cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mämmensalmen lossi
Salmeen oli suunniteltu kiertotietä jo vuonna 1936 osana nelostiehanketta. Nelotien rakentamisen jatkuttua sodan jälkeen vanhoja suunnitelmia piti joskus muuttaa. Keski-Suomen tie- ja vesirakennuspiiri laati kiertotielle uuden suunnitelman 1940-luvun lopulla ja sen toteuttaminen alkoi vuonna 1950 työttömyystyönä. Työttömyystöinä tehdyillä hankkeilla oli tapana seistä pitkään – Mämmen lossille kävi juuri näin. Tietä tehtiin aluksi tammikuusta toukokuuhun vuonna 1950 kunnes työt keskeytyivät yli kahdeksi vuodeksi ja ne käynnistettiin uudelleen vuoden 1953 alussa mutta keskeyttettiin jälleen kesän alussa. Tietä anottiin toistuvaksi vapaaksi työmaaksi tuloksetta. Tammikuussa 1954 saatiin taas työttömyysvaroja, joiden turvin 200 miestä sai töitä kevääseen asti. Neljäs työvaihe käynnistyi vuoden 1955 alussa ja varat tien valmiiksi tekoon saatiin lokakuussa. Sillan rakentaminen kesti vielä vuoden. Se rakennettiin vesistön yli Ison Kivisaaren kohdalta, jossa salmi oli matalampi kuin lossipaikalla. Liikenne siirtyi uudelle 8 kilometriä pitkälle osuudelle joulukuussa 1956 ja lossi lopetti toimintansa.
Nicolas Gigault
Nicolas Gigault (1627 – 20. elokuuta 1707) oli ranskalainen urkuri ja barokkisäveltäjä.
Gigault syntyi Clayesissä. Hän opiskeli mahdollisesti Jean Titelouzen johdolla ja saattoi itse myöhemmin opettaa Jean-Baptiste Lullyä. Hän kuoli Pariisissa noin 80-vuotiaana.
Gigault vaikutti uransa aikana urkurina useissa Ranskan kirkoissa. Hänen säilyneeseen tuotantoonsa kuuluu noin 180 kosketinsoitinkappaletta (julkaistu 1685, cembalolle tai uruille) sekä joululaulumuunnelmia (Noëls variés) vuodelta 1682.
Kiinteäfaasiuutto
Kiinteäfaasiuutto eli SPE on  erotusmenetelmä, jolla erotetaan aineseoksen osat toisistaan, tai pääaine epäpuhtauksista. SPE:tä käytetään laboratorioissa puhdistamaan analysoitavia näytteitä esimerkiksi veri- tai vesinäytteitä. Menetelmää voidaan verrata neste-neste uuttoon. SPE:ssä erotettavaa ainetta sitova stationäärifaasi on kiinteä ja se on yleensä pakattu lieriömäiseen injektioruiskua muistuttavaan koteloon tai vaihtoehtoisesti lieriömäiseen kasettiin. Erotettavat aineet tuodaan stationäärifaasiin sopivaan nesteeseen liuotettuina. Menetelmää käytetään selektiivisesti uuttamaan, konsentroimaan ja puhdistamaan kohdeanalyyttejä ennen analysointia HPLC:llä tai GC:llä.
SPE:n etuina ovat:
Kiinteäfaasiuutossa käytetään pieniä kertakäyttöisiä kolonneja, joissa täytteenä on vastaavanlaisia materiaaleja kuin nestekromatografiassa. Lisäksi on kehitetty erikoismateriaaleja spesifisiin erottamisiin.
Periaate
Kiinteäfaasiuutossa stationäärifaasi on kiinteä ja liikkuva faasi nestemäinen. Kun valitaan sopiva liuotin ja täytemateriaali, saadaan tutkittava yhdiste pidättymään stationäärifaasiin ja matriisin aineet kulkeutumaan kolonnin läpi pidättymättä. Vaihtamalla tämän jälkeen eluenttia ja/tai eluentin pH:ta, saadaan tutkittava(t) yhdiste(et) eluoitumaan ulos kolonnista.
Stationäärifaasi
Kiinteäfaasiuuton tärkein tekijä on stationäärifaasi. Stationäärifaasin fysikaalis-kemialliset ominaisuudet määrittävät uuton tehokkuuden ja yleensäkin erottumisen laadun. Stationäärifaaseja on saatavilla erilaisilla Optimaalinen stationäärifaasi valitaan kohdeanalyytin ja näytteen/matriisin koostumuksen mukaan.
Polymeeripohjaiset stationäärifaasit koostuvat tyypillisesti crosslinkatusta polystyreenidivinyylibentseenistä (PSDVB tai SDB). SDB on pooliton ja kykenevä voimakkaisiin hydrofobisiin ja π-π-vuorovaikutuksiin. Kuten silikan, SDB:n pintaa voidaan modifioida lisäämällä funktionaalisia ryhmiä.
Tyypillisen SPE-stationäärifaasin pinta-ala vaihtelee 250-600 m2/g. Suuri osa pinta-alasta muodostuu huokosten sisäpinnasta. Useimmilla SPE-stationäärifaaseilla on pieni huokoskoko, noin 60-70 Å (6-7 nm), ja siitä syystä yli 15 kDa kokoiset makromolekyylit eivät juuri kykene vuorovaikutukseen stationäärifaasin kanssa. Useimpien SPE-stationäärifaasien partikkelikoko on noin 50 µm. Suuresta partikkelikoosta johtuen paine pysyy alhaisena ja voidaan käyttää suurta virtausta ilman, että kolonni tukkeutuu.
Käänteisfaasi
Käänteisfaasiuuttoa käytetään yleisesti uuttamaan hydrofobisia tai poolittomia orgaanisia analyyttejä vesiliuoksista. Hiilivetyketjut sekä analyytissä että stationäärifaasissa vetävät toisiaan puoleensa van der waalsin voimien ansiosta. Käänteisfaasiuutot ovat suhteellisen epäspesifisiä.
Normaalifaasi
Normaalifaasiuuttoa käytetään yleensä uuttamaan polaarisia analyyttejä poolittomista orgaanisista liuottimista. Erottumismekanismi perustuu vetysitoutumiseen, dipoli-dipoli- sekä π-π-vuorovaikutuksiin polaarisen analyytin ja polaarisen stationaarifaasin välillä. Normaalifaasiuutosta voidaan saada erittäin spesifinen tasapainotusliuoksen ja näytteessä käytetyn liuottimen polaarisuuden huolellisella optimoinnilla.
Ioninvaihto
Ioninvaihtomekanismia käytetään uuttamaan varautuneet analyytit vesiliuoksista tai orgaanisista näytteistä, joilla on alhainen ionivahvuus. Varautunut stationäärifaasi pidättää analyyttejä, joilla on vastakkaismerkkinen varaus. Ioninvaihtomekanismi perustuu spesifiseen, korkeaenergiaiseen kulombiseen vuorovaikutukseen stationäärifaasin ja analyytin välillä. Vain näytteet, joilla on sopiva varaus, pidättyvät kolonniin, joten useimmat matriisissa olevat epäpuhtaudet huuhtoutuvat pois näytteen lataus- ja pesuvaiheissa. Tästä syystä kationinvaihto SPE:a käytetään yleisesti uuttamaan emäksisiä yhdisteitä monimutkaisista biologisista näytteistä. Analyytit eluoidaan tyypillisesti suoloilla, puskureilla ja/tai vahvoilla hapoilla, joilla on suuri ionivahvuus.
Uuton suoritus
Kiinteäfaasiuuton suorituksessa on neljä vaihetta:
Aktivointi parantaa uuttojen toistettavuutta ja perustuu kiinteän faasin partikkelien tasaiseen kostumiseen, jolloin sen vuorovaikutus näytemolekyylien kanssa on kerrasta toiseen mahdollisimman samanlainen. Poolittomat faasit tasapainotetaan ensin polaarisilla liuottimilla ja polaariset vastaavasti poolittomilla 2-3 kertaa kolonnin tilavuuden suuruisella määrällä liuotinta. Tämän jälkeen tasapainotetaan vielä samalla liuoksella johon näyte on liuotettu. Tasapainottamisen jälkeen erotusmateriaalia ei saa päästää enää kuivumaan ennen uuton valmistumista.
Pesuvaiheessa kolonnista poistetaan mahdollisimman paljon sinne jääneitä, mutta kuitenkin uuttomateriaaliin joko kiinnittymättömiä tai heikosti kiinnittyneitä, matriisin aineita. Pesu ei kuitenkaan ole välttämätön vaihe, sillä esimerkiksi analyyttimolekyylin ollessa hyvin polaarinen ja matriisin muiden aineiden ollessa melko poolittomia (tietyssä pH:ssa), on mahdollista että matriisin aineet tulevat ulos jo näytettä applikoitaessa, kun taas analyytti tarttuu erittäin voimakkaasti adsorbenttiin.
Eluointi suoritetaan liuottimella, liuotinseoksella tai puskuriliuoksella jonka analyyttiä liuottavat ominaisuudet ovat mahdollisimman hyvät. Eluointia ei pitäisi suorittaa liian nopeasti, sillä tällöin analyytti saattaa lähteä liikkeelle laajana rintamana, joka etenkin konsentroitaessa näytettä ei ole suotavaa. Hieman toisistaan, joko polaarisuudeltaan tai pH:ltaan, eroavia eluentteja käyttäen on mahdollista saada yhdellä uutolla eroamaan useampia kuin yksi analyytti.
John Derek
thumb|right|John Derek ja [[Debra Paget]] Derek Delevan Harris eli John Derek (12. elokuuta 1926 – 22. toukokuuta 1998) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja valokuvaaja. Hän esiintyi muun muassa Cecil B. DeMillen elokuvassa Kymmenen käskyä (1956). Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Derek sai myös kolme Golden Raspberryä. Hän oli neljästi naimisissa; puolisoina olivat Pati Behrs, Ursula Andress, Linda Evans ja Bo Derek.
Olomuoto
Olomuoto on aineen tila, joka määrittää sen fysikaalista käyttäytymistä. Olomuodon muutoksiin vaikuttavat lämpötila ja paine.
Kolme perinteisesti tunnetuinta ja maapallolla tavallisimmin kohdattavaa olomuotoa ovat kiinteä, neste ja kaasu.
Arvioidaan, että maailmankaikkeuden yleisin olomuoto on plasma, jota esiintyy tähdissä ja tähtisumuissa niin runsaasti, että sitä saattaa olla jopa yli 99 prosenttia kaikesta aineesta. Maapallolla plasmaa esiintyy jonkin verran muun muassa salamoinnin yhteydessä. Plasman ominaisuudet eivät kuitenkaan täysin sovi perinteiseen olomuodon määritelmään.
Muita olomuotoja ovat, määritelmistä riippuen, muun muassa amorfinen aine, kvarkki-gluoniplasma, Bosen–Einsteinin kondensaatti, fermioninen kondensaatti, neutronium ja degeneroitunut aine.
Muuttuminen olomuodosta toiseen tapahtuu yleensä tarkoin määritetyssä sulamis- tai kiehumispisteessä. On kuitenkin olemassa aineita, joilla ei ole selkeää sulamispistettä. Amorfinen aine pehmenee vähitellen lasisiirtymäpisteen jälkeen, eikä sitä tällöin voi yksiselitteisesti määritellä kiinteäksi tai nestemäiseksi. Amorfisia aineita ovat muun muassa lasi ja jotkin muovit.
Eri olomuodot
thumb|300px|Kuvassa lasi on kiinteää, juoma nestettä, ja niitä ympäröivä ilma kaasua.
Kiinteä aine
Alhaisimmassa lämpötilassa ja paineessa pääosa aineista on kiinteitä. Tätä merkitään kemiallisissa kaavoissa kirjaimella s (solid). Tässä olomuodossa aine pitää muotonsa, jos sitä ei rasiteta millään voimalla (esimerkiksi leikkausvoima rikkoo muodon). Veden kiinteää olomuotoa kutsutaan triviaalinimellä jää. Sen tilavuus on poikkeuksellisesti suurempi kuin samalla ainemäärällä on nestemäisessä olotilassa. Tämä johtuu jään kidemäisestä rakenteesta, joka jättää paljon tyhjää tilaa vesimolekyylien väliin.
Nestemäinen aine
Aineen saavutettua sulamispisteensä, kiinteä rakenne muuttuu ja molekyylit pääsevät liikkumaan vapaammin. Ne ovat kuitenkin vielä vahvasti toisiinsa sidoksissa ja vastustavat pinta-alan kasvamista, mikä aiheuttaa jokaiselle nesteelle ominaisen jännityksen (poikkeuksena supranesteet). Nestemäinen aine täyttää mahdollisimman suuren tilan astiassa tai tasolla. Kemiallisissa yhtälöissä kyseistä faasia merkitään kirjaimella l (liquid).
Eräät pitkät orgaaniset molekyylit ovat nestekiteitä. Näillä aineilla on nestemäisessä muodossa erikoinen rakenne hieman sulamispisteen yläpuolella. Aineet ovat viskoosin nesteen ja kiteisen aineen välimuotoja. Molekyylit asettuvat samansuuntaisesti ja kääntyilevät jännite-erojen mukaan. Tätä ominaisuutta hyödynnetään nestekidenäytöissä, joita on muun muassa kannettavissa tietokoneissa.
Kaasu
Aineen ohitettua kiehumispisteensä, aine muuttuu kaasumaiseksi, jolloin sen molekyylien välillä ei enää ole juurikaan vuorovaikutusta. Hiukkaset (molekyylit tai atomit) voivat olla hyvinkin etäällä toisistaan ja ne täyttävät hetkessä tasaisesti esimerkiksi huoneen koko tilavuuden. Hiukkaset pääsevät liikkuman vapaasti ja törmäilevät rajapintoihin. Mitä enemmän törmäilyä tapahtuu, sitä suurempi on kaasun paine. Painetta voidaan kasvattaa pakottamalla sama määrä kaasua pienempään tilaan. Jos painetta nostetaan riittävästi tarpeeksi alhaisessa lämpötilassa saadaan kaikkein kevyimmätkin kaasut nestemäiseksi.
Plasma
left|thumb|250px|Plasmaa Plasma on aineen olomuoto, jossa atomit ovat menettäneet elektroneja eli ionisoituneet. Plasmaa syntyy korkean lämpötilan (vähintään 2000-8000 K) vaikutuksesta ja sähkökentässä kiihdytettyjen hiukkasten törmäillessä  atomeihin irrottaen niistä  elektroneja. Plasma koostuu positiivisista ioneista ja vapaista elektroneista.
Kvarkki-gluoniplasma
Erittäin suuren lämpötilan ja paineen vallitessa kvarkit ja gluonit voivat irtautua toisistaan, jolloin protonit, neutronit ja muut hadronit hajoavat ja lakkaavat olemasta. Näin syntyy kvarkki-gluoniplasmaa. Sitä ei maapallolla luonnonoloissa esiinny, mutta hiukkaskiihdyttimissä sitä kyetään tuottamaan mittauslaittein havaittavia määriä.
Aineen olomuodon muutokset
right|Olomuotojen väliset muutokset|frame
Lynette Bell
Lynette Chipchase (o.s. Bell, 24. tammikuuta 1947) on entinen australialainen uimari ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiahopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä Tokiosta 1964.
Ura
Tokion olympialaisissa 1964 Bell osallistui 100 metrin vapaauintiin, jossa sijoitus oli finaalin viimeinen, eli kahdeksas, edellään muun muassa Fraser. Hän osallistui yhdessä Fraserin, Robyn Thornin ja Janice Murphyn kanssa 4 × 100 metrin vapaauintiviestiin, josta tuloksena oli olympiahopeaa 3,1 sekuntia Yhdysvaltain joukkueen takana. Kahta vuotta myöhemmin Brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoissa 1966 Bell voitti kaksi hopeaa sekä pronssin. Hän lopetti uransa Méxicon kesäolympialaisiin 1968. Siellä hän osallistui 100 ja 200 metrin vapaauinteihin, joista lyhyemmästä tuloksena välieräpaikka, ja pidemmästä finaalin seitsemäs sija. Hän sijoittui myös neljänneksi 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Kainuunsaame
Kainuunsaame on kuollut saamelaiskieli, jota puhuttiin Kainuussa. Se kuoli sukupuuttoon 1700-luvulla, kun aiemmin saamelaiskieltä puhuneet kainuunsaamelaiset sulautuivat suomalaisiin ja siirtyivät puhumaan suomea. Kainuunsaame kuului itäsaamelaiseen kieliryhmään.
Kainuun alkuperäiset asukkaat olivat saamelaisia metsästäjiä ja kalastajia. 1600-luvulla Suomen kenraalikuvernööri Pietari Brahe vauhditti Kainuun väestönkasvua lupaamalla uudisasukkaille kymmenen vuoden verovapauden. Kainuun asuttaminen Ruotsille uskollisilla suomalaisilla oli välttämätöntä, koska venäläiset uhkasivat aluetta idästä. Uudisasukkaat tulivat pääasiassa Savosta.
Arvostelussaan Jaakko Anhavan kirjasta Maailman kielet ja kielikunnat (1998) Tapani Salminen on pitänyt oletusta keminsaamesta erillisen kainuunsaamen olemassaolosta heikosti perusteltuna.
Xu Yifan
Vuonna 2007 Xu pääsi WTA-nelinpeliturnauksen loppuotteluun Pekingissä Han Xinyunin kanssa. He kuitenkin hävisivät loppuottelun. Syyskuussa 2013 Xu voitti WTA-nelinpeliturnauksen ensimmäistä kertaa urallaan voitettuaan Soulin turnauksen Chan Chin-wein kanssa. Lokakuussa hän voitti Misaki Doin kanssa WTA 125 -turnauksen Nanjingissa. Yhdysvaltain avoimissa 2014 Xu ja Zarina Diyas etenivät puolivälieriin, jossa hävisivät kolmossijoitetulle parille Cara Black ja Sania Mirza.
Herman Andimba Toivo ya Toivo
Poliittinen aktivismi johti siihen, että Etelä-Afrikan viranomaiset vangitsivat Toivo ya Toivon vuonna 1966. Hänet tuomittiin 26. tammikuuta 1968 pretorialaisessa tuomioistuimessa 20 vuoden vankeuteen. Hänet lähetettiin Robben Island -saarelle, lähelle Kapkaupunkia.
Hän toimi vuosia Lounais-Afrikan kansanjärjestön (SWAPO) pääsihteerinä.
Namibian itsenäistyttyä hän sai hallittavikseen useita ministerinsalkkuja: työministerin (1990–1999), kaivos- ja energiaministerin (1999–2003) sekä vankilaministerin (2003–2006).
Nimi "Toivo ya Toivo" on suomeksi "Toivo Toivonpoika". Toivo ya Toivon isä työskenteli paikallisessa, suomalaisten lähetyssaarnaajien perustamassa evankelis-luterilaisessa kirkossa.
Herman Toivo ya Toivo vieraili pääministeri Kalevi Sorsan kutsumana Suomessa kesäkuun alussa 1984.
Sydämensiirto
Sydämensiirto on toimenpide, jossa potilaalle annetaan elinsiirrossa uusi sydän. Yleisesti ottaen se varataan henkilöille, joilla elinajan ennuste on ilman siirrännäistä alle vuoden ja jotka eivät sovellu muuhun hoitoon tai eivät ole hyötyneet muusta hoidosta. Noin prosentti sydämen vajaatoiminnasta kärsivistä saa vuosittain uuden sydämen. Sydämensiirron yleisin syy on idiopaattinen kardiomyopatia (54 %), jota seuraa iskeeminen kardiomyopatia (45 %). Prosentti sydämensiirtopotilaista kärsii synnynnäisistä sydänvioista tai muista sairauksista.
Yhdysvalloissa Houstonin sairaalassa suoritettiin vuonna 1966 65-vuotiaalle Marcel DeRudderille leikkaus, jossa hänelle asennettiin keinotekoinen sydän. Leikkaus- operaatio onnistui, mutta potilaan tila oli muuten niin heikko, että hän kuoli. Myös 63-vuotiaalle Louise Cerasolle suoritettiin vastaavanlainen leikkaus hieman myöhemmin. Hän eli keinosydän rinnassaan 13 päivää.
Christian Barnard toteutti ensimmäisen onnistuneen sydämensiirron ihmiselle Kapkaupungissa Etelä-Afrikassa 3. joulukuuta 1967. Potilas oli Louis Washkansky. Hän kuoli 18 päivää myöhemmin keuhkokuumeeseen, jolle hän altistui immuunipuolustusta heikentävän lääkityksensä johdosta.
Blokkisiirto tarkoittaa yhdistettyä sydämen- ja keuhkonsiirtoa.
Esitiede
Esitiede on kehittymässä oleva tutkimusalue, joka ei vielä täytä kaikkia tieteen tunnusmerkkejä. Esitieteelle on luonteenomaista on teoreettinen hajanaisuus. Esitiede ei ole vielä tutkimusalue (tietosisältö muuttuu tutkimuksen vaikutuksesta), mutta ei myöskään uskomusjärjestelmä (muuttuu tutkimukseen perustumattomien syiden vaikutuksesta).
Gideonin naiset
Gideonin naiset (Gideon's Daughter) on brittiläinen televisioelokuva vuodelta 2006. Sen käsikirjoitti ja ohjasi Stephen Poliakoff teemalliseksi jatko-osaksi kuukautta aiemmin ensiesitetylle tv-elokuvalleen Ystävät ja krokotiilit. Ainoa yhteinen henkilöhahmo elokuvissa on molempien kertojana toimiva Sneath, jota esittää Richard Lindsay. Elokuvan pääosia näyttelevät Bill Nighy, Miranda Richardson ja Emily Blunt.
Juoni
Gideonin naiset tutkii rakastamisen, menettämisen, vanhemmuuden ja kuuluisuuden teemoja. Tarina sijoittuu 1990-luvun loppupuolelle Britannian työväenpuolueen uuden valtaannousun, prinsessa Dianan kuoleman ja Millennium Domen kiistellyn rakennushankkeen aikoihin. Gideon (Nighy) on menevä lontoolainen PR-mies, joka on jäänyt leskeksi ja vieraantunut tyttärestään Natashasta. Tytär (Blunt) inhoaa isäänsä, joka äidin eläessä oli tälle toistuvasti uskoton ja soitteli jopa tämän kuolinvuoteelta rakastajattarelleen. Ottaakseen etäisyyttä isäänsä Natasha suunnittelee ensin lähtevänsä vapaaehtoistyöhön Etelä-Amerikkaan tai opiskelemaan Edinburghin yliopistoon.
Timo Susi
Timo Antero Susi (s. 25. tammikuuta 1959 Kouvola) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä. Hänet muistetaan etenkin omintakeisesta kääntölaukauksestaan.
Susi aloitti pelaajauransa Kouvolassa, mutta siirtyi 1978 Tapparaan SM-liigaan. Hän pelasi Tapparassa 14 kautta, joiden aikana voitti Suomen mestaruuden kuudesti (1979, 1982, 1984, 1986, 1987 ja 1988). Hän oli Tapparan kapteeni syksystä 1986 kauteen 1991–1992.
Suden keskushyökkääjänä Tapparassa oli alkuvaiheessa usein Juha Nurmi ja myöhemmin Erkki Lehtonen, jonka kanssa Susi esiintyi myös maajoukkueessa.
Yhteensä Susi keräsi uransa aikana runkosarjassa 552 ottelussa 295 maalia ja 245 syöttöä eli yhteensä 540 tehopistettä. Pudotuspeleissä hän saalisti 91 ottelussa 38 maalia ja 50 syöttöä eli yhteensä 88 tehopistettä. Susi oli pitkään kaikkien aikojen pudotuspelien maalipörssissä jaetulla ykköstilalla, kunnes Petri Varis otti ennätyksen itselleen keväällä 2008.
Maajoukkueurallaan Susi edusti Suomea 148 maaottelussa. Hän pelasi neljissä MM-kilpailuissa sekä kaksissa olympialaisissa, joista 1988 tuloksena oli olympiahopea. Hänet nimitettiin Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 120 vuonna 2000. Vuonna 2005 Tappara jäädytti hänen pelinumeronsa.
Gideonin naiset
Juoni
Stella (Richardson) on perheenäiti, joka suree ensimmäisellä pyöräilymatkallaan auton yliajamana kuollutta poikaansa. Hän pelkää nukkumista ja on ottanut yötyön supermarketista. Hän tapaa Gideonin, ja he rakastuvat toisiinsa surun ja menetyksen tunteen yhdistäminä.
Vastaanotto
Molemmat elokuvat saivat Britannian ensiesityksissään yli 10 miljoonaa katsojaa. Nighy ja Blunt olivat rooleistaan Golden Globe -ehdokkaina. Elokuva voitti Peabody-palkinnon huhtikuussa 2007.
Timo Susi
Timo Suden poika Atte Susi pelasi Tapparassa juniorijoukkueissa ja syksyn 2010 European Trophyn otteluissa. Hän pelasi vuoteen 2016 asti Mestiksessä Lempäälän Kisassa ja Kiekko-Laserissa sekä Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Dunkerquen, Reimsin ja Courbevoien riveissä.
Jussi Tolonen
Johan Fredrik (Juho Jussi, J. Fr.) Tolonen (11. kesäkuuta 1882 Karttula − 11. maaliskuuta 1962 Punkaharju) oli suomalainen pienviljelijä, asioitsija ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Tolosen vanhemmat olivat torppari Juho Tolonen ja Fredriika Hyvönen. Hän työskenteli maa- ja metsätöissä sekä hevosmiehenä vuosina 1894–1900 ja oli sen jälkeen rullasorvarina Kuopiossa 1900–1908 ja koneliikkeen edustajana Pieksämäellä 1908–1918. Viimeksi Tolonen toimi pienviljelijänä ensin Kerimäellä vuosina 1920–1939 ja sitten vuodesta 1939 Punkaharjulla. Hän harjoitti myös asioitsijan ammattia.
Tolonen oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1914–1917, 1919–1924 ja 1927–1951 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja toimi myös Kerimäen kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana.
Tolonen oli naimisissa vuodesta 1915 Amanda Jäntin kanssa.
Warren Chiasson
Chiasson sai nuorena vaikutteita Charlie Parkerilta, Paul Bleyltä, Bud Powellilta ja Shearingilta. Heidän tyylinsä vaikutus on kuultavissa Chiassonin alkuperäisissä sävellyksissä. Chiasson on soittanut B. B. Kingin, Hank Crawfordin, Les McCannin, Helen Wardin ja Chuck Waynen levytyksillä. 16. tammikuuta 1988 Chiasson esiintyi Benny Goodmanin kanssa Carnegie Hallissa konsertissa, jossa luotiin uudelleen viiden vuosikymmenen takaiset Spirituals to Swing -konsertit.
Rob Hollink
Rob Hollink (s. 27. maaliskuuta 1962, Enschede) on alankomaalainen pokeriammattilainen.
Hollink on saavuttanut menestystä sekä omaha että texas hold'em -turnauksissa. Pot limit omahassa Hollink on voittanut Master Classics of Pokerissa vuonna 2001, Austrian Mastersissa 2002, Euro Finals of Pokerissa 2003 ja World Heads-Up Poker Championshipissa 2004. Hän oli World Series of Pokerin 2 500 dollarin sisäänoston pot limit omaha -turnauksessa kahdeksan vuonna 2003 ja samana vuonna WSOP:n $ 5,000 Seven Card Stud -turnauksessa kuudes.
Hollinkin uran toistaiseksi suurin voitto on European Poker Tourin Grand Finalin ykköstila Monte Carlosta maaliskuulta 2005. 211 pelaajan turnauksen voitosta Hollink ansaitsi 635 000 euroa.
World Poker Tourilla Hollink on ollut kerran finaalipöydässä: kolmannen kauden WPT Championship -turnauksessa, jossa hän oli Tuan Len voittaessa viides.
Syyskuussa 2007 Hollinkin turnausansiot ylittivät 2,2 miljoonaa dollaria.
Kakkonen
Kakkonen voi viitata muun muassa seuraaviin:
Fobos (avaruusohjelma)
Fobos-ohjelma oli viimeinen osin toteutunut osa Neuvostoliiton Mars-ohjelmaa. Siihen kuului kaksi Fobos-nimistä avaruusluotainta, jotka laukaistiin kesällä 1988 kohti Marsin Phobos-kuuta. Molemmat luotaimet kuljettivat myös Länsi-Euroopan avaruuslaitteita. Ohjelma oli ensimmäinen, johon osallistui suomalainen taho.
Fobos-ohjelman tehtävänä oli suunnitella ja valmistaa kaksi Fobos-avaruusalusta ja suorittaa niiden avulla tieteellinen tutkimusohjelma, joka tutki Mars-planeettaa ja sen kuita. Alukset nimettiin Marsin suurimman kuun Phoboksen mukaan.
Fobos-luotaimet laukaistiin Proton-kantoraketeilla Baikonurin kosmodromilta. Lento Marsiin kesti molempien alusten kohdalla 200 vuorokautta. Alusten piti toimia siirtolennon jälkeen 260 vuorokautta. Fobos 1 kuitenkin menetettiin jo siirtolennolla. Fobos 2 pääsi kiertoradalle ja toimi siellä jonkin aikaa.
Alusten rakenne
Fobos-avaruusalukset olivat identtisiä rakenteeltaan ja hyötykuormaltaan. Ne olivat 3-akselistabiloituja avaruusaluksia, jotka on kehitetty Lavotškinin Venera-nimisistä Venus-luotaimista. Kumpikin alus painoi 1 850 kg, josta polttoainetta on 600 kg. Käytettävissä oleva sähköteho oli 750 W, josta 450 W oli hyötykuorman tarpeisiin. Avaruusaluksen rungon korkeus oli 3,8 m. Molemmat aurinkopaneelit avattuna aluksen kärkiväli oli 15 m.
Fobos 1
Yhteys siihen menetettiin 12. syyskuuta 1988 kesken siirtolennon. Neuvostoliitto oli siirtänyt lennonjohtokeskuksen Krimiltä Moskovan lähelle ja väitetään, että alukselle lähetettiin virheellisiä komentoja. Myös Auringon säteily on voinut aiheuttaa avaruusaluksen tietojenkäsittelyjärjestelmän kaatumisen.
Suomalaisten osallistuminen
Fobos 1 oli ensimmäinen avaruuslaukaisu, johon suomalainen taho osallistui. Suomalaiset osallistuivat seuraaviin laitteisiin: ASPERA, DION, LIMA-D. Pääosapuoli oli Ilmatieteen laitos. VTT osallistui laitteiden tekniseen toteutukseen.
Fobos 2
Fobos 2 laukaistiin 12. heinäkuuta 1988. Se saapui Marsin kiertoradalle 28. tammikuuta 1989. Luotain suoritti onnistuneesti joitakin mittauksia, mutta 27. maaliskuuta 1989 siihen ei enää saatu yhteyttä. Yhteys katkesi ennen kuin aiotut 2 laskeutujaa ehdittiin lähettää matkaan Phobokselle.
Messier 90
Messier 90 (tunnetaan myös nimillä M90 ja NGC 4569) on kierteisgalaksi noin 60 miljoonan valovuoden etäisyydessä Neitsyen tähdistössä. Charles Messier löysi sen 18. maaliskuuta 1781.
Luiseño
Luiseño on uhanalainen uto-asteekkilainen kieli, jota puhuu äidinkielenään viisi ihmistä Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltion eteläosassa. Kielen toinen murre juaneño on jo kuollut väestön siirryttyä käyttämään englantia.
Maestro Piero
Maestro tai Magister Piero oli italialainen trecenton säveltäjä, joka tunnetaan lähinnä madrigaaleistaan. Hän syntyi todennäköisesti ennen vuotta 1300. Hän saattoi olla kotoisin Assisista, ja hänen tiedetään työskennelleen Milanossa ja Veronassa Viscontin ja della Scalan sukujen palveluksessa. Lisäksi hän saattoi olla Padovassa. Hän ilmeisesti osallistui Giovanni da Cascian ja Jacopo da Bolognan kanssa kilpailuun saman tekstin säveltämisestä madrigaaliksi vuonna 1349 tai myöhemmin.
Maestro Pieron vaiheista vuoden 1351 jälkeen ei ole mitään tietoa. Hän kuoli mahdollisesti mustassa surmassa.
Aikalaisistaan Maestro Pieron erottaa kaanonin yleinen käyttö. Hänen madrigaalinsa ovat vanhimpia säilyneitä madrigaaleja, jotka ovat kaanonin muodossa. Madrigaalit on kahdelle äänelle, ja kaikkiaan niitä on säilynyt kuusi. Maestro Piero sävelsi myös kaksi caccea kolmelle äänelle. Hänen nimiinsä on laitettu lisäksi kaksi muuta caccea niiden tyylin perusteella. Kaikki teokset, jotka tehdään Maestro Pieron säveltämiksi, ovat Biblioteca Nazionale Centrale di Firenzessä, ja kaksi hänen nimiinsä laitettua caccea on säilynyt Rossi Codexissa.
Billie Lourd
Billie Catherine Lourd (s. 17. heinäkuuta 1992 Los Angeles, Kalifornia ) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Chanel 3:n roolista kauhukomediasarjassa Scream Queens sekä luutnantti Connixin roolista Tähtien sota -elokuvissa.
Varhaiselämä
Lourd syntyi 17. heinäkuuta 1992 Los Angelesissa, Kaliforniassa näyttelijä Carrie Fisherin ja agentti Bryan Lourdin ainoana lapsena. Lourd on näyttelijä Debbie Reynoldsin ja laulaja Eddie Fisherin tyttärentytär. Hänen kummitätinsä on näyttelijä Meryl Streep.
Lourd opiskeli psykologiaa New Yorkin yliopistossa ja valmistui vuonna 2014.
Näyttelijän ura
Lourd esiintyi luutnantti Connixin roolissa vuoden 2015 elokuvassa Star Wars: The Force Awakens ja sen jatko-osissa Star Wars: The Last Jedi (2017) ja Star Wars: The Rise of Skywalker (2019).
Helmikuussa 2015 Lourd sai roolin Fox-kanavan sarjasta Scream Queens ja näyttelee myös sarjan toisella tuotantokaudella. Vuonna 2015 Lourd esiintyi rikoselokuvassa Kuoleman klubi yhdessä Scream Queens -näyttelijäkollegansa Emma Robertsin kanssa.
Vuonna 2017 Lourd sai roolin American Horror Story -sarjan seitsemännellä kaudella. Hän näyttelee Winter Andersonia. Hän on mukana myös sarjan kahdeksannella kaudella. Vuonna 2018 Lourd sai roolin Olivia Wilden elokuvasta Booksmart.
Conrado Pérez
Conrado Pérez Armenteros (s. 21. joulukuuta 1950 Las Villas) on kuubalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Pérez voitti Kuuban miesten maajoukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972. Hän kilpaili Kuuban joukkueessa myös Méxicon kesäolympialaisissa 1968 sekä vuosien 1970 ja 1974 MM-kilpailuissa.
Ruoho laulaa
Ruoho laulaa (The Grass Is Singing / Killing Heat) on ruotsalais-sambialais-brittiläinen, Michael Raeburnin ohjaama englanninkielinen draamaelokuva vuodelta 1981. Se perustuu Doris Lessingin läpimurtoromaaniin ja kertoo valkoisesta viljelijäpariskunnasta 1950-luvulla apartheidin sävyttämässä Etelä-Afrikassa. Pääosia näyttelevät John Thaw ja Karen Black.
Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä avioliittotarina jää tavanomaiseksi ja vivahteettomaksi. Romaanissa sympaattiseksi kuvattu tilan emäntä Mary Turner on elokuvassa Fräntin mielestä muuttunut kopeaksi ja määräileväksi, eikä mustan palvelijamiehen aikaansaama kolmiodraama tule esille yhtä hyvin kuin romaanissa. Bille Augustin kuvaustyö on Fräntistä välillä melkein liiankin kaunista.
Calimero & ystävät
Calimero & ystävät on italialais-japanilainen animesarja Calimero-nimisestä linnusta ja hänen ystävistään. Calimero pitää päässään puolikasta munankuorta. Hahmon loivat Nino Pagot ja Toni Pagot.
Sarja Suomessa
Sarjan ensimmäisten 26 jakson osalta suomenkielisestä jälkiäänityksestä vastasi Agapio Racing Team. Ääninäyttelijät olivat samat kuin Digimonissa.
Seprakauppa
Seprakauppa oli Suomen etelärannikon ja Viron pohjoisrannikon asukkaiden Suomenlahden yli käymää, tavaranvaihtoon perustunutta kauppaa, jonka pääartikkeleina olivat suomalaisten suolasilakka ja virolaisten vilja, etenkin ruis. Ainakin 700 vuotta jatkunut seprakauppa hiipui toiseen maailmansotaan mennessä.
Sepra-sana on ilmeisesti balttilainen laina ( "seura, ammattikunta"), ja se viittaa yhdessä, "seurassa", tehtyyn työhön. Sepra-termi tunnetaan Suomessa Suomenlahden rannikolta aina Savon korkeudelle asti.
Seprakaupoissa osapuolet vaihtoivat keskenään ylijäämäänsä, jolloin molemmat pääsivät voitolle. Suomessa kalasaaliit olivat yli oman tarpeen hyvien kalavesien ja suojaisan saariston ansiosta ja vastaavasti Viron puolella oli viljelyyn sopivaa maata ja viljasadot omaa tarvetta suuremmat. Vaihtosuhde vaihteli ajan mittaan, mutta yleensä yhdellä silakkatynnyrillä sai kaksi–kolme tynnyriä rukiita.
Suomenlahden ulkosaarista varsinkin Tytärsaarella ja Suursaarella oltiin aktiivisia seprakaupoissa. Suomen rannikolla seprakauppaa harjoitettiin epäyhtenäisellä alueella Sipoon saaristosta Koivistoon ulottuneella kaistalla.
Purple Haze (kappale)
Purple Haze on Jimi Hendrixin kirjoittama ja säveltämä kappale ja The Jimi Hendrix Experiencen toinen single, joka julkaistiin keväällä 1967 Hey Joen jälkeen. Single oli The Whon managerien Chris Stampin ja Kit Lambertin perustaman Track Recordsin ensimmäinen julkaisu, ja sen taustapuolella oli "51st Anniversary".
"Purple Haze" oli mukana yhdysvaltalaisen Reprisen julkaisemalla versiolla yhtyeen debyyttialbumista Are You Experienced, mutta alkuperäisessä Trackin brittiversiossa sitä ei ollut. Nykyisin kappale sisältyy albumin cd-laitokseen.
Kappaleen synty
Jimi kirjoitti kappaleen sanat Upper Cut Clubin yläkerran pukuhuoneessa tapaninpäivänä 1966. Levyn julkaisun jälkeen hän kertoi toimittaja Meatball Fultonille, että Chas Chandler oli lyhentänyt alun perin "tuhansia sanoja" sisältänyttä kappaletta.
Hendrixin itsensä mukaan kappale kertoo rakastumisen aiheuttamasta tunnekuohusta, mutta usein sitä on myös pidetty kuvauksena huumetripistä. New Musical Expressille 1969 antamassaan haastattelussa Hendrix kertoi "Purple Hazen" syntyneen unessa, jossa hän oli kävellyt meren pohjalla ja joutunut purppuranvärisen sumun nielaisemaksi. Kysyttäessä kappaleen innoituksesta tai alkuperästä Jimi antoi kuulijalle vaihtelevia selityksiä. Luultavaa on, että kappale on vain yksi monista kitaramestarin päässä pyörineistä ideoista, joita hän kirjoitti muistiin paperilapuille kiertueilla ja hotellihuoneissa, eikä siihen sisälly sen suurempaa mystiikkaa. Yksi inspiraation lähde kappaleen sanoituksessa saattoi olla Philip Jose Farmerin tieteisromaani Night of Light (1957), josta mielikuva purppurausvasta voi olla lähtöisin. Hendrix oli myös lukenut kirjan hopi-intiaanien mytologiasta, jossa lumoava hämähäkkinainen ilmaantuu purppuraisesta usvasta.
Menestys
Kappale menestyi hyvin varsinkin Englannissa, jossa se nousi singlelistalla sijaluvulle 3. Myöhemmin se on saavuttanut suosiota erilaisissa äänestyksissä, joissa on etsitty populaarimusiikin parhaimpia kappaleita. Kappaleen bluesvaikutteinen kitarariffi on vakiintunut osaksi musiikkiperintöä.
Lyriikka
"Purple Haze" sisältää kohdan, joka kuullaan usein väärin. Levyllä Hendrix laulaa "'Scuse me while I kiss the sky", mutta kuulostaa siltä kuin hän sanoisi "'Scuse me while I kiss this guy". Konserttitilanteessa lavalla Jimi saattoi lausua säkeistön usein tarkoituksella väärin osoittaen samalla Mitch Mitchelliä sormellaan.
Luonnonhenki
Luonnonhenki on henkiolento, joka asuu luonnossa tai on osa luontoa, ja vaikuttaa luontoon. Moni luonnonhenki on henkiolentona pidetty luonnonvoima. Jotkut luonnonhenget ovat ainakin alun perin olleet palvottuja esi-isien sieluja. Moni luonnonhenki on myös palvottu jumala.
Muinaisihmiset ovat usein lepyttäneet tai miellyttäneet luonnonhenkiä ja luonnossa asuvia jumalia esimerkiksi uhraamalla niille saadakseen paremman sään, kalaa tai riistaa. Luonnonhenget voidaan jakaa karkeasti sen mukaan, mihin luontoympäristöön tai paikkaan ne liittyvät.
Metsänhenget, riistan henget
Esimerkiksi Tapio, Artemis
Veden haltijat ja jumalat ja kalanhaltijat
Vedenhaltijoiden asuinaluetta on kaikki märkä: meri, järvet, kaivot, lähteet, joet ja jopa lätäköt. Vedenhaltioita ovat esimerkiksi Ahti, Veen emonen, Poseidon, Neptunus
Ilmanhenget ja taivaan jumalat
Esimerkiksi Ilmattaret, Tuulettaret, Ukko, Zeus
Maan henget
Esimerkiksi Maaemo
Kivien haltijat
Joskus tontut
Vuorten henget
Esimerkiksi Peikot, jättiläiset ja vuoren väki
Adam Price
upright|pienoiskuva|Adam Price Adam Robert Price (s. 23. syyskuuta 1968, Carmathen) on Britannian parlamentin alahuoneen jäsen, joka valittiin vuoden 2001 vaaleissa. Hän edustaa walesilaista Plaid Cymru -puoluetta. Hän aloitti 25. elokuuta 2004 liikkeen aloittaakseen Britannian pääministeri Tony Blairiin kohdistuvan virkavirheestä johtuvan erottamismenettelyn (impeachment), jota edellisen kerran käytettiin 150 vuotta aikaisemmin kun parlamentti ei kyennyt yksiselitteisesti erottamaan kuninkaan nimittämää ministeriä poliittisella epäluottamuslauseella.
17. maaliskuuta 2005 Price poistettiin alahuoneesta, koska hän oli syyttänyt pääministeri Tony Blairia parlamentin harhaanjohtamisesta, eikä ollut vetänyt lausuntoaan takaisin.
5. toukokuuta 2005 Price valittiin uudelleen Britannian alahuoneeseen suuremmalla ääntenenemmistöllä kuin aikaisemmin.
31. lokakuuta 2006 Price aloitti kolmen tunnin keskustelun Irakin sodasta parlamentissa, ensimmäisen keskustelun samasta aiheesta kahteen vuoteen. Tavoitteena oli perustaa seitsemän vanhemman alahuoneen jäsenen muodostama väliaikainen valiokunta tutkimaan, missä suhteessa hallitus laiminlöi velvollisuuksiaan Irakin suhteen. Ehdotus väliaikaisen valiokunnan perustamiseksi hävisi alahuoneessa äänin 298–273 hallitusrintaman voitettua. Ehdotusta kannatti kuitenkin 12 Tony Blairiin kriittisesti suhtautuvaa työväenpuolueen parlamenttiryhmään kuuluvaa alahuoneen edustajaa, kuten Glenda Jackson.
Korkeakoulujen arviointineuvosto
Korkeakoulujen arviointineuvosto (lyh. KKA; ) oli suomalainen riippumaton asiantuntijaelin, jonka tehtävänä oli avustaa korkeakouluja ja opetus- ja kulttuuriministeriötä korkeakoulujen arvioinneissa. Arviointineuvosto perustettiin vuonna 1995 jatkamaan korkeakouluneuvoston työtä. Arviointineuvosto toimi opetus- ja kulttuuriministeriön yhteydessä. Toimikaudeksi kerrallaan nimitetyn neuvoston jäsenet edustivat yliopistoja, ammattikorkeakouluja, opiskelijoita ja työelämää. Neuvoston päätökset valmisteli ja toimeenpani sihteeristö, jota johti pääsihteeri. Pääsihteerinä toimi fil. tri Helka Kekäläinen.
Adam Price
Price jäi pois parlamentista vuonna 2010 ja lähti Harvardin yliopistoon opiskelemaan. Hän palasi politiikkaan 2016.
Korkeakoulujen arviointineuvosto
Vuodesta 2014 Kansallinen koulutuksen arviointikeskus jatkoi korkeakoulujen arviointineuvoston toimintaa, kun arviointitoiminnot keskitettiin Kansalliseen koulutuksen arviointikeskukseen (Karviin).
Tehtävät ja tavoitteet
Korkeakoulujen arviointineuvoston tehtävät säädettiin asetuksessa 794/2009. Korkeakoulujen arviointineuvoston tehtävät:
Arviointineuvosto hoiti lisäksi Ahvenanmaan maakunnassa suoritetuista ammattikorkeakoulututkinnoista annetussa tasavallan presidentin asetuksessa (548/2005) sille säädetyt tehtävät. Arviointineuvosto voi ottaa vastaan muita arviointiin liittyviä toimeksiantoja kotimaisilta ja ulkomaisilta toimijoilta.
Arviointineuvoston oli osallistuttava säännöllisesti oman toimintansa kansainväliseen arviointiin. Arviointineuvoston oli laadittava vuosittain kertomus omasta toiminnastaan ja arviointien keskeisistä tuloksista.
Korkeakoulujen arviointineuvoston tavoitteena oli korkeakoulujen pitkäjänteinen kehittäminen arvioinnin ja riippumattoman asiantuntijatiedon avulla. Siksi arviointineuvosto tuki korkeakouluja niiden rakentaessa omia laadunvarmistusjärjestelmiään ja tuottaa valtakunnallista, kansainvälisen vertailun mahdollistavaa tietoa korkeakoulujen toiminnasta korkeakoulupolitiikasta päättäviä, opiskelijoita ja työ- ja elinkeinoelämää varten.
Korkeakoulujen arviointineuvoston jäsenet
Neuvostossa oli 12 jäsentä. Viimeistä edellisen neuvoston toimikausi oli 2010–2013.
Unto Helo
Unto ”Une” Helo (s. 8. huhtikuuta 1978 Helsinki) on suomalainen muusikko ja elokuvanäyttelijä. Helo laulaa thrash metalia/hardcore punkia, yhtyeen oman määritelmän mukaan ”surmacorea” soittavassa Rytmihäiriössä, jossa hän on toiminut vuodesta 2002. Lisäksi hän soittaa kitaraa Viimeinen Kolonna -nimisessä yhtyeessä. Helo on myös näytellyt pienen roolin televisiosarjassa Salatut elämät.
Helo työskentelee freelancer-graafikkona.
Pienet Miehet
Pienet Miehet on helsinkiläinen vuonna 1983 perustettu rockyhtye. Yhtyeen kappale ”5 laiskaa auringossa” vuodelta 1988 nousi hitiksi ja se löytyy yhtyeen seuraavana vuonna julkaistulta nimikkoalbumilta.
Pienten Miesten kappaleet perustuivat aluksi pitkälti Juha Huhtasen sävellyksiin ja Jäky Järnefeltin teksteihin, mutta myöhemmässä tuotannossa myös Jäky Järnefeltin ja Miikka Paatelaisen sävellykset ovat nousseet tärkeään asemaan. Yhtyeen musiikin voidaan sanoa saaneen vaikutteita mm. Neil Youngin, The Bandin ja Grateful Deadin musiikista. pienoiskuva|354x354px|Pienet Miehet navetan vintillä Odotellessa-videon kuvauksissa vuonna 2006. Kuva: Harri Räty Yhtye toimi aktiivisesti vuosina 1983 - 1991, jolloin keikkailun päätti laulaja Jäky Järnefeltin pahentunut kuulovaurio ja osaltaan muiden jäsenten kiireet muissa yhtyeissä. Aktiiviaikana bändin suosimia keikkapaikkoja olivat mm. Kulttuuritalon ravintola Kultti sekä ravintola Kannas Helsingissä, sekä ravintola Torvi Lahdessa. Viimeisenä aktiivisena kesänä saatiin makua myös hieman isommasta yleisöstä, kuten festivaaleilla Down By The Laiturissa Turussa ja Ilosaarirockissa Joensuussa. Aktiivisen kauden viimeinen keikka soitettiin ravintola Ostrobotniassa syyskuussa 1991.
Pienillä Miehillä oli myös innokkuutta musiikkivideoiden tekemiseen, ja ensimmäiseltä levyltä video kuvattiin kappaleisiin 5 laiskaa auringossa ja Lättylaulu. Toiselta levyltä musiikkivideo kuvattiin kappaleisiin Pian unohdan ja Kun levy loppuu. Viimeksi mainittu tehtiin tv-ohjelma Levyraadin pyynnöstä, jossa kappale videoineen esitettiin. Videon lopputuloksessa näkyy lievästi humoristinen vastahakoisuus tv:ssä esitettävän kappaleen valintaa kohtaan. Vuonna 2006 kuvattiin vielä video kappaleeseen Odotellessa.
Yhtye ei ole keikkaillut vuoden 1991 jälkeen lukuun ottamatta 2006 soitettua lyhyttä puoliakustista keikkaa levynjulkistamistilaisuudessa.
Merja Wirkkala
Merja Helena Wirkkala-Vapaavuori (s. 7. lokakuuta 1954 Kaustinen) on suomalainen oopperalaulaja (sopraano).
Les McCann
thumb|Les McCann (vas.) trionsa mukana vuonna 1962. Keskellä basisti Herbie Lewis, oikealla rumpali Ron Jefferson. Les McCann (s. 23. syyskuuta 1935 Lexington, Kentucky) on yhdysvaltalainen jazzpianisti ja -laulaja, joka esitti muun muassa soul jazziksi luonnehdittavaa musiikkia. Hänen uransa huipentuma oli vuoden 1969 Montreux’n jazzfestivaali, jolla hän teki Eddie Harrisin ja Benny Baileyn kanssa levytyksen Swiss Movement Atlantic Recordsille.
Kathleen Rubins
Kathleen Rubins (s. 14. lokakuuta 1978 Farmington, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen astronautti. Rubins valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 2009 ja on osallistunut vuonna 2016 Sojuz MS-01 -lennolle Retkikunnan 48 jäsenenä. Vuonna 2020-21 hän lähti toisen kerran avaruusasemalle retkikunnan 63 jäsenenä.
Merja Wirkkala
Wirkkala valmistui Sibelius-Akatemiasta ensin kanttori-urkuriksi 1974, ja sen jälkeen hän opiskeli Liisa Linko-Malmion oppilaana laulua ja suoritti diplomin 1978. Hän voitti Lappeenrannan laulukilpailun 1978.
Kathleen Rubins
Henkilöhistoria
Rubins oli jo lapsena kiinnostunut tähdistä ja avaruudesta. Koululaisena hän osallistui avaruusleirille, joka innosti häntä opiskelemaan tiedeaineita ja matematiikkaa. Hän kävi koulua Kalifornian Napassa, minkä jälkeen hän aloitti opinnot vuonna 1996 San Diegon yliopistossa, jossa hän suoritti Bachelor of Science -tutkinnon molekyylibiologiassa. Hän jatkoi opintoja Stanfordin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan biokemian osastolla, jossa hän opiskeli mikrobiologiaa ja immunologiaa. Hänen Ph.D. -työnsä käsitteli syöpää.
Les McCann
Vuosina 1965–1967 McCannin levy-yhtiönä oli Limelight Records. Vuonna 1968 hän teki levytyssopimuksen Atlanticin kanssa, ja Swiss Movementin jälkeisiin albumeihin kuului Layers (1972). Sopimus Atlanticin kanssa umpeutui vuonna 1976, ja tämän jälkeen McCann esiintyi levytyksillä paljon aiempaa harvemmin. Hän kuitenkin palasi kiertuetta varten Eddie Harrisin kanssa vuonna 1994. 1990-luvun puolessavälissä McCann kärsi aivoverenkiertohäiriöstä, joka haittasi hänen uraansa muusikkona. Hän on kuitenkin jatkanut työskentelyä tämän jälkeen.
Merja Wirkkala
Wirkkala työskenteli Helsingissä Malmin seurakunnan kanttori-urkurina 1970-luvulla. Hän lauloi Wienin valtionoopperassa 1980–1981 ja Bonnin oopperassa. Hän on ollut kiinnitettynä Suomen kansallisoopperaan vuodesta 1981. Hän on vieraillut monissa ulkomaisissa oopperataloissa.
Kathleen Rubins
Henkilöhistoria
Rubinsin päämääränä oli astronautin ura, ja sitä silmällä pitäen hän opiskeli lentäjäksi.. Hänen harrastuksiinsa kuuluvat juoksu ja polkupyöräily, uinti, sukellus ja triathlon, lentäminen ja laskuvarjohyppy sekä lukeminen. Hän asuu Friendswoodissa Texasissa aviomiehensä kanssa.
Tiedeura
Rubinsin tieteellinen ura alkoi Salkin instituutissa (Salk Institute for Biological Studies), jossa hän selvitti HI-viruksen yhtymistä DNA:han. Yhdysvaltain armeijan lääketieteellisessä tutkimusinstituutissa hän tutki tarttuvia tauteja ja niiden ehkäisyä. Isorokkovirus kuului hänen ohjelmaansa sekä in vitro että eläinkokeissa.
Rubins osallistui myös biolääketieteelliseen tutkimukseen Whitehead-instituutissa, joka toimii MIT:n yhteydessä. Hän johti laboratoriota, joka perehtyi virussairauksiin Keski- ja Länsi-Afrikassa, ja matkusti myös itse Kongon demokraattiseen tasavaltaan tutustumaan sairauksiin, joita aiheuttavat Ebolavirus, Marburg-virus ja Lassavirus sekä rokkovirukset. Yhdessä Yhdysvaltojen armeijan kanssa hän kehitti myös hoitokeinoja virustauteihin. Hänen työnsä tuloksia on esitetty tieteellisissä kokouksissa ja julkaisuissa. Kansainvälisellä avaruusasemalla hän jatkoi virusten, syövän, DNA:n ja sydän- ja verisuonisairauksien tutkimista sekä mikrogravitaation vaikutusta astronautteihin.
Avaruuslentäjän ura
Vuonna 2009 Rubins valittiin Nasan astronauttikurssile nro 20, jolle hyväksyttiin kaikkiaan 9 hakijaa. Hänestä tuli 60. nainen avaruudessa, kun hänet laukaistiin 7.7.2016 Sojuz MS-01 -aluksella Baikonurin avaruuskeskuksesta kansainväliselle avaruusasemalle retkikunnan 48 jäsenenä. Siihen kuuluivat hänen lisäkseen japanilainen astronautti Takuya Onishi ja venäläinen kosmonautti Anatoli Ivanišin.
Avaruusasemalla Rubins teki DNA- ja virustutkimuksia sekä tutki mikrogravitaation vaikutusta sydämeen ja verenkiertoon. Hän on ensimmäinen henkilö, joka on tehnyt DNA:n sekvensoinnin avaruudessa, mikä auttaa sairauksien diagnosoinnissa ja hoitamisessa ja mikrobien identifioinnissa. Hän tutki myös avaruussäteilyn vaikutusta astronautteihin. Tutkimusten tulokset ovat arvokkaita avaruustutkimuksen tulevaisuudelle.
Rubins kävi kahdella avaruuskävelyllä, joilla hän asensi telakointilaitteita USA:n kaupallisia avaruusaluksia varten sekä teräväpiirtokameroita maan kuvaamista varten. Hän palasi takaisin maan pinnalle lokakuussa 2016 oltuaan 115 päivää avaruudessa retkikuntien 48 ja 49 mukana.
Lokakuussa 2020 Rubins lähti toiselle matkalle kansainväliselle avaruusasemalle Baikonurista Sojuz-raketilla retkikunnan 63 jäsenenä seuranaan venäläiset kosmonautit Sergei Ryžikov ja Sergei Kud-Svertškov ja palasi takaisin huhtikuussa 2021 oleskeltuaan avaruudessa retkikuntien 63/64mukana 185 päivää. Avaruusasemalla hän jatkoi tutkimuksiaan DNA:n sekvensoinnista, syöpähoidoista ja gravitaation vaikutuksesta sydämen toimintaan. Tuloksista on hyötyä avaruuslentojen riskien arvioinnissa, mutta ne lisäävät tietämystä sairauksista myös Maassa. Hän teki toisella matkallaan kaksi avaruuskävelyä.
Rubins on valittu yhtenä 18 astronautista Artemis-avaruusohjelmaan, jonka tarkoituksena on lähettää ensimmäinen nainen Kuuhun.
Velho (sarjakuva)
Velho on yhdysvaltalainen strippisarjakuva, jonka Brant Parker ja Johnny Hart loivat vuonna 1964. Nykyään se ilmestyy yli tuhannessa sanomalehdessä ympäri maailmaa. Hart tunnetaan myös Pulteri-sarjakuvan luojana.
Velhoa pidetään yhtenä aikansa suosituimmista sanomalehtisarjakuvista. Sen tapahtumat sijoittuvat keskiaikaiseen kuningaskuntaan nimeltä Id, jonka nimi juontaa freudilaisen psykologian käsitteestä ”id”. Sarjakuvan alkukielinen nimi The Wizard of Id on väännös klassikkoelokuvan Ihmemaa Oz (1939) alkuperäisestä nimestä The Wizard of Oz.
Velho on satiirinen sarjakuva, jonka yksinkertaisen pelkistetty tyyli tarjoaa mahdollisuuden nauttia siitä monella eri tasolla. Taustat ovat hyvin pelkistettyjä. Hahmot ovat karikatyyrimaisia tyyppejä, joilla yleensä on ristiriita ulkoisen ja sisäisen olemuksensa välillä (pituuskompleksinen kääpiökuningas, rehvasteleva mutta pelkurimainen ritari, pirttihirmumaisen vaimonsa tossun alla elävä mahtava velho). He eivät tunne lämpöä toisiaan kohtaan ja huumori kohdistuu aina johonkin henkilöistä. Ympäristönä on linna, valtaistuinsali, parveke, vartiotorni, etäinen horisontti, kaupungin aukio, vallihauta, vankikoppi, viinikellari ja joskus taistelukenttä.
Velho ilmestyy yhä ja se on saanut National Cartoonists Societyn parhaan huumoristripin palkinnon vuosina 1971, 1976, 1980, 1982 ja 1983. Velhoa on käännetty myös Kainuun murteelle: Paavo Romppaisen kainuuntama ja Egmontin kustantama albumi Näläkämoan Noeta julkaistiin 2001. ”Noeta” kumppaneineen seikkaili myös Kainuun Sanomissa vuosina 2002–2010.
Valhalla Pro Wrestling
Valhalla Pro Wrestling tai Battleground Valhalla, lyhyemmin VPW oli ensimmäinen suomalainen showpainipromootio, joka toimi vuonna 2003. VPW järjesti kaksi painitapahtumaa, Culture Shock! ja Baltic Brawl, joissa esiintyivät Amerikan riippumattomissa liigoissa esiintyvät painijat, muutamat norjalaispainijat, sekä muutamat omat suomalaispainijat.