cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Radiogalaksi
Radiogalakseista on tutkittu 760 miljoonan valovuoden päässä sijaitsevaa Cygnus A:ta.
Luokittelu
Radiogalaksit on perinteisesti jaettu kaksoisradiolähteisiin ja kompakteihin radiolähteisiin. Kaksoisradiolähteet jaetaan vielä Fanaroffin-Rileyn luokituksen (FR-luokitus) mukaisesti:
Kompakteilla radiolähteillä ei erotu suihkuja ja kohteen kirkkaus laskee jyrkästi sen reunoja kohti. Kompakteja radiolähteitä ovat useimmat kvasaarit ja BL Lac-kohteet.
Radiogalaksien yhtenäismalli
Yhtenäismallin mukaan radiogalaksit, kvasaarit ja BL Lac-kohteet ovat fysikaalisesti samanlaisia. Vain katselukulma kohteeseen on erilainen. Radiogalakseja katsotaan sivulta, jolloin galaksin ytimestä tuleva suihku näkyy koko pituudeltaan (FR I) tai hieman suuremmassa kulmassa, jolloin suihkun päiden kirkkaus ylittää itse suihkun kirkkauden ja havainnoissa näkyy vain kaksi irrallista radiosäteilevää aluetta (FR II). Kompakteja kohteita eli kvasaareja ja BL Lac-kohteita katsotaan lähes suihkun suunnassa, jolloin nähdään ainoastaan suihkun pää (joillakin kvasaareilla näkyy myös yksipuolinen suihku) erittäin voimakkaasti kirkastuneena. (Säteilevän kohteen äärimmäinen kirkastuminen katselukulman lähestyessä suihkun suuntaa on erikoisesta suhteellisuusteoriasta johtuva ilmiö.)
Lavotškin La-5
Lavotškin La-5 oli toisen maailmansodan aikainen neuvostoliittolainen hävittäjälentokone. Se oli parannettu ja kehittyneempi versio LaGG-3-hävittäjästä ja yksi Neuvostoliiton ilmavoimien parhaista lentokonetyypeistä.
Tausta
La-5 perustui 1939 ensilentonsa tehneeseen, sinänsä onnistuneeseen LaGG-1-hävittäjään, joka oli kuitenkin varustettu alitehoisella moottorilla. Koneen seuraava versio oli LaGG-3, jossa parannuksia saatiin aikaan keventämällä runkorakenteita ja asentamalla tehokkaampi, mutta edelleen alitehoinen moottori.
Vuoden 1942 alkupuolella suunnittelijat Semjon Lavotškin ja Vladimir Gorbunov yrittivät korjata alitehoisuutta varustamalla kokeeksi LaGG-3-hävittäjän tehokkaammalla Švetsov AŠ-82-tähtimoottorilla.
Koska LaGG-3 oli suunniteltu rivimoottorille, sen nokaksi asennettiin Švetsov- ja Tumansky -tähtimoottorityyppejä käyttäneen Suhoi Su-2 - kevyen pommikoneen etuosa.
Samoihin aikoihin LaGG-3:n puutteet olivat aiheuttaneet sen, että suunnittelija Lavotškin joutui Josif Stalinin epäsuosioon ja tehtaat, jotka oli tarkoitettu LaGG-3:n valmistukseen, muutettiin sen kilpailijoiden Jakovlev Jak-1:n ja Jakovlev Jak-7:n tuotantoon.
Lavotškin kuitenkin jatkoi salassa LaGG-3-koneen sovittamista uudelle moottorille ja koneen lento-ominaisuuksien kehittämistä vaatimattomissa oloissa läpi talven 1941–1942.
Kun koneen prototyyppi lensi ensilentonsa maaliskuussa 1942, tulokset olivat erittäin hyviä. Hävittäjällä oli vihdoin sellainen voimanlähde, joka antoi oikeutta koneen muille hyville ominaisuuksille. Koneen mallinimeksi muutettiin LaG-5 ja koelentojen jälkeen koelentäjät pitivät sitä ylivertaisena Jak-7:ään verrattuna. Huhtikuussa alkaneen täyden koelento-ohjelman jälkeen hävittäjän takarunko madallettiin ohjaajan näkökentän lisäämiseksi.
Heinäkuussa 1942 Stalin määräsi konetyypin, joka tässä vaiheessa tunnettiin jo merkinnällä La-5, täyteen sarjatuotantoon ja keskeneräiset LaGG-3-hävittäjät muutettaviksi vastaamaan uutta konetyyppiä.
Palveluskäyttö
Hävittäjän edelleen kehittyessä se sai polttoaineen ruiskutuksella varustetut moottorit, runkoa kevennettiin edelleen ja siipiin asennettiin solat parantamaan suorituskykyä. Viimeinen versio koneesta oli La-5FN. Kaikkiaan La-5 -hävittäjää rakennettiin 9 920 kappaletta eri versioineen, joihin kuului muun muassa kaksipaikkainen La-5UTI koulutuskone.
La-5 oli laajasti käytössä Suomen ilmavoimia vastaan, jonka hävittäjälentäjillä oli suuresti toisistaan poikkeavia näkemyksiä La-5-koneen suorituskyvystä.
Toisen maailmansodan jälkeen La-5 jatkoi joitakin vuosia palveluskäytössä Tšekkoslovakiassa S-95 (La-5FN) ja CS-95 (La-5U) tyyppinimillä.
Sodan päätyttyä liittoutuneiden valvontakomissio käytti tyyppiä Suomessa valvontalentoihin. Neljän koneen parven tiedetään varmasti pudonneen ja/tai kadonneen tehtävän aikana lokakuussa 1944. Parvi eksyi toisistaan ja lentosuunnista huonossa säässä lennolla Porista Malmin lentokentälle ja koneiden polttoaine loppui.
La-5-hävittäjän seuraaja oli Lavotškin La-7.
thumb|right|Lavotškin La-5 ilmailumuseon näyttelyssä Moskovassa. Koneella lensi ässä Georgi Kostylev 14 henkilökohtaista ja 32 jaettua voittoa.
Lähteet
http://www.cieldegloire.com/015_kostylev_g_d.php
Sininärhi
Sininärhi (Coracias garrulus) on sininen ja keskikokoinen säihkylintulaji. Nimestään huolimatta sininärhi ei ole sukua närhelle, joka kuuluu varislintuihin.
Koko ja ulkonäkö
Sininärhi on vanttera lintu, jonka pituus on 29–32 cm ja siipiväli on 52–58 cm. Väritykseltään se on kirkkaan sininen, mutta sen selkä on ruosteenruskea.
Levinneisyys
Sininärhi elää Euroopassa, Länsi-Afrikassa ja Länsi-Aasiassa. Se talvehtii eteläisessä Afrikassa.
Sininärhi ei nykyisin pesi Suomessa ja lintua tavataan maassa vain hyvin harvoin. Se on pesinyt Lounais-Suomessa vielä 1900-luvun alussa ja pesii nykyään Suomea lähimpänä harvinaisena Virossa. Myös Ruotsista sininärhi on kadonnut kokonaan. Viimeinen varma pesintä Suomesta on Ahvenanmaalta vuodelta 1943.
Elinympäristö
Sininärhen yleisimpiä elinympäristöjä ovat lehtimetsät, puistot, puutarhat, viljelysmaat ja pensaikot.
Lisääntyminen
pienoiskuva|Sininärhen munia. Sininärhi munii vuoraamattomaan puun koloon enintään 5 munaa kerrallaan.
Ravinto
Sininärhi syö hyönteisiä, erityisesti kovakuoriaisia, sekä pieniä liskoja.
Nimi
Coracias (lat.), kreikan sanasta korakias, tarkoittaa korpin kaltaista. Lajinimi garrulus (lat.) tarkoittaa lörpöttelyä ja meluamista.
Renee Montoya
Renee Maria Montoya on fiktiivinen hahmo, joka esiintyy DC Comicsin amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmon loivat Bruce Timm, Paul Dini ja Mitch Brian ja hän esiintyi ensimmäisen kerran vuoden 1992 Batman: The Animated Series animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Ingrid Oliu ja myöhemmin Liane Schirmer sarjan jatko-osassa The New Batman Adventures. Hahmo teki sarjakuvadepyyttinsä Batman #475 numerossa maaliskuussa 1992. Hahmo on toiminut satunnaisena Batmanin liittolaisena. Hänellä on myös ollut romanttinen suhde Batwomanin kanssa.
Kosketusele
Kosketusele on kosketusnäyttöisen laitteen ohjaamiseen tarkoitettu komento. Kosketusnäyttöistä laitetta voidaan käyttää paitsi sormella myös kosketusnäyttöjä varten kehitetyillä kynillä tai muilla sopivilla esineillä.
Renee Montoya
Taustaa
Renee Montoya on Gotham Cityn poliisivoimissa työskentelevä etsivä ja Harvey Bullockin pitkäaikainen työpari. Hän toimi aluksi poliisina, kunnes James Gordon ylensi hänet murhaetsiväksi. Kun Harvey Bullock ylennettiin komisarioksi, Renee määrättiin Crispus Allenin pariksi. Myöhemmin kun hänet lavastettiin murhaan ja julistettiin syrjäytyneeksi hän erosi poliisivoimista inhoten sen korruptoisuneisuutta. Montoya tämän seurauksena alkoholisoitui ja vietti aikaansa baareissa ja yökerhoissa surren työnsä menettämistä. Myöhemmin The Question Vic Sage otti Montoyan suojatikseen ja opetti tälle taitojaan. Myöhemmin Montoyasta tuli uusi The Question Sagen kuoltua. Kun Montoya palasi hetkeksi Gotham Cityyn, hän työskenteli uuden Batmanin kanssa ja huomasi nopeasti, että tämä oli Nightwing. Hänen vanha kumppaninsa Bullock huomasi myös, että Renee on uusi Question, ja huomautti, että hän työskenteli hänen kanssaan tarpeeksi kauan voidakseen tunnistaa hänet missä tahansa hänen takamuksensa perusteella.
Kosketusele
Kosketuksen suurin etu hiireen nähden on se, että kosketus on suorempaa vuorovaikutusta. Kosketus on myös helpompi oppia kuin hiiren käyttö, koska se muistuttaa kynällä työskentelyä. Koskettaminen sormella ja kynällä eroavat toisistaan, mutta ovat kuitenkin samantyyppisiä. Kosketuksen etuna ovat lisäksi sen nopeus ja virheettömyys.
Renee Montoya
Taustaa
Jonkin ajan kuluttua Montoya tekee yhteistyötä Metsästäjättären kanssa kukistaakseen Reneen aiemmin kohtaaman rikollisverkoston. Lopulta Zeiss-niminen palkkamurhaaja hyökkää naisten kimppuun, koska tuntematon asiakas on käskenyt hänet tappamaan heidät. Renee vetoaa palkkamurhaajan ahneuteen ja tarjoaa hänelle lisää rahaa, jos tämä teeskentelee heidän kuolemansa ja jättää heidät rauhaan. Tämän jälkeen Metsästäjätär vie Reneen Oraakkelin luo saadakseen apua osuman saaneen asiakkaan jäljittämiseen, ja on hämmästynyt huomatessaan, että Oraakkeli on itse asiassa "komisario Gordonin tytär Barbara". Lopulta naiset matkaavat Oolong Islandille (Doom Patrolin koti), jossa heidät pidätetään. Paettuaan poliisin säilöön Metsästäjätär ja Question huomasivat, että Vandal Savage on ihmiskauppaverkoston takana, jota he olivat yrittäneet sulkea. Savage tarjoutuu sulkemaan rikollisverkostonsa vastineeksi siitä, että yksi heistä ottaa Kainin merkin, jonka Spectre oli leimannut hänen kasvoilleen Final Crisis -tapahtumien aikana. Renee päättää lopulta hyväksyä Kainin merkin, mikä lopettaa Savagen kauhuvallan, mutta jättää hänen kasvonsa vääristyneiksi.
Batman Inc. tarinassa Montoya etsii Richard Dragonia, joka auttaa häntä oppimaan tukahduttamaan Merkin henkisen tahdonvoimansa avulla. Bruce Waynen palattua 2000-luvulle hän perustaa Batman, Inc:n, maailmanlaajuisen verkoston, joka koostuu useista eri maista tulevista Batmaneistä. Batman lähettää Reneen Pariisiin Ranskaan soluttautumaan Kultaiseen portaaliin, väkivaltaiseen kulttiin, joka on vastuussa useista kuolemista. Renee antaa kultin johtajan Korriganin vangita ja aivopestä itsensä ja käyttää lopulta Richardin ja Victorin hänelle opettamia mentaalitekniikoita voittaakseen Korriganin. Batmanin ja ranskalaisen valvojan Nightrunnerin avulla Golden Portalin jäsenet kukistetaan ja Korrigan pidätetään.
Kosketusele
Kosketuseleiden käyttäminen tuo tullessaan myös joitakin ongelmia. Jos kosketusnäyttö on asetettu ergonomisesti väärään asentoon (esimerkiksi väärä kulma, väärä korkeus tai etäisyys käyttäjästä) saattaa käyttäjän käsi väsyä lyhyenkin käyttökerran aikana. Kosketusnäyttöä sormella käytettäessä saattaa näytön pinta likaantua. Ongelmia voi tuottaa myös pienten objektien osoittaminen ja niitä koskevien komentojen antaminen.
Renee Montoya
Taustaa
The New 52 sarjakuvissa DC universumin uudelleenkäynnistyksessä Renee Montoya esiintyi Detective Comics (vol. 2) #41 numerossa, jossa hänet esiteltiin Harvey Bullockin uutena parina. DC Rebirthissä Montoya esiintyi satunnaisesti Detective Comicsissa, työskennellen edelleen Gothamin poliisivoimissa ja rakentaen hitaasti suhdettaan Kate Kaneen. Lopulta heistä tuli jälleen pari Rebirth Batwoman -sarjan viimeisessä numerossa.
Heinäkuussa 2019 Montoya debytoi The Questionina Lois Lanessa (vol. 2) #1 sivuhahmona. Questionina hän näyttelee myös vähäistä roolia Event Leviathanissa, myös vuodelta 2019.
Injustice-maailmaan pohjautuvissa sarjakuvissa Renee Montoya oli naimisissa Katherine Kanen kanssa ja Batmanin vastarintaryhmän jäsen. Metsästäjättären kuoleman jälkeen Montoya aikoi kostaa Teräsmiehelle ja otti yliannostuksen superpillereitä hyökäten tämän kimppuun. Hän onnistui kukistamaan Kyborgin ja otti Damian Waynen vangiksi ja taistellessaan Teräsmiestä vastaan hän otti lisää voimapillereitä, mutta kuoli tämän seurauksena sydänkohtaukseen. Batman myöhemmin hautasi hänet Vihreän Nuolen ja Mustan Kanarialinnun viereen.
Grzegorz Korcz
Grzegorz Henryk Korcz (s. 9. lokakuuta 1946 Środa Wielkopolska) on puolalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Korcz saavutti Puolan maajoukkueessa EM-pronssia Suomesta 1967. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Puolan maajoukkueessa kuudenneksi Méxicossa 1968 ja kymmenenneksi Münchenissä 1972. Vuoden 1967 lisäksi hän pelasi EM-kilpailuissa vuosina 1969, 1971 ja 1973.
Asbest
Asbest on kaupunki Venäjällä, Sverdlovskin alueella Uralvuoristossa. Asbest on yksi Venäjän monogorodeista, yhden tuotantoalan tai yrityksen ympärille syntynyt kaupunki, jonka talous perustuu sen asbestikaivokseen ja -teollisuuteen. Kaupunki on perustettu 1889 nimellä Kudelka, ja vuonna 1933 sen nimi muutettiin Asbestiksi. Vuonna 2010 siellä oli 68 893 asukasta.
Kaupungin asbestilouhos on 11,5 km pitkä, 3 km leveä ja 350 m syvä. Asbestia kaivaa Uralasbest-niminen yritys. Yrityksen laskelmien mukaan asbestia riittäisi 200 vuodeksi, jos kysyntää riittää, mutta tuotanto on kuitenkin puolittunut huippuvuosista. Asbesti kattaa 70 prosenttia kaupungin taloudesta, siksi siellä pyritään kehittämään pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Kaupungissa ei olla huolissaan asbestin terveysvaikutuksista, sillä kaivoksen johdon mielestä tuotettava asbestilaji krysotiili ei ole vaarallista ”oikein käytettynä”.
Museokuoriainen
Museokuoriainen (Anthrenus museorum) on noin 3 mm pitkä, tummanruskea, pyöreähkö kuoriainen, peitinsiivissä vaaleita kuvioita. Museokuoriaisen toukka on noin 4 mm pitkä, ruskea ja karvainen. Havaitessaan liikettä tai kosketettaessa museokuoriainen jähmettyy paikalleen tekeytyen kuolleeksi.
Asbest
Suomalaisten sotavankien muistomerkki
Toisen maailmansodan aikana Asbestissa oli suomalaisten sotavankien työleiri numero 84. Se toimi nimellä Monetno-Losinovski. Vankien muistoksi kaupungissa on Sotavainajien muiston vaalimisyhdistyksen vuonna 1998 pystyttämä muistokivi. Suomalaisia kuoli leirillä 53, eikä tiedossa ole, että kukaan suomalaisista olisi päässyt sieltä palaamaan.
Museokuoriainen
Elinympäristö
Museokuoriainen elää muiden eläinten pesissä, ampiaispesissä sekä raadoissa syöden höyheniä, karvoja sekä kuolleita hyönteisiä. Aikuiset museokuoriaiset syövät myös kukkien siitepölyä. Sään viiletessä museokuoriaiset etsivät talvehtimispaikkaa rakennuksista ja kevään tullen hakeutuvat jälleen takaisin luontoon.
Haitat
Museokuoriaisen toukat saattavat vahingoittaa eläin- ja hyönteiskokoelmia, tekstiilejä sekä turkiksia. Vahingot jäävät yleensä melko vähäisiksi, mutta varsinkin eläinkokoelmissa ne toistuvasti esiintyessään saattavat aiheuttaa merkittävämpääkin vahinkoa. Tekstiileissä kuoriaisen aiheuttamat tuhot tunnistaa pienistä sileäreunaisista rei'istä.
Yksisoluinen eliö
Yksisoluiset eliöt ovat eliöitä, jotka koostuvat vain yhdestä solusta. Ne lisääntyvät jakautumalla. Yksisoluiset eivät ole taksonomisesti yhtenäinen ryhmä. Niihin kuuluu edustajia monista eliökunnista kuten Chromalveolata-kunnasta piilevät ja tohvelieläimet, omasta kunnastaan amebat ja sieniä kuten hiivat. Aitobakteerit ja arkeonit ovat yksisoluisia eliöitä.
Howard Lincoln
thumb|Howard Lincoln (vasemmalla). Howard Charles Lincoln (s. 14. helmikuuta 1940 Oakland, Kalifornia) oli Nintendo of American entinen puheenjohtaja, ja on nykyään baseballjoukkue Seattle Marinersin puheenjohtaja ja toimitusjohtaja, edustaen joukkueen pääomistajaa Hiroshi Yamauchia. (Elokuussa 2004 Yamauchin osuus siirrettiin Nintendolle.)
Lincoln oli lapsena aktiivinen partiopoika. 12-vuotiaana hän poseerasi Norman Rockwellille Then Scoutmaster -maalausta varten, joka julkaistiin kalenterissa vuonna 1956. Lincoln valmistui Kalifornian yliopistosta Berkeleystä, jossa hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon poliittisessa tieteessä vuonna 1962 ja loppututkinnon oikeustieteistä 1965. Vuodesta 1966 vuoteen 1970 hän palveli Yhdysvaltain laivaston luutnanttina.
Armeijan jälkeen hän toimi Seattlessa yksityisessä yrityksessä juristina tehden töitä Nintendolle. Hänen lakiuransa huippukohtana oli Universal City Studiosin ja Nintendon välinen oikeusjuttu. Universal City Studios oli haastanut Nintendon oikeuteen väittäen, että videopeli Donkey Kong rikkoi Universal City Studiosin oikeuksia King Kongiin. Lincoln palkkasi John Kirbyn edustamaan Nintendoa oikeussalilla, ja Nintendo voitti lopulta jutun.
Lincoln tuli töihin Nintendolle vuonna 1983 vanhemmaksi varatoimitusjohtajaksi ja yleisneuvonantajaksi. Vuonna 1994 hän siirtyi Nintendo of American puheenjohtajaksi.
Tulipunaruusut
Tulipunaruusut on vuonna 1972 perustettu yhtye, jonka ensimmäinen laulusolisti oli Onni Toivola.
Historia
Yhtyeen alkuperäisjäsenet olivat kotoisin Riihimäen ja Hämeenlinnan seudulta. Vuonna 1976 Onni Toivolan tilalle tuli Raimo Piipponen ja samana vuonna ilmestyi yhtyeen ensimmäinen pitkäsoittoalbumi. Vuonna 1977 yhtye solmi levytyssopimuksen Finnlevyn kanssa ja sai levytettäväkseen Toivo Kärjen ja Juha Vainion kappaleen "Karjalan Marjaana", josta tuli yleisön suosikki ja yksi Kärjen viimeisistä suurmenestyksistä. Yhtyeestä käytettiinkin nimeä Raimo Piipponen & Tulipunaruusut. Vuonna 1977 järjestetyillä Lappeenrannan humppafestivaaleilla yhtye saavutti toisen sijan Suomen humppamestaruuskilpailussa. Vuonna 1979 Tulipunaruusujen jäseninä olivat Raimo Piipponen (laulu), Heimo Ketola (harmonikka), Kari Teräväinen (saksofoni), Risto Rekola (trumpetti), Timo Laaksonen (basso) ja Juha Nyqvist (rummut). Raimo Piipposen ja Tulipunaruusujen viimeinen yhteinen albumi ilmestyi vuonna 1985.
Vuonna 1986 Raimo Piipposen ja Tulipunaruusujen tiet erosivat Piipposen siirtyessä uuteen Havanna-orkesteriin, ja Tulipunaruusujen laulusolistiksi tuli kolmen vuoden ajaksi Lasse Laakso. Samalla yhtyeen nimi muutettiin Tulipunaruusut-muotoon, jossa se on sittemmin pysynyt riippumatta siitä, kuka kulloinkin on ollut yhtyeen laulusolistina. Solistin tehtäviä ovat Laakson jälkeen hoitaneet eri henkilöt, vähän aikaa sitä hoiti Markus joka tunnettiin paremmin soolourastaan. Vuonna 1991 vuoroon siirtyi Leo Louhivaara, joka oli vuonna 1989 sijoittunut kolmanneksi tangokuninkuuskilvassa Seinäjoen Tangomarkkinoilla. Vuodesta 1992 alkaen laulusolistina on ollut Rainer Laamanen, joka teki levyjä 1970-luvun alkuvuosina nimellä Sebastian. Tulipunaruusut esiintyy nykyisin nelijäsenisenä, ja alkuperäisistä jäsenistä on mukana enää saksofonisti Kari Teräväinen.
Tulipunaruusut-yhtye ilmoitti elokuun alussa 2020 jäävänsä pitkälle keikkatauolle ja suunnitteli paluuta maaliskuulle 2021.
Epäsovun moskeijan hävitys
Epäsovun moskeijan (arab. مسجد الضرار‎, masjid al-dirar) hävitys oli profeetta Muhammedin määräämä moskeijan tuhopoltto, joka islamilaisen perimätiedon mukaan tapahtui vuonna 630 Medinan seudulla. Ibn Ishaq kertoo tapahtumasta Muhammed-elämäkerrassaan ja liittää sen Koraanin jakeisiin 9:107–110. Ibn Ishaqin alkuperäinen kuvaus 700-luvulta on kadonnut, mutta Ibn Hisham on kopioinut sen teokseensa 800-luvun alussa. Al-Tabari kertoo sen samaten Ibn Ishaqiin nojautuen 900-luvun alussa.
Epäsovun moskeija
Ibn Ishaq kertoo, että epäsovun moskeijan rakentajat olivat tulleet Jumalan lähettilään luo Medinaan. He kertoivat rakentaneensa moskeijan, jotta vaivaiset ja köyhät voisivat käyttää sitä sateisina ja talvisina päivinä. Työmiehet pyysivät Muhammedia tulemaan paikan päälle ja rukoilemaan siellä heidän puolestaan. Jumalan lähettiläs kertoi olevansa kiireinen mutta lupasi tulla myöhemmin. Ollessaan jälkeenpäin lähellä tienoota, hän kutsui luokseen Malik ibn ad-Dukhshumin ja Ma'n ibn Adin ja tai hänen veljensä Asimin. Hän käski heitä: ”''menkää moskeijaan, jonka rakentajat ovat väärämielisiä. Tuhotkaa ja polttakaa se!” ''
Miehet lähtivät kiireesti liikkeelle. Kun he saapuivat Salim ibn Aufin alaheimon, Malikin suvun, alueelle, Malik sanoi hakevansa tulta perheensä luota. Hän sai perheeltään palmukepin, jonka hän sytytti. Sitten miehet juoksivat ihmisiä täynnä olevaan moskeijaan ja sytyttivät sen tuleen.
Heikki Marila
pienoiskuva|Heikki Marila vuonna 2011. Heikki Juhani Marila (s. 16. toukokuuta 1966 Lahti) on suomalainen kuvataiteilija. Marila on tunnettu suurikokoisista öljyvärimaalauksista ja latautuneista aiheista – kuten raamatullisista motiiveista, omakuvista ja kukka-asetelmista.
Epäsovun moskeijan hävitys
Koraanin ilmoitus
Tätä koskien laskeutui Koraanin ilmoitus Katumuksen suurassa (9:107–110): "(107) Ja on niitä, jotka ovat rakentaneet temppelin saadakseen aikaan pahennusta ja epäuskoa ja epäsopua uskovaisten keskuudessa, väijytyspaikan niille, jotka ennen ovat taistelleet Jumalaa ja Hänen lähettilästään vastaan. Ja totisesti he tulevat vannomaan: »Me tarkoitimme vain hyvää.» Mutta Jumala todistaa, että he totisesti ovat valehtelijoita. (108) Älä milloinkaan esiinny siinä temppelissä. Temppeli, joka ensimmäisestä päivästä alkaen perustettiin Jumalan kunnioitukselle, ansaitsee totisesti paremmin, että sinä siinä esiinnyt. Siinä on miehiä, jotka halajavat tulla puhdistetuiksi, ja Jumala rakastaa puhtaita. (109) Kumpi on parempi, sekö, joka on laskenut perustuksensa Jumalaan ja Hänen mielisuosioonsa, vai sekö, joka on laskenut perustuksensa luhistuvalle partaalle, niin että se hänen kanssaan sortuu helvetin tuleen? Jumala ei ohjaa väärämielisiä ihmisiä. (110) Ja rakennus, jonka he ovat rakentaneet, ei ole heidän sydämiensä epäilyä poistava ennen kuin Jumala murtaa heidän sydämensä, sillä Jumala on kaikkitietävä, viisas. "
Heikki Marila
Henkilöhistoria
Marila syntyi ylikonstaapeli Tuomo Marilan ja myyjä Helka Tonterin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 2003 on tutkija Tutta Palin. Marila tuli ylioppilaaksi 1986 ja opiskeli Turun piirustuskoulussa vuosina 1988–1992.
Taiteellinen toiminta
Heikki Marila on suomalaisen taidekentän tunnetuimpia tekijöitä. Marilan ekspressiivisistä maalauksista voi aistia paradoksaalista draamaa: teokset leikittelevät kontrastien, henkisyyden, kauneuden ja ylevyyden lisäksi kiihkeällä lihallisuudella ja rumuudella. Maalausten fyysinen materiantuntu korostuu esittävyyden ja ei-esittävyyden välisessä vuoropuhelussa sekä paksuissa öljyvärikerroksissa.
Viime vuosien maalaussarjoissa hän on käsitellyt maalaustaiteen historiasta tuttuja aiheita ja teoksia, kuten vahvoin symbolein latautuneita 1600-luvun hollantilaisia kukkamaalauksia sekä 1800-luvun romantiikkaa ja Henri Fantin-Latourin maalauksia. Itsenäisyyden 100-vuotispäivän kynnyksellä Marila käänsi katseensa itsenäisen Suomen ensiaskeliin: kansalaissodan synkkään ajanjaksoon. Teosten lähtökohtana toimi muisti sekä kollektiivisen ja henkilökohtaisen historian vaietut traumat.
Marilan teoksia on ollut esillä laajasti eri puolilla Suomea, muita Pohjoismaita ja Eurooppaa. Hänen teoksiaan kuuluu lukuisiin merkittäviin museokokoelmiin, kuten Sara Hildénin taidemuseon, Wäinö Aaltosen taidemuseon sekä Jenny ja Antti Wihurin rahaston kokoelmiin. Marilan töitä on ollut esillä Pariisissa 1995, Bielefeldissa 1998 ja Tuitlingenissa Saksassa 2002. Martin koulussa Hyvinkäällä on Marilan vuonna 1996 valmistunut tilateos, toinen julkinen teos Muistomerkki (2002) on Riihimäellä. Vuonna 2011 Marilalle myönnettiin miljoonan Ruotsin kruunun suuruinen Carnegie Art Award -kuvataidepalkinto. Marila on toinen suomalainen taiteilija, joka on saanut joka toinen vuosi pohjoismaiselle taiteilijalle jaettavan palkinnon. Hämeen taidetoimikunnan taidepalkinnon Marila sai vuonna 2000.
Talonvaltaus
thumb|Vallattu talo [[Stuttgartissa, Saksassa.]] thumb|150px|Eurooppalaisen talonvaltausliikkeen symboli Talonvaltaus tai squattaus on tapahtuma, jossa joukko ihmisiä ottaa tyhjillään olevan rakennuksen haltuunsa ilman rakennuksen omistajan lupaa. Talonvaltausta pidetään yhtenä kansalaisaktivismin muotona.
Suomessa ja useissa muissa maissa talonvaltaus on laitonta, sillä sen katsotaan loukkaavan rakennuksen omistajan tai haltijan hallintaoikeutta. Suomen rikoslaissa sitä koskeva säännös on nimeltään hallinnan loukkaus.
Haltuun otettua tilaa saatetaan käyttää asumistarkoituksiin tai se saatetaan valjastaa sosiaalikeskukseksi, jonka tarkoitus on tarjota esimerkiksi harjoittelutiloja yhtyeille, ateljeetiloja ja kokoontumistiloja. Joskus tavoitteena on purku-uhan alla olevan vanhan rakennuksen suojelu.
2000-luku
Talonvaltaus on ollut 2000-luvulla aktiivista erityisesti Helsingissä ja Tampereella.
Helsingissä
Helsingissä ainut pysyväksi jäänyt vallattu talo on ollut asunnottomien yönä 17. lokakuuta 2002 vallattu Siperia Herttoniemessä. Valtaajilla on ollut tavoitteena saada kaupunkiin autonominen sosiaalikeskus.
7.6.2003 lauantai-iltana vallattiin Töölönkatu 51B:ssa sijaitseva entinen raitiovaunuhalli suuren nuorisoryhmän toimesta Mannerheimintiellä tapahtuneen kadunvaltauksen jälkeen. Taustalla vaikuttivat mm. taidetalo Narrin sekä useiden nuorisotalojen sulkeminen. Häätö tapahtui seuraavana tiistaiaamuna 10.6. poliisin murtauduttua sisään kaupungin pyynnöstä. Valtaajat olivat tätä ennen aloittaneet neuvottelut tilan käytöstä kaupungin kanssa. Häädön jälkeen seuraavana päivänä pidettiin Kiasmalla mielenosoitus, sekä myöhemmin tilan käytön puolesta jätettiin kansalaisaloite kaupungille, sekä järjestettiin yleisötilaisuus.
26.–28. elokuuta 2003 vallattuna oli entiset päiväkodin tilat osoitteessa Hiihtäjäntie 1. Niistä saatiin neuvoteltua Oranssi ry:lle uusi, väliaikainen toimintakeskus, Hertsiga. Kesäkuussa 2005 vallattiin Squat Omegaksi nimetty talo Kluuvissa. Siperian tuhouduttua tulipalossa 14. kesäkuuta 2006 valtaajat ovat etsineet uutta tilaa.
16.–25. toukokuuta 2007 valtaajat pitivät hallussaan Katajanokalla taloa, jolle annettiin nimi Squat Karku. Vyökatu 3:ssa sijaitseva rakennus oli Katajannokan lakkautetun vankilan henkilökunnan entinen virkistys- ja saunatila. Karkun valtaus synnytti uuden ”valtausaallon”, jonka tavoitteena oli järjestää kansalle epäkaupallista tilaa kulttuuritoimintaan ja vapaaseen oleskeluun. Kun Squat Karku häädettiin, valtaajat järjestivät omavaltaisesti 25. toukokuuta ja 8. kesäkuuta toimintaa entisen Café Piritan tiloissa Hakaniemessä. Seuraava kohde oli Squat Telakka Munkkisaaressa 16.–28. kesäkuuta.
Pisimmäksi valtaukseksi vuonna 2007 jäi lähes viiden kuukauden ajan (2.8.–20.12.) vallattuna ollut Elimäenkatu 15 A, jossa ehdittiin järjestää paljon konsertteja, työpajoja ja muuta toimintaa. Nuorisoasiainkeskus katsoi tilat kuitenkin liian huonokuntoisiksi kunnostaa, joten talo tyhjennettiin. Muutamien päivien ajan vallattuina olivat myös Kaasutehtaankatu 9 (26.8.2007 & 31.1.2007), Saarenkatu 17 (11.–14.1.2008), Kauppalantie 2 (14.–16.2.2008) ja Oranssin entiset tilat Hiihtäjäntie 1:ssä (16.2.2008–). Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskus on luvannut etsiä valtaajille pysyvät tilat, mutta heidän hitaudestaan johtuen valtaajat ovat toimineet itse.
Tampereella
thumb|Ratakatu 5 Santalahdessa elokuussa 2008. thumb|Vetoomus graffitimaalareille saman talon seinässä. Tammelan kaupunginosassa Tampereella oli vuosina 2000–2003 neljä vallattua taloa: Squatit Kyllikki ja Irmeli vuosina 2000 ja 2001, sekä Itä- sekä Länsi-Berliini syksyllä 2002 (talot olivat itä–länsi-suunnassa ja niiden välissä oli ollut aita, ”muuri”). Tammelan puutalot toimivat pääasiassa asuintaloina, mutta niillä pyrittiin myös luomaan omaehtoista tilaa ruohonjuuritason toiminnalle, sekä kiinnittämään huomiota kaupungin yritykseen tuhota lopullisesti Tammelan perinteikkäät puutalokorttelit.
Vappuna 2004 joukko tamperelaisia otti Hyhkystä talon sosiaalitilakäyttöön. Talo toimi vaihtelevalla aktiivisuudella kesään 2006 asti. Syksyllä 2005 vallattiin Tampereen Ylä-Pispalassa talo osoitteessa Kannaksenkatu 12. Se toimi kierrätyskeskuksena pari viikkoa, kunnes poliisi hääti sen omistajan pyynnöstä.
Seuraavan kerran Tampereen talonvaltaajat aktivoituivat 18. kesäkuuta 2007, jolloin Santalahdessa aloitti sosiaalikeskus Ratakatu Squat toimintansa osoitteessa Ratakatu 5. Ratakatu Squatilla järjestettiin lukuisia keikkoja, elokuvanäytöksiä, työpajoja ynnä muuta. Ratakatu Squatin taru loppui 1. lokakuuta samana vuonna. Vuoden 2008 keväällä (12.4.–13.5.2008) Tampereella toimi Squat Alatalo, jonka toiminta oli hyvin paljolti Ratakatu Squatin kaltaista. Kesällä 2008 Tampereella vallattiin poliisivankilan vieressä sijainnut Squat Sori, joka oli sen vuoden pisimpään säilynyt vapaa tila Tampereella. Squat Sori vallattiin 3.8.2008 ja häädettiin 21.10.2008. Vastaiskuna Sorin häädölle valtaajat ottivat haltuun Ylä-Pispalassa Haulitornin vieressä sijainneen Hauli Squatin (tai Haulitalon) 24.10.2008. Valtaajat eivät kuitenkaan nähneet Haulitalon soveltuvan pitkän tähtäimen sosiaalitilatoimintaan. Tästä sekä kaupungin hanakasta ikkunoiden vaneroimisesta ja oven lukkojen uusimisesta johtuen valtaajat jättivät tilan 13.11.2008.
Joulukuussa 2013 Tampereella vallattiin vanha rautatieläisten seuratalo Morkku. Vuonna 2014 vallattiin Pispalan valtatien varrella oleva Squat Dena.
Muut kaupungit
Valtauksia on lisäksi ollut ainakin Turussa, Joensuussa, Jyväskylässä, Vantaalla, Torniossa ja Hämeenlinnassa.
Jyväskylässä opiskelijat valtasivat Senaatti-kiinteistöjen omistaman ja Jyväskylän yliopiston hallinnassa olevan Polaari-rakennuksen huhtikuussa 2008. Valtaus alkoi 1. huhtikuuta ja päättyi seuraavana päivänä poliisin tyhjentäessä rakennuksen. Jälkikäteen osa valtaukseen osallistuneista tuomittiin hallinnan loukkauksesta ja niskoittelusta poliisia vastaan 20–27 päiväsakon suuruisiin sakkorangaistuksiin.
Mikkelissä vallattiin vuonna 2013 valssimylly. Valtaus oli kannanotto harrastajateattereiden tilapulaan kaupungissa. Valssimyllyssä järjestettiin teatteriesitys.
Äärioikeistolaiset talonvaltausliikkeet
Saksan Vapaat nationalistit -liike (Freie Nationale Strukturen) sai alkunsa 1990-luvun alun ”oikeistolaisista” talonvaltauksista.
CasaPound
CasaPound on italialainen fasistinen talonvaltausliike, joka sai alkunsa Rooman kaupungin asuntopolitiikkaa vastustaneista fasisteista vuonna 2003. Liike myös tarjoaa arkielämän palveluja ja naapuriyhteisöllisyyttä, mutta ”vain italialaisille”.
CasaPoundilla on 5 000 jäsentä. Johtaja Simone di Stefanon mukaan järjestö kannattaa Mussolinin fasismia. CasaPoundin talouspoliittiset näkemykset ovat täsmälleen samat kuin Mussolinin: ”Haluamme, että viestintä, liikenne, energia ja terveydenhoito kansallistetaan ja valtio rakentaa taloja, jotka se myy halvalla perheille.”
Järjestö vastustaa maahanmuuttoa. Fasistitervehdykset kuuluvat hautajaisiin. Järjestö valtaa taloja, edistää halpaa asumista sekä tukee velallisia ja luonnonkatastrofien uhreja.
Coca-Cola
Coca-Cola on The Coca-Cola Companyn valmistama hiilihapotettu kolanmakuinen virvoitusjuoma. Coca-Cola on maailman myydyin virvoitusjuoma ja maailman kuudenneksi arvokkain brändi.
Coca-Colan tarkka resepti on salaisuus. Juoma on saanut nimensä siinä alun perin olleista kokapensaan lehdistä ja kolapähkinästä. Juoma sisältää kofeiinia.
Koostumus
Coca-Colassa on sokeria  kohti. Coca-Colaan käytettiin vuoteen 1903 asti tuoreita kokalehtiä, ja lasillinen Coca-Colaa sisälsi siihen aikaan vielä täysin laillista kokaiinia. Lainsäädännön tiukentuessa kokaiinin määrää vähennettiin asteittain, ja kokonaan se poistettiin vuonna 1929. Kokapensaan lehtiä käytetään juomaan edelleenkin, mutta käsiteltyinä, jotta kokaiini saadaan poistettua. Toinen Coca-Colan alkuperäisreseptissä käytetty raaka-aine oli kolapähkinä, joka sisältää runsaasti kofeiinia. Coca-Colan varsinainen valmistuskaava on edelleen erittäin suojeltu salaisuus. Erityisesti tämä koskee Merchandise 7X -nimellä kutsuttua ainesosaa.
Varhaisvaiheet
Frank Robinson alkoi valmistaa ja markkinoida Coca-Colaa, ja Pemberton siirtyi taka-alalle. Juomaa markkinoitiin virkistävänä ja monenlaiset hermovaivat kuten päänsäryn, hermosäryn, hysterian ja melankolian parantavana juomana. Coca-Colasta tuli nopeasti suosittua Atlantassa.
Coca-Colan nimestä ja valmistusoikeuksista syntyi kiistaa vuonna 1887, ja seuraavana vuonna juomasta oli tarjolla jo kolme kilpailevaa versiota. Patenttilääkkeiden valmistaja Asa Candler lyöttäytyi yhteen Robinsonin kanssa, osti muut osapuolet ulos ja onnistui myös vakuuttamaan kaikki siitä, että hänen versionsa juomasta oli aidoin.
Nousu suursuosioon Yhdysvalloissa
thumb|Coca-Cola-mainos 1890-luvulta. Coca-Colan myynti kasvoi nopeasti, joten Candler luopui muista patenttilääkkeistään ja keskittyi Coca-Colaan. Hän lisäsi mainontaa, palkkasi kiertäviä kauppamiehiä ja houkutteli uusia asiakkaita ilmaislipuilla. Vuoden 1895 lopulla Coca-Cola oli myynnissä kaikissa Yhdysvaltain osavaltioissa, ja sitä myytiin vuodessa jo yli. Apteekkarit maksoivat Coca-Cola-siirapista yhden sentin ja myivät yhden juoman asiakkaalle viidellä sentillä. Coca-Cola Company pystyi valmistamaan siirappia kolmella neljäsosasentillä juomaa kohti, joten kaikki tekivät juomasta hyvin voittoa.
Vuoden 1895 jälkeen Coca-Colan markkinoinnissa alettiin painottaa juoman virkistävyyttä sen parantavien vaikutusten sijaan, jotta juoman käyttäjäkunta laajenisi. Coca-Colaa alettiin myydä pulloissa vuonna 1899, mikä laajensi huomattavasti sen markkinoita. Tunnusomainen Coca-Cola pullo otettiin käyttöön vuonna 1916.
Vuonna 1911 oikeusjutun seurauksena Coca-Colan kofeiinimäärä laskettiin puoleen ja juoman mainoksissa ei enää käytetty lapsia. Vuonna 1931 Coca-Cola alkoi käyttää mainonnassaan punavalkoista joulupukkia, jonka ulkoasua yhtiö ei itse ollut keksinyt, kuten usein on luultu.
Coca-Colan myynti jatkoi kasvuaan 1930-luvun laman aikanakin. Samalla se sai varteenotettavan kilpailijan Pepsi-Colasta, joka myi omaa kolajuomaansa samalla hinnalla kuin Coca-Cola mutta tuplasti suuremmissa pulloissa. Kilpailusta huolimatta Coca-Cola oli 1930-luvun lopulla jo kansallinen instituutio, sitä joivat kaikki yhteiskuntaluokat, ja se vastasi lähes puolesta kaikkien poreilevien virvoitusjuomien myynnistä Yhdysvalloissa.
Coca-Cola-pullon hinta pysyi pitkään muuttumattomana. Vuonna 1886 kuuden ja puolen unssin pullo (~192 ml) maksoi viisi senttiä eli yhden nickelin ja hinta pysyi samana 1940-luvun lopulle asti. Coca-Colaa markkinoitiin aina sen halvalla hinnalla. Viimeiset nickelin Coca-Colat myytiin vuonna 1959. Vuoteen 1921 mennessä hintataso oli jo noussut sen verran, että Coca-Cola joutui neuvottelemaan sopimuksiaan uudelleen, mutta mainosten vuoksi hinta säilytettiin entisellään. Lisäksi Coca-Colalla oli satojatuhansia myyntiautomaatteja, jotka eivät osanneet antaa vaihtorahaa. Kerrotaan jopa että Coca-Colan johtaja pyysi metsästyskaveriltaan presidentti Eisenhowerilta lyömään 7½ sentin kolikon.
Leviäminen maailmalle
Coca-Cola levisi koko maailmaan 1900-luvun kuluessa, kun Yhdysvalloista tuli supervalta. Kun Yhdysvallat lähetti sotilaitaan maailmalle toiseen maailmansotaan, Coca-Cola toimitti heille juomaansa valtavia määriä. Sodan aikana Coca-Cola Companyn työntekijät perustivat eri puolille maailmaa yhteensä pullottamoa ja jakelivat yli  juomaa. Coca-Colaa saivat maistaakseen myös paikalliset siviilit, ja näin juomasta tuli suosittua kaikkialla. Sodan loputtua Coca-Colan tuotanto jatkui Yhdysvaltain ulkopuolella sodanaikaisissa pullottamoissa, kunnes pullotus siirtyi kolmen vuoden jälkeen siviilimaailmaan.
Kylmän sodan aikana Coca-Colasta tuli paitsi Yhdysvaltain, myös länsimaisten arvojen symboli. Siitä syystä etenkin kommunistit niin kommunistimaissa kuin länsimaissakin halveksuivat juomaa. Esimerkiksi Ranskassa Coca-Colaa vastustettiin, sillä sen pelättiin uhkaavan maan omaa juomateollisuutta. Coca-Cola Company suunnitteli toiminnan aloittamista Neuvostoliitossakin, mutta luopui suunnitelmasta, sillä kaikki voitot olisivat menneet Yhdysvaltain viholliselle. Pepsi sen sijaan alkoi toimia myös Neuvostoliitossa. Kommunistihallintojen luhistuttua Coca-Colan suosio kuitenkin ohitti Pepsin maissa, joissa Pepsi oli opittu yhdistämään vanhaan hallintoon.
Lähi-idässä Coca-Cola tasapainotteli arabimarkkinoiden ja Israelin markkinoiden välillä. Se valitsi lopulta juutalaisjärjestöjen painostuksesta Israelin markkinat, minkä seurauksena arabimaat alkoivat boikotoida Coca-Colaa vuonna 1968. Pepsi sen sijaan valitsi arabimarkkinat Israelin sijaan. Coca-Cola pystyi palaamaan arabimarkkinoille 1980-luvun lopulla. Juoman myyntiä muslimimaissa on senkin jälkeen kuitenkin haitannut sen yhdistyminen Yhdysvaltoihin.
Vuonna 1985 Coca-Cola Company muutti Coca-Colan makeammaksi ja enemmän Pepsiä muistuttavaksi ja kutsui uutta juomaa nimellä ”New Coke”. Kuluttajat kuitenkin kaihtoivat sitä, joten yhtiö joutui heti palauttamaan alkuperäisen juoman markkinoille nimellä Coca-Cola Classic.
Coca-Cola on nykyisin maailman myydyin virvoitusjuoma. Coca-Colaa myydään kaikissa maailman valtioissa Kuubaa ja Pohjois-Koreaa lukuun ottamatta.
Suomessa
pienoiskuva|Coca-Cola mainokset raitiovaunun linjalla seitsemän Helsingissä Helsingin keskustan Stockmannilta Coca-Colaa sai tiettävästi jo vuonna 1936 Soodalähde-kahvilasta, mutta näkyvästi Coca-Cola rantautui Suomeen vasta vuonna 1952 Helsingin olympiakisojen aikaan, kun The Coca-Cola Company lahjoitti Sotainvalidien Veljesliitolle ja olympiakisojen järjestäjille. Ennen olympialaisia harva suomalainen oli maistanut Coca-Colaa. Coca-Colan valmistus alkoi Suomessa vuonna 1958. Vuoden 1998 loppuun asti Coca-Colaa valmisti ja jakeli Suomessa Hartwall. Nykyään Coca-Colan tuotteita Suomessa valmistaa ja myy Sinebrychoff.
Tavaramerkit
Coca-Cola on The Coca-Cola Companyn vuonna 1893 rekisteröimä tavaramerkki. Nimityksen Coke Coca-Cola Company on myös rekisteröinyt. Coca-Cola on lisäksi rekisteröinyt tavaramerkikseen ruotsalaista sukujuurta olleen Earl R. Deanin suunnitteleman, englanninkielisellä nimellä contour bottle tunnetun pullonmuodon vuonna 1915.
Brändi
Interbrand arvioi Coca-Colan brändiarvoksi 78 miljardia dollaria vuonna 2015. Esimerkiksi vuonna 2008 Coca-Cola lanseerasi yli 700 tuotetta niissä 200 maassa, joissa se on läsnä. Coca-Cola on arvioitu maailman arvokkaimmaksi tavaramerkiksi.
Tuotteita
Tavallisen Coca-Colan lisäksi juomasta on olemassa muunnelmia, joista useimpia myydään vain muutamassa maassa. Suomessa saatavilla helmikuussa 2020 ovat Coca-Cola Original Taste, Coca-Cola Zero Sugar, Coca-Cola Zero Sugar Vadelma ja Coca-Cola Zero Sugar Sitruuna. Lisäksi joistakin kaupoista on saatavilla pääasiassa Yhdysvalloissa pakattua ja Suomeen tuotua Coca-Cola Cherryä ja Vanillaa.
pienoiskuva|375x375px|Italialainen Coca-Cola -tölkki
pienoiskuva|250x250px|Coca-Cola Life -tölkkejä Yhdysvalloissa
Coca-Colan pakkauskoot, materiaalit sekä palautuspantit 2015 Suomessa
thumb|right|Suomessa myytävä Coca-Cola-pullo
Muualla maailmassa Coca-Colan pakkauskokoja on 0,10 litrasta aina 3,0 litraan.
Kritiikkiä
Riippumaton Center for Science and Environment -tutkimuslaitos (CSE) testasi vuonna 2003 intialaiset pullovedet ja virvoitusjuomat. Yhtä (Evian) lukuun ottamatta kaikki sisälsivät jäämiä maanviljelyksessä käytettävistä torjunta-aineista. Juomissa oli muun muassa DDT:tä ja lindaania, molemmat erittäin voimakkaita orgaanisia klooriyhdisteitä. Intialainen Pepsi ja Coca-Cola sisälsivät tutkimuksen mukaan torjunta-aineita noin 0,02 mg litraa kohti, mikä ylittää EU-suositukset 20-kertaisesti. Länsimaissa tutkituista virvoitusjuomista tai pullovesistä torjunta-aineita ei löydy.
Coca-Colan hampaita kellastuttava vaikutus on tieteellisesti todistettu ilmiö, joka johtuu hammaskiillettä tuhoavasta fosforihaposta. Sama pätee kuitenkin myös muihin virvoitusjuomiin. Coca-Colan pH-arvo on 2,52, eli hyvin hapan.
Yhdysvaltain hammaslääkäreiden tutkimuksessa osoitettiin, että jo 3–5 vuoden kevytkolan nauttiminen aiheuttaa vakavan eroosion hampaissa.
Yhdysvalloissa toimiva kuluttajansuojajärjestö The Center for Science in the Public Interest CSPI on nostanut oikeuskanteen Coca-Cola Companya vastaan. Kuluttajajärjestö syyttää Coca-Cola Companya harhaanjohtavasta markkinoinnista. Kanteessa on mukana myös joukko yksittäisiä kuluttajia. Kannetta haettiin käsittelyyn jo vuonna 2009, mutta ryhmäkanteena se hyväksyttiin virallisesti yhdysvaltalaisessa tuomioistumessa vuonna 2013. Syytteet koskevat Coca-Cola Companyn suosittua Vitaminwater-terveysjuomaa. Kuluttajasuojajärjestön mukaan Coca-Cola Company on markkinoinut tuotetta virheellisesti ja harhaanjohtavasti erilaisilla terveyshyödyillä vaikka todellisuudessa juoma on virvoitusjuomien kaltainen, runsaasti sokeria sisältävä ja siten terveydelle haitallinen. Coca-Cola Company on mainostanut vitamiinivesiä muun muassa silmäsairauksia ehkäisevinä sekä nivelten terveyttä ja immuunijärjestelmän toimintaa edistävinä.
Aiheesta muualla
The Coca Cola Company
Hötorget
thumb|250px|Hötorget pohjoisesta katsottuna.
Stadion der Weltjugend
Stadionin suunnittelivat Selman Selmanagić ja Reinhard Ligner. Se rakennettiin vain puolessa vuodessa ja avattiin 20. toukokuuta 1950 nimellä Walter-Ulbricht-Stadion silloisen Itä-Saksan johtajan Walter Ulbrichtin mukaan. Paikalla aiemmin sijainneet, toisessa maailmansodassa tuhoutuneet kasarmit olivat olleet kaartinfusilieerirykmentin ja sittemmin poliisin käytössä.
Hötorget
Hötorgetin itäpäädyssä sijaitsee Tukholman konserttitalo, eteläpäädyssä Filmstaden Sergel (yksi Tukholman keskustan suurimmista elokuvateattereista) sekä kauppahalli Hötorgshallen, ja länsipäädyssä entisen tavaratalo PUB:in tiloihin rakennettu Scandic-hotelli. Aukiosta kaakkoon sijaitsee Hötorgsskraporna, viiden tornitalon muodosta rykelmä.
Stadion der Weltjugend
Stadionilla järjestettiin vuosien 1951 ja 1973 kansainvälisten nuorisofestivaalien päätapahtuma, ja jälkimmäisen tapahtuman yhteydessä se sai myös nimen Stadion der Weltjugend. Laajennusten jälkeen stadionin pinta-ala oli 131 000 m² ja sinne mahtui noin 50 000 katsojaa. Se oli Itä-Berliinin suurin urheilupaikka. Siellä järjestettiin myös vuosittain FDGB-Pokal-jalkapalloturnauksen loppuottelu.
Hötorget
Hötorgetilla sijaitsee myös Tukholman metron vihreän linjan samanniminen asema, joka avattiin vuonna 1952. Se on koristeltu vaaleansinisillä tiilillä.
Stadion der Weltjugend
Stadion der Weltjugend purettiin vuosina 1992–1994, sillä sen paikalle suunniteltiin uutta urheilustadionia siltä varalta, että Berliinille myönnettäisiin vuoden 2000 kesäolympialaiset. Hanke ei kuitenkaan toteutunut. Stadionin paikalla oli sen jälkeen väliaikaisia urheilupaikkoja. Paikalle rakennettiin vuosina 2006–2017 Saksan tiedustelupalvelu Bundesnachrichtendienstin rakennuskompleksi, joka otettiin käyttöön vuonna 2019.
Hötorget
Alue vilahtaa Madonnan kappaleen Ray of Light musiikkivideolla, jonka on ohjannut ruotsalainen Jonas Åkerlund.
Aiheesta muualla
59.33472°N, 18.06222°W
Odin (sarjakuvahahmo)
Odin on Marvel-kustantamon luoma sarjakuvahahmo, ukkosenjumala Thorin isä. Skandinaavisessa mytologiassa Odin on aasojen hallitsija ja kaikkien jumalten ylijumala Asgardissa.
Marvel-kustantamo on perustanut oman hahmonsa myyttiseen Odiniin mutta ottanut samalla tiettyjä vapauksia joita ei mytologiasta löydy. Sarjakuvassa Odin on valtavan voimakas toisesta ulottuvuudesta kotoisin oleva olento, joka hallitsee muita "jumalia" toisessa ulottuvuudessa jota kutsutaan Asgardiksi. Hahmon loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Odinin ensiesiintyminen tapahtui Journey into Mystery-lehden numerossa 85.
Historia
Ikuisuuksia sitten Odin syntyi jäseneksi jumalrotuun, jota alettaisiin myöhemmin kutsua asgardilaisiksi. Odinin isoisä, Buri oli ensimmäinen asgardilainen jonka sanottiin nousseen yliulottuvuuden valtakunnan, Niffleheimin jäistä. Burille syntyi Bor, joka otti vaimokseen Bestian, yhden jääjumalista ja heille syntyi kolme poikaa, Vili, Ve ja Odin. Buri antoi hallitsijan tehtävät Borille jota puolestaan hänen kolme poikaansa seurasivat hallitsijoina.
Myöhemmin tutkimusmatkoillaan veljekset saapuivat tutkimaan Muspelheimia jossa asuivat hirviömäisen Surturin hallitsemat tulidemonit. Siellä he saivat selville että Surtur aikoi Iltahämärän miekan avulla tuhota kaikki Yhdeksän Maailmaa. Odin päätti veljineen estää Surturia aikeissaan ja sulautuivat taikuudella yhteen taistelemaan valtavaa Surturia vastaan.
He onnistuivatkin tuhoamaan Iltahämärän ja pakenemaan Muspelheimista Ikuisen Liekin kanssa. Ulottuvuuksienvälisellä portilla Vili ja Ve kuitenkin pysähtyivät ja käskivät Odinin hallita viisaasti Asgardia. Vili ja Ve olivat päättäneet pysäyttää Surturin omaan maailmaansa. Valtavan valonvälähdyksen saattelemana Vili ja Ve sinetöivät yhteyden Muspelheimiin ja samalla Odin sai kuolleiden veljiensä voimat itselleen. Odinvoima oli syntynyt.
Odin hallitsi Asgardia pitkään ja viisaasti. Hän uhrasi toisen silmänsä Mimirille, Viisauden Lähteelle saadakseen tietää kuinka Ragnarök, jumalten tuomiopäivä voitaisiin välttää. Silmä kasvoi valtavaksi ja se katsoi toiseen ulottuvuuteen, mistä se kertoo tarinoita Odinin menneisyydestä (niiden todenperäisyys on vähintäänkin kiistanalainen).
Kerran Odinin irronnut silmä kertoi tarinan, joka mukailee norjalaisten myyttien Ragnarökiä paremmin. Tarinansa lopussa Odin vain herättää kuolleet jumalat uudelleen henkiin ja niin loputon kiertokulku on valmis. Tämä saattaa kuitenkin olla vain Silmän tuntemattomista syistä kertoma tarina.
Odin otti vaimokseen ja kuningattarekseen Friggan. Odin kuitenkin päätti hankkia pojan jossa yhdistyisi Asgardin ja Midgardin eli Maan voimat. Maan suojelijajumalatar Gaea synnyttikin Odinille pojan, Thorin jonka Frigga kasvatti. Myöhemmin Thorista tuli Odinin suosikkipoika ja ukkosenjumala.
Odin johti asgardilaiset jälleen kerran sotaan jääjättiläisiä vastaan. Tässä sodassa jättiläisten johtaja Laufey sai surmansa. Odin adoptoi Laufeyn pojan Lokin ja kasvatti tämän Thorin rinnalla. Aikuisena Loki vastusti kuitenkin jatkuvasti Odinin auktoriteettia.
Vuosisatojen ajan germaanit ja viikingit palvoivat Odinia ja muita jumalia, kunnes Celestiaalit, suunnattoman voimakkaat puolijumalat saapuivat arvioimaan maapallon ihmisten soveliuutta jatkaa elämäänsä. Kimpaantunut Odin otti yhteyttä Zeukseen ja muihin ylijumaliin, jotka päättivät solmia liiton Celestiaaleja vastaan.
Jumaljoukko tapasi Celestiaalit jotka uhkasivat sulkea kaikki ulottuvuuksienväliset portit Maan ja muiden ulottuvuuksien välillä, elleivät jumalat lupaisi olla sekaantumatta maapallon ihmisten kehitykseen. Odin rakensi haarniskan nimeltään Tuhoaja ja liitti siihen vielä myyttisen Niebelungin sormuksen Tuhoajan aseeseen, Odinin miekkaan. Tuhoaja kuitenkin hävisi Celestiaaleille vaikka siihen oli syötetty kaikkien asgardilaisten jumalien elämänenergia (paitsi Thorin). Maapallon jumalten olikin itse luvattava etteivät sotkeentuisi maapallon ihmisten elämään.
Tällä vuosisadalla Odinia on vaivannut poikansa Thorin itsepäinen luonne. Odin lähettikin Thorin maapallolle ramman lääkärin Donald Blaken hahmossa ilman muistikuvia jumaluudestaan. Thor löysi kuitenkin identiteettinsä uudelleen.
Tällä hetkellä amerikkalaisissa sarjakuvissa Odin on oletettavasti kuollut.
Voimat ja varusteet
thumb|400 px|Odin demonstroi voimiaan taistelussa valtavan voimakasta tulidemoni Surturia vastaan Kaikkeuden Spektrin avulla. Odinilla on lukuisia yli-inhimillisiä kykyjä jotka ovat kuitenkin tunnusomaisia asgardilaisille. Odin on yliluonnollisen vahva ja nostaa noin 60 tonnia (tavallinen asgardilainen kykenee nostamaan noin 30 tonnia). Parhaimmassa iässään Odin kykeni nostamaan jopa 100 tonnia.
Odin on hyvin pitkäikäinen ja ikääntyy paljon hitaammin kuin maapallon ihmiset. Odin ei kuitenkaan ole kuolematon. Hän on äärettömän kestävä fyysisille vaurioille eikä voi kuolla kuin molekyylitason totaalisella tuhoutumisella. Mystinen energia parantaa hänet mahdollisista vammoista, sairauksista ja maitohapoista joita Odin ei lainkaan tuota.