cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Riitta Kylänpää
Kylänpää työskentelee toimittajana Suomen Kuvalehdessä. Hänen muita kirjojaan ovat Kasvaako sisiliskoista saunassa krokotiileja – muistikuvia lapsuudesta (Atena 2003) ja Nyt vasta näen (Otava 2009), jossa suomalaisvaikuttajat kertovat elämänsä tärkeistä hetkistä.
Amish Mafia
Amish Aids -nimi vaihtui Amish Mafiaksi. Tuottajat eivät kertoneet kuvattaville sarjan nimen vaihdosta, eivätkä lakanneet kuvaamasta vaikka heitä kiellettiin. Levi Lebanonin asianajaja Steven L. Breit vei tästä syystä Discovery Channelin oikeuteen. Kanavaa kiellettiin jatkamasta kuvauksia 26.2.2014. Breitin asiakkaita ei saanut enää kuvata.
1. tuotantokausi
Ensimmäinen tuotantokausi ja esitykset alkoivat 12. joulukuuta 2012 Discovery Channelilla. Avauskausi sisälsi 8 jaksoa. Kausi päättyi 20. tammikuuta 2013.
2. tuotantokausi
Toinen tuotantokausi lähti käyntiin 13. elokuuta 2013, siihen sisältyi seitsemän jaksoa. Kausi päättyi 24. syyskuuta 2013.
3. tuotantokausi
Kausi alkoi 25. helmikuuta 2014; siihen sisältyi seitsemän jaksoa. Kausi päättyi 8. huhtikuuta 2014.
4. tuotantokausi
Kausi alkoi käyntiin 10. helmikuuta 2015 ja siihen sisältyi yhdeksän jaksoa. Sarja päättyi 31. maaliskuuta 2015.
Lünen
Lünen on kaupunki Saksan Nordrhein-Westfalenissa. Se sijaitsee Unnan piirikunnassa, Ruhrin alueen itäisellä alueella. Kaupunkia halkoo Lippe-joki. Kaupungissa asui vuoden 2022 lopussa 86 868 ihmistä, ja pinta-alaltaan se on 59,39 neliökilometrin suuruinen. Lünen sai kaupunkioikeudet vuonna 1341.
Lünenilla on ystävyystoimintaa Alankomaiden Zwollen, Englannin Salfordin, Puolan Kamień Pomorskin, Liettuan Panevėžysin, Saksan Demminin ja Turkin Bartınin kaupunkien kanssa.
Johan August Arfwedson
thumb|Johan August Arfwedson Johan August Arfwedson (12. tammikuuta 1792 – 28. lokakuuta 1841) oli ruotsalainen kemisti, joka löysi litiumin vuonna 1817. Hänen mukaansa on nimetty harvinainen mineraali arfvedsoniitti.
Arfwedson opiskeli Uppsalan yliopistossa lakia ja mineralogiaa, ja työskenteli kuninkaallisessa kaivoskomiteassa sekä notaarina. Tukholmaan muutettuaan hän pääsi käyttämään kemisti Jöns Jacon Berzeliuksen laboratoriota ja analysoi siellä petaliitti-nimistä mineraalia, joista löysi litiumin. Vuosina 1818–1818 Arfwedson matkusteli Euroopassa, ja kotiin palattuaan hän rakennutti oman laboratorionsa.
Sadanta
Sadanta eli sademäärä mittaa alueelle tietyssä ajassa sateena pudonnutta vettä eri olomuodoissa. Sadantaan sisältyy vesi-, lumi-, räntä- ja raesade. Tyypillisesti mitataan 1, 6, 12 tai 24 tunnin sademäärää. Sademäärän mittaustarkkuuteen vaikuttavat oleellisesti seuraavat systemaattiset virhelähteet:
Sademäärä mitataan aina sulatettuina millimetreinä. Käytännössä mitataan astiaan kertyneen sateen tilavuus (tai massa) ja jaetaan se astian suuaukon pinta-alalla, jolloin saadaan vesipatsaan korkeus. Yksi milli sadetta on litra neliömetrille. Jos sade on tullut lumena, se sulatetaan tai punnitaan. Lumen vesiarvon mittaus on tärkeää esimerkiksi kevättulvia ennustettaessa.
Pistemäisistä havainnoista voidaan laskea alueellinen keskiarvo useilla menetelmillä. Jos verkosto on tasaisesti jakautunut, keskiarvo voidaan laskea normaalin keskiarvon tapaan. Jos sademittarit sen sijaan ovat epäsäännöllisten välimatkojen päässä toisistaan, voidaan soveltaa ns. Thiessenin monikulmiomenetelmää: sademittareiden lukemaa painotetaan pinta-aloilla, jotka saadaan piirtämällä vierekkäisten asemien yhdysjanojen keskinormaalit. Toinen tapa on piirtää sadannan samanarvonkäyrät eli isohyeetit ja painottaa mittareiden lukemia isohyeettien väliin jäävillä pinta-aloilla.
Suomessa sataa keskimäärin noin 660 mm vuodessa. Suomen sisällä Etelä-Suomessa sataa yleensä eniten ja Lapissa vähiten.
Xiaomi Mi A3
Xiaomi Mi A3 on Xiaomin 24. heinäkuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Muotoilu
Xiaomi Mi A3 -älypuhelimessa on 6,1-tuumainen näyttö HD+ -resoluutiolla.
Fyysiset osat
Laitteesta löytyy 2 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 4 Gigatavua RAM-muistia ja 128 Gigatavua sisäistä muistia.
Kamerat ja multimedia
Laitteessa on kolme takakameraa, pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, toinen kamera on 8 megapikseliä ja kolmas 2 megapikseliä. Etukamera on puolestaan 32 megapikseliä.
Lähteet
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-A3_id11211
Ansamies
Ansamies (esiintynyt Suomessa myös nimellä Ansaaja ja Imppari-Pete) on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Ansamiehen loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisessa Strange Tales-lehden numerossa 104 (tammikuu 1963). Ansamies on pääasiallisesti Ihmenelosten vihollinen ja yksi Kauhunelosten alkuperäisjäsenistä.
Ansamiehen aseina ovat erilaatuiset liimapistoolit; ne ovat hänen itse kehittämiään ja voivat ampua erilaisia liimapanoksia. Hän osaa myös luoda niiden avulla eräänlaisia liimaköysiä, joilla voi vetää esineitä luokseen. Samoin liimat ovat hänen itse kehittämiään. Aikaisemmin hän käytti irrallisia käsiaseita, joissa oli joko oma säiliö tai jotka yhdistettiin letkulla isompaan; nykyisin hänen aseensa ovat edistyneempiä ranneaseita.
Ruumiilisesti Ansamiehellä on normaalin ikäisensä miehen voimat; hän on harjoitellut jonkin verran.
Liekki pitää Ansamiestä jatkuvasti pilkkanaan nimitellen tätä "Liimanhaistelijaksi" ja että tämä on sekoittanut päänsä aineillaan; temppu yleensä tepsiikin ja Ansamies menettää malttinsa häviten kaksinkamppailut säännöllisesti. Ansamiehelle keksimiensä liima-aseiden ylivertaisuus on kuitenkin sen tasoinen pakkomielle, että hän yrittää aina vain uudelleen - häviten yhtä vakituisesti.
Es (yhtye)
Es on suomalaisen Sami Sänpäkkilän vuoden 1993 tienoilla perustama sooloprojekti. Es:n musiikissa sekoittuu ambient, folk, sekä erilaiset eriskummalliset äänet. Belgialainen levymerkki K-RAA-K julkaisi projektin ensimmäisen levyn Flick vuonna 2000. Sänpäkkilä on esiintynyt erilaisilla festivaaleilla ympäri Pohjois-Amerikkaa ja Eurooppaa.
Pétillonin metroasema
Pétillon on Brysselin metron asema Etterbeekin kunnassa. Sitä käyttävät linjan 5 junat. Se avattiin vuonna 1976.
Alice Pataxó
Alice Pataxó on brasilialainen aktivisti, joka puolustaa alkuperäiskansojen oikeuksia ja ilmastoa.
Pataxó asuu Cidade do Pradossa, Bahian osavaltiossa. Hän on tuonut esille, miten Brasilian päätökset ympäristö- ja maatalousasioissa vaikuttavat alkuperäiskansojen elämään. Hän kirjoittaa Colaboraan ja julkaisee videoita omalla YouTube-kanavallaan. Pataxólla oli vuonna 2021 sekä Twitterissä että Instagramissa yli satatuhatta seuraajaa.
BBC valitsi Pataxón vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen listalle 100 Women. Hänen suosittelijansa oli Malala Yousafzai.
Andrian Dušev
Andrian Pavlov Dušev (s. 6. kesäkuuta 1970 Sofia) on bulgarialainen ratameloja ja olympiamitalisti.
Tuula Meisaari
Tuula Liisa Hellevi Meisaari (24. elokuuta 1943 Käkisalmi) on suomalainen näyttelijä. Mikkelin Teatterissa tanssityttönä aloittanut Meisaari näytteli Oulun kaupunginteatterissa yli 70 roolia.
Andrian Dušev
Dušev edusti Bulgariaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996, joissa hän saavutti pronssia 1 000 metrin kajakkikaksikossa parinaan Milko Kazanov. Sama pari sijoittui kajakkikaksikon 500 metrillä kahdeksanneksi. Dušev saavutti MM-pronssia 500 metrin kajakkinelosessa Plovdivissa 1989. Hänellä on lisäksi kaksi EM-hopeaa Zagrebista 1999 sekä kaksi EM-pronssia Plovdivista 1997 ja Poznańista 2000.
Dušev edusti Levski Sofiaa. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen ja painaa 85 kilogrammaa. Hänen vaimonsa Natasa Dusev-Janics on ratamelonnan moninkertainen olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan-mestari.
Tuula Meisaari
Ura
Meisaaren rooleja olivat muun muassa Antonia (Kaktuksenkukka), Hulda (Juurakon Hulda), Nalle Puh (Nalle Puh), Äiti (Äiti Peloton) ja Ethel Thayer (Kultalampi).
Yli 40 vuotta kestäneen näyttämöuransa ohella Meisaarella on ollut sivurooleja erinäisissä televisiotuotannoissa, kuten Puolukkasota (1981).
Caitlin Wood
pienoiskuva|Wood kilpailemassa W Seriesissä vuonna 2019. Caitlin Wood (s. 15. tammikuuta 1997 Maitland, Australia) on australialainen autourheilija.
Wood aloitti kartingin harrastamisen seitsenvuotiaana ja osallistui ensimmäiseen kilpailuun vuonna 2005. Hän aloitti kilpailemisen Australian Formula Ford -sarjassa vuonna 2013 ja siirtyi vuonna 2015 Australian Formula 4 -sarjaan ensimmäisenä naiskuljettajana. Kaudella 2016 hän ajoi GT4 European Series -sarjassa ja siirtyi sen jälkeen kaudeksi 2017 GT3-luokkaan ensin GT World Challenge Europe Sprint Cupiin ja sitten GT World Challenge Europe Endurance Cupiin. Seuraavalla kaudella hän ajoi Lamborghini Super Trofeo -sarjassa.
Kaudeksi 2019 Wood liittyi uuteen W Series -sarjaan. Hän sijoittui sarjassa esikoiskaudellaan kolmanneksitoista jääden siten vaille 12 parhaalle jaettavaa automaattista sarjapaikkaa seuraavalle kaudelle. Koronaviruspandemian vuoksi kautta 2020 ei ajettu, ja kaudella 2021 Wood oli sarjan varakuljettaja. Hän ajoi neljässä kauden kahdeksasta kilpailusta ja sijoittui kuudenneksitoista.
Kaudella 2022 Wood ajoi Nürburgring Langstrecken Serie -kestävyyskilpasarjassa.
Turun Nuori Teatteri
Turun Nuori Teatteri on Turussa toimiva ammattijohtoinen harrastajateatteri. Aiemmin myös nimillä Turun Lapsi- ja Nuorisoteatteri ja Turun Lapsiteatteriyhdistys toiminut teatteri on perustettu vuonna 1972.
Teatterin esityksiä järjestetään Ursininkadun teatteritilan lisäksi mm. Ravintola Samppalinnan terassilla, Kakolanmäellä (vuoteen 2009 asti) sekä kesästä 2012 myös ravintola Teinin sisäpihalla.
Toiminta
Teatteri tekee vuosittain 5–8 produktiota erilaisille yleisöille päiväkoti-ikäisistä aikuisiin. Teatterin vuosittainen katsojamäärä 20 000–25 000. Teatterin toiminnassa on vuositasolla mukana yli 300 lasta ja nuorta, ja toiminta on kaksikielistä. Esitysten lisäksi Turun Nuori Teatteri järjestää taiteen perusopetusta peruskouluikäisille.
Palkinnot
Teatteri on saanut Turun kaupungin taidepalkinnon ja Mannerheimin Lastensuojeluliiton Varsinais-Suomen piirin ITU-palkinnon. Lisäksi teatteri on saanut lukuisia kunniamainintoja teatterialan tapahtumissa. Turun Nuorelle Teatterille myönnettiin vuoden 2012 Thalia-gaalassa vuoden harrastajateatteripalkinto.
Phyllis Francis
Phyllis Chanez Francis (s. 4. toukokuuta 1992 New York ) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän on 400 metrin juoksun maailmanmestari sekä 4 × 400 metrin viestin olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Francis saavutti alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa 2011 pronssia 400 metrillä ja kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Hän voitti NCAA:n sisäratojen mestaruuden 400 metrillä 2014 Pohjois-Amerikan halliennätyksellä 50,46. Hän voitti IAAF World Relays -kilpailuissa 2015 kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 400 metrillä seitsemänneksi ja juoksi alkuerissä 4 × 400 metrin viestissä, jossa Yhdysvallat sai loppukilpailussa toisella kokoonpanolla hopeaa.
Francis juoksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kolmannen osuuden Yhdysvaltojen joukkueessa, joka voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä ajalla 3.19,06. Samojen kisojen 400 metrillä hän sijoittui viidenneksi. Hän voitti sisäratojen Yhdysvaltojen-mestaruuden 300 metrin juoksussa 2017. Hän voitti IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 kultaa 4 × 400 metrin viestissä sekä pronssia 4 × 200 metrin viestissä, jonka alkuerissä hän juoksi.
Francis voitti 400 metrin maailmanmestaruuden Lontoossa 2017 ennätyksellään 49,92. Lisäksi hän juoksi ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän juoksi avausosuuden Yhdysvaltojen kultajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä ja sijoittui 400 metrillä viidenneksi.
Sisäradat
AR = maanosan ennätys
Itäkivi
Itäkivi on Virolahden kirkonkylässä noin 650 metriä Virolahden kirkosta pohjoiseen sijaitseva vuoden 1721 Uudenkaupungin rauhan rajakivi.
Kivi on korkeudeltaan 2,5 metriä ja pituudeltaan kuusi metriä. Kiven eteläsivulla on venäläisten tekemä hakkausmerkintä, jossa on risti ja vuosiluku 1723. Ruotsalainen hakkausmerkintä kruunu ja F-kirjain on kiven länsisivulla.
Uudenkaupungin rauhan rajankäynnistä on Virolahdella säilynyt Itäkiven lisäksi yhdeksän muuta rajakiveä: Hurppu, Heijarinkivi, Everstienkivi, Kirkkotien kivi, Alapihlajan kivi, Sahantauksen kivi, Lepkankaan kivi, Kallionpellon kivi ja Käyhkäntien kivi.
Lähteet
60.515°N, 27.68917°W
Percy Faith
Percy Faith (7. huhtikuuta 1908 Toronto – 9. helmikuuta 1976 Los Angeles) oli kanadalaissyntyinen yhdysvaltalainen viihdekapellimestari, -säveltäjä ja -sovittaja. Hänen tunnetuimpiin levytyksiinsä kuuluu instrumentaalisovitus elokuvan Kesäpaikka (A Summer Place) teemasta vuodelta 1960. Hänen kaksi muuta ykköshittiään olivat ”Delicado” sekä ”The Song from Moulin Rouge (Where Is Your Heart)”, hidas valssi joka on suomennettu nimellä ”On syömmesi jäätä”. Hän sai kaksi Grammy-palkintoa ja oli kerran Oscar-ehdokkaana.
Percy Faith toimi sovittajana ja kapellimestarina muun muassa Tony Bennettin, Doris Dayn ja Johnny Mathisin äänilevyillä. Hän sävelsi musiikin muun muassa elokuviin Opettaja rakastuu (Tammy Tell Me True, 1961), Viimeinen kostaja (The Final Hour, 1962), Rakkauden jumalattaret (The Love Goddesses, 1965), Vehkeilijä Hollywoodissa (The Oscar, 1965) ja Kolmas päivä (The Third Day, 1965). Vuonna 1955 hän oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi sovituksistaan Doris Day -elokuvaan Laulu ilman rakkautta (Love Me or Leave Me). Faithin käsialaa on myös televisiosarjan Virginialainen tunnussävelmä ”Lonesome Tree”.
Faith oli orkestereineen myös ahkera levyttäjä, joka julkaisi parikin easy listening -albumia vuosittain ja sai Grammy-palkinnon 1961 ja 1969.
Rajamäen rautatieasema
Rajamäen rautatieasema on rautatieasema Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla  Rajamäen taajamassa Nurmijärvellä. Liikennepaikka sijaitsee 13 kilometrin päässä Hyvinkään rautatieasemalta. Asemalla on nykyisin ainoastaan tavaraliikennettä ja liikennepaikka on miehittämätön.
Aseman historiaa
Rajamäen talon tuntumaan avattiin laituri Hangon radan valmistuessa vuonna 1873. Rata oli aluksi yksityinen, mutta se siirtyi valtion omistukseen jo vuonna 1875. Talon maille laiturin tuntumaan perustettiin vuonna 1888 hiivatehdas, jonka ympärille kasvoi tiivis yhdyskunta. Tehtaasta kehittyi myöhemmin viinatehdas. Rajamäen laituri korotettiin asemaksi syyskuun alussa 1892 ja samana vuonna valmistui asemarakennus, joka oli ilmeisesti Oulun radan asemien tyyppipiirustusten mukainen. Asemarakennusta laajennettiin vuonna 1908 arkkitehti Bruno Granholmin piirustusten mukaan ja asemalta rakennettiin teollisuusraide Alkon tehtaille. Myöhemmissä muutoksissa asemarakennuksesta poistettiin siinä alun perin ollut poikkipääty. Rajamäki oli pitkään Nurmijärven suurin taajama, mutta 1960-luvulta lähtien kunnan kasvu alkoi painottua voimakkaasti kunnan eteläosiin, jotka sijaitsivat lähempänä Helsinkiä. Myös matkustajaliikenne suuntautui Rajamäeltä enemmän kirkonkylään ja edelleen kohti pääkaupunkiseutua kuin radan suuntaan. Asemarakennus jäi tyhjilleen vuonna 1973, jolloin aseman toiminnot siirrettiin viereiseen makasiinirakennukseen. Henkilöliikenne Hyvinkään ja Karjaan välisellä rataosalla lopetettiin vuonna 1983. Museovirasto on luokitellut Rajamäen asema-alueen valtakunnallisesti merkittäväksi suojelukohteeksi.
Nopon ja Kiljavan seisakkeet
Rajamäen aseman alaisina toimivat Nopon ja Kiljavan seisakkeet. Edellinen sijaitsi viisi kilometriä Rajamäeltä Hyvinkään suuntaan, jälkimmäinen saman verran Karjaan suuntaan. Nopon seisake (lyhenne Npo) perustettiin vuonna 1913 kohtaan, jossa Hyvinkäältä tullut maantie haarautui Nurmijärven ja Tuusulan kirkonkyliin. Noppoon muodostui pienimuotoinen taaja-asutus, mutta henkilöliikenne paikalla lopetettiin vuonna 1970 ja liikennepaikka lakkautettiin tavaraliikenteen loppuessa vuonna 1976. Vuonna 1981 Noppo oli kokeiluluonteisesti käytössä seisakkeena parin kuukauden ajan.
Kiljavan seisakkeen (lyhenne Kiv) paikalla sijaitsi radan alkuperäisiin liikennepaikkoihin kuulunut Nummelan laiturivaihde, jonka nimi muutettiin Kiljavaksi vuoden 1931 alussa. Paikan merkitystä lisäsi vuonna 1938 valmistunut tuberkuloosiparantola. Lisäksi läheisyyteen perustettiin ammattiyhdistysopisto vuonna 1950. Tavaraliikenne Kiljavan seisakkeella lopetettiin vuonna 1976 ja liikennepaikka lakkautettiin henkilöliikenteen loputtua koko rataosalla vuonna 1983. Sekä Nopon että Kiljavan liikennepaikkarakennukset on purettu.
Ratapiha
Rajamäen ratapihalla ei nykyisin voi järjestää junien kohtaamisia ilman erityisjärjestelyjä. Yksikään ratapihan sivuraiteista ei ole läpiajettava: täten sivuraiteelle ohjattavan junan olisi peräytettävä sivuraiteelta pois. Ratapihalta on raideyhteys Altian tehtaalle, joka on yksi liikennepaikan suurimmista rautatiekuljetuksien käyttäjistä. Rajamäki toimii myös raakapuun lastauspaikkana.
Vuonna 1996 ensi-iltaan tulleen elokuvan Yöjuna alkukohtaukset on kuvattu Rajamäen asemalla.
Töyhtöhyyppä
Töyhtöhyyppä (Vanellus vanellus) on kurmitsojen heimoon kuuluva rantalintu, joka on tavallinen Euroopan lauhkeilla alueilla ja jota esiintyy pesimäaikana myös Aasian lauhkeissa osissa.
Levinneisyys
Töyhtöhyyppä on muuttolintu ja lajin koko esiintymisalueella esiintyy muuton aikana suuria parvia. Talvehtimisalueet ovat Pohjois-Afrikassa, Pohjois-Intiassa ja Kiinassa. Muutto tapahtuu päiväsaikaan. Suomalaiset hyypät talvehtivat Länsi- ja Lounais-Euroopassa. Keväällä se on varhaisimpia muuttolintuja ja saapuu jo maaliskuun alusta alkaen. Syysmuutto alkaa jo varhain kesäkuussa, jolloin pesimättömät ja pesinnässä epäonnistuneet linnut muuttavat pikku parvina lounaaseen. Syysmuutto päättyy vähitellen, ja viimeiset muuttajat tavataan lokakuussa.
Vaeltaa harvoin Itä-Kanadaan tai Yhdysvaltojen koilisosiin.
Suomessa pesivä hyyppäkanta on voimakkaasti taantunut. Yhtenä syynä taantumiseen ovat entistä voimaperäisemmät kevätpeltojen muokkaukset, jolloin pesät tuhoutuvat, sekä tehokkaan salaojituksen takia suojattomiksi jääneet peltoaukeat. Myös maapetojen, kuten ketun ja supikoiran, runsastuminen on vähentänyt pesintöjen onnistumisia. Rantaniittyjen ja entisten laidunmaiden umpeenkasvu ruovikoiksi ja pajukoiksi on vähentänyt lajin suosimaa lyhytkortista ruohostomaata.
Läntisimmät kannat, jotka pesivät alavilla alueilla, ovat kuitenkin yleensä paikkalintuja. Suomen pesimäkannaksi on arvioitu noin 70 000–120 000 paria.
Elinympäristö
Töyhtöhyyppä on kahlaaja, joka pesii avoimilla matalakasvuisilla alueilla (niityillä ja pelloilla), ja se myös suosii melko kosteita alueita (avosoita).
Lisääntyminen
Töyhtöhyyppä tekee pesän maahan ja munii 3–4 munaa. Haudonta kestää neljä viikkoa, sekä naaras että koiras hautovat. Pesäänsä ja poikasiaan laji puolustaa meluisasti ja hyökkäävästi suuriakin tunkeilijoita vastaan. Poikaset ovat pesäpakoisia ja oppivat lentämään noin kuukauden ikäisinä.
Ravinto
Töyhtöhyypän ravinto koostuu pääasiassa hyönteisistä, nilviäisistä, madoista ja muista pienistä selkärangattomista. pienoiskuva|Piirros töyhtöhyypästä. pienoiskuva|240px|Töyhtöhyyppä lennossa.
Suomen vanhin rengastettu töyhtöhyyppä on ollut 14 vuotta, neljä kuukautta viisi päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut tanskalainen 23 vuoden ja seitsemän kuukauden ikäinen hyyppä. Hyyppiä on metsästetty voimaperäisesti ainakin Tanskassa ja Ranskassa.
Suomen pesimäkanta käsitti noin 60 000 paria 1990-luvun lopulla. Euroopassa pesii vähintään miljoona paria töyhtöhyyppiä, joista Britteinsaarilla 190 000–240 000 paria.
Viimeinen valtakunta
Viimeinen valtakunta on yhdysvaltalaisen Brandon Sandersonin kirjoittama fantasiaromaani, joka ilmestyi vuonna 2006 ja suomennettin vuonna 2017. Kirja on ensimmäinen osa Usvasyntyinen-trilogiaa.
Asetelma
Usvasyntyinen: Viimeinen valtakunta sijoittuu dystooppiseen Scadrialin maahan, jossa tuhkaa sataa taivaalta, kasvit ovat ruskeita, aurinko punainen ja salaperäinen usva peittää maan alleen joka yö. Tuhat vuotta ennen romaanin tapahtumia, ennustettu Ajan sankari nousi valtaan Ylenemisen kaivolla ja kukisti Syvyyden, hirmuisen hävityksen, jonka todellinen luonne on maan asukkaiden keskuudessa kauan sitten unohdettu. Vaikka Syvyys kukistettiin, Ajan sankari muutti maailman nykyisen kaltaiseksi: Sankari otti itselleen Lordihallitsijan tittelin, perusti Viimeisen valtakunnan tyranniansa alaisuuteen ja julisti itsensä jumalaksi. Lordihallitsijan tyrannia jakoi kansan aatelisiin ja orjiin, joita ryhdyttiin kutsumaan skaaksi. Aatelisten uskottiin olevan Lordihallitsijan nousua Ylenemisen kaivolla auttaneiden ihmisten jälkeläisiä ja ystäviä, jotka auttoivat Lordihallitsijaa Viimeisen valtakunnan rakentamisessa.
Taikuus on keskeinen elementti romaanin maailmassa. Yleisintä taikuuden muotoa kutsutaan Allomantiaksi, mikä antaa käyttäjälleen mahdollisuuden yliluonnollisiin voimiin metalleja ”polttamalla”. Allomantian taito on geneettisesti periytyvää, jonka perinnöllisyys keskittyy aatelisväestöön, vaikka myös skaan keskuudessa kykyä esiintyy. Tavalliset allomantikot, joita kutsutaan usvalaisiksi, pystyvät käyttämään yhtä voimaa. Hyvin harvat allomantikot, joita kutsutaan Usvasyntyisiksi, pystyvät käyttämään kaikkia voimia.
Juoni
Kolme vuotta ennen romaanin tapahtumia skaaorja Kelsier pakenee Hathsinin kuiluista, Lordihallitsijan raa’asta vankileiristä. Samoihin aikoihin Kelsier saa itselleen Usvasyntyisen voimat ja palaa Viimeisen valtakunnan pääkaupunkiin, Luthadeliin. Siellä Kelsier ryhtyy kasamaan vanhaa veijarikonnien koplaansa ja paljastaa mahdottomalta tuntuvan suunnitelmansa: hän aikoo koplansa kanssa ryöstää Lordihallitsijan rikkaudet ja kaataa Viimeisen valtakunnan.
Romaanin alussa Kelsier haalii konnakoplaansa nuoren katujen kasvatin Vinin, jonka lapsuus on ollut traumaattinen ja täynnä kipua ja surua. Vinillä on Usvasyntyisen voimat. Kelsier ryhtyy kouluttamaan tätä voimien käytössä, joihin sisältyy kehon vahvistaminen juotostinaa polttamalla, aisteja terästävän tinan polttaminen ja teräksen polttaminen, jolla käyttäjä kykenee telekineettisesti liikuttamaan mitä tahansa metalliesinettä tai asiaa. Vin saa myös tehtäväkseen aatelisten vakoilemisen Luthadelin eri tanssijaisjuhlissa, joissa aateliset säännöllisin väliajoin kokoontuvat. Tanssijaisiin hän ottaa itselleen Valette Renouxn valeidentiteetin ja sanoo olevansa lordi Renouxn siskontyttö. Lordi Renoux kuuluu myös Kelsierin koplaan. Tanssijaisissa Vin tutustuu ja rakastuu Luthadelin vaikutusvaltaisimman aatelissuvun vesaan, Elend Ventureen. Elend salaa vieroksuu nykyistä yhteiskuntajärjestystä ja suunnittelee muuttavansa sitä, kun aikanaan nousee muiden sukujen vesojen kanssa isiensä valtaistuimille.
Kelsierin suunnitelmaan kuuluu kaupungin aatelissukujen saattaminen konfliktiin keskenään ja tämän konfliktin timmellyksessä skaa-armeijan tuominen kaupunkiin aloittamaan kapina. Kapinan aikana Kelsier aikoo ryöstää Lordihallitsijan atiumin, arvokkaan metallinvarannon, joka on maan talouden kulmakivi. Kelsierin kopla onnistuu aatelissodan sytyttämisessä murhaamalla useita merkittäviä aatelishenkilöitä ja he myös onnistuvat rekrytoimaan skaa-armeijaansa tuhansia sotilaita. Kapinahenkeä nostattaakseen Kelsier levittää armeijansa keskuuteen huhuja omasta yliluonnollisuudestaan ja pyhyydestään, jonka seurauksena Kelsierin pyhään suojelukseen uskova armeija hyökkää Lordihallitsijan Luthadelin ulkopuolella sijaitsevaan varuskuntaan. Tarpeettomassa hyökkäyksessä valtaosa Kelsierin kokoamasta armeijasta tuhoutuu. Jäljelle jääneet skaat Kelsier kuitenkin salakuljettaa Luthadeliin aikomuksenaan saattaa suunnitelmansa päätökseen. Kopla joutuu kuitenkin lisävaikeuksiin, kun Kelsierin veli Marsh, joka on myös mukana koplassa, tapetaan ja lordi Renouxn kiinteistöt vallataan Luthadelin viranomaisnyrkin toimesta. Viranomaisnyrkkiin kuuluu teräsinkvisiittoreita, näennäisesti voittamattomia allomantikkoja, joilla on Usvasyntyisten voimat. Kelsierin kopla onnistuu yhden teräsinkvisiittorin tappamisessa, mutta Lordihallitsija tappaa Kelsierin dramaattisessa kohtaamisessa kaupungin aukiolla useiden satojen silmäparien edessä. Suunnitelma vaikuttaa lopullisesti tuhoutuneen, kunnes paljastuu, että Kelsierin tarkoitus oli alusta asti tehdä itsestään marttyyri. Julkisella kuolemallaan Kelsieristä tulee Luthadelin toivon symboli kaupungin skaaväestölle. Skaat reagoivat Kelsierin murhaan nousemalla vastarintaan auttamaan Kelsierin armeijaa Lordihallitsijan kukistamisessa.
Ennen kuolemaansa Kelsier yritti selvittää ”yhdennentoista metallin” käyttötarkoitusta, jonka uskoi olevan avain kuolemattoman Lordihallitsijan kukistamiseen. Hän ei onnistunut selvittämään sen tarkoitusta ja jätti tehtävän loppuun saattamisen Vinin harteille. Yhdennentoista metallin kanssa Vin menee Lordihallitsijan palatsiin, jossa teräsinkvisiittorit vangitsevat hänet. Kuitenkin hänen uskollinen palvelijansa Sazed pelastaa hänet taikuutta käyttäen. Hänen käyttämäänsä taikuutta kutsutaan ferukemiaksi. Paljastuu myös, että Marsh on elossa ja hän on tehnyt itsestään teräsinkvisiittorin. Marsh pettää muut teräsinkvisiittorit ja tappaa nämä. Vin taistelee Lordihallitsijaa vastaan, joka paljastuu allomantikoksi sekä ferukemistiksi, eli ferukemiaa käyttäväksi taikuriksi. Ferukemian ja allomantian yhdistelmä mahdollistaa hänelle uskomattomat parantumisvoimat ja nuoruuden. Vin on taistelussa tappiolla, mutta onnistuu lopulta yhdennentoista metallin ja usvan avulla estämään Lordihallitsijaa enää käyttämästä ferukemisiä voimiaan nuoruuden taikomiseen, minkä seurauksena Lordihallitsija alkaa vanheta salamavauhtia. Vin tappaa Lordihallitsijan lävistämällä tämän keihäällä. Lordihallitsijan viimeiset sanat varoittavat Viniä: ette tiedä mitä teen vuoksenne, saatatte itsenne tuhoon. Lordihallitsijan kuolema kaataa Viimeisen valtakunnan. Elend Venture onnistuu estämään totaalisen aatelissukujen romahduksen ja hän alkaa rakentaa Luthadeliin uutta, demokraattista yhteiskuntaa.
Kalevi Keihänen
Ura
Kalevi Keihänen syntyi sekatavarakauppiaan poikana Vahdolla Turun lähistöllä, josta perhe muutti Kihniöön Koillis-Satakuntaan Kalevin ollessa pikkupoika. Hän osallistui Lapin sotaan. Sodan päätyttyä hän muutti Tampereelle, jonne hän perusti autovuokraamon. Keihänen aloitti matkailualalla vuonna 1954 järjestämällä urheiluväelle matkoja yleisurheilun EM-kisoihin Sveitsin Berniin. Myöhemmin hän organisoi laivamatkoja Ruotsin Visbyhyn.
Vuonna 1965 Keihänen perusti oman matkatoimistonsa Keihäsmatkat Oy:n, joka alkoi vuosikymmenen lopulla kuljettaa suomalaisia edullisesti etelän lomakohteisiin. Keihänen lennätti etelän aurinkoon vuosittain omien sanojensa mukaan 100 000 suomalaista. Keihäsmatkat Oy:n taloudellista kulta-aikaa olivat vuodet 1970–1972, mutta julkisuudessa se oli eniten viimeisinä vuosinaan 1973–1974. Kalevi Keihänen osasi käyttää julkisuutta taitavasti hyväkseen saadakseen ilmaista mainostilaa matkoilleen. Keihäsen mukaan hänen järjestämillään matkoilla matkusti tavallinen kansa, "herrat menivät omia teitään reittikoneilla". Keihäsmatkojen toimisto Kaisaniemenkadulla Helsingin keskustassa muodostui tuon ajan julkisuuden henkilöiden kohtaamispaikaksi; Keihäsen ystäväpiiriin kuuluivat muiden muassa näyttelijä Tarmo Manni ja lehtikustantaja Urpo Lahtinen. Keihäsmatkojen toiminnan laajetessa ja vilkastuessa Keihänen pestasi yhtiön toiseksi johtajaksi varatuomari Veikko Pajusen. Yhtiön taloudesta vastasi Keihäsen puoliso Tuovi Keihänen. pienoiskuva|268x268px|Kalevi Keihänen esittelemässä uuden Spearair-yhtiönsä lentokonemallia (DC-8). (1972) Keihänen perusti 1970-luvun alussa oman Spear Air -lentoyhtiön, jolla oli kaksi DC-8-32-konetta, nimiltään Härmän Jätkä ja Härmän Mimmi. Kolmas kone Reissumies oli tilauksessa, mutta konkurssin takia sen tilaus peruutettiin.
Keihänen oli kiinnostunut myös talvimatkailusta – yhdessä ystävänsä lehtikustantaja Urpo Lahtisen kanssa hän rakennutti ensimmäiset rinteet ja hiihtohissit Nilsiän Tahkovuorelle 1960-luvulla.
Naiset armeijassa
[[Tiedosto:Women in military world map.svg|thumb|290px| Naiset asepalveluksessa vuonna 2016
Kalevi Keihänen
Ura
Keihänen perusti vielä 1978 uuden Seiväsmatkat-nimisen yhtiön, joka oli kuitenkin toiminnassa vain lyhyen ajan. Hän omisti Pyhäniemen lomakeskusalueen Kihniössä: Keihänen suunnitteli matkailun vetonaulaksi Kihniöön 1970-luvulla "Seipään Seksikylää", joka ei kuitenkaan koskaan toteutunut. Lähes kaikki Keihäsen Kihniössä omistamat toistakymmentä tilaa myytiin pakkohuutokaupalla kesäkuussa 1976.
Naiset armeijassa
]]
Naiset asepalveluksessa voivat olla siellä joko vapaaehtoisina tai asevelvollisuuden täyttäjinä.
Kalevi Keihänen
Ura
Keihänen tuomittiin 1980-luvulla vankeuteen veropetoksesta.
Naiset armeijassa
Asevelvollisuus koskee naisia vain harvoissa maissa. Vuonna 2006 näitä olivat Kiina, Eritrea, Israel, Libya, Malesia, Pohjois-Korea, Peru ja Taiwan. Paljon useammissa maissa naiset voivat liittyä asevoimiin vapaaehtoisina. Norja aloitti kutsunnat naisille vuonna 2013 ensimmäisenä Nato-maana. Ruotsi seurasi vuonna 2018.
Kalevi Keihänen
Ura
Kalevi Keihäsen loppuelämää varjosti vakava sairaus, ja viimeiset aikansa hän asui Helsingin Pikku-Huopalahdessa. Keihänen kuoli 70-vuotiaana vuonna 1995, ja hänet on haudattu Turun hautausmaalle. Helsingin Sanomien artikkelissa vuonna 2007 Suomen kansallisbiografian tekijät listasivat Keihäsen yhdeksi Suomen itsenäisyyden ajan suurista vaikuttajista, ja häntä luonnehdittiin suomalaisen massaturismin isäksi.
Naiset armeijassa
Naiset Suomen puolustusvoimissa
Suomen puolustusvoimissa naiset voivat suorittaa asepalveluksen vapaaehtoisesti kaikissa puolustushaaroissa ja aselajeissa. Tämä on ollut mahdollista vuodesta 1995.
Kalevi Keihänen
Korpilinna
Keihänen osti vuosien 1969–1970 aikana everstiluutnantti Antti Hämäläisen leskeltä Anna-Liisalta Espoon Pohjois-Tapiolasta nykyisen Visakoivunkuja 6:n paikalta vuosina 1932–1934 rakennetun Korpilinna-nimisen asuintalon, josta hän teetti 1971–1972 asunnon perheelleen. Kolmikerroksisessa talossa oli 470 neliömetriä kerrosalaa, kuusi makuuhuonetta, edustustiloja kuten 30 hengen kotibaari ja uima-allas. Pihalla oli lasten leikkimökki, savusauna, suihkulähde ja tekolampi, jossa talon isäntä kasvatti kirjolohia. Taiteilija Irwin Goodman asui Keihäsen luona puoli vuotta menetettyään asuntonsa Tampereella vuonna 1976. Talon osti vuonna 1978 pakkohuutokaupassa espoolainen Juhanilan Linja Oy:n omistanut liikennöitsijä Kauko Tyllilä. Tyllilä ei asunut talossa vaan vuokrasi sitä ulkopuolisille. Vuonna 1988 ränsistymään päässyt talo myytiin rakennusliikkeelle joka purki sen ja rakensi paikalle 12 asunnon rivitalon vuonna 1994.
Naiset armeijassa
Naiset Suomen puolustusvoimissa
Suomessa naiset majoittuvat samoissa tuvissa ja teltoisssa miesten kanssa. Kuten monissa muissakin maissa,  myös Suomen armeijassa naiset kokevat paljon seksuaalista häirintää ja syrjintää. Suomen tasa-arvolaki kieltää sukupuoleen perustuvan syrjinnän.
Kalevi Keihänen
Keihänen populaarikulttuurissa
Irwin Goodmanin laulun ”Minä ja Urkki” kertosäkeessa mainitaan Keihänen. Juha Vainio teki laulun nimeltä ”Varsinaiset Seiväsmatkat”, joka kertoo Keihäsmatkoista. Toinen Juha Vainion kynästä kirvonnut "Seuramatkat"-iloittelu kuvaili Härmän jätkien kosteita toivioretkiä etelän lomaparatiiseihin, joista ei puutu aurinkoa ja huokeita janojuomia. Laulun railakas julistus "Nää on suuret suomalaiset seiväsmatkat" viittasi Kalevi Keihäsen tunnettuun Keihäsmatkat-yhtiöön. Rallin levytti vuonna 1967 kotkalaisen Pertti Metsärinteen yhtyeen rumpali Reijo Tani (1931–2011). (Teksti: Jukka Lindfors.)
Kalevi Keihäsen hahmo esiintyy Seppo Sallisen esittämänä Timo Koivusalon elokuvassa Rentun ruusu, joka kertoo Irwin Goodmanin elämästä. Myös Matti Kassilan elokuvassa Meiltähän tämä käy (1973) esiintyy Kalevi Keihäseksi tunnistettava matkailukeisari Kille Kiekkonen, jota esitti Pekka Autiovuori.
Colman’s-sinappiyhtiö mainosti 1970-luvun keskivaiheilla Suomessa sinappiaan Kalevi Keihäsen nimellä ja kuvalla.
Keihäsmatkoista julkaistiin tammikuussa 2020 televisiosarja Keihäsmatkat, jossa Kalevi Keihästä esittää Janne Kataja. Sarjan on tuottanut Katajan ja Aku Hirviniemen omistama tuotantoyhtiö Hihhihhii Oy. Katajan mukaan kyseessä on fiktiivinen sarja, johon on sekoitettu tosielämän tapahtumia.
Ratsu
Ratsu tarkoittaa seuraavia:
Simon Kemboi
Simon Kemboi (s. 1. maaliskuuta 1967) on aktiiviuransa päättänyt kenialainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Hän oli mukana vuoden 1993 MM-kisoista hopeaa voittaneessa Kenian pitkän viestin joukkueessa. Ennätyksikseen Kemboi juoksi 400 metrillä ajan 44,94 vuonna 1993 ja 800 metrillä ajan 1:47,03 vuonna 1998.
Elektronipari
thumb|300px|right|Tässä esimerkissä atomeilla on yhteiskäytössä yksi elektronipari (siniset). Elektronipari on kovalenttisten sidosten yhteydessä käytetty termi, joka kuvaa molekyylin muodostavien epämetallien yhteisiä elektroneja. Ionisidoksessa suolan muodostava alkuaine, jonka elektronegatiivisuus on suurempi, "kaappaa" tietyn määrän elektroneja omalle radalleen toiselta, jonka elektronegatiivisuus on pienempi. Kovalenttisen sidoksen yhteydessä elektronit ovat yhteisiä eli eivät kuulu kummallekaan epämetallille. Molekyylin molemmat epämetalli-atomit antavat siis yhden elektronin yhteiseen käyttöön, näitä yhteisiä elektroneja kutsutaan elektronipariksi ja nämä muodostavat molekyylin sidoksen.
Bierawa
Bierawa (Gmina Bierawa, ) on maalaiskunta Kędzierzyn-Koźlen piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 7 895. Kunnan hallintokeskus on Bierawan kylä. 200px|pienoiskuva|vasen|Kunnan kartta Bierawan kunta jakautuu seuraaviin 12 kylään: Bierawa, Brzeźce, Dziergowice, Goszyce, Grabówka, Korzonek, Kotlarnia, Lubieszów, Ortowice, Stara Kuźnia, Stare Koźle sekä Solarnia. Sen pinta-ala on noin 119 neliökilometriä. Tärkeimmät kunnan aluetta halkovat liikenneyhteydet ovat voivodikunnan tiet 408 ja 425, Kędzierzyn-Koźlesta Racibórziin kulkeva rautatielinja 151 ja Grupa Azoty ZAK:n asemalle Kędzierzyn-Koźleen kulkeva rautatie 890. Bierawa rajautuu Cisekin, Kuźnia Raciborskan, Rudziniecin sekä Sośnicowicen kuntiin ja Kędzierzyn-Koźlen kaupunkiin.
Elektronipari
Elektroniparit hybridisaatiossa
Elektronit sijaitsevat atomissa orbitaaleilla. Kun kaksi ainetta muodostavat sidoksen saman atomin orbitaalit on todettu yhtyneen keskenään. Malli on matemaattinen eikä todellista tilannetta voida saada selville. Elektronit, jotka sijaitsevat hybridisoituneilla orbitaaleilla muodostavat σ-sidoksen. Sidos tunnetaan parhaiten yksinkertaisena sidoksena. Edellä mainittua termiä käytetään kun piirretään orgaanisen aineen rakennekaavaa. σ-sidoksen muodostavat aineet ovat sp3-hybridisoituneita. Poikkeuksena on vety, joka ei hybridisoidu. σ-sidos on pyörähdyssymmetrinen.
Kaksoissidos syntyy kun kaksi sp2-hybridisoitunutta atomia muodostaa σ-sidoksen ja tämän lisäksi hybridisoitumattomat p-orbitaalit muodostavat keskenään π-sidoksen. Sidos ei ole pyörähdyssymmetrinen. Kolmoissidosessa on kyseessä vastaava tilanne kuin kaksoissidoksessa, mutta tällöin sidoksen muodostavien aineiden yksi s- ja yksi p-orbitaali ovat hybrisdisoituneet. Tällöin hiilen tapauksessa se voi muodostaa kaksi π-sidosta ja yhden σ-sidoksen. π-sidokset muodostavat tason suhteen 90° kulman.
Bierawa
Bierawan kunnan alue sijaitsee fyysis-maantieteellisesti Racibórzin laaksossa. Kunnan pinta-alasta 62,2 prosenttia on metsää ja 21,4 prosenttia maatalousmaata. Bierawka-joki virtaa sen alueella. Korkeus merenpinnasta vaihtelee kunnassa noin 190 metristä 220 metriin.
Bierawan kunnan väestö on pienentynyt viimeisten vuosikymmenten aikana; vielä vuonna 1995 väkiluku oli 9 049. Vuoden 2020 joulukuussa 51,9 prosenttia kunnan asukkaista oli naisia ja 48,1 prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 15,9 prosenttia, työikäiset 61,7 prosenttia ja eläkeikäiset 22,4 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 43,4 vuotta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 17,6 prosenttia oli saksalaisia, ja saksan kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema. Vuonna 2020 kunnan työttömyysaste oli 6,7 prosenttia.
Osmo (fregatti)
Fregatti Osmo on viimeinen Suomessa rakennettu puurakenteinen fregatti. Punahonkarakenteinen ja tasasaumainen alus rakennettiin vuosina 1867-1869 Raumalla Salmensuun telakalla. Aluksen piirsi porilainen J. Busstorff ja rakennusmestarina toimi ensin raumalainen Johan Justen sekä myöhemmin raumalainen Isak Vigelius.
Alus rakennettiin hätäaputyönä kiirettä pitämättä erittäin vahvaksi valtameriliikennettä varten. Vuonna 1885 Osmo takiloitiin parkiksi, jolloin tarvittiin pienempi miehistö kuin fregattina. Osmo purjehti ympäri maailmaa 1900-luvun alkuun asti, ja kävi kaikissa maanosissa. Osmo poikkesi vain harvoin Suomeen, koska ulkomaisessa hakurahtiliikenteessä oli nimittäin saatavissa paljon parempi tuotto kuin Suomen tuonti- ja vientiliikenteessä.
Vuonna 1909 alus myytiin John Nurmiselle, vuonna 1913 luvialaiselle August Westbergille ja lopulta vuonna 1918 sen osti Hangö Rederi Aktoebolag. Osmo saapui viimeiseltä kaupalliselta matkaltaan koksilastissa Lontoosta Helsinkiin vuonna 1923, jonka jälkeen se jätettiin lojumaan Mustikkamaan rantaan Helsingissä.
Yritys kunnostaa Osmosta museolaiva
Alus oli jo lähellä tuhoaan 1928, jolloin kirjailija Maila Talvio aloitti laivan pelastusoperaation. Satakuntalainen osakunta osti aluksen kunnostaakseen sen purjelaivamuseoksi. Alus hinattiin 1929 Uuteenkaupunkiin korjattavaksi. Vuonna 1937 syysmyrsky katkaisi ankkuriketjun ja puhalsi Osmon Hiunpuhdin matalikolle, jonne se juuttui. Vuonna 1941 todettiin, että Osmo oli tuhoutunut kunnostuskelvottomaksi, ja annettiin lupa purkaa hylky polttopuuksi. Laivasta jäi jäljelle vain sen vedenalaiset osat, jotka ovat yhä nähtävissä. Laivasta pelastettiin arvokas kaljuunaveistos, ja se on nykyään esillä Rauman merimuseossa. Museossa on myös laivan pienoismalli.
Exotornoceras superstes
Exotornoceras superstes on Exotornoceras-sukuun ja Posttornoceratidae-heimoon kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Wedekind vuonna 1908. Se on kuollut sukupuuttoon. Sillä ei ole alalajeja.
Paakinahon Liikenne
Paakinahon Liikenne Oy on vuonna 1924 perustettu linja-autoyritys, joka harjoittaa tilausajotoimintaa, ja paikallisliikennettä mm. Nivalan, Haapaveden ja Siikalatvan alueella. Reittiliikennettä on välillä Haapajärvi-Nivala-Oulu ja pikavuoroliikennettä välillä Oulu-Kuopio. Tällä hetkellä linja-autoja on lähemmäs kaksikymmentä ja pikkubusseja kuusi kappaletta. Yrityksellä on varikot Nivalassa sekä Haapavedellä. Paakinahon Liikenteen toimitusjohtajana toimii Jukka Paakinaho.
Seututie 112
Seututie 112 kulkee Inkoon rautatieasemalta Lohjan Kirkniemeen. Valtatie 25 haarasta alkaen tie on nimetty Inkoontieksi ja Inkoon rajalta seututie 112 on Virkkalantie. Tie on varsin mutkainen eikä kuntokaan ole paras mahdollinen. Tien varrella sijaitsee myös ilotulitteita valmistavan ja maahantuovan yrityksen Tähtiraketti Oy:n toimitilat.
Vanha tie
Tien vanha linjaus on osittain säilynyt ajokuntoisena nykypäivään asti. Vanha tie alkaa Kastlähteentieltä kulkien uuden tien kupeessa. Salontien ja Virkkalantien risteys on jossain vaiheessa uusittu.
Compact Video Cassette
pienoiskuva|CVC-kasetti pienoiskuva Compact Video Cassette (lyh. CVC) on Funain ja Technicolorin kehittämä videonauhurijärjestelmä. Se suunniteltiin erityisesti kannettavaan käyttöön. CVC käyttää analogista, kasettiin pakattua magneettinauhaa, joka on hieman C-kasettia kookkaampi. CVC esiteltiin vuonna 1980. Järjestelmä ei menestynyt ja se lopetettiin jo 1983.
CVC lienee vähiten tunnettu 1970-luvulla kuluttajamarkkinoille kehitetyistä analogisista videojärjestelmistä.
CVC esiteltiin ennen kuin Sony ja JVC olivat lanseeranneet omat kannettavat videolaitteensa, Video 8:n ja VHS-C:n. CVC oli tarkoitettu käytettäväksi erillisen videokameran kanssa ja se oli kevyt verrattuna saman aikakauden kuvanauhureihin. Technicolor 212E -laite painaa 3 250 grammaa. Sen mitat ovat 24x26x8 senttimetriä. Laitetta myytiin yhdessä Technicolor 412d -videokameran kanssa. Grundig kehitti oman laitteensa, jossa on matalampi nauhannopeus ja siten pitempi tallennusaika.
CVC-järjestelmässä on pyörivä helical scan -kuvarumpu, joka mahdollistaa matalan nauhannopeuden. Nauhan leveys on neljännestuuma ja nauhannopeus 3,21 cm/s. Enimmäistallennusaika on 60 minuuttia. Järjestelmän kuvanlaatu on jossain määrin heikompi kuin puolen tuuman nauhaa käyttävissä videojärjestelmissä. CVC-nauhurin yhteydessä myytävät videokamerat, kuten JVC:n GX-44E, perustuvat vidicon-tekniikkaan, jolla ei saanut riittävän laadukasta kuvaa normaalissa huonevalossa.
Marja Makarow
Marja Terttu Makarow (s. Mäkinen, s. 2. kesäkuuta 1948 Helsinki) on Biokeskus Suomen johtaja heinäkuusta 2016 lähtien. Tätä ennen hän oli Suomen Akatemian tutkimuksen ylijohtaja syyskuusta 2012 kesäkuulle 2016 saakka. Samana vuonna Euroopan komissio nimitti hänet Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin hallintoneuvostoon. Aiemmin hän toimi Euroopan tiedesäätiön (ESF) pääjohtajana Strasbourgissa vuosina 2008–2011. Vuosina 2003–2007 Makarow oli Helsingin yliopiston tutkimuksesta, tutkijakoulutuksesta ja innovaatiotoiminnasta vastaava vararehtori. Hän on toiminut Helsingin yliopiston soveltavan biokemian ja molekyylibiologian professorina vuosina 2003–2012.
Keväällä 2007 Millennium-teknologiapalkintosäätiön hallitus nimitti Makarowin kansainvälisen Millennium-palkintolautakunnan puheenjohtajaksi. Eduskunnan vaalikaudella 2007–2011 Makarow toimi pääministerin johtamassa Suomen tiede- ja teknologianeuvostossa (vuodesta 2009 tutkimus- ja innovaationeuvosto). Hän oli Suomen molekyylilääketieteen instituutin hallituksen puheenjohtajana kaudella 1.3.2007–28.2.2010. Makarow oli Aalto-yliopiston hallituksen varapuheenjohtaja vuosina 2008–2012.
Makarow toimi vuosina 2000–2004 tutkimusjohtajana Biotekniikan instituutissa. Vuodet 2000–2002 Makarow oli lääketieteellisen biokemian professori Kuopion yliopistossa. Vuosina 1997–1999 hän oli Suomen Akatemian vanhempi tutkija. Vuosina 1998–2003 Makarow oli Suomen Akatemian terveyden tutkimuksen toimikunnan jäsen. Post-doc työnsä hän teki Kai Simonsin tutkimusryhmässä Euroopan molekyylibiologian laboratoriossa.
Professori Makarow valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2003 ja Academia Europæan jäseneksi vuonna 2009.
Marja Makarow toimii Taideyliopiston hallituksen jäsenenä vuosina 2018–2021.
Porte de Hal/Hallepoortin metroasema
Porte de Hal (Hallepoort) on Brysselin metron asema Saint-Gillesin kunnassa. Sitä käyttävät linjojen 2 ja 6 metrojunat sekä linjojen 3 ja 4 raitiovaunut. Se avattiin vuonna 1988.
Singlish
Singlish on Singaporessa puhuttava englannin kielen murre. Se on hyvin samankaltainen kuin Malesian englanti eli manglish. Vaikka se on englannin murre, sen ymmärtäminen voi olla hyvin vaikeaa toisen englannin murteen puhujalle, kuten esimerkiksi brittiläisen tai amerikkalaisen englannin puhujille.
Singlishin sanastossa ja kieliopissa on vaikutteita Singaporessa puhutuista kiinan kielistä, malaijin kielestä ja tamilista.
Käyttö yhteiskunnassa
Singaporelaisissa kouluissa singlishin käyttöä pyritään voimakkaasti estämään, sillä sen uskotaan heikentävän tavallista englantia. Singlishin käyttöä puhuttaessa luokassa tai opettajille pidetään epähyväksyttävänä. Siitä huolimatta monille opiskelijoille singlishin käyttö on lähes väistämätöntä tuttavien, sisarusten ja joskus vanhempiensa kanssa kommunikoitaessa. Ammattikorkeakouluissa opiskelijat tuntevat suurempaa tarvetta tutustua toisiinsa vähemmän kankeassa opiskeluympäristössä, ja sosiaalisen paineen vuoksi singlish on todella suosittu ammattikorkeakoulujen opiskelijoiden käytössä. Koulut ja kielien opettajat kohtaavat pahoja vaikeuksia estää singlishin käytön muodostuminen tavaksi.
Useimmilla työpaikoilla singlishiä vältetään muodollisissa tilanteissa, etenkin työhaastatteluissa, asiakastapaamisissa, esityksissä ja kokouksissa. Siitä huolimatta singlishiä lisätään joskus keskusteluun huumorina, varsinkin kun yleisö koostuu enimmäkseen paikallisista.
Tubb
Tubb on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Singlish
Käyttö yhteiskunnassa
Singaporen asevoimissa singlish on oleellinen epävirallinen kieli. Stressaavissa harjoitustilanteissa tavallisen englannin kielioppi ja sanasto korvataan usein singlishin kieliopilla ja sanastolla, jotka ovat helposti ymmärrettävissä eri kulttuuri- ja koulutustaustaisten sotilaiden kesken.
Epämuodollisissa tilanteissa, kuten keskustelussa ystävän kanssa tai kahviloissa (kopi tiam) ja ostoskeskuksissa, singlishiä käytetään rajattomasti. Ainoa poikkeus on singlishin puhuminen ulkomaalaisille, jota pidetään epäkohteliaana, sillä on oletettavissa että hänellä olisi vaikeuksia ymmärtää singlishiä.
Puheenaihe
Singlishissä teema eli puheenaihe on hyvin keskeinen, kuten kiinassa. Tämä tarkoittaa että singlishin lauseet voidaan yleensä konstruktoida kertomalla ensin teema (tai tunnettu viittaus), ja sen jälkeen kommentti tai uusi tieto. Semanttinen suhde teeman ja kommentin välillä ei ole tärkeä.
Yllä olevat konstruktiot voidaan kääntää suoraan kiinaksi pienellä sanajärjestyksen vaihdolla.
Teema voidaan jättää mainitsematta tai jaettu lauseiden välillä. Tämän aiheuttaa konstruktioita, joista vaikuttaa puuttuvan puheenaihe.
Substantiivit
Substantiivien merkitseminen monikkoon on vapaaehtoista. Myös artikkelit ovat vapaaehtoisia.
On yleisempää merkitä monikko lisäämällä monikkoa ilmaiseva määre, kuten "several" tai "both".
To be
Kopulaa, joka on englannissa yleensä verbi "to be", käsitellään hieman eri lailla singlishissä:
Adjektiivin kanssa esiintyessään "to be" usein putoaa pois, ja korvautuu monesti adverbilla, kuten "very". Adverbin käyttö kopulana muistuttaa vahvasti kiinan käyttöä:
Kun se esiintyy "-ing"-muodon kanssa muodostaakseen jatkuvan aspektin, "to be" saattaa samalla lailla pudota pois, jättäen "-ing"-muodon itsenäisenä jatkuvana muotona:
Hieman vähemmän yleisempi "to be"-verbin pudotus tapahtuu kun sitä käytetään yhtäläisyyttä osoittavana kahden substantiivin välillä tai lokatiivina:
Yleisesti "to be" putoaa enemmän substantiivien ja pronominien (paitsi "I" ‘minä’, "he" ‘hän’, ja "she" ‘hän’) yhteydessä, ja paljon vähemmän lauseiden (what I think is... ‘minusta tuntuu...’) tai demonstratiivien (this is... ‘tämä on...’) yhteydessä.
Mennyt muoto
Menneen muodon merkitseminen on vapaaehtoista singlishissä. Menneen muodon merkitseminen esiintyy yhteneväisimmin vahvojen verbien (epäsäännöllisten verbien) kanssa, ja verbien kanssa jotka päättyvät -t ja -d, kuten:
Konsonanttiklusterien yksinkertaistamisen vuoksi, mennyt muoto on merkitsemätön kun se on osa monimutkaista konsonanttiklusteria:
Menneellä muodolla on tapana olla merkitsemätön, jos kyseessä oleva verbi esiintyy pitkään yhden erillisen tapauksen sijasta (vertaa ranskan imperfektiin):
Menneen muodon sijasta, valmistunut tila voidaan ilmaista lisäämällä already or liao (//) lauseen loppuun, analogisesti kiinaan 了 (le). Tämä on englannin menneen muodon kaltainen, mutta ei sisällä menneisyyden tavanomaisia ja jatkuvia tilanteita.
One
Sana one on käytössä korostamaan lauseen predikaattia ilmaisemalla sen ainutkertaisuutta ja ominaisuuksia. Sen käyttöä voidaan verrata sanoihin kuten 的 de eteläisen Kiinan murteissa. One tällä tavalla käytettynä ei vastaa mitään tapaa jolla "one" (‘yksi’) on käytössä brittienglannissa ja amerikanenglannissa: