cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Manuel Barroso
Barroso osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Los Angelesissa 1984, jossa hän oli henkilökohtaisen kilpailun 49. ja kilpaili myös joukkuekilpailussa, jossa Portugali oli 16:s. Hän sijoittui henkilökohtaisessa kisassa 34:nneksi Soulin kisoissa 1988, 53:nneksi Barcelonassa 1992 ja 19:nneksi Atlantassa 1996. Barroso on toiminut oman uransa jälkeen Portugalin nykyaikaisen viisiottelun liiton presidenttinä.
E3-messujen historia
2013
Entertainment Software Association (ESA), E3-messujen hallitsija, tiedotti, että E3-messuja tullaan pitämään seuraavan kolmen vuoden ajan Los Angelesissa. E3 2013 pidettiin 11.–13. kesäkuuta välisenä aikana Los Angeles Convention Centerissä.
2020
Vuoden 2020 tapahtuma peruttiin COVID-19 -viruksen johdosta.
Ovanåkerin kunta
Väestönkehitys
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 1,6 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 123 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,9 prosenttia kunnan väestöstä.
E3-messujen historia
2021
Vuoden 2021 tapahtuma järjestettiin verkossa 12. – 15. kesäkuuta.
2022
Vuoden 2022 tapahtuma on peruttu sekä paikallisena että digitaalisena etätapahtumana.
2023
Vuoden 2023 tapahtuma suunniteltiin järjestettäväksi 13.-16. kesäkuuta. Maaliskuussa 2023 ilmoitettiin, että vuoden 2023 tapahtuma perutaan "resurssien puutteen vuoksi". Aiemmin useat suuret yritykset ilmoittivat etteivät osallistu tapahtumaan.
Ovanåkerin kunta
Väestönkehitys
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 172 655 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 71 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 6 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 63,4 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 4 188 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
The Plains
The Plains on suomalais-yhdysvaltalaisen kokeellisen musiikin artistin Vukin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 28. huhtikuuta 2009 levymerkillä Johanna Kustannus.
Ovanåkerin kunta
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Ovanåkerin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Ovanåkerin kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
The Plains
Vastaanotto
Albumi sai positiivisen vastaanoton. Soundin Asko Kauppinen antoi albumille neljä tähteä viidestä, kehuen musiikkia oivaltavaksi ja täysin uudenlaiseksi. Desibelin Antti Hurskainen pitää albumia hajanaisuudestaan huolimatta vahvana näyttönä artistin taidoista. Myös Rumban toimittaja myöntää Plainsissa olevan sulateltavaa vaikka albumi onkin kokonaisuutena ehjä.
Karlsbadin asetukset
Karlsbadin asetukset olivat vuonna 1819 Itävallan keisarikunnassa säädettyjä ja lähes koko Saksan liitossa käyttöön otettuja sensuuri- ja valvontatoimia.
Ranskan suuri vallankumous vuonna 1789 levitti liberalismin ja nationalismin kaltaisia vapausaatteita. Muiden valtioiden hallitsijat halusivat estää niiden leviämisen. Napoleonin kukistuttua useat hallitsijat solmivat Pyhän allianssin, jolla haluttiin rauhoittaa kansojen kuohuntaa. Kumousaatteiden ajateltiin liikkuvan erityisesti yliopistoissa, joten niiden valvontaa tiukennettiin.
Kumousaatteita vastustanut kirjailija August von Kotzebue oli riidoissa vapausaatteiden kannattajien kanssa. Opiskelijajärjestö Burschenschaftiin kuulunut opiskelija Karl Ludwig Sand murhasi von Kotzebuen Mannheimissa 1819. Tällöin Itävallan ulkoministeri Klemens von Metternich käynnisti toimet vapausaatteiden kukistamiseksi. Hän järjesti syyskuussa 1819 Karlsbadissa saksalaisten valtioiden välisen Karlsbadin konferenssin. Siinä sovittiin, että kukin valtio ottaa käyttöön sensuurin ja alistaa yliopistot valvontaansa vapausaatteiden, erityisesti Saksan yhdistymisaatteen kitkemiseksi.
Fabien-Zoël Decelles
Fabien-Zoël Decelles (22. toukokuuta 1870 – 27. marraskuuta 1942) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi quebeciläiseen Saint-Hyacinthen hiippakuntaan 4. elokuuta 1895 ja nimitettiin sen johtoon 24. maaliskuuta 1924. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pietro di Maria, jota avustivat Joseph-Simon-Herman Brunault ja Felix-Raymond-Marie Rouleau. Decelles kuoli 72-vuotiaana virassa.
KK Zadar
KK Zadar on kroatialainen koripallojoukkue Zadarista.
Mitrofanin hautausmaa
thumb|175px|Konstantin Tonin suunnittelema Mitrofan Voronežilaisen kirkko vuonna 1926. Mitrofanin hautausmaa on entinen ortodoksinen ja suomalainen luterilainen hautausmaa Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsi kaupungin eteläosassa nykyisten Mitrofanjevskoje-maantien, Malaja Mitrofanjevskaja -kadun ja Taškentskaja-kadun rajaamalla alueella.
Vuosina 1830–1831 alueelle syntyi koleraepidemian uhrien hautausmaa. Vuonna 1835 sen lähelle perustettiin Mitrofanin ortodoksinen hautausmaa. 1800–1900-lukujen vaihteessa se oli Pietarin suurimpia hautapaikkoja. Vuosina 1839–1847 sinne rakennettiin Konstantin Tonin suunnittelema Mitrofan Voronežilaisen kirkko.
Vuonna 1845 ortodoksisen hautausmaan yhteyteen perustettiin Pietarin suomalaisen Pyhän Marian seurakunnan hautausmaa. Uutta hautausmaata tarvittiin, koska vainajien hautaaminen Volkovon ja Smolenskin luterilaisille hautausmaille oli vähävaraisille suomalaisille liian kallista. Lähellä sijainnut Tönttölän kylän hautausmaa oli puolestaan liian pieni ja joutui vuosittain kevättulvien alle. Mitrofanin suomalaiselle hautausmaalle haudattiin 1850-luvulta lähtien myös ruotsalaisia ja latvialaisia. Vuosina 1870–1871 sinne rakennettiin kivinen kappeli. Tunnetuin alueelle haudattu henkilö lienee kielentutkija Anders Sjögren. Suomalainen hautausmaa sijaitsi Malaja Mitrofanjevskaja -kadun kulmassa nykyisen numero 10:n kohdalla.
Ortodoksinen ja luterilainen hautausmaa suljettiin vuonna 1927, mutta sinne tehtiin uusia hautoja vielä 1930-luvulla ja varsinkin Leningradin piirityksen aikana. Mitrofan Voronežilaisen kirkko purettiin vuonna 1929. Hautamuistomerkit hävitettiin sodan jälkeen, ja myöhemmin paikkaa on käytetty varastoalueena ja kaatopaikkana. Mitään merkkejä Mitrofanin hautausmaasta ei enää ole näkyvissä. Sen eteläpuolella on kuitenkin säilynyt vanhauskoisten Gromovskojen hautausmaa.
Entinen hautausmaa kuuluu alueeseen, jolle suunnitellaan Izmailovskaja perspektiva -nimisen liike- ja asuinalueen rakentamista. Suunnitelmaa ovat vastustaneet mm. Pietarissa asuvat inkerinsuomalaiset, jotka ovat ehdottaneet alueen muuttamista puistoksi. Pietarin kaupunkirakentamisen neuvosto hyväksyi rakennussuunnitelman maaliskuussa 2009. Viranomaiset ovat ehdottaneet ratkaisua, johon sisältyy rakennustöiden yhteydessä löytyvien jäännösten kerääminen entistä Mitrofanin kirkkoa ympäröivälle hehtaarin suuruiselle alueelle. Kirkon paikalle aiotaan rakentaa tsasouna.
Tilemsin laakso
thumb|Tilemsin laakso Kidalin alueen kartalla. Tilemsin laakso on tasankomainen kuivunut jokilaakso Malin Kidalin ja Gaon alueilla. Se ulottuu pohjois-eteläsuunnassa Adrar des Ifoghas -vuoriston länsipuolelta Nigerjoelle. Pohjoisosa kuuluu Saharaan ja eteläosa Sahelin vyöhykkeeseen. Seudulla on runsaat pohjavesivarat, mutta pintavedet käsittävät vain sateiden jälkeen nopeasti kuivuvia vadeja ja lampia. Kasvillisuus koostuu etupäässä pensaista ja heinäkasveista. Bouremin piirin Tarkintin kunnassa sijaitsee suuri fosfaattiesiintymä.
Laakson kautta kulkee Gaosta Kidaliin sekä Tessalitin kautta Algeriaan johtava tie. Seudulla asuvat tuaregit harjoittavat etupäässä paimentolaisuuteen perustuvaa karjanhoitoa. Karkarichinkatissa noin 45 kilometriä Gaosta pohjoiseen on arkeologinen löytöpaikka, joka on ajoitettu neljännelle vuosituhannelle ennen ajanlaskun alkua. Sen muinaiset asukkaat harjoittivat metsästystä, kalastusta ja karjanhoitoa, valmistivat keramiikkaa ja pieniä eläinhahmoja.
Mad Locust Rising
Mad Locust Rising on speed metal -yhtye Agent Steelin vuonna 1986 julkaistu EP-levy. Levyn julkaisivat Combat Records Yhdysvalloissa sekä Music for Nations Euroopassa. Century Media julkaisi albumin uudelleen vuonna 1999.
Juminkeko
Juminkeko on myös Juminkeko-säätiön ylläpitämä Kalevalan ja karjalaisen kulttuurin informaatiokeskus Kuhmossa.
Ranskan 1. armeija
'''Ranskan 1. armeija''' oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka osallistui ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan. Armeija oli aktiivinen myös kylmän sodan aikana.
Ensimmäinen maailmansota
1. armeija muodostettiin elokuussa 1914 ja sen ensimmäiseksi komentajaksi nimitettiin kenraali Auguste Dubail. Armeija sijoitettiin rintamalle Belfortin ja Mirecourt–Lunéville-linjan välille ja sen päämaja Epinaliin. Se otti osaa hyökkäykseen Lothringenin alueelle tarkoituksenaan vallata Saarburg, mutta Baijerin kruununprinssi Rupprechtin komentama Saksan 6. armeija löi sen takaisin. Tämän jälkeen armeija kävi lähinnä juoksuhautasotaa ja sen johdossa kierrätettiin useita kenraaleja. Armeija osallistui muun muassa Passchendaelen taisteluun 1917.
Toinen maailmansota
Armeija perustettiin 27. elokuuta 1939, se alistettiin suoraan yleisesikunnalle. Armeija liitettiin 1. lokakuuta Ranskan 1. armeijaryhmään.
1940
Saksa hyökkäsi Ranskaan ja Alankomaihin 10. toukokuuta 1940. 1. armeija siirrettiin Pohjois-Ranskaan brittiläisen siirtoarmeijan tueksi. Armeija jäi Dunkerquen alueella Lillessä mottiin ja se antautui saksalaisille 29. toukokuuta 1940. Vain pieni osa armeijasta onnistui evakuoimaan Englannin kanaalin yli Isoon-Britanniaan jatkaakseen taistelua myöhemmin.
1944–1945
Jean de Lattre de Tassignyn johtama armeija B osallistui operaatio Dragooniin, joka oli liittoutuneiden maihinnousu Etelä-Ranskaan elokuussa 1944. Syyskuussa armeija B nimettiin uudelleen 1. armeijaksi. Se muodosti liittoutuneiden joukkojen oikean sivustan edeten kohti Saksaa Sveitsin rajan myötäisesti. Tammikuun alussa 1945 se osallistui Saksan viimeisen länsirintaman hyökkäysoperaation Nordwindin torjumiseen.
Komentajat
Armeijankomentajina olivat :
Sodan jälkeen
1980-luvun lopulla 1. armeijan esikunta oli Strasbourgissa, jolloin siihen kuuluivat Metzissä I, Baden-Badenissa II ja Lillessä III armeijakunta sekä armeijajoukkoja. Lisäksi armeijan alaisuuteen kuuluivat St. Germain-en-Layeen sijoitetut Ranskan nopean toiminnan joukot ja kuusi sotilasaluetta. Armeijan vastuulla olivat myös Ranskan plutoniumvarastot. III armeijakuntaan kuului Maillyyn sijoitettu 4. tykistörykmentti, jonka kalustona kuusi Pluton SSM -ohjusjärjestelmää.
Park Young-dae
Park Young-dae (s. 9. kesäkuuta 1964) on eteläkorealainen entinen käsipalloilija ja olympiamitalisti.
Park osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Los Angelesissa 1984, jossa hän pelasi kuusi ottelua ja teki yhden maalin Etelä-Korean sijoittuessa turnauksessa yhdenneksitoista. Hän oli mukana maansa joukkueessa jälleen Soulin kisoissa 1988, joissa maa voitti hopeaa ja Park oli kentällä kuudessa pelissä.
Ivar Heinricius
Ivar Heinricius (26. maaliskuuta 1848 Viipuri – 1909 Viipuri) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Ivar Heinriciuksen vanhemmat olivat kunnallispormestari, kollegiasessori Johan Gustaf Heinricius ja Eugenia Olivia Charlotta Barck. Professori Gustaf Heinricius oli hänen veljensä. Ivar Heinricius tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1859 ja määrättiin sieltä valmistuttuaan palvelukseen vänrikkinä Henkivartioväen Izmailovon rykmenttiin 1867. Aliluutnantiksi Heinricius ylennettiin 1869, luutnantiksi 1871 ja alikapteeniksi 1874. Hänet komennettiin 1873–1875 komppaniaupseeriksi Haminan kadettikouluun. Henkivartioväen Izmailovon rykmentissä Heinricius osallistui Turkin sotaan 1877–1878 ja haavoittui Gornyi Dubnjakin taistelussa. Sodan lopulla 1878 hänet ylennettiin kapteeniksi, sodan jälkeen hän jatkoi palvelusta rykmentissään. Everstiksi Heinricus ylennettiin 1887, eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina helmikuussa 1891.
Elokuvateatteri
thumb| Elokuvateatterin katsomo ja valkokangas. Elokuvateatteri on tila, jossa esitetään elokuvia suurille katsojaryhmille. Elokuvateatterissa voi olla useita saleja, joissa on erilaiset tekniset ominaisuudet (esimerkiksi äänentoistolaitteisto, erikoiskokoinen valkokangas).
Monisalisia elokuvateattereita kutsutaan myös multiplekseiksi. Suomen elokuvasäätiön määritelmän mukaan teatteri luokitellaan multipleksiksi, jos siinä on yli seitsemän salia.
Kuva
Elokuvateattereissa elokuvat esitettiin vielä ennen vuotta 2012 pääasiassa filmiprojektoreilla, jotka käyttävät 35 mm:n filmiä. Kuva saadaan filmiltä kankaalle projisoimalla kirkasta valoa filmin ja suurentavan optiikan läpi. Nykyään valo tuotetaan tavallisimmin ksenonlampuilla, joiden tehot ovat yleensä useita kilowatteja.
Yhtenäisen liikkuvan kuvan illuusio saadaan aikaan projektorin mekanismilla, joka väläyttää valoa kankaalle tavallisesti 48 tai 72 kertaa sekunnissa ja siirtää filmiä ruudun eteenpäin aina kahden tai kolmen väläytyksen jälkeen, niin että kuvaruutu vaihtuu 24 kertaa sekunnissa.
Elokuvia kuvataan ja esitetään useissa eri muodoissa eli kuvasuhteissa. Koneenhoitaja asettaa ennen esitystä oikean kuvasuhteen vaihtamalla projektoriin oikean kokoisen kuvaportin (valoa läpäisemätön metallilevy, jossa on suorakaiteen muotoinen reikä) ja sopivan optiikan, jolla kyseinen kuvasuhde saadaan halutun kokoisena kankaalle. Useimmat nykyteatterit pystyvät esittämään oikeassa muodossaan ainoastaan yleisimmät kuvasuhteet 1,85:1 ja 2,39:1 ("CinemaScope"), joista jälkimmäinen vaatii anamorfisen erikoisoptiikan.
Ääni
35 mm:n elokuvafilmillä käytetään nykyään sekä analogista että digitaalista ääntä rinnakkain. Jokaisessa esityskopiossa on aina vähintään analoginen optinen ääniraita (vallitseva formaatti nykyään Dolby SR). Analogiäänen lisäksi kopiossa voi olla digitaaliääni 1–3 erilaisessa formaatissa, jotka ovat Dolby Digital (yleisin), SDDS ja DTS. Kaikki elokuvateatterit pystyvät edelleen esittämään ongelmitta myös filmikopion, jossa on ainoastaan analoginen ääniraita.
Niin analoginen ääni kuin Dolby Digital- ja SDDS-formaattien digitaaliäänetkin on tallennettu 35 mm:n filmikopion reunaan paljaalla silmällä näkyviksi raidoiksi tai laatikoiksi. Elokuvaa esitettäessä projektorien optiset äänilukijat lukevat haluttua ääniraitaa ja lähettävät signaalin erilliselle ääniprosessorille. Prosessori purkaa signaalin ääneksi, joka syötetään päätevahvistimiin ja siitä edelleen salikaiuttimiin. Kaiuttimet on sijoiteltu salin seinille (ja usein lisäksi kankaan taakse) niin, että katsojien ympärille saadaan muodostettua niin sanottu surround-toisto.
Edellä mainituista formaateista poiketen DTS-ääni on tallennettu erillisille CD-ROM-levyille, joita lukee erillinen DTS-lukulaite. DTS-ääni on synkronoitu filmikuvan kanssa filmiltä optisesti luettavan aikakoodin avulla.
Myös THX-sertifikaatti on noussut monien tietoisuuteen joissain teattereissa esitettyjen THX-trailereiden vuoksi. Vastoin yleistä käsitystä THX ei itse asiassa ole edellä lueteltujen tapaan ääniformaatti, vaan yhdysvaltalaisen THX Ltd.:n myöntämä laatuluokitus. Luokitus sisältää vaatimuksia, jotka liittyvät muun muassa projisoidun kuvan laatuun, teatterisalin akustiikkaan ja äänentoiston laatuun. Tämän lisäksi koko äänentoistoketjussa käytettyjen laitteistomallien tulee olla THX-hyväksynnän saaneita.
Digitalisoituminen
200px|thumb|right|Elokuvateatterin sisustusta. Akustiikkaa parantavat seinällä olevat verhot. Seinään on myös istutettu kaiuttimia. Tuoleissa on mukavuutta lisäävät mukitelineet.
35 mm:n elokuvafilmi on säilyttänyt valta-asemansa elokuvakäytössä niin kuvaus- kuin esitysformaattinakin jo yli sata vuotta. Suurimmat muutokset formaattiin tänä aikana ovat olleet äänen, värin, laajakuvan ja stereoäänen lisääminen. Vuonna 2012 digitaalinen projisointiteknologia syrjäytti viimein filmin kaupallisessa elokuvateatteritoiminnassa.
Tällä hetkellä hallitseva digitaalisen elokuvateatteritekniikan standardi on DCI (Digital Cinema Initiatives; käytetään myös nimitystä D-Cinema), joka julkaistiin heinäkuussa 2005. D-Cinema-saleissa käytetään erittäin korkealaatuisia, moninkertaisesti kotiteatteriprojektoreita kalliimpia ja suurempia videoprojektoreita. Projektorit voivat perustua esimerkiksi DLP- tai SXRD-tekniikoihin, joista DLP on tällä hetkellä yleisin. Valo tuotetaan filmiprojektorien tapaan ksenonlampuilla.
Elokuvateatterien digitalisoitumista hidastavat laitteistohankintojen vaatimat suuret investoinnit. Suomen ensimmäinen D-Cinema-laitteisto otettiin käyttöön Helsingin Tennispalatsissa loppuvuodesta 2006 ja toinen Hämeenlinnan Bio Rexissä syksyllä 2007. Kesäkuussa 2009 D-Cinema-laitteisto oli asennettu Suomessa 27 elokuvasaliin, ja vuoden 2011 alkuun mennessä 30 prosenttiin maan saleista. Lokakuussa 2012 saleista oli digitoitu jo yli 90 prosenttia. Osassa digisaleista on edelleen myös perinteinen 35 mm:n projisointilaitteisto.
Kolmiulotteisuus
Kolmiulotteisia eli 3-D-elokuvia on esitetty elokuvateattereissa maksavalle yleisölle 1920-luvulta alkaen. Ensimmäisen kerran kolmiulotteisuus nousi hetkeksi suursuosioon 1950-luvulla. 3-D-elokuvia on vuosien mittaan esitetty useilla filmiin perustuvilla järjestelmillä, vaihtelevalla yleisömenestyksellä.
Kaikkein alkeellisimpia 3-D-järjestelmiä (esimerkiksi kaksivärisiä laseja käyttävä anaglyfinen järjestelmä) lukuun ottamatta kolmiulotteisuus vaatii elokuvateatterilta kallista erikoiskalustoa. Tästä syystä 3-D:tä on viime vuosikymmeninä nähty lähinnä erikoisteattereissa, joissa on esitetty niitä varten erikseen tuotettua erikoisohjelmistoa. Esimerkiksi Imax-teattereissa on ollut käytössä erittäin korkealaatuinen 70 mm:n filmiin ja polarisaatioon perustuva 3-D-tekniikka 1980-luvulta saakka.
3D-grafiikan kehittymisen ja elokuvateatterien digitalisoitumisen myötä kolmiulotteisuus on 2000-luvulta alkaen ollut tekemässä paluuta valtavirtaan. Korkealaatuisen 3-D-tekniikan lisääminen digitaaliseen esityslaitteistoon on suhteellisen helppoa, joten digitaalista kalustoa joka tapauksessa hankkivat tavalliset elokuvateatterit voivat pienellä lisäinvestoinnilla tehdä salistaan samalla 3-D-kelpoisen. Sekä 3-D-salien että -ohjelmiston määrä onkin kasvanut huimasti 2000-luvulla.
D-Cinema-saleihin on saatavilla useita vaihtoehtoisia 3-D-järjestelmiä. Suomessa yleisin näistä on XpanD 3D. Muita maailmalla suosittuja järjestelmiä ovat RealD Cinema ja Dolby 3D. Kaikki mainitut järjestelmät pystyvät esittämään D-Cinema-standardin mukaisia 3-D-kopioita.
Toistaiseksi kaikki nykyiset elokuvateatterikäyttöön sopivat kolmiulotteiset esitysjärjestelmät – niin filmipohjaiset kuin digitaalisetkin – vaativat katsojilta erikoislasien käyttöä.
Yleisiä tapoja kolmiulotteisen kuvan esittämiseen on kolme: 1) Aktiivilaseiksi kutsutaan laseja, joiden linssit suljetaan vuoron perään 48 kertaa sekunnissa. 2) Passiivilasit perustuvat samantyyppiseen tekniikkaan. Keveytensä ansiosta ne ovat käyttäjälle mielekkäät. 3) Värierotteluun perustuvat lasit.
Suomessa kolmiulotteiset elokuvat alkoivat yleistyä vuodesta 2008 alkaen. Seuraavan vuosikymmenen alkupuoliskolla 3D-elokuvia tuli teattereihin kolmisenkymmentä joka vuosi, vuonna 2016 ennätykselliset 35. 3D-elokuvien suosio kuitenkin laski toisaalta pandemiarajoitusten ja toisaalta 3D-lasien käytön epämukavuuden takia. Vuonna 2020 kolmiulotteisia elokuvia tuli ensi-iltaan vain 2 kpl ja seuraavana vuonna 7.
Tapakulttuuri elokuvateattereissa
Hyviin tapoihin kuuluu pitää matkapuhelin kiinni elokuvateatterissa.
Toisin kuin konsertissa tai teatterissa, elokuvissa käymiseen kuuluu popcornin, virvoitusjuomien ja karkin syöminen. Elokuva- ja televisiontutkimuksen dosentti Jaakko Seppälän mukaan tämä tuli yleiseksi tavaksi 1930-luvulla, kun yhdysvaltalaiset elokuvateatterit menettivät katsojia laman vuoksi ja pyrkivät paikkaamaan menetyksiään oheismyynnillä. Amerikasta tapa levisi muualle maailmaan. Virvokkeiden myyntikate on korkea, ja itse asiassa elokuvateatterit tienaavat paremmin myymällä popcornia kuin näyttämällä elokuvia. Seppälän mukaan elokuva on teattereille vain eräänlainen sisäänheittotuote. Virvokemyynnin maksimoimiseksi jotkut teatterit kieltävät asiakkaitaan tuomasta saliin omia eväitä.
Eräät elokuvateatterit ovat varustaneet erikoissaleja, joissa on panostettu katsojan mukavuuteen. Luksussalien varustuksena voi olla nojatuoleja tai sohvia, jotka taipuvat lähes makuuasentoon. Asiakkaille on varattu oma pöytä tarjoiluja varten. Asiakas voi hakea viiniä ja pikaruokaa teatterisaliin, jota kutsutaan ravintola-alueeksi.
Elokuvalippu maksoi vuonna 2020 keskimäärin 11,25 euroa, mutta kalleimmillaan lipun hinta voi nousta lähes 24 euroon saakka.
Elokuvateatterit Suomessa
pienoiskuva|200px|Kino Juha -elokuvateatteri [[Nurmijärven kirkonkylässä.]] Vuonna 2022 Suomessa on 179 elokuvateatteria. Vuonna 2019 suomalaisten sanottiin käyneen elokuvissa käytiin 8,4 miljoonaa kertaa. Samana vuonna alkanut koronaviruspandemia on kuitenkin pienentänyt asiakasmääriä.
Vuonna 2020 Suomessa oli elokuvateattereita 121 paikkakunnalla. Elokuvateatteri on siis miltei joka kaupungissa. Yhteensä elokuvasaleja oli 360. Multipleks-teattereita sijaitsee Helsingissä, Espoossa, Tampereella, Oulussa, Turussa ja Kuopiossa. Vailla kiinteätä elokuvateatteria ovat Kerava (35 457 asukasta), Nokia (33 288), Ylöjärvi (32 851) ja Raahe (25 068).
Suurin osa Suomen elokuvateattereista on yksityisiä yrityksiä. Teattereista 16 kuuluu Finnkino-ketjuun, jonka markkinaosuus on kuitenkin lähes 70 prosenttia. Finnkinolla on yhdellätoista paikkakunnalla 16 teatteria, joissa on yhteensä 113 salia (2019). Toiseksi suurin ketju on Bio Rex, jolla on teattereita 11:llä paikkakunnalla.
Erakossa
Erakossa on yhden miehen yhtye, jota on kuvailtu suomirockin, punkin ja hiphopin yhdistelmäksi. Erakossa-yhtyeen ainoa virallinen jäsen, Niko Ailamo, on säveltänyt, sanoittanut, sovittanut ja tuottanut kaikki kappaleensa yksin sekä ohjelmoinut ja soittanut itse kaikki niillä kuultavat instrumentit. Musiikin lisäksi digitaalisen median parissa taustaa omaava Ailamo on tehnyt myös musiikkivideoita yhden miehen yhtyeelle itse.
Erakossa yhtyeen jäsen Niko Ailamo on koulutukseltaan medianomi AMK kulttuurituotannon koulutuslinjalta. Hänen opinnäytetyönsä (Suomalaisen indielevy-yhtiön tulonmuodostus) palkittiin valtakunnallisessa Thesis-opinnäytetyökilpailussa. Ailamo on toiminut verkkolehti Rokkizinen toimituspäällikkönä ja tehnyt töitä digitaalisen median parissa. Niko Ailamo on toiminut myös Etupiha, Roihu ja Versus All yhtyeissä.
Marraskuussa 2014 omakustanteena julkaistulla ”Löysään Hirteen” singlellä Erakossa valittiin YleX-radiokanavan viikon kellaribändiksi, Radio Helsingin DLX Demo Shown:n viikon demoksi ja Radio Suomen Levylautakunnan voittaksi. Tämän jälkeen kappale eteni YleX-radiokanavan soittolistalle sekä kanavan toimittajan Pirita Pykäläisen ”viikon tehobiisiksi”. Löysään Hirteen ylsi myös musiikkipalvelu Spotify:n viraalilistan sijoille 2 ja 10. Kappaleen aiheuttaman huomion ansiosta Erakossa allekirjoitti levytyssopimuksen levy-yhtiö Sony Musicin kanssa ja kustannussopimuksen Elements Musicin kanssa. .
Toukokuussa 2016 Erakossa ilmoitti lähteneensä oma-aloitteisesti Sonylta, koska levy-yhtiö ei ollut suostunut julkaisemaan tämän omia kappaleita vaan olisi halunnut muita kirjoittajia mukaan lauluntekoprosessiin. Samalla julkaistiin omakustanteinen "Nollaus"-single, joka oli yksi niistä kappaleista, joita levy-yhtiö ei ollut halunnut julkaista.
Levy-yhtiöltä lähdön jälkeen Erakossa on julkaissut tasaiseen tahtiin musiikkia ja sen kappaleita on kuunneltu pelkästään Spotifyssä yli 11 miljoonaa kertaa. Syksyllä 2021 Erakossa pyydettiin kirjoittamaan lauluja YleX-kanavan Jenni Poikeluksen lyriikoista. Suorassa lähetyksessä esitetyt raakileet äänitettiin ja julkaistiin myöhemmin samana vuonna studioversioina.
Paksujalat (lintuheimo)
Paksujalat (Burhinidae) on rantalintujen lahkoon kuuluva heimo. Ne elävät pääosin tropiikissa, mutta osa lajeista elää Euroopan ja Australian lauhkeassa ilmastossa.
Erakossa
Albumit
Nollauspäivä (CD/Digitaalinen, 2016, Omakustanne)
Paksujalat (lintuheimo)
Vaikka paksujalat kuuluvat rantalintuihin, monet niistä viihtyvä kuivilla tai kuivahkoilla alueilla. Ne ovat yöeläimiä. Niiden ruokavalio koostuu hyönteisistä ja muista selkärangattomista. Suurimmat lajit syövät myös liskoja ja pieniä nisäkkäitä.
Erakossa
Albumit
Lopputekstit (CD/Digitaalinen, 2019, Omakustanne)
Paksujalat (lintuheimo)
Suomessa toisinaan tavattava laji on paksujalka.
Erakossa
Albumit
Käärmeennahka (CD/Digitaalinen, 2021, Omakustanne)
Feliciano Perducca
Feliciano Ángel Perducca (9. kesäkuuta 1901 Buenos Aires, Argentiina – 22. elokuuta 1976) oli argentiinalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti.
Perducca pelasi vuosina 1923–1928 Club Atlético Temperleyssä, kunnes hän siirtyi Racing Club de Avellanedaan vuosiksi 1928–1932. Hän pelasi Argentiinan maajoukkueessa Copa Américassa 1926, jossa maa sai hopeaa. Vuonna 1928 Perducca osallistui olympialaisiin, joissa Argentiina sijoittui jälleen toiseksi.
Keurusselän sini
Keurusselän sini on Beritin vuonna 1986 levyttämä lavaiskelmän tyylilajia edustava musiikkikappale. Sen sävelsi ja sanoitti Juha Vainio salanimellä Mirja Lähde. "Keurusselän sini" on osa kokonaisuutta, jonka Keuruun kunta tilasi Vainiolta juhlistamaan uutta kantosiipialusta nimeltään M/S Elias Lönnrot ja Keuruun nousemista kaupunkikunnaksi. Syntyi C-kasettijulkaisu Keuruulle takaisin, jolla esiintyvät Beritin ohella Kari Tapio ja Reijo Lehtovirta.
"Keurusselän sinen" melodia on pitkälti sama kuin Vainion sävelteoksessa "Kun aurinko lämmittää", joka julkaistiin 1985 studioalbumilla Elämää ja erotiikkaa. "Keurusselän sini" päätyi 1988 Beritin kolmannentoista studioalbumin Kultaiset vuodet päätösraidaksi. Lisäksi se on julkaistu Beritin kokoelma-albumeilla ja erityyppisillä useiden artistien suosituinta tuotantoa kokoavilla albumeilla.
"Keurusselän sini" osuu ajankohtaan, jolloin Beritin ura oli kääntynyt laskuun suosittujen diskoalbumien Tässä nyt ja näin ja Sinä olet hän antaman nosteen hiivuttua. Singlen julkaisu avitti Beritiä jälleen ylämäkeen ja tanssilavojen suosikiksi. Sittemmin sävellyksestä on muodostunut Beritin tunnusomainen kappale.
Keuruulle takaisin -kasetilla "Keurusselän sinen" nimi on "Keurusselän sinen nään". Alkuperäisellä single-julkaisulla Mirja Lähteen nimestä on jäänyt m-kirjain pois, joten levyn etiketissä lukee Irja Lähde.
Musée Carnavalet
thumb|250px|Hôtel Carnavalet, julkisivu. thumb|250px|Hôtel Carnavalet, sisäpihaa. Musée Carnavalet on Pariisin keskustassa toimiva museo, joka esittelee kaupungin historiaa. Museo toimii Hôtel Carnavalet -nimisessä historiallisessa kaupunkipalatsissa Le Marais’n kaupunginosassa 3. arrondissementin alueella, Rue de Sévignén varrella.
Hôtel Carnavalet’n ohella museon käytössä on läheinen Hôtel Le Peletier de Saint-Fargeau. Museon näyttelyyn kuuluu muun muassa Pariisin historiaan liittyviä taideteoksia ja kokonaisina rekonstruoituja historiallisia interiöörejä. Näyttely on pääosin jaettu kronologisesti siten, että vallankumousta edeltävä historia käsitellään Hôtel Carnavalet’ssa ja vuoden 1789 jälkeinen historia Hôtel Le Peletierissa.
Museon kokoelmissa on noin 475 000 piirrosta ja julistetta, 150 000 valokuvaa, noin 50 000 kolikkoa, yli 3 600 veistosta, 2 600 maalausta, noin 10 000 muuta taide-esinettä ja yli sata pienoismallia historiallisista pariisilaisrakennuksista.
Rakennuksen ja museon historia
Hôtel Carnavalet rakennettiin vuosina 1547–1560 Pariisin parlamentin puheenjohtajan Jacques de Ligneris’n asunnoksi ja sen suunnitteli arkkitehti Nicolas Dupuis. Rakennus edustaa italialaista renessanssiarkkitehtuuria. Julkisivun reliefit tehtiin kuvanveistäjä Jean Goujonin työpajalla. Talon osti vuonna 1578 bretagnelaissyntyinen leski de Kernevenoy, jonka sukunimen ranskankielisestä väännöksestä talo sai nykyisen nimensä Hôtel Carnavalet. Rakennusta laajennettiin myöhemmin useasti. Arkkitehti François Mansart suunnitteli 1600-luvulla oikean siipirakennuksen ja nykyisen Rue de Sévignén puoleisen julkisivun, johon alkuperäinen portaali liitettiin. Talossa asui vuosina 1677–1696 kirjeenvaihdostaan tunnettu markiisitar Madame de Sévigné. Ranskan vallankumouksen jälkeen rakennus oli eri oppilaitosten käytössä.
Destiny Chukunyere
Destiny Chukunyere (s. 29. elokuuta 2002 Birkirkara, Malta), on maltalainen laulaja. Hän voitti vuoden 2015 Lasten Euroviisut kappaleella "Not My Soul". Vuonna 2017 hän osallistui Britain’s Got Talentin 11. tuotantokaudelle ja selvisi semifinaaleihin asti. Hän voitti X Factor Malta -kilpailun toisen tuotantokauden vuonna 2020 ja täten hänen oli tarkoitus edustaa Maltaa kappaleella "All Of My Love" vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Vuoden 2020 Eurovision laulukilpailu kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja hänet valittiin sen sijaan Maltan edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään "Je me casse". Destiny kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän saavutti seitsemännen sijan ja sai 255 pistettä.
Musée Carnavalet
Rakennuksen ja museon historia
Suuren osan Pariisin historiallisesta keskustasta purattanut prefekti paroni Haussmann määräsi vuonna 1866 ostamaan Hôtel Carnavalet’n kaupungin historiaa esittelevän museon perustamiseksi. Museoon suunnitellut alkuperäiset kokoelmat tuhoutuivat tulipalossa Pariisin kommuunin kukistamisen yhteydessä vuonna 1871. Museo avattiin lopulta vuonna 1880. Pihalle rakennettiin kirjastoa varten uudet siipirakennukset, joihin liitettiin osia useista purkutuomion saaneista historiallisista pariisilaistaloista. Museota on laajennettu lisärakennuksilla vielä 1900-luvullakin useaan kertaan. Hôtel Carnavalet on nykyään yksi harvoista Pariisissa säilyneistä renessanssityylisistä rakennuksista. Museon sisäpihalla on nykyään Ludvig XIV:n patsas, joka sijaitsi alun perin Pariisin raatihuoneen edustalla.
thumb|150px|Hôtel Le Peletier de Saint-Fargeau. Vuonna 1688 valmistunut Hôtel Le Peletier de Saint-Fargeau liitettiin osaksi museota vuonna 1989. Talon on alkujaan suunnitellut arkkitehti Pierre Bullet valtioneuvos Michel Le Peletier de Souzylle. Myöhemmistä asukkaista tunnetuin on vallankumouksen aikana rojalistin salamurhaamaksi joutunut poliitikko Louis-Michel Le Peletier de Saint-Fargeau.
Linnavuori (Buda)
thumb|300px|Linnavuori [[Nürnbergin kronikka|Nürnbergin kronikassa 1493.]] Linnavuori (Várhegy) on ylätasanko ja alue Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Vuoren laella on linnoituksia ja valtava palatsi, ja sen rinteillä on Budan alue.
Liikenne
Vuoren ulkonäkö on vuosisatojen kuluessa muuttunut, mutta kadut noudattavat osin yhä keskiaikaisia reittejä. Alueelle voi maksutta ajaa henkilöautolla vain puoleksi tunniksi, pitemmistä oleskeluista joutuu pois lähtiessä maksamaan.
Igor Rakočević
Igor Rakočević (, s. 29. maaliskuuta 1978 Belgrad, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on serbialainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin KK Crvena zvezdaa.
Ura
Nuoruusvuotensa Rakočević pelasi KK Crvena zvezdassa, jossa hän voitti Jugoslavian mestaruuden. Myös hänen isänsä oli pelannut seurassa, joka oli osasyy seuran valintaan. Serbiasta hän siirtyi KK Budućnost Podgoricaan, jossa hän voitti Jugoslavian-mestaruuden sekä cup-mestaruuden. Kahden kauden jälkeen Rakočević varattiin NBA:han, jossa hän pelasi ainoastaan yhden kauden. Hän ei saanut joukkueessa paljon peliaikaa, mutta kehittyi paljon NBA-vuotensa aikana.
Palattuaan NBA:sta hän siirtyi takaisin KK Crvena zvezdaan. Rakocevic voitti Serbian cupin ja hänet valittiin Adrianmeren liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kauden jälkeen hän siirtyi Pamesa Valenciaan. Valenciasta hän siirtyi toiseen espanjalaisseuraan, Real Madridiin. Vuonna 2006 hän teki Tau Ceramican kanssa kolmen vuoden sopimuksen. Tau Ceramicassa hän voitti ensimmäisen Espanjan-mestaruutensa sekä Espanjan Supercupin. Hänen piste-ennätyksensä Euroliigassa on 31.
Kaudeksi 2009–2010 Rakočević siirtyi Efes Pilsenin.
Ruotsin kielipolitiikka
250px|thumb|oikea|Ruotsin viralliset vähemmistökielet kunnittain. {{legend|#00FFFF|[[suomen kieli|suomi}} {{legend|#0000FF|meänkieli ja suomi}} {{legend|#FFFF00|saame}} {{legend|#008000|meänkieli, suomi ja saame}} {{legend|#7fff2a|suomi ja saame}}]] Ruotsin kielipolitiikka tarkoittaa Ruotsin valtion suhdetta eri kieliin ja eri kieliä puhuviin ihmisryhmiin. Ruotsi on maan puhutuin kieli, ja sitä osaa yli 90 % maan väestöstä. Se on maan pääkieli ennemmin kuin virallinen kieli. Lisäksi viidellä kielellä (suomi, meänkieli, romani, saame ja jiddiš) on virallinen vähemmistökielen asema. Pääkielen ja virallisten vähemmistökielten asemaa säätelee vuonna 2009 voimaan astunut kielilaki, jonka nojalla valtion tulee suojella näitä kieliä sekä edistää niiden käyttöä yhteiskunnassa.
Ruotsin kieli ja ruotsalainen viittomakieli
Ruotsissa on äidinkielenään ruotsia puhuvia noin 7 800 000, ja lopuista asukkaista suurin osa puhuu sitä toisena kielenään. Ruotsin kielellä on useita murteita, joista muutamia pidetään joissakin yhteyksissä omina kielinään. Älvdalskaa puhuu noin 3 000 henkilöä Älvdalenin kunnassa Taalainmaan maakunnassa. Jämtiä puhuu 30 000–60 000 henkilöä Jämtlandin maakunnassa. Skånea puhuu noin 800 000 henkilöä Skoonen maakunnassa, eräät kielitieteilijät pitävät skånea tanskan murteena.
Ruotsalaista viittomakieltä käyttää yhteensä arviolta 30 000 ihmistä, joista kolmannes on täysin kuuroja. Vaikka viittomakieli ei kuulukaan virallisiin vähemmistökieliin, kielilaki suojelee myös sitä.
Suomen kieli
Suomea puhuvat ruotsinsuomalaiset, jotka muuttivat Ruotsiin 1950- ja 60-luvuilla. 70-luvulla suomenkielisiä luokkia syntyi voimakkaan muuton seurauksena ympäri maata, mutta 80-luvulla niitä alettiin lopettaa rajusti. SCB:n mukaan ruotsinsuomalaisia olisi ollut 675 000 vuoden 2008 lopussa. Ruabin tutkimuksen mukaan suomen puhujia olisi Ruotsissa vuonna 2005 ollut yli 470 000. Suuria suomen kielen keskittymiä ovat Tukholma, Södermanland ja Norrbottenin maakunta. Meänkieltä puhuu 40 000–70 000 henkilöä Pohjois-Ruotsissa. Suomi ja meänkieli ovat virallisessa asemassa Jällivaaran, Haaparannan, Kiirunan, Pajalan ja Ylitornion kunnissa. Vuonna 2010 suomesta tuli virallinen kieli myös 18 muussa kunnassa ja helmikuussa 2011 vielä viidessä lisää. Nyt mukana on Keski- ja Etelä-Ruotsin kuntia ja suuria teollisuuspaikkakuntia kuten Tukholma ja Göteborg. Uudistuksen jälkeen 40 % ruotsinsuomalaisista asuu kunnassa, jossa suomi on virallinen vähemmistökieli.
Saamelaiskielet
Saamelaiskielillä on noin 9 000 puhujaa Ruotsissa, suurin osa heistä Pohjois-Ruotsissa. Eri saamelaiskieliä Ruotsissa on viisi (eteläsaame, uumajansaame, piitimensaame, luulajansaame sekä pohjoissaame). Suurin osa Ruotsin saamenkielisistä puhuu pohjois- ja luulajansaamea. Uumajan- ja piitimensaame ovat vaarassa hävitä, ja niillä on yhteensä alle 40 puhujaa. Saamelaiskielillä on virallinen asema Arjeplogin, Jällivaaran, Jokimukan ja Kiirunan kunnissa.
Arsène Heitz
Arsene Heitz (1908–1989) oli strasbourgilainen henkilö, joka työskenteli Euroopan neuvostossa. Hänet tunnettiin muun muassa Euroopan lipun suunnittelijuudestaan. Hän ehdotti 12 keltaisen tähden ympyrää sinisellä taustalla, inspiraationa Neitsyn Marian sädekehä. Hänen jäsenyytensä Miraculous Medal -järjestöön on saattanut vaikuttaa hänen 12-tähden vertauskuvallisuuteensa.
Ruotsin kielipolitiikka
Romanin kieli
Romanin kielen puhujien määrää on vaikea määrittää tarkkaa, ja sellaiseksi arvioidaan 20 000 – 120 000. Puhujat ovat hajautuneet ympäri Ruotsia, eikä sillä ole keskittymiä kuten suomen- tai meänkielellä. Tästä syystä sillä ei ole alueellista asemaa. Kielellä on silti virallinen vähemmistökielen asema, sillä Ruotsin valtio katsoo sillä olevan historiallista merkitystä.
Jiddiš
Jiddišiä puhuu Ruotsissa noin 3 000 henkilöä. Kielen toivat Ruotsiin aškenasijuutalaiset jotka muuttivat Ruotsiin 1700- ja 1800-luvuilla. Sällskapet för Jiddisch och Jiddischkultur i Sverige -järjestöllä on noin 200 jäsentä. Kielellä ei ole alueellista asemaa, mutta se on tunnustettu vähemmistökieleksi historiallisen merkityksensä takia.
Muut kielet
250px|thumb|oikea|Kyltti tukholmalaisessa tavaratalossa ruotsiksi, englanniksi, venäjäksi ja arabiaksi Lähes 90 % ruotsalaisista ymmärtää ja puhuu englantia. Englanti on ollut pakollinen kouluissa vuodesta 1940 lähtien. Saksaa osaa noin 30 % ruotsalaisista ja ranskaa noin 10 %. Maahanmuuttajat ovat tuoneet mukanaan serbokroaatin, turkin, arabin ja monet muut kielet. Koska näillä kielillä ei ole pitkää historiaa Ruotsissa, ne eivät ole saaneet virallista vähemmistökielen asemaa.
NHL:n varaustilaisuus 2011
right|thumb|200px|[[Ryan Nugent-Hopkins oli vuoden 2011 ykkösvaraus.]] NHL:n varaustilaisuus 2011 oli 49. jääkiekkoliiga NHL:n järjestämä varaustilaisuus. Se järjestettiin 24.–25. kesäkuuta 2011 Saint Paulissa Minnesota Wildin kotiareenalla, Xcel Energy Centerillä. Ensimmäisenä tilaisuudessa varasi Edmonton Oilers.
Ennakkoarviot
Ennakkoarvioinneissa tilaisuuden lahjakkaimmaksi pelaajaksi nostettiin kanadalaissentteri Ryan Nugent-Hopkins, jonka kykyjenetsijät arvioivat myös Oilersin todennäköisimmäksi ykkösvaraukseksi. Toinen vaihtoehto ykkösvaraukseksi on ruotsalaispuolustaja Adam Larsson, sillä esimerkiksi The Sports Networkin asiantuntijan Pierre McGuiren mukaan Oilersin puolustuspää tarvisi vahvistusta. The Hockey Newsin arvion mukaan tilaisuuden viisi lahjakkainta pelaajaa ovat Nugent-Hopkins, Larsson, Gabriel Landeskog, Jonathan Huberdeau ja Ryan Strome.
Varausvuorot
Edmonton Oilers sijoittui toisen kerran putkeen NHL:n runkosarjan viimeiseksi. Se voitti myös toistamiseen painotetun arvonnan, jonka perusteella joukkueet saavat varausvuorot. Myös runkosarjan toiseksi (Colorado Avalanche) ja kolmanneksi huonoin joukkue (Florida Panthers) säilyttivät paikkansa arvonnassa ja saivat toisen ja kolmannen vuoron. Sen sijaan neljäntenä varaava New Jersey Devils oli runkosarjan kahdeksanneksi huonoin joukkue, joten se nousi arvonnassa monta sijaa. Arvonnassa määriteltiin 14 ensimmäistä varausta ja loput vuorot määräytyivät Stanley Cupin pudotuspelien mukaan.
Eniten varausvuoroja tilaisuudessa oli Chicago Blackhawksilla, joka varasi 11 kertaa, ja Ottawa Senatorsilla, joka pääsi varaamaan 10 kertaa. Blackhawksin 11 vuorosta peräti kuusi oli ensimmäisellä kolmella kierroksella. Senators varasi peräti kolme kertaa ensimmäisellä kierroksella. Niiden lisäksi ensimmäisellä kierroksella pääsivät kahdesti varaamaan Oilers, Avalanche, Maple Leafs ja Wild. Vähiten vuoroja oli Philadelphia Flyersillä ja New York Rangersilla, joilla oli vain kuusi mahdollisuutta varaukseen. Rangers varasi 15:ntenä ensimmäisellä kierroksella ja sen jälkeen kolmannella ja neljännellä kierroksella kerran, viidennellä kierroksella kaksi kertaa, ja kuudennella kierroksella kerran. Flyersin ensimmäinen varaus oli vielä pari päivää ennen tilaisuutta vasta kolmannella kierroksella. Joukkue teki tilaisuuden aattona kaupan, jolla se sai itselleen muun muassa varausvuoron ensimmäiseltä kierrokselta. Vaikka tilaisuudessa oli yhteensä 221 varausvuoroa, vain 220 pelaajaa varattiin, sillä Devils menetti 69:nnen vuoronsa. Se menetti sen sanktiona, kun joukkue oli yrittänyt tehdä Ilja Kovaltšukin kanssa NHL:n sääntöjä kiertävää sopimusta.
Sawai Gandharva
thumb|right|Sawai Gandharva
Sawai Gandharva (alun perin Rambhau Kundgolkar; 1886 Kundgol, Karnataka – 1952) oli intialainen laulaja.
Gandharva ei syntynyt musikaaliseen perheeseen, mutta osoitti syvää kiinnostusta musiikkia kohtaan varhaisesta iästä saakka. Hän opiskeli Abdul Karim Khanin johdolla. Gandharva meni naimisiin ja alkoi menestyä marathinkielisellä näyttämöllä, jossa myös lauloi. Hänen käyttöön omaksumansa nimi Sawai Gandharva annettiin hänelle Bal Gandharvan mukaan. Gandharva luopui lopulta näyttelemisestä ja omistautui kokonaan konserttiuralleen. Vuonna 1942 hän joutui luopumaan esiintymisestä halvausoireiden takia, mutta hän jatkoi opetustyötä kuolemaansa saakka.
Gandharva edusti Kiranan gharanaa eli koulukuntaa. Vaikka hän säilytti opettajansa tyylin, hän omaksui myös vaikutteita muiden gharanoiden edustajilta, kuten Nissar Hussain Khanilta, Bhaskarbuwa Bakhalelta ja Ramakrishnabuwa Vazelta. Gandharvan johdolla opiskelivat muiden muassa Bhimsen Joshi, Basavaraj Rajguru, Firoz Dastur ja Gangubai Hangal. Hänen kuolemansa jälkeen hänen oppilaansa perustivat Bhimsen Joshin johdolla vuosittaisen Sawai Gandharva -musiikkifestivaalin Punessa.
Noureddine Naybet
Noureddine Naybet (, s. 10. helmikuuta 1970 Casablanca) on marokkolainen entinen puolustaja.
Ura
Naybet aloitti ammattilaisuransa Wydad Casablancassa, jossa hän saavutti muun muassa kolme Marokon mestaruutta vuosina 1990, 1991 ja 1993, sekä Afrikan Mestarien liigan vuonna 1992. Menestys vuosien jälkeen Naybet siirtyi yhdeksi kaudeksi Ranskaan Nantesiin, jossa hän oli joukkueen yksi vakiopuolustajista. Kauden päätteeksi edessä oli siirtyminen Portugaliin, jossa Naybet pelasi Sportingissa kaksi kautta voittaen toisella kaudellaan Portugalin cupin.
Kesällä 1996 Naybet siirtyi Espanjaan Deportivoon, jossa hän nousi joukkueen yhdeksi tärkeimmistä puolustajista. Deportivo menestyi myös varsin hyvin kotimaan sarjassa, jonka myötä Naybet oli voittamassa Espanjan supercupin kahdesti, sekä kerran Espanjan mestaruuden. Lisäksi joukkue menestyi kohtuullisesti Eurokentillä, muun muassa Mestarien liigan kaudella 2003-2004 Deportivo ylsi välieriin asti, jossa joukkue kuitenkin hävisi Portolle. Naybet pelasi yhteensä kahdeksan kauden ajan Deportivossa, josta hän siirtyi Englantiin Tottenhamiin elokuussa 2004. Naybet kuului vielä ensimmäisellä kaudellaan joukkueen vakiopuolustajiin, mutta toisella kaudella valmentaja vaihdon myötä hänet pudotettiin vaihtopelaajan rooliin. Naybet myös lopetti uransa kauteen 2005-2006.
Maajoukkueura
Naybet kuului Marokon maajoukkueeseen vuosina 1990-2006 ja pelasi ensimmäisen ottelunsa 9. elokuuta 1990 Tunisiaa vastaan.
Maajoukkueuransa aikana Naybet pelasi yhteensä 115 ottelua, joissa hän onnistui kahdesti maalinteossa.
Kawasaki Ki-100
Kawasaki Ki-100 Goshikisen oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien yksimoottorinen hävittäjälentokone toisessa maailmansodassa.
Tyyppi kehiteltiin Kawasaki Ki-61:sta vaihtamalla rivimoottori tähtimoottoriksi. Ki-100:n suunniteltiin asennettavaksi Kawasakin Ha-140-moottori, mutta liittoutuneiden ilmapommitukset tuhosivat Akashin moottoritehtaan. Lisäksi Ha-140 oli toimintavarmuudeltaan epäluotettava ja alitehoinen korkeatorjuntaan. Uudeksi moottorityypiksi valittu 1 500 hevosvoiman Mitsubishi Ha-112-II -tähtimoottori asennettiin 275:een koneeseen.
Aseistuksena oli kaksi 12,7 mm Ho-103 -runkokonekivääriä ja kaksi 20 mm Ho-5 -siipitykkiä. Siipien alle sijoitettuna oli joko kaksi lisäpolttoainesäiliötä tai kaksi 250 kilogramman pommia.
Markus Lehto
Markus Matti Juhani Lehto (s. 20. lokakuuta 1962, Helsinki) on entinen suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Lehto pelasi suurimman osan urastaan SM-liigassa, mutta myös Ruotsin 1. divisioonassa Västra Frölunda-joukkueessa. SM-liigassa hän edusti urallaan Jokereista, Hämeenlinnan Pallokerhoa ja Turun palloseuraa. Hän pelasi Suomen maajoukkueessa Sarajevon olympialaisissa ja vuoden 1985 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Asekarbromaali
Asekarbromaali (tunnetaan myös nimillä asetyladaliini ja asetyylikarbromaali) on Bayerin vuonna 1917 kehittämä uni- ja rauhoittava lääke. Sitä myytiin tuotenimillä Abasin, Carbased, Paxarel, Sedacetyl ja Sedanyl.
Asekarbromaalia on myyty Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Sitä on myös käytetty yhdistelmälääkkeenä erektiovaikeuksiin, tämä yhdistelmälääke sisälsi myös Aspidosperma quebracho-blancoa ja E-vitamiinia.
Pohjolan tuulet
”Pohjolan tuulet” on suomalaisen Kuningasidea-yhtyeen kappale, joka julkaistiin yhtyeen syyskuussa 2014 julkaistavan Nimi on enne -albumin ensimmäisenä singlenä 16. toukokuuta 2014. Kappale sai kuitenkin ensiesityksensä jo 30. huhtikuuta 2014 Suorana: Kortesmäki -ohjelmassa. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Toni Kimpimäki sekä Väinö Wallenius ja sitä on ollut sanoittamassa myös Pauli Korjus.
Kappaleesta julkaistiin 27. toukokuuta 2014 Anssi Kömin ohjaama musiikkivideo.
Julkaisunsa jälkeen kappale on noussut soitetuimmaksi radiokappaleeksi ja latauslistan 20:nneksi.
Zeevang
Zeevang on entinen kunta Alankomaissa, Pohjois-Hollannin maakunnassa. Sen pinta-ala oli 54,34 km² ja asukasluku vuoden 2008 lopussa 6 296.
Paikkakuntia kunnan alueella
Kylät:
Pienempiä kyliä:
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Kartta Zeevangin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Reijo Ojanen
Reijo Juhani Ojanen (s. 16. marraskuuta 1939 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1959–1965 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.