cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Merikihu
Koko ja ulkonäkö
Merikihulla on tummanruskea höyhenpeite ja valkea panta kaulassa. Siivissä on valkea ”pilkka”, joka pilkahtelee linnun lentäessä. Merikihua on kahta värimuotoa, kokotumma ja vaaleampi (kuvassa). Muodoltaan se muistuttaa jalohaukkaa. Sukupuolet ovat samanvärisiä ja ne voivat olla kumpaa värimuotoa tahansa. Aikuisen yksilön pituus on noin 37–45 cm, pyrstösulat lisäävät siihen kesällä vielä 7 cm. Lajin siipiväli on 110–125 cm ja paino 330–610 grammaa. Naaras on selvästi suurempi.
Vanhin suomalainen rengastettu merikihu on ollut 33 vuotta ja 15 päivää vanha. Se on samalla Euroopan vanhin merikihu.
Levinneisyys
Merikihu pesii lähinnä arktisilla ja subarktisilla seuduilla Alaskasta ja Pohjois-Kanadasta Pohjois-Eurooppaan ja -Aasiaan ulottuvilla alueilla. Suomen merialueilla pesii noin 520 paria, Euroopan kanta on 16 000 – 24 000 paria. Maailman populaation kooksi arvioidaan ½–1 miljoonaa yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Talveksi se muuttaa eteläisen pallonpuoliskon rannikoille asti. Keväällä se saapuu Suomeen huhtikuun lopulta alkaen ja syksyllä poistuu huomaamattomasti heinä-syyskuussa. Atlantilla se vaeltelee sekä Afrikan että Etelä-Amerikan rannikoilla.
Vaasan lähellä Maalahden saaristossa kesällä 2002 rengastettu merikihu on löytynyt kuolleena Etelä-Brasiliasta. Merikihuista ei yleensä tehdä rengastuslöytöjä, sillä niiden talvehtimisalue on normaalisti aavalla merellä.
Elinympäristö
Merikihu viihtyy avoimessa tundramaastossa. Suomen pesimäkanta asuu yksittäispareina ulkosaariston puuttomilla luodoilla. Pesimäajan ulkopuolella merikihu viihtyy avomerellä.
Ravinto
Merikihu syö sopuleita ja muita pikkujyrsijöitä sekä hyönteisiä. Suomessa ne ryöstävät tiiroilta ja lokeilta näiden kalansaaliin. Tästä käytöstavasta se on saanut joissakin kielissä nimensäkin, ”parasiitti” eli loinen. Se voi myös ryöstää munia tai poikasia muiden lintujen pesistä. Muuttomatkoilla se varastelee ruokaa muilta kihuilta ja lokeilta.
Rannveig Guðmundsdóttir
Rannveig syntyi Ísafjörðurissä. Vuosina 1956–1962 hän työskenteli posti- ja puhelintyöntekijänä Ísafjörðurissä, vuosina 1962–1963 ja 1967–1968 toimistotyöntekijänä ja myyjänä. Vuosina 1970–1972 hän opiskeli tietotekniikkaa Oslossa ja Reykjavíkissä, minkä jälkeen hän työskenteli Loftleiðir-lentoyhtiön tietokoneosastolla vuosina 1972–1976. Vuosina 1978–1988 hän istui Kópavogurin kunnanvaltuustossa ja toimi sen puheenjohtajan vuosina 1980–1981, 1982–1983 ja 1986–1987. Vuosina 1987–1988 hän toimi kunnanhallituksen puheenjohtajana. Vuonna 1989 hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 1989 ja 1996 hän istui Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa. Vuosina 1991–1994 hän toimi Alþingin sosiaalivaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 1993–1994 ja 1995–1996 hän toimi Alþýðuflokkurinnin parlamenttiryhmän puheenjohtajana. Vuosina 1994–1995 hän toimi Davíð Oddssonin hallituksessa sosiaaliministerinä. Vuosina 1996–1999 hän toimi sosiaalidemokraattisen parlamenttiryhmän puheenjohtajana ja vuosina 1999–2001 sosiaalidemokraattisen liiton parlamenttiryhmän puheenjohtajana. Vuonna 2004 hän toimi Pohjoismaiden neuvoston puheenjohtajana. Vuosina 2005–2007 hän toimi Alþingin 1. varapuhemiehenä.
Earl Muntz
Earl William ”Madman” Muntz (3. tammikuuta 1914 – 21. kesäkuuta 1987) oli yhdysvaltalainen käytettyjen autojen kauppias ja itseoppinut sähköinsinööri, joka myi ja edisti autojen ja kulutuselektroniikan myyntiä Yhdysvalloissa 1930-luvulta kuolemaansa asti vuonna 1987. Hän oli televisiomainosten edelläkävijä omalaatuisella ”Madman”-hahmollaan. Alter egon lisäksi hän hankki julkisuutta epätavallisilla puvuillaan, tempuillaan ja uskomattomilla väitteillään.
Muntz innostui elektroniikasta ja rakensi ensimmäisen radionsa kahdeksanvuotiaana ja toisen vanhempiensa autoon 14-vuotiaana. Suuren laman aikana hän jättäytyi pois High Schoolista ja alkoi työskennellä vanhempiensa rautakaupassa Elginissa Illinoisissa.
Autokauppias
Vuonna 1934 Muntz avasi ensimmäisen autokauppansa Elginiin. Muntz oli vielä 20-vuotiaana liian nuori solmimaan laillisesti sopimuksia, joten hänen äitinsä allekirjoitti autojen myyntisopimukset. Muntz huomasi käytettyjen autojen olevan kalliimpia Kaliforniassa ja siirtyi 1940-luvulla Glendaleen. Myöhemmin hän avasi toisen liikkeen Los Angelesissa.
thumb| Muntz Jet -urheiluauto vuodelta 1953. Muntz tunnettiin jo tuolloin erikoislaatuisista kylteistään ja radio- ja tv-mainoksista. Aikansa radiokoomikot Bob Hope, Jack Benny ja Steve Allen toistivat Muntzin vitsejä omissa ohjelmissaan. Madman Muntzin autokaupat tulivat niin tunnetuiksi että ne luettiin etelä-Kalifornian suosituimpien turistikohdeiden joukkoon.
Elektroniikka
thumb | Muntz TV:n malli 17A3A vuodelta 1951. 1950-luvulla Muntz aloitti televisioiden valmistuksen Muntz TV -yhtiössä ja myi tuotteensa suoraan kuluttajille. Hän toi markkinoille ensimmäiset mustavalkoiset televisiovastaanottimet alle 100 dollarin hintaan ja kehitti yhden ensimmäisistä toimivista laajakuva-TV:istä. Hänen sanotaan keksineen lyhenteen ”TV” televisiolle, vaikka termi oli aiemmin käytössä esimerkiksi asemien kutsukirjaimissa, kuten WCBS-TV.
Muntz keksi käytännön, jota alettiin kutsua muntzingiksi: se tarkoittaa monimutkaisten elektronisten laitteiden yksinkertaistamista. 1940- ja 1950-luvuilla televisiovastaanottimet olivat erittäin monimutkaisia laitteita, jotka sisälsivät suuren määrän komponentteja, tyhjiöputkia sekä muuntajia ja reostaatteja ja muuta elektroniikkaa. Tämän seurauksena korkea hinta rajoitti mahdollisuuksia suurten volyymien myyntiin. Muntz totesi kokeilun ja erehdyksen kautta, että hän voisi poistaa merkittävän määrän osia ja silti valmistaa mustavalkoisen television, joka toimi hyvin kaupunkialueilla lähellä lähetystorneja. Muntz päätti tietoisesti jättää reuna-alueiden, kuten maaseudun, markkinat muille valmistajille kuten RCA ja Zenith, joiden televisiovastaanottimet olivat kaksi kertaa kalliimpia.
1960-luvun puolivälissä Muntz kehitti yhden ensimmäisistä autostereoista luomalla Muntz Stereo-Pakin. Laite käytti neliraitakasettia, joka oli Lear Industriesin kehittämän 8-track-kasetin edeltäjä. Myöhemmin Muntz myi satellittiantenneja.
Vuoden 1968 Los Angeles Timesin artikkelissa todettiin, että yhtenä vuonna Muntz myi 72 miljoonan dollarin arvosta autoja, että viisi vuotta myöhemmin hän myi 55 miljoonan dollarin arvosta TV-vastaanottimia ja että vuonna 1967 hän myi 30 miljoonan dollarin arvosta autostereoita ja -nauhoja.
Muntz oli naimisissa kahdeksan kertaa. Tunnetuin hänen vaimoistaan oli filmitähti Joan Barton (mm. Enkeli ja lainsuojaton (1947) ja Mary Lou (1948)).
Pahalammi (Ruovesi, Pourunperä, pohjoinen)
Pahalammi on Pirkanmaalla Ruovedellä Pourunperän kylän lähellä sijaitseva lampi. Samalla paikalla on toinenkin saman niminen lampi, joka sijaitsee tästä lammesta etelään päin.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 147,5 metriä mpy.
Luontoarvoja
Lampi sisältyy Helvetinjärven kansallispuistoon ja sijaitsee sen pohjoispuolella.
Kielentunnistus
Kieliteknologiassa kielentunnistus tarkoittaa tekstin tai puheen kielen automaattista tunnistamista näytteen perusteella. Myös puhujan tai kirjoittajan murteen, yhteiskunnallisen aseman tai äidinkielen päättelemisen voidaan katsoa kuuluvan kielentunnistukseen. Kielentunnistusta on käytetty esimerkiksi tekstinkäsittely- ja tiedonhakuohjelmissa sekä puheentunnistussovelluksissa.
Kirjoitetun kielen tunnistaminen
Kirjoitetun kielen tunnistaminen voi perustua esimerkiksi näytetekstin sisältämien n-grammien (osamerkkijonojen) frekvenssien laskemiseen. Kielentunnistusohjelmaan on etukäteen syötetty tunnistettavien kielten tyypilliset n-grammijakaumat, joihin näytteen jakaumaa verrataan. Menetelmää voidaan täydentää etsimällä tekstistä eri kielille tyypillisiä pikkusanoja: esimerkiksi sana och esiintyy usein ruotsinkielisissä teksteissä.
Kielentunnistusohjelmat toimivat yleensä varsin hyvin, jos näyte on riittävän pitkä. Vaikeuksia niille tuottavat läheiset sukukielet (esimerkiksi tanska ja kirjanorja) ja paljon vieraskielisiä erisnimiä sisältävät tekstit.
Cathleen Nesbitt
thumb|right|Cathleen Nesbitt Cathleen Nesbitt CBE (24. marraskuuta 1888 – 2. elokuuta 1982) oli brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Cheshiressä ja opiskeli kotimaansa lisäksi myös Ranskassa.
Nesbitt esiintyi useissa elokuvissa, mutta myös tunnetuissa teatterinäytöksissä, kuten Gigissä (1951). Hän teki roolisuorituksia sekä mykkä- että äänielokuvissa. Hän oli niin ikään kaksinkertaisesti Emmy-palkittu televisiotähti.
Nesbitt kuoli 93-vuotiaana.
Anita (elokuva)
Anita on suomalainen Peter Lindholmin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1994. Käsikirjoittaja Olli-Pekka Parviainen sai idean Anitaan 1980-luvun lopulla vaikuttaneesta naishuijarista. Hän valmisti ensin luonnoksen, josta työstettiin edelleen elokuvakäsikirjoitus. Elokuva ei kuitenkaan pohjaudu suoraan tositapahtumiin. Lindholm määritteli Anitan "metaforaksi suomalaisesta yhteiskunnasta 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa." Elokuvasta tehtiin myös kolmiosainen televisiosarja nimellä Huijarinainen.
Juoni
Elokuva alkaa oikeussalista, josta tapahtumia aletaan syventää ja taustoittaa kertojaäänten avulla. On ruskeasilmäinen, nuori ja viettelevä Anita Virtanen, joka juhlii yökerhoissa varakkaiden miesten kanssa, menee heidän kanssaan sänkyyn ja vie rahat. Häntä varjostaa komisario Härkönen, joka tuntee Anitan liukkauden ja härskiyden. Anitaa on helppo seurata, koska hän jättää paljon jälkiä. Sen sijaan häntä ei ole helppoa ottaa kiinni. Huijarit ovat Härköselle tuttuja; hän on aiemmin seurannut erään Niilo Rotkon tempauksia. Yhtenä päivänä Anita "unohtaa" korttinsa pankkiautomaatille, jolloin hänen jälkeensä tuleva asioija juoksee hänet kiinni. Näin Anita saa koukkuunsa Joonakseen, sosiologin, jonka kanssa yrittää elää normaalia elämää. Hän ottaa jopa päivätyön rahoitusyhtiöstä. Jouluna Anita kyllästyy "normaaliin elämään" ja häviää autolla, jonka on maksattanut Joonaksella. Hän asuu hotelleissa ja vaihtaa kaupunkia, jos tilanteet käyvät liian kuumiksi. Eräässä pikkukaupungissa Anita "laittaa koko hotellin sekaisin" ja aiheuttaa vakavan mustasukkaisuuskohtauksen.
thumb|200px|Paatunut Anita vie niin tuttujen kuin tuntemattomienkin rahat
Ulkomaisia liikemiehiä kuhisevaan lentokenttähotelliin Anita kirjautuu nimellä Johanna Rantala. Härkönen seuraa häntä sinne ja vie poliisiasemalle, jossa kuitenkin selviää erään Anitan huijaaman ukkomiehen luopuneen syytteistä. Anitan elämä ei silti jatku entisellään. Hän tapaa hotellissa Niilo Rotkon, joka esiintyy nimellä J.W. Nilsson. Niilo houkuttelee Anitan kopioimaan luottokortteja. Hän ottaa selvää Anitan taustasta ja alkaa kouluttaa Anitasta hienoa naista, jonka nimeksi tulee Helena Svanström. Huijaripari pitää piilopaikkaansa pienen laivan suojissa. Härkönen huomaa, että Anitaan liitetään yhä useammin joku "tyylikäs liikemies". Kestää aikansa, ennen kuin hän tajuaa Nilssonin Rotkoksi. Anita puolestaan saa toimia rauhassa Svanström-nimen turvissa. Kuvioihin tulee ay-johtaja Lauri Manner, joka yrittää huijata Anitaa ja Niiloa osakekaupoissa. Manner tulee kuitenkin itse huijatuksi monimutkaisessa rahansiirtokikkailussa. Saatuaan käsiinsä suuren summan rahaa Niilo ja Anita sopivat tapaavansa ulkomailla. Mutta Niilopa tekeekin oharit ja jää Suomeen. Anitan panikoidessa lähdössä olevassa matkustajakoneessa Härkönen ilmestyy Niilon luo. Laivan uumenissa hän surmaa Niilon käsiaseella. Härkönen tuomitaan vankilaan taposta, mutta Anita välttää syytteet. Epiloginomaisessa viimeisessä kohtauksessa Anita tapaa Joonaksen nakkikioskilla. Joonas on mennyt naimisiin ja hänen yllätyksekseen Anita tyttärineen poistuu paikalta vanhalla avoautolla.
Muuta
Katson Antti Lindqvist arvioi Anitaa: "Yritys on kiitettävän kunnianhimoinen, kokonaisvaltainenkin, mutta lopputulos jää tunteettomaksi ja selitteleväksi." Kriitikot pohtivat myös, onko elokuvan päähenkilö lopulta uhri vai syyllinen. Tommi Aition mukaan Anita on "nainen ilman omaatuntoa ja elokuvan esittelemän tunteettoman tavaramaailman makaaberein symboli." Kertojaäänten käytöllä viitataan klassisen mustan rikoselokuvan tyylikeinoihin.
Sivuosissa nähdään useita 1990-luvun suosittuja näyttelijöitä Pertti Koivulasta Carl-Kristian Rundmaniin. Remu Aaltosen osa jää verraten pieneksi. Anita on aikansa suomalaiseksi elokuvaksi nopeatempoinen, siinä on yhteensä 244 kohtausta. Televisioversiossa on osin eri kohtauksia ja eri henkilöitä kuin elokuvaversiossa. Muun muassa Pentti Auer ja Ritva Oksanen jätettiin pois elokuvaversiosta. Anita keräsi elokuvateattereissa 5 923 katsojaa.
Mika Hannula (jääkiekkoilija)
Mika Hannula (s. 2. huhtikuuta 1979 Huddinge) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka oli pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän voitti urallaan olympia- ja MM-kultaa. Hän pelasi Ruotsin Elitserienissä lähes 300 runkosarjaottelua. Vuosina 2011–2013 hän pelasi SM-liigaa Bluesissa ja HIFK:ssa.
Seurajoukkueissa
Hannula pelasi ensimmäisen kerran aikuisten tasolla Lidingössä Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla kaudella 1998–1999. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Allsvenskanin Hammarbyhyn. Hannula siirtyi kaudeksi 2000–2001 Ruotsin pääsarjaan Elitserieniin, jossa hän pelasi Malmössä. Hannula edusti Malmötä kolmen kauden ajan. Minnesota Wild varasi hänet NHL:n kesän 2002 varaustilaisuudessa 269. vuorolla.
Hannula pelasi kauden 2003–2004 Minnesotan farmijoukkueessa Houston Aerosissa AHL:ssa. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi Ruotsiin ja Malmöhön. Malmön kausi sujui huonosti ja joukkue putosi HockeyAllsvenskaniin. Hannulan pelaajasopimuksessa oli pykälä, joka antoi hänelle mahdollisuuden purkaa sopimuksensa, jos joukkue putoaisi Allsvenskaniin, joten hän siirtyi David Petrasekin kanssa kaudeksi 2005–2006 HV71:een.
Hannula pelasi HV71:ssä kahdella kaudella. Marraskuussa 2006 Hannula pyysi joukkueelta vapaata peleistä kesken kauden 2006–2007 henkilökohtaisten syiden takia. Joulukuun alussa HV71 ilmoitti, että he ovat purkaneet pelaajan sopimuksen Hannulan ja tämän perheen pyynnöstä. Hannula siirtyi loppukaudeksi Venäjän pääsarjaan Lokomotiv Jaroslavliin.
Hannula pelasi kauden 2007–2008 Venäjällä SKA Pietarissa, jossa kausi sujui huonosti. Hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 Venäjän uuden pääsarjan KHL:n TsSKA Moskovaan. Hannula pelasi kauden TsSKAssa ja jäi kauden 2009–2010 alussa sopimuksettomaksi. Joulukuussa 2009 Hannula teki lyhyen sopimuksen Djurgårdenin kanssa. Hän pelasi Djurgårdenissä seitsemän ottelua ja siirtyi loppukaudeksi KHL:n Salavat Julajev Ufaan.
Kauden 2010–2011 Hannula aloitti KHL-joukkue Metallurg Magnitogorskissa. Hän loukkasi kuitenkin nivusensa ensimmäisessä ottelussa ja joutui leikkaukseen, minkä takia Magnitogorsk purki hänen sopimuksensa. Toivuttuaan vammasta Hannula siirtyi takaisin Djurgårdeniin, jossa pystyi pelaamaan lopulta 14 runkosarjaottelua. Seuraavaksi kaudeksi hän teki pelaajasopimuksen Modon kanssa. Hannula siirtyi kuitenkin jo marraskuussa 2011 SM-liigassa pelaavaan Espoo Bluesiin.
Hannula pelasi loppukauden Bluesissa ja teki 22 runkosarjaottelussa 14 pistettä. Seuraavan kauden alussa Hannula ei pelannut missään, mutta hän palasi Bluesiin marraskuussa 2012. Hannulan sopimus kesti alkujaan joulutaukoon asti, mutta osapuolet solmivat uuden kahdeksan ottelun sopimuksen tammikuun 2013 alussa. Tämän jälkeen Blues olisi halunnut jatkaa sopimusta, mutta Hannula ei suostunut tähän. Pian tämän jälkeen HIFK ilmoitti tehneensä sopimuksen Hannulan kanssa.
Maajoukkueessa
Hannula nousi Ruotsin maajoukkueeseen MM-kilpailuihin 2003. Ruotsi sijoittui turnauksessa hopealle, ja Hannula sai ensimmäisen arvokisamitalinsa. Hannula oli voittamassa Ruotsille olympiakultaa Torinosta 2006.
Hannula oli Ruotsin joukkueessa myös MM-kilpailussa 2006. Hän ei pelannut turnauksen finaalissa Tšekkiä vastaan, sillä hän sai pelikiellon välieräottelusta, jossa hän löi Kanadan Sidney Crosbyä poikittaisella mailalla. Ruotsi voitti kisoissa kultaa. Myöhemmin kisojen jälkeen Hannulalle langetettiin vielä neljän ottelun pelikielto seuraaviin MM-kilpailuihin ja sakot.
Sukutausta
Hannula on syntynyt Ruotsissa, mutta pelasi nuorena jääkiekkoa TPS:n A-nuorissa. TPS ilmoitetaan hänen kotiseurakseen. Hannulan isä on suomalainen ja äiti ruotsalainen.
Samaa sukupuolta olevien parien adoptio-oikeus
thumb|[[Sateenkaariperhe]] Samaa sukupuolta olevien parien adoptio-oikeus tarkoittaa nais- ja miesparien oikeutta adoptioon. Samaa sukupuolta olevilla pareilla on oikeus adoptioon lukuisissa maailman valtiossa sekä kaikissa Yhdysvaltain, Kanadan ja Australian osavaltioissa. Suomessa samaa sukupuolta olevien parien adoptio tuli mahdolliseksi 8. huhtikuuta 2016 eduskunnan hyväksymän hallituksen esityksen HE 65/2015 vp. pohjalta.
Nais- ja miesparien adoptiosta puhuttaessa erotetaan yleensä toisistaan sisäinen ja ulkoinen adoptio. Monet samaa sukupuolta olevat vanhemmat hankkivat lapsia tai heillä voi olla niitä aikaisemmasta suhteesta eri sukupuolta olevan kumppanin kanssa. Sisäinen adoptio tarkoittaa sitä, että perheen sosiaalinen (ei-biologinen) vanhempi adoptoi kumppaninsa biologisen lapsen. Ulkoinen adoptio tarkoittaa adoptointia perheen ulkopuolelta, eli esimerkiksi kansainvälistä adoptiota.
Samaa sukupuolta olevien huoltajuutta koskevat väitteet ja tukimustieto
Adoptointioikeuden vastustajien pääargumentti on että lapsen kehitykselle olisi haitallista, jos perheessä ei ole sekä äitiä että isää. On esitetty, että homoseksuaalisessa perheessä eläminen haittaa lapsen sukupuoliroolin ja seksuaalisuuden kehitystä. Toiset epäilevät samaan sukupuoleen suuntautuneen ihmisen sopivuutta vanhemmaksi. Homoseksuaalisuus poistui sairausluokituksesta vasta viime vuosikymmeninä (Suomessa 1981), ja homoseksuaalien uskotaan olevan kiinnostuneempia rakkaussuhteestaan kuin lapsestaan. Tutkimuksista saadut tulokset ovat kuitenkin varsin yhtenäisiä ja osoittavat tällaiset oletukset vääriksi.
Adoptiolasten hyvinvointiin keskittyneiden tutkimusten mukaan vauvoina adoptoitujen ja tutkimushetkellä alle 3-vuotiaiden lasten hyvinvoinnissa ei ole eroa samaa sukupuolta olevien vanhempien ja eri sukupuolta olevien vanhempien hoidossa kasvaneiden adoptiolasten välillä. Samoja johtopäätöksiä siitä, että vanhempien seksuaalisella suuntautumisella ei ole lapsen hyvinvoinnin kannalta merkitystä on tehty myös tutkimuksissa, jotka ovat keskittyneet alle 18-vuotiaisiin adoptiolapsiin. Isän merkityksen on ajateltu olevan suuri erityisesti pojan kehitykselle, ja lesboparin poikien asemasta onkin käyty paljon keskustelua. Tämänhetkiset tutkimustulokset eivät viittaa siihen, että pojan kehitys häiriintyisi isän puuttumisen vuoksi. Äidin puuttumisesta on vain vähän tutkimustuloksia, mutta yksinhuoltajaisien perheissä lasten kehitys näyttää olevan normaalia. Huolta on kannettu myös siitä, aiheuttaako toisenlainen perhetausta homo- tai lesboparin lapselle sosiaalisia ongelmia, kuten kiusaamista tai huonoa itsetuntoa. Tähänastisissa tutkimuksissa tällaista ei ole havaittu, vaan lasten sosiaaliset taidot ja minäkäsitys ovat samanlaisia kuin muillakin lapsilla.
Yksilöidyt juridiset kiistanaiheet liittyen adoptioon
Osa samaa sukupuolta olevien parien adoptio-oikeuden vastustajista hyväksyy huoltajuuden, muttei adoptiota. He perustelevat kantaansa sillä että monissa maissa adoptiolla on vahvat oikeusvaikutukset: adoptio katkaisee niissä juridisen suhteen aikaisempaan vanhempaan nykylainsäädännön mukaan ja voi olla purkamaton. Yksi heidän toiveistaan on ettei adoptiota koskaan tehtäisi etävanhemman tai varttuneen lapsen tahdon vastaisesti. Lisäksi monia adoptio-oikeuden vastustajia huolestuttaa, että adoption sallivan lain säätäminen johtaisi myöhemmin esimerkiksi naisparien vanhemmuusolettamaan, jossa vanhemmuus automaattisesti annettaisiin äidin samaa sukupuolta olevalle puolisolle, vaikka biologinen isä olisi tiedossa ja isyyden selvittämisen ja tunnustamisen edellytykset olemassa. Naisparien vanhemmuusolettamaa on hallitus esittänyt Ruotsissa.
Laillinen asema maailmalla
[[Kuva:Same-sex Adoption Map Europe.svg|right|300px|thumb|Samaa sukupuolta olevien parien adoptio Euroopassa.
]]
[[Kuva:Same-sex Adoption Map North America.svg|right|300px|thumb|Samaa sukupuolta olevien parien adoptio Pohjois-Amerikassa.
[[Kuva:Gay adoption map Israel.svg|right|300px|thumb|Samaa sukupuolta olevien parien adoptio Israelissa ja sen naapurimaissa.
]] Samaa sukupuolta olevien parien adoption laillisuus on laillista seuraavissa valtioissa ja osavaltioissa:
Saman sukupuolen parien yhteinen adoptio on laillista seuraavissa aluetasolla: Seuraavat maat sallivat portaattoman lapsen adoption, jossa parisuhteessa oleva parisuhde voi adoptoida parisuhteensa luonnollisen ja adoptoidun lapsen:
Tilanne Suomessa
Suomen lainsäädännössä ulkoinen adoptio sallitaan vain aviopareille ja yksin eläville. Samaa sukupuolta olevalla parilla on mahdollisuus avioliittoon. Avioliitossa samaa sukupuolta olevilla pareilla on vuodesta 2016 ollut oikeus adoptoida niin ulkoisesti kuin sisäisesti. Ennen vuotta 2016 samaa sukupuolta olevalle parille oli mahdollista adoptoida sisäisesti. Tätä ennen sateenkaariperheiden vanhemmilla oli oikeus ainoastaan sisyhteishuoltajuuteen, joka eroaa juridisesti vanhemmuudesta muun muassa elatusvelvollisuuden ja perimisoikeuden osalta.
Sisäinen adoptio
Perheen sisäinen adoptio tarkoittaa sitä, että avioliitossa tai rekisteröidyssä parisuhteessa elävä henkilö adoptoi kumppaninsa juridisen lapsen. Esimerkiksi tilanteessa, jossa naispari hankkii yhteisen lapsen keinohedelmöityksellä, on syntyneellä lapsella ilman sisäistä adoptiota oikeudellisesti vain yksi vanhempi, vaikka hän käytännössä elää kahden vanhemman kanssa. Sisäinen adoptio on mahdollinen myös tilanteessa, jossa lapsi elää biologisen vanhempansa ja tämän uuden puolison muodostamassa uusperheessä ja näkee vain harvoin toista biologista vanhempaansa, joka olisi valmis vanhemmuudesta luopumiseen.
Seta on pitänyt lapsen etua perusteluna samaa sukupuolta olevien parien sisäisen adoption sallimiselle. Ilman sisäistä adoptiota tilanne on lapsen kannalta epävarma ja turvaton, etenkin jos hänen ainoa juridinen vanhempansa kuolee. Perhe on tällöin myös taloudellisesti huonommassa asemassa, koska se jää ilman kuolleen vanhemman kumppanille maksettavaa perhe-eläkettä. Jos taas ei-juridinen vanhempi menehtyy, lapsella ei ole samanlaisia perintäoikeuksia kuin juridisen vanhemman kuollessa.
Sisäisessä adoptiossa ongelman voi aiheuttaa esimerkiksi jos lapsen oikeus toiseen biologiseen vanhempaan on juridisesti katkaistu häntä kuulematta. Tämä saattaa myöhemmin aiheuttaa ristiriitoja lapsen ja adoptiovanhemman välillä. Toinen ongelma koskee rekisteröidyn parisuhteen purkamista, koska tällöin ei välttämättä ole lapsen eikä rekisteröidyssä parisuhteessa olleen biologisen vanhemman edun mukaista, että adoptiovanhempi säilyttäisi oikeuden lapseen tai olisi sukulaisuussiteen puuttumisesta huolimatta mahdollisen huoltajuuskiistan osapuoli. Parisuhteen purkautumisen jälkeen sosiaalinen vanhempi saattaa menettää kiinnostuksensa lapseen. Jos biologinen vanhempi kuolee, ei ole selvää, vastaako lapsen parasta se, että biologisen vanhemman rekisteröity puoliso olisi etusijalla pohdittaessa lapsen sijoittamista ja huoltajuuskysymystä. Selvitettäessä lapsen lähipiiriä laajemmin kysymykseen voisi tulla myös sijoittaminen isovanhemmille, muille edesmenneen biologisen vanhemman sukulaisille tai mahdollisesti elossa olevalle toiselle biologiselle vanhemmalle. Tällaisesta lähiomaisten selvittämisestä käydään keskustelua lasten sijoituskysymysten yhteydessä.
Sosiaali- ja terveysministeriö julkaisi vuonna 2003 mietinnön Lapset ja rekisteröity parisuhde, jossa selvitetään rekisteröidyssä parisuhteessa elävien homo- ja lesboparien lasten aseman ongelmia. Erityisesti huomion kohteena oli kysymys perheen sisäisen adoption sallimisesta, jota työryhmä suosittelikin lasten aseman parantamiseksi. Toimikunta katsoi, että sisäinen adoptio ratkaisisi useimmat ongelmat, joita rekisteröidyssä parisuhteessa elävien vanhempien lasten asemaan nykyään liittyy. Samoin mietinnössä suositellaan mahdollisuutta yhteisen ottolapsen ottamiseen silloin, kun lapsi kuuluu rekisteröidyssä parisuhteessa elävän parin lähipiiriin ja hänen perhetilanteensa on mietittävä uudelleen esimerkiksi vanhempien kuoleman vuoksi.
Sosiaali- ja terveysministeriön mietintöön Lapset ja rekisteröity parisuhde on ottanut kantaa muun muassa Kirkkohallitus. Kirkkohallitus kaipaa asiasta tarkempaa selvitystä ennen adoption mahdollistamista. Se katsoo, että suhde molempia sukupuolia edustaviin vanhempiin on luonnolisestikin tarpeellinen lapsen psykoseksuaalisen kehityksen kannalta.
Hallitusohjelma
19. huhtikuuta 2007 nimitetyn Vanhasen II hallituksen hallitusohjelmassa todetaan, että "nais- ja miesparien oikeus perheen sisäiseen adoptioon tehdään mahdolliseksi ottaen huomioon biologisen vanhemman oikeudet".
Aiheesta muualla
Suomeksi:
Englanniksi:
Albert Onyembo Lomandjo
Albert Onyembo Lomandjo (6. heinäkuuta 1931 Kindu – 11. tammikuuta 2016) oli spiritaaneihin kuulunut kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. heinäkuuta 1958 ja nimitettiin Kindun hiippakunnan piispaksi 17. toukokuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Émile André Jean-Marie Maury, jota avustivat Aloys Mulindwa Mutabesha Mugoma Mweru ja Gustave Joseph Bouve.
Onyembo Lomandjo erosi tehtävistään 17. tammikuuta 1978.
Nenänieluputki
Suomessa Puolustusvoimat ovat kouluttaneet nenänieluputken käyttöä esimerkiksi taistelupelastajille. pienoiskuva|Nenänieluputken asettaminen paikoilleen harjoitustilanteessa Yhdysvaltojen rannikkovartioston koulutuksessa..
Pikkutiira
pienoiskuva|Pikkutiiran munia. Pikkutiira (Sternula albifrons, aiemmin Sterna albifrons) on pienin tiiralaji.
Koko ja ulkonäkö
Selkä ja siivet vaaleanharmaat, vatsapuoli valkoinen, pään musta ”lakki” jatkuu erillisenä nauhana yli silmien. Nokka on keltainen. Nokka ja ”otsanauha” ovat parhaat tuntomerkit, koon lisäksi: linnun pituus on vain 21–27 cm, siipien kärkiväli, 45–55 cm, ja paino 40–60 g.
Levinneisyys
Pikkutiira pesii lähinnä Keski-ja Etelä-Euroopassa, Aasian ja Pohjois-Amerikan lauhkeilla alueilla. Suomen kanta on noin 50 paria, jotka pesivät eteläisellä Saaristomerellä ja Perämerellä. Se muuttaa talveksi Etelä-Afrikkaan ja Australiaan, amerikkalaiset yksilöt Peruun ja Brasiliaan.
Elinympäristö
Pikkutiiran mieliympäristöä ovat avoimet, lähes kasvittomat ranta-alueet.
Lisääntyminen
Pikkutiira munii 2–3 munaa.
Ravinto
Pikkutiira syö pieniä kaloja.
Jukka Tervamäki
Jukka Tervamäki (s. 9. helmikuuta 1945 Punkalaidun) on suomalainen lentokonesuunnittelija, joka tunnetaan autogiron kehittäjänä.
Ralph Carmichael
Ralph Carmichael (27. toukokuuta 1927 Quincy, Illinois – 18. lokakuuta 2021 Camarillo, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä ja sovittaja. Hänet tunnetaan varsinkin kristillisen nykymusiikin taitajana.
Viemäri
thumb|Kuva [[Pariisin viemäristä]] pienoiskuva|Jätevesipumppuja Saksassa Viemäri on joko jätevesiviemäri, hulevesiviemäri eli sulamis- ja sadevesiviemäri tai perustusten kuivatusta varten oleva viemäri. Viemäriputkisto on rakennuksessa tai maan alla sijaitseva eri kokoisista betoni-, valurauta- ja muoviputkista koostuva järjestelmä, joka kattaa tyypillisesti kuntien kaava-alueet ja taajamat. Nykyään vesihuollossa käytetään yleisesti muovisia putkijärjestelmiä.
Ralph Carmichael
Carmichael teki 1960-luvun alussa yhteistyötä Nat King Colen kanssa. Yhteistyö päättyi vasta Colen kuoltua keuhkosyöpään vuonna 1965, ja myöhemmin Carmichael oli tekemisissä muun muassa Ella Fitzgeraldin, Bing Crosbyn, Stan Kentonin, Jack Jonesin, Peggy Leen, Julie Londonin, Al Martinon ja Roger Williamsin kanssa. Myös Elvis Presley levytti hänen töitään.
Carmichael kelpuutettiin Gospel Music Hall of Fameen vuonna 1985. Hänen omaelämäkertansa He’s Everything To Me julkaistiin 1986.
Viemäri
Viemäröinti on keskeinen osa sanitaatiota, joka puolestaan kuuluu YK:n maailmanlaajuisiin Kestävän kehityksen tavoitteisiin. Erityisenä tavoitteena on tarjota jonkinlainen vessa kaikille maailman ihmisille vuoteen 2030 mennessä. Vuonna 2019 edelleen 673 miljoonaa ihmistä teki tarpeensa ulkona.
Myös haja-asutusalueille rakennetaan jätevesiviemäröintejä yhä useammin. Suomessa kuntien on nykyisten säännösten mukaan määriteltävä viemärilaitokselle toiminta-alue, jonka sisällä sekä kiinteistöillä että viemärilaitoksella on velvollisuus liittää kiinteistö verkostoon. Viime vuosina on monella pienemmällä paikkakunnalla perustettu myös vesi- ja viemäriosuuskuntia jotka omatoimisesti ovat rakentaneet putkiverkostoja, joita on liitetty kunnallisverkkoon. Viemäriverkostoon liittyminen on Suomessa edullisempaa kuin jätevesien käsittely omalla kiinteistöllä, jos verkostoon liittyy noin viisi taloutta kilometriä kohden. Paineviemäritekniikalla näitä on voitu toteuttaa kevyemmällä kalustolla, aiheuttaen vähemmän vahinkoa ympäristöön.
Jätevesiviemärin kautta käsitellään muualla maailmassa, erityisesti Yhdysvalloissa, myös biojätteet siten, että ne pilkotaan viemäriin kytketyillä jätemyllyillä viemäriin paremmin sopivaan kokoon ja huuhdellaan muun jäteveden mukana viemäriverkostoon. Biojätteen hävittämistä jäteveden mukana ei ole Suomessa juurikaan käytetty ja se on ainakin osalla alueista kielletty jätehuoltomääräyksissä. Sen on katsottu lisäävän jäteveden saostuneisuutta ja epäilty aiheuttavan tukkeumia.
Historia
Viemäriputkia on tehty eri materiaaleista. Suomessa betoni oli tärkein 1900-luvun alusta noin 1980-luvulle, jolloin sen syrjäytti muovi. Ennen 1980-lukua kiinteistöissä käytettiin suomugrafiittirautaa, jonka on korvannut pallografiittirauta. Valurautaisten viemäröintien käyttöikä on usein ollut ennustettua lyhyempi.
Viemäriverkostojen rakenne
Viemäriputkistoon kuuluu putkien, kaivojen ja tunneleiden lisäksi jätevedenpumppaamoja, jolloin esimerkiksi alempana olevan tontin jätevesi saadaan johdettua ylempänä olevaan jätevesiputkistoon.
Kiinteistön sisällä viemäröinti näkyy pesualtaiden, pyykinpesu- ja astianpesukoneiden viemärinä, lattiakaivoina ja WC-istuinten viemäriliitoksina.
Omakotitalokiinteistö liittyy tavallisesti viemäriverkostoon 110 tai 160 mm halkaisijaltaan olevalla muoviputkella kadun varrella olevaan suurempaan kokoojaputkeen, joka jossakin liittyy suurempaan putkeen. Loppujen lopuksi viemäriputkisto johtaa jätevedenpuhdistamon kautta puhdistetun jäteveden laskuviemärinä jokeen, järveen tai merelle.
Omakotitalossa voi haja-asutusalueella olla myös oma kiinteistökohtainen jätevedenpuhdistamo tai muu jätevedenkäsittelyjärjestelmä, josta ei ole liitäntää yleiseen viemäriverkostoon.
Suomessa on kunnallisia viemäriputkistoja yhteensä yli 40 000 km, ja sen lisäksi ovat kiinteistönomistajien hallussa olevat tonttien sisäiset putkitukset ja liitäntäputki verkostoon. Viemäriverkoston tekninen käyttöikä on noin 50 vuotta, mistä johtuen vanhimmissa kaupungeissa uusitaan ja korjataan vuosittain paljon vanhoja viemäriverkostoja. Viemäriverkostoja voidaan ennallistaa esimerkiksi pätkä- tai pitkäsujutustekniikalla sekä sukittamalla.
Hulevesiviemäröinti
Hulevesiviemäröinnillä voidaan kerätä tonteilta sadevedet ja perustusten kuivatusvedet omiin putkistoihinsa, ns. erillisviemäreihin. Etenkin vanhoissa kaupunkikeskustoissa kuitenkin myös hulevedet johdetaan usein sekaviemäreitä pitkin jätevedenpuhdistuslaitokselle. Sekaviemäröinnin ongelmana on, että rankkasateiden aikana voi käydä niin että viemärien kapasiteetti ei riitä, ja puhdistamatonta jätevettä pääsee ympäristöön. Hulevesiviemäreiden yhteyteen voidaan rakentaa erillisiä säiliöitä ja kammioita, joilla voidaan viivyttää esimerkiksi rankkasateen aiheuttaman suuren vesimäärän virtausta kohti puhdistuslaitosta.
Qəbələ FK
Qəbələ Futbol Klubu on azerbaidžanilainen jalkapalloseura Qəbələn kaupungista. Seura pelaa Azerbaidžanin valioliigassa, joka on maan korkein sarjataso. Qəbələ on pelannut kahdesti Eurooppa-liigassa. Kaudella 2014–2015 se hävisi ensimmäisellä karsintakierroksella NK Široki Brijegelle. Kaudella 2015–2016 seura eteni lohkovaiheeseen voitettuaan karsintakierroksilla Tbilisin Dynamo, FK Čukaričkin, Apollon Limassolin ja Panathinaikosin.
Luettelo Lucky Luke -sarjakuvien hahmoista
Tämä on luettelo Lucky Luke-sarjakuvista esiintyvistä hahmoista.
Lucky Luke
Pääartikkeli: Lucky Luke
Lucky Luke on tarinoiden sankari. Yksinäinen lehmipoika, joka valvoo lakia apureinaan hevosensa Jolly Jumper, sekä vahtikoira Rantanplan.
Jolly Jumper
Jolly Jumper on Lucky Luken sarkastinen hevonen, jonka "puhetta" Luke ei kuitenkaan kuule vaikka lukijat tietävät, mitä Jolly ajattelee.
Daltonit
Daltonit ovat Lucky Luken pahimpia vihollisia, rikollisia ja tarinoiden kestokonnia. He ovat todellisten esikuviensa kuvitteellisia serkkuja. Daltonit ovat pisimmästä lyhyimpään Averell, William, Jack ja Joe.
Rantanplan
Pääartikkeli: Rantanplan
Rantanplan on lännen tyhmin koira, joka usein auttaa Lucky Lukea Daltoneiden ja muiden rikollisten jäljittämisessä. Jolly Jumperin tavoin Luke ei kuule Rantanplanin "puhetta". Ensikertaa Rantanplan nähtiin tarinassa Daltonien jäljillä.
Daltonin muori
Daltonin muori on Daltonin veljesten äiti. Hänet nähdään ensikertaa omassa nimikkotarinassaan, mutta hahmoon viitataan jo varhaisissa kertomuksissa.
Billy the Kid
Billy the Kid on Daltoneiden ohella Lucky Luken pahimpia vihollisia, vaikka esiintyykin näitä harvemmin. Myös tällä hahmolla on todellinen esikuva.
Pat Poker
Pat Poker on Lucky Luke kohtaa Pat Pokerin -sarjakuvassa esiintyvä uhkapeluri, joka on todennäköisesti toiminut innoitteena myöhempien tarinoiden pelureille. Nimensä mukaan Pat Poker pelaa pokeria ja huijaa siinä aina.
Tohtori Doxey
Tohtori Doxey on Tohtori Doxeyn eliksiiri -tarinassa esiintyvä lääkäri (puoskari), joka myy tavallista sadevettä ihmelääkkeenä.
Abraham Lincoln
Yhdysvaltojen presidentti, Abraham Lincoln, joka nähdään mm. tarinoissa Laulava lanka ja Lucky Luke kohtaa Pinkertonit.
Rutherford B. Hayes
Rutherford B. Hayes on toinen Lucky Luke-tarinoissa esiintyneistä yhdysvaltojen presidenteistä. Hayes nähdään Mies Washingtonista ja Sarah Bernhardt -tarinoissa.
Kenraali Custer
Kenraali Custer on joissain tarinoissa esiintyvä tuliluontoinen ratsuväen komentaja, joka haluaa sotia intiaaneja vastaan.
Virgil, Morgan ja Wyatt Earp
Virgil, Morgan ja Wyatt Earp ovat tarinassa O.K. Corral esiintyviä lainvalvojia.
Zachary Martins
Zachary Martins esiintyy sarjassa Lucky Luke: Vankkurikaravaani. Zachary Martins on kajahtanut keksijä, joka luulee suunnitelmiaan nerokkaiksi, mutta päätyy aina vaunjen räjäyttimiseen.
Lucien Clergue
Lucien Clergue [lysjɛ̃ klɛʁɡ] (8. elokuuta 1934 Arles – 15. marraskuuta 2014 Nîmes ) oli ranskalainen valokuvaaja.
Luettelo Lucky Luke -sarjakuvien hahmoista
Cole Younger
Cole Younger on Jesse Jamesin yksinkertainen serkku, joka auttaa tätä ryöstöissä. Myös todellisen elämän Cole Younger kuului Jamesin jengiin.
Lucien Clergue
Elämäkerta
Clergue syntyi Arlesissa, Ranskassa. Hän aloitti viulunsoiton opintonsa seitsenvuotiaana. Useampia vuosia myöhemmin hänen opettajansa totesi, ettei voi opettaa tälle enää mitään uutta. Perhe omisti pienen kaupan, eikä sillä ollut varaa maksaa Lucienin konservatorio-opintoja. Vuonna 1949 hän opetteli valokuvauksen alkeet. Neljä vuotta myöhemmin hän näytti töitään härkätaistelussa tapaamalleen Pablo Picassolle, joka hillitysti pyysi saada nähdä muita töitä. Seuraavan puolentoista vuoden aikana nuori Clergue työskenteli tavoitteenaan lähettää kuvia Picassolle. Tänä aikana hän työsti valokuvasarjaa ”Saltimbanques” kiertävistä viihdyttäjistä, akrobaateista ja harlekiineista. Työn alla oli myös sarja, jonka aiheena olivat haaskat.
4. marraskuuta 1955 Lucien Clergue vieraili Picasson luona Cannesissa. Heidän ystävyytensä kesti lähes 30 vuotta, Picasson kuolemaan saakka. Clerguen kirja Picasso mon ami muistelee heidän ystävyytensä tärkeitä hetkiä.
Clergue valokuvasi paljon Etelä-Ranskan romaneja. Lisäksi hän auttoi kitaristi Manitas de Plataa kuuluisuuteen.
Luettelo Lucky Luke -sarjakuvien hahmoista
Daltoneiden isä
Daltonin veljesten isä mainitaan useassa tarinassa, mutta häntä ei koskaan nähdä. Daltonin muorin mukaan isä sai surmansa räjäyttäessään itsensä vahingossa dynamiitilla. Daltonit-animaatiosarjan toisella kaudella isän nimeksi mainitaan Robbie.
Henry, Jim, Abigel, Patrick ja Bill Dalton
Henry, Jim, Abigel, Patrick ja Bill Dalton ovat Daltoneiden setiä. Jim ja Henry ovat kuolleet hirtettyinä, Abigel taas tuntemattomasta syystä. Patrickin olinpaikasta ei ole tietoa, mutta hänet mainitaan Daltonit-animaatiosarjassa. Bill taas elää yhä. Bill Dalton esiintyi Daltonit-animaatiosarjan viimeisessä jaksossa "Daltonit lomalla".
Bob, Grat, Bill ja Emmett Dalton
Bob, Grat, Bill ja Emmett Dalton ovat Daltoneiden serkkuja. He ovat todelliset Daltonin veljekset. Heidät nähdään Lainsuojattomat -tarinassa.
Marcel Dalton
Marcel Dalton on Daltonien eno ja Daltonin muorin veli. Hän on ainoa rehellinen Dalton. Marcel nähdään vain omassa nimikkotarinassaan.
Franky Dalton
Franky Dalton on Daltonit pääsevät hoitoon-tarinan alkuperäispainoksessa mainittu Daltonin muorin ja Marcel Daltonin isä.
Waldo Badmington
Waldo Badmington on tarinassa Arkajalka-esiintyvä nuori englantilainen herramies, joka saapuu villiin länteen perittyään sukulaisensa, Harold Lucius "Baddy" Badmingtonin, maat.
Jack Ready
Jack Ready on Arkajalka-tarinassa esiintyvä rikollinen ja huijari, joka haluaa Badmintonin maat ja tilan itselleen.
Joe Milton
Joe Milton on Daltonin veljekset-tarinassa pikkurikollinen ja mallivanki, joka päätetään vapauttaa. Erehdyksestä johtuen vartijat päästävätkin vapaaksi Joe Daltonin.
Milton nähdään myös vuoden 2007 elokuvassa Lucky Luke – Lähde länteen!, jossa häntä kuitenkin kutsutaan nimellä Meriwether Dalton.
Gustave Olombe Atelumbu Musilamu
Gustave Olombe Atelumbu Musilamu (1. toukokuuta 1927 – 17. helmikuuta 2011) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. heinäkuuta 1957 ja nimitettiin Wamban hiippakunnan piispaksi 5. syyskuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1969. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Albert Onyembo Lomandjo ja Guillaume van den Elzen.
Olombe Atelumbu Musilamu erosi tehtävistään 11. kesäkuuta 1990.
Lucien Clergue
Elämäkerta
Vuonna 1968 hän perusti ystävänsä, kirjailija Michel Tournierin kanssa Rencontres d’Arles -valokuvausfestivaalin, joka järjestetään Arlesissa heinäkuisin.
Kreijari
Kreijari oli 1400–1700-luvuilla käytössä ollut purjealustyyppi, jonka nimitys tulee takilasta. Vanhin tunnettu kreijari on Turun linnan asiakirjoissa mainittu Furublåssen.
Lucien Clergue
Elämäkerta
Clergue kuvitti myös kirjoja, esimerkkinä kirjailija Yves Navarre.
Kreijari
Takila
Laivassa oli kaksi tai kolme raakatakiloitua yhtäjaksoista mastoa, niin sanottua paalumastoa, joissa oli raakapurjeet kahdessa etummaisessa mastossa. Paalumasto mahdollisti etummaisen maston eli fokkamaston ja isonmaston kaksien raakojen laskemisen kannelle. Märssypurjeiden jiiktouvit toimivat vetiminä, jolloin purjeita koottaessa yläraa'at vedettiin alas alaraakojen lähelle siten, että purjeita kääriessään merimiehet seisoivat alaraa'an jalkapertillä. Kreijaressa oli puomillinen kahvelimesaani, joten sen takilointi oli myöhemmän parkin varhainen muoto.
Lucien Clergue
Elämäkerta
Vuonna 2005 hänelle myönnettiin Lucie Award taidevalokuvaussaavutuksistaan. Vuonna 2007 Arlesin kaupunki huomioi Lucien Clergueta järjestämällä retrospektiivin hänen 360 valokuvastaan vuosilta 1953–2007.
Hänet nimettiin Kunnialegioonan ritariksi 2003 ja valittiin Ranskan instituutin Académie des Beaux-Artsin jäseneksi 31. toukokuuta 2006 uuden valokuvaukselle omistautuneen osaston perustamisen yhteydessä. Clergue oli ensimmäinen valokuvaaja, joka pääsi akatemian jäseneksi valokuvauksen oppituolille.
Hanna Balabanova
Hanna Serhijivna Balabanova (, s. 10. joulukuuta 1969 Vinnytsja) on ukrainalainen ratameloja, olympiamitalisti ja Euroopan-mestari.
Kreijari
Käyttö
Kreijareiden koko vaihteli 16—22 metrin välillä ja 1400-luvulla se oli yksi suurimmista alustyypeistä. 1500-luvun lopulta kreijareita käytettiin myös armeijan kuljetusaluksina. Kreijari oli yleinen näky kauppalaivana 1700-luvulla.
Lucien Clergue
Elämäkerta
Clerque kuoli 80-vuotiaana Nîmesissä 15. marraskuuta 2014.
Hanna Balabanova
Balabanova edusti Ukrainaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996, Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 ja Ateenan kesäolympialaisissa 2004. Atlantassa 1996 hän karsiutui 500 metrin kajakkikaksikossa välierissä parinaan Kateryna Jurtšenko. 500 metrin kajakkinelosessa hän karsiutui Ukrainan joukkueessa välierissä. Sydneyn olympialaisissa 2000 Balabanova kilpaili samoissa kilpailuissa, tällä kertaa hänen parinaan 500 metrin kajakkikaksikossa oli Natalija Feklisova. Ateenan olympialaisissa 2004 Balabanova saavutti pronssia Ukrainan joukkueessa 500 metrin kajakkinelosessa.
Kreijari
Käyttö
Uusi mäntyrakenteinen kreijari maksoi 1600-luvun loppupuolella noin 20 000 kuparitaalaria. Kreijari korvautui parkkilaivoilla 1700-luvun lopulla.
Pahalammi (Ruovesi, Pourunperä, eteläinen)
Pahalammi on Pirkanmaalla Ruovedellä Pourunperän kylän lähellä sijaitseva lampi. Samalla paikalla on toinenkin saman niminen lampi, joka sijaitsee tästä lammesta pohjoiseen päin.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 147,9 metriä mpy.
Luontoarvoja
Lampi sisältyy Helvetinjärven kansallispuistoon ja sijaitsee sen pohjoispuolella.
Subletten piirikunta
Subletten piirikunta on Yhdysvaltojen Wyomingin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 9 813 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 12 784 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Pinedale on myös sen suurin asutuskeskus.
Piirikunta perustettiin 15. helmikuuta 1921 ja se on saanut nimensä raja-asukas William Sublettelta.
Asukkaat
Piirikunnan asukkaista 89,2 prosenttia on valkoisia ja 7,28 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 4,53 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 98,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 37,5 vuotta.
Sylvia Cheeseman
Sylvia Cheeseman (19. toukokuuta 1929 Richmond) on brittiläinen pikajuoksija. Hän osallistui urallaan kaksiin olympialaisiin vuosina 1948 ja 1952. Hän saavutti olympiapronssia Helsingin olympialaisissa 1952 4 × 100 metrin viestissä. Hän osallistui kummassakin olympialaisissa myös 200 metrin yksilökilpailuun jääden Helsingissä puolivälieriin ja Lontoossa välieriin.
UTC+14
thumb|right|400px|Koko vuoden ajan UTC+14:ää käyttävät maat kirkkaankeltaisella, kesällä käyttävät maat oranssilla, merialueet sinisellä. UTC+14 on aikavyöhyke, joka on 14 tuntia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Kyseinen aikavyöhyke on ensimmäinen aikavyöhyke, eli muun muassa uusivuosi alkaa ensimmäisenä kyseisellä aikavyöhykkeellä. UTC+14-aikavyöhyke on ympärivuotisessa käytössä vain Kiribatille kuuluvilla Linesaarilla. Vuosina 2010-2021 sitä käytettiin kesäaikana Samoalla.
Marmoripöllökehrääjä
Marmoripöllökehrääjä (Podargus ocellatus) on pöllökehrääjiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Australiasta, Papua-Uudesta-Guineasta ja Indonesiasta.
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan marmoripöllökehrääjä on 30–45 cm pitkä ja koiraat ovat tyypillisesti naaraita kookkaampia. Väriltään marmoripöllökehrääjä vaihtelee harmaanruskeasta syvän punaruskeaan. Ruumiissa on mustia ja valkoisia viiruja ja kuvioita, joita on eniten harmaanruskeilla yksilöillä ja erottuvat selkeämmin kuin punaruskeilla yksilöillä. Naaraat ovat usein koiraita tummempia. Nokka on harmaa ja silmien iirikset keltaiset tai punaiset. Alalajit eroavat toisistaan muun muassa koon ja pyrstön pituuden perusteella.
Levinneisyys ja elintavat
Marmoripöllökehrääjällä on 6 alalajia. Nimialalaji P. o. ocellatus elää Papua-Uuden-Guinean pääsaarella, alalajit P. o. intermedius ja P. o. meeki elävät Papua-Uuteen-Guineaan kuuluville Trobriandsaarilla ja Vanatinai-saarella ja alalaji P. o. inexpectatus elää Salomosaarilla. Australiassa tavataan alalajia P. o. plumiferus Uudesta Etelä-Walesista ja P. o. marmoratus -alalajia Cape Yorkin niemimaalta. Se elää sademetsissä alangoilta aina noin 1 500 metrin korkeuteen asti. Laji on yöaktiivinen ja saalistaa ravinnokseen yöllä lentäviä hyönteisiä. Marmoripöllökehrääjä vaanii saalistaan puiden oksilla. Lajin pesimäkausi kestää elokuulta joulukuulle. Pesä on oksista ja kärhöistä rakennettu alusta. Naaras munii tyypillisesti 1 tai 2 munaa.
Kaakkojärvi (Virrat)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,7 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Keihäsjärven valuma-alueeseen (35.415) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,2 metriä mpy.