cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tyks Turunmaan sairaala
Sairaalan perustaminen ja rakentaminen
Toisessa vaiheessa vuosina 1953-1954 rakennettiin lastenkotirakennus, etupihan poikkisiipi ja Sirkkalankadun siipi korotettiin 3-kerroksiseksi. Bryggmanin suunnitelman lähtökohtana oli 60 hoitopaikan sairaala, jossa lastenosaston paikkoja olisi 18, synnytysten 12, sisätautien 15 ja kirurgian 15 hoitopaikkaa. Sairaansijoja valmistui 48. Lisäksi sairaalassa oli tilat lääkärien vastaanotoille, tilat leikkausosastolle, apteekille, laboratoriolle, röntgenosastolle, keittiölle, ruokasalille ja toimistoille. Sairaalaan rakennettiin myös henkilöstöasuntoja.
Sairaala vuosina 1951 - 1990
Vuonna 1958 sairaala teki lääkintöhallitukselle hakemuksen sairaalan muuttamisesta aluesairaalaksi. Aluesairaala-asema olisi tarjonnut paremmat mahdollisuudet saada investointien valtionosuuksia ja laajentaa toimintaa sisätautien ja kirurgian erikoisaloille. Lääkintöhallitus kuitenkin hylkäsi hakemuksen.
Sairaalan johdon ja sen luottamusmiesten tavoitteena oli saada sairaalaan kirurgian erikoisala ja sen myötä aluesairaalan asema. Kirurgian erikoisalan perustaminen edellytti leikkaussalisiiven rakentamista ja 20 hoitopaikan kirurgian osaston tilojen saneeraamista. Laajennusosan rakennussuunnitelman laati arkkitehtitoimisto Sigvard Eklund. Hankkeen kustannusarvio oli 8,0 milj. markkaa. Stiftelsen Eschnerska Frilasarettet -säätiö ilmoitti kesäkuussa 1983 lahjoittavansa rakentamista varten 5,0 milj. markkaa. Valtionosuutena laskettiin saatavan 1,0 milj. markkaa, jolloin jäsenkuntien osuudeksi jäi 2,0 milj. markkaa. Suunnitelma kirurgian erikoisalan perustamisesta, rakennushankkeesta ja rahoituksesta esitettiin keskussairaalapiirin alueelliseen suunnitelmaan. Lääkintöhallitus ja Tyks hylkäsivät suunnitelman sillä perusteella, että se edellytti henkilöstön kokonaismäärän lisäämistä. Syyskuussa 1984 Turunmaan sairaalan liittovaltuusto päätti esittää kirurgian erikoisalan perustamisen alueelliseen suunnitelmaan siten muutettuna, että samassa yhteydessä synnytystoiminta siirretään Turunmaan sairaalasta Tyksiin. Tässä muodossa esitys hyväksyttiin sekä Tyksissä että Lääkintöhallituksessa.
Leikkaussalisiipi rakennettiin Kaskenkadun suuntaisen siiven viereen vuonna 1985. Kirurgian erikoisala aloitti toimintansa vuonna 1986. Synnytystoiminta siirrettiin sairaalasta Tyksiin 31. maaliskuuta 1986. Lääkintöhallitus hyväksyi Turunmaan sairaalan aluesairaalaksi joulukuussa 1987.
Kuntainliiton viimeisenä toimintavuonna 1990 sairaalassa hoidettiin 2 008 potilasta. Hoitopäiviä kertyi 13 541, poliklinikkakäyntejä 4 781 ja leikkaustoimenpiteitä lähes 1 000. Jäsenkunnat käyttivät sairaalan palveluista n. 78 %.
Sairaanhoitopiirin aika
Vuoden 1991 alusta lukien Turunmaan terveydenhuollon ja sairaanhoidon kuntainliitto lakkautettiin ja aluesairaala yhdistettiin Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiriin Turunmaan sairaalan nimellä Turunmaan osavastuualueelle. Turunmaan osavastuualueeseen yhdistettiin lisäksi Paraisilla ja Kemiössä sijainneet mielenterveyskeskukset. Osavastuualueella oli Turunmaan kuntien luottamushenkilöistä koostuva johtokunta.
Vuoden 2006 alusta lukien Turunmaan sairaalasta ja mielenterveyskeskuksesta muodostettiin kunnallinen liikelaitos nimellä Turunmaan sairaalan liikelaitos. Ehdotus liikelaitoksen perustamisesta tuli sairaalan johdolta ja luottamushenkilöiltä. Sen taustalla oli halu säilyttää Turunmaan sairaala itsenäisenä, kaksikielisenä sairaalana osana sairaanhoitopiiriä. Aika oli ehdotukselle otollinen, koska kansallisessa terveydenhuoltoprojektissa etsittiin uusia tehokkaampia tapoja sairaaloiden toiminnan organisointiin. Silloinen sairaanhoitopiirin johtaja Aki Linden esitti sairaalan liikelaitostamisen hallitukselle ja valtuustolle kokeiluna. Esitys hyväksyttiin yksimielisesti. Liikelaitoksena Turunmaan sairaala toimi vuosina 2006 – 2019. Turunmaan sairaala oli Suomen ensimmäinen ja todennäköisesti ainoa kunnallisena liikelaitoksena toiminut sairaala.
Sairaanhoitopiirin valtuuston päätöksellä 11.6.2019 (§ 8) Turunmaan sairaalan liikelaitos lakkautettiin ja sairaalan toiminta yhdistettiin Tyksiin 1.1.2020 lukien. Päätös syntyi äänin 412 – 24. Vastaan äänesti RKP:n valtuustoryhmä. Samalla valtuusto hyväksyi hallintosääntöön muutoksen, jonka mukaan Turunmaan sairaalan perustetaan vuodeosastohoidon ja avohoidon yksikkö, jossa on muita yksikköjä tiukemmat kielitaitovaatimukset. Yksiköllä on oma koordinoiva ylihoitaja, joka toimii yksikön hoitohenkilöstön ja hoitotyötä tukevan henkilöstön esimiehenä vastaten pitkälti myös rekrytoinneista.
Sairaalan toteuttamatta jäänyt uudisrakennushanke 2013-2015
Turunmaan sairaalaan liikelaitoksen johtokunta suunnitteli vuosina 2013-2015 noin 2 000 neliömetrin laajennusta sairaalan nykyiselle ja viereiselle tontille osoitteessa Kaskenkatu 15. Uudisrakennuksen, käsittäen sairaalan laajennuksen ja potilashotellin, olisi rakennuttanut omistukseensa Stiftelsen Eschnerska Frilasarettet -säätiö, joka olisi vuokrannut sairaalan laajennuksen tilat Turunmaan sairaalalle. Sairaalan uusiin tiloihin oli tarkoitus rakentaa pääosin yhden hengen huoneita. Potilashotellia ei suunniteltu sairaalan käyttöön. Sairaalan viereinen tontti on säätiön omistuksessa. Laajennuksen tieltä olisivat väistyneet sairaalan sisäpihan entinen lastenkotirakennus sekä Vuorikadun varressa sijaitseva Alexander Nyströmin suunnittelema, kaksikerroksinen, jugendtyylinen puu-kivitalo vuodelta 1830. Turun kaupunginvaltuusto hyväksyi kaavamuutoksen toukokuussa 2014.
Sairaanhoitopiirin hallitus päätti kokouksessaan 15.12.2015 (§ 163) lopettaa hankkeen jatkovalmistelun sairaanhoitopiirin osalta, koska erikoissairaanhoidon näkökulmasta ei ollut tuotannollisia perusteita rakentaa Turkuun kantasairaalasta erillistä erikoissairaanhoidon yksikköä parhaimmillaankin noin 35 000 hengen väestöpohjaa varten.
Sairaalarakennuksen arkkitehtuuri
Sairaala-alue sijaitsee Kaskenkadun, Itäisen Pitkänkadun, Vuorikadun ja Sirkkalankadun rajaamassa korttelissa. Sairaalarakennuksen suunnitteli 1940-luvun loppupuolella arkkitehti Erik Bryggman. Rakennus muodostuu aikansa sairaalarakentamisen tapaan rakennussiivistä, jotka noudattavat ruutukaavakatujen katulinjoja, mutta sijoittuvat polveilevasti kadun reunaan. Rakennusmassat ovat harjakattoisia ja rapattuja. Massojen harjasuunnat vaihtelevat. Matalat siipimassat kiertävät katuvarsia ja päätyvät siroon torniaiheeseen. Aikakaudelle tyypillisen aukotusarkkitehtuurin elävyys perustuu yksinkertaisten pystyjaollisten aukkoikkunoiden rytmiseen sommitteluun. Turunmaan sairaalan rakennusryhmää hallitsee Kaskenkadun puolella oleva kahdeksankerroksinen torni, jonka alakerroksissa oli alun perin hoitajien asuntola ja ylempänä suurempia asuntoja. Pihalla on lastenkodiksi suunniteltu erillisrakennus. Sairaalan Kaskenkadun suuntainen siipi suunniteltiin nelikerroksiseksi, mutta toteutettiin kaksikerroksisena. Pääsisäänkäynti on Sirkkalankadun kulmassa rakennuksen toisessa kerroksessa. Sen vieressä oleva sairaalan leikkaussalisiipi on rakennettu Bryggmanin alkuperäissuunnitelman kohdalle vuonna 1985 arkkitehtitoimisto Sigvard Eklundin suunnittelemana.
Sairaalan nykyinen vuodeosasto muodostuu kahdesta osastosta kahdessa kerroksessa. Osa potilashuoneista on suuria seitsemän potilaan saleja; yhden hengen huoneita on kaksi. pienoiskuva|Sairaala Itäisen pitkänkadun suunnasta Roiskerapatun, harjakattoisen rakennuksen arkkitehtuuria pidetään Bryggmanin myöhäisille töille tyypillisenä. Bryggman suunnitteli samaan aikaan myös Mäntän aluesairaalan (1945–1953) ja Läntisen Uudenmaan piirisairaalan Tammisaareen (1947–1952).
Lähteet
Sune Blomqvist: Ett väderbitet sjukhus - Åbolands sjukhus 50 år. Gummerus Printing 2001
Seura lukutaidon levittämiseksi georgialaisten keskuudessa
thumb|250px|Seuran museo ja kirjasto. [[Aleksandre Roinašvilin valokuva.]] Seura lukutaidon levittämiseksi georgialaisten keskuudessa oli johtavien georgialaisten intellektuellien toukokuussa 1879 perustama hyväntekeväisyysjärjestö. Järjestön tarkoituksena oli elvyttää kulttuuria tuohon aikaan Venäjän keisarikuntaan kuuluneen maan talonpoikaisväestön keskuudessa. Seura selviytyi neuvostokauden alkuun saakka ja jatkoi toimintaansa vuosiin 1926–1927.
Seuran perustivat aateliset Ilia Tšavtšavadze ja Dimitri Qipiani sekä kouluttaja Iakob Gogebašvili. Se piti yllä koulujen, kirjakauppojen ja kirjastojen verkostoa koko maassa, koulutti opettajia ja rahoitti Georgian lehdistöä. Ruhtinas Tšavtšavadze oli huomattava kirjailija ja hänellä oli seurassa keskeinen rooli: hän nousi ensimmäisen puheenjohtajan Qipianin tilalle vuonna 1885 ja toimi tehtävässä salamurhaansa saakka vuonna 1907. Tsaarinajan viranomaiset sietivät järjestöä, jonka toiminnassa olivat mukana käytännöllisesti katsoen kaikki Georgian älymystön aktiiviset jäsenet ja johon kuului myös useita hyväntekijöitä ja virkamiehiä. Seuralla oli suuri rooli maan kansallisessa heräämisessä 1800-luvun jälkipuoliskolla.
Harald Bosio
Harald Bosio (2. tammikuuta 1906 Judenburg – 1980) oli itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä, mäkihyppääjä ja hiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Landesskiverband für Wien und Niederösterreich -seuraa. Bosio voitti pronssia yhdistetyssä Innsbruckin MM-kisoissa 1933. Hän osallistui olympialaisiin kolmesti, vuosina 1928–1936, mutta ei voittanut mitaleita. Bosion parhaaksi olympiasijoitukseksi jäi kahdeksas sija 4 × 10 kilometrin hiihtoviestistä Garmisch-Partenkirchenin kisoista 1936.
Héctor Cubillos Peña
Héctor Cubillos Peña (s. 17. marraskuuta 1949 Bogotá) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Bogotán arkkihiippakuntaan 29. marraskuuta 1974 Aníbal Muñoz Duque. Hänet nimitettiin Bucaramangan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Fesseën titulaaripiispaksi 15. helmikuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Víctor Manuel López Forero, jota avustivat Beniamino Stella ja Pedro Rubiano Sàenz.
Cubillos Peña sai 30. kesäkuuta 2004 nimityksen Zipaquirán piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 14. elokuuta.
Kauko Kotivuori
Kauko Olavi Kotivuori (31. tammikuuta 1922 Viipuri – 7. kesäkuuta 1999) oli suomalainen kirjailija.
Kotivuori teki käsikirjoituksen Rauni Mollbergin 1972 ohjaamaan tv-elokuvaan Sotaerakko ja muokkasi käsikirjoituksesta myöhemmin romaanin. Sotaerakko kertoo Heikki Klemetti nimisestä metsätyömiehestä joka jää talvisodan alkaessa yksin tiettömälle rajaseudulle kun muut asukkaat evakuoidaan kovassa kiireessä. Metsätöistä palaava Heikki löytää vain tyhjän kylän ja navettaan jääneen karjan. Talven ajan Heikki asuu autiossa talossa, hoitaa karjaa ja kuuntelee kaukaa kuuluvia sodan ääniä. Eräällä hiihtoretkellä pyrkiessään kotirintamalle hän löytää haavoittuneen venäläissotilaan Fedjan ja kiskoo tämän suurin ponnistuksin asunnolleen jossa sotilas tervehtyy. He ystävystyvät mutta sodan loppuvaiheissa ystävyys katkeaa äkillisesti.
Elokuvassa tapahtumat sijoittuvat Pohjois-Karjalaan kun taas romaanissa tapahtumapaikkana on Kainuu.
Aleksandre Roinašvili
Aleksandre Roinašvili (, tunnettu myös venäläistetyllä nimellään Aleksandr Solomonovitš Roinov, ; 1846–1898) oli Georgian ensimmäinen ammattimaisesti toiminut valokuvaaja. Hänet tunnetaan Kaukasuksen alueen maisemakuvista ja ajan georgialaisten intellektuellien muotokuvista.
Roinašvili syntyi Dušetin vuoristokylässä Georgian itäosassa, joka kuului tuolloin Venäjän keisarikuntaan. Hän otti valokuvaustunteja Khlamovin studiolla Tbilisissä. Hän aloitti uransa kaupungissa vuonna 1865 ja perusti pian oman studion. Roinašvili oli läheisesti tekemisissä maan kansallisliikkeen kanssa ja dokumentoi Georgian kulttuuriperintöä. Hän perusti myös liikkuvan valokuvamuseon, joka kiersi ympäri Kaukasusta ja Venäjää.
Perhokalat
Perhokalat (Chaetodontidae) on eräs trooppisissa merissä elävien ahvenkalojen heimo. Siihen kuuluu noin 127 lajia, jotka jaetaan 10–14 sukuun. Niitä ei pidä sekoittaa makeassa vedessä elävään perhoskirjoahveneen.
Perhokalat ovat saaneet nimensä kirkkaista väreistään ja monilla lajeilla esiintyvistä, perhosen siipikuvioita muistuttavista silmäkuvioistaan. Myös perhokalaparven liikkeessä voi nähdä jotain perhosmaista.
Vain harvat perhokalat sopivat akvaarioon, koska ne syövät useimmiten korallien polyyppejä ja pieniä, eläviä selkärangattomia, ja niiden on vaikea tottua purkkiruokiin.
Backberg
Backberg on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Antenor (kuvanveistäjä)
Antenor (500-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti arkaaisen kauden kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Ateenasta ja toimi noin vuosina 540–500 eaa.
Antenor oli myös Harmodiosta ja Aristogeitonia esittäneen pronssisen veistosryhmän alkuperäinen luoja. Ateenalaiset pystyttivät sen Kerameikokseen kaksikon kunniaksi vuonna 510/509 eaa. näiden murhattua tyranni Hipparkhoksen. Persialaiset ryöstivät patsaat myöhemmin kuningas Kserkses I:n johdolla persialaissotien aikana, ja ne korvattiin uudella, nykyisin paremmin tunnetulla veistosryhmällä Harmodios ja Aristogeiton.
Moision kartano
Moision kartano on kartano Kouvolan Elimäellä, Moision kylässä. Kartano on syntynyt Wrede-suvulle 1608 myönnetystä Elimäen läänityksestä. Nykyisen empiretyylisen päärakennuksen on suunnitellut Carl Ludvig Engel ja se valmistui vuonna 1820. Viime vuosina sitä on käytetty näyttely- ja kokoustilana. Toukokuussa 2022 helsinkiläinen pankkiiri Henrik Andersin osti kartanon Kouvolan kaupungilta ja kertoi palauttavansa sen monelta osin alkuperäisempään asuun.
Historia
Alun perin Moisio näyttää kuuluneen Wreden suvun vanhemmalle eli niin kutsutulle balttilaiselle haaralle, mutta joutui Peippolan kartanon mukana vaihtokaupassa nuoremmalle haaralle, joilla oli pääpaikka Anjalan kartanossa ja Peippolassa.
Vielä 1700-luvullakin Moisio eli Rahikkala oli Elimäen Peippolan kartanon sivualue, ja 1600-luvulta siellä aletaan mainita niin kutsuttu karjakartano.
Gertrud von Ungernin vanhempi poika Casper Wrede sai jo äitinsä eläessä Elimäen neljänneskunnan läntisen osan eli Peippolan kartanoläänin, siihen sisältyen Moisio ja Mustila.
(Sen eteläpuolella oleva Hämeenkylä sekä Villikkala annettiin jo äidin eläessä Gertrud von Ungernin nuoremmalle pojalle Carl Henrik Wredelle, joka äidin kuoltua sai vielä Elimäen neljänneskunnan itäosatkin.)
1652 kuningatar Kristiina korotti molemmat veljekset paroneiksi. Kristiinalla ei ollut paljoa johdonmukaisia vaatimuksia sen suhteen mitä pitäisi ansioitua saadakseen ylennyksiä.
Casperin vanhin poika kreivi Fabian Wrede kuitenkin, saadakseen tältä Ruotsissa Tukholman maakunnassa sijaitsevan Östanån, vaihtoi muutaman elimäkeläiskartanonsa serkulleen Fabian Kaarlenpoika Wreden omistukseen. Näin ainakin Peippola ja Moisio siirtyivät nuoremmalle serkulle.
Peippolan, Moision ja Mustilan kartanot kuuluivat valtaneuvos Fabian Fabianinpoika Wreden osuuteen suvun Elimäen maista. Tämän ainut poika ja perillinen, kenraali Fabian Casimir Wrede myi kaikki kyseiset kartanot vuonna 1767 Loviisan pormestarille, kauppaneuvos Jacob af Forsellesille, pystyäkseen itse keskittymään Ruotsissa omistetuille alueille. Fabian Kasimirista polveutuu Wrede-suvun niin kutsuttu skoonelainen haara.
Kauppaneuvoksen pojanpoika majuri Frederik af Forselles oli ensimmäinen, jolle Moisio oli pääomistus, ja niinpä hänen aikanaan sinne syntyikin komeanpuoleinen kartanorakennus (1820) aiemman sijaan. Tämän poika Theodor af Forselles joutui epäonnisen sahayrittäjyyden tuloksena laman kourissa vararikkoon ja Moisio myytiin huutokaupalla 1880. Ostaja oli aiemman kenraalikuvernöörin veljenpoika, kreivi Berg. Tämän poika myi kartanon Elimäen kunnalle, jotta maat voitaisiin paloitella myytäväksi talonpoikaisille viljelijöille.
Omistajat
Elimäen Moision kartanon omistajasukuja ovat olleet:
Omistajaluettelo (mahdollisesti epätäydellinen) 1700-luvun alusta lukien:
2-klooripropaanihappo
2-klooripropaanihappo eli 2-klooripropionihappo (C3H5ClO2) on propaanihapon kloorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään valmistettaessa rikkaruohomyrkkyjä. 2-klooripropaanihappo on 3-klooripropaanihapon isomeeri.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa 2-klooripropaanihappo on pistävänhajuista ja väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee hyvin niin veteen kuin orgaanisiinkin liuottimiin. 2-klooripropaanihapon vesiliuos on keskivahva happo. Yhdiste on optisesti aktiivinen ja sillä on S-(−)-ja R-(+)-isomeerit.
Valmistus ja käyttö
Raseemista 2-klooripropaanihappoa valmistetaan klooraamalla propaanihappoa kloorilla tyypillisesti noin 90–120 °C:n lämpötilassa. Katalyyttinä prosessissa käytetään tionyylikloridia, fosforitrikloridia, klooririkkihappoa tai propionyylikloridia. Reaktio-olosuhteet, lähtöaineet ja tuotteet ovat voimakkaasti korrodoivia joten reaktio tulee suorittaa joko lasisessa tai esimerkiksi lyijyteräksestä valmistetussa reaktorissa. Sivutuotteena muodostuu 2,2- tai 2,3-diklooripropaanihappoja. 1980-luvulta alkaen 2-klooripropaanihappoa on pyritty käyttämään sovelluksissa puhtaana S-isomeerinä. Sitä saadaan raseemisesta aeoksesta resoluution ja kiteytyksen avulla käyttäen resoluutiokemikaalina R-fenyylietyyliamiinia. Nykyään teollisuudessa resoluutio tehdään entsymaattisesti Pseudomonas putida-bakteerista eristetyn dehalogenaasin avulla, joka hydrolysoi ei-halutun R-2-klooripropaanihapon maitohapoksi, mutta ei hydrolysoi S-isomeeria. Toinen vaihtoehto on S-2-klooripropaanihapon valmistus laktaattiestereistä tionyylikloridin avulla.
2-klooripropaanihappoa käytetään pääasiassa optiivisesti aktiivisten fenoksipropaanihappojohdannaisten valmistamiseen. Näitä johdannaisia käytetään herbisideinä ja niitä ovat muun muassa diklorproppi, fenoksaproppi-etyyli, fluatsifoppi-butyyli ja mekoproppi.
Milena Kovaleva
Milena Kovaleva (s. 1987) on saksalainen karateka. Hän voitti Kyokushinin raskaansarjan EM-pronssia 2018.
Kilpaura
2011 oli mukana Serbian EM-kisoissa vihreä vöisenä, jossa hänen kilpailu päättyi alkukierrokselle.
2013 helmikuussa Kovaleva saavutti pronssia Belgian Openissa. Maaliskuussa Kovaleva saavutti pronssia Bonn Cupissa, Saksassa voitettuaan Alexandra Kaminskyn.
2014 joulukuussa Kovaleva saavutti Unkarin mestaruuskisoissa hopeaa.
Kovaleva suoritti tammikuussa 2015 1. danin mustan vyön. Sittemmin hän saavutti maaliskuussa 2015 pronssia Lyonin Openissa raskaassarjassa voitettuaan pronssiottelussa Amandine Lorentin. Kovaleva oli mukana vuoden 2015 EM-kisoissa Saksassa, jossa hän sijoittui neljänneksi hävittyään pronssiottelussa Hajnalka Silmanille. Syyskuussa Kovaleva saavutti hopeaa Saksan Openissa avoimessasarjassa hävittyään loppuottelussa Aleksandra Matysiakille.
2016 toukokuussa Kovaleva oli mukana Bulgarian EM-kisoissa, jossa hänen tie päättyi toiselle kierrokselle hävittyään Agnieszka Winekille. Heinäkuussa Kovaleva otteli Age of Cage 8 -vapaaottelutapahtumassa Saksassa Aleksandra Matysiakia vastaan. Ottelu käytiin Kyokushinin säännöillä vapaaottelukehässä. Kovaleva hävisi kamppailun tuomariäänin. Marraskuussa hän otteli EM-kisojen avoimessarjassa, jossa Kovaleva sijoittui kahdeksanneksi. Joulukuussa hän oli vielä tuomarin roolissa Belgian Openissa.
2017 Kovaleva ei ollut mukana ottelemassa vaan toimi kulmatuomarina Ranskan EM-kisoissa.
2018 Kovaleva onnistui saavuttamaan EM-pronssia voitettuaan mitaliottelussa Marziyeh Mohamaddin.
PDP-11
pienoiskuva|oikea|PDP-11:n piirilevyjä. PDP-11-sarjan (lyhenne sanoista Programmed Data Processor) tietokoneet olivat Digital Equipment Corporationin (DEC) menestyneimpiä minitietokoneita. Sarjan tuotanto alkoi vuonna 1970 ja jatkui aina 1990-luvulle asti. PDP-11:tä on kutsuttu kaikkien aikojen eniten vaikuttaneeksi minitietokoneeksi.
Alkuperäinen PDP-11/20-mallin suoritin (KA11) toteutettiin TTL-logiikalla. Vuoteen 1972 mennessä markkinoille oli tullut yhdelle mikropiirille mahtuva 4-bittinen ALU-piiri 74181, jota käytettiin KD11-A:ssa. Myöhemmin KB11-A suoritin käytti nopeampaa 74S181-piiriä.
PDP-11:sta suoritinarkkitehtuurissa on kahdeksan 16-bittistä rekisteriä, joista kuusi on yleiskäyttöistä, yksi on pino-osoitin ja yksi on ohjelmalaskuri. Rekisterit voivat viitata toisiin rekistereihin, muistiin tai sisältää suoraan data-arvoja. Jokaisella rekisterillä voitiin suorittaa logiikka-, matematiikka- tai testioperaatioita 16-bittisellä sanalla, 8-bittisellä tavulla tai muistihaulla (luku ja kirjoitus). Myöhemmät mallit lisäsivät liukulukutuen.
Showgirl Tour
Showgirl: The Greatest Hits -kiertue tuki Kylie Minoguen Ultimate Kylie -kokoelmalevyä. Alkuperäisen suunnitelman mukaan Kylie Minoguen piti esiintyä Australiassa ja Aasiassa, mutta hän joutui perumaan loppukiertueen rintasyöpädiagnoosin vuoksi.
PDP-11
Osoiteavaruuden koko on. Suurimmissa malleissa on erikseen käsky- ja data-avaruus, mutta tätä ominaisuutta eivät DEC:n käyttöjärjestelmät hyödyntäneet. Käytännössä kaikissa PDP-11-malleissa fyysinen keskusmuisti on paljon osoiteavaruutta suurempi.
Showgirl Tour
Hän palasi kiertueelle uudelleen 11. marraskuuta 2006. Kiertue nimettiin uudelleen "Showgirl: The Homecoming" -kiertueeksi. Tässä vaiheessa soittolista ja puvusto oli täysin uudistettu.
Mittaintegraali
Mittaintegraali on matemaattisessa analyysissa eräs integraali. Mittaintegraalin tavoitteena on luoda mitta-avaruuteen eräänlainen lineaarinen kuvaus, joka liittää jokaiseen mitalliseen funktioon jonkin luvun väliltä [0,\infty]. Tämä integraalityyppi on alun perin matemaatikko Henri Lebesguen kehittämä. Tunnettu Lebesguen integraali on mittaintegraali, jonka mittana on Lebesguen mitta.
Showgirl Tour
Soittolista
Overture Act 1: Showgirl Better the Devil You Know In Your Eyes Giving You Up On a Night Like This Act 2: Smiley-Kylie Shocked What Do I Have to Do? Spinning Around Act 3: Denial In Denial Je Ne Sais Pas Pourquoi Confide in Me Act 4: What Kylie Wants, Kylie Gets Red Blooded Woman Slow Please Stay Act 5: Dreams Over the Rainbow Come Into My World Chocolate I Believe in You Dreams Act 6: Kyliesque Hand on Your Heart The Loco-Motion I Should Be So Lucky Your Disco Needs You Act 7: Minx in Space Put Yourself in My Place Can’t Get You Out Of My Head Encore: Especially for You Love at First Sight
PDP-11
Alkuperäinen UNIX-käyttöjärjestelmä ja C-ohjelmointikieli kehitettiin aivan alkuvaiheita lukuun ottamatta PDP-11:llä. Ensimmäinen versio Unixista kehitettiin PDP-7:lle assemblyllä. Uusin PDP-11:llä toimiva UNIX-versio on 2.11BSD. DEC:n omia käyttöjärjestelmiä olivat RT-11, RSTS, RSX11 ja DOS.
Mittaintegraali
Määritelmä
Olkoon mitta-avaruus. Integraali määritellään yksinkertaisten kuvausten kautta.
Kuvaus on yksinkertainen, jos , missä ; ja joukot  ovat perusjoukon X ositus ja 1_{A_i} on indikaattorifunktio.
PDP-11
PDP-11-arkkitehtuurista saadut vaikutteet näkyvät paitsi sen seuraajassa VAXissa, myös esimerkiksi Motorola 68000 -sarjan mikroprosessoreissa.
Lakitu
Lakitu on Mario-pelisarjassa esiintyvä kuvitteellinen hahmo, jonka loi Shigeru Miyamoto. Lakitu esiintyi ensimmäisen kerran Super Mario Bros.-pelissä vuonna 1985.
PDP-11
PDP-11:t olivat ensimmäisiä laajasti kloonattuja länsikoneita Neuvostoliitossa ja muissa itäblokin maissa. PDP-11-arkkitehtuurin suosio jatkui näissä maissa pitempään kuin länsimaissa, ja esimerkiksi Neuvostoliitossa valmistettiin PDP-11-pohjaisiin mikrosuorittimiin perustuvia kotitietokoneita, ohjelmoitavia laskimia ja satelliitteja.
Lakitu
Lakitu on Koopa, joka asuu hymyilevässä pilvessä ja lentää pilven kyydissä joissakin tasoissa. Lakitulla on silmälasit ja vihreä kilpi selässä. Lakitun luoja Shigeru Miyamoto kertoo että Lakitu muistuttaa Mario-hahmoista eniten häntä itseään. Lakitu yrittää useimmiten kukistaa Marion heittämällä yläilmoista Spinies-nimisiä piikikkäitä Koopia. Joskus Lakitu myös heittää kolikoita ja lisäelämiä.
MacMillan
MacMillan tai Macmillan on sukunimi, joka voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin ja asioihin:
PDP-11
LSI-11
LSI-11 oli DEC:n ensimmäinen mikroprosessori, joka oli kehitetty yhdessä Western Digitalin kanssa. LSI-11 koostui kolmesta mikropiiristä: ROM-piiristä, kontrollipiiristä ja datapiiristä. LSI-11 toteutti PDP-11:sta arkkitehtuurin, mutta oli hitain PDP-11 jota valmistettiin.
Lakitu
Super Mario Bros. 3-pelissä Lakitu esiintyi muutamassa tasossa. Super Mario Worldissa (1990) Lakitu esiintyy yhdessä Forest of Illusion-tasossa, jossa hän aluksi yrittää tarjota Mariolle ongella lisäelämää mutta heti kun Mario ottaa elämän, alkaa Lakitu viskellä Spinieitä. Mario voi kukistaa Lakitun ja hypätä sen jälkeen pilven kyytiin. Super Mario Worldin Chocolate Islandin kummitustalossa esiintyy haamu joka muistuttaa paljon Lakitua.
Mittaintegraali
Määritelmä
Yksinkertaisen funktion f integraali on.
Lakitu
Lakitulla on tärkeä rooli myös Super Mario Kartissa (1992), jossa hän toimii erotuomarina. Jos pelaaja vahingossa ajaa itsensä nurmikolle tai veteen, Lakitu onkii pelaajan auton takaisin radalle.
PDP-11
Emulaatio
SIMH-emulaattori tukee PDP-11:stä.
Mittaintegraali
Määritelmä
Olkoon kuvaus, joka on \mu-mitallinen. Kuvauksen f integraali on. Tätä esitysmuotoa kutsutaan mittaintegraaliksi. Yleensä mitta \mu on yhteydestä selvä, jolloin sitä ei merkitä näkyviin, vaan käytetään lyhyempää tapaa \int_X f.
Kuvauksen f integraali yli joukon  on.
Kuvaus on integroituva, jos pätee ehto . f on integroituva yli joukon , jos pätee . f on kvasi-integroituva, jos se ei ole integroituva, mutta pätee tai.
Perusominaisuuksia
Oletetaan, joukko, f ja g ovat \mathcal{A}-mitallisia kuvauksia ja integroituvia yli joukon E.
Viimeinen ominaisuus voidaan tulkita niin, että funktion arvot nollajoukolla eivät vaikuta sen integraalin arvoon.
Jos lisäksi, E ja G ovat erillisiä sekä h on \mu-mitallisia kuvaus ja integroituva yli joukon E \cup G, niin .
Integroituvien funktioiden avaruudet Lp ja L∞
Ominaisuuksia:
Hölderin epäyhtälö
Jos p>1 ja q>1 siten, että , sekä f \in L^p ja g \in L^q, niin Hölderin epäyhtälö on. Jos p=1 ja q=\infty, niin epäyhtälö pätee muodossa .
Minkowskin epäyhtälö
Jos f,g\in L^p, niin . Minkowskin epäyhtälö voidaan yleistää useammalle kuin kahdelle L^p-funktiolle matemaattisen induktion avulla tai huomaamalla että avaruus L^p on vakaa yhteenlaskun suhteen.
Fatoun lemma
Olkoon joukko ja  jono \mathcal{A}-mitallisia kuvauksia. Tällöin ja .
Monotonisen konvergenssin lause
Jos pätee, niin raja-arvon ja integraalin järjestys voidaan vaihtaa.
Dominoidun konvergenssin lause
Jos on olemassa integroituva kuvaus siten, että  kaikilla  melkein kaikkialla joukolla E, niin jonon raja-arvo on integroituva ja raja-arvon ja integraalin järjestys voidaan vaihtaa.
Kutsutaan myös Lebesguen dominoidun konvergenssin lauseeksi.
Rajoitetun konvergenssin lause
Jos ja  kaikilla, niin jonon raja-arvo on integroituva ja raja-arvon ja integraalin järjestys voidaan vaihtaa.
Integraalimitta
Jokaiseen mitta-avaruuden mitalliseen kuvaukseen  voidaan liittää mittaintegraali  yli jokaisen joukon. Voidaan osoittaa, että tämä kuvaus on itse asiassa mitta X:ssä. Tämä ns. integraalimitta on joskus hyödyllinen sovelluksissa, sillä siihen voidaan soveltaa kaikkia mitan ominaisuuksia.
Daniellin integraali
Mittaintegraalille on olemassa myös vaihtoehtoinen määrittelytapa ns. Daniellin integraali, jossa integraali ensin määritellään niin yksinkertaisille funktioille ettei mittateoriaa tarvitse lainkaan ja sitten rajankäynnillä laajennetaan integraalin määritelmä yleisille funktioille. Mitta-avaruuteen määritelty Daniellin integraali johtaa samoihin tuloksiin kuin edellä määritelty mittaintegraali. Kuitenkin tietyissä yleistyksissä Daniellin integraalilla näyttää olevan etuja (kts. esimerkiksi Integral, measure and derivative: a unified approach. G.E.Shilov/B.L.Gurevich – Prentice-Hall 1966).
Katso myös
Usein esiintyviä integraaleja:
Vitiges
pienoiskuva|Vitigesin profiili kolikossa Vitiges (k. 540) oli ostrogoottien kuningas vuosina 536–540. Vitiges oli alun perin aseenkantaja, mutta nousi kuninkaaksi, kun kuningas Theodahad syrjäytettiin.
Vitigesin aikana gootteja ahdistivat frankit ja langobardit sekä ennen kaikkea Bysantti. Vitigesin rauhanneuvottelut Justinianuksen kanssa epäonnistuivat, ja Belisariuksen johtamat Bysantin joukot valloittivat Rooman vuonna 537 ja Milanon 538. Frankit puolestaan valloittivat Provencen. Belisarius vangitsi Vitigesin vuonna 540, ja Vitiges vietiin panttivankina Konstantinopoliin, jossa hän myöhemmin kuoli.
Sia Kamanor
Sia Kamanor (s. 9. maaliskuuta 1977) on sierraleonelainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Kamanor oli Atlantan olympialaisissa 1996 mukana maansa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka hylättiin kilpailun alkuerissä.
Jan Zahradil
Jan Zahradil (s. 20. maaliskuuta 1963 Praha) on tšekkiläinen konservatiivipoliitikko. Zahradil valittiin Euroopan parlamenttiin 2003 tarkkailijajäsenenä, ja Tšekin liityttyä Euroopan unioniin virallisesti 1. toukokuuta 2004 hänet valittiin parlamentin täysjäseneksi. Zahradil toimi Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmän varapuheenjohtajana 2009–2014 ja puheenjohtajana lyhyesti maalis–joulukuussa 2011.
Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmä valitsi 13. marraskuuta 2018 Zahradilin Spitzenkandidatiksi eli ryhmän ehdokkaaksi komission puheenjohtajaksi europarlamenttivaaleissa 2019.
Ennen uraansa europarlamentissa Zahradil oli Tšekin edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1998–2004. Poliittisen uransa hän aloitti toimimalla Tšekkoslovakian parlamentin jäsenenä 1992–1993 ja myöhemmin pääministerin neuvonantajana 1995–1997.
Toivo Marttala
Marttalan vanhemmat olivat työmies Jaakko Vihtori Marttala ja Sanna Maria Salomäki. Hän oli naimisissa vuodesta 1947 Rauha Astrid Bluménin kanssa.
Marttala toimi saarnaajana 18-vuotiaasta alkaen ensin Salossa ja sodan jälkeen Kouvolassa ja Voikkaalla. Hän oli saarnaajana 1956–1974 Pohjois-Karjalassa ja viimeksi vuodesta 1974 Kuopiossa. Eläkkeelle jäätyään hän oli vielä Lehijärvellä raamattuopiston johtajana ja opettajana.
Nanker Phelge
Nanker Phelge on The Rolling Stones -yhtyeen sävellystöissään käyttämä kollektiivinen salanimi. Tälle nimelle on merkitty kappaleet, joiden tekemiseen osallistui koko yhtye. Mukaan on luettu ulkojäsenet, kuten yhtyeen studio- ja lavapianistina toiminut Ian Stewart. Salanimen alkuperä on yhtyeen varhaiskaudelta, jolloin kitaristit Keith Richards ja Brian Jones sekä laulaja Mick Jagger asuivat yhdessä Lontoon Edith Grovella. Heidän asuintoverinaan oli James (Jimmy) Phelge -niminen kirjanpainaja. ”Nanker” puolestaan oli nimitys, jota yhtyeen jäsenet käyttivät erityisesti Brian Jonesin osaamasta törkeästä irvistyksestä.
Porsche Supercup -kausi 2012
Porsche Mobil 1 Supercup -kausi 2012 oli Porsche Supercup -sarjan 20. kausi. Kausi alkoi 21. huhtikuuta Bahrainista ja päättyi 9. syyskuuta Italiaan. Kilpailut ajettiin Formula 1 -kauden -kilpailuviikonloppujen yhteydessä.
Sarjan mestaruuden voitti kolmannen kerran peräkkäin saksalainen René Rast. Toiseksi sijoittui ranskalainen Kévin Estre ja kolmanneksi tanskalainen Nicki Thiim.
Raimo Nousiainen
Raimo Nousiainen (s. 12. elokuuta 1935 Harlu) on teollinen muotoilija ja metallitaiteilija. Hän on valmistunut teolliseksi muotoilijaksi Ateneumin teollisen muotoilun osastolta 1960-luvulla.
Raimo Nousiaisella on monipuolinen taide- ja muotoilualojen osaaminen ja koulutustehtäviä kymmenien vuosien ajalta. Hän on tehnyt taideteoksia kuparista, hopeasta, vanerista, puusta ja emalista. Raimo Nousiainen on siirtänyt oppilailleen taiteen osaamista vuosikymmenien ajan.
Nousianen toimi Oy Strömberg Ab:n palveluksessa Vaasassa teollisena muotoilijana 1965–1985 ja Electrolux Oy:n teollisena muotoilijana 1985–1990. Vuodesta 1990 alkaen hän on ollut vapaa taiteilija ja metallikonservaattori, asuinpaikkana Heinävesi.
Raimo Nousiainen on ollut Taideteollisen korkeakoulun valintaraadin jäsen useana vuonna. Muotoilun valtionpalkinto myönnettiin Nousiaiselle 1974.
Jerome Sinclair
Jerome Terence Sinclair (s. 20. syyskuuta 1996 Birmingham) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Watford FC:tä. Oikeajalkainen Sinclair on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Sinclair pelasi vuonna 2012 Englannin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa viidessä ottelussa tehden yhden maalin.
Ekfrasis
thumb|250px|[[Thetis Hefaistoksen pajassa odottamassa Akhilleuksen uusien aseiden luovuttamista. Fresko Pompeijista, 1. vuosisata.]] Ekfrasis (, ek + frasis > ekfrazein 'julistaa tai kutsua elotonta esinettä nimeltä') on laajassa mielessä kirjallinen ja retorinen esitystapa, jonka avulla jotain esitetään kuvallisesti tai figuratiivisesti. Ekfrasis tarkoittaa ennen kaikkea taideteoksen kirjallista kuvausta, kuvan kuvaamista, sanallista deskriptiota. Ekfrasis on siis kirjallinen keino, jossa teksti vastaa tai kuvaa toista taideteosta, hyvin usein maalausta tai veistosta.
Kuvauksen sävy ekfrasiksessa on usein draamallinen. Antiikin Kreikassa ekfrasis viittasi minkä tahansa asian, henkilön tai kokemuksen kuvaukseen. Klassisia esimerkkejä ekfrasis-teoksista ovat Filostratos vanhemman teos Eikones ja Filostratos nuoremman samanniminen teos Eikones, jotka kuvasivat maalauksia, sekä veistoksia kuvannut Kallistratoksen Ekfraseis.
Limittäinen geeni
thumb|right|Kaavio B-hepatiittiviruksen genomista, joka on osin kaksijuosteinen, osin yksijuosteinen DNA. Geenit ovat osin samoja, ja peietävät osin toisensa.
Limittäinen geeni on viruksessa tai solussa oleva geeni, jota voidaan lukea ainakin kahta geeniä, koska ne ovat osaksi samoja. Esimerkiksi b-hepatiittiviruksessa on monta limittäistä geeniä. Limittäiset geenit ovat tyypillisiä pienille genomeille. Ne ovat välttämättömiä virukselle Phi-X174, jossa on 11 geeniä vain 5386 emäsparia. Esimerkiksi noin 0,5 miljoonan emäsparin noin 500 geenistä 44 menee osin toistensa päälle. Limittäiset geenit pyrkivät suojamaan geeniä mutaatioilta. Tämä on vahvistetu simuloimalla yksinkertaistetun geenin kehitystä Avida-nimisellä tietokonesysteemillä.
1754
Katso myös
1751 – 1800
Kirby Super Star Ultra
Kirby Super Star Ultra on Hal Laboratoryn kehittämä ja Nintendon julkaisema tasohyppely. Peli on julkaistu vuonna Nintendo DS:lle. Peli on uudelleenjulkaistu versio Super Nintendon (SNES) klassikosta Kirby’s Fun Pak.
Pelaaminen
Pelissä on mukana kaikki SNES-klassikosta tutut pelimuodot, mutta mukana on myös uusia pelimuotoja, kuten Revenge of the King ja Meta Knight Ultra. Revenge of the King -pelimuoto on vaikeampi ja synkempi versio alkuperäisen pelin minipeleistä. Siinä käytetään apuna Nintendo DS:n kosketusnäyttöä ja minipelejä voidaan pelata yhdessä kolmen muun pelaajan kanssa. Meta Knight Ultra puolestaan antaa mahdollisuuden pelata koko pelin läpi Meta Knight -hahmolla, joka tuo vaihtelua perinteiseen Kirby-tyyliin.
Hahmot
Pelissä on monta eri hahmoa. Pelattavina hahmoina ovat Kirby ja Meta Knight. Pomovastuksina pelissä on muun muassa Meta Knight, King Dedede, Marx ja Marx Soul.
Kutveleen kanava
pienoiskuva|Kutveleen kanava pienoiskuva|Kyäniemen lossi Kutvele on avokanava Saimaalla Ruokolahden ja Taipalsaaren rajalla Etelä-Karjalassa. Se on kaivettu Kyläniemen tyveen sen kapeimman kohdan poikki. Kanava on 90–100 metriä leveä ja 250 metriä pitkä. Kanavassa kulkee laivaväylä, jonka syväys on 2,4 metriä.
Historiaa
Kanava kuuluu niin sanottuihin Suvorovin kanaviin, jotka rakennettiin osana linnoitustyötä vahvistamaan venäläisten kohteiden puolustusta. Pikkuvihan (1742–1743) jälkeen Ruotsin ja Venäjän välinen raja kulki eteläisen Saimaan halki niin, että Puumalansalmi jäi Ruotsin puolelle. Tämä hankaloitti venäläisen puolustusta ja kaupankäyntiä, sillä venäläiset joutuivat maksamaan tullia Puumalassa. Siksi keisarinna Katariinalle ehdotettiin Puumalan ohittavan kanavaketjun rakentamista Suur-Saimaan ja Pihlajaveden välille. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1791.
Kutveleen kanavaa rakennettiin vuosina 1792–1793 ja rakentamiseen osallistui satoja työntekijöitä. Kanavan rannat muurattiin muotoonsa hakatuista luonnonkivistä ja kanavan ympäristöön piilotettiin puolustuslaitteita hankaloittamaan ruotsalaisten navigoimista niissä sota-aikana. Kanava menetti puolustuksellisen merkityksensä Suomen sodan (1808–1809) jälkeen, kun valtionraja siirtyi muualle. Kanavasta tuli 100 metriä pitkä ja noin 10 metriä leveä.
Kanavaa laajennettiin 1900-luvun alussa (1902). Kanavan pituudeksi mainitaan yli 200 metriä. Kanavan molemmilla rannoilla korotettiin kivimuurausta 2,5 metriin vedenpinnasta, ja maalla muurit olivat kaksi metriä leveät. Vuosina 1949–1950 suoritettiin laajennustöitä ja viimeinen laajennus suoritettiin vuonna 1977. Alkuperäisen kanavan rakenteita ei ole säilynyt laajennustöissä.
Pikkutulisilmä
Pikkutulisilmä (Pyriglena leucoptera) on Etelä-Amerikan itäosissa tavattava puumuuriin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Pikkutulisilmä on suurehko laji puumuurien heimossa, kooltaan noin 18 cm. Koiras on höyhenpuvultaan yksivärisen kiiltävän musta lukuun ottamatta siipien kuviointia. Siivissä on kaksi valkoista juovaa ja myös siipien kärjet ovat valkoiset. Naaras on selästään ja päästään ruskea ja kurkustaan valkoinen. Vatsa on väriltään kellanruskea ja pyrstö on musta. Kyljet ovat oliivinruskeat. Pikkutulisilmän pyrstö on pitkähkö ja silmän iiris on väriltään kirkkaan punainen.
Levinneisyys ja elinympäristö
Pikkutulisilmää tavataan Brasilian itärannikolla Bahian osavaltiosta etelään sekä Paraguayn itäosissa ja sisämaassa Argentiinan pohjoisosissa. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat. Lajia tavataan usein bambukasvustojen seasta, mutta lintua tavataan myös muunlaisista elinympäristöistä.
Pikkutulisilmät liikkuvat useimmiten pareittain ja voivat liittyä sekaparviksi muiden varpuslintulajien kanssa. Lajin ravinto koostuu hyönteisistä. Pikkutulisilmät seuraavat ravintoa etsiessään usein sotilasmuurahaisparvia, joita muut hyönteiset pakenevat.
Pirunpelto
thumb|300px|Pirunpelto [[Turku|Turun Nunnavuorella.]] thumb|300px|Pirunpeltoa [[Ångermanlandissa Skuleskogenin kansallispuistossa, Ruotsissa.]] Pirunpelto on laaja kivikko, joka sijaitsee muinaisella rannalla. Vesi lajittelee rantoja huuhtoessaan maa-aineita hiukkaskoon mukaan. Pirunpelto on kohta, jonka maa-ainekseksi on rantavoimien toiminnan tuloksena lajittunut isoja kiviä. Myöhemmin vedenpinta on laskenut ja pirunpeltoja on jäänyt syvällekin sisämaahan.
Harvat eläimet viihtyvät pirunpelloilla, sillä isot kivet haittaavat niiden liikkumista. Kivien pinnalla kukoistavat jäkälät ja sammalet, sillä alueen kasvillisuudesta puuttuu pitkälti isompi aluskasvillisuus, eivätkä varjostavat puutkaan viihdy kovin hyvin. Ravinteita on hyvin niukasti.
Pirunpelto on rantamuodostuma eli eräs niistä pinnanmuodoista, joita tavataan muinaisrantojen yhteydessä. Kaikille muinaisrannoille ei kuitenkaan ole muodostunut pirunpeltoa, koska erilaisia rantamuodostumia on paikan olosuhteista ja maa- ja kallioperästä riippuen myös lukuisia muuntyyppisiä.
Nimitys pirunpelto perustuu vanhaan uskomukseen, jonka mukaan piru on viskellyt pirunpeltojen kivet sijoilleen tai vain piru olisi kykeneväinen kyntämään niin kivisen pellon.
Daniel Caro Borda
Daniel Caro Borda (s. 22. joulukuuta 1939) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Zipaquirán hiippakuntaan Buenaventura Jáuregui Prieto 15. elokuuta 1963. Hänet nimitettiin Bogotán arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Rusibisirin titulaaripiispaksi 21. heinäkuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pedro Rubiano Sàenz, jota avustivat Jorge Enrique Jiménez Carvajal ja Fernando Sabogal Viana.
Caro Borda sai 6. elokuuta 2003 nimityksen Soachan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 14. syyskuuta.
Maailman kaunein tyttö
Maailman kaunein tyttö on Veikko Itkosen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1953. Sen on käsikirjoittanut Mika Waltari. Romanttisessa komediassa tapaavat orpo karjalaistyttö ja amerikkalainen tehtailijasuvun jälkeläinen. Pääosissa näyttelevät Tauno Palo ja edellisenä vuonna Miss Universumiksi valittu Armi Kuusela.
Tuotanto
Maailman kaunein tyttö on ainoa suomalainen elokuva, jossa Kuusela esiintyy. Lisäksi hän esiintyi filippiiniläisessä elokuvassa, joka kertoo Armin tarinasta sikäläisen version. Mukana on myös jaksoja sotavuosien dokumenttielokuvista.
Elokuvan valmistamisen aikoihin Suomessa kiersi laajalti huhuja, joiden mukaan suomalaiset elokuvantekijät olisivat tapelleet filmausoikeuksista Armi Kuuselan kanssa. Kuitenkin Kuusela itse sanoi häntä 50 vuotta myöhemmin haastatelleelle Nina af Enehjelmille, että Veikko Itkosta lukuun ottamatta kukaan suomalainen elokuvaohjaaja ei ottanut häneen yhteyttä.
Kerrotaan, että Waltari sai sanomalehdestä tiedon, että hänen toivotaan tekevän käsikirjoituksen, ja suostui hyvää hyvyyttään. Waltari laati elokuvan käsikirjoituksen Eiran sairaalassa, jossa hän oli lepäämässä romaaninsa Johannes Angelos kirjoitusprosessin aiheuttaman rasituksen vuoksi.
Arviot
Arvioissa kiinnitettiin huomiota Palon setämäisyyteen, ja muutenkin näyttelijöiden työ sai Kuuselaa lukuun ottamatta kielteisiä arvioita. Nimimerkki Sama (Työkansan Sanomat) kirjoitti Kuuselasta: "[Hän] onnistui – – ensikertalaiseksi yllättävän hyvin ja omalla välittömällä luonnollisuudellaan saattaa häpeään useita suomalaisen elokuvan tunnettuja tähtidiivoja." Helsingin Sanomien nimimerkin P. Ta-vi mukaan jotakin olisi voitu pelastaa, jos Palon rooli olisi tehty edes koomiseksi. Saman nimimerkin mukaan muut näyttelijät ”tekivät mitä voivat, mutta kaikki osat olivat yliammuttuja”. Uuden Suomen nimimerkki V. H. moitti elokuvan juonta epäjohdonmukaiseksi ja sekavaksi, jopa mauttomaksi. Elokuva-Aitan päätoimittaja Valma Kivitie sääli Palon kohtaloa: ”Kyllähän hän yritti olla 35-vuotias amerikkalainen kaivinkonetehtaan perijä, mutta miksihän niin moni huolestunut naisääni on viime päivinä tiedustellut puhelimitse lehtemme toimituksesta Taunon syntymäaikaa...”
Suomen Kuvalehden nimimerkki Camera oli arviossaan armoton: ”Elokuvan valmistamisessa pidettiin aivan ennennäkemätöntä kiirettä, vajaassa parissa kuukaudessa oli koko touhu ohi. Mutta niinpä onkin tuloksena kokonaisuutena ottaen sotkuinen, turhanpäiväinen ja kiukuttavan naiivi filmityö. Suurimman vastuun tästä kantaa Mika Waltari, jonka käsikirjoitus lienee niitä hatarimpia ja epäjohdonmukaisimpia, mitä meillä milloinkaan on filmattu. Isompia kehumisia ei ole myöskään siinä tavassa, millä Veikko Itkonen on tämän surkean jutun filminauhalle siirtänyt.” Toisaalta tässäkin arviossa Armi Kuusela sai kiitosta: ”Armi onkin aivan samassa määrässä myönteinen yllätys kuin filmi muuten on pettymys. Hänen esiintymisensä on miellyttävän luontevaa ja välitöntä ja hänen tyttömäinen kauneutensa tuntuu pääsevän filmissä täysiin oikeuksiinsa.”
Kriitikkojen murska-arvioista huolimatta elokuva pyöri täysille saleille useita kuukausia, ja siitä tuli Veikko Itkosen koko ohjaajauran suurin taloudellinen menestys. Eräs elokuvan nähnyt nainen huudahti: ”Minun mielestäni elokuva olisi ansainnut kaikki maailman Jussi-palkinnot ja Oscar-patsaat!” Armi Kuusela itse muisteli puoli vuosisataa myöhemmin, että sekä Itkosen että Tauno Palon kanssa oli ollut hyvä ja helppo työskennellä. Tauno Palon elämäkerran kirjoittajan Lauri Meren mukaan näyttelijänä täysin harjaantumattoman Kuuselan vastapariksi haluttiin mahdollisimman kokenut tekijä, joka olisi oikealla tavalla osannut tukea nuorta aloittelijaa, ja tähän tehtävään olisi ollut vaikea kuvitella Paloa parempaa miestä.
Televisioesityksen arviossa vuodelta 2014 elokuvaa pidetään typeränä ja sekavana. Kuuselan karisman lisäksi elokuvassa ei kriitikon mielestä ole juuri hurraamista.
Geoffrey Van Orden
Geoffrey Van Orden (s. 10. huhtikuuta 1945) on brittiläinen konservatiivipoliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin ensimmäisen kerran vuoden 1999 vaaleissa, ja uudelleen vuosina 2004 ja 2009. Hän on Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmän varapuheenjohtaja ja kuuluu ulkoasiainvaliokuntaan.
Maroussi BC
Maroussi BC on kreikkalainen koripalloseura Suur-Ateenan Maroúsista.
Historia
Seura perustettiin vuonna 1950, mutta Maroussi nousi Euroopan kärjen tuntumaan kaudella 1978–1979, kun se pääsi Korać Cupiin. Vuonna 1999 seura nousi Kreikan liigaan 18 divisioonavuoden jälkeen. Kaudella 2000–2001 Maroussi voitti Saporta Cupin, mikä on edelleen Maroussin paras saavutus. Seuraavalla kaudella joukkue oli Kreikan cupissa toinen hävittyään Olympiakosille luvuin 74–66.
Maroussi pelasi Euroliigassa ensimmäistä kertaa kaudella 2009–2010. Seura eteni aina kuudentoista parhaan joukkoon ennen putoamista. Kaudella 2011–2012 Maroussi sijoittui Kreikan liigassa viimeiseksi ja putosi pääsarjasta. Taloudellisten syiden takia seura putosi kolmannelle sarjatasolle.
Sysiviirikala
Koko ja ulkonäkö
Sysiviirikala voi kasvaa 25 cm pitkäksi. Se on litteä, pitkänokkainen kala, jonka vartalo on pystysuunnassa mustavalkoraitainen. Selkäevä ulottuu kapeana viirinä pitkälle kalan taakse. Pyrstö ja taempi selkäevä ovat keltaiset. Sen erottaa melko samannäköisistä lajeista siitä, että Zanclus cornutusilla on keltaisia raitoja myös vartalossa, kun taas viirikala (Heniochus acuminatus) on pyöreämpi, pitkänokkaisempi, ja taempi musta raita sijaitsee eri lailla eviin nähden.
Alkuperä
Sysiviirikala on kotoisin Indopasifiselta merialueelta: Punaiselta mereltä ja Etelä-Afrikan ja Australian sekä Havaijin väliseltä alueelta.
Käyttäytyminen
Sysiviirikalat elävät näyttävissä parvissa. Indonesiassa aikuisten yksilöiden parvia on havaittu 40–50 metrin, joskus jopa 200 metrin syvyydessä. Kutuaikana parvi hajoaa kutupareiksi.
Ravinto
Sysiviirikala syö luonnossa eläinplanktonia. Meriakvaariossa se oppii yleensä syömään myös pakaste- ja kuivaruokaa.
Theresa May
May ilmoitti toukokuussa 2019 eroavansa puolueen puheenjohtajan tehtävästä 7. kesäkuuta, jolloin ryhdyttiin valitsemaan uutta puheenjohtajaa, josta tulee myös pääministeri. May oli virkaatekevä puheenjohtaja uuden puheenjohtajan valintaan saakka. Hän jätti pääministerin tehtävän 24. heinäkuuta 2019, jolloin kuningatar Elisabet II pyysi hänen seuraajakseen valittua Boris Johnsonia muodostamaan hallituksen.
Tausta
Theresa Brasier syntyi perheensä ainoaksi lapseksi. Hänen isänsä oli anglokatolilainen pappi Englannin kirkossa. Hän kiinnostui konservatiivipuolueen toiminnasta jo 12-vuotiaana. Hän kävi valtion koulua ja opiskeli sen jälkeen Oxfordin yliopiston St Hugh's Collegessa ja suoritti alemman tutkinnon maantieteestä.
Ura
May työskenteli vuosina 1977–1983 Bank of Englandissa ja myöhemmin UK Payments Administration Ltd.:ssa (UKPA). Hänet valittiin Lontoon Mertonin kunnanvaltuustoon vuonna 1986.
Vuonna 1997 May valittiin parlamenttiin Berkshiren Maidenheadista. Hän nousi konservatiivipuolueen kärkiryhmään 2002. Hän toimi William Haguen varjohallituksessa, jossa hän oli vastuussa muun muassa kouluista sekä myöhemmin liikenneministerin, ympäristöministerin, opetusministerin ja työministerin aloista. Privy Councilin jäsen hänestä tuli vuonna 2003.