cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ingrid Fliter
Fliter aloitti pianonsoiton opiskelun kotimaassaan Elizabeth Westerkampin johdolla. Vuonna 1992 hän muutti Eurooppaan, jossa opiskeli Freiburgissa Vitali Margulisin, Roomassa Carlo Brunon ja Imolan Incontri col Maestro -pianoakatemiassa Franco Scalan sekä Boris Petrušanskin johdolla. Fliter aloitti julkisten resitaalien pitämisen 11-vuotiaana ja teki ammattimaisen orkesteridebyyttinsä Teatro Colónissa 16-vuotiaana. Hän tuli palkituksi eri kilpailuissa, esimerkiksi hopeamitalilla vuoden 2000 kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa. Fliter on esiintynyt lukuisten orkesterien kanssa ja resitaaleissa eri puolilla maailmaa. Fliterin levytyksiin kuuluu muiden muassa Frédéric Chopinin ja Ludwig van Beethovenin teosten tulkintoja.
Fliter aloitti opettamisen Incontri col Maestro -akatemiassa syksyllä 2015.
Fliter on naimisissa klarinetisti Anton Dresslerin kanssa.
Limingan vaakuna
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä aaltokoroinen oikea pieli ja kolme kävelevää kärppää alatusten; kaikki muu hopeaa paitsi kärppien hännänpäät mustia.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Limingan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 22. joulukuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 8. kesäkuuta 1956.
Paul Schäfer
Paul Schäfer (1921–2010) oli saksalainen korpraali ja baptistisaarnaaja, joka johti Chilessä hämäräperäistä yhteisöä. Schäfer pakeni Chileen 1960-luvulla, kun häntä syytettiin lasten hyväksikäytöstä Saksassa. Hänellä oli läheiset suhteet Augusto Pinochetin hallinnon aikaiseen valtaeliittiin. Vuonna 1997 Schäfer pakeni Argentiinaan, häntä syytettiin poissaolevana ja hän joutui chileläiseen vankilaan 2005.
Alinen Kivijärvi (Ylöjärvi, Lopenkulma)
Alinen Kivijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Alinen Kivijärvi on osa Karhejärven aluetta.
Maantietoa
Järvi on 350 metriä pitkä, alle 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Siihen laskee kolme ojaa. Yksi tuo vettä ojitetulta Kelkkakorven suolta ja toinen oja on Kivijärven laskuoja. Alinen Kivijärvi laskee vetensä Kolmilopin Pitkälahteen 600 metriä pitkää laskuojaa myöten. Järven ympärillä on peltoja, mutta järven rannat ovat metsäistä suota ja paikoin avosuota. Rantaviiva on 750 metriä pitkä ja se on rakentamaton. Maatilalle johtavat tiet ovat lähimmät tiet järvelle.
Historiaa
"Kivijärveen" kuului vielä vuonna 1955 sekä Kivijärvi että Alinen Kivijärvi. Järven vedenpintaa on ilmeisesti vuosien 1955 ja 1982 välissä laskettu alemmaksi (Kivijärven järvenlasku).
Oulunsalon vaakuna
thumb|150px|Oulunsalon vaakuna (1968–2012) Oulunsalon vaakuna oli Oulunsalon kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa alueen rantaniittyihin ja -laitumiin, jotka ovat kahlaajien olinpaikkoja.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen, kultavaruksinen, seisova kuovi, siivet koholla”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Oulunsalon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 4. toukokuuta 1968. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 1. lokakuuta samana vuonna.
Elise Malmberg
Elise Malmberg (s. 13. heinäkuuta 1995) on ruotsalainen yleisurheilija ja sprintteri. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015 ja ylsi maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 semifinaaleihin.
Oulunsalon vaakuna
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuonna 2013, kun Oulunsalo, Haukipudas, Kiiminki ja Yli-Ii liittyivät Oulun kaupunkiin.
Diego Laxalt
Diego Sebastián Laxalt Suárez (s. 7. helmikuuta 1993 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Laxalt edustaa Venäjän Valioliigassa pelaavaa Moskovan Dynamoa. Pelipaikaltaan Laxalt on vasen keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura
Uruguaylainen Defensor Sporting nosti Laxaltin junioreistaan edustusjoukkueeseen kesällä 2012. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 1. syyskuuta 2012, kun Defensor Sporting voitti Montevideo Wanderersin vierasottelussa 4–0. Yhteensä Laxalt pelasi 15 pääsarjaottelua kaudella 2012–2013. Ensimmäisen ja kauden ainoan maalinsa hän teki 24. helmikuuta 2013 Nacionalia vastaan 1–0-vierasvoitossa. Elokuussa 2013 Italian Serie A:ssa pelaava Internazionale hankki Laxaltin 2,8 miljoonalla eurolla.
Kauden 2013–2014 Laxalt pelasi lainalla Bolognassa. Hän pelasi ensimmäisen Serie A -ottelunsa 25. syyskuuta 2013 joukkueen pelatessa kotonaan 3–3-tasapelin Milanin kanssa ja onnistui heti maalinteossa kahdesti. Yhteensä Laxalt pelasi kauden aikana 15 sarjaottelua, joissa hän teki nuo kaksi maalia. Syyskaudeksi 2014 Laxalt lainattiin toiseen Serie A -seuraan, Empoliin, jossa hän pelasi neljä sarjaottelua. Tammikuussa 2015 Laxalt siirtyi kolmanteen lainaseuraansa samassa sarjassa, Genoaan. Kevätkauden aikana hän pelasi seurassa kahdeksan pääsarjaottelua. Kaudella 2015–2016 hän pelasi Genoassa lainalla 35 liigaottelua, joissa teki kolme maalia.
Laxalt siirtyi puolentoista vuoden lainapestin jälkeen Genoaan pysyvästi 5,8 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2016. Hän pelasi seuraavalla kaudella 36 Serie A -ottelua ja teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän viimeisteli kolme maalia 32 pelaamassaan liigaottelussa.
Maajoukkueura
Laxalt on edustanut Uruguayta alle 20-vuotiaiden maajoukkuetasolla. Hän oli mukana alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Argentiinassa 2013 ja saman ikäluokan MM-kilpailuissa Turkissa samana vuonna. MM-turnauksessa Uruguay saavutti hopeaa. Laxalt pelasi Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa yhdeksän ja MM-kilpailuissa seitsemän ottelua. Etelä-Amerikan-mestaruusturnauksessa hän onnistui myös maalinteossa Brasiliaa vastaan.
Laxalt valittiin Uruguayn jalkapallomaajoukkueeseen ensimmäisen kerran MM-karsintaotteluun Brasiliaa vastaan maaliskuussa 2016. Hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa, kuten ei saman vuoden Copa América Centenariossakaan, vaikka kuuluikin joukkueeseen. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Venezuelaa vastaan saman vuoden lokakuussa. Ensimmäisen arvokilpailujen lopputurnauksen ottelunsa hän pelasi MM-kilpailuissa 2018 tultuaan vaihdosta kentälle ottelussa Saudi-Arabiaa vastaan.
Kivijärvi (Ylöjärvi, Lopenkulma)
Kivijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Kivijärvi on osa Karhejärven aluetta.
Maantietoa
Järvi on 450 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,3 hehtaaria. Siihen laskee suo-ojia ympäröivistä metsistä. Suurin soista on Lakkilammenneva. Järven noin 100 metriä pitkä laskuoja laskee Aliseen Kivijärveen. Kivijärven rannat ovat avosuota eikä niille ole rakennettu mitään. Rantaviivan pituus on noin kilometri.
Historiaa
Vuoden 1955 peruskartassa Kivijärvi ja Alinen Kivijärvi muodostivat yhtenäisen järven, jonka nimi oli "Kivijärvi". Keskellä järveä oli kapeikko, joka oli noin 10–20 metriä leveä. Sen rantoja kiersi suoreunus ja järveen laski pohjoisesta kaksi suo-ojaa ja etelästä lyhyt pelto-oja. Järven eteläosan ympärillä oli nykyistä enemmän peltomaata. Vuoden 1982 peruskartassa järvet olivat jo erillään toisistaan. Niitä yhdisti suo-oja ja järvien ympäri kiertävä suoreunus oli aiempaa leveämmin piirretty. Yläosan vesialueelle oli piirretty suota ja heinittymistä terkoittavat karttamerkit. Järvien vedenpinnan korkeutta on mitä ilmeisimmin laskettu vuosien 1955 ja 1982 välillä. Alhaisen Kivijärven ympäristön peltoja on nykyään vähemmän kuin 1955.
Dan Barna
Barna valmistui oikeustieteen kandidaaksi Bukarestin yliopistosta vuonna 1998. Maisteriksi hän valmistui vuonna 2003 Bukarestin polyteknisestä yliopistosta pääaineenaan johtaminen. .
Poliittinen ura
Barna on edustajainhuoneessa ulkopoliittisen valiokunnan varapuheenjohtaja.
Vuoden 2019 presidentinvaaleissa USR oli vaaliliitossa Vapaus, yhtenäisyys ja solidaarisuus -puolueen (PLUS) kanssa, ja Barna oli vaaliliiton presidenttiehdokas. Hän sai kolmanneksi eniten ääniä eikä päässyt toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella Barna asettui tukemaan istuvaa presidenttiä Klaus Johannista.
M/S Pascal Lota
M/S Pascal Lota (aikaisemmin M/S Superstar) on italialaisen Medinvest SpA:n omistuksessa oleva nopea matkustaja-autolautta, joka liikennöi Corsica Ferries -varustamon operoimana. Aikaisemmin virolainen Tallink liikennöi aluksella Helsinki–Tallinna-reitillä vuosina 2008–2017. Alus rakennettiin Fincantierin telakalla Italian Anconassa. Alus on rekisteröity Italian lipun alle, ja sen kotipaikka on Genova. Aluksen matkustajakapasiteetti on 2 080, ja hyttipaikkoja on 776 henkilölle. Henkilöautoja laivaan mahtuu 665 kappaletta.
Pascal Lotan sisaralukset ovat M/S Finlandia, M/S Moby Wonder ja M/S Moby Aki.
Aluksen italialaistyyppisen sisustuksen ovat suunnitelleet italialaiset suunnittelijat Carlo Ciribi ja Alessandro Cestaro.
Käyttöhistoria
Aluksen kölinlasku tapahtui 18. tammikuuta 2007. 5. lokakuuta alus sai nimen Superstar, kun virolainen tennispelaaja Kaia Kanepi kastoi sen. Superstar luovutettiin Tallink Superfast AS:lle 8. huhtikuuta 2008. Alus aloitti 21. huhtikuuta liikennöinnin Helsingin ja Tallinnan välillä. Lähtöjä Helsingistä ja Tallinnasta oli yhteensä viisi. Yhteen suuntaan matka kestää kaksi tuntia. thumb|left|M/S Superstar saapumassa Helsinkiin huhtikuussa 2008.
Keskiviikkona 30. huhtikuuta 2008 vähän yli viikon liikennöityään alukseen tuli tekninen vika, kun se oli lähtenyt Tallinnan satamasta mukanaan noin 700 matkustajaa. Vian jälkeen alus palasi takaisin Tallinnaan. Tallink kertoi selvittäneensä vian, mutta sitä ei kerrottu julkisuuteen. Helmikuussa 2009 laiva oli matkalla Tallinnasta Helsinkiin, kun sen koneet pysähtyivät jäähdytysveden putkistovian vuoksi lähellä Helsingin kasuunia. Varageneraattoriensa avulla laiva pysyi väylällä, eikä mukana olleille 400 matkustajalle aiheutunut tilanteesta vaaraa. Merivartioston vartiolaiva Tursas oli lähistöllä valmiina auttamaan, jos tarvetta ilmenisi. Vika saatiin nopeasti korjatuksi ja laiva saapui Helsinkiin kaksi tuntia aikataulustaan myöhässä. Tallink kertoi, ettei vastaavaa vikaa ole aiemmin sattunut.
Tallink ilmoitti marraskuussa 2015 myyvänsä Superstarin italialaiselle Medinvest SpA:lle vuoden 2015 lopulla. Alus jäi kuitenkin Tallinkin käyttöön vuoden 2017 alkuun saakka, jolloin korvaava M/S Megastar valmistui Meyer Turun telakalta.
Algerian juutalaiset
Algerian juutalaiset ovat nimensä mukaisesti Algeriassa asuneita juutalaisia. Juutalaisilla on alueella pitkä historia, mutta kuten muuallakin islamilaisessa maailmassa suurin osa heistä on sittemmin muuttanut Ranskaan ja Israeliin. Algerian juutalaisia on nykyisin jäljellä eri arvioiden mukaan 50-100.
Varhaiset vaiheet
220px|thumb|vasen|Algerian juutalainen valokuvassa 1900-luvun alulla. Juutalaisia asui Karthagon valtakaudella ainakin seitsemässä rannikon kaupungissa. Rooman valtakunta kukisti Karthagon 200-luvulla eaa. ja noihin aikoihin alueelle muodostui myös useita itsenäisiä berberivaltioita. Osa berberiheimoista kääntyi juutalaiseen uskoon. Sittemmin alueella hallitsivat vandaalit ja Bysantin valtakunta. Bysantin Justinian I:n aikana juutalaisten taloudellista, sosiaalista ja uskonnollista elämää rajoitettiin lakien kautta. Islamin uskoiset arabit yrittivät valloittaa alueen ensimmäisen kerran vuonna 665 siinä epäonnistuen. Seuraava hyökkäys vuonna 688 toi kuitenkin alueen arabivallan alle. Vuosina 1141-1147 juutalaisia tapettiin väkivaltaisuuksissa Tlemencenissä, Bougiessa, Oranissa ja muissa kaupungeissa. Juutalaisia tuli kuitenkin lisää Iberian niemimaalta vuosien 1391 ja 1492 välillä. Algeria liitettiin Ottomaanien valtakuntaan vuonna 1510 ja alueen juutalaisista tuli dhimmejä vuonna 1516.
Ranskan vallan aika
Ranska hyökkäsi Algeriaan valloittaen sen vuonna 1830. Juutalaisilla ja muslimeilla oli omat autonomiset hallintoelimensä, kuten lait ja oikeuslaitokset, vuoteen 1841, jolloin ranskalaiset viranomaiset lakkauttivat ne. Ranskan juutalaisten poliittisen painostuksen avulla Algerian juutalaisista tuli Ranskan kansalaisia niin sanotulla Crémieuxin asetuksella vuonna 1870. Muslimit eivät saaneet samaa asemaa. Monet juutalaisista alkoivat sittemmin puhua ranskaa ja ottivat muita vaikutteita ranskalaisesta kulttuurista. Vuonna 1931 juutalaiset muodostivat 7 % väestöstä Algerissa, Constantinessa ja Oranissa. Heitä oli myös pienemmissä kaupungeissa, kuten Ghardaiassa ja Setifissä. Pienessä Messadin kaupungissa oli juutalainen enemmistö.
Toinen maailmansota ja nykypäivä
220px|thumb|Oranin synagoga. Toisessa maailmansodassa Ranskan ja Natsi-Saksan solmittua aselevon vuonna 1940 Algeriaa hallitsi Vichyn Ranskan saksalainen nukkehallitus. Crémieuxin asetus kumottiin lokakuussa 1940 ja vuonna 1941 otettiin käyttöön syrjiviä asetuksia, kuten esimerkiksi juutalaisten virkamiesten ja opettajien viraltapanot. Paikallisia juutalaisia toimi vastarintaliikkeessä ja he auttoivat liittoutuneita näiden miehittäessä Algerian vuonna 1942. Juutalaiset säilyttivät sittemmin asemansa Ranskan kansalaisina sodan päätyttyä. Algerian itsenäisyyssota alkoi vuonna 1954. Vuonna 1961 pidetyssä kansanäänestyksessä juutalaiset tukivat itsemääräysoikeutta, mutta itsenäisyyden jälkeen vuonna 1962 juutalaisten oikeudet vietiin ja suurin osa muutti pois maasta. Noin 130 000 juutalaista muutti Ranskaan. Vuoden 1948 jälkeen hieman yli 25 000 oli myös muuttanut Israeliin. Nykyisin juutalaisia on Algeriassa arviolta 50-100. Algeriassa toimii yksi synagoga, mutta siellä ei ole rabbia.
Pentti Keskinen
Pentti Eino Sakari Keskinen (28. toukokuuta 1932 Tampere – 24. helmikuuta 2019 Tampere ) oli suomalainen kirjailija. Keskinen on kirjoittanut omalla nimellään Tampereen paikallishistoriaan liittyviä teoksia ja nimimerkillä Pentti Paja useita nuorten kirjoja. Lisäksi hän käytti nimimerkkiä Eino Sakari.
Teikhiussa
Historia
Teikhiussan vaiheista tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Se on saattanut olla jossakin vaiheessa oma polis eli itsenäinen kaupunkivaltio. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnoyymiä Teikhioeis, feminiinissä Teikhioessa. Teikhiussa kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa yhdessä Miletoksen kanssa vuosina 427–425 eaa., 421/420 eaa. ja 416/415 eaa. Vuonna 454/453 eaa. Teikhiussa toimi Ateenalle uskollisten miletoslaisten demokraattien pakopaikkana.
Pentti Keskinen
Keskinen aloitti uransa kirjailijana vuonna 1963, kun ilmestyi teos Pahkalinnan sankari. Samaan sarjaan hän kirjoitti kaikkiaan 13 teosta. Tampereen paikallishistoriasta hän kirjoitti kirjojen lisäksi Tampere-Seuran Tammerkoski-lehteen, jonka toimitusneuvostossa hän oli pitkään. Tampere-Seuran toiminnassa hän oli viidellä vuosikymmenellä. Työuransa Keskinen teki opettajana Toijalassa, Kangasalla ja Tampereen Aleksanterin koulussa.
Teoksia
Omalla nimellä: Nimimerkillä Pentti Paja: Nimimerkillä Eino Sakari:
Teikhiussa
Historia
Ainakin vuonna 411 eaa. Teikhiussa oli kiinteästi Miletoksen alaisuudessa. Peloponnesolaissodan aikaan kaupunki toimi jonkun aikaa peloponnesolaisliiton tukikohtana. 300-luvulla eaa. paikka mainitaan kylänä. Kirjallisissa lähteissä kaupungin mainitsevat Thukydides, Athenaios ja Stefanos Byzantionlainen.
Rakennukset ja löydökset
Teikhiussan paikalta Saplı Adasısta on löydetty jäänteitä muureista, joihin myös kaupungin nimi viittaa, sekä taloista. Ne on ajoitettu arkaaiselle kaudelle noin vuosiin 750–550 eaa. Löydöksiin lukeutuu myös muun muassa keramiikkaa 400-luvulta eaa. Myöhäisimmät löydöt ovat noin 200-luvulta eaa., jonka jälkeen paikka hylättiin.
Saplı Adasın länsipuolella sijaitsevasta nykyisestä Kömür Adasın saaresta on löydetty merkkejä varhaisemmasta asutuksesta myöhäiseltä neoliittiselta kaudelta aina geometrisen ja arkaaisen kauden vaihteeseen. Löytöihin lukeutuu muun muassa minolaista keramiikkaa 1400-luvulta eaa. ja mykeneläistä keramiikkaa 1300-luvulta eaa. Paikkaa kutsutaan tutkimuksessa ”Vanhaksi Teikhiussaksi”.
Vanttila (Espoo)
Vanttila on Espoon kaupunginosa numero 43 Suur-Kauklahden suuralueessa, ja myös kylä Espoon kaupungissa. Kaupunginosassa asui vuodenvaihteessa 2020-2021 2 281 asukasta.
Vanttilassa on puutalovaltainen asuinalue, joka sisältää muun muassa BoKlok-asuntoja, kaupunkimaisen tiivisti rakennettuja pientaloja sekä erillis- ja paritaloja puistomaisilla tonteilla. Ne edustavat eri vuosikymmenten tyylisuuntauksia. Vanttilan kaupunginosaan ja kylään kuuluu myös teollisuusalue, joka tunnetaan paremmin nimellä Kauklahden teollisuusalue.
Vanttilassa on Espoon kaupunginpuutarha ja sen arboretum. Alueen pääkulkuyhteys on Kauklahdenväylältä, (maantie 1130) sekä myös Kauklahden (oik. Vanttilan) teollisuusalueen kautta Kauklahdenväylälle. Lisäksi kulkuyhteys Latokaskeen. Syksystä 2010 alkaen uusi alikulkutunneli Vantinportin kautta mahdollistaa myös suoran linja-auto- ja autoliikenneyhteyden Kauklahteen. Meri on lähimmillään Saunalahdessa. Vanttilassa, sen teollisuusalueella sijaitsee vuonna 2005 valmistunut vanhoillislestadiolaisten Rauhanyhdistys.
Vanttilaan valmistui 30. kesäkuuta 2009 uusi 700 oppilaan koulurakennus, jossa on peruskoulun luokat 1–9.
Vanttilassa on edelleen kaksi toimivaa maatilaa, Bensuls, jossa oli kartanomainen päärakennus, sekä Inglas. Jofsin päärakennus ja sivurakennukset ovat kaupunginpuutarhan toimisto- ja varastokäytössä, päärakennus edelleen osittain asuttu. Ervastin entisen tilan rapattu päärakennus on nykyään yksityisasunto. Bensulsin kartanon päärakennus tuhoutui 5. tammikuuta 2012 täysin tulipalossa. Bensulsin kartano oli arvioitu rakennustaiteellisesti mielenkiintoiseksi.
Rautatieaseman eteläpuolella on yksi ruokakauppa, lisäksi Kauklahden puolella löytyy kaksi ruokakauppaa. Asemalla on kioski.
Liikenneyhteydet
thumb|Vantinlaaksontie thumb|Uutta Vanttilan pientaloaluetta syyskuussa 2006. Kuva on otettu [[Espoon keskuspuiston suunnalta kaupungin koeviljelyalueen yli.]]
Espoon sisäinen linja 165 (Matinkylä (M)-Kivenlahti-Saunalahti–Vanttila-Kauklahti), 166 (Vanttila-Kauklahti-Lasilaakso), 165N (yölinja Kamppi-Kivenlahti-Saunalahti-Vanttila-Kauklahti), 167 (Vanttila-Kauklahti-Järvikylä).
Chichilaki
Chichilaki on muinainen, perinteinen georgialainen joulupuu. Se on tehty kuivatun hasselpähkinän tai saksanpähkinän oksista, jotka on muotoiltu havupuuksi. Nämä vaaleat ornamentit vaihtelevat 20 cm:n ja kolmen metrin välillä. Chichilakit ovat yleisimpiä Gurian ja Samegrelon alueilla Mustanmeren lähellä, mutta niitä löytää myös pääkaupungin, Tbilisin, alueelta.
Vanttila (Espoo)
Nimen alkuperä
Nimi Vanttila, Fanntsby, tulee ruotsinkielisestä sukunimestä Fant. 1900-luvun alussa kylästä käytettiin nimeä Fannsby. Fantsby on vanha kylännimi: Fantzby (1492), Ffandzby (1540), Fantsby (1595). Nimi on juonnettu henkilön nimestä, ja vanhoissa asiakirjoissa mainitaan vuonna 1433 lautamies Anders Fantt Espoosta sekä 1500-luvun alussa Jöns Fanten. Suomenkielinen nimi Vanttila on onomatopoeettinen käännös ruotsinkielisestä ja otettiin käyttöön vuonna 1965.
Lähteet
60.18559°N, 24.61403°W
Chichilaki
Georgialainen perinne
Chichilakien teko on tärkeä perinne georgialaisessa ortodoksisessa joulussa, joka sijoittuu tammikuun 7. päivälle. Georgialaiset uskovat, että leikelty puu muistuttaa Basileios Suuren kuuluisaa partaa. Basileioksen sanotaan vierailevan ihmisten luona jouluna, samalla tapaa kuin joulupukki. Sanotaan myös, että Chichilaki edustaa elämän puuta, georgialaisten yhtä toivon symboolia.
Joka vuosi ihmiset ostavat chichilakeja koristellakseen niitä pienillä hedelmillä ja marjoilla. Omenoita, granaattiomenoita ja värimataroita tarjoamisena anteliaasta sadosta.
Chichilakit poltetaan seremoniallisesti päivänä ennen georgialaisen ortodoksisuuden loppiaista, tammikuun 19. päivänä. Tämä symbolisoi menneen vuoden vaikeuksien ylittämistä. Jotkut perheet Samegrelossa ostavat chichilakeja edesmenneiden sukulaisia kunnioittaakseen.
Neuvostoliiton kielto
Neuvostoliiton Georgian valtauksen aikana vuonna 1921, chichilakien myynti oli kielletty. Puut olivat neuvostoliittolaisten mielestä uskonnollinen symboli. Vaikka georgialaisten annettiin pitää monia heidän kulttuurilleen ominaisia piirteitä, kaikki uskontoon liittyvä oli kielletty. Kielto pysyi voimassa Neuvostoliiton valtauksen päättymiseen, vuoteen 1990, asti. Siitä lähtien chichilakien suosio on noussut.
Ympäristökysymykset
Georgialaisten mielestä chichilakien käyttö joulukoristeina on ympäristöystävällisempää kuin mäntypuiden hakkuu. Oksien leikkaamisen puista on oletettu olevan parempi puiden terveydelle.
Georgian hallitus on ottanut askelia mänytypuiden säilyttämisen puolesta asettamalla sakkoja niille, jotka kuljettavat mäntyjä rekisteröityjen tilojen ulkopuolelle. Metsänvartijoiden partiointia on myös kasvatettu ympäri maata.
1-kloori-1,2,2,2-tetrafluorietaani
1-Kloori-1,2,2,2-tetrafluorietaani eli HCFC-124 (C2HClF4) on HCFC-yhdisteisiin kuuluva halogenoitu alkaani. Yhdistettä voidaan käyttää kylmäaineena ja polymeerivaahtojen valmistuksessa.
Valmistus ja käyttö
1-Kloori-1,2,2,2-tetrafluorietaania voidaan valmistaa fluoraamalla tetrakloorieteeniä vetyfluoridin avulla. Katalyyttinä reaktiossa käytetään kobolttisuolan ja alumiinioksidin seosta, kromin ja alumiinioksidin seosta tai kromi(III)oksidia. Välivaiheena muodostuu 1,1-dikloori-2,2,2-trifluorietaania, joka reagoi edelleen 1-kloori-1,2,2,2-tetrafluorietaaniksi. Yhdistettä muodostuu myös klooritrifluorieteenin reagodessa vetyfluoridin kanssa kromyylikloridin toimiessa katalyyttinä.
1-Kloori-1,2,2,2-tetrafluorietaania voidaan käyttää kylmäaineena sekä vaahdotuskaasuna polymeerivaahtojen valmistuksessa korvaamaan CFC-yhdisteitä kuten 1,2-diklooritetrafluorietaania. Euroopan unionin alueella yhdisteen käyttö uusissa kylmälaitesovelluksissa on ollut kiellettyä 2000-luvun alusta lähtien ja se on korvattu esimerkiksi 1,1,1,3,3,3-heksafluoripropaanilla tai 1,1,1,2,3,3,3-heptafluoripropaanilla.
Fluxus
Fluxus ( 'katoavainen', häilyvä' 'virtaava') on kansainvälinen taiteilijoiden, säveltäjien ja muotoilijoiden verkosto, joka perustettiin vuonna 1962. Sille on tyypillistä eri taiteenalojen ja suuntausten yhdistäminen. Fluxustaiteilijat ovat olleet aktiivisia kuvataiteissa, musiikissa, sekä kirjallisuudessa, kaupunkisuunnittelussa, arkkitehtuurissa ja muotoilussa. Fluxusta kuvataan usein sanalla intermedia. Esimerkiksi runous ja kuvataide kohtaavat toisensa visuaalisessa runoudessa.
Varhaisvaiheet
Fluxus-sanan otti käyttöön liettualaissyntyinen, Yhdysvalloissa asunut taiteilija Jurgis Mačiūnas (1931-78) vuonna 1962. Ryhmän juuria voidaan jäljittää 1950-luvun lopulle New Yorkin New School for Social Researchin kokeellisen säveltämisen kursseille, joita johti John Cage 1957-1959. Monet Cagen oppilaat olivat taiteilijoita, joilla oli vähän kokemusta musiikista. Fluxuksen perustajia olivat Jackson Mac Low, Al Hansen, George Brecht ja Dick Higgins. Cagen luokilla vierailivat myös muun muassa Fluxukseen vaikuttaneet Marcel Duchamp ja Allan Kaprow (jota pidetään ensimmäisten happeningien luojana). Varhaiskaudella Fluxus oli aktiivinen Euroopassa, erityisesti Saksassa sekä Japanissa ja Yhdysvalloissa.
Keskeiset ideat
Fluxus rohkaisi itse tehtyyn estetiikkaan, arvosti yksinkertaisuutta monimutkaisuuden sijaan. Kuten dada ennen sitä, fluxukseen kuului vahva epäkaupallisuus ja anti-taide, joka halveksi perinteistä taidemarkkinoiden ohjaamaa taidemaailmaa ja suosi taiteilijakeskeistä luovaa käytäntöä. Fluxus-taiteilijat työskentelivät yleensä millä tahansa materiaaleilla, joita oli saatavilla, ja joko loivat omat teoksensa tai toimivat yhteistyössä kollegoidensa kanssa. Fluxuksen taiteilijat eivät tavallisesti ulkoistaneet luovaa prosessia kaupallisille valmistajille.
Fluxuksella ei ole yleistä hyväksyttyä määritelmää. Useimmat fluxus-tutkijat ja taiteilijat ovat samaa mieltä seuraavista:
Fluxus Suomessa
Suomessa ei ole varsinaisia fluxuksen toimintaan osallistuneita. Fluxus yhdistetään Suomessa usein 1960-luvun undergroundiin. J. O. Mallanderilla oli yhteyksiä ryhmään ja hänen taidettaan voisi nimittää fluxukseksi.
Postitaiteen pioneereina olivat fluxus-taiteilijat. Suomeen postitaide saapui 1960- ja 1970-lukujen taitteessa. Tuon ajan tunnetuimpia osallistujia olivat J. O. Mallander, Arto Kytöhonka ja Ilkka Juhani Takalo-Eskola. Performanssiryhmä Kone-Kekkosen toteuttamaa "lottovoittohuijausta" vuonna 2010 voidaan pitää esimerkkinä uuden sukupolven fluxus-taiteesta.
Valmistellessaan 40 vuotta: fluxus ja sen vaikutus -näyttelyä Wiesbadeniin René Block vieraili vuonna 2001 Pohjoismaissa. Pohtiessaan jälkeenpäin, mitä tekemistä tämän päivän nuorella pohjoismaisella taiteella on fluxuksen kanssa, hän kirjoitti vaikutelmistaan:
Grote Mandrenke
Grote Mandrenke (alasaksaksi Suuri miesten hukkuminen, ) oli valtava myrsky Pohjanmerellä 16. tammikuuta 1362. Se on yksi Länsi-Euroopan historian pahimmista myrskyistä, ja sen seurauksena kuoli ainakin 25 000 ihmistä. Grote Mandreke oli seurausta ilmastonmuutoksesta, joka tunnetaan keskiajan lämpökauden päättymisenä.
Myrsky tuhosi Pohjanmeren rannikon satamia Englannissa, Alankomaissa, Saksassa ja Tanskassa ja jätti laajoja alueita autioksi Slesvigissä, jossa arviolta 60 pitäjää tuhoutui. Merkittävimpiä tuhoutuneita kaupunkeja olivat Dunwich, Ravensrodd ja Rungholt, joista kaksi viimeistä upposivat mereen.
Myrskyn seurauksena syntyi Zuiderzeen merenlahti, joka oli aiemmin laaja alava suoalue. Meriyhteys Zuiderseehen oli syntynyt jo Lucian tulvassa vuonna 1287, mutta nyt alue jäi pysyvästi veden alle eroosion kuluttaessa suuria maa-alueita. Zuiderzeestä tuli merkittävä vesireitti, jonka myötä hollantilaisten merenkulkutaito kehittyi, mikä osaltaan johti myöhemmin Hollantilaisen imperiumin syntyyn.
Command & Conquer: Red Alert 3
Command & Conquer: Red Alert 3 on EA Los Angelesin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema reaaliaikainen strategiapeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille ja Xbox 360:lle vuonna 2008 sekä seuraava vuonna PlayStation 3:lle ja Mac OS:lle. Peli on jatkoa Command & Conquer -pelisarjaan, ja se jatkaa Red Alert -pelien tarinaa. Peli tulee myös jatkamaan aiemmista peleistäkin tuttua mustaa huumoria. Pelille julkaistiin myös lisäosa Command & Conquer: Red Alert 3: Uprising maaliskuussa 2009.
Juoni
Red Alert -pelisarjassa Albert Einstein halusi luoda maailman, jossa toinen maailmansota ja holokausti eivät olisi ikinä tapahtuneet. Vuonna 1946 Einstein rakensi kokeellisen aikakoneen, jolla hän matkusti ajassa taaksepäin vuoteen 1924 ja poisti aika-avaruusjatkumosta nuoren Adolf Hitlerin. Einsteinin luomassa uudessa aikajanassa maailmanvallasta haaveilevan Neuvostoliiton johto aloittaa vaihtoehtoisen maailmansodan. Neuvostoliiton vastavoimana ovat Yhdysvaltain ja Länsi-Euroopan maiden edustamat liittoutuneet, jotka kukistavat puna-armeijan Einsteinin kehittämillä aseilla. Pelin alussa Neuvostoliitto on tuhon partaalla, joten eversti Anatoly Cherdenko, kenraali Nikolai Krukov ja professori Gregor Zelinsky matkustavat ajassa taaksepäin Zelinskyn keksimällä aikakoneella. Kolmikko ilmestyy vuoden 1927 Brysselin kansainvälisessä tiedekonferenssissa, jossa Cherdenko eliminoi Einsteinin poistamalla hänet aika-avaruusjatkumosta. Cherdenkon luomassa uudessa aikajanassa hänestä on tullut Neuvostoliiton pääsihteeri ja neuvostoarmeija on vyörymässä Länsi-Eurooppaan, koska liittoutuneilta puuttuvat Einsteinin keksinnöt. Japanista on kuitenkin tullut sotaisa Nousevan auringon keisarikunta, jonka keisarin Yoshiron mielestä Japanilla on jumalallinen oikeus valloittaa maailma. Pelin kolme kampanjaa kertovat mielikuvituksellisen maailmansodan vaihtoehtoisista lopputuloksista.
Neuvostoliitto
Neuvostoliiton kampanjassa Nousevan auringon keisarikunta on aloittanut sotaretkensä Neuvostoliittoon, joten pääsihteeri Cherdenko antaa pelaajalle käskyn puolustaa Leningradin kaupunkia ja Krasna-45:n ohjustukikohtaa japanilaisilta. Pelaaja myös valtaa Neuvostoliiton laivastotukikohdan Vladivostokissa ja ajaa japanilaiset pois Neuvostoliiton maaperältä. Vastavalittu Yhdysvaltain presidentti Howard T. Ackerman kuitenkin vakuuttaa virkaanastujaispuheessa, että neuvostoliittolaiset ajetaan pois Euroopasta. Cherdenko lähettää pelaajan valtaamaan Geneven Sveitsissä ja liittoutuneiden tiedelaboratorion Mykonosissa Kreikassa. Cherdenko yritetään salamurhata, mutta pelaajalle ja kenraali Krukoville annetaan käsky tuhota liittoutuneiden viimeinen lentotukikohta Islannissa. Kesken tehtävän Cherdenko kertoo pelaajalle, että Krukov suunnitteli salamurhayrityksen, joten pelaaja tappaa Krukovin. Zelinsky kertoo pelaajalle, että Cherdenkon valtaannousu ja Nousevan auringon keisarikunnan synty johtuivat neuvostoliittolaisten aikamatkasta, mutta yhtäkkiä hän katoaa jäljettömiin. Cherdenko lähettää pelaajan keisarilliseen palatsiin Fujin juurella tappamaan keisari Yoshiro. Yoshiron kuoleman jälkeen Neuvostoliitto miehittää Nousevan auringon keisarikunnan. Cherdenko kertoo pelaajalle, että hän on kutsunut sotamarsalkka Robert Binghamin Pääsiäissaarille neuvottelemaan rauhasta Neuvostoliiton ja liittoutuneiden välillä. Binghamin kukistuttua Cherdenko kertoo pelaajalle, että hän oli pelkkä pelinappula, jolla Cherdenko tuhosi Neuvostoliiton viholliset. Cherdenkon salamurhayritys oli lavastusta, jolla hän sai tekosyyn eliminoida Krukov. Cherdenko yrittää tappaa pelaajan, mutta pelaaja tuhoaa Cherdenkon linnakkeen tulivuoren kraatterissa. Cherdenko julistetaan kuolleeksi, minkä jälkeen pelaaja kukistaa Ackermanin New Yorkin satamassa ja tuhoaa Vapaudenpatsaan. Neuvostoliitto valloittaa maailman ja pelaajasta tulee uusi Neuvostoliiton pääsihteeri.
Liittoutuneet
Liittoutuneiden kampanjassa Neuvostoliitto on miehittänyt Manner-Euroopan ja kenraali Krukovin laivasto lähestyy Englannin rannikkoa. Pelaaja torjuu Neuvostoliiton ilma- ja merivoimat Brightonissa, minkä jälkeen sotamarsalkka Bingham lähettää pelaajan vapauttamaan Manner-Euroopan Neuvostoliiton hallinnasta. Pelaaja pelastaa Euroopan maiden johtajat konferenssirakennuksesta Cannesissa Ranskassa ja tuhoaa Neuvostoliiton Euroopan-päämajan Heidelbergissä Saksassa. Neuvostoarmeija poistuu Euroopan maaperältä, mutta Nousevan auringon keisarikunnan valtavat kelluvat linnoitukset estävät laivaliikenteen Atlantilla. Presidentti Ackermanin vastalauseista huolimatta Bingham solmii aselevon pääsihteeri Cherdenkon kanssa. Pelaaja osallistuu neuvostoliittolaisten rinnalla sotatoimiin, joissa tuhotaan Japanin laivastotukikohta Gibraltarilla ja upotetaan kelluva linnoitus Pohjanmerellä. Antikommunistisista mielipiteistä tunnettu Ackerman päättää tuhota Moskovan jättimäisellä laserkanuunalla, joka on kätketty Mount Rushmoreen. Bingham lähettää pelaajan sammuttamaan laserkanuunan, koska Ackermanin toiminta vaarantaa liittoutuneiden ja Neuvostoliiton aselevon. Bingham antaa myös käskyn eliminoida Ackerman, koska presidentistä on tullut uhka maailmanrauhalle. Ackermanin kuoleman jälkeen liittoutuneet ja Neuvostoliitto suunnittelevat yllätyshyökkäyksen Tokion satamaan, kun yhtäkkiä Cherdenko ja Krukov purkavat aselevon ja pelaajan on yksin tuhottava Nousevan auringon keisarikunnan sodanjohdon infrastruktuuri. Japanin kukistuttua professori Zelinsky loikkaa liittoutuneiden puolelle ja kertoo Binghamille, että Cherdenkon valtaannousu ja Nousevan auringon keisarikunnan synty johtuivat neuvostoliittolaisten aikamatkasta. Zelinsky kertoo myös, että neuvostoliittolaiset suunnittelevat hyökkäystä liittoutuneiden kimppuun Kuubasta. Pelaaja estää neuvostoliittolaisten suunnitelman Havannassa, minkä jälkeen pelaaja lähetetään tuhoamaan Neuvostoliiton johto Leningradissa. Pelaaja kukistaa kenraali Krukovin ja tuhoaa Cherdenkon linnakkeen ennen kuin Cherdenko pakenee avaruussukkulalla Kuuhun. Cherdenko ja Krukov syväjäädytetään syytettynä sotarikoksista. Yhdysvaltain varapresidentistä tulee edesmenneen Ackermanin seuraaja, ja virkaanastujaispuheessa hän pyytää Neuvostoliittoa ja Japania omaksumaan kapitalismin ja konsumerismin.
Nousevan auringon imperiumi
Nousevan auringon imperiumin kampanjassa keisari Yoshiro ja kruununprinssi Tatsu määräävät pelaajan johtamaan sotaretkeä Neuvostoliittoon. Japanilaiset tuhoavat neuvostoliittolaisten monumentteja Vorkutassa ja Stalingradissa, koska Yoshiron mielestä neuvostoarmeijan taistelutahto murretaan hävittämällä kansalliset muistomerkit. Pelaaja kukistaa Krukovin Odessassa Ukrainassa, minkä jälkeen Neuvostoliitto kukistuu ja Yoshiro lähettää uhkavaatimuksen liittoutuneiden johtajille. Tatsu kuitenkin kertoo keisarille, että liittoutuneiden laivasto suunnittelee yllätyshyökkäystä Havaijille. Pelaaja puolustaa Pearl Harborin laivastotukikohtaa ja kelluvaa linnoitusta Tyynellämerellä. Yoshiro lähettää pelaajan Santa Monicaan kaappaamaan liittoutuneiden radioasemat, jotta japanilaiset voisivat lähettää propagandaa maailmanlaajuisesti. Yoshiro ja Tatsu seuraavat Binghamin ja Zelinskyn keskustelua presidentti Ackermanin kautta, koska Ackerman on todellisuudessa japanilaisten rakentama robotti. Zelinsky kertoo, että Nousevan auringon keisarikunnan synty johtui neuvostoliittolaisten aikamatkasta. Yoshiro ymmärtää, että Japanin kansalla ei ole jumalallista kohtaloa, koska menneisyyttä ja tulevaisuutta on muokattu aikamatkustuksella. Hän "tappaa" Ackermanin katkaisemalla presidentin hallintapaneelin virtajohdon ja kruunaa Tatsun Shõgunaatin ylipäälliköksi. Liittoutuneet ja Neuvostoliitto tekevät yllätyshyökkäyksen Jokohaman satamassa, mutta pelaaja estää heidän suunnitelmansa tuhota Japanin tietoverkosto. Tatsu lähettää pelaajan Moskovaan, jossa hän hävittää kaupungin maan tasalle, eliminoi Cherdenkon ja Krukovin ja tuhoaa Zelinskyn aikakoneen. Neuvostoliitto on tuhottu, joten pelaajalle annetaan käsky tuhota liittoutuneiden päämaja Amsterdamissa Alankomaissa. Pelaaja kukistaa sotamarsalkka Binghamin, mutta Zelinsky tuo puna-armeijan viimeiset yksiköt ja hävittää kaupungin kokeellisella superaseella. Zelinsky sanoo rakentavansa aikakoneen, jolla hän estää Nousevan auringon keisarikunnan synnyn, mutta pelaaja eliminoi hänet ja Japani valloittaa maailman. Prinssi Tatsu ja keisari Yoshiro palkitsevat pelaajan Japanin ylimmäisen shōgunin arvonimellä.
Pelaaminen
Red Alert 2:n tapaan peli tulee sisältämään omaperäisiä yksiköitä ja rakennuksia, kuten haarniskoituja karhuja, taistelevia delfiineitä, teleportteja ja muotoaan muuttavia tankkeja. Uusia yksiköitä ja rakennuksia tulee kampanjassa sen edetessä saamaan lisää. Muutamassa viimeisimmässä Command & Conquer -sarjan pelissä ei ole ollut laivoja ja muita vedessä liikkuvia yksiköitä, mutta nämä tekevät paluun Red Alert 3:ssa. Pelaajia houkutellaan myös muutenkin käyttämään vesialueita hyväkseen, sillä veden päälle voi rakentaa rakennuksia (poikkeuksena kasarmi ja tankkitehdas) ja sieltä voi kerätä resursseja.
Pelin tarinamoodi on mahdollista pelata läpi yhteistyössä toisen pelaajan kanssa.
Jay Livingston
Jay Livingston (28. maaliskuuta 1915 McDonald, Pennsylvania – 17. lokakuuta 2001 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä ja lauluntekijä. Yhdessä pitkäaikaisen työparinsa Ray Evansin kanssa hänet palkittiin kolmesti Oscar-palkinnolla parhaasta laulusta. Palkinnoista ensimmäinen tuli kappaleesta "Buttons and Bows" elokuvasta Valkonaama (1948), toinen kappaleesta "Mona Lisa" elokuvasta Pettäjän jäljillä (1949) ja kolmas kappaleesta "Que Sera, Sera" elokuvasta Mies joka tiesi liikaa (1956). Livingstonin muihin sävellyksiin kuuluu muun muassa tunnussävelmä televisiosarjasta Bonanza.
Command & Conquer: Red Alert 3
Armeijat
Kaikilla kolmella armeijalla on omat vahvuutensa tietyillä alueilla, mutta ne ovat silti suhteellisen tasavahvuisia kokonaisuudessaan.
Liittoutuneet
Liittoutuneiden sotajoukot suosivat vaihtoehtoisia taktiikoita, eivätkä käy suoraan hyökkäykseen. He suosivat pieniä, nopeita lentokoneita, joilla on hyvä tehdä nopeita iskuja vihollisten elementteihin. Liittoutuneiden teknologia on kehittynyttä ja niistä osa on kehitetty Future Tech-instituutissa Amsterdamissa.
Superaseet:
Bartolomeu Dias
upright|pienoiskuva|Bartolomeu Diasin patsas Etelä-Afrikan lähetystön edessä Lontoossa Bartolomeu Dias (noin 1450 – 29. toukokuuta 1500) oli portugalilainen löytöretkeilijä, joka purjehti ensimmäisenä tunnettuna eurooppalaisena Afrikan lounaiskärjen, Hyväntoivonniemen ympäri.
Command & Conquer: Red Alert 3
Armeijat
Neuvostoliitto
Bartolomeu Dias
Portugali oli 1400-luvulla kartoittanut Afrikan rannikkoa Henrik Purjehtijan johtamana. Kuningas Juhana II jatkoi hänen työtään. Hän valitsi 37-vuotiaan Bartolomeu Diasin tutkimaan, päättyykö Afrikan manner vai jatkuuko se Terra Australis -mantereena, kuten jotkin kartat esittivät. Tätä reittiä pitkin saattaisi löytyä kauppareitti Intiaan.
Command & Conquer: Red Alert 3
Armeijat
Neuvostoliiton joukot suosivat suoria tekniikoita vaihtoehtoisten sijaan. Heidän maajoukkonsa ovat tehokkaita ja kestäviä, esim. suuri Apocalypse-tankki. Ilmajoukot eivät ole niin kehittyneitä, mutta valtava Kirov-ilmalaiva on erittäin kestävä ja tuhoisa alus kaikelle paitsi lentokoneille ja muille ilma-aluksille.
Bartolomeu Dias
Hänen mukaansa on nimetty korvetti Bartolomeu Dias (1858) ja ohjusfregatti NRP Bartolomeu Dias.
Command & Conquer: Red Alert 3
Armeijat
Nousevan Auringon Imperiumi
Nousevan Auringon Imperiumi luottaa itse kehittämäänsä nanoteknologiaan. He rakentavat rakennuksensa ns. nanoytimistä. Imperiumilla ei ole lentokenttää, mutta sitä se ei tarvitse, sillä monet heidän sotakoneistaan voivat toimia niin maalla kuin ilmassakin. Imperiumin laivasto on erittäin tehokas, mutta ilmapuolustus lähes olematonta, sillä vain yksi tykki ja kaksi yksikköä, yksi vedessä ja yksi maalla, ampuvat ilmaan. Imperiumilla on taas erittäin tehokkaat ja panssaroidut maavoimat, joilla voi helposti kääntää pelinkulun.
Musiikki
Pelin musiikista vastaa joukko tuttuja säveltäjiä muun muassa Red Alertin tunnusmusiikin Hell Marchin tekijä Frank Klepacki, joka tekee peliin Hell Marchista uuden version. Muita säveltäjiä ovat Tim Wynn, James Hannigan ja Mikael Sandgren.
Bartolomeu Dias
10 vuoden tauko
pienoiskuva|vasen|Raakapurjein varustettu karaveli myrskyssä. Piirroskuva. Paluumatkalla ryhmä löysi huoltoaluksensa ryöstettynä. Purjehdittuaan 16,5 kuukautta Dias palasi Lissaboniin joulukuussa 1488. Menestyksestä huolimatta kului 10 vuotta seuraavaan retkeen, sillä espanjalaiset ilmoittivat löytäneensä meritien Intiaan purjehtimalla länteen. Tämä Kolumbuksen päätelmä osoittautui virheelliseksi. Kun Portugalin valtaistuimelle nousi Emanuel I, tutkimukset aloitettiin uudelleen.
Vuonna 1497 matkaan lähetettiin Vasco da Gaman johtama retkikunta, johon kuului myös Dias. Nyt osattiin jo valita purjehdusreitti suotuisien tuulien mukaan, mikä tarkoitti purjehdusta Länsi-Atlantilla. Ryhmä pääsi Intiaan ja palasi sieltä vuonna 1499. Sen sijaan Dias hukkui Hyväntoivonniemellä toukokuun lopussa 1500.
Huhtikuussa 2008 Namibian rannikolta löydettiin Diasin laivastoon kuuluneen laivan hylky. Hylky on vuodelta 1488, eli samalta matkalta jolloin Bartolomeu Dias purjehti Hyväntoivonniemen ympäri. Hylky sisälsi arvokkaan aarteen hopea- ja kulta-rahoineen, tonneittain kuparia ja viisikymmentä norsun syöksyhammasta.
Ylioppilaiden Sosialidemokraattinen Yhdistys
Ylioppilaiden Sosialidemokraattinen Yhdistys (YSY) oli maaliskuussa 1905 toimintansa aloittanut poliittinen yhdistys, jonka tarkoituksena oli tuoda nuoret ylioppilaat mukaan sosialidemokraattisen työväenliikkeen toimintaan. Sen perustaminen liittyi läheisesti aikakauden äänioikeusliikkeeseen
Salaseurana aloittaneen yhdistyksen perustivat Helsingin yliopiston Hämäläisen osakunnan opiskelijat Sulo ja Väinö Vuolijoki, Edward Gylling, Martti Kovero ja Otto Ville Kuusinen, jotka olivat vanhoja koulutovereita jo Jyväskylän lyseosta. Työväenaatteesta ja sosialismista he olivat innostuneet kotiseutujensa sosiaalisten ongelmien johdosta, joista merkittävin oli torpparien vaikea asema. YSY:n ensimmäinen puheenjohtaja oli Eero Haapalainen ja sen ydinryhmään kuuluivat lisäksi muun muassa Kullervo Manner ja Yrjö Sirola. Yhdistyksen jäseniä kutsuttiin yleisesti myös nimillä "nuorsosialistit" tai "marraskuun sosialistit". Jälkimmäisen nimityksen he saivat liityttyään SDP:hen marraskuussa 1905 päättyneen suurlakon jälkeen. Joulukuussa 1906 YSY oli Tampereella mukana perustamassa Suomen sosialidemokraattista nuorisoliittoa yhdessä Helsingin Nuorisoseuran ja neljäntoista SDP:n paikallisyhdistysten nuoriso-osaston kanssa. YSY alkoi myös julkaista Sosialistista Aikakauslehteä vuonna 1906.
Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen YSY:n jäsenillä oli merkittävä rooli SDP:n toiminnan uudelleenorganisoinnissa. Sisällissodan jälkeisinä vuosina yhdistyksen johtohahmoja kuitenkin siirtyi SDP:stä vasemmalle syntyneisiin puolueisiin ja YSY:n toiminta hiipui vuoteen 1925 mennessä, jolloin sen jatkajaksi perustettiin Akateeminen Sosialistiseura.
Funky Team
Funky Team Ry on vuonna 1995 perustettu helsinkiläinen cheerleading-seura. Joukkueita on cheer- ja tanssisarjoissa yhteensä yli kolmekymmentä, alkeistasolta edustusryhmiin. Parhaat ryhmät kilpailevat kansainvälisissä kisoissa. Urheiluseuroille tyypillisesti Funky Team toimii pääosin vapaaehtoisvoimin. Rahoitus tulee jäseniltä ja Helsingin kaupungin avustuksesta. Seuran Gorillaz-joukkue voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 2018 Helsingissä järjestetyissä kisoissa. Gorillaz on myös 20-kertainen Suomen-mestari vuodesta 2001 alkaen. Seuran juniorisekajoukkue Blackbackz edusti Suomea junioreiden MM-kisoissa vuosina 2017 ja 2018. Naisten edustusjoukkue Wild Flyers edusti Suomea MM-kisoissa naisten sarjassa vuonna 2014, ennen liittojohtoista maajoukkuetta.
Cheerleading-joukkueet
♙
Rantasalmen rautatieasema
Asema avattiin vuonna 1913 Elisenvaarasta Pieksämäkeen rakennetun rautatien varteen kirkonkylältä Sulkavalle kulkevan tien (nykyinen seututie 467) risteyskohtaan. Asemarakennus valmistui samana vuonna, ja se on muun muassa Joroisten aseman tapaan rakennettu Thure Hellströmin V luokan aseman tyyppipiirustusten mukaan. Aseman seutu on ollut harvaan asuttua, mutta yhteyksien myötä sen läheisyyteen perustettiin vuonna 1945 saha.
Henkilöliikenteen pysähdykset Rantasalmella lakkautettiin liikenteen loppuessa Savonlinnan ja Huutokosken väliseltä rataosalta vuonna 1988. Aseman ratapiha kunnostettiin 2000-luvun loppupuolella rataosuuden perusparannuksen yhteydessä.
Álava
Álava, baskiksi Araba, virallisesti Araba/Álava, on maakunta Pohjois-Espanjassa Baskimaan itsehallintoalueen eteläosassa. Se on yksi seitsemästä alueen baskimaakunnasta. Maakunnan pinta-ala on 3 038 neliökilometriä ja asukasluku 326 574 (vuonna 2017).
Rajanaapureita ovat Burgosin, La Riojan, Navarran, Gipuzkoan ja Biskajan maakunnat.
Álavan sisäpuolella on Treviño, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueeseen kuuluvan Burgosin maakunnan erillisalue. Treviñon liittyminen Álavaan (Baskimaahan) on saanut jonkinasteista kannatusta.
Álavan pääkaupunki on Vitoria-Gasteiz, joka toimii myös itsehallintoalueen epävirallisena pääkaupunkina. Maakunta on jaettu edelleen seitsemään piirikuntaan (comarcas), jotka ovat Añana, Ayala, Campezo, Laguardia, Salvatierra, Vitoria ja Zuya.
Allan Gordon Bell
Allan Gordon Bell (s. 1953 Calgary) on kanadalainen säveltäjä. Hän sai musiikin maisterin arvon Albertan yliopistosta, jossa hänelle opettivat sävellystä Violet Archer, Malcolm Forsyth ja Manus Sasonkin. Hän opiskeli sävellystä myös Banff Centressä opettajinaan Jean Coulthard, Bruce Mather ja Oskar Morawetz. Bell on ottanut vastaan sävellystilauksia muun muassa Canada Council for Artsilta ja CBC:lta. Hänen musiikkiaan on esitetty myös Israelissa, Japanissa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Bell on toiminut Calgaryn yliopiston musiikin teorian ja sävellyksen professorina vuodesta 1983. Vuonna 2012 hänestä tehtiin Order of Canadan jäsen. Vuonna 2014 hän sai Juno-palkinnon kamariteoksestaan Field Notes.
Bellin muiden teosten joukossa ovat Konsertto kahdelle orkesterille (1988), Danse sauvage pianolle (1996) ja kamariooppera Turtle Wakes (2001). Hänen jousikvartettonsa Arche II lähetettiin Kansainväliseen säveltäjärostrumiin. Hän sai Kanadan kuoronjohtajaliiton palkinnot kuoroteoksistaan vuosina 1994 ja 1999.
Cabo de São Vicenten taistelu
Cabo de São Vicenten taistelu voi tarkoittaa seuraavia taisteluita:
Natalja Gurova
Gurova on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksi kultaa ja pronssin naisten sarjassa. Lisäksi tyttöjen sarjassa hän on saavuttanut pronssia.
Matti Heimo
Matti Heimo (s. 23. kesäkuuta 1980 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Heimo on FC Inter Turun kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Kaarinan Nappuloissa sekä Turun Palloseurassa. Ensimmäiset kaksi kauttaan miesten sarjoissa hän edusti Interin farmiseura VG-62:ta, jolle hän teki ensimmäisellä kaudellaan Kakkosessa 14 maalia 21 ottelussa ja toisella kaudellaan Ykkösessä kymmenen maalia 20 ottelussa. Kaudeksi 2003 Heimo sai Veikkausliiga-sopimuksen Interiin. Hän ei kuitenkaan tehnyt kauden aikana maaliakaan pelaamissaan 12 ottelussa.
Kaudeksi 2004 Heimo siirtyi toiseen liigaseuraan FC KooTeePeehen. Toisella liigakaudellaan Heimo teki yhden maalin 14 ottelussa, ja palasi seuraavaksi kaudeksi Interiin. Myöskään kaudella 2005 Heimo ei tehnyt maaliakaan Interille pelaamissaan seitsemässä ottelussa, ja pelasikin enemmän farmiseura VG-62:ssa.
Kaudeksi 2006 Heimo siirtyi kahta sarjatasoa alemmas Kakkosen Kaarinan Poikiin. Hän teki kauden aikana 19 ottelussa 21 maalia, joilla hän jakoi B-lohkon maalikuninkuuden FC Espoon Kalle Vassen kanssa, vaikka siirtyi jo elokuun lopussa takaisin Veikkausliigaan, tällä kertaa Turun Palloseuraan loppukauden kattavalla sopimuksella. Hän ehti tehdä TPS:lle kaksi maalia kuudessa sarjaottelussa.
Heimo palasi jalkapallokentille keväällä 2015 Kolmosen Paimion Hakassa.
Heimo on pelannut Futsal-liigaa Turun Pallokerhossa.
Asterix ja suuri taistelu
Asterix ja suuri taistelu (Astérix et le Coup du menhir) on ranskalais-saksalaisella yhteistyöllä valmistunut järjestyksessä kuudes Asterix-aiheinen piirroselokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1989. Elokuva yhdistelee Päälliköiden ottelu ja Asterix ja ennustaja -albumien juonia.
Juoni
Roomalaiset suunnittelevat kaappavansa tietäjä Akvavitixin, jotta hän valmistaisi näille taikajuomaa, joka antaa yli-inhimilliset voimat. Roomalaispartio onnistuukin nappaamaan tietäjän, mutta Asterix ja Obelix sattuvat samaan aikaan paikalle. Pelotellakseen roomalaisia Obelix heittää näitä hiidenkivellä, mutta osuukin vahingossa Akvavitixiin. Iskun seurauksena tietäjä menettää muistinsa ja järkensä.