cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harmonikka
Kielet, äänikerrat ja rekisterit
pienoiskuva|Avattu bassopuolen kotelo, jossa näkyvät kieliaukkoja peittävät läpät. Paljetta käytettäessä ilma virtaa kieliin kieliaukkojen kautta. Läppien avaamista ja sulkemista eli ilman pääsyä kieliin ohjataan harmonikan koskettimilla sekä niihin kytketyillä kosketinvarsilla ja vipumekanismeilla. Ääni syntyy vapaasti värähtelevissä vapaalehdykkäkielissä. Teräksiset kielet kiinnitetään alumiinista valmistettuun kielilaattaan, vastakkaisille puolille kielen mittoihin tarkasti sovitettujen kieliaukkojen päälle. Aukot on suljettu toiselle puolelle kiinnitetyllä nahkaventtiilillä. Kukin kielilaatta puolestaan kiinnitetään joko ruuvaamalla tai mehiläisvahan avulla kielipenkissä olevan äänikammion päälle. Palkeella tuotetaan ilmaa ääniaukkoihin ja ilma saa kielen värähtelemään. Kielilaatat on kiinnitetty kielipenkkeihin, joissa kielet ja kieliaukot on asetettu oikeaan kohtaan koskettimella avattavien venttiililäppien suhteen. Koskettimen painallus avaa vipumekanismin välityksellä venttiililäpän ja päästää ilmaa paljetta käytettäessä kieliaukon kautta kyseisiin kieliin.
Vesinokkaeläin
Lajin löytyminen ja nimi
Shaw antoi löytyneelle eläimelle nimeksi Platypus anatinus. Platypus on latinaa, mutta se on johdettu kreikan sanoista πλατύς (platys, ″litteä, leveä”) ja πους (pous, ″jalka”). Hän teki Linnén luokittelujärjestelmän mukaisesti Platypuksesta heimon nimen, mutta nimi muutettiin myöhemmin, kun sen huomattiin jo olevan käytössä erään kuoriaisheimon nimenä. Se kuitenkin jäi eläimen englanninkieliseksi nimeksi. Johann Blumenbach käytti vuonna 1800 julkaistussa teoksessaan lajista nimeä Ornithorhynchus paradoxus. Myöhemmin lajin viralliseksi nimeksi hyväksyttiin kuitenkin etusijaperiaatteen mukaisesti Ornithorhynchus anatinus. Ornithorhynchus on johdettu kreikan sanasta ορνιθόρυγχος (ornithorhynkhos), joka tarkoittaa ″linnun nokkaa”, ja latinan sana anatinus tarkoittaa ″ankan tapaista”. Alkuperäiskansojen vesinokkaeläimistä käyttämiä nimiä ovat muun muassa boondaburra, mallingong ja tambreet.
Suvivirsi
Virren rakenne
Virren viidennen säkeistön kielikuvat, joissa Jeesusta verrataan Saaronin liljaan ja laulajan sielua Libanoniin, viittaavat Raamatun Laulujen lauluun. Kuudennessa säkeistössä pyydetään siunausta maan sadolle, ja virsi päättyy rukoukseen hengellisestä ravinnosta.
Harmonikka
Kielet, äänikerrat ja rekisterit
pienoiskuva|vasen|80px|Viisi diskanttipuolen rekisterikytkintä, joilla voidaan vaihdella soivia kielisarjoja eli äänikertoja. Samanäänisissä harmonikoissa saman kielilaatan molemmilla kielillä on sama säveltaso, jolloin kosketinta painaessa tulee palkeen käyttösuunnasta riippumatta sama ääni, kun taas vaihtoäänisissä instrumenteissa samasta näppäimestä kuuluu eri ääni riippuen siitä, vedetäänkö vai työnnetäänkö paljetta. Monissa malleissa yhdestä näppäimestä saadaan soimaan samanaikaisesti useita kieliä, jotka eroavat toisistaan oktaavialaltaan tai soinniltaan. Sulkulevyjä käyttävillä rekistereillä eli koplareilla saadaan kytketyksi soimaan halutut kielisarjat eli äänikerrat. Isommissa malleissa rekistereitä on käytössä sekä diskantti- että bassopuolella. 8-jalkaiset perusäänikerrat soivat nimensä mukaan kirjoitetulta korkeudelta, 4-jalkainen piccolo-äänikerta soi 8-jalkaista perusäänikertaa oktaavin ylempää, ja 16-jalkainen alaäänikerta soi 8-jalkaista äänikertaa oktaavia alempaa. Cassotto-harmonikassa 16-jalkainen äänikerta ja toinen peruskorkeudelta soiva 8-jalkainen äänikerta soivat cassotto-kammion kautta, jolloin kyseisiin ääniin tulee pehmeä sävy, ja kaksi muuta äänikertaa, piccolo ja toinen perusäänikerta, soivat suoraan. Peruskorkeudelta soivat äänikerrat on voitu tarkoituksellisesti virittää hieman eri taajuuksille, jolloin ääneen etsitään lievää huojuntaa. Aidon musette-harmonikan (jota käytetään erityisesti ranskalaisessa chanson-musiikissa) virityksessä tarvitaan jopa kolme 8-jalkaista kielipenkkiä ja äänikertaa, joista keskimmäinen on viritetty puhtaasti, yksi hieman yli ja yksi hieman alavireiseksi, jolloin saadaan aikaan laajasti huojuva, kyseiselle musiikkityylille tunnusomainen äänensävy. pienoiskuva|Näppäinharmonikan diskanttipuolen kosketinvarsistoa, vipumekanismeja ja rekisterien vaihtomekanismi.
Palje
Harmonikan palje valmistetaan manillapahvista, ja palkeen kulmat vahvistetaan tavallisesti kulmaraudoilla. Palkeessa on tavallisesti 16–19 poimua. Harmonikan ääni syntyy paljetta vetämällä ja työntämällä, samalla kun harmonikan koskettimia painellaan, jolloin ilma ohjautuu avautuvien venttiililäppien kautta kieliaukkoihin ja edelleen kieliin. Palkeella myös säädellään äänen voimakkuutta ja tuodaan soittoon muutoinkin dynamiikkaa. Paljetekniikkaa onkin useissa lähteissä verrattu laulajien hengitystekniikkaan ja viulistien jousitekniikkaan. Palkeen käyttö sekä rajoittaa että luo mahdollisuuksia. Palkeella on iso merkitys fraseerauksessa, ja yleisesti käytetty erikoistehoste paljetremolo tuotetaan nopeilla pienillä edestakaisilla palkeen liikkeillä.
Diskanttipuoli
Harmonikan diskanttipuolta soitetaan tavallisimmin oikealla kädellä, ja siinä voi olla joko piano- tai näppäinkoskettimet. Pianokoskettimisto valkoisine ja mustine koskettimineen on samanlainen kuin pianossa ja muissa kosketinsoittimissa. Näppäinkoskettimistolla varustettuja harmonikkoja voi olla yksi-, kaksi- tai monirivisiä (tavallisimmin viisirivisiä). Pianoharmonikat ja moniriviset näppäinharmonikat ovat yleensä kromaattisia eli niissä on 12 säveltä kutakin oktaavia kohti. Yksi- ja kaksirivisillä harmonikoilla sekä eräillä muilla näppäinharmonikoilla voidaan puolestaan soittaa vain tietty diatoninen asteikko, esimerkiksi C-duurin sävelet, eli vain 7 säveltä oktaavia kohti.
pienoiskuva|Pianoharmonikan diskanttipuoli ilman häkkiä. pienoiskuva|vasen|Suomalaisissa viisirivisissä näppäinharmonikoissa yleisesti käytetty diskanttipuolen G-sormiojärjestelmä. pienoiskuva|Kaksirivinen (diatoninen) harmonikka. pienoiskuva|vasen|Viisirivisen näppäinharmonikan C-diskanttisormiojärjestelmä. pienoiskuva|vasen|Viisirivisen näppäinharmonikan B-diskanttisormiojärjestelmä. Ilmeisesti yleisimmin maailmalla levinnyt harmonikkatyyppi on diatoninen näppäinharmonikka, jollaisia valmistetaan ympäri maailmaa. Eri kulttuureissa on omia niille ominaisia versioita, joiden virityssävellajit, ääniala ja koskettimiston rakenne vaihtelevat niillä soitettavan musiikin mukaan. Erilaisia diatonisia harmonikkatyyppejä on noin 40–55 eri lajia. Suomessakin yleisimmin käytössä olevan yksirivisen harmonikan diskanttisormiossa on useimmiten kymmenen duuriasteikolle viritettyä kosketinta. Paljetta työnnettäessä saadaan asteikon 1., 3. ja 5. sävel, vedettäessä muut. Kaksiriviseen harmonikkaan on yhdistetty kaksi yksirivisen riviä, jotka ovat useimmiten kvartin etäisyydellä toisistaan. Suomalaisissa instrumenteissa ulkorivi on tavallisimmin G-duuriviritteinen, sisärivi C-duuriviritteinen. Etenkin texmex- ja conjunto-muusikoilla voi olla jopa kolmirivisiä diatonisia näppäinharmonikkoja.
Kromaattiset näppäin- ja pianoharmonikat ovat yleensä samanäänisiä, eli näppäimestä saadaan sama sävel sekä paljetta vetämällä että työntämällä. Monirivisissä kromaattisissa näppäinharmonikoissa diskanttisormio muodostuu kolmesta perusrivistä, jotka muodostuvat päällekkäisistä pienistä tersseistä, ja perusrivit ovat puolen sävelaskelen päässä toisistaan. Neli- ja viisirivisissä harmonikoissa on kaksinkertaistettu yksi tai kaksi perusriviä, jotka eivät siis kasvata soittimen äänialaa, mutta auttavat sormituksen suunnittelua. Esimerkiksi viisirivisellä näppäinharmonikalla kaikki sävellajit voidaan periaatteessa soittaa samalla sormituksella. Näppäimistön organisointi ja rivien keskinäinen järjestys vaihtelevat eri maissa neljän eri päätyypin mukaan. Pääasiassa Suomessa on käytössä italialaiseen C-järjestelmään pohjautuva sormiojärjestelmä, jossa C on keskirivillä. Tätä myös G-järjestelmäksi kutsuttua tapaa ei juurikaan käytetä Suomen ulkopuolella. Italiassa, Ruotsissa ja Pohjois-Amerikassa enimmäkseen käytössä olevassa C-järjestelmässä C-kielen näppäinrivi on saanut oman apurivin uloimmaksi, niin että D-kielen sisältämä rivi sijaitsee keskellä ja jää siten ilman apuriviä. Ottar E. Akre puolestaan kutsuu ruotsalaiseksi järjestelmäksi C-järjestelmän muunnosta, jossa H, D ja F -näppäimet ovat ulkorivillä. .
B-järjestelmässä, joka tunnetaan myös ”venäläisenä” tai ”norjalaisena järjestelmänä”, C-näppäin on G-järjestelmän tavoin keskirivillä, mutta kaksi muuta perusriviä ovat vaihtaneet paikkaa. B-järjestelmää käytetään eniten muun muassa Saksassa ja Venäjällä. Neljäntenä päätyyppinä tunnetaan vielä niin sanottu ”käänteinen” B-järjestelmä, joka ei ole kuitenkaan kovin laajalti levinnyt. Joskus on kokeiltu myös muun tyyppisiä näppäinjärjestelmiä, joissa on jopa yhdistetty diatonisia ja kromaattisia koskettimistoja, mutta ne ovat jääneet harvinaisuuksiksi. Tunnetuimpia lienee esimerkiksi Paul von Jankon pianokoskettimistoon pohjautuva John Reutherin kehittämä versio.
Vesinokkaeläin
Rakenne
Vesinokkaeläimen ruumis ja leveä, litteä häntä ovat tuuhean, ruskean turkin peitossa. Turkki on erittäin tiheä, ja siinä on 600–900 karvaa neliömillimetriä kohti. Tiivis, kahdesta kerroksesta muodostuva turkki vangitsee eristävän ilmakerroksen, joka pitää eläimen lämpimänä. Vesinokkaeläimen häntä on sen rasvavarasto, ja sama sopeutuma on myös muun muassa pussiahmalla ja rasvahäntälampaalla. Vesinokkaeläimellä on suuri, ulkonäöltään ankan nokkaa muistuttava kuono. Vaikka kuonoa kutsutaan yleisesti nokaksi, se ei ole kuitenkaan sarveisainepeitteinen uloke, kuten linnuilla, vaan herkkätuntoinen nahkapintainen aistinelin. Vesinokkaeläin on yksi monista veteen sopeutuneista räpyläjalkaisista nisäkkäistä. Räpylärakenne on selvempi etujaloissa, ja vesinokkaeläin taittelee ne kokoon kävellessään maalla. Sieraimet sijaitsevat kuonon yläpinnalla ja silmät ja korvat kuonon takana olevassa syvennyksessä, joka on uidessa kiinni. Kun vesinokkaeläimiä on häiritty, niiden on kuultu murisevan hiljaa. Vankeudessa eläviltä yksilöiltä on kirjattu ylös useita muita ääntelyitä.
Harmonikka
Diskanttipuoli
Enimmillään harmonikan ääniala voi olla noin seitsemän oktaavia, kun eri äänikerrat otetaan käyttöön, mutta itse näppäinsormion laajuus on maksimissaan noin viisi oktaavia. .
Suvivirsi
Nykyisin
Kirkoissa suvivirsi lauletaan yleensä juhannuspäivän jumalanpalveluksessa. Se on Suomen ev. lut kirkon Evankeliumikirjassa alkuvirsisuositus juhannuspäivälle. Virsi on yleinen myös kesän häätilaisuuksissa.
Vesinokkaeläin
Rakenne
Istukkanisäkkäiden (Eutheria) tavallinen ruumiinlämpötila on 38 °C, mutta vesinokkaeläimen ruumiinlämpötila on keskimäärin 31–32 °C. Tutkimusten mukaan kyse ei ole nokkaeläinten yleispiirteestä, vaan se on seurausta pienen nokkaeläinten joukon asteittaisesta sopeutumisesta vaikeisiin ympäristöolosuhteisiin. Vesinokkaeläimen aineenvaihdunta ja hengitys ovat hitaampia kuin samanpainoisten istukallisten nisäkkäiden. Vesinokkaeläimen paino vaihtelee huomattavasti, 0,7–2,4 kg, ja urokset ovat selvästi naaraita isompia. Urosten keskipituus on 50 cm, naaraiden 43 cm. Eri alueilla elävien yksilöiden koko vaihtelee, mutta erot eivät näytä noudattavan ilmastollista vaihtelua. Erojen syyksi on arveltu ympäristötekijöitä, kuten petoeläimiä ja ihmisen toiminnan vaikutusta.
pienoiskuva|250px|Uros levittää myrkkyä takajalkansa kantaluun kannuksella.
Ante Gotovina
Vuoden 1995 operaatiot
29. heinäkuuta 1995 Ante Gotovina meni naimisiin elämänsä toisen kerran, tällä kertaa eversti Dunja Zloicin kanssa. Puolustusministeri Gojko Susak ja kenraali Ante Roso olivat todistajina. Avioliitosta syntyi myöhemmin vuonna 1997 poika Ante.
Suvivirsi
Nykyisin
Suomessa koulujen päättäjäisjuhlissa lauletaan tavallisesti kolme ensimmäistä säkeistöä. Suvivirren asemasta koulujen kevätjuhlassa on keskusteltu viime vuosina. Eduskunnan perustuslakivaliokunta linjasi keväällä 2014, että koulujen perinteisiin juhliin voi sisältyä uskonnollista alkuperää olevia traditioita ja että yksittäinen virsi ei tee tilaisuudesta uskonnonharjoittamista.
Tukkasotka
Lisääntyminen
Tukkasotkat parittelevat kevään tienoilla. Pesä on lähellä rantaa kasvillisuuden suojassa. Naaras munii noin 10 munaa toukokuun lopulla-kesäkuun alussa, ja hautoo 3½ viikkoa. Joskus muninta alkaa vasta heinäkuussa ja elokuun alussa voi vielä tavata aivan pieniä poikasia. Untuvikot ovat ruskean ja kellahtavan kirjavia. Poikaset oppivat lentämään 7-viikkoisina. Usein kaksi naarasta munii samaan pesään, jolloin munia voi olla jopa 20-30. Tukkasotka pesii useimmiten lokkien ja tiirojen yhdyskuntien lähistölle, sillä lokit ja tiirat suojelevat erinomaisesti pesimäaluettaan, jolloin tukkasotkan pesä on paremmassa turvassa kuin jos se pesisi yksin. Yli puolet tukkasotkan poikasista menehtyy ensimmäisen elinvuoden aikana.
Ante Gotovina
Vuoden 1995 operaatiot
31. heinäkuuta 1995 Kroatian poliittinen ja sotilaallinen johto kokoontui Brijunin saarelle keskustelemaan tulevasta Operaatio Myrskystä (Oluja) ja "Krajinan kysymyksen" ratkaisemisesta. Kenraalimajuri Ante Gotovina osallistui tähän kokoukseen ja suunnitteli Myrskyn toteuttamista. Kroaattijohto katsoi Krajinan ongelman ratkaisun löytyvän ei ainoastaan serbiarmeijan, vaan myös serbiväestön häätämisestä. Tuolla hetkellä Etelä-Krajinassa olevat Gotovinan joukot olivat kiertäneet Kninin selustaan. Krajinan serbitasavallan kukistumisesta puuttui enää se, että motissa olevat serbit tuhottaisiin Gotovinan toteuttamalla Kninin valtauksella ja pohjoisessa Gospicin sotilaspiirin joukkojen toteuttamalla hyökkäyksellä Gracaciin. Tulevaisuuden kannalta Gotovinan raskauttavaa oli hänen toteamuksensa kokouksessa:
Myöhemmin Jugoslavia-tuomioistuin katsoi, että Gotovina osoitti tällä, että hänellä ei ollut mitään sitä vastaan, jos serbiväestöön kohdistuisi "painetta" sen verran, että alueen serbiväestö lähtisi pois. Gotovina siis tulisi sulkemaan silmänsä mahdollisilta siviiliväestöön kohdistuvilta väkivaltaisuuksilta.
thumb|300px|[[Operaatio Myrskyn liikkeet. Alareunassa Gotovinan komentama eteläinen sektori.]]
4. elokuuta 1995 Gotovina ylennettiin kenraaliluutnantiksi. Saman päivän aamuna klo 05:00 Kroatian armeija hyökkäsi 150 000 miehen voimalla 300 km rintaman leveydellä serbien asemiin. Gotovinan alaiset 4. ja 7. kaartinprikaatit hyökkäsivät Kninin alueelle kaupungin koillis- ja pohjoispuolelta. Serbien 7. armeijakunta kukistui nopeasti ja seuraavana päivä 5. elokuuta Gotovinan komentaman eteläisen sektorin joukkojen hallussa olivat Krajinan pääkaupunki Knin sekä Benkovac, Obrovac ja Drniš. Viimeiset Kroatian serbiarmeijan vastarintapesäkkeet puhdistettiin elokuun 6. päivän aikana. Etelä-Krajina oli kukistunut.
Suvivirsi
Nykyisin
Ruotsin kirkon virsikirjassa on virrestä Suomen kirkon virsikirjan tekstiin nähden hieman erilainen käännös, joka pohjautuu vuoden 1986 virsikirjan (Den svenska psalmboken) tekstiin. Virren numero on 199, siinä on viisi säkeistöä ja sen alkusanat ovat "Jo joutuu armas aika". Suomenkielinen teksti on virsikirjan käännöstyöryhmän muokkaama 1998, sekä 5. säkeistö on Pekka Kivekkään uudelleen 1998 kääntämä.
Ante Gotovina
Vuoden 1995 operaatiot
Seuraavaksi kenraaliluutnantti Gotovina toteutti Operaatio Mistralin, joka alkoi 8. syyskuuta 1995. Tämä oli Gotovinan uran vastuullisin tehtävä ja hän sai alaisuuteensa koko alueen Kroatian armeijan yksiköt ja Bosnian kroaattiarmeijan. Kninin vallanneet Kroatian armeijan eliittiyksiköt 4. ja 7. kaartinprikaatit siirtyivät Operaatio Kesä -95:ssä vallattuun Bosanska Grahavoon, josta nämä prikaatit hyökkäsivät operaation ensimmäisenä päivänä päin Ratko Mladićin joukkoja, jotka koostuivat seitsemästä kevyestä jalkaväkiprikaatista, yhdestä motorisoidusta prikaatista ja kahdesta panssaripataljoonasta. Serbijoukot kukistuivat nopeasti ja Šipovon kaupunki vallattiin. 7. kaartinprikaati valtasi strategisesti tärkeän Mliništan vuoristoreitin. Jajce antautui 13. syyskuuta klo 18:00, jolloin operaation ensimmäinen vaihe päättyi 2000 km² kokoisten aluevaltausten jälkeen.
Tukkasotka
Ravinto
Ravinnon tukkasotka hankkii sukeltamalla. Ne syövät simpukoita, vesihyönteisiä ja kasveja. Toisinaan syönti jatkuu koko yön.
Suvivirsi
Nykyisin
Virsi on myös Hengellisessä laulukirjassa, laulu 586 ja Helsingin katolisen hiippakunnan Cantemus-virsikirjassa virsi 302.
Ante Gotovina
Vuoden 1995 operaatiot
Operaation toisessa vaiheessa (Mistral 2) Drvar vallattiin 14. syyskuuta. Operaatio päättyi 30. syyskuuta, jolloin ainoastaan enää Mrkonjić Grad oli Bosnian serbien pääkaupungin Banja Lukan ja kroaattiarmeijan välissä. Yhdessä Bosnia ja Herzegovinan armeijan kanssa Gotovina oli päässyt 23 kilometrin päähän Banja Lukasta. (Mrkonjić Grad vallattiin myöhemmin lokakuun 8. ja 12. päivän välillä toteutetussa Operaatio Južni potezissa.) Operaatio Mistral lopetettiin amerikkalaisten painostuksen tuloksena, mutta sen saavutukset loivat Gotovinan maineen kroaattien kansallissankarina.
São Tomé ja Príncipe
Politiikka
São Tomé ja Príncipen presidentti on ollut elokuusta 2016 lähtien Evaristo Carvalho, joka voitti presidentinvaalien toisella kierroksella istuvan presidentin Manuel Pinto da Costan. ADI-puoluetta edustava Carvalho on ollut aiemmin kahdesti maan pääministeri. Pääministerillä on enemmän poliittista toimeenpanovaltaa kuin presidentillä. Maassa on ollut tapana, että eri poliittisista leireistä tulleet presidentti ja pääministeri ovat hallinneet yhteisymmärryksessä keskenään.
Suvivirsi
Nykyisin
Helsingin Sanomat pyysi keväällä 2009 lukijoitaan nimeämään oman ”onnen laulunsa”, ja yli 800 ehdotetun kappaleen joukossa Suvivirsi oli yksi 35:stä eniten mainintoja saaneesta.
Ante Gotovina
Kroatian sodan jälkeen
12. maaliskuuta 1996 presidentti Tuđman nimitti Gotovinan Kroatian armeijan pääsotilastarkastajaksi ja koko armeijan tarkastusviraston johtoon. Tässä tehtävässään hän toimi aina 29. syyskuuta 2000 asti, jolloin Gotovina joutui eroamaan tehtävästään allekirjoitettuaan "Kahdentoista kenraalin kirjeen". Kirjeessä kenraalit arvostelivat Kroatian itsenäisyyssodan sotarikollisten etsimistä ja hallituksen yhteistyötä Jugoslavia-tuomioistuimen kanssa. Gotovina lähti erottuaan vakinaisesta palveluksesta lähes välittömästi maanpakoon.
São Tomé ja Príncipe
Hallinnollinen jako ja kaupungit
Vuoden 2012 väestönlaskun mukaan suurimmat kaupungit olivat São Tomé (noin 66 900 asukasta), Neves (noin 8 400 asukasta) ja Santana (noin 7 400 astukasta).
Talous
thumb|[[Kaakaota sãotomélaisella plantaasilla.]] São Tomé ja Príncipe on alemman keskitulotason maa. Valtion bruttokansantuote on kasvanut vuosien 2010–2019 keskimäärin 4 prosenttia vuodessa. Kasvua ovat vetäneet maatalous, matkailu ja oljyteollisuuteen liittyneet ulkomaiset suorat sijoitukset, mutta kasvun suurin tekijä ovat olleet kuitenkin kehitysapu ja lainat.
Suvivirsi
Virren sanat
thumb|Suvivirren nuotit ja sanat, 1-3 säkeistöt ("Svensk söndagsskolsångbok för hem, skolor och barngudstjänster" 1929).|alt=
Ante Gotovina
Syytteet sotarikoksista ja pidätys
Jugoslavia-tuomioistuin teki päätöksen Gotovinan ja Mladen Markačin etsintäkuulutuksista 8. kesäkuuta 2001. Etsintäkuulutus annettiin julkisuuteen 26. heinäkuuta 2001. Gotovinan tapaukseen lisättiin syytetyiksi vielä Mladen Markač ja Ivan Čermak 8. maaliskuuta 2004.
Suvivirsi
Virren sanat
1. Jo joutui armas aika ja suvi suloinen. Kauniisti joka paikkaa koristaa kukkanen. Nyt siunaustaan suopi taas lämpö auringon, se luonnon uudeks luopi, sen kutsuu elohon.
São Tomé ja Príncipe
Talous
São Tomé ja Príncipen talouden haasteet ovat samanlaiset kuin muilla pienillä saarivaltioilla, ja sen syrjäinen sijainti vaikeuttaa talouden monipuoleistamista. Valtio onkin erittäin altis ulkopuolisille shokeille. Lisäksi saarten pinnanmuodot ovat haastavat ja työvoimaa on vähän.
Ante Gotovina
Syytteet sotarikoksista ja pidätys
Gotovina vastasi olevansa syytön kaikkiin häntä vastaan nostettuun seitsemään syytekohtaan 12. joulukuuta. Kaikkia syytekohtia edelsi syyte "osallistumisesta itsenäisesti ja/tai [hänen kauttaan] välillisesti yhteiseen rikolliseen toimeen suunnitellen, yllyttäen, käskien, sitoutuen ja/tai auttaen [syytetyn teon] suunnittelussa, valmistelussa ja toteuttamisessa".: Näitä syytteen mukaisia toimia olivat:
Asianajajansa mukaan Gotovina ilmoitti, ettei hän ole "syytekohdissa kuvailtu mies".
Gotovina todettiin syylliseksi seitsemään syytekohtaan kahdeksasta ja tuomittiin 24 vuodeksi vankeuteen 15. huhtikuuta 2011. Jugoslavia-tuomioistuimen vetoomusaste vapautti Gotovinan yhdessä ex-apulaissisäministeri Mladen Markačin kanssa vuoden vankeuden jälkeen 16. marraskuuta 2012, koska tuomiolle ei sen mukaan ollut perusteita. Vapauttavan päätöksen jälkeen Gotovina ja Markač palasivat välittömästi Kroatiaan, jossa vastassa olivat kansalliset juhlallisuudet. .
Kritiikki
Serbien ja muiden kriitikoiden mielestä Gotovina vapautettiin, koska Kroatia oli länsivaltojen liittolainen Jugoslavian hajoamissodissa ja kroaatit itse jarruttivat todisteiden antamista Haagin oikeudelle.
Friedrich Schiller
Epävarmat vuodet
Schiller hankkiutui ystävyyteen ja kirjevaihtoon Christian Gottfried Körnerin kanssa, joka myöhemmin vuosina 1812–1816 julkaisi Schillerin teosten kokonaislaitoksen. Huhtikuussa 1785 Schiller matkusti Körnerin luokse Leipzigiin, ja tämä auttoi hänet taloudellisesta ahdingosta. Kesällä Schiller kirjoitti Gohlisin kylässä kuuluisan Oodin ilolle. Syksyllä Schiller lähti Körnerin mukaan Dresdeniin.
Suvivirsi
Virren sanat
4. Oi Jeesus Kristus jalo ja kirkas paisteemme, sä sydäntemme valo, ain asu luonamme. Sun rakkautes liekki sytytä rintaamme, luo meihin uusi mieli, pois poista murheemme.
Harmonikka
Diskanttipuoli
Pianoharmonikassa puolestaan diskanttipuolen koskettimisto on järjestetty muistuttamaan pianonkoskettimistoa. Täysikokoisen, useampirivisen näppäinharmonikan diskanttipuolelle mahtuu tavallisesti enemmän koskettimistoa kuin pianoharmonikkaan. Pianoharmonikan diskanttipuolen koskettimiston laajuus on laajimmillaan noin 3½ oktaavia tai 45 kosketinta. Pianoharmonikkaa soitetaan eniten Yhdysvalloissa, Britanniassa, Itä-Euroopassa ja Kiinassa.
Friedrich Schiller
Epävarmat vuodet
Vuonna 1787 Schiller matkusti Weimariin ja tutustui siellä Johann Gottfried von Herderiin ja Christoph Martin Wielandiin. Matkallaan Rudolstadtissa Schiller tutustui tulevaan vaimoonsa Charlotte von Lengefeldiin. Don Carlos ilmestyi samana vuonna ja sai heti ensiesityksensä. Goethe tapasi Schillerin Rudolstadtissa vuonna 1788 palattuaan Italian matkaltaan, mutta kumpikaan ei tuolloin kiinnostunut toistensa tekemisistä. Samana vuonna Schiller sai valmiiksi ensimmäisen ja ainoan osan teoksesta Geschichte des Abfalls der Vereinigten Niederlande, joka käsitteli Kahdeksankymmenvuotista sotaa (Alankomaiden itsenäisyyssotaa).
Taloudellinen turva
thumb|Todistus, jonka perusteella Schilleristä tuli Ranskan tasavallan kunniakansalainen (1792)
Suvivirsi
Virren sanat
2. Taas niityt vihannoivat ja laiho laaksossa. Puut metsän huminoivat taas lehtiverhossa. Se meille muistuttaapi hyvyyttäs, Jumala, ihmeitäs julistaapi se vuosi vuodelta.
Friedrich Schiller
Taloudellinen turva
Vuonna 1789 Schiller sai professorin viran Jenasta, pettymyksekseen tosin vain palkattoman. Jenassa hän opetti historiaa, vaikka olikin filosofian professori. Hän oli kuitenkin pätevöitynyt virkaan erityisesti kirjoitettuaan Alankomaita käsitelleen teoksensa. Uutinen Rosvot-teoksestaan tunnetun Schillerin nimittämisestä virkaan otettiin Jenassa vastaan riemuiten. Virkaanastujaisluentoa varten varattu sali tuli tupaten täyteen, ja kuulijoiden oli vaihdettava suurempaan saliin. Koko kaupungissa kuohui. Samana vuonna Schiller ystävystyi Wilhelm von Humboldtin kanssa.
Harmonikka
Bassopuoli
pienoiskuva|400px|Standardibassokoskettimisto, perusbassorivit lähimpänä paljetta. Monirivisten ja pianoharmonikkojen bassopuoli voi tavallisesti olla järjestetty niin sanotun standardi- tai melodiabassojärjestelmän mukaisesti. Standardibassojärjestelmässä eli Stradella-järjestelmässä tyypillisimmin kaksi paljetta lähinnä olevaa bassokosketinriviä ovat matalien perusbassoäänien soittamista varten. Neljä ulommaista riviä puolestaan ovat sointubassorivejä. Kolmas rivi palkeesta päin koostuu eri sävellajien duurisoinnuista, neljäs rivi mollisoinnuista, viides rivi septimisoinnuista ja kuudes rivi vähennetyistä soinnuista, jolloin kyseisen sävellajin perusbassoääni on samalla horisontaalisella korkeudella palkeesta katsoen toisella rivillä. Perusbassoja käytetään pääasiassa soinnun pohjasävelen ja terssin korostukseen säestettäessä, ja perusbassonäppäintä painettaessa soi tavallisesti useita samannimisiä säveliä eri oktaavialoissa. Sointubassonäppäin puolestaan avaa asianosaisen soinnun aikaansaamiseksi näppäimen varteen kiinnitettyjen läppien avulla yleensä kolme äänikammiota kahdesta ylimmästä äänikerrasta. . Koska soittaja ei yleensä näe bassopuolelle, on perusbassoäänet Ab, C ja E toisella rivillä palkeesta katsoen yleensä merkitty esimerkiksi pienellä muovihelmellä tai kololla, niin että ne erottuvat vasemman käden sormille tuntoaistilla.
Friedrich Schiller
Taloudellinen turva
22. helmikuuta 1790 Schiller meni naimisiin Charlotte von Lengefeldin kanssa. Kaikki näytti menevän hyvin niin ammatissa kuin perhe-elämässäkin. Kuitenkin jo vuonna 1791 Schiller sairastui hengenvaarallisesti. Hän sai 3. tammikuuta kohtauksen ja krampinomaisen yskänpuuskan sekä menetti joksikin aikaa tajuntansa. Kaksi viikkoa myöhemmin sekä vielä toukokuussa Schiller sai uusia kohtauksia. Hän oli sairastunut tuberkuloosiin, josta ei enää tervehtynyt koko elämänsä aikana.
Harmonikka
Bassopuoli
pienoiskuva|Bassopuolen kosketinvarsistoa ja vipumekanismeja. Melodiabassojärjestelmää tarvitaan polyfonisen ja atonaalisen musiikin soittamiseen, koska standardibasso tukee pääosin vain tonaalisten melodioitten säestystä. Melodiabassojärjestelmässä bassopuolen äänet on järjestetty monirivisen näppäinharmonikan diskanttinäppäimistön peilikuvaksi, myös pianoharmonikoissa. Mekaniikasta riippuen standardi- ja melodiabassojärjestelmä voi olla myös rakennettu samaan harmonikkaan, jolloin haluttu järjestelmä valitaan käyttöön erityisellä vaihtokytkimellä. Myös melodiabassoharmonikassa kaksi palkeenpuoleisinta, sisintä, bassoriviä ovat tavallisesti standardibassojärjestelmän perusbassorivien kaltaiset. Niin sanotuissa Combi- tai Manual III -melodiabassoissa on standardibassorivien lisäksi kolme melodiabassoriviä. Standardibassopuolen kieliä on yleensä viisi kielipenkillistä, kun taas melodiabassopuolella kielipenkkejä voi olla kahdeksan tai yhdeksänkin. Melodiabassopuolen ääniala voi olla enimmillään noin viisi oktaavia.
Friedrich Schiller
Taloudellinen turva
Schiller sai tanskalaiselta Augustenburgin herttua Fredrik Kristianilta ja kreivi Ernst Heinrich von Schimmelmannilta tuhannen taalerin suuruisen vuosittaisen rahallisen tuen kolmen vuoden ajaksi, jotta voisi toipua sairaudestaan. Hän alkoi tutkia Immanuel Kantin filosofiaa ja teki ensimmäiset luonnokset Wallenstein-näytelmätrilogiaa varten.
Harmonikka
Alkuvaiheet
Harmonikan kehittyminen nykymuotoonsa on ollut monien 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alussa kehitettyjen vapaalehdykkäkielisten soitinrakennelmien summa. Perusajatuksen uskotaan pohjautuvan kiinalaisiin suu-urkuihin, maailman ensimmäiseen vapaalehdykkäsoittimeen, joka levisi Eurooppaan 1600-luvun jälkeen. Johann Wilde teki esityksillään suu-urut suosituksi Pietarin seurapiireissä 1740-luvun puolivälissä, mikä inspiroi vapaalehdykkäsoittimien kehitystä 1770-luvulta 1790-luvulle osaltaan harmonikkaa ja harmonia muistuttavien soitinten suuntaan. Henry Doktorskin mukaan tiedemies ja fyysikko Christian Kratzenstein oli kuullut Wilden suu-urkusoittoa Pietarissa, ja hän kehitteli sen innoittamana laitetta puheen keinotekoisen tuottamisen tutkimustaan varten 1770. Laite tuotti viisi puheääntä muistuttavaa vokaaliääntä. Kehittelyn yhteydessä keksitty vapaalehdykkäkielen urkupilliin yhdistävä periaate oli pitkään käytössä myös urkurakennuksessa. Laitteessa käytetyt vapaalehdykkäkielet myös poikkesivat kiinalaisista suu-uruista rakenteellisilta ja akustisilta ominaisuuksiltaan. Kratzensteinin apuna kokeessa oli tšekkiläinen urkurakentaja Franz Kirsnik, joka kehitti ajatusta eteenpäin lisäämällä vapaalehdykkäkieliin oikealle kädelle koskettimiston ja vasemmalla kädellä käytettävän palkeen. Instrumentti tuli tunnetuksi Kirsnikin harmonica -nimellä. Toisissa lähteissä puolestaan kerrotaan, ettei kiinalaisilla suu-uruilla olisi ollut yhteyttä Kratzensteinin ja Kirsnikin kehittämiin ja Euroopassa sittemmin levinneisiin vapaalehdykkäkielten rakennusperiaatteisiin juuri suu-uruissa käytetyistä vapaalehdyköistä huomattavasti poikkeavien rakenteellisten ja akustisten erojen vuoksi. Joka tapauksessa juuri heidän kehittämänsä vapaalehdykkäkielten rakenne tuli huuliharpuissa, concertinoissa ja harmonikoissa käytettävien kielten perustaksi, koska kielet eivät enää tarvinneet äänen tuottamiseksi isokokoisia putkia tai muita resonoivia apurakenteita, vaan ääni saatiin syntymään huomattavasti pienemmissäkin rakenteissa.
Friedrich Schiller
Taloudellinen turva
Vuonna 1792 Schilleristä tuli Rosvojen ansiosta Friedrich Gottlieb Klopstockin, Johann Heinrich Pestalozzin, George Washingtonin ja Tadeusz Kościuszkon rinnalla yksi Ranskan tasavallan kunniakansalaisista. Syynä oli pikemminkin Schillerin maine kapinallisena kuin hänen todelliset tekonsa. Hän suhtautui Ranskan vallankumoukseen aluksi myönteisesti, mutta pelkäsi koko ajan vapauden kannattajien muuttuvan mahdollisesti tyrannian kannattajiksi. Itse asiassa kävikin niin, että vapaustaistelijat teloittivat myöhemmin Ranskan kuninkaan, mitä Schiller piti karmeana tekona.
Harmonikka
Alkuvaiheet
Eräissä lähteissä yhtenä harmonikan mahdollisena esimuotona pidetään myös keskiaikaista portatiivia eli kanto-urkuja, jossa soittaja käytti oikealla kädellään koskettimistoa ja vasemmalla kädellään soittimen takaseinään kiinnitettyä kiilapaljetta.
Friedrich Schiller
Taloudellinen turva
pienoiskuva|Schiller ja Goethe sekä Wilhelm ja Alexander von Humboldt Jenassa.
Vuonna 1794 Schiller tutustui kustantaja Friedrich Cottaan, joka lupasi alkaa julkaista Schillerin suunnittelemia aikakauslehtiä Die Horen ja Musenalmanach. Goethe lupasi Schillerille osallistua Die Horen -lehden toimittamiseen, ja kahdesta kirjailijasta tuli kirjeenvaihtoystäviä. Syyskuussa 1794 Schiller vietti kaksi viikkoa Goethen luona. Sielläkin hän noudatti samaa päivärytmiä kuin kotonaan: hän nukkui puoleenpäivään asti ja teki töitä öisin. Tietoisina Schillerin perinteisistä asenteista Goethe ja hänen monivuotinen avovaimonsa Christiane Vulpius yrittivät pitää avoliittonsa salassa, joten Christiane ja hänen viisivuotias poikansa August pysyivät piilossa Schilleriltä. Kaksi viikkoa kestäneen piileskelyn on täytynyt tuottaa melkoista vaivaa Goethen talossa. Schiller kuvasi Goethen suhdetta Vulpiukseen Goethen ”ainoana lipsahduksena” ja arvosteli Goethea kirjeessä ”väärien käsitteiden käyttämisestä perheonnesta puhuttaessa”. Vapaamielinen Goethe luonnehti suhdetta yksinkertaisesti ”avioliitoksi ilman seremonioita”. Goethea sen sijaan närkästytti Schillerin suunnaton intohimo korttipeleihin.
Die Horen ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1795. Lehteen kirjoittivat ajan merkittävimmät kirjailijat ja filosofit, kuten Johann Gottfried von Herder, Johann Gottlieb Fichte, August Wilhelm Schlegel, Wilhelm von Humboldt, Alexander von Humboldt, Johann Heinrich Voß ja Friedrich Hölderlin. Vuosina 1796–1800 Schiller julkaisi Musenalmanach-kirjallisuuslehteä, johon kirjoitti monta kuuluisaa aikalaista, kuten Goethe, Herder, Hölderlin, Schlegel ja Ludwig Tieck. Vuosina 1797–1798 Schiller kirjoitti paljon balladeja.
Weimarin vuodet
pienoiskuva|F. G. Weitsch, Friedrich Schiller, 1804. Schiller sai Wallenstein-trilogian valmiiksi vuonna 1799. Samana vuonna valmistui Laulu kellosta. 3. joulukuuta Schiller muutti perheineen Weimariin, jossa syntyi lisää merkittäviä teoksia: Maria Stuart vuonna 1800, Orleansin neitsyt vuonna 1801, Messinan morsian vuonna 1803 ja Wilhelm Tell vuonna 1804. Vuonna 1802 Schiller aateloitiin, ja hän sai tästä lähtien käyttää itsestään nimeä ”Friedrich von Schiller”. Näinä vuosina hän alkoi kuitenkin sairastella yhä useammin.
Suvivirsi
Virren sanat
5. Ei vertaistasi sulle, sä lilja Saaronin. Suo armos lahjat mulle ja kaste Siionin. Kun Henkes virvoituksen vain sielu saanut on, keväisen kaunistuksen se saa kuin Libanon.
Vesinokkaeläin
Rakenne
Nykyisten vesinokkaeläinten nuorilla yksilöillä on sekä ylä- että alaleuassa kolme hammasta, jotka ne menettävät ennen synnyinpesästä poistumistaan tai juuri sen jälkeen. Täysikasvuisilla yksilöillä on hampaiden tilalla voimakkaasti sarveistunutta kudosta. Vesinokkaeläimen leuan rakenne poikkeaa muista nisäkkäistä: koko alaleuanluun pituudelta kulkee alaleuanvaltimon ja kolmoishermon sisältävä ylikasvanut käytävä, ja leuan keskellä on nystyrä. Myös leukaa avaava lihas on erilainen. Kuten kaikilla aidoilla nisäkkäillä, vesinokkaeläimelläkin välikorvan pienet ääntä johtavat luut ovat kiinni kallossa eivätkä leuoissa, kuten cynodonteilla ja muilla nisäkkäitä edeltäneillä synapsideilla. Korvan ulkoinen aukko sijaitsee kuitenkin leuan juuressa. Vesinokkaeläimellä on olkapäiden ympäristössä ylimääräisiä luita, joita ei ole muilla nisäkkäillä, ja sen hartiavyö muistuttaa matelijoiden rakennetta. Sen kävelytyyli on matelijamainen, eli jalat ovat sen kävellessä ruumiin sivulla eivätkä alla. Vesinokkaeläinurosten kivekset sijaitsevat kehon sisäpuolella lähellä munuaisia: ne eivät siis missään vaiheessa laskeudu kehon ulkopuolelle. Lintujen ja matelijoiden tapaan vesinokkaeläimellä on yhteissuoli.
Myrkky
Vesinokkaeläinuroksilla on nilkoissa kannukset, jotka tuottavat lajille ominaista myrkkyseosta. Se sisältää ainakin 19 eri ainesosaa ja koostuu pääosin defensiiniä muistuttavista peptideistä (DLP), C-tyypin natriureettisistä peptideistä (CNP) ja hermokasvutekijöistä (NGF). Vesinokkaeläimen myrkky on kehittynyt itsenäisesti erillään matelijoiden myrkyn kehityksestä. Myrkkyä ei erity ympäri vuoden vaan ainoastaan vesinokkaeläinten pariutumisaikaan. Myrkkyä tuottavat rauhaset ovat kehittyneet hikirauhasista ja sijaitsevat uroksen takaraajojen polven ja jalkaterän välissä. Munuaisenmuotoiset rauhaset liittyvät molemmissa takajaloissa ohutseinäisillä tiehyillä kantaluun kannukseen. Naarasvesinokkaeläimillä on nokkasiilien tapaan kehittymättömät kannusnuput, jotka katoavat ennen ensimmäisen elinvuoden loppua. Naarailla ei ole toimivia myrkkyrauhasia.
Telkkä
Suomen kansalliseepoksessa Kalevalassa maailma syntyy sotkan eli nykyisin telkkänä tunnetun linnun munista.
São Tomé ja Príncipe
Talous
São Tomé ja Príncipe luottaa tulevaisuudessa öljyvarantoihinsa. Vuonna 2001 maa sopi kiistansa Nigerian kanssa aluevaatimuksista Guineanlahdella. Kaksi vuotta myöhemmin yhteisalue avattiin öljy-yhtiöiden huudettavaksi. Se jaettiin yhdeksään huutokaupattavaan osaan. Ensimmäisen osan oikeudet menivät kansainvälisille öljy-yhtiöille 123 miljoonan dollarin hintaan, josta São Tomé ja Príncipe sai 40 prosenttia (loput meni Nigerialle). Chevron aloitti poraukset alueella vuonna 2006.
Telkkä
Nimi
Suomeksi telkkää on kutsuttu vanhastaan myös sotkaksi. 1900-luvulla vakiintuneessa linnunnimistössä sotka-nimitystä käytetään kuitenkin Aythya-suvun sorsalinnuista. Tieteellinen sukunimi Bucephala tulee kreikan sanasta boukephalos, joka tarkoittaa "häränpäistä". Bukefalos ("härkäpäinen") oli myös Aleksanteri Suuren hevosen nimi. Telkän tieteellinen lajinimi clangula on diminutiivi latinan sanasta "kaikua" (lat. ''clangere). ''
Jukka Raitala
Montreal Impact
Jukka Raitala siirtyi joulukuussa 2017 MLS:n laajennusvaraustilaisuudessa ensin tulokasseura Los Angelesiin, joka kauppasi Raitalan oikeudet Montreal Impactiin. Raitala debytoi Montrealin riveissä 5. maaliskuuta 2018 ottelussa Vancouver–Montreal. Raitala pelasi kauden 2018 aikana yhteensä 28 sarjaottelua, ja hän teki kauden aikana myös yhden maalin. Montreal oli kaudella 2018 MLS:n itäisessä konferenssissa seitsemäs, eikä joukkue päässyt pudotuspeleihin.
Hill
Hill voi tarkoittaa:
Telkkä
Koko ja ulkonäkö
Telkänpoikasen paras tuntomerkki on poskien valkoinen alue. Poikasen selkäpuoli on musta ja vatsapuoli harmaa. Jalat ovat harmaat ja nokka musta. Linnun kasvaessa posket muuttuvat vähitellen harmaan kautta ruskeiksi. Nuoret linnut muistuttavat naarasta. Sukupuolten värierot alkavat erottua vasta talvehtimisalueella tapahtuvassa sulkasadossa. Harjaantuneempi silmä pystyy erottamaan sukupuolten värierot jo alkusyksyllä. Koiraalla näkyy hieman enemmän valkoista suljetulla siivellä. Värituntomerkkien ohella sukupuoli on mahdollista määrittää koon perusteella, koiras on naarasta kookkaampi. Vasta toisena talvena linnun aikuispuku on täydellinen.
Jukka Raitala
Montreal Impact
Raitala jatkoi Montrealissa joukkueen avainpelaajana kaudella 2019. Hän pelasi kauden aikana yhteensä 26 sarjaottelua, joista 23 avauskokoonpanossa. Montreal oli kaudella 2019 MLS:n itäisessä konferenssissa yhdeksäs. Montreal eteni kauden aikana Kanadan Cupin kaksiosaiseen finaaliin, jossa se kohtasi Toronton. Montreal voitti vuoden 2019 Kanadan mestaruuden rangaistuspotkujen jälkeen, ja se pääsi Pohjois-Amerikan Mestarien liigaan seuraavalla kaudella. Raitala pelasi molemmissa finaaliotteluissa avauskokoonpanossa.
Porin taidemuseo
Museorakennus
Kesällä 2021 rakennuksessa syttyi tulipalo, jonka sytyttäjästä ei ole saatu varmuutta. Vuoden 2023 alussa museo sai valtionavustusta 675 000 euroa, jonka turvin vauriot päästään korjaamaan.
Salora-juttu
Juttu laajenee
Verohallitus määräsi toukokuussa vuonna 1978 Kansallis-Osake-Pankin, Suomen Yhdyspankin sekä Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin 18 miljoonan markan uhkasakkoihin, mikäli ne eivät anna Salora-jutussa verottajan pyytämiä tilitietoja.
Telkkä
Koko ja ulkonäkö
Muista lajeista telkkää eniten muistuttaa sen sukulaislaji amerikantelkkä. Tämän lajin esiintymisalue ulottuu Pohjois-Amerikan länsirannikolle Alaskan ja Kalifornian pohjoisosien väliselle rannikolle, sekä Pohjois-Amerikan itärannikolla Saint Lawrencejoelta Kanadan itärannikkoa pitkin Islantiin ulottuvalla vyöhykkeellä. Manner-Euroopassa ja Venäjällä sekoittumisvaaraa ei ole. Telkän ja amerikantelkän väliset risteymät ovat mahdollisia. Telkkä saattaa toisinaan risteytyä myös uivelon kanssa. Syntyneet jälkeläiset muistuttavat ulkonäöltään enemmän uiveloa kuin telkkää. Koiraspuolisilla hybrideillä on mustat päänsivut ja lyhyt töyhtö.
Porin taidemuseo
Kokoelmat
Porin taidemuseon peruskokoelma muodostuu Maire Gullichsenilta lahjoituksena saadusta kokoelmasta, johon kuuluu 545 teosta sekä Porin kaupungin taidekokoelmasta, jossa on yli 2 000 teosta. Lisäksi museon hallussa ovat entisen Noormarkun kunnan 47 teosta käsittävät kokoelmat sekä kolmetoista tallennekokoelmaa, jotka käsittävt yhteensä noin tuhat taideteosta. Museon perustamisen jälkeen sen kokoelmat ovat karttuneet kotimaisten lisäksi myös lukuisten ulkomaisten nykytaiteilijoiden teoksilla.
Maire Gullichsenin taidesäätiön kokoelma
Maire Gullichsenin taidesäätiön kokoelman muodostavat 545 teosta, jotka ovat pääosin suomalaista taidetta 1800–1900-lukujen vaihteesta aina 1980-luvulle saakka. Kokoelman vanhin osa sisältää Gullichsenin varhaisimpia hankintoja, kuten Magnus Enckellin, Tyko Sallisen, Helena Schjerfbeckin ja Ellen Thesleffin teoksia. Suurin osa kokoelmasta on kuitenkin myöhäisempaa suomalaista nykytaidetta, jota edustavat muun muassa Gullichsenin vuonna 1934 perustaman Vapaan taidekoulun oppilaiden ja opettajien teokset. Heihin lukeutuvat muun muassa Ernst Mether-Borgström, Lars-Gunnar Nordström, Unto Pusa, Kain Tapper, Sam Vanni, Carolus Enckell ja Tor Arne. Kokoelmassa on myös useiden ulkomaisten taiteilijoiden, kuten Augustin Gardenasin, Victor Vasarelyn sekä Alberto Vianin töitä.
Telkkä
Äänet
Telkille tunnusomaisin ja yleisin ääni on sen lentäessä kuuluva vinkuva havina. Ääni syntyy ilmavirran osuessa linnun sulkiin. Urosten lentoääni on voimakkaampi kuin naarailla.
Porin taidemuseo
Porin kaupungin taidekokoelma
Porin kaupungin taidekokoelman vanhimmat teokset ovat 1800-luvun alkupuolelta peräisin olevia Aleksander Lauréuksen maalauksia. Lisäksi mukana on muun muassa Akseli Gallen-Kallelan, Victor Westerholmin ja Berndt Lindholmin töitä sekä runsaasti uudempaa 1900-luvun taidetta.
Friedrich Schiller
Kuolema
Helmikuussa 1805 Schiller sairastui vakavasti. 1. toukokuuta hän tapasi Goethen viimeisen kerran matkalla teatteriin. 9. toukokuuta Schiller menehtyi Weimarissa ilmeisesti tuberkuloosin aiheuttamaan akuuttiin keuhkokuumeeseen.
Suvivirsi
Virren sanat
3. Taas linnut laulujansa visertää kauniisti. Myös eikö Herran kansa Luojaansa kiittäisi! Mun sieluni, sä liitä myös äänes kuorohon ja armon Herraa kiitä, kun laupias hän on.
Jukka Raitala
Minnesota United
Jukka Raitala siirtyi tammikuussa 2021 MLS:ssa pelaavan Minnesota Unitedin riveihin. MLS:n kaudella 2021 Raitalan vastuu jäi kuitenkin vähäiseksi, vain yhdeksään otteluun. Minnesota sijoittui läntisessä konferenssissa viidenneksi ja eteni pudotuspeleihin, jossa se kuitenkin joutui taipumaan Portland Timbersille ensimmäisellä kierroksella.
Telkkä
Levinneisyys
Telkkä on pohjoisen havumetsävyöhykkeen lintu. Telkästä tavataan kahta alalajia. Euroopassa pesivä Bucephala clangula clangula ja Pohjois-Amerikassa pesivä Bucephala clangula americana. Näistä amerikkalaiset telkät ovat hieman eurooppalaisia lajitovereitaan suurempia. Telkän amerikassa elävää alalajia ei pidä sekoittaa amerikantelkkään, joka on oma lajinsa. Lajien elintavat myös eroavat toisistaan, siinä missä telkkä on puhdas kolopesijälintu, amerikantelkkä kelpuuttaa pesäpaikakseen myös muiden lintujen hylätyt risupesät, kalliokolot ja pensaiden alustat.
Vesinokkaeläin
Sähköaisti
pienoiskuva|150px|vasen|Vesinokkaeläin käyttää nokkaansa aistimiseen.
Suvivirsi
Virren sanat
6. Maan, meren anna kantaa runsaasti lahjojas, tarpeemme meille antaa sun siunauksestas. Suo suloisuutta maistaa myös sielun sanassas, ain armos sille paistaa, niin on se autuas.
Vanhassa virsikirjassa (1701)
Jo joutu armas aica Ja Suwi suloinen Joll caunist caiken paican Caunista cuckainen. Nyt armas Auring meitä Taas lähte lähemmäx Hän kuolleet hauto heitä Jäll teke eläwäx.
São Tomé ja Príncipe
Liikenne
São Tomé ja Príncipelle pääsee helpoiten lentäen, ja maassa on kaksi lentoasemaa, São Tomén kansainvälinen ja Príncipen lentoasema. Euroopasta São Tomélle lennetään vain Portugalista, Afrikasta useammastakin paikasta. Maassa ei ole syvänmeren satamaa, joten isot alukset joutuvat ankkuroitumaan merelle ja purkamaan lastinsa proomuihin. Tieverkko on afrikkalaisittain hyvä.
Telkkä
Levinneisyys
Telkän maailmanlaajuinen pesimäalue ulottuu Pohjois-Euroopasta Siperian yli Alaskaan ja Kanadaan. Pohjois-Amerikassa sen pesimäalueen eteläraja ulottuu Kalliovuorten pohjoisosiin ja Isojenjärvien alueelle. Pohjois-Amerikassa tihein telkkäkanta pesii Kanadan luoteisosassa.
Friedrich Schiller
Kuolema
Syksyllä 1826 Goethe lainasi Schillerin pääkallon Weimarin Herttuatar Anna Amalian kirjastosta. Tämän salaisuuden hän paljasti vain ystävälleen Wilhelm von Humboldtille, mutta tämä menikin kertomaan juttua eteenpäin. Goethe käytti pääkalloa ilmeisesti tutkimuksiaan varten. Schillerin luut olivat aluksi Weimarin Jacobsfriedhofin kassaholvissa, mutta ne haudattiin 16. joulukuuta 1827 Weimarin historialliselle hautausmaalle. Goethe haudattiin myöhemmin omasta pyynnöstään Schillerin viereen.
Harmonikka
Alkuvaiheet
Lukuisissa lähteissä mainitaan saksalaisen Christian Buschmannin kehittäneen ja patentoineen Berliinissä vuonna 1822 ensimmäisen harmonikan varsinaisena esiasteena pidetyn soittimen Handaeolinen. Laajalti maailmalla levinnyt tieto pohjautuu Buschmannin oman jälkeläisen Heinrich Buschmannin Saksassa vuonna 1938 julkaisemaan ja Hohnerin kustantamaan kirjaan. Tuosta harmonikan esiasteesta ei kuitenkaan ole jäänyt jälkipolville erityisen luotettavaa dokumentaatiota eikä esimerkkikappaleita. Buschmannin handaeoline lienee joka tapauksessa ollut 15 vapaalehdykkäkielestä koostuva varsin yksinkertainen rakennelma, jossa ilma puhallettiin kieliin alun perin suulla ja myöhemmin palkeella. Handaeoline oli suunniteltu urkujen virittämisen apuvälineeksi. Anton Reinlein sai vuonna 1824 Wienissä patentin ilmeisesti palkeilla käytettyyn vapaalehdykkäsoittimeen ”kiinalaistyyppisen huuliharpun” parannuksena.
Salora-juttu
Juttu laajenee
Ruotsalaisessa Expressen-lehdessä väitettiin tuolloin, että pääministeri Kalevi Sorsa, verohallituksen pääjohtaja Mikko Laaksonen ja SDP:n puoluesihteeri Ulf Sundqvist olisivat sekaantuneet juttuun. Asianomaiset kiistivät nämä väitteet.
São Tomé ja Príncipe
Väestöjakauma
São Tomé ja Príncipen asukasluku oli vuonna 2020 maan tilastokeskuksen arvion mukaan 210 240. Suurin osa väestöstä on niin sanottuja forroja, jotka ovat eurooppalaisten siirtolaisten ja afrikkalaisten orjien jälkeläisiä. Toinen vanha ryhmä on angolarit, jotka ovat São Tomén saarelle haaksirikkoutuneiden angolalaisten orjien jälkeläisiä. He sulautuivat 1900-luvulla valtaväestöön, vaikka elivät pitkään eristäytyneenä São Tomén eteläosassa. Saarille on muuttanut asukkaita myös monista muista Afrikan valtioista, erityisesti Kap Verdestä, Angolasta ja Mosambikista.
Väestönkasvu on korkeampi kuin koko maailman keskiarvo, mutta matalampi kuin Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Väestö on nuorta, ja kaksi viidesosaa asukkaista on alle 15-vuotiaita. Elinajanodote oli vuonna 2019 peräti 70,4 vuotta. Se on lähellä maailman keskiarvoa ja korkeampi kuin monissa Afrikan maissa.
Pääasiallisena kielenä on portugali, jonka lisäksi puhutaan ainakin kolmea eri portugalin kreolia. Uskonnollisesti asukkaista on noin 70 prosenttia katolisia ja kohtalainen määrä protestanttisten kirkkojen kannattajia. Perinteistä afrikkalaista animismia harjoitetaan jonkin verran, ja se on yleistä muidenkin uskontojen edustajilla.
Suvivirsi
Vanhassa virsikirjassa (1701)
Ne nijtyn cuckat corjat Ja Laiho laxosa Nijn ylpiät Yrtti tarhat Puut wehriät werasa Ne meillen muistuttawat Suurt hywytt' Jumalan Jong caick ain nähdä saawat Juur ymbär Wuoden ain.
Harmonikka
Alkuvaiheet
Wieniläinen Cyril Demian sai 23. toukokuuta 1829 patentin kehittämälleen diatoniselle accordionille, jossa oli viisi kosketinta, ja hän kehitteli eteenpäin myös muita soittimen muotoja. Demianin kehittämä soitin on säilynyt Wienin teknisessä museossa. Soittimessa oli kaksi koskettimilla toimivaa palkeella varustettua huuliharppua. Vasemmalla kädellä paineltavaksi tarkoitetut painikkeet tuottivat sointuja, mistä on peräisin nimi accordion.
Ditaji Kambundji
Ditaji Kambundji (s. 20. toukokuuta 2002) on sveitsiläinen pika-aitajuoksija. Hän on saavuttanut Euroopan-mestaruuskilpailuissa pronssia sekä sisä- että ulkoradoilla.
Kambundji voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa Tallinnassa vuonna 2021. Samana vuonna alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa hänet hylättiin loppukilpailussa. Tokion olympialaisissa hän karsiutui alkuerissä.
Vuonna 2022 Kambundji keskeytti 60 metrin aitajuoksun sisäratojen MM-kilpailujen loppukilpailussa ja karsiutui ulkoradoilla Eugenen MM-kilpailuissa 100 metrin aitajuoksun välierissä. Münchenin EM-kilpailuissa hän saavutti 100 metrin aitajuoksussa pronssia ajalla 12,74.
Vuonna 2023 Kambundji saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa 60 metrin aitajuoksussa pronssia ajalla 7,91. Heinäkuussa 2023 hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Espoossa järjestetyissä EM-kisoissa. Kambundjin finaalissa juoksema aika 12,68 oli uusi kisaennätys.