cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elke Sommer
Koska hän työskenteli näyttelijänä useissa maissa, hän puhuu useita vieraita kieliä. Hän on levyttänyt useita lauluja ja esittänyt kuvataidettaan myös yksityisnäyttelyissä.
Marja-Liisa Löyttyjärvi
Löyttyjärvi syntyi pääluottamusmiehen ja kartografin perheeseen. Hän luki itsensä ylioppilaaksi Viherlaakson yhteiskoulusta ja diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta. Löyttyjärvi meni naimisiin insinööri Kari Salmisen kanssa 1974. He erosivat vuonna 1990. Löyttyjärvellä on neljä lasta, joista yksi on näyttelijä Kaisla Löyttyjärvi.
Löyttyjärvi kuului Suomen kommunistiseen puolueeseen ja sen taistolaiseen oppositioon. Opposition tultua erotetuksi Löyttyjärvi valittiin Suomen kommunistisen puolueen (yhtenäisyys) toiseksi varapuheenjohtajaksi (1987–1989). Naisjärjestöissä aktiivisesti toiminut Löyttyjärvi oli Suomen naisten demokraattisen liiton varapuheenjohtaja 1980–1986, ja liiton hajottua Naisten demokraattisen toimintakeskuksen puheenjohtaja 1987–1991. Hän oli lisäksi Devan puheenjohtaja 1989–1990.
Löyttyjärvi valittiin osuusliike Elannon edustajistoon vuosiksi 1979–1991 SKDL:n ja Devan listoilta.
Ylermi Kuula
Raimo Ylermi Kuula (28. marraskuuta 1928 Keuruu – 4. heinäkuuta 2020 ) oli suomalainen urkuri, kuoronjohtaja, musiikinopettaja ja kanttori, director musices.
Kuula suoritti Sibelius-Akatemian diplomin 1960, opiskellen Paavo Raussin johdolla ja hän suoritti myös humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon.
Kuula toimi Helsingin Toisen lyseon, Helsingin Kaksoisyhteislyseon (HKYL, nykyisin Käpylän yläaste ja Helsingin luonnontiedelukio) sekä Sibelius-lukion opettajana, Järvenpään musiikkiopiston rehtorina, ja näiden töiden rinnalla myös Puistolan seurakunnan kanttorina sekä musiikkiarvostelijana ainakin Kirkko ja Kaupunki -lehdessä. Vuonna 1971 hän perusti monissa kilpailuissa menestyneen HKYL:n kamarikuoron, joka on yhä toiminnassa nimellä Cantabile-kuoro. Hän toimi kuoron johtajana 1971–1980.
Ylermi Kuula on Toivo Kuulan veljenpoika ja Pentti Kuulan veli. Hänen puolisonsa oli urkuri ja rehtori Mervi Kuula. Viulisti Sirkka Kuula-Niskanen on pariskunnan tytär.
Elaine Morgan
pienoiskuva|Elaine Morgan vuonna 1998. Elaine Morgan, o.s. Floyd, (7. marraskuuta 1920 Hopkinstown, Wales, Britannia – 12. heinäkuuta 2013) oli walesilainen toimittaja ja kirjailija, joka kirjoitti useita kirjoja ja televisio-ohjelmien käsikirjoituksia. Hän kirjoitti ihmisen evoluutiosta, erityisesti vesiapinateoriasta.
Morgan opiskeli Oxfordissa englannin kieltä. Hänen puolisonsa oli Morien Morgan (k. 1997). Parilla oli kolme poikaa, joista vanhin, Dylan Morgan (k. 2011) oli tunnettu fyysikko, hypnologi ja kirjailija. Elaine Morgan jäi eläkkeelle vasta noin puoli vuotta ennen kuolemaansa.
Kaikkien pyhien kirkko (Wittenberg)
Kaikkien pyhien kirkko, (kutsutaan "Linnankirkko") on Wittenbergissä sijaitseva kirkko, jonka oveen vuonna 1517 Martti Luther naulasi 95 teesiä. Kappeli on Unescon Maailmanperintökohde.
Kirkkossa on Lutherin ja Philipp Melanchthonin hautapaikat. Tornin yläosassa näkyvä teksti on virrestä Jumala ompi linnamme.
Rui Silva
Vuonna 2004 Silva voitti MM-hopeaa Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 3 000 metrin juoksussa ajalla 7.57,08. Ateenan olympialaisissa hän voitti 1 500 metrillä pronssia ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän sijoittui kahdeksanneksi samalla matkalla. Vuonna 2005 Silva voitti Leiriassa Euroopan cupin 3 000 metrin kilpailun. Helsingin MM-kisoissa hän voitti 1 500 metrillä pronssia ja kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa sijoittui yhdenneksitoista. Vuonna 2006 Silva voitti jälleen Euroopan cupin 3 000 metrin kilpailun Thessalonikissa. Voitto tuli myös Torinon 2009 sisäratojen EM-kilpailujen 1 500 metrillä ajalla 3.44,38. Hän voitti samana vuonna myös Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen 1 500 metriä Leirissa. Berliinin MM-kilpailuissa hän karsiutui 1 500 metrillä välierissä. Pariisin 2011 sisäratojen EM-kilpailujen 3 000 metrillä hän oli kuudes ajalla 7.59,49. Saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän oli 10 000 metrillä yhdestoista, mutta karsiutui 5 000 metrin alkuerissä.
Silva on voittanut useita Portugalin mestaruuksia 800 ja 1 500 metrin juoksussa niin hallissa kuin ulkoradoillakin. Lisäksi hän on voittanut useita kotimaansa mestaruuksia maastojuoksussa.
Berat Sadik
Berat Sadik (s. 14. syyskuuta 1986 Skopje, Makedonia, Jugoslavia) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Kyproksen liigassa pelaava Doxaa, jonka kapteenina hän myös toimii. Sadik on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura
Pohjois-Makedonian albaani Sadik muutti Suomeen, Mikkeliin vuonna 1990. Vuonna 1992 hän muutti Kiuruvedelle, jossa hän aloitti jalkapallon Kiuruveden Palloilijoissa, josta hän siirtyi vuonna 2004 Kuopion Palloseuraan. Sadik pelasi KuPSissa 26 liigaottelua. Liigadebyyttinsä hän teki 28. huhtikuuta 2005 FC Hakaa vastaan pelatussa ottelussa ja ensimmäinen maali upposi FC KooTeePeen verkkoon kauden 2006 ensimmäisessä pelissä.
Tammikuussa 2007 Sadik kertoi haluavansa jatkaa Veikkausliiga-joukkueessa, joten Sadik ja Ykköseen pudonnut KuPS päätyivät purkamaan keskinäisen sopimuksensa. Pitkän testijakson jälkeen Sadik ja FC Lahti allekirjoittivat 2 + 1 -vuotisen pelaajasopimuksen helmikuussa 2007. Sadikin seurajoukkueuran suurimmat saavutukset ovat liigacupin voitot vuosilta 2006 (KuPS) ja 2007 (FC Lahti).
Sadik pelasi Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ja oli mukana ikäluokan EM-kilpailuissa vuonna 2009. Lokakuussa 2007 hänet kutsuttiin Suomen alle 23-vuotiaiden maajoukkueeseen, joka kohtasi Vietnamin Hanoissa pelatussa Agribank Cupissa Vietnamin, Zimbabwen ja Uzbekistanin alle 23-vuotiaiden maajoukkueet. Ensiesiintymisensä A-maajoukkueessa Sadik teki harjoitusottelussa Turkkia vastaan 29. toukokuuta 2008.
Kesäkuussa 2008 Sadik teki kolmivuotisen sopimuksen Bundesliigassa pelanneen Arminia Bielefeldin kanssa. Bundesliiga-debyyttinsä hän teki 23. elokuuta 2008 ottelussa Hertha Berlinia vastaan. Arminian pudottua Bundesliigasta Sadik lainattiin kaudeksi 2009–2010 belgialaiseen Zulte Waregemiin, jossa pelasi myös Eetu Muinonen. Sadik ja Arminia purkivat sopimuksensa kauden päätyttyä. Elokuussa 2010 hän palasi Lahteen kauden 2010 loppuun ulottuneella sopimuksella.
Tammikuussa 2011 Sadik allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen HJK:n kanssa.
Tammikuussa 2013 Sadik siirtyi Sveitsin Superliigassa pelaavan FC Thunin riveihin.
Tilastot
''Tilanne 28. huhtikuuta 2016.''
Pohjoinen alue (Malawi)
Pohjoinen alue on yksi Malawin aluejaon kolmesta ylimmän tason hallintoalueesta. Hallintoalueen pinta-ala on 26 931 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Malawin Keskiseen alueeseen, lännessä Sambiaan, pohjoisessa Tansaniaan ja idässä Malawijärveen. Hallinnollinen keskus on Mzuzun kaupunki (133 900 as., 2008, 2014 ennuste: 209 100).
thumb|left|130px|Pohjoisen alueen sijainti Malawissa. Pohjoinen alue jaetaan aluehallinnon toisella tasolla kuuteen piirikuntaan. Kaksi Mosambikin rannikolla eksklaavina sijaitsevaa Malawijärven saarta muodostaa yhden alueen piirikunnista (Likoma). Pohjoisen alueen piirikunnat ovat:
Alueen väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 648 900 as. (1977), 911 800 as. (1987), 1 233 600 as. (1998), 1 708 900 as. (2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli as. ja vuodelle 2014 arvio oli 2 090 600 asukasta. <gallery mode=packed height=160px>
Wolf Hirth
thumb|Wolf Hirth purjekoneessa vuonna 1931. Wolf Hirth (28. helmikuuta 1900 Stuttgart, Saksa – 25. heinäkuuta 1959 Kirchheim unter Teck) oli saksalainen insinööri ja purjelentäjä. Hän saavutti maailman ensimmäisen "Hopea C":n purjelennossa.
Hirth
Dimitri Vegas & Like Mike
Dimitri Vegas & Like Mike on kreikkalais-belgialainen DJ-duo, jonka muodostavat veljekset Dimitri Thivaios ja Michael Thivaios. Duo oli vuonna 2017 sijalla 2 DJ Magazinen Top 100 DJ:tä listalla. Duo on tehnyt Tomorrowland -festivaalin tunnusbiisin vuosina 2010-2014. Vuonna 2011 he tekivät sen yhteistyössä Afrojackin ja Nervon kanssa
Metafora
Metafora ( ’siirto’) on kielikuva eli trooppi, jossa kahta toisiinsa liittymätöntä sanaa samaistetaan ilman kuin-sanaa. Metaforasta esimerkkejä ovat lausahdus "Hän on aurinkoni" (kirjaimellisesti: maata valaiseva ja lämmittävä taivaankappale) tai "tuolin jalka" (kirj: eläimen alaraaja). Metaforassa tapahtuu merkityssiirtymä, jonka johdosta se eroaa kirjaimellisesta kielestä. Metaforia ja muita kielenkäytön muotoja tutkivat ja pyrkivät selittämään kielitiede, retoriikka ja kielifilosofia. Myös neuropsykologiassa on tutkittu, kuinka metaforien ymmärtäminen eroaa aivotasolla kirjaimellisen kielen ymmärtämisestä. Viime vuosikymmeninä metaforat ovat nousseet humanististen tieteiden lisäksi tutkimuksen kohteeksi myös muissa tieteissä kuten yhteiskuntatieteissä ja kasvatustieteissä sekä ympäristöpolitiikassa ja journalismin tutkimuksessa.
Yleistä
Sana metafora tulee kreikankielisestä sanasta metapherein, jossa ”meta” tarkoittaa ylittämistä ja ”pherein” kantamista. Eli kyse on nimen ja merkityksen siirtämisestä asialta toiselle. Metafora on vertaukseen perustuva kielikuva, vertauskuva. Metaforia on kaikkialla arkikielessä ja kirjallisuudessa. Varsinkin runoudessa metaforat ja symbolit ovat yhtenään esillä. Metaforan luonteeseen kuitenkin kuuluu, että se voi synnyttää useammanlaisia assosiaatioita. Tämän takia samalla metaforalla voidaan määritellä useampia näkökantoja. Metafora siis määritelmänsä mukaisesti tekee tuntematonta tutuksi, mutta samalla se usein paljastaa jostain ennestään tutusta ilmiöstä uusia piirteitä ja tässä mielessä tekee tuttua tuntemattomaksi.
Metaforaan kiinnitti huomiota jo Aristoteles, joka piti sitä sopivana runoudelle mutta ei tieteellisen kielen käyttöön. 1900-luvun lopulla metaforasta käydyssä keskustelussa kiinnitettiin huomiota siihen, että se on myös tieteiden käyttämä heuristinen apuneuvo. Kaikki kieli ei ole tieteissäkään täsmällistä ja yksiselitteistä.
Psykoanalyyttisen teorian esittämä transferenssin eli tunteensiirron käsite ilmentää ihmisen ajattelun yleistä metaforisuutta: potilas suhtautuu psykoterapeuttiin ikään kuin tämä olisi esimerkiksi isä.
Kirjallisuustieteessä metaforaa pidetään tunnusomaisena erityisesti lyriikalle. Runoudessa esitetään usein uusia metaforia ja niiden kautta uutta maailmankuvaa, tai uusia tapoja nähdä asioita.
Metaforalla käsitellään siis abstraktia tai uutta ja outoa asiaa tai toimintaa konkreettisen ja tutun asian tai toiminnan kautta. Konkretisoinnin lisäksi metaforat rajaavat näkökulmaa käsiteltäviin asioihin. Korostamalla tiettyä puolta ne sulkevat pois vaihtoehtoisia tapoja käsitellä asioita. Metaforilla pyritään usein rakentamaan tai pönkittämään tietynlaista kuvaa asioista.
Lakoff ja käsitemaailmaan vaikuttavat metaforat
Kielitieteilijä George Lakoff on tutkinut metaforien merkitystä käsitemaailmallemme. Yhdessä Mark Johnsonin kanssa Lakoff julkaisi vuonna 1980 kirjan Metaphors We Live By. Lakoffin mukaan koko kielemme rakentuu monien metaforien varaan. Esimerkiksi suunnat liittyvät käsitemaailmassamme myös mielialaan sekä hyvään. Elämä koetaan käsitteellisesti matkana; siksi kieli tulvii ilmaisuja, joissa "olemme päässeet pitkälle" tai "tuntui, että halusin pysähtyä ja miettiä elämäni suuntaa". Koko ajattelu on siis organisoitunut joidenkin tärkeiden ja perustavien metaforien kautta.
Lakoff ja Johnson (1980) määrittelevät, että metafora on jonkin kokemuksen alueen mallintamista jonkin toisen kokemuksen alueen sanaston avulla. Usein toinen näistä asioista on abstrakti, kuten rakkaus, kun taas toisella on konkreettinen luonne, kuten matka. Tämän teorian mukaan metaforat ovat ihmisen ainoa keino ymmärtää abstrakteja käsitteitä, jolloin kunkin ihmisen omaksumat metaforat vaikuttavat niihin käsitteisiin, joita hän tekee suhteessa niihin asioihin, joiden ymmärtäminen on metaforien varassa. Eli metafora otetaan todesta siinä määrin, että se määrää käyttäytymistä ja havaitsemista. Metaforinen vastaavuus on kuitenkin aina osittaista. Lakoffin metaforakäsityksessä keskeistä on ajatus siitä, että metaforat eivät ole yksittäisiä, vaan ne ilmentävät käsitteistyksen alojen välisiä suhteita.
Metaforateoriat
Se, mitä metaforalla oikeastaan tarkoitetaan, on muuttunut aikakausien, filosofisten suuntausten ja muotien mukaan. Tämä näkyy myös metaforateorioissa ja niiden mukaisissa metaforan määritelmissä. Metaforan määritelmien keskeisiä kiistakysymyksiä ovat olleet metaforan rakentuminen eli käsitys metaforasta sanojen, lauseiden tai ajatusten tasolla sekä myös kysymys siitä, voidaanko metaforalla luoda vai ainoastaan heijastaa todellisuutta.
Metaforateoriat jaetaan usein korvaamis-, vertaamis- ja vuorovaikutusteorioihin. Vaikka määritelmät ovat kehittyneet ajallisestikin, ne eivät ole toisiaan poissulkevia vaan ennemmin rinnakkaisia ja toisiaan täydentäviä.
Korvaamisteorian keskeisenä lähtökohtana on Aristoteleen runousopissa oleva metaforan määritelmä:” Metafora syntyy, kun asialle annetaan nimi, joka varsinaisesti kuuluu jollekin muulle. Merkityksen siirtymä voi tapahtua joko yleisestä erityiseen, erityisestä yleiseen, erityisestä erityiseen tai analogian kautta.” Näin ymmärrettynä metafora on laaja-alaista nimen ja siihen liittyvän merkityksen siirtämistä asialta toiselle. Korvaamisteorian mukainen metaforakäsitys on laaja, koska Aristoteleella jokainen kielikuva eli trooppi on metafora. Aristoteleen mukaan metaforia suosimalla sanonnasta tulee ylevää ja arkikielestä poikkeavaa. Kuitenkin hän varoittaa, että yksinomaan tällaista kieltä käytettäessä on tuloksena pelkästään arvoituksellisuutta.
Vertaamisteoria on oikeastaan korvaamisteorian jatkoa. Se korostaa metaforaa kuvaannollisena, poikkeavana kielenkäyttönä. Sen mukaan metaforassa on korvaamisen sijaan kyse tiivistyneestä analogiasta; vertauksesta, josta on jätetty kuin-sana pois. Metafora ei siis ole sanan korvaamista toisella vaan lauseiden tasolla tapahtuvaa vertausta.
Vuorovaikutusteoria poikkeaa edellisistä, koska sen mukaan metafora ei ole pelkästään puheeseen ja kirjoitukseen lisättävä tehokeino, vaan tämän teorian mukaan myös ajattelu on metaforista. Vuorovaikutusteorian on perustanut I. A. Richards. Hän vie metaforan määritelmää eteenpäin katsomalla myös ajattelun metaforiseksi ja johtamalla käsitejärjestelmän metaforisuudesta kielelliset metaforat. Tällöin metafora nostaa esille metafyysisiä ja epistemologisia kysymyksiä. Tässä näkemyksessä siis korostuu vuorovaikutus kahden ajatuksen välillä ja merkitys, joka syntyy tämän seurauksena.
Metaforateoriat voidaan jakaa myös semanttiseen, pragmaattiseen ja konstruktivistiseen teoriaan. Semanttisessa teoriassa metafora sijoitetaan enimmäkseen sanojen tai laajempienkin semanttisten kenttien merkityksen tasolle. Pragmaattisessa teoriassa metafora sijoitetaan puhujien erilaisten käyttötapojen tasolle, jolloin metafora syntyy käytössä. Konstruktivistinen metaforakäsitys taas yhdistää semanttisen ja pragmaattisen teorian aineksia. Se ”ottaa” semanttiselta teorialta kiinnostuksen metaforan ja metaforisoidun kohteen vuorovaikutukseen ja pragmaattiselta teorialta esimerkiksi käsityksen metaforista teorioita tuottavina elementteinä.
Afrikan safari
Afrikan safari on vuonna 1996 valmistunut, 7–12-vuotiaille lapsille suunnattu opettava ja viihdyttävä tietokonepeli. Pelin tapahtumaympäristönä on Afrikan savannit.
300px|thumb|Kolmen käkkyrän majatalon piha.
Pelin juoni
Afrikan-safari pelin tapahtumat alkavat Kolmen käkkyrän majatalon pihalta. Alussa pelaaja kirjoittaa nimensä vieraskirjaan ja maastonvärisen repun, johon tarkoitus kerätä pelin aikana erilaisia tavaroita.
Seuraavaksi astutaan majatalon alakertaan, missä pelaajaa odottaa vanha eversti. Everstin äänenä on suomenkielisessä versiossa Heikki Kinnunen. Eversti ei kävele eikä liikuta mitään muita ruumiinosia paitsi silmiään ja suuta, mutta hän on hyvin puhelias. Hän esimerkiksi kertoo "uskollisesta palvelijastaan", jota ei tosin pelin aikana milloinkaan nähdä.
Sen jälkeen noustaan ylös majatalon yläkertaan. Yläkerrasta lähtee kolme käytävää, joiden nimet ovat pohjoissiipi, länsisiipi ja itäsiipi. Pohjoissiivessä on norsuja, leijonia ja sarvikuonoja aitauksissaan. Länsisiivessä on kasvihuone, ja siellä voi kakkua syömällä ja mehua juomalla laskeutua alas hyönteisten tasolle ja nousta takaisin ylös. Itäsiivessä on diahuone, elokuvahuone ja parveke.
Nykyaikaisiin peleihin verrattuna Afrikan safarin grafiikka on vanhentunut. Kuvat ovat hyvin tummasävyisiä. Taustamusiikkina on marakattien kirkumista ja aavemaista huuliharpun soittoa.
Yksityiskohtia
Tähän on listattu Afrikan safarin yksityiskohtia.
Suomennos
Afrikan safari julkaistiin Suomessa 1997. Kustantaja oli Wsoy.
Pesäpallon SM-sarja 1939
Pesäpallon Suursarja 1939 oli 18. SM-sarjan kausi. Nousijajoukkueiden välisessä finaalissa Haminan Palloilijat voitti mestaruuden. Kolmas nousija, Tampere, jakoi kolmannen sijan Kuusankosken kanssa, joten vallanvaihdos oli täydellinen. Hallitseva mestari HPL säilyi vaivoin sarjassa.
Länsilohko
Sarjasta putosivat Myllykoski, Kotka, Kerava ja Pallo-Toverit. Riihimäen Pallonlyöjät (Välisarjan mestari), Jyväskylän Kiri, Kouvolan Pallonlyöjät ja Vimpelin suojeluskunta nousivat tilalle.
Naisten SM
Myös naisten puolella Haminan Palloilijat selvisi loppuotteluun. Puolustava mestari Katajanokan Haukat kävi kuitenkin vierasvoiton juoksuin 0-3 ja voitti toisen mestaruutensa.
Haukat: Suoma Kutila, Liisa Tiusanen, Irma Virtanen, Henny Sund, Helga Vento, Ann-Mari Sundström, Armi Heimo, Ilmi Salminen, Greta Westerling, Märtha Westerling.
Samara Weaving
Samara Weaving (s. 23. helmikuuta 1992 Adelaide, Etelä-Australia) on australialainen näyttelijä ja malli.
Weavingin ensimmäinen rooli oli Kirsten Mulroney draamasarjassa Out of the Blue (2008). Sittemmin hän on näytellyt muun muassa Indigo ”Indi” Walkeria saippuasarjassa Home and Away (2009–2013), Heatheria kauhukomediasarjassa Ash vs Evil Dead (2015–2016), Nelson Rosea komediasarjassa SMILF (2017–2019), Bee’tä kauhukomediaelokuvassa The Babysitter (2017) ja sen jatko-osassa The Babysitter: Killer Queen (2020) sekä Scarlettia supersankarielokuvassa Snake Eyes (2021). Hänellä oli myös rooli draamaelokuvassa Three Billboards Outside Ebbing, Missouri (2017), josta hän sai SAG-palkinnon.
Weaving on näyttelijä Hugo Weavingin siskontyttö.
Otterböten asuinpaikka
thumb|Asuinpaikan asumuksen pohjan reunakivetystä Otterböten asuinpaikka sijaitsee Ahvenanmaalla Kökarin saariryhmän suurimmalla saarella Karlbylandet. Se on ollut pronssikaudella noin 1000 eaa. toimineiden hylkeenpyytäjien leiri, joka on säilynyt erittäin hyvässä kunnossa. Kohde on tutkittu ja se on yleisölle avoin.
Sijainti
Asuinpaikka sijaitsee Otterböten kallioilla jyrkänteiden antamassa luontaisessa suojassa. Paikan kautta kulkee luontopolku, jolle pääsee joko Karlbystä alkavalta Oppsjön järven ohittavalta kylätieltä tai Överbodasta haarautuvan Kökarin kirkolle johtavalta tieltä. Kirkolle johtavalla tiellä on tien varressa paikoitusalue ja siihen on pystytetty opastaulu. Paikoitusalueelta on asuinpaikalle matkaa kävelypolkua pitkin 600–700 metriä.
Asumukset ja suuret rakenteet
Asuinpaikka sijaitsee kalliokielekkeiden rajaamalla alueella, joka on noin 60 metriä pitkä ja leveämmillään 30 metriä leveä. Kaivauksissa löytyi yhdeksän pyöreän muotoista asumuksenpohjaa. Asumusten halkaisijat vaihtelevat 4–7 metriä. Asumuksista kaksi sijaitsi erillään muista, yksi kiinni toisessa asumuksessa ja muut niin, että niiden seinät olivat kiinni 2–3 muussa asumuksessa. Kylässä oli siis ahdasta. Asumuksista on jäljellä vain kivestä ladotut pyöreät seinänpohjat. Ne on kivetty latomalla ympyrän muotoon useita kierroksia tiiviisti aseteltuja erikokoisia kiviä. Useimmassa asumuksessa näyttäisi yhdessä kohtaa olevan harvempi kiveys, mikä viittaa mahdollisesti oviaukon paikkaan. Viiden asumuksen lattian keskivaiheella on nokimaata kohdassa, mikä oli tulisijan paikka.
Rummakkolampi (Muurame)
Rummakkolampi on Keski-Suomessa Muuramessa Isolahden kylän lähellä sijaitseva lampi.
Keskinen alue (Malawi)
Keskinen alue on yksi Malawin aluejaon kolmesta ylimmän tason hallintoalueesta. Se rajoittuu kaakossa Malawin Eteläiseen alueeseen, lounaassa Mosambikiin, lännessä Sambiaan, pohjoisessa Pohjoiseen alueeseen sekä idässä Malawijärveen, jonka vastarannalla on Mosambikin aluetta. Hallintoalueen pinta-ala on 35 592 neliökilometriä. Hallinnollinen keskus on maan pääkaupunki Lilongwe (674 448 as., 2008, 2014 ennuste: 978 800).
Rummakkolampi (Muurame)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Otterböten asuinpaikka
Asumukset ja suuret rakenteet
Asuinpaikalta löytyi myös neljä tunkiota, kivilatomus, seitsemän ulkoliettä, hylättyjen nuotiokivien kasa sekä joko kaivo tai vesikuoppa, joka on myös kytketty asuinpaikan muinaiseen ympäristöön.
Keskinen alue (Malawi)
Aluehallinnon toisella tasolla Keskinen alue jaetaan yhdeksään piirikuntaan:
Rummakkolampi (Muurame)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 126,2 metriä mpy.
Keskinen alue (Malawi)
Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 2 143 700 as. (1977), 3 111 000 as. (1987), 4 066 300 as. (1998) ja 5 510 200 as. (2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli 5 941 700 as. ja vuodelle 2014 arvio oli 6 824 200 asukasta. <gallery mode=packed height=160px>
Otterböten asuinpaikka
Löytömateriaalia
Kaivauksissa löytyi pääasiassa keramiikan kappaleita, joita on luetteloitu 23 000 kappaletta (yhteensä 250 kilogrammaa). Keramiikka oli huonosti poltettua ja sirpaleista voitiin rekonstuoida joitakin astioiden osia noin 300 astiasta. Astioiden arvioidut korkeudet olivat yleensä 15–35 senttimetriä. Ruukun pohja oli pieni, mutta tasainen. Ruukun levein kohta sijaitsi sen yläpuoliskossa, mutta ruukun suuaukkoa oli pienennetty taivuttamalla astian suuaukon reunoja sisällepäin. Seinämät olivat ohuita ja ne oli koristeltu vetämällä sormia niiden kylkiä myöten alhaalta ylös ulottuvat uurteet. Tällaiset astiat oli todennäköisesti tarkoitettu ruuan- tai hylkeenöljyn säilytykseen. Osa sirpaleista oli peräisin pienistä kupeista, jotka on ilmeisesti tarkoitettu juomiseen.
Ihmisen käsittelemää kiviainesta löytyi 19 kilogrammaa. Joukossa oli muutama kovasin, jolla hiottiin muita kivityökaluja. Suurin osa kivimateriaalista muodostui iskoksista eli kivenpalasista, jotka lohkesivat iskettäessä irti pääkivestä, kun siitä valmistettiin työvälinettä.
Asuinpaiklla löytyi asumusten välistä tunkioita, joista paljastui metsästettyjen ja kasvatettujen eläinten luunjäänteitä (yhteensä 10 kilogrammaa). Lukuisin luutunniste kuului harmaahylkeelle, jonka metästämistä varten asuinpaikalle oli alkujaankin matkattu. Myös vesilintujen luita löytyi. Niitä edustivat lähes yksinomaan haahkan luut, mutta joikossa oli yksittäin myös haarmaa- tai merilokin luu, riskilän luu ja kyyhkysen luu. Asuinpaikalla pidettiin ainakin lampaita, vuohia ja sikoja, sillä myös näiden luita löytyi kaivauksista. Tutkijat pitävät todennäköisenä, että kotieläimet tuotiin saarelle elävinä. Sen sijaan löydetyt kaksi lehmän ja yksi hevosen luu herättävät kysymyksiä, minkä kokoisilla veneillä oli liikuttu. Veneessä on toki voinut olla eväinä lihankappaleitakin. Kaivauksien löytömateriaalia säilytetään eri museoissa.
Ajoituksia
Löytömateriaalien radiohiiliajoitukset ja kiviaineksen termoluminenssiajoitukset sijoittavat asuinpaikan toiminnan ajankohtaan 1300–1000 eaa. ja vastaavasti 1200–900 eaa. eli pronssikaudelle. Merenpinta sijaitsi tuolloin 17,5 metriä nykyistä korkeammalla, mikä ei ole ristiriidassa asuinpaikan valinnan kanssa. Myöhemmin, Kenneth Gustavsson on haastanut tätä ajoitusta teettämällä Ingemar Påhlssonilla uuden siitepölydiagrammin alueen muinaisesta kasvustosta. Saadut tulokset kävivät kuitenkin yhteen aikaisempien ajoitusten kanssa. Gustavssonin arvio asuinpaikan käyttöajasta osuu aikavälin 1200–1000 eaa. ympärille.
Löytömateriaalin tulkinta
Löytöpaikan esinelöytöjen ja asumuspohjien rakenteiden perusteella on päätelty, että asuinpaikka toimi sesonkiluonteisena asuinpaikkana. Tänne saapuivat mantereelta hylkeenmetsästäjät ennen metsästyskauden alkamista myöhäissyksyllä ja he asuivat täällä metsästyskauden ajan helmi-maaliskuussa. He asuivat asumuksissa, joita on luonnehdittu lähinnä majoiksi tai kodiksi. Kun metsästysaika oli keväällä ohi, palasivat he kotiinsa mantereelle välittäen hankimansa raaka-aineet eteenpäin.
Ympäristö
Kökarin saariryhmän korkeimmat kalliot kohoavat 40 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolelle. Jääkauden jälkeisen maankohoamisen nopeudesta on päätelty, että kalliot kohosivat vedestä noin 4000 vuotta sitten eli kivikauden loppupuolella. Ajoitukset sijoittavat asuinpaikan pronssikaudelle ja silloinkin tarkemmin aikaan noin 1000 eaa., jolloin ympäröivä merenpinta oli 17,5 metriä nykyistä korkeammalla. Silloin oli suurin osa Kökarin saaristosta veden alla. Itse pääsaari Karlbylandet oli pääosin veden alla lukuun ottamatta lounaassa sijaitsevaa Kalenin metsäaluetta, joka muodosti silloin kilometrin pituisen saaren. Muu osa nykyisestä saaresta oli silloin pieniä luotoja ja niiden ympärillä oli vain aavaa merta. Saarten kasvillisuus oli tuolloinkin samaa kuin Kökarin nykykasvillisuus. Sitä dominoi silloin leppä, koivu ja tammi. Nämä kasvoivat tuulisella saarella matalana pusikkomaisena peitteenä.
Tutkimuksia
Ahvenanmaalla on vain muutamia pronssiajalle ajoitettavia asuipaikkoja. Löydöksistä on vain muutamia tutkittu tarkemmin ja Otteböten asuinpaikka on näistä parhaiten tutkittu.
Pelkokerroin
Pelkokerroin on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jota on tehty vuodesta 2001 alkaen. Formaatin on kehittänyt hollantilainen tuotantoyhtiö Endemol. Ohjelmaa juontaa stand up -koomikkonakin tunnettu Joe Rogan. Myös Suomessa on tuotettu kaksi kautta Pelkokerrointa vuosina 2008–2009 nimeltään Suomen Pelkokerroin. Sarjan juonsi Aleksi Valavuori.
Otterböten asuinpaikka
Tutkimuksia
Asuinpaikan löysi sen maanomistaja Erik Gustav Öberg vuonna 1918 ja sitä arveltiin aluksi rautakauden asuinpaikaksi. Tulkinta muuttui kaivauksien myötä 30 vuotta myöhemmin. Sitä tutki silloin Matts Dreijer aluksi pienellä kaivauksella vuonna 1946 ja sitten laajemmalla C.F. Meinander johtamalla kaivauksella vuonna 1950. Kaivauksilla avattiin yli 500 neliömetriä maanpintaa, joka käsitti noin 2/3-osa asuinpaikaksi merkitystä alueesta. Tutkimustulokset julkaistiin vuonna 1954. Raportissa arveltiin ihmisten tulleen Kökariin Ruotsista, Ahvenanmaalta tai Suomesta.
Pelkokerroin
Sarjassa kilpailijat yrittävät jokainen vuorollaan selvitä kolmesta fyysisesti tai henkisesti koettelevasta tehtävästä toisiaan paremmin tai nopeammin. Jos kilpailija ei onnistu suorittamaan tehtävää loppuun tai tarpeeksi nopeasti, hän ei voi edetä seuraavalle tasolle ja putoaa pelistä. Voittaja saa 50 000 dollaria. Mikäli kukaan kilpailijasta ei selviydy tehtävästä, kaikki pääsevät seuraavalle tasolle, mutta palkinto puoliintuu 25 000 dollariin. Sarjassa on myös esiintynyt paljon julkisuuden henkilöitä, kuten veljekset Madina Lake -yhtyeestä.
Ohjelman suosio on ollut suuri ja formaatti on myyty moniin maihin. Ohjelmaa on myös kritisoitu. Yhdysvalloissa American Humane Association on moittinut sarjaa siitä, että siinä vahingoitetaan eläimiä. Ohjelmassa on syöty elävältä hyönteisiä ja tarantella-hämähäkkejä. Joissain tehtävissä nähty rottien ja käärmeiden liiskautuminen kilpailijoiden alle on herättänyt kritiikkiä. Sekä Suomen että Yhdysvaltojen Pelkokerroin kuvataan Argentiinassa, missä ei ole eläinten kohtelua rajoittavaa eläinsuojelulakia.
Otterböten asuinpaikka
Tutkimuksia
Kaivauksien tulosten jälkeen on asuinpaikka saanut olla pitkään rauhassa. Vuonna 1997 palasi Kenneth Gustavsson uudelleen aiheen pariin ja väitteli siitä aiheenaan Otterböte: New Light on a Bronze Age Site in the Baltic. Hän havaitsi savimateriaalin erilaisuuden ja kiinnitti lopulta sen valmistamisen Lausitzin kulttuurin traditioon.
Pelkokerroin
Suomessa yhdysvaltalaista Pelkokerrointa esittää Nelonen.
Henry Sebastian D’Souza
Henry Sebastian D’Souza (20. tammikuuta 1926 Igatpuri – 27. kesäkuuta 2016 ) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 24. elokuuta 1948 ja nimitettiin Cuttack-Bhubaneswarin hiippakunnan piispaksi 24. tammikuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Gordon, jota avustivat Lawrence Trevor Picachy ja Pius Kerketta.
29. maaliskuuta 1985 D’Souza sai nimityksen Kalkutan koadjuuttoriarkkipiispaksi; 5. huhtikuuta 1986 hänestä tuli Kalkutan arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. huhtikuuta 2002.
Paulin Pomodimo
Paulin Pomodimo (s. 30. kesäkuuta 1954) on keskiafrikkalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 13. heinäkuuta 1980 js nimitettiin Bossangoan hiippakunnan piispaksi 10. kesäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joachim N'Dayen, jota avustivat Diego Causero ja Michel Marie Joseph Maître.
Eliel Saarinen
Gottlieb Eliel Saarinen (20. elokuuta 1873 Rantasalmi, Suomen suuriruhtinaskunta – 1. heinäkuuta 1950 Bloomfield Hills, Michigan, Yhdysvallat) oli kansainvälisesti tunnettu suomalainen arkkitehti. Hänen päätyylisuuntansa olivat kansallisromantiikka ja jugend. Hänen vanhempansa olivat rovasti Juho Saarinen ja Selma Saarinen (o.s. Broms). Eliel Saarinen on haudattu Hvitträskiin Kirkkonummelle.
Eliel Saariselle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1919.
Arkkitehtitoimisto Gesellius-Lindgren-Saarinen
Opiskellessaan teknisessä korkeakoulussa Eliel Saarinen tutustui kahteen muuhun nuoreen arkkitehtiin, Herman Geselliukseen ja Armas Lindgreniin. Kolmikko perusti 1896 arkkitehtitoimisto Gesellius, Lindgren & Saarinen. Valmistuttuaan koulusta 1897 kolmikko osallistui arkkitehtikilpailuun, joka järjestettiin Pariisin vuoden 1900 maailmannäyttelyyn tulevasta Suomen paviljongista. Gesellius, Lindgren ja Saarinen voittivat kilpailun kansallisromanttisella ehdotuksellaan. Linnamainen, kansallisilla aiheilla koristettu paviljonki, jonka suurta hallia hallitsivat Akseli Gallen-Kallelan Kalevala-freskot, sai valtavan julkisuuden. Paviljonki oli yksi maailmannäyttelyn suosituimmista. Rakennuksesta tuli kansallisromanttisen arkkitehtuurin suunnannäyttäjä ja arkkitehtitoimistolle alkoi tulvia työtarjouksia.
Herman Geselliuksen, Armas Lindgrenin ja Eliel Saarisen yhteiset työt kuuluvat Suomen kansallisromanttisen arkkitehtuurin mestariteoksiin. Näihin kuuluivat muun muassa vakuutusyhtiö Pohjolan toimitalo (1901) ja Kansallismuseo (1905–1910) Helsingissä, Suur-Merijoen kartano Viipurin maalaiskunnassa (1904, tuhoutui sodassa) sekä arkkitehtikolmikon oma "erämaa-ateljee" Hvitträsk (1902) Kirkkonummella. Toimisto suunnitteli myös useita asuintaloja Helsinkiin ja kehitti kokonaisvaltaista kansallisromanttista sisustustaidetta etenkin Suur-Merijoen kartanossa ja Hvitträskissä.
Itsenäinen ura Suomessa
pienoiskuva|vasen|[[Helsingin päärautatieasema]] Arkkitehtitoimisto hajosi vuonna 1905, ja Saarinen alkoi toimia itsenäisenä arkkitehtina. Samalla hänen tyylinsä alkoi muuttua rönsyilevästä kansallisromantiikasta rationaalisempaan ja klassillisempaan suuntaan. Tämä näkyy selvästi Saarisen tunnetuimmasta työstä, Helsingin päärautatieasemasta (1905–1914). Samoja arkkitehtonisia ideoita Saarinen käytti myös muissa saman ajan töissään, kuten Viipurin rautatieasemassa (1913, tuhoutui jatkosodassa) sekä Lahden (1912) ja Joensuun (1914) kaupungintaloissa.
Arkkitehtuurin lisäksi Saarinen loi myös muuta käyttötaidetta. Suomen vuosien 1909 ja 1922 setelisarjat olivat Saarisen suunnittelemia. Ensimmäinen edusti jugend-tyyliä kansantalouden eri osa-alueisiin liittyvine aiheineen, jälkimmäinen lähinnä kansallisromantiikkaa alastomine ihmisryhmineen ja maisemineen. Hän suunnitteli myös Saarisen mallina tunnetun itsenäisen Suomen ensimmäisen postimerkkisarjan vuonna 1917.
Toteutumattomat suunnitelmat
1910–1920-luvulle sijoittuvat Saarisen kuuluisat toteutumattomat kaupunkisuunnitelmat, joissa hän hahmotteli Helsingin kasvamista eurooppalaisen luokan suurkaupungiksi. Saarinen teki kuitenkin mittavia kaupunkisuunnitelmia myös ulkomaille. Vuonna 1911 Saarinen osallistui Canberran asemakaavasta järjestettyyn kansainväliseen arkkitehtuurikilpailuun ja sijoittui toiseksi. Seuraavana vuonna hän laati kunnianhimoisen Suur-Tallinnan yleiskaavaehdotuksen, joka sisälsi muun muassa tarkat väestöennusteet.
pienoiskuva|vasen|Osa [[Munkkiniemi–Haaga-suunnitelma|Munkkiniemi–Haaga-suunnitelman pienoismallista]] Näiden töiden ajatuksia Saarinen kehitteli edelleen Munkkiniemi–Haaga-suunnitelmassa (1915), jossa hän luonnosteli valtavan esikaupunkimetropolin Munkkiniemen ja Haagan alueelle kantakaupungin luoteispuolelle. Pro Helsingfors -suunnitelmassa (1918) hän kaavaili Helsingin ympärille vyöhykemäisesti leviäviä esikaupunkeja, joilla oli jokaisella oma keskuksensa, sen ympärillä olevat huvila-alueet, joita erottivat toisistaan viheralueet ja joita yhdisti raideliikenneverkko. Saarisen esikaupungit, joiden esikuvana oli tuohon aikaan Englannissa muodissa ollut puutarhakaupunkiajattelu, ennakoivat lähiörakentamisen aikaa, joka alkoi Helsingissä vasta puoli vuosisataa myöhemmin. thumb|Eliel Saarinen vuonna 1973 julkaistussa posti­merkissä. Taustalla toteutumaton suunnitelma edus­kunta­talosta Helsingin [[Tähtitornin vuori|Tähtitornin vuorella.]] Saarinen voitti vuonna 1908 arkkitehtikilpailun uudesta eduskuntatalosta. Hänen ehdotuksessaan monumentaalinen, kansallisromanttinen eduskuntatalo oli sijoitettu Tähtitorninmäen huipulle. Suunnitelmaa ei kuitenkaan toteutettu, ja eduskuntatalosta järjestettiin myöhemmin uusi kilpailu, jonka voitti J. S. Sirén. Vuonna 1921 Saarinen suunnitteli Kalevalaseuran tilauksesta Kalevalatalon, josta oli tarkoitus tulla kansanperinteeseen ja kansanrunouteen keskittyvien tieteiden ja taiteiden tyyssija. Saarisen piirtämä temppelimäinen jättirakennus, joka oli koristeltu kansallisromanttisella symboliikalla ja joka oli tarkoitus sijoittaa Munkkiniemeen, ei koskaan edennyt suunnitelmaa pitemmälle.
Saarinen laati vuonna 1917 ehdotuksen Turun uudeksi raatihuoneeksi, koska vanha raatihuone oli vaurioitunut pahoin Turun suuressa palossa vuonna 1827. Ns. Samuel Bernerin raatihuoneen keskiaikainen kellari ja seinämuurit säilyivät, ja niiden pohjalle rakennettiin asuintalo, joka myöhemmin korotettiin kolmikerroksiseksi. Tornia ei ole vielä palautettu. Saarisen suunnittelema uusi raatihuone olisi edustanut jugendtyyliä ja olisi torneineen muistuttanut jonkin verran Helsingin nykyistä päärautatieasemaa. Ehdotusta ei kuitenkaan koskaan toteutettu, eivätkä lukuisat muutkaan suunnitelmat ja pyrkimykset uuden raatihuoneen rakentamiseksi Turkuun ole tähänkään päivään mennessä tuottaneet tulosta.
Ura Yhdysvalloissa
Saarisen kansainvälinen läpimurto oli vuonna 1922 järjestetty Chicago Tribune -lehden pilvenpiirtäjän suunnittelua koskenut kilpailu. Saarinen sijoittui kilpailussa toiseksi. Hänen rohkeasti massoitellulla suunnitelmallaan oli syvällinen vaikutus Yhdysvaltojen pilvenpiirtäjien suunnitteluun.
Saarinen laati myös Chicagon tuolloin joutomaana olleelle ranta-alueelle mittavan parannussuunnitelman.
Työkiireistään huolimatta Saarinen ei unohtanut kotimaataan, vaan hän kävi joka kesä lomalla Hvitträskissä 1940-luvulle saakka. Kun hän oli erään kerran jälleen lähdössä Suomeen, Yhdysvaltain viranomaiset ilmoittivat, ettei hänellä ollut paluuta Yhdysvaltoihin, ellei hän anoisi Yhdysvaltain kansalaisuutta. Saarisesta tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1945, eikä hän sen jälkeen enää koskaan käynyt Suomessa.
Cranbrook, amerikkalainen unelma
Sanomalehtikustantaja George Gough Boothin aktiivisuuden ansiosta Saarinen muutti vuonna 1923 Yhdysvaltoihin kehittämään ja suunnittelemaan Cranbrookin Taideakatemiaa ja muita uuden kampusalueen rakennuksia. Booth oli hankkeen mesenaatti ja samalla sen ensisijainen pääsuunnittelija, joka pyysi Saarista hankkeen pääarkkitehdiksi. Saarisen tehtäviin kuuluivat sekä alueen että rakennusten suunnittelu ja opettaminen. Cranbrook oli Bauhausin amerikkalainen vastine ja perillinen. 1930-luvulla Saarinen siirtyi vähitellen yhä enemmän opetustoimen johtoon, ja hän veti Cranbrookiin oman perheensä lisäksi monia suomalaisia suunnittelijoita. Saarinen suunnitteli Cranbrookiin 1920–1930-luvuilla useita rakennuksia, muun muassa Cranbrook School for Boys, Kingswood School for Girls, The Institute for Science ja The Academy of Art. Boothin ja Saarisen yhteistoiminta oli 1900-luvun onnistuneimpia yhteistyöhankkeita.
Saarinen suunnitteli 1940-luvulla Yhdysvaltoihin kaksi huomattavaa kirkkorakennusta, Columbukseen First Christian Churchin ja Minneapolisiin Christ Lutheran Churchin. Hän työskenteli myös yhdessä arkkitehtipoikansa Eero Saarisen kanssa. Heidän töitään ovat muun muassa Kleinhansin konserttitalo Buffalossa ja Tabernacle kirkko Indianassa. Saaristen toimiston päätyö vuodelta 1949, jonka lopulliset piirustukset laati Eero Saarinen, on General Motorsin teknillinen keskus Detroitissa.
Arka Gdynia
Morski Związkowy Klub Sportowy Arka Gdynia eli usein lyhyemmin Arka Gdynia on jalkapalloseura Gdynian kaupungista Puolasta. Arka Gdynia pelaa Puolan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Fortuna I ligassa. Seura on perustettu vuonna 1929 nimellä Klub Sportowy Gdynia. Seuralla on kaksi Puolan Cupin mestaruutta (1979 ja 2017). Arka Gdynia on osallistunut myös UEFA:n vuosittain pitämään Eurooppa-liigaan. Arka Gdynia on myös varsin tunnettu väkivaltaisistaan ultrafaneistaan ja on samalla eräs Puolan kannatetuimpia jalkapalloseuroja. Suurinta Arkan kannatus on Pommerin alueella Puolassa. Arka Gdynian päävastus on Ekstaklasassa pelaava Lechia Gdańsk.
Storytel
pienoiskuva|Storytelin logo. Storytel on älypuhelimelle tai tabletille ladattava digitaalinen kirjapalvelu, jonka kautta voi kuunnella ja lukea äänikirjoja ja e-kirjoja. Storytel-sovelluksen voi ladata iPhone- tai Android-laitteelle App Storesta tai Google Playsta.
Storytel on Pohjois-Euroopan johtava äänikirjapalvelu ja toimii tällä hetkellä yli 20 eri maassa. Yritys on listattu Tukholman pörssiin ja palvelulla on maailmanlaajuisesti yli miljoona aktiivista käyttäjää. Paitsi digitaalinen kirjapalvelu Storytel on myös useasta kustantamosta koostuva kustannuskonserni.
Historia
Jonas Tellander ja Jon Hauksson perustivat Storytelin Ruotsissa vuonna 2005 nimellä Bokilur. Samana vuonna julkaistiin myös mobiilisovelluksen ensimmäinen java-sovelma. Yrityksen nimi vaihdettiin Storyteliksi vuonna 2007 kansainvälistymisen edistämiseksi. Storytelin toimitusjohtaja Jonas Tellander osallistui vuonna 2009 SVT:n Draknästet-ohjelmaan (Suomessa TV-formaatti tunnetaan nimellä Leijonan kita / Leijonan luola) hakeakseen lisärahoitusta liiketoiminnalleen. Pääomasijoittaja Richard Båge päätti sijoittaa Storyteliin. Vuonna 2013 Storytel osti Storyside ja Earbooks -äänikirjakustantamot ja alkoi tuottaa ja julkaista omia äänikirjasisältöjä. Vuonna 2016 Storytel herätti laajaa huomioita ostamalla Norstedtsin, Ruotsin toiseksi suurimman kirjakustantamon. Suomessa Storytel aloitti toimintansa keväällä 2016. Storytel omistaa myös Suomen vanhimman kustantamon Gummerus Kustannuksen sekä Aula & Co -kustantamon.
Toiminta-alue
Storytel on kansainvälistynyt viime vuosina voimakkaasti ja palvelu toimii tällä hetkellä Ruotsin, Suomen, Norjan, Tanskan, Islannin, Hollannin, Puolan, Venäjän, Turkin, Bulgarian, Espanjan, Italian, Meksikon, Intian, Arabiemiraattien, Singaporen, Saksan, Belgian, Brasilian, Thaimaan, Etelä-Korean, Israelin ja Egyptin markkinoilla.
Kattegat
thumb|250px|Kattegat Tanskan ja Ruotsin välissä. Kattegat on Tanskan Jyllannin niemimaan ja Ruotsin länsirannikon välinen merialue. Kattegat on osa Pohjanmerta ja Itämerta erottavaa salmien ketjua pohjoisemman Skagerrakin ja eteläisempien Tanskan salmien välissä. Se voidaan lukea Skagerrakin jatkeena osaksi Pohjanmerta, tai joissain tapauksissa osaksi Itämerta; hydrografisesti ja biologisesti se pikemmin kuuluu edelliseen.
Kattegatin pohjoisraja vedetään yleensä Jyllannin pohjoiskärjen ja Ruotsin Pater Noster -luotojen välille. Etelässä raja Juutinraumaan on Gillelejen ja Kullenin niemen välillä,
Kattegatin suurimmat saaret ovat Læsø, Samsø ja Anholt. Pienempiin saariin kuuluu esimerkiksi Fynin pohjoispuolella sijaitseva Æbelø.
Katalaanikomppania
thumb|Katalaanikomppanian käyttämiä tunnuksia vuodelta 1305. Katalaanikomppania oli Roger de Florin perustama joukko palkkasotilaita 1300-luvulla. Bysantin valtakunnan keisari Andronikos II oli palkannut heidät omaan palvelukseensa vuonna 1303, mutta johtajansa murhan jälkeen he aloittivat ryöstöretket Bysantissa. Lopulta he valtasivat Ateenan burgundilaisherttuan maat ja johtivat Ateenaa vuoteen 1388 saakka.
Historia
thumb|[[Roger de Flor saapuu keisarin vastaanotolle Konstantinopolissa. Maalaus vuodelta 1888.]] Katalaanikomppania oli Roger de Florin johtama espanjalainen palkkasotilasryhmä. Bysantin valtakunnan keisari Andronikos II palkkasi heidät armeijaansa vuonna 1303 sotimaan turkkilaisia ja muita vihollisiaan vastaan. Roger de Flor murhattiin vuonna 1305, minkä jälkeen Katalaanikomppania kääntyi entisiä palkkaajiaan vastaan. He asettuivat Kallipolikseen (nyk. Gallipoli) ja järjestivät sieltä ryöstöretkiä lähialueen maaseudulle. Vuonna 1307 he siirtyivät Kallipoliksesta kohti länttä hävittäen Traakiaa ja Makedoniaa. Hyökkäysten kohteeksi joutuivat myös esimerkiksi Athoksen kuuluisat luostarit.
Vuonna 1309 Katalaanikomppania siirtyi edelleen kohti etelää. Etelässä he ottivat vuonna 1311 voiton Ateenan burgundilaisherttuasta ja asettivat itsensä Ateenan johtoon vuoteen 1388 saakka. Tukea haettiin Aragonian kruunun kuningas Fredrik II:lta. Hänen poikiaan asetettiin myöhemmin Ateenan hallitsijoiksi. Ateenan alainen tärkeä kaupan keskus Thíva menetettiin Navarralaiskomppanialle vuonna 1379. Ateena itsessään menetettiin firenzeläiselle Nerio I Acciaiolille vuonna 1388, mikä päätti Katalaanikomppanian vaikutusvallan.
Aršak I
Aršak I oli Iberian kuningaskunnan eli Kartlin kuningas Artašesiani-dynastiasta vuosina 90–78 eaa. Hänet tunnetaan ainoastaan keskiaikaisista georgialaisista kronikoista.
Aršak oli Armenian kuninkaan poika. Hänen isänään on pidetty Artavazd I:stä (hallitsi noin 161–123 eaa. ja myöhemmin). Kronikoiden mukaan aateliset kapinoivat Iberian Parnavaziani-dynastian kuningas Parnadžomia vastaan, minkä jälkeen Aršak nostettiin valtaistuimelle. Kapinalliset oikeuttivat valintansa painottamalla sitä, että hän oli naimisissa Parnavaziani-dynastian prinsessan, luultavasti Parnadžomin sisaren kanssa. Kertomus Aršakin hallituskaudesta on huomattavan lyhyt: siinä kerrotaan ainoastaan hänen valtakautensa sujuneen ilman suurempia ongelmia ja että hän vahvisti Tsundan kaupungin linnoituksia Džavakhetissa.
Ashtabula
Ashtabula on Yhdysvalloissa Ohion osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Se on Ashtabulan piirikunnan suurin kaupunki. Vuonna 1801 perustetussa Ashtabulassa on 19 124 asukasta (2010). Kaupungin läpi virtaa samanniminen joki.
Ashtabula tunnetaan muun muassa vilkkaana rautatieristeyksenä sekä Eriejärven rannalla sijaitsevasta satamastaan, joka on Suurten järvien suurimpia hiilisatamia.
Kaupunki oli aikoinaan Ohion osavaltion merkittävin amerikansuomalaisten keskus. Tunnetuimpia kaupungissa vaikuttaneita amerikansuomalaisia ovat Ashtabulassa syntyneet Juha Mannerkorpi ja T-Bone Slim sekä kaupunkiin kaksivuotiaana muuttanut Maila Nurmi.
Kaukovaara
Kaukovaara voi tarkoittaa:
Rock and roll (täsmennyssivu)
Rock and roll tai rock ’n’ roll tarkoittaa seuraavia asioita:
Sallustius
Gaius Sallustius Crispus (86–34 eaa.) oli roomalainen historioitsija ja poliitikko. Hän oli Julius Caesarin kannattaja, ja tunnetaan teoksistaan, jotka käsittelivät Catilinan salaliittoa ja Jugurthan sotaa.
Elämä
Sallustius syntyi Amiternumissa sabiinien mailla vuonna 86 eaa. Hän kuului varakkaaseen perheeseen, joka oli oletettavasti ritarisäätyinen. Sallustius lähti nuorena opiskelemaan Roomaan ja kuului siellä Nigidius Figuluksen uuspythagoralaiseen piiriin.
Sallustius aloitti virkauransa kvestorina joko vuonna 55 eaa. tai joidenkin antiikin aikaisten lähteiden mukaan 27-vuotiaana. Vuonna 52 eaa. hänet valittiin kansantribuuniksi. Sallustius joutui sekaantumaan Titus Annius Milon ja Publius Clodius Pulcherin valtataisteluun, ja kannatti jälkimmäistä. Vuonna 50 eaa. kensorit Appius Claudius Pulcher ja Lucius Calpurnius Piso erottivat Sallustiuksen senaatista, joidenkin mukaan sillä perusteella, että hän olisi syyllistynyt aviorikokseen diktaattori Sullan tyttären ja Milon vaimon Faustan kanssa. Kerrotaan, että Milo piiskautti Sallustiuksen, mutta päästi hänet sitten menemään rahaa vastaan.
pienoiskuva|vasen|upright=0.94|Sallustius [[Luca Signorellin freskossa noin vuodelta 1499–1502. Cappella di San Brizio, Orvieton katedraali.]] On arveltu, että Sallustiuksen saama rangaistus olisi johtunut ennemminkin puoluepolitiikasta, sillä aviorikos ei, vaikka olisikin ollut totta, ollut yleensä tarpeeksi suuri peruste kensorien määräämään rangaistukseen (nota censoria). Tribuunikaudellaan Sallustius hyökkäsi Miloa vastaan, mutta heidän välisille vihollisuuksilleen saattoi olla myös muita syitä jo mainitun piiskauksen lisäksi. Aviorikoksen on täytynyt tapahtua ennen vuotta 52 eaa., ja Sallustiuksen valinta tribuuniksi tapahtui tämän jälkeen.
Sallustius liittoutui Julius Caesarin kanssa vuoden 50 eaa. tienoilla, ja osallistui vuosien 49–45 eaa. kansalaissotaan tämän puolella. Hänestä ei kuitenkaan juurikaan kuulla vähään aikaan senaatista erottamisen jälkeen. Teoksen Declamatio in Sallustium tuntematon kirjoittaja vihjaa, että hän olisi siirtynyt Caesarin luo Galliaan, mutta lähde ei ole kovin luotettava. Vuonna 47 eaa. Sallustius valittiin preettoriksi, ja sai näin asemansa takaisin. Sallustius lähes menetti henkensä eräiden Caesarin Campaniaan jättämien sotilaiden kapinassa. Nämä oli jätetty sinne odottamaan meren ylitystä Afrikkaan. Sallustius vei tiedon kapinasta Caesarille Roomaan, ja hänen mukanaan olivat kapinoineet sotilaat, jotka Caesar palautti järjestykseen.
pienoiskuva|vasen|upright=0.94|Nykyinen [[Horti Sallustiani eli ”Sallustiuksen puutarha” Roomassa.]] Sallustius seurasi Caesaria tämän Afrikan sotaan vuonna 46 eaa. Hänet lähetettiin Cercinan saarelle (nykyinen Kerkenna Tunisian rannikolla) hakemaan ruokahuoltoa Caesarin joukoille, missä hän onnistui. Caesar jätti hänet Afrikkaan Numidiaan perustetun uuden Africa novan provinssin maaherraksi. Hänen arvonsa oli prokonsuli. Toimessaan Sallustiuksen kerrotaan alistaneen kansaa ja rikastuneen epäoikeudenmukaisesti. Häntä syytettiin väärinkäytöksistä Caesarin edessä, mutta ei ole tietoa siitä, että hän olisi joutunut oikeuteen. Syytteissä saattaa olla jotakin perää, sillä ainakin Sallustiuksesta tuli erittäin rikas, mikä näkyy muun muassa siinä, että hän rakennutti Quirinalikselle suuren palatsin puutarhoineen, jotka tunnettiin nimellä Horti Sallustiani. Panettelevat puheet Sallustiusta vastaan ovat mahdollisesti peräisin Lenaeukselta, Pompeius Suuren vapautetulta, mutta tämä ei ole ainoa lähde niihin.