cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bhutan
Kuningaskunnan aika
Vuonna 1907 buddhalaisista munkeista, hallituksen virkamiehistä ja merkittävien sukujen johtajista koostunut kokous valitsi Bhutanin kannalta käänteentekevästi Ugyen Wangchuckin yksimielisesti maan kuninkaaksi, ja vallasta tuli periytyvää. Britannian hallitus tunnusti heti uuden monarkian, ja vuonna 1910 Bhutan tuli Britannian suojelukseen vastineeksi poliittisesta autonomiasta. Intian itsenäistyttyä Britanniasta elokuussa 1947 Bhutanille tarjottiin mahdollisuus pysyä itsenäisenä tai liittyä Intian liittovaltioon. Bhutan valitsi itsenäisyyden, jonka Intia tunnusti 8. elokuuta 1949.
Hallitus pyrki 1980-luvulla erilaisin määräyksin säilyttämään Bhutanin kulttuurisen omaleimaisuuden ”yksi valtio, yksi kansa” -politiikalla, jota kutsutaan nimellä driglam namzha (kansalliset tavat ja etiketti). Kaikkien bhutanilaisten, myös nepalilaisten maahanmuuttajien, täytyy esimerkiksi pitää bhutanilaisten kansallispukua. Koulutusta nepalin kielellä on myös rajoitettu kansallisen yhtenäisyyden nimissä. Politiikkaa ovat kritisoineet paitsi ihmisoikeusjärjestöt, myös Bhutanin nepalilainen yhteisö, joka tuntee sen olevan suunnattu heitä vastaan. Omasta näkökulmastaan bhutanilaiset suojelevat himalajanbuddhalaista kulttuuria ja elämäntapaa, joka on käytännössä tuhoutunut viereisessä Sikkimissä nepalilaisten liian suuren maahanmuuton vuoksi. Nepalilaisten mielestä bhutanilaiset yrittävät tarrautua valtaan ihmisoikeuksien ja demokratian kustannuksella.
Jännitteet nepalilaisten ja bhutanilaisten välillä kasvoivat 1980-luvun lopulla vuoden 1985 kansalaisuuslain myötä. Lain mukaan vain vuodesta 1958 Bhutanissa asuneet nepalilaiset maahanmuuttajat saisivat Bhutanin kansalaisuuden. Vuonna 1991 nepalilaisten mielenosoitusten jälkeisissä väkivaltaisuuksissa kuoli 300 ihmistä ja 2 000 pidätettiin. Nepalin hallituksen protestien jälkeen suurin osa pidätetyistä vapautettiin, mutta kysymys ulkonepalilaisten asemasta on yhä ratkaisematta – ainakin 100 000 asuu UNHCR:n pakolaisleireillä Nepalissa ja Sikkimissä.
Vuonna 1998 kuningas Jigme Singye Wangchuck teki suuria poliittisia uudistuksia, joilla hän siirsi suurimman osan vallastaan pääministerille ja salli kuninkaan asettamisen syytteeseen virkavirheestä parlamentin kahden kolmasosan enemmistöllä. Vuonna 2003 Bhutanin kuninkaallinen armeija suoritti laajan operaation karkottaakseen Bhutanin eteläosan koulutusleireiltä käsin toimineet Intian-vastaiset kapinalliset. Joulukuussa 2005 kuningas julisti astuvansa valtaistuimelta vuonna 2008 poikansa hyväksi. Hän luopui vallasta kuitenkin jo joulukuussa 2006, ja poika otti vallan käytännössä haltuunsa vaikka hänet kruunattiinkin vasta astrologisesti suotuisampana aikana 2008.
Politiikka
200px|thumb|left|Kuningas [[Jigme Khesar Namgyal Wangchuck.]] Kysymys Bhutanin täydestä itsenäisyydestä on vaikea. Maa oli aikoinaan Brittiläisen Intian suojeluksessa, ja Bhutanin monarkki sai hallita maan sisäisiä asioita. Maan ulko- ja puolustuspolitiikasta päättivät britit. Intian itsenäistymisen jälkeen Bhutan ja Intia solmivat 1949 kymmenen artiklaa sisältävän sopimuksen, jolla suhteet säilyivät samanlaisina. Intia suostui olemaan puuttumatta Bhutanin sisäisiin asioihin, kun taas Bhutan suostui ”ulkosuhteissa Intian hallituksen neuvojen ohjaukseen” (artikla 2). Sopimus myös vapautti maiden välisen kaupan, ja lisäksi vuonna 1972 Intia salli Bhutanin viedä tuotteita kolmansiin maihin Intian alueen läpi tulleitta.
Bhutanin tultua YK:n jäseneksi vuonna 1971 sen hallitus kuitenkin uhmasi Intiaa tunnustamalla Bangladeshin. Vuonna 1974 Bhutanin ulkoministeri sanoi, että Intian ”ohjaus” vuoden 1949 sopimuksessa ei välttämättä tarkoita Bhutanin olevan tottelevainen. Bhutan onkin hoitanut ulkosuhteitaan säännöllisesti ilman Intian välikättä.
Lahtinen
Lahtinen on yleinen suomalainen sukunimi. Se kuuluu Virtanen-tyyppiin. Henkilöitä, joilla on tämä sukunimi:
Bhutan
Politiikka
Vuonna 1998 kuningas siirsi valtaoikeuksiaan parlamentille ja luopui roolistaan hallituksen päämiehenä. Hallituksen nimitysoikeus siirtyi parlamentille. Maa kehittyi parlamentaariseksi monarkiaksi vuoteen 2008 mennessä. Toimeenpanovalta siirtyi ministerineuvostolle (Lhengye shungtsog). Ehdokkaat ministerineuvostoon valitaan parlamentista viiden vuoden kausiksi, ja sitä johtaa pääministeri. Pääministerin virka kiertää vuoden kerrallaan viiden hallituksen valinnassa eniten ääniä saaneen ehdokkaan välillä. Poliittiset puolueet on sallittu, ja maahan on kehittynyt kaksipuoluejärjestelmä. Ensimmäiset parlamenttivaalit pidettiin vuonna 2006. Puolueet ovat Druk Phuensum Tshogpa (DPT) ja kansandemokraattinen puolue (PDP).
Lahtinen
Kuvitteellisia:
Muita merkityksiä:
Sierakowice
Sierakowice on maalaiskunta  Kartuzyn piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 20 054. Kartuzyn piirikunnan asukkaista 15,3 prosenttia asuu Sierakowicen kunnassa ja sen pinta-alasta 16,3 prosenttia kuuluu Sierakowicen kuntaan.
Bhutan
Politiikka
Bhutanin oikeuslaitoksessa kuningas toimii korkeimpana valitusoikeutena. Maan korkein oikeus on Bhutanin kuninkaallinen korkein oikeus. Bhutanin lakijärjestelmä perustuu pinnallisesti Intian oikeuteen ja brittiläiseen common law -järjestelmään, mutta on käytännössä hyvin vapaamuotoinen. Kuningas päättää oikeuslaitoksen nimityksistä.
Ulkopolitiikka
Elokuuhun 2023 mennessä Bhutanilla oli diplomaattiset kahdenväliset suhteet vain 54 valtion sekä Euroopan unionin kanssa:
Onnellisuusindeksi
Konservatiivisen EPP-puolueen ajatuspajan Centre for European Studiesin julkaiseman raportin mukaan Bhutan on ottanut käyttöön onnellisuusindeksin oikeuttaakseen vähemmistöjen sortoa kansallisidentiteetin luomiseksi ja viedäkseen huomion siltä, että hallitus on epäonnistunut nostamaan maan huonoa elintasoa.
Ihmisoikeudet
Bhutan on kriminalisoinut ”valtionvastaisen” toiminnan, kuten kuninkaan arvostelun tai yhteistyön maanpaossa olevien aktivistien kanssa. Bhutania on syytetty kidutuksesta, turhista pidätyksistä ja samantapaisista ihmisoikeusrikkomuksista, jotka kohdistuvat etnisiin nepalilaisiin sekä maolaisiin.
Bhutan on pidättänyt rauhanomaisia demokratiamielenosoittajia. Hallitus esti pääsyn kahdelle bhutanilaiselle uutissivustolle näiden arvosteltua kuninkaan enon politiikkaa ministerinä. Toinen sivustoista lakkasi toimimasta ja elokuussa 2007 toinen vapautettiin estoista.
Hallitus ei anna poistua maasta ilman lupaa ja rankaisee poistuvia pysyvällä maahantulokiellolla.
Ammattiyhdistyksiä ei ole, vaikka laki sallisi ne.
Etninen syrjintä
Yli 100 000 nepalilaistaustaista bhutanilaista päätyi 1990-luvulla pakolaisleireille Bhutanin rajojen ulkopuolelle. Hallitus kieltää näiltä bhutanilaisilta kansalaisuuden, joten useimmista on tullut valtiottomia pakolaisia. Myös heidän joillekin sukulaisilleen on asetettu ylivoimaisia byrokraattisia esteitä, niin että he eivät ole voineet saada henkilökortteja eivätkä äänestää.
Pakolaisleirien poliittisia puolueita Bhutan pitää laittomina ja terroristisina.
Ihmisoikeusjärjestöjen mukaan Bhutan rikkoo yksilönvapautta pakottamalla kaikki, vähemmistötkin käyttämään etnisen enemmistön perinteisiä asuja julkisissa paikoissa. Bhutanin valtio syrjii maan etnisiä nepalilaisia myös koulutuksessa, työllistämisessä ja maanomistuksessa.
Seksuaalivähemmistöt
Bhutanin laki kieltää "luonnonvastaiset seksuaaliset teot", joiksi homoseksuaalisuus on perinteisesti laskettu. Vuonna 2021 parlamentti muutti lakia siten, että aikuisten välistä homoseksuaalisuutta ei enää lasketa luonnonvastaiseksi. . Maassa ei ole pidetty pride-kulkueita, vaikka sitä ei suoranaisesti ole kielletty; julkiset poliittiset tilaisuudet ja siihen liittyvä aktivismi eivät niinkään kuuluu bhutanilaiseen kulttuuriin.
Uskonnonvapaus
Kansalaisjärjestöjen mukaan hallitus ei yleensä salli ei-buddhalaisten temppelien rakentamista. Hallitus myös suosii kahta buddhalaissuuntausta monenlaisin tuin.
Perhelakeina käytetään perinteisiä buddhalais- tai hindulakeja.
Bhutanin osat
Bhutan jaetaan neljään hallinnolliseen alueeseen (dzongdey). Jokainen dzongdey jaetaan puolestaan piirikuntiin (dzongkhag), joita on 20. Suuret piirikunnat jaetaan lisäksi pienempiin dungkhageihin. Alimmalla tasolla kyläryhmät muodostavat gewog-nimisen yksikön, jota johtaa kansalaisten valitsema gup.
thumb|240px|Bhutanin piirikunnat.
Talous
thumb|240px|left|Maanviljelyä [[Punakhan laaksossa.]]
Bhutanin mäkisestä vuoristoiseen vaihteleva maisema on tehnyt teiden ja muun infrastruktuurin rakentamisesta vaikeaa ja kallista. Tämän lisäksi myös meriyhteyden puuttuminen on vaikeuttanut maan kaupankäyntiä. Tiibetin ylängöltä on perinteisesti kulkenut kauppareittejä Bhutanin kautta Intiaan, mutta liikenne on rajoittunut ihmisiin ja karjaan. Intia suunnittelee rautatieverkkonsa laajentamista myös Bhutanin puolelle. Päätös tehtiin 2008 mutta asia ei ole edennyt suunnitelmia pidemmälle. Bhutanin ainoalla kansainvälisellä lentokentällä Parossa ei ole mittarilentolaitteita, joten pilvet tai sumu voivat keskeyttää lennot jopa päiväkausiksi.
Maatalous tuottaa riisiä, maissia, juurikkaita, sitrushedelmiä, viljaa, mausteita, maitotuotteita ja munia. Pienimuotoinen teollisuus valmistaa sementtiä, puutuotteita, hedelmävalmisteita, alkoholituotteita ja kalsiumkarbidia (CaC2).
Bhutanin rahayksikkö, ngultrum, on sidottu Intian rupiaan, joka myös hyväksytään Bhutanissa. Yli 100 000 ngultrumin suuruisia vuosituloja verotetaan, maksimivero yli miljoonan tienaaville on 25 %. Miljoona ngultrumia oli vuonna 2014 12 500 euroa. Veroasteikkoja ei ole päivitetty vuosiin, vaikka raju inflaatio on heikentänyt ngultrumin arvoa ja hidastanut talouskasvua. Bhutanin inflaatio oli vuonna 2013 noin 11 prosentin tasolla.
Keväällä 2023 paljastui, että Bhutan on louhinut kryptovaluutta bitcoinia jo usean vuoden ajan. Ei ole tiedossa, kuinka paljon maalla on bitcoineja hallussaan tai onko operaatio ollut voitollinen.
Bhutanissa on suuri vesivoimakapasiteetti, josta hyödynnetään toistaiseksi vasta murto-osa. Vesivoimaloiden osia pitää tuoda ulkomailta, mikä kasvattaa ulkomaankauppavajetta.
Väestöjakauma
pienoiskuva|240px|Munkkioppilaita Bhutanissa.
Bhutanin ensimmäinen väestönlaskenta järjestettiin vuonna 1969, ja sen virallinen tulos oli 930 614 henkeä, mitä pidettiin epätarkkana. Sitä ennen väkiluku oli arvioitu 300 000 ja 800 000 välille. 1980-luvulla esitettiin väkilukuja 1,1 ja 1,5 miljoonan asukkaan väliltä, ja väestön laskettiin kasvavan nopeasti. Vuonna 2001 väkiluvuksi ilmoitettiin 1,9 miljoonaa. Vuoden 2005 väestönlaskenta tipautti väkilukuarvion kolmannekseen sitä edeltäneistä lukemista. Uusi lukema oli 634 982 henkeä. Viralliseen väkilukuun ei ole vuoden 1990 jälkeen laskettu mukaan maassa oleskelevia nepalilaisia.
Bhutanin väestötiheys on noin 17 asukasta neliökilometrillä. Väestö on keskittynyt kaupunkeihin, eteläiselle tasangolle ja laaksoihin, joissa voi harjoittaa maataloutta. Yli puolet väestöstä asuu maan keskiosan ylängöillä ja 40 prosenttia etelän tasangoilla Intian rajan lähellä. Jäljelle jäävät 10 prosenttia ovat levittäytyneenä pohjoisen vuorille ja maan itäosaan. 92 prosenttia väestöstä asuu maaseudulla. Vuonna 1970 kaupunkilaisten osuus oli vain 3 prosenttia, mutta se on kasvanut vähitellen. Suurimmassa kaupungissa Thimphussa on noin 80 000 asukasta. Ainoa muu yli 10 000 asukkaan kaupunki on Phuntsholing, jossa oli noin 20 000 asukasta vuonna 2005.
Bhutanin väestöstä on erotettavissa useita etnisiä ryhmiä. Tärkeimpiä ovat ngalongit, buddhalainen, maan länsiosissa asuva ryhmä, jonka kulttuuri on lähellä tiibetiläistä. Samaa voidaan sanoa sharchopeista, joita yleensä pidetään itäbhutanilaisina (mutta jotka seuraavat perinteisesti tiibetinbuddhalaisuuden nyingmapa-suuntausta virallisen drukpa kagyun sijaan). Näitä kahta ryhmää kutsutaan yhdessä bhutanilaisiksi. Muu väestö koostuu nepalilaisista, joista suurin osa on hindulaisia (lukuun ottamatta pientä muslimivähemmistöä).
Eri kansanryhmien koko ja niiden väliset suhteet herättävät Bhutanissa voimakkaita poliittisia kiistoja. Vuoden 1981 väestönlaskennassa nepalilaiset muodostivat 53 prosenttia väestöstä, siis enemmistön. Myöhemmässä laskennassa osuus oli pienentynyt 28 prosenttiin, osittain uusien kansalaisuuslakien takia, jotka jättivät suuren maahanmuuttajien joukon tilastoinnin ulkopuolelle.
Hallituksen yritykset suojella maan ainutlaatuista kulttuuria ja estää laitonta maahanmuuttoa ovat johtaneet kansalaisuuden saantikriteerien tiukentamiseen. Tästä taas on seurannut protesteja, virkamiesten uhkailua ja jopa sieppauksia, joita on tehnyt nepalilainen ryhmittymä. Vaikka Bhutanin hallitus vakuutti nepalilaisille, ettei heitä karkoteta, kymmeniä tuhansia lähti silti Bhutanista vuosina 1991–1992. Jotkut pakotettiin lähtemään. UNHCR:n mukaan pakolaisleireillä oli yhteensä yli satatuhatta nepalilaista, joista kymmenet tuhannet saivat vuonna 2008 turvapaikan länsimaista. Bhutanin hallituksen mukaan osa leireillä asuvista ei ole koskaan ollut maan kansalaisia, eikä heillä siksi ole oikeutta palata. Vuonna 1998 hallitus ryhtyi asuttamaan maan eteläosan nepalilaisten lähdettyä tyhjäksi jääneitä alueita bhutanilaisilla, mikä todennäköisesti vaikeuttaa nepalilaisten mahdollista paluuta.
Bhutanin kansallinen kieli on dzongkha, yksi tiibetiläisen kielikunnan 53 kielestä. Chhokeyksi kutsuttu kirjoitus on identtistä tiibetiläisen kirjoituksen kanssa. Hallitus luokittelee 19 muuta maassa puhuttavaa sukulaiskieltä dzongkhan murteiksi. Lepchaa puhutaan maan länsiosassa, tshanglaa, dzongkhan lähisukulaista, taas itäosassa. Nepalin kieltä puhutaan laajasti etelässä (vaikka hallitus kieltääkin sen opettamisen toisena kielenä). Ethnologue luetteloi 24 Bhutanissa puhuttavaa kieltä, joista kaikki nepalia lukuun ottamatta kuuluvat tiibetiläis-burmalaisiin kieliin. Bhutanin kieliä ei ole vielä tutkittu kovinkaan paljon, eikä monille ole vielä luotu perusteellista kielioppia. Myös englannilla on maassa nyt virallinen asema, ja esimerkiksi kaikki kyltit ja tienviitat ovat myös englanniksi. Vuonna 2005 vain 53 prosenttia väestöstä osasi lukea (65 prosenttia miehistä ja 39 prosenttia naisista).
Bhutanin virallinen uskonto on Vajrayana-buddhalaisuus. Väestöstä noin kolme neljännestä on buddhalaisia ja neljännes hinduja. Kristityt ja uskontokuntiin kuulumattomat muodostavat alle prosentin kokoiset vähemmistöt.
Kulttuuri
thumb|240px|Naamiotanssi [[Padmasambhavaa juhlistavalla festivaalilla.]] thumb|240px|Bhutanin kansallisurheilu on jousiammunta.
Bhutan on yhä maailman eristyneimpiä valtioita, eikä ulkomaalaisten sallita matkustaa monille maan alueille matkailun vaikutusten minimoimiseksi. Toisin kuin Nepal, joka tunnetaan halpana matkakohteena, Bhutan yrittää rajoittaa matkailua ryhmiin, jotka suostuvat maksamaan 200 dollaria päivässä (sesongin ulkopuolella 165 dollaria). Kyseisellä hinnalla matkailija saa kuitenkin majoituksen ja ruoan.
Perinteinen asu ngalong- ja sharchop-miehille on gho, polveen ulottuva kaapu, joka sidotaan kiinni vyötäröllä kera-kangasvyöllä. Naiset käyttävät nilkkaan ulottuvaa pukua, kiraa. Kiran kanssa käytetään pitkähihaista puseroa ylimmän kangaskerroksen alla. Sosiaalinen asema ja luokka määräävät vaatteiden kankaan, värit ja koristeet. Huiveja ja shaaleja, kabney, käytetään myös sosiaalisen aseman mittareina, ja Bhutan onkin perinteisesti ollut feodaaliyhteiskunta. Sekä miehet että naiset käyttävät korvakoruja. Kiistelty laki vaatii kaikkien Bhutanin kansalaisten käyttävän näitä vaatteita – myös nepalilaisten maahanmuuttajien.
Maan perusruokaa ovat riisi ja yhä enemmän myös maissi. Vuorilla ruokavaliossa on paljon proteiinia, sillä se sisältää lihaa, erityisesti siipikarjaa, jakkia ja lammasta. Kylminä aikoina syödään chilillä maustettuja liha-, riisi- ja maissikeittoja. Maitotuotteet, varsinkin jakin- ja lehmänmaidosta tehty voi ja juusto, ovat myös maidon vähäisyydestä huolimatta suosittuja. Suosittuja juomia ovat po cha (tee) ja olut. Bhutan on maailman ainoa tupakoinnin ja tupakan myynnin kokonaan kieltänyt maa.
Rigsar, intialaisesta musiikista ja läntisistä vaikutteista 1960-luvulla syntynyt jousisoittimella soitettava musiikki, on suosituin populaarimusiikin laji. Perinteisiä musiikkityylejä ovat zhungdra ja boedra.
Bhutanissa vietetään lukuisia juhlapäiviä, joista suurin osa liittyy perinteisiin vuodenaikojen mukaan vietettäviin maallisiin tai uskonnollisiin juhliin. Näitä ovat mm. talvipäivänseisaus (1. tammikuuta paikkeilla riippuen kuukalenterista), uusivuosi (tammikuu tai helmikuu), kuninkaan syntymäpäivä ja hänen kruunaamisensa vuosipäivä, monsuunikauden virallinen loppumispäivä (22. syyskuuta), kansallispäivä (17. joulukuuta) ja useat buddhalaiset ja hindulaiset juhlat. Naamiotanssit ja tanssiesitykset ovat yleinen, perinteinen näky festivaaleilla, ja niitä säestää yleensä perinteinen musiikki. Värikkäisiin pukuihin ja naamioihin pukeutuneet tanssijat esittävät sankareita, demoneita, eläimiä, jumalia ja tavallisten ihmisten karikatyyrejä.
Bhutanissa ilmestyy useita sanomalehtiä, muun muassa Bhutan Today ja Kuensel (useita samizdat-lehtiä ilmestyy lisäksi Internetissä). Bhutanin matkapuhelinliittymien ja internet-yhteyksien määrät ovat kasvaneet viime vuosien aikana merkittävästi. Bhutanin yleisradioyhtiö perustettiin 1973 radioasemana, ja yhtiö aloitti televisiolähetykset vuonna 1999. Bhutan oli maailman viimeinen television käyttöön ottanut maa. Kuninkaan modernisaatio-ohjelman osana myös kaapelitelevisio otettiin pian käyttöön. Rikollisuuden noustua vuoteen 2002 mennessä muutoksesta syytettiin televisiota. Bhutanilainen lama Khyentse Norbu on tunnettu elokuvaohjaaja, joka on tehnyt elokuvat Tiibetin futishullut ja Kulkureita ja taikureita. Jälkimmäinen oli ensimmäinen kokonaan Bhutanissa bhutanilaisilla näyttelijöillä filmattu elokuva.
Bhutanin lippu on jaettu kahteen kolmioon, joista ylempi on keltainen ja alempi oranssi. Värit symboloivat monarkiaa (keltainen) ja buddhalaisuutta (oranssi). Lipun keskellä on valkoinen lohikäärme. Myös vaakuna eli valtion virallinen tunnus sisältää buddhalaisuuteen viittaavia elementtejä: sen muoto on ympyrä joka liittyy chakraan, ja siinä on timantti, salama ja kaksi lohikäärmettä.
Urheilu
Bhutanin kansallisurheilu on jousiammunta, ja kilpailuja pidetään säännöllisesti useimmissa kylissä. Kilpailuissa maalit asetetaan 140 metrin päähän ammuntapaikasta, kun olympialaisten standardietäisyys on 70 metriä. Toinen perinteinen urheilulaji on digor, eräänlainen kuulantyöntö. Jalkapallo ja muut kansainvälisesti tunnetut urheilulajit ovat tulleet viime aikoina yhä suositummiksi.
Bhutan on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1984 2–6 jousiampujan joukkueella. Mitaleita ei ole tullut. Bhutanin jalkapallomaajoukkue ei ole pelannut MM-tasolla. Se oli FIFA:n rankingissa joulukuussa 2015 sijalla 188. Vuonna 2015 Bhutan voitti ensimmäisen jalkapallon MM-karsintansa, Sri Lankaa vastaan. Bhutanin jalkapallojoukkuetta pidetään yhtenä maailman huonoimmista.
Illizin maakunta
Illizin maakunta eli wilaya on hallintoalue Algerian Saharan kaakkoisosassa. Sen hallinnollinen keskus on Illizin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 284 618 neliökilometriä. Asukkaita on 52 300 henkeä (vuonna 2008).
Maakunta jakautuu kolmeen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu yhteensä kuusi kuntaa:
Alueen läpi kulkee pohjoisesta Djanetiin johtava maantie RN3. Ilizissä on kansallinen ja In Aménasissa sekä Djanetissa kansainväliset lentokentät. Pohjoisosassa toimii öljy- ja kaasuteollisuutta. Muita elinkeinoja ovat karjanhoito, maanviljely ja matkailu. Koulutusjärjestelmä käsittää 60 alakoulua, 14 keskikoulua, kuusi lyseota, seitsemän ammattioppilaitosta sekä Ilizin yliopiston. Terveyspalveluihin kuuluu kaksi sairaalaa, kuusi poliklinikkaa ja neljä terveysasemaa. Tassili n’Ajjerin kansallispuisto on merkittävä matkailukohde.
Paul Kemprecos
Paul Kemprecos on Cape Codissa, Massachusettsissa, asuva kirjailija.
Bibliografia
Aristotle Socarides -sarja
Yhteistyössä Clive Cusslerin kanssa julkaistut teokset
Tainionkosken tehdas
Tainionkosken tehdas tarkoittaa seuraavia asioita:
Paluu Eedeniin
Paluu Eedeniin (Return to Eden) on australialainen televisiosarja, jota on tehty kaksi tuotantokautta. Ensimmäinen vuonna 1983 valmistunut minisarja sisältää kolme osaa (tv-sarjana esitettiin kuudessa osassa). Vuonna 1986 sarjalle ilmestyi 22-osainen jatko. Suomessa sarjan esitti 1980-luvulla MTV ja se uusittiin 2000-luvulla Subilla.
Ensimmäinen tuotantokausi
Tapahtumat alkavat, kun australialainen Stephanie Harper (Rebecca Gilling) menee naimisiin Greg Marsdenin (James Reyne) kanssa. Stephanie on rikas, mutta epävarma 40-vuotias nainen, jolla on takanaan kaksi epäonnistunutta avioliittoa. Greg on nuori, komea tennistähti ja Stephanie luulee löytäneensä elämänsä rakkauden. Häiden jälkeen Greg aloittaa häikäilemättömästi suhteen Stephanien parhaan ystävän Jilly Stewartin (Wendy Hughes) kanssa ja päättää tuhota vaimonsa. Kuherruskuukauden aikana Stephanie, Greg ja Jilly ovat Eedenissä (Jimbour House) Stephanien kartanossa ja he lähtevät veneilemään ja katsomaan auringonlaskua. Stephanie seisoo veneessä ja kuvaa videokameralla auringonlaskua, kunnes huomaa krokotiilin lähestyvän. Greg tönäisee tahallaan Stephanien veneestä ja krokotiili alkaa raadella Stephanieta ja hän vajoaa veden pinnan alle. Kaikki uskovat krokotiilin tappaneen Stephanien.
Stephanie kuitenkin pelastuu ihmeen kaupalla, sillä suolla asuva erakko Dave Welles (Bill Kerr) löytää hänet puolikuolleena ja pahoin ruhjoutuneena. Dave alkaa hoitaa Stephanieta, jonka kasvoissa on erittäin pahat arvet. Aluksi Stephanie ei muista edes nimeään ja Dave alkaa kutsua häntä Taraksi. Dave antaa hänelle arvokkaita jalokiviä, jotta hän pääsee uuden elämän alkuun. Stephanien muisti alkaa kuitenkin palautua ja hän ymmärtää tulleensa petetyksi. Stephanie päättää alkaa käyttää uutta nimeä Tara Welles. Tara menee saaressa sijaitsevalle klinikalle ja tapaa loistavan plastiikkakirurgin Dan Marshallin (James Smillie). Ennen toimenpiteitä Tara kertoo Danille haluavansa näyttää täysin eri ihmiseltä. Onnistuneiden plastiikkakirurgisten toimenpiteiden jälkeen Tara pääsee uuden elämän alkuun. Uuden henkilöllisyyden avulla Tara onnistuu kostamaan aviomiehelleen ja tämän rakastajattarelle Jillylle.
Toinen tuotantokausi
Toisen tuotantokauden alussa Stephanie elää uudessa avioliitossa, lapset ovat aikuisia ja Jilly vapautuu vankilasta. Vanha asiakirja todistaa, että Jilly onkin Stephanien sisarpuoli. Stephanie Harper on nyt yksi Australian rikkaimmista ja vaikutusvaltaisimmista naisista, ja velvollisuudentunnostaan hän tarjoaa isoa rahasummaa Jillylle. Tämä ei kuitenkaan riitä Jillylle, sillä hän haluaa kostaa vankilassa viettämistään vuosista ja kahmia itselleen kaiken mikä hänelle kuuluu - Harper-yhtiön ja Eedenin. Avuksi tulee sulavakäytöksinen liikemies Jake Sanders.
Anselmi
Anselmi on suomalainen muunnos muinaissaksalaisesta nimestä Anshelm, joka tarkoittaa 'jumalain suojaamaa'. Anshelm-nimen osat merkitsevät 'aasa-jumalia' sekä 'kypärää, suojaa'. Monissa maissa nimi esiintyy muodossa Anselm. Suomessa siitä on käytössä myös lyhyempi muoto Anssi.
Anselmi on ollut almanakassa vuodesta 1908 lähtien, sitä ennen se esiintyi Kansanvalistusseuran kalenterissa 1882–1883 muodossa Anselmo. Nimen varhaisin esiintyminen kalenterissa on jo vuodelta 1662 muodossa Anshelm. Nimipäivä on 21. huhtikuuta, Anselm Canterburylaisen muistopäivänä.
P-Etyylitolueeni
p-Etyylitolueeni eli 4-etyylitolueeni (C9H12) on aromaattisiin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kemianteollisuudessa polymeerien raaka-aineena. p-Etyylitolueeni on o- ja m-etyylitolueenien isomeeri.
Anselmi
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 3 923 miestä saanut nimekseen Anselm ja 4 655 nimen Anselmi.
P-Etyylitolueeni
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa p-etyylitolueeni on väritöntä nestettä. Se ei liukene veteen, mutta liukenee useaan orgaaniseen liuottimeen muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin.
p-Etyylitolueenia voidaan valmistaa alkyloimalla tolueenia etanolin tai eteenin avulla käyttäen kaatalyytteinä alumiinikloridia tai zeoliitteja. Näin muodostuu yleensä eri etyylitolueeni-isomeerien seos. Käyttäen zeoliitteja, joiden huokoskoko on 7–7,5 Å voidaan p-etyylitolueenia valmistaa 94–97 %:n selektiivisyydellä 350–425 °C:n lämpötilassa.
p-Etyylitolueenista voidaan valmistaa dehydrogenoimalla vinyylitolueenia, jota käytetään useiden polymeerien valmistukseen.
Stora Enson Imatran tehtaat
Stora Enson Imatran tehtaat käsittää kaksi tuotantoyksikköä: Kaukopään tehtaat ja Tainionkosken tehtaat. Lisäksi Stora Ensolla on Imatralla tutkimuskeskus Tainionkoskessa sijaitsevassa saaressa vanhoissa Tornatorin rakennuksissa. Aiemmin tehtaisiin kuului myös Imatrankosken tehdas. Imatran tehtaat ovat Stora Enson suurin tehdas, yksi maailman suurimmista kuluttajakartonkitehtaista, Suomen suurin kartongintuottaja ja eräs Euroopan suurimmista metsäteollisuusintegraateista. 90 % tehtaan tuotteista menee vientiin. Tehtaat työllistävät noin 1 300 henkilöä.
Sellutehdas valmistui Kaukopäähän vuonna 1935. Tehdasrakennus edusti aikansa huippuarkkitehtuuria. Kartonkitehdas rakennettiin korvaamaan luovutetulle alueelle jääneitä Enson tehtaita vuonna 1950. Ensimmäinen kartonkikone KA1 on edelleen käytössä – tosin moneen kertaan uusittuna. 1960-luvulla Tornatorin vanha tehdas Tainionkoskella lopetettiin ja sitä korvaamaan rakennettiin Tainionkoskelle sellu- ja paperitehtaat. Vanhoissa Tornatorin tiloissa Tainionkosken saaressa toimii nykyään Stora-Enson tutkimuskeskus.
Tehtaan koneet
Tehtaaseen kuuluu 2 sellutehdasta, CTMP-laitos, yksi paperikone, 4 kartonkikonetta ja 4 päällystyskonetta. Tehtaiden yhteenlaskettu vuotuinen kapasiteetti: 1 195 000 tonnia kuluttajapakkauskartonkia, 1 300 000 tonnia sellua ja 435 000 tonnia muovipäällysteitä
Kaukopää
Ruskean kraftlinerin valmistus lopetettiin vuonna 1984. PK8 lopetettu vuonna 2010. CTMP-laitos on käynnistetty vuonna 1996. PK6 lopetettu joulukuussa 2019.
Tainionkoski (Kaukopää 2)
Tainionkosken höyryvoimala on suljettu vuonna 1998
Tehdasalueen rautatiet ja kalusto
Tehdasalueen vaihtotöistä huolehtii Imatran veturipalvelu. Sillä on käytössään useita vetureita:
Lisäksi Imatran veturipalvelu omistaa Kaukaan tehtailta ostetu Move66 13/1973 ja Move 67 01/1975-veturit, jotka ovat käytössä Stora Enson Anjalan paperitehtaalla ja Inkeroisten kartonkitehtaalla.
Logaritminen asteikko
Logaritminen asteikko tarkoittaa mitta-asteikkoa, jolla varsinaisen suureen arvon sijasta ilmoitetaan sen logaritmi. Logaritminen asteikko on käyttökelpoinen, kun suure saattaa saada aivan eri suuruusluokkaa olevia arvoja tai kun ollaan kiinnostuneita suhteellisesta muutoksesta absoluuttisen sijaan. Logaritmisella asteikolla ilmaistu lukuarvo nimittäin kasvaa aina saman verran, kun itse suureen arvo kasvaa yhtä moninkertaiseksi, esimerkiksi kaksin- tai kymmenkertaiseksi.
Yleisesti käytettyjä logaritmisisia asteikkoja ovat esimerkiksi äänenvoimakkuuden ja vahvistuksen desibeliasteikko, maanjäristysten voimakkuutta ilmaiseva momenttimagnitudi, tähtien magnitudiasteikko sekä kemiassa käytetty pH-asteikko.
Matemaattinen määritelmä
Jos suureelle A käytetään logaritmista asteikkoa, sille on määriteltävä jokin perustaso A0, jota vastaa luku 0. Suureen A muita arvoja vastaava lukuarvo logaritmisella asteikolla on tällöin
Muutamille suureille käytetään sellaisiakin logaritmisia asteikkoja, joilla ilmaistu luku on poikkeavasti sitä suurempi, mitä pienempi varsinainen suure on. Tällaiset asteikot määritellään joko niin, että logaritmin kantaluku b on pienempi kuin 1, tai yhtäpitävästi niin, että edellä esitetyssä lausekkeessa oleva kerroin k on negatiivinen. Jälkimmäisessä tapauksessa lukuarvo asteikolla on siis varsinaisen suureen logaritmin vastaluku, joka on sama kuin suureen käänteisarvon logaritmi. Tällaisia tapauksia ovat esimerkiksi kemiassa käytetty pH-asteikko ja tähtitieteessä käytetty tähtien magnitudiasteikko.
Esimerkkejä
Yleisesti käytettyjä logaritmisia asteikkoja ovat esimerkiksi seuraavat:
Useissa tapauksissa yhtenä perusteena logaritmisen asteikon käytölle on se, että Weberin–Fechnerin lain mukaan monet ihmisen aistit toimivat logaritmisesti, toisin sanoen aistimuksen koettu voimakkuus on verrannollinen sen aiheuttavan ärsykkeen logaritmiin. Erityisesti kuuloaisti havaitsee yhtä suuret äänten taajuuksien suhteet yhtä suurina sävelkorkeuden muutoksina siten, että esimerkiksi jokaisella oktaavilla sävelkorkeuden koetaan kasvavan saman verran, vaikka äänen taajuus kasvaa tällöin aina kaksinkertaiseksi.
Asteikkoja, jotka myös voidaan käsittää logaritmisiksi
Tietotekniikassa informaatiota mitataan bitteinä tai tavuina. Tietoyksikön koko ilmaistuna bitteinä tai tavuina on suoraan verrannollinen sen viemään tilaan tietokoneen muistissa taikka levyllä tai muulla vastaavalla tietovälineellä. Näin ymmärrettynä asteikko on lineaarinen. Mutta yhtä hyvin bittien tai tavujen lukumäärä voidaan käsittää myös logaritmiseksi mitaksi sille, kuinka monta erilaista arvoa tietoyksikkö voi saada, toisin sanoen kuinka monta erilaista sisältöä tietyn suuruiseen tilaan olisi mahdollista tallentaa.
Graafinen esitys
Graafisena esityksenä logaritminen asteikko on yhdensuuntaisten viivojen muodostamaa kaavio, jossa jokainen viiva vastaa jotakin lukua sillä tavoin, että kutakin lukua vastaavan viivan etäisyys lukua 1 vastaavasta perusviivasta on verrannollinen luvun logaritmiin.
Logaritminen ruudukko on ruudukko, jossa sekä vaaka- että pystysuorat viivat muodostavat logaritmisen asteikon. Puolilogaritminen ruudukko, on ruudukko, jossa pystysuorat viivat muodostavat logaritmisen, vaakasuorat sen sijaan tasavälisen eli lineaarisen asteikon, tai päinvastoin.
Paperia, jolle on painettu logaritminen tai puolilogaritminen ruudukko, sanotaan vastaavasti logaritmi- tai puolilogaritmipaperiksi. Ennen tietokonegrafiikan käyttööntuloa tällaisia papereita käytettiin yleisesti tieteellisten mittaustulosten havainnolliseen esittämiseen.
Laskuviivaimessa luvut on sijoitettu kahdelle logaritmiselle asteikolle, joita voidaan siirtää toistensa suhteen. Kertolaskun suorittaminen laskuviivaimella perustuu siihen, että tulon logaritmi on sen tekijöiden logaritmien summa eli. thumb|590px|center|Kaksi logaritmista asteikkoa laskuviivaimella
Terijoen Kiisto
Terijoen Kiisto oli terijokelainen urheilun yleisseura, joka perustettiin 24.11.1925 (rekisteröity 10.12.1926 ) nimellä Terijoen Painiseura. Painiseura järjesti kansallisia kilpailuja. Vähitellen seuran ohjelmaan otettiin muitakin lajeja ja 1929 seuran nimeksi muutettiin Terijoen Kiisto, jolla nimellä seura rekisteröitiin 4.12.1937. Vuonna 1920 perustettu Terijoen Urheilijat sulautui Kiistoon virallisesti vuonna 1936, kuten myös Terijoen Rajamaila. Vuonna 1934 perustettu Terijoen Urheiluveikot liittyi niin ikään Kiistoon vuonna 1938.
Rajakomendantti Ilo E. Schroeder (Syväri) oli mukana seuran johdossa perustamisesta lähtien vuoteen 1934. Voimistelunopettaja Schroeder oli ollut Tukholman olympiakisoissa Suomen voimistelujoukkueen toisena johtajana.
1930-luvulla Kiistosta kehittyi yksi maan parhaita yleisurheiluseuroja. Vuosina 1934-1937 Kiistoa edustanut Vilho Hänninen oli maan parhaita vauhdittomien hyppääjiä ja kiekonheittäjiä ja Tauno Peussa voitti 800 metrin Suomen mestaruuden 1937.
Pesäpallossa Kiisto selvisi toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, Välisarjaan 1938, jossa pelasi myös seuraavan kauden sijoittuen lohkonsa kolmanneksi Jyväskylän Kirin ja Kouvolan Pallonlyöjien jälkeen. Lisäksi Kiiston ohjelmaan kuului ainakin hiihto, nyrkkeily ja suunnistus.
Monet terijokelaiset yhdistykset evakuoituivat Järvenpäähän talvisodan seurauksena ja jatkoivat toimintaansa siellä, mm. Martat ja Sos.-dem. Työväenyhdistys. Joidenkin lähteiden mukaan myös Kiisto.
Juan Antonio Orenga
Pelaajana Orenga voitti muun muassa Espanjan maajoukkueessa EM-pronssia Italiasta 1991. Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 Orengan edustama Espanja sijoittui yhdeksänneksi.
Valmentajana Orenga toimi Espanjan maajoukkueen päävalmentajana vuoden 2014 kotikisoissa. Nimivahvalla ryhmällä turnaukseen päässyt joukkue ei kuitenkaan selviytynyt etukäteen odotettuun loppuotteluun Yhdysvaltoja vastaan vaan hävisi jo puolivälierissä Ranskalle, mistä syystä Orenga erosi tehtävästään kisojen jälkeen.
Suuri Tetrijärvi
Suuri Tetrijärvi on rantaviivaltaan mutkainen järvi Ilomantsissa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 68 kilometriä itään. Järvi sijaitsee ikimuistoisella eränkäyntialueella; tetri tarkoittaa teertä.
Maantiede
Suuren Tetrijärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 2,8 kilometriä. Järven keskiosan leveys lännestä itään on noin kilometrin. Järven kaakkoisosan muodostaa yli kilometrin pituinen, kapea Iukonlahti. Lounaisosan muodostaa Aittolahti, joka jakautuu useisiin pienempiin lahtiin. Luoteessa on Saarilahti, jota erottaa pääaltaasta Saarilahdenniemi. Koillisessa sijaitsee Joutenlahti. Noin yhdeksän hehtaaria Suuresta Tetrijärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvänteitä on useita ja syvin alue sijaitsee pääaltaan itäosassa.
Suuren Tetrijärven saariluku on viisi. Laajin saari on yli hehtaarin kokoinen, mutkitteleva Lapinsaaret. Saarella on pientaloja. Muut saaret ovat alle aarin laajuisia luotoja. Suuren Tetrijärven luoteispuolella sijaitsee Pieni Tetrijärvi, jonka korkeustaso on sama kuin Suuren Tetrijärven. Idässä Suuri Tetrijärvi rajautuu yli kilometrin pituiseen, kapeaan Hevonharjuun, jonka itäpuolella sijaitsee Iso Kuikkalampi.
Suureen Tetrijärveen virtaa etelästä soiden halki Heikurapuro. Kartan perusteella Suuri Tetrijärvi laskee Pienen Tetrijärven kautta Tetrikoskea Huuhtilampeen (146,5 metriä mpy). Virta vie pienten järvien kautta Nuorajärveen.
Suuren Tetrijärven vesitilavuus on 5 901 000 kuutiometriä.
Suuri Tetrijärvi (04.922.1.027) kuuluu Nuorajärven alueeseen (04.922), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma-alue (04.9). Suuri Tetrijärvi on kahdeksanneksi laajin Nuorajärven alueen 84:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Nuorajärvi ja Niettaanselkä.
Volodymyr Musalimov
Volodymyr Andrijovytš Musalimov (,, 31. joulukuuta 1944 Moskova, Venäjän SFNT – 3. marraskuuta 2013 Luhansk, Ukraina) oli ukrainalaistaustainen Neuvostoliittoa edustanut nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
67 kilogramman painoluokassa kilpaillut Musalimov saavutti olympiapronssia Méxicossa 1968. Lisäksi hän saavutti EM-pronssia Bukarestissa 1969.
Musalimov kuoli 3. marraskuuta 2013, 68-vuotiaana.
Tuuve Aro
thumb|250px|Tuuve Aro signeeraamassa kirjojaan Tampereen kirjamessuilla 2012. Tuuve Aro (s. 19. toukokuuta 1973 Helsinki) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut yksitoista kaunokirjallista teosta, joista kuusi ovat novellikokoelmia, kolme romaaneja ja kaksi lastenromaaneja. Aron tuotantoa on käännetty mm. saksaksi, englanniksi, ruotsiksi, venäjäksi, unkariksi, puolaksi, serbiaksi, romaniaksi ja bengaliksi.
Aro on koulutukseltaan humanististen tieteiden kandidaatti Helsingin yliopistosta pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Hän on opiskellut myös estetiikkaa ja elokuva- ja televisiotutkimusta. Kirjoittamista hän on opiskellut Oriveden Opistossa sekä yliopiston kirjoittajaryhmässä Nobelistiklubissa 1993–2006. Kirjailijan uransa ohella Aro on työskennellyt elokuvakriitikkona ja elokuvatoimittajana.
Aron esikoisteos Harmia lämpöpatterista (1999) oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas. Vuonna 2006 Arolle myönnettiin Kalevi Jäntin palkinto teoksesta Merkki ja muita novelleja. Niminovelliin perustuva Mikko Kuparisen ohjaama 15 minuutin lyhytelokuva Sirocco (2012) palkittiin parhaana fiktioelokuvana Odensen kansainvälisellä elokuvafestivaalilla sekä kotimaisella Artova Film Festivalilla vuonna 2013.
Aro on kirjoittanut Topi & Tallulah -lastenkirjasarjaa, jonka ensimmäinen osa Korson purppuraruusu ilmestyi vuonna 2011. Vuonna 2013 ilmestyi sarjan toinen osa, Karambolan kirous.
Raisa Marjamäki
Marjamäki on opiskellut Helsingin ja Jyväskylän yliopistossa sekä valmistunut maisteriksi skotlantilaisesta St Andrewsin yliopistosta, missä hän opiskeli runoutta Don Patersonin johdolla. Marjamäen kuvakollaasia ja runoa yhdistelevä esikoiskokoelma Katoamisilmoitus julkaistiin vuonna 2010, ja hän osallistui sen painamiseen Siuronkosken kirjapainossa. Toinen kokoelma Ei kenenkään laituri (2014) ladottiin käsin ja painettiin arkki kerrallaan kirjaksi Heidelbergin kohopainokoneella. Teos kiinnittää huomiota kirjoittamisen teknologioihin: se on kokonaan ilman tietokoneita toteutettu runokirja.
Marjamäki on myös kääntänyt Kiinalainen yksisarvinen -Poesiavihkon (#12, 2017), joka on Thomas L. Rowen koostama valikoima 1800-luvun kiinalais-englantilaisesta sanakirjasta tehtyjä löytöjä.
Victoria Ocampo
thumb|right|upright=0.5|Victoria Ocampo Victoria Ocampo (7. huhtikuuta 1890 Buenos Aires – 27. tammikuuta 1979) oli argentiinalainen kirjailija ja kustantaja, hän perusti myös argentiinalaisen kulttuurilehden SUR.
Hän oli natsismistakin syytetyn ranskalaisen kirjailijan Pierre Drieu La Rochellen rakastajatar vuosina 1929–1931, ja sittemmin he olivat hyviä ystäviä. Juuri hänelle Drieu kirjoitti viimeisen kirjeensä ennen itsemurhaa.
Elämäkerta
Victoria Ocampo oli vanhin perheen kuudesta lapsesta. Perhe kuului varakkaaseen buenosairesilaiseen yläluokkaan. Lasten kasvatuksesta vastasivat ranskan- ja englanninkieliset kotiopettajat. Tämä mahdollisti lapsille laajan perehtymisen vieraskielisiin kulttuureihin. Jo hyvin nuorena hän avioitui omaan ympäristöönsä kuuluvan nuorukaisen kanssa, mutta avioliitto epäonnistui.
Perhe matkusti Eurooppaan, josta tuli hänen toinen kotinsa. Täällä hän ystävystyi useiden aikakauden intellektuellien kanssa, joukossa Rabindranath Tagore (1861–1941), Jules Supervielle (1884–1960), Jorge Luis Borges (1899–1986) ja Hermann von Keyserling (1880–1946). Hän tutustui myös Pierre Drieu La Rochelleen (1893–1945) Pariisissa vuonna 1929, ja yhdessä he matkustelivat Lontoossa ja Berliinissä. Vuonna 1931 Ocampo palasi Argentiinaan ja perusti aikakauslehden SUR, jossa hän julkaisi tekstejä Borgesilta, Henri Michaux'lta (1899–1984), André Malraux'lta (1901–1976) ja Martin Heideggeriltä (1889–1976). Hän ei kuitenkaan julkaissut Drieun tekstejä vaan sanoi tälle: "Tu es Pierre et sur cette pierre je ne bâtirai pas mon église", mutta he jäivät silti ikuisiksi ystäviksi.
Drieu La Rochellen jälkeen hänellä oli rakastajana Roger Caillois (1913–1978). Kuitenkin myös Drieu matkusti Argentiinaan, jossa hänestä tuli Victorian nuoremman sisaren Angelican rakastaja. Kun Drieu teki itsemurhan Ranskan vapautuksen aikana vuonna 1945, hän kirjoitti jäähyväiskirjeensä Victorialle: "Tu ne sais pas comme est bien ma mort, par une nuit superbe, ma fenêtre grande ouverte sur Paris".
Yhdystie 2177
thumb|right|250px|Yhdystie 2177 Nakkilan Hormistossa. Yhdystie 2177 on tie, joka kulkee Eurajoen Saharista Nakkilan Hormistoon. Tien pituus on 17 kilometriä.
Tien osoitenimenä on Hormistontie Eurajoen alueella ja Pyssykankaantie Nakkilan alueella.
Satalinnan säätiö
Satalinnan Säätiö perustettiin Satakuntatalon rakentamisen alkaessa vuonna 1950. Säätiö omistaa rakennuksen tontteineen ja hoitaa niiden kunnossapidon, toimii vuokranantajana, sekä tukee Satakuntalaisen Osakunnan opiskelijatoimintaa. Säätiön nimi on viittaus Satalinnan keuhkotautiparantolaan, jonka merkittävä osakkeenomistaja Satakuntalainen Osakunta oli.
Säätiön hallituksessa on puheenjohtaja ja kahdeksan jäsentä. Puheenjohtajana toimii Satakuntalaisen Osakunnan inspehtori, joka on Helsingin yliopiston professori. Varapuheenjohtajana toimii osakunnan kuraattori, joka on yleensä vanhempi opiskelija tai vastavalmistunut. Osakunta asettaa säätiön hallitukseen jäsenistä kuraattorin lisäksi kolme henkilöä. Heidät valitaan kahdeksi vuodeksi kerrallaan ja he tuovat hallituksen pöytään osakuntalaisten ja asukkaiden näkökulmaa. Loput neljä asiantuntijajäsentä hallitus valitsee kymmenen vuoden kausille – myös heillä on yleensä osakuntataustaa.
Iso Hiislampi
Iso Hiislampi on metsäjärvi Ilomantsissa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 93 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 65 kilometriä itäkoilliseen ja Ilomantsin keskustasta noin viisi kilometriä itään.
Maantiede
Ison Hiislammen ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 2,6 kilometriä. Järven polveilevan rantaviivan pituus on 12 924 metriä. Haarautuvat niemet ja useat saaret tekevät järvestä melko sokkeloisen. Järven eteläisintä osaa yhdistää pääaltaaseen kapea Röhmönsalmi. Noin kolmasosa Isosta Hiislammesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Vähintään 20 metriä syvää on vajaa hehtaari, syvänne sijaitsee järven pohjoisosassa.
Ison Hiislammen saariluku on kuusi. Laajin saari on järven keskivaiheilla sijaitseva Huosiaissaari/Lammassaari. Sen eteläpuolella sijaitsee noin puolen hehtaarin laajuinen saari. Muut saaret ovat Suomen ympäristökeskuksen SYKEn tietojen mukaan alle aarin laajuisia luotoja. Ison Hiislammen rannat ovat metsämaata ja idässä järvi rajoittuu yli kilometrin pituiseen ja noin sata metriä leveään kannakseen, jonka itäpuolella on Iso Haukilampi (145,5 metriä mpy). Kannasta pitkin kulkee Taitajan taival.
Ison Hiislammen vesitilavuus on 6 405 000 kuutiometriä.
Iso Hiislampi (04.922.1.015) kuuluu Nuorajärven alueeseen (04.922), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma-alue (04.9). Suuri Iso Hiislampi on yhdeksänneksi laajin Nuorajärven alueen 84:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Nuorajärvi ja Niettaanselkä.
Grady Booch
Grady Booch on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä, joka on tullut tunnetuksi muun muassa UML-mallinnuksesta. Booch on työskennellyt Rational Softwarella sen perustamisesta lähtien ja IBM:llä yrityksen kaupan jälkeen.
Boochilla on tutkinnot Yhdysvaltain ilmavoimien akatemiasta ja Kalifornian yliopistosta.
Booch on saanut tunnustuksena Lovelace-mitalin. Booch on myös ACM Fellow, IEEE Fellow ja IBM Fellow. pienoiskuva|Esimerkki Booch-notaatiosta.
Fenestrulina farnsworthi
Fenestrulina farnsworthi on Fenestrulina-sukuun ja Fenestrulinidae-heimoon kuuluva sammaleläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoivat ensimmäisinä Soule, Soule ja Chaney vuonna 1995. Sillä ei ole alalajeja.
Uinti kesäolympialaisissa 1928
100px|right|Uinti
Patrickin piirikunta
Patrickin piirikunta on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 17 608 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Stuartin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1791.
Uinti kesäolympialaisissa 1928
Vuoden 1928 kesäolympialaisissa, Alankomaiden Amsterdamissa, uitiin yhteensä 11 uintimatkaa, kuusi  miehille ja viisi naisille.
Berenike
Berenike voi viitata seuraaviin:
Henryn piirikunta (Virginia)
Henryn piirikunta on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 50 557 vuonna 2019. Piirikunnan väkiluvultaan suurin asutuskeskus on Martinsvillen itsenäinen kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1777.
Seututie 305
Seututie 305 kulkee Hauholla Hämeenlinnassa. Se palvelee pieniä kyliä matkan varrella. Tien pituus on noin 16 kilometriä.
Historiaa
Kun valtatien 3 uusi osuus Hämeenlinnasta Tampereelle valmistui 1960-luvulla, vanha osuus Hämeenlinnasta Pälkäneelle numeroitiin seututieksi 305 ja korjattiin perusteellisesti. Vuonna 1990 tämä tie muutettiin kantatieksi 57 ja maantienumero 305 siirtyi Hämeenlinnan ja Hauhon väliselle tielle. Ennen numeromuutosta seututie 305 on ollut yhdystie 3054.
Neuvostoliiton ja Japanin suhteet ennen toista maailmansotaa
thumb|250px| Neuvostoliiton ja Japanin suhteet pohjautuivat ennen toista maailmansotaa Venäjän keisarikunnan ja Japanin keisarikunnan samoin kuin myös muiden maiden kilpailulle Kaakkois-Aasiassa lähinnä Kiinan alueista. Japani liittoutui 1902 Britannian kanssa, mikä mahdollisti sille liittymisen ensimmäiseen maailmansotaan Saksan toimilupa-alueiden saamiseksi Versailles'n rauhan 156. artiklan perusteella, vaikka myös Kiina oli ollut ympärysvaltojen puolella ensimmäisessä maailmansodassa ja siellä oli ollut odotuksia Saksan toimilupa-alueen palaamisesta Kiinan suoraan hallintaan. Japanin politiikka heijasti periaatteessa Britannian pyrkimyksiä padota Venäjän vaikutusvallan kasvua Aasiassa, minkä vuoksi se pääsi hyötymään niin Kiinan kuin Koreankin alueista.
Neuvosto-Venäjä ja Japani
Japani osallistui monien ympärysvaltojen tapaan Venäjän interventioon vahvan asemansa takaamiseksi Kiinassa. Japani laski joukkoja maihin Vladivostokissa.
Neuvostoliitto ja Japani
Maiden välit normalisoituivat jossain määrin, kun Japani veti joukkonsa pois Neuvosto-Venäjältä. Kuitenkin 1938 ja 1939 Neuvostoliitto ja Japani joutuvat kahteen aseelliseen yhteenottoon keskenään, joissa Neuvostoliitto onnistui torjumaan Japanin hyökkäykset.
Halhin-Golin taistelut
Neuvostoliitto torjui 1938 Japanin rajoitetun hyökkäyksen kahdelle kukkulalle sekä 1939 laajahkon hyökkäyksen Mongoliaa vastaan, jonka turvallisuuden Neuvostoliitto oli ryhtynyt takaamaan.
Bram Stokerin Dracula
Bram Stokerin Dracula (Bram Stoker's Dracula) on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut elokuva. Sen on ohjannut Francis Ford Coppola ja pääosissa esiintyvät Gary Oldman (Dracula), Winona Ryder (Mina Murray), Keanu Reeves (Jonathan Harker) ja Anthony Hopkins (Professori Abraham van Helsing.) Coppola pyrki tietoisesti tekemään elokuvastaan mahdollisimman uskollisen Bram Stokerin alkuteokselle Dracula, toisin kuin aiemmat Dracula-filmatisoinnit, joissa tarinaa on muokattu hyvinkin kauas alkuperäisestä. Elokuva voitti vuoden 1993 Oscar-gaalassa yhteensä kolme Oscar-palkintoa oltuaan ehdolla neljään. Puvustuksesta, äänitehosteista ja maskeerauksesta tuli palkinnot, lavastuksen palkinto meni Talo jalavan varjossa -elokuvalle.
Juoni
On vuosi 1462. Lohi­käärmeen ritari­kunnan jäsen Vlad Dracula (Gary Oldman) palaa kotiin voittoisana sodasta turkkilaisia vastaan ja saa tietää, että hänen vaimonsa Elisabeta (Winona Ryder) on tehnyt itsemurhan saatuaan väärän tiedon miehensä kuolemasta. Dracula raivostuu kuultuaan, että itsemurhan tehneenä hänen vaimonsa joutuu kadotukseen. Hän häpäisee sukukappelinsa, kieltää Jumalan ja ilmoittaa nousevansa haudastaan kostamaan Elisabetan kohtalon kaikilla pimeyden voimilla.