cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Halloween III – pahuuden yö
Juoni
Tässä elokuvassa tohtori Daniel 'Dan' Challis joutuu tekemisiin omituisen, tapauksen kanssa, kun hänen sairaalaansa tuodaan loukkaantunut mies, joka tapetaan raa'asti ja tappaja sytyttää itsensä palamaan. Kuolleen miehen tytär Ellie Grimbridge ryhtyy Challisin kanssa tutkimaan tapausta, kun mieheltä löytyy Silver Shamrock-yhtiön valmistama halloween-naamari, ja heidän matkansa vie kohti idyllistä Santa Miraa, jossa Silver Shamrock-yhtiö kehittelee jotakin kammottavaa tulevaa pyhäinpäivää ja sitä juhlivia lapsia varten. Pian käy ilmi, että yhtiön suunnittelemat Halloween-naamarit ovat tappavia jos niiden ylläpitäjä tuijottaa televisiosta yhtiön ohjelmaa. Daniel yrittää estää toimia, mutta jää kiinni ja hänellekin puetaan ylle naamari ja hänet laitetaan television eteen. Hän onnistuu kuitenkin pakenemaan ja tuhoamaan tehtaan hänen uuden tyttöystävän avulla joka tosin paljastuu tämän jälkeen robotiksi ja uhkaa tappaa Danielin. Daniel pääsee karkuun huoltoasemalle missä on alkamaisillaan ohjelma ja lapsia saapuu taloon. Elokuva loppuu juuri ennen kuin naamarit alkavat vaikuttaa ja siihen kun Daniel huutaa puhelimeen televisioyhtiölle ``PYSÄYTTÄKÄÄ SE!!!!!!!´´.
Poikkeus elokuvasarjassa
Halloween III poikkeaa sarjan aiemmista osista siksi, että aloitusfilmin ohjannut ja myös toisen osan käsikirjoittanut John Carpenter oli kyllästynyt tekemään Michael Myersista elokuvia. Sen sijaan hänellä oli alun perin suunnitelmana tehdä vain elokuvasarjaa aiheena ”pyhäinpäivä”, ja että Halloween III olisi yksi halloween-aiheiseen liittyvistä erillisitä tarinoista.
Vastaanotto
Elokuva sai nuivia arvosteluja poikkeavuudestaan aiempiin osiin juoneltaan, joten Carpenterin ideasta luovuttiin ja jo vuonna 1988 tehtiin ilman Carpenteria neljäs Halloween-elokuva, joka palautti Michael Myersin takaisin.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen piti elokuvan ideaa kekseliäänä ja toteutustakin ”kohtalaisen karmivana”. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, yhden enemmän kuin sarjan kakkososalle, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Frans Hautala
Frans Hautala (1895 Töysä – 1952) oli vaasalainen taidemaalari. Frans Hautala syntyi Töysässä mutta eli enimmäkseen Vaasassa. Yksi Frans Hautalan kuuluisimpia töitä on Petäjäveden kirkon alttarimaalaus vuodelta 1928 Jeesus siunaa lapsia. Frans Hautalan taideteoksia on säännöllisesti myynnissä muun muassa arvotaidetta myyvän Bukowskin huutokaupassa.
Piste (välimerkki)
Piste on typografinen välimerkki. Se on yksi niin kutsutuista isoista välimerkeistä, joita käytetään virkkeen päättämiseen.
Piste suomen kielessä
Pisteellä on suomen kielessä useita käyttötarkoituksia:
Pistettä käytetään usein virheellisesti numeroissa tuhansien erottimena, esimerkiksi 1.000.000 euron lottovoitto. Oikea tuhaterotin on välilyönti (1 000 000 euron lottovoitto).
Piste tietokoneissa
Tietokoneissa . koodataan eri merkistöissä seuraaville arvoille:
Lindesbergin kirkko
Ensimmäinen kaupungin tulipalo oli vuonna 1644 ja sillä kertaa kirkko onnistuttiin pelastamaan. Seuraavan kerran tulipalo tuli vuonna 1688, jolloin kirkontorni ja kellot vahingoittuivat ja vasta vuonna 1733 torni korjattiin. Viimeisin, vuoden 1869 tulipalo tuhosi vanhan sisustuksen, mutta hopeat ja kirkonkirjat saatiin siirrettyä turvaan. Vuoteen 1872 mennessä oli kirkko rakennettu uudestaan, siihen tehtiin yksinkertaisempi torni ja katto. Vuosien 1920–1930 restauroinnin aikana tehtiin kirkkoon samanlainen torni, jollainen siellä oli ollut ennen tulipaloa.
Viimeisin iso restaurointi tehtiin vuosina 1976–1977, jolloin siirrettiin saarnastuoli pohjoispuolelta eteläpuolelle, alttaria eteenpäin ja lattiaa alemmaksi.
Naarden
Naarden on kaupunki ja entinen kunta Alankomaissa, Pohjois-Hollannin maakunnassa Gooin alueella. Kunnan pinta-ala oli 32,89 km² (josta vettä 11,47 km²). Sen asukasluku oli syyskuun 2009 lopussa 17 013.
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Kartta Naardenin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Needle in the Hay
Needle in the Hay on Elliott Smithin kirjoittama, ja hänen oman levy-yhtiönsä julkaisema single, joka kantaa nimeä Elliott Smith. Kappale kuullaan myös Wes Andersonin elokuvassa The Royal Tenenbaums, ja se on elokuvan soundtrackilla. Kappale kuullaan kohdassa, jossa eräs elokuvan päähenkilöistä yrittää itsemurhaa.
Vaikka Smith levyttikin kappaleesta myös "sähköisen" version (mukana laulu, sähkökitara, rummut ja trumpetti), hän päätti viime hetkellä olla julkaisematta sitä, ja levytti paljon vaatimattomamman. Jo klassikoksi nousseen version (akustinen kitara ja laulu), jonka voi kuulla singlellä, levytti Elliott Smith. Koko yhtyeen versiota ei ole julkaistu missään yhteydessä, ei bootleginä eikä virallisena.
Punkyhtye Bad Astronaut teki vuonna 2001 kappaleesta lainaversion levyllään Acrophobe.
Jussi Parviainen
Jussi Tapani Parviainen (s. 15. elokuuta 1955 Kuhmo) on suomalainen näytelmäkirjailija, käsikirjoittaja, dramaturgi, ohjaaja ja tuottaja. Lapsuudessaan Parviainen osallistui jehovan todistajien toimintaan. Suhde uskontoon on Parviaisen tuotannon toistuva teema. Jussi Parviainen on yrittäjäperheestä, hänen isänsä oli huonekalukauppias.
Ura
Jussi Parviainen opiskeli 1970-luvun alkupuolella körttihenkisessä Kainuun Opistossa Paltamossa. Hän aloitti opinnot Teatterikorkeakoulussa dramaturgi linjalla 1977. Hänen merkittävimmät kirjoittamansa näytelmät ovat vuonna 1982 Ylioppilasteatterissa esitetty Diletantti; Jumalan rakastaja, jonka ensi-ilta Ryhmäteatterissa oli 16.2.1984, sekä Valtakunta, jonka ensi-ilta Intiimiteatterissa oli 18.9.1985. Teokset ovat luonteeltaan avainnäytelmiä ja kertovat Juska Paarma -nimisestä hahmosta.
Parviainen toimi Teatterikorkeakoulussa elokuusta 1984–21.10.1988 dramaturgian vt. lehtorina Jouko Turkan ollessa aluksi näyttelijätyön ja sittemmin dramaturgian professori. Jumalan teatteri -nimeä käyttäneen Teatterikorkeakoulun opiskelijaryhmän esitys Oulun kaupunginteatterissa 17. tammikuuta 1987 johti keskusteluun Teatterikorkeakoulun opetuksesta. Opetusministeri Gustav Björkstrand esitti Jouko Turkan ja Jussi Parviaisen irtisanomista. Parviainen irtisanoutui. Myöhemmin hän on arvioinut selkkauksen pilanneen teatteriuransa.
Parviainen on toiminut myös esiintymiskonsulttina ja bloggaajana sekä tuottanut ohjelmia ja kirjoittanut sketsejä televisiolle. Pekka Lehto ohjasi vuonna 1990 Parviaisen avioeroa käsittelevän dokumentaarisen elokuvan Yksinteoin. Sen kävi elokuvateattereissa näkemässä 8 000 katsojaa.
Maria Roihan kirjoittama elämäkertateos Jussi Parviainen – Jumalan rakastaja julkaistiin maaliskuussa 2018.
Yksityiselämä
Jussi Parviainen on ollut naimisissa neljä kertaa ja hän on neljän lapsen isä. Ensimmäinen poika Janne on suhteesta kansankorkeakoulun opiskeluajalta. Hänen ensimmäinen aviovaimonsa oli näyttelijä Riitta Havukainen 1979–1981. Toinen vaimo 1985–1989 oli näyttelijä Sanna-Kaisa Palo, jonka kanssa Parviaisella on kaksi lasta. Heistä toinen on näyttelijä Emmi Parviainen, ja toinen näyttelijä Onni Parviainen. Kolmas vaimo vuonna 2000 oli urheilija Satu Ruotsalainen, jonka kanssa Parviaisella on vuonna 2001 syntynyt tytär Peppi. Pari erosi vuonna 2004.
Vuonna 2013 Parviainen pahoinpideltiin sairaalakuntoon. Hän kärsi pahoinpitelyn jälkeen muisti- ja tasapaino-ongelmista. Vuonna 2015 Parviainen jäi työkyvyttömyyseläkkeelle ja hän on ollut vanhuuseläkkeellä vuodesta 2019 lähtien.
Parviainen sai elokuussa 2019 viiden kuukauden ehdollisen tuomion ex-puolisonsa pahoinpitelystä ja ampuma-aserikoksesta.
Vuonna 2020 Parviainen pääsi pääosin vuosina 2001–2006 syntyneen 400 000 euron velan velkajärjestelyyn.
Dona, dona
Dona, Dona on vuonna 1996 julkaistu 20 suosikkia -sarjaan kuuluva Seppo Hanskin kokoelmalevy.
Ben Walter
Ben James Walter (s. 11. toukokuuta 1984 Beaconsfield, Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan EC Salzburgissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Walterin vahvuuksiin kuuluu pelintekeminen, puolustaminen ja maalintekotaidot. Hänellä on varsin vankka koko, mutta Walterin tulisi käyttää sitä enemmän hyödyksi.
Junioriura ja yliopistovuodet
Walter pelasi vuodet 2000–2002 BCHL-juniorisarjaa Langley Hornetsin riveissä ja oli jälkimmäisellä kaudellaan 2001–2002 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 29+47=76. Vuodet 2002–2005 hän kävi Massachusetts-Lowellin yliopistoa. Kaudella 2003–2004 Walter jakoi 18 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Elias Godoyn kanssa. He jakoivat koko Hockey Eastin maalipörssin viidennen sijan kahden muun pelaajan kanssa.
Boston Bruins varasi Walterin viidennellä kierroksella 160. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2004. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2004–2005 hän jakoi tehoilla 26+13=39 UMass-Lowellin sisäisen pistepörssin voiton Elias Godoyn kanssa. He jakoivat Hockey Eastin pistepörssin yhdeksännen sijan NU:n Mike Morrisin kanssa. Kauden aikana kolme kypärätemppua tehnyt Walter itse voitti koko Hockey Eastin maalipörssin. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Walter oli myös ehdolla koko NCAA:n parhaalle pelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin voittajaksi, mutta palkinto meni lopulta kuitenkin Colorado Collegen Marty Sertichille.
Ammattilaisura
250px|thumb|right|Walter [[SHL-joukkue Örebro HK:n paidassa lokakuussa 2013.]] Elokuussa 2005 Walter teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Hän siirtyi joukkueen organisaatioon kaudeksi 2005–2006, jonka Walter pelasi suurimmaksi osaksi farmijoukkue Providence Bruinsissa, AHL:ssä. NHL-otteluita hän pelasi kauden aikana kuusi, joista ensimmäisen 12. tammikuuta 2006 Los Angeles Kingsia vastaan. Kaudella 2006–2007 Walter oli tehoilla 24+43=67 Providencen AHL-joukkueen toiseksi paras pistemies David Krejčín jälkeen. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +23 ja valittiin kauden päätteeksi Bruinsin arvokkaimmaksi pelaajaksi. Walter pelasi kauden aikana neljä NHL-ottelua.
Syyskuussa 2007 Walter kaupattiin New York Islandersiin vaihdossa Petteri Nokelaiseen ja toisen kierroksen varausvuoroon kesälle 2009. Hän pelasi taas kauden 2007–2008 suurimmaksi osaksi farmissa ja oli Bridgeport Sound Tigersin paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Jeff Tambellinin jälkeen tehoilla 20+46=66. Walter pelasi kauden aikana kahdeksan NHL-ottelua Islandersissa. Hän teki NHL-uransa ensimmäisen maalin ja toistaiseksi ainoan tehopisteensä 11. maaliskuuta 2008 Tampa Bay Lightningin Karri Rämön taakse. Heinäkuussa 2008 Walter teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Islandersin kanssa.
Kauden 2008–2009 Walter pelasi aiempien vuosiensa tapaan taas suurimmaksi osaksi farmissa. Hän jakoi 20 osumallaan Sound Tigersin sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Jesse Joensuun kanssa. Walter jakoi myös tehoilla 1+4=5 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton kevään 2009 pudotuspeleissä Jon Simin kanssa. Hän pelasi kauden aikana neljä NHL-ottelua. Kesäkuussa 2009 Islanders kauppasi Walterin pelaajaoikeudet New Jersey Devilsiin vaihdossa Tony Romanoon. Noin kuukautta myöhemmin Walter teki vuoden mittaisen sopimuksen joukkueen kanssa. Myös Devilsissä kausi 2009–2010 kului suurimmaksi osaksi farmissa. Hän voitti Lowell Devilsin sisäisen pistepörssin tehoilla 22+26=58. Walter pelasi kauden aikana kaksi NHL-ottelua New Jerseyssä.
Kaudeksi 2010–2011 Walter siirtyi vapaana agenttina vuoden mittaisella sopimuksella Colorado Avalanchen organisaatioon. Hän pelasi koko kauden farmijoukkue Lake Erie Monstersissa, jossa Walter teki AHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 23+47=70, joilla hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Walter voitti myös Monstersin sisäisen tehotilaston lukemalla +26. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen pistepörssin kevään 2010 pudotuspeleissä Justin Mercierin kanssa tehoilla 3+2=5. Kaudeksi 2011–2012 Walter siirtyi kaksivuotisella ja kaksisuuntaisella sopimuksella Calgary Flamesiin. Hän pelasi molemmat sopimuskautensa kokonaan farmijoukkue Abbotsford Heatissa. Kaudella 2011–2012 Walter oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Krystofer Kolanosin jälkeen tehoilla 19+40=59. Kaudella 2012–2013 hän nousi Heatin varakapteeniksi ja voitti tehoilla 15+34=49 joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin.
Walter siirtyi kaudeksi 2013–2014 Eurooppaan ja Ruotsin SHL-liigassa pelaavaan Örebro HK:hon. Hän jätti joukkueen joulukuussa 2013 ja siirtyi loppukaudeksi SM-liigajoukkue Jokereihin. Walter hankittiin joukkueeseen hyökkäävään rooliin, mutta hän ei juuri missään vaiheessa vastannut häneen kohdistuneisiin odotuksiin ja putosi sentterihierarkiassa kolmossentteriksi.
Kaudeksi 2014–2015 Walter siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan EC Salzburgiin. Hän voitti kauden päätteeksi Itävallan-mestaruuden. Huhtikuussa 2015 Walter teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Muuta
Walterin isä Ryan pelasi omalla urallaan yli 1000 NHL-ottelua ja oli voittamassa Stanley Cupia Montréal Canadiensissa vuonna 1986.
Nicolas Gédoyn
thumb|right|Nicolas Gédoyn Nicolas Gédoyn (15. kesäkuuta 1677 Orléans – 10. elokuuta 1744 Beaugency) oli ranskalainen prelaatti, kirjailija ja myös Ranskan akatemian jäsen.
Elämä
Kun Nicolas Gédoyn oli opiskellut jesuiittain johdolla, hänet nimitettiin retoriikan opettajaksi Blois’n kaupunkiin. Sen jälkeen hänet nimitettiin kaniikiksi Pariisin Sainte-Chapelleen ja Beaugencyn luostarin apotiksi. Hänet valittiin jäseneksi Ranskan akatemiaan vuonna 1719 ja vuonna 1722 Ranskan myös kuninkaalliseen kaunokirjallisuuden ja piirtokirjoitusten akatemiaan (Académie royale des inscriptions et belles-lettres).
Itse Voltaire on todennut, että Nicolas Gédoyn Quntilianuksen ja Pausianiaan käännökset ovat erinomaisia. Tähän lienee syynä hänen pitkä opiskelunsa jesuiittojen luona, jolloin hän innostui antiikin teksteistä. Hän totesi jumalan armahtavan antiikin kirjoittajat, sillä vaikka nämä olivat pakanoita, heidän teoksensa olivat antaneet niin paljon kauneutta.
Teokset
Muut
Puerto Ricon lippu
thumb|Puerto Ricon lippu thumb|Vuonna 1895 suunniteltu vallankumousliikkeen lippu, jossa kolmio on vaaleansininen. Puerto Ricon lippu on Yhdysvaltoihin kuuluvan Puerto Ricon itsehallinnollisen alueen tunnus vaakunan, moton ja hymnin ohella. Se eroaa Kuuban lipusta vain sillä, että sininen ja punainen ovat toisin päin. Samoin Kuuban lipussa käytetty sininen ja punainen ovat tummempia kuin Puerto Ricon lipun vastaavat värit.
Lipussa on viisi vaakaraitaista viivaa väreiltään punainen ja valkoinen ja sininen kolmio vasemmalla, jonka keskellä on valkoinen tähti. Lipun värit symboloivat verta (punainen), voittoa ja rauhaa (valkoinen) sekä taivasta ja merta (sininen). Tähti kuvaa kansakuntaa ja kolmion sivut kuvaavat vallan kolmijako-opin mukaista lainsäädäntö-, toimeenpano- ja tuomiovallan erottamista.
Lippu esiteltiin ensimmäisen kerran 22. joulukuuta 1895, kun 59 puertoricolaista kokoontui New Yorkissa perustamaan Kuuban vallankumouspuolueen yhteyteen Puerto Ricon itsenäisyyttä Espanjasta ajavaa liikettä. Lippu oli muuten samanlainen kuin nykyisin, mutta kolmio oli vaaleansininen. Alkuperäisen tulkinnan mukaisesti punainen symboloi urheiden sotureiden verta, valkoinen voittoa ja itsenäisyyden saamisen jälkeistä rauhaa, sininen taivasta ja rantavesiä ja valkoinen tähti Puerto Ricon saarta. Lippu oli Puerto Ricossa kielletty vuodesta 1898 lähtien, ja kaikki lippua käyttäneet pidätettiin, koska vallankumousliikkeen lippu katsottiin kapinoinniksi yhdysvaltalaishallintoa vastaan. Kun Puerto Ricosta tuli vuonna 1952 itsehallinnollinen alue, lippu otettiin sen viralliseksi tunnukseksi.
Adobe Photoshop
Adobe Photoshop (usein myös pelkästään Photoshop) on Adobe Systemsin kehittämä kuvankäsittelyohjelma, joka on saavuttanut markkinajohtajuuden kaupallisessa digitaalisten kuvien muokkauksessa. Sovelluksen mainetta kuvastaa muun muassa se, että englannin kieleen on kehittynyt ohjelman nimeä muistuttava termi photoshopping (photoshoppaaminen), joka tarkoittaa yleisesti kuvan muokkaamista riippumatta käytetystä ohjelmasta. Monien muiden Adoben sovellusten tavoin Photoshop on saatavilla Microsoft Windowsille ja macOS:lle.
Photoshop on ensisijaisesti suunniteltu muokkaamaan kuvia painotuotantoon, mutta käytetään nykyään myös kuvien tekemiseen ja muokkaamiseen World Wide Webiä varten. Photoshop CS -versiossa tuli mukaan erillinen sovellus animaatioiden tekoon ja www-käyttöön, ImageReady. Tämä ominaisuus poistettiin CS3-versiossa mutta palautettiin CS4-versiossa.
Ammattikäyttöön tarkoitettu Photoshop on suhteellisen kallis yksityiskäyttöön, mikä on avannut markkinoita kilpailijoille, kuten Corelin PaintShop Prolle ja ilmaiselle GIMPille. Vuodesta 2001 alkaen Adobe on julkaissut Photoshopista Photoshop Elements -kuluttajaversiota. Erona Photoshopiin on Photoshop Elementsissä on rajoitetummin ominaisuuksia, mutta se soveltuu muun muassa digitaalikameralla otettujen kuvien muokkaamiseen ja www-kuvien tekemiseen.
Adobe on myös julkaissut ilmaisen Adobe Photoshop Express -mobiilisovelluksen Android, iPhone ja iPad -alustoille. Ohjelman voi myös asentaa Windowsiin työpöytäsovellukseksi Microsoft Storesta.
Historia
Thomas Knoll kehitti tietojenkäsittelytieteen jatko-opiskelijana omaan käyttöönsä Display-nimisen harmaasävykuvien näyttöohjelmiston vuonna 1987. Hänen elokuva-alalla Industrial Light and Magic -yhtiössä työskennellyt veljensä John Knoll kannusti kehittämään ohjelmaa pitemmälle. Ohjelmiston ensimmäistä kaupallista versiota toimitettiin filmiskannerin oheistuotteena nimellä Barneyscan XP. Adobe kiinnostui tuotteesta ja Photoshop 1.0 esiteltiin Macintoshille helmikuussa 1990.
Johnny Cash
John R. "Johnny" Cash (26. helmikuuta 1932 Kingsland, Arkansas – 12. syyskuuta 2003 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja ja lauluntekijä sekä näyttelijä.
Cash oli yksi countrymusiikin merkittävimmistä hahmoista. Hänet tunnettiin syvästä ja sointuvasta baritoniäänestään. Cashin tyyliä on luonnehdittu countryn, folkin ja rock and rollin yhdistelmäksi. Uransa aikana Cash julkaisi yli 100 hittisingleä. Cashin albumeita on myyty yli 90 miljoonaa kappaletta. Hänet on nimetty Country Music Hall of Fameen, Rock and Roll Hall of Fameen ja Songwriters Hall of Fameen.
Varhainen elämä
Johnny Cash syntyi 26. helmikuuta 1932 Kingslandissa Arkansasissa Ray ja Carrie Cashin lapseksi. Hän sai kasteessa nimekseen J. R. Cash. Hänen ollessaan kolmevuotias perhe muutti Dyessin kaupunkiin Arkansasissa. Lapsena Cash kuunteli musiikkia radiosta ja kirjoitti ensimmäiset laulunsa 12 vuoden ikäisenä. Lukioaikoinaan hän lauloi osavaltion KLCN-radiokanavalla. Vuonna 1944 Johnnyn isoveli Jack kuoli 15-vuotiaana sahaonnettomuudessa
Cash valmistui lukiosta vuonna 1950 ja muutti Detroitiin töihin autotehtaaseen. Korean sodan sytyttyä hän värväytyi Yhdysvaltain ilmavoimiin ja palveli Saksassa. Hänen etunimensä "J. R." ei kelvannut värvääjälle, joten hän vaihtoi etunimikseen "John R.". Palvelusaikanaan Cash opetteli soittamaan kitaraa ja alkoi tehdä lauluja tosimielessä. Palveluksensa jälkeen vuonna 1954 Cash meni naimisiin teksasilaisen Vivian Liberton kanssa ja muutti Memphisiin, missä hän opiskeli radiokuuluttajaksi. Hän esiintyi Tennessee Twon (myöhemmin Tennessee Threen) jäsenenä maalaismarkkinoilla ja muissa paikallisissa tilaisuuksissa. Ryhmän muut jäsenet olivat basisti Marshall Grant ja kitaristi Luther Perkins.
Uran alkuvuodet Sun Recordsilla
thumb|left|180px|Cashin promokuva vuodelta 1955. Cash markkinoi itseään Sun Recordsin Sam Phillipsille aluksi gospel-laulajana, mutta Phillips vaati Cashilta jotain myyvämpää. Vihdoin Cashin kappale "Hey Porter" herätti Phillipsin mielenkiinnon. Phillips teki Cashin kanssa levytyssopimuksen vuonna 1955. Hän antoi Cashille taiteilijaetunimeksi "Johnny", mitä Cash piti aluksi liian lapsellisena.
Cash saavutti Sunilla nopeasti menestystä kappaleillaan kuten ”Cry, Cry, Cry”, ”Hey Porter”, ”Folsom Prison Blues” ja ”I Walk the Line”. Viimeksi mainittu nousi vuonna 1956 countrylistan kärkeen kuudeksi viikoksi ja menestyi myös poplistalla. Vuonna 1957 Cash oli noussut jo maan menestyneimmäksi country and western -artistiksi.
Cashin musiikki oli riisuttua, ja laulujen sanoitukset kertoivat köyhästä työväestä ja käsittelivät yhteiskunnallisia ja poliittisia asioita. Hän tuli tunnetuksi myös kapinallisesta luonteestaan. Konserttinsa Cash aloitti tavallisesti sanomalla ”Hello, I'm Johnny Cash”.
Cash esiintyi Grand Ole Opryssa ensimmäisen kerran vuonna 1957. Hän erottui muista esiintyjistä pukeutumalla mustaan esiintymisasuun, mistä hän sai lempinimekseen "Mies mustissa" ("The Man in Black"). Cashista tuli ensimmäinen LP:n julkaissut artisti Sun Recordsilla marraskuussa 1957, kun hänen esikoisalbuminsa Johnny Cash with His Hot and Blue Guitar julkaistiin. Seuraavana vuonna Cash saavutti suurimman hittinsä kappaleella "Ballade of a Teenage Queen", joka oli countrylistan ykkösenä 10 viikon ajan. Cash halusi äänittää myös gospel-albumin, mutta levy-yhtiö ei siihen suostunut. Sopimukseensa tyytymätön Cash siirtyikin vuonna 1958 Columbia Recordsille. Sun jatkoi Cashin julkaisemattomien äänitysten julkaisemista 1960-luvulle asti. Cash sai hittisinglejä 1950-luvun lopussa myös Columbialla, kuten listaykkösen "Don't Take Your Guns to Town" (1959). Hän sai myös julkaistuksi ensimmäisen gospel-albuminsa Hymns by Johnny Cash.
1960-luku
Cash oli alkanut käyttää amfetamiinia vuonna 1959 selviytyäkseen yli 300 konserttia vuodessa käsittävästä kiertueohjelmastaan. Cashin huumeongelma oli vuonna 1961 jo niin vakava, että hänen levytystensä taso oli alkanut kärsiä, eikä hän enää saanut listamenestystä entiseen tapaan. Hän muutti New Yorkiin vuonna 1963 ja joutui ajoittain tekemisiin poliisinkin kanssa.
Cash palasi singlelistan kärkeen vuonna 1963 kappaleella "Ring of Fire" ja seuraavana vuonna kappaleella "Understand Your Man". Niiden jälkeen hänen ongelmansa pahenivat jälleen. Hänet pidätettiin huumeiden salakuljetuksesta vuonna 1965, Grand Ole Opry torjui hänet, ja hänen vaimonsa otti avioeron.
Cash muutti Nashvilleen vuonna 1966. Siellä hän parani riippuvuuksistaan muusikkotoverinsa June Carterin avulla ja kääntyi fundamentalistikristityksi. Hän alkoi myös jälleen saavuttaa listamenestystä. Cash ja Carter menivät naimisiin keväällä 1968.
Cashista tuli suosittu myös countrymusiikin ulkopuolella. Tässä tärkeässä osassa oli vankilakonsertissa äänitetty livealbumi Johnny Cash at Folsom Prison (1968). Tämän ja seuraavan vankilakonserttilevynsä myötä Cashista tuli vankilauudistuksen ja yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden puhemies Yhdysvalloissa. Cashin single "A Boy Named Sue" nousi poplistan sijalle kolme, mikä on hänen paras sijoituksensa poplistalla. Vuonna 1969 Cash vieraili Bob Dylanin albumilla Nashville Skyline.
1970-luku
Cashin kiertueryhmään 1960-luvun lopulta 1980-luvulle kuuluivat muun muassa Mother Maybelle Carter, The Carter Sisters ja Statler Brothers. Vuosikymmenen edetessä Cash julkaisi uusia albumeja aiempaa harvemmin, ja hänen suosionsa alkoi hiipua.
1980-luku
thumb|Cash esiintymässä vuonna 1987. Cashin suosio oli alamaissa 1980-luvulla. Carl Perkinsin ja Jerry Lee Lewisin kanssa tehty albumi The Survivors (1982) menestyi kohtalaisesti, kuten myös Waylon Jenningsin, Willie Nelsonin ja Kris Kristoffersonin kanssa tehty Highwayman (1985). Highwaymen-nelikko myös konsertoi yhdessä ja julkaisi vielä kaksi albumia: Highwayman 2 (1990) ja The Road Goes On Forever (1995).
Cash esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa 28. lokakuuta 1983 Lahden suurhallissa.
1990-luku ja American Recordings
Cash siirtyi vuonna 1993 American Recordingsille. Vuonna 1994 tuottaja Rick Rubinin kanssa aloitettu American Recordings -albumisarja toi Cashille uusia kuuntelijoita, myynti- ja arvostelumenestystä sekä useita Grammy-palkintoja. American Recordings -levyillä Cash tulkitsi omien kappaleidensa ohella eri musiikkityylejä edustavia lauluja akustisen kitaran säestyksellä. Myös albumi Unchained (1996) sisälsi monipuolista materiaalia, ja se palkittiin parhaan countryalbumin Grammylla.
Kuoleman jälkeen
Cashilta julkaistiin postuumisti vielä kaksi American Recordings -albumia sekä paljon muuta aiemmin julkaisematonta materiaalia. Hänen elämästään tehty elokuva Walk the Line julkaistiin 2005.
Avioliitot ja perhe
Cash oli kahdesti naimisissa. Vivian Liberton kanssa hän sai neljä tytärtä: Rosanne, Kathy, Cindy ja Tara. Erottuaan Libertosta ja mentyään naimisiin countrymuusikko June Carter Cashin kanssa vuonna 1968 hän sai vaimonsa edellisestä liitosta kaksi ottotytärtä, Carlenen ja Rosien. Johnny ja June saivat myös yhteisen pojan, John Carter Cashin. Rosanne Cash ja John Carter Cash ovat countrymuusikkoja.
Tunnustukset
Cashille myönnettiin hänen uransa aikana kaikkiaan 13 Grammy-palkintoa, mukaan lukien elämäntyö-Grammy vuonna 1999. Hän voitti myös yhdeksän Country Music Associationin palkintoa. Cash nimettiin countrymusiikin Hall of Fameen vuonna 1980 ja Rock and Roll Hall of Fameen 1992.
Vuonna 2003 albumi At Folsom Prison (1968) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Merano (elokuvateatteri)
Merano oli helsinkiläinen elokuvateatteri Viiskulmassa. Sen toiminta alkoi 19. elokuuta 1928 ja päättyi 11. joulukuuta 1986.
Käsite Meranon yliopisto tarkoittaa vaihetta, jolloin elokuvateatterin tiloissa järjestettiin Tampereen yliopiston luentoja ja tenttejä Helsingissä työskenteleville radio-, tv- ja elokuvatyöntekijöille.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 2000
Yhdysvaltain vuoden 2000 presidentinvaalit pidettiin 7. marraskuuta 2000. Republikaanisen puolueen ehdokas, Texasin istuva kuvernööri George W. Bush, joka on aikaisemman presidentin George H. W. Bushin poika, voitti demokraattien ehdokkaan, istuvan varapresidentin Al Goren.
Vaalien tuloksen ratkeaminen kesti 12. joulukuuta asti. Floridassa pieni voittomarginaali aiheutti pakollisen äänten uudelleenlaskennan ja laskentatilanne päätyi lopulta Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen. Oikeuden päätös (5-4) 12. joulukuuta lopetti uudelleenlaskennat, jolloin Floridan äänet laskettiin Bushille, joka siten voitti vaalit. Tämä oli neljäs kerta Yhdysvaltojen historiassa, kun voittanut ehdokas ei saanut äänienemmistöä.
Floridan tuloksen viivästyminen
Vaalien lopullisen tuloksen ratkeaminen jäi riippumaan Floridasta, jossa pieni voittomarginaali aiheutti pakollisen äänten uudelleenlaskennan. Tietyissä piirikunnissa aloitettiin lakiteitse lisää uudelleenlaskentoja, ja lopulta kiista päätyi Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen. Oikeuden päätös (5-4) 12. joulukuuta lopetti uudelleenlaskennat, jolloin Floridan äänet laskettiin Bushille ja tämä voitti siten vaalit.
Äänieroksi Floridassa saatiin ehdokkaiden välillä 537 ääntä.
Floridan osavaltion äänet (25 valitsijamiestä)
Lohjan seutukunta
Lohjan seutukunta oli yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsi Etelä-Suomen läänissä, Uudenmaan maakunnassa. Kun seutukunta yhdistettiin vuoden 2009 alussa Helsingin seutukuntaan, siihen kuului kuusi kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero oli 012.
Aili Mäkinen
Aili Mäkinen (1907–1988) oli suomalainen poliitikko, joka toimi muun muassa Suomen kommunistisen puolueen valistussihteerinä (1945–1957) sekä SKP:n ja SKDL:n pää-äänenkannattaja Kansan Uutisten varapäätoimittajana (1957–1969). Hän kuului SKP:n poliittiseen toimikuntaan vuosina 1945–1965.
Nuoruus
Aili Mäkinen syntyi vuonna 1907 viisilapsiseen perheeseen, joka osallistui aktiivisesti työväenliikkeen toimintaan. Sisällissodan jälkeen Mäkiset muuttivat Helsinkiin, jossa Aili kävi Kallion kansakoulua. Mäkinen osallistui politiikkaan jo varhain Työväen järjestönuorissa ja myöhemmin Helsingin nuorisoseurassa. Vuonna 1925 hän liittyi Suomen kommunistiseen nuorisoliittoon ja vuonna 1926 SKP:hen. Mäkinen osallistui myös muun muassa SAJ:n nuorisojaoston, Vaatetustyöntekijäin liiton ja Puna-avun toimintaan. Vuodet 1923–1929 hän työskenteli ompelijana pukutehtaassa.
Puoluetoimitsijaksi
Elokuussa 1929 Mäkinen oli yksi SKNL:n ensimmäisen edustajakokouksen osanottajista Tukholmassa. Hän jäi kiinni poliittisesta toiminnastaan kesäkuussa 1931, palattuaan Neuvostoliitosta puoluetyöhön. Ensimmäinen vankeustuomio, joka annettiin valtiopetoksen valmistelusta, kesti kesään 1934. Mäkinen kärsi tuomionsa Hämeenlinnan keskusvankilassa.
Vapauduttuaan Mäkinen siirtyi takaisin Neuvostoliittoon, ja hän opiskeli Moskovan Kansainvälisessä Lenin-koulussa vuodesta 1935 alkaen. Vuoden mittaisen peruskurssin käytyään hän siirtyi jatkokurssille ja sieltä lehtorikouluun vuonna 1937. Hän oli pitkään koulun suomalaissektorin puoluetyön ohjaaja (partorg). Neuvostoliitossa Mäkinen käytti salanimiä ”Margit Vendt” ja ”Anja Murto”.
We Are the Champions
Musiikillisesti kappale keskittyy Freddie Mercuryn pianonsoittoon, jonka taustalla kuullaan Brian Mayn kitarointi, Roger Taylorin rummut ja John Deaconin basso. Mercury käytti soitossaan paljon jazzissa käytettäviä sointuja, ja laulu koostui 4–5-äänisistä harmonioista. Päälaulu on hyvin vakaa ja kirkas, ja usein live-esiintymisissä Mercury antoikin Taylorin suosiolla laulaa korkeimmat osiot, joihin hän ei itse kyennyt pääsemään.
Aili Mäkinen
Puoluetoimitsijaksi
Koulunsa käytyään Mäkinen palasi Suomeen vuonna 1938 ja hänet komennettiin SKP:n Tampereen piirin toimitsijaksi. Hän asui yhdessä Betty Peltosen kanssa, mitä Valtiollinen poliisi piti epäilyttävänä. Anna Valtosen kanssa piiriä johtanut Mäkinen pidätettiin helmikuussa 1941 ja hän joutui poliittiseksi vangiksi keskitysleirille jatkosodan päättymiseen asti. Mäkisen "turvasäilöön" sijoittamisesta ei käsitelty oikeudessa. Vankilassa Mäkinen opiskeli muun muassa ruotsia, saksaa, venäjää ja sosialismin teoriaa.
Mäkinen oli naimisissa kahdesti ennen sotien päättymistä. Toinen miehistä, Aatto Sallinen, surmattiin pidätyksen yhteydessä syyskuussa 1944.
SKP:n johdossa
Mäkinen vapautui syyskuussa 1944, ja hän nousi heti SKP:n korkeimpaan johtoon. Hän oli läsnä SKP:n edustajien kokouksessa lokakuussa 1944. Vuonna 1945 hänet valittiin puolueen kuusijäseniseen sihteeristöön, johon kuuluivat lisäksi Aimo Aaltonen, Hertta Kuusinen, Inkeri Lehtinen, Martti Malmberg ja Ville Pessi. Mäkinen työskenteli puolueen valistussihteerinä kesästä 1945 alkaen. Ennen vakituisten tilojen saamista SKP:n Tampereen piirikomitea kokoontui Mäkisen yksityisasunnossa. Toukokuussa 1945 Mäkinen oli yksi Yrjö Sirolan Säätiön säädekirjan allekirjoittajista. Hän luovutti säätiölle 30 000 markkaa valtiolta sota-aikana kokemistaan vääryyksistä saamistaan korvauksista. Puoluetehtävien ohella Mäkisellä oli luottamustoimia muun muassa Sirola-opiston, Työkansan Sanomien ja Kommunisti-lehden hallintoelimissä. Hän kuului myös Yleisradion ohjelmaneuvostoon.
Loppuvuodesta 1956 Mäkinen valittiin seuraavan vuoden alussa aloittaneen Kansan Uutisten varapäätoimittajaksi. Mäkinen oli kirjoitellut vasemmiston eri lehtiin 1930-luvulta alkaen, mutta hänen kokemuksensa varsinaisesta lehtityöstä oli vähäistä. Työn toimenkuvaan kuuluikin ennen kaikkea lehden poliittisen linjan valvominen.
Veli-Pekka Leppäsen mukaan Mäkinen alkoi uudistaa ajatteluaan siirryttyään lehtityöhön. SKP:n hajaannuksen synnyttyä 1960-luvulla Mäkinen asettui tukemaan uudistusmielistä enemmistöä. Hän jättäytyi pois SKP:n poliittisesta toimikunnasta vuonna 1965 perustellen tätä puoluejohdon konfliktien lieventämisellä.
Salon Viihdelaulajat
Salon Viihdelaulajat on vuonna 1964 perustettu kuoro jonka perustivat Unto Elomaa ja Mauno Blomqvist. Kuoro on esiintynyt radiossa 35 kertaa ja televisiossa 15 kertaa ja lisäksi eri konserteissa. Kuoro on vieraillut ulkomailla eri ystävyyskuorojen konserteissa laulamassa. Kuoro on pitänyt lukuisia yhteiskonsertteja muitten kuorojen kanssa.
Diskografia
Omat äänitteet:
Kokoelmissa:
Kieliopillinen luku
Kielissä on persoonapronominit ovat usein sekä yksikössä että monikossa. Jos kielessä yleensä on muita numeruksia, niin ne ilmenevät ainakin persoonapronomineissa. Esimerkiksi saamen kielessä on kaksikkopronominit, jotka tarkoittavat täsmälleen kahta henkilöä (esimerkiksi 'me kaksi'), mutta substantiiveilla ei ole kaksikkomuotoja. Myös verbeillä voi olla persoonamuotoja, jotka ilmaisevat luvun.
Vedevågin kirkko
Vedevågin kirkko on kirkkorakennus Lindesbergin kunnan Vedevågissa Ruotsissa. Kirkko on muodoltaan kahdeksankulmainen ja keskellä on pieni torni. Sieltä puuttuvat melkein kokonaan symbolit ja koristelut.
Historia
Ruukinpatruuna Eric Cederborgh haki vuonna 1833 lupaa jälleenrakentaa ruukin kirkko, koska hän ei ollut samaa mieltä syistä, jotka olivat johtaneet vuoden 1735 kirkon purkamiseen. Uusi kirkko rakennettiin uudelle paikalle Cederborghin rahoituksella ja tarvikkeilla. Kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1837 ja sen omisti Wedevågin ruukki. 1800-luvun loppua kohden mentäessä kirkko autioitui, koska valtionkirkon oheen syntyi vuonna 1858 vapaa lähetysyhdistys. Vuosina 1914–1916 ruukin omistaja David Cable Keiller teetti kirkolle perusteellisen remontin ja toukokuussa 1916 se luovutettiin lahjaksi Linden pastoraatille. 1916 rakennettiin myös puinen kellotapuli. Viimeisimmässä remontissa vuosina 1983–1984 alttari siirrettiin ja rakennettiin uusi sakaristo.
Steinitzin muunnelma
Steinitzin muunnelmaksi kutsutaan useita eri shakkiavausten muunnelmia. Nimi Steinitzin muunnelma tulee shakin maailmanmestarin Wilhelm Steinitzin mukaan.
Blini
thumb|Blinejä. Blini eli linni on venäläinen ohukainen, johon käytetään yleensä vehnäjauhoja ja tattarijauhoja. Venäjän ulkopuolella blini tarkoittaa hapatetusta hiivataikinasta tehtyjä ohukaisia. Blinien kanssa nautitaan usein voisulaa, smetanaa tai kermaviiliä, hienonnettua sipulia ja mätiä tai kaviaaria. Yksi versio blineistä on perunablinit. Ne täytetään perunamuusilla, kääritään rullalle ja paistetaan rasvassa. Sana blin on muotoutunut sanasta mlin, joka tarkoittaa myllyä. Pakanallisina aikoina blinit oli omistettu slaavien auringonjumala Jarilolle.
Venäjällä blinejä voidaan nauttia myös jälkiruokana. Niistä voidaan käyttää myös nimitystä "blintšiki". Täytteenä käytetään esimerkiksi hilloa, marjoja, suklaakastiketta tai hunajaa. Helmikuussa järjestettävän maslenitsa-viikon aikana blinit ovat perinteinen pääruoka. Venäjällä on ravintoloita, joiden ruokalista perustuu pääasiassa blineihin - sekä suolaisiin että makeisiin, ja ne ovat suosittuja, koska hinnat ovat tavallisesti kohtuulliset. Esimerkiksi Pietarin pääkadulla Nevski Prospektilla tällaisia ravintoloita on useita.
Korkean lämpötilan elektrolyysi
right|350px|thumb|Korkean lämpötilan elektrolyysi. Korkean lämpötilan elektrolyysi on menetelmä vedyn ja hapen tuottamiseksi vedestä korkeassa lämpötilassa elektrolyysillä.
Blini
Suomalaisissa ravintoloissa tarjottavat blinit ovat huomattavasti venäläistä versiota paksumpia ”tattarikakkuja”, eikä niitä tarjoilla makeiden täytteiden kanssa. On arvioitu, että blinit olivat Venäjälläkin samanlaisia ennen neuvostoliittolaista kotiruokakulttuuria. Suomessa on syöty blinejä ainakin 1800-luvulta alkaen.
Korkean lämpötilan elektrolyysi
Korkean lämpötilan elektrolyysi on hyötysuhteeltaan parempi ja taloudellisesti edullisempi kuin tavanomainen matalan lämpötilan elektrolyysi. Lämpötilan kasvattaminen vähentää sähkötehon suhteellista osuutta elektrolyysissä, ja pelkästään veden kiehumispisteen ylittäminen madaltaa myös elektrolyysin kuluttamaa kokonaistehoa. Kaikissa korkean lämpötilan elektrolyyseissä lämpötila on yli 100 °C ja käyttökelpoisen lämpötila-alueen ylärajan asettavat pääasiassa materiaalitekniset haasteet.
Blini
Blinit ovat mahdollisesti peräisin jo esihistoriallisista ajoista ja ensimmäisiä jauhoista valmistettuja ruokia. Monilla kansoilla on samanlaisia ruokalajeja: venäläisillä blinit, ranskalaisilla "crêpes", suomalaisilla ohukaiset, amerikkalaisilla "pancakes".
Korkean lämpötilan elektrolyysi
Hyötysuhteen paraneminen lämpötilan noustessa selittyy sillä, että elektrolyysissä kuluva sähkö tuotetaan lämpövoimakoneissa, joiden hyötysuhde on matala. Elektrolyysin lämmön osuuden noustessa vastaavasti huonolla hyötysuhteella tuotetun sähkön osuus pienenee. Toisaalta lämpöenergian käyttö korkean lämpötilan elektrolyysissä ei kärsi vajaasta hyötysuhteesta, sillä lämpöenergia on valmiiksi alimman tason energiaa. Elektrolyysin tuotteiden eli vedyn ja hapen lämpötila ja niiden sisältämä lämpö on välittömästi elektrolyysin jälkeen suuri, mutta se saadaan hyödynnettyä elektrolyysiin tulevan veden esilämmityksessä. Oleellista on saada elektrolyysin sähkönkulutuksen suhteellinen osuus pienemmäksi ja korkea lämpötila mahdollistaa sen.
Tavallisesti vetyä tuotetaan maakaasusta pyrolyysillä. Korkean lämpötilan elektrolyysistä voi tulla taloudellisesti kilpailukykyinen menetelmä vedyn valmistamiseksi, jos elektrolyysissä tarvittava energia saadaan tuotettua riittävän halvalla. Huokea hiilineutraali vety puolestaan tekisi hiilineutraaleista polttoaineista kuten synteettisestä metanolista kilpailukykyisiä. Neljännen sukupolven ydinreaktoreilla oletetaan tuotettavan halpaa sähköä ja myös elektrolyysissä tarvittava korkea lämpötila.
Mercure de France
Mercure de France oli ranskalainen kirjallinen aikakauslehti. Se perustettiin nimellä Mercure galant vuonna 1672, ja vuodesta 1724 se ilmestyi nimellä Mercure de France. Se oli hyvin merkittävä tekijä 1700-luvun ranskalaisessa kulttuurielämässä. Ilmestyminen oli 1800-luvun alussa katkolla, ja lopullisesti sen ilmestyminen päättyi 1825.
Myöhemmin samanniminen kirjallisuuslehti on ilmestynyt 1890–1940 ja 1947–1965, ja nykyisin kustannustalo Éditions Gallimardilla on sen niminen kustannusryhmä.
Lehteä ei pidä sekoittaa julkaisuun Mercure du XIXe siècle (1823–1830).
Venäläiskivi
thumb|300px|Venäläiskivi. Venäläiskivi on siirtolohkare nykyään Äänekosken kaupunkiin kuuluvassa Koivistonkylässä entisen Äänekosken maalaiskunnan alueella. Se sijaitsee aivan museotienä olevan Koiviston paikallistien vieressä.
Kivi on rauhoitettu, ja se sekä lähellä oleva, perimätietoon perustuva hautapaikka kuuluvat Museoviraston ylläpitämään muinaisjäännösrekisteriin.
Kiven merkitys liittyy kylässä sattuneen Suomen sodan Koiviston kahakan muistamiseen. Kiveen on kiinnitetty taistelusta kertova muistokyltti, ja sen vieressä on myös opastaulu.
Koiviston kahakka
thumb|300px|Koiviston kahakan muistokyltti. Venäläiset valloittivat Koiviston vuoden 1808 maaliskuun lopulla. Joukot ottivat haltuunsa viljamakasiinin, joka oli rakennettu noin vuonna 1776. Makasiinia vartioi 60–70 sotilaan osasto, joka piti majaa kievarissa. Johan August Sandels valtasi Kuopion takaisin venäläisiltä. Ruotsalaisjoukot etenivät etelään päin vallaten venäläisiltä näiden varastoja ja omia varastojaan takaisin. Everstiluutnantti Fahlander lähestyi 30. toukokuuta 1808 vastaisena yönä Koivistoa pohjoisesta, ja tarkoitus oli saartaa kylä, tehdä valehyökkäys ja katkaista vihollisen pakotie. Taistelu alkoi kuitenkin ennenaikaisesti, koska kylässä tehtiin hälytys. Fahlanderin kajaanilaisjoukot syöksyivät venäläisten kimppuun ”hurraata huutain ja pajunetit tanassa”. Venäläiset tulivat ilmeisesti kuitenkin yllätetyiksi, koska makasiini onnistuttiin valloittamaan. Fahlanderin tappiot olivat viisi haavoittunutta jääkäriä. Venäläisiltä kaatui 11 miestä, loput säntäsivät pakoon, ja iso osa pääsikin. 27 sotilasta saatiin kiinni, heistä yhdeksän oli haavoittunut. Kaatuneet venäläissotilaat haudattiin Venäläiskiven taakse tieltä nousevaan rinteeseen. Makasiini jouduttiin hyökkäyksen pelossa jättämään jo seuraavana päivänä. Koska hevosia ei ollut, mukaan saatiin vain ”56 mattoa jauhoa ja 4 mattoa ryynejä”. – Matto tarkoittaa edellisessä isokokoista, tavallisesti niinistä jauhosäkkiä tai säkkiä, joissa esimerkiksi 1800-luvulla tuotiin viljaa Venäjältä Suomeen.
Chimanimani
Chimanimani tunnetaan kasvillisuudestaan. Siellä on Afrikan eteläisin sademetsä, Chirinda, strelizioita, puusaniaisia, orkideoita, käpypalmuja ja harvinaisia puita. Alueella tavataan kotoperäisiä lintuja ja perhosia. Suuria eläimiä edustavat puhvelit, erilaiset antiloopit ja pahkasiat.
Wing Commander
Wing Commander on Origin Systemsin kehittämä ja julkaisema avaruussimulaatiopeli, joka on julkaistu vuonna DOS:lle ja myöhemmin Amigalle, Amiga CD32:lle, FM Townsille, Sega CD:lle ja SNESille.
Pelille julkaistiin kaksi lisäosaa: The Secret Missions ja The Secret Missions 2: Crusade.
Pelin seuraaja on Wing Commander II: Vengeance of the Kilrathi.
Pelaaminen
Pelin pelaaminen perustuu avaruustaisteluihin pelaajan ohjaamalla avaruusaluksella. Pelin esikuvana pidetään Atarin Star Raidersia.
Tekniikka
Pelin grafiikka perustuu sprite-grafiikkaan.
Vastaanotto
CU Amiga -lehti antoi pelin Amiga-versiolle arvosanaksi 89/100 pistettä.
Mikrobitin Petri Teittinen antoi pelin DOS-versiolle 98 pistettä sadasta.
Mahmoud Khatami
thumb|Mahmoud Khatami Mahmoud Khatami (s. 4. tammikuuta 1963) on iranilainen filosofi, joka on toiminut professorina Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Khatami on käsitellyt ennen kaikkea metafysiikkaa. Hänet tunnetaan ennen kaikkea ”onteettisen filosofian” kehittämisestä. Khatamin tausta on fenomenologiassa ja islamilaisessa teologiassa, ja hän on saanut vaikutteita muun muassa Martin Heideggeriltä ja Mulla Sadralta.
Altain aluepiiri
Altain aluepiiri on hallinnollinen alue Venäjän federaatiossa, Etelä-Siperiassa Ob-joen latvoilla. Sen naapureina ovat pohjoisessa Novosibirskin alue, koillisessa Kemerovon alue ja idässä Altain tasavalta sekä etelässä ja lounaassa Kazakstan. Alueen vesistöistä mainittakoon Objoki ja Teletskojejärvi.
Historia
Altain aluepiiri perustettiin 1937. Vuoristo-Altain autonominen alue kuului Altain aluepiiriin vuoteen 1992 asti, jolloin siitä tuli Altain tasavalta.
Talous
Teollisuudenaloista tärkeimmät ovat koneenrakennus-, metallinjalostus-, kemian-, petrokemian-, kaivos- ja elintarviketeollisuus sekä sähköenergian tuotanto. Kaivosteollisuus tuottaa erilaisia malmeja, kultaa, elohopeaa, tavallista ja glaubersuolaa. Alueella viljellään leipäviljaa, sokerijuurikasta, auringonkukkia, pellavaa, rehuviljaa, perunaa ja vihanneksia. Lisäksi harjoitetaan karjataloutta, turkistarhausta, turkismetsästystä ja mehiläistenhoitoa.
Väestö
Suurin osa asukkaista on venäläisiä, joita on 93 % alueen väestöstä. Merkittäviä vähemmistöjä ovat saksalaiset (3 %) ja ukrainalaiset (2 %). Suurin kaupunki on pääkaupunki Barnaul (586 200 as.). Muita suuria kaupunkeja ovat Bijsk (225 300 as.) ja Rubtsovsk (165 100 as.).
Hallinto
Hallinnollisesti Altain aluepiiri jakaantuu 59 piiriin ja 11 kaupunkialueeseen. Aluepiiriä johtaa "Hallinnon päämies" ja paikallishallinnollinen toimielin on nimeltään Lakiasäätävä kokous.
Tie Your Mother Down
May aloitti laulun kirjoittamisen Teneriffalla, missä hän oli tekemässä tähtitieteen väitöskirjaansa. Hän sävelsi riffin espanjalaiselle flamenco-kitaralle, ja heräsi eräänä aamuna soittamaan ja lauloi samalla "Tie you mother down", säe, jota hän piti vitsinä.
Myöhemmin Queenin solisti Freddie Mercury rohkaisi Mayta säilyttämään kyseisen säkeen laulussa. Samalla tavalla oli aikoinaan käynyt The Beatles -yhtyeen kappaleen ”Hey Jude” kanssa, joka sisältää kohdan "The movement you need, is on your shoulder.
Myöhemmin kappale on myös esiintynyt Queenin kokoelma-albumeilla sekä jokaisella livealbumilla.
Roni Rukajärvi
Roni Rukajärvi (s. 3. syyskuuta 1993 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Laser HT:ssä. Hän laukoo oikealta.
Seuraura
Rukajärvi on Laser HT:n kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Oulun Kärpissä, jonka C-nuorten kapteenistoon Rukajärvi kuului kaudella 2008–2009. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja. Rukajärvi voitti B-nuorten Suomenmestaruuden vuosina 2009 ja 2011.
Kaudeksi 2012–2013 Rukajärvi siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Mikkelin Jukureihin. Hänen tulokaskautensa toi siellä 34 runkosarjaottelussa tehot 1+3=4 sekä kahdessa playoff-ottelussa yhden maalin. Rukajärvi voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Jukurit eteni liigakarsintoihin, jossa hän teki kahdessa ottelussa yhden maalin. Joukkue jäi kuitenkin ilman sarjanousua Tampereen Ilveksen voitettua ottelusarjan voitoin 4–1. Rukajärvi pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kaksi ottelua lainalla Suomi-sarjajoukkue Hydraulic Oilersissa. Kaudella 2013–2014 hänen vastuunsa Jukureissa jäi kuitenkin pieneksi ja Rukajärvi pelasi Mestiksessä vain 20 runkosarjaottelua. Hän pelasi kaksi ottelua lainalla Oilersissa sekä neljä ottelua Jukureiden A-nuorissa.
Rukajärvi siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella Heinolan Peliittoihin. Kauden 2015–2016 hän aloitti seuran yhteistyöjoukkue Pelicansissa, SM-liigassa. Rukajärvi teki liigadebyyttinsä näin ollen runkosarjan avauskierroksella 11. syyskuuta 2015 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänet merkittiin Pelicansin seitsemänneksi puolustajaksi. Rukajärvi sai ottelussa jääaikaa kahdeksan minuuttia. Hän pelasi alkukauden pääosin Pelicansin ja Peliittojen välillä, kunnes siirtotakarajalla helmikuussa 2016 Pelicans kiinnitti Rukajärven loppukauden sopimuksella vahvuuteensa. Kaikkiaan hän pelasi siellä tulokaskautensa aikana 25 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Rukajärvi ei kuitenkaan mahtunut pudotuspeleissä kertaakaan Pelicansin kokoonpanoon. Huhtikuussa 2016 hän teki seuran kanssa 1+1-vuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2016–2017 Rukajärvi avasi maalitilinsä SM-liigassa. Hän teki liigauransa avausmaalin 29. syyskuuta 2016 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Rukajärvi teki kauden aikana SM-liigassa 38 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 2+5=7.
Rukajärvi siirtyi kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Tingsryds AIF:ään. Marraskuussa 2018 hän siirtyi loppukauden sopimuksella sarjatasoa alemmas Hockeyettan-joukkue Nybro Vikings IF:n riveihin. Kauden 2019–2020 Rukajärvi aloitti lainalla kasvattajaseuransa Laser HT:n Suomi-sarjajoukkueessa, jossa hän pelasi kaksi Suomen Cupin ottelua, kunnes noin viikkoa myöhemmin Rukajärvi siirtyi alustavasti parin viikon mittaisella try-out -sopimuksella Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigan Bayreuth Tigersiin. Hänet hankittiin joukkueeseen alustavasti paikkaamaan Martin Heiderin loukkaantumista. Rukajärvi pelasi siellä lopulta 12 ottelua ilman tehopisteitä, kunnes marraskuussa Tigers ilmoitti, että Rukajärvi ei jatka joukkueessa. Joulukuussa hän siirtyi peräti kolme sarjatasoa alemmas alueliigan SC Kempteniin. Kaudeksi 2020–2021 Kempten nousi sarjatasoa ylemmäs Regionalligaan, jossa myös Rukajärvi jatkoi. Vuoden 2021 vaihteessa hän palasi kuitenkin loppukauden kattavalla sopimuksella Laser HT:n Suomi-sarjajoukkueeseen.