cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Irlannin historia
Oikeustaistelija Daniel O'Connell
Unionilain jälkeen kapinointi sai väistyä laillisuuden tieltä: 1800-luvun alkupuolella irlantilaisten asiaa ryhtyi ajamaan lakimies Daniel O'Connell. Hänen tavoitteenaan oli tehdä irlantilaisista tasa-arvoisia alamaisia kuninkaalle, "länsibrittejä". Nationalisti hän ei ollut eikä iirin kielen asemakaan kiinnostanut häntä, vaikka se oli hänen äidinkielensä. Hän perusti Catholic Associationin, josta tuli massajärjestönä merkittävä rauhanomainen painostusryhmä katolisten oikeuksien parantamiseksi.
Vuonna 1828 O'Connell valittiin parlamenttiin, mutta koska sortolait olivat yhä voimassa, hän ei voinut ottaa paikkaansa vastaan. Asiasta noussut kohu johti kuitenkin ensimmäisen katolisten vapauslain säätämiseen. Vapautus eteni kuitenkin niin hitaasti, että hänkin radikalisoitui ja alkoi vaatia unionilain purkamista. Hänestä ei kuitenkaan ollut johtamaan kovin kapinallista kansanliikettä, joten hän päätyi pian vankilaan ja menetti siellä terveytensä. Hän kuoli 1847, jo vankilasta vapauduttuaan.
Suuri nälänhätä
Vuosina 1845-52 Irlantia koetteli ankara nälänhätä, josta maa ei koskaan toipunut. Perunoihin levisi Amerikasta perunarutto, galar dubh na bprátaí, joka riisti ainoan ravintokasvin Irlannin köyhimmältä kansanosalta. Maa joutui sekasortoon eikä helpotusta saatu, koska ne runsaat viljamäärät, joita Irlannissa viljeltiin, oli tarkoitettu vientiin. Brittihallitus oli sitonut kätensä liberaaleilla talouspoliittisilla periaatteilla, joten viljan takavarikointi valtion pakkotoimin ei tullut kyseeseen. Irlantilaiset nationalistit tulkitsivat tämän myöhemmin niin, että perivihollinen ja sortaja tappoi kansan tahallaan nälkään: katovuosien, iiriksi drochshaolin eli "huonon elämän", muistot lienevätkin voimakkaasti vauhdittaneet kansallisuusaatteen nousua Irlannissa. Myös emigraatio Amerikkaan kasvoi huikaiseviin lukuihin. Noina vuosina Irlannin väestö väheni nälänhädän, tautien ja maastamuuton yhteisvaikutuksesta noin kahdeksasta miljoonasta noin neljään miljoonaan.
Maakonflikti ja kansallisuusaatteen nousu
Nälänhädän jälkeen irlantilaiset reipastuivat uuteen poliittiseen taisteluun vasta 1870-luvulla. Nyt kyse oli maareformivaatimuksista: köyhä maatalousväestö kyllästyi jatkuviin häätöihin ja nousi ns. maasotaan Michael Davittin perustaman maaliiton (Land League) organisoimana parlamenttiedustaja Charles Stewart Parnellin tuella. Vuonna 1881 säädettiin maakonfliktia liennyttävä laki, Land Act, mutta Parnell omistautui nyt Irlannin itsehallintokysymykselle (ns. home rule). Huolimatta brittiliberaalijohtaja William Ewart Gladstonen tuesta Parnell ei kuitenkaan saanut home rule -lakia läpi, ja kun hänen suhteensa naimisissa olevaan naiseen paljastui, home rulen kannattajien puolue hajosi ja Parnell itse kuoli vuonna 1891 häväistysjutun aiheuttamiin rasituksiin.
Kun home rule jäi saavuttamatta, irlantilaiset keskittyivät kulttuurinationalistiseen toimintaan, josta huolehtivat muun muassa vuonna 1884 perustettu kansallisten urheilulajien liitto Gaelic Athletic Association (Cumann Lúthchleas Gael) ja 1893 syntynyt iirin kielen liitto Gaelic League (Conradh na Gaeilge). Poliittiset nationalistit taas kerääntyivät Arthur Griffithin (Art Ó Gríofa) johdolla vuonna 1905 perustettuun Sinn Féin -puolueeseen (sinn féin on iiriä ja tarkoittaa "me itse"). Äärinationalistien feeniläisten järjestö Irish Republican Brotherhood solutti kaikki kolme järjestöä, ja ne alkoivat radikalisoitua. Maltillinen, demokraattinen nationalismi oli kuitenkin yhä valtavirta, ja sen kannattajat tukivat John Redmondin Irish Parliamentary Party -puoluetta.
Pääsiäiskapina
thumb|Pääsiäisjulistus.
Irlannin sisäpoliittinen tilanne kärjistyi uhkaavaksi ensimmäisen maailmansodan aattona: ensin sosialismiin taipuvaiset työläiset mellakoivat ja lakkoilivat James Connollyn ja Jim Larkinin johdolla, ja päälle päätteeksi maahan alkoi syntyä aseistettuja yksityisarmeijoita. Itsehallintovaatimuksia tukemaan perustetun Kansallismielinen vapaaehtoisjärjestö Irish Volunteers (Óglaigh na hÉireann) sai jäseniä joka puolelta maata; ammattiliitot taas perustivat oman sosialistisen kaartin, Irish Citizen Armyn. Protestantit perustivat Edward Carsonin johdolla oman vapaaehtoisjärjestön Ulsteriin. Maa oli sisällissodan partaalla, mutta ensimmäinen maailmansota syttyi ensin ja pani Irlannin sisäpolitiikan jäihin. Suurin osa vapaaehtoisista liittyi armeijaan.
Osa katolisista vapaaehtoisista kieltäytyi kuitenkin lähtemästä Belgiaan. Yhdessä Connollyn kanssa Patrick Pearse organisoi salaliiton, jonka tarkoitus oli nostaa Irlanti kapinaan pääsiäisenä 1916. Vapaaehtoisten johtaja Eoin MacNeill sai kuitenkin vihiä asiasta ja julisti suurilla sanomalehti-ilmoituksilla, että "pääsiäisviikon paraatit oli peruttu". Asiaan vaikutti osaltaan Saksan lupaamien kahdenkymmenentuhannen Mosin Nagant -kiväärin ja huomattavan patruunaerän maahantuonnin epäonnistuminen Banna-lahdella juuri pääsiäisen alla. Samassa yhteydessä Roger Casement jäi englantilaisten vangiksi. Niinpä Pearse ei saanut kuin pienen osan vapaaehtoisista liikkeelle aseistettuna, joten kapinasta tuli pelkkä dramaattinen ele: Pearse luki Irlannin tasavallan itsenäisyysjulistuksen pääpostitoimiston portailta, minkä jälkeen brittikenraali John Maxwellin joukot tukahduttivat kapinan verisissä katutaisteluissa, tuhoten mm. osan Dublinin keskustaa tykkitulella.
Kenraali Maxwell ja hänen miehensä olivat maailmansodan juoksuhaudoissa karaistunutta väkeä, joka käytti voimaa huomattavasti enemmän kuin olisi ollut tarpeenkaan. Liffey-joelle tuotiin muun muassa tykkivene, joka alkoi tulittaa ammattiliittojen päämajaa. Siviilejä kuoli sekä tykkituleen että sotilaiden luoteihin ja pistimiin. Erityisen huonon maineen saavutti kapteeni Bowen Colthurst, joka ilmeisesti päähänpistona surmasi tai surmautti muun muassa kolme reportteria sekä tunnetun pasifistisen intellektuellin Francis Sheehy-Skeffingtonin. Kapinan jälkiselvittelyissä kaikki johtajat, paitsi Yhdysvaltain kansalainen Éamon de Valera ammuttiin Kilmainhamin vankilassa - heistä haavoittuneet tuoliin sidottuna - ja maltillisetkin nationalistit vangittiin. Muun muassa kapinan estämistä yrittänyt Mac Néill tuomittiin elinkautiseen. Tällaisen mielivallan tuloksena irlantilaiset, jotka olivat alun perin olleet enimmäkseen kapinaa vastaan, kääntyivätkin englantilaisia vastaan.
Itsenäisyyssodasta sisällissotaan
Pääsiäiskapinan tukahduttaminen ei merkinnyt irlantilaisen nationalismin tukahtumista. Päinvastoin, sen aikaa kun kansallismieliset - sekä ääriainekset että maltillisemmat - istuivat brittien vankileirissä, katkeruus kasvoi ja maltti mureni. Teloitukset kasvattivat uhmaa. Vuoden 1918 parlamenttivaaleissa Sinn Féin, äärinationalistien puolue, nappasi murskavoiton, mutta sen sijaan että Sinn Féinin edustajat olisivat menneet Lontooseen Westminsterin parlamenttiin, he perustivatkin oman parlamentin, Dáil Éireannin, ja julistivat Irlannin itsenäiseksi tasavallaksi. Irlantilaisten vapaaehtoisjoukkojen ja brittien välille syttyi sota.
Irlannin itsenäisyyssota oli raaka ja verinen sissisota, jossa ei siviilejä säästelty. Britit turvautuivat armeijansa ja poliisinsa lisäksi häthätää juuri päättyneen maailmansodan rintamamiehistä kokoon kyhättyihin apupoliisijoukkoihin ja puolisotilaallisiin muodostelmiin, jotka kirjavan univormukuosinsa vuoksi saivat pilkkanimen Black and Tans - "mustat ja nahanruskeat". Erityisesti viimeksi mainitut keskittyivät lähinnä siviilien terrorisoimiseen, koska heillä ei ilmeisestikään ollut tehokasta ja ammattitaitoista johtoa.
Kesällä 1921 britit ja irlantilaiset pääsivät sopimukseen aselevosta, ja joulukuussa allekirjoitettiin rauhansopimus. Sopimus teki Irlannista itsehallinnollisen vapaavaltion brittiläisenä dominiona, mutta jätti Pohjois-Irlannin kuusi kreivikuntaa vapaavaltion ulkopuolelle osaksi Yhdistynyttä kuningaskuntaa, jonka virallinen nimi tästä lähtien onkin ollut Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta. Sopimuksen allekirjoitti uuden valtion pääministeri Michael Collins, mutta sen vastustajat nousivat sisällissotaan Éamon de Valeran johdolla.
Vapaavaltio
thumb|Vapaavaltion rajat, perinteinen Ulsterin valtio jäi Ison-Britannian hallinnon alle muun Irlannin saadessa itsenäisyyden.
Sisällissota vapaavaltiolaisten ja tasavaltalaisten välillä kesti vuoteen 1923 ja jatkui vielä senkin jälkeen yksittäisinä murhina ja laittomuuksina. Useita merkittäviä nationalistijohtajia, muun muassa Collins, murhattiin tai kuoli taisteluissa. Tasavaltalaisten johtajia teloitettiin. Maan johtoon nousi Cumann na nGaedheal -puolue, nykyisen Fine Gaelin edeltäjä, jonka johdolla vapaavaltiosta tehtiin "katolinen Irlanti". Seksin, sosialismin ja muun englantilaisperäiseksi mielletyn rappion torjumiseksi voimaan tuli ankara sensuuri, jota kirjailijat lähtivät pakoon muihin maihin James Joyce ja Samuel Beckett etunenässään. Jopa klassisen iirinkielisen kirjallisuuden käännöksiä kiellettiin liiallisten sukupuolikuvausten vuoksi samalla kun alkutekstiä kaupiteltiin subventoituun pilkkahintaan hallituksen omissa kirjakaupoissa.
Tasavallaksi
thumb|250px|Leinster House, Irlannin parlamenttirakennus vuodesta 1922.
Vapaavaltion piti periaatteessa olla Ison-Britannian dominio eli samassa asemassa kuin Kanada ja Australia. Tie vei kuitenkin väistämättä kohti täysin itsenäistä Irlannin tasavaltaa. Vapaavaltion vastustajia johtanut Éamon de Valera voitti vaalit 1932 ja pudotti vapaavaltion kannattajien Cumann na nGaedheal -puolueen satulasta. Nyt Irlantia hallitsi de Valeran puolue Fianna Fáil, ja varsin pian vapaavaltio sai de Valeran laatiman uuden perustuslain, johon yleensä viitataan iirinkielisellä nimellä Bunreacht na hÉireann. Perustuslaki piti Irlantia periaatteessa jakamattomana, kulttuurisesti se korosti Irlannin erityistä katolisuutta ja uskonnon erityisasemaa laajemmaltikin, ja maan viralliseksi nimeksi tuli Saorstát na hÉireannin, Irlannin vapaavaltion, sijasta pelkkä Éire.
Politiikka pysyi varsin konservatiivisena huolimatta siitä, että vastustajat olivat leimanneet de Valeran aika ajoin kommunistiksi ja bolševikiksi. Mussolinin Italia ja varsinkin Francon Espanja nähtiin Irlannissa hyvin myönteisessä valossa. Irlannissa nousi jonkinasteinen fasistiliike, kenraali Eoin Duffyn johtamat ns. sinipaidat, jotka olivat de Valeran tasavaltalaisten kiihkeitä vastustajia. Sosiaalista tilausta liikkeellä ei kuitenkaan ollut, ja lopulta koko järjestö intoutui lähtemään vapaaehtoisiksi Espanjan sisällissotaan Francon puolelle. Taisteluihin on arvioitu osallistuneen 600 irlantilaista. Tasavaltalaisten puolella sotaan osallistui lähinnä yksittäisiä vasemmistolaisia, kuten sittemmin sotakokemuksistaan kirjallisestikin merkittävän iirinkielisen muistelmateoksen An Niña Bonita agus an Róisín Dhubh laatinut Eoghan Ó Duinnín, tai IRA:laisia, kuten Frank Ryan, joka joutui Francon vangiksi.
Huolimatta jäsenyydestään Brittiläisessä kansainyhteisössä Éire pysyi koko toisen maailmansodan ajan puolueettomana. Kymmenettuhannet irlantilaiset kokivat kuitenkin velvollisuudekseen osallistua sotaan natseja vastaan, ja myös Irlannin valtio toimi kulissien takana käytännössä brittien liittolaisena. Saksalaiset lentäjät, joiden kone oli pudonnut Irlantiin, joutuivat internointileireille sodan ajaksi, mutta vastaavan kohtalon kokeneet brittilentäjät saateltiin vaivihkaa Pohjois-Irlannin rajan läheisyyteen. Jos Saksan diplomaatit kummastelivat asiaa, irlantilaiset ilmoittivat viattomasti, että Irlanti oli englanninkielinen maa, jossa paenneiden brittilentäjien oli helppo sulautua tavalliseen väestöön ja hankkiutua vaivatta omaan maahansa, jolla sattumoisin oli yhteinen maaraja Irlannin vapaavaltion kanssa.
Vuonna 1949 Éamon de Valera julisti Irlannin tasavallaksi. Tasavalta erosi Brittiläisestä kansainyhteisöstä 1949, mutta Pohjois-Irlanti pysyi osana Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Muun muassa tästä syystä IRA ei suostunut lopettamaan toimintaansa, koska se piti de Valeran tasavaltaa pelkkänä nimilappuna ja julisti maan edelleenkin olevan British connectionin alistama.
Kohti nykyaikaa
1960-luvun alussa de Valera väistyi pääministerin paikalta ja siihen nousi verrattain nuori Seán Lemass. De Valera itse toimi tämän jälkeen presidenttinä kaksi kautta. Lemassin johdolla Irlanti siirtyi ripeästi kohti nykyaikaa, jolloin monet perinteisen nationalismin tavoitteet jäivät sivuun. Esimerkiksi iirin kielen elvyttämispyrkimyksistä käytännössä luovuttiin vaivihkaa. Samanaikaisesti Pohjois-Irlantia modernisoinut Terence O'Neill oli saman hengen lapsia, ja miehet tapasivatkin henkilökohtaisesti, mikä oli siihen mennessä ennenkuulumatonta. Lähentyminen ei kuitenkaan johtanut nopeisiin tuloksiin, koska O'Neillin liian rohkeat uudistukset synnyttivät vastareaktion hänen omassa unionistipuolueessaan, samalla kun katolisten asemassa tapahtunut pieni paraneminen saikin tämän väestönosan vaatimaan lisää oikeuksia. Tämä johti Pohjois-Irlannin yhteiskuntarauhan romahtamiseen. Kuitenkin pää oli auki ja Iso-Britannia käytännössä myöntänyt Dublinin hallitukselle jonkinlaisen osavastuun Pohjois-Irlannin asioista. Vaikka esimerkiksi Margaret Thatcher kieltäytyi ankarasti harkitsemastakaan minkäänlaista yhteishallintoa, Lemassin jälkeinen aika on merkinnyt Irlannin yhä aktiivisempaa osallistumista Pohjois-Irlannin rauhan luomiseen ja vastuunottoa sen ylläpitämisestä.
Vaikka suhteet Isoon-Britanniaan ovatkin parantuneet, Irlannin kehitykseen on enemmän vaikuttanut maan liittyminen Euroopan unioniin vuonna 1973. Jäsenyyden myötä irlantilaiset ovat tulleet entistä selvemmin tietoisiksi siitä, että on olemassa muutakin maailmaa kuin englanninkielinen maailma, ja nuoret irlantilaiset osaavat yhä useammin sekä omaa iiriään että saksaa ja ranskaa. Euroopan unionin tasaveroinen jäsenyys on tehnyt irlantilaisista kansallistietoisempia uudella tavalla: kansallismielisyyttä ei nähdä enää pelkkänä englantilaisvastaisuutena, vaan oman maan kulttuuria arvostetaan yhä enemmän. Tämä näkyy myös iirin kielen aseman vahvistumisena. Vuosituhannen vaihduttua tarmokas iirinkielisyysasioiden ministeri Éamon Ó Cuív onkin tarttunut innokkaasti toimeen parantaakseen maan kansalliskielen asemaa juhlapuheiden lisäksi myös käytännössä: vuonna 2003 maa sai uuden kielilain. Vuonna 2005 iiristä tuli yksi EU:n virallisista työkielistä.
Vuonna 1998 hyväksytty Pitkänperjantain sopimus (Good Friday Agreement) lopetti vihollisuudet Pohjois-Irlannissa. Tämä toi mukanaan uudenlaisen aikakauden myös Irlannin ja Iso-Britannian kahdenkeskiseen suhteeseen. Englannin kuningatar Elisabet II vieraili vuonna 2011 Irlannin tasavallassa ensimmäisenä Britannian monarkkina Irlannin itsenäistymisen jälkeen ja vuonna 2014 Irlannin tasavallan presidentti Michael Higgins vieraili Britanniassa ensimmäisenä Irlannin presidenttinä.
Irlannin talous on noussut hyvin syvästä talouskriisistä. Erityisesti IT- ja lääkealan yritykset ovat nostaneet maan taloutta. BKT:n kasvu vuonna 2015 oli 8%. Applen ja Googlen kaltaiset jättiyritykset ovat investoineet maahan ja työllistävät noin 10% maan työvoimasta, niiden osuus maan bruttokansantuotteesta on samaa luokkaa. Irlannissa ovat menestyneet kuitenkin myös perinteisemmät alat ja esim. maidontuotantoon on investoitu sen jälkeen, kun EU poisti maitokiintiönsä. Hyvä talouskehitys on toisaalta johtanut hintojen nousuun.
Irlannin pääministerinä (Taoiseach) ovat toimineet vuosina 1997–2008 Bertie Ahern ja vuosina 2008-2011 Brian Cowen, jotka edustivat Fianna Fáil -puoluetta. Vuosina 2011–2017 pääministeri on ollut Enda Kenny ja vuodesta 2017 lähtien Leo Varadkar, jotka edustavat Fine Gae l -puoluetta.
Kesäkuussa 2017 Leo Varadkarista tuli Fine Gael -puolueen johtaja ja Irlannin uusi pääministeri edeltäjänsä Enda Kennyn erottua. Varadkar on ensimmäinen osittain intialaistaustainen ja ensimmäinen avoimesti homoseksualistinen sekä tuolloin 38-vuotiaana kaikkien aikojen nuorin pääministeri Irlannin historiassa.
Helmikuussa 2020 pidettyjen parlamenttivaalien tulos oli historiallinen, sillä vasemmistolainen ja kansallismielinen Sinn Féin sai valeissa eniten ääniä. Mary Lou McDonaldin johtama Sinn Féin on ollut aiemmin Irlannin tasavaltalaisarmeijan IRA:n poliittinen siipi ja sen takia muiden puolueiden hylkimä. Keskustaoikeistolaiset Fine Gael ja Fianna Fáil ovat hallinneet Irlantia vuodesta 1922 saakka vuorotellen. Lopulta eniten paikkoja sai Fianna Fáil: 160-paikkaiseen parlamenttiin 38 edustajaa. Kansallismielinen ja vasemmistolainen Sinn Féin kasvatti paikkamääräänsä 37:ään, mikä on 14 edustajaa enemmän kuin vuoden 2016 vaaleissa. Pääministeri Leo Varadkarin Fine Gael -puolue sai parlamenttiin 35 edustajaa.
Kesäkuussa 2020 Irlanti sai historiallisen hallituskokoonpanon, sillä uuden pääministerin Micheál Martinin johtamassa hallituksessa perinteiset kilpailijat Fianna Fáil ja Fine Gael olivat ensimmäistä kertaa hallituskumppaneita samassa hallituksessa. Koalitiossa niiden lisäksi oli mukana myös Vihreä puolue. Edellisen hallituksen pääministeri Leo Varadkar siirtyi varapääministeriksi, ja hallitussopimuksen mukaan hän ja pääministeri Martin vaihtavat paikkoja vuonna 2022. pienoiskuva|[[Leo Varadkar on Fine Gael -puolueen johtaja vuodesta 2017 ja hän toimi Irlannin pääministerinä 2017–2020.]]
Hannu Niskanen
Hannu Kuisma Kullervo Niskanen (s. 18. elokuuta 1952 Helsinki) oli Puolustusvoimien kenttäpiispa eli kirkollisen työn johtaja vuodesta 1995 lähtien syksyyn 2012 saakka.
Henkilöhistoria ja ura
Niskanen syntyi puhelinasentaja Emil Niskasen ja Kirsti Viljasen perheeseen. Hänen puolisonsa on Paula Jaamanen. Niskanen valmistui Helsingin yliopistosta teologian kandidaatiksi vuonna 1976 ja vihittiin papiksi samana vuonna. Humanististen tieteiden kandidaatti hänestä tuli 1978. Teologian lisensiaatin tutkinnon Niskanen suoritti 1987. Hän toimi pappina Järvenpään seurakunnassa 1976–1979 sekä kirkkoherrana Pertunmaalla vuosina 1979–1992 ja Heinolan kaupunkiseurakunnassa 1992–1995. Mikkelin hiippakunnan tuomiokapitulin asessori hän oli 1987–1995. Kirkolliskokouksen jäsen Niskanen oli vuodesta 1986 ja piispainkokouksen jäsen vuodesta 1988. Sotilasarvoltaan Niskanen on reservin everstiluutnantti (2012).
Kuninkaanhauta
thumb|upright=2|Panelian Kuninkaanhauta valokuvattuna lännen suunnasta pellon reunasta 5.8.2012. Hiidenkiuas rajoittuu etualalla ja oikealla laajaan lievekivetykseen, joka on noin yhden kivikerroksen paksuinen, mutta peitettynä kolmesta kohtaa pelloilta tuoduilla kivillä. Kuninkaanhauta (erisnimenä) on muinaisjäännös ja maamerkki Satakunnassa Eurassa Panelian kylässä. Se on Skandinavian pronssikauden röykkiöhauta eli hiidenkiuas. Se on suurin lajissaan Suomessa ja suurimpia Pohjoismaissa. Sitä ei ole ajoitettu.
Radikaali keskusta
Radikaali keskusta eli äärikeskusta (myös radikaali sentrismi) on politiikan tutkimuksen käsite, jolla viitataan joihinkin radikaaleihin keskustalaisiin poliittisen kirjon ulottuvuuksiin.
Ideologinen määrittely
Radikaali sentrismi yhdistelee sekä vasemmiston että oikeiston näkemyksiä. Kyse ei ole kuitenkaan keskitien politiikasta vaan laajemmista näkymistä. Käytännölliset ratkaisut ja radikalismille tyypillinen järjestelmien uudistaminen ovat sille tärkeitä. Keskustaradikaaleihin aatteisiin kuuluu eräänlainen riippumattomuus. Käsitteen siinä merkityksessä, jossa sitä on käytetty poliittisessa keskustelussa ainakin Yhdysvalloissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, siinä yhdistyvät yhteiskunnallinen suvaitsevaisuus ja jyrkkä talouskuri, toisin sanoen politiikkaa, jossa poliittis-taloudellisilla toimenpiteillä pyritään vähentämään valtion tulojen alijäämää.
Kuninkaanhauta
Nimitykset ja sijainti
Röykkiö sijaitsee aivan Panelian keskustassa kirkosta 750 metriä eteläkaakkoon Eurajoelle johtavan maantien 2172 varressa. Kohde rajoittuu tienreunaan ja ympäröivien peltojen reunoihin.
Radikaali keskusta
Radikaali keskusta Suomessa
Suomessa käsitettä "äärikeskusta" ovat aiemmin käyttäneet Keskustapuolueen sisäisessä aatepoliittisessa keskustelussa Juha Kuisma ja Alpo Rusi vuonna 1980 ilmestyneessä kirjassa Avaus äärikeskustaan. 2020-luvulla nimitystä äärikeskustalainen on käyttänyt itsestään Suomen Keskustan kansanedustaja Mikko Kärnä.
Kuninkaanhauta
Nimitykset ja sijainti
Kuninkaanhaudalle pääsee esimerkiksi ajamalla Laitilan ja Harjavallan välistä kantatietä 43 noin kymmenen kilometriä Eurasta pohjoiseen, josta käännytään länteen Panelian suuntaan tielle 209. Tien päässä olevasta T-risteyksestä käännytään oikealle ja muutaman sadan metrin päässä hauta näkyy selvästi tien laidassa.
Radikaali keskusta
Radikaali keskusta Suomessa
Urho Kekkosen luonnehditaan olleen keskustaradikaali.
Kuninkaanhauta
Rakenne
Haudan rakenteesta tiedetään vain vähän, koska sitä ei ole vielä avattu. Röykkiön mitat ovat 36 × 30 metriä ja korkeus 3–4 metriä. Sen länsipuolella on monimetrinen maanpintaa seuraava lievekivetys, jonka päälle on kasattu myöhemmin pelloilta tuotuja kiviä. Röykkiön huipulla on kuoppa.
Paikallisten asukkaiden perimätiedon mukaan rakennelma on ollut alun perin muutaman metrin nykyistä korkeampi, mutta sitä on aikojen saatossa varmasti kaiveltu moneen kertaan. Paikalliset kertovat havainneensa haudan myös painuvan kasaan liikenteen tärinän vuoksi. Haudassa saattaa siten olla kiviarkkuja tai muita kammiorakenteita, jotka ovat hiljalleen luhistumassa. Toinen syy huipulla olevaan kuoppaan on ihmisten tonkiminen, sillä useita hautaraunioita tiedetään tutkitun aarteiden toivossa. Myös kivenottoa on harrastettu monista raunioista.
Arkeologinen tietämys
Arkeologit uskovat, ettei hautaa rakennettu kerralla valmiiksi, vaan sitä on laajennettu useita kertoja. Myös röykkiön suuri koko puoltaa oletusta, sillä kivien kerääminen, kuljettaminen ja kasaaminen olisi ollut kulkuvälineilläkin suuri urakka toteutettavaksi kerralla.
Kummun sijainti 27,50 metriä merenpinnan yläpuolella ja ulkomuoto antavat olettaa, että se tehtiin pronssikauden alkupuoliskolla.
Vuosina 1987–88 aivan haudan lähellä tien toisella puolella suoritettiin arkeologiset kaivaukset, joissa paljastui muinainen asuinpaikka. Paikalla oli kuoppaliesiä, joissa asukkaat valmistivat ruokaa, ja liesien ympärille oli ladottu reunakivetyksiä, jotka liittyvät majan tai kodan rakenteisiin. Esineistöä edustivat saviastian kappaleet ja erilaisten kiviesineiden katkelmat. Lieden hiilenpalasten radiohiiliajoitus sijoittaa sen vanhempaan pronssikauteen.
Muinainen asuinympäristö
Panelian laajat peltoaukeat ovat syntyneet maankohoamisella. Ne olivat pronssikauden alussa matalaa merenlahtea, jota nykyisin kutsutaan Panelianlahdeksi. Muinaislahden reunoja seuraa hiidenkiukaitten ketju, kun yksittäistalot rakensivat hautojaan loiville rinteille lähelle merenrantaa. Matalan lahden ruohoiset rannat mahdollistivat karjan ja muiden kotieläinten kasvattamisen. Myös pienviljelyä on harjoitettu pronssikaudella, ja asettuminen merenrannoille suojaisiin lahtiin kertonee kalastuksen merkityksestä. Muinaislahden pohjukkaan lähelle Kuninkaanhautaa laski vetensä Eurajoki.
Erityistä
Kuninkaanhautaa ja sen lähialuetta hoidetaan Museoviraston varoista. Pyrkimyksenä on niittää heinää ja rajoittaa puuston lisääntymistä tontilla.
Lähteet
}}
Viitteet
{{Viitteet|viitteet=
Stefan Maierhofer
thumb|Stefan Maierhoffer
Uransa alkuaikoina Maierhofer edusti pieniä itävaltalaisseuroja: SV Gablitzia, FC Tullnia ja SV Langenrohria. Kaudeksi 2005/06 hän siirtyi saksalaiseen FC Bayern Müncheniin, jossa hän kuitenkaan onnistunut murtautumaan ykkösjoukkueen pelaavaan kokoonpanoon, vaan pelasi lähinnä Regionalligassa seuran amatöörijoukkueen mukana. Kauden 2006/07 talvitauolla Maierhöfer siirtyi 2. Bundesliigassa pelanneen TuS Koblenzin paitaan. Hän pelasi joukkueessa 14 ottelua ja teki niissä kolme maalia.
Kaudeksi 2007-08 Maierhofer siirtyi SpVgg Greuther Fürthiin. Hän pelasi syyskaudella 2.Bundesliigassa 10 ottelua ja teki kaksi maalia. Tammikuussa 2008 hänet lainattiin Rapid Wieniin.
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2016
'''Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2016''' pelattiin huhtikuussa 2016.
Joukkueet
{|
JKMM Arkkitehdit
thumb|Kirnu [[Shanghain maailmannäyttelyssä.]] JKMM Arkkitehdit Oy on suomalainen, vuonna 1998 perustettu arkkitehtitoimisto. Sen perustivat arkkitehdit Asmo Jaaksi, Teemu Kurkela, Samuli Miettinen ja Juha Mäki-Jyllilä. Yli kahdenkymmenen vuoden aikana toimisto on kasvanut ja työllistää lähes 100 työntekijää (helmikuu 2020). JKMM on saanut myös kaksi uutta osakasta, Päivi Meurosen ja Teemu Toivion. JKMM Arkkitehdit toimii arkkitehtuurin eri alueilla kaupunkisuunnittelusta rakennus- ja sisustussuunnitteluun.
Historia
Yritys perustettiin 24. kesäkuuta 1998 ja se toimi nimellä Arkkitehtitoimisto JKMM Oy 30. kesäkuuta 2015 saakka, jolloin sen toiminta loppui ja se jakautui kahdeksi yritykseksi: JKMM Arkkitehdit Oy, joka tarjoaa arkkitehtipalveluja ja JKMM Sijoitus Oy, joka tarjoaa muualla luokittelemattomia rahoituspalveluja (pl. vakuutus- ja eläkevakuutustoiminta).
JKMM Arkkitehdit on 2000-luvun menestynein suomalainen toimisto arkkitehtuurikilpailuissa. Toimistolle on myönnetty useita tunnustuksia työstään kuten Rakennustaiteen valtionpalkinto 2007, Vuoden Teräsrakennepalkinto 2007 ja 2015, Vuoden Lasirakennepalkinto 2007 ja 2016, Vuoden Betonirakennepalkinto 2007 ja 2012, Chicago Athenaeum International Award for Architecture 2006 sekä Pietilä-palkinto 2006. JKMM Arkkitehdit oli ehdolla vuoden 2014, 2015 ja 2018 Arkkitehtuurin Finlandia -palkinnon saajaksi kohteillaan Seinäjoen kirjasto (2014), OP Vallilan pääkonttori (2015) ja Amos Rex sekä Tiedekulma (molemmat 2018). JKMM Arkkitehdit saivat Arkkitehtuurin Finlandia -palkinnon vuonna 2017 työstään Harald Herlin oppimiskeskuksen sisustuksen kanssa ja vuonna 2021 Kirkkonummen pääkirjaston laajennushankkeesta.
JKMM Arkkitehtien suunnittelufilosofia nojaa pohjoismaisiin arvoihin ja moderniin estetiikkaan. Vuoden 2020 kesällä käynnissä olevia suunnittelutöitä ovat muun muassa Kansallismuseon uusi lisärakennus, Kirkkonummen kirjasto, Suomen paviljonki Dubain 2020 Maailmannäyttelyssä, Taideyliopiston uusi kampus Sörnäisiin, Tanssin talo Helsingin Ruoholahteen, jalkapallostadion Tampereen Tammelaan ja Keski-Suomen keskussairaala Jyväskylään. Viimeisimpiä valmistuneita töitä ovat Keskon uusi päätoimipaikka K-Kampus, Amos Rex taidemuseo Helsingin Lasipalatsiin, Helsingin yliopiston uusi Tiedekulma, Kalasataman koulu ja päiväkoti Helsingin Kalasatamassa, Lahden matkakeskus Lahdessa, OP Pohjolan toimistokampus Vallilassa sekä Seinäjoen kaupunginkirjasto. Valmistunutta asuntoarkkitehtuuria edustavat muun muassa asunto-osakeyhtiö Bysa&Sandis Helsingin Jätkäsaaressa, Jyväskylän asuntomessuille 2014 valmistunut tornitalo Maailmanpylväs Jyväsjärven rannassa sekä vuonna 2016 valmistuneet asunto-osakeyhtiöt Oy Berliinin- ja Lontoonpihat Helsingin Arabianrannassa.
Huomattavia suunnittelutöitä
thumb|Helsingin yliopiston [[Tiedekulma (2017).]]
Rauman lasitehdas
Rauman lasitehdas toimi Raumalla vuosina 1910–1925. Suomen Lasiteollisuus Oy nimellä toiminut tehdas valmisti ikkunalasia. Tehdas sijaitsi Korkeakarin saarella Rauman sataman edustalla. Tehtaan paikalle rakennettiin myöhemmin Hollmingin Rauman telakka.
Yhdystie 2171
thumb|right|250px|Yhdystie 2171 [[Irjanne|Irjanteella.]] Yhdystie 2171 on tie, joka kulkee Eurajoen Irjanteelta saman kunnan alueella sijaitsevaan Lauhtuun. Tien pituus on 5 kilometriä.
Tien osoitenimenä toimii koko matkalta Kämpäntie. Kämpäntien ja valtatien 8 risteyksessä sijaitseva entinen metsäkämppä, jossa on toiminut myöhemmin kahvilayritys, on yksi Vuojoen metsäradan varrella olleista metsäkämpistä ja ainoa niistä vielä jäljellä oleva.
Tien varrelle jääviin kohteisiin kuuluu Eurajoen seurakunnan käytössä oleva Irjanteen hautausmaa, jossa ovat myös vuonna 1953 rakennettu Irjanteen kappeli ja sen vieressä vuonna 1869 rakennettu kellotorni. Kappelia ympäröi Irjanteen uusi hautausmaa. Irjanteen kirkko vuodelta 1752, kellotapuli vuodelta 1758 ja sitä ympäröivä Irjanteen vanha hautausmaa ovat kylän keskustassa.
Pitkänokkalukkinen
Pitkänokkalukkinen (Arachnothera robusta) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Pitkänokkalukkista tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa ja Thaimaassa. Vaikka lajin kannankehitys on laskeva, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tigoda
Tigoda on Venäjällä Leningradin alueella Kirišin ja Tusinan piireissä ja Novgorodin alueella Tšudovon piirissä virtaava Olhavanjoen sivujoki, joka yhtyy Olhavanjokeen Kusinossa. Joki on 143 kilometriä pitkä.
Joen kulku
Tigoda alkaa Tusinan piirin eteläkärjen Tišinskin suosta Tjosovo-Netylskin (Тёсово-Нетыльский) pohjoispuolelta. Joki käy lyhyesti Novgorodin puolella latva-alueella ja suiston lähellä, vaikka muuten se virtaa Leningradin alueella. Joki virtaa aluksi mutkitellen metsäisellä seudulla kohti koillista. Se saapuu Lupanan kaupunkiin, jossa se alittaa Pietarista Moskovaan johtavan valtatien ja rautatien. Noin 15 kilometriä kylien jälkeen joki kääntyy terävästi etelään ja kääntyy noin 20 kilometrin jälkeen uudelleen koilliseen päin. Noin 20 kilometriä ennen Olhavanjokea on joen vedenpinta Ilmajärven korkeudella, johon se on Olhavan vesivoimalaitoksella nostettu. Yhtymäkohdassa sijaitsee kylät Kusino ja Izvoz. Joen leveys kylien välissä on 250 metriä ja se yhtyy Olhavanjokeen 100 kilometriä ennen Laatokkaa.
Historiaa
Joen nimi ei tarkoita venäjäksi mitään, mutta sillä arvellaankin olevan suomalaiset juuret. Ensimmäiset kirjalliset merkinnät on kirkonkirjoista vuosilta 1499–1500, jolloin joen alajuoksun kylissä on asunut ortodoksiuskoisia.
Hydrologiaa
Joen virtaama vaihtelee vuodenaikojen mukaan. Kevättulvat huhti-toukokuussa ovat joessa korkeanveden aikaa, mutta syyssateet nostavat myös vedenpintaa tulvaksi asti. Kesällä ja talvella on vesi alhaalla. Joen virtaamia mitataan mittausasemalla, joka sijaitsee 86 kilometriä Olhavanjoesta. Keskivirtaamaksi on saatu 4,3 m³/s (tai myös 4,21 m³/s ). Joki jäätyy marras-joulukuussa ja sen jäät lähtevät huhti-toukokuussa.
Yleistä
Tigoda kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Olhavanjoen valuma-alueeseen, jonka Tigodan valuma-alueessa se sijaitsee. Tigodan valuma-alueen laajuus 2 290 neliökilometriä ja sen pääuoman muodostuu vain Tigodasta.
Sivu-uomia
Alla olevaan taulukkoon on koottu Tigodan suurimpia sivu-uomia. Taulukon tiedot on lueteltu taulukon alla ja niitä on eritelty kullekin joelle taulukon oikeassa sarakkeessa. Lähteet: 1 = luettu Wikipedian suomenkielisestä artikkelista, 2 = luettu kunkin sivu-uoman lähteestä, 3 = luettu venäjänkielisestä Wikipediasta, 4 = katsottu tai mitattu Internetin karttapalvelusta kuten esimerkiksi Google Maps tai ACME
Järviä
Tigodan valuma-alueella ei sijaitse merkittäviä järviä.
Isoluura
Isoluura (Grallaria gigantea) on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Isoluuraa tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Lajin kannaksi arvioidaan 1 000–2 499 yksilöä. Se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja on luokiteltu vaarantuneeksi.
Tusinajoki
Tusinajoki on Nevan eteläinen sivujoki Leningradin alueella ja Pietarin kaupungissa Venäjällä. Sen pituus on 121 kilometriä ja sadealue 1 640 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Lugan piirissä Poddubjen kylän lähellä ja virtaa Tusinan ja Kirovskin piirien kautta Tusinansuuhun. Sen varrella sijaitsevat Tusinan ja Lomkan kaupungit sekä Uljanan taajama. Tusinan ja sen sivujoen Sablinkan rotkossa on Saaplinan luolasto ja Uljanan lähellä vesiputous.
Joen nimi juontuu muinaisvenäjän ”kapeaa” tai ”ahdasta” tarkoittavasta sanasta.
Annei
Annei oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin kolmas keisari. Hänen sanotaan toimineen keisarina vuosina 549 eaa.–511 eaa. Häntä edelsi hänen isänsä Suizei, myyttinen toinen keisari, ja seurasi poikansa Itoku.
Ainakin yhdeksän ensimmäisen perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaisen keisarin olemassaoloa pidetään kyseenalaisena. Ensimmäinen, todellisuudessakin mahdollisesti hallinnut keisari saattoi olla Sujin 200–300-luvuilla. Keisarillinen viraston mukaan Annein hauta sijaitsee Naran prefektuurin Kashiharassa. Tämä šintolainen muistopyhäkkö on viralliselta nimeltään Unebiyama no hitsujisaru no mihodo no i no e no misasagi.
Rumbulan joukkomurha
thumb|Rumbulan joukkomurhan muistomerkkejä thumb|Vasemmalla seisova Friedrich Jeckeln vastaamassa 1946 syytteisiin joukkomurhista Rumbulan joukkomurha oli kaksi peräkkäistä natsien suorittamaa joukkomurhaa (30. marraskuuta ja 8. joulukuuta 1941) Rumbulan metsässä lähellä Riikaa Latviassa. Niissä surmattiin 25 000 Baltian juutalaista. Uhrien määrä on toiseksi suurin siihenastisista natsien joukkosurmista Ukrainan Babyn Jarin jälkeen.
Suurin osa uhreista oli latvianjuutalaisia, jotka tuotiin Riian ghetosta. Noin tuhat uhreista oli Saksasta tuotuja juutalaisia. Murhat toteutti Einsatzgruppe A johtajanaan SS-poliisijohtaja Friedrich Jeckeln. Apureina heillä oli latvialaisen aktivistiryhmän jäseniä.
Vuonna 1979 latvialainen Viktors Arājs tuomittiin Hampurissa (Landgericht Hamburg) 13 000 ihmisen joukkomurhan johtamisesta Rumbulassa 8. joulukuuta 1941 elinkautiseen vankeuteen.
Lotus
Lotus tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Nijolė Ambrazaitytė
Nijolė Ambrazaitytė (21. helmikuuta 1939 Burokai – 27. marraskuuta 2016) oli liettualainen oopperalaulaja ja poliitikko. Hän oli mukana allekirjoittamassa 11. maaliskuuta 1990 julistusta, jolla Liettuan sosialistisen neuvostotasavallan korkein neuvosto ilmoitti eroavansa Neuvostoliitosta ja palauttavansa näin maan itsenäisyyden.
Elämänvaiheita
Laulajanuransa Ambrazaitytė aloitti vuonna 1956. Hän esiintyi monissa eri oopperataloissa ympäri maailmaa ja teki 30 levytystä. Hänen roolejaan eri oopperoissa olivat muiden muassa Lola Cavalleria Rusticanassa, Amneris Aidassa ja Marina Minszek Boris Godunovissa. Hän esiintyi Neuvostoliitossa, Norjassa, Yhdysvalloissa, Italiassa, Mongoliassa, Iso-Britanniassa ja Suomessa. Vuosina 1979– 1990 hän opetti laulua Liettuan konservatoriossa.
Ambrazaitytė valittiin kansanedustajaksi ensimmäisen kerran vuonna 1990 ja uudelleen vuosina 1992 ja 1996. Hän oli jäsenenä myös valtion eläkekomiteassa. Hänet palkittiin Gediminaksen ritarikunnan mitalilla merkittävästä elämäntyöstään vuonna 1996.
Wilhelm Grimm
Elämä ja työt
Vuonna 1825 Wilhelm, joka oli nyt 39-vuotias, avioitui apteekkarin tyttären Henriette Dorothea Wildin kanssa. Avioliitto ei vaikuttanut veljesten suhteeseen. Richard Cleasby vieraili veljeksillä ja huomautti, että ”he asuivat yhdessä sellaisessa sovussa ja yhteisössä, että voisi lähes kuvitella, että lapset olivat heidän yhteistä omaisuuttaan”. Wilhelm ja Henriette saivat neljä lasta: Jacob (3. huhtikuuta–15. joulukuuta 1826), Herman (1828–1901), Rudolf Georg (1830–1889) ja Barbara Auguste Luise Pauline Marie (1832–1919).
Wilhelm ja Jacob julkaisivat vuonna 1812 kokoelman satuja, joka Suomessa tunnetaan nimellä Grimmin sadut. thumb|Grimmin hauta Berliinissä. Wilhelm kuoli Berliinissä tulehdukseen 73-vuotiaana.
Tavujärjestys
Tavujärjestys (, myös ) tietokoneessa tarkoittaa sitä, missä järjestyksessä tietokoneen suoritin käsittelee suurempia kuin yhden tavun pituisia kokonaisuuksia.
Esimerkiksi neljästä 8-bittisestä tavusta muodostuva 32-bittinen sana voidaan tallentaa tietokoneen muistiin useilla eri tavoilla. Asian havainnollistamiseksi eri tavuihin kuuluvat bitit on tässä merkitty kirjaimin A–D, joista A edustaa suurinta eli eniten merkitsevää tavua.
Historia
Unix-käyttöjärjestelmä siirrettiin PDP-11-tietokoneilta IBM Series 1 -minitietokoneille. Sananpituus oli molemmissa sama, mutta tavut vaihtoivat paikkaansa. Käyttöjärjestelmän käynnistyttyä se ilmoitti olevansa NUXI, jonka vuoksi ongelmaa on kutsuttu myös NUXI-ongelmaksi.
Intel 8008-suorittimen tavujärjestys oli little endian eli vähemmän merkityksellinen tavu oli ensin: syynä tähän oli -käskyn muoto yhteensopivana Datapoint 2200:n kanssa. Tämä on vaikuttanut myöhempään x86-arkkitehtuuriin.
Danny Cohen tunnustetaan termien big endian ja little endian esittämisestä artikkelissaan On Holy Wars and a Plea for Peace.
Big endian
Big endian -muodossa (laskeva tavujärjestys) sanan merkitsevimmät tavut tallentuvat ensin eli alempiin muistiosoitteisiin: Tämä vastaa tavallisesti käytettyjä lukujärjestelmiä, joissa suurin eli merkitsevin arvo ilmoitetaan ensimmäiseksi (esimerkiksi luvussa 256 numero 2 edustaa satoja, joten se on merkitsevämpi kuin kymmeniä edustava numero 5, joka puolestaan merkitsee enemmän kuin ykkösiä edustava numero 6). Tätä tavujärjestystä käyttävät monien tietokonevalmistajien suorittimet, ja se on myös Internetissä käytettävän IP-protokollan otsikkotiedoissa käytetty tavujärjestys.
Little endian
Little endian -muodossa (nouseva tavujärjestys) sanan vähiten merkitsevät tavut tallentuvat ensin: Tämän voi rinnastaa tyypilliseen suomalaiseen tapaan esittää päivämäärät järjestyksessä, jossa ensin ilmoitetaan päivä, sitten kuukausi ja lopulta vuosiluku. Tällaista tavujärjestystä käyttävät Intelin suorittimet, PDP-11, VAX ja useat sulautetut järjestelmät.
Bi-endian
Bi-endian suoritin voi toimia kummassakin tilassa. Tietyissä suorittimissa tämä on mahdollista asettaa suorittimen resetoinnin yhteydessä. Esimerkki bi-endian-suorittimesta on ARM.
ISO 9660 -tiedostojärjestelmässä useampitavuiset arvot ovat tallennettu kummassakin (little, big) tavujärjestyksessä, joten sitä voi kutsua myös bi-endian-tavujärjestykseksi.
Middle-endian
Middle-endian on yleistermi muille vaihtoehdoille. Esimerkiksi PDP-11:n ohjelmakääntäjä tallentaa 32-bittiset arvot vaihtamalla 16-bittisten puoliskojen järjestystä ennakoidusta little-endian muodosta. Tälle on myös nimitys PDP-endian. Esimerkiksi jos little- ja big-endian muodoissa "ABCD" ja "DCBA" ovat normaaleja, PDP-muodossa arvo olisi "BADC".
Marianne Liebmann
Hän edustaa Cargill-suvun neljättä sukupolvea ja omistaa joitain prosentteja perheyhtiönä toimivasta yhdysvaltalaisesta Cargill -suuryhtiöstä. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Sontheim Meyerin varallisuudeksi 4,2 miljardia dollaria.
Cargill on suuri Yhdysvaltain Minnesotan osavaltion Wayzatasta käsin johdettu erityisesti maataloustuotteiden tuotantoa ja kauppaa harjoittava yrityskonserni, jonka liikevaihto oli keväällä 2017 päättyneeltä tilivuodelta noin 110 miljardia dollaria. Cargill-suku piti hallussaan noin 87,2 prosenttia yhtiön osakkeista.
Liebmann syntyi vuonna 1953 ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon Montanan osavaltionyliopistossa. Liebmann toimi vuosina 1992–1998 Cargillin johtokunnan jäsenenä. Lisäksi hän vastasi miehensä kanssa Langohr's Flowerland -kukkamyymälöitä vuoteen 2012 saakka. Tämän jälkeen he ovat rakennuttaneet aiemman kukkamyymälänsä kasvihuoneiden tilalle yhden perheen senioriasuntoja.
Yksityiselämä
Hän on naimisissa, kaksi lasta.
Kellukat
Lähisukuiset ansikat (Waldsteinia) sisällytetään nykyisin Suomen Lajitietokeskuksen luokittelussa kellukoihin. Toisaalta niitä pidetään edelleen myös itsenäisenä sukuna.
Lajit Suomessa
Suomessa kasvaa vakiintuneena neljästä viiteen kellukkalajia. Ojakellukka ja kyläkellukka ovat alkuperäiskasveja, idänkellukka ja japaninkellukka uustulokaskasveja. Yleisin on ojakellukka, joka on hyvin tavallinen Etelä-Suomessa ja kasvaa paikoin aivan Pohjois-Lapissakin. Rönsyansikkaa esiintyy Suomessa viljelyjäänteenä tai -karkulaisena.
Punaisen Kuningattaren hypoteesi
Punaisen Kuningattaren hypoteesi (, Red Queen, Red Queen's race ja Red Queen Effect) on evoluutioteoriassa käytetty malli, jolla selitetään kahta erilaista ilmiötä: sukupuolten evoluutiota sekä tilannetta, jossa kaksi saalistaja–saalis-suhteessa elävää lajia vaikuttavat toistensa evoluutioon niin että seuraukseksi syntyy koevoluutiota.
Termi viittaa Lewis Carrollin kirjaan Liisan seikkailut peilimaailmassa, jossa Punaisen Kuningattaren on juostava kaikin voimin, jotta pysyisi paikallaan.
Kilpavarustelu
Leigh Van Valen esitti vuonna 1973 metaforan evolutiivisesta asevarustelusta, jossa hän muotoili Punaisen Kuningattaren hypoteesin sukupuuttoon kuolemisesta (engl. law of extinction). Van Valenin mukaan kahden lajin suhteessa monet sopeutumat vaikuttavat negatiivisesti toisen lajin yksilöiden kelpoisuuteen; seuraa kilpavarustelu, joka johtaa siihen, että yksilöiden kelpoisuus ei ajan mittaan parane vaan pysyy samana, vaikka ulkoisesti katsoen niiden toiminta paraneekin.
Vaikka sopeutumat yleistyvät, toisen evoluutiojärjestelmän aiheuttamat sopeutumat heikentävät toisen järjestelmän sopeutumien vaikutusta.
Selvimmin tämä näkyy saalistaja–saalis-suhteessa, koska esimerkiksi gasellit, jotka juoksevat nopeammin, vaikeuttavat saalistavien gepardien elämää.
Van Valenin Punaisen Kuningattaren hypoteesi ei kuitenkaan liittynyt suvullisuuden kehitykseen.
Suvullisuuden paradoksi
Tieteiden popularisoija Matt Ridley kirjoitti kirjan The Red Queen, jossa hän esitteli teoreettisen biologian piirissä käytyä keskustelua suvullisen lisääntymisen vaikutuksista evoluutioon. Yhteys Punaisen Kuningattaren hypoteesiin seuraa siitä, että perinteinen teoria selitti suvullisen lisääntymiset edut ainoastaan ryhmätasolla mutta ei geenitasolla. Punaisen Kuningattaren hypoteesi sen sijaan selitti suvullisuuden kehittymistä yksilötasolla.
Punaisen Kuningattaren hypoteesi selitti paradoksin, että useimmissa suvullisesti lisääntyvissä lajeissa noin puolet populaation jäsenistä on koiraita, vaikka vain harvat koiraat saavat jälkeläisiä ja joissain lajeissa koiraat jopa tappavat saman lajin pentuja. Miksi lajin kannatti tuottaa koiraita?
Ongelmaa voidaan ratkaista Richard Dawkinsin itsekäs geeni -teorialla, jonka mukaan jokaisen geenin perimmäisenä tavoitteena oli monistaa itsensä. Koiraan kannatti tappaa poikaset, jotka eivät olleet sen omia jälkeläisiä. Samoin koiraiden kokonaiskelpoisuus oli sama kuin naarailla; lisääntyvien koiraiden jälkeläiset edustivat suurinta osaa seuraavan sukupolven jälkeläisistä. (On kuin koirailla olisi arpa, joissa harvat arvat voittavat paljon ja naarailla arpa, joissa useat voittavat vähän.)
Suvullinen lisääntyminen oli hyödyllistä myös sen takia, että se lisää muuntelua ja erilaiset geenien yhteisvaikutukset nousevat esiin. Eräänä tekijänä on asevarustelu: loiset, jotka lisääntyvät suvullisesti, tuottavat monenlaisia jälkeläisiä ja koettelevat loisittavan kohteen puolustusjärjestelmää useammalla eri tavalla. Tämä kiihdyttää muuntumista, sillä vaikka myös heikompia yksilöitä esiintyy enemmän, luonnonvalinta karsii ne pois ja seuraavan sukupolven yksilöt ovat niitä, joilla on ollut paras geenistö.
Stefano Okaka Chuka
Stefano Okaka Chuka (käyttää sukunimenään yleensä vain Okakaa, s. 9. elokuuta 1989 Castiglione del Lago, Umbria, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hänen vanhempansa ovat nigerialaisia. Okaka edustaa turkkilaista İstanbul Başakşehiria. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut myös Belgiassa ja Englannissa.
Okaka on AS Roman kasvatteja. Juniorivuosinaan hän ehti kuitenkin edustaa myös Castiglionesea, Sanfatucchiota, Centro Italia Parmaa ja AS Cittadellaa. Roman edustusjoukkueessa hän on pelannut 34 liigaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
IRCQuotes
IRCQuotes eli IRC-sitaatit on bash.orgin suomenkielinen vastine. Sivustolle kerätään IRCistä lainattuja humoristisia keskustelunpätkiä, joita sivuston käyttäjät voivat lukea ja äänestää. Sisältö kattaa myös urbaaneja legendoja, joiden todenmukaisuutta on vaikea todentaa.
Rillilukkinen
Rillilukkinen (Arachnothera flavigaster) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Rillilukkista tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Singaporesta se on hävinnyt. Vaikka lajin kannankehitys on laskeva, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Irish coffee
pienoiskuva|220px|Irish coffee. Irish coffee on kahvijuoma, jonka aineksia ovat kahvi, irlantilainen viski, fariinisokeri ja kerma. Irish coffeesta voi tehdä alkoholittoman version kiehauttamalla viskiä niin että alkoholi haihtuu siitä. Kahvista voi tehdä sopivan lämpöistä oman mieltymyksen mukaan.
Historia
Ensimmäinen irish coffee valmistettiin talvella 1943 Foynesin sataman lentoterminaalissa lähellä Limerickiä, Irlannissa. Sen valmisti baarimikko ja kokki Joe Sheridan. Tuolloin Pan Amin lentovene, joka oli lennolla New Yorkiin, kääntyi takaisin Foynesiin, koska sää oli niin huono. Sheridania pyydettiin tekemään matkustajille ruokaa ja lämpimiä juomia. Hän teki silloin ensimmäiset irish coffeet, ja kun häneltä kysyttiin, että oliko hän käyttänyt brasilialaista kahvia, hän vastasi että: ”Ei, se oli irlantilaista kahvia.” (No, it was Irish coffee.) pienoiskuva Irlantilaiset viettävät 25. tammikuuta kansallista irish coffee -päivää.
Born In The S.A.V.O.
Born In The S.A.V.O. on Sleepy Sleepersin albumi. Albumin nimi ja kansikuva on mallinnettu Bruce Springsteenin Born in the U.S.A.-albumilta. Albumilla soittaa kitaraa Dingon kitaristina tunnettu Jonttu Virta.
GRE
Generic Routing Encapsulation (GRE) on Ciscon kehittämä IP-tunnelointiprotokolla. Sen sisällä tunneloidaan tavallisesti VPN-yhteyksiä ja aivan tavallisia IP-paketteja, mutta se osaa siirtää myös multicast- ja IPv6-liikennettä. Protokolla sinällään on hyvä hyötysuhteeltaan ja monet sitä käyttävät toteutukset ovat nopeita ja tehokkaita. Protokollan tuki on kuitenkin edelleen monissa laitteissa keskeneräinen. Tämän takia GRE:tä käyttävät VPN-sovellukset saattavat toisinaan käyttäytyä verkosta riippuen hyvinkin ennalta-arvaamattomilla tavoilla. Yleisin ongelma on yhteyksien jumittuminen, jolloin VPN-palvelin tai asiakkaan ja palvelimen välissä oleva palomuuri voivat lakata sallimasta uusia yhteyksiä. Tällaiset virhetilanteet ovat hyvin kiusallisia ja ylläpitäjän on lähes mahdotonta havaita niitä, saati sitten korjata.
Outlaw Gentlemen & Shady Ladies
Outlaw Gentlemen & Shady Ladies on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin 2013 julkaisema albumi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Antonio Cánovas del Castillo
Antonio Cánovas del Castillo (8. helmikuuta 1828 Málaga, Espanja – 8. elokuuta 1897 Mondragón, Espanja ) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi kuusi kertaa Espanjan pääministerinä. Hän oli Bourbonien sukua kannattanut monarkistinen konservatiivi, joka vastusti kiivaasti muun muassa yleistä äänioikeutta sekä uskonnonvapautta. Canovas sai nuorena huomiota muotonsa puolesta täydellisillä runoilla, joita sävyttää voimakas isänmaallisuus. Hän oli taitava puhuja ja arvostettu historioitsija. Hän oli vuodesta 1867 Espanjan akatemian jäsen ja vuodesta 1882 Madridin historiallisen akatemian johtaja. Hänen historiallisia teoksiaan on Estudios del reinado de Felipe IV (1888−1890). Hänen johdollaan alkoi ilmestyä suuri Espanjan historiaa käsittelevä teos Historia general de Espana. Hän työskenteli myös sanomalehtimiehenä.