cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Seitsemän vuoden onnettomuus
Elokuva on Linderin ensimmäinen Yhdysvalloissa tekemä pitkä elokuva. Se on yksi niistä kolmesta elokuvasta, jotka Linder teki oman tuotantoyhtiönsä kautta.
Linder on tavanomaisessa Maxin roolissaan. Hän yrittää vakuuttaa tyttöystävälleen uskollisuuttaan mutta turhaan. Vitsinä elokuvassa on ihmispeili, pitkä kohtaus, jossa toinen henkilö matkii Maxin liikkeitä särkyneen peilin kehysten takana. Saman idean toteuttivat Marxin veljekset myöhemmin elokuvassa Neljä naurettavaa naapuria.
Arviot
”Tämän viiden kelan mittaisen elokuvan myötä Linder palasi elokuvantekoon. Näyttelijät saavat yleisön nauramaan alusta loppuun”, kirjoittaa Los Angeles Timesin kriitikko vuonna 1921 ja kehuu sitä kaiken kaikkiaan tyylikkääksi.
Ootsä nähny musta unta
Ootsä nähny musta unta on Ruudolfin neljäs studioalbumi. Se on Ruudolfin ensimmäinen albumi kahdeksaan vuoteen ja ensimmäinen, jossa hän laulaa räppäämisen sijaan.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan viidennellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä seitsemän viikkoa.
Kari Vähäkylä
Kari Vähäkylä (s. 20. elokuuta 1945 Halikko) on suomalainen ampumahiihtäjä.
Vähäkylä sijoittui vuoden 1970 MM-kilpailujen viestissä neljänneksi ja 20 kilometrillä kahdeksanneksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden viestissä vuonna 1969; Turun Urheiluliiton mestarimiehistöön kuului myös hänen isoveljensä, olympiaedustaja ja viestin MM-mitalisti Kalevi Vähäkylä.
Suvilahden suuralue
Suvilahden suuralue on yksi Vaasan kahdestatoista suuralueesta. Suuralueella asuu 3 779 (31.12.2017) asukasta. Vaasan kaupunginhallinnon tilastoalueista Suvilahti muodostaa oman suuralueensa, johon kuuluu varsinaisen Suvilahden lisäksi Korkeamäki.
Hyppysammakko
Hyppysammakko (Rana dalmatina) on Etelä- ja Keski-Euroopassa yleisenä avoimilla metsäalueilla ja suoniityillä elävä sammakkolaji. Siitä on aiemmin käytetty myös nimeä pitkäkoipisammakko. Lajin pohjoisimpia esiintymispaikkoja ovat Tanska, Etelä-Ruotsi ja Öölanti. Hyppysammakko kasvaa 5–9 cm pitkäksi. Laji tunnetaan pitkistä ja korkeista loikistaan, jotka voivat olla jopa kahden metrin mittaisia. Tämä on mahdollista erittäin pitkien ja voimakkaiden takaraajojen ansiosta. Hyppysammakko muistuttaa ulkonäöltään tavallista sammakkoa ja viitasammakkoa, mutta on niitä hentorakenteisempi. Pohjaväri on vaaleanruskea, jossa on tummia pisteitä selässä ja raitoja takaraajoissa. Lisäksi terävästä kuonosta silmien kautta ulkoisiin tärykalvoihin kulkee ruskeat juovat. Uhattuna hyppysammakko loikkaa vettä kohti, vaikka onkin melko huono uimari. Naaraat talvehtivat maalla, mutta koiraat talvehtivat yleensä jään alla lammissa ja järvissä. Heti jään sulamisen jälkeen sammakot alkavat kutea. Naaras laskee munat suurina erinä veteen. Nuijapäät kehittyvät 3–4 kuukauden kuluessa aikuisiksi.
Engli järv
Engli järv (myös Engle järv, Tiglitsa järv, Beržini järv, Tikliste järv, Tiklase järv, Tiglase järv, Tihklase järv) on Virossa Võrumaalla Setomaan kunnassa (entistä Meremäen maalaiskuntaa) Tiklasõn kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,7 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se on rantaviivaltaan pyöreän muotoinen ja rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä. Järvellä ei ole saaria. Sen laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00042 kuutiokilometriä eli 0,42 miljoonaa kuutiometriä. Sen rannat ovat matalat ja rantaan ulottuu mäntyvaltainen metsä. Vain maatalon lähellä on ranta hiekkaa ja siellä on järven ainoa uimaranta. Pohjoisrannassa on hienoa mutaa, josta pilkistää palaneita kantoja. Ne ovat syntyneet metsä- ja suopalossa, jonka jälkeen vesi valtasi alueen itselleen. Järven ympäristössä olleet viljelykset ovat nykyään pusikoituvaa niittyä. Lähimmät virolaiset peltomaat sijaitsevat kilometrin päässä pohjoisessa. Venäjän valtionrajalle on matkaa 500 metriä järvestä sekä idän että etelä suuntaan. Rajan takana sijaitsee venäläinen kulmakunta Laptevo.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Luontoarvoja
Vesi on punertavaa suovettä, jonka näkösyvyys on ollut 1,5 metriä. Talvella jääpeitteen alla on järvessä happikatoa. Järvellä on vähän kasvillisuutta, mutta eläinplanktonia on paljon. Järvessä esiintyy enimmäkseen ahventa ja haukea, mutta siellä on joukossa myös ruutanaa ja karppia. Suurin pyydetty karppi painoi 14 kilogrammaa.
Vesistösuhteita
Sillä ei ole tulo-ojia ja se olikin ennen laskuojan kaivamista umpijärvi. Vedenpinnan korkeus on 156,1 m mpy. ja sen ympäristön korkeuskäyrien mukaan vesi tulisi virrata etelään päin. Järvestä lähteekin sinne suorana kaivettu laskuoja, joka päättyy metsään. Etelämpänä on vastassa Mustoja, joka seuraa hetken Venäjän vastaista rajaa kaakkoon päin. Lopulta oja jatkaa Venäjän puolella kohti Laptevoa ja tämän perusteella se kuuluu Pelska jõen valuma-alueeseen. Se vuorostaan kuuluu Piusa jõen valuma-alueeseen. Piusa jõgi laskee Pihkovanjärven eli Peipsijärven länsirantaan. Piusa jõen valuma-alue sisältyy Peipsijärven alueeseen, joka muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Vesireitti jatkuu Peipsijärven pohjoispäästä, kun sieltä alkava Narvanjoki virtaa pohjoiseen ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Gustavo Rojas Pinilla
Gustavo Rojas Pinilla (12. maaliskuuta 1900–17. tammikuuta 1975) oli kolumbialainen kenraali, joka hallitsi maataan vuosina 1953–1957. Hän nousi valtaan sotilasvallankaappauksessa, jossa Laureano Gómez syrjäytettiin. Rojasin tukijoihin kuuluivat suosittu entinen presidentti Mariano Ospina Pérez ja monet muut. Hänestä tehtiin presidentti kansalliskokouksen päätöksellä Gomezin loppukaudeksi. Rojasin tunnuslause oli "Rauha, oikeudenmukaisuus ja vapaus" ja hän puhui valtaan noustessaan siitä, miten kenenkään elämä ei voi olla rauhallista niin kauan kun Kolumbian lapset kärsivät nälästä. Vuonna 1954 Rojas valittiin presidentiksi vuosiksi 1954-1958.
Guadix
Guadix on Espanjan eteläosassa Granadan maakunnassa sijaitseva kaupunki. Kaupungin asukasluku on noin 29 000 (2015).
Kaupunkia ympäröivät ikivanhat muurit ja ennen sitä hallinnoivat maurit. Kaupunki on tunnettu luola-asumuksistaan, jotka sijaitsevat Barrio Troglodytessä, missä yli puolet kaupungin väestöstä asuu.
Toulat
Toulat on kylä Viitasaaren kaupungin koillis-itäosassa. Alueella sijaitsee muun muassa Toulauden vanha moottorirata. Alue on kangasmetsämäistä, ja siellä sijaitsee paljon hiekkamonttuja.
Kylällä toimii kyläseura Toulauden Terä ry. Keskuspaikkana seura käyttää Toulauden vanhaa kyläkoulua. Toulat ja naapurikylä Mäntylä järjestävät vuosittain Laturetken välillä Toulat–Mäntylä–Suovanlahti.
Toulat kuuluu Haapaniemen äänestys- ja kalastuskuntiin. Suurimmat järvet alueella ovat Iso-Toulat ja Pieni-Toulat. Aivan itäosassa kylää sijaitsee Suvantojärvi, jossa on rauhoitettu luonnonsuojeltu lintuvesikohde Heinä-Suvanto.
Alaskan itsenäisyyspuolue
Alaskan itsenäisyyspuolue (engl. Alaskan Independence Party, lyh. AKIP) on Yhdysvalloissa Alaskan osavaltiossa vaikuttava poliittinen puolue, joka haluaa kansanäänestyksen Alaskan itsenäistymisestä. Puolue kannattaa muun muassa laajoja yksilönvapauksia, yksityistä aseenomistusta, kotiopetusta ja minimivaltiota.
Simo Halonen
Simo Halonen  (s. 21. maaliskuuta 1947 Taipalsaari) on suomalainen ampumahiihtäjä.
Halonen innostui ampumisesta ja hiihtämisestä vasta jäätyään puolustusvoimien palvelukseen ja aloitti varsinaisen ampumahiihtoharjoittelun 25-vuotiaana. Jo vuonna 1974 hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden 10 kilometrillä sekä saavutti Minskin MM-kilpailuissa viestissä hopeaa ja 10 kilometrin kilpailussa viidennen sijan seitsemän sekuntia pronssimitalistille hävinneenä. Seuraavana vuonna hän voitti Anterselvan MM-kilpailuissa kultaa viestissä, mutta vuoden 1976 Innsbruckin olympialaisiin hän ei päässyt jalkansa loukkaantumisen vuoksi, ja myös myöhempinä vuosina loukkaantumiset haittasivat hänen uraansa. Viestissä hän saavutti MM-hopeaa vielä vuosina 1977 ja 1979 sekä Pohjoismaiden mestaruuden vuosina 1975–1977.
Halonen voitti Suomen-mestaruuden 20 kilometrin pienoiskivääriampumahiihdossa vuonna 1976 sekä viestissä vuonna 1982 Riihimäen Kiskoa edustaen.
Violaani
Violaani (CaMgSi2O6) on diopsidin sinipunainen värimuunnos. Diopsidi on mineraali, jonka muunnos violaani koostuu kalsiumista, magnesiumista, piistä ja hapesta. Violaani sisältää kaikkia näitä alkuaineita, mutta osa magnesiumista on korvattu mangaanilla. Mitä enemmän mangaania on, sitä voimakkaampi väri. Väri on violetti, mutta myös joko punaisen tai sinisen sävyinen violetti. Mineraalin nimesi August Breithaupt vuonna 1838 sen värin mukaan.
Violaani pinta näyttää vahamaiselta, koska kalsiumi aiheuttaa sen, niin kuin: Kalsiitissa, kipsissä ja dolomiittissa. Violaani on yksi maailman harvinaisimmasta mineraaleista. Violaani kuulu silikaatteihin. Kovuus on 6. Violaanin kovuuden aiheuttaa pii (Si). Pii on mineraalina kovaa, sekä että koostumuksena. Violaania esiintyy pieninä määrinä.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1976
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailu 1976 järjestettiin Anterselvassa, Italiassa. Ohjelmassa oli vain miesten 10 kilometrin kilpailu, joka ei kuulunut samana vuonna käytyjen olympialaisten ohjelmaan.
Jentl
Jentl (Yentl) on Barbra Streisandin ohjaama romanttinen musiikkidraama vuodelta 1983. Se oli näyttelijänä ja laulajana paremmin tunnetun Streisandin ensimmäinen elokuvaohjaus, ja hän oli mukana myös sen käsikirjoittamisessa ja tuottamisessa. Hän näyttelee myös pääosaa nuorena juutalaisnaisena, joka naamioituu mieheksi pystyäkseen jatkamaan opintojaan 1900-luvun alun Itä-Euroopassa. Elokuva perustuu Nobel-palkitun Isaac Bashevis Singerin novelliin ”Jesivapoika Jentl”, jonka pohjalta Streisand laati käsikirjoituksen yhdessä Jack Rosenthalin kanssa.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Mikael Fränti sanoo ensi-ilta-arviossaan maaliskuussa 1984 katsoneensa Jentliä hieman ymmällään: ”tuntuu kuin Streisand ei ymmärtäisi ohjaamisesta mitään, tuntuu kuin kaikki valjastettaisiin palvelemaan vain häntä ja hänen omia yksityisiä pakkomielteitään.” Hänestä elokuva muistuttaa tytöille suunnattua satuelokuvaa. Video-oppaassa vuodelta 1994 Jentl sai kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Sundomin kirkko
Sundomin kirkko on Vaasan Sundomiin  1929 rakennettu puurakenteinen kirkko. Kirkon suunnitteli Oskar Berg. Kirkko on entisöity vuonna 2004. Kirkossa on istumapaikkoja 240 hengelle. Kirkon 10-äänikertaiset urut on valmistanut Hans Heinrich.
Matti Järvinen
Lähteet
.
Jonathan Jakubowicz
thumb|Jonathan Jakubowicz Jonathan Jakubowicz on venezuelalainen elokuvaohjaaja.
Väike-Palkna järv
Väike-Palkna järv (myös Väike-Palkna järv) eli Mazais Baltiņš on järvi Latvian ja Viron rajalla. Viron puolella se kuuluu Luutsnikun kylään Võrumaalla Rõugen kuntaan ja Latvian puolella Alūksnen kuntaan (entinen Veclaicenen pitäjä).
Jonathan Jakubowicz
Jakubowiczin Hands of Stone sai ensi-iltansa vuonna 2016. Elokuvan pääosissa näyttelee muun muassa Robert De Niro. Elokuva kertoo latinonyrkkeilijä Roberto Duránin (roolissa Édgar Ramirez) tarinan, jonka juutalaisena valmentajana De Niro esiintyy.
Väike-Palkna järv
Maantietoa
Järven allas on syntynyt viimeisen jääkauden lopussa mannerjäätikön sulamisvesien kuluttamana. Järven pinta-ala on 4,8 hehtaaria (ha) (myös 3,2 ha ilmoitettu ) ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 14 metriä (myös 11,2 metriä ) ja suurin syvyys 31,9 metriä (tai 32,0 metriä ). Järveen laskee etelässä samasamasyntyinen suurempi järvi Lielais Baltiņš. Järven laskuoja lähtee pohjoiseen ja ojaa seuraa valtioden välinen raja. Se yhtyy pian Pärijõgeen, joka on Gaujan valuma-alueen latvahaaroja. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00066 kuutiokilometriä eli 0,66 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat hiekkapohjaista metsää. Rannat ovat osittain soistuneita, mutta vedessä ranta syvenee jyrkästi. Järvi on mutapohjainen.
Jonathan Jakubowicz
Ohjaajana Jakubowiczia ovat innoittaneet muun muassa Martin Scorsesen varhaiset elokuvat.
Väike-Palkna järv
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea ja kirkas.
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehemeävetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, PE). Silloin veden kalkkipitoisuus on vähäinen, mutta veden ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
More Malice
More Malice: Deluxe Album & Movie on Snoop Doggin EP-levy, joka julkaistiin 23. maaliskuuta 2010. Albumilla on 12 kappaletta sekä elokuva. Elokuvalla ovat mukana mm. Jamie Foxx, Xzibit, Denyce Lawton ja DJ Quik. Albumilta julkaistiin myös singlet I Wanna Rock (G-Mix)" ja "That Tree" (mukana Kid Cudi). Kappaleen "You're Gonna Luv Me" (mukana Mac Lucci) on tuottanut suomalainen Sakke Aalto.
EP ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 29.
Kader Khan
Kader Khan (, ; 22. lokakuuta 1937 Kabul, Afganistan – 31. joulukuuta 2018 Toronto, Ontario, Kanada) oli intialainen näyttelijä ja käsikirjoittaja, joka työskenteli hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän näytteli yli 300 elokuvassa ja hänet tunnettiin parhaiten koomisista rooleistaan.
Intian valtio myönsi postuumisti Khanille Padma Shri -palkinnon vuonna 2019.
Vinyl (elokuva)
Vinyl on vuonna 1965 ensi-iltansa saanut Andy Warholin ohjaama ja tuottama sekä Ronald Tavelin käsikirjoittama kokeellinen elokuva, joka perustuu löyhästi Anthony Burgessin romaaniin Kellopeliappelsiini. Elokuvassa kuullaan paljon kappaleita nimekkäiltä musiikkiyhtyeiltä, kuten The Rolling Stones, Martha & the Vandellas, The Kinks ja The Isley Brothers.
Elokuva on sisällytetty osaksi 1001 elokuvaa jotka jokaisen on nähtävä edes kerran eläessään -kirjaa.
Joachim Rønning
Joachim Rønning (s. 1972) on norjalainen elokuvaohjaaja, joka työskentelee yleensä yhdessä maanmiehensä Espen Sandbergin kanssa. He molemmat ovat kotoisin Sandefjordin kaupungista. He ovat Skandinavian suurimpiin kuuluvan mainoselokuvien tuotantoyhtiön Motion Blurin osaomistajia. Rønningin ja Sandbergin esikoisohjaus on Bandidas vuodelta 2006. Vuonna 2017 tuli ensi-iltaan heidän ohjaamansa Pirates of the Caribbean: Salazar’s Revenge. Vuonna 2014 he ohjasivat kaksi ensimmäistä jaksoa televisiosarjaan Marco Polo. Myös Disney-filmatisointi Maleficent 2: Pahan valtiatar (2019) on Rønningin ohjaustyö.
Rønningin ja Sandbergin ohjaamat Max Manus (2008) ja Kon-Tiki (2012) ovat Norjan katsotuimmat elokuvat yli kolmeen vuosikymmeneen. Rønning opiskeli Tukholman elokuvakoulussa vuosina 1992–1994.
Lähteet
Huomautus lähdeviitteisiin 1 ja 2: animaatioelokuva Pilvikallion vauhtikisat (1975) on katsotumpi kuin Max Manus ja Kon-Tiki.
Intianhietakiuru
Intianhietakiuru (Alaudala raytal) on aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Iranin kaakkoisosista Pakistaniin, Intian länsi- ja pohjoisosiin, Nepaliin, Bangladeshiin ja Myanmariin. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Lucknowista Intiasta 1845.
Panu Autio
Panu Autio (s. 4. elokuuta 1985 Helsinki) on suomalainen futsalpelaaja. Hän pelasi futsalia kaudella 2021–2022 espoolaisessa GFT:ssä. Autio on GFT:n ja maajoukkueen kapteeni. Peliuransa ohessa Autio toimii Jalkapallon Pelaajayhdistyksen yhteisöjohtajana ja lukuisissa luottamustoimissa urheilijoiden edustajana.
left|pienoiskuva|Panu Autio (nro 2) maaottelussa [[Espanjan futsalmaajoukkue|Espanjaa vastaan 2.4.2018.]] Autio on voittanut Futsal-liigan mestaruuden kahdesti: 2008 ja 2009. Aution henkilökohtaisia ansioita on Urheilutoimittajien Liiton valinta viisi kertaa vuoden futsalpelaajaksi (2010-2014).
Talvella 2004–2005 Autio ja Pekka Sihvola harjoittelivat Chilessä tavoitteenaan olla ensimmäisiä suomalaisia eteläamerikkalaisessa pääsarjassa. He harjoittelivat 1. divisioonassa pelanneessa Club Deportivo Magallanesissa sekä pääsarjan Club de Deportes La Serenassa, johon sopimusta ei kuitenkaan syntynyt.
Elokuussa 2010 Autio siirtyi ElPozo Ciudad de Murciaan, joka on Espanjan mestarijoukkue ElPozo Murcian 1. divisioonassa pelaava reservijoukkue. Hänestä tuli ensimmäinen ulkomailla ammatikseen futsalia pelaava suomalainen. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Espanjan 1. divisioonassa pelaavaan Unión África Ceutí -seuraan. Kaudella 2013–2014 hän pelasi ammattilaisena pietarilaisessa FC Politechissa.
Suomen futsalmaajoukkueeseen Autio pääsi ensi kerran marraskuussa 2006, ja hän on eniten maaottelumaaleja tehnyt pelaaja. Hän on tehnyt 101 maalia pelaamassaan 145 maaottelussa.
Autio on pelannut myös jalkapalloa FC Hämeenlinnassa, Atlantiksessa, FC Espoossa sekä viimeisimpänä Someron Voimassa. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä. Autio pelasi FC Hämeenlinnassa myös runsaasti laitapuolustajan paikkaa.
Espen Sandberg
Espen Sandberg (s. 1971) on norjalainen elokuvaohjaaja, joka työskentelee yleensä yhdessä maanmiehensä Joachim Rønningin kanssa. Molemmat ovat kotoisin Sandefjordin kaupungista.
Sandberg opiskeli Tukholman elokuvakoulussa vuosina 1992–1994. Rønningin ja Sandbergin esikoisohjaus on Bandidas (2006). Vuonna 2014 he ohjasivat kaksi ensimmäistä jaksoa televisiosarjaan Marco Polo. Vuonna 2017 julkaistiin heidän ohjaamansa Pirates of the Caribbean: Salazar’s Revenge.
Rønning ja Sandberg ovat myös Skandinavian suurimpiin kuuluvan mainoselokuvien tuotantoyhtiön Motion Blurin osaomistajia.
Udsu järv
Udsu järv (myös Uutsu järv, Linsi järv ja Kokajärv) on Virossa Valgamaalla Tõrvan kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Sakalan ylängöllä sijaitsevan järven pinta-ala on 6,5 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 76,0 metriä mpy. Järven suurin syvyys 30,2 metriä. Järven rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen metsäiset rannat ovat jyrkkiä. Rannat nousevat vedenpinnasta 10–20 metriä ja ne ovat hiekkaa tai savea. Rannassa järven pohja on hiekkaista tai soraa, mutta paikoin se on mudan peitossa. .
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea.
Järvi luokitellaan limnologisesti oligotrofiseksi järveksi, jolla tarkoitetaan ravinnetasoltaan karua järveä (, OL). Silloin järven vedessä on vähän ravinteita ja siksi vedessä elävien bakteerien ja levien yhteinen biomassa jää myös pieneksi. Koko ravintoketju, joka on riippuvainen järven perustuotannon tarjonnasta, kärsii ravinnon vähyydestä ja silloin hyönteisten ja kalojen sekä laji- että yksilömäärät jäävät vähäisiksi.
Vuonna 1973 veden näkösyvyys oli 4,0 metriä. Vesi oli lämpötilakerrostunut niin, että alusvesi oli hapetonta.
Luontoarvoja
Järvessä elää runsaana ahven ja särki, mutta siinä esiintyvät myös lahna, hauki, ruutana ja suutari.
Aleksandr Jelizarov
pienoiskuva|200px|Aleksandr Jelizarov Aleksandr Matvejevitš Jelizarov (, s. 7. maaliskuuta 1952) on Neuvostoliittoa edustanut ampumahiihdon olympiavoittaja.
Jelizarov saavutti Anterselvan MM-kilpailuissa 1975 hopeaa sekä 10 kilometrillä että viestissä. Hän voitti Innsbruckin olympialaisissa 1976 viestissä ensimmäisen osuuden ampumahiihtäjänä kultaa ja saavutti 20 kilometrillä pronssia. Samana vuonna Anterselvan MM-kilpailuissa hän saavutti 10 kilometrillä hopeaa hävittyään maanmiehelleen Aleksandr Tihonoville 3,3 sekuntia. Lillehammerin MM-kilpailuissa 1977 hän voitti vielä viestissä kultaa.
Xenniaalit
Xenniaalit on mikrosukupolvi, jonka edustajat ovat syntyneet X-sukupolven ja millenniaalien välisessä taitekohdassa 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa. Xenniaalit omaavat molempien naapurisukupolviensa piirteitä samastumatta selvästi kumpaankaan näistä: "(Heillä on) sekä terve annos X-sukupolven grunge-kyynisyyttä että ripaus millenniaalien pidäkkeetöntä optimismia." Marleen Stollenin ja Gisela Wolfin mukaan xenniaaleja yhdistää "analoginen lapsuus ja digitaalinen aikuisuus", toisin sanoen he ovat viimeisiä "digiaikaan muuttaneita siirtolaisia" – siinä missä myöhemmät sukupolvet eivät enää muista aikaa ilman kotitietokoneita ja internetiä.
Termiä käyttivät ensimmäisenä Sarah Stankorb ja Jed Oelbaum GOOD Magazine -lehteen kirjoittamassaan artikkelissa syyskuussa 2014. Sittemmin sukupolveen on englanninkielisessä maailmassa viitattu myös nimillä "The Lucky Ones", "The Oregon Trail Generation" sekä "The Star Wars Generation" (viitaten siihen, että sen edustajat ovat erään tarkentavan määreen mukaan syntyneet alkuperäisen Tähtien sota -trilogian ensi-iltavuosina 1977–83). Vuonna 2020 sana lisättiin Oxfordin sanakirjaan.
Ferrosähköisyys
Ferrosähköisyys on ilmiö, jossa eristeessä esiintyy spontaani sähköinen polarisaatio. Yleisessä kielenkäytössä ainetta kutsutaan ferrosähköiseksi, jos se jossakin lämpötilassa on ferrosähköistä, vaikka se korkeammissa lämpötiloissa menettäisikin tämän ominaisuuden.
Tyypillisiä ferrosähköisen eristeen ominaisuuksia ovat
Ferrosähköiset aineet ovat periaatteessa pietsosähköisiä ja Curie-lämpötilan alapuolella pyrosähköisiä.
Ferrosähköisiä aineita käytetään kondensaattorien eristeinä, lämpötila-antureina ja säädettävinä kapasitansseina.
Nikolai Puzanov
Nikolai Vasiljevitš Puzanov (, 4. huhtikuuta 1938 – 2. tammikuuta 2008) oli Neuvostoliittoa edustanut ampumahiihdon olympiavoittaja.
Puzanov sijoittui Hämeenlinnan MM-kilpailuissa 1962 henkilökohtaisella 20 kilometrin matkalla neljänneksi hiihdettyään nopeimman ajan mutta ammuttuaan kahdeksan sakkominuuttia. Joukkuekilpailussa hän voitti kultaa. Seefeldin MM-kilpailuissa 1963 hän sijoittui 20 kilometrillä kahdeksanneksi ja Innsbruckin olympiakisoissa 1964 kymmenenneksi. Elverumin MM-kilpailuissa 1965 Puzanov saavutti hopeaa sekä 20 kilometrillä että joukkuekilpailussa. Altenbergin MM-kilpailuissa 1967 saaliina oli hopeamitali viestistä. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän voitti viestissä kultaa ja sijoittui 20 kilometrillä kuudenneksi. Vielä Zakopanen MM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui 20 kilometrillä neljänneksi.
Karakoruminkiuru
Karakoruminkiuru (Calandrella acutirostris) on keskiaasialainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Iranin koillisosista itään Kiinaan ja sieltä etelään Nepaliin, Sikkimiin ja Intian luoteisosiin. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Allan Octavian Hume kuvaili lajin holotyypin Sughet Passista Lounais-Xinjiangista Kiinasta vuonna 1873.
Vehkajärvi (järvi Kangasalla)
Vehkajärvi on Pirkanmaalla Kangasalla (entinen Kuhmalahti), Kuhmoisissa ja Pälkäneellä (entinen Luopioinen) sekä Päijät-Hämeessä Padasjoella sijaitseva järvi. Vaikka Vehkajärvi ei itse ole bifurkaatiojärvi, sijaitsee se kahden sellaisen eli Lummennen ja Vesijaon välissä. Vehkajärven vesistä osa virtaa Vesijaossa Kymijokeen ja osa Kokemäenjokeen.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2 608 hehtaaria eli 26 neliökilometriä. Se on 8,8 kilometriä pitkä ja 6,7 kilometriä leveä. Järvi on muodoltaan melko selväpiirteinen, mutta siitä erottuu kaksi kaakkoon työntyvää kapeaa lahtea Ansiolahti ja Ylävirta, sekä järven eteläosassa länteen työntyvä Nurmenlahti. Ansiolahti on 1,8 kilometriä pitkä, mutta alle 250 metriä leveä. Ylävirta on 2,3 kilometriä pitkä ja alle 300 metriä leveä. Ylävirta päättyy Kasiniemessä 100 metriä pitkään lasku-uomaan, jossa vedenpinta laskee kaksi metriä alemmaksi Vesijaon tasolle. Järven eteläosan mutkikkaasta rantaviivasta erottuu 100 metriä leveän lahdensuun takana aukeava 1,8 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä Nurmenlahti. Vehkajärvellä on yli viisi kilometriä pitkä ja kolme kilometriä leveä saareton järvenselkä, joka käsittää pääosan järven etelä- ja kaakkoisosasta. Pohjoisosassa on saaristoa, joka on muodostunut melko matalaan veteen. Järven pohjoispäässä saariston takana sijaitsee Pappistenselkä, jolla on koilliseen työntyvä Rajalahti.
Järvessä on laskettu olevan 247 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 104 hehtaaria, mikä on noin 3,8 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista 12 on yli hehtaarin suuruisia, 170 on yli aarin ja loput 65 ovat alle aarin kokoisia. Kolme suurinta saarta ovat Iso Salonsaari, joka on kilometrin pituinen ja puoli kilometriä leveä, järvenselällä sijaitseva Iso Vehkosalo ja eteläpäässä sijaitseva Vuohisaari, joka on 750 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Erikoisuutena voidaan pitää Kailasaarta (myös Kaitasaari ), joka on 1,5 kilometriä pitkä, mutta hyvin kapea saari. Se on järvenpohjassa kulkeva vedenalainen harju, joka alkaa Kirkkoharjuna ja jonka selkä pilkistää vedenpinnan yläpuolella. Saari on juurestaan poikki ja siinä on ylikäveltävä salmi.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 144 miljoonaa kuutiometriä eli 0,144 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,5 metriä ja suurin syvyys on 19,6 metriä. Kailasaaren eteläpuolella alkaa yli 10 metriä syvä syvänne, joka jatkaa kaakkoon Ison Vehkosalon itäpuolelle, missä se jakaantuu itäiseen ja läntiseen haaraan. Itäisen haaran päässä Kunnattomanlahdella sijaitsee syvin kohta.
Vesistösuhteet
Järven vesialue ja ympäristö jaetaan hallinnollisesti puoliksi kahden vesistöalueen kesken. Järven läntinen puoli ja sen valuma-alue sijoitetaan Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueeseen (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) järvi kuuluu. Raja valuma-alueen länsiosan ja itäosanosan välillä alkaa kaakossa Ylvirran lahdesta ja se nousee pohjoiseen ylittäen Ison Salonsaaren ja seuraten Vehkajokea Lummenneen. Järven valuma-alueen itäosa jää siten Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueeseen (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) järven itäosa kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 110,5 metriä mpy.
Järven lasku-uoma on aluksi järvenlahti Ylävirta, joka muuttuu 100 metriä pitkäksi joeksi Kasiniemessä. Se laskee Alavirtaan, joka on 2,8 kilometriä pitkä lasku-uoma, jonka vedenpinnan taso on sama kuin Vesijaollakin.
Historiaa
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 oli Kasiniemessä vesimylly ja Vehkajoen Porraskoskessa kaksi.
Guillermo Subiabre
thumb|Guillermo Subiabre Guillermo Subiabre Astorga (1903–1964) oli chileläinen jalkapalloilija. Hän edusti maataan maailman ensimmäisissä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1930 ja teki kaksi maalia.
Hän osallistui myös Amsterdamin olympiakisoihin vuonna 1928 ja teki kolme maalia.
Lummenne
Lummenne tai myös Lummene on Pirkanmaalla Kuhmoisissa ja Päijät-Hämeessä Padasjoella sijaitseva järvi. Järvi laskee sekä Kokemäenjoen vesistöön että Kymijoen vesistöön, joten se on tyypiltään bifurkaatiojärvi.
Maantietoa
Suurempi järvenosa jää Salonsaaren länsipuolelle. Siellä järvenselkä on suurempi kuin itäosan Jakaranselkä, vaikka sitä rikkovat Meltiönsaari ja Salonsaaren eteläosasta selälle päin työntyvä Hiukeenniemi, joka on kaksi ja puoli kilometriä pitkä mutta enintään 150 metriä leveä. Hiukeenniemellä on kuitenkin myös kaksi langan ohutta kaistaletta, jotka sitovat niemen osat toisiinsa yhtenäiseksi kannakseksi. Korkeanveden aikana niemen osat erkaantuvat kahdeksi tai kolmeksi harjusaareksi. Niemi kietoo sisäänsä Haukilahden, joka on yli kaksi kilometriä pitkä ja yli kilometrin leveä. Niemi kuuluu ilmeisesti harjujaksoon, johon liittyvät etelärantaan tuleva Toritun ja Alhon kautta kulkeva harjuselänne, joka työntyy järvelle Toritunniemenä, jatkuu Lintusaarena, Hauksaarena, Salonsaaren Hiukeenniemenä, Haukanlinnana ja joka nousee järvestä Sappeessa Hopeaharjun, Kivisenharjun ja Anttilanharjun jatkeena Viltsyrjänniemenä. Järven länsipäässä on Koskenpesä, joka on länteen Vehkajärvelle johtava Vehkajoen luusua.
Lummennessä on laskettu olevan 173 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 615 hehtaaria, mikä on noin 25 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista Salonsaari on yli neliökilometrin kokoinen. Muista saarista Mieltiönsaari, Tallessalo, Hauksaari, Pukkisaari, Viitarainen, Muurahaissaari, Matinsaari, Muursaari ja Lehtinen ovat yli hehtaarin suuruisia, ja 114 muuta saarta ovat yli aarin ja loput 49 ovat alle aarin kokoisia.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 75 miljoonaa kuutiometriä eli 0,075 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 4,2 metriä ja suurin syvyys on 30,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee Jakaranselän keskellä Viitaraisen koillispuolella. Toinen syvänne, joka yltää lähes 20 metrin syvyyteen, sijaitsee Salonsaaren itäpuolella Iso Salojärven kohdalla, ja kolmas lähes yhtä syvä sijaitsee Salonsaaren luoteispään edustalla.
Järven rantaviivan pituus on 118 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 54 kilometriä. Sen rannat ovat melko alavaa metsämaata, mutta peltomaata esiintyy vähän Sappeen ja Alhon kylien ympäristössä. Asutus on muuten haja-asutusta, jonka väliin on rakennettu runsaasti vapaa-ajan asuntoja. Järvi sijaitsee vanhan Nelostien, nykyisen valtatien 24 tuntumassa. Järvi kuuluu lähes kokonaan Kuhmoisiin, mutta Alhon kulmakunnan pieni alue järven eteläosissa kuuluu Padasjoelle. Kuivalahdelta on linnuntietä vain kaksi kilometriä Päijänteen Harmoistenlahteen.
Bifurkaatiojärvi
Idässä se laskee Harmoistenjokea myöten Myllylahteen (26 ha) ja siitä suoraan Päijänteeseen, joka kuuluu Kymijoen vesistöön.
Lännessä se taas laskee Vehkajokea pitkin Kangasalan, Pälkäneen ja Padasjoen rajalla sijaitsevan Vehkajärven kautta Vesijakoon, joka on myös bifurkaatiojärvi. Vesijaon vedet jakaantuvat sekä usean pikkujärven ja Arrakosken kautta Päijänteeseen että myös Parlammin kautta Hauhon reitille Kokemäenjoen vesistöön.
Asema Suomen valuma-aluejaossa
Kun kyseessä on samanaikaisesti kahteen eri päävesistöalueeseen kuuluva bifurkaatiojärvi, järven vesialue ja sen valuma-alue jaetaan Suomen voimassa olevassa valuma-aluejaossa puoliksi kyseisten kahden vesistöalueen kesken.
Järven valuma-alueen pohjoisosa sijoitetaan Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueeseen (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) järven pohjoisosakin kuuluu. Raja valuma-alueen pohjoisosan ja eteläosan välillä alkaa Vehkajoesta, josta raja ylittää järven lähes itä–länsi-suuntaisena ja se käy Salonsaaren järvien ja Viitaraisen kautta Lemitlahteen.
Järven valuma-alueen eteläosa jää Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueeseen (14.25), jonka Lummennen alueeseen (35.784) järven eteläosa kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,1 metriä mpy.
Lähivaluma-alue
Koska järvi on vedenjakaja-alueella, on se samalla kummankin vesistöalueen latvavesiä, ja silloin se saa vetensä vain omalta lähivaluma-alueeltaan.
Lummennen alueella, joka sijaitsee järven eteläpuolella, on myös järviä. Näihin luetaan Salonsaaressa olevat kaksi järveä. Iso Salojärvi (19 ha) laskee Jakaranselkään ja Vähä Salojärvi (9 ha) Haukilahteen. Järven eteläpuolelta siihen laskevat välittömästi esimerkiksi Nuottio (7 ha), Sumioisjärvi (12 ha), Pahajärvi (3 ha) ja Harmoiskaivo (17 ha). Kuivalahteen laskevat Munuanjärvi (11 ha), Vähä Koukkujärvi (1 ha), Kalliojärvi (5 ha), Mertjärvi (3 ha), Kovero (22 ha), Kuivajärvi (10 ha) ja Kuoppajärvi (8 ha) viimeksi mainitun laskuojaa myöten. Toritun kautta pohjois–etelä-suuntainen harjuselänteen itäpuolella Nivunniemen eteläpuolen lahteen laskee pitkä kuivatusoja, jonka valuma-alueella ovat Vähä Toritunjärvi (20 ha), Hahjärvi (13 ha), Tihjärvi (47 ha) ja Palojärvi (3 ha). Harjuselänteen länsipuolelta laskevat järveen vielä Kotajärvi (6 ha), Kivijärvi (41 ha), Siirjärvi (2 ha) ja Sammalinen.
Luontoarvoja
Järven pintaveden laatu on arvioitu hyväksi. Toisaalta järven saarissa ja siihen laskevien purojen partailla on säilynyt hienoja lehmuksen muodostamia jalopuulehtoja.
Historiaa
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 näkyy, miten kumpaankin laskujokeen on rakennettu kaksi vesimyllyä. Näiden vaikutus järven vedenpintaan on ollut vähäinen. Huomattavin ero nykykarttaan on Huikkeenniemen piirtämisessä. Se on piirretty vanhassa kartassa kahtena saarena. Tämä vastaa kuitenkin myös niemen nykytilaa, sillä matalat kannakset jäävät toisinaan korkean veden alle.
Päijänteeseen laskevassa Harmoistenjoessa on aikoinaan ollut mylly ja pitkä puutavaran uittokouru (purettu 1970-luvulla), sekä yhä edelleen toimiva sähkövoimalaitos. Putouskorkeus Lummenneen ja Päijänteen välillä on parin kilometrin matkalla noin 37 metriä. Putousta länteen Vehkajärveen kertyy sen sijaan vain muutama metri.
Lumene on ottanut nimensä Lummenneesta.
Chevrolet Tracker (2019)
Chevrolet Tracker on Chevroletin vuodesta 2019 lähtien Kiinan ja Etelä-Amerikan markkinoille valmistama crossover-tyyppinen automalli, joka korvasi sikäläisillä markkinoilla Chevrolet Traxin. Sen sisarmalli on toisen sukupolven Buick Encore.
Tracker esiteltiin Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2019 yhdessä Chevrolet Trailblazerin kanssa. Moottorivaihtoehtoina ovat kolmesylinteriset turboahdetut 1,0- (125 hv) ja 1,3-litraiset (165 hv) bensiinimoottorit. Pienemmän moottorin yhteydessä on kuusivaihteinen manuaali- tai kaksoiskytkinvaihteisto, suuremman yhteydessä puolestaan aina portaaton CVT-automaattivaihteisto. Vetotapana on aina etuveto.
Kauskilan Kappelinmäki
Kauskilan Kappelinmäki on ainoa Suomessa sijaitseva Suomen varhaiskristillisen ajan karjalainen ruumiskalmisto. Se sijaitsee noin kymmenen kilometriä Lappeenrannan keskustasta etelään, Ylisen Viipurintien varrella. Arkeologisissa kaivauksissa sieltä on löydetty myös keskiaikaisen puukirkon jäänteet.
Kappelinmäen löytyminen
thumb|Kalmistoalueen maastoa Ensimmäiset maininnat Kauskilan vanhasta kappelista sijoittuvat 1800-luvulle. Kerätyn muistitiedon mukaan alueelta oli löytynyt ihmisen luita ja ”outoja kiviä”. Arkeologi Björn Cederhvarfin 1907 ylöskirjoittaman, vuodelta 1826 peräisin olevan tiedon mukaan paikalla oli ollut ”useampia kiviä, joiden joukossa oli pari pienempää, jollakin tuntemattomalla kirjoituksella varustettuja”. Tarinat kertoivat myös, että Kappelinmäellä oli näkyvissä entisen kirkon paikka.
Seuraavan kerran Kappelinmäeltä tehtiin löytöjä vuonna 1951 kun alueella kulkevaa tietä levennettäessä työmiesten lapioihin osui muun muassa pronssikoruja sekä ihmisen luita. Pari vuotta myöhemmin kesällä 1953 Kappelinmäellä järjestetyissä kaivaustutkimuksissa todettiin runsas määrä hautauksia ja yksin pääkalloja laskettiin 106. Haudoista dokumentoitiin kuitenkin vain viisi tärkeäksi katsottua. Kaivauksia johti ylioppilas Unto Salo, joka nimitettiin 1972 Turun yliopiston arkeologian professoriksi ja sai vuonna 2005 Suomen kulttuurirahaston kulttuuripalkinnon elämäntyöstään ”Satakunnan menneisyyden tulkitsemisesta ja kulttuurin edistämisestä”.
Seuraavan kerran Kappelinmäen kaivauksia päästiin jatkamaan vasta vuosina 1997 ja 1999-2005. Näissä kaivauksissa tutkittiin ja dokumentoitiin toista sataa hautaa. Kalmistosta on tutkittu kuitenkin vasta arviolta 5-10 prosenttia eikä sen laajuudesta ole varmaa tietoa. Kappelinmäen kaivaukset ovat vielä kesken ja vuonna 2016 Etelä-Karjalan maakuntayhdistys ja Lappeen kotiseutuyhdistys esittivätkin Kappelinmäen kalmiston tutkimusten jatkamista ja tämänhetkisten tutkimustulosten kokoamista yhteen. Dosentti Jukka Luodon ja kaivauksia johtaneen Ville Laakson mukaan uusilla tutkimuksilla voitaisiin lisätä tietoa koko Lappeen Karjalan kirkollisen kehityksen varhaisvaiheista.
Kappelinmäen kirkko
thumb|Kirkon paikalla oleva muistomerkki Perimätiedon mukaiset Kappelinmäen kirkon jäännökset löydettiin kesällä 2001. Kaivauksissa löydettiin rakennuksen kiviperusta ja isokokoisia rautanauloja sekä vanhaa ikkunalasia. Myöhemmissä kaivauksissa rakennus todettiin puiseksi. Se on ollut suorakaiteen muotoinen, pituudeltaan 11 metriä ja leveydeltään 7—8 metriä. Rakennus on palanut jossain vaiheessa ja sen tilalle on rakennettu uusi. Tätä viittaa paikalta löydetyt sulaneet ikkunalasin palat ja palaneet rautanaulat. Lisäksi kiviperustan kivien mureneminen ja halkeileminen viittaavat tulipaloon. Kaivauksissa tehtyjen löytöjen perusteella on päätelty, että ensimmäinen kirkkorakennus rakennettiin noin 1300-luvulla ja jälkimmäinen paikalle rakennettu kirkkorakennus olisi ollut olemassa vielä 1400—1500-lukujen vaihteessa.
Nykyään alueella on kaksi muistomerkkiä. Vanhempi muistomerkki on isoon kiveen kiinnitetty muistolaatta vuodelta 1965. Uudempi muistomerkki on graniittinen risti ja alttari, jotka pystytti Lappeen kotiseutuyhdistys. Ne vihittiin käyttöön Laurin päivänä 10.8.2010.
José María Figueres Olsen
José Maria Figueres Olsen (s. 24. joulukuuta 1954 San Jose, Costa Rica) on costaricalainen liikemies ja poliitikko, joka toimi Costa Rican presidenttinä 1994–1998. Sen jälkeen Figueres on keskittynyt vaikuttamaan globaaleissa asioissa, kuten ilmastonmuutoksessa, kestävässä kehityksessä ja teknologiassa.
Figueres Olsen on Costa Rican liberaalipuolueen perustajan José Figueres Ferrerin poika.
Figueres suoritti perustutkinnon West Pointissa Yhdysvaltojen sotilasakatemiassa West Pointissa, josta hän valmistui insinööriksi vuonna 1979. Myöhemmin hän jatkoi akateemisia opintoja Harvardin yliopistossa (John F. Kennedy School of Government) ja suoritti siellä vuonna 1991 Master of Public Administrationin loppututkinnon.
Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli kymmenen vuotta insinöörinä maatalousbisneksen parissa. Sen jälkeen hän siirtyi julkiselle sektorille, ja hänestä tuli Costa Rican ulkomaankauppaministeri ja sitten maatalousministeri. Vuoden 1994 vaaleissa hänet valittiin Costa Rican presidentiksi. Hän oli maan nuorin 1900-luvulla valittu presidentti.
Vaalitaistelu oli kiivas ja riitaisa, vastustajat syyttivät Figueresia nuorena henkilönä tehdystä murhasta.
Vuonna 2000 hän siirtyi Maailman talousfoorumiin Sveitsiin, ja myöhemmin hän työskenteli Concordia 21 -hankkeessa Madridissa. Vuosina 2010–2012 hän oli Carbon War Roomin toiminnanjohtaja, ja sen jälkeen sen hallituksen puheenjohtaja. Se on riippumaton voittoa tavoittelematon järjestö, joka pyrkii maailmanlaajuisesti edistämään siirtymistä vähähiiliseen talouteen.
Vuonna 2015 Figueres valittiin Liberaalipuolueen puheenjohtajaksi.
Külajärv (Vellavere)
Külajärv (myös Vellavere järv, Tootsi järv, Mõõkjärv) on Virossa Tartumaalla Elvan kunnassa Vellaveren kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven ympäristö on metsää ja peltoa vuorottelevaa perinnemaisemaa. Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 6,9 metriä ja suurin syvyys 25 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00027 kuutiokilometriä eli 0,27 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 750 metriä ja järven soistuneiden rantojen rantojen pohjat ovat mutaisia. Lounaasta siihen laskee metsäoja, joka saa vettä myös viereisestä Korgejärvestä. Laskuoja lähtee järven pohjoispäästä ja se luikertelee polveilevassa maastossa muutama kilometri ennen kuin se laskee Viisjaagun järveen. Se puolestaan laskee Elvan jokeen.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu.
Järvi luokitellaan limnologisesti hypertrofiseksi järveksi, kun veden ravinnepitoisuudet ovat erittäin korkealla (, HY). Silloin on järven biomassa suuri sekä mikrobitason että vesikasvillisuuden osalta.
Historiaa
Järvi on syntynyt viimeisen jääkauden jälkeen, kun ikiroudan sulamisessa ympäristöön syntyi termokarstia. Karstista muodostui syvä kuoppa, johon kertyi vettä järveksi asti.
Hamsa
pienoiskuva|[[Israel|Israelilaisia hamsa-amuletteja]] pienoiskuva|[[Tunisia|Tunisialainen hamsa-kaulakoru]] Hamsa on amuletti, jonka uskotaan suojelevan pahalta silmältä. Amuletti on kädenmuotoinen, ja usein siinä esiintyy myös silmä. Hamsa on suosittu Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan kulttuureissa, ja se on yleinen juutalaisten, muslimien ja Lähi-idän kristittyjen käyttämä symboli. Juutalaiset ovat käyttäneet siitä myös nimitystä Mirjamin käsi, muslimit nimitystä Fatiman käsi ja kristityt nimitystä Marian käsi.
Hamsan on alkuperä on mahdollisesti kanaanilaisten kulttuurissa. On arveltu, että juutalaiset ovat yksi ensimmäisistä hamsaa amulettina käyttäneistä ryhmistä, joskin on myös esitetty näkemys, jonka mukaan juutalaiset olisivat omaksuneet symbolin muslimeilta.
Ivana Brlić-Mažuranić
Ivana Brlić-Mažuranić (18. huhtikuuta 1874 Ogulin, Itävalta-Unkari – 21. syyskuuta 1938 Zagreb, Jugoslavian kuningaskunta) oli kroatialainen kirjailija, joka kirjoitti ensimmäisiä kroatialaisia lastenkirjoja. Hänen satutarinoitansa on käännetty useille kielille.
Nuoruus ja perhe
Ivana Brlić-Mažuranić syntyi vuonna 1874 Ogulinissa, missä hänen isänsä Vladimir Mažuranić toimi asianajajana. Ivanan isoisä oli kroatialainen valtiomies ja runoilija Ivan Mažuranić. Hänen äitinsä Henrietta kuului puolestaan varakkaaseen varaždinilaiseen sukuun.
Mažuranićit muuttivat Ivanan lapsuuden aikana useasti, ja vuonna 1882 he asettuivat Zagrebiin, mistä Vladimir oli saanut paikan sisäasianministeriöstä. Ivana kävi kaksi vuotta tyttökoulua, mutta pääosin hän sai kotiopetusta.
William Warham
thumb|William Warham [[Hans Holbein nuorempi|Hans Holbein nuoremman maalaamana]] thumb|Warhamin hautamonumentti Canterburyn tuomiokirkossa William Warham (n. 1450–1532) oli Canterburyn arkkipiispa 24. tammikuuta 1504 – 22. elokuuta 1532. Sitä ennen hän toimi Lontoon piispana 1502–1503.
Ivana Brlić-Mažuranić
Nuoruus ja perhe
Ivana Mažuranić meni vuonna 1892 naimisiin Vatroslav Brlićin kanssa. He muuttivat Brlićin sukutaloon Brodiin. Pariskunnan ensimmäinen lapsi Nada syntyi vuonna 1893. Ivan syntyi vuonna 1894, Vladimir 1895, Zora 1897, Zdenka 1899 ja Nikola 1902. Lapsista Vladimir ja Nikola kuolivat pian syntymän jälkeen.
Kirjallinen ura
Brlić-Mažuranić julkaisi vuonna 1902 ensimmäisen kirjansa Valjani i nevaljani, jonka julkaisemista hänen miehensä suku rahoitti. Omaelämäkerrassaan Brlić-Mažuranić kertoi, että hänen kirjalliset intohimonsa olivat ristiriidassa naiselle tarjotun roolin kanssa. Naisen tulisi hoitaa aina perhe-, avioliitto- ja kasvatusvelvollisuudet ennen muita tehtäviä. Brlić-Mažuranić sai motivaatiota kirjoittaa, sillä hän oli jo saanut täytettyä velvollisuutensa naisena. Valjani i nevaljani oli tarkoitettu lähinnä perheen, ystävien ja tuttavien luettavaksi. Se sisälsi lapsille suunnattuja novelleja ja runoja.
Brlić-Mažuranić eli vuosien 1902–1916 aikana näkyvää elämää Brodin kulttuuripiireissä, ja hän julkaisi tuona aikana kaikkiaan viisi kirjaa. Vuonna 1905 julkaistu Škola i praznici oli esikoisteosta vastannut lasten novelli- ja runokokoelma. Čudnovate zgode šegrta Hlapića (1913) oli Brlić-Mažuranićin ensimmäinen romaani ja ensimmäinen kroatialainen lastenromaani. Sen taustamotiivi oli realistinen, mutta sekin yhdisti kerrontaan fantastisia elementtejä Brlić-Mažuranićin muiden teosten tavoin. Vuonna 1916 ilmestyi kuudesta sadusta koostunut kokoelma Priče iz davnine. Hänelle syntyi vielä vuonna 1917 tytär Nedjeljka, ja seuraavana vuonna hänestä tuli jo isoäiti. Brlić-Mažuranićin aviomies kuoli vuonna 1923.
Brlić-Mažuranić keskittyi 1920-luvulla entistä selkeämmin kirjalliseen uraansa, ja hänen teoksiaan alettiin myös kääntää muille kielille. Priče iz davnine ilmestyi vuonna 1924 Englannissa Allen & Unwinin julkaisemana. Brlić-Mažuranić kirjoitti myös kaksi uutta satua, jotka liitettiin Priče iz davninen kolmanteen painokseen vuonna 1926.
Brlić-Mažuranićista tuli vuonna 1929 Pen-kirjailijajärjestön jäsen, ja seuraavana vuonna Kroatian tiede- ja taideakatemian johtaja Gavro Manojlović ehdotti ensimmäisen kerran Brlić-Mažuranićia Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Brlić-Mažuranić pääsi vuonna 1937 ensimmäisenä naisena Kroatian tiede- ja taideakatemian jäseneksi.
Brlić-Mažuranićin elämä oli 1930-luvulla hankalaa, ja hän kärsi masennusajanjaksoista. Hän yritti elättää itsensä ja alaikäisen Nedjeljka-tyttären. Brlić-Mažuranić kirjautui vuonna 1938 zagrebilaiseen parantolaan, missä hän teki itsemurhan 21. syyskuuta.
Lil Bibby
Brandon Dickinson (s. 18. heinäkuuta 1994), tunnetaan taiteilijanimillä Lil Bibby, on yhdysvaltalainen rap-artisti.
Ronald Petrovický
Ronald Petrovický (s. 15. helmikuuta 1977 Žilina, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka on pelannut urallaan yhteensä 342 NHL:n runkosarjaottelua tehoin 41+51=92. Jäähyminuutteja hän on kerännyt 429. Rightin puolelta pelaava Petrovický on melko aggressiivinen laitahyökkääjä, jonka vahvuudet ovat laukauksessa ja työmoraalissa. Hän pelasi viimeksi AHL-joukkue Springfield Falconsissa kaudella 2009–2010 ja on tällä hetkellä ilman sopimusta.
Junioriura
Petrovický debytoi miesten peleissä HK Dukla Trenčínin riveissä kaudella 1993–1994, jolloin hän pelasi yhden ottelun Slovakian Extraliigassa. Petrovický siirtyi seuraavaksi kaudeksi 1994–1995 WHL-joukkue Tri-City Americansiin, josta hänet kaupattiin kesken kauden Prince George Cougarsiin. WHL:n tulokaskausi toi yhteensä 60 runkosarjaottelussa tehot 8+17=25. Kaudella 1995–1996 Petrovický jakoi tehoilla 19+21=40 Cougarsin sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Geoff Lynchin kanssa. Calgary Flames varasi hänet numerolla 228 NHL:n varaustilaisuudessa 1996.
Kaudella 1996–1997 Petrovický oli tehoilla 32+37=69 Cougarsin paras pistemies, kuten myös kevään 1997 pudotuspeleissä tehoilla 4+9=13. Hän pelasi viimeisen WHL-kautensa 1997–1998 Regina Patsin joukkueessa, jossa Petrovický oli tehoilla 64+49=113 koko liigan runkosarjan pistepörssin kolmas Swift Current Broncosin Sergei Varlamovin ja Brandon Wheat Kingsin Cory Cyrennen jälkeen. WHL:n maalipörssissä hän sijoittui toiseksi Varlamovin jälkeen. Petrovický valittiin kauden päätteeksi WHL:n itäisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen.
Ammattilaisura
Petrovický siirtyi kaudeksi 1998–1999 Calgary Flamesin organisaatioon. Hän pelasi siellä kaksi ensimmäistä kauttaan kokonaan AHL-joukkue Saint John Flamesissa. Petrovický debytoi NHL:ssä kaudella 2000–2001, jolloin hän pelasi koko kauden Calgaryssa ja teki 30 runkosarjaottelussa tehot 4+5=9. Tulokaskausi jäi lyhyeksi, sillä Petrovický loukkasi ranteensa lokakuussa 2000 ottelussa Detroit Red Wingsiä vastaan. Ensimmäisellä kokonaisella NHL-kaudellaan 2001–2002 hän teki 77 runkosarjaottelussa tehot 5+7=12. Petrovický aloitti myös kauden 2002–2003 Flamesissa, mutta joukkue asetti hänet siirtolistalle jo harjoituskaudella. New York Rangers nappasi Petrovickýn riveihinsä lokakuussa 2002. Vuotta myöhemmin hän siirtyi vastaavasti Atlanta Thrashersiin, jossa kausi 2003–2004 toi Petrovickýlle hänen NHL:n yhden kauden piste-ennätyksen tehoilla 16+15=31.
Petrovický aloitti kauden 2007–2008 kotimaassaan HK Dukla Trenčínin riveissä, mutta hän siirtyi sieltä kesken kauden Elitserien-joukkue MODO Hockeyhyn ja loppukauden Petrovický pelasi Sveitsin Nationalliga A:n EV Zugissa. Hän pelasi noin puolet kaudesta 2008–2009 KHL-joukkue Dynamo Riiassa, kunnes jätti joukkueen joulukuussa 2008, eikä hän pelannut enää loppukaudella.