cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jeff Bezos
Tunnustuksia
Time-lehti valitsi Bezosin vuonna 1999 vuoden henkilöksi. Vuonna 2011 The Economist -lehti antoi Bezosille ja Gregg Zehrille Innovation Award -palkinnon Amazon Kindle -lukulaitteen kehittämisestä.
Katajanokan upseerikerho
Katajanokan upseerikerho ry on suomalainen valtakunnallinen upseerikerho.
Kerho johtaa Katajanokan Kasinolla tapahtuvaa kerho- ja muuta maanpuolustusaatteellista toimintaa. Rakennuksena Katajanokan Kasino täytti 100 vuotta 2013.
Aatteellisena, yleishyödyllisenä yhdistyksenä kerho tarjoaa upseeriperinteitä vaalien upseeristolle tilaisuuksia kokoontumiseen ja yhdessäoloon sekä kehittää ja ylläpitää jäsenistönsä yhteenkuuluvuutta sekä maanpuolustus- ja upseerihenkeä. Lisäksi kerho tarjoaa tilojaan muuhun maanpuolustusaatteelliseen toimintaan.
Raino Puottula
Raino Puottula (27. maaliskuuta 1930 Turku – 17. lokakuuta 2011 ) oli naantalilainen päätoimittaja ja kotiseutuneuvoksen arvonimellä palkittu kotiseutuhistorioitsija. Hän teki pitkän uran toimittajana sekä päätoimittajana naantalilaisissa paikallislehdissä.
Puottulan perhe muutti Turusta Naantaliin Rainon ollessa kolmevuotias. Puottula voitti 17-vuotiaiden Suomen mestaruuden korkeushypyssä vuonna 1947, ja myöhemmin urheilumiehenä perusti oman vuosina 1955–1960 julkaistun Hiilimurska-urheilulehden. Toimittajana Uutis-Valjakko-paikallislehdessä vuosina 1963–1965 ja toimitussihteerinä 1966–1975. Naantalin lehti -paikallislehden toimittajana lyhyen aikaa vuonna 1965. Rannikkoseutu-paikallislehden päätoimittajana Puottula toimi vuosina 1975–1987 ja kirjoitti myös pakinoita lehteen. Puotula ei osallistunut paikalliseen puoluepolitiikkaan.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1953
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1953 oli 13. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Hallitsevana mestarin kauteen lähti Pantterit (entinen HOK-Veikot), joka kauden päätteeksi voitti kuudennen perättäisen Suomen mestaruutensa. Mestaruus varmistui jo 2. joulukuuta, jolloin joukkue voitti EKV:n 63–59. Päätösottelussa 13. joulukuuta kaatui pronssijoukkue TMP 75–69. Samoin lukemin kärsi Pantterit kauden ainokaisen tappionsa Sörnäisten NMKY:lle 29. marraskuuta.
Sarjataulukko
Lyhenteet: # = Sijoitus runkosarjassa, O = Pelatut ottelut, V = Voitot, T = Tasapelit H = Häviöt, P+ = Tehdyt pisteet, P- = Päästetyt pisteet , P = Pisteet
Raino Puottula
Puottula asui vaimonsa kanssa Naantalin Kuparivuorella yli 57 vuotta. Heillä on kaksi tytärtä. Suomen tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi Puottulalle 27. marraskuuta 2009 kotiseutuneuvoksen arvon. Puottula valittiin Naantalissa vuoden 1995 Unikeoksi.
Johannesburg
Johannesburg (, eli kultapaikka; ) on asukasluvultaan Etelä-Afrikan suurin kaupunki. Sen väkiluku kasvaa nopeasti ja oli 4,4 miljoonaa vuonna 2011. Esikaupungit mukaan lukien asukkaita on ainakin 8 miljoonaa ja se onkin maailman viidenkymmenen suurimman kaupunkialueen joukossa. Kaupungissa sijaitsee Etelä-Afrikan perustuslakituomioistuin.
Historia
Kaupunki perustettiin vuonna 1886 alueen ollessa osa buurien muodostamaa Transvaalin tasavaltaa. Se on yksi maailman nuorimmista suurkaupungeista. Johannesburg on myös sikäli poikkeuksellinen suurkaupunki, ettei se sijaitse rannikolla tai suuren joen varrella. Kaupunki syntyi ja kasvoi hyvin nopeasti alueelta löytyneen kultaesiintymän vuoksi. Johannesburgin nimen alkuperästä ei ole varmuutta mutta otaksutaan, että vaihtoehtoina on aluetta tutkineet Christian Johannes Joubert ja Johann Rissik, tai Johannes Meyer, joka oli ensimmäinen alueen hallintovirkamies.
Talous
Johannesburg on Etelä-Afrikan vauraimman alueen, Gautengin provinssin, pääkaupunki. Kaupunki on maan taloudellinen keskus. Johannesburgissa sijaitsee Afrikan suurin pörssi, ja siellä käydään merkittävää kulta- ja timanttikauppaa, sillä kaupungin lähellä sijaitsee merkittäviä kaivoksia.
Ilmasto
Johannesburgissa on tyypillinen subtrooppinen ilmasto, tosin sen suuri korkeus merenpinnasta viilentää ilmastoa. Sateisin aika on kesällä ja talvella on kuivaa ja öisin suorastaan kylmää. Tammikuu on sateisin ja lämpimin kuukausi. Kuivinta ja kylmintä on kesä-heinäkuussa.
SuperSeaCat
thumb|SuperSeaCat Four Helsingissä vuonna 2007 SuperSeaCat oli Helsingin ja Tallinnan väliä liikennöinnyt pikalaivayhtiö. SuperSeaCat aluksiin kuuluivat HSC SuperSeaCat One, HSC SuperSeaCat Three ja HSC SuperSeaCat Four. Yhtiön omistivat puoliksi bermudalainen Sea Containers ja kreikkalainen Eugenides. SuperSeaCat ajautui konkurssiin 20. lokakuuta 2008.
Historia
Kesällä 2006 virolainen Tallink osti SeaContainersin omistaman Silja Linen. Kauppa ei sisältänyt Tallinnaan liikennöiviä SuperSeaCat-pikalaivoja. SuperSeaCat Oy perustettiin marraskuussa 2006 nimellä SeaContainers Finland Oy, ja se jatkoi liikennöintiä SuperSeaCat-pikalaivoilla.
Edyta Bartosiewicz
Edyta Małgorzata Bartosiewicz (s. 11. tammikuuta 1966 Varsova) on puolalainen rocklaulaja. Hän aloitti uransa Holloee Poloy -yhtyeessä, jonka kanssa hän ehti julkaista yhden albumin. Yhtyeen hajoamisesta asti 1991 Bartosiewicz on ollut soolouralla.
SuperSeaCat
Historia
Keväällä 2008 kreikkalainen Eugenides osti puolet SuperSeaCat Oy:stä. Syksyllä 2008 yhtiö ajautui konkurssiin.
Varustamon senhetkiset alukset, SuperSeaCat Three ja SuperSeaCat Four, menivät osaomistaja Eugenideksen Kreikan-liikenteeseen, Aegean Speed Lines -brändin alle.
Friisiläinen
Friisiläinen voi tarkoittaa seuraavia:
Bengali (kuvitteellinen valtio)
Bengali on Lee Falkin Mustanaamio-sarjakuvan kuvitteellinen brittien vallasta itsenäistynyt valtio Afrikassa Bengalinlahden edustalla. Lahti sijaitsee todellisuudessa Intian rannikolla, ja Bengali olikin alun perin sijoitettuna Aasiaan. Sen pitkäaikaisena presidenttinä on toiminut Lamanda Luaga. Valtion pääkaupunki on moderni suurkaupunki Morristown, nykyiseltä nimeltään Mawitaan. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Sanloi ja Bengalitown. Naapurimaat ovat demokraattinen Fari Lana (myös Ivory Lana), diktatuurinen Tarashima ja rotusortoa harjoittava Rhodia. Bengali kuuluu YK:hon.
Valtio oli ennen Ison-Britannian alusmaa. Kun Bengali itsenäistyi, sen presidentiksi valittiin vaalissa YK:n lääkäri Lamanda Luaga. Tämä ei kuitenkaan sopinut kenraali Bababulle, joka aloitti sisällissodan. Mustanaamion avulla sota kuitenkin saatiin loppumaan ja Luaga suostui antamaan opetuksen Bababulle: hän voitti tämän nyrkkeilyottelussa. Bababu on sen jälkeen useasti yrittänyt vallankaappausta.
Lamanda toimi Bengalin ensimmäisenä presidenttinä, mutta joutui väistymään, kun kepulipelillä vaalit voittanut Kibali Lubanga siirtyi valtaistuimelle. Bengalin viidakoissa asuva Mustanaamio kuitenkin auttoi syöksemään tyrannin vallasta ja hänet vietiin salaiseen viidakkovankilaan. Lamanda Luaga sai Nobelin rauhanturvapalkinnon ja palasi presidentiksi. Hän kuitenkin joutui eroamaan, koska oli pitänyt Lubangaa lainvastaisesti vankilassa. Nykyisin Luaga on lääkärinä Mawitaanin lähiössä.
Bengalin viidakoita ja osin kaupunkejakin vahtii poliisia muistuttava Viidakkopartio, jonka salaisena ylipäällikkönä toimii Mustanaamio. Bengalilla on myös omat poliisivoimat ja asevoimat.
Bengali on tasavalta, mutta utuvuorilla viidakon takana on edelleenkin lukuisia pieniä ruhtinaskuntia, joissa vallitsevat keskiaikaiset tavat. Yhtä niistä, Baronkhania, hallitsee Mustanaamion nuori ottopoika Rex King. Viidakoissa asuu monia alkukantaisia heimoja, joista tärkeimmät ovat maanviljelijöiden Llongo, karjankasvattajien Wambesi ja kalastajien Mori. Luaga on llongolainen. Viidakon sisimmässä osassa asuu kääpiöheimo ja Mustanaamio.
Anton Buttiġieġ
Anton Buttiġieġ (19. helmikuuta 1912 – 5. toukokuuta 1983) oli maltalainen kirjailija ja Työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä vuosina 1976–1981.
Elämäkerta
Buttiġieġ syntyi Qalassa, Gozolla, ja valmistui Maltan yliopistosta. Varsinaiselta koulutukseltaan hän oli lakimies; lisäksi hän työskenteli mm. Times of Maltan ja The Voice of Maltan toimittajana. Hän toimi vuosina 1959–1961 Maltan Työväenpuolueen puheenjohtajana ja vuosina 1962–1976 varapuheenjohtajana. Vuonna 1971 hänestä tuli saarivaltion varapääministeri.
Buttiġieġ pääsi Maltan edustajainhuoneeseen ensimmäistä kertaa vuonna 1955. Hän erosi lokakuussa 1976 aloittaakseen presidenttinä. Hän kuoli 71-vuotiaana 5. toukokuuta 1983.
Kirjailijana
Buttiġieġ oli myös menestyksekäs kirjailija. Erityisesti hän tuli tunnetuksi runoilijana. Hän kirjoitti tuotantonsa maltan kielellä ja voitti teoksillaan useita Maltan merkittävimpiä kirjallisuuspalkintoja. Hän julkaisi omaelämäkertansa Toni tal-Bahrin ensimmäisen osan vuonna 1978.
Mina (laulaja)
Mina oli Italian myyntilistojen kärjessä viidentoista vuoden ajan. Hänen tuotannostaan on noussut Italian listoille 77 albumia ja 71 singleä.
Minan viimeiset julkiset esiintymiset olivat vuonna 1978, mutta levytysuraa hän on jatkanut senkin jälkeen. Vuonna 1989 hän sai Sveitsin kansalaisuuden. Mina meni naimisiin pitkäaikaisen miesystävänsä, sveitsiläisen kardiologin Eugenio Quainin kanssa vuonna 2006.
Kylmänkorvenkallion hiidenkiukaat
Yleiskuvaus
Alueen röykkiöt, joita Satakunnassa kutsutaan yleisesti hiidenkiukaiksi, sijaitsevat korkeahkoilla metsäisillä kallioilla. Kallioalue on yhtenäinen ja lounas-koillis-suuntainen. Rauhoitettu alue on kooltaan 150×500 metriä, jossa röykkiöt sijaitsevat kahdessa ryhmässä. Eteläisessä ryhmässä on kymmenen rauniota, joista viisi on tutkittu, ja pohjoisessa ryhmässä on loput neljä tutkimatonta rauniota. Kallioalueen länsipuolella on alavaa savimaata, joka on raivattu peltomaaksi. Muualla on hoitometsää, jonka pohjoista osaa kutsutaan Kettunummeksi. Alueelta ei ole löydetty hautauksiin liittyviä asuinpaikkoja.
Muinainen ympäristö
Vaikka kaivauksilta ei ole saatu tarkkoja ajoituksia, arvellaan korkeimmalla sijaitsevat röykkiöt rakennetun pronssikauden ensimmäisellä puoliskolla. Silloin olisi merenranta sijainnut kallioalueen alapuolella peittäen nykyiset pellot. Kalliot kuuluivat mantereen edustalle auenneen saariston saarelle, sillä tämä kohta on maatunut mantereeksi vasta myöhemmin rautakaudella.
Tutkimuksia
Volter Högman kävi inventoimassa Rauman maalaiskuntaa vuonna 1891 ja 1893, mutta havaittuja kohteita ei ilmeisesti tutkittu tarkemmin. Vuonna 1961 kohde sisältyi toiseen inventointiin, jonka suoritti Kerttu Itkonen. Hän kuvailee kohteita otsikolla ”Kuusi varetta” kohteessa 35 (katso vare). Kohteessa on hänen mukaansa kaksi suurta rauniota, kaksi pienempää ja kaksi maantasaista kivilatomusta. Suurien röykkiöiden keskellä oli syvennys, jota hän arveli kaivetun äskettäin. Tämän jälkeen luetteloivat Turun yliopiston tutkijat M. Korolainen ja T. Tiitinen vuonna 1983 rannikkoalueen hautaraunioita, minkä jälkeen yliopisto tutki niitä vuosina 1989, 1990, 1991 ja 1993. Helena Ojalan johdolla etsittiin maastosta alueen raunioita ja niitä löydettiin 15 sekä viisi uhripöytää. Lisäksi maastoon kaivettiin koekuoppia, joilla pyrittiin löytämään muinainen asuinalue. Hän kaivoi röykkiöt 2 ja 4. Seela Miettinen tutki rauniot 3 ja 8 vuonna 1990 ja suoritti raunioilla kunnostustöitä. Jouko Pukkila tutki osan rauniosta 7 vuonna 1991 ja Helena Ojala vei sen loppuun vuonna 1993. Viimeisimmän inventoinnin suoritti Tiina Vasko vuonna 2014 Satakunnan Museon toimesta.
Röykkiöitä
Rauniot erotellaan toisistaan juoksevalla numeroinnilla 1–14. Tutkimatta ovat rauniot 1, 5, 6 ja 9–14. Muista tiedetään seuraavaa.
Kiviraunio 2
Raunion tutki Helena Ojala vuonna 1989. Sen ulkomitat olivat 6×4 metriä suuri ja 0,3 metriä korkea. Se sijaitsi 23 metriä mpy. Raunion keskellä sijaitsi ”arkkumainen” alue, joka oli rakennettu suurista kivistä. Muu osa rauniosta oli rakennettu pienistä kivistä. Raunion pohjalle oli rakennettu kivikehä, joka oli ladottu 0,4−1,0 metrin suuruista kivistä. Ympyräkehän ulkomitat olivat 2,8×1,8 metriä. Raunio oli tutkittaessa löydötön.
Kiviraunio 3
Raunion tutki Seela Miettinen vuonna 1990. Soikean raunion ulkomitat olivat 9×4 metriä. Haudan pohja sijaitsi 23 metriä mpy. Haudan soikea muoto johtui toisesta hautauksesta, joka oli tehty ensimmäisen hautauksen lounaispuolelle. Primäärihautaus oli rakennettu puolimetrisistä kivistä, jotka oli ladottu halkaisijaltaan noin nelimetriseksi ympyräksi. Kehän sisällä sijaitsi kaksi lomittain aseteltua paasiarkkua. Kummankin arkun mitat olivat 0,8×1,5 metriä. Molemmat haudat olivat löydöttömiä. Lounaispuolen sekundäärihautaus oli laajuudeltaan 2–3 metriä ja se oli rakennettu edellistä pienemmistä kivistä. Primäärihautaus on ajoitettu Monteliuksen periodille III–IV lähinnä sen korkeuden mukaan.
Bedřich Ščerban
Bedřich Ščerban (s. 31. toukokuuta 1964) on entinen tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Kylmänkorvenkallion hiidenkiukaat
Kiviraunio 4
Raunion tutki Helena Ojala vuonna 1989. Se sijaitsi kalliokumpareella noin 25 metriä mpy. Sen ulkomitat olivat noin 5×7 metriä ja se oli noin 0,3 metriä korkea. Rauniossa oli keskellä painauma, mistä löytyi itä-länsi-suuntainen isohkoista kivistä ladottu ”arkkumainen” alue (mitat 2,4×1,6 metriä). Sen sisältä löytyi punaisesta hiekkakivesta lohkottuja laakakiviä. Muu osa rauniosta oli rakennettu pienistä kivistä. Arkkumaista rakennetta ympäröi vielä toinen kivikehä ja kehän pohjoispuolella sijaitsi vielä toinen halkaisijaltaan metrinen kivikehä. Raunion löydöt olivat vaatimattomat. Raunion pohjalta arkun ja pienen kehän sisältä löytyi puuhiiltä, jota esiintyi myös ylempänä.
Bedřich Ščerban
Bedřich Ščerban aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa Dukla Jihlavassa, jossa hän pelasi kaudet 1987–1991. Viimeisen kauden päätteeksi hänet valittiin liigan tähdistökentälliseen sekä hänelle annettiin reilun pelin palkinto. Seuraavaksi hän pelasi kauden 1991–1992 Tampereen Tapparassa, jonka jälkeen siirtyi Ruotsiin Elitserieniin Brynäs IF:ään. Brynäsissä hän pelasi vuoteen 1996 saakka. Kauden 1996–1997 hän pelasi Tšekin pääsarjassa ensin HC Vsetinissä ja sitten Dukla Jihlavassa. Kaudet 1997–2000 hän pelasi Saksassa ESC Moskitos Essenissä ja kaudet 2000–2004 EHC Freiburgissä. Vuonna 2004 hän teki paluun Tšekkiin. Kiekkoiltuaan ensin 12 ottelua HC Berounsti Medvedissä hän siirtyi SK Slavia Trebícikiin. Ščerban lopetti uransa kauden 2007–2008 jälkeen. Viimeisen kautensa hän pelasi jälleen kasvattajaseurassaan Dukla Jihlavassa. Pelaajauransa jälkeen hän siirtyi joukkueen toimitusjohtajaksi.
Romeo Bertini
Romeo Bertini (21. huhtikuuta 1893 – 29. elokuuta 1973) oli italialainen maratoonari. Hän saavutti hopeaa vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa suomalaisen Albin Stenroosin jälkeen ajalla 2.47.19,6.
Bedřich Ščerban
Maajoukkueurallaan Ščerban edusti Tšekkoslovakiaa 1988 ja 1992 talviolympialaisissa sekä vuosien 1989, 1990, 1991 ja 1992 MM-kisoissa. Tšekin paidassa hän pelasi 1994 talviolympialaisissa ja vuosien 1993, 1994 sekä 1995 MM-kisoissa. Arvoturnauksista hän keräsi olympiapronssia ja neljä MM-pronssia.
Walesin ralli 2016
thumb|Rallin voittaja Sébastien Ogier. Walesin ralli 2016 (virallisesti 72. Dayinsure Wales Rally GB 2016) oli Rallin MM-sarjan kauden 2016 13. osakilpailu, joka ajettiin 27–30. lokakuuta.
Kylmänkorvenkallion hiidenkiukaat
Kiviraunio 4
Samassa rauniossa oli erilliseksi tulkittu ”kylkiäinen” eli sekundääriraunio. Se sijaitsi raunion 4 pohjoispuolella noin metrin etäisyydellä siitä. Se oli 3×3 metriä suuri ja 0,15 metriä korkea. Myös tällä rauniolla oli kehään viittava rakenne ja tämänkin raunion pohjalta löydettiin punaisesta hiekkakivestä halkaistuja laattoja. Rauniot olivat tutkittaessa muuten löydöttömiä.
Kiviraunio 7
Volter Högman kirjoitti rauniosta vuonna 1891 kertoen sen olleen pyöreän muotoinen ja terävähuippuinen kivikeko. Hän näki sen eteläreunassa sen keskustaa kiertävän kivikehän. Raunion ulkomitat olivat noin 9×9 metriä ja korkeus 1,5 metriä. Sen pohja sijaitsi 29 metriä mpy. . Kun rauniota tutki Jouko Pukkila vuonna 1991, olivat sen ulkomitat 12×12 metriä ja sen keskelle oli ilmaantunut kaksi kuopannetta. On ilmeistä, että rauniota oli äskettäin pengottu.
Rauniota rakennettaessa sen alle oli ensin kasattu maa-ainesta pohjan tasoittamiseksi. Näin voitiin hauta rakentaa ja tukea paremmin. Maa-aineksesta löytyi keramiikan kappale, jota ei kyetty ajoittamaan. Vaikuttaa siltä, että raunion reunakiveyksen (ulkohalkaisija noin 10 metriä) oli ollut tarkoitus näkyä ympäristöön, sillä se oli rakennettu ja tuettu huolellisesti. Lisäksi se näkyi vielä osittain vielä vuonna 1991, mutta etenkin vuonna 1891, selvästi. Haudan myöhempi penkominen peitti tämän piirteen jälkipolvilta. Sen vuoksi arvellaan, että haudan seinämät kohosivat jyrkkinä noin metrin korkeuteen ja että haudan laki olisi viimeistelty pienemmillä kivillä tasaisemmaksi. Kehän keskeltä löytyi palaneita luunkappaleita, jotka merkitsivät ensimmäistä eli primääristä polttohautausta. Hauta oli peitetty hiekkakivilaatoilla, jotka löytyivät luunkappaleiden päältä. Haudan sivussa oli toinen eli sekundäärinen polttohautaus, joka oli rakennettu alkuperäisen hautauksen sivulle. Raunion 7 länsipuolella sijaitsi vielä erillinen kiveys, jonka tarkoitus ei ole selvinnyt. Raunion ajoitus jäi aihetodisteiden varaan ja on melko turvallista ajoittaa se pronssikauden alkupuoliskoon (periodille II tai III ).
Kiviraunio 8
Soikean raunion tutki Seela Miettinen vuonna 1990. Sen ulkomitat olivat 7,5–4,4 metriä ja se oli rakennettu kalliossa olevan suorakaiteen muotoisen kolon ympärille (kooltaan 0,30–0,15 metriä). Vaikka vainajasta ei löydetty edes luita, on kallion kolo voinut toimia vainajan luiden ”uurnana”. Raunion kiviladonnassa erottui määrittelemättömiä rakenteita. Se ajoitettiin rakenteensa ja kokonsa perusteella periodille VI. Hauta oli muuten löydötön.
Kivipöydät
Kivipöytä on rakennelma, jossa yksi laakea kivi on asetettu muutaman pienemmän kiven päälle. Kivipöytien merkitys on epävarma, mutta on esitetty, että ne olisivat vainajienpalvontaan liittyviä uhripöytiä tai alttareita. Kivipöydät liittyvät todennäköisesti röykkiöihin ja pöydistä kolme sijaitsee raunioiden 11 ja 13 välissä ja muut kaksi sijaitsevat osittain raunion 14 sisällä. Kivipöytiä on kunnostettu niiden pintaa puhdistamalla ja kokoamalla yksi pöydistä uudelleen. Niiden ympäristön maaperää on tutkittu, mutta siitä ei havaittu mitään erityistä.
Kivi- eli uhripöytiä tunnetaan Suomessa myös Uudeltamaalta sekä erityisesti Ruotsin pronssikautisilta hautapaikoilta. Kivipöydät viittaavat siten voimakkaisiin skandinaavisiin siteisiin meren taakse.
Hoito
Kylmänkorvenkallion hiidenkiukaiden lähiympäristö kuuluu Museoviraston hoitoalueisiin, joilla pyritään pitämään kiinteiden muinaismuistojen maasto avoimena ja siistinä. Näin voi yleisö tutustua alueeseen helposti. Kylmänkorvenkallion hoitoalue on laajuudeltaan 2,5 hehtaaria.
Opastus
Alueelle pääsee Rauman ja Kodisjoen väliseltä maantieltä eli Hakrintieltä (yhdystie 2052), kun jatkaa Vasaraisten risteyksestä kaakkoon kylän toiseen risteykseen. Siitä alkaa yhdystie 12648, jota ajetaan 150 metriä ja käännytään oikealle kohti itää. Tietä ajetaan 800 metriä ja käännytään vasemmalle kohti itää. Tiessä on 400 metrin päässä pysähtymispaikka ja alueelle osoittava opaskyltti.
Gibraltar Music Festival
250px|pienoiskuva|oikea|Jessie J esiintymässä tapahtumassa vuonna 2012. Gibraltar Music Festival on Gibraltarissa järjestettävä musiikkitapahtuma. Ensimmäisen kerran se järjestettiin vuonna 2012. Gibraltarin kulttuuriministeriö vahvisti 10. elokuuta 2012, että tapahtuma järjestetään Victoria Stadiumilla 8. syyskuuta 2012. Konsertin pääesiintyjä oli brittiläinen Jessie J. Muita konsertissa esiintyneitä artisteja olivat Ali Campbell UB40:stä sekä paikalliset yhtyeet Noiz, Jetstream ja Atomica 4. Liput tapahtumaan maksoivat 30 puntaa. Alle 12-vuotiaat pääsivät ilmaiseksi sisään. Festivaalista odotetaan tulevan vuosittainen tapahtuma.
Tapahtuman järjestämisestä vastasi Gibraltarin hallitus. Se oli osa Gibraltarin kansallisviikon juhlintaa. Festivaali on suurin Gibraltarissa järjestetty musiikkitapahtuma.
Lätkä lentää
”Lätkä lentää” on jääkiekkoseura Saimaan Pallon kannatuslaulu, jonka levytti alun perin Erkki Liikanen vuonna 1981.
Kappaleen sävelsi ja sovitti Heikki Annala ja sanoitti lappeenrantalainen Heikki Hopponen SaiPan silloisen toiminnanjohtajan Sirkka-Liisa Rantsin tilauksesta. Alkuperäisen version esitti Erkki Liikanen taustallaan helsinkiläismuusikoista koottu Lätkä-Lasset-yhtye. Kappaleesta äänitettiin myös instrumentaaliversio, jossa soitti kitaristi Taisto Wesslin. Kappaleet julkaistiin SaiPan kustantamalla vinyylisinglellä vuonna 1981.
Ada Kok
Kokin kansainvälinen ura alkoi vuonna 1962, viidentoista vuoden iässä, jolloin hän voitti 100 metrin perhosuinnin ja oli mukana voittamassa 4 × 100 metrin sekauintiviestiä uinnin EM-kilpailuissa. Kaksi vuotta myöhemmin, Kesäolympialaisissa 1964, Kok voitti kaksi hopeaa samoilla matkoilla. 1966 Kok voitti Utrechtin EM-kisoissa 100 metrin perhosuinnissa, ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, ja lisäksi yhden hopean 400 metrin vapaauinnissa. Hän lopetti uransa Kesäolympialaisiin 1968, joissa hän voitti 200 metrin perhosuinnin, mutta jäi neljänneksi 100 metrin matkalla.
Carolina Coronado
thumb|right|Carolina Coronado Carolina Coronado Romero de Tejada (21. elokuuta 1821 Almendralejo – 15. tammikuuta 1911 Lissabon) oli espanjalainen kirjailija. Hän tuli tunnetuksi varsinkin runoudestaan, mutta julkaisi myös useita romaaneja.
Lätkä lentää
Imatralainen Osmo’s Cosmos -yhtye on sittemmin tehnyt kappaleesta kaksi versiota. Vuoden 1997 versiossa mukana on myös kitaristi Jarmo Nikku, ja vuoden 2008 versiossa taustalaulajina ovat Marko Annala, Jouni Hynynen ja Antti Hyyrynen.
Kappaleen uusimman version teki Hockey Club Lepran Sonnit eli HC LeSo vuonna 2015. Kokoonpanoon kuului Anal Thunderin, Kotiteollisuuden, Mokoman ja Stam1nan jäseniä, Laineen Kasperi sekä SaiPan edustusjoukkueen kuoro. Kappaleen äänitti ja miksasi Miitri Aaltonen.
Liikasen ja Osmo’s Cosmosin versiot ovat mukana SaiPan 60-vuotisjuhlakauden kunniaksi vuonna 2008 julkaistulla levyllä. Jälkimmäinen Osmo’s Cosmosin versioista on julkaistu myös Sydän on sinivalkoinen – sinivalkoista lätkämusaa -kokoelma-albumilla (2009). Kappaleet soivat myös jokaisessa SaiPan kotiottelussa.
Óscar Trejo
Óscar Guido Trejo (s. 26. huhtikuuta 1988 Santiago del Estero, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa hyökkääjänä Espanjan Primera Divisiónin Rayo Vallecanoa. Trejo on argentiinalaisen Boca Juniorsin kasvatti. 3. heinäkuuta 2005 Boca Juniorsin debyyttipelissään hän teki maalin. Tammikuussa 2007 Trejo siirtyi Mallorcaan. Huhtikuun 8. päivä hän teki debyyttinsä La Ligassa kun Mallorcalla oli vastassa Getafe CF.
Mallorca lainasi Trejon kaudeksi 2009–2010 Espanjan Segunda Divisiónin Elcheen ja kaudeksi 2010–2011 saman sarjan Rayo Vallecanoon.
Aliou Boubacar Diallo
Aliou Boubacar Diallo (s. 18. marraskuuta 1959 Kayes ) on malilainen liikemies ja poliitikko.
Käytyään koulunsa Malissa Diallo suoritti taloustieteen ja varainhoidon tutkinnon Université de Picardiessa Ranskassa. Palattuaan kotimaahansa hän perusti elokuva- ja videoalan yrityksen sekä ulkomaankauppaliikkeen, joka erikoistui Malin valtion velkakirjojen hankkimiseen. Diallo alkoi investoida kaivostoimintaan, ja vuonna 2012 hän perusti Wassoul’Orin kultakaivoksen Kodiéraniin. Malin sisällissodan aiheuttamien levottomuuksien takia kaivos joutui keskeyttämään toimintansa, mutta se avattiin uudelleen vuonna 2017.
Diallo on perustanut myös johtamansa Petroma-yhtiön, joka sai luvan öljyn ja kaasun etsintään vuonna 2007. Se on löytänyt Bamakon läheltä Bourakebougousta vety- ja metaanikaasuesiintymän, jossa on aloitettu kokeellinen vetysähkön tuotanto. Diallo on perustanut myös logistiikka- ja liikenneyhtiö Transports LFD:n ja kauppayhtiö Comptoirs LFD:n. Hänen omistamansa Sodinaf -yhtiö harjoittaa malminetsintää Norsunluurannikolla.
Tammikuussa 2013 Diallo perusti Alliance démocratique pour la paix (ADP-Maliba) -puolueen, joka osallistui saman vuoden kansalliskokousvaaleihin saaden kaksi edustajanpaikkaa. Vuonna 2015 sen puheenjohtajaksi valittiin Amadou Thiam Diallon siirtyessä kunniapuheenjohtajaksi.
Diallo oli Ibrahim Boubacar Keïtan presidentinvaalikampanjan tärkein rahoittaja vuonna 2013, mutta hän veti tukensa pois vuonna 2016. Diallo asettui ADP-Maliban ehdokkaaksi vuoden 2018 presidentinvaaleissa, joissa hän tuli ensimmäisellä kierroksella kolmanneksi saaden 8,03 prosenttia äänistä. Dialloa tuki vaaleissa Nioron vaikutusvaltainen hamallistijohtaja Bouyé Haïdara.
Diallo myi osuutensa kultakaivosyhtiö Wassoul’Orista arabisijoittajille kesällä 2019. Kaupan taustalla arveltiin olleen muun muassa kalliiksi tullut vaalikampanja.
Mahzor
Mahzor on juutalaisten suurina juhlapäivinä jom kippurina ja roš hašanana käyttämä rukouskirja. Mahzor on erikoistunut muoto siddurista, juutalaisten perusrukouskirjasta.
Juutalaisten suurten vuotuisten juhlien, pesahin, šavuotin ja sukkotin rukoukset poikkeavat hieman tavallisista sapattirukouksista. Periaatteessa jumalanpalveluksen eli tefillan rakenne on aina sama. Jokaisena juhlana luetaan kuitenkin erityisiä Tooran kappaleita, rukouksia sekä Tanakhin tekstejä, joiden määrän vuoksi niitä on vaikea sisällyttää tavalliseen sidduriin. Varsinkin roš hašanan ja jom kippurin jumalanpavelukset ovat teksteiltään hyvin rikkaita ja laajoja, joten ne sidotaan aina omiksi kokonaisuuksikseen. Monet rukouskirjakustantajat painavatkin erillisiä viisiosaisia mahzor-sarjoja, joissa jokaiselle juhlalle on oma kirja.
JoKero
JoKero on romanialaisen eurodance-yhtye Akcentin toinen single vuonna 2006 julkaistulta French Kiss With Kylie -albumilta. Kappale oli albumin suurin hitti ensimmäisen singlen, Kylien jälkeen.
Akcent osallistui kappaleella Romanian euroviisukarsintoihin, joissa se voitti yleisöäänestyksen, mutta sijoittui silti toiseksi, ja loppukilpailuun lähti Mihai Trăistariu Tornerò-kappaleellaan.
JoKerosta tehtiin myös musiikkivideo. Singlellä mukana oli alkuperäisen version lisäksi kaksi remix-versiota.
Beat Space Nine
Beat Space Nine on japanilaisen hip hop -yhtyeen m-flon neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 24. elokuuta 2005.
Beat Space Nine oli yhtyeen toinen laulaja Lisan lähdön jälkeen äänitetty albumi. Se jatkoi ”m-flo loves...” -projektia, jossa yhden laulajan sijaan yhtyeen albumeilla vieraili lukuisia muita artisteja. Beat Space Nine menestyi hyvin ja nousi m-flon albumeista ensimmäisenä Oricon-listan ykkössijalle. Sille osallistui yhteensä 12 vierailevaa artistia aina Miliyah Katōn ja Emylin kaltaisista teinitähdistä japanilaisen populaarimusiikin veteraaniin Akiko Wadaan. Albumilla vieraili myös yhtyeen alkuperäinen laulaja Lisa kappaleella ”Tripod Baby”.
Albumin julkaisun jälkeen m-flo lähti kiertueelle ja esiintyi ensimmäisen kerran Nippon Budōkan -areenalla Tokiossa 10 000 hengen yleisölle. Yhtye sai kunnian esiintyä myös uudenvuoden Kōhaku uta gassen -laulukilpailussa yhdessä Akiko Wadan kanssa.
m-flon edellisestä, jazzahtavasta studioalbumista Astromantic poiketen Beat Space Ninea hallitsee voimakkaampi elektroninen saundi. Albumilta julkaistiin useita singlejä: ”Let Go” Yoshikan kanssa, ”Dopamine” Emylin ja Diggi Mo'n kanssa sekä ”Loop in My Heart / Hey!” Emylin, Yoshikan ja Akiko Wadan kanssa. Albumista julkaistiin myöhemmin myös remiks-versio Dope Space Nine.
Albumin välisoitoilla esiintyvät Coldfeet-yhtyeen Lori Fine ja näyttelijä Kazuo Kumakura.
Johan Adam Cronstedt
pienoiskuva|Johan Adam Cronstedt Kreivi Johan Adam Cronstedt (12. joulukuuta 1749 Tukholma, Ruotsi – 21. helmikuuta 1836 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kenraaliluutnantti ja Itä-Götanmaan läänin maaherra, joka tunnetaan parhaiten palveluksestansa Suomen sodassa 1808–1809. Hän komensi sodassa Savon prikaatia everstinä, kunnostautuen Revonlahdella, Lapualla ja Alavudella, jossa haavoittui.
Mustikkalammi
Mustikkalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Johan Adam Cronstedt
Maaliskuussa 1809 Kalmalahden taistelussa hän pyrki välttämään taistelukosketusta venäläisten kanssa saamansa vetäytymiskäskyn mukaisesti.
Mustikkalammi
Maantiede
Järvi on soikion muotoinen ja sen halkaisija on 130 metriä. Sen pinta-alaksi tulee siten 0,98 hehtaaria. Siihen ei tule ojia eikä siitä lähde laskuojaa. Lampi sijaitsee hiekkamaastossa olevassa painaumassa, joka on soistunut rinteisiin saakka. Rinteen alaosassa kulkee metsäautotie, jonka varrella on järven lähellä kaksi loma-asuntoa. Niille pääsee yhdystieltä 2824.
Järvi sijaitsee Karjuharjun eteläpuolella. Harju on osa Kolmatta Salpausselkään kuuluvaa harjujaksoa ja hiekka-aluetta. Alue kuuluu niin sanottuun Perunnummen hiekkamassiiviin, joka on hyvää pohjavesialuetta. Tämä heijastuu järviin ja lampiin, jotka ovat usein kirkasvetisiä. Koska järvi sijaitsee harjun rinteessä ja seutu on täynnä painanteitä, saattaa järvi olla suppa.
Johan Adam Cronstedt
Elämäkerta
Suomen sodan alkaessa Savon prikaati oli lähellä jäädä venäläisten piirittämäksi, koska armeijan liikekannallepano tapahtui liian hitaasti. Ennen sotaa Gustaf Mauritz Armfelt oli ehtinyt arvostelemaan Cronstedtin siirtoa. Hänen mukaansa Cronstedt oli epäpätevä Savon prikaatin, koska hän ei tuntenut Itä-Suomen maastoa. Armfelt arvosteli myös Cronstedtin päätöksentekokykyä. Prikaati aloitti nopean perääntymisen kohti Leppävirta ja sieltä Kuopioon. Cronstedtin joukot perääntyivät Tutškovin komentamaa 5. divisioonaa turhankin nopeasti. Suomen armeijan pääjoukko oli uhassa tulla piiritetyksi Savon kautta. Ouluun Savon prikaati pääsi maaliskuussa käytyään melko vähäisiä taisteluita venäläisten kanssa.
Ensimmäisen tärkeän voiton Cronstedt sai Revonlahden taistelusta, jonka myötä hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Taistelu jäi myös hänen osaltaan ensimmäisen sotavuoden osalta viimeiseksi, missä hänellä oli varsinaista käskyvaltaa. Savon puolustamisesta huolehti vasta muodostettu 5. prikaati ja Cronstedtin joukot yhdistettiin pääarmeijaan. Alavuden taistelussa 17. elokuuta 1808 Cronstedt johti eturintamaa, mutta haavoittui taistelun tuoksinassa. Seuraavat kuukaudet hän vietti sairasvuoteella. Hän palasi sotimaan vasta vuoden 1809 maaliskuussa. Ruotsin kuninkaan Kustaa IV Aadolfin vallastasyöksemisen jälkeen uusi kuningas Kaarle XIII määräsi Cronstedtin komentamaan Länsipohjaan perääntyneitä joukkoja. Tässä hän ei menestynyt järin hyvin. Venäläisten kenraali Barclay de Tolly veti joukkonsa jäisen Merenkurkun yli Ruotsiin. Cronstedt sopi de Tollyn kanssa armeijansa perääntymisestä Uumajasta Härnösandiin. Tämän epäonnistumisen jälkeen hän matkusti Tukholmaan ja luovutti päällikkyytensä Georg Carl von Döbelnille.
Sodan jälkeen vuonna 1810 Cronstedt nimitettiin Itä-Göötanmaan läänin maaherraksi, jonka virkaa hän hoiti vuoteen 1817 asti. Sen jälkeen hän vetäytyi pois julkisesta elämästä. Hän kuoli vuonna 1836.
Vanajaveden laakso
pienoiskuva|Kansallismaisema katsottuna Aulangon näkötornista. Vanajaveden laakso on yksi Suomen kansallismaisemista ja myös valtakunnallisesti arvokas maisema-alue. Se sijaitsee Sydän-Hämeessä Vanajaveden ympärillä. Maasto ja maisema koostuu pelto- ja järvimaisemista sekä muutamasta harjusta. Vanajaveden laakso on myös arvokasta kulttuuriseutua. Alue kertoo hyvin hämäläisestä luonnosta ja historiasta. Alue tunnetaan myös kalasääsken reviirinä ja se onkin Kanta-Hämeen maakuntalintu. Alue rajoittuu lännessä Tammelan ylänköön.
Gallipoli (elokuva)
Gallipoli on Peter Weirin 1981 ohjaama australialainen sotaelokuva.
Elokuva kertoo australialaisnuorukaisista, jotka värväytyvät ensimmäisen maailmansodan aikana kevyeen ratsuväkeen ja ajautuvat Egyptin kautta Turkkiin, osallistuen Gallipolin taisteluihin. Sen pääosissa nähdään Mark Lee, sekä tuolloin vielä kohtalaisen tuntematon Mel Gibson.
Elokuvan musiikki koostuu ranskalaisen Jean Michel Jarren Oxygènestä sekä rauhallisemmissa kohtauksissa Tomaso Albinoni/Remo Giazotton Adagiosta.
Gallipoli kuvattiin Egyptin osuutta lukuun ottamatta Australiassa.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Gallipolin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Gazan mielenosoitukset 2018
Gazan kaistalla lähellä Israelin rajaa järjestettiin 30. maaliskuuta 2018 mielenosoituksia, joihin osallistui kymmeniätuhansia palestiinalaisia. Mielenosoitukset muuttuivat väkivaltaisiksi, jolloin Israelin joukot surmasivat 19 palestiinalaista. Palestiinan terveysministeriön mukaan loukkaantuneita oli 1 416. Heistä hieman yli puolta oli ammuttu kovilla ammuksilla. Osa kuolleista kuului Hamasin sotilaalliseen siipeen Izz ad-Din al-Qassam -prikaatiin, jonka Euroopan unioni, Yhdysvallat, Australia, Uusi-Seelanti, Iso-Britannia ja Egypti luokittelevat terroristijärjestöksi.
Mielenosoitusten toinen vaihe alkoi 6. huhtikuuta. Silloin sai surmansa ainakin viisi palestiinalaista.
Yhdysvallat siirsi suurlähetystönsä Tel Avivista Jerusalemiin 14. toukokuuta 2018. Gazan ja Israelin rajalla järjestettiin suurmielenosoitus, jossa siirtoa protestoitiin. Mielenosoittajien ja Israelin armeijan välille puhkesi yhteenotto, jossa 52 palestiinalaista sai surmansa ja yli 500 haavoittui.
Tausta
Mielenosoitusten alkamispäivä 30. maaliskuuta on palestiinalaisten keskuudessa vuotuinen muistopäivä, jolloin muistetaan vuoden 1976 protesteissa kuolleita. Vuoden 2018 protestit on suunniteltu kuusiviikkoiseksi kampanjaksi, joka päättyy 15. toukokuuta ”Katastrofin päivänä” eli Nakba-päivänä. Se on gregoriaanisen kalenterin mukaan Israelin valtion perustamispäivää seuraava päivä. Tänä vuonna tulee kuluneeksi 70 vuotta Israelin perustamisesta.
Anquan Boldin
Anquan Kenmile Boldin (s. 3. lokakuuta 1980, Pahokee, Florida ) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon ammattilainen. Boldin pelasi 14 kautta NFL-liigassa edustaen neljää eri seuraa. Pelipaikaltaan Boldin oli laitahyökkääjä. Hänet valittiin urallaan kolmesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.
Ura
Arizona Cardinals varasi Floridan osavaltionyliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelanneen Boldinin NFL:n vuoden 2003 varaustilaisuudessa, tilaisuuden toisella kierroksella. Hän pelasi Cardinalsissa seitsemän kauden ajan yhdessä toisen tähtilaitahyökkääjän Larry Fitzgeraldin kanssa, kunnes siirtyi ennen kauden 2010 alkua Baltimore Ravensiin.
Boldin pelasi Ravensissä kolme kautta, joiden aikana hän voitti Super Bowlin vuonna 2013. Boldin pelasi tämän jälkeen San Francisco 49ersissa kolme kautta ja Detroit Lionsissa kauden. Hänellä oli kaudeksi 2017 jo sopimus Buffalo Billsin kanssa, mutta hän päätti lopettaa uransa.
Baarle-Nassau
Baarle-Nassau on Alankomaissa, Pohjois-Brabantin provinssissa sijaitseva kunta. Asukkaita kunnassa on 6 670 (1.2.2008) ja väestötiheys on 87 as./km². Kunnan pinta-ala on 76,3 neliökilometriä, josta vettä on 0,03 km². Baarle-Nassaun pormestari on Jan Hendrikx. Kunnan keskuspaikka on samanniminen kuin kuntakin.
Baarle-Nassaun naapurikunnat ovat Alphen-Chaam pohjoisessa, Ravels idässä, Turnhout kaakossa, Baarle-Hertog ja Merksplas etelässä ja Hoogstraten lounaassa ja lännessä. Alphen-Chaamia lukuun ottamatta Baarle-Nassaun naapurikunnat sijaitsevat Belgiassa.
Baarle-Nassaussa ja Baarle-Hertogissa on omat kaupungintalot, paloasemat, kirkot, poliisiasemat sekä yrityksillä alankomaalainen ja belgialainen osoite. Puolestaan muun muassa juomaveden ja kaasun kunnat hankkivat yhdessä.
Monimutkaiset rajat ovat lukuisten keskiaikaisten sopimusten, maavaihtokauppojen sekä Bredan lordin ja Brabantin herttuan välisten kauppojen tulos.
Asutuskeskukset
Kunta muodostuu seuraavista osista : Baarle-Nassau Grens, Boshoven, Castelré, Driehuizen, Eikelenbosch, Gorpeind, Grens/Ghill, Heesboom, Heikant, Hoogeind, Huisvennen, Keizershoek, Klein-Bedaf, Liefkenshoek, Loveren, Maaijkant, Nieuwe Strumpt, Nijhoven, Oude Strumpt, Reth, Reuth, Tommel, Ulicoten, Veldbraak ja Voske.
thumb|left|250px|Kartta Baarle-Nassaun kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Uskonnollinen ihminen (kirja)
Uskonnollinen ihminen on vuonna 1999 ilmestynyt kirja uskontopsykologiasta. Teoksen on suomentanut Owe Wikström ja suomennoksen on julkaissut kristillinen kustantamo Kirjapaja vuonna 2009. Kirja on käännetty alkuteoksen 5., uudistetusta painoksesta.
Lazare Lévy
Lévy sävelsi kaksi jousikvartettoa, teoksia sellolle, huilulle ja uruille sekä pianokappaleita. Pianolle hän sävelsi muun muassa écossaiseja, etydejä, sonatiineja ja valsseja.
American Pie (elokuvasarja)
Sarjan ensimmäinen elokuva American Pie sai ensi-iltansa 9. heinäkuuta 1999, ja siitä tuli maailmanlaajuinen populaarikulttuurin ilmiö. Elokuva poiki kolme jatko-osaa; American Pie 2 (2001), American Pie: The Wedding (2003) ja American Pie: Luokkakokous (2012).
Ensimmäinen spin-off-elokuva American Pie Presents: Band Camp julkaistiin vuonna 2005, jossa alkuperäisistä näyttelijöistä vain Eugene Levyn esittämä Noah Levenstein (Jimin isä) on mukana. Seuraavat spin-off-elokuvat The Naked Mile, Beta House ja The Book of Love julkaistiin nopeasti vuosien 2006 ja 2009 välillä. Viides elokuva Girls' Rules julkaistiin vuonna 2020.
Elokuvasarjan alkuperäisissä osissa Jim Levenstein (Jason Biggs) kehittää suhdettaan luokkakaveriinsa Nadiaan (Shannon Elizabeth), ja yhdessä parhaiden kavereidensa Kevin Myersin (Thomas Ian Nicholas), Paul Finchin (Eddie Kaye Thomas) ja Chris Ostreicherin (Chris Klein) kanssa hän yrittää menettää poikuuttaan. Toisessa elokuvassa yhdessä Steve Stiflerin (Seann William Scott) kanssa ystävykset järjestävät juhlat, ja Jim ihastuu Michelle Flahertyyn (Alyson Hannigan). Kolmannessa elokuvassa Jim ja hänen ystävänsä suunnittelevat hänen ja Michellen häitä. Neljäs elokuva tuo yhteen kaikki ensimmäisestä elokuvasta tutut henkilöt näiden kokoontuessa luokkakokoukseen East Great Fallsiin 13 vuotta myöhemmin.
Elokuvat ovat tuottaneet yli 980 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria maailmanlaajuisesti.
Spin-off-elokuvat
Spin-off-osat keskittyvät Stiflerin sukulaisiin, joihin lukeutuvat hänen veljensä Matt (Tad Hilgenbrink) ja serkku Erik (John White), Dwight (Steve Talley) ja Scott (John Patrick Jordan). Spin-off-elokuvat julkaistiin suoraan videolle tai suoratoistopalveluun.
Kiuru (sukunimi)
Kiuru on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Itämainen matto
thumb|Mattokauppias. [[Jean-Léon Gérôme, öljymaalaus kankaalle, n. 1887.]] Itämainen matto on käsinkudottu matto, joka on valmistettu Turkista Kiinaan ulottuvalla alueella. Tunnetuimpia ja laadukkaimpia itämaisia mattoja ovat persialaiset matot, joita valmistetaan Iranissa. Itämaiset matot tehdään yleensä villasta, silkistä ja puuvillasta. Yhden maton valmistukseen käsin voi kulua useita vuosia. Itämaiset matot nimetään yleensä sen kaupungin mukaan, jonka tienoilla ne on valmistettu, tai niitä valmistavien heimojen mukaan.
Historia
thumb|left|Pazyrykmatto vuodelta 500 eaa. Koska matoissa käytetty villa lahoaa nopeasti maassa, erityisen vanhoja itämaisia mattoja on säilynyt vain poikkeusolosuhteissa. Vanhin säilynyt itämainen matto on Pazyrykmatto, joka löydettiin 2 500 vuotta vanhasta eteläsiperialaisesta haudasta jäälohkareen sisältä. Tämä korkealaatuinen persialainen villamatto on kooltaan 200×183 cm. Vuodelta 850 eaa. tunnetaan Assyriasta obeliskien reliefejä kuninkaalle veroina annetuista matoista, mikä viittaa arvostukseen mattoja kohtaan. thumb|Antiikkinen Tabriz-matto Persiasta. Islamin leviämisen myötä 600-luvulla jaa. matot saivat uudenlaisen merkityksen Persiassa, kun niitä alettiin käyttää henkilökohtaisina rukousalustoina. Vaikka Koraani ei suoraan edellytäkään juuri maton käyttöä viisi kertaa päivässä suoritettavassa rukouksessa, paksu ja helposti kuljetettava villamatto sopii alustaksi hyvin. Myös suurten moskeijoiden lattioilla alettiin käyttää isoja ja upeita loistomattoja.
Matot yleistyivät Persiassa pian koko kansan jokapäiväiseen käyttöön: niillä sisustettiin koteja ja hautoja, ja niitä annettiin lahjoiksi. Persialaismattojen kulta-aikana pidetään 1500-lukua, jolloin šaahi Abbas Suuri alkoi tuottaa pääkaupunkinsa Esfahanin palatseihin ja moskeijoihin mitä loisteliaimpia mattoja. Abbasin isän Tahmasp I:n valmistuttamaa kuuluisaa, maailman loisteliaimpana pidettyä Ardebil-mattoa säilytetään Victoria and Albert Museumissa Lontoossa. Myös Ruotsin kuningashuoneelle kuuluva metsästysmatto on tältä ajalta. thumb|left|Ruotsin kuninkaan silkkinen metsästysmatto takaseinällä.
Keskiajan Euroopassa ei itämaisia mattoja vielä tunnettu; vain Venetsiaan ja Genovaan tuotiin turkkilaisia mattoja, jotka eivät vetäneet laadullisesti vertoja persialaisille. Eurooppaan tuotiin Abbas Suurenkin aikaan hienoimpia persialaismattoja vain kuninkaallisille ja ruhtinaille. Vasta 1800-luvun loppupuolella itämaisten mattojen kysyntä alkoi voimakkaasti kasvaa Euroopassa ja Amerikassa. Kysynnän myötä länsimaiset kauppahuoneet perustivat Persiaan kutomoita, jotka valmistivat oman seutunsa perinteisiä mattotyyppejä. Samalla suurehkojen mattojen mittasuhteet muuttuivat perinteisen pitkulaisista neliömäisemmiksi vastaamaan länsimaista makua. Toisen maailmansodan jälkeen persialaismattojen kysyntä oli huipussaan, kun tavallisillakin ihmisillä oli varaa niihin. Iranin elinkustannusten nousun myötä mattojen valmistus on viime vuosikymmeninä kuitenkin hiipunut ja niiden hinnat nousseet samalla kun kaikkein loisteliaimpien mattojen tuotanto on vähentynyt.
Valmistus
thumb|right|Paimentolaisen mattopuut. thumb|right|Matonkutojan työkaluja, joilla hän muun muassa kohottaa ja katkaisee langat sekä tiukkaa nukkarivejä.
Solminta
Aluksi villa kehrätään langaksi, pestään, kuivataan ja värjätään. Itämaiset matot kudotaan vanhanmallisilla mattopuilla, jotka pieniä mattoja valmistavilla paimentolaisilla ovat vaakatasossa ja paikoillaan pysyvillä heimoilla pystytasossa. Pieniä mattoja kutoo yksi henkilö ja isoja useampi kerrallaan työryhmänä, jota johtaa usein äänikomennoillaan mestari, joka tuntee matossa käytettävän kuvion. Nykyaikana matonsolmijat työskentelevät kuitenkin yleensä itsenäisesti mallipiirros edessään.
Persiassa ja Turkissa mattoja kutovat niin naiset, miehet kuin lapsetkin. Kiinassa lapset eivät kudo, vaan työstävät maton pintaa ja hapsuja. Kaukasiassa, Turkmenistanissa ja paimentolaisheimoissa vain naiset kutovat mattoja.
Solminnan vaiheet: Nukka voidaan solmia kahden tai neljän loimilangan ympäri kahdella tavalla: turkkilaisella solmulla (gördes) tai persialaisella solmulla (sennee).
Sileäpintaiset matot
Itämainen matto voi myös olla nukaton: niistä tunnetuimpia on turkkilainen Kelim-paimentolaismatto. Sileäpintainen Kelim on nukkamattoa kevyempi, ohuempi ja kuvioiltaan yksinkertaisempi ja graafisuutta korostava.
Kuviointi
Itämaisten mattojen kuvioaiheina käytetään monipuolisesti niin geometrisia muotoja kuin eläin- ja kasviaiheitakin. Yleisimpiä ovat muun muassa kukat, ristit, pilvinauha, kuu, kala, rukouskomero, rokokookuvio ja lehti. Itämaisen maton kuviointi hyödyntää myös monenlaista symboliikkaa. Aiemmin jokaisella seudulla oli omat kuvioaiheensa, mutta nykyisin kuvioita lainataan toisilta alueilta ja kuvioihin ovat vaikuttaneet myös eurooppalaiset mieltymykset.
Persialaisissa matoissa käytetään joskus edelleenkin ihmisaiheisia kuvia, toisin kuin Turkissa ja Arabiassa, missä sunnimuslimit eivät hyväksy ihmisten kuvaamista. Esittävät kuva-aiheet ovat hyvin monipuolisia, mutta persialaisissa matoissa on usein etenkin kuninkaita ja runoilijoita.
Pääreunakuvion ja kapeiden sivukuvioraitojen ympäröimän keskikentän kuvioaiheet jaetaan neljään tyyppiin: medaljonkiaihe, koko pinnan täyttävä tai toistuva kuvioaihe, esittävä kuvioaihe, ja rukouskomero- tai puuaihe.
Maton reunaraitojen aiheina käytetään yksinkertaisia geometrisia kuvioita ja ornamentteja. Itämaisessa matossa tapaa joskus myös kirjoitusta tai arabialaisittain kirjoitetun, islamilaisen ajanlaskun mukaisen päiväyksen.
Väreinä käytetään edelleen perinteisiä luonnonvärejä, joskin 1800-luvulla synteettiset, käytännölliset mutta rumat aniliinivärit olivat hetken aikaa suosittuja, kunnes Persian hallitus kielsi ne vahingollisina maan mattotuotannon maineelle.
Hinnanmääritys
Maton laatu riippuu maton solmutiheydestä sekä villan ja värien laadusta. Maton tiheys on yleensä noin 60 000–800 000 solmua neliömetrillä, ja tiheämmät matot ovat arvokkaampia kuin harvaan solmitut. Solmutiheys vaihtelee kuitenkin suuresti materiaalin ominaisuuksien mukaan, joten se ei ole hyvä laadun mittari erilaisten mattotyyppien välillä. Tiheä matto on kestävämpi kuin harvaan solmittu. Lisäksi solmijat saavat palkkansa nukkien paljouden mukaan, ja solmijoiden palkkakustannukset muodostavat noin puolet maton tuotantokustannuksista. Villan laatu vaikuttaa maton hintaan vain vähän. Luonnolliset kasvivärit ovat hintavampia kuin synteettiset.
Vanhahkot matot ovat usein uusia arvokkaampia, sillä luonnollisilla väreillä värjätyt matot patinoituvat kauniisti eivätkä menetä arvoaan, jos ne ovat tasaisesti kuluneet. Itämaiset matot voidaan jaotella iän mukaan seuraavasti:
Mattoja maittain
thumb|Silkkinen turkkilainen Hereke-matto. Mattoja valmistetaan Iranin lisäksi myös Turkissa, Kaukasiassa, Turkmenistanissa, Afganistanissa, Pakistanissa, Intiassa, Kiinassa ja Tiibetissä. Turkkilaiset matot ovat karkeampia kuin persialaiset, ja niiden solmutyyppi on aina gördes. Kuvioina suositaan rukouskomeroa ja geometrisia muotoja. Suurimmat matonvalmistuskeskukset ovat Ankara ja Konyan seutu. Hienoimpana turkkilaisena mattona pidetään Hereke-mattoa. Kaukasialainen mattotuotanto, josta tunnetuimpia ovat azerbaidžanilaiset matot, on pitkälti valtiollistettua, ja mattoja pidetään hyvälaatuisina.
Turkmenistanista Kiinaan ulottuvan alueen paimentolaiset valmistavat turkmeenimattoja, jotka on alun perin tarkoitettu teltassa käytettäviksi. Hallitsevia kuvioaiheita ovat etenkin vinoneliöt ja kahdeksankulmiot. Afgaanimatot ovat suosittuja huokean hintansa vuoksi. Niissä on neutraali ja rauhallinen kuviointi punaisen pohjavärin päällä.
Pakistanilaiset matot voidaan jakaa persialaisiin ja Mori-mattoihin. Persialaiset matot ovat Mori-mattoja kalliimpia, sillä niihin käytetään enemmän villaa. Mori-matot lisäksi solmitaan muista matoista poiketen vain yksinkertaiseen loimeen. Solmuna pakistanilaisissa matoissa käytetään sennee-solmua. Pakistanilaiset matot ovat tunnettuja materiaalin ja tiheyden yhtenäisistä piirteistä. Ne ovat nykyisin laadukas mutta huokea vaihtoehto maineikkaammille persialaisille matoille. Intian ja Pakistanin erottua omiksi valtioikseen vuonna 1947 Intian mattotuotanto väheni, kun suurin osa Intian matonkutojista muutti islamilaiseen Pakistaniin. Sen jälkeen Intian mattotuotanto on alkanut taas kasvaa, ja maassa tuotetaan nykyisin entisestä poiketen myös tiheitä ja korkealaatuisia mattoja. Intian merkittävin matonvalmistusseutu on Bhadohi-Mirsapurin alue Uttar Pradeshissa Pohjois-Intiassa.