cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Guam
Maantiede
Guamin pohjoisosissa on tiheää sademetsää, mutta eteläosien vulkaanisilla rinteillä on lähinnä ruohokasvillisuutta. Guamin alkuperäinen lintulajisto on lähes tuhoutunut, sillä monet linnut ovat kuolleet sukupuuttoon, kun ihminen levitti vahingossa 1940-luvulla ruskopuukäärmeen saarelle.
Asutus
Guam oli asutettu muiden Mariaanien saarien tapaan noin vuoteen 1500 eaa. mennessä. Saarille asettuneet ihmiset olivat malaijilais-filippiiniläisiä. Arkeologisten todisteiden perusteella Mariaaneilla alkoi vuoden 800 tienoilla kehittyä klaanipohjainen yhteiskunta, jolta on jäänyt jäljelle latte-kivipilareita, jotka tukivat yhteistaloja. Paikalliset viljelivät riisiä ja valmisti keramiikkaa, ja matrilineaarinen yhteiskunta pohjautui kalastukselle ja maanviljelylle. Guamilta oli myös kauppayhteys karoliinien asukkaisiin.
Espanjan valtakausi
Ensimmäinen eurooppalainen Guamilla oli todennäköisesti Fernão de Magalhães vuonna 1521. Espanja ilmoitti 1565 omistavansa saaren, mutta pyrki valtaamaan sen vasta 1600-luvun jälkimmäisellä puoliskolla.
Jesuiittalähetyssaarnaaja Diego Luis de San Vitores saapui vuonna 1668 Mariaaneille. Neljä vuotta myöhemmin hän salaa kastoi paikallisen päällikön vauvan vastoin päällikön tahtoa. Tämän seurauksena San Vitores tapettiin ja sitten espanjalaiset alkoivat tosissaan muuttaa aluetta siirtomaakseen. Tšamorro-sodat kestivät 26 vuotta. Tšamorroja oli vuonna 1700 enää noin 5 000, noin kymmenes siitä, mitä heitä oli aiemmin ollut. Paikallisia kuoli sekä sodankäynnissä että euroopalaisten tuomiin tauteihin.
Espanjalaiset alkoivat siirtää tšamorroja pohjoisilta saarilta Guamille, missä he voisivat paremmin valvoa alkuperäisasukkaita. Tšamorrot sijoitettiin Guamilla uusiin kyliin, ja samalla heidät assimiloitiin espanjalaiseen järjestelmään, kun he menettivät yhteyden historiallisiin maihinsa ja perinteisiinsä.
Guam oli Espanjan hallussa vuoteen 1898, jolloin Espanjan–Yhdysvaltain sodan aikana Yhdysvaltain laivaston USS Charleston pommitti Apran satamassa ollutta vanhaa linnoitusta. Espanja luovutti Guamin Yhdysvalloille ja myi 1899 loput Mariaanien saarista Saksalle.
Yhdysvaltain hallinnassa
Yhdysvallat sijoitti alkujaan Guamin Yhdysvaltain laivastoministerin alaisuuteen, ja saarta johti sotilaskuvernöörit, joilla oli käytännössä itsevaltainen asema.
Japanilaiset miehittivät Guamin toisessa maailmansodassa 12. joulukuuta 1941. Yhdysvallat löi saarelle linnoittautuneet japanilaiset joukot ja valtasi saaren kuukauden kestäneessä Guamin taistelussa lokakuussa 1944. Tämän jälkeen Guam oli merkittävä ilma- ja laivastotukikohta, josta tehtiin hyökkäyksiä Japaniin.
Guamista tuli Yhdysvaltain laivaston alaisuudessa vuonna 1950 territorio, jota hallinnoi suoraan Yhdysvaltain sisäministeriö. Guam alkoi 1970-luvulla siirtyä hiljalleen edustukselliseen itsehallintaan. Kuvernööri valittiin vaaleilla ensimmäisen kerran vuonna 1970, ja vuonna 1972 Guamille annettiin oikeus lähettää äänioikeudeton edustaja Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Office of Insular Affairsin alaisuuteen Guam siirtyi vuonna 1995.
Politiikka
Guam on Yhdysvaltain territorio. Sen asukkailla on Yhdysvaltain kansalaisuus, mutta heillä ei ole oikeutta äänestää vaaleissa. Guam on geopoliittisesti merkittävä alue. Noin kolmannes saaresta on Yhdysvaltain sotilaskäytössä.
Guamin lakiasäätävä elin on yksikamarinen parlamentti, jossa on 15 jäsentä, joiden virkakausi kestää kaksi vuotta. Parlamentti on vastuussa laeista, jotka koskevat yhteisön turvallisuutta ja terveyden ja hyvinvoinnin edistämistä. Yhdysvaltain liittovaltio hallinnoi muun muassa maahanmuuttoa, kansainvälisiä sopimuksia, joitain merenkulkuun liittyviä asioita, ympäristönsuojelua ja puolustuspolitiikkaa. Guamilla valitaan myös edustaja Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Edustajalla on kuitenkin rajoitetut äänestysoikeudet. Vuodesta 2023 lähtien edustajana on ollut republikaanien James Moylan. Hän on Guamin ensimmäinen republikaaniedustaja lähes 30 vuoteen.
Toimeenpanovalta Guamilla on kuvernöörillä ja varakuvernöörillä, jotka molemmat valitaan neljäksi vuodeksi kerrallansa. Vuodesta 2019 alkaen Guamin kuvernöörinä on toiminut Lou Leon Guerrero.
Guamin lainsäädäntö perustuu Yhdysvaltojen järjestelmään, ja liittovaltion yhteiset lait ovat voimassa.
INTEGRAL
INTEGRAL on ESA:n tiedesatelliitti, joka tutkii avaruuden gammasäteilyä. Sen nimi on akronyymi sanoista: INTErnational Gamma-Ray Astrophysics Laboratory.
Guam
Kunnat
Guamin kylät ovat :
INTEGRAL
Satelliitti on tyypiltään avaruusteleskooppi, mutta se tutkii maailmankaikkeutta sähkömagneettisen spektrin voimakkaimpien säteiden avulla toisin kuin esimerkiksi NASAn Hubble. INTEGRALin havaintokohteina ovat galaksit, oletetut mustat aukot, supernovat ja muut tähtitieteen nk. äärimmäiset kohteet. Se on ESAn COS-B-satelliitin ja NASA:n Compton GRO-satelliitin seuraaja. Sen tarkoitus on tehdä kartta maailmankaikkeuden gammasäteilyn lähteistä.
Guam
Talous
Guamin talous on riippuvainen saarella olevien Yhdysvaltain ilmavoimien ja laivaston tukikohtien tuomista tuloista, joiden ansiosta guamilaisten elintaso on korkea. Suunnitelmat neljän tukikohdan sulkemisesta herättävät pelkoa työttömyyden kasvamisesta saarella. Guam on Havaijin jälkeen tärkein matkailukohde Tyynellämerellä.
INTEGRAL
Satelliitti laukaistiin 17. lokakuuta 2002 Kazakstanin Baikonurista venäläisellä Proton-kantoraketilla. Se lentää 72 tunnin kiertoradalla. Sen oli tarkoitus toimia vain vuoden 2008 loppuun asti, mutta heinäkuussa 2021 se on edelleen toiminnassa.
Guam
Talous
Suurimmat työllistäjät ovat palvelu- ja matkailuala ja hallinto.
INTEGRAL
Satelliitti perustui ESAn XMM-Newton-röntgensatelliitin runkoon.
Guam
Talous
Guamin tärkeimmät kauppakumppanit ovat Japani, Singapore, Etelä-Korea, Hongkong ja Yhdistynyt kuningaskunta.
Erkki Rantala
Erkki Aarre Olavi Rantala (14. kesäkuuta 1946 Seinäjoki – 15. helmikuuta 2014) oli suomalainen poliitikko. Puoluekannaltaan hän oli sosialidemokraatti.
Rantala opiskeli sosiaalipolitiikkaa Tampereen yliopistossa ja valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 1972. Hän työskenteli muun muassa Tammen tietokirjaston kustannustoimittajana, vuodesta 1985 Vantaan liikenteen hallintopäällikkönä, vuodesta 1997 Vantaan kaupunginjohtajana ja vuodesta 2003 johtavana konsulttina. Hän myös toimi ruotsalaisen Linjebuss Ab:n (nyk. osa Transdevia) palveluksessa vuosina 1994–1997. Hän oli Vantaan kaupunginjohtaja vuosina 1997–2003. Tiedottajaliitto valitsi Rantalan Vuoden tiedottajaksi vuonna 2003.
Guam
Talous
Guamin merkittävin luonnonvara on kala. Merkittävimmät tulot tulevat matkailusta ja läpikulkusatamasta.
Erkki Rantala
Rantalan kauden Vantaan kaupunginjohtajama oli määrä jatkua vuoden 2004 syksyyn saakka, mutta hän ilmoitti eroavansa virasta ennenaikaisesti tammikuussa 2003. Hän perusteli eroaan kaupungissa vallinneella poliittisen johtajuuden heikkoudella ja tyytymättömyydellä Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin päätöksiin sekä työuupumuksella.
INTEGRAL
Tieteelliset laitteet
INTEGRAL-satelliitin hyötykuormaan kuuluu neljä tieteellistä laitetta:
Guam
Väestö
thumb|Guamin väestökehitys
Erkki Rantala
Rantala menehtyi syöpään 67-vuotiaana.
Guam
Väestö
Tšamorrot ovat saaren suurin etninen ryhmä ja heitä on 37,1 % väestöstä. Muut suuret ryhmät ovat filippiiniläiset (26,3 %), muilta Tyynenmeren saarilta kotoisin olevat (11,3 %) ja valkoihoiset (6,9 %).
INTEGRAL
Tieteelliset laitteet
Satelliitissa on tanskalais-suomalainen JEM-X-röntgeninstrumentti, röntgenmonitori. Sen mittaama energia-alue on 3 – 35 keV. Sen näkökentän määrittää nk. "coded aperature mask", koodattu maski, ja sen näkökenttä on 4,8°. Sen suomalaisosuuden toteutti Helsingin yliopiston observatorion johtamana espoolaiset Metorex-yritys (2004 lopusta Oxford Analytical Instruments), VTT ja Ideal Engineering-yritys. Suomessa suunniteltiin ja valmistettiin kaasutäytteinen röntgendetektori, jossa signaalin luku tehdään mikrostrip-ilmaisimella. Säteilyä kerätään 500 cm² alalle. Detektoreita on instrumentissa kaksi kappaletta.
Guam
Väestö
Guamin viralliset kielet ovat englanti ja tšamorro. Vanhempi väestö, joka asui saarella toisen maailmansodan aikana, osaa myös jonkin verran japania.
INTEGRAL
Tieteelliset laitteet
INTEGRAL on kartoittanut Linnunradan keskustan röntgenlähteitä.
Guam
Väestö
Valtaosa asukkaista (75 %) on katolisia. Yli 50-vuotiaista katolilaisia on jopa 99 %.
Kulttuuri
Guamilainen kulttuuri on monimuotoista, sillä saarella elää melko suuria kiinalais-, japanilais-, filippiiniläis- ja korealaisyhteisöjä sekä monia ihmisiä, jotka ovat lähtöisin Yhdysvaltain mantereelta. Ennen toista maailmansotaa asukkaiden tavat ja perinteet muistuttivat huomattavasti 1800-luvun Espanjaa. Jokaisessa kylässä juhlittiin kylän suojeluspyhimystä.
Perinteistä tšamorrokulttuuria on pyritty elvyttämään 1900-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Kulttuurin elvyttämiseksi on perustettu useita julkisia ja yksityisiä ryhmiä, jotka edistävät musiikkia, tanssia ja muita perinteisiä taidemuotoja.
Idänkirsikorento
Idänkirsikorento (Sympecma paedisca) on keijukorentojen heimoon kuuluva sudenkorentolaji. Se kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä IV lueteltuihin lajeihin ja on siksi Suomessa rauhoitettu.
Koko ja ulkonäkö
Idänkirsikorento on varsin pieni, vaaleanruskea ja hentoruumiinen sudenkorento. Ruumiin selkäpuolella on vihertäviä, metallinhohtoisia kuvioita, jotka ovat takaruumiissa tunnusomaisesti torpedon muotoisia. Keskiruumiin selkäpuolen metallinhohtoisessa raidassa on ulospäin suuntautunut levenemä. Verkkosilmät ovat harmaat, mutta talvehtimisen jälkeen niihin tulee sinistä väriä. Korennon levätessä se pitää siipensä vartalon suuntaisesti ja asettaa kaikki siivet samalle puolelle takaruumista. Siiven etureunan ruskehtava täplä on etusiivessä lähempänä kärkeä kuin takasiivessä, minkä vuoksi täplät eivät mene lepäävällä korennolla päällekkäin. Takaruumiin pituus on 25–29 millimetriä.
Levinneisyys
Idänkirsikorento on eurooppalaisittain itäinen laji, jota tavataan Länsi-Euroopassa vain paikoittain. Puolasta itään sitä tavataan yleisenä aina Japaniin saakka. Suomesta laji löydettiin Öröstä vuonna 2004, mutta myöhemmin havaittiin, että yksi yksilö oli kuvattu Porvoosta jo kaksi vuotta aikaisemmin. Nykyisin korentoja tavataan harvakseltaan etelärannikon tuntumasta sekä monilta paikoilta sisämaasta. Laji on leviämässä pohjoisemmaksi.
Elinympäristö ja elintavat
Luontodirektiivin turvin rauhoitettuna lajina idänkirsikorento edellyttää tiukkaa suojelua ja sen elinpaikkojen hävittäminen tai heikentäminen on kielletty.
Tippukivitapaus
Tippukivitapauksessa on Yökyöpelit-näytelmästä ja -televisiosarjasta tuttuja hahmoja, kuten mahtimummeli päätäi Väätäinen. Papupurkista seikkailemaan lähtenyt pikkupapu Seija Soija, hänen uusi ystävänsä Hujoppi ja pikkuinen Tukaani päätyvät matkallaan muun muassa tippukiviluoliin.
Musiikin on säveltänyt Anna-Mari Kähärä. Näytelmän kappaleet on julkaistu cd-levyllä Tippukivitapaus, jota myydään muun muassa Kansallisteatterin lippumyymälässä.
Mantšurianakileija
Mantšurianakileija (Aquilegia oxysepala) on leinikkikasvien (Ranunculaceae) heimoon, akileijojen (Aquilegia) sukuun kuuluva kasvilaji. Siitä voidaan erottaa kaksi muunnosta muun muassa verholehtien koon perusteella.
Mantšurianakileija voi kasvaa 40–80 cm korkeaksi ja sen varret ovat yläosistaan haarovia. Tyvilehdet ovat pitkäruotisia ja kolmilehdykkäisiä. Tyvilehtien lisäksi varsissakin on useita lehtiä. Kukintona on kolmesta viiteen kukkaa sisältävä viuhko. Kukat ovat halkaisijaltaan noin 4 cm ja yleensä jokseenkin nuokkuvia. Kukkaperät ovat 1–3 cm pitkiä. Kukkien verholehdet ovat purppuranpunaisia, teräväkärkisiä ja kapeansoikeita, 1,6–3,1 cm pitkiä ja 0,8–1,2 cm leveitä. Terälehdet ovat kellertävänvalkoisia, leveänvastapuikeita ja 1–1,3 cm pitkiä. Heteet ovat lähes terälehtien pituisia ja niiden ponnet ovat mustia. Emejä on viisi kappaletta ja ne ovat karvaisia. Mantšurianakileija kukkii touko–kesäkuussa ja tuottaa hedelmiä heinä–elokuussa. Sen siemenet ovat noin 2 mm pitkiä.
Mantšurianakileija kasvaa metsänreunoissa sekä ruohoisilla rinteillä 400–2700 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan Kiinassa 13 maakuntatason alueella sekä Korean niemimaalla ja Venäjän Kaukoidässä.
Tönnö
Tönnö on Orimattilan kaupungin keskustaajaman eteläinen kylä. Se sijaitsee kosken lähellä ja siellä on Tönnön mylly sekä Suomen ensimmäinen teräsbetoninen Tönnön silta. Tönnössä on ollut asutusta jo kivikaudella. Tönnöstä on valittu yksi talonpoikaissäädyn valtiopäivämies, Heikki Heikinpoika, vuoden 1678 Ruotsin kuningaskunnan valtiopäiville.
Tönnön koulu on perinteikäs, vuonna 1906 toimintansa aloittanut alakoulu. Tönnön kyläjohtokunta järjestää vuosittain kesäkuun puolenvälin aikaan Tönnön siltajuhlan, joiden ohjelmaan kuuluu soittoa, tutustuminen myllyyn sekä köydenvetokilpailu.
Museovirasto on määritellyt Tönnönkosken sillan ja myllypaikan valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Joutsenon taidekesä
thumb|Yleisradion entinen valokuvaaja, nykyinen eläkeläinen Veijo Kantele opettaa kuvailmaisua Joutsenon taidekesän valokuvauskurssilla 2015 thumb|Valokuvaaja Sofia Virtanen opettaa mallin ohjausta Joutsenon opiston miljöössä Joutsenon taidekesän valokuvauskurssilla 2015 thumb|Jarmo Mäntykangas opettaa kevyen valokuvaushelikopterin käyttämistä Joutsenon taidekesän valokuvauskurssilla 2015 Joutsenon taidekesä on Kaakkois-Suomen laajin yhtenäinen kulttuurin ja taiteen eri alojen koulutustapahtuma, joka kestää kesäkuusta elokuuhun. Sen käytännön järjestelyistä vastaa Joutsenon opisto. Kursseja on tarjolla lähes kaikilta taiteen eri osa-alueilta. Erityisen painoarvon ovat kuitenkin saaneet musiikki ja kuvataiteet.
Joutsenon taidekesän valokuvauskurssi oli Suomen kameraseurojen liiton perinteinen kesäkurssi 2012–2015. Vuosina 2000–2009 se toimi saman liiton nuorisokurssina.
Lähteet
thumb|600px|Joutsenon taidekesän 2015 valokuvauskurssi yhteiskuvassa
Konduktiivisuus
Konduktiivisuus (tunnus σ) on materiaalin sähkönjohtokykyä kuvaava suure. Konduktiivisuus on resistiivisyyden (tunnus ρ) käänteissuure, siten että σ=ρ-1. Konduktiivisuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö on 1/(Ω·m), tai vaihtoehtoisesti ilmaistuna S/m, siemensiä per metri. Konduktiivisuutta ei tule sekoittaa konduktanssiin, joka on resistanssin käänteissuure, ja joka kuvaa materiaalin ominaisuuden sijasta piirielementin ominaisuutta.
Konduktiivisuudelle käytetään toisinaan myös nimeä (sähkön)johtavuus. Samalla nimellä viitataan kuitenkin toisinaan myös konduktanssiin, joten termin tarkka merkitys tulee päätellä kontekstin mukaan. Myös nimiä ominaissähkönjohtavuus tai ominaiskonduktanssi on käytetty, mutta ne eivät ole standardien mukaisia. Ominaiskonduktanssi ei ole ominaissuure siinä systemaattisessa mielessä, jota termiin nykyään sovelletaan, eli se ei kuvaa aineen ominaisuutta massayksikköä kohti.
Teollisuudessa usein käytetty konduktiivisuuden yksikkö on %I.A.C.S (International annealed copper standard). Kun standardi määritettiin, valittiin puhtaan kuparin johtavuuden arvoksi 100 %I.A.C.S. Valmistus- ja raffinointimenetelmien kehittymisen ansiosta parhaiden kuparilaatujen johtavuus on nykyään noin 102 %I.A.C.S.
Kirjallisuutta
Электрическая проводимость Електропровідність
Ricky Hatton
Richard "Ricky" Hatton (s. 6. lokakuuta 1978 Stockport) on englantilainen ammattilaisnyrkkeilijä. Hän on kaksinkertainen ammattilaisten ylemmän kevytsarjan IBF- ja IBO-liittojen maailmanmestari. Hän on pitänyt hallussaan myös WBA-liiton välisarjan maailmanmestaruutta. Hatton oli The Ring lehden vuoden nyrkkeilijä vuonna 2005.
Hatton vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Hyden kaupungissa Suur-Manchesterin alueella. Hänen isänsä ja isoisänsä pelasivat jalkapalloa Manchester Cityssä, ja Hatton itsekin käväisi seuran nuorisojoukkueessa. Hän kuitenkin päätti keskittyä nyrkkeilyyn.
Amatööriura
Amatöörinä Hatton voitti 73 ottelua ja hävisi 7. Amatöörinä Hatton aloitti 12-vuotiaana. Hatton voitti nuorten MM-pronssia vuonna 1996 ja ABAn mestaruuden Hatton voitti seuraavana vuonna.
Ammattilaisura
Hatton aloitti ammattilaisuransa 11. syyskuuta 1999 ensimmäisen erän tyrmäysvoitolla Colin McAuleya vastaan. 29. toukokuuta hän voitti Dillon Carewin WBO-liiton ylemmän kevytsarjan intercontinental-mestaruusottelussa ja puolusti mestaruuttaan Bernard Paulia, Mark Wintersiä, Pedro Alonso Terania, Ambioris Figueroa, Gilbert Quirosia ja Giuseppe Lauria vastaan. 23. lokakuuta 2000 hän voitti Jonathan Thaxtonin Britannian mestaruusottelussa, ja 26. maaliskuuta 2001 Tony Pepin WBA-liiton mestaruusottelussa. Tätä titteliään hän puolusti 15 kertaa.
Hattonin lopullinen läpimurto oli 4. kesäkuuta 2005 käyty IBF-liiton maailmanmestaruusottelu Kostya Tszyuta vastaan. Australialainen Tszyu oli hallinnut painoluokkaa jo pitkään ja hänet arvostettiin erääksi parhaimmista pound-for-pound-nyrkkeilijöistä. Altavastaajana otteluun lähtenyt Hatton tuomittiin voittajaksi 11. erän jälkeen Tszyun oltua kykenemätön jatkamaan ottelua. 26. marraskuuta samana vuonna Hatton otti nimiinsä myös WBA-liiton maailmanmestaruuden tyrmättyään hallitsevan mestarin Carlos Maussan yhdeksännessä erässä Sheffieldissä käydyssä ottelussa. Samana vuonna arvostettu The Ring -lehti valitsi hänet vuoden nyrkkeilijäksi. Seuraavan vuoden marraskuussa Hatton luopui IBF-mestaruudestaan kieltäydyttyään kohtaamasta määrättyä haastajaa Naoudel Ben Rabahia. Syynä tähän oli hänen päämääränsä nousta ottelemaan painoluokkaa ylemmäs.
Välisarjalaisena Hatton nousi kehään 13. toukokuuta 2006 WBA-liiton maailmanmestaruusottelussa Bostonin TD Banknorth Gardenilla. Vastassa oli hallitseva mestari, vasenkätinen Luis Collazo, joka kävi kanveesissa jo ensimmäisessä erässä, mutta ottelu osoittautui lopulta tasaiseksi ja Hattonin siihenastisen uran ehkäpä kovimmaksi. Ottelu tuomittiin kuitenkin Hattonin voittoon kaikin tuomariäänin. Seuraavassa ottelussaan Hatton palasi takaisin ylempään kevytsarjaan. 20. tammikuuta 2007 käydyssä ottelussa panoksena oli IBF- ja IBO-liittojen tunnustama maailmanmestaruus, vastassa hallitseva mestari Juan Urango. Hatton voitti ottelun kaikin tuomariäänin. Kumpikaan ottelija ei ollut pahoissa vaikeuksissa ottelun aikana eikä kamppailussa tapahtunut lattiaanlyöntejä.
Johanna Ruonala
Johanna Emilia Ruonala (s. 1982 tai 1983) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa Kiira Lahtista saippuasarjassa Salatut elämät. Hänellä on ollut rooleja myös useissa muissa suomalaisissa televisiosarjoissa. Ruonala on nähty myös lukuisissa mainoksissa ja musiikkivideoissa.
Ricky Hatton
Ammattilaisura
8. joulukuuta 2007 Hatton palasi kehään välisarjalaisena WBC-liiton maailmanmestaruusottelussa maailman parhaana pound-for-pound -nyrkkeilijänä pidettyä amerikkalaista Floyd Mayweather Jr.:a vastaan. Ottelua pidettiin kovimpana välisarjan kohtaamisena sitten vuoden 1999 Oscar de la Hoyan ja Felix Trinidadin välisen ottelun. Hatton kykeni ottelun alussa jossakin määrin häiritsemään Mayweatheria kovalla ja hyökkäävällä nyrkkeilytyylillään, mutta lopulta Mayweather osoittautui paremmaksi ja voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä kymmenennessä erässä.
Johanna Ruonala
Ruonala on opiskellut puheviestintää Tampereen yliopistossa ja tekee väitöskirjaa intiimiviestinnästä ja sen haasteista näyttelijäntyössä. Näyttelijäntyöstä Ruonalalla on Meisner-tekniikkaan pohjautuva koulutus. Nuoruudessaan Ruonala on kilpaillut SM-tasolla pituushypyssä ja kolmiloikassa.
Ricky Hatton
Ammattilaisura
Toukokuussa 2008 Hatton voitti kotikaupunkinsa City of Manchester Stadiumilla IBO-liiton ylemmän kevytsarjan mestaruuden voitettuaan Juan Lazcanon kaikin tuomariäänin. Hän puolusti titteliään marraskuussa 2008 Las Vegasissa Paulie Malignaggia vastaan teknisellä tyrmäyksellä 11. erässä.
Hatton on uransa jälkeen itse julkisuudessa kertonut alkoholi- ja huumeongelmistaan, masennuksestaan, sekä useista itsemurhayrityksistään.
Aiheesta muualla
luopui
Kadonnut henkilö
Kadonnut henkilö on henkilö, joka katoaa jättämättä viestiä olinpaikastaan. Kadonneesta henkilöstä tehdään yleensä katoamisilmoitus poliisille.
Suomessa
Valtakunnallinen ETSI-rekisteri saa vuosittain noin 500–800 ilmoitusta kadonneista henkilöistä. Suomessa jää vuosittain pysyvästi kadoksiin vain noin 20–40 ihmistä. Näiden verrattain harvojen tapausten taustalla saattaa olla esimerkiksi itsemurha, henkirikos, kaappaus tai tapaturmainen hukkuminen.
Kadonnut henkilö saatetaan myöhemmin julistaa kuolleeksi. Kuolleeksi julistamista ilman odotusaikaa ei voida toteuttaa, ellei tapausta pidetä varsin selvänä. Jos katoamisen olosuhteisiin ei tiedetä liittyneen välitöntä hengenvaaraa, odotusaika on joko yksi vuosi tai viisi vuotta.
Malin siirtymäkauden neuvosto
Kansallinen siirtymäkauden neuvosto on vuoden 2020 vallankaappauksen jälkeen muodostettu Malin väliaikainen lainsäädäntöelin. Kaappauksen yhteydessä hajotetun kansalliskokouksen korvaavan neuvoston tehtävänä on valmistella maan paluuta siviilivaltaan.
Neuvosto on yksi sotilasvallankaappausta seuraavan siirtymäkauden valtaelimistä, jotka määritellään presidentti Bah N’Dawn lokakuun alussa allekirjoittamassa siirtymäkauden peruskirjassa. Sen 121 jäsentä edustavat Malin armeijaa, oppositioliikettä Mouvement du 5 juin – Rassemblement des forces patriotiques (M5–RFP), poliittisia puolueita, ammattiyhdistysliikettä, kansalaisjärjestöjä, kulttuurielämää, uskontoja ja perinteisiä auktoriteetteja, maan pohjoisosan rauhansopimuksen allekirjoittajaryhmiä ja ulkomailla asuvia malilaisia.
Sotilaiden valitsemat neuvoston jäsenet nimitettiin joulukuussa 2020. Neuvoston ensimmäisessä istunnossa sen puheenjohtajaksi valittiin sotilasjunttaan kuulunut Malick Diaw. Lainsäädäntötyön tärkeimmiksi asioiksi on nimetty uuden vaalilainsäädännön luominen, aluehallintouudistuksen toteuttaminen, yhteiskunnallisen vakaussopimuksen hyväksyminen, koulutusjärjestelmän uudistaminen ja maan turvallisuustilanteen parantaminen. Neuvoston kokoonpanoa on pidetty voittona sotilaille, ja oppositioliike M5–RFP on jo etukäteen arvioitu siirtymäkauden suurimmaksi häviäjäksi.
White Knights of the Ku Klux Klan
thumb|150px|Ku Klux Klan -järjestön tunnusvaakuna White Knights of the Ku Klux Klan on Ku Klux Klan -järjestöön kuuluva seura. Seuraa pidetään erityisen väkivaltaisena, ja se on syyllistynyt esimerkiksi useisiin murhiin.
Seuran toiminta alkoi Mississippi:ssä 1960-luvulla Samuel Bowers:in johtamana. Julkisuuteen seura nousi kun selvisi, että sen jäsenet surmasivat kolme kansalaisoikeusaktivistia, Andrew Goodmanin, James Chaney:n, ja Michael Henry Schwernerin vuonna 1964. Murhat selvitettiin vasta 40 vuotta myöhemmin. Elokuva Mississippi palaa perustuu näihin tapahtumiin.
22. hikō sentai
22. hikō sentai oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin maaliskuussa 1944 Fussassa.
Yhtymä siirrettiin pian perustamisen jälkeen Tokion lounaispuolelle Sagamiin, mistä se siirrettiin 24. elokuuta Kiinaan Hankowiin. Yhtymän kalustona oli tuolloin 30 Nakajima Ki-84 Hayatea. Ensimmäisenä taistelutehtävänä oli 28. elokuuta hyökkäys Yochowiin, jolloin kohdattiin Kiinalais-amerikkalaisen yhdistetyn lennoston ja 23. hävittäjäryhmän Curtiss P-40N -hävittäjiä. Seuraavana päivänä yhtymä oli Hengyangin yllä ja 30. elokuuta Changshassa sekä 5. ja 7. syyskuuta Linglingissä tukemassa huhtikuussa aloitettua maavoimien hyökkäystä.
Kiinasta yhtymä, jolla oli noin 20 lentokonetta, siirrettiin 2. lokakuuta takaisin Sagamiin, missä se oli tarkoitus täydentää määrävahvuuteen. Yhtymä siirrettiin vielä lokakuussa Formosan kautta Filippiineille.
Kalusto
Yhtymän kalustona olivat koko olemassaolon ajan Nakajima Ki-84 Hayatet. :
Komentajat
Yhtymän komentajina olivat :
Charlie Sarault
Charles Sarault (s. 20. helmikuuta 1992 Fournier, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-joukkue Ravensburg Towerstarsissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Sarault osaa pelata myös laidassa.
Ura
Sarault pelasi kaudella 2007–2018 GTMMHL-juniorisarjaa Toronto Jr. Canadiensin joukkueessa, jonka jälkeen Kingston Frontenacs varasi hänet 35. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2008. Sarault siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2008–2009, jolloin hänen tulokaskautensa toi 68 runkosarjaottelussa tehot 2+7=9. Kaudella 2009–2010 Saraultin pistemäärä OHL:n runkosarjassa kasvoi 16:sta ja kaudella 2010–2011 hän teki 38 tehopistettä. Elokuussa 2010 Frontenacs kauppasi Saraultin Sarnia Stingiin vaihdossa kesän 2013 kolmannen ja kesän 2015 kuudennen kierroksen varausvuoroon. Hän oli kaudella 2010–2011 tehoilla 20+67=87 joukkueen paras pistemies. Sarault voitti koko OHL:n syöttöpörssin sekä sijoittui pistepörssissä seitsemänneksi.
Kaudella 2012–2013 Sarault nousi Sarnia Stingin varakapteeniksi. Hän voitti tehoilla 22+86=108 koko OHL:n syöttöpörssin sekä sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain Saginaw Spiritia ja Plymouth Whalersia edustanut Vincent Trocheck. Sarault jakoi myös joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton NHL:n työsulun päätyttyä Montréal Canadiensiin siirtyneen Alex Galchenyukin kanssa. Hänet palkittiin kauden päätteeksi OHL:n vuoden yli-ikäisenä pelaajana Leo Lalonde Trophylla sekä valittiin toiseen tähdistökentälliseen.
Maaliskuussa 2013 NHL-varaamaton Sarault teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Anaheim Ducksin kanssa. Sarnia Stingin OHL-kauden päätyttyä, saman kuukauden lopulla hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Norfolk Admiralsin vahvuuteen. Sarault pelasi loppukaudella 2012–2013 11 runkosarjaottelua tehden kuusi syöttöpistettä. Varsinaisella AHL:n tulokaskaudellaan 2013–2014 hän teki 43 runkosarjaottelussa tehot 6+8=14. Sarault pelasi kauden aikana myös kahdeksan runkosarja- ja viisi playoff-ottelua ECHL-joukkue Utah Grizzliesin vahvuudessa. Kauden 2014–2015 hän pelasi kokonaan Admiralsissa, mutta kauden 2015–2016 Sarault pelasi kokonaan Grizzliesin ECHL-joukkueessa. Hän oli tehoilla 19+43=62 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Sarault jakoi koko liigan pistepörssin kymmenennen sijan Atlanta Gladiatorsin Derek Nesbittin ja South Carolina Stingraysin David Pacanin kanssa. Pudotuspeleissä hän oli Grizzliesin paras maalintekijä seitsemällä osumallaan.
Kaudeksi 2016–2017 Sarault siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Erste Bank Eishockey Ligan Dornbirner EC:hen. Kesken kauden, marraskuussa 2016 hän siirtyi kuitenkin loppukauden sopimuksella Slovakian Extraligan HC Banská Bystricaan. Sarault pelasi siellä yhdeksän ottelua tehden kolme tehopistettä, kunnes hän vaihtoi osoitetta jälleen tammikuussa 2017 siirryttyään Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigan EC Bad Nauheimiin. Kauden päätyttyä Sarault pelasi vielä yhden ottelun Yhdysvalloissa FHL-liigan Berlin River Driversissa.
Sarault palasi kaudeksi 2017–2018 DEL2-liigaan ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella ESV Kaufbeureniin. Hän oli tehoilla 21+44=65 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Sami Blomqvistin jälkeen. Sarault jakoi koko DEL2:n pistepörssin seitsemännen sijan Löwen Frankfurtin C. J. Stretchin ja Bietigheim Steelersin Tyler McNeelyn kanssa. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Rungsted Seier Capitaliin. Sarault oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 14+37=51, joilla hän sijoittui koko liigan syöttöpörssissä toiseksi edellään vain Aalborg Piratesin Thomas Spelling sekä pistepörssissä neljänneksi. Sarault voitti myös tehoilla 4+15=19 pudotuspelien syöttöpörssin sekä jakoi pistepörssin voiton joukkuetoverinsa Nikolaj Rosenthalin ja Frederikshavn White Hawksin Dale Mitchellin kanssa. Hän jakoi Rosenthalin kanssa myös liigan tehotilaston voiton lukemalla +14. Sarault voitti kauden päätteeksi Tanskan-mestaruuden ja hänet valittiin Metal Ligaenin tähdistökentälliseen. Sarault voitti myös Metal Cupin.
Kaudeksi 2019–2020 Sarault siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureihin. Hänen kautensa päättyi kuitenkin loukkaantumiseen helmikuussa 2020. Kaudeksi 2020–2021 Sarault palasi vuoden mittaisella sopimuksella Metal Ligaenin Rungsted Seier Capitaliin.
Kiseleff
Kiseleff on helsinkiläinen venäläistaustainen liikemiessuku, jonka huomattavia jäseniä ovat olleet:
Suvun mukaan on saanut nimensä myös Kiseleffin talo Senaatintorin laidalla Helsingissä.
Fifax
Fifax Abp on suomalainen yritys. Se listautui Helsingin pörssin First North -listalle lokakuussa 2021. Fifax perustettiin vuonna 2012.
Oliivihuppuorneero
Oliivihuppuorneero (Cranioleuca subcristata) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Oliivihuppuorneeroa tavataan Kolumbiassa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tilavuus
Tilavuus (vetoisuus, tunnus V ) on kolmiulotteisen kappaleen koon mitta. Se kertoo paljonko kappaleessa on tilaa. SI-järjestelmän mukainen tilavuuden yksikkö on kuutiometri (lyhenne m³). Lisäyksikkönä tilavuudelle on käytössä litra (tunnus l). Tuhat litraa on yksi kuutiometri, ja yksi litra on yksi kuutiodesimetri (dm³).
SI-järjestelmään kuulumattomia tilavuuden mittayksiköitä
Tilavuuden yksiköt ovat vaihdelleet eri maissa eri aikoina, mutta myös mitattavan tavaran mukaan. Ns. vetomittoja käytettiin aikaisemmin nesteen ja hienojakoisen kuivatavaran mittaamiseen.
Puutavaran yksiköitä
Standartti on vanha Pohjoismaissa käytetty puutavaran tilavuuden mittayksikkö. Yksi standartti (1 std) sahattua puutavaraa on noin 4,672 kuutiometriä eli 165 kuutiojalkaa tai 1980 "board-footia" (1 jalka × 1 jalka × 1 tuuma).
Yksikkömuunnoksia
Kun kuution sivu kaksinkertaistuu, sen tilavuus kahdeksankertaistuu (2³ = 8). Yleisemmin: kun tiedetään pituusyksiköiden suhde saadaan sen kolmantena potenssina tilavuuksien suhde. Esimerkiksi yksi maili on likimäärin 1,61 kilometriä, joten kuutiomaili on likimäärin 1,61³ ≈ 4,17 kuutiokilometriä.
Ru (kana)
る hiraganalla tai ル katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan, ja ne ovat kana-aakkostojen 41. sijalla ri- ja re-tavujen välissä.
Alkuperä
Hiragana る on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 留 ja katakana ル kanjista 流.
Heinätori
Heinätori voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ru (kana)
Latinisaatio
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « ru ».
Kirjoitus
thumb|Vetojen järjestys merkille る.
Hiragana る kirjoitetaan yhdellä vedolla:
thumb|Vetojen järjestys merkille ル.
Katakana ル kirjoitetaan kahdella vedolla:
Täplälampikorento
Täplälampikorento (Leucorrhinia pectoralis) on Euroopan unionin luontodirektiivin neljännessä liitteessä mainittu sudenkorentolaji. Se on rauhoitettu Suomessa.
Koko ja ulkonäkö
Täplälampikorento muistuttaa muita lampikorentolajeja, mutta on yleisvaikutelmaltaan näitä rotevampi. Yleisväriltään se on mustan ja tummanpunaisen kirjava. Koiraan takaruumiin yläpinnalla on suuria oransseja laikkuja, jotka tummuvat myöhemmin ja takaruumiin tyvi on punainen. Sukukypsillä yksilöillä takaruumiin seitsemännen jaokkeen yläpinnalla on laaja, kirkkaan sitruunankeltainen täplä. Nuoret naaraat muistuttavat niin paljon isolampikorentoa että niiden varma määritys saattaa vaatia genitaalien tarkastelua. Takaruumiin pituus on 25–27 mm.
Levinneisyys
Täplälampikorento on levinneisyydeltään itäinen laji, jota tavataan Keski-Euroopasta ja Etelä-Skandinaviasta Keski-Aasiaan. Suomessa sitä tavataan etelärannikon tuntumasta sekä monin paikoin maan eteläosista. Se on selvästi harvinaisempi kuin muut lampikorennot. Merkittävimpiä esiintymisalueita ovat Päijät-Häme, Kymenlaakso sekä Suomenlahden rannikko. Levinneisyys painottuu maan kaakkoisosiin.
Elinympäristö ja elintavat
Täplälampikorento on paikoittainen ja harvinainen runsaskasvuisten vesistöjen asukki. Se suosii suojaisia vesiä, joilla on runsaasti vesikasvillisuutta ja erityisesti umpeenkasvavia laajoja vesistöjä. Umpeenkasvun edetessä laji kuitenkin jättää vesialueen ja siirtyy uusille elinpaikoille. Korentojen lento alkaa kesäkuun alkupuolelta ja jatkuu heinäkuun puoleenväliin. Suomessa toukan kehitys kestää ilmeisesti kaksi vuotta, etelämpänä vain vuoden.
Korennon rauhoittaminen luontodirektiivillä edellyttää sen tiukkaa suojelua, joten myös lajin elinpaikkojen hävittäminen ja heikentäminen on kiellettyä. Korento voi kuitenkin hyötyä esimerkiksi järvien niitoista ja ruoppauksista.
Salmela
Salmela voi tarkoittaa seuraavia:
Florinin komitea
Florinin komitea (ruots. 'Florinska kommission') oli rotupuhtaus-äoppiin ja suomenruotsalaiseen kulttuuriin keskittynyt rahasto.
Se sai alkunsa tohtori Pehr Ulrik Florinin lahjoittaessa Svenska Litteratursällskapet i Finlandille 100 000 markkaa vuonna 1911. Summasta piti muodostaa Pehr Ulrik Florinin nimeä kantava rahasto, "lääketieteen edistämiseen" yhdenmukaisesti Litteratursällskapetin sääntöjen § 1 momentti c kanssa. Momentin mukaan seuran tehtävänä oli mm. ruotsinkielisen kirjallisen toiminnan edistäminen palkintoja ja avustuksia antamalla.
Lahjoituskirjan pykäliin tukeutuen perustettiin ulkopuolisista asiantuntijoista koostunut erillinen toimikunta pohtimaan rahojen käyttöä. Siihen valittiin Gustaf Heinricius, Axel Wallgren ja Ossian Schauman sekä Litteratursällskapetin hallituksesta Reinhold Hausen ja prof. Axel Wallensköld. Toimikunnan johtoon nousi Schauman.
Rotuhygienia
Toimikunta oli suositellut komiteaa, jossa olisi seuraavien alojen asiantuntijoita: tilastotiede, hygienia, fysiologia ja hermopatologia.
Komiteassa Litteratursällskapetin hallitusta edusti Reinhold Hausen. Asiantuntijajäseniksi nimitettiin professorit Ossian Schauman (erikoisalanaan sisätaudit), Robert Tigerstedt (fysiologia) ja Axel Wallgren (patologinen anatomia), lääkintöneuvos L.W. Fagerlund (hygienia), dosentit Jarl Hagelstam (hermopatologia) ja Harry Federley (perinnöllisyysoppi) sekä kuvernööri Max Alfthan (tilastotiede).
Florinin komitea suuntautui perinnöllisyyden merkitystä painottaneeseen rotuhygieeniseen työhön, jota ajoivat erityisesti Schauman, Hagelstam ja Federley.
Komitean tavoitteina oli levittää ja edistää rotuhygieenistä tietämystä sekä tietoa perinnöllisyydestä ja sen tärkeydestä kansan kohtaloon. Lisäksi tavoitteena oli edistää geneettisesti paremman väestöaineksen lisääntymistä.
Toiminta
Komitea järjesti tutkimuksen, jossa tarkasteltiin 23 000 suomenruotsalaisen terveyttä, etenkin mielisairauksien ja tuberkuloosin osalta, sekä ravitsemus- ja asuinoloja.
Komissio jakoi palkintoja terveille vähintään neljä lasta synnyttäneille äideille, jotka polveutuivat terveistä ruotsalaisista perheistä.
Vaikutus
Florinin komitean olemassaolon on katsottu epäsuorasti vaikuttaneen siihen, että Lääkäriliitto päätti vuonna 1913, että maahan ei tarvita erillistä eugeniikkayhdistystä, vaikka moniin muihin maihin sellaisia perustettiin.
Carl Georg Ekmark
Carl (Karl) Georg Ekmark (22. maaliskuuta 1780 Loviisa – 17. marraskuuta 1822 Helsinki) oli suomalainen opettaja, pappi ja kirjailija.
Ekmarkin vanhemmat olivat Loviisan piirilääkäri, asessori Karl Daniel Ekmark ja Elsa Maria Gedda. Hän kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1800. Ekmark valmistui filosofian kandidaatiksi 1804 ja maisteriksi 1805. Hänet vihittiin papiksi 1817.
Ekmark toimi Loviisan triviaalikoulun konrehtorina vuodesta 1805 ja oli sitten Porvoon lukiossa apulaisena vuodesta 1812 sekä filosofian ja luonnonhistorian lehtorina vuodesta 1815. Vuodesta 1819 alkaen Ekmark oli senaatin kirkollistoimikunnan esittelijäsihteerinä.
Ekmarkin kirjallinen tuotanto koostuu Turun akatemiassa julkaistuista latinankielisistä väitöskirjoista.
Carl Ekmark oli naimisissa vuodesta 1813 Turun akatemian eksegetiikan professorin Jakob Bonsdorffin tyttären Anna Jakobina Bonsdorffin kanssa.
Imanta-luokka (miinanraivaaja)
Imanta-luokka oli Latvian merivoimien kahden miinanraivaajan muodostama alusluokka, jonka alukset siirtyivät maan valtauksen jälkeen Neuvostoliiton laivastolle.
Portfolio
Portfolio tarkoittaa seuraavia asioita:
Hoitava kivi
thumb|
Hoitavat kivet ja kidehoidot ovat uskomuslääkintään kuuluva hoitomuoto, jossa kivillä katsotaan olevan parantavia vaikutuksia. Hoitavat kivet ovat yleensä hiottuja kiviä tai luonnonkiteitä, joita pidetään lähellä kehoa hoitovaikutuksen aikaansaamiseksi. Kiviä voidaan myös pitää juotavaksi tarkoitetussa vedessä, mutta tällöin on syytä tarkistaa, onko kivien hionnassa käytetty kemikaaleja. Kivien väitetään esimerkiksi värähtelevän jollakin tietyllä taajuudella, ja kiven kiderakenteella uskotaan myös olevan vaikutusta. Eri värisillä ja muotoisilla kivillä väitetään olevan erilainen värähtelytaajuus ja siten erilainen vaikutus. Kiviä voidaan myös ”ladata” ja ”maadoittaa”, esimerkiksi auringonvalon ja veden avulla.
Käytännössä hoitavat kivet eivät eroa luonnosta löytyvistä kivistä millään oleellisella tavalla, vaan ne koostuvat samoista aineista kuin muutkin kivet.
Transformers: Animated
Transformers: Animated on yhdysvaltalainen Transformersiin perustuva animaatiosarja, joka alkoi Yhdysvalloissa joulukuussa 2007 Cartoon Networkilla. Sarjan on tuottanut Cartoon Network Studios ja animoinnista vastasi Studio 4°C. Siitä tuotettiin yhteensä 42 jaksoa, joiden esitys päättyi 23. toukokuuta 2009.
Sarjan päähahmo Optimus Prime on nuorempi mitä aikaisemmissa Transformers sarjoissa ja hänen muuntautumismuotonsa on paloauto. Sarjan on suunniteltu kestävän aluksi yhteensä 29. jakson verran kahden tuotantokauden ajan ja se on ensimmäinen täysin yhdysvaltalainen ohjelma. Aluksi sarjan piti alkaa syksyllä 2007, mutta se kuitenkin siirrettiin vuoden 2008 keväälle. Sekin aikataulu kuitenkin muutettiin ja sarja alkoi 26. joulukuuta 2007, 70 minuutin kestoisella elokuvalla, jossa oli yhdistetty sarjan kolme ensimmäistä jaksoa. Kahden tuotantokauden jälkeen sarjasta päätettiin tuottaa 13 jaksoa lisää Entertainment Rightsin myötä. Esitys alkoi Yhdysvalloissa keväällä 2009.
Vaikka sarjasta haluttiin tehdä aivan toisenlainen mitä aikaisemmat Transformers-sarjat niin mukaan on otettu paljon vaikutteita alkuperäisestä The Transformers-sarjasta. Esimerkiksi mukaan on otettu Dinobotteja ja alkuperäisen sarjassa ääninäytelleet John Moschitta Jr. ja Susan Blu uusivat omat roolinsa. Corey Burton uusi ainoastaan yhden roolinsa, Shockwaven äänen. Muun muassa Sentinel Prime teki ensi esiintymisensä animaationa.
Suomessa sarja sai ensi-iltansa MTV3:lla 17. elokuuta 2008. Kolmatta tuotantokautta ei lainkaan esitetty Suomessa.
Juoni
Sarja sijoittuu lähitulevaisuuteen, kun muukalaiset transformerit saapuvat vahingossa Detroitiin taisteltuaan ensimmäistä kertaa Megatronin johtamia pahoja Decepticoneja vastaan Ikikipinästä. Optimus Prime, Bumblebee, Prowl, Bulkhead ja Ratchet heräävät horroksesta 50 vuoden päästä ja yrittävät olla vuorovaikutuksessa maan asukkaisiin jännittävällä ja humoristisella tavalla. Autoboteilla on nyt uusi tehtävä suojella kaupunkia ja erityisesti Ikikipinää kaikin keinoin, sillä Decepticonit kuten Starscream ja Megatron vaanivat heitä tilaisuuden tullen. Megatron joutuu kuitenkin törmäyksen vuoksi eroon kehostaan ja hänen päänsä joutuu nuoren Sumdacin omaisuudeksi, joka kehittää ainutlaatuisesta teknologiasta menestyksekkään yhtiön ja 50 vuotta myöhemmin koko Detroit on teknologian edelläkävijä.
Kuutiometri
Kuutiometri (tunnus m³ ) on SI-järjestelmän mukainen tilavuuden yksikkö. Kuution mallisen kappaleen, jonka koko on 1 metri × 1 metri × 1 metri, tilavuus on kuutiometri. Lisäyksikkönä tilavuudelle on käytössä litra (tunnus l). Tuhat litraa on kuutiometri.
Kuutiometreillä mitataan esimerkiksi asunnon vedenkulutusta, polttomoottorin iskutilavuutta ja merten vesimääriä. Puutavaraa mitataan kiinto-, pino, tai irtokuutiometreinä sen mukaan, onko tilavuutta ilmoitettaessa otettu huomioon puunrunkojen väliset raot. Kuutiometristä pinottuja halkoja käytetään myös nimeä motti.
Muunnettaessa kerrannaisyksiköitä on huomattava tilavuuden kuutiollisuus (kolmas potenssi) eli:
Andrzej Kubiak
Andrzej Kubiak (s. 4. helmikuuta 1961 Łódź) on puolalainen entinen vapaapainija. Hän edusti seuratasolla Budowlanych Łódźia ja varsovalaista Gwardia Warszawaa.
Kubiak oli alle 68-kiloisten sarjassa kuudes vuoden 1985 MM-kisoissa ja sijoittui viidenneksi Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1988. Hän osallistui myös Soulin olympialaisiin 1988, joissa hän putosi alkulohkovaiheessa.
Fidži
Fidžin tasavalta (vuoteen 2011 Fidžisaarten tasavalta) eli Fidži (,, fidžinhindiksi फ़िजी) on saaristovaltio eteläisellä Tyynellämerellä, Uudesta-Seelannista pohjoiseen. Valtioon kuuluu noin 330 saarta tai luotoa, joista noin kaksi kolmasosaa on asuttamattomia. Suurimmat saaret ovat Viti Levu ja Vanua Levu, joissa elää noin 87 prosenttia maan yli 837 000 asukkaasta. Pääkaupunki Suva sijaitsee Viti Levulla. Fidžin maapinta-ala on hieman yli 18 000 km². Vuonna 1970 tapahtuneen itsenäistymisensä jälkeen valtio on ollut poliittisesti epävakaa. Vuodesta 1987 lähtien maa on käynyt läpi neljä vallankaappausta, joista viimeisimmän vuoden 2006 lopulla. Fidži erotettiin 1. syyskuuta 2009 Kansainyhteisöstä, mutta se sai jäsenyyden takaisin syyskuun 2014 vaalien jälkeen. Maassa elää alkuperäisten fidžiläisten lisäksi merkittävä vähemmistö Intiasta tuotujen siirtolaisten jälkeläisiä, fidžinintialaisia.
Maan tärkeimmät tulonlähteet ovat sokeri ja turismi.
Maan tunnukset
Fidžin lipussa on siirtomaahistoriasta kertova Britannian lippu sekä brittiaikaisesta vaakunasta periytyvä vaakunakilpi. Fidžin vaakunassa on Englannin punainen Pyhän Yrjön risti, kookospähkinää tassuissaan kannatteleva leijona ja rauhankyyhky sekä siirtomaaisännille tärkeitä luonnonvaroja edustavat sokeriruoko, kookospalmu ja banaaniterttu.
Fidžin pääministeri Frank Bainimarama ilmoitti helmikuussa 2015, että maa tulee poistamaan lipustaan brittiläisen siirtomaavallan symbolit. Uudesta lipusta järjestettäisiin suunnittelukilpailu, ja lippu olisi tarkoitus ottaa käyttöön maan itsenäisyyden 45-vuotisjuhlissa lokakuussa 2015. Oppositio vastusti kuitenkin ehdotusta kustannusten takia, minkä takia lipun uudistus juuttui telineisiinsä. Bainimarama ilmoittikin elokuussa 2016, että hallitus ei enää aja lipun uudistamista ja keskittää varoja ennemmin sykloni Winstonin aiheuttamien tuhojen korjaamiseen.
Saaret
Suurimmat saaret ovat vulkaanisia. Saaret ovat saaneet alkunsa vulkaanisen toiminnan seurauksena, ja ne ovat vuoristoisia. Saarivaltiossa sijaitsee 28 muuta yli 910 metrin korkuista huippua. Muuten saaria peittää trooppinen metsä. Maan korkein kohta on Viti Levun saarella sijaitseva Tomanivi (Mount Victoria), jonka huippu on 1 323 metrin korkeudessa. Fidžin suurimmat joet ovat Viti Levulla sijaitsevat Rewa, Navua, Sigatoka ja Ba sekä Vanua Levulla sijaitseva Dreketijoki, joiden suille on muodostunut deltoja. Rewa on elinkeinon kannalta tärkein joki ja se on pituudeltaan 150 kilometriä, josta 113 kilometriä on purjehduskelpoista.
Luonto
pienoiskuva|Fidžillä elää runsaasti värikkäitä lintulajeja. Kuvassa on [[palettihedelmäkyyhky.]] Saarien alkuperäinen lajisto on erittäin runsas. Eläimistöön kuuluu sammakoita, liskoja, kilpikonnia, käärmeitä, lepakoita ja lintuja. Muutamia endeemisiä lajeja lukuun ottamatta luonto on hyvin samankaltainen kuin Indonesiassa ja Malesiassa, josta saaren kasvillisuus ja eläimet ovat alun alkaen peräisin. Uusia lajeja on tuotu saarelle, paitsi eurooppalaisten tutkimusmatkailijoiden mukana, myös 3 500 vuotta sitten, kun ensimmäiset ihmiset asuttivat saaren ja toivat mukanaan muun muassa sikoja ja koiria. Uusien lajien vuoksi jotkin harvinaiset lajit kuolivat sukupuuttoon. Fidžin nisäkäslajeista vain kuusi lepakkoa on alkuperäisiä, muut ovat myöhemmin tuotuja. Saaren lepakkoja ovat esimerkiksi 10 cm:n pituinen pitkähäntähedelmälepakko ja tätä kaksinkertaisesti suurempi endeeminen laji Mirimiri acrodonta. Saarelle on tuotu muun muassa intianpikkumangusti vuonna 1883 metsästämään sokeripeltosatoja tuhoavia rottia, mutta se siirtyi syömään lintujen ja matelijoiden munia. Eurooppalaiset toivat mukanaan myös vuohen ja tahtomattaan kotihiiren sekä iso- ja mustarotan.
Fidžin 57 lintulajista vajaa puolet (26) on kotoperäisiä, muun muassa Myzomela chermesina ja fidžinviistäjä. Merilintuja on noin 23 lajia. Lentokyvystä huolimatta jotkin linnut ovat rajoittuneet vain yhdelle tai kahdelle saarelle. Jotkin ulkomailta tuodut vierasperäiset lintulajit ovat vallaneet alkuperäislajien ekologisia lokeroita ja ajaneet niitä ahtaammalle. Tällainen on esimerkiksi pihamaina. Lintubongaus on Fidžillä hyvin suosittu vapaa-ajan harrastus.
pienoiskuva|vasen|[[Brachylophus vitiensis -lisko, joka elää ainoastaan Fidžillä. Se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.]] Fidžillä eläviä liskoja ovat Rotuman saarella elävä Lepidodactylus gardineri sekä uhanalaiset Brachylophus vitiensis ja fidžinleguaani. Yhteensä saarilta on löydetty 27 matelijalajia, joista valtaosa on liskoja, mutta Fidžillä asuu myös muutamia maa- ja merikäärmelajeja, kuten Viti Levun saarella elävä Ogmodon vitianus. Kahdesta maalla elävästä käärmelajista toinen ei ole lainkaan myrkyllinen ja toinen on vahvasta myrkystään huolimatta melko vaaraton, koska se ei pysty heikon leukansa vuoksi avaamaan suutaan tarpeeksi auki purrakseen ihmistä. Fidžillä tavattaviin matelijoihin kuuluu myös viisi merikilpikonnalajia, jotka ovat merinahkakilpikonna, etelänbastardikilpikonna, liemikilpikonna, valekarettikilpikonna ja karettikilpikonna. Niitä saalistetaan lihan vuoksi, ja niiden munat ovat suosittua ravintoa. Alle 46-senttimetristen kilpikonnien metsästys on kielletty, mutta koska ne tulevat sukukypsiksi vasta suurempina, kielto ei toimi tehokkaasti. Vuonna 1936 tuodusta agakonnasta on tullut suuri riesa saaren kotoperäisille sammakkolajeille, joita näkee nykyään vasta syvällä metsässä ja sielläkin harvoin.
Fidžin maapinta-alasta 45 prosenttia on metsän peitossa, josta kolmasosaa eli 2 530 km²:ä hyödynnetään kaupallisesti. Metsäisimmät alueet keskittyvät vuoristojen tuulenpuolisille alueille, kun suojapuolella kasvaa ruohomaata. Rannikolla kasvaa runsaasti mangrovepuita ja kookospalmuja. Maapinta-alasta 87,9 % on alkuperäisväestön omistuksessa ja 3,9 % valtiolla.
Fidžiltä on tunnistettu 1 596 kasvilajia, joista noin 60 prosenttia on kotoperäisiä. Tagimaucia-nimellä kutsuttua puna- ja valkokukkaista köynnöskasvia Medinilla waterhousei tavataan ainoastaan Fidžillä ja sielläkin vain Taveunin saarella samannimisen järven ympäristössä sekä Vanua Levi -saaren eteläkärjessä Mt. Seatura -vuoren ylärinteessä. Se on myös valtion kansalliskasvi. Saarella kasvaa 31 kookospalmulajia, useita saniaiskasveja ja vankkoja kauripuumetsiä (dakua), joiden puita käytetään paljon huonekaluteollisuudessa Casuarina-suvun lujien puiden ohella. Nonia käytetään paljon lääkekasvina.
Luonnon suurimmat uhat ovat metsähakkuut ja saasteet. Maaperän eroosiota edistää maanviljelykseen valittujen alueiden huono sijainti sekä maataloudessa käytetyt huonot menetelmät. Sateilla on myös oma osansa eroosiossa. Nykyinen ilmastonmuutos on vakava uhka kaikille Tyynenmeren pienille saarivaltioille, niin myös Fidžille, merenpinnan nousun vuoksi.