cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juha Kuokkanen
Kuokkanen on pelannut yhdet nuorten MM-kisat ja jäi tuolloin Kari Lehtosen varjoon pelaten vain yhden pelin. Kuokkasen ammattilaisura loppui kauden 2008–2009 TPS:n sopimuksen jälkeen.
Trabekulektomia
Trabekulektomia on kirurginen silmäleikkaus, jota käytetään yleensä ensisijaisena hoitokeinona glaukooman parantamiseen, mikäli muut hoitotoimenpiteet (esim. silmätipat tai lasersädehoito) eivät auta.
Menetelmä
Potilaan silmien kovakalvoihin asetetaan keinoläppä, ja sen alle tehdään aukko liian kammionesteen poistamiseksi, mikä tällöin vähentää silmien painetta. Usein noin puolen vuoden päästä silmien paine alkaa huomattavasti laskea, vaikkakaan Jotkut potilaat joutuvat käyttämään yhtä tai useampaa silmätippaa kauan vielä operaation jälkeenkin. Potilaan näkö ei yleensä tule tarkoitettuun kuntoon heti leikkauksen jälkeen; tämä tapahtuu usein parin päivän sisällä.
Jälkiseuraukset
Varsinaisia komplikaatioita ei ole raportoitu, mutta joillakin potilailla voi ilmetä kroonista päänsärkyä sekä silmien särkyä ja erityisen arkaa valonherkkyyttä ja luomikouristuksia, kuitenkin yleensä vain muutaman päivän ajan toimenpiteen jälkeen. Ennen ja jälkeen leikkauksen on vältettävä ponnisteluja, liikuntaa ja raskasta työtä muutamien viikkojen ajan, riippuen tapauksesta.
Jamal Alioui
Jamal Alioui (, s. 2. kesäkuuta 1982 Saint-Étienne, Ranska) on marokkolainen jalkapalloilija. Laitapuolustajana pelaava Alioui edustaa Qatarin pääsarjassa pelaavaa Al-Kharitiyath'ta.
Pietarin suursatama
Pietarin suursatama (, LOCODE:  RULED ) on erittäin merkittävä, Itämerellä Pietarin kaupungissa sijaitseva, erityisesti rahtiliikennettä palveleva merisatama. Vuonna 2014 satama oli Itämeren toiseksi suurin ja Venäjän kolmanneksi suurin rahtisatama. Itämerellä sitä suurempi on venäläinen Ust-Lugan satama. Pietarin sataman hallinnoima alue kattaa hyvin suuren osan Pietaria, erityisesti Kirovin piiristä.
Jamal Alioui
Maajoukkueura
Alioui on edustanut Marokkoa vuodesta 2003 lähtien. Hän oli voittamassa Marokolle hopeaa vuoden 2004 Afrikan kisoissa ja oli mukana myös vuoden 2008 Afrikan kisoissa, sekä vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoissa. Molemmissa kisat päättyivät Marokon osalta alkulohkoon.
Pietarin suursatama
thumb|left|230px|Ilmakuva Pietarin suursataman hallitsemasta alueesta (2010) - lähinnä Pietarin [[Kirovin piirissä.]] thumb|250px|Leningrad-teksti tervehtii yhä laivoja kapeaa meriväylää pitkin Pietarin suursatamaan saavuttaessa. thumb| 250px|Aluksia Pietarin suursatamassa. thumb|250px|Pietarin suursataman konttiterminaalia. thumb|250px|Eräs sisäänkäynti maitse Pietarin suursatamaan. Pietarin suursatama oma vastuualue käsittää 164,6 neliökilometriä merta. Sillä on hallinnassaan 200 laituripaikkaa eli yhteismitaltaan 31 kilometriä laituria. Satama voi vastaanottaa enintään 340 metriä pitkiä ja leveydeltään enintään 42-metrisiä aluksia, joiden makeanveden syväys on enintään 11 metriä. Satamaan johtavaa väylää on tosin suunniteltu ruopattavan 13 metriin vuosien 2008–2012 aikana. Lisäksi pääväylän rinnalle pyritään ruoppaamaan matalamman syväyksen (enintään 5,0–5,5 metriä) aluksille tarkoitettu pohjoisempi rinnakkaisväylä, joka palvelisi muun muassa jokialuksia ja vesibussiliikennettä.
Satamassa toimii kaikkiaan 28 merirahtausyritystä, joista osa on erikoistunut esimerkiksi konttiliikenteeseen tai petrokemian tuotteisiin. Pietarin pienempi matkustajasatama Morskoi vokzal Vasilinsaaren lounaisosassa kuuluu osana Pietarin suursatamaan.
Sataman rahtimäärät
Pietarin suursataman vuosittainen rahtimäärä: Konttiliikenteessä Pietarin suursatama käsitteli vuonna 2011 yhteensä 2 365 174 TEU:ta, mikä merkitsee sataman olevan tässä rahtilajissa Itämeren suurin.
thumb|center|500px|Näkymä osaan Pietarin suursatamasta.
Mykalessos
Mykalessos voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Alfred Robb
Alfred Arthur Robb tai Alfred A. Robb (18. tammikuuta 1873 – 14. joulukuuta 1936) oli brittiläinen fyysikko.
Opiskelu
Robb opiskeli Queen's Collegessa Belfastissa ja St John's Collegessa Cambridgessa. Sen jälkeen hän haki Göttingenin yliopistoon, missä hän teki tutkielmansa Zeemanin ilmiöstä. Hän myös työskenteli J. J. Thomsonille Cavendishin laboratoriossa. Hänelle myönnettiin Croix de Guerre, minkä jälkeen hänestä tuli brittiläisen tiedeakatemian Royal Societyn jäsen.
Työ
Robb tunnetaan hänen neljästä artikkelistaan, jotka koskevat erityistä suhteellisuusteoriaa, joissa hän johti aika-avaruuden formalismin aksiomaattisen geometrian avulla. Robbia kutsuttiin joskus sen johdosta nimellä "Suhteellisuuden Eukleides". Näistä töistä ensimmäisessä hän käyttää hyperbolista kulmaa esitelläkseen rapiditeetin konseptin, joka selvensi nopeuden lisäämisen kaavan. Hän osoitti myös että kinemaattinen nopeuksien avaruus on hyperbolinen.
Wendy Hiller
thumb|Wendy Hiller vuoden 1953 elokuvan [[Kuninkaan purjehtijat mainoskuvassa.]] Wendy Margaret Hiller (15. elokuuta 1912 – 14. toukokuuta 2003) oli englantilainen näyttelijä. Hän voitti vuonna 1958 parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon roolista elokuvassa Eri pöydissä.
Hiller syntyi Bramhallissa ja oli vuosina 1937–1993 naimisissa Ronald Gowin kanssa. Hän kuoli kotonaan Beaconsfieldissä 90 vuoden iässä.
Johanneksen Pojat
Johanneksen Pojat, vuoteen 1956 saakka Eteläiset, on helsinkiläinen urheiluseura, rekisteröity 1937, mutta toiminut sitä aikaisemmin pesäpallojoukkueena ainakin vuonna 1935.
Johanneksen Pojat oli Johanneksen seurakunnan (aiemmin Eteläinen suomalainen seurakunta) lentopallojoukkue, jonka harjoittelupaikkana oli seurakunnan (myöhemmin Helsingin ev. lut. seurakuntien) omistama, kesäisin nuorison käytössä ollut Kivisaari, joka sijaitsee Laajasalon itäpuolella, Villingin ja Satamasaaren välissä. Kivisaaressa oli vaatimaton lentopallokenttä, JoPon harjoituskenttä. Harjoituksia pidettiin myös muun muassa Punavuoren koululla, Karjalan Yhteiskoululla Ruskeasuolla ja Pirkkolassa. Pelipaikkana oli Urheilutalo Helsinginkadulla.
Suomen-mestaruuden JoPo voitti kahdesti, peräkkäisillä kausilla 1966–1967 ja 1967–1968. Suomen cupin loppuottelussa seura oli mukana 1968 ja 1973 ja hävisi molemmilla kerroilla. Viimeisen kautensa SM-sarjassa seura pelasi 1975–1976. Eteläiset/JoPo voitti 1953–1956 Suomen Koripallo- ja Lentopalloliiton mestaruuden neljästi peräkkäin.
Johanneksen Pojissa pelasi useita maajoukkuemiehiä, muun muassa Jorma Knuutinen, Oiva Niemi, Jouko Rehumäki, Pertti Laaksonen, Eero ja Mauri Suuperko.
Weston Price
Weston A. Price eli Weston Andrew Valleau Price (6. syyskuuta 1870 Newburgh, Stone Mills, Ontario, Kanada – 23. tammikuuta 1948 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli hammaslääkäri, jonka tunnetuimpia saavutuksia ovat teoriat ravinnon suhteista hampaiden terveyteen ja yleiseen terveyteen.
Price perusti Research Institute of the National Dental Associationin, josta myöhemmin tuli American Dental Associationin tutkimusosasto, ja oli sen puheenjohtaja 1914–1928.
Ravitsemustutkimuksen Indiana Jonesiksi sanottu Price kiersi 1920- ja 1930-luvulla valokuvaajavaimonsa Florencen kanssa maapallon syrjäisillä seuduilla tutkimassa alkuperäisväestöjen ruokavalioita. Hän epäili, että moniin jo tuolloin yleistyneisiin nykyisin elintasosairauksiksi kutsuttuihin sairauksiin oli syynä länsimainen ruokavalio ja sen sisältämät sokeri, valkoinen riisi ja puhdistettu ruokaöljy. Tutkimusretkillään hän sai vahvistusta teorialleen tavattuaan kaikkialla alkuperäistä yksinkertaista ruokaa syöviä ihmisiä, jotka olivat täysin terveitä, myös hammaskalustonsa osalta. Kun länsimainen ruokavalio levisi näille seuduille, lisääntyivät sairaudet ja hampaat alkoivat reikiintyä.
Pricen pääteos Nutrition and Physical Degenaration ilmestyi 1939, ja epäedullinen ajankohta vei pohjan hänen tutkimustensa tuloksilta. Teos oli Harvardin yliopiston kurssikirjana jonkin aikaa mutta vaipui sitten unohduksiin, kuten Price itsekin. Osansa sillä, ettei teos myöhemminkään ole saanut ansaitsemaansa huomiota, on sen sanavalinnalla, joka kuvastaa 1930-lukulaista maailmankuvaa, ja toisaalta myös toisen maailmansodan jälkeisellä tieteellis-teknisellä kehityksellä.
Pär Mårts
thumb|right|Pär Mårts huhtikuussa 2010.
Weston Price
Pricen perintöä vaalii kaksi säätiötä, Weston A. Price Foundation ja Price-Pottenger Nutrition Foundation.
Pär Mårts
Pär Mårts (s. 30. huhtikuuta 1953) on ruotsalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Hän toimi Ruotsin jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana vuosina 2011-2016.
Guantanamo Bayn vankileiri
pienoiskuva|Leirin vankeja pienoiskuva|upright|Yhdysvaltain merijalkaväen turvallisuusjoukkojen sotilaita harjoittelemassa pidätettyjen saapumista varten. Guantanamo Bayn vankileiri on Yhdysvaltojen laivastotukikohdassa Guantanamo Bayssa Kuubassa sijaitseva vankileiri, joka perustettiin terrorismin vastaisen sodan yhteydessä.
Afganistanin sodan uuden vaiheen alusta (2002) lähtien tukikohdassa on säilytetty yhteensä noin 780 vangittua, jotka edustavat 49:n maan kansalaisuuksia. Afganistanista vangitut muodostavat valtaosan (kaksi kolmasosaa), mutta joukossa on myös vankeja Bosniasta ja Pakistanista, Saudi-Arabiasta ja Jemenistä sekä Kiinasta ja Australiasta. Joukossa on ollut myös eurooppalaisia, kuten Ranskan, Britannian ja Venäjän kansalaisia.
Ensimmäiset vangit saapuivat leirille 10. tammikuuta 2002 Afganistanista. Taliban-hallinnon jäsenet olivat hyvin edustettuina, joukossa pääesikunnan päällikkö Mullah Mohammed Fazil, tiedustelu-upseerit Abdul Haq Wasiq ja Gholam Ruhani, sekä Pakistanin suurlähettiläs Abdul Salam Zaeef. Vankeja pidettiin aluksi Camp X-Ray -leirissä, joka korvattiin pysyvällä Camp Deltalla 2003. Leiri oli pitkään ”musta aukko”, eikä Pentagon julkaissut tietoja siitä, keitä leirille oli koottu tai vankien määrää. Nämä tiedot saatiin selville Freedom of Information Actiin perustuneen oikeudenkäynnin jälkeen vuonna 2006. Tuolloin ei tosin julkaistu nimilistaa, vaan noin kuusi tuhatta sivua materiaalia leirillä suoritetuista kuulusteluista, joista Internetin kautta toimivat vapaaehtoiset poimivat nimet.
Vankeja on myös vapautettu. Ensimmäinen erä vankeja vapautettiin lokakuussa 2002. Tammikuussa 2004 Yhdysvallat vapautti kolme 13–15-vuotiasta lasta leiriltä ja palautti heidät Afganistaniin. Vuonna 2006 leiriin tuotiin neljätoista uutta vankia, joukossa syyskuun 11. päivän iskuista syytetty Khalid Sheikh Mohammed. Syyskuussa 2007 vankeja oli jäljellä 340 ja seuraavan vuoden toukokuussa 270. Yhdysvaltain sotilasviranomaisten mukaan kymmenet Guantanamo Baystä vapautetut vangit ovat syyllistyneet terrorismiin tai taistelleet Talibanin riveissä Afganistanissa. Viisi vapautettua on tuomittu terrorismista vankeuteen Ranskassa, ja kymmenen Tunisiassa. Useita leirin vangeista uhkaa kotimaissaan huono kohtelu, minkä vuoksi he ovat haluttomia lähtemään Guantanamo Bayn leiriltä kotimaahansa. Tammikuussa 2016 leirillä pidettiin 105 vankia.
Vankien lainsäädännöllinen asema
Vankien kohteluun ei voida soveltaa kansainvälisen oikeuden mukaisia sodan oikeussääntöjä. Koska vangit eivät ole minkään tunnustetun valtion sotilaita, vaan terroristeja tai sissisotilaita, ei heillä siten ole laillisille taistelijoille kuuluvaa Geneven sopimuksen mukaista sotavankien asemaa. Laillinen taistelija on useimmiten jonkin valtion sotilas, joka osallistuu sotatoimiin komentoketjun alaisuudessa, pukeutuu asepukuun ja kantaa asettaan avoimesti. Guantanamo Bayn vankien kohtelua määrittää siten lähinnä terrorismia ja voimankäyttöä koskeva valtiokäytäntö, sekä löyhästi Yhdysvaltain sisäisen lainsäädännön mukaiset voimankäytön säännökset. Vankien lainsäädännöllisen aseman määrittelyn epämääräisyys on johtanut siihen, ettei heillä kaikilta osin ole kunnollista oikeussuojaa. Ensimmäisinä viitenä vuotena vain kymmenen vankia sai rikossyytteen.
Guantanamo Bayn tukikohdan laillinen asema on erikoinen, koska se sijaitsee Kuuban alueella, ja George W. Bushin hallinnon mukaan vankileirillä pidetyillä vangeilla ei ole tämän vuoksi Yhdysvaltain perustuslain takaamia oikeuksia, kuten olisi jos vangit olisivat Yhdysvaltain maaperällä, siitäkin huolimatta että Yhdysvaltain laivastotukikohdassa kuitenkin noudatetaan yleensä Yhdysvaltain lakia, ei sijaintimaan Kuuban lakia.
Yhdysvaltain korkein oikeus on antanut tapauksesta kolme päätöstä, jotka kaikki päätyivät Bushin hallinnon tappioon. Vuonna 2004 oikeus päätti että liittovaltion oikeudella on oikeus haastaa vangitsemisten laillisuus. Vuonna 2006 oikeus päätti että presidentillä ei ole oikeutta määrätä "vihollistaistelijoita" sotaoikeuksiin. Bushin hallinto vastasi molemmilla kerroilla lainsäädännöllä, joka rajoitti oikeuskäsittelyä tapauksista. Vuoden 2006 The Military Commissions Act poisti vankien habeas corpus -oikeuden ja perusti sotilastuomioistuimet tuomitsemaan vangit, jotka eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia.
12. kesäkuuta 2008 Yhdysvaltain korkein oikeus kumosi Yhdysvaltain perustuslain vastaisena vuoden 2006 sotilaskomissiolain kohdan, jossa vangituilta evättiin habeas corpus -oikeus valittaa omasta vangitsemisestaan liittovaltion oikeusistuimiin.
Kesäkuussa 2013 Yhdysvaltojen Korkein oikeus on antanut pyynnöstä The New York Times ja Miami Herald -sanomalehdille listan Guantanamon vangeista, jotka siellä vielä ovat. Heitä on 166, joista puolet voitaisiin vapauttaa heti, jos joku valtio suostuisi heidät vastaanottamaan. Toisaalta siellä on 46 eri kansallisuuksiin kuuluvaa vankia, joita vastaan ei voi nostaa syytettä, koska heitä vastaan saatu näyttö perustuu kidutukseen, mutta joita ei voi näillä näkymin elinaikanaan vapauttaa, koska heitä pidetään vaarallisina ja Yhdysvaltain kongressi on kieltänyt vankien tuomisen liittovaltion maaperälle.
Kritiikkiä
pienoiskuva|José Antonio Elvira, Guantanamon vanginvartijat, veistos, 2006. Useat ihmisoikeusjärjestöt ovat ilmaisseet huolensa leirin tapahtumista.
Vapautuneet vangit ovat kertoneet jatkuvista pahoinpitelyistä, unen estämisestä, sitomisesta luonnottomiin asentoihin, lääkkeiden käytöstä, jatkuneesta silmien peittämisestä, seksuaalisista nöyryytyksistä, ja muusta fyysisestä ja psykologisesta väkivallasta heidän pidätysaikanaan. Yhdysvaltain hallitus on kiistänyt väitteet. Washington Post sai haltuunsa dokumentteja, joiden mukaan Pentagon salli unen kieltämisen käytön, altistuksen kylmälle ja kuumalle, kirkkaille valoille ja kovalle musiikille kuulustelujen aikana.
Yhdistyneet kansakunnat teetti tukikohdasta raportin, jossa päädyttiin suosittamaan vankileirin sulkemista. Myös Euroopan unioni on samalla kannalla. Yhdysvaltain entinen presidentti Barack Obama oli vaalikampanjansa aikana antanut lupauksen leirin sulkemisesta. Marraskuussa 2008 hän uusi lupauksensa CBS:n 60 Minutes -ajankohtaisohjelmassa. Time-lehden haastattelussa joulukuussa 2008 hän tarkensi, että Guantánamon sulkeminen kuuluu hänen kahden ensimmäisen presidenttivuotensa tavoitteisiin. Virallisen päätöksen asiasta Obama antoi tammikuun 22. päivänä 2009, kun hän allekirjoitti määräyksen sulkea vankileiri vuoden kuluessa. Hän ei kuitenkaan lunastanut lupaustaan.
Yöllä 10. kesäkuuta 2006 leirillä kuoli kolme vankia epäselvissä olosuhteissa ja useita muita on ollut nälkälakossa ja pakkosyötettynä.
Moazzam Begg, lontoolaisen Cageprisoners -ihmisoikeusjärjestön johtaja mainitsi toukokuussa 2012, että ”Guantanamo Bay on tälläkin hetkellä auki, ihmisiä pidetään siellä yhä ja heitä kidutetaan siellä yhä.”
Yhdysvaltain maavoimien entisen eversti Lawrence Wilkersonin mukaan suurin osa vangeista on syyttömiä, eivätkä he saa mitään korvauksia kun heidät vapautetaan leiriltä.
Kantatie 46
Kantatie 46 on Kouvolan Jokelan ja Heinolan kirkonkylän välinen kantatie, jonka pituus on 61 kilometriä. Tie on kaksikaistainen ja paikoitellen mutkainen. Raskaan liikenteen määrä on kohtalaisen suuri. Väylällä sijaitsevat Rautkosken tienhaaran ja Uimilan pikavuoropysäkit Jaalassa. Tie on osa lyhintä päätieyhteyttä Kotkasta ja Kouvolasta Jyväskylään.
Historiaa
Kuusankosken Voikkaan ja Heinolan välinen tie on rakennettu 1970- ja 1980-luvuilla. Vuonna 1976 siitä tuli kantatie 60. Tie Voikkaalta valtatielle 15 valmistui vuonna 1992. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa kantatie 60 siirtyi Tampereen kehätielle, ja Kouvolan ja Heinolan välisestä tiestä tuli kantatie 46. Tie on virallisesti kulkenut Kouvolan alueella vasta vuoden 2009 kuntaliitoksesta lähtien.
Tiehankkeita
Kantatietä 46 tullaan tulevaisuudessa leventämään Uudenmaan ELY-keskuksen alueella koko matkaltaan. Nykyinen tie Uimilan ja Heinolan kirkonkylän välillä on kapea ja mutkainen, eikä täytä kantateille asetettuja vaatimuksia.
Aiheesta muualla
thumb|left|240px|Kantatie 46 Jaalan lähellä
Nils Petersen
thumb|Nils Petersen
Nils Petersen (s. 6. joulukuuta 1988) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Bundesliiga-joukkue SC Freiburgia. Petersenin pelipaikka on hyökkääjä. Aiemmin hän on pelannut Bundesliigassa Energie Cottbusin, Bayern Münchenin ja Werder Bremenin joukkueissa. Freiburgiin hän siirtyi tammikuussa 2015, ensimmäisen puolen vuoden ajaksi lainalle.
Petersen on pelannut Saksan nuorisomaajoukkueissa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti hopeaa. Hän pelasi olympiaturnauksessa Saksan kaikissa kuudessa ottelussa ja teki viisi maalia alkulohko-ottelussa Fidžiä vastaan sekä yhden maalin välieräottelussa Nigeriaa vastaan tultuaan kentälle vasta ottelun 85. minuutilla. Saksan A-maajoukkueessa hän on pelannut kesäkuussa 2018 ystävyysottelussa Itävaltaa vastaan ja syyskuussa 2018 ystävyysottelussa Perua vastaan.
Tuohituomi
Tuohituomi (Prunus maackii) on Koillis-Aasiasta kotoisin oleva tuomensukuinen puu.
Ulkonäkö ja koko
Tuohituomi on juurivesaton, oraton puu, joka voi kasvaa 5–10 metriä korkeaksi. Sen haararankaa peittää kuparinruskea, tuohimainen kuori, joka on nuorena karvainen. Puun haarat ovat aluksi pystyt, mutta alkavat iän myötä siirottaa tai jopa riippua sivuilla. Sahalaitaiset, 6–10 senttimetriä pitkät lehtilavat ovat muodoltaan soikeat tai pitkänpuikeat, kärjestään pitkäsuippuiset ja tyvestään pyöreät. Lapojen yläpinta on kalju ja alapinta keltanystyinen sekä heikosti karvainen. Lehtiruoti on 1–2 senttimetriä pitkä ja yleensä nystyinen.
Tuohituomi kukkii touko–kesäkuun vaiheessa heti lehtien puhjettua. Sen kukat muodostavat 5–7 senttimetrin mittaisia, karvaisia terttuja, joissa on 6–10 kukkaa. Kukkien teriö on kellanvalkoinen ja terälehdet 5 millimetriä pitkät. Kukintoperä on lehdetön tai pienilehtinen. Verhiö on karvainen, ja kukkapohjusta lyhemmät verhiönliuskat ovat kapean kolmionmuotoiset ja laidoista nystyhampaiset. Loppukesällä terttuihin kypsyy mustia, noin 5 millimetrin mittaisia luumarjoja.
Ralf Parland
Ralf Thomas Friedrich Parland (21. kesäkuuta 1914 Viipuri – 22. toukokuuta 1995 Tukholma, Ruotsi) oli suomenruotsalainen runoilija, novelli- ja romaanikirjailija sekä toimittaja.
Parland aloitti prosaistina mutta ryhtyi myös runoilijaksi esikoiskokoelmallaan Oavslutad människa. Hän muutti Ruotsiin vuonna 1948 ja asui siellä Ruotsin kansalaisena kuolemaansa asti. Hän kirjoitti kolumneja ruotsalaisiin lehtiin kuten Dagens Nyheter, Nya Argus, Stockholms-Tidningen ja Perspectiv sekä käänsi teoksia ruotsiksi. Parlandin kääntämiä olivat muun muassa Johann Wolfgang von Goethen Nuoren Wertherin kärsimykset, Robert Musilin Kolme naista ja Olavi Paavolaisen Synkkä yksinpuhelu. Hän myös käsikirjoitti Nyrki Tapiovaaran kanssa Tapiovaaran ohjaaman elokuvan Herra Lahtinen lähtee lipettiin. Kirjoittamisen lisäksi hän soitti viulua ja toimi musiikkikriitikkona.
Ralf oli Henry ja Oscar Parlandin nuorempi veli, ja Herman Parland on hänen nuorempi veljensä. Hän oli naimisissa 1938–1945 kirjailija Eva Wichmanin kanssa; hänen toinen puolisonsa oli Heli Gestrin ja kolmas ruotsalainen Helga Henschen. Thomas Parland oli hänen poikansa.
Tuohituomi
Elinympäristö
Tuohituomi viihtyy hemiboreaalisella vyöhykkeellä tuoreiden, rehevien metsien reunamilla ja aukioilla sekä purojen varsilla.
Merimatkustajasatama (Pietari)
thumb|250px|Risteilyalus Vasilinsaaren uudessa Morskoi Fasad -alueen Merimatkustajasatamassa (2009) Merimatkustajasatama eli Pietarin matkustajasatama on vuosina 2009-2011 käyttöönotettu matkustajasatama Pietarin Vasilinsaaren länsirannalla, osin täyttömaalle rakennetulla Morskoi Fasad -alueella. Morskoi Fasadin meriliikennesatama yksi Euroopan suurimmista matkustajalaivasatamista. Siellä on paikka seitsemälle alukselle. Uuden sataman laitureihin mahtuvat pisimmillään 317 metriä pitkät alukset.
Merimatkustajasataman vastuulle kuuluu myös Pietarin suursatamaan johtavalta väylältä erkaneva väylä (Petrovski kanal) Vasilinsaaren matkustajasatamaan. Pietarin suursataman satamahallinto (Administratsija morskogo porta Bolšoi port Sankt-Peterburg) koordinoi hallinnollisesti Merimatkustajasataman toimintaa, kuten muidenkin Pietarin ja sitä ympäröivän Leningradin alueen kauppasatamien toimintaa.
Historiaa
Pietarin aiempi merimatkustajaliikenteen pääsatama Morskoi vokzal kävi risteilyliikenteen kasvaessa 2000-luvulla pieneksi. Pietarin uudeksi merimatkustajaliikenteen pääsatamaksi rakennettiin uusi, vuosina 2009-2011 käyttöön otettu Morskoi Fasad -alueen Merimatkustajasatama. Matkustajasatama on osa Vasilinsaaren länsireunalla sijaitsevan, 476.7 hehtaarin Morskoi Fasadin täyttömaa-alueen (suom. merellinen julkisivu) hankkeista. Alueesta on suunniteltu kehitettävän monipuolinen meri- ja jokiliikennettä, liike-elämää ja asumista palveleva kaupunkialue.
Jacek Hiro
Jacek Hiro (s. 8. syyskuuta 1980, Krakova) on puolalainen kitaristi ja säveltäjä.
Hiro on toiminut yhtyeissä Sceptic, Virgin Snatch ja Dies Irae sekä tehnyt yhteistyötä mm. Vaderin ja Decapitatedin kanssa.
Diskografia
Sceptic
Dies Irae
Virgin Snatch
Never
Vierailut
Boston (albumi)
Boston on yhdysvaltalaisen rockyhtye Bostonin debyyttialbumi vuodelta 1976. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa Epic Recordsin kautta 25. heinäkuuta 1976 ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa CBS Recordsin kautta 3. joulukuuta 1976.
Albumi valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Tom Scholz, ellei toisin mainita
Jacques Laffite
Jacques-Henri Laffite (s. 21. marraskuuta 1943 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen kilpa-autoilija, joka kilpaili Formula 1:n MM-sarjassa vuosina 1974–1986.
Pienet Formula-sarjat
Laffite aloitti uransa ajamalla Ranskan Formula Renault, Formula 3 sekä Formula 2 -sarjoissa. Hän voitti Critérium de Formule Renault -mestaruuden vuonna 1972, Formula 3 -mestaruuden 1973 ja Euroopan Formula 2 -sarjan mestaruuden 1975.
Formula 1
Laffite aloitti F1-uransa toisen ranskalaispilotin, Jean-Pierre Jabouillen, mekaanikkona. Menestys pienemmässä Formula 3 -sarjassa, muun muassa Monacon kisan voitto 1973, nosti Laffiten autourheilun kuninkuusuokkaan. Laffitesta ja Jabouillesta tuli sittemmin sukulaisia, kun he menivät naimisiin kahden sisaruksen kanssa. Lopulta heistä tuli tallikaveruksia Ligierillä. Laffite on ajanut myös muun muassa suomalaisen Keke Rosbergin, belgialaisen Jacky Ickxin, ranskalaisen Didier Pironin ja ranskalaisen René Arnouxin tallitoverina. Ligier-tallin lisäksi Laffite kilpaili Williamsin, Iso Marlboron ja Frank Williams Racing Carsin talleissa.
Laffiten lempinimi "Happy Jacques" kuvasi hänen suhtautumistaan lajiinsa, kilpakumppaneihinsa ja elämään yleensäkin. Hänen F1-uransa päättyi kuitenkin vähemmän onnellisissa merkeissä, sillä hän katkaisi molemmat jalkansa onnettomuudessa, joka sattui välittömästi startin jälkeen Britannian GP:ssä Brands Hatchissa vuonna 1986. Hän toipui ja palasi vielä autourheilun pariin, mutta ei enää koskaan formula-ykkösiin.
Muut sarjat
Formula 1:sten jälkeen Laffite ajoi erilaisissa vakioautoluokissa, mm. lankonsa Jean-Pierre Jabouillen kanssa sekä DTM:ää. Lisäksi hän ajoi Le Mansin 24 tunnin ajoja vuosina 1972-74, 1977-78, 1990, 1993-94 sekä 1996
F1-kaudet, autot, pisteet, sijoitukset
Lihavoitu merkitsee paalupaikkaa ja kursivoitu kilpailun nopeinta kierrosta.
Rokkalammi
Rokkalammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Rokkalammi on osa Karhejärven aluetta.
Maantietoa
Lampi on 200 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lampeen laskee suo-oja ja lammen 300 metriä pitkä laskuoja laskee Kolmiloppiin. Se sijaitsee metsämaastossa olevassa painaumassa ja sen kaakkoisrantaan on raivattu kapean pellon reuna. Lammen rakentamaton rantaviiva on 450 metriä pitkä. Lammelle ei johda teitä.
Historiaa
Vuoden 1955 peruskartassa lammen ympärillä oli peltoja lukuun ottamatta lammen lounaisrannoilla. Vuosien 1982 ja 1993 peruskartoissa peltojen määrä vähenivät ja nykyään peltoja on enää laskuojan alajuokulla.
Mykalessos (Joonia)
Mykalessos eli Mykale  oli antiikin aikainen kaupunki Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Kaupunki sai nimensä Mykale-vuoresta (nyk. Samsun Dağı, Dilek Dağı), ja sijaitsi joko vuorella tai sen juurella entisellä Kaarian tai Lyydian alueella. Kaupungin mainitsevat Mykale-nimellä Stefanos Byzantionlainen ja Pseudo-Skylaks.
Kaupungin sijaintia ei tunneta. Alexander Herda on ehdottanut sen sijainneen ylhäällä vuorella Çatallar Tepe -nimisellä huipulla paikalla, johon nykyisin sijoitetaan kuitenkin usein arkaainen Panionion ja sitä edeltänyt Melian kaupunki Hans Lohmannin ehdotuksesta.
Sotakirjeenvaihtaja (elokuva)
Sotakirjeenvaihtaja on William Wellmanin ohjaama elokuva vuodelta 1945. Se on sotaelokuvaklassikko, jota pidetään yhdysvaltalaisen realistisen sotaelokuvan uranuurtajana.
Elokuva kertoo yhdysvaltalaisista sotilaista toisen maailmansodan aikana Italian rintamalla. Se perustuu sotakirjeenvaihtaja Ernie Pylen artikkeleihin. Wellman suostui ohjaamaan elokuvan vasta tavattuaan Pylen. Pyle ei ehtinyt nähdä elokuvaa valmiina, sillä hän kaatui Tyynenmeren rintamalla ennen kuin elokuva tuli ensi-iltaan.
Elokuva on valittu Yhdysvalloissa Kongressin kirjaston National Film Registryyn. The New York Timesin kriitikot valitsivat Sotakirjeenvaihtajan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Jores Okore
Jores Okore (s. 11. elokuuta 1992) on norsunluurannikkolaissyntyinen tanskalainen jalkapalloilija, joka edusti vuosina 2013–2016 Englannin Valioliigassa pelannutta Aston Villaa. Hän muutti vanhempiensa kanssa Tanskaan vain kolmevuotiaana. Okore on pelipaikaltaan keskuspuolustaja ja hän kuuluu Tanskan jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
FC Nordsjællandin kasvatti Okore aloitti tanskalaisseurassa ammattilaisuransa vuonna 2011 ja pääsi pelaamaan vuonna 2012 Mestareiden liigaa. Vuonna 2013 hän siirtyi Valioliigan keskikastin Aston Villaan, jossa hänellä on ollut vaikeuksia saada peliaikaa.
Maajoukkueura
Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa pelannut Okore teki debyyttinsä Tanskan jalkapallomaajoukkueessa Ruotsia vastaan vuonna 2011. Hän kuului Tanskan joukkueeseen vuoden 2012 EM-kisoissa.
From Russia with Love
From Russia with Love tarkoittaa seuraavia asioita:
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2010
'''Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2010''' pelattiin Meksikossa (lohko A) ja Virossa (lohko B).
John Powell
John Powell -nimisiä henkilöitä ovat:
Levo-Patamo
Levo-Patamo (paikallisesti myös Ala-Patamo, Hämihuhdan Patamo, Väli-Patamo, Pikku-Patamo ) on eräs Somerniemen Härjänojan kylän pienistä metsäjärvistä Somerolla. Järvi on tunnettu etenkin punaisista lumpeistaan.
Vesistösuhteet
Levo-Patamoon laskevat idästä Vainijokea pitkin Patamo (paikallisesti myös Ylä-Patamo, Hyrkkylän Patamo, Iso-Patamo) ja Kivijärvi Lohjan puolelta, Särkijärvi Someron ja Lohjan rajalta ja Vähä-Särkijärvi Someron puolelta. Lisäksi järveen laskevat pienet Maulammi ja Lautalampi. Levo-Patamosta vedet virtaavat Välijokea pitkin viereiseen Myllyjärveen. Tämä laskee edelleen Myllyjoen kautta Someron ja Lohjan rajalla sijaitsevaan Arimaajärveen, joka on yksi Karjaanjoen vesistöön kuuluvan Nummenjoen latvajärvistä.
Vedenlaatu, valuma-alue ja kalasto
Järven koko valuma-alue on noin 1600 ha ja lähivaluma-alue 371 hehtaaria. Suurin osa valuma-alueesta on metsää ja maaperä pääosin moreenimaata, josta korkeimmissa kohdissa paljastuu kallio, ja alimmissa kohdissa on turvetta. Viljeltyä maata on hiukan vain valuma-alueen koillisreunalla Pusulan Kärkölässä. Lähivaluma-alueella ei ole peltoa.
Järveen tulevasta kuormituksesta suurin osa on luontaista. Ihmisen toimista suurimpia kuormittajia ovat laskeuma, metsätalous ja asutus, joka järven valuma-alueella on pääosin loma-asutusta. Vuonna 2006 tehdyssä selvityksessä järven Fosforikuormituksesta 69 % ja typpikuormituksesta 73 % oli luonnonhuuhtoumaa. Ihmisen aiheuttaman laskeuman osuus oli fosforin kokonaiskuormituksesta 15 % ja typen kokonaiskuormituksesta 21 %. Asutuksen osuus typen kokonaiskuormituksesta oli 2 % ja fosforin kokonaiskuormituksesta 9 %. Metsätalouden osuus typpikuormituksesta oli 4 % ja fosforikuormituksesta 7 %. Näin järven tilaan voidaan sen valuma-alueella vaikuttaa eniten toisaalta metsätaloustoimenpiteiden suunnittelulla ja toisaalta asutuksen jätevesistä huolehtimisella.
Järvessä esiintyviä kalalajeja ovat hauki, ahven, made, särki ja kiiski. Haukea ja lahnaa on istutettu 1990-luvun lopulla.
Punaiset lumpeet
Kasviston erikoisuutena järvessä on havaittu punakukkaisia lumpeita 1910-luvulta 1950-luvulle ja uudestaan 1980-luvulta alkaen. Somerniemen kasvistoa pitkään tutkinut biologi Tauno Toivonen on pitänyt näiden aiemman vähenemisen todennäköisenä syynä toisaalta piisamia, jota istutettiin Arimaa-järveen mutta jonka kanta sittemmin väheni, ja toisaalta kasvien keruuta, joka päättyi kun lumpeen punaiset muodot rauhoitettiin 1950-luvulla. Niinpä vuonna 2008 kanta vaikuttikin elinvoimaiselta.
Levo-Patamon punainen lumme on pohjanlumpeen punakukkainen muoto, jota on Suomessa tavattu kuudesta järvestä tai järviryhmästä. Lisäksi järvestä otetuista näytteistä on havaittu lajiristeytymiä tämän ja pohjanlumpeen valkokukkaisen muodon sekä isolumpeen kanssa. Muualla Suomessa punakukkaisia muotoja on tavattu myös suomenlumpeesta noin 17:llä järvellä. Levo-Patamon lisäksi lumpeen punakukkaisia muotoja on tavattu myös eräissä lähijärvissä.
Maisema ja kulttuuriset viittaukset
Järvi on muodoltaan sokkeloinen ja maisemaltaan kaunis, joskin nyttemmin avohakkuut ja vapaa-ajan asutus ovat vaikuttaneet maisemakuvaan. 1950-luvulla se sijoittui Lounais-Hämeen kauneinta näköalapaikkaa valittaessa kahdeksanneksi.
Somerniemen Härjänojalla vaikuttanut kirjailija Helvi Hämäläinen on kirjoittanut järvestä runon Rakastettu järvi, joka ilmestyi vuonna 1943 kokoelmassa Lapsellinen maa. Runossa kirjailija kuvaa järveä "Hämihuhdan helläksi pikkujärveksi" läheisen Hämihuhdan talon mukaan.
2000-luvulla "Punainen lumme" järvessä kasvavien lumpeiden mukaan otettiin nimeksi myös Somerniemellä Helsingintien läheisyydessä toimineelle ravintolalle.
Athenen temppeli (Smyrna)
Athenen temppeli oli antiikin aikainen Athenelle omistettu kreikkalainen temppeli Vanhassa Smyrnassa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä İzmirissä Turkissa. Se on itäisten kreikkalaisalueiden varhaisin tunnettu monumentaalitemppeli.
Historia
Athenen temppeli rakennettiin useassa vaiheessa geometrisella ja arkaaisella kaudella noin vuosina 700–580 eaa. Tämä tekee siitä itäisten kreikkalaisalueiden varhaisimman tunnetun suurikokoisemman temppelirakennuksen. Temppeli on ajoitettu ensi sijassa rakennustekniikan ja paikalta löydetyn korinttilaisen keramiikan perusteella. Sen omistaminen Athenelle tiedetään sieltä löydettyjen votiivilahjojen perusteella.
Temppelistä on tunnistettu kolme päärakennusvaihetta. Vaihe I ajoittuu myöhäiselle geometriselle kaudelle noin vuosiin 725–700 eaa. ja vaihe II varhaiselle arkaaiselle kaudelle noin vuosiin 675–640 eaa. Vaihe III, johon yleensä sijoitetaan temppelin naoksen eli cellan rakentaminen, ajoittuu noin vuosiin 640–610 eaa. Toisaalta cellaa on ehdotettu myös myöhemmäksi ja rakennetuksi vasta 500-luvulla eaa.
Temppeli tuhoutui noin vuonna 600 eaa. Lyydian kuninkaan Alyattes II:n johtamassa hyökkäyksessä. Se saattoi olla tuossa vaiheessa keskeneräinen. Tämän jälkeen rakennus kunnostettiin noin vuosina 590–580 eaa. Paikka säilyi kulttikäytössä noin vuoteen 545 eaa., jolloin persialaiset tuhosivat sen uudelleen. Tämän jälkeen pyhäkkö hylättiin.
Rakennus
Temppeli edusti löydettyjen kapiteelien perusteella (proto)aiolialaista tyyliä. Kapiteeleissa oli pystysuorat voluutat, joiden välissä oli palmetit. Ne saattavat perusta Lähi-idästä tulleisiin vaikutteisiin. Nykyisin temppelin paikalle on pystytetty malliksi ja muistomerkiksi muutamia suuria moderneja aiolialaisia pylväitä.
Temppelille johti porrastettu ramppi. Temenoksen eteläsivulla oli kaksi stoaa eli pylväshallia ja niiden välissä propylon.
Cheikhou Kouyaté
Seurajoukkueura
Kouyaté debytoi ammattilaistasolla Brussels FC:n paidassa vuonna 2007. Vuonna 2008 hän siirtyi Belgian suurseuraan RSC Anderlechtiin. Anderlechtissä Kouyaté pelasi kuuden vuoden ajan. Välillä hän kävi lainalla samanmaalaisessa KV Kortrijkissä. Kouyaté voitti Anderlechtin riveissä neljä Jupiler Pro Leaguen mestaruutta (2010, 2012, 2013 ja 2014) ja kaksi Belgian Supercupia (2010, 2013) sekä pelasi myös Mestareiden liigaa.
Kouyaté siirtyi kesällä 2014 Englannin Valioliigassa pelaavaan West Ham Unitediin. Debyytti Valioliigassa tapahtui elokuussa 2014 Tottenham Hotspuria vastaan. Hän pelasi West Hamissa kaikkiaan 129 valioliigaottelua ja teki 12 maalia. Vuoden 2018 elokuussa Kouyate siirtyi lontoolaiskilpailija Crystal Palaceen, jossa hän pelasi neljän kauden aikana 129 valioliigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Elokuussa 2022 hän siirtyi Nottingham Forestiin, jossa hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 21 valioliigaottelua ja teki yhden maalin.
Maajoukkueura
Kouyaté pelasi vuonna 2007 Senegalin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Vuonna 2012 hän kuului Senegalin joukkueeseen vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän pelasi turnauksessa kaikissa Senegalin neljässä ottelussa.
Kouyaté debytoi Senegalin A-maajoukkueessa helmikuussa 2012. Hän oli maajoukkueen kapteeni syksystä 2015 syksyyn 2019. Hän on kuulunut joukkueeseen vuosien 2015, 2017, 2019 ja 2021 Afrikan-mestaruuskilpailuissa, joista viimeksi mainituissa Senegal voitti mestaruuden. vuoden 2018 MM-kilpailuissa Kouyaté tuli vaihdosta kentälle joukkueensa kahdessa ensimmäisessä ottelussa ja pelasi avauskokoonpanossa kolmannessa ottelussa. Vuoden 2022 MM-kilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa Senegalin ensimmäisessä ottelussa Alankomaita vastaan mutta loukkaantui ottelussa eikä pelannut enää turnauksessa.
Langenau
Langenau on kaupunki Saksassa Baden-Württembergin osavaltion Tübingenin hallintopiirissä ja Alb-Donau-Kreisin piirikunnassa. 30. kesäkuuta 2022 Langenaussa oli 15 556 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 75,0 km² ja väestötiheys 207 as./km². Langenaun pormestari on Daniel Salemi.
Langenaun naapurikunnat ja -kaupungit ovat Beimerstetten ja Bernstadt lännessä, Nerenstetten ja Öllingen pohjoisessa, Rammingen idässä sekä Leipheim ja Elchingen etelässä. Kaksi viimeisinä mainittua kuuluvat Baijerin osavaltioon.
Langenaun ystävyyskaupungit ovat Bridgend Britannian Walesissa, Albeck Itävallassa, Somberek Unkarissa ja Langenau Saksin osavaltiossa.
Bruno Bürger
Bruno Bürger (s. 3. joulukuuta 1984 Tallinna) on suomalainen laulaja. Hän tuli tunnetuksi 1.3.2012 ensimmäisellä singlellään "Number One", joka ylitti päivässä videopalvelu YouTuben katsojaluvun yli kahdella miljoonalla. Bürger on ensimmäinen suomalainen artisti, jonka musiikkivideo rikkoi ennätyksen katsojaluvuillaan Youtubessa, videon ollessa esillä vain päivän palvelussa. Bürger pääsi Youtuben etusivulle ja päivän katsotuimpiin videoihin.
Bürgerin tyylilajit musiikissa ovat dance, hiphop, R'n'B ja pop. Bürger on säveltänyt ja kirjoittanut musiikkia 13-vuotiaasta asti.
Frederiksbergin metroasema
Frederiksberg on Kööpenhaminan metron linjojen M1 ja M2 asema Tanskan pääkaupungin Kööpenhaminan ympäröimässä Frederiksbergissä. Asema on maanalainen ja sijaitsee joukkoliikenteen maksualueilla 1 ja 2.
Junalinnut
Junalinnut on saksalaista ja suomalaista yhteistuotantoa oleva elokuva vuodelta 1998. Sen on ohjannut Peter Lichtefeld, ja siinä näyttelevät suomalaisista muun muassa Outi Mäenpää, Kati Outinen ja Kari Väänänen. Osa elokuvasta sijoittuu Suomen Lappiin.
Juoni
Dortmundilainen eristäytynyt olutrekankuljettaja Hannes (Joachim Król) on joukkoliikenteen aikatauluharrastaja, joka haaveilee matkasta lajin maailmanmestaruuskilpailuihin Inariin. Hän pyytää pomoltaan vapaata voidakseen osallistua kilpailuun, mutta tämä ei suostu miehen pyyntöön. Hannes lähtee kiivastuneena tästä huolimatta matkalle, ja kun pomo myöhemmin löydetään toimistostaan kuolleena, Hanneksesta tulee tietämättään pääepäilty murhasta. Matkalla Inariin Hannes tapaa suomalaisen Sirpan (Outi Mäenpää), joka ryhtyy miehen matkaseuraksi. Hanneksen ja Sirpan kintereillä seuraa komisario Franck (Peter Lohmeyer), joka on päättänyt saada epäilemänsä murhamiehen kiinni.
Kierreportaat (elokuva)
Kierreportaat (The Spiral Staircase) on Robert Siodmakin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1945.
Arvostelut
Kierreportaita kutsutaan usein jännityselokuvan peruspilariksi, sillä siinä yhdistyvät monet osa-alueet, jotka luetaan nykyään tiivisti kuuluvaksi lajityyppiin. TV-maailma-lehden arvostelussa elokuvaa on luonnehdittu "nautinnollisen karmeaksi ja komeaksi". Aavemaisen kartanomiljöön jännitystä korostavat valon ja varjon käyttö ja hidas kameran liike.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Kierreportaat vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Rikos auringon alla
Rikos auringon alla (Evil Under the Sun) on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut Guy Hamiltonin ohjaama salapoliisielokuva, joka perustuu Agatha Christien romaaniin Varjossa auringon alla. Kirjan tapahtumat sijoittuvat vieläkin olemassa olevaan art deco -tyyliseen hotelliin, joka sijaitsee saarella Kentin eteläpuolella. Elokuva on kuitenkin kuvattu Mallorcalla. Sieltä ei löytynyt halutunlaista hotellia, joten sopivalle saarelle rakennettiin kulissijulkisivu ja hotellin sisällä tapahtuvat kohtaukset kuvattiin saaren keskellä sijaitsevassa kartanossa.
Karim Fegrouche
Karim Fegrouche (s. 14. helmikuuta 1982 Fès, Marokko) on marokkolainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Fegrouche edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa PAS Giánninaa.
Ura
Fegrouche saavutti seuratasolla ensimmäisen kerran Marokon mestaruuden kaudella 2009–2010 Wydad Casablancan riveissä, josta hän siirtyi kauden jälkeen toiseen paikallisseuraan Raja Casablancaan. Hän saavutti myös samaisella kaudella Marokon mestaruuden ja jatkoi matkaansa kauden päätyttyä Kreikan pääsarjaan PAS Giánninan riveihin.
Maajoukkueura
Fegrouche on edustanut Marokkoa vuodesta 2008 lähtien. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 20. elokuuta 2008 Beniniä vastaan.
St. George’s (Bermuda)
St. George's on kaupunki ja kunta Bermudalla. Se on pinta-alaltaan 1,3 neliökilometriä, ja siellä asui 1 752 ihmistä vuonna 2000. Se sijaitsee Bermudan itäosassa, samannimisella saarella, ja sitä ympäröi St. George's Parish. Se oli Bermudan ensimmäinen pääkaupunki, ja se on Amerikan vanhin edelleen asuttu englantilainen kaupunki.
Historia
St. George's asutettiin vuonna 1612, ja se oli Bermudan ensimmäinen asutuskeskus. Sinne saapui kuvernööri, pappi ja 60 uudisasukasta elokuussa 1612. Muutaman kuukauden päästä St. George'siin saapui 600 asukasta lisää. Vuoteen 1615 asukasluku oli kuitenkin pienentynyt 150:neen, kun pääosa asukkaista oli muuttanut Bermudan pääsaarelle. St. George's oli Bermudan pääkaupunki vuoteen 1815, jolloin pääkaupunki siirrettiin Hamiltoniin.
St. George's kukoisti sekä Yhdysvaltain vapaussodan että sisällissodan aikana, kun sen kautta käytiin kauppaa. Uudestaan talous alkoi kokea nousukautta 1800-luvun puolivälissä, kun turismi saapui saarelle. Kaupungissa käsitettiin turismin aiheuttama paine, ja siellä alettiin olla huolissaan historiallisten kohteiden säilymisestä jo 1920. Vuonna 2000 St. George's ja siihen liittyvät linnoitusrakennelmat kaupungin ympärillä liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Kaupunkikuva
thumb|215px|left|[[Pyhän Pietarin kirkko (Bermuda)|Pyhän Pietarin kirkko]] St. George'sin historiallinen sydän on King's Square -aukio. Sen ympärillä ovat muun muassa kaupungintalo ja turistitoimisto. Aukion edessä on pieni Ordnance Island, jota käytettiin joskus kaupunkilaisten ammusvarastona. Nykyään se on risteilyalusten pysähtymispaikka, ja siellä on George Somersin patsas ja hänen laivansa Deliverancen malli. King's Square on myös kaupungin linkki muualle Bermudaan, sillä sen läpi kulkee kaksi merkittävää itä-länsi-suuntaista tietä, Duke of York Street on kaupungin pääkatu. St. George'sin historiallisessa keskustassa on useita hyvin säilyneitä rakennuksia 1600-, 1700- ja 1800-luvuilta. Vanhimpana rakennuksena pidetään State Housea, joka oli Bermudan parlamenttirakennus, ennen kuin pääkaupunki siirrettiin Hamiltoniin.
Kaupungissa on muutamia kirkkoja, ja niistä merkittävin on Pyhän Pietarin kirkko, joka vanhin käytössä oleva anglikaaninen kirkko läntisellä pallonpuoliskolla. Nykyinen kivikirkko rakennettiin 1713, mutta sen paikalla oli puukirkko vuodelta 1612.
Perjantai 13.
'''Perjantai 13. päivä''' on yleisen taikauskoisen käsityksen mukaan epäonnen päivä. Se on ilmeisesti lähtöisin kahdesta erillisestä taikauskoisesta käsityksestä: perjantai on huonon onnen päivä ja 13 huonon onnen luku. Jossain vaiheessa nämä kaksi näkemystä ovat sulautuneet yhteen. Sanonnan käyttö tunnetaan 1800-luvun lopulta alkaen. Yleiseksi uskomus on tullut vasta 1900-luvulla, minkä on väitetty johtuneen Thomas Lawsonin vuonna 1907 julkaisemasta romaanista Friday the Thirteenth. Perjantai 13. päivän pelkoa kutsutaan paraskevidekatriafobiaksi.
Legenda perjantaista 13. päivästä ja temppeliherroista
thumb|200px|Temppeliherroja poltetaan roviolla. Erään tarinan mukaan päivä olisi saanut merkityksensä kun Ranskan kuningas Filip IV Kaunis vangitutti Temppeliherrain ritarikunnan jäsenet. Kuningas oli lähettänyt kaikkiin kaupunkeihin, joissa temppeliherroja oleskeli, kirjeen, joka oli sallittua avata vasta 13. lokakuuta 1307. Kirjeessä kuningas syytti temppeliherroja saatananpalvonnasta. Temppeliherrat vangittiin ja poltettiin roviolla.
Ajankohta
Aina kun kuukauden ensimmäinen päivä on sunnuntai, on 13. päivä perjantai. Näin sattuu joka vuosi ainakin kerran. Enimmillään niin voi sattua kolme kertaa vuodessa (helmi-, maalis- ja marraskuussa tai karkausvuosina tammi-, huhti- ja heinäkuussa).
Gregoriaanisessa kalenterissa vuoden päivät sattuvat joka 400. vuosi samoille viikonpäiville. Voidaan osoittaa, että 400 vuoden kuluessa kuukauden 13. päivä sattuu perjantaiksi hieman useammin (688 kertaa) kuin millekään muulle viikonpäivälle.
Taulukossa vuosien 2000–2032 perjantain 13. ajankohdat:
Menneet:
Erkki Kolkka
Erkki Kolkka (s. 11. huhtikuuta 1944 Tampere) on suomalainen entinen pikajuoksija.
Tausta
Erkki Kolkka on kotoisin Tampereen Härmälästä. Siellä hän kasvoi urheilullisen veljeskatraan vanhimpana. Veljeksistä keskimmäinen Eino Kolkka harrasti telinevoimistelua, ja tuli tunnetuksi Tampereen Teatterissa esitetyn suositun West Side Storyn volttimestarina. Einon poika Joonas Kolkka on kuuluisa jalkapalloilija. Veljessarjan nuorin Väinö Kolkka oli maajoukkuetason jääkiekkoilija, joka seuratasolla edusti Ilvestä ja HIFK:ta.
Ura
Kolkka aloitti juoksuharjoitukset Tampereen Pyrinnössä 17-vuotiaana vuonna 1961. Muutaman vuoden jälkeen hän voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1964 ajalla 48,8. Samana vuonna hän juoksi myös 400 metrin ennätyksensä 48,5. Tämän jälkeen Kolkan kehitys kuitenkin pysähtyi väärään harjoitteluun ja liikaan kilpailemiseen. Vuonna 1967 Suomen kestävyysjuoksun päävalmentajaksi tuli uusiseelantilainen Arthur Lydiard. Kolkka sai kutsun niin sanottuun Lydiardin talliin, missä hänestä oli määrä tehdä paras eurooppalainen 1500 metrin matkalla Meksikon olympialaisissa vuonna 1968. Tässä hän ei kuitenkaan onnistunut. Tämän jälkeen Kolkka lopetti kilpailemisen. Aktviiviuran jälkeen Kolkka valmensi Tampereen Pyrinnön nuoria urheilijoita pika- ja keskimatkoilla.
Saavutuksia
SM-kultaa 400 metrin juoksussa vuonna 1964 sekä 4x400 metrin viestissä vuonna 1969, SM-hopeaa 4x400 metrin viestissä vuonna 1971 sekä SM-pronssia 400 metrin juoksussa vuonna 1966 sekä 4x400 metrin viestissä vuonna 1966. Lisäksi hänellä on useita nuorten SM-mitaleja.
Kolkalla on useita yleisurheilun maaotteluedustuksia.
Ratchet & Clank (videopeli)
Ratchet & Clank on Insomniac Gamesin kehittämä ja Sonyn julkaisema tasohyppely/ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna PlayStation 2:lle ja se on ensimmäinen peli Ratchet & Clank -pelisarjassa.
Peli lähtee liikkeelle, kun Lombax-rotuinen mekaanikko Ratchet tapaa kotiplaneetallaan Clank-nimisen robotin. Clank saa selville, että blarg-nimistä rotua edustava puheenjohtaja Dreck suunnittelee luovansa rodulleen uuden planeetan tuhoamalla muita planeettoja ja käyttämällä niiden osia. Clank suostuttelee Ratchetin auttamaan häntä etsimään avuksi kuuluisa supersankari, Kapteeni Qwark, mutta pian he huomaavat, että heidän pitää pelastaa galaksi kahden kesken.
Peli sisältää suuren määrän aseita ja laitteita joiden avulla pelaajan tulee päihittää vihollisia ja suorittaa pulmanratkaisutehtäviä kuvitteellisen Solana-galaksin eri planeetoilla. Pelissä on myös useita minipelejä, kuten kilpailuja ja lukkojen tiirikointia, jotka pelaajan täytyy läpäistä jatkaakseen eteenpäin.