cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Glukuronidaatio
Glukuronidaatio tapahtuu pääsääntöisesti maksassa. Se on kapasiteetiltaan suurin ihmisen vierasaineiden metaboliaan keskittynyt aineenvaihduntareitti. Muodostuva glukuronidi on erittäin hyvin vesiliukoinen ja erittyy elimistöstä munuaisten kautta virtsaan.
Toiminta
Maksan UPD-glukutonyylitransferaasientsyymit katalysoivat UDP-glukuronihapon, tai eräissä tapauksissa UDP-glukoosin, UDP-galaktoosin tai UDP-ksyloosin, sokeriosan liitämistä substraattiin. Kun vierasaineeseen, esimerkiksi lääkeaineeseen, liitetään glukuronidaation avulla glukuronihapporyhmä, se menettää usein tehonsa. Poikkeuksena on morfiini-6-glukuronidi, joka on morfiinia tehokkaampaa.
Kun mies on mies
Kun mies on mies (A New Leaf) on Elaine Mayn käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen musta komediaelokuva vuodelta 1971. Jack Ritchien novelliin väljästi perustuvan elokuvan pääosia näyttelevät Elaine May itse sekä Walter Matthau, Jack Weston, George Rose ja James Coco.
Elokuva oli komediennenä tunnetuksi tulleen Elaine Mayn ensimmäinen ohjaustyö. Hän ylitti kuvausaikataulun 40 vuorokaudella ja leikkasi elokuvaa kymmenen kuukautta, kunnes tuotantostudio Paramount otti materiaalin haltuunsa. Paramount lyhensi Mayn versiota lähes tunnilla, poistaen kokonaan sivujuonen johon sisältyi muun muassa kaksi murhaa. Samalla kohtausten järjestys muuttui ja loppuratkaisusta tuli erilainen kuin pohjalla olevassa Jack Ritchien novellissa. May olisi halunnut nimensä pois elokuvan tekijätiedoista ja vei asian oikeuteenkin, mutta hävisi.
Juoni
Keski-ikäinen playboy Henry Graham (Matthau) on taloudellisissa ongelmissa ja päättää löytää varakkaan vaimon. Hankkeeseensa hän saa 50 tuhatta dollaria sedältään (Coco), joka antaa Henrylle kuusi viikkoa aikaa löytää sopiva puoliso. Henry löytääkin Henrietta Lowellin (May), rikkaan mutta kömpelön kasvitieteilijän. He avioituvat huolimatta Henryn lakimiehen suosituksesta. Lakimiehellä vaikuttaa olevan omakin lehmä ojassa.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus
Golden Globe -gaalassa 1971 Kun mies on mies oli ehdokkaana parhaan musikaali- tai komediaelokuvan palkinnon saajaksi ja Elaine May naispääosastaan.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa kriitikkoa valitsi elokuvan kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Mitchell
Mitchell on erisnimi, jota käytetään muun muassa sukunimenä.
Mikko Immonen (puoluesihteeri)
Mikko Immonen (16. lokakuuta 1933 Rantasalmi – 6. maaliskuuta 2017) oli Keskustapuolueen puoluesihteeri Johannes Virolaisen puheenjohtajuuden loppukauden 1970–1980. Immonen oli Keskustan ns. K-linjan luottomies eikä tullut erityisen hyvin toimeen Virolaisen kanssa. Hänen väitetään myötävaikuttaneen siihen, että Virolainen hävisi keskustan puheenjohtajuuden Paavo Väyryselle Turun puoluekokouksessa 1980.
Tuulten viemää
Tuulten viemää on Kaija Koon toinen studioalbumi, joka ilmestyi vuonna 1993. Albumia on myyty yli 175 000 kappaletta, ja se on Suomen kaikkien aikojen seitsemänneksi myydyin albumi. Suurimman hitin ”Kuka keksi rakkauden” lisäksi singleinä julkaistiin kappaleet ”Niin kaunis on hiljaisuus”, ”Hanat aukeaa”, Tule lähemmäs beibi” ja ”Kylmä ilman sua”. Levy sai Vuoden albumi -Emman vuonna 1993.
Mikko Immonen (puoluesihteeri)
1970-luvun alussa Immonen ja kokoomuksen Juha Vikatmaa suunnittelivat puoluejakoa, jossa keskustan K-linja ja kokoomuksen ”edistysmieliset osat” (Vikatmaan tukijat) olisivat muodostaneet uuden ryhmittymän.
Tuulten viemää
Tuulten viemää -levyn juhlapainos julkaistiin vuonna 2012 uudelleen osana Platinaklassikko-sarjaa.
Mikko Immonen (puoluesihteeri)
Immonen oli koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri. Hän toimi Maakansan toimittajana ja toimitussihteerinä vuosina 1954–1959, ulkoasiainministeriön tehtävissä vuosina 1960–1970 ja Alkon johtokunnan jäsenenä vuosina 1980–1994.
Tuulten viemää
Vuoden 1994 juhlapainos
Vuonna 1994 julkaistussa juhlapainoksessa ovat mukana myös seuraavat kappaleet:
Tekijät
Muusikot
Tuotanto
Six Degrees of Inner Turbulence
Six Degrees of Inner Turbulence (SDOIT tai 6DOIT) on Dream Theaterin kuudes studioalbumi. Sen julkaisi Elektra Entertainment 29. tammikuuta 2002. Albumi koostuu kahdesta levystä: ensimmäinen levy sisältää viisi kappaletta ja toinen levy kahdeksanosaisen, 42-minuuttisen nimikappaleen.
Albumin ensimmäinen kappale, "The Glass Prison", kertoo rumpali Mike Portnoyn taistelusta alkoholiongelmaansa vastaan. Kappale jakautuu kolmeen osaan, ja siinä käydään läpi AA-liikkeen 12 askeleen toipumisohjelman kolme ensimmäistä askelta. Kappale on omistettu "Bill W:lle ja kaikille hänen ystävilleen" eli AA-liikkeen perustajalle Bill Wilsonille ja alkoholiongelmansa voittaneille ihmisille. Kappale on selkeästi yksi Dream Theaterin aggressiivisimmista. Tarina jatkuu askelien 4–12 osalta albumeilla Train of Thought, Octavarium, Systematic Chaos ja Black Clouds & Silver Linings. Muut ykköslevyn kappaleet käsittelevät muun muassa uskontoa ("Blind Faith") ja kantasolututkimukseen liittyvää eettistä dilemmaa ("The Great Debate"). Kakkoslevyn kattava nimikappale kertoo nimensä mukaisesti kuudesta henkilöstä, jotka kaikki kärsivät erityyppisistä mielenterveyden häiriöistä tai ongelmista (kaksisuuntainen mielialahäiriö, posttraumaattinen stressioireyhtymä, skitsofrenia, lapsen menettäminen, autismi, dissosiatiivinen identiteettihäiriö). Kappale on kestoltaan Dream Theaterin historian pisin.
Six Degrees of Inner Turbulence sijoittui Billboard 200 -listalla parhaimmillaan sijalle #46. Albumilta ei ole julkaistu singlejä tai musiikkivideoita, mutta Mike Portnoy on julkaissut omalla nimellään DVD:n Ten Degrees of Turbulent Drumming.
Manga Sewa
Manga Sewa (k. 1884) oli djalonkeheimopäällikkö Sierra Leonessa, joka räjäytti itsensä, perheensä ja muita heimopäällikköjä Solimanan pääkaupungin Falaban linnoituksen ammusvarastossa sen sijaan, että olisi antanut valtakuntansa Samori Tourén käsiin.
Varhainen elämä ja ura
Manga Sewa syntyi Solimanan Falabassa nykyisen Sierra Leonen Pohjoisen maakunnan alueella djalonken etniseen ryhmään kuuluville vanhemmille. Hänen isänsä oli djalonkeheimopäällikkö. Manga Sewan isällä oli useita vaimoja ja tusinoittain lapsia.
Tourén vuoden 1884 hyökkäys
Vuonna 1884 mandinkahallitsija Samori Touré hyökkäsi tuolloin Manga Sewan hallitsemaan Solimanaan yhdessä kuningas Kalieren kanssa. Tourén kenraalin N’fa Alin tuhotessa useita Falaban ympäröimiä kyliä, mandinkajoukot aloittivat viisi kuukautta kestävän Falaban piirityksen. Kaupunkinsa asukkaiden miltei kuollessa nälkään Manga Sewa kokosi perheensä Falaban ammusvarastoon ja sytytti soihdun, tappaen itsensä ja samalla murtaen Falaban linnoituksen muurit.
Mato Grosso do Sul
Mato Grosso do Sul on osavaltio Brasiliassa. Sen naapuriosavaltiot ovat Mato Grosso, Goiás, Minas Gerais, São Paulo ja Paraná. Osavaltiolla on yhteistä rajaa myös Paraguayn ja Bolivian kanssa. Mato Grosso do Sulin osavaltio syntyi vuonna 1979, kun se irtautui Mato Grossosta omaksi osavaltiokseen.
Osavaltiossa on arviolta 2 682 386 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 357 146 neliökilometriä.
Aluejako
Mato Grosso do Sul on jaettu väestönlaskentaa ja tilastointia varten neljään suuralueeseen: Centro Norte de Mato Grosso do Sul, Leste de Mato Grosso do Sul, Pantanal Sul Mato-Grossense ja Sudoeste de Mato Grosso do Sul. Hallinnollisesti osavaltio jakautuu 11 ala-alueeseen, jotka on jaettu edelleen 79 kuntaan. Ala-alueet ovat:
Isko (nimi)
Isko on suomalainen miehen etunimi. Se on länsisuomalainen muoto nimestä Isak, joka merkitsee suomeksi 'hän nauraa'. Iskolla on Suomessa nimipäivä 19. joulukuuta. Nimipäivästä huolimatta Isko on jäänyt todella harvinaiseksi nimeksi.
Suomalaiset Isko-nimiset henkilöt syntymävuosittain
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Isko on annettu Suomessa noin 100 henkilölle. Eri vuosikymmeninä syntyneitä Iskoja on seuraavat määrät:
Suntti (biologia)
Biologiassa ja lääketieteessä suntti, josta käytetään myös nimityksiä shuntti ja šuntti, on laite, joka joko suoranaisesti siirtää nestettä kehon osasta toiseen tai mahdollistaa tällaisen siirtymisen. Suntteja on elimistössä luonnostaan; niitä myös valmistetaan keinotekoisesti elimistöön asennettaviksi.
Keinotekoista sunttia käytetään esimerkiksi vesipään eli hydrokefalian ja silmätaudeissa glaukooman hoitoon.
Turkki (vaate)
Nykyisin länsimaissa monet välttävät turkisten käyttöä eettisistä syistä.
Erilaisia turkkeja
Varsinaisessa turkissa karvapuoli on päälläpäin. Minkki, soopeli, kärppä ja näätä ovat olleet kalliimpien turkkien aineksia, lammas, kettu, kani ja susi halvempien.
Krimiturkki tai astrakaaniturkki on musta ja tiiviisti kähärä turkis, jota on käytetty hattuihin ja etenkin naisten takkeihin. Sitä saadaan keskiaasialaisen karakul-lampaan nuorista karitsoista.
Kelsiturkissa karvapuoli on sisäpuolella ja nahkapuoli näkyvissä. Ne tehdään yleensä lampaannahasta.
Sisäturkissa karvapuoli on myös sisällä, mutta päällinen on kangasta. Hihansuut, kaulus ym. reunat voidaan usein somistaa turkiksella. Vuorimateriaalina käytetään yleensä kania, kettua tai näätää.
Kääntöturkki on nimensä mukaisesti käännettävä turkki, jossa on toisella puolella karva ja toisella kangas tai nahka.
Josef Grünwald
Josef Grünwald (s. 22. elokuuta 1936 Augsburg) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Augsburgin hiippakuntaan 29. toukokuuta 1960 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Frontan titulaaripiispaksi 21. helmikuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Viktor Josef Dammertz, jota avustivat Josef Stimpfle ja Rudolf Schmid.
Grünwald jäi eläkkeelle 4. lokakuuta 2011.
Grünwald on saanut ensimmäisen luokan Bundesverdienstkreuzin vuonna 2006, ja vuonna 2009 hänet otettiin Bayerischer Verdienstordeniin.
Ischia
Ischia on tuliperäinen saari Napolinlahden pohjoispäässä, noin 25 kilometriä Napolista. Se on itä-länsisuunnassa noin kymmenen kilometriä pitkä, ja pohjois-eteläsuunnassa seitsemän kilometriä leveä. Saaren korkein kohta on 789 metriä korkea Monte Epomeon tulivuori. Saaren pääkaupungin nimi on myös Ischia.
Saarella asuu vakinaisesti noin asukasta ympäri vuoden, kesällä noin nelinkertainen määrä; lisäksi kesäkaudella siellä käy miljoonia matkailijoita. Heitä houkuttelevat kuumien lähteiden ympärille rakennetut terveyskylpylät, varsinkin kesällä manner-Italiaa miellyttävämpi ilmasto ja vehreä luonto sekä kauniit maisemat. Lauttamatka mantereelta kestää noin 45 minuuttia.
Historia
Antiikin aikana Ischian saari tunnettiin nimellä Ainaria, latinaksi Aenaria ja runoudessa myös Inarime. Siellä sijaitsi Pithekussain kaupunki, joka on kreikkalaisten varhaisin tunnettu kauppa-asema Italiassa. Se perustettiin noin 770 eaa. Pithekussain merkittävimpiin löytöihin lukeutuu niin kutsuttu Nestorin malja, jossa oleva piirtokirjoitus on varhaisimpia tunnettuja esimerkkejä kreikkalaisen kirjaimiston käytöstä. Pithekussaista käsin asutettiin mantereen puolen Kymen (Cumae) kaupunki noin 750–725 eaa., jonka jälkeen Pithekussain merkitys väheni. Tuliperäinen saari kärsi antiikin aikana usein maanjäristyksistä ja vulkaanisesta toiminnasta.
Gotthard-tunneli
Gotthard-tunneli voi tarkoittaa seuraavia Gotthardin vuoret ja Gotthardin solan alittavia tunneleita Sveitsissä:
Mark González
Mark Dennis González Hoffman (s. 10. heinäkuuta 1984 Durban, Etelä-Afrikka) on chileläinen jalkapalloilija. Hän on kotimaansa seurojen lisäksi edustanut Espanjassa Albacetea, Real Sociedadia ja Betisiä, Englannissa Liverpoolia, Venäjällä TsSKA Moskovaa sekä Brasiliassa Sport Recifeä. González on tunnettu nopeudestaan, josta tulee myös hänen lempinimensä "Speedy".
Leslie Cheung
thumb|Leslie Cheung Leslie Cheung Kwok-Wing (12. syyskuuta 1956 – 1. huhtikuuta 2003) oli hongkongilainen muusikko ja näyttelijä. Hän kuului kantopopin suuriin nimiin. Sen lisäksi, että hän levytti laulajana, hän myös sävelsi.
Mark González
González aloitti ammattilaisuransa vuonna 2002 chileläisessä Universidad Católicassa, jossa hän pelasi vuoteen 2004 saakka ennen kuin siirtyi Espanjan Primera Divisiónin Albaceteen. Albacetessä González ehti pelata vain yhden kauden ennen kuin englantilainen Liverpool hankki keskikenttäpelaajan joukkueeseensa. Loukkaantumisen ja työlupaepäselvyyksien vuoksi González ei kuitenkaan kaudella 2005–2006 päässyt pelaamaan Liverpoolissa otteluakaan. Kevään 2006 hän vietti lainalla Real Sociedadissa, jossa hän teki viisi maalia pelaamassaan 16 ottelussa.
Leslie Cheung
Cheung esiintyi uransa aikana lukuisissa elokuvissa, joiden joukossa ovat A Better Tomorrow (1986), A Better Tomorrow II (1987) ja Days of Being Wild (1991). Hän jatkoi uraansa sekä näyttelijänä että laulajana 2000-luvulle, vaikka henkinen terveydentila loppuvaiheissa romahti; Cheung teki 46-vuotiaana itsemurhan hyppäämällä Mandarin Oriental Hotelin 24. kerroksesta Hongkongissa.
Mark González
Kaudella 2006–2007 González debytoi Liverpoolissa Mestarien liigan karsintaottelussa Maccabi Haifaa vastaan. 85. peliminuutilla vaihdosta tullut González teki Liverpoolin 2–1-voittomaalin. Kaudeksi 2007–2008 González palasi Espanjaan, tällä kertaa Real Betisin joukkueeseen.
Leslie Cheung
Cheung oli avoimesti biseksuaalinen.
Paul Zoungrana
thumb|Paul Zoungrana ja [[Heinrich Lübke .]] Paul Zoungrana M. Afr. (3. syyskuuta 1917 – 4. kesäkuuta 2000) oli katolisen kirkon burkinalainen pappi. Hän toimi Ouagadougoun arkkihiippakunnan arkkipiispana vuosina 1960–1995, ja hänet ylennettiin kardinaaliksi 1965. Hän osallistui vuoden 1978 kahteen konklaaviin.
Ouagadougoussa syntynyt Zoungrana sai pappisvihkimyksensä 2. toukokuuta 1942.
Mahdottomat marsilaiset
Mahdottomat marsilaiset (Butt-Ugly Martians) on Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltojen yhdessä tuottama, sekä Mike Youngin ja Wendy Cholin luoma 26. jaksoa kestänyt tietokoneanimaatio. Sarja kertoo kolmesta teini-ikäisestä marsilaisista, jotka ovat tulleet hallitsijansa Bogin käskystä valloittamaan maapallon, mutta tulevatkin toisiin ajatuksiin.
Sarja on saanut netissä erittäin huonon vastaanoton ja monet ovat nimenneet sen jopa huonoimmaksi Nickelodeonilla esitetyksi sarjaksi ikinä.
Suomessa sarjaa esitettiin Nelosella vuonna 2004-2006.
Juoni
Mahdottomat marsilaiset valloittavat tiettyjä planeettoja, heidän hallitsijansa Bogin johdolla, joka usein pakottaa heitä tekemään ilkeitä juonia. Valloituksen kohteeksi tullut maapallo sai kuitenkin Mahdottomat marsilaiset kolmikon B-Bop-a-Luna, 2-T Fru-T ja Do-Wah-Diddyn mielen muuttumaan, kun heistä tuli riippuvaisia maapallon ihmeellisiin asioihin. He löysit jotkut asiat mielenkiintoisiksi, kuten sarjakuvat, hampurilaiset, videopelit ja musiikkivideot. Kolmikko lupasikin toisilleen etteivät he enää koskaan vahingoita maapalloa, jossa he saivat myös uusia kavereita Mikestä, Ronaldista, Cedricistä ja Angelasta, jotka myös esittelivät miten hienoa on asua maapallolla.
Marsilaiskolmikko joutuivat kuitenkin keksimään suunnitelmansa muutoksen myötä mitä he kertovat hallitsijalleen Bogille kun hän saa selville kolmikon petturuuden.
Lisäksi he joutuvat useasti tekemisiin kiihkoilevan muukalaismetsästäjän, Stoat Muldoonin, kanssa. Vaikka monilla kerroilla Muldoon ja marsilaiset tekevät yhteistyötä, marsilaisten pyyhkivät yleensä lopuksi hänen muistinsa.
Valkulammi (Kuhmoinen, Kylämä)
Valkulammi on Pirkanmaalla Kuhmoisten Kylämässä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Valulamminvuoren juurella Vatijärven vieressä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat suomaata. Vitjärvelle tulevalta metsäautotieltä haarautuu lyhyt tie, joka kulkee lammen läheltä ohi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 166,1 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu ojia ja sen laskuoja laskee viereiseen Vatijärveen.
Belinda Emmett
Emmettillä todettiin rintasyöpä vuonna 1998. Myöhemmin se levisi luihin, ja näyttelijä kuoli marraskuussa 2006 ollessaan vasta 32-vuotias. Leskeksi jäi televisiopersoona Rove McManus, jonka kanssa Emmett oli avioitunut 29. tammikuuta 2005.
Emmett ennätti saattaa valmiiksi ensimmäisen albuminsa; So I Am julkaistiin postuumisti.
Diagrammimenetelmä
Diagrammimenetelmä on keino suorittaa deduktiivisia päätelmiä, esimerkiksi syllogismeja, Venn-diagrammien avulla. Diagrammimenetelmässä oletustyypit kuvataan ympyröinä, joilla on kohtaamispinta-alaa. Väitteiden mukaisesti ympyröistä varjostetaan niitä osia, jotka ovat väitteen mukaan mahdottomia.
Matt Doran
Matthew J. "Matt" Doran (s. 30. maaliskuuta 1976 Sydney) on australialainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi jo teini-iässään televisiosarja Home and Awayn myötä.
Diagrammimenetelmä
Kuva:Syllodia.JPG
Matt Doran
Doran on aikuisiällään esiintynyt muiden muassa elokuvissa Matrix (1999) ja Tähtien sota: Episodi II – Kloonien hyökkäys (2002). Vuonna 2001 hänet nähtiin roolissa televisiosarjassa Love Is a Four-Letter Word.
Diagrammimenetelmä
Esimerkiksi: "kukaan ihminen ei ole kavioeläin", "ihminen"-ympyrästä mustataan se osuus, jolla on yhteistä pintaa "kavioeläimen" kanssa. Kun taas väitetään "jokainen aasi on kavioeläin", mustataan se osuus "aasi"-ympyrästä joka on muualla kuin "kavioeläin"-ympyrässä. Loppupäätelmä on pätevä sen mukaan, miten väitetyn asian alueella mustattuja vai puhtaita alueita suhteessa muihin ympyröihin.
Näin voidaan punnita esimerkiksi väite "aasi ei ole ihminen" päteväksi, sillä kaikki "aasi"-ympyrän ja "ihminen"-ympyrän kohtaamispaikat ovat mustattuja ("ei"). Diagrammin pohjalta voidaan päätellä myös esimerkiksi, että väite "jokainen kavioeläin on aasi" on virheellinen, ainakin annettujen tietojen pohjalta.
Joseph McCarthy
Joseph Raymond "Joe" McCarthy (14. marraskuuta 1908 Grand Chute, Wisconsin, Yhdysvallat – 2. toukokuuta 1957 Bethesda, Maryland, Yhdysvallat) oli Yhdysvaltojen senaattori ja kansainvälisestikin tunnettu kommunismia vastustanut poliitikko. Hän oli 1950-luvulla Yhdysvaltain kommunistivainojen keulakuva, ja tuolloista kommunismin vastaista yhteiskunnallista hysteriaa kutsutaan usein hänen mukaansa "mccarthyismiksi".
Varhainen elämä
McCarthyn sukujuuret olivat Irlannissa ja Saksassa. Hän syntyi wisconsinilaisella maatilalla 1908 ja oli viides kaikkiaan seitsemän lapsen perheessä.
McCarthy aloitti insinööriopinnot mutta siirtyi oikeustieteeseen ja valmistui juristiksi Milwaukeen Marquetten yliopistosta. Hän työskenteli lakimiehenä Wisconsinissa ja oli demokraattisen puolueen ehdokkaana piirisyyttäjävaaleissa 1936 mutta hävisi. Vuonna 1939 hän onnistui paremmin, hänet valittiin sitoutumattomana kymmenennen hallintopiirin tuomariksi, ja hänestä tuli osavaltionsa siihen asti nuorin tuomari. Ajoittain hän pyrki hankkimaan lisäansioita uhkapelistä.
Hänen tuomarointinsa herätti jonkin verran kiistoja, sillä hän käsitteli kohdalleen tulleet tapaukset hyvin nopeasti. Hän oli perinyt kasan keskeneräisiä juttuja ja työskenteli jatkuvasti pyrkien tyhjentämään pöytänsä. Ajoittain hän kokemattomuuttaan vaati useilta kilpailevilta asianajajilta tarkkoja ja lyhyitä tiedotuksia, joihin hän myös turvautui päätöksissään. Wisconsinin ylempi oikeusaste kuitenkin kumosi hänen päätöksistään vain pienen prosentin.
Toinen maailmansota
Pian sen jälkeen, kun Yhdysvallat joutui mukaan toiseen maailmansotaan, McCarthy liittyi vuonna 1942 merijalkaväkeen vaikka hänen tuomarinvirkansa olisi vapauttanut hänet palveluksesta. McCarthy valitsi merijalkaväen toiveenaan, että aselajissa palvelemisesta olisi jatkossa poliittisella uralla hyötyä. Opintojensa ansiosta hän sai automaattisesti upseerinviran vänrikkinä heti peruskoulutuksen jälkeen. Hän toimi tiedottavana tiedustelu-upseerina syöksypommittajalaivueessa Solomonsaarilla ja Bougainvillessa.
Hän erosi merijalkaväestä kapteenin arvoisena. Hän oli mukana 12 taistelulennolla pommikoneen taka-ampujana ja tähystäjänä ja sai silloin kutsumanimen "Tail-Gunner Joe". David M. Oskinskyn mukaan McCarthyn kutsumanimi tuli hänen halustaan olla yksikön eniten ammuksia käyttänyt konekivääriampuja lennon aikana.
Keksityt sota-ansiot
Myöhemmin McCarthy väitti olleensa mukana 32 taistelulennolla. Lentojen määrä oikeuttaisi hänet Distinguished Flying Cross -ansiomerkkiin, jonka hän saikin 1952. Hän julkaisi suosituskirjeen, jota hän väitti yksikkönsä komentajan allekirjoittamaksi sekä itsensä Yhdysvaltojen Tyynenmeren joukkojen komentajan, amiraali Chester W. Nimitzin puoltamaksi. Myöhemmin kuitenkin paljastui, että McCarthy oli kirjoittanut kirjeen itse tiedustelu-upseerina toimiessaan. Myös hänen saamansa sotavamma, jonka synnystä hän esitti monta erilaista tarinaa vaihdellen lento-onnettomuudesta ilmatorjuntatuleen, osoittautui myöhemmin juhlavammaksi. Hän oli loukkaantunut laivalla järjestetyissä juhlissa, joiden aiheena oli päiväntasaajan ylitysseremonia.
Vaalikampanjat
Jo sodan aikana McCarthy kiinnostui republikaanipuolueesta ja kampanjoi vielä merivoimissa palvellessaan republikaanien esivaalissa päästäkseen Wisconsinin osavaltion senaattoriehdokkaaksi 1944. Hän hävisi selvästi. Sotilasuransa päätyttyä hän aloitti sodan jälkeen paljon paremmin organisoidun kampanjan nuorempaa Robert La Follettea vastaan ja voitti hänet täpärästi republikaanien esivaaleissa 1946. Varsinainen vaalikampanja osoittautui helpoksi silloin republikaanivaltaisessa Wisconsinin osavaltiossa, ja McCarthy sai kaksi kertaa enemmän ääniä kuin demokraattien Howard MacMurray. McCarthyn ensimmäinen senaattorikausi alkoi 1947.
Liittovaltion senaattorina
McCarthyn uraa senaatissa ennen vuotta 1950 voi ehkä parhaiten kuvata sanalla "hiljainen". Hän äänesti yleensä puolueen linjan mukaisesti, mutta ei tehnyt mitään, joka olisi erottanut hänet muista senaatin jäsenistä ja etenkään oman puolueensa jäsenistä. Hän oli suosittu puhuja, ja hän sai kutsuja cocktail-tilaisuuksiin, joilla hän vieraili mielellään. Hänen apulaisensa ja tukijansa pitivät hänestä, sen sijaan hän ei nauttinut suurta arvostusta kollegojensa keskuudessa. Senaatissa hänellä oli äkkipikaisen ja jopa raivokkaan miehen maine.
Malmedyn verilöyly
Joukko SS-sotilaita oli teloittanut yhdysvaltalaisia sotavankeja ja belgialaisia siviilejä Ardennien taistelun aikana 1944. Sodan jälkeisessa Dachaun sotarikosoikeudenkäynnissä 1946 syyllisiksi todettuja osallisia tuomittiin kuolemaan ja vankeuteen, mutta heränneen keskustelun vuoksi Yhdysvaltojen senaatti perusti alakomitean tutkimaan oikeudenkäyntimenettelyjä. McCarthy hankki luvan osallistua senaatin kuulusteluihin, joissa hän esiintyi ensimmäistä kertaa tavalla, jota myöhemmin ruvettiin kutsumaan mccarthyismiksi. McCarthy pyrki saamaan SS-miehille annetut kuolemantuomiot kumotuiksi. Hän väitti SS-miesten kuulusteluissa käytetyn kidutuskeinoja ja piti oikeudenkäyntiä puolueellisena, koska osa syyttäjistä oli juutalaisia. Edelleen hän väitti Yhdysvaltojen armeijan yrittävän peitellä oikeudenkäynnin virheitä, joista hän ei kuitenkaan esittänyt todisteita. Hän riitautui alakomitean puheenjohtajan kanssa ja lähti kuulusteluista, mutta hyväksyi alakomitean selonteon myöhemmin kaikessa hiljaisuudessa. McCarthyn käytöstä arvosteltiin laajasti, ja pian tapauksen jälkeen hänet valittiin senaatin lehdistöosastojen äänestyksessä "virassa olevista Yhdysvaltain senaattoreista huonoimmaksi".
Kommunistivainot
Kiinan julistauduttua kommunistiseksi ja Neuvostoliiton hankittua ydinaseita McCarthy kuitenkin löysi oman linjansa, hänen mukaansa nimetyn mccarthyismin: hän pyrki julkisuuteen syyttäen milloin ketäkin korkeaa virkamiestä kommunistiksi, kommunistipuolueen agentiksi tai kommunismille myötämieliseksi, oli asiassa perää tai ei. Tuloksena Yhdysvalloissa syntyi 1950-luvun alussa hysteria kommunismia tai kaikkea kommunismiksi luultua kohtaan.
McCarthyn ura lähti jyrkkään nousuun valtaisan julkisuuden ja kommunisminvastaisuuden tuoman suosion takia; aluksi jopa sotasankari ja suosittu presidentti Dwight D. Eisenhower kampanjoi hänen puolestaan. McCarthyn ystävä ja poliittinen tukija, Kalifornian senaattori Richard Nixon valittiin Eisenhowerin varapresidentiksi 1952. Vuosina 1953–1954 McCarthy toimi kommunisminvastaisia kuulemisia suorittaneen Permanent Subcommittee on Investigationsin puheenjohtajana. Suosio kääntyi kuitenkin nopeaan laskuun, mihin vaikutti suuresti toimittaja Edward R. Murrow'n tekemä See It Now -televisiosarjan jakso, jossa hän McCarthyn omia lausuntoja lainaten loi hänestä kuvan vaarallisena fanaatikkona. McCarthy sai tilaisuuden vastineeseen, mutta hänen syytöksensä Murrow'ta kohtaan kääntyivät lopulta häntä itseään vastaan.
Itse korruptioprosessin lopputuloksena senaatti äänesti 2. joulukuuta 1954 äänin 67–22 McCarthyn rankaisemisesta nuhteluin, mikä käytännössä merkitsi hänen poliittisen uransa loppua valtakunnallisella tasolla. McCarthy vetäytyi viimein hyljeksittynä ja alkoholisoituneena senaatista kaksi ja puoli vuotta myöhemmin. Hän kuoli 2. toukokuuta 1957 hepatiittiin Yhdysvaltain laivaston sairaalassa Marylandissa.
Max Jakobson on kirjoittanut, että Moskovan arkistojen avauduttua Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen 1990-luvulla on käynyt ilmi, että Neuvostoliitto oli soluttanut vakoojiaan Yhdysvaltain ulko- ja puolustusministeriöihin ja muihin tärkeisiin instituutioihin. Yhtäkään neuvostovakoojaa McCarthy ei kuitenkaan onnistunut paljastamaan; sen sijaan hän tuhosi toiminnallaan useiden viattomien yhdysvaltalaisten uran.
McCarthyn uhreja
McCarthyn politiikan vuoksi noin 150 henkilöä joutui vankilaan ja vähintään 10 000 menetti työnsä. Mitä missä milloin – kansalaisen vuosikirja 1954 määrittelee useita lempinimiä McCarthylle, kuten: "Keski-Lännen Mussolini", "nykyajan suurinkvisiittori" sekä "myrskypilvi demokraattisen taivaan alla". Hänen politiikkansa tunnettuja uhreja olivat muun muassa:
Pekka Lipponen
Pekka Lipponen on nimimerkki Outsiderin, oikealta nimeltään Aarne Haapakoski (myöhemmin nimimerkistä tuli Haapakosken ja Seppo Tuiskun yhteinen), luoma fiktiivinen veijarihahmo, joka on seikkaillut romaaneissa, kioskilehdissä, sarjakuvissa, kuunnelmissa ja elokuvissa.
Sergipe
Sergipe on Brasilian pienin osavaltio. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla ja sen naapuriosavaltiot ovat Bahia ja Alagoas. Osavaltiossa on arviolta 2 265 779 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 21 918 neliökilometriä. Osavaltion pääkaupunki on Aracaju.
Pekka Lipponen
Haapakoski loi Pekka Lipposen ja tämän toverin Kalle-Kustaa Korkin vuonna 1945. Koko kansan tuntemiksi hahmot tulivat erittäin suositussa, tammikuussa 1945 alkaneessa radiokuunnelmassa Kalle-Kustaa Korkin seikkailuja. Kuunnelmaa esitettiin radiossa keskipäivän aikaan viiden minuutin mittainen jakso, joka päättyi Korkkia tulkitsevan Wilho Ilmarin murahdukseen "Jatkuu huomenna". Päivittäiset viiden minuutin pätkät esitettiin sunnuntaisin puolen tunnin mittaisena koosteena.
Sergipe
Aluejako
Sergipe on jaettu väestönlaskentaa ja tilastointia varten kolmeen suuralueeseen: Agreste Sergipano, Leste Sergipano ja Sertão Sergipano. Hallinnollisesti osavaltio jakautuu 13 ala-alueeseen, jotka on jaettu edelleen 75 kuntaan. Ala-alueet ovat:
Pekka Lipponen
Alun perin päähenkilöksi suunniteltu Korkki joutui antamaan nopeasti enemmän tilaa Lipposelle. Suuri ansio tästä lankeaa näyttelijä Oke Tuurille, joka onnistui tekemään Pekasta niin selkeästi erottuvan hahmon inhimillisine heikkouksineen, että Suomen radiokuunnelmia kuunteleva kansa oli myyty. Kuunnelmasarja jatkui Haapakosken kuolemaan saakka, vuoteen 1961. Jotain sarjan suosiosta kertoo se, että radion kuuntelijoista yli 90 % oli kuunnellut Lipposen ja Korkin seikkailuja.
Pekka Lipponen sai myös kuukausittain ilmestyneen oman sarjakirjan, joka ilmestyi vuosina 1956 - 64. Haapakoski kirjoitti yli kahden vuoden ajan Lippos-kirjat yksinään, kunnes palkkasi vuonna 1959 avukseen Seppo Tuiskun, joka kirjoitti kaikkiaan yli puolet sarjan tarinoista.
Pekka Lipposen synty
Lipposen varhaisena prototyyppinä voidaan pitää amerikansuomalaista Calle Lipwayta (Kalle Lipponen), joka vuonna 1944 esiintyi Outsiderin novellissa Saaban kuningattaren aarre. Varsinaiseksi Lipposen esikuvaksi kirjailija Haapakoski mainitsee Helsingissä asuneen liikemies Sulo W. Taskisen. Ensimmäinen kuunnelma Ben Huronin testamentti rakentui Kalle-Kustaa Korkin varaan, Lipposen hahmon ollessa vielä keskeneräinen. Haapakoskelle tulikin kiire kehittää Lipposta, kun sarja osoittautui suosituksi.
Luonnekuva
Lipponen on kotoisin Rantasalmen Saparomäeltä. Hänen kansalliset erityispiirteensä eivät ole kovinkaan myönteisiä, sillä "näkäräiset" maistuvat ja savolaiseen lupsakkuuteen yhtyvät tittelinkipeys, rehentelevä suunsoitto ja kieroutta lähentelevä oveluus. Lipponen on myös taipuvainen saituuteen ja rasismiin. Hänen mieluisin voimasanansa on änkyttämällä lausuttu "pi-pi-pirskatti". Hyvistä ominaisuuksista nousevat esiin elinvoimaisuus, suomalainen sisu ja neuvokkuus. Juuri persoonallisuuden särmikkyyttä pidetään Lipposen suurimpana vahvuutensa. Aivan kaikki eivät kuitenkaan suhtautuneet myönteisesti Lipposen persoonaan. Hänen kielenkäyttönsä, änkyttämisensä ja liian monet näkäräisensä saivat Ylen ohjelmajohtajan ottamaan yhteyttä Haapakoskeen. Neuvottelujen tuloksena Lipposen julkikuvaa siistittiin jonkin verran ja hänestä yritettiin tehdä raitis.
Sotilasarvoltaan Lipponen oli prinssieversti, jonka arvonimen hän sai palveltuaan Sumulaakson kuningattaren henkikaartin komentajana. Everstin ominaisuudessa Pekka oli valmis ottamaan komentoonsa minkä tahansa ryhmän. Seikkailuihinsa Lipponen joutui usein hyväuskoisuuttaan ja Korkin tehtäväksi jäi pelastaa hänet monesta pinteestä. Ennen vuotta 1945 molemmat olivat olleet muun muassa Abessiniassa myymässä tuohivirsuja. Hieman myöhemmin kumpikin miehistä  toimi  hetken aikaa Kansainvälisen Öljy-yhtiön tehtävissä. Korkin jatkaessa öljy-yhtiön päätarkastajana Lipponen perusti "Lipposen inpurtti & ekspurtin", jonka pääkonttori oli Park Avenuella New Yorkissa ja sivukonttori  San Diegossa Kaliforniassa.
Bisnesmies ja maailmankiertäjä
Pekka Lipposen liikematkat suuntautuivat ympäri maailmaa mitä erilaisimpien "ahväärien" merkeissä. Yleensä liiketoimet epäonnistuivat, ja monesti Lipponen joutui huijauksen kohteeksi. Kansainvälisen Öljy-yhtiön asioiden viedessä Korkin ajan, matkasi Pekka yhä enemmän yksinään. Toisinaan hänen apulaisenaan kulki amerikansuomalainen  monitoimimies Pavel Pohjola, jonka juuret olivat Viipurissa. Lipposen ja Pohjolan väliset keskustelut, jotka pääosiltaan ovat pelkkää kinastelua, sisälsivät paljon rehevää huumoria. Myös Pekan nuori ja neuvokas veljenpoika Esko Lipponen matkusti setänsä mukana maailman eri kolkissa. Pojan isä Ville Lipponen vilahtaa joissakin tarinoissa, mutta hänen välinsä Pekkaan ovat etäiset vanhan perintöriidan takia. Muutaman kerran Pekan tiet yhtyivät turkulaisen maailmanmatkaajan Olli Olinin kanssa, mutta muita Lipposen mahdollisia ystäviä ei juuri mainittu.
Välillä Pekka Lippos -tarinoissa oli mukana science fiction -elementtejä. Seppo Tuiskun kirjoittamissa vuonna 1962 ilmestyneissä tarinoissa Avaruusahvääri ja Avaruusmarsalkka Lipponen joutuu huvilaltaan mukaan lentävään lautaseen, joka vie hänet kaukaiselle Auderial-planeetalle liikeasioita hoitamaan. Sarjan viimeisenä julkaisuvuonna 1964 Tuisku palaa uudelleen tieteisromaanien maailmaan Lippos-seikkailussaan Huuto haudasta, jossa paneudutaan elämän alkulähteitä sääteleviin voimiin, joiden vapauttaminen aiheuttaisi painajaisen koko ihmiskunnalle.
Monenkirjavilla matkoillaan Pekka joutui tutustumaan erilaisiin paikkoihin monista eri näkökulmista. Brasilian viidakoissa hän joutui elämään villimiehenä ja Uuden-Guinean saaristossa ihmisrobottina. Pariisin kaupungin alla Pekka sai tutustua katakombien kauhuihin. Afrikassa kansainväliset rikolliset ja paikalliset alkuasukkaat tekivät hänen olonsa tukalaksi ja Aasian matkoillaan hän oppi tuntemaan kiinalaiskorttelien monet vaarat. Välillä Pekka pistäytyi myös kotimaassaan Suomessa. Rantasalmella hän joutui saunakamarissa nukkuessaan murhaajan maalitauluksi, Savonlinnassa hänet muurattiin Olavinlinnaan ja Varkauden liepeillä hänet yritettiin hukuttaa Kallaveteen; vaikka tarinoiden tyyli ja aiheet olivat selvää lainaa pulp-kirjallisuudesta, oli niihin saatu mukaan sopiva annos omaa ilmettä ja tapahtumia pehmentävää huumoria.
Epäonnistunut avioliitto
Lipponen oli kovasti nuorten naisten perään ja tarjosi auliisti käsipuoltaan avun tarpeessa tai vain ilman seuraa oleville neitosille. Tarinoissa Murhaajat mellastavat Mallorcalla ja Miljoonamissi uusi avioliitto häämöttikin vaarallisen lähellä. Viimeksi mainitun tarinan alussa Mandi lähettää Pekalle jo julkaistun kihlauksen johdosta juhlajuomaksi samppanjapulloon pakatun annoksen paitojen pesuvettä pesula Lumikista joka on hänen pääyrityksensä.
Tarinassa Myrkytetty tikari Lipponen hävisi kosintakilvan, kun pulassa ollut kiinalaiskaunotar Tien-Tien rakastuikin naapuriinsa.
Villa Saparola
1950-luvun loppupuolella Pekka rakennutti kesähuvilan Tyynen valtameren rannalle Kaliforniaan. Puolivälissä San Diegoa ja Long Beachia sijainnut rakennus sai nimekseen Villa Saparola isäntänsä synnyinseudun Saparomäen mukaan. Kaksikerroksinen huvila oli rakennettu suomalaisesta punahongasta. Rakennuksesta löytyi Lippos-suvun Rantasalmelta tuotu keinutuoli ja Eevertti Lipposen vanha matka-arkku, puuleili ja paljon muuta supisuomalaista tavaraa. Erillinen saunarakennus oli kiuaskiviä myöten kokonaan suomalaista tekoa.
Huvilansa yhteyteen Pekka oli perustanut "seikkailumuseon", joka koostui hänen vuosien varrella hankkimistaan tavaroista. Jokainen museossa oleva esine liittyi seikkailuun, jossa Pekka oli ollut mukana. Oli markiisin kruunu Italiasta, myrkytetty tikari Ceylonilta, lyijystä tehty kultaharkko Kanariansaarilta, ikivanha haarniska Skotlannista ja paljon muuta kiinnostavaa, joka kertoi Pekka Lipposen vaiheikkaasta elämästä ja jännittävistä matkoista eri puolilla maailmaa. Ehkä eniten arvossa Pekka pitää vaatimattoman näköistä platinasta tehtyä ritaritähteä, jossa on kruunupäinen ärjyvä karhu: se on tietenkin hänen prinssieverstin arvoonsa liittyvä Kiljuvan Karhun komentajamerkki (joka esiintyy yhteisjulkaisujen kannessa)
Haapakoskesta Tuiskuun
Vuonna 1956 ilmestymisensä aloittanut Pekka Lipposen seikkailuja -kirjanen saavutti välittömästi suuren suosion ja vahvisti Lipposen menestystä yhdessä radiokuunnelmien kanssa. Vuonna 1958 aloittanut sarjakirja Kalle-Kustaa Korkin seikkailuja sai niin ikään hyvän vastaanoton. 96-sivuisten jännärien kirjoittaminen muiden töiden ohessa vei kuitenkin Aarne Haapakoskelta siksi paljon aikaa, että hän koulutti itselleen apulaisen Seppo Tuiskusta (s. 1935), joka oli innokas omaksumaan roolinsa toisena Outsiderina. Vuonna 1959 Tuisku aloitti uransa Haapakosken "haamukirjoittajana", niin että kummankin tuotantoa julkaistiin vuorotellen.
Tuisku omaksui lähes täysin Haapakosken tyylin eikä lukeva yleisö tiennyt, että nimimerkki Outsiderin taa kätkeytyi kaksi eri kirjoittajaa. Haapakosken kuoltua Malagalla vuonna 1961 jatkoi Tuisku yksin Lipposen ja Korkin seikkailujen "muistiinmerkitsemistä" vuoden 1965 loppuun saakka. Lukijat uskoivat Haapakosken kirjoittaneen monen vuoden ajan varastoon eivätkä aavistaneet, että Outsider oli vaihtunut eri mieheksi. Tuisku on toimittanut myös Jerry Cottonia. Vanhoja Pekka Lipposen ja Kalle-Kustaa Korkin seikkailuja ilmestyikin joskus myös Jerry Cottonissa jatkosarjoina.
Pekka Lipponen junior
Vuonna 1979–1981 ilmestyi Kolmiokirjan kustantamana Pekka Lipponen juniorin seikkailuja (kirjoittajina Tapio Vilpponen, Juhani Salomaa ja Kari Nenonen; lehtilistauksen nimikirjaimet kertovat kirjoittajan). Tässä sarjassa seikkaili Pekka Lipposen poika Jussi. Juniorin seikkailut olivat saaneet selvästi vaikutteita Jerry Cottonilta. Aiheetkin olivat astetta rajumpia ja sisälsivät huumeita ja terroristeja.
Elokuvat
Hahmojen pohjalta tehtiin myös elokuva.
Epävirallinen televisioelokuva.
Lehdet
1965
Pekka Lipponen junior
1979
1980
1981
David Moravec
Seurajoukkueissa Moravec on pelannut pääasiassa Tšekin Extraligassa sekä Ruotsin Elitserienin Malmössä, josta siirtyi joulukuussa 2006 SM-liigaan Hämeenlinnan Pallokerhon riveihin, jossa sai kauden päätteeksi pronssia.
Kaudella 1999–2000 Moravec pelasi yhden NHL-ottelun Buffalo Sabresin riveissä.
Moravec on pelannut myös lukuisia otteluita Tšekin maajoukkueessa, ja ratkaisi Tšekille MM-kullan vuonna 2001 loppuottelussa Suomea vastaan. Hän oli myös mukana olympiakultaa voittaneessa Tšekin joukkueessa Naganossa 1998.
Talking Heads
Talking Heads oli yhdysvaltalainen vaihtoehtorock-yhtye, joka toimi vuosina 1974–1991. Yhtye levytti uransa aikana monipuolisesti erityyppistä musiikkia taidefunkista ja polyrytmillisestä maailmanmusiikista melodiseen kitarapoppiin. Yhtyeen kunnianhimoinen musiikki nosti sen kriitikkojen suosioon, mutta se sai myös joitain pophittejä. Yhtyeen kokoonpanoon kuuluivat David Byrne (laulu ja kitara), Chris Frantz (rummut), Tina Weymouth (basso) ja Jerry Harrison (koskettimet ja kitara).
Historia
Talking Headsin perustivat New Yorkissa vuonna 1974 taideopiskelijat David Byrne, Chris Frantz ja Tina Weymouth. Kaksi vuotta myöhemmin yhtyeeseen liittyi Jerry Harrison. Yhtyeen ensimmäisen albumin Talking Heads: 77 julkaisi Sire Records vuonna 1977. Minimalistista rockia edustava albumi sai huomiota etenkin Byrnen älyllisistä sanoituksista ja erikoisen nykivästä laulutavasta.
Toisen albuminsa, taiteellisen ja kokeilevan More Songs About Buildings and Food (1978) yhtye teki tuottaja Brian Enon kanssa. Fear of Music (1979) nojasi vahvasti rytmeihin ja sisälsi afrikkalaistyylistä polyrytmiikkaa. Albumilla Remain in Light (1980) oli jälleen afrikkalaisia rytmejä ja myös esimerkiksi puhallinsoittimia.
Yhtye teki 1980-luvun alussa pitkän konserttikiertueen ja julkaisi livealbumin. Seuraavalla studioalbumilla Speaking in Tongues (1983) ei Brian Eno enää ollut mukana. Albumin kappaleet noudattivat aiempaa selkeämpää poplaulurakennetta. Sen jälkeen yhtye lähti jälleen kiertueelle, jonka aikana kuvattiin konserttielokuva Stop Making Sense (1984), jonka ohjasi Jonathan Demme.
Konserttikiertueen ja uuden livealbumin jälkeen Talking Heads palasi pienempään, neljän soittajan kokoonpanoon. Little Creatures (1985) oli mutkaton popalbumi. True Stories (1986) sisälsi lauluja David Byrnen ohjaamasta samannimisestä elokuvasta. Yhtyeen viimeinen albumi oli Naked (1988), jolla se palasi vanhoihin maailmanmusiikkivaikutteisiinsa. Sen jälkeen yhtye laitettiin tauolle, jonka aikana Byrne keskittyi sooloprojekteihinsa ja muut jäsenet Tom Tom Club -yhtyeeseensä. Talking Heads ilmoitti hajoamisestaan vuonna 1991. Yhtye äänitti ennen lopettamistaan neljä uutta kappaletta, jotka julkaistiin kokoelmalla Sand in the Vaseline: Popular Favorites (1992).
Talking Heads sai urallaan kolme listahittiä, “Take Me to the River” (1979, Al Green -cover), “Burning Down the House” (1983) ja “Wild Wild Life” (1986). Yhtyeen suosion kasvun yksi osatekijä 1980-luvulla olivat sen huomiota herättävät musiikkivideot, jotka saivat soittoaikaa Music Television -kanavalla.
Yhtye kokoontui vielä yhteen ilman Byrneä nimellä The Heads ja julkaisi albumin No Talking Just Head (1996). Talking Heads esiintyi sen jälkeen vielä kerran yhdessä vuonna 2002 Rock and Roll Hall of Fame -tilaisuudessa kun se nimitettiin rockin kunniagalleriaan. Jäsenet ovat jatkaneet musiikin tekemistä omilla tahoillaan.
Amazon.com
Alku verkkokirjakauppana
Amazonin perusti aiemmin New Yorkissa rahoitusalalla toiminut Princetonin alumni Jeff Bezos. Hän muutti vuonna 1994 länsirannikolle Seattleen ja perusti verkkokirjakaupan, jonka toimisto oli aluksi hänen omassa autotallissaan. Kehitettyään ohjelmiston yhtiö avasi verkkosivustonsa 16. heinäkuuta 1995.
Bezos oli antanut yhtiölle ensin nimeksi Cadabra. Nimestä luovuttiin pian, sillä se muistutti liikaa 'kalmoa' merkitsevää englanninkielistä sanaa cadaver.
Bezos siirsi yhtiön autotallistaan Seattlen teollisuusalueelle, missä sillä oli kahdessa kerroksessa toimitilaa 140 neliömetriä. Kirjavarastohuoneeseen mahtui vain muutama sata kirjaa kerrallaan. Amazon aloitti antamalla kirjoista 10–30 prosentin alennuksia, ja aluksi se sai puolenkymmentä tilausta päivässä. Myynti alkoi kasvaa voimakkaasti jo kolmen päivän jälkeen, kun kauppa linkitettiin Yahoo-hakusivuston What's Cool -sivulle. Ensimmäisellä viikolla kirjatilauksia tuli 12 000 dollarin edestä ja toisella viikolla 15 000 dollarin edestä. Lokakuuhun 1995 mennessä kirjatilauksia tuli jo sata kappaletta päivässä ja vajaan vuoden kuluttua sata tunnissa.
Yksi Bezosin monista keksinnöistä oli antaa asiakkaiden kirjoittaa sivustolle kirja-arvosteluja, myös kielteisiä. Hän otti käyttöön myös yhden klikkauksen tilaukset. Bezos rakensi yhtiöstään hajautetun, sillä hän uskoi pienten tiimien saavan parempia ajatuksia kuin suurten.
Yhdysvaltalainen Time-lehti nimitti Bezosin vuonna 1999 Vuoden henkilöksi tunnustuksena yhtiön saavutuksista verkkokaupankäynnin yleistymisessä.
Amazon oli ensimmäisiä verkkokauppayhtiöitä. Sen tietokanta- ja palveluominaisuudet ovat olleet usein edelläkävijöitä, ja muun muassa ”muut tätä tuotetta ostaneet ovat ostaneet myös nämä tuotteet” -ominaisuus on peräisin Amazon.comilta.
Amazon kehitti 1-Click-ostot ja otti ne käyttöön vuonna 2000. Ideana on, että tuotteen voi tilata yhdellä klikkauksella ja maksaa ennalta tallennetuilla maksutiedoilla. Taustalla oli havainto, että 70 % verkkokauppojen ostoskoriin lisätyistä tuotteista hylättiin, eikä niitä ikinä ostettu. Amazon sai tekniikalle patentin vuonna 1999 ja teki siitä tavaramerkin.
Keljon kirkko
Keljon kirkko oli Jyväskylässä sijainnut kirkko ja seurakuntakeskus, jonka suunnitteli Erkki Kantonen. Kirkko rakennettiin vaaleasta peittämättömästä tiilestä ja teräsbetonista ja se valmistui vuonna 1979. Kirkkosalin pohjan muoto on likimain neliö ja pääosin tasakattoisen rakennuksen katto kohoaa kirkkosalin kohdalla kohti alttaria. Rakennuksen yläpuolelle kohoaa kellotorni. Kirkkosalin katto on vuorattu akustiikan vuoksi puurimoin. Monitoimikeskuksena toimivan rakennuksen kirkkosali ja seurakuntasali voidaan tarvittaessa yhdistää. Rakennuksen kerrospinta-ala on 768 m2 ja siellä on istumapaikkoja 250 hengelle.
Kirkon kahdeksan äänikertaiset mekaaniset urut ovat Hans Heinrichin rakentamat vuodelta 1979. Niiden julkisivun on suunnitellut Matti Vainio.
Amazon.com
Kindlen julkaisu ja kustannustoiminnan aloitus
Yhtiö julkisti sähkökirjojen Kindle-lukulaitteen vuonna 2007 ja Kindle Fire -taulutietokoneen vuonna 2011.
Yritys aloitti Yhdysvalloissa vuonna 2012 kirjankustannustoiminnan, jonka yksikön johtaja on alalla pitkään toiminut Laurence Kirshbaum. Amazonin sanotaan houkuttelevan muiden kustantamoiden menestyskirjailijoita varsin suorasukaisella tavalla. Kustannustoiminta alkaa myös Britanniassa, jossa keskitytään erityisesti sähkökirjaan.
Keljon kirkko
Kirkon alttarilla on Onni Kososen maalaama alttaritaulu Hän on keskellämme
Amazon.com
Toiminnan laajentuminen
Vuonna 2014 Amazon ilmoitti suoratoistopalvelu Twitchin ostamisesta 970 miljoonalla dollarilla.
Keljon kirkko
Vuonna 2012 Jyväskylän seurakunta lopetti Keljon kirkon toiminnan kirkkona ja myi kiinteistön.
Amazon.com
Toiminnan laajentuminen
Kesäkuussa 2017 Amazon ilmoitti ostavansa elintarvikeketju Whole Foods Marketin 13,4 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla. Amazon on avannut myös Amazon Go -nimisiä ruokakauppoja, joissa ei ole kassoja eikä kassajonoja. Amazon on ollut aikeissa avata jopa 3 000 Amazon Go -kauppaa vuoteen 2021 mennessä.
Amazon haluaa myydä enemmän autoja ja autojen osia. Amazon on myös sijoittanut Rivianiin, joka on sähköautojen valmistaja.
Koronapandemian koitellessa taloutta 2021 Amazon palkkasi 75 000 työntekijää Yhdysvalloissa ja Kanadassa ja myönsi sadan dollarin bonuksen rokotuksen ottamisesta.
Amazon.com verkkokauppa
Yhtiöllä on toimipisteet kotimaansa Yhdysvaltain lisäksi myös Britanniassa, Kanadassa, Kiinassa, Japanissa, Ranskassa, Saksassa ja Ruotsissa. Yhden maan palveluun kerran rekisteröitynyt voi tehdä samalla tunnuksella ostoksia minkä tahansa maan Amazonissa. Näin myös Amazon-kauppojen kilpailuttaminen onnistuu. Amazon avasi Pohjoismaiden toimintansa perustamalla verkkokaupan Ruotsiin loppuvuonna 2020. Kauppa toimittaa osan tavaroista myös Suomeen.
Verkkokaupassa on myynnissä sekä Amazonin itse myymiä tuotteita, että ulkopuolisten myyjien tuotteita. Ulkopuoliset kaupat voivat toimittaa tuotteensa itse tai luovuttaa toimituksen Amazonin hoidettavaksi.
Amazon Web Services
Amazon Web Services (AWS) on tytäryhtiö, joka tarjoaa pilvipalveluja.
Omat tuotteet
Amazonin omia tuotemerkkejä ovat esimerkiksi Amazon Basics, Mama Bear ja Daily Ritual.
Julkaisu- ja kustannustoiminta
Yhtiö omistaa elokuvatietokanta IMDb:n ja suoratoistopalvelu Twitchin. Amazon Luna on pilvipelipalvelu videopelien pelaamiseen.
Ruokakauppatoiminta
Yhtiö myy ruokaa verkkokaupassaan Amazon Fresh -palvelussaan. Palvelu toimii Yhdysvaltain suurimmissa kaupungeissa sekä muutamissa suurkaupungeissa Euroopassa ja Aasiassa. Syksyllä 2020 yhtiö avasi myös ensimmäiset Amazon Fresh ruokakauppansa, jossa tuotteet maksetaan samalla kun ne kerätään ostoskärryyn. Kauppa tarjoaa myös noutopalvelua. Aiemmin Amazon on perustanut samankaltaisia Amazon Go -nimisiä ruokakauppoja, joissa ei ole kassoja eikä kassajonoja.
Yhtiö omistaa nykyisin myös elintarvikeketju Whole Foods Marketin.
Televisio- ja elokuvatuotanto
Amazon Studios on televisiosarjojen ja elokuvien tuotantoon keskittynyt osasto. Tuotetut sarjat ovat nähtävillä Amazonin omassa Amazon Prime Video -suoratoistopalvelussa.
Videopelien tuotanto
Amazon Game Studios on videopelien kehitykseen keskittyvä osasto, jonka peleissä on pyritty integroitumaan yhtiön omistaman Twitch-palvelun kanssa sekä sen palvelinalustan kanssa. Yhtiö osti Double Helix Gamesin vuonna 2014. Lumberyard on CryEngineen perustuva pelimoottori, jota yhtiö käyttää peleissään.
Yhtiön kehittämiä pelejä ovat Breakaway, joka suljettiin yhdeksän kuukautta julkistamisen jälkeen. Sev Zero julkaistiin Fire TV -alustalle. Project Nova oli suuren mittaluokan pelaamiseen tähtäävä peli, joka peruttiin ennen julkaisua. Keväällä 2020 julkaistu Crucible suljettiin kuukausi julkaisun jälkeen ja lokakuussa samana vuonna ilmoitettiin sen kehityksen päättymisestä. New World on viivästynyt kahdesti COVID-19 pandemiaan vedoten ja pelin odotettiin tulevan keväällä 2021: pelin beta-versio oli saatavilla elokuussa 2020. New World on julkaistu syyskuussa 2021. Helmikuussa 2022 Amazon Games julkaisi Pohjois-Amerikan, Euroopan ja Etelä-Afrikan markkinoille eteläkorealaisen Lost Ark -pelin.