cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hydroksiurea
Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa hydroksiurea on värittömiä kiteitä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin poolisiin liuottimiin kuten veteen ja etanoliin. Hydroksiurea on niin kutsuttu antimetaboliitti. Syöpien hoidossa hydroksiurean vaikutus perustuu siihen, että se toimii ribonukleotidireduktaasin inhibiittorina. Solut tarvitsevat ribonukleotidireduktaasia DNA:n synteesissä tarvittavien deoksiribonukleotidien biosynteesiin. Vaikutus kohdistuu solun elinkierrossa erityisesti niin kutsuttuun S-vaiheeseen. Hydroksiureaa käytetään muun muassa kohdunkaulan syövän, kroonisen myelooisen leukemian hoidossa. Lisäksi muita käyttökohteita ovat polysytemia veran eli liiallisten punasolujen määrän ja trombosytoosin eli liiallisten verihiutaleiden määrän hoitaminen. Hydroksiurea on myös tärkeä lääkeaine sirppisoluanemian hoidossa. Yhdiste metaboloituu ihmiselimistössä typpimonoksidiksi ja indusoi sikiövaiheen hemoglobiinin muodostumista.
Haittavaikutukset
Tyypillisiä hydroksiurean aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla päänsärky, huonovointisuus, kuumeilu, sekä ihoreaktiot. Tyypillisiä ovat myös luuydinsuppressio, mikä voi johtaa anemioihin. Lääkeaine voi myös aiheuttaa säärihaavoja. .
Valmistus
Hydroksiurean valmistuksen lähtöaineet ovat hydroksyyliamiini ja kaliumsyanaatti. Reaktio suoritetaan tyypillisesti johtamalla hydroksyyliamiiniliuosta emäksisellä ioninvaihtohartsilla ja kaliumsyanaatilla täytetyn kolonnin läpi.
Justa Holz-Mänttäri
Justa Holz-Mänttäri (s. 1936 Hampuri) on suomalais-saksalainen käännöstieteilijä, joka tunnetaan erityisesti translatorisen toimintateorian kehittäjänä. Holz-Mänttäri on filosofian tohtori, ja hän on toiminut muun muassa professorina Tampereen yliopistossa sekä saksan kielen kääntäjänä. Hänen kehittämänsä translaatiotoiminnan teorian mukaan kääntämisen prosessiin kuuluvat myös lähdetekstin tekijä, asiakas ja kohdeyleisö. Kääntäjän tehtävänä on tuottaa sellaista kohdekieltä, jonka tavoitteet ovat kaikkien osallisten asettamat. Käännöksen tavoite on viestinvälitys kohdeyleisölle.
Maalta kaupunkiin
Maalta kaupunkiin on Juho ja Mika -yhtyeen single, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2014.
Ghetto
thumb|upright|Rooman juutalaiskortteli 1880-luvulla, kymmenen vuotta gheton muurien purkamisen jälkeen. Ghetto tai getto oli ahdas kaupunginosa, jonka muurien sisälle Euroopan juutalaiset määrättiin menneinä aikoina asumaan. Sana tulee italian kielen valimoa tarkoittavasta sanasta, sillä kaikkein ensimmäinen ghetto, Venetsian ghetto, sijaitsi valimon vieressä.
Italian ghetot
Venetsian gheton perustamisen jälkeen uusia ghettoja nousi kaikkialle Italiaan, minkä jälkeen niitä alettiin perustaa myös ulkomaille.
Ranskan keisari Napoleon I lakkautti 1700-luvun lopulla valloittamiensa alueiden ghetot Italiassa ja poltti niiden puuportit, ja juutalaiset ja muut vähemmistöt saivat kansalaisoikeudet. Ghettoinstituutio lakkautettiin Italiassa lopullisesti Rooman gheton lakkauttamisen myötä vuonna 1870, kun paavin valta päättyi Italian yhdistyttyä.
Juutalaisten vapautumisen myötä kaikki muutkin Euroopan ghetot lakkautettiin 1800-luvulla. Moni juutalainen jäi kuitenkin asumaan juutalaiskortteleihin, vaikka ne olivat köyhiä.
Natsien perustamat ghetot
thumb|[[Natsi-Saksa|Saksan miehittämän Itä-Euroopan ghetot vuosina 1941–1942]] Natsi-Saksa perusti toisen maailmansodan aikana 1930-luvulla miehittämilleen alueille ghettoja valmistellessaan juutalaisten karkotuksia ja holokaustia. Niistä suurin oli Varsovan ghetto, jonne oli vangittuna enimmillään 500 000 juutalaista. Muita suuria ghettoja olivat Łódźin ghetto ja Krakovan ghetto.
Konversio-optimointi
Konversio-optimointi on internetmarkkinoinnin osa-alue, jossa pyritään rakentamaan verkkosivua siten, että se kykenisi saamaan mahdollisimman monet sivun vierailijat toteuttamaan verkkosivun ylläpitäjän sivuilleen asettamia liiketoiminnallisia tavoitteita. Verkkosivujen konversioasteella (CR - Conversion Rate) tarkoitetaan suhdelukua, joka lasketaan vertaamalla toteutuneiden tavoitteiden, esimerkiksi uutiskirjeiden tilausmäärien, määrää verkkosivulla vierailleiden käyttäjien määrään tiettynä ajanjaksona.
Konversioaste ( % ) = Toteutuneet tavoitteet (kpl) /  Kävijämäärät
HMAS Stalwart
HMAS Stalwart (viirinumerot F4A, H56 ja H14) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Australian laivastolle luovuttama amiraliteetin S-luokan hävittäjä maailmansotien välillä.
Valmistus
Alus tilattiin Wallsendistä Swan Hunter and Wigham Richardsonilta, missä köli laskettiin huhtikuussa 1918. Se laskettiin vesille 23. lokakuuta 1918 ja otettiin palvelukseen Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimissa huhtikuussa 1920.
Palvelus
Alus siirrettiin Australian laivastolle, joka otti sen palvelukseensa 27. tammikuuta 1920 Devonportissa nimellä HMAS Stalwart ensimmäisenä päällikkönään luutnantti Frederick L. Cavaye. Se lähti toisen Australialle luovutetun aluksen HMAS Anzacin kanssa 26. helmikuuta Australiaan, mutta Anzac joutui palaamaan aluksella havaitun vian vuoksi Plymouthiin. Stalwart kulki Gibraltarin, Maltan, Port Saidin, Suezin, Adenin, Bombayn, Colombon, Singaporen, Surabayan ja Torstaisaaren kautta Australiaan. Anzac tavoitti Stalwartin Colombossa, minkä jälkeen ne jatkoivat matkaansa yhdessä. Ne saapuivat 29. huhtikuuta Sydneyyn. Alus oli pääosan palvelusajastaan Australian itärannikon satamissa.
Alus vieraili kesä-heinäkuussa 1924 Uudessa-Guineassa. Se poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin 1. joulukuuta 1925 ja myytiin romutettavaksi 4. kesäkuuta 1937 Sydneyssä Penguins Limitedille.
Nivšera
Nivšera on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Višeran sivujoki Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 215 kilometriä, valuma-alueen laajuus 4 250 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 25 kilometrin päässä joen suusta 42 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Timanin selänteeseen kuuluvalta Otšparman ylängöltä. Se on liikennöintikelpoinen 55 kilometrin matkalla Nivšeran kylään saakka. Nimitys perustunee komin sanoihin ńyv ’jalokuusi’ tai ńyvk ’loiva’.
Halsuan seurakunta
Halsuan seurakunta on Oulun hiippakuntaan, Kokkolan rovastikuntaan ja Kokkolan seurakuntayhtymään kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Halsuan kunnan alueella.
Historia
Halsuasta tuli vuonna 1826 Kokkolan maaseurakunnan rukoushuonekunta. Se sai oman papin, kun Kokkolan emäseurakunnan papiston apulainen sijoitettiin sinne vuonna 1838. Siitä tuli vuonna 1856 Kokkolan kappeliseurakunta, ja se yhdistettiin vuonna 1860 uuteen Vetelin seurakuntaan sen kappeliseurakuntana. Lestijärven Kanalan kylä liitettiin vuonna 1865 Halsuaan. Itsenäinen seurakunta Halsuasta tuli vuonna 1906 senaatin päätöksellä. Halsuan seurakunta kuuluu vuoden 2020 alusta lukien Kokkolan seurakuntayhtymään.
Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Halsuan kappeliseurakunnan kappalaisina ja Halsuan seurakunnan kirkkoherroina:
Dinokappi
Dinokappi (C18H24N2O6) on useasta dinitroalkyylifenyyliesteristä koostuva orgaanisten yhdisteiden seos. Dinokappia voidaan käyttää maataloudessa tuholaispunkkien torjuntaan eli akarisidinä ja sienitauteja vastaan eli fungisidinä.
Ominaisuudet
Alun perin dinokapin arveltiin olevan 2-(1-metyyliheptyyli)-4,6-dinitrofenyylibutenoaattia, mutta se on myöhemmissä analyyseissä paljastunut 2-alkyyli-4,6-dinitrofenyylibutenoaatin ja 4-alkyyli-2,6-dinitrofenyylibutenoaatin seokseksi. Alkyyliryhmä voi olla joko 1-metyyliheptyyli- ja 1-etyyliheksyyli- tai 1-propyylipentyyliryhmä. Huoneenlämpötilassa dinokappi on tumman ruskeaa nestettä. Se on veteen liukenematonta, mutta liukenee useaan orgaaniseen liuottimeen kuten metanoliin, asetoniin ja heptaaniin.
Dinokapin fungisidiset ominaisuudet perustuvat sen hajoamiseen dinitrofenoleiksi, jotka haittaavat sienten itiöiden itämistä ja sienirihmaston kasvua. Paitsi sieniä vastaan dinokappi tehoaa myös eräisiin punkkilajeihin. Dinokapille altistumisesta voi aiheutua hengityksen vaikeutumista, huonovointisuutta, silmien ärsytystä, lämpötilan nousua, hengityksen nopeutumista ja tajuttomuus.
Valmistus ja käyttö
Dinokappia valmistetaan alkyloimalla fenolia okteenilla, nitraamalla muodostunut tuote ja viimeisessä vaiheessa siitä muodostetaan esteri krotonihapon kanssa.
007: Agent Under Fire
James Bond 007 in...Agent Under Fire on EA Redwood Shoresin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema James Bond -aiheinen ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 2001 PlayStation 2:lle sekä seuraavana vuonna Nintendo GameCubelle ja Xboxille. 007: Agent Under Fire on neljäs James Bond -peli, joka ei perustu elokuvaan tai kirjaan; aikaisemmat ovat James Bond 007: Duel, James Bond 007 ja 007 Racing. Pelin tarina jatkuu jatko-osassa James Bond 007: Nightfire, joka julkaistiin vuonna 2002.
Pelaaminen
007: Agent Under Fire sisältää yli 15 erilaista ampuma-asetta. Jokainen ase perustuu todelliseen aseeseen, mutta on nimetty eri nimellä. Bondilla on myös muita laitteita, joista useat ovat piilotettu matkapuhelimeen: esimersiksi koukku, laser, ja erillinen lähetin. Bondilla on myös rakettireppu sekä kortti, joka häiritsee elektronisia signaaleja.
Tämä mies ei tanssi
Tämä mies ei tanssi on Juho ja Mika-yhtyeen single, joka julkaistiin 7. marraskuuta 2014.
007: Agent Under Fire
Pelaaminen
Pelissä on myös moninpelimahdollisuus, joka mahdollistaa 2–4 pelaajan pelaamisen samaan aikaan.
Muuta pelilevystä
007: Agent Under Fire on ollut myös haluttu peli, koska sitä käytettiin useasti hyödyksi softamodauksessa. Niin sanotulla game swap tempulla saatiin ajettua .elf tiedosto, jonka avulla taas asennettua vaikkapa Free MCBoot.
Gustaf Järnefelt
Gustaf Juhana Järnefelt (6. toukokuuta 1901 Helsinki – 9. elokuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen tähtitieteen professori Helsingin yliopistossa vuosina 1945–1969. Pikkuplaneetta 1558 Järnefelt on nimetty hänen mukaansa.
Ura
Gustaf Järnefelt syntyi Helsingissä 1901. Hänen vanhempansa olivat oikeusneuvos Armas Tauno Johannes Järnefelt (1867–1938) ja tämän puoliso Ebba Margaretha o.s. Schauman (1875–1949). Gustaf Järnefeltin puoliso vuodesta 1928 oli Irma Margareta Rosenkampff (1907–1984). Järnefelteille syntyi neljä lasta: Johan (1929–2020), Margareta (1931–), Carl Gustaf (1942–1956) ja Wilhelm (1949–).
Gustaf Järnefelt oli jo ennen professuuriaan tutkinut suhteellisuusteoriaa ja teoreettista kosmologiaa. Hän oli myös osallistunut tähtiluettelointityöhön, joka oli aiemman pitkän globaalin valokuvauskampanjan analyysivaihetta.
Hän sai osaltaan aikaan, että vuonna 1948 Tähtitorninmäen observatorio sai Schmidt-teleskoopin, tosin liian myöhään, koska Helsingin taustavalo esti tieteelliset mittaukset.
Kun Neuvostoliitto laukaisi lokakuussa 1957 Sputnik-satelliitin Maata kiertävälle kiertoradalle, Järnefelt nousi julkisuuteen avaruusasiantuntijana teettäessään satelliittien ratahavaintoja vuodet 1958–1969.
Nivšera (kylä)
Nivšera on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissa Venäjällä. Se sijaitsee Višeran sivujoen Nivšeran varrella 120 kilometriä Kortkerosista koilliseen. Kylässä on 1 600 ja kunnassa 1 800 asukasta (vuonna 2007).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1747. Sen kominkielinen nimi perustuu Nivšeraan laskevan Odjun lähellä sijaitsevaan kylänosaan. 1800-luvulla kylään rakennettiin kirkko. Asukkaat harjoittivat metsästystä tai kävivät ansiotöissä alueen ulkopuolella.
Nivšeran kuntaan kuuluvat keskuskylän lisäksi Aleksejevkan (ven. Алексеевка, komiksi Öзын, Özyn), Ivanovkan (Ивановка; Емель, Jemel) ja Rusanovskajan (Русановская; Рочсикт, Rotšsikt) kylät. Tärkein työnantaja on metsäteollisuus. Palveluja ovat Nivšeran lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja lääkärin vastaanotto sekä Aleksejevkan alakoulu ja ensiapuasema.
Šantung (kangas)
Šantung on alun perin villisilkistä kudottua kangasta, jonka pinta on hieman epätasainen ja juovikkaan vaihteleva. Vaikutelma saadaan aikaan käyttämällä palttinakudoksen loimena grège-silkkilankaa ja kuteena epätasaista villisilkkiä.
Šantungin tyyppistä kangasta valmistetaan silkin ohella myös muun muassa viskoosista, villasta ja nailonista.
Kangastyyppi on saanut nimensä Shandongin maakunnasta Kiinassa. Šantungia käytetään muun muassa naisten leninkeihin.
HMS Montagu (1901)
HMS Montagu oli Britannian kuninkaallisen laivaston Duncan-luokan taistelulaiva.
Valmistus
Alus tilattiin osana vuoden 1899–1900 laivasto-ohjelmaa Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 3. marraskuuta 1899. Alus laskettiin vesille 5. maaliskuuta 1901 ja valmistui lokakuussa 1903.
Palvelus
Montagu haaksirikkoutui navigaatiovirheen vuoksi Lundyn saaren rantaan 30. toukokuuta 1906. Alusta ei voitu laivaston yrityksistä huolimatta pelastaa, vaan se jouduttiin romuttamaan haaksirikkoutumispaikallaan. Aluksen jäänteitä on sittemmin käytetty brittiläisten sotaveteraanien toimintaterapian ja meriarkeologian yhdistävien sukellusretkien kohteena.
Tero Tiitu
Tero Tiitu (s. 23. huhtikuuta 1982) on suomalainen salibandyn pelaaja, joka edustaa Salibandyliigassa helsinkiläistä EräViikinkejä. Hän pitää hallussaan Salibandyliigan yhden kauden maaliennätystä 63 tehdyllä maalilla. Hänet on valittu ruotsalaisen Innebandymagazinetin äänestyksessä maailman toiseksi parhaaksi pelaajaksi 2008 ja kolmanneksi parhaaksi 2006. Salibandyliigan kauden 2007–2008 päätteeksi hänet valittiin vuoden pelaajaksi.
Ura salibandyliigassa
Tiitu pelasi ensimmäisen liigaottelunsa Josban paidassa 25. elokuuta 1999 SBS Poria vastaan. Hän edusti Josbaa kolme kautta 2001–2002 asti, jonka aikana joukkue sai kertaalleen SM-pronssia ja SM-hopeaa. Kaudelle 2002–2003 hän siirtyi Espoon Oilersiin, jossa hän voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa. Mestaruuskauden jälkeen Tiitu palasi vielä yhdeksi kaudeksi pelaamaan Josbaan, joka kyseisellä kaudella hävisi Suomen mestaruuden loppuotteluissa SSV:lle. Tämän jälkeen Tiitu siirtyi uudestaan Oilersiin, jota hän edusti aina kauteen 2006–2007 asti. Kaudelle 2007–2008 hän siirtyi SSV:n riveihin.
Seurajoukkueiden Euroopan-mestaruusturnauksessa EuroFloorball Cupissa Tiitu on ollut mukana neljä kertaa, voittaen kolme pronssia vuosina 2003, 2007 ja 2008.
Ura maajoukkueessa
Tiitu on pelannut yli 120 maaottelua. Hänen saavutuksiinsa kuuluu maailmanmestaruus vuoden 2008 kisoista, joiden loppuottelun jatkoajalla hän teki Suomen voittomaalin, maailmanmestaruus vuoden 2010 kisoista ja vuoden 2016 kisoista niin ikään maailmanmestaruus sekä kolme MM-hopeaa vuosien 2002, 2006 ja 2012 kisoista ja yksi MM-pronssi vuoden 2004 kisoista. Ruotsissa järjestetyissä vuoden 2006 kisoissa hän tuli valituksi turnauksen tähdistöjoukkueeseen.
Tiitun jatkoaikamaali Ruotsia vastaan vuoden 2008 MM-kilpailuiden loppuottelussa valittiin Suomen urheilugaalan vuoden sykähdyttävimmäksi urheiluhetkeksi.
Muu elämä
Tero Tiitu on ollut vuodesta 2010 Yle TV1:n Aamu-TV:n Jälkihiessä vakiovieraana keskustelemassa ajankohtaisista urheiluasioista. Tiitu on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi ja informaatioverkostojen diplomi-insinööriksi Aalto-yliopistosta. Tiitun isä on urkuri Tapio Tiitu.
Willa Holland
thumb|upright|Willa Holland [[Toronton elokuvajuhlat|Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2008.]] Willa Joanna Chance Holland (s. 18. kesäkuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten Kaitlin Cooperin roolista televisiosarjassa O.C. ja Thea Queenin roolista televisiosarjassa Arrow.
Perhe
Hollandin äiti on Darnell Georgio-De Palma ja biologinen isä Keith Holland. Hänen isäpuolensa on elokuvaohjaaja Brian De Palma, jonka kanssa hänen äitinsä oli naimisissa vuosina 1995–97. Hollandilla on vanhempi sisko Brianna sekä nuorempi sisarpuoli Piper De Palma.
Ura
Ollessaan seitsenvuotias Holland oli leikkimässä isäpuolensa kotipihalla Hamptonsissa, New Yorkissa, kun naapuri Steven Spielberg kiinnitti häneen huomiota ja suositteli häntä valokuvattavaksi. Perheen palattua Los Angelesiin Holland allekirjoitti sopimuksen Ford-mallitoimiston kanssa. Hän teki ensimmäisen työnsä mallina Burberrylle kahdeksanvuotiaana.
Holland on tehnyt myös televisiomainoksia ja esiintynyt televisiosarjoissa The Comeback, Gossip Girl, O.C. ja Arrow.
Sinivalkoisissa höyhenissä
Sinivalkoisissa höyhenissä: suomalainen drag on uskontotieteilijä ja sukupuolitutkija Tiia Aarnipuun (nyk. Forsström) kirja suomalaisen dragkulttuurin (drag queenit ja drag kingit) historiasta.
Aarnipuu tunnustautuu kirjoittavansa puolueellisesti, koska on drag-kulttuurin ihailija. Takakannen esittelytekstin mukaisesti teos on ”rakkaudenosoitus suomalaiselle dragille”. Teoksen voi nähdä jatkona Aarnipuun edelliselle teokselle Trans: sukupuolen muunnelmia (2008), joka käsitteli sukupuolten vaihteluita ja määritelmiä.
Teoksessa on hakemisto, jonka avulla artisteja voi etsiä tekstistä.
Vastaanotto
Anna Haverinen pitää Agricola-sivuston arvostelussaan kirjan tekstiä sujuvana ja värikkäänä. Haastattelut antavat teokselle dokumentin tuntua. Termit on avattu alaan perehtymätöntäkin ajatellen.
Turun Sanomissa Juri Nummelin kirjoittaa, että teos on kiehtovimmillaan käsitellessään drag-ilmiön historiaa. ”Kirja edustaa hyvin erilaisia otteita aiheeseen: siinä näkyvät sekä koulutetun tutkijan ote, henkilökohtainen, usein innostunut asenne drag-viihteeseen ja eri haastateltavien keskenään ristiriitaiset kommentit.”
K-luokka (sukellusvene, Japani)
K-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston kaksoisrunkoisten keskikokoisten sukellusveneiden muodostama alusluokka. Luokka koostui useasta toisistaan poikkeavasta alaluokasta, joista viimeiset K6- ja K7-luokkien alukset valmistettiin toisen maailmansodan lopulla 1934-1944.
K6-luokka
Vuoden 1942 hankintoihin sisällytetyt alukset Ro-200 - 227 peruutettiin vuonna 1943 kuten myös edellisen vuoden hankintoihin kuuluneet Ro-51 - Ro-54 ja Ro-70 - 74.
Saad Tedjar
Saad Tedjar (, s. 14. tammikuuta 1986 Béjaïa) on algerialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Tedjar edustaa Algerian pääsarjassa pelaavaa ASO Chlefiä.
Seuraura
Tedjar aloitti jalkapalloilun Paradoun riveissä vuonna 2006 ja siirtyi lainalle JS Kabylien riveihin kaudeksi 2009–2010. Kauden jälkeen Tedjar siirtyi kahden vuoden sopimuksella Kabylien riveihin. Hän saavutti vuonna 2011 Algerian cupin mestaruuden.
Heinäkuussa 2013 Tedjar siirtyi ASO Chlefiin.
Maajoukkueura
Tedjar pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian maajoukkueessa 12. elokuuta 2011 2012 Afrikan-mestaruuskisojen karsintaottelussa Tansaniaa vastaan. Hänet valittiin myöhemmin vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa Algerian kisat päättyivät kuitenkin alkulohkoon.
Namsk
Namsk on maaseututaajama ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissa Venäjällä. Se sijaitsee Loktšimiin laskevan Namjoen suussa 102 kilometriä Kortkerosista kaakkoon. Taajamassa on 580 ja kunnassa 720 asukasta (vuonna 2007).
Taajama on saanut alkunsa 1930-luvulla perustetusta Loktšimlagin vankileiristä, josta myöhemmin tuli metsätyöläisten asutus. Vuonna 1989 sen asukkaista 39 % oli venäläisiä ja 35 % komeja. Namskin kuntaan kuuluu myös Lopydinon (ven. Лопыдино, komiksi Лопыдiн, Lopydin) kylä. Tärkein työnantaja on metsäteollisuus. Palveluihin kuuluvat Namskin lastentarha, peruskoulu, kirjasto ja vapaa-ajankeskus, Lopydinon alakoulu ja kerhotalo sekä Namskin ja Lopydinon ensiapuasemat. Autioksi jääneessä Vežissä on Stalinin vainojen uhrien hautapaikka.
Danger in Love
Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Mr. Lordi. Kappale oli alun perin tarkoitettu Lordin esittämäksi The Arockalypse-albumille. Kappale kuitenkin jäi levyttämättä ja se annettiin Agnesin esitettäväksi.
Loktšim
Joki on liikennöintikelpoinen 153 kilometrin matkalla Lopydinoon saakka. Sen varrella sijaitsevat Ust-Lektšimin, Poztykeresin, Mordinon ja Namskin kuntakeskukset.
Sergio Ballesteros
Sergio Martínez Ballesteros (s. 4. syyskuuta 1975 Burjassot, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Anatoli Golitsyn
Anatoli Mihailovitš Golitsyn (25. elokuuta 1926 Pyrjatyn, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 29. joulukuuta 2008 Yhdysvallat ) oli Neuvostoliiton tiedustelupalvelun KGB:n majuri, joka loikkasi vuonna 1961 Suomen kautta länteen. Hänen Yhdysvaltain tiedustelupalvelulle CIA:lle ja Britannian tiedustelulle antamansa tiedot johtivat useiden vakoojien paljastumiseen, mutta myöhemmin hän antoi myös paljon epäluotettavia tietoja olettamistaan KGB:n operaatioista ja kaksoisagenteista. Golitsyn sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden vuonna 1984, ja hänet palkittiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsenyydellä. Hän julkaisi 1980- ja 1990-luvuilla Neuvostoliiton ja KGB:n pitkäaikaista huiputusstrategiaa käsitteleviä teoksia.
Sergio Ballesteros
Seurajoukkueura
Ballesteros on Levanten junioriakatemian kasvatti. Tammikuussa 1996 hän siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Tenerifeen. Hän teki ensiesiintymisensä maan pääsarjassa Primera Divisiónissa 3. tammikuuta 1996 ottelussa Racing Santanderia vastaan. Lainan päätyttyä Tenerife teki siirrosta pysyvän ja niin hän siirtyi kokonaisvaltaisesti saarelaisseuraan. Ballesteros nousi seuraavien kausien aikana joukkueen yhdeksi tärkeimmistä pelaajista, etenkin puolustuspäässä.
Anatoli Golitsyn
Ura Neuvostoliitossa
Golitsyn opiskeli syyskuusta 1945 alkaen Neuvostoliiton sotilasvakoiluorganisaatio SMERŠin akatemiassa ja sai lokakuussa 1946 työpaikan KGB:n ulkomaanosastolta. Hän oli lupaavassa uraputkessa Stalinin viimeisinä vuosina ja pääsi jopa kerran, lokakuussa 1952, Kremliin tapaamaan Stalinia mutta menetti päällikkövirkansa Stalinin kuoltua 1953. Golitsyn toimi muun muassa Itävallan Wienissä, jossa hän oli mukana venäläisten valkoisten emigranttien järjestön NTS:n soluttamisessa ja vuonna 1954 sen paikallisen johtajan Valeri Tremmelin sieppauksessa. Golitsyn yleni majuriksi asti ennen loikkaustaan. Hän oli viimeiset kuusi vuotta asiakirjojen tarkastajana Moskovassa, ja vuonna 1961 hänet määrättiin varakonsuliksi ja attaseaksi Neuvostoliiton Helsingin-suurlähetystöön. Virallisesti hän hoiti lähetystössä viisumiasioita, mutta oli todellisuudessa Nato-maiden vastavakoilun asiantuntija. Golitsyn palveli Suomessa salanimellä ”Anatoli Klimov”, sillä hänen oikea nimensä oli paljastunut lännen tiedustelulle vuonna 1954 Wienissä.
Sergio Ballesteros
Seurajoukkueura
Kaudeksi 2001–2002 hän siirtyi Villarrealiin, jota ennen hän oli edustanut yhden kauden madridilaisseura Rayo Vallecanoa. Hän edusti Villarrealia seuraavat kolme kautta, ollen joukkueen yksi ehdottamista puolustuksen luottopelaajista.
Anatoli Golitsyn
Ura Neuvostoliitossa
Golitsyn kertoi myöhemmin harkinneensa loikkausta vuodesta 1955 alkaen. Hän sanoi menettäneensä uskonsa neuvostojärjestelmään Nikita Hruštšovin vuonna 1956 tekemien paljastusten ja Unkarin kansannousun kukistamisen jälkeen. Loikan todelliseksi syyksi on kuitenkin arveltu Golitsynin turhautumista huonoon urakehitykseensä ja huonoja välejä viimeiseen esimieheensä, KGB:n Helsingin-päällikkö Vladimir Ženihoviin. Suorittaessaan jatko-opintoja 1950-luvun lopulla Golitsyn teki kirjallisen opinnäytetyön loikkausten ennaltaehkäisystä, koska saattoi siten perehtyä tyypillisiin loikkausten epäonnistumisen syihin. Hän myös pyrki keräämään ja painamaan mieleensä kaiken mahdollisen informaation, jonka ansiosta hän olisi loikan jälkeen Yhdysvalloille arvokkaampi.
Loikkaus
Golitsyn ilmaantui yllättäen perheineen perjantai-iltana 15. joulukuuta 1961 klo 18 Yhdysvaltain Helsingin-suurlähetystön 1. lähetystösihteerin ja CIA:n Suomen-päällikön Frank Fribergin kotiovelle Espoon Westendissä ja ilmoitti hakevansa turvapaikkaa Yhdysvalloista. Friberg järjesti vajaassa kahdessa tunnissa Golitsynin perheelle lennon Malmin lentokentältä Tukholmaan. Golitsynit saivat Tukholmassa uudet passit ja viisumit amerikkalaisnimillä. Heidät sekä saattaja Friberg siirrettiin Yhdysvaltain ilma-attasean koneella Länsi-Saksan Wiesbadenin sotilastukikohtaan. Yritettyään ensin jatkaa matkaa Yhdysvaltain ilmavoimien C-54-sotilaskoneella he lensivät lopulta Frankfurtista vuorolennolla Bermudan kautta New Yorkiin. Sieltä he matkustivat junalla Washingtoniin, jossa Golitsynin kuulustelut aloitettiin turvatalossa. Golitsynin omasta vaatimuksesta häntä kuulusteli Yhdysvaltojen vastavakoilun päällikkö James Jesus Angleton. Lisäksi Golitsyn pääsi keskustelemaan oikeusministeri Robert Kennedyn ja CIA:n varajohtaja Richard Helmsin kanssa.
Sergio Ballesteros
Seurajoukkueura
Ballesteros päätti ammattilaisuransa kauden 2012–2013 päätteeksi.
Anatoli Golitsyn
Loikkaus
Golitsynin loikan jälkeisinä kuukausina useita Helsinkiin sijoitettuja KGB-upseereita kutsuttiin takaisin kotimaahan, joukossa Ženihov, jonka ura tärveltyi tapauksen seurauksena. Neuvostoliiton korkeimman oikeuden sotilaskollegio tuomitsi heinäkuussa 1962 Golitsynin ja hänen vaimonsa poissaolevina kuolemaan. KGB:llä oli suunnitelma salamurhata Golitsyn vuonna 1967 Kanadassa Montrealin maailmannäyttelyssä. Oletetaan, että vastuu operaatiosta kuului Viktor Vladimiroville, joka operoi tuolloin KGB:n osasto 13:n eli sabotaasi- ja salamurhaosaston päällikkönä. Yritys kuitenkin epäonnistui, koska Golitsyn ei mennyt koko näyttelyyn.
Paljastukset ja väitteet
Golitsyn oli syksyyn 1962 saakka Yhdysvalloissa CIA:n kuulusteltavana, vuosina 1962–1963 Britanniassa MI5:n ja MI6:n käytössä ja sen jälkeen taas CIA:n luona. Hän kertoi vuolaasti KGB:n toiminnasta, ja kokonaiset agenttiverkostot paljastuivat hänen antamiensa tietojen avulla. Golitsyn pystyi antamaan lähinnä irrallisia tiedonmurusia, mutta alkuvaiheessa nekin osoittautuivat usein hyödyllisiksi ja paikkansapitäviksi. MI5:n kuulustelussa Golitsyn paljasti muun muassa aiemmin vakoojiksi paljastuneiden brittiläisten diplomaattien Donald Macleanin ja Guy Burgessin kuuluneen viiden henkilön vakoojarenkaaseen, jonka kolmannen jäsenen pääteltiin olevan MI6:n oma agentti Kim Philby (kahdeksi muuksi vakoojaksi osoittautuivat myöhemmin virkamiehet Anthony Blunt ja John Cairncross). Golitsynin antamat tiedot vahvistivat myös brittien epäilyt John Vassallin syyllisyydestä vakoiluun. Golitsyn kertoi CIA:lle myös paljon yleistä asiaa KGB:n senhetkisestä organisaatiosta, toimintatavoista ja suhteesta Neuvostoliiton puoluejohtoon sekä eri KGB-johtajien asemasta.
Kun Golitsynin alkuperäiset tiedot ehtyivät parissa vuodessa, MI6 ja CIA antoivat hänen selailtavakseen raporttejaan ja henkilömappejaan, jotta hän voisi muistaa tai päätellä lisää asioita. Golitsyn alkoi nyt esittää uusia, entistä hurjempia väitteitä, joita monet CIA:ssa ja MI6:ssakin alkoivat pitää kuvitelmina. Hän esimerkiksi väitti brittien agenttina teloitetun neuvostoliittolaisen eversti Oleg Penkovskin olleen koko ajan neuvostotiedustelun ohjauksessa ja KGB:n myrkyttäneen vuonna 1963 äkisti kuolleen Britannian Työväenpuolueen puheenjohtajan Hugh Gaitskellin saadakseen tämän tilalle Harold Wilsonin, joka olisi ollut KGB:n agentti. Angleton uskoi tähän tarinaan, mutta useimmat CIA:n johtajat eivät, sillä Gaitskellin kuolema tapahtui kaksi vuotta Golitsynin loikkauksen jälkeen. Angleton uskoi myös Golitsynin väitteen, että sodan aikana Yhdysvaltain suurlähettiläänä Moskovassa toiminut demokraattipoliitikko W. Averell Harriman olisi vakoillut Neuvostoliiton hyväksi. Golitsyn väitti muun muassa myös, että YK:n pääsihteeri Dag Hammarskjöldin kuolema lento-onnettomuudessa Pohjois-Rhodesiassa vuonna 1961 saattoi olla KGB:n osasto 13:n järjestämä.
Golitsynin mukaan hänen antamansa tiedot olivat niin kallisarvoisia, että KGB tulisi lähettämään hänen jälkeensä valeloikkareita, jotka antaisivat niiden kanssa ristiriidassa olevaa tietoa. Niinpä CIA uskoikin virheellisesti, että Golitsynin jälkeen vuonna 1964 länteen loikannut ja hänen tiedoistaan poikenneita tietoja antanut KGB-upseeri Juri Nosenko olisi ollut KGB:n lähettämä kaksoisagentti, minkä seurauksena Nosenkoa pidettiin Yhdysvalloissa kolme ja puoli vuotta epäinhimillisissä kuulusteluissa. Muun muassa Länsi-Saksan ja Ranskan tiedustelupalvelut epäilivät Golitsyniä itseään KGB:n lähettämäksi harhauttajaksi, koska useat hänen väitteistään olivat niin selvästi virheellisiä. Myös Richard Helms ja FBI:n johtaja J. Edgar Hoover arvelivat Golitsynin loikkauksen olleen KGB:n juoni mutta Nosenkon olevan aito loikkari.
Golitsyn väitti myös KGB:llä olevan CIA:ssa ”myyrä” eli kaksoisagentti, koodinimeltään Saša, jonka oikea nimi alkoi K-kirjaimella. Britannian tiedustelussa ja hallinnossa ”myyriä” oli hänen mukaansa useita. Golitsynin väitteet ja Philbyn tapaus johtivat CIA:ssa, MI6:ssa ja MI5:ssä 1970-luvulle saakka jatkuneeseen ”myyräjahtiin” ja vainoharhaiseen ilmapiiriin, mikä lähes romutti organisaatioiden sisäisen ja niiden välisen luottamuksen. Muun muassa MI5:n päällikkö Roger Hollis ja hänen kakkosmiehensä Graham Mitchell olivat vuosia MI6:n salaisessa seurannassa ja CIA:ssa K-kirjaimella alkavien virkailijoiden uria tuhottiin, koska heitä epäiltiin ”myyriksi”. Väitettyjä pettureita ei löytynyt, mutta erityisesti CIA:n Angleton ja MI6:n Stephen de Mowbray uskoivat loppuun saakka Golitsynin tietoihin. Lisäksi perättömät vakoiluepäilyt pääministeri Harold Wilsonia kohtaan johtivat siihen, että 1960-luvun lopulla ja 1970-luvulla eräät korkeat MI5:n ja MI6:n virkamiehet suunnittelivat jopa salaliittoa Wilsonin syrjäyttämiseksi.
Kirjat
thumb|pysty=0.7|Golitsynin kirja New Lies for Old (1984). Golitsyn kehitteli vuodesta 1963 alkaen teoriaa, jonka mukaan Neuvostoliitto oli ottanut käyttöön lännen harhaanjohtamiseksi tarkoitetun uuden suurstrategian. Hänen mukaansa Neuvostoliiton ja Kiinan välirikko sekä Jugoslavian ja Neuvostoliiton välirikko olivat teeskenneltyjä, uudet neuvostoloikkarit olivat tarkoituksella lähetettyjä harhauttajia ja läntiset hallitukset olivat täynnä KGB:n vaikuttaja-agentteja. Golitsyn valmisteli vuodesta 1968 alkaen Neuvostoliittoa käsittelevää kirjaa, joka ilmestyi viimein vuonna 1984 nimellä New Lies for Old: The Communist Strategy of Deception and Disinformation. Siinä hän ennusti, että Neuvostoliitossa tulisi käynnistymään sisäinen liberalisoituminen, joka olisi vain hämäykseksi tarkoitettu savuverho. Yhdysvaltalainen historiantutkija Mark Riebling väitti myöhemmin, että 94 prosenttia Golitsynin tässä teoksessa esittämistä yli sadasta ennustuksesta olisi toteutunut vuosikymmenen kuluessa kirjan ilmestymisestä. Vuonna 1995 Golitsyn julkaisi teokselleen jatko-osan The Perestroika Deception, jossa hän väitti jopa Neuvostoliiton hajoamisen olleen vain hämäystä.
Suomea koskeneet väitteet
Golitsynin väitteiden mukaan useat merkittävissä asemissa olleet suomalaiset poliitikot, virkamiehet ja sotilaat olisivat olleet KGB:n salaisia yhdysmiehiä. Golitsynin nimeämiä vaikuttaja-agentteja olivat muun muassa presidentti Urho Kekkonen, akateemikko Kustaa Vilkuna (koodinimi Ville), suurlähettiläs Eero A. Wuori (koodinimi Mooses), TPSL:n johtavat poliitikot Emil Skog ja Aarre Simonen (koodinimi Sika), Maalaisliiton puoluesihteeri Arvo Korsimo, poliisiylijohtaja Erik Gabrielsson sekä eversti Kalle Lehmus, jonka CIA arveli ”toimivan kaikkiin suuntiin”. Kekkonen oli Golitsynin mukaan juoninut syksyn 1961 noottikriisin yhdessä Neuvostoliiton kanssa. Nämä väitteet olivat toisen käden tietoa ja kuulopuhetta Helsingin-suurlähetystön muulta henkilökunnalta, sillä Golitsyn ei itse ollut Suomessa KGB:n poliittisella linjalla eikä siten vastannut yhteyksistä suomalaisiin vaikuttajiin. Ainoastaan Vilkunan osalta hän kertoi itse nähneensä tätä koskeneita asiakirjoja.
CIA kertoi Golitsynin paljastuksista luottamuksellisesti presidentti Kekkoselle tammikuussa 1962 ja luovutti pian sen jälkeen listan Golitsynin nimeämistä suomalaisista vaikuttaja-agenteista ja muista Suomessa toimivista vakoojista Suojelupoliisin (Supo) ja Suomen puolustusvoimien johdolle sekä myöhemmin vielä yli satasivuisen yhteenvedon muista Golitsynin antamista tiedoista. Supo sai näin muun muassa tietoonsa Helsingissä olevat KGB:n ja GRU:n upseerit, tosin suurin osa Golitsynin ilmiantamista kutsuttiin pian pois Suomesta. Tieto vaikuttaja-agenteista johti siihen, että Supo alkoi järjestelmällisesti pitää kirjaa suomalaisten poliitikkojen ja virkamiesten tapaamisista KGB:hen kuuluvien neuvostodiplomaattien kanssa. Golitsynin ilmiantamista Suomessa toimineista vakoojista yksi oli Suomen ja yksi Britannian kansalainen. Jälkimmäinen sai Suomessa lyhyen vankeustuomion.
Myöhemmin Valittujen Palojen eri kielissä painoksissa julkaistiin Golitsynin väitteisiin perustunut kertomus, jonka mukaan Urho Kekkonen olisi vuodesta 1947 lähtien vuorovaikuttanut KGB:n kanssa koodinimellä ”Timo”. Kiistelty historiantutkija Hannu Rautkallio käsittelee asiaa teoksessaan ''Laboratorio Suomi. Kekkonen ja KGB 1944-1962'' (1996) ja esittää siitä oman tulkintansa. Hänen mukaansa Kekkonen pelkäsi Golitsyn paljastavan noottikriisin olleen pelkästään lavastus, jonka tarkoituksena oli turvata Kekkosen uudelleenvalinta, joten Kekkonen ja KGB käynnistivät mittavan peittelyoperaation. Siksi Supoa estettiin tutkimasta asiaa, joka salattiin myös samalla ulkoministeriön virkamiehiltä ja jopa ulkoministeri Ahti Karjalaiselta.
Golitsyn tuli Suomessa laajemmin tunnetuksi vasta vuonna 1984 julkaistessaan teoksensa New Lies for Old.
Eq
Eq tarkoittaa seuraavia:
Mamadou Sakho
thumb|Mamadou Sakho Mamadou Sakho (s. 13. helmikuuta 1990 Pariisi, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija.
Sakho edusti Ligue 1:n Paris Saint-Germainia vuodesta 2007 lähtien mutta siirtyi syksyllä 2013 Englannin Valioliigassa pelaavaan Liverpooliin. Vuonna 2017 hän siirtyi saman sarjan Crystal Palaceen, jossa hän pelasi ensimmäiset puoli vuotta lainalla Liverpoolista. Sakho pelasi PSG:ssä 151 Ligue 1:n ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Valioliigassa hän on pelannut Liverpoolia edustaen 56 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, ja Crystal Palacen joukkueessa kauden 2018–2019 loppuun mennessä 54 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin.
Sakho pelasi ensimmäisen ottelunsa Ranskan maajoukkueessa marraskuussa 2010. Hän kuului Ranskan joukkueeseen Brasilian MM-kilpailuissa 2014 ja pelasi neljä Ranskan viidestä ottelusta. Hän on pelannut kaikkiaan 29 maaottelua. Hän teki kaksi maalia marraskuussa 2013 MM-karsinnan toisessa jatkokarsintaottelussa Ukrainaa vastaan, kun Ranska selviytyi MM-kisoihin voittaessaan jatkokarsinnan yhteismaalein 3–2.
Sakho on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Hitaussäde
Hitaussäteeksi kutsutaan suuretta, joka kuvaa pyörivän kappaleen hitautta. Se lasketaan ottamalla kappaleen massayksiköiden ja pyörimisakselin välisistä etäisyyksistä neliöllinen keskiarvo.
Sovellukset rakennesuunnittelussa
Rakennesuunnittelussa sovelletaan kaksiulotteista hitaussädettä. Hitaussäde lasketaan kaavalla:
tai
Sydämet kohtaavat
Sydämet kohtaavat on suomalaisen Esko Rahkosen kokoelma-albumi vuodelta 2004.
Hitaussäde
Sovellukset rakennesuunnittelussa
Jatkuvan aineen tapauksessa hitaussäde lasketaan yleensä integroimalla kappaleen tilavuuden yli.
Sovellutukset mekaniikassa.
Hitaussäde (r) halutun akselin ympäri voidaan laskea hitausmomenttien I ja massan kautta seuraavasti:
tai
Jossa I on skalaari, eikä hitausmomenttitensori.
Sovellutukset molyyleille
Polymeerifysiikassa hitaussädettä käytetään kuvaamaan polymeeriketjun mittasuhteita. Yksittäisellä ajanhetkellä molekyylin hitaussäde voidaan laskea seuraavasti:
Jossa ovat yksittäisten monomeerien avaruudellisten asemien keskiarvo. Huomataan, että hitaussäde on verrannollinen yksittäisten monomeerien välisten etäisyyksien neliölliseen keskiarvoon:
Kolmas tapa laskea hitausäde on laskea pyörimistensorin diagonaalikomponenttien summa.
Polymeeriketju ei ole jäykkä kappale. Kappaleen konformaatio muuttuu jatkuvasti ja kappaleen hitaussäde on ymmärrettävä keskiarvoksi yksittäisistä hitaussäteistä ajan kuluessa:
Jossa kulmasulkeet takoittavat joukon keskiarvoa.
Täysin vapaa polymeeriketju noudattaa satunnaiskävelijää kolmessa ulottuvuudessa. Tällaisessa tapauksessa hitaussäde on:
aN edustaa yksittäisen monomeerin pituutta polymeerissä. Kuitenkin a on vahvasti riippuvainen polymeerin jäykkyydestä ja voi vaihdella useita kertalukuja, jolloin N pienenee samassa suhteessa.
Yksi syy miksi hitausäde on mielenkiintoinen suure, on sen helppo mittaaminen useilla fyysisillä menetelmillä. Esimerkiksi pienkulmaneutronisironnalla tai pienkulmaröntgensirontalla voidaan mitata nanometrien tai kymmenien nanometrien kokoluokkaa olevien hiukkasten hitaussäde. Teoreettiset polymeerifyysikot voivat näin tarkistaa mallinsa suhteessa kokeelliseen maailmaan.
Identiteetin osoitus
Osoitetaan, että kaksi määritelmää ovat tauntologioita:
Lasketaan summa kahden viimeisen termin yli soveltaen määritelmään, jolloin päädytään kaavaan:
HMS Russell (1901)
HMS Russell oli Britannian kuninkaallisen laivaston Duncan-luokan taistelulaiva.
Valmistus
Alus tilattiin osana vuoden 1898 laivaston täydennysohjelmaa Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista, missä köli laskettiin 11. maaliskuuta 1899. Alus laskettiin vesille 19. helmikuuta 1901 ja valmistui helmikuussa 1903.
Palvelus
Alus upposi 27. huhtikuuta 1916 osuttuaan miinaan Maltan edustalla.
I Thought We Were Lovers
I Thought We Were Lovers on Agnes Pihlavan single vuodelta 2006. Se on ensimmäinen singlejulkaisu hänen When the Night Falls-albumiltaan. Samalla se on Pihlavan ensimmäinen single.
Kappaleen ovat tehneet Tuomas Heikkinen (Leverage) ja Kimmo Blom.
Greatest Hits (Bon Jovi)
Greatest Hits on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Bon Jovi -yhtyeen kokoelma-albumi. Albumi sisältää yhtyeen uran tunnetuimpia kappaleita sekä neljä uutta kappaletta.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Peer Gynt (täsmennyssivu)
Peer Gynt voi tarkoittaa seuraavia:
Sillä voidaan viitata myös seuraaviin:
Jotaarkka Pennanen
Jotaarkka Aleksis Vissarion Pennanen (s. 17. toukokuuta 1946 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja.
Pennanen on kirjailija Jarno Pennasen ja kirjailija Anja Vammelvuon poika. Hän toimi urallaan teatterinjohtajana muun muassa Lahdessa, Jyväskylässä, Helsingissä ja ohjaajana Turussa. Vierailevana ohjaajana muun muassa Ryhmäteatterissa, Tampereella, Hämeenlinnassa, Porissa, Vaasassa, Seinäjoella, Kuopiossa ja Moskovassa Neuvostoliiton Keskustelevisiossa.
Keskeisiä töitä Suomen televisiossa ovat elokuvat Käännekohta, pääroolissa Kari Frank 1969, Orimattila 1935, pääroolissa Hannu Kahakorpi (1972), Onnenlehti, pääroolissa Sari Mällinen (1995) ja videoelokuvat Hamlet, nimiroolissa Hannu Kahakorpi (1970), Maailma on vasta nuori (1971), Hamlet, nimiroolissa Heikki Kinnunen (1992) sekä Elämäsi parhain aika, pääroolissa Kari Frank (1978).
Lisäksi Pennanen on ohjannut Jörn Donner productionssille elokuvan Mommilan veriteot 1917 (1973), joka oli tarina silloisen Suomen rikkaimman miehen Alfred Kordelinin viimeisestä päivästä.
Yksityiselämä
Pennanen oli avoliitossa kirjailija Annika Idströmin kanssa vuosina 1967–1975. Vuosina 1979–1995 hän oli naimisissa näyttelijä Kristiina Elstelän kanssa. Näyttelijä Aliisa Pulkkisen kanssa avoliitossa 1996–2000 ja naimisissa vuodesta 2000 lähtien.
Lapsia toimittaja Tyyne Pennanen (s. 1972, äiti Annika Idström), kuvataiteilija Anna Tuori (s. 1976, äiti Katri Tuori), elokuvataiteen opiskelija Kasimir Pennanen (1980–2006, äiti Kristiina Elstelä) ja viulisti Elisar Riddelin (s. 1993, äiti Aliisa Pulkkinen).
Heinz Reincke
Karl-Heinz Reincke (28. toukokuuta 1925; Kiel, Saksa – 13. heinäkuuta 2011) oli saksalaissyntyinen näyttelijä.
Sateen tango
Sateen tango on Unto Monosen säveltämä tango, johon sanat on tehnyt Solja Tuuli eli Sauvo Puhtila. Tango on levytetty ensimmäisen kerran 4. helmikuuta 1965, jolloin laulusolistina oli Reijo Taipale ja hänen taustallaan Jaakko Salon yhtye. Salo oli myös sovittanut kappaleen.
Ven
thumb|left|250px|Backafall. Ven (tansk. ja aiemmin ruots. Hven) on Ruotsille kuuluva Juutinraumassa sijaitseva saari. Etäisyyttä Skånen länsirannikolta saarelle on 4,5 kilometriä ja Sjællandin itärannikolta Tanskasta 8,5 kilometriä. Saaren pinta-ala on 7,5 neliökilometriä ja vuonna 2009 saarella oli 359 asukasta. Saari muodosti aiemmin oman kunnan, jota vastaa alueeltaan nykyinen Sankt Ibbin piiri.
Ven tunnetaan Backafallin jyrkästä rannasta. Tanskalainen tiedemies Tyko Brahe rakennutti 1500-luvulla linnansa Uranienborgin ja observatorionsa Stjerneborgin saaren keskelle. Venillä sijaitsee Sankt Ibbin kirkko.
Percy Williams
Percy Alfred Williams, O.C. (19. toukokuuta 1908 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia – 29. marraskuuta 1982 Vancouver) oli kanadalainen pikajuoksija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Ura
Hän todisti, että menestys ei ollut sattumaa voittamalla 100 jaardin juoksun Brittiläisen imperiumin kisoissa (nykyisin kansainyhteisön kisat) Hamiltonissa vuonna 1930. Samana vuonna hän juoksi uudeksi 100 metrin maailmanennätykseksi 10,3.
Yhdysvaltalaiset eivät pitäneet siitä, että tuntematon kanadalainen löi heidän juoksijansa, ja he halusivat osoittaa Williamsin menestyksen olleen sattumaa. Yhdysvaltalaiset järjestivät hallikilpailujen sarjan, joihin Williams kutsuttiin. Williams kuitenkin osoitti olevansa maailman paras pikajuoksija voittamalla 21:stä kilpailusta 19.
Reisilihasvamma pysäytti hänen juoksu-uransa hetkeksi, eikä hän enää toivuttuaan siitä päässyt vammaa edeltäneeseen kuntoon. Vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa hän karsiutui jo ennen finaalia. Myöhemmin hän lopetti juoksemisen ja ryhtyi vakuutusvälittäjäksi.
Vuonna 1979 Williamsille myönnettiin Officer of the Order of Canada -kunniamerkki.
Williams eli äitinsä kanssa, kunnes äiti kuoli vuonna 1977. Sen jälkeen hän eli yksin, kärsien reuman aiheuttamista jatkuvista kivuista. Percy Williams teki itsemurhan vuonna 1982.
Michael Jackson’s Thriller
Michael Jackson's Thriller on John Landisin ohjaama ja yhdessä Jacksonin kanssa käsikirjoittama lyhytelokuva/musiikkivideo, joka julkaistiin 2. joulukuuta 1983. Guinness World Records on nimennyt videon kaikkien aikojen myydyimmäksi musiikkivideoksi ja sitä pidetään yleisesti maailman parhaana musiikkivideona.
Uq
Uq tarkoittaa seuraavia:
John Abi Chedid
Chedid hankittiin kaudella 2007 Paterin SM-liigasta tippuneeseen joukkueeseen. Hän oli yksi seitsemästä ulkomaalaispelaajasta, joiden tavoite oli nostaa Keski-Savon lentopalloylpeys takaisin lentopallon SM-liigaan. Chedid pelasi joukkueen kanssa vahvan kauden, ja Pateri nousi SM-liigaan häviämättä peliäkään koko kauden aikana. Chedid jatkoi kauden jälkeen sopimusta Paterin kanssa vuodella. Urallaan hän on voittanut useita Libanonin mestaruuksia, sekä hänet on valittu kotimaansa pääsarjan parhaimmaksi pelaajaksi useasti. Ensimmäisen kerran hänet valittiin liigan parhaimmaksi pelaajaksi jo 17-vuotiaana nuorukaisena. Hänet on myös juniori-ikäisenä valittu maansa parhaimmaksi junioripelaajaksi.
Šibbolet
Šibbolet tarkoittaa yleisessä merkityksessä tietyn termin käyttötapaa, joka jakaa termin käyttäjät eri ryhmiin. Useimmiten käyttäjät jakaantuvat tämän perusteella termin "oikeisiin" käyttäjiin ja ulkopuolisiin. Suppeammassa merkityksessä se tarkoittaa ihmisten jakamista ryhmiin tietyn termin ääntämyksen tai kirjoitustavan mukaan.
Termi on lähtöisin Raamatun Tuomarien kirjasta (12:5–6). Sotiessaan efraimilaisia vastaan gileadilaiset kysyivät kohtaamiltaan ihmisiltä, ovatko he efraimilaisia. Jos he vastasivat etteivät olleet, he pyysivät heitä sanomaan sanan šibbolet (tähkä). Efraimilaiset äänsivät sanan muodossa sibbolet, jolloin he paljastuivat ja heidät surmattiin.
Kuuluisa esimerkki šibboletin käytöstä on vuoden 1937 persiljamurhat Dominikaani­sessa tasa­vallassa. Viiden päivän aikana kymmeniätuhansia haitilaisia surmattiin maassa presidentti Rafael Trujillon käskystä. Koodisanana käytettiin espanjan sanaa "perejil" (persilja), jonka r-äännettä sekä voimakkaana h-äänteenä ääntyvää j:tä ranskaa ja kreolia puhuvat haitilaiset eivät osanneet ääntää.
Suomessa šibboletejä on käytetty sisällissodan ja toisen maailmansodan aikana. Sisällissodassa valkoiset erottelivat venäläiset suomalaisista Tampereen valtauksen aikana otetuissa vangeissa sillä, kykenivätkö he lausumaan sanan yksi suomalaisittain. Mikäli vanki lausui sen, luullen y-alkuvokaalia iotoiduksi u:ksi, hänet teloitettiin välittömästi vierasmaalaisena taistelijana. Toisessa maailmansodassa sanaa höyryjyrä käytettiin salasanana, koska vain suomea äidinkielenään puhuva pystyi ääntämään sanan oikein. Etuvokaalit [ö], [y], [ä], sekä etenkin sanan alun [h] ovat erityisen vaikeita venäjänkieliselle puhujalle, koska näitä äänteitä ei esiinny venäjässä, ja suomea hyvin taitamattomat venäjänkieliset korvaavat ne sellaisilla äänteillä, jotka eivät ole suomelle ominaisia.
Nykyisin eri alojen slangi ja terminologia toimivat samaan tapaan. Esimerkiksi tietokonemaailmassa Perl-ohjelmointikielen käyttäjät tietävät, miten kielen nimi kirjoitetaan ja miten sitä käytetään ("Perl" viittaa ohjelmointikieleen, "perl" tulkkiohjelmaan, muut muodot ovat väärin); se, joka käyttää väärää muotoa "PERL", leimautuu ulkopuoliseksi. Samoin esimerkiksi ulkopuoliset käyttävät Ada-ohjelmointikielestä virheellistä muotoa "ADA".
Change (Agnes Pihlavan kappale)
Change on Agnes Pihlavan single vuodelta 2007. Se on kolmas ja viimeinen singlejulkaisu hänen albumiltaan When the Night Falls.
Djamel Haimoudi
Djamel Haimoudi (s. 10. joulukuuta 1970 Oran, Algeria) on algerialainen jalkapallotuomari. Hän tuomitsee ammatikseen Algerian pääsarjassa Ligue 1:ssä. Haimoudi on myös ollut kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallinen tuomari jo vuodesta 2004 asti. Kotimaansa liigassa hän on tuominnut vuodesta 2001. Kansainvälisissä arvoturnauksissa Haimoudi on tuominnut yksissä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa sekä kolmissa Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa hän tuomitsi finaalin Nigerian ja Burkina Fason välillä. Haimoudi valittiin vuonna 2012 Afrikan vuoden jalkapallotuomariksi. Maanosien välisissä kilpailuissa hän on ollut tuomarina Confederations Cupissa 2013 sekä 2014 MM-kisoissa, jossa hänen teki MM-debyyttinsä Australian ja Hollannin välisessä ottelussa alkulohkon toisella kierroksella.
Mutavaris
Mutavaris (Corcorax melanorhamphos) on Australian itäosissa elävä mutavariksiin kuuluva varpuslintu. Sillä ei ole läheisiä sukulaislajeja. Cornwallissa elävät alppivarispopulaatiot ovat mahdollisesti mutavariksen lähimmät sukulaiset.
Koko ja ulkonäkö
Mutavaris on kookas varpuslintu. Se on kooltaan 43–47 cm. Mutavaris on lähes kokonaan musta lintu. Ainoastaan punaiset silmät ja lennossa näkyvä valkoinen siipilaikku ovat eri väriset. Musta nokka on hieman alaspäin kaareva. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Nuoret linnut ovat väritykseltään aikuisia mutavariksia vaaleampia ja silmän väri on ruskea ja muuttuu oranssin kautta punaiseksi.
Levinneisyys ja elinympäristö
Mutavariksia tavataan Australiassa. Lajin levinneisyys ulottuu lähes koko Kaakkois- ja Itä-Australian alueella rannikolta sisämaahan lukuun ottamatta Queenslandin osavaltion pohjoisosia. Mutavariksen elinympäristöä ovat avoimet metsät ja muut metsämaat. Ne elävät erityisesti kosteilla alueilla, joissa on paljon maatuvaa lehtiainesta ravinnonetsintään ja mutaa pesänrakennusta varten.