cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaupunkimaantiede
Suomessa kaupunkimaantiedettä voi opiskella Helsingin yliopiston geotieteiden ja maantieteen laitoksella.
Kaufmann
Kaufmann-, von Kaufmann-, Kaufman-, Kauffmann-, Kauffman- ja Kofman-nimisiä henkilöitä:
Turkish Aerospace Industries
Turkish Aerospace Industries eli Turkish Aerospace (, lyhennys TAI) on vuonna 1973 perustettu turkkilainen teollisuusyhtiö, joka suunnittelee ja valmistaa kiinteä- ja pyöriväsiipisiä ilma-aluksia sekä ilmailun ja avaruussektorin laitteistoja. Valtiollisesti omistetun osakeyhtiön kotipaikka on Ankara. Tuotetarjontaan kuuluvat ilmailun rakenteet, lentokoneet, helikopterit, miehittämättömät ilma-alukset (dronet eli UAVt) ja avaruuslaitteet kuten satelliitit. Yhdysvaltalainen Defence News -uutispalvelun arvion mukaan Turkish Aerospace Industries (TAI) oli maailman 53. suurin aseteollisuusyritys vuonna 2019, ja yhtiön 2,27 miljardin Yhdysvaltain dollarin liikevaihdoista 82 prosenttia (1,86 mrd. USD) edusti aseteollisuutta. TAI tarjoaa myös ylläpito-, huolto- ja korjauspalveluja.
Joukkoviestimissä ovat olleet esillä esimerkiksi aseistettujen dronejen käyttö sotatoimissa Libyassa, Syyriassa ja Vuoristo-Karabahissa. Vaikka osa turkkilaisten droneista pudotettiinkin Syyriassa, niiden vastapuolelle aiheuttamat taloudelliset tuhot on arvioitu moninkertaiseksi taloudellisiin menetyksiin nähden. Syksyn 2020 sodassa Vuoristo-Karabahissa Azerbaidžan hyödynsi muun muassa Turkista hankittuja droneja, Israelista hankkimiaan "itsemurhadroneja" sekä turkkilaisten aiemmin vuonna 2020 saatuja dronesodankäynnin taktisia oppeja. Käytössä olivat esimerkiksi turkkilais- tai lisenssivalmisteiset keskikorkeuden ja pitkään ilmassa pysyvät (MALE) aseistetut dronet, joita käytetään valvontaan, maalinosoitukseen, aseiden kuljettamiseen ja elektroniseen sodankäyntiin sopivat dronemallit, joita voitiin tarvittaessa käyttää droneparvina, ja jotka saattoivat laukaista laserohjatut pomminsa kilometrien korkeudelta ja päästä kohteestaan (malleina mm. TAI Anka-S ja Baykar Makinan Bayraktar TB2). Sotamenestystä ovat turkkilaiset asekauppiaat käyttäneet myös dronevientinsä tukena. Sittemmin Turkish Aerospace Industriesin uudempia, hetkellisesti yli 12 kilometrin korkeuteen TAI Aksungur -droneja on myyty ainakin Tunisiaan.
Yhtiön avaruusteknisiin tuotehankkeisiin kuuluvat esimerkiksi Göktürk-2 ja Türksat 6A -satelliitit, joista jälkimmäisen suunniteltu laukaistu olisi vuonna 2021.
Yvette Roudy
thumb|Yvette Roudy vuonna 2012.
Yvette Roudy (s. 10. huhtikuuta 1929 Pessac, Gironde, Ranska) on ranskalainen sosialistisen puolueen poliitikko, joka on edustanut Ranskaa Euroopan parlamentissa. Hän on myös toiminut kahdesti ministerinä. Hänellä on ollut myös lukuisia alueellisia ja paikallisia luottamustehtäviä. Roudy on voimakkaasti tukenut feminismiä.
Elämäkerta
Yvette Roudy suoritti isänsä painostuksesta ammatillisen koulutuksen. 17-vuotiaana hän aloitti työnteon ohessa iltakoulun tavoitteenaan ylioppilastutkinnon suorittaminen.
Vuonna 1963 hän käänsi ranskaksi Yhdysvalloissa ilmestyneen teoksen The Feminine Mystique (La femme mystifiée). Tämä kirja oli hänelle käännekohta, jonka perusteella hän kehitti omia ajatuksiaan.
Vuonna 1962 oli syntynyt järjestö Mouvement Démocratique Féminin (MDF), joka kokosi kommunisteja lukuun ottamatta koko vasemmiston. Roudy ohjautui järjestöön Colette Audyn johdatuksella ja nopeasti hänestä tuli yhdessä Marie-Thérèse Eyquemin kanssa järjestön keskeinen toimija.
Roudy myös perusti aikakauslehti La Femme du XXe Sièclen. Yvette Roudy vakuuttui ajatuksesta, että olisi lähdettävä mukaan poliittiseen toimintaan, jotta keskustelua naisten asioista saataisiin kehitettyä. Hän ryhtyi myös tukemaan François Mitterrandia.
Ministerinä
Kun Yvette Roudy nimitettiin hallituksen jäseneksi, hän aloitti välittömästi kampanjan ehkäisyn edistämiseksi ja abortin kulujen korvaamiseksi sosiaaliturvan varoista. Vuonna 1981 perustettiin myös Naisten toimittajaliitto, joka saattoi toimia ministerin antaman tuen turvin.
Roudy on feministi ja yksi manifesti 343:n allekirjoittajista. Manifestin allekirjoittajat ilmoittivat julkisesti, että heille oli suoritettu abortti. Tämän manifestin seurauksena tehtiin kaksi lakia, jotka kantavat Yvette Roudyn nimeä:
Kaikki hänen ajamansa asiat eivät kuitenkaan saaneet osakseen menestystä. Vuoden 1983 antiseksistinen lakialoite koki pahan tappion, vaikka Roudy oli asiaa ajavana ministerinä. Perusteena vastustukselle olivat mainostajat ja lehdistön sananvapaus.
Via Labicana
Via Labicana (lat.; ) oli roomalainen tie, joka kulki Latiumissa Italiassa ja johti alun perin Roomasta Labicumiin.
Historia
Via Labicana sai nimensä siitä, että se oli alun perin tie Labicumiin. Sen alkuosa on saattanut olla myös osa alkuperäistä tietä Tusculumiin. Myöhemmin tietä jatkettiin Labicumista Albanolaisvuorten itäpuolelle, kunnes se yhtyi Via Latinaan. Sellaisena se muodosti monin tavoin helpompikulkuisen reitin kyseiselle seudulle kuin Via Latina, sillä se ei vaatinut samanlaista vuorten ylitystä: sen korkein kohta oli lähes 200 metriä Via Latinaa alempana, ja sen pituus teiden yhtymäkohtaan saakka oli lähes sama. Niin siitä vaikuttaa tulleen ajan kuluessa suositumpi reitti. Niinpä esimerkiksi Itinerarium Antonini Augusti esittää Via Latinan liittyneen Via Labicanaan, eikä toisin päin, ja kuvaa Via Labicumin reitiksi aina Beneventumiin saakka. Strabonin todistus osoittaa kuitenkin, että virallisesti asia oli ainakin vielä Augustuksen ajalla toisin päin. Tiestä vastasi ainakin 200-luvulla jaa. sama virkamies kuin Via Latinasta.
Reitti
Via Labicana erkani oikealle Via Praenestinasta juuri ennen Aurelianuksen muurien Porta Praenestina -porttia, jossa oli oma aukko kummallekin tielle. Strabon tosin sanoo kummankin tien saaneen alkunsa jo sisempien Serviuksen muurien Porta Esquilinalta, mutta muurien välinen osuus oli todennäköisesti virallisesti Via Praenestinaa, minkä voi päätellä siitä, että ulompien muurien portti sai siitä nimensä. Teiden välissä heti Porta Praenestinan ulkopuolella sijaitsi Eurysaceen hauta.
pienoiskuva|pysty=1.06|Via Labicanan reitti (punaisella). Merkitty myös [[Via Praenestina (violetilla) ja Via Latina (sinisellä).]] Via Labicanan ensimmäinen tieasema oli Ad quintanas, joka sijaitsi Labicumin kukkulan juurella. Tie päättyi, kun se liittyi joko Ad pictaksessa tai Ad biviumissa Via Latinaan. Tien kokonaispituus oli 25 roomalaista mailia eli noin 37 kilometriä Ad pictakseen laskettuna ja 30 mailia eli noin 44 kilometriä Ad biviumiin laskettuna.
Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat Itinerarium Antonini Augustin ja Tabula Peutingerianan mukaan:
Lavsböle träsk
Lavsböle träsk on järvi Saltvikissa Ahvenanmaan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 27,4 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 22 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede
Lavsböle träskin ulottuvuus lounaasta koilliseen on 1,4 kilometriä, leveys on 250 metriä. Pääaltaasta työntyy etelään kaksihaarainen lahti. Saaria ei ole. Järveä ympäröi suurimmaksi osaksi metsämaa, koillisessa on myös kulttuurimaisemaa. Lavsböle träskiin virtaa laskuoja Åsgårda träskistä, joka sijaitsee puoli kilometriä pohjoiseen, ja Södra Långsjönistä, joka sijaitsee puoli kilometriä koilliseen. Lavsböle träskin pohjoispuolisesta Basttjärnan-lammesta virtaa laskuoja sekä Lavsböle träskiin että Åsgårda träskiin. Lavsböle träskin lounaiskolkasta lähtee laskuoja länteen Kvarnbo träskiin, josta virta vie Kvarnboströmmeniä Kvarnbovikeniin, joka on Saltviksfjärdenistä kaakkoon työntyvä merenlahti.
Lavsböle träsk (82.A45.1.002) kuuluu vesistöalueeseen 82.045A, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Alueen 82.045A järvet ovat Södra Långsjön, Långsjö, Åsgårda träsk, Lavsböle träsk ja Kvarnbo träsk.
Jelena Nikitina
pienoiskuva|Jelena Nikitina (2020) Jelena Valerjevna Nikitina (venäjäksi: Елена Валерьевна Никитина; s. 2. lokakuuta 1992 Moskova, Venäjä) on venäläinen skeletonkelkkailija. Vuoden 2014 talviolympialaisissa Nikitina saavutti naisten skeletonin pronssia. Häntä on valmentanut ohjaskelkkailun olympiamitalisti Denis Alimov. Vuonna 2017 hänet pantiin elinikäiseen olympiakieltoon ja hän menetti pronssimitalinsa dopingepäilyn vuoksi.
Avemetatarsalia
Avemetatarsalia on toinen kahdesta arkosaurien pääkladista (toinen on Pseudosuchia), jonka nimesi brittiläinen paleontologi Michael Benton vuonna 1999. Se käsittää linnut ja kaikki muut arkosaurit, jotka ovat läheisempää sukua niille kuin krokotiilieläimille.
Avemetatarsalian alaryhmiä ovat Dinosauromorpha, lentoliskot, Scleromochlus-suku ja Aphanosauria. Dinosauromorpha käsittää dinosaurukset ja niiden lähimmät sukulaiset. Linnut kuuluvat dinosaurusten Theropoda-alalahkoon ja ovat ainoita nykyään eläviä Avemetatarsalian edustajia; muut kuolivat sukupuuttoon liitukauden joukkosukupuutossa 65 miljoonaa vuotta sitten.
Tuntomerkit
thumb|vasen|”Kehittynyt mesotarsali”, jollainen on avemetatarsaleilla.
Avemetatarsalien ominaispiirre on ”kehittynyt mesotarsali”, joka muodostuu suuresta telaluusta ja pienestä kantaluusta. Tämä nilkka mahdollisti paremman liikkuvuuden. Luultavasti tämän muutoksen seurauksena avemetatarsalien kantamuodolla oli pystysuora, kaksijalkainen asento, jollainen on myös nisäkkäillä.
Höyheniä ja muita samanlaisia rakenteita on esiintynyt monilla avemetatarsaileilla, karvamaisen rakenteen omaavista lentoliskoista muutamiin linnunlantioisiin dinosauruksiin (kuten Psittacosaurus ja Tianyulong) ja moniin teropodeihin, kuten dromaeosaureihin ja lintuihin.
Avemetatarsaleista lentoliskoille ja linnuille on kehittynyt lentokyky. Lentoliskot olivat ensimmäisiä lentokykyisiä selkärankaisia. Niiden siivet koostuivat nahasta, lihaksesta ja muusta kudoksesta. Lintujen lentokyky kehittyi vasta myöhäisjurakaudella. Niiden siivet koostuvat eturaajojen sormista ja höyhenistä. Lentoliskojen ja lintujen lisäksi selkärankaisista vain lepakot osaavat lentää.
Kladogrammi
Alla oleva kladogrammi Nesbittin mukaan (2017) kuvaa Avemetatarsalian alaryhmien sukulaisuussuhteita:
Bosch Rexroth
Bosch Rexroth on Saksan Lohr am Mainissa alkunsa saanut voimansiirto- ja ohjausteknologioita toimittava yritys. Yritys on saksalaisen monialayritys Robert Bosch GmbH:n tytäryhtiö. Maailmanlaajuisesti Bosch Rexroth työllistää noin 31 100 henkilöä, ja yrityksen liikevaihto vuonna 2021 oli noin 6,2 miljardia euroa.
Bosch Rexroth Suomessa
Bosch Rexroth Oy tarjoaa asiakkailleen neuvonta-, suunnittelu-, kokoonpano- ja huoltotoimintoja sisältäen käyttöönoton ja koulutuksen. Toimipaikat sijaitsevat Vantaalla ja Tampereella. Kokonaismyynti vuonna 2021 oli 101,7 miljoonaa euroa. Yrityksen palveluksessa työskentelee 100 henkilöä.
Tuotteet
Bosch Rexroth tarjoaa asiakkailleen hydrauliikkaa, sähköistä voimansiirtoa, ohjaus- ja vaihdeteknologiaa sekä lineaarisen liikkeen ja kokoonpanon teknologiaa, johon sisältyvät esineiden internetin vaatimat ohjelmistot ja rajapinnat.
Karma Automotive
Karma Automotive on vuonna 2015 perustettu yhdysvaltalainen sähköautovalmistaja. Yrityksen päämaja sijaitsee Irvinessa ja tuotantolaitos Moreno Valleyssa. Autovalmistaja toimii Pohjois-Amerikassa, Euroopassa, Etelä-Amerikassa ja Lähi-idässä.
Bosch Rexroth
Tuotteet
Tuoteryhmät:
Karma Automotive
Aiheesta muualla
Karma Automotiven kotisivut
Bosch Rexroth
Historia
Bosch Rexrothin historia ulottuu vuoteen 1795, kun Georg Ludwig Rexroth perusti vesivoimalla toimivan vasaramyllyn Saksan Spessartin vuoristossa. Vuonna 1850 Rexrothin pääkonttori siirtyy Maintaliin yrityksen ostettua Lohrissa sijaitsevan Steinin rautavalimon. Lohr sijaitsi rautatie- ja sisävesiverkoston kannalta keskeisellä paikalla. Vuonna 1930 Rexroth kehittää valu-uunin huippulaatuisten erityisvaloksien valmistukseen. Toisen maailmansodan jälkeen keittoastioiden, pannujen, silitysrautojen, ja myöhemmin lihankäsittelykoneiden valmistus aloitetaan uudelleen. Vakiomallisten hydraulikomponenttien ja hydrauliikan tuotanto aloitetaan vuonna 1952.
Mannesmann Rexroth AG osti lineaarisen liiketekniikan komponentteja valmistavan Deutsche Star GmbH -yhtiön vuonna 1987. Kahta vuotta myöhemmin vuonna 1989 Hannoverissa sijaitseva Rexroth Pneumatik GmbH laajensi Mannesmann Rexroth AG:n liiketoimintaa kattamaan myös pneumatiikan. Vuonna 1998 Mannesmann Rexroth GmbH muutettiin osakeyhtiöksi, ja vuonna 2000 yritys osti taajuusmuuttajavalmistaja REFU elektronik GmbH:n.
Bosch Rexroth AG syntyi vuonna 2001, kun Mannemann Rexroth AG ja Boschin automaatiotekniikan liiketoimintayksikkö yhdistyivät. Näin yritys liittyi osaksi Bosch-konsernia, johon se kuuluu tänäkin päivänä. Hägglunds AB liittyy osaksi Bosch Rexrothia vuonna 2011. Vuonna 2013 yrityksen pneumatiikan liiketoiminta myytiin Tritonille, ja samana vuonna Bosch Rexroth sai Hermes-palkinnon Open Core Engineering -hankkeesta.
Steve Smith
Steve Smith voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Ensimmäinen yhteys
Ensimmäinen yhteys on tieteisfiktion alalaji, jolle on keskeistä ihmiskunnan kohtaaminen vieraiden elämänmuotojen, yleensä avaruusolentojen, kanssa. Alalajiin kuuluvat erottamattomasti ihmiskunnan ja muukalaisten välisen viestinnän ongelmien kuvailu ja näiden ongelmien ratkaiseminen tavalla tai toisella.
Joitakin alalajiin kuuluvia teoksia ovat Stanisław Lemin romaani Solaris vuodelta 1961 ja Murray Leinsterin pienoisromaani Ensimmäinen yhteys vuodelta 1945.
Suomen virallinen lista
Äänitteiden jako single- ja albumilistaan perustuu albumien kestoon ja kappalemäärään. Mid-price- ja albumilistan välinen erottelu perustuu tukkumyyntihintaan. Sääntöjä tulkitsee tapauskohtaisesti Musiikkituottajien virallinen listaryhmä. Listasäännöt löytyvät Musiikkituottajien sivuilta. Listoja voidaan korjata myös niiden julkistamisen jälkeen. Listojen laadinnassa noudatetaan äänitealan kansainvälisen International Federation of the Phonographic Industry -kattojärjestön hyväksymiä metodeja.
Historia
Ennen Suomen Virallista Listaa Suomessa julkaistiin useita myyntitilastoja. Kuukausittaista Mitä Suomi soittaa -listaa julkaistiin Suomen Musiikkikauppiasliiton ”virallisena listana” vuosina 1985–1989. Ensimmäinen Suomen ääni- ja kuvatallennetuottajien (ÄKT, nykyisin Musiikkituottajat - IFPI Finland ry) valtuuttama Lista julkaistiin vuoden 1985 loppupuolella Seura-lehdessä. Listan ensimmäisenä kokoajana vuosina 1985–1986 toimi viihdetoimittaja Kari Helopaltio, joka 1972–1985 oli koonnut Suomessa ja ulkomailla (muun muassa Billboardissa) laajassa käytössä ollutta Intro/Help/OK/Seura Top 40 -listaa. Vuosina 1989–1993 ÄKT:n virallisen listan titteli oli helsinkiläisen paikallisradio Radio Ykkösen julkaisemalle listalle, joka sisälsi 40 myydyintä albumia ja 20 myydyintä singleä. Lista ilmestyi kerran kahdessa viikossa.
Tammikuussa 1991 aloitti Suomen ensimmäisenä viikoittain julkaistavana listana Radiomafian lista, johon koottiin 40 myydyintä albumia. Tärkeä vaikuttaja listan synnyssä oli Jake Nyman, listan ja radio-ohjelman ensimmäinen tuottaja. Radiomafian listasta tuli Suomen virallinen lista tammikuussa 1994, kun Radiomafia aloitti yhteistyön ÄKT:n kanssa. Samalla Radiomafia alkoi julkaista myös single- ja kokoelmalistoja. Muiden laatimat levymyyntitilastot tulivat tämän myötä tiensä päähän.
Mid-price-lista aloitti vuonna 1998. Singlelista laajeni kesäkuussa 1999 kymmenestä levystä kahteenkymmeneen. Vuonna 2005 ÄKT aloitti digitaalisen äänitemyynnin tilastoinnin. Helmikuussa 2007 ilmestyi ensimmäinen verkkomyyntiin perustuva latauslista, jota ÄKT alkoi julkaista yhteistyössä The Voicen kanssa. Lokakuussa 2007 digimyynti alettiin huomioida singlelistalla.
Vuodenvaihteessa 2009–2010 listajärjestelmä koki ison muutoksen, kun ÄKT uudisti laskentasysteemin ja lopetti yhteistyön Yleisradion kanssa. Siirryttiin Ranger Computersin järjestelmään, joka on käytössä myös muun muassa Isossa-Britanniassa. Samalla toteutettiin listojen laajennus – albumit 40→50, mid-price 5→10, musiikki-DVD 5→10 – ja joitakin määritelmiä selkiytettiin. Digimyynti alettiin ottaa huomioon myös albumilistalla. Kokoelmalistan julkaiseminen lopetettiin.
Viikosta 7/2014 alkaen albumilistalla on otettu huomioon suoratoistopalvelu Spotifyn kautta tehdyt striimaukset. Musiikkituottajat – IFPI Finland -yhdistyksen apulaisjohtaja Tommi Kyyrän mukaan uudistuksen myötä voitiin mitata paremmin albumijulkaisujen ”yleistä suosiota”. Suoratoistojen sisältyminen albumitilastoon perustuu muun muassa tiedostojen albumikoodeihin ja eri kappaleiden soittojen määrään. Nämä yhdistetään myyntimääriin suhdeluvulla, jota ei kerrota julkisuuteen. Musiikkituottajat tiedotti uudistuksesta kaksi viikkoa järjestelmän käyttöönoton jälkeen.
Vuonna 2017 erillisen Latauslistan julkaiseminen lopetettiin. Latauslistan viimeinen viikko oli 44/2017.
Singlelista
Suomen virallinen singlelista aloitti vuoden 1994 listauudistuksen yhteydessä. Listalle pääsi aluksi 20 levyä, mutta keväällä 1998 lista lyhennettiin kymmenen kappaleen mittaiseksi vähäisen myynnin vuoksi. Kesäkuussa 1999 lista laajeni jälleen kahteenkymmeneen. Samalla singlelistaa uudistettiin siten, että levymyyntiin yhdistettiin neljän radioaseman (Radio Suomen, Radiomafian, Radio Novan ja Radio Extremin) soitosta saadut tiedot. Myös pelkkään myyntiin perustuvia listoja laadittiin, mutta niitä levitettiin vain musiikkiteollisuuden sisäiseen käyttöön. Kesällä 2000 päätöksestä peräännyttiin ja vanha järjestelmä otettiin takaisin käyttöön.
Netistä ladattu musiikki on otettu huomioon singlelistalla 3. lokakuuta 2007 lähtien. Uudistus muutti listan luonnetta. Lataukset alkoivat dominoida myyntiä, ja singlelistan myyntimäärät kasvoivat albumilistan tasolle. Fyysisten singlejen osuus ei silti muuttunut merkityksettömäksi, ja niiden avulla oli edelleen mahdollista saavuttaa hyviä listasijoituksia. Lista muuttui myös hidasliikkeisemmäksi ja tasaisemmaksi, kun sille nousivat kaikki suurimmat hitit. Toisaalta lataukset mahdollistivat vuosia vanhojen hittien nousun takaisin listalle. Siirtymä aiheutti myös ongelmia, kun singlelistalle noustiin keväällä 2008 pelkillä ilmaislatauksilla. Musiikkituottajat – IFPI Finland ry julkaisi 4. huhtikuuta 2012 tiedotteen, jossa kerrottiin että seuraavana päivänä julkaistava singlelista olisi ensimmäinen, jossa otetaan myös musiikin tilauspalvelut huomioon. Käytännössä tämä tarkoittaa lähinnä Spotify-musiikkipalvelun mukaan laskemista listaa koostaessa.
Latauslista
Suomen virallinen latauslista tilastoi kappaleet, joita Suomessa ostettiin internetin musiikkikaupoista. ÄKT aloitti digimyynnin tilastoinnin vuonna 2005, ja latauslistaa julkaistiin vuoden 2007 viikosta 5 vuoden 2017 viikkoon 44. Kaikkien aikojen ensimmäisen kärkipaikan sai ruotsalaisartisti Basshunter kappaleellaan ”Boten Anna”.
TV- ja radio-ohjelmat
Yleisradion tv-ohjelmia lähetettiin 1990-luvulla ja tauon jälkeen helmikuusta 2003 joulukuuhun 2008. Ohjelman nimi oli Lista.
Vuosina 2013–2019 Suomen virallinen albumilista kuultiin Jani Juntusen juontamana Radio Rockissa sunnuntaisin klo 11–12 ja Radio Aallossa sunnuntaisin klo 18–19.
Listaliikkeet
Ensimmäisiin Radiomafian listoihin kerättiin myyntitietoja vain kolmestakymmenestä erikoisliikkeestä. Otanta painottui pop- ja rock-musiikkia myyneisiin liikkeisiin. Vuonna 1994 liikkeiden määrä noin nelinkertaistui, kun mukaan tulivat esimerkiksi monet suuret kauppaketjut. Listat laadittiin pisteytysjärjestelmällä, jossa otettiin huomioon liikkeiden koko, myyntimäärät ja alueellinen merkittävyys. Vuonna 1997 äänitteiden listaus muutettiin täysin reaalisia myyntilukuja vastaavaksi. Ennen uudistusta listaliikkeet kattoivat noin 70–75 prosenttia Suomen äänitemyynnistä. Vuonna 2002 tilastoitu myynti oli noin 80 prosenttia.
Latauslista
Latauslistan seurannasta puuttui merkittäviä nettikauppoja kuten Magnatune, Allofmp3, The Ground ja Gigantti. Seuraavat nettikaupat kuuluivat latauslistan seurantaan:
Dv11
Dv11 (ennen 1.1.1976 Vr11) oli Valtionrautateiden käytössä ollut väliraskas dieselhydraulinen veturi. Veturit ovat valmistaneet Valmet Oy (parilliset numerot) ja Lokomo Oy (parittomat numerot). Vetureita valmistettiin vuosina 1958–1959 kaikkiaan 16 kappaletta ja niiden numerot olivat 1804–1819.
Jesper Kokkonen
Seuraura
Kokkonen aloitti jääkiekkoilun Ruotsissa ja Flemingsbergs IK:n junioreissa. Hän pelasi sittemmin Hammarby IF:n ja Djurgårdens IF:n junioreissa, jonka jälkeen Kokkonen siirtyi Tampereen Ilvekseen kaudeksi 2008–2009. Hän pelasi kaudestaan noin puolet B- ja puolet C-junioreissa, joiden paras maalintekijä Kokkonen oli tehtyään runkosarjassa ja karsinnoissa yhteensä 21 osumaa. Kauden 2009–2010 päätteeksi hän voitti A-nuorten SM-pronssia. Helmikuussa 2011 Kokkonen palasi Ruotsiin ja hän pelasi loppukauden 2010–2011 MODO Hockeyn junioreissa, lähinnä seuran J18-joukkueessa.
Dv11
Veturi oli tarkoitettu suurten ratapihojen vaihtotyöhön, mutta ne soveltuivat myös tavaraliikenteeseen. Veturi muistutti paljon Dv15- ja Dv16-vetureita. Selvin eroavaisuus Dv11:n sekä Dv15:n ja Dv16:n välillä oli alkuun erilainen väritys. 1960-luvun puoliväliin mennessä veturinvihreät Dv11-veturitkin (numerot 1804–1809 ja 1811) maalattiin samoihin punakermaisiin väreihin kuin muutkin vuoden 1958 loppupuolella ja sen jälkeen valmistuneet dieselveturit.
Jesper Kokkonen
Seuraura
Toukokuussa 2011 Kokkonen teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Ilveksen kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2011–2012 kuudennessa ottelussa 27. syyskuuta 2011 vieraissa Saimaan Palloa vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 3.42 minuuttia. Ottelu jäi Kokkosen kauden ainoaksi SM-liigassa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan Ilveksen A-nuorissa, joiden toiseksi paras maalintekijä Kokkonen oli 16 osumallaan Tomi Wileniuksen jälkeen. Kokkonen keräsi myös 110 jäähyminuuttia, joilla hän sijoittui A-nuorten SM-liigan jäähypörssissä kolmanneksi.
Kaudella 2012–2013 Kokkonen oli Ilveksen A-nuorten paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Eero Savilahden jälkeen tehoilla 19+13=32. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa, mutta ei yhtään SM-liigaottelua. Kaudeksi 2013–2014 Kokkonen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonassa pelanneen Hammarby IF:n riveihin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 29+18=47. Kokkonen jakoi sarjan maalipörssin kahdeksannen sijan Kiruna IF:n Niko Saarenpään ja HC Vita Hästenin Marcus Erikssonin kanssa. Helmikuussa 2014 Hammarby lainasi hänet loppukaudeksi samassa sarjassa pelaavaan Västerviks IK:hon. Kaudella 2014–2015 Kokkonen jatkaa Hockeyettan (ent. Ruotsin I-divisioona) -uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Huddinge IK:ssa.
Dv11
Teknisiä tietoja
Dv11 muistutti rakenteeltaan hyvin paljon Dv15- ja Dv16-vetureita. Se oli jäykkäkehyksinen, neliakselinen ja varustettu keskiohjaamolla. Vetureissa oli kahden veturin yhteisajon mahdollistavat monikäyttölaitteet, mutta ne voitiin kytkeä monikäytössä yhteen vain takapäistään eli lyhyemmän konehuoneen päästä. Veturin paino työkunnossa oli 56 tonnia ja suurin akselipaino 14,5 tonnia.
Jesper Kokkonen
Seuraura
Kaudeksi 2015–2016 Kokkonen siirtyi pikkuveljensä Robinin kanssa vuoden mittaisella sopimuksella Vimmerby HC:n paitaan. Hän oli tehoilla 12+15=27 joukkueen paras maalintekijä Hampus Harlestamin ja Simon Dahlin kanssa sekä toiseksi paras pistemies Joonas Koskisen jälkeen. Kokkonen voitti myös Vimmerbyn sisäisen tehotilaston lukemalla +9. Kaudella 2016–2017 hän oli joukkueen paras maalintekijä Kalle Östmanin kanssa 15 osumallaan ja Kokkonen voitti Vimmerbyn sisäisen tehotilaston lukemalla +11. Kaudella 2017–2018 hän oli joukkueen paras pistemies tehoilla 23+31=54, joilla Kokkonen jakoi koko Hockeyettanin pistepörssin neljännen sijan Piteå HC:n Joakim Högbergin ja Magnus Isakssonin sekä IF Troja-Ljungbyn Gustaf Berlingin kanssa. Hän sijoittui myös lukemalla +36 koko sarjan tehotilastossa toiseksi edellään vain Fredrik Lindblom.
Dv11
Päämoottori
Samoin kuin Dv15- ja Dv16-vetureissa, myös Dv11:ssä päämoottorina käytettiin Tampellan lisenssillä valmistamaa nelitahtista, kahdeksansylinteristä MAN W8V22/30 A.m.A. -rividieselmoottoria. Moottorin sylinterin halkaisija oli 220 ja iskunpituus 300 millimetriä, joten moottorin iskutilavuus oli 91 litraa. Moottori oli varustettu Brown Boveri VTR 250 -ahtimella, ja sen teho oli 619 kilowattia.
Apumoottori
Veturin apumoottorina käytettiin joko Deutz A2L514- tai Perkins P3-NT8 -dieselmoottoria. Näistä Perkinsiä käytettiin myös Dv15- ja Dv16-vetureissa. Se oli vesijäähdytetty, kolmesylinterinen, nelitahtinen pyörrekammiomoottori, jonka iskutilavuus oli 2,36 litraa ja teho noin 18 kilowattia. Deutz taas oli kaksisylinterinen, ilmajäähdytetty, nelitahtinen pyörrekammiomoottori, jonka iskutilavuus oli 2,66 litraa ja teho 18 kilowattia.
Jesper Kokkonen
Seuraura
Kokkonen siirtyi kaudeksi 2018–2019 kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue BIK Karlskogaan.
Dv11
Vaihteisto
Veturissa käytettiin hydraulismekaanista Tampella-SRM DS 1, 2 -vaihteistoa, joka oli valmistettu ruotsalaisella lisenssillä. Vaihteisto koostuu esivaihteesta, momentinmuuntimesta ja planeettavaihteesta. Esivaihteen tarkoitus on suurentaa päämoottorin kierroslukua hydrauliselle vaihteistolle sopivaksi. Suunnanvaihtolaite oli Valmetin valmistama.
Jesper Kokkonen
Maajoukkueura
Kokkonen pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2010 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2009. Yhteensä hän on pelannut neljä nuorten ja 32 poikien maaottelua. Kokkonen palkittiin Pohjola-leirin parhaana pelaajana ja valittiin sen tähdistökentälliseen vuonna 2008.
Muuta
Kokkosen pikkuveli Robin pelaa hyökkääjänä Hockeyettan-joukkue Nybro IF Vikingsissa. Veljesten isä on kaudella 2010–2011 Lempäälän Kisan Mestis-joukkueen päävalmentajana toiminut Vesa Kokkonen. Vesa valmensi ennen tätä Ruotsissa 17 vuotta, jonka takia Jesper ja Robin ovat syntyneet ja saaneet siellä kiekko-oppinsa.
Ulla Bergh
Ulla Margareta Bergh-Snellman (o.s. Bucht, 1914 Vaasa – 1997) oli suomalainen itseoppinut tekstiilitaiteilija ja vaatesuunnittelija, joka tuli tunnetuksi tilaustyönä toteutetuista naisten neuleasuista. Kauppakorkeakoulussa opiskellut Ulla Bergh jatkoi äitinsä Inez Buchtin vuonna 1928 perustaman Taidekutomon (oik. Ab Konststickeri Oy) toimintaa 1930-luvun keskivaiheilla ja suuntasi sen tuotannon kohti yksilöllisempää haute couture -tyyliä.
Ulla Berghin Taidekutomo (myöhemmin nimellä Neulottua-Stickat Ulla Bergh) oli 1930-luvulta 1970-luvulle toimineen Salonkijaosto ry:n ainoa jäsenyritys, joka teki pelkästään neulevaatteita. Salonkijaosto oli suomalaisten, lähinnä helsinkiläisten muotisalonkien eli korkeatasoisten tilausompelimojen yhdistys.
Bergh lopetti ateljeensa toiminnan 1970-luvun lopulla sen tultua tappiolliseksi.
Sormiskeittaus
thumb|250px|Sormiskeittauksessa käytetty pienoiskokoinen rullalauta. Sormiskeittaus on harrastus, jossa pienoiskokoisella rullalaudalla suoritetaan temppuja sormin.
Taustaa
Aidon rullalaudan näköisiä pienoislautoja myytiin alun perin avaimenperiksi. Rullalautavalmistajat käyttivät niitä uusien mallien markkinointiin. Harrastajat keksivät jäljitellä rullalautailua sormillaan pienoislaudoilla, ja käyttivät niitä temppujen kuvailemiseen. Vähitellen laudat kehittyivät monimutkaisemmiksi, ja niille alettiin myydä myös tarvikkeita, kuten laudan osia, pienoiskokoisia kiristysavaimia, yksittäisiä esteitä ja kokonaisia, pienoiskokoisia skeittipuistoja.
Muuta
Sormiskeittilautoja (dekkejä) on puisia ja muovisia kuten Tech Deckin tekemät sormiskeittilaudat. Berlinwood on yksi tunnetuimmista sormiskeittien valmistajista, jonka työpaja sijaitsee Schwarzenbach An Der Saalessa, Saksassa Blackriver-Ramps yhtiön toimitiloissa. Berlinwoodin sormiskeitit valmistetaan samalla tavalla kuin oikeatkin rullalaudat. Puiset laminaatit liimataan toisiinsa ja niissä on usein myös värjättyjä laminaatteja joukossa, jotta saadaan aikaiseksi ns. oma leima/tunnus alkuperäisyyden tunnistamiseksi. Elias Assmuth työskenteli ja ylläpiti takuuvarman laadun Berlinwoodin dekeissä ja sai myös ansaitusti oman nimikkolautansa. Hän hiljattain siirtyi muihin töihin, mutta on edelleen toiminnassa mukana tavalla taikka toisella. Toiseksi suosituin sormiskeittibrändi lienee Mike Schneiderin perustama Flatface Fingerboards. Mike oli ainoastaan 13-vuotias aloittaessaan toimintansa ja on edelleen myös yksi parhaimmista sormiskeittaajista maailmassa. Paljon on muitakin merkkejä, jotka joko toimivat isomman yhtiön nimen alla kuten Harrier ja Winkler Wheels Blackriverin, tai itsenäisesti toimivia, ei ehkä niin tunnettuja taikka arvostettuja, mutta asiansa osaavia. Näitä ovat esimerkiksi Yellow Wood, Shin, Subtance, Mitt Skateboards ja Aphliksun.
Blackriver on järjestänyt sormiskeittauksen maailmanmestaruuskisoja Schwarzenbachissa (tunnetaan paremmin nimellä Fast Fingers) jo muutaman vuoden ajan virallisesti. Yhtiö on myös tukenut tapahtumien järjestämistä muuallakin Euroopassa, esimerkiksi Prahassa järjestetään joka vuosi European Fingerboard Cup (EFC) eli sormiskeittauksen Euroopan mestaruuskisat. Ilmapiiriä ja ihmisten ystävällisyyttä on näissä tapahtumissa luonnehdittu aivan uskomattomaksi ja osanottajat kokevat, että ystäväperiaatteella on toimintaan ryhdytty ja siinä myös pysytty. Harrastajien mielestä sormiskeittaus on kulttuuria siinä missä taidekin, mutta ilman turhia sääntöjä, ylpeyttä ja menestyksen tarvetta. Tomi Lempinen toi vuosina 2010-2011 palan tuota yhteisöllisyyttä Suomeen ja teki oma-aloitteisesti sormiskeitti DVD:n FB for fun, laittoi yrityksen Doh FB Shopin aluilleen, loi sormiskeittaukseen liittyvän Facebook-ryhmän DFE, aiheesta kertovan blogisivuston fb4fun.blogspot.com ja opetusvideoita sisältävän YouTube-kanavan "toemoe".
Laji kasvaa koko ajan enemmän ja enemmän ja on myös kirjoitettu pelkästään sormiskeittausta käsittelevä kirja nimeltään "Fingerboarding-alles über das Skaten mit der Hand". Winkler Wheels -yrityksen omistaja ja yksi sormiskeittauksen pioneereista eli herra Martin Winkler on kirjoittanut kirjan Blackriverin avustuksella ja Blackriverin omistaja Martin Ehrenberger on ottanut kuvasarjoja erilaisista tempuista / temppukomboista kirjaa varten. Fingerboarder Magazine on ensimmäinen sormiskeittaukseen keskittynyt alan erikoislehti, joka ilmestyy toistaiseksi muutaman numeron vuodessa. Ensimmäinen numero oli ainoastaan saksaksi, mutta lajin harrastajien innostuksesta lehteä kohtaan sitä on alettu painaa myös englanniksi. Tunnetuimpia sormiskeittareita ovat muun muassa Mike Schneider, Elias Assmuth, Taylor Rosenbauer, Gary Chin ja Daniel Linqvist.
Perseuksen haara
Perseuksen haara on yksi Linnunradan spiraalihaaroista, joka on nimetty saman nimisen tähdistön mukaan.
Uusimman arvion mukaan haaran etäisyys omasta aurinkokunnastamme on noin 6 400 valovuotta. Aiemmin välimatkaksi oli arvioitu yli 13 000 valovuotta.
Messierin luettelon kohteista Rapusumu, Messier 36, Messier 37, Messier 38, Messier 52 ja Messier 103 sijaitsevat haaran alueella.
André Habay
André Habay (myös Andrea Habay, 1883 Pariisi – 1941 Rooma) oli Italiassa työskennellyt ranskalainen näyttelijä.
1920-luvun alussa Habay myös ohjasi muutamia elokuvia. Hänen viimeisiä töitään olivat Quo vadisin epäonninen uusi versio vuosina 1924–1925 ja kaksi myöhäistä Maciste-elokuvaa.
Ingo Gerhartz
Ingo Gerhartz (s. 9. joulukuuta 1965 Cochem) on ollut Saksan ilmavoimien komentajana vuodesta 2018 alkaen.
Hän liittyi Saksan asevoimiin 1. heinäkuuta 1985 suoritettuaan ylioppilastutkinnon. Hänen oli Fürstenfeldbruckissa upseerikoulussa 1986-1987 jatkaen lentäjäkoulutukseen 1987-1988. Hän jatkoi suihkuhävittäjäkoulutukseen Sheppardin lentotukikohtaan Yhdysvaltoihin 1988-1989.
Åsgårda träsk
Åsgårda träsk on järvi Saltvikissa Ahvenanmaan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 32,6 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 24 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede
Åsgårda träskin ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 1,4 kilometriä. Pääaltaasta kaakkoon työntyy järven kokoon suhteutettuna laaja vesialue, jonka länsirannan tuntumassa sijaitsee vähäinen luoto. Järveä ympäröi suurimmaksi osaksi metsämaa, pohjoisessa levittäytyvät Åsgårdan vainiot. Åsgårda träskiin virtaa laskuoja pohjoisesta ja myös etelästä Basttjärnan-lammesta. Åsgårda träskistä virtaa laskuoja etelään Lavsböle träskiin.
Åsgårda träsk (82.A45.1.003) kuuluu vesistöalueeseen 82.045A, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Alueen 82.045A järvet ovat Södra Långsjön, Långsjö, Åsgårda träsk, Lavsböle träsk ja Kvarnbo träsk.
Mick Foley
Michael Francis Foley (s. 7. kesäkuuta 1965 Bloomington, Indiana) on yhdysvaltalainen entinen showpainija. Foley tunnetaan parhaiten WWF-ajan hyvin uhkarohkeista ja usein hyvin verisistä hardcore-otteluistaan, mistä johtuen hän on saanut lisänimen The Hardcore Legend. Hänet tunnetaan myös nimillä Cactus Jack, Mankind ja Dude Love, joita hän on käyttänyt uransa aikana. Foley myös osallistui vuoden 1998 Royal Rumble -otteluun kaikilla kolmella eri persoonallaan.
Ura
Foley on urallaan paininut lähes kaikissa tunnetuimmissa showpainipromootioissa, kuten ECW:ssä, WCW:ssä, TNA:ssa ja WWE:ssä. Foleyn uran tunnetuimmat vuodet ajoittuvat WWE:n (silloisen WWF:n) niin kutsuttuun Attitude Eraan 1990-luvun puolivälistä 2000-luvun alkuun. Foley lopetti uransa vuonna 2012 ja hänet valittiin WWE Hall of Fame -kunniagallerian jäseneksi vuonna 2013.
Mestaruudet ja saavutukset
pienoiskuva|Mick Foley Cactus Jackinä
Teoria Katherinesta
Teoria Katherinesta on yhdysvaltalaiskirjailija John Greenin romaani. Englanninkielinen alkuperäisteos An Abundance of Katherines julkaistiin vuonna 2006 ja Helene Bützowin suomenkielinen käännös vuonna 2016. Kirja kertoo lapsinero Colin Singletonista, joka tyttöystävästänsä jättämänä lähtee automatkalle parhaan ystävänsä Hassanin kanssa ja yrittää samalla löytää matemaattisen kaavan, jolla voisi ennustaa romanttisia suhteita.
Teoria Katherinesta sai Michael L. Printz -kunniamaininnan vuonna 2007, ja American Library Association valitsi sen yhdeksi vuoden 2007 parhaista nuorten aikuisten kirjoista. Saamastaan tunnustuksesta huolimatta sitä on myyty Greenin kirjoittamista kirjoista vähiten.
Raja-Jooseppi
Raja-Jooseppi tarkoittaa seuraavia:
Sevi Holmsten
Sevi Asser Holmsten (23. elokuuta 1921 Pyhtää – 1. heinäkuuta 1993 Kotka) oli suomalainen kilpasoutaja.
Holmsten edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 yksikössä, jossa hän karsiutui keräilyerissä. Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa kultaa sisähankanelosessa vuonna 1950 sekä yksikössä vuosina 1953 ja 1955.
B in the Mix: The Remixes Vol. 2
B in the Mix: The Remixes Vol. 2 on yhdysvaltalaisen poplaulaja Britney Spearsin toinen remix-albumi. Se on tarkoitus julkaista 7. lokakuuta 2011. Albumi sisältää kolme remix-versioita Spearsin kolmelta edelliseltä studioalbumilta, Blackout (2007), Circus (2008) ja Femme Fatale (2011) sekä remix-versio kappaleesta 3.
Venäjän vuoden 1998 talouskriisi
thumb|300px|[[Venäjän talous|Venäjän talouden kehitys Neuvostoliiton kaatumisen jälkeen. Vuoden 1998 talouskriisin jälkeen talous lähti nousuun.]]
Venäjän vuoden 1998 talouskriisi oli Venäjän federaation historian tapahtuma, jolloin Venäjän talous ajautui maksukyvyttömyyteen. Kriisin seurauksena monet maan pankit romahtivat elokuussa 1998. Talouskriisi vei 20–30 % venäläisten reaaliansioista ja noin 5 % Venäjän kokonais-BKT:stä.
Kriisi
Venäjän suuri budjettialijäämä ja siihen liittyvä velkaantuminen teki Venäjästä kriisialttiin. Venäjän hallitus rahoitti menojaan GKO-obligaatioilla. Kun obligaatioita alettiin tarjota myös ulkomaisille sijoittajille, joutui Venäjä alttiiksi kansainvälisen talouden muutoksille. Vuonna 1997 alkunsa saanut Aasian talouskriisi pudotti raaka-aineiden hintoja ja kysyntää, joka vähensi polttoaineiden viennistä riippuvaisen Venäjän tuloja ja kasvatti sen budjetin alijäämää entisestään. Sijoittajat vetivät sijoituksiaan pois kehittyvistä maista kattaakseen Aasian talouskriisin jo aiheuttamia tappioita ja ehkäistäkseen niiden kasvamista. Sen seurauksena ulkomaisia sijoituksia vedettiin pois myös Venäjältä. Sijoittajien kiinnostuksen lasku nosti GKO-velan korkoja, mikä edelleen vaikeutti Venäjän federaation budjetin rahoitusta. GKO-obligaatiot jouduttiin mitätöimään, jolloin niihin sijoittaneet menettivät rahansa. Se romahdutti ruplan kysynnän ja aiheutti valuuttakriisin ja Venäjän federaation maksukyvyttömyyden elokuussa 1998. Venäjän osakemarkkinat romahtivat ja ulkomaiset yritykset pakenivat Venäjältä.
Seuraukset
Ruplan devalvaatio köyhdytti kansaa, mutta myös paransi Venäjän teollisuuden kilpailukykyä. Positiivinen talouskasvu alkoi melko pian vuoden 1999 toisella neljänneksellä, ja alkoi pian hidastua. Hyperinflaatiota ei devalvaation takia tullut, koska johto pidättyi laajamittaisesta keskuspankkirahoituksesta. Venäjän talouskasvua selitetään pitkälti vuoden 1998 ruplan romahduksen ja energian maailmanmarkkinahintojen nousun yhteisvaikutuksella. Ruplan romahdus paransi kotimaiden teollisuuden kilpailukykyä ja supisti tuontia. Venäjä on merkittävä energian viejä, se tuottaa suuria määriä öljyä ja maakaasua.
Ulla Aatsinki
Ulla Aatsinki (s. 1965 Salla) on suomalainen historiantutkija, joka työskentelee opettajana Tampereen yliopistossa. Hän väitteli vuonna 2009 Lapin työväenliikkeen radikalisoitumisesta.
Madias Nzesso
Madias Dodo Nzesso Ngake (s. 20. huhtikuuta 1992 Douala ) on kamerunilainen painonnoston olympiamitalisti.
Nzesso nosti Lontoon olympialaisten 2012 alle 75 kilogramman sarjan tempausnostomuodossa 115 kg ja työnnössä 131 kg saaden yhteistuloksen 246 kg. Hän sijoittui alun perin kuudenneksi, mutta nousi dopingkäryjen myötä lopulta kolmanneksi.
Nzesso voitti Afrikan-mestaruuden alle 75 kg:n painoluokassa 2009 yhteistuloksella 202 kg, 2010 yhteistuloksella 216 kg ja 2012 yhteistuloksella 225 kg. Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sijoittui neljänneksi.
Sami Hyypiä areena
pienoiskuva|Sami Hyypiä Areena joulukuussa 2019 Sami Hyypiä areena on tekonurmipohjainen palloiluhalli Kouvolan Kuusankoskella Naukion urheilupuistossa. Halli valmistui vuonna 2000 ja se nimettiin jalkapalloilijan Sami Hyypiän mukaan vuonna 2002. Siellä järjestetään pallopelien lisäksi myös markkinoita ja muita tapahtumia. Kouvolan tilastoaluejaossa halli sijaitsee Tähteen kaupunginosassa.
Barbro Lindgren
Barbro Lindgren (s. 1937 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut ennen kaikkea lastenkirjoja mutta myös nuorille ja aikuisille sekä myös runoja.
Youri Tielemans
Youri Tielemans (s. 7. toukokuuta 1997 Sint-Pieters-Leeuw) on belgialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Aston Villaa. Hän on pelannut Belgian maajoukkueessa 60 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Molempijalkainen Tielemans on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura
Lokakuussa 2013 Tielemans teki debyyttinsä Mestareiden liigassa kaikkien aikojen nuorimpana belgialaispelaajana 16 vuoden, 4 kuukauden ja 25 päivän ikäisenä. Samalla kaudella 2013–2014 Tielemans voitti Anderlechtin kanssa Belgian mestaruuden. Hän voitti 2014 myös Belgian supercupin. Toistamiseen hän voitti Belgian-mestaruuden kaudella 2016–2017. Hän pelasi Anderlechtissa pudotuspelit mukaan lukien kaikkiaan 139 liigaottelua, joissa teki 26 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi 22 ottelua ja teki viimeisellä kaudella kolme maalia Anderlechtin edetessä puolivälieriin.
Siri Eskola
Eskola on Kiimingin Urheilijoiden kasvatti ja on Superpesiksessä edustanut Kempeleen Kiriä kaudella 2015 ja Oulun Lipottaria kausina 2017–2018. Kausilla 2019–2021 hän pelasi jyväskyläläisseura Kirittärissä ja voitti kahdesti Suomen mestaruuden.
Eskola siirtyi Manseen kaudeksi 2022. Hän rikkoi kauden aikana ensimmäisenä pelaajana kautta aikojen Naisten Superpesiksen runkosarjassa sadan lyödyn juoksun rajan.
Youri Tielemans
Maajoukkueura
Tielemans pelasi Belgian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 14 ottelua, joissa teki kuusi maalia. A-maajoukkueeseen hänet valittiin ensimmäisen kerran kesäkuussa 2015. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Alankomaita vastaan marraskuussa 2016. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi neljä päivää myöhemmin MM-karsintaottelussa Viroa vastaan. Arvokilpailujen lopputurnauksessa hän debytoi MM-kilpailujen 2018 alkulohkon ottelussa Tunisiaa vastaan. Hän pelasi Belgian pronssijoukkueessa kaikkiaan neljässä ottelussa. Hän pelasi neljä ottelua myös kesälle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi kolmessa ottelussa.
Pyhäkylä
Pyhäkylä on kylä Suomussalmen kunnassa Kainuussa. Se sijaitsee linnuntietä mitattuna noin 50 kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta Suomussalmesta pohjoiseen, lähellä Taivalkosken rajaa.
Youri Tielemans
Maajoukkueura
Vuonna 2019 pelatuissa EM-karsinnoissa hän teki maalin maaliskuussa Venäjää ja lokakuussa San Marinoa vastaan. Marraskuussa 2020 hän teki Kansojen liigassa maalin Englantia ja Tanskaa vastaan sekä kesäkuussa 2022 Kansojen liigassa Walesia vastaan.
Pyhäkylä
Kylän ympärillä sijaitsee neljä järveä, Pyhäjärvi, Iso-Kontainen, Haukijärvi sekä Korvuanjärvi. Kylän pääelinkeinot ovat maanviljely ja metsätalous. Kylällä ei ole nykyisin omaa koulua.
Bernard Diamant
Bernard Diamant (11. lokakuuta 1912 Rotterdam – 1. elokuuta 1999 Alankomaat) oli alankomaalaissyntyinen, vuonna 1955 Kanadan kansalaisuuden saanut baritoni ja opettaja. Hän oli kuoronjohtaja ja säveltäjä Bernard Diamantin ja sopraano Marie Tavernen poika, ja hän aloitti lapsena sellon- ja pianonsoiton. Lauluopintonsa hän aloitti 17-vuotiaana. Myöhemmin hän opiskeli Alankomaissa, Saksassa ja Ranskassa. Hänen keskeisin opettajansa oli Charles Panzéra.
Diamant loi ensin uraa ooppera- sekä konserttilaulajana eri Euroopan maissa ja muutti sitten vuonna 1950 Montrealiin. Hän toimi opetustehtävissä Kanadassa ja piti resitaaleja paitsi Kanadassa, myös Yhdysvalloissa. Hän opetti Toronton yliopistossa vuoteen 1991, jolloin hän palasi Alankomaihin. Hän toimi useiden kansainvälisten kilpailujen tuomaristossa. Hän tuli tunnetuksi etenkin erikoistumisestaan saksalaiseen lauluohjelmistoon ja ranskalaisiin taidelauluihin. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Henriette Asch, Peter Barnes, John Boyden, Anna Chornodolska, Jeannette Dagger, Orville Derraugh, Mary-Lou Fallis, Maureen Forrester, Gaelyne Gabora, Marion Harvey, Joanne Kolomyjec, Pierre Lalonde, Rosemarie Landry, Louise Lebrun, Diane Loeb, Joan Patenaude, Finvola Redden-Bower, Sylvia Saurette, Janet Stubbs ja Janice Taylor. Alankomaiden Christina (prinsessa) matkusti Montrealiin opiskelemaan Diamantin johdolla.
Johanna Tuomola
Johanna Tuomola (s. 1961 Helsinki) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut sekä lasten- ja nuortenkirjoja että dekkareita aikuisille.
Ennen uraansa kirjailijana Tuomola työskenteli hevosten parissa. 1990-luvulla hän kirjoitti Kariston kustantaman kahdeksanosaisen Kati-hevoskirjasarjan. 2000-luvulla Tuomola on kirjoittanut helppolukuista lasten dekkarisarjaa.
Tuomolan ensimmäinen aikuisille suunnattu jännitysromaani Tummissa vesissä ilmestyi vuonna 2009 Myllylahden kustantamana. Dekkareissa rikoksia selvittää lohjalainen poliisi Noora Nurkka.
Tuomola asuu Port Elizabethissa, Etelä-Afrikassa. Aikaisemmin hän asui Lohjan Vaanilassa.
Chesterfield (savukemerkki)
thumb|Saksalainen Chesterfield-aski. Chesterfield on Altria Groupin savukemerkki. Tuotetta myydään Suomessa itsekäärittäväksi sekä kovapintaisissa askeissa, joissa savukkeita on 20 kappaletta EU-lainsäädäntöjen mukaisesti. Aiemmin Chesterfieldiä myytiin myös 17 savukkeen askeina, koska siitä saatiin tasahinta 3€. Tupakan verotuksen kiristyessä tuotekoista on luovuttu ja jäljellä on perusaski ja iso aski. Askeista oli aikoinaan monia eri kokoja, 17, 19, 20, 24 ja 30. EU:n lakien myötä askien koko on vakiintunut.
Monia vuosia Chesterfield-savukkeita tuotti Liggett & Myers Tobacco Company. Vuonna 1999 Liggett myi L&M-, Lark-, ja Chesterfield -tuotemerkit Phillip Morris Companylle, joka tunnetaan nykyään nimellä Altria Group.
Ontarion veteraanien muistomerkki
thumb|300px|Ontarion veteraanien muistomerkki
Ontarion veteraanien muistomerkki on sotamuistomerkki Queen's Park -puistossa Toronton kaupungissa Kanadassa. Muistomerkki on 30 metriä pitkä graniittinen monumentti, johon on kaiverrettu kuvia Kanadan sotahistoriasta aina vuodesta 1867 alkaen. Muistomerkin suunnitteli Allan Harding MacKay. Muistomerkki valmistui vuonna 2006.
43.66139°N, -79.39167°W
AMD Radeon RX Vega -sarja
Radeon RX Vega -sarja on AMD:n mallisto grafiikkasuorittimia. Malliston grafiikkasuorittimet käyttävät viidennen sukupolven Graphics Core Next (GCN) mikroarkkitehtuuria, joka tunnetaan nimellä Vega.
RX Vega 64- ja RX Vega 56 -mallit on julkaistu 14. elokuuta 2017. Mallistoon kuuluu myös nestemäisellä jäähdytysratkaisulla varustettu RX Vega 64 Liquid -malli.
Tekniikka
Vega-mallit valmistetaan GlobalFoundriesin 14 nanometrin FinFET LPP -tekniikalla.
Malleissa on 8 gigatavua HBM2-muistia 2048-bittisellä muistiväylällä. Suorittimissa on 12,5 miljardia transistoria. Ensimmäisen Vega 10 -mallin seuraajiksi ovat tulossa Vega 11-, 12- ja 20-mallit.
Vega-piirissä on primitive shader shader-ohjelmavaihe, joka lisää ohjelmoitavuutta grafiikkaliukuhihnan geometriakäsittelyyn. Vaiheella on compute shader -vaiheen tavoin pääsy dataan laajalti. Piirillä olevan L2-välimuistin käsittelyä on kehitetty ja tieto voidaan pitää pidempään välimuistissa deferred rendering -tekniikan tehostamiseen. Piirin muistiohjain (High Bandwidth Cache Controller, HBCC) on kehittyneempi.
Vega 20 -malli yhdistää 16 gigatavua HBM2-muistia 4096-bittisellä muistiväylällä.
Korian monitoimitalo
pienoiskuva|Korian monitoimitalo Korian monitoimitalo on Korialla, Kouvolan Elimäellä sijaitseva monitoimitalo. Siellä on mm. palloilusali ja kuntosali pukuhuoneineen, nuorisotila, kahvio ja kerhotila, jossa toimii yksi Korian koulun luokka. Se on rakennettu 1970-luvulla ja sitä on remontoitu hieman 2000-luvulla.
Miljoonan vuoden yksinäisyys
Miljoonan vuoden yksinäisyys: Kertomus maailmankaikkeuden ymmärtämisestä on Pekka Teerikorven vuonna 2007 julkaisema kirja tähtitieteen historiasta.
Korian monitoimitalo
Talon vieressä samassa pihapiirissä sijaitsee kolmessa eri rakennuksessa toimiva Korian koulu. Koulun sisäliikuntatunnit pidetään Monitoimitalon palloilusalissa.
Monitoimitalon osoite on Kyntäjäntie 9, 45610 Koria. Rakennuksesta käytetään myös nimeä "monnari".
Stará Ľubovňa
Stará Ľubovňa on kaupunki koillisessa Slovakiassa. Se sijaitsee Popradjoen varrella, 15 kilometriä Puolan rajasta etelään. Kaupungin asukasluku oli 16 341 vuonna 2010.
Luettelo Suomen virallisen albumilistan ykkösistä vuonna 2007
Tämä on luettelo Suomen virallisen albumilistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä albumeista ja niiden esittäjistä vuonna 2007.
Port Arthur (Texas)
Port Arthur on kaupunki Texasin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 53 818. Grapevine kuuluu pääosin Jeffersonin piirikuntaan. Pieni osa kaupungista kuuluu myös Orangen piirikuntaan.