cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
A Passion Play
Musiikillinen tyyli
Näytelmän ensimmäisessä kohtauksessa Ronnie Pilgrim huomaa kuolleensa ja on läsnä omissa hautajaisissaan haamuna. Tämän jälkeen hän kulkee läpi kiirastulimaisen autiomaan ja kohtaa seuraavaksi ystävällisen enkelin. Seuraavassa kohtauksessa Pilgrim on Peter Dejourin luona teatterimaisessa ympäristössä, jossa läsnä oleva tuomaristo katsoo Pilgrimin elämänvaiheita projektorin kautta. Pitkällisen pohdinnan jälkeen Pilgrim saa puhtaat paperit ja pääsee Taivaaseen.
Toisen ja kolmannen kohtauksen välissä kuullaan välinäytös, Andersonin, John Evanin ja Jeffrey Hammondin kirjoittama juonesta poikkeava eläinsatu "The Story of the Hare Who Lost His Spectacles", jonka Hammond lukee Lancashiren murteella. Kyseisessä absurdissa sadussa antropomorfiset eläimet auttavat jänistä etsimään kadonneita silmälaseja.
Kolmas kohtaus tapahtuu pari päivää myöhemmin Pilgrimin ollessa Taivaassa. Hän on kuitenkin pettynyt paikan ihmisiin ja ilmapiiriin ja menee tapaamaan G. Oddie & Son-yrityksen henkilöitä ja pyytää pääsyä Helvettiin. Seuraavaksi Pilgrim kohtaa Lucyn, joka johdattaa hänet sinne.
Julkaisu ja vastaanotto
Ennen albumin julkaisua kesäkuussa 1973 yhtye esiintyi Lontoossa Empire Pool-areenalla esitellen uuden teoksen ja siihen liittyvän lavashow'n. Tapausta varten yhtyeen massiivinen valorakennelma lennätettiin Pohjois-Amerikasta asti suurin kustannuksin. Kritiikki englantilaislehdissä oli kuitenkin lähes murskaavaa niin konsertin kuin myöhemmin heinäkuussa julkaistun albuminkin osalta. Musiikkia ja konseptia arvosteltiin kaikissa suurimmissa brittiläisissä musiikkilehdissä ja mm. yhtyettä aiemmin kehunut Melody Maker-lehden toimittaja Chris Welch kirjoitti kuuluisassa arvostelussaan "musiikin alkavan kuulostaa erittäin huonolta". Albumin epäsuorasti kerrottu konsepti meni myös ohi monilta arvostelijoilta.
Tämän jälkeen yhtyeen manageri Terry Ellis, osittain julkisuustempauksena ja ilman Andersonin lupaa, kertoi Melody Maker-lehdelle, että yhtye tulee hajoamaan huonojen arvostelujen, mukaan lukien lehden vastaavan, seurauksena. Anderson raivostui tästä ja kertoi yhtyeen saaneen päinvastoin huonoa julkisuutta tempauksen johdosta.
Albumin listasijoitus jäi Britanniassa yhtyeen aiempiin verrattuna heikohkoksi, sen ollessa sijalla 13. parhaimmillaan. Yhdysvalloissa, huolimatta heikosta kritiikistä, albumista tuli toinen listaykkönen yhtyeelle ja tähän päivään mennessä se on myynyt siellä kultalevyn arvoisesti. Albumin kiertueella Yhdysvalloissa yhtye soitti mm. neljä peräkkäistä loppuunmyytyä konserttia Los Angeles Forumissa.
Albumilta julkaistiin myös single "A Passion Play (Edit #8)" / "A Passion Play (Edit #9)". A-puoli sisältään otteen kohdasta "Overseer Overture" (3:04) ja b-puoli kohdasta "Flight from Lucifer" (3:29).
CD-julkaisut
Ensimmäinen, vuonna 1986 ilmestynyt CD-painos sisältää albumin yhtenä kappaleena. Vuoden 1989 CD-painos jakaa kappaleen kahdeksi osaksi, nimillä "Beginning" ja "Conclusion". Tämä painos mukailee alkuperäistä vinyyliversiota, jossa "The Story of the Hare Who Lost His Spectacles" alkaa A-puolen lopussa ja jatkuu B-puolen alussa, eli kappaleenvaihdos on samassa kohti.
2003 julkaistu remasteroitu painos jakaa myös teoksen kahteen kappaleeseen, mutta "The Story of the Hare Who Lost His Spectacles" on sijoitettu toisen kappaleen alkuun kokonaan. Painos sisältää myös sadusta tehdyn videon bonusmateriaalina.
Ensimmäisen kerran kappaleet indeksoitiin kuudeksitoista erilliseksi kappaleeksi vuonna 1973 radio-asemille tehtyä promolevyä varten, jotta toimittajilla olisi helpompi soittaa radiossa osia albumista. Vuoden 1998 Mobile Fidelity Sound Labin Gold CD-painos käyttää viitteenä tätä indeksointia.
Vuonna 2014 albumi julkaistiin alaviitteellä An Extended Performance 2-CD/2 DVD-boksina. Ensimmäisellä CD:llä albumi on Steven Wilsonin uudelleenmiksaamana versiona 15 kappaleeseen indeksoituna sisältäen myös n. 50 sekuntia ennenjulkaisematonta musiikkia "The Foot of Our Stairs"-kohdassa. Toinen CD sisältää Château d'Hérouvillessa nauhoitetun materiaalin myös uudelleenmiksattuna. DVD:t sisältävät monikanavamiksauksia ja videomateriaalia.
Château d'Hérouvillessa nauhoitettua materiaalia julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1988 yhtyeen 20-vuotisjuhlajulkaisussa. Viisi vuotta myöhemmin materiaali sai laajemman julkaisun osana Nightcap: The Unreleased Masters-kokoelmaa. Ian Anderson oli nimennyt materiaalin "Chateau d'Isaster"-nauhoiksi ja tehnyt niihin uusia instrumentaatioita. Vuoden 2014 julkaisu on puolestaan säilyttänyt materiaalin alkuperäisessä muodossaan uutta miksausta lukuun ottamatta.
Anne-Mari Berg
Anne-Mari Berg (s. 20. maaliskuuta 1983 Helsinki) on suomalainen malli, juontaja ja tapahtumajärjestäjä. Berg tuli tunnetuksi Ilkka Kanervan tekstiviestikohun myötä vuonna 2005. Hänet on valittu Miss Elimäeksi ja Miss Kuopioksi. Hän toimi vuosina 2007–2008 juontajana Nelosen viihdeohjelmassa Alaston Hollywood. Hän oli avoliitossa Apocalyptica-sellisti Perttu Kivilaakson kanssa 2011−2014.
Hän toimii Show Must Go On ry:n puheenjohtajana, ja järjestää KoskenRock-nimistä musiikkitapahtumaa Vaajakoskella.
Catherine Frot
Catherine Frot (s. 1. toukokuuta 1956 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näyttelijä.
Filmografia
Lähde:
Sukuni salat
Sukuni salat on MTV3-kanavalla esitettävä tositelevisiosarja, jossa selvitetään tunnettujen suomalaisten sukutarinoita. Ohjelmaa juontaa Marja Hintikka. Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi esitettiin kevättalvella 2021 ja toinen kausi keväällä 2022.
Päähenkilöiden sukutarinoita selvittää viisihenkisen käsikirjoittaja- ja tuotantotiimin lisäksi sukututkijoita, eri alojen tutkijoita, historioitsijoita ja asiantuntijoita. Tekijät haastattelevat päähenkilöiden sukulaisia ja kaikilta on otettu DNA-näyte. Selvityksiä varten tutkitaan myös muun muassa tuhansia lehtileikkeitä, valokuvia, kirkonkirjoja ja rikosrekisteriotteita.
Ohjelma perustuu brittiläiseen Who Do You Think You Are? -formaattiin. Samaan formaattiin pohjautuen on Suomessa aiemmin tehty Ylen esittämä Kuka oikein olet? -sarja (2012).
Adrian Zieliński
Adrian Edward Zieliński (s. 28. maaliskuuta 1989 Nakło nad Notecią) on puolalainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Hän kilpailee 85-kiloisissa. Zieliński edustaa seuratasolla Tarpan Mrocza -seuraa. Zieliński on 170 senttimetriä pitkä ja painaa 85 kilogrammaa.
Zieliński voitti olympiakultaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta yhteistuloksella 385 kilogrammaa. MM-kilpailuista hän on saavuttanut kaksi mitalia, kultaa 2010 ja pronssia 2011. EM-kilpailuista Zieliński voitti kultaa vuonna 2014 isommasta painoluokasta eli 94-kiloisista.
Zielińskin pikkuveli Tomasz Zieliński on niin ikään painonnostaja. Nuorempi Zieliński on EM-hopeamitalisti vuodelta 2014, samasta kilpailusta, jonka Adrian Zieliński voitti.
Suokonautio
Suokonautio on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Strung Up
Strung Up on Sweet-yhtyeen marraskuussa 1975 julkaistu live- ja kokoelma-tupla-albumi. Sen livelevy nauhoitettiin 21. joulukuuta 1973 Rainbow-teatterissa Lontoossa ja studiolevy on koottu vuosina 1973–1975 julkaistuista singleistä.
Albumin kannet ovat avattavat, ja kansikuvan on suunnitellut Joe Petagno. Kuvassa Sweetin jäsenet pitelevät käsissään yhtyeen muusikoiden mallisia sätkynukkeja. Kansi oli viittaus siihen, että yhtye ei ollut riippuvainen laulunkirjoittajatiimi Chinn/Chapmanista, vaan se kykeni musiikilliseen omavaraisuuteen. Alkuperäisen Britannian-painoksen mukana tuli lisäksi liite, joka puuttui Saksan-painoksesta.
Ensimmäisen LP:n livemateriaalin stereonauhoitus epäonnistui alun perin, koska rumpujen virvelin mikrofoni ei toiminut. Rumpali Mick Tucker nauhoitti myöhemmin Strung Up-albumin seitsemän livekappaleen virvelirummut uudelleen studiossa. Alkuperäinen, äänipöydästä käsin taltioitu mono-miksaus puolestaan oli onnistunut ja se julkaistiin vuonna 1999 CD:nä nimellä Live at the Rainbow 1973. Strung Up-albumin vuoden 2016 laajennettu painos käyttää myös näitä mono-miksauksia bonuskappaleissa.
Albumi julkaistiin alun perin Euroopassa, Aasiassa ja joissain Etelä-Amerikan maissa. Yhdysvalloissa se julkaistiin vasta vuonna 1997 CD-versiona. Sweet keskittyi vuonna 1975 Desolation Boulevard-albumin Yhdysvaltain version menestykseen ja Strung Up julkaistiin ajanpeluuksi pitämään yhtyeen nimeä yllä muissa maissa.
CD-versiona albumi oli julkaistu Yhdysvaltojen lisäksi vain Japanissa nimellä Anthology vuosina 1992 ja 1998, kunnes vuonna 2016 albumi julkaistiin 2-CD:n ja 2-LP:n laajennettuna versiona Sonyn toimesta maailmanlaajuisesti.
LP 1: Live
A-puoli B-puoli
Vuoden 2016 2-CD-versio
CD 1 - Live CD 2 - Studio
Aquador
pienoiskuva|450x450px|Aquador 28 HT. Aquador-veneille on pyritty luomaan yhtenäistä [[brändi-ilmettä kylkien tummansinisellä värityksellä. ]] Aquador on suomalaisen Bella-Veneet-konsernin omistama tuotemerkki.
Aquador on alun perin Sakari Mattilan luoma venemallisto, jota Bella-veneet valmisti 1990-luvulla alihankintana. Mattila vei tuotannon 1997 Irlantiin, josta Bella osti tappioihin vajonneelta yhtiöltä muotit ja mallioikeudet takaisin Suomeen vuonna 2000.
Aquador-veneet valmistetaan Kuopiossa ja Luodossa.
80 prosenttia yrityksen tuotannosta menee vientiin.
Markkinoinnissa Aquadorin tunnusomaisia piirteitä ovat olleet tummansininen kylkiväri, tummansininen verhoilu ja tummat, kiiltolakatut puupinnat.
Mallinimet
=== Aquadorin mallisto v. 2022 ===
Gullit Zolameso
Seurajoukkueura
Angolasta kymmenenvuotiaana vuonna 2005 Suomeen ja Ylöjärvelle muuttanut Zolameso siirtyi Ylöjärven Ilveksestä Tampereen Ilvekseen vuonna 2009. Miesten edustusjoukkueessa Kakkosessa hän debytoi kaudella 2011 ja saman vuoden kesäkuussa hän teki kaikkien aikojen nuorimpana pelaajana Kakkosessa maalin Musan Salamaa vastaan. Syksyllä Zolameso loukkaantui vakavasti Tikkurilan Palloseuraa vastaan ja teki paluun vasta seuraavana vuonna. Kauden 2012 päätteeksi Ilves nousi Ykköseen.
Ensimmäisellä Ykkösen kaudellaan Zolameso teki kaksi maalia 22 ottelussa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 15 ottelua maaleitta. Osan kaudesta 2014 Zolameso esiintyi farmisopimuksen turvin Kakkosen Ilves-Kissoissa. Myllykosken Pallon jäätyä ilman liigalisenssiä kaudeksi 2015 Ilves nousi Veikkausliigaan ja Zolameso teki debyyttinsä pääsarjatasolla huhtikuussa 2015 FC Inter Turkua vastaan.
Kesäkuussa 2015 Zolameso siirtyi lainalle Kakkosen AC Kajaaniin.
Maajoukkueura
Zolameso sai Suomen kansalaisuuden marraskuussa 2013. Vain muutaman päivän päästä hän debytoi alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa EM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan. Zolameso on pelannut myös alle 15-vuotiaiden maajoukkueessa ennen kansalaisuuden saamista erikoisluvalla.
Markku Alén
Markku Allan Alén (s. 15. helmikuuta 1951 Helsinki) on suomalainen rallikuljettaja ja epävirallinen maailmanmestari. Yhteensä Alén on voittanut 19 MM-sarjan osakilpailua ja on kuusinkertainen Jyväskylän Suurajojen voittaja.
Alén voitti myös jäärata-ajon Suomen-mestaruuden vuonna 1970. Alénin isä Eero Alén oli myös jäärata-ajon Suomen mestari.
Ralliura
Rallidebyyttinsä Alén teki vuonna 1969 Renault R8 Gordinilla. Vuoden 1970 Suurajoissa Markku kaatoi Opel Rally Kadettinsa, kun taas vuonna 1971 Alén osallistui kilpailuun Volvo 142:lla ja sijoittui kolmanneksi. Vuonna 1973 hän oli Suurajoissa toinen ja saman vuoden RAC-rallissa lopulta kolmas.
Ensimmäisen MM-osakilpailuvoittonsa Alén saavutti Portugalin osakilpailussa vuonna 1975. Fiatilla Alén saavutti epävirallisen kuljettajien maailmanmestaruuden eli FIA Drivers Cupin voiton 1978. Varsinainen kuljettajien maailmanmestaruussarja perustettiin vasta 1979. Fiat jatkoi kilpailutoimintaansa Lancialla, Alén siirtyi Lancialle. Vuodesta 1982 lähtien Alén ajoi Lancia 037:lla, joka oli kilpailukykyinen erityisesti asvaltilla, mutta kärsi nelivedon puutteesta Audia vastaan. Lancian nelivetoinen B-ryhmäläinen Delta S4 saatiin valmiiksi vuoden 1985 RAC-ralliin, jossa Henri Toivonen ja Alén ajoivat kaksoisvoiton. Vuonna 1986 Alén oli 11 päivää rallin maailmanmestari, mutta menetti tittelin Juha Kankkuselle FISA:n mitätöityä Sanremon osakilpailun tulokset, minkä johdosta Alén menetti kisasta saamansa pisteet. Häntä ehdittiin jo juhlia kovin seremonioin.
B-ryhmän lopettamisen jälkeen Alén ajoi Lancialla A-ryhmää kolme vuotta ollen vuonna 1987 kuljettajien MM-sarjan kolmas ja 1988 toinen.
Kaudella 1987 kolme Lancialla ajavaa kuljettajaa kilpailu mestaruudesta: Miki Biasion, Juha Kankkunen ja Markku Alén. Ennen viimeisenä ajettavaa RAC-rallia Kankkunen ja Alén olivat tasapisteissä toisena sarjaa johtavan Biasionin perässä, joka oli jo ajanut kauden kilpailunsa eikä osallistunut RAC-ralliin. Mestaruuden voitti Kankkunen.
Vuonna 1988 tallimääräykset herättivät keskustelua kun Lancia veti Alénin auton pois Safari-rallista. Kilpailun piti olla vaadittu Euroopan ulkopuolinen kilpailu jotta voisi olla sääntöjen mukaan ehdolla maailmanmestaruudelle. Kuljettajien mestaruuden kaudella voitti Lancialla ajanut Miki Biasion.
1990-luvun alussa hän ajoi kaksi vuotta ja yhteensä 12 MM-osakilpailua Subarulla. Vuonna 1992 Alén siirtyi Toyotalle, jolla hänen paras sijoituksensa oli 1993 Safari-rallin toinen sija. Alénin uran pahin onnettomuus tapahtui vuoden 1993 Suurajoissa, jossa hän ajoi ensimmäisellä erikoiskokeella Subarun ensiesittelyssä olleen Impreza 555:n ulos. Tämän jälkeen Alén ja kartanlukija Ilkka Kivimäki päättivät yhdessä lopettaa pitkän aktiiviuransa.
Ralliuran jälkeen
Tämän jälkeen Alén osallistui vielä kotimaisen Blue Rose Teamin ilmoittamalla Ford Focus WRC:llä Suomen MM-ralliin 2001 50-vuotisjuhliensa kruunuksi sekä N-ryhmän Subarulla Costa Smeralda -ralliin Sardiniassa 2001 ja 2002. Ralliuransa jälkeen Alén on ajanut muun muassa jäärataa Keski-Euroopassa ja osallistunut kahdesti Paris–Dakar-erämaaralliin kuorma-autolla. Saksan vakioautosarjaa DTM:ää Alén ajoi vuonna 1995. Alén oli vuosina 2010–2011 mukana testikuljettajana kehittämässä Ferrari FF -autoa.
Vuodesta 2010 lähtien Alén on toiminut autoilun ja moottoriurheilun asiantuntijana tekniikan alan lehdessä ja televisio-ohjelmassa, Teknavissa.
Markku Alénin toinen poika on näyttelijä Andrei Alén.
Neuman
Neuman on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Katso myös
Neumaniin liittyy myös seuraava:
Ernest Rutherford
Ernest Rutherford, Nelsonin ensimmäinen paroni Rutherford, OM, PC, FRS, PRS (30. elokuuta 1871 Spring Grove, Uusi-Seelanti – 19. lokakuuta 1937 Cambridge, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) oli Uudessa-Seelannissa syntynyt brittiläinen fyysikko.
Ilkka Lounamaa
Ilkka Lounamaa on suomalainen diplomi-insinööri ja lentokonesuunnitelija.
Ernest Rutherford
Fysiikan suurista löydöistä hänen nimiinsä luetaan atomin ytimen löytäminen; sen hän teki kokeella, joka nykyään tunnetaan Rutherfordin kokeena. Hän tutki radioaktiivisuutta ja otti ensimmäisenä käyttöön termit alfa-, beta-, ja gammasäteily. Rutherford havaitsi ensimmäisenä, että radioaktiivisesta aineesta puolet hajoaa vakioajassa (puoliintumisaika). Rutherford myös löysi protonin ja teki hypoteesin atomin varauksettomista hiukkasista, neutroneista. Rutherford sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1908 radioaktiivisten alkuaineiden kemiaa koskevista tutkimuksista.
Ilkka Lounamaa
Lounamaan lennokkiharrastus alkoi seisemänvuotiaana ja purjelentoharrastus noin kymmenvuotiaana, ennen oppikouluun menoa. Lounamaa aloitti ilmailuharrastuksen lennokkien parissa, ja teki kaksi liidokkilajien Suomenennätystä vuosina 1942 ja 1945. Hän menestyi myös vuosien saatossa myös kotimaan lennokkikilpailuissa ja edusti Suomea lennokkimaaottelussa Ruotsia vastaan vuonna 1943.
Ernest Rutherford
Lapsuus
Ernest syntyi Spring Grovessa Uudessa-Seelannissa 30. elokuuta 1871. Ernestin isä, James Rutherford, ja äiti, Martha Thompson, olivat molemmat muuttaneet 1800-luvun puolivälissä vanhempiensa kanssa Uuteen Seelantiin, isä James 4-vuotiaana Skotlannista ja äiti Martha 13-vuotiaana Englannista. Ernest syntyi keskiluokkaiseen perheeseen. Eri lähteiden mukaan hänen isänsä toimi elämänsä aikana maanviljelijänä ja pellavamyllärinä sekä piti omaa sahaa, jossa nuori Ernest myös paljon työskenteli. Ernestin ympärillä pyörikin ahkeria työläisiä, joilla oli hyvät tekniset taidot. Lisäksi hänen isänsä korjasi ja huolsi erilaisten myllyjen koneita ja osia. Hänen äitinsä oli opettaja, joka opetti itse kaikki lapsensa lukemaan ja kirjoittamaan. Lapsia Rutherfordin perheeseen syntyi 12, viisi tyttöä ja seitsemän poikaa. Ernest oli neljäs lapsi ja toiseksi vanhin poika. Ernestin veljistä kolme kuoli jo lapsina, yksi syntyessään ja kaksi hukkui surullisesti yhteisellä perheretkellä. Tämä johti Ernestin äidin masentumiseen, josta hän ei elämänsä aikaan koskaan toipunut.
Big Brother 2021
Koostelähetysten vakiovieraina nähtiin tiistaisin radio- ja tv-juontajana tunnetuksi tullut Jarkko Valtee sekä lauantaisin Radio Rockin juontaja Kim Sainio.
Ernest Rutherford
Kouluvuodet
Rutherfordin lapset saivat kaikki hyvän koulutuksen, koska vanhemmat arvostivat koulutusta. Vanhempien arvostus johtui siitä, että isä Jamesilla ei ollut koskaan mahdollisuutta siihen ja äiti Martha taas oli sen saanut. Hänen äitinsä uskoi, että kaikki tieto on valtaa ('all knowledge is power’). Ernest kävi kouluvuotensa kulloisenkin asuinpaikkansa maalaiskouluissa aina vuoteen 1886 asti (Foxhillin ala-aste 1876–81, Havelockin ala-aste 1882–86). Ensimmäisen luonnontieteiden kirjansa hän sai koulusta 10-vuotiaana. Samana vuonna Rutherford rakensi itse oman pienoistykin, joka sitten räjähtikin aiheuttamatta onneksi vahinkoa.
Ilkka Lounamaa
Lounamaa valmistui ylioppilaaksi vuonna 1945 ja aloitti opinnot Teknillisen korkeakoulun lentokonerakentamisen opintosuunnalla. Hän oli korkeakoulun yhteydessä toimineen Polyteknikkojen ilmailukerhon aktiivijäsen ja toimi muun muassa kerhon rakennuspäällikkönä vuodet 1946–1949, koulutuspäällikkönä 1949–1950 ja puheenjohtajana vuosina 1950–1951. PIK:issä toimimisen lisäksi Lounamaa on ollut myös Suomen ilmailuliiton purjelennon keskustoimikunnassa ja opettanut ilmailuliiton erilaisilla kursseilla.
Lounamaa aloitti lentokonesuunnittelu-uransa vuonna 1946. Varhaisimpia projekteja olivat PIK-5- ja PIK-3-purjelentokoneet, joiden suunnitteluun Lounamaa osallistui. Lisäksi hän teki paljon muuta suunnittelu- ja kehitystyötä. Lounamaan työpanokseen kuului muun muassa molempien konetyyppien merkittävä uudelleensuunnitelu: PIK-5:n osalta koneen runko ja koko PIK-3:n -koneen. PIK-3:n uudelleensuunnittelun jälkeen hän lisäksi rakensi päivitetyn prototyypin ja lensi sen koelennot. Lounamaa piirsi päivitetylle PIK-5:lle sarjapiirustukset. Mallinimen PIK-5b saaneesta versiosta tuli konetyypin eniten rakennettu malli, mikä teki PIK-5:stä Suomen ilmailukerhojen yleisimmän konetyypin 1960-luvun alussa. Lounamaa käytti PIK-5:n parissa yhteensä 651 kirjattua työtuntia. PIK-5:n jälkeen seuraava projekti oli diplomi-insinööriksi valmistuneen Kai Mellénin kanssa suunniteltu moottorikone PIK-11 Tumppu, minkä lisäksi Lounamaa ohjasi PIK-13-tehopurjekoneen suunnittelua. Hän valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1951, ja aloitti valmistumisen jälkeen Jämin ilmailukoulun teknillisenä johtajana, jatkoi sieltä Tampellan suunnitteluinsinööriksi. Hän siirtyi vuonna 1955 konstruktööriksi Valmet Lentokoneteollisuuden tehtaalle Tampereelle.
Big Brother 2021
Nimeämiskilpailut
Kauden aikana asukkaille järjestettiin nimeämiskilpailuja. Kilpailun voittaja pääsi vaikuttamaan nimeämisiin.
Poikkeukset nimeämisissä
Viikko 1: Asukkaat jakautuivat neljään neljän hengen ryhmään. Asukkaat saivat yhdessä valita yhden ryhmän, joka on turvassa häätöäänestykseltä ja joka saa päättää, mikä muu ryhmä joutuu häätöäänestykseen. Vihreä joukkue (Laura L., Ville, Lasse ja Laura R.) valitsi häätöäänestykseen keltaisen joukkueen (Aki, Anssi, Pippa ja Pekka).
Ernest Rutherford
Opiskeluvuodet
Vuonna 1887 15-vuotias Ernest sai toisella yrittämällään Marlboroughin opetushallituksen stipendin Nelsonin Collegeen, yksityiseen lukioon. Hän muutti pois kotoaan ja opiskeli lukiossa menestyksekkäästi kaikissa aineissa, erityisesti matematiikassa ja luonnontieteissä. Opiskelujensa ohessa hän pelasi innokkaasti rugbya. Lukion jälkeen vuonna 1890, jälleen toisella yrittämällään, Ernest onnistui saamaan stipendin Canterbury Collegeen Christchurchiin yhteen neljästä Uuden-Seelannin yliopistoista. Canterburyssä Rutherford oli onnekas saadessaan opettajakseen loistavia professoreita, jotka saivat hänet toden teolla kiinnostumaan tieteellisestä tutkimuksesta. Kolmen vuoden tutkinnon aikana hän opiskeli mm. latinaa, ranskaa ja matematiikkaa. Samalla hän teki laboratoriossa niin monia fysiikan kokeita kuin mahdollista. 1892 hän valmistui (Bachelor of Arts) aineinaan matematiikka, sovellettu matematiikka, latina, englanti, ranska ja fysiikka. Huippuarvosanojen ansiosta hänelle myönnettiin stipendi vuoden jatko-opintoihin ("Honours" year). Tämän lisävuoden aikana Rutherford suoritti geologian ja kemian opinnot (Bachelor of Science). Hän opiskeli myös lisää matematiikan ja fysiikan opintoja tehden samalla itsenäistä tutkimusta keskittyen pääasiallisesti sähkö- ja magnetismioppiin. Hän tutki tuolloin pääasiassa korkean taajuuden magneettista induktiota sekä raudan ja teräksen magneettista viskositeettia, joista hän teki myös ensimmäiset kirjalliset julkaisunsa. Tutkimuksiensa aikana hän kehitti myös muutamia fysiikan uusia laitteita mm. nopeiden virtapulssien ilmaisimen. Näihin aikoihin hän tutustui ja rakastui Mary Newtoniin, opiskelujensa aikaisen asuntonsa omistajan tyttäreen.
Ilkka Lounamaa
Lounamaa jatkoi toimintaa PIK:in parissa myös valmistumisensa jälkeen. Hän suunnitteli työnsä ohessa muutaman vuoden aikana kaksipaikkaisen PIK-12-koulutuspurjelentokoneen, joka valmistui kesällä 1956, ja jonka koelennot Lounamaa lensi itse. Seuraava projekti PIK-12 jälkeen oli hinauskone PIK-15 Hinu, jonka Lounamaa suunnitteli yhdessä PIK:in seniorijäsenten Kai Mellénin ja Jussi Rinnan kanssa. Projekti käynnistyi syksyllä 1960, ja Lounamaa piirsi koneen ensimmäisen yleisluonnoksen ja suunnitteli tarkemmin sen laskutelineet. Prototyypin ensilennon teki Mellén vuonna 1964.
Lentokonesuunnittelun hiivuttua Suomessa Lounamaa työskenteli Valmet Lentokoneteollisuuden Tampereen lentokonetehtaalla rautatiekaluston suunnittelijana ja keskittyi ilmailuun ja sen teknisiin kysymyksiin vapaa-aikanaan.
Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunta myönsi Lounamaalle kultainen ansiomerkkinsä vuonna 1953. Suomen ilmailuliitto palkitsi hänet Suomen Ilmailupatsaalla vuonna 1958 ansiokkaasta työstä Suomen siviili-ilmailun hyväksi.
Lounamaan puoliso on ilmailun parissa toiminut Liisa Tervasmäki, ja heillä on kaksi tytärtä.
Ernest Rutherford
Jatko-opiskelijana yliopistossa
Yliopisto-opiskelujensa jälkeen Rutherfordin toiveissa oli päästä tutkijaksi Cambridgen yliopiston Cavendishin laboratorioon Englantiin. Hänen toiveensa toteutui onnekkaasti, kun toinen hakijoista James Maclaurin kieltäytyi paikasta, koska ei suostunut stipendin ehtoihin. Niinpä Rutherford lähti Uudesta-Seelannista Englantiin ja hänestä tuli ensimmäinen Cambridgen ulkopuolella valmistunut jatko-opiskelija (1895–98). Näin Rutherford aloitti tutkimustyönsä professori J.J. Thompsonin tutkimusryhmässä Cambridgen yliopiston Cavendishin laboratoriossa. Kunnianhimoisena jatko-opiskelijana hän onnistui ensimmäisenä siirtämään ja vastaanottamaan sähkömagneettisia aaltoja. Hän onnistui tutkimuksissaan siirtämään sähkömagneettisia aaltoja puolen mailin matkan, mikä oli silloinen maailmanennätys. Sen lisäksi että Rutherford osoitti, että oskillatorinen purkaus magnetisoi raudan, hän selvitti, että magnetisoitu neula menetti magneettisuuttaan vaihtovirralla tuotetussa magneettikentässä. Tämä teki neulasta sähkömagneettisen säteilyn ilmaisimen, minkä oli juuri samoihin aikoihin havainnut myös saksalainen fyysikko Heinrich Hertz omassa laboratoriossaan. Rutherfordin tulokset olivat yksinkertaisempia ja niissä oli enemmän kaupallista potentiaalia. Kun Rutherford kuuli saksalaisen Wilhelm Röntgenin löytämistä röntgensäteistä, hän siirtyi J.J Thompsonin pyynnöstä mielihyvin tutkimaan röntgensäteilyn vaikutusta sähkön johtumiseen kaasuissa. Thompsonin ja Rutherfordin tutkimukset johtivat ionisaation havaitsemiseen eli atomien ja molekyylien hajoamiseen positiivisiin ja negatiivisiin osiin (ioneihin) sekä näiden varautuneiden partikkelien vetovoimaisuuteen vastakkaismerkkisiin elektrodeihin. Rutherfordin tutkimukset keskittyivät lisäksi ioneja tuottavaan säteilyyn, ultraviolettisäteilyyn sekä uraanista emittoituvaan säteilyyn. Rutherford havaitsi tutkimuksissaan, että uraanista emittoituva säteily oli paljon monimutkaisempaa kuin oli siihen asti ajateltu. Pian hän alkoikin ymmärtää radioaktiivisuuden käsitettä, josta tuli hänen suurin mielenkiintonsa kohde ja sen myötä elämäntyönsä. Vuonna 1898 hänelle selvisi, että radioaktiiviset atomit, hänen tutkimuksissaan uraaniatomit, emittoivat kahdenlaista säteilyä. Hän nimesi säteilyt alfa (α)- ja beta (β-) säteilyksi. Hyvin pian betasäteily osoittautui nopeiksi elektroneiksi. Tämän jälkeen tutkijoiden mielenkiinto kohdistui usean vuoden ajan alfa- ja betasäteilyn tutkimiseen. Tutkimustyönsä lisäksi hän pääsi J.J. Thompsonin kanssa osallistumaan myös Royal Societyn ja British Associationin kokouksiin. Näin hänelle avautui mahdollisuus kertoa tutkimustuloksistaan ja osoittaa lahjakkuutensa ja hän jättikin pysyvät jälkensä Cambridgen yliopistoon.
McGill-yliopisto, Montreal, Kanada (1898–1907)
Vuonna 1898 Rutherford otti vastaan McGill yliopiston professuurin Montrealiin Kanadaan (1898–1907). Yliopistolla oli hyvin varustellut laboratoriot, minkä vuoksi Rutherford siirtyi valtameren toiselle puolelle. Hän otti tutkimuksiinsa avukseen nuoren kemistin Frederick Soddyn sekä assistentiksi jatko-opiskelijan Harriet Brooksin. Heidän avullaan hän osoitti radioaktiivisen hajoamisen mysteerin: joidenkin alkuaineiden atomit hajoavat spontaanisti kevyempien alkuaineiden atomeiksi. Tämä oli yksi hänen uransa läpimurroistaan. Selvitettyään, että uraanin lopullinen hajoamistuote on lyijy, Rutherford tajusi, että mittaamalla uraanin ja lyijyn suhteellinen osuus mineraaleissa sekä uraaniatomien hajoamisnopeus voitaisiin selvittää mineraalien ikä. Maaperän näytteiden radioaktiivinen iänmääritys on tärkeä osa nykypäivänkin geologista tutkimusta. Raskaiden alkuaineiden hajoamistutkimusten tuloksena syntyi käsite puoliintumisaika eli aika, jonka kuluessa puolet radioaktiivisen aineen atomiytimistä on hajonnut toisiksi atomiytimiksi.
Vuosina 1902–1903 Rutherford ja Soddy kehittivät hajoamisteorian selityksenä radioaktiivisuudelle, mitä pidetään Rutherfordin suurimpana saavutuksena McGillin yliopistossa. Alkemiassa ja siirtymäalkuaineiden teoriassa atomeja pidettiin pysyvinä, mutta Rutherford ja Soddy väittivät, että radioaktiivinen energia tuli atomin sisältä ja spontaanin alfa- ja betahiukkasten emissio merkitsi atomien kemiallista muutosta alkuaineesta toiseen. Kokeellisten tutkimusten ylivoimainen näyttö tukahdutti epäilijät. Rutherford ajatteli alfahiukkasen olevan suurin tekijä tälle kemialliselle muutokselle alfahiukkasen konkreettisen massan vuoksi. Hän määritti alfahiukkaselle positiivisen varauksen, mutta ei saanut vielä selville oliko se vety- vai heliumioni.
McGill yliopistossa olonsa aikana Rutherford otti laboratorioonsa yhä useampia tutkijaopiskelijoita, mukaan lukien naisia, joita tuohon aikaan opiskeli yliopistossa vain muutamia. Hän oli kysytty puhuja ja lehtiartikkeleiden kirjoittaja. Hänet valittiin vuonna 1900 Kanadan ja 1903 Lontoon Royal of Society jäseneksi. Hän kirjoitti tällä kaudella myös tärkeimpiä radioaktiivisuuden oppikirjoja. Hänen ensimmäisen kirjansa Radioactivity julkaistiin vuonna 1904. Hänelle myönnettiin apurahoja ja hän sai mitaleita ja paljon työtarjouksia. Myöhemmin vuonna 1908 hän sain Nobelin kemian palkinnon tutkimuksistaan alkuaineiden hajoamisesta sekä radioaktiivisten aineiden kemiallisista tuloksistaan. Hämmentynyt Rutherford usein kertoi ystävilleen, että nopein muutos minkä hän tiesi, oli hänen siirtyminen fyysikosta kemistiksi.
Vuonna 1900 Rutherford palasi hetkeksi Uuteen-Seelantiin mennäkseen naimisiin rakastettunsa Mary Newtonin kanssa. Heidän ainoa lapsensa Eileen syntyi 1901. Pariskunta vieraili Uudessa-Seelannissa vuonna 1905 uudistaakseen siteitään perheisiinsä.
Rutherford ei halunnut koskaan pysyä kauaa paikoillaan ja hän pyöritteli usein uusia vaihtoehtoisia mahdollisuuksia mielessään. Pohjois-Amerikassa oli hyvä tiedeyhteisö, mutta maapallon fysiikan keskus oli kuitenkin Euroopassa. Englanti veti häntä jälleen puoleensa. Englanti oli lähempänä tieteen pääkeskuksia ja siellä oli sekä enemmän että parempia jatko-opiskelijoita. Kun vuonna 1907 Rutherfordille tarjottiin Manchesterin yliopiston johtajan paikkaa, hän ottikin sen vastaan.
Manchesterin yliopisto, Englanti (1907–19)
Manchesterin yliopistossa Rutherford painotti tutkimuksiensa suunnan jälleen alfa-, beta- ja gammasäteilyyn ja siihen, miten näiden säteilynlajien avulla voitaisiin saada uutta tietoa atomien luonteesta. Hän jätti radiokemian muille tutkijoille ja palasi takaisin fysiikkaan. Rutherford onnistuikin fysikaalisissa tutkimuksissaan osoittamaan sen, mitä oli jo pitkään epäillyt. Alfa-hiukkanen oli helium-atomi ilman elektroneitaan. Hän halusi kuitenkin saada paremmat todisteet tietonsa tueksi ja teki useita uusia kokeita tutkimusryhmänsä kanssa. Yhdessä Hans Geigerin kanssa Rutherford kehitti sähköisen ilmaisimen, "elektrometrin", ionisoituneiden hiukkasten havaitsemiseen. Tämän mittalaitteen avulla hän pystyi kokeellisesti määrittämään tärkeitä fysikaalisia vakioita mm. Avogadron vakion. Myöhemmin Geiger viimeisteli Walther Mϋllerin kanssa mittalaitteen radioaktiivisuuden mittaamiseen, Geiger(Mϋller)putken, mikä on universaali mittalaite nykypäivänkin radioaktiivisuusmittauksissa. Rutherford antoi Geigerin johdolla nuorelle opiskelijalleen Ernest Madsenille tehtäväksi mitata alfapartikkelien suhteellisen määrän suhteessa sirontakulmaan ja selvittää heijastuisiko yhtään alfasäteilyä takaisin metalleista (tunnetaan nykyään Rutherfordin kokeena). Madsen havaitsi, että osa alfa-säteilystä heijastui takaisin metalleista ja jopa suoraan takaisin ohuesta kultakalvosta. Tämä tulos yllätti hieman jopa Rutherfordia. Näistä tuloksista hän päätteli vuonna 1911, että lähes koko atomin massa on keskittynyt sen pieneen ytimeen, mikä on tuhat kertaa pienempi kuin atomi itse ja näin suurin osa atomista olisi tyhjää tilaa. Atomin ydin oli löydetty. Tämä toinen suuri Rutherfordin keksintö antoi hänelle pysyvää mainetta. Vuonna 1912 tanskalainen fyysikko Niels Bohr vieraili Rutherfordin laboratoriossa ja osoitti vuotta myöhemmin Rutherfordin tulosten tärkeyden. Bohr todisti, että radioaktiivisuus oli peräisin atomin ytimestä ja kemialliset ominaisuudet ydintä kiertävistä elektroneista. Hän käytti Rutherfordin kvantti-ideaa ja loi sen avulla atomin elektroneille orbitaalimallin. Näin uusi atomimalli oli luotu. Rutherfordin ja Bohrin atomimallit ovat edelleen nykypäivän kemian ja fysiikan oppikirjoissa. Lisäksi Rutherfordin sirontaa käytetään edelleen avuksi mikroelektroniikan laitteissa, joita käytetään ytimen hiukkasten ja atomiorbitaalien havaitsemiseen.
I maailmansodan (1914–1918) syttymisvuonna Rutherford aateloitiin ritariksi. Sota aikana hän teki tutkimuksia hallitukselle kehittäen akustisia menetelmiä sukellusveneiden havaitsemiseksi. Nämä tiedot jaettiinkin sitten Amerikkalaisten kanssa. Samalla hän tuloksettomasti yritti vakuuttaa, että nuoria tutkijoita olisi parempi käyttää sodan aikaisten haasteiden kehityksessä ja tutkimuksissa sen sijaan, että heidät elämänsä ja tieteellinen lahjakkuutensa tuhottaisiin juoksuhaudoissa. Sodan loppupuolella vuonna 1917 Rutherford palasi takaisin atomitieteen harjoittamiseen. Pommittaessaan kevyitä atomeja alfasäteilyllä Rutherford huomasi, että syntyvien ulostulevien hiukkasten energian on suurempi kuin alfasäteilyn ja arveli hiukkasten olevan vedyn ytimiä (protoneja H+). Tämän havainnon perusteella hän päätteli, että pommitus oli samalla muuttanut typpiatomit happiatomeiksi. Hän oli siis onnistunut alfa-hiukkasten (He2+) avulla muuttamaan alkuaineen toiseksi alkuaineeksi ydinreaktiossa. Näin Rutherfordista tuli maailman ensimmäinen onnistunut alkemisti ja ensimmäinen, joka halkaisi ytimen, ja näin hän sai pysyvän tieteellisen maineen. Nämä tutkimustulokset julkaistiin sodan jälkeen vuonna 1919.
Cambridgen yliopisto, Cavendishin Laboratorio, England (1919–1937)
Sodan jälkeen vuonna 1919 hän palasi yliopistotutkimuksen juurilleen ja sai kunnian täyttää Cambridgen kokeellisen fysiikan professorin viran sekä Cavendishin laboratorion johtajan paikan kuuluisan sir J. J. Thomsonin työn jatkajana. Hänen aikansa kului nyt myös hallinnollisiin tehtäviin, joten hänellä ei enää ollut niin paljon aikaa keskittyä tutkimuksiin kuin aikaisemmin.
Rutherford pyysi Manchesteristä mukaansa jatko-opiskelijansa James Chadwickin, joka tuli Cavendishiin jatkamaan heidän yhteisiä tutkimuksiaan. Laboratoriokokeissa he pommittivat kevyitä atomeja alfasäteilyllä saaden aikaan niiden rakenteen muutoksia, mutta he eivät onnistuneet tunkeutumaan alfa-säteilyllä raskaampien alkuaineiden ytimiin. Alfsäteilyn ja raskaampien atomien ytimien väliset keskinäiset varaukset näyttivät hylkivät toisiaan. Lisäksi he eivät saaneet selvitettyä heijastuiko alfahiukkanen takaisin vai yhdistyikö se kuitenkin pommitettavaan ytimeen. Lopulta eknologian kehitys mahdollisti näiden kysymysten selvittämisen 1920-luvun loppupuolella. Sillä välin ensimmäisenä vuosikymmenenään yliopiston professorina ja laboratorion johtajana Rutherfordin pääpaino oli ensimmäisen luokan tutkimusryhmien perustamisessa. Hän osoittautui inhimilliseksi ja kannustavaksi johtajaksi, joka piti huolen siitä, että opiskelijat saivat itse kunnian tutkimuksistaan, joita hän oli mentoroinut. Hän kampanjoi yliopistolla sen puolesta, että naiset saisivat samat oikeudet kuin miehet.
Vuonna 1925 Rutherford matkusti viimeisen kerran, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Kuuden viikon vierailullaan Uudessa-Seelannissa hän antoi useita yleisöluentoja. Missä tahansa hän luennoikin, hän sai kunnioitettavan vastaanoton. Salit olivat täynnä ihmisiä, jotka halusivat kuulla atomin rakenteesta hänen kertomanaan. Rutherford julisti, että hän on aina ollut ylpeä siitä, että on uusiseelantilainen. Hän antoi tukensa koulutukseen ja tutkimukseen ja suositteli, että tehtäisiin sellaista tieteellistä tutkimusta, josta olisi hyötyä maanviljelijöille. Hänen tukensa seurauksena Uuteen-Seelantiin perustettiin tieteellisen ja teollisen tutkimuksen laitos vuonna 1926. Uuden-Seelannin vierailullaan hän vietti aikaansa myös sairastuneiden vanhempiensa tukena.
Rutherfordien ainoa tytär Eileen oli naimisissa Cavendishin laboratorion matemaattisen fyysikon Ralph Fowlerin kanssa. Heillä oli neljä lasta, jotka kaikki kouluttautuivat korkeasti. Suru laskeutui Rutherfordin perheen ylle, kun Eileen kuoli vuonna veritulppaan vain 29 vuoden ikäisenä 9 päivää nuorimman lapsensa syntymän jälkeen ja vain kaksi päivää ennen joulua 1930. Saman vuoden uutena vuotena Rutherford aateloitiin paroniksi, Nelsonin paroni Rutherfordiksi, mutta tämä kunnianosoitus jäi tyttären kuoleman surun varjoon.
Teknologian kehityksen myötä 1930 luvun vaihde oli Rutherfordin tutkimusryhmien kulta-aikaa. Vuonna 1932 James Chadwick löysi neutronin ja osoitti tällä, että ydin koostui protoneista ja neutroneista. Rutherford oli kymmenisen vuotta aiemmin ennustanut neutronin olemassaolon ja ohjastanut Chadwickia tutkimuksissaan eteenpäin kertomalla, mitä ominaisuuksia neutronilta tulisi löytyä. Samana vuonna John Cockcroft ja Ernest Walton onnistuivat jakamaan litiumatomin pommittamalla sitä protoneilla, vetyatomin ytimillä, jotka oli kiihdytetty erittäin suureen nopeuteen korkeajännitekiihdyttimen avulla. Litiumatomi jakautui kahdeksi alfahiukkaseksi. Pari sai työstään myöhemmin Nobelin fysiikan palkinnon vuonna 1951.
Sumukammion keksimisen jälkeen (englantilainen fyysikko Charles Wilson, Nobelin fysiikan palkinto vuonna 1927) saatiin visuaalisia todisteita siitä, mitä törmäyksissä oikein tapahtui. Englantilainen fyysikko Patrick Blackett tutki sumukammion avulla 400 000 alfahiukkasen törmäystä ja havaitsi, että suurin osa niistä oli tavallisia elastisia törmäyksiä. Osassa törmäyksistä tapahtui kuitenkin hajoamista. Näissä alfasäteily tunkeutui kohdeionin ytimeen, minkä jälkeen ydin jakautui kahteen osaan. Tämä oli erittäin tärkeä askel ydinreaktioiden ymmärtämiseen ja Blackett palkittiinkin tuloksistaan Nobelin fysiikan palkinnolla vuonna 1948. Suuri tieteellinen aikakausi oli saanut alkunsa Rutherfordin ohjauksessa. Vuosia sitten Rutherford oli olettanut, että atomin ytimeen tunkeutuminen vaatisi hiukkasia, jotka olisi kiihdytetty muutaman miljoonan voltin avulla, jotta niiden energia vastaisi radioaktiivisista atomista poistettujen hiukkasten energiaa. Tämän vuoksi hän vuosia painosti maansa teollisuutta kehittämään korkean jännitteen lähteitä. George Gamow ja Norman Feather omissa tutkimuksissaan teki kuitenkin havainnon, joka osoitti, että alempienergiset hiukkaset olisivatkin tehokkaampia tunkeutumaan atomin ytimeen. Rutherford teetätti matalampijännitteisen hiukkaskiihdyttimen, jossa oli paljon parempi hiukkasten virtaus. Tämän seurauksena Gilbert Lewis onnistui kokeiluissaan tekemään raskaampia vetyjä, deuteriumia ja tritiumia, sekä kevyttä heliumia (He-3). Tämän seurauksena vuonna 1932 Rutherford, australialainen fyysikko Mark Oliphant ja saksalainen kemisti Paul Harteck yhteistyössä saivat aikaan ensimmäisen fuusioreaktion. He pommittivat deuteriumia (2H) deuteroneilla (2H+) saaden aikaan tritiumia (3H). Rutherford toivoi, ettei ydinfissiota, minkä avulla uraanista voitaisiin tehokkaasti vapauttaa energiaa, löydettäisi ennen kuin ihmiset osaisivat elää sovussa naapuriensa kanssa. Tämä onnistui kuitenkin jo pari vuotta hänen kuolemansa jälkeen.
Big Brother 2021
Poikkeukset nimeämisissä
Viikko 3: Nimeämiskilpailun voittanut Taavi sai pelastaa yhden häätöäänestykseen joutuneen asukkaan vaihtamalla hänet toiseen asukkaaseen. Taavi pelasti itsensä ja vaihtoi tilalleen Katjan.
Ernest Rutherford
Epilogi
Elämänsä aikana Rutherford sai paljon tiedepalkintoja ja kunniatohtorin arvonimiä monissa maissa sekä apurahoja useilta seuroilta ja järjestöiltä. Useita rakennuksia on nimetty hänen mukaansa ja hän on ollut neljän eri maan postimerkeissä ja Uuden-Seelannin setelissä. Alkuaine rutherfordium on nimetty hänen kunniakseen.
Big Brother 2021
Poikkeukset nimeämisissä
Viikko 4: Kaksi vähiten katsojaääniä saanutta asukasta joutui häätöäänestykseen. Heistä seitsemän eniten ääniä saanutta asukasta häätivät toisen.
Ernest Rutherford
Epilogi
Rutherford kuoli Cambridgessa 66-vuotiaana 19. lokakuuta 1937 tyräleikkauksen aiheuttamiin komplikaatioihin ja haudattiin Lontoon Westminster Abbeyhin. Lady Rutherford vetäytyi vanhuuspäivilleen syntymämaahansa Uuteen-Seelantiin Christchurchiin, missä hän kuoli vuonna 1954.
Big Brother 2021
Poikkeukset nimeämisissä
Viikko 5: Nimeämisiä ei järjestetty, vaan uudet asukkaat (Maiju, Noora ja Samir) päättivät viisi häätöäänestykseen joutuvaa asukasta. He valitsivat Pekan, Samin, Sannin, Katjan ja Jasmiinan.
Viikko 6: Asukkaat jaettiin punaiseen ja siniseen joukkueeseen. Joukkueet kilpailivat toisiaan vastaan erilaisissa tehtävissä. Tehtävistä enemmän pisteitä saanut joukkue oli turvassa häätöäänestykseltä. Sininen joukkue keräsi 204 pistettä, punainen joukkue keräsi 202 pistettä. Punaiselle joukkueelle järjestettiin nimeämiskilpailu, jonka voittaja (Anssi) sai päättää ketkä punaisen joukkueen jäsenet pelastuvat häätöäänestykseltä. Hän pelasti Pekan ja Villen.
Viikko 7: Joukkuejako jatkui. Asukkaille järjestettiin Titaanien taisto -viikkokilpailu. Ainoastaan viikkokilpailun voittanut joukkue (Punainen) sai antaa nimeämispisteitä.
Viikko 8: Taloon palannutta Minnaa ei voitu nimetä, mutta hän sai luovuttaa omat nimeämispisteensä jollekin toiselle asukkaalle tuplaten tämän asukkaan antamat pisteet. Hän valitsi Jasmiinan.
Viikko 11: Tällä viikolla häädettiin kolme asukasta. Keskiviikon ja perjantain häätöäänestyksiin joutuvat asukkaat valittiin kilpailuilla. Lisäksi asukas, jonka hallussa aikapommi oli ajastimen päättyessä joutui suoraan keskiviikon häätöäänestykseen. Ajastuksen päättymisen hetkellä pommi oli Villen käsissä. Sunnuntain häätöäänestykseen joutuvat asukkaat valittiin normaaliin tapaan nimeämisillä.
Viikko 12: Ketään ei häädetty, vaan katsojat äänestivät voittajan.
Katsojaluvut
1 Katsojaluvuissa on otettu huomioon keskikatsojamäärä esityspäivänä, ei myöhempää katselua tai nettikatselua. 2 Listasijoituksissa on otettu huomioon kustakin ohjelmasta vain eniten katsottu lähetys.
Tuiskula (Nivala)
Tuiskula on pohjoispohjalaisessa Nivalan kaupungissa sijaitseva viihdekeskus, joka on toiminut vuodesta 1964 alkaen tanssi- ja huvittelupaikkana. Tuiskula on Nivalan Urheilijoiden alun perin urheilu- ja seurantaloksi pystyttämä rakennus, jonka vieressä on saman seuran jo 1920-luvun lopulla rakennettu, elokuvateatterina tunnettu vanha Tuiskula. Urheiluseura myi Tuiskulan vuonna 2015 yrittäjä Ami Salmelalle, joka jatkaa paikan huvitoimintaa.
Historiaa
Tuiskula tunnettiin 1920-luvun puolivälistä 1960-luvun puoleenväliin Nivalan Urheilijoiden seurantalona ja elokuvateatterina, kunnes viereen rakennettiin vuonna 1964 avattu uusi urheilutalo. 1970-luvun alussa taloa laajennettiin diskoteekkiosalla. Tuiskulan suurimman suosion kausi alkoi 1980-luvun alussa, jolloin paikalle saapui lauantaisin puolentoista tuhatta nuorta. Rakennus miltei tuhoutui tulipalossa vuonna 1984, mutta se rakennettiin uudelleen entistä ehommaksi ja varustettiin ajan huipputekniikalla. Suomalaisten huippuesiintyjien lisäksi Tuiskulassa ovat esiintyneet ainakin Metallica (15. joulukuuta 1984 ), Motörhead ja Uriah Heep. Dingo soitti viimeisen keikkansa Tuiskulassa 4. lokakuuta vuonna 1986. Tuiskulan suosio alkoi hiipua 1990-luvulla, ja 2000-vuosikymmenellä toiminta oli enää satunnaista. Myös Tuiskulan kilpailijat lopettivat vähitellen toimintansa, Himangan Urheiluhalli 1980-luvun lopulla ja Lestijärven Discoland                                        vuonna 2004.
Uuden yrittäjän myötä Tuiskulassa on nyt yökerho, esiintyjien sali, diskosali ja ruokaravintola, jonka yhteydessä on myös karaokepubi. Myös elokuvateatteritoimintaa jatketaan.
Viereinen Tuiskulan vanha seurantalo on arvioitu maakunnallisesti arvokkaaksi rakennuskohteeksi.
Jebal Barez
Jebal Barez on noin 3 750 metrin korkeuteen nouseva vuoristo Iranin keskiosissa. Se alkaa Isfahanin kaupungin itäpuolelta ja kulkee kaakonsuuntaan rinnakkaisena Zagros-vuoristolle. Vuoriston juurella sijaitsee mm. kuuluisa savitiilinen Bamin kaupunki, joka kärsi pahoin maanjäristyksessä vuonna 2003. Bam on saanut vetensä kastelukanavista, jotka ovat johdettu vuoriston puroista.
Laulava sydän – The Beatles
Laulava Sydän – The Beatles on samannimisen ohjelmasarjan esityksiä sisältävä kokoelmalevy. Albumilla eri esittäjät tulkitsevat The Beatles -yhtyeen kappaleita. Sarja esitettiin Yle TV2:ssa neljänä peräkkäisenä lauantaina (24. helmikuuta - 17. maaliskuuta). Kokoelma julkaistiin vuonna 2001.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 22.
Hermione
Hermione voi viitata ainakin seuraaviin:
Parantava kosketus
Parantava kosketus on uskomuslääkinnän muoto, joka perustuu ajatukseen ihmisen sähkömagneettisesta kentästä. Kehon osissa tuntuvien kipujen syynä on uskomuksen mukaan se, ettei näillä alueilla kehon "sähkövirta" kulje. Henkilön, joka omaa parantavan kosketuksen, väitetään pystyvän tuntemaan kädellään tällaisen "aukon" ihmisen sähkökentässä ja luovuttamaan omaa "energiaansa" laittamalla kätensä tällaisen paikan yläpuolelle. Tällaisessa vaihtoehtoisessa hoitomuodossa olleet ihmiset kuvaavat parantajan kädestä kulkeutuvan energiavirran tuntuvan kuin hiustenkuivaimella lämmittäisi kipeytynyttä kohtaa.
Kvanttikosketushoito perustuu uskomuksiin "värähtelytaajuuden" kohottamista hoidettavassa kohdassa. Hoidon markkinoijien mukaan kosketuksen myötä kehon omalla paranemisjärjestelmällä on mahdollisuus aktivoitua.
Kosketusterapioiden vaikutusta ei kuitenkaan ole tieteellisesti todistettu. Esimerkiksi Jounal of the American Medical Association -lehdessä julkaistun tutkimuksen mukaan satunnaistetuissa kokeissa testatuista 21:stä "parantavan kosketuksen terapeutista" ei kukaan tunnistanut koehenkilön energiakenttää. Isossa-Britanniassa tätä hoitoa kuitenkin annetaan vaihtoehtohoitona (nimellä therapeutic touch) ainakin joissain yksityissairaaloissa.
Skeptikko-lehden mukaan biofyysinen ja teoreettinen perusta kvanttihoidolle on olematonta.
Fthia
Valtakunnan perusti Aiakos, ja se oli Peleuksen ja Akhilleuksen kuten myös tämän Troijan sodassa johtaman myrmidonien heimon kotimaa.
Kynnet, kynnet
Kynnet, kynnet on suomalaisen hip-hop artisti Pyhimyksen single, jonka Johanna Kustannus -levy-yhtiö julkaisi 19. syyskuuta 2017. Kappaleessa vierailee pop-laulaja Vesta, joka laulaa kertosäkeen.
Single on ollut Suomen virallisella listalla 14 viikkoa, korkeimmillaan viidennellä sijalla. Kappaleella on Spotifyssä noin viisi miljoonaa kuuntelukertaa. Kappale kertoo internet-kulttuurista ja sen teemana on muun muassa henkinen turhautuminen.
Kynnet, kynnet on Pyhimyksen ensimmäinen single tauon jälkeen Pyhimys-taiteilijanimellä.
Stuart Kaminsky
Kaminskyn Moskovaan sijoittuva komisario Rostnikov -romaani A Cold Red Sunrise sai vuonna 1989 Edgar-palkinnon parhaana romaanina. Lisäksi hän oli kuusi kertaa ehdokkaana kyseisen palkinnon saajaksi, viimeksi vuonna 2005 teoksellaan Behind the Mystery: Top Mystery Writers Interviewed, joka oli ehdokkaana myös useiden muidenkin palkintojen saajaksi, muun muassa Agatha-palkinnon. Vuonna 2006 Kaminsky sai Mystery Writers of American Grandmaster-arvonimen
Toby Peters -sarjassa Kaminsky käytti huumoria ja filmiviittauksia ja leikitteli lajin perinteisillä kaavoilla. Romaanihenkilöinä on hollywood-näyttelijöitä omilla nimillään.
Elämäkerta
Chicagossa lapsuutensa viettänyt Kaminsky suoritti Illinois'n yliopistossa B.S.-tutkinnon journalistiikassa, M.A.-tutkinnon englannin kielessä ja tohtorintutkinnon Northwestern-yliopistossa. Hän opetti elokuvaa ja elokuvan historiaa Northwesternissä 16 vuotta, ja sen jälkeen hän opetti Floridan valtionyliopistossa kuusi vuotta. 1950-1960-luvulla hän työskenteli toimittajana UPI:ssa ja useissa sanomalehdissä.
Kaminskyn esikoisteos oli vuonna ilmestynyt 1977 Toby Peters -jännäri Ei lyijyä valkokankaalle, (Bullet for a Star). Hän kirjoitti yli 50 romaania, ja lisäksi novellikokoelmia ja tietokirjoja. Kaminsky oli aiemmin Mystery Writers of American puheenjohtaja.