cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jeongju
Talous
Jeongju on Pohjois-Korean kaupungeista maatalousvaltaisimpia. Maatalousalue kattaa noin 40 % koko kaupungin pinta-alasta. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi (70 %) ja maissi (25 %)Maaperän happamoitumisen ja lannoitteiden vähäisyyden takia vuotuiset riisisadot ovat vähentyneet 1970-lvun jälkeen. Muita viljelytuotteita ovat esimerkiksi kastanjat ja tupakka. Aedon saarella pääelinkeino on kalastus.
Tärkeimmät teollisuuden alat ovat metalli- ja koneteollisuus. Vuonna 1983 valmistuneessa Phyongbukin sulatossa sulatetaan esimerkiksi kulta-, hopea- ja kuparimalmia. Sulaton tuotanto on merkittävää Pohjois-Korean ulkomaankaupan kannalta. Kaupungin alueella sijaitsee myös yksi neljästä Pohjois-Korean merkittävästä harvinaisten maametallien esiintymästä. Vuonna 2014 esiintymän uutisoitiin olevan kooltaan 216,2 miljoonaa tonnia harvinaisia maametalleja, kuten esimerkiksi lantaania, ceriumia ja praseodyymiä. Jos arvio on oikea, esiintymä on maailman harvinaisten maametallien esiintymistä suurin. Laajamittaista kaivostoimintaa ei ole kuitenkaan toistaiseksi aloitettu.
Agouti
pienoiskuva|[[Kaniini jolla on agouti -väritys.]] pienoiskuva|[[Chinchillan karvoja puhaltamalla näkee, kuinka yksittäiset karvat ovat värittyneet.]]
Agouti on agutien mukaan nimetty jyrsijöillä yleinen väritys. Se on myös monilla kotieläimillä eumelaniinin ja feomelaniinin jakautumisesta vastaavan A-lokuksen nimitys.
Agouti värityksen kuvaus
Agouti-värisellä jyrsijällä eläimen jokainen karva on kaksivärinen, eumelaniinia ja feomelaniinia on karvassa raitoina. Tällöin eläin näyttää tasaisen sekaväriseltä. Kaikki villimarsut ovat tämän värisiä. Agouti on myös mongoliangerbiilin villimuunnoksen alkuperäinen väri. Gerbiileillä tavataan tavallisen agoutin lisäksi harmaa-agoutia. Agoutti on ruskea,musta ja vaalean värinen ja se on yleinen väri jyrsijälle. Usein ne ovat saman värisiä ja niitä ei erota kovin hyvin. Ne voivat olla myös ruskean valkoisia ja pilkullisia ja joskus tumman tai vaalean harmaita. Niillä on myös gerbiilin väritys ja ne voivat näyttää joidenkin ihmisten mielestä gerbiileiltä.
Marsu
Agoutia marsua kutsutaan marsupiireissä myös nimityksellä ”tikattu”. Tikin tulee olla selkeä. Maha on yksivärinen. Myös täystikattu ”kokoagouti” tunnetaan. Karvassa on kahta väriä esimerkiksi musta juuri, kerman eli creamin värinen keskiraita eli tikki ja karvan pää on taas musta. Tällöin kyseessä on lemonagouti. Agoutin punasilmäinen muunnos on nimeltään argente. Punasilmäisyysgeeni vaalentaa myös muita värejä eli musta vaalenee lilaciksi, suklaasta eli chocolatesta tulee beige ja niin edelleen.
Koira
Agouti-nimitystä (suomeksi yleensä sudenharmaa tai riistanvärinen) käytetään kuviosta, jossa eumelaniini esiintyy karvoissa tyvessä ja kärjessä ja yleisvaikutelma on harmahtava.
Lähdeviittaus
Lähdeviittaus ja siihen liittyvä lähdeluettelo määrittelevät tieteellisessä tai sellaiseen rinnastettavassa tekstissä käytetyn lähdemateriaalin. Lähteiden nimeäminen tapahtuu listaamalla ne lähdeluettelossa, joskus myös tekstin alaviitteissä. Lähteiden käyttö ja merkitseminen liittyvät sekä tieteellisen tutkimuksen jäljitettävyyden että toistettavuuden vaatimuksiin ja tieteen edistyvyyteen. Muussakin tekstissä voi olla tarpeen ilmoittaa kirjoittajan käyttämät lähteet, jotta lukija voi halutessaan etsiä häntä kiinnostavan aineiston käsiinsä. Lähteestä onkin kerrottava niin tarkat tiedot, että lukija pystyy löytämään sen saamiensa tietojen perusteella.
Tarkoitus
Käytetyt lähteet ilmoitetaan tekstissä lähdeviitteinä (tekstiviitteinä). Esimerkiksi tutkimuskirjallisuudessa lähdeviite on tekstissä oleva lyhyt viittaus lähdeluettelossa mainittuun täydellisempään viitteeseen. Lähdeviittausten tarkoituksena on ilmoittaa lukijalle kenen tekstiin tai ajatuksiin viitataan. Viittaukset on merkittävä sekä referoidun että sanasanaisen (ns. suoran) lainauksen yhteyteen. Tekstissä pitää käydä ilmi, mikä osa on tekijän omaa ja mikä toiselta lainattua, olipa tämä lainaus sitten suora sitaatti, tiivistävää referointia (katso referaatti) tai toisen tekstin omin sanoin sanomista (parafraasi). Ne tekstin osat, joihin ei ole merkitty viittausta mielletään kirjoittajan omiksi päätelmiksi.
Periaatteet
Lähteiden merkintätavat ovat sopimuksenvaraisia ja niitä on käytössä varsin monia. Yleisiä tapoja lähdeviitteiden merkitsemiseen ovat nimi-vuosijärjestelmä (Harvard-järjestelmä) ja numerojärjestelmä (Vancouver-järjestelmä). Nimi-vuosijärjestelmässä viitteessä käytetään tekijän sukunimeä ja julkaisuvuotta sekä mahdollisesti sivunumeroa, esimerkiksi (Einstein 1912, 25–26). Numerojärjestelmässä viittaukset merkitään numeroilla, esimerkiksi [25].
Merkitys
Kaikessa tieteellisessä tekstissä on erittäin tärkeää, että lähteet, joita tekstiä kirjoitettaessa on käytetty, mainitaan asianmukaisesti. Lähteiden käytön pääasiallisen merkityksen eli käsiteltyyn asiaan liittyvien tai sen perustana olevien tekstien löytämisen ohella lähdeviittauksilla on huomattava tekijänoikeudellinen merkitys. Moraaliset ja usein taloudellisetkin tekijänoikeudet jäävät automaattisesti tekstin tuottajalle. Viittaamatta jättäminen voi siksi pahimmillaan johtaa plagiointisyytöksiin eli toisen oikeuksien loukkaamiseen.
Ähtärin Kiekko-Haukat
Kiekko-Haukat (KieHa) on ähtäriläinen jalkapallo- ja jääkiekkoseura. Joukkue on perustettu vuonna 1971 ja se pelaa jääkiekossa kotipelinsä Mustikkavuoren jäähallissa, jalkapallossa Ähtärin keskusurheilukentällä.
Jalkapallon edustusjoukkue pelaa Vaasan piirin 6. divisioonassa ja jääkiekon edustusjoukkue pelaa III-divisioonassa. Sekä jääkiekossa että jalkapallossa Kiekko-Haukoilla on myös juniorijoukkueita eri ikäryhmissä.
Katri Vala
Elämä ja ura
Katri Valan vanhemmat ovat Porvoossa syntynyt metsänhoitaja Robert Waldemar Wadenström ja Alexandra (Sandra) Fredrika Mäki. Heidän esikoisensa Karin syntyi äidin kotipaikkakunnalla Muonionniskassa. Vuoden kuluttua perhe muutti Porvooseen, jossa syntyi poika Erkki, ja edelleen 1905 Ilomantsiin, jossa syntyi toinen veli Nils eli Niilo, joka myöhemmin sairastui skitsofreniaan. Robert kuoli keuhkokuumeeseen Kammion sairaalassa 1911, minkä jälkeen äiti ja lapset muuttivat takaisin Porvooseen. Vala kirjoitti ylioppilaaksi 1919 ja valmistui 1922 kansakoulunopettajaksi Heinolan seminaarista. Hän työskenteli kansakoulunopettajana vuodesta 1922 Vaajasalossa, 1923 Valkealan Multahovissa, 1924 Askolan Monninkylässä, Ilomantsissa 1925–1928 ja Lauritsalassa 1935–1937.
Katri Vala ei koskaan muuttanut nimeään virallisesti Valaksi, toisin kuin hänen veljensä Erkki, vaan oli Armas Heikelin kanssa solmimaansa avioliittonsa asti Karin Wadenström. Minna Maijala pohtii, että syynä oli ehkä kompleksinen suhde äitiin Sandra Wadenströmiin. Myös läheinen suhde varhain kuolleeseen isään saattoi vaikuttaa. Lähipiirissä hänestä käytettiin lapsesta asti etunimeä Kati.
Vala sairastui 1928 tuberkuloosiin, josta hän ei koskaan täysin parantunut. Toivuttuaan sairaudestaan riittävästi Vala teki matkan Rivieralle ja Pariisiin. Matkan jälkeen hän asettui Helsinkiin. Hänellä oli runsaasti ihailijoita, joista merkittävimpiä suhteita lienee ollut Olavi Paavolainen. Suhteen läheisyydestä on ainoastaan epäilyjä, sillä Valan kirjeet Paavolaiselle tuhoutuivat tulipalossa. Paavolainen omaksui Valan suojelijan ja ohjaajan roolin ja loi hänestä "brändin", jota Erkki Vala piti lavastuksena. Suhde oli kuitenkin 1925 muuttunut, Paavolaisen asenne viilentynyt, ja Valan mieli painui syvään masennukseen, ja hän yritti hypätä hotellin ikkunasta ulos. Vala solmi huhtikuussa 1930 Helsingin maistraatissa pian onnettomaksi osoittautuvan avioliiton vasemmistoradikaali Armas Heikelin kanssa. Vuotta myöhemmin hän synnytti ensimmäisen lapsensa, mutta tyttövauva eli vain pari tuntia. Menetys aiheutti Valalle syvän masennuskauden, joka näkyy myös hänen runoissaan. Hänen toinen lapsensa Mauri Henrik Heikel syntyi vuonna 1934. Vuosina 1935–1937 Vala toimi opettajana Lauritsalassa. Pahenevan tuberkuloosin ja taloudellisten ongelmien vuoksi hän muutti 1940 Ruotsiin, missä myös Erkki Vala asui.
Tulenkantajat-ryhmän perustajiin ja tunnetuimpiin nimiin kuulunut Vala julkaisi vuonna 1924 esikoiskokoelmansa Kaukainen puutarha (WSOY), joka sai seuraavana vuonna valtion kirjallisuuspalkinnon. Vala oli alkujaan tarjonnut kokoelmaa Otavalle nimellä "Murhattu maa", ja sen jälkeen se oli kiertänyt kustantajalta toiselle ja muuttanut muotoaan ennen kuin se sai lopullisen muotonsa. Tulenkantajat-lehteen hän kirjoitti myös nimimerkillä ”Pecka”. 1930-luvulla Vala oli mukana perustamassa vasemmistolaista kirjailija- ja taiteilijaryhmää Kiilaa. Hänen kirjallisessa tuotannossaan tältä ajalta näkyvät pasifismin ja fasisminvastaisuuden teemat. Suuren maailmanpalon ennakointi hallitsi myös vuonna 1942 ilmestynyttä jäähyväiskokoelmaa Pesäpuu palaa, joka oli suurimmalta osin kirjoitettu jo ennen sotia.
Katri Vala kuoli tuberkuloosiin Eksjön parantolassa (Hessleby sanatorium) 28. toukokuuta 1944 vain 42-vuotiaana. Hänet tuhkattiin kesäkuussa tukholmalaisessa krematoriossa, jossa pidettiin myös omaisten ja Ruotsin kirjailijaliiton järjestämät hautajaiset. Uurna siirrettiin Suomeen toukokuussa 1945 sodan päätyttyä ja haudattiin Valan kuoleman vuosipäivänä Marjatanmäen puistoon (nykyinen Katri Valan puisto) Helsingin Sörnäisissä.
Muistaminen
pienoiskuva|Katri Valan hautapaikka. Sörnäisten Marjatanmäen puisto nimettiin Katri Valan puistoksi vuonna 1953. Valan uurna on muurattu puiston Hämeentien puoleisen rinteen kivivalliin.
Valan mukaan on nimetty Katri Valan tie ja Katri Valan polku Espoon Lintuvaarassa sekä Katri Valan katu ja Katri Valan kuja Porvoossa.
Katri Valan tie on myös Ilomantsissa, ja Katri Vala Kulttuurikeskus sijaitsee entisessä Ilomantsin kirkonkylän kansakoulussa, jossa Vala toimi opettajana vuosina 1925–1929. Hän myös asui koululla äitinsä ja Niilo-veljensä kanssa vuosina 1927–1929. Kulttuurikeskuksessa on Valan elämää esittelevä näyttely Sininen ovi. Vuonna 2014 keskuksen viereen valmistui 300-paikkainen näyttämö Katri Vala Areena.
Valan vuonna 1971 paljastettu muistokivi sijaitsee Mäen tilan pihapiirissä Muonion keskustassa Lahenrannantiellä. Lapin sodassa palanut Mäen talo oli hänen synnyinkotinsa, jonka taiteilija Eero Järnefelt ikuisti vuonna 1929 akvarelliin Rakennuksia rannalla.
Mukana antologioissa
Suomennoksia Heinrich Heinen, comtesse de Noaillesin ja Ernst Tollerin runoista on kokoelmassa Paluu. Katri Vala käänsi myös klassista kiinalaista runoutta.
FIFA 06
FIFA 06 on EA Canadan kehittämä ja EA Gamesin julkaisema jalkapalloaiheinen videopeli, joka kuuluu FIFA-pelisarjaan. Peli on sarjan kolmastoista osa. Kannessa esiintyvät Wayne Rooney sekä Ronaldinho.
Liigat
Pelissä on liigoja seuraavista maista.
AllTunes
allTunes oli venäläinen iTunesin ja iTunes Music Storen kaltainen musiikkisoitin ja musiikkiverkkokauppa. Suurimmat erot iTunesiin olivat musiikkivalikoiman suuruus ja hinnat. Verkkokauppa lopetti toimintansa vuonna 2007.
Tilastot 9. heinäkuuta 2010:
Juho Pilppula
Pilppula oli kansanedustajana Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä 2. syyskuuta 1927 – 21. heinäkuuta 1948. Hän toimi ministerinä valtiovarainministeriössä Risto Rytin toisessa hallituksessa 31. heinäkuuta 1940 – 4. tammikuuta 1941. Jouduttuaan väistymään ministerin tehtävästä Pilppula toimi maalaisliiton eduskuntaryhmän puheenjohtajana 1941–1943. Hän luopui tehtävästä 1943 jouduttuaan syytteeseen säännöstelyrikkomuksesta.
Pilppula oli sotasyyllisyysoikeuden jäsen 1945–1946. Hän oli aktiivinen myös kunnallispolitiikassa ja sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1936.
Eemeli Kitunen
Eemeli Kitunen (30. elokuuta 1887 Vehkalahti – 5. lokakuuta 1955 Helsinki ) oli suomalainen kasvipatologi.
Eemeli Kitusen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Kitunen ja Helena Muurman ja puoliso vuodesta 1917 opettaja, ravitsemustieteilijä Ella Europaeus. Kitunen tuli ylioppilaaksi 1911 ja valmistui filofofian kandidaatiksi 1917, filosofian tohtoriksi hän väitteli 1923. Maatalouden koelaitoksen kasvitautiosaston assistenttina Kitunen toimi 1913–1918. Hän oli Valtion siementarkastuslaitoksen ensimmäinen johtaja 1919–1955, Helsingin yliopiston dosentti 1930–1950 ja Maatalouden koetoiminnan keskusvaliokunnan puheenjohtaja 1936–1947. Hän sai professorin arvonimen 1942. Kitusella oli huomattava määrä luottamustoimia alallaan ja hän laati julkaisuja sekä kasvinviljelystä että -suojelusta. Siemenviljelyn, -tarkastuksen ja -kaupan toiminta kehittyi Suomessa hänen johdollaan merkittävästi, Valtion siementarkastuskeskusta hän ehti johtaa yli kolme vuosikymmentä.
Reininmaan jälleenmiehitys
Reininmaan jälleenmiehitys tai Reininmaan remilitarisointi oli natsi-Saksan vuonna 1936 suorittama toimenpide, jolla Reininmaan demilitarisointi kansainvälisten sopimusten vastaisesti lakkautettiin ja sotilasjoukot palautettiin alueelle.
Versailles'n rauha
right|thumb|upright=1.3|Saksan Versailles'n rauhansopimuksella menettämät sekä voittajien väliaikaisesti miehittämät alueet. Reininmaan demilitarisoidun vyöhykkeen itäraja merkitty punaisella katkoviivalla. Vuonna 1919 allekirjoitetun Versailles’n rauhansopimuksen mukaan Reininmaa oli demilitarisoitava. Määräys koski kaikkia Reinin länsipuolella olleita Saksan alueita sekä Reinin itäpuoleltakin 50 kilometrin levyistä vyöhykettä. Reinin länsipuoliset alueet jäivät sopimuksen mukaan kuitenkin vielä 15 vuoden ajaksi voittajavaltioiden miehittämiksi sen vakuudeksi, että Saksa täyttäisi rauhansopimuksen ehdot.
Vuonna 1920 pienehkö alue Reininmaan länsiosasta liitettiin Belgiaan. Samana vuonna historiallisesti Lothringeniin (Lorraine) kuuluva Saarland otettiin Kansainliiton valvontaan ja annettiin Ranskan miehitettäväksi.
Locarnon sopimus
Vuonna 1933 Saksassa valtaan tullut Adolf Hitler sitoutui aluksi Versailles’n sopimuksen ehtoihin, mutta salassa aloitti valmistelut Reinin palauttamiseksi ”valtakunnan yhteyteen” ja alkoi odottaa sopivaa tekosyytä irrottaa Saksa sopimuksesta. Tekosyy tarjoutui 2. maaliskuuta 1935 Ranskan ja Neuvostoliiton solmiessa alustavan sopimuksen molemminpuolisesta avunannosta. Hitler sai syyn aloittaa Saksassa yleisen asevelvollisuuden ja kumota Locarnon sopimuksen.
Saksan yleisen asevelvollisuuden palauttaminen
16. maaliskuuta 1935 Adolf Hitler uhmasi Versailles’n rauhansopimusta ja palautti Saksaan yleisen asevelvollisuuden suurentaakseen Wehrmachtin kokoa ja perustaakseen Saksan uudet ilmavoimat, Luftwaffen. Hitler ilmoitti Saksan valtiopäivillä 21. toukokuuta, että Saksan hyökkäyksen pelko oli aiheetonta. Samana päivänä hän kertoi Ranskan suurlähettiläälle Francois Poncetille Locarnon sopimuksen kumoutuvan, jos sopimus Neuvostoliiton kanssa avunannosta ratifioitaisiin.
Reininmaan valtauksen suunnittelu
Odotellessaan Ranskan ja Neuvostoliiton sopimuksen ratifiointia Saksan yleisesikunta alkoi Hitlerin määräyksestä salaa valmistella suunnitelmaa Reininmaan miehittämiseksi. Saksan kenraalikunta tiedosti, ettei Saksan pieni armeija vetänyt vertoja Ranskan armeijalle, varsinkaan jos englantilaiset asettuisivat ranskalaisten rinnalle. Saksan sotaministeri sotamarsalkka Werner von Blomberg antoi tämän johdosta määräyksen vetäytyä, jos armeija kohtaisi ranskalaisten vastarintaa miehityksen aikana.
Vuoden 1935 kansanäänestyksen seurauksena Saarland liittyi takaisin Saksaan, minkä Hitler tulkitsi tuen osoitukseksi kansallissosialistien politiikalle. Hitler katsoi poliittisen tilanteen sopivaksi uhkapelille.
Reininmaan miehitys
Ranska ja Neuvostoliitto ratifioivat avunantosopimuksen 27. helmikuuta 1936 ja 1. maaliskuuta Hitler päätti toimia. Saksan joukot marssivat 7. maaliskuuta saksalaisten riemuksi Reininmaalle eivätkä edetessään kohdanneet vastarintaa. Ranskalaiset eivät olleet lähettäneet joukkojaan liikkeelle. Iso-Britannia ei tahtonut tässä tilanteessa tehdä aloitetta ennen ranskalaisia, vaan alkoi noudattaa Reininmaan demilitarisaation kumouduttua Saksan suhteen myöntyväisyyspolitiikkaa. Todellisuudessa Reinimaan miehitys tarkoitti vain kolmen saksalaisen pataljoonan eli muutaman tuhannen miehen näyttävää tiedotusvälineille suunnattua Reinin ylitystä ja sotilaallisesti toimi oli mitätön, mutta poliittisesti Hitler onnistui juuri siinä missä halusikin eli Saksa sai takaisin sen suurvalta-aseman mikä sillä oli ollut ennen ensimmäistä maailmansotaa.
Miehityksen seurauksena Hitler saavutti merkittävän moraalisen voiton varovaisista esikuntaupseereistaan. Ranskalaisten ja englantilaisten välipitämättömyys ja epäröinti olivat merkittävä etu Saksalle, mikä auttoi sitä seuraavana kolmena vuonna, kun Tšekkoslovakia ja Itävalta liitettiin natsi-Saksaan. Tilanne johti lopulta toiseen maailmansodan syttymiseen kolme ja puoli vuotta myöhemmin.
Ocean’s Twelve
Ocean’s Twelve on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikoskomediaelokuva, jonka on ohjannut Steven Soderbergh. Elokuva on jatko-osa elokuvalle Ocean’s Eleven – korkeat panokset.
Juoni
Edellisessä osassa rikollisjoukko on huiputtanut itselleen muhkean omaisuuden Las Vegasin kasinoista. Kolmen kasinon omistaja vaatii rahojaan takaisin, ja Danny Oceanin johtama kopla päättää hankkia rahat Euroopasta entistä suuremmalla huiputuksella. Roomassa on esillä Fabergén pääsiäismuna, jota joukkio lähtee tavoittelemaan.
Mietaa
Mietaa voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Cinisello Balsamo
Cinisello Balsamo [Cinisèllo Bàlsamo] on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanon keskustasta on kymmenisen kilometriä pohjoiseen ja Monzasta viisi kilometriä lounaaseen. Cinisello ja Balsamo yhtyivät 1928. Paikkakunnan asukkaita kutsutaan demonyynilla cinisellesi.
Maantiede ja ilmasto
Cinisello Balsamo sijaitsee tiheään asutulla Milanon koillisella esikaupunkivyöhykkeellä Lombardian länsiosassa. Kaupunkirakenteellisesti se nivoutuu yhteen Milanon ja muiden naapureidensa kanssa. Vyöhykkeen nimi on Nord Milano, sen pinta-ala on noin 50 neliökilometriä ja asukasluku noin 270 000. Noin 640 hehtaarin laajuinen puisto Parco Nord Milano ulottuu Cinisello Balsamon alueelle.
Cinisello Balsamon talvet ovat viileitä, kesät puolestaan lämpimiä, kosteita ja vähätuulisia.
Historia
pienoiskuva|200px|vasen|Villa Ghirlanda Cinixellumin ja Balsemumin juuret ulottuvat ajanlaskun alkuun, jolloin roomalaislegioonat valloittivat Gallia Cisalpinan. Cinixellumin elämä keskittyi kolmentoista vuosisadan ajan nykyisen Chiesetta di Sant'Eusebion ympäristöön, Balsemum sitä vastoin kasvoi alueelle, joka on muutamia kilometrejä Sant'Eusebiosta kaakkoon. 1100-luvun jälkipuoliskolla Cinixellumin väestö alkoi siirtyä silloisen mailin verran Sant'Eusebiosta etelään. Talonsa he rakensivat tulevan keskusaukion ympärille, myöhemmin sen itäreunalle rakennettiin Sant'Ambrogion kirkko, joka on nykyisin Cinisello Balsamon pääkirkko. Aukion nimi on piazza Gramsci. Ruttoepidemia koetteli paikkakuntaa 1630 ja 1632. Vuonna 1751 Cinisellon väkimääräksi laskettiin noin 1 300 henkeä. Vuonna 1786 Cinisello ja Balsamo liitettiin uuteen Milanon maakuntaan, joka lakkautettiin 2014. Kirkollisesti paikkakunnat kuuluivat keskiaikaiseen Desion seurakuntaan, joka lakkautettiin 1797.
1600–1800-luvuilla aristokraatit rakennuttivat palatsejaan Cinisellon ja Balsamon alueelle: syntyi muun muassa Villa Ghirlanda Silva (1660), Villa Ferrari Casnedi Casati Stampa di Soncino (1751) ja Villa Di Breme Gualdoni Forno (1770-luku). Kaupungin lukuisista kirkoista mainittakoon barokkityylinen Sant'Ambrogio ja uusklassinen Santuario di San Martino. Sant'Eusebion kaupunginosassa sijaitsee pieni, keskiaikainen kirkko Chiesetta di Sant'Eusebio.
Cinisello ja Balsamo yhdistettiin 13. syyskuuta 1928. Paikkakunta oli yhä varsin talonpoikainen, ja sen ilme kaupungistui vasta toisen maailmansodan jälkeen teollistumisen myötä. Väkiluku kasvoi yli 80 000:een 1980-luvulle tultaessa.
Talous ja liikenne
Cinisello Balsamon elinkeinorakenne on muuttunut teollisesta palveluvaltaiseksi. Kaupunki kuuluu Milanon raitiotieliikenteen piiriin ja siellä on liittymä moottoritielle Autostrada A4 (Torino–Trieste). Milanon kehämoottoritien kautta paikkakunnalta on erinomaiset yhteydet kaikkiin ilmansuuntiin.
Krister Ahlström
Krister Harry Ahlström (s. 29. elokuuta 1940 Helsinki) on suomalaisen elinkeinoelämän pitkäaikainen vaikuttaja. Hän toimi 15 vuotta (1966–1981) Wärtsilän palveluksessa ennen siirtymistään vuonna 1981 perheyritys A. Ahlström Oy:n palvelukseen. Hän johti yritystä vuosina 1982–1998 ja on ollut sen jälkeen muun muassa Stora Enson ja Fortumin hallitusten varapuheenjohtaja.
Ahlströmille myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi vuonna 1990. Hän oli Ahlström-suvun neljäs arvonimen saanut.
Koulutus ja ura
Ahlström valmistui ylioppilaaksi 1959 Grankulla samskolasta ja diplomi-insinööriksi 1966 Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolta. Hänen opiskelutoverinaan oli Georg Ehrnrooth, joka niin ikään työskenteli myöhemmin Wärtsilässä ja sai vuorineuvoksen arvonimen.
Ahlströmille myönnettiin 2012 Ikiteekkarin arvonimi, joka on teekkariyhteisön korkein kunnianosoitus ja saa olla vain yhdellä henkilöllä kerrallaan.
Wärtsilässä
Ahlström oli tutustunut Wärtsilää johtaneeseen Wilhelm Wahlforssiin vuonna 1962 toimiessaan Teknologföreningenin puheenjohtajana. Hän aloitti Wärtsilässä Helsingin tehtaan tuotannonsuunnittelijana vuonna 1966 ja työskenteli tehtävässä vuoteen 1970, jolloin hän siirtyi Järvenpään ja Helsingin tehtaiden tuotannon johtotehtäviin. Vuonna 1973 hänestä tuli tehtaiden hallintopäällikkö ja vuonna 1976 Järvenpään tehtaan johtaja vuoteen 1978.
Ahlström Oy:ssä
Ahlström siirtyi 1981 Ahlströmin perheyrityksen keskushallinnon johtoon. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin pääjohtajaksi Lars Mikanderin seuraajaksi. Ahlström piti suurimpana haasteenaan yhtiön kansainvälistämistä. Hänen kaudellaan toteutettiin monia uudistuksia. Yhtiö muun muassa myi 1986 konsernin lippulaivana pidetyn Varkauden metsäteollisuudesta Enso-Gutzeitille ja sai vastineeksi Enso-Gutzeitin konepajat. Myös lasivillateollisuus ja pullojen valmistus myytiin.
Ahlström osallistui 1994 Ahlström-yhtiön pääjohtajana Bilderberg-ryhmän kokoukseen.
Luottamustehtäviä ja kunnianosoituksia
Ahlströmin luottamustehtävistä merkittävimpiä on ollut Suomen Työnantajain Keskusliiton (STK) hallituksen puheenjohtajuus vuosina 1986–1991. Vuosina 1993–1996 hän oli Metalliteollisuuden Keskusliiton puheenjohtaja ja 1994–1996 Euroopan metalliteollisuuden yhteisen järjestön Orgalimen puheenjohtaja.
Ahlström on ollut muun muassa hallituksen jäsen Agassa (1990–2001), hallintoneuvoston jäsen Sammossa (1997–2000) sekä hallituksen varapuheenjohtaja Fortumissa (1998–2000), Stora Ensossa (1998–2004) ja ABB:ssä.
Ahlströmistä tuli 1994 Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun tekniikan kunniatohtori ja vuonna 2001 Taideteollisen korkeakoulun kunniatohtori. Taideteollinen korkeakoulu myönsi 2005 hänelle Pallas Athene -palkinnon esteettisten arvojen hyväksi tehdystä työstä. Ahlström on saanut myös Suomen Leijonan I luokan komentajan kunniamerkin.
Yksityiselämä
Ahlström on Harry Ahlströmin ja Asta Seegen poika. Harry Ahlström oli Antti Ahlströmin nuorimman pojan Bertelin poika tämän toisesta avioliitosta. Hän kuoli 24-vuotiaana marraskuussa 1941 Viipurinlahdella yhteysalus Porkkalan osuttua miinaan. Krister Ahlström oli tuolloin vain runsaan vuoden ikäinen.
Ahlström on ollut kahdesti naimisissa, ja hänellä on liitoista viisi lasta. Hänen tyttärensä Nathalie Ahlström on Fiskarsin toimitusjohtaja.
Ahlström on purjehduksen 8mR-veneiden maailmanmestari vuodelta 1975.
LiMu Radio
LiMu Radio on Lahden ammattikorkeakoulun opiskelijoiden ympärivuotista lähetystoimintaa tuottava internet-radiokanava. LiMu Radion nimi viittaa hieman harhaanjohtavasti alkoholittomiin virvokkeisiin, mutta nimen etymologia juontaa juurensa lahtelaiseen jo perinneherkun statuksen ansainneeseen grilliruokaan - lihamukiin. Nimi lyhennettiin Lihamuki Radiosta muotoon LiMu Radio.
Mukana toiminnassa on tällä hetkellä tekniikan, muotoilun ja liiketalouden opiskelijoita. Radiotoiminta ei ole opintoihin kuuluvaa, vaan sitä tehdään vapaaehtoispohjalta. LiMu Radion ensilähetys toteutettiin 26.4.2013, jolloin lainalaittein erittäin epäergonomisessa ja ilmastoimattomassa varastokomerossa tehtiin lahtelaisen kampusradiotoiminnan historiaa.
Radio on alkuvaiheessa herättänyt kiinnostusta myös perinteisten radioasemien suunnalta. Alkuvaiheen suunnittelussa oli mukana mm. lahtelaiset pitkän linjan radiopersoonat Tapani Ripatti ja Joni Heinonen. LiMu Radio on tarjonnut ohjelma-aikaa myös näille kokeneemmille ammattilaisille ja yhteistyö näyttää jatkuvan myös näissä merkeissä.
Lyhyestä olemassaoloajastaan huolimatta LiMu Radio on saanut kansainvälistä näkyvyyttä osallistumalla ensimmäisenä suomalaisena kampusradioasemana College Radio Day -tapahtumaan. Tapahtuman merkittävyyttä kuvasi se, että se sai osakseen mm. presidentti Barack Obaman huomion.
Keväällä 2014 LiMu Radio osallistui Suomen edustajana World Radio Challenge -tapahtumaan. Tavoitteena tässä tapahtumassa oli tehdä virallinen Guinnessin hyväksymä maailman ennätys kategoriassa Longest marathon for a radio talk show - team. Maailmanennätys jäi LiMu Radiolta tekemättä, mutta tämän hetkinen suomenennätys on lahtelaisten opiskelijoiden Asad Ali, Suzana Bincl, Lauri Kivijärvi ja Miika Mäkitalo hallussa. Tämän hetken suomen ennätys on 60 tuntia.
Anita Page
thumb|right|Anita Page Anita Page (4. elokuuta 1910 – 6. syyskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Page syntyi New Yorkissa ja aloitti uransa 1920-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Hän oli 1930-luvun alkuvuosina Hollywoodin aktiivisimpia tähtiä, mutta ilmoitti lopettavansa uransa jo vuonna 1933, 23 vuoden iässä. Hän esiintyi vielä brittiläisessä elokuvassa 1936, mutta vetäytyi sitten hiljaiseloon.
Page palasi valkokankaalle vuonna 1996 kuuden vuosikymmenen tauon jälkeen. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Ennen kuolemaansa 98-vuotiaana hän oli ainoa elossa ollut vuoden 1929 Oscar-palkintojen jakotilaisuuteen osallistunut.
Sofia Pelander
Sofia Pelander (s. 1992) on suomalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän on pelannut Suomen maajoukkueessa 35 maaottelua. Kaudella 2020–2021 hän edustaa saksalaista Herner TC:tä.
Kaudet 2015–2020 Pelander pelasi Ruotsin pääsarjassa. Neljä ensimmäistä kautta hän edusti Norrköpingiä ja kaudella 2019–2020 Uumajaa. Kaudeksi 2020–2021 hän siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavaan Herner TC:hen.
Hydromantia
Hydromantia on ennustusmenetelmä, jolla tarkoitetaan vedestä ennustamista. Hydromantiassa ennustetaan tutkimalla veden väriä, virtausta ja väreilyä.
Jesuiitta M. A. Del Rio (1551–1608) kuvasi useita hydromantian menetelmiä. Eräässä hänen kuvaamassaan menetelmässä ennustetaan laskemalla narusta roikkuvan sormuksen kosketusten määrä vesikulhon reunoihin, kun sormuksella kosketetaan vettä. Toisessa menetelmässä heitetään sileitä kiviä seisovaan veteen ja tarkkaillaan veteen syntyviä renkaita.
18. maaliskuuta
18. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 77. päivä (78. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 288 päivää.
Kuolleita
Katso myös: kalenteri ~ 17. maaliskuuta, 19. maaliskuuta
Florence Kling Harding
Florence Mabel Kling "Flossie" Harding (ent. DeWolfe; 15. elokuuta 1860 Marion, Ohio – 21. marraskuuta 1924 Marion, Ohio), oli Yhdysvaltain presidentti Warren G. Hardingin vaimo ja Yhdysvaltain ensimmäinen nainen.
Hän oli tehokas, voimakastahtoinen ja suosittu, ja vaikutti siksi suuresti miehensä uraan sekä politiikassa että liike-elämässä.
William Edwin Brooks
thumb|190px|William Edwin Brooks William Edwin Brooks (30. heinäkuuta 1828 Irlanti – 18. tammikuuta 1899 Mount Forrets, Ontario) oli irlantilainen lintutieteilijä ja insinööri.
Brooks muutti Intiaan rautatielaitoksen insinööriksi 1856 ja pysyi virassaan vuoteen 1881. Jäätyään eläkkeelle hän muutti Ontarioon, Kanadaan. Brooks oli British Ornithological Unionin kunniajäsen. Hän oli kirjeenvaihdossa Alfred Russell Wallacen, Thomas C. Jerdonin ja Tytlerin kanssa. Hänen laaja lintukokoelmansa on British Museumissa. Pitkän Intian uransa aikana hän oli aktiivisesti kirjeenvaihdossa muiden alueen ornitologien kanssa, erityisesti Allan Octavian Humen. Hänen kolmas poikansa Allan Cyril Brooks (1869–1946), joka oli nimetty Humen mukaan, ryhtyi myös ornitologiksi ja hänestä tuli myös maailmankuulu taidemaalari.
1887 Brooks muutti perheineen Ontarion Miltonista uudelle maatilalle Chilliwackiin Brittiläiseen Kolumbiaan. 1891 hän myi Chilliwackin tilansa palatakseen takaisin Ontarioon, Mount Forrestiin.
Brooks nimesi muun muassa kashmirinuunilinnun (Phylloscopus humei).
Copa América 1989
Copa América 1989 oli järjestyksessään 34. Copa América, Etelä-Amerikan jalkapallon mestaruusturnaus. Turnaus pelattiin Brasiliassa 1. – 16. kesäkuuta 1989. Turnauksen voitti Brasilia, toiseksi sijoittui Uruguay ja kolmanneksi Argentiina.
Karl Müller
Karl Müller voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Kultainen maila
Superpesiksessä on valittu kultainen maila vuodesta 1993 saakka. Kultainen maila on pelaajien äänestämä palkinto, joka annetaan parhaaksi valitulle sisäpelaajalle. Palkintoa ei jaettu kausina 2002-2004.
Eniten miesten kultaisia mailoja ovat voittaneet Kari Hakkarainen, Jani Komulainen ja Sami Haapakoski (kolme kertaa). Eniten naisten palkintoja ovat voittaneet Hanna Airaksinen ja Paula Rautiainen (kolme kertaa).
Hurrikaani Cesar-Douglas
Hurrikaani Cesar oli kolmas nimetty hirmumyrsky vuoden 1996 Atlantin hurrikaanikaudella, joka rantauduttuaan heikkeni trooppiseksi myrskyksi. Itäiselle Tyynellemerelle siirryttyään Cesar voimistui 4. luokan hurrikaaniksi, jolloin siitä käytettiin nimeä Hurrikaani Douglas. Se aiheutti yhteensä 77 ihmisen kuoleman, joista 11 Kolumbiassa, yhdeksän Nicaraguassa, 44 Costa Ricassa ja 13 El Salvadorissa.
Myrsky muodostui 25. heinäkuuta Atlantilla, pyyhkäisi Kolumbian yli ja aiheutti 100–150 mm sateita. Ainakin 51 ihmistä sai surmansa Kolumbiassa ja Keski-Amerikassa. Cesar menetti voimansa Nicaraguan vuorilla, mutta 29. heinäkuuta se voimistui uudelleen Tyynenmeren puolella. Siellä se oli kauden neljäs nimetty myrsky, ja se sai nimen Douglas.
Wikispecies
Wikispecies on Wikimedia Foundationin ylläpitämä projekti, josta on tarkoitus kehittyä avoin ja vapaa eliölajien tietokanta. Se tulee kattamaan eläimet, kasvit, sienet, bakteerit, arkeonit, alkueliöt ja kaikki muut tunnetut elämänmuodot niin perusteellisesti kuin käyttäjät haluavat. Wikispeciesin motto on: "Wikispecies on vapaa, koska elämä on yhteistä omaisuutta!"
HMS Terrible (1762)
HMS Terrible oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1762 vesillelaskettu Ramillies-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 8. tammikuuta 1761 John Barnard & John Turnerilta Harwichista, missä köli laskettiin helmikuussa. Se laskettiin vesille 4. syyskuuta 1762 ja nimettiin 2. marraskuuta. Alus valmistui 18. joulukuuta Harwichissa, jolloin valmistuskustannukset olivat 26 271 puntaa 15 shillinkiä ja yhden pennyn. Kokonaiskustannukset varustettuna olivat 32 735 puntaa viisi shillinkiä ja yhdeksän pennyä.
Palvelus
Alus tuhoutui tulipalossa 1781.
World Changed Forever
World Changed Forever on Dreamtalen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 26. huhtikuuta 2013. Albumin on miksannut Timo Tolkki, joka vierailee myös Japanin bonuskappaleen, "The End Of Our Days" kitarasoolossa. Albumin on masteroinut Mika Jussila.
Sokokenmedestäjä
Sokokenmedestäjä (Hedydipna pallidigaster) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Sokokenmedestäjää tavataan hyvin pienellä ja hajanaisella alueella Keniassa ja Tansaniassa. Sen populaation arvellaan olevan 2 500–9 999 yksilöä. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Kimmo Perämäki
Kimmo Perämäki on Celestyn entinen laulusolisti. Hän on julkaissut yhdessä Celestyn kanssa albumin Reign of Elements. Tämän jälkeen Perämäki lähti yhtyeestä keskittyäkseen omaan Masquerage-yhtyeeseensä. Hän toimii Masqueragessa laulaja-kitaristina ja vastaa yhtyeen sävellystyöstä. Masquerage on julkaissut kaksi albumia, Work-Holic-Fool (2007) ja Moonlight Time (2008). Lisäksi Perämäellä on oma sooloprojekti nimeltä Backhill. Perämäki on myös ollut yhtyeessä Athmosfear. Nykyisin Perämäki toimii alavutelaisen Spiritus Mortis-yhtyeen vokalistina.
Suontee
Suontee on Keski-Suomen Joutsassa ja Etelä-Savon Hirvensalmessa ja Pertunmaalla sijaitseva Suomen 34. suurin järvi. Suontee on kirkasvetinen ja kalaisa järvi.
Suontee on niin suuri järvi, että vesistöviranomaiset käsittelevät sitä kahdessa osassa. Samoin tehdään tässä artikkelissa, sillä viranomaislähteissä sen tiedot esitetään kahdessa osassa. Ylä-Suonteen valuma-alueeksi (vesistöaluetunnus 14.85) kutsuttu vesistöalueen osa sisältää suuren osan Suonteesta järvialtaasta. Sen keräämät vedet virtaavat Suonteen lounaisosassa sijaitsevan Ollinsalmen läpi Ala-Suonteen alueelle (14.84), jossa sijaitsee loput Suonteen järvialtaasta. Näitä järvenosia kutsutaan tässä artikkelissa Ylä- ja Ala-Suonteeksi. Järvialueiden välinen raja kulkee Ollinsalmen sillan alla.
Yleistä
Suontee on noin 33 kilometriä pitkä, 18 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 142,45 neliökilometriä eli 14 245 hehtaaria (joskus mainitaan myös 149 km² ). Pinta-alasta 62 prosenttia kuuluu Ylä-Suonteeseen ja 38 prosenttia Ala-Suonteeseen, mutta järven vesitilavuudet ovat vastaavasti 79 prosenttia ja 21 prosenttia. Ylä-Suonteen keskisyvyys onkin 8,81 metriä kun se on Ala-Suonteella 3,86 metriä. Suonteen vesimäärä on noin 0,988 kuutiokilometriä. Suonteen 627 kilometriä pitkä rantaviivasta 63 prosenttia on Ylä-Suonteella ja 37 prosenttia Ala-Suonteella.
Suonteen rantaviiva mutkittelee voimakkaasti ja järvessä on runsaasti isojakin saaria. Voimakkaimmin järven muotoon vaikuttaa Marjotaipaleelta lounaaseen työntyvä 10 kilometriä pitkä niemimaa, joka jakaa järven Ylä- ja Ala-Suonteeksi. Niemi muodostaa Ollinsalmessa vain 300 metriä leveän kapeikon. Sen suurimmat järvenselät ovat Pohjois-Suonteen Saposelkä, Kotkatselkä ja Kataatselkä ja Etelä-Suonteen Hautoselkä, Kämpinselkä ja Kotkatselkä. Selkien välissä on rikkonaista saaristoa tai niemiä. Suoneteella on tuhansia saaria. Niiden ilmoitettu lukumäärä riippuu siitä, kuinka suuria luotoja merkitään saariksi. Vesistöviranomaisten mukaan Suonteella on 666 saarta (tai myös 534 ), joista osa on vain alle aarin kokoisia. Saarien yhteispinta-ala on 27,36 neliökilometriä eli noin 16 prosenttia järvialueesta. Suuri osa Suonteeseen tulevasta vedestä laskee Suonteen luoteisosaan eli Ala-Suonteen pohjoisosaan, ja virtaa Ala-Suonteen kautta Viheriin. Ylä-Suontee jää siten Sysmän reitin päävirtauksesta hieman sivummalle.
Ala-Suontee kuuluu kokonaan ja Ylä-Suonteen eteläosasta noin puolet kuuluu Joutsaan, joka muodostaa Keski-Suomen maakunnan eteläosia. Muu osa järvestä jakautuu Hirvensalmen ja Pertunmaan kesken, jotka ovat osia Etelä-Savon maakuntaa. Järven rannoilla ei ole suuria taajamia. Suurin osa Joutsan ja Hirvensalmen vapaa-ajan asunnoista sijaitsee juuri Suonteen rannoilla.
Ylä-Suontee
Suuremman Ylä-Suonteen järvenosa on 18 kilometriä pitkä, 13 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 88,49 neliökilometriä. Järvenosan rantaviiva on varsin mutkitteleva, jossa ulkonevat niemet ja syvälle tunkeutuvat lahdet vuorottelevat. Tällaisia lahtia ovat esimerkiksi pohjoisessa Mankinsaaren takana sijaitseva Karttuulahti, Kotisaaren suojassa sijaitseva Ruhalahti, Terhinselkä ja itärannan Tuukkalanlahti. Kaakkoisrannasta voidaan vielä mainita Seppälänlahti, Siikalahti ja Purunlahti. Merkittävin niemi on 8 kilometriä pitkä ja se työntyy esille järvenosan luoteispäästä. Niemellä sijaitsevat Kullasniemen ja Mankin kulmakunnat.
Ylä-Suonteella on 425 saarta, joiden pinta-ala on 1 730 hehtaaria eli noin 16,4 prosenttia järvenosan kokonaispinta-alasta. Saarista neljä, eli Mankinsaari, Lehtisensaari, Käyrässaari ja Konnassaari, ovat yli neliökilometrin suuruisia, 74 saarta ovat yli hehtaarin suuruisia, 336 ovat yli aarin ja loput 11 ovat alle aarin kokoisia. Kiinteästi asuttu saari on Mankinsaari, jonne tulee tie Haapasalmen yli Mankista. Myös Papinsaaressa on kiinteistöjä mutta ei tieyhteyttä. Moniin saariin on rakennettu vapaa-ajan asuntoja, mutta suurin osa saarista ovat autioita.
Ylä-Suonteen järvenpohja on vaihteleva jo runsaan saaristonkin vuoksi. Vaikka järvenosan keskisyvyys on 8,81 metriä, löytyy siitä 43,65 metriä syvä syvänne. Se sijaitsee syvyyskarttojen mukaan todennäköisesti Kukonselällä Hirvisaaren ja Pieni-Lehtisen puolivälissä. Muita syvänteitä esiintyy kaakkoisosan Konnassaaren ohittavassa syvännejaksossa (35 m, 25 m, 31 m, 30 m ja 30 m), Konnassaaresta pohjoiseen kulkevassa syvännejaksossa (25 m ja 22 m), Ala-Suonteeseen päin kulkevassa Hautoselän, Kukonselän, Haapaselän ja Leväsenselän syvännejaksossa (esimerkiksi 30 m, 42 m, 35 m, 33 m ja 23 m), Korpisaaren pohjoisrannassa (25 m), Ilvessaaren pohjoisrannassa (20 m) sekä saarien kapeissa salmissa Mankinsaarella (30 m), Kuivassalmessa (17 m), Lehtisensalmessa (25 m) ja Pellossalmessa (21 m). Järvenosan tilavuus on noin 0,78 kuutiokilometriä.
Bramiinihaukka
Bramiinihaukka (Haliastur indus) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintu. Sen levinneisyysalueeseen kuuluvat Australia, Bangladesh, Brunei, Kambodža, Kiina, Intia, Indonesia, Laos, Macao, Malesia, Myanmar, Nepal, Pakistan, Papua-Uusi-Guinea, Filippiinit, Singapore, Salomonsaaret, Sri Lanka, Taiwan, Thaimaa, Itä-Timor ja Vietnam. Muuttolintuna sitä tavataan seuraavissa maissa: Bhutan, Hongkong, Malediivit, Palau, Vanuatu. Sitä tavataan myös Arabiemiraateissa, mutta alkuperä tuntematon.
Suontee
Ylä-Suontee
Ylä-Suonteen rantaviivan pituudeksi ilmoitetaan 393,46 kilometriä. Järvenosan ympäristössä on hieman viljeltyä peltomaat, josta vain pieni osa reunusta järvenrantoja. Peltomaata esiintyy pohjoisrannikon Ruhalahden, Kuitulan ja Tuukkalan kylien alueilla, itärannikon, hieman kauempana kaakkoisrannan Vahvaselällä, sekä luoteisosan Mankkissa. Etelärannikolla sijaitsee kaksi laaja ja suojeltua suoaluetta: Sahinsuo ja Isosuo. Joutsan kirkolta alkava seututie 428 seuraa kauempana järvenosan lounaisrannikkoa. Järven koillisrantaa seuraa lyhyesti Hirvensalmelta alkava seututie 431. Näitä yhdistää kyläteiden verkosto, joista saavuttaa etelärannikon kaikki rannat. Tärkeä tie on Vahvajärven puoleista kannasta seuraava Ripatin ja Ruokoniemen välinen yhdystie 15091. Järvenosan pohjoisrannikolle pääsee Uimaniemeltä alkava ja Ollinsalmen ylittävä Marjotaipaleen kautta Kanervamäelle ja Pärnämäelle johtava yhdystie 16649.
Bramiinihaukka
Lajin kannan suuruudeksi arvioidaan alle 100 000 yksilöä ja Kiinassa arvioidaan olevan alle sata pesivää paria. Kanta on kuitenkin pienenemässä etenkin Kaakkois-Aasiassa. Syynä on elinalueiden supistuminen, liiallinen tuholaismyrkkyjen käyttö, mahdollisesti myös yleinen hygienia, jolloin syötävää jätettä on tarjolla vähemmän.
Sen elinpiiriä ovat sisämaan järvet ja suot sekä merenrannikko vuorovesialueella ja mangrovekasvusto vuoroveden yläpuolella.
Suontee
Ala-Suontee
Pienemmän Ala-Suonteen järvenosa on 21 kilometriä pitkä, 7 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 53,96 neliökilometriä. Sen pituusakseli on pohjois-etelä- suuntainen ja sen levein kohta sijaitsee järvenosan keskivaiheella. Ala-Suonteen niemet ja lahdet ovat lyhyitä, mutta sen saaristo tekee järvialtaasta paikoin sokkeloiseksi.
Ala-Suonteella on 241 saarta, joiden pinta-ala on 1 006 hehtaaria eli noin 15,7 prosenttia järvenosan kokonaispinta-alasta. Saarista kolme, eli Joussaari, Tieransaari ja Nurmaansaari, ovat yli neliökilometrin suuruisia, 41 saarta ovat yli hehtaarin suuruisia, 170 yli aarin ja loput 27 ovat alle aarin kokoisia. Ainoa kiinteästi asuttu saari on Tieransaari, jonne tulee myös Ruokorannasta alkava ja Vaivaisensalmen yli kulkeva tie. Asuinkiinteistöjä esiintyy myös Isosaaressa, Liukosaaressa, Korpisaaressa ja Joussaaressa, sekä Nurmaansaaressa, jossa on edelleen peltomaata.
Öljylämmitys
thumb|Öljykattila. Öljylämmitys on eräs rakennusten tarvitseman lämmityksen lämmöntuottotapa. Järjestelmän pääosat ovat öljypoltin, öljykattila, lämmönsäätöautomatiikka, öljysäiliö ja savuhormi.
Suontee
Ala-Suontee
Ala-Suonteen järvenpohja ei ole niin vaihtelevaa kuin Ylä-Suonteella. Syvänteitä on suhteellisen vähän ja se vaikuttaa järvenosan keskisyvyyteen, joka on vain 3,86 metriä. Suurin syvyys löytyy Kataatselän itärannasta Vehmasmäen rannan tuntumasta, jossa on 24,66 metriä syvää. Muita syvänteitä löytyy Ollinsalmen sillan alla (21 metriä syvää), Harsunniemen edessä Harsunselällä (20 m) ja Tolvassaaren koillisrannassa (22 m). Keskimääräistä matalampaa on pohjoisosissa Saposelällä, jota muuttomatkalla olevat vesilinnut suosivat. Ala-Suonteen vesitilavuus on noin 0,21 kuutiokilometriä.
Öljylämmitys
Öljylämmityksen energialähteenä on jokin maaöljystä jalostettu tuote, yleensä kevyt polttoöljy eli lämmitysöljy. Suurissa laitospolttimissa käytetään lämmitykseen myös raskasta polttoöljyä. Öljy on energiatiivis ja helposti varastoitava ja kuljetettava energiamuoto.1 000 litraa kevyttä polttoöljyä vastaa energia-arvoltaan 10 000 kWh sähköä, 2 150 kiloa puupellettejä tai 5,8 kuutiota koivuhalkoja.
Suontee
Ala-Suontee
Ala-Suonteen rantaviivan pituudeksi ilmoitetaan 233,69 kilometriä. Kartasta erottuu alueella jonkin verran viljeltyä peltomaata, mutta pelloista vain muutama ulottuu järven rantaan. Länsirannan tuntumassa sijaitsee Vallaspellon kylä ja hieman kauempana rannasta Ruokorannan kylä sekä Tanttulan kulmakunta. Joutsan kirkonkylän asuinalueet eivät ylety Ala-Suonteen rannalle, vaikka taajama keskusta on kolmen kilometrin päässä. Itärannan lähettyvillä sijaitsee Kälän kylä, Pylsyn ja Tolvasniemen kulmakunnat. Kauempana länsirannasta seuraavat Joutsasta alkavat seututie 428, josta haarautuu Uimaniemellä järven Ollinsalmessa ylittävä yhdystie, sekä seututie 616, josta haarautuu Kälässä itärantaa kauempana seuraava seututie 431. Ollinsalmen ylittävä kylätie kohtaa Pärnämäellä seututien 431. Järvenosan kiertäviltä teiltä haarautuu runsaasti pieniä rantaan tulevia teitä.
Öljylämmitys
Öljylämmityksen lämpö siirretään lämmitettävään tilaan vesikiertoisella lämmönjakojärjestelmällä tai ilmalämmityksellä. Öljylämmitys vaatii erillisen palosuojatun teknisen tilan, eli kattilahuoneen (ns.pannuhuoneen), jossa järjestelmän laitteet sijaitsevat. Öljysäiliö voidaan sijoittaa sisään tai ulos, myös maan alle.
Suontee
Vedenpinnan korkeus
Suontee on säännöstelemätön järvi, jonka vedenpinnan korkeus säilyy vuodenajoista riippumatta melko tasaisesti samalla korkeudella. Vedenpinnan keskimääräinen korkeus on 94,1 metriä mpy. Talvialenemalla tarkoitetaan vedenpinnan lasku lumikaudella, kun sateet eivät pääse vielä järveen. Se on Suonteella 0,04 metriä. Kevättulvan suuriuus on keskimäärin 0,15 metriä.
Öljylämmitys
Öljylämmityksen eli öljylämmityskattilan hyötysuhde eli kyky muuttaa öljystä saatava energia lämmöksi on hyvä. Nykyaikaisen kattilan hyötysuhde on noin 95 %. Kondenssikattilalla, joka kykenee ottamaan palamiskaasuista otetun lämmön talteen ja syöttämään sen lämmityspiiriin, päästään jopa lähes 100 %:n hyötysuhteeseen.
Suontee
Luontoarvoja
Ylä-Suonteella sijaitsee Natura-alue (FI0900076, 2 625 ha sekä FI0900075, 5 453 ha ), joka muodostuu karusta ja kirkasvetisestä Suonteesta ja joistakin sen ympäristön kohteista. Natura-alueen suojeluun on otettu pieniä boreaalisia metsämaita ja rantojen vanhoja lehtometsiä sekä Suonteen rannoilta että sen saarista. Tällaisia saaria ovat esimerkiksi Ylä-Suonteen Torppasaari, Pesäsaaret, Ruissaaret, Jänttärä, Halsaari ja Iso-Kinkku sekä Ala-Suonteen Mateli, Mustasaari, Metsosaari, Ketvene ja Rokansaari. Rannat ovat huomattavassa määrin kivikkorantoja, mutta alavimmilla rannoilla esiintyy myös hiekkarantoja. Alueella viihtyy runsaslukuisena kuikka, mutta järvi on linnustollisesti muutenkin merkittävä. Esimerkiksi Suonteen Saponselän rannikko on tunnettu muuttolintujen lepopaikkana ja sen luhtarannat ja kaislikot lintujen elinympäristöinä.
Luettelo Billboard 200 -listan ykkösistä vuonna 2011
Tämä on luettelo Billboard 200 -listan kärkipaikkaa hallussaan vuonna 2011 pitäneistä artisteista ja albumeista.
Öljylämmitys
Suomessa öljykattilan tuottamasta energiasta kuluu lämmitykseen noin ¾ ja lämpimän käyttöveden tuotantoon noin ¼. Öljy on fossiilinen polttoaine, jonka polttoprosessi aiheuttaa ilmastonmuutosta nopeuttavia kasvihuonekaasupäästöjä. Öljylämmitysjärjestelmään voidaan kytkeä avuksi aurinkolämpöjärjestelmää, tai öljykattilaksi voidaan valita myös puuta polttava kaksoispesäkattila. Muita vaihtoehtoja ovat esimerkiksi ilma-vesilämpöpumpun tai varaavan tulisijan käyttö öljylämmityksen rinnalla. Myös nestemäisten biopolttoaineiden on lämmitysöljyyn lisättynä todettu koehankkeissa soveltuvan hyvin öljylämmitysjärjestelmään.
Suontee
Luontoarvoja
Suonteen kalatalousalue on perustettu vuonna 2019 jatkamaan Suonteen kalastusalueen työtä. Sen toimialueella sijaitsee myös naapurivesistö Viheri ja 190 neliökilometrä muita vesialueita.
Sirmakka (lehti)
Sirmakka oli Joensuussa ilmestynyt ilmaisjakelulehti vuosina 1986–1990. Vuodesta 2002 lähtien se on ilmestynyt nettilehtenä. Jatkuvasti päivitetty runsassisältöinen uutislehti käsittelee Itä-Suomen ja Karjalan tasavallan tapahtumia. Useita teemaosastoja muun muassa liikenteestä, autoista, kirjoista, eläimistä, terveydestä ja matkailusta. Lehden liitteinä ovat Hornakka ja HornakkaPLUS. Ne tarkastelevat kriittisesti suomalaista vallankäyttöä ja kansakunnan kahtiajakoa. Päätoimittaja on Markku Rouhiainen, joka oli aikoinaan perustamassa ilmaislehti Karjalan Heiliä vuonna 1970 ja toimi sen päätoimittajana vuoteen 1985.
Río de Oro
Río de Oro (espanjaa, tarkoittaa Kultajoki, arabiaksi wādī-ð-ðahab, Oued Edhahab) oli Espanjalle kuuluva alue, joka on vuodesta 1969 kuulunut Espanjan Saharaan.
Nykyään Rio de Oroa jakaa 2 720 km pitkä muuri, Marokon muuri, joka jakaa nykyisen Länsi-Saharan kahtia. Muurin toinen puoli on Polisario-liikkeen hallussa.
Öljylämmitys
Öljylämmitys Suomessa
Öljylämmitys yleistyi Suomessa 1960-luvulla.
Suomessa öljyllä lämmitettäviä rakennuksia on vajaa neljäsosa kaikista rakennuksista. Näistä pientaloja on vajaat 200 000. Suomessa käytettävä lämmitysöljy on rikitöntä ja sen palaminen on nykyaikaisella öljylämmitysjärjestelmällä tehokasta.
Öljylämmitystalojen öljynkulutus on noin 460 miljoonaa litraa vuodessa, mikä on vajaat 2 % Suomen kokonaisenergiankulutuksesta. Öljylämmitteisen pientalon keskimääräinen energiankulutus on noin 2 300 öljylitraa, kun se 10 vuotta aiemmin oli 600 litraa enemmän. Asuinrakennusten öljylämmityksen tuottamat hiilidioksidipäästöt ovat alle 2,5 % fossiilisten polttoaineiden tuottamista hiilidioksidipäästöistä Suomessa.
Valtiovalta ja öljyala ovat vuodesta 1997 Höylä-energiatehokkuussopimuksin edistäneet energiatehokkuutta öljylämmitystaloissa. Avainasemassa ovat olleet neuvonta, kattiloiden kunnossapidon ja rinnakkaislämmönlähteiden käytön edistäminen.
Suomessa uusittiin vuosina 1997–2010 kaikkiaan 109 300 vanhaa, pääosin 1970-luvulla asennettua tai sitä vanhempaa öljykattilaa. Lisäksi öljylämmitystalojen energiataloutta parannettiin lisäeristyksin ja ikkunavaihdoin. Kaikilla näillä toimenpiteillä saavutettiin 1997–2010 yhteensä 16,10 TWh:n eli 1 610 miljoonan litran energiansäästö.