cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Masennuslääkkeet
Pitkän aikavälin tutkimukset masennuksen hoidossa
Joidenkin tutkimusten mukaan masennuksen ennuste ennen masennuslääkkeiden käytön yleistymistä oli jopa parempi kuin nykyään huolimatta siitä, että masennuksen diagnostiset kriteerit ovat viime vuosikymmenien aikana laajentuneet ja masennusta sairastavat potilaat kärsivät keskimäärin lievemmästä sairaudesta nykyään kuin ennen lääkehoidon yleistymistä. Esimerkiksi vuonna 2013 julkaistun 14 000 potilasta käsittävän systemaattisen tutkimuskatsauksen mukaan masennusta sairastaneet potilaat toipuivat masennuksestaan hitaammin, mutta potilaiden masennus uusiutui harvemmin ja suurempi osa parantui sairaudestaan kuin nykyään. Tämä tutkimusnäyttö yhdessä monien naturalististen pitkän aikavälin tutkimusten kanssa antavat olettaa, että masennuslääkkeiden teho masennuksen ehkäisyssä ja hoidossa pitkällä aikavälillä on vähintäänkin kiistanalainen kysymys. Esimerkiksi vuonna 1995 julkaistun pitkän aikavälin naturalistisen tutkimuksen mukaan hoidossa olevat masennuspotilaat kärsivät seitsemän kertaa todennäköisemmin työkyvyttömyydestä kuin ei-hoidetut.
Nukkuminen
Eläinten nukkuminen
Hyönteisten ja kalojen unessa ei ole REM-vaihetta.
Masennuslääkkeet
Levottomuus, huonovointisuus ja ärtymys
SSRI-lääkkeet aiheuttavat vähintään 10–15 prosentille potilaista motorista levottomuutta, ahdistuneisuutta, kiihtyneisyyttä tai unettomuutta. SSRI-lääkkeet saattavat aiheuttaa myös vapinaa tai voimakasta hikoilua. MAO-estäjä moklobemidin tavallisimpia haittavaikutuksia ovat pahoinvointi, ärtyisyys, unettomuus ja päänsärky.
Nukkuminen
Eläinten nukkuminen
Kaikenlaiset eliöt, jopa yksisoluiset, voivat mennä lepotilaan, joka on unta muistuttava tila.
Masennuslääkkeet
Lihominen
Kaikentyyppisten masennuslääkkeiden käyttö aiheuttaa usein lihomista. Se liittyy niin trisyklisiin masennuslääkkeisiin, Mirtatsapiinin ja mianseriinin kuin SSRI-lääkkeisiinkin. Painonkasvusta osa voi myös johtua myös mielialan kohenemisesta, kun ruoka alkaa jälleen maistua.
Nukkuminen
Eläinten nukkuminen
Joidenkin eläinlajien nukkumisaikoja:
Masennuslääkkeet
Lihominen
Fluoksetiinia (mm. tuotemerkit Prozac) markkinoitiin aluksi painonalennuslääkkeenä, mutta vaikka potilaiden paino aluksi keventyikin, kääntyi paino puolen vuoden kuluttua aloittamisesta nousuun ja potilaat saivat takaisin kaikki menettämänsä kilot. Bupropioni saattaa aiheuttaa lääkkeistä vähiten painonkasvua.
Mirtatsapiini lisää masennuslääkkeistä taas eniten lihomista ja paino kasvaa yleensä nopeasti ja paljon. Lääke lisää potilaalla ruokahalua jopa siinä määrin että sen käyttöä anoreksian hoidossa on mietitty.
Seksuaalitoimintojen häiriöt
SSRI-lääkkeet aiheuttavat seksuaalitoimintojen häiriöitä jopa 60–98 prosentille potilaista. SSRI-lääkkeiden ja trisyklisten lääkkeiden aiheuttamat seksuaalitoimintojen häiriöt ilmenevät seksuaalisen halun ja kyvyn vähenemisenä tai katoamisena, tuntohäiriöinä tai orgasmikyvyttömyytenä ja ejakulaationvaikeuksina. Sukupuolielämän häiriöt saattavat jäädä pysyviksi, vaikka lääkitys lopetettaisiin
Aivojen serotoniinitasapainoon vaikuttavan mielialalääkkeen käytöllä raskauden tai nuoruusiän aikana saattaa olla pysyviä vaikutuksia lapsen tai nuoren seksuaaliseen kehitykseen. Masennuslääkkeet voivat myös aiheuttaa priapismia tai klitorismia, jotka saattavat johtaa pysyvään orgasmikyvyttömyyteen.
Kasvanut riski tiettyihin sairauksiin
Kaikkien masennuslääkkeiden käyttö lisää luunmurtumien riskiä. SSRI-lääkkeet voivat lisätä vatsa- ja pohjukaissuolen haavojen vuotoa tai muuta verenvuotoalttiutta. Trisykliset masennuslääkkeet voivat häiritä sydämen toimintaa. SNRI-lääkkeet voivat aiheuttaa trisyklisten masennuslääkkeiden tavoin antikolinergisia sivuvaikutuksia.
Tutkimuksissa on havaittu viitteitä raskausajan masennuslääkkeiden käytön yhteydestä ennenaikaiseen synnytykseen, alhaiseen syntymäpainoon sekä lapsen merkittäviin epämuodostumiin.
Kipuaistin turtuminen
Masennuslääkkeillä on vaihtelevassa määrin yleistä kipuaistia turruttavaa vaikutusta. Etenkin trisyklisten masennuslääkkeiden ja duloksetiinin käyttäjille pitäisi järjestää säännöllinen hammaslääketieteellinen seuranta, koska lääkitys voi johtaa siihen, että hammasmätä vaurioittaa hampaita ilman että hampaat oireilevat. Masennuslääkkeet saattavat myös vähentää syljeneritystä. ja heikentää verenkiertoa, mikä osaltaan lisää hammasvaurioiden riskiä.
Monet masennuslääkkeet vaimentavat tuntoaistin toimintoja, kuten kipuimpulssin kulkeutumista hermoradoissa.
Tunne-elämän latistuminen
Masennuslääkkeiden pitkäaikaiskäyttöön raportoidaan usein myös liittyvän yleistä tunne-elämän latistumista.
Lisääntynyt itsemurhariski
Itsemurha on lisäksi monen tekijän summa, joka ei liity pelkästään lääkitykseen. Itsemurhan tehneet ovat kärsineet masennuksen lisäksi tyypillisesti myös päihdeongelmista ja heidän saamassa hoidossa on ollut usein suuria puutteita. Itsemurhien väheneminen saattaa liittyä siihen, että ihmiset hakevat ja saavat masennukseen aiempaa enemmän hoitoa. Myös masennukseen liittyvä stigma on pienentynyt, koska masennuksesta on alettu puhua yhä enemmän julkisuudessa. Suomessa toteutettiin lisäksi valtakunnallinen itsemurhien ehkäisyprojekti vuosina 1986–1996.
Käytön lopettamisen vieroitusoireet
Kaikki masennuslääkkeet voivat aiheuttaa lopetuksen tai annoksen vähentämisen yhteydessä ilmaantuvia vieroitusoireita. SSRI-lääkkeet aiheuttavat kuitenkin enemmän vieroitusoireita kuin trisykliset. SSRI- ja SNRI-lääkkeet eivät kuitenkaan aiheuta riippuvuutta.
Tutkimusten mukaan 56 prosenttia masennuslääkkeiden käyttäjistä saa vieroitusoireita yrittäessään lopettaa niiden käytön ja 46 prosenttia kuvaa niitä vakaviksi. Oireet kestävät viikkoja tai jopa kuukausia, ja niiden vakavuus ja kesto korreloivat todennäköisesti sen kanssa, kuinka kauan masennuslääkkeitä on käytetty. Mahdollisten vieroitusoireiden vähentämiseksi masennuslääkkeiden käyttöä tuleekin yleensä vähentää hitaasti ja pieni annos kerrallaan. Vieroitusoireet kestävät useimmiten muutamia viikkoja, toisinaan jopa 2–3 kuukautta tai kauemmin.
Raskausajan mielialalääkkeen käytön myötä voi sikiöllä tai vastasyntyneellä esiintyä voimakkaita vieroitusoireita lääkkeen käytön lopettamisen yhteydessä tai synnytyksen jälkeen.
Masennuslääkkeiden käytön lopettaminen voi aiheuttaa esimerkiksi seuraavia vieroitusoireita: ripuli, pahoinvointi, päänsärky ja muut kivut, hikoilu, sydämentykytys, pyörrytys, huimaus, tuntohäiriöt (esim. tuntemukset neuloista tai sähköiskuista), kutina, vapina, tasapainohäiriöt, lihasjäykkyys, lihaskouristukset, muistihäiriöt, ärtymys, kiihtymys, unettomuus, sekavuus, ahdistus, alakulo, itkuisuus, väsymys.
Vieroitusoireet eivät ole osoitus jatkuvan lääkkeen käytön tarpeellisuudesta tai uudelleen alkavasta masennuksesta, vaan merkkejä siitä, että elimistö yrittää sopeutua lääkkeen käytön lopettamiseen.
Vieroitusoireistoa on syytä epäillä etenkin seuraavissa tapauksissa:
Masennuslääkkeiden luokittelu
Antidepressantit jaetaan karkeasti vanhan polven trisyklisiin masennuslääkkeisiin ja uuden polven SSRI-lääkkeisiin (Selective Serotonin Reuptake Inhibitor), joiden lisäksi on edellä mainittuihin ryhmiin kuulumattomia lääkkeitä. Venlafaksiini, duloksetiini, tratsodoni kuuluvat SNRI-lääkkeisiin (Serotonin–norepinephrine reuptake inhibitor). Reboksetiini on puolestaan NRI-ryhmän (Norepinephrine reuptake inhibitor) lääkeaine. Lisäksi on olemassa NaSSA-ryhmään (Noradrenergic and specific serotonergic antidepressant) kuuluvia masennuslääkkeitä kuten mirtatsapiini ja mianseriini. Toisen sukupolven MAO-estäjiin lukeutuu moklobemidi. Kaikki edellä mainitut masennuslääkkeet toimivat periaatteessa samalla tavalla, eli lisäävät keskushermoston välittäjäaineiden serotoniinin ja noradrenaliinin määrää. MAO-estäjät vaikuttavat lisäksi muihin välittäjäaineisiin, kuten dopamiinin.
Saksassa masennuslääkkeenä käytetään mäkikuismaa. Mäkikuisman on todettu olevan lievän ja keskivaikean depression masennuksen hoidossa tehokkaampi kuin lumelääke ja yhtä tehokas kuin pienet annokset trisyklisiä masennuslääkkeitä. Saksassa mäkikuisma on lääkäreiden yleisimmin määräämä luontaistuote masennuksen hoitoon.
Kritiikkiä
Masennuslääkkeiden teho on tutkimusten mukaan hyvin vaatimatonta. Tulos johtuu joko siitä, että masennuslääkkeistä aidosti hyötyvien potilaiden määrä on pieni tai siitä, että niiden tehossa on kyse lumevaikutuksesta, joka tehostuu lääketutkimuksissa, koska potilaat arvaavat sivuvaikutusten johdosta saavansa tutkittavaa lääkettä lumeen sijaan.
Käsitys lääkkeiden tehosta masennuksen hoidossa johtuu sitä, että lääkeyhtiöt ovat julkaisseet valikoivasti vain sen osan tekemistään tutkimuksista, joiden mukaan lääkehoidosta on ollut hyötyä masennuspotilaille. Kun kaikki tutkimukset otetaan mukaan meta-analyyseihin, tuloksena on, etteivät masennuslääkkeet tehoa kuin hieman lumelääkettä paremmin lievään masennukseen, mikä saattaa johtua siitä, että masennuslääkkeiden sivuvaikutukset tehostavat niiden aiheuttamaa lumevaikutusta. Etenkin SSRI-lääkkeiden teho on heikko. Masennuslääkkeiden teho on parempi vaikea-asteisessa masennuksessa, mutta se saattaa johtua siitä, että lumevaikutus tehoaa paremmin vaikea-asteiseen kuin lievään masennuksen. Toinen mahdollinen selitys on se, että on olemassa pieni joukko potilaita, jotka hyötyvät aidosti masennuslääkkeistä. On olemassa myös viitteitä siitä, että SSRI-lääkkeet eivät tehoa, jos masennuksen taustalla on elimistön puolustusjärjestelmän kehittämä inflammaatio.
Psykologi Aku Kopakkala arvosteli mielialalääkkeiden käyttöä Ylen MOT-ohjelmassa toukokuussa vuonna 2014. Kopakkala sanoi: "Näitä lääkkeitä käytetään ikään kuin me tietäisimme, mitä niistä seuraa." Hän toimi tuolloin Mehiläisen kuntoutusjohtajana. Julkisen arvostelun jälkeen Mehiläinen irtisanoi Aku Kopakkalan. Kopakkala on jatkanut myöhemminkin mielialalääkkeiden arvostelua ja kyseenalaistamista. Hän kertoo Mielipalveluiden artikkelissaan mielialalääkkeiden aiheuttavan fyysistä riippuvuutta. Ihmisen keho joutuu mielialalääkkeitä käytettäessä sopeutumaan varsin poikkeuksellisiin välittäjäainepitoisuuksiin ja seurauksena keho muuttaa toimintaansa mm. vähentämällä reseptorien määrää.
Antiikki
Antiikin Egyptin lääketiede oli kehittynyttä ja siellä osattiin tehdä muun muassa kirurgisia leikkauksia. Mielen toimintojen ymmärrettiin keskittyvän aivoihin, mutta mielen sairauksien ajateltiin johtuvan hengistä tai jumalan tyytymättömyydestä. Masentuneita ohjeistettiin ilmaisemaan itseään maalaamalla, osallistumalla tansseihin tai seuraamalla konsertteja, jotta heidän vointinsa parantuisi.
Antiikin Kreikassa oli paljon erilaisia lääkkeitä mielen sairauksiin. Hoidon päämääränä oli kuitenkin enemmänkin hoitaa fyysisiä oireita ja ihmistä kokonaisuutena, kuin keskittyä henkisiin ongelmiin. Hoidossa käytettiin usein psykedeelisiä ja euforisia aineita, joiden nähtiin olevan tie ulos masennuksesta. Hypnoottisten aineiden, kuten rohtomandraken, oopiumiunikoiden ja hullukaalien nähtiin viilentävän potilaan aivoja. Potilaita rauhoitettiin tarvittaessa nukuttavilla aineilla. Muita yleisesti käytettyjä lääkeyrttejä olivat mustat ja valkeat jouluruusut, strykniinipähkinät, frankinsensi ja mäkimaitteet. Yrtit yleisesti lisättiin viinin joukkoon, mutta joitain lääkkeitä poltettiin. Yliannostuskuolemat hoidossa eivät olleet tavattomia.
Keskiaika
Lääketiede Euroopassa perustui humoraalioppiin yli kahden tuhannen vuoden ajan. Kehossa ajateltiin olevan neljää nestettä: verta, limaa, keltaista sappinestettä ja mustaa sappea. Terveellä ihmisellä ne olivat tasapainossa. Masentuneen mielialan, jota kutsuttiin melankoliaksi, ajateltiin johtuvan liiallisesta mustan sapen määrästä - nesteestä jota humoraaliopissa ajateltiin olevan kehossa.
1800-luvun oopiumin käyttö
Humoraaliopin käyttö jatkui vielä 1800-luvulla. 1800-luvun vaihteessa ensimmäiset mielisairaalat alkoivat vähentää väkivallan käyttöä. Mielisairaaloissa alettiin myös käyttää oopiumia lääkkeenä, kun se yleistyi Euroopassa 1700-luvulla. Sitä määrättiin muun muassa unettomuuteen.
Sigmund Freud julkaisi vuonna 1884 kokaiinin lääkekäyttöä käsittelevän artikkelin, minkä jälkeen alkoi kokeilla sitä itse. Hän havaitsi kokaiinin auttavan omiin masennuskohtauksiinsa. Freud alkoi kuitenkin epäillä vuoden 1887 jälkeen, että kokaiinin käyttöön liittyisi vakavia haittavaikutuksia ja katui myöhemmin virheelliseksi osoittautunutta oletustaan sen hyödyllisyydestä. Kokaiini toimii keskushermostossa myöhemmin kehitettyjen masennuslääkkeiden tavoin estäen serotoniinin, dopamiinin ja noradrenaliinin takaisinottoa hermosoluun. Sittemmin on havaittu, että kokaiinin masennusta lievittävä vaikutus on väliaikainen ilmiö ja että masennuksen paheneminen kuuluu kokaiinin pitkäaikaisvaikutuksiin.
Luonnon yrttiä mäkikuismaa oli käytetty helpottamaan masennusta vuosisatoja. Sen käyttö masennuksen hoidossa väheni 1800- ja 1900-lukujen myötä yleisesti maailmalla, paitsi Saksassa, jossa käyttöä yhä jatkettiin ja yrttiä alettiin pakata lääkkeen muotoon.
Rauhoittavien lääkkeiden keksiminen
Miltownin myyntimenestys houkutteli lääkeyhtiö Hoffmann-La Rochen kehittelemään kopion lääkkeestä. Tehtävän saanut tutkija Leo Sternbach huomasi vahingoissa atsovärien aiheuttavan toivotun vaikutuksen. Tämä johti klooridiatsepoksidin keksimiseen 1950-luvun puolivälissä, joka oli ensimmäinen tunnettu bentsodiatsepiini. Hoffmann-La Roche toi sen myyntiin 1960. Sitä seurasi diatsepaami vuonna 1963, joka tunnetaan myös Valium-tuotenimellä. Lääkkeiden mainostettiin Yhdysvalloissa ratkaisuksi jokapäiväiseen arjen jännitykseen.
Vuoteen 1977 mennessä bentsodiatsepiineistä oli tullut maailman eniten määrätty reseptilääke. Niiden havaittiin auttavan ahdistuksessa sekä ahdistuneessa masennuksessa. 1980-luvun puolivälissä rauhoittavia bentsodiatsepiineja määrättiin masennuksen hoitoon yhtä paljon kuin trisyklisiä masennuslääkkeitä, vaikka jo 1980-luvun tutkimuksissa niillä ei oltu havaittu masennusta vähentävää vaikutusta.
Ensimmäiset masennuslääkkeet (monoamiinioksidaasin estäjät)
Toisen maailmansodan jälkeen 1940-luvun puolivälissä ei ollut olemassa tehokkaita lääkkeitä skitsofrenian ja masennuksen hoitoon. Sodan jäljiltä lääkeyhtiöt ostivat suuret varastot sotateollisuudelta ylijäänyttä rakettipolttoainetta, hydratsiiniä, lääkkeiden kehittelyä varten. Aineesta kehiteltiin ensimmäinen masennuslääke, iproniatsidi. Sen teho perustui monoamiinioksidaasin estämiseen (MOAI).
Iproniatsidin havaittiin parantavan potilaiden vointia, joskin ei oltu varmoja liittyikö se parempaan ravintoon. Liian suurien annosten havaitiin aiheuttavan psykoottista käyttäytymistä. New Yorkin Staten Islandin Sea View Hospital -sairaalassa tehty koe herätti ihmisten kiinnostuksen lääkettä kohtaan. Lehtien kuvissa esiteltiin potilaita, jotka nauttivat elämästä ja kerrottiin potilaiden tanssivan kipeänäkin. Psykiatri Nathan S. Kline kokeili antaa lääkettä masentuneille ja mainosti sitä "psyykkisenä energisoijana".
Iproniatsidi vedettiin myöhemmin pois myynnistä, koska sen havaittiin olevan myrkyllistä maksalle. Tilalle tuli muita monoamiinioksidaasin estäjiä. Niiden käyttö on vaativaa, koska potilaan tulee terveyssyistä noudattaa tiukkaa ruokavaliota ja välttää tyramiiniä, jota on muun muassa juustossa, hapanmaitotuotteissa, useissa hedelmissä ja kasviksissa, kahvissa, teessä ja useimmissa lihatuotteissa sekä palkokasveissakin.
Trisykliset masennuslääkkeet
Trisykliset masennuslääkkeet kehitettiin 1950-luvulla. Ne löydettiin etsiessä antipsykoottisia lääkkeitä. Sveitsiläinen lääkeyhtiö Geigy lähetti 1950-luvun alussa lääkäreille klooripromatsiiniyhdisteitä kokeiltavaksi skitsofrenian hoidossa. Ne eivät kuitenkaan auttaneet skitsofrenian hoidossa. Lääkäri Roland Kuhn oli enemmän huolissaan masentuneista ihmisistä. Hän kokeili sitä psykoosipotilaiden sijasta masentuneilla potilailla, jotka saivat siitä apua nopeasti. Kuhn julkaisi tutkimuksensa vuonna 1957, mutta se ei herättänyt silloin kiinnostusta.
Ensimmäinen trisyklinen masennuslääke, imipramiinia, tuli myyntiin Sveitsissä 1957 ja Yhdysvalloissa 1959. Ne nimettiin trisyklisiksi lääkkeiksi niiden kemiallisen kaavan mukaan, koska silloin ei vielä tiedetty miten ne toimivat. Niistä tuli käytetyin masennuslääke ja ne korvasivat monoamiinioksidaasin estäjät, koska niissä ei tarvittu tiukkasti rajoitettua ruokavaliota ja niillä oli vähemmän haittavaikutuksia.
Trisyklisistä lääkkeistä kehiteltiin 70-luvulla tetrasyklisiä lääkkeitä, jotka pyrkivät vähentämään trisyklisten lääkkeiden haittavaikutuksia. Ne ovat muunnoksia trisyklisistä lääkkeistä. Vaikka moni tetrasyklinen lääke vaikutti aluksi lupaavalta, ei useimpia niistä otettu koskaan käyttöön.
1950- ja 1960-luvun LSD-tutkimukset
1950-luvulla aloitettiin myös tutkimukset psykedeelisten yhdisteiden käytöstä masennuksen hoidossa. 1960-luvun puoliväliin mennessä oli tehty noin tuhat tutkimusta hoidosta. Tutkimuksissa käytettiin pääasiassa LSD:tä. Sen vaikutusmekanismeja tunnettiin kuitenkin huonosti, eikä sen myrkyllisyydestä ei ollut tarkkaa tietoa. LSD-hoidon pelättiin johtavan väärinkäyttöön ja psykedeelit yhdistettiin myös vastakulttuuriin. Tutkimukset lopetettiin, kun psykedeelisten aineiden käytöstä tuli tarkasti säädeltyä.
Kolmannen sukupolven masennuslääkkeet
1980-luvulla alettiin kehitellä niin sanottuja kolmannen sukupolven masennuslääkkeitä, jotka nimettiin selektiivisiksi serotoniinin takaisinoton estäjiksi eli SSRI-lääkkeiksi. SSRI-lääkkeitä alettiin käyttää Suomessa 1990-luvulla. Kolmannen sukupolven masennuslääkkeitä kutsuttiin "onnellisuuspillereiksi" ja niiden väitettiin tuovan huomattavaa apua masennukseen ilman vanhojen masennuslääkkeiden ikäviä sivuvaikutuksia, kuten persoonallisuuden muutosta.
Kolmannen sukupolven masennuslääkkeet korvasivat lähes kokonaan kaikki aikaisemmat masennuslääkkeet, koska niillä on vähemmän sivuvaikutuksia, kuten sydämen rytmihäiriöitä, painon lisääntymistä ja suun kuivumista. Trisyklisiä ja tetrasyklisiä lääkkeitä sekä monoamiinioksidaasin estäjiä käytetään enää vain tapauksissa, missä uudemmat lääkkeet eivät toimi. Uudet masennuslääkkeet korvasivat myös bentsodiatsepamit masennuksen hoidossa. 1990-luvun puolivälin tutkimuksissa havaittiin etteivät ne autakaan masennuksen oireisiin.
Masennus ei ole lisääntynyt juuri lainkaan vuodesta 1990, mutta masennuslääkkeiden käyttö on noin kymmenkertaistunut. Lääkityksen kymmenkertaistumisesta huolimatta masennuksesta johtuvien sairauseläkkeiden määrä on lähes kaksinkertaistunut vuodesta 1995. Itsemurhien määrä on vähentunut samaan aikaan kun masennuslääkkeiden käyttö ja tietämys masennuksen hoidosta on lisääntynyt. Suomessa tehtiin vuonna 1990 noin 1500 itsemurhaa vuosittain. Vuonna 2019 määrä oli puolet vähemmän.
Tulevaisuus
Joitain tutkijoita on alkanut uudelleen kiinnostaa opioidien käyttö masennuslääkkeenä. Niiden käyttö perustuu aivojen opioidijärjestelmään, joka on osallisena mielialan säätelyssä. Opioideilla on havaittu masennusta lievittävä vaikutus ja niiden on havaittu tehoavan hoitoresistenttinä pidettyyn masennukseen. Niiden käyttö masennuksen hoitoon on kuitenkin kiistanalaista, sillä ne aiheuttavat voimakasta riippuvuutta ja niiden pitkäaikainen käyttö lisää masennusta.
2000-luvulla on alettu myös tutkia uudestaan psykoaktiivisten aineiden käyttöä masennuksen ja muiden psykiatristen häiriöiden hoidossa. LSD:n, psilosiinin, ketamiinin ja ayahuascan on havaittu lisäävän hermosolujen kasvua aivoissa ja muovaavan aivoja. Tämä taas vaikuttaa siihen miten ihminen tuntee ja ajattelee. Psykoaktiivisten aineiden on havaittu toimivan masennuksen ja ahdistuksen hoidossa nopeasti ja pitkäkestoisesti.
Vuonna 2016 Johns Hopkinsin yliopiston tutkimuksessa psilosybiinisienten havaittiin vähentävän ahdistusta ja masennusta kuolemansairailla syöpäpotilailla. Tutkimuksissa psilosybiinisieniin ja terapiaan perustuvassa hoidon havaittiin myös auttavan useimpia vakavasti masentuneita. Johns Hopkinsin yliopiston professori Alan Davisin mukaan hoidon teho voi olla jopa neljä kertaa nykyisiä mielialalääkkeitä parempi.
Muut masennuksen hoitomuodot
Masennuslääkkeiden teho vastaa psykoterapian tehoa lievässä ja keskivaikeassa masennuksessa. Masennuslääkkeiden ja psykoterapian yhdistelmä on kuitenkin selvästi pelkkää lääkehoitoa tai pelkkää psykoterapiaa tehokkaampaa.
Suomalaisen Lääkäriseura Duodecimin laatimassa Käypä hoito -suosituksen mukaan lääkehoitoa tulee aina käyttää vaikeissa tai psykoottisissa masennustiloissa, eikä niiden alussa pitäisi yleensä käyttää psykoterapiaa edes lääkehoidon ohella.
Haifan yliopisto
Haifan yliopisto (hepreaksi: אוניברסיטת חיפה) on vuonna 1972 (1963) perustettu, Israelin Haifassa toimiva yliopisto.
Yliopistossa opiskelee noin 15 000 (18 000) opiskelijaa. Yliopistossa voi opiskella muun muassa yhteiskuntatieteitä, humanistisia tieteitä, oikeustiedettä ja kasvatustiedettä. Yliopisto jakautuu kuuteen tiedekuntaan: humanistinen, yhteiskuntatieteellinen, oikeustieteellinen, luonnontieteellinen ja luonnontieteiden opetus, sosiaalipolitiikka ja terveystieteet sekä kasvatustieteellinen.
Haifan yliopistossa toimii arkeologinen ja taidemuseo Hechtin museo, useita tutkimuskeskuksia ja laitoksia, kuten Evoluution tutkimuslaitos, Informaatioyhteiskunnan tutkimuslaitos, Kansallisen turvallisuuden tutkimuskeskus, Matkailun tutkimuskeskus ja IBM:n tutkimuskeskus.
Historia
Haifan yliopiston on perustanut 1963 Haifan kaupungin pormestari Abba Hushi Jerusalemin heprealaisen yliopiston akateemisella tuella. Ensimmäisenä vuonna yliopistossa opiskeli 472 opiskelijaa. Humanistisia ja yhteiskuntatieteellisiä aineita saattoi opiskella seuraavilla osastoilla: raamatuntutkimus, heprealainen kirjallisuus ja kielitiede, juutalaisten historia, yleinen historia, ranskan kieli ja kirjallisuus, englannin kieli ja kirjallisuus, arabian kieli ja kirjallisuus, maantiede, sosiologia ja yhteiskuntatiede. Opetushenkilökuntaa oli 180, joista 50 oli Haifassa vakituisesti.
Oppilaitos sijaitsi alkuun Erdstein Housessa Haifan Hadar Hacarmel -alueella, mutta se kävi pian ahtaaksi. Yliopisto siirtyi Merkaz Hakarmeliin ja sijoittui rakennukseen, jossa on nyt Viides kunnallinen lukio. Vuonna 1966 Yliopisto muutti Carmelvuorelle, jossa sen pääkampus sijaitsee nykyisin.
Sijoitus yliopistorankingeissa
Vuonna 2017 kansainvälinen Shanghain Jiao Tong -yliopiston ARWU-yliopistoranking luokitteli Haifan yliopisto sijalle 601.–700. maailmassa. THE-yliopistoranking arvioi yliopiston vuoden 2018 listallaan 100. sijalle Aasiassa ja sijaluokkaan 601–800 maailmassa.
Heikki Loikkanen (taloustieteilijä)
Heikki Antero Loikkanen (s. 13. toukokuuta 1948, Lahti) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on kaupunkitaloustieteen emeritusprofessori Helsingin yliopistossa. Aiemmin Loikkanen on työskennellyt muun muassa professorina Tampereen yliopistossa, Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen tutkimusjohtajana ja tutkimusprofessorina sekä tutkimusosaston johtajana Helsingin kaupungin tilastokeskuksessa.
Loikkanen on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1982 otsikolla "Housing Demand and Intra-Urban Mobility Decisions: A Search Approach".
Väitöskirjaohjaajana
Loikkanen on toiminut seuraavien tutkijoiden väitöskirjojen ohjaajana:
Elämänvaiheista
Heikki A. Loikkanen syntyi Lahdessa upseeriperheen kolmantena lapsena. Hänen isänsä Heikki Loikkanen sai vuonna 1954 komennuksen sotilasasiamiehen apulaiseksi Moskovaan, missä perheen kolme vanhinta lasta kävi Anglo-amerikkalaista koulua. Moskovan komennuksen kolmantena vuonna nämä lapset kävivät eri perheissä asuen koulua Kuopiossa, Heikki Puistokadun kansakoulua. Perheen palattua Suomeen, hän kävi Kaivopuiston kansakoulua ja Kruununhaan keskikoulua Helsingissä. Vuonna 1961 oli isän työn mukana muutto Mikkeliin, jossa hän pääsi ylioppilaaksi Mikkelin yhteiskoulusta vuonna 1966. Kouluaikana Mikkelissä hän oli kesätöissä mm. kuusentaimien istuttajana, naulapoikana, laturin apulaisena ja puhelinyhtiön ojankaivajana. Kesällä 1965 hän asui perhemajoituksessa Englannissa.
Syksyllä 1966 Loikkanen meni armeijaan ja aloitti sieltä päästyään opinnot Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa. Hän suoritti syyskuussa 1967 kansantaloustieteen approbaturin ja pääsi heti proseminaariin, josta sen pitäjä poimi hänet Taloudellisen Tutkimuskeskukseen (nykyinen ETLA) laskuapulaiseksi. Tätä pestiä kesti yli kaksi vuotta. Sitten Loikkanen suoritti opintonsa loppuun ja hän pääsi professori Pentti Pöyhösen EEC vapaakauppasopimuksen taloudellisia vaikutuksia tutkivaan ryhmään. Pian sen jälkeen hänet palkattiin kansantaloustieteen tuntiopettajaksi Kadettikouluun ja assistentiksi Helsingin yliopistoon.
Koulutus
Loikkanen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1966, valtiotieteiden kandidaatiksi vuonna 1971 ja lisensiaatiksi 1972. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi kansantaloustieteestä vuonna 1982.
Ura
Loikkanen oli 1971–1973 kansantaloustieteen assistentti, 1974–1979 yliassistentti ja 1980 vt. apulaisprofessori Helsingin yliopistossa. Hän oli 1994–1996 kunnallistalouden professori Tampereen yliopistossa. Vuosina 2000–2012 Loikkanen oli kaupunkitaloustieteen (osin talousmaantiede/kaupunkitalous) professori Helsingin yliopistossa.
Yliopistovirkojen lisäksi hän oli Työväen taloudellisen tutkimuslaitoksen (nykyinen Palkansaajien tutkimuslaitos) erikoistutkija 1981–1983, Suomen Akatemian  vanhempi tutkija 1984–1986 ja Helsingin kaupungin tilastokeskuksen tutkimusosaston päällikkö 1986–1990. Hän toimi myös Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen (VATT) tutkimusjohtajana (1991–1994) ja tutkimusprofessorina (1997–2000).
Defense of the Ancients
Pelissä on tarkoitus ohjata omaa sankaria kera liittolaissankareitten ja tietokoneen ohjaaman sotajoukkojen avulla vastustajan sankareita ja sotajoukkoja vastaan, lopullisena tavoitteen ollen vihollisen päärakennuksen tuhoaminen. Pelaajat muodostavat yleensä viiden hengen joukkueet 104 sankarin valikoimasta, jotka jakautuvat Scourgen ja Sentinelin tavernoihin. Uusia tavaroita, sankareita ja muita ominaisuuksia tulee tasaiseen tahtiin, pelin yrittäessä pitää tasapainonsa ja mielenkiintoisuutensa.
Pelaaminen
200px|pienoiskuva|vasen|Kuva Defense of the Ancientsista. Pelaajat valitsevat pelin alussa sankarinsa, joilla jokaisella on omat taitonsa, vaihdellen passiivisista kyvyistä aktivoimista odottaviin erikoiskykyihin. Sankareilleen pelaajat pystyvät ostamaan varusteita tukikohdistaan ja kartassa sijaitsevista kaupoista, joilla voidaan vaikuttaa hahmon ominaisuuksiin aina nopeudesta erikoiskykyihin. Taisteluissa sankarit saavat kokemusta ja nousevat tasoja saaden mahdollisuuden kehittää jotain kyvyistään.
Pelissä kummankin osapuolen tukikohdat sijaitsevat vastakkaisilla puolilla karttaa. Tukikohtiin johtaa kolme päälinjaa, joiden varrella sijaitsee puolustustorneja. Jokaiselle linjalle tukikohdista virtaa joukkoja tasaisin väliajoin, määränpäänä vastustajan tukikohta. Näiden joukkojen seassa etenevät välillä myös pelaajien ohjaamat sankarit, jotka toimivat hyökkäysten keihäänkärkinä matkalla kohti vastustajan tukikohtaa ja sen päärakennusta.
Pelin kulku riippuu paitsi pelitilasta myös osapuolien aggressiivisuudesta. Nopeimmillaan peli on ohi alle puolessa tunnissa, mutta yli tunnin ottelut eivät ole mahdottomuuksia. Monesti Battlenetissä ”hyvän” pelin keskeyttää pelaaja, joka lähtee kesken taistelun pois pelistä. Siitä seuraa yleensä ”bannit”, joka tarkoittaa samalle pelipalvelimelle pääsemisen estoa.
Pelitilat
DotA Allstarsissa on vaihtoehtona valita erilaisia pelitiloja, jotka pelin isännän (host) täytyy aktivoida heti pelin käynnistyessä. Pelitilasta koostuu ensijaisesta tilasta, johon voi liittää toissijaisia tiloja. Oletus pelitilana on Team Pick / Normal Pick, jossa kummatkin puolet voivat valita sankarinsa vain omista sankarivalikoimistaan. Suurin osa peleistä tästä huolimatta on joku muu tila lukuisten tilojen joukosta, kuten esimerkiksi All Random (AR) - tai All Pick (AP) -pohjaisia pelejä, joihin etenkin Battle.netissä pelattavissa julkisissa, ns. public-peleissä usein liitetään aloittelijoiden suosima toissijainen tila Easy Mode (EM). Yleensä tilojen perässä on (SO) joka tarkoittaa switch on = suomeksi: vaihto päällä.
Yksinpeli
Siinä missä peruskartta on vain moninpeliä varten, tietokonetta vastaan on myös mahdollista pelata erillisellä kartalla, joka on varustettu alkeellisilla tietokonevastuksilla. Tietokonetta vastaan pelatessa voi ottaa käyttöön erilaisia tiloja, joilla saa vaikeutettua pelin kulkua sekä pelaajan että myös tietokoneen kannalta.
TUL:n pesäpallomestaruus 1930
Työväen Urheiluliitto ratkaisi miesten pesäpallomestaruuden ensimmäisen kerran vuonna 1930. TUL:n seurat jatkoivat pitkäpallon pelaamista huomattavasti muita pidempään, mutta 1920-luvun kuluessa nekin pikkuhiljaa omaksuivat pesäpallon. Ensimmäisen TUL:n mestaruuden voitti Helsingin Kullervo.
Defense of the Ancients
Suosio ja seuraajat
DotA Allstars on vähitellen päässyt mukaan yhdeksi laneissa pelattavaksi peliksi ja muun muassa Yhdysvalloissa siitä järjestetään tournament-pelejä, joissa on rahapalkintoja. DotA Liiga on noussut suosioon varsinkin eurooppalaisten pelaajien keskuudessa. Sivusto tarjoaa 5 divisioonansa lisäksi yksittäisiä Single Instant -pelejä (SIG), jotka poikkeavat tavallisista julkisista peleistä ranking-listan ansiosta. Pickupit ovat vastaava kokeneempien pelaajien käyttämä pelaamistapa, joissa pelaajat ilmoittautuvat IRCin avulla yksityisiin peleihin ja pelaajista ja peleistä pidetään kirjaa. Verrattuna Battle.netissä pelattaviin public-peleihin, joissa pelien ja pelaajien taso voi vaihdella, pickupit ovat hyvä vaihtoehto kokeneemmille pelaajille.
TUL:n pesäpallomestaruus 1930
Karsintalohko 1
pelattiin Lohjalla 30.5.
Takaisin työttömyyskortistoon
Takaisin työttömyyskortistoon on punkyhtye Pää Kiin EP-levy, joka julkaistiin 8. heinäkuuta 2016 levymerkillä Blast of Silence yhteistyössä Combat Rock Shopin ja Kämästen levyjen kanssa. Albumin nimikkokappale julkaistiin alun perin 1. huhtikuuta 2016.
TUL:n pesäpallomestaruus 1930
Karsintalohko 1
Porin Pyrintö oli ilmoittautunut, mutta ei osallistunut karsintaan.
Defense of the Ancients
Suosio ja seuraajat
Vuonna 2006 Basshunter julkaisi "Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA" -kappaleen, jonka taustalla kuuluvat DotAsta tutut äänisamplet ja musiikkivideolla näkyy DotA-peli.
TUL:n pesäpallomestaruus 1930
Karsintalohko 2
Pelattiin 31.8. Kotkassa
Defense of the Ancients
Suosio ja seuraajat
DotAn suosion ansiosta on kehitetty monia samaa ideaa ja pelimekaniikkaa hyödyntäviä pelejä. Puhutaankin Dota-genrestä, josta eri kehittäjät käyttävät termejä Action real-time strategy (Action RTS) tai Multiplayer Online Battle Arena (MOBA).
Gas Powered Gamesin Demigod oli ilmeisesti ensimmäinen DotA-klooni. Sen jälkeen julkaistiin S2 Gamesin Heroes of Newerth ja Riot Gamesin League of Legends. Syksyllä 2010 Valve ilmoitti kehittävänsä Dota 2 -peliä, joka julkaistiin heinäkuussa 2013. Aeria Games julkaisi Realm of the Titansin ja helmikuussa 2011 Petroglyph Games Rise of Immortalsin, joka julkaistiin ilmaiseksi pelattavana Steamissa syyskuussa 2011. Hi-Rez Studios julkaisi maaliskuussa 2014 oman pelinsä Smiten, jota pelataan muista eroten kolmannen persoonan näkymästä eli hahmon takaa.
TUL:n pesäpallomestaruus 1930
Lopputurnaus
6. - 7.9. Helsingissä
Melodifestivalen 1974
Melodifestivalen 1974 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1974 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin kutsukilpailuna, jossa kymmenen ruotsalaissäveltäjää kutsuttiin säveltämään kappale kilpailuun. Kilpailu pidettiin 9. helmikuuta SR:n studiossa Tukholmassa. Voittajan valitsivat 11 ympäri Ruotsia kokoontunutta alueraatia, joista kuhinkin kuului 15 jäsentä. Kukin raadin jäsen antoi kolmelle suosikilleen pisteitä kaavalla 1-2-3. Kilpailun voitti yhtye ABBA kappaleella "Waterloo", joka voitti myös kansainvälisen Eurovision laulukilpailun.
Metro-tytöt
Metro-tytöt oli vuosina 1947–1948 perustettu lauluyhtye, jonka alkuperäiset jäsenet olivat kiteeläiset sisarukset Anna-Liisa (myöh. Heinonen) ja Hertta Väkeväinen (myöh. Louhivuori) sekä heidän serkkunsa Annikki Väkeväinen (myöh. Kuisman). Annikin tilalle tuli kuitenkin pian Muolaasta Karjalankannakselta kotoisin ollut Tamara Hramova (myöh. Dernjatin).
Aluksi kansanlauluja esittäneiden Metro-tyttöjen ura lähti nousuun pianisti ja kapellimestari Harry Bergströmin kuultua heitä Helsingin messuhallissa pidetyssä konsertissa vuonna 1948. Bergström antoi myös nimen aluksi nimettömänä esiintyneelle triolle ja sävelsi yhtyeen ensimmäisen menestysiskelmän "Ethän minua unhoita". Harry Bergströmin siirryttyä johtamaan vuonna 1950 perustettua Kipparikvartettia Metro-tytöt puolestaan siirtyivät Fazerille, jossa Toivo Kärki ja Reino Helismaa – joiden yhteistyö oli juuri alkanut – ryhtyivät kirjoittamaan yhtyeelle uutta ohjelmistoa kuten tangot tai beguinet "Odotin pitkän illan", "Hiljainen kylätie", "Muista minua" (1953), "Sininen hetki" (1956), valssi "Äidin syntymäpäivä" (1954) ja foxtrot "Muistojen maa" (1956). Kärkeä miellytti Metro-tyttöjen perinteinen ja koreilematon laulutapa ja erityisesti venäläiset sukujuuret omanneen Tamara Hramovan slaavilaistyylinen äänenkäyttö.
Yhtyeen muita tunnettuja levytyksiä ovat muun muassa trad-kappaleet "Taikayö", "Äiti, sytytä lamppu" ja "Leskiäidin tyttäret" sekä käännösiskelmät "Vanha riimu" ja "Jussista saan miehen armaan". Metro-tytöt levyttivät lisäksi myös Olavi Virran, Henry Theelin, Sulo Salan, Matti Louhivuoren, Eero Väreen ja Juha Eirron kanssa. Heidän säestäjänään toimi ensin Harry Bergströmin yhtye, sitten Toivo Kärjen ja Jorma Juseliuksen yhtyeet. Hertta Väkeväinen avioitui erään kiertueen aikana laulaja ja muusikko Matti Louhivuoren kanssa; Louhivuori toimi basistina Juseliuksen yhtyeessä. Anna-Liisa Väkeväinen puolestaan avioitui manageri Leo Heinosen kanssa, joka järjesti kaikki Metro-tyttöjen kiertueet 1950-luvun puolivälistä lähtien. Tamara Hramova osallistui yhtyeen levytyksiin loppuun saakka, mutta viimeisillä kiertueilla hän ei ollut perhesyiden vuoksi enää mukana; hänen tilalleen kolmanneksi jäseneksi tuli Helvi Nurmi, joka avioitui myöhemmin harmonikkataiteilija Kalevi Nyqvistin kanssa.
Vaikka Metro-tyttöjen ohjelmiston runkona olivat mollivoittoiset suomalaiset iskelmät, joista kuultaa suru vanhan maatalousvaltaisen elämänmenon vähittäisestä katoamisesta ("Hiljainen kylätie" ja "Muistojen maa"), heidän ainoa myyntitilastojen kärkeen yltänyt levynsä oli alun perin amerikkalainen "Surujen kitara" (Johnny Guitar) vuodelta 1955. Metro-tytöt levyttivät kaikkiaan parisataa kappaletta.
Metro-tytöt lopettivat esiintymisensä vuonna 1959. Heidän viimeinen levytyksensä oli "Pyynikki-valssi" vuodelta 1960. Kukaan yhtyeen jäsenistä ei enää koskaan myöhemmin palannut esiintymislavoille.
Tapiolan kirjasto
Tapiolan kirjasto on Espoon kulttuurikeskuksen yhteydessä toimiva kirjasto. Tapiolan kirjasto on osa Espoon kaupunginkirjastoa ja HelMet-kirjastoa.
Tapiolan kirjasto on Tapiolan alueen aluekirjasto. Tapiolan alueeseen kuuluvat muut kirjastot ovat Haukilahden ja Laajalahden kirjastot.
Kirjaston pinta-ala on 1 150 m². Rakennus saneerattiin 2006, ja uudistettu kirjasto avattiin muutaman kuukauden tauon jälkeen saman vuoden lokakuussa. Uudistusten yhteydessä kirjastosta tuli kaksikerroksinen. Kirjastossa on musiikkiosasto, lehtisali sekä mahdollisuus ilmaiseen internetin käyttöön. Vuonna 2008 kirjastoon saatiin myös langaton verkko.
Tapiolan kirjaston kokoelmissa oli vuonna 2006 aineistoa yhteensä 420 695 kappaletta, joista
Tapiolan kirjasto on maanlaajuisesti tunnettu lastenkirjastokokeiluistaan. Parikymmentä kirjastoammattilaista työllistävälle kirjastolle myönnettiin vuonna 1997 Espoossa vuosittain jaettava Hyvän työyhteisön palkinto.
Nick Hopkins
Nick Hopkins on brittiläinen tutkiva journalisti, joka on parhaiten tunnettu kotimaassaan työstään sanomalehti The Guardianilla ja BBC:n Newsnight-ajankohtaisohjelmassa.
Tapiolan kirjasto
Historiaa
Tapiolan suomenkielinen piirikirjasto aloitti toimintansa 1958 Tapiolan kansakoulun aulassa, ruotsinkielinen puolestaan kirkkoherranviraston kansliassa. Kun kirjastot yhdistettiin 1963, Tapiolassa elettiin voimakasta rakentamisen aikaa. Uusi sivukirjasto sai tilansa (96 m²) Tapiontorin ostoskeskuksesta. Kirjoja oli n. 10 000 ja kävijöitä 3 000.
Kirjasto kaksinkertaisti tilansa 1967, edelleen kuitenkin Tapiontorilla. Kirjasto oli sokkeloisessa paikassa, jossa oli seitsemän huonetta. Päätoimisen kirjastonhoitajan ja tuntiavun turvin kirjasto oli auki peräti kuutena päivänä viikossa. Kirjoja oli kolminkertainen määrä ja asiakkaita kuutisentuhatta.
Tämä "lopullinen väliaikaisratkaisu" oli kuitenkin kestämätön lainauksen ja kävijöiden lisääntyessä huimasti ja kulttuurikeskusta odotellessa seuraavat tilat löytyivät Merituulentien toiselta puolelta Juva-talosta. Vuonna 1978 tilaa oli noin 800 m2, mutta tämäkään lisäys ei riittänyt. Kirjojen määrä oli noussut lähes sataantuhanteen, lainaukset kolmeensataantuhanteen ja lainaajia rekisteröitiin jo reilusti yli kymmenentuhatta. Kun kirjasto vihdoin pääsi muuttamaan 15.3.1989 uuteen kulttuurikeskukseen, lisääntyivät niin kävijämäärät kuin toiminnotkin edelleen.
Seuraavan kerran remontoitiin koko kirjaston alakerta 2006 uusiksi asiakastiloiksi. Edelleenkään tila ei kuitenkaan tahdo riittää.
Tapiolan kirjaston vetäjinä ovat toimineet aikojen kuluessa Hilja Sederholm, Erik Dahla, Saga Rosen, Kari Turunen (ensimmäisenä päätoimisena kirjastonhoitajana), Tuula Niemelä, Elsbet Keto, Anneli Perälä, Kari Vaijärvi ja Outi Melen.
Nick Hopkins
Tutkiva journalismi
Nick Hopkins kuului The Guardianin tutkivan journalismin työryhmään vuonna 2013, kun Edward Snowdenin tietovuodot julkaistiin suurilta osin kyseisessä lehdessä. Tätä työtä ylistettiin Pulitzer-palkinnolla. Vuoden 2014 aikana Hopkins siirtyi BBC:n palvelukseen työskennelläkseen ajankohtaisohjelma Newsnightin parissa. Siirtyminen markkinoitiin BBC:n toimesta ja tässä yhteydessä annetun lausunnon yhteydessä Hopkins sanoi ihailleensa Newsnight-ohjelmaa koko uransa aikana.
Hopkins palasi The Guardianiin tammikuussa 2016 toimittajan ja tutkivan journalismin johtajan rooliin. Pian paluun jälkeen lehti lopetti silloisen tutkivan journalismin työryhmänsä kehottaen työryhmän jäseniä etsimään muita tehtäviä lehden toimituksessa. Tammikuussa 2018 Hopkins on edelleen virassaan The Guardianin tutkivan journalismin johtajan roolissa.
Uran alkuvaiheet
Profiilissaan journalistielämänkertoja kokoavalla Muckrack-sivustolla, Hopkins mainitsee työkokemusta myös Yahoolla, The Irish Timesilla, AlterNetilla, CIO Todaylla, Teton Valley Newsilla ja Der Freitagilla.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1952
Vuoden 1952 talviolympialaisten mäkihyppykilpailu käytiin kisojen viimeisenä kilpailupäivänä 7. helmikuuta. Holmenkollenin Holmenkollbakkenille oli kerääntynyt 104 102 maksanutta katsojaa, mikä on kaikkien aikojen toiseksi suurin katsojamäärä, vuoden 1936 olympialaisten mäkihyppykilpailun jälkeen. Lisäksi noin 30 000 ihmistä kerääntyi viereiseen metsään, jotta ihmiset näkisivät kilpailun kauempaa ostamatta lippuja.
Isäntämaa Norjan hyppääjät lähtivät kilpailuun ennakkosuosikkeina. Kovimpien haastajien usokttiin tulevan Suomesta, Ruotsista ja Saksasta. Kilpailun voittoon hyppäsi Norjan Arnfinn Bergmann.
Osallistujat
Kilpailuun osallistui 44 hyppääjää 13 maasta.
Estadio Ramón Sánchez Pizjuán
Estadio Ramón Sánchez Pizjuán on jalkapallostadion Espanjan Sevillassa. Vuonna 1958 avatun stadionin nykykapasiteetti on 45 500. Se toimii Sevilla FC:n kotikenttänä ja on nimetty seuran entisen puheenjohtajan Ramón Sánchez Pizjuánin mukaan. Ensimmäinen ottelu stadionilla pelattiin Sevilla FC:n ja Real Jaénin välillä.
Sánchez Pizjuánilla pelattiin vuoden 1982 MM-kilpailuiden alkulohko-ottelu Brasilia–Neuvostoliitto ja välieräottelu Länsi-Saksa–Ranska sekä kauden 1985–1986 Euroopan cupin loppuottelu Steaua–Barcelona. Espanjan maajoukkue on pelannut stadionilla 23 ottelua eikä ole hävinnyt kertaakaan.
Aiheesta muualla
Ramón Sánchez Pizjuán stadionesittely (laligafi.net)
Pyloksen taistelu
Pyloksen taistelu käytiin peloponnesolaissodan aikana vuonna 425 eaa. Ateenan ja Spartan välillä.
Vuoden 425 eaa. keväällä spartalaiset tekivät, kuten olivat jo monena vuonna aikaisemmin, hyökkäyksen Attikan alueelle. Samaan aikaan he saivat sisilialaisen Messenen kaupungin kapinoimaan Ateenaa vastaan. Ateenalaiset päättivät lähettää laivaston Sisiliaan, mutta ennen sitä sen piti auttaa Demosthenesta tekemään hyökkäyksen Peloponnesokselle. Demosthenes oli päättänyt linnoittaa Pyloksen niemen josta käsin hän saattaisi hyökätä Spartan alueelle. Laivasto jatkoi matkaansa linnoituksen valmistuttua ja Demosthenes jäi Pylokselle viiden laivan kanssa.
Kun spartalaiset saivat kuulla että ateenalaiset olivat linnoittaneet Pyloksen vetivät he heti takaisin armeijansa Attikasta. He lähettivät myös oman 60 laivaa käsittäneen laivastonsa piirittämään Pylosta mereltä käsin. Heti kuullessaan spartalaisten olevan matkalla Demosthenes kutsui takaisin ateenalaisen laivaston. Kun spartalaiset pääsivät Pyloksen luokse lähettivät he Epitadaan ja 440 hopliittia nousemaan maihin Pyloksen lähellä olevalle Sfakterian saarelle. Spartalaiset yrittivät hyökätä laivastonsa kanssa Pylosta vastaan, mutta heidät lyötiin takaisin. Pian tämän jälkeen ateenalainen laivasto palasi Pylokselle.
Ateenalainen laivasto mursi helposti spartalaisten saartorenkaan ja kukisti spartalaisten laivaston. Sfakterialla olevat spartalaiset jäivät taistelun jälkeen itse saarroksiin. Spartalaiset näkivät tilanteen mahdottomaksi ja pyysivät ateenalaisia neuvottelupöydän ääreen. Neuvottelut eivät kuitenkaan johtaneet minkäänlaisiin tuloksiin ja lopulta ateenalaiset hyökkäsivät Sfakterialla olleiden spartalaisten kimppuun. Sfakterian taistelussa ateenalaiset ottivat vangiksi 292 spartalaista hopliittia.
Eheys
Eheys voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Sotisaari
Sotisaari on vehreä saari ja kaupunginosa Kemijoen suistossa Kemin kaupungin alueella. Sotisaari on asukasmäärältään yksi Kemin pienimmistä kaupunginosista, ja se sijaitsee viiden kilometrin päässä Kemin keskustasta. Sotisaaressa on mm. Uiton muistomerkki ja Sotisaaren puutarha.
Sotisaari on pieni kaupunginosa, eikä sieltä löydy esimerkiksi ruokakauppoja. Lähin ruokakauppa on kuitenkin vain kahden kilometrin päässä Karihaarassa. Metsäisessä Sotisaaressa elää useita eläinlajeja, kuten hirviä, jäniksiä ja metsäkauriita.
65.77487°N, 24.52152°W
Allāhu akbar
Allāhu akbar on rituaalinen rukous (dhikr, ), jollaiset ovat tavallisia erityisesti suufilaisuudessa. Kyse on Jumalan muistamisesta siten, että toistetaan hänen nimiään. Dhikr kehittyi joukoksi formuloita, kuten lā ʾilāha ʾilla llāh (ei ole muuta jumalaa kuin Jumala) Allāhu akbar, (Jumala on suuri), al-ḥamdu lī-llāh, (ylistetty olkoon Jumala) tai bismillah (Jumalan nimeen). Näitä lauseita toistetaan ääneen tai hiljaa mielessä.
Allāhu akbar on rukouksena erityisen yleinen, sillä se esiintyy useita kertoja kolmesta viiteen kertaa päivässä tehtävässä rukouksessa kaikissa islamin suuntauksissa. Lause on islamilaisessa kulttuurissa muutenkin yleinen, ja sitä käytetään tilanteissa, jotka eivät suoraan liity uskontoon.
Historiallista taustaa
Israelilainen jihadismin tutkija David Bukay selostaa takbirin taustaa seuraavasti. Lausahdus tunnettiin myös aikana ennen islamin profeetta Muhammedia. Monijumalaiset (pakanat) tarkoittivat huudolla Allāhu ʾakbar sitä, että Allah on suurempi kuin yksikään muu jumala, jota Arabian niemimaalla palvottiin. Allah oli tuolloin sama kuin Kuun jumala Hubal, joka oli arabialaisen pantheonin ylijumala. Mekassa sijaitsevassa Kaabassa ja sen ympärillä oli aikana ennen islamia 360 erilaista mies- tai naispuolista jumalpatsasta, joiden joukossa Musta kivi edusti Kuun jumalaa.
Bukayn selostus vastaa etenkin USA:n evankelikaanipiireissä 1900-luvun lopulla levinnyttä käsitystä, että islamin Jumala Allah olisi ollut arabien kuunjumala. Bukayn tarina ei saa tukea varhaisimmasta Muhammed-elämäkerrasta, joka kirjoitettiin 800-luvulla (Ibn Ishaq/Ibn Hisham) eikä liioin länsimaisesta nykytutkimuksesta, joka koskee Kaaban luonnetta. Sen sijaan "Allah akbar!" esiintyy Ibn Ishaqin varhaisessa Muhammed-elämäkerrassa useita kertoja sekä sotahuutona että rukouksena.
Milton
Milton tarkoittaa seuraavia:
Matteus (evankelista)
Pyhä Matteus oli synoptisten evankeliumien mukaan yksi Jeesuksen kahdestatoista opetuslapsesta ja apostolista.
Markuksen ja Luukkaan evankeliumeissa sekä Apostolien teoissa Matteus mainitaan apostolien nimiluettelossa. Johanneksen evankeliumissa häntä ei mainita.
Publikaanista Jeesuksen opetuslapseksi
Matteuksen evankeliumin mukaan Matteus asui Kapernaumissa ja toimi alun perin Rooman valtakunnan veronkerääjänä eli publikaanina. Tarinan mukaan Jeesus kutsui Matteuksen opetuslapsekseen työpaikaltaan tulliasemalta, ja tämän jälkeen Matteus järjesti kodissaan juhlat, johon hän oli kutsunut Jeesuksen ja opetuslasten lisäksi ystävänsä ja tuttavansa. Koska Markuksen evankeliumissa kerrotaan Leevi Alfeuksenpoika -nimisestä publikaanista aivan samoin, ovat raamatuntutkijat yleisesti päätelleet kyseessä olevan saman henkilön toinen nimi , vaikkei Raamatussa missään niin suoraan sanotakaan.
Evankeliumi Matteuksen mukaan
Kristinuskon piirissä apostoli Matteuksen uskottiin pitkään kirjoittaneen Evankeliumin Matteuksen mukaan. Käsitys perustui Eusebios Kesarealaisen nykyisin virheellisenä pidettävään tulkintaan Papiaan tekstistä.
Matteuksen muistopäivä
Matteuksen muistopäivä on katolisessa pyhimyskalenterissa 21. syyskuuta. Aikaisemmin sitä vietettiin myös protestanttisissa kirkoissa, ja Suomessakin se oli ennen vuotta 1774 pyhäpäivä.
Savirakentaminen
Savirakentamisella tarkoitetaan saven käyttöä asuin- ja muiden rakennusten materiaalina. Pelkän savi-hiekkaseoksen käyttöä kutsutaan massiivisavirakentamiseksi. Savi-olkiseoksen käyttöä kutsutaan kevytsavirakentamiseksi. Savirakentamiseen liittyy myös olkipaalirakentaminen eli suorakaiteen muotoisten olkipaalien käyttö seinien rakennusaineena. Olkipaalit päällystetään yleensä savirappauksella. Olkipaalirakentaminen on huomattavasti helpompaa kuin kevytsavirakentaminen, jossa oljen ja saven sekoittaminen on työlästä ja saven ja oljen sekoitussuhde vaikuttaa lämmöneristävyyteen.
Yhdysvaltain sotahistoria
thumb|250px|Kuvakollaasi Yhdysvaltain vapaussodan taisteluista
Yhdysvaltain sotahistoria käsittää yli kaksi vuosisataa.