cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chickasaw’t
Puoliveriset
1700-luvun puolivälissä Charlestonin alueilla asuvat skotlantilaiset kauppiaat alkoivat vierailla chickasawien kyliin ja aiheuttivat seka-avioliittoja. Tämän seurauksena chickasaweista tuli matrilineaalisia, kun puoliveriset lapset otettiin äitiensä klaaniin ja näin ollen heimon jäseniksi. Irlantilainen kauppias ja historioitsija James Adair otti vaimokseen chickasaw-naisen. Skotlantilaisella James Logan Colbertilla oli useita lapsia chickasaw-vaimojensa kanssa. Colbertin lapsista tuli myöhemmin melkoisia vaikuttajia, jotka johtivat chickasaweja sodissa ja auttoivat heimoa vaikeuksissa. thumb|180px|Winchester Colbert oli chickasawien toinen kuvernööri 1800-luvun puolivälissä. Hän edusti puoliverisen kansanosan jälkeläisiä ja toi mukanaan yhä enemmän valkoisen miehen kulttuuria, mutta nosti myös ratkaisevasti kansansa elintasoa. Joidenkin chickasaw-kylien asukkaista yli puolet saattoi muodostua puoliverisistä, joita englantilaiset kutsuivat nimellä breed. Tämä aiheutti ongelmia. Täysveriset chickasawit olisivat halunneet säilyttää varhaisen kulttuurinsa, kun taas seka-avioliittojen jälkeläiset pyrkivät sekoittamaan molempien kulttuuria keskenään yhdistämällä eurooppalaisia tapoja chickasawien omiin traditioihin. Lopputuloksena koko kansakunta alkoi vieraantua omista perinteistään, varsinkin 1700-luvun jälkimmäisellä puoliskolla.
Klaanit, päällikkyys ja kurinpito
Chickasawit eivät jakautuneet heimoihin, mutta heillä oli paljon klaaneja, vaihdellen välillä 7–15. Klaanin jäsenyys periytyi äidin puolelta. Kylät ja klaanit olivat itsenäisiä, mutta ne yhdistyivät sotien aikana. Jokaisella klaanilla oli oma päällikkönsä. Arvostetuimmasta minkojen klaanista valittiin koko kansan ylin päällikkö eli "Suuri minko", joka oli yleensä vaikutusvaltaisten chickasawperheiden perinnöllinen asema.
Chickasawien laki oli tarkoin määritelty koskien murhia, ryöstöjä, jumalanpilkkaa ja aviorikoksia. Klaanineuvosto langetti tuomion, joka pantiin täytäntöön joko yksityisesti tai julkisesti ja johon kuului ruoskimista ja muuta kidutusta. Murhamiehiä jäljitettiin kaukaisiltakin seuduilta. Jos tappajaa ei saatu kiinni, tuomittiin rikoksesta joku hänen sukulaisistaan. Kuolemantuomion pani täytäntöön uhrin vanhin veli tai muu lähisukulainen. Avionrikkojat sovittivat tekonsa nöyryyttämällä itsensä julkisesti. Kumpikin osapuoli joutui juoksemaan alastomina chickasawkylän läpi asukkaiden ruoskiessa heitä. Aviomiehen oikeus oli myös erikseen hakata tai ruoskia vaimonsa rakastaja. Naisten kärsivät rangaistukset liittyivät heidän ulkonäkönsä turmeluun. Hiukset saatettiin nyppiä pois ja kasvot silpoa.
Uskonto
Chickasawien ylin jumala oli Ababinili, joka oli tiiviisti yhteydessä aurinkoon, taivaaseen ja tuleen. He uskoivat hyvien ansaitsevan paikan taivaassa ja pahantekijöiden joutuvan ikuisesti vaeltamaan noitien maassa. Kun heimon jäsen kuoli, hänet haudattiin talonsa alle. Vainaja asetettiin istuma-asentoon ja hänen punaisiksi maalatut kasvonsa suunnattiin osoittamaan kohti länttä. Jos kuolema oli ihmisen aiheuttama, vainajan henki ei saanut rauhaa ennen kuin hänen kuolemansa oli kostettu. Tietäjät selvittivät tautien ja onnettomuuksien alkuperää, sillä yleinen uskomus oli, että niiden takana olivat noidat tai tapetun eläimen henki.
Kasagi (1898)
Kasagi oli keisarillisen Japanin laivaston Yhdysvalloissa elokuussa 1898 valmistunut Kasagi-luokan panssarikansiristeilijä. Alus tuhoutui ajettuaan karille 10. elokuuta 1916.
Valmistus
Alus tilattiin osana vuoden 1896 hankintoja Yhdysvalloista William Cramp and Sonsilta Philadelphiasta, missä köli laskettiin 13. helmikuuta 1897. Alus laskettiin vesille 18. tammikuuta 1898 ja valmistui vielä samana vuonna 24. lokakuuta.
Palvelus
Huhtikuussa 1900 ollessaan Kagoshimanlahdella sotaharjoituksissa, alus törmäsi tiheässä sumussa kauppalaivaan, joka joutui ajamaan matalikolle estääkseen uppoamisensa. Kasagin saamat vauriot eivät estäneet jatkamasta harjoitusta. Boksarikapinan aikana vuonna 1900 alus suojasi Tianjiniin matkannutta joukkojenkuljetussaattuetta. Lisäksi aluksen miehistöstä siirrettiin 52 merimiestä maihin tukemaan operaatioita.
Venäjän–Japanin sota 1904–1905
Kasagi osallistui Venäjän–Japanin sodan alussa Port Arthurin piirityksen valvontaan kuuluen amiraali Dewa Shigetōn 3. risteilijälaivueeseen, jonka mukana se hyökkäsi 9. helmikuuta Port Arthuriin. Maaliskuussa Kasagi ja Yoshino siirrettiin amiraali Kamimura Hikonojōn osastoon, jonka tehtävänä oli tulittaa Vladivostokia. Alus osallistui 14. toukokuuta miinaan ajaneen Hatsusen miehistön pelastamiseen, jolloin se pelasti 134 eloonjäänyttä.
Keltaisenmeren taistelussa 10. elokuuta alus kohtasi Venäjän keisarikunnan laivaston Poltavan. Taistelun jälkeen alus osallistui Askoldin ja Novikin takaa-ajoon. Tsushiman meritaistelussa alus oli 3. viirikön lippulaivana päällikkönään Yamaya Tanin. Taistelussa alukseen osui kranaatti vesirajan alapuolelle täyttäen kattilahuoneen ja hiilivaraston vedellä sekä surmaten yhden ja haavoittaen yhdeksää miehistönjäsentä. Alus joutui vetäytymään vaurion vuoksi taistelusta.
Alus siirrettiin 1910 koulutustehtäviin, ja teki pitkän koulutuspurjehduksen Havaijille 16. lokakuuta 1910 – 6. maaliskuuta 1911. Alus oli 1912 modernisoitavana, jolloin kattilat vaihdettiin Miyabara-kattiloiksi. Ensimmäisessä maailmansodassa Kasagi kuului Japanin 1. laivastoon ollen siitä huolimatta pääosin koulutustehtävissä.
Atlanta Thrashers
Atlanta Thrashers oli vuosina 1999–2011 NHL:ssä pelannut yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka pelasi kotiottelunsa Georgian Atlantassa. Seura pelasi itäisen konferenssin kaakkoisdivisioonassa yhdessä Carolina Hurricanesin, Florida Panthersin, Tampa Bay Lightningin ja Washington Capitalsin kanssa.
Keväällä 2011 kanadalainen miljonääri David Thomson osti Atlanta Thrashersin ja joukkue vaihtoi paikkaa Atlantasta Manitobaan, Winnipegiin. Seuran uudeksi nimeksi ilmoitettiin vuoden 2011 varaustilaisuuden yhteydessä Winnipeg Jets. Näin ollen Winnipeg sai jälleen oman NHL-joukkueen sitten edellisen Winnipeg Jetsin, joka muutti vuonna 1996 Phoenixiin. Tämä oli jo toinen kerta kun Atlanta menetti NHL-joukkueensa Kanadan puolelle. Ensimmäisen kerran näin tapahtui vuonna 1980, jolloin Atlanta Flames siirtyi Calgaryyn.
Joukkueen nimi Thrashers on viittaus Georgian osavaltionlintuun ruostesirppimatkijaan.
Pelaajavarauksia
thumb|left|Kaudella 2006–2007 Thrashers selvisi pudotuspeleihin ensimmäistä kertaa historiassaan, pudoten jatkosta kuitenkin [[New York Rangers|Rangersia vastaan voitoin 0–4 ensimmäisellä kierroksella. Kuva sarjan ensimmäisestä ottelusta.]]
Atlanta Thrashersin ensimmäinen pelaajahankinta oli maalivahti Damian Rhodes Ottawa Senatorsista. Vuonna 1999 joukkueella oli oikeus tehdä varaustilaisuuden ensimmäinen varaus, joka käytettiin tšekkiläisen Patrik Štefanin varaamiseen. Seuraavana vuonna joukkueella oli ensimmäisellä kierroksella varausnumero kaksi, jolla varattiin kanadalainen Dany Heatley. Vuonna 2001 joukkueella oli jälleen ensimmäinen varausvuoro, joka käytettiin venäläisen Ilja Kovaltšukin varaamiseen. Samana vuonna numerolla 189 valittiin suomalainen maalivahti Pasi Nurminen. Seuraavana vuonna ensimmäisellä kierroksella numerolla kaksi varattiin myös suomalaismaalivahti Kari Lehtonen.
Kausien tapahtumia
Atlanta Thrashers liittyi NHL:ään kaudella 1999–2000. Se pelasi ensimmäisen ottelunsa 2. lokakuuta 1999 kotihallissaan Philips Arenassa 18 545 katsojan edessä New Jersey Devilsiä vastaan, häviten 4–1. Joukkueen ensimmäisen maalin NHL:ssä teki silloinen kapteeni Kelly Buchberger. Ensimmäisen pisteensä Atlanta sai NHL:ssä 9. lokakuuta 1999 pelatessaan Buffalo Sabresia vastaan tasapelin 5–5. Ensimmäisen kauden aikana joukkue voitti vain 14 ottelua.
Thrashers ylsi pudotuspeleihin ensimmäistä kertaa kaudella 2006–2007, mutta nuori joukkue on vielä rakennusvaiheessa. Toistaiseksi joukkueen peli on nojannut paljon Dany Heatleyn ja Ilja Kovaltšukin varaan. Kaudella 2002–2003 joukkueen ykkösmaalivahtina vakiinnutti paikkansa Pasi Nurminen. Seuraavalla kaudella asema edelleen vankistui. Kauden 2003–2004 aikana tulevaisuuden lupaus Kari Lehtonen pelasi NHL:ssä neljä ottelua voittaen ne kaikki torjuntaprosentin ollessa 95,3.
Ennen kauden 2003–2004 alkua joukkue sai runsaasti kyseenalaista julkisuutta Dany Heatleyn ajaman auto-onnettomuuden johdosta, jonka seurauksena joukkuetoveri Dan Snyder menehtyi myöhemmin saamiinsa vammoihin. Heatley itsekin loukkaantui ja oli poissa suurimman osan kautta Kovaltšukin kantaessa pelillistä vastuuta lähes yksin.
Miamin pörssi
Miamin pörssi ( tai MS4X) on valuutan, johdannaisten ja arvopapereiden vaihtopörssi Miamissa, Floridassa, Yhdysvalloissa. Se palvelee tärkeinpänä markkinapaikkana 27:lle Latinalaisen amerikan ja Karibian seudun valuutoille, joita kollektiivisesti kutsutaan termillä "G27".
Feroze Khan
Feroz-ud-Din "Feroze" Khan (9. syyskuuta 1904 Jalandhar – 20. huhtikuuta 2005 Islamabad) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän kuului vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Simoeis
thumb|right|Vesi, tai Akhilleuksen taistelu Skamandrosta ja Simoeista vastaan, [[Auguste Couder, 1819]] Simoeis oli kreikkalaisessa mytologiassa Okeanoksen ja Tethyksen poika ja Troijan tasangon läpi virtaavan joen jumaluus. Hänen tyttärensä Astyokhe ja Hieromneme olivat liittyneet Troijan kuninkaalliseen perheeseen avioliiton kautta. Yhdessä toisen jokijumaluuden, Skamandroksen kanssa hänen piti hyökätä Troijan sodan aikana Akhilleuksen kimppuun, mutta Hefaistos esti tämän Heran pyynnöstä.
Malesian Grand Prix 2012
Vapaat harjoitukset
Williamsin kolmoskuljettaja Valtteri Bottas ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Bruno Sennan tilalla.
Kilpailu
thumb|270px|Alonso ja Pérez. Hamilton piti startissa kärkipaikkansa, mutta sade yltyi voimalliseksi. Kaikki kuljettajat Narain Karthikeyania lukuun ottamatta joutuivat tekemään varikkostopin ja vaihtamaan välikelin renkaat sadekelin renkaiksi. Karthikeyan oli lähtenyt kilpailuun sadekelin renkailla ja onnistui tämän ansiosta nousemaan kymmenenneksi. Toinen olosuhteiden muuttumisesta hyötynyt kuljettaja oli Sergio Pérez, joka teki varikkostopin heti onnistuen nousemaan kolmanneksi. Kierroksella seitsemän turva-auto tuotiin radalle olosuhteiden vaikeuduttua. Kahta kierrosta myöhemmin kilpaileminen kävi mahdottomaksi sään vuoksi, mikä johti kilpailun keskeyttämiseen punaisin lipuin. Kilpailua jatkettiin tuntia myöhemmin turva-auton perässä olosuhteiden kohennuttua. Button pilasi kilpailunsa ajamalla Karthikeyanin perään joutuen tekemään ylimääräisen varikkokäynnin.
Kilpailun voittoon ajoi yllättäen Alonso. Toisen sijan nappasi Sergio Pérez ja kolmannen Lewis Hamilton.
Kuisti
pienoiskuva|Oululaisen huvilan kuisti Kuisti on rakennuksen pääoven edessä sijaitseva läpikulkuun tarkoitettu katosrakennelma, joka voi olla joko avoin tai umpinainen. Tavallisesti avoinkin kuisti on varustettu kaiteilla. Kuistin pääasiallinen tehtävä on suojata kulkua ovelle.
Suomalaisissa puutaloissa kuisti on tyypillinen pääovea suojaava rakennelma. Ulko-oven suojaamisen lisäksi se on ollut perinteisesti myös omistajan aseman ja varallisuuden osoitin. Nykyisenkaltaisia kuisteja, jotka ovat kuin huone talon edessä, rakennettiin ensimmäisen kerran virkataloihin 1600-luvulla. Maalaistaloissa umpinainen kuisti yleistyi 1800-luvulla. Kuistista voidaan käyttää myös nimitystä ”porstua”. Veranta on kuistin tapainen, lähinnä oleskeluun, ei läpikulkuun, tarkoitettu rakennelma.
Iikka Martas
Igor ”Iikka” Martas (synt. Drbohlav, 19. joulukuuta 1909 Tbilisi – 24. tammikuuta 1965 Helsinki ) oli suomalainen arkkitehti.
Elämä
Martaksen isä oli tšekkiläissyntyinen sellisti Boris Drbohlav (1884–1938) ja äiti Elli Tyyne Raitio (1883–1927), joka oli säveltäjä Väinö Raition sisar. Isän kotitila oli nimeltään Martas, jonka hän otti myöhemmin perheen sukunimeksi. Martas valmistui arkkitehdiksi 1938 ja perusti opiskelutoverinsa Jussi Lappi-Seppälän kanssa Arkkitehtitoimisto Lappi-Seppälä & Martas Oy:n. He työskentelivät yhdessä vuoteen 1953, jolloin Lappi-Seppälä nimitettiin Rakennushallituksen pääjohtajaksi ja Martas jatkoi yksinään. Hän teki opintomatkoja muun muassa Ruotsiin, Ranskaan ja Italiaan ja haki sieltä vaikutteita töihinsä.
Martas kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen 55-vuotiaana 1965. Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaalle.
Kirjallisuutta
Lappi-Seppälä, Jussi: Elävältä se maistui. 1972. ISBN 951-26-0111-7
Vain seksiä
Vain seksiä on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen Will Gluckin ohjaama romanttinen komediaelokuva. Elokuvan pääosissa ovat Justin Timberlake ja Mila Kunis. Se oli suuri kassamenestys ja lipputulot tuottivat yhteensä lähes 150 miljoonaa dollaria.
Erkki Leikola
Erkki Ensio Leikola (vuoteen 1906 Leidenius; 14. elokuuta 1900 Artjärvi – 29. heinäkuuta 1986 Helsinki ) oli suomalainen lääkäri, farmaseuttisen kemian professori, yritysjohtaja ja poliitikko.
Henkilöhistoria ja ammattiura
Leikolan vanhemmat olivat kirkkoherra Albert Ferdinand Leidenius ja Matilda Lovisa Landén ja sisar Laimi Leidenius. Hänen puolisonsa vuodesta 1934 oli Eino Suolahden tytär Elli Suolahti, professori Anto Leikola on heidän poikansa. Leikola tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1918, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1927 ja väitteli tohtoriksi 1929, mutta oli jo vuodesta 1924 Helsingin yliopiston kemian laitoksen palveluksessa. Hän oli yliopiston farmaseuttisen kemian ylimääräinen professori ja farmaseuttisen laitoksen johtaja vuodesta 1941 ja varsinainen professori vuodesta 1961. Leikola oli lääketehdas Orionin toimitusjohtajana 1933–1951. Sotilasarvoltaan hän oli lääkintäeverstiluutnantti (1941).
Poliittinen toiminta
Leikola oli kansanedustaja 1945–1951 ja 1954–1962 kokoomuksesta valittuna. Pankkivaltuusmies hän oli 1945–1951 ja 1954–1958. Leikola toimi myös tasavallan presidentin valitsijamiehenä vuodesta 1945.
Mies hevosena
Mies hevosena on (A Man Called Horse) on vuonna 1970 valmistunut yhdysvaltalainen myöhäiswestern, jonka pääosassa nähdään Richard Harris Elliot Silversteinin ohjastamana.
Elokuva herätti ilmestyessään kohua elokuvan sisältämien kidutuspitoisten initiaatioriittien takia.
Juoni
Englantilainen lordi (Harris) joutuu sioux-intiaanien vangiksi, ja nämä kohtelevat häntä kuin hevosta. Hän opettelee näiden kielen ja kulttuurin ja muuttuu muutenkin yhteisön jäseneksi.
Kimmo Koskinen
thumb|Jan Bols ja Kimmo Koskinen vuonna 1968 Kimmo Tapio Koskinen (s. 11. maaliskuuta 1948 Tampere) on entinen suomalainen pikaluistelija.
Koskinen edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Grenoblessa 1968 hän sijoittui 5 000 metrillä yhdeksänneksi, 10 000 metrillä 14:nneksi, 1 500 metrillä 18:nneksi ja 500 metrillä 23:nneksi. Sapporossa 1972 hän oli 10 000 metrillä seitsemäs Suomen-ennätysajalla 15.38,87, 1 500 metrillä kymmenes ja 5 000 metrillä yhdestoista. Yleisluistelijoiden MM-kilpailujen yhteispisteissä hän sijoittui yhdeksänneksi vuonna 1970, kymmenenneksi vuonna 1969 sekä 11:nneksi vuosina 1968 ja 1972. Yleisluistelun EM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä yhdeksänneksi vuonna 1972, 12:nneksi vuosina 1969 ja 1970 sekä 16:nneksi vuonna 1968.
Koskinen voitti yleisluistelijoiden Suomen-mestaruuden vuosina 1969–1972 ja saavutti SM-hopeaa vuonna 1968. Hän luisteli useita Suomen-ennätyksiä.
Ratapyöräilijänä Koskinen teki neljän kilometrin joukkueajossa Suomen-ennätyksen 5.34,0. Samaan joukkueeseen kuului hänen veljensä Kari Koskinen, joka oli myös pikaluistelun maaotteluedustaja. Ratamelonnassa Kimmo Koskinen saavutti nuorten SM-mitaleja.
Maraton
Historia
thumb|Muinaiskreikkalaisia juoksijoita. Tarun mukaan Feidippides juoksi Marathonin taistelupaikalta Ateenaan. Maraton perustuu kreikkalaisen Herodotoksen (n. 484–425 eaa.) Historiateoksessaan kuvaamaan kertomukseen, jossa ateenalaiset lähettivät Feidippideen hakemaan Spartasta apua taisteluun persialaisia vastaan. Herodotoksen mukaan Feidippides oli perillä Spartassa (225 kilometrin päässä) seuraavana päivänä. Spartalaiset eivät voineet uskonnollisista syistä heti lähteä ja myöhästyivät taistelusta. Ateenalaisten onnistui kuitenkin pysäyttää persialaisten eteneminen Marathonin taistelussa. Taistelun jälkeen ateenalaiset palasivat juosten kotiin varmistaakseen, ettei Persian laivasto hyökkää Ateenaan. Myöhemmissä versiossa kaksi juoksumatkaa on sekoitettu toisiinsa: Plutarkhos (n. 46–120) siteerasi tutkielmassaan Ovatko ateenalaiset maineikkaampia sodassa kuin viisaudessa sittemmin kadonnutta Herakleides Pontoslaisen (n. 387–312 eaa.) teosta, jossa Thersippos-nimisen juoksijan kerrottiin juosseen Marathonista Ateenaan kertomaan voitosta ja kuolleen saavuttuaan perille. Lukianos (n. 125–180) kertoi saman version, mutta hän oli vaihtanut nimen taas Feidippideeksi. Herodotoksen kirjoittaessa Historiateosta Marathonin taistelusta oli kulunut 30–40 vuotta, joten hänen kertomuksensa saattaa perustua tositapahtumiin. Pierre de Coubertin ja muut nykyaikaisen olympialiikkeen perustajat pohjasivat modernin maratonin Robert Browningin vuonna 1879 kirjoittamaan runoon Feidippides, jossa matka oli taas Marathonista Ateenaan.
thumb|Vuoden 1896 olympiamaraton Ensimmäinen maraton oli kuukausi ennen Ateenan olympialaisia 1896 juostu Kreikan mestaruuskilpailu, johon otti osaa 11 juoksijaa. Vanhaa tarua noudattaen reitti kulki tuolloin Marathonista Ateenaan. Sama reitti oli käytössä kuukautta myöhemmin Ateenan olympialaisissa.
Matkan tarkka pituus oli aluksi vakiintumaton, riitti, että matka oli kaikille sama ja karkeasti 40 kilometriä. Nykyinen tarkka pituus, 42 195 metriä, tulee Lontoon kesäolympialaisista 1908, jolloin kuningatar Aleksandra määräsi maratonin lähdön tapahtuvaksi Windsorin linnan pääpuiston kohdalta ja maalin kuninkaallisen aition eteen stadionilla. Alun perin maratonin oli tarkoitus alkaa Windsorin kaupungin keskustasta, jolloin sen pituus olisi ollut tasan 26 mailia (41 843 metriä), mutta Walesin prinsessa Maryn pyynnöstä lähtöpaikka siirrettiin Windsorin linnan edustalle, jolloin matka piteni 385 jaardia eli 352 metriä ja sai täten nykyisen pituutensa. Kaksissa seuraavissa olympialaisissa matka edelleen vaihteli, mutta vuonna 1921 Kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF virallisti maratonin pituuden Lontoon maratonin mukaiseksi.
Ensimmäinen naisten olympiamaraton juostiin vuonna 1984.
Maailman vanhin yhä järjestettävä maratonkilpailu on Bostonin maraton, joka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1897. New Yorkin maratonista tuli maailman suosituin kaupunkimaraton vuonna 1976, kun sen reitti siirrettiin kulkemaan New Yorkin viiden kaupunginosan läpi. Sen saaman julkisuuden myötä maratonin suosio kasvoi maailmalla yhtäkkiä voimakkaasti. 2000-lukuun mennessä kaupunkimaratonit ovat nousseet maailmalla hyvin yleisiksi, ja niistä suurimmissa osanottajia on yli 40 000. New Yorkin ja Bostonin ohella suosituimpia suurmaratoneja ovat esimerkiksi Berliinin, Lontoon ja Pariisin maratonit.
Juoksemisen motiivit ja lahjakkuus
thumb|left|upright|[[Kenian Catherine Ndereba on yksi maailman parhaista naismaratoonareista.]] Maratonjuoksu on suosittu kilpailulaji ja harrastus, ja sitä juostaan monesta eri syystä. Jotkut juoksevat maratonia kilpailun ja sen tuoman jännityksen vuoksi. Maratonin harrastajat ovat kertoneet motivaatiokseen myös esimerkiksi omien fyysisten ja psyykkisten rajojensa etsimisen ja ylittämisen, omien heikkouksiensa voittamisen, itselle asetetun tavoitteen saavuttamisen, haasteessa onnistumisen, vaikeuksien ylittämisen, tehtävän suorittamisesta saadut elämykset, näyttämisen halun, uusien asioiden kokemisen ja oppimisen, ryhmään kuulumisen, itsetunnon ja minäkuvan kehittämisen sekä liikunnan ilon kokemisen.
Maratonille harjoittelu ja valmistautuminen
Maratonharjoittelun pituudeksi suositellaan kuntoilua jo harrastaneelle puolta vuotta ja aloittelijalle vähintään vuotta. Tärkeintä harjoittelussa ovat kestävyysominaisuudet, juoksutaito, harjoittelun ja levon rytmitys sekä ravitsemus. Maratonin harjoittelutapoja on useita, mutta kaikissa niissä on yhteisiä piirteitä. Maratonharjoittelun voi esimerkiksi nähdä talona, jossa on perusta ja kolme kerrosta. Perustan muodostavat muun muassa harjoitettavuus, motoriikka, koordinaatio, liikkuvuus ja voima. Niiden jälkeen ryhdytään kehittämään peruskestävyyttä, sitten vauhtikestävyyttä ja lopuksi kilpailukuntoa.
Huippujuoksijoiden harjoitteluun kuuluu lisäksi paljon muutakin, kuten henkisten voimavarojen vahvistamista, voimaharjoittelua, korkeanpaikan harjoittelua, lihashuoltoa ja juoksutaktiikkaa.
Maratonharjoittelussa parannetaan jalkojen kestävyyttä, energian riittävyyttä ja kestävyyskuntoa. Painotukset riippuvat juoksijan yksilöllisistä ominaisuuksista. Maratonharjoittelun runko koostuu säännöllisistä juoksuharjoituksista, joiden pituus ja nopeus vaihtelee. Harjoitteluun kuuluu vuorotellen reipasvauhtisia harjoituksia, vauhtileikittelyä, intervalleja, pitkiä lenkkejä, kevyitä harjoituspäiviä ja lepopäiviä. Tyypillisesti harjoitusohjelma sisältää rasitustason portaittaista nousua siten, että kolmen-neljän viikon nousujohteisen harjoittelun jälkeen seuraa palauttava jakso.
Pitkien matkojen juokseminen on maratonharjoittelun tärkeä osa, koska se valmentaa elimistöä käyttämään rasvaa tehokkaammin energiaksi ja varastoimaan suuria määriä glykogeenia lihaksiin. Maratonin pituisen matkan juokseminen harjoituksena ei kuitenkaan yleensä ole harrastajalle kannattavaa, koska se vaatii liian pitkän palautumisajan. Tyypillisesti pisimmät harjoitusmatkat harjoittelun loppuvaiheessa ovat noin 20–25 km.
Viimeistä kolmea kuukautta ennen maratonia voidaan kutsua maratonille valmistavaksi harjoituskaudeksi. Silloin juoksuharjoittelun määrä ja teho nostetaan maksimiinsa mutta voimaharjoittelu jätetään kokonaan pois. Silloin myös totutellaan maratonin aikana nautittaviin juomiin ja lisäravinteisiin sekä maratonilla käytettäviin varusteisiin.
Noin kolme viikkoa ennen juoksusuoritusta harjoitustahtia lasketaan huomattavasti. Toiseksi viimeisellä viikolla ennen maratonia harjoittelun määrä on jo hyvin vähäinen, ja viimeisellä viikolla jotkut ovat kokonaan juoksemattakin. Levon tarkoituksena on antaa elimistön rauhoittua sekä saada energiavarastot täytettyä.
Muutamia päiviä ennen juoksusuoritusta kannattaa elimistön energiavarastot täyttää muuttamalla ruokavalio hyvin hiilihydraattipitoiseksi. Hiilihydraattitankkaukseen sopivaa ravintoa on esimerkiksi leipä, puuro, mysli ja muut viljatuotteet, kasvikset, hedelmät, pasta, riisi ja peruna. Myös runsas juominen on tärkeää. Viimeisenä päivänä ennen maratonia on syytä välttää raskaita ja hitaasti sulavia ruokia, kuten rasvaa ja kuitua.
Varusteet
Maratoonarin tärkeimmät juoksuvarusteet ovat juoksukengät, joiden tehtävä on suojata jalkoja, vaimentaa iskuja sekä tukea ja ohjata askelta. Juoksukenkien valinta vaikuttaa myös juoksemisen miellyttävyyteen ja vammojen esiintymiseen. Maratoonarin kilpakengät ovat usein mahdollisimman kevyet, ja harjoitellessa käytetään tukevampia kenkiä. Koska jalkaterä turpoaa maratonin aikana noin puoli numeroa, maratonkengiksi valitaan usein sen puoli numeroa normaalijuoksukenkiä suuremmat kengät. Vuonna 2019 maailmanennätyksiä juosseet maratoonarit ovat käyttäneet uudenlaisia Niken kenkiä, joiden pohjarakenteen joustava hiilikuitulevy auttaa juoksijaa säästämään energiaa aiempaa paremmin.
Muita maratoonarin varusteita ovat juoksusukat ja juoksuvaatteet, joilta vaaditaan kykyä siirtää kosteutta pois iholta. Juoksuvaatteet valitaan sään ja ilman lämpötilan mukaan.
Juoksun aikana
thumb|Vesipiste Bostonin maratonilla Riittävää nesteytystä varten lähes kaikissa maratontapahtumissa on tasaisin välimatkoin väliaikapisteitä ja tasaista vauhtia juoksevia "jäniksiä". Nestevajeen välttämiseksi on suositeltavaa juoda joko vettä tai urheilujuomaa, joka sisältää myös energiaa ja suoloja. Liian vähäinen nesteen nauttiminen juoksusuorituksen aikana saattaa johtaa lihasten kangistumiseen ja pyörtymiseen. Toisaalta liian runsas nesteen nauttiminen saattaa sekoittaa juoksijan vatsan, ja erityisesti hitaammilla juoksijoilla liiallinen juominen saattaa muun muassa ohentaa juoksijan verta liiallisesti.
Maratonin alkumatkalla juoksija käyttää elimistönsä hiilihydraattivarastoja eli glykogeenia. Elimistö pystyy lisäksi ottamaan juoksun aikana vastaan noin 60–80 grammaa hiilihydraattia tunnissa. Maratoonarit tankkaavat juoksun aikana hiilihydraattia esimerkiksi urheilujuomasta, energiageelistä, energiapatukoista tai banaaneista. Hiilihydraattivarastot riittävät parhaimmillaan noin 90 minuutin kovatehoiseen kestävyyssuoritukseen, minkä jälkeen liike-energia täytyy tuottaa polttamalla rasvoja. Tämä onnistuu vain suhteellisen hiljaisessa vauhdissa. Maratonin juoksemisen vaikeimpana osuutena pidetään yleisesti noin 30 kilometrin kohtaa, jossa elimistön glykogeenivarastot ovat jo hyvin vähissä. Juoksija saattaa kokea tämän lihasten kangistumisena tai ”seinään törmäämisenä”.
thumb|Marine Corps Marathon meneillään Yhdysvalloissa vuonna 2004 Kilpamaratoonareilla maratonin juoksemiseen kuluu aikaa alle kaksi ja puoli tuntia. Harrastelijajuoksijalle alle kolmen tunnin tulosta voidaan pitää jo todella kovana suorituksena. Rauhalliseen tahtiin hölkkäämällä maraton taittuu noin viidessä tunnissa.
Walter Francis Sullivan
Walter Francis Sullivan (10. kesäkuuta 1928 Washington DC – 11. joulukuuta 2012 ) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Richmondin hiippakuntaan 9. toukokuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Selsean titulaaripiispaksi 15. lokakuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Joyce Russell, jota avustivat Ernest Leo Unterkoefler ja Joseph Howard Hodges.
Maraton
Juoksun jälkeen
Maratonin aikana juoksijan ruumiinlämpö nousee noin 37 asteesta joskus yli 39:nkin asteen. Nestehukan johdosta juoksijan paino laskee normaalisti kahdesta kolmeen kiloa. Juoksun aikana syke ja verenpaine nousevat, mutta loppumatkasta verenpaine voi nestehukan myötä laskea.
Walter Francis Sullivan
Sullivan sai 4. kesäkuuta 1974 nimityksen Richmonsin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 19. heinäkuuta. Hän jäi eläkkeelle 16. syyskuuta 2003. Sullivan toimi myös Yhdysvaltain Pax Christin piispa-puheenjohtajana (1991–2001). Hän kuoli pian sen jälkeen, kun hänellä oli todettu leikkaushoitoon soveltumaton syöpä.
Maraton
Juoksun jälkeen
Juoksun jälkeen maratoonarit pyrkivät tekemään palauttavan verryttelyn sekä nauttivat juomaa ja ravintoa. Neste korjaa nestehukan, hiilihydraatit korjaavat energiavajeen ja käynnistävät palautumisprosessin, ja proteiinit paikkaavat lihasvauriot ja alkavat rakentamaan vaurioituneita kudoksia uudelleen. Tukeva ateria syödään sitten, kun elimistö pystyy ottamaan vastaan kiinteää ruokaa. Kylmä kylpy hillitsee pienten lihasrepeämien aiheuttamia tulehduksia. Maratonin jälkeisinä päivinä lihakset ovat yleensä kipeät, ja harjoittelu on kevyttä. Maaliviivan ylittämisen jälkeen koettu riemu saattaa joillakin ihmisillä vaihtua tyhjän olon tunteeseen. Kehon toipumiseen kuluu yleensä kahdesta kolmeen viikkoa.
Ihanneolosuhteet ja -juoksutapa
Maratonin juoksemiseen ihanteellinen ilmanlämpötila on 10–15 astetta. Kuuma tai kostea sää heikentää suoritusta.
Maratonilla paras loppuaika saavutetaan jakamalla vauhti tasaisesti tai juoksemalla ensimmäinen puolikas matkasta hiukan hitaammin kuin jälkimmäinen. Juoksijan tasosta riippumatta taloudellisin askelrytmi on noin 180 askelta minuutissa. Maailmanennätysvauhdillakin tämä tarkoittaa yli 22 000 askelta.
Miehet
Epävirallisissa ennätyskokeissa parhaan ajan on juoksut Kenian Eliud Kipchoge, joka juoksi 12. lokakuuta 2019 Wienissä ajan 1.59.40. Tällaisissa juoksuissa käytetään jäniksiä ja autoa vauhdinpitäjänä, eikä niitä hyväksytä virallisiksi ennätyksiksi.
Patrick Flomo
Patrick Julian Flomo (s. 19. heinäkuuta 1980 Charlotte Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelaa tällä hetkellä Telekom Baskets Bonnissa.
Ura
Flomo opiskeli Ohio Universityssa ja hän on alkuperältään liberialainen. Hän aloitti ammattilaisuransa Korihaissa, joka pelasi silloin vielä I-divisioonaa. Oltuaan mukana nostamassa Korihait takaisin korkeimmalle sarjatasolle hän siirtyi Alankomaihin EiffelTowersien riveihin. Vuodesta 2005 lähtien hän on pelannut Saksassa kun hän siirtyi ensin kaudeksi 2005–2006 Hertener Löwenin riveihin 2.Bundesliigaan ja vuonna 2006 Telekom Baskets Bonniin. Bonnissa hänellä on sopimus vuoteen 2011 saakka.
Tatjana Ždanoka
thumb|right|Tatjana Ždanoka Tatjana Ždanoka (os. Hesina; ; s. 8. toukokuuta 1950 Riika) on Euroopan parlamentin jäsen Latviasta. Hän on Latvian yliopiston matematiikan opettaja ja matematiikan tohtori 1992.
Poliittinen ura
Politiikan hän aloitti Riian kaupunginvaltuustossa 1989 ja Latvian sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston jäsenenä 1990. Hän osallistui myös interfront-liikkeeseen. Ždanokalta kiellettiin osallistuminen saeiman vaaleihin Latvian itsenäistyttyä Neuvostoliitosta ja hänen oikeutensa pitää Riian kaupunginvaltuuston paikkaa poistettiin 1999, koska hän oli aktiivinen kommunistisessa puolueessa, jonka väitettiin tukeneen vallankaappausta Neuvostoliitossa 1991 hallitusta vastaan. Ždanoka haastoi Latvian tasavallan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen, jonka 5–2-päätöksen mukaisesti Latvia pidättäytyi asiaa koskeneen lakinsa täytäntöönpanosta. Ždanokasta tuli Euroopan parlamentin jäsen 2004. Latvian tasavalta valitti oikeuden päätöksestä siksi, ettei Euroopan ihmisoikeustuomioistuin ollut ottanut riittävästi huomioon päätöksessään Latviassa vaikuttavaa Latvian liittämistä Neuvostoliittoon, minkä vuoksi toinen oikeus päätti äänin 13–4, ettei Ždanokan oikeuksia ollut loukattu. 2005 Ždanoka oli yksi EU Russian-Speakers' Alliancen perustajista.
Vuonna 2014 Ždanoka matkusti Krimille Euroopan parlamentin kustantamana toimiakseen ”vaalitarkkailijana” Venäjän miehittämällään niemimaalla järjestämässä laittomassa kansanäänestyksessä. Euroopan parlamentin puhemies Martin Schulz sekä ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja Elmar Brok nuhtelivat Ždanokaa kirjeitse.
Vuoden 2018 parlamenttivaaleissa Ždanoka pyrki jälleen saeimaan Latvian venäläisen liiton listan 1. ehdokkaana Vidzemessä, mutta keskusvaalilautakunta hylkäsi hänen ehdokkuutensa samalla perusteella kuin aiemminkin. Ždanoka valitti päätöksestä hallinto-oikeuteen, joka kuitenkin hylkäsi valituksen. Ždanoka on valittanut päätöksestä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen.
Maaliskuussa 2022 Ždanoka oli yksi 13:sta europarlamentaarikosta, jotka äänestivät Venäjän hyökkäyksen Ukrainaan tuomitsevaa päätöslauselmaa vastaan. Huhtikuussa hän erosi Euroopan parlamentin Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmästä. Toukokuussa 2022 Ždanoka joutui poliisin kiinniottamaksi hänen osallistuttuaan luvattomaan, Puna-armeijan muistomerkin purkamista vastustavaan mielenosoitukseen Riian Raatihuoneentorilla.
Laikkuvehkat
Laikkuvehkat (Aglaonema) on vehkakasvisuku (heimo Araceae) ja sen joitakin lajeja viljellään huonekasveina.
Peter Leo Ireton
Peter Leo Ireton (21. syyskuuta 1882 Baltimore – 27. huhtikuuta 1958) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Baltimoren arkkihiippakuntaan 20. kesäkuuta 1906 ja nimitettiin Richmondin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Cymen titulaaripiispaksi 3. elokuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michael Joseph Curley, jota avustivat Thomas Charles O'Reilly ja James Hugh Ryan.
Iretonista tuli Richmondin piispa 14. huhtikuuta 1945. Hän kuoli 75-vuotiaana virassa.
Hieromneme
Hieromneme oli kreikkalaisessa mytologiassa jokijumala Simoeisin tytär. Hän oli Assarakoksen puoliso ja Kapyksen äiti.
Arja Kantola
Arja Leena Klemz (o.s. Kantola, s. 13. kesäkuuta 1949 Rovaniemi) on suomalainen pikaluistelija.
Arja Kantola aloitti uransa 12-vuotiaana Rovaniemellä Lapin Lukon riveissä. Hän oli Suomen edustaja jo 15-vuotiaana Oulussa 1965 käydyissä MM-kisoissa.
Arja Kantola edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Grenoblessa 1968 hän sijoittui 500 metrillä 12:nneksi, 1 500 metrillä 22:nneksi, 1 000 metrillä 23:nneksi ja 3 000 metrillä 24:nneksi. Sapporossa 1972 hän oli 500 metrillä 16:s ja 1 000 metrillä 21:s.
Kantola oli parhaimmillaan sprinttimatkoilla; erityisesti 500 metrillä. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä kahdeksanneksi vuonna 1971.
Kantola edusti seuratasolla Lapin Lukkoa. Hän oli SM-kilpailuissa nopein 500 metrillä vuosina 1966–1968 ja saavutti SM-pronssia yhteispisteissä vuosina 1965–1971. Hän luisteli yhteensä 17 Suomen-ennätystä vuosina 1966–1972.
Aktiiviuransa jälkeen Arja Kantola avioitui ja muutti asumaan Inzelliin, Saksaan.
Pekka Jokinen (kansanedustaja)
Antti Pekka Jokinen (s. 27. helmikuuta 1934 Lappeenranta) on suomalainen lääkäri ja entinen kansanedustaja. Jokinen toimi kansanedustajana 22. tammikuuta 1972 – 25. maaliskuuta 1983. Hän edusti Kymen läänin vaalipiiriä ja kuului Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään. Eduskuntauransa jälkeen hän toimi vuosina 1987–1989 Kymen läänin lääninlääkärinä ja vuosina 1989–1997 Kymen lääninhallituksen sosiaali- ja terveysosaston osastopäällikkönä.
Saša Rakezić
Rakezić on pienen Vreme-nimisen aikakauslehden toimittaja ja sarjakuvantekijä. Hän teki sarjakuvia 1990-luvun alusta Jugoslavian hajoamisesta alkaen ja lähetti niitä vaihtoehtolehdille Kanadaan ja Yhdysvaltoihin. Nykyisin hänen sarjakuviaan julkaistaan monissa Euroopan maissa.
Margarita (juoma)
thumb|Margarita
Margarita on drinkki, joka koostuu triple secin ja limetti- tai sitruunamehun sekoituksesta tequilan kanssa. Juoman lisänä tarjotaan useimmiten suolaa. Margarita on kaikista yleisin tequilaan pohjautuva cocktail Yhdysvalloissa.
Aristoteles-kommentaarit
Aristoteles-kommentaareilla tarkoitetaan kaikkia niitä erityisesti antiikin ja keskiajan aikana kirjoitettuja teoksia, joiden tarkoituksena on Aristoteleen teosten selittäminen ja selventäminen. Aristoteleen oppilaat olivat ensimmäisiä, jotka kirjoittivat kommentaareja tämän teoksista. Myöhempi peripateettinen koulukunta jatkoi tätä perinnettä läpi hellenistisen ja roomalaisen ajan. Myöhäisantiikin aikana erityisesti uusplatonilaiset filosofit kirjoittivat lukuisia kommentaareja Aristoteleen teoksista pyrkiessään yhdistämään aristoteelisen ajattelun platonismiin. Vaikka antiikin aikaisia kommentaareja pidetään usein hyödyllisimpinä, kommentaareja kirjoitettiin edelleen myös keskiajalla; niitä tuottivat sekä kristityt oppineet Bysantin valtakunnassa, että monet islamilaiset filosofit ja läntisen maailman skolastikot, jotka olivat saaneet Aristoteleen teokset hengenperintönä.
Eduskuntavaalit 1907
Suomen yksikamarisen eduskunnan ensimmäiset vaalit järjestettiin 15. ja 16. maaliskuuta 1907. Eduskuntaan valittiin 181 miestä ja 19 naista. Ensimmäiset kansanedustajat ehtivät istua täysistuntojaan vain runsaan vuoden ajan, sillä eduskunta hajotettiin 6. huhtikuuta 1908.
Aristoteles-kommentaarit
Kreikkalaiset kommentaattorit
Aristoteleen oppilaat kommentoivat hänen teoksiaan, usein tarkoituksenaan laajentaa hänen töitään. Esimerkiksi Theofrastos löysi uusia syllogismikuvioita Aristoteleen keksimien lisäksi, sekä esitti hypoteettisten syllogismien säännöt uudella tarkkuudella. Hän myös keräsi paljon uutta eläinopillista ja luonnontieteellistä aineistoa. Theofrastos oli usein eri mieltä opettajansa kanssa. Varhaisiin kommentaattoreihin kuuluu myös muun muassa Fanias Eresoslainen.
Eduskuntavaalit 1907
Eduskunnan valta oli rajoitettua, koska Venäjän keisari saattoi halutessaan jättää lakeja vahvistamatta ja hajottaa eduskunnan. Keisari käytti valtaa senaatin kautta. Itsenäistyneessä Suomessa parlamentarismi tuli virallisesti voimaan vuoden 1917 lopussa.
Aristoteles-kommentaarit
Kreikkalaiset kommentaattorit
Varhaiselta Rooman valtakunnan ajalta tunnetaan joitakin merkittäviä peripateetikkoja. Nikolaos Damaskoslainen kirjoitti useita tutkielmia Aristoteleen filosofiasta. Myös Aleksandros Aigailainen kirjoitti kommentaareja Aristoteleen teoksiin. Varhaisimmat säilyneet kommentaarit ovat Adrastos Afrodisiaslaisen ja Aspasioksen 100-luvulla kirjoittamia. Aleksanteri Afrodisiaslaista (n. 200) pidettiin myöhempien aristoteelikkojen parissa usein parhaana kommentaattorina, sekä kreikaksi ja latinaksi kirjoittaneiden että muslimien parissa. Häneltä on säilynyt useita teoksia, muun muassa tutkielma Kohtalosta, jossa hän tukee ajatusta jumalallisesta kaitselmuksesta.
Eduskuntavaalit 1907
20. heinäkuuta 1906 annettu vaalilaki takasi puolueille vahvan aseman. Vaalien alla perustettiin kaksi uutta puoluetta: Ruotsalaisen puolueen perustuksille vuonna 1906 syntynyt Ruotsalainen Kansanpuolue, joka tavoitteli kaikkien ruotsinkielisten ääniä, ja pienviljelijöiden asiaa ajanut Maalaisliitto. Vaaleihin osallistui myös yhden kansanedustajan saanut Etelä-Pohjanmaan Nuorsuomalainen Maalaisliitto, joka oli vaaliliitoissa nuorsuomalaisten kanssa. EPNM yhdistyi Maalaisliittoon 1908.
Aristoteles-kommentaarit
Kreikkalaiset kommentaattorit
Monet uusplatonilaiset ottivat tehtäväkseen Aristoteleen teosten selittämisen ja havainnollistamisen, erityisesti dialektiikan alalla, jota Platon ei ollut käsitellyt täydellisesti. Porfyrios (200-luku) kirjoitti Aristoteleen teokseen Kategoriat kommentaarin nimeltä Eisagoge. Sitä pidettiin niin hyvänä Aristoteleen teoksen täydentäjänä, että se liitettiin yleensä tutkielman alkuun. Porfyrios pyrki osoittamaan, että Platonin ja Aristoteleen opetukset olivat sopusoinnussa keskenään, erityisesti Aristoteleen kategoriaopin ja Platonin ideaopin suhteen. Porfyrioksen oppilas Iamblikhos jatkoi työtä Platonin ja Aristoteleen ajatusten saattamiseksi yhteen. Iamblikhoksen oppilas Deksippos kirjoitti teoksen Vastine Plotinoksen vastaväitteille Aristoteleen Kategorioita vastaan, joka on säilynyt nykyaikaan. Konstantinopolissa opettanut Themistios (300-luku) teki parafraaseja useista Aristoteleen teoksista, muun muassa teoksista Toinen analytiikka, Fysiikka ja Sielusta.
Eduskuntavaalit 1907
Vaalitaistelussa nousivat yhteiskunnalliset kysymykset tärkeiksi, ja puolueiden painetuilla ohjelmilla oli suuri merkitys kannatuksen hankkimisessa. Suomalaisen puolueen kanslia painatti samaan vihkoseen kaikkien puolueiden ohjelmat, mikä helpotti kaikkien puolueiden vaalityötä. Myös puolueiden edustajien välisiä väittelykokouksia järjestettiin.
Aristoteles-kommentaarit
Kreikkalaiset kommentaattorit
400-luvulla Ammonios Hermias esitti, että Platon ja Aristoteles olivat yhtä mieltä siitä, että kaikkeus oli ikuinen ja sillä ei näin ollut alkua, mutta että jumala oli kaikkeuden muotoilija. Aleksandrialainen Olympiodoros kirjoitti kommentaareja Aristoteleen teoksista Meteorologia ja Kategoriat. Simplikios (500-luku) kirjoitti laajoja kommentaareja Aristoteleen teoksista, ja pyrki monien muiden uusplatonilaisten tapaan saattamaan sopusointuun pythagoralaisten, elealaisten, platonilaisten, stoalaisten ja Aristoteleen ajatuksia. Hän puolusti myös Aristoteleen oppia kaikkeuden ikuisuudesta.
500-luvulla Boëthius kirjoitti kommentaareja Aristoteleen logiikan alan teoksista eli Organonista. Näistä tuli pitkäksi ajaksi ainoita latinankielisiä Aristoteles-kommentaareja, joita lännessä oli saatavana. Boethiuksen aikomuksena oli kääntää kaikki Platonin ja Aristoteleen teokset latinaksi ja osoittaa samalla heidän olleen samaa mieltä kaikissa suurissa kysymyksissä. Tämä suurellinen suunnitelma ei koskaan toteutunut. Toiset pyrkivät selvittämään niitä sekaannuksia, joita tällaiset pyrkimykset olivat saaneet aikaan. Muun muassa Johannes Filoponos katsoi, että Porfyrios ja Proklos olivat ymmärtäneet Aristoteleen kokonaan väärin tuomalla hänen oppinsa osaksi uusplatonismia, tai pyrkimällä saattamaan hänen ajatuksensa yhteensopiviksi ideaopin kanssa. Hän tarjosi tilalle kristillistä tulkintaa Aristoteleen teoksista. Toiset puolestaan kirjoittivat tiivistelmiä, koosteita ja yhteenvetoja, ja pyrkivät näin saattamaan Aristoteleen teokset yksinkertaisempaan ja säännöllisempään muotoon. Muun muassa Johannes Damaskolainen (700-luku) kirjoitti yhteenvetoja Aristoteleen teoksista ja toi tämän opiskelun osaksi teologista koulutusta.
Eduskuntavaalit 1907
Vaaleissa olivat äänioikeutettuja lähes kaikki 24 vuotta täyttäneet Suomen kansalaiset joitakin ryhmiä lukuun ottamatta. Äänioikeutettuja suomalaisia oli kaikkiaan 1 272 873, joista naisia 666 071 ja miehiä 606 802. Äänioikeutetuista 13 prosenttia asui kaupungeissa ja 87 prosenttia maaseudulla. Koska suurin osa äänesti ensimmäistä kertaa elämässään, varsinkin vasemmiston paikalliset aktiivit kiersivät vaalien edellä torpasta torppaan kertomassa uudesta mahdollisuudesta vaikuttaa yhteisiin asioihin ja siitä, miten äänestäminen käytännössä tapahtuu. Ylipäätään 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä suomalaisten tiedolliset valmiudet ottaa vastaan suuria muutoksia olivat nykyaikaan verrattuna huomattavasti rajallisemmat alhaisen koulutustason vuoksi.
Aristoteles-kommentaarit
Islamilaiset kommentaattorit
800-luvulla islamilaisen filosofian platonistisen koulukunnan edustaja Thabit ibn Qurra käänsi Aristoteleen ja hänen kommentaattoriensa teokset arabiaksi. Islamilaiset oppineet tutkivat Aristoteleen teoksia, erityisesti hänen Metafysiikkaansa, Fysiikkaansa sekä loogisia teoksiaan, laajalti. He kirjoittivat aiheesta lukuisia kommentaareja ja kehittivät muun muassa teosten abstraktia loogista elementtiä edelleen. Näistä kommentaareista monet ovat säilyneet nykyaikaan.
Eduskuntavaalit 1907
Vaaleissa olivat käytössä yhden, kahden ja kolmen henkilön listat. Listat olivat erilaisia ja niissä oli eri nimiä. Äänestäjä valitsi mieleisensä listan, jolloin listan ensimmäinen ehdokas sai yhden äänen, toinen ehdokas puoli ääntä ja kolmas äänen kolmanneksen. Äänestäjä merkitsi punakynällä viivan sen ehdokkaan kohdalle, jota hän halusi äänestää. Punakynällä tehdyn merkinnän katsottiin helpottavan ääntenlaskentaa. Äänestäjällä oli myös mahdollisuus muuttaa listan ehdokkaiden järjestystä merkitsemällä vaalilippuun numeroilla ehdokkaiden uuden järjestyksen. Viimeksi mainittua vaihtoehtoa kehotettiin kuitenkin välttämään, koska epäselvät merkinnät lisäsivät riskiä vaalilipun hylkäämisestä.
Aristoteles-kommentaarit
Islamilaiset kommentaattorit
Muun muassa Al-Kindi kirjoitti teoksen aristoteelisesta logiikasta. Al-Farabi (900-luku) kirjoitti myös kommentaareja Organonista. Myöhempiä kommentaattoreita olivat Avicenna (n. 980-1037), Al-Ghazali (1058–1111) ja Averroes (1126–1198). Myös länsimaalaiset skolastikot käyttivät heidän kommentaarejaan laajalti 1100- ja 1200-luvuilla. Averroes oli erityisen tunnustettu Aristoteleen kommentoijana, ja lännessä häntä kutsuttiin usein vain nimellä "Kommentaattori". Hän kirjoitti usein useampia kommentaareja samasta teoksesta; häneltä tunnetaan kaiken kaikkiaan 38 kommentaaria. Vaikka hänen teoksillaan oli vain pieni vaikutus islamilaisessa maailmassa, niillä oli suuri vaikutus länsimaiseen filosofiaan ja teologiaan.
Eduskuntavaalit 1907
Puolueiden keskinäinen kamppailu vaalien alla oli varsin kiihkeä, ja porvarillisissa piireissä päähuomio kohdistui perustuslaillisten ja vanhasuomalaisten menestykseen. Työväen uskottiin yleisesti saavan vain parikymmentä edustajaa. Suurin yllätys olikin sosialidemokraattien nousu eduskunnan suurimmaksi ryhmäksi. Vanhasuomalaiset saivat 59 paikkaa, mikä merkitsi voittoa perustuslaillisista (nuorsuomalaiset 26 paikkaa ja ruotsalaiset 25 paikkaa).
Amarcord
Amarcord on Federico Fellinin ohjaama osin omaelämäkerrallinen elokuva vuodelta 1973. Kirpeän komediallinen filmi kertoo värikkään henkilögallerian vaiheista Fellinin kotikaupunkia Riminiä muistuttavassa kuvitteellisessa Borgossa 1930-luvun fasistisessa Italiassa. Amarcord (a m'arcòrd) on romagnolinkielinen ilmaus lauseelle "Minä muistan".
Aristoteles-kommentaarit
Latinankielisen lännen kommentaattorit
Länsi-Euroopan skolastinen filosofia sai kokonaan uuden muodon, kun Aristoteleen teokset tulivat laajalti saataville ensin arabian kielestä tehtyinä kommentaarien ja teosten itsensä käännöksinä, ja myöhemmin suoraan kreikankielisestä alkutekstistä ja kreikankielisten kommentaattorien teoksista tehtyinä käännöksinä. Tunnettuihin kääntäjiin kuuluu Vilhelm Moerbekelainen. Muun muassa Albert Suuri, Tuomas Akvinolainen ja Vilhelm Occamilainen kirjoittivat merkittäviä filosofisia teoksia Aristoteleen teosten kommentaarin muodossa.
Eduskuntavaalit 1907
Sosialidemokraattien suurmenestys aiheutti pettymyksen porvarien piirissä, mutta se oli yllätys myös SDP:lle itselleen. Porvarit olivat ennen vaaleja uskoneet, että sosialismilla olisi kannatusta vain kaupungeissa ja silloin vielä vähäisen teollisuustyöväen keskuudessa. Yllätyksen järjestivätkin maaseudun vähäväkiset, torpparit, mäkitupalaiset ja tilaton väestö. Sosialistit olivat vaalien alla avoimesti julistaneet kirkon- ja uskonnonvastaisuuttaan eivätkä uskoneet saavansa kovin laajaa kannatusta perinteisesti kristillisiltä maalaisilta, vaikka suurin osa suomalaisista kuuluikin ”köyhälistöön”.
Amarcord
Amarcord voitti parhaan ulkomaisen elokuvan Oscarin 1974. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Amarcordin kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Eduskuntavaalit 1907
Ehdokkaita asetettiin 762, joista 62 oli naisia. . Miesehdokkaista valittiin 25,9 % ja naisista 30,6 %. Naiskansanedustajista kuului sosialidemokraatteihin yhdeksän, vanhasuomalaisiin kuusi, nuorsuomalaisiin kaksi sekä ruotsalaisiin ja Maalaisliittoon kumpaankin yksi.
Uuden eduskunnan ensimmäinen täysistunto pidettiin 23. toukokuuta 1907, runsaan kahden kuukauden kuluttua vaaleista. Istunnon avasi ikäpuhemies, Suomalaisen Puolueen Iisakki Hoikka, minkä jälkeen puhemieheksi valittiin nuorsuomalaisten P. E. Svinhufvud, ensimmäiseksi varapuhemieheksi SDP:n N. R. af Ursin ja toiseksi varapuhemieheksi vanhasuomalaisten E. G. Palmén.
Vuoden 1907 eduskuntavaalit kulttuurissa
Kirjailija Ilmari Kianto julkaisi vuonna 1909 romaanin Punainen viiva, jossa hän kuvasi vuoden 1907 eduskuntavaalien tunnelmia kainuulaisen maalaisköyhälistön näkökulmasta. Matti Kassila ohjasi romaaniin perustuvan saman nimisen elokuvan vuonna 1959. Vuonna 1978 sai ensiesityksensä Aulis Sallisen ooppera Punainen viiva, jonka libreton kirjoitti Kiannon romaanin pohjalta Sallinen itse. Oopperan kantavana teemana on kirkon ja ”uuden uskonnon” sosialismin taistelu Kainuun köyhän kansan sieluista.
Kansanedustajat
Valituista kansanedustajista varsin tunnettuja olivat mm. SDP:n Anni Huotari, Albin Koponen, Matti Paasivuori, Miina Sillanpää, Yrjö Sirola, Taavi Tainio, Väinö Tanner, Oskari Tokoi, Matti Turkia, N. R. af Ursin, Edvard Valpas-Hänninen, Sulo Wuolijoki ja Wäinö Wuolijoki, Suomalaisen puolueen J. R. Danielson-Kalmari, Hannes Gebhard, Hedvig Gebhard, Aleksandra Gripenberg, Lauri Ingman, Kaarlo Kares, Wilhelmi Malmivaara, Juho Kusti Paasikivi, Artturi H. Virkkunen, Sakari Yrjö-Koskinen ja Yrjö Koskinen Yrjö-Koskinen, nuorsuomalaisten Pekka Ahmavaara, Santeri Alkio, Eero Erkko, Pekka Pennanen, Emil Nestor Setälä ja Pehr Evind Svinhufvud, RKP:n Leo Ehrnrooth, Ernst Estlander, Emil Schybergson ja Julius Sundblom, sekä maalaisliiton Kyösti Kallio ja Juhani Leppälä.
Viimeinen valtiopäivillä mukana ollut ensimmäisen eduskunnan jäsen oli Väinö Tanner, joka jätti eduskunnan vuoden 1962 vaaleissa. Viimeinen elossa ollut oli Juhani Leppälä, joka kuoli joulukuussa 1976.