cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Keith Ballard
Junioriura
Ballard siirtyi kaudeksi 2001–2002 Minnesotan yliopiston joukkueeseen NCAA:n alaiseen WCHA-liigaan. Ensimmäisellä kaudellaan Minnesotassa hänet valittiin WCHA:n tulokkaiden tähdistökentälliseen, ja Minnesota voitti NCAA:n mestaruuden. Buffalo Sabres varasi Ballardin kauden jälkeen NHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä varauskierroksella 11. vuorolla. Ballard jatkoi kuitenkin vielä seuraavat kaksi kautta Minnesotan yliopistojoukkueessa. Kaudella 2002–2003 Ballard voitti Minnesotassa toisen NCAA:n mestaruutensa. Buffalo myi Ballardin pelaajaoikeudet kesällä 2003 Colorado Avalancheen, joka antoi Buffalolle vaihtokaupassa Steven Reinprechtin. Ballard valittiin sekä keväällä 2003 että 2004 WCHA:n tähdistökentälliseen ja jälkimmäisellä kaudella NCAA:n läntisten joukkueiden yhdysvaltalaispelaajien tähdistöön. Colorado myi Ballardin pelaajaoikeudet yhdessä Derek Morrisin kanssa Phoenix Coyotesiin, josta Colorado sai vaihdossa Chris Grattonin, Ossi Väänäsen ja toisen kierroksen varausoikeuden vuoden 2004 varaustilaisuudessa.
Ammattilaisura
Ballard teki NHL-debyyttinsä kaudella 2005–2006 Phoenixissa. Tulokaskaudellaan hän teki NHL:ssä 39 pistettä 82 ottelussa. Toisella kaudella Ballard pelasi 69 ottelua kärsittyään lonkkavaivoista. Kauden jälkeen hän teki kahden vuoden jatkosopimuksen Phoenixin kanssa. Ballard ei kuitenkaan pelannut sopimuskauttaan loppuun Phoenixissa, sillä joukkue myi hänet Florida Panthersiin kauden 2007–2008 jälkeen. Phoenix sai kaupassa Olli Jokisen ja Florida Ballardin, Nick Boyntonin ja toisen kierroksen varausoikeuden. Ennen kauden 2008–2009 alkua Florida jatkoi Ballardin sopimusta kuudella vuodella.
Ballard pelasi lopulta kaksi kautta Floridassa. Kaudella 2009–2010 hän oli Floridan johtavia laukausten blokkaajia ja taklaajia. Ballard blokkasi kauden aikana 201 laukausta, kolmanneksi eniten NHL:ssä. Floridan toiminnanjohtaja Dale Tallon päätti kuitenkin kaupata Ballardin vuoden 2010 varaustilaisuuden yhteydessä tavoitteenaan nuorentaa joukkuetta. Tallon myi Ballardin ja Victor Oreskovichin Vancouver Canucksiin, josta Florida sai Steve Bernierin ja Michael Grabnerin sekä ensimmäisen kierroksen varausoikeuden, jonka seurauksena Floridalla oli vuoden 2010 varaustilaisuudessa kolme vuoroa ensimmäisellä kierroksella.
Ballard pelasi Vancouverissa kolme kautta, joista ensimmäisellä, kaudella 2010–2011, joukkue eteni NHL:n loppuotteluihin pelaamaan Stanley Cupin voitosta. Boston Bruins vei ottelusarjan voitoin 4–3. Ballardin pistetehot laskivat hänen Canucks-vuosinaan huomattavasti aiempiin kausiin verrattuna. Työsulun lyhentämällä kaudella 2012–2013 hän teki enää kaksi pistettä 36 ottelussa. Hänen vuosiaan Canucksissa haittasivat myös useat loukkaantumiset. Kaudella 2011–2012 hän oli kauden alkupuolella sivussa viisi ottelua selkävaivojen vuoksi ja loppukaudella 27 runkosarjaottelua ja yhden pudotuspeliottelun aivotärähdyksen jälkioireiden vuoksi.
Maajoukkueura
Ballard pelasi kaksi kertaa nuorten arvokisoissa. Hän edusti Yhdysvaltoja 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2000 ja nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2002.
Yhdysvaltain maajoukkueessa Ballard pelasi ensimmäiset arvokisansa MM-kilpailuissa 2004, jolloin hän pelasi vielä yliopistosarjaa. Ballard oli pronssia voittaneen Yhdysvaltain joukkueen ainoa pelaaja NCAA-liigasta. Ballard on edustanut Yhdysvaltoja myös MM-kilpailuissa vuosina 2007, 2008 ja 2009. Yhdysvallat sijoittui turnauksessa viidenneksi vuosina 2007 ja 2008 sekä neljänneksi vuonna 2009.
Asemakylä (Kuivaniemi)
thumb|Vuonna 1904 valmistunut vanha asemarakennus Kuivaniemen Kirkonkylässä, joka jäi sivuun radan oikaistua nykyisen Asemakylän kohdalta.
Asemakylä on Iin kunnassa Oulu–Tornio-rautatien itäpuolella Oijärventien varrella sijaitseva taajama, joka on entisen Kuivaniemen kunnan keskustaajama. Asemankylän taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 912 asukasta.
Kylä on muodostunut aikanaan Kuivaniemen entisen rautatieaseman läheisyyteen. Asemakylällä on muun muassa kaksi päivittäistavarakauppaa ja muuta liiketoimintaa. Asemakylällä on myös kunnantalo, alakoulu ja kiertävä päiväkoti. Yleisesti rautatien länsipuolella sijaitsevat urheilukenttä ja teollisuusalue sekä valtatie 4:n länsipuolella sijaitseva yläkoulu lasketaan kuuluvaksi Asemakylään.
Kuivaniemen Asemakylää saatetaan kutsua joskus myös lyhyesti Kuivaniemeksi, vaikka Kuivaniemen alue sisältää myös muut entisen Kuivaniemen kunnan kylät.
Vesa Nuotio
Vesa Nuotio (s. 16. marraskuuta 1941 Helsinki ) on suomalainen muusikko, juontaja ja televisio-ohjaaja. Hänen yhtyeitään ovat olleet muun muassa Finn Trio ja Alan Miehet. Lisäksi hän ollut jäsenenä Kivikasvot-ryhmässä. Nuotio työskennellyt myös Yleisradiossa, MTV3:lla ja videotuotannon yrittäjänä.
Vesa Nuotion isä oli Kipparikvartetin laulaja, kuoronjohtaja Auvo Nuotio (1917–1985).
Vesa Nuotio opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa, toimi kameramiehenä TV1:ssä 1963–1968 ja sitten toimittajana TV1:n ajanvietetoimituksessa. Hänen tuottamansa ja ohjaamansa Muscle and Blood edusti Suomea Montreux'n Kultainen ruusu -kilpailussa 1970. Yhdessä Pertti ”Pertsa” Reposen kanssa Nuotio tuotti ja osin käsikirjoitti Yleisradiolle 1970-luvun alussa sketsisarjat Ilkamat, Ällitälli, Leo Lastumäen musikaalinen tunti ja Merirosvoradio. Vuonna 1976 Nuotio siirtyi MTV:lle ohjaajaksi ja teki muun muassa Iltalintu-ohjelmaa. Hän ohjasi 1980-luvun alussa televisiosarjoja Valehtelijoiden klubi ja Ollaan kuin kotonanne. Lisäksi hän ohjasi Kivikasvot Show -ohjelmat vuosina 1980–1985 ja oli itse Kivikasvojen jäsenenä vuonna 1989.
Nuotiolla todettiin vuonna 2015 maksasyöpä, joka leikattiin. Tällöin häneltä löydettiin lisäksi kirroosi. Maksasyövän uusiuduttua hän sai maksansiirron.
Likolampi (Kouvola, Kaipiainen)
Likolampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Anjalankoskella, Kaipiaisissa sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Immasenjärven–Ruokojärven alueeseen (14.183) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 70,5 metriä mpy.
Valokuva-alan koulutus Suomessa
Valokuvakoulutus alkaa kerhoista
Valokuvakoulutus alkoi Suomessa 1800-luvun lopulla kerhotoiminnan myötä. Kun alan koulutusta ei ollut saatavilla, tietoa oli harvoilla ja välineet kalliita, joten yhteenliittyminen kannatti. Valokuvausta ja valokuvakoulutusta edistämään perustettiin Suomen ensimmäinen valokuvauskerho Fotografi-amatörklubben i Helsingfors (AFK) vuonna 1889. Ensimmäinen ammattivalokuvaajien järjestö Suomen Ammattivalokuvaajien Liitto perustettiin vuonna 1919. Helsingin Amatöörivalokuvaajat (myöh. Kameraseura) eriytyi 1921. Asiakkaiden vaatimukset ja huono maku rajoittivat ammattilaisen mielestä kunnollisen työn mahdollisuuksia. Täydentääkseen ammattitaitoaan ja saadakseen kullanarvoista sommitteluoppia monet ammattilaiset hakeutuivat kameraseuroihin. Monet keskeiset kuvajournalistitkin olivat olleet kameraseurojen kasvatteja ja kasvattajia.
Ammattiopissa
Valokuva-alan koulutus tapahtui käsityöläisperinteiden mukaan ammattiopissa. Ensimmäinen kurssi opinkäyneille valokuvaajille alkoi Taideteollisuuskeskuskoulussa vuonna 1934. Aluksi kurssi oli niin suosittu, etteivät kaikki halukkaat mahtuneet sille. Mutta se osoittautui monelle alan ammatissa toimivallekin liian vaativaksi ja loppui keväällä 1939. Tämä merkitsi, että vaikka oppisopimuskoulutus jatkui, oppilaitoksessa tapahtuva koulutus keskeytyi pariksi kymmeneksi vuodeksi. Valokuvakoulutussäätiö perustettiin 1957 edistämään alan ammattikoulutusta. Säätiö järjesti täydennyskursseja kisälli- ja mestaritutkintoja varten.
Käsityöstä taideammatiksi
Taideteollinen oppilaitos aloitti valokuvakoulutuksen 1959. Opetusmenetelmäksi omaksuttiin Bauhausin valokuvausharjoitukset. Taideteollisessa opistossa tapahtuva koulutus edisti taideammatin syntymistä, mutta alan yrittäjät karsastivat ulkopuolelta tulevaa, laaja-alaista koulutusta ja halusivat ammattikoulutuksen keskittyvän vain tekniikkaan. Valokuvaajien ammattijärjestö ei halunnut opetuksen ohjaavan taiteeseen. Ammattilaisena valokuvaaja oli käsityöläinen, harrastajana toimiessaan ehkä taiteilija. Ammattikoulutuksen piti tarjota kaupallisessa kuvauksessa tarvittavan perustekniikan hyvä hallinta. Pysyäkseen alan nopeassa kehityksessä, alan ammattilaisen piti hallita niin teoria kuin käytäntökin.
Koulutus sulkee pois harrastelijan
Ammattikoulutusta pidettiin tarpeellisena harrastelijain sulkemiseksi pois alalta. Valokuvaajien ammattijärjestö halusi estää ammattiin pääsyn niiltä, jotka eivät olleet suorittaneet alan koulutusta. Oppiaikaa vanhan mestarin luona tarvittiin, ”ettei alalle koulutuksen tai kerhotoiminnan kautta tulisi liittoon kuulumattomia tekijöitä hintoja polkemaan ja koko ammattikunnan olemassaoloa vaarantamaan". Ranskassakin 1950-luvulla valokuvaajat olivat esittäneet vaatimuksiksi ammattiin vähintään viiden vuoden oppisopimuskoulutusta sekä ammattitutkintoa. Toivottuja, virallisia rajoituksia alalle pääsyyn ei saatu. Alalle pääsyä voitiin kuitenkin alalla rajoittaa, koska valokuvaajiksi haluavien oli hakeuduttava kuvaamoihin oppilaiksi. Ammatin uskottiin perustuvan kikkoihin, joita oppilas yritti oppia alan yrityksessä. Valokuvaus oli kuin salatiedettä ja ammatin perusteita pantattiin jopa omilta työntekijöiltä, sillä alan yrittäjät pelkäsivät oppilaidensa karkaavan ja vievän osaamistaan uudelle työnantajalle tai perustavan kilpailevan yrityksen. Kameraseuroissa järjestetty koulutus osoitti kuitenkin, ettei tietojen piilottelusta ole kenellekään hyötyä. Valokuvaaja, joka pyrkii säilyttämään taitonsa omana tietonaan jää pian jälkeen. Hän varjelee yhtä kikkaa ja menettää sitä tehdessään kymmenen. Amatöörien suurin ongelma oli valokuvavedostus. Ammattilaiset ja valokuvaajien oppilaat taas kaipasivat erityisesti sommitteluoppia. Seurat olivat hyviä kouluja, ja kilpailuissa menestymällä sai nimeä.
Koulutus yhtenäistää valokuva-alaa
Taideteollisen oppilaitoksen ammattikouluun perustettiin valokuvaopetuksen iltalinja vuonna 1961. Keskuspuiston ammattikoulussa alkoi 1966 valokuvalaborantin koulutus kuvanvalmistamojen ja suurlaboratorioiden aloitteesta. Koulutusta oli käynnistämässä alusta alkaen valokuvaaja Kari Saarinen, jonka ura suomalaisen valokuvakoulutuksen historiassa on ainutlaatuinen.
Suomen valokuvataiteen museo perustettiin vuonna 1969 edistämään suomalaisen valokuvan tutkimustyötä. Valokuvajärjestöjen Keskusliitto Finnfoto ry perustettiin vuonna 1970 tarkoituksena oli yhdistää hajallaan olevaa valokuva-alaa. Finnfoton merkitys 1970-luvulla valokuvakoulutuksen edistäjänä olikin merkittävä. Aktiivinen järjestötoiminta oli Valokuvataiteen museon perustamisen, koulutuksen aloittamisen ja tutkimustyön aloittamisen taustalla. Valokuva-alan järjestöjen ajama valokuvakoulutus käynnistyi Lahden taideoppilaitoksessa 1971 ja vuonna 1972 Taideteollisessa oppilaitoksessa, joka muuttui Taideteolliseksi korkeakouluksi seuraavana vuonna 1973. 1970-luvun alussa käynnistyi valokuvalaborantin koulutus aluksi lähinnä suurlaboratorioiden tarpeisiin Keskuspuiston ja Käpylän ammattikouluissa.
Valokuvakoulutus siirtyy yliopistoihin
Suomalaiselta valokuvaukselta puuttuivat vielä 1950-luvulla melkein kaikki taiteenalan ulkoiset tuntomerkit muun muassa apurahat, koulutus, vakiintunut kritiikki, galleriatoiminta ja museo. Monissa maissa valokuvauksesta oli sodan jälkeen tullut yliopistokoulutuksen ansiosta tiedettä ja taidetta. Amerikkalaisissa yliopistoissa opetettiin valokuvan tekniikan lisäksi estetiikkaa ja historiaa. Saksalaisten pakolaisten mukana Amerikkaan siirtyi edistyksellisen Bauhaus-koulun aatteet ja valokuvausopetus. Suomessa valokuvakoulutus siirtyi kerhoista korkeakoulujen ja yliopistojen viestinnän laitoksille muun muassa kuvajournalismin ja dokumentaarisen kuvauksen koulutuksen piiriin vasta 1970-luvulla.
Oravakalat
Oravakalat (Holocentridae) on kalojen heimo. Sen jäseniä tavataan Intian valtameren, Tyynenmeren ja Atlantin trooppisissa osissa, etenkin Meksikonlahdella. Eniten eri lajeja on kuitenkin indopasifisen merialueen koralliriutoilla. Heimoon kuuluu yli 60 lajia jotka jaetaan kahdeksaan sukuun. Monet ovat punasävyisiä, suurisilmäisiä ja aktiivisia öiseen aikaan.
Valokuva-alan koulutus Suomessa
Valokuvakoulutus siirtyy yliopistoihin
Valokuvauksen korkeakouluopetuksen synty liittyi taideteollisen alan koulutuksen uudistumiseen. Taideteollinen oppilaitos muuttui korkeakouluksi ja valokuvauksesta tuli lopulta itsenäinen pääaine vuonna 1973. Rajat soveltavan valokuvauksen, valokuvaharrastajan sekä valokuvataiteilijan välillä selkenivät koulutuksen ansiosta. Uusi valokuvaajapolvi määritteli valokuvaa toisin kuin vanhat ammattilaiset. Taideteollisessa korkeakoulussa saattoi nyt suorittaa kandidaatin, lisensiaatin ja tohtorin tutkinnot valokuvataiteessa. Valokuvakoulutuksen laajeneminen tuotti 1980-luvulla ennen näkemättömän määrän valokuvaajia, joista yhä useammat suuntautuivat taiteilijoiksi. Tuli tarve perustaa valokuvataiteilijoille oma ammattijärjestö, Valokuvataiteilijoiden liitto. Taideteollinen Korkeakoulu muuttui Aalto-yliopiston taideteolliseksi korkeakouluksi vuonna 2010 ja lopullisesti Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakouluksi vuonna 2012.
Valokuvakulttuuri leviää koko maahan
Valokuvakulttuuri ja -koulutus levisi aluekeskuksiin 1980-luvulla alueellisten valokuvakeskusten myötä. Ensimmäisenä galleriasta alueelliseksi valokuvakeskukseksi laajeni Victor Barsokevitsch -keskus Kuopiossa 1987. Oulussa perustettiin samana vuonna Pohjoinen valokuvakeskus. Vuonna 1989 perustettiin Mikkelin valokuvakeskus, Galleria Fotokram laajeni Luovan valokuvauksen keskukseksi Jyväskylässä ja Galleria Nykyaika laajeni Valokuvakeskus Nykyajaksi Tampereella. Vuonna 1990 Galleria Peri muuttui Valokuvakeskus Periksi. Ainoa ruotsinkielinen valokuvakeskus Fotocentrum Raseborg perustettiin vuonna 1992. Pohjanmaan Valokuvakeskus Lakeus perustettiin 1997 Lapualle. Valokuvauksen asemaa kuvataidekentässä vahvistivat kuvataiteilijat, jotka ryhtyivät käyttämään entistä laajemmin valokuvaa.
Kansainvälistyminen
Valokuvaus on tieteistä kansainvälisin. Visuaalisena mediana valokuva ylittää kielirajat helposti. 2000-luvulla valokuvakoulutus on edelleen kansainvälistynyt. Ulkomailta on tullut opiskelijoita suomalaisiin oppilaitoksiin ja suomalaisia on hakeutunut oppiin ulkomaille. Internetin myötä Suomalaisesta valokuvasta ja valokuvatiedosta on tullut vientituote. Suomalaisen valokuvataiteen kansainvälistä kysyntää on voimakkaasti edesauttanut Näyttelyvaihtokeskus FRAME, jonka ohjelmistoon ja tuen piiriin on alusta alkaen kuulunut valokuvataide olennaisena osana nykytaidetta.
Kansainvälistymistä on lisännyt myös suomalaisten valokuvataiteilijoiden liikkuvuus, jota on edistänyt lisääntynyt informaatio, taiteilijaresidenssiverkoston kehittyminen ja siihen liittyvät uudet tukimuodot. Kauteen kuuluu myös valokuvatutkimuksen kehittyminen esimerkiksi Suomen Akatemian rahoittamien projektien kautta.
Ammattikoulutuksen murros 2000-luvulla
Valokuvauksen nopeaa muutos, filmistä luopuminen ja siirtyminen digitaaliseen valokuvaan näkyy hyvin alan koulutuksen muutoksessa. Valokuvalaborantin koulutus muuttui kuvankäsittelijän perustutkinnoksi 1990-luvun puolessa välissä. Vuonna 2000-luvun alussa kuvankäsittelijän perustutkinto lopetettiin ja koulutus muuttui audiovisuaalisen-alan perustutkinnon valokuvatuotannon suuntautumisvaihtoehdoksi. Ammattinimikkeenä on media-assistentti. Valokuvailmaisua voi opiskella osana Kuvallisen ilmaisun perustutkintoa. Valokuvaajaksi voi opiskella oppisopimuksella ja suorittaa teorian näyttötutkintona. Myös alalla toimiva valokuvaaja voi osallistua näyttötutkintoon valmentavaan koulutukseen ja suorittaa tutkinnon näyttötutkintona. Uusi tutkintorakenne muutti alan ammattikoulutusta vuonna 2010.
Valokuva-alan koulutus nykyään
Valokuva-alaa voi opiskella harrastuksena kansalais- ja työväenopistoissa, sekä kansanopistoissa. Valokuvaajan tutkinto kuuluu kuvallisen ilmaisun perustutkintoon ammatillisissa oppilaitoksissa. Audiovisuaalisen viestinnän perustutkintoon kuuluu valokuvausta, mutta se ei valmista valokuvaajia. Ammatillista koulutusta järjestetään muun muassa Pekka Halosen akatemiassa Tuusulassa. Valokuvaajaksi voi valmistua oppisopimuksella. Myös joissakin korkeakouluissa, yliopistoissa ja ammattikorkeakouluissa on mahdollista suorittaa alan opintoja. Alalla toimiva voi suorittaa valokuvaajan ammattitutkinnon ja erikoisammattitutkinnon.
Valokuva-alan koulutuksen kenttä on edelleen hajanainen ja alan koulutusta on vaikea löytää, sillä valokuvaajan tehtävissä toimivien ammattinimikkeenä on useimmin joku muu kuin valokuvaaja. Esimerkiksi audiovisuaalisen alan perustutkinnon ammattinimike on media-assistentti, ammattikorkeakoulussa medianomi, yliopistossa tutkintonimike voi olla kandidaatti, maisteri tai tohtori. Valokuvaajan ammattitutkinnon hyväksytysti suorittanut voi käyttää nimikettä Valokuvaaja (VAT).
Joe Halpin
Joe Halpin on brittiläissyntyinen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja, joka siirtyi myöhemmin Yhdysvaltoihin. Hän on syntyisin Lutonista, Englannista. Useimmissa elokuvissa hän on tehnyt yhteistyötä Steven Seagalin kanssa. Halpinin genrejä ovat toiminta, jännitys, draama ja kauhu.
Sillanpää (Somero)
Sillanpää on kylä Somerolla. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 81, mikä teki siitä Someron kylistä väkiluvultaan 27. suurimman. Sillanpään naapurikyliä Somerolla ovat Pitkäjärvi lännessä, Pyöli idässä sekä Jurvala ja Kärilä etelässä. Pohjoisessa kylän alue rajautuu Ypäjän Palikkalaan.
Sijainti ja palvelut
Sillanpään kylä sijaitsee Hämeen Härkätien varrella (yhdystie 2810) varrella, Someron keskustaajamasta noin 11 kilometriä Kosken suuntaan ja rajautuu etelässä Paimionjoen vesistöön kuuluvaan Åvikinjärveen. Suhteessa lähikyliin kylän alue jakautuu Pitkäjärven ja Pyölin postinumeroalueiden kesken ja koulua käydään Pitkäjärven koulussa Pitkäjärvellä. Kylän pohjoisosat kuuluvat Lehtimäen kulmakuntaan, jossa toimi oma kansakoulu vuosina 1926–1971. Siellä on myös Sillanpään kylän alueella Lehtilän seurantalo. Kaupallisia palveluita on 2000-luvulla saatavissa Someron keskustaajamasta. Vielä 1950-luvulla kylässä toimivat meijeri ja kauppa. Vuodesta 2010 entinen Sillanpään meijeri on toiminut näyttelytilana.
Historia
Isossajaossa Sillanpää oli samaa jakokuntaa viereisen Pitkäjärven kylän kanssa, ja muistona tästä Pitkäjärven eteläosassa sijaitseva Reksuo luetaan edelleen pääosin Sillanpään kylään. Historialtaan Hämeen Härkätien varressa, myöhemmän Sillanpään meijerin kohdalla sijainnut Sillanpää oli 1700-luvulle asti talonpoikaistaloista koostunut kylä, jonka kaikki talot kuitenkin lopulta yhdistettiin kylän taloista vuonna 1747 muodostettuun Åvikin kartanoon. Hämeen härkätien varressa, Åvikinjärven rantaan nousseessa Åvikin kartanossa toimi vuosina 1747–1833 toimi Åvikin lasitehdas, joka oli Suomen lasitehtaista toiseksi vanhin vuosina 1681–1685 lyhyen aikaa toimineen Uudenkaupungin lasitehtaan jälkeen.
Rakennettu ympäristö
Merkittäviä rakennetun ympäristön kohteita kylässä ovat Åvikin kartano, jonka päärakennuksen vanhin osa todennäköisesti on vuodelta 1802, sekä kivirakenteinen entinen Sillanpään meijeri, joka rakennettiin Someron Osuusmeijeriä varten vuonna 1906, ja jossa meijeritoiminta päättyi vuonna 1954.
Hestiaios Perinthoslainen
Hestiaios Perinthoslainen (300-luvun eaa. alku) oli antiikin kreikkalainen Platonin Akatemiaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Perinthoksesta, Traakiasta. Hestiaios opiskeli Akatemiassa Platonin eläessä ja oli näin Platonin välitön oppilas.
Hestiaioksen näkemyksistä on säilynyt katkelmia muun muassa Aetioksen teoksessa Luonnonfilosofien mielipiteistä (Placita, 1.22.1-7).
Julio César Turbay Ayala
Julio César Turbay Ayala (18. kesäkuuta 1916 – 13. syyskuuta 2005) oli kolumbialainen keskustaliberaali poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 1978–1982. Suomessa hän vieraili ainakin kesällä 1979.
Turbay oli libanonilaisen maahanmuuttajan poika, jonka vaatimaton perhetausta poikkesi paljon hänen edeltäjistään.
Turbayn presidenttikaudella Kolumbiassa voimistui M-19 kaupunkisissien toiminta ja huumekauppaan liittyvät väkivalta ja kidnappaukset.
Juho Jaakonaho
Johannes ”Juho” Jaakonaho (1. syyskuuta 1882 Haapajärvi – 21. tammikuuta 1964 Haapajärvi) oli suomalainen maanviljelijä, suksiseppä ja maantiepyöräilijä.
Pyöräilijänä Jaakonaho edusti Kälviän Tarmoa, Sievin Lylyä, Oulun Pyrintöä ja Kokkolan Veikkoja, sillä hänen kotipaikkakunnallaan Haapajärvellä ei ollut pyöräilyseuraa. Jaakonaho voitti pitkän kilpapyöräilyuransa aikana yhteensä 22 maantiepyöräilyn eri matkojen Suomen-mestaruutta, joista ensimmäisen viiden kilometrin matkalla vuonna 1910 ja viimeisen 30 kilometrin matkalla 49-vuotiaana vuonna 1931. Jaakonaho piti uransa aikana hallussaan Suomen ennätyksiä ainakin yhden, kymmenen, viidentoista, kahdenkymmenen, kahdenkymmenenviiden ja kolmenkymmenen kilometrin matkoilla. Jaakonaho kilpaili Suomen edustajana myös viidensissä kesäolympialaisissa Tukholmassa vuonna 1912, mutta joutui keskeyttämään henkilökohtaisen matkansa rengasrikkoon.
Jaakonaho voitti pyöräilyn SM-kisoissa 1910 kaikki kolme matkaa. Hänen voittoaikansa 1 kilometrillä oli 1.25,2, 10 kilometrillä 15.56,4 ja 30 kilometrillä 1.00.19,8. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen kaikki kilpailumatkat, tällä kertaa neljä kappaletta. Voittoajat olivat 1 kilometrillä 1.30,3, 10 kilometrillä 16.50,7, 30 kilometrillä 51.06,0 ja 60 kilometrillä 1.49.08,0. Vuonna 1913 hän voitti kaksi SM-kultaa, 1 kilometrin ajalla 1.29,6 ja 10 kilometrin ajalla 15.53,0. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen kaikki kilpailumatkat, 1 kilometrin ajalla 1.22,0, 10 kilometriä 15.23,0, 30 kilometriä 50.21,7 ja 60 kilometriä loppuajalla 1.46.07,8. SM-kisoissa vuonna 1915 Jaakonaho voitti 1 kilometrin kilpailun ajalla 1.26,8 ja 60 kilometriä ajalla 1.47.23,0. Vielä vuonna 1922 hän voitti kaksi henkilökohtaista Suomen-mestaruutta. Jaakonaho oli nopein 1 kilometrillä ajalla 1.26,1 ja 10 kilometrillä ajalla 16.20,2.
Pasi Jaakonahon suunnittelema Juho Jaakonahon muistomerkki, jonka jalustassa on taiteilija Bo Aurenin suunnittelema reliefi, paljastettiin Haapajärvellä Jaakonahon 100-vuotismuiston kunniaksi 1982.
Tom Landry
thumb|Tom Landry Thomas Wade "Tom" Landry oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän oli Dallas Cowboysin ensimmäinen päävalmentaja vuosina 1960–1988 sekä puolustuspelaamisen innovaattori. Landry kehitti suositun 4–3-puolustusjärjestelmän sekä ns. "flex-defence"-järjestelmän. Cowboys voitti Landryn johdolla kaksi Super Bowlia (VI, XII), viisi konferenssimestaruutta sekä 13 divisioonamestaruutta. 29 kautta kestäneellä päävalmentajaurallaan Landry voitti yhteensä 270 runkosarjaottelua ja 20 playoff-ottelua.
Texasissa kasvanut Landry pelasi NFL:ssä kulmapuolustajana New York Yankeesin ja New York Giantsin riveissä. Hänet valittiin liigan tähdistöön vuonna 1954. Peliura loppui vuotta myöhemmin ja jo peliuransa aikana valmentanut Landry siirtyi luontevasti Giantsin puolustuksen koordinaattoriksi. Valmennusura oli alusta asti menestyksekäs, ja vuonna 1960 hänet valittiin toimintaansa aloittavan Dallas Cowboysin ensimmäiseksi päävalmentajaksi.
Cowboysin päävalmentajana Landry nousi legendaksi. Hän johdatti joukkueen kahteen mestaruuteen ja oli hillityn käytöksensä vuoksi myös ihailtu ja kunnioitettu hahmo. Kuuluisaa fedorahattua kentän laidalla käyttänyt Landry oli tunnettu hartaana kristittynä, joka opetti sunnuntaisin pyhäkoulussa. 1980-luvun puolivälin jälkeen Cowboysin menestys hiipui ja kauden 1988 päätteeksi seuran uusi omistaja Jerry Jones irtisanoi Landryn. Tom Landry kuoli leukemiaan 12. helmikuuta 2000.
Landry valittiin Pro Football Hall of Fameen vuonna 1990.
Put Your Hands Up (If You Feel Love)
”Put Your Hands Up (If You Feel Love)” on kappale Kylie Minoguen albumilta Aphrodite (2010). Se julkaistiin singlenä 29. toukokuuta 2011, ja sen ovat kirjoittaneet Finlay Dow-Smith, Miriam Nervo ja Olivia Nervo.
Maanpako ja valtakunta
Suomessa Otava on julkaissut novellikokoelman ensin yhdessä Camuksen Sivullinen-romaanin kanssa ja myöhemmin itsenäisenä kokoelmana.
Lauri Friari
Lauri Friari (s. 29. huhtikuuta 1966) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen seuransa on Mikkelin Kilpa-Veikot ja hän vastaa itse omasta valmennuksestaan. SM-tasolla Friari on voittanut maratonilla kaksi kultaa ja kaksi hopeaa. Kullat ovat vuosilta 1998 sekä 1999 ja hopeat vuosilta 1995 sekä 2000.
Vuorilampi (Kouvola, Tirva)
Vuorilampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Tirvan itäpuolella sijaitseva lampi.
Irma (romaani)
Irma on Tuula-Liina Variksen kirjoittama romaani, joka ilmestyi WSOY:n kustantamana vuonna 2008. Se kertoo freelance-toimittaja Irma Valtosen elämästä eri ajankohtina ja eri näkökulmista. Romaani on saanut kriitikoilta enimmäkseen myönteisen vastaanoton.
Vuorilampi (Kouvola, Tirva)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Irma (romaani)
Tapahtumat ja henkilöt
Romaanin ensimmäisessä osassa kertojana on Irma itse, ja hän on kulttuurivaltuuston jäsenenä matkalla juuri itsenäistyneessä Liettuassa. Palattuaan matkalta hän saa lapsiltaan kuulla, että hänen miehellään Martilla on toinen nainen, taidemaalari Ursula Riekonrinta.
Vuorilampi (Kouvola, Tirva)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Immasenjärven–Ruokojärven alueeseen (14.183) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 70,2 metriä mpy.
Irma (romaani)
Tapahtumat ja henkilöt
Toinen osa on kirjoitettu Tero Tikkasen näkökulmasta. Tero tutustuu Kreikan-matkalla Irmaan ja tämän ystävään Jattaan. Vaikka Tero on enemmän kiinnostunut Jatasta, hän päätyy kuitenkin vuoteeseen Irman kanssa. Heidän suhteensa jatkuu Suomessakin, tosin salassa, sillä Tero on naimisissa ja kolmen lapsen isä. Irma on juuri eronnut ja rakastuu järjettömästi Teroon, kunnes tulee yhtäkkiä järkiinsä ja lopettaa suhteen Teron kanssa.
Neljännessä osassa näkökulma on jälleen Irman, ja se sitoo aikaisemmat tapahtumat yhteen. Romaanista Savon Sanomiin kirjoittaneen Eeva Saesmaan mukaan ”romaanin lopussa Irma katsoo itseään peiliin. Tärkeimmäksi nousee sittenkin katse, jonka hän itselleen suo. Sekin on vain heijastus, mutta rehellisesti lihaksi tullut.”
Arvioita
Mervi Kantokorven mukaan Irman keskeinen teema on ”naisen kokemus eletystä ruumistaan”, ja Kaisa Kurikka kuvaa sitä ”naisen identiteetin syväluotaukseksi”. Varis on itse kertonut halunneensa kuvata ”yhtä naista eri kulmista”. Sisko Pajun mukaan kirjassa on huomattavasti omaelämäkerrallisia aineksia, ja varsinkin sen lopussa tulee esiin feministinen asenne.
Romaani on saanut kriitikoilta enimmäkseen myönteisen vastaanoton, ja sitä on kiitelty muun muassa kiinnostavasta rakenteesta ja siitä, että erillisistä osista huolimatta tarina muodostaa vahvan jatkumon. Kirjan rakenteessa on havaittu ”sukulaisuutta” Krzysztof Kieślowskin elokuvatrilogiaan Kolme väriä. Toisaalta on myös huomautettu, että nimisymboliikkaa on selitetty liikaa ja Irman ja lasten suhde on kuvattu ohuesti.
Leena Ahlholm toteaa, että vaikka hän pitääkin Irmaa uskottavana ja kiinnostavana, se ei ole Tuula-Liina Variksen paras kirja. Salla Seurin mielestä Irma ”ei ehkä ole mullistava kirja, mutta nautittava se on”. Sisko Pajun mukaan kirja on sujuva ja mukaansatempaava, ja hänen mielestään se olisi voinut olla Finlandia-ehdokas.
Kemin ortodoksinen kirkko
Kemin ortodoksinen kirkko nimeltään Johannes Kastajan syntymän kirkko on yksi Oulun ortodoksisen seurakunnan kolmesta kirkosta. Kirkko sijaitsee Kemissä Koivuharjun kaupunginosassa Ruutirannalla.
Aljaksandar Dubko
Presidentti Lukašenkan myönsi hänelle postuumisti 30. kesäkuuta 2001 Valko-Venäjän sankarin arvon pitkäaikaisesta työstään Neuvostoliiton ja Valko-Venäjän kansalaisten hyväksi.
Kemin ortodoksinen kirkko
Alun perin rukoushuoneeksi syksyllä 1962 vihitty rakennus sijoitettiin niin sanotun Hakalan sairaalan tontille Lehtokadun varteen. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Ilmari Ahonen. Ortodoksinen uskonto tuli Kemiin 1920–luvulla itäkarjalaisten pakolaisten mukana. Ennen oman rukoushuoneen valmistumista Kemin ortodoksit pitivät jumalanpalveluksiaan Sauvosaaren kansakoulussa.
Rafael Sperafico
thumb|right|200px|Rafael Sperafico Rafael Sperafico (22. huhtikuuta 1981 Toledo, Paraná – 9. joulukuuta 2007) oli brasilialainen autourheilija. Hän oli Ricardo ja Rodrigo Speraficon serkku ja sukua myös Alexandre Speraficolle.
Barber Dodge
Sperafico kilpaili Yhdysvaltain Barber Dodge -sarjoissa vuodesta 2000 vuoteen 2002, sijoittuen mestaruussarjassa toiseksi viimeisenä vuotenaan.
Renault Clio Cup
Vuonna 2006 Sperafico otti osaa Renault Super Clio Cup Braziliin, tullen maailmanmestaruussarjassa loppupisteissä neljänneksi.
Kuolema
9. joulukuuta 2007, Sperafico ajoi Stock Car Light -kilpailussa Autódromo José Carlos Pacessa kauden finaalissa tärkeässä Stock Car Brasilin -mestaruussarjassa, jossa hänen serkkunsa, Ricardo ja Rodrigo, molemmat olivat kilpailleet. Kisan kuudennella kierroksella Sperafico menetti autonsa hallinnan nopeassa oikeanpuoleisessa kulmassa välittömästi ennen loppusuoran alkua ja ajautui kohti radan oikealla puolella olevaa vallia huimalla nopeudella. Iskun voimasta auto ajautui takaisin radalle, missä se kolaroi Renato Russon kanssa, laukaisten ketjukolarin, johon joutui monta muuta kuljettajaa. Kisa keskeytettiin ja kilpailun lääkintähenkilöt tulivat törmäyspaikalle nopeasti, mutta Sperafico oli jo kuollut vakaviin päävammoihin. Russo kärsi myös vakavista päähän kohdistuneisiin vammoihin ja hänet vietiin sairaalaan, missä hänelle analysoitiin vakava mutta vakaa terveydentila. Muilta kuljettajilta jouduttiin hoitamaan pieniä vammoja. Russo pääsi sairaalasta 17. joulukuuta 2007.
Samana päivänä Speraficon serkku, Rodrigo, sijoittui vuoden 2007 Stock Car Brasilin mestaruussarjassa toiseksi
Thomas Ayres
Thomas Ayres (1828–1913) oli Englannissa syntynyt ja Etelä-Afrikassa vaikuttanut lintutieteilijä.
Ayres muutti vanhempiensa kanssa Nataliin 1850. Täällä hän ryhtyi ammattimaiseksi lintujen keräilijäksi. Vuonna 1865 hän muutti Potchefstroomiin Etelä-Afrikkaan, jossa hän veljensä Jack Ayresin kanssa jatkoi metsästystä ja eläinkauppaa. Hän tutustui anglikaanisen kirkon arkkidiakoniin Robertsiin ja koulutti tämän pojasta Austin Robertsista maineikkaan lintutieteilijän.
Keoni Waxman
Keoni Waxman (s. 30. kesäkuuta 1968 Honolulu) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja sekä -tuottaja. Hän on saanut Mystfestin parhaan elokuvan palkinnon vuonna 1995 elokuvasta I Shot a Man in Vegas. Hän on käyttänyt vaihtoehtoista nimeä Darby Black.
Mih’ail Kartšmit
Mihail Kartšmit (1948–2004) oli Minskin alueen Njasvižissa sijaitsevan maatalouskombinaatti Snovin (Агрокомбинат "Снов") puheenjohtaja. Hän sai Vital Kramkon tapaan 30. kesäkuuta 2001 presidentti Lukašenkan myöntämän Valko-Venäjän sankarin arvonimen epäitsekkäästä työstään ja urhoollisista ponnistuksistaan maataloustuotannon kehittämiseksi.
Afrikanpikkukotka
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 45–61 cm ja paino 685–1 045 g. Se on kotkaksi pienikokoinen ja on päältä musta ja alapuolelta vaalea tummin juovin ja täplin. Päälaella on pieni töyhtö ja koivet ovat höyhenpeitteiset. Naaras on koirasta suurempi, ja siltä yleensä puuttuu koiraalla esiintyvä valkoinen otsatäplä.
Esiintyminen
Afrikanpikkukotka elää laikuittaisesti Saharan eteläpuolisessa Afrikassa Sierra Leonesta Somaliaan ja sieltä Namibian pohjoisosiin ja Etelä-Afrikan koillisosiin. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaatio on kooltaan vähintään 10 000 yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu, joka sadekauden alkaessa siirtyy sademetsistä avoimille metsästysmaille.
Lisääntyminen
Risupesä sijaitsee korkealla puun latvuksessa. Naaras munii tavallisesti yhden munan, jota haudotaan 35–43 päivää. Poikanen on lentokykyinen 73–75 päivän ikäisenä.
Ravinto
Afrikanpikkukotka saalistaa pääasiassa kyyhkynkokoisia lintuja sekä pieniä nisäkkäitä, kuten oravia ja hedelmälepakoita.
Viiksihyyppä
Viiksihyyppä (Vanellus albiceps) on afrikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää Saharan eteläpuolista Afrikkaa Senegambiasta ja Sierra Leonesta itään Etelä-Sudaniin ja etelään Zaireen, Angolaan, Tansaniaan ja Mosambikiin. Lajin holotyypin kuvaili John Gould joko Nigerjoelta tai Fernando Posta 1834.
Kultahattu (täsmennyssivu)
Kultahattu voi viitata seuraaviin:
Rättilänjärvi
Rättilänjärvi on Kymenlaaksossa Kouvolan Anjalankoskella, Kaipiaisten koillispuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 82 hehtaaria, se on 1,4 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 700 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,9 metriä ja suurin syvyys on 1,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 5,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Immasenjärven–Ruokojärven alueeseen (14.183) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 74,2 metriä mpy.
Asmo Ahola
Asmo Ahola (s. 22. elokuuta 1964 Valkeala) on suomalainen kestävyysjuoksija. Vuodesta 2006 lähtien hänen seuranaan on ollut Endurance Ultrarunning Team Finland ja hän on vastannut omasta valmennuksestaan vuodesta 1990 lähtien. SM-tasolla Ahola on voittanut hopeaa maratonilla vuonna 1999. Lisäksi hän on edustanut Suomea ultrajuoksun arvokisoissa 100 kilometrin matkalla kolmeen otteisiin. EM-kisoissa Ahola on ollut mukana vuosina 2005 ja 2006 sekä MM-kisoissa vuonna 2010.
Guillermo León Valencia
Guillermo León Valencia Muñoz (27. huhtikuuta 1909 – 4. marraskuuta 1971) oli kolumbialainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 1962–1966.
Valencia edusti konservatiivista puoluetta ja tuli valituksi senaattoriksi vuonna 1933. Yhdessä Carlos Lleras Restrepon kanssa hän lietsoi yleislakkoja, jotka johtivat Gustavo Rojas Pinillan syrjäyttämiseen vuonna 1957. Hänet valittiin presidentiksi vuonna 1962. Vuoden 1966 vaaleissa hän pyrki toiselle kaudelle, mutta hävisi Lleras Restrepolle.
Peloponnesos (alue)
Peloponnesos eli Peloponnesoksen alue (Περιφέρεια Πελοποννήσου, Periféreia Peloponnísou) on yksi Kreikan aluehallinnon kolmestatoista alueesta. Se kuuluu Peloponnesoksen, Länsi-Kreikan ja Jooniansaarten hajautetun hallinnon alueeseen ja sen pääkaupunki on Trípoli.
Hallintoalue kattaa suuren osan Peloponnesoksen niemimaasta, josta se on saanut nimensä. Niemimaan läntiset osat kuuluvat kuitenkin Länsi-Kreikan alueeseen ja pieni osa niemimaan koillisosasta Attikan alueeseen. Alueen pinta-ala on 15 490 neliökilometriä ja asukasluku 577 903 (vuonna 2011).
Yhdysvaltain atomienergiakomissio
right|thumb|230px|Atomienergiakomission sinetti
Yhdysvaltain atomienergiakomissio (United States Atomic Energy Commission (AEC)) oli Yhdysvaltain kongressin toisen maailmansodan jälkeen perustama komissio, jonka tarkoituksena oli valvoa ydinteknologian rauhanajan kehitystä. Presidentti Harry S. Truman allekirjoitti komission perustavan lain 1. elokuuta 1946 ja käytännössä siirsi ydinteknologian valvonnan armeijalta siviileille.
AEC liitettiin 1977 uuteen energiaministeriöön.
Sari Pajula
Sari Helena Pajula (18. syyskuuta 1960 Raahe – 26. marraskuuta 2022 ) oli kirjastotoimen asiantuntija, joka toimi Eduskunnan kirjaston johtajana.
Sari Pajula syntyi opettaja Jaakko Pajulan ja perushoitaja Kaija Laukan perheeseen. Hän valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1987 ja toimi yliopiston tutkijana 1987, Nurmijärven kunnankirjaston osastonjohtajana 1987–1988, Helsingin hovioikeuden kirjaston hoitajana 1988–1998 ja sisäministeriön informaatikkona 1998–2001. Eduskunnan kirjaston johtava tietoasiantuntija Pajula oli 2001–2007, kirjaston johtajaksi hänet nimitettiin 2007. Pajula jäi tehtävästä eläkkeelle keväällä 2017, tunnustuksena työstään hänelle myönnettiin hopeinen Henrik Schaumanin mukaan nimetty mitali.
Turkka Lehtinen
Turkka Lehtinen (s. 1981) on suomalainen salibandynpelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Lehtinen pelaa nykyään nokialaisessa Nokian KrP:ssä. Lehtisen aikaisemmat seurat ovat SC Vitkovice, Soittorasia, Pirkat ja Kikka.
Lahnalampi (Kouvola)
Lahnalampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Rautjärven Pyötsiällä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 8,5 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Immasenjärven–Ruokojärven alueeseen (14.183) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 68,6 metriä mpy.
Jaakko Aaltonen
Jaakko Viljami Aaltonen (s. 1. lokakuuta 1974 Orimattila) on aktiiviuransa jo päättänyt suomalainen 400 metrin aitajuoksija. Kilpauransa aikana hän edusti Orimattilan Jymyä ja hänen valmentajanaan toimi vuonna 2001 lähtien Petteri Jouste. Kalevan kisoista Aaltonen saavutti 400 metrin aitajuoksussa kultaa vuonna 1997 sekä hopeaa vuosina 1998 ja 1999. Lisäksi hän saavutti urallaan sisäratojen SM-kisoista hopeaa 400 metrin aidoissa vuonna 2001 sekä kaksi pronssia 300 metrin aitajuoksussa vuosina 1995 ja 2000. Virallisissa kilpailuissa Aaltonen ei ole kilpaillut vuoden 2003 jälkeen.
Gertrud Simmel
pienoiskuva|Gertrud Simmel Gertrud Simmel (o.s. Kinel, kirjoitti salanimellä Marie Luise Enckendorff, 1864 – 1938) oli saksalainen filosofi. Hän oli kiinnostunut miehen ja naisen välisestä suhteesta ja aikansa ajankohtaisista teemoista. Hänen filosofiaansa leimaa uskonto, nimittäin usko ihmisen ja maailman metafyysiseen yhteyteen kaikkialla läsnä olevassa jumalassa. Julkaistujen teosten lisäksi häneltä jäi julkaisematon novellikäsikirjoitus.
Simmelin puoliso oli sosiologi ja filosofi Georg Simmel, ja heillä on poika Hans Simmel, joka oli Jenan yliopiston lääketieteen professori. Hans Simmel erotettiin virastaan ja joutui keskitysleirille. Myöhemmin hän muutti Yhdysvaltoihin, missä hän kuoli eri tietojen mukaan joko 1930-luvun lopulla tai 1943. Hans Simmel kirjoitti muistelmat, joissa hän kuvaa Georg Simmeliä hyvin värikkäästi. Gertrud Simmel toimitti ja julkaisi miehensä kirjoituksia tämän kuoleman jälkeen.
"Uskonto on luotu, jotta sielulla olisi turva." Gertrud Simmel.
Teokset
Nimellä Marie Luise Enckendorff
Padmanabhaswamyn temppeli
thumb|200px Sri Padmanabhaswamyn temppeli on hindutemppeli, joka on omistettu Vishnu-jumalalle. Se sijaitsee Thiruvananthapuramin kaupungissa Keralan osavaltiossa Etelä-Intiassa.
Temppelin holveissa säilytetään omaisuuksien arvosta kultaa, hopeaa ja jalokivia. Legendan mukaan Travancoren hallitsijasuvun ensimmäinen hallitsija toi omaisuutensa temppeliin jumalan jalkojen juureen, ja hänen seuraajansa tallettivat sinne varoja pahan päivän varalle suojaan brittihallitsijoilta.
Vuoden 2012 alkupuolella viisi holvia avattiin, ja niiden sisällön arvoksi arvioitiin 900 miljardia rupeaa (noin 15 miljardia euroa). Kuudes holvi säilytetään avaamatta, kunnes muiden sisältö on inventoitu ja kuvattu. Keralan osavaltio tai paikallinen hallitsijasuku eivät ole vaatineet aarretta itselleen, vaan sanovat sen kuuluvan temppelille ja sen jumalille.
Adenosiinideaminaasi
thumb|250px|Nautaeläinten adenosiinideaminaasin tertiäärirakenne. Kofaktorina toimiva sinkki-ioni näkyy keskellä Adenosiinideaminaasi (ADA) on entsyymi, joka katalysoi adenosiinin hajoamisreaktiota. Hajoamistuotteena muodostuu inosiinimolekyyli ja ammoniakkia. Entsyymin puutos johtaa useimmiten SCID-oireyhtymään. Koholla olevat pitoisuudet voivat puolestaan olla merkki maksan sairauksista tai aivokalvontulehduksesta.
Adenosiinideaminaasin entsyyminumero on EC 3.5.4.4 ja CAS-numero 9026-93-1.
Eric Blum
Eric Ray Blum (s. 13. kesäkuuta 1986 Pfaffnau, Sveitsi) on sveitsiläis-japanilainen jääkiekkopuolustaja. Elite Prospects -sivuston Rafik Solimanin mukaan Blum on hyökkäävä puolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluu pelisilmä ja -näkemys, ruuhkapelaaminen, pelinavaaminen, laukaus, laitaväännöt, rauhallisuus sekä luistelu. Hänen heikkouksiinsa kuuluu pieni koko ja voiman puute.
Seuraura
Blumin kasvattajaseura on Grasshopper Club. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa 17-vuotiaana Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla National League B:ssa kaudella 2003–2004, jolloin Blumin tulokaskausi toi 39 runkosarja- ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 1+3=4. Kolmen GCK:ssa vietetyn vuoden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2006–2007 sarjatasoa ylemmäs National League A -joukkue SCL Tigersiin, jossa tulokaskausi toi 41 runkosarja- ja yhdeksässä karsintasarjan ottelussa tehot 1+1=2.
Neljän Langnau-kauden jälkeen Blum siirtyi kaudeksi 2010–2011 Kloten Flyersiin. Kaudella 2011–2012 hän edusti joukkuetta myös Spengler Cupissa. Kaudella 2012–2013 Blum voitti Klotenin sisäisen tehotilaston lukemalla +16. Kaudella 2013–2014 hän jakoi tehoilla 6+15=21 NLA:n puolustajien pistepörssin kahdeksannen sijan kolmen muun pelaajan kanssa.
Kaudeksi 2014–2015 Blum siirtyi kolmivuotisella sopimuksella SC Bernin riveihin. Hän nousi joukkueen kapteeniksi. Blum sijoittui tehoilla 2+23=25 NLA:n puolustajien pistepörssissä kuudenneksi. Media valitsi hänet liigan tähdistökentälliseen. Blum voitti kauden aikana myös Sveitsin Cupin. Kaudella 2015–2016 hän jatkoi Bernin varakapteenina ja oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+24=28, joilla Blum sijoittui NLA:n puolustajien pistepörssissä viidenneksi. Hän voitti kauden päätteeksi Sveitsin-mestaruuden ja media valitsi Blumin liigan tähdistökentälliseen. Myös kauden 2016–2017 päätteeksi hän voitti Sveitsin-mestaruuden.
Blum nimettiin kaudeksi 2017–2018 taas Bernin kapteeniksi.
Maajoukkueura
Blum edusti Sveitsiä Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Yhteensä hän on pelannut 90 A-maaottelua tehopistein 7+13=20.
Pitkälampi (Kouvola, Tirva)
Pitkälampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Tirvalla sijaitseva lampi.
Eric Blum
Maajoukkueura
Blum pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006 sekä alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2004, jolloin hän voitti A-lohkon kultaa ja oli nostamamassa Sveitsiä seuraavaksi vuodeksi A-sarjaan.
Pitkälampi (Kouvola, Tirva)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,3 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Eric Blum
Muuta
Blumin isä on sveitsiläinen ja äiti japanilainen.
Pitkälampi (Kouvola, Tirva)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Immasenjärven–Ruokojärven alueeseen (14.183) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 71,1 metriä mpy.
Elina Risto
Elina Risto (s. 17. syyskuuta 1978) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti vuodesta 1997 lähtien Oulun Pyrintöä ja hänen valmentajanaan toimi koko hänen uransa ajan Pentti Pirjetä. Kalevan kisoista Risto saavutti 10 kilometrin kävelyssä hopeaa vuonna 1999 sekä pronssia vuonna 1998. Lisäksi hän saavutti sisäratojen SM-kilpailuista 3 000 metrin kävelyssä kolme perättäistä kultaa vuosina 1997, 1998 ja 1999. Virallisissa kilpailuissa Risto ei ole esiintynyt vuoden 2001 jälkeen.
Pentti Partanen
Pentti Ilmari Partanen (s. 9. toukokuuta 1947 Vaasa) toimi sisäministeriön pelastusylijohtajana eli Suomen ylimpänä pelastusviranomaisena.
Pentti Partanen syntyi notaari Erkki Partasen ja puhelinvirkailija Anni Laippalan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1976 on ravitsemusterapeutti Raija Tuuli Aulikki Tiainen. Partanen tuli ylioppilaaksi 1966 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Tukholmassa 1972 ja valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1981. Hän toimi koulutus- ja järjestösihteerinä 1972–1973, SPR:n Helsingin ja Uudenmaan piirin toiminnanjohtajana 1973–1974 ja SPR:n osastopäällikkönä 1987–1991. Sisäministeriön tarkastaja, ylitarkastaja ja toimistopäällikkö Partanen oli 1974–1987, pelastusylijohtajaksi hänet nimitettiin 1992. Partanen toimi myös Kansainvälisen Punaisen Ristin asiantuntijana Bangladeshissa 1977–1978 ja Saudi-Arabian pelastushallinnon asiantuntijana  1985–1987. Sotilasarvoltaan hän on reservin majuri (2003). Pelastusylijohtajan tehtävästä Partanen jäi eläkkeelle vuonna 2013.
Kevin Duhaney
Kevin Duhaney (s. 2. kesäkuuta 1984 Whitby, Ontario) on kanadalainen näyttelijä ja rap-artisti, joka tunnetaan kenties parhaiten roolistaan Ethan Jamesina, Sinisenä Rangerina televisiosarjassa Power Rangers Dino Thunder.
Näyttelijänä
Duhaney on näytellyt televisiossa 1990-luvulta lähtien useimmiten independent-elokuvissa, kuten In His Father's Shoes, Sekopäät, Omantunnon kautta, Juuret Deltan sydämessä, Ihmeidentekijä ja The Animal: Prison Block II. Hän vieraili myös vuonna 2005 Ethan Jamesin roolissa Power Rangers: SPD:ssä.
Misurinajärvi
Misurinajärvi (Lago di Misurina) on järvi Pohjois-Italian Veneton alueella olevassa Bellunon maakunnassa. Järvi on matkailijoiden suosiossa, ja sen rannoilla on useita hotelleja. Näyttävän taustan Misurinajärvelle antaa Lavaredovuoren kolme terävää huippua, Tre Cime di Lavaredo. Kesällä järvellä purjehditaan ja kalastetaan. Talvisin järven ollessa jäässä lähistöllä on hotellien asukkaille tarjolla useita laskettelu- ja hiihtokeskuksia. Misurinajärven jäällä järjestettiin Cortina d’Ampezzon vuoden 1956 talviolympialaisten pikaluistelukilpailut.
Lloy Ball
Lloy James Ball (17. helmikuuta 1972) on yhdysvaltalainen lentopalloilija, joka edustaa Yhdysvaltain maajoukkuetta sekä venäläistä VK Zenit-Kazania. Hän on voittanut urallaan muun muassa olympiakultaa, mestareiden-, Italian- sekä maailmanliigan.
Nuoruusvuodet
Ballin ura lähti käyntiin jo hyvin nuorena. Hänen isänsä oli ollut myös lentopalloilija yliopistotasolla. Hän pelasi passarina kuten poikansa nykyisin. Kotona Lloy Ball pelasi päivät pitkät lentopalloa. Hän teki sillä erilaisia suorituksia, ja näin taidot kehittyivät. Ballin syntymäkaupungissa koripallo oli suuri urheilulaji, joten hänkin pelasi high schoolissa koripalloa joka lukuvuosi, mutta yliopistoajan koittaessa hän teki päätöksen lentopallon ja koripallon välillä. Hän valitsi lentopallon, ja kaikki hämmästyivät, sillä Ball oli ollut erittäin lahjakas koripallossa. Häntä pidettiin NBA-tason lahjakkuuttena koripallossa.
Kansainvälinen ura
Ball aloitti kansainvälisen uransa Japanin liigassa kaudella 1996–1997 Toray Arrowsin riveissä, missä hän pelasi aina kauteen 1999 asti. Tämän jälkeen hän palasi takaisin Yhdysvaltoihin, ja harjoitteli maajoukkueen mukana koko vuoden. Kaudella 2000 hän teki paluun seurajoukkuepeleihin, kun hän teki sopimuksen Italian A1-liigaan. Hän pelasi Pallavolo Modenassa seuraavat neljä kautta voittaen mestaruuden kaudelta 2002, sekä CEV-cupin kaudelta 2004. Tämän jälkeen hän siirtyi Kreikan liigaan Iraklis Saloniccoon, jossa hän voitti kaksi kertaa Kreikan Cupin sekä kerran liigan mestaruuden. Hän pelasi Iraklisissa aina kauteen 2006 asti.