cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Charles Leconte de Lisle
Leconte de Lisle karkotti lyriikastaan tietoisesti hetken tunteikkaan mielenliikutuksen, sillä hänen käsityksensä mukaan se estää esittämästä havaittua tarkoin ja uskollisesti. Siksi hän aina pyrkii antamaan kuvaukselleen mahdollisimman ankarasti objektiivisen muodon kuin suinkin. Leconte de Lislen runoilijaluonteen perussävy on pessimistinen. Hän karttoi sisimmän elämänsä paljastamista yleisölle eikä siksi koskaan tullut suosituiksi. Leconte de Lislen ympärille kokoontui joukko innostuneita aateveljiä ja ihailijoita, jotka muodostivat parnassolaisten runoilijakoulun.
Kokoelmassa Poëmes barbares (1862) on huomattavissa jälkiä tutustumisesta Kalevalaan
Leconte de Lisle toi runouteen tieteen eli positivismin, mitä ei aikanaan hyväksytty. Hänen runonsa olivat aiheeltaan kreikkalaisia ja intialaisia, mutta joukossa on yksi suomalaisaiheinen, nimeltään "Runoia". Enemmälti kiinnostusta häneen heräsi vasta 1930-luvulta alkaen aina 1970-luvulle. Hän oli eksistentialismin edelläkävijänä. Hän käsitteli aiheitaan objektiivisesti ja etäännytti ne itsestään ja oli hyvin kurinalainen.
Leconte de Lisle oli pessimisti, mutta ei runojensa kautta tuonut esiin ahdistuksensa perussyytä, ja häntä pidettiin omana aikanaan kylmänä, virtuoosina ja muotoon keskittyvänä runoilijana. Hän palvoi kauneutta, kuten häntä suomentanut Kaarlo Sarkiakin, joka on sanonut saaneensa häneltä paljon vaikutteita. Hän oli perehtynyt Intian uskontoihin ja piti ihmiselämää tragediana. Rakkaus on Leconte de Lislelle pelkkää harhaa, ja onnellisia ovat vain kuolleet. Mutta kauneus oli hänelle korkein idea, tosin Sarkian elämäkerran kirjoittanut Aune Hiisku sanoo, että jää hämäräksi, mitä kaikkea Leconte de Lislen kauneuden ideaan sisältyy.
Leconte de Lisle arvosti runon musiikillisuutta ja melodisuutta, hän käytti sisäriimejä ja alkusointuja niitä luodakseen.
Leconte de Lisle vaikutti hyvin merkittävästi Sarkiaan, mutta Sarkia ei kuitenkaan ollut hänen jäljittelijänsä. Heidän eronsa pessimismissä oli, että Sarkia ei etäännyttänyt aiheita itsestään, vaan kuvasi runoissaan omaa tuskaansa.
Antiikin intohimoinen ihailija Leconte de Lisle käänsi ranskaksi Theokritosta ja Anakreonia, Homeroksen Iliadin ja Odysseian, Hesiodoksen, Aiskhyloksen, Sofokleen ja Horatiuksen teoksia.
Leconte de Lisle valittiin 1886 Victor Hugon jälkeen Ranskan akatemian jäseneksi.
Suomennokset
Leconte de Lislen runojen suomennoksia on julkaistu seuraavissa teoksissa:
Tapani Kansa
Aarne Tapani Kansa (s. 9. maaliskuuta 1949 Hamina) on suomalainen laulaja. Häntä pidetään ensisijaisesti iskelmälaulajana, mutta hänen tuotantoonsa on sisältynyt hyvin monenlaista materiaalia. Hän on levyttänyt iskelmän lisäksi muun muassa rock and rollia, Eino Leino -laulelmia, diskomusiikkia ja operetteja.
Lapsuus ja nuoruus
Tapani Kansa syntyi Haminassa työläiskirjailija Ahti Kansan ja Aili-äidin esikoisena. Tapanin ollessa yksivuotias perhe muutti Tavastilan kylään (nykyisessä Kotkassa). Kansalla oli kuusi nuorempaa sisarusta, ja lisäksi samaan talouteen kuuluivat kotitilansa sodassa menettäneet isovanhemmat. Kansa on myöhemmin sanonut, että olosuhteiden myötä hänestä tuli ”aika häiriintynyt lapsi, joka oli täynnä pelkoja ja ahdistusta”. Kansa on uskonut, että lapsuudessa koettu epävarmuus, pelot ja kompleksit tekivät hänestä myöhemmin luonteeltaan särmikkään.
Lapsena Kansa opetteli sopraanoäitinsä opastamana muun muassa Oskar Merikannon ja Georg Malmsténin lauluja. Kymmenvuotiaana Kansa ihaili Jean Sibeliusta ja Toivo Kuulaa. Suurimman vaikutuksen häneen teki virolainen Georg Ots. Teini-iässä Kansa alkoi ottaa laulutunteja.
Ura
Tapani Kansa osallistui ensimmäiseen iskelmälaulukilpailuunsa 12-vuotiaana. Hän aloitti lauluopinnot Kotkan musiikkiopistossa 1960-luvun puolivälissä. Värikäs esiintymistyyli toi alusta alkaen myös runsaasti televisiotöitä.
Mando Diao
Mando Diao on garage rock -yhtye Borlängestä, Ruotsista. Yhtye perustettiin vuonna 1999 ja se esiintyi ensimmäistä kertaa julkisesti samana vuonna.
Tapani Kansa
Ura
Vuonna 1976 Tapani Kansa saavutti suurta menestystä lauluilla ”R-A-K-A-S”, ”Hafanana” ja ”Melina”. Seuraavana vuonna hän levytti albumin Mistä rakkaus alkoi, joka toi yleisön tietoisuuteen entistä popimman Tapani Kansan. Levyllä on muun muassa suomennos Elton Johnin kappaleesta ”Sorry Seems to Be the Hardest Word”, suomeksi ”Anteeksi on pyytää vaikeaa”.
Mando Diao
Mando Diaon ensimmäinen albumi, Bring 'Em In, ilmestyi Ruotsissa vuonna 2002. Vuonna 2004 se julkaistiin myös ulkomailla. Kolmas albumi Ode to Ochrasy oli monta viikkoa Ruotsin listan kärjessä.
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat "Dance With Somebody", "Black Saturday", "God Knows", "Sheepdog" ja "Gloria".
Tapani Kansa
Ura
1970-luvun loppu toi Kansan konsertteihin rock and rollia ja show-ohjelmistoa. Hittejä olivat muun muassa ”Rokkivaari Hotanen” (alun perin ”Daddy Cool”, esittäjänä Darts) ja ”Kalajoen hiekat” (The Mamas & the Papasin ”California Dreaming”). ”Veikko Nieminen” toi sanoituksiin yhteiskunnallista tiedostamista uuden aallon hengen mukaisesti.
Tapani Kansa opiskeli laulua myös Sibelius-Akatemiassa vuosina 1974–1978, ja hän laajensi 1970-luvun lopulla ohjelmistoaan: Moment Musical -albumin (1978) yhteistyökumppani oli Heikki Sarmanto, joka sävelsi levylle Eino Leinon lyriikkaa. Toinen levyn artisteista oli Maija Hapuoja. pienoiskuva|268x268px|Tapani Kansa vuonna 1971 Kansa oli 1980-luvun taitteessa edelleen suosituimpia suomalaisia poplaulajia. Vuonna 1987 Kansa levytti klassikon ”Hopeinen kuu” sekä albumin Betonimylläri, joka sisälsi Lauri Viidan runoja. Vuonna 1988 oli vuorossa Oskar Merikannon kauneimmat laulut. Albumi Kultaniityt (1994) esitteli käännösversioiden lisäksi myös lauluntekijä Tapani Kansan. Päivä jolloin rakastat -albumilla (1999) Kansa tulkitsi argentiinalaisia tangoja, kun taas Valaistu Ikkuna sisälsi muun muassa suomalaisia elokuvasävelmiä. Albumi Salaisuudessain (2002) oli paluuta ”popimpaan” Kansaan, ja uusi suunnanmuutos tuli taas syksyllä 2004 Tapani Kansan tulkitessa Tapio Rautavaaran lauluja levyllä Tapsa ja Rautavaara.
Vuonna 2002 Tapani Kansa oli mukana Dannyn ja Markku Aron muodostamassa Pojat-kokoonpanossa, joka esitti laulajien hittejä 1960-luvulta.
Kansa oli ehdolla eduskuntaan vuonna 2003 Helsingin vaalipiirissä SDP:n listalla.
Vuonna 2006 ilmestyi albumi Kulkumies, jolle Kassu Halonen teki yhdessä Tapani Kansan kanssa sävellykset ja Tapani Kansa sanoitukset. Samana vuonna Tapani Kansa oli Iskelmä-Finlandia-ehdokas.
Bangui
Bangui on Keski-Afrikan tasavallan pääkaupunki. Se sijaitsee Kongon demokraattisen tasavallan rajalla. Ubangijoki erottaa Banguin kongolaisesta Zongosta. Banguin tärkeimmät vientituotteet ovat puuvilla, puu, kahvi ja sisal. Kaupungin teollisuuslaitokset valmistavat kankaita, elintarvikkeita, olutta ja saippuaa.
Tapani Kansa
Ura
Tapani Kansa on sanoittanut ja säveltänyt omaa tuotantoaan. Lisäksi hän on esiintynyt teatterissa ja operetissa sekä näytellyt televisiossa. Vuonna 1987 artisti palkittiin urastaan Erikois-Emmalla.
Bangui
Maantiede ja ilmasto
Bangui sijaitsee Keski-Afrikan tasavallan eteläosassa Ubangijoen pohjoisrannalla. Joki on Kongon sivujoki ja sen toisella puolen on Kongon demokraattinen tasavalta. Osa kaupungista on usein tulvien uhkaama. Vuoden 2009 tulvat jättivät 14 500 henkeä kodittomiksi.
Tapani Kansa
Ura
Vuonna 2009 Tapani Kansa osallistui Eurovision laulukilpailun karsintoihin kappaleella ”Rakkautta on, rauhaa ei”.
Bangui
Maantiede ja ilmasto
Banguissa on trooppinen, kuuma ja kostea ilmasto: päivän ylin lämpötila on aina yli 30 paitsi heinä- ja elokuussa. Joulukuusta helmikuuhun on hiukan vähäsateisempi kausi.
Tapani Kansa
Ura
Kansalle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.
Bangui
Historiaa
Arkeologisten tutkimusten mukaan asutus on paikalla ikivanhaa, se periytyy jo rautakaudelta. Esinelöytöjä on ajoitettu noin 900 vuotta ennen ajanlaskun alkua valmistetuiksi. Kaupunki perustettiin vuonna 1889. Ranskalaiset rakensivat kaupunkiin radioaseman vuonna 1932. Sitä kutsuttiin tuolloin Afrikan syrjäisimmäksi radioasemaksi. Kaupungin ensimmäinen pankki avattiin vuonna 1946.
Tapani Kansa
Yksityiselämä
Kansalla on kolme lasta, joista esikoispoika näyttelijä Tuulikki Kuorikosken kanssa. Myöhemmin hänen avopuolisonsa oli lähes 25 vuoden ajan toimittaja Nina af Enehjelm, jonka kanssa hänellä on tytär ja poika. He muuttivat erilleen syksyllä 2008. Kansa on asunut Espoon Westendissä. mutta muuttanut sittemmin Kotkaan.
Bangui
Historiaa
Keski-Afrikan tasavalta itsenäistyi vuonna 1960 ja Banguista tuli sen pääkaupunki. Sen jälkeen kaupunki on ollut useiden poliittisten levottomuuksien ja taisteluiden näyttämönä. Vuosina 1960–1966 Keski-Afrikan tasavallan presidenttinä oli David Dacko. Hänen aikanaan Banguissa vallitsi timanttikaupan nousukausi. Se päättyi Jean-Bédel Bokassan vallankaappaukseen. Yliopisto avattiin vuonna 1970.
Tapani Kansa
Yksityiselämä
Kansa sairastui 1990-luvun lopulla kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön.
Bangui
Historiaa
Vuonna 2012 Bangui arvioitiin maailman neljänneksi vaarallisimmaksi kaupungiksi.
Väkiluku vuonna 2003 oli noin 623 000. Vuoden 2009 arvion mukaan 701 597.
Vuonna 2013 kaupungissa ovat taistelleet hallituksen ja Séléka-kapinallisryhmittymän joukot.
Elinolosuhteet
Kaupungin terveydenhuolto on heikkotasoista. Maassa on yleisesti puutetta lääkkeistä. Kaupunki kärsii sähkökatkoista ja puhtaan veden puutteesta.
Liikenneyhteydet
Banguissa sijaitsee kansainvälinen lentoasema. Sieltä on lauttayhteys Zongoon Kongon demokraattiseen tasavaltaan. Kaupungista on myös tieyhteydet Kameruniin, Tšadiin ja maan pohjoisosaan.
Marco Lodoli
Marco Lodoli s. (1956 Rooma, Italia) on italialainen kirjailija ja toimittaja. Hän tarkastelee romaaneissaan nykyaikaisen suurkaupungin ongelmia. Romaanien lisäksi hän on kirjoittanut novelleja.
Lodolin tuotannosta on julkaistu suomeksi novelli "Inagaddadavida" (suom. Margareta Steinby, teoksessa Italialaisia kertomuksia 1900-luvulta (2007); alkuteos "Inagaddadavida" teoksesta Bolle).
STS-41-G
thumb|STS-41-G-lennon tunnus. STS-41-G oli Nasan avaruussukkulaohjelman 13. ja Challenger-sukkulan kuudes lento. Laukaisu tapahtui Kennedyn avaruuskeskuksesta 5. lokakuuta 1984 kello 11:03 UTC-aikaa. Lento päättyi 13. lokakuuta kello 16:26. Kyseessä oli toinen kerta, kun sukkula laskeutui Kennedyn neljän kilometrin mittaiselle kiitotielle.
thumb|Lennon miehistö, vasemmalta McBride, Scully-Power, Ride, Crippen, Sullivan, Garneau, Leestma. Lennon seitsenhenkinen miehistö oli siihenastisista suurin. Komentajana toimi kolmen avaruuslennon veteraani Robert Crippen. Toisella lennollaan oli tehtäväspesialisti Sally Ride. Ensikertalaisia olivat lentäjä Jon McBride sekä spesialistit Kathryn D. Sullivan, David Leestma, Paul Scully-Power ja kanadalainen Marc Garneau.
Alex Quaison-Sackey
Alex Quaison-Sackey (9. elokuuta 1924 Winneba, Brittiläinen Kultarannikko – 21. joulukuuta 1992 Accra, Ghana) oli ghanalainen diplomaatti, joka palveli Ghanan ensimmäisessä ja kolmannessa tasavallassa. Hän oli ensimmäinen musta afrikkalainen, joka toimi Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtajana.
Varhainen elämä ja koulutus
Quaison-Sackey syntyi Winnebassa Ghanan keskialueella. Hän sai keskiasteen koulutuksensa Mfantsipimin koulussa Cape Coastissa ja opiskeli Achimotan yliopistossa Accrassa. Sitten hän jatkoi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, jossa hän opiskeli filosofiaa, politiikkaa ja taloustieteitä Exfordin yliopistossa Oxfordissa. Hän opiskeli myös kansainvälisiä suhteita ja kansainvälistä oikeutta London School of Economicsessa, jonka jälkeen hänet nimitettiin yhdeksi Ghanan ensimmäisistä ulkosuhdehallinnon virkamiehistä.
Politiikka
Quaison-Sackey nimitettiin ulkoministeriksi Kwame Nkrumahin kansanpuolueen hallitukseen. Hän oli matkalla Pohjois-Vietnamin Nkrumahin kanssa, kun hallitus kaatui sotilasvallankaappauksella, joka johti kansallisen vapautusneuvoston perustamiseen 24. helmikuuta 1966 kenraali Joseph Arthur Ankrahin johdolla.
Diplomaattinen ura
Hän toimi Ghanan toisena suurlähettiläänä ja pysyvänä edustajana Yhdistyneisiin kansakuntiin 30. kesäkuuta 1959 lähtien aina vuoteen 1965asti. Hän toimi Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtajana vuodesta 1964 vuoteen 1965, jossa tehtävässä hän oli ensimmäinen musta afrikkalainen. Tuona aikana Quaison-Sackey oli myös Ghanan suurlähettiläänä Kuubassa vuosina 1961–1965 ja suurlähettiläänä Meksikossa vuosina 1962–1964. Hänestä tuli Ghanan ulkoministeri, mutta hän palveli tässä asemassa vain muutaman kuukauden, kun presidentti Nkrumah syrjäytetitin helmikuussa 1966. Korkein sotilasneuvosto, jota johti kenraali Fred Akuffo, nimitti hänet jälleen suurlähettilääksi Yhdysvaltoihin vuonna 1978
Kuolema
Quaison-Sackey kuoli 68-vuotiaana Korlen Bu-opetussairaalassa Accrassa keuhkoveritulppaan 21. joulukuuta 1992.
Perhe
Quaison-Sackeyn vanhemmat olivat Alex Emmanuel Sackey (1902–1972) ja Alberta Quaison. Hän avioitui Elsie Annie Blanksonin (1927–2003) kanssa. Yhdessä heillä oli kuusi lasta - Egya, Nana, Awo, Kweku Bondzie ja Nenyi (Nii) ja Yaaba - ja heidän lapsenlapsensa ovat Kwesi Awenate, Kodwo, Nana, Egya, Selassie ja Sena
Opiskelijahaalari
pienoiskuva|300px|Opiskelijoita Helsingissä [[Vappu|vappuna 2016]]
Opiskelijahaalari (lyh. haalari) on opiskelijoiden käyttämä värikäs umpihaalari. Haalareihin kerätään usein kangasmerkkejä muistoiksi eri opiskelijatapahtumista ja muista varsinaisista opinnoista eroavista saavutuksista. Haalarien väritys ja selässä oleva oppilaitoksen tai ainejärjestön tunnus ilmaisevat kantajansa opiskelupaikan sekä koulutusohjelman.
Haalareita käyttävät yleensä yliopistojen ja ammattikorkeakoulujen opiskelijat.
Historia
Haalarit ovat yleistyneet alun perin Ruotsissa paikallisen sitsikulttuurin kautta. Suomessa opiskelijahaalareiden ensimmäisiä ilmentymiä ovat kuitenkin olleet Otaniemen rakentamisen (1950-60-lukujen vaihteessa) yhteydessä Rakennusinsinöörikillan opiskelijoiden yhteistuumin hankitut rakennustyömaahaalarit. Miltei samaan aikaan olivat käytössä myös nk. Teekkaritempausten yhteydessä tempaushaalareita. Otaniemeen haalarit rantautuivat kiltojen pariin noin 1970-luvun lopussa. Seuraavana haalarit otettiin käyttöön 1980-luvulla Vaasan kauppakorkeakoulussa. Yleisesti haalarit ovat tulleet tunnetuksi Suomessa teekkarien kautta.
Tekniikan akateemisten liitto TEK:in mukaan haalarit saapuivat Suomeen Ruotsista 1980-luvun alussa.
Etiketti
Varsinaista haalareiden käyttöä määräävää valtakunnallista ohjesääntöä ei ole, mutta ajan mittaan on mukautunut joitain yleisesti hyväksyttyjä käytäntöjä. Eri ainejärjestöillä saattaa olla omia haalareiden käyttöä koskevia sääntöjä.
Haalareita voidaan pitää joko kokonaan ylhäällä tai sidottuna lanteille. Joidenkin opiskelijoiden mukaan vain tekniikkaa opiskelevat, eli teekkarit saavat pitää haalareita ylhäällä asti. Haalarimerkit tulee kiinnittää ompelemalla, liimaamista ei yleisesti pidetä oikeana tapana. Haalareita ei kuulu pestä, vaan läikät ja tahrat ovat osa opiskelijahaalaria. Opiskelijayhteisöt hyväksyvät kuitenkin haalareiden pesun joko käymällä suihkussa tai uimassa ne päällä.
The News Quiz
The News Quiz on BBC Radio 4:n vuodesta 1977 esittämä uutisaiheinen komediallinen radiovisailu. Visailun nykyisenä puheenjohtajana toimii Sandi Toksvig. The News Quiz toimi esikuvana televisiossa esittävälle Have I Got News for Youlle, jonka formaattiin Suomessa esitettävä Uutisvuoto pohjautuu.
Opiskelijahaalari
Etiketti
Toisen haalareita ei tule käyttää, eikä myöskään omia haalareita tule lainata toisille. Käytettyjä haalareita ei kuulu myydä tai heittää roskikseen.
Haalarien muokkaaminen
Joissakin opiskelijapiireissä on tapana vaihtaa osa haalarin lahkeesta (yleensä polven alapuolelta) seurustelukumppanin kanssa. Kokonaan vaihdettu lahje sen sijaan voi kieliä siitä, että haalareiden kantaja on vaihtanut alaa.
Denial/Survival
Denial/Survival on suomalaisen metalliyhtye Antipopen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 15. marraskuuta 2017. Yhtye julkaisi albumin omakustanteisesti omalla TCM Records -levymerkillä, ja toukokuussa 2018 brasilialainen Heavy Metal Rock julkaisi albumin kansainvälisesti.
Verrattuna yhtyeen kahteen edelliseen levytykseen Denial/Survival edustaa siirtymistä raskaampaan ja progressiivisempaan ilmaisuun, säilyttäen silti musiikille tyypillisen melodisuuden. Albumi on yhtyeen ensimmäinen, jonka Antipope äänitti ilman Juho Rikbergiä, joka toimi yhteen kitaristina vuosina 2005–2016.
Hannibal T. Karvapallo
Hannibal T. Karvapallo (Hannibal T. Hairball) on kuvitteellinen konna Prätkähiiret-sarjassa, jonka loi Rick Ungar. Hannibalin esiintyi ensimmäisen kerran animaatiosarjan jaksossa "Seikkailu alkaa", osa 1 vuonna 2006.
Karvapallo on suunniteltu sarjan luojan Rick Ungarin kissan mukaan.
Hahmo
Kissatronien apulaiskomentaja Karvapallo ei ole mikään välkky, minkä lisäksi hänellä on huono tapa oksennella karvapalloja minne sattuu. Apulaiskomentaja Karvapallo yrittää saada marsilaisten uudistajan, jotta voisi laittaa koko linnunradan täyteen kissojen hiekkalaatikoita ja vallata ne itselleen. Hänen ongelmansa on kuitenkin kyvyttömyys saada mitään aikaan ilman veljeään Kattinaattoria, joka onkin kissatronien todellinen johtaja. Joka tapauksessa loputon määrä kynsijoukkoja Karvapallon alaisuudessa tekee hänestäkin vaarallisen vihollisen.
Tom Mäkitalo
Tom Mäkitalo (s. 6. toukokuuta 1995 Falun) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTvåanissa pelaavan Mörrums GoIS:n riveissä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Hannibal T. Karvapallo
Hahmo
Karvapallosta on ollut lähinnä harmia tehtävien aikana, ja hän saa kuulla siitä koko ajan Kattinaattorilta, sillä ilman häntä Prätkähiiret ja heidän ikääntynyt kenraalinsa olisi napattu kauan sitten. Silti Kattinaattori ei ole jättänyt veljeään pulaan, vaikka hänen onkin tehnyt mieli monta kertaa. Karvapallo on muutenkin tilanteen tullen itsekäs ja ottaa kaiken kunnian itselleen, vaikka ei olisi tehnyt mitään. Tunaroimisesta ja tyhmyydestä huolimatta Karvapallo on osoittanut olevansa ovela ja kerran onnistunut saamaan Turbon tekemään hänelle erään tehtävän.
Elli Kattelus
Elli Kattelus (s. 21. kesäkuuta 1996 Tampere) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Lapuan Virkiää. Pelipaikaltaan Kattelus on lukkari.
Katteluksen aikuisuran ensimmäinen seura oli Seinäjoen Maila-Jussit, jota hän edusti vuodet 2011-2013. Hän pelasi seuran paidassa Ykköspesiksessä 23 ottelua. Kaudeksi 2014 Kattelus siirtyi kasvattajaseuraansa, Superpesiksen Lapuan Virkiään. Avauskaudellaan hän pelasi yhden ottelun ja oli mukana voittamassa mestaruutta. Toisella kaudellaan Kattelus saavutti jälleen mestaruuden pelaten 34 ottelua ja tullen valituksi Itä–Länsi-otteluun Lännen joukkueeseen.
Tom Mäkitalo
Ura
Mäkitalo on Falu IF:n kasvatti. Hän oli kauden 2010–2011 päätteeksi nostamassa seuran J18-junioreita I-divisioonasta J18 Elitiin. Mäkitalo siirtyi seuraavaksi kaudeksi 2011–2012 Leksands IF:n J18-junioreihin. Hän oli J18 Allsvenskanissa joukkueen paras maalintekijä kahdeksalla osumallaan. Kaudella 2013–2014, kevään 2014 pudotuspeleissä Mäkitalo jakoi tehoilla 1+4=5 Leksandin J20-junioreiden sisäisen piste- ja syöttöpörssin voiton Martin Grönbergin kanssa. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton David Suvannon ja Tobias Ekbergin kanssa.
Myös kaudella 2014–2015 Mäkitalo oli pudotuspeleissä Leksandin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+5=6. Hän debytoi samalla kaudella myös SHL:ssä, jossa Mäkitalo pelasi neljä runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi ensimmäisen SHL-ottelunsa 29. marraskuuta 2014 vieraissa Brynäs IF:ää vastaan.
Kauden 2015–2016 alussa Mäkitalo siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:n paitaan. Hän ei ollut kuitenkaan tyytyväinen omaan peliaikaansa ja purki yhteisymmärryksessä sopimuksensa marraskuussa 2015. Mäkitalo siirtyi samalla loppukaudeksi Norjan GET-ligaenin Kongsvinger Knightsiin. Hänen ensimmäinen täysi pääsarjakautensa toi 30 runkosarjaottelussa tehot 2+9=11 ja kuudessa karsintasarjan ottelussa tehot 1+4=5.
Mäkitalo palasi kaudeksi 2016–2017 kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettanin Halmstad HF:ään.
Elokuussa 2017 Mäkitalo teki sopimuksen HockeyTvåanissa pelaavan Mörrums GoIS:n kanssa ja oli nostamassa joukkuetta takaisin HockeyEttaniin. Mäkitalo on jatkanut Mörrumsin joukkueessa ainakin kaudelle 2020–2021.
Muuta
Mäkitalon suomalainen isä Jarmo pelasi omalla urallaan yli 400 Elitserien-ottelua, 100 SM-liigaottelua ja kahdet olympialaiset. Myös hänen setänsä Kari Mäkitalo pelasi SM-liigassa. Karin poika ja Tomin serkku Roope Mäkitalo on debytoinut Pelicansin SM-liigajoukkueessa.
Into Glory Ride
Into Glory Ride on heavy metal -yhtye Manowarin toinen albumi.
Luettelo Afrikan valtioiden johdon vierailuista Yhdysvaltoihin
Luettelo Afrikan valtioiden johdon vierailuista Yhdysvaltoihin. Tämä luettelo on osa artikkelikokonaisuutta, joka on sivulla Luettelo valtioiden johdon vierailuista Yhdysvaltoihin.
Minttu Mustakallio
Minttu Mustakallio (s. 23. heinäkuuta 1973 Ylivieska) on suomalainen näyttelijä. Musta­kallio valmistui teatteri­taiteen maisteriksi vuonna 2000.
Ura
Musta­kallio on esiintynyt muun muassa elo­kuvissa Lapsia ja aikuisia, Varasto, Viikossa aikuiseksi ja kolmessa Risto Räppääjä -elo­kuvassa (2014–2016). Televisiossa yksi hänen tunnetuimmista rooleistaan on pää­osa Klikkaa mua -draama­sarjassa. Lisäksi Musta­kallio on työskennellyt näyttelijänä Suomen kansallisteatterissa sekä Ryhmäteatterissa.
Musta­kallio voitti vuonna 2005 parhaan nais­sivu­osan Jussi-palkinnon elo­kuvasta Lapsia ja aikuisia. Vuonna 2012 hänet palkittiin Klikkaa mua -sarjan ensimmäisen tuotantokauden myötä parhaan televisioesiintyjän Kultaisella Venlalla.
Yksityiselämä
Musta­kallion yksin­huoltajaäiti oli aikanaan tunnettu trubaduuri Mimmi Mustakallio ja hänen isänsä on kreikkalainen. Musta­kallio on ollut vuodesta 1998 lähtien yhdessä näyttelijä Tuomas Rinta-Panttilan kanssa, he menivät naimisiin vuonna 2001 ja heillä on kolme lasta. Musta­kallio harrastaa koripalloa.
Juutalais-kristillinen jumalakäsitys
Juutalais-kristillinen jumalakäsitys on kristinuskon käsitys Jumalasta, joka osittain perustuu juutalaisuuteen. Kristinusko on perinyt jumalakäsityksen osittain juutalaisuudesta, koska ensimmäiset kristityt olivat juutalaisia, ja heille Jumala oli sama kuin Jahve.
Teologi John Hick kirjoittaa teoksessaan Uskonnonfilosofia, että kristinuskon Jumala on:
Monoteismi
Monoteismiksi eli yksijumalisuudeksi kutsutaan käsitystä, jonka mukaan on olemassa yksi persoonallinen jumala. Juutalainen ja kristillinen jumalakäsitys on ehdottoman yksijumalinen. Tosin kristinuskossa Jumalan olemus sisältyy kolminaisuusoppiin. Kristinuskon kolminaisuusoppi ja Jeesuksen jumaluus ovat ristiriidassa juutalaisen teologian kanssa, joka korostaa Jumalan ykseyttä, jakamattomuutta ja ruumiittomuutta.
Juutalaisten ja kristittyjen pyhä kirja Vanha testamentti kuvaa, kuinka heprealainen monoteismi syntyi käyden jatkuvaa ja koskaan täysin ratkeamatonta taistelua monijumalisuuden ja monolatrian kanssa. Heprealaiset palvoivat jumalaansa Jahvea alun perin monien jumalien joukkoon kuuluvana heimojumalana, joka vastusti esimerkiksi filistealaisten Dagonia ja moabilaisten Kemosia.
Ääretön, itseolevainen
Kristillisen ajattelun mukaan jumala on ääretön, rajaton ja riippumaton. Jumalaa ei ole luonut kukaan muu olento. Jumalan yläpuolella ei ole ketään, joka voisi tuhota hänet. Täten kristinuskon jumala on ikuinen, vailla alkua ja loppua.
Agrios
Hänen vaiheistaan on olemassa kaksi hieman erilaista versiota.
Juutalais-kristillinen jumalakäsitys
Luoja
Jumala on luonut kaiken muun kuin oman itsensä. Aikaisemmin on ollut vain Jumala, mutta hän on luonut kaikkeuden tyhjästä. Täten Jumala ja hänen luomakuntansa eli kaikkeus ovat täysin erillään toistaan. Luotu ei voi tulla luojaksi, ihminen Jumalaksi. Toiseksi kaikkeus on riippuvainen Jumalasta, joka on kaikkeuden valmistaja ja ylläpitäjä. Hickin mukaan usko ei vaadi mitään tiettyä kaikkeuden synnyn selitystä, joskin hänen mukaansa jotkin käsitykset, kuten tyhjästä ainutkertaisesti syntynyt kaikkeus, antavat juutalais-kristilliselle luomisopille jonkin verran ulkoista tukea
Agrios
Hyginuksen versio
Oineuksen menetettyä lapsensa Kalydonin metsästyksen tapahtumien seurauksena, Agrios näki veljensä heikkouden ja ajoi tämän pois valtakunnastaan hallitakseen sitä itse. Kun Diomedes, Tydeuksen ja Deipylen poika, kuuli Troijan kukistumisen jälkeen isoisänsä ahdingosta hän saapui Aitoliaan Stheneloksen, Kapaneuksen pojan kanssa ja taisteli Agrioksen pojan Lykopeuksen kanssa ja tappoi tämän. Tämän jälkeen hän karkotti Agrioksen maasta ja palautti Oineuksen takaisin valtaan. Agrios tappoi myöhemmin itsensä maanpakonsa aikana.
Apollodoroksen ja Pausaniaksen versio
Agrioksen pojat (Thersites, Onkhestos, Prothoos, Keleutor, Lykopeus, Melanippos), riistivät valtakunnan Oineukselta ja antoivat sen isälleen Agriokselle. Lisäksi he vangitsivat ja kiduttivat Oineusta. Diomedes saapui maahan salaa Alkmaionin kanssa ja tappoi kaikki Agrioksen pojat Thersitestä ja Onkhestosta lukuun ottamatta, jotka olivat paenneet aiemmin Peloponnesokselle. Koska Oineus oli vanha, Diomedes antoi valtakunnan Andraimonille.
Myllysilta
Myllysilta on Turussa sijaitseva Aurajoen ylittävä silta. Nykyisellä sillalla on neljä ajokaistaa ja yksi kevyen liikenteen väylä. Sen viralliset avajaiset ja vihkiäiset pidettiin 29. marraskuuta 2011. Silta avattiin liikenteelle jo 19. syyskuuta 2011. Aluksi ajokaistoista oli käytössä vain kaksi.
Samalla paikalla oli aikaisemmin samanniminen vuonna 1975 valmistunut silta, joka suljettiin sen painuttua notkolle 6. maaliskuuta 2010 ja purettiin touko-heinäkuussa 2010. Uuden Myllysillan rakennustyöt aloitettiin syksyllä 2010. Ajoesteet sillalta poistettiin 19. syyskuuta 2011 klo 10. Kaikki ajokaistat saatiin käyttöön 29. marraskuuta 2011. Tällöin myös sillan päiden alta kulkevat Aurajokivarren kevyen liikenteen väylät avattiin. Sillan viher- ja kivityöt viimeisteltiin vasta keväällä 2012.
Sijainti
Sillalta luoteeseen johtaa Koulukatu ja kaakkoon Myllytunneli. Silta on noin 93 metriä pitkä ja 20 metriä leveä. Sillan nimi viittaa Samppalinnan myllyyn, jonka kohdalta silta alkaa.
Silta yhdistää Turun IV kaupunginosan eli Martin VII kaupunginosaan eli Turun ydinkeskustaan. Liikenne sillalla on yksisuuntaista Martista Turun ydinkeskustaan. Liikennemäärä tulee todennäköisesti olemaan noin 20 000 autoa vuorokaudessa.
Nykyinen silta
Siltapalkkeihin hitsattiin 12 000 terästappia, joiden päälle valettiin betonikansi, kun palkit olivat paikallaan Aurajoessa. Teräs on erikoisterästä, joka ei vaadi huoltoa eikä käsittelyä. Jokeen valettiin kaksi keskipalkkia ja niihin sukkulan muotoiset teräslieriöt estämään virtausten aiheuttamaa vahinkoa. Lieriöiden vuoraukseksi tulee luonnonkiveä.
Sillan pituus on 93 metriä ja leveys 20,5 metriä. Painoa teräsrungolla on 350 tonnia. Kolme teräskappaletta hitsattiin yhteen ja runko uitettiin kesäkuussa 2011 Aurajokea pitkin Martinsillan ali paikalleen.
Vuosina 1975–2010 käytössä ollut silta
Ensimmäinen Myllysilta valmistui paikalle vuonna 1975. Sen suunnitteli Insinööritoimisto Eero Paloheimo & Matti Ollila, jossa suunnittelusta vastasi Ollila. Vuonna 1975 valmistuneen sillan rakentaminen maksoi 15 miljoonaa markkaa ja kesti 1,5 vuotta. Silta alkoi kuitenkin notkua jo heti valmistuttuaan. Toimisto myönsi tehneensä laskelmissa etumerkkivirheen. Siltaa korjattiin muun muassa vuonna 1987 Turun kaupungin kustannuksella. Kaupunki ei vaatinut toimistolta korvauksia, koska arvioitiin, että oikeudenkäynnin kulut olisivat tulleet liian suuriksi. Myllysillan vaurioitumisen on myös esitetty johtuneen virheellisestä koekuormituksen suorituksesta. Siltaa 1970-luvulla tutkineen laatuasiantuntija Pentti Ståhlmanin mukaan ongelmat olivat ennakoitavissa jo silloin, koska sen rakenne oli vääränlainen eikä esimerkiksi palkkirakenne kuten Martinsillassa.
Sillanrakennusopin emeritusprofessori Aarne Jutilan mukaan matalakaarinen silta tiedettiin riskiksi, josta päättäjiä varoitettiin, mutta turhaan. Kiinnitykset olisi sillan kaaren mataluuden vuoksi pitänyt tehdä peruskallioon eikä pehmeään maaperään paalujen varaan. Siinä on ohuita rakenteita, ja siksi se on virheherkkä. Jo muutenkin riskialttiin sillan suunnittelussa olleen etumerkkivirheen vuoksi kantanivelet siirtyvät päinvastaiseen suuntaan kuin oli ollut tarkoitus. Ollilan esittämää väitettä liian suuresta koeponnistuksesta hän pitää virheellisenä.
Sillan sulkeminen
Silta purettiin 26. toukokuuta – 21. heinäkuuta 2010. Purettaessa todettiin sillan betonin olleen heikkolaatuista ja betonin injektoinnin olleen huolimatonta työtä.
Nautapaarmat
Tabanus eli nautapaarmat on paarmoihin kuuluva kärpässuku. Suvun nimi tulee roomalaisten käyttämästä sanasta, jolla viitattiin pureviin kärpäsiin. Suvun lajeista suomessa tunnetuin on nautapaarma (T. bovinus), joka kiusaa yleisesti kotieläimiä, kuten nautoja ja hevosia, mutta pistää harvemmin ihmistä.
Suvun lajit ovat varsin kookkaita, tyypillisesti vajaasta senttimetristä kolmeen senttimetriin pitkiä. Tabanus-suvun paarmojen lentoääni on voimakas surina, mikä yhdessä suuren koon kanssa tekee niiden läheisyydestä helposti havaittavaa. Silmät ovat suuret ja väriltään tavallisesti ruskeat, joskin myös paarmoille tyypillistä metallinkiiltoa esiintyy joillakin lajeilla. Siivet ovat yleensä kirkkaat, mutta muutamilla lajeilla niissä esiintyy tummaa kuviointia. Siivet ovat levossa tavallisesti suipon kolmiomaisessa asennossa.
Veriaterian saatuaan naaras tuottaa 200–300 munaa, jotka se jättää heinikkoon tai kasvien lehdille. Toukat ovat petoja ja elävät lajista riippuen vedessä tai kosteassa maaperässä. Joidenkin lajien toukat voivat purra kipeästi käsiteltäessä. Koiraat elävät muiden paarmojen tapaan kasvien medellä.
Suomessa esiintyviä lajeja
Suomessa on tavattu 6 sukuun kuuluvaa paarmalajia.
Aikaisemmin listalle on kuulunut myös Tabanus miki, mutta tämä on perustunut virheelliseen määritykseen, eikä T. miki kuulu Suomen lajistoon.
Hilarius
Pyhä Hilarius (n. 415–29. helmikuuta 468) oli paavina 19. marraskuuta 461 – 29. helmikuuta 468. Hän oli syntyisin Sardiniasta. Hilarius jatkoi edeltäjänsä, Leo Suuren, politiikkaa ja vahvisti Rooman piispan asemaa paavina ”primus inter pares” etenkin Ranskan ja Espanjan piispojen yläpuolella. Hän myös uudisti useita Rooman luostareista.
Messier 67
M67 on yksi vanhimmista avoimista joukoista Linnunradalla. Sen ikä on tuoreimman arvion mukaan noin 4 miljardia vuotta, eli joukon tähdet ovat hieman Aurinkoa nuorempia. M67 on kuitenkin avoimeksi joukoksi poikkeuksellisen vanha, sillä useimmat joukot hajoavat alle miljardin vuoden ikäisinä ohikulkevien tähtien tai vuorovesivoimien aiheuttamien häiriöiden takia sekä tähtien linkoutuessa ulos joukosta. Ikänsä takia sitä onkin tutkittu paljon Auringon kaltaisten tähtien kehitystä selvitettäessä.
Turotuuli
Turotuuli (s. 6. huhtikuuta 1993 Rovaniemi) on suomenhevostamma, joka voitti Kaustisen kuninkuusraveissa ravikuningatar-tittelin Ari Hartikaisen ohjastamana vuonna 2002.
Messier 67
Koostumus
Useimmat avoimet joukot sisältävät pääasiassa nuoria ja kuumia, sinisiä tähtiä. Koska M67 on poikkeuksellisen vanha, joukossa ei ole spektriluokkaa F kuumempia jäseniä em. poikkeavia tähtiä lukuun ottamatta. Tätä kuumemmat tähdet ovat jo viilentyneet pääsarjasta punaisiksi jättiläisiksi. Tähtien kirkkautta lämpötilan funktiona kuvaavassa Hertzsprungin-Russellin kaaviossa tämä näkyy jyrkkänä mutkana yläoikealle. Joukon edelleen vanhetessa tämä käännepiste siirtyy pääsarjaa myöten alaoikealle.
Turotuuli
Turotuuli on startannut 113 kertaa, joista voittoja on kertynyt 36. Turotuulen on voittosumma on 164 165 euroa, ja se on saavuttanut ennätykset 22,3 autolähetyksessä lyhyellä matkalla ja 23,4 volttilähetyksessä lyhyellä matkalla.
Messier 67
Havaitseminen
thumb|left|200px M67 näkyy Suomessa syyskuusta huhtikuuhun Kravun tähdistössä kohoten etelässä noin 40 asteen korkeudelle horisontista. Sen suhteellinen kirkkaus on +6.9, joten se on hyvissä olosuhteissa mahdollista nähdä paljaalla silmällä. Kiikareilla se näkyy paremmin, ja pienellä kaukoputkella on mahdollista erottaa yksittäisiä tähtiä.<br style="clear:both;"/>
Turotuuli
Turotuulen isä on Turo ja emä Tumppi. Turotuuli on kantakirjattu ensimmäisellä palkinnolla. Turotuulen ovat kasvattaneet Kalevi ja Anna-Liisa Salmela, jotka ovat myös hevosen omistajat.
Turotuuli varsoi vuonna 2009 tammavarsan oriista Auraus.
Uniaattikirkot
Uniaattikirkot ovat alun perin ortodoksisia paikalliskirkkoja, jotka vuosien 1595–1905 aikana liittyivät katoliseen kirkkoon. Opillisesti ne hyväksyvät katolisen kirkon dogmit tosina ilmaisuina läntisellä kielellä, mutta niillä on omat teologiset, spirituaaliset, kanoniset ja liturgiset perinteensä. Siksi ne muistuttavat suurilta osin ortodoksisia kirkkoja esimerkiksi jumalanpalvelusjärjestyksen (eli riituksen), kirkkojärjestyksen ja teologisen kielen kannalta. Suurin näistä kirkoista on Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko. Kirkkojärjestyksen kannalta uniaattikirkot kuuluvat laajempaan ryhmään idän katoliset kirkot. Useimmat uniaattipiispat ovat paavin alaisia epäsuorasti idän katolisten patriarkkojen kautta, mutta osa heistä toimii suoraan paavin alaisuudessa.
Luettelo uniaattikirkoista
Suluissa mainitaan kunkin kirkon liittymisvuosi katoliseen kirkkoon.
Hail to England
Hail to England on heavy metal -yhtye Manowarin kolmas albumi. Levy julkaistiin vuonna 1984.
Kyōtango
Kyōtango on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Kioton prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannalla prefektuurin pohjoisosassa Kioton luoteispuolella. Kyōtangossa on 56 276 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 501,43 neliökilometriä.
Maantiede
Kyōtango on Kioton prefektuurin pohjoisin kaupunki sen luoteiskulmassa. Kaupunkiin kuuluu Tangonniemen luoteisrannikko, ja se ulottuu suurimpaan osaan niemeä. Niemi on vuoristoinen. Sen rannikot ovat osaksi jyrkkiä kalliorinteitä, ja siellä täällä on ranta-alankoja, missä on pikku taajamia ja kalastussatamia.
Talous
Tangonniemen alue tunnetaan perinteisestä hienosta silkinvalmistuksestaan, joka on jatkunut aina Nara-kaudelta asti. Nykyään perinteistä silkinvalmistusta vaalitaan kulttuuriperintönä, mutta alueen silkki on myös arvokasta hienoimpien kimonoiden valmistuksessa.
Rannikkokaupungin tärkeä elinkeino on kalastus. Merestä saadaan kalojen lisäksi simpukoita, äyriäisiä ja merilevää.
Matkailu
Maisemakohteista on kuuluisin Kyōgamisakin rantajyrkänne. Se on Japaninmerestä nouseva vuori, joka muodostaa pienen niemen. Niemen kainalossa on suojainen uimaranta.
Marc Webb
Marc Webb (s. 31. elokuuta 1974) on yhdysvaltalainen musiikkivideo- ja elokuvaohjaaja.
Webb on ohjannut musiikkivideoita muun muassa Green Daylle ja My Chemical Romancelle. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa, 500 Days of Summer, sai ensi-iltansa kesällä 2009. Sen pääosissa esiintyivät Joseph Gordon-Levitt ja Zooey Deschanel. Webb ohjasi myös vuonna 2012 ensi-iltansa saaneen Hämähäkkimies-elokuvan The Amazing Spider-Man ja sen jatko-osan The Amazing Spider-Man 2 vuodelta 2014.
Webb ohjasi pilottijakson vuoden 2015 televisiosarjoihin Limitless ja Crazy Ex-Girlfriend. Seuraavana vuonna hän ohjasi myös Crazy Ex-Girlfriendin toisen tuotantokauden avausjakson. Webbin seuraava elokuva Gifted sai ensi-iltansa viivästyksien jälkeen vuonna 2017. Tulossa on elokuva The Only Living Boy in New York.
Jussi Lähde
thumb|200px|Jussi Lähde Tampereen kirjamessuilla 2010. Jussi Lähde (s. 10. joulukuuta 1965 Helsinki) on suomalainen toimittaja, kirjailija ja media-ammattilainen.
Lähde on toiminut muun muassa freelance-toimittajana, Martti Ahtisaaren vaalikampanjan viestintätuottajana 1992–1994, presidentin kanslian lehdistövastaavana 1995, televisiokanava Nelosen ja mainostoimistojen kehitysjohtajana 1999–2000, Nordic Film & TV:n kehitysjohtajana , televisiokäsikirjoittajana, Olutliitto ry:n puheenjohtajana 2005 , Vanajanlinnan kehityspäällikkönä 2003 , Peab Oy:n viestintäjohtajana, sittemmin liiketoimintatavoistaan vahingonkorvauksiin tuomitun Directan emoyhtiö Da-online Oy:n viestintäjohtajana 2010 lähtien sekä Hevosurheilu-lehden päätoimittajana 2013 alkaen.
Lähde aloitti vuonna 2016 senioriasumisyhtiö Kuusikkoaho Oy:n kehitysjohtajana. Kesällä 2018 hän siirtyi australialais-suomalaisen kaivos- ja mineraalialan yhtiö Latitude 66 Cobalt Oy:n palvelukseen. Lähteen vastuualueina ovat muun muassa yhteisösuhteet ja viestintä.
Lähde teki marraskuuhun 2017 asti Markus Leikolan kanssa Yle Radio 1:lle keskusteluohjelmaa Leikola ja Lähde. Tämän jälkeen Leikolan tilalle tuli Unto Hämäläinen, ja ohjelma muuttui Lähde ja Hämäläiseksi loppuvuoden 2017 ajaksi.
Lähde on julkaissut muun muassa Timo Jutilan käyttämää termistöä selventävän Juti–Suomi-sanakirjan. Hän myös kirjoittaa aktiivisesti blogia Aamulehden blogipalvelussa.
Focus (yhtye)
Focus on Amsterdamissa, Alankomaissa, perustettu progressiivista rockia soittava yhtye, joka toimi vuosina 1969–1978 ja on jälleen toiminut vuodesta 2001. Yhtye tuli tunnetuksi erikoisesta kappaleestaan "Hocus Pocus", jossa on niin jodlausta, huilua, harmonikkaa kuin kitarasoolojakin. Yhtyeen ainoana vakituisena jäsenenä on pysynyt laulaja-huilisti-kosketinsoittaja Thijs van Leer. Toinen yhtyeen pitkäaikainen vaikuttaja on ollut kitaristi Jan Akkerman. Tällä peruskaksikolla yhtye toimi yhtäjaksoisesti vuoteen 1976, jolloin Akkerman lähti yhtyeestä. Vuonna 1978 yhtye hajosi. Seuraavilla vuosikymmenillä Van Leer ja Akkerman esiintyivät joitakin kertoja yhdessä, joskus jopa Focus-yhtyeen nimellä.
Yhtyeen lukuisista miehistön vaihdoksista huolimatta peruskokoonpanona voidaan pitää vuosien 1971–1974 miehistöä, johon van Leerin ja Akkermanin lisäksi kuuluivat rumpali Pierre van den Linden ja basisti Bert Ruiter. Van den Lindenin ollessa mukana ilmestyivät yhtyeen arvostetut studioalbumit Moving Waves (tunnettu kappaleesta "Hocus Pocus") ja Focus 3 (tunnettu kappaleesta "Sylvia"), sekä konserttitaltiointi At the Rainbow, Ruiter taas oli mukana vuoden 1973 Focus 3:sta vuoden 1978 Focus Con Proby -albumiin saakka.
Virallisten levytysten lisäksi yhtyeen levy-yhtiö, Sire Records, on julkaissut vuonna 1977 Ship of Memories -nimisen albumin, joka sisältää viimeistelemätöntä musiikkia Focus-yhtyeen harjoituksista vuosilta 1973-1974. Musiikki oli ollut tarkoitus julkaista Focus 3 -albumin jälkeisenä albumina. Yhtyeen tuottajana toiminut Mike Vernon kirjoitti levynkansitekstit. Vernon väitti, että Akkermanin mielenkiinnon puute oli syynä siihen, että alkuperäinen albuminjulkaisuprojekti kaatui. Ship of Memories tuli julkaistuksi vain Vernonin aktiivisuuden vuoksi. Nimikappale on rumpali Pierre van der Lindenin sävellys. Yhdysvaltalainen laulaja P. J. Proby, kitaristit Eef Albers ja Philip Catherine sekä loput muusikot Akkermanin lähdön jälkeisestä yhtyeestä julkaisivat vuonna 1978 levyn Focus con Proby. Levy sai heikohkot arvostelut, eikä tämä 1970-luvun lopun yhtyekokoonpano ollut pitkäikäinen. Vuonna 1978 Focus yhtyeenä lakkasi olemasta. Seuraavilla vuosikymmenillä Focus teki joitakin nostalgiaesiintymisiä. Lisäksi Van Leer ja Akkerman tekivät vuonna 1985 studiomuusikoiden kanssa Focus-nimisen levyn.
Vuonna 2001 Van Leer perusti Focus-yhtyeen uudelleen Focus tribute bandin jäsenten kanssa: kitaristi Jan Dumée, basisti Bobby Jacobs ja rumpali Bert Smaak. Tuloksena oli hyvät arvostelut saanut Focus 8 -albumi ja maailmankiertue. Jan Duméen ja Akkermanin kitaroinnit muistuttavat toisiaan. He ovat myös ilmaisseet keskinäisen arvostuksen toisiaan kohtaan. Dumee lähti yhtyeestä vuonna 2004, samoin kuin rumpali Smaak. Vuonna 2005 Pierre van der Linden palasi yhtyeen rumpaliksi. Kitaristi Niels van der Steenhoven liittyi yhtyeeseen kesäkuussa 2006.
Focus on esiintynyt Suomessa 1.12.1974 Finlandia-talossa Helsingissä ja 25.7.2014 Keitelejazzeilla Äänekoskella.
Kokoonpano 1969–1976
Basso
Rummut
Kokoonpano 2001–
Rummut
Kitara
Ben Clymer
Benjamin Andrew Clymer (s. 11. huhtikuuta 1978 Bloomington) on uransa lopettanut yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan NHL:n Tampa Bay Lightningissä ja Washington Capitalsissa.
Ura
Clymer debytoi ammattilaistasolla vuonna 1995. Boston Bruins varasi hänet 27. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1997. Hän pelasi ensimmäisen kautensa NHL:ssä 1999–2000. Clymer lopetti pelaajauransa DEL-kauteen 2009–2010 pelattuaan 7 kautta NHL:ssä.
Ada Pääkkönen
Ada Irene Pääkkönen-Koponen (8. toukokuuta 1905 Vesanto – 14. maaliskuuta 1981) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli pitkään Joensuun kaupunginteatterissa, muun muassa Jouko Turkan ollessa teatterinjohtajana.
Pääkköselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1967.
Cyprinodon
Cyprinodon on hammaskillien (Cyprinodontidae) heimoon kuuluva kalasuku.
Lajeja
FishBasen mukaan sukuun kuuluu 49 lajia. Alla on joitakin:
Neusiedlerjärvi
Neusiedlerjärvi on Keski-Euroopan toiseksi suurin laskujoeton järvi. Se sijaitsee Itävallan ja Unkarin rajalla.
Neusiedlerjärven pinta-ala on 320 neliökilometriä. Siitä ruovikkoja on 180 neliökilometriä. Järven valuma-alue on laajuudeltaan 1 120 neliökilometriä. Sen pituus on 36 kilometriä ja leveys 14 kilometriä. Se on keskimäärin 115,45 metriä Adrianmeren yläpuolella ja on syvimmästä kohdastaan vain kaksi metriä syvä. Keskisyvyys on vain metrin. Järven vesi on lievästi suolaista. Sateet ja kuivuus voivat aiheuttaa joko suuria tulvia tai järven pinnan laskemista. Neusiedlerjärvi on kuivunut kokonaan useita kertoja, joista viimeisin on 1900-luvun alkupuolelta. Järvi on tunnettu runsaasta linnustostaan.
pienoiskuva|vasen|Neusiedler See Ennen veden säännöstelyn aloittamista 1800-luvulla järvi ulottui kaakossa Hanságin suoalueelle. Se oli siten läheisesti yhteydessä Tonavaan. Nykyään järven vesimäärää säädellään Unkarissa lähellä Mekszikópusztaa olevalla sulkuportilla.
Järvi on matkailijoiden suosiossa, ja se tunnetaankin nimellä ”Wieniläisten järvi”. Siellä on hyvät mahdollisuudet purjehtimiselle ja purjelautailulle.
Neusiedlerjärven kulttuurimaisemat on listattu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Reijo Rautajoki
Reijo Eero Rautajoki (s. 15. lokakuuta 1946) on suomalainen filosofian tohtori ja tietokirjailija. Työuransa hän teki liike-elämässä. Hän on tutkinut inkeriläisten historiaa ja on julkaissut useita teoksia.
Viron historia
Viron historia tarkoittaa Viron tasavaltaan nykyisin kuuluvan alueen historiaa. Viro sai ihmisasutuksen yli 10 000 vuotta sitten. Saksalainen ritarikunta hallinnoi 1200-luvulla Viron aluetta. Saksalaisen ritarikunnan hajottua 1500-luvulla Viron alue päätyi suurta tuhoa tuottaneiden sotien jälkeen ensin Ruotsin ja sitten Venäjän keisarikunnan valtaan. Viro itsenäistyi vuonna 1918, mutta se liitettiin Neuvostoliiton osaksi vuonna 1940. Viron tasavalta palautti itsenäisyytensä Neuvostoliiton hajottua vuonna 1991.
Reijo Rautajoki
Elämä ja ura
Rautajoen äiti oli inkeriläinen Elsa os. Dubbelman ja isä hämäläinen Eero Rautajoki. Molemmat olivat kansakoulunopettajia. Rautajoki kirjoitti ylioppilaaksi Kalevan yhteiskoulusta 1966. Hän opiskeli Tampereen yliopistossa historiaa. Opiskeluaikana hän toimi kesätoimittajana. Filosofian maisteriksi hän valmistui vuonna 1973.
Viron historia
Kivikausi
pienoiskuva|Luista valmistettuja työkaluja [[Kundan kulttuurin ajalta.]] Viimeisen jääkauden lopulla mannerjää vetäytyi pohjoiseen siten, että nykyisen Viron alue vapautui jääpeitteestä noin 10 000 vuotta eaa. Pian maanpinnan paljastumisen jälkeen alkoi myös ihmisasutus levitä etelästä alueelle. Viron varhaisin tunnettu ihmisen asuinpaikka löydettiin vuonna 1967 Lounais-Virosta läheltä Sindiä Pullin kylästä. Se on peräisin ajalta 9000–8000 eaa. Pullin asuttamisen ja saviastioiden tulon välistä aikaa 9000–4900 eaa. kutsutaan mesoliittiajaksi. Tuolloin alueella vallitsi Kundan kulttuuri, joka on nimetty Kundan Lammasmäestä löydetyn asuinpaikan mukaan. Varhaisimpien asukkaiden jäljiltä viron kieleen lienee jäänyt ympäristöön liittyviä sanoja, kuten mets, mägi ja soo. Ravintoa saatiin lähinnä metsästyksellä. Hylkeenpyytäjät levittivät asutusta mantereelta saarille. Saarenmaa asutettiin noin 5800 eaa. ja Hiidenmaa pian sen jälkeen. Keramiikan tulon myötä 4900 eaa. alkoi neoliittinen kausi. Tällöin alueella vallitsi Narvan kulttuuri, joka korvautui kampakeraamisella kulttuurilla 4150–3200 eaa. Kampakeraamisella ajalla kehittyi myös maanviljelys, josta ensimmäiset merkit ovat ajankohdalta 4000 eaa. Maanviljely ja karjanhoito tehostuivat kuitenkin vasta nuorakeraamisen kulttuurin myötä 3 200 eaa.
Reijo Rautajoki
Elämä ja ura
Työuransa aikana Rautajoki toimi useissa johtotehtävissä vakuutusalalla.
Viron historia
Pronssi- ja rautakausi
pienoiskuva|vasen|Pronssikautisia [[paasiarkkuhauta|paasiarkkuhautoja Pohjois-Virossa.]] Pronssikausi alkoi 1100 eaa. Tuolta ajalta ovat peräisin varhaisimmat säilyneet pellot. Pronssiesineitä saatiin Skandinaviasta. Esi­roomalaisella rauta­kaudella 500 eaa. Viroon alkoi tulla rautaesineitä. Rautaa alettiin valmistaa Virossa ajanlaskun alun jälkeen. Maanviljely laajeni entisestään. Baltian kielellis-kulttuurillinen kahtiajako muodostui keskirautakaudella 450–800 jaa. Pohjoisessa olivat suomalais-ugrilaiset ja etelässä balttilaiset kansat. 1000-luvun paikkeilla asutus tiheni ja kokonaan uusia alueita otettiin viljelykäyttöön. Tuolloin alettiin rakentaa myös pysyvästi asutettuja muinaislinnoja. Niitä rakensi ilmeisesti vaurain kansanosa, mikä kertoo yhteiskunnallisen kehityksen etenemisestä. Viikingit eivät perustaneet Viroon siirtomaita, mutta he kävivät alueella ryöstö- ja kaupparetkillä (Salmen venehaudat).
Keskiaikaa kohti
Vuonna 1030 Kiovan ruhtinas Jaroslav Viisas teki sotaretken nykyiseen Tarttoon ja perusti paikalle Jurjeviksi kutsutun tukikohdan. Slaavit tekivät sota- ja verotusretkiä Viroon vielä 1100-luvulla ja toisaalta virolaiset heidän alueilleen. Slaavilaisruhtinaiden ei onnistunut vallata alueita, ja 1200-luvulle tultaessa Viro oli heistä riippumaton. Virolaiset tekivät sotaretkiä meriteitse muun muassa Ruotsiin ja Tanskaan. 1200-luvulle tultaessa osa virolaisalueista oli kehittynyt maakuntatasolle, toisten ollessa vielä kihlakuntatasolla. pienoiskuva|Viro (Esthland; sininen)
Reijo Rautajoki
Elämä ja ura
Rautajoki on kirjoittanut runsaasti lehtiartikkeleita, julkaissut paikallis- ja yhdistyshistoriikkeja sekä toiminut luennoitsijana ja Inkeri-asiantuntijana myös Virossa ja Venäjällä.
Rautajoki perusti Suomen Akateemisen Inkeri-Seuran vuonna 2017 ja on toiminut sen puheenjohtajana. Hän sai Inkeriläisten Sivistysäätiön ansiomerkin 2019.
Sotilasarvoltaan Rautajoki on reservin kapteeni.
Rautajoen puoliso on Anne Rautajoki vuodesta 1972. Heillä on kaksi poikaa ja kolme lastenlasta.
Urheilu-ura
Tampereen Pyrinnön kasvatti Rautajoki edusti Pyrintöä miesten SM-sarjassa kolmella kaudella. Vuonna 1969 hän voitti Pyrinnössä Suomen cupin. Kaudella 1970–1971 Rautajoki edusti Helsingin NMKY:tä, jossa saavutti SM-pronssia ja cup-hopeaa. Sen jälkeen Rautajoki pelasi Pispalan Tarmossa ja Panttereissa, jossa saavutti SM-hopeaa kaudella 1973–1974.
Tuoksusimake
Tuoksusimake (Anthoxanthum odoratum) on yleinen monivuotinen tuulipölytteinen heinä. Se tuoksuu kumariinilta.