cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fabryka Samochodów Osobowych
FSO Syrena
Warszawan jälkeen FSO:n tehdas sai tehtäväkseen suunnitella pienen ja edullisen auton, ja he suunnittelivat Syrenan, josta valmistettiin monia versioita, esimerkiksi Bosto - pieni pakettiauto. Syrena tuli valmistukseen 1950-luvulla ja valmistus päättyi 1980-luvulla FSM-tehtaalla, johon valmistus oli siirtynyt Polski Fiatin tieltä. Syrena tarkoittaa merenneitoa, mutta puolalaiset antoivat autolle lempinimen "Syrenka", joka tarkoittaa pientä merenneitoa. Aluksi Syrenassa oli takaa saranoidut ovet, mutta myöhemmin ne muuttuivat edestä saranoiduiksi.
Polski-Fiat 125p
FSO:n varsinainen menestysmalli oli Polski-Fiat 125p, joka oli koriltaan Fiat 125, mutta sen tekniikka periytyi muinaisista Fiat 1300 ja Fiat 1500 -malleista, ja sen huomasi kun katsoi autoa takaa - renkaat olivat sisällä autossa, siis raideleveys oli kapea. Auto esiteltiin vuonna 1967, siis samoihin aikoihin kuin neuvostoliittolainen Lada, ja ne olivat suoranaisia kilpailijoita toisilleen. Polskin tuotanto lopetettiin vuonna 1991.
FSO Polonez
Polski-Fiatin seuraajaksi esiteltiin vuonna 1978 uusi Polonez, jonka viistoperäinen kori oli kuuluisan Giorgetto Giugiaron muotoilema, mutta puolalaiset olivat viimeistelleet sen. Tuloksena oli sangen raskaan näköinen luomus, etenkin vihreänä, mikä oli hyvin yleinen väri Polonezin alkutaipaleella. Teknisesti Polonez ja Polski Fiat 125p olivat melkein kokonaan yhtenevät. Polonez ei korvannut Polskia, vaan "Polskia kehitetään Polonezin antamien kokemusten perusteella" -kuten tehdas sanoi. Polonezin tuotanto lopetettiin vuonna 2002.
Maahantuoja
FSO:ta toi Suomeen 1970-1991 Wihuri-yhtymä/Polmot Oy, joka vaihtoi nimensä vuonna 1983 Maantehoksi. Maanteho Oy oli suhteessa heikko maahantuoja, etenkin Polonezin aikana. Maanteho Oy:n päätoimipiste sijaitsi Helsingin Malmilla. Maanteho Oy panosti autojen viimeistelyyn, ja sillä olikin käytössään 15–30 puolalaista miestä, jotka viimeistelivät maahantuodut Polonezit – tehdas ei ollut kovinkaan tarkka viimeistelyn suhteen. Lisäksi maahantuoja teki omia erikoismalleja Polski-Fiatista ja Polonezista, kuten Lapponia ja Special.
FSO kulttuurissa
Puolalaisen elokuvaohjaajan Krzysztof Kieślowskin elokuvan Lyhyt elokuva tappamisesta (1988) tappokohtaus tapahtuu FSO Polonez -merkkisessä henkilöautossa. Toisessa Kieślowskin elokuvassa Kolme väriä: Valkoinen, päähenkilöllä on FSO Polonez.
Myllykoski (kaupunginosa)
Myllykoski on Kouvolan kaupunginosa ja tilastoalue, Anjalankosken suuralueella. Sen alueella sijaitsee Myllykosken taajama, joka on entisen Anjalankosken kaupungin keskustaajama. Asukkaita Myllykoskella on noin 6 500, joista suurin osa (noin 6 000) asuu Myllykosken taajamassa. . Myllykoski on väkiluvun mukaan Kouvolan suurin kaupunginosa ja tilastoalue.
Fabryka Samochodów Osobowych
FSO kulttuurissa
Suomalaisessa Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Aake Kallialan tähdittämässä elokuvassa Rampe & Naukkis – kaikkien aikojen superpari (1990) päähenkilöt ajavat FSO:n avolavamallilla alas jyrkänteeltä, mutta vain auto kärsii vaurioita.
Myllykoski (kaupunginosa)
Myllykosken tilastoalueeseen kuuluu myös Keltakankaan, Ummeljoen ja Rautakorven alueet.
Terveiset Kouvolasta
Terveiset Kouvolasta on The Barefoot Brothersin ja Räjäyttäjien split-single, joka sisältää suomenkielisiä cover-versioita Peer Güntin kappaleista. Se julkaistiin toukokuussa 2016 rajoitettuna 500:n kappaleen 7" vinyylipainoksena.
Julkaisua on saatavilla ainoastaan Tampereella Laukontorin antikvariaatissa sekä Kouvolassa antikvariaatti Novgorodissa.
Kristinia DeBarge
Kristinia DeBarge ([krɪstɨˈniːə dɨˈbɑːrdʒ]; s. 8. maaliskuuta 1990 South Pasadena, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. DeBarge on laulaja James DeBargen tytär ja hän on nuorin jäsen DeBarge-musiikkiryhmässä. Hän esiintyi ensimmäisen kerran valtakunnallisessa televisiossa vuonna 2003 American Idolin spin-offissa American Juniors. Vuonna 2009 DeBarge allekirjoitti Island Records -levy-yhtiön kanssa sopimuksen ja julkaisi heinäkuussa debyyttialbuminsa Exposed. Albumi debytoi Billboard 200 -listan sijalla 23. Toisen albuminsa, Young & Restless, hän julkaisi vuonna 2013.
Pylyp Orlyk
thumb|Pylyp Orlyk. Pylyp Orlyk (, ; 11. lokakuuta 1672 Kosuta, Puola-Liettua – 26. toukokuuta 1742 Jassy, Moldavia) oli vuodesta 1710 Ukrainan kapinallisten kasakoiden johtaja ja hetmani maanpaossa.
Böömiläistä sukua ollut Orlyk syntyi Liettuan alueella Kosutassa (nykyisin Valko-Venäjää). Hän opiskeli Vilnan jesuiittakollegiossa ja Kiovan Mohyla-kollegiossa. Vuodesta 1699 hän työskenteli korkeana virkamiehenä Ukrainan kasakkahetmanaatin hallinnossa ja vuonna 1706 hetmani Ivan Mazepa nimitti hänet pääkanslerikseen. Hän tuki Mazepaa tämän liittoutuessa suuren Pohjan sodan aikana Ruotsin kanssa Venäjää vastaan ja pakeni maasta yhdessä Mazepan kanssa tappiollisen Pultavan taistelun jälkeen. Mazepan kuoltua tämän mukana maanpakoon siirtyneet Zaporožjen kasakat valitsivat Orlykin uudeksi hetmaniksi Benderissä 16. (5.) huhtikuuta 1710. Orlyk julisti taistelevansa Ukrainan vapauttamiseksi Venäjän vallasta ja julkisti niin sanotun Benderin perustuslain, jossa tuomittiin itsevaltius ja luvattiin rajoittaa hetmanin valtaa. Hän vahvisti liiton Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n kanssa toukokuussa 1710 solmitulla sopimuksella, liittoutui vuonna 1711 myös Krimin kaanin kanssa ja sai 1712 Osmanien valtakunnan tuen. Hän pyrki jatkamaan sotaa venäläisiä vastaan itäisen Ukrainan alueella, mutta Osmanien valtakunnan solmittua vuonna 1711 Prutin rauhan Venäjän kanssa kasakoilla ei ollut mahdollisuuksia menestyä yksinään.
Orlyk lähti Turkista vuonna 1714 yhdessä Kaarle XII:n kanssa ja asui vuosina 1715–1720 maanpaossa Ruotsissa. Vietettyään jonkin aikaa Sleesiassa ja Puolassa hän asui vuodesta 1722 jälleen Osmanien valtakunnan alueella, vuoteen 1734 saakka Kreikan Salonikissa ja viimeiset vuotensa Moldavian Jassyssa (nykyinen Iaşi Romaniassa). Hän yritti turhaan hankkia ulkovaltojen tukea uudelle sodalle Venäjää vastaan. Ruotsin valtiopäivät myönsivät vuonna 1747 Orlykin leskelle ja kahdelle tyttärelle 400 taalarin vuotuisen eläkkeen. Orlykin poika Hryhor Orlyk loi myöhemmin sotilasuran Ranskassa.
Volkswagen Jetta V
Volkswagen Jetta V (2005–2010)
Viidennen sukupolven Golfiin perustuva sedan-korinen Jetta esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä tammikuussa 2005. Farmarimalli Jetta SportWagen esiteltiin New Yorkin autonäyttelyssä huhtikuussa 2007. Euroopan markkinoilla sama auto oli esitelty Golf Variantina maaliskuussa järjestetyssä Geneven autonäyttelyssä. vasen|pienoiskuva|Volkswagen Jetta SportWagen
Seleenidioksidi
Seleenidioksidi on (SeO2) (seleeni(IV)oksidi) on seleenin dioksidi. Se on väritön kiinteä aine ja yksi yleisimmistä seleeniyhdisteistä. Sitä käytetään muun muassa orgaanisessa synteesissä ja lasin värjäyksessä punaiseksi. Sen härmistymislämpötila 315 °C.
Seleenidioksidia valmistetaan hapettamalla seleeniä kuumalla happi- tai ilmavirralla.
Seleenioksidi on hapetin, mihin tarkoitukseen sitä käytetään orgaanisessa synteesissä. Siitä voidaan valmistaa myös muita seleeniyhdisteitä. Muita käyttökohteita ovat analyyttisessä kemiassa alkaloidien tutkimus ja loisteväreissä sekä lasien valmistuksessa.
Seleenidioksidi reagoi veden kanssa muodostaen seleenihapoketta.
Seleenidioksidi on haitallista vesieliöille. Seleenidioksidi on etenkin hengitettynä myrkyllistä. . Seleenidioksidin LCLO-arvoksi kanille on raportoitu 5 890 mg/m3 (20 min. altistus) ja vuohelle ja lampaalle 6 590 mg/m3 (10 min.).
Millon Wolde
Wolde aloitti kansainvälisen kilpauransa vuonna 1996, jolloin hän sijoittui Kapkaupungissa järjestetyissä nuorten maastojuoksun MM-kilpailuissa kahdeksanneksi ja Sydneyssä nuorten yleisurheilun MM-kilpailuissa kuudenneksi 3 000 metrin estejuoksussa. Vuonna 1997 hän voitti maastojuoksussa nuorten MM-hopeaa Torinossa ja 1998 nuorten maailmanmestaruuden Marrakechissa järjestetyissä kisoissa. Hän voitti myös radalla nuorten maailmanmestaruuden voittamalla Annecyssä, Ranskassa järjestetyissä nuorten yleisurheilun MM-kisoissa 5 000 metrin juoksun. Samana vuonna hän edusti Etiopiaa maantieviestijuoksun maailmanmestaruuskilpailuissa Manauksessa Brasiliassa. Wolde juoksi ensimmäisen viiden kilometrin mittaisen osuuden, jonka päätteeksi hän toi Etiopian vaihtoon kilpailun johdossa, mutta joukkue taipui lopulta Kenialle ja jäi viestin toiseksi.
Vuonna 1999 Wolde siirtyi kilpailemaan miesten sarjoissa. Maastojuoksun MM-kisoissa Belfastissa hän juoksi lyhyen matkan neljänneksi. Samana vuonna Maebashin sisäratojen MM-kilpailuissa hän voitti pronssia 3 000 metrin juoksussa. Sevillan MM-kisoissa hän oli 5 000 metrillä kahdeksas. Vuonna 2000 hän oli Vilamourassa, Portugalissa järjestetyissä maastojuoksun MM-kilpailuissa 15. lyhyellä matkalla. Wolde ylsi uransa suurimpaan saavutukseen Sydneyn olympialaisissa 2000, jolloin hän voitti yllättäen 5 000 metrin juoksun olympiakultaa ajalla 13.35,49. Hän voitti MM-hopeaa vielä seuraavissa MM-kisoissa Edmontonissa 2001 5 000 metrillä, mutta tämän jälkeen hän ei ole loukkaantumisten takia päässyt enää parhaiden päiviensä tasolle.
Kung Karlin piiri
Kung Karlin piiri sijaitsee Kungsörin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Kungsörin kunnan piirit
Entomofagia
thumb|right|Paistettuja hyönteisiä myytävänä [[Bangkokissa, Thaimaassa.]] Entomofagia on hyönteisten käyttöä ihmisen ruokana. Ihminen on syönyt hyönteisiä kautta historian etenkin länsimaiden ulkopuolella, ja 2000-luvulla hyönteisruoan laillisuus on lisääntynyt myös Euroopan unionin alueella.
Levinneisyys
thumb|Meksikolaisia kuivattuja heinäsirkkoja eli chapulines Ihmiset ovat käyttäneet hyönteisiä ravintonaan vuosituhansien ajan. Hyönteisten syönti on nykyisin länsimaissa epätavanomaista, mutta se on edelleen yleistä ja laajasti hyväksyttyä osissa Latinalaista Amerikkaa, Afrikkaa ja Aasiaa sekä Australian aboriginaalien keskuudessa.
Hyönteisten syöntiä on esitetty ratkaisuksi maailman uhkaavaan ruokapulaan. Hyönteisissä on paljon proteiineja, niiden kasvattaminen rasittaa ympäristöä selvästi vähemmän kuin useimpien muiden proteiininlähteiden tuottaminen, ja hyönteisruokaa voi tuottaa halvalla suuria määriä.
Eurooppa
Euroopassa vielä muinaiset kreikkalaiset ja roomalaiset söivät hyönteisiä. Antiikin Kreikassa heinäsirkkoja pidettiin herkkuna ja Aristoteles mainitsee syöneensä kaskaita. Roomalaisten ruokavalioon kuuluivat puolestaan toukat. Plinius mainitsee mahdollisesti tamminkaisen toukkiin viitaten, että toukkia lihotettiin ennen niiden syömistä. Karjanhoito ja maanviljelys syrjäyttivät vähitellen hyönteisten syönnin. Ainakin Etelä-Ranskassa tosin syötiin heinäsirkkoja vielä 1700-luvulla, ja turilaita on syöty ainakin Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Moldaviassa ja Valakiassa aina 1900-luvulle asti.
Euroopassa tärkein hyönteisten markkina ovat kalan ja lemmikkieläinten rehut. Lisäksi hyönteisproteiinin käyttö on ollut sallittua turkiseläinten rehuissa. Vuodesta 2021 lähtien hyönteisistä prosessoitua valkuaista oli sallittua käyttää myös sian ja siipikarjan rehuissa, ja sen jälkeen investoinnit hyönteistuotantoon ovat olleet kasvussa. Hyönteisproteiinin korkea hinta rajoittaa vielä sen laajempaa käyttöä. Esimerkiksi kalajauhoon verrattuna hyönteisproteiinin kilohinta on kaksinkertainen.
Suomi
Suomessa on sota- ja pula-aikoina syöty muurahaisten munia. Hyönteisten kasvattaminen ja myyminen elintarvikkeena on ollut Suomessa kiellettyä vuoteen 2017 asti, mikä on johtunut tavasta, jolla Suomessa on tulkittu Euroopan unionin uuselintarvikeasetusta. Asetuksen tulkinnan muutoksen seurauksena hyönteiset tulivat Suomen elintarvikekauppoihin vuoden 2017 lopussa. Sama oli jo aiemmin tapahtunut joissain muissakin EU:n jäsenvaltioissa. Muutoksen seurauksena hyönteistuotantoon aletiin soveltaa elintarvikelainsäädännön vaatimuksia ja niiden valvontaa.
Muutoksen jälkeen Suomessa seurasi hyönteisruokabuumi. Ympäri maata perustettiin hyönteisfarmeja. Suomessa oli parhaimmillaan yli 70 hyönteiskasvattajaa tai jalostajaa. Esimerkiksi Loviisaan perustettiin vuonna 2018 Euroopan suurin sirkkakasvattamo. Tunnetutkin yritykset toivat markkinoille hyönteistuotteita, kuten sirkkaleipiä, jotka herättivät huomiota maailmalla. Raaka-aineiden heikko saatavuus kuitenkin nosti tuotteiden hintoja tasolle, jota kuluttajat eivät halunneet maksaa. Erään kasvattajan mukaan lihan valmistus on Suomessa niin tuettua, ettei sen kanssa pysty kilpailemaan. Vuoden 2021 alkuun mennessä buumi oli mennyt ohi ja useimmat sirkkafarmit olivat lopettaneet toimintansa.
Vuonna 2022 elintarvike- ja rehutarkoituksessa kasvatettuja lajeja olivat mustasotilaskärpänen, kotisirkka, jauhopukki ja kuhnurintoukka.
Aasia
Lähi-idässä ja Etelä-Aasiassa entomofagia ei ole historiallisesti ollut kovin yleistä. Kolmannessa Mooseksen kirjassa mainitaan luvussa 11: ”Kaikki siivekkäät nelijalkaiset pikkueläimet olkoot teille iljetys. Siivekkäistä nelijalkaisista pikkueläimistä saatte kuitenkin syödä sellaisia maassa hyppiviä lajeja, joiden reidet nousevat muuta ruumista korkeammalle. Näistä saatte syödä kaikkia heinäsirkka-, hepokatti-, kenttäsirkka- ja kulkusirkkalajeja. Kaikki muut siivekkäät nelijalkaiset pikkueläimet olkoot teille iljetys.” Paimentolaiskansat kuten beduiinit käyttivät ravinnokseen kulkusirkkoja. Hyönteisiä on syöty myös paikoittain Assamissa Intiassa ja Nepalissa.
Entomofagia on ollut yleisempää Kaakkois-Aasiassa. Etenkin kovakuoriaiset ovat olleet suosittuja ravinnon lähteitä. Syötyjä lajeja ovat esimerkiksi Rhynchophorus schah ja Lethocerus indicus. Muita ravinnoksi käytettyjä hyönteisiä ovat muurahaiset ja mehiläiset. Itä-Aasiassa ehkäpä tunnetuin ravinnoksi käytetty hyönteinen on mulperiperhonen ja etenkin sen toukkien kotelot. Toukat tunnetaan myös silkin tuottajina. Koteloita syödään Kiinassa ja Koreassa. Muihin Itä-Aasiassa syötyihin hyönteisiin kuuluvat esimerkiksi heinäsirkat, perhosentoukat ja kovakuoriaiset.
Afrikka
Hyönteisten käyttö ravintona on melko yleistä Afrikassa. Suosituimpiin syötyihin hyönteisiin kuuluvat perhosentoukat, joista tunnetuimpia on Gonimbrasia belina. Muita suosittuja ravinnoksi käytettyjä hyönteisiä ovat esimerkiksi kulkusirkat kuten Schistocerca gregaria ja termiitit, joista jälkimmäiset monilla alueilla parveilevat sadekauden aikana. Moni afrikkalainen kansa saa hyönteisistä viidestä kymmeneen prosenttia proteiinistaan. Hyönteiset ovat arvokas proteiinin lisä niinä aikoina, kun muita proteiinin lähteitä on niukasti, kuten kalastus- ja metsästyskauden päätyttyä tai kuivalla kaudella. Hyönteisten käyttö ravintona on kuitenkin vähentynyt, mikä saattaa johtua esimerkiksi hyönteismyrkkyjen lisääntymisestä.
Syötäviä lajeja
thumb|Afrikkalainen mopanetoukka-ateria Ihminen käyttää ravinnokseen noin 2000 hyönteislajia. Eniten eri lajeja syödään Meksikossa, jossa syödään 549:ää lajia. Amazonin alueella syödään 428:aa ja trooppisessa Afrikassa säännöllisesti 250:tä lajia. Hyönteislajiston soveltuvuus ihmisravinnoksi tunnetaan melko rajallisesti, ja lajien syötävyys perustuu pääasiassa vanhaan perimätietoon, ei tieteelliseen tutkimukseen.
Hyönteisiä syödään useimmiten niiden toukkavaiheessa. Syötäviä perhoslajeja tunnetaan yli kaksisataa, useimmat riikinkukkokehrääjien heimosta. Keisarinperhosen mopanetoukat ovat Afrikassa hyvin suosittua ruokaa. Kovakuoriaisista suosittuja ruokaa ovat jäärät, kärsäkkäät ja lehtisarviset, joita syödään paljon etenkin Kaakkois-Aasiassa. Erilaiset sirkat, kuten kulkusirkat, heinäsirkat ja hepokatit ovat maailmanlaajuisesti suosittua ja helposti pyydystettävää hyönteisruokaa, ja syötäviä lajeja tunnetaan yli 60. Termiittejä syödään etenkin Afrikassa. Myös esimerkiksi torakoita, kummitussirkkoja, sääskiä, kärpäsiä, vesihyönteisiä, luteita, kirvoja, jättiläiskaskaita sekä pistiäisiä kuten mesipistiäisiä, ampiaisia ja muurahaisia käytetään ravinnoksi monissa maissa. Muurahaisten toukat ovat suurta herkkua etenkin Meksikossa, mutta niitä syödään yleisesti välipalana myös Aasiassa.
Kasvattaminen
Syötäviä hyönteisiä voi kerätä luonnosta, mutta laajamittainen ravintokäyttö edellyttää niiden kasvattamista. Kasvatusprosessi voidaan jakaa kasvatukseen, lajitteluun, jälkikäsittelyyn ja jakeluun. Hyönteisiä tuotetaan nykyisin niin pienissä kasvattamoissa kuin valtavissa, pitkälle automatisoiduissa tuotantolaitoksissakin. Suuria tuotantoyhtiöitä on esimerkiksi Kiinassa, Afrikassa ja Amerikassa. Euroopan unionin alueella pisimmällä hyönteisten tuotannossa ollaan Alankomaissa. Euroopan suurimmat hyönteisten tuottajat tuottavat hyönteisiä kuitenkin pienimuotoisesti lähinnä lemmikkimarkkinoille, sillä tiukka EU-lainsäädäntö ja korkeat työvoimakustannukset rajoittavat suurtuotantoa. Kotikasvatukseen helpoimpia lajeja ovat jauhomadot ja erilaiset sirkat.
Hyönteisiä kasvatetaan esimerkiksi konteissa. Niiden kasvatusympäristöistä tehdään sellaisia, johon ne ovat luontaisestikin tottuneet. Moni laji esimerkiksi viihtyy ahtaissa ja pimeissä paikoissa vieri vieressä. Hyönteiset teurastetaan pakastamalla, jolloin ne vaipuvat ensin horrokseen ennen kuolemistaan.
Ravintosisältö
thumb|[[Jauhomadot|Jauhomatoja]] Hyönteisten proteiinipitoisuuden lajikohtainen vaihtelu on suurta jopa saman lahkon sisällä. Kuivatussa hyönteisessä on keskimäärin yli 50 prosenttia proteiineja, josta 17 prosenttia ihmiselle välttämättömiä. Tuoreissa hyönteisissä proteiinipitoisuudet vaihtelivat FAO:n ja Wageningenin yliopiston tutkimuksessa seitsemän ja 48 prosentin välillä: esimerkiksi tuoreiden sirkkojen proteiinipitoisuus oli 8–25 prosenttia ja jauhomatojen 14–25 prosenttia. Meksikossa analysoitujen 78 paikallisen hyönteislajin energiapitoisuudet 100 grammaa kohti vaihtelivat 290 ja 760 kilokalorin välillä, ja proteiinia niissä oli 15–81 prosenttia painosta. Afrikkalaisessa tutkimuksessa 24 kuivatun syötävän hyönteisentoukan energiapitoisuus oli keskimäärin 460 kilokaloria 100 grammaa kohti, proteiinipitoisuus 64 prosenttia ja rasvapitoisuus 16 prosenttia. Harvojen hyönteislajien aminohappokoostumusta on analysoitu niin tarkasti, että tiedettäisiin, saako niistä kaikkia kahdeksaa välttämätöntä aminohappoa.
Kuivatussa jauhomadossa on rasvaa 33 prosenttia painosta eli lähes saman verran kuin kuivatussa naudanlihassa. Sen rasvakoostumus on kuitenkin erilainen. Omega-3-rasvoja jauhomadosta on 9 prosenttia eli yli 20-kertainen määrä naudanlihaan verrattuna. Tyydyttynyttä rasvaa jauhomadossa on 8 prosenttia eli vain puolet naudanlihan määrästä.
Hyönteistoukissa on runsaasti myös hivenaineita ja vitamiineja. Joidenkin tutkimusten mukaan 100 grammaa keitettyjä toukkia riittää tyydyttämään ihmisen päivittäisen hivenaineiden ja eräiden vitamiinien tarpeen. Hyönteislajien välillä on kuitenkin suuria eroja niiden hivenaine- ja vitamiinipitoisuuksissa, eikä niitä ole vielä tutkittu kovinkaan paljon.
Inis
Inis on Heinolasta kotoisin oleva rullalauta-rock-yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1993 nimellä Ineradicable plays shackle me not, mutta Inis-nimeen siirryttiin jo seuraavana vuonna. Yhtyeen ainut alkuperäinen jäsen on laulaja-kitaristi Sami Yli-Pihlaja. 2000-luvun loppupuolella yhtye vaihtoi nimekseen Das Ainis ja vaihtoi esiintymiskielensä suomesta saksaksi. Vuonna 2015 yhtye nauhoitti kolmannen levynsä, joka on sävelletty vuosina 1997-2004 ja sanoitettu teemalevyksi vuonna 2004 yhdessä yhtyeen alkuperäisen rumpali Sipen kanssa.
Aliravitsemus
pienoiskuva|300px|Aliravitsemuksesta kärsivien prosenttiosuus eri maissa.
Aliravitsemus on tila, jossa henkilö ei saa riittävästi energia- tai suojaravintoaineita. Se on virheravitsemuksen muoto. Aliravitsemus voi johtaa kuolemaan.
Aliravitsemuksesta erotetaan neljä eri tyyppiä:
Oireet
Aliravitsemuksen oireita ovat esimerkiksi hengitysvaikeudet, sisäelinten vauriot ja toimintahäiriöt, hiustenlähtö ja jalkojen turpoaminen. Pahastikaan aliravittu ihminen ei näytä välttämättä kovin luisevalta.
Kehitysmaissa
Yleisin ja vakavin kehitysmaissa tavattava aliravitsemuksen muoto on kvašiorkor. Sitä esiintyy 9–24 kuukauden ikäisillä lapsilla, joiden proteiininsaanti on romahtanut imetyksen päätyttyä. Kasvu on hidastunut ja lapsella on turvotusta kasvoissa ja vatsan alueella. Taudin edetessä lapsi menettää toimintahalunsa, lihakset surkastuvat ja lapsi menettää kykynsä kävellä. Myös ihomuutoksia ilmentyy. Lapsesta tulee ärtyisä ja apaattinen, koska tauti vaikuttaa mielialaan ja neurologisiin toimintoihin. Tervehtymisennuste on kuitenkin hyvä, jos lapsi saadaan hoitoon.
Toinen aliravitsemuksen muoto on marasmi. Tunnusmerkkejä ovat lyhyys ja laihuus ikään nähden, paksuvatsaisuus, laihat lihakset ja ohut rasvakerros sekä ryppyiset kasvot kuin vanhuksella.
Länsimaissa
Runsaan energiankulutuksen ja riittämättömän ravinnonsaannin yhdistelmä voi johtaa luun tiheyden tai laadun heikkenemiseen, rasitusmurtumiin ja naisilla myös kuukautiskierron häiriöihin. Riittämätöntä ravinnonsaantia esiintyy paljon etenkin naisurheilijoilla, joista jopa 16–60 prosenttia sairastaa niin sanottua naisurheilijan oireyhtymää. Sen oireita ovat liian niukka ravitsemus, luustomuutokset ja
kuukautishäiriöt.
Dante López
pienoiskuva|upright|Dante Rafael López Farina
López aloitti uransa kotimaassaan Club Sol de Américassa ja Cerro Porteñoa. Hän herätti ulkomaisten seurojen kiinnostuksen vuoden 2003 nuorten MM-kisojen jälkeen. Vielä samana vuonna hän siirtyi israelilaiseen Maccabi Haifaan. Israelissa López ei kuitenkaan onnistunut vaan siirtyi Espanjan Córdoban kautta takaisin kotimaahansa ensin Club Nacionaliin ja sitten Olimpia Asuncióniin. Vuonna 2006 hän solmi sopimuksen Genoan kanssa.
López pelasi ensimmäisen maaottelunsa 2. huhtikuuta 2003 Hondurasia vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän pelasi yhdessä ottelussa 28 minuuttia. López on pelannut 28 maaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. Viimeisimmän maaottelunsa hän pelasi vuonna 2013.
Vanilliini
Vanilliini on herkästi palava orgaaninen yhdiste, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan valkokeltaista kiteistä jauhetta, jolla on tunnusomainen haju. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Se on vaniljan tärkein komponentti. Vanilliinin isomeeri on isovanilliini CAS 621-59-0.
Vanilliini on haitallista vesieliöille. Vanilliinia voidaan valmistaa guajakolista (C7H8O2) ja ligniinistä. Ligniini on selluloosateollisuuden sivutuote. thumb|Vanilliinin synteesi guajakolista|alt=
Janet Gaynor
Janet Gaynor (oik. Laura Gainor 6. lokakuuta 1906 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 14. syyskuuta 1984 Palm Springs, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Hän menestyi sekä mykkäfilmien että äänielokuvan aikakaudella.
Gaynorista tuli vuonna 1928 ensimmäinen parhaan naispääosan Oscarin voittanut näyttelijä. Palkinto myönnettiin hänelle kolmesta elokuvaroolista: Seitsemännessä taivaassa, Kadun enkeli ja Auringonnousu. Hänen muita kuuluisia elokuviaan on muun muassa Tapahtuipa Hollywoodissa (1937).
Vielä vanhoilla päivillään Gaynor nousi teatterin lavalle - hän esiintyi ensimmäistä kertaa Broadwayllä 74-vuotiaana vuonna 1980 näytelmässä Harold ja Maude.
Gaynorilla on tähti Hollywood Walk of Famessa.
Salomonsaaret
Salomonsaaret on saaristovaltio Tyynellämerellä. Maantieteellisesti se on osa Melanesiaa ja sijaitsee Papua-Uuden-Guinean itäpuolella suureksi osaksi Salomonin saaristossa. Salomonsaaret koostuu yli 990 saaresta, joiden yhteispinta-ala on yli 28 000 neliökilometriä ja asukasluku vuoden 2011 arvion mukaan 571 890. Maan pääkaupunki on yli 60 000 asukkaan Honiara, joka sijaitsee Guadalcanalin saarella. Valtaosa maan väestöstä on melanesialaisia ja uskonnoltaan kristittyjä. Salomonsaaret joutui Ison-Britannian siirtomaaksi 1800-luvun lopulla ja itsenäistyi 7. heinäkuuta 1978. Toisen maailmansodan aikana saarilla käytiin merkittäviä taisteluita Japanin ja Yhdysvaltojen välillä. Salomonsaaret kuuluu nykyään Kansainyhteisöön.
Maantiede ja ilmasto
pienoiskuva|vasen|Ilmakuva Salomonsaarilta Salomonsaarten pääsaaret muodostuu pitkästä saariryhmästä, joka ulottuu yli 1 500 kilometriä Papua-Uudesta-Guineasta kaakkoon. Salomonsaaret kuuluu eteläisen Tyynenmeren suurimpiin saaristoihin ja sijaitsee noin 1,3 miljoonan neliökilometrin vesialueella. Salomonsaarten yli 990 saaresta yli 320 on asutettuja. Suurimmat saaret ovat Guadalcanal (5 336 km²), Malaita (3 840 km²), Santa Isabel (3 380 km²), Choiseul (3 200 km²), Makira (3 188 km²) ja New Georgia (2 145 km²). Maapinta-alaa Salomonsaarilla on yhteensä yli 27 000 neliökilometriä.
Pääsaaret ovat vuoristoisia, ja niiden korkein huippu on 2 330 metrin korkuinen Mount Popomanaseu Guadalcanilla. Pääsaaret kulkevat käytännössä kahdessa rinnakkaisessa luoteesta kaakkoon kuuluvassa jonossa. Pohjoiseen ketjuun kuuluvat muun muassa Choiseul, Santa Isabel ja Malaita ja eteläiseen Vella Lavella, Uuden-Georgian saaret, Savo ja Guadalcanal. Guadalcanalista 555 kilometriä itään on vielä pienempi Santa Cruzin saarten ryhmä. Rennell on puolestaan maailman suurin koralliatolli, ja saaren itäosa kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Monet pienemmistä saarista ovatkin hiekan ja palmupuiden peittämiä atolleja.
Geologisesti Salomonsaaret ovat osa Papua-Uuden-Guinean Uuden-Irlannin saaresta alkavaa ja Vanatuun jatkuvaa vulkaanista kaarta. Saarilla on tulivuoria, joista osa on aktiivisia. Santa Cruzin saariston Tinakula ja merenalainen Kavachi purkautuvat säännöllisesti muutaman vuoden välein. Saaret ovat myös geologisesti aktiivista, ja pieniä maanjäristyksiä tapahtuu usein.
Toukokuun lopulta joulukuun alkuun asti saarilla vallitsee kuivakausi ja kaakosta puhaltavat tuulet saavat aikaan miellyttävän lauhkean ilmaston. Joulukuun puolivälistä toukokuun puoliväliin monsuunituulet tuovat saarille sadekauden, jonka aikana lämpötilat ja kosteus ovat korkeampia ja sateet voimakkaampia. Pääkaupunki Honiarassa sataa keskimäärin 2 150 millimetriä vuodessa, mikä on vähemmän kuin suurimmassa osassa muuta maata. Vuotuinen sademäärä on noin 3 050 millimetriä. Päivälämpötilat vaihtelevat 27 ja 32 asteen välillä ja öisin se saattaa tippua noin 19 asteeseen.
Salomonsaarten maantieteellisestä eristyksestä johtuen niillä on päässyt kehittymään runsaasti kotoperäisiä eläinlajeja, kuten 69 lintulajia, joita ei tavata missään muualla, sekä useita jyrsijä- ja lepakkolajeja. Ihmisten mukana tulleet kissat ovat kuitenkin tehokkaasti hävittäneet useimmat Guadalcanalin alkuperäiset nisäkkäät. Saarilla elää kaikkiaan 47 nisäkäslajia, joista 26 on melkein tai täysin kotoperäisiä. Kasvillisuustyypeistä voidaan erottaa mangrovesuot, makeavetiset suot, alankojen ja vuoriston sademetsät sekä osan vuotta kuivat metsät. Guadalcanalilla on myös jonkin verran ruohikkoa.
Varhaishistoria
Papuakieliä puhuneet metsästäjä-keräilijät saapuivat Uudesta-Guineasta Salomonsaarille noin 25 000 vuotta eaa. He olivat alueen ainoita asuttajia tuhansien vuosien ajan, ennen kuin austronesialaisia kieliä puhuneet kansat alkoivat tulla alueelle noin 4000 vuotta eaa. Lapita-kulttuuria edustaneet lapitalaiset tulivat alueelle joitain tuhansia vuosia myöhemmin. Suurin osa ihmisistä eli pienissä kylissä heimoalueilla ja harjoitti kaskiviljelyä, kalastusta, metsästystä, veistosten veistämistä, kudontaa ja kanootin rakennusta. Esi-isiä palvottiin ja verikostojen, pääkallonmetsästyksen sekä kannibalismin harjoittaminen oli yleistä.
Eurooppalaisten tulo
Espanjalainen löytöretkeilijä Álvaro de Mendaña de Neira vieraili saarilla vuonna 1568 ja uudestaan vuonna 1595. Mendañan tavoitteena oli perustaa alueelle siirtokunta, mutta hän kuoli malariaan ja loput selviytyneet palasivat kahden kuukauden kuluttua takaisin Peruun, josta he lähtivät alun perin matkaan. Mendaña löysi saarilta kultaa ja nimesi ne kuningas Salomon mukaan Salomonsaariksi luullen löytäneensä yhden hänen tarunhohtoisista kultakaivoksistaan. Englantilainen löytöretkeilijä Philip Carteret vieraili Santa Cruzeilla ja Malaitalla vuonna 1767. Tämän jälkeen alueelle tuli lisää löytöretkeilijöitä ja valaanpyytäjiä 1700-luvun lopussa. Pahamaineiset santelipuun kauppiaat kävivät saarilla 1840-luvulta 1860-luvulle. 1860-luvulla merimiehiltä vaihdetut tuliaseet lisäsivät voimakkaasti alueen sisäistä väkivaltaa. Samaan aikaan eurooppalaisten tuomat taudit tappoivat väestöä. Lähetyssaarnaajat olivat tähän aikaan aktiivisia muualla eteläisen Tyynenmeren alueella, mutta liikkuivat varovaisesti pahamaineisina tunnetuilla Salomonsaarilla. Katkeruus eurooppalaisia kohtaan kasvoi ja useita lähetyssaarnaajia murhattiin.
Britannian protektoraatiksi
pienoiskuva|vasen|Salomonsaarelaisia sotureita vuodelta 1895 Yhdistynyt kuningaskunta julisti osan Salomonsaarista protektoraatikseen 6. lokakuuta 1893 ja laajensi aluetta vuosina 1897 ja 1898. Vuonna 1899 Britannia luopui vaatimuksistaan Länsi-Samoalla ja sai vastineeksi Saksalta Shortlandsaaret, Choiseulin, Ontong Javan ja Santa Isabelan saaret. Lähetyssaarnaajat yrittivät kitkeä pois paikallista kulttuuria ja julistivat vanhojen tapojen ja perinteiden harjoittamisen pahuudeksi. Taikuuden harjoitus ja pääkallonmetsästys vähenivät, mutta suuri määrä paikallisväestöä kuoli eurooppalaisten tuomiin tauteihin. Orjakauppiaat veivät vuosien 1871 ja 1903 välisenä aikana 30 000 miestä Salomonsaarilta työskentelemään Australian ja Fidžin sokeriruokoviljelmille. Tämä julistettiin aikanaan laittomaksi ja osa miehistä palasi takaisin. Lokakuun alussa vuonna 1927 Malaitalla puhkesi eurooppalaisia vastaan kapina, joka sai alkunsa veronkeräysmatkalla olleen englantilaisen virkamiehen surmasta. Seuraavana vuonna useita kapinallisia, heidän johtajansa Basiana mukaan lukien, hirtettiin silloisessa pääkaupungissa Tulagissa.
Toinen maailmansota
pienoiskuva|Yhdysvaltalaisia merijalkaväen sotilaita Guadalcanalilla toisen maailmansodan aikana. Toisen maailmansodan aikana saarilla käytiin ankaria taisteluja. Japanilaiset valtasivat Shortlandsaaret huhtikuussa 1942. Tulagi vallattiin kolme viikkoa myöhemmin ja japanilaiset alkoivat rakentaa kiitotietä Guadalcanaliin. Vuonna 1942 alueella käydyssä Savon saaren taistelussa japanilaiset hyökkäsivät Yhdysvaltojen kuljetuksia vastaan aiheuttaen vakavia tappioita. Yhdysvallat saavutti vähitellen ylivoiman, joka maksoi kuitenkin valtavasti miehiä molemmin puolin. Kuuden kuukauden kuluttua japanilaiset vetäytyivät New Georgian saarelta. Guadalcanalin taistelun aikana arviolta 30 000 japanilaista ja 7 000 amerikkalaista sai surmansa, ja Guadalcanalin pohjoisrannikolle upposi valtava määrä sota-aluksia. Vuoden 1943 aikana liittoutuneet saivat vallattua takaisin lisää saaria. Vuoden loppuun mennessä enää Choiseul ja Shortlandsaaret olivat japanilaisten hallussa, ja nekin saatiin takaisin Japanin antautumisen jälkeen vuonna 1945.
Nykypäivä
Entinen pääkaupunki Tulagi tuhoutui pahoin sodan aikana ja Honiarasta tehtiin uusi pääkaupunki. Sodan jälkeen Malaitalla syntyi Ison-Britannian valtaa vastustava Ma’asina Ruru -itsenäisyysliike, joka oli myös lastikultti. Liike kuihtui 1940-luvun lopulla tehtyjen massapidätysten sekä yhdysvaltalaisjoukkojen poistumisen jälkeen vuonna 1950. Salomonsaaret sai itsehallinnon vuonna 1976 ja itsenäisyyden 7. heinäkuuta 1978.
Vuonna 1999 puhjennut sisällissota käytiin Guadalcanalin alkuperäisväestöä edustaneen Isatubun vapautusliikkeen (tunnetaan myös Guadalcanalin vallankumousarmeijana) sekä Malaitan Eagle Forcen (MEF) välillä. Isatuban vapautusliike syytti malaitanilaisten vievän Guadalcanalin tärkeimmät työpaikat sekä maat. He aloittivat terrorin sekä väkivaltaisuudet alueen malaitanilaisia vastaan, jotka joutuivat pakenemaan pääkaupunki Honiaraan ja Malaitalle. Malaitanilaisten etuja suojelemaan perustettiin Malaitan Eagle Force, ja taistelut puhkesivat näiden sotilasryhmittymien välille. Kesäkuussa 2000 MEF kidnappasi maan pääministerin Bartholomew Ulufa’alun, joka joutui eroamaan. Lokakuussa sotilasryhmittymät allekirjoittivat Townsvillen rauhansopimuksen Australian ja Uuden-Seelannin välityksellä. Vuoden 2001 helmikuussa allekirjoitettiin Maraun rauhansopimus, jonka tarkoituksena oli päättää kahden vuoden levottomuudet. Etninen jännitys muuttui yleiseksi laittomuudeksi, joka levisi muualle maahan. Maa lamautui ja sen heikko talous romahti. Vuoden 2003 heinäkuussa Australian johtamat Tyynenmeren valtioiden poliisijoukot (Regional Assistance Mission to Salomon Islands, RAMSI) saapuivat Salomonsaarille ja onnistuivat palauttamaan järjestyksen.
pienoiskuva|Maanjäristys- ja tsunamituhoja vuonna 2007 Huhtikuussa 2006 pääkaupunki Honiarassa käynnistyivät suuret katumellakat, kun vastavalitun pääministerin Snyder Rinin epäiltiin ottaneen vastaan lahjuksia ulkomaalaisilta liikemiehiltä voidakseen ostaa itselleen valintaansa vaadittavan enemmistön. Väkijoukon viha suuntautui kaupungin kiinalaisvähemmistöön, jonka seurauksena suurin osa kaupungin chinatownista tuhottiin ja kiinalaisväestöä joutui pakenemaan ulkomaille. Snyder Rini erosi oltuaan virassaan vain kahdeksan päivää, jonka jälkeen hänen tilalleen valittiin Manasseh Sogavare ja mellakat loppuivat.
2. huhtikuuta 2007 kello 7.39 (20.39 UTC) Salomonsaarilla tapahtui Yhdysvaltain geologian tutkimuskeskuksen mukaan 8,1 momenttimagnitudin vedenalainen maanjäristys, jonka keskus oli 45 kilometriä eteläkaakkoon Gizon saaresta. Järistys aiheutti voimakkaan tsunamin, joka iskeytyessään Gizolle surmasi kymmeniä ihmisiä ja jätti tuhansia kodittomiksi. Vuoden 2009 helmikuussa Salomonsaarille julistettiin poikkeustila rankkasateiden aiheuttaman tulvimisen vuoksi. Vuoden 2010 tammikuussa tapahtui jälleen maanjäristys, jonka aiheuttamat maanvyöryt ja tsunami jättivät 1 000 ihmistä kodittomiksi.
Huhtikuussa 2019 valittiin Manasseh Sogavare maan pääministeriksi. Tämä oli hänen neljäs pääministerikautensa, joista edellisin oli vuosina 2014–2017 ja ensimmäinen vuonna 2000. Syyskuussa 2019 Salomonsaaret solmi diplomaattisuhteet Kiinan kansantasavallan kanssa ja samalla katkesivat diplomaattisuhteet Taiwaniin (Kiinan tasavalta), jonka Salomonsaaret oli siihen asti tunnustanut.
Marraskuussa 2021 maassa oli väkivaltaisia mellakoita. Valtion palveluihin, korruptioon ja maahanmuuttoon on ollut tyytymättömyyttä. Pääministeri Manasseh Sogavare syytti mellakoista ulkomaita ja puolusti päätöstä siirtyä Taiwanin liittolaisesta Pekingin leiriin. Hän pyysi joukkoja Australiasta maiden solmiman turvallisuussopimuksen perusteella.
Torpan piiri (Södermanland)
Torpan piiri sijaitsee Kungsörin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Kungsörin kunnan piirit
Salomonsaaret
Provinssit
pienoiskuva|Salomonsaarten provinssit. pienoiskuva|Salomonsaarten kartta
Salomonsaaret jakaantuu yhdeksään provinssiin sekä pääkaupunkialueeseen (merkitty tähdellä).
Talous
Vuoden 2010 arvion mukaan Uuden-Kaledonian bruttokansantuote oli 1,627 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Henkilöä kohden tämä teki 2 900 dollaria. Pääosa väestöstä elää maatalouden, kalastuksen tai metsänkasvatuksen varassa. Useimmat valmistuotteet ja öljy tuodaan maahan ulkomailta. Saarilla on mineraaliesiintymiä, muun muassa lyijyä, sinkkiä, nikkeliä ja kultaa. Maan vakavat sisäiset ongelmat aiheuttivat maan talouden romahtamisen 2000-luvun alussa. Australian johtaman RAMSI:n saapumisen jälkeen vuonna 2003 talous on kääntynyt jälleen nousuun. Maan merkittävimmät vientituotteet ovat puutavara, kala, kopra, palmuöljy ja kaakao.
Flamant-luokka
Flamant-luokka on Ranskan laivaston (merivartiolaitos) kolmen tyypin OPV54 ulkovartiolaivan muodostama alusluokka, jonka aluksia käytetään kalastusalueen valvontaan, etsintä- ja pelastuspalveluun sekä Ranskan talousalueen valvontaan aina 200 merimailin säteellä.
Salomonsaaret
Talous
Perinteiset energiamuodot ovat kaukaisilla saarilla kalliita. Koteja on tyypillisesti valaistu kerosiinilampuilla, mutta ympäristöjärjestöjen tuella niitä on vaihdettu LEDejä ja aurinkopaneeleita käyttäviin järjestelmiin. Maailmanpankki tukee Salomonsaarilla useita hankkeita, joiden tarkoituksena on kehittää sähkönsaannin luotettavuutta ja panostaa uusiutuvan energian hyödyntämiseen.
Flamant-luokka
Suunnittelu
Niiden varustukseen kuuluu muun muassa kahdeksan kuutiometrin tankit saasteiden keräämiseen ja vesitykki palojen sammuttamiseksi. Alusten raikasvesitislaamo kykenee tuottamaan 15 tonnia juomavettä vuorokaudessa. Kullakin veneistä on 6,7 metrin Zodiac Hurricane -kumivene, jonka 200 hevosvoiman moottori yhdistettynä vesisuihkuvetolaitteeseen mahdollistaa 30 solmun nopeuden.
Salomonsaaret
Liikenne
Salomonsaarten ainoa kansainvälinen lentokenttä on noin kymmenisen kilometriä pääkaupunki Honiarasta itään sijaitseva Honiaran kansainvälinen lentoasema. Salomonsaarilla on yhteensä 34 lentokenttää, joista kahdella on päällystetty kiitotie. Tieverkostoa saarilla on 1 360 kilometrin verran, josta tosin vain noin 30 kilometriä on päällystetty.
Flamant-luokka
Alukset
Alukset tilattiin elokuussa 1993 ja saatiin palvelukseen lokakuusta joulukuuhun 1997. Ne on sijoitettu Cherbourgiin.
Salomonsaaret
Väestö
CIA:n julkaiseman The World Factbookin mukaan Salomonsaarten asukasluku oli vuonna 2011 yhteensä 571 890. Vuoden 1999 väestölaskennan mukaan saaren suurin etninen ryhmä olivat melanesialaiset (94,5 %). Muut merkittävät väestöryhmät olivat polynesialaiset (3 %) ja mikronesialaiset (1,2 %). Loput väestöstä koostuu pääasiassa aasialaisista ja ulkomailla asuvista kansalaisista. Väestölaskennan mukaan valtaosa väestöstä on kristittyjä. 97,1 prosenttia väestöstä kuuluu eri kristinuskon uskontokuntiin. Muiden uskontojen harjoittajia on 2,4 prosenttia, määrittelemättömiä 0,3 prosenttia ja mihinkään uskontoon kuulumattomia 0,2 prosenttia. Varsinkin kaikista syrjäisimmillä alueilla, erityisesti Malaitalla, harjoitetaan yhä alkuperäisuskontoja. Kuolleisuusluvut ovat olleet voimakkaassa laskussa ja eliniänodotteen arvioitiin vuonna 2011 olevan noin 74 vuotta, kun se 1980-luvun lopulla oli vain 54 vuotta.
Kielet
Salomonsaarilla on 74 kotoperäistä kieltä, joista 70 kieltä puhutaan yhä. Kielien suuren lukumäärän seurauksena esimerkiksi muutaman kilometrin päässä asuvien kylien ihmiset eivät välttämättä pysty ymmärtämään toisiaan. Vaikka englanti onkin maan virallinen kieli, puhuu sitä ainoastaan noin 1–2 prosenttia väestöstä. Alkuperäisiä melanesialaisia kieliä ovat muun muassa rennell ja bellona, tikopia, anuta, fatutaka, sikaiana ja ontong java (tunnettu myös nimellä luaniua). Myös kiribatia puhutaan.
Kulttuuri
pienoiskuva|Kilpi 1800-luvun alkupuoliskolta Salomonsaarilla on vahvat perinteet erilaisten veistosten ja käsitöiden valmistuksessa. Veistoksissa voi yhdistyä piirteitä ihmisistä, linnuista, kaloista ja muista aiheista, ja ne esittävät yleensä jumaluuksia tai henkiä. Salomonsaarten näyttävimpiin taidemuotoihin kuuluvat pajusta kudotut sotakilvet, jotka on koristeltu helmiveneen kuoren palasilla ja erilaisilla abstrakteilla kuvioilla. Kilpien haurauden vuoksi niitä käytettiin todennäköisemmin arvovaltaisten henkilöiden statussymboleina kuin taisteluissa. Korkea-arvoiset henkilöt käyttivät perinteisesti myös erilaisia arvokkaista materiaaleista tehtyjä kaulakoruja ja rintakoristeita. Pääkallonmetsästys oli yleistä aina 1800-luvun loppupuolelle asti, sillä sen katsottiin olevan välttämätön osa elämää ja takaavan yhteisön ja hyvinvoinnin. Hyökkäysretkillä käytettiin usein suuria sotakanootteja, jotka koristeltiin erilaisin koristein. Nguzu Nguzut ovat veistoksia, jotka kiinnitettiin kanoottien vesirajaan keulakuviksi. Nguzu Nguzut -keulakuvat ovat yleensä rintakuvia, joilla on iso pää, pyöreät korvakorut sekä pienet kädet. Niiden tarkoituksena oli ilmeisesti toimia jonkinlaisina yliluonnollisina suojelijoina. Myös kanootin melat koristeltiin erilaisilla kuvioilla, joiden uskottiin tuovan käyttäjälleen turvallisuutta ja menestystä. Tatuointi on myös perinteinen taidemuoto, jonka aiheet voivat ilmaista henkilön ikää tai sosiaalista asemaa.
Salomonsaaret on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1984 lähtien 1–5 urheilijan joukkueella. Salomonsaarten Beachfutis-joukkue Bilikiki Boys oli vuonna 2010 tilastollisesti Oseanian menestynein joukkue ja maailmalla sijalla 14.
Malaitan saarelta on Unescon avustuksella äänitetty musiikkia baegu- ja fatalekakansojen keskuudessa. Nämä on julkaistu LP-levyllä 1973 ja sittemmin internetissä. pienoiskuva|Salomonsaarelainen [[panhuilu 1900-luvulta]]
Rosoideae
Rosoideae on ruusukasvien heimon alaheimo, joka jaetaan kuuteen tribukseen. Alaheimoon kuuluu noin puolet kaikista ruusukasvilajeista. Monet niistä ovat ruohovartisia, laajempia sukuja esimerkiksi hanhikit, poimulehdet, kellukat, luppiot, verijuuret ja akeenat. Osa on puuvartisia, pensaita tai köynnöstäviä pensaita, muun muassa ruusut, pensashanhikit ja monet vatukat, joskus harvoin puita: muun muassa kosso. Hedelmätyyppi on monilla suvuilla kuiva, usein pähkylä. Myös mansikoilla pähkylähedelmät kasvavat mehevän epähedelmän ("marjan") pinnalla tai ruusuilla pähkylät kasvavat turvonneen kukkapohjuksen, kiulukan eli ruusunmarjan sisällä. Joillain suvuilla on hedelmänä mehevä luumarja, kuten vatukoilla kerrannaisluumarja.
All Hail, Liberia Hail
All Hail, Liberia, Hail! ("Tervehtikää kaikki Liberiaa, tervehtikää!") on Liberian kansallislaulu. Laulun sanoitti Daniel Bashiel Warner ja sen sävelsi Olmstead Luca. Vaikka Luca sävelsi laulun vasta 1860, julistettiin Warnerin runo kansallislauluksi jo maan itsenäistyessä 1847.
Sosiaalipsykologia
Sosiaalipsykologia on psykologian ja sosiologian väliin sijoittuva tiede, joka tutkii yksilöä ryhmän jäsenenä ja sosiaalisen ympäristön vaikutusta yksilöön, yksilön vaikutusta ympäristöönsä sekä ryhmien sisäisiä ja niiden välisiä prosesseja. Vuorovaikutus, ryhmäjäsenyys, identiteetti, asenteet, attribuutiot ja sosiaaliset representaatiot ovat sosiaalipsykologian keskeisiä tutkimuskohteita. Sosiaalipsykologian piirissä on toteutettu myös muun muassa automaatiotutkimusta, implisiittisten asenteiden tutkimusta (nk. IAT-paradigma) ja emootiotutkimusta, joka yhdistää aivotutkimusta ja ilmetutkimusta. Suomessa Suomen psykologisen seuran Sosiaalipsykologian jaos on tieteenalan akateemisesti orientoitunut yhteistyöelin, kun taas Suomen sosiaalipsykologit ry on enemmänkin ammatillisesti suuntautunut.
Tieteenalan historiaa
Sosiaalipsykologian edeltäjiä olivat saksalainen kansainpsykologia (Völkerpsychologie) ja joukkopsykologia, jota edustivat esimerkiksi Gustave Le Bon, Sigmund Freud ja Elias Canetti. Tutkimus oli tuolloin luonteeltaan enemmän spekulatiivista ja filosofista kuin empiiristä.
Nykyaikainen sosiaalipsykologia sai alkunsa 1800- ja 1900-lukujen vaihteen tienoilla, ja sillä on siis tieteenä ikää yli sata vuotta. Sosiaalipsykologiaa harjoitettiin pääasiassa uudella mantereella, ja F. H. Allportin mallin mukaisesti sosiaalipsykologia oli individualistisesti suuntautunut, tarkasteli käyttäytymistä ja hyödynsi kokeellista metodia. Sosiaalisen kognition tutkimuksen taustalla on pitkälti hahmopsykologien kehittelemien laboratoriokokeiden perusmalli ja Kurt Lewinistä alkanut tutkimusperinne, jonka ensimmäisiä merkittäviä henkilöitä oli Leon Festinger. Festingeriltä on peräisin nykyisellään arkikielessä paljon väärin käytetty termi kognitiivinen dissonanssi.
Sen jälkeenkin tieteenala on suosinut kokeellista metodia kenttätutkimusten sijasta ja mittausta tarkkailun sijasta. 1970-luvulla sosiaalipsykologisen tutkimuksen mielekkyys ja relevanssi kyseenalaistettiin monelta taholta. Tällöin käytyä keskustelua on kutsuttu myös sosiaalipsykologian kriisiksi. Kriitikot katsoivat, että tutkimusmetodit hallitsivat tutkimuskenttää, eivät mielekkäät tutkimusongelmat. Jälkikäteen arvioituna kyse ei ollut kuitenkaan todellisesta kriisistä, sillä kriisikeskustelua ennen ja sen jälkeenkin kokeellista metodia on käytetty onnistuneesti ja sosiaalisen kognition tutkimus on vakiinnuttanut asemaansa.
1970- ja 1980-luvulta alkaen sosiaalipsykologiassa on saanut yhä enemmän alaa sosiaaliseksi konstruktionismiksi kutsuttu suuntaus. Se ei ole yhtenäinen tutkimusohjelma vaan todellisuuskäsitys, joka yhdistää erilaisia teorioita. Sosiaalinen konstruktionismi katsoo, että inhimillinen maailma ja inhimillinen kokemus todellisuudesta rakennetaan sosiaalisesti ja kielellä on erityisasema sen rakentajana. Myös evoluutioteoriaa on sovellettu sosiaalipsykologiassa.
Suomessa sosiaalipsykologialla on verrattain vahva asema yliopistolaitoksessa. Sosiaalipsykologiaa voi opiskella pääaineena Helsingin (suomeksi ja ruotsiksi), Itä-Suomen ja Tampereen yliopistoissa. Sosiaalipsykologiaa opiskelleet voivat työskennellä useissa ammateissa ja tehtävissä, esimerkiksi tutkijoina, konsultteina, suunnittelijoina tai kouluttajina. Sosiaalipsykologian koulutusohjelma ei kuitenkaan anna siitä valmistuneelle oikeutta toimia terveydenhuollon laillistettuna ammattihenkilönä (Valvira). Opintopolusta löytyy tarkempia tietoja koulutuksen kuvauksesta ja koulutukseen hakemisesta.
Sosiaalipsykologia tieteen kentässä
Sosiaalipsykologiassa voidaan hahmottaa kolme erillistä suuntausta: psykologinen sosiaalipsykologia, sosiologinen sosiaalipsykologia ja sosiaalisen kognition tutkimus. Ensimmäinen keskittyy tarkastelemaan yksilöä sosiaalisessa ympäristössään. Toinen näkökulma keskittyy pikemminkin ihmiseen sosiaalisissa rakenteissa ja sosiaalisten rakenteiden vaikutuksiin suhteessa ihmisten kulttuurisiin käytänteisiin.
Sosiaalisen kognition tutkimuksessa tutkitaan vuorovaikutukseen liittyvän tiedon käsittelyn rakennetta ja kehitystä. Tutkimukseen lasketaan muun muassa sosiaalinen havaitseminen, skriptit, skeemat, vääristymät ja stereotypiat.
Psykologista sosiaalipsykologiaa voidaan tehdä useasta viitekehyksestä käsin, joista kaikki eivät ole kognitiivisia, vaikka ovatkin psykologista sosiaalipsykologiaa, joista esimerkkinä voidaan pitää esim. George Homansin sosiaalisen vaihdon teoriaa tai terveyskäyttäytymiseen liittyvää sosiaalipsykologiaa. Sosiaalipsykologinen arvotutkimus (esim. Shalom Schwartz) sijoittuu näiden välimaastoon
Psykologisen sosiaalipsykologian keskeisiä klassikoita ovat Kurt Lewin, Leon Festinger, Stanley Schachter, Solomon Asch, Donald T. Campbell ja F. H. Allport. Sosiologisen sosiaalipsykologian tärkeitä nimiä ovat muun muassa George Herbert Mead, Erving Goffman ja George Homans. Sosiaalipsykologian sosiologisen haaran kehittelijöihin kuuluvan Kenneth J. Gergenin ajatukset sosiaalipsykologisen tutkimuksen historiallisesta luonteesta ja sosiaalisesta konstruktionismista ovat puhuttaneet 1970-luvulta alkaen. Todellisuudessa jako kuitenkin esiintyy hienovaraisemmin. Suomalaisen sosiaalipsykologian on usein katsottu painottavan ennemminkin sosiaalista kuin psykologista ulottuvuutta.
Psykologinen sosiaalipsykologia tutkii esimerkiksi sosiaalista kognitiota, attribuutioita, asenteita, emootioita, kommunikaatiota, moraalia ; sen kehitystä, sekä ihmisten välisiä suhteita, sosiaalisia ryhmiä ja ryhmien välisiä suhteita.
Sosiaalipsykologiassa rakennetaan siltoja esimerkiksi kokeellisen taloustieteen, neurotieteiden, onnellisuustutkimuksen ja politiikantutkimuksen suuntaan (ks. Van Lange 2007).
Paula Tilbrook
Paula Tilbrook (16. tammikuuta 1930 Salford, Lancashire – 1. joulukuuta 2019) oli englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Betty Eagletonin roolista televisiosarjassa Emmerdale.