cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tero Koskiranta
Paluu SaiPaan
Kaudeksi 2016–2017 Koskiranta palasi vuoden mittaisella sopimuksella SaiPaan. Hän voitti SM-liigan runkosarjassa viimeiseksi jääneen joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 16+14=30. Mestarien liigassa Koskiranta oli tehoilla 1+6=7 SaiPan paras syöttäjä sekä jakoi sisäisen pistepörssin voiton Eetu Kosken ja Tomi Leivon kanssa. Hänen kautensa päättyi kuitenkin loukkaantumiseen aivan runkosarjan lopulla.
Vuodet Keski-Euroopassa
Kaudeksi 2017–2018 Koskiranta siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Erste Bank Eishockey Ligan kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebiin. Hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 14+29=43. Kaudeksi 2018–2019 Koskiranta siirtyi jatkamaan EBEL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella unkarilaisjoukkue Fehérvár AV19:n riveihin. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies János Hárin jälkeen tehoilla 10+34=44.
Koskiranta siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisella sopimuksella Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigan Ravensburg Towerstarsiin. Kaudeksi 2020–2021 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Erste Ligan romanialaisjoukkue Gyergyói HK:hon.
Maajoukkueura
Koskiranta on pelannut Suomen A-maajoukkueessa kuusi ottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 2. huhtikuuta 2009 Budapestissä pelatussa harjoitusottelussa Unkaria vastaan. Ottelu oli Suomelle kaikkien aikojen ensimmäinen Unkaria vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Koskiranta teki neljännessä maaottelussaan 11. huhtikuuta 2009 Kreuzlingenissä Sveitsiä vastaan.
Pelityyli
Toimittaja Matias Strozyk kuvaili Koskirantaa vuonna 2012 Elite Prospects -sivustolla vahvaksi sentteriksi, joka on hyvä kaksinkamppailuissa. Strozykin mukaan hän tekee kovasti töitä ja on osoittanut olevansa luotettava kahden suunnan pelaaja. Strozykin mukaan Koskiranta ei loista pelikäsityksellään, mutta hän kykenee kuitenkin liikuttamaan kiekkoa hyvin ja tekemään kohtalaisen hyvää tulosta hyvien laitahyökkääjien kanssa. Strozykin mukaan Koskiranta on monipuolinen pelaaja, joka voi pelata eri rooleissa.
Muuta
Koskirannan pikkuveli Jarno pelaa hyökkääjänä Saimaan Pallon SM-liigajoukkueessa, jossa veljekset ovat aiemmin pelanneet joukkuetovereina. Jarno Koskiranta on myös kolminkertainen arvokisakävijä, joka kuului mm. Suomen MM-hopeaa voittaneeseen joukkueeseen vuonna 2016.
The Best of Dire Straits & Mark Knopfler: Private Investigations
The Best of Dire Straits & Mark Knopfler: Private Investigations on vuonna 2005 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää sekä Dire Straits -rockyhtyeen että sen kitaristi-laulajan Mark Knopflerin suurimmat hitit.
Kokoelmasta julkaistiin kolme eri versiota:
Albumi nousi Britannian albumilistan sijalle 20.
Kappalelistat
Kaikki kappaleet ovat Mark Knopflerin käsialaa, ellei toisin mainita.
Ašura
Iranissa juhla ulottuu usealle päivälle, ja siihen liittyy taistelua koskevien runsaiden perimätietojen kertominen jälkipolville pienissä kodikkaissa illanvietoissa, joita varakkaat kansalaiset tarjoavat naapuristolleen. Ilmaista ruokatarjoilua (nazri) on järjestetty myös kaduille ja moskeijoihin. Yksi päivä omistetaan naisten kärsimyksien muistelemiseen.
Ašuran yhteydet pääsiäisen viettoon
thumb|Ašura -kulkue Syyriassa vuonna 2017. Osallistujat lyövät itseään tahdissa muistellessaan Husainin kärsimyksiä.
Myös sunnit juhlivat ašuraa, ja tekevät sen paastoamalla yhdestä kolmeen päivään 9., 10. ja 11. muharram-kuuta. Juhlalla on suora historiallinen yhteys juutalaisten pääsiäiseen. Kuuden kirjan kokoelma sisältää useita haditheja aiheesta. Al-Bukharin seuraava hadith kertoo juhlan säätämisestä: "'Kun profeetta saapui Medinaan, juutalaiset viettivät Ašura-paastoa (10. Muharramkuuta) ja sanoivat: tämä on se päivä, jolloin Mooses voitti Faraon. Tämän johdosta profeetta sanoi kumppaneilleen: teillä (muslimeilla) on suurempi oikeus juhlia Mooseksen voittoa kuin heillä, paastotkaa siis tänä päivänä.'"Kun sunnien ašura-juhla liittyy historiallisesti juutalaisten pääsiäiseen, šiiojen ašura-juhlassa näkyy mytomorfisia yhteyksiä myös kristilliseen pääsiäiseen. Husainin hahmo vastaa kristinuskon Jeesusta. Ašurajuhlassa keskitytään Husainin kärsimyskokemuksiin tavalla, joka muistuttaa Jeesuksen kärsimyksiä pääsiäisenä. Husainin kuolema sisältää jopa pelastussanoman: Husain ja hänen äitinsä Fatima saivat oikeuden puhua kaikkien šiiojen puolesta Viimeisellä tuomiolla. Yksi Husainin kuoleman johdosta vuodatettu kyynel voi pelastaa ihmisen Helvetin tulelta. Tämä vastaa kristillistä ajatusta lunastuksesta Jeesuksen ristinkuoleman kautta. Šiialaisessa ikonografiassa Husain on Kristusta muistuttava, ihannoitu hahmo.
Karbalan taistelu
thumb|Suihkulähde on värjätty verenpunaiseksi muistojuhlassa Iranissa 2009 Tiedot Karbalan taistelusta perustuvat 800-luvulla tallennettuihin tarinoihin, eikä itse taistelusta tai sen päähenkilöistä ole löydetty aikalaistietoa tai arkeologisia jälkiä. Taistelun kuvaus erilaisine vaiheineen on kuitenkin osa islaminuskoa.
Kajsa Ingemarsson
thumb|Kajsa Ingemarsson [[Göteborgin kirjamessut|Göteborgin kirjamessuilla 2005.]]
Kajsa Lena Ingemarsson, (s. 25. joulukuuta 1965 Oxelösund, Ruotsi) on ruotsalainen näyttelijä, toimittaja, kirjailija ja käsikirjoittaja.
Ingemarsson on ollut toimittajana radiossa ja televisiossa ja työskennellyt lisäksi muun muassa kääntäjänä ja diplomaattina. Hän asuu Tukholmassa puolisonsa Lasse Johanssonin sekä heidän tytärtensä Lauran ja Rosan kanssa.
Ura kirjailijana
Ingemarssonin esikoisromaani Matkalaukkumorsian ilmestyi vuonna 2002. Hän on kirjoittanut sen jälkeen kuusi romaania, yhden kolumnikokoelman sekä kaksi elämäntaito-opasta. Hänen vuonna 2004 ilmestynyt romaaninsa Keltaisten sitruunoiden kahvila (Små citroner gula) oli Ruotsin myydyin romaani vuonna 2005.
Ingemarssonin romaanit ovat aikalaisromaaneja, jotka nostavat esille nykynaisen arkipäivää koskettavia kysymyksiä. Kirjailijan teoksille tunnusomainen teema ovat elämän käännekohdat ja ratkaisevat valinnat. Ingemarssonin romaaneja on käännetty useille eri kielille, muun muassa suomeksi, saksaksi, italiaksi, ranskaksi ja englanniksi. '
Nordlys
Nordlys on norjalainen sanomalehti, joka ilmestyy Tromssassa. Se on Pohjois-Norjan suurin lehti ja kuuluu norjalaiseen mediakonserniin A-presseniin.
Lehden perusti Tromsin läänin pohjoisosassa Karlsøyssa pappi Alfred Eriksen. Ensimmäinen numero ilmesty 10. tammikuuta 1902.
Lehti jakaa Nordlysprisen-palkintoa ja valitsee Vuoden tromssalaisen.
Vastaavat päätoimittajat
thumb|upright=0.5|Alfred Eriksen, lehden perustaja ja ensimmäinen päätoimittaja.
Levikki
Mediebedriftenes Landsforeningin ilmoittama nettolevikki:
Skiffer
Skiffer on suomalainen vuonna 2010 perustettu ravintolaketju. Sen päätuote on ohutpohjaiset ja soikeat pizzat, joita se kutsuu ”liuskoiksi”. Ketju on saanut nimensä Helsingin Liuskasaaresta, jonne se avasi ensimmäisen ravintolansa kesällä 2010.
Skifferillä on seitsemän toimipistettä, joista neljä sijaitsee Helsingissä ja kaksi muuta Turussa ja Hangossa. Liuskaluodon ja Hangon ravintolat toimivat kesäisin ja muut ympärivuotisesti. Espoon kauppakeskus Ainoassa sijaitsee lisäksi Goat-niminen ravintola, jonka Skiffer on perustanut yhteistyössä Seksicon ja Dub Burgerin kanssa.
Skifferin toimintaa ylläpitää osakeyhtiö Peruna & Co Oy, jonka toimitusjohtaja on yksi perustajista Pyry Koskimo. Vuonna 2021 yrityksen liikevaihto oli 5,2 miljoonaa euroa ja liikevoitto 209 000 euroa.
Ylilaiduntaminen
pienoiskuva|Hevonen ylilaidunnetulla maalla. [[Olhão, Algarve, Portugali.]] Ylilaiduntaminen tai ylilaidunnus on laiduntamista, jossa maatalousmaa alkaa kärsiä laiduntavan karjan liian suuresta määrästä. Kun parhaat maatalousmaat hyödynnetään maanviljelykseen, laidunmaat ovat usein kuivempia ja herkempiä marginaalisia alueita. Ylilaidunnus voi johtaa eroosioon ja aavikoitumiseen, kun karja syö tai tallaa aavikkoa sitovia kasveja. Ylilaiduntamisen taustalla on liian suuret karjalaumat. Ylilaiduntamiseen liittyviä karjaeläimiä ovat nauta, vuohi ja lammas. Poronhoitoalueella esiintyy myös ylilaiduntamista liian suuresta poromäärästä tai laidunkierron puutteellisuudesta johtuen. Ongelma esiintyy erityisesti Suomen Lapin käsivarressa, jossa porot syövät luontaiset jäkälämaat loppuun.
Veikkausliigan kausi 1999
Veikkausliigan kausi 1999 oli kymmenes kausi, jolloin pelattiin Veikkausliigan mestaruudesta. Sarjan mestaruuden voitti FC Haka.
Runkosarja
Runkosarjassa pelattiin kahdentoista joukkueen kesken kaksiosainen sarja.
Alempi loppusarja
Alemmassa loppusarjassa pelasivat runkosarjan neljä viimeistä joukkuetta. Loppusarja pelattiin kaksinkertaisena, eli jokaiselle joukkueelle tuli kuusi peliä, joiden tulokset lisättiin runkosarjan tuloksiin. Loppusarjassa määritettiin sijoitukset 9–12.
Menestys eurokentillä
Mestarien liiga: UEFA Cup: Intertoto Cup:
Hyeenat
Hyeenat (Hyaenidae) on petoeläinten heimo. Heimoon kuuluu neljä lajia, joista kaikkia tavataan Afrikassa; juovahyeenaa myös Lähi-idässä ja Intiassa. Hyeenat ovat läheisempää sukua kissaeläimille, sivettieläimille ja mangusteille kuin koiraeläimille.
Kuvaus
Hyeenat metsästävät isoja saaliseläimiä laumoissa, mutta pienempiä yksikseen. Monet hyeenalajit syövät raatojakin.
Lajit
Täplähyeena, hyeenoista suurin, saalistaa isojakin eläimiä ja käy myös haaskalla. Hyeena-sanalla tarkoitetaan usein nimenomaan täplähyeenaa.
Muista hyeenoista poiketen maasusi ei käy haaskoilla, eikä se tapa suuria eläimiä, johtuen sen verraten heikoista leuoista ja pienestä koosta. Maasusi on arka termiittien syöjä. Nisäkäsnimistötoimikunta ehdotti vuonna 2008 maasuden uudeksi suomenkieliseksi nimeksi termiittihyeenaa.
Jaana Jokinen
thumb|right|Jaana Jokinen Jaana Jokinen (o.s. Sundberg; s. 2. huhtikuuta 1983 Riihimäki) on suomalainen huippujudoka, joka on lopettanut uransa ja vuoden 2018 alusta Judoliiton valmennuspäällikkö. Kilpailu-urallaan Jokinen (nimellä Sundberg) edusti Riihimäen Judoseuraa, ja hänen valmentajanaan toimi riihimäkeläinen Jukka-Pekka Jokinen. Jokinen hallitsi Suomessa painoluokkaansa (naiset alle 52 kg) vuodesta 2003 lähtien. Jokinen asuu Lahdessa ja on naimisissa toisen suomalaisen huippujudokan Valtteri Jokisen kanssa. Koulutukseltaan Jokinen on liiketalouden tradenomi, ja hän on toiminut aliupseerina Urheilukoulussa.
Urheilu-ura
Jokinen aloitti judon 11-vuotiaana vuonna 1994. Ensimmäisiin ikäluokkansa arvokisoihin hän osallistui vuonna 1998 Maailman Nuorten Olympiapäivillä. Vuonna 2001 hän loukkasi polven eturistisiteen, ja seurasi lyhyt kilpailutauko. Keväällä 2005 Jokinen voitti ensimmäisen aikuisten maailmancupmitalinsa Moskovasta tultuaan kolmanneksi. Vuonna 2005 hän oli EM-kilpailuissa viides ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa kolmas. Seuraavan vuoden kotikisoissa tuloksena oli yhdeksäs sija. Vuoden 2007 keväällä alkoivat Pekingin olympiakarsinnat, joista Jokinen tavoitteli ranking-sijoitusta viiden eurooppalaisen naisjudokan joukkoon sarjassa alle 52 kg. Jokinen jäi lopulta ilman olympiapaikkaa sijoittuen karsinnassa sijalle 8.
Pekingin karsintojen jälkeen Jokinen kävi olkapääleikkauksen ja teki paluu kilpatatameille keväälle 2009. Kuntoutuminen oli sujunut hyvin, sillä Jokinen otteli kevään 2009 EM-kilpailuissa pronssiotteluun asti, jossa kärsi viiden pisteen tappion Alankomaiden Kitty Bravikille. Syksyn 2009 MM-kisojen 16. sijan jälkeen edessä oli taas uusi olkapääleikkaus ja pitkä kuntoutusjakso. Keväällä 2010 Jokinen teki uuden paluun juuri Lontoon olympiakarsintojen alkaessa. Hän voitti lokakuussa Rotterdamin Grand Prix -kilpailun. Istanbulin EM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui viidenneksi hävittyään pronssiottelussa Britannian Sophie Coxille. Hän ei lunastanut olympiapaikkaa varsinaisista karsinnoista, mutta selviytyi Lontoon olympialaisiin kansainvälisen judoliiton myönnettyä hänelle rankinglistan perusteella viimeisen kisapaikan.
Jokinen putosi Lontoon olympialaisissa ensimmäisellä kierroksella hävittyään Albaniaa edustaneelle Majlinda Kelmendille ipponilla. Seuraavana vuonna hän voitti Grand Slam -kilpailut Bakussa ja Moskovassa. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui viidenneksi hävittyään pronssiottelussa Japanin Yuki Hashimotolle. Hän voitti Grand Prix -kilpailun Tbilisissä 2015 ja oli viides EM-kilpailuissa 2016.
Harjoittelu
Jokinen aloitti järjestelmällisen harjoitteluohjelmaan pohjautuvan harjoittelun noin 15-vuotiaana. Sitä ennen harrastuksiin kuuluivat jalkapallo ja laskettelu. Jokisen harjoitusohjelmaan on kuulunut judon lisäksi muun muassa juoksu, melonta, pyöräily, seinäkiipeily, jooga ja pilates.
Erika Umeda
Erika Umeda (s. 24. toukokuuta 1991, Tokio) on yksi Hello! Projectiin kuuluvista japanilaisista artisteista. Hän kuuluu Hello! Project -ryhmistä seuraaviin: Hello! Project Kids, ℃-ute ja Zyx. Lisäksi hän on Hello! Project Kidseistä vanhin. Umeda valmistuu C-utesta 25. lokakuuta 2009.
Luisão
Anderson Luís da Silva on (s. 13. helmikuuta 1981) on brasilialainen jalkapalloilija, joka yleisesti tunnetaan nimellä Luisão. Hän edusti 15 vuotta portugalilaista Benficaa. Hänen pelipaikkansa oli keskuspuolustaja sekä seurajoukkueessaan että Brasilian jalkapallomaajoukkueessa, jossa hän pelasi 44 ottelua. Luisão pelasi ensi kerran maajoukkueessa vuonna 2001 ja oli myös mukana vuoden 2004 Copa América -turnauksessa. Hän oli myös mukana vuoden 2006 maailmanmestaruuskilpailuissa mutta ei saanut peliaikaa kisoissa. Luisãon pikkuveli, Alex Silva on myös edustanut Brasiliaa maajoukkuetasolla.
Sōkaku Takeda
thumb| Sōkaku Takeda Sōkaku Takeda  (, 10. lokakuuta 1859–25. huhtikuuta 1943) oli kuuluisa bujutsutaitojen taitaja ja jujutsukoulu Daitō-ryū aiki jūjutsun päämies (sōke).
Sōkaku Takeda syntyi Aizun alueella Fukushiman prefektuurissa. Sōkaku Takeda oli viimeisiä samuraita, jotka olivat säännöllisesti käyttäneet miekkaa taisteluissa ja surmanneet vastustajiaan miekalla. Jo nuorena Sōkaku Takedan isä, joka oli opettaja, koulutti poikansa useiden bujutsulajien osaajaksi. Aikidon kehittäjä Morihei Ueshiba saikin aiki-jutsu opinsa juuri Sokaku Takedalta.
Pergamonin kirjasto
Pergamonin kirjasto oli antiikin aikainen kirjasto Pergamonissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Se oli antiikin ajan suurimpia kirjastoja, ja hävisi koossa ainoastaan Aleksandrian kirjastolle. Kirjaston rauniot sijaitsevat Pergamonin akropoliilla, joka on osa Unescon maailmanperintökohdetta Pergamon ja sen monikerroksinen kulttuurimaisema.
Historia
Pergamonin kirjasto perustettiin hellenistisellä kaudella Pergamonia hallinneen attalidien hallitsijasuvun aikana, jolloin kaupunki oli merkittävä kulttuurikeskus. Sen perustajaksi mainitaan jo Attalos I. Viimeistään sen perusti Eumenes II, jonka aikana se ainakin nousi kukoistukseensa. Eumenes halusi tehdä Pergamonista Ateenan ja Aleksandrian kaltaisen kulttuurikeskuksen, ja näki Ptolemaios V:n ja Aleksandrian kirjaston suorina kilpailijoinaan.
Eumeneen aikana kirjaston johtajana toimi Krates Malloslainen, joka perusti sinne oman kirjallisuuskritiikin koulukuntansa. Gregory Nagy on argumentoinut, että pergamonlainen kritiikki, jota harjoittivat kriitikot, oli kokonaisvaltaisempaa kuin Aleksandrian kirjastossa harjoitettu pelkkä grammatiikka, jota harjoittivat grammaatikot — kriitikon tuli tuntea tieteitä laajasti, kun taas grammaatikko tutki lähinnä sanoja ja prosodiaa.
pienoiskuva|vasen|upright=0.68|Kirjastossa ollut [[Athene|Athene Parthenoksen patsas. Pergamon-museo.]] Varhaisella roomalaisella kaudella kirjaston tukijaksi mainitaan Flavia Melitene, erään kaupunginneuvoston jäsenen vaimo, joka hankki sinne lukuisia teoksia. Kirjaston sanotaan suurimmillaan pitäneen sisällään kirjaa, mukaan lukien sekä papyrukselle että kaupungista nimensä saaneelle pergamentille kirjoitettuja teoksia. Kerrotaan, että pergamentti kehitettiin Pergamonissa siksi, että Ptolemaios kielsi papyruksen viennin Egyptistä, jotta Pergamonin kirjaston kokoaminen olisi estynyt. Kirjaston sisällöstä ei ole kuitenkaan säilynyt luetteloita, joiden perusteella sen kokoa ja kattavuutta voitaisiin arvioida.
Kirjaston historia päättyi vuonna 41 eaa., jolloin Marcus Antoniuksen kerrotaan vieneen sen kirjakokoelman Aleksandriaan ja lahjoittaneen sen Kleopatralle häälahjana sijoitettavaksi Aleksandrian kirjastoon. Toisen version mukaan Antonius olisi antanut kirjaston Kleopatralle hyvityksenä siitä, että Aleksandrian kirjasto tai ainakin osa siitä oli palanut Julius Caesarin vallatessa kaupungin. Nämä näkemykset kuitenkin kyseenalaistettiin jo antiikin aikana. Pergamonin kirjastorakennus tuhoutui lopullisesti arabien hyökkäyksessä 600-luvulla.
Rakennus
Kirjasto toimi Pergamonin Athenen temppeliin kuuluneen pyhäkkökokonaisuuden yhteydessä, ja sijaitsi kaupungin akropoliilla pyhäkköalueen pohjoispuolisen stoan takana olleessa lisärakennuksessa, sen ja myöhemmän Trajanuksen temppelin välissä.
Kirjastorakennus oli pohjakaavaltaan epäsäännöllisen muotoinen ja koostui lukuisista saleista. Pohjoisimpana sijaitsi pääsali, jonka koko oli noin 16,8 × 14,3 metriä. Sitä käytettiin lukusalina sekä Pergamonin kirjallisuuskriittisen koulukunnan tilana. Salissa oli kirjahyllyjä sekä marmorilevyjä, joissa oli oppineiden nimiä sisältäneitä piirtokirjoituksia. Antiikin lähteet kertovat, että kirjahyllyjen ja ulkoseinän väliin oli jätetty tyhjää tilaa ilmanvaihtoa varten, jotta kirjat eivät kärsisi kosteudesta.
Pääsalissa oli kopio Feidiaan veistämästä Athene Parthenoksesta. Sen korkeus oli 3,5 metriä. Veistos on nykyisin esillä Pergamon-museossa Berliinissä. Kirjastossa oli myös muun muassa historioitsija Herodotoksen, runoilija Sapfon ja muusikko Timotheoksen rintakuvat.
Kirjaston sisäänkäynti oli pääsalin itäsivulla ovesta, joka tuli pyhäkköalueen pohjoisstoan ylimmästä kerroksesta. Pääsalin eteläpuolella oli rivissä kolme säilytyshuonetta kirjojen säilyttämistä varten. Rakennuskokonaisuuden lounaiskulmassa oli päivällisiin käytetty pitosali, jossa oli tilaa 16 leposohvalle.
Sami Karjalainen
Sami Karjalainen (s. 29. toukokuuta 1974 Hyvinkää) on entinen suomalainen jääkiekkohyökkääjä. Hänen pelipaikkansa oli hyökkäyksessä keskellä. Karjalainen edusti SM-liigassa Tampereen Ilvestä ja Porin Ässiä.
Ura
Karjalainen on Hyvinkään Jää-Ahmojen kasvatti. Hän pelasi 1990-luvun alkupuolella Tampereen Ilveksen junioreissa voittaen nuorten Suomen mestaruuden vuosina 1993 ja 1994 sekä hopeaa 1992 ja 1995. Hän pelasi ensimmäiset pääsarjatason ottelunsa jääkiekon SM-liigassa Ilveksen edustusjoukkueessa kaudella 1994–1995 ja teki uransa ensimmäinen SM-liigamaalin seuraavalla kaudella 1995–1996, jonka aikana hän edusti myös tamperelaisseura Kooveeta jääkiekon I-divisioonassa. Karjalainen pelasi kaudella 1996–1997 Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla SC Riesserseen joukkueessa tehden 44 ottelussa 38 tehopistettä, minkä jälkeen hän palasi Ilvekseen pelaten siellä vuosina 1997–2001, jonka aikana hän voitti SM-hopeaa 1998 sekä SM-pronssia 2001. Karjalainen loukkaantui heti Ilveksen kauden 2000–2001 avausottelussa vieraissa Lahden Pelicansia vastaan syyskuussa, kun hän sai luistimesta viiltohaavan ranteeseensa ottelun toisessa erässä. Karjalainen edusti lisäksi Porin Ässiä kausina 2000–2001 ja 2001–2002 sekä Kooveeta Suomi-sarjassa muutamassa ottelussa kausina 2000–2001 ja 2002–2003. Karjalainen teki uransa 15 SM-liigamaalista kymmenen Ässissä.
Karjalainen pelasi uransa viimeiset kaudet ulkomailla. Hän edusti Rouenin joukkuetta Ranskan pääsarjassa Super 16:ssa/Ligue Magnusissa vuosina 2002–2005 ja voitti Ranskan mestaruuden 2003 sekä Ranskan Cupin 2004 ja 2005. Karjalainen toimi myös Rouenin varakapteenina kaudella 2003–2004. Ranskan jälkeen Karjalainen siirtyi Tanskan pääsarjaan Metal Ligaeniin ja pelasi siellä uransa kolme viimeistä kautta 2005–2008. Tanskassa tehdyt 47 runkosarjan tehopistettä jäivät Karjalaisen suurimmaksi pistesaldoksi minkään maan pääsarjassa. SM-liigassa Karjalainen pelasi pudotuspeleissä yhteensä seitsemän ottelua Ilveksessä vuosina 1998–2000, joista jäi saldoksi yksi syöttöpiste hopeakeväältä 1998.
Muuta
Karjalainen edusti Ilvestä myös kahdessa eurooppalaisessa jääkiekkoturnauksessa: Continental Cupissa kaudella 1997–1998 voittaen pronssia sekä European Hockey Leaguessa kaudella 1998–1999. Nykyisin Karjalainen on jäsen Ilves Hockey Oy:n hallituksessa. Karjalainen on jääkiekkopuolustaja Oskari Laaksosen äidin lanko.
Anni Polva -palkinto
Anni Polva -palkinto on Lounais-Suomen kirjailijat ry:n vuonna 2007 perustama Anni Polvan mukaan nimetty lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinto. Se myönnetään joka toinen vuosi korkeatasoisen suomenkielisen nuorten tai lasten kirjasarjassa ilmestyneen kirjan tekijälle. pienoiskuva|Anni Polva -kilpailun kirjaehdokkaita 2017. Lounais-Suomen kirjailijat haluaa palkinnolla lisätä sarjakirjojen arvostusta ja myös saada kirjailijoita kirjoittamaan laadukkaita sarjakirjoja. Palkinto on tunnustus, eikä siihen liity rahapalkintoa. Vuonna 2015 Anni Polvan syntymästä oli kulunut sata vuotta, minkä kunniaksi jaettiin myös tuhannen euron rahapalkinto.
Adelsheim
Adelsheim on Saksan kaupunki Baden-Württembergin osavaltion Neckar-Odenwald-Kreisin piirikunnassa. Se sijaitsee osavaltion pohjoisosassa Heilbronnin pohjoispuolella. Kunnan pinta-ala on 43,8 neliökilometriä, ja siellä oli kesäkuun 2022 lopussa 5 256 asukasta.
Kunnan nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1489 rakennettu kirkko nimeltä Jakobskirche (Jaakobinkirkko).
Aldo Parisot
thumb|right|Aldo Parisot Aldo Simoes Parisot (30. syyskuuta 1918 Natal, Brasilia – 29. joulukuuta 2018 Guilford, Yhdysvallat ) oli brasilialaissyntyinen yhdysvaltalainen sellisti.
Parisot syntyi Natalissa ja antoi debyyttikonserttinsa jo 12-vuotiaana. Hän sai lapsena sellonsoiton opetusta isäpuoleltaan Tomazzo Babinilta. Parisot pääsi riolaisen orkesterin pääsellistiksi, mutta aloitti vuonna 1946 opinnot Yale School of Musicissa.
Parisot'n Yhdysvaltain-debyytti tapahtui hänen ollessaan 26-vuotias Bostonin sinfoniaorkesterin kanssa Tanglewoodissa. Opintonsa päätettyään hän toimi myös soolosellistinä ja esiintyi lukuisien arvostettujen orkesterien kanssa ja kapellimestarien johdolla eri puolilla maailmaa.
Parisot'lla oli myös ura taidemaalarina. Hän toimi myös Yale School of Musicin professorina.
Čakovec
Čakovec on kaupunki Pohjois-Kroatiassa Međimurjen piirikunnassa. Kaupungin asukasluku oli 27 104 vuonna 2011, ja sen nykyinen pormestari on Branko Šalamon.
Čakovec on Kroatian toiseksi pohjoisin kaupunki. Se on korkeasti teollistunut kaupunki ja lähialueen kaupallinen keskus. Čakovecissa valmistetaan esimerkiksi tekstiilejä, vaatteita ja kenkiä, sekä ruokatuotteita.
Tunnettuja asukkaita
Seuraavat tunnetut henkilöt ovat joko syntyneet Čakovecissa, tai asuivat kaupungissa pidemmän ajan.
Alfred N. Steele
Alfred Nu Steele (24. huhtikuuta 1901 – 4. huhtikuuta 1959) oli yhdysvaltalainen liikemies ja johtaja. Hän oli yksi PepsiCo-virvoitusjuomayhtiön johtajista 1950-luvulla. Steele panosti massiivisiin mainoskanmpanjoihin, ja hänen johtajakaudellaan yhtiön nettotulot kasvoivat 11-kertaisiksi ja siitä tuli Coca-colan pääkikilpailija. Ennen uraansa Pepsillä Steele oli ollut Coca-colan varatoimitusjohtaja.
Steele tunnetaan näyttelijä Joan Crawfordin neljäntenä aviomiehenä. He menivät naimisiin vuonna 1955, ja liitto päättyi Steelen kuolemaan neljä vuotta myöhemmin. Hänellä oli myös poika ja tytär aikaisemmasta avioliitostaan.
Steele tuhkattiin, ja tuhkat vietiin New Yorkin osavaltion Ferncliff-hautausmaalle. Hänen vaimonsa Joan Crawfordin ruumis haudattiin aikanaan samaan kryptaan.
Kukkumäki
Kukkumäki voi tarkoittaa seuraavaa:
Flamingo (albumi)
Flamingo on The Killers-yhtyeestä tunnetun laulaja Brandon Flowersin ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 2010. Albumi ylsi listaykköseksi Britannian albumilistalla, ja kotimaassaan Yhdysvaltain Billboard 200-listalla sijalle 8. Flamingolta julkaistiin singlenä kappaleet ”Crossfire”, ”Only the Young” ja ”Jilted Lovers & Broken Hearts”.
Primera Divisiónin kausi 2007–2008
Primera Divisiónin kausi 2007–2008 oli Espanjan jalkapallon pääsarjan Primera Divisiónin 77. kausi. Kausi alkoi 25. elokuuta 2007 ja päättyi 18. toukokuuta 2008. Kausi päättyi aikaisemmin kuin edellinen kesäkuussa 2008 pelattujen EM-kilpailuiden vuoksi.
Real Madrid varmisti mestaruuden jo neljänneksi viimeisellä kierroksella. Mestaruus oli joukkueelle toinen peräkkäinen. Seurakseen Mestarien liigaan Madrid sai Villarrealin, jolle toinen sija oli sen historian paras. Mestarien liigan karsintoihin pääsivät Barcelona ja Atlético Madrid.
Edellisellä kaudella pudonneiden Celtan, Real Sociedadin ja Gimnàsticin tilalle nousivat Valladolid, Almería ja Murcia. Murcian kohtalona oli pudota heti takaisin, ja toinen putoaja oli alkukierroksilta lähtien perää pitänyt, talousvaikeuksista kärsinyt Levante. Hieman yllättäen kolmanneksi putoajaksi varmistui viimeisellä kierroksella Zaragoza, joka sijoittui edellisellä kaudella kuudenneksi. Ennakoitua heikommin pelasi myös edellisen kauden nelonen Valencia, joka oli niin ikään putoamisvaarassa kauden lähestyessä loppuaan. Lopulta joukkue sijoittui kuitenkin siedettävästi kymmenenneksi ja varmisti myös paikan Uefa-cupiin voittamalla Espanjan cupin Copa del Reyn. Suurimpia yllättäjiä oli ensimmäisen pääsarjakautensa pelannut nousijajoukkue Almería, joka sijoittui kahdeksanneksi.
Kautta varjosti Sevillan Antonio Puertan kuolema. Puerta tuupertui maahan kesken Getafea vastaan pelatun kauden avausottelun ja menehtyi muutamaa päivää myöhemmin sairaalassa.
Sarjataulukko
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero, P = pisteet
¹ Deportivo sai yhdeksännellä sijallaan paikan Intertoto-cupista, sillä edelle sijoittuneet Mallorca ja Almería eivät hakeneet paikkaa.
² Valencia sai Copa del Reyn voitollaan paikan Uefa-cupista.
Parhaat maalintekijät
Suluissa rangaistuspotkusta tehdyt maalit.
Tulokset
Kotijoukkue vasemmalla, vierasjoukkue ylhäällä.
Valmentajat
Suluissa ottelukierrokset, mikäli valmentaja on vaihtunut kesken kauden.
The Mustangs
The Mustangs on vuonna 1981 perustettu suomalainen yhtye, joka soittaa rautalankamusiikkia. Yhtye on toiminut muun muassa Reijo Taipaleen ja Esa Pakarisen taustayhtyeenä. Yhtyeen soolokitaristina toimi Matti Luhtala.
1980-luvulla The Mustangs edusti rautalangan uutta tulemista yhdessä muun muassa Agentsin, Laika & The Cosmonautsin ja The Quietsin rinnalla.
Degerbyn seurakunta
Degerbyn seurakunta on entinen evankelis-luterilainen seurakunta Inkoon Degerbyssä. Seurakunnan pääkirkkona toimi Degerbyn kirkko. Degerbyn seurakunta lakkasi olemasta vuonna 1.1.1950, kun seurakunta liitettiin Inkoon seurakuntaan. Suurin osa Degerbystä jäi Porkkalan vuokra-alueen alle 1944 ja loput Degerbystä liitettiin Inkoon kuntaan 1.1.1946.
Degerby perustettiin Inkoon saarnahuonekunnaksi vuonna 1746. Tuolloin valmistui myös Degerbyn puukirkko. Saarnahuonekunta sai oman papin 1757. Degerbystä tuli Inkoon kappeli vuonna 1864. Itsenäisen seurakunnan aseman Degerbyn seurakunta sai vuonna 1923.
Papisto
Epätäydellinen lista Degerbyn papistosta :
Kappalaiset
Inkoon papisto hoiti kappalaisen virkaa vuosina 1904–1905.
Gigantti (tavarataloketju)
Gigantti  on norjalaisomisteinen Suomessa toimiva kodinelektroniikkaketju. Gigantti-ketjuun kuuluu 42 myymälää ympäri Suomen, verkkokauppa gigantti.fi, Helsingissä sijaitseva asiakaspalvelukeskus ja Gigantti Yritysmyyntipisteet. Tuotevalikoimaan kuuluu kodinelektroniikan ja -koneiden lisäksi myös keittiökalusteita. Gigantin liikevaihto tilikaudella 2018–2019 oli 563 miljoonaa euroa, ja yritys työllistää Suomessa yli 1 100 henkeä.
Gigantti on osa norjalaista Elkjøp-konsernia, jonka puolestaan omistaa monikansallinen yhtiö Currys plc. Gigantin toimitusjohtajana aloitti 1. joulukuuta 2020 Laura Tarkka, Trygve Hilleslandin väistyttyä tehtävästä. Tätä ennen Giganttia johti Irmeli Rytkönen.
Tuotteiden jakelu myymälöihin ja asiakkaille tapahtuu Ruotsin Jönköpingissä sijaitsevan Elkjøpin keskusvaraston kautta. 107 000 neliömetrin kokoinen keskusvarasto toimittaa tuotteet Gigantin myymälöihin ja asiakkaille kaikkialla Pohjoismaissa. Gigantin keskusvarastolla kulkee oma junarata ja osa keskusvarastosta on täysin automatisoitu, joten tuotteita voidaan lastata ja purkaa tehokkaasti. Keskusvarasto toimittaa noin 1500 tilausta tunnissa ja siellä työskentelee ympäri vuoden vakituisesti lähes 300 henkeä kolmessa vuorossa. Myyntisesonkeina työntekijöitä on noin 550.
Gigantin ensimmäinen myymälä avattiin Vantaan Tammistoon 16. syyskuuta 1999. Myymälässä vieraili avajaispäivänä yli 15 000 ihmistä, mikä on Pohjoismaiden ennätys.
Gigantti avasi 2017 Gigantti Phonehouse -nimisen myymäläketjun, joka keskittyy matkapuhelimiin. Myymälät sijoittuvat kaupunkien keskustoihin ja kauppakeskuksiin. Gigantti Phonehouse on kauppakeskuskonsepti, jonka myymälät ovat huomattavasti perinteisiä Gigantteja pienempiä.
Toimintatapa
Suomessa Gigantti perusti aluksi myymälöitä keskustojen ulkopuolelle etenkin alueille, joiden ostopotentiaali oli vähintään 100 000 asukasta. Poikkeuksiakin oli, kuten Lappeenrannan Gigantti, jonka vaikutusalueella on noin 45 000 asukasta. Vuoden 2003 alussa Gigantilla oli kaksi myymälää Tampereella ja yksi Espoossa, Jyväskylässä, Kaarinassa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Oulussa, Turussa ja Vantaalla. Ensimmäisten vuosien toiminta Suomessa oli raskaasti tappiollista suurten alkuinvestointien vuoksi.
Gigantin ja muiden Elkjøpiin kuuluvien ketjujen valikoima pyritään pitämään mahdollisimman samana kaikkialla, ja ostotoiminnassa ohitetaan tukkuporras ja maahantuojat ja neuvotellaan suoraan tavarantoimittajien kanssa
Myymälät
thumb|Gigantin myymälä Kokkolassa. thumb|Gigantin myymälä Klaukkalassa.
Elkjøp-konserni
Gigantin omistava norjalainen Elkjøp-ketju sai alkunsa 1960-luvulla. Elkjøp perustettiin Norjassa 1962, kun 33 kauppiasta aloitti ostoyhteistyön ja perusti Elektrokjøpin, josta sittemmin tuli Elkjøp. Elektrokjøp myi aluksi vain kodinkoneita, mutta jo kaksi vuotta perustamisen jälkeen valikoimaa laajennettiin elektroniikkatuotteisiin. Vuonna 1984 otettiin käyttöön tavaratalokonsepti, jossa kodinkoneet, viihde-elektroniikka, tietokoneet ja puhelimet kerättiin saman katon alle. Elkjøp oli jo 1990-luvun alussa saavuttanut markkinajohtajan aseman Norjassa ja silloin päätettiin ensimmäisenä toimijana alalla ottaa askel pohjoismaisille markkinoille. Laajentumisvauhti oli nopea: Elkjøp-konserni aloitti toimintansa Ruotsissa 1994, Tanskassa 1996, Islannissa 1998 ja Suomessa 1999. Elkjøp-konserni toimii Suomen lisäksi muissa Pohjoismaissa seuraavilla nimillä:
Palkkapäivä
Palkkapäivä (Payday) on Daryl Duken ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1973. Road movie -tyyppisessä tarinassa Rip Torn näyttelee pääosaa USA:n etelävaltioita kiertävänä itsekeskeisenä ja muita ihmisiä manipuloivana countrylaulajana.
Vastaanotto
Elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle tuoreeltaan täydet neljä tähteä. Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla kesällä 1995, ettei karun kaunistelematon elokuva ole menettänyt tuoreuttaan yhtä paljon kuin monet muut 1970-luvun alun pienimuotoiset realistiset amerikkalaistuotannot. ”Ei Palkkapäivä mikään merkittävä elokuva ole, mutta arkisuudessaan ja kompromissittomuudessaan se on virkistävä katselukokemus ja terävä täydellisen mutta inhimillisen paskiaisen muotokuva.”
The New York Timesin kriitikot valitsivat Palkkapäivän vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Luettelo William Shakespearen näytelmien elokuvasovituksista
William Shakespearen näytelmistä on tehty yli 410 täyspitkää elokuva- ja televisioversiota, mikä tarkoittaa Shakespearen olevan maailman eniten filmatisoitu kirjailija. Tämä johtuu muun muassa siitä, että elokuvan alkuaikoina varakas keskiluokka halusi nähdä Shakespearen ja muiden suurten kirjailijoiden teosten klassikkosovituksia. Tunnettujen teatterinäyttelijöiden käyttö toi myös elokuvalle lisää arvovaltaa uutena kulttuurin muotona.
Osa elokuvasovituksista on uskollisia alkuperäiselle tekstille ja dialogille, kun taas osa hyödyntää vain tarinan juonta.
NHL:n varaustilaisuus 1998
NHL:n varaustilaisuus 1998 oli National Hockey Leaguen uusien pelaajien varaustilaisuus, joka järjestettiin Marine Midland Arenalla Buffalossa 27. kesäkuuta 1998.
Tilaisuudessa joukkueet varasivat 258 pelaajaa yhdeksässä kierroksessa. Ensimmäinen varaus oli kanadalainen Vincent Lecavalier, joka oli suuri pelaajalupaus.
Laus
Laus voi viitata seuraaviin:
A Public Affair
A Public Affair on laulaja Jessica Simpsonin neljäs pitkäsoitto, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 29. elokuuta 2006.
Levyn ensimmäisenä singlenä julkaistiin sen nimikkokappale ”A Public Affair”, joka sai hyvän vastaanoton Yhdysvalloissa. Toisaalta mediassa spekuloitiin Simpsonin kappaleen ja Madonnan ”Holiday”-kappaleen yhtäläisyyksillä. Toinen levyltä julkaistu single on ”I Belong to Me”, joka valittiin Simpsonin verkkosivuilla järjestyllä äänestyksellä.
Esa Saario
Esa Matti Saario (s. 22. marraskuuta 1931 Nummi) on suomalainen näyttelijä. Saario syntyi nummilaiseen pienviljelijäperheeseen. Hän aloitti opiskelun Suomen teatterikoulussa vuonna 1956. Lahjakkuutensa ansiosta hän sai Wilho Ilmarilta ja muilta koulun opettajilta luvan hypätä yhden luokan yli, ja hän valmistui koulusta kahdessa vuodessa. Saariolla on puolisonsa Anja Ahtilan kanssa yksi lapsi; Timo Saario.
Elämä ja ura
Saario oli Suomen Kansallisteatterin näyttelijä vuodesta 1958 vuoteen 1997 saakka, jolloin jäi eläkkeelle. Hän teki teatterissa toistasataa roolia, ensimmäisen vuonna 1954 ja viimeisen vuonna 2001. Näihin lukeutuivat Herra Puntilan Matti, Tartuffen Orgon (1973), Tšehovin rooli Tšehov Jaltalla -draamassa (1983), Omena putoaa -näytelmän Ventti-Ville (1987), J. K. Paasikiven rooli näytelmässä Tie talvisotaan (1989) ja Tohvelisankarin rouvan Aadolf (1997).
Saario on esiintynyt monissa kuunnelmissa, muun muassa Yleisradion kuunnelmissa Knalli ja sateenvarjo, Noita Nokinenä -sarjan Poliisi Karhusena ja Linnunradan käsikirja liftareille vainoharhaisena androidina Marvinina.
Saarion elokuvarooleja on sosiaalidemokraattinen poliitikko Janne Kivivuori Väinö Linnan romaaneihin perustuvissa elokuvissa Täällä Pohjantähden alla (1968) ja Akseli ja Elina (1970). Saarion ensimmäisiä elokuvarooleja nähtiin muun muassa elokuvissa Sven Tuuva (1958) ja Kankkulan kaivolla (1960).
Saario on antanut äänensä lukuisiin lasten animaatioelokuviin ja -sarjoihin. Hänen tunnetuimpia ääniroolejaan ovat mm. Pienen merenneidon kuningas Triton sekä Leijonakuninkaan Mufasa.
Saario levytti 1960-luvun alussa useita lastenlauluja Maikki Länsiön kanssa, kuten muun muassa "Hottentottilaulun", joka oli Jukka Virtasen sanoittama käännöskappale norjalaisesta lastenlaulusta Visen om vesle Hoa. Vuonna 1972 hän lausui elämänohjeita "Desiderata"-kappaleessa (suom. Saukki) kuoron avustamana. Saarion ääntä on kuultu myös monissa äänikirjoissa.
Saario on ollut Suomen Näyttelijäliiton hallituksen jäsen sekä Kansallisteatterin näyttelijäyhdistyksen johtokunnassa ja Kansallisteatterin hallituksessa.
Musiikki
Esa Saario on uransa aikana levyttänyt useita suomenkielisiä kappaleita ja lastenlauluja. Äänitteistä tunnetuimpia ovat Fred Wernerin Desiderata ja Nino Rotan Novgorodin ruusu. Lastenlauluja Saario on äänittänyt yhdessä Maikki Länsiön kanssa ja niistä tunnetuimpia ovat muun muassa Hottentottilaulu (Vesle Hoa var en hottentott) ja Ajomatka. Saario ja Länsiö ovat äänittäneet myös joululevyn vuonna 1961.
Kirjat
Saario on kirjoittanut kaksi kirjaa, jotka käsittelevät Nummen murretta. Kirjoista ensimmäinen, Nummilaist kiälentampaamist, kertoo murteen lisäksi muun muassa Lauri Saarion kansallissodan aikaisesta selviytymisseikkailusta ja menneiden aikojen nummilaisista riiminikkareista ja lauluntekijöistä. Toiseen kirjoista, Sana on jalkava -se menee pian ja pitkält, on kirjattu vanhaa Nummilaista murresanastoa sanakirjamaisesti. Kirja on kuvitettu aihepiiriin liittyvin kuvin. Sana on jalkava -se menee pian ja pitkält -kirjalle Saario on kirjoittanut vielä lyhyen lisävihon; Ei lisä pahitteeks ol, paitti velas ja selkään saamises.
Lisäksi Saario on ollut mukana tekemässä myös muita Nummi-Seuran julkaisemia kirjoja, joissa käsitellään Nummen paikallishistoriaa.
Porsche 997
Porsche 997 on Porschen valmistama urheiluauto. Se on 911-sarjan kolmanneksi uusin sukupolvi ja 991-sukupolven edeltäjä. Uusin sukupolvi 992 esiteltiin marraskuussa 2018.
Mallit
Erilaisia 997-versioita on varsin paljon: Carrera ja Carrera S, jotka ovat saatavilla sekä avokattoisena että kovakattoisina, ja kaikkia neljää sekä neli- että takavetoisena, Targa 4 ja Targa 4S, Turbo ja Turbo S sekä niiden avomallit, sekä GT3, GT3 RS ja GT2. Näiden lisäksi loppuvaiheessa ovat olleet tarjolla muun muassa GT3 RS 4.0, GT2 RS, Speedster, Sport Classic ja avo- sekä kovakattoiset GTS:t.
Carrera
pienoiskuva|vasen|Porsche 997 Carrera S
997-sarjan Carrera-mallin valmistus aloitettiin vuonna 2004. Vuoden 2005 alusta lähtien saatava on ollut myös Detroitin autonäyttelyssä samana vuonna esitelty Cabriolet. Auton kokonaispaino kasvoi jonkin verran, mutta vastaavanlaista tehonlisäystä ei kuitenkaan nähty moottoreiden osalta. Carreran moottorin iskutilavuus on edelleen 3,6 litraa ja maksimiteho 239 kW. Auton huippunopeus on 285 km/h ja se kiihtyy nollasta sataan 5,0 sekunnissa. Carrera S ja 4S -mallien moottorin iskutilavuus on 3,8 litraa ja teho 261 kW. Carrera S ja 4S eroavat ulkoisesti Carrerasta lähinnä suuremmista pakoputkista ja vanteista.
Targa
pienoiskuva|vasen|Porsche 997 Targa 4S
Turbo
pienoiskuva|vasen|Harmaa 911 Turbo
GT3 ja GT2
pienoiskuva|vasen|997 GT3 RS (2006)
Rata-ajoon suunniteltu GT3 tuli myyntiin vuonna 2006. Turbo on suorituskykyisempi kuin GT3, mutta GT3 tarjoaa paremmat rata-ajo-ominaisuudet. Sen 3,6-litrainen moottori tuottaa 415 hv (309 kW), ja auton huippunopeus on 310 km/h. GT3:n etupuskuri on muotoiltu uudelleen ilmavirtauksen optimoimiseksi. Leveämpi, ja vielä hieman nopeampi GT3 RS on "riisuttu" versio tavallisesta GT3:sta. RS on nopein ahtamaton 997-malli.
GT2-huippuversio tuli myyntiin marraskuussa 2007. Sen turboahdettu moottori tuottaa 390 kW (522 hv), jonka ansiosta huippunopeus kasvaa 329 kilometriin tunnissa ja kiihtyvyys nollasta sataan vähenee 3,7 sekuntiin. Tämä tekee GT2:sta nopeimman 911:n kautta aikojen.
Edmund Pettus Bridge
Edmund Pettus Bridge on Alabamajoen yli kulkeva silta Selman kaupungissa Alabamassa. Se on nimetty kenraali Edmund Winston Pettusin mukaan. Silta valmistui vuonna 1940, ja se on 76 metriä pitkä.
Porsche 997
Facelift
pienoiskuva|vasen|2008 Porsche 997 Carrera S pienoiskuva|vasen|Porsche 997 GT3 RS (2009)
Vuosimallin 2009 autoon esiteltiin keväällä 2008 kasvojenkohotus. Muutos koskee alkuun Carrera-, Carrera S-, Carrera 4-, ja Targa-malleja. 3,6- ja 3,8-litraisista moottoreista esiteltiin uudet versiot. Pienemmän moottorin huipputeho kasvoi 20 hv ja suuremman 30 hv. Moottorit ovat edellisiä ympäristöystävällisempiä. Nelivetoisien mallien vakiovarustukseen kuuluu 7-portainen PDK-kaksoiskytkinvaihteisto (Porsche Doppelkuplung ). Myös ajonvakautusjärjestelmä, Porsche Stability Management, on päivitetty. Ulkonäöllisesti muutokset ovat hillittyjä. Etu- ja takavalot on kuitenkin uudelleenmuotoiltu, samoin puskurit. Uusien Carrera-mallien valmistus aloitettiin huhtikuussa 2008 ja myynti Euroopassa alkoi heinäkuussa. Carrera 4- ja Targa-mallit tulivat myyntiin syksyllä 2008.
Edmund Pettus Bridge
Vuonna 2013 silta julistettiin Yhdysvaltain historialliseksi maamerkiksi.
Lemmes
Lemmes on suomalainen taruolento. Lemmes on metsän kuningas tai fauni, joka istuttaa leppiä ja on niiden suojelija. Lemmes on leppien Emuu. Lemmes on mahdollisesti sukua Lempo-nimiselle olennolle.
Maria Fricioiu
Maria Fricioiu (o.s. Tănasă, s. 16. maaliskuuta 1960 Grădinari, Iași ) on romanialainen soudun olympiavoittaja ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 175 cm.
Fricioiu voitti olympiakultaa perämiehellisessä nelosessa Los Angelesissa 1984. Hän sijoittui samassa veneluokassa neljänneksi Moskovan olympialaisissa 1980. MM-kilpailuissa hän saavutti perämiehellisessä nelosessa hopeaa 1983 ja 1985 sekä pronssia 1979.
Siegfried Scherer
Siegfried Scherer (s. 7. huhtikuuta 1955) on saksalainen biologi. Scherer opiskeli biologiaa ja suoritti vuonna 1983 tohtorin tutkinnon Konstanzin yliopistossa aiheena sinilevien fotosynteesi ja hengitys. Hän toimi vuodesta 1983 tutkijana Konstanzin yliopistossa, sai vuonna 1984 BYK-tutkimuspalkinnon, oli vuonna 1986 vierailevana tutkijana Kiinassa ja vuosina 1987–1988 DAAD-stipendiaattina Virginian teknillisen yliopiston biokemian osastossa. Vuonna 1991 Scherer teki dosenttiväitöskirjan (Habilitation) Konstanzin yliopistossa kasvifysiologiasta ja mikrobiekologiasta. Vuodesta 1991 lähtien hän oli mikrobiekologian professori Münchenin teknillisessä korkeakoulussa sekä FML Weihenstephanin mikrobiologisen instituutin johtaja. Vuonna 2003 hänestä tuli Münchenin teknillisessä korkeakoulussa VT. johtaja Zentralinstituts für Ernährungs- und Lebensmittelforschung (ZIEL).
Schererin tutkimusalueita ovat mm. kasvifysiologia, molekulaarinen mikrobiekologia ja elintarvikemikrobiologia.
Scherer on esiintynyt opetusvideoilla, joilla kielletään evoluution todisteiden olemassaolo.
Vaikka hän kieltääkin olevansa kreationisti, hän on toiminut kreationistisissa järjestöissä, mm. vuoteen 2003 Discovery Instituten (Seattle) tutkijana ja vuoteen 2006 Saksan evankelikaalisen Studiengemeinschaft Wort und Wissenin kunniapuheenjohtajana.
Mankala (yritys)
Historia
Yhtiön perusti vuonna 1936 Etelä-Suomen Voimaosakeyhtiö – Sydfinska Kraftaktiebolag (ESV). Helsingin kaupungin vuodesta 1917 asti omistama Mankala Fors Ab fuusioitiin Mankalaan vuonna 1942. Tuolloin Mankalan omistus jakaantui tasan ESV:n ja Helsingin kaupungin kesken. Vuonna 1947 Helsingin kaupunki omisti yhtiöstä 62 prosenttia ja Oy Tampella Ab 28 prosenttia. Pienomistajia olivat Kotkan kaupunki (5 %) ja Enso-Gutzeit Oy (4 %). Helsingin kaupungin omistus oli vuoteen 1990 mennessä siirtynyt Helenille ja noussut 94,5 prosenttiin, loput 5,5 prosenttia omisti Kotkan kaupunki, joka myöhemmin myi osuutensa Helenille. Mankalan voimalaitos valmistui vuonna 1950 Kymijoen Kaurakoskeen Iittiin. Mankala Oy osti muut kolme Kymijoen vesivoimalaa vuonna 2000.
Sähköntuotanto
Mankala-yhtiön suuritehoisimmat vesivoimalat ovat Mankala Iitissä (25 MW) ja Ahvenkosken voimalaitos Pyhtäällä (24 MW). Pyhtäällä sijaitsevat Ediskosken ja Klåsarön voimalaitos ovat huomattavasti pienempiä – Ediskosken teho on noin viisi megawattia ja Klåsarön vain noin 0,5 megavattia.
Osakkuudet
Mankala Oy omistaa 8,2 prosenttia Teollisuuden Voiman molemmista eli A- ja B-osakesarjoista. A-sarjan osakkeet tuottavat oikeuden ostaa sähköä Olkiluodon ydinvoimalaitoksen 1- ja 2-yksiköiden tuotannosta, B-sarjan osakkeet oikeuttavat sähkön hankintaan vielä rakenteilla olevasta Olkiluodon kolmannesta yksiköstä. TVO tuottaa sähköä omistajilleen Mankala-periaatteella eli myy sitä omakustannushintaan.
Suomen Hyötytuuli Oy tuottaa tuulivoimaa kuudessa tuulipuistossa, joiden kokonaisteho on yli 180 megawattia. Mankalan osuus Suomen Hyötytuulesta on 16,1 prosenttia. Myös Suomen Hyötytuuli toimii Mankala-periaatteella.
Suomen Merituuli Oy on tuulivoimayhtiö, jonka hankkeet tähtäävät suuren mittakaavan tuulivoimatuotantoon merialueilla. Sillä on kaksi tuulivoimapuistohanketta. Mankala Oy omistaa yhtiöstä 50 %, yhtiön toinen omistaja on EPV Energia Oy.
Alkyoneus
thumb|right|240px|Herakles taistelee Alkyoneuksen (?) kanssa, attikalainen mustakuviokulho, noin 520 eaa. Alkyoneus oli kreikkalaisessa mytologiassa gigantti, Gaian ja Uranoksen jälkeläinen. Hän oli kuolematon niin kauan kuin hän pysytteli Pallenessa; maassa, jossa hän oli syntynyt.
Gigantomakhian aikana, kun gigantit yrittivät hyökätä Olympos-vuorelle, Herakles ampui Alkyoneusta nuolillaan, mutta joka kerta, kun gigantti kaatui maahan, hän sai uutta voimaa äidiltään (Gaia, "maa"), ja nousi täydessä kunnossa uudelleen ylös. Pallas Athenen neuvosta Herakles tarttui Alkyoneukseen ja raahasi tämän pois kotimaastaan, jolloin tämä kuoli.
Alkyoneuksen tyttäret heittäytyivät mereen suruissaan isänsä kohtalosta, jolloin Amfitrite pelasti heidän henkensä ja muutti heidät kuningaskalastajiksi, joita kutsuttiin alkyonideiksi heidän isänsä mukaan.
Satakirjastot
Satakirjastot on vuonna 2009 toimintansa aloittanut Satakunnan kaikkien kunnan- ja kaupunginkirjastojen yhteinen kirjastokimppa.
thumb|[[Porin kaupunginkirjasto|Porin pääkirjasto on osa Satakirjastojen kirjastoverkkoa.]]
Kirjastokimpan jäsenkuntien asiakkaat voivat varata, lainata ja palauttaa kirjoja ja muuta aineistoa mistä kirjastoverkoston toimipisteestä tahansa. Toimipisteillä on yhteinen verkkokirjasto ja varausjono, ja fyysisiä teoksia kuljetetaan toimipisteiden välillä arkisin varaustilanteen mukaan. Varaaminen on ollut viime vuodet ilmaista. Kesäkuussa 2021 Satakirjastoihin kuului yhteensä 40 kiinteää toimipistettä ja kolme kirjastoautoa (Eurajoki, Pori ja Rauma).
USS Ronald Reagan (CVN-76)
USS Ronald Reagan (runkonumero CVN-76) on Yhdysvaltain laivaston Nimitz-luokan lentotukialus.
Valmistus
Alus tilattiin Northrop Grumman Shipbuildingin Newport Newsin telakalta Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 12. helmikuuta 1998. Alus laskettiin vesille 4. maaliskuuta 2001.
Syyskuussa 2002 aluksen katapultin testaus saatiin päätökseen, mikä samalla vahvisti aluksen kyvyn laukaista lentokoneet ilmaan. Telakan piti aloittaa koeajot helmikuussa 2003, mutta erilaiset viivytykset kuten helmikuun lopulla aluksella tapahtunut tulipalo pakottivat siirtämään koeajojen alkamista. Toukokuussa aluksen miehistö saavutti toisen asteen valmiuden aluksen järjestelmien käytössä. Laivasto hyväksyi aluksen 20. kesäkuuta. Se otettiin virallisesti palvelukseen 12. heinäkuuta 2003 Norfolkin laivastotukikohdassa.
Palvelus
Alus lähti 27. toukokuuta 2004 Norfolkista ja saapui 9. kesäkuuta Rio de Janeiroon ja 27. kesäkuuta Valparaisoon. Se osallistui 29. kesäkuuta Latinalaisen Amerikan ensimmäiseen monikansalliseen maihinnousuharjoitukseen (UNITAS), joka oli alkanut 24. kesäkuuta. Harjoituksessa oli osallistujia yhdestätoista maasta sekä tarkkailijat Kolumbiasta ja Meksikosta. Harjoituksesta vapauduttuaan alus jatkoi matkaansa ja osallistui Perun laivaston mukana nelipäiväiseen sukellusveneidentorjuntaharjoitukseen, joka päättyi 5. heinäkuuta. Alus saapui 23. heinäkuuta uuteen kotisatamaansa San Diegoon Kaliforniaan oltuaan merellä kaksi kuukautta.
Sinj
Sinj on kaupunki Split-Dalmatian piirikunnassa Kroatian eteläosassa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Sinjin kunnassa asui 24 826 asukasta. Itse kaupungissa asui 11 478 asukasta.