cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frances (elokuva)
Frances on Graeme Cliffordin ohjaama yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamaelokuva vuodelta 1982. Näyttelijä Frances Farmerista kertovan elokuvan nimiroolissa on Jessica Lange ja muissa päärooleissa [Kim Stanley]] ja Sam Shepard. Frances oli ohjaaja Cliffordin ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaus. John Barry sävelsi elokuvaan musiikin.
Henry Haisuli
Henry Haisuli (engl. Pepé Le Pew) on yhdysvaltalaisen Warner Bros -elokuvayhtiön Looney Tunes -animaatioissa esiintyvä kuvitteellinen ranskalainen lemmenkipeä haisunäätä. Hahmon loi Chuck Jones ja se esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1945. Henry Haisuli esiintyi yli kymmenessä lyhytelokuvassa, joista For Scent-imental Reasons  palkittiin parhaan lyhytanimaation Oscar-palkinnolla vuonna 1949.
Frances (elokuva)
Francesin käsikirjoituksen laativat Eric Bergren, Christopher De Vore ja Nicholas Kazan, jonka isä Elia Kazan työskenteli Frances Farmerin kanssa monissa näytelmissä. Käsikirjoitus pohjautuu William Arnoldin Shadowlandiin (1978), joka on puolifiktiivinen Farmerin elämäkerta.
Henry Haisuli
Maaliskuussa 2021 New York Timesissa julkaistussa mielipidekirjoituksessa Henry Haisulin katsottiin "normalisoivan raiskauskulttuuria". Samassa kuussa Warner Bros ilmoitti, että hahmoa ei tulla näkemään enää missään yhtiön tuotannoissa.
Frances (elokuva)
Juoni
Vaalea ja kaunis Frances Farmer nousee maineeseen älykkäänä nuorena naisena ja hänestä tuleekin yksi elokuvateollisuuden kirkkaimmista tähdistä 1930-luvun Hollywoodissa. Frances kuitenkin kieltäytyy ryhtymästä elokuvayhtiöiden sätkynukeksi pelkän ulkonäkönsä voimalla. Hollywood vastaa Farmerille alkamalla boikotoida häntä.
Frances vajoaa huume- ja alkoholikierteeseen, ja hänen herkkä mielensä murtuu. Hän joutuu dominoivan äitinsä huostaan ja nöyryytettäväksi myös psykiatrisessa sairaalassa muun muassa sähköshokkiterapialla ja lobotomialla.
Tuotanto
Monet näyttelijät olivat ehdolla Frances Farmerin rooliin, kuten Anne Archer, Susan Blakely, Blythe Danner, Susan Dey, Patty Duke, Mia Farrow, Sally Field, Jane Fonda, Goldie Hawn, Diane Keaton, Liza Minnelli, Susan Sarandon, Cybill Shepherd, Sissy Spacek, Meryl Streep, Natalie Wood ja Tuesday Weld. Kim Hunter ja Celeste Holm olivat ehdolla Lillian Farmerin rooliin.
Frances kuvattiin syksyllä vuonna 1981. Elokuva kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä Kalifornian Los Angelesissa, Santa Claritassa ja Santa Anassa sekä Washingtonin Seattlessa noin 8 miljoonan dollarin budjetilla.
Jessica Lange ja Sam Shepard tapasivat elokuvan kuvauksien aikana. Lange ja Shepard olivat yhdessä melkein kolmekymmentä vuotta vuoteen 2010 asti, ja he saivat kaksi lasta.
Julkaisu ja vastaanotto
Frances sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 3. joulukuuta vuonna 1982. Elokuvaa levitettiin Yhdysvalloissa vain rajoitetusti. Suomeen elokuva saapui elokuvateattereihin 29. heinäkuuta vuonna 1983. Universal Pictures toimi elokuvan levittäjänä Yhdysvalloissa vuonna 1982. Frances tuotti Yhdysvalloissa noin 5 miljoonaa dollaria.
Rotten Tomatoes -sivustolla elokuvalla on "tuore" 93 prosentin arvosana, joka perustuu viiteentoista arvosteluun. Ainoastaan yksi arvostelu on negatiivinen. Melkein 3 500 arvionsa tehdystä käyttäjästä 78 prosenttia piti elokuvasta. Etenkin Jessica Lange sai roolisuorituksestaan kriitikoilta ylistävät arvostelut. Vuonna 2006 Langen roolisuoritus Frances Farmerina sai sijoituksekseen 85. Premiere-aikakauslehden listalla 100 suurinta roolisuoritusta kautta aikojen.
Tingsryd
thumb|right|250px|Tingsryd vuoden 2015 taajamarajauksen mukaan.
Tingsryd on entinen kauppala ja Tingsrydin kunnan keskustaajama Kronobergin läänissä, Smålandin maakunnassa Etelä-Ruotsissa.
Seudulla toimii muutamia tunnettuja yrityksiä, kuten Hammarplast. Paikkakunnalla on jääkiekkoseura Tingsryds AIF. Kulturverkstan-yhdistys on esimerkkinä monille muillekin kunnille, joissa kunnalliset musiikkikoulut on lakkautettu. Ruotsalainen muusikko Eddie Meduza vaikutti paikkakunnalla 1980-luvun alusta kuolemaansa asti.
Toivo Mansner
Toivo Hjalmar Mansner (12. marraskuuta 1909 Helsinki – 10. marraskuuta 1986 Tampere) oli suomalainen kaupunginjohtaja ja kaupunkineuvos. Mansner toimi Imatran kauppalan- ja kaupunginjohtajana 16 vuotta ja hän oli myös sosialidemokraattien kansanedustajana 1940-luvulla.
Mansnerin vanhemmat olivat seppä Gustaf Hjalmar Mansner ja Helmi Lehtonen. Mansner kävi kansakoulun jälkeen kauppa-apulaiskoulun 1928 ja opiskeli Työväen akatemiassa 1931. Hän aloitti pankkialalla juoksupoikana, vahtimestarina ja virkailijana 1924–1932, oli Pohjois-Hämeen sos.dem. piirisihteerinä 1932–1934 ja Kansan Lehden toimittajana Tampereella 1934–1947 sekä Tampereen teknillisen lautakunnan sihteerinä 1937–1947. Mansner oli sitten Lauritsalan kauppalanjohtajana 1947–1955 ja Imatralla ensin kauppalanjohtajana, sitten kaupunginjohtajana 1956–1972. Mansner sai kaupunkineuvoksen arvon 1972.
Toivo Mansner oli naimisissa Ida Annikki Holmin kanssa 1933–1942. Vuodesta 1942 hän oli naimisissa Maire Judit Haution (entinen Nordman) kanssa.
Hesitant Alien
Hesitant Alien on yhdysvaltalaisen laulaja Gerard Wayn esikoisalbumi, jonka julkaisi Warner Bros ja Reprise Records 29. syyskuuta 2014. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, "No Shows" ja "Millions" vuoden 2014 syksyllä.
Yhdysvaltalainen pop-punk-yhtye My Chemical Romance erosi 22. maaliskuuta 2013, jonka jälkeen he julkaisivat vuonna 2014 kokoelma-albumin May Death Never Stop Youn. Tämän jälkeen Way liittyi Warner Bros levy-yhtiöön ja julkaisi muutaman kappaleen ja tämän albumin.
Englantilainen biljardi
Englantilainen biljardi on snookerpöydällä pelattava biljardilaji, jossa yritetään sekä karoja että pussituksia. Pelissä on yksi kohdepallo ja molemmilla pelaajilla oma lyöntipallo. Tavoitteena on saavuttaa sovittu pistemäärä.
Kuiri
Kuiri voi tarkoittaa:
Rába
oikea|kehyksetön Rába Járműipari Holding Nyrt. on unkarilainen konepajayritys, jonka toimialoja ovat maastokuorma-autot sekä ajoneuvoteollisuuden komponentit.
Kuorma-autot
1930-luvun alussa tuotanto supistui, mutta vuonna 1936 esiteltiin uusi, armeijan käyttöön suunniteltu Rába-Maros -kuorma-auto, jonka myötä kysyntä lähti jälleen nousuun. Seuraavana vuonna alettiin valmistaa lisenssillä MAN-dieselmoottoreita, joita käytettiin linja-autojen voimanlähteinä. Vuonna 1938 alettiin valmistaa Rába-Botond -maastoajoneuvoja.
Toisen maailmansodan aikana Saksan miehitettyä Unkarin tehtaan tuotantolaitteet purettiin. Kun tehdas jälleen palautettiin toimintaan, kuorma- ja linja-autoja ei enää ollut valmistusohjelmassa.
Charlie Chan
Charlie Chan on Earl Derr Biggersin luoma kuvitteellinen henkilöhahmo, joka esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1925 julkaistussa kirjassa The House Without a Key. Chan on kiinalaista syntyperää oleva Honolulun poliisin etsivä, jonka esikuvana oli oikea honolululainen etsivä Chang Apana. Biggers kirjoitti kaikkiaan kuusi Charlie Chan -romaania ennen kuolemaansa 1933. Kirjojen lisäksi Chan esiintyi yli 40 elokuvassa, jotka tehtiin pääasiassa 1930- ja 1940-luvuilla. Radiossa Chan esiintyi vuosina 1932–1948 tehdyissä kuunnelmsarjoissa. Vuonna 1957 tehtiin 39 jaksoa The New Adventures of Charlie Chan -televisiosarjaa, jossa nimiroolin esitti J. Carrol Naish.
Katso myös
Luettelo WSOY:n SaPo-sarjan kirjoista, numerot 215 ja 269
Mäeküla
Mäeküla on asuinalue Haaberstin kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 145 hehtaaria ja väkiluku 2 henkeä (1.1.2018).
Vjatšeslav Gaizer
thumb|175px|Vjatšeslav Gaizer. Vjatšeslav Mihailovitš Gaizer (komiksi ja, s. 28. joulukuuta 1966 Inta) oli Venäjään kuuluvan Komin tasavallan päämies vuosina 2010–2015.
Vjatšeslav Gaizer valmistui Moskovan talous- ja tilastoinstituutista vuonna 1991. Vuonna 1999 hän suoritti rahoitusalan tutkinnon Moskovan talous-, tilasto- ja tietojenkäsittely-yliopistossa.
Kansallisuudeltaan Gaizer on komi. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Vuonna 2015 Gaizer ja hänen 18 liittolaistaan pidätettiin syytettyinä valtion omaisuuden laajamittaisesta varastamisesta.
Richard Corliss
Richard Nelson Corliss (6. maaliskuuta 1944 Philadelphia, Pennsylvania – 23. huhtikuuta 2015 New York, New York ) oli yhdysvaltalainen Timen kirjoittaja, joka keskittyi pääasiassa elokuviin ja satunnaisesti musiikkiin sekä urheiluun. Corliss kirjoitti useisiin lehtiin, kuten National Review, New Times Media, Maclean's ja SoHo Weekly News. Vuonna 1980 hän liittyi Timeen toimien alkuun apulaiseditoijana, kunnes hänet ylennettiin kirjoittajaksi vuonna 1985.
Johannes Kristian Fabritius
Johannes Kristian Fabritius (24. kesäkuuta 1851 Viipuri – 17. kesäkuuta 1914 Lontoo) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraaliluutnantti.
Fabritiuksen vanhemmat olivat opettaja Johan Gabriel Fabritius ja Emilia Elisabet Dannenberg. Fabritius määrättiin Haminan kadettikoulusta valmistuttuaan palvelukseen vänrikkinä Henkivartioväen Moskovan rykmenttiin vuonna 1870. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1874 ja hän suoritti 1874–1877 Sotilasinsinööriakatemian kurssin Pietarissa Luutnanttina hänet siirrettiin 1877 sotilasinsinöörijoukkoihin Kronstadtiin valvomaan sotamateriaalin valmistusta ja ylennettiin vielä samana vuonna alikapteeniksi. Vuonna 1880 hänet ylennettiin kapteeniksi.
Fabritius siirrettiin vuonna 1882 ensin Venäjän meriministeriön insinöörihallintoon ja sitten Bakun satamainsinööriksi ja ylennettiin everstiluutnantiksi. Vuonna 1885 hänestä tuli Pietarin satamahallinnon vanhin insinööri Kronstadtissa, everstiksi hänet ylennettiin 1888 laivaston insinöörijoukoissa. Vuonna 1891 Fabritius määrättiin sotaministeriön yleisesikuntaupseerina erityistehtäviin, hän oli 1892–1894 ulkomailla perehtymässä sotilasinsinöörialaan ja valvomassa Venäjälle tilattujen veneiden, lauttojen ja rautatiemateriaalin valmistusta. Venäjälle takaisin palattuaan hänestä tuli sotilasinsinööriylihallituksen suunnitteluosaston päällikkö. Fabritius ylennettiin kenraalimajuriksi 1899, sotapalveluksesta hän erosi kenraaliluutnanttina vuonna 1911.
Fabritius tunnettiin myös hengellisestä toiminnastaan. Alaltaan hän julkaisi teoksen Militäringeniörväsendets utveckling under kejsar Alexander I.
Susie Päivärinta
pienoiskuva|Susie Päivärinta vuonna 2009. Susanne Elisabeth ”Susie” Päivärinta (s. 10. toukokuuta 1964 Sundbyberg, Ruotsi) on ruotsalainen poplaulaja ja lauluntekijä. Hän aloitti muusikonuran vuonna 1985 yhdessä nuoremman sisarensa Lilin kanssa duossa Lili & Susie, joka saavutti eniten julkisuutta 1980- ja 1990-luvuilla.
Susie Päivärinta aloitti soolouran 2002, jolloin kappale ”New Day” alkoi soida radioissa. Vuonna 2005 ilmestyi sooloalbumi In the Sun, jolta julkaistiin single ”What Goes Around”. Päivärinta on myös ollut aktiivinen myös lauluntekijänä, hän osallistui muun muassa Lili & Susien Melodifestivalen-kappaleen ”Show Me Heavenin” tekemiseen 2009. Vuonna 2011 hän oli mukana tekemässä kahta laulua, ”C’est la Vie! It’s Alright!” ja ”Diamonds”, Espanjan Eurovision-laulukilpailukarsintoihin. Samana vuonna hän levytti kappaleen ”De månbleka tingen” Mr Jones Machine -yhtyeen kanssa.
Vuoteen 2014 mennessä Päivärinta oli säveltänyt noin 60 kappaletta eri artisteille.
Suomalainen Pohja
Suomalainen Pohja on vuonna 1920 perustettu turkulainen yhdistys, jonka klubitalossa toimii samanniminen ruokaravintola.
Yhdistys
Suomalainen Pohja r.y. on vuonna 1920 perustettu suomenkielinen ja suomenmielinen Turussa toimiva yhdistys. Se määrittelee itse tarkoituksekseen tarjota jäsenilleen tilaisuuksia keskinäiseen yhdessäoloon ja keskusteluun kunnallisten, yhteiskunnallisten, sivistyksellisten ja taloudellisten kysymysten pohtimista varten. Yhdistyksessä on 400 jäsentä, joista noin 20 naisia.
Yhdessäoloa ja keskustelua yhdistyksen jäsenet voivat harjoittaa sen omassa klubitalossa Turun keskustassa. Siellä järjestetään myös esitelmätilaisuuksia. Lisäksi yhdistyksellä on biljardi- ja golfturnaukset.
Klubirakennus ja ravintola
Suomalainen Pohja toimi aluksi hotelli Phoenixin talon kolmessa huoneessa, joista se joutui väistymään Turun yliopiston tieltä. Vuosina 1924–1941 Pohja toimi omassa klubihuoneistossaan Ab John Barker Oy:n omistuksessa olevassa Linnankatu 40:n talossa. Vuodesta 1945 vuoteen 1954 klubi sijaitsi Puistokatu 1:ssä, jonka purkamisen jälkeen vuonna 1955 klubi siirtyi Aurakadun ja Puutarhakadun kulmaan leskirouva Maria Forsmanin vuonna 1891 rakennuttamaan ja rakennusmestari J. W. Lindströmin suunnittelemaan puutaloon. Toinen tontin samanikäisistä puutaloista purettiin samassa yhteydessä. Klubi toimi kadunvarren puutalossa vuoteen 1978 saakka kunnes sekin purettiin.
Nykyinen klubirakennus valmistui vanhan puutalon tilalle vuonna 1980. Sen suunnitteli arkkitehti Olli Vahtera. Puutarhakadun kulmaus myytiin vakuutusyhtiö Sammolle, joka rakennutti siihen oman toimistorakennuksensa. Klubin sisätilat on suunnitellut englantilainen Sir Peter Salmon. Suunnitelman tavoitteena on muistuttaa englantilaista klubia. Talossa sijaitsevan ravintolan ylläpidosta vastasi ravintoloitsija Tapio Kulmala. Tammikuusta 2017 ravintolan ylläpidosta vastaa Jani Hellström.
Juri Kosjuk
Juri Kosjuk (, s. 27. toukokuuta 1968, Katerynopil, Tšerkasyn alue, Ukrainan SNT) on ukrainalainen oligarkki.
Kosjukin arvioidaan kuuluvan Ukrainan kymmenen tai viidentoista varakkaimman oligarkin joukkoon. Vuoden 2014 keväällä Forbes-lehti arvioi Kosjukin varallisuudeksi 1,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Edellisvuonna toinen julkaisu oli arvioinut omaisuudeksi 1,1 miljardia dollaria. Keväällä 2021 Kosjukin julkisesti noteeratun varallisuuden arvioksi esitettiin 780 miljoonaa dollaria.
Suurliikemies Kosjukin omaisuus on peräisin erityisesti maataloussektorilta. Omistuksia hänellä on esimerkiksi siipikarjatuotannon toimialalla, jossa toisinaan helikopterilla töihinsä saapuvan oligarkin johtamalla, pörssinoteeratulla MHP-konsernilla on ollut hallitseva, yli 50 prosentin markkina-asema Ukrainassa. Jotkut lähteet arvioivat oligarkin yhtiöiden harjoittaneen epätervettä, kilpailevaa ukrainalaista broilerituotantoa estävää hinnoittelua.
FK Arsenal Tula
FK Arsenal Tula on jalkapalloseura Tulan kaupungista Lounais-Venäjältä. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Venäjän Valioliigassa.
Juri Kosjuk
Joitain vuosia aiemmin, elokuussa 2008 Ukrainan presidentti myönsi hänelle on Ukrainan sankarin arvonimen ja tähän liittyvän kunniamerkin.
Pikaliiva
Pikaliiva on asuinalue Haaberstin kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 447 hehtaaria ja väkiluku 3 552 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 64 prosenttia oli virolaisia.
Asuinalue rajoittuu lounaassa Harku järveen.
Naked in My Cellar
Naked in My Cellar on Lordin toinen single yhtyeen yhdeksänneltä studioalbumilta Sexorcism.
Erään toivekuvitelman tulevaisuus
Erään toivekuvitelman tulevaisuus on Sigmund Freudin kirja, joka julkaistiin vuonna 1927. Kirja edustaa uskontopsykologiaa ja kriittistä uskontotiedettä.
Naked in My Cellar
Mr. Lordi kommentoi singleä seuraavasti:
Erään toivekuvitelman tulevaisuus
Tausta
Sigmund Freud oli ollut kouluvuosistaan lähtien ollut ateisti. Hänen mukaansa uskonnollinen usko – ei ateismi – edellytti tieteellistä selittämistä. Hän oli jo vuonna 1907 kirjoittanut artikkelin ”Pakkotoiminnot ja hartausmenot” (Zwangshandlungen und Religionsübungen), jossa hän oli koettanut yhdistää keskenään uskonnolliset rituaalit ja pakkoneuroosin. Hän luonnehti uskontoa ”yleismaailmalliseksi pakkoneuroosiksi”. Uskonnon ongelmaa hän oli sivunnut myös teoksessaan Toteemi ja tabu (1913).
Naked in My Cellar
Kappaleen musiikkivideo kuvattiin maaliskuussa 2018 Pietarissa.
Erään toivekuvitelman tulevaisuus
Tausta
Freud suunnitteli Erään toivekuvitelman tulevaisuutta monet vuodet, ennen kuin ryhtyi kirjoittamaan sitä keväällä 1927. Ystävälleen pastori Oskar Pfisterille hän kirjoitti, että niin kuin Maallikkoanalyysin kysymys pyrki pelastamaan psykoanalyysia psykiatreilta, niin Erään toivekuvitelman tulevaisuus pyrki pelastamaan sitä papeilta. Freud käyttää kirjassa paikoitellen dialogimuotoa, ja keskustelukumppanin esikuvana lienee ollut nimenomaan Pfister.
Naked in My Cellar
Lähteet
Maria Jyrkäs, Mr. Lordi: Lordiary. Tammi, 2022
Erään toivekuvitelman tulevaisuus
Tausta
Vaikka Freud tähdensi, ettei kirja hyökkäisi uskontoja vastaan vaan erittelisi niitä, elämäkerturi Lars Sjögren pitää sitä nimenomaisesti kiistakirjana, joka suuntautuu uskontoja vastaan ja puolustaa Freudin omaa tieteiskatsomusta.
Sisältö
Vaikka Erään toivekuvitelman tulevaisuus käsittelee uskontoa, Freud pohtii kirjassaan ensin taloutta ja kulttuuria ja niiden asettamia pakkoja ja epätasa-arvoisuutta tavalla, joka muistuttaa teosta Joukkopsykologia ja egoanalyysi (1921). Hän erottaa rahvaan ja eliitin jyrkästi toisistaan ja muistuttaa, että kulttuurin ylläpitäminen edellyttää työtä ja kieltäymyksiä.
"”Kulttuurityöskentelyn vaatimusta voidaan välttää yhtä vähän kuin sitä, että vähemmistö hallitsee joukkoa, sillä joukot ovat tarmot­tomia ja lyhytnäköisiä, ne eivät viettikieltäymystä rakasta, niitä ei voida sen väistämättömyydestä perusteluin vakuuttaa ja niiden jäsenet yllyttävät toi­siaan hillittömyyksien vietäväksi. Vain esikuvallisten, johtajiksi hyväksyttyjen yksilöiden ohjauksessa voidaan joukot johtaa uurastukseen ja kieltäymyksiin, joita kulttuurin säilyminen edellyttää.”"
Freudin mukaan kulttuurin uskonnolliset käsitykset kuuluvat kulttuurin merkittävimpiin psyykkisiin keinovaroihin. Uskonnollisten mielikuvien avulla ihmisille hyvitetään maallisen elämän epäkohtia ja tehdään elämän koettelemuksista ainakin näennäisesti hallittavia. Uskonto on Freudin mukaan ihmismielen puolustuskeino pelottavia luonnonilmiöitä, sairautta ja kuolemaa vastaan. ”Nämä voimat luonto on suurena, julmana ja kiivaana nostattanut vastaamme ja muistuttaa mieliin heikkoutemme ja avuttomuutemme.” Uskonnon juuret ovat lapsuuden psykologiassa, lapsen haavoittuvuudessa ja riippuvuudessa sekä isän mahdissa, jotka ovat jatkuneet aikuisuuteen.
"'Persoonattomille voimille ja kohtalolle ihminen ei mahda mitään, vaan ne jäävät pysyvästi vieraiksi. Mutta jos luonnon alkuaineissa temmeltävät samanlaiset intohimot kuin omassa sielussa, jos kuolemakaan ei ole satunnainen vaan pahan tahdon aikaansaannosta, jos kaikkialla ympäröivässä luonnossa on samanlaisia olentoja kuin omassa yhteiskunnassakin, silloin voi – – työstää järjetöntä pel­koaan psyykkisesti. Ihminen on kenties yhä aseeton mutta ei enää pelon lamauttama, ainakin hän voi reagoida; ehkä hän ei ole enää täysin aseetonkaan, vaan hän voi vaikuttaa näihin väkivaltaisiin yli-ihmisiin samoilla keinoilla, joita hän käyttää yhteiskunnassa, hän voi koettaa rukoilla, lepyttää, lahjoa heitä, ryöstää tällä keinoin osan heidän mahdistaan. – – ihminen ei tee luonnon­voimista vain ihmisiä, joiden kanssa hän voi seu­rus­tel­la vertaisinaan — tämä ei myöskään tekisi oikeutta ylivertaisuuden vai­ku­tel­mal­le, joka hänellä heistä on —, vaan hän antaa heille isähahmon piirteet, tekee heistä jumalia ja seuraa siinä paitsi lapsenomaista myös — kuten olen koettanut osoittaa — fylogeneettista esikuvaa.'"
Juutalais-kristillisessä uskonnossa ihmiset heijastavat kaikkeuteen muiston isästä suurena suojelevana voimana. Lapsuudesta tutut kasvot ovat suurentuneet taivaassa äärettömiksi. Uskonto on ”yleisihnimillinen pakkoneuroosi”, josta päästään eroon, kun ihmiset vihdoin luonnontieteellisen tiedon avulla oppivat hahmottamaan todellisuuden ilman harhaluuloja.
Freud esitti myös erityisen selityksen uskonnon synnylle käyttäen oidipuskompleksin käsitettä.
Teräskehä 2
Teräskehä 2 on vuonna 2006 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Isaac Florentine ja käsikirjoittanut James Townsend yhdessä David N. Whiten kanssa. Pääosissa näyttelivät Michael Jai White ja Scott Adkins.
Erään toivekuvitelman tulevaisuus
Sisältö
"”Ne [uskonopit] ovat kaikki toivekuvitelmia, niiltä puuttuvat todisteet, kenenkään ei tarvitse pitää niitä totena eikä uskoa niihin. Jotkin niistä ovat niin epätodennäköisiä, torjuvat niin jyrkästi kaiken, mitä vaivoin olemme saaneet maailman todellisista asiaintiloista selville, että niitä voi — muistaen psykologi­set erot — verrata harhakuvitelmiin. Useimpien totuusarvoa ei voi määrittää. Ne ovat yhtä kumoutumattomia kuin todistamattomiakin. – – Tieteellinen työ on kuitenkin ainoa tie, jolla voimme oppia tuntemaan ulkoista todellisuutta.”"
Teräskehä 2
Juoni
Nyrkkeilyn entinen mestari George "Iceman" Chambers on matkannut Venäjälle kuvaamaan televisiomainosta. Hänet kuitenkin pidätetään myöhemmin illalla perättömän huumeiden hallussapidon perusteella ja Chambers joutuu Venäjän pahamaineeseen vankilaan. Pääosin mafian hallinnassa oleva vankila on valinnut Chambersin heidän vapaaottelu mestarinsa Yuri Boykan seuraavaksi vastustajaksi. Chambers ei aluksi halua otella, mutta saa yksinkertaiset vaihtoehdot; joko otella Boykaa vastaan tai jäädä vankilaan loppuelämäksi.
Erään toivekuvitelman tulevaisuus
Sisältö
Vaikka uskonnollisia käsityksiä voidaan perustella ”perinteellä, ihmisten yksimielisyydellä ja sisällön suurella lohdullisuudella”, nuo ovat itsepetosta eivätkä ne seuraa loogista päättelyä.
Kirjansa lopuksi Freud pohtii, voidaanko uskonnoista päästä eroon. Hän ei usko, että uskontoja voitaisiin lakkauttaa väkipakolla, kuten Neuvostoliitossa oli hiukan aikaisemmin yritetty. Pakon asemesta hän luottaa ”todellisuuskasvatukseen” ja ”järjen ääneen”, joita hänelle edustaa tieteellinen tutkimus.
Vastaanotto
Erään toivekuvitelman tulevaisuus herätti paljon hälyä ilmestyttyään. Lehdistössä käsiteltiin kirjan sisältöä kärjistetysti ja yksinkertaistaen. Uskonto oli tuolloin vielä herkkäluontoinen ja arka aihe. Freudin kirjaa nimitettiin ”hyökkäykseksi”, ja sen johdosta julkaistiin monia ”vastatodisteluja”. Vastauksista tunnetuin lienee Pfisterin kirja-arvostelu, jonka otsikko kuului: ”Die Illusion einer Zukunft.” Pfister arvosteli Freudin optimistista tiedeuskoa ja totesi, että myös tieteessä ihmisten toiveet vaikuttavat subjektiivisesti ja jäytävät objektiivisuutta, johon Freud naiivisti uskoo.
Freud jatkoi uskonnon arvostelua kirjassaan Mies nimeltä Mooses ja yksijumalinen uskonto, joka julkaistiin vuonna 1939.
Lucky (Britney Spearsin kappale)
Lucky on yhdysvaltalaisen laulajan Britney Spearsin kappale, joka julkaistiin 14. elokuuta 2000 Spearsin toisen studioalbumin Oops!… I Did It Again toisena singlenä. Kappaleen on tuottanut Max Martin ja Rami Yacoub.
Extremaduran kieli
Extremadura on romaaninen kieli, jonka puhujamäärä on satoja tuhansia Espanjan alueella, sisältäen luoteisosien itsehallintoalueet Extremadurassa ja alueita Salamancan maakunnassa. Extremadura jakautuu kolmeen päämurteeseen: pohjoiseen, keskiseen ja eteläiseen. Näistä ainoastaan pohjoista voidaan pitää varsinaisesti omana kielenään, kun taas keskinen ja eteläinen ovat ainakin 1700-luvulta saakka muistuttaneet ympäröiviä espanjan murteita niin paljon, että ne ovat kielellisesti itsekin paremminkin espanjan kuin extremaduran murteita.
Kielellä on arviolta 1,26 miljoonaa puhujaa.
Extremaduraa kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Eino Sirén
Eino Armas Sirén (25. joulukuuta 1909 Helsinki – 4. maaliskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja osastopäällikkö, joka toimi sosialidemokraattien kansanedustajana 1960-luvulla.
Sirénin vanhemmat olivat kirvesmies Arndt Sirén ja Sandra Laaksonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1931 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1941 sekä sai varatuomarin arvon 1945. Sirén ehti olla myös puusepän opissa kahden vuoden ajan. Hän toimi Helsingin maalaiskunnan taksoitussihteerinä 1942–1945, Kulutusosuuskuntien Keskusliiton työehtoasiain hoitajana 1945–1952 ja viimeksi OTK:n lakiasiainosaston päällikkönä 1953–1973. Sirén sai kunnallisneuvoksen arvon 1963.
Sirén oli kansanedustajana 1962–1970 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hän toimi Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan puheenjohtajana ja oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa. Hän oli Helsingin maalaiskunnan kunnanvaltuuston ja kunnanhallituksen puheenjohtajana sekä Vantaan kauppalanvaltuuston puheenjohtajana. Sirén kuului sosialidemokraattisen puolueen puoluetoimikuntaan ja hänellä oli myös lukuisia muita luottamustoimia.
Flehmen-reaktio
thumb|150px|Flehmen-reaktio hevosella. Flehmen-reaktio on eräillä nisäkkäillä ilmenevä ylähuulen taaksepäin vetäytyminen niin, että se pystyy aistimaan paremmin hajuja nenän väliseinässä tai suulaessa olevan vomeronasaalielimen eli Jacobsonin elimen avulla.
Reaktio ilmenee muun muassa koirilla hevosilla, kissoilla, vuohilla ja laamoilla.
Willi Münzenberg
Wilhelm (Willi) Münzenberg (14. elokuuta 1889 Erfurt, Saksan keisarikunta – 21. tai 22. kesäkuuta 1940 Le Caugnet, lähellä Saint-Marcellinia, Ranska) oli saksalainen kommunistisessa liikkeessä toiminut kustantaja, poliittinen vaikuttaja ja propagandisti. Hän toimi Kommunistisen nuorisointernationaalin ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 1919–1920. Münzenberg oli Weimarin tasavallan aikana Saksan kommunistisen puolueen (KPD) johtava propagandisti, tärkeä mielipidevaikuttaja ja suuren kustannusyhtymän johtaja. Hän riitautui 1930-luvun lopulla kansainvälisen kommunistisen liikkeen kanssa, koska hän ei hyväksynyt Josif Stalinin toimenpiteitä Neuvostoliitossa. Münzenberg kuoli epäselvissä oloissa Ranskassa toisen maailmansodan aikana vuonna 1940.
Elämä
Münzenbergin isä oli majatalonpitäjä. Nuoruudessaan Münzenberg työskenteli tehdastyöläisenä Saksassa ja vuodesta 1910 apteekin työntekijänä Zürichissä Sveitsissä. Hän liittyi jo varhain vasemmistososialistisiin piireihin ja vaikutti Sveitsin-vuosinaan Sveitsin sosialistisen nuorisojärjestön johtokunnassa. Hän sai vaikutteita ensimmäisen maailmansodan aikana Sveitsissä asuneelta Vladimir Leniniltä ja osallistui niin sanotun Zimmerwaldin vasemmiston toimintaan. Münzenberg toimi myös Berniin perustetun Kainsainvälisen nuorisosihteeristön johtajana.
Münzenberg karkotettiin Sveitsistä vaarallisena vallankumouksellisena lokakuussa 1918, jolloin hän palasi Saksaan ja liittyi spartakisteihin. Hänet valittiin marraskuussa 1919 Berliinissä perustetun Kommunistisen nuorisointernationaalin ensimmäiseksi puheenjohtajaksi, mutta hän ajautui pian erimielisyyksiin Kommunistisen internationaalin keskusjohdon ja Grigori Zinovjevin kanssa. Münzenberg perusti vuonna 1921 Leninin toimeksiannosta Kansainvälinen työväenapu -järjestön (Internationale Arbeiter-Hilfe, IAH), joka keräsi ulkomailta avustuksia nälänhädästä kärsineelle Neuvosto-Venäjälle.
Münzenberg oli vuodesta 1924 KPD:n keskuskomitean jäsen ja edustaja Saksan valtiopäivillä. Hän perusti KPD:lle useita sanoma- ja aikakauslehtiä, ja hänestä tuli merkittävä kustantaja. Münzenbergin julkaisuja olivat muun muassa Arbeiter-Illustrierte-Zeitung (per. 1921), Welt am Abend (per. 1926), Berlin am Morgen (1931) ja naistenlehti Weg der Frau. Hänen kustannusyhtymänsä oli Saksan toiseksi suurin Alfred Hugenbergin yhtymän jälkeen. Münzenberg omisti myös elokuvayhtiön ja toi neuvostoliittolaisen elokuvan Panssarilaiva Potemkin tuoreeltaan Saksaan. Münzenbergin toiminta mielipidevaikuttajana ulottui myös Saksan ulkopuolelle. Hän muun muassa käynnisti laajan näkyvyyden saavuttaneen tukikampanjan Yhdysvalloissa kyseenalaisilla perusteilla kuolemaan tuomittujen italialaisten anarkistien Saccon ja Vanzettin puolesta. Lisäksi hän järjesti vuonna 1929 Brysselissä kansainvälisen kolonialismin ja imperialismin vastaisen kongressin.
Münzenberg pakeni tärkeimpien avustajiensa kanssa Ranskaan, kun Adolf Hitlerin hallitus aloitti helmikuussa 1933 kommunistien joukkopidätykset Saksassa. Münzenberg johti tämän jälkeen Pariisista käsin ”Saksalaisen fasismin uhrien maailmanapukomiteaa”, joka julkaisi muun muassa vuonna 1933 natsien valtaannousua kuvanneen osin propagandistisen teoksen Ruskea kirja – Saksan natsiterrorin hirmuista (Braunbuch über Reichstagsbrand und Hitlerterror) ja myöhemmin useita jatko-osia sille. Teokset kirjoitti todennäköisesti tšekkiläinen Otto Katz. Münzenberg järjesti syksyllä 1933 Saksan valtiopäivätalon tuhopolttoa käsitelleelle Leipzigin oikeudenkäynnille Lontoossa näytösluontoisen vastaoikeudenkäynnin, jossa arvovaltainen kansainvälinen tuomaristo totesi natsipuolueen johdon olleen itse vastuussa tuhopoltosta.
Neuvostoliitossa vuonna 1936 vieraillut Münzenberg järkyttyi Stalinin vainoista. Arvosteltuaan Stalinia hänet erotettiin maaliskuussa 1938 kaikista tehtävistään KPD:ssä ja vuotta myöhemmin koko puolueesta. Vuoden 1939 Molotov–Ribbentrop-sopimuksen jälkeen Münzenberg alkoi esiintyä äänekkäästi kommunismia vastaan. Toisen maailmansodan aikana Ranskan viranomaiset vangitsivat hänet muiden Saksan kansalaisten tavoin ja toukokuussa 1940 hänet sijoitettiin Chambaranin internointileirille lähelle Lyonia. Saksalaisten joukkojen lähetessä hän pakeni vankileiriltä 21. tai 22. kesäkuuta 1940 ja katosi eteläiseen Ranskaan yhdessä kolmen muun paenneen vangin kanssa, joista ketään ei nähty enää sen jälkeen. Münzenbergin hirtetty ruumiis löydettiin metsästä Saint-Marcellinin läheltä 21. lokakuuta samana vuonna. On edelleen epäselvää, joutuiko hän Neuvostoliiton agenttien tai saksalaisten murhaamaksi. Myös itsemurha on mahdollinen.
Münzenbergin avopuoliso oli yläluokkaisesta suvusta lähtöisin ollut Babette Gross, joka oli tunnetun kommunistipoliitikon Margarete Buber-Neumannin sisko.
Johan Henrik Munck
Johan Henrik Munck af Fulkila (2. helmikuuta 1748 Mikkeli – 16. syyskuuta 1817 Janakkala) oli suomalainen vapaaherra ja sotilas, joka toimi Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherrana vuosina 1790–1810.
Munck kuului nuorempaan Munck af Fulkilan aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat everstiluutnantti Anders Erik Munck af Fulkila ja Hedvig Juliana Wright. Munckin veljiä olivat kuningas Kustaa III:n hovitallimestari Adolf Fredrik Munck ja kuningas Kustaa IV Aadolfin hovimarsalkka Otto Magnus Munck. Munck aloitti sotilasuransa 12-vuotiaana Savon jalkaväkirykmentissä, jossa hänen isänsäkin palveli. Hän siirtyi vuonna 1770 Savon jääkäripataljoonaan ja vuonna 1776 alikapteenina Hämeen läänin jalkaväkirykmenttiin. Hän sai vuonna 1778 vapaaherran arvon, kun kuningas korotti Adolf Fredrik Munckin veljineen vapaaherroiksi. Vuodesta 1780 Munck palveli Leskikuningattaren henkirykmentin majurina ja vuodesta 1785 sen everstiluutnanttina. Hän osallistui rykmentin mukana Kustaa III:n sotaan. Sodan aikana Kustaa III nimitti hänet kenraaliadjutantiksi ja antoi hänen tehtäväkseen valvoa armeijan lääkintätointa.
Lokakuussa 1790 Munck nimitettiin Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherraksi korvaamaan Carl Gustaf Armfelt, joka oli erotettu Anjalan liittoon kuulumisen vuoksi. Maaherrana Munck oli vanhoillinen kurinpitäjä. Hän osallistui sukunsa edustajana vuoden 1792 säätyvaltiopäiville Gävlessä. Suomen sodan aikana Munck ryhtyi yhteistoimintaan venäläisten miehitysjoukkojen kanssa, jotka saapuivat Hämeenlinnaan jo sodan alkuvaiheessa maaliskuussa 1808, ja hän saavutti venäläisten ylipäällikön Friedrich Wilhelm von Buxhoevdenin luottamuksen. Munck osallistui Porvoon valtiopäiville vuonna 1809. Hän anoi kesällä 1809 eroa maaherran virasta ikänsä ja sairaalloisuutensa perusteella, mutta ero myönnettiin vasta keväällä 1810. Hän osti sen jälkeen Janakkalan Hyvikkälän kartanon ja vietti siellä eläkepäivänsä.
Johan Henrik Munck oli kahdesti naimisissa. Ensimmäinen puoliso oli vuosina 1780–1782 Sofia Gustava Taube, joka kuoli hyvin nuorena. Toinen puoliso oli vuodesta 1792 vapaaherratar Catarina Sofia Fleming af Liebelitz. Jälkimmäisestä avioliitosta syntyi viisi lasta, joista yksi oli jalkaväenkenraali Johan Reinhold Munck.
Vadim Pereskokov
Vadim Igorjevitš Pereskokov (s. 27. elokuuta 1993 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-seura Amur Habarovskissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Pereskokov osaa pelata myös laidassa.
Ura
Pereskokov on TsSKA Moskovan kasvatti. Hän pelasi vuodet 2010–2012 Venäjän nuorten sarjaa, MHL:ää Belje Tigry Orenburgin joukkueessa. Kaudella 2011–2012 hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 19+37=56. Pereskokov voitti myös Belje Tigryn sisäisen tehotilaston lukemalla +1. Hän pelasi kauden aikana myös MHL:n tähdistöottelussa.
Kaudeksi 2012–2013 Pereskokov palasi TsSKA:n organisaatioon. Hän pelasi kautensa suurimmaksi osaksi MHL-joukkue Krasnaja Armijassa ja sai tililleen yhden ottelun TsSKA:n KHL-joukkueessa. Pereskokov teki KHL-debyyttinsä 20. syyskuuta 2012 Barys Astanaa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.42 minuuttia. Kaudella 2013–2014 Pereskokov pelasi neljä KHL-ottelua. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan VHL-joukkue Kuban Krasnodarissa, jossa tulokaskausi toi 25 runkosarjaottelussa tehot 4+3=7 ja kolmessa playoff-ottelussa yhden maalin. Iso osa Pereskokovin kaudesta eteni myös Krasnaja Armijassa. Toukokuussa 2014 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen TsSKA:n kanssa.
Kauden 2014–2015 Pereskokov pelasi kokonaan Kuban Krasnodarin VHL-joukkueessa. Kesken kauden, joulukuussa 2014 TsSKA kauppasi hänet ja Aleksandr Timirjovin Neftehimik Nižnekamskiin rahallista korvausta vastaan. Toukokuussa 2015 heidät kaupattiin kuitenkin takaisin TsSKA:han. Pereskokov pelasi kauden 2015–2016 suurimmaksi osaksi VHL-joukkue Zvezda Tšehovissa ja hän sai kauden aikana tililleen kaksi KHL-ottelua.
Pereskokov siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekkoon. Hän pelasi siellä vain kaksi harjoitusottelua, kunnes Pereskokov siirtyi try-outille KHL:n kiinalaiseen laajennusjoukkue Kunlun Red Stariin. Hän sai joukkueeseen jatkosopimuksen ja Pereskokovin ensimmäinen kokonainen KHL-kausi toi 42 runkosarjaottelussa tehot 1+4=5 ja kolmessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän teki KHL-uransa avausmaalin kauden ensimmäisessä ottelussaan, runkosarjan toisella kierroksella 5. syyskuuta 2016 Admiral Vladivostokia vastaan.
Toukokuussa 2017 Kunlun kauppasi Pereskokovin rahallista korvausta vastaan takaisin TsSKA Moskovaan. Kesäkuun lopulla seura kuitenkin purki hänen sopimuksensa. Elokuussa Pereskokov siirtyi try-outille SM-liigajoukkue Pelicansiin. Hänen mukaan Pereskokovia Kunlunissa valmentanut Vladimir Jurzinov Jr. kehui Pelicansia ja sanoi, että se olisi hyvä askel Pereskokovin urakehitykselle. Hän oli alkukauden 2017–2018 loukkaantuneena ja ehti pelata vain kaksi runkosarjaottelua, mutta Pereskokov sai lokakuussa 2017 kuitenkin loppukauden kattavan ja yhden optiovuoden sisältävän jatkosopimuksen joukkueeseen. Hän pelasi 25 ottelua tehopistein 3+4=7, kunnes Tapaninpäivänä Pereskokovin sopimus purettiin henkilökohtaisista syistä. Pian tämän jälkeen hänen vahvistettiin siirtyvän loppukauden sopimuksella KHL-joukkue Admiral Vladivostokiin.
Heinäkuussa 2018 Admiral kauppasi Pereskokovin oikeudet Spartak Moskovaan vaihdossa Aleksandr Kuvajeviin. Hän vietti joukkueen vahvuudessa alkukauden 2018–2019, mutta Pereskokov ei kuitenkaan pelannut siellä otteluakaan. Lokakuussa hän palasi SM-liigaan ja siirtyi loppukauden kattavalla sekä yhden optiovuoden ja kuukauden mittaisen try-outin sisältävällä sopimuksella Mikkelin Jukureihin. Marraskuussa Pereskokov sai koejaksonsa päätteeksi jatkosopimuksen. Hän oli lopulta Jukureiden paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 14+11=25. Helmikuussa 2019 Pereskokov teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2019–2020 hän johti Jukureiden sisäistä piste-, maali- ja syöttöpörssiä tehoilla 16+18=34, kunnes siirtorajan kynnyksellä helmikuussa 2020 hänen sopimuksensa joukkueen kanssa purettiin Jukureiden ollessa sarjataulukossa toiseksi viimeisenä. Pereskokovin vahvistettiin samana päivänä siirtyvän loppukauden kattavalla sopimuksella Sveitsin National Leaguen Lausanne HC:hen.
Syyskuussa 2020 Pereskokov palasi KHL:ään ja siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella Torpedo Nižni Novgorodiin.
Muuta
Pereskokovin isä Igor toimii TsSKA Moskovan KHL-joukkueen huoltajana.
Rocca al Mare
Rocca al Mare on asuinalue Haaberstin kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 84 hehtaaria ja väkiluku 0 henkeä (1.1.2018).
Kungs
Kungs (oikealta nimeltään Valentin Brunel, s. 17. marraskuuta 1996 Toulon) on ranskalainen DJ, levy-tuottaja ja muusikko. Hän julkaisi ensimmäisen albuminsa "Layers" vuonna 2016.
Brunel valitsi näyttämönimen "Kungs" ("Mister (Mr.)" latviaksi), kun hän etsi verkossa sanan "herrasmies" käännöstä eri kielillä. Musiikkia Kungs on harrastanut jo pienestä saakka: viisivuotiaana hän alkoi soittaa djembe-rumpua, joka oli lahja hänen vanhemmiltaan.
Lärbro
pienoiskuva|Lärbron taajama vuoden 1990 rajauksen mukaan Lärbro on taajama ja entinen Ruotsin kunta Gotlannin kunnassa samannimisen saaren pohjoisosassa. Lärbron taajaman pinta-ala on 1,17 neliökilometriä. Asukkaita taajamassa on 484 (31.12.2010).
Lärbrosta on matkaa Visbyn lentoasemalle 29,3 kilometriä. Linnuntietä kylästä on matkaa Storugnsiin 4,2 km, Vägumeen 4,2 km, Kappelshamniin 7,4 km, Näriin 7,4 km ja Sliteen 7,5 km. Vuosina 1921–1960 Lärbrosta pääsi junalla Tingstäden ja Väskinden kautta Gotlannin keskukseen, Visbyhyn.
Lärbron nähtävyyksiin kuuluu esimerkiksi osittain 1200-luvulla rakennettu kirkko. Se on yksi Gotlannin suurimmista.
David Backes
David Anthony Backes (s. 1. toukokuuta 1984 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Word Up! (albumi)
Word Up! on yhdysvaltalaisen funk- / R&B-yhtyeen Cameon albumi, joka julkaistiin vuonna 1986. Albumi teki Cameosta yhden 1980-luvun suosituimmista yhtyeistä.
David Backes
Seuraura
Backes pelasi kolme kautta Spring Lake Parkin High Schoolissa valmistuen vuonna 2002. Vuonna 2002 Backes palkittiin Minnesota Mr. Hockey-palkinnolla, joka annetaan osavaltion vuoden lukiolaispelaajalle. Hän pelasi USHL-sarjaa Lincoln Starsissa kaudella vuosina 2001–2003. Jälkimmäisellä kaudella 2002–2003 Backes voitti USHL:n mestaruuden Clark Cupin ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. St. Louis Blues varasi hänet toisella kierroksella 62. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2003.
Vuodet 2003–2006 Backes kävi Minnesota Staten yliopistoa. Hänet valittiin siellä kolmannen kautensa päätteeksi WCHA:n toiseen tähdistökentälliseen ja lännen toiseen All American -tähdistöön.
St. Louis nosti Backesin NHL-joukkueen kokoonpanoon joulukuussa 2006 otteluun Pittsburgh Penguinsia vastaan. Hän sai ottelussa ensimmäisen syöttöpisteensä. Seuraavassa pelissä Los Angeles Kingsiä vastaan Backes teki ensimmäisen NHL-maalinsa. Hän pelasi osan kaudesta 2006–2007 Peoria Rivermenissä. Kaudella 2007–2008 Backes teki 31 tehopistettä. Kauden jälkeen hän teki kolmen vuoden ja 7,5 miljoonan dollarin sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. St. Louis käytti kuitenkin etuosto-oikeuttaan ja teki Backesin kanssa samanlaisen, vuoteen 2011 asti ulottuneen sopimuksen. Backes teki neljä maalia Detroit Red Wingsiä vastaan huhtikuussa 2009 St. Louisin voittaessa ottelun 5–4. Backes teki kaudella 2008–2009 uransa ennätyspisteet, 31+23=54.
Backes teki kaudella 2009–2010 47 pistettä, mutta St. Louis ei selviytynyt pudotuspeleihin. Hänet nimettiin kesken kauden joukkueen varakapteeniksi, kun Keith Tkachuk jätti tehtävän. Marraskuussa 2010 Backes teki St. Lousin kanssa viisivuotisen, 22,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen, joka pitänee hänet St. Louisissa kevääseen 2016. Tammikuussa 2011 hänet nimettiin NHL:n tähdistöotteluun. Backes teki kaudella 2010–2011 82 runkosarjaottelussa ennätyspisteet 31+31=62, joilla hän oli seuran paras pistemies. Ennen kauden 2011–2012 alkua hänet nimettiin joukkueensa kapteeniksi.
Maajoukkueura
Backes edusti Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkuetta vuoden 2007 ja 2008 maailmanmestaruuskilpailuissa. 2007 hän teki maalin ja syötti kaksi ja vuonna 2008 hän sai yhden syöttöpisteen. Hän pelasi myös vuoden 2009 MM-kilpailuissa. Backes edusti Yhdysvaltoja Vancouverin talviolympialaisissa vuonna 2010, saavuttaen hopeaa. Backes muistetaan myös 2008 MM-kisoista, jossa Suomen ja USA:n välisessä alkusarjan ottelussa Backes ja Anssi Salmela tappelivat Dustin Brownin taklattua Jussi Jokisen selästä päin laitaa ottelun päätösvihellyksen jälkeen.
Muuta
Backesin high schoolin, Spring Lake Parkin, Panthers-jääkiekkojoukkue on "jäädyttänyt" hänen pelinumeronsa viisi Fogerty Arenan kattoon.
Virslīgan kausi 2015
Virslīgan kausi 2015 oli järjestyksessään 24. Virslīgan kausi. Hallitseva mestari oli FK Ventspils. Kauden voitti Liepāja.
State Route 84 (Kalifornia)
State Route 84 on valtatie Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Sillä on pituutta 154 kilometriä. Tie alkaa San Gregoriosta ja päättyy West Sacramentoon.
Antti Kuosmanen (muusikko)
alt=|pienoiskuva|Antti Kuosmanen 2021 Antti Kuosmanen on lahtelainen laulaja, lauluntekijä ja muusikko. Hänen instrumenttejaan laulamisen lisäksi ovat rummut, kosketinsoittimet ja lyömäsoittimet kuten vibrafoni ja patarummut. Hänellä on soolotuotantonsa ohella myös yhtye Kromatut Kuninkaat. Hän syntyi Lahdessa ja aloitti 12-vuotiaana musiikinopintonsa Lahden konservatoriossa.
14-vuotiaana Kuosmanen soitti rumpuja isänsä keikkailevassa yhtyeessä, jonka nimi oli Taito Lahti ja Metropoli.
Kuosmanen muutti Helsinkiin vuonna 1993. Helsingissä musiikkiopinnot jatkuivat Oulunkylän Pop & Jazz opistossa. Samaan aikaan hänellä oli omia yhtyeitä. Hän vastasi useimmiten kokoonpanojensa sävellys- ja sanoituspuolesta. Syksyllä 2007 Kuosmanen solmi levytyssopimuksen Ensio Musicin kanssa, jonka kautta on julkaistu kaksi singleä: "Ujojen ja hiljaisten poikien vuoro" (2007) ja "Pelastus/ Tunnelin päässä" (2009). Hän tekee omaa musiikkia ja on soolouransa ohella laulajana yhtyeessä Kromatut Kuninkaat.
Kuosmanen säveltää ja sanoittaa omat kappaleensa pääosin itse, mutta tekstityksiä hänen kappaleisiinsa ovat tehneet myös Kaarina Kuosmanen, Hannele Laurila, Juho Rintarunsala ja Samuli Koivulahti. Yhteisiä sävellyksiä Kuosmanen on tehnyt Jouni Jussilan ja Markku Salon kanssa. Lisäksi Hän on kirjoittanut lauluja myös muille artisteille, kuten Valentinille, Taito Lahdelle ja Jyrki Härköselle. Audiosaari-levy-yhtiö on julkaissut tämän jälkeen Kuosmasen soolomateriaalia ja Kromatut Kuninkaat -yhtyeen tuotantoa. Kuosmanen on lauluntekijöiden ammattijärjestön Suomen Musiikintekijät jäsen.
Antti Kuosmanen ja Kromatut Kuninkaat 10-vuotisjuhlakokoelma julkaistiin 2019. Samalla Kromatut Kuninkaat -yhtye jäi tauolle. Sama kokoonpano jatkaa kuitenkin toimintaansa Antti Kuosmanen -nimikkeen alla tästä eteenpäin.
Albumit
Lähde
Junior (elokuva)
Juoni
Sinä yönä Hesse näkee toisen painajaisen, jossa hänen mahdolliselle tulevalle jälkeläiselleen on liimattu hänen omat kasvonsa. Seuraavana päivänä hän valittaa Arbogastille, että hänen nänninsä ovat kipeät. Myöhemmin yleensä etäinen Hesse piristyy selittämättömästi ja juttelee taukoamatta kävelylenkeistä, hieronnoista ja päivätorkuista. Reddin kertoo Hesselle, että naisena oleminen ei ole aina pelkkää ruusuilla tanssimista, viittaamalla vasta vaihdevuosiin päättyvään kuukautiskiertoon. Arbogast puolestaan varoittaa Hesseä sairaudesta, joka tekee miehistä struudeleita. Sillä välin Arbogastin raskaana oleva ex-vaimo (Pamela Reed) haluaa Arbogastin toimivan hänen synnytyslääkärinään. Hesse alkaa pohtia, millaista olisi olla isä, ja katselee televisiomainoksia saadakseen itsensä nyyhkyttämään oikein kunnolla. Hän alkaa myöhemmin syödä ylenpalttisesti, ja Arbogastin ex-vaimo huomaa hänen taipumuksensa ”omalaatuisiin ruokayhdistelmiin”. Paljastuu, että ”Junior”-munasolu on tosiasiassa Reddinin oma pakastettu munasolu, mikä tekee Reddinistä Hessen lapsen äidin.
Banes haluaa saada kunnian Hessen ja Arbogastin kokeesta itselleen, vaikka hänellä ei ole siihen osaa eikä arpaa. Arbogast naamioi Hessen naiseksi ja piilottaa hänet kaupungin ulkopuolella sijaitsevaan, odottaville äideille tarkoitettuun suojapaikkaan. He kertovat Hessen maskuliinisen ulkomuodon olevan seurasta aiemmasta anabolisten steroidien käytöstä. Lopulta Hessen synnytys käynnistyy (kuten myös Arbogastin vaimon), ja Hesselle tehdään keisarileikkaus. Hesse saa tyttövauvan, jonka hän nimeää Junioriksi. Arbogast avustaa ex-vaimonsa synnytyksessä, ja pari sopii välinsä kasvattaakseen vastasyntyneen poikansa yhdessä. Ennen elokuvan lopputekstejä yleisö näkee sekä Arbogastien että Hessen perheet yhdessä rantalomalla juhlimassa Juniorin ja Jaken (Arbogastien pojan) syntymäpäiviä. Kohtauksen aikana selviää myös, että nyt Diana on puolestaan raskaana. Lopputekstien aikana kummankin perheen nähdään leikkivän meressä.
Jan Szczepański
Jan Antoni Szczepański (20. marraskuuta 1939 Małecz – 15. tammikuuta 2017) oli puolalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Szczepański voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kultaa kevyessä sarjassa eli alle 60-kiloisissa. Hän pääsi suoraan toiselle kierrokselle ja voitti sudanilaisen K. M. Kasamiron pistein 5–0, yhdysvaltalaisen J. A. Busceme jr:n pistein 5–0, irlantilaisen Charles Nashin hylkäyksellä kolmannessa erässä, kenialaisen Samuel Mbuguan luovutuksella sekä loppuottelussa unkarilaisen László Orbánin pistein 5–0.
Szczepański voitti Euroopan-mestaruuden 60 kilogramman sarjassa Madridissa 1971. Hän edusti seuratasolla Legia Varsovaa.
Sintel
Sintel on Colin Levyn ohjaama alankomaalainen lyhyt fantasiaelokuva, joka sai ensi-iltansa Netherlands Film Festival -festivaaleilla 27. syyskuuta 2010. Elokuva julkaistiin Internetissä 30. syyskuuta 2010.
Sintel jatkaa Blender Foundationin "avoimien elokuvien" sarjaa, jonka aikaisemmat osat ovat Elephants Dream ja Big Buck Bunny. Elokuva itse on julkaistu Creative Commons "Nimi mainittava" -lisenssin alla. Elokuva on tuotettu avoimen lähdekoodin ohjelmistojen avulla, ja kaikki elokuvan tuotannossa käytetyt lähdetiedostot julkaistaan. Kuten aiemmissakin elokuvissa, suuri osa elokuvan tuotantobudjetista kului Blender-ohjelman ominaisuuksien jatkokehittämiseen.
Juoni
Elokuva kertoo nuoresta naisesta nimeltä Sintel. Hän löytää kotikaupungistaan haavoittuneen lohikäärmeen poikasen, jolle hän antaa nimen Scales. Ajan myötä Scalesin siipivamma paranee, ja Sintel kiintyy Scalesiin. Yllättäen isompi lohikäärme kuitenkin nappaa Scalesin lennosta ja vie sen mukanaan. Sintel lähtee etsimään Scalesia ja aloittaa vaarallisen, pitkän matkan. Saavuttuaan erään vuoren laelle Sintel joutuu hyökkäyksen kohteeksi, ja myöhemmin shamaani löytää hänet. Sintel luulee kadottaneensa Scalesin, mutta shamaani antaa Sintelille vihjeen mistä etsiä. Sintel löytää lohikäärmeen luolan, mutta iso lohikäärme hyökkää hänen kimppuunsa. Sintel haavoittaa lohikäärmettä kuolettavasti, mutta huomaa liian myöhään, että lohikäärme onkin itse asiassa isoksi kasvanut Scales; etsiessään Scalesia Sintel ei huomannut ollenkaan ajan kulumista, ja huomaa itsekin vanhenneensa. Sintel lähtee pois pettyneenä ja surullisena; Scalesin poikanen, jota Sintel luuli luolassa Scalesiksi, lähtee hänen peräänsä.
Parhaan elokuvan César-palkinto
Parhaan elokuvan César-palkinto on yksi vuosittain jaettavista César-palkinnoista.
Tiskre
Tiskre on asuinalue Haaberstin kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 139 hehtaaria ja väkiluku 1 983 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 73 prosenttia oli virolaisia.
Monte Cristi
Monte Cristi on provinssi Dominikaanisessa tasavallassa. Sen pääkaupunki on Monte Cristi. Provinssin pinta-ala on 1880 km2 ja väkiluku noin 115 000.
FK Orenburg
FK Orenburg on jalkapalloseura Orenburgin kaupungista Etelä-Venäjältä. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Venäjän jalkapalloliigassa.