cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Savannikotka
Savannikotka (Aquila rapax) on ruskea, savanniympäristön tunnusomaisin kotka. Niitä elää Afrikan savanneilla sekä Aasian puolella Intiassa asti. Monin paikoin Afrikkaa niiden yksilömäärä on kuitenkin Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan nopeasti vähenemässä. Laji onkin siksi luokiteltu vaarantuneeksi.
pienoiskuva|Savannikotka lennossa. pienoiskuva|Savannikotkan munia. Savannikotkan siipien kärkiväli on noin 180 cm, pituus noin 70 cm ja paino 2–2,5 kiloa Savannikotka muistuttaa arokotkaa, ja niitä pidettiin ennen samana lajina. Arokotka on suurempi ja tummempi.
Madagaskarinlintuhaukka
Madagaskarinlintuhaukka (Accipiter madagascariensis) on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Madagaskarilla, jossa se on harvinainen. Lintu tunnetaan huonosti, eikä sitä yleensä tunnisteta, ja se on hyvin riippuvainen elinalueestaan, joka monin paikoin Madagaskarilla on supistumassa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kuivat ja kosteat alavat metsät ja vuoristometsät, kuivat savannit sekä subtrooppiset ja trooppiset kuivat pensastot.
Sen ravintoa ovat pikkulinnut, sammakot, rupisammakot ja liskot. Se rakentaa risuista pesän korkealle puuhun. Se munii marraskuussa kolme munaa. Se painaa keskimäärin 182 grammaa.
Se saattaa olla alalaji yhdessä varpushaukan (A. nisus) ja ruostelintuhaukan (A. rufiventris) kanssa.
Steve Kanaly
Ura
Kanaly opiskeli Kalifornian osavaltionyliopistossa Northridgessä, minkä jälkeen hän palveli Vietnamin sodassa Yhdysvaltain 1. ratsuväkidivisioonassa radio-operaattorina. Kanaly päätyi näyttelijän uralle, kun käsikirjoittaja John Milius esitteli hänet ohjaaja John Hustonille. Kanalyn debyytti valkokankailla oli Lucky Jimin rooli Hustonin elokuvassa Roy Bean – piru mieheksi vuonna 1972. Seuraavina vuosina Kanaly näytteli liudan sivurooleja, kuten kapteeni Jerome seikkailuelokuvassa Tuuli ja leijona.
Läpimurtonsa Kanaly teki 1978 draamallisessa saippuasarjassa Dallas. Hänen roolinsa oli Southfork Ranchin tilanhoitaja Ray Krebbs. Kanaly näytteli Raytä aina vuoteen 1989 ja edelleen 1991. Hahmo oli mukana myös televisioelokuvassa Dallas: War of the Ewings vuonna 1998. Kanaly näytteli edelleen Raytä vuosina 2012–2014 esitetyssä Dallasin jatkosarjassa, mutta hahmon ympärille ei ollut rakennettu enää varsinaisia juonikuvioita.
Steve Kanaly tunnetaan myös vesiväritaiteilijana.
Lada Granta
Lada Vesta on AvtoVAZ:in valmistama C-segmentin henkilöauto. Sitä myydään Lada -brändin alla. AvtoVAZ suunnitteli mallin yhdessä Renaultin kanssa. Se suunniteltiin Lada Kalinan pohjalle. Auton myynti alkoi Venäjällä 1. joulukuuta 2011. Grantaa valmistetaan Venäjällä, Egyptissä, Ukrainassa ja Kazakstanissa.
Granta oli Venäjän myydyin auto vuosina 2013-2015. thumb|left|Takaa
Elísabet Erlingsdóttir
Elísabet Erlingsdóttir (29. elokuuta 1940 Reykjavík – 5. kesäkuuta 2014 Kópavogur) oli islantilainen laulaja, äänialaltaan sopraano. Hän myös toimi pedagogina oppilaitosten (ml. Islannin taideyliopisto) ja kuorojen tehtävissä.
Sara Haapakoski
Sara Karoliina Haapakoski, YouTube-nimimerkki Sara Karoliina (s. 1999), on suomalainen entinen tubettaja ja nykyinen vaatesuunnittelija. Tubettaessaan hän keskittyi nuorille naisille suunnattuihin, elämäntavasta kertoviin videoihin. Hänen YouTube-kanavallaan on edelleen vajaat 120 000 tilaajaa.
Elämä ja ura
Ennen ensimmäistä julkaisuaan Haapakoski esiintyi seurustelukumppaninsa, tubettaja Mike Bäckin (Miklu) videoilla. Haapakoski latasi ensimmäisen oman YouTube-videonsa kesällä 2017, ja vuosi ensimmäisestä latauksesta hänen videoidensa kuukausittainen näyttökertojen määrä ylitti miljoonan rajan. Yhteistyö Miklun kanssa edisti Sara Karoliinan tubekanavasuosiota.
Keväällä 2018 Haapakoski asui Muuramessa ja valmistui ylioppilaaksi Jyväskylän Lyseon lukiosta. Saman vuoden syksyllä hän rekisteröi toimialaltaan esittäviin taiteisiin suuntautuneen toiminimen Helsinkiin. Seuraavana vuonna hän kuitenkin aloitti Éin-vaatebrändin ja lopetti tubettamisen kokonaan alkuvuonna 2020 päättäen keskittyä täysipainoisesti vaatteidensa suunnitteluun. Lopettamispäätöksen hän kertoi johtuvan siitä, että hän oli ollut onnellisempi silloin, kun hänen ei tarvinnut kuvata videoita ja ylläpitää häneen yhdistettyä julkisuuskuvaa YouTubessa. Vaatetuotannossaan hän on painottanut käsityöläisyyttä ja pyrkinyt käyttämään paljon farkkukangasta.
Karl Höller
Karl Höller (25. heinäkuuta 1907 – 14. huhtikuuta 1987) oli saksalainen säveltäjä.
Sara Haapakoski
YouTube-sisällön tyyli
Haapakoski tubetti noin 3–10 minuuttia kestävillä videoillaan muodista, meikeistä ja elämäntyylistä. Hänen kohdeyleisönsä oli nuoret naiset.
Karl Höller
Elämä ja ura
Höller syntyi Bambergin tuomiokirkon urkurin ja laulajattaren pojaksi. Urkujensoitto ja kirkkomusiikki olivat hänelle varttuessaan tärkeitä. Hänen ensimmäisen opuksensa, Passacaglian uruille, hän antoi isälleen 50-vuotispäivälahjaksi vuonna 1923. Lukion jälkeen Höller alkoi opiskella sävellystä, urkujensoittoa ja orkesterinjohtoa. Würzburgin konservatoriossa hänen keskeinen opettajansa oli Hermann Zilcher. Vuonna 1927 Höller siirtyi Münchenin musiikkiakatemiaan, jossa alkoi käydä Joseph Haasin sävellystunneilla. Tämä muodostui Hölleriä muusikkona vahvasti muovanneeksi kokemukseksi. Haas oli aikoinaan opiskellut Max Regerin johdolla. Haas opetti myös musiikin teoriaa Höllerille, joka samanaikaisesti sai opetusta urkujensoitossa Emanuel Gatscherilta ja orkesterinjohdossa Siegmund von Hauseggerilta. Valmistuttuaan Münchenin musiikkiakatemiasta Höller pääsi sen luennoitsijaksi. Höller sai vuonna 1931 Felix Mottl -palkinnon, mistä alkoi hänen nousunsa yhdeksi sukupolvensa menestyneimmistä säveltäjistä. Erityistä suosiota Höller saavutti sinfonisen musiikin sekä kamari- ja urkumusiikin säveltäjänä. Hänen teostensa esityksiä pitivät muiden muassa Wilhelm Furtwängler, Ludwig Hoelscher ja Georg Kulenkampff.
Höller siirtyi vuonna 1937 Frankfurtin musiikkiyliopistoon, jossa pääsi vuonna 1942 sävellysprofessoriksi. Hän liittyi ennen professoriksi nimittämistään 1942 natsipuolueeseen (NSDAP) ja välttyi rintamapalvelukselta pääsemällä Adolf Hitlerin Gottbegnadeten-Listelle tärkeimmistä säveltäjistä. Puolueeseen liittymisen jälkeen Höller sai myös kansallisen musiikkipalkinnon.
Höller vietti toisen maailmansodan ajan ja ensimmäiset sodanjälkeiset vuodet suureksi osaksi perhepiirissä Bambergissa, jossa hänellä oli rauha säveltää. Nopeassa tahdissa syntyivät muiden muassa viisi viulusonaattia ja neljä jousikvartettoa, jotka esitti Koeckert-Quartett. Vuonna 1949 Höller palasi sävellysluokan johtajana Münchenin oppilaitokseen, jonka johdossa myös toimi vuosina 1954–1972. Höller pysyi sodan jälkeen hyvin tuotteliaana ja oli 1950–1960-luvuilla yksi Saksan konserttisalien esitetyimmistä aikansa sinfonisen ja kamarimusiikin säveltäjistä. Hän tuli usein edustetuksi myös konserttiurkurien ohjelmistoissa. Kamariteostensa esityksissä Höller itse toimi usein pianistina. Hän loi uraa myös kansainvälisesti, ja vuonna 1960 hänet kutsuttiin Yhdysvaltoihin. National Symphony Orchestran esittämänä hänen teoksensa Sweelinck-Variationen sai sekä myönteistä yleisö- että lehdistöpalautetta. Vuonna 1968 Höller kiersi teostensa esitysten merkeissä Neuvostoliitossa. Hän kuului vuodesta 1949 GEMA:n valvontalautakuntaan ja pääsi vuonna 1954 johtokunnan jäseneksi Unescon Kansainvälisen musiikkineuvoston Saksan-osastoon. Höller sai lukuisia palkintoja ja tunnustuksia sekä luovasta että akateemisesta työstään.
Höller kuoli Ylä-Baijerissa vuonna 1987. Hänen syntymänsä satavuotisjuhlan kunniaksi pidettiin Münchenin musiikin ja esittävien taiteiden yliopistossa huhtikuusta syyskuuhun 2007 näyttely.
Tyyli
Höller sävelsi muissa keskeisissä genreissä, mutta ei oopperaa. Eniten hänen tuotantoonsa kuuluu orkesteri- ja kamarimusiikkia. Monet hänen orkesteriteoksistaan ovat orkestroituja versioita kamari- tai pianoteoksista. Höller kehitti yksilöllisen sävelkielen, jossa yhdistyivät saksalaisen myöhäisromantiikan (Anton Bruckner, Max Reger ) ja ranskalaisen impressionismin vaikutteet. Hän hallitsi perinteisen kaanonmuodon, ja hänen teoksissaan onkin viitteitä Giovanni Pierluigi da Palestrinan, Jan Pieterszoon Sweelinckin ja Johann Sebastian Bachin perinteisiin. Hän suhtautui varauksella avantgardeen, mutta hänen tuotantoonsa vaikutti myös 1900-luvun alkupuoliskon musiikki, kuten Arnold Schönberg, Paul Hindemith ja jazz.
HMS Princess Amelia (1757)
HMS Princess Amelia oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1757 vesillelaskettu 80-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Marcin Starzak
Marcin Starzak (s. 20. lokakuuta 1985) on puolalainen pituushyppääjä.
HMS Princess Amelia (1757)
Valmistus
Alus tilattiin 25. huhtikuuta 1751 Woolwichin telakalta nimellä HMS Norfolk. Se nimettiin 1. marraskuuta 1755 HMS Princess Ameliaksi ja laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1757.
Marcin Starzak
Hän karsiutui Madridin sisäratojen EM-kilpailuissa 2005 ja Göteborgin EM-kilpailuissa 2006. Vuonna 2007 hän oli kuudes Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa ja karsiutui Osakan MM-kilpailuissa. Hän sijoittui seitsemänneksi Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008, mutta karsiutui samana vuonna Pekingin olympialaisissa. Hän voitti pronssia Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009.
HMS Princess Amelia (1757)
Palvelus
Alus osallistui 1781 Doggermatalikon taisteluun päällikkönään Macartney. Alus lainattiin marraskuussa 1788 tullilaitokselle, jolloin se poistettiin alusluettelosta. Alus saapui 24. maaliskuuta 1818 Stangate Creekistä Sheernessiin. Amiraliteetti myi aluksen 11. kesäkuuta Mr. Snooksille 2 160 punnalla.
Ruotsin kihlakuntien vaakunat
Tämä on luettelo Ruotsin kihlakuntien vaakunoista. Harmaiden kilpien merkinnät tarkoittavat seuraavaa:
? = vaakunakuva ei ole tiedossa X = kunnalla ei ole ollut vaakunaa.
Kihlakunnat on lueteltu seuraavassa luettelossa maakunnittain. Joissakin maakunnissa kaikilla kihlakunnilla on ollut omat vaakunansa, joissakin yhdelläkään ei ole ollut vaakunaa ja osassa maakunnista vain joillakin kihlakunnilla on ollut vaakuna. Luettelossa ei ole mukana niitä Pohjois-Ruotsin maakuntia, joissa on kihlakuntien sijaan ollut käytössä jako käräjäkuntiin.
Marcin Starzak
Hänen ennätyksensä on 821 cm, jonka hän hyppäsi Salamancassa 4. heinäkuuta 2007. Sisäradoilla hän on hypännyt Puolan ennätyksen 818 cm Torinossa 8. maaliskuuta 2009 voittaessaan pronssia sisäratojen EM-kilpailuissa.
António José Conceição Oliveira
António José Conceição Oliveira eli Toni (s. 14. lokakuuta 1946) on portugalilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Tammikuusta 2014 lähtien hän on toiminut iranilaisseura Tractor Sazin päävalmentajana.
Ura pelaajana
Toni aloitti peliuransa piskuisessa Salesianos de Mogroforesissa, josta siirtyi 17-vuotiaana Académica de Coimbraan. Académican kanssa Toni eteni Portugalin cupin finaaliin 1967, mutta hävisi joukkueineen Vitória Setubalilel. 1968 Toni siirtyi suurseura SL Benficaan, jossa hän pelasi uransa loppuun asti kaikkiaan 13 kautta ja 391 liigaottelua. Benficassa Toni voitti kahdeksan Portugalin liigamestaruutta ja viisi cupia. Benfican tuplamestaruuskaudella 1971/72 hänet valittiin Portugalin vuoden pelaajaksi.
Portugalin maajoukkueessa Toni pelasi 33 maaottelua. Hän debytoi lokakuussa 1969 ottelussa Romaniaa vastaan. Hänen aikanaan lusitaanit eivät päässeet arvokisoihin ja ura maajoukkuepaidassa päättyi maaliskuussa 1978 ystävyysotteluun Ranskaa vastaan.
Ura valmentajana
Toni palasi Benfican valmentajaksi Tomislav Ivićin lähdön jälkeen loppuvuodesta 1992. Toinen pesti seurassa toi Portugalin liiga- ja cupmestaruuden. 1994 hän siirtyi Ranskaan ja FC Girondins de Bordeaux'n peräsimeen. Pesti ei ollut järin menestyksekäs ja maaliskuussa 1995 portugalilainen jätti tehtävänsä.
Bordeaux-pestin jälkeen Toni on luotsannut kiinalaista Shenyang Gindeä, egyptiläistä Al-Ahlia, Benficaa sekä saudiarabialaisseuroja Al-Ittifaqia ja Al-Ittihadia. Tammikuussa 2014 Tonista tuli Iranin liigassa pelaavan Tractor Sazin päävalmentaja.
Universe Sandbox
Universe Sandbox on aurinkokuntasimulaattori ja koulutusohjelmisto. Alkuperäinen Universe Sandbox oli saatavana vain Windows- pohjaisille tietokoneille, mutta päivitetty versio, Universe Sandbox², julkaistiin Windowsille, macOS:lle ja Linuxille vuonna 2017.
Kanchanpurin piirikunta
Kanchanpurin piirikunta on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Kaukolännen kehitysalueen Mahakalin vyöhykkeen eteläosassa. Piirikunta rajoittuu etelässä Intian Uttar Pradeshin ja lännessä Uttarakhandin osavaltioon. Pohjoisessa naapurina on Dadeldhudan ja idässä Kailalin piirikunta.
Kanchanpurin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 451 248 henkeä (377 899 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1 610 neliökilometriä ja väestötiheys 280 as./km2. Hallinnollinen keskus on Mahendranagar (104 599 as., 2011), joka sijaitsee linnuntietä 520 kilometriä Kathmandusta länsiluoteeseen. Toukokuussa 2014 piirikuntaan muodostettiin kaksi uutta kaupunkia - Belauri ja Punarwas - ja joulukuussa muodostettiin vielä toiset kaksi: Dodharaa-Chandai ja Jhalari-Pipaladi.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä Nepalin Kaukolännen Teraille eli alankovyöhykkeeseen kuuluvaksi. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 85,2 % voidaan luokitella alempaan trooppiseen, 13,0 % ylempään trooppiseen ja 1,8 % subtrooppiseen kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi. <gallery widths=190px heights=145px>
Etaaniditioli
Etaaniditioli eli 1,2-etaaniditioli (C2H6S2) on tioleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä ja luonnonkumin käsittelyssä.
Ominaisuudet
Etaaniditioli on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdisteellä on erittäin voimakas ja luotaantyöntävän paha ominaishaju, joka on aistittavissa jopa erittäin pieninä pitoisuuksina. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Etaaniditioli on myrkyllistä ja sille altistumisesta voi aiheutua pääkipua, rintakipua ja huonovointisuutta.
Valmistus ja käyttö
Etaaniditiolia valmistetaan 1,2-dikloorietaanin ja natriumvetysulfidin välisellä reaktiolla. Toinen tapa on etanolin, tiourean ja 1,2-dibromietaanin välinen reaktio ja muodostuvan etyleenidi-isotiuroniumbromidin hydrolyysi emäksisissä olosuhteissa.
Etaaniditiolia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä. Se reagoi karbonyyliyhdisteiden kuten aldehydien ja ketonien kanssa muodostaen rengasrakenteisen tioasetaalin. Tämä on synteeseissä usein käytetty suojaryhmä. Yhdistettä voidaan käyttää myös pelkistimenä. Yhdistettä voidaan myös käyttää luonnonkumin valmistusprosesseissa.
KHL:n varaustilaisuus 2013
KHL:n varaustilaisuus 2013 oli KHL-liigan historian viides varaustilaisuus. Se järjestettiin 25.–26. toukokuuta 2013 Družban urheilupalatsissa Donetskin kaupungissa Ukrainassa. Yhteensä 174 pelaajaa varattiin tilaisuuden viidellä kierroksella. Tilaisuuden ensimmäinen varaus arvottiin viime kauden heikoimpien joukkueiden sekä laajennusjoukkueiden kesken. Arvonnan voitti Amur Habarovsk joka varasi puolustajan Dmitri Osipovin.
Liigan sääntöjen mukaisesti varattavissa olivat 17-21 -vuotiaat pelaajat joilla ei ollut sopimusta yhdenkään KHL, VHL tai MHL-joukkueen kanssa. Lisäksi venäläisillä seuroilla oli oikeus suojata viisi pelaaja omista juniorijoukkueistaan. Jos jonkun joukkueen varaus suojataan, saa joukkue heti perään uuden varausvuoron.
Bonnet
Bonnet voi tarkoittaa seuraavia:
Hyvönen
Hyvönen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Zack Kassian
{{Jääkiekkoilija Buffalo Sabres (NHL} Vancouver Canucks (NHL) Montreal Canadiens (NHL) Edmonton Oilers (NHL) }}Zack Kassian (s. 24. tammikuuta 1991 Windsor, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Arizona Coyotesissa.
Ura
Peterborough Petes varasi Kassianin neljäntenä pelaajana OHL:ään vuonna 2007 ja hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2007–2008. Tulokaskausi toi 21 pistettä, mutta seuraavalla kaudella 2008–2009 Kassian oli Tony Romanon jälkeen Petesin toiseksi paras pistemies tehoilla 24+39=63. Hän keräsi myös 136 jäähyminuuttia, joilla Kassian voitti joukkueen sisäisen jäähypörssin. Hän tappeli kauden aikana 13 kertaa. Kassian pelasi kauden aikana myös OHL:n tähdistöottelussa tehoin 1+1=2 sekä CHL Top Prospects Gamessa, jossa hän taklasi John Tavaresia siellä seurauksella, että Tavares joutui jättämään ottelun kesken olkapäävamman takia.
NHL-joukkue Buffalo Sabres varasi Kassianin 13. pelaajana kesällä 2009. Samana kesänä hänet varasi myös Dynamo Moskova 56. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2009. Kassian aloitti kauden 2009–2010 Peterborough Petesin kapteenina, mutta tammikuussa 2010 hänet kaupattiin Windsor Spitfiresiin vaihdossa Austin Watsoniin ja toisen kierroksen varausvuoroihin OHL:n varaustilaisuuksiin 2012 ja 2014. Myöhemmin samassa kuussa Kassian sai 20 ottelun mittaisen pelikiellon taklattuaan päähän Barrie Coltsin Matt Kennedya. Hän sai ottelussa viiden minuutin jäähyn ryntäämisestä sekä ottelurangaistuksen. Kennedy sai tilanteesta aivotärähdyksen. Kassian voitti keväällä 2010 OHL:n mestaruuden sekä koko CHL:n mestaruuden, Memorial Cupin.
Pian Memorial Cupin jälkeen, toukokuussa 2010 Kassian sai syytteen pahoinpitelystä lyödessään miestä kotikaupungissaan Windsorissa sijaitsevassa ulkoilmabaarissa. Hänet tuomittiin 25 tunnin yhdyskuntapalveluun, maksamaan 500 dollaria hyväntekeväisyyteen sekä kustantamaan uhrin hammaslääkärimaksu.
Pahoinpitelytapauksen vuoksi Kassianin sopimusneuvottelut Buffalo Sabresin kanssa lykkääntyivät ja hän jatkoi kaudella 2010–2011 Spitfiresissä. Kassian oli tehoilla 26+51=77 joukkueen toiseksi paras pistemies Ryan Ellisin jälkeen. Hän teki marraskuussa 2010 kolmivuotisen tulokassopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. Huhtikuussa 2011 Kassian siirtyi ns. kevätsopimuksella Sabresin farmijoukkue Portland Piratesiin, AHL:ään. Hän pelasi siellä kolme playoff-ottelua.
Kassian pelasi kaudella 2011–2012 ensimmäiset pelinsä NHL:ssä. Hän edusti Sabresia 27 NHL-ottelussa, kunnes hän siirtyi Vancouver Canucksiin. Kaupassa Canucksiin meni myös Marc-André Gragnani ja Sabresiin Cody Hodgson ja Alexander Sulzer.
Tammikuussa 2020 Kassian teki neljän vuoden jatkosopimuksen Edmonton Oilersin kanssa.
Heinäkuussa 2022 Oilers kauppasi Kassianin, ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2022 varaustilaisuudessa, toisen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilaisuudessa ja kolmannen kierroksen varausvuoron vuoden 2024 varaustilaisuudessa Arizona Coyotesiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa.
Maajoukkue
Kassian pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011 ja voitti hopeaa. Hän sai turnauksessa myös kahden ottelun pelikiellon taklattuaan Tšekin Petr Šenkeříkia päähän.
Kassian pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009.
20 Rock ’n’ roll Hits (Bobby Veen albumi)
20 Rock ’n’ roll Hits on kokoelma-albumi yhdysvaltalaisen laulaja Bobby Veen tuotannosta vuosilta 1959–1963. Se julkaistiin vuonna 1973. Levy-yhtiö on United Artists Records. LP-levyn luettelotunnus on ROCK 4 ja C-kasetin TC-ROCK 4.
Albumin varsinainen kokoaja on EMI Svenska AB United Artists Recordsin luvalla. Suunnittelusta ja kappalevalinnoista on vastannut Sven-Åke Peterson ja kansikuvan värikäsittelyn on tehnyt Donna Bengtsson. LP-levyt on tehty Ruotsissa. Julkaisuvuotta ei ole mainittu.
Kappaleet
”Maybe Baby” on monofoninen. Laulujen musiikkikustantamot ovat Arch Music Co., Inc. (1); Nor Va Jak Music, Inc. (2); Clockus Music Inc. (3); E.B. Marks Music Corp. (4); Arc Music Corp. (5); Aldon Music Corp. (6); Meridian Music (7); Arc Music Corp. / Donna Music Pub. Co. (8); January Music Corp. (9); Lyndale Music Co. (10).
”That’ll Be the Day” on monofoninen. Laulujen musiikkikustantamot ovat Blen Pub. Co. / Mabs Music Co. (1); Aldon Music, Inc. (2); Progressive Music (3); Gil Music Corp. / Fee Bee Music (4); Nor Va Jak Music Inc. (5); American Music Inc. (6); Keel Music Co. (7); Peer International (8); Dootsie Williams Inc. (9); Kemo Music (10).
Ristola (täsmennyssivu)
Ristola on suomalainen sukunimi:
Diatsiini
thumb| Diatsiinit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden empiirinen kaava on C4H4N2. Diatsiinilla on kolme eri isomeerista muotoa.
Piirtoheinät
Piirtoheinät (Rhynchospora) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu Suomessa kaksi luonnonvaraista lajia. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu noin 250–350 lajia. Piirtoheinät ovat pieniä, ja niiden varret ovat karvattomia sekä kolmisärmäisiä. Suvun lajit ovat monivuotisia, vaikka niillä ei ole varsinaista juurakkoa, vaan sen sijaan talvehtimissilmu. Kukintona on kahdesta neljään pienehköä tähkää tai sarjamaista ryhmää. Suomessa tavattavat lajit ovat valkopiirtoheinä (Rhynchospora alba) ja sitä harvinaisempi ruskopiirtoheinä (Rhynchospora fusca).
Tetratsiini
thumb| Tetratsiinit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden empiirinen kaava on C2H2N4. Tetratsiinilla on kolme eri isomeerista muotoa.
Bulgaria yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa
Bulgaria osallistui yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin ensimmäisen kerran vuonna 1934, tosin eräänlaisella B-joukkueella. Ensimmäisen mitalinsa se sai vuonna 1958 ja on sen jälkeen jäänyt vain kolmasti mitaleitta. Kaikkiaan maa on saavuttanut 12 kultamitalia, joista kolme on vuodelta 1986. Koko EM-kisahistorian mitalitilastossa se on 18. sijalla.
Bulgarian ainoa kaksinkertainen Euroopan-mestari on pika-aitajuoksija Svetla Dimitrova. Maan kultamitaleista naiset ovat voittaneet kahdeksan ja miehet neljä. Sen ensimmäinen EM-mitalisti oli Tukholmassa 1958 kiekonheitossa hopeaa saavuttanut Todor Artarski.
Tanja Niskanen
Tanja Niskanen (s. 11. syyskuuta 1992 Juankoski) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti kolmea kautta lukuun ottamatta koko uransa kuopiolaista KalPaa.
Pelattuaan jo nuorempana KalPassa hän edusti kaudella 2008–2009 Alavuden Peli-Veikkoja, minkä jälkeen palasi KalPaan. Hän siirtyi kesken kauden 2014–2015 Mestiksessä pelanneeseen Lapinlahden Luistin -89 -seuraan. Kaudella 2015–2016 hän edusti JYP:iä, ja laukoi JYP:n Suomen-mestaruuden ratkaisseen maalin Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan kolmannen loppuottelun jatkoajalla. Hänet valittiin tuolla kaudella SM-sarjan parhaaksi hyökkääjäksi ja All Stars -kentälliseen. Kaudesta 2016–2017 lähtien hän edusti jälleen KalPaa uransa loppuun, kevääseen 2022 saakka. Hänet valittiin Liigan parhaaksi pelaajaksi kaudella 2019–2020 sekä All Stars -kentälliseen kausilla 2018−2019 ja 2019–2020. Hän saavutti SM-hopeaa 2021.
Malcolm Gladwell
Malcolm Gladwell (3. syyskuuta 1963 Englanti) on kanadalainen journalisti ja kirjailija. Gladwell syntyi Englannissa mutta varttui Ontariossa, Kanadassa. Nykyään hän asuu New Yorkissa. Hänellä on historian alan tutkinto Toronton yliopistosta. Vuodesta 1996 hän on kirjoittanut The New Yorker -lehteen. Hän on voittanut muun muassa National Magazine Award -palkinnon Ron Popeilia koskevalla artikkelillaan.
Tanja Niskanen
Niskanen pelasi kaikkiaan 276 SM-sarjan / liigan runkosarjan ottelua, joissa hän teki 233 maalia ja antoi 229 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän teki 69 ottelussa 58 maalia ja antoi 54 maalisyöttöä.
Malcolm Gladwell
Vuonna 2005 Gladwell oli Time Magazinen 100 vaikutusvaltaisimman ihmisen listalla. Hän on kirjoittanut seitsemän kirjaa: Leimahduspiste (The Tipping Point; suom. Ajatus 2007), Välähdys (Blink; suom. Ajatus 2008), Kuka menestyy ja miksi (Outliers; suom. Docendo 2010), What the Dog Saw: And Other Adventures (2009), Daavid ja Goljat (David and Goliath; suom. WSOY 2014), Sinisilmäiset (Talking to Strangers; suom. WSOY 2019) ja Pommittajat (The Bomber Mafia; suom. Docendo 2021).
Malcolm Gladwell vieraili Suomessa syksyllä 2013 järjestetyssä Nordic Business Forumissa.
Tanja Niskanen
Hän pelasi 177 naisten maaottelua ja keräsi niissä tehopisteet 18+29=47. MM-kilpailuissa hän teki 32 ottelussa viisi maalia ja antoi kahdeksan maalisyöttöä, olympialaisissa hän pelasi 13 ottelua, ja antoi kaksi maalisyöttöä.
Eion Bailey
Eion Francis Hamilton Bailey (s. 8. kesäkuuta 1976 Santa Ynez, Kalifornia, Yhdysvallat), on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan televisiosarjoissa Taistelutoverit, Teho-osasto ja Olipa kerran.
Tanja Niskanen
Tanja Niskanen on sotilasarvoltaan alikersantti ja hänet on valittu Aliupseeriliiton Vuoden urheilijaksi 2019.
Keltapäähaukka
Keltapäähaukka (Falco biarmicus) on jalohaukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintu, jonka pääravintona on linnut. Laji on tyypillinen savanni- ja aavikkoekosysteemin petolintu.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 43-50 cm ja siipiväli 95-105 cm. Keltapäähaukka on hieman pienempi, kapeasiipisempi ja -pyrstöisempi kuin aavikkohaukka. Linnun siluetti on samantapainen kuin lyhytpyrstöisellä tuulihaukalla.
Vanha lintu päältä liuskeenharmaa tai ruskehtavanharmaa tummin poikkiraidoin (alalaji feldeggii) tai vaaleamman siniharmaa (alalaji erlangeri). Kupeilla ja housuissa kapeita pisaratäpliä ja poikkiraidoitusa, mutta alapuolen täplitys ei niin karkea kuin aavikkohaukalla. Päässä usein tumma otsapanta. Niska ja silmäkulmanjuova vaalean ruosteenruskeat. Linnulla on kapea mustahko viiksijuova.
Nuori lintu on hyvin samannäköinen kuin aavikkohaukka. Housut viiruiset, yläpuoli tumman ruskeanharmaa (alalaji feldeggii) tai hyvin aaviikkohaukkamaisesti lämpimän ruskea (alalaji erlangeri). left | thumb | 250 px | Keltapäähaukka F. b. biarmicus
Äänet
Äänet karkeaa raakkumista, tunturihaukan tapaisia, mutta ei niin voimakkaita.
Levinneisyys
Keltapäähaukan varsinainen asuinalue kattaa Saharan eteläpuoleisen Afrikan sademetsäalueita lukuun ottamatta. Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa esiintyminen on laikuttaista. Alalaji feldeggii elää alueella Euroopasta Itä-Turkkiin ja alalaji erlangeri Marokosta Tunisiaan. Tanypterus-alalajia tavataan Lähi-idästä Libyaan ja Egyptiin ja nimirotua ja alalaji abyssinicusta eteläisessä Afrikassa. Koko kannan yksilömäärän on arvioitu olevan 100 000-1 000 000 lintua, joista Läntisellä palearktisella alueella elää 3000 paria. Euroopan pieni reunakanta käsittää vain n. 300 paria, jonka vuoksi laji on Euroopassa luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. Euroopan vahvin keltapäähaukka-alue löytyy Italiasta, jossa pesii 170-250 paria (vuoden 1992 laskentojen mukaan). Suomessa lajia ei ole tavattu.
Elinympäristö
Keltapäähaukka on paikkalintu ja se viihtyy aavikoilla, kuivilla aroilla ja matalassa vuoristossa, niin meren läheisyydessä kuin sisämaassakin. Pohjois-Afrikassa lajin pesimäympäristö keskittyy eniten aavikoille, puoliaavikoille ja kuiville savanneille, kun taas vuoristoelinympäristö on tavallisempaa juuri Euroopassa. Muuttohaukan tapaan keltapäähaukka suosii vuoristoissa rinteitä, joilla on äkkijyrkkiä pahtoja. Sisiliassa lajin pesäpaikat sijaitsevat sisämaan suurten, kuivien niitty- ja peltoaukeiden äärellä, harvemmin rannikoilla. Keltapäähaukan kanssa saman aavikkoekosysteemin jakavat myös monet muut keskikokoiset-suuret jalohaukat, kuten aavikkohaukka, muuttohaukka, arabihaukka ja nokihaukka.
Lisääntyminen
Keltapäähaukka käyttää ylenssä jonkun muun lintulajin vanhaa pesää, joka on kallion ulkonemalla, jyrkänteellä tai puussa. Naaras munii tavallisesti kolme tai neljä munaa, joita molemmat emot hautovat 32–35 päivää. Poikaset jättävät pesän lentokykyisinä 44–46 päivää vanhoina ja itsenäistyvät 4–6 viikkoa myöhemmin.
Ravinto & Saalistustavat
Keltapäähaukat saalistavat sekä lentäviä että maassa olevia lintuja, nisäkkäitä, liskoja ja hyönteisiä. Linnut kiurun kokoisista sinisorsan suuruisiin muodostavat kuitenkin tavallisesti jopa 90 % ravinnosta. Keltapäähaukka saalistaa syöksymällä saaliseläimen kimppuun ylhäältä tai yrittää matalalla lentäen yllättää pakoon pyrähtävät linnut. Sukupuolet jahtaavat usein lintuja yhdessä, jolloin suuremman naaraan tehtävä on säikyttää saalislinnut lentoon koiraan napattaviksi. Keltapäähaukka voi myös kokoontua jopa yli 20 linnun ryhmiin saalistamaan lintuparvia aavikoiden vesipaikoilla. Lentäviä hyönteisiä laji saalistaa kuten nuolihaukka. Keltapäähaukalle on tyypillistä hyvä mukautumiskyky kulloinkin tarjolla olevan saaliin suhteen, joten tietyn saalislajin kannanmuutokset eivät ole sille yhtä kriittisiä kuin mitä monille muille petolinnuille ( vertaa esimerkiksi aavikkohaukka )
Karl Nylenius
Karl Elias Nylenius (22. toukokuuta 1872 Savonlinna − 1. helmikuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos.
Nyleniuksen vanhemmat olivat konrehtori Carl Nylenius ja Olga Mathilda Roschier. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 Kuopion yksityislyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1893. Nylenius sai varatuomarin arvon 1896.
Nylenius oli Viipurin hovioikeudessa apujäsenenä ja kanneviskaalina 1910−1913. Hän oli yhdenvertaisuuslain vastustamisen vuoksi vangittuna Krestyn vankilassa Pietarissa 1913−1914. Vapauduttuaan Nylenius toimi asianajajana Tammisaaressa ja Kuopiossa vuoteen 1917 saakka. Hän oli vuodesta 1918 alkaen korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvoksena.
Gene Lockhart
Gene Lockhart (18. heinäkuuta 1891 London, Ontario, Kanada – 31. maaliskuuta 1957 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalainen näyttelijä. Parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkaana hän oli vuonna 1938 elokuvasta Casbahin vanki. Hänen muihin elokuviinsa kuuluvat muun muassa Hymyillen läpi elämän (1922), Pyövelitkin kuolevat (1943) ja Susanin kääntymys (1947).
Lockhart on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Harry Von Tilzer
thumb|right|Von Tilzer nuottijulkaisun kannessa 1916. Harry Von Tilzer, alk. Harold Gumm (8. heinäkuuta 1872 Detroit – 10. tammikuuta 1946 New York), oli yhdysvaltalainen pianisti, säveltäjä ja musiikkikustantaja. Hän nousi pinnalle laulunkirjoittajana New Yorkissa 1890-luvulla ja perusti 1900-luvun alussa oman musiikkikustantamonsa, joka julkaisi hänen omien sävellystensä lisäksi myös muun muassa Irving Berlinin ja George Gershwinin tuotantoa. Von Tilzerin tunnettuja sävellyksiä ovat muun muassa ”My Old New Hampshire Home”, ”On a Sunday Afternoon”, ”Wait till the Sun Shines, Nellie” ja ”I Want a Girl Just Like the Girl That Married Dear Old Dad”.
Alkuvuodet
Harold Gumm syntyi Detroitissa ja vietti lapsuutensa Indianapolisissa. Hän opetteli pianonsoittoa nuoresta iästä lähtien. 14-vuotiaana hän lähti kotoa ja liittyi kiertelevään sirkukseen. Ennen pitkää hän alkoi säveltää musiikkia ja esiintyä näyttelijänä ja pianistina eri burleskiryhmissä. Hän päätyi New Yorkiin vuonna 1892.
Von Tilzerin valisema taiteilijanimi juontui hänen äitinsä tyttönimestä Tilzer, johon hän lisäsi von-etuliitteen saadakseen nimen kuulostamaan ylevämmältä. Myös hänen neljä veljeään, mukaan lukien lauluntekijä Albert Von Tilzer, vaihtoivat ennen pitkää sukunimensä Von Tilzeriksi seuraten Harryn esimerkkiä.
Uran alku laulunkirjoittajana
thumb|right|”Wait till the Sun Shines, Nellie” -kappaleen nuottivihon kansilehti. New Yorkissa Von Tilzer lauloi ja soitti pianoa kapakoissa. Hänen ensimmäinen julkaistu kappaleensa, Andrew B. Sterlingin sanoittama ”My Old New Hampshire Home”, muodostui hitiksi vuonna 1892.
Rodullisiin stereotyyppeihin perustuva coon song -tyylilaji oli 1800-luvun loppupuolella suosiossa, ja Von Tilzerinkin varhainen tuotanto sisälsi useita siihen lukeutuvia kappaleita. Niihin kuuluvat muun muassa ”De Swellest Ladie’s Coon in Town” (1897), ”The Coldest Coon in Town” (1899) ja ”Mammy’s Kinky-Headed Coon” (1899).
Vuonna 1899 Von Tilzer otettiin yhtiökumppaniksi Maurice Shapiron ja Louis Bernsteinin musiikkikustantamoon, jonka nimeksi tuli Shapiro, Bernstein & Von Tilzer. Kustantamo saavutti menestystä seuraavana vuonna Von Tilzerin sävellyksellä ”A Bird in a Gilded Cage”.
Musiikkikustantaja
Ennen pitkää Von Tilzer tuli yhdeksi 1900-luvun alun vaikutusvaltaisimmista kustantajista Tin Pan Alleyllä, ja hänet tunnettiin kyvystään järjestää julkisia tempauksia musiikin markkinoimiseksi. Omien sävellystensä lisäksi hän julkaisi muun muassa Irving Berlinin ja George Gershwinin varhaisimpia kappaleita.
Von Tilzerin vuoden 1905 sävellys ”Wait till the Sun Shines, Nellie” oli hitti ja se on nauhoitettu myöhemmin useita kertoja. Muun muassa Bing Crosby äänitti oman versionsa vuonna 1941. Vuonna 1911 suureksi hitiksi nousi Von Tilzerin ”I Want a Girl Just Like the Girl That Married Dear Old Dad”. Von Tilzerin viimeisiksi menestyskappaleiksi jäivät vuoden 1917 ”Give Me the Moonlight, Give Me the Girl” ja vuoden 1925 ”Just Around the Corner”.
Anne Tanskanen
thumb|Anne Tanskanen Tangomarkkinoilla 2012 Anne Tanskanen (o.s. Meriläinen, s. 31. maaliskuuta 1978 Juuka) on suomalainen laulaja. Vuodesta 2009 hän on kiertänyt keikoilla ATB-yhtyeensä laulajana. Tanskanen on konsertoinut myös big bandien solistina.
Harry Von Tilzer
Musiikkikustantaja
Von Tilzer vetäytyi musiikkielämästä 1920-luvun puolivälissä, jazzin aikakauden ollessa täydessä käynnissä. Hän kuoli hotellihuoneessaan New Yorkissa tammikuussa 1946.
Anne Tanskanen
Tanskanen valmistui vuonna 2003 Sibelius-Akatemian musiikkikasvatuksen osastolta musiikin maisteriksi. Tämän lisäksi hän on tehnyt sekä laulu- että vapaa säestys -pedagogiikan opintoja. Hän myös opettaa laulua.
Tanskanen sijoittui vuonna 2007Tangomarkkinoiden tangokuningatarkilpailussa toiselle sijalle. Hän osallistui vuonna 2012 uudelleen Tangomarkkinoille ja selvitti siellä tiensä finaalin karsinnassa 12 parhaan joukkoon. Tanskanen oli vuonna 2017 mukana myös The Voice of Finland -kilpailussa. Vuodesta 2009 lähtien Anne Tanskanen on toiminut vakituisena laulutuomarina UKC Laulukilpailussa.
Ilmari Kujansuu
Ilmari Kujansuu (s. 2007) on nokialainen lapsinäyttelijä, joka näytteli Michael Caffreyn roolissa Tampereen Työväen Teatterin Billy Elliot -musikaalissa. Hän vuorotteli roolissa kahden muun kanssa (kolmoismiehitys). Myöhemmin rooliin tuli lisää esittäjiä. Billy Elliotin lapsinäyttelijät saivat rooleistaan Kalle Kaiharin kulttuurisäätiön Vuoden tamperelainen kulttuuriteko -palkinnon.
Kujansuu on esiintynyt esimerkiksi Ylen tuottamassa televisiosarjassa Lasten tasavalta, komediaelokuvassa Peruna sekä vuonna 2021 kuvatussa tv-sarjassa Munkkivuori.
Disibodenberg
thumb|right|Disibodenberg nykyisin. thumb|Disibodenbergin rauniot. Disibodenberg on raunioitunut luostari Rheinland-Pfalzissa Saksassa. Luostarin perusti pyhä Disibod. Hildegard Bingeniläinen, joka on kirjoittanut Disibodin elämäkerran "Vita Sancti Disibodi", asui Disibodenbergissä jonkin aikaa.
Disibod tuli vuonna 640 Irlannista Frankkien valtakuntaan lähetyssaarnaajaksi. Työskenneltyään 10 vuotta Vosgesissa ja Ardennesissa hän siirtyi lähelle Odernheim am Glania ja ryhtyi opettamaan. Luostari perustettiin hänen kuolemansa jälkeen. Normannit ja unkarilaiset ryöstivät ja tuhosivat paikan useaan kertaan, mutta Mainzin arkkipiispa Willigis rakensi kirkon ja luostari uudestaan 900-luvulla.
Lähteet
thumb|left|250px|Kuvitelma siitä millainen Disibodenberg oli noin vuonna 1500. thumb|Disibodenbergin rauniot.
Aiheesta muualla
49.77778°N, 7.70417°W
Nuorten Superpesis
Nuorten Superpesis on Pesäpalloliiton alainen sarja, johon lasketaan kuuluvaksi juniori-ikäisten Poikien Superpesis ja Tyttöjen Superpesis. Poikien Superpesiksessä joukkueen jaetaan maantieteellisesti kahteen lohkoon, joista kustakin lohkosta 4 parasta jatkavat pudotuspeleihin ja ratkaisevat SM-mitalit. Tyttöjen superpesiksessä joukkueen jaetaan vuodesta ja joukkuemäärästä riippuen kahteen, neljään tai viiteen alkulohkoon, joista ainakin voittajat jatkavat suoraan pudotuspeleihin. 2.-3./4. sijoittuneet joukkueet pelaavat jatkosarjat, joista parhaat jatkavat kahdeksan joukkueen pudotuspeleihin, joissa SM-mitalit ratkaistaan.
Nuorten Superpesiksen alapuolella on Nuorten Ykköspesis. Sarjojen välillä ei ole karsintaa, vaan joukkueet voivat ennen kauden alkua ilmoittautua haluamalleen sarjatasolle.
Poikien Superpesis
Lohkojako:
A-lohko (10 joukkuetta)
Alajärven Ankkurit; Haminan Palloilijat; Hyvinkään Tahko; Imatran Pallo-Veikot; Jyväskylän Kiri&Kirittäret Juniorit; Kankaanpään Maila; Kouvolan Pallonlyöjät; Manse PP, Tampere; Puna-Mustat, Helsinki; Seinäjoen Maila-Jussit
B-lohko (9 joukkuetta)
Haapajärven Pesä-Kiilat; Joensuun Maila; Kempeleen Kiri; Napapiirin Pesis-Team, Rovaniemi; Oulun Lippo juniorit; Pattijoen Urheilijat, Raahe; Siilinjärven Pesis; Sotkamon Jymy; Veteli Pesis
Sarjajärjestelmä
Runkosarja pelataan kahdessa lohkossa.
A-lohko: Kaksinkertainen sarja (18 ottelua/joukkue)
B-lohko: Kaksinkertainen sarja (16 ottelua/joukkue)
Pudotuspelit
Lohkojen 1.-4. sijoittuneet joukkueet pelaavat puolivälieräottelut ottelupareina paras kolmesta - järjestelmällä. Kotietu on runkosarjassa paremmin sijoittuneilla joukkueilla. Puolivälierien ottelukaavio: A1-B4, B1-A4, A2-B3 ja B2-A3.
Puolivälierien voittajat pelaavat ottelupareina välierät paras kolmesta - järjestelmällä. Kotietu on runkosarjassa paremmin sijoittuneilla joukkueilla. Välierien ottelukaavio: A1/B4-B2/A3 ja B1/A4-A2/B3. Välierien voittajat pelaavat loppuottelussa ja välierien häviäjät pronssiottelussa. Loppuottelut pelataan paras kolmesta -järjestelmällä ja pronssiottelut paras yhdestä -järjestelmällä. Kotietu on runkosarjassa paremmin sijoittuneella joukkueella.
Tyttöjen Superpesis
Lohkojako
A-lohko (4 joukkuetta)
Espoon Pesis; Haminan Palloilijat; Hyvinkään Tahko; Roihu, Helsinki
Fera, Rauma; Hämeenkyrön Räpsä; Laitilan Jyske; Pesäkarhut, Pori
C-lohko (4 joukkuetta)
Lapuan Virkiä; Mailattaret, Vaasa; Seinäjoen Maila-Jussit; Ylihärmän Pesis-Junkkarit
D-lohko (3 joukkuetta)
Joensuun Maila; Kirittäret, Jyväskylä; Siilinjärven Pesis
Kempeleen Kiri 1; Pattijoen Urheilijat, Raahe; Vimpelin Veto; Ylivieskan Kuula
F-lohko (4 joukkuetta)
HMS Dublin (1757)
HMS Dublin oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1757 vesillelaskettu Dublin-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Nuorten Superpesis
Tyttöjen Superpesis
Haapajärven Pesä-Kiilat; Kajaanin Pallokerho; Kempeleen Kiri 2; Oulun Lippo juniorit
HMS Dublin (1757)
Valmistus
Alus tilattiin 26. elokuuta 1755 70-tykkisenä kolmannen luokan linjalaivana Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin 18. marraskuuta 1755. Alus laskettiin vesille 6. toukokuuta 1757 ja valmistui 1. heinäkuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 36 590 puntaa 3 shillinkiä ja 1 dime, mikä sisälsi varustamisen.
Superässä – Buckaroo Banzai
Superässä – Buckaroo Banzai (The Adventures of Buckaroo Banzai Across the 8th Dimension tai lyh. Buckaroo Banzai) on yhdysvaltalainen tieteisfilmi. Se julkaistiin vuonna 1984 ja sen on ohjannut ja tuottanut W. D. Richter. Juonessa tohtori Buckaroo Banzai -niminen henkilö (Peter Weller) on fyysikko, neurokirurgi, samurai, rock-muusikko, hävittäjäauton kuljettaja ja sarjakuvasankari, jonka täytyy pelastaa maailma Red Lectroids -nimisiltä alieneilta planeetta 10:ssä. Elokuva on genreltään seikkailutoiminnan ja science fictionin väliltä, ja se sisältää myös komediaa, satiiria ja romanssia.
Nuorten Superpesis
Tyttöjen Superpesis
Sarjajärjestelmä
Superässä – Buckaroo Banzai
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa vauhdikkaaksi sekoiluksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Nuorten Superpesis
Tyttöjen Superpesis
Runkosarja
Runkosarja pelataan kuudessa alkulohkossa kaksinkertaisena sarjana (4/6 ottelua/joukkue). Lohkovoittajat (6 joukkuetta) saavat paikan ylempään loppusarjaan.
HMS Dublin (1757)
Palvelus
Alus siirrettiin helmikuussa 1783 reserviin Plymouthissa, missä se romutettiin 13. toukokuuta 1784.
Nuorten Superpesis
Tyttöjen Superpesis
Karsintaottelut ylempään loppusarjaan
Lohkojen 2. ja 3. sijoittuneet pelaavat karsintaottelut kuudesta (6) muusta ylemmän loppusarjan paikasta. Karsintaottelut pelataan ottelupareina ristikkäin kolmen lohkon ryhmissä (A-B-C ja D-E-F), ja otteluparit muodostuvat runkosarjan perusteella seuraavasti:
A-, B- ja C-lohkot:
Paras lohkokakkonen (G2) kohtaa kahdesta muusta lohkosta heikomman lohkokolmosen (H3). Heikomman lohkokolmosen lohkon kakkonen (H2) kohtaa jäljelle jääneen lohkon kolmosen (I3), ja tämän lohkon kakkonen (I2) kohtaa parhaan lohkokakkosen lohkon kolmosen (G3).
D-, E- ja F-lohkot:
Paras lohkokakkonen (G2) kohtaa kahdesta muusta lohkosta heikomman lohkokolmosen (H3). Heikomman lohkokolmosen lohkon kakkonen (H2) kohtaa jäljelle jääneen lohkon kolmosen (I3), ja tämän lohkon kakkonen (I2) kohtaa parhaan lohkokakkosen lohkon kolmosen (G3). Lohkojen välinen vertailu tehdään kilpailumääräysten §36.3 mukaisesti.
Ottelut (G2-H3, H2-I3, I2-G3) pelataan paras kahdesta -järjestelmällä. Otteluparien voittajat saavat paikat ylempään loppusarjaan ja häviäjät jatkavat pelejä alemmassa loppusarjassa. Otteluparin ensimmäinen ottelu pelataan runkosarjassa heikommin sijoittuneen kotikentällä. Toinen ottelu pelataan paremmin sijoittuneen kotikentällä. Mikäli kahden ottelun jälkeen otteluvoitot ovat tasan, ratkotaan otteluparin voittaja välittömästi toisen ottelun jälkeen pelaamalla vuoropari kerrallaan, kunnes voittaja on löytynyt.
Ylempi loppusarja
Ylempi loppusarja pelataan kahdessa kuuden (6) joukkueen lohkossa kaksinkertaisena sarjana. A-lohkossa pelaavat runkosarjan A-, B- ja C-lohkojen voittajat (3) sekä samojen lohkojen karsintaotteluiden voittajat (3). B-lohkossa pelaavat runkosarjan D, E- ja F-lohkojen voittajat (3) sekä samojen lohkojen karsintaotteluiden voittajat (3).
Alempi loppusarja
Alempi loppusarja pelataan yhdessä viiden (5) ja yhdessä kuuden (6) joukkueen lohkossa kaksinkertaisena sarjana. C-lohkossa pelaavat runkosarjan A-, B- ja C-lohkojen 4. sijoittuneet (3) sekä samojen lohkojen karsintaotteluiden häviäjät (3). D-lohkossa pelaavat runkosarjan E- ja F-lohkojen 4. sijoittuneet (2) sekä lohkojen D, E ja F karsintaotteluiden häviäjät (3).
Karsintaottelut pudotuspeleihin
Loppusarjojen jälkeen ylempien loppusarjalohkojen 4. sijoittuneet ja alempien loppusarjalohkojen voittajat (A4-C1 ja B4-D1) pelaavat karsintaottelun paikasta puolivälieriin paras yhdestä -järjestelmällä. Ottelun voittaja saa paikan puolivälieriin. Kotietu on alempien loppusarjojen voittajilla (C1 ja D1).
Pudotuspelit
Puolivälierissä pelaavat ylemmän loppusarjan lohkojen sijoille 1-3 sijoittuneet sekä karsintaotteluiden voittajat (A4 tai C1 ja B4 tai D1). Pelit pelataan ottelupareina paras kolmesta -järjestelmällä. Kotietu on loppusarjalohkossa paremmin sijoittuneella. C1 ja D1 katsotaan olevan pudotuspelien kotietua ratkaistaessa aina heikommin sijoittuneita. Puolivälierien ottelukaavio: A1-B4/D1, B1-A4/C1, A2-B3 ja B2- A3.
Välierien voittajat pelaavat loppuottelussa ja välierien häviäjät pronssiottelussa. Loppuottelut pelataan paras kolmesta -järjestelmällä ja pronssiottelu paras yhdestä -järjestelmällä. Kotietu on loppusarjalohkossa paremmin sijoittuneella joukkueella.
Nuorten Suomen mestarit
'''Tyttöjen Superpesis:
Tourujoen vesivoimalaitos
Tourujoen vesivoimalaitos on Jyväskylän Energian omistama 40-luvulla rakennettu, käytöstä poistettu vesivoimalaitos Tourujoessa, Jyväskylässä. Jyväskylän Energia osti laitoksen Kankaan paperitehtaalta 1990-luvun puolivälissä. Voimalaitoksen teho oli 620 kW. Se tuotti sähköä 1,5–3,5 GWh vuodessa, joka vastasi vajaata prosenttia Jyväskylän Energian myymästä sähköstä. Sähköntuotanto lakkautettiin vuonna 2015. Voimalaitosta käytetään Palokkajärven pinnankorkeuden säännöstelyyn. Voimalan koneisto rakennettiin sotavuosina pomminkestävään bunkkeriin.
Madbid
MadBid on huutokauppasivusto netissä, ja se aloitti toimintansa Lontoossa vuoden 2008 elokuussa, jonka jälkeen se on edennyt Ison-Britannian johtavaksi pennihuutokauppasivustoksi. Sen kautta on myyty yli 75 000 huutokohdetta, joissa keskimääräinen myyntihinta on ollut 80 % vastaavasta normaalista vähittäismyyntihinnasta.
Tällä hetkellä MadBid toimii Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Saksassa, Italiassa, Espanjassa, Ruotsissa ja Suomessa. Suomessa sivusto toimii osoitteessa MadBid.fi.
MadBid oli vuonna 2010 Ison-Britannian Tech Media Invest yritysten Top 100 -listalla top 30 joukossa. Lisäksi MadBid sai neljän miljoonan punnan rahoituksen Atomico Ventures -sijoittajilta vuoden 2010 heinäkuussa. Sijoittajaryhmään kuuluvat mm. Skypen kehittäjät Niklas Zennström ja Janus Friis.
Jarkko Niemi (näyttelijä)
Jarkko Niemi (s. 30. lokakuuta 1984 Tuusula ) on suomalainen näyttelijä.
Niemi valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2011. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat pääosat elokuvissa Hymypoika ja Ja saapuu oikea yö. Hän on näytellyt myös muun muassa televisiosarjoissa Nymfit, Siskonpeti ja Syke.
Phylloscopus calciatilis
Phylloscopus calciatilis on Kaakkois-Aasiasta kotoisin oleva uunilintujen sukuun kuuluva varpuslintu. Tieteelle uuden lajin löysi vuoden 2009 joulukuussa BirdLifen kansainvälinen tutkijaryhmä. Laji esiintyy Vietnamissa ja Laosissa.
Aluksi lintua luultiin 1 000 kilometriä pohjoisempana Kiinassa pesiväksi kultauunilinnuksi. Lajit ovat hyvin samannäköiset, mutta niiden laulu eroaa selvästi toisistaan. Calciatilis on myös kooltaan pienempi, sen siivet ovat pyöreämmät ja nokka suurempi. Lopullinen varmistus saatiin DNA-tutkimuksella.
Alueella, jossa laji elää, Vietnamin ja Laosin rajaseudulla, on runsaasti linnulle sopivaa metsäistä karstimaata. Kummankin maan puolella on luonnonsuojelualueet.