cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valkeakosken Isku-Veikot
Valkeakosken Isku-Veikot oli parhaimmillaan lentopallon SM-liigassa pelannut joukkue, joka toimi Valkeakoskella. Se nousi SM-liigaan 41 vuoden tauon jälkeen kaudeksi 2007–2008 liigakarsintojen kautta. Kausi 2008–2009 oli sen historian neljäs kausi korkeimmalla sarjatasolla. Ensimmäisen kerran se pelasi SM-sarjaa kausina 1965-1967. Isku-Veikot putosi SM-liigasta kauden 2009-2010 päätteeksi. Samalla seura lopetti täysin huippulentopallotoimintansa.
Liigassa 2007–2008
Isku-Veikkojen nousu lentopallon SM-liigaan varmistui liigakarsinnoissa voitolla Keski-Savon Paterista ja Korson Vedosta. Liigakaudelle 2007-2008 joukkue hankki monia uusia pelaajia riveihinsä. Joukkueessa pelasi muun muassa kaudella 2007–2008 monia ulkomailla menestyneitten pelaajien veljiä: Esa Kunnari, joka on Olli Kunnarin veli, Ossi Heino, joka on Jussi Heinon veli, sekä maajoukkuepelaaja Tuomas Tihisen vanhempi veli Lauri Tihinen. Joukkueessa pelasivat myös Suomen mestaruuden ja monta SM-mitalia voittanut Jaakko Vesanto sekä huippulahjakkuus Joni Mikkonen.
Joukkue saavutti ensimmäisen voittonsa Vammalan Lentopallosta 14. lokakuuta 2007 erin 3–1. Kaikkiaan joukkue voitti kauden aikana vain viisi ottelua ja joutui karsimaan liigapaikastaan Hurrikaani Loimaan ohitettua sen viimeisen ottelukierroksen voitollaan. Liigakarsinnoissa Isku-Veikot voittivat Oulun Ettan kaksi kertaa ja Kiiston kertalleen. Joukkue hävisi molemmat koitoksensa Keski-Savon Paterille. Paikka liigassa varmistui lopulta joukkueen voitettua Vaasan Kiiston sekä uudelleen Oulun Ettan erin 3-0.
Liigassa 2008–2009
Joukkue sijoittui runkosarjassa kahdeksanneksi. Pudotuspeleissä joukkue taipui tiukkojen otteluiden jälkeen Kempeleen lentopallolle 0-2. Joukkueessa pelasivat: Sami Juvonen, Jukka Lehti, Sten Kruuda, Jouni Karjala, Adjete Agnithey, Jussi Heino, Tuomas Häkkinen, Jussi Niemi, Petri Lignell, Jukka Meskanen, Adje Agnithey ja Jouni Mahlamäki. Joukkueen valmentajat: Ari Väisänen (päävalmentaja), Oula Pihlajamäki ja Juhani Leppänen.
Liigassa 2009-2010
Joukkueen valmistautuminen liigakauteen jäi viime tippaan. Seura ei onnistunut siirtomarkkinoilla, ja ulkomaalaishankinnat eivät pystyneet täyttämään edellisvuosien ulkomaalaisten saappaita. Isku-Veikot pelasi mollivoittoisen kauden ja oli runkosarjan viimeinen. Liigakarsinnoissa joukkue koki kirvelevän tappion 1-sarjan mestarille Oulun Ettalle otteluvoitoin 3-2. Liigasta putoamisen jälkeen koko seuran huippulentopallotoiminta loppui.
Osmo Uotila
Osmo Ilmari Uotila (17. kesäkuuta 1922 Toijala – 21. helmikuuta 2008) oli suomalainen urheilija, jonka lajeja olivat muun muassa seiväshyppy ja pesäpallo.
Suomen mestaruuskilpailuissa Uotila saavutti pronssia 1946 ja 1947 sekä hopeaa 1948 Erkki Katajan voittaessa. Uotilan 1946 hyppäämä tulos 407 oli kauden kotimainen kärkitulos ja seitsemänneksi paras Euroopassa. Uotila hyppäsi ennätyksensä 410 vuonna 1948. Maaotteluedustajana Uotila oli kuusi kertaa vuosina 1946–1948. Neljä metriä rikkoutui ensi kerran 20.6.1946 Helsingin Olympiastadionilla.
Pesäpallossa Uotila edusti Toijalan Pallo-Veikkoja 1936–1945 pelaten mestaruussarjassa vuodesta 1938 lähtien. Suomen mestaruus lohkesi 1945. Vuonna 1940 hän osallistui PPL:n ja TUL:n väliseen liitto-otteluun ja Itä–Länsi-otteluun hänet valittiin 1939 ja 1943.
Uotilalla on myös koripallon SM-hopeaa vuodelta 1944.
Tuukka Tiensuu
Tuukka Tiensuu (s. 28. kesäkuuta 1976 Rovaniemi) on suomalainen TV-ohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hänen tunnetuimpia töitään ovat televisiosarjat Arman ja viimeinen ristiretki, Kill Arman, Duudsonit (The Dudesons), Duudsonit Amerikassa (The Dudesons in America) ja Arman Pohjantähden alla.
TV-ohjelmat - MoonTV (1999-2003)
Tiensuu työskenteli alkuperäisellä kaapelikanava MoonTV:lla vuosina 1999–2003, kunnes kanava meni konkurssiin. Hän ohjasi MoonTV:lle lukuisia sarjoja, kuten mm. Dresscode, Never Trust a Hippie, Overdose, Pornostara, Play ja Kirjarovio.
Duudsonit ja The Dudesons (2003-2015)
pienoiskuva|Duudsonit ja Tuukka Tiensuu kuvauksissa Hollywoodissa. MoonTV:n mentyä konkurssiin heinäkuussa 2003, Tiensuu siirtyi Rabbit Films -tuotantoyhtiön palvelukseen. Siellä hän loi yhdessä Duudsonit-temppuryhmän kanssa englanninkielisen The Dudesons -televisiosarjan, josta tuli vuosina 2006–2015 kaikkien aikojen kansainvälisesti menestynein suomalainen TV-ohjelma. Sarjan ohjasivat Jarno Laasala ja Tuukka Tiensuu.
Lisäksi vuonna 2010 Tiensuun ja Duudsonien konseptoima Duudsonit Amerikassa (Dudesons In America) valmistui yhteistyössä Yhdysvaltojen MusicTV:n kanssa, ja sarja levisi yli 190 maahan.
Tiensuu on luonut Rabbit Filmsin palveluksessa myös televisiosarjat Duudsoni-Elämää (2004) ja Piilokamerapäälliköt (2008). Hän oli myös konseptoija, käsikirjoittaja ja segment-ohjaaja Duudsonit-elokuvassa (2006) Elokuva voitti vuoden 2007 Jussi-gaalassa "Yleisön suosikkielokuva" palkinnon.
Vuosina 2011–2014 Tiensuu oli konseptoijana, käsikirjoittajana ja tuottajana Duudsonit tuli taloon -ohjelmassa. Ohjelma voitti mm. Formaatti-Finlandian, sekä vuonna 2012 parhaan reality-ohjelman palkinnon Kultainen Venla -gaalassa. Sarjaa on myös myyty kansainvälisesti nimellä Celebrity Home Invasion.
Kill Arman, Arman Ja Viimeinen Ristiretki, sekä Arman Pohjantähden Alla (2008-)
pienoiskuva|Tuukka Tiensuu kuvaa Arman Alizadia Lo Matangissa, Nepalissa. Vuonna 2008 Tiensuu loi Kill Arman -televisiosarjan yhdessä Arman Alizadin kanssa. Tiensuu on ohjannut sarjan kaksi ensimmäistä tuotantokautta, ja ohjelman englanninkielinen versio on näkynyt yli 130 maassa ympäri maailman.
Vuonna 2013 Tiensuu loi yhdessä Arman Alizadin kanssa Arman ja viimeinen ristiretki TV-konseptin. Alizad juonsi ja toimitti, Tiensuu ohjasi, kuvasi ja leikkasi ohjelmaa. Ohjelmasta tuli kansainvälinen menestys, kun se levitettiin yli 40 maahan. Ristiretkeä on tähän mennessä tehty neljä tuotantokautta, joista viimeisin ilmestyi 2023.
Ensimmäisen lähetysvuoden jälkeen vuonna 2014 Ristiretki voitti 2 kultaista Venlaa: Parhaan reality-ohjelman ja parhaan esiintyjän palkinnot. Vuoden 2015 gaalassa ohjelma palkittiin jälleen parhaan esiintyjän palkinnolla.
Vuonna 2015 Tiensuu konseptoi yhdessä Arman Alizadin kanssa "Arman Pohjantähden Alla" TV-sarjan. Sarja voitti vuonna 2016 parhaan uutis-, ajankohtais- ja asiaohjelman Venla-palkinnon.
Mainokset ja musiikkivideot
Tiensuu on myös ohjannut lukuisia mainoselokuvia sekä musiikkivideoita eri artistelle, mm. Indicalle, Palefacelle ja Petri Nygårdille.
Siika
Siika (Coregonus lavaretus) on Euraasian pohjoisosien sisä- ja murtovesissä elävä lohikalojen lahkon parvikala.
Siika on erittäin monimuotoinen kala, josta voi samassakin järvessä elää morfologisesti, ravinnonkäytöltään, kasvunopeudeltaan ja kutukäyttäytymiseltään hyvin erilaisia muotoja tai populaatioita.
Suomessa on erotettu viisi tai kuusi pääasiallista siikamuotoa: pohjasiika, karisiika, vaellussiika, järvisiika, planktonsiika ja tuppisiika. On pitkään ollut kiistanalaista, ovatko nämä erillisiä lajeja. Suomessa nykyään vallitsevan käsityksen mukaan ne kuitenkin katsotaan kaikki yhteen ja samaan lajiin Coregonus lavaretus kuuluviksi, eikä niitä pidetä edes alalajeina. Toinen siikojen suvun (Coregonus) Suomessa luonnonvaraisena elävä laji on muikku. Lisäksi joihinkin Suomen vesiin on istutettu siperialaista peledsiikaa.
Koko ja ulkonäkö
Ulkonäöltään eri siikamuodot ovat lähellä toisiaan ja ruumiinrakenteen erot ovat pieniä. Eri muotojen erottelussa käytetään perustana etummaisten kiduskaarien siivilähampaiden lukumäärää. Siivilähampaiden lukumäärä vaihtelee siikamuodosta riippuen alle 20:stä yli 40:een seuraavasti:
Eri siikamuotojen kasvunopeus vaihtelee suuresti. Nopeakasvuisin muoto on vaellussiika, joka 7-vuotiaana on noin 50 cm:n mittainen ja painaa noin 1 kg. Eräissä Lapin järvissä elävät siikamuodot kasvavat erittäin hitaasti ja ovat 6-vuotiaina vain noin 15 cm pitkiä ja alle 30 gramman painoisia. Suomessa suurin 2000-luvulla pyydetty siika on painanut 7,08 kilogrammaa.
Inarijärvessä ja eräissä sen lähijärvissä elävää kääpiöitynyttä siikaa, joka on hieman muikkua suurempi, kutsutaan muun muassa reeskaksi tai tuppisiiaksi (Coregonus lavaretus f. wartmanni). Reeska on tärkeää ravintoa taimenelle, nieriälle ja järvilohelle. Rääpys on toinen pienen Lapin kääpiösiian nimitys. Kookkaiksi kasvavista merikutuisista siioista on käytetty nimeä saaristosiika.
Levinneisyys
Siian levinneisyys ulottuu Länsi- ja Keski-Euroopasta halki Pohjois-Aasian. Eteläisimmät esiintymisalueet Euroopassa ovat Alpeilla ja Karpaateilla. Pohjois-Amerikassa euraasialaisen siian korvaa hyvin lähisukuinen sillisiika (Coregonus clupeaformis). Arktisissa ja Pohjois-Amerikan vesissä elää myös useita muita, selvemmin erillisiä siian suvun lajeja (mm. muksunsiika, peledsiika, omulsiika).
Suomessa siika on levinnyt koko maahan, sekä merialueilla että sisävesissä. Jokiin vaeltavan siian lisääntymisolosuhteet heikentyivät suuresti jokien rakentamisen yhteydessä. Siikaa on sen jälkeen istutettu runsaasti kantojen ylläpitämiseksi sekä alkuperäisiin että uusiin vesistöihin.
Elinympäristöt ja kantojen tila
Siika viihtyy puhtaissa, kylmissä ja hapekkaissa vesissä. Eri siikamuotojen elinympäristöt ja -tavat eroavat toisistaan.
Karisiika elää koko ikänsä meressä ja kutee karikoilla. Myös esimerkiksi Laatokassa elää karisiiaksi luokiteltuja populaatiota. Karisiian osuus siikasaaliista on vähentynyt selvästi Pohjanlahdella, jossa se elää yhdessä istutuksin tuetun vaellussiian kanssa. Selkämereltä sitä ei nykyisin saada, ja siellä laji katsotaan vaarantuneeksi.
Planktonsiika on joissa ja virtaavissa salmissa kuteva sisävesien siikamuoto, joka kasvuvaiheessaan syönnöstää järvissä. Se esiintyy alkuperäisenä useissa osissa Oulujoen, Kymijoen ja Vuoksen vesistöalueita. Luontaiset kannat ovat heikentyneet vesirakentamisen takia. Kantoja tuetaan viljelyyn otettujen kantojen istutuksilla kaikilla vesistöalueilla. Planktonsiika on Suomessa vaarantunut.
Järvisiika kutee järvissä ja syö pääasiassa planktonia. Siitä tunnetaan Kemijoen, Oulujoen, Kymijoen ja Vuoksen vesistöistä alle 20 esiintymää, joista osaa tuetaan istutuksin. Se on saattanut sekoittua muiden siikamuotojen kanssa, ja katsotaan silmälläpidettäväksi.
Pohjasiika on Jäämereen laskevien vesien kala, joka Suomessa esiintyy Paatsjoen (Inarijärvi), Tenojoen, Pistojoen ja Oulankajoen (Kuusamon järvet) vesistöissä. Se kutee joissa ja kasvaa järvissä, joissa se harvahampaisena syö lähinnä pohjaeläimiä. Se on Suomessa elinvoimainen.
Tuppisiika on pienikokoiseksi jäävien siikojen ryhmä, jota tavataan niin Itä- ja Keski-Suomessa, Kuusamossa kuin Lapissa. Nämä siikamuodot voivat olla joko joki- tai järvikutuisia. Tuppisiika katsotaan elinvoimaiseksi.
Ravinto
Poikasiässä siika syö eläinplanktonia. Harvasiivilähampaiset muodot siirtyvät kasvaessaan syömään kalanpoikasia ja pohjaeläimiä kuten surviaisentoukkia, hankajalkaisia, vesikirppuja, kotiloita ja simpukoita. Myös pienet kalat kelpaavat ravinnoksi siialle. Tiheäsiivilähampaiset muodot kuten järvi- ja planktonsiika syövät koko ikänsä pääasiassa planktonravintoa. Mikäli muikkuja on paljon, järvi- ja planktonsiiat joutuvat kamppailemaan tehokkaampien muikkujen kanssa eläinplanktonista. Siiat saattavat syödä myös oman lajin sekä muiden kalojen mätiä.
Lisääntyminen
Sukukypsyyden siika saavuttaa keskimäärin 4–5-vuotiaana. Siika kutee syksyllä. Kutu ajoittuu syyskuusta joulukuuhun, kun vesi on 2–5-asteista. Vaellus-, plankton- ja pohjasiika kutevat jokiin, kun taas meressä elävä karisiika puolestaan kutee ulkokareilla. Järvisiika kutee järvessä rantojen lähettyvillä. Kutu tapahtuu 0,5–4 metrin syvyydessä, hiekka- ja sorapohjaisilla alueilla. Kutiessaan naaras ja koiras ovat kyljikkäin laskien mädin veteen. Kun siiat ovat kuteneet, ne jäävät vähäksi aikaa kutupaikoille syöden näkyviin jäänyttä kutua. Poikaset kuoriutuvat keväällä jäiden lähdön aikoihin.
Kalanviljely
Suomessa siian viljely ruokakalaksi alkoi varsinaisesti 2000-luvun alussa. Vuosituotanto nousi nopeasti vuoden 2013 1,2 miljoonaan kiloon, joka oli noin 9 % maan koko kalanviljelystä. Tuotannon arvo oli tuottajahinnoin noin kahdeksan miljoonaa euroa.
Vuonna 2018 kotimaista siikaa kulutettiin Suomessa keskimäärin 230 grammaa henkilöä kohden. Tästä määrästä 100 grammaa oli peräisin vapaa-ajan kalastuksesta, 80 grammaa kasvatetusta kalasta ja 50 grammaa kaupallisesta kalastuksesta.
Kerma (täsmennyssivu)
Kerma voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Man O'War
thumb|250px|Man O'War 1920 Man O'War "Big Red" (29. maaliskuuta 1917 Kentucky, Yhdysvallat – 1947) oli kuuluisa laukkahevonen. Man O'Warin isä oli Fair Play ja emä Mahubah, jotka olivat molemmat hienoja englannintäysiverisiä. Man O'Warin kasvattaja, August Belmont, ei olisi halunnut myydä oria, mutta orin ollessa yksivuotias se myytiin Philadelphiasta kotoisin olevalle varakkaalle Samuel Riddlelle. Man O'Warista suunniteltiin aluksi metsästyshevosta, mutta oria koulutettaessa se sai laukata muiden nuorten hevosten kanssa lyhyitä matkoja ja sen nopeus huomattiin. Man O'Warista kasvoi suurikokoinen, hyvinkehittynyt täysiveriori, jolla oli pitkä askel. Hoitajat kutsuivat sitä Riddlesissä Big Rediksi, eli suureksi punaiseksi.
Ura
Man O'Warin ensimmäinen kilpailu oli harjoituslähtö, joka pidettiin sen ollessa yksivuotias. Silloin ori kuitenkin lähti lähtökarsinasta liian myöhään häviten Golden Bruum -nimiselle täysiveriselle. Man O'Warilla oli suuri ruokahalu, ja se joutui lopulta käyttämään kuolaimia syödessään, jottei saisi ähkyä. Kilpailun alussa tästä kuitenkin oli apua, eikä se koskaan nirsoillut ennen kilpailua. 6. kesäkuuta Man O'Warilla oli sen ensimmäinen oikea kilpailu, joka käytiin Belmont Parkin radalla. Man O'War voitti kilpailun kuudella hevosenmitalla. Kolme päivää myöhemmin olivat orin toiset kilpailut, jotka ori voitti jälleen. Man O'War voitti myös neljä seuraavaa lähtöä. Man O'Warista alettiin puhua, että ori olisi voittamaton, kunnes 13. elokuuta 1919 se hävisi Saratogassa Upset-nimiselle täysiveriselle puolella hevosenmitalla. Kymmenen päivää myöhemmin Man O'War kohtasi Upsetin uudelleen ja voitti.
Kolmivuotiskausi oli Man O'Warille kiireinen. Yleisöä tulvi laukkaradoille paljon nähdäkseen Man O'Warin. Vedonlyönti ei kuitenkaan enää kiinnostanut ketään. Man O'Warilla oli kolmivuotiskautensa lopussa kilpailuissa aina korkeintaan kolme vastustajaa. Kolmivuotiskautensa aikana Man O'War kilpaili yhdessätoista kilpailussa, jotka kaikki se voitti. Erään kilpailun se voitti peräti sadalla hevosenmitalla. Kauden lopussa Man O'War sai jännevamman, joka lopetti sen laukkauran. Man O'War oli hyvin kuuluisa hevonen, siitä on vieläkin muistopatsas.
Eläkevuodet ja kuolema
Man O'Warista tuli jalostusori kentuckylaiseen siittolaan lähelle syntymäpaikkaansa. Man O'War menestyi hyvin myös siitosoriina, ja useat sen jälkeläiset olivat hyviä laukkahevosia, tunnetuimpana sen lapsenlapsi Seabiscuit. Man O'Warin siittolaan tehtiin pyhiinvaellusmatkoja kaikkialta Yhdysvalloista. Man O'Waria oli käynyt katsomassa yli miljoona vierasta ennen kuin se kuoli vuonna 1947. Ori haudattiin sen omalle laitumelle, ja orin haudalla on sitä esittävä suuri pronssipatsas.
Kip Brennan
Kip Brennan (s. 27. elokuuta 1980 Kingston, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän pelasi yhteensä 61 NHL-ottelua Los Angeles Kingsin, Atlanta Thrashersin, Mighty Ducks of Anaheimin ja New York Islandersin joukkueissa. Hänen uransa viimeksi seuraksi jäi Venäjän VHL-liigassa pelaava kazakstanilainen Saryarka Karaganda, jossa hän pelasi 10 runkosarja-ottelua ja seitsemän playoff-ottelua keväällä 2014.
Kip Brennan keräsi 61 NHL-ottelussaan 2 (1+1) pistettä ja yhteensä 222 jäähyminuuttia.
Pervaja Liga
Pervaja Liga (, "ykkösliiga") oli venäläinen jääkiekkosarja, joka oli KHL:n ja Vysšaja Ligan jälkeen maan kolmanneksi korkein sarjataso. Liiga oli jaettu neljään lohkoon. Valtaosa liigan joukkueista olivat ylempien sarjatasojen joukkueiden kakkosjoukkueita. Pervaja Ligan kauden parhaimmat joukkueet pääsivät karsimaan paikasta Vysšaja Ligaan.
Historia
Kaudella 2010–2011 kolmossarjan nimenä oli "Jääkiekon alueellisten joukkueiden Venäjän-mestaruussarja" (Первенство России по хоккею с шайбой среди клубных команд регионов). Elokuussa 2011 sarja järjestettiin taas uudelleen, ja siitä tuli Venäjän jääkiekkoliiga, RHL. RHL:ssa pelaa 24 joukkuetta jotka on jaettu läntiseen ja itäiseen vyöhykkeeseen.
Sarjajärjestelmä
Pervaja Ligassa pelattiin vuosina 1996–2010 neljässä alueellisessa lohkossa. Kahdella kaudella oli mukana myös viides lohko. Tuona aikana ei valittu yhtä Pervaja Ligan mestaria, vaan neljästä lohkovoittajasta tulivat sarjan mestarit. Lohkovoittajat saivat osallistua Vysšaja Ligan karsintasarjaan.
Mestarit
lähteet:
Suomalaisia kirjanomistajanmerkkejä
Suomalaisia kirjanomistajanmerkkejä on E. J. Ellilän kirjoittama tietokirja, joka ilmestyi vuonna 1938 Gummeruksen kustantamana. Merkittäväksi teoksen tekee se, että se oli ensimmäinen suomenkielinen teos suomalaisista kirjanomistajanmerkeistä eli exlibriksistä.
Ellilä keräsi teokseensa kattavasti sen ajan tunnetuimpien eri alojen vaikuttajien kirjanomistajamerkkejä. Tunnetuimpia henkilöitä tai instituutioita, joiden kirjanomistajanmerkki löytyy teoksesta, ovat marsalkka Mannerheim, Volter Kilpi ja tasavallan presidentti. Teoksesta löytyy 136 teokseen liimattua alkuperäistä exlibristä. Tunnetuimpia taiteilijoita, jotka ovat piirtäneet kirjassa olevia merkkejä, ovat Helene Schjerfbeck ja Erkki Tanttu. Kirjasta otettiin vain 150 kappaleen painos numeroituna ja kirjailijan nimikirjoituksella varustettuna. Painoksen kokonaismäärä on lähellä edellä mainittua 150 kappaletta, vaikka on tullut tietoon hieman yli 150 numeron numeroituja ja kannettomia koevedosyksilöitä. Pienen painosmäärän ja mielenkiintoisen sisällön ansiosta se on muodostunut halutuksi keräilykohteeksi alan harrastajien ja bibliofiilien keskuudessa. Kirja on sidottu puoliranskalaisesti nahkaselkämyksellä ja kulmilla. Teksti on painettu ja alkuperäiset kirjanomistajamerkit kiinnitetty vaaleanruskealle paksulle paperille. Teos kuului Ellilän toimittamaan ja kirjoittamaan sarjaan Nuoren voiman liiton (NVL) kirjanystävien harrastuspiirin julkaisuja numerolla 5. Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1949 Ellilä kirjoitti teoksen Tämä on minun exlibrikseni: uusia suomalaisia kirjanomistajanmerkkejä, joka on jatko-osa Suomalaisia kirjanomistajanmerkkejä -teokselle.
Battle Beast
pienoiskuva|Noora Louhimo Tuskassa 2013 Battle Beast on suomalainen heavy metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2008. Yhtye on julkaissut kuusi studioalbumia, joista neljä viimeisintä ovat olleet kotimaan listaykkösiä.
Historia
Battle Beastin perusti kitaristi Anton Kabanen vuonna 2008 - alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat kitaristit Anton Kabanen ja Juuso Soinio sekä rumpali Pyry Vikki. Pian saman vuoden aikana kokoonpanoon liittyivät myös laulaja Nitte Valo, basisti Eero Sipilä sekä kosketinsoittaja Janne Björkroth. Tämä kokoonpano esiintyi yhdessä ensimmäistä kertaa Järvenpään Pub Alabamassa keväällä 2009.
Julkaistuaan joitakin demonauhoja ja haettuaan näkyvyyttä muutamien bändikilpailujen kautta Battle Beast sopi ensimmäisen levytyssopimuksensa tamperelaisen Hype Records -yhtiön kanssa loppuvuonna 2010. Yhtyeen ensimmäinen albumi Steel julkaistiin Suomessa huhtikuussa 2011, ja se nousi parhaimmillaan albumilistan sijalle seitsemän. Saman vuoden lopulla yhtye solmi kansainvälisen lisenssisopimuksen saksalaisen Nuclear Blast in kanssa, minkä seurauksena Steel julkaistiin uusintapainoksena yhdellä bonus-raidalla vahvistettuna 27.1.2012. Albumin Euroopan-julkaisua seurasi kuukauden mittainen Euroopan-kiertue Nightwish in lämmittelijänä keväällä 2012.
Syyskuussa 2012 solisti Nitte Valo ilmoitti lähtevänsä yhtyeestä vedoten perhesyihin. Uusia laulajakandidaatteja ilmaantui sekä Suomesta että ulkomailta. Uudeksi laulajaksi valittiin Noora Louhimo. Louhimon Kabanen löysi ”sattumalta YouTubea selaillessa”. Pian laulajavaihdoksesta uutisoimisen jälkeen Battle Beast lähti uudelle Euroopan-kiertueelle Sonata Arctica n kanssa.
Hype Productionsin lopetettua levy-yhtiötoimintansa Battle Beast siirtyi Warner Musicille vuonna 2013. Ensimmäinen Louhimon kanssa esitetty single, Into the Heart of Danger, julkaistiin Suomessa 26.4. Muutama viikko single-julkaisun jälkeen, perjantaina 17.5.2013 julkaistiin yhtyeen toinen, Battle Beast-nimeä kantava studioalbumi. Levy nousi julkaisuviikollaan Suomen albumilistan sijalle 5 ja oli listalla yhteensä 17 viikkoa. Levyn julkaisua seuranneena syksynä yhtye kiersi jälleen Eurooppaa, tällä kertaa lämmitellen saksalaisyhtyeitä Powerwolf ja U.D.O.
Esimakua Battle Beast seuraavalta albumilta saatiin marraskuussa 2014, "Touch in the Night" -single näki päivänvalon. Yhdeksäs tammikuuta 2015 Battle Beast julkaisi kolmannen, Unholy Savior -pitkäsoittonsa, joka nousi julkaisuviikollaan Suomen albumilistan kärkeen. . Pian levyn julkaisua seuranneen Euroopan-kiertueen jälkeen, 26. helmikuuta 2015, Anton Kabasen ja muun yhtyeen teiden kerrottiin eronneen erimielisyyksistä johtuen. Kabanen oli ollut siihen asti yhtyeen säveltäjä, sanoittaja ja taiteellinen johtaja. Hän on jatkanut musiikillista uraansa uudessa Beast In Black -yhtyeessä. Battle Beast kiersi Eurooppaa ensimmäistä kertaa pääesiintyjänä marras-joulukuussa 2015. Joona Björkroth, kosketinsoittaja Janne Björkrothin veli, kiinnitettiin yhtyeen pysyväksi kitaristiksi vuonna 2016.
"King For a Day" – yhtyeen ensimmäinen single uudistuneella kokoonpanolla –julkaistiin musiikkivideoineen joulukuussa 2016. Kappale oli Radio Rockin soitetuimpia alkuvuonna 2017. Bringer of Pain -nimeä kantava yhtyeen neljäs albumi julkaistiin 17. helmikuuta 2017 ja nousi edeltäjänsä tavoin Suomen albumilistan kärkeen. Levy nousi Saksan albumilistan sijalle 14. Levyn julkaisua seuranneella kiertueella Battle Beast esiintyi ensimmäistä kertaa myös Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Only the Dead See the End of the War
Only the Dead See the End of the War on thrash metal-yhtyeen, Acrassicaudan vuonna 2010 julkaisema EP.
Evil Acupunction
Evil Acupunction on suomalaisen punk duo Black Magic Sixin ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 6. helmikuuta 2008 Ähky Recordsin kautta.
The Slow Rush
The Slow Rush on australialaisen musiikkiprojekti Tame Impalan neljäs studio albumi, joka julkaistiin 14. helmikuuta 2020. Albumi käsittää kuusi single-julkaisua: ”Borderline”, ”It Might Be Time”, ”Posthumous Forgiveness”, ”Lost in Yesterday”, ”Breathe Deeper” ja "Is It True". Se on jatkumoa vuonna 2015 julkaistulle Currents-albumille ja maaliskuun 2019 ”Patience”-singlelle.
Frederick Cuthbert Poole
pienoiskuva|Frederick Cuthbert Poole noin vuonna 1918. Frederick Cuthbert Poole (1869 – 1936) oli brittiläinen kenraalimajuri, joka aloitti sotilasuransa vuonna 1889 Kuninkaallisen tykistön palveluksessa. Myöhemmin hän oli mukana muun muassa Brittiläisen Intian rajasodissa sekä toisessa buurisodassa vuosina 1899–1902. Ennen eroaan vuonna 1909, Poole palveli vielä Somalimaassa sekä Nigeriassa. Hän liittyi armeijan palvelukseen uudelleen vuonna 1914 ensimmäisen maailmansodan sytyttyä.
Vuosina 1918–1919 Poole oli ympärysvaltojen joukkojen ylipäälliikkö ns. Pohjois-Venäjän interventiossa, johon osallistui myös brittien kokoama entisistä suomalaisista punakaartilaista muodostettu Muurmannin legioona. Hän kuului koko operaation innokkaimpiin tukijoihin ja Poolea pidetään myös suurelta osin vastuullisena sen epäonnistumisesta.
NBA:n varaustilaisuus 2008
NBA:n vuoden 2008 varaustilaisuus pidettiin 26. kesäkuuta 2008 Washington Mutual teatterissa Madison Square Gardenissa, New Yorkissa. Mukana oli 91 pelaajaa, joista 69 oli Yhdysvalloista ja 22 oli muualta maailmasta.
Ensimmäinen kierros
200px|thumb|Vuoden 2008 ensimmäinen varaus, [[Derrick Rose]] 200px|thumb|Toinen varaus, [[Michael Beasley]]
Toinen kierros
200px|thumb|Toisen kierroksen aloitti [[Nikola Peković]] 200px|thumb|43. varaus [[Patrick Ewing, Jr.]]
David Musil
David Musil (s. 9. huhtikuuta 1993 Edmonton, Alberta, Kanada) on tšekkiläis-kanadalainen jääkiekkopuolustaja. Edmonton Oilers varasi hänet NHL:n varaustilaisuuden toisella kierroksella 31. pelaajana kesällä 2011.
Seuraura
David Musil syntyi vuonna 1993 Edmontonissa, kun hänen isänsä František Musil pelasi NHL:ää Calgary Flamesissa. Musil kasvoi sekä Brittiläisen Kolumbian Deltassa että Tšekissä. Hän pelasi kotimaassaan HC Dukla Jihlavassa, jossa voitti 27 syötöllään Tšekin alle 18-vuotiaitten sarjan puolustajien syöttöpörssin kaudella 2007–2008. Seuraavalla kaudella 2008–2009 hän debytoi vain 15-vuotiaana miesten peleissä pelatessaan 14 runkosarja- ja neljä pudotuspeliottelua Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligassa.
Flash Gordon – iskevä salama
Flash Gordon – iskevä salama on vuonna 1980 valmistunut tieteiselokuva. Elokuvan on ohjannut Mike Hodges ja tuottanut Dino De Laurentiis. Elokuvan soundtrackin on säveltänyt rock-yhtye Queen. Elokuvan päänäyttelijöinä nähdään Sam J. Jones sekä Melody Anderson. Myös Bond-näyttelijänä paremmin tunnettu Timothy Dalton esittää sivuosaa elokuvassa.
David Musil
Seuraura
Kaudeksi 2009–2010 Musil perheineen muutti takaisin Deltaan. Koska hän ei pelannut Pohjois-Amerikassa, häntä ei varattu WHL Bantam Draftissa. WHL-joukkue Kootenay Ice kiinnitti hänet "erikoisdraftissa", mutta Musilin pyynnöstä Kootenay myi hänet deltalaiseen Vancouver Giantsiin, josta se sai vaihdossa ensimmäisen ja viidennen kierroksen varausvuorot. Musil teki ensimmäisellä WHL-kaudellaan 2009–2010 71 runkosarjaottelussa tehopisteet 7+25=32. KHL-joukkue SKA Pietari varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 12. pelaajana kesällä 2010.
Flash Gordon – iskevä salama
Elokuva perustuu sarjakuvahahmo Flash Gordoniin. Gordon (Jones) on amerikkalainen jalkapallonpelaaja joka tempautuu mukaan avaruusseikkailuun sattumusten kautta. Lopulta hän löytää itsensä keskeltä tähtienvälistä sotaa, tehtävänään pelastaa ystävättärensä Dale Arlen (Anderson) sekä Maapallo.
David Musil
Seuraura
Kaudella 2010–2011 Musil teki WHL:n runkosarjassa 25 pistettä. NHL-joukkue Edmonton Oilers varasi hänet toisella kierroksella 31. pelaajana kesällä 2011. Musil oli varaustilaisuuden korkein tšekkivaraus. Tilanteesta erikoisen teki se, että hänen isänsä František on Oilersin kykyjenetsijä.
Flash Gordon – iskevä salama
Flash Gordon nauttii nykyisin hyvin vankkaa mainetta kulttielokuvana ja camp-klassikkona.
David Musil
Maajoukkueura
Musil edustaa kansainvälisellä tasolla Tšekkiä. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012. Musil pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2011, joista jälkimmäisessä turnauksessa hänet valittiin Tšekin top-3-pelaajaksi. Vuoden 2010 turnaus jäi Musililta väliin, koska Vancouver Giants eteni WHL:n läntisen konferenssin finaaleihin saakka. Hän ei pelannut myöskään alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011 jalkavamman takia.
Flash Gordon – iskevä salama
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo elokuvan tarjoavan ”rakastettavan tyhmää, koristeellista viihdettä lapsellisille”. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
David Musil
Muuta
Musil on noin 800 NHL-ottelua pelanneen puolustajan ja nykyisen Edmonton Oilersin kykyjenetsijän, František "Frank" Musilin poika. Hänen äitinsä on entinen tennispelaaja Andrea Holíková. Musilin eno on yli 1300 NHL-ottelua pelannut Bobby Holík. Myös Musilin isoisä Jaroslav Holík ja isosetä Jiří Holík ovat entisiä jääkiekkoilijoita.
Mike Singletary
Michael ”Mike” Singletary (s. 9. lokakuuta 1958 Houston, Teksas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja, sekä entinen pelaaja.
Pelaajaura
Singletary pelasi koko 12-vuotisen pelaajauransa ajan Chicago Bearsin joukkueessa. Bearsin vuoden 1985 mestaruuden voittanutta joukkuetta pidetään yhtenä NFL:n kaikkien aikojen parhaista ryhmistä. Pelipaikaltaan Singletary oli puolustuksen tukimies, ja hänet tunnettiin äärimmäisen kovana taklaajana sekä pelotteena vastustajan hyökkääjille.
Singletary valittiin amerikkalaisen jalkapallon Hall of Fameen vuonna 1998.
Valmennusura
Singletary aloitti valmennusuransa vuonna 2003 Baltimore Ravensin valmennusjohdossa. Vuotta myöhemmin hän siirtyi Ravensin puolustuksen koordinaattorin Mike Nolanin perässä San Francisco 49ersin riveihin, Nolanin saatua pestin 49ersin päävalmentajana.
Singletary nousi päävalmentajaksi kesken kauden 2008, Nolanin saatua potkut. Singletaryn aikana 49ers ei onnistunut saavuttamaan huomattavaa menestystä, ja Singletary erotettiin tehtävästään ennen kauden 2010 viimeistä ottelua, San Franciscon menetettyä mahdollisuutensa selviytyä pudotuspeleihin.
Kuukausi 49ersista eroamisensa jälkeen Singletary teki valmennussopimuksen Minnesota Vikingsin kanssa.
Ahvenlammi (Suomusjärvi)
Ahvenlammi on melko pieni järvi Kiskonjoki - Perniönjoki -päävesistössä Salossa Varsinais-Suomen maakunnassa. Se sijaitsee entisen Suomusjärven kunnan alueella Arpalahden läheisyydessä. Ahvenlammi kuuluu Varsinais-Suomen ELYn ympäristövastuualueeseen.
Luettelo 505 Gamesin videopeleistä
Tämä on luettelo 505 Gamesin julkaisemista videopeleistä.
At the Door
At the Door on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Strokesin kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen kuudennelta studioalbumilta The New Abnormal 11. helmikuuta 2020.
Kappale on yhtyeen laulaja Julian Casablancasin sekä Paul Vassallon kirjoittama ja Rick Rubinin tuottama. ”At the Door” ylsi kotimaassaan Billboard Hot Rock Songs -listan sijalle 18.
Diskreetti tasainen jakauma
Diskreetti tasainen jakauma eli symmetrinen jakauma on todennäköisyyslaskennassa ja tilastotieteessä symmetrisen diskreetin satunnaismuuttujan todennäköisyysjakauma. Tasainen jakauma viittaa arvojen esiintymistodennäköisyyksiin, jotka ovat kaikille samat. Suomalaisen lukiokoulutuksen matematiikan opetuksessa diskreetti tasainen jakauma muodostaa yleisimmän ryhmän esimerkkejä satunnaismuuttujien opetuksessa.
Hieman samantapainen, mutta jatkuvan satunnaismuuttujan jakauma on tasajakauma.
Merkinnät
Muita käytettyjä merkintöjä ovat
Yleiset jakaumat
Periaatteessa satunnaismuuttuja voisi tuottaa arvoja, jotka eivät sijaitse lukusuoralla tasaisin välein, vaan sijoittuen sille mielivaltaisesti. Arvojen todennäköisyydet olisivat kuitenkin symmetrisesti yhtä suuret. Jos satunnaisilmiön alkeistapaukset eivät ole lukuja, rittää todeta jakauman todennäköisyyksien symmetrisyys. Mikään ei estä numeroimasta epäsäännöllisesti sijaitsevat lukuarvot uudelleen, jolloin edellisistä merkinnöistä on apua.
Todennäköisyysfunktio
Diskreetin tasaisen jakauman todennäköisyysfunktio poikkeaa nollasta vain yksittäisissä pisteissä eli satunnaismuuttujan perusjoukon arvoilla. Sitä kutsutaan myös pistetodennäköisyysfunktioksi ja merkitään
Kertymäfunktio
Diskreetin tasaisen jakauman kertymäfunktio on porrasfunktio, jonka välillä [a,b] olevat arvot voidaan laskea lausekkeesta Merkintä tarkoittaa lattiafunktiota. Kun x<a, on F(x)=0, ja kun x>b, on F(x)=1. Se on kussakin pisteessään oikealta puolelta jatkuva funktio.
Odotusarvo
Yleisessä tapauksessa odotusarvo \mu on joka vastaa lukujen keskiarvoa.
Kun jakauma on, on odotusarvo välin päätepisteiden avulla ilmaistuna
Teneriffan eteläinen lentoasema
thumb|Teneriffan eteläisen lentoaseman lennonjohtotorni Teneriffan eteläinen lentoasema, tunnettu myös nimellä Reina Sofían lentoasema, on toinen Kanariansaarten Teneriffan kahdesta lentoasemasta. Se sijaitsee saaren eteläosassa Granadilla de Abonan kunnassa matkailukeskusten tuntumassa. Matkaa saaren pääkaupunkiin Santa Cruziin on noin 60 kilometriä.
Diskreetti tasainen jakauma
Odotusarvo
ja peräkkäisten lukujen tapauksessa saadaan
Teneriffan eteläinen lentoasema
Lentoaseman suunnittelu alkoi 1960-luvun lopulla ilmailuministeriön havaittua saaren pohjoisosassa lähes 600 metriä korkeammalla sijaitsevan Los Rodeosin lentoaseman (nykyiseltä nimeltään Teneriffan pohjoinen lentoasema) hankalista sääolosuhteista johtuvat heikkoudet. Rakennustyöt alkoivat heinäkuussa 1973 ja virallisia avajaisia vietettiin 6. marraskuuta 1978 kuningatar Sofían johdolla, jonka mukaan lentoasema alun perin nimettiin. Los Rodeosilla vuonna 1977 tapahtuneen maailman tuhoisimman lento-onnettomuuden myötä Teneriffan kansainvälinen lentoliikenne siirrettiin uudelle lentoasemalle sen valmistuttua.
Diskreetti tasainen jakauma
Varianssi ja keskihajonta
Yleisessä tapauksessa varianssi \sigma^2 on missä \mu on odotusarvo.
Teneriffan eteläinen lentoasema
Teneriffan eteläisen lentoaseman läpi kulki 7 359 150 matkustajaa, 51 858 lentoa ja 4 293 tonnia rahtia vuonna 2010. Lentoasemalta käsin liikennöi yli 50 lentoyhtiötä yli 80 kohteeseen.
Diskreetti tasainen jakauma
Varianssi ja keskihajonta
Se voidaan ilmaista myös välin päätepisteiden avulla
Pohjanpaju
Pohjanpaju (Salix lapponum) on alle 1,5 m korkea pensas. Se kasvaa Pohjois-Suomessa yleisenä, Etelä-Suomessa harvinainen. Paljakalla tämä pajulaji kasvaa alle 1 050 m korkeudessa.
Diskreetti tasainen jakauma
Varianssi ja keskihajonta
tai peräkkäisten lukujen tapauksessa
Pohjanpaju
Pohjanpaju voi risteytyä ainakin juolukkapajun (Salix myrtilloides) ja virpapajun (Salix aurita) kanssa.
Diskreetti tasainen jakauma
Varianssi ja keskihajonta
Keskihajonta saadaan varianssin neliöjuuresta
Koskikara (täsmennyssivu)
Koskikara tarkoittaa seuraavia asioita:
Lahna
Lahna (Abramis brama) on särkikalojen heimoon kuuluva kalalaji. Se on sukunsa Abramis ainoa laji.
Ulkonäkö ja koko
Lahna on muodoltaan litteä ja korkea. Se on väriltään aluksi hopeinen, vanhemmiten kuparinvärinen ja tummanpuhuva. Evät ovat tummanharmaat. Tavallisesti lahna on enintään kilon painoinen, mutta voi kasvaa jopa kuusikiloiseksi. Lahna voi kasvaa 25–50 senttimetrin pituiseksi, mutta suurempiakin on.
Lahnan sukuisia ja sitä muistuttavia pienempiä kaloja ovat sulkava ja pasuri. Lahna voi myös risteytyä muiden särkikalojen kanssa. Yleisin risteytymä on särjen ja lahnan välinen särkilahna.
Levinneisyys
Lahnan levinneisyys sisävesissä kattaa suurimman osan Eurooppaa Adourjoen vesistöstä Petšorajoen vesistöön. Luontaisesti se ei elä Pyreneiden niemimaalta, Adrianmeren valuma-alueella, Italiassa eikä Pohjoismaiden pohjoisosissa, Norjan Bergenin ja Suomen 67 leveyspiirin pohjoispuolelta. Se elää myös Itämeren ja Kaakkois-Euroopan sisämerien rannikoiden murtovesissä.
Lahnaa on istutettu Irlantiin, Espanjaan, Italian koillisosiin, Marmaranmeren valuma-alueelle, Baikaljärveen sekä Ob- ja Jenisein yläjuoksulle.
Suomessa luontainen levinneisyysalue yltää pohjoisessa Oulujoen vesistöön, sen pohjoispuolella kala esiintyy paikoin vesitöihin siirrettynä. Myös muualla Suomessa paikalliset lahnakannat ovat usein siirtoistutusten tuloksia.
Lisääntyminen ja elintavat
Lahna elää järvissä, matalissa merenlahdissa ja hitaasti virtaavissa joissa ja liikkuu parvissa. Lahnat tulevat sukukypsiksi varsin myöhään, 7–11 vuoden ikäisenä. Se kutee jaksoittain pitkin kevättä ja alkukesää, kun vesi on yli 15-asteista. Kutu tapahtuu matalissa vesissä kasvillisuuden seassa, jossa mäti tarttuu vesikasveihin. Yleensä poikaset kuoriutuvat 8–12 päivän kuluttua.
Lahnan ravintoa poikasena on eläinplankton, mutta aikuisena se syö nilviäisiä ja toukkia. Kun lahna imee ravintoa pohjamudasta, saattaa näyttää, että se seisoisi päällään. Mikäli ravintoa on vähän, voi lahna joutua syömään eläinplanktonia.
Kalastus ja käyttö
Suomessa vapaa-ajankalastajien vuotuinen lahnasaalis on yli 2 000 tonnia (2004). Ammattikalastajien lahnasaalis Suomen merialueella oli puolestaan noin 740 tonnia vuonna 2010. Valtaosa tästä saatiin erilaisilla rysillä.
Luonnonvarakeskuksen tilastoinnin mukaan Suomessa kulutettiin kotimaista lahnaa ainoastaan 90 grammaa henkilöä kohden vuonna 2018.
Luettelo Donkey Kong -pelisarjan hahmoista
Tämä on luettelo Donkey Kong -pelisarjassa esiintyvistä hahmoista.
Dixie Kong
Dixien tunnistaa parhaiten hänen suuresta letistään. Hän käyttää pinkinväristä hattua ja hihatonta paitaa. Dixie on suunnilleen Diddyn kokoinen.
Hey Monday
thumb|Hey Monday (2009). Hey Monday on vuonna 2008 perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye Floridasta.
Elliot Jamesin lähtö
7. lokakuuta 2010 Hey Monday ilmoitti, että Elliot James eroaisi yhtyeestä. Kun Glamour Kills -kiertueeseen oli enää viikko aikaa, hän kertoi sen keikan olevan hänen viimeisensä. Jäljelle jääneet jäsenet korvasivat edellisen rumpalin uudella rumpalilla Patrick McKenzie, joka soitti syksyllä kiertueella. Elliot James on nyt Easton-yhtyeen rumpali.
Beneath It All (2010)
Hey Monday vietti yhden vuoden (2010) levyttäessään seuraavaa albumiaan. Kun albumi oli loppusuoralla, he menivät 2010 Alternative Press -kiertueelle, jolla esiintyivät heidän lisäkseen Summer Set, Every Avenue, Cab, ja Never Shout Never. He myös soittivat kiertueella Bamboozle-festivaalin päälavalla sunnuntaina 2. toukokuuta. Hey Monday soitti koko Warped-kiertueen 2010 Altec Lansing -lavalla. Hey Monday julkaisi singlen "I Don't wanna dance" ja toisen kappaleen albumilta Beneath It All "Wish you were here", Jimmy Kimmel Livessä 22. syyskuuta 2010. Hey Monday vieraili neljännessä jaksossa TV-sarjassa Hellcats, nimeltään Nobody Loves Me, but my mom. Syksyllä 2010, Patrick McKenziestä tuli pysyvä rumpali.
Michael Jersey Moriartyn lähtö
Heti Warped-kiertueen jälkeen Hey Monday ilmoitti Jersey Moriartyn jättävän yhtyeen. Jerseyn korvasi Crish Gentile. Jersey on tekemässä sooloprojektiaan I Am Jersey.
The Christmas EP (2011- nykyhetki)
Keväällä 2011 Hey Monday keikkaili All Time Low'n, Yellowcardin ja The Summer Setin kanssa. Tammikuussa 2011 Cassadee Pope sanoi haastattelussa yhtyeen pyrkivän julkaisemaan kappaleen tai kaksi ennen uutta kiertuetta, mutta julkaisupäivää ja albumia ei ollut tiedossa. 8. helmikuuta Hey Monday uudelleenjulkaisi järjestyksessä toisen EP:nsä Candels. 1. toukokuuta Hey Monday soitti Indonesiassa ja ilmoitti että he soittaisivat kiertueella Never Shout Neverin kanssa elokuussa. Yhtye purki sopimuksensa Decaydencen ja Columbian kanssa ja julkaisi omakustanteisen The Christmas EP:n digitaalisesti joulukuussa 2011.
Ukrainan maakaasukysymys
thumb|Punaisella Venäjältä Länsi-Eurooppaan kulkevat nykyiset ja suunnitellut (katkosviivalla) kaasuputket
Ukrainan maakaasukysymys on kiistanaihe Ukrainan valtion ja Venäjän valtio-omisteisen kaasu-yhtiön Gazpromin välillä. Se on puhjennut konflikteiksi vuodenvaihteessa 2005–2006, lokakuusta 2007 maaliskuuhun 2008 ja uudelleen vuodenvaihteessa 2008–2009.
Koska iso osa Keski- ja Kaakkois-Euroopan käyttämästä kaasusta tulee Ukrainan kautta Venäjältä, kriisi on laajentunut koskemaan myös muita valtioita sekä 2006 että 2009.
Ukraina on energiahuollossaan riippuvainen Venäjän toimittamasta maakaasusta. Maiden välillä on ollut kasvavaa erimielisyyttä kaasun hinnasta. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Ukraina joutui maksamaan öljystä maailmanmarkkinahintaa, mutta Venäjä myi sille maakaasua  huomattavasti  halvemmalla kuin Länsi-Eurooppaan. Osa alennuksesta oli palkkiota Ukrainalle maakaasuputkesta, joka kulkee Ukrainan halki EU-maihin, mutta myös poliittiset syyt vaikuttivat asiaan.
Vuonna 2005 Gazprom ilmoitti kaasun hinnan nousevan 50 dollarista 230 dollariin tuhannelta kuutiometriltä. Ukraina kieltäytyi maksamasta, Venäjä katkaisi kaasun tulon 1. tammikuuta 2006. Kiista ratkaistiin perustamalla Gazpromin ja ukrainalaisten liikemiesten omistama Sveitsiin rekisteröity Rosukrenergo-yhtiö, joka välitti Ukrainaan turkmenistanilaista ja venäläistä kaasua Venäjän putkistojen kautta keskihintaan 95 dollaria.
Vuoden 2008 aikana Ukraina maksoi kaasustaan keskimäärin 179,50 US$ tuhannelta kuutiometriltä, alle puolet sen kuin Länsi-Euroopan maat. Uusista hinnoista käytiin neuvotteluja loppuvuonna 2008, jolloin Venäjä tarjosi kaasua hintaan 250 US$/1000 m³.
Vuoden 2009 alussa Venäjä lopetti kaasun toimitukset Ukrainaan. Syyksi se sanoi maksamattomat velat. 6. tammikuuta 2009 kaasun tulo lakkasi monissa Kaakkois-Euroopan maissa, jotka saavat kaasunsa Ukrainan kautta.
7. tammikuuta Venäjän sulki kokonaan kaasuhanat Ukrainaan ja syytti sitä kaasun varastamisesta.
10. päivä Venäjän, Ukraina ja EU sopivat EU:n tarkkailijoiden lähettämisestä Ukrainaan valvomaan kaasun virtausta. Ukraina oli kuitenkin lisännyt sopimukseen lisäyksen, jota Venäjä ei voinut hyväksyä ja se joutui allekirjoittamaan sopimuksen uudelleen. Tiistaina 13. tammikuuta Venäjä ilmoitti avanneensa kaasuhanat, mutta kaasua ei silti virrannut EU:hun asti. Ukraina vetosi siihen että "kaasulle on valittu teknisesti monimutkainen reitti", joka tekisi omat toimitukset mahdottomiksi, ja epäedullisiin kauttakulun ehtoihin. Asian ratkomiseksi ehdotettiin huippukokousta Venäjän, Ukrainan ja EU:n välille. Venäjän ja Ukrainan pääministerit pääsivät sopimukseen kaasukriisistä 18. tammikuuta käydyissä neuvotteluissa Moskovassa. Gazpromin ja Naftogazin laatiman sopimuksen mukaan Ukraina saa maakaasua 20 % halvemmalla kuin EU ja Venäjä saa kuljettaa maakaasua Ukrainan läpi viime vuoden hinnalla. Kaasutoimitukset on määrä aloittaa välittömästi, kun sopimus on allekirjoitettu. Kremlin mukaan Ukrainan kaasun hinnaksi tulisi noin 380 US$/1000 m³.
Lähteet
Crisi del gas tra Russia e Ucraina (2006) Russisch-Oekraïens gasconflict 2006 Україно-російський газовий конфлікт 2005—06
Vladimir Dežurov
thumb|200px|Vladimir Dežurov ISS-avaruusasemalla Vladimir Dežurov (s. 30. heinäkuuta 1962) on venäläinen kosmonautti.
Dežurov syntyi Javasissa, Mordvassa, Neuvostoliitossa. Hän valmistui sotilaslentäjäksi harkovalaisesta sotilasakatemiasta vuonna 1983. Vuonna 1987 hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen, joka kesti vuoteen 1989.
Vuonna 1995 Dežurov lensi Sojuz TM-21 -aluksella ISS-avaruusasemalle, jossa hän toimi 115 päivän ajan.
Jousiammunta Euroopan kisoissa 2015
Euroopan kisojen 2015 jousiammunta järjestettiin Tofiq Bahramov Stadiumilla Bakussa 17.–22.6.2015.
Diosfos-maalari
Diosfos-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi mustakuvio- ja valkopohjakeramiikkaa. Hän toimi arkaaisella kaudella noin vuosina 495–475 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta.
Diosfos-maalari maalasi erityisesti lekyyttejä ja alabastroneita. Hän käytti mustakuvio- ja valkopohjatekniikkojen lisäksi joskus myös Six-tekniikkaa.
Kultaa tai kunniaa (albumi)
Kultaa tai kunniaa on Jukka Kuoppamäen vuonna 1973 julkaistu albumi. Kuoppamäki voitti albumin nimikappaleella vuoden 1973 Syksyn sävel -iskelmäkilpailun. Kappaleesta muodostui myös Kuoppamäen ainoa listaykkönen singlelistalla. Itse albumi pääsi sijalle 29 ja myi kultalevyyn oikeuttavan määrän, yli 25 000 kappaletta.
Nimikappaleen lisäksi albumilta ei noussut muita suuria hittejä. Kuoppamäki esitti kappaleet ”Pieni laulu vapaudesta” ja ”Siskot, veljet” Sopotin laulufestivaaleilla 1973, ja omien sanojensa mukaan yleisö piti kappaleista niin paljon, että hänet kutsuttiin lavalle kaikkiaan yhdeksän kertaa. ”Muukalaisessa” Jukan veli Mikko Kuoppamäki soittaa bongorummun asemassa näyteikkunanuken muovijalkaa, joka lojui studion nurkassa. Kappaleessa ”Maailma muutu ei” Jukka Kuoppamäki laulaa puhelimen luuriin. Tämä oli äänittäjä Pekka Nurmikallion idea. Lopussa kuuluvan fraasin ”Puhutaanko vielä?” esittää Nurmikallion äiti Bertta.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Voi kuinka me sinua kaivataan
Voi kuinka me sinua kaivataan on suomirockyhtye Eppu Normaalin kappale yhtyeen vuonna 1985 julkaistulta Kahdeksas ihme -studioalbumilta. Kappaleen on säveltänyt yhtyeen kitaristi Mikko ”Pantse” Syrjä ja sanoittanut hänen veljensä, yhtyeen laulaja Martti Syrjä. Kappale on yksi Eppu Normaalin tunnetuimmista, ja se on yhtyeen konserttien vakionumeroita. B-puolen kappaleen ”Asustelaulu” on säveltänyt yhtyeen toinen kitaristi Juha Torvinen ja sanoittanut niin ikään Martti Syrjä.
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Hurrikaani-Loimaa
Hurrikaani-Loimaa on Loimaalla toimiva lentopallojoukkue, joka pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla Mestaruusliigassa.
SM-liigahistoria
Ennen historiansa ensimmäistä SM-liigakautta, joukkue vaihtoi nimensä Loimijoen Hurrikaanista Hurrikaani-Loimaaksi, koska joukkue oli keskittynyt viimeiset kaudet pelkästään Loimaaseen.
Ulkomaanavut Amerikasta olivat hyvä hankinta Hurrikaanille, sillä joukkue alkoi ottaa voittoja hiljalleen liigassa. Lopulta runkosarja huipentui viimeiseen otteluun, jossa oli panoksena pudotuspelit tai liigakarsinnat Hurrikaanin kohdalta. Hurrikaani pelasi Muuramen Lentopalloa vastaan viimeisen runkosarjan ottelunsa ja otti 3-0 voiton täydessä Loimaan liikuntahallissa ja näin varmisti pudotuspelipaikan. Hurrikaani nousi näin karsintaviivan yläpuolelle ja tiputti samalla Isku-Veikot karsintasarjaan. Pudotuspeleissä Hurrikaani kohtasi jopa mitaleille povatun Mutalan Riennon avauskierroksella. Hurrikaani yllätti täydellisesti Riennon ja eteni sarjanousijana puolivälieriin mestarisuosikki Pielaveden Sampoa vastaan. Puolivälierissä Sampo osoittautui kuitenkin kovemmaksi ja eteni näin välieriin otteluvoitoin 3-0.
Kaudelle 2008–2009 Hurrikaani lähti tavoittelemaan entistä parempaa sijoitusta. Joukkue hankki riveihinsä muun muassa 179 A-maaottelun verran kokemusta omanneen passari Petteri Laurilan sekä yleispelaaja Teemu Tolosen. Hurrikaani ei kuitenkaan saanut suurempaa menestystä kauden aikana. Joukkue kuitenkin paransi edelliskauden seitsemättä sijaansa pykälällä ollen kuudes SM-liigassa.
Kausi 2009–2010 oli pettymys seuralle ja koko joukkueelle. Hurrikaani tippui pudotuspeleistä ja joutui yllättäen liigakarsintoihin. Joukkue pystyi säilyttämään kuitenkin liigapaikkansa, kun se voitti Kokkolan Tiikerit karsintasarjassa otteluvoitoin 3-1. Kaudella 2010–2011 Hurrikaani selviytyi pudotuspeleihin jälleen. Joukkue tippui kuitenkin tulevalle mestarille Perungan Pojille puolivälierissä. Seuralla oli kyseisellä kaudella toistaiseksi sen ehkä nimekkäin pelaajamateriaali liigahistoriansa aikana.