cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toukola
Nähtävyydet
Kumtähden kentällä on Maamme-laulun muistomerkki sen kunniaksi, että paikalla laulettiin Maamme-laulu ensimmäisen kerran ylioppilaitten Flooran päivän juhlassa 13. toukokuuta 1848.
Palvelut
Toukolassa sijaitsee Toukolakoti, joka on tarkoitettu päihdeongelmaisille ja asunnottomille miehille. Arabianrantaan avattiin vuonna 2002 kauppakeskus Arabia.
Urheilu
Toukolalla on oma urheilujoukkueensa ToTe eli Toukolan Teräs, joka on perustettu vuonna 1932. Urheiluseuran toimintaan kuuluu muun muassa jalkapalloa, salibandya ja yleisurheilua.
Isotohvelikukka
Isotohvelikukka (Calceolaria Herbeohybrida-ryhmä, Calceolaria × speciosa) on tohvelikukkien sukuun kuuluva ryhmä risteymälajikkeita. Itse asiassa tämä huonekasveina kasvatettujen tohvelikukkien ryhmä koostuu isotohvelikukan yksivuotisista risteymämuodoista. Sen luonnonvaraiset kantamuodot ovat peräisin Keski- ja Etelä-Amerikasta. Kukka on samantapainen kuin leijonankidalla, paitsi että alin terälehti on muita suurempi ja pussimainen. Kukkien värejä ovat keltainen, punainen ja kuparinruskea.
Pascal (ohjelmointikieli)
Pascal on Niklaus Wirthin kehittämä proseduraalinen ohjelmointikieli, joka on kehitetty 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa ALGOL-kielen pohjalta erityisesti opetuskäyttöä ajatellen. Pascalia pidetään esimerkkinä strukturoitua ohjelmointia tukevasta kielestä.
Pascal-kieli on nimetty matemaatikko Blaise Pascalin mukaan. Pascalia hyvin lähellä ovat Wirthin myöhemmin kehittämät ohjelmointikielet Modula-2 ja Oberon, joita voidaan pitää Pascalin "jälkeläisinä". Pascal oli suosittu kieli opetuskäytössä 1970-luvulta 1990-luvun alkupuolelle asti kunnes C-kieli syrjäytti sen.
Ammattikäyttöön Pascal-kieli tuli Borlandin Turbo Pascal -ympäristön ansiosta 1980-luvulla. Silloiset Turbo Pascalin ylivoimaiset ominaisuudet aiheuttivat sen, että muut ohjelmointikieliä tekevät ohjelmistotalot luopuivat vähitellen omista Pascal-kääntäjistään.
Esimerkkiohjelma
Kaikki Pascal-ohjelmat alkavat "Program"-avainsanalla ja ohjelmalohkon alku ja loppu merkitään avainsanoilla "Begin" ja "End". Yksittäiset lauseet erotetaan puolipisteellä, ja koko ohjelma loppuu pisteeseen.
Pascalin kehitys
Kielestä on kehitetty eräitä muunnelmia.
Object Pascal lisää kieleen olio-ohjelmointiin liittyviä ominaisuuksia. Siihen kuuluvat myös poikkeukset ja niiden hallinta.
Super Pascal on rinnakkaisuusohjelmointiin kehitetty versio.
Extended Pascal on muunnos, joka on määritelty standardeissa ISO 10206:1991 ja ANSI/IEEE 770X3.160-1989 (ISO- ja ANSI-standardit ovat tekniseltä sisällöltä identtisiä).
Concurrent Pascal ja Sequential Pascal ovat eräitä muunnoksia.
Kritiikkiä
Kielen ISO-standardia edeltävää versiota on kritisoitu sen soveltuvuudesta käytännön ohjelmointiin ja sen soveltuvuudesta vain opetuskäyttöön. Esimerkiksi taulukon koko osana sen tyyppiä ei mahdollista käyttää samaa lajittelualgoritmin toteutusta erikokoisille taulukoille.
Myöhempi standardoitu versio on korjannut useita kritiikin kohteita. Kieleen kohdistunut kritiikkiä on myöhemmin käsitelty vastineissa.
Schrei
Schrei on Tokio Hotel -yhtyeen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2005.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 38.
Byträsk
Byträsk on pieni järvi läntisessä Sipoossa. Se sijaitsee Sipoonkorven itäosassa. Järven pinta-ala on 11,4 hehtaaria, ja sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. Järvellä on kuusi taloa tai vapaa-ajan asuntoa. Rannat ovat pääosin metsämaata ja osa pohjoisrannoista kuuluu Sipoonkorven kansallispuistoon.
Byträsk sijaitsee Porvoonjoen vesistössä, ja sen vedenpinnan korkeus on 23,0 mpy. Järven lounaiskulmaan laskee yksi oja. Lasku-uoma alkaa järven koilliskulmasta, laskee sieltä kohti itää, yhdistyy Immersbybäckeniin ja laskee lopulta Sipoonjokeen. Sen jälkeen vesi päätyy Suomenlahteen Sipoonlahden kohdalta.
Ma Rainey’s Black Bottom
Ma Rainey’s Black Bottom on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut George C. Wolfe. Se perustuu August Wilsonin samannimiseen näytelmään vuodelta 1982. Elokuva kertoo ”bluesin äitinä” tunnetun Ma Raineyn ja hänen yhtyeensä myrskyisästä äänityssessiosta 1920-luvun Chicagossa. Ma Raineyta elokuvassa näyttelee Viola Davis, ja hänen yhtyeensä omapäistä trumpetistia Levee Greenia esittää Chadwick Boseman viimeiseksi jääneessä roolissaan. Boseman kuoli elokuussa 2020 elokuvan jälkituotantovaiheessa, ja elokuva on omistettu hänen muistolleen.
Ma Rainey’s Black Bottom sai rajallisen teatterilevityksen Yhdysvalloissa 25. marraskuuta 2020, ja se julkaistiin Netflixissä 18. joulukuuta. Kriitikot ylistivät Davisin ja Bosemanin näyttelijäsuorituksia sekä elokuvan puvustusta ja lavastusta. Elokuva sai viisi Oscar-ehdokkuutta, muun muassa parhaasta miespääosasta ja naispääosasta, ja lopulta palkittiin kahdella Oscarilla: parhaasta puvustuksesta sekä parhaasta maskeerauksesta.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien kriitikko Harri Uusitorppa antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, ja ylisti Chadwick Bosemanin ja etenkin Viola Davisin roolisuorituksia. Uusitorppa analysoi, että elokuva kertoo näennäisesti äänityssessiosta, mutta pohjimmiltaan kyse on paljon muustakin, kuten ”arvosta ja arvottomuudesta, vallasta ja valtasuhteista sekä kulttuurisesta riistosta ja rakenteellisesta rasismista”. Kriitikko Juho Typpö puolestaan valitsi Ma Rainey's Black Bottomin yhdeksi vuoden 2020 kymmenestä parhaasta elokuvasta. Elokuva on hänen mukaansa ”painava kuvaus rasismista ja valta-asetelmista, mutta aivan erityisesti näyttelijöiden taidonnäyte”.
Plastíras (Páros)
Plastíras on kykladisen kulttuurin aikaisen hautausmaan arkeologinen kohde Pároksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren pohjoisosassa lähellä Livádian kylää ja Koukounariésin mykeneläistä akropolista.
pienoiskuva|vasen|140px|Plastíras-tyypin [[kykladiset idolit|kykladinen idoli Plastíraksesta, n. 3000–2500 eaa. Pároksen arkeologinen museo.]] Plastíraksen hautausmaa on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle I (EC I) noin ajalle 3200–2800 eaa. Hautausmaalta on löydetty lukuisia kykladisia idoleita, ja siitä ovat saaneet nimensä Plastíras-tyypin idolit, jotka ovat kaikista kykladisista idoleista naturalistisimpia. Hautausmaan löydöt pvat Pároksen arkeologisessa museossa.
Markianí
Markianí on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Amorgóksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee Notinán eli saaren eteläosan alueella olevalla kukkulalla lähellä saaren lounaisrannikkoa. Paikan nimi on nykyaikainen, eikä sen muinaista nimeä tunneta.
Markianín asutus on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle noin vuosiin 3200–2000 eaa. Se oli yksi Amorgóksen 12 tunnetusta linnoitetusta asutuksesta tuolla aikakaudella, ja niistä merkittävin. Asutuksen historia kykladisen kulttuurin kaudella voidaan jakaa neljään vaiheeseen: Vaihe I käsitti noin vuodet 3200–3000 ja oli samanaikainen Grótta-Pilós-kulttuurin kanssa. Tuolloin kukkulalle rakennettiin linnoitusmuuri. Vaihe II käsitti noin vuodet 3000–2800 eaa. ja siinä oli yhtymäkohtia saman ajan Kámpoksen kulttuurin kanssa. Asutus keskittyi edelleen kukkulan huipulle. Vaihe III käsitti noin vuodet 2800–2450 eaa. Tuona aikana asutus laajeni kukkulan ympärille. Vaihe IV käsitti noin vuodet 2450–2200 eaa. ja oli samanaikainen Kastrín kulttuurin kanssa. Asutuksen kooksi on arvioitu suurimmillaankin vain noin 15 taloutta eli noin 70–80 henkeä.
Markianín linnoitetun kukkulan korkeus on 265 metriä merenpinnasta. Muuria on löydetty noin 70 metrin matkalta kukkulan pohjoisosassa. Muurissa on eräänlaisia bastioneita. Lisäksi kukkulalla on talojen ja viemäröinnin jäänteitä. Paikalta on löydetty eri kausien keramiikkaa sekä pronssiesineitä ja muun muassa obsidiaanista tehtyjä työkaluja. Karja on jäänteistä päätellen ollut pääasiassa lampaita ja vuohia sekä sikoja. Maanviljelyksessä on tunnettu ainakin oliivi, viiniköynnös, ohra ja pavut.
Paikalla on ollut jonkinlaista asutusta myös antiikin aikana hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Asutus löydettiin vuonna 1985 saaren muinaiskohteita kartoitettaessa. Löydön teki arkeologi Evangelía ”Líla” Maragkoú (usein Marangoú). Paikan kaivaukset ja tutkimukset suoritettiin vuosina 1987–1991.
Helgträsk
Helgträsk on pieni järvi läntisessä Sipoossa. Se sijaitsee keskellä Sipoonkorpea. Järven pinta-ala on 6,0 hehtaaria, ja sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Rannoilla on noin kymmenen taloa tai vapaa-ajan asuntoa. Kiinteistöille tulee tiet joko järven länsipuolelta kulkevalta Knutersintieltä tai siltä haarautuvalta Helgträskintieltä. Järven pohjoispuolella on peltoa. Lasku-uoma alkaa järven eteläpäädystä ja laskee sieltä kohti etelää ja kaakkoa yhdistyen Fallbäckenin uomaan ja sitä kautta Suomenlahden Bölsfjärden-lahteen.
Mitä miten zen
Mitä miten zen on Aleksi Järvelän, Miika Osamitsun ja Miika Pölkin kirja zenbuddhalaisuudesta. Kirjan julkaisi Teos vuonna 2013.
Sinkkikloridi
thumb|250px|Vedetöntä, itse valmistettua sinkkikloridia Sinkkikloridi (ZnCl2) on väritön tai valkoinen, hyvin vahvasti hygroskooppinen suola. Sinkkikloridi on heikko Lewis-happo, sen vesiliuoksen pH on noin 4. Sinkkikloridin liukoisuus veteen on 432 g/100 ml (25 °C), moolimassa 136,3 g/mol, sulamispiste 290 °C, kiehumispiste 732 °C, tiheys 2,9 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 7646-85-7.
Sinkkikloridia käytetään suuria määriä tekstiiliteollisuudessa peittana, metallurgiassa metallien pinnoittamiseen sinkillä, paristoissa elektrolyyttinä ja orgaanisessa sekä epäorgaanisessa kemiallisissa synteeseissä.
Valmistus
Vedetöntä sinkkikloridia voidaan valmistaa metallisen sinkin ja vetykloridin välisellä reaktiolla.
Zn(s) + 2HCl(g) → ZnCl2(s) + H2(g)
Vesiliuoksia taasen valmistetaan perinteisillä happo-emäs metodeilla, vaikkapa sinkkisulfidista (ZnS) tai sinkkioksidista.
Ghatam
Ghatam on eteläintialaisen taidemusiikin toiseksi käytetyin rytmisoitin, joka usein täydentää mridangam-rumpua karnaattisen musiikin konserteissa ja levytyksissä. Ghatam on rakenteeltaan savesta ja rautajauheesta muovattu, poltettu pyöreäpohjainen ruukku, jonka suuaukko on hieman maaseudulla veden säilyttämiseen käytettävän ruukun (ghaata) suuaukkoa kapeampi. Ghatam on aina valmistettu soimaan jossain tietyssä äänenkorkeudessa – ammattimaisella ghatam-rumpalilla onkin hallussaan useita erikokoisia ruukkuja, joista hän valitsee esiintyjän äänialan (käytännössä esityksen perussävelen = shadźam l. "SA") mukaan sopivan soittimen. Ghatam-rumpuja on rakenteeltaan kahdenlaisia; ohuita harrastelijoille ja paksuseinäisiä (seinämän paksuus n. 2–3 cm) ammattikäyttöön.
J. Alfred Tanner
thumb|J. Alfred Tanner Johan Alfred ”Affu” Tanner (16. maaliskuuta 1884 Artjärvi – 27. toukokuuta 1927 Rautalampi) oli suomalainen kuplettilaulaja ja sanoittaja. Hänen humoristisiin kuplettiesityksiinsä kuuluivat eri ammattikuntia ja poliittisia tapahtumia parodioivat esiintymisasut sekä eleet. Tanner käytti nimestään muotoja J. Alfred Tanner ja '''J. Alfr. Tanner'''.
Ghatam
Ghatamia soitetaan joko sylissä pitäen tai nykyisin joskus chuttan kaltaisella alustalla käyttäen molempien käsien sormenpäitä, ranteita ja kynsiä useimmiten niin, että vasen käsi soittaa rummun pohjaa ja oikea hallitsee rummun suuta ja tasaista yläosaa. Sylissä pidettäessä ghatamin suu on joskus vasten soittajan vatsaa, jonka avulla soittimesta lähtevien sävelten korkeutta voidaan vaihdella. Ghatamin asentoa muutetaan joskus soiton kuluessa, ja toisinaan soitin jopa heitetään ilmaan kappaleen loppukliimaksin aikana ja otetaan kiinni tai annetaan pudota maahan rytmin viimeisellä iskulla. Ghatam instrumenttina antaa rytmisoittajalle mahdollisuuden virtuoosiseen esitykseen.
J. Alfred Tanner
Elämä
Tanner vietti lapsuutensa Helsingissä, ja Helsinki oli sittemmin monien hänen kuplettiensa tapahtumaympäristö. Alkuperäiseltä ammatiltaan Tanner oli rakennusmestari, mutta hän keskittyi päätoimisesti viihdyttäjän ammattiin vuoden 1909 tienoilla. Syynä ammatinvaihtoon pidetään tapausta, jossa arkkitehti Gustaf Estlanderin suunnittelema ja rakennuttama kerrostalo sortui 27. syyskuuta 1907 Helsingin Kaivopuistossa. Vastaavana mestarina ollut Tanner pelastautui hyppäämällä viidennestä kerroksesta lähimpään puuhun. Rakennusmestariliiton tutkimuksessa Tanneria moitittiin huolimattomuudesta, kokemattomuudesta ja arvostelukyvyn puutteesta ottaessaan vastaan vaativan työn, jossa käytettiin uusia rakennustapoja. Lieventäväksi katsottiin hänen nuoruutensa.
Tannerin lauluja julkaistiin myös suosittuina nuottivihkoina, joita kustansi August Kanervan omistama Kanervan kustannusliike. Tanner ja Kanerva olivat tutustuneet vuonna 1907, ja Kanerva järjesti Tannerille esiintymistilaisuuksia myös maaseudulle. Tannerin esiintymisiä oli usein seuraamassa August Kanervan sisarenpoika Reino Helismaa, tuolloin vielä pikkupoika, joka sai näkemästään ja kuulemastaan ensimmäiset vaikutteet tulevalle uralleen.
Tanner kuoli tuberkuloosiin vain 43-vuotiaana vuonna 1927. Hänet on haudattu Helsinkiin Malmin hautausmaalle, kortteliin 28-3-24. Ville Salminen ohjasi Tannerin elämästä musiikkielokuvan Orpopojan valssi (1949), jossa pääosaa näytteli Sakari Halonen.
John Profumo
Elämäkerta
Profumo oli alun perin italialaista sukua ja kuninkaan lakimiehen poika. Hän kävi koulua Harrow Schoolissa ja opiskeli Oxfordin yliopistossa ja valittiin parlamenttiin 1940. Hän oli naimisissa näyttelijätär Valerie Hobsonin kanssa. Hänellä oli neljännen Profumin paronin arvo, joka oli myönnetty suvulle Sardinian kuningaskunnan aikana. Hän kuului niihin 41 konservatiiviin, jotka äänestivät hallitustaan vastaan Narvik-keskustelussa toukokuussa 1940; tämä johti pääministeri Neville Chamberlainin eroon ja Winston Churchillin pääministerikauteen. Profumo palveli toisessa maailmansodassa Pohjois-Afrikassa, saavutti prikaatikenraalin arvon. Hän sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon (OBE) 1944.
J. Alfred Tanner
Elämä
Myöhemmät sukupolvet ovat sittemmin löytäneet uudelleen monet hänen lauluistaan, joista uusia versioita ovat levyttäneet muun muassa Tapio Rautavaara ja Vesa-Matti Loiri. Tannerin kappaleita ovat muun muassa ”Kulkurin valssi”, ”Kalle Aaltonen”, ”Muistiinpanoja vosikan renkinä ollessani” ja ”Orpopojan valssi”. Vuonna 1947, jolloin Tannerin kuolemasta tuli kuluneeksi 20 vuotta, kirjailija ja kuplettien asiantuntija Reino Hirviseppä teki Tannerista radio-ohjelman ja julkaisi tämän teksteistä kirjan Kuolemattomat kupletit. Sotien jälkeisessä Suomessa vanhoillekin lauluille oli suuri sosiaalinen tilaus, ja kokoelma myytiin hetkessä loppuun. Hirviseppä myös organisoi samana vuonna Tannerin muistokiertueen, jolla hän itse toimi juontajana. Tannerin lauluja esittivät Harry Bergströmin ja George de Godzinskyin säestäminä muiden muassa Tapio Rautavaara, Reino Helismaa, Siiri Angerkoski ja Theodor Weissman. Tanner-kiertue myötävaikutti siihen, että Helismaa ja Rautavaara pääsivät saman vuoden lopulla tekemään ensimmäiset levytyksensä.
John Profumo
Elämäkerta
Hän palasi parlamenttiin 1950. Vuonna 1960 hänet nimitettiin sotaministeriksi Harold Macmillanin hallitukseen. Kolme vuotta myöhemmin hän erosi niin sanotun Profumo-skandaalin vuoksi. Profumo oli tapaillut malli Christine Keeleriä, joka samaan aikaan piti yllä suhdetta Neuvostoliiton laivastoattasea Jevgeni Ivanoviin. Tapaus horjutti uskoa maan turvallisuuteen ja hallitukseen. Tapaus kuuluu Britanniassa suurimpiin skandaaleihin, ja Profumo joutui eroamaan jäätyään kiinni valehtelusta parlamentille väittäessään, ettei suhteessa ollut "mitään epäsopivaa". Hän ilmoitti erostaan 5. kesäkuuta 1963.
J. Alfred Tanner
Elämä
Nuoren polven muusikoista Rauli Somerjoki kertoi Tannerin olleen yksi hänen esikuvistaan. Somerjoki levytti vuonna 1985 Agents-yhtyeen kanssa Tannerin kupletin ”Eikö juu”.
John Profumo
Elämäkerta
Keeler tuomittiin muista syistä yhdeksäksi kuukaudeksi vankeuteen. Keelerin ja Profumon toisilleen heinäkuussa 1961 esitellyt lääkäri Stephen Ward teki itsemurhan. Pääministeri Macmillan erosi syyskuussa tervessyistä ja hänen seuraajakseen tuli Alec Douglas-Home. Lokakuussa 1964 työväenpuolue voitti vaalit ja pääministeriksi tuli Harold Wilson.
J. Alfred Tanner
Elämä
J. Alfred Tanner suunnitteli Helsingin Jyryn merkin ja oli seuran perustajajäsen. Seuratoverukset Tanner ja Hannes Kolehmainen olivat läheisiä ystäviä. Tanner hankki esiintymisillä varoja yhdessä muiden jyryläisten kanssa Kolehmaiselle, kun tämä valmentautui vuoden 1912 olympiakisoihin.
John Profumo
Elämäkerta
Profumo jäi sivuun julkisuudesta ja työskenteli loppuelämänsä hyväntekeväisyyden parissa Lontoon East Endissä. Vuonna 1975 hän sai Brittiläisen imperiumin komentajan arvon (CBE) hyväntekeväisyystyöstään.
J. Alfred Tanner
Muistomerkki
pienoiskuva|J. Alfred Tannerin muistomerkki vuonna 2020. Vuonna 1978 artjärveläiset pystyttivät J. Alfred Tannerin muistoksi hänen lapsuudenkotinsa läheisyyteen pienen kivisen muistomerkin muistolaattoineen. Kuusikossa Kulmalan maatilalla olevan muistomerkin oikealla puolella on vieraskirja.
Muistokivessä on teksti:
KUPLETTIMESTARI
J. ALFRED TANNERIN
LAPSUUDEN KOTITANHUA
x 16.3.1884 + 27.5.1927
MUISTOKIVEN PYSTYTTIVÄT 16.7.1978 ARTJÄRVELÄISET
Levytykset
Ajankohta ilmaisee äänityssession ajankohdan. Tiedot perustuvat Suomen Äänitearkiston tietokantaan.
9.6.1924 (Camden, New Jersey, Yhdysvallat)
Viulu: John Witzmann, piano Wm. E. Stein
Billundin lentoasema
thumb|250px|Capella Bar Billundin lentoaseman toisessa kerroksessa. Billundin lentoasema  on kansainvälinen lentoasema Billundin kunnassa Tanskan Jyllannissa. Lentoasema on avattu vuonna 1964.
Vuonna 2017 aseman kautta kulki lähes 3,4 miljoonaa matkustajaa, joista lähes kolme neljäsosaa lensi ulkomaan reittilennoilla ja hieman yli neljännes charterlennoilla. Yhteensä yli 95 prosenttia lentoaseman lennoista on ulkomaanlentoja. Vuonna 2017 lentoasemalla tehtiin 54 271 lentoonlähtöä ja laskeutumista. Rahtia sen kautta kulki 72 470 tonnia. Matkustajaterminaali on 40 000 neliömetrin kokoinen ja sen kapasiteetti on 3,5 miljoonaa matkustajaa vuodessa. Lentoasemalla on kymmenen lähtöporttia, joiden lisäksi kenttäalueella on 16 paikkaa.
Billundin lentoaseman välittömässä läheisyydessä sijaitsee Legoland Billund, joka on Tanskan suurin turistikohde pääkaupunki Kööpenhaminan ulkopuolella.
Rahtiyhtiöt
thumb|centre|750px|Billundin lentoasema kesäkuussa 2007
A1 Dubain Grand Prix 2005
A1 Dubain Grand Prix 2005 oli A1 Grand Prix -kauden 2005–2006 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 11. joulukuuta Dubai Autodromen moottoriradalla Dubaissa.
Armeijaryhmä B (Italia)
Armeijaryhmä B oli Saksan länsirintaman armeijaryhmä, joka muodostui kun itärintaman armeijaryhmä B siirrettiin Pohjois-Italiaan Erwin Rommelin komentoon.
Marraskuussa 1943 armeijaryhmä B:n tehtävät Italiassa annettiin armeijaryhmä C:lle ja se siirrettiin Ranskaan jälleen Rommelin komentoon. Sen tehtävänä oli vahvistaa maan rannikon puolustusta mahdollisen liittoutuneiden maihinnousun varalta.
Anna Eshoo
Eshoo sai vuoden 2018 edustajainhuoneen vaaleissa 74,5 prosenttia äänistä vaalipiirissään.
Armeijaryhmä B (Italia)
Normandian maihinnousun jälkeen se osallistui taisteluihin Ranskassa ja myöhemmin se toteutti saksalaisten vastahyökkäyksen Ardenneilla joulukuussa 1944 armeijaryhmä D:n alaisuudessa. Vuoden 1945 alkupuolella se taisteli alueella joka ulottui etelän Moselista pohjoisen Aacheniin. Armeijaryhmä motitettiin Ruhrin alueella maaliskuussa 1945.
Anna Eshoo
Connecticutissa syntynyt Eshoo on etniseltä taustaltaan armenialais-assyrialainen.
Oikeakätisyys
thumb|upright|Oikeakätistä kirjoittamista. Oikeakätisyys tarkoittaa oikean käden suosimista tarkkuutta vaativissa tehtävissä.
Useimmissa Yhdysvalloissa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehdyistä tutkimuksissa on käynyt ilmi, että selkeä enemmistö, 70–95 %, on oikeakätisiä. Myös monet yhteiskunnan toiminnot on suunniteltu siten, että niitä on oikeakätisen helpompi käyttää, vaikka suuri osa toiminnoista on suunniteltu sekä oikea- että vasenkätisille.
Oikeakätisyys tulee esille yllättävissäkin asioissa eri kulttuureissa. Muslimeille ja hinduille vasen käsi on ”saastainen”, koska sitä käytetään asioitaessa vessassa. Ruoka ja juoma on tarjoiltava oikealla kädellä, vasenta kättä ei saa käyttää tähän tarkoitukseen.
Rivári
Rivári on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen ja hautausmaan arkeologinen kohde Míloksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee niemeksi muuttuneella saarella Míloksen pohjoisrannikolla lähellä Empoureióksen kylää.
pienoiskuva|vasen|220px|Talon pienoismalli Rivárista, n. 2500–2000 eaa. [[Míloksen arkeologinen museo.]] Rivárin asutus on ajoitettu varhaiskykladiselle kaudelle II ja III (EC II–III) noin ajalle 2800–2100 eaa. Rivárista tehdyt esinelöydöt ovat Míloksen arkeologisessa museossa.
Kaksi kolpakkoa, neiti
20 suosikkia – Kaksi kolpakkoa, neiti on Solistiyhtye Suomen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Levy on SS:ltä toinen ja viimeinen osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa.
Virgilio Piñera
Virgilio Piñera (1912 Cárdenas, Kuuba – 1979 Havanna, Kuuba) oli kuubalainen kirjailija, runoilija ja dramaatikko.
Piñeran elämä oli taloudellisesti köyhää. Hän eli useita vuosia Argentiinassa, jossa hän elätti itseään prostituoituna. Siellä hän tutustui Witold Gombrowicziin, jonka teksteillä oli suuri vaikutus hänen kehityksessään.
Palattuaan Kuubaan hän alkoi saada mainetta. Hänen kirjansa levisivät Espanjaan ja ahdinko keveni. 1950-luvun lopussa hän perusti kirjallisuuslehden nimeltä Cicíon. Kun Castro nousi valtaan, Piñeran elämä jälleen vaikeutui, koska hänen käsityksensä kirjallisuuden ja yleensä taiteen asemasta yhteiskunnassa poikkesi ratkaisevasti vallankumouksen tavoitteista. Hän oli myös avoimesti homoseksuaali maassa, jossa oli yhdessä yössä astunut voimaan puritaaninen asenne seksiin.
Piñeran tunnetuin teos on romaani La Carne de Rene (1952), jossa käsitellään lihan kulttia allegoriana kulteille, joille sosiaalivaltiot ja modernit totalitaariset järjestelmät nojaavat. Kirjalla on ollut suuri vaikutus erityisesti Ranskassa, jossa se herätti laajaa kirjallista keskustelua. Piñeran novellit ovat painostavatunnelmaisia maailman outouden kuvauksia: novellit on koottu yhteen kokoelmaksi Cuentos Fríos. Näytelmät ovat kirkkaita ja usein jopa valoisia vaatimuksia yksittäisen ihmisen ehdottoman singulaarisuuden hyväksymiseksi.
Piñera piti itseään ensi sijassa runoilijana. Hänen tunnetuin runonsa on "la Isla en Peso" (1943), joka kertoo Kuubasta, saaresta, jonka voi kokea "yhdellä katseella". Piñeran runot ovat rohkeita ja vahvoja, sanavalinta on usein ällistyttävä, mutta runojen sointi ääneen luettuna on lyyrinen ja lempeä. Myöhemmin Piñera julkaisi runon "La Gran Puta" (1960), jossa hän ottaa suorasukaisesti mutta korkeakirjallisesti kantaa vallankumouksen vaatimiin "väliaikaisiin kansalaisoikeuksien kaventamisiin".
Piñeran vaikutus näkyy nykykuubalaisessa runoudessa. Selvimmin hän on vaikuttanut niin kirjallisesti kuin asenteenkin kautta Reinaldo Arenasiin, joka ihaili Piñeraa ja tämän ehdottomuutta suuresti. Suuri osa Piñeran teoksista on julkaistu vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Lasten Eurovision laulukilpailu 2004
Toinen Lasten Eurovision laulukilpailu 2004 järjestettiin Håkans Hallissa Lillehammerissa, Norjassa. Kilpailu oli tarkoitettu 8–15-vuotiaille lapsille ja nuorille.
Kilpailuun osallistui 18 maata. Kilpailun voitti Espanjan edustaja María Isabel laululla "Antes Muerta Que Sencilla". Kilpailuun osallistuivat ensimmäistä kertaa Ranska ja Sveitsi.
Osallistujamaat
18 maata osallistui vuoden 2004 kilpailuun.
Ravenholm
Half-Life-universumin paikat
Via Egnatia
right|thumb|300px|Via Egnatia Via Egnatia oli 100-luvulla eaa. rakennettu roomalainen tie, joka alkoi Dyrrakionista ja päättyi Byzantioniin. Tie kulki Illyrian, Makedonian ja Traakian provinssien läpi nykyisen Albanian, Pohjois-Kreikan sekä Turkin Euroopan puoleisen osan alueella.
ZDF
thumb|250px|Zweites Deutsches Fernsehen päämaja [[Mainzissa.]] ZDF (Zweites Deutsches Fernsehen, ) on saksalainen julkinen televisiokanava, jonka pääkonttori sijaitsee Mainzissa. Ensimmäinen tv-lähetys ZDF:llä aloitettiin 1. huhtikuuta 1963. Sen toiminta rahoitetaan lupamaksulla ja vähäisessä määrin mainoksilla – mainoksia saa olla korkeintaan 20 minuuttia vuorokaudessa. ZDF on yksi Euroopan suurimmista tv-kanavista.
Nikolai Rubinštein
Nikolai Rubinštein opiskeli vuosina 1844–1846 pianonsoittoa saksalaisen pianopedagogin Theodor Kullakin ja sittemmin myös sävellystä saksalaisen musiikkiteoreetikon Siegfried Dehnin johdolla. Samanaikaisesti hän opiskeli lakitiedettä vuoteen 1855 saakka. Rubinšteinin merkittävin elämäntyö oli Moskovan konservatorion perustaminen ja johtaminen (yhdessä ruhtinas Nikolai Petrovitš Trubetskoin kanssa). Hänet luettiin aikansa parhaimpiin pianisteihin, vaikka nykyään hän on jäänyt kuuluisamman veljensä varjoon.
AZS Politechnika Warszawa
AZS Politechnika Warszawa on puolalalainen huippulentopalloon keskittyvä lentopalloseura. Seuran lentopalloylpeys miesten edustusjoukkue AZS Politechnika Warszawa pelaa tällä hetkellä maan korkeimmalla sarjatasolla Puolan lentopalloliigassa. Joukkueen kotipaikkana toimii Puolan pääkaupunki Varsova.
Historia
AZS Politechnika Warszawa oli yksi ensimmäisiä joukkueita, jotka osallistuivat Puolan lentopalloliigaan vuonna 1929, jolloin pelattiin sarjan historian ensimmäinen kausi. Heti toisella sarjakaudellaan pääsarjassa joukkue otti maan mestaruuden. Vuosi oli tuolloin 1930. Seura jatkoi hyvää menestystä pääsarjassa ja otti mestaruudet kolme kertaa peräkkäin vuosien 1935-1937 välillä. Toinen maailmansota keskeytti kuitenkin pääsarjan hetkeksi aikaa vuosien 1939-1946 ajaksi. Pääsarjan alettua uudestaan otti Varsova heti neljä mestaruutta peräkkäin kausilla 1946-1949. Mestaruudet se otti lisäksi kausilla 1952 sekä 1953.
Puolan lentopalloliigan muututtua puoliammattilaisliigaksi otti Varsovan lentopalloylpeys peräti kahdeksan Puolan mestaruutta peräkkäin 1954-1961 välillä. Mestaruudet joukkue voitti myös kausilla 1963, 1965, 1966, 1968.
Varsovan joukkue on edelleen eniten mestaruuksia voittanut seura, nykyisin kaksikymmentä liigavoittoa. Joukkue johtaa ylivoimaisesti mestaruustilastoa, sillä toisena olevalla Legia Varsovalla on vain kahdeksan mestaruutta.
Kaudella 2010/2011
1.Janusz Gałązka 4.Wojciech Żaliński 5.Marcin Nowak 7.Maikel Moreno Salas 8.Ołeksandr Stacenko 9.Zbigniew Bartman 10.Robert Prygiel 11.Dariusz Szulik 12.Ardo Kreek 13.Michał Kubiak 15.Bartłomiej Neroj 16.Krzysztof Wierzbowski 18.Damian Wojtaszek
Valsad
Valsad, aiemmin Bulsar, on Valsadin piirikunnan pääkaupunki Gujaratin osavaltiossa Intiassa. Vuonna 2011 kaupunkialueella asui 114 636 ihmistä ja suurkaupunkialueella 170 060 ihmistä.
Laeken
300px|thumb|right|Laekenin kuninkaallinen palatsi. Laeken on vanha kunta Belgian pääkaupungin Brysselin pohjoispuolella ja kuuluu Brysselin pääkaupunkialueeseen. Alue liitettiin Brysselin kaupunkiin vuonna 1921. Euroopan unionin huippukokous pidettiin Laekenin linnassa joulukuussa 2001, ja siellä annetussa EU:n Laekenin julistuksessa esitettiin joitain vaatimuksia Unionin kehittämiselle.
Historia
250px|right|thumb|Japanilainen torni Laekenin kuninkaallisen linnan puistossa 250px|right|thumb|Laekenin kasvihuoneet Kaupunginosa (kunta) on pääsääntöisesti tunnettu kuninkaallisista rakennuksistaan, joista tunnetuin on eittämättä Laekenin linna tai siitä harvemmin käytetty nimitys Schoonenbergin linna. Palatsi rakennettiin vuonna 1787 ja se toimi alueen kenraalikuvernöörin Albert Kasimir August Ignaz Pius Franz Xaver zu Sachsen, Herzog von Teschen ja hänen vaimonsa Marie Christine von Habsbourg-Lorrainen residenssinä. Siellä Napoléon allekirjoitti sodanjulistuksen Venäjälle vuonna 1812. Linna oli myös Brabantin herttuoiden residenssinä.
Tämän jälkeen linna toimi Belgian kuninkaallisen perheen asuinlinnana. Sen rakentamista Charles de Waillyn englantilaiseen tyyliin tehtyjen suunnitelmien pohjalta valvoi Louis Montoyer. Linna tuhoutui suuressa tulipalossa vuonna 1890, mutta Alphonse Balat rakensi sen uudelleen. Vuonna 1902 ranskalainen arkkitehti Charles Girault antoi linnalle sen nykyisen ulkonäön.
Linna tuli kuningasperheen asuinlinnaksi heti Leopold I:n tultua belgialaisten kuninkaaksi. Leopold II rakennutti Laekenin tunnetut kasvihuoneet, jotka ovat avoinna yleisölle vain muutamana päivänä vuodessa. Kasvihuoneet suunnitteli arkkitehti Alphonse Balat, joka teki yhteistyötä Victor Hortan kanssa.
Linna-alueen pohjoispuolella sijaitsee uussigoottilaista tyyliä edustava Notre-Damen kirkko, jonka Leopold I rakennutti vaimolleen kuningatar Louise-Marielle. Kirkon arkkitehtina oli Joseph Poelaert, joka suunnitteli myös kuuluisan Brysselin oikeustalon. Kirkon perustassa on krypta, johon Belgian kuninkaallisen perheen jäsenet on haudattu. Kirkon takana on myös hautausmaa, johon on haudattu runsaasti varakkaita ja kuuluisia henkilöitä, ja tämän tähden sitä kutsutaankin usein ”Belgian Père Lachaiseksi”. Sinne sijoitettiin myös alkuperäinen Auguste Rodinin patsas ”Ajattelija”, joka koristi Fernand Khnopffin ja Maria Malibranin hautaa, mutta antiikkikauppias ja keräilijä osti tuon vuonna 1927 valmistetun patsaan, jotta voisi sijoittaa sen koristamaan omaa hautaansa.
Linnan alueen pohjoisosaan on rakennettu kiinalainen paviljonki sekä japanilainen torni. Leopold II tilasi ja teetti kiinalaisen paviljongin. Sen hallit ovat Ludvig XIV:n ja Ludvig XVI:n tyyliset. Ne ovat koristellut kiinalaisin maalausaihein sekä kiinalaisin ja hopeisin esinein. Japanilainen torni on pagoda, ja se oli alun perin pystytetty Pariisin maailmannäyttelyyn vuonna 1900. Kuningas Leopold II osti sen Brysseliin. Siellä on esillä vanhoja sotilasasusteita, aseita sekä kypäriä.
Linna kotina
Kuningas Baoudouin I asui linnassa koko valtaaikansa eli vuosina 1951–1993. Myös hänen leskensä kuningatar Fabiola asui tämän jälkeen linnassa aina vuoteen 1998 saakka, kunnes hän muutti Stuyvenbergin linnaan. Nykyisin kruununperillinen, Brabantin herttua Filip (belgialaisten kuningas Philippe vuodesta 2013 alkaen) asuu puolisonsa Mathilden ja perheensä kanssa linnan ensimmäisessä kerroksessa olevassa yksityisasunnossa.
Bergön seurakunta
Bergön seurakunta oli Porvoon hiippakuntaan ja Korsholman rovastikuntaan kuulunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Bergössä Maalahden kunnan alueella. Se oli osa Maalahden seurakuntayhtymää. Seurakuntayhtymän seurakunnat yhdistyvät yhdeksi Maalahden seurakunnaksi vuoden 2023 alussa.
Bergö oli lakkauttamishetkellä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon jäsenmäärältään pienin seurakunta.
Toimipaikat
Bergön kirkko on valmistunut vuonna 1802.
Papisto
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Bergön kappeliseurakunnan kappalaisina ja seurakunnan kirkkoherroina:
Tuulivoima Saksassa
Saksa on suurimpia tuulivoiman tuottaja. Saksassa oli vuonna 2009 tuulivoima 25 777 MW ja lisäys vuonna 2009 oli 1 917 MW.
Huolimatta panostuksesta tuulienergiaan, sen osuus koko Saksan energiantuotannosta on vielä varsin vaatimatonta. Maa tuotti vuonna 2005 noin 0,6% energiastaan tuulivoimalla. Samana vuonna bruttokapasiteetti Saksan ydinvoimaloissa ja tuulivoimaloissa oli lähellä toisiaan: 21 700 megawattia ydinvoimaloissa ja 18 400 MW tuulivoimaloissa. Kokonaistuotanto näillä voimanlähteillä oli 163 TWh ydinvoimalla ja 26,5 TWh tuulivoimalla. Tuulivoimalla tuotettiin noin 16 % siitä, mitä ydinvoimalla. EWEA ennustaa, että Saksa tuottaa tuulivoimalla sähköä 107–116 TWh kapasiteetilla 49–52 GW vuonna 2020.
Alueittain
Tuulisähkön osuus nettosähköstä vuonna 2008 oli seuraava: Saksi-Anhalt 42 %, Mecklenburg-Vorpommern 39 %, Schleswig-Holstein 38 % ja Brandenburg 34 %. Tuulivoimaa on eniten nettosähköstä (%) tai kokonaismäärästä (MW) seuraavilla alueilla:
Yritykset
Saksalaisia tuulivoimayrityksiä on DeWind, Enercon, Fuhrländer, REpower, Multibrid Entwicklungsgesellschaft, Nordex, Siemens (Tanska/Saksa), Vensys, AN Windenergie - Siemens osti 2005, nyt Siemens Wind Power.
Ennuste
Tuulienergia työllisti 50 000 ihmistä Saksassa 2004. Vuoden 2010 työllisyyden ennuste oli 103 000. Tuulienergian ennuste Saksassa on 29,8 GW vuodelle 2010 ja 48,2 GW vuodelle 2020
Syöttötariffi
Saksassa säädettiin 1990 uusiutuvien energialähteiden laki (EEG), jolla oli merkittävä vaikutus maan tuulivoiman kasvuun. Vuonna 1991 tuulivoimaa oli vain 0,1 GW, josta se kasvoi vuoteen 2006 mennessä 20 GW:iin. Laki oli saksalaisten mukaan menestystarina, jonka kopioivat esimerkiksi Espanja, Japani ja Brasilia. Lakia täydennettiin vuonna 2004, jotta se antaisi tuulipuistojen rakentajille pitkänajan luotettavat puitteet. Vuonna 2006 verkkoon kytketyt turbiinit saavat viisi ensimmäistä toimintavuotta 8,36 senttiä/kWh ja viitenä seuraavana toimintavuotena 5,28 senttiä/kWh. Offshore-tuulivoiman syöttötariffi on 12 vuoden ajan sijainnista riippuen 9,1 senttiä/kWh tai 6,19 senttiä/kWh, kun ne asennetaan ennen 31.12.2010. 20 vuoden syöttötariffitakuu varmistaa investointien tuotto-odotukset. Tuulisähkön kiintiötuki on sitä käyttävissä maissa syöttötariffia korkeampi: yli 15 senttiä/kWh Italiassa ja 10 senttiä/kWh Britanniassa. Ranskassa, Portugalissa, Itävallassa, Espanjassa, Kreikassa ja Alankomaissa on Saksan syöttötariffin mukainen järjestelmä, ja tuki vaihtelee 6–10 senttiä/kWh. Saksassa syöttötariffin kustannuksiksi veronmaksajille on arvioitu olevan 680 miljardia euroa vuoteen 2020 mennessä.
Saksassa 75 % uusiutuvasta energiasta perustuu uusiutuvan energian lakiin. Lain kustannukset olivat 7,7 mrd. €, josta sähkön tuottajille 4,3 mrd. € 2007. Kustannus oli 1,5 €/kk asukasta kohden vuonna 2007, josta osa kompensoitui sähkön hinnan laskuna. Saksan tuulivoiman syöttötariffi on saksalaisten mukaan menestystarina, jonka myös muut maat kopioivat. Kustannukset ovat kuluttajille pienet. Sähköverkkoyhtiöt takaavat kaikille verkkoonpääsyn ja syöttötariffi tuen, mikä lisää yrittäjyyttä ja investointeja.
Aiheesta muualla
Windenergie
Formula One 04
Formula One 04 oli Sonyn ensimmäinen Formula 1 -peli, joka sisältää uratilan. Siinä pelaaja käy läpi viiden vuoden F1 -uran (seuraavien vuosien pelit ovat käyttäneet samaa tapaa). Pelaaja aloittaa testaamalla F1 -autoa (joka ei ole minkään tallin väreissä). Jos testisuoritukset ovat hyviä, pelaaja pääsee Minardin tapaiseen pikkutalliin. Sieltä pelaaja yrittää nousta isompien tallien riveihin suoriutumalla hyvin sekä testeissä että kisoissa. Ensimmäistä kertaa peliä pystyi pelaamaan myös internetissä. Peli sisältää kaikki kauden 2004 -kuljettajat, tallit ja radat sekä uuden Bahrain International Circuit -radan Bahrainissa ja Shanghai International Circuit -radan Kiinassa.
Formula One 04 julkaistiin Euroopassa (PAL) ja Japanissa (NTSC).
Innocentius XIII
thumb|200px|Innocentius XIII:n hauta. Innocentius XIII, syntymänimeltään Michelangelo dei Conti, (13. toukokuuta 1655 – 7. maaliskuuta 1724) oli paavina 8. toukokuuta 1721 – 7. maaliskuuta 1724. Vuosina 1697–1710 hän toimi paavin lähettiläänä Portugalissa, missä hänen arvellaan saaneen huonon vaikutelman jesuiitoista, joita kohtaan hän oli paavina ollessaan tyly: hän muun muassa kielsi jesuiitoilta uusien jäsenten ottamisen sekä lähetystyön Kiinassa.
Rukoilu
thumb|Buddhalaisia rukoilemassa.
Nirupa Roy
Nirupa Roy (oik. Kokila Kishorechandra Bulsara; 4. tammikuuta 1931 Valsad – 13. lokakuuta 2004 Mumbai) oli intialainen näyttelijä, joka työskenteli hindinkielisissä elokuvissa. Tragedian ja surun kuvauksistaan tunnettu Roy tunnettiin kyvykkäänä näyttelijänä, ja hindielokuvapiireissä häntä kutsuttiin ”kurjuuden kuningattareksi”. Roy oli aktiivinen vuosina 1946–1999 ja hänet tunnettiin parhaiten äidillisistä rooleistaan. Roy esiintyi yli 250 elokuvassa ja voitti uransa aikana kolme parhaan naissivuosan Filmfare Awards -palkintoa. Vuonna 2004 Roy sai Filmfare Awards -elämäntyöpalkinnon.
Rukoilu
Rukoilu eli rukoileminen tarkoittaa uskonnoissa jumalien, henkien, muiden korkeampina pidettyjen voimien tai transsendenssin puoleen kääntymistä tai kanssa kommunikointia. Rukous tarkoittaa samaa kuin rukoileminen tai määrämuotoista rukoiltaessa käytettävää lausejaksoa.
Rukoilu kristinuskossa
thumb|Maalaus [[Magdalan Mariasta rukoilemassa.]] Kristillisessä teologiassa rukoilemista on kuvattu ”viipymiseksi Jumalan edessä” ja ”puheeksi Jumalan kanssa sydämessä”. Kristillisessä teologiassa se on nähty välineenä, jonka avulla Jumalan tahto alkaa tapahtua kristittyjen keskuudessa, mutta joka ei kuitenkaan ole automaatti, jonka avulla Jumala pakotettaisiin tekemään, mitä on tahdottu.
Kristilliset rukoukset on jaettu pyyntörukouksiin, esirukouksiin, kiitosrukouksiin ja katumusrukouksiin. Pyyntörukoukset ovat yleisimpiä ja niissä rukoilija pyytää Jumalalta jotakin. Esirukoukset luetaan jonkun toisen puolesta, kiitosrukouksessa kiitetään Jumalaa esimerkiksi ehtoollisesta ja katumusrukouksessa pyydetään syntejä anteeksi. Rukous voi olla joko sanallista tai sanatonta rukousta. Tunnetuimpia lajeja ovat ilta- ja ruokarukoukset, mutta kävellessäkin saatetaan lausua esimerkiksi kävelyrukousta.
Anna-Mari Kaskinen kuvailee sanoittamassaan lastenvirressä rukousta seuraavasti: “Rukous on silta luokse Jumalan. Rukous on polku luokse auttajan. Rukous on lintu, joka lentää taivaaseen. Rukous tuo rauhan sydämeen.” (Lastenvirsi 75, Virsi 931.)
Käytännössä rukoilutavat vaihtelevat paljon ja ne ovat myös henkilökohtaisia. Katolilaiset ja ortodoksit tekevät rukoillessaan ristinmerkin. Perinteisesti kristillinen rukoilu on tapahtunut polvillaan, mutta nykyään helpommat rukoilutavat ovat yleistyneet. Psalmit, virret ja kirkkomusiikki voidaan nähdä myös rukouksena. Lisäksi kynttilän tai tuohuksen liekki ja savu voidaan nähdään rukouksen symbolina.
Kristillisessä mystiikassa rukoileminen nähdään kehittyvänä harrastuksena, joka liittyy ihmisen uskonnollisuuden syvenemiseen. Aluksi rukoilu on itsekästä, sillä tässä henkilö pyytää itselleen jotakin hyvänä pitämäänsä asiaa. Itsekkäästä rukoilusta kehitytään mietiskelevään eli kontemplatiiviseen rukoukseen ja lopulta epäitsekkääseen eli sanattomaan rukoukseen. Mystikkojen mukaan rukoilu johtaa unioon eli syvään uskonnolliseen kokemukseen ja sitä voidaan pitää myös meditaationa. He puhuvat ”Jumalassa rukoilemisesta” ja ”Jumalaan uppoamisesta”.
Martti Lutherin mukaan Isä meidän -rukous on ”Raamattu pienoiskoossa”. Hänen mukaansa sen rukoileminen on tarpeen uskon vahvistamisessa ja kehittämisessä, sekä voimien saamiseksi esimerkiksi kymmenen käskyn noudattamiseen. Luther korostaa, että Jumalaa on aina huudettava avuksi. Rukoileminen ei hänen mukaansa saa arvoa siitä, että ihminen rukoilee, vaan siitä, että Jumala on ihmisiä siihen kehottanut. Hän korosti erityisesti Isä meidän -rukousta: Rukoilua ei pitäisi tehdä välinpitämättömästi tai ilman luottamusta. Lisäksi Luther katsoi, ettei kaikkia "pälpätyksiä ja hoilaamisia" voida laskea rukoiluksi, vaikka ne on sellaisiksi tarkoitettu.
Katolilaisuudessa ja ortodoksisuudessa uskotaan, että pyhimyksiltä, kuten Neitsyt Marialta, voi pyytää esirukouksia. Tällaisen ”rukouksen” teologinen merkitys eroaa Jumalalle osoitetusta rukouksesta.
Rukoilu Islamissa
thumb|220px|Muslimeja rukoilemassa [[moskeijassa.]] Islamissa rukous, salat, määritellään yhdeksi uskonnon viidestä peruspilarista. Rukoushetkiä on vuorokaudessa viisi ja imaami kutsuu niihin moskeijan minareetista rukouskutsulla resitoiden. Rukoushetket määräytyvät auringon mukaan siten, että vuorokauden katsotaan alkavan auringon laskiessa horisontin taakse ja tällöin auringonlaskun rukous. Pian tämän jälkeen seuraa iltarukous, kun punainen kajo on hävinnyt ja jäljellä on vain hieman valkeaa kajoa. Aamunkoiton rukous alkaa vaalean juovan erottuessa horisontissa ja se on suoritettava ennen auringon nousua.
Auringon saavuttaessa lakipisteensä suoritetaan keskipäivän rukous ja se on rukoiltava ennen seuraavan rukousajan alkamista. Iltapäivän rukous alkaa silloin, kun kappaleen varjo on kaksi kertaa kappaleen pituinen ja se suoritetaan ennen auringonlaskua. Rukoukset suositellaan rukoiltaviksi välittömästi rukousajan alettua.
Muslimi puhdistautuu tekemällä rukouspesun ennen rukoilemista. Hän voi käyttää alustaa ja on kääntyneenä Mekkaan päin. Rukoilla voi missä vain puhtaassa paikassa – ei kuitenkaan käymälässä. Perjantain keskipäivän rukous on viikon merkittävin rukoushetki ja sitä varten yleensä kokoonnutaan moskeijaan. Musliminainen voi rukoilla kotona eikä hänen tarvitse rukoilla perjantairukousta moskeijassa. Musliminainen ei saa rukoilla kuukautisten aikana, koska hän on silloin epäpyhässä tilassa. Rukous alkaa aina Koraanin ensimmäisellä Avauksen suuralla, jonka muslimi siis resitoi vähintään seitsemäntoista kertaa vuorokaudessa, mikäli hän rukoilee ainoastaan pakolliset rukoukset.
Käytännössä rukoilu voi sattua myös muun toiminnan kuten vierailun aikaan, eikä ole mitenkään tavatonta, että muslimit alkavat rukoilla tässä yhteydessä. Euroopassa rukoilupaikkoja eli moskeijoita ei ole riittävästi ja toisaalta elämänrytmi saattaa estää rukoilemisen oikealla tavalla. Uskonnon sisällä on havaittavissa myös eroja. Esimerkiksi šiialaiset yhdistävät joskus rukouskertoja niin, että he rukoilevat vain kolme kertaa päivässä.
Rukoilu buddhalaisuudessa
Buddhalaisuudessa rukoilutavat vaihtelevat eri suuntauksissa, mutta perinteisesti tätä termiä ei siellä käytetä, vaikka yhtäläisyyksiä esimerkiksi kristilliseen rukoiluperinteeseen löytyykin. Buddhalaisuudessa rukoilun opillisena tarkoituksena on valaistuminen ja kärsimyksestä vapautuminen. Länsimaista rukoilukäsitystä lähellä on Nichiren-buddhismin rukoilutapa, jossa toistetaan resitoiden Lootus-sutran säkeitä. Rukousta ei kuitenkaan osoiteta millekään jumaluudelle, vaan sen kohteena on esimerkiksi mandala-kuvio, joka symboloi valaistumista ja buddha-luontoa. Rukoileminen voidaan käsittää tässä prosessiksi, jossa ihmisen itsetuntemus syvenee ja mahdollistaa kehittymisen ihmisenä.
Puhtaan maan buddhalaisuudessa rukouksena lausutaan ”Namu Amida Butsu” eli ”Turvaan Amida Buddhaan”. Rukous voidaan katsoa universaalin buddhaluonnon ilmentymäksi ja se voi yhtä hyvin tähdätä tavallisten toiveiden täyttymiseen tai syvemmin käsitettynä valaistumiseen. Zen-buddhalaisessa rukoilussa ei sanota mitään, vaan siinä pyritään saavuttamaan valaistuminen hiljentymällä ja ”vain istumalla” niin, että saavutetaan ”ei-minuus”. Theravada-buddhalaisuudessa rukoilua ei pidetä välttämättömänä, vaan he korostavat buddhalaisen tiedon merkitystä ja resitoivat pitääkseen sen mielessään.
Tiibetinbuddhalaisuus on kuuluisa pyöritettävistä rukousmyllyistään. Mahayana-buddhalaisuuden suuntauksissa rukoilla voidaan myös temppelissä buddhanpatsaan äärellä polvistuen, jolloin voidaan käyttää myös tuohuksia.
Rukoilu shintolaisuudessa
thumb|180px|Ofuna-pyhäkkö Kamakurassa. Japanin šintolaisuudessa rukoilla voi esimerkiksi pyhäkössä tai kotona kamidanan eli jumalhyllykön ääressä. Rukous kohdistetaan sille jumaluudelle eli kamille, jonka temppeli tai pyhäkkö on esimerkiksi kyseessä. Tavallisimmat rukousaiheet liittyvät esimerkiksi pahojen henkien karkottamiseen, mutta yhtä hyvin voidaan kiittää kamia tai lausua rukous maailmanrauhan puolesta.
Rukoilu on usein tarkkaan säädelty. Alussa rukoilijan on puhdistauduttava joko kokonaan tai ainakin on pestävä kädet. Kami saatetaan "herättää" soittamalla pyhäkön tai jumalhyllykön kelloa ja lisäksi sille annetaan uhrilahja (esimerkiksi riisiä tai riisiviinaa), jonka jälkeen lausutaan rukous. Kunnioittavat kumarrukset liittyvät vahvasti myös tähän rituaaliin ja jumalhyllykön ääressä rukoillaan tavallisesti polvillaan.
Francis Galton
Charles Darwinin serkku Francis Galton oli ensimmäinen, joka tutki rukoilun tehoa ihmisiin tilastollisin menetelmin. Galton totesi, että suuret määrät ihmisiä rukoilivat joka sunnuntai Britannian kirkoissa julkisesti hallitsijaperheen terveyden puolesta. Galton ajatteli, eikö kuningasperheen jäsenten terveydentilan pitäisi olla epätavallisen hyvässä kunnossa niihin verrattuna, joiden puolesta rukoilivat vain läheiset henkilöt. Galton tutki asiaa eikä löytänyt tilastollista eroa. Galtonin tavoitteet saattoivat olla myös satiirisia, sillä hän suoritti rukouskokeita myös sattumanvaraisilla maatilkuilla nähdäkseen, kasvaisiko niillä olevat kasvit nopeammin. Kasvit eivät kasvaneet rukouksista huolimatta nopeammin.
Templeton-säätiö
Rukoilijat toimivat kolmesta kirkosta käsin. Kaikki kirkot olivat kaukana kuudesta sairaalasta. Rukoukset pyrittiin vakioimaan mahdollisimman pitkälle, joten kaikkia rukoilijoita pyydettiin liittämään rukoukseensa sanonta ”menestyksekäs leikkaus ja nopea parantuminen ilman komplikaatioita”.
Randolph Byrd
Lääkäri Randolph Byrd järjesti kaksoissokkokokeen San Franciscossa vuonna 1988 rukoilun terapeuttisesta vaikutuksesta. Koehenkilönä oli 393 sydäntautipotilasta, jotka jaettiin kahteen ryhmään. Esirukousta vastaanottanut ryhmä käsitti 192 potilasta ja kontrolliryhmä 201 potilasta. Kristityt rukoilijat toimivat sairaalan ulkopuolella. Kokeen lopussa esirukousta vastaanottaneen ryhmän todettiin olevan terveempi kuin kontrolliryhmän, jonka muun muassa todettiin tarvitsevan useammin antibiootteja ja diureetteja. Arvostelijat ovat huomauttaneet ettei kyseessä ollut täysin asianmukaisesti järjestetty kaksoissokkokoe.
Andrew Newberg
Andrew Newberg tutki fransiskaaninunnien ja buddhalaisten aivojen toimintaa syvän rukouksen tai meditaation aikana PET-laitteella. Tutkimuksissa kävi ilmi, että fransiskaaninunnien otsalohkot aktivoituivat rukouksen aikana, mutta päälakilohkon toiminta vaimeni, mikä Newbergin mukaan liittyy uskonnolliseen ajasta ja paikasta irrottautumisen tunteeseen ja Jumalan läsnäolon kokemuksiin. Samanlaisia aivotoiminnan muutoksia oli havaittavissa myös buddhalaisilla meditoijilla. Erona oli kuitenkin se, että nunnilla aktivoitui kielellinen alue aivoista, kun taas buddhalaisilla aktivoitui visuaalinen alue, mikä liittyy erilaisiin meditaatio- ja rukoilutapoihin.
Newbergin mukaan hänen tutkimuksensa perusteella ei voi kuitenkaan arvioida uskonnollisten kokemusten ”objektiivista totuudenmukaisuutta”. Tutkimus ei hänen mukaansa pysty myöskään antamaan vastausta kysymykseen, onko ihmisellä kuolematon sielu tai onko Jumala olemassa. Se voidaan kuitenkin hänen mukaansa sanoa, että mikäli Jumala on olemassa, se pitää kokea aivojen välityksellä. Selvää on myös, että hengellinen elämä saa aivoissa aikaan biologisia muutoksia.
Robert van Boxtel
Robert Van Boxtel tai Robert Van Boxel on alankomaalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa parhaimmillaan EM-hopeaa 1993.
Kilpaura
Van Boxtel saavutti menestystä EM-kilpailuissa 1990-luvulla. Hän sai EM-hopeaa Bulgariassa 1993 hävittyään loppuottelussa maamiehelleen Hans Marsille. Hän saavutti seuraavissa EM-kilpailuissa, Romaniassa pronssia.
Mangaanidioksidi
Mangaanidioksidi, mangaani(IV)oksidi, (MnO2) on musta, jauhemainen suola, joka tunnetaan myös nimillä ruskokivi ja pyrolusiitti-nimisenä mineraalina. Mangaanidioksidi on lähes poikkeuksetta teollisuuden lähtöaineena muita mangaanisuoloja valmistettaessa. Mangaanidioksidia käytetään tavallisissa kuivapareissa, paristojen keskeisissä rakennuspaloissa, joissa se pelkistyy alemmalle hapetusluvulle.
Mangaanidioksidi liukenee hyvin lämpimään, väkevöityyn rikkihappoon, kaava alla. Samalla vapautuu happea.