cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Red River Colony
Siirtokunta ei koskaan ollut erityisen tuottoisa maataloudellisesti, mutta ilmaiseksi jaettavan maan houkutus toi alueelle siirtolaisia tasaisena virtana.
Isnad
Isnad (, yks. سند, sanad) tarkoittaa 800-luvulla kehitettyä käytäntöä liittää Muhammedin lausahduksista tai teoista kertoviin haditheihin todistajaketju eli isnād todisteeksi siitä, että tarina on peräisin luotettavalta taholta ja siksi aito.
Red River Colony
1850-luvulla Hudson's Bay Company lopetti siirtokunnan rahoittamisen ja 1860-luvulla skotlantilaiset jäivät vähemmistöön verrattuna métiseihin. Tästä alkoi uusi vihollisuuksien aika 1869–1870, joka johti Redjoen kapinan jälkeen Manitoban provinssin perustamiseen.
Isnad
Muhammed-tarinoita (matn) alkoi kiertää runsaasti, jolloin havaittiin, että niitä todellisuudessa tehtailtiin perustelemaan omia näkemyksiä siitä, mikä oli Jumalan lain eli šarian mukaista. Tätä taipumusta vastaan kehitettiin velvoite lisätä tarinaan myös isnād.
Isnadien historiaa
Joseph Schacht osoitti, että isnād-ketjut ulottuivat aluksi Muhammedin seuraajiin, sitten kumppaneihin, ja lopuksi imaami Shafi'in (767–820) vaikutuksesta alkoi syntyä ketjuja, jotka ulottuivat Muhammediin itseensä asti. Isnadien kulta-aika saavutettiin 800-luvun puolivälissä, jolloin kirjoitettiin suuret hadith -kokoelmat. Schacht toteaa, että isnadit paranivat ajan myötä, joten mitä myöhemmin tehty isnad oli kyseessä, sitä täydellisempi se oli muodoltaan. Isnadit pitenivät kohti Muhammedia vielä 800-luvullakin.
Todistajaketjut eivät ratkaisseet tarinoiden luotettavuuden ongelmaa, sillä Schachtin mukaan ei ollut näyttöä siitä, että ne olisivat päässeet 700-lukua pitemmälle, kun taas Muhammedin katsottiin kuolleen 600-luvun alkupuolella. Schacht katsoo, ettei niillä tämän takia ollut tieteelistä arvoa toiminnan näennäisestä kriittisyydesta huolimatta. Muhammediin johtavat isnadit eivät olleet sen luotettavampia kuin kumppaneihin tai seuraajiin johtavat.
Isnādien antamaan todistukseen suhtaudutaan joka tapauksessa islamin piirissä vakavasti. Hadithit on luokiteltu niihin sisältyvien isnādien avulla neljään kategoriaan: sahih (luotettava tai aito), hasan (hyvä), daif (heikko) ja saqim, (epäilyttävä). Myös hadith-kokoelmat on luokiteltu arvojärjestykseen. Sunneilla on kuusi luotettua kokoelmaa (Kutub al-Sittah) ja šiioilla omansa. Toisaalta ollaan yksimielisiä siitä, että kaikkiin niihinkin on pujahtanut mukaan epäluotettavia haditheja.
Isnadit ja klaanikulttuuri
Isnadeissa kiteytyvät tarkkuusongelmat ovat luoneet epäselvyyttä Jumalan lain sisällöstä, mistä on seurannut jatkuvia erimielisyyksiä eri islamilaisten ryhmien välillä. Islam on jakautunut lakikoulukuntiin, jotka välillä ovat pitäneet vastustajiaan epäislamilaisina. Teologista väittelyä on käyty myös esimerkiksi ISIS-kalifaatin ja ulkopuolisten uskonoppineiden välillä.
Antropologi Philip Carl Salzman näkee yksiselitteisen uskonnollisen auktoriteen puutteen osoituksena islamin sopeutumisesta omaan taustaansa eli klaanikulttuuriin. Paimentolaiset karttavat keskusvaltaa ja ylhäältä tulevaa ohjausta. Paimentolaiselämän arvoja ovat itsenäisyys ja auktoriteettien vastustaminen. Vaikka islam yhtäältä vaatii alistumista lakiin, klaanikulttuuriin sisältyvä vapaudenkaipuu ilmenee siinä, että jokainen alaryhmä puolustaa omaa tulkintaansa. Islamissa vapauksia tarjoaa se, että jokainen asemansa saavuttanut uskonoppinut voi itsenäisesti tulkita Jumalan lakia. Tämä on varmistanut sen, että eroja esiintyy aina, ja tarvittaessa ne palvelevat apuna ideologisella tasolla eri ryhmien joutuessa keskenään konfliktiin.
Isnadien luokitus
Shafi'in aikana isnadeja luokitettiin jo huolellisesti, ja ainakin seuraavat luokat olivat käytössä:
Shafi'i omaksui periaatteen, että vain thaabit -tasoiset isnadit voitiin hyväksyä, mikä tarkoitti myös, että hadithien arvoa tuli tarkastella yksistään niihin kuuluvien isnadien pohjalta.
Esimerkki isnadista
Esimerkki Ibn Hishamin esittämästä isnādista on seuraava. Esimerkki on Muhammedin varhaisesta elämäkerrasta eikä edusta vielä kovin luotettavan näköistä työtä.
Suppenemistestit
Suppenemistestit ovat ehtoja, joiden avulla voidaan osoittaa sarjan suppeneminen tai hajaantuminen.
Komponiumi
pienoiskuva|pysty|Winkelin rakentama komponiumi ilman siihen alun perin kuulunutta urkukaappia (Brysselin soitinmuseo).
Suppenemistestit
Majorantti- ja minoranttiperiaate
Olkoon kaikilla k\in \mathbb{N}. Tällöin
Komponiumi
Komponiumi (saks. Komponium; holl. componium) on saksalaissyntyisen Diederich Nikolaus Winkelin (1777–1826) kehittelemä ja Amsterdamissa vuonna 1821 rakentama orkestrioni, jonka erityisominaisuus on kyky muunnella aleatorisesti sillä esitettäviä teoksia esittämisen aikana. Winkel rakensi soittimensa Johann Nepomuk Maelzelin kehittelemän panharmonikonin kilpailijaksi, mutta siitä ei tullut kaupallista menestystä. Ainoa tunnettu kappale komponiumista on esillä Brysselin soitinmuseossa ilman siihen alun perin kuulunutta urkukaappia; soittimessa on kahdeksan huuliäänikerran ja yhden kieliäänikerran lisäksi erikoistehosteina triangeli ja tamburiini.
Suppenemistestit
Vertailutesti
Oletetaan, että x_k > 0 ja y_k > 0 kaikilla k\in \mathbb{N}, ja että raja-arvo on olemassa. Tällöin
Juuritesti
Olkoon x_k \geq 0 kaikilla k\in \mathbb{N}.
Osamäärätesti
Olkoon x_k \neq 0 kaikilla k\in \mathbb{N}.
Integraalitesti
Olkoon vähenevä funktio, joka on integroituva jokaisella välillä. Merkitään x_k = f(k) kaikilla k\in \N.
Tällöin sarja suppenee, jos ja vain jos epäoleellinen integraali  suppenee.
Håkan Eriksson (suunnistaja)
Håkan Eriksson (s. 20. elokuuta 1961) on ruotsalainen suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa ruotsalaista Malungs OK:ta.
Sködven MM-kilpailuissa 1989 Eriksson voitti hopeaa joukkuetovereinaan Kent Olsson, Michael Wehlin ja Jörgen Mårtensson. Kymmenen vuotta myöhemmin Invernessin MM-kilpailuissa hän voitti pronssia joukkuetovereinaan Jimmy Birklin, Jörgen Olsson ja Johan Ivarsson. Ainoan henkilökohtaisen MM-mitalinsa hän voitti vasta 43-vuotiaana voitettuaan hopeaa Västeråsin MM-kilpailujen sprinttimatkalla.
Suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa Eriksson sijoittui kuudenneksi vuonna 1996. Viisipäiväisen O-Ringenin rastiviikon hän voitti vuosina 1983 ja 1991.
Lähteet
Håkan Eriksson
Olavi Salervo
Salervo kirjoitti ylioppilaaksi 1929 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1936. Hän sai varatuomarin arvon 1936. Salervo työskenteli oikeusministeriön notaarina 1939–1941 ja eduskunnan oikeusasiamiehen sihteerinä 1941–1943. Oikeusministeriön nuorempana hallitussihteerinä Salervo toimi 1943–1955, jona aikana hän oli lainsäädäntöneuvos ja lainvalmistelukunnan nuorempi jäsen 1946–1951 ja vanhempi jäsen 1951–1955. Salervon virkaura jatkui eduskunnan palveluksessa kanslian kansliapäällikkönä vuodet 1955–1975, jolloin hänen virkanimikkeensä oli eduskunnan sihteeri 1955–1966 ja eduskunnan pääsihteeri 1966–1975.
Herakleios
thumb|Herakleios palauttaa Pyhän ristin Jerusalemiin. Alttaritaulu Überlingenissä Münsterissä. Herakleios (noin 575 – 11. helmikuuta 641) oli Itä-Rooman eli Bysantin keisari vuosina 610–641.
Herakleios käänsi voitoksi Persian sassanideja vastaan käynnissä olleen sodan, mutta joutui silti vetäytymään Lähi-idän alueiltaan. Ne jätettiin Bysantin liittolaisjoukkojen (lat. foederati, arab. Quraiš) haltuun vasallivaltiona. Herakleioksen aikana kreikasta tuli Bysantin virallinen kieli latinan sijaan. Vanhat roomalaiset arvonimet imperator, augustus ja caesar jäivät syrjään keisarin alkaessa käyttää kreikaksi kuningasta tarkoittavaa arvonimeä basileus.
Herakleios uudisti myös keisarikunnan armeijaa ja aluejakoa siten, että armeijalla oli paremmat edellytykset torjua etenkin Anatoliaan kohdistuvia hyökkäyksiä.
Varhainen elämä
Tuleva keisari syntyi oletettavasti vuonna 575. Herakleiosin isä, myös nimeltään Herakleios, toimi Karthagon kuvernöörinä. Kun Konstantinopolin senaatti lähetti Herakleiosin isälle pyynnön tulla vapauttamaan pääkaupunki hirmuhallitsija Fokasin vallasta lokakuussa 610, tämä lähetti poikansa, joka sai komentoonsa laivaston. Konstantinopoliin päästyään armeija hylkäsi Fokasin ja nosti Herakleiosin uudeksi keisariksi.
Herakleioksen sodat
thumb|Poliittinen tilannen noin vuonna 626 Herakleios peri edeltäjältään sodan Persiaa vastaan. Vuonna 613 persialaiset valtasivat Damaskoksen ja Armenian. Vuonna 614 he valtasivat Jerusalemin ja veivät mukanaan Pyhän ristin, jonka suojelija keisari oli. Herakleios palautti ristin Jerusalemiin vuonna 627 lyötyään sassanidit. Vuonna 614 persialaiset taas etenivät Vähä-Aasiaan eli nykyisen Turkin alueelle ja osa pääsi Bosporinsalmelle asti. Egyptin sassanidit valtasivat 619.
Bysantti joutui käymään kahden rintaman sotaa, sillä samaan aikaan avaarit ja slaavit etenivät Balkanilla ja Italian niemimaalla langobardit olivat uhkana.
Herakleioksen aikana Vähä-Aasiassa olevat alueet, joihin vihollinen ei ollut vielä koskenut, järjestettiin sotilaallisesti themoihin. Themat tulivat olemaan osa Bysantin hallintoa monen vuosisadan ajan. Themoja johti strategos, jolla oli korkein valta niin sotilas- kuin siviiliasioissa. Sotilaille annettiin maita themoissa ja sotilaspalveluksesta tuli perinnöllinen. Themojen ansiosta Bysantille voitiin luoda luotettava armeija eikä tarvittu enää barbaarien palkkasotureita.
Persialaiset ja avaarit lyödään
Herakleios sai aikaan rauhansopimuksen avaarien kanssa suurta rahapalkkiota vastaan. Näin hän pystyi siirtämään armeijansa Vähä-Aasiaan. Koko vuoden 622 Herakleios koulutti uutta armeijaansa themoissa. Armeija koostui nyt suurelta osin ratsuväestä ja ratsastavat jousiampujat olivat ilmeisesti Herakleioksen mielestä erittäin tärkeä osa armeijaa. Bysantin armeija siirtyi syksyllä Armeniaan kiertäen persialaiset, jotka jättivät valtaamansa alueet ja seurasivat keisarin armeijaa. Kun armeijat kohtasivat Armeniassa, roomalaiset saivat ensimmäisen voittonsa sassanideista vuosikausiin ja persialaiset karkotettiin Anatoliasta.
Herakleios joutui palaamaan Konstantinopoliin, koska avaarit olivat taas alkaneet käyttäytyä vihamielisesti. Heille maksettiin lisää lunnaita, ja keisarin sukulaisia lähetettiin avaarien kaanille panttivangeiksi. Sota Persiaa vastaan jatkui vuonna 623, kun Herakleios suuntasi taas Armeniaan ja sieltä eteenpäin Ganzakiin, joka oli persialaisten uskonnollinen keskus. Kristityt kostivat nyt Jerusalemin kärsimät tuhot kun he polttivat Zarathustran temppelin.
Persialaiset tekivät vastahyökkäyksiä vuonna 626 ja pääsivät Bosporille asti kenraali Sahrbarâzin johdolla. Vähän myöhemmin avaarien kaani piiritytti Konstantinopolin toiselta puolelta. Voiton vei lopulta Bysantin laivasto, joka tuhosi avaarien ja slaavien laivaston 10. elokuuta. Kun keisarin veli Theodoros löi yhden persialaisen armeijosta, Sahrbarâz joutui vetäytymään Syyriaan. Samalla kun pääkaupunki oli ollut uhattuna, keisari oli kaukaisessa Lazicassa solmimassa liittoa kasaarien kanssa.
Kasaarien avustamana keisari hyökkäsi Persiaan syksyllä 627 ja pääsi joulukuuksi Niniveen. Niniven taistelussa Persian armeija lakkasi käytännössä olemasta. Vuonna 628 vallattiin Dastegers, Persian kuninkaan suosikkiasuinpaikka, josta hänen oli paettava. Kuningas Khosrau II:n torjuttua Herakleioksen rauhantarjouksen hänen poikansa ja seuraajaansa Kavadh-Siroe murhasi hänet ja sitten solmi Herakleioksen kanssa rauhan. Sopimus merkitsi paluuta vuoden 602 rajoille. Persialaiskenraali Sahrbarâz palautti aiemmin ryöstämänsä Pyhän ristin vastineeksi siitä, että Bysantti tuki hänen nousuaan valtaistuimelle.
Arabien valloitukset
Vuonna 634 arabiheimot hyökkäsivät Persialta juuri takaisin valloitetuille alueille. Antiokia kuten monet muutkin kaupungit antautuivat valloittajille. Vuonna 639 arabit kukistivat Persian ja jatkoivat valtaamalla Mesopotamian (639), Armenian (640) ja Egyptin (641). Herakleios ei johtanut joukkoja arabeja vastaan, ja Antiokian valtauksen jälkeen hän vetäytyi Konstantinopoliin.
Kotirintama
Herakleioksen ensimmäinen vaimo Fabia Eudocia kuoli vuonna 612 saatuaan yhden tytön ja yhden pojan (tulevan keisari Konstantinos III:n). Herakleios meni uusiin naimisiin siskontyttärensä Martinan kanssa. Tätä avioliittoa kirkko ja kansa ei olisi halunnut hyväksyä, olihan se lain vastainen. Yli yhdeksästä lapsesta, jotka Herakleios sai Martinan kanssa, neljä kuoli lapsena ja kaksi vanhinta poikaa olivat vammaisia. Martina yritti saada keisarinvallan omille lapsillensa, mutta Herakleios määräsi, että Konstantinos ja hänen velipuolensa Heraklonas hallitsisivat yhdessä hänen kuoltuaan. Määräys johti tragediaan.
Herakleios kuoli 11. helmikuuta 641.
Petokuoriaiset
Petokuoriaiset (Adephaga) on kovakuoriaisten (Coleoptera) alalahko.
Alalahkon nimen mukaisesti useimmat siihen kuuluvista kovakuoriaisista ovat petoja vaikka joukossa on vielä raadonsyöjien lisäksi myös kasvinsyöjiä. Petokuoriaisilla rakenteet ovat yleensä keskenään vähemmän muuttuneita kuin erilaisruokaisilla (Polyphaga), mikä melko varmasti johtuu niiden elintavoista.
Petokuoriaisten toukat ovat campodeiformeja ja yleensä petoja aikuisten kuoriaisten tavoin. Petokuoriaistoukat tuntee helposti niiden viisijaokkeisista raajoistaan, joissa useimpien heimojen edustajilla on lisäksi kaksi kynttä. Vesijuoksijoilla (Haliplidae) niitä on kuitenkin vain yksi.
Heimot
Euroopasta tunnetaan kuusi petokuoriaisheimoa, ja jotkin tutkijat ovat erottaneet niitä useampiakin. Suomesta petokuoriaisheimoja tunnetaan neljä.
Heimot Caraboidea-yläheimossa Heimot Dytiscoidea-yläheimossa Heimot Gyrinoidea-yläheimossa Heimot Haliploidea-yläheimossa
Zeoliitti
thumb|Massamaista zeoliittia pienoiskuva|Analsiimikiteitä Zeoliiteilla tarkoitetaan alumiinisilikaateista koostuvien huokoisten mineraalien ryhmää. Zeoliitteja käytetään laajalti teollisuudessa missä niillä on monia käyttötarkoituksia kuten suodatus, hajun poisto, molekyyliseulat ja tunnetuimpana veden pehmennys.
Zeoliittien ryhmä on suosittu mineraalien keräilijöiden keskuudessa sillä niiden joukossa on useita kauniita, harvinaisia tai kiderakenteeltaan erikoisia mineraaleja. Zeoliitteja on luokiteltu esiintyvän yhteensä 229 erilaista.
Zeoliittia kutsutaan myös keinotekoiseksi saveksi. Pyykinpesukoneen pesuaineissa zeoliittia voi olla jopa 30 prosenttia vedenpehmennysaineena.
Zeoliittia alettiin lisätä pyykinpesuaineisiin korvaamaan fosfaatteja, koska fosfaatit rehevöittävät vesistöjä. Koska ne pölisevät pyykin kuivuttua, hengitettyjen hiukkasten terveellisyydestä on esitetty epäilyksiä.
Zeoliittiryhmän mineraalit
Zeoliittimineraalit perheittäin :
1) Analsiimit :
2) Kabasiitit :
3) Gismondiinit :
4) Harmotomit :
5) Heulandiitit :
6) Natroliitit :
7) Stilbiitit :
Memorial
Memorial voi viitata seuraaviin:
Zeoliitti
Zeoliittiryhmän mineraalit
8) Luokittelemattomat :
Lohkoketju
Lohkoketju on tekniikka, jonka ensimmäinen merkittävä toteutus tehtiin kryptovaluutta Bitcoinia varten. Satoshi Nakamoto julkaisi kuvauksen tästä artikkelissa Bitcoin: A Peer-to-Peer Electronic Cash System lokakuussa 2008. Jotkut näkevät lohkoketjun suurimpana teknologisena mullistuksena Internetin ilmestymisen jälkeen, toisten mukaan taas lohkoketjuteknologian mahdollisuudet ovat liioiteltuja. Maailman talousfoorumin raportin ennustuksen mukaan 10 prosenttia maailman bruttokansantuotteesta on sidoksissa lohkoketjuteknologioihin vuonna 2027.
Toimintaperiaate
pienoiskuva|319x319px|Lohkoketjun rakenne. Pääketju (musta) sisältää pisimmän ketjun lohkoja, ja se alkaa "alkulohkosta" (Genesis block, vihreä) päättyen nykyiseen lohkoon. Orpolohkot ja -haarat (Orphan block, violetti) ovat viallisia lohkoja ja ne esiintyvät pääketjun ulkopuolella. Lohkoketjun tekniikassa toisilleen vieraat toimijat voivat yhdessä tuottaa ja ylläpitää tietokantoja hajautetusti. Lohkoketju toteutetaan listana tai lokina transaktioista, joka jaetaan osallistujien kesken, jolloin sen voi todentaa monesta lähteestä ja koostaa sen perusteella tietokannan. Tekniikan ansiosta ketjun jäsenet voivat luottaa toisiinsa, vaikka he eivät tuntisi toisiaan.
Jokainen uusi lohko sisältää edeltävän lohkon tiivisteen. Jos lohkoketju on jostain kohdasta haarautunut kahdeksi niin voimaan jää se haara, jonka lohkojen yhteenlaskettu vaikeustaso on suurempi. Sen haaran lohkoja, joka ei jää voimaan, kutsutaan orpolohkoiksi. Jotta lohkoketjun historiaa voisi muuttaa, pitäisi ensin luoda uudelleen sekä se lohko, johon muutos tulee, että kaikki sen jälkeiset lohkot. Blockchain-tekniikoita käytetään aktiivisesti talouden eri alueilla, joten kiinnostus tätä aihetta kohtaan kasvaa vuosittain.
Hyödyt
Lohkoketjun hyötynä on että sen avulla päästään eroon erilaisista välikäsistä ja puolueettomista varmistajista. Lohkoketjulla voidaan siis lisätä luottamusta, kun tietokantaa voidaan ylläpitää ilman tietokantaa hallinnoivaa tahoa. Lisäksi jokaisella on pääsy katsomaan lohkoketjun sisältö ja jokainen transaktio tallentuu todistettavasti ja turvallisesti lohkoketjuun. Tieto on myös jäljitettävissä. Lohkoketjun hyötynä on myös, että tietokanta on hajautettuna samanaikaisesti useaan eri paikkaan, jolloin sitä on vaikea väärentää.
Yleiset käyttökohteet
Lohkoketjuteknologia mahdollistaa hajautetusti tuotetut digitaaliset valuutat, älykkäät sopimukset, mikromaksut, sähköiset omaisuusrekisterit, identiteetti- ja maineenhallintarekisterit, äänestysjärjestelmät, laitteiden väliset keskinäiset maksut ja autonomiset organisaatiot. Lohkoketjuja voidaan käyttää myös uusiutuvan sähkön ostamisessa ja myymisessä. Lohkoketjun avulla voidaan varmistua siitä, että uusiutuvaa sähköä ostanut henkilö saa nimenomaan uusiutuvaa sähköä. Lohkoketjuja voidaan käyttää myös kirjanpidossa, jossa teknologia muodostaa täydellisen "audit trailin", jolloin tilintarkastajan työ on helpompi. Lohkoketjuteknologialla voidaan estää auton kilometrimittarin manipulointi. Lohkoketjuteknologian avulla voidaan seurata tuotteen arvoketjua ja välttää väärennökset.
Lohkoketjuteknologiaa voi käyttää myös tekstiviestillä ilman internetyhteyttä.
IBM tarjoaa teknologiaa, jossa lohkoketjuteknologia on yhdistetty esineiden internetiin.
Phil Melillo
Phil Melillo (s. 12. lokakuuta 1952 Newark) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija. Italian passin omaan Melillo toimii nykyisin Virtus Bolognan apuvalmentajana.
Robert Kazinsky
Robert John Appleby, paremmin tunnettu nimellä Robert Kazinsky, (s. 18. marraskuuta 1984 Haywards Heath, West Sussex, Englanti) on englantilainen näyttelijä.
Ura
Kazinsky valmistui Guildford School of Acting -koulusta vuonna 2005. Hän sai pian valmistumisensa osan televisiosarjasta Dream Theam. Kazinsky näytteli Sean Slateria englantilaisessa saippuasarjassa EastEnders vuosina 2006–2009. Hänet erotettiin sarjasta, kun hän aiheutti skandaalin Britanniassa pommittamalla mallia sopimattomilla tekstiviesteillä ja kuvilla.
Kazinskylla on ollut vierailurooleja sarjoissa Kova laki: Los Angeles ja Perhesiteet. Vuonna 2013 hän alkoi näytellä yhdysvaltalaisessa sarjassa True Blood. Hän on näytellyt valkokankaalla elokuvissa Red Tails, Timeless ja Pacific Rim.
Yksityiselämä
Kazinsky syntyi Haywards Heathissä West Sussexissa ja kasvoi Cuckfieldissä Brightonin lähellä. Hänellä on vanhempi veli Michael. Kazinsky on juutalainen ja puhuu sujuvasti hepreaa. Hänellä on puolalais-venäläiset sukujuuret.
USK Praha
USK Praha on tšekkilainen koripalloseura Prahan kaupungista.
Vuosina 1959–1991 Slavia VŠ Prahana tunnettu USK Praha oli 1960-luvun eurooppalaisia suurseuroja: se sijoittui hopealle Euroliigassa vuonna 1966, voitti vuonna 1969 Euroopan cup-voittajien cupin ja sijoittui vuonna 1968 samassa kilpailussa toiseksi. Seura voitti myös 11 Tšekkoslovakian mestaruutta. Tšekkoslovakian jakaantumisen jälkeen USK Praha on voittanut Tšekin mestaruuden kolmesti. Suomalaispelaajista seuraa on edustanut Alexander Madsen.
Seuralla on myös erittäin menestynyt naisten edustusjoukkue.
Piippo
Piippo on suomalainen sukunimi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa oli toukokuussa 2022 1 416 henkilöä, joilla on nykyisenä sukunimenään Piippo.
Sonic the Hedgehog: Triple Trouble
Sonic The Hedgehog: Triple Trouble (eli Sonic Triple Trouble, tunnetaan Japanissa nimellä Sonic & Tails 2) on Segan kehittämä videopeli, joka julkaistiin Japanissa, Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa Sega Game Gearille vuonna 1994 Sonic & Knucklesin jälkeen. Pelissä voi valita Sonicin tai Tailsin pelin alussa, koska Sonicin on kerättävä Special Stagessa kaaossmaragdit. Sillä Knuckles voi olla vaarassa Nack The Weaselilta.
Pogosta (Paatene)
Pogosta (myös Paatenen Pogosta, Kirikköpuoli; ; ) on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Paatenen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Seesjärven rannalla Paatenen eteläpuolella. Kylässä on neljä asukasta (vuonna 2012).
Paatenen kylä ja sen pogosta mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun lopulla. Vuonna 1905 pogostalla oli 25 taloa, 162 asukasta ja koulu. Vuonna 1933 asukkaita oli 189, joista 167 oli karjalaisia, 15 venäläisiä ja 7 muiden kansallisuuksien edustajia.
Pogostalla kohoava puinen Neitsyt Marian syntymän kirkko on rakennettu mallipiirustusten mukaan vuonna 1900. Kylällä on historiallisen asutuksen status.
Saaristokeskus Korpoström
thumb|250px|Taustalla vasemmalla Saaristokeskus Korpoström Saaristokeskus Korpoström on Korpoströmin salmen rannalla, Österkalaxin kylässä Korppoossa Paraisilla sijaitseva, vuonna 2004 perustettu monitoiminen vierailukeskus. Saaristokeskus järjestää näyttelyitä, saaristoaiheisia seminaareja, luentosarjoja ja teemapäiviä. Korpoström on Saaristomeren kansallispuiston huoltotukikohta. Saaristokeskus toimii myös meribiologisena asemana, jossa työskentelee Åbo Akademin ympäristö- ja meribiologeja. Myös Metsähallituksella on paikalla meribiologista toimintaa, jonka päätavoitteena on Itämeren meri- ja rannikkoluonnon inventointi.
Vaihtuvat näyttelyt tuovat esille saaristolaiskulttuurin ajankohtaisia aiheita ja muita saaristoon liittyviä ilmiöitä. Näyttelyiden aiheet koskevat koko Saaristomeren aluetta. Saaristokeskuksen ohjelmatarjontaa muokataan lapsille sopivaksi niin sanotussa Junnulabrassa, jossa kesäisin ilmaiseksi voivat vierailla kaiken ikäiset lapset. Junnulabrassa käyvät syksyisin myös päiväkoti- ja kouluryhmät tutustumassa Saaristomeren merenalaiseen elämään.
Saaristokeskuksessa on 120-paikkainen auditorio, erikokoiset kokoustilat ja 120-paikkainen ravintola, jonka terassilla on vielä 80 lisäpaikkaa. Vierasvenesatamassa on noin 70 paikkaa. Hotellissa on 16 huonetta, kukin 1–4 asiakkaalle. Ruokakauppa Strandboden palvelee kesäisin ja myy myös polttoainetta sekä autoille että veneille.
Vedenalainen luontopolku Stora Hästön saaren rantavedessä sijaitsee noin viisi kilometriä saaristokeskuksesta lounaaseen. Korpoströmin saaristokeskuksen edustalla nähtiin vuonna 2006 kaksi delfiiniä (Delphinus delphis). pienoiskuva|Korpoströmin meritaistelun (1743) muistomerkki. Korpoström oli tärkeä sotalaivojen tukikohta 1700- ja 1800-luvulla. Siellä käytiin venäläisten ja ruotsalaisten meritaistelu 1743.
Kiinteistöosakeyhtiö Sunnan
Saaristokeskus Korpoström valmistui vuonna 2004, ja se avattiin virallisesti vuonna 2005. Keskuksen rakentamiskustannukset olivat 3,5 miljoonaa euroa, ja rakennuksen arkkitehteina olivat Bengt Lundsten ja Michael Granit. Saaristokeskuksen omistaa kiinteistöosakeyhtiö Sunnan, jonka osakkaina ovat Turunmaan saaristosäätiö, Metsähallitus ja Paraisten kaupunki. Entinen omistaja Åbo Akademin säätiö lahjoitti osakkeensa Turunmaan saaristösäätiölle vuonna 2015. Korppoon kunnan alkuperäiset osakkeet siirtyivät Paraisten kaupungin omistukseen kuntaliitoksen seurauksena vuonna 2009. Myös Svenska kulturfonden on entinen Saaristokeskuksen omistajana.
Viitteet
60.11064°N, 21.59906°W
Ympäristövakuutuskeskus
Ympäristövakuutuskeskus, lyhennettynä YVK, turvaa ympärisövahingon kärsineen oikeudet hoitamalla tuntemattomien, vakuuttamattomien ja maksukyvyttömien aiheuttamat vahingot. Vastuu vahingosta on kuitenkin toimintaa harjoittaneella vahingonaiheuttajalla. YVK:n jäseniä ovat kaikki ympäristövakuutuksia myöntävät vakuutusyhtiöt Suomessa. YVK on osa Vakuutuskeskusta.
Ympäristövakuutus
Ympäristövahinkovakuutuksia myöntävät Ympäristövakuutuskeskuksen jäsenyhtiöt. Yrityksen on otettava ympäristövahinkovakuutus kolmen kuukauden kuluessa toiminnan aloittamisesta. Vakuuttamisen laiminlyönnistä joutuu maksamaan lisämaksua, joka voi olla jopa kymmenkertainen keskimääräiseen vakuutusmaksuun verrattuna.
Ympäristövakuutus on oltava lain mukaan sellaisella yksityisoikeudellisella yhteisöllä, jonka toiminnassa on ympäristövahingon vaara tai se aiheuttaa haittaa ympäristölle.
Ympäristövahingon korvaukset
Vastuu ympäristövahingosta on vahingonaiheuttajalla, jonka on korvattava ympäristövahinko täysimääräisesti. Siihen kuuluvat ympäristövahinkojen torjumisesta ja pilaantuneen ympäristön ennalleen saattamisesta aiheutuneet kustannukset.
Van Helsing (täsmennyssivu)
Van Helsing voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Harjavallan kirkko
Harjavallan kirkko eli Kaikkien autuuksien kirkko on Harjavallassa sijaitseva tiilirakenteinen vuonna 1984 käyttöön vihitty kirkko. Arkkitehti Pekka Pitkäsen suunnittelemaan kirkkoon mahtuu 500 henkeä. Kirkon suunnittelusta järjestettiin kutsukilpailu vuonna 1981. Varsinaiseen kirkkosaliin liittyy huone, jota voidaan käyttää erilaisten tilaisuuksien pitopaikkana. Lisäksi kirkon matalammassa osassa on niin sanottu omaisten huone. Myös kylmätila vainajien säilyttämiseen on kirkkorakennuksen yhteydessä. Seurakunnan hautaan siunaamiset toimitetaan kirkossa. Hautausmaat sijaitsevat kirkon ympärillä.
Arkkipiispa John Vikström vihki kirkon käyttöön 4.11.1984. Kirkon peruskiveen on muurattu kivi, joka on tuotu Israelista siltä vuorelta, jolla Jeesuksen uskotaan pitäneen vuorisaarnansa. Kirkon nimi Kaikkien autuuksien kirkko tulee vuorisaarnan aloituksen autuaaksijulistuksista.
Tunnusomaisia piirteitä kirkkosallissa on sen kahdeksankulmaisuus. Muoto tekee salista avaran ja silti seurakunta ja pappi ovat lähellä toisiaan. Kirkon alttarin takana on keskiajalta peräisin oleva entisöity puinen krusifiksi. Vieressä olevan vanhan puukirkon edeltäjästä säilynyt saarnatuoli on restauroitu ja asennettu uuteen kirkkoon. Siinä on säilynyt kolme maalausta, jotka esittävät Kristus kaikkivaltiasta keskellä ja hänen oikealla puolella pyhää Pietaria ja vasemmalla puolellaan pyhää Johannes evankelistaa. Saarnatuoli on rakennettu vain pari porrasta ylemmäs kirkkosalin penkkejä. Alttarin takana avautuu itään lattiasta kattoon ulottuva ikkuna, minkä keskellä on lasimaalaus, Kristuksen viisi haavaa. Tyylitellyssä ristissä näkyy viisi verenpunaista kohtaa.
Kirkkorakennus pyrittiin tekemään estettömäksi niin, että kirkkosaliin ja alttarille oli kaikkien helppo tulla. Kirkkosalin kupeeseen suunniteltiin suurella ikkunalla varustettu, äänieristetty huone, jonne vanhemman oli mahdollista siirtyä kesken toimituksen lapsensa kanssa, jos lapsi ei jaksanut keskittyä toimitukseen.
Tiiliseinän tiilien välissä on poikkeuksellisen runsas laastikerros.
DEL-kausi 2009–2010
DEL-kausi 2009–2010 oli Saksan jääkiekon pääsarjan DEL-liigan 16. kausi. Runkosarjan voitti Eisbären Berlin, mutta koko liigan mestariksi tuli Hannover Scorpions. Runkosarjan paras pistemies oli Frankfurt Lionsin Jeff Ulmer, ja pudotuspelien pistepörssin voittaja oli Augsburger Pantherin Tyler Beechey.
Tapahtumat
DEL:n runkosarja alkoi syyskuun alussa. Ensimmäisellä kierroksella joukkueet kunnioittivat toukokuussa syöpään kuollutta maalivahti Robert Mülleria. Ensimmäisen kierroksen otteluiden alussa pidettiin minuutin mittainen hiljainenhetki Müllerin muistoksi.
Eisbären Berlin teki runkosarjassa uuden piste-ennätyksen, kun se rikkoi München Baronsilla hallussa olleen ennätyksen. Barons sai 121 pistettä kaudella 2000–2001. Eisbären sai lopulta 123 pistettä ja voitti runkosarjan 25 pisteen erolla Frankfurt Lionsiin. Lions varmisti toisen paikkansa vasta viimeisellä kierroksella, kun se voitti edellään olleen Grizzly Adams Wolfsburgin 2–1.
Sarjataulukko
O = Ottelut, V = Voitot, JAV = Jatkoaikavoitot, RLV = Rangaistuslaukaisukilpailuvoitot, JAT = Jatkoaikatappiot, RVT = Rangaistuslaukaisukilpailutappiot, T = Tappiot, TM = Tehdyt maalit, PM = Päästetyt maalit, ME = Maaliero, P = Pisteet
Värikoodi:    = Pudotuspeleihin,     = Pudotuspelien karsintakierrokselle,     = Ei pudotuspeleihin
Vieremän Koitto
Voimistelu- ja Urheiluseura Vieremän Koitto ry on Vieremän kunnassa Pohjois-Savossa toimiva urheiluseura. Se on perustettu vuonna 1912. Seuran lajivalikoimaan kuuluvat muun muassa hiihto ja yleisurheilu.
Vieremän Koitolla oli toimitilanaan vanha suojeluskuntatalo Rientola, jota laajennettiin 1960-luvulla rakentamalla lisäsiiveksi lentopallokentän kokoinen sali näyttämöineen. Rientola purettiin 2018 korjauskelvottomana ja tilalle rakennettiin kylätalo Rientola, joka toimii kylän tapahtumakeskuksena.
Anu Ubaud
Anu Ubaud on suomalainen journalisti ja viestintäalan yrittäjä.
Vieremän Koitto
Merkittävimpiä vuosittaisia tapahtumia ovat Olli Remeksen muistohiihdot helmikuun lopulla ja Kohiseva Kokka -soututapahtuma kesän alussa.
Seuran menestyneimpiä urheilijoita ovat hiihdon olympiamitalisti Kerttu Niskanen ja hänen veljensä olympiavoittaja Iivo Niskanen, joka tosin ei huippuaikanaan ole enää edustanut seuraa. Vuonna 2013 Koitto voitti viestinhiihdon suomenmestaruuden joukkueella Marjaana Pitkänen, Eveliina Randelin ja Kerttu Niskanen. Edelliset yleisen sarjan hiihdon SM-mitalit Koitolle olivat tulleet 1970-luvulla naisten viestinhiihdosta. Menneiden vuosikymmenten huippuja oli 1960-luvun maileri Timo Huttunen.
Anu Ubaud
Elämä
Ubaud valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopisto sta vuonna 2010. Vuosina 2009–2016 hän toimi Sanoma-konsernissa eri tehtävissä, muun muassa Cosmopolitanin, Me Naisten ja Meidän perheen toimituksissa. Ubaud toimi projektijohtajana viestintäyritys Erassa vuosina 2016–2017.
Ubaud toimitti tekstit vuonna 2017 ilmestyneeseen teokseen Suuria unelmia.
Joulukuussa 2017 Ubaud siirtyi Helsingin Sanomiin toimituspäälliköksi.
Helsingin Sanomien toimituksen uudistuessa syyskuussa 2019 Ubaud nousi lehden toiseksi päätoimittajaksi. Hänen vastuualueenaan olivat lehden hyvinvointi-, tiede-, feature- ja kulttuuritoimitukset sekä Nyt-liite ja Lasten uutiset. Vuonna 2022 Ubaud siirtyi Helsingin Sanomista perustamaan vastuullisuuteen ja brändiviestintään keskittyvää startupia.
Näkemyksiä
Vuoden 2019 lokakuussa Journalisti-lehden haastattelussa aloitettuaan päätoimittajana Ubaud kertoi, että Helsingin Sanomissa ollaan tarkkana ettei tehdä sisältömarkkinointiyhteistyötä Kiinan kansantasavallan kanssa. Syyskuussa 2020 Ubaudin kirjoittamassa Helsingin Sanomien pääkirjoituksessa Ubaudin mielestä Kiinalle on vaikea olla vihainen, sillä se on asettanut hiilineutraaliuden ilmastotavoitteekseen vuoteen 2060.
Yksityiselämä
Ubaud on kolmen lapsen äiti.
Miehen kylkiluu
Miehen kylkiluu on Maria Jotunin toinen näytelmä. Kolminäytöksinen draama sai ensi-iltansa Suomen kansallisteatterissa 1914. Näytelmää esitetään edelleen.
Jotuni sai näytelmäänsä aiheen ikkunasta näkemästään hattupäisestä maalaisnaisesta ja lehdestä lukemastaan tarinasta apteekkarista, joka kosi vaimoaan toistamiseen. Loppupuolella farssiksi yltyvä komedia sisältää kaksi tarinaa. Ensimmäisessä vapaamielinen renki Tuomas tavoittelee kahtakin naista ja joutuu toisen, Amalian, kanssa alttarille ja toinen, Miina, saa Amalian veljen Topiaksen. Toisessa tarinassa apteekkari Ollenbergin ja hänen vaimonsa Ellin välit viilenevät väärinkäsityksen vuoksi, ja vaimo muuttaa pois kotoa tohtori Kallion luokse. Asiat selviävät, ja tarina saa onnellisen päätöksen, kun vaimo Elli palaa kotiin.
Orvo Saarikivi on ohjannut näytelmän pohjalta elokuvan Miehen kylkiluu.
José Ignacio Alemany Grau
José Ignacio Alemany Grau (s. 27. tammikuuta 1934 Madrid) on Perussa toiminut espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu redemptoristeihin. Hänet vihittiin papiksi 11. tammikuuta 1959 ja nimitettiin Chachapoyasin hiippakunnan johtoon 17. elokuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ángel Francisco Simón Piorno, jota avustivat Fortunato Baldelli ja Oscar Rolando Cantuarias Pastor.
Alemany Grau erosi tehtävistään piispana 18. toukokuuta 2000.
Peter Hall
Peter Hall voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
Sabahinkannukasvi
Sabahinkannukasvi (Nepenthes rajah) on kannukasvien sukuun kuuluva laji, jota tavataan Malesian Sabahin Kinabalu- ja Tambuykonvuoren rinteiltä. Se on yksi maailman suurimmista lihansyöjäkasveista. Sen kannuun mahtuu jopa kaksi litraa vettä. Sabahinkannukasvi on tunnettu siitä, että sen kukasta on joskus löydetty jopa pieniä nisäkkäitä, mutta todellisuudessa nisäkkäät jäävät kannuun hyvin harvoin. Sen sijaan sabahinkannukasvilla on mutualistinen suhde ainakin kahden nisäkkään kanssa. Vuoritupaija ja kinabalunrotta käyvät kannun kannen alareunalta syömässä makeaa mettä ja samalla ulostavat kannuun. Sabahinkannukasvit saavat todennäköisesti lähes kaiken tarvitsevansa typen ulosteista.
Dragutin Dimitrijević
Dragutin Dimitrijević (, salanimi Apis; 17. elokuuta 1876 Belgrad – 27. kesäkuuta 1917 Thessaloniki, Kreikka) oli serbialainen upseeri ja tiedustelujohtaja, joka toimi kiihkokansallismielisen Musta käsi -salaseuran puheenjohtajana. Hänen ja eräiden muiden upseerien yhteys 28. kesäkuuta 1914 Sarajevossa tapahtuneeseen Itävalta-Unkarin kruununprinssi Frans Ferdinandin salamurhaan johti ensimmäisen maailmansodan puhkeamiseen. Serbian hallitus suojeli pitkään Dimitrijevićiä, mutta kääntyi vuonna 1917 häntä vastaan, jolloin hänet tuomittiin näytösoikeudenkäynnissä kuolemaan ja teloitettiin.
Varhaisempi ura
Dimitrijević syntyi Belgradissa 17. elokuuta 1876. Hänen isänsä oli käsityöläinen, ja hän suoritti opintonsa kymnaaseissa Nišissä ja Belgradissa. Dimitrijević hyväksyttiin Serbian sotilasakatemiaan 18-vuotiaana, ja hän valmistui sieltä erinomaisen arvosanoin. Hän kohosi jo hyvin nuorena upseerina Serbian yleisesikuntaan. Dimitrijević oli useiden muiden upseerien mukana suunnittelemassa vuonna 1901 epäsuositun kuningas Aleksanteri I:n salamurhaa. Suunnitelma toteutettiin kesäkuussa 1903. Kuningas Aleksanterin ja kuningatar Dragan surmaamisen yhteydessä Dimitrijevićia ammuttiin useita kertoja. Kolmea luotia ei koskaan poistettu hänen kehostaan, mutta hän jäi henkiin. Salamurhaan osallistuneet upseerit saivat pian Serbian armeijan johtoonsa. Dimitrijevićista tuli sotilasakatemian taktiikan professori, ja vuonna 1913 hänet nimitettiin yleisesikunnan tiedusteluosaston johtajaksi. Hän kunnostautui tehtävässään Balkanin sotien aikana 1912–1913.
Frans Ferdinandin salamurha
Dimitrijevićin uskotaan olleen merkittävässä roolissa arkkiherttuan murhan suunnittelussa vuonna 1914. Serbian pääministeri Nikola Pašić sai vihiä suunnitelmasta ja yritti estää sen toteutumisen varoittamalla Itävalta-Unkarin hallitusta, mutta hänen varoitusviestiään ei ymmärretty. Pašićin antamasta pidätysmääräyksestä huolimatta kolmekin salaliittolaista pääsi livahtamaan Serbiasta rajan yli Bosniaan Frans Ferdinandin vierailun alla. Murhan toteutti lopulta bosnialainen serbiopiskelija Gavrilo Princip, joka oli Mustan käden jäsen. Itävallan viranomaiset saivat pian selville, että attentaatilla oli salaseuran kautta yhteyksiä Serbian sotilasjohtoon ja myös Dimitrijevićin nimi tuli heidän tietoonsa. Seurauksena oli Itävalta-Unkarin ja Serbian välinen selkkaus, joka johti edelleen maailmansodan syttymiseen, sillä Pašićin hallitus kieltäytyi luovuttamasta mahdollisia epäiltyjä Itävaltaan vedoten Serbian suvereeniuteen.
Myöhemmät vaiheet
Dimitrijević oli pitkään Serbian johdon suojeluksessa, koska vuoden 1903 vallankaappauksella valtaan päässyt Karađorđevićin hallitsijasuku oli hänelle kiitollisuudenvelassa. Vielä Serbian kärsittyä sodassa tappion ja maan hallituksen evakuoitua Belgradin Dimitrijević sai 1916 ylennyksen everstiksi, mutta pian sen jälkeen pääministeri Pašić määräsi Musta käsi -järjestön lakkautettavaksi. Lokakuussa 1916 Dimitrijević menetti asemansa tiedustelujohtajana ja hänet siirrettiin Thessalonikan rintaman esikuntaan. 28. joulukuuta Dimitrijević pidätettiin.
Ei tiedetä varmasti, miksi Pašić ja sijaishallitsijana toiminut prinssi Aleksanteri kääntyivät Mustaa kättä vastaan, mutta joka tapauksessa järjestö ja sen johtajat päätettiin eliminoida. Erään teorian mukaan syynä oli toteutumaton ajatus erillisrauhan neuvottelemisesta Itävalta-Unkarin kanssa. Dimitrijevićiä ja viittä muuta upseeria syytettiin salaliitosta ja kaappaushankkeesta. Oikeudenkäynti pidettiin Thessalonikissa Kreikassa, jossa Serbian hallitus tuolloin toimi maanpaossa. Dimitrijevićia ja muita syytettiin prinssi Aleksanterin salamurhan suunnittelusta, mutta ei kuningas Aleksanteri I:n murhasta vuonna 1903 tai Frans Ferdinandin murhasta vuonna 1914. Kolmen kuukauden oikeudenkäynnin jälkeen Dimitrijević todettiin syylliseksi ja tuomittiin kuolemaan 18. kesäkuuta 1917. Hänet teloitettiin ampumalla kahdeksan päivää myöhemmin Serbian liittolaismaiden Venäjän ja Yhdistyneen kuningaskunnan vastalauseista huolimatta. Häntä kohti jouduttiin ampumaan 20 laukausta, ennen kuin hänet todettiin kuolleeksi.
Vuonna 1953 Belgradissa pidetyssä näytösoikeudenkäynnissä Dimitrijevićin juttu käsiteltiin uudelleen ja hänet julistettiin syyttömäksi.
Gose (Nara)
Gose on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Naran prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Naran altaan eteläreunalla. Lännessä sen alue nousee Kongō- ja Katsuragivuorille ja rajautuu Osakan prefektuuriin. Kaupungin eteläosat ovat kukkulaisia. Gosessa on 25 525 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 60,58 neliökilometriä.
Áo dài
thumb| Lukiolaisia tanssimassa ao daihin pukeutuneina Áo dài on perinteinen vietnamilainen pitkä asu, joka muodostuu mekosta ja housuista. Naiset käyttävät sitä arkivaatteenaan, miehet nykyisin enää juhlatilaisuuksissa kuten häissä ja hautajaisissa.
Gose (Nara)
Gose kehittyi Edo-kaudella ensin linnanaluskaupunkina Kuwayama-klaanin hallinnassa, myöhemmin suoraan bakufun eli maan keskushallinnon alaisuudessa (tenryō). Perinteisiä elinkeinoja ovat Yamato-kankaan (kasuri) kudonta ja lääkkeiden valmistus. Kaupungissa on myös esimerkiksi jalkineiden tuotantoa. Kemianteollisuuden merkitys sen taloudelle on ollut merkittävässä kasvussa. Maaseutualueilla harjoitetaan riisin, kakien (Gosho-gaki) ja kudzun (Yoshino-kuzu) viljelyä, puutarhaviljelyä sekä maidon ja siipikarjan tuotantoa. Kaupunkioikeudet Goselle myönnettiin kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1958.
Áo dài
Varhaisimmat versiot áo dàista on kuvattu 1700-luvulta. Nykymuotonsa se sai 1930-luvulla.
Gose (Nara)
Gosen kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi useat kofun-hautakummut ja muut historialliset muistomerkit. Muinaisen Katsuragi-kodō-tien varrella on säilynyt monia vanhoja rakennuksia, kuten Kamoyamaguchi-jinjan ja Hitokotonushi-jinjan pyhäköt, Kuhon-jin buddhalainen temppeli ja Nagaran historiallinen kaupunkimiljöö. Siellä sijaitseva Nakamura-suvun talo Edo-kauden alkupuolelta on valittu Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden joukkoon. Kisshōsō-jin temppeli puolestaan tunnetaan Sagichō-seremoniastaan. Kongō- ja Katsuragivuorten alueet kuuluvat Kongō-Ikoma-Kisenin puolikansallispuistoon. Katsuragille on Gosesta yhteys Katsuragivuoren köysirataa pitkin. Gosea palvelevat JR Nishi-Nihonin Wakayama-linja sekä Kintetsu-rautateiden Gose-linja ja Yoshino-linja.
Áo dài
Áo dài tehdään käyttäjälleen mittojen mukaan. Yläsa on vartalonmyötäinen, mekon helma ulottuu housujen päälle mutta siinä on syvään uurrettu halkio. Housunlahkeet ulottuvat kenkiin asti.
Áo dài on ollut aina suositumpi maan etelä- kuin pohjoisosassa. Myös yhä useampi ulkomaille muuttanut vietnamilainen on ottanut sen kansallispuvukseen.
Miehen kylkiluu (vuoden 1937 elokuva)
Miehen kylkiluu on Orvo Saarikiven ja Hugo Hytösen ohjaama vuonna 1937 valmistunut suomalainen elokuva. Elokuva pohjautuu Maria Jotunin näytelmään Miehen kylkiluu (1914). Sen aiheena ovat kyläyhteisön vispiläkaupat.
Vastaanotto
Jotunin teksti ja kansanomaiset hahmot on kritiikissä nähty elokuvan keskeisiksi elementeiksi, ja niistä on saatu aikaan jäykähkö tulkinta. Elokuvan parhaita puolia on ensiroolissaan näyttelevän Helena Karan viehkeä olemus.
Agent Hugo: RoboRumble
Agent Hugo: RoboRumble on ITE Median kehittämä ja julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 2:lle ja Windowsille.
Beardsley
Beardsley voi tarkoittaa seuraavia:
Holiday Club Saimaa
Holiday Club Saimaa on Holiday Club Resorts Oy:n omistama kylpylähotelli ja lomakeskus Rauhassa Lappeenrannassa, entisen Joutsenon kaupungin alueella. Etäisyys Imatralle on seitsemän kilometriä ja Lappeenrantaan 35 kilometriä. Lokakuussa 2021 Holiday Club Saimaa valittiin kansainvälisessä World Travel Awards -kilpailussa Suomen parhaaksi matkailukohteeksi.
Historiaa
Holiday Club Saimaan paikalla oli kauan sitten toiminut hyvinvointikylpylä ja sairaala Rauhan sairaalakiinteistöissä. 2000-luvulla sairaala kuitenkin lakkautettiin ja kiinteistöt jäivät tyhjilleen.
Holiday Club päätti vuonna 2009 aloittaa uuden kylpylähotellin rakentamisen entisiin sairaalakiinteistöihin. Vanhat kiinteistöt kunnostettiin ja viereen rakennettiin uusia rakennuksia. Investointi arvioitiin noin sadan miljoonan arvoiseksi, mikä tekee siitä Holiday Club Resortsin historian suurimman.
Holiday Club Saimaa avajaisia vietettiin marraskuussa vuonna 2011.
Majoitus
Holiday Club Saimaalla on kolme erillistä hotellisiipeä sekä Paviljonki. Kylpylähotellin yhteydessä ja välittömässä läheisyydessä Saimaan rannalla sijaitsee myös Villas-huoneistoja ja loma-asuntoja.
Villas-huoneistot ovat yksityisesti omistettuja huoneistoja, joita vuokrataan Holiday Club -varausjärjestelmän kautta. Huoneistoissa on oma sauna ja täysin varusteltu keittiö. Loma-asunnoissa on keittiö, sauna, olohuone ja vähintään kaksi makuuhuonetta.
Ravintolat ja baarit
Holiday Club Saimaalla on useita ravintoloita erilaisin teemoin:
Lisäksi kohteessa on monia kahviloita ja baareja, kuten Angry Birds -kahvila Capri-rakennuksessa, Beatles Bar kylpylän lipunmyynnin yhteydessä, keilabaari keilahallin yhteydessä, golfklubin kahvila golfkentän yhteydessä, Sun Deck -baari hotellin aurinkokatolla ja saunamaailman baari.
Harrasteet
Alueella voi harrastaa esimerkiksi golfia, tennistä, padelia, pöytätennistä, luistelua, keilausta, futisgolfia ja biljardia. Hotellissa on kuntosali. Holiday Clubin oma golfkenttä sijaitsee noin kilometrin etäisyydellä hotellin päärakennuksesta. Lisäksi alueella toimii seikkailupalveluyrityksiä.
Kylpylä Cirque de Saimaa
Cirque de Saimaa -kylpylä on huvipuisto- ja sirkusteemainen. Joenuomaa mukailevalla allaskokonaisuudella on hierontapisteitä ja uintialueita, kuten peliallas ja hyppyallas. Pelialtaassa pelataan omatoimisesti vesipelejä, ja myös vesijumpat ohjataan pelialtaassa. Vesiliukumäkien lisäksi allasalueella on keskuspiazza suihkulähteineen ja värivaloineen. Kylpylässä on myös pienten lasten oma sauna lämmitetyillä lauteilla ja televisiolla.
Holiday Club Arena
Holiday Club Arena on NHL-kokoinen, pääasiassa jäähallina käytettävä monipuolinen areena, jossa voidaan järjestää erilaisia suuria tapahtumia, kuten messuja, gaaloja ja konsertteja.
Djalwana Laurent Lompo
Djalwana Laurent Lompo (s. 1. tammikuuta 1967 Koulbou) on nigeriläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin 21. syyskuuta 1997 papiksi Niameyn hiippakuntaan (vuodesta 2007 arkkihiippakunta). Hänet nimitettiin Niameyn vihkipiispaksi sekä Buffadan titulaaripiispaksi 26. tammikuuta 2013, ja piispaksi vihkiminen seurasi 9. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michel Christian Cartatéguy, jota avustivat Séraphin François Rouamba ja Ambroise Ouédraogo.
Kanelikorvakottarainen
Kanelikorvakottarainen (Agropsar philippensis), myös Sturnus philippensis, on itäaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Venäjän Askoldilta ja Sahalinilta Kuriileille ja Japaniin, ei kuitenkaan Japanin eteläisille saarille. Lajin holotyypin kuvaili Johann Reinhold Forster Filippiineiltä 1781.
Václav Neumann
Václav Neumann (1920 Praha – 1995 Wien ) oli tšekkiläinen kapellimestari. Neumann opiskeli Prahassa alttoviulistiksi Václav Talichin johdolla. Vuonna 1956 hän aloitti Itä-Berliinissä Komische Operin ylikapellimestarina. Siellä hän johti 220 kertaa Leoš Janáčekin oopperan Ovela pikku kettu. Hän työskenteli sittemmin ainakin Leipzigin Gewandhaus-orkesterin johtajana vuosina 1964–1967 sekä Tšekin filharmonikkojen johtajana 1968–1989. Neumann esiintyi useassa Euroopan maassa. Hänen ohjelmistoonsa kuului erityisesti tšekkiläistä ja venäläistä musiikkia. Hän kuului maansa musiikin merkittävimpiin esitaistelijoihin.
Santamäen kartano
Vuonna 1889 Hjalmar G. Paloheimo (Brander) meni naimisiin Santamäen kartanon tyttären Elin Hernbergin kanssa ja hän osti samalla kartanon sen omistaneelta Hernbergin perikunnalta. Vuonna 1890 Paloheimo perusti kartanon yhteyteen yksiraamisen sahalaitoksen ja 1890-luvun puolivälissä vielä pienen tiilitehtaan aluksi kartanon omia tarpeita varten. 1900-luvun alussa Paloheimon teollisen toiminnan painopiste siirtyi Riihimäelle jossa hän oli muun muassa osakkaana Riihimäen lasitehtaassa. Paloheimo avioitui leskeksi jäätyään Kormun kartanon tyttären Ida Anderssonin kanssa ja samalla myös tämä kartano siirtyi hänen haltuunsa. Tässä vaiheessa kartanon koko oli noin 6 000 hehtaaria.
Vuonna 1907 valmistui kapearaiteinen Riihimäen–Lopen rautatie, joka kulki Santamäen kartanon kautta Lopen Kesijärveltä Riihimäen rautatieasemalle. Rata oli aluksi hevosvetoinen rillirata mutta vuonna 1911 alkoi höyryveturien käyttö radalla.
Santamäen kartanoalueella sijaitsee kolme eri-ikäistä päärakennusta. Rakennuksia ympäröi puisto ja alue on rajattu kiviaidalla. Vanhin päärakennus on mahdollisesti peräisin 1700-luvulta ja sitä laajennettiin useassa vaiheessa 1800-luvulla. Vuonna 1894 valmistuneen toisen päärakennuksen suunnitteli arkkitehti H. R. Helin. Uusin rapattu tiilinen päärakennus valmistui 1920, suunnittelija oli arkkitehti Yrjö Sadeniemi. Tämän rakennuksen nykyinen ulkoasu on peräisin vuodelta 1933. Talousrakennuksiin kuuluu muun muassa 1870-luvulta peräisn olevat hirsiset viljamakasiini ja talli sekä 1890-luvulta peräisin oleva vesitornirakennus. Kartanon työväen asuinrakennukset ovat peräisin 1890- ja 1910-luvulta.
Thomas Edward Penard
Thomas Edward Penard (7. toukokuuta 1878 Paramaribo, Suriname – 27. lokakuuta 1936 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä. thumb|200px|[[Asteekkiaratti, jonka alalajin vicinalis Penard ja Bangs nimesivät vuonna 1919.]] Thomas Penardin isä oli ranskalaista syntyperää oleva kauppias Frederik Paul Penard ja äiti Philippina Salomons. Hänellä oli kolme veljeä, joista kaksi oli myös luonnontieteilijöitä: Frederick Paul Penard ja Arthur Philip Penard.