cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andrew Fletcher
Fletch ei koskaan ollut vahva musiikillinen vaikuttaja Depeche Modessa, sen sijaan hän keskittyi toimimaan yhtyeen asioista huolehtivana managerina. Fletchillä oli myös oma levy-yhtiö, Toast Hawaii, ja toisinaan hän toimi myös DJ:nä.
Dom Pérignon (viini)
thumb|Pullo Dom Pérignon -samppanjaa. Dom Perignon on Moët & Chandonin valmistama arvostettu samppanjamerkki. Se on nimetty benediktiiniläismunkki Dom Pérignonin mukaan.
Ivica Vastić
Ivica Vastić (s. 29. syyskuuta 1969 Split, Jugoslavia) on kroatialaissyntyinen itävaltalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Hän on pelasi 50 ottelua Itävallan maajoukkueessa ja teki niissä 14 maalia. Vastić valittiin Itävallan vuoden jalkapalloilijaksi vuosina 1995, 1998, 1999 ja 2007.
Grove City (Ohio)
Grove City on kaupunki Franklinin piirikunnassa, Ohion osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 35 575. Grove City on osa Columbuksenin esikaupunkialuetta.
Margo Martindale
Margo Martindale (s. 18. heinäkuuta 1951) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän sai vuonna 2004 teatterityöstään Tony-ehdokkuuden.
Martindale on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Lorenzon öljy (1992), 28 päivää (2000), Hannah Montana: The Movie (2009) ja Perhe – August: Osage County (2013), mutta myös useissa televisiosarjoissa.
Martindale on palkittu uransa aikana kolmella Emmyllä.
Sentayehu Ejigu
Sentayehu Ejigu (s. 28. kesäkuuta 1985) on etiopialainen kestävyysjuoksija. Hän saavutti vuoden 2010 sisäratojen MM-kisoista pronssia 3 000 metrin juoksusta. Ennätyksikseen Ejigu on juossut 1 500 metrillä ajan 4:15,89 vuonna 2001, 3 000 metrillä ajan 8:28,41 vuonna 2010, 5 000 metrillä ajan 14:28,39 vuonna 2010, kymmenellä kilometrillä ajan 31:33 vuonna 2013 ja puolimaratonilla ajan 1:12:05 vuonna 2013.
Ejigu sijoittui Moskovan MM-hallikilpailuissa 2006 neljänneksi 3 000 metrin juoksussa. Hän oli neljästoista maastojuoksun MM-kilpailuissa Lausannessa 2009. Joukkuekilpailussa Etiopia oli toinen, mutta hänen tulostaan ei laskettu mukaan joukkueen pisteisiin. Hän sijoittui samana vuonna 5 000 metrillä neljänneksi Berliinin MM-kilpailuissa ja kuudenneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa.
Ejigu saavutti Dohan MM-hallikilpailuissa 2010 pronssia 3 000 metrin juoksussa ajalla 8.52,08. Hän sai samana vuonna pronssia 5 000 metrillä Afrikan-mestaruuskilpailuissa Nairobissa ajalla 16.22,32. Splitin maanosien cupissa hän oli 5 000 metrillä toinen. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 5 000 metrillä neljänneksi.
Eduardo López de Romaña
Eduardo López de Romaña (1847–1912) oli Perun presidentti 1899–1903. Hän oli yksi konservatiivisen Partido Civilin presidenteistä "aristokraattisen tasavallan" aikana.
Nile City 105,6
Nile City 105,6 oli ruotsalaisen Killinggängetin tekemä televisiosarja. Sen ensimmäinen osa esitettiin Kanal 1 -kanavalla (nykyinen SVT1) 18. tammikuuta 1995.
Eduardo López de Romaña
López de Romaña syntyi Arequipassa. Nuorena hän lähti opiskelemaan Eurooppaan, hän valmistui insinööriksi. Palattuaan takaisin Peruun hän alkoi kiinnostua politiikasta.
Nile City 105,6
Sarja kertoo Johan Rheborgin esittämästä Percy Nilegårdista, joka yrittää pyörittää radioasemaa erään paloaseman tiloissa. Paloasemaa johtaa Robert Gustafssonin esittämä transvestiittipalopäällikkö Greger. Henrik Schyffert esittää toimittaja Glenn Killingiä.
Eduardo López de Romaña
López de Romaña nousi presidentiksi myös Partido Demócratan tuella, joka aluksi tuki hänen veljeään Alejandro López de Romañaa, mutta hänen kieltäydyttyään presidentinvirasta Eduardo López de Romaña valittiin.
López de Romañan presidentiviran ajan demokraatit hallitsivat edustajainhuonetta ja civistat senaattia. Pian demokraatit siirtyivät kuitenkin oppositioon ja López de Romaña täytti hallituksen omilla miehillään. Häntä vastaan tehtiin lukuisia vallankaappausyrityksiä, mutta hän selvisi presidentinkautensa loppuun 1903. Hänen kautensa aikana alkoi Partido Civilin hegemonia ja otettiin käyttöön termi "República Aristocrática", jonka katsotaan jatkuneen Augusto B. Leguía toiseen hallitukseen asti.
Seitsemän veljeksen koulu
Seitsemän veljeksen koulu (ent. Rajamäen yläaste) on Nurmijärven Rajamäellä toimiva suomenkielinen yläkoulu (luokka-asteet 7–9). Koulu sai alkunsa vuonna 1960 Rajamäen yhteiskouluna. Ensimmäinen koulurakennus valmistui vuonna 1961, ja sitä laajennettiin vuosina 1964 (yläsiipi), 1984 (kuntola) ja 1999 (lisärakennus). Yhteiskoulu siirtyi peruskoulu-uudistuksen seurauksena Nurmijärven kunnan vastuulle vuonna 1976. Päärakennus on kunnostettu vuonna 2000. Lukuvuonna 2010–11 yläkoulussa opiskeli noin 450 oppilasta. Elokuussa 2017 koulun nimi vaihtui muotoon Seitsemän veljeksen koulu.
Vuoden 2020 alussa koulun päärakennus meni käyttökieltoon sisäilmaongelmien vuoksi, ja toiminta siirtyi siltä osalta viereiselle hiekkakentälle rakennettuihin kaksikerroksisiin parakkeihin.
Koulun yhteydessä toimii Rajamäen lukio. Yläasteen läheisyydessä sijaitsevat muun muassa Rajamäen uimahalli, urheilualue, kirjasto, Rajamäen koulu (alakoulu) ja terveysasema.
Prästholmsselet
Prästholmsselet on Ruotsissa Norrbottenissa Luulajan kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa
Prästholmsselet on 1,3 kilometriä pitkä, 0,8 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 55 hehtaaria eli 0,55 neliökilometriä. Se on Rånejoessa sijaitseva suvantomainen järvi, joka alkaa Avanäsetin salmesta, mihin päättyy edellinen suvanto Brännässelet, ja joka loppuu Prästholmsforsenin koskeen. Suvannossa on kaksi lahtea, toinen johtaa Avaniin ja toinen on nimeltään Fällviken. Järvessä ei ole saaria. Jokilaakson koillispuolen metsäalue kohoaa 80 metriä korkea mäki Fällberget, mutta vastarannassa maa on lähes tasaista. Järven kaakkoispäässä joen ylittää moreenikannas, jonka joki on puhkaissut ja jossa sijaitsee nykyään kivinen Prästholmsforsenin koski. Kannaksella on asutusta, samoin on järven lounasrannassa ja paikoitellen myös koillisrannassa. Peltoalat ovat pieniä ja rannassa on rantaniittyjä. Kannaksen asutus muodostaa Prästholmin kylän, joka jakaantuu etelä- ja pohjoisrannlle. Råneåsta alkaa molempia rantoja seuraavat tiet, jotka kohtaavat yläjuoksulla ensimmäiseksi Meldersteinissa ja Orrbynissä.
Maankäyttö
Järven lähialueella, jonka pinta-ala on 2,9 km², on metsämaata (69 %), kosteikkoa (27 %), joutomaata (0,8 %), viljelymaata (0,3 %), asutusta ja tiestöä (0,1 %) ja vesistöä (3,3 %). Alueen maaperässä on esimerkiksi moreenia (53 %), turvetta (36 %), jäätikköjokimuodostumia (3,5 %), silttiä, hiekkaa ja soraa (1,9 %), multaa (0,2 %) ja kalliota (2,9 %).
Vesistösuhteet
Prästholmsselet kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoen pääuomaan sen suvantomaisena järvenä. Järvi on pääuomansa läpivirtausjärvi, jonka valuma-alueen pinta-ala on 4 161 km² ja jonka keskivirtaama on 46,7 m³/s. Järven omaa lähialuetta on vain 2,9 km² eikä siihen laske muita ojia kuin peltojen kuivatusojia. Rånejoki laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.
Lasse Lagerblom
Lasse Lagerblom (s. 27. helmikuuta 1980 Lahti) on suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Lagerblom on pelannut Veikkausliigassa FC Lahden ja FC Hongan joukkueissa.
Myös hänen veljensä Pekka Lagerblom on tunnettu jalkapalloilija.
Jaime Bourbonnais
Jaime Bourbonnais (s. 9. syyskuuta 1998 Mississauga, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2021 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2023 ja MM-pronssia vuonna 2019. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa vuonna 2016.
Seuratasolla Bourbonnais edusti juniorivuosinaan PWHL-liigan Oakville Hornetsia vuosina 2013–2016. Tämän jälkeen hän on pelannut Cornellin yliopiston joukkueessa.
Jaime Bourbonnais'n isoisä on jääkiekon olympia- ja MM-mitalisti Roger Bourbonnais.
Anthony Carmona
Anthony Thomas Aquinas Carmona (s. 7. maaliskuuta 1953) on trinidadilainen lakimies ja poliitikko. Hän toimi Trinidad ja Tobagon presidenttinä 2013–2018. Ennen presidentiksi valintaansa hän oli tuomarina maansa korkeimmassa oikeudessa sekä kansainvälisessä rikostuomioistuimessa. Trinidad ja Tobagossa presidentin asema on lähinnä seremoniallinen.
Helaletidae
Helaletidae on sukupuuttoon kuollut tapiirinsukuisten kavioeläinten heimo, jolla myös oli yhtäläisyyksiä sarvikuonojen kanssa. Heimo eli Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa eoseenin aikana. Ryhmä on todennäköisesti parafyleettinen. Ryhmästä tunnettu laji on Heptodon, joka oli noin metrin pituinen ja muistutti paljon nykyisiä tapiirejä. Eräs toinen oli Helateles.
Fylogenia
Kladogrammi osoittaa heimon paikan kavioeläinten sukupuussa.
Lousã
Lousã on kunta Portugalin Coimbran piirissä. Sen pinta-ala on 138,4 km² ja väkiluku 17 231 (vuonna 2015). Naapurikunnat ovat Vila Nova de Poiares (pohjoisessa), Góis (idässä), Castanheira de Pêra (kaakossa), Figuieró dos Vinhos (etelässä) ja Miranda do Corvo (lännessä).
Aiheesta muualla
left|thumb|300px|Uimapaikka Lousãssa
Näennäishorisontti
Näennäishorisontti (engl. Apparent horizon) on mustan aukon rajapinta, jonka rajaamassa alueessa valo ei voi kulkea lainkaan ulospäin. Siitä käytetään myös nimitystä Marginal Outer Trapped Horizon (MOTS). Käsitteen on esitellyt Roger Penrose vuonna 1965.
Näennäishorisontti eroaa tapahtumahorisontista siten että sen rajaama alue sisältää aina mustan aukon ja sen olemassaolo ja sijainti on paikallisemmin ja rajallisessa ajassa todettavissa. Näennäishorisontti sijaitsee tapahtumahorisontin rajaamassa alueessa. Schwardshildin ja Kerrin mustissa aukoissa näennäishorisontti yhtyy tapahtumahorisonttiin, mikäli tapahtumahorisontin ulkopuolella on massaa niin horisontit eroavat siten, että tapahtumahorisontti laajenee ensin.
Tapahtumahorisontin tulkinnoista on aiheutunut ristiriitaisuuksia, joista pääsemiseksi Hawking on pamfletissaan ”Information Preservation and Weather Forecasting for Black Holes” ehdottanut näennäishorisontin käyttöä.
Pietarsaaren urheilu
thumb|right|[[Centers pelaa kotiottelunsa Pietarsaaren jäähallissa.]] Pietarsaari tunnetaan erityisesti jalkapallosta. Pietarsaaren uimahalli avattiin 1967. Pietarsaaren keskuskenttä eli yleisurheilu- ja jalkapallostadion avattiin vuonna 1971. Stadion toimii Ykkösessä pelaavan FF Jaron kotikenttänä. Vuonna 1987 Pietarsaareen rakennettussa tennishallissa on 4 tenniskenttää (joista 1 ulkokenttä), 3 sulkapallokenttää, sekä squash ja pöytätennis. Tellushalli on vuonna 1991 käyttöön otettu halli, jossa pelataan pääasiassa jalkapalloa ja yleisurheillaan. Kentän koko 100 m × 60 m. Hallissa on myös viisi juoksurataa sekä mahdollisuus heitto- ja hyppylajeille. Tellushallissa järjestetään urheilutapahtumien lisäksi messuja ja muita tapahtumia. Rettigin vanha teollisuushalli remontoitiin liikuntalaitokseksi 2016–2018. Liikuntalaitoksessa pelataan muun muassa salibandyä, futsalia, sulkapalloa ja pöytätennistä sekä pidetään voimistelutunteja. Masaholmintiellä Messukentän vieressä sijaitsee noin 300 m² skeittipuisto, joka sopii myös temppupotkulautailijoille ja BMX-pyöräilyyn. Puisto valmistui syyskuussa 2020.
Jalkapallo
Urheiluseura IF Drottilla oli aiemmin toimintaa jalkapallossa. 18. joulukuuta 1965 perustettu FF Jaro otti haltuunsa Drottin jalkapallojaoston, sekä sen junioritoiminnan. FF Jaro pelaa Ykkösessä. Kaupungin toinen miesten kansallisissa sarjoissa edustettu jalkapallojoukkue on JBK (Jakobstads Bollklubb), joka pelaa Kakkosessa. Kauden 1993 päätteeksi Jaron naisjoukkue nousi mestaruussarjaan. Resurssit eivät kuitenkaan riittäneet sekä naisten että miesten joukkueeseen pääsarjassa. Tämän seurauksena perustettiin FC United. FC United on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 2002, sekä 2004.
Jääkiekko
Jääkiekkoa pelaa vuosina 1961–1992 ja jälleen vuodesta 2020 alkaen toiminut Centers II-divisioonassa. Toinen II-divisioonassa pelaava joukkue on 2019 perustettu Highsticks HT. Vuosina 1992–2020 jääkiekkoa pelasi Jeppis Hockey.
Golf
Pietarsaaren 18-reikäinen golfkenttä sijaitsee Pirilön kaupungiosassa. Kenttä valmistui 2004, ja sen on suunnitellut ruotsalainen Björn Eriksson.
Šahrokh
Šahrokh oli timuridien valtakunnan hallitsija isänsä Timur Lenkin kuoleman jälkeen vuodesta 1405 vuoteen 1447 saakka. Šahrokhin onnistui säilyttää osa isänsä valtakuntaa kasassa ja hänen valtakautensa oli suhteellisen rauhallinen. Hänet tunnettiin myös taiteiden ja arkkitehtuurin tukijana.
Elämäkerta
Šahrokh syntyi 30. elokuuta 1377 Samarkandissa nykyisessä Uzbekistanissa. Šahrokh oli Timur Lenkin neljäs ja nuorin poika. Timur oli vallannut itselleen suuren valtakunnan, mutta valtakunta ei kestänyt valloittajansa kuolemaa. Usein valloitettujen alueiden paikalliset dynastiat oli jätetty asemiinsa ja kun Timur kuoli vuonna 1405, monet näistä paikallisista dynastioista irtautuivat valtakunnasta. Timurin kuolemaa seurasi myös valtataistelu hänen perillistensä parissa. Timur ei ollut epäluuloissaan antanut poikiensa tai pojanpoikiensa nousta liian vaikutusvaltaisiin asemiin. Lisäksi perinteisen turkkilaisen ja mongolilaisen ajattelutavan mukaan hallitsijalla ei ollut määrättyä seuraajaa, vaan seuraavan hallitsijan tuli osoittaa kyvykkyytensä kukistamalla kilpailijansa. Seurauksena oli sisällissota, jonka voittajaksi osoittautui lopulta sodan syttyessä Khorasanin kuvernöörinä toiminut Šahrokh. Persian länsiosissa valtaan nousivat kuitenkin turkmeenit.
Šahrokhin valtakausi oli muuten pitkä ja poikkeuksellisen rauhallinen. Šahrokh teki myös isäänsä selvemmän eron mongoliperinteeseen. Timur oli esiintynyt Tšingis-kaanin seuraajana, mutta Šahrokh pyrki legitimoimaan valtaansa islamilaisen poliittisen teorian kautta. Hän ei myöskään siirtynyt isänsä pääkaupunki Samarkandiin, vaan piti pääkaupunkinaan Heratia nykyisessä Afganistanissa. Šahrokh ja hänen vaimonsa Gouharšad tulivat tunnetuiksi taiteen ja arkkitehtuurin tukijoina. Pääkaupunki Herat veti puoleensa oppineita, taiteilijoita ja käsityöläisiä. Šahrokh kuoli 12. maaliskuuta 1447 Fishawandissa nykyisessä Iranissa. Hänen seuraajakseen nousi hänen poikansa Ulugh Beg. Timuridien valtakunta ei jäänyt Šahrokhin jälkeen pitkäikäiseksi, vaan 1400-luvun loppuun mennessä se oli hajonnut useiden eri sukuhaarojen hallitsemiin osiin.
Pretegelen-jääkausi
Pretegelen-jääkausi tai kylmäkausi oli ajoitusten mukaan noin 2,588–2,40 miljoonaa vuotta sitten. Se on samanaikainen kuin Englannissa ollut Preludhamian. Kautta edelsi plioseeni.
Maa oli romahtanut lämpökausien ja jääkausien vuorottelun kylmään tilaan jo ennen Pretegeleniä. Pretegelen-kaudella koettiin kolme aikaisempia huomattavasti kylmempää kautta, joiden aikana jäätiköt levisivät aiempaa laajemmalle ja Alankomaihin levisi arktinen kasvillisuus, kun heinäkuun keskilämpötila laski siellä alimmillaan 6 asteen tienoille.
Pretegelen kerrostumissa
thumb|right|220px|Pretegelen-kauden kylmät vaiheet merenpohjan kerrostumissa. Merkinnät, pystyakselin delta-O18, happi-isotoopin O18 määrä. Jos se korkea, niin on kylmää. Vaaka-akselin x1000 yr ago, tuhansia vuosia sitten. Tämän mukaan lämpötila olisi laskenut yhtä alas kuin [[Rederstall-jäätiköityiminen|Rederstall- ja Herning-jäätiköitymisten aikana.]]
Perinteisesti varhaisia ilmastonmuutoksia on tutkittu Alankomaissa. Se näkyi kylmän ilmanalan kasvillisuuden ilmaantumisena Alankomaihin Subarktinen avoin maisema levisi Alankomaihin, ja puuraja siirtyi vähäksi aikaa ensi kertaa kenotsooisella maailmankaudella Alankomaiden eteläpuolelle.
Lämpimän ilmanalan kasvillisuus oli Alankomaissa hyvin harvinainen, hyvin lämmintä kosteaa eli subtrooppista ilmastoa useimmiten suosivat punapuun tai mammuttipetäjän tyyppiset kasvit Sequoia-kasvillisuus ja hieman viileämmässä viihtyvä suosypressit (Taxodium) olivat hävinneet Alankomaista Alankomaiden kasvillisuus muistutti joinakin aikoina viime jääkauden kylmien vaiheiden kasvillisuutta, ja kylminä vaiheina kasvoi vain koivua (Betula), mäntyä (Pinus) ja leppää (Alnus). Matalat, ruohon korkuiset kasvit, kuten Gramineae, sarakasvit (Cyperaceae) ja kanervakasvit (Ericaceae) vallitsivat. Mänty oli yleinen Meinwegissä, mutta leppä ja varsinkin kuusi yleensä harvinaisia. Erässä vaiheessa leppä suhteessa mäntyyn yleistyi männyn harvinaistuessa.
Kaudella kasvoi Alankomaissa vielä mesotsooisia lajeja, esimerkiksi Classopollis.
Kylminä kausina marunat (Artemisia) levisivät Pohjois-Hollantiin ja vallitsi kylmyydeltään vähintään subarktinen ilmasto. Tegelen-Reuverin alueella havaitaan selviä merkkiä maan jäätymisestä kylminä kausina. Lämpötila laski Alankomaissa kauden alussa arktisen tundran lukemiin, lämpimimmän kesäkuukauden keskilämpötila oli kylmimmilleen 6 C.
Pohjanmerestä on löydetty merkkejä tämän ajan kolmesta kylmästä ja kahdesta lämpimästä kaudesta.
Marko Kämäräinen
Marko Kämäräinen on keskisuomalainen stand up -koomikko. Hän esiintyi televisiossa Komiikkatehdas-nimisessä ohjelmassa (TV2 ja Yle FST, taltioitu Helsingissä). Ammatiltaan hän on luokanopettaja. Hän on myös Jyväskylän Seisomapaikkaklubin perustajajäsen.
Pretegelen-jääkausi
Pretegelen kerrostumissa
Kylminä MIS98:lla ja MIS96:lla oli Alankomaissa matalaa tundramaista kasvillisuutta ruohoja Gramineae, saroja (Carex), kanervaa (Erica) ja marunaa (Artemisia). Puolassa Stuchlikissa oli puutonta preboreaalista aroa tämän jakson kylminä kausina.
Ehkä tuulen mukana etelästä kulkeneen suosypressin siitepölyä saattoi hieman esiintyäkin, muttei lainkaan subtrooppisissa oloissa viihtyvän mammuttipetäjän tyyppisen Sequoian siitepölyä. Erässä vaiheessa pajut (Salix) yleistyivät, samoin leppä (Alnus), ja joskus esiintyi hieman marunaakin. .
Kauden alussa yleistyivät heinäkasvit (Poaceae) ja sarakasvit (Cyperaceae). Kuusi (Picea abies) oli harvinainen ja harvinaistui kauden alussa, koivu (Betula pendula/B. pubescens) taas jonkun verran yleistyi vaikka olikin harvinainen. . Eräässä vaiheessa kaudelle yleistyivät kanervat (Erica) ja tuulipölytteiset ruohot.
Kauden jääkentät
Kautta vastaa Amerikan jääkausi oli Pre-Illinoian K hieman yli 2,5 miljoonaa vuotta sitten.
Vielä laajempia jäätiköitä syntyi Islantiin 2,5–2,4 miljoonaa vuotta sitten.
Norjanmereltä on löydetty jään kuljettamaa hiekkaa tältä ajalta, mikä liittynee laajoihin Skandinavian jäätiköitymisiin. . Kaudella ajelehti suuri määrä jäätä meressä 2,45, 2,5 ja 2,54 miljoonaa vuotta sitten kylminä kausina.
Islannissa oli ilmeisesti suuri jääkenttä jo Reuver-kaudella 2,9 miljoonaa vuotta sitten, joka ei liene kattanut koko saarta. Jäätiköityminen voimistui noin 2,6 (2,7–2,5) miljoonaa vuotta sitten. Tällöin Islannin jääkenttä vastasi suurimmillaan suunnilleen nuoremman dryaksen aikaista jääkenttää.
On vaikea sanoa, miten laajalle jäätiköt levisivät tällä kaudella Pohjoismaissa. Eri arvioiden mukaan ne saattoivat levitä Länsi-Lappiin, Pohjanmaalle tai jopa Etelä-Suomeen asti.
Pretegelen-kauden ajoitus ja jako
Eri arvioiden mukaan Pretegelen-kausi alkoi 2,56–2,54 miljoonaa vuotta sitten ja loppui 2,42–2,44 miljoonaa vuotta sitten. Kautta voidaan yrittää eri ajoitusmenetelmien avulla yhdistää eli korreloida muihin kerrostumasarjoihin.
Yleisimmin kauden katsotaan alkavan Matuyama-magneettikauden alusta tai melko pian sen jälkeen.
Kaudella tuli kylmempää kuin koskaan plioseenilla ja se oli ensimmäinen tai ensimmäisiä pleistoseenin jääkausia. Ennen tätä kautta Reuver-vaiheessa Maan lämpötila oli viilentynyt, lämmennyt taas ja viileni nopeasti kohti Pretegeleniä. Kausi osuu plioseenikaiden Gelasian-kaudelle. Pretegelen-kautta seurasi yleensä lämmin Tegelen-kausi.
Nykyisten korrelaatioiden mukaan kausi käsitti happi-isotooppivaiheet MIS104-MIS95. Kausi saattoi alkaa jo puolivälissä kylmää kautta MIS102. Kaudella oli kolme kylmää huippua, MIS 100, MIS 98 ja MIS 96.
Eräs harvemmin käytetty tapa on sijoittaa Pretegelenin aika noin 2,2–2,0 miljoonaa vuotta sitten olleeseen aikaan MIS78-MIS82.
Pretegelenin nimityksiä
Kaudesta käytetään myös nimityksiä Pt, Pretiglian, Pre-Tiglian, Prätegelen, Pretiglien, Praetiglian ja niin edelleen.
Itä-Englannissa kautta vastaa Pre-Ludham ja luultavasti osa niin sanottua Red Crag -muodostumaa. Erään uuden tutkimuksen mukaan Ludham-kausi olisi siirtymä lämpimästä MIS 97:stä kylmään MIS 96:een.
Kausi saattaa olla sama kuin Alpeilla ollut Biber-kausi (Bieber) tai Saksassa ollut Brüggen-kausi.
Kaudella syntyi Pohjanmeren Westkapelle-kerrostuma.
Saksan Liethissä hieman Hampurista pohjoiseen kautta vastaa Ekholt ja ehkä myös Nordende 1. Itä-Euroopassa Pretegelenia vastaa Puolassa ollut Ròźcian-kausi, jolta ovat peräisin Ròźche- ja muun muassa Stuchlikin kerrostumat, joissa puutonta boreaalista aroa tuohon aikaan. Idempänä Olkhovskian-kausi ja Siver.
Kauden loppuosa on nimeltään Icenian-kausi, jolta ovat peräisin Littoral Amstelian -kerrostumat. .
Pretegelen saattaa olla ainakin osittain vastaava kuin Englannissa ollut Waltonian-kausi. Keski-italian jäätiköityminen oli Acquatraverse. Kautta vastaa Calabrian-rantaviiva ja Luoteis-Euroopan Amstelian-kausi. Kaudella oli varhaista ja keskistä Villafranca-kauden eläimistöä. Ranskan oli kauden lopulla Pardines-eläimistöä. Unkarissa oli Villanyan-kausi. Keski-Euroopassa oli Zwarten-eläimistöä.
Stanisław Marcin Ulam
Ulam syntyi Lvivissä, joka silloin kuului Itävalta-Unkarin keisarikuntaan, nykyään Ukrainaan. Hän aloitti opintonsa Lvivin yliopistossa, mutta siirtyi 1938 Harvardiin ja sieltä Wisconsinin yliopistoon. Hänen ystävänsä John von Neumann kutsui hänet pian New Mexicoon salaiseen tehtävään, mikä käytännössä tarkoitti Los Alamosin ydinaseprojektia (Manhattan-projekti).
Ulamin pääideoihin kuuluu fuusion käynnistäminen plutoniumin fission ja sähkömagneettisen säteilyn avulla, jolloin protonimateriaali saadaan tarpeeksi kuumenemaan. Hän myös kehitti Los Alamosin vuosinaan nykymuotoisen Markovin ketjuja käyttävän Monte Carlo menetelmän. Hän kaavaili myös ydinpolttoaineen käyttöä avaruusaluksissa ja sukellusveneissä.
Ulam kuoli Santa Fessä.
Kantatie 79
Kantatie 79 on kantatie, joka johtaa Rovaniemeltä Kittilän kautta Muonioon. Tien pituus on 231 kilometriä. Tie on Rovaniemen keskustassa olevaa muutaman sadan metrin nelikaistaista osuutta lukuun ottamatta kaksikaistainen. Suurin osa tien liikenteestä painottuu kevättalveen, jolloin tietä käyttävät Leville kulkevat turistit. Tien eniten liikennöity osuus on välillä Rovaniemi–Levi, kun taas Levi–Muonio-välin liikennemäärät ovat huomattavasti pienempiä.
Tie on liikennemääriinsä nähden kohtuullisessa kunnossa. Tiellä on Meltauksen ja Alakylän kylien välillä muutamia tien rakenneheikkouksista johtuvia vuosittain toistuvia routavaurioita.
Tien suurin ongelmakohta poistui elokuussa 2014, kun Kittilän Kaukosen uusi silta korvasi vanhan sillan, joka oli jonkin aikaa Suomen valta- ja kantatieverkoston ainoa painorajoitettu silta. 200px|thumb|left|[[Olostunturi nähtynä kantatieltä 79]] Tie lähtee Rovaniemen keskustasta pohjoiseen Ounasjoen länsirantaa seuraillen. Meltauksessa tie siirtyy Ounasjoen itärannalle ja jatkaa siten aina Kittilän kunnan Kaukoseen, jossa se siirtyy jälleen joen länsirannalle. Kittilän kuntakeskuksen jälkeen tie eroaa Ounasjoesta, ohittaa Sirkan kylän ja Levin matkailukeskuksen ja kääntyy sitten länteen kohti Muoniota. Tie kulkee läheltä Pallastunturien matkailualuetta ja ohittaa Olostunturin ennen saapumistaan Muonion kuntakeskukseen, jossa se päättyy.
Historiaa
Kantatie 79 oli jokseenkin nykyisellä paikallaan jo vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä. Kittilän ja Muonion välinen tie on rakennettu vuosina 1924–1933. Ounasjoen ylittävät lossit Meltauksessa ja Kaukosessa on korvattu silloilla jo 1950-luvulla. Tien kehittäminen sai odottaa vuoroaan pitkään; vielä vuonna 1970 tie oli kokonaisuudessaan soratietä. Sittemmin tie on parannettu nykyiseen tasoonsa.
Tiekartta
Tiekartta voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Titaanitrikloridi
Titaanitrikloridi eli titaani(III)kloridi (TiCl3) on titaani- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian reaktioissa, ja sitä valmistetaan yleensä pelkistämällä titaanitetrakloridista.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa titaanitrikloridi on violettia tai ruskeaa kiteistä ainetta. Se on polymorfista, ja sillä on 4 eri kidemuotoa α-, β-, γ- ja δ-muodot. Näistä sinisiä ovat α-,γ- ja δ-titaanitrikloridit. Niiden rakenteelle on tunnusomaista kerrosmaisuus, ja kerrokset koostuvat TiCl6-oktaedreistä. Alkeiskoppi on α-muodossa heksagonaalinen ja γ-titaanitrikloridissa kuutiollinen. Sen sijaan δ-titaanitrikloridin rakenne ei ole yhtä järjestäytynyt ja muistuttaa α- ja γ-muotojen välimuotoa. β-Titaanitrikloridi on väriltään ruskeaa, ja sen rakenteessa jokainen titaani-ioni on sitoutunut kolmeen kloridi-ioniin, jotka toimivat siltoina titaani-ionien välissä. Titaanitrikloridin kidemuodoista α-muoto on stabiilein, ja esimerkiksi β-titaanitrikloridi muuntuu α-titaanitrikloridiksi kuumennettaessa noin 250 °C:n lämpötilaan. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen heksahydraatti (TiCl3·6H2O)
Titaanitrikloridi liukenee hyvin veteen ja muodostaa vedessä sinisiä, violetteja tai vihreitä akvakomplekseja. Yhdiste liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dimetoksietaaniin ja tetrahydrofuraaniin, mutta ei dietyylieetteriin eikä bentseeniin. Kuiva yhdiste saattaa syttyä palamaan ilman ja kosteuden vaikutuksesta. Yhdiste muodostaa monien liuottimien kanssa komplekseja; esimerkiksi tetrahydrofuraanikompleksi on väriltään sinivihreä ja pyridiinin kanssa muodostuva kompleksi vihreä. Titaanitrikloridi hajoaa voimakkaasti kuumennettaessa disproportioituen titaanitetrakloridiksi ja titaanidikloridiksi. Yhdiste on voimakas pelkistin.
Valmistus ja käyttö
Titaanitrikloridia voidaan valmistaa liuottamalla metallista titaania laimeaan vetykloridiin, mutta yleensä sitä tuotetaan pelkistämällä titaanitetrakloridista. Pelkistimenä voidaan käyttää joko vetyä, titaania, alumiinia tai sinkkiä 500 °C:n lämpötilassa. Näin muodostuu α-kidemuotoa. Muita kidemuotoja voidaan valmistaa pelkistämällä titaanitetrakloridia alkyylialumiiniyhdisteillä joko 80 °C:n lämpötilassa, jolloin muodostuu β-muotoa, tai 150–200 °C:n lämpötilassa, jolloin muodostuu γ-titaanitetrakloridia. Jauhamalla joko α- tai γ-titaanitrikloridia muodostuu δ-kidemuotoa.
Titaanitrikloridia käytetään useissa reaktioissa katalyyttinä. Yhdessä trietyylialumiinin kanssa sitä käytetään alkeenien polymeroinnissa tarvittavana Ziegler–Natta-katalyyttinä. Yhdistettä voidaan käyttää myös pelkistimenä muun muassa väriaineiden valmistuksessa ja karbonyyliyhdisteiden pelkistävässä kytkennässä visinaalisiksi dioleiksi ja alkeeneiksi. Yhdisteen vesiliuoksia käytetään mittaliuoksina titanometrisissä titrauksissa.
Päivi Luostarinen
pienoiskuva|Päivi Luostarinen vuonna 2018. Päivi Maria Luostarinen (o.s. Sipilä; s. 13. tammikuuta 1955 Jalasjärvi ) on suomalainen diplomaatti. Hän on työskennellyt ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1981. Luostarinen toimi Suomen suurlähettiläänä Suomen Lontoon-suurlähetystössä 2015–2019.
Luostarinen suoritti oikeustieteellisen tutkinnon Helsingin yliopistossa 1980 ja ulkoasiainministeriön diplomaattikurssin 1981. Luostarinen siirtyi Lontooseen Suomen Berliinin-suurlähettilään tehtävästä, jossa hän toimi vuodesta 2011. Sitä ennen hän oli ulkoministeriön Eurooppa-osaston osastopäällikkö 2008–2011. Luostarinen on toiminut ulkoministeriössä useissa tehtävissä oikeudellisella, poliittisella, hallinnollisella ja kauppapoliittisella osastolla, EU-sihteeristössä sekä ulkoministeriön Amerikan ja Aasian osaston päällikkönä. Lisäksi hän on palvellut Suomen pysyvässä edustustossa YK:ssa New Yorkissa 2006–2007 sekä Suomen pysyvässä EU-edustustossa Brysselissä. Luostarinen oli myös komissaari Erkki Liikasen kabinetin jäsenenä Euroopan komissiossa Brysselissä 1995–1996.
Eight Coffin Nails
Eight Coffin Nails on Alghazanthin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 31. maaliskuuta 2018. Yhtye on ilmoittanut albumin jäävän viimeisekseen.
Albumin vinyylipainos julkaistiin 29. kesäkuuta 2018.
Vastaanotto
Albumi sai hyvän vastaanoton. Metalliluolan Markus Salmela piti albumia tyylikkäänä ja tasaisena yhtyeen uran päättävänä teoksena, joka avautuu verrattain hitaasti aloituskappaletta lukuun ottamatta. Miasma Magazinen Markus Mähönen piti albumia yhtyeen parhaana sitten kymmenen vuoden takaisen Wreath of Thevetat -albumin. Hän totesi kappaleiden olevan harkittuja ja ajatuksen kanssa kasattuja, ja piti yhtyeen joutsenlaulua ylevänä päätöksenä pitkälle uralle. Metal Templen arvoija antoi albumille täydet 10 pistettä, joka vastaa sanallista arviota ”mestariteos”.
Helgoland-luokka
Suunnittelu
Erona edeltävään Nassau-luokkaan oli 280 mm pääaseistuksen korvaaminen 30,5 senttimetrin SK L/50 -tykeillä. Reichsmarineamt sai tietää brittien ollessa ottamassa taistelulaivoissaan käyttöön 340 mm tykkejä ja amerikkalaisten rakentavan taistelulaivoja 305 mm tykeillä.
Helgoland-luokka säilytti Nassau-luokan tykkitornien sijoituksen eteen, taakse ja kaksi keskelle molemmille sivuille, litistetyn kuusikulmion muodossa. Myös apuaseistuksena olivat samat 15 senttimetrin ja 8,8 senttimetrin tykit.
Propulsiojärjestelmä
Myös voimanlähteenä oli edelleen kolmipaisunta (trippeli) -höyrykoneet. Pääsyynä oli hinta; Parsonsilla oli monopoli höyryturbiineissa ja yhtiö vaati miljoonan kultamarkan lisenssimaksua joka turbiinista
Suoja
Panssarointi oli pääasiassa saman. Ainoana erona oli tykkitornien vahvistettu panssarointi.
Käyttö
thumb|right|225px|Pommi räjähtämässä Ostfriedlandin vierellä Yhdysvaltain asevoimien pommitusesityksessä Kaikki alukset selviytyivät sodasta. Ne luovutettiin sodan jälkeen sotakorvauksena ympärysvalloille.
SMS Helgoland romutettiin Britanniassa 1921.
Japani ei ottanut sille luovutettua alusta vastaan, vaan myi sen suoraan purettavaksi.
SMS Ostfriesland luovutettiin Yhdysvalloille, missä alusta käytettiin 20. – 21. heinäkuuta 1921 armeijan ja laivaston ilmajoukkojen esityksessä ilmahyökkäyksen tehosta taistelulaivaa vastaan. Ostfriesland upposi, kun Martin- ja Handley-Page-pommikoneet eversti Billy Mitchellin alaisuudessa hyökkäsivät sitä vastaan kuudella 2 000 naulan lentopommilla esityksen toisena päivänä.
Avacia
Avacia (tyyliteltynä AvAciA) on turkulainen yhtye, joka esittää suomenkielistä metallimusiikkia. Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Uusi maailmanjärjestys vuonna 2019. Yhtye osallistui vuonna 2019 Emergenza-bändikilpailuun voittaen niin Suomen kuin Pohjoismaiden mestaruuden.
Historia
Avacia perustettiin vuonna 2011 Jori Salorannan, Elias Koljosen ja Olli Kuuren toimesta. Ensimmäisen kerran yhtye harjoitteli loppusyksystä 2011, kun Kuure ja Koljonen saivat Salorannan mukaan ensimmäisiin harjoituksiin heidän vanhempiensa avustuksella.
Keväällä 2019 yhtye osallistui Suomen Emergenza -bändikilpailuun ja voitti Suomen mestaruuden. Kisan voitettuaan he edustivat Suomea Tanskan Kööpenhaminassa pidetyssä Pohjoismaiden Emergenza -bändikilpailussa. Yhtye voitti myös Pohjoismaiden mestaruuden. Avacia ja kaksi muuta pohjoismaalaista yhtyettä jatkoivat Emergenza-kilpailuaan vielä Saksan Taubertal-festivaalissa järjestetyssä finaalissa.
Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa, Uusi maailmanjärjestys, toukokuussa 2019. Albumi sai musiikkimedia Desibelin levyarvostelussa kolme tähteä viidestä. Kriitikko Mika Rothin mukaan ”bändi osoitti välittömästi halunsa nousta suomenkielisen modernin rockmetallin ylimpään luokkaan ––”.
KF Partizani Tirana
KF Partizani Tirana on albanialainen jalkapalloseura, jonka kotikaupunki on maan pääkaupunki Tirana. Vuonna 1946 perustettu seura on yksi Albanian menestyneimmistä, joskin viimeisin sen 17 Albanian mestaruudesta on kaudelta 1992-93. Partizani Tirana on myös ainoa albanialaisjoukkue, joka on yksityisessä omistuksessa.
Fokker F.VII
Fokker F.VII, kolmimoottorisen muunnoksen mukaisesti Fokker Trimotor, oli Anthony Fokkerin suunnittelema ja Fokker-lentokoneyhtiön rakentama 1920-luvulta peräisin oleva matkustajalentokone. Prototyyppi lensi ensilentonsa 11. huhtikuuta 1924, ja se oli varustettu 360 hv:n Rolls-Royce Eagle -moottorilla. Kone oli teräsputkirunkoinen, puusiipinen ylätaso, ja perustui edeltäjiensä F.II - F.VI -malleihin.
1925 esiteltiin F.VIIa, jossa siiven muotoilua ja laskutelineen rakennetta oli parannettu ja voimalaitteena oli 480-hevosvoimainen Bristol Jupiter. F.VIIa-mallia valmistettiin yhteensä 42 kappaletta.
F.VII:stä kehitettiin myös 3-moottoriset muunnokset F.VIIa/3M ja F.VIIb/3M, joita usea lisenssivalmistaja valmisti yhteensä 114 kappaletta. Tämä kolmimoottorinen malli oli tunnetuin aikansa Fokker-koneista, ja sitä kutsuttiin yleisesti Fokker Trimotoriksi. Malli hallitsi Euroopan markkinoita, kunnes Saksan ja Yhdysvaltojen kokometalliset matkustajakoneet tulivat markkinoille 1930-luvun puolivälissä. Vastaavia koneita olivat esimerkiksi Boeing 247, Douglas DC-2 ja Yhdysvaltojen armeijan Atlantic C-2. Charles Kingsford Smith lensi Fokker F.VIIb-3M-koneella ensimmäisenä Tyynenmeren yli.
Fokker F.VII -konetta käytettiin sotilastoimissa Espanjassa, Hollannissa, Jugoslaviassa, Puolassa, Tšekkoslovakiassa, Suomessa ja Yhdysvalloissa.
Ford Trimotor
Yhdysvaltoihin Fokker ei saanut myydä konetta suoraan, vaan autoyhtiö Ford rakensi Fokker Trimotoria lisenssillä Ford Trimotor -nimisenä.
Käyttö Suomessa
pienoiskuva|FE-2 Kotkan edustalla maaliskuussa 1942 Tanskan Punaisen Ristin keräämillä varoilla hankittiin vuonna 1941 Suomen ilmavoimille yksi yksimoottorinen Fokker F.VIIa -kone tunnukseltaan OY-DEV, valmistusnumeroltaan 4990. Kone lennettiin Suomeen 28. lokakuuta 1941. Kone sai tunnuksen FE-2, ja se oli käytössä Lentolaivue 16:lla ja 6:lla muun muassa ambulanssikoneena. Kone luovutettiin Lentovarikolle 21. kesäkuuta 1943 huonon kunnon takia ja poistettiin luetteloista 9. elokuuta 1943. FE-2:n kokonaislentoajaksi tuli 4 510 tuntia, josta ilmavoimissa 102 tuntia.
Puolan valtion lentokoneyhtiön LOT:in liikennekone SP-AOE, Fokker F.VIIb-3m, meni nokan kautta ympäri Malmin lentoasemalla ilman pahempia henkilövahinkoja 12. tammikuuta 1938, ja se oli Malmin ensimmäinen Lento-onnettomuus.
Faust (Goethe)
thumb|Goethen Faustin ensimmäisen painoksen nimiösivu. thumb|Faustin Walpurgisnacht. Faust on Johann Wolfgang von Goethen (1749–1832) kirjoittama murhenäytelmä. Se koostuu kahdesta osasta Faust I (1808) ja Faust II (1832), ja se perustuu Christopher Marlowen Faustiin. Teoksesta on olemassa myös varhainen keskeneräinen versio Urfaust. Goethen näytelmä pohjautuu vanhaan tarinaan tohtori Faustuksesta, jonka sanotaan myyneen sielunsa paholaiselle. Goethen näytelmässä tarina laajenee paraabeliksi, joka koskee koko ihmiskuntaa.
FS Charles Martel (1893)
FS Charles Martel oli 1800-luvun lopulla valmistettu Ranskan laivaston pre-dreadnought-taistelulaiva. Alus kuului viiden toisiaan muistuttavan aluksen ryhmään, joka tilattiin Britannian kuninkaallisen laivaston tilattua Royal Sovereign -luokan.
Faust (Goethe)
Goethe työskenteli Faustin parissa vuosikymmeniä ja on itse sanonut, että teksti on ”summa summarum” hänen elämästään. Pitkä työstämisaika selittää osin, miksi tekstissä on nähtävissä tyyliaineksia monista kirjallisista kausista, kuten klassisismista, valistuksesta, Sturm und Drangista ja romantiikasta. Lisäksi Goethe käyttää satiiria ja aineksia mysteerinäytelmästä. Näytelmän kohtaukset liittyvät toisiinsa vain löyhästi.
FS Charles Martel (1893)
Valmistus
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin huhtikuussa 1891. Alus laskettiin vesille elokuussa 1893 ja se otettiin palvelukseen kesäkuussa 1897.
Faust (Goethe)
Näytelmän merkittävimmät henkilöt ovat oppinut lääkäri Heinrich Faust, paholainen Mefistofeles ja Faustin rakastettu Margareta.
FS Charles Martel (1893)
Palvelus
Alus sijoitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivueeseen. Aluksesta tuli vuonna 1900 laivueen 2. viirikön komentajan kontra-amiraali Roustan'n lippulaiva. Välimeren laivue osallistui kesä-heinäkuussa 1900 yhdessä pohjoisen laivueen purjehduksen, jonka päätteeksi pidettiin heinäkuun lopulla laivastokatselmus Cherbourgissa. Vuoden 1901 sotaharjoituksissa alukseen osui sukellusvene Gustave Zédén laukaisema harjoitustorpedo, mikä aiheutti suurta kohua lehdistössä.
Faust (Goethe)
Goethen Faustit kuuluvat maailmankirjallisuuteen. Etenkin Faust I sisältyy yhä 2000-luvulla monien saksalaisten lukioiden pakollisiin luettaviin, ja näytelmää esitetään edelleen usein saksalaisilla näyttämöillä.
FS Charles Martel (1893)
Palvelus
Alus siirrettiin 1903 reservilaivueeseen kolmen taistelulaivan ja kolmen panssariristeilijän kanssa, joten se ei osallistunut vuoden heinä-elokuun sotaharjoitukseen. Alus oli reservilaivueessa, joka nimettiin vuonna 1906 uudelleen 2. laivueeksi. Alus kuului kontra-amiraali Germinet johtamaan laivueen 2. viirikköön. Alus oli pääosan vuotta varustettuna ainoastaan minimimiehistöllä ollen vain kolme kuukautta vuodessa täysin miehitettynä.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus makasi ankkurissa Brestissä yhdessä Carnot'n kanssa. Kumpikin alus oli määrä palauttaa palvelukseen, mutta se viivästyi Normandie-luokan taistelulaivojen varatessa telakat. Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1922 ja se myytiin romutettavaksi vielä samana vuonna.
Faust (Goethe)
Gustav Mahlerin sinfonian nro 8 Es-duuri (usein myös Tuhannen sinfonia) toinen osa käyttää Faustin II osan tekstiä.
Näytelmän runomitta on ketjusäe.
Faustin on suomentanut Otto Manninen; ensimmäisen osan ovat suomentaneet myös Valter Juva ja Kaarlo Forsman.
Aiheesta muualla
Faust
Micah Zandee-Hart
Micah Zandee-Hart (s. 13. tammikuuta 1997 Victoria, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2022 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2023 ja MM-pronssia vuonna 2019. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti uransa ensimmäisen olympiakullan. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 2014 sekä saavutti hopeaa vuonna 2015. Jälkimmäisellä kerralla hänet valittiin kisojen tähdistökentälliseen.
George Tupou II
thumb|right|George Tupou II George Tupou II (18. kesäkuuta 1874, Neiafu – 5. huhtikuuta 1918, Nukuʻalofa) oli Tongan kuningas vuodesta 1893 kuolemaansa saakka. Hänen kruunajaisensa olivat Nukuʻalofassa 17. maaliskuuta 1893. Tupoun edeltäjä oli hänen isoisänsä George Tupou I.
Tongasta tuli Ison-Britannian protektoraatti George Tupou II:n hallituskaudella.
Suvanto (järvi)
Suvanto on järvi Vuoksen eteläisessä laskuhaarassa Karjalankannaksella Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Suvannon pinta-ala on 43,31 km² ja sen pinta on 7,5 metriä merenpinnan yläpuolella. Järvi on malliltaan pitkänomainen, pituutta sillä on noin 30 kilometriä ja leveyttä 1–2,5 kilometriä. Suurin osa Vuoksen vesistä laskee Suvannon ja sen lasku-uoman, Taipaleenjoen, kautta Laatokkaan.
Suvanto kuului Suomelle kuuluessaan Sakkolan kuntaan, lukuun ottamatta aivan itäisintä päätä, joka kuului Metsäpirtin kuntaan. Nykyisin järvi kuuluu Leningradin alueen Käkisalmen piiriin.
Historia
Suvanto laski länteen Vuokseen vuoteen 1818 asti, jolloin Suvannon ja Laatokan välistä kannasta kaivettiin. Tarkoituksena oli saada Suvannon kevättulvat vähenemään kaivamalla kaivanto Laatokkaan.
Kaivannon kaivamisen seuraukset olivat kuitenkin suuremmat kuin oli osattu odottaa. Suvannon vedet alkoivat laskea Laatokkaan sellaisella voimalla, että vesi vei mukanaan suuria puita, kiviä ja rakennuksiakin. Jylinä kuului Pähkinälinnaan asti. Zachris Topelius kertoo kirjassaan Vanha kaunis Suomi, että rakennuksen pirstaleilla kiekui kukko Laatokalla. Tulvien vähentämiseksi tarkoitetusta kaivannosta syntyi leveä Taipaleenjoki. Suvannon pinta laski seitsemän metriä ja järven rannoille syntyi noin 5 000 hehtaaria viljelyskelpoista maata. Suvannon entinen lasku-uoma Vuokseen hävisi kokonaan ja tilalle tuli Kiviniemen kannas.
Vuoksen ja Suvannon välinen Kiviniemen kannas puhkaistiin vuonna 1857, jolloin syntyi Kiviniemenkoski (880 metriä pitkä, 2,9 metriä korkea ja 17,5 Mw), jota pitkin suurin osa Vuoksen vesistä alkoi laskea Suvannon kautta Laatokkaan.
Suojajoukkotaisteluiden tuloksena Suomen talvisodan pääpuolustusasema Kannaksella muodostui 6. joulukuuta 1939 mennessä Suvannolle. Rintamavastuu alueella kuului III armeijakunnan 10. divisioonalle.
Jääkalat
Jääkalat (Channichthyidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajit elävät kylmissä vesissä etelämantereen lähistöllä.
Lajit ja anatomia
Jääkalojen heimoon kuuluu 11 sukua ja lähteestä riippuen 15–17 lajia. Tyypillisesti lajit ovat kooltaan noin 25–55 cm pitkiä, ja suurin laji jääkala (Chaenocephalus aceratus) voi saavuttaa 75 cm:n pituuden. Jääkalat ovat suomuttomia ja väriltään vaaleita, kylkiviivoja on kaksi tai kolme. Ruumiinrakenteeltaan lajit ovat melko pitkulaisia, ja nokka on pitkähkö ja litteä. Suu on melko suuri ja hampaat pienet. Silmät ovat jääkaloilla kookkaat. Selkäeviä lajeilla on kaksi, joista takimmainen on pidempi. Jääkalalajeilla ei ole uimarakkoa.
Jääkalalajeilla on useita sopeutumia Etelämantereen kylmissä vesissä elämiseen. Niillä ei ole veressä lainkaan hemoglobiinia, minkä vuoksi veri on väritöntä. Hemoglobiini ei ole välttämätöntä, koska kylmissä vesissä happipitoisuus on melko korkea. Kalat ottavat happea paitsi kiduksillaan myös suomuttoman ihonsa läpi. Veri on myös melko juoksevaa, minkä vuoksi veri virtaa suonissa melko nopeasti ja on näin hapensiirtokyvyltään parempi. Sydän on kaloilla kookas ja ylläpitää nopeaa verenkiertoa. Hidastunut aineenvaihdunta on sopeutuma kylmissä oloissa elämiseen.
Levinneisyys ja elintavat
Lähes kaikki jääkalat elävät lähellä Etelämannerta. Haukijääkalaa (Champsocephalus esox) tavataan Patagoniasta ja Falklandinsaarilta. Nuoret kalat elävät lähempänä pintaa kuin aikuiset, ja eräitä lajeja tavataan jopa yli 1 500 metrin syvyydestä. Jääkalat viettävät todennäköisesti melko pitkiä aikoja levossa.
Jääkalojen ravintoa ovat krillit, muut pienet äyriäiset sekä toiset kalat. Lajien kutuaika kestää tyypillisesti helmikuulta toukokuulle. Naaras laskee merenpohjaan 2 000–20 000 suurehkoa mätimunaa.
Jääkalojen heimon lajeja saadaan sivusaaliina kalastettaessa muita kalalajeja ja eräitä kalastetaan myös kaupallisestikin. Tärkeimmät saalislajit ovat makrillijääkala (Champsocephalus gunnari), jääkala, tummajääkala (Pseudochaenichthys georgianus), rengasjääkala (Chionodraco ratrospinosus) ja krokotiilijääkala (Chaenodraco wilsoni).
Emily Carey
Emily Joanna Carey (s. 30. huhtikuuta 2003 Lontoo, Englanti ) on englantilainen näyttelijä. Carey on esiintynyt muun muassa Grace Beauchampina brittiläisessä sairaalasarjassa nimeltä Casualty ja sarjassa nimeltä Get Even.
Liikkuvien vetten kaupunki
Liikkuvien vetten kaupunki (alkuteos: La cité des eaux mouvantes) on ensimmäinen suomeksi julkaistu Valerian ja Laureline -sarjan albumi. Sen on kirjoittanut Pierre Christin ja kuvittanut Jean-Claude Mézières. Otava julkaisi ensimmäinen suomenkielinen painoksen lyhennettynä versiona vuonna 1974. Jalava julkaisi vuonna 1991 täysimittaisen version.
Juoni
Vaarallinen rikollinen Xombul on karannut vankilasta ja avaruusagentti Valerian ja hänen apurinsa Laureline hälytetään etsimään häntä. Xombul on paennut aika-aluksella vuoden 1986 New Yorkiin, maailmanlaajuisen vedenpaisumuksen aikaan. Seikkailut johtavat heidät eri puolille romahtanutta Yhdysvaltojen yhteiskuntaa.
Ennen lähtöä Valerianille näytetään tuhosta säilynyttä kuvamateriaalia, joka on löydetty maata kiertävältä asemalta.
Tarinan edetessä selviää samalla yhden Valerian ja Laureline -tarinoiden peruslähtökohdan, aikamatkailun mahdollinen keksijä. Aikamatkailua on yritetty kehittää YK:n alaisuudessa ja siihen asti saavutetut tulokset on talletettu New Yorkissa sijaitsevaan YK:n päämajaan. Sun Raen johtama varasjoukko ottaa Valerianin kiinni, mutta hän saa suostuteltua itsensä vapaaksi ja Raen auttamaan tarjoamalla tälle kaiken löydetyn mistä voi olla Raelle hyötyä. Eräänä yönä Valerian havaitsee valoa YK:n päämajassa.
Valerian kohtaa Laurelinen joka on tullut New Yorkiin Brasíliasta. Hän kertoo, että sinne ovat kokoontuneet huippututkijat ratkomaan maailman jälleenrakentamisen ongelmia. Valerian, Laureline ja Sun Rae lähtevät YK:n päämajaan jossa Xombulin ohjaamat robotit vangitsevat heidät.
Kolmikko kuljetetaan länteen Yellowstonen kansallispuistossa sijaitsevaan entiseen Yhdysvaltain armeijan salaiseen tukikohtaan, jossa he kohtaavat Xombulin. Xombul on pitänyt vankina Schroeder -nimistä tutkijaa ja yleisneroa, joka on johtanut salaista tutkijaryhmää ennen romahdusta. Xombul ehdottaa että Rae komentaisi joukkoja ja Valerian olisi adjutantti. Schroeder on kehittänyt salaa lähettimen, joka on viritetty Xombulin aivokäyrään. Valerianin onnistuu laukaista se lamauttaen robotit ja Xombulin. Rae ei lähde mukaan vaan päättää yrittää hyödyntää tilaisuutta. Xombul vangitsee heidät uudelleen lentokoneesta pudotetuilla kauko-ohjatuilla ansalaitteilla. Perillä Sun Rae kertoo, että Xombul on lähtenyt tukikohdasta kantoraketilla salaiselle avaruusasemalle, joka oli tarkoitettu Yhdysvaltain presidentille.
Valerian ja Laureline huomaavat tukikohdan laboratoriossa laitteen, jonka Schroeder sanoo olevan aika-aluksen yritelmä mutta romukasa. Tutkittuaan Valerian ja Laureline huomaavat, että alus on toimiva hieman muunnettuna. He oivaltavat että Schroeder saattaa olla tutkija, joka on ratkaissut aikamatkailun mutta jonka henkilöllisyys on jäänyt historiassa tuntemattomaksi kaoottisissa olosuhteissa. Valerian ja Laureline tainnuttavat tutkijan ja Raen jotta historia ei muuttuisi, ja tekevät aika-avaruushypyn avaruusaseman ulkopuolelle.
Xombul on rakentanut aika-aluksen YK:sta kaappaamiensa tietojen ja kaavojen mukaan. Xombul kertoo motiivinsa - hän haluaisi muuttaa historiaa aikamatkailun alkuvaiheesta saakka. Hän yrittää paeta rakentamallaan aluksella, vaikka Valerian varoittaa aluksen olevan toimintakelvoton. Hyppy onkin lyhyt, avaruusaseman tuntumaan. Aika-alus ja Xombul alkavat materialisoiduttuaan hajota uudelleen ja räjähdys tuhoaa jäljellä olevan.
Valerian löytää asemalta samat kuvamateriaalit jotka hän katseli tehtävän aluksi. Laureline ja Valerian palauttavat Schroederin aika-aluksen entiselleen ja herättävät Raen ja Schroederin. Schroeder ymmärtää mitä on tapahtunut mutta Valerian ja Laureline vain vihjaavat tämän olevan oikeassa suunnassa tutkimuksissaan ja että huippututkijat ovat koolla Brasiliassa. Lopuksi näytetään, miten Schroeder on aloittamassa puhetta tutkijajoukolle.