cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ruumislauta
Ruumislauta on aikoinaan käytössä ollut leveä lauta, jolle vainaja asetettiin pesun jälkeen odottamaan arkkuun asettamista. Sitä kutsuttiin myös kalmolaudaksi, kalmalaudaksi, hartialaudaksi ja Karjalassa purinlaudaksi. Mikäli arkku oli kuolinhetkellä valmiiksi tehty, ei ruumislautaa tarvinnut käyttää, vaan vainaja laitettiin pesun jälkeen suoraan arkkuun. Ruumislaudan käyttö liittyy kristilliseen aikaan, jolloin kuoltiin kotona ja omaiset huolehtivat vainajan hautaamisesta.
Earl’s Courtin metroasema
Alkuperäinen Earl’s Courtin asema avattiin 30. lokakuuta 1871. Se tuhoutui tulipalossa 30. joulukuuta 1875. Sen tilalle avattiin toinen, väliaikainen asema, jonka nykyinen asema tien toisella puolella korvasi valmistuttuaan 1. helmikuuta 1878.
Lontoon metron ensimmäiset liukuportaat asennettiin Earl’s Courtin asemalle vuonna 1911.
Ruumislauta
Ruumislauta katolisuudessa
Monessa kylässä oli erityisiä ruumiinpesijöitä eli naisia, joita saattoi kutsua paikalle oman väen sijaan. He pesivät ruumiin vedellä ja saippualla riepu apunaan. Miehiltä ajettiin myös usein parta ennen ruumiin huuhtomista, kuivaamista, pukemista ja kampaamista.
Sydney 2000 (videopeli)
Sydney 2000 on Attention to Detailin kehittämä urheilupeli, joka on julkaistu vuonna 2000 PlayStationille, Sega Dreamcastille ja Windowsille. Peli on vuoden 2000 olympialaisten virallinen videopeli.
Ruumislauta
Ruumislauta katolisuudessa
Tämä leveä lauta oli joko yhdestä puusta tehty tai kahdesta laudasta kokoon pantu. Se veistettiin honkapuusta muutaman senttimetrin paksuiseksi. Yksipuinen oli toisesta päästään, tyvipäästään, leveämpi. Tähän pöydän kannen levyiseen lautaan oli useilla paikkakunnilla tapana veistää ristinmerkki.
Sydney 2000 (videopeli)
Pelaaminen
Yksinpelissä voi pelata joko yksittäisiä lajeja tai olympiatilaa jossa lajeja myös harjoitellaan nousujohteisesti eri tavoin. Moninpeliä voi pelata joko peräkkäisinä suorituksina tai samanaikaisesti (lajin salliessa).
Mies ja nainen (elokuva)
Mies ja nainen (Un homme et une femme) on ranskalainen elokuva vuodelta 1966. Sen ohjasi Claude Lelouch ja pääosia esittävät Jean-Louis Trintignant ja Anouk Aimée. Elokuvan käsikirjoituksen laativat Lelouch ja Pierre Uytterhoeven.
Ruumislauta
Ruumislauta katolisuudessa
Vainaja yleensä "laulettiin laudalle" eli veisattiin laudalle asettelun aikana virsiä. Pukuun tai valkoiseen ruumispaitaan puettu vainaja asetettiin laudalle suorana, usein lakanoiden väliin sijoitettuna. Vainajan kädet pantiin suoriksi ruumiin päälle. Peitoksi pantiin huopa ja asetettiin silmähuntu pään yli, usein pantiin Raamattu ja virsikirja rinnan päälle. Jotkut laittoivat vielä kukkia rinnan päälle.
Mies ja nainen (elokuva)
Lelouch toimi itse myös elokuvan tuottajana ja kuvaajana. Elokuva tunnetaan näyttävästä kuvauksestaan, jossa muun muassa vaihdellaan väri- ja mustavalkokuvan välillä. Francis Lain elokuvaa varten säveltämästä musiikista ovat jääneet elämään muun muassa Silja Linen mainonnassa vuosikymmeniä käytetty elokuvan tunnuskappale ”Un homme et une femme” sekä Ajankohtaisen kakkosen ja BBC:n Panorama-ajankohtaisohjelman tunnusmusiikkina käytetty ”Aujourd’hui c’est toi”.
Juoni
Noin 35-vuotiaat leskeksi jääneet pariisilaiset mies ja nainen – kilpa-autoilija ja elokuvien kuvaussihteeri – tapaavat sattumalta lastensa sisäoppilaitoksessa Deauvillessä. He aloittavat suhteen, jota kuitenkin varjostavat kummankin muistot entisistä puolisoista.
Ruumislauta
Ruumislauta katolisuudessa
Jos vainaja oli eläessään ollut noituuteen taipuvainen, saattoi ruumis kummitella vielä laudalla ollessaan. Vanha kansa kertoi eräästäkin muorista, joka tarinan mukaan oli kävellyt rikki kolmet sukat. Vainajan arveltiin käyneen noitumassa.
Ruumislauta ortodokseilla
Ortodoksit asettivat laudalla lepäävän vainajan kunniasijalle huoneen arvokkaimpaan paikkaan eli ikonin alle. He samoin kuin katoliset valvoivat kolme yötä vainajan vierellä. Tällä varmistettiin se, ettei pahamies pääse ottamaan sielua, jonka aina ruumiin hautaamisen saakka uskottiin oleskelevan kotona.
Ruumislauta luterilaisilla
Luterilainen väestö saattoi jättää vainajan sisään kylmilleen jätettyyn huoneeseen tai viedä sen pois kuolinhuoneesta aittaan tai riiheen. Yleensä vainajaa kuljetettiin jalat edellä. Jotkut olivat kyllä sitä mieltä, että ruumista oli kuljetettava pää edellä, jottei se osaa palata takaisin. Sen jälkeen kun vainaja oli asetettu ruumislaudalle laulettiin useimmilla paikkakunnilla aina saattovirsiä, kun vainajaa liikutettiin. Kylällä saattoi olla erityinen ruumiinlaulaja, hyvä laulumies, joka haettiin silloin paikalle.
Tavallisesti vainaja pantiin arkkuun heti, kun se oli saatu valmiiksi. Kirkolle arkku vietiin surusaatossa vasta sen sunnuntain aamuna, jolloin hautaus tapahtui.
Joillakin paikkakunnilla vietettiin ruumiinvalvojaisia hautajaisia edeltäneenä yönä. Niissä arkku tuotiin tupaan ja sijoitettiin penkille keskelle huonetta. Kansi avattiin ja arkun päälle asetettiin lauta poikittain ja sille kynttilöitä palamaan. Vainajan kotiin kokoontuneet kyläläiset ja erityinen ruumiinveisaaja nauttivat ensin hautajaisaterian. Sen jälkeen aloitettiin läpi yön kestänyt virrenveisuu, joka keskeytyi vain saarnakirjan eli postillan luennan ajaksi. Tämä tapa kiellettiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1644, sillä kestitykseen liittyi usein juovuttavia juomia. Hirvensalmella muistetaan vieläkin tapaus, että vainaja unohtui kotiin, kun saattoväki aamulla lähti kohti hautausmaata.
Mies ja nainen (elokuva)
Vastaanotto
Mies ja nainen keräsi Ranskassa 4,2 miljoonaa teatterikatsojaa ja oli vuoden kuudenneksi katsotuin elokuva. Yhdysvalloissa elokuvan lipputulot olivat 14 miljoonaa dollaria.
Elokuva voitti Kultainen palmu -palkinnon vuoden 1966 Cannesin festivaaleilla sekä voitti seuraavana vuonna parhaan ulkomaisen elokuvan ja parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscarin. Lelouch oli ehdolla parhaan ohjaajan ja Anouk Aimée parhaan naispääosan Oscar-palkintoon. Golden Globe -kilpailussa Mies ja nainen palkittiin parhaana vieraskielisenä elokuvana ja Aimée parhaasta naispääosasta.
Vuonna 1986 Lelouch ohjasi elokuvalle jatko-osan Mies ja nainen: 20 vuotta myöhemmin.
Työterveyshuolto
Työterveyshuolto Suomessa on lakisääteistä toimintaa. Työnantajan on kustannuksellaan järjestettävä työntekijöille työterveyshuolto. Se voi olla joko pelkästään ennalta ehkäisevää ja sisältää terveystarkastuksia tai, kuten nykyään useimmiten, sisältää myös sairaanhoitoa.
Käytännössä työnantaja voi järjestää työterveyspalvelut kunnan terveyskeskuksen palveluna, tai se voi järjestää ne itse tai ostaa yksityiseltä palvelujentuottajalta. Yrittäjä voi halutessaan liittyä työterveyshuoltoon. Työterveyshuollon piirissä oli vuonna 2017 noin 86 prosenttia suomalaisista palkansaajista, ja sen kokonaiskustannukset olivat 814,5 miljoonaa euroa. Tämä edustaa 4,3 prosenttia koko terveydenhuollon kustannuksista.
Aaron Rodgers
Ura
Ennen ammattilaisuraansa Rodgers edusti kaudet 2003 ja 2004 University of California, Berkeleyn yliopistojoukkuetta California Golden Bearsia. Hän pelasi Golden Bearsin riveissä kahden kauden aikana yhteensä 25 ottelua, joista 22 aloittavana pelinrakentajana, ja vuonna 2004 hänet nimettiin Pacific-10 Conferencen ensimmäiseen tähdistöön. Ennen Golden Bearsia Rodgers oli pelannut kauden 2002 Butte Collegen joukkueessa.
Rodgers sai NFL-varauksen huhtikuussa 2005, kun Green Bay Packers varasi hänet numerolla 24 NFL Draftin ensimmäisellä kierroksella. Hänestä tuli kautta aikain kahdeksas pelinrakentaja, jonka Packers on varannut ensimmäisellä kierroksella, ja joukkueen ensimmäinen ensimmäisellä kierroksella varattu pelinrakentaja sitten vuoden 1981. Hän teki joukkueen kanssa ammattilaissopimuksen elokuussa 2005. Brett Favre oli Packersin ykköspelinrakentaja vuodesta 1992 ja Rodgers oli hänen varamiehensä kaudet 2005–2007. Kaudella 2005 Rodgers pelasi kolmessa NFL:n runkosarjaottelussa ja kausilla 2006 ja 2007 molemmilla kahdessa ottelussa. 29. marraskuuta 2007, jolloin Packers kohtasi Dallas Cowboysin, hän antoi NFL-uransa ensimmäisen touchdown-syötön.
Työterveyshuolto
Työterveyslaitoksen professori Guy Ahosen mukaan työterveyshuollon tulisi olla ennalta ehkäisevää. Käytännössä kuitenkin sairauksien hoito korostuu, ja myös tehokkuus ja lyhytnäköinen kilpailuttaminen haittaavat työterveyshuoltoa. Ahosen mukaan liike-elämän palveluyritykset panostavat eniten työterveyshuoltoon, kun taas vähiten siihen satsataan liikennealalla ja kunnissa.
Aaron Rodgers
Ura
Maaliskuussa 2008 Brett Favre ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa ja Rodgers nostettiin Packersin ykköspelinrakentajaksi. Muutama kuukausi myöhemmin Favre pyörsi lopettamispäätöksensä, mutta joukkue piti päätöksensä antaa Rodgersille mahdollisuus aloittaa ykköspelinrakentajana ja Favre siirtyi elokuussa 2008 New York Jetsiin.
Kaudella 2010, kolmannellaan Packersin ykköspelinrakentajana, Rodgers oli voittamassa Super Bowlia, kun Packers voitti mestaruusottelussa (Super Bowl XLV) Pittsburgh Steelersin. Hänet nimettiin ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän keräsi luvuin 31–25 päättyneessä ottelussa 304 syöttöjaardia, onnistui 24:ssä heitossa 39:stä ja syötti kolme touchdownia.
Elokuussa 2018 Rodgers teki Packersin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen.
Maaliskuussa 2022 Rodgers teki Packersin kanssa kolmevuotisen ja yhteensä 150 miljoonan arvoisen jatkosopimuksen.
Maaginen suklaapuoti
Maaginen suklaapuoti on Rino Mizuhon piirtämä ja käsikirjoittama mangasarja, joka alkoi ilmestyä Suomessa vuonna 2013. Se kertoo Shokora Aikawasta, toiveet toteuttavaa Chocolat Noir -nimistä suklaapuotia pitävästä tytöstä, joka on pimeyden noita. Shokora ei pyydä suklaasta rahaa, vaan hän vie asiakkaalta jotain tälle todella tärkeää, kuten arvovallan, kehon tai muuta vastaavaa. Shokoran isä, Shuuga Aikawa kuoli yrittäessään tehdä suklaista mahtavimman suklaiden suklaan.
Osat
Sarjassa on 20 osaa:
Suomessa on tähän asti ilmestynyt 20 osaa. Osien nimet ovat aakkosjärjestyksessä ensimmäistä lukuun ottamatta.
Hahmot
Ps Shokoran isällä oli vastustaja.
Pumi
Pumi on keskikokoinen, kevyehkö, terrierityyppinen paimenkoira, jonka alkuperämaa on Unkari. Pumia on käytetty paitsi lampaiden, myös sikojen ja karjan paimentamiseen. Pumi on ollut tarpeellinen maatilan yleiskoira, jolta on käynyt myös pienten jyrsijöiden hävittäminen. Rotu on melko harvinainen kotimaansa ulkopuolella, mutta Suomessa ja Ruotsissa pumeja rekisteröidään nykyään noin sata vuosittain.
Ulkonäkö
Pumi on keskikokoinen ja kevyehkö, rakenteeltaan neliömäinen paimenkoira. Pumin pää on ilmeikäs, kuonon pituus on hieman alle puolet pään pituudesta. Silmät ovat hieman vinot ja tummat. Pumilla on kärjistään hieman taittuvat pystyt korvat, jotka liikkuvat eloisasti. Se kantaa hännän kiepillä selän päällä.
Turkki on kiharaa, ja se muodostuu pohjavillasta ja karkeammasta päällyskarvasta. Ihanteellinen turkki on säänkestävää eikä huopaannu. Pumin turkkia hoidetaan kampaamalla tarvittaessa ja nyppimällä tai leikkaamalla. Karva kasvaa jatkuvasti ja vaatii säännöllistä hoitoa.
Urosten säkäkorkeus vaihtelee 41–47 cm (ihanne 43–45 cm) ja narttujen 38–44 cm (ihanne 40–42 cm) välillä. Urokset painavat 10–15 kg (ihanne 12–13 kg) ja nartut 8–13 kg (ihanne 10–11 kg).
Luonne ja käyttäytyminen
Luonteeltaan pumi on vilkas ja eloisa. Pumi on myös melko äänekäs ja ilmoittaa yleensä haukkumalla vieraista. Pumi kiintyy paimenkoirien tapaan voimakkaasti perheeseensä ja saattaa olla hieman epäluuloinen vieraita kohtaan. Tämän vuoksi pumin riittävään sosiaalistamiseen on kiinnitettävä huomiota jo pennusta saakka. Pumilla on sievästä ulkomuodostaan huolimatta vielä paimenkoiran luonne ja vaistot tallella.
Alkuperältään pumi on paimenkoira, mutta Suomessa se on saanut suosiota agilitykoirana. Pumille sopivat myös muut koiraharrastukset, kuten toko ja palveluskoiralajit. Myös koiratanssi ja flyball sopivat nopealle ja ketterälle pumille. Pumi on nopea, vilkas, älykäs ja helposti motivoitava, ja sopii moniin vauhdikkaisiin lajeihin.
Alkuperä
thumb|280px|Harmaa pumi
Pumi on saanut alkunsa 1600–1700-luvulla, jolloin Unkariin tuli karja- ja lammaslaumojen mukana saksalaisia ja ranskalaisia pystykorvaisia terrieri- ja paimentyyppisiä koiria. Uudessa kotimaassaan kyseiset koirat risteytyivät paikallisen pulin kanssa. Vuosikausien ajan pumia pidettiinkin vain pulin paikallismuunnoksena, kunnes se lopulta tunnustettiin roduksi 1900-luvun alussa. Pumin rotukirja on ollut pitkään avoin. Tämä tarkoittaa sitä, että rotuun on voitu hyväksyä unkarilaisia maatiaistyypin koiria, jotka ovat täyttäneet pumin rotumääritelmän. Vielä 1970-luvulla pumin jalostuksessa on käytetty muita unkarilaisia paimenkoirarotuja, pulia ja mudia.
Etymologia
Pumi tarkoittaa tietyntyyppistä lammaskoiraa, ja nimitystä käytettiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1815.
Pumi Suomessa
Suomeen ensimmäiset pumit saapuivat 1970-luvun alussa, ja vuonna 1973 syntyi ensimmäinen pentue. Suomi oli tuolloin karanteenirajojen takana, ja koirien tuominen maahan oli hankalaa. Aluksi kaksi kasvattajaa toivat muutaman jalostusyksilön: uroksen ja kaksi narttua. Myöhemmin tuotettiin joitain uusia koiria. 1970- ja 1980-luvulla koirien tuonti oli karanteenin vuoksi hankalaa ja kallista. Kantakoiria oli vähän, mutta lukumäärällisesti rotu kasvoi nopeasti. 1990-luvulla karanteenirajat aukesivat, ja maahan tuotiin useita uusia jalostusyksilöitä. 1990-luvulla pumi oli suosionsa huipulla. Parhaimmillaan pumeja rekisteröitiin noin 150 vuodessa, mutta nyt rekisteröintimäärät ovat tasoittuneet noin 80–100 yksilön välille.
Pumi on Suomessa suosittu harrastuskoira ja onkin tätä nykyä unkarilaisista paimenkoirista suosituin. Pumilla on palveluskoiraoikeudet. Sen kanssa voi harrastaa esimerkiksi tokoa ja agilityä. Suomalaiset pumit ovat saavuttaneet yhteensä yhdeksän agilityvalion ja kuusi tottelevaisuusvalion arvoa. Ulkomuodollisesti pumi on kehittynyt kolmenkymmenen vuoden aikana. Nykyiset pumit ovat neliömäisempiä ja tasalaatuisempia kuin varhaiset suomalaiset pumit. Myös Unkarissa koiranäyttelyt ovat muokanneet pumeista salonkikelpoisempia.
Pumi muissa maissa
Suurin pumimaa on tietenkin rodun kotimaa Unkari, ja Unkarissa pumin rotujärjestö on Hungária Pumi Club. Unkarissa pumeja syntyy noin 300–400 vuodessa. Suomen lisäksi suuri kanta on myös Ruotsissa, jonne pumi rantautui 1980-luvulla Suomesta tuotujen koirien avulla. Ruotsin pumikanta perustuukin pääosin Suomesta vietyihin koiriin. Ruotsissa pumeja rekisteröidään noin sata vuodessa. Lisäksi pumeja löytyy muun muassa Saksasta, Tanskasta, Norjasta, Hollannista, Italiasta, Australiasta ja Yhdysvalloista, joissa kussakin rekisteröidään muutamia pumeja vuosittain. Vuonna 2004 pumi hyväksyttiin American Kennel Clubin Foundation Stock Service -ohjelmaan, ja sille perustettiin oma rotujärjestö, Hungarian Pumi Club of America.
Samuel Beckett -luokka
Samuel Beckett -luokka on Irlannin laivaston kolmen ulkovartiolaivan muodostama alusluokka, jonka aluksista ensimmäinen valmistui 2014.
Suunnittelu
Alukset suunnitteli Vard Marine Inc. (aiemmin STX Marine) ja niiden suunnittelussa on havaittavissa samankaltaisuutta edeltäneisiin Róisín-luokan aluksiin. Babcock Marine valmisti PV90:ksi nimeämänsä 90-metriset alukset. Suurempi koko edeltäneeseen luokkaan verrattuna parantaa toimintaedellytyksiä Pohjois-Atlantilla. Aluksilla on 44 hengen miehistö, joiden lisäksi niille voidaan majoittaa kymmenen koulutettavaa.
Karolinginen arkkitehtuuri
thumb|300px|[[Lorschin luostarin porttihalli, 700-luvun loppu. Halli edustaa karolingisen arkkitehtuurin Roomasta ja varhaiskristillisistä aiheista saamia vaikutteita. Julkisivu on koristeltu punaisilla ja valkoisilla kivilaatoilla. Alhaalla on käytetty Rooman Colosseumin tapaan kiintopylväiden ja niiden välisten kaarien järjestelmää, ja yläpuolella pieniä uurrettuja pilastereita. Kolmioaihe oli peräisin roomalaisista sarkofageista. ]]
Tunnetuin karolingisen arkkitehtuurin esimerkki on Aachenin palatsikappeli (796–814), jonka esikuvana oli Ravennan San Vitale. Kappeli on säilynyt Aachenin tuomiokirkon keskiosana, mutta muu palatsikokonaisuus on kadonnut.
Karolingisen tyylin aikana rakennetut pitkäkirkot, kuten Centulan luostarin kirkko Saint Riquierissa, vaikuttivat paljon myöhempään keskiaikaiseen arkkitehtuuriin. Tyyliä seurasivat ja siihen perustuivat myöhemmät ottolainen arkkitehtuuri ja romaaninen arkkitehtuuri.
Fällforsin piiri
Fällforsin piiri sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Skellefteån kunnan piirit
Mikkelin Kissat
Mikkelin Kissat (lyhenne MiKi) on mikkeliläinen jalkapalloon erikoistunut urheiluseura. Seuran edustusjoukkue pelaa Kakkosessa nimellä Mikkelin Pallo-Kissat (lyhenne MiPK).
Historiaa
Mikkelin Kissat perustettiin vuonna 1981, mutta merkittiin yhdistysrekisteriin vasta 1983. Varsinainen toiminta seurassa alkoikin vuonna 1984 Mikkelin Pallo-Kissojen (MiPK) seuraajana. Pallo-Kissojen juuret juontuvat aina 1900-luvun ensimmäisiin vuosiin asti asti, sillä uutta jalkapallon erikoisseuraa, MiPK:a olivat perustamassa vuonna 1946 Mikkelin työväentalolla yleisseura Mikkelin Vauhdin jalkapalloilijat. Vauhti taas sai alkunsa vuonna 1907 nimellä Mikkelin Työväenyhdistyksen Voimistelu- ja Urheiluseura.
MiPK aloitti taipaleensa maakuntasarjasta, josta se nousi 1950-luvulla ensimmäisenä mikkeliläisseurana Suomi-sarjaan. Pallo-Kissojen menestyksekkäimpiä aikoja olivat vuodet 1962–1964, 1971 ja 1974–1979, jolloin seura pelasi Mestaruussarjassa. Heidän paras saavutus siellä oli neljäs sija kausina 1962, 1974 ja 1975. Lisäksi seura voitti Työväen urheiluliiton mestaruuden vuonna 1977. Pallo-Kissat ajautui kuitenkin 1980-luvun alussa talousvaikeuksiin ja kausi 1983 II divisioonassa jäi konkurssiin haetun seuran historian viimeiseksi.
MiPK:n pelaajat siirtyivätkin kaudeksi 1984 Mikkelin Kissoihin, jolle yritettiin myös siirtää MiPK:n sarjapaikkaa II divisioonassa, mutta Palloliitto ei suostunut tähän. Näin Kissat joutui aloittamaan uudestaan pohjalta eli V divisioonasta. Sieltä seura nousi vuosittain sarjaportaan ylöspäin aina II divisioonaan asti, mutta putosi jo kaudella 1988 takaisin III divisioonaan. Vuodeksi 1994 MiKi nousi jälleen takaisin II divisioonaan, jonka itälohkossa se vakiinnutti seuraavina vuosina paikkansa sarjan keskikastissa ja oli parhaimmillaan kaudella 1997 kolmas. Vuonna 1994 MiKi voitti Suomen Cupin pikkufinaalin.
Vuoden 1998 päätteeksi MiKi:n ja Mikkelin Palloilijoiden (MP) edustusjoukkueet ja A-juniorit yhdistyivät ja muodostivat Ykköseen FC Mikkelin. Fuusio purettiin kuitenkin jo vuonna 2001 ja MiKi palasi jälleen edustusjalkapallotoimintaan mukaan, ja on sen jälkeen pelannut kaudet 2002, 2004–2005 ja 2007 Kakkosessa ja loput Kaakkois-Suomen Kolmosessa.
Kytämänjärvi
Kytämänjärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Torren ja Laustin välissä sijaitseva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Hankeranojan valuma-alueeseen. Järven vedenpinta on laskettu ja se on nykyään kaksiosainen.
Mikkelin Kissat
Historiaa
Kolmosen kaudelle 2016 MiKi osallistui Mikkelin Pallo-Kissojen 70-vuotisjuhlien kunniaksi nimellä MiPK. MiPK voitti Kolmosen lohkonsa ja nousi seuraavaksi kaudeksi Kakkoseen.
Junioritoiminta
MiKi:llä on kaudella 2014 yhteensä 10 juniori-ikäluokkaa MiKi Nappuloista (s. 2006-2009) A-junioreihin (s. 1995-1996). Parhaimmillaan MiKi:n B-juniorit ovat pelanneet kaudella 1996 SM-sarjassa, ja lisäksi MP:n kanssa FC Mikkeliksi yhdistyneet A-juniorit saivat SM-hopeaa vuonna 1999. MiKi on myös järjestänyt vuodesta 1987 lähtien kesä-heinäkuun vaihteessa Mikkeli Turnauksen 7–13-vuotiaille junioreille ikäluokittain. Vuonna 2013 Mikkeli Turnaukseen osallistui yhteensä 92 joukkuetta eri puolilta Suomea.
Kytämänjärvi
Maantiede
Järven pinta-ala on 6,7 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Vedenpinnan laskun jälkeen järvessä on kaksi kanavalla yhdistettyä vesiallasta, joista suurempi on 450 metriä pitkä ja pienempi on kasvamassa umpeen. Siihen laskee kaksi metsäojaa ja yksi pelto-oja. Toinen oja on Matolammen laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 2,3 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Hankeranojaan, joka vuoristaan yhtyy Sirppujokeen.
Järvellä on 1,9 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa, joka on soistunutta eteläisen osan ympäriltä. Rannoille on rakennettu neljä loma-asuntoa, joille johtaa tiet Kalannista ja Laitilasta.
Lauantai-illan huuma
Lauantai-illan huuma voi tarkoittaa:
John Smith (tutkimusmatkailija)
pienoiskuva|John Smith John Smith (1580–1631) oli englantilainen amiraali, tutkimusmatkailija ja kirjailija. Hänet aateloitiin ja lyötiin ritariksi. Smith teki mahdolliseksi Uuden-Englannin asuttamisen. Hän oli vuosina 1608–1609 Virginian siirtokunnan johtaja.
Smith oli ensimmäinen englantilainen tutkimusmatkailija, joka kartoitti Uutta-Englantia. Hän innosti siirtolaisuuteen niitäkin, jotka olivat vailla omaisuutta: Mutta myös:
Huolimatta päättäväisyydestään ja voimakkaasta luonteestaan Smith koki vastoinkäymisiä vihamielisten intiaanien ja yhteistyökyvyttömien uudisasukkaiden puolelta. Hän määräsi lopettamaan kullan etsimisen ja keskittymään elinolojen parantamiseen. Ja pian alettiin levittää huhua, että hän aikoo avioitua intiaaniprinsessa Pocahontasin kanssa ja nimittää itsensä Virginian keisariksi. Tämän vuoksi hänet kutsuttiin takaisin Lontooseen.
Smith lähti merille 16-vuotiaana ja palveli kauppa- ja sota-aluksilla edeten kapteeniksi. Hänet aateloitiin ansioistaan taisteluissa turkkilaisia vastaan. Vuonna 1602 hän haavoittui ja hänet myytiin orjaksi, mutta hän pääsi pakenemaan. Tässä vaiheessa hänen elämänsä oli vauhdikasta. Englantiin hän pääsi palaamaan vuonna 1604. Huhtikuussa 1608 hän oli jo Jamestownin siirtokunnassa Amerikassa ja suoritti Chesapeakenlahden kartoitusta. Hänen työstään oli hyötyä muille tutkimusmatkailijoille yli vuosisadan ajaksi.
Jamestowniin muutti siirtolaisia tasaisena virtana ja siirtokunta koki suuria vaikeuksia. Etenkin siirtokunnan ruokahuolto alkoi tuottaa vaikeuksia. Paljon muuta ei ollut tehtävissä kuin luottaa Smithin opetuksiin, joita eräät kutsuivat jopa laeiksi. ”Joka ei suostu tekemään työtä hänen ei pidä myöskään syödä.” Osa siirtolaisista jäi tosin odottamaan ohjeita emämaasta Englannista.
Vuonna 1614 Smith purjehti Mainen ja Massachusettsin lahdella nimittäen alueen Uudeksi-Englanniksi. Hän palasi pysyvästi takaisin Englantiin ja kirjoitti kirjan A Description of New England. Hän kuoli Lontoossa vuonna 1631 51-vuotiaana.
Havannapaprika
Havannapaprika (Capsicum chinense, myös Capsicum sinense) on paprikoiden (Capsicum) sukuun kuuluva chililaji. Se on levinnyt Karibian alueelta ja Etelä-Amerikasta Eurooppaan ja sieltä Aasiaan ja Afrikkaan.
Kasvatus
Havannapaprika sopii kasvihuoneeseen ja vesiviljelyyn. Se on pitkäikäinen mutta vaativa.
Kasvin ulkonäkö
Havannapaprika on matala ja tuuhea. Lehdet ovat isoja, kiiltäviä ja röpelöpintaisia. Kukka on pieni, keltavihreä. Hedelmän muoto ja väri ovat vaihtelevia.
Boa
Boa tai BoA voi viitata muun muassa seuraaviin:
Jonathan Soriano
Jonathan Soriano Casas (s. 24. syyskuuta 1985 El Pont de Vilomara, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa itävaltalaista Red Bull Salzburgia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura
Soriano on barcelonalaisseura Espanyolin kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki kaudella 2002–2003 1. joulukuuta 2002 pelatussa ottelussa Rayo Vallecanoa vastaan. Hän ei kuitenkaan vielä onnistunut vakiinnuttamaan pelipaikkaansa edustusjoukkueen kokoonpanossa, ja jatkoi täten reservijoukkueen riveissä.
Kauden 2005–2006 Soriano aloitti Espanyolissa, mutta siirtyi lainalle kauden puolivälissä Segunda Divisiónissa pelanneeseen Almeríaan. Seuraavan kauden 2006–2007 jälkimmäisen puoliskon hän pelasi lainalla Poli Ejidossa. Kaudeksi 2007–2008 hän palasi Espanyoliin ja pelasi yhteensä 24 ottelua sen aikana.
Tammikuussa 2009 hän siirtyi jälleen lainalle, tällä kertaa Albaceteen. Lainansa aikana hänen sopimustaan katalonialaisseuran kanssa ei uusittu ja näin hänestä tuli vapaa pelaaja kauden jälkeen.
Heinäkuussa 2009 Soriano teki sopimuksen Barcelonan reservijoukkueen kanssa, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran edustusjoukkueessa 28. lokakuuta 2009 Copa del Reyssä Cultural Leonesaa vastaan. Kauden 2009–2010 päätteeksi hän oli joukkueensa paras maalintekijä, 18 osumallaan.
Jörnin piiri
Jörnin piiri sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Skellefteån kunnan piirit
CB Málaga
Club Baloncesto Málaga (tunnetaan sponsorointisyistä myös nimellä Unicaja Malaga) on espanjalainen koripalloseura.
Historia
Seura syntyi kahden koripalloseuran, Unicaja Rondan ja Mayoral Maristasin, seurafuusiossa vuonna 1992. Unicaja Ronda perustettiin jo vuonna 1977 ja Mayoral Maristas perustettiin vuonna 1953 nimellä Ademar Basket Club. 1972 nimi vaihdettiin vielä CB Maristas de Málagaan ja seura nousi 1988 ACB:hen.
Málaga oli ensimmäisen kerran lähellä Espanjan mestaruutta kaudella 1994–1995, jolloin seura pääsi ACB:n loppuotteluihin. Myös kaudella 2001–2002 seura sijoittui sarjan toiseksi. 2000-luvulla Málaga pelasi pitkään ULEBin alaisissa yksityisissä seurakilpailuissa, etenkin Euroliigassa. Ensimmäisen Espanjan mestaruuden seura voitti vuonna 2006. Vuonna 2017 se voitti ULEB Eurocupin mestaruuden. Kaudella 2021–2022 Málaga osallistui Mestarien liigaan.
Mauno Kirjonen
pienoiskuva|Mauno Ilmari Kirjonen thumb|right|250px|Curtiss Hawk -hävittäjä. Mauno Ilmari Kirjonen (20. huhtikuuta 1916 Viipuri – 7. maaliskuuta 1999 Heinola) oli suomalainen hävittäjälentäjä ja hävittäjä-ässä. Kirjonen saavutti jatkosodan aikana kaikkiaan 9 ¾ ilmavoittoa Fokker, Curtiss ja Messerschmitt -hävittäjäkoneilla.
Kirjonen sai lentäjäkoulutuksen Sotaohjaajakurssi 1:llä vuosina 1939–1941. Kirjonen sai lentomerkin ainoana lentosotamiehenä Suomen ilmavoimien historiassa 14. kesäkuuta 1941. Koulutuksen jälkeen hänet komennettiin korpraaliksi ylennettynä Lentolaivue 32:een 1. maaliskuuta 1941. Uttiin tukeutuneen, Fokker-kalustolla varustetun laivueen riveissä lentänyt Kirjonen saavutti ensimmäisen ilmavoittonsa 4. heinäkuuta 1941 ampuessaan toisen lentäjän kanssa venäläisen Petljakov Pe-2 -koneen alas Haminassa. Pudotuksesta kirjattiin Kirjoselle ½ ilmavoittoa. Kirjonen ylennettiin alikersantiksi 12. heinäkuuta 1941. Ensimmäiset ”kokonaiset” ilmavoittonsa Kirjonen saavutti Curtiss-koneella lentäen venäläisten hyökkäyksessä Uttiin 22. heinäkuuta 1941. Kirjonen oli yksi juuri ennen hyökkäystä koneensa ilmaan saaneista puolustajista. Hän pudotti kaksi viholliskonetta, toinen venäläiskoneista ampui kuitenkin juuri ennen tuhoutumistaan Kirjosen koneen tuleen, jolloin hän pelastautui laskuvarjolla Haukkajärveen.
Viisi ilmavoittoa saavuttanut Kirjonen ylennettiin kersantiksi 26. elokuuta 1941. Hän kävi Reserviupseerikoulun 28. helmikuuta–16. heinäkuuta 1942, palaten takaisin LeLv 32:een vänrikiksi ylennettynä. Kirjonen palveli yli vuoden ajan Koelaivueessa 21. joulukuuta 1942 alkaen, kunnes hänet siirrettiin perustamisvaiheessa olevaan, Messerschmitt-koneilla varustettuun Lentolaivue 34:ään 23. maaliskuuta 1943. Kirjosen ensimmäinen Messerschmitt-tyypillä saavutettu ilmavoitto oli 5. toukokuuta 1943 Haapasaaren lähistöllä alasammuttu Boston-torpedopommittaja. Maaliskuussa 1944 Kirjonen siirrettiin Hävittäjälentolaivue 30:een. Venäläisten suurhyökkäyksen alettua Karjalankannaksella, Kirjonen siirrettiin takaisin Hävittäjälentolaivue 34:ään 15. kesäkuuta 1944. Kirjonen ylennettiin luutnantiksi 6. heinäkuuta 1944, ylennyksen jälkeen seurasi siirto takaisin Hävittäjälentolaivue 30:een 5. elokuuta 1944. Hänet kotiutettiin 14. marraskuuta 1944. Siviiliammatiltaan Kirjonen oli insinööri.
LÉ Samuel Beckett
LÉ Samuel Beckett (viirinumero P61) on Irlannin laivaston Samuel Beckett -luokan ulkovartiolaiva.
Tiny Thompson
Cecil Ralph "Tiny" Thompson (31. toukokuuta 1905 Sandon, Brittiläinen Kolumbia – 9. helmikuuta 1981 Calgary, Alberta) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi NHL-liigan Boston Bruinsissa ja Detroit Red Wingsissä. Thompson voitti NHL:n mestaruuden ja valittiin neljästi sarjan parhaaksi maalivahdiksi.
Thompson piti hallussaan Bruinsin voittoennätystä 81 vuotta, kunnes Tuukka Rask ohitti hänet vuonna 2019. Samoin Bruinsin paidassa pelattujen otteluiden määrässä Thompson on Raskin jälkeen toisella sijalla. Thompsonilla on edelleen nimissään Bruinsin yhden kauden nollapeliennätys (12), jonka hän teki tulokaskaudellaan 1928–1929.
Dancing in the Rain
Dancing in the Rain on espanjalaisen laulajan Ruth Lorenzon kappale, jolla hän edusti Espanjaa vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa. Lorenzo valittiin kotimaansa edustajaksi 22. helmikuuta 2014. Kappaleen on tehnyt artisti itse yhdessä englantilaisten lauluntekijöiden, Jim Irvinin ja Julian Emeryn kanssa. Lorenzon edustuskappale on pop-balladi, jonka teema on toivo. Koska Espanja on yksi Eurovision laulukilpailun suurista rahoittajamaista, kappale pääsi suoraan finaaliin. Se sai 74 pistettä ja saavutti sijan 10.
Calculus: A Complete Course
Calculus: A Complete Course on Robert A. Adamsin kirjoittama kirja. Kirja käsittelee yliopistotason matematiikan perusteita pääpainon ollessa differentiaali- ja integraalilaskennassa. Kirjassa tarkastellaan asioita nimenomaan reaalimuuttujien näkökulmasta. Kirjan sisältö on tarkoitettu kolmen lukukauden mittaiseksi kurssiksi.
Salarakkaat (albumi)
Salarakkaat on julkisuudessa "salarakkaina" tunnetuksi tulleiden Martina Aitolehden ja Marika Fingerroosin vuonna 2005 julkaistu albumi. Albumia edelsi Salarakkaat-single. 12 kappaleen lisäksi albumi sisältää videomateriaalia. Albumin kappaleisiin lukeutuu Martinan ja Marikan esittämänä viisi albumin teemaan sopivaa coveria Mascaran ”Erittäin hyvä (ellei täydellinen)”, Pelle Miljoonan ”Tahdon rakastella sinua”, Kikan ”Sukkula Venukseen”, Mikko Alatalon ”Tytöt tahtoo pitää hauskaa” ja Sabrinan ”Boys (Summertime love)” sekä suomenkielinen versio Aquan kappaleesta ”Barbie Girl” nimellä ”Salarakas oon”.
Kalvträskin piiri
Kalvträskin piiri sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Skellefteån kunnan piirit
Länsi-Afrikan talous- ja rahaliitto
thumb|upright|Järjestön tunnus. thumb|upright|Talous- ja rahaliiton jäsenmaat. Länsi-Afrikan talous- ja rahaliitto ( eli UEMOA) on Länsi-Afrikan CFA-frangia käyttävien maiden taloudellinen yhteistyöjärjestö.
Vuonna 1994 perustetun talous- ja rahaliiton jäsenmaita ovat Benin, Burkina Faso, Guinea-Bissau, Mali, Niger, Norsunluurannikko, Senegal ja Togo. Sen tehtävänä on maiden välisen taloudellisen integraation edistäminen yhteisen talousalueen ja vapaan liikkuvuuden avulla.
Liiton päättäviä elimiä ovat maiden valtioiden ja hallitusten päämiesten konferenssi sekä ministerineuvosto. Toimeenpaneva elin on komissio, joka sijaitsee Burkina Fason pääkaupungissa Ouagadougoussa. Komission puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2017 lähtien nigeriläinen Abdallah Boureima.
Länsi-Afrikan talous- ja rahaliitto UEMOA:a ei tule sekoittaa samojen valtioiden muodostamaan Länsi-Afrikan rahaliitto UMOA:an, joka on keskittynyt yksinomaan rahapolitiikkaan.
Naura pois
Naura pois on Jope Ruonansuun vuonna 2002 julkaisema kokoelma-albumi. Se sisältää 20 Ruonansuun esittämää kappaletta 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa julkaistuista albumeista.
Lenny
Lenny on yhdysvaltalainen vuonna 1974 ensi-iltansa saanut elokuva 1960-luvun kiistanalaisesta stand up -koomikosta Lenny Brucesta. Elokuvan ohjasi Bob Fosse ja nimiosaa esittää Dustin Hoffman. Käsikirjoituksen teki Julian Barry oman näytelmänsä pohjalta.
Lenny oli ehdolla peräti kuuden Oscar-palkinnon saajaksi. Brucen vaimoa esittävä Valerie Perrine palkittiin parhaana naisnäyttelijänä Cannesin elokuvajuhlilla.
Orchestra Baobab
thumb|Orchestra Baobab esiintymässä New Yorkissa. Orchestra Baobab on senegalilainen maailmanmusiikkiyhtye. Se perustettiin vuonna 1970. Yhtye julkaisi seuraavan viidentoista vuoden aikana kaksikymmentä albumia. Orchestra Baobab hajosi vuonna 1987, mutta se perustettiin uudelleen vuonna 2001.
Jäsenet
Orchestra Baobabin kokoonpano on vaihdellut usein. Tässä on joitain pysyviä jäseniä.
LÉ James Joyce
LÉ James Joyce (viirinumero P62) on Irlannin laivaston Samuel Beckett -luokan ulkovartiolaiva.
Dan Horn
Dan Horn on vatsastapuhumiseen erikoistunut yhdysvaltalainen stand up -koomikko. Hänet on valittu vuoden vatsastapuhujaksi 1994.
LÉ James Joyce
Valmistus
Irlannin hallitus allekirjoitti lokakuussa 2010 Babcock Marinen kanssa 99 miljoonan euron tilauksen kahdesta aluksesta ilman aseita. Alusten aseistamiseen erillisen sopimuksen puitteissa varattiin budjettiin lisäksi 7,8 miljoonaa euroa. Aluksen köli laskettiin marraskuussa 2013. Alus lasketaan vesille syksyllä 2014. Suunniteltu palvelukseen otto oli toukokuussa 2015.
Dan Horn
Arizonassa kasvanut Horn alkoi harjoitella vatsastapuhumista jo lapsena nähtyään Vonda Kay Van Dyken esityksen huvipuistossa. Opiskellessaan collegessa musiikkiteoriaa ja säveltämistä hän ryhtyi vuonna 1978 esiintymään koomikkona ja sai pian Phoenixin kaupungilta viisivuotisen pestin opettaa koululaisille liikennetietoutta komediansa keinoin. Hän on toiminut ammattikoomikkona siitä lähtien.
Hornin nukkehahmoista yleisön suosikki on yleensä suorapuheinen Orson-vanhus. Orsonilla on myös oma pieni nukkensa, Gary, jonka kanssa Horn parodioi perinteistä vatsastapuhumista.
Kommunisti sisäministerinä
Kommunisti sisäministerinä on Yrjö Leinon kirjoittama muistelmateos, joka ilmestyi vuonna 1958 Tammen kustantamana.
Kirjoittaminen
Vuosina 1945–1948 sisäministerinä toiminut kansandemokraattinen poliitikko Yrjö Leino oli erotettu ministerin tehtävistä keväällä 1948 ja jättänyt eduskunnan vuoden 1951 vaaleissa. Leino palasi julkisuuteen viimeisen kerran vuonna 1958 julkaisemalla muistelmakirjan Kommunisti sisäministerinä. Muistelmat olivat Leinolle henkilökohtaisesti erittäin tärkeät, koska hän halusi saada oikeudenmukaisen paikan historiassa ja päästä kostamaan puoluetovereilleen, jotka olivat vuonna 1948 kääntäneet hänelle selkänsä.
Vastaanotto
Ensimmäisenä Leinon tulossa olevasta muistelmateoksesta kirjoitti SDP:n pää-äänenkannattaja Suomen Sosialidemokraatti jo 12. huhtikuuta 1958. Lehden mukaan Leino oli kertonut teoksesta Maalaisliiton kansanedustajalle, kunnallisneuvos Kustaa Tiitulle.
Kirjan aiottu julkitulo osui arkaan ajankohtaan, sillä Suomen ja Neuvostoliiton suhteet olivat ajautuneet yliherkkään tilaan yöpakkaskriisin vuoksi. Kirja joutui politiikan välikappaleeksi Maalaisliiton ns. K-linjan käyttäessä sitä lyömäaseenaan Fagerholmin hallitusta vastaan. Puolueen pää-äänenkannattaja Maakansa sijoitti 17. lokakuuta 1958, vajaata viikkoa ennen kirjan ilmestymistä, etusivulleen lyhyen artikkelin, jonka otsikko oli yllyttävä: ”Ketkä muokkasivat Leinon 'muistelmat' mieleisikseen?” Artikkelin tiedot perustuivat kuulopuheisiin, joiden mukaan teosta Leinon kanssa valmistelleet henkilöt olivat muokanneet käsikirjoituksen kokonaan uudelleen palvelemaan "tiettyjä poliittisia tarkoitusperiä". Myös SKDL:n pää-äänenkannattaja Kansan Uutiset, joka oli saanut käsiinsä yhden kappaleen Leinon muistelmista, hyökkäsi voimakkaasti teoksen julkaisemista vastaan: ”Atomipommi Suomen ja Neuvostoliiton ystävyyssuhteiden räjäyttämiseksi”. Lehti väitti teoksen haamukirjoittajaksi kommunistien vihaamaa Arvo Tuomista, joka oli kuitenkin täysin tietämätön koko kirjahankkeesta. Neuvostoliiton asiainhoitaja Ivan Filippov − suurlähettiläs Viktor Lebedev oli yllättäen poistunut Suomesta muutamaa viikkoa aiemmin − kävi 21. lokakuuta 1958 pääministeri Karl-August Fagerholmin luona vaatimassa, että hallitus estäisi Leinon muistelmateoksen julkitulon. Filippov piti kirjaa sisällöltään Neuvostoliittoa loukkaavana. Fagerholm vastasi, ettei hallitus voinut lain mukaan tehdä asiassa mitään, koska teos ei ollut vielä ilmestynyt eikä Suomessa ollut sensuuria. Filippov puolestaan ilmoitti, että ellei Leinon kirjan ilmestymistä ehkäistäisi, Neuvostoliitto tekisi asiasta "vakavat johtopäätökset". Akateemikko Kustaa Vilkuna katsoi – ilmeisesti presidentti Urho Kekkosen sanansaattajana –, ettei Leinon muistelmia olisi juuri nyt syytä julkaista kiristyneen kansainvälisen ilmapiirin vuoksi. Vielä saman päivän aikana Fagerholm kutsui luokseen toimitusjohtaja Untamo Utrion ja tämän neuvottelun jälkeen Tammi päätti vetää kirjan myynnistä toistaiseksi. Leinon kuoltua teoksen julkaisuoikeudet siirtyivät hänen omaisilleen, joista hänen tyttärensä Lieko Zachovalová vastusti jyrkästi sen julkaisua.
Lopulta kirjan koko painos tuhottiin Neuvostoliiton vaatimuksesta. Lähes kaikki kirjat − noin 12 500 kappaletta − poltettiin Roihuvuoren lämpökeskuksessa elokuussa 1962 lukuun ottamatta joitain kappaleita, jotka otettiin salaa poliittisten aktiivien käyttöön ja joista tuli myöhemmin arvokkaita keräilyharvinaisuuksia. Kirjan julkaisematta jäämisestä aiheutui Tammelle useiden miljoonien markkojen tappio. Jarl Hellemannin mukaan Leinon muistelmista nostettu kohu oli täysin suhteeton verrattuna kirjan asiasisältöön ja kirjasta tuli suomalaisen ulkopoliittisen itsesensuurin ensimmäinen uhri. . Myöskään kirjan tuoreeltaan lukeneen pääministeri Fagerholmin mielestä siinä ”ei ollut mitään merkillisiä asioita”. Yrjö Leinon poika, toimittaja Olle Leino on arvellut, että jos hänen isänsä muistelmat olisivat päässeet ilmestymään suunnitellusti, ne olisivat aluksi nostattaneet suuren hälyn, mutta melko pian sulautuneet muun saman ajan paljastuskirjallisuuden virtaan.
Nimimerkki Timo (J. W. Tuura) kirjoitti tapauksen johdosta lähellä Kokoomusta olleessa ''Kauppalehdessä: ”Kuulun siihen sukupolveen, joka ahmien luki Bobrikovin aikana ns. kiellettyä kirjallisuutta. Ryhdyin lehtimiehen ammattiin jo edesmenneen Franz Albert Seynin päivinä. Meikäläiselle sananvapaus on kullan kallis asia. Kallis kuin oma silmäterä. Tietysti sitä voidaan käyttää väärin ja on käytettykin, mutta juuri sananvapaus on parhain lääke vapaan sanan väärinkäyttäjiä vastaan. – – – Meikäläiselle, joka on nähnyt monen monen ammattitoverin lähtevän vankilaan esim. majesteettirikoksen tai viranomaisten halventamisen vuoksi – joka on kahden maailmansodan aikana saanut kärsiä sotasensuurista, ja joka itsekin on aiheuttanut lehdelleen muutamia kertoja painojuttuja – meikäläiselle on ent. ministerin, toimittaja Yrjö Leinon kirjan levittämisen ehkäiseminen hallitusvallankin toimesta varsin vastenmielinen juttu.”''
Leinon kuoleman jälkeen vuonna 1962 paljastui, että hänen muistelmateoksestaan levitettiin monistettua, koneella kirjoitettua 153-sivuista lyhennelmää (alkuperäisteoksessa on 262 sivua), jota oli ehditty myydä kiskurihinnalla jo satoja kappaleita. Asiasta kehkeytyi pitkä ja monimutkainen oikeusjuttu, jossa päätekijä tuomittiin yli vuodeksi vankeuteen ja 20 000 markan korvauksiin (vuoden 1963 rahassa) Leinon perikunnalle. Monistetta levittäneet Kauko Lapinlammi ja Sven A. Laine olivat aiemmin kaupanneet Työturvallisuusliiton nimissä työnantajille mustia listoja poliittisesti tai muuten epäilyttävistä työntekijöistä. He olivat myös keränneet vuonna 1961 rahaa Urho Kekkosen vaalitoimikunnalle, kunnes heidät erotettiin, koska he olivat ostaneet itselleen runsaasti alkoholia vaalitoimikunnan laskuun ja käyttäytyneet asiattomasti, minkä jälkeen he olivat kostoksi kaupitelleet vaalitoimikunnan maksukuittien kopioita ja sen muita salaisia papereita Kekkosen kanssa kilpailleen Honka-liiton tukijoille.
Jomalan vaakuna
Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä Pyhä Olavi istumassa valtaistuimella pidellen valtakunnanomenaa ja sotakirvestä, kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Jomalan kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 21. marraskuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 27. helmikuuta 1952.
Thione Seck
thumb|Thione Seck vuonna 2011 Thione Ballago Seck (12. maaliskuuta 1955 – 14. maaliskuuta 2021 ) oli senegalilainen kansanmuusikko. Hän toimi 1970-luvulla Orchestra Baobabissa, mutta lähti siitä myöhemmin. Lähdettyään Orchestra Baobabista hän perusti veljensä Mapenda Seckin kanssa oman yhtyeensä, Raam Daanin.
Masamitsu Yoshida
Masamitsu Yoshida (30. toukokuuta 1904 Tokio – 29. lokakuuta 2016) oli japanilainen mies, josta tuli Japanin vanhin elossa oleva mies ja maailman toiseksi vanhin elossa oleva mies Yasutarō Koiden kuoleman jälkeen 19. tammikuuta 2016. Häntä vanhempi mies oli ainoastaan Yisrael Kristal (15. syyskuuta 1903 – 11. elokuuta 2017). Yoshidan kuoleman jälkeen Japanin vanhin elävä mies oli Hokkaidon Ashorossa asuva Masazō Nonaka (25. heinäkuuta 1905 – 20. tammikuuta 2019).
Lähteet
http://www.japantimes.co.jp/news/2016/12/16/national/japans-oldest-man-masamitsu-yoshida-dies-112/#.WN22Ym_yjIU
Nipa Niemi
Niilo ”Nipa” Eerik Niemi (9. joulukuuta 1927 Helsinki – 31. joulukuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen viihdetaiteilija ja koomikko, pääammatiltaan televisiograafikko.
Ollessaan työssä Tesvisiossa 1950-luvun lopulla Niemi tutustui Reino Helismaahan, jonka kanssa hän esiintyi sittemmin kiertueilla Esa Pakarisen jäätyä niiltä pois. Helismaa kirjoitti Niemelle sketsejä, joissa tämä oli milloin kulkurin, milloin taiteilijan tai helppoheikin roolissa. Niemi levytti 1960-luvulla neljä kappaletta, joista kaksiosainen Helppo-Heikki tarinoi (1963) oli etupäässä puhetta sisältänyt humoreski, Toivo Kärjen ja Reino Helismaan tuotantoa.
Nipa Niemi suunnitteli myös muutamia levynkansia The Renegades -yhtyeelle sekä Saukille ja Pikkuoraville.
Niemi kuoli 66-vuotiaana pitkään sairastettuaan uudenvuodenaattona Helsingissä. Niemi on haudattu Maunulan uurnalehtoon Helsinkiin.
Rehtori (televisiosarja)
Rehtori on suomalainen komediasarja, jonka tapahtumat sijoittuvat suomalaiseen yläkouluun. Sarjan keskiössä on Terhi Suorlahden esittämä rehtori Sari Valjakka, joka on epätoivottu pomo ja joka yrittää liikaa. Hänellä on paljon suunnitelmia koulunsa suhteen, mutta niiden toteutus harvemmin onnistuu. Sarja julkaistiin marraskuussa 2019 C More -suoratoistopalvelussa ja se esitettiin televisiossa MTV3-kanavalla tammikuusta 2020 alkaen.
Caroline Rohde-Moe
Caroline Rohde-Moe (s. 10. huhtikuuta 1992 Blommenholm) on norjalainen tennispelaaja. Hän on voittanut urallaan kaksi ITF-turnausta nelinpelissä. Rohde-Moe edusti Norjaa Fed Cupissa ensimmäisen kerran vuonna 2009.
Rehtori (televisiosarja)
Sarjan tapahtumat ajoittuvat koulun syyslukukaudelle, elokuusta joulu­juhlaan.
Caroline Rohde-Moe
Rohde-Moe on pelannut tennistä vuodesta 2011 lähtien Yhdysvalloissa, jossa hän opiskeli Mississippin yliopistossa, valmistuen sieltä vuonna 2014.
Rehtori (televisiosarja)
Rehtori perustuu Anna Brotkinin ja Paula Korvan samannimiseen lyhytelokuvaan, jonka he tekivät vuonna 2016 Aalto-yliopistoon lopputyönään.
Kapina nuorisovankilassa
Kapina nuorisovankilassa (Scum) on brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1979. Alan Clarken ohjaama elokuva kertoo brittiläisen nuorisovankilan brutaaleista oloista. Se perustuu Clarken vuonna 1977 BBC:lle ohjaamaan tv-elokuvaan, jota ei väkivaltaisuutensa takia sallittu esittää televisiossa ennen kuin 14 vuotta myöhemmin. Esityskiellon saatuaan ohjaaja Clarke ja käsikirjoittaja Roy Minton sovelsivat ja kuvasivat tarinan uudelleen pitkäksi teatterielokuvaksi, joka sai ensi-iltansa 1979. Teatteriversiosta tuli paitsi tuotannollisesti näyttävämpi, myös vielä paljon realistisempi ja väkivaltaisempi kuin esityskieltoon laitettu tv-versio.
Elokuvassa nuori Carlin (Ray Winstone) saapuu kärsimään rangaistustaan nuorisovankilaan ja alkaa väkivallan ja suojelujärjestelmän avulla edetä vankien keskinäisessä arvojärjestyksessä yhä korkeammalle. Toinen keskeinen hahmo on Archer (Mick Ford), rauhallinen ja virnuileva kasvissyöjä ja ateisti, joka turhaan yrittää selviytyä yhteisössä ylivoimaisen älynsä ja keskustelun avulla. Kolmas keskeinen hahmo, herkkä Davis (Julian Firth) joutuu vihamiestensä raiskaamaksi henkilökunnan silmien alla, viiltää yöllä ranteensa auki ja kuolee verenvuotoon koska henkilökunta ei vastaa hänen hälytyskellon soittoonsa.
Tarina korostaa 1970-luvun brittiläisen nuorisovankilajärjestelmän kyvyttömyyttä auttaa rangaistusta kärsiviä nuoria kohti parempaa elämää. Sadistiset, rasistiset ja korruptoituneet vartijat pönkittävät poikien keskinäisiä valtapyrkimyksiä ja käyttävät itsekin kyseenalaisia menetelmiä. Ensi-iltansa aikoihin vuonna 1979 Kapina nuorisovankilassa herätti kiistanalaisuutensa vuoksi paljon keskustelua, mikä osaltaan johti nuorisovankilajärjestelmän uudistuksiin 1980-luvun Britanniassa.
Vuoden 1979 teatteriversio esitettiin vuonna 1983 uuden Channel 4 -televisiokanavan ohjelmistossa. Konservatiiviaktivisti Mary Whitehouse nosti asiasta oikeusjutun, jonka aluksi voitti mutta tuomio kumottiin sittemmin.
Djerba
Djerba eli Jerba on saari Vähä-Syrtissä Tunisiassa. Se on suosittu matkailukohde ja yksi niistä harvoista paikoista Tunisiassa, joissa berberin kieltä vielä puhutaan. Vuonna 2004 saarella oli yhteensä 139 517 asukasta ja sen koko on 514 km².
Kapina nuorisovankilassa
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Helena Ylänen kirjoitti vuonna 1980 elokuvan pysyvän juuri ja juuri loitolla väkivallalla mässäilystä totisuutensa ansiosta: ”Filmin väkivalta ei ole hauskaa, vaan iskut ja potkut sattuvat ruumiiseen ja jättävät jäljen mieleen.” Hän luonnehtii Kapinaa nuorisovankilassa kovaksi, tapahtumiin keskittyväksi elokuvaksi, ”joka ei tunne myötätuntoa eikä ole kiinnostunut syistä ja taustoista”.
Djerba
Maantiede
Djerba on Pohjois-Afrikan rannikon suurin saari. Sen pinta-ala on 514 km². Saari sijaitsee Vähä-Syrtin lahdella Etelä-Tunisiassa. Mantereelta sitä kohti kulkee kaksi niemimaata, mutta mantereen ja saaren välissä on Bou Graran meri ja al-Kantaran salmi lännessä. Salmi on vain noin 2 kilometriä leveä ja Bou Graran meren syvyys on 5–25 metriä. Djerban korkein kohta merenpinnasta on 55 metriä. Saarella ei ole omia makeanveden lähteitä ja sen pohjavesikin on pääasiassa suolaista. Paikalliset keräävätkin sadevettä ja vuotuinen keskimääräinen sadanta on noin 200 mm. Ilmankosteus on sitä vastoin suhteellisen korkea. Saari on nykyisin yhteydessä mannermaalle vanhan roomalaisen pengertien päälle rakennetun tien kautta.
Kapina nuorisovankilassa
Vastaanotto
Vuoden 2010 kanadalaisessa vankilakuvauksessa Dog Pound nähdään paljon vaikutteita Scum-elokuvista.
Djerba
Historia
thumb|vasen|Djerban linnoitusta. Antiikin kreikkalaiset kirjailijat tunsivat Djerban lootustensyöjien saarena. Theofrastos kutsui saarta nimellä Pharis ja Polybios nimellä Meninx. Saari on mahdollisesti myös paikka, johon Herodotos viittasi nimellä Phla. Saarella on harjoitettu laajamittaista maanviljelyä 300-luvulta eaa. ja alue kuului jo tuolloin todennäköisesti Karthagon valtakuntaan. Rooman valtakunnan aikana pääelinkeino saarella olivat oliivien ja oliiviöljyn tuotanto. Saarella on useita raunioita antiikin ajoilta. Jerusalemin piirityksen jälkeen saarelle saapui suuri joukko juutalaisia. Rooman valtakunnan valtaa seurasivat vandaalit ja heitä Bysantti, jolloin Djerbaa hallittiin Tripolista käsin. Vuonna 665 arabit valloittivat Djerban Ma'awiya bin Hudayjin johtamalla sotaretkellä Bysantin valtakuntaa vastaan, jonka jälkeen saari mainitaan useamman vuosisadan ajan historiallisissa lähteissä vain harvakseltaan.