cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johannes VIII (paavi)
Johannes salli slaavilaisen liturgian vuonna 880, mutta ei onnistunut palauttamaan Bulgariaa lännen kirkon piiriin.
Paavi Johannasta kertovan legendan mukaan aiemmin 800-luvulla eräs nainen hallitsi nimellä Johannes VIII. Useimmat tutkijat pitävät kertomusta kuvitteellisena, mahdollisesti paaviuden vastustajien kehittämänä satiirina.
Johanneksen aikakausi osuu niin sanottuun paaviuden alennustilaan vuosille 800–900. Johannes VIII oli hänkin kiinnostuneempi maallisista asioista, kuten sodankäynnistä, ja johti itsekin sotatoimia, esimerkiksi laivasto-osastoa taistelussa. Lopulta hänen kohtalokseen tuli joutua oman seurakuntansa jäsenten myrkyttämäksi. Myrkky oli ilmeisen tehotonta, koska hänet hakattiin lopulta vasaroilla kuoliaaksi. Hän koki siten saman kohtalon, jonka oli antanut useille poliittisille vastustajilleen.
Plutoni
Plutoni voi viitata seuraaviin asioihin:
The Shins
Uusin albumi nousi Yhdysvaltojen ja Kanadan albumilistan toiselle sijalle. Myös yhdysvaltalaisen Billboard-listan toisen sijan yhtye saavutti 118 000 myydyllä albumillaan, mikä on historiallinen saavutus niin yhtyeelle kuin sen Sub Pop -levy-yhtiöllekin.
Joseph Powathil
thumb|right|Joseph Powathil vuonna 2010
Joseph Powathil (14. elokuuta 1930 – 18. maaliskuuta 2023) oli intialainen syyrialais-malabarilaisen katolisen kirkon arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Changanacherryn arkkieparkiaan 3. lokakuuta 1962 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Caesarea Philippin titulaaripiispaksi 7. tammikuuta 1972. Piispaksi konsekroinnin suoritti 13. helmikuuta paavi Paavali VI, jota avustivat Bernard Jan Alfrink ja William John Conway.
Powathil sai 26. helmikuuta 1977 nimityksen Kanjirapallyn syyrialais-malabarilaisen hiippakunnan piispaksi ja 5. marraskuuta 1985 Changanacherryn arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 22. tammikuuta 2007.
Helkama Raisu
Helkama Raisu on Helkaman mopomalli, joka tuli tuotantoon 1970-luvulla. Mallin menestys jatkui 1980-luvun loppuun saakka, jolloin sen korvasi AX-malli.
Historia
1970-luvun puolivälissä Helkama alkoi kehitellä omaa maastokelpoista mopomallia. Prototyyppien (RT 50) ja vuosien kehitystyön jälkeen syntyi ”Helkama Raisu MM”, joka tyyppihyväksyttiin marraskuussa 1977. Raisun maasto-ominaisuudet osoittautuivat erinomaisiksi. Sillä voitettiin viisi kertaa Minitrial Cup -mestaruus vakiomopoluokassa. Ensimmäisen Minitrial-mestaruuden Raisulla ajoi Jukka Kuusinen mallin esittelyvuonna 1978. Kuusinen ajoi tehdaspyörällä, jonka sai Helkamalta omakseen kauden päätyttyä. Raisua valmistettiin vuoteen 1988 saakka, jolloin sen korvasi Helkaman uusi AX-malli. Raisu oli Helkaman viimeinen ilmajäähdytteinen ja katteeton mopomalli.
Raisu MM -78
Raisu MM -malli oli markkinoille tullessaan selvästi Soliferin ja Tunturin kilpailevia maastomalleja parempi. Raisussa oli Suomessa valmistettu putkirunko italialainen Minarelli-moottori ja Marzocchin jousitusosat. Raisu menestyi erinomaisesti kilpailuissa, ja sillä ajettiin esimerkiksi Minitrial Cupin kolmoisvoitto heti esittelyvuonna 1978. Todennäköinen syy nimen MM-merkintään oli moottorivalmistaja Minarellin menestys 125 cc -ratamoottoripyörissä. Menestystä pyrittiin hyödyntämään Raisun markkinoinnissa.
Raisu MM -79
Raisua uudistettiin suhteellisen paljon jo toisena tuotantovuotena. Marzocchin jousitusosat vaihdettiin Paiolin vastaaviin, jalkatapit ja vaihdepolkimen pää muutettiin kääntyviksi, käynnistinakselia lyhennettiin ja seisontatuki siirrettiin takahaarukkaan.
Raisu MM -80
Vuoden 1980-malli oli harrastajien mukaan viimeinen aito ”MM-Raisu”. Moottorina oli edelleen Minarelli P4SF. Toisiovälitykset olivat MM-malleissa 13/47, ja niiden kiinnitys tapahtui neliökiinnityksellä.
Raisu 81-85
Vuosien 1981-85 malleihin tehtiin runsaasti muutoksia. MM-mallissa oli havaittu puutteita. Runko oli rikkoontumisaltis raskaammassa käytössä, eikä moottorin vääntö ollut riittävä. Moottori vaihdettiin Minarellin P4E:hen, jossa pakoputken kiinnitys tapahtui kolmella pinnapultilla. Moottorissa oli myös suuremmat sylinterin jäähdytysrivat. Muutosten seurauksena moottoreiden sylinterit eivät olleet enää vaihtokelpoisia keskenään. Muita merkittyviä uudistuksia olivat istuimen ja polttoainetankin uusi muotoilu, vahvempi runko sekä kolmen pienimmän vaihteen välitysten pienennys 10 %:lla suuremman väännön saavuttamiseksi. Uusi välitys toteutettiin pidentämällä 4. vaihteen ensiövälitystä ja pienentämällä toisiovälitystä 13/52:ksi. Mallin nimestä pudotettiin pois merkintä MM, ja mallin viralliseksi nimeksi tuli pelkkä Raisu. Vuosien 1981–86 tyyppiversiosta tuli Helkama Raisun yleisin malli. Uudistukset onnistuivat hyvin, ja tulosta pidetään Raisun parhaana kehitysversiona.
CR
Vuosina 1984–1986 valmistettu CR-rinnakkaismalli kokeili Raisun muuntautumiskykyä. Kirjainyhdistelmä ”CR” tulee todennäköisesti sanoista Custom Raisu tai Chopper Raisu. Mallin moottori Minarellin P4R oli kahta edellistä moottorimallia kehittyneempi, esimerkiksi sen puristussuhde oli parempi. CR-mallin erottivat tavallisesti Raisusta moottorin ja kaasuttimen lisäksi uudistettu penkki ja tarrat. Malli oli myös selvästi harvinaisempi kuin muut Raisu-mallit.
Raisu 86–88
Raisun viimeisinä valmistusvuosina mallia parannettin edelleen. Kytkin muuttui järeämmäksi, lokasuojat muovisiksi ja etuvalo neliskanttiseksi. Raisun tuotanto lopetettiin vuonna 1988 uudemman AX-mallin tieltä.
Raisu nykypäivänä
Raisuja näkee tieliikenteessä nykyisin harvoin. Harvoja poikkeuksia kuitenkin löytyy, ja Suomessa on vielä ainakin yksi täysin ajamaton Raisu.
Olli Lehtimäki
Olli Lehtimäki (s. 15. tammikuuta 1980 Hämeenlinna) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti suurimman osan urastaan FC Hämeenlinnaa ja toimi myös joukkueen kapteenina.
Lehtimäen ura on keskittynyt pääasiassa hämeenlinnalaisiin jalkapalloseuroihin, mutta vuosituhannen vaihteessa hän teki sopimuksen Tampere Unitediin. Hän ei kuitenkaan saanut joukkueessa peliaikaa ja pelasikin pääosin toisessa tamperelaisjoukkueessa PP-70:ssa. Kaudeksi 2007 Lehtimäki palasi takaisin FC Hämeenlinnaan, jossa hän on ilmoittanut pelaavansa uransa loppuun saakka.
Lehtimäki edusti Suomen alle 18-vuotiaiden jalkapallomaajoukkuetta kolmesti vuonna 1998.
Teatteri Takomo
thumb|right|230px|Teatteri Takomo osoitteessa Fredrikinkatu 18. Teatteri Takomo on suomalainen teatteri, jonka toimitilat ovat Helsingissä Fredrikintorin kulmauksessa. Teatterin taiteellinen johtaja 2013-2021 on Akse Pettersson. Ohjaaja-dramaturgi Anna-Mari Karvonen aloittaa uutena taiteellisena johtajana vuoden 2022 alusta.
Teatteri Takomo perustettiin Helsingissä syksyllä 1996. Sen perustajajäseniä olivat Kristian Smeds, Rauno Ahonen, Tarja Heinula, Nina Jääskeläinen, Susanna Mikkonen, Turo Pajala, Tommi Raitolehto, Jorma Tapio, Terike Haapoja ja Jetta Kuitunen. Ensimmäinen ensi-ilta oli sovitus Henrik Ibsenin näytelmästä Brand vuodelta 1866.
Teatteri Takomo tekee esityksiä nykytodellisuuden ajankohtaisista kysymyksistä ja osallistuu teatterin keinoin nykypäivän yhteiskunnalliseen keskusteluun. Teatteri Takomon tekemän teatterin on tarkoitus syventää ihmisten tietoisuutta ja ymmärrystä nykyajasta sekä ihmisen olemassaolosta tämän päivän Suomessa ja maailmassa.
Istumapaikkoja teatterissa on 70. Teatteri Takomo saa rahoitusta Taiteen edistämiskeskukselta sekä Helsingin kaupungilta.
Ultima Thule – Pohjoiset löytöretket
Ultima Thule – Pohjoiset löytöretket on tietoteos, jonka tekijät Matti Lainema ja Juha Nurminen ovat koonneet viisivuotisen työn aikana omien tutkimustensa ja löytöretkiensä kokemukset ja tulokset sekä keräilyharrastuksensa ansiosta syntyneet kokoelmat kirjaksi. Teos liittyi Kulttuurien museossa Helsingissä talvella 2001–2002 pidettyyn näyttelyyn.
Pohjoisten löytöretkien historia ulottuu kahden ja puolen vuosituhannen taakse, ja sinä aikana tunnetun maailman raja on siirtynyt yhä pohjoisemmaksi. Aineiston laajuus pakotti tekijät rajaamaan tehtäväänsä ankaralla kädellä. Teoksen sisällön maantieteellinen alue kattaa napapiirin pohjoispuolen. Kirjassa julkaistaan useita karttoja ensimmäisen kerran. Tekstissä syvennytään kartografiaan, pohjoiseen luontoon, aluksiin, navigointiin ja Arktiksen erityisilmiöihin.
Pohjoisia alueita ensimmäisenä tutkineen antiikin kreikkalaisen tutkimusmatkailijan Pytheaan tarunhohteiseen Ultima Thuleen on pyritty paitsi taloudellisten seikkojen motivoimana, myös kamppailemaan talvisen pimeyden, kylmyyden, vaarallisten kulkureittien, yksitoikkoisuuden tai ravinnon puutteen kanssa. Ankara luonto ja sairaudet ovat verottaneet retkeilijöitä, joista moni jäi matkalle. Vuosisatojen tutkimusten ja kartoitusten ansiosta löytyneet laivaväylät, Luoteisväylä ja Koillisväylä, eivät löydyttyään ole osoittautuneet taloudellisiksi menestyksiksi, ja niissä on ollut enemmänkin kysymys kansallisen maineen ja kunnian tavoittelusta.
Teoksen saatesanat on kirjoittanut Viron presidentti Lennart Meri, itsekin pohjoisten alueiden tutkija. Teos on julkaistu paitsi suomeksi, myös ruotsiksi, englanniksi, norjaksi, saksaksi ja espanjaksi.
Tensegrity
Tensegrity on käsite, jota Carlos Castaneda käytti viittaamaan keksimiinsä "maagisiin liikkeisiin". Castanedan mukaan liikkeet kehittivät Meksikon intiaanishamaanit.
Castaneda loi Cleargreen Incorporated -yhtiön vuonna 1995 pyörittääkseen tensegrity-liiketoimintaa. Hän julkaisi kirjan "Maagiset liikkeet" vuonna 1998. Maagiset liikkeet on ohjekirja tensegrity-liikkeiden tekemiseen. Castaneda julkaisi aiheesta myös opetusvideon.
Kritiikki
Kriitikoiden mukaan Carlos Castanedan tuotokset ovat fiktiota. Tensegrityn tapauksessa hän kriitikoiden mukaan vain uudelleentuotteisti Kiinasta peräisin olevan tai chin rahantekotarkoituksissa.
Tensegrity-itsemurhat
Patricia Partin ja joukko muita tensegrityn harrastajia katosi Castanedan kuoleman jälkeen vuonna 1998. Myöhemmin Partinin ruumis löytyi Kuolemanlaaksosta. Hän oli ilmeisesti tehnyt rituaali-itsemurhan.
Tensegrity Suomessa
Suomeen rekisteröitiin vuonna 1999 Kirkkaanvihreä ry jakamaan tietoa ja edistämään Tensegrity-harjoitusten käyttöä. Yhdistys lopetti toimintansa vuoden 2011 alussa.
Ko Tao
thumb|230px|Hiekkaranta Ko Taolla thumb|230px|Katunäkymä Ko Taon keskuksesta Ban Mae Hatista Ko Tao tai Koh Tao on Thaimaalle kuuluva saari, joka sijaitsee Siaminlahdella Surat Thainin provinssissa noin 70 kilometriä Kran kannaksesta. Saari on pinta-alaltaan noin 21 km². Lähimmät kaupungit mantereella ovat Chumphon ja Surat Thani, joista on lauttayhteys Ko Taolle.
Ko Taon vesissä eli ennen runsaasti kilpikonnia. Nyt suurin osa konnista on siirtynyt muille vesille, mutta edelleen saari tunnetaan kirkkaista vesistään ja hienoista sukelluskohteistaan. Kirkkaat vedet ja korallit houkuttelevat sukeltajia ympäri maailman, mutta korallit ovat kärsineet suuria vahinkoja alueella toimivien sukelluskoulujen johdosta. Alueen vesissä voi jopa törmätä mahtavaan valashaihin.
Juuri sukeltaminen on monelle pääsyy tulla saarelle. Ko Taolla on lukuisia sukelluskouluja, jotka tarjoavat sukellusretkiä ja -kursseja myös aloittelijoille. Tao tunnetaankin yhtenä Kaakkois-Aasian merkittävimmistä sukelluskohteista.
Sää Ko Taolla on hyvä ympäri vuoden. Helmi- ja maaliskuu ovat lämpimimmät kuukaudet sadekauden osuessa marraskuulle. Monsuunin aikana sää voi tosin olla hyvinkin lämmin ja aurinkoinen.
Lähisaaret:
Alex Lindroos
Alex Lindroos (s. 4. syyskuuta 1995 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän on pelityyliltään puolustava puolustaja.
Ura
Lindroos on Jokereiden kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin East Hockey Clubiin, josta Lindroos jatkoi 16-vuotiaana KJT:n B2-nuoriin kaudeksi 2011–2012. Kaudella 2012–2013 hän toimi seuran B-nuorten varakapteenina. Kaudeksi 2013–2014 Lindroos palasi EHC:hen ja siirtyi seuran A-nuoriin. Kaudeksi 2014–2015 Lindroos siirtyi JYPin A-nuoriin. Hän jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Teemu Siirosen kanssa lukemalla +5. Loppukaudella Lindroos siirtyi kuitenkin Mestis-joukkue JYP-Akatemian vahvuuteen ja hän pelasi siellä seitsemän runkosarja- ja viisi playoff-ottelua ilman tehopisteitä.
Varsinaisella Mestiksen tulokaskaudellaan 2015–2016 Lindroos teki JYP-Akatemiassa 42 runkosarja- ja neljässä karsintasarjan ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän vahvisti myös JYPin A-nuoria, joiden kapteenistoon Lindroos kuului. Maaliskuussa 2016 hän teki seuran kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Lindroos ei kuitenkaan tehnyt vielä liigadebyyttiään kaudella 2016–2017, vaan se eteni pääosin Akatemiassa. Joukkue menetti karsintojen päätteeksi lopulta sarjapaikkansa ja lopetti myös koko toimintansa.
Kauden 2017–2018 Lindroos aloitti toistaiseksi voimassa olevalla lainasopimuksella Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa. Hän teki JYPissä miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan alkulohkon päätösottelussa 10. lokakuuta 2017 vieraissa valkovenäläistä H’K Njoman Hrodnaa vastaan. Lindroosille vapautui viiden muun pääsarjadebytantin ohella paikka JYPin kokoonpanosta, kun joukkue antoi lähes puolelle edellisen ottelun kokoonpanostaan huilivuoron pikkuvammojen ja tiukan otteluohjelman myötä. Hänet merkittiin JYPin neljänteen puolustajapariin Roni Allénin viereen. Lindroos sai ottelussa jääaikaa 9.35 minuuttia. Hän keräsi myös kaksi kahden minuutin jäähyä. Lindroos keräsi ottelusta teholukeman –1. Hän pelasi CHL:ssä kaksi ottelua ja voitti liigan mestaruuden.
SM-liigadebyyttinsä Lindroos teki lainajoukkueensa Peliittojen yhteistyöseurassa, Pelicansissa 21. marraskuuta 2017 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Hänet merkittiin Pelicansin kolmospuolustajapariin lähtökohtaisesti hyökkääjänä pelaavan Aleksi Rekosen viereen. Lindroos sai ottelussa jääaikaa 13.56 minuuttia ja hän keräsi teholukeman –1. Liigauransa avausmaalin Lindroos teki JYPin paidassa 13. tammikuuta 2018 Pelicansia vastaan. Reijo Mäkinen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Lindroos pelasi Pelicansissa ja JYPissä SM-liigaa yhteensä 16 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän ei kuitenkaan mahtunut JYPin kokoonpanoon enää pudotuspeleissä. Maaliskuussa 2018 Lindroos teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Alkukaudella 2018–2019 Lindroos pelasi JYPissä 11 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen ja yhden CHL-ottelun tehden yhden maalin. Hän pelasi myös kymmenen ottelua lainalla seuran yhteistyöjoukkue KeuPa HT:ssä, Mestiksessä. Tammikuussa 2019 JYP lainasi Lindroosin kuukauden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen. Helmikuussa hänen lainasopimustaan jatkettiin kauden loppuun. Kaudella 2019–2020 Lindroos vakiinnutti paikkansa JYPin SM-liigakokoonpanossa. Hänen ensimmäinen kokonainen kautensa liigassa toi 52 runkosarjaottelussa tehot 1+3=4.
Lindroos palasi kaudeksi 2020–2021 kaksivuotisella sopimuksella Pelicansiin. Hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 3+2=5. Kaudella 2021–2022, marraskuussa 2021 Pelicans lainasi Lindroosin kuukauden mittaisella sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhoon ensisijaisesti paikkaamaan Mário Grmanin poissaoloa. Hän pelasi siellä kuitenkin vain kaksi ottelua, kunnes Pelicans kutsui Lindroosin takaisin vahvuuteensa. Hänen kautensa kuitenkin päättyi vain kahden paluuottelun jälkeen leikkaushoitoa vaatineen polvivamman vuoksi.
Kaudeksi 2022–2023 Lindroos siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin HC Amiens Sommeen.
Muuta
Lindroos valmistui ylioppilaaksi Sibbo Gymnasiumista keväällä 2014.
Iljinskoje
Iljinskoje on kylä ja maalaiskunta Tverin alueen Lihoslavlin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 9 kilometriä Lihoslavlista lounaaseen. Asukkaita kunnassa on reilut 800 henkeä.
Kylän nimi perustuu siellä sijainneeseen pyhän Eliaan tsasounaan. Kunnan alueen kautta kulkee Tverin ja Toržokin välinen rautatie, jolla on paikallisliikennettä. Asutus on vanhastaan venäläistä.
Jacques Dubochet
Jacques Dubochet (s. 8. kesäkuuta 1942 Aigle, Sveitsi ) on sveitsiläinen biofyysikko. Dubochet tunnetaan erityisesti elektronimikroskooppitutkimuksistaan. Dubochetille myönnettiin Nobelin kemianpalkinto vuonna 2017 yhdessä Joachim Frankin ja Richard Hendersonin kanssa biomolekyylien tutkimiseen käytetyistä korkeanresoluution kryoelektronimikroskopiamentelmistä.
Strategia
Strategia ( ’sotaväki’) tarkoittaa suunnitelmaa, jolla tavoiteltu päämäärä pyritään saavuttamaan. Strategian päämääränä kilpailumarkkinoilla on saavuttaa kilpailuetua suhteessa kilpailijoihin. Strategia liittyy erityisesti organisaatioiden johtamiseen: hyvä strategia on tärkeä esimerkiksi sodankäynnissä ja liikkeenjohdossa. Myös shakissa ja muissa strategiapeleissä pelistrategiat ovat keskeisiä.
Jacques Dubochet
Dubochet väitteli tohtoriksi Geneven yliopistosta vuonna 1974. Hänen aiheensa liittyi elektronimikroskopian pimeäkenttämenetelmiin ja Dubochet suoritti väitöskirjatutkimuksensa professori E. Kellenbergerin alaisuudessa. Vuosina 1974–1978 hän toimi tutkijana Baselin yliopistossa keskittyen elektronimikroskopiaan. Tämä aikana hän myös vieraili useissa yliopistoissa Yhdysvalloissa. Vuosina 1978–1987 Dubochet toimi elektronimikroskopialaboratorion johtajana Euroopan molekyylibiologian laboratoriossa EMBL) Heidelbergissä Saksassa. Dubochet suoritti Nobelin kemianpalkintoon johtaneet tutkimuksessa ollessaan EMBL:ssä. Elektronimikroskopiassa käytetty elektronisuihku tuohoaa biologiset näytteet, koska niiden sisältämä vesi haihtuu ja näytteet kuivuvat. Jää haihtuu vettä hitaammin, mutta jääkiteet tekevät elektronimikroskoopin kuvista hyvin heikkolaatuisia. Dubochet kehitti menetelmän, jossa näyte applikoitiin metallihilalle, joka asetettiin nestemäiseen etaaniin –196 °C:n lämpötilaan. Tässä lämpötilassa vesi jäätyi hyvin nopeasti niin kutsutuksi lasimaiseksi vedeksi, jolla ei ole selkeää kiderakennetta, eikä se häiritse elektronimikroskooppitutkimuksia. Dubochet tutki erityisesti virusten, DNA:n ja kromatiinin rakenteita ja julkaisi ensimmäiset kryoelektronimikroskooppikuvat virusten rakenteista vuonna 1984. Vuodesta 1987 vuoteen 2011 Dubochet toimi biofysiikan professorina Lausannen yliopistossa. Vuonna 2015 hänelle myönnettiin EMBL:n jakama Lennart Philipson -palkinto.
Strategia
Sodankäynti
Varsinainen strategian käsite on lähtöisin antiikin Kreikasta, jossa Kleisthenes (noin 510 eaa.) rakensi kymmenen heimodivisioonan struktuurin. Yhtymässä jokaisen divisioonan johdossa oli strategos eli strategi, ja yhdessä nämä muodostivat Ateenan sotaneuvoston. Toisaalla sanan strategos kerrotaan tarkoittavan sodanjohtotaitoa, joka on strategin tärkein taito. Kummankin näkemyksen mukaan strategin tehtäväkentäksi muodostui armeijan johtaminen.
Esimerkiksi sodankäynnissä pitää tehdä strategisia päätöksiä: minkä tyyppisiä joukkoja käyttää milläkin taistelukentällä, missä vaiheessa hyökätä mihinkin jne. Strategista ajattelua ei tule sekoittaa operatiiviseen tai taktiseen ajatteluun. Nyrkkisääntönä eroista voidaan pitää: ”Strategia on suunnitelma, kuinka sota voitetaan, kun taas taktiikka on toimintatapa taistelun voittamiseksi.”
Sodankäynnissä strategia on suunnitelmallinen toimintatapa sodan voittamisesta (asevoimilla). Käsitehierarkiassa strategian yläpuolella on suurstrategia ja alapuolella operaatiotaito. Strategia käsittää myös kaikki sodan valmisteluun liittyvät asiat varsinaisen sodankäynnin lisäksi.
Jana (geometria)
pienoiskuva|Jana AB on muodostettu suorasta päätepisteiden A ja B avulla. Kaikki päätepisteet, ja niiden väliset sisäpisteet (punainen osa), muodostavat yhdessä janan AB. pienoiskuva|Kolmio, jota rajoittavat janat AB, BC ja AC. Jana on geometriassa kahden erillisen pisteen suorasta erottama osa, johon kuuluvat kaikki pisteiden väliset suoran pisteet. Erillisiä pisteitä kutsutaan janan päätepisteiksi ja päätepisteiden välissä olevia pisteitä kutsutaan sisäpisteiksi. Janalla on suoran ominaisuuksia, mutta uutena ominaisuutena sillä on sen äärellinen pituus.
Strategia
Sodankäynti
Useita sodankäynnin strategioita sovelletaan myös liiketoiminnan johtamisessa. Eräs tunnetuimmista alun perin sotastrategioihin perehdyttävä teos, jota käytetään paljon liikkeenjohdon strategioiden oppikirjana, on kiinalaisen, yli 2 000 vuotta sitten eläneen kenraali Sunzin teos Sodankäynnin taito. Sunzi-nimi tunnetaan myös länsimaissa vanhemman ns. Wale-Gyles translitterointijärjestelmän mukaisesti Sun Tzu’na.
Jana (geometria)
Suomen matemaattisessa kielessä jana on varattu suorista erotetuille osille. Jos ympyrän kehältä erottaa kahdella pisteellä kehän osan, kutsutaan sitä kaareksi, ja jos kaksi pistettä erottaa yleisestä käyrästä osan, voidaan tätä kutsua esimerkiksi käyrän osaksi, mutta ei kuitenkaan janaksi.
Strategia
Liikkeenjohdon strategia
Liikkeenjohdon strategialla tarkoitetaan yrityksen tai julkisen palvelun strategiaa, jota se toteuttaa kaikessa toiminnassaan. Strategioita on eritasoisia sen mukaisesti, miten tarkasti ja miten laajaa osaa toiminnoista strategia käsittelee. Käsite ei ole yksiselitteinen, vaan siitä esitetään kirjallisuudessa hyvinkin erilaisia määritelmiä.
Kehittyminen
Liiketoimintastrategioita julkaistiin kylmän sodan aikana Yhdysvalloissa noin joka toinen vuosi. Pääartikkelissa esitellään niiden pääsuunnat.
Jana (geometria)
Janaa, jonka päätepisteet ovat A ja B ja jota kutsutaan "jana AB", merkitään tai AB. Kirjainten järjestys ei merkitse samalla tavalla suuntaa kuin suunnatulla janalla tai vektorilla.
Pisteet janalla
Pisteet, joiden kaikkien kautta voidaan vetää yksikäsitteinen suora, ovat kollineaarisia. Kaikki suoran pisteet ovat suoralla, joten ne ovat itseisesti kollineaarisia. Pisteet, jotka erottavat janasta osajanoja, jakavat sen murtoviivaksi, jonka janat ovat yhdensuuntaisia alkuperäisen janan kanssa.
Janojen vertailua
Janojen yhdensuuntaisuus voidaan aina todeta viemällä janat suuntansa säilyttäen päällekkäin. Jos ne eripituisina janoina peittävät toisensa niin, että toinen peittää toisen kokonaan, ovat janat yhdensuuntaiset. Yhdensuuntaisuus voidaan tutkia suorien yhdensuuntaisuustestillä. Jatketaan verrattavat janat suorilla, jotka kulkevat janojen päätepisteiden kautta. Jos suorat leikkaavat toisensa, eivät janat ole yhdensuuntaiset. Jos suorat eivät leikkaa toisensa, ovat myös janat yhdensuuntaiset.
Janojen kohtisuoruus voidaan todeta mittaamalla janojen kohtaamiskulmat. Jos kulma on 90° eli suora, ovat janat kohtisuorat. Mikäli janat eivät kohtaa toisensa, sijoitetaan janojen päätepisteiden kautta kulkemaan suorat. Jos suorien kohtaamiskulma on suora, ovat janatkin kohtisuorassa. Janojen välinen kulma mitataan samalla tavalla eli käyttämällä päätepisteiden kautta kulkevia suoria.
Janojen joukko on samalla tasolla eli ovat koplanaarisia, jos löytyy taso, jolla kaikkien janojen pisteet sijaitsevat.
Jana lukusuoralla
Kaikki janan päätepisteiden välissä olevat pisteet ovat janan sisäpisteitä. Niitä voidaan asiayhteydestä riippuen kutsua myös jakopisteiksi. Analyyttisessä geometriassa janan sisäpisteen koordinaatti voidaan ilmaista parametrimuotoisella yhtälöllä: missä Arvoilla \lambda =0 ja \lambda =1 saadaan janan päätepisteet.
Jana tasossa
Jos tason pisteet ilmaistaan xy-koordinaatistolla, saadaan tason jokaiselle pisteelle P koordinaattipari (x,y). Janan kaikki pisteet voidaan esittää edelliseen tapaan käyttäen lauseketta kummallekin koordinaatille samanaikaisesti missä Esimerkiksi janan keskipiste sijaitsee yhtä kaukana kummastakin päätepisteestä ja silloin  ja
Jana avaruudessa
Avaruudessa eli tilassa käytetään yleisesti kolmea koordinaattia (x,y,z) pisteiden paikan esittämisessä. Janan pisteet voidaan esittää vastaavasti missä
Nokisenkoski
Nokisenkoski on koski Rautalammilla ja Rautalammin reitillä. Sen kautta Niiniveden vesi laskee Miekkaveteen. Kosken pituus on 200 m ja virtaama keskimäärin 39 m³ sekunnissa. Vesistöön on istutettu kuhaa, järvitaimenta, planktonsiikaa, haukea, lahnaa sekä säynävää. Tärkeimmät saaliskalat ovat taimen, siika ja harjus. Koski sijaitsee Suonenjoen-Vesannon välisen 545-tien varrella Vaajasalmella, 17 km Suonenjoelta. Rannat ovat helppokulkuisia, joten koski soveltuu hyvin perho- ja uistinkalastukseen.
MC Eiht
MC Eiht (Aaron Tyler, s. 22. toukokuuta 1970) on yhdysvaltalainen rap-artisti ja näyttelijä. Hän aloitti uransa Compton’s Most Wanted -yhtyeessä 1980-luvun loppupuolella ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa We Come Strapped vuonna 1994. Hänet tunnetaan myös roolistaan vuoden 1993 elokuvassa Väkivallan kierre.
Tausta
Tyler varttui Comptonissa Kaliforniassa. Tultuaan koulussa Crips-katujengiläisten hiillostamaksi hän päätti itse liittyä mukaan jengiin ollessaan noin 13-vuotias. Tyler kiinnostui musiikista jo nuorena. Hän on kertonut saaneensa vaikutteita etenkin 1970-luvun musiikista.
Mägo de Ozin diskografia
Mägo de Oz on espanjalainen folk metal -yhtye. Nimi on otettu Ihmemaa Oz -kirjan espanjankielisestä nimestä, niin sanotulla heavy metal -umlautilla höystettynä. Yhtye on hyvin suosittu kotimaassaan.
Plutoni (geologia)
Plutoni on geologiassa intrusiivinen magmakivimassa, joka kiteytyy maanalaisesta magmasta. Plutoneihin lukeutuvat mm. batoliitit, diapiirit ja stokit. Käytännössä plutoni viittaa selvästi erottuviin, halkaisijaltaan kilometrejä oleviin magmakivimassoihin. Plutoninen kivilaji eli syväkivi on syvällä maankuoressa magmasta kiteytynyt kivilaji. Yleisimmät plutoniset kivilajit ovat graniitti, granodioriitti, tonaliitti ja kvartsidioriitti.
Birdy
Birdy voi tarkoittaa seuraavia:
Termi (matematiikka)
Termi voi matematiikassa olla jokin luku, muuttuja, funktio tai jokin edellä mainittujen tulo, joka on osa summalauseketta.
Polynomi koostuu termien summasta. Monomi koostuu yhdestä, binomi kahdesta ja trinomi kolmesta termistä.
Esimerkkinä trinomin kolme termiä ovat 2, 5x ja −12x3.
Esimerkki lausekkeesta, jossa on kaksi termiä ja joka ei ole polynomi, on
Mathew Vattackuzhy
Mathew Vattackuzhy (20. helmikuuta 1930 Chenkal – 22. marraskuuta 2016) oli intialainen syyrialais-malabarilaisen katolisen kirkon piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. kesäkuuta 1956 ja nimitettiin Kanjirapallyn piispaksi 20. joulukuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. helmikuuta 1987. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Powathil, jota avustivat Kuriakose Kunnacherry ja Joseph Pallikaparampil.
Vattackuzhy erosi tehtävistään 23. joulukuuta 2000.
Joseph Pallikaparampil
Joseph Pallikaparampil (s. 10. huhtikuuta 1927) on intialainen syyrialais-malabarilaisen katolisen kirkon piispa. Hänet vihittiin papiksi Palain hiippakuntaan 23. marraskuuta 1958 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Abyduksen titulaaripiispaksi 16. kesäkuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Parecattil, jota avustivat Sebastian Vayalil ja Sebastian Valloppilly.
Taleggio (juusto)
Ominaisuudet
Taleggio painaa 1,7-2,2 kg. Se on neliön muotoinen ja litteähkö. Rakenne on tiivis ja tasainen. Sisus pehmenee kypsyessään. Ohut, pehmeä kuori saa puna-oranssin värinsä pinnalla kasvavien mikrobien ansiosta. Juuston pinnalla on usein myös harmaanvihreää homekasvustoa. Oikein kypsyneessä juustossa home on levittäytynyt epätasaisesti, juustomuotissa olleiden kuvioiden mukaisesti.
Joseph Pallikaparampil
Pallikaparampil sai 6. helmikuuta 1981 nimityksen Palain piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 18. maaliskuuta 2004.
Taleggio (juusto)
Ominaisuudet
Taleggiossa on rasvaa vähintään 48 % kuiva-aineesta (noin 25 % kokonaispainosta).
Alkuperä
Taleggio-juusto mainitaan 1200-luvulta peräisin olevissa teksteissä, mutta alueella on valmistettu juustoa jo paljon varhaisemmassa vaiheessa. Taleggiolla on ollut EU:n suojattu alkuperänimitys (SAN) vuodesta 1996 lähtien. Kasvaneen kysynnän vuoksi juustoa valmistetaan nykyisin myös Taleggion laakson ulkopuolella. Lain mukaan Taleggio-nimeä saa käyttää juustosta, joka on valmistettu seuraavissa maakunnissa: Bergamo, Brescia, Como, Cremona, Lecco, Lodi, Milano, Pavia, Novara ja Treviso. Myös maidon on oltava peräisin näiltä alueilta.
Alex Haley
Elämä ja ura
Alex Haley kasvoi akateemisessa perheessä. Hänet erotettiin yliopistosta vuonna 1939. Haley liittyi armeijaan ja palveli Yhdysvaltain rannikkovartiostossa tiedottajana kahdenkymmenen vuoden ajan. Työnsä ohella hän kirjoitti kertomuksia, mutta ei saanut niistä yhtään myytyä julkaistavaksi. Haley oli yksi John F. Kennedyn haamukirjoittajista tämän teoksessa Profiles in Courage (1955), josta Kennedylle myönnettiin Pulitzer-palkinto.
Vuonna 1976 Haley julkaisi ainoan romaaninsa Juuret (Roots: The Saga of an American Family). Romaani perustuu Haleyn suvussa kulkeneisiin tarinoihin orjuudesta ja kertoo vuonna 1767 Gambiasta orjaksi Amerikkaan ryöstetyn Kunta Kinten tarinan. Haley väitti olevansa Kunta Kinten jälkeläinen. Hän käytti useita vuosia kirjan taustatyöhön ja kävi muun muassa Kunta Kinten väitetyssä kotikylässä Afrikassa. Haley myönsi vahingossa plagioineensa romaaniinsa Afrikkaa käsitteleviä kohtia kirjailija Harold Courlanderin teoksesta. Tapauksen johdosta Haleya ei ole otettu vaikutusvaltaiseen afroamerikkalaisten kirjailijoiden antologiaan.
Juuret oli suuri menestys, ja se julkaistiin 37 eri kielellä. Vuonna 1977 kirjasta tehtiin suosittu television minisarja Juuret ja vuonna 1979 jatkosarja Roots: The Next Generations. Haleylle myönnettiin romaanista ”Special Awards and Citations” -Pulitzer-palkinto vuonna 1977. thumb|Alex Haleyn hauta hänen lapsuuskotinsa vieressä Henningissä [[Tennesseessä.]] Juurten jälkeen Haley kirjoitti vielä romaania nimeltä Queen, joka kertoo naisorjan ja tämän lapsen tarinan. Haley kuoli vuonna 1992 ennen teoksen valmistumista, ja sen saattoi loppuun David Stevens nimellä Alex Haley’s Queen. Stevens viimeisteli myös toisen Haleyn kesken jääneen kirjan Mama Flora’s Family (1998).
Addiewellin rautatieasema
Addiewellin rautatieasema on rautatieasema Addiewellin kylässä Länsi-Lothianissa, Skotlannissa. Se sijaitsee Shottsin radan varrella.
Asema avattiin 1. heinäkuuta 1882. Sitä käytti 19 616 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Roomari
Roomari on ammattinimike, joka oli käytössä Pohjois-Pohjanmaalla. Ammattinimikettä voi myös kutsua nimillä lossimies tai lautturi. Nimi ”roomari” tulee ilmeisesti murresanasta ”roomu” (proomu), joksi lauttaa tai lossia myös kutsutaan. Roomarin tehtävänä oli kuljettaa ”roomua” eli lossia, jolla ihmiset ylittävät jokia, järviä tai salmia.
Roomarin työnantaja, useimmiten kunta, maksoi hänelle kiinteää vuosipalkkaa. Lisäksi hän sai periä pienen maksun kulkijoilta, jalankulkijat pääsivät halvimmalla, hevosmiehet maksoivat ylityksestä enemmän. Myös autoja roomari pääsi kuljettamaan, vaikkakin ne olivat harvinaisia silloin, kun roomarit vielä ammattiaan harjoittivat. Autoliikenteen lisääntyminen vaikutti osaltaan roomarin ammatin katoamiseen. ”Roomujen” tilalle rakennettiin siltoja liikenteen nopeuttamiseksi.
Aiheesta muualla
Roomari-patsas Utajärvellä
Kava (Lihoslavlin piiri)
Kava (, karjalaksi Kavi) on kylä ja maalaiskunta Tverin alueen Lihoslavlin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 10 kilometriä Lihoslavlista itään.
Kylän nimi perustuu sen ohi virtaavaan Kava-jokeen, jonka uskotaan juontuvan suomalais-ugrilaisesta ”kapeaa” tai ”kivistä” tarkoittavasta sanasta. Kylässä on säilynyt vuonna 1866 rakennettu puinen Pokrovan kirkko. Alue on vanhaa tverinkarjalaisten asuinseutua.
Heikki Korhonen (seismologi)
Hänen meteorologian alaan luokitellun pro gradunsa Helsingin yliopistoon (1966) käsittelee mikroseismiä Suomessa. Englanninkielisen, Oulun yliopistossa hyväksytyn, myrskyihin liittyviä (erityisesti aaltojen synnyttämiä) seismisiä spektrejä käsittelevän väitöskirjan (1971) nimenä on Types of storm microseism spectra at Oulu.
Hänelle myönnettiin vuonna 1988 Geofysiikan seuran Palmén-mitalin ansioistaan suomalaisena seismologian tutkijana.
Baby Love
Baby Love on tv-elokuva, jonka ensiesitys oli vuonna 1986. Elokuvan on ohjannut Kari Paljakka ja sen musiikin on säveltänyt Matti Inkinen.
Juoni
Elokuvan päähenkilöt Titi (Sari Sarlund) ja Mari (Baba Lybeck) pyrkivät rocktähti Mr X:n (Matti Inkinen) suosioon.
Varhaisihmisen tulenkäyttö
Tulenkäytön oppiminen oli käännekohta ihmisten (Homo) kulttuurievoluutiossa. Tulenkäyttö mahdollisti ihmisten yleistymisen ravinnon laadun parantumisen myötä. Tuli myös tarjosi suojaa saalistajilta ja mahdollisti toiminnan pimeällä.
Itä-Afrikka
Ensimmäiset havainnot ihmisen tulenkäytöstä on Itä-Afrikassa sijaitsevilta arkeologisilta kaivauksilta nykyisen Kenian alueelta. Chesowanjasta on löydetty punaisia saven palasia, jotka on ajoitettu 1,42 miljoonan vuoden ikäisiksi. Kuumentamalla palasia on pystytty osoittamaan, että savi on täytynyt kuumentaa 400 °C:n lämpötilaan.
Koobi Forasta on löydetty merkkejä Homo erectuksen tulenkäytöstä 1,5 miljoonaa vuotta sitten. Myös Etiopiasta Gadebista on löydetty merkkejä tulenkäytöstä, mutta ne voivat olla seurausta paikallisesta tuliperäisestä alueesta.
Eteläinen Afrikka
Varhaisimmat varmat merkit ihmisen tulenkäytöstä on löydetty Swartkransista Etelä-Afrikasta. Acheulin kulttuurin käyttämien työkalujen joukosta on löydetty useita palaneita luita. Swartkransin löydös on myös ensimmäinen havainto lihaa syöneestä Homo erectuksesta. Vanhimmat alueelta löydetyt merkit tulenkäytöstä ovat ajalta 1,1 miljoonaa vuotta sitten.
Sambiasta Kalambon putoukselta on löydetty useita tulenkäyttöön liittyviä esineitä, kuten hiiltyneitä puunpalasia, hiiltä ja hiiltynyttä ruohoa. Alueen esineet on radiohiiliajoituksella määritetty 61 000–110 000 vuotta vanhoiksi.
Lähi-itä
Israelista on löydetty Homo erectuksen tai Homo ergasterin käyttämistä nuotioista ajalta 690 000–790 000 vuotta sitten. Tel-Avivin läheltä on löydetty merkkejä toistuvasta tulenkäytöstä ajalta 382 000–200 000 vuotta sitten.
Kaukoitä
Xihoudusta Shanxin provinssista Kiinasta on löydetty palaneita nisäkkäiden luita. Luut voivat olla 1,5 miljoonaa vuotta vanhoja. Myös Yunnanista on tehty luulöydöksiä. Samankaltaisia löydöksiä on tehty Jaavalta.
Eurooppa
Euroopassa on tehty tulenkäyttöön liittyviä löydöksiä useista eri paikoista. Vanhin on Unkarista Vértesszőlősista, josta on löydetty luita mutta ei hiiltä. Espanjan Torralbasta ja Ambronasta on löydetty luita ja palanutta puuta ajalta 0,3–0,5 miljoonaa vuotta sitten. Keskimäärin tulenkäytön arvioidaan alkaneen noin 125 000 vuotta sitten.
Muutokset käyttäytymisessä
Tulenkäytön myötä ihmiset pystyivät toimimaan pimeässä, eikä aktiivisuus enää ollut rajattu valoisaan aikaan. Myös jotkin nisäkkäät ja hyttyset välttävät tulta, joten tuli tarjosi myös suojaa. Lisäksi tulen ansiosta voitiin valmistaa parempaa ravintoa.
Irakleídes
Irakleídes (virallisesti Δημοτική Ενότητα Ηρακλειδών, Dimotikí Enótita Irakleidón) on yksi Kosin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Kosin saarella, Kosin alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 6 826 (vuonna 2011).
Irakleídes käsittää Kosin saaren länsiosan, pinta-alallisesti yli puolet saaresta. Sen suurin taajama on Kéfalos. Irakleídes oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kosin kunnaksi yhdessä Díkaioksen ja Kosin kaupungin kanssa, jolloin se muuttui yhdeksi Kosin kunnan kunnallisyksiköistä.
Neljäs avioliittoni
Neljäs avioliittoni on vuonna 1964 julkaistu Jack Claytonin ohjaama brittiläinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Anne Bancroft, Peter Finch ja James Mason. Elokuva perustuu Penelope Mortimerin samannimiseen romaaniin vuodelta 1962. Romaanin pohjalta Harold Pinter laati käsikirjoituksen.
Neljäs avioliittoni kuvattiin Englannin Lontoossa, Buckinghamshiren Turvillessa ja Surreyn Sheppertonissa sijaitsevilla studioilla. Neljäs avioliittoni sai ensi-iltansa 9. toukokuuta vuoden 1964 Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa. Britannian ensi-ilta oli saman vuoden kesäkuussa. Suomessa elokuva julkaistiin 16. lokakuuta 1964. Columbia Pictures ja Royal Films International ovat toimineet elokuvan jakelijoina.
Neljäs avioliittoni oli ehdolla ilmestymisensä aikaan kahteentoista elokuvapalkintoon, joista se voitti kuusi; muun muassa neljä BAFTA-palkintoa. Neljäs avioliittoni jäi Cedric Hardwicken viimeiseksi elokuvaksi.
Korporatokratia
Korporatokratia on valtiomuoto, jossa valta on yrityksillä ja konglomeraateilla. Siitä on käytetty myös nimeä yhtiövalta. Korporatokratia on sekä vasemmistolaisen että oikeistolaisen antistatismin näkökulmasta tilanne, jossa valtioinstituutio on vakavasti harhautettu oikealta paikaltaan yleisen edun suojaamisesta yksityisten intressien palvelijaksi.
Ekonomisti Jeffrey Sachs kuvasi Yhdysvaltoja korporatokratiaksi kirjassaan The Price of Civilization (2011). Hänen mukaan tämän taustalla on neljä trendiä: Heikot kansalliset puolueet ja yksittäisten vaalipiirien korostuminen, koska vaalin voittaja saa koko vaalipiirin vaikutusvallan; Toisen maailmansodan jälkeinen Yhdysvaltojen laajan sotilaallisen toiminnan estabiloituminen; suurten yritysten harjoittama vaalirahoitus; voimatasapainon kallistuminen globalisaation myötä yrityksille. Sachs hahmottelee neljä voimakkainta ryhmittymää: sotateollinen kompleksi, Wall Street-Washington -kompleksi, öljy-liikenne-sotilaallinen -kompleksi ja terveydenhuolto-kompleksi.
Ominaispiirteitä
Yritykset antavat merkittäviä summia rahaa kilpailevien poliittisen puolueiden ehdokkaille varmistaakseen sen, että vaalituloksesta riippumatta vaalien voittaja tulee olemaan kiitollisuudenvelassa rahoittajilleen. Koska poliitikot ovat yhä enemmän riippuvaisia lahjoituksista tullakseen valituksi, heidän objektiivisuutensa yritysten etujen suhteen voi vaarantua. Vaaleihin käytettävän rahan määrän lisääminen nostaa vaalikampanjoinnin kustannuksia, joten ulkopuolisten ehdokkaiden on hankalampi päästä läpi ilman "yritys-sponsoreita".
"Pyöröoveksi" kutsutussa ilmiössä henkilöt toimivat vuoroin yritysjohtajina, vaikutusvaltaisina valtion virkamiehinä tai lobbareina. Tämä luo mahdollisuuden ei-ilmeiselle korruptiolle. Esimerkiksi valtiolla päättävässä asemassa oleva henkilö, siirtyy yrityksen palvelukseen palkkiona yritykselle suotuisasta toiminnasta valtion virassa. Tätä voidaan torjua esimerkiksi säätämällä karenssiaikoja siirtymien välille.
Nordic Capital
Nordic Capital on pääomasijoitusyhtiö, joka keskittyy pääasiassa Pohjois-Euroopan sijoituksiin. Nordic Capital sijoittaa moneen eri toimialaan, mutta keskittyy etenkin terveydenhuoltoon, teknologiaan ja maksuihin sekä rahoituspalveluihin. Lisäksi teollisuus- ja yrityspalvelut sekä kuluttajasektori ovat valikoitujen sijoitusten kohteena.
Perustamisvuodesta 1989 lähtien Nordic Capital on sijoittanut 14 miljardia euroa yli sataan sijoitukseen. Viimeisin rahasto on pääomaltaan 4,3 miljardin euron Nordic Capital Fund IX, jonka sijoittajat ovat pääasiassa kansainvälisiä instituutioita, kuten eläkerahastoja.
Yhtiöllä on neuvonantajatoimistot (NC Advisors) Ruotsissa, Tanskassa, Suomessa, Norjassa, Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa.
Nordic Capital on sitoutunut luomaan vahvempia ja kestäviä liiketoimintoja operatiivisen kehittämisen ja transformatiivisen kasvun avulla.
Saturday Night Evil
Saturday Night Evil on Deathlike Silence -yhtyeen toinen levy. Levyn julkaisi Spinefarm Records vuonna 2009.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 21.
Kokoonpano
+
Louis Anthony DeSimone
Louis Anthony DeSimone (21. helmikuuta 1922 Philadelphia – 5. lokakuuta 2018 ) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Philadelphian arkkihiippakuntaan 10. toukokuuta 1952 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Cilliumin titulaaripiispaksi 27. kesäkuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Joseph Krol, jota avustivat John Joseph Graham ja Martin Nicholas Lohmuller.
DeSimone jäi eläkkeelle 5. huhtikuuta 1997.
Quinkana
Quinkana on sukupuuttoon kuollut krokotiilieläinsuku, joka eli Australiassa noin 24 miljoonaa – 40 000 vuotta sitten.
Quinkana oli muiden krokotiilien tavoin kovien suomujen peitossa. Pienin laji, Quinkana meboldi, kasvoi kaksi metriä pitkäksi ja suurin, Quinkana fortirostrum, viidestä kuuteen metriä pitkäksi. Quinkana on suurimpia krokotiilieläimiä, joita maapallolla on elänyt. Se saalisti Megalanian tavoin suuriakin saaliita. Nimi ”quinkana” tulee aboriginaalien mytologiasta.
Sven Delblanc
Sven Delblanc (26. toukokuuta 1931 – 15. joulukuuta 1992) oli ruotsalainen kirjailija ja kirjallisuuden tutkija. Hän kirjoitti suosittuja ja palkittuja teoksia, jotka sijoittuivat Ruotsin lähihistoriaan. Parhaiten niistä tunnetaan Hedebyn asukkaista kertova sarja sekä Samuelin kirja jatko-osineen, jotka kertovat Delblancin äidinisän tarinan. Useita hänen teoksiaan on käytetty televisiosarjojen pohjana.
Delblancin läpimurtoteos oli Prästkappan (1963). Siinä on jo esillä hänen tuotantonsa keskeisiin piirteisiin kuuluva tarkka historiallinen tausta. Delblanc oli kiinnostunut kuvaamastaan valistuksesta, joka oli jyrkästi polarisoitunutta aikaa ja jolloin kirkon, aatelin ja kuninkaan valta saavuttivat huippunsa. Päähenkilön on vaikea hyväksyä Preussin Fredrik Suuren valtakoneistoa,joka kuitenkin taivuttaa oppiniskaisen papin valtansa alle. Useissa teoksissa voidaan nähdä myös analogisia rinnastuksia kirjoittamisaikaan. Esimerkiksi orjalaiva Speranzaa kuvaava romaani rinnastuu 1960-luvun keskusteluun kehitysmaiden sorrosta.
Merkittävimmän panoksen Ruotsin kirjallisuuteen Delblanc antoi kahdella romaanisarjallaan, Sörmlanti-sarjalla (1970, 1973, 1974 ja 1976) ja Samuel-sarjalla (1981, 1982, 1984 ja 1985), jotka perustuvat kirjoittajan omiin muistoihin ja perhedokumentteihin. Ne kuvaavat Ruotsin muuttumista maatalousyhteiskunnasta hyvinvointivaltioksi. Henkilöiden ankarat vaiheet taas muuttavat heidän elämäniloisen perusasenteensa mielisairauksiin ja kärsimyksiin.
Delblanc sai useita palkintoja, muun muassa Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon vuonna 1982 ja August-palkinnon vuonna 1991.
Giovanni Bottesini
Giovanni Bottesini (22. joulukuuta 1821 – 7. heinäkuuta 1889) oli italialainen säveltäjä, kapellimestari ja kontrabasisti, joka opiskeli Milanon konservatoriossa. Hän oli soittimensa virtuoosi ja teki laajoja konserttimatkoja muun muassa Havannaan, New Yorkiin, Pariisiin, Palermoon, Barcelonaan ja Parmaan. Bottesinin soitin oli Carlo Antonio Testoren valmistama ja hän soitti sitä kolmekielisenä. Bottesini rikastutti tuolloin vielä vähäistä kontrabassokirjallisuutta säveltämällä sille laajan ohjelmiston, johon kuuluu muun muassa useita konserttoja. Lisäksi hänen tuotannossaan on muun muassa oopperoita. Hänen kamarimusiikkituotantoonsa lukeutuu esimerkiksi yksitoista jousikvartettoa. Hän johti Giuseppe Verdin kutsusta Aidan ensiesityksen Kairossa vuonna 1871. . Bottesini toimi myös Parman konservatorion johtajana.
Antti Halonen (kuvataiteilija)
Antti Halonen (14. heinäkuuta 1870 Linnasalmi, Lapinlahti – 7. helmikuuta 1945 Suonenjoki) oli suomalainen taidemaalari sekä puunveiston ja rakennusopin opettaja.
Antti Halosen vanhemmat olivat maanviljelijä Olli Halonen ja Vilhelmiina Uotinen. Perheessä oli yhdeksän lasta, joista Antti oli viides. Hänen veljiään olivat taidemaalari Pekka Halonen, soitinrakentaja, harmonitehtailija Aapeli Halonen sekä viulutaiteilija Heikki Halonen.
Halonen opiskeli kuvataidetta aluksi vanhemman veljensä Pekka Halosen johdolla, ja sittemmin hän oli Akseli Gallen-Kallelan ja Eero Järnefeltin oppilaana. Hän kävi myös 1888 Mäkisen Käsityöammattikoulun Sortavalassa ja 1897 Pohjois-Savon kansanopiston Maaningalla.
Antti Halonen työskenteli Mäkisen urkuharmoonitehtaalla Sortavalassa ja sitten veljensä Aapeli Halosen urkuharmoonitehtaalla Jyväskylässä. 1900-luvun alussa Antti Halonen toimi useiden rakennushankkeiden (muun muassa Pekka Halosen Halosenniemen ateljeen ja J. H. Erkon Erkkola-kodin) suunnittelijana ja töiden valvojana. Vuosina 1910–1915 Antti Halonen oli vapaana taiteilijana Jyväskylässä, ja isänsä kuoltua 1915 hän hoiti perheen maatilaa Akkalansaaressa.
Mentyään naimisiin 1920 Tilda Nykäsen kanssa Halonen muutti Suonenjoelle, jossa hän toimi maamieskoulun rakennusopin ja -piirustuksen opettajana jääden eläkkeelle 1937.
Antti Halosen maalausten aihepiirit liittyvät luonnonmaisemiin sekä maaseudun rakennuksiin ja ihmisiin. Hänen töitään oli ensimmäisen kerran näytteillä Helsingissä 1904, ja viimeisen näyttelynsä Halonen piti kesällä 1940 Kuopiossa. Halonen oli myös hirsirakentamisen asiantuntija ja taitava puuseppä, joka suunnitteli ja valmisti huonekaluja ja kanteleita.
Martti Turunen
Martti Turunen voi tarkoittaa seuraavia:
Palaiókastro (saari)
Palaiókastro (, ”Vanha linna”) eli Kastrí (, ”Linna”) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Kosin etelärannikolla ja kuuluu Dodekanesian saariryhmään. Saaren pinta-ala on noin 0,024 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti saari kuuluu Kosin kuntaan, Kosin alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
pienoiskuva|vasen|upright=1.2|Palaiókastron eli Kastrín saari Kéfaloksen edustalla. Saari sijaitsee Kéfalokseen kuuluvan Kámpoksen kylän edustalla. Sen keskellä kohoaa korkea, jyrkkäreunainen kallio. Kallion huipulla on linnan raunioita, joista saari on saanut nimensä. Linna on aiemmin suojannut rannikkoa merirosvoja vastaan.
Saaren pohjoisrannalla on pieni valkoinen Pyhälle Nikolaokselle (Ágios Nikólaos) omistettu kappeli. Saaren kuvauksellisten maisemien vuoksi se on suosittu vihkikappeli.
Parhaan animaatioelokuvan Annie-palkinto
Parhaan animaatioelokuvan Annie-palkinto on vuodesta 1992 lähtien joka vuosi jaettu palkinto edellisvuoden parhaalle animaatioelokuvalle. Vuoteen 2001 saakka palkinto myönnettiin jo kuluvana vuonna.
SDTV
SDTV eli vakiopiirtotelevisio (standardipiirto, englanniksi Standard-definition television), tarkoittaa television kuvan siirto- ja esitystekniikkaa, joka käyttää PAL-, NTSC- ja SECAM-tekniikan kuvatarkkuutta mutta ei pysty esittämään HDTV:tä eli teräväpiirtosignaalia. Käsite tarkoittaa digitaalisen television lähetyksiä, joiden kuvatarkkuus on sama kuin analogisissa TV-lähetyksissä.
thumb|right|Digitaalisten lähetysten yleisimmät kuvatarkkuudet.
SDTV Suomessa
Suomessa olevat maanpäälliset digitaaliset lähetykset käyttävät pääosin HDTV-tekniikkaa ja SD-tekniikka tulee jäämään pois vuosien 2024-2025 aikana. Digita vastaa kuvan lähettämisestä maanpäällisesti DVB-T:nä. SD-tekniikassa kuvasignaali vastaanotetaan vastaanottajan digitaalisovittimessa ja muunnetaan PAL-standardin kuvaksi, joka siirretään yleensä scart-johdon kautta televisioon. Lähetyksen kuvasuhde on yleensä 4:3, mutta sama kuva voidaan myös TV:n näytöllä skaalata 16:9-kuvasuhteeseen, jos lähetys käyttää 16:9-kuvasuhdetta. Euroopassa digitaalinen SDTV käyttää DVB-standardia.
SDTV:n ominaisuuksia
Digi-SDTV:n kuvanlaatu saattaa olla DVD:n kuvanlaatua hieman heikompi. Kuvan pakkausmenetelmä on sama, mutta DVD:llä kuvan bittivirta voi olla 9,8 Mbit/s, kun taas SDTV-multipleksissä sen bittivirta on asetettu vaihtelevasti 2–6 Mbit/s. Kummatkin käyttävät MPEG-2-pakkausalgoritmia.
SDTV:n (vakiopiirron) ja HDTV:n (teräväpiirron) erona on se, että SDTV:n kuvan kuvatarkkuus on pienempi, ja siksi se vie vähemmän tilaa. Digitaalisen signaalin pakkauksen ansiosta lähetysasemat voivat lähettää useaa SDTV-ohjelmaa samanaikaisesti yhden HDTV-ohjelman sijaan. Tulevaisuudessa voidaan sisältöä mahdollisesti jakaa tietoverkkojen avulla; silloin ryhmälähetyksen avulla käyttäjille voidaan tarjota heidän haluamaansa sisältöä tilauksesta.