cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tipula recondita
Tipula recondita on hiljattain löydetty vaaksiaislaji, joka tunnetaan Suomesta ja Venäjältä.
Kaksisiipisiin kuuluva hyönteinen kuvattiin tieteelle uutena lajina vuonna 2012. Sen löysi Suomesta Kittilästä alun perin Turun yliopiston tohtoriopiskelija Jukka Salmela. Löydön vahvistivat muut tutkijat. Hyönteisen siiven pituus on noin 12 mm. Lajin toinen tunnettu esiintymispaikka on Venäjän kaukoidässä lähellä Korean rajaa.
Luettelo GP2-kilpailuista
Tämä on luettelo GP2-kilpailuista. Lihavoidut kilpailut olivat mukana GP2-sarjassa kaudella 2016.
Brian O’Neill
Brian Thomas O’Neill (s. 1. kesäkuuta 1988 Yardley, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NLA-seura EV Zugissa. O'Neill on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta osaa tarvittaessa pelata myös keskellä.
Juniori- ja yliopistovuodet
O’Neill pelasi AYHL-junioriliigaa Philadelphia Jr. Flyersin joukkueessa ja hän kävi high schoolin Germantown Academyssa, kunnes USHL-joukkue Chicago Steel varasi O’Neillin 110. pelaajana kesällä 2007. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2007–2008, jolloin O’Neill voitti Steelin sisäisen piste- ja syöttöpörssin ja sijoittui koko USHL:n pistepörssissä kuudenneksi. Hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +29. Pudotuspeleissä O’Neill jakoi Steelin sisäisen maalipörssin voiton Drew LeBlancin ja Eric Alexanderin kanssa kolmella osumallaan. Hänet valittiin kauden päätteeksi USHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Vuodet 2008–2012 O’Neill kävi Yalen yliopistoa. Freshman -vuotensa 2008–2009 päätteeksi hän voitti ECAC:n mestaruuden ja O’Neill valittiin sarjan tulokkaiden tähdistökentälliseen sekä akateemiseen tähdistökentälliseen. Sophomore -vuotenaan 2009–2010 hän voitti Yalen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 16+29=45, joilla O’Neill jakoi ECAC:n pistepörssin toisen sijan Unionin Mario Valery-Trabuccon kanssa edellään vain RPI:n Chase Polacek. Junior -vuotenaan 2010–2011 hän voitti joukkueensa sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 20+26=46. O’Neill sijoittui ECAC:n pistepörssissä toiseksi Polacekin jälkeen ja maalipörssissä kolmanneksi Unionin Daniel Carrin kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä lopputurnauksen tähdistökentälliseen. Senior -vuotenaan 2011–2012 O’Neill voitti Yalen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 21+25=46, joilla hän jakoi ECAC:n pistepörssin kolmannen sijan Harvardin Alexander Killornin kanssa ja sijoittui maalipörssissä viidenneksi. O’Neill valittiin kauden päätteeksi liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Ammattilaisuran alkuvuodet Pohjois-Amerikassa 2012–2016
Maaliskuussa 2012 NHL-varaamaton O’Neill teki vuoden mittaisen tulokassopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Hän siirtyi jo samana keväänä AHL-joukkue Manchester Monarchsiin, jossa O’Neill teki 12 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2 ja neljässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Sopimuskautensa 2012–2013 hän pelasi siellä kokonaan ja O’Neillin tulokaskausi toi 49 runkosarjaottelussa tehot 3+12=15 ja neljässä playoff-ottelussa yhden maalin. Heinäkuussa 2013 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Kingsin kanssa. Kaudella 2013–2014 O’Neill oli Monarchsin paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 26+21=47. Hän ei kuitenkaan debytoinut vielälään NHL:ssä. Toukokuussa 2014 O’Neill teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Kingsin kanssa.
Myös kauden 2014–2015 O’Neill pelasi kokonaan Kingsin farmijoukkue Manchester Monarchsissa. Hän voitti koko AHL:n piste- (John B. Sollenberger Trophy) ja syöttöpörssin tehoilla 22+58=80. O’Neill jakoi myös joukkueensa sisäisen maalipörssin voiton Michael Merschin kanssa. Hän jakoi myös koko AHL:n tehotilaston voiton Rockford IceHogsin Stephen Johnsin sekä Grand Rapids Griffinsin Nick Jensenin ja Tomáš Nosekin kanssa lukemalla +30. O’Neill voitti myös liigan pudotuspelien tehotilaston lukemalla +15. Hän pelasi kauden aikana AHL:n tähdistöottelussa ja valittiin sekä liigan joulukuun 2014 kuukauden pelaajaksi että kerran viikon pelaajaksi saman kuukauden aikana. O’Neill voitti kauden päätteeksi Calder Cupin. Hänet palkittiin AHL:n arvokkaimpana pelaajana Les Cunningham Awardilla ja valittiin toiseen tähdistökentälliseen.
Kesäkuussa 2015 Los Angeles Kings kauppasi O’Neillin New Jersey Devilsiin vaihdossa kesän 2017 seitsemännen kierroksen varausvuoroon. Hän teki seuran kanssa samalla uuden, yksisuuntaisen sopimuksen. O’Neill aloitti kauden 2015–2016 Devilsin NHL-vahvuudessa ja teki NHL-debyyttinsä runkosarjan toisella kierroksella 10. lokakuuta 2015 vieraissa Washington Capitalsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.39 minuuttia ja tehomerkinnän +1. O’Neill pelasi NHL:ssä 22 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä, kunnes Devils asetti hänet siirtolistalle joulukuussa 2015. Koska mikään toinen seura ei napannut O’Neillia, hän pelasi loppukauden farmijoukkue Albany Devilsissa.
KHL ja Jokerit 2016–2022
Kaudeksi 2016–2017 O’Neill siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella KHL-joukkue Jokereihin. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Peter Reginin jälkeen tehoilla 16+20=36. 11. lokakuuta 2016 O’Neill onnistui kypärätempussa vieraissa TsSKA Moskovaa vastaan. Hänen toinen osumansa syntyi ylivoimalla.
Huhtikuussa 2017 Jokerit käytti O’Neillin sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. Saman vuoden joulukuussa O’Neill teki joukkueen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen kevääseen 2021 saakka. Kaudella 2017–2018 O'Neill pelasi suurimman osan kaudesta keskushyökkääjänä Eeli Tolvasen kanssa samassa ketjussa. Kaudella 2018–2019 hän oli Jokereiden paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 13+45=58, joilla O’Neill sijoittui koko KHL:n pistepörssissä viidenneksi. Kaudella 2019–2020 O'Neill oli joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies puolustaja Mikko Lehtosen jälkeen tehoilla 19+29=48, joilla hän jakoi koko KHL:n pistepörssin seitsemännen sijan Salavat Julajev Ufan Nikita Sošnikovin ja TsSKA Moskovan Linden Veyn kanssa. Puolivälierissä O’Neill oli kuudella syöttöpisteellään Jokereiden paras pistemies ja syöttäjä. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Tommi Kivistön kanssa lukemalla +7.
O’Neill nimettiin kaudeksi 2020–2021 Jokereiden varakapteeniksi. Hän oli joukkueen paras pistemies tehoilla 12+42=54, joilla O’Neill sijoittui koko KHL:n syöttöpörssissä toiseksi edellään vain Dinamo Moskovan Vadim Šipatšev sekä pistepörssissä seitsemänneksi. Hän voitti myös koko liigan tehotilaston lukemalla +30. Joulukuussa 2020 O’Neill teki Jokereiden kanssa kolmivuotisen, kevääseen 2024 asti ulottuvan jatkosopimuksen.
Helmikuussa 2022 alkaneen Venäjän hyökkäyssodan Ukrainaan myötä O'Neillin seura Jokerit vetäytyi KHL-sarjasta. Huhtikuussa 2022 Jokerit ilmoitti O'Neillin jatkavan uraansa muualla, mutta uudesta seurasta ei ole vielä tietoa. O'Neill pelasi Jokereissa yhteensä 311 ottelua, tehden niissä 83 maalia ja antaen 185 maaliin johtanutta syöttöä. Hän on Jokereiden kaikkien aikojen pistepörssin sijalla 5, edellään vain Petri Varis, Otakar Janecky, Henry Leppä ja Timo Turunen.
Maajoukkueura
O'Neill edusti Yhdysvaltoja myös Pekingin olympiakisoissa 2022.
Subway
thumb|250px|Subwayn ravintola. thumb|Subway [[Helsingin yliopiston metroasemalla.]] Subway on maailman suurin pikaruokaravintolaketju, jonka päätuote on subit eli täytetyt leivät asiakkaan valitsemilla täytteillä. Ketju on lähtöisin Yhdysvalloista, mutta toimii nykyisin laajasti eri puolilla maailmaa.
Brian O’Neill
Muuta
O’Neillin kaksoisveli Brennan on pelannut myös jääkiekkoa.
Viivakoodi
thumb|200px|Sana wikipedia CODE 128B -viivakoodilla thumb|200px|Sana wikipedia CODE 39-viivakoodilla thumb|200px|Databar stacked omnidirectional -viivakoodi thumb|200px|Databar expanded stacked -viivakoodi thumb|200px|Lause Wikipedia on erinomainen tietosanakirja, josta löytyy paljon tietoa mm. viivakoodeista. GS1 Datamatrix -viivakoodilla thumb|200px|[[QR-koodi]] thumb|200px|Aztec Code (ISO/IEC 24778:2008)
Subway
thumb|Maat, joissa on Subway-ravintoloita.
Viivakoodi
Viivakoodi on informaation esitysmuoto, jossa tietoalkiot koodataan optiseen koneellisesti luettavaan muotoon. Viivakoodeissa jokaista merkkiä vastaa tietynlainen mustien ja valkoisten raitojen tai pisteiden yhdistelmä. Viivakoodin keksivät Norman Joseph Woodland ja Bernard Silver Yhdysvalloissa (patentti v. 1952). Keksinnössä morseaakkosia venytettiin ohuiksi ja paksuiksi viivoiksi. Viivakoodi tuli tuotteissa käyttöön 1970-luvulla kaupallisten lukulaitteiden tultua markkinoille.
Viivakoodeja käytetään yleisesti tuotepakkauksissa ja yritysten välisessä logistiikassa. Tuote voidaan tunnistaa viivakoodinlukijalla esimerkiksi kaupan kassalla. Viivakoodistandardeihin, kuten EAN, sisältyy viivakoodin tyypin lisäksi sopimus tietosisällöstä. Esimerkiksi laskuissa on usein viivakoodi, joka sisältää tiedot maksettavasta rahasummasta, tilistä, jolle se on maksettava, eräpäivästä ja laskun viitenumeron.
Subway
Tuotteet
Vuonna 2020 Irlannin korkein oikeus päätti, että Subwayn "leivät" eivät ole leipää lainkaan, koska ne sisältävät sokeria yli 10 % jauhojen määrästä. Irlannissa peruselintarvikkeet, kuten leipä ovat verovapaita.
Viivakoodi
Viivakoodimuodot
Perinteinen viivakoodi on lineaarinen: se koostuu yhdessä suunnassa peräkkäin olevista vaihtelevan paksuisista mustista raidoista ja valkeista raitojen väleistä.
Subway
Historia
17-vuotias Fred DeLuca mietti vuonna 1965 Bridgeportissa Yhdysvalloissa, miten rahoittaisi lääketieteen opintojaan. DeLucan perhetuttu, tohtori Peter Buck neuvoi häntä avaamaan Submarine sandwich -ravintolan ja antoi Delucalle tuhannen dollarin sekin alkupääomaksi.
Viivakoodi
Viivakoodimuodot
Lineaarisen viivakoodin rinnalle on kehitetty useita kaksiulotteisia (2D) koodeja, joissa pienelle alueelle saadaan mahtumaan enemmän tietoa. 2D-viivakoodit muistuttavat kuvioltaan shakkilautaa. Esimerkkejä 2D-koodeista ovat Datamatrix ja QR-koodi.
Subway
Historia
Fred DeLuca avasi ravintolan, jonka nimeksi tuli "Pete's Super Submarines", joka pian muotoutui nykyiseen muotoonsa Subway. Ensimmäisen ravintolan avauduttua ravintoloita ryhdyttiin avaamaan ympäri Connecticutin osavaltiota. Tavoitteena oli avata 32 uutta ravintolaa kymmenen vuoden aikana. Vuonna 1974 syntyi idea franchising-periaatteesta.
Viivakoodi
Viivakoodimuodot
Viivakoodien muunnelmia on useita. Muunnelman tyyppi määrittää esitettävät merkit (pelkät numerot tai esimerkiksi sekä numerot että kirjaimet), mahdollisesti lukusuunnan ja viivakoodin sisäisen tarkistusnumeron.
Subway
Historia
Franchising-konseptin käyttöönoton jälkeen ketju alkoi kasvaa voimakkaasti. Vuosina 1974–1984 avautui 600 uutta ravintolaa, vuonna 1987 ravintoloita oli jo yli tuhat. Nykyisin ravintoloita on 102 maassa noin 40 000. Vuosittain Subway avaa ympäri maailmaa yli 2 000 uutta ravintolaa. Subwayn oman ilmoituksen mukaan ketjulla on Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Australiassa enemmän ravintoloita kuin esimerkiksi McDonald'silla.
Viivakoodi
Viivakoodimuodot
Viivakoodimuotoja ovat esimerkiksi
Subway
Historia
Subway julkaisi vuoden 2017 alussa mobiilisovelluksen, jolla asiakas saa monenlaisia etuja. Sovellus on saatavilla Androidille sekä iOS:lle.
Viivakoodi
Suomessa käytettävät viivakoodit
Suomessa yleisin tavaroiden tunnistamiseen käytetty viivakoodistandardi on EAN. Kassojen järjestelmät käyttävät Suomessa yleisesti EAN/UCC 13 -koodia. Koodi koostuu yleensä kaksinumeroisesta maa- tai aluetunnuksesta (Suomi=64), viisinumeroisesta valmistajan tunnuksesta ja viisinumeroisesta vapaasti valittavasta tuotekoodista. Maa- tai aluetunnus kertoo missä maassa tuotteelle on annettu EAN-koodi. Se ei siis välttämättä kerro tuotteen valmistusmaata. Valmistajan tunnuksen ja tuotekoodin välissä on lyhyt, usein alku- ja lopputunnisteen tavoin hieman korkeammilla viivoilla merkitty välitunniste. Maatunnus voi olla myös kolminumeroinen, jolloin valmistajan tunnus jää nelinumeroiseksi.
Suomessa EAN-viivakoodien koodipankin ylläpitäjänä ja keskuselimenä toimii Keskuskauppakamarin tytäryhtiö GS1 Finland.
Tiede, taide ja köyhä kansa
Tiede, taide ja köyhä kansa ry on suomalainen yhdistys, jonka tavoitteena on edistää tieteen ja taiteen asemaa yhteiskunnassa. Yhdistyksen säännöt määrittelevän toiminnan päämääräksi "saattaa tiede ja taide myös köyhän kansan saataville sekä edistää sosiaalisen tasavertaisuuden toteutumista Suomessa ja maailmalla".
Viivakoodi
Suomessa käytettävät viivakoodit
Monet suomalaiset kirjastot käyttävät CODE 39 -koodeja kirjatunnisteissa ja kirjastokorteissa.
Subway
Subway Suomessa
Suomeen Subway tuli heinäkuussa 2000, kun Helsingin Annankadun ravintola avautui. Suomen sadas Subway-ravintola avattiin lokakuun lopussa 2012 Kuopion Päivärannan K-Citymarketin yhteyteen. Taloustutkimuksen tekemässä tutkimuksessa Subway on ollut useina vuosina paras pikaruokaketju. Vuonna 2014 Subway oli Suomen kolmanneksi suurin pikaruokaketju Hesburgerin ja Kotipizzan jälkeen.
Viivakoodi
Suomessa käytettävät viivakoodit
Kela-korteissa ja Kelan sairausvakuutustiedot sisältävissä henkilökorteissa henkilötunnus on koodattu CODE 39 -muodossa.
VR-Yhtymä käyttää Aztec Codea kaikissa muissa kuin junissa myytävissä matkalipuissa.
Ten Commandments
Ten Commandments on Ozzy Osbournen pienellä painoksella julkaistu kokoelma-albumi vuodelta 1990.
Sjogerstadin kirkko
thumb|250px|Kirkon sisätiloja|alt=|vasen
Sjogerstadin kirkko on Ruotsissa Skövden kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se edustaa uusgoottilaista tyyliä ja on vihitty käyttöön vuonna 1866. Kirkko on Skultorpin seurakunnan käytössä. Hautausmaalle on haudattu hovisaarnaaja ja virsirunoilija Paul Nilsson.
Liam O’Brien (jääkiekkoilija)
Liam O’Brien (s. 29. heinäkuuta 1994) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Arizona Coyotesissa.
Aiemmin O’Brien on pelannut QMJHL-joukkueissa Rimouski Oceanic (2010–2012) ja Rouyn-Noranda Huskies (2012–2014). Häntä ei varattu NHL:n varaustilaisuudessa, mutta hänet kutsuttiin Washington Capitalsin harjoitusleirille vuonna 2014. Hän onnistui näytöillään lunastamaan joukkueesta kolmen vuoden tulokassopimuksen, joka julkaistiin 6. lokakuuta 2014. Hän teki NHL-debyyttinsä 9. lokakuuta Montreal Canadiensia vastaan. Hän tappeli ottelussa Canadiensin Brandon Prustia vastaan.
O’Brien teki kesäkuussa 2019 yksivuotisen jatkosopimuksen Capitalsin kanssa, mutta kausi alkaa luultavasti farmissa. Sopimus on kaksisuuntainen.
Lomonosovski prospektin metroasema
Lomonosovski Prospekt on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 16. maaliskuuta 2017.
Alexandre Pato
Ura
Pato aloitti peliuransa futsalilla kolmen vuoden iässä. 11-vuotiaana hän siirtyi portoalegrelaiseen Internacionaliin. Pelaajanimensä Pato hän otti kotikaupunkinsa Pato Brancon mukaan.
Internacionalin edustusjoukkueessa Pato pelasi ensimmäisen ottelunsa 17-vuotiaana Palmeirasia vastaan 26. marraskuuta 2006. Internacional voitti 4–1, ja Pato teki yhden ja syötti kolme maalia. Hän voitti Internacionalissa seurajoukkueiden maailmanmestaruuden 2006 ja Recopa Sudamericanan 2007. Brasilian maajoukkueessa hän voitti alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuden kesällä 2007.
Pato oli vasta 17-vuotias, kun hän 2. elokuuta 2007 allekirjoitti sopimuksen italialaisen AC Milanin kanssa. Milan maksoi Internacionalille 14,6 miljoonan euron siirtokorvauksen. Ensimmäisen kerran Pato pelasi Milanissa harjoitusottelussa Kiovan Dynamoa vastaan 6. syyskuuta 2007. Virallisissa otteluissa Pato sai edustaa uutta seuraansa kuitenkin vasta tammikuusta 2008 lähtien, sillä säännöt kieltävät italialaisseuroja rekisteröimästä alle 18-vuotiaita Euroopan unionin ulkopuolelta tulevia pelaajia, ja kesän 2007 rekisteröintiaika päättyi elokuun lopussa hänen ollessa vielä 17-vuotias. Hän teki maalin Serie A:n debyyttiottelussaan SSC Napolia vastaan 13. tammikuuta 2008.
Ensimmäisen maaottelunsa Pato pelasi Ruotsia vastaan 26. maaliskuuta 2008 Lontoossa. Hän pääsi kentälle vaihtopelaajana ja teki ottelun ainoan maalin. Vuonna 2011 pelattavissa Etelä-Amerikan mestaruuskisoissa Copa Americassa Pato oli Brasilian maajoukkueessa ja teki kaksi maalia.
Juanita Castro
Juanita Juana de la Caridad Castro Ruz (s. 6. toukokuuta 1933 Birán, Holguínin maakunta) on Kuuban entisen presidentin Fidel Castron sisar.
Juanita syntyi Biránissa  Holguínin provinssissa. Hänellä on kolme veljeä: Ramón, Fidel ja Raúl sekä kolme sisarta: Angelita, Enma ja Agustina. Hän on asunut vuodesta 1964 Yhdysvalloissa Miamissa Little Havannan kaupunginosassa, jossa hän omistaa apteekin.
Juanita Castro otti osaa Kuuban vallankumoukseen ostamalla aseita 26. heinäkuuta -liikkeelle, joka vastusti Fulgencio Batistan hallintoa. Juanita Castro liittyi Kuuban vallankumouksen jälkeen kommunistisen puolueen jäseneksi. Juanita Castro työskenteli Kuubassa CIA:n laskuun,. Hän välitti viestejä ja oli yhteyshenkilönä vuosina 1961–1964. Hän kertoi muun muassa uusien neuvostojoukkojen tulosta ennen ohjuskriisiä. Vuonna 1964 hän matkusti Raúl Castron auttamana Méxicoon sisarensa Enma Castron luokse ja loikkasi sieltä Yhdysvaltoihin. Hän piti Miamissa apteekkia 30 vuotta. Juanita Castro on tavannut veljensä viimeksi 1964, ja erityisen huonoissa väleissä hän on oli kovan linjan veljensä Fidelin kanssa. Vuonna 1998 Juanita haastoi Fidel Castron aviottoman tyttären Alina Fernándezin oikeuteen Espanjassa, jossa tämä asui. Kyse oli Fernándezin elämäkerrasta ''Alina. Memorias de la hija rebelde de Fidel Castro''. Espanjalainen oikeus vaati Fernándezia ja tämän kustantajaa Plaza & Janesia maksamaan 45 000 dollaria Juanita Castrolle, jonka roolia Kuubassa kirjassa kuvataan loukkaavasti. Teoksen englanninkielisestä versiosta Castro's Daughter: An Exile's Memoir of Cuba on poistettu loukkaavat kohdat.
Juanita Castro on kirjoittanut yhdessä Maria Antoineta Collins kanssa muistelmateoksen ''Fidel y Rau, mis hermanos. La historia secreta'', joka ilmestyi vuonna 2009.
Minnesotan kansannousu
Minnesotan kansannousu tai Dakotan vuoden 1862 sota oli Yhdysvaltain ja dakota-intiaanien välille syttynyt lyhyt sotatila vuonna 1862. Erimielisyydet saivat alkunsa niistä monista muutoksista, jotka vuonna 1860 virkaan astunut presidentti Abraham Lincolnin ja hänen edustamansa republikaaninen puolue toivat tullessaan. Vanhan demokraattisen puolueen kannattajat saivat väistyä monista tehtävistään. Myös dakota-reservaatissa vaihtuivat intiaaniagentit. Uusilta asiamiehiltä puuttuva kokemus osoittautui kohtalokkaaksi dakotoille, jotka jäivät vuosina 1861–1862 ilman vuosittaista määrärahaansa. Myös heille osoitetut muona-annokset joko jäivät tulematta perille tai sitten niitä ei ollut koskaan lähetettykään.
thumb|right|Minnesotan kansannousua pakenevia siviilejä aterioimassa preerialla Elokuussa 1862 dakotat hyökkäsivät valkoisen väen asutuksille ja kauppa-asemille. Ensimmäisen päivän hyökkäyksissä kuoli 400 valkoista, joista 23 oli Fort Ridgelyn vapaaehtoisia jalkaväen miehiä. Toisen ja kolmannen päivän hyökkäyksissä Little Crown joukot yrittivät vallata Fort Ridgelyn linnakkeen mutta kokivat runsaita tappioita. Dakotain toinen sotajoukko hyökkäsi saksalaisten siirtolaisten asuttamaan New Ulmiin. Vaikka intiaanien onnistui sytyttää osa kylästä tuleen, osoittautui uudisasukkaiden vastarinta kovaksi. Päivän kestäneiden taistelujen päätteeksi kapinalliset poistuivat sotatantereeksi muuttuneesta kylästä. thumb|left|290px| Kello 10 aamulla 38 dakota-soturia marssitettiin vankilasta Mankaton hirttolavalle. Yhdysvaltain historian suurin julkinen massateloitus keräsi runsaasti katsojia. Seuraavan päivän aikana Fort Ulm evakuoitiin dakotain uusien hyökkäysten varalta. Apuun tulleet kenraali Henry Hastings Sibleyn johtamat Yhdysvaltain joukot päättivät sodan kuukautta myöhemmin. 300 dakota-soturia sai kuolemantuomion kapinaan osallistumisesta, mutta suurin osa heistä armahdettiin.
Femme Fatale Tour
Elokuussa 2011 Spears kertoi, että Toronton konsertti kuvataan EPIX-televisiokanavalle sekä DVD:lle. Se on Spearsin ensimmäinen televisioon kuvattu konsertti sitten The Onyx Hotel Tourin vuonna 2004. Konsertti kuvattiin sekä 2D:nä että 3D:nä, ja se esitettiin EPIX-televisiokanavalla marraskuussa 2011. Suomessa konsertti sai televisioensi-iltansa 8. huhtikuuta 2012.
Lämmittelijät
Yhdysvalloissa:
Kaarlo Kytömaa
Kaarlo Kytömaa (16. tammikuuta 1872 Punkalaidun – 1. heinäkuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja ja näytelmäkirjailija.
Kytömaan vanhemmat olivat torppari Antti Kytömaa ja Karoliina Myrskylä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Hämeenlinnan lyseosta.
Kytömaa oli Mikkeli-lehden päätoimittajana 1899–1902, Karjala-lehden päätoimittajana 1905–1907 ja Etelä-Suomen Sanomien päätoimittajana 1914–1915. Hän oli viimeksi Suomen vähittäiskauppiasliiton asiamiehenä ja liiton lehden päätoimittajana 1914–1942.
Kaarlo Kytömaa oli naimisissa kirjastoamanuenssi Elin Wilhelmina Uskelanderin (k. 1940) kanssa. Heidän poikansa oli lainsäädäntöneuvos ja Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja Ensio Kytömaa (1902–1970).
Nikon D90
Nikon D90 on Nikonin valmistama digitaalinen järjestelmäkamera, joka julkistettiin 27. elokuuta 2008. Kamerassa on 12,2 megapikselin CMOS-kenno ja sillä pystyy kuvaamaan 4,5 kuvaa sekunnissa. D90 on yhteensopiva Nikon F -objektiivien kanssa. Se oli ensimmäinen digitaalinen järjestelmäkamera, jossa oli mahdollisuus videon kuvaamiseen. Videota pystyy kuvaamaan 720p-laadulla 24 kuvaa sekunnissa.
Jaakko Aalto
Jaakko Johannes Aalto (1. syyskuuta 1912 Viipuri – 14. helmikuuta 1940 Kuhmo) oli suomalainen pesäpalloilija ja poliisikonstaapeli.
Jaakko (Jaska) Aalto oli erinomainen sijoituslyöjä ja liikkuva polttaja, joka käytti ensimmäisenä ns. taittoheittoa. Aalto pelasi kaikissa 1930-luvun Itä–Länsi-otteluissa, vuosina 1932–1933 sekä 1935–1939 Lännen puolella ja vuonna 1934 Idän puolella. Samoina vuosina hän pelasi suursarjassa. Suomen mestaruutta ei Aalto kuitenkaan koskaan saavuttanut.
Grateful Dead
Grateful Dead oli vuonna 1965 perustettu sanfranciscolainen rock-yhtye. Yhtye tunnettiin uniikista tyylistään, jossa yhdistyivät rock, folk, bluegrass, blues, reggae, country, jazz, psykedelia, space rock ja gospel sekä konserteissa pitkät improvisaatiot.
Historia
Grateful Dead aloitti vuonna 1965 nimellä The Warlocks. Kun selvisi, että sen niminen yhtye oli jo olemassa, yhtyeen jäsen Jerry Garcia näki sanakirjassa hakusanan Grateful Dead (suom. 'kiitolliset vainajat') ja ehdotti sitä yhtyeen nimeksi. "Kiitollinen vainaja" on kansanperinteessä vainajan sielu tai enkeli, joka osoittaa kiitollisuutta sille, joka järjestää sen ruumiille hautajaiset.
Psykedeelisen rockin tunnetumpiin edustajiin lukeutuva yhtye säilyi varsinkin Yhdysvalloissa hyvin suosittuna hippinostalgian ikonina, kunnes hajosi vuonna 1995 kitaristi Jerry Garcian kuoltua.
Grateful Deadin jäsenistä Bob Weir, Mickey Hart sekä Bill Kreutzmann ovat jatkaneet esiintymistä Dead & Company -yhtyeessä, jossa kitaraa soittaa John Mayer.
Studioalbumit ja livealbumit
Grateful Dead julkaisi säännöllisesti livealbumeita, jotka ovat olennainen osa yhtyeen kehitystä. Nämä ”alkuperäiset” livealbumit, jotka usein sisältävät studioalbumeilla julkaisematonta materiaalia, on lueteltu tässä.
Piero De Bernardi
Piero De Bernardi (12. huhtikuuta 1926 Prato – 8. tammikuuta 2010 Milano) oli italialainen elokuvakäsikirjoittaja. Hän sai kolme David di Donatello -palkintoa.
Rivne
Rivne on historiallinen kaupunki Länsi-Ukrainassa. Se on Rivnen alueen pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on 250 333 (2013).
Rivne on mainittu teksteissä vuodelta 1283. Se kuului 1300-luvun puolivälin jälkeen Liettuaan ja 1569 Puola-Liettuaan. Vuoden 1793 Puolan jaossa se jäi Venäjälle. Ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheissa se oli lyhytaikaisen Ukrainan kansantasavallan pääkaupunkina. Vuoden 1921 Riian rauhassa se jäi Puolalle. Vuoden 1939 Molotov–Ribbentrop-sopimuksen mukaan Länsi-Ukraina liitettiin Neuvostoliittoon ja Ukrainan neuvostotasavaltaan. Kesäkuun 28. 1941 Rivne jäi saksalaisten valloittamaksi ja siitä tehtiin Ukrainan valtakunnankomissariaatin pääkaupunki. Tuolloin asukkaista noin puolet oli juutalaisia, joista 23000 marssitettiin metsään Sosenkiin ja teloitettiin 6.–8. marraskuuta. Jäljelle jääneet 5 000 sijoitettiin gettoon, jonka asukkaat lähetettiin heinäkuussa 1942 Kostopoliin, missä heidät surmattiin ja getto likvidoitiin. Puna-armeija valtasi kaupungin Rovnon taistelussa 2. helmikuuta 1944.
Kari-Finn
Kari-Finn Oy on suomalainen perheyritys. Yritys on KFR Hollola Oy:n tytäryhtiö.
Rivne
Kaupungin raitiovaunuliikenne alkoi vuonna 1974. Vuonna 1983 Rivne juhli 700-vuotispäiviään.
Kari-Finn
Yrityksen päätuote on pintakytkin, kaapelinsa varassa roikkuva kytkinkartio, joka kallistuu nestepinnan vaihteluiden mukaan. Kari-Finn Oy ilmoittaa omiin markkinatutkimuksiinsa perustuen Kari-pintakytkimen olevan markkinoiden ainoa tuote, jossa saadaan useita toimintoja yhdellä kellukkeella. Tämän tuotteen keksi yrityksen perustaja, keksijä ja sähköteknikko Mauno Kari. Päätuotteensa lisäksi yritys valmistaa muita sähköelektronisia tuotteita, kuten nesteen johtavuuteen perustuvia elektrodikytkimiä, kekoontuvien aineiden pinnanvalvontaan tarkoitettuja siilokytkimiä, räjähdysvaarallisiin tiloihin tarkoitettuja valopintakytkimiä, lämpötilaan perustuvia palosulakkeita, vesitiiviitä pumppukaapeliliittimiä sekä pumppaamoiden ohjauskeskuksia. Vuonna 2008 yritys valmisti yli 50.000 pintakytkintä.
Historia
Vuonna 1989 suoritettiin yrityksessä sukupolvenvaihdos, kun Mauno Karin kaksi vanhinta poikaa otti komentoonsa niin Kari-Finn Oy:n kuin Muovisto Oy:n hänen itsensä jäädessä eläkkeelle. Perheen kolmas ja nuorin poika liittyi vahvuuteen muutamaa vuotta myöhemmin.
Kansainväliset tunnustukset
Kari-pintakytkin on palkittu vuonna 1977 Brysselin Kansainvälisillä keksintömessuilla kultamitalilla sekä Brysselin kaupungin mitalilla laajaan vientiin yltäneenä tuotteena. Tuolloin pintakytkimiä vietiin kaikkiin Euroopan maihin, USA:han, Etelä-Afrikkaan sekä Japaniin. Myöhemmin mukaan ovat tulleet muun muassa Australia, Uusi-Seelanti, Singapore, Indonesia sekä Malesia. 2010-luvulle tultaessa Kari-pintakytkimien vienti oli laajennut jokaiselle mantereelle.
Lohduta minua surussani
250px|thumb|Lohduta minua surussani -ikoni 1700-luvun alku. [[Sergijev Posadn, Troitse-Sergijevin lavran Sergei Radonežilaisen kirkosta.]]
Lohduta minua surussani on Jumalanäidin ikoneihin kuuluvan ikonityypin nimi Venäjällä.
Ikonin varhaishistoriaa ei tunneta, mutta alkuperäinen ikoni oli Moskovassa Pupyšin Pyhän Nikolain kirkossa jo 1640. Sitä on kunnioitettu ihmeitätekevänä ikonina 1760 tapahtuneesta ihmeparantumisesta lähtien.
Erno Crisa
thumb|175px|Erno Crisa vuonna 1954. Erno Crisa (oikealta nimeltään Ernesto Crisà; 10. maaliskuuta 1914 Biserta – 4. huhtikuuta 1968 Rooma) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Lohduta minua surussani
Ikonin kunniaksi Venäjällä vietetään ortodoksisessa kirkossa muistopäiviä kaksi kertaa, toinen tammikuun 25. päivänä ja toinen lokakuun 9. päivänä.
Namiben maakunta
Namiben maakunta sijaitsee Angolan eteläosassa, Atlantin valtameren rannalla. Sillä on noin 480 kilometriä rantaviivaa. Naapurimaakuntia ovat Benguela pohjoisessa sekä Huíla ja Cunene idässä. Etelässä Namibella on rajaa Namibian kanssa. Benguelanvirta vaikuttaa merkittävästi maakunnan ilmastoon. Rannikolla keskimääräinen lämpötila vaihtelee 17 °C ja 25 °C välillä, mutta sisämaassa lämpötila nousee huomattavasti korkeammaksi.
Erno Crisa
Tunisiaan muuttaneeseen sisilialaisperheeseen syntynyt Crisa opiskeli tanssia ja näyttelemistä Pariisissa. Hän työskenteli toisen maailmansodan aikana Pariisin teattereissa ja näytteli sivurooleja ranskalaisissa elokuvissa. Vuonna 1948 Crisa muutti Italiaan, jossa hän esiintyi Wanda Osirisin suositussa revyyssä Al Grand Hotel. Hänen ensimmäinen italialaiselokuvansa oli Luigi Zampan Cuori senza frontiere (”Sydämet vailla rajoja”, 1950). Pitkästä ja komeasta Crisasta tuli pian suosittu näyttelijä. Hänen merkittävimmät roolinsa olivat Pietro Germin elokuvassa Gelosia (”Mustasukkaisuus”, 1953) ja Silvana Manganon rinnalla Vittorio De Sican episodielokuvassa Napolin kultaa (L’oro di Napoli, 1954).
Namiben maakunta
Namibe on jaettu viiteen kuntaan.
Erno Crisa
Crisan suosio saavutti huippunsa 1950-luvun loppupuolella, jolloin hän esitti stereotyyppisiä latinomiehiä useissa kansainvälisissä yhteistuotannoissa. Vanhetessaan hän joutui tyytymään lähinnä peplum-elokuvien kaavamaisiin roiston rooleihin. Hän esiintyi myös fotonoveloissa ja suosituissa televisiosarjoissa.
Gravitation
Mangaa on julkaistu 12 osaa, jonka jälkeen on ilmestynyt tarinaa jatkava extra. Niitä on julkaistu vasta yksi, mutta lisää saattaa tulla. Anime koostuu kolmestatoista episodista. Suomenkielistä versiota (kääntäjä Satu Hämäläinen) sarjakuvasta julkaisee Pauna Media Group. Suomennosta on ilmestynyt tähän mennessä kuusi osaa. Suomenkielisen version ikäsuositus on 16 vuotta.
Tarina
Sarjan päähenkilö on Shūichi Shindō -niminen poika, joka yrittää ystävänsä Hiroshi Nakanon kanssa nostaa yhtyeensä Bad Luckin listojen kärkeen. Tie tähtiin on kuitenkin mutkainen. Shūichi rakastuu kirjailija Eiri Yukiin, joka ei heti vastaa hänen tunteisiinsa, mutta tarinan aikana alkaa lämmetä hänen tunteisiinsa. Eirin menneisyyteen liittyy kuitenkin synkkiä piirteitä, jotka uhkaavat ajaa heidät erilleen. Samaan tulokseen toivovat päätyvänsä myös eräät Eirin ystävistä ja sukulaisista, jotka eivät lainkaan hyväksy hänen ja Shūichin suhdetta.
Tarinan kulku vie Shūichin aina Amerikkaan asti. Kaiken aikaa hän joutuu väistelemään ihmisiä, jotka eivät tahdo hänelle hyvää – tai tahtovat sitä liian lujasti. Samalla hän yrittää pitää kiinni suhteestaan Eirin kanssa. Vaikka monet voimat yrittävät työntää heitä erilleen, jokin vastustamaton voima tuntuu kuitenkin vetävän heitä yhä uudelleen puoleensa – melkein kuin painovoima... [gravitation].
Animessa tarinaa on yksinkertaistettu ja henkilöhahmoja on vähemmän.
Juoni pyörii suurimmalta osin Shūichin yhtyetouhujen ja Eirin ja Shūichin suhteen ympärillä. Olennaista on, pystyykö Shūichi rakastamaan Eiriä, kun miehen menneisyys on paljastunut, ja onko kirjailija itsekään sinut menneisyytensä kanssa. Animea tästä sarjasta on tehty 13 osaa.
Henkilöitä
Shūichi Shindō – sarjan päähenkilö, Bad Luck -yhtyeen laulaja ja Eiri Yukin rakastaja. 18-vuotias, animessa räikeän pinkkihiuksinen poika, mangassa hiukset hillitymmin tummansävyiset, jonka mielialat vaihtelevat usein. Toisinaan hän on yksinkertaisesti idioottimainen. Shūichi on hyvin herkkä niin suuttumaan, itkemään kuin nauramaankin, mutta ei anna minkään horjuttaa päätöstään pysyä Yukin kanssa. Kuten Shūichi itse asian esittää: "Syy siihen, miksi voin tavoitella jotakin pelkäämättä, on se, että pelkään olla ilman sitä." Rakkaudesta Yukiin Shūichi on valmis kärsimään kaikki tämän hänelle syytämät loukkaukset sekä muiden häneen Yukin tai heidän suhteensa takia kohdistamat vihamieliset teot.
Eiri Yuki / Eiri Uesugi — Kuuluisa ja suosittu rakkausromaanien kirjoittaja, joka on tunnettu myös naisseikkailuistaan. Eiri vihaa isäänsä ja käyttää taiteilijanimeä Eiri Yuki. Hän muutti 16-vuotiaana Yhdysvaltoihin, koska hänen omat vanhempansakin hyljeksivät häntä hänen "epäjapanilaisen", vaalean ulkonäkönsä takia. Yhdysvalloissa Eiri joutui kotiopettajansa Yuki Kitazawan pettämäksi ja päätyi tappamaan tämän. Syvästi pettynyt ja järkyttynyt Eiri sulkeutui kuoreensa. Vuosia myöhemminkin hänen on yhä hyvin vaikeaa uskoa tunteitaan kenellekään. Eirillä on mielenterveydellisiä ongelmia ja jopa ajoittaisia itsetuhoisia ajatuksia. Hän on myös joutunut sairaalaan useita kertoja ilmeisesti psykosomaattisten oireittensa takia.
Hiroshi Nakano – Bad Luckin kitaristi ja Shūichin paras ja pitkäaikainen ystävä. Hiroshi eli Hiro on äärimmäisen uskollinen Shūichille, ja hänen suhteestaan ystäväänsä voidaan nähdä esimerkillinen ystävyydenrakkaus. (Hiro on silti hetero, ja mangassa Shūichikin yrittää selittää Tatsuhalle, että Yukista pitäminen on eri asia kuin Tatsuhan biseksuaalisuus.) Hiro on rakastunut Ayaka Usamiin, Eiri Yukin kihlattuun (tosin kihlauksen olivat solmineet heidän puolestaan heidän isänsä), jota hän tapailee. Toisin kuin Shūichi, Hiro oli koulussa huippuoppilas, ja hän on hyvin älykäs sekä ystäväänsä huomattavasti harkitsevaisempi.
Tōma Seguchi – Yukin sisaren Mikan aviomies sekä Shūichin työnantajan, NG Recordsin johtaja. Tōma soittaa myös Nittle Grasper -yhtyeessä yhdessä Ryūichi Sakuman sekä Noriko Ukain kanssa. Tōma on äärimmäisen suojeleva Yukin suhteen eikä epäröisi tappaa tämän takia. Hän juuri vei aikanaan Yukin USA:han, missä tämä tapasi Yuki Kitazawan ja joutui tämän pettämäksi. Tōma syyttää tästä itseään ja on valmis mitä tahansa minkä uskoo olevan Yukin parhaaksi. Taki Aizawan satutettua Yukia välillisesti Tōma työntää hänet kohtiajavan auton eteen, julistaen samalla rakastavansa Yukia enemmän kuin ketään muuta koko maailmassa.
Mika Seguchi – Yukin isosisko ja Tōman vaimo. Vaikka Mika on joissakin osissa tarinaa näkyvästi esillä, hänestä tiedetään hyvin vähän. Hänen suhteensa aviomieheensä vaikuttaa enemmänkin liikesopimukselta kuin rakkausavioliitolta, ja voidaankin olettaa Tōman naineen hänet lähinnä päästäkseen lähemmäksi Yukia.
Tatsuha Uesugi – Mikan ja Yukin 16-vuotias pikkuveli. Tatsuha toimii munkkina heidän isänsä johtamassa temppelissä ja on todennäköisin jatkaja temppelin johtajana, vaikka isä ei olekaan luopunut toivosta saada Yuki palaamaan kotiin ja hyväksymään velvollisuutensa vanhimpana poikana. Munkin asemastaan huolimatta Tatsuha ei kuitenkaan suostu ajelemaan hiuksiaan tai lopettamaan tupakointia, saati sitten muuttamaan elämäntyyliään -- hän on täsmälleen samanlainen naistenmies kuin isoveljensäkin. Enemmän kuin kenestäkään naisesta, Tatsuha kuitenkin pitää Ryūichi Sakumasta. Hänen kiinnostuksensa tähän laulajaan lähenteleekin jo pakkomiellettä. Tatsuha piti jo alussa Shūichin samannäköisyydestä heidän yhteisen idolinsa kanssa.
Ryūichi Sakuma – Nittle Grasperin laulaja, Shūichin idoli, Tōman ystävä ja Tatsuhan pakkomielle. Vaikka onkin sarjan päähenkilöistä vanhin, 31-vuotias, Ryūichi käyttäytyy kaikkein lapsellisimmin. Hän kantaa mukanaan vaaleanpunaista Kumagoro-kania, jolle hän puhuu, joka "puhuu" hänelle ja muille, ja jota hän kohtelee kaikissa tilanteissa kuin ihmistä ainakin. Lavalle astuessaan Ryūichissa tapahtuu kuitenkin valtava muutos, ja hän hurmaa kaikki lahjakkuudellaan ja karismallaan.
Claude 'K' Winchester / Mr. K / K-san – Aiemmin ollut Ryūichin kanssa tekemisissä. Sarjan edetessä Bad Luckin osatoiminen manageri. Kutsumanimi tällä on joko Claude 'K' Winchester / Mr. K / K-san. Tällä on pakkomielle aseisiin, erityisesti kivääreihin sekä hiukan vinksahtanut huumorintaju, mutta silti rauhallisen oloinen. K on 36-vuotias. Hänellä on vaimo Judy ja poika Michael. Vaimon ammatti näyttäisi olevan puistotyöntekijä.
Ramenkin metroasema
Ramenki on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 16. maaliskuuta 2017.
Gravitation
Henkilöitä
Maiko Shindō – Shūichin pikkusisko, joka on Eiri Yukin ja tämän tosten suuri, vilpitön ihailija. Maikon suhtautuminen Shūichin ja Yukin suhteeseen on positiivinen. Maiko esiintyy ainoastaan mangassa ja Gravitation OVA:ssa.
Sikavuori
Sikavuori on 145,5 metriä korkea mäki Kurikan eteläosassa entisen Jalasjärven kunnan alueen keskiosassa. Mäki sijaitsee Koskuen kylässä, tarkemmin Ala-Koskuella. Mäen itäpuolella sijaitsee Vesineva-niminen turvetuotantoalue. Sikavuoren länsipuolella sijaitsee Mustikkakallio-niminen kallioalue.
Sikavuori on kalliomaata, jonka perään on mannerjäätikön vetäytyessä syntynyt moreenihäntä.
Sikavuoren kivikkoisella laella sijaitsee nykyisin laho kolmiomittaustorni.
Tongatapu
Tongatapu on Tongan saaristovaltion pääsaari. Siellä sijaitsee muun muassa valtion pääkaupunki Nukuʻalofa. Tongatapulla on 75 416 asukasta (2011), mikä on yli puolet koko valtion asukasluvusta. Saari kuuluu Tongatapusaarten saariryhmään.
Luettelo GP3-kilpailuista
Tämä on luettelo GP3-kilpailuista. Lihavoidut kilpailut olivat mukana GP3-sarjassa kaudella 2018.
Alfons Mucha
thumb|Alfons Mucha thumb|Muchan maalaus [[Maude Adams|Maude Adamsista]] Alfons Maria Mucha [muha] (24. heinäkuuta 1860 Ivančice, Itävallan keisarikunta – 14. heinäkuuta 1939 Praha, Böömin ja Määrin protektoraatti) oli tšekkiläinen taidemaalari, julistetaiteilija, graafikko ja muotoilija. Häntä pidetään yhtenä art nouveau -taidesuunnan huomattavimmista edustajista. Muchan maalaukset, julisteet ja mainokset esittävät usein kauniita nuoria naisia kukkien ympäröiminä.
Elämä ja taide
Mucha syntyi nykyisen Tšekin alueella Ivančicen kaupungissa. Piirustus oli lapsesta asti hänen rakkain harrastuksensa. Hän hankki koulutuksensa osittain omatoimisesti, osittain Wienissä, ja työskenteli opintojensa ohessa maalaten muun muassa lavasteita, muotokuvia ja mainoksia. Hän pääsi kuitenkin lopulta opiskelemaan Müncheniin (1885–1887), kun eräs toimeksiantaja oli niin vaikuttunut hänen työstään että oli valmis tukemaan opintoja taloudellisesti.
Mucha muutti Pariisiin vuonna 1887 ja jatkoi siellä opintojaan. Hän elätti itsensä kuvittamalla mainoksia ja aikakauslehtiä. Sattumalta hän sai vuonna 1894 tehtäväkseen piirtää mainoksen tunnetulle ranskalaiselle näyttelijälle Sarah Bernhardtille; tämä juliste teki Muchasta kuuluisan, ja hän sai paljon uusia tilauksia. Vuonna 1906 hän meni naimisiin Marie Chytilován kanssa.
Mucha asui Yhdysvalloissa vuosina 1906–1910, palasi sitten synnyinmaahansa ja asettui Prahaan. Hänen kädenjälkensä näkyy useiden Prahan rakennusten koristelussa. Kun Tšekkoslovakiasta tuli ensimmäisen maailmansodan jälkeen itsenäinen valtio, Mucha piirsi maan uudet postimerkit ja setelit. Elämänsä loppuvuodet hän kulutti suuren, slaavien historiaa kuvaavan maalaussarjan parissa, jota hän piti mestariteoksenaan. Slaavien eepos paljastettiin Prahassa vuonna 1928 ja on nykyään näytteillä Moravský Krumlov -linnassa lähellä Muchan synnyinpaikkakuntaa. Teos koostuu kahdestakymmenestä monumentaalimaalauksesta, jossa Mucha kuvaa slaavien alkuperää, saavutuksia ja heidän päämääriään. Mucha haudattiin Prahaan Vyšehradin hautausmaalle. Hänen taidettaan oli jo alettu pitää vanhanaikaisena, mutta kiinnostus siihen heräsi uudelleen 1960-luvulla. Hänen tyyliään on imitoitu paljon, tosin harvoin yhtä taidokkain lopputuloksin kuin Muchan omat työt ovat. Poika Jiří Mucha on kirjoittanut isästään paljon ja tehnyt hänen taidettaan tunnetuksi.
Luettelo Suomen virallisen mid-price-listan ykkösistä vuonna 2004
Tämä on luettelo Suomen virallisen mid-price-listan ensimmäistä sijaa hallussaan pitäneistä mid-price-levyistä vuonna 2004.
Santa Fe de Nuevo México
thumb|225px|Santa Fe de Nuevo Méxicon sijainti [[Meksikossa.]] Santa Fe de Nuevo México oli provinssi Uudessa-Espanjassa ja myöhemmin Meksikossa sen itsenäistymisen jälkeen. Sen pääkaupunki oli Santa Fe, ja se käsitti nykyisen Yhdysvaltain osavaltion New Mexicon. Santa Fe de Nuevo Méxicon rajoja ei ollut tarkkaan määritelty, ja se ulottui nykyisen New Mexicon lisäksi Texasin, Coloradon, Arizonan ja Utahin osavaltiohin.
Tutkimusmatkailija Juan de Oñate perusti provinssin vuonna 1598 matkallaan Uuden-Espanjan pohjoispuolelle. Hän perusti kylän pueblojen Ohkay Owingehin asutuskeskuksen lähelle. Matka oli Espanjan kuninkaan Filip II:n määräämä, ja sen tarkoituksena oli rikastuttaa Espanjan imperiumia voittamattoman armadan tuhoisan tappion jälkeen. Espanjalaiset uskoivat, että vielä tutkimattomalla alueella löytyisi suuria kultakaupunkeja, joita he olivat asteekeilta valloittaneet. Oñate ei löytänyt rikkaita kaupunkeja, mutta hän onnistui valloittamaan pueblokeskuksia. Hänestä tuli myöhemmin Santa Fe de Nuevo Méxicon ensimmäinen kuvernööri.
Pueblot karkottivat espanjalaiset 12 vuodeksi pois alueelta vuoden 1680 kapinan seurauksena. Diego de Vargas valloitti Santa Fen takaisin vuonna 1692. Uusi-Meksiko pysyi Espanjalla aina vuoteen 1821, jolloin Meksiko itsenäistyi Espanjasta. Kolme vuotta myöhemmin siitä tuli Meksikon keskushallinnonalainen territorio.
Vuonna 1836 itsenäistynyt Texasin tasavalta vaati itselleen osia Uudesta-Meksikosta. Vuonna 1844 texasilaiset lähettivät Uuteen-Meksikoon retkikunnan, jonka tarkoituksena oli käydä kauppaa alueella. Texasilaiset toivoivat pystyvänsä miehittämään haluamansa alueen, mutta Meksikon joukot pidättivät retkikunnan jäsenet. Kun Texas liitettiin Yhdysvaltoihin 1845, Yhdysvallat peri myös Texasin aluevaatimukset. Stephen W. Kearnyn johtamat joukot onnistuivat valtaamaan Uuden-Meksikon Meksikon–Yhdysvaltain sodassa vuonna 1846. Kaksi vuotta myöhemmin Meksiko tunnusti menettäneensä alueet, kun se luovutti alueen virallisesti Yhdysvaltain hallintaan.
Rupert Grint
Rupert Alexander Lloyd Grint (s. 24. elokuuta 1988 Watton-at-Stone, Hertfordshire, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Ron Weasleyn roolista Harry Potter -elokuvasarjassa (2001–2011). Grint on näytellyt lisäksi muun muassa elokuvissa Driving Lessons (2006), Cherrybomb, Wild Target (molemmat 2010) ja Into the White (2012).
Yksityiselämä
Grint syntyi Hertfordshiressä, ja hän on Nigel ja Jo Grintin viisilapsisen perheen esikoinen: hänellä on yksi veli, James (1990), ja kolme siskoa: Georgina (1993), Samantha (1996) ja Charlotte (1999).
Ura
Grint katsoi televisiosta lastenohjelmaa, kun siellä haettiin näyttelijöitä elokuvaan Harry Potter ja viisasten kivi. Hän lähetti hakemuksen, mutta siihen ei vastattu. Grint meni ohjelman internet-sivuille ja näki siellä erään näyttelijän lähettämän videon. Hän lähetti toisen viestin ja liitti mukaan videon, jonka hän teki äitinsä kanssa. Videossa hän räppäsi ja kertoi, miksi juuri hän olisi sopiva Ronald Weasleyksi. Hän jopa naamioitui opettajattareksi. Rupert Grint valittiin rooliinsa 10 929 hakijan joukosta. Hän harrastaa piirtämistä, kitaransoittoa, jalkapalloa, uimista, pyöräilyä ja golfia.
Haastatteluissa Grint on myöntänyt hämähäkkikammon vaikeuttaneen Harry Potter ja salaisuuksien kammio -elokuvan kuvauksia.
Vuonna 2002 Rupert voitti Nuori taiteilija -palkinnon lupaavimmasta tulokkaasta sekä Empire Awardsin Paras debyytti -palkinnon samaisesta Harry Potter ja viisasten kivi -elokuvasta. Samana vuonna hän sai palkinnon Golden Satellites Awardsissa erityisestä saavutuksesta. Hän sai myös Driving Lessonsista parhaan näyttelijän palkinnon.
Elokuvat
thumb|180px|Grint kesäkuussa 2009
Aitovirna
Aitovirna (Vicia sepium) on hernekasveihin kuuluva myrkyllinen, rentovartinen kasvi. Aitovirna jaetaan kahteen alalajiin: etelänaitovirna (Vicia sepium ssp. sepium) ja niittyaitovirna (Vicia sepium ssp. montana).
Etymologia
Kasvin nimessä oleva sana aito on peräisin sanan aita murteellisesta taivutuksesta, eikä sillä ole mitään tekemistä virnan aitouden kanssa.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|vasen|Aitovirnan kukinto. Aitovirna kasvaa 30–60 senttimetriä pitkäksi. Se on rento köynnös, joka takertuu kärhillään muihin kasveihin. Lehdet kasvavat kierteisesti ja ovat parilehdykkäisiä (4–8 paria). Aitovirna kukkii kesä-elokuussa. Kukat ovat vaalean violetit, huulimaiset ja lyhytperäiset. Ne muodostavat 2–5 kukan terttuja. Siemenet kehittyvät 20–30 millimetriä pitkissä mustissa paloissa. Siemenet ovat pallomaisia ja halkaisijaltaan noin 3 mm.
Aitovirna muistuttaa hiirenvirnaa. Kasvit on helppo erottaa toisistaan, jos niitä voi tarkastella yhtä aikaa. Aitovirnan kukinto on pienempi ja sen lehdissä on vähemmän lehdyköitä kuin hiirenvirnalla.
Levinneisyys
Aitovirnaa esiintyy Euroopassa Lappia ja Pyreneiden niemimaata lukuun ottamatta.
Aitovirnaa tavataan koko Suomessa. Se on hyvin yleinen Etelä- ja Itä-Suomessa mutta harvinaistuu pohjoiseen päin mennessä.
NetLimiter
NetLimiter on Windowsille suunniteltu kaistanrajoitusohjelma, jolla voi rajoittaa ohjelmien Internetin käyttöä (lataus ja lähetys), tai seurata sitä reaaliajassa. NetLimiterillä voi myös estää yksittäisiä ohjelmia käyttämättä nettiä ollenkaan, tai rajoittaa yksittäisten koneiden netin käyttöä IP -osoitteen perusteella. Se toimii Microsoft Windows 2000 -versiosta uudempaan.
NetLimiterin on kehittänyt Locktime Software ja se on sharewarea (28 päivää aikaa testata). NetLimiteristä on saatavilla kolme eri versiota: NetLimiter 2 Pro, NetLimiter 2 Lite ja NetLimiter 2 Monitor. Pro- ja Lite -versiot ovat maksullisia (Pro: $29.95 (22.80 €), Lite: $16.95(12.90 €)). "Monitor" on ilmainen, mutta siellä voi vain tarkkailla netin käyttöä. NetLimiter 3 beta on myös saatavilla NetLimiterin sivustoilla
Aiheesta muualla
NetLimiterin kotisivut
Pyhännän koulu
Pyhännän koulu on Pyhännän kunnan peruskoulu. Perusopetuksessa on siirrytty yhtenäiskouluun 1. elokuuta 2011. Koulussa oli luokat esiopetuksesta yhdeksänteen luokkaan sekä pienryhmäluokkia. Vuonna 2020 koulussa oli yhteensä 268 oppilasta. Kunnan liikuntahalli ja urheilukentät on koulukeskuksen yhteydessä.
Vuonna 2020 tapahtuneen vesivahingon vuoksi myös Pyhännän päiväkoti ovat korjauksen ajan moduuleista rakennetuissa väistötiloissa jotka sijaitsevat koulun yhteydessä.
Nauha (voimisteluväline)
thumb|Cervenkova esiintyy nauhan kanssa Nauha on yksi vanhimmista rytmisen kilpavoimistelun välineistä. Se on kepin päässä oleva kuusi metriä pitkä silkkinen nauha. Juniorit käyttävät joskus myös viisimetristä nauhaa. Sen leveys on 4-6 cm ja paino 35 grammaa. Keppi on ainakin sentin levyinen ja 50-60 cm pitkä. Sitä voi käyttää erilaisissa esityksissä.
Félicia Ballanger
Félicia Ballanger (s. 12. kesäkuuta 1971 La Roche-sur-Yon) on ranskalainen ratapyöräilijä, olympiavoittaja.
Ballanger on saavuttanut 1 kilometrin sprintistä olympiakultaa Atlantasta 1996 ja Sydneystä 2000. Sydneyn kisoista hän saavutti kultamitalin myös 500 metrin aika-ajossa. Lisäksi hän on voittanut viisi kertaa peräkkäin sprintin ja 500 metrin aika-ajon maailmanmestaruuden (1995, 1996, 1997, 1998 ja 1999).
Susie Castillo
thumb|Susie Castillo Tribecan elokuvajuhlilla vuonna 2007. Susie Castillo (s. 27. lokakuuta 1979 Methuen, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen, joka voitti Miss USA -kilpailun vuonna 2003. Hänellä on äitinsä puolelta puertoricolaisia ja isänsä puolelta dominikaanilaisia sukujuuria.
Castillo syntyi Methuenissa, mutta muutti vanhempiensa avioeron jälkeen äitinsä kanssa Lawrenceen. Hän aloitti mallinuransa teini-ikäisenä ja edusti vuonna 1998 Massachusettsia Miss Teen USA -kilpailussa. Hän pääsi edustamaan osavaltiotaan Miss USA -kilpailuun vuonna 2003 voitettuaan Miss Massachusetts USA -tittelin.
Castillo opiskeli Endicott Collegessa.
Unkarin Grand Prix 1986
Unkarin Grand Prix 1986 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 10. elokuuta 1986 Hungaroringin radalla. Kilpailun voitti Nelson Piquet. Voitto oli Piquet'lle toinen perättäinen ja kauden kolmas. Kilpailu oli ensimmäinen F1:n MM-sarjan Unkarin Grand Prix ja samalla ensimmäinen kilpailu rautaesiripun takana.
Refugi
Refugi tai refugio (eli "vetäytymispaikka") on alue, jolla olosuhteet ovat pysyneet suhteellisen vakaina silloinkin, kun muualla tapahtuu suuria muutoksia, esimerkiksi jäätiköitymisten aikana. Siksi siellä on voinut säilyä eläinten, kasvien tai ihmisten populaatioita.