cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Orehovno
Orehovno mainitaan ensimmäisen kerran Bežetskin viidenneksen verokirjoissa vuosina 1581–1583. Myöhemmin se kuului Borovitšin kihlakuntaan. Uver- ja Udinajokia pitkin kulki Mstajoen kosket ohittanut Volgan ja Ilmajärven välinen reitti. Orehovno oli aluksi pogostan ja myöhemmin volostin keskus. Vuonna 1927 muodostettiin Borovitšin piirikuntaan kuulunut Orehovnon piiri, joka lakkautettiin jo vuonna 1931. Gorodištšen, Dubiškin ja Tšuvaševa Goran kunnat liitettiin Orehovnoon vuonna 2010.
Kylistä on linja-autoyhteydet Mošenskojeen ja Borovitšiin. Seudun pääelinkeino on maatalous. Kunnassa toimii kolme maidon ja lihan tuotantoon erikoistunutta maatalousyritystä sekä yksi yksityinen maatila. Lisäksi on muutamia puunhankintayrityksiä.
Harmaapäänappaaja
Levinneisyys ja elinympäristö
Harmaapäänappaajaa tavataan Brasilian kaakkoisosista, Paraguayn itäosista ja Koillis-Argentiinasta. Linnun elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat. Harmaapäänappaajan elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 000 metrin korkeudella merenpinnasta.
Pesimäajan alussa koiraat kokoontuvat ryhmiksi, joissa ne esiintyvät naaraille. Koiraat houkuttelevat naaraita värisyttelemällä siipiään ja hyppimällä oksilta toisille.
Orehovno
Palveluihin kuuluu kolme lastentarhaa, Orehovnon keskikoulu, Orehovnon ja Petrovon kulttuuritalot, Tšuvaševa Goran kerhotalo, kolme kirjastoa, kaksi postia, paikallissairaala, kolme lääkintäasemaa ja vanhainkoti. Vähittäiskauppaa harjoittaa etupäässä Mošenskojen piirin kulutusosuuskunta.
Nähtävyyksiä ovat Gorodištšin ja Petrovon muinaislinnat, muinaiset hauta- ja asuinpaikat, Orehovnon kirkko ja koulurakennus, Ivanovskojen ja Petrovon kartanoalueet, Glebovon tsasouna ja Nikiforkovon koulurakennus.
Riikka Ketoja
Riikka Ketoja (s. 10. syyskuuta 1994 Pietarsaari ) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa ruotsalaista Sunnanå SK:ta.
Seurajoukkueet
Ketoja on Jakobstads Bollklubbin kasvatti, joka debytoi Naisten Liigassa FC Unitedin riveissä jo 15-vuotiaana kaudella 2009. Vuonna 2011 hän siirtyi talousvaikeuksista kärsineestä FC Unitedista Kokkola Futikseen. Kaudella 2013 Ketoja ehti pelaamaan vain neljä ottelua, ennen kuin vakava polvivamma piti hänet sivussa pelikentiltä koko loppukauden ajan.
Maajoukkue
Ketoja on edustanut Suomea kaikissa ikäkausimaajoukkueissa. A-maajoukkueeseen hänet kutsuttiin ensimmäisen kerran vuoden 2013 Kypros Cupiin, mutta hän joutui jättämään turnauksen väliin ylioppilaskirjoitusten vuoksi. Ensimmäisen maaottelunsa Ketoja pelasi kesäkuussa 2014 MM-karsinnassa Itävaltaa vastaan. Toukokuun 2015 loppuun mennessä hän on pelannut viisi naisten maaottelua.
Kulkurin tango (Esko Rahkonen, 2011)
Kulkurin tango on suomalaisen Esko Rahkosen kokoelma-albumi vuodelta 2011.
John Michell
John Michell (25. joulukuuta 1724 – 29. huhtikuuta 1793) oli englantilainen pappi ja luonnonfilosofi joka teki oivalluksia monilla tieteen aloilla, mukaan lukien tähtitieteessä, geologiassa, optiikkassa ja painovoimassa. Pidetty "yhtenä parhaimmista unohdetuista tieteilijöistä", hän oli ensimmäinen joka ehdotti mustien aukkojen olemassaoloa, ensimmäinen joka ehdotti että maanjäristyksestä lähtee maanjäristysaaltoja, ensimmäinen joka selitti miten voi valmistaa keinotekoisia magneetteja, ja ensimmäinen joka sovelsi tilastoja maailmankaikkeuden tutkimiseen, ja tajusi että kaksoistähdet ovat keskeisen painovoiman tulos. Hän myöskin keksi laitteen jolla voi mitata Maan massan. Häntä on kutsuttu seismologian ja magnetometrian isäksi.
Ako Denot Mi E Nokj
Ako denot mi e nokj on pohjoismakedonialaisen artisti Kaliopin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001.
Tauno Järnefelt
Armas Tauno Juhana Järnefelt (10. lokakuuta 1867 Kitee – 24. toukokuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen korkeimman oikeuden oikeusneuvos ja valtiopäivämies.
Järnefeltin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Gustaf Johan Järnefelt (1823–1883) ja Amalia Christina Seitz. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 Helsingin alkeisopistosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1890 sekä molempien oikeuksien kandidaatiksi 1894. Järnefelt sai varatuomarin arvon 1896.
Järnefelt oli Tampereen kaupunginvaltuuston sihteerinä vuodesta 1903, nuorempana oikeusneuvosmiehenä Tampereella vuodesta 1905 ja rikosasiain notaarina Helsingissä vuodesta 1907. Hän oli senaatin oikeusosastolla kanslistina vuodesta 1908, protokollasihteerinä vuodesta 1914 ja vanhempana oikeussihteerinä vuodesta 1918. Hän toimi korkeimman oikeuden apujäsenenä vuodesta 1926, Helsingin yliopiston asiamiehenä 1918–1933 ja korkeimman oikeuden jäsenenä ja oikeusneuvoksena 1930–1937.
Järnefelt oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Järnefelt oli naimisissa vuodesta 1900 Ebba Margaretha Schaumanin (1875–1949) kanssa. Heidän poikansa oli Helsingin yliopiston tähtitieteen professori Gustaf Järnefelt.
Sanquharin linna
thumb| Sanquharin linna on raunioitunut keskiaikainen linna Skotlannissa Dumfriesin ja Gallowayn alueella. Sijainti on taannut sille hyvän luonnollisen suojan muilta sivuilta paitsi idästä, jossa sitä kiertää syvä vallihauta. Ensimmäinen rakennusvaihe on 1300-luvun lopusta, ja osa piharakennuksista on 1500-luvulta. Buten markiisi kunnosti linnaa 1890-luvulla, mutta työ jäi kesken.
Linna on Scheduled Monument -suojelukohde vuodesta 1937 alkaen.
Marko Laine
Marko Laine (s. 1. heinäkuuta 1968) on aktiiviuransa lopettanut suomalais-saksalainen koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Laine kuului Suomen koripallomaajoukkueeseen vuoden 2000 Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa.
Seuratasolla Laine aloitti pääsarjauransa kasvattajaseurassaan Tampereen Pyrinnössä vuosina 1986–1989. Lahden NMKY:hyn hän siirtyi kaudeksi 1990–1991. Tämän jälkeen hän matkusti Saksaan, jossa edusti pääsarjatason joukkueita ja muun muassa pelasi kaudella 2000–2001 Korać cupia DJK Würzburgissa.
Hotellit kuntoon, Gordon Ramsay
Hotellit kuntoon, Gordon Ramsay on yhdysvaltalainen televisiosarja, jonka pääosassa on Gordon Ramsay joka pyrkii parantamaan yhdysvaltalaisten hotellien tasoa. Sarja alkoi yhdysvaltalaisella Fox-kanavalla 13. elokuuta 2012. Suomessa sarjan esittäminen alkoi Nelonen-kanavalla 31. heinäkuuta 2014.
Raimo Piltz
Raimo Viktor Piltz (s. 27. toukokuuta 1938 Helsinki) on suomalainen entinen televisio-ohjaaja. Hänet tunnetaan erityisesti merkittävien kansainvälisten urheilutapahtumien ohjauksistaan. Piltz ohjasi muun muassa Lake Placidin olympialaisten 1980 hiihdon sekä Soulin 1988 ja Barcelonan 1992 olympialaisten yleisurheilun kansainväliset televisiolähetykset.
Ura
Piltz toimi Mainos-TV:n ohjaajana 1960–1963, Yleisradion TV 1:n ohjaajana 1963–1981 ja ruotsinkielisen urheilutoimituksen päällikkönä ja päätuottajana 1984–2001. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2001. Piltz on saanut Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultaisen arvomerkin 2001, sekä Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 1980.
Dimetyyliadipaatti
Dimetyyliadipaatti (C8H14H4) on metanolin ja adipiinihapon esteri. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena ja muoviteollisuudessa pehmentimenä.
Ominaisuudet
Dimetyyliadipaatti on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee useaan orgaaniseen liuottimeen kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja tetrakloorimetaaniin. Aine voidaan hydrolysoida emäksisissä olosuhteissa adipiinihapoksi ja metanoliksi. Dimetyyliadipaatti voidaan pelkistää 200 °C:n lämpötilassa vedyttämällä 1,6-heksaanidioliksi.
Valmistus
Dimetyyliadipaattia voidaan käyttää yhdessä muiden diestereiden kanssa liuottimena maalienpoistoaineissa ja teollisuudessa eräiden pinnoitteiden liuottimena. Yhdisteen etuja ovat hyvät liuotusominaisuudet ja korkea kiehumispiste. Yhdistettä voidaan käyttää myös muovien pehmentimenä sekä muiden yhdisteiden kuten adipaattiestereiden ja adipiinihapon valmistamiseen. .
Mandiakuyn kirkko
Mandiakuyn kirkko on katolinen kirkkorakennus Mandiakuyn kylässä Malissa. Tyyliltään eklektinen kirkko on pystytetty vuosina 1956–1958.
Vaaleasta kivestä rakennetun nelikulmaisen kirkon pituus on 57,6 metriä ja leveys 32 metriä. Se on katettu rautakehikon tukemalla peltikatolla. Sisäänkäyntiä koristaa kaksi 30 metriä korkeaa kellotornia. Tornit edustavat gotiikkaa ja päärakennus neosudanilaista tyyliä.
Sanin hiippakuntaan kuuluvan seurakunnan kirkkoon mahtuu 3 000 henkeä. Se on vaikuttanut katolisten ja protestanttisten kirkkojen ja julkisten rakennusten tyyliin bobojen asuinalueella Malissa ja Burkina Fasossa.
Yorkshiren kapina 1489
Yorkshiren kapina tapahtui Englannissa vuonna 1489 Henrik VII:n valtakaudella.
Ville Kolehmainen
Vilho Erik (Ville) Kolehmainen (22. lokakuuta 1901 Kymi – 4. kesäkuuta 1965 Helsinki ) oli suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos. Hän oli toimitusjohtajana Kauklahden lasitehtaassa 1927–1939, Ikkuna Oy:ssä vuodesta 1948 ja Riihimäen lasitehtaassa vuodesta 1953.
Yorkshiren kapina 1489
Tausta
Parlamentti myönsi Henrik VII:lle 100 000 punnan avustuksen Bretagnen tukemiseen. Englanti ja Bretagne taistelivat yhdessä Ranskaa vastaan. Henrik lähetti Northumberlandin neljännen jaarlin Henry Percyn keräämään veroja tätä tarkoitusta varten. Monet Northumberlandin ja Yorkshiren asukkaat väittivät jo maksaneensa oman osansa veroista. Asukkaat eivät suostuneet maksamaan ylimääräisiä veroja Bretagnen puolustamiseksi, koska tilanteesta ei ollut heille maantieteellisesti uhkaa sillä Bretagne oli lähempänä Cornwallia ja Lontoota.
Ville Kolehmainen
Kolehmaisen isä oli Riihimäen lasin perustaja Mikko Kolehmainen.
Yorkshiren kapina 1489
Kapina
Kapina alkoi huhtikuussa 1489. Jaarli tapasi kapinalliset, mutta kahakassa hän sai surmansa. Kapinalliset pyysivät anteeksi, mutta kuningas hylkäsi anteeksipyynnön ja lähetti Surreyn jaarlin Thomas Howardin johtaman 8 000 miehen armeijan pohjoiseen. Kapinalliset hajaantuivat, ja heidän johtajansa John à Chambre hirtettiin maanpetturina. Kapinalliset löysivät uudeksi johtajaksi Sir John Egermontin. Egermont osoittautui kuitenkin epäluotettavaksi, ja hän pakeni Burgundin kreivittären Margaretin tuomioistuimeen.
Seuraukset
Kapinan seurauksena kapinalliset saivat kuninkaalta anteeksipyynnön, eikä heiltä kerätty lisää veroja, eikä Henrik siten saanut tarpeeksi varoja Bretagnen puolustamiseen. Hän tuli myös tietoiseksi pohjoisenglantilaisten luonteesta.
Surreyn jaarli Thomas Howard taisteli kapinallisia vastaan, ja hänet ylennettiin Henrikin luutnantiksi.
Hopeatilhet
Hopeatilhet (Hypocoliidae) on vapuslintuihin kuuluva heimo. Heimon lajit on aiemmin luokiteltu kuuluviksi tilhien tai viheltäjien heimoihin, mutta ne voivat olla läheistä sukua myös bulbuleille. BirdLife Suomen käyttämässä luokituksessa hopeatilhien heimoon luetaan kaksi lajia hopeatilhi (Hypocolius ampelinus) ja hedelmäviheltäjä (Hylocitrea bonensis). Hedelmäviheltäjä luetaan toisissa lähteissä kuuluvaksi omaan heimoonsa Hylocitreiidae.
Hopeatilheä tavataan Lähi-idästä ja hedelmäviheltäjää Indonesiasta.
BBC News at Ten
BBC News at Ten on televisioyhtiö BBC:n esittämä brittiläinen uutisohjelma.
Asko Mäki
Asko Mäki (s. 10. huhtikuuta 1956) on turkulainen poliitikko ja kulttuurilautakunnan jäsen, siviiliammatiltaan yhteiskunnallisten aineiden opettaja. Hän oli yksi Vasemmistoliiton perustajajäsenistä vuonna 1990 ja Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) viimeinen pääsihteeri vuosina 1990–1992.
Mäki valmistui ylioppilaaksi Turun klassillisesta lyseosta vuonna 1975 ja Turun yliopistosta 1991.
Politiikassa
Mäki liittyi SKDL:n jäsenjärjestöön eli Suomen Demokraattiseen Nuorisoliittoon vuonna 1970 ollessaan vasta 14-vuotias. Liittyminen Suomen Kommunistiseen Puolueeseen edellytti muuttoa Helsinkiin, sillä vähemmistöläinen SKP:n Turun piiri ei hyväksynyt enemmistöläistä Mäkeä riveihinsä.
Mäki kohosi SKP:n pääsihteeriksi vuosiksi 1990–1992. Hän oli Vasemmistoliiton perustajajäsen vuonna 1990 ja vaikutti yhden kauden sen puoluehallituksessa. Vuosina 2012–2015 hän toimi Turun Vasemmistoliiton puheenjohtajana. Vuonna 2016 Mäki jätti myös Vasemmistoliiton ja loikkasi SDP:hen.
Anna Tuori
Anna Tuori (s. 18. maaliskuuta 1976 Helsinki ) on suomalainen kuvataiteilija. Hänet on valittu vuoden 2011 nuoreksi taiteilijaksi.
Tuori on käynyt Helsingin kuvataidelukion ja opiskellut Kuvataideakatemiassa 1997–2003. Vuosina 1999–2000 hän opiskeli Ranskassa École Nationale Supérieure des Beaux-Arts. Hän on ollut Ars Fennica -ehdokkaana 2006 ja Carnegie Art Award -ehdokkaana 2008. Tuorin taiteessa on aineksia romantiikasta ja kauhusta. Lavastetut usein painajaismaiset maisemat kuvaavat paikkoja, joita ei ole olemassa.
Tuori on osallistunut ryhmänäyttelyihin ja pitänyt yksityisnäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla.
Anna Tuorin puoliso on kolumnisti Jyrki Lehtola.
Karel Doorman
thumb|Karel Doorman vuonna 1935. Karel Willem Frederik Marie Doorman (23. huhtikuuta 1889 Utrecht, Alankomaat – 27. helmikuuta 1942 Jaavanmeri) oli hollantilainen kontra-amiraali, joka palveli toisessa maailmansodassa. Hän kaatui Jaavanmeren taistelussa, jossa Japanin laivasto tuhosi pääosan hänen komentamastaan liittoutuneiden hyökkäyslaivastosta.
Doorman toimi Hollannin laivaston meriupseerina vuodesta 1910 ja palveli pitkään Alankomaiden Itä-Intiassa. Hän osallistui myös maan ilmavoimien kehittämiseen ensimmäisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen. Vuonna 1937 hän palasi Itä-Intiaan meri-ilmavoimien komentajaksi ja vuonna 1940 hänestä tehtiin koko Itä-Intian laivaston komentaja. Japanin aloitettua hyökkäyksensä Itä-Intiassa Doorman nimitettiin helmikuussa 1942 yhtyneiden hollantilaisten, brittiläisten, amerikkalaisten ja australialaisten joukkojen (ns. ABDA) erityisen hyökkäyslaivaston taktiseksi komentajaksi. Hänen tehtävänään oli pysäyttää japanilaiset Jaavanmerellä ja estää siten heitä nousemasta maihin Jaavalla. Doormanin laivasto käsitti viisi risteilijää ja yhdeksän hävittäjää. Se kohtasi 27. helmikuuta merellä vastaavankokoisen japanilaisen laivaston, joka saattoi kuljetusaluksia. Seuranneessa taistelussa japanilaiset upottivat kaikki liittoutuneiden risteilijät, mukaan lukien Doormanin lippulaivan De Ruyterin, sekä suuren osan hävittäjistä. Japanilaisten omat tappiot olivat vähäiset, ja maihinnousu Jaavalle alkoi jo seuraavana päivänä.
Doorman hukkui lippulaivansa mukana. Hänen on sanottu lähettäneen taistelun alussa aluksilleen viestin ”Ik val aan, volgt mij” (”Minä hyökkään, seuratkaa minua”; joskus tulkittu myös muodossa ”kaikki alukset seuratkaa minua”). Lausahdus muodostui toisen maailmansodan aikana hollantilaisten taistelutahtoa kuvanneeksi iskulauseeksi. Doormanin mukaan on myöhemmin nimetty useita Hollannin laivaston lentotukialuksia sekä 1990-luvulla käyttöönotettu ohjusfregattien kokoluokka.
Kalininskoje
Kalininskoje on maalaiskunta ja sen keskuskylä Venäjällä Novgorodin alueen Mošenskojen piirissä. Piirin koillisosan käsittävän kunnan pinta-ala on 797,63 neliökilometriä. Asukkaita on 1 300 henkeä (vuonna 2011).
Kalininskojen kunta rajoittuu pohjoisessa Hvoinajan ja idässä Pestovon piireihin, etelässä Mošenskojen piirin Dolgojen sekä lännessä Kirovskojen ja Mošenskojen kuntiin. Pinta-alasta 83,4 % on metsää, 11,3 % maatalousmaata ja 3,5 % vesialueita. Seudulla on lukuisia pieniä järviä. Suurimmat joet ovat Mstan sivujoki Uver sekä Mologan sivujoki Koboža. Hyötykaivannaisiin kuuluvat sora, hiekka, turve, sapropeeli ja kivennäisvesi.
Tuhkapaju
Tuhkapaju on puuvartinen kasvilaji ja voi kasvaa muutaman metrin korkuiseksi pensaaksi tai pieneksi puuksi. Tuhkapaju kasvaa monenlaisilla, tyypillisesti kosteahkoilla kasvupaikoilla, kuten rannoilla, ojanpientareilla ja vanhoilla pelloilla. Tuhkapajun lehdet ovat puikeita, suurikorvakkeisia, vihreitä ja alapinnaltaan harmahtavanvihreitä. Tuhkapaju kukkii huhti-toukokuussa ennen lehtien puhkeamista. Sen kukinnot ovat pystyjä norkkoja, jotka varisevat alas kokonaisina.
Tuhkapaju voi risteytyä muiden pajulajien kanssa.
Kalininskoje
Seudulta on löydetty ajanlaskun alun molemmin puolin ajoitettuja suomalaisugrilaisia asutuksia sekä 900–1000-luvulta Kiovan Rusin aikaisia kurgaanihautoja. Vanhimmat arkeologiset löydöt ovat jo kivikaudelta. Uver- ja Udinajokia pitkin on aikoinaan kulkenut Mstajoen kosket ohittanut Volgan ja Ilmajärven välinen reitti. Kobožajoen varret kuuluivat Novgorodin Bežetskin viidenneksen Izboištšin, Tšerenskojen ja Megrinon pogostoihin. Myöhemmin alueen keskuspaikaksi muodostui Mošenskoje, josta tuli piirikeskus vuonna 1927. Kabožan kunta liitettiin Kalininskojeen vuonna 2010.
Kylistä on linja-autoyhteydet Mošenskojeen. Kunnassa toimii muutamia pieniä metsäteollisuusyrityksiä, tielaitos ja sähköasennuspalvelu. Maataloutta edustavat asukkaiden henkilökohtaiset aputaloudet.
Palveluihin kuuluu kaksi lastentarhaa, Kabožan peruskoulu, kolme kerhotaloa ja kirjastoa, Oktjabrskin nuorisokeskus, kaksi postia ja kolme lääkintäasemaa. Vähittäiskaupasta vastaa Mošenskojen piirin kulutusosuuskunta sekä muutama yksityinen kauppaliike.
Nähtävyyksiä ovat muinaiset asuin- ja hautapaikat, Lytkinon kirkko sekä vanhat asuin- ja talousrakennukset.
Kaivola (Pertteli)
Kaivola (joskus myös Perttelin kirkonkylä) on taajama ja kylä Salossa, entisen Perttelin kunnan alueella. Kylässä sijaitsee K-Market, koulu, päiväkoti, vapaapalokunnan paloasema sekä Perttelin kirkko. Alue rajautuu lännessä kantatiehen 52, pohjoisessa Hiiden alueeseen ja etelässä Lopen kylään.
Punakatko
Punakatko (Torilis japonica, myös T. anthriscus) on Euraasiassa kasvava valko- tai punertavakukkainen sarjakukkaiskasvi. Suomessa punakatkoa tavataan lähinnä Ahvenanmaalla, jossa se on rauhoitettu laji.
Ulkonäkö ja koko
thumb|left|Punakatkon kukinto. thumb|left|Punakatkon kaarevapiikkisiä hedelmiä. thumb|left|Punakatkon lehti.
Punakatko muistuttaa jossain määrin koiranputkea (Anthriscus sylvestris).
Levinneisyys
Punakatkoa kasvaa lähes koko Euroopassa eteläistä Italiaa, Kreikkaa, Skandinavian keski- ja pohjoisosia sekä Manner-Suomea lukuun ottamatta. Laji puuttuu myös Pohjois-Venäjältä. Lajin toinen levinneisyyskeskittymä löytyy Japanista. Paikoitellen sitä kasvaa myös Itä- ja Keski-Aasiassa. Yhdysvaltain keskiosiin laji on levinnyt ihmisen mukana. Suomessa punakatkoa kasvaa vakituisena lajina ainoastaan Ahvenanmaalla. Satunnaisena tulokkaana lajia on tavattu muutamin paikoin Manner-Suomesta.
Elinympäristö
Punakatko on kuivien kasvupaikkojen laji. Sitä tavataan esimerkiksi kivikkoisilla rinneniityillä, kyläkedoilla ja tienvarsilla. Itämeren saarilla lajia tavataan tyypillisesti kivikkoisilla merenrannoilla. Punakatko on Suomessa harvinaistunut.
Ahmet Yürür
Ahmet Yürür (s. 14. elokuuta 1941 Istanbul) on turkkilainen säveltäjä ja musiikintutkija. Hän on säveltänyt pääasiassa orkesteriteoksia. Hänen tuotantoaan on esitetty Turkin lisäksi myös kansainvälisesti Itävallassa, Saksassa, Italiassa, Alankomaissa, Venäjällä, Syyriassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa.
Yürür opiskeli varhain viulun- ja alttoviulunsoittoa. Vuosina 1961–2 hän opiskeli Sorbonnessa ranskalaista kirjallisuutta ja tämän jälkeen vuoteen 1963 politiikan tutkimusta Ankaran yliopistossa. Vuosina 1962–1970 Yürür sai sävellysopetusta Ulvi Cemal Erkiniltä ja Ahmet Adnan Saygunilta Ankaran valtionkonservatoriossa, ja lisäksi Saygun jatkoi hänen opettamistaan Istanbulin Mimar Sinan -yliopistossa 1971–5. Vuosina 1978–1981 Yürür opiskeli Indianan yliopistossa sävellystä, etnomusikologiaa ja musiikkitiedettä. Hän jatkoi etnomusikologian opintojaan Marylandin yliopistossa 1981–9 ja sai sieltä filosofian tohtorin arvonsa.
Yürür on luennoinut Kalifornian yliopistossa, Los Angelesissa ja Pittsburghin yliopistossa. Hän on tehnyt tutkimustyötä Aasian maissa, kuten Intiassa, sekä Kreikassa. Yürür on opettanut Mimar Sinan -yliopistossa, Hacettepen yliopistossa, Yıldızin teknillisessä yliopistossa ja Egen yliopistossa.
Yürürin orkesteriteosten joukossa ovat Teema ja muunnelmia (1969), Ovvertura Concertante (1979), concertino pianolle ja pienelle orkesterille (1982) ja sellokonsertto (1988). Hän on säveltänyt lisäksi muun muassa kamarimusiikkia ja pianoteoksia, kuten sonaatin (1968) ja amerikkalaisia sarjoja, sekä näyttämöteoksia (baletti The Smile, 1977, 4-näytöksinen ooppera Gül Baba, 2000–) ja elokuvamusiikkia.
Gordon kokkaa tykimmin
Gordon kokkaa tykimmin on brittiläinen televisiosarja, jonka pääosassa on Gordon Ramsay. Ohjelmassa Ramsay näyttää, kuinka hyvää ruokaa tehdään helposti ja kekseliäästi. Sarja alkoi brittiläisellä Channel 4 -kanavalla 10. syyskuuta 2012. Suomessa sarjan esittäminen alkoi MTV3 Max -kanavalla 12. joulukuuta 2012.
Amrish Puri
Amrish Puri (22. kesäkuuta 1932 Jalandhar – 12. tammikuuta 2005 Mumbai) oli intialainen näyttelijä. Intiassa hänet muistetaan useista näyttelijäsuorituksistaan Bollywood-elokuvissa, mutta länsimaalaiset tuntevat hänet parhaiten pahan Mola Ramin esittäjänä seikkailuelokuvassa Indiana Jones ja tuomion temppeli. Hänen isoveljensä oli näyttelijä Madan Puri.
Puri meni naimisiin Urmila Divekarin kanssa 5. tammikuuta 1957. He saivat kaksi lasta, Rajeevin ja Namratan.
Amrish Puri menehtyi Mumbaissa aivoverenvuotoon 72-vuotiaana.
AMC Hornet
AMC Hornet oli vuosina 1970–1977 valmistettu amerikkalainen automalli.
Ennen AMC Hornetia AMC oli valmistanut Rambler-mallisia autoja. Mallin maine oli kuitenkin kärsinyt, joten yhtiö alkoi valmistaa kokonaan uudenlaisia autoja uudella nimellä. Viimeistä Rambler-mallia, Rambler Americaniä, seurasi ensimmäinen AMC-mallin auto, AMC Hornet. Sen suunnitteli Richard A. Teague. Hornet tuli myyntiin vuonna 1970 ja samana vuonna AMC esitteli myös AMC Gremlinin, joka oli 30 senttimetriä lyhyempi versio Hornetista. Hornetista oli kaksi- ja nelipaikkaiset versiot. Kuten vuonna 1969 julkistetussa, suositussa Ford Maverickissa, Hornetin akseliväli oli noin 275 senttimetriä, se oli sedan-mallinen ja aikansa tyylin mukaisesti siinä oli pitkä konepelti ja lyhyt perä. AMC Hornetia valmistettiin vuoteen 1977 asti, jolloin sen korvasi uusi AMC Concord -malli.
Telediario
Telediario on televisioyhtiö Televisión Españolan esittämä espanjalainen uutisohjelma.
Jasłon piirikunta
Jasłon piirikunta on yksi Ala-Karpatian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 113 450. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Jasło. Yhdeksän maalaiskuntaa ovat Brzyska, Dębowiec, Jasło, Kołaczyce, Krempna, Nowy Żmigród, Osiek Jasielski, Skołyszyn sekä Tarnowiec ja niissä on kylien lisäksi yksi kaupunki; Kołaczyce.
Jasłon piirikunnan pinta-alasta arviolta 37,6 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Jasłon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,3 prosenttia. Luku on huomattavasti koko Puolan työttömyysastetta korkeampi. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Jasłon piirikunnassa arvioitiin olevan 113 450 asukasta, joista 50,8 prosenttia naispuolisia ja 49,2 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 115 734 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 95 921 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 17,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 62,3 prosenttia ja eläkeikäisten 20,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,8 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 1 019 lasta.
Gordon Ramsay kiven sisässä
Gordon Ramsay kiven sisässä on brittiläinen televisiosarja, jonka pääosassa on Gordon Ramsay. Ohjelmassa Ramsay saapuu Brixtonin vankilaan jonka tarkoituksena on koulia joukko rikollisia tuottavaan työhön eli ruoanvalmistukseen. Sarja alkoi brittiläisellä Channel 4 -kanavalla 26. kesäkuuta 2012. Suomessa sarjan esittäminen alkoi MTV3 Max -kanavalla 27. toukokuuta 2013.
Suomen tieteen historia (kirjasarja)
Suomen tieteen historia on neliosainen teossarja suomalaisen tieteellisen tutkimuksen vaiheista. Teossarjan päätoimittaja on Päiviö Tommila ja sen julkaisi WSOY 2000–2002.
Jaavanmeren taistelu
pienoiskuva|Muodostelma japanilaisia pommikoneita hyökkäämässä. Jaavanmeren taistelu oli meritaistelu osana Japanin Hollannin Itä-Intian sotaretkeä toiseen maailmansotaan kuuluneessa Tyynenmeren sodassa. Taistelu käytiin liittoutuneiden ja Japanin laivastojen välillä Jaavanmerellä 27. helmikuuta – 1. maaliskuuta 1942. Taistelu päättyi Japanin voittoon ja japanilaiset miehittivät Hollannin Itä-Intian.
Tausta
Sodan alussa Japani pyrki valloittamaan koko Australian ja Aasian mantereen välisen saarialueen. Yhtenä viimeisistä oli Jaavan saaren valtaus. Liittoutuneet Alankomaat, Iso-Britannia, Australia ja Yhdysvallat olivat muodostaneet alueen puolustamista varten sotilasliiton ABDA:n.
Helmikuun lopulla Jaavanmerellä operoi hollantilaisen amiraali Karel Doormanin johtama laivasto-osasto. Osastoon kuuluivat Alankomaiden laivaston kevyet risteilijät Hr. Ms. De Ruyter ja Hr. Ms. Java, Kuninkaallisen laivaston raskas risteilijä HMS Exeter, Australian laivaston kevyt risteilijä HMAS Perth ja Yhdysvaltain laivaston raskas risteilijä USS Houston sekä niitä suojanneet hävittäjät HMS Electra, HMS Encounter, HMS Jupiter, Hr. Ms. Kortenaer, Hr. Ms. Witte de With, USS Alden, USS John D. Edwards, USS John D. Ford ja USS Paul Jones.
Taistelun kulku
Jaavan saaren maihinnousuosastoa saattoi amiraali Takeo Takegin johtama risteilijäosasto, johon kuuluivat raskaat risteilijät Nachi ja Haguro sekä kevyet risteilijät Jintsu ja Naka sekä suojana olleet hävittäjät Yūdachi, Samidare, Murasame, Harusame, Minegumo, Asagumo, Yukikaze, Tokitsukaze, Amatsukaze, Hatsukaze, Yamakaze, Kawakaze, Sazanami ja Ushio. Osastot kohtasivat illalla 27. helmikuuta ja liittoutuneet jäivät pian alakynteen ja menettivät molemmat Alankomaiden laivaston risteilijät, jolloin amiraali Doorman menehtyi De Ruyterin upotessa.
Sundasalmen taistelu
USS Perth ja USS Houston saivat 28. helmikuuta Tanjung Priokissa määräyksen kulkea läpi Sundasalmen Tijlatjapiin. Kumpaakaan alusta ei kyetty huoltamaan Jaavalla, jonka varastot olivat ehtymässä. Alukset joutuivat Sundasalmessa Japanin laivasto-osaston yllättämäksi, jolloin kumpikin alus tuhoutui yöllisen taistelun aikana. Taistelussa japanilaiset menettivät oman tulensa vuoksi joukkojenkuljetusaluksen sekä miinanraivaajan. Lisäksi kolme joukkojenkuljetusalusta piti ajaa vaurioiden vuoksi rantaan.
Balinsalmen kahakka
Yhdysvaltain laivaston 58. hävittäjäviirikkö lähtivät 28. helmikuuta Surabayasta Australiaan. Matkalla ne kohtasivat Japanin laivaston hävittäjiä Balinsalmessa, mutta viirikkö pääsi irtautumaan taistelusta. Ne saapuivat Fremantleen 4. maaliskuuta.
Seuraukset
Liittoutuneet menettivät vielä kaksi Yhdysvaltain laivaston ja yhden Alankomaiden laivaston hävittäjän, jotka yrittivät päästä Hollannin Itä-Intiasta Australiaan. Liittoutuneet olivat menettäneet Jaavanmerellä ja sen lähialueilla viikon kuluessa 10 alusta ja 2 173 merimiestä. Laivastovoimat oli lyöty perin pohjin ja Japani aloitti maihinnousun Jaavalle 28. helmikuuta.
Yhdysvaltain ja Ison-Britannian kuninkaalliset ilmavoimat aloittivat siirtymisen Australiaan. Alankomaalaiset ja Ison-Britannian joukot taistelivat alueella viikon ennen antautumista 9. maaliskuuta.
Skegness
Skegness asutettiin jo ennen Rooman vallan aikaa Britanniassa, ja sen asukkaat saivat pitkään elantonsa kalastuksesta ja maataloudesta. Kylästä kehittyi suosittu rantalomakohde Midlandsissa, kun sinne rakennettiin rautatie vuonna 1873. Vielä nykyäänkin Skegness on Lincolnshiren rannikon suurin lomakaupunki.
Suomen kaupungistuminen
thumb|Helsinki on Suomen pääkaupunki ja lähiympäristöineen maan ylivoimainen kasvukeskus. thumb|Aurajoen teollista rantaa Turussa, Suomen vanhimmassa kaupungissa. Suomen kaupungistuminen alkoi keskiajalla. Ensimmäisenä Suomen kaupunkina pidetään Turkua, joka perustettiin 1200-luvun lopulla. Suomessa kaupungistumisaste pysyi kuitenkin pitkään selvästi alhaisempana kuin useimmissa muissa Euroopan maissa: keskiajalla vain muutama prosentti Suomen alueen asukkaista asui kaupungeissa, joita sijaitsi vain maan etelä- ja lounaisrannikoilla. Turku sekä Suomen historiallisten kaupunkien joukkoon kuuluvat Viipuri ja Käkisalmi olivat noin 1 500 asukkaansa kera merkittäviä keskiaikaisia asutuskeskuksia. Muiden Suomen alueella sijainneiden keskiaikaisten kaupunkien (Ulvila, Porvoo, Naantali, Rauma) asukasluku jäi tiettävästi pariin sataan. 1600-luvulla alettiin perustaa kaupunkeja Pohjois-Suomeen (ensimmäisenä Oulu vuonna 1605) ja sisämaahan (ensimmäisenä Hämeenlinna vuonna 1628), mutta useimmiten ne pysyivät hyvin pieninä. Suomen kaupunkien lukumäärä ja koko kasvoivat hitaasti, kunnes kaupungistuminen sai vauhtia 1800-luvun lopulla.
Jarosławin piirikunta
Jarosławin piirikunta on yksi Ala-Karpatian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 120 247. Piirikunnan kaksi kaupunkikuntaa ovat hallintokeskus Jarosław ja Radymno. Yhdeksän maalaiskuntaa ovat Chłopice, Jarosław, Laszki, Pawłosiów, Pruchnik, Radymno, Rokietnica, Roźwienica sekä Wiązownica ja niissä on kylien lisäksi yksi kaupunki; Pruchnik.
Suomen kaupungistuminen
thumb|200px|left|Tampere on Pohjolan suurin sisämaakaupunki. Suomi kaupungistui länsimaisittain myöhään, mutta nopeasti. Vuonna 1910 kaupunkien väkimäärä oli 14,8 % koko maan väestöstä. Vielä vuonna 1950 enemmistö suomalaisista asui maalla, mutta vuoteen 1970 mennessä enemmistö suomalaisistakin jo asui kaupungeissa. Suomen kaupunkien väkimäärä kasvoi nopeasti, ja esimerkiksi Helsinkiin saapui vuosittain 7 000–8 000 nuorta 1960-luvulla. Tämän vuoksi suurimpiin kaupunkeihin jouduttiin rakentamaan pikaisesti laatutasoltaan vaihtelevia lähiöitä maalta muuttaneille uusille asukkaille. Toisaalta lähiöt olivat aikansa mittapuun mukaan hyvin varusteltuja ja merkitsivät monille kaupunkien keskustoista ja maalta muuttaneille asuinolojen selvää parannusta. 1960-luvun lähiöihin muutettiin enimmäkseen kantakaupungista, 1970-luvun lähiöihin taas toi väkeä suuri maaltamuutto maaseudulta. Kaupungistuminen ajoittui Suomessa samoihin aikoihin, kun autoistuminen oli voimakkaimmillaan. Tämän takia Suomen kaupungit eroavat muusta Euroopasta siten, että ne on rakennettu väljemmin ja autoliikenteellä on suurempi rooli.
Kuten muuallakin maailmassa, kasvavat myös Suomessa voimakkaimmin ne kaupunkiseudut, joissa on tarjolla eniten työpaikkoja, koulutusta ja palveluja. Kaupunkien kasvu suuntautuu nykyään kasvukeskuksiin ja niiden kehyskuntiin, jonka seurauksena kaupunkirakenne hajoaa. Suomen merkittävimmät kaupunkiseudut ja samalla kasvukeskukset ovat pääkaupunkiseutu, Tampere, Turku, Oulu, Kuopio ja Jyväskylä. Näiden lisäksi myös kasvavia kaupunkiseutuja ovat Lahti, Joensuu, Seinäjoki, Vaasa ja Hämeenlinna. Nykyään Suomessa niin kuin muuallakin länsimaissa (esimerkiksi Detroit tai Ruhrin alue) perinteiset teollisuuskaupungit ovat kärsineet teollisuuden toimintojen supistuksista. Suomessa tällaisia kaupunkeja ovat ainakin Forssa, Hamina, Imatra, Jämsä, Kemi, Kotka, Kouvola, Loviisa, Mänttä-Vilppula, Pietarsaari, Pori, Raahe, Rauma, Uusikaupunki, Valkeakoski ja Varkaus.
Kerro kultainen kuu
Kerro kultainen kuu on suomalaisen Esko Rahkosen studioalbumi vuodelta 1993.
Eeva (Raamattu)
thumb|150px|Eeva ja käärme [[Lucas Cranach vanhempi|Lucas Cranach vanhemman maalauksessa.]]
Eeva on Raamatun mukaan maailman ensimmäinen nainen.
Vanhan testamentin luomiskertomuksen (1. Moos. 2:18–24 ) mukaan Jumala halusi antaa maailman ensimmäiselle ihmiselle, Aadamille, kumppanin. Aluksi hän esitteli Aadamille kaikki maailman eläimet. Kun Aadam ei löytänyt niistä itselleen kumppania, Jumala loi Aadamille kumppanin tämän kylkiluusta. Aadam nimesi kumppaninsa naiseksi, ja heistä tuli liittonsa myötä ”yhtä lihaa”.
Yhden rabbiinisen midrašin mukaan Eeva oli vasta Aadamin toinen vaimo, ja hänet luotiin Aadamin oikean kyljen 13. kylkiluusta sen jälkeen, kun Lilith oli jättänyt Aadamin.
Myöhemmin Eeva söi käärmeen houkuttelemana hyvän ja pahan tiedon puusta ja jakoi saamansa tiedon Aadamin kanssa. Rangaistukseksi kielletyn hedelmän syömisestä Jumala karkotti pariskunnan Eedenin puutarhasta ja antoi Eevalle ja kaikille hänen jälkeläisilleen synnytyskivut.
Muslimien pyhässä kirjassa Koraanissa Eevan nimeä ei mainita. Islamilaisessa perimätiedossa hänet tunnetaan arabiankielisellä nimellä Ḥawwāʾ.
Eeva on kristinuskon mukaan ensimmäinen syntiin langennut ihminen. Toisessa kirjeessä korinttilaisille (11:3) ja ensimmäisessä kirjeessä Timoteukselle (2:22–25) Eevan teolla perustellaan kehotusta vaimoille totella miehiään. Tottelematon Eeva rinnastetaan usein vastakohtaansa, Jeesuksen äitiin Mariaan.
Jarosławin piirikunta
Jarosławin piirikunnalla on yhteistä rajaa Przemyślin, Przeworskin ja Lubaczówin piirikuntien sekä Ukrainan valtion kanssa.
Jarosławin piirikunnan pinta-alasta arviolta 22,6 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Jarosławin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,8 prosenttia. Luku on huomattavasti koko Puolan työttömyysastetta korkeampi. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Jarosławin piirikunnassa arvioitiin olevan 120 247 asukasta, joista 51,2 prosenttia naispuolisia ja 48,8 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 122 780 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 100 566 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 17,9 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 61,7 prosenttia ja eläkeikäisten 20,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,1 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 1 135 lasta.
Suomen kaupungistuminen
Asuminen kaupunkialueilla
YK:n UNDESAn mukaan 84 % Suomen väestöstä asui kaupungistuneilla (urban) alueilla jo vuonna 2011 ja vuonna 2050 luku olisi 90 %. Tilastokeskuksen jaottelun mukaan vasta 70 % suomalaisista asui kaupunkialueilla vuonna 2016. Nurmijärven kaltaiset kehysalueet (11 %) olivat mukana luvussa. Lisäksi 7 % asui kaupungin lähellä maaseudulla (kuten Askola), 6 % maaseudun keskustaajamissa, 11 % ydinmaaseudulla (Kauhava). Harvaanasutulla maaseudulla asui vain 5 %, vaikka se kattaa pääosan maasta, etenkin Itä-, Keski- ja Pohjois-Suomesta.
Kehitys
Kaupungistuneilla alueilla asui 43 % suomalaisista vuonna 1950, 64 % vuonna 1970, 79 % vuonna 1990, 84 % vuonna 2010 ja 85 % vuonna 2015. Ennusteen mukaan myös 87 % vuonna 2030 ja 90 % vuonna 2050.
HMAS Pioneer
HMAS Pioneer oli Britannian kuninkaalliselle laivastolle 1890-luvun lopulla valmistettu ja ensimmäisessä maailmansodassa Australian laivastossa palvellut Pelorus-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Chathamin telakalta ja sen köli laskettiin 16. joulukuuta 1897. Alus laskettiin vesille 28. kesäkuuta 1899 ja se otettiin palvelukseen Kuninkaallisessa laivastossa 10. heinäkuuta 1900.
Palvelus Britannian kuninkaallisessa laivastossa
Pioneer vietti palveluksensa alun kotivesillä, kunnes se lähti 15. marraskuuta 1900 Välimerelle, josta se vapautti HMS Fearlessin palaamaan kotimaahan. Alus palasi 20. marraskuuta 1904 Chathamiin, jossa se poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin. Alus palasi palvelukseen 5. syyskuuta 1905 määrättynä peruskoulutustehtäviin Australian laivueeseen korvaamaan tehtävässä toiminut HMS Mildura. Pioneerin sisaralukset HMS Psyche ja HMS Pyramus korvasivat samanaikaisesti HMS Katoomban ja HMS Phoeben.
Sir Arthur D. Fanshawen johtamaan Australian laivueeseen kuuluivat jälkeen lippulaivana HMS Powerful, risteilijät HMS Cambrian, HMS Encounter, HMS Pegasus ja HMS Prometheus.
Alus palveli Britannian kuninkaallisessa laivastossa, kunnes se poistettiin palveluksesta 29. marraskuuta 1912 Sydneyssä. Se lahjoitettiin vielä samana päivänä amiraliteetin lahjana Australian laivastolle.
Palvelus Australian laivastossa
Alus otettiin palvelukseen 1. maaliskuuta 1913 HMAS Pioneeriksi nimettynä. Alus oli aluksi tukikohta-aluksena Garden Islandin laivastotukikohdassa Uudessa Etelä-Walesissa (HMAS Penguin), kunnes se heinäkuussa siirrettiin huoltoon. Alus aloitti 1. tammikuuta 1914 reserviläisten koululaivana.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa Pioneer lähti Victoriasta, jossa se oli ollut partioaluksena. Alus valtasi 16. elokuuta saksalaisen kauppalaiva Neumünsterin, joka otettiin Australian hallituksen määräyksestä laivastopalvelukseen nimettynä Cooeeksi. Kymmenen päivää myöhemmin vallattiin toinen saksalaisalus, Norddeutscher Lloydin linjalaiva Thüringen, jota tarjottiin Intian hallitukselle joukkojenkuljettamiseen.
1. marraskuuta alus suojasi Japanin keisarillisen laivaston risteilijä Nisshinin tilalla saattuetta, joka kuljetti Australian ja Uuden-Seelannin joukkoja Egyptiin. Matkan aikana aluksen kapteeni sai määräyksen tarkastaa Kookossaarten lähivedet. Aluksella todettiin kuitenkin paha konevika, minkä takia HMAS Sydney korvasi sen.
pienoiskuva|vasen|HMAS Pioneer telakalla Simonstownissa 1915. Joulukuun alussa Pioneer liittyi Saksan Itä-Afrikan sulkuun, ja se lähti 9. tammikuuta 1915 Sansibariin. Saavuttuaan alus määrättiin avustamaan Rufijijoelle piiloutuneen Saksan keisarillisen laivaston risteilijä SMS Königsbergin tuhoamisessa. Pioneerin tehtävänä oli aluksi estää tukilaivojen saapuminen alueelle. Saksalaisristeilijä upottautui 12. heinäkuuta kahden monitorin tulitettua sitä. Pioneer viipyi alueella kuitenkin elokuun loppuun saakka, jolloin se lähti Simonstowniin kuuden viikon huoltojaksolle.
Alus palasi 22. lokakuuta partioimaan Saksan Itä-Afrikan rannikolle, kunnes helmikuun alussa 1916 se sai käskyn palata Australiaan. Maajoukkojen komentajan kenraali Jan Smutsin vaatimuksesta alus kuitenkin palasi 24. helmikuuta rannikolle tukemaan maavoimien taistelua. Se muun muassa ampui 30. heinäkuuta 100 kappaletta nelituumaisia kranaatteja Dar es Salaamiin.
Alus sai 8. elokuuta uuden määräyksen palata Australiaan, jossa se poistettiin palveluksesta 7. marraskuuta. Alus palasi Garden Islandin laivastotukikohtaan, jossa se palveli majoitusaluksena vuoteen 1922. Alus siirrettiin toukokuussa 1923 varusteista riisumista varten Cockatoo Islandin telakalle, minkä jälkeen se siirrettiin Kansainliiton aluslautakunnan valvontaan. Alus myytiin vuonna 1926 H. P. Staceylle Sydneyyn, ja se upotettiin 18. helmikuuta 1931 Sydney Headsiin.
Gone Fishin’ (videopeli)
Gone Fishin’ on SimGraphin kehittämä kalastusaiheinen urheilupeli DOS-käyttöjärjestelmälle. Amtex julkaisi sen vuonna 1994.
Pelin tapahtumat sijoittuvat Ontariojärvelle, jossa pelaaja osallistuu kalastusturnaukseen. Ennen kalastuksen aloittamista pelaajan täytyy ostaa kalastusvälineet kaupasta, jonka kauppiaalta voi saada hyödyllisiä neuvoja.
West Atlanticin lento 294
West Atlanticin lento 294 oli West Air Swedenin operoima postilento Oslosta Tromssaan, joka syöksyi maahan 8. tammikuuta 2016 lähellä Akkajaure-järveä Ruotsin Jällivaarassa.
Ongelmat alkoivat kello 0.19.20 paikallista aikaa, kun toimintahäiriön vuoksi tietokoneyksikkö lähetti kapteenin näytölle virheellisen tiedon, jonka mukaan kone olisi jyrkässä nousussa. 30 sekuntia myöhemmin perämies lähetti hätäkutsun lennonjohdolle, jolloin lentokone oli jo pudonnut 10 600 metrin korkeudesta 7 300 metriin ja ilmanopeus oli noin 740 km/h. Lentokone törmäsi maahan vain minuutti ja kaksikymmentäsekuntia ongelmien alkamisen jälkeen. Viimeinen tallennettu nopeus oli noin 940 km/h. Onnettomuuspaikka löydettiin kello 3.10, noin kolme tuntia onnettomuuden jälkeen. Maahansyöksyssä lentokone hajosi pieniksi osiksi. Molemmat miehistön jäsenet kuolivat onnettomuudessa.
vasen|thumb|Onnettomuuskone 11 vuotta ennen onnettomuutta aiemman operaattorinsa [[Lufthansan väreissä Arlandan lentoasemalla.]] Kone oli alun perin ollut CRJ200-mallia ja Lufthansa CityLinen omistuksissa vuosina 1993–2006. Tämän jälkeen se muutettiin CRJ200PF-koneeksi, minkä jälkeen se toimitettiin West Air Swedenille.
Uuden työn paradoksit
Uuden työn paradoksit: Keskusteluja 2000-luvun työprosess(e)ista on Raija Julkusen vuonna 2008 julkaisema kirja.
Tänään en halunnut tavata itseäni
Tänään en halunnut tavata itseäni on romanialais-saksalaisen kirjailijan Herta Müllerin romaani vuodelta 1997. Teoksen on suomentanut Tarja Roinila ja suomennoksen on julkaissut 2010 Tammi.
Müller kuvaa diktaattori Nicolae Ceaușescun aikaa Romaniassa ja muualla Itä-Euroopassa päähenkilönä olevan nuoren naisen sekä Romaniasta pois muuttaneiden kautta. Teoksessa on ilkikurisuutta sen kuvatessa Romanian autoritaarisen hallintojärjestelmän ajoittain tragikoomisia piirteitä.
Nainen on töissä farkkuja valmistavassa tehtaassa. Hän kirjoittaa Italiaan menevien housujen taskuun lappusia, joissa kertoo haluavansa naimisiin. Jäätyään kiinni hän on matkalla raitiovaunussa valtiollisen poliisin Securitaten kuulusteluun ja muistelee omaa elämäänsä maassa, jota pelko hallitsee mutta jossa on opittava sitä sietämään. Kirjassa vallitsee suorastaan kafkamaiseksi luonnehdittu tunnelma.
Vastaanotto
Lapin Kansan Jouni Huhtasen luonnehdinnan mukaan teos on visuaalinen, hyvin elokuvamainen 1960-luvun kokeellisen elokuvan tapaan. Parnasson Arto Virtasen mukaan romaanin lauseet ovat täyteen lastattuja ja timanteiksi hiottuja. Virtasen mukaan Müller menee niin syvälle totalitaarisen maan kurjuuteen ettei nykykirjoittajista siihen kukaan juuri ole ryhtynyt. Raadollisuudesta huolimatta hän löytää sieltä surrealistisia näkyjä ja absurdia komiikkaa.
Helsingin Sanomien Oscar Rossin mukaan Müller välttää kertomuksessaan sentimentaalisuuden ja pystyy kuvaamaan elämää sen kauniilta ja kauhealta puolelta samalta tasolta.
Luettelo äärimmäisen uhanalaisista linnuista
Tämä on luettelo niistä linnuista, jotka Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee äärimmäisen uhanalaisiksi. Näihin eläimiin kohdistuu äärimmäisen suuri välitön uhka kuolla sukupuuttoon luonnosta.
Tikkalinnut
thumb|250px|Keisaritulikärki
Säihkylinnut
thumb|250px|Sinivyökalastaja
Sarvinokkalinnut
thumb|250px|Visayasinsarvinokka
Rantalinnut
thumb|250px|Lusikkasirri thumb|250px|Arojuoksija
Kyyhkylinnut
thumb|250px|Grenadanjuoksukyyhky
Petolinnut
thumb|230px|Haitinhiirihaukka thumb|230px|Madagaskarinmerikotka
Kanalinnut
thumb|250px|Sininokkahokko
Kurkilinnut
thumb|250px|Intiantrappi thumb|250px|Lumikurki
Varpuslinnut
thumb|250px|Rasonkiuru thumb|250px|Kirjomesikko thumb|250px|Puusirkku thumb|250px|Vyökotinga thumb|250px|Uudenkaledoniansammalmesikko thumb|250px|Balinkottarainen thumb|250px|Kauainpikkurastuli thumb|250px|Akohekohe thumb|250px|Tulipääbulbuli thumb|250px|Kultasirkku thumb|250px|Oranssivatsamuura thumb|250px|Mauritiuksenrilli
Flamingolinnut
thumb|250px|Huppu-uikku
Ulappalinnut
thumb|250px|Galapagosinalbatrossi thumb|250px|Nokiviistäjä thumb|250px|Baleaarienliitäjä
Papukaijalinnut
thumb|250px|Sinikurkkuara thumb|250px|Tasmanianruohokaija
Kiitäjälinnut
thumb|250px|Tarhakolibri thumb|250px|Juanfernándezinkolibri
Hänen vaimonsa rikos
Lucien Hubbard laati käsikirjoituksen Kubec Glasmonin ja John Brightin tarinan pohjalta.
Hänen vaimonsa rikos sai maanlaajuisen ensi-iltansa kotimaassaan 29. lokakuuta vuonna 1932. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 31. joulukuuta vuonna 1933. First National ja Warner Bros. -studiot toimivat elokuvan tuottajina.
Ngāi Tahu
Ngāi Tahu on maorien iwi eli heimo, jonka perinteiset asuinalueet sijaitsevat Eteläsaarella, mutta heimo on lähtöisin Pohjoissaarelta. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan Uudessa-Seelannissa oli 49 185 Ngāi Tahu-heimoon kuuluvaa, mutta luku sisältää niitäkin, jotka ilmoittivat kuuluvansa yhtä useampaan heimoon. Ngāi Tahu-heimon alueet ovat suurimpia Uuden-Seelannin maoriheimojen joukossa ja ne kattavat suuren osan Eteläsaaresta.
Syntymyytti
Ngāi Tahun syntymyytin mukaan he polveutuvat myyttisessä maorien kotimaassa Hawaikissa eläneestä Paikea-nimisestä maorista. Edelleen myytin mukaan Hawaikilla elänyt Uenuku omisti pyhän peruukin, jota käytettiin seremonioissa. Hänen poikansa Ruatapu puki peruukin päälleen uskoen ollen tarpeeksi kokenut tähän. Tämän nähdessään Uenuku nöyryytti häntä kertomalla tälle, että tämä oli syntynyt aviottomassa liitossa ja että tämän nuoremmasta pojasta Paikeasta tulisi hänen seuraajansa. Tästä suuttuneena Ruatapu suunnitteli murhaavansa kaikki sisaruksensa. Hän rakennutti valtavan kanootin ja kutsui kaikki Uenukun 140 perillistä merimatkalle. Matkan aikana hän ryhtyi tappamaan näitä keihäällä, mutta matkalle myös lähteneen Paikean onnistui paeta hyppäämällä mereen. Hukkumiselta Paikean pelasti valas, joka kantoi hänet selässään Uuteen-Seelantiin. Tämän jälkeen Paikea asettui Whāngārā-nimiseen paikkaan Pohjoissaaren itäosaan ja hänen jälkeläiset tunnetaan Ngāi Tahun ja Ngāti Poroun heimoina.
Historia
250px|thumb|vasen|Ngāi Tahujen alueet punaisella Uuden Seelannin kartalla. Ngāi Tahut muuttivat alkuperäisiltä alueiltaan Pohjoissaaren eteläosaan nykyisen Wellingtonin seuduille ilmeisesti muiden maorien kanssa syntyneiden vihamielisyyksien vuoksi. Aluetta asuttivat heimolle sukua olevat Ngāti Ira ja Ngāti Māmoe heimot. Täälläkin syntyi lopulta väkivaltaan johtaneita kiistoja ja Ngāi Tahut muuttivat edelleen etelään, tällä kertaa meren yli Uuden-Seelannin Eteläsaarelle. Eteläsaarella he sotivat Ngāi Tara ja heitä ennen Eteläsaarelle muuttaneita Ngāti Māmoe ja Rangitāne-heimoja vastaan. Sodan ja liittoutumisten kautta Ngāi Tahut levittäytyivät kohti Eteläsaaren eteläosia. Siellä he sulauttivat itseensä Waitaha-nimisen maoriheimon, jonka kulttuurin ja historian he omaksuivat osaksi omaa kulttuuriaan. Muskettisotien aikaan Pohjoissaarelta tulleet Ngāti Toat alkoivat hyökkäillä Ngāi Tahuja vastaan musketein varustettuina. Ensimmäinen hyökkäys tapahtui 1827–28. Ngāi Tahutkin hankkivat itselleen musketteja ja kun kumpikaan osapuoli ei päässyt niskan päälle, solmittiin rauha vuonna 1839.
1840-luvulla Ngāi Tahujen päälliköt olivat allekirjoittamassa Waitangin sopimusta. Tämän jälkeen Ison-Britannian kruunu alkoi osaa heidän maitaan. Vuodesta 1844 vuoteen 1863 Ngāi Tahut myivät maansa yhdeksässä kaupassa. Suurimmassa näistä, niin sanotussa Canterburyn kaupassa, kruunu osti 20 miljoonaa eekkeriä maata 2 000 punnan hintaan. Ngāi Tahut uskoivat kruunun rakentavan heidän alueelleen kouluja ja jättävän heille ruuan keruu alueita. Tyytymättömyyttä heräsi kun näin ei tapahtunutkaan. Useita valituksia tehtiin maakaupoista ja 1870-luvulla Hōri Kerei Taiaroa ajoi heidän asiaansa parlamentissa. Valituksia tutki erityinen komissio, joka asiaa tutkittuaan tuli siihen tulokseen että maita ostettaessa olisi pitänyt jättää suurempia alueita Ngāi Tahujen omistukseen. Vuonna 1920-21 toinen komissio suositteli 354 000 punnan korvausten maksamista, mutta mitään ei tapahtunut. Vasta vuonna 1944 Ngāi Tahuille maksettiin 300 000 punnan korvaus.