cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Steve Christoff
Christoff aloitti uransa Minnesotan yliopiston joukkueessa, jossa hän pelasi kaudet 1976–1979. Minnesota North Stars varasi hänet NHL:ään 1978 varaustilaisuuden toisella kierroksella numerolla 24. Vuonna 1979 hän liittyi Yhdysvaltojen maajoukkueeseen ja osallistui MM-kilpailuihin. 1980 talviolympialaisissa joukkue teki jättiyllätyksen ja voitti olympiakultaa. Välittömästi olympiaturnauksen jälkeen Christoff liittyi Minnesotan joukkueeseen ja aloitti ammattilaisuransa. Hän pelasi Minnesotassa vuoteen 1982 saakka, jolloin siirtyi Calgary Flamesiin. Yhden Calgaryssa pelatun kauden jälkeen Christoff siirtyi Los Angeles Kingsiin, jossa hän pelasi uransa viimeisen kauden 1983–1984. Hän oli mukana Yhdysvaltojen maajoukkueessa myös 1981 Kanada Cupissa.
Evankelistojen symbolit
Vanhassa testamentissa kerrotaan profeetta Hesekielin näystä (1:4-10, katso myös 10:14): "Tämän minä näin: Pohjoisesta tuli myrskytuuli ja suuri pilvi, joka liekehti tulta ja levitti loistetta ympärilleen. Tulen keskusta säihkyi kuin sula kulta, ja keskellä hehkua näkyi neljän olennon hahmot... Niillä oli ihmisen muoto, mutta kullakin oli neljät kasvot ja kullakin neljä siipeä... Niiden kasvot olivat kuin ihmisen kasvot, mutta oikealla puolen oli leijonan kasvot ja vasemmalla härän kasvot, ja vielä niillä oli kotkan kasvot, kaikilla neljällä yhtä lailla." Nelihahmoa selittänee muinaisitämainen käsitys maailman tai taivaan neljän kulman neljästä vartijasta tai kannattajasta.
Steve Christoff
Urheilu-uransa jälkeen Christoff on toiminut lentäjänä. Hänet nimitettiin Yhdysvaltojen Hockey Hall of Fameen vuonna 2003.
Evankelistojen symbolit
Nelijako toistuu: Vanhan testamentin neljä suurta profeettaa (Jesaja, Jeremia, Hesekiel, Daniel) sekä neljä kirkkoisää (Augustinus, Ambrosius, Hieronymus, Gregorius Suuri). Esikristillisessä perinteessä mainittiin elävien olentojen neljä ominaisuutta: majesteettisuus, voima, ymmärrys ja liikkuvuus. Vielä ovat perushyveet: viisaus, rohkeus, maltillisuus ja oikeudenmukaisuus.
Evankelistojen yhteinen tunnus on kirja. Heitä on verrattu myös paratiisin neljään virtaan (1 Moos. 2:10). Leijonasta (Pyhä Markus) tuli Venetsian kaupungin vaakunaeläin. Pyhä Luukas esitetään toisinaan maalarina, koska hän 500-luvun legendan mukaan maalasi Neitsyt Maria -taideteoksia. Kuuluisin niistä sijaitsee Rooman Santa Maria Maggiore -kirkossa. Luukas on taiteilijoiden suojeluspyhimys.
Gokayama
thumb|250px|Gasshō-zukuri tyylinen talo Gokayaman kylässä. Gokayama on kylä Nanton kaupungissa, Japanissa. Se koostuu gasshō-zukuri tyylisistä olkikattoisista taloista, jotka ovat tyyliltään lähes ainutlaatuisia Japanissa. Gokayama liitettiin osaksi UNESCOn maailmanperintöluetteloa vuonna 1995 yhdessä Gifun prefektuurissa sijaitsevan Shirakawa-gōn kylän kanssa. Tarkemmin määriteltynä Gokayaman luetteloon kuuluvat osat ovat Ainokuran ja Suganuman kylät.
Gokayama sijaitsee eristäytyneenä Shōgawa-joen yläjuoksulla. Sijaintinsa vuoksi kylä säilytti pitkään perinteiset elintapansa muun Japanin modernisoituessa.
Karl Rove
thumb|Karl Rove Karl Christian Rove (s. 25. joulukuuta 1950 Denver, Colorado) on yhdysvaltalainen politiikan alan konsultti, joka johti useita republikaanipuolueen vaalikampanjoita. Hän oli Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin varakansliapäällikkö (Deputy Chief of Staff) ennen eroaan 31. elokuuta 2007.
George W. Bushin Rove tapasi työskennellessään Bush vanhemmalle RNC:llä 1973–1974. Vuonna 1977 hän muutti Texasiin työskentelemään Bushin vaalikomiteassa hänen yrittäessään kongressiin. Austinissa hän työskenteli kuvernööri Bill Clementsin apuna. Rove auttoi Bushin voittoon 1994 Ann Richardsia vastaan Texasin kuvernööriksi. Häntä pidettiin myös keskeisenä vaikuttajana Bushin presidentinvaalivoitoissa 2000 ja 2004.
Rove ei kaihtanut vastustajien mustamaalausta, vaan levitti Ann Richardsia vastaan huhun, jonka mukaan hän oli lesbo, ja hänen uskottiin olleen vuoden 2000 republikaanien esivaalin aikaisen John McCainin mustamaalauskampanjan takana.
Irma Urrila
Irma Rauha Kristiina Urrila-Andersson (o.s. Urrila; s. 29. tammikuuta 1943 Helsinki) on suomalainen laulaja (sopraano). Hän voitti Yleisradion järjestämän laulukilpailun 18-vuotiaana keväällä 1961. Ensikonserttinsa hän antoi Helsingin Konservatoriossa 26. marraskuuta 1962 Pentti Koskimiehen säestämänä. Urrila aloitti lauluopinnot tätinsä Aino Eleniuksen johdolla ja jatkoi niitä Sibelius-Akatemiassa Jolanda di Maria Petrisin opissa sekä myöhemmin Milanossa Carla Castellanin ja Tomaso Jappellin johdolla.
Urrila voitti Lonigon laulukilpailun 1965 ja tuli toiseksi Parman Verdi-kilpailussa 1966. Suomen Kansallisoopperassa Urrilalla oli solistikiinnitys syksystä 1965 kevääseen 1967, jonka jälkeen hän siirtyi Tukholman kuninkaalliseen oopperaan.
Urrila avioitui Norjaan ja siirtyi vuonna 1970 Oslon oopperaan. Urrilan laulajanura kesti yli 30 vuotta ja käsitti yli 40 oopperaroolia, joista mainittakoon Pamina (Taikahuilu), Zerlina (Don Giovanni), Kreivitär (Figaron häät), Mimì (La Bohème), Liù (Turandot), Lauretta (Gianni Schicchi), Tatjana (Jevgeni Onegin), Sophie (Ruusuritari) sekä Giacomo Puccinin Madame Butterflyn ja Richard Straussin Arabellan nimiosat. Oopperatyönsä ohella Irma Urrila on konsertoinut ahkerasti ja esiintynyt usein oratoriosolistina. Suomen, Ruotsin ja Norjan lisäksi hän on esiintynyt Tanskassa, Saksassa, Ranskassa, Brasiliassa ja Kreikassa. Laajempaan kansainväliseen tietoisuuteen Irma Urrila nousi Ingmar Bergmanin ohjaaman Taikahuilun elokuvaversion (1975) Paminana.
Veijo Murtomäki arvioi, että Urrila kuuluu Suomen sopraanohistorian ”yhden käden sormilla laskettaviin suuruuksiin”.
Pour l’Afrique et pour toi, Mali
Pour l'Afrique et pour toi, Mali (”Afrikan ja sinun puolestasi, Mali”) on Malin kansallislaulu. Laulu hyväksyttiin käyttöön 9. elokuuta 1962. Sen sanat on laatinut maan tuolloinen maatalousministeri Seydou Badian Kouyaté. Laulun on säveltänyt Banzoumana Sissoko. Ranskankielisen version lisäksi laulusta on olemassa myös bambarankielinen versio.
Frankfurtin metro
undefined
Frankfurtin metro on yhdessä paikallisjunan kanssa Frankfurtin kaupungin alueen joukkoliikennerunko, se avattiin 1968.
Kuten monissa muissa Saksan suurkaupungeissa (Köln, Essen, Stuttgart) metroa ei alun perin rakennettu maanalaiseksi vaan se suunniteltiin muutettavaksi vähitellen. Suurin osa radoista on rakennettu toisen maailmansodan jälkeen ja kaupungeissa oli tarpeeksi muitakin rakennustarpeita. Aivan samalla tavalla Frankfurtin raidejärjestelmää on rakennettu useassa osassa vuoden 1968 jälkeen.
Ainoastaan keskeiset rataosat ovat maanalaisia ja muistuttavat usein raitiovaunupysäkkejä maan alla. Suuri osa verkostosta koostuu pikaraitiotieverkosta, jolla on risteyksiä muiden liikennevälineiden kanssa, ainoastaan U4 on kokonaan eristetty muusta liikenteestä, joten sitä voi kutsua 'aidoksi' metroksi. Verkosto koostuu seitsemästä linjasta jotka liikennöivät kaupungin ulkopuolelle saakka: keskikaupungilla on kolme maanalaista linjaa, joissa on 27 maanalaista ja 58 ulkoasemaa sekä -pysäkkiä. Linjojen yhteispituus on 60 kilometriä ja ne palvelevat noin 94 miljoonaa matkustajaa (2000).
The Xenon Codex
The Xenon Codex on Hawkwindin studioalbumi vuodelta 1988.
Albumi nauhoitettiin Loco-studioilla Caerleonissa ja Rockfield-studioilla Monmouthissa vuoden 1988 helmi- ja maaliskuussa ja sen tuottivat yhtye yhdessä Guy Bidmeadin kanssa. Sen tunnetuimmat kappaleet ovat avauskappale "The War I Survived" ja "Heads", jotka molemmat sanoitti Hawkwind-fani Roger Neville-Neil, jolta kitaristi-laulaja Dave Brock tilasi sanoituksia, sekä basisti Alan Daveyn säveltämä "Sword Of The East". Musiikillisesti albumi edustaa enemmän yhtyeen hard rock-painotteista puolta soolokitaristi Huw Lloyd Langtonin ollessa hyvin esillä kappaleissa. Hawkwind-tyylin myös syntetisaattoreita ja elektronisia soittimia käytetään runsaasti, etenkin Harvey Bainbridgen säveltämissä kappaleissa.
Albumi nousi Britannian albumilistalla sijalle 79. pysyen listalla vain kaksi viikkoa ja sitä on kritisoitu huonosta tuotannosta ja heikosta kappalemateriaalista. Allmusic-sivuston arvostelija toteaa albumilla olevan "vahvoja kappaleita, vaikkakin albumi ei kuulu yhtyeen vahvimpiin".
The Xenon Codex jäi yhtyeen pitkäaikaisen kokoonpanon viimeiseksi rumpali Danny Thompsonin ja kitaristi Lloyd Langtonin erottua yhtyeestä albumin julkaisun jälkeen. Albumista on julkaistu remasteroitu versio vuonna 1999 (Essential) ja vuonna 2010 (Atomhenge).
Puujoki (joki)
Puujoki on noin 35 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Hausjärven ja Janakkalan kuntien alueella. Se alkaa Mommilanjärven eteläpuolella olevasta Ansionjärvestä ja laskee lopulta Kernaalanjärveen. Korkeuseroa on vain kolme metriä, minkä vuoksi joki on herkkä tulvimaan. Puujoen sivujokia ovat esimerkiksi Hausjoki ja Punkanjoki. Seudulla on paljon soita.
Audi RS7
Audi RS7 on Audin vuodesta 2013 lähtien valmistama edustusluokan automalli, joka on kaikkein suorituskykyisin versio Audi A7 -mallisarjasta. Se sijoittuu mallistossa Audi S7:n yläpuolelle.
Audi RS7 C7 (2013–2018)
Syksyllä 2015 esiteltiin RS7 Performance, jossa moottorin teho on nostettu 605 hevosvoimaan. Lisäksi autossa on hiilikeraamiset jarrut.
Audi RS7 C8 (2019–)
Audi A7 (C8) -malliin perustuva RS7 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2019. Autossa on kaksoisturboahdettu 4,0-litrainen V8-moottori teholtaan 600 hevosvoimaa. Voimansiirtona on kahdeksanportainen automaattivaihteisto ja neliveto.
Kitarō
Kitarō, oikealta nimeltään Masanori Takahashi (, syntynyt 4. helmikuuta 1953 Toyohashi, Aichi, Japani), on japanilainen muusikko. Kitarō yhdistelee New Age -musiikissaan perinteisiä aasialaisia soittimia ja syntetisaattoria. Hän aloitti soolouransa vuonna 1977 ja tuli Japanissa kuuluisaksi vuonna 1980 tehtyään musiikin televisiosarjaan Silkkitie. Vuonna 1987 hän saavutti laajaa kansainvälistä suosiota Yhdysvalloissa tehdyn The Light of the Spirit -levyn myötä.
Elämä ja ura
Masanori Takahashi syntyi 4. helmikuuta 1953 Toyohashissa maanviljelijäperheeseen. Hän sai lempinimen Kitarō ("ilon ja rakkauden mies") ystäviltään television animepiirroshahmon mukaan, ja hän otti sen myöhemmin käyttöönsä taiteilijanimenään. Kitarō alkoi tehdä musiikkia lukiossa ja muutti valmistumisensa jälkeen Tokioon, missä hän liittyi Far East Family Band -yhtyeeseen vuonna 1972. Yhtye teki viisi albumia sekä ulkomaankiertueita ja hajosi 1976.
Vuonna 1977 Kitarō muutti Fujivuoren lähistölle ja aloitti soolouransa. Hän alkoi yhdistellä syntetisaattorin ääntä perinteisiin aasialaisiin soittimiin kuten kiinalaiseen erhu-jousisoittimeen sekä japanilaiseen taiko-rumpuun ja shakuhachi-huiluun, ja keskittyi musiikissaan henkisiin teemoihin. Hän sai vaikutteita etenkin saksalaiselta säveltäjältä Klaus Schulzelta, joka opetti hänelle syntetisaattorin käytön. Kitarōn uudenlainen New Age -musiikkityyli toi hänelle suosiota Japanissa. Vuonna 1980 hänet pyydettiin tekemään musiikki japanilaiseen Silkkitie-televisiosarjaan, sillä sarjan tekijöiden mielestä Kitarōn eteerinen musiikki sopi hyvin menneisyyden salaisuuksista kertovaan sarjaan. Kitarō teki vuosien 1980–1983 välillä neljä Silkkitie-albumia, jotka tekivät hänestä Japanissa laajalti kuuluisan. Neljännellä Silkkitie-albumilla julkaistu kappale ”Caravansary” on tunnettu Suomessa Katri Helenan esittämänä lauluna ”Unten erämaa” (san. Juha Vainio).
Vuonna 1986 Kitarō teki levytyssopimuksen yhdysvaltalaisen Geffen Recordsin kanssa ja levytti San Franciscossa 1987 albumin The Light of the Spirit. Levy myi hyvin ja Kitarō lähti ensimmäiselle Yhdysvaltain-kiertueelleen, joka oli myös menestyksekäs. Harmonista ja rauhallista musiikkia esittäneen Kitarōn ansiosta myös New Age -musiikin suosio kasvoi. Hänen vuoden 1990 albuminsa Kojiki nimettiin vuoden New Age -albumiksi.
Yksityiselämä
Kitarō meni ensimmäisen kerran naimisiin vuonna 1983 ja pari sai seuraavana vuonna pojan. Pari erosi vuonna 1990. Hän meni 1995 uudelleen naimisiin muusikko Keiko Matsubaran kanssa, ja he alkoivat myös esiintyä yhdessä. He muuttivat Wardiin, Coloradoon Yhdysvaltoihin, ja heillä on kodit myös San Franciscossa ja Japanin Naganossa.
Salavat Julajev Ufa
HK Salavat Julajev Ufa on vuonna 1961 perustettu venäläinen jääkiekkoseura, joka pelaa KHL:n itäisen konferenssin Tšernišov-divisioonassa. Seura on kotoisin Baškortostanin tasavallan Ufasta ja sen kotihalliin Ufa-Arenaan mahtuu lähes 8 000 katsojaa. Seura on saanut nimensä baškiirien kansallissankarin Salawat Julajevin mukaan.
Näkäräinen
Näkäräinen voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Salavat Julajev Ufa
Joukkue voitti mestaruuden viimeisellä kaudella Venäjän superliigassa, joka muuttui Kontinental Hockey Leagueksi kaudeksi 2008-2009. Seura voitti myös KHL:n kauden 2010-2011 mestaruuden.
Joukkue kaudella 2023–2024
(Tilanne 18. heinäkuuta 2023)
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Suiō-ryū iai kenpō
thumb|200px| Suiō-ryūn 15.[[soke Yoshimitsu Katsuse Kagehiro]] Suiō-ryū iai kenpō  on klassinen japanilainen sotataitojen koulukunta, jonka perusti samurai Mima Yoichizaemon Kagenobu Sengoku-kauden lopulla. Tyylin pääpaino on miekan vedon tekniikoissa, mutta siihen kuuluu myös muita taitoja kuten naginatan, sauvan ja ketjusirpin käyttöä sekä lähitaistelua.
Historia
Perimätiedon mukaan perustaja Mima Yoichizaemon Kagenobu (三間与一左衛門景延) (1577–1665) syntyi Dewan provinssissa, missä hänen isänsä Mima Saigū toimi šintopappina Jūnisha Gongenin pyhinvaelluspaikalla. Nuorena hän harjoitteli Tsukahara Bokudenin perustaman koulukunnan kenjutsua ja yamabushien harjoittamaa jōjutsua (Kongōjō jōhō).
Matkallaan Yoichizaemon myös jatkoi askeettisia harjoitteitaan ja meditoi säännöllisesti, jopa vetäytyen pitkiksi ajoiksi syrjäisille pyhille paikoille syvällä vuoristossa. Tämän hellittämättömän fyysisen ja henkisen harjoittelun sanotaan lopulta johtaneen valaistumiseen. Vaelluksensa kahdentenakymmenentenä vuotena meditoidessaan Yoichizaemonin mieleen nousi yllätäen näky lokeista kellumassa veden pinnalla ilman tietoista yritystä. Hän tajusi nyt voivansa käyttää miekkaansa samalla tavalla. Näkynsä innoittamana Yoichizaemon loi tyylin perustana toimivat 64 tekniikkaa ja nimesi näin syntyneen tyylinsä Suiō-ryūksi ("Vesi-lokki -tyyli")
Yoichizaemonin harjoittelun henkiset ja filosofiset osa-alueet ovat vahvasti läsnä Suiō-ryūn tekniikoissa. Ydintekniikat ovat yhteydessä hänen opetuksiinsa Ryōbu Shintōssa, järjestelmässä joka tulkitsee šintojumaluuksia esoteerisen Shingon-buddhalaisuuden kautta, ja kuvastavat "taivaan 28 tähtikuviota ja maan 36 lintua".
Yoichizaemon jatkoi harjoittelua ja vaellustaan koko ikänsä, ja 67 vuoden iässä luopui opettamisesta siirtäen vastuun tyylistä pojalleen, Mima Yohachirō Kagenagalle. Aloittelijoille liian vaikeina pitämiinsä perustajan luomiin tekniikoihin Yohachirō lisäsi kymmenen goyō- ja goin-muotoa, jotka harjoittavat hyökkääviä ja puolustavia perustekniikoita. Tyylin yhdeksäs sōke, Fukuhara Shinzaemon Kagenori, harjoitteli Masaki-ryūn manrikigusaria ja loi sen perusteella Masaki-ryū Fukuhara-ha kusarigamajutsun joka on siitä lähtien periytynyt Suiō-ryūn rinnalla. Tekniikoiden suullisen välityksen perinne jatkuu nykypäivään asti, Katsuse Yoshimitsu Kagehiron ollessa tyylin viidestoista sōke (myös Masaki-ryū Fukuhara-ha 12. sōke, iaidō kyōshi 7. dan, kendo kyōshi 7. dan, jōdō renshi 6. dan). Katsuse-sōke opettaa tyylin pääsalilla Hekiunkanilla ("Sinisten pilvien sali"), Shizuokan kaupungissa.
Koulukunnan aseet, tekniikkat ja kata-sarjat
Suiō-ryū on kattava sotataitojen koulu jonka pääpaino on iai-tekniikassa. Harjoittelu perustuu, kuten useimmissa muissakin perinteisissä kouluissa, lähinnä yksin tai parin kanssa tehtäviin kata-muotoihin. Harjoiteltaviin kata-sarjoihin kuuluvat muun muassa seuraavat:
Lisäksi useimpia yksin tehtäviä muotoja voidaan harjoitella myös parin kanssa. Iai-tekniikoiden lisäksi oppimäärään kuuluu myös muita taitoja:
Koulukunnan perimys ja arvoasteet
Perustajan poika Yohachirō seurasi isäänsä koulukunnan toisena sōkena ja perimysketju on jatkunut katkeamattomana nykypäivään asti. Perinteisesti kage-tekniikkasarjat opetettiin vain tyylin seuraavalle päämiehelle. Nykyään lähes kaikkia koulukunnan tekniikoita opetetaan avoimesti, mutta joitain on yhä varattu opetettavaksi vain tulevalle sōkelle.
Perimysjärjestys tähän päivään asti :
Arvoasteet
Useiden muiden koryū-koulukuntien tapaan Suiō-ryū käyttää nykyaikaisten kyū- ja dan-arvojen sijaan perinteisempää menjo-järjestelmää joka perustuu todistuksiin tai lisensseihin. Nämä arvot ovat, alimmasta korkeimpaan, shoden, chūden, shōmokuroku, chūmokuroku, daimokuroku, shōmenkyo ja menkyo kaiden. Lisäksi koulukunnan seuraavan päämiehen nimitys tapahtuu inka-todistuksella. Nämä todistukset toimivat tunnustuksena sōkelta harjoittelija edistymisestä, sekä myöhemmin todisteena luvasta edustaa ja opettaa koulukuntaa.
Suiō-ryūn harjoittelu
Suiō-ryūn harjoittelu on mahdollista Japanin lisäksi Yhdysvalloissa, Ranskassa, Espanjassa, Portugalissa, Puolassa, Tahitilla, Brasiliassa, Suomessa, Virossa ja Hong Kongissa. Tyylin harjoittelu on mahdollista aloittaa joko suoraan tai esimerkiksi Kendoliiton iaidōn harjoittelun syventyessä koryū-harjoitteluun. Vanhana perinteenä Suiō-ryūn harjoittelu edellyttää liittymistä sen viralliseksi jäseneksi. Suomessa jäseneksi liittyminen on mahdollista tutustumiskauden jälkeen opettajan hyväksynnällä.
Barnardin tähti
pienoiskuva|Auringon ja Barnardin tähden suhteelliset koot verrattuna Jupiteriin. Barnardin tähti on himmeä punainen kääpiötähti, joka sijaitsee noin 6 valovuoden päässä Maasta, Käärmeenkantajan tähdistön suunnalla. Tähti on Aurinkoa toiseksi lähin tähtijärjestelmä kolmoistähti Alfa Centaurin jälkeen, eli neljänneksi lähin yksittäinen tähti. Himmeytensä takia se ei kuitenkaan näy paljain silmin. Tähti tunnetaan erityisesti siitä, että sen ominaisliike suhteessa muihin tähtiin on suurempi kuin yhdelläkään muulla tunnetulla tähdellä.
Suiō-ryū iai kenpō
Suiō-ryūn harjoittelu
Sōke Katsuse Yoshimitsu Kagehiro perusti Suomen Suiō-ryū iai kenpō -shibun vuonna 2013. Suomessa Suiō-ryūn harjoitusryhmiä on Helsingissä, Jyväskylässä, Kemissä, Kotkassa, Kouvolassa, Kuopiossa, Lahdessa, Oulussa, Savonlinnassa, Tampereella ja Turussa.
Suiō-ryū mediassa
Suositun mangasarjan Lone Wolf and Cub (Kozure Ookami, 子連れ狼) piirtäjä Koike Kazuo valitsi nimen Suiō-ryū sarjan päähenkilön, Ogami Ittōn (拝 一刀), miekkailutyylille puhtaasti koska se kuulosti hyvältä. Saatuaan tietää tyylin olevan oikeasti olemassa hän vieraili sen pääsalilla osoittaakseen kunnioitusta. Myöhemmin TV-adaptaation toisen kauden taistelukoreografi vieraili Hekiunkanilla ja vaikututtuaan näkemästään vietti jonkin aikaa oppien koulun muotoja. Sarjan viimeisellä kaudella tyylin oikeita tekniikoita on tunnistettavissa tyylitellympien liikkeiden seassa.
Barnardin tähti
Ominaisuudet
Barnardin tähti on himmeä M-tyypin punainen kääpiötähti 5,979 valovuoden päässä aurinkokunnasta. Sen absoluuttinen kirkkaus on 13,25 ja näennäinen kirkkaus 9,57 (joten tähti ei näy paljain silmin). Tähden massa on noin 16 %, säde 20 % ja valovoima vain 0,04 % Auringon vastaavista. Sen pintalämpötila on noin 3 134 K, ja metallipitoisuus −0,15. Barnardin tähti on Aurinkoa vanhempi, ja sen iäksi on arvioitu 10–12 miljardia vuotta.
Tutkimuksen historia
Barnardin tähti on nimetty löytäjänsä, tähtitieteilijä Edward Emerson Barnardin mukaan. Vuonna 1916 Barnard havaitsi, että tähden ominaisliike oli suurempi kuin yhdelläkään toisella tunnetulla tähdellä.
17. heinäkuuta 1997 Barnardin tähdeltä havaittiin suuri, sinertävän värinen soihtupurkaus. Soihdun lämpötila oli yli 8000 K, ja se kirkasti tähteä yli puoli magnitudia. Soihdun jälkeen tähti sai muuttujanimen V2500 Ophiuchi.
Mahdolliset planeetat
1960-luvulla hollantilainen tähtitieteilijä Peter van de Kamp arveli löytäneensä vanhoja valokuvauslevyjä tutkimalla todisteita siitä, että Barnardin tähteä kiertäisi yhdestä kolmeen noin Jupiterin massaista eksoplaneettaa. Vuosina 1969–1982 hän julkaisi useita tutkimuksia mahdollisiin planeettoihin ja niiden ominaisuuksiin liittyen.
Vuonna 2018 Barnardin tähdellä havaittiin merkkejä, joiden uskottiin voivan olla peräisin planeetasta. Texasin yliopiston astronomian tutkimusryhmä kuitenkin osoitti vuonna 2021, etteivät havainnot voi aiheutua planeetasta, vaan mahdollisesti auringonpilkuista.
Fed Cup 2018
Fed Cup 2018 oli 56:s naisten maajoukkueiden välinen tennisturnaus. Fed Cupin maailmanlohkossa pelasi kahdeksan joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Yhdysvallat.
Turnauksen loppuottelussa Tšekki voitti Yhdysvallat otteluin 3–0.
Venetsian elokuvajuhlat
Venetsian elokuvajuhlat on maailman vanhin kansainvälinen elokuvajuhla. Se järjestetään vuosittain elokuun lopussa tai syyskuun alussa Lidon saarella Venetsiassa, Italiassa. Se on osa Venetsian biennaalia, joka on suuri joka toinen vuosi järjestettävä nykytaiteen näyttely ja juhla. Juhlan loi Giuseppe Volpi vuonna 1932, ja sen pääpalkinto on Kultainen leijona.
Historia
Venetsian elokuvajuhlat saivat alkunsa vuonna 1932, jolloin Venetsian biennaaleissa alettiin esittää elokuvia. Vaikka alkuperäisen tapahtuman ideoivat yksityiset matkailunjärjestäjät, fasistihallinto tuki sitä Istituto del Cinema Educatoren kautta. Fasistit näkivät elokuvatapahtuman mahdollisuutena esitellä hallinnon moderniutta ja avoimuutta myös ulkomaalaisille vaikutteille.
Elokuvajuhlat osoittautuivat niin suosituiksi, että jo vuonna 1935 ne muutettiin jokavuotisiksi. Alkuaikoina tapahtuma oli yllättävän avoin, ja siellä esitettiin muun muassa monia Hollywood-tuotantoja, kuten Rouben Mamoulianin Tri Jekyll & Mr. Hyde ja Elämän uhkapeli, ja jopa monia fasismiaatteen vastaisia elokuvia, kuten René Clairin Meidän vapaus ja Jean Renoirin pasifistinen Suuri illuusio. Fasistit tiukensivat hiljalleen otettaan myös elokuvajuhlista, ja Etiopian valtauksen ja sen aiheuttamien kansainvälisten pakotteiden jälkeen tapahtumaa pienennettiin käsittämään enää eurooppalaista elokuvaa. Tapahtumassa esitettiin ja palkittiin vain akselivaltojen aatteille myönteisiä elokuvia.
Toisen maailmansodan takia juhlia ei järjestetty vuosina 1943–1945. Tapahtumaa jatkettiin jälleen 1946, jolloin parhaan elokuvan palkinto meni Renoirin Etelän miehelle. Kultaisesta leijonasta tuli tapahtuman pääpalkinto vuonna 1949, jolloin tapahtumaa laajennettiin myös käsittämään lastenelokuvia, lyhytelokuvia ja dokumentteja.
Elokuvajuhlien muoto muuttui vuonna 1968, jolloin poliittisen tilanteen takia juhlissa ei jaettu reiluun vuosikymmeneen palkintoja. Elokuvajuhlat järjestettiin kuitenkin normaalisti, ja palkinnotkin palasivat ohjelmistoon vuonna 1980. Ainoat 1970-luvulla jaetut tunnustukset menivät John Fordille ja Charles Chaplinille, jotka saivat elämäntyöpalkinnot.
Tapahtumat
Venetsian elokuvajuhlilla on kaksi kilpasarjaa. Pääkilpasarjassa, jonka pääpalkinto on Kultainen leijona, on maksimissaan 20 elokuvaa, joiden ensi-ilta on Venetsian elokuvajuhlilla. Orizzonti-sarjassa on myös maksimissaan 20 elokuvaa. Sarja keskittyy erityisesti esikoiselokuviin, nuoriin vielä tuntemattomiin kykyihin ja independent-elokuviin. Kilpasarjojen lisäksi elokuvajuhlien aikana esitetään myös kilpailun ulkopuolisia nykyelokuvia ja restauroituja klassikkoja.
Elokuvajuhlien aikana järjestetään myös Venetsian elokuvamarkkinat, joissa tapaavat elokuvien tuottajat, ostajat ja levittäjät. Sitä kautta voidaan myydä ja ostaa elokuvia, jotka eivät kuulu viralliseen ohjelmistoon. Lisäksi samaan aikaan pidetään itsenäisinä tapahtumina Settimana Internazionale della Critica -sarja (”kansainvälisten kriitikkojen viikko”), jossa on maksimissaan kahdeksan Italian elokuvakriitikkojen liiton valitsemaa elokuvaa, ja Giornate degli Autori (”tekijöiden päivät”), joka tunnetaan myös nimellä Venice Days, jossa on maksimissaan 12 Kansallisen elokuvantekijöiden liiton ja 100 Autori -järjestön valitsemaa elokuvaa. Giornate degli Autori nostaa esille uusia mielenkiintoisia kykyjä.
Pääsarja
Pääsarjassa jaetaan kahdeksan palkintoa, jotka valitse yhdeksän henkilön kansainvälinen raati:
Orizzonti-sarja
Orizzonti-sarjassa on viisi palkintoa, joista päättää seitsemänhenkinen kansainvälinen raati, sekä yleisöpalkinto:
Posti
200px|thumb|Vanha saksalainen [[postilaatikko.]]
Posti toimittaa kirjeitä, postipaketteja ja muita postilähetyksiä vastaanottajilleen sekä valtioiden sisällä että maailmanlaajuisesti.
Sekä yksityiset yritykset että julkiset laitokset hoitavat postin kuljettamista. Monissa maissa on valtion omistama postilaitos, jolla on usein lailla taattu monopoli tietyntyyppisten lähetysten kuljettamisessa. Erilliset nopeuteen perustuvat kuriiripalvelut toimivat tällaisten monopolien ulkopuolella.
Kuljetusjärjestelmä
Kansainvälinen valtioiden välinen postijärjestelmä on Maailman postiliiton koordinoima, joka mm. määrää kansainvälisten postikuljetusten hinnat ja määrittelee standardit postimerkeille.
Useimmat valtiot ovat luoneet postinumerojärjestelmän, joka helpottaa kuljetuksen automatisointia. Monissa maissa postinumeroiden sisältämä tieto tallennetaan lähetykseen erityisiin viivakoodeihin, jotka voidaan lukea automaattisesti.
Kuljetusjärjestelmä koki huomattavan nopeutumisen 1900-luvun alkupuolella lentopostin myötä. Maailman ensimmäinen lentopostiyhteys avattiin vuonna 1919.
Postiosoite
thumb|190px|Osoitenumerokyltti: kaksi numeroa, yhteensä seitsemän kiinteistöä.
Postilähetykset toimitetaan perille vastaanottajan osoitteen avulla. Täydellisen postiosoitteen muodostavat kadun ja tien nimi,talon osoitenumero, kerros- ja rivitaloissa lisäksi usein porraskäytävää osoittava kirjain ja huoneiston numero, sekä eri riville kirjoitetut postinumero ja postitoimipaikan nimi, postia maasta toiseen lähetettäessä lisäksi maan nimi. Käytössä on myös postilokeroita, joiden osoite perustuu postilokeron numeroon, postinumeroon sekä postitoimipaikkaan.
Postisäännökset
Useimmissa valtioissa laki suojaa kuljetuksessa olevien postilähetysten sisällön salaisuutta. Tästä suojasta voidaan yleensä poiketa rikosten tutkinnan yhteydessä ja muissa erikoistapauksissa, esimerkiksi lähetyksen vastaanottajan selvittämiseksi.
Kansalliset ja kansainväliset postisäännökset rajoittavat sitä, mitä postilähetykset voivat sisältää. Rajoituksia voi olla esimerkiksi maksuvälineiden, arvoesineiden ja vaarallisten kemikaalien kuljetuksessa.
Posti Suomessa
thumb|200px|Posti Group:in omistama keltaoranssi [[kirjelaatikko.]]
Suomessa postitoimintaa hoitaa valtion omistama Posti Group Oyj. Posti perustettiin Ruotsin kuningaskuntaan 6. syyskuuta 1638. Suomen liittyessä autonomisena osana Venäjän keisarikuntaan vuonna 1809, postitoimeen perustettiin oma keskusvirasto vuonna 1811. Vuonna 1927 lennätinlaitos yhdistettiin Postiin. Vuonna 1981 Posti- ja lennätinlaitoksen nimi muuttui Posti- ja telelaitokseksi. Postin toimintaa säätelee postilaki.
Nelson Valdez
Nelson Antonio Haedo Valdez (s. 28. marraskuuta 1983 Caaguazú, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija. Hän on edustanut seuratasolla muun muassa Saksassa Werder Bremeniä, Borussia Dortmundia ja Eintracht Frankfurtia, Espanjassa Hérculesta ja Valenciaa, Venäjällä Rubin Kazania sekä Yhdysvalloissa Seattle Soundersia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura
Valdez aloitti ammattilaisuransa kotimaansa Club Atlético Tembetaryssa. Pienen palkan takia hän oli asunnoton ja joutui asumaan stadionin penkkirivien alla kaksi vuotta. Saksalaisen Werder Bremenin puheenjohtaja Jürgen Born näki hänen peliään ja kutsui hänet Saksaan. Hän sai paikan reservijoukkueeseen 18-vuotiaana joulukuussa 2001. Kaksi ensimmäistä kautta hän pelasi Regionalliigaa, mutta nousi kaudelle 2003–2004 ykkösjoukkueeseen. Tuolla kaudella Werder Bremen voitti sekä Bundesliigan että Saksan cup -mestaruuden. Valdezin peliaikaa Bremenissä rajoitti se, että joukkueessa oli samalle pelipaikalle vaihtoehtoina muun muassa Miroslav Klose ja Ivan Klasnić.
Toukokuussa 2006 hän teki nelivuotisen sopimuksen Borussia Dortmundin kanssa. Valdez kuului ensimmäisellä kaudellaan 2006–2007 joukkueen avauskokoonpanoon, mutta suuresta peliajasta huolimatta hänellä oli vaikeuksia maalinteossa.
Neljän kauden jälkeen Dortmundissa ja yhteensä yhdeksän kauden jälkeen Saksassa, hän siirtyi vuonna 2010 neljän miljoonan euron siirtokorvauksella espanjalaiseen Hérculesiin. Hän teki ensiesiintymisensä alicantelaisseurassa 11. syyskuuta 2010 vierasottelussa Barcelonaa vastaan. Valdez teki ottelussa kaksi maalia, kun Hércules teki historiaa ottamalla 2–0-voiton Barcelonasta.
Maajoukkueura
Valdez edusti maataan vuoden 2003 nuorten MM-kisoissa sekä vuosien 2004, 2011, 2015 ja 2016 Copa Américassa. Hänen ensimmäinen aikuisten maaottelunsa oli 8. heinäkuuta 2004 Costa Ricaa vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän pelasi kaikissa Paraguayn kolmessa ottelussa ja vuoden 2010 MM-kisoissa kaikissa viidessä ottelussa. Hän on pelannut kaikkiaan 77 maaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia vuosina 2004–2016.
Zsigmond Szathmáry
Szathmáry opiskeli sävellystä Ferenc Szabón ja urkujensoittoa Ferenc Gergelyn johdolla Budapestin Franz Lisztin musiikkiakatemiassa vuosina 1958–63. Tämän jälkeen hän siirtyi opiskelemaan ulkomaille; Wienissä hän sai opetusta Alois Forerilta ja Frankfurt am Mainissa Helmut Walchalta. Hän osallistui myös Kölnin uuden musiikin kursseille, joilla häntä opettivat Christoph Caskel, Henri Pousseur ja Karlheinz Stockhausen, sekä Darmstadtin Ferienkurselle, jossa hän opiskeli György Ligetin johdolla vuosina 1964–67.
Szathmáry on kuulunut Hampuriin Freie Akademie der Künsteen vuodesta 1973. Hän opetti 1970-luvulla Lyypekissä ja Hannoverissa; tämän jälkeen hän toimi Hochschule für Musik Freiburgin professorina Freiburg im Breisgaussa (1978–2004). Hän on käynyt luennoimassa eri Euroopan maiden lisäksi myös Japanissa, Etelä-Koreassa ja Yhdysvalloissa. Säännöllisesti hän on pitänyt luentoja Darmstadtin kursseilla ja Haarlemin urkurien kesäakatemiassa.
Szathmáry on urkurina työskennellyt pääasiassa Hampurissa, mutta myös Bremenin katedraalissa. Hän on esiintynyt kiertueilla eri puolilla maailmaa ja kantaesittänyt teoksia muiden muassa sellaisilta säveltäjiltä kuin Péter Eötvösiltä, Vinko Globokarilta, Heinz Holligerilta ja Hans Ulrich Lehmannilta. Pianistina hän on tulkinnut muun muassa Helmut Lachenmannin tuotantoa.
Szathmáryn omia sävellyksiä ovat kustantaneet ensisijaisesti Bärenreiter-Verlag ja Moeck Musikinstrumente + Verlag.
Verikorento
Verikorento (Sympetrum sanguineum) on pienikokoinen syyskorentolaji, jota tavataan Suomessa paikoittain, enimmäkseen maan eteläosissa.
Karl Odert Andersin
Karl Odert Andersin (3. elokuuta 1854 Pielisjärvi – 31. heinäkuuta 1891 Savonlinna) oli suomalainen juristi ja Savonlinnan pormestari.
Verikorento
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|Verikorentonaaras Verikorento on pienikokoinen syyskorento, sen pituus on vain noin 34–39 mm. Se muistuttaa ulkonäöltään erityisesti hyvin yleistä punasyyskorentoa, mutta eroaa tästä kokonaan mustien jalkojensa, leventyneen takaruumiin kärjen ja kirkkaiden, tyvestään oranssinsävyisten siipien avulla. Verikorennon nimi on peräisin sen väristä. Yleisestä elokorennosta lajin erottaa erilaisten jalkojen ja pienempien siipien keltaisten alueiden avulla.
Karl Odert Andersin
Andersinin vanhemmat olivat nimismies Karl August Andersin ja Johanna Amalia Liljander. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion ruotsalaisesta lyseosta 1876 ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon vuonna 1881. Andersin sai varatuomarin arvon 1884.
Andersin oli varalääninsihteerinä Kuopiossa 1886–1890 ja Savonlinnan pormestarina vuodesta 1890 alkaen.
Verikorento
Elinympäristö
Lajin elinympäristöjä ovat kaikenlaiset rehevät ja runsaskasvustoiset seisovat vedet. Se voi elää myös lievästi suolaisissa vesistöissä.
Karl Odert Andersin
Andersin oli naimisissa vuodesta 1888 Olga Emilia Kraemerin kanssa.
Yrjö A. Jäntti
Yrjö Aarne Jäntti (10. lokakuuta 1905 Porvoo – 29. lokakuuta 1985 Helsinki ) oli filosofian maisteri ja WSOY:n pääjohtaja 1952–1968. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon yhteiskoulusta vuonna 1923, valmistui filosofian kandidaatiksi 1926 ja maisteriksi 1927. Jäntti opiskeli kirjallisuushistoriaa, taidehistoriaa ja kansantaloutta sekä perehtyi kustannusalaan useilla opintomatkoillaan. Hän teki opintomatkoja Pohjoismaihin, Viroon, Saksaan, Itävaltaan, Italiaan, Englantiin ja Yhdysvaltoihin. Hänelle myönnettiin Turun yliopiston filosofian kunniatohtorin arvo 1960.
Tervasaaren paperitehdas
thumb|right|Tervasaaren paperitehdas Tervasaaren paperitehdas on Valkeakoskella sijaitseva UPM-Kymmenen konserniin kuuluva paperitehdas, jossa on kaksi toiminnassa olevaa paperikonetta. Henkilöstöä on noin 350. Työntekijöitä edustaa Paperiliiton Tervasaaren osasto 45.
Yrjö A. Jäntti
Jäntti oli WSOY:n palveluksessa vuodesta 1926, aluksi kirjallisella osastolla, sitten prokuristina 1931–1936, sijaisjohtajana 1936–1952 ja lopuksi pääjohtajana. Hän oli Suomen sanan päätoimittaja 1962–1967. Hän oli myös Suomen Kustannusyhdistyksen puheenjohtaja 1959–1968 ja Helsingin graafisen klubin puheenjohtaja, Suomen Kulttuurirahaston ja Kansallis-Osake-Pankin hallintoneuvoston jäsen sekä Kirjateollisuus oy:n ja Kuvateollisuus oy:n johtokunnan jäsen.
Ahmed Rami
Ahmed Rami (s. 12. joulukuuta 1946 Tafraoute, Marokko) on ruotsalais-marokkolainen kirjailija ja holokaustin kiistäjä. Hän perusti paikallisradiokanava Radio Islamin, jota on nykyisin lakkautettu.
Yrjö A. Jäntti
Jäntti lahjoitti suurimman osan taidekokoelmastaan Porvoon kaupungille, joka avasi vuonna 1984 hänen kunniakseen nimetyn taidemuseon. Yli tuhannen teoksen kokoelmassa on 1900-luvun maalauksia, grafiikkaa, piirustuksia, pienoisveistoksia ja mitaleja. Toukokuussa 2010 Porvoon kaupunki päätti lakkauttaa kokoelman säästösyistä vuoden 2011 alusta. Kaupunki oli jo aikaisemmin myynyt Jäntin lahjoittamat 27 000 WSOY:n osaketta. Jäntin tarkoitus oli, että Porvoo käyttäisi osakkeiden tuoton kokoelman ylläpitokustannuksiin.
Yrjö A. Jäntin isä oli WSOY:n toimitusjohtaja Jalmari Jäntti ja hänen veljensä oli Lauri Jäntti.
Ahmed Rami
Vuonna 1990 Rami tuomittiin kuuden kuukauden vankeuteen kansanryhmän vastaisesta kiihotuksesta. Tuomio perustui Ramin esittämiin väitteisiin ja mielipiteisiin kirjassaan Vad är Israel? sekä Radio Islam -kanavalla.
Rami on pitänyt luennon ruotsalaisten uusnatsien tapaamisessa ja uusnatsistiset ryhmät myös myyvät hänen kirjojaan.
Tervasaaren paperitehdas
Tehtaan yhteydessä toimi myös Tervasaaren sellutehdas. Vanhaan sulfiittimenetelmään perustuva SAP-sellulinja suljettiin vuonna 2007. Tällöin investoitiin sulfaattisellutehtaaseen. Kuitenkin UPM ilmoitti 10.9.2008 suunnitelmasta sulkea sellutehdas vuoden 2008 loppuun mennessä. Sulkeminen vahvistettiin YT-neuvottelun jälkeen ja sellutehtaan tuotanto päättyi 2008 lopulla. Sellutehtaan sulkemisen yhteydessä tehtaan henkilöstön lukumäärä väheni 166 henkilöllä.
UPM-Kymmene Oyj myi voimapaperikone PK 7:n ruotsalaiselle Billerudille (nyk. BillerudKorsnäs) 1.6.2012 voimaan astuneella yrityskaupalla. BillerudKorsnäs ilmoitti lopettavansa tuotannon linjalla 2016. Yhtiö siirsi PK 7:n vuonna 2017 Tervasaaresta BillerudKorsnäs-konsernin Skärblackan tehtaalle Ruotsiin, jossa sillä on oma sellutehdas. Siirtosuunnitelman johdosta tehtaalla aloitettiin YT-neuvottelun 25. elokuuta 2015.
Tehtaan paperikoneet
Tervasaaren paperintuotanto alkoi vuonna 1902, kun Myllysaaren tulipalossa vaurioitunut kone siirrettiin sellutehtaan yhteyteen käärepaperikoneeksi. Varsinainen paperitehdas Tervasaaressa käynnistyi vuonna 1907, jolloin aloitettiin voimapaperin valmistus myyntiin uudella koneella. Näitä koneita vanhemmat paperikoneet sijaitsivat Myllysaaren paperitehtaalla, joka tuhoutui tulipalossa vuonna 1938. Käytössä olevien kahden koneen (PK5 ja PK8) yhteenlaskettu tuotantokapasiteetti on noin 285 000 tonnia vuodessa. Tervasaaressa valmistettiin voimapaperia 100 vuotta 1907–2007, jolloin viimeinen voimapaperikone PK6 suljettiin. Kone purettiin vuonna 2008.
Entiset tuotteet
Tarrapaperit (Base):
Kirjekuori- ja MG-paperit:
Säkkipaperi:
Tehtaan rautatiekalusto
thumb|right|250px|Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n valkeakosken tehtaiden entinen T9/YPT1-teollisuusveturi Haapamäellä Tehdasalueella on rautatie, jossa aiemmin käytettiin tehtaan omia vetureita. Nykyään vaihtotyöt ja liikennöinnin hoitaa VR Osakeyhtiö.
Veturi
Veturi on sijoitettuna Haapamäelle (Haapamäen museoveturiyhdistys Ry, veturin omistaa Museorautatieyhdistys Ry) Veturista on vuodesta 2007 alkaen pyritty tekemään kauppoja ulkomaalaisten yhteisöjen kanssa, koska monikin yhteisö on kiinnostunut saamaan sen ajokuntoiseksi.
Viitteet
61.26528°N, 24.02361°W
Ytterhogdalin piiri
Ytterhogdalin piiri sijaitsee Härjedalenin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Roi (Bilal Hassanin kappale)
Roi on ranskalaisen laulajan Bilal Hassanin esittämä kappale, jolla hän edusti Ranskaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa.
Ytterhogdalin piiri
Aiheesta muualla
thumb|left|Härjedalenin kunnan piirit
Tal Afarin taistelu
Tal Afarin taistelu oli Irakin joukkojen ja Isis-järjestöntaistelijoiden välillä käyty taistelu Pohjois-Irakissa sijaitsevan Tal Aarin kaupungin omistuksesta 20.–31. lokakuuta 2017. Irakin joukot aloittivat hyökkäyksen kaupunkia vastaan Mosulin jälleenvaltauksen jälkeen ja Tal Afar kukistui suhteellisen nopeasti vain 11 päivän taistelujen jälkeen. Monien Isisin taistelijoiden sanottiin joko antautuneet kurdeille pohjoisessa, tai paenneen Irakin armeijan jättämän pakoväylän kautta.
Tausta
Isis miehitti Tal Afarin vuonna 2014. Hieman ennen vuotta 2014 kaupungissa oli noin 200 000 asukasta, joiden valtaosa on sunnalaisia turkmeeneja. Osa turkmeeneista oli šiialaisia ja vuoteen 2017 mennessä sen koko asukasluku oli arviolta 10 000–50 000. Islamilaisilla ääriliikkeillä oli historiaa Tal Afarissa myös jo ennen Isisin saapumista. Amerikkalaisten miehittäessä Irakia Irakin sodan aikana vuosien 2004 ja 2006 välillä kaupunkia hallitsi käytännössä Irakin al-Qaida, joka on nykyisen Isis-järjestön edeltäjä. Jotkin turvallisuuslähteet ovat myös katsoneen paikallisten liittyneen Isisin riveihin huomattavissa määrin ja sen suhteellisen pienestä asukasluvusta huolimatta monet talafarilaiset vaikuttivat Isisin johtoasemissa, tuomareina ja uskonnollisen poliisin jäseninä. Kaupungilla oli strateginen sijainti huoltoreitillä Isisin hallitsemasta Mosulista Irakissa Raqqaan Syyriaan, joka toimi pitkään Isisin pääkaupungin tapaan.
Seuraukset
Irakin viranomaisten mukaan taistelun aikana sai surmansa noin 2 000 Isisin taistelijaa. Amerikkalaisen arvion mukaan Isisin kaatuneiden määrä oli 1 000–1 200. Irakilaisten tappiot olivat 115 kaatunutta ja 679 haavoittunutta. Irakin terrorismin vastaisten joukkojen komentaja kenraaliluutnantti Sami al-Aridhin mukaan nopea voitto Tel Afarissa oli mahdollista, koska kaupungissa ei ollut esimerkiksi Mosulista poiketen ollut paljon siviilejä. Taistelun jälkeen uutisoitiin myös sopimuksesta Isisin ja Irkin Kurdistanin peshmergan välillä, jonka nojalla monet Isisin taistelijat vetäytyivät kaupungin pohjoispuolelle ja antautuivat kurdeille. Peshmergan edustajan mukaan noin 500 Isisin taistelijaa oli antautunut kurdeille taistelujen aikana. Osan sanottiin myös paenneen Syyriaan tai Turkkiin. Esimerkiksi Irakin entinen pääministeri Nuri Kamal al-Maliki kritisoi kurdeja sopimuksen tekemisestä Isisin taistelijoiden kanssa, mutta joidenkin asiantuntijoiden mukaan pakoväylän jättäminen vihollisen taistelijoille oli tuttu taktiikka Irakilaisille ja sitä oli käytetty esimerkiksi Fallujan ja Ramadin taistelujen aikana. Myös jotkin Irakilaiset sotilaskomentajat vahvistivat pakoväylän käytön lisäten tarkoituksena olleen tuhota näin Isisin taistelijat näiden paetessa aavikolle.
Kaupunki kärsi nopean taistelun ansiosta suhteellisen vähän vahinkoja ja esimerkiksi suuri osa taloista jäi pystyyn.
Johann Olav Koss
Johann Olav Koss (s. 29. lokakuuta 1968 Drammen, Norja) on norjalainen pikaluistelija, nelinkertainen olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari sekä Euroopan mestari.
Vuonna 1987 Koss voitti Norjan juniorien mestaruuden, mutta ei pärjännyt 1986 eikä 1987 nuorten MM-kilpailuissa. Vuonna 1988 hän debytoi aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa mutta karsiutui päätösmatkalta. Seuraavana vuonna hän sijoittui EM-kilpailuissa viidenneksitoista ja MM-kisoissa kahdeksanneksi. Kossin uran läpimurto tapahtui vuonna 1990, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden Innsbruckissa.
Voidaan sanoa, että Koss oli 1990-luvun alkupuolen paras pikaluistelija maailmassa voittaen maailmanmestaruudet vielä 1991 ja 1994 sekä jääden hopealle 1993 ja pronssille 1992. Albertvillen 1992 olympialaisissa Koss voitti kultaa 1 500 metrillä vain 0,04 sekunnin erolla maanmieheensä Ådne Søndråliin ja hopeaa 10 000 metrillä Bart Veldkampin takana. Lisäksi hän sijoittui 5 000 metrillä seitsemänneksi. Euroopan mestaruuden hän voitti 1991 ja sijoittui kolmena seuraavana vuonna EM-hopealle.
Kossin uran paras vuosi oli hänen viimeinen aktiivivuotensa 1994, jolloin hän Lillehammerin olympialaisissa voitti kolme kultamitalia (1 500, 5 000 ja 10 000 metriä) uusilla maailmanennätysajoilla ja voitti lisäksi maailmanmestaruuden. Noista ennätyksistä kaksi säilyi rikkomattomana klaps-luistinten aikakauteen saakka. Arvostettu Sports Illustrated-lehti nimesi Kossin tuolloin vuoden miesurheilijaksi.
Kilpauransa jälkeen Kossista tuli UNICEFin lähettiläs ja KOK:n jäsen (vuosina 1999-2002). Hän meni naimisiin kanadalaisen Belinda Stronachin kanssa vuonna 1999, mutta liitto päättyi eroon vuonna 2003.
Bilal Hassani
Hassani voitti NRJ Music Awards ”Vuoden ranskalainen tulokas” -palkinnon.
Lapsuus
Bilal Hassani syntyi 9. syyskuuta 1999 Pariisissa, Ranskassa, mutta on taustaltaan marokkolainen. Hassanilla on vanhempi veli nimeltä Taha, joka on syntynyt vuonna 1995.
Hassani on suorittanut kirjallisen kandidaatintutkinnon vuonna 2017.
Uran alku
Hassani alkoi laulaa 5-vuotiaana aluksi perheellensä, mutta myöhemmin hän alkoi ottaa laulutunteja. Vuonna 2015 hän osallistui The Voice Kids -kilpailun toiselle tuotantokaudelle ystävänsä Nemo Schiffmanin painostamana. Schiffman oli osallistunut kilpailun ensimmäiselle tuotantokaudelle ja päässyt finaaliin asti. Hassani lauloi kilpailun Ääni ratkaisee -vaiheessa idolinsa Conchita Wurstin kappaleen nimeltä "Rise Like a Phoenix". Kaikki tuomarit kääntyivät kappaleen loputtua ja Hassani valitsi heistä Patrick Fiorin. Hassani kuitenkin tippui kilpailusta Kaksintaistelut-vaiheessa kilpaillessaan Lenni-Kimiä vastaan.
Têtu-lehti mainitsee Hassanin vuonna 2018 yhdeksi "30:stä HLBT-henkilöstä, jotka muuttivat Ranskaa". Lehti sanoo Hassanin olevan ikoni Ranskan HLBT-nuorille.
Destination Eurovision 2019 -kilpailu
6. joulukuuta 2018 Hassanin ilmoitettiin olevan yksi 18 ehdokkaasta Destination Eurovision 2019 -kilpailun osallistujiksi. Destination Eurovision 2019 oli Ranskan euroviisukarsinta vuoden 2019 Eurovision laulukilpailuun, joka järjestettiin Tel Avivissa, Israelissa 14.–18. toukokuuta 2019.
20. joulukuuta 2018 julkistettiin videoleike hänen kilpailukappaleestaan: kappaleen "Roi" on kirjoittanut Madame Monsieur. Kappale kertoo itsensä hyväksymisestä omana itsenään. 4. tammikuuta 2019 "Roi" oli saatavilla kaikilla musiikkisovelluksilla ja sen lyrics-video sai 1,3 miljoonaa katselukertaa vain muutamassa päivässä. 14. tammikuuta mennessä videolla oli jo 3 miljoonaa näyttökertaa. Le Monde -lehti kirjoittaa, että Bilal Hassani ei jätä ketään välinpitämättömäksi.
12. tammikuuta 2019 ennakkosuosikki Bilal Hassani esiintyi ensimmäisessä semifinaalissa ja sai 58 pistettä 60 pisteestä kansainvälisiltä raadeilta. Hän oli myös yleisön suosikki ja sai heiltä 57 pistettä. 115 pisteellä Hassani saavutti ensimmäisen sijan semifinaalissa ja pääsi finaaliin yhdessä Chimène Badin (66 pistettä), Silvàn Aregin (59 pistettä) sekä Aysatin (40 pistettä) kanssa. 26. tammikuuta 2019 pidetyssä finaalissa Hassani voitti kilpailun 200 pisteellä, joista 150 oli yleisöltä ja 50 raadeilta. Hän oli siten ensimmäisellä sijalla yleisöäänien perusteella ja viides kansainvälisten raatien pisteissä.
Yksityiselämä
23. kesäkuuta 2017 Hassani ilmoitti avoimesti olevansa homoseksuaali. Häntä on myös kuvattu queeriksi. Hassani vastustaa aktiivisesti rasismia sekä homofobiaa.
Hassani seurusteli vuoden ajan ranskalaisen somevaikuttajan Nawfelin kanssa, mutta pari erosi tuntemattomasta syystä muutama viikko ensimmäisen vuosipäivän jälkeen.
Ivar Gabriel Alopaeus
Alopaeuksen vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti Magnus Erik Alopaeus ja Margareta Wilhelmina Solitander. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1875 ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon vuonna 1882.
Alopaeus oli Haminan pormestarina 1886–1906. Hän oli sortovuosina erotettuna poliittisista syistä 1903–1906.
Alopaeus oli naimisissa vuodesta 1887 Elin Leontine Stråhlen kanssa.
Viikatevaunu
Viikatevaunu on sotavaunu, jonka akseleihin on kiinnitetty pyörivät, leikkaavat terät. Se keksittiin Persiassa noin 500–400 eaa. Se oli muunnelma tavallisesta sotavaunusta.
Viikatevaunu on yleensä kahden tai neljän hevosen vetämä vaunu. Vaunussa on yhdestä kolmeen matkustajaa. Vaunussa yksi ohjasti ja kaksi muuta toimi taistelijoina. Taistelijoiden aseina oli yleensä heittokeihäitä tai jousipyssyjä, jolloin heidän oli helpompi suojella vaunua matkan päästä. Viikatevaunun käyttö oli yleisimmillään antiikin aikana, jolloin niitä käytettiin murtamaan tiukkoja jalkaväkiryhmittymiä ja ratsuväen rynnäköitä.
Viikatevaunu-sana tulee akselissa olevasta terävästä, 30–60 cm pitkästä vaakasuorasta terästä joka pyörii nopeaa vauhtia leikaten kaiken, mikä sen eteen tuli. Tällainen vaunu oli siis hyödyllinen ainoastaan avoimella maalla, missä se pystyi liikkumaan kunnolla. Muihin tällaisen vaunun huonoihin puoliin kuuluu mm. se, että se toimii vain hyökkäyksessä ja ne on helppo torjua ja piirittää esimerkiksi falangeilla.
Viikatevaunuja toiminnassa voi nähdä elokuvissa Gladiaattori, Aleksanteri ja Ben-Hur.
Historia of Piirpauke Vol. 1
Historia of Piirpauke Vol. 1 on vuonna 1977 ilmestynyt Piirpauke-yhtyeen livealbumi, jonka materiaali on äänitetty vuosina 1974 ja 1976. Omakustanteena julkaistusta levystä otettiin vain 200 kappaleen painos, jota yhtyeen jäsenet jakoivat joululahjana. Alkuperäinen vinyyliversio ei koskaan tullut myyntiin ja myös sen julkinen esittäminen oli tekijänoikeuslain nojalla kielletty. Piirpauken perustajajäseniin kuuluva Hasse Walli julkaisi levyn uudelleen remasteroituna CD-muodossa vuonna 2008. Levyn alkuperäiset kansitekstit on kirjoittanut Peter von Bagh.