cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Longshanin kulttuuri
Longshan ja kansanperinne
Longshanin kulttuuri osuu esihistoriallisen ja historiallisen ajan murrokseen, niin kutsuttuun Kolme hallitsijaa ja viisi keisaria -kauteen. Kiinalaisen kulttuurin äitijoeksi kutsutun Keltaisenjoen uoma on vuosituhansien kuluessa vaihtanut kulkuaan satoja kertoja, eikä joen nykyuoma täysin kuvaa oloja yli 4 000 vuotta sitten. Esimerkiksi kahden sukupolven mittaiseksi kuvattu Keltaisenjoen myyttinen Suuri tulva on sijoitettu ajanjaksolle 3 000–2 000 eaa., samoin esihistoriallisen ajan viimeisenä myyttisenä keisarina pidetty keisari Shun (2200- ja 2100-luku eaa.). Väestöä siirrettiin jokiuoman varrelta tulvien seurauksena. Muun muassa joen kartoittamisella ja kanavien rakentamisen myötä tulvia opittiin ymmärtämään ja säätelemään, kulttuuri ja tiede kehittyivät. Kiinalaisen kirjoitetun historian alkuun osuvat Xia-dynastia (noin 2 070–1 600 eaa.), Shang-dynastia ja Zhou-dynastia voidaan liittää Longshanin kulttuurin jatkumoksi.
Avokantaiset
Avokantaiset eli kantaitiöiset sienet (Agaricomycotina, vanh. myös. Basidiomycetes, Hymenomycetes tai Gasteromycetes) on kantasienten alakaari. Siihen kuuluu kolme luokkaa. Sienten taksonomia on vaihdellut eri aikoina ja eri lähteissä, ja joissakin avokantaiset esitetään luokkatason taksoniksi (Agaricomycetes).
Luokka on saanut nimensä itiöiden kasvutavasta. Suvulliset itiöt kasvavat avoimissa kannoissa eli basidioissa, kun taas kotelosienten (Ascomycota) itiöt sijaitsevat erillisessä umpinaisessa itiökotelossa.
Useimmat ruokasienet – helttasienet ja tatit – kuuluvat avokantaisiin.
Auvers-sur-Oise
Auvers-sur-Oise on kunta Ranskassa, 30 kilometriä Pariisista Val-d'Oisen departementissa. Kunta on osa Pariisin metropolialuetta. Kunta on saanut nimensä Oisejoesta, joka virtaa sen halki. Kunnassa on arviolta 6 894 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 12,69 neliökilometriä.
Auvers-sur-Oisessa ovat maalanneet useat taiteilijat, esimerkiksi Charles-François Daubigny, Paul Cézanne, Jean-Baptiste Camille Corot, Camille Pissarro ja Vincent van Gogh.
Kirstula
pienoiskuva|Kirstulan sijainti Hämeenlinnassa. Kirstula on Hämeenlinnan 13. kaupunginosa. Se sijaitsee kantakaupungin pohjoispuolella Hattulan rajalla rajoittuen idässä Vanajaveteen ja lännessä valtatiehen 3. Kirstulan läpi kulkevat lisäksi päärata sekä kantatie 57. Tällä hetkellä kaupunginosassa on pääasiassa peltoa ja vähäistä omakotiasumista, mutta sinne on suunniteltu moottoritien ja rautatien väliselle alueelle sijoittuvaa teollisuusaluetta samalle paikalle kaavaillun Sunny Car Center -hankkeen kaaduttua. Vuonna 2017 Kirstulaan vahvistettiin uusi asemakaava, jossa alueelle on sijoitettu lukuisia myymälä- ja toimistotiloille varattuja tontteja.
Sunny Car Center
Sunny Car Center, tai Kirstulan autokeskus, oli Kirstulaan moottoritien ja rautatien väliselle 27,5 hehtaarin alueelle suunnitteilla ollut autotavaratalo. Keskukseen oli tarkoitus rakentaa tiloja autokaupalle ja oheistoiminnoille noin 75 000 kerrosneliötä. Toteutuessaan se olisi ollut Euroopan suurin autokauppa. Hanke kohtasi useita vastoinkäymisiä, ja lopullisesti se kaatui, kun toteuttamisen edellytyksenä ollut tonttikauppa peruuntui. Hankkeen toimitusjohtajana toimi Markku Ritaluoma.
Miten vietin... viime kesänä
Miten vietin... viime kesänä on venäläinen draamaelokuva, joka on valmistunut vuonna 2010. Sen ohjasi Aleksei Popogrebski, ja kaksi sen pääosanäyttelijää palkittiin Berliinin elokuvajuhlilla.
Elokuva kertoo kahdesta miehestä Pavel ja Sergei, jotka työskentelevät Jäämeren saaressa sääasemalla. Pavel saa vakavan viestin mantereelta mutta ei uskalla kertoa sitä Sergeille, joka on ollut kalassa viestin tullessa. Eristyneisyys ajaa miehet mielenhäiriön partaalle.
Elokuva on kuvattu pääasiassa Valkarkain sääasemalla Tšuktšimerellä Venäjän arktisilla alueilla.
Elokuva valittiin vuoden parhaaksi elokuvaksi vuoden 2010 Lontoon filmifestivaaleilla ja 46. Chicagon kansainvälisillä filmifestivaaleilla.
Perusluottokortti
Perusluottokortti oli suomalainen luottokortti. Kortin takana olivat Elanto ja Suomen Työväen Säästöpankki. Ne perustivat yhteisen luottokorttiyhtiön, Perusluotto oy:n, joka ryhtyi maaliskuussa 1986 rahoittamaan asiakkaiden Elannosta ja muista Perusluottokortin hyväksyvistä liikkeistä velaksi tekemiä ostoksia.
Perusluottokortti korvasi STS:n liiketoiminnassa sen asiakkailleen aiemmin myöntämät OK-kortit.
Perusluotto oy:n liiketoiminta tuotti tappiota, vaikka korttikanta lisääntyikin ”kohtuullisesti”. Elannon jäsenkunta ei ollut tottunut muovirahaan, vaan suosi vanhakantaista vastakirjakauppaa, josta myyjä ei saanut korkotuloja. Perusluotto oy:n toimintaa ei kehitetty, vaan Elanto ja STS ajoivat kumpikin omia etujaan. Perusluoton toiminnot siirrettiin vuonna 1991 STS-pankin, Elannon ja Ekan vasta perustamalle yhtiölle Suomen Tilirahoitus Oy. Suomen Tilirahoitus myytiin Postipankille 1997 ja sulautui 1998 Suomen Tililuottoon, jonka nimeksi vaihtui Leonia kortti Oy.
Jaime Bergman
200px|right|thumb|Jaime Bergman aviomiehensä [[David Boreanazin kanssa]]
Hän avioitui Angel-sarjan tähden David Boreanazin kanssa 24. marraskuuta 2001. Heillä on vuonna 2002 syntynyt poika ja vuonna 2009 syntynyt tytär.
Lahden ammattikorkeakoulun liiketalouden ala
Historiaa
Lahden kauppaopetuksen syntyvaiheet ovat vahvasti yhteydessä Lahden kaupungin kehitykseen. Kaupan ja teollisuuden keskuspaikaksi Lahti kehittyi 1870-luvulla. Riihimäki-Pietari rata ja Vääksyn kanava valmistuivat tällöin. Liike-elämän nousukauden (1890) myötä Lahdessa ymmärrettiin tarve omalle kauppa-alan opetukselle.
Lahden Liikemiesyhdistys ry perusti kauppakoulun kannatusyhdistyksen, ja Lahden kauppakoulu aloitti toimintansa pian, vuonna 1910. Kannatusyhdistys omisti sen vuoteen 1919 saakka, jonka jälkeen se siirtyi Lahden kaupungin omistukseen. 1950-luvulla kauppa-alan opetus Lahdessa vahvistui entisestään, kun Viipurin kauppaoppilaitos siirtyi paikkakunnalle. Lahden kartano, nykyinen Lahden historiallinen museo (osa Lahden kaupunginmuseota), oli 33 vuotta keskeinen kaupallisen koulutuksen paikka.
Lahden ammattikorkeakoulu aloitti toimintansa ensimmäisten suomalaisten ammattikorkeakoulujen joukossa 1992. Sitä ennen liiketalouden koulutusta oli annettu Kauppaoppilaitoksessa, joka toimii nykyisin osana Salpausta. LAMKiin rakentui uusi, amk-tasoinen liiketalouden koulutus. Matkailun alan koulutus tuli mukaan LAMKiin muutamia vuosia myöhemmin.
Vuonna 2010 juhlittiin Lahden kauppaopetuksen 100-vuotisjuhlavuotta.
LAMK oli osa Päijät-Hämeen koulutuskonsernia vuosina 1996-2014. Lahden ammattikorkeakoulu aloitti 1.1.2015 itsenäisenä ammattikorkeakouluosakeyhtiönä. Vuoden 2018 alusta Lahden ammattikorkeakoulun omistajaksi tuli LUT-yliopisto. Vuonna 2020 LAMK ja SAIMIA yhdistyivät LAB-ammattikorkeakouluksi.
Sijainti
LAB-ammattikorkeakoulun Liiketalouden ja matkailun ala sijaitsee Lahdessa osoitteessa Niemenkatu 73. Opetusta ja toimintaa on myös FellmanniCampuksella, Kirkkokatu 27, Lahti.
Kansainvälisyys
Lahden ammattikorkeakoulu toimi kansainvälisissä koulutusverkostoissa, -ohjelmissa ja yhteistyöjärjestelyissä. Niiden on todettu kehittävän oppimisen ja opetuksen laatua sekä tukevan ammattikorkeakoulun työ-, elinkeino- ja kulttuurielämän kansainvälistämistä alueellisesti ja valtakunnallisesti.
Ala osallistui kansainvälisiin opiskelija- ja opettajavaihto-ohjelmiin sekä koulutusta kehittäviin kansainvälisiin EU-hankkeisiin. Englanninkieliset koulutusohjelmat tarjosivat opiskelupaikan kymmenille ulkomaalaisille opiskelijoille. Liiketalouden ja matkailun ala oli kansainvälinen yksikkö, jonka toiminnassa kansainväliset opiskelijat ja opettajat olivat olennainen osa oppimistilannetta. Lahden ammattikorkeakoulun Liiketalouden ja matkailun ala asetti tavoitteekseen tarjota sellaisen kansainvälinen toimintailmapiirin, jossa kansainvälisyys muuttuu luontevaksi osaksi päivittäistä toimintaa.
D’Mile
D’Mile, oikealta nimeltään Dernst Emile II, on yhdysvaltalainen tuottaja ja säveltäjä. Hän on työskennellyt muun muassa Janet Jacksonin, Justin Bieberin, Rihannan ja Ty Dolla Signin kanssa näiden kappaleilla. Hän on tuottanut myös Bruno Marsin ja Anderson .Paakin muodostaman Silk Sonicin esikoisalbumin An Evening with Silk Sonic, joka julkaistaan marraskuussa 2021.
Emile on voittanut sekä Grammy- että Oscar-palkinnon. Hän on työskennellyt yhdysvaltalaismuusikko H.E.R.:n kanssa tämän kappaleella ”I Can’t Breathe”, joka palkittiin vuoden laulun Grammy-palkinnolla, ja kappaleella ”Fight for You”, joka voitti parhaan laulun Oscar-palkinnon. Hän on tuottanut myös yhdysvaltalaisen Billboard Hot 100 -singlelistan kärkeen nousseen Silk Sonicin esikoissinglen ”Leave the Door Open”.
Malo
Malo voi tarkoittaa seuraavia:
Eduard Kainberger
Eduard "Edi" Kainberger (20. marraskuuta 1911 Salzburg – 7. maaliskuuta 1974 Salzburg) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Kainberger edusti SAK 1914:aa.
Myös Eduard Kainbergerin veli Karl Kainberger oli mukana Itävallan joukkueessa voittamassa Berliinissä jalkapallon olympiahopeaa.
Laskennallinen fysiikka
Laskennallisella fysiikalla tarkoitetaan tutkimusta, jossa pyritään ratkaisemaan fysiikan ongelmia käyttämällä laskentaan tietokoneita. Laskenta voi merkitä esimerkiksi matemaattisten yhtälöiden ratkaisemista numeerisesti tietokoneella, silloin kun analyyttinen ratkaisu ei ole mahdollista. Nykyään se kuitenkin yhä useammin on hyvin monimutkaista ja suurta tietokonekapasiteettia vaativaa fysikaalisten prosessien tietokonesimulointia eli pyrkimistä jäljitellä luonnossa tapahtuvaa prosessia tietokoneella.
Laskennallinen fysiikka eroaa käsitteenä sikäli muista fysiikan osa-alueista että sen määritelmä koskee ongelmien ratkaisutapaa. Tässä mielessä käsite voidaan rinnastaa käsittäisiin "kokeellinen fysiikka" ja "teoreettinen fysiikka". Ei kuitenkaan ole olemassa konsensusta siitä onko "laskennallinen fysiikka" rinnastettavissa samanarvoisena näihin kahteen vanhempaan käsitteeseen, vai onko se nähtävänä osana teoreettista fysiikkaa. Edellistä näkemystä voidaan puoltaa esimerkiksi toteamalla että laskennallisen fysiikan työskentelytapa eroaa nykyään useimmiten hyvin pitkälti perinteisestä puhtaan analyyttisen matemaattisesta ("kynä-ja-paperi") teoriasta. Jälkimmäistä näkemystä voi puolustaa esimerkiksi toteamalla että myös laskennallinen fysiikka perustuu pohjimmiltaan johonkin matemaattiseen yhtälöön tai algoritmiin, eikä siten peruslähtökohdaltaan eroa teoriasta.
Joka tapauksessa laskennallinen fysiikka on sikäli mielekäs käsite, että vaikka sillä tutkitaan hyvinkin erilaisten fysiikan alojen ongelmia, perustuu suuri osa ratkaisumenetelmistä muutamaan perusalgoritmiin, joten menetelmien tuntemus ja kehitys voi luoda hyödyllisiä yhteyksiä eri fysiikan osa-alueiden ja lähitieteiden välillä. Esimerkiksi niin kutsuttua Metropolis Monte Carlo-algoritmia, joka alun perin kehitettiin tutkimaan kiinteän aineen sulamista , käytetään nykyään eri muodoissa lähes kaikilla fysiikan osa-alueilla, ja sen lisäksi laajalti kemiassa, matematiikassa, tietojenkäsittelytieteessä ja jopa taloustieteessä. Vastaavasti pohjimmiltaan samoja algoritmeja käytetään materiaalifysiikassa ja kemiassa atomien liikkeen simulointeihin, ja tähtitieteessä taivaankappaleiden liikkeen mallintamiseen. Lisäksi lähes kaikkia laskennallisia fyysikkoja yhdistää tietenkin tarve saada käyttöönsä ja osata käyttää supertietokoneita.
Tietokoneiden kehityksen myötä laskennallinen fysiikka on noussut erittäin merkittäväksi osaksi fysiikan tutkimusta, ja on useilla fysiikan osa-alueilla (esimerkiksi materiaalifysiikka) lähes täysin korvannut perinteisen, puhtaan analyyttisen teorian. Myös kokeellinen tutkimus on tavallaan muuttunut laskennalliseksi: hyvin moni mittausmenetelmä (esimerkiksi atomivoimamikroskopia) toimii järkevästi pelkästään tietokoneistetun datankeräyslaitteiston ansiosta.
Suomessa laskennallisia menetelmiä käytetään ja opetetaan kaikilla fysiikan laitoksilla, tosin vaihtelevassa laajuudessa, mutta kokonaisuutena sitä voidaan pitää korkeatasoisena. Tämän mahdollistaa pitkälti opetusministeriön omistama tieteen tietotekniikan keskus (CSC), joka tarjoaa kansainvälisesti hyvin kilpailukykyisen tietokonekapasiteetin tutkijoiden käyttöön.
M/S Auto Baltic
Auto Balticin sisaraluksia ovat M/S Auto Bay ja M/S Auto Bank.
Käyttöhistoria
21. tammikuuta 1996 alus laskettiin vesille. Kesäkuun puolivälissä se luovutettiin ahvenanmaalaisen Bror Husell Chartering Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Ahvenanmaalla sijaitseva Maarianhamina. Tuolloin laiva oli nimeltään Transgard. Tämän jälkeen alus aikarahdattiin Transfennican liikenteeseen, reitille Antwerpen–Rauma. Tammikuusta 2003 jouluun 2004 välisen ajan Transgard liikennöi Lyypekin ja Haminan välillä, jonka jälkeen se aikarahdattiin UECC:lle. Tammikuussa 2005 Transgard meni telakalle Puolaan, josta palattuaan aloitti liikennöinnin reitillä Bremerhaven–Hanko–Helsinki–Kotka.
Vuonna 2005 Rettig Groupiin kuuluva Bore osti Bror Husell Charteringin, jolloin myös Transgard siirtyi uuden omistajan haltuun. Joulukuussa 2006 alus sai nykyisen Auto Baltic -nimensä.
Linus Sandgren
Linus Sandgren, ASC (s. 5. joulukuuta 1972 Spånga) on ruotsalainen Oscar-palkittu elokuvaaja. Hänet tunnetaan yhteistyöstään Damien Chazellen, David O. Russellin ja Gus Van Santin kanssa.
Sandgren palkittiin parhaan kuvauksen Oscar-palkinnolla elokuvasta La La Land (2016), jonka hän kuvasi klassisella CinemaScope-kuvaformaatilla. Hän myös kuvasi Cary Joji Fukunagan ohjaaman James Bond -elokuvan 007 No Time to Die (2021).
Jack Zander
Jack Zander (3. toukokuuta 1908 – 17. joulukuuta 2007) oli yhdysvaltalainen animaattori, jonka ura kesti animaation kulta-ajalta 1980-luvulle saakka. Hän syntyi Kalamazoossa, Michiganissa, ja oli Pete Burnessin opiskelutoveri Chouinard Schoolissa.
Zander oli mukana työstämässä mm. sellaista klassikkoa kuin Puss Gets the Bootia (1940), jonka hahmot tulivat myöhemmin tunnetuiksi Tomina & Jerrynä. Hän oli vuonna 1981 ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi.
Zander eli hyvin vanhaksi; häntä jopa haastateltiin hänen 99-vuotispäivänsä yhteydessä vuonna 2007. Hän kuoli vuoden 2007 joulukuussa.
Trinity ratsastaa jälleen
Trinity ratsastaa jälleen (Continuavano a chiamarlo Trinità) on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut italowestern-komedia. Elokuvan ohjasi Enzo Barboni ja pääosissa ovat Terence Hill ja Bud Spencer. Trinityn tyttöystävän roolissa näyttelee suomalainen Kirsti Somersalo (Yanti Somer).
Elokuva kertoo veljeskaksikosta, Trinitystä ja Bambinosta. Toisiaan karttava kaksikko tapaa toisensa vanhempiensa luona, he kuulevat vanhalta isältään että tämän viimeisiä toivomuksia ennen kuolemaansa olisi nähdä Trinity ja Bambino yhteistyössä ja että he alkaisivat yhdessä pelätyiksi hevosvarkaiksi. Isänsä toivetta kunnioittaen he rupeavat hevosvarkaiksi, joka osoittautuukin hyvin hankalaksi puuhaksi. Kaksikko ajautuu pieneen kylään, jossa heidät pienen erehdyksen takia sekoitetaan liittovaltion agentteihin.
Trinity ratsastaa jälleen on jatkoa elokuvalle Nimeni on Trinity – paholaisen oikea käsi.
Vastaanotto
Trinity ratsastaa jälleen sai Suomen ensi-iltansa 7. heinäkuuta 1972 ja nousi loppuvuoden aikana 328 682 katsojallaan vuoden neljänneksi katsotuimmaksi elokuvaksi Suomen elokuvateattereissa.
Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuvan VHS-julkaisulle annetaan yksi tähti viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”huono”.
Mäntyharjun kanava
Mäntyharjun kanava oli kanavahanke, jonka tarkoituksena oli yhdistää Kymijoki Saimaaseen. Hankkeen toteuttamista ajoi voimakkaasti Järvi-Suomen Kanavat -neuvottelukunta, johon kuului kuntapäättäjiä niin Kymenlaaksosta, Päijät-Hämeestä kuin Etelä-Savostakin. Metsäteollisuus ry piti ensisijaisena Saimaan yhdistämistä Suomenlahteen.
Suunnitellun kanavahankkeen kokonaispituus olisi ollut noin 90 kilometriä, josta ainoastaan seitsemän kilometriä olisi ollut maakanavaa. Mäntyharjun kanava olisi kulkenut Heinolasta Paason kautta Pertunmaalle Ylä-Rääveliin, sieltä Juolasveden kautta Rannanmaalle ja Pyhävedelle, mistä Kallaveden kautta oltaisiin päästy Ristiinan Rautlahteen ja Saimaalle.
Historia
Mikkelin läänin kuvernööri esitti jo vuonna 1841, että Päijänne yhdistettäisiin Mäntyharjun kautta Saimaaseen. Tuolloinen senaatti ei kuitenkaan päätöstä hyväksynyt, koska Saimaan kanavan rakentaminen oli ratkaisuvaiheessa. Alustava yleissuunnitelma hankkeesta valmistui TVH:n toimesta vuonna 1982.
Francis Wheen
Francis James Baird Wheen (s. 22. tammikuuta 1957) on brittiläinen kirjailija ja toimittaja, joka on julkaissut lukuisia kirjoja ja joka toimi The Guardian -lehdessä kolumnistina useita vuosia. Wheenin Karl Marxin elämäkerta on voittanut Isaac Deutscher -palkinnon.
New York City Housing Authority
pienoiskuva|NYCHA:n kerrostaloja [[Harlem|Harlemissa.]] New York City Housing Authority (NYCHA) on New Yorkin kaupungin alaisuudessa toimiva järjestö, joka tarjoaa edullista asumista vähävaraisille ihmisille New Yorkin alueella. NYCHA:n 326 eri asuntoalueella on yhteensä yli 400 000 asukasta. NYCHA perustettiin vuonna 1934, ja sen ensimmäinen asuntoalue First Houses avattiin Lower East Siden naapurustossa seuraavan vuoden aikana.
Knäredin rauha
thumb|200px|Knäredin rauhan muistomerkki.Knäredin rauha 20. tammikuuta 1613 päätti Ruotsin ja Tanska-Norjan välillä käydyn Kalmarin sodan. Rauhanehdot olivat pääpiirteissään seuraavat :
Rauhaa solmittaessa tanskalaiset olivat täysin vakuuttuneita että köyhä Ruotsi ei kykenisi maksamaan Älvsborgin lunnaita ja että he siis saisivat pitää alueen pysyvästi. Ruotsi kuitenkin onnistui lunnaiden maksussa keräämällä jokaiselta kansalaiselta lisäveron.
Suomen kannalta kohtalokasta rauhanteossa oli se, että keskiajalta periytyneet oikeudet Jäämeren rannikkoon menetettiin. Vaikka Tanska-Norja myöhemmin lyötiin perusteellisesti Brömsebron rauhaan 1645 ja Roskilden rauhaan 1658 päättyneissä sodissa, suuria aluevoittoja muualta saanut Ruotsi ei enää välittänyt vaatia näitä oikeuksia takaisin.
Book of Common Prayer
thumb|250px|Vuoden 1760 painos Book of Common Prayer -kirjasta.
Book of Common Prayer on anglikaanisen kirkon jumalanpalveluksessa käytettävä kirkkokäsikirja. Se sisältää ohjeet jumalanpalveluksiin ja sakramenttien toimittamiseen, ja niiden lisäksi hetkipalveluksesta aamupalveluksen ja iltajumalanpalveluksen sekä psalttarin ja raamatunlukukalenterin niiden päivittäistä käyttöä varten. Alun perin Englannin kirkon käyttöön laadittu teos on historiassaan ilmestynyt useina eri versioina vuosina 1549, 1552, 1559, 1604 ja 1662. Näistä viimeisin versio vuodelta 1662 on edelleen liturginen standardi suurimmalle osalle Kansainyhteisön anglikaanikirkkoja, joskin pieniä uudistuksia on tehty tekstiin tämänkin jälkeen. Myös Kansainyhteisön ulkopuolella anglikaanien käyttämät kirkkokäsikirjat pohjautuvat Book of Common Prayeriin.
Ensimmäinen versio kirjasta julkaistiin vuonna 1549 kuningas Edvard VI:n aikana Englannin uskonpuhdistuksen yhteydessä, kun maassa oli tarve saada kansankielinen käsikirja katolisen kirkon latinankielisen tilalle. Pääosin sen laati teologi ja Canterburyn arkkipiispa Thomas Cranmer, ja sen sovitteleva sisältö sai kritiikkiä sekä konservatiiveilta että ääriprotestanteilta. Reformaattorit voittivat kiistan, ja vuonna 1552 sisältöä muutettiin radikaalisti protestanttiseen suuntaan. Vuonna 1553 valtaistuimelle noussut katolinen kuningatar Maria I kuitenkin palautti viralliseen käyttöön latinalaisen liturgian.
Elisabet I:n korvattua Marian kuningattarena Book of Common Prayer palasi käyttöön pienehkösti uudistettuna vuonna 1559. Muutoksiin lukeutui reaalipreesensin tunnustamisen salliminen sekä paavia loukkaavan rukouksen poistaminen litaniasta. Puritaanit vastustivat näitä uudistuksia, joten Jaakko I:n hallituskauden alussa he vaativat tekstin muuttamista, mikä toteutui jo vuonna 1604.
Rom (joki)
Rom (retoromaania,, ) on joki Alppien eteläpuolella Sveitsin ja Italian alueella. Joen pituus on 21 kilometriä.
Vesivoima
Romissa on Sveitsin puolella kaksi pientä vesivoimalaa.
Day of Mourning
Day of Mourning on kanadalaisen deathcore -yhtye Despised Iconin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. syyskuuta 2009. Albumi on ensimmäinen, jossa kitaristi Ben Landreville ja basisti Max Lavelle esiintyvät.
Tarja Tallqvist
Espoolaisen Tallqvistin tavoite oli kerätä Internetissä syksyyn 2006 mennessä miljoona nimeä vanhusten hoitajien työoloja ja omaishoitajia koskevaan adressiin. Nimiä kertyi lopulta runsaat 405 000, ja vetoomus luovutettiin 29. marraskuuta 2006 valtiovarainministeri Eero Heinäluomalle.
Day of Mourning
Albumista on julkaistu myös rajoitettu digipak-painos, joka sisältää 20-sivuisen lehtisen ja muun muassa kiertuemateriaalia ja yhtyeen jäsenten profiileja sisältävän bonus-DVD:n.
Tarja Tallqvist
Tarja Tallqvist oli ensimmäinen uusi kansanedustaja 2007, joka teki lakialoitteen (27. huhtikuuta 2007). Tämä lakialoite oli Laki vanhusten, vammaisten ja psyykkisesti sairaiden kanssa työskentelevien rikostaustan selvittämisestä ja laki rikosrekisterilain 6 §:n muuttamisesta (LA 30/2007 vp).
Tallqvist otti Helsingin Sanomien vaalikoneessa sekä perheen sisäiseen että täyteen adoptio-oikeuteen myönteisen kannan ainoana Kristillisdemokraattien kansanedustajana. Helsingin Sanomien vaalikoneessa Tallqvist perusteli myönteistä kantaansa näin: ”Lapsen onnellisuus on se tärkein. Jos hän saa rakkautta kaikki on hyvin.”
Tallqvist äänesti ydinvoimalupien myöntämistä vastaan vuonna 2010.
Toukokuussa 2011 Tallqvist ilmoitti eronneensa Kristillisdemokraattisesta puolueesta ja liittyvänsä SDP:hen.
Saavutukset
Tallqvist on saanut lukuisia palkintoja dokumenteistaan ja elämäntyöstään:
USS Lafayette
USS Lafayette voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
Courlay
Kunta sijaitsee noin 10 kilometrin päässä Bressuiresta. Se kuuluu kaupungin ympärille syntyneeseen 44 kunnan muodostamaan taajamakuntaan Communauté d’agglomération du Bocage bressuirais.
Bombe
thumb|Bombe Bletchley Parkissa thumb|Yhdysvaltalainen Bombe Bombe on paranneltu malli ensimmäisestä puolalaisesta salauksenpurkulaitteesta nimeltä Bomba, joka on lyhenne puolankielestä bomba kryptologiczna. Bomba rakennettiin ennen toista maailmansotaa ja sillä pyrittiin murtamaan natsi-Saksan sotilaskoodeja.
Bombe on yksi kolmesta neronleimauksesta, jotka Alan Turing kehitti saksalaisten salausten purkamiseen.
Marvin Gaye
Marvin Gaye (oik. Marvin Pentz Gay, Jr., 2. huhtikuuta 1939 Washington, D.C. – 1. huhtikuuta 1984 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen soul- ja R&B-laulaja, lauluntekijä, tuottaja ja multi-instrumentalisti. Hän nousi kansainväliseen kuuluisuuteen 1960-luvulla. Gayen albumeista muistetaan parhaiten What's Going On, joka nousee edelleen erilaisissa äänestyksissä maailman rakastetuimpien albumien joukkoon. Yksittäisistä singleistä merkittävin lienee I Heard It Through the Grapevine, josta tuli Motown-levy-yhtiön suurin menestys sen kulta-aikana 1960-luvulla. Marvin Gaye on laulajana yksi kaikkien aikojen arvostetuimmista ja hän on toiminut suunnannäyttäjänä monille nykyartisteille.
Varhaiselämä ja -ura
Marvin Gaye (hän lisäsi sukunimeensä e-kirjaimen, näin teki myös Sam Cooke) syntyi Washingtonin kaupungissa. Hänen isänsä oli House of God -kirkon pappi ja Gaye aloitti laulamisen kirkon kuorossa. Hän opetteli myös soittamaan pianoa ja rumpuja. Tiukka kotikuri ja pienen kirkon helluntailais- ja juutalais-vaikutteinen uskonto värittivät Gayen kasvuikää ja heijastuivat hänen myöhempiin suhteisiinsa auktoriteetteihin ja hengellisiin kysymyksiin.
Käytyään koulun Gaye palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa, minkä jälkeen hän esiintyi eri doo wop -ryhmien kanssa vakiintuen kuitenkin Washingtoniin ja The Rainbows -ryhmään. The Rainbows julkaisi yhden singlen Bo Diddleyn kanssa. Jonkin ajan kuluttua Gaye pestattiin The Moonglows -ryhmään. Ennen pitkää Gaye siirtyi Detroitiin ja Motown Recordsin palvelukseen. Gaye etsi paikkaansa levy-yhtiössä esiintyen milloin rumpalina, milloin lauluntekijänä. Hänestä tuli yksityiselämässäänkin osa Motown-perhettä, kun hän vei vihille Anna Gordyn, Motownin perustajan Berry Gordyn siskon, vuonna 1964.
Gayen oma unelma oli tulla tunnetuksi ”mustana Frank Sinatrana”, balladien hienostuneena tulkitsijana. Motown-yhtiön kauppatavaraa oli kuitenkin kiihkeä R&B, ja sillä myös Gayen laulajan ura lähti lentoon. Hänen ensimmäinen hittinsä oli ”Stubborn Kind of Fellow” vuonna 1962. Vuoteen 1965 mennessä Gaye oli julkaissut 39 singleä, jotka nousivat Top 40 -listalle, useat niistä duettoja Mary Wellsin, Kim Westonin ja Tammi Terrellin kanssa. Gayen duettopareista muistetaan etenkin Tammi Terrell, jonka kanssa syntyi useita hittejä, kuten ”Ain't No Mountain High Enough” (1967), ”Your Precious Love” (1967), ”Ain't Nothing Like the Real Thing” (1968) ja ”You're All I Need to Get By” (1968).
Gayen (ja Motown-levy-yhtiön) suurin hitti 1960-luvulla oli ”I Heard It Through the Grapevine”, joka vetosi kuulijoihin uhkaavalla voodoo-rytmillään. Gayen versio ei saanut heti levy-yhtiön hyväksyntää ja se hyllytettiin, joten ensimmäiseksi markkinoille ehti Gladys Knight & the Pipsin tulkinta vuonna 1967. Siitä tuli hitti, mutta vielä isompi tuli Gayen versiosta, kun julkaisulupa viimein heltisi 1968. Laulun kuuluisimman cover-version on tehnyt Creedence Clearwater Revival.
Tammi Terrellin tuupertuminen Gayen käsivarsille kesken yhteisen konsertin 1967 ja kuolema kolme vuotta myöhemmin saivat Gayen vetäytymään julkisuudesta. Sapattiaika merkitsi suurta muutosta Marvin Gayen musiikilliseen ilmaisuun. Hän hylkäsi Motownin alistavan tuotantokoneiston ja valvoi jatkossa itse musiikkinsa joka aspektia tuottajana, lauluntekijänä ja usein soittajanakin. Tänä aikana hän myös avasi silmänsä turhanpäiväisinä pitämiään rakkauslauluja syvällisemmille aiheille.
What's Going On
Vuonna 1971 Gaye levytti albumin, josta on tullut hänen tunnetuimpansa. Kun Gaye esitteli Berry Gordylle yhdessä Obie Bensonin ja Al Clevlandin kanssa kirjoittamansa, albumin nimikappaleeksi tarkoitetun ”What's Going On” -kappaleen, ei tämä aluksi antanut lupaa julkaista sitä. Gordy ei uskonut sen mahdollisuuksiin menestyä eikä nähnyt vakavan, sodan ja sorron vastaisen sanoman sisältäneen laulun sopivan Motownin varovaiseen imagoon. Laulu poikkesi suuresti aiemmasta, huolettomasta soulmusiikista. Gayehin vaikuttivat muun muassa hänen Vietnamin sodasta palanneen Frankie-veljensä kokemukset.
Albumista What's Going On tuli lopulta yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä ja arvostetuimmista soul-levyistä ja siltä julkaistiin nimikappaleen lisäksi kaksi muuta Top 10:een noussutta singleä. Levy oli vallankumouksellinen soul-levy ja uusi aluevaltaus koko Motown Recordsille. Sen musiikissa voi kuulla vaikutteita jazzista ja klassisesta musiikista, ja sanoituksissa viitataan vahvasti yhteiskunnallisiin asioihin ja ongelmiin, kuten sotaan, huumeisiin, ympäristöongelmiin ja korruptioon. Marvin Gaye taisteli What's Going Onilla itselleen taiteellisen vapauden, jollaista Motownin sooloartisteilla ei aiemmin ollut ollut. Levy oli myös ensimmäinen, jolla Motownin tuntemattomat sankarit, studiomuusikot (”The Funk Brothers”) saivat maininnan työpanoksestaan.
Cloud BeDevil
BeDevil on opiskellut Mikkelin ammattikorkeakoulussa 2010-2013. Hän valmistui kulttuurituottajaksi 2013 joulukuussa. Hän on ollut mukana lukuisissa eri tapahtumatuotannoissa ympäri suomen, mutta suurimaksi osaksi Helsingissä. Hän aloitti burleskin vuonna 2014. Ensiesiintyminen tapahtui yhdessä ryhmän kanssa syksyllä 2015. Julkinen virallinen burleski soolo ensiesiintyminen tapahtui vuonna 2016 Ilosaarirockissa. Hän aloitti opettamaan burleskia sekä tuottamaan burleskitapahtumia vuonna 2018.
Marvin Gaye
Lauluja rakkaudesta
Vahvasti yhteiskunnallisen ja poliittisen julkaisun jälkeen Gaye teki aivan toisenlaisen, mutta yhtä kaikki menestyksekkään levyn. Vuonna 1973 julkaistu Let's Get It On on romanttisesti hyvin latautunut ja sensuelli julkaisu, jossa sanoitukset ja musiikki ovat vietteleviä ja tunteikkaita. Tunnelatauksen takana oli Gayen avio-onnen hiipuminen ja uuden rakkauden löytyminen.
Cloud BeDevil
Aiheesta muualla
https://www.cloudbedevil.com/
Marvin Gaye
Lauluja rakkaudesta
Gayen seuraava studioalbumi, I Want You vuonna 1976, jatkoi Let's Get It Onin eroottissävytteisellä linjalla. Gaye lähti työstämään albumia Leon Waren ja Arthur "T-Boy" Rossin kirjoittamien laulujen pohjalta. Albumin suureksi hitiksi nousi nimikappale, jonka on sittemmin versioinut muun muassa Madonna yhdessä Massive Attackin kanssa.
Gaye julkaisi 70-luvulla kaksi konserttitaltiointia, joista toisen ohessa syntyi yksi laulajan uran suurimmista hiteistä. Live at the London Palladium -tuplavinyylin viimeiselle puolelle äänitettiin 11-minuuttinen jami nimeltä "Got to Give It Up". Paremmin neliminuuttiseksi lyhennettynä versiona tunnettu kappale nousi diskobuumin aallonharjalla USA:n singlelistan ykköseksi vuonna 1977.
Myöhempi ura ja kuolema
Vuonna 1975 Gaye erosi vaimostaan Anna Gordysta ja vuonna 1976 oikeus päätti, että hyvitys maksamatta jääneistä elatusmaksuista Anna Gordylle maksettaisiin Gayen seuraavan levyn tuotolla. Levy julkaistiin vuonna 1978, sen nimi on varsin suora Here, My Dear ja se käsittelee hyvin raadollisesti ja yksityiskohtaisesti heidän suhdettaan. Jopa siinä määrin, että Anna Gordy harkitsi jonkin aikaa syyttää Gayea yksityisyyden loukkaamisesta. Levystä ei ollut kaupalliseksi menestykseksi, sen tuotto jäi vähäiseksi ja Gaye sai kaivaa ex-vaimonsa elatusmaksurahat muualta. Gaye avioitui pitkäaikaisen rakastajattarensa, Janis Hunterin kanssa ongelmaiseen liittoon. Pariskunta ehti erota kahdesti.
Gayen kuuluisuus ja julkisuus ajoi hänet lopulta syvään huumeriippuvuuteen. Huumeet edesauttoivat hänen henkisen tilansa järkkymistä, ja Gayen käytös alkoi viitata vainoharhaisuuteen. Viimeisellä kiertueellaan hän ympäröi itsensä turvamiehillä ja riisui pitämänsä luotiliivit usein vasta lavalle astuessaan. Gaye uskoi, että hänet yritettäisiin salamurhata. Hän yritti irtiottoa riippuvuuksistaan ja julkisuudesta ja muutti vanhempiensa luo asumaan. Gaye uhkasi useita kertoja itsemurhalla, hän riiteli isänsä kanssa ja yksi isoista riidoista johti lopulta Gayen kuolemaan. Marvin Gay, Sr. ampui poikansa 1. huhtikuuta 1984, päivää ennen tämän 45-vuotissyntymäpäivää.
Vuonna 1987 Marvin Gaye nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen. Vuonna 1999 soul- ja R&B-artistit tekivät tribuuttilevyn Marvin Is 60 Marvin Gayen muistoksi.
Vuonna 2006 julkistettiin kaksi erillistä, suunnitteilla olevaa elokuvaprojektia Marvin Gayen elämästä; Sexual Healing ja "Marvin - The Life Story of Marvin Gaye". Helmikuussa 2006 julkistetun Sexual Healing indie-elokuvan oli tarkoitus olla tyyliltään kokonainen elämäkertaelokuva Marvin Gayen elämästä. Ongelmat Motown-levy-yhtiön kanssa kuitenkin supistivat käsikirjoitussuunnitelmat artistin viimeisiin vuosiin. Elokuvan pääosaan on alustavasti nimitetty Law and Order-tv-sarjan näyttelijä Jesse L. Martin.
Karl Kainberger
Karl Kainberger (1. joulukuuta 1912 Salzburg – 17. joulukuuta 1997 Salzburg) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Kainberger edusti SAK 1914:aa.
Myös Karl Kainbergerin veli Eduard Kainberger oli mukana Itävallan joukkueessa voittamassa Berliinissä jalkapallon olympiahopeaa.
Cours (Deux-Sèvres)
Cours on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin pohjoispuolella. Kunnan pinta-ala on 14,9 neliökilometriä ja siellä on arviolta 553 asukasta (vuonna 2016).
James Lipton
thumb|200px|James LiptonJames Lipton (19. syyskuuta 1926 Detroit, Michigan – 2. maaliskuuta 2020 New York, New York) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja runoilija sekä Tähdet kertovat (Inside the Actors Studio) -televisiosarjan tuottaja, käsikirjoittaja ja isäntä. Hän asui New Yorkissa.
Lipton kuoli virtsarakon syöpään 93-vuotiaana kotonaan New Yorkissa 2. maaliskuuta 2020.
Richard Overy
pienoiskuva|Richard Overy vuonna 2015.Richard Overy (s. 1947) on brittiläinen sotahistorioitsija, joka on perehtynyt erityisesti toisen maailmansodan historiaan. Overy valmistui Cambridgen Gonville and Caius Collegesta ja on tämän jälkeen työskennellyt Queens’ Collegessa Cambridgen yliopistossa ja King’s Collegessa Lontoossa. Vuonna 2001 Overylle myönnettiin Samuel Elliot Morison -palkinto työstään sodankäynnin historian parissa.
Lukas Kilström
Lukas Kilström (mediassa toisinaan myös Lukas Kihlström; s. 18. huhtikuuta 1990 Södertälje, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue Brynäs IF:ssä. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Kilström on pelityyliltään kahden suunnan puolustaja.
Seuraura
Kilström on Södertälje SK:n kasvatti. Hän debytoi seuran Elitserien-joukkueessa kaudella 2008–2009, jolloin Kilström pelasi yhden runkosarjaottelun. Toukokuussa 2009 hän teki Södertäljen kanssa kaksivuotisen ammattilaissopimuksen. Varsinaisella Elitserienin tulokaskaudellaan 2009–2010 Kilström teki 38 runkosarja- ja yhdessä Kvalserien-ottelussa tehot 1+3=4. Kaudella 2010–2011 hän teki runkosarjassa 13 tehopistettä ja voitti Södertäljen sisäisen tehotilaston lukemalla +9, mutta joukkueen kausi päättyi kuitenkin putoamiseen HockeyAllsvenskaniin.
Helmikuussa 2011 Kilström teki Södertäljen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, mutta hän ei kuitenkaan jatkanut joukkueessa Allsvenskaniin putoamisen jälkeen, vaan siirtyi kaudeksi 2011–2012 jatkamaan Elitserien-uraansa kaksivuotisella sopimuksella Luleå HF:n riveihin. Toisella Luulaja-kaudellaan 2012–2013 Kilström teki Ruotsin pääsarjatason yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+11=16. Hän voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa. Kilström voitti kauden aikana myös European Trophyn mestaruuden.
Franz Mandl
Franz Mandl (4. elokuuta 1916 Wien – 4. helmikuuta 1988) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa.
Lukas Kilström
Seuraura
Kaudeksi 2013–2014 Kilström siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Brynäs IF:ään. Maaliskuussa 2015 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2015–2016 Kilström nousi Brynäsin varakapteeniksi. Hän jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Anton Rödinin kanssa lukemalla +7. Kaudella 2016–2017 Kilström jakoi Brynäsin sisäisen tehotilaston voiton Oskar Lindblomin kanssa lukemalla +16. Hän voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. Toukokuussa 2017 Kilström teki joukkueen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Kausi 2018–2019 hänellä päättyi vain 29 ottelun jälkeen aivotärähdyksen vuoksi tammikuussa 2019.
Maajoukkueura
Kilström pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän voitti pronssia. Kilström jakoi koko turnauksen tehotilaston voiton joukkuetoverinsa Oliver Ekman-Larssonin kanssa lukemalla +10. Yhteensä hän on pelannut kahdeksan nuorten maaottelua.
Ruotsin A-maajoukkueessa Kilström on pelannut kaksi ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 9. huhtikuuta 2014 Rapperswil-Jonassa Sveitsiä vastaan. Kilström sai Ruotsin 1–4-voittoon päättyneessä ottelussa syöttöpisteen Niclas Andersénin tekemään voittomaaliin.
Muuta
Kilströmin pikkuveli Axel on pelannut jääkiekkoa puolustajana Ruotsin alemmissa sarjoissa. Veljesten isä Mats Kihlström pelasi omalla urallaan puolustajana pudotuspelit mukaan lukien yli 300 Elitserien-ottelua. Mats on maailmanmestari vuodelta 1987 ja olympiapronssimitalisti Calgarysta vuodelta 1988.
Mark Eaton (koripalloilija)
Mark E. Eaton (24. tammikuuta 1957 Westminster, Kalifornia – 28. toukokuuta 2021 Summit county, Utah) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi vuodet 1982–1993 NBA-seura Utah Jazzissa, ja lopetti ammattilaisuransa syyskuussa 1994. Mark Eaton tunnettiin suuresta koostaan, 224 senttiä ja 132 kiloa.
Pjotr Petrovitš Saburjov
Pjotr Petrovitš Saburjov (14. tammikuuta 1880 Pietari – 26. maaliskuuta 1932 Geneve) oli venäläinen shakkimestari ja shakkiturnausten järjestäjä. Hän myös nousi Venäjän shakkiliiton puheenjohtajaksi. Saburjov joutui vaikeuksiin bolševikkien kanssa ja muutti sen takia Sveitsiin vuonna 1918.
Ludwigskirche
thumb|300px|Ludwigskirche Saarbrückenissä Ludwigskirche on evankelinen kirkko saksalaisessa Saarbrückenin kaupungissa, Saarlandin osavaltiossa. Se edustaa barokin tyylisuuntaa ja lukeutuu kaupungin huomattavimpiin nähtävyyksiin.
Historia
Ludwigskirchen ja sitä ympäröivän Ludwigsplatzin rakennutti ruhtinas Wilhelm Heinrich von Nassau-Saarbrücken. Suunnittelusta vastasi arkkitehti Friedrich-Joachim Stengel ja rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1762. Wilhelm Heinrichin kuoleman jälkeen vuonna 1768 työt keskeytettiin rahapulan vuoksi. Ruhtinaan poika, Ludwig, saatti kirkon rakennustyöt päätökseen vuonna 1775. Kirkko vihittiin käyttöön saman vuoden elokuun 25. päivänä.
Vuosina 1885–1887 ja 1906–1911 kirkossa toteutettiin restauraatiotöitä. Toisessa maailmansodassa 5. lokakuuta vuonna 1944 kirkko vaurioitui merkittävästi. Jälleenrakentaminen aloitettiin vuonna 1949.
Aiheesta muualla
49.23278°N, 6.98639°W
Cortes
Cortes, Cortés tai Cortès voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
paikannimiä
sukunimenä
Jana (nimi)
Jana on naisen etunimi, joka tunnetaan useissa Euroopan maissa. Se voi olla Johannan lyhentymä tai Jan-miehennimen feminiininen vastine.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2023 mennessä tilastoitu noin 880–890 Jana-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1900-luvun jälkipuoliskolla.
Tunnettuja Janoja
Jana miehennimenä
Adiemus
Adiemus on walesilaisen säveltäjä Karl Jenkinsin musiikillinen projekti, joka yhdistelee klassista musiikkia ja progressiivista rockia New Age- ja etnovaikuttein. Adiemus-nimellä on julkaistu viisi studioalbumia käsittävä sarja, joista tunnetuin on ensimmäinen, 1995 Englannissa ilmestynyt Adiemus: Songs of Sanctuary. Lisäksi sarjaan kuuluu kokoelmalevy sekä livealbumi. "Adiemus" on myös ensimmäisen albumin avauskappaleen nimi.
Historia
Adiemus-ryhmän perusti progressiivisen rockin edelläkävijänä pidetyn Soft Machine -yhtyeen säveltäjä Karl Jenkins. Jenkins sai ajatuksen Adiemuksesta tehtyään lentoyhtiö Delta Airlinesin mainokseen tunnussävelen, jossa etnotyyliset lauluosuudet yhdistyivät orkesteritaustaan. "Adiemuksesta" tuli suosittu, joten Jenkins sävelsi sen ympärille kokonaisen albumin. Adiemus: Songs of Sanctuary oli suuri kaupallinen menestys: se nousi klassisen musiikin listojen kärkeen monissa maissa ja oli hitti myös populaarimusiikin listoilla. Suomessa albumi vietti Suomen virallisella albumilistalla yhteensä 29 viikkoa, nousten parhaimmillaan listan sijalle 2. Myös kriitikkojen palaute oli myönteistä: albumin katsottiin kyenneen yhdistämään hyödyntämänsä vaikutteet onnistuneeksi kokonaisuudeksi. Songs of Sanctuaryn menestyksen innoittamana albumeja tehtiin lisää.
Britanniassa Adiemuksen toinen levy nousi virallisella albumilistalla korkeammalle kuin ensimmäinen. "Adiemusta" on käytetty useiden mainosten taustamusiikkina.
Vuonna 2013 Adiemus sai jatkoa, kun albumi Adiemus Colores julkaistiin. Teokseen Jenkins on ottanut inspiraatiota eteläamerikkalaisesta musiikista.
Yleispiirteet
Jokainen Adiemus-albumi on kokoelma laulun mittaisia kappaleita, jotka koostuvat harmonisoidusta, lauletusta melodiasta taustallaan orkesterimusiikki. Varsinaisia sanoituksia ei ole, sen sijaan lauletaan yksittäisiä tavuja ja Jenkinsin kehittämiä eräänlaisia sanoja. Ne eivät tarkoita mitään, vaan laulukieli on tyylitetty siten, että se vain soljuu eteenpäin ja näin vie mahdollisimman vähän kuulijan huomiota pois Adiemuksen laulun päämerkityksestä, eli soinnista, äänen korkeudesta ja äänenväristä. Kielen sanotaan kulultaan muistuttavan latinaa. Siinä on pyritty muun muassa siihen, että vain harvat tavut päättyvät konsonanttiin, kuten afrikkalaisissa kielissä tai vaikkapa japanissa. Tämäntyyppisiä piirteitä on myös suomen kielessä, ja Adiemuksen laulujen tavuista muodostuukin joskus satunnaisesti suomen sanoja. Ydinajatus Adiemuksessa on siis se, että vokalistiset osuudet, laulu, ovat mukana vain yhtenä instrumenttina, mitä voidaan pitää postmodernina näkemyksenä.
Kokoonpano
Kolmannen albumin taustalaulajina, viidennellä albumilla, sekä Adiemuksen live-esiintymisissä esiintyy suomalaisten naislaulajien muodostama kuoro Adiemus Singers (Pirjo Aittomäki, Mervi Hiltunen, Anna-Mari Kähärä, Merzi Rajala, Säde Rissanen, Hanna-Riikka Siitonen, Mia Simanainen, Nina Tapio ja Riikka Timonen, varalla Saima Haapanen, Hanna Kaila ja Veera Railio). Kolmannella levyllä Adiemus Singereitä oli mukana kuusi, heitä osallistui yhdeksän konsertteihin, kolme oli varalla.
Yleisö
Adiemus on saanut eniten vastakaikua useissa Euroopan maissa sekä Japanissa, ja niin Euroopassa kuin Japanissakin on järjestetty konserttikiertueita. Vaikka faneja on jonkin verran myös Pohjois-Amerikassa, ei sinne ole suunniteltu kiertueita. Nimikappale Adiemus on julkaistu eräissä maissa myös singlenä, ja Adiemus II sai 2002 Japanissa uusintajulkaisun. Myös Suomessa Adiemuksella on ollut innokas fanikunta, Adiemus Worldwide Fan Clubin perustajakin on suomalainen. Suomen listalla kahden ensimmäisen Adiemus-levyn suosio oli erityisen suuri, Songs of Sanctuary pysyi listan kymmenen kärjessä peräti 19 viikkoa, ollen parhaalla listasijoituksellaan toisena (2 viikkoa). Myös Cantata Mundi pysyi kymmenen kärjessä kolme viikkoa, parhaana sijoituksenaan kuudes. Äänitealan teollisuutta edustavan IFPIn mukaan Adiemus: Songs of Sanctuary on edelleen Suomen myydyin ulkomainen klassinen albumi yli 66 000 myydyllä levyllä.
Muuta
Adiemus-ryhmälle tunnusomainen musiikin tyyli muistuttaa monella tavoin muita maailmanmusiikkiin suuntautuneita muusikoita. Etenkin ensimmäisen levyn nimikappale on tuttu monelle sellaisellekin, jolle muu hankkeen tuotanto on tuntematonta. Osittain tämän vuoksi Adiemusta on levitetty erityisesti internetissä myös väärillä tiedoilla. Sen esittäjäksi on erheellisesti mainittu muita artisteja, ehkä yleisimmin Enya.
Kuunteluväsymys
Kuunteluväsymys tarkoittaa kuuntelemiseen liittyvää uupumista jutellessa verkossa ystävien, työtovereiden kanssa tai musiikkia kuunnellessa. Taukojen pitäminen voi auttaa. Jos kuunneltava musiikki tai muu tallenne on sinänsä kunnossa, kuunteluväsymys voi aiheutua puutteista toistolaitteiston tai sen osan kuten kaiuttimien laadussa.
Könkämäeno
Joki saa alkunsa Kilpisjärvestä ja laskee alas käsivartta saaden seurakseen käsivarren koillisrajalta Lätäsenon. Tämän vesien yhtymän jälkeen joki muuttuu Muonionjoeksi. Könkämäeno on urheilukalastajien suosima perhokalastusjoki yhdessä Lätäsenon kanssa.
Historiallisesti Könkämäeno on osa saamelaisaluetta, ja se on ollut saamelaisen elinkeinon yksi tärkeä tuki.
Kostaja iskee
Kostaja iskee on Robert Parrishin ohjaama film noir-elokuva vuodelta 1951. Se kertoo vedonvälittäjästä, joka joutuu syyttömänä vankilaan.
Dashi
thumb|260px|Dashi-jauhepakkauksia.
Dashi on japanilaisessa keittiössä käytetty liemipohja, joka valmistetaan useimmiten katsuobushista eli kuivatuista boniittilastuista ja kombu-merilevästä. Se on yksi japanilaisen keittiön tärkeimmistä perusraaka-aineista, jolla on soijaa vastaava asema.
Sana ”dashi” viittaa ulos tuomiseen tai päästämiseen, ja dashin tarkoitus onkin tuoda esiin ruoan oma maku ja vahvistaa sitä. Dashi on piilomakuna läsnä kaikkialla. Sitä on helppo valmistaa kiehauttamalla merilevää tai bonito-tonnikalahiutaleita; valmistukseen voidaan käyttää kuitenkin myös esimerkiksi pieniä kaloja. Dashiin voidaan käyttää sekä kalaa että merilevää tai vain jompaakumpaa ruoasta riippuen.
Dashin raaka-aineita voidaan keittää useita kertoja. Ensimmäinen liemi, ichiban-dashi, on laadukkain. Toista lientä, niban-dashi, käytetään esimerkiksi misokeiton pohjana. Kolmas liemi, sanban-dashi, on jo laimeampaa. Nykyisin on saatavilla veteen sekoitettavaa dashi-jauhetta, joka nopeuttaa liemen valmistamista. Japanissa vuonna 2006 tehdyn kyselytutkimuksen mukaan 74 prosenttia vastaajista oli käyttänyt ruoanlaittoon dashi-jauhetta, 51 prosenttia kombua ja 42 prosenttia katsuobushia. Myös muita raaka-aineita, kuten siitakesieniä tai niboshi-sardiineja, käytettiin yleisesti.
Dashi tuo ruokaan viidettä perusmakua, umamia. Tokion keisarillisen yliopiston professori Kikunae Ikeda löysi umamin vuonna 1907 tutkimalla kombusta keitettyä dashi-lientä.
François Athanase de Charette de la Contrie
thumb|François Athanase de Charette, [[Jean-Baptiste Paulin Guérinin maalaama postuumi muotokuva.]] thumb|Charetten teloitus, Julien Le Blantin historiamaalaus vuodelta 1883. François Athanase de Charette de La Contrie (21. huhtikuuta 1763 Couffé – 29. maaliskuuta 1796 Nantes) oli ranskalainen sotilas, joka toimi yhtenä vastavallankumouksellisen ja rojalistisen Vendéen kapinan komentajista.
Charette oli alkujaan aatelinen maanomistaja Nantesin seudulta. Hän palveli vuosina 1779–1790 upseerina Ranskan laivastossa ja sai 1788 luutnantin arvon. Hän lähti vallankumouksen vuoksi maanpakoon Koblenziin, mutta joutui palaamaan pelivelkojen vuoksi Ranskaan ja sai nimityksen Bretagnen alueen kansalliskaartin komentajaksi. Charette liittyi Vendéen maaseudulla maaliskuussa 1793 puhjenneeseen tasavallan hallitusta vastustaneeseen kapinaan, ja ryhtyi Poitoun seudun kapinallisten komentajaksi. Hän kärsi aluksi sotilaallisia vastoinkäymisiä, mutta sai vähitellen jalansijan ala-Vendéessä ja pääsi yhdistämään voimansa Jacques Cathelineaun ja Maurice d’Elbéen komentaman katolisen ja kuninkaallisen armeijan kanssa. Charette osallistui Nantesin piiritykseen kesä–heinäkuussa 1793 ja Torfoun taisteluun 19. syyskuuta, mutta riitautui sen jälkeen muiden kapinajohtajien kanssa eikä osallistunut Cholet’n taisteluun lokakuussa. Sen sijaan hän irtautui kapinallisten pääarmeijasta ja veti joukkonsa Poitevinin suoalueelle.
Charette kävi pitkään menestyksekästä sissisotaa ja saavutti maineen pitämällä omaa ”hovia”. Hänen joukkonsa hallitsivat myös Noirmoutier’n saarta muutamia kuukausia. Hän yhdisti joksikin aikaa voimansa Jean-Nicolas Stofflet’n komentaman pääarmeijan kanssa, mutta yhteistyö ei sujunut. Charette solmi helmikuussa 1795 Ranskan hallituksen kanssa antautumissopimuksen, joka takasi hänelle armahduksen ja Vendéen kapinallisille varsin edulliset ehdot. Emigranttirojalistien tehdessä kesäkuun 1795 lopussa maihinnousuyrityksen Quiberoninlahdelle Charette kuitenkin liittyi heihin. Hän julisti tukevansa maanpaossa kuninkaaksi julistautunutta Provencen kreiviä, joka nimitti hänet ”kuninkaallisen armeijansa” kenraaliluutnantiksi. Maihinnousun epäonnistuttua Charetten joukot jäivät yksin. Kenraali Lazare Hochen komentama armeija nujersi vähitellen vastarinnan ja saartoi kapinalliset Chabotièressa Angersin lähellä, jossa haavoittunut Charette jäi viimein vangiksi. Hänet teloitettiin ampumalla Nantesissa maaliskuussa 1796.
Charetten veljenpoika Athanase de Charette oli myös rojalistinen sotapäällikkö.