cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HPV-rokote
Lasten rokottaminen
Ensimmäinen rokotepistos annetaan viidennellä luokalla ja tehoste kuudennella luokalla. Jos lapsi ei ole saanut ensimmäistä rokotetta viidennellä luokalla, annetaan se 6. luokalla. Annosten välissä tulee olla vähintään viisi kuukautta. Rokotetta ei suositella annettavaksi kuumeessa. Rokotukseen oikeutettu nuori voi täydentää myöhemmin rokotettaan, mikäli rokotus jää yläkoulun loppuessa kesken.
Rokotusohjelmassa käytettävää Cervarix-rokotetta ei ole myynnissä kuluttajille. Cervarix-rokotetta ei suositella alle 9-vuotiaille, eikä raskaana oleville.
Aikuisten ja nuorten rokottaminen
HPV-rokote voidaan antaa kaikille sitä haluaville. Kaikille siitä ei kuitenkaan ole hyötyä. Päätöksen rokottamisesta tekee lääkäri. Rokotusohjelmaan kuulumattomat voivat ostaa Gardasil 9-rokotetta apteekeista lääkärin kirjoittamalla lääkemääräyksellä. Rokoteohjelman ulkopuolella tapahtuvista rokotuksista vastaavat terveyskeskus ja työ- tai opiskelijaterveydenhuolto. Rokote ostetaan itse apteekista ja toimitetaan terveyspisteeseen, jossa terveydenhoitaja pistää rokotteen hauikseen. Aikuisille rokotetta annetaan kolme pistosta. Yhden rokotepistoksen hinta on noin kaksi sataa euroa, eikä se ole KELA-korvattava. Yhteensä rokotteen ottaminen maksaa noin 600 euroa.
Rokotteen turvallisuus
Rokotetutkimuksissa HPV-rokotteella ei ole todettu olevan vakavia haittavaikutuksia. Vuonna 2013 pohjoismaissa tehty yli miljoonan nuorta tyttöä koskettanut tutkimus ei löytänyt viitteitä autoimmuunisairauksien, neurologisisten häiriöiden tai laskimoveritulppien ilmaantumisesta rokotteen saamisen jälkeen. WHO:n rokoteturvallisuuskomitea totesi 175 miljoonasta rokotuksesta saadun näytön perusteella vuonna 2013, että HPV-rokotteet ovat kiistattomasti turvallisia. 2014 ja 2016 jatkoraporttien seurauksena WHO julkaisi HPV-rokotteen parhaimmaksi mahdolliseksi tavaksi suojautua papilloomaviruksen aiheuttamia tauteja vastaan. HPV-rokote on sisällytetty sittemmin Maailman terveysjärjestön (WHO) välttämättömien lääkkeiden listalle ja WHO suosittaa rokotteen antamista kaikille osana rokoteohjelmaa
Yleisimmät sivuoireet
Yleisiä sivuoireita (useammin kuin joka sadannella) sekä Cervarix että Gardasil-rokoitteessa ovat kuume, kutina pistoskohdassa ja pahoinvointi. Gardasil-rokotteen yleisiä sivuoireita olivat em. lisäksi mustelma pistoskohdassa, väsymys ja huimaus. Cervarixin yleisiä sivuoireita ovat yhteisten oireiden lisäksi vatsa-suolikanavan oireet kuten ripuli ja oksentelu sekä nivelkipu. Rokotteen ohjeissa saatetaan myös varoittaa pyörtymisen vaarasta, mutta se ei johdu itse rokotteesta, vaan liittyy yleisesti rokottamiseen nuoressa iässä.
Rokotteet ovat ns. biologisia lääkevalmisteita. Ne eivät sisällä eläviä taudinaiheuttajia, joten niistä ei voi saada papilloomavirusta.
Aiheeseen liittyvät tutkimukset
Terveyden- ja hyvinvoinnin laitos THL toteutti vuosina 2013–2016 tutkimuksen 11–15-vuotiaille tytöille annetusta HPV-rokotteesta, jossa selvitettiin rokotteen riskiä lisätä autoimmuunisairauksia. Tutkittavia oli noin 240 000, joista noin puolet otti rokotteen. Tutkimus oli terveydenhuollon rekistereihin perustuva väestötutkimus, jossa tutkittiin, oliko rokotetuille annettu sairaaloissa rokottamattomia enemmän tutkimuksessa tarkasteltuja 38 sairausdiagnoosia. Perusterveydenhuollossa ja yksityislääkärikäyntien yhteydessä annettuja diagnooseja ei huomioitu lainkaan.
Kansalliset rokotusohjelmat ja rokottaminen eri maissa
Useissa maissa on käynnistynyt keskustelu HPV-rokotteen sisällyttämisestä kansalliseen rokoteohjelmaan. Asiaa harkitaan muun muassa Englannissa ja Yhdysvalloissa.
Rokotusohjelma Suomessa
Suomessa rokote otettiin kansalliseen rokoteohjelmaan ja rokotukset alkoivat syksyllä 2013. Rokoteohjelman kalleutta arvosteltiin sen alkuvaiheessa 2013 siitä, että esiteini-ikäisten kertarokottaminen Suomessa maksaisi 15 miljoonaa euroa, mikä olisi yhtä paljon kuin koko muu suomalainen rokoteohjelma yhteensä. Ensimmäisinä vuosina Suomessa rokotettiin tyttöjä aina 15-vuotiaaksi asti. Sen jälkeen ohjelmassa rokotettiin 5.-6. luokkalaisia tyttöjä.
Nykyään rokotteen saavat kaikki alakoulun 5.-6. luokalla olevat 10-12-vuotiaat lapset koulun rokotusohjelman kautta. Rokotesuojan laajentaminen poikiin sisältyi Marinin hallituksen hallitusohjelmaan ja lukuvuonna 2020 kansallisessa rokotusohjelmassa alettiin rokottamaan myös poikia. Ensimmäisinä vuosina (2020-2022) rokote annettiin kaikille 7-9. luokkalaisille pojille. Lukiossa ja ammattikoulussa jo opiskelevien rokottamista ei pidetty tarpeenmukaisena, joten alkuvaiheessa rokotettiin vain yläkoulussa olevat oppilaat. Jatkossa rokotetta tarjotaan kaikille lapsille sukupuoleen katsomatta alakoulun 5.-6. luokilla.
Oppilaiden vanhemmille postitettiin tietolehtistä uudesta rokotteesta ja lisäksi sitä annettiin oppilaiden mukana kotiin vietäväksi. Lisäksi rokotusten alkamisesta tiedotettiin hpv-rokote.fi nettisivulla. Opettajia myös kehotettiin ilmoittamaan asiasta oppilaille Wilma-viestillä, koulun sisäisessä viestintäpalvelussa.
Kaikille lapsille annetaan Cervarix-rokotetta. Cervarix voitti kilpailutuksen alhaisemman hinnan vuoksi. Se kuitenkin tarjoaa kilpailevaa Gardasil-valmistetta hieman parempaa suojaa kohdunkaulan syöpää vastaan. Gardasil 9-valmiste ei ollut mukana kilpailutuksessa.
Japani
Japanin viranomaiset eivät enää virallisesti suosittele HPV-rokotteen ottamista siihen liittyvien epäiltyjen terveysriskien vuoksi. Päätös syntyi Japanin parlamentissa, eikä sen päätöksen perusteeksi ole esitetty tieteellistä dataa. Kuitenkin samaan aikaan Japanin rokotusviranomaiset suosittelevat rokotteen ottamista. Rokote kuuluu maan rokotusohjelmaan ja kaikki 9-12-vuotiaat tytöt voivat saada rokotteen veloituksetta.
Rokotteen kehittäminen ja historia
Ensimmäiset HPV-rokotteet tulivat markkinoille 2006. Cervavix-rokote sai myyntiluvan Euroopan unionissa vuonna 2007.
Kemiön kirkko
Kemiön kirkko, Pyhän Andreaksen kirkko (ruots. Kimito kyrka tai S:t Andreas kyrka) on kirkkorakennus Kemiössä. Nykyisen kirkon paikalla olleesta puukirkosta on varhaisin maininta vuodelta 1445, mutta kirkon kaivauksista on löytynyt rahoja 1300-luvulta. Kirkon suunnitteli sama rakennusmestari, jonka vastuulla olivat Perniön, Sauvon ja Tenholan kirkot. Pyhälle Andreakselle pyhitetty kivikirkko on valmistunut todennäköisesti vuonna 1469. Sen kellotorni on tulipalon jälkeiseltä ajalta, vuosilta 1786–1788, jolloin vanha kellotapuli muutettiin ruumishuoneeksi. Tulipalot ovat vaurioittaneet kirkkoa usein. Vuosina 1920–1922 kirkkoa kunnostutti Amos Anderson yhdessä Armas Lindgrenin kanssa, joka on myös vastannut kirkon alttarilasimaalauksista. Museovirasto on määritellyt Kemiön kirkon ja pappilan valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
thumb|right|245px|Kemiön kirkko, sankarihaudat Pro Patria 1939–1940, 1941–1944.
Sunfish-luokka
Sunfish-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kolmen aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka. Luokka oli Hawthorn Leslie and Companyn valmistama ja se luokiteltiin lokakuussa 1913 osaksi A-luokkaa.
Luokan kolme alusta tilattiin 7. helmikuuta 1894 osana vuosien 1893-1894 laivasto-ohjelmaa. Alusten kölit laskettiin vielä samana vuonna ja alukset laskettiin vesille vuotta myöhemmin. Kaikki alukset otettiin palvelukseen 1896.
Alusten voimanlähteenä olivat 4 000 hevosvoimaa tuottaneet Yarrow-kattilat, joilla ne saavuttivat vaaditun 27 solmun nopeuden. Niiden aseistuksena oli yksi kahdentoista naulan tykki sekä torpedoputket.
Protoje
Protoje, oikealta nimeltään Oje Ken Ollivierre on jamaikalainen reggaelaulaja. Protojen vuonna 2012 julkaistu single Kingston Be Wise löytyy Grand Theft Auto V pelin Blue Ark- radiokanavalta.
Ophioderma squamosissimum
Ophioderma squamosissimum (myös Ophioderma squamosissimus) on punainen käärmetähti, jota pidetään joskus riutta-akvaariossa. Se kasvaa halkaisijaltaan 20 cm pitkäksi. Sillä on kolikkomainen keskusta ja pitkät, suomuiset lonkerot. Se on kotoisin Karibialta, missä se elää 3–85 metrin syvyydessä koralliriutoilla.
Vuoden kaupunkilainen
Vuoden kaupunkilainen on Suomen pääkaupunkiseudulla toimivan Kaupunkitoimittajien yhdistyksen vuosittain tekemä valinta.
Nuorisotyö
Nuorisotyö on kasvatustyötä. Kasvatus nuorisotyössä on nuoria sekä yksilöinä että yhteisön jäseninä kasvattavaa. Nuorisotyöllä tavoitellaan nuorten aktiivisen kansalaisuuden edistämistä, sosiaalista vahvistamista, nuorten kasvun ja itsenäistymisen tukemista sekä yhdenvertaisuutta, tasa-arvoa ja oikeuksien toteutumista. Nuorisolaki määrittelee nuorisotyön ja -politiikan kuuluvaksi kunnan tehtäviin sekä vastuun toteutuksesta kunnille, nuorisoyhdistyksille ja muille nuorisotyötä tekeville järjestöille.
Virallisesti Suomessa nuorisotyötä määrittää nuorisolaki ja sen lisäksi lastensuojelulaki, Suomen perustuslaki , kuntalaki , kirkkolaki ja yhdistyslaki sekä niihin liittyvät valtioneuvoston asetukset ja muut sitovat päätökset. Kansalaisjärjestöillä on omia määritelmiään nuorisotyöstä; ne kuitenkin yleensä noudattelevat edellä lueteltuja peruslinjauksia.
Nuorisotyö käsittää laajan kirjon erilaisia sisältöjä ja nuorisotyön toteuttajia ovat kuntaorganisaatioiden työntekijät sekä yhdistys- ja järjestötoimijat. Nuorisotyön toteutus jakautuu kahteen eri kategoriaan: ammatillisen osaamisen omaaviin palveluntuottajiin ja vapaaehtoistoimintaan perustuviin palveluihin. (Terveyden ja hyvinvoinnin laitos 2016 ; Soanjärvi 2011, 68.)
Ammatillista nuorisotyötä toteuttaa alalle soveltuvan koulutuksen saanut, palkallista työtä tekevä ammattilainen. Ammatillinen nuorisotyö perustuu kasvatukseen ja nuorten kohtaamiseen. (Soanjärvi 2011, 130.) Nuorisotyön ammattilainen lukeutuu ammattihenkilöiden piiriin, joilla on ilmoitusvelvollisuus lastensuojelutarpeen selvittämiseksi salassapitosäännösten estämättä kunnan sosiaalihuollosta vastaavalle toimielimelle. (Lastensuojelulaki 2007, 25§.)
Etsivä nuorisotyö
Vuoden 2011 alussa voimaan astuneessa nuorisolain muutoksessa on säädetty etsivästä nuorisotyöstä. Lain mukaan kunnat toteuttavat etsivää nuorisotyötä tai hankkivat sen palveluna. Etsivällä nuorisotyöllä tarkoitetaan erityisnuorisotyötä, jossa tavoitteena on olla läsnä nuorten keskuudessa, ja tarjota mahdollisuus turvalliseen ja luottamukselliseen aikuiskontaktiin. Etsivä nuorisotyö pyrkii auttamaan nuoria saavuttamaan tarvitsemansa palvelut, ja etsimään vastauksia nuorten mieltä askarruttaviin kysymyksiin. Ensisijaisena kohderyhmänä ovat alle 29-vuotiaat nuoret, jotka ovat koulutuksen tai työmarkkinoiden ulkopuolella tai jotka tarvitsevat tukea saavuttaakseen tarvitsemansa palvelut.
Kulttuurinen nuorisotyö
Kulttuurinen nuorisotyö on taiteen ja kulttuurin voimin tehtävää nuorisotyötä, jossa tuetaan nuorten kasvua, itsenäistymistä ja osallisuutta yhteiskunnassa.
Strip Me
Strip Me on Natasha Bedingfieldin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 7. joulukuuta 2010. Toukokuussa 2011 julkaistiin albumin kansainvälinen versio uudella kansikuvalla ja ylimääräisillä kappaleilla.
Kaksvetinen
thumb|250px|Kaksvetisen tulentekopaikka marraskuussa 2014. thumb|250px|Retkeilijä Kaksvetisen etelärannan pitkospuilla marraskuussa 2014. Kaksvetinen on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 17 hehtaaria ja sen pituus on 900 metriä ja leveys 300 metriä. Järvi on kaksiosaninen. Suurempi osa on 550 metriä pitkä ja sen erottaa Vähäjärvestä, joka on järven toinen vesiallas, vain 50 metriä leveä salmi. Siihen laskee kymmenen suo-ojaa, joista yksi tuo Tittilammin vettä ja toinen on Peukalolamminoja, joka on Peukalolammin laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla asutuksen vieressä ja se on suoraksi kaivettu suo-oja. Oja on nimeltään Kaksvetisenoja ja se laskee 1,8 kilometriä pitkänä Kupittaanlammiin.
Järven rantaviiva on 2,5 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin suomaastoa, jota ympäröi moreenipohjainen metsämaasto. Järvi sijaitsee Rautasenkorvella ja Erinomaisensuolla. Ainoat rakennukset sijaitsevat pohjoisrannalla ja niille pääsee Liesjärveltä.
Luonnontila
Järvi on humuspitoinen ja ruskeavetinen suojärvi. Se on luonnonsuojelullisesti arvokas, mutta se luetaan 2. luokkaan kuuluvaksi eli järvessä näkyy ihmistoiminnan muutoksia. Metsästäjät tuntevat järven teerien soidinpaikkana.
Kansallispuisto
Järvi sisältyy Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua eteläsuomalaisiin metsätyyppeihin. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi risteilee Kaksvetisen ympäristössä. Kaksvetisen rannalla Vähäjärveen johtavan kapeikon etelärannalla on yöpymispaikka, jossa on käytettävissä kota ja sen yhteydessä olevaa nuotiopaikkaa ja kuivakäymälä.
Historia
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kaxvälisen lampi".
Luettelo suomennetuista Forgotten Realms -romaaneista
Tämä on luettelo suomennetuista Forgotten Realms -romaaneista.
Luettelo kaikista englanniksi ilmestyneistä Forgotten Realms -kirjoista löytyy sivulta List of Forgotten Realms novels.
Shōji Jō
Shōji Jō (, s. 17. kesäkuuta 1975 Hokkaido, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995-2001.
Peruskäsite
Peruskäsite voi tarkoittaa:
Myameri
Myameri eli myavaihe on Itämeren nykyisen vaiheen geologinen nimitys. Nimitys on annettu rannikoilla elävän hietasimpukan (Mya arenaria) mukaan. Hietasimpukka on levinnyt Itämereen vasta historiallisella ajalla.
Rocket-luokka
Rocket-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kolmen aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka. Luokka oli J. & G. Thomsonin valmistama ja se luokiteltiin lokakuussa 1913 osaksi A-luokkaa.
Alusten voimanlähteenä olivat 4 100 hevosvoimaa tuottaneet Normand-kattilat, joilla ne saavuttivat vaaditun 27 solmun nopeuden. Niiden aseistuksena oli yksi kahdentoista naulan tykki sekä torpedoputket.
Petteri Nisunen
Antti-Petteri Nisunen (s. 19. joulukuuta 1962 Helsingin maalaiskunta ) on suomalainen arkkitehti ja kuvataiteilija, joka on tehnyt yhteistyötä Tommi Grönlundin kanssa nimellä Grönlund–Nisunen. Nisunen toimi Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun nykytaiteen Professor of Practice -tehtävässä vuodesta 2012 vuoteen 2017.
Vuonna 2021 Tommi Grönlundille ja Petteri Nisuselle myönnettiin molemmille valtion viisivuotinen taiteilijaprofessoriapuraha.
Nisusella on vaimo ja kaksi lasta. Hän harrastaa purjehdusta.
Anne Louhelainen
Anne Maarit Louhelainen (s. 8. tammikuuta 1965 Lahti) on suomalainen entinen Sinisen tulevaisuuden kansanedustaja. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa Hämeen vaalipiiristä 6 160 äänellä. Siirryttyään Siniseen tulevaisuuteen 2017 hän ei enää asettunut eduskuntavaaliehdokaaksi 2019.
Elämä
Louhelainen valmistui ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta vuonna 1984 ja yo-merkonomiksi Lahden kauppaoppilaitoksen sihteerilinjalta vuonna 1986. Vuosina 1986–1990 hän työskenteli Kansallis-Osake-Pankissa ja vuosina 1990–2009 Päijät-Hämeen Puhelin Oy:ssä ja DNA:lla. Vuonna 2001 Louhelainen suoritti juridiikan tutkinnon MJK-instituutissa.
Poliittinen toiminta
Louhelainen on ollut Hollolan kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 2009 vuoteen 2021. Vuosina 2011–2012 hän oli valtuuston toinen varapuheenjohtaja ja vuodesta 2013 kunnanhallituksen varapuheenjohtaja. Perussuomalaisissa Louhelainen on toiminut Perussuomalaisten Hämeen piiri ry:n sihteerinä, Hollolan Perussuomalaiset ry:n sihteerinä ja rahastonhoitajana sekä Hämeen PerusNaiset -yhdistyksen sihteerinä.
Eduskunnassa Louhelainen on suuren valiokunnan jäsen ja lakivaliokunnan sekä tulevaisuusvaliokunnan varajäsen. Lisäksi hän kuuluu Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskuntaan.
Vaalimenestys
Louhelainen oli ensimmäisen kerran ehdolla kunnallisvaaleissa 2008, jolloin hänet valittiin 241 äänellä Hollolan kunnanvaltuustoon. Hän uusi paikkansa vaaleissa 2012 saatuaan 554 ääntä. Kuntavaaleissa 2017 hänet valittiin kolmannelle valtuustokaudelle 300 äänellä.
Louhelainen nousi eduskuntaan vuonna 2011, kun hän sai 6 160 ääntä Hämeen vaalipiiristä. Hän uusi paikkansa vaaleissa 2015 saatuaan 6 743 ääntä.
Louhelainen oli ehdolla europarlamenttivaaleissa 2014 eikä tullut 4 662 äänellä valituksi.
Yksityiselämä
Louhelaisen isä oli entinen SMP:n kansanedustaja Mikko Vainio. Louhelainen on avoliitossa ja hänellä on kaksi aikuista lasta.
Heikki L
Heikki L, oikealta nimeltään Heikki Liimatainen, on suomalainen house-musiikin tuottaja ja DJ. Hän on esiintynyt myös taiteilijanimellä Bostik.
Liimatainen on kotoisin Raumalta, mutta on asunut Helsingissä vuodesta 1997 lähtien. Hän sijoittui kärkikolmikkoon vuonna 1998 Radiomafian Dance Pop -kilpailussa. Kilpailun kappale oli uutisten mukaan nimetty "Water on the Moon". Menestyksen myötä Liimatainen sai sopimuksen Sony Musicille. Kiinnityksen jälkeen muodostettiin Moovon, jonka ensimmäinen esiintyminen oli Helsingin olympiastadionilla.
Liimataisen muita 1990-luvun lopun kokoonpanoja olivat Absolut Zero ja Project ad Astra. 2000-luvun alussa hän on ollut mukana muun muassa Dallas Superstarsissa yhdessä Jaakko Salovaaran kanssa.
Finias ja Ferb
Finias ja Ferb (engl. Phineas and Ferb) on kaksi kertaa Emmy-ehdokkuuden saanut Disneyn tuottama ja Dan Povenmiren sekä Jeff Marshin luoma animaatiosarja. Sarja kertoo Finiasista ja Ferbistä, jotka ovat velipuolia. Finias ja Ferb ovat luonteeltaan seikkailunhaluisia, ja he pystyvät melkein mihin tahansa. Ensimmäisessä sarjan jaksossa Finias ja Ferb tekevät vuoristoradan omalle takapihallensa, kun heidän äitinsä on ostoksilla. Finiaksella ja Ferbillä on myös teini-ikäinen isosisko Candace, joka yrittää saada heidät kiinni itse teossa, mutta epäonnistuu joka kerta. Sarjan päähahmot asuvat Yhdysvaltojen itärannikolla.
Vampyyrikronikat
Vampyyrikronikat on Anne Ricen luoma fantasiakirjasarja, joka kertoo ranskalaisesta aatelismies Lestat de Lioncourtista, josta tulee vampyyri 1700-luvulla.
Sarja on tullut suosituksi sen jälkeen kun sarjan ensimmäinen osa ilmestyi 1970-luvulla. Erityisesti sarjan neljä ensimmäistä Lestatia käsittelevää kirjaa ovat suosittuja. Sarjasta on tehty myös elokuvia.
Arnaud Tournant
Arnaud Pierre Armand Tournant (s. 5. huhtikuuta 1978 Roubaix) on ranskalainen ratapyöräilijä. Hän on olympiavoittaja ja 14-kertainen maailmanmestari Hän on pituudeltaan 180 cm.
Tournant voitti kilometrin aika-ajossa maailmanmestaruuden 1998, 1999, 2000 ja 2001, sai hopeaa 2002 ja 2004 sekä pronssia 2003. Eräajon maailmanmestaruuden hän voitti 2001. Hän voitti joukkuesprintin maailmanmestaruuden 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2004, 2006, 2007 ja 2008 sekä sai hopeaa 2003. Keirin-ajossa hän oli MM-pronssilla 2006. Hän sai EM-pronssia ratapyöräilyn moniottelussa, omniumissa 2007. Nuorten MM-hopeaa hän saavutti eräajossa 1996.
Tournant alitti ensimmäisenä pyöräilijänä minuutin rajan kilometrin aika-ajossa ajalla 58,875 korkeassa ilmanalassa La Pazissa 10. lokakuuta 2001.
Laurent Gané
Laurent Jacques André Gané (s. 7. maaliskuuta 1973 Nouméa, Uusi-Kaledonia) on ranskalainen ratapyöräilijä. Hän on olympiavoittaja ja seitsenkertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 176 cm.
Gané voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 kultaa joukkuesprintissä ja oli neljäs eräajossa. Ateenassa 2004 hän saavutti joukkuesprintissä pronssia ja sijoittui eräajossa jälleen neljänneksi.
Gané voitti eräajon maailmanmestaruuden 1999 ja 2003, saavutti MM-hopeaa 2000, 2001 ja 2004 sekä pronssia 1998. Joukkuesprintin maailmanmestaruuden hän voitti 1999, 2000, 2001 ja 2004, sai hopeaa 2003 ja pronssia 1996. Keirin-ajossa hän saavutti MM-kultaa 2003, hopeaa 2001 ja pronssia 1998.
Chamber Music
Chamber Music on kalifornialaisen nu metal -yhtyeen, Coal Chamberin, julkaisema toinen studioalbumi. Se julkaistiin 7. syyskuuta 1999. Albumi ei saavuttanut yhtä suurta suosiota kuin edeltäjänsä, mutta levy muistetaan ”Shock The Monkey” -coverista.
Vatikaani
Vatikaani, myös Vatikaanivaltio  , on Italian pääkaupungin Rooman ympäröimä, pinta-alaltaan ja väkiluvultaan maailman pienin itsenäinen valtio. Pinta-alaltaan se on vain 44 hehtaaria.
Vatikaanin suvereeni valtionpäämies on paavi. Valtiomuodoltaan Vatikaani on absoluuttinen monarkia, missä paavilla on täydellinen lainsäädäntö-, toimeenpano- ja tuomiovalta. Käytännössä ylintä valtaa käyttävät paavin lisäksi tämän nimittämät kardinaalit, joiden tehtäviin kuuluu muun muassa paavin valitseminen. Puhekielessä Vatikaanilla voidaankin tarkoittaa paitsi valtiota itseään, myös katolisen kirkon ylintä johtoa.
Vatikaanilla itsellään ei ole poliittista tai sotilaallista vaikutusvaltaa. Infrastruktuuriltaan ja taloudeltaan se on täysin sidoksissa naapuriinsa Italiaan. Valtio ei kuulu Yhdistyneisiin kansakuntiin muuten kuin tarkkailijajäsenenä Pyhän istuimen kautta. Tästä huolimatta Vatikaanilla on paljon kansainvälistä painoarvoa, koska Vatikaanista käsin johdetaan katolista kirkkoa.
Vatikaanivaltion alue
thumb|upright=1.2|left|Vatikaanivaltion kartta.
Vatikaani on yksi Euroopan kääpiövaltioista, ja se on täysin Rooman kaupungin ympäröimä. Vatikaanissa ei ole lainkaan vesistöjä, eikä siellä harjoiteta maanviljelyä, vaan pinta-alasta 100 prosenttia on kaupunkimaastoa. Vatikaanilla ei myöskään ole minkäänlaisia luonnonvaroja, eikä maassa ole teollisuutta. Vatikaani sijaitsee samannimisellä kukkulalla, jonka lähellä virtaa Tiberjoki. Vatikaanin kukkula on loiva, eivätkä korkeuserot ole kovinkaan suuria. Vatikaanin korkein kohta sijaitsee nimeämättömässä paikassa 75 metrin korkeudella merenpinnasta; alin kohta on 19 metrin korkeudella.
Vatikaanivaltion 44 hehtaarin alueeseen kuuluu suurimmaksi osaksi muurein ympäröity Vatikaanin kukkulan alue Pietarinkirkon välittömässä läheisyydessä. Pietarinkirkon ja sen edessä olevan aukion lisäksi Vatikaanivaltion alueella sijaitsevat paavin Apostolinen palatsi, Vatikaanin museot (joiden yhteydessä on Sikstuksen kappeli ja paavillinen pinakoteekki eli maalauskokoelma), Vatikaanivaltion hallintorakennus eli kuvernementti sekä muita hallintorakennuksia, sveitsiläiskaartin kasarmi, L’Osservatore Romano -lehden toimitus ja painotalo, pieni osa Paavali VI:n audienssihallista sekä laaja Vatikaanin puutarha.
Vuoden 1929 lateraanisopimusten mukaan sekä Pietarinkirkko että sen edessä oleva Pietarinaukio ovat avoinna yleisölle. Vaikka aukio kuuluukin Vatikaanivaltioon, turvallisuudesta sen alueella vastaa Italian poliisi eikä sveitsiläiskaarti. Poliisin valtuudet päättyvät kuitenkin Pietarinkirkkoon johtavien portaiden juurelle. Erityisten seremonioiden ajaksi Pietarinaukio voidaan myös sulkea yleisöltä. Tällöin myös poliisivoimien on vetäydyttävä pois aukiolta Italian valtion alueelle.
Vatikaanivaltion ja Italian välinen raja ei ole selkeä saksalaisen hautausmaan Camposanto Teutonicon kohdalla eikä Paavali VI:n audienssihallissa. Rajanvedossa on virallisissakin kartoissa pieniä eroja. Käytännössä rajan täsmällisellä kululla ei ole merkitystä, koska Pyhä istuin nauttii näillä alueilla erityisiä, nk. eksterritoriaalioikeuksia. Niiden perusteella alueet ovat paavin suorassa hallintavallassa, vaikka ne kuuluvatkin Italian valtion alueeseen.
Pyhän istuimen eksterritoriaaliset alueet
Lateraanisopimusten mukaan jokainen Italian valtion alueella sijaitseva kirkko, jossa paavi suorittaa ulkopuolisilta suljetun uskonnollisen seremonian, on tämän seremonian ajan eksterritoriaalinen.
Ilmasto
Vatikaanin ilmasto: talvet ovat leutoja ja sateisia; talvi kestää syyskuusta toukokuuhun. Toukokuusta syyskuuhun ilmasto on kuuma, ja kesät ovat kuivia.
Ennen Lateraanisopimuksia
1300-luvulle saakka paavillinen hallinto sijaitsi Lateraanipalatsissa. Vatikaani tarkoitti Tiberjoen oikealla puolella sijaitsevaa kukkulaa, jolla antiikin aikana sijaitsi keisari Neron rakennuttama Vaticanuksen sirkus. Kukkulan nimi tulee etruskista, vaikka aiemmin sen on uskottu johdetun latinan ’ennustajaa’ tarkoittavasta sanasta vates (vrt. vāticinātiō ’ennustus’). Sirkuksen pohjoispuolella sijaitsi pieni hautausmaa, jonne oletetaan haudatun apostoli Pietari. Pian alueelle rakennettiin ensimmäinen kirkko ja 300-luvulla suurempi Konstantinuksen basilika. Näin Vatikaanista tuli keskeinen pyhiinvaelluskohde. Seuraavina vuosisatoina alueelle rakennettiin lisää rakennuksia, jotka tarjosivat pyhiinvaeltajille majapaikan. 800-luvulla paavi Leo IV rakennutti alueen suojaksi linnoituslaitteet (civitas leonina). Paavin katedraalikirkkona pysyi kuitenkin edelleen Lateraanikirkko.
Rooman valtakunnan romahdettua paavit perustivat Kirkkovaltion niin sanotun Konstantinuksen lahjakirjaan vedoten. Vuonna 751 tämä oikeus vahvistettiin. Lahjakirjassa keisari Konstantinus antaa paavi Sylvester I:lle ja hänen seuraajilleen vallan Roomaan ja Länsi-Rooman kaupunkeihin. Tämä oli niin sanottu Pyhän Pietarin perintö. Lisäksi asiakirjan mukaan paaville annettiin keisarin arvomerkit ja papeille senaattorin arvo. Konstantinukselle jäi lahjakirjan mukaan Itä-Rooma. Lahjakirjan mukaan lahjoituksen syynä oli paavin keisarille antamat kristinuskoa koskevat neuvot. Paavi oli lahjakirjan mukaan myös kastanut hänet. Katolinen kirkko myönsi lahjakirjan väärennökseksi vasta 1800-luvulla.
Paavien palattua Avignonista Roomaan vuonna 1377 ja skisman päätyttyä Vatikaanista tuli paavillisen hallinnon, kuurian, Kirkkovaltion ja koko katolisen kirkon keskus. Skisman jälkeen uutta kirkollista yhtenäisyyttä pyrittiin korostamaan suuriluonteisilla, vuosisatoja kestäneillä rakennushankkeilla. Esimerkiksi Pietarinkirkko korvattiin uudella, entistä suuremmalla kirkolla.
Kirkkovaltio laajeni samanaikaisesti. 1800-luvulle saakka se kattoi nykyisen Keski-Italian. Vuonna 1798 Ranskan vallankumouksen vaikutuksesta se julistettiin kuitenkin tasavallaksi, jonka alueet liitettiin vuonna 1808 Italian kuningaskuntaan. Wienin kongressissa Kirkkovaltio perustettiin jälleen uudestaan.
Italian yhdistymisvaiheessa kuningas Viktor Emanuel II miehitti Kirkkovaltion sotilaallisesti vastoin paavi Pius IX:n tahtoa. Tästä alkoi Vatikaanin vankeutena tunnettu aika, jolloin paavinistuin säilytti viileät suhteet Italian valtioon ja jolloin paavit kieltäytyivät poistumasta Pietarinkirkon lähialueilta. Pius IX:tä seuranneet paavit pitivät edelleen suhteet Italiaan kylminä. Pius IX:tä paavinistuimelle seurasi ensin Leo XIII, sitten Pius X ja Pius XI:n edeltäjä Benedictus XV. Vasta Benedictus XV:n pontifikaatin aikana alkoivat jonkinasteiset neuvottelut Italian valtion kanssa.
Lateraanisopimukset ja Vatikaanin perustaminen
thumb|left|upright|Paavi [[Pius XI.]]
Vuonna 1922 paaviksi valittu Pius XI halusi lopettaa Italian ja Pyhän istuimen välisen riidan ja onnistuikin tässä. Jo vuonna 1919, jolloin Benedictus XV oli ollut paavina, oli aloitettu neuvottelut paavillisen kuurian ja Italian valtion välillä. Ennen virallisia neuvotteluja Pius XI:n aikana oli käyty myös muutamia epä- ja puolivirallisia neuvotteluja Italian kanssa.
Pius XI kävi 1929 virallisia neuvotteluja fasistisen Italian johtajan Benito Mussolinin kanssa. Neuvottelujen tuloksena solmittiin samana vuonna lateraanisopimukset, jotka takasivat Vatikaanille itsenäisyyden ja katoliselle kirkolle suosituimmuusaseman Italiassa. Sopimukset siis perustivat Vatikaanin valtion, ja ne antoivat myös takaisin paavinistuimen riippuvuuden ja paaville määräysvallan Vatikaanissa. Lateraanisopimuksissa sovittiin myös konkordaatista Italian ja paavinistuimen välillä. Konkordaatin seurauksena katolisuudesta tehtiin valtionuskonto ja kouluissa alettiin opettaa uskontoa katolisen kirkon mukaisesti. Paavinistuin sai lisäksi korvauksia sitä kohtaan Italian ja paavinistuimen kiistassa saamistaan vääryyksistä. Korvausten summa oli 1 750 miljoonaa Italian liiraa. Paavi joutui tekemään itsekin vastapalveluksen Mussolinille, kuten esimerkiksi lopettamaan fasisteja vastustavan kristillisen kansanpuolueen tukemisen. Paavi Pius XI kielsikin pappeja osallistumasta politiikkaan, jolloin muun muassa kansanpuoluetta johtava Luigi Sturzo lähti vapaaehtoisesti maanpakoon.
Hallitsija
thumb|left|upright|Paavi [[Franciscus (paavi)|Franciscus on Vatikaanivaltion suvereeni päämies.]]
Valtiomuodoltaan Vatikaanivaltio on teokratia, ja valtion perustuslain mukaan ylin lainsäädäntö-, toimeenpano- ja oikeusvalta Vatikaanivaltiossa kuuluu paaville. Vatikaanivaltio on siis absoluuttisesti hallittu monarkia. Paavi on samanaikaisesti sekä Vatikaanivaltion päämies että katolisen kirkon johtaja. Paavi on katolisessa kirkossa Rooman piispa, ja koska apostoli Pietarin katsotaan kirkon piirissä hoitaneen myös tätä virkaa, pidetään paavia katolisessa kirkossa Pietarin seuraajana. Täten paavilla katsotaan olevan ylivalta-asema kirkon piirissä. Vaikka Vatikaanivaltiolla itsellään ei olekaan suurta poliittista painoarvoa, paavilla on lukuisia kansainvälisiä vaikutusmahdollisuuksia, ja virallisena noin miljardin katolilaisen hengellisenä johtajana hänellä itsellään on myös poliittista painoarvoa.
Virkamiehistö
thumb|Paavillisen [[kuurian palatsi Vatikaanissa.]] Vaikka paavi onkin suvereeni valtionpäämies, paavillinen kuuria hoitaa katolisen kirkon organisaatiota. Kuuria koostuu pääosin kuuriakardinaaleista, eli kuuriassa työskentelevistä kardinaalin arvon saaneista katolilaisista, sekä alemmista virkamiehistä. Kuuria jakaantuu muun muassa kongregaatioihin, jotka vastaavat kukin omasta alastaan. Kongregaation johtajana toimii yleensä korkea-arvoinen kardinaali; esimerkiksi uskonopin kongregaatiota johti aikanaan myöhemmin paavina toiminut Benedictus XVI. Kuurian tehtäviin kuuluu myös muun muassa erilaisten kansainvälisten kokousten järjestäminen katolilaisten hengellisten johtajien kesken.
Paavillisen kuurian virastoista kaikkein tärkein on valtiosihteeristö, jonka johtajana toimii kardinaalivaltiosihteeri, joka on samanaikaisesti myös kardinaalikollegion johtaja. Valtiosihteeristö vastaa tehtävistöltään ja asemaltaan maallisissa valtioissa toimivia ulkoministeriöitä.
Kuuria pääsee pääosin työskentelemään itsenäisesti, mutta se on aina paavin määräysvallan alainen. Samoin korkeimpien kuurian johtajien virka on aina sidoksissa hallitsevaan paaviin; paavin kuollessa suurin osa kuurian johtajista menettää asemansa. Yleensä uusi paavi kuitenkin nimittää vähintään osan kuurian johdosta takaisin virkoihinsa, vaikkakaan tähän ei ole minkäänlaista pakkoa, ja yleensä paavi vaihtaakin ainakin kuurian johtoa oman politiikkansa mukaisiin henkilöihin.
Sisäpolitiikka
thumb|Joukko kardinaaleja kokoontuneena paavi [[Johannes Paavali II:n hautajaisiin.]]
Paavin valta-aseman takia sisäpoliittiset muutokset ovat mahdollisia vasta paavin kuoleman jälkeen. Kukin paavi harjoittaa paavinkautensa eli pontifikaattinsa aikana sellaista politiikkaa kuin haluaa, ja ainoastaan hallitsevalla paavilla on mahdollisuus päättää tämän politiikan sisällöstä. Paavia on mahdotonta erottaa virastaan, joten käytännössä paavi pystyy harjoittamaan haluamaansa politiikkaa aina elämänsä loppuun asti.
Paavin valta lakkaa kuitenkin olemasta heti hallitsevan paavin kuoltua. Tällöin katolinen kirkko joutuu sedisvakanssiin eli tilaan, jossa paavin piispanistuin on tyhjänä. Paavillinen valta siirtyy tällöin kardinaalikollegiolle. Nimellisesti korkeinta valtaa paavin kuoleman jälkeen pitää camerlengo-niminen kardinaalikamariherra, jonka tehtäväksi siirtyy paavinvaalin eli konklaavin järjestäminen.
Luettelo Togon prefektuureista
thumb|left|250px|Togon prefektuurit Togon viisi aluetta on jaettu 30 prefektuuriin, jotka on tässä listattu alueittain. Lisäksi pääkaupunki Lomé on oma itsehallinnollinen yksikkönsä.
Vatikaani
Sisäpolitiikka
Konklaavi on käytännössä ainoa tilanne, jossa kardinaalit voivat konkreettisesti muuttaa paavillisen politiikan kurssia. Konklaaveissa onkin yleensä nähtävissä muutoshalu kardinaalien keskuudessa; diplomaattista paavia seuraa uskonnollinen paavi ja pitkäaikaista paavia lyhytaikainen paavi. Tästä syystä edellisen paavin lähipiiriin kuuluneilla kardinaaleilla ei välttämättä ole mahdollisuuksia konklaavissa, vaan kollegio pyrkii usein etsimään edellisestä paavista erottuvaa ehdokasta.
Luettelo Togon prefektuureista
Centrale
thumb|right|Centralen prefektuurit.
Afia Mala
Afiwavi Mawaulana Missohou eli Afia Mala on useilla kielillä laulava togolainen muusikko. Hänet valittiin vuoden parhaaksi togolaiseksi laulajaksi vuonna 1974. Hänen uransa katkesi tilapäisesti hengenvaaralliseen auto-onnettomuuteen, jota seurasi yli kuusi sairaalassa vietettyä kuukautta. Hän jatkoi uraansa ja on muun muassa voittanut Nelson Mandela -palkinnon Keniassa albumillaan Prophetie.
Vatikaani
Pyhä istuin
Vatikaanivaltio on Pyhän istuimen hallintovallan alainen. Kansainvälisoikeudellisesti Pyhä istuin on kansainvälisen oikeuden valtioton subjekti, joka edustaa ulospäin paavinistuinta ja katolista kirkkoa. Vatikaanivaltiolla ei ole omia suurlähettiläitä, vaan sitä edustavat Pyhän istuimen nimittämät lähettiläät ja suurlähettiläät eli nuntiukset. Näillä on kuitenkin Vatikaanivaltion kansalaisuus, niin kauan kuin he ovat Pyhän istuimen diplomaattisessa palveluksessa.
Luettelo Togon prefektuureista
Kara
thumb|right|Karan prefektuurit.
Vatikaani
Pyhä istuin
Pyhällä istuimella on pysyvän tarkkailijan status Yhdistyneissä kansakunnissa ja lisäksi se on tarkkailijana tai täysjäsenenä monissa YK:n alajärjestöissä. Vatikaanivaltio on nykyisin ainoa kiistatta itsenäinen valtio joka ei ole YK:n varsinainen jäsen. Pyhän istuimen alaisuudessa olevat, eksterritoriaalioikeuksien alaiset eksklaavit Roomassa ja sen ympäristössä eivät kuulu Vatikaanivaltion valtioalueeseen.
Luettelo Togon prefektuureista
Maritime
thumb|right|Maritimen prefektuurit.
Afia Mala
Vuonna 1984 Afia Malan "Ten Homte" -kappale valittiin Radio France internationalen kuuntelijoiden suosikkilauluksi Discovery-kykykilpailun aikana. Afia Malaan vaikutti nuorena Bella Bellow.
Luettelo Togon prefektuureista
Plateaux
thumb|right|Plateaux´n prefektuurit.
Vatikaani
Ulkopolitiikka
thumb|upright=1.5|Pyhän istuimen ulkopoliittiset suhteet: tummanvihreällä diplomaattisuhteet ja vaaleanvihreällä muut poliittiset suhteet.
Luettelo Togon prefektuureista
Savanes
thumb|right|Savanes´n prefektuurit.
Afia Mala
Afia Mala on julkaissut kahdeksan albumia. Kahdeksannella, Orquesta Aragónin kanssa Kuubassa levytetyllä albumilla yhdistyvät afrikkalaiset ja kuubalaiset rytmit.
Luettelo Togon prefektuureista
Aiheesta muualla
Subdivisions du Togo
Vatikaani
Ulkopolitiikka
Varsinkin paavi Johannes Paavali II:n (paavina 1978−2005) aikana paavi sai paljon näkyvyyttä maailman mediassa, ja Johannes Paavali II:n poliittinen painoarvo ja moraalinen valta oli merkittävää. Esimerkkinä voidaan pitää Vatikaanin ja paavin toimintaa kommunistisessa Puolassa, Johannes Paavali II:n kotimaassa, missä vuonna 1980 Puolan kansalaisten ja kommunistihallinnon välinen kiista kärjistyi entisestään Solidaarisuus-liikkeen perustamisen takia. Samalla Vatikaani tuki liikettä, vaikkakin vain hiljaisesti. Kommunisminvastaisen solidaarisuusliikkeen tunnustamista 31. elokuuta 1980 voidaan pitää voittona Vatikaanille, vaikkei valtio ollutkaan virallisesti puuttunut asiaan. Huolimatta katolisen kirkon osallistumattomuudesta solidaarisuusliikettä koskeviin neuvotteluihin, sillä lienee kuitenkin ollut vaikutusta tapahtumiin. Johannes Paavali II:n vierailu kommunistisessa Puolassa aiheutti suoranaisen paavia seuraavan kansanliikkeen, ja paavi huomioitiin suurena uhkana aina Neuvostoliitossa asti. thumb|left|Pyhän istuimen edustaja Brasilian senaikaisen presidentti [[Luiz Inácio Lula da Silvan kanssa vuonna 2006.]] Vatikaanivaltion ulkopolitiikkaan paavin välityksellä kuuluvat myös paavien suorittamat vierailut eri valtioissa. Vierailut yleistyivät erityisesti Paavali VI:n (paavina 1963−1978) aikana, ja hän olikin ensimmäinen kaikilla viidellä mantereella vieraillut paavi. Hän vieraili pontifikaattinsa aikana muun muassa Israelissa, Intiassa, Italiassa, Yhdysvalloissa, Portugalissa, Turkissa, Kolumbiassa, Sveitsissä, Ugandassa, Pakistanissa, Filippineillä ja Australiassa. Matkojensa aikana paavi osallistui useisiin erilaisiin kokouksiin ja tapahtumiin, esimerkiksi kansalliseen eukaristiaa käsittelevään konferenssiin Italiassa. Lisäksi paavi tapasi matkoillaan useita valtionpäämiehiä. Myöhemmin paavi Johannes Paavali II rikkoi Paavali VI:n hallussa olleen paavien matkustusennätyksen käymällä yhteensä 129 valtiossa, ja matkojen yhteispituudeksi tuli toista miljoonaa kilometriä.
Johannes Paavali II suoritti myös useita moraalisiksi ulkopoliittisiksi avauksiksi katsottavia vastaanottoja ja vierailuita. Hän vastaanotti 1982 PLO:n johtajan Jasser Arafatin Vatikaanissa. 1986 hän vieraili Roomassa juutalaisessa synagogassa. 1989 Johannes Paavali II vastaanotti Vatikaanissa Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteerin Mihail Gorbatšovin. 1995 paavi tapasi vierailullaan Etelä-Afrikan tasavallassa poliittisena vankina tunnetuksi tulleen Nelson Mandelan apartheid-rotusorron lakkauttamiseen pyrkineestä Afrikan kansalliskongressista (ANC). 1998 Kuubassa hän tapasi maan presidentin Fidel Castron. Vuonna 2001 hän vieraili moskeijassa Syyriassa.
Yksi esimerkki Pyhän istuimen suhteista toisiin valtioihin on Pyhän istuimen ja Kiinan väliset suhteet, jotka ovat viime aikoina viilentyneet. Syynä on kiista oikeudesta nimittää piispoja. Vatikaanivaltio ja paavi pitävät oikeutenaan nimittää tai vähintäänkin hyväksyä uusien piispojen nimitykset, mutta Kiinan hallitus pitää tätä sen sisäisiin asioihin puuttumisena. Viime aikoina Kiina onkin nimittänyt muutaman piispan ilman paavin hyväksyntää. Kiinan ja Vatikaanin välejä on myös hiertänyt kysymys Taiwanista. Kiinan kansantasavallan kommunistihallitus onkin arvostellut paavia ja Pyhää istuinta diplomaattisuhteista Taiwaniin. Vuonna 1999 Kiinan hallitus esti paavin vierailun Hongkongissa juuri Taiwaniin solmittujen diplomaattisuhteiden vuoksi.
Vatikaanivaltiolla on ollut perustamisestaan saakka suhteita diktatuureihin, ensimmäisenä Mussolinin johtamaan fasistiseen Italiaan. Paavi Pius XI hyväksyi 1933 konkordaatilla kansallissosialismin ja Hitlerin johtaman puolueen.
Armeija ja turvallisuuspolitiikka
thumb|upright|[[Sveitsiläiskaartin sotilas.]]
Vuonna 1929 solmittujen lateraanisopimusten mukaan Italian valtio vastaa Vatikaanin ulkoisesta turvallisuudesta. Sveitsiläiskaartin lisäksi Vatikaania suojaavat sen muurit.
Oikeusjärjestelmä
Lainsäädäntövaltaa Vatikaanivaltiossa hoitaa, mikäli paavi ei varaa päätösvaltaa itselleen tai delegoi sitä jollekulle kuurian kardinaaleista, seitsemästä kardinaalista koostuva Vatikaanivaltion paavillinen komissio. Paavi nimittää sen jäsenet viideksi vuodeksi kerrallaan. Komissio työstää lakiehdotukset, jotka valtiosihteeristö tarkastaa ja lähettää edelleen paaville hyväksyttäväksi. Komissio on pääasiassa vastuussa Vatikaanin talous- ja finanssipolitiikasta.
Oikeusjärjestelmä koostuu alioikeudesta, vetoomustuomioistuimesta ja viraltapano-oikeudesta. Oikeusistuimet käyttävät paavin niille delegoimaa valtaa, ja ne antavat tuomionsa paavin nimissä. Perustuslain mukaan hänellä on oikeus ottaa mikä tahansa riita- tai rikosasia käsiteltäväkseen missä tahansa oikeusprosessin vaiheessa ja siirtää sen käsittely toiseen instanssiin tai ratkaista asia itse. Tällaisessa tilanteessa kaikki muut oikeudelliset keinot menettävät merkityksensä. Myös mistä tahansa oikeusistuimen päätöksestä voi vedota paaviin.
Talous
Itsenäisenä valtiona Vatikaanilla on myös oma valtion talous. Vaikka valtio ei kuulukaan Euroopan unioniin, sillä on EU:n kanssa kahdenvälinen sopimus siitä, että maan virallinen valuutta on euro. Ennen euroa Vatikaanissa käytettiin Italian liiroja. Kuten muillakin euromailla, Vatikaanilla on oikeus lyödä omia kolikoitaan. Koska Vatikaanin eurokolikkojen lukumäärä on hyvin rajattu, ne ovat suosittu keräilykohde. Vaikka Vatikaani kuuluu euroalueeseen, koskevat siellä käytyä kauppaa samanlaiset tullimääräykset kuin Euroopan sisämarkkinoiden ulkopuolella käytävää kauppaa yleensäkin. Vatikaanilla on siis Ahvenanmaan tapainen erikoiskohtelu.
Vatikaanivaltion pääasialliset tulonlähteet ovat kiinteistöjen tuotot, Vatikaani omistaa noin 2 400 vuokrataloa valtioalueensa ulkopuolella, sekä Vatikaanin alueella sijaitsevien liikkeiden tuottama liikevoitto. Vatikaanin supermarketin, huoltoaseman, apteekin ja vaatetusliikkeen tulot menevät suoraan valtion kassaan. Lisätuloja valtio saa matkamuistomyymälöistä, museoiden pääsylipputuloista sekä lahjoituksista. Tärkeä tulonlähde ovat myös Vatikaanin omien eurokolikoiden ja muistomitalien sekä postimerkkien myynti keräilijöille.
Vatikaani omistaa myös kultaa, joka on varastoituna pankkiholveihin New Yorkissa, noin 850 kiinteistöä, joiden yhteenlaskettu arvo on noin 1,5 miljardia euroa sekä lukemattoman määrän mittaamattoman arvokkaita taideaarteita.
Vatikaanivaltion laissa on nimenomainen määräys siitä, että kirkollisveroja ei saa käyttää valtion kulujen peittämiseksi. Eri puolilla maailmaa koottavat kirkollisverot käytetään paikallisten seurakuntien ja hiippakuntien menojen peittämiseksi. Keskiaikaisen perinteen mukaan katolisissa kirkoissa kerätään kerran vuodessa erityinen kolehti, niin kutsuttu pietarinpenninki, Pyhälle istuimelle. Tätäkään ei kuitenkaan saa käyttää Vatikaanivaltion menojen kattamiseen, vaan sillä rahoitetaan maailmanlaajuisen katolisen kirkon toimintaa.
CIA:n tietojen mukaan Vatikaanin budjetissa tulot ja menot ovat noin 300 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Liikenne ja viestintä
Vatikaanivaltiolla on vuodesta 1933 ollut oma rautatieasema ja 852 metriä rautatietä. Normaalisti Vatikaanin rautatietä käytetään vain tavarankuljetukseen. Asemarakennuksessa on vuodesta 2003 sijainnut tavaratalo. Vielä paavi Johannes Paavali II:n aikana rautatie oli myös osittain paavin käytössä, vaikkakin Johannes Paavali II käytti asemaa vain kahdesti, vuonna 1979 matkustaakseen seuraavalle rautatieasemalle Roomaan ja 2002 matkustaakseen Assisiin. Rautatie on henkilökuljetukseen suhteellisen tarpeeton, koska lähimmältä Rooman metroasemalta on arviolta noin kymmenen minuutin kävelymatka Vatikaanin pohjoisosiin. pienoiskuva|Poste Vaticanen toimisto kuvattuna vuonna 2013. Vatikaani on myös varustettu itsenäisellä ja modernilla puhelinverkostolla. Vatikaanissa on myös postilaitos. Väkilukuun suhteutettuna Vatikaanista lähetetäänkin Guinnessin ennätysten kirjan mukaan eniten kirjeitä maailmassa, eli vuoden 2004 tietojen mukaan 7 200 kirjettä henkilöä kohden.
Vatikaanin alueella sijaitsee myös huoltoasema, josta on mahdollista ostaa verotonta bensiiniä, joka on roomalaisten huoltoasemien myymää polttoainetta halvempaa. Bensiiniä ei kuitenkaan saa ostaa kuka tahansa, vaan vain pieni etuoikeutettujen ihmisten joukko.
Vatikaanin alueella ei ole lentokenttää. Helikopterikenttä kuitenkin on.
Vatikaanin yleisradio on nimeltään Radio Vaticana, joka on Euroopan yleisradiounionin jäsen. Kanava toimi itsenäisenä vuoteen 2017 saakka, jonka jälkeen se liitettiin osaksi Vatikaanin viestintävirastoa (lat. Dicasterium pro Communicatione) paavi Franciscuksen määräyksestä. Radio Vaticana toimii 35 kielellä, mukaan lukien suomeksi. Kanavan alaisuudessa toimii Vatican News, joka julkaisee uutisia ja ylläpitää mm. Vatican Media Live -lähetystä YouTubessa. Lisäksi sillä on neljä omaa podcast-lähetystään mukaan lukien latinankieliset uutiset.
Yksi tunnetuimmista Vatikaanin medioista on L'Osservatore Romano, jota pidetään virheellisesti Vatikaanin virallisena lehtenä. Tämä rooli kuuluu kuitenkin Acta Apostolicae Sedis -lehdelle.
Vatikaanilla on oma verkkotunnuksensa (.va). Kansalaisista 60,1 % käyttää internetiä (joulukuu 2018). Vuonna 2017 maassa oli 20 Facebookin käyttäjää.
Väestö
Vatikaanivaltiolla on noin 618 kansalaista. Heidän joukossaan on suunnilleen 104 sveitsiläiskaartilaista. Yhteensä vain 246 kansalaista asuu Vatikaanissa vakituisesti eli yli puolet kansalaista oleskelee ulkomailla toimien esim. diplomaatteina. Asukkaita Vatikaanissa on (helmikuu 2019) yhteensä 453, joista osalla ei ole maan kansalaisuutta, ja yksi lemmikkieläin (koira).
Vatikaanin kansalaisuus kuuluu paavin lisäksi sveitsiläiskaartilaisille, kuurian korkeille virkamiehille ja niille kardinaaleille, jotka asuvat Vatikaanissa tai muualla Roomassa. Kansalaisuuden saavat myös ne papit ja maallikot, jotka asuvat paavin antamalla erikoisluvalla pysyväisluonteisesti Vatikaanin alueella. Tämän lisäksi myös nuntiuksilla ja muilla Pyhän istuimen lähettiläillä on Vatikaanin kansalaisoikeudet, niin kauan kuin heidän lähetyskirjansa on voimassa. Näitä Rooman ulkopuolella asuvia Vatikaanivaltion kansalaisia on noin puolet kaikista Vatikaanin kansalaisista.
Niistä noin 3 000 henkilöstä, jotka työskentelevät Vatikaanissa, hyvin harvalla on Vatikaanivaltion kansalaisuus, eivätkä he yleensä myöskään asu valtion alueella. Heidät voidaan karkeasti jakaa viiteen ryhmään:
Vatikaanin kansalaisista kaikki ovat katolilaisia, ja katolisuus onkin siten ainoa valtiossa esiintyvä uskonto. Vatikaanin kansalaisuuden edellytyksenä onkin käytännössä katolinen usko, sillä esimerkiksi kardinaalius, paavius tai sveitsiläiskaartin jäsenyys vaativat kaikki katolisen uskonnon. Samoin käytännössä paavilliseen kuuriaan otetaan jäseniksi vain katolilaisia.
Rikollisuus
Vatikaanin rikollisuustilastot ovat väkilukuun suhteutettuina maailman kärkiluokkaa. Tämä johtuu ennen kaikkea Vatikaanin erittäin alhaisesta väkiluvusta, sillä rikollistilastoja ei suhteuteta Vatikaanissa vuosittain vieraileviin miljooniin turisteihin. Vuonna 2002 laaditun raportin mukaan Vatikaanin rikollisuusaste väkilukuun suhteutettuna on esimerkiksi naapurimaa Italiaan verrattuna kaksikymmenkertainen. Samassa raportissa myös todetaan esimerkiksi Pietarinkirkon ja Vatikaanin museon olevan "taskuvarkaiden paratiisi". Vatikaanin rikollisuus on kuitenkin pääosin turisteihin kohdistuvia pienrikoksia ja taskuvarkauksia, vaikkakin myös vakavia rikoksia sattuu joskus. Esimerkiksi vuonna 1998 yksi sveitsiläiskaartin jäsenistä ampui komentajansa sekä tämän vaimon ja surmasi sitten itsensä.
Yksikään vanki ei istu Vatikaanissa kärsimässä tuomiotaan. Tämä johtuu siitä, että Vatikaani lähettää kiinni ottamansa rikolliset Italian puolelle, missä nämä kärsivät tuomionsa.
Vatikaanin poliisivoimina toimii Corpo della Gendarmeria. Sen tehtävä on pitää yllä yleistä järjestystä Vatikaanin alueella. Poliisivoimiin voivat hakea vähintään 178 cm pitkät, naimattomat, katoliset miehet, joilla on suosituskirje omalta seurakunnaltaan.
Rakennukset
thumb|left|[[Pietarinkirkko nähtynä Castel Sant'Angelon suunnasta.]]
Paavien kiinnostuksen kulttuurisesti merkittävien rakennusten tekemiseen taustalla oli tärkeässä osassa paavi Nikolaus V:n pontifikaatti 1400-luvulla. Nikolaus oli tieteiden ja taiteiden suosija, ja hänen merkityksensä varsinkin Vatikaanin bibliofilialle oli merkittävää. Nikolaus V katsoikin, että oppineistolle suunnattujen kirjoitusten lisäksi kirkon tuli myös tarjota oppimattomalle kansalle vaikuttavia rakennuksia. Kuolinvuoteellaan paavi sanoikin kardinaaleilleen:
Maalaukset ja freskot
thumb|upright|Michelangelon [[Viimeinen tuomio (maalaus)|Viimeinen tuomio.]]