cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aakkoslaji
Gemenanumerot
Tietokonefonteissa numerot tavallisesti rinnastuvat kooltaan ja mittasuhteiltaan suuraakkosiin. Etenkin vanhemmassa typografiassa on kuitenkin ollut käytössä myös pienaakkosiin rinnastuvia niin sanottuja gemenanumeroita, ja joissain uudenaikaisissakin fonteissa numeroiden glyyfit pyrkivät seuraamaan tätä perinnettä. Toisin kuin pienaakkosille, gemenanumeroille ei yleensä ole merkistöstandardeissa määritetty erillisiä merkkipaikkoja, vaan numeroiden mahdollinen gemenamaisuus on nimenomaan fontin ominaisuus.
Luettelo Taivassalon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Taivassalon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Taivassalon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Funchal
Funchal [funša´l] on Portugalille kuuluvan Madeiran autonomisen alueen pääkaupunki. Se on myös yksi Madeiran 11 kunnasta ja jakautuu 10 freguesiaan. Funchal sijaitsee Madeiran saaren etelärannikolla. Funchalin pinta-ala 76,25 km² ja asukasluku 112 015 (2011). Madeirasta 280 kilometriä eteläkaakkoon sijaitsevat Selvagenssaaret kuuluvat hallinnollisesti Funchalin kuntaan.
thumb|250px|right|Näkymä itään Funchalin keskustaan Pico da Cruzin kukkulalta (261 m).
Nimi
Funchal on saanut nimensä fenkoli-kasvista, jota kasvoi seudulla runsaasti sen asuttamisen aikoihin.
Fyysinen maantiede
Sen koordinaatit ovat 32° 38' pohjoista leveyttä ja 16° 59' läntistä pituutta. Funchal sijaitsee amfiteatterimaisessa leveän lahden poukamassa, jossa pinnanmuodot nousevat nopeasti rannasta saaren sisäosiin mentäessä ja kadut ovat siksi monin paikoin varsin jyrkkiä. Monten kaupunginosa 3,5 kilometrin päässä rannasta sijaitsee jo noin 550 metrin korkeudessa.
Ilmasto
Funchalin ilmasto on subtrooppinen. Funchalin keskilämpötila on joulukuusta huhtikuuhun 16–21 astetta, minkä jälkeen se kohoaa vähitellen saavuttaen heinä–elokuussa 20–25 astetta. Loka-joulukuun välisenä aikana Funchalissa on keskimäärin 18–21 astetta. Lämpötilat eivät juuri kohoa 27–28 asteen yli paitsi harvoin lämpimän itätuulen puhaltaessa Afrikan suunnasta. Talvella sää on melko epävakainen ja sateita saadaan jopa 100 millimetriä kuukaudessa. Kesät ovat vähäsateisia, ja vuorilta iltapäivällä saapuvat pilvet eivät yleensä enää sada kaupungin kohdalla. Ilmankosteus on korkea kautta vuoden.
Hallinnollinen jako
pienoiskuva|Funchalin kunta jakautuu edelleen 10 [[freguesiaan.]] pienoiskuva|Madeiran saaresta eteläkaakkoon sijaitsevat [[Selvagenssaaret kuuluvat hallinnollisesti Funchalin kuntaan. Maantieteellisesti ne ovat kuitenkin lähempänä Espanjalle kuuluvia Kanariansaaria.]] pienoiskuva|Gibraltar on yksi Madeiran ystävyyskaupungeista. Britannia evakuoi toisen maailmansodan aikana Gibraltarin siirtokunnasta noin 2 000 siviilihenkilöä Madeiralle. Kuvassa tapauksen muistoksi pystytetty muistomerkki. Funchal on yksi Madeiran 11 kunnasta. Se on pinta-alaltaan 76,25 neliökilometriä ja jakautuu 10 pienempään hallinnolliseen yksikköön, freguesiaan. Funchalin kuntaan kuuluvat lisäksi kaukaiset Selvagenssaaret, jotka eivät kuitenkaan muodosta omaa freguesiaansa. Desertassaaret sen sijaan kuuluvat Santa Cruzin kuntaan. Funchalin naapurikunnat ovat lännessä Câmara de Lobos, pohjoisessa Santana, koillisessa Machico ja idässä Santa Cruz.
Väestö
Funchalin asukasluvuksi laskettiin vuonna 2011 yhteensä 112 015.
Historia
João Gonçalves Zarco perusti Funchalin vuonna 1421. Laakean lahden muodostama syvä luonnonsatama tarjosi oivat edellytykset kylän kehittymiselle, ja se sai kaupunginoikeudet vuonna 1508. 1500-luvulla Funchalista tuli tärkeä pysähdyspaikka Euroopan ja Länsi-Intian välisillä merireiteillä. Laivoihin lastattiin satamassa sokeria ja madeiraviiniä. Funchalin tuomiokirkko rakennettiin vuosina 1493–1514.
Pohjola-filmi
Pohjola-filmi on suomalainen elokuvayhtiö. Yhtiön toimitusjohtajana ja tuottajana toimii Elina Pohjola ja dramaturgina Mike Pohjola. Pohjola-filmi on erikoistunut ”pohjoiseen elokuvaan” ja tekee sekä dokumentteja että fiktioelokuvia.
Funchal
Historia
Nykyisin Funchal on vilkas ja moderni kaupunki, joka on saarten turismin keskus lukuisine hotelleineen ja ravintoloineen.
Liikenne
Yksityisautoilu Funchalin ympäristössä on vilkasta. Kaupungin pääkadut ruuhkautuvat usein aamuisin ja iltapäivisin. Tuulettomalla säällä pakokaasut saattavat heikentää ilmanlaatua. Suuri osa autoista pysäköidään kadun varteen ja pysäköintihalleja tai -alueita on vähän. Keltasinisiä takseja on katukuvassa runsaasti.
Pohjola-filmi
Toimitusjohtaja Elina Pohjola (s. 1981) on suomalainen elokuvatuottaja, joka on valmistunut medianomiksi Turun taideakatemiasta sekä taiteen maisteriksi Aalto-yliopiston taideteollisesta korkeakoulusta. Ennen elokuvatuottajan uraansa hän on työskennellyt muun muassa apulaisohjaajana, toisena apulaisohjaajana ja tuotantokoordinaattorina Aleksi Salmenperän elokuvissa Paha perhe ja Miehen työ, Mika Kaurismäen elokuvassa Haarautuvan rakkauden talo sekä elokuvissa Ganes ja Käsky.
Funchal
Liikenne
Funchalissa on kattava ja varsin edullinen paikallisbussiverkosto. Linjoja on useita kymmeniä, ja monet niistä liikennöivät useita kertoja tunnissa. Linja-autoasemaa ei ole, vaan linjat lähtevät rantakadun varrelta. Samasta paikasta lähtevät myös useimmat Funchalin ja muiden kaupunkien sekä kylien välillä kulkevat maaseutubussit.
Pohjola-filmi
Yrityksen ensimmäinen teatterilevityksessä ollut elokuva oli Mikko Kuparisen ohjaama, Tuuve Aron novelliin pohjautuva Sirocco, jonka pääosaa esittää Eeva Putro. Lyhytelokuva kertoo yksinäisestä naisesta, joka löytää kerrostalonsa roskakorista vauvan ja alkaa kasvattaa sitä omanaan. Elokuva sai ensi-iltansa Kalifornian Palm Springs Int’l ShortFestissä kesäkuussa 2012 ja kiersi laajasti kansainvälisiä elokuvafestivaaleja, voittaen maineikkaan Odensen kansainvälisen elokuvafestivaalin pääpalkinnon elokuussa 2012.
Funchal
Nähtävyyksiä
thumb|250px|Sén läntinen julkisivu. Goottilaisen portaalin yläreunassa on kuninkaan vaakuna ja sen yläpuolella [[ruusuikkuna. Kellotapulin huippu on koristeltu kaakelein.]]
Pohjola-filmi
Vuonna 2012 ensi-iltansa sai Wille Hyvösen ohjaama dokumenttielokuva Kummisetäni thaimorsian. Se kertoo ohjaajan kummisedästä ja tämän thaimaalaisesta tyttöystävästä, joiden suhdetta ohjaaja ei voi hyväksyä. Elokuva sai kansainvälisen ensi-iltansa maailman suurimmalla dokumenttielokuvan festivaalilla Idfassa. Suomessa Kummisetäni thaimorsian sai elokuvateatterilevityksen ja keräsi lisäksi 522 000 televisiokatsojaa.
Funchal
Urheilu
Funchalista ovat kotoisin jalkapalloseurat CS Marítimo ja CD Nacional.
Pohjola-filmi
Vuonna 2014 Pohjola-filmillä on tuotannossa kolme pitkää elokuvaa. Dokumenttielokuva Onnen ammattilaiset on Wille Hyvösen ohjaama dokumenttielokuva, joka kertoo onnellisuudesta, onnellisuusbisneksestä ja onnen asiantuntijoista. Kirsi Mattilan dokumenttielokuva Naisten Afganistan kertoo parikymppisen Marzian tarinan: hän unelmoi rakkaudesta, avioliitosta ja mielenkiintoisesta työstä, mutta yhteiskunta rajoittaa hänen valinnanvapauttaan.
Musiikkielokuva Vapaita on nykypäivään sijoittuva raikas ja koskettava tarina kolmekymppisestä Seljasta, jonka ystävien- ja työntäyteisen elämän sekoittaa hänen kuusitoista vuotta sitten adoptoitavaksi antamansa poika. Elokuvan on käsikirjoittanut Tua Harno ja ohjaa Oskari Sipola.
Lisäksi Pohjola-filmi tuottaa Dox@Net -lyhytdokumenttielokuvien sarjaa ja kehittelee useita elokuvia eri ohjaajien kanssa.
Mannerheimin muistolaatta (Pietari)
Pronssiin valetussa korkeassa pintareliefissä Mannerheim on kuvattu Venäjän keisarillisen armeijan juhlaunivormussa. Taustalla on Venäjän lippu ja oikeassa alareunassa venäjäksi teksti ”Venäjän armeijan kenraaliluutnantti Gustav Karlovitš Mannerheim palveli vuodesta 1887 vuoteen 1918.”
Muistolaatta sijaitsi osoitteessa Zaharevskaja 22 rakennuksessa, jossa toimii nykyisin sotilasinsinööri-instituutti. Mannerheim palveli aikoinaan läheisissä rakennuksissa toimiessaan Venäjän kaartinjoukkojen Chevalierkaartin upseerina. Hän myös asui jonkin aikaa lähes vastapäätä muistolaattaa. Reliefissä ei ole kuitenkaan mainintaa Mannerheimin toiminnasta itsenäisen Suomen marsalkkana ja presidenttinä.
Paljastustilaisuus
Muistolaatan hankki Venäjän sotahistoriallinen seura, joka on perustettu vuonna 2012 presidentti Vladimir Putinin antamalla asetuksella. Muistolaatta oli tarkoitus paljastaa jo kesäkuussa 2015, mutta tilaisuus peruttiin.
Medialle ei annettu ennakkotietoa paljastusajankohdasta eikä paljastustilaisuuden järjestäjästä. Paikalle ei kutsuttu myöskään Suomen valtion virallista edustajaa, vaikka Mannerheim on Suomen entinen presidentti. Paikalla oli kuitenkin kunniakomppania ja sotilassoittokunta, ja lisäksi tilaisuuteen oli ilmeisesti komennettu läheisen kauppakorkeakoulun opiskelijoita, jotka laskivat paikalle kukkia.
Paljastustilaisuudesta kertoi pietarilainen Fontanka.ru-sivusto. Seremoniassa olivat läsnä sotahistoriallisen seuran puheenjohtajana toiminut Venäjän kulttuuriministeri Vladimir Medinski sekä presidentinhallinnon päällikkö Sergei Ivanov.
Paljastustilaisuudessa puhuttiin Mannerheimin elämästä Pietarissa ennen vuotta 1917 sekä tarpeesta kunnioittaa kaikkia osapuolia, jotka osallistuivat Venäjän vallankumoukseen. Tilaisuudessa kuultiin juhlapuheiden lisäksi ”häpeällistä”-vastalauseita. Niihin kulttuuriministeri vastasi, että ei pidä olla paavillisempi kuin paavi itse. Medinskin mielestä itse Stalin oli ottanut Mannerheimin suojelukseensa.
Töhriminen ja muu vandalismi
thumb|Rakennuksen seinässä ja jalkakäytävällä on jäänteitä punaisesta maalista. Torstaina tapahtunutta paljastustilaisuutta seuraavana sunnuntai-aamuna muistolaatta oli töhritty punaisella maalilla. Sen jälkeen se peitettiin oranssilla suojamuovilla ja sotilasinsinööri-instituutin kadetit kutsuttiin puhdistamaan talon seiniä. Fontankan mukaan jo paljastuspäivänä tuntemattomat hyökkääjät heittivät muistolaatan päälle vihreää nestettä. Neste oli tuolloin mitä ilmeisimmin briljanttivihreää, jota käytetään Venäjällä yleisesti ihon ja haavojen desinfiointiin.
Muistolaatta töhrittiin neljän kuukauden aikana maalilla ja muilla aineilla ainakin viisi kertaa. Sitä yritettiin myös hakata kirveellä. Muistolaatta oli kesän ajan yksi Venäjän ykkösuutisista. Lokakuussa 2016 siihen ilmestyi luodinrei’iltä vaikuttavia reikiä.
Muistolaatta käytiin poistamassa myöhään illalla 13. lokakuuta. Venäjän sotahistoriallinen seura tiedotti seuraavana päivänä siirtäneensä laatan ensimmäisen maailmansodan museoon Tsarskoje Selon museoalueelle Puškiniin. Vasta tässä vaiheessa seuran rooli laatan taustalla tuli yleiseen tietoon.
Muistolaatan vastustajat
Mannerheimin muistolaatta herätti keskustelua Pietarissa ja Venäjällä. Arvostelijat syyttivät Mannerheimia Adolf Hitlerin apuriksi ja fasistiksi, joka mahdollisti omalta osaltaan Leningradin piirityksen ja on siten vastuussa lukemattomien kaupunkilaisten kuolemasta. Suuri yleisö Venäjällä tuntee Mannerheimin henkilöhistorian huonosti, ja vallitseva historiankirjoitus on pitänyt hänestä yllä negatiivista kuvaa.
Muistolaatan vastustajat ilmoittivat jatkavansa protesteja niin kauan, että laatta poistetaan. He uhkasivat, että ellei laattaa viedä pois maanantai-iltaan 8. elokuuta 2016 mennessä, mielenilmaukset jatkuvat vielä voimakkaampina. Muistolaatta on sittemmin siirretty suojaan museoon sisätiloihin. Venäjällä on jo aiemmin ilmaistu Mannerheimista erilaisia näkemyksiä. Eremitaasin johtaja, professori Mihail Piotrovski kirjoittaa vuoden 2005 Mannerheim-näyttelyyn liittyvän luettelon esipuheessa: "Venäjällä on totuttu ajattelemaan, että monet Mannerheimin hienovaraisista ja omintakaisista poliittisista päätöksistä johtuivat hänen halustaan olla vahingoittamatta kaupunkia, jossa hän vietti nuoruutensa - -."
Uutisten vaikutus Suomessa
Uutiset Mannerheimin muistolaatan töhrimisestä herättivät Suomessakin keskustelua siitä, mikä oli Suomen rooli Leningradin piirityksessä. Yleisradion julkaiseman artikkelin mukaan aihetta on tutkittu paljon Suomessa, mutta monella on edelleen käsitys, ettei Suomi ottanut aktiivisesti osaa Leningradin piiritykseen. Maanpuolustuskorkeakoulun dosentti Pekka Visurin mukaan kyse on kansallisesta myytistä, jota jotkut tahot yhä elättävät. Visurin mukaan Suomi oli alusta asti merkittävä osa saartoa. Mannerheim ei halunnut hyökätä Leningradiin, koska hyökkäys olisi edellyttänyt kaikkien reservien siirtämistä Kannakselle, joka olisi antanut puna-armeijalle tilaisuuden hyökätä Suomeen pohjoisen kautta.
Laatan laillisuus
Kaupungin hallinto ryhtyi selvittämään muistolaatan laillisuutta, kun kommunistien edustaja Vladimir Dmitriev pyysi tarkistamaan laatan laillisuuden. Fontanka-sivuston mukaan hallintoviranomaiset eivät löytäneet paljastukseen oikeutettuja lupa-asiakirjoja. Muistolaattaa ei ole myöskään kirjattu kaupungin omaisuudeksi tai kaupungin huoltovastuulle.
Muistolaatan laillisuuskysymyksen arveltiin liittyvän paljastustilaisuuteen osallistuneen Sergei Ivanovin kohtaloon. Presidentti Putin erotti hänet elokuussa 2016, minkä jälkeen Venäjällä pohdittiin, oliko Mannerheimin laatasta noussut kohu yksi syy Ivanovin potkuihin. Syitä potkuihin ei ole saatu selville, koska Venäjän hallinto ei ole läpinäkyvää.
Trial
Englannin sana trial tarkoittaa testiä, koetta ym.
Music for Nations
Music for Nations oli brittiläinen itsenäinen levy-yhtiö, joka oli erikoistunut pääosin rock- ja metallimusiikin tuottamiseen. Se oli isomman levy-yhtiö Zomba Recordsin tytäryhtiö.
Historia
Music for Nations sai alkunsa vuonna 1983 Martin Hookerin perustamana. 1980-luvulla MFN nousi yhdeksi Euroopan johtavista rock- ja metallimaailman julkaisijoista yhtyeiden kuten Metallican, Megadethin ja Slayerin kanssa tekemillään sopimuksilla. Esimerkiksi Metallican ollessa MFN:n listoilla yhtye ehti saavuttaa kolme kultalevyä. Yhtiön laajetessa sen sopimuspiiriin liittyi useita metalliyhtyeitä, kuten Testament, Opeth, Paradise Lost, Cradle of Filth ja Anathema.
Under One Flag
Vuosina 1985–1989 yhtiöllä oli oma alamerkkinsä Under One Flag, joka julkaisi speed- ja thrash metallia sekä lisenssillä yhdysvaltalaisen Combat Recordsin tuotantoa. Under One Flag julkaisi levyjä yhtyeiltä kuten Onslaught, Possessed, Nuclear Assault, Bathory, Venom, Forbidden, Sacrilege ja Acid Reign.
Yhtiön lopetus
Levy-yhtiö lopetti toimintansa kokonaan vuonna 2004 sulauttaen kataloginsa kokonaan sen äitiyhtiöön Zomba Recordsiin.
Palo Alto Research Center
Palo Alto Research Center (PARC) on vuonna 1970 perustettu tutkimuskeskus, joka tunnetaan parhaiten graafiseen käyttöliittymään (GUI) liittyvästä kehitystyöstä.
PARC perustettiin alun perin Xerox-yhtiön tutkimusyksiköksi (Xerox PARC). Vuonna 2002 se yhtiöitettiin Xeroxin tytäryhtiöksi.
GUI, graafinen käyttöliittymä, eli idea järjestelmästä jota voidaan hallita hiirellä ja joka pyrkii näyttämään ruudulla sisäisestä tilastaan kaiken oleellisen, kehitettiin PARCissa. Hiirtä sen sijaan ei kehitetty PARCissa, vaan ARCissa (Augmentation Research Center). 70-luvun lopulla tosin rahoitus lopetettiin ja työntekijät menivät muualle töihin, myös Xeroxille, mukanaan osa ARCin ideoista.
Xeroxilla oli prototyyppi nimeltä Xerox Alto, jossa graafista käyttöliittymää hyödynnettiin. Applen johtaja Steve Jobs vakuuttui graafisesta käyttöliittymästä, joka johti Apple Lisan ja Macintoshin kehitykseen. Microsoft lisensoi Xeroxilta käyttöliittymän elementtejä Windowsiin. Xerox Alton tekniikka kaupallistettiin Xerox 8010 (Xerox Star) -järjestelmässä.
WYSIWYG, eli What You See Is What You Get kehitettiin niin ikään PARCissa. Siinä ideana on, että ruudulla näkee juuri sen, mikä tulostimelta tulee ulos. Toisin sanoen vedoksia tarvitaan vähemmän. Toki tulostimen laatu on parempi kuin näyttö, ja pieniä eroja on muutenkin, mutta kun vertaa aikaisempaan niin erot olivat huomattavia. PARC teki ensimmäisen WYSIWYG-tekstieditorin. Nykyään melkein kaikki ohjelmat tukevat tätä ideaa ainakin pääosiltaan.
PARCissa kehitettiin vuosina 1973–1974 Ethernet eli tietoliikennestandardi lähiverkkoihin. Liki kaikki lähiverkot käyttävät tätä standardia (lukuun ottamatta langattomia verkkoja), ja se on ollut yksi tärkeä osa verkottumisen laajenemisessa. 3COM loi verkkopuolen menestyksensä pitkälti Ethernet-tuotteiden varaan. Kaikissa kotitietokoneissa on jo pitkään ollut Ethernet-valmius. Kuinka ollakaan, Ethernet kehitettiin PARCissa, mutta ilman että he saivat siitä mitään mainittavaa hyötyä.
PostScript on sivunkuvauskieli, jota etenkin Adobe on paljon käyttänyt. PostScriptiä ei ole tarkoitettu ihmisten luettavaksi, vaan tietokoneohjelma tuottaa tämänkielisen dokumentin, joka lähetetään tulostimelle. Sen jälkeen tulostin tulkitsee, miltä sivun tulisi näyttää, ja tulostaa sen. Kaunista tässä on se, että kaikki samaa kieltä käyttävät tulostimet toimivat toistensa kanssa ristiin, mikä oli valtava mullistus 80-luvulla. Kun PostScriptiin yhdistää vielä lasertulostimen, on työpöytäjulkaisujärjestelmä valmis. Sekä PostScript (ja sen edeltäjä InterPress) että lasertulostin kehitettiin PARCissa.
Toisin sanoen, kaikki ne oleelliset elementit, joita Apple käytti 80-luvulla työpöytäjulkaisemisen (, DTP) ideaan, olivat itse asiassa PARCin keksimiä: GUI, Ethernet, PostScript ja lasertulostin. Vain ohjelmisto puuttui, ja sen teki Adobe.
Smalltalk on PARC:ssa kehitetty ohjelmointikieli ja ohjelmointiympäristö, joka on vaikuttanut useiden muiden ohjelmointikielien kehitykseen.
Vuonna 1988 PARC esitteli kämmenen kokoisen PARCTab ja kirjan kokoisen PARCPad -tietokoneen tutkimusalustaksi.
Tutkimus- ja kehitystyö PARCissa vaikutti muun muassa VLSI-suunnitteluun ja puolijohteita käyttävän laserin kehitykseen.
Leppiniemi
thumb|260px|Leppiniemeä voimalaitoksen padolta nähtynä Leppiniemi on kylä Muhoksen kunnassa. Kylä sijaitsee Oulujoen varrella Pyhäkosken voimalaitoksen läheisyydessä, noin kuuden kilometrin päässä Muhoksen keskustaajamasta. Alueen asuntokanta on rakennettu 1940–1950-lukujen vaihteessa voimalaitoksen rakennustöiden yhteydessä. Suuri osa alueen asuntokannasta on omakoti-, rivi-, ja paritaloja, mutta alueella on myös muutama pienkerrostalo sekä pari liikekiinteistöä. Alueen suunnitelmat on laatinut arkkitehti Aarne Ervi. Suurin osa Leppiniemen rakennuksista ja sen puistomainen miljöö ovat suojeltuja niiden kulttuurihistoriallisen arvon vuoksi. Nykyisin suurimman osan alueesta omistaa sieviläinen kiinteistönhallintaa harjoittava yksityinen osakeyhtiö Ameta Oy.
Leppiniemessä toimii lisäksi Oulujokilaakson Golfin ylläpitämä golfkenttä.
Kodi
Kodi (aiemmin Xbox Media Center, XBMC) on avoimen lähdekoodin mediasoitin-ohjelmisto. 1. elokuuta 2014 ilmoitettiin, että versiosta 14 alkaen XBMC tunnetaan nimellä Kodi.
Ohjelmisto on alun perin kehitetty Xbox -pelikonsolille käytettäväksi, mutta tuki sille on poistettu myöhemmin.
Ohjelmisto on nykyisin saataville useille alustoille kuten Linux, OS X, Windows, iOS ja Android. Ohjelmaa voidaan käyttää median toistamiseen kiintolevyltä, CD/DVD-levyltä tai verkon yli suoratoistoon. Toistettavat formaatit ovat muun muassa MPEG 1/2, DivX/XviD, WMV, WMA, RealMedia, QuickTime, MP3, FLAC, WavPack, AAC, JPEG, GIF, BMP ja h.264.
Valko-Venäjä lasten Eurovision laulukilpailussa
Valko-Venäjä on yksi menestyneimmistä maista lasten euroviisuissa. Valko-Venäjä on osallistunut kilpailuun vuodesta 2003 alkaen, jolloin se järjestettiin ensimmäisen kerran. Valko-Venäjä on voittanut kilpailun kahdesti. Ksenija Sitnik voitti vuonna 2005 ja Aleksei Zhigalkovitš vuonna 2007. Maa on isännöinyt kisoja vuonna 2010 ja 2018.
Kruunajaismessu
Kruunajaismessu on Wolfgang Amadeus Mozartin 15. (toisen tulkinnan mukaan 16.) messu. Se on C-duurissa, ja Köchelin luettelossa sen merkintä on KV 317. Se luetaan Missa brevikseksi eli lyhyeksi messuksi Missa solemniksen vastakohtana.
Kruunajaismessu valmistui Salzburgissa 23. maaliskuuta 1779, ja se kantaesitettiin lähes varmasti Salzburgin tuomiokirkossa pääsiäissunnuntaina 4. huhtikuuta 1779. Kutsumanimensä teos sai ilmeisesti 1800-luvun alussa Wienin hovissa. Joseph Haydn viittasi teokseen omassa Harmoniemessessään.
Merceedees Tuotanto
Merceedees Tuotanto oli vuonna 1999 perustettu tamperelainen levy-yhtiö. Se yhdistyi Wolfgang Recordsin kanssa vuonna 2007 muodostaen Backstage Alliance -levy-yhtiön.
Yhtiöllä oli levymerkki Beemvees.
Fontenay-près-Vézelay
Kunta on tunnettu aiemmin myös nimellä Fontanae. Autunin piispanistuin lahjoitti kunnan Vézelayn apottiluostarille, joka omisti sen suureen vallankumoukseen saakka. Kunnan keskustassa oleva Saint-Germainin kirkko on peräisin 1100-luvulta, ja kirkon kuori on tehty 1400-luvulla. Pouillyn kylässä on aikanaan ollut Vaubanin linnoitus.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Humphrey Gilbert
pienoiskuva|Sir Humphrey Gilbertin kuva noin vuodelta 1584. Humphrey Gilbert (noin 1537–1583) oli Devonista kotoisin ollut englantilainen tutkimusmatkailija, joka oli kruunun palveluksessa Elisabet I:n hallitusaikana. Hän opiskeli navigointia ja sodankäyntiä Oxfordissa, liittyi armeijaan ja haavoittui Le Havressa vuonna 1563.
Gilbert esitti vuonna 1566 ajatuksen, jonka mukaan luoteisväylää purjehtimalla voisi päästä Itä-Intiaan. Kuningatar hylkäsi ehdotuksen ja lähetti Gilbertin sen sijaan Irlantiin, missä Gilbert kukisti kapinaan ja perusti protestanttisia siirtokuntia saaren eteläosaan.
Kuningatar tyrmäsi myös Gilbertin suunnitelmat vallata alueita Espanjalta ja Ranskalta, mutta sai valtakirjan vallata "pakanamaita". 3. elokuuta 1583 hän saapui nykyisen Kanadan alueella sijaitsevaan Newfoundlandiin ja valtasi sen Britannian merentakaiseksi siirtokunnaksi. Kotimatkalla hän joutui myrskyyn ja hukkui.
Anton Kustaa Attila
Anton Kustaa Attila (12. helmikuuta 1877 Längelmäki – 15. elokuuta 1915 Tampere) oli suomalainen kenkätehtailija.
Lempäälä-Seura
Lempäälä-Seura on kotiseutuyhdistys, joka vaalii kotiseutuhenkeä Lempäälässä. Sen erityisiä tehtäviä ovat: kotiseudun kehittäminen paikallisten erityispiirteiden pohjalta, elinympäristön laadun parantaminen ja viihtyvyyden lisääminen, kotiseututietouden lisääminen, kotiseutuhengen ylläpitäminen ja omatoimisuuden voimistaminen sekä kotiseudun kulttuurin vaaliminen ja edistäminen. Seuran puheenjohtaja on Pekka Mäenpää.
Anton Kustaa Attila
Köyhiin oloihin syntynyt Attila oli vartuttuaan suutarinopissa ja alkoi harjoittaa päällisneulosten valmistamista. Vuonna 1901 hän perusti kenkien päällisneuloksia valmistaneen tehtaan Nokian Viikinharjulle, ja pian tämän tehtaan tuotteet alkoivat syrjäyttää markkinoita siihen asti hallinneet ulkomailta tuodut neulokset. Attila siirsi vuoden 1905 lopulla tehtaansa Tampereelle Tammelankatu 22:een ja aloitti tällöin myös kokonaisten jalkineiden valmistuksen. Tehdas kehittyi nopeasti ja siitä muodostettiin osakeyhtiö 1908. Attila omisti Osakeyhtiö Attilan osakkeista kaksi kolmasosaa ja hänen yhtiökumppaninsa Edvard Rentto kolmasosan.
Lempäälä-Seura
Seuran käytännön toimia ovat muun muassa Lempäälä-aiheisten kirjojen ja muiden painotuotteiden julkaiseminen, museotoiminnan harjoittaminen ja paikallisen kotiseutuarkiston tukeminen.
Anton Kustaa Attila
Tehdasta laajennettiin niin, että se oli 1910-luvun alussa jo Suomen suurin. Tehtaan myynti oli vuonna 1912 kaksi miljoonaa markkaa. Vuonna 1909 ostettiin vielä pohjanahkaa valmistanut Tampereen Hienonahkatehdas, jonka tuotanto meni nyt kokonaan Attilan kenkätehtaan käyttöön. Vuonna 1912 yhtiö osti kuusi tonttia uutta tehdasrakennusta varten. Uusi viisikerroksinen tehdas valmistui vuonna 1915.
Lempäälä-Seura
Seura on Kotiseutuliiton jäsen.
Anton Kustaa Attila
Anton Kustaa Attila kuoli elokuussa 1915 umpisuolentulehduksen ja keuhkopussintulehduksen seurauksena. Hänet on haudattu Tampereen Kalevankankaan hautausmaalle. Hautakivessä olevan muotokuvareliefin on tehnyt kuvanveistäjä Alpo Sailo.
Lempäälä-Seura
Kuokkalan museoraitti on museoalue, jonka omistavat yhdessä Lempäälän kunta ja Lempäälä-Seura,
Anton Kustaa Attila
Edward Rentosta tuli Attilan kenkätehtaan pääomistaja ja toimitusjohtaja 1920-luvulla. Edward Renton kuoltua 1927 Attilan tehtaan johtoon tuli hänen poikansa Kalle Edvard Rentto. Kenkätehtailija Emil Aaltonen osti Attilan tehtaan 1931, mutta Edward Renton pojat jatkoivat edelleen tehtaan palveluksessa ja niinpä toinen poika Onni K. Rentto oli Attilan kenkätehtaan teknillisenä johtajana 1932–1938 ja Kalle Rentto jatkoi Attilan toimitusjohtajana samoin vuoteen 1938 saakka.
1930-luvun alussa lamakauden aiheuttama vuotien ja nahkojen sekä kenkien hintojen lasku vaikeutti Attila osakeyhtiön toimintaa niin, että yhtiön omistama nahkatehdas myytiin tehtailija Oskari Vaaralle toukokuussa 1933. Osakeyhtiö Attila yhdistettiin Aaltosen Kenkätehdas Oy:hyn vuonna 1940.
Dudley Moore
Hän oli naimisissa neljästi ja sai kaksi poikaa. Hänen vaimojaan olivat Nicole Rothschild, Brogan Lane, Tuesday Weld ja Suzy Kendall. Jokainen avioliitto päättyi eroon.
Yksi Dudley Mooren tavaramerkeistä, josta hän ei aina jaksanut iloita, oli hänen suhteellinen lyhytkasvuisuutensa, 159 cm. Ennen 1960-luvun alkua, jolloin hänen elokuvauransa käynnistyi, hän opiskeli klassista pianonsoittoa. Moore sävelsi musiikin osaan elokuvistaan ja hän myös käsikirjoitti sekä valkokankaalle että televisiolle. Hänen kuuluisimmat elokuvansa olivat 10 – nainen kuin unelma (1979) ja Arthur (1981). Uran vikatikkejä saattoi olla kieltäytyminen pääosasta elokuvassa Splash (1984), joka Tom Hanksin tähdittämänä oli aikanaan melkoinen menestys.
Moore kertoi syyskuussa 1999 julkisesti kärsivänsä progressiivisesta supranukleaarisesta halvauksesta. Hän kuoli sairautensa komplikaationa ilmenneeseen keuhkokuumeeseen maaliskuussa 2002.
Hoeryeong
Hoeryeong (, hanja 會寧市, McCune-Reischauer Hoeryŏng-si) on kaupunki Korean demokraattisen kansantasavallan Pohjois-Hamgyeongin maakunnassa Pohjois-Korean Kiinan vastaisella rajalla. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 153 532.
Maantiede
thumb|vasen|[[Tumenjoki|Tumenjoen Kiinaan ylittävä silta Hoeryeongissa.]] Hoeryeong sijaitsee Pohjois-Korean Pohjois-Hamgyeongin maakunnassa Tumenjoen keskijuoksulla Pohjois-Korean Kiinan vastaisella rajalla. Kiinan puolella rajaa sijaitsee Yanbianin korealaisten autonomisen prefektuurin Longjingin kaupunki. Tumenjoki virtaa gieman kaupungin rakennetusta alueesta pohjoiseen ja kaakossa kohoavat Hamgyongvuoret. Hoeryeongin korkeimmat huiput ovat Karaji (1 418 m) ja Obong (1 329 m). Suurin osa kaupungin alueesta on kuitenkin vain 500–800 metrin korkeudella merenpinnasta. Kaupunkiin kuuluvan alueen pinta-ala on 1 750 km², mikä tekee kaupungista kooltaan Pohjois-Korean kolmanneksi suurimman. Noin 80 % kaupungin alueesta on metsää.
Muuhun Pohjois-Koreaan Hoeryeongin ilmasto on suhteellisen kuiva ja kylmä. Keskimäärin kylmempää Pohjois-Korean kaupungeista on vain Hyesanissa. verrattuna Vuoden keskilämpötila Hoeryeongissa on 6°C. Tammikuun keskilämpötila on 11,4°C ja elokuun 21°C. Vuoden keskimääräinen sadanta on 497,3 mm.
Historia
thumb|vasen|[[Kim Jong-sukin syntymäkoti.]] Tumenjoki on nykyisen kaupungin kohdalla erityisen matala ja kapea, joten paikkaa on käytetty pitkään joen ylityskohtana. Joen pohjoispuolista aluetta asuttivat džurtšenit ja Joseonin hallitsija Sejong (1418-1450) perusti Hoeryeongin osana yhteensä kuutta varuskuntaa valtakuntansa koillisrajalla. Lähellä valtakunnan rajaa sijainnut kaupunki sai vaikutteita ulkomailta. Qing-dynastian aikana paikalta käytiin kauppaa Kiinaan ja kaupunki oli myös yksi varhaisimmista Venäjältä levinneen kristinuskon keskuksista Koreassa.
Japanin miehitettyä Korean japanilaiset rakennuttivat vuonna 1924 rautatien Kiinan puolelle Longjingiin. Rautatien rakentaminen kiihdytti kauppaa kaupungissa ja myöhemmin alettiin hyödyntää myös läheisiä kivihiilivarantoja. Pohjoiskorealaisen historiankirjoituksen mukaan Kim Il-sungin äiti Kim Jong-suk syntyi Hoeryeongissa 24. joulukuuta 1917. Hänen syntymäkotinsa on nykyisin matkailukohde. Hoeryeongista tehtiin hallinnollisesti kaupunki (si) vuonna 1991.
Hoeryeongissa sijaitsee pohjoiskorealainen keskitysleiri no. 22.
Talous
thumb|Rautatieasema ja näkymä kaupunkiin. Hoeryeongin lähistöllä on kivihiilikaivoksia ja alueella on myös suuret metsävarannot. Suureen kivihiiliesiintymä alueella vastaa noin 60 % Pohjois-Korean koko varannosta. Hiiltä käytetään esimerkiksi paikallisen kemianteollisuuden laitoksissa ja metsävarantoja käytetään paikallisessa paperiteollisuudessa. Elintarviketeollisuuden merkitys on kasvanut etenkin 1960-luvulta lähtien. Alue on tunnettu erityisesti aprikooseistaan, minkä lisäksi paikallista savea on käytetty posliinin valmistukseen. Kaupunkia yhdistää Kiinaan Tumenjoen ylittävä silta ja kaupungissa käy kiinalaisia matkailijoita.
Väestö
Hoeryeongin asukasluku oli vuonna 2008 yhteensä 153 532. Vaikka kaupunki on pinta-alaltaan yksi maan suurimmista, se on asukasluvultaan yksi sen pienimmistä. Kaupungin asukastiheys oli 88 as./km².
Anastasia Nikolajevna Romanova
Suuriruhtinatar Anastasia Nikolajevna Romanova (18. kesäkuuta (J: 5. kesäkuuta) 1901 Pietari – 17. heinäkuuta 1918 Jekaterinburg) oli Venäjän keisarin Nikolai II:n nuorin tytär ja toiseksi nuorin tämän lapsista. Jakov Jurovskin johtamat bolševikit murhasivat hänet yhdessä muun keisariperheen kanssa kauppias Ipatjevin talossa Jekaterinburgissa.
Perhe
Anastasialla oli kolme sisarta ja yksi veli:
Kuolema
Verityön jälkeen Jekaterinburgissa liikkui huhuja, että joku lapsista olisi mahdollisesti päässyt pakenemaan. Myöhemmin useat huijarit ovat väittäneet olevansa teloituksesta pelastunut Anastasia, tunnetuin heistä lienee ollut Berliinissä 1920 julkisuuteen tullut Anna Anderson. thumb|175px|left|Anastasia vuonna 1910. thumb|320px|right|Sisarukset [[Olga Nikolajevna Romanova|Olga, Tatjana, Maria ja Anastasia Romanova vuonna 1906.]]
Neuvostoliiton salaisten arkistojen avauduttua tulivat päivänvaloon muun muassa Jurovskin muistiinpanot. Niissä oli yksityiskohtaisesti selostettu Romanovien salaisen haudan paikka Jekaterinburgissa. Hauta oli metsätiehen hätäisesti lapioilla kaivettu matala kuoppa. Hauta avattiin vuonna 1991, mutta siitä puuttuivat kruununperijä Aleksein ja Marian jäännökset.
Mariaksi ja Alekseiksi oletettuja luita löydettiin elokuussa 2007 seitsemänkymmenen metrin päästä siitä haudasta, johon muut perheen jäsenet oli haudattu. Myöhemmin niiden kuuluminen tsaariperheen jäsenille kuitenkin varmennettiin kolmella erilaisella DNA-testillä. Venäjältä lähetetyt luunpalat tutki Yhdysvalloissa tohtori Michael D. Coble ja Itävallassa molekyylibiologi Walther Parson.
Venäjän ortodoksinen kirkko on kiistänyt DNA-testien luotettavuuden vuonna 2008. Se on myös julistanut koko tsaariperheen pyhiksi vuonna 2000. Venäjällä elää yhä uskomus, että ainakin yksi lapsista olisi onnistunut pakenemaan. Venäjän ortodoksikirkko vaatii Anastasian haudan avaamista, jotta voitaisiin uusilla tutkimuksilla varmistaa, että kyseessä on todella Anastasia.
Anastasia populaarikulttuurissa
Anastasia on arvoituksellisuutensa vuoksi pysynyt ihmisten kiinnostuksen kohteena vuosikymmenet, ja hänestä on kirjoitettu kirjoja ja tehty elokuvia, joista tunnetuin lienee vuonna 1956 valmistunut Anastasia. Siinä ”suuriruhtinatarta” esitti Ingrid Bergman. Anastasiasta on tehty myös televisiosarja ja piirroselokuva. Alfred Newman on säveltänyt elokuvaan Anastasia ”Anastasia”-nimisen musiikkikappaleen. Sen suomenkielisestä versiosta, jonka on sanoittanut Sauvo Puhtila, on tehty useita levytyksiä vuosina 1957 ja 1970. Yhdysvaltalainen aikakauslehti TIME listasi vuonna 2013 maailman 7 kuuluisinta katoamismysteeriä. Anastasia oli kolmannella sijalla.
Arvo (lehti)
Arvo oli SAK:n nuorten lehti, jota julkaistiin vuosina 2001–2013. Arvon kappalemääräinen levikki oli 104 500 ja sivumäärä 48. SAK:laiset liitot lähettivät Arvoa 18–35-vuotiaille jäsenilleen neljästi vuodessa. Vuodesta 2005 lähtien ilmestyi lisäksi Vappu-Arvo, jota oli jaettu SAK:laisissa vapputapahtumissa. Sen levikki oli noin 45 000 kpl.
Lehden julkaiseminen lopetettiin vuonna 2013 usean SAK:n jäsenliiton peruttua tilauksensa.
Historia
SAK aloitti nuortenlehden julkaisemisen vuonna 1995 ZigSak-lehdellä. ZigSakia seurasi vuonna 1998 Ay. Arvo ilmestyi vuodesta 2001 lähtien. Nuortenlehti ilmeistyi neljä kertaa vuodessa koko julkaisuajan läpi.
Arvoa tehtiin alusta alkaen yhteistyössä Alma 360 Asiakasmedian kanssa. Arvon ulkonäöstä vastasivat ad:t
Arvo palkittiin seuraavissa kilpailuissa:
Musō Shinden-ryū
thumb|180px|[[Nakayama Hakudō, kendo, iaido ja jōdō hanshi ]]
Musō Shinden-ryū on yksi yleisimmin harjoiteltavista iaidō-koulukunnista maailmassa. Juurensa Musō Shinden-ryūlla on Musō Jikiden Eishin-ryūssa, josta kyseinen tyylisuunta (ryū-ha) haarautui 1700-luvulla kahden kilpailevan päämestarin (soke) erimielisyyksien johdosta. Eishin-ryūn (Shimomura-ha) ryūhasta Nakayama Hakudō kehitti nykyisen Musō Shinden-ryūn koska hänellä ei ollut Eishin-ryūn opetusoikeutta. Nakayama Hakudō (1869–1958) toimi päämestarina Musō Shinden-ryūssa.
Tachiuchi no kurai (太刀打之位)
Lähde:
Folk Nation
Folk Nation (puhekielessä Folks) on katujengien liitto Chicagon alueella, mutta on levinnyt läpi Yhdysvaltojen länteen ja etelään. Folk Nationin pahin vastustaja on People Nation. Folk Nationiin kuuluvilla jengeillä on monilla omat tunnusvärinsä, käsimerkkinsä ja organisaationsa. Monet näistä jengeistä ovat allekirjoittaneet lupakirjan liittyäkseen Folkien liittoon. Lupakirja kirjoitettiin 11. marraskuuta 1978. Larry Hoover, Gangster Disciple Nationin puheenjohtaja, keksi idean liitosta ja suostutteli useita mustien, valkoisten ja latinojen jengien johtajia Chicagosta liittämään jenginsä Folk Nationiin. 1970-menestyksekkään alun ja läpi 1980-luvun kestäneen menestyksen jälkeen liitto alkoi kuitenkin hajoilla 1990-luvun alkupuolella, koska Folk Nation jengit alkoivat sotia rahasta ja huumeista keskenään.
Symbolit
Jengit edustavat itseään symboleilla, väreillä, graffiteilla, käsimerkeillä, ja sanoilla. Useimmat Folk-jengit käyttävät tunnuksena kuusisakaraista tähteä, talikkoa ja lippistä tai huivia kännettynä tiettyyn suuntaan. Folk Nation -jengit käyttävät tervehtimiseen sanoja "all is one". Jengien graffitissa käytetään Daavidin tähteä.
Baha’ullah
thumb|250px|Bahá'u'lláhin pyhäkkö
Baha’ullah (myös kirjoitusmuodossa Bahá'u'lláh,, ; 12. marraskuuta 1817 Teheran, Persia – 29. toukokuuta 1892 Akko, Ottomaanivaltakunta), syntyjään Mirza Husain Ali Nuri , oli bahai-uskonnon perustaja ja johtohenkilö. Hän oli pitkäaikainen baabilaisen uskonnollisen liikkeen seuraaja, kunnes sen johtohenkilö Bab teloitettiin vuonna 1850. Testamentin seurauksena Baha’ullahin veli nimitettiin liikkeen johtoon ja koko liike painui vuosiksi maan alle. Vankilavuosinaan Baha’ullah koki uskonnollinen näyn vuonna 1852, jonka mukaan hän oli ”se, jonka Jumala oli tuova esille”. Vuonna 1863 vankilasta vapautunut ja Bagdadiin karkotettu Baha’ullah ilmoitti olevansa uuden ilmoituksen tuoja Ridvanin puutarhassa. Baabilaisten pääosa päätti seurata Baha’ullahia.
Baha’ullah vietti lyhyitä aikoja maanpakolaisuudessa Istanbulissa ja Adrianopoliissa, päätyen lopulta loppuelämäkseen Akkoniin Palestiinaan. Siellä hän kirjoitti valtaosan kirjoistaan, joista Kaikkein pyhin kirja (Kitab-i-Aqdas), oli uraauurtava teos bahaille. Käytännössä Baha’ullah perusti oppinsa baabilaisuuteen, mutta lisäsi uusina oppina jumalan, uskontojen ja ihmiskunnan ykseyden. Samaten tulivat opit maailmanrauhasta, sukupuolten välisestä tasa-arvosta, oppimisoikeudesta ja tieteiden arvostamisesta. Baha’ullahin aikana uskonto vahvistui ja levisi ympäri Lähi-itää. Myöhemmin bahait näkivät Baha’ullahin viimeisenä profeettana ketjusta, joka ulottuu aina Abrahamista, Krishnasta, Buddhasta, Jeesuksesta, Muhammadista ja Babista saakka.
Amberian Dawn
Yhtyeen musiikin säveltämisestä vastaa kosketinsoittaja ja kitaristi Tuomas Seppälä ja sanoituksista laulaja Capri. Ennen Capria vuosina 2006–2012 sanoituksista vastasi yhtyeen edellinen laulaja Heidi Parviainen. Musiikissa on vahvoja vaikutteita klassisesta musiikista, perinteisestä heavy metal -musiikista sekä 80-luvun syntikkavetoisisten pop-bändien musiikista.
Baha’ullah
Liittyminen ja vangitseminen
Vuonna 1844 Baha’ullah liittyi 27-vuotiaana uskolliseen liikkeeseen, baabilaisuuteen. Bab oli tuolloin astunut liikkeen johtoon vain kolme kuukautta aikaisemmin. Miehet eivät koskaan tavanneet vaan pysyivät yhteydessä kirjeenvaihdon perusteella. Babin kuoltua baabilaisuus painui maan alle. Liikkeen johtajaksi nousi maltillinen Baha’ullahin nuorempi velipuoli Subh-i azal, jonka johdolla baabilaisuus etääntyi aiemmasta radikaalisuudestaan. Ensimmäiset kaksi vuotta Baha’ullah pysyi taka-alalla.
Amberian Dawn
Historia
Amberian Dawnin esikoisalbumi River of Tuoni julkaistiin Suomen Musiikin kautta 30. tammikuuta 2008. Se sijoittui Suomen albumilistalla sijalle 36. Loka-marraskuussa 2008 Amberian Dawn kiersi kuukauden Epican main supporttina Euroopassa. Maaliskuussa 2009 River of Tuoni voitti Metal From Finland Awards -yleisöäänestyksen kategoriassa "Vuoden 2008 Debyyttialbumi".
Baha’ullah
Liittyminen ja vangitseminen
Vuonna 1852 šaahi Nasiraddania vastaan tehtiin murhayritys. Tapahtuman johdosta koko baabilaisuus joutui vainon alle. Baha’ullahilla ei ollut asian kanssa mitään tekemistä, mutta hän ilmoittautui viranomaisille välttääkseen epäluuloja. Hän joutui saman tien neljäksi kuukaudeksi vankilaan. Oikeudenkäynnissä Baha’ullah tuomittiin elinkautiseen vankeuteen, mutta hänen korkea-arvoiset suojelijansa onnistuivat muuttamaan tuomion maastakarkotukseksi.
Amberian Dawn
Historia
Yhtyeen toinen pitkäsoitto, The Clouds of Northland Thunder, julkaistiin Aasiassa 22. huhtikuuta 2009 ja Suomessa 13. toukokuuta. Muualla Euroopassa 17 maassa albumi julkaistiin 27. kesäkuuta. Levyn julkaisua seurasi yhtyeen uran toinen kuukauden mittainen Euroopan kiertue yhdessä Epican ja Sons of Seasonsin kanssa.
Baha’ullah
Karkotus Bagdadiin
thumb|Baha’ullahin karkotukset ensin [[Bagdadiin, sieltä Istanbuliin, myöhemmin Edirneen ja lopulta Akkoon.]] Huhtikuussa 1853 Baha’ullah karkotettiin yhdessä veljensä kanssa Osmanien valtakuntaan kuuluvaan Bagdadiin. Tältä ajalta ajoittuivat veljesten väliset riidat. Vuonna 1854 Baha’ullah vetäytyi yksin Kurdistaniin, missä hän viipyi seuraavat kaksi vuotta. Erakkovuosinaan Baha’ullah tutustui islamin mystiseen suuntaukseen suufilaisuuteen ja tuolta ajalta ovat peräisin hänen suufilaisvaikutteiset esoteeriset kirjoitukset. Samaan aikaan baabilaisen liikkeen Subh-i azalin syrjäänvetäytyvä johtamistapa herätti kasvavaa arvostelua. Käytännössä Baha’ullahista tuli heti Bagdadiin paluun jälkeen baabilaisten johtaja, koska Subh-i azal pysyi pitkälti piilossa. Vuoteen 1866 mennessä Baha’ullah oli saanut liikkeen enemmistön taakseen. Tällöin syrjäytetyn veljen Subh-i azalin pieni kannattajakunta muodosti oman uskonnollisen liikkeensä, azalit.
Bagdadissa toimiessaan organisoi hajanaiseen liikkeen ja aloitti aktiivisen lähetystyön. Hän oli kirjallisesti tuottelias ja nosti baabilaisuuden uudelle tasolle. Hän kirjoitti runsaasti runoelmia, mutta myös selkeitä ja tavalliselle lukijalle avautuvia proosateoksia. Hänen tärkein teoksensa oli vuonna 1862 kirjoitettu Varmuuden kirja (Kitab al-Iqan), joka käsitteli opillisia ja historiallisia kysymyksiä baabilaisuuden näkökulmalta. Baha’ullahin johtama baabilaisuus kasvoi nopeasti vuoden 1860 jälkeen. Persian vallanpitäjät huolestuivat tilanteesta ja painostivat Osmanien valtakuntaa siirtämään liikkeen kannattajat kauemmaksi. Baha’ullahin kannattajat siirrettiin ensin Istanbuliin elokuussa 1863 ja tämän jälkeen Edirneen saman vuoden joulukuussa.
Amberian Dawn
Historia
Yhtye vaihtoi toisen levyn jälkeen levy-yhtiötä ja teki sopimuksen Spinefarm Recordsin kanssa. End of Eden -albumi julkaistiin vuonna 2010. Spinefarm Records julkaisi levyn Suomessa ja Euroopassa. Aasian ja Japanin julkaisun hoiti Marquee Avalon. Levy nousi Suomessa Rumban Albumilistalla sijalle 20. Levyllä vierailevat muun muassa Stratovariuksen Jens Johansson sekä oopperalaulaja Markus Nieminen. Levyn myötä yhtye kiersi Eurooppaa kolmannen kerran Out of the Dark -festivaalikiertueen kanssa syksyllä 2011.
Baha’ullah
Uuden uskonnon perustaja
thumb|150px|Baha’ullahin passi.
Amberian Dawn
Historia
Neljäs albumi Circus Black julkaistiin vuonna 2012, ja se nousi Suomen viralliselle listalle sijalle 41. Levyn vierailijoita ovat muun muassa Stratovariuksen Timo Kotipelto ja Jens Johansson. Timo Kotipelto esiintyy myös ”Cold Kiss” -sinkkubiisistä tehdyllä musiikkivideolla. Spinefarm Records ja Universal Music hoitivat maailmanlaajuisen julkaisun.
Baha’ullah
Baha’ullahin julistus
Viimeistään vuonna 1866 Baha’ullah ilmoitti julkisesti, että hän oli Babin mainitsema "Se, jonka Jumala tuo esiin". Tosin hänen väitetään esittäneen asian lähipiirilleen jo vuonna 1863, saatuaan ilmestyksen Bagdadin Ridvanin puutarhassa. Baha’ullahin ilmoituksen jälkeen liike hajosi kolmeen osaan: enemmistön Baha’ullahin kannattajiin, vähemmistön Subh-i azalin kannattajiin (azalit) sekä neutraaleihin (bayanit). Viimeksi mainittu hajosi pian. Bahait ja azalit joutuivat pysymään viranomaisten vuoksi Edirnessä vuoteen 1868 asti. Tällöin valtaosa bahaista siirrettiin Akkoon, kun vastaavasti azalit siirrettiin Kyprokselle.
Akkonin vankeus ja kotiaresti
Akkonissa Baha’ullah joutui aluksi suhteellisen tiukkaan vankeuteen vuosina 1868–1870. Tämän jälkeen hänet siirrettiin kotiarestiin, mistä hän saattoi johtaa liikettä. Osmanit antoivat toiminnan jatkua, koska sen katsottiin heikentävän perivihollisen Persian sisäistä yhtenäisyyttä. Baha’ullahin eläessä bahai tekivät pyhiinvaelluksia hänen luokseen. Kotiarestin pitkittyessä Baha’ullah vetäytyi syrjään käytännön johtamisesta ja antoi tilaa pojalleen Abbas Efendille eli Abdulbaha’lle. Elämänsä loppuaikana Baha’ullah kirjoitti teoksen Kitab-i ahd, jossa hän testamenttasi liikkeensä Abdulbaha’lle, jonka jälkeen seuraajaksi oli määrä tulla tämän vanhempi veli Mirza Muhammad Ali. Baha’ullah kuoli Akkossa vuonna 1892.
Amberian Dawn
Historia
Loppuvuodesta 2012 yhtye päätti yhteistyönsä laulaja Heidi Parviaisen kanssa. Joulukuussa ilmoitettiin että yhtyeen uusi laulaja on Capri. Yhtyeen muissa jäsenissä tapahtui myös vaihtoa, kun rumpali Joonas Pykälä-aho palasi Heikki Saaren tilalle ja kitaristi Emil Pohjalainen vuorostaan Kasperi Heikkisen tilalle. Yhtye äänitti ja julkaisi vuonna 2013 kokoelmalevyn Re-Evolution uuden laulajansa Caprin kanssa.
Baha’ullah
Bahá’u’lláhin kirjoitusten tyyli ja aiheet
Bahá’u’lláh ilmaisee muistiossa Súriy-i-Haykal (Surih of the Temple), että Jumalan säkeet on ilmaistu yhdeksällä eri tyylillä tai jaettavissa yhdeksään eri aihepiiriin. Hänen kirjoituksensa, vaikka ne ovat hyvin moni merkityksellisiä ja monikerroksisia, on ilmaistu tavalla, mikä ei välttämättä edellytä oppineisuutta vaan ennemminkin vilpittömyyttä ja ennakkoluulottomuutta.
Bahái-oppinut Jináb-i-Fádil-i-Mázindarani eritteli aiheet seuraavasti:
Amberian Dawn
Historia
Spinefarmin jälkeen levy-yhtiöksi vaihtui vuonna 2014 Napalm Records, joka on julkaissut yhtyeen kaikki albumit siitä lähtien: Magic Forest 2014, Innuendo 2015, Darkness Of Eternity 2017 ja Looking For You 2020. Viimeisin julkaisu nousi Suomen Viralliselle listalle sijalle 10 (fyysiset albumit), Sveitsissä sijalle 82 ja lisäksi UK:ssa sijalle 18 (Rock & Metal) ja sijalle 17 (Independent). Albumilla kuullaan bändin ensimmäinen cover-biisi, ABBAn Lay All Your Love On Me, jonka kosketinsoitinosuudet ovat pääosin äänitetty Benny Anderssonin studiolla Tukholmassa.
Baha’ullah
Bahá’u’lláhin kirjoitusten tyyli ja aiheet
Bahá’u’lláh tuo kirjoituksissaan myös esille, että hänen tekstejään voidaan ymmärtää vain niiden omien termien, periaatteiden ja tekstintulkinnan valossa eikä kenenkään pitäisi olettaa, että Kitab-i-Aqdas’in lait voitaisiin ymmärtää tavalla, millä lait on traditionaalisesti ymmärretty.
Amberian Dawn
Rock Band Networkissa
Amberian Dawn on julkaissut Rock Band Network -palveluun kappaleita vuodesta 2008 lähtien. He ovat lisänneet kappaleita enemmän kuin yksikään muu artisti. 29.02.2012 kappaleita oli 41. Harmonix valitsi heidät kesäkuussa 2011 Kuukauden artistiksi. Yhtyeen kosketinsoittaja & kitaristi Tuomas Seppälä on Harmonixin tuolloin pitämässä haastattelussa kertonut Rock Band Networkin olevan heidän musiikillensa hyvä levityskanava, koska Rock Bandin pelaajakunnasta valtaosa pitää teknisestä haastavuudesta, mitä heidän musiikkinsa tarjoaa. Tarkkoja myyntilukuja he eivät ole paljastaneet, mutta Seppälä on kertonut että heidän suosionsa on ollut niin suurta, että jatkossa kaikki heidän kappaleensa päätyvät palveluun.
Baha’ullah
Kurdistanissa olon aikana ilmaistuja teoksia
Bahá'u'lláh kirjoitti teoksensa useimmiten vastauksina hänelle esitettyihin kysymyksiin tai vasteena tapahtumiin. Sulamaniyyihin jumaluusoppineiden pyynnöstä ja heidän läsnä ollessaan Báhá’u’lláh saneli runon Qasidiy-i-Varqáiyyih (Poem of the Dove). Runossa käydään mystistä vuoropuhelua Bahá’u’lláhin, Jumalan ilmaisijan, jonka kohtalona ovat kärsimykset ja raskaat kahleet vihollistensa vangitsemana ja Pyhän Hengen välillä, jota symbolisessa muodossa personoi ”Maid of Heaven”, jonka ominaisuuksia ja kirkkautta Báhá’u’lláh ylistää.
Bagdadissa olon aikana ilmaistuja teoksia
Bahá’u’lláh ilmaisi mystisimmät teoksistaan Bagdadissa olonsa aikana.
Akkon aikana ilmaistuja teoksia
Kitab-i-Aqdas (Kaikkein Pyhin Kirja) syntyi vuoden 1873 aikana. Sitä sanotaan bahá’i-uskon Äitikirjaksi ja se syntyi vastineena monien Bahá’u’lláhin seuraajien pyyntöihin. Adib Taherzadeh on esitellessään Kitab-i-Aqdasia otsikoinut esittelynsä seuraavasti.
Bahá’u’lláh: ''Älkää luulko, että Me olemme ilmoittanut teille pelkän lakikokoelman. Ei, vaan Me olemme mahdin ja voiman sormin murtanut valioviinin sinetin.''
Bahá’u’lláh: Kuinka usein ovatkaan asiat olleet yksinkertaisia ja helppoja toteuttaa ja silti useimmat ihmiset ovat olleet välinpitämättömiä ja askarrelleet sen parissa, mikä tuhlaa heidän aikaansa.
Jumala
Baháʼí-käsitys Jumala on monoteistinen. Jumala on yksittäinen luomaton katoamaton olento, joka on kaiken olemassaolon ehdoton ja perimmäinen lähde. Baháʼu'lláh yksiselitteisesti opettaa "persoonallisen Jumalan olemassaoloa ja ykseyttä, tuntematonta, saavuttamatonta, kaiken Ilmoituksen lähdettä, ikuisen, kaikkitietävän, kaikkialla läsnä olevan ja kaikkivaltiaan".
Reseptit oikeaan elämään
Baháʼu'lláh kehottaa jokaista bahá'ía elämään vanhurskasta, tervettä, tuottoisaa elämää, jolle ovat tunnusomaisia ​​hyvät tavat ja moraaliset hyveet, kuten totuus, rehellisyys, luotettavuus, kärsivällisyys, kohteliaisuus, vieraanvaraisuus, uskollisuus, puhtaus, siveys, maltillisuus, kärsivällisyys, oikeudenmukaisuus ja oikeudenmukaisuus. Hän rohkaisee uskovia olemaan kaikkien uskontojen kanssa ystävällinen ja rakastava, tuomitsee ja kieltää kaikenlaisen uskonnollisen väkivallan, mukaan lukien jihadin. Baháʼu'lláhin ydinviesti seuraajilleen on tehdä kaikkensa palvellakseen ihmiskuntaa ja tehdä yhteistyötä samanhenkisten ihmisten kanssa kaikki pyrkimykset edistääksemme maailman yhdistämistä Jumalalle miellyttävillä tavoilla.