cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Helsingin raitioliikenne
Nykyinen kalusto
pienoiskuva|NRV I Helsingin raitioteillä linjaliikenteessä pääasiallinen kalusto koostuu kahdesta raitiovaunusarjasta, jotka kaikki ovat nivelraitiovaunuja:
Vuonna 2021 Artic-vaunuja oli linjaliikennekäytössä 70 kappaletta ja Valmet-vaunuja yhteensä 52 kappaletta.
Koko 42 vaunun NrII-sarjaan on lisätty matalalattiainen väliosa peruskorjauksen yhteydessä. Väliosalla varustettuja malleja nimitetään MLNRV-raitiovaunuiksi. HKL:n 26. lokakuuta 2010 tekemän päätöksen mukaan myös kymmeneen NrI-sarjan vaunuun on asennettu matala väliosa peruskorjauksen yhteydessä. Kaikkien matalalattiaväliosien lisäysten valmistuttua vuonna 2013 liikenteessä on yhteensä 52 MLNRV-vaunua. NrI- ja NrII-vaunut on tarkoitus korvata 2020-luvun loppupuolella. Korvaavasta mallista ei kuitenkaan ole tehty päätöstä.
Uusimpien, Škoda Transtech Oy:n valmistamien raitiovaunujen tilaamisesta HKL päätti 2. joulukuuta 2010. . Hankinnan kokonaishinta oli 121 655 000 euroa sisältäen lisä- ja muutostyöt. Hankintaan sisältyy lisäksi 90 vaunun optio, joka sisältää myös Raide-Jokerille soveltuvat kaksisuuntavaunut. Uusi vaunu on kaksinivelinen, ja sen matkustajakapasiteetiksi ilmoitetaan yhteensä 162 henkilöä, joista 73:lle on kiinteä istumapaikka. Vaunun koeajot linjaliikenteessä alkoivat 12. elokuuta 2013, ja sarjatoimitukset alkoivat 2015. Transtech Oy on alun perin muodostettu valtionyhtiö Valmetista, joka valmisti Helsingin NrI- ja NrII-vaunut.
Väriltään sekä nykyiset että varhaisemmat raitiovaunut ovat keltavihreitä, lukuun ottamatta muutamia vaunuja, joiden ulkoseinät ovat kokonaisuudessaan mainostajien käytössä. Vuosina 1973–1975 hankitut NrI-nivelvaunut olivat kuitenkin alun perin punaharmaita, mutta vuosina 1986–1995 nekin maalattiin uudestaan keltavihreiksi.
Varhaisemmat mallit
Kaksi- ja neliakselisiin vaunuihin voitiin kytkeä myös perävaunuja. Vuoteen 1952 saakka oli kesäisin käytössä myös avoperävaunuja.
Seuraavat ennen vuotta 1973 hankitut vaunut ovat yhä käytössä tilaus- ja museoliikenteessä sekä muussa linjaliikenteen ulkopuolisessa ajossa:
Kennedy Ochieng
Kennedy Ochieng (s. 30. joulukuuta 1971) on aktiiviuransa päättänyt kenialainen pikajuoksija. Hän oli mukana vuoden 1993 MM-kisoista hopeaa voittaneessa Kenian pitkän viestin joukkueessa. Ennätyksikseen Kennedy juoksi 300 metrillä ajan 33,43 vuonna 2000 ja 400 metrillä ajan 44,77 vuonna 1999.
Viitasammakko
Viitasammakko (Rana arvalis) on eurooppalainen, aitosammakoihin kuuluva sammakkoeläinlaji. Suomessa se on rauhoitettu.
Tuntomerkit
Viitasammakko muistuttaa suuresti sammakkoa. Täysikasvuinen viitasammakko on tavallisesti 6–7 senttiä pitkä eli pienempi kuin täysikasvuinen sammakko. Naaraat ovat hieman koirasta kookkaampia.
Iho on sileä ja kostea. Yleisväritys on ruskea, mutta värityksessä on suurta yksilöllistä vaihtelua. Selkäpuolen väri vaihtelee ruskeasta harmahtavaan ja kellertävään. Joskus se on täysin yksivärinen, mutta usein mukana on tummia tai mustia laikkuja. Kyljissä ja selän keskellä saattaa kulkea vaaleat pitkittäisjuovat. Vatsapuoli on vaaleahko, lanteiden seudulta usein kellertävä ja yleensä ilman marmorikuviointia. Kurkku on laikukas tai kirjava. Jotkut viitasammakkokoiraat muuttuvat kutuajaksi sinertäviksi, mikä ilmeisesti johtuu imusuonistoon pakkautuvan veren kuultamisesta ihon läpi.
Viitasammakon kuono on terävä ja se kaartuu sivulta katsoen loivemmin alaspäin kuin sammakolla, edestäpäin kuono on kapeampi kuin sammakolla. Takaraajan sisimmän varpaan tyven metatarsaalikyhmy on sammakkoon verrattuna suuri, kova ja kölimäinen. Kyhmy on vähintään puolet sisimmän varpaan pituudesta. Kutuaikana koirailla on eturaajoissa mustat kutukyhmyt, joiden avulla ne saavat tukevan otteen naaraasta.
Viitasammakko ei väistä ihmistä yhtä herkästi kuin rupikonna ja sammakko. Viitasammakko liikkuu maalla loikkien, täysikasvuiset yksilöt jopa metrin välejä, poikasetkin jopa yli puolen metrin hyppyjä.
Levinneisyys
Euroopassa viitasammakon esiintymisalueen länsiraja kulkee Ranskan pohjoisosien tienoilla, ja se puuttuu kokonaan esimerkiksi Britteinsaarilta.
Suomessa viitasammakkoa esiintyy Metsä-Lapin eteläosiin saakka. Suomen pohjoisin löytö Ivalosta. Monin paikoin laji on yhtä runsaslukuinen kuin sammakko, ja ainakin Perämeren rannikolla jopa sitä runsaslukuisempi.
Elinympäristö
Viitasammakko vaatii kosteampaa ympäristöä kuin sammakko. Lajia tapaa varmimmin kosteilla niityillä, viidoilla, kedoilla, metsissä, soilla ja puutarhoissa. Tyypillisiä lisääntymispaikkoja ovat umpeenkasvaneet merenlahdet ja rehevät järvet, joskus myös ojat. Viitasammakon on havaittu lisääntyvän majavan luomilla kosteikoilla, joissa matala ja lämmin vesi kiihdyttävät kutumunien ja nuijapäiden kehitystä sekä runsas vesikasvillisuus antaa suojaa petoja vastaan. Viitasammakko on paikkauskollinen laji eikä lähde kauaksi kutuvetensä lähistöstä.
Matalapaine
thumb|right|200px|Pitkälle kehittynyt, pyörrettä muistuttava matalapaine Islannin yllä.
Matalapaine on tilanne, jossa ilmanpaine on pienempi kuin ympäristössä. Tarkkaa raja-arvoa matalapaineelle ei ole.
Viitasammakko
Lisääntyminen
Etelä-Suomessa kutu on huhtikuun lopussa tai toukokuun alussa, Keski- ja Pohjois-Suomessa touko-kesäkuussa. Viitasammakkokoiraan soidinääni on pulputtava. Ääni kuulostaa samalta kuin pulloa upottaisi veden alle. Etäämmältä ääni saattaa muistuttaa haukkuvan koiran ääntä.
Matalapaine
Matalapaine syntyy, kun alueelle tulee ilmakehän alaosassa vähemmän ilmaa kuin mitä alueelta yläilmakehässä poistuu. Näin tämän kohdan ilmapatsaan massasta tulee pienempi kuin ympäröivillä alueilla.
Viitasammakko
Lisääntyminen
Mätimunat viitasammakko laskee muutamaan ryhmään, ja niitä on 500–2 000 naaraan koosta riippuen. Kuturyhmä painuu yleensä pohjan tuntumaan eikä nouse pintaan kuten sammakolla. Mätimuna on päältä musta ja alta vaalea. Munan halkaisija on 2 mm ja sitä ympäröivän hyytelön läpimitta noin 8 mm. Munista kuoriutuvat nuijapäät muistuttavat sammakon toukkia. Vastakuoriutunut nuijapää on noin 3 mm pitkä, juuri ennen muodonvaihdosta noin 3–4 cm. Nuoret sammakot ovat noin 1 cm:n mittaisia. Ensimmäisenä kesänään ne saavuttavat runsaan kahden sentin pituuden, toisena yli 3 cm ja kolmantena 4 cm:n pituuden.
Matalapaine
Matalapaineeseen liittyy usein epävakaista ja sateista säätä. Kun ilma nousee maan pinnalta, se jäähtyy ja siinä oleva kosteus tiivistyy, jolloin muodostuu pilviä ja alkaa usein sataa.
Viitasammakko
Lisääntyminen
Viitasammakko on lisääntymiskykyinen 3–4 vuoden ikäisenä. Sen elinikä on noin 8–10 vuotta.
Matalapaine
Matalapaine kehittyy monesti kylmän ja lämpimän ilmamassan rajalle. Huonoa säätä on varsinkin matalapaineeseen liittyvien säärintamien ja solien alueella, mutta voi olla myös yksittäisiä sadekuuroja.
Suomen säärintamat liittyvät keskileveysasteiden liikkuviin matalapaineisiin, jotka keskimäärin syntyvät Atlantilla ja kuolevat Siperiassa. Hurrikaanit ja muut trooppiset hirmumyrskyt ovat myös voimakkaita matalapaineita.
Sergio Bosi
Sergio Bosi on italialainen klarinetisti. Hän on Marchen orkesterin klarinetin äänenjohtaja. Hän valmistui 16-vuotiaana parhain arvosanoin Gioacchino Rossini -konservatoriosta (Pesaro), jossa hän sittemmin on itse opettanut. Bosi on voittanut lukuisia kansainvälisiä soolo- ja kamarimusiikkikilpailuja. Hän on omistautunut italialaisen klarinettimusiikin kansainvälisesti tunnetuksi tekemiselle. Bosi on levyttänyt muun muassa Naxos- ja EMI-levy-yhtiöille. Bosi kutsutaan säännöllisesti ClarinetFest -maailmankongressiin. Hän on pitänyt mestarikursseja sekä Italiassa että ulkomailla, esimerkiksi Wienissä ja Madridissa.
Matalapaine
Jos matalapaineeseen ei liittyisi sopivasti pyörivää tuulta, ilma virtaisi kohti matalapaineen keskusta ja täyttäisi sen. Jotta matalapaine voisi säilyä useita päiviä, ilman pitää liikkua niin, että pohjoisella pallonpuoliskolla tuuli kiertää matalapaineen keskusta vastapäivään, eteläisellä myötäpäivään. Tällöin paine-erovoima, kitka ja maapallon pyörimisen vaikutus eli Coriolis-ilmiö ovat keskenään tasapainossa. Liikkuvaa ja pyörimisliikkeessä olevaa matalapainetta kutsutaan toisinaan sykloniksi.
Viitasammakko
Ravinto
Viitasammakko syö kärpäsiä, kovakuoriaisia, hämähäkkejä ja pieniä nilviäisiä. Myös etanat kuuluvat viitasammakon ruokavalioon. Nuijapäät syövät leviä ja muuta kasvisravintoa.
Matalapaine
Yleiskatsaus
thumb|right|200px|Matalapaineen kartta piirroksena. Matala liikkuu vasemmalta oikealle. Suihkuvirtauksen aaltohäiriöstä juuri syntynyt leveän V:n muotoinen matalapaine. Sadealue väritetty vihreäksi, vihreät kolmiot [[sadekuuroja, mustat viivat isobaareja, katkoviiva yhtenäinen keskipilvialue.]] thumb|right|200px|Hieman pidemmälle kehittynyt matala, joka ei ole alkanut okludoitua. Lämpimän rintaman edessä sadealue, kylmän rintaman takana matalan sola, pohjoisesta tuleva [[kylmän ilman purkaus|kylmänpurkaus ja kuurosateita.]] thumb|right|200px|Kaavio eteläisen pallonpuliskon vastaavasta matalapaineesta. Lämmin sektori ja rintamat ovat keskuksen pohjoispuolella, koska eteläisellä pallonpuoliskolla pohjoisessa on lämpimämpää kuin etelässä. Sadealue on merkitty laventelinsinisellä. Tuulia osoittavat nuolet kaaviossa. Eteläisellä pallonpuoliskolla tuulet kiertävät matalapainetta myötäpäivään.
Viitasammakko
Talvehtiminen
Viitasammakko aloittaa kylmänhorroksen jo syyskuussa. Se horrostaa ilmeisesti vesien pohjassa, sekä makeassa että murtovedessä. Perämeren rannoilta viitasammakoita on löydetty syysmyöhään rantakivien alta. Joskus viitasammakoita on löytynyt talvella kalastajien pyydyksistä.
Matalapaine
Yleiskatsaus
Suomessa matalapaineet ovat tavallisimmin keskileveysasteiden matalapaineita. Matalapaine on yleensä polaaririntamassa oleva häiriö. Rintama on yleensä kahden eri lämpöisen ilmamassan raja. Polaaririntama on lämpimämmän keskileveysasteiden ilman ja kylmemmän polaarisen ilman välinen raja. Kesällä keskileveysasteiden ilma on yleensä helteistä ja polaarinen ilma viileää.
Matalapaineen keskustan laidoilla, eli siellä missä paine muuttuu jyrkimmin, ovat voimakkaimmat tuulet ja sateet. Matalapaine on Suomen leveysasteilla tavallinen sääilmiö, joka elää 3–5 päivää ja kulkee sinä aikana 3 000–5 000 km.
Tyypillisessä nuoressa matalapaineessa on lämmin rintama ja kylmä rintama. Lämpimässä rintamassa lämmin ilma tunkeutuu kylmän ilman alueelle, tuoden yleensä tasaista sadetta. Lämpimän ilman aluetta sanotaan usein lämpimäksi sektoriksi, koska se muistuttaa monesti matalapaineen keskustasta vedettyä viipaletta. Kylmässä rintamassa kylmä ilma tunkeutuu lämpimän ilman alueelle, laittaen sen nousemaan korkeiksi kuuropilviksi.
Keski-ikäisessä matalapaineessa syntyy okluusiorintama, joka säilyy matalapaineen täyttyessä pisimpään. Siinä on tilanteesta riippuen enemmän lämpimän tai kylmän rintaman piirteitä. Kuoleva matalapaine on pelkkä kuurosadealue, jossa kuuropilvet kiertävät spiraalina matalan keskustaa, kunnes häviävät.
Matalan kehitys
thumb|right|200px|Matalapaine, jonka okludoituminen on alkanut. Y-kirjaimen muotoiset rintamat. thumb|right|200px|Matalapaine, joka on pitkälle okludoitunut. J-kirjaimen muotoinen kaventunut sadealue.
Keski- ja ylemmän ilmakehän isobaarit, ilmanpainekäyrät ovat aaltomaisia tai mutkaisia ja avoimia, alemman ilmakehän suljettuja. Tämä kertoo erilaisesta ilmanpainejakautuman kuviosta ylhäällä ja alhaalla ilmakehässä. Matalapaine saa alkunsa kylmän ja lämpimän ilmamassan rajalla olevasta polaaririntaman aaltohäiriöstä, joka näkyy muun muassa ylemmän ilmakehän ilmanpainekartalla. Polaaririntaman kohdalla kulkee yläkartalla paikoitellen hyvin selvästi näkyvä polaarinen suihkuvirtaus, jonka keskustassa on hyvin nopean ylätuulen putki. Suihkuvirtauksen suunta muuttuu pitkissä ja lyhyissä jaksoissa. Tällöin suihkuvirtaus muuttuu kuin kiemurtelevaksi käärmeeksi. Suihkuvirtauksessa näkyy pitkiä, hitaita aaltoja, ja nopeampia, lyhyitä aaltoja. Suihkuvirtauksen pitkät aallot määräävät suursäätilan, ja lyhyet aallot synnyttävät matalapaineita.
Pohjoisen pallonpuoliskon polaarinen matalapaine on suihkuvirtauksen pohjoiseen osoittava mutka, jos suihkuvirtaus kulkee alun perin suoraan leveyspiirien suuntaisesti. Sääkartalla tällaisen mutkan ”huippu” näyttää pohjoiseen. Tarkemmin ottaen maanpintamatalan keskus on suihkuvirtauksen mutkan ”huipusta” länteen ja hieman pohjoiseen, eli länsiluoteeseen.
Häiriintymätön polaaririntama on monesti vakaa, stationaarinen rintama. Mutta siihen syntyy helposti aaltomaisia häiriöitä. Aluksi syntynyt aaltohäiriö on matala mutka. Aalto alkaa heti syntymisensä jälkeen pyöriä, jolloin lämmin ilmamassa muuttuu ylhäältä eli sääkartalta katsoen aaltomaisesta leveän V-kirjaimen muotoiseksi.
Näin matalapaineessa on kapeahko lämmin sektori ja leveämpi kylmä sektori. Kylmä ilmamassa on monesti pohjoisten leveysasteiden polaarista ilmaa ja lämmin keskileveysasteiden ilmaa, mutta joskus kylmä ilma on arktista ilmaa ja lämmin polaarista ilmaa. Lämpimälle ilmamassalle ovat usein tyypillisiä kerrosmaiset pilvet, kylmälle kumpupilvet.
Pohjoisen pallonpuoliskon matala pyörii vastapäivään. Lämmin rintama jonka havaitsija huomaa ensin, on etenevän lämpimän ja väistyvän kylmän ilmamassan raja. Lämmin rintama on leveä ja siihen liittyy kerrospilviä ja pitkäkestoista sadetta laajalla alueella. Lämmintä rintamaa ajaa kiinni nopeammin liikkuva kylmä rintama, johon liittyy lyhyehköjä sadekuuroja ja korkeita kuuropilviä. Kylmää rintamaa seuraa kylmän ilman virtaus pohjoisesta, ns. kylmänpurkaus ja monesti epävakainen, vaihteleva sää. Matalapaineeseen liittyy rintamien lisäksi myös kylmän rintaman tapaisia matalan solia, joissa on voimakasta sadetta ja tuulta. Voimakkaimmillaan matalaan liittyvät tuulet ovat syvenevien matalapaineiden reunoilla.
Koska kylmä rintama on lämmintä nopeampi, matalapaineen vanhetessa sen V kapenee, kunnes matala alkaa okludoitua – siihen syntyy kylmän ja lämpimän ilman törmätessä okkluusiorintama. Kun matalapaine okludoituu, se muistuttaa ylhäältä katsoen T- tai Y-kirjainta. Okludoitumisessa kylmä ilmamassa nostaa ylös lämpimän ilman. Ensiksi matalan keskustan lähelle syntyy okluusiorintama, joka voi muistuttaa enemmän kylmää tai lämmintä rintamaa. Matalapaine syvenee yhä okkludoitumisen kestäessä.
Täysin okludoitunut matalapaine muistuttaa sääkartalla J-kirjainta ja lopulta spiraalia. Kun okkludoituminen on lopussa, matalan ilmanpaine alkaa nousta.
Kun okluusiorintama häviää, matalapaineesta jää jäljelle vain kuuropilvistä koostuva pyörre. Ajan myötä kuuropilvet haihtuvat pois. Niiden viimeiset merkit ovat untuvapilviä tai kumpukerrospilviä.
Matalapaineen kehityksestä
Matala liikkuu yläaallon mukana 1 000–8 000 km ja kestää 3–7 päivää. Matalapaine liikkuu aluksi nopeasti mutta hidastuu tai pysähtyy loppua kohti kokonaan. Matalapaine liikkuu suunnilleen lämpimän sektorin tuulen suuntaisesti. Tulosuuntaan päin katsottaessa lämmin sektori on vasemmalla puolella. Matalan reitti on suora tai kaartuva, U:ta, J:tä, joskus S:ää tai ):ää muistuttava. Matalapaineen keskustan paine laskee okkluusion syntymään asti tai vielä 12 tuntia tämän jälkeenkin.
Matalapainesarjat, keskusmatalat ja sivumatalat
Matalapaineet kehittyvät monesti polaaririntamaan sarjoina. Matalapaineen omiin rintamiin voi kehittyä pienempiä sivumataloita tai matalan osakeskuksia, monesti okkluusiopisteeseen, jossa kylmä ja lämmin rintama kohtaavat. Monesti matalapaineet esiintyvät sarjoina, joissa ensimmäinen matalapaine voi olla hyvin pitkälle okludoitumassa, toinen matalapaine vasta okludoitumisen alussa, kolmannessa lämmin ja kylmä rintama vielä erillään jne. Näitä matalapaineita erottaa toisistaan välikorkea eli korkean selänne, joka tarkoittaa päivän parin kaunista jaksoa huonon sään välillä. Joillakin alueilla, kuten Islannin eteläpuolella on suuria keskusmataloita, jotka pysyvät pitkään paikoillaan.
Ylätuulisääntö
Matalapaineella on oma kuvionsa, johon liittyy tiettyyn suuntaan kulkeva ylätuuli ja suihkuvirtaus, ja alatuuli. Matalapaineen alueella pintatuuli puhaltaa vastapäivään kohti matalan keskustasta hieman vinosti isobaareihin nähden.
Kun havaitsija seisoo selkä maanpintatuulen tulosuuntaan niin, että kasvot ovat tuulelta suojassa, vinosti vasemmalta edestä tulevat ylä- ja keskipilvet kertovat matalan lähestyvän ja sään huononevan. Yläpilviä eivät ole esimerkiksi tavalliset kumpupilvet ja kumpukerrospilvet. Niitä ovat vaikkapa untuvapilvi, harsopilvi, verhopilvi ja hahtuvapilvi. Tällöin matalan on lähestymässä etuoikealta, ja on syytä varautua pitkäkestoiseen sateeseen ja tuulen voimistumiseen. Jos yläpilvet tulevat selkä tuulta vastaan seisovaa havaitsijaa oikealta takaa, sää paranee. Matala on väistymässä etuvasemmalle, ja korkea tulossa takaoikealta. Jos ylätuuli puhaltaa havaitsijasta poispäin takavasemmalta etuoikealle, ollaan matalan lämpimässä sektorissa, sää ei muutu, paitsi että kylmä rintama voi tulla, ja ehkä kesäisiä lyhyitä sadekuuroja. Jos ylätuuli puhaltaa etuoikealta takavasemmalle, ollaan matalan kylmässä sektorissa ja sää on pääosin hyvä, mutta yksittäisiä sadekuuroja voi tulla. Käytännössä kesi viimeistä tapausta on monesti sama, kuin että ylä- ja alatuuli puhaltavat samaan tai vastakkaiseen suuntaan.
Muita matalapaineita
Arktinen rintama on hyvin kylmän arktisen ilmamassan ja kylmän polaarisen ilmamassan raja. Tähän kehittyy lyhytikäisiä, voimakkaita, myrskyisiä ja pienehköjä ns. polaarimatalia, joiden läpimitta on vain 100–200 km.
Kylmä pisara eli ylämatala on ilmakehän yläosissa oleva kylmän ilman pussi, joka ei aina näy maanpinnalla mitattaessa matalapaineena, vaikka siihen liittyy monesti kaatosateita. Kylmä pisara näkyy vain korkealla ilmakehässä, mutta edistää kuuropilvien syntyä ja voi aiheuttaa maanpinnalle kaatosateita.
Mesosykloni on supersolu-ukkosessa usein havaittava pieni matalapaine, joka voi aiheuttaa tornadon. Mesosyklonit havaitaan säätutkalla.
Tropiikin matalapaineet syntyvät konvergenssista, kahden trooppisen ilmavirtauksen törmätessä yhteen. Niin sanotun intertrooppisen konvergenssin vyöhykkeellä esiintyy ukkospilvirykelmiä, jotka liittyvät voimakkaisiin iltapäiväkuuroihin. Konvergenssin leveysaste vaihtelee vuodenaikojen mukaan.
Subtrooppisessa matalapaineessa (hybridimatalapaineessa), joita esiintyy leveysasteilla 0–50, voi olla tropiikin ja keskileveysasteiden matalien piirteitä. Näissä on rintamat ja keskustassa hurrikaanin keskustaa muistuttava ukkospilvirykelmä. Niiden navakan tuulen alue on 150–1 000 km leveä. Paine voi laskea niissä nopeasti hyvin matalalle ja tuuli kasvaa myrskyksi. Subtrooppisia ovat ylämatalat ja mesomittakaavan matalat, joiden läpimitta on alle 150 km. Subtrooppiset matalat ovat hurrikaaneja heikompia.
Matalat maan ja meren yllä Kesäpäivän merituuli ja syksyisen yön maatuuli johtuvat matalista, jotka kehittyvät maan ja meren yllä. Kun aurinko lämmittää maata päivällä, syntyy matalapaine, joka synnyttää pilviä ja imee ilmaa mereltä päin. Näin syntyy merituuli. Mutta syksyisenä yönä, jolloin meri on vielä lämmin, matalapaine syntyykin meren ylle ja tuulee maalta. Nämä matalat ovet yleensä melko heikkoja. Näitä matalapaineita melko lähellä on monsuuni-ilmiö.
Matalapaineen sola  on laajempaan matalapaineen alueeseen liittyvä uloke, jossa saman ilmanpaineen käyrät isobaarit eivät muodosta suljettua silmukkaa. Muodoltaan se vastaa järvessä olevaa lahtea.
Gefjon
thumb|300px|[[Gefion-suihkulähde Kööpenhaminassa esittää Gefjonia härkineen]] Gefjon (tai Gefjun) on skandinaavisessa mytologiassa maanviljelyksen jumalatar ja neitsyitten suojelijatar, jonka luokse viattomina kuolevat naiset päätyvät.
Erään legendan mukaan Tanskassa pienellä Fyn-saarella asunut Odin lähetti Gefjonin pohjoiseen hankkimaan lisää maata Odinille ja muille jumalille. Kierteleväksi näkijänaiseksi naamioitunut Gefjon tapasi svealaisten valtakunnan kuninkaan Gylfen, ja he viettivät useita öitä yhdessä. Kuningas halusi palkita Gefjonin ja lupasi tälle niin paljon maata kuin hän voisi yhdessä päivässä kyntää. Gefjon synnytti neljä poikaa erään jättiläisen kanssa ja muutti heidät jättiläismäisiksi häriksi, joiden avulla hän kynti suuren alan maata. Härät vetivät maan etelään Tanskaan, jossa siitä tuli Sjellanti, ja Ruotsiin jäänestä kuopasta tuli Mälaren-järvi. Palkaksi Gefjon sai Odinilta puolisokseen tämän pojan Skjoldin.
Santtu Äyräväinen
Santtu Äyräväinen (s. 22. maaliskuuta 1984 ) on suomalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Pelipaikaltaan hän oli tukimies. Äyräväinen on yksi Suomen menestyneimpiä amerikkalaisen jalkapallon pelaajia 11 Suomen mestaruudellaan. Hän edusti urallaan Porvoon Butchersia ja Helsinki Roostersia, sekä norjalaista Oslo Vikingsia ja saksalaisia Assindia Cardinalsia ja New Yorker Lionsia.
Äyräväinen on Porvoon Butchersin kasvatti. Hän siirtyi Porvoosta ensin Norjaan, sitten Saksaan, kunnes palasi Porvooseen kaudeksi 2012. Vuodesta 2014 eteenpäin hän edusti Helsinki Roostersia. Äyräväinen lopetti uransa kauden 2020 jälkeen. Lopettamishetkellä hänellä oli Vaahteraliigan kuudenneksi eniten taklauksia sekä useampi liigan ennätys.
Oltrarno
Oltrarno on Firenzen kaupunginosa joka sijaitsee Arno -joen eteläpuolella. Nimi tarkoittaa Arnon ulkopuolella, ja tulee satojen vuosien takaa jolloin kaupungin muurit eivät ulottuneet joen taakse (vertaa Roomassa olevaan Trasteveren kaupunginosaan). Se sisältää osan Firenzen historiallisesta keskustasta ja siellä on monia merkittäviä kohteita, kuten Basilica di San Miniato al Monten luostari, Santo Spirito di Firenzen kirkko, Palazzo Pitti, Belvedere ja Piazzale Michelangelo.
Melissa (nimi)
Suomessa nimi Melissa on alkanut yleistyä vasta 1900-luvun lopulla. Vuoden 2019 loppuun mennessä se on annettu noin 2 420 henkilölle. Vuodesta 2015 lähtien Melissan nimipäivä on 5. toukokuuta.
Dopplertutka
thumb|250px|Dopplertutkan suojarakennus thumb|250px|Dopplertutkan muodostama kuva [[Hurrikaani Katriinasta]] Dopplertutkan toiminta perustuu Doppler-ilmiöön. Tutkan avulla saadaan tietoa mitattavan kohteen nopeudesta.
Toiminta
Dopplertutka lähettää jatkuvaa lähetettä, yleensä mikroaalloilla ja vastaanottaa samaan aikaan samaa lähetettä. Dopplersiirtymä saadaan selville vertaamalla lähetetyn ja vastaanotetun signaalin taajuuseroa, joka on dopplertaajuus. Tällöin on kysymyksessä kantoaaltotutka (CW Continuous Wave). Pulssidopplertutka, pulssitutkan ja dopplertutkan yhdistelmä, lähettää useita mikroaaltopulsseja, vastaanottaa heijastuneet pulssit ja mittaa vastaanotetun signaalin kantoaallon vaiheen vertaamalla sitä lähetettyyn. Vaiheen muutos pulssista toiseen edustaa kohteen etäisyyssuuntaista nopeutta ja pulssin kulkuaika etäisyyttä. Kantoaaltotutka mittaa vain nopeuden. Pulssidopplertutka mittaa sekä paikan että nopeuden.
Sovellukset
Dopplertutkan yleisimmät sovellukset ovat säätutka ja poliisin liikennevalvontatutka. Toimintaperiaatteensa takia tutka voi mitata nopeuksia vain kohti tai poispäin tutkasta. Muunsuuntaisesta liikkeestä saadaan (dopplersiirtymällä) mitattua vain etäisyyssuuntainen nopeuskomponentti.
Säätutkalla mitataan tyypillisesti sadepisaroiden liikettä tuulen mukana. Siitä voidaan tietyin oletuksin laskea tuulen nopeus. Yhtä tärkeää on löytää säätutkakuvasta liikkumattomat kohteet. Ne eivät ole sadepisaroita, joten sadekuvasta voidaan poistaa maaston aiheuttamat heijastukset.
Samsung Galaxy A20e
Samsung Galaxy A20e on Samsungin 10. huhtikuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Samsungin One UI -käyttöliittymällä. Käyttöjärjestelmä on päivitettävissä Android 11 -versioon.
Muotoilu
Samsung Galaxy A20e -älypuhelimessa on 5,8-tuumainen näyttö HD+-resoluutiolla.
Fyysiset osat
Laitteesta löytyy 1,6 gigahertsin kahdeksanydinprosessori. Laitteessa on 3 gigatavua keskusmuistia ja 32 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia
Laitteessa on kaksi takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 13 megapikseliä ja ultralaajakulmakameran tarkkuus 5 megapikseliä. Etukameran tarkkuus on puolestaan 8 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 60fps.
Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Samsungin One UI -käyttöliittymällä. Käyttöjärjestelmä on päivitettävissä Android 11 -versioon.
Ritva Puotila
Ritva Puotila (s. 1935 Viipuri) on suomalainen tekstiilitaiteilija. Hänet tunnetaan ryijyistä ja matoista, joita hän tekee tyypillisimmin paperinarusta ja pellavasta. Puotilan uniikkiteokset ovat veistoksellisia, usein kolmiulotteisia. Matoissa on selkeä graafinen kuviointi, ja vaikutteita niin japanilaisuudesta kuin perinteisistä suomalaisista käsitöistä.
Puotila on lähtöisin Viipurista. Hän opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1954-1960.
Puotilan paperinarumattoja tuottaa Woodnotes-yritys, jonka Puotila perusti yhdessä poikansa Mikko Puotilan kanssa vuonna 1987. Hän on suunnitellut tuotteita myös Tampellalle ja ulkomaisille yrityksille, sekä tehnyt uniikkitöitä, etenkin ryijyjä. Hän teki yhteistyötä Suomen Käsityön Ystävien kanssa 2000-luvulle asti. Puotilan töitä on esillä muun muassa nykytaiteen museo MoMa:ssa New Yorkissa.
Näyttelijä Jukka Puotila on Ritva Puotilan poika.
Sergio Tejera
Sergio Tejera Rodríguez (s. 28. toukokuuta 1990 Barcelona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Alavésia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura
Tejera liittyi Espanyolin junioriakatemiaan 10-vuotiaana vuonna 2000. Kuusi vuotta myöhemmin hän siirtyi englantilaisen Chelsean reservijoukkueeseen.
Tammikuussa 2009 hän palasi takaisin kotimaahansa lainasopimuksella Mallorcaan. 24. heinäkuuta 2009 saarelaisseura käytti osto-optionsa Tejerasta, ja hän allekirjoitti joukkueen kanssa nelivuotisen sopimuksen.
Harald Harmaaturkki
Harald Harmaaturkki tai Harald II Eiriksson (, ja, 935–970) oli Norjan kuningas vuosina 961–970. Harald oli Eerik Verikirveen ja Gunnhild Gormsdotterin poika, ja siten Harald Kaunotukan pojanpoika. .
Sergio Tejera
Seurajoukkueura
Hän teki ensiesiintymisensä Mallorcan edustusjoukkueessa 7. marraskuuta 2010 ottelussa Real Zaragozaa vastaan.
Drowned World Tour
Drowned World Tour oli yhdysvaltalaisen poplaulaja Madonnan vuoden 2001 kesäkuussa alkanut konserttikiertue, joka kiersi ympäri Pohjois-Amerikkaa ja Eurooppaa. Konsertit järjestettiin 16:ssa eri kaupungissa ja konsertteja oli yhteensä 47 kappaletta. Kiertue oli Madonnan viides kiertue.
Harald Harmaaturkki
Haraldin ankara hallinto ja pakanallisten jumalten julkisen palvonnan kielto tekivät hänestä epäsuositun. Tanskassa maanpaossa ollut Sigurd Haakonssonin poika Haakon Sigurdinpoika ja Harald Sinihammas saivat houkuteltua Harald Harmaaturkin Tanskaan. Siellä Haakon Sigurdinpojan joukot surmasivat Haraldin taistelussa vuonna 970.
Drowned World Tour
26. elokuuta pidetty konsertti on julkaistu dvd:llä.
Madonnan edellinen kiertue The Girlie Show Tour pidettiin vuonna 1993. Ennen Drowned World -kiertuetta piti olla kaksi kiertuetta, Bedtime Stories ja Ray of Light -albumien jälkeen, mutta kun kiertueet piti järjestää, Madonna oli molemmilla kerroilla raskaana.
Esityslista
Kiertueen viimeisessä konsertissa Madonnan aviomies Guy Ritchie esitti lavalle eksynyttä teknikkoa ”Beautiful Strangerin” lopussa.
Wilfred Kirochi
Wilfred Oanda Kirochi (s. 12. joulukuuta 1969) on aktiiviuransa päättänyt kenialainen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti vuoden 1991 MM-kisoista hopeaa 1 500 metrin juoksusta. Ennätyksikseen Kirochi juoksi 1 500 metrillä ajan 3:32,49 vuonna 1992 ja maililla ajan 3:49,77 vuonna 1991.
Macrodiplodiopsis desmazieri
Macrodiplodiopsis desmazieri on Macrodiplodiopsis-sukuun ja Macrodiplodiopsidaceae-heimoon kuuluva sienilaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä (Mont.) Petr vuonna 1922. Sillä ei ole alalajeja.
Pila (täsmennyssivu)
Pila voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Piła
Piła on kaupunki Gwdajoen varrella Ison-Puolan voivodikunnassa Puolassa. Se on voivodikuntansa neljänneksi suurin kaupunki. Piłan asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 73 139. Kaupunki on Piłan piirikunnan hallintokeskus. Se siirtyi Saksalta Puolalle 1945. Piła oli vuosina 1975–1998 Piłan voivodikunnan hallinnollinen keskus.
Pilkkiminen
Pilkkiminen on kalastusmuoto, jossa kaloja ongitaan talvella järven tai meren jäähän kairalla poratun reiän kautta. Pilkkiä voi myös kesällä, esimerkiksi veneestä tai laiturilta.
Sammakko
Sammakko eli ruskosammakko tai tavallinen sammakko (Rana temporaria) on aitosammakoihin kuuluva yleinen sammakkolaji.
Levinneisyys
Ruskosammakko on Suomen ja Euroopan laajimmalle levinnyt sammakkoeläinlaji, ja monella seudulla se on myös yleisin. Sitä tavataan koko Suomessa pohjoisin Lappi mukaan luettuna. Runsaimmillaan se on Etelä- ja Keski-Suomessa.
Pilkkiminen
Pilkkimisestä yleisesti
Pilkkimistä harjoitetaan pääasiassa Kanadassa, Suomessa, Norjassa, Ruotsissa ja Venäjällä. Yhdysvalloissa sitä harrastetaan lähinnä Suurten järvien alueella, jonne sen toivat suomalaiset, ruotsalaiset ja norjalaiset siirtolaiset.
Sammakko
Alalajit
Sammakon alalajit ovat R.t. temporaria, R.t. honnorati (esiintyy Alppien juurella) ja R.t. parvipalmata (esiintyy Espanjassa ja Pyreneillä).
Pilkkiminen
Pilkkimisestä yleisesti
Kesällä kalastusta voidaan harrastaa pilkkiongintavälineillä veneestä. Pilkkiminen kuten ongintakin ovat jokamiehenoikeuteen rinnastettavia yleiskalastusoikeuksia, joiden harjoittamiseen kalastuslaissa säädetyllä tavalla ei tarvitse lupaa (poiketen esimerkiksi virvelöinnistä ja verkkokalastuksesta). Suomessa kalastuslaki määrittelee pilkkimisen olevan kalastusta siimaan kiinnitetyllä pystysuunnassa liikuteltavalla pilkillä, siimaa kädessä pitäen tai lyhyehköä heittokalastukseen soveltumatonta vapaa käyttäen.
Sammakko
Tuntomerkit
Sammakot ovat yleensä 7,5–8 senttimetriä pitkiä ja painavat keskimäärin 23 grammaa. Naaraat ovat hiukan koiraita suurempia: koiras voi kasvaa kahdeksan sentin mittaiseksi ja naaras yhdeksän sentin mittaiseksi.
Pilkkiminen
Pilkkimisestä yleisesti
Talvella voidaan harjoittaa myös näköpilkintää. Näköpilkintä tapahtuu matalassa vedessä, niin että pilkkijä asettuu vatsalleen kairareiän eteen kasvot pilkkireiän yläpuolelle. Pian katse tottuu hämärään ja kalat voidaan erottaa vedestä. Kairareiän pohjalle voidaan myös tipauttaa kourallinen riisinjyviä, jotka pohjaan painuessaan luovat vaalean taustan, jota vasten kalat erottuvat paremmin ja siten myös kalan koukuttava vastaisku on helpompi tehdä.
Blue Mountains (Jamaika)
Blue Mountains on vuoristo Jamaikan itäosassa. Vuoristo levittäytyy noin 590 kilometrin verran lännestä itään ja sen korkein huippu Blue Mountain Peak on korkeudeltaan 2 256 metriä. Vuoristo tunnetaan Jamaikan marooneihin liittyvästä historiasta. Blue Mountainsin aluetta asuttivat niin sanotut Winward-maroonit ja alueella on edelleen kolme maroonien asuttamaa kylää.
Maantiede
thumb|vasen|Vuoriston alkupäätä Kingstonin pohjoispuolella. thumb|vasen|[[Haitinkolibri (Mellisuga minima) Blue Mountains -vuorilla.]] Blue Mountains-vuoret levittäytyvät Jamaikan saaren itäosissa Stony Hillilta pääkaupunki Kingstonin pohjoispuolelta noin 50 kilometriä itään kohti Karibianmerta. Vuoriston korkein huippu Blue Mountain Peak kohoaa 2 256 metrin korkeuteen merenpinnasta.
Vuorenrinteet etenkin pasaatituulten puolella saavat runsaasti sateita. Vuotuinen sadanta voi olla jopa 5 000 mm. Runsaat sateet aiheuttavat suurta eroosiota. Alueelta lähtee sateiden takia myös useita puroja. Lämpötila ei yleensä laske alle 7 °C. Korkeimmilla paikoilla on tosin joskus saattanut sataa räntää.
Luonto
Blue Mountainsin kasvillisuus on pilvimetsää, eli vuoristoisella alueella esiintyvää trooppista metsää. Tyypillisimpiä puita ovat lehtipuut. Toisin kuin monilla muilla Karibian saarilla, Blue Mountainsilla esiintyy vain kahta havupuuta, Juniperus lucayana ja Podocarpus urbanii. Tyypillisiä lehtipuita ovat esimerkiksi Hibiscus elatus ja Clethra occidentalis Alueen kasvilajeista miltei puolet ovat Jamaikan kotoperäisiä lajeja. Puita pienempiä kasvilajeja ovat esimerkiksi Blakea trinervia, Cephaelis elata ja Chusquea altifolia.
Alueella esiintyviin eläimiin lukeutuu esimerkiksi suurikokoinen perhonen Papilio homerus. Alueella tavataan neljää Jamaikan kuudesta kotoperäisestä käärmelajista, joista suurin on jamaikanboa (Chilabothrus subflavus). Vuoret ovat tärkeä pysähdyspaikka muuttolinnuille. Yhteensä eri lintulajeja on yli 200. Niistä harvinaisiin lukeutuu esimerkiksi jamaikanmustaturpiaali (Nesopsar nigerrimus).
Historia
thumb|Paikallinen [[kahvin viljelijä.]] Vaikeakulkuiset vuoret ovat vanhastaan muodostaneet turvapaikan paikallisten vihollisilta. Kun englantilaiset valtasivat Jamaikan vuonna 1655 osa alueen espanjalaisista heidän orjineen siirtyi pakoon Blue Mountains-vuorille. Espanjalaisten lopulta lähtiessä heidän entisten orjiensa Nanny Townista tuli Jamaikan maroonien eli orjuutta paenneiden vapaiden mustien ensimmäinen yhteisö. Blue Mountainsin maroonit tulivat tunnetuksi myös Winward-marooneina. Heidän onnistui säilyttää itsenäinen asema englantilaisiin nähden välillä heitä vastaan sissisotaa käyden. Blue Mountainsin maroonit saavuttivat lopulta sopimuksen brittien kanssa vuonna 1740, joka takasi heille riippumattomuuden. Toisaalta he sitoutuivat palauttamaan alueellensa karanneet orjat. Ajoittain esimerkiksi Morant Bayn kapinan aikana Blue Mountainsin maroonit sotivat brittien puolella.
Blue ja John Crow -vuoret ovat olleet Unescon maailmanperintöluettelon kohde vuodesta 2015 lähtien. Aluetta on pidetty arvokkaana esimerkiksi sen marooneihin liittyvän historian takia. Alueella on edelleen kolme maroonien asuttamaa kylää, Moore Town, Charles Town ja Scott’s Hall. Blue Mountainsin asukkaat kasvattavat esimerkiksi kahvia. Blue Mountainsin kahvi on ollut tunnettu yhtenä maailman kalleimmista kahveista. Kahvia kasvatetaan pääosin vientiä varten.
Sammakko
Tuntomerkit
Sammakko muistuttaa muuten viitasammakkoa, mutta sillä on pyöreämpi kuono sekä pieni ja vaalea metatarsaalikyhmy lyhimmän varpaan tyvessä.
Liikkuminen
Hämärä on sammakon aktiivista aikaa, mutta se voi liikkua myös päivänvalossa sateen jälkeen. Myös loppukesällä nuoret yksilöt liikkuvat joskus päiväsaikaan.
Kesällä sammakko liikkuu pääasiassa maalla, mutta keväisin kutuaikaan ne kerääntyvät kutulammikolle ja viettävät vedessä muutaman viikon. Maalla sammakko liikkuu hyppien tai kävellen. Vedessä se ui sammakkomaisesti potkien.
Ääntely
Lisääntymisaikana sammakko kurnuttaa kumeasti. Veden alla kurnuttavan koiraan ääni kuuluu vaimeana.
Elinympäristöt
Sammakkoja elää monenlaisissa elinympäristöissä, joista löytyy päiväksi varjoisa ja kostea piilopaikka. Yleisiä elinympäristöjä ovat puutarhat, metsät, niityt ja suot.
Ravinto
Sammakon ruokaa ovat pienet selkärangattomat, kuten hyönteiset, hämähäkit, kastemadot ja etanat. Aikuiset sammakot syövät vain maalla. Toukat syövät vedessä kasvavaa kasviperäistä ravintoa. Lisääntymisaikana sammakot eivät syö mitään.
Elinkaari
thumb|Parittelevia sammakoita. thumb|Kutua. Sammakko talvehtii Suomessa syksystä kevääseen veden pohjamudassa, maakolossa tai kivien alla.
Sammakko tulee sukukypsäksi noin kolmen vuoden iässä. Talven jälkeen koiraat saapuvat synnyinlampeensa ja alkavat houkutella naaraita kurnuttamalla.
Naaras kutee ilmojen lämmetessä. Se laskee kutunsa reheväkasvuiseen, runsasvetiseen lammikkoon tai pienempään lätäkköön, rauhallisesti virtaavaan ojaan tai järven lahdelmaan. Kutu muodostaa suuren ryppään, jossa on noin 1500 munaa. Kutu nousee veden pinnalle kellumaan parissa päivässä.
Nuijapäät eli toukat alkavat kuoriutua 30–40 päivän kuluttua. Ne kuoriutuvat vajaan sentin mittaisina ja kasvavat nelisenttisiksi. Väriltään ne ovat tummanruskeita. Muodonvaihdos toukasta aikuiseksi tapahtuu Etelä-Suomessa kesällä tai loppukesällä.
Sammakko voi elää luonnossa jopa kahdeksanvuotiaaksi.
Sammakko ja sammakon kutu ovat Suomessa rauhoitettuja.
Pilkkiminen
Pilkkivapa
thumb|left|140px|Pilkkijakkara ja -rukkaset.
Kaira
Jääkaira on välttämätön reiän tekemiseksi jäähän. Kaira voi olla perinteinen käsin pyöritettävä tai moottorikaira.
Muut varusteet
thumb|left|100px|Tyypillinen pystypilkki.
Pystypilkit
Pystypilkit ovat yleensä noin viisi senttimetriä pitkiä suipon uistimen muotoisia metallinpaloja (usein kuparista tai messingistä tehtyjä), jotka nimensä mukaisesti uivat pystyasennossa. Pystypilkin alla on usein pienen ketjun päässä oleva koukku. Hyvin yleinen tapa on kiinnittää pystypilkkiin tapsi (10-15 senttimetriä pitkä siima), jonka toisessa päässä on usein mormuska.
Värikoukulla pilkkiminen
Pystypilkinnän yksi erityislaji on värikoukulla kalastaminen. Pystypilkkiin on kiinnitetty lyhyellä ketjulla tai siimalla koukku, johon on valettu väriosa. Koukku on tavallisesti kolmi- tai yksihaarainen. Yksihaarainen muistuttaa morria ja siinä käytetään syöttiä. Kolmihaaraisessa värikoukuissa ei ole tapana käyttää syöttiä. Värikoukulla kalastamisessa on tavanomaista, että pienetkin vaihtelut värityksissä voivat vaikuttaa radikaalisti syöntihalukkuuteen. Näin myös vesistön laatu vaikuttaa koukun ottavuuteen.
Tasapainopilkit
Tasapainopilkit uivat vaakatasossa. Ne jäljittelevät muodoltaan kalaa ja ovat ulkonäöltään kuin pieniä vaappuja. Tasapainolla on perinteisesti pyydetty isompaa kalaa, eritoten ahventa.
thumb|140px|Painokoukku eli mormuska.
Mormuskat
Mormuska (morri, mormu, mormyska) on eräänlainen painokoukku. Mormuskat ovat muihin pilkkeihin verrattuna hyvin pieniä: pienimmät mormuskat saattavat olla vain muutamia millimetrejä halkaisijaltaan, suurimmatkin ovat korkeintaan parisenttisiä. Pelkällä mormuskalla pilkkiminen vaatii ohuen siiman, eikä onnistu kovin syvässä vedessä, sillä kevyt mormuska vajoaa pohjaan varsin hitaasti. Pienimmät yksinään uitettaviksi tarkoitetut mormuskat painotetaan usein volframilla, mutta isommat ja pystypilkin kanssa käytettävät painotetaan kevyemmällä, mutta helpommin muovattavalla lyijyllä. Valmis mormuska pinnoitetaan halutun väriseksi. Syöttinä voi käyttää esimerkiksi kärpäsen tai surviaissääsken toukkaa.
Madepilkki
Mateita pilkitään erityisellä pitkällä liuskalla, jonka toisessa päässä on siiman kiinnityslenkki ja toisessa päässä kaksi isoa koukkua. Viehe lasketaan pohjaan asti ja sitä nyitään välillä hieman, jolloin se nousee pystyyn ja made luulee sitä toiseksi paritteluhaluiseksi mateeksi. Mateen ollessa pilkin päällä nykäistään taas jolloin koukut lävistävät mateen mahapuolelta. Mateita pilkittäessä käytetään normaalia järeämpää pilkkivapaa, koska se soveltuu tarkoitukseen paremmin jäykkyytensä ansiosta. Mateiden yöpilkintä on myös mahdollista.
Onkiliero (kastemato)
Yleinen hyvinsäilyvä syötti, samoja matoja käytetään kesäisin onginnassa.
Kärpäsentoukka
Kärpäsentoukka on pilkkijän yleisin syötti: se on hinnaltaan huokea ja hyvin säilyvä. Se on vaalea perusväriltään, mutta yleisimmin käytetään karamellivärillä värjättyjä toukkia. Yleisimmin käytettyjä värejä ovat punainen, vihreä, sininen ja keltainen.
Surviaissääsken toukka
Surviaissääsken toukkaa pidetään parhaana syöttinä, mutta sen säilyvyys on huono, ja rakenteellinen kestävyys pujotettaessa koukkuun melko heikko. Sitä käytetään eritoten mormuskapilkinnässä ja silloin, kun tiedetään olevan huono syönti.
Oerlikon (Zürich)
Oerlikon on sveitsiläisen Zürichin kaupunginosa ja entinen kunta. Oerlikon on osa Zürichin kaupungin piiriä nro 11, jonka muut osat ovat Affoltern ja Seebach. Kaupunginosassa on runsaat 22 000 asukasta.
Historiaa
Oerlikon oli itsenäinen kunta vuosina 1872–1933. Vuodesta 1934 Oerlikon on ollut osa Zürichiä. Oerlikon kehittyi 1800-luvun jälkipuoliskolla maaseudusta teollisuuspaikkakunnaksi, ja väkiluku kasvoi nopeasti: 1850- ja 1860-luvuilla rakennetut rautatieyhteydet Winterthuriin, Zürichiin, Usteriin ja Bülachiin olivat teollistumisen alullepanijoita. Maschinenfabrik Oerlikon (MFO) aloitti toimintansa 1876. Muita isoja teollisuusyrityksiä olivat vuonna 1895 aloittanut Accumulatoren-Fabrik Oerlikon ja vuonna aloittanut 1906 Schweizerische Werkzeugmaschinenfabrik Oerlikon (Oerlikon-Bührle).
Kreppilanka
Kreppilanka ( <, kiharainen) on kimmoisa ja venyvä lankatyyppi, jonka ominaisuudet perustuvat säikeiden runsaaseen kiertämiseen ja säikeiden kertaamiseen yhteen suurta kierremäärää käyttäen. Sorsetti on kangaslaji, jossa sekä loimi että kude on kreppilankaa.
Oerlikon (Zürich)
Liikenne
Oerlikonin rautatieasema on seudun joukkoliikenteen solmukohta. Aseman kautta kulkee päivittäin yli 100 000 matkustajaa, ja se on Sveitsin kahdeksanneksi vilkkain rautatieasema. . Moottoritiet A1 ja A4 ohittavat Oerlikonin itäpuolitse.
47.41111°N, -8.54444°W
Pilkkiminen
Saaliskalat
Ylivoimaisesti suosituin saaliskala pilkinnässä on ahven. Usein pilkkiin tarttuu myös särkiä ja kiiskiä. Lisäksi muiden kalalajien pilkkimiseen käytetään saaliskalasta riippuen erilaisia välineitä ja kalastustekniikkoja, muun muassa mateen, hauen, siian sekä isompien lohikalojen, kuten taimenen ja kirjolohen pilkkimiseen.
Pilkkiminen kilpailumuotona
thumb|220px|[[Miljoonapilkki|Miljoonapilkin osallistujia vuonna 2005.]]
Suomessa järjestetään talvisin myös pilkkikilpailuja, joissa parhaat voittavat tavarapalkintoja. Kilpailutapahtumista osallistujamäärältään suurin oli Veljekset Keskisen järjestämä Miljoonapilkki Töysän Ponnenjärvellä. Myös Kilpisjärven Vain kaksi kalaa -pilkkikilpailu on huomionarvoinen osanottajamäärän ja palkintoihin nähden vaatimattomien saaliiden vuoksi. Pilkkimisen Suomen-mestaruuskilpailut järjestetään myös vuosittain, ja osallistujamäärät lasketaan tuhansissa. Suomen-mestaruuskilpailuja on järjestetty myös pilkkihiihdossa, jossa yhdistyy hiihto ja pilkkiminen. Pudasjärvellä järjestetään kesäpilkin MM-kilpailut.
Palestiinan levottomuudet 2017
Palestiinan levottomuudet 2017 olivat vuoden 2017 lopussa Gazassa ja Länsirannalla tapahtuneita palestiinalaisten väkivaltaisia ja aseellisia protesteja, ja Israelin sotilaallisia vastauksia niihin. Yhdysvaltain presidentti Donald Trump tunnusti Jerusalemin virallisesti Israelin pääkaupungiksi. Päätös suututti muslimit, joiden pyhä kaupunki Jerusalem myös on. Pienehköjä levottomuuksia oli Gazassa ja Länsirannalla parina ensimmäisenä viikkona. Näissä Israel vastasi väkivallalla palestiinalaisten aggressioihin. Laajempaa intifadaa ei alussa syntynyt, mutta väkivallan kierteen kiihtyminen uhkasi.
Trump tunnustaa Jerusalemin Israelin pääkaupungiksi
Yhdysvaltain presidentti Donald Trump hyväksyi 2. joulukuuta 2017 lausunnon, jonka mukaan Jerusalem on Israelin pääkaupunki. Konressi oli säätänyt lausunnon jo vuonna 1995, mutta aiemmat Yhdysvaltain presidentit olivat jatkuvasti lykänneet päätöstä. Päätöksen kun pelättiin johtavan levottomuuksiin Lähi-idässä ja häiritsevän Oslon rauhanprosessia. Mutta Trumpin mielestä rauhanprosessi ei toiminut, ja tarvittiin jotain uutta. Trump allekirjoitti lausunnon, koska oli kristitty ja halusi tukea juutalaisia.
Ensimmäiset levottomuudet
Hamas uhkasi 7. joulukuuta 2017 Istraelia uudella kansannousulla. Torstaina 7. joulukuuta oli monin paikoin pieniä kahnauksia Länsirannalla. Niissä palestiinalaiset nuoret kivittivät Israelilaissotilaita. Israelin armeija vastasi kumiluodein ja kovilla ampumalla. Israel myös iski Gazaan tankein. Israel keskitti sotilaita Länsirannalle. Hamas ampui Gazasta joitain raketteja Israeliin eikä kukaan kuollut. Israeli iski ilmasta Gazaan vastauksena tähä ja tappoi kaksi. 9. päivän iltaan mennessä kahnauksissa oli kuollut neljä ihmistä, ja 300 haavoittunut. Loukkaantuneista noin 50 tarvitsi sairaalahoitoa. Kuolleista kolme kuoli Israelin Gazan tekemissä ilmaiskuissa. Näistä ainakin kaksi oli hamasin jäseniä.
Lavottomuudet jatkuivat. Hamas ampui lähes joka yä raketteja Israeliin. Nissä ei loukakantunut kukaan. Israel vastasi raketteihin ilmasiskuilla. Perjantaina 15. joulukuuta muutama tuhat palestiinalaista osoitti mieltään Länsirannalla ja Gazassa. Ainakin 150 palestiinalaista loukkaantui, neljä kuoli israelin sotilaiden ammuttua. Yksi kuollut oli pyörätuolipotilas. Israelin sotilaat pyrkivät ampumaan pahimpina kansankiihottajina pitämiään kohti Gazassa.
Pääsiäinen 2018
Pitkäperjantai on sekä juutalaisten että arabien juhla, omalla tavallaan. Gazan palestiinalaisaktivistit aloittivat suurmielensoituksen, jossa vaativat palestiinalaisten paluuta vuotta 1947 edeltäville alueille. Aktivistit yrittivät iskeä israelin armeijan joukkojen kimppuun. He heittelivät palopommeja. Israelin armeija ampui kovilla ja maan ilmavoimat iskivät palestiinalaiskohteisiin. Israelin armeija haavoitti tulituksellaan 750:ta ja tappoi 12 mielenosoittajaa. Ilmavoimat pommittivat kolmea Hamas-kohdetta.
Lex Luthor
Lex Luthor on DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto ja supersankari Teräsmiehen arkkivihollinen. Luthor on ilkeä nero ja suurliikemies. Jerry Siegelin ja Joe Shusterin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1940 Action Comics -sarjakuvalehden numerossa 23. Luthorilla ei ole yli-inhimillisiä supervoimia. Hän on Teräsmiehen päävastustaja terävän älynsä vuoksi. Luthor on Jokerin ohella DC Comicsin tunnetuimpia roistohahmoja.
Luthor vihaa Teräsmiestä pakkomielteenomaisesti, ja hän on ensiesiintymisestään lähtien pyrkinyt sinnikkäästi tuhoamaan kaikkien aikojen ensimmäisen supersankarin. Vasta 1960-luvulla paljastui, että leppymättömän vihan taustalla oli Luthorin lapsuudessa sattunut onnettomuus, joka aiheutti hänen ennenaikaisen kaljuuntumisensa. Syypää onnettomuuteen oli tuolloin vielä alaikäinen Teräsmies. Paljastuksesta lähtien Luthor on kuvattu katkerana hulluna tiedemiehenä, joka pyrki valloittamaan koko maailman. Mielipuolisena roistona näyttäytynyt Luthor pyrki lietsomaan sotia ja synnyttämään tuhoisia maanjäristyksiä. Käsikirjoittaja John Byrne ja toimittaja Marv Wolfman muokkasivat Luthorin hahmoa uuteen suuntaan 1980-luvun lopulla. He tekivät Luthorista ovelan teollisuuspohatan, joka pyrki herättämään ihmisten keskuudessa paheksuntaa Teräsmiestä kohtaan. Luthor esiintyi julkisuudessa miehenä, joka pystyi aina jättämään Teräsmiehen varjoonsa. Vuonna 2005 arvostettu talouslehti Forbes valitsi Lex Luthorin kaikkien aikojen neljänneksi rikkaimmaksi fiktiiviseksi henkilöksi.
Taustaa
Luthor varttui Smallvillessä ja Metropolisin ns. "itsemurhaslummissa". Vanhemmat nimesivät hänet Alexanderiksi – Aleksanteri Suuren mukaan – asettaen suuria odotuksia pojalleen. Luthor vihasi kuitenkin nimeään ja päätti lyhentää sen muotoon Lex. Hänen vanhempansa kuolivat jo hänen ollessaan nuori ja Lex viettikin suuren osan nuoruudestaan kaduilla ja orpokodeissa.
Hän osoittautui jo nuorena selvästi keskimääräistä älykkäämmäksi, mutta kyyninen ja vaikea luonne vaikeutti hänen ystävystymistään muiden kanssa. Aikuiseksi kasvettuaan Lex Luthor toimi tiedemiehenä ja rikastui myymällä keksintöjensä patentteja.
Hän toimii pääomistajana perustamassaan monialan yrityksessä LexCorp ja on merkittävä vaikuttaja Metropolisin alamaailmassa. Hänellä on Lena -niminen tytär entisen vaimonsa kanssa. Joissakin tarinoissa Lena Luthor on ollut Luthorin nuorempi sisar.