cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Härmän Liikenne
Vuodesta 1985 lähtien yritystä on johtanut perustajan poika Vesa Salo. Vuonna 2014 toimitusjohtajaksi nimitettiin Sami Heinimäki, Salon jatkaessa hallituksen puheenjohtajana.
Härmän Liikenteen imagoa on rakennettu omaan erottuvaan suuntaansa jo vuosia. Tässä keskeinen henkilö on ollut paikkakunnan kuuluisin puukkojunkkari Isoo-Antti, joka on kuvattu yhtiön logossa.
Yrityksellä on kolme toimipistettä: Alahärmässä, Seinäjoella ja Ylistarossa ja se työllistää yli 60 henkilöä.
Historiaa
Yhtiön perustaja Aarne Salo (1928–1993) aloitti kuorma-autoliikenteen vuonna 1949. Seuraavalla vuosikymmenellä toiminta laajentui taksiin, mutta Salo ehti vuosiksi myös metsurin töihin Amerikan mantereelle lukuisten muiden aikalaistensa tavoin.
Seuraavalla vuosikymmenellä perhe pyöritti kuljetustoiminnan ohella paikallista Essoa vuosien 1964-69 aikana. Vuonna 1965 Aarne Salo osti ensimmäisen bussinsa, jonka omistivat Lapuan ammattikoulun 200 opiskelijaa. Tällöin alkoi Härmän Liikenteen toiminta. Omistajat saivat olla kyydissä ilman liikennelupaa, mutta järjestelyä kesti kuitenkin vain muutaman kuukauden.
Syrjäkylien koulujen lakkautukset laajensivat linja-autoliiketoimintaa nopeasti 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Samoihin aikoihin aloitettiin myös tilausajot. Tilausajoja sekä matkoja tehtiin paljon Norjaan ja Neuvostoliittoon. Pisin tilausajo Härmän Liikenteeltä on ajettu 1990-luvun alusta, jolloin kuljetettiin asiakkaita Uralin vuoristolle asti. Kilometriä matkalla kertyi 25 000 ja aikaa kului puolitoista kuukautta.
Härmän Liikenteen vaikeimmat vuodet osuivat 1990-luvun alkuun. Lama iski erityisen pahasti yhtiön matkatoimistoliiketoimintaan, mutta ei niinkään linja-autotoimintaan. Yhtiön oma, 1985 perustettu matkatoimisto Jokamatkat jouduttiinkin lopettamaan 1993.
Vuodesta 1965 alkaen yritys tunnettiin toiminimellä Aarne Salo. Vuonna 1982 nimeksi tuli Härmän Liikenne Ky ja vuonna 2000 Härmän Liikenne Oy. Vuosina 1986-1989 yritys omisti Sakun Linjat Oy:n Vaasasta. Ylistarossa yhtiön liikenne alkoi yhdellä kaukoliikennevuorolla 1999. Seinäjoelle toiminta laajeni 2010 aluksi tilaus- ja kaukoliikenteellä ja 2013 paikallisliikenteellä. Joulukuussa 2016 yritys osti seinäjokisen Mustajärven Liikenne Oy:n liiketoiminnan. Heinäkuussa 2018 myös peräseinäjokisen Myllärin Liikenne Oy:n liiketoiminta siirtyi Härmän Liikenteelle.
Carlos Gardel
Carlos Gardel (11. joulukuuta 1890 Toulouse, Ranska – 24. kesäkuuta 1935 Medellín, Kolumbia) oli argentiinalaisen tangon suurimpiin tulkitsijoihin kuuluva säveltäjä, laulaja ja näyttelijä, tanguero, joka levytti sadoittain tangoja elinaikanaan. Näistä tunnetuimpia ovat ”Mi noche triste”, ”Mi Buenos Aires Querido”, ”Amores de Estudiante”, ”Soledad”, ”Volver”, ”Por una Cabeza” sekä ”El día que me quieras”, joista useimmat hän loi yhdessä pitkäaikaisen työtoverinsa, sanoittaja Alfredo Le Peran kanssa. Yhteensä Gardel levytti 770 kappaletta, joista peräti 514 on tangoja.
Elämä ja ura
Gardel aloitti uransa laulamalla baareissa ja yksityistilaisuuksissa. Hänen läpimurtonsa tapahtui vuonna 1917 valtavan suosion saaneella kappaleella ”Mi noche triste”. Tämä Pascual Contrusin ja Samuel Catriotan säveltämä kappale myi 100 000 kappaletta ja oli valtava menestys koko latinalaisessa Amerikassa. ”Mi noche tristen” myötä Gardel kehitti tango-canciónin, joka nosti tangon alaluokan musiikkityylistä arvostetuksi keskiluokan suosikiksi. Gardel kiersi useita kertoja läpi Etelä-Amerikan ja esiintyi myös Barcelonassa, Madridissa, Pariisissa ja New Yorkissa. Suosionsa kasvaessa Gardel teki myös lukuisia elokuvia.
Gardelin laulutyyliä on kuvattu olleen rinnastuksia italialaiseen bel cantoon, portugalilaiseen fadoon sekä amerikanitalialaiseen crooneriin.
Kuolema
Kesäkuussa 1935 maailmalle levisi uutinen Gardelin ja hänen työtoverinsa Alfredo Le Peran kuolemasta lento-onnettomuudessa Medellínin kaupungissa Kolumbiassa. Valtava määrä ihmisiä tuli osoittamaan kunnioitustaan edesmenneelle suosikilleen, kun tämän ruumis kulki Kolumbian, New Yorkin, Rio de Janeiron ja Montevideon kautta viimeiseen lepopaikkaansa Buenos Airesin La Chacarita -hautausmaalle.
Kiistelty syntymäpaikka
Gardelin syntymäpaikasta on kaksi eri teoriaa: Toisen mukaan hän on syntynyt pienessä Valle Edénin kaupungissa Uruguayssa. Väite perustuu hänen anomukseensa Argentiinan kansalaisuutta varten, jossa Gardel itse väitti olevansa uruguaylainen, sekä hänen puoliksi palaneesta passistaan, joka löytyi kohtalokkaan lento-onnettomuuden jälkeen. Passin mukaan Gardel oli syntynyt Tacuarembossa, Uruguayssa, lähellä Valle Edénin pikkukaupunkia. Toinen teoria taas kertoo Gardelin oikean nimen olleen Charles Romuald Gardés ja syntymäpaikan Toulouse, Ranska. Tämän mukaan hän oli tuntemattoman isän ja Berthe Gardésin (1865–1943) poika, joka saapui Argentiinaan 27 kuukauden ikäisenä. Ranskalainen syntymätodistus on olemassa ja sen omistaa Gardel-ekspertti Gilbert Mamery. Toinen teoriaa tukeva dokumentti on Gardelin ilmeisesti itse kirjoittama testamentti, jossa hän myöntää syntymäpaikkansa olevan Ranskan Toulouse.
Koska ei voida sanoa, kummat dokumentit ovat väärennettyjä, Gardelin syntymäpaikasta ei ole varmuutta. On epäilty, että Gardel ei suostunut vahvistamaan syntyperäänsä, koska yritti salata taustansa aviottomana lapsena. Kysyttäessä hänen kansalaisuuttaan Gardel usein vastasi: ”Synnyin Buenos Airesissa Argentiinassa kahden ja puolen vuoden iässä.”
VX (videojärjestelmä)
VX on Matsushitan kehittämä videonauhurijärjestelmä. Sitä markkinoitiin ensisijaisesti kotitalouksille. VX esiteltiin vuonna 1975 ja poistettiin markkinoilta vähäisen kysynnän takia jo 1977.
VX käyttää analogista, kasettiin pakattua puolen tuuman levyistä magneettinauhaa, kuten VHS- ja Betamax-järjestelmät. Myös VX-järjestelmässä nauhaa lukee pyörivä helical scan -kuvarumpu, joka mahdollistaa matalan nauhannopeuden. VX poikkeaa muista 1970-luvun kotivideojärjestelmistä ennen kaikkea kasettinsa rakenteen suhteen: VX-kasetissa nauhakelat ovat päällekkäin ja kasetissa on vastakappale kuvarumpua varten. Nauha on aina latausvalmiina, joten järjestelmän ei tarvitse vetää nauhaa kasetin ulkopuolelle latauksen yhteydessä. Kuvarumpu asettuu automaattisesti kasetin sisään. Siten VX-kasetti on huomattavasti muiden järjestelmien kasetteja kookkaampi: mainittu vastakappale sijaitsee nauhakelojen vieressä, jolloin kasetin pidemmän sivun mitta nousee runsaasti yli 20 senttimetrin. Lisäksi VX-kasetti ladataan lyhyempi sivu eteenpäin, kun muissa järjestelmissä ladataan pidempi sivu eteen, paitsi Sanyon V-Cord-järjestelmässä.
VX-kasetin mitat ovat 213×146×44 millimetriä ja paino 550 grammaa. Kuvarummun halkaisija on 48 millimetriä ja nauhannopeus 5,2133 cm/s. Suhteellinen nauhannopeus on 9,091 m/s.
100% Record Company
100% Record Company on vuonna 2006 perustettu levy-yhtiö.
VX (videojärjestelmä)
Laitetuki
VX-järjestelmän nauhureita myytiin Yhdysvalloissa Quasar-merkkisinä, malleja oli vain yksi: VR-1000. Japanissa malleja oli kaksi: VX-100 ja VX-2000. Quasar-nauhuri perustuu VX-2000-malliin.
Yhdysvaltain perustuslaki
thumb|Yhdysvaltain perustuslain ensimmäinen sivu. Alkuperäinen perustuslaki on nähtävissä kansallisarkistossa [[Washington (DC)|Washingtonissa.]]
Yhdysvaltain perustuslaki on Yhdysvaltain lainsäädännön ylin osa ja siten etusijainen maan muuhun lainsäädäntöön nähden. Laki on myös vanhin yhä voimassa oleva kirjoitettu merkittävän suvereenin valtion perustuslaki. Philadelphiassa kokoontunut perustuslaillinen konventti hyväksyi sen 17. syyskuuta 1787. Se yhdisti Yhdysvaltain silloiset kolmetoista osavaltiota, jotka aikaisemmin toimivat huomattavasti löyhempänä valtioiden liittona konfederaatioartiklojen alla. Yhdysvaltain perustuslaki on ollut mallina useiden valtioiden omille perustuslaeille, ja se muistuttaa Ranskan vallankumouksen asettamaa universaliteettiperiaatetta, joka oli suosittu aikansa perustuslaeissa.
Perustuslain esipuheessa Yhdysvaltain olemassaolon tarkoitus tiivistetään kuuteen periaatteeseen, jotka ovat yhteiskunta, oikeudenmukaisuus, rauha, turvallisuus, liittovaltio ja vapaus.
Tie Philadelphiaan
Vuodesta 1780 lähtien voimakkaan hallituksen kannattajat ehdottivat useasti neuvotteluja pysyvämmän järjestelmän perustamiseksi. New York oli tehnyt aloitteen vuonna 1782 ja Massachusetts 1785, mutta mitään ei tapahtunut. Vuonna 1785 Maryland ja Virginia ajautuivat riitaan Potomacjoen ja Chesapeakenlahden liikenteestä, mistä George Washington oli henkilökohtaisesti kiinnostunut. Pidettiin tarpeellisena selvittää kauppasäädökset kerralla kuntoon ja Virginian lainsäädäntökunta kutsui osavaltioiden edustajat kokoukseen Annapolisiin 1786.
Adams (Nebraska)
pienoiskuva|Adamsin sijainti Nebraskassa pienoiskuva|Adamsin keskustaa Adams on kylä Gagen piirikunnassa Yhdysvalloissa, Nebraskan osavaltiossa. Kylän asukasluku oli 573 vuoden 2010 väestönlaskennassa.
Yhdysvaltain perustuslaki
Tie Philadelphiaan
Annapolisin kokoukseen saapui vain viiden valtion edustajat, mutta mukana oli New York, jonka edustajien joukossa oli Washingtonin entinen adjutantti, kova keskushallintomies Alexander Hamilton. Kokouksen kulku riistäytyi pian käsistä pelkästä kauppasäädöskokouksesta yleiseksi keskusteluksi liittovaltion hallinnasta. Strateginen viisaus näytti vaativan kokouksen hajaantumista ja uuden laajemman kokouksen pikaista järjestämistä. Hamilton kirjoitti päätöslauselman, joka sisälsi myös tämän päätöksen. Pian kaikki valtiot Rhode Islandia lukuun ottamatta valmistautuivat lähettämään edustajansa Philadelphian suureen konventtiin toukokuussa 1787.
Konventti Philadelphiassa
"Ristiriitainen tai heikko ratkaisu ei vastaa tarkoitustaan eikä lopulta saa yleisön kannatusta", kirjoitti Hamilton Philadelphian konventin aikaan Washingtonille. Hän ehdotti "kuvernöörin" valitsemista Yhdysvalloille, joka puolestaan nimittäisi osavaltioiden kuvernöörit. Näillä olisi ehdoton veto-oikeus osavaltioiden lainsäädännössä. Tämä oli liikaa useimmille konventin jäsenille ja ehdotus torjuttiin. Hamiltonista, joka oli ollut elimellisen tärkeä kokouksen koolle saattamiseksi, sanottiin että "tätä newyorkilaista herrasmiestä ovat kaikki kiittäneet eikä kukaan kannattanut".
Nuari Kukko
Nuari Kukko on rap-artisti Tippa-T:n 8. elokuuta 2014 julkaistu EP. EP:n julkaisi PME Records, ja se on Tippa-T:n ensimmäinen levy-yhtiöjulkaisu. EP:n kappaleista "Mä oon timantti", "Puffaadokaa", "Hakunamatata", "Mehu" ja "Loco" on julkaistu musiikkivideot. "Mehu" julkaistiin myös EP:n ensimmäisenä singlenä. Nuari Kukko nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 15. sijalle.
Adams (Nebraska)
Lähteet
40.4575°N, -96.51028°W
Gérard Philipe
Gérard Philipe (4. joulukuuta 1922 Cannes – 25. marraskuuta 1959) oli ranskalainen näyttelijä.
Yhdysvaltain perustuslaki
Konventti Philadelphiassa
Vaikka Jefferson ja Adams olivat Euroopassa konventin ajan, ja muita huomattavia henkilöitä puuttui myös, antoi Washingtonin ja Franklinin varsin muodollinen osallistuminen tilaisuudelle arvovaltaa ja juhlallisuutta. Kaikkiaan 73 edustajaa oli nimetty, mutta 55 saapui paikalle. Näistä vain kahdeksan oli ollut itsenäisyysjulistusta allekirjoittamassa. Joukossa oli paljon nuoria edustajia. Ensimmäinen istunto pidettiin 25. toukokuuta 1787 ja puheenjohtajaksi valittiin yksimielisesti Washington.
Gérard Philipe
Philipe syntyi Cannesissa ja lähti nuorena opiskelemaan Pariisiin. Hän pääsi jo 19-vuotiaana esiintymään teatteriin Nizzassa. Elokuvadebyyttinsä hän teki vuonna 1943.
Philipe esiintyi muun muassa elokuvissa Intohimojen karuselli (1950), Kultainen tulppaani (1952), Punaista ja mustaa (1954) sekä Elin päivästä päivään (1957). Hän sai miespääosastaan elokuvissa Monsieur Ripois – naisten hurmuri ja Punaista ja mustaa ulkomaisen Jussi-palkinnon vuonna 1955.
Yhdysvaltain perustuslaki
Kolme kompromissia
Väittely suunnitelmista kävi niin kuumaksi, että pienten valtioiden edustajat uhkasivat lähteä kotiin. Franklinin johtama erikoisvaliokunta pelasti konventin laatimalla "suuren kompromissin": alempaan kamariin edustajat jaettiin väkiluvun mukaan, ylempään kamariin jokainen valtio sai yhtä monta edustajaa.
Alemman kamarin oikea paikkajako osavaltioiden kesken edellytti väestönlaskentoja, joten Yhdysvaltain perustuslakiin tulikin edelleen noudatettava pykälä niiden järjestämisestä. Pohjoiset valtiot halusivat jättää paikkajaossa huomiotta orjat, etelä oli valmis suostumaan tähän vain verotuksen osalta, joka myös jakautuisi väestön mukaan. Syntyi toinen ns. kolmen viidesosan kompromissi tilanteen ratkaisemiseksi: kolme valkoista kansalaista vastaa viittä mustaa orjaa sekä verojen että paikkajaon kannalta.
Vielä kolmaskin kompromissi oli tarpeen ennen kuin ehdotus saatiin päätökseen. Liikemiespiirit halusivat, että kauppaa koskeviin säädöksiin riitti yksinkertainen enemmistö. Etelävaltiot saatiin suostumaan tähän vasta, kun niille luvattiin vientimaksujen kieltäminen ainaiseksi sekä orjakauppaan puuttumisen kieltäminen 20 vuodeksi.
thumb|[[Yhdysvaltain korkein oikeus|Korkeimman oikeuden talon marmoriin on kultakirjaimin kaiverrettu tuomari John Marshallin päätös, joka aloitti lakien perustuslaillisuuden valvonnan 1803: "Juuri tuomiovallalle kuuluu painokkaasti oikeus ja velvollisuus sanoa mikä laki on."]]
Kolme suurta kompromissia ovat ajan saatossa saaneet eniten huomiota. Näkökulmalla ei kuitenkaan oteta huomioon sitä, että useimmista asioista edustajat olivat yksimielisiä. Tuomarit nimitettiin virkoihinsa eliniäksi. Kansanedustajien toimikaudeksi tuli kaksi, senaattorien kuusi ja presidentin neljä vuotta. Senaattorien ja presidentin vaali määrättiin välilliseksi, kansaa suoraan edustamaan tarkoitettiin vain edustajainhuone. Sittemmin senaatinvaalit on muutettu suoraksi vaaliksi. vasen|pienoiskuva|Perustuslain isänä tunnettu [[James Madison.]] Perustuslakiin kirjattiin vallan kolmijako ensimmäisenä maailmassa, ja valtiomahtien välille niin sanottu valvonnan ja tasapainon periaate (checks and balances), jonka mukaan valtionhallinnon haarat valvovat ja tasapainottavat toistensa toimia. Presidentti johtaa hallitusta, mutta on sidottu noudattamaan lakeja. Kongressi säätää lait, mutta vain presidentin suostumuksella. Presidentti valitsee tuomarit, mutta vain senaatin hyväksynnällä. Tuomarit langettavat tuomiot, mutta presidentillä on armahdusoikeus. Myöhemmin on vielä muodostunut periaatteeksi, että korkein oikeus valvoo lainsäädäntötyötä päättämällä lakien perustuslainmukaisuudesta.
Elävä asiakirja
Perustuslaki kirjoitettiin avoimeksi dokumentiksi niin, että siihen sallittiin lisäysten tekeminen. Laki itsessään on monoliitti. Alkuperäiseen lakiin eikä sen lisäyksiin puututa. Mutta lisäyksin voidaan kumota myös alkuperäsen lain pykäliä tai siihen tehtyjä lisäyksiä. Ensimmäiset kymmenen lisäystä ovat luettelo kansalaisoikeuksista.
Perustuslakia säätävä konventti teki historiallisesti radikaalin ja käänteentekevän teon laatiessaan hallitusjärjestelmän vapaiden kansalaisten kansakunnalle aristokraattisesti ohjattujen, koko tasavallan ideaan epäileväisesti suhtautuvien monarkioiden keskelle. Vaikka perustuslaki sisälsi rajoituksia demokratialle, siinä oli vahva demokraattinen puoli, jota John Adams piti olennaisena kaikille vapaille hallitusjärjestelmille.
Jotta perustuslaki olisi hyvä, sen pitäisi olla "lyhyt ja epäselvä", sanoi Napoleon. Hyvin todennäköisesti hänellä oli mielessään Yhdysvaltain perustuslaki. Asiakirja on tarkoituksella laadittu niin yleisluontoisin sanakääntein, että keskushallitus saattoi ottaa osavaltioiden omanaan pitämät oikeudet omakseen silloin kun kriisi tai historiallinen muutos niin vaati. Tämä salli myöhemmin mm. rotuerottelun lopettamisen pakolla Etelävaltioissa.
Ratifiointi
Konventti määräsi, että osavaltioihin tulisi perustaa erityiset perustuslakikonventit, ja että perustuslaki tulisi voimaan kun se olisi ratifioitu yhdeksässä osavaltiossa. Raja saavutettiin kevään 1788 aikana, mutta perustuslailta puuttui vielä poliittisesti ja taloudellisesti merkittävien Virginian ja New Yorkin hyväksyntä. Virginia antoi hyväksyntänsä sillä ehdolla, että perustuslakiin lisättiin vielä Bill of Rights eli luettelo kansalaisvapauksista. Saatuaan siitä takeet Virginia ja New York ratifioivat perustuslain, minkä jälkeen sen katsottiin astuneen voimaan. Virginialaisten vaatima kymmenkohtainen Bill of Rights liitettiin perustuslakiin vuonna 1791.
Johtolause
Lain syntytapa ja tarkoitus.
Ensimmäinen artikla
Lainsäädäntövalta annetaan kongressille, joka jaetaan kahteen kamariin, edustajainhuoneeseen ja senaattiin. Osavaltioiden välisenä kompromissina osavaltioilla on edustajainhuoneessa edustus väkilukunsa mukaan, mutta senaatissa kaikilla osavaltioilla on yhtä monta edustajaa.
Toinen artikla
Toimeenpanovalta sekä presidentin ja varapresidentin toimet määritellään, sekä presidentin valinta, kelpoisuus ja toimikauden pituus.
Kolmas artikla
Tuomiovalta. Liittovaltion korkein oikeus määritellään ylimmäksi oikeusasteeksi. Liittovaltion tuomarit nimitetään eliniäksi.
Neljäs artikla
Osavaltioiden valtaoikeudet ja niiden rajat. Osavaltioille annetaan oikeus laatia omat lakinsa ja valvoa niitä. Kongressi saa säätää liittovaltion tasoisia lakeja siitä, miten osavaltioiden kuuluu kunnioittaa toistensa lakeja.
Viides artikla
Perustuslain lisäyksen esittämisen ja hyväksymisen prosessit senaatissa, edustajainhuoneessa ja osavaltioiden lainsäädäntöelimissä.
Kuudes artikla
Liittovaltion valtaoikeudet. Liittovaltion laki määritellään osavaltioiden lakeja ja paikallisia lakeja ylemmäksi. Se on voimassa, jos osavaltion laki on sen kanssa ristiriidassa.
Seitsemäs artikla
Perustuslain ratifiointiprosessin kuvaus.
Lisäykset
Perustuslakiin on myöhemmin tehty 27 muutosta, jotka ovat tarkasti ilmaistuna lisäyksiä. Näistä kymmentä ensimmäistä kutsutaan nimellä Bill of Rights. Muutoksia kutsutaan lisäyksiksi, koska alusta alkaen konventio on ollut se, että alkuperäisen lain teksti pysyy koskemattomana ja muutos kirjoitetaan alkuperäisen lain perään. Jos muutoksella kumotaan voimassa olevan lain säännös, voimassa oleva säännös siis jää asiakirjaan, mutta sitä ei enää sovelleta.
Shakuhachi
pienoiskuva|300x300px|Hui­lu ylä- ja ala­puo­lel­ta. Ala­puo­lel­la ole­van reiän peittäminen nos­taa hui­lun ää­ni­alaa ok­taa­vin kor­ke­am­malle. Shakuhachi on japanilainen perinteinen päästäpuhallettava huilu, joka on valmistettu bambusta. Sen toivat Japaniin todennäköisesti 700-luvulla buddhalaiset zen-munkit, jotka käyttivät sitä meditaatiossa musiikkina. Huilun ääniala on normaalisti kaksi ja puoli oktaavia, mutta taitava soittaja saa siitä irti kolme oktaavia.
Nimi shakuhachi tulee huilun pituudesta, joka on 1,8 shakua eli 54,5 senttimetriä. Pituus on siis yksi shaku (尺) eli 30,303 senttimetriä ja kahdeksan (八, hachi) shakun kymmenesosaa; yksi kymmenesosa (寸, sun) on 3,03 senttimetriä. Vaikka shakuhachin vakiopituus on 1,8 shakua, niitä tehdään myös muilla pituuksilla 1,3 shakun (39,4 cm) – 2,5 shakun (75,7 cm) väliltä, ja myös pidempiäkin.
Perinteiset shakuhachi-huilut lakataan valmiina urushi-lakalla, joka on tislattu myrkyllisen vernissasumakki-nimisen kasvin (Toxicodendron vernicifluum) mahlasta. Ilman ja kosteuden vaikutuksesta se polymeroituu ja siitä tulee erittäin kova pinta. Lakka saattaa aiheuttaa joillekin soittajlle allergisia reaktioita, minkä vuoksi nykyään käytetään myös vaihtoehtoisia lakkoja.
The Perry Bible Fellowship
Perry Bible Fellowship on vuodesta 2001 alkaen joka toinen viikko ilmestynyt verkkosarjakuva. Sarjakuvan tekijä on Nicholas Gurewitch. Perry Bible Fellowship sai alkunsa Syracusen yliopiston lehdessä The Daily Orange. Sarjakuva ilmestyy myös noin kymmenessä yhdysvaltalaisessa sanomalehdessä.
Shakuhachi
Rakenne
Shakuhachi-huiluista parhaat valmistetaan huilujättibambusta (Phyllostachys bambusoides). Sitä kasvaa eniten alavilla ja ravinteikkailla mailla, joilla se kuitenkin kasvaa liian suureksi halkaisijaltaan huiluja varten. Huilujen valmistukseen soveltuvat bambut kerätäänkin vuoristoista karuilta ja huonoilta mailta, joilla kasvuolot ovat ankarat, ja bamburuo’ot jäävät halkaisijoiltaan sopivan kokoisiksi. Muitakin lajeja käytetään halvempien ja harjoitussoittimien valmistamiseen. Bambut soittimiin kerätään talvella, kun niihin ei ole vielä noussut mahlaa. Ne leikataan poikki maanpinan alapuolelta. Yleensä juurista jätetään nystyrät, jotka muodostavat pienet kohoumat tyven ulkopinnalle. Keruun jälkeen bambun varsia vanhennetaan kuudesta kuukaudesta kahteen vuoteen, joskus pidempäänkin. pienoiskuva|165px|Soittaja puhaltamassa shakuhachi-huiluun. Vanhentamisen jälkeen voidaan bambun varresta alkaa rakentaa shakuhachia. Varsi muokataan sisältä shakuhachi-huilulle sopivaan muotoon erikoistyökaluilla laajentamalla sen nivelkohtia riittävästi. Joskus bambun luonnollinen käyristyminen voi vaatia muokkaamista. Sisäpinnan muotoilu vaatii suurta ammattitaitoa. Sisäpintaan käytetään jauhetusta kivestä ja kipsistä tehtyä tahnaa, jota voidaan hioa ja muotoilla. Koska tahna kuivuttuaan imee kosteutta, se on suojattava urushi-lakalla, joka estää soitettaessa syntyvän kosteuden imeytymisen.
The Perry Bible Fellowship
Sarjakuvan ilme vaihtelee. Gurewitch käsittelee arkojakin aiheita hyvin absurdilla ja humoristisella tavalla. Eräällä viikolla sarjakuvassa voi seikkailla tikku-ukkoja ja seuraavalla viikolla lähes fotorealistisia ihmisiä. PBF:ssä ei siis ole yhtenäistä tarinaa. Sarjakuva ilmestyi yleensä joka keskiviikko. Helmikuussa 2008 Gurewitch lopetti sarjakuvan viikoittaisen julkaisemisen.
Shakuhachi
Rakenne
Shakuhachi-huilun pää leikataan osittain viistoksi jotta saadaan viisto, terävä puhallusreuna johon soittaja puhaltaa. Suukappaleen terävään puhallusreunaan upotetaan pala jotakin tiheää ainetta, kuten vesipuhvelinsarvea, norsunluuta tai luuta, joka estää kosteuden imeytymisen, mikä ajan mittaan pilaisi suukappaleen. Nykyisin käytetään myös muovia. Toinen pää muodostuu bambun tyvessä olevan juurakon päästä. Huilu on yleensä nelireikäinen ja siinä on lisäksi vielä yksi reikä peukalolle.
The Perry Bible Fellowship
Aiheet
Perry Bible Fellowship käsittelee kaikenlaisia aiheita. Vaikka sarjakuva esittää jotkin aiheet hyvin suorasukaisesti ja "hyökkäävästi," tekijä ei kuitenkaan saa usein vihamielistä postia.
Shakuhachi
Historia
Shakuhachi on kiinasta kotoisin, ja sen ovat todennäköisesti tuoneet Japaniin buddhalaiset zen-munkit 700-luvulla. Japanissa kiinalaisesta huiluista on kuitenkin luotu omanlaisensa versio, jonka traditiot ja soittotekniikka eroavat hyvin paljon kiinalaisesta. Sen vaiheista kirjallinen tieto on vähäistä ja siitä kerrotuissa tarinoissa fiktio ja fakta sekoittuvat. Zen-buddhalaiset fuke-lahkon munkit vaelsivat ympäri Japania 1300-luvulta alkaen, ja heillä oli mukanaan shakuhachi-huiluja, joita he soittivat. He sepittivät tarinoita 1700-luvulla edistääkseen omaa asemaansa ja saivat erivapauksia, joihin kuului esimerkiksi liikkumisvapaus Japanissa. Vastapalveluksena he vakoilivat shōguneille, minkä vuoksi he saivat epäilyttävän maineen. Kun Tokugawa-shōgunaatti syöstiin vallasta Meiji-restauraatiossa, fuke-lahko hajotettiin ja shakuhachi-huilun soitto kiellettiin joksikin aikaa.
The Perry Bible Fellowship
Aiheet
Hyvin yleinen aihe PBF:ssä on esimerkiksi kuolema. Aiheena voi olla myös jokin kuuluisa sanonta, jonka Gurewitch muuttaa kuvalliseen muotoon hyvin absurdilla ja humoristisella tavalla.
Shakuhachi
Historia
Shakuhachin soitto oli pitkän aikaa aallonpohjassa, kunnes Japaniin alkoi saapua länsimaalaisia opiskelemaan sen soittamista. Japanissa sen soitto on kuitenkin pysynyt japanilaisten keskuudessa vähäisenä. Ulkojapanilaiset ovat kuitenkin ryhtyneet soittamaan sitä, kehittäneet sen soittotekniikkaa ja säveltäneet sille uutta musiikkia.
Shakuhachin käyttö musiikissa
Shakuhachia käytetään lähinnä japanilaisessa perinnemusiikissa. Genrejä, joissa shakuhachilla on keskeinen asema, ovat honkyoku, sankyoku ja shinkyoku. Honkyokussa käytetään pelkkää shakuhachia, mutta sankyokussa lisäksi kotoa ja shamisenia. Shinkyokussa käytetään shakuhachia ja kotoa.
The Perry Bible Fellowship
Palkinnot
Perry Bible Fellowship on voittanut yhteensä kahdeksan palkintoa, joista monet melko merkittäviä. Se on voittanut muun muassa parhaan Ignatz-verkkosarjakuvapalkinnon vuosina 2005 ja 2006.
Shakuhachi
Shakuhachin käyttö musiikissa
Japanissa shakuhachi yhdistetään erityisesti zen-buddhalaisiin komusō-munkkeihin, jotka 1800-luvulle asti vaelsivat ympäri Japania etsien valaistumista meditoimalla shakuhachi-huilun ääneen keskittyen. Honkyokut ovat vanhaa meditatiivista zen-musiikkia. Komusō-munkkien luomaa musiikkia on säilynyt hyvin vähän, mutta eräs niistä on Kinko-ryū honkyoku -kokoelma, joka on vanhin tunnettu kokoelma komusō-munkkien musiikkia. Siihen kuuluu 36 sävellystä, joista useimmat ovat luontoaiheisia. Shakuhachia käytetään edelleen paljon meditatiivisessa musiikissa, mutta myös maailmanmusiikkikokoonpanoissa, jazz- ja popmusiikissa sekä länsimaisessa taidemusiikissa.
The Perry Bible Fellowship
Albumi
Dark Horse -kustantamo julkaisi 2007 The Trial of Colonel Sweeto and Other Stories -nimisen albumin. Kirjaan on koottu lähes kaikki internetissä ilmestyneet stripit sekä muutamia ennennäkemättömiä sarjoja. Vuonna 2009 ilmestyi The Perry Bible Fellowship Almanack, joka sisältää kaikki Perry Bible Fellowship -stripit, Nicholas Gurewitchin haastattelun, luonnoksia ja hylättyjä strippejä.
Shakuhachi
Shakuhachin käyttö musiikissa
Länsimaisessa taidemusiikissa shakuhachia ovat käyttäneet muiden muassa japanilaiset Tōru Takemitsu ja Makoto Shinohara.
Spontaani mutaatio
Spontaani mutaatio on mutaatio, jonka syntyyn ei tiedetä selvää ulkopuolista syytä. Sellainen tapahtuu normaalisti noin joka miljoonannessa solunjakautumisessa. Mutaatiotaajuus kasvaa, jos solu altistuu mutageeneille. Mutageenit ovat tiedettyjä mutaatiota aiheuttavia tekijöitä – mutageenin aiheuttama mutaatio on siten spontaanin mutaation vastakohta.
Nurmon Jymy
right|250pxNurmon Jymy on urheiluseura, joka toimii Nurmossa. Seuralla on monia lajeja, joista tunnetuin on pesäpallo. Seura perustettiin vuonna 1925. Jymyn pesäpallon edustusjoukkue pelaa Naisten Ykköspesissarjassa.
Jymy on tunnettu myös painista, jossa Jymystä on tullut jopa olympiavoittajia. Tällaisia ovat esimerkiksi Jouko Salomäki ja Hermanni Pihlajamäki. Myös jääkiekko oli vielä 2000-luvun alussa seuran laji, mutta jäähallin puute Nurmossa pakotti seuran jääkiekkotoiminnan lopettamaan. jääkiekkojaoston yhteydessä Jymyssä on harrastettu myös ringetteä. Lisäksi lajeja ovat olleet muun muassa pyöräily, tennis ja suunnistus. Yleisurheilukin on kuulunut seuran lajivalikoimaan, mutta nykyisin sitä toimintaa Nurmossa pyörittää NU-99. Yleisurheilussa seuran urheilija on ollut esimerkiksi Tero Pitkämäki. Jymyn uusin jaosto on koripallojaosto.
Historia
thumb|right|300px|Jymyn perinteinen logo, joka toimii mallina myös nykyisessä logossa. Myös tämä logo on edelleen käytössä.right|250px|thumb|Jymyn 80-vuotisjuhlalogo vuodelta 2005250px|right|thumb|Juhlalogo vuodelta 2010
Nurmon Jymy perustettiin 5.5.1925. Jymy valittiin useiden nimiehdotusten joukosta. Tuolloin nuorisoseurojen yhteydessä toimineet Ylipään Kaverit ja Alapään Koitto yhdistyivät. Niiden taloudellinen tilanne oli vaikea. Yhdistymisen takana oli monia tärkeitä henkilöitä, kuten Kustaa Pihlajamäki ja Kyösti Luukko. Seuran ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Viljo Peltola. .
Lisäksi monet painijat ovat kilpailleet jo jossakin toisessa seurassa voittaessaan mitalinsa vaikka ovat edustaneet aiemmin Jymyäkin. Toisaalta esimerkiksi Kustaa Pihlajamäki voitti olympiamitalin jo vuonna 1924 Nurmon Koiton riveissä kun Jymyä ei vielä oltu perustettu.
Jännevirran silta
Jännevirran silta on Kuopion ja Siilinjärven rajalla oleva valtatie 9:n silta, joka ylittää Saimaan syväväylän Jännevirran kylän kohdalla. Silta valmistui vuonna 1951. Se oli alun perin seitsenaukkoinen ja yhdessä aukossa on Suomen ensimmäinen teräksinen langerpalkkisilta. Sillassa on myös kääntösiltaosa.
Vanha silta tuli 2000-luvulla käyttöikänsä päähän ja se oli liian kapea. Huhtikuun 2015 lopussa sillan langerpalkkiosuudessa havaittiin vaurio, jonka johdosta sillan käyttöön tuli rajoituksia. Se korvattiin uudella kiinteällä sillalla, jonka rakentaminen alkoi vuoden 2016 aikana ja se valmistui syyskuussa 2018.
Vanhan sillan rakentaminen
Jännevirran sillan on suunnitellut diplomi-insinööri Bruno Kivisalo. Salmen yli kuljettiin aiemmin moottorilossilla. Sillan suunnittelu aloitettiin 1936 ja rakentaminen 1938, mutta sota keskeytti rakennustyöt. Ne jatkuivat vasta 1940-luvun lopulla ja silta valmistui 1951. Sillan pohjoispuolella salmen Siilinjärven puoleisella rannalla on vielä jäljellä vanha lossilaituri ja aivan valtatien vieressä, tien eteläpuolella on lossikuskien asuinrakennus ja siltavahdin talo piharakennuksineen.
Vanhan sillan rakenne ja mitat
Sillan kokonaispituus on 226 metriä ja se oli alkujaan seitsemänaukkoinen. Sillan hyödyllinen leveys on 8,4 metriä. Sillan keskellä on Suomen ensimmäinen langerpalkkisilta, sen jännemitta oli alun perin 100 metriä. Valmistuessaan sillassa oli Suomen toiseksi pisin holvi- tai kaarisillan aukko Färjsundin sillan betoniholvin jälkeen. Sijoitus muuttui kolmanneksi vuonna 1993, kun Ison-Pörrin silta valmistui. Vuonna 1990 Jännevirran langerpalkkisiltaan lisättiin 2 välitukea, joka paransi osuuden kantavuutta. Sillan muita rakenteita korjattiin 1995. Sillan kaaren korkeus on 15 metriä.
Langerpalkkisillan lisätuennan jälkeen 100 metrin aukosta tuli kolme aukkoa, joista keskimmäinen on 53,9 metriä ja reuna-aukot 23,1 metriä kumpikin. Sillan kiinteällä osuudella Siilinjärven puoleisessa päässä on kaksi teräspalkkisiltaa, joiden molempien jännemitat ovat 20,25 metriä. Avattava silta on Kuopion puoleisessa päässä. Rannasta lukien kaksi ensimmäistä aukkoa ovat 20 ja 19,5 metriä pitkät. Näiden jälkeen tulee kääntösiltaosuus ja liitos langerpalkkisiltaan, yhteiseltä jännemitaltaan noin 39,7 metriä. Sillan alikulkukorkeus on 1,4 metriä. Silta avataan vain pyynnöstä.
Almeirim
Almeirim on kunta Santarémin piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 222 neliökilometriä ja asukasluku noin 23 400. Kunnan pormestari on Pedro Ribeiro.
Jännevirran silta
Sillan rakennevaurio
Vanhasta sillasta katkesi huhtikuun 2015 lopussa jänneteräs, ja sillan liikennettä jouduttiin rajoittamaan sulkemalla vaurion puoleinen kaista käytöstä. Katkennut vetoteräs ei kuulunut sillan alkuperäiseen rakenteeseen, vaan langerpalkkisiltaan oli vuonna 1980 lisätty neljä jänneterästä jäykistyspalkkien vierelle, kaksi kummallekin puolen siltaa. Terästen halkaisija on 38 millimetriä. Tiesuola oli ruostuttanut poikki yhden teräksistä. Sillan toinen kaista pysyy suljettuna kunnes sen kantokyky on varmistettu ja tehty tarvittavat korjaukset. Sillan vauriotutkimuksessa toukokuun alussa paljastui lisäksi, että sillan betonisten tukirakenteiden ja terässillan liitoskohdassa on betonivauroita, jotka korjataan myöhemmin kesällä 2015. Jänneteräs uusitaan heti, korjauksen on alustavasti arvioitu vievän kolme viikkoa ja sen jälkeen sillan molemmat kaistat voidaan ottaa käyttöön. Sillalle jää kuitenkin nopeusrajoitus 40 kilometriä tunnissa. Sillan liikennettä ohjaavat tilapäiset liikennevalot eivät ota huomioon liikennemäärien vaihtelua, ja 9-tielle onkin muodostunut etenkin viikonlopun ruuhkaliikenteessä pitkiä jonoja. Perjantaisin sillan ylittää noin 10 000 autoa, iltapäivän vilkkaimpaan ruuhka-aikaan klo 16 ja 18 välillä noin 1 000 autoa tunnissa. Pohjois-Savon Ely-keskuksen mukaan on mahdollista, että sillalle tulee vaurioiden korjauksesta huolimatta painorajoitus, jonka estäisi raskaiden ajoneuvoyhdistelmien sillanylityksen. Painorajoituksen tarkoituksena on turvata sillan käyttökelpoisuus siihen saakka, kunnes uusi silta valmistuu.
Jännevirran uusi silta
Liikennevirasto hyväksyi uuden sillan yleissuunnitelman helmikuussa 2015. Uuden sillan vaatiman tiesuunnitelman oli tarkoitus olla valmis marraskuussa 2015 ja siltasuunnitelman elokuussa 2016. Sillan rakentaminen alkoi syksyllä 2016. Tie- ja siltahankkeen kokonaiskustannuksiksi oli arvioitu noin 46 miljoonaa euroa, josta sillan osuus oli noin 75 prosenttia. Hanke toteutui kuitenkin 31 miljoonan euron rahoituksella. Sillan rahoituksesta päätti vuonna 2015 työnsä aloittanut uusi eduskunta. Uudesta sillasta tuli Suomen kuudenneksi pisin silta 577 metrin pituudellaan. Uusi silta avattiin liikenteelle 20.9.2018, ja vanhan sillan purku aloitettiin pian sen jälkeen.
Karatšai-Tšerkessian lippu
thumb|250px|Karatšai-Tšerkessian lippu Karatšai-Tšerkessian lippu on Venäjään kuuluvan Karatšai-Tšerkessian tasavallan tunnus. Se hyväksyttiin 3. helmikuuta 1994 ja sen mittasuhteet ovat 1:2. Malliltaan lippu on horisontaalinen trikolori väreiltään ylhäältä alas sininen, vihreä ja punainen. Lipun värit symboloivat rauhaa, hyviä aikomuksia ja rauhallisuutta (sininen); luontoa, hedelmällisyyttä ja vaurautta (vihreä) sekä nuoruutta, viisautta, kohtuullisuutta ja kansojen yhtenäisyyttä (punainen). Lipun keskelle on kuvattu alueen korkein vuori Elbrus, jonka takana on loistavaa tulevaisuutta symboloiva nouseva aurinko.
On the Run
On the Run on brittiläisen rock-yhtye Pink Floydin albumin The Dark Side of the Moon kolmas raita.
Kappale on instrumentaalinen. Syntetisaattorin ja nauhaefektien tuottamat äänet antavat raitaan painostavan tunnelman. Viiltävä ääniefekti taustalla on kitaristi David Gilmourin tuottama ääni, jonka hän tekee kitarallaan nojaten mikrofonipidikettä vasten.
Vuolearning
Vuolearning on selainpohjainen oppimisalusta, jonka on kehittänyt suomalainen Vuolearning Oy. Alusta soveltuu yritysten koulutuskäyttöön, oppilaitoksille ja järjestöille.
On the Run
Yhtyeen The Dark Side of the Moon-konserteissa kappaleen aikana areenan yläpuolella lenteli pienoislentokone, joka lopuksi meni areenan toiseen päähän räjähtäen.
Vuolearning
Oppimisalustaa on kuvailtu sulautuvan oppimisen työkaluksi, joka tukee käänteistä opetusta. Oppimisalusta on kehitetty tukemaan mobiilioppimista, ja se muuntaa opetusmateriaalit kaikille päätelaitteille sopivaan muotoon.
Vuolearning piti koronaviruspandemian aikana etäkoulu.fi-palvelua oppilaitosten vapaassa käytössä etäopiskelun järjestämiseksi. Palvelu tarjosi digitaalisen oppimisympäristön ilmaiseksi suomalaisten oppilaitosten käyttöön keväällä 2020.
Cáceres
Cáceres on samannimisen maakunnan pääkaupunki Espanjan länsiosassa Extremaduran itsehallintoalueella. Cáceresin väkiluku on noin 95 000 (2015). Sen kokonaispinta-ala on 1 750,33 km², ja se on siten pinta-alaltaan Espanjan suurin kaupunki.
Vuolearning
Vuolearning mainittiin vuonna 2021 Education Technology Insights -julkaisussa yhtenä Euroopan parhaista opetusteknologian yrityksistä.
Cáceres
Paikallishistoria liittyy läheisesti Cáceresin sijaintiin Vía de la Platan (Hopeatie) varrella. Vía de la Plata yhdisti Sevillan ja Astorgan, ja sitä käyttivät pyhiinvaeltajat matkallaan Santiago de Compostelaan.
Roomalaiset perustivat Cáceresin nimellä Norba Caesarina vuonna 34 eaa. Vasta arabien saavuttua 1100-luvulla Cáceres saavutti parhaimman loistonsa. Alfonso IX valloitti Cáceresin kristityille 1200-luvulla. Isabella I lopetti 1400-luvulla paikallisten aatelisten alituiset valtakamppailut. Tämän jälkeen kaupunki koki taloudellisen nousukauden, joka johtui etupäässä kaupungin aktiivisesta roolista Amerikan löytämisessä.
Muurien ympäröimä Cáceres on peräisin enimmäkseen almohadien aikakaudelta; kaupungissa on yhä keskiaikaisia puolustusrakenteita, kuten Bujaco, Yerba ja Horno -tornit 1100-luvulta. Yksi kaupungin arkkitehtuurisesti hienoimmista rakennuksista on Palacio de los Golfines de Abajo (1400-luku). Palatsin julkisivu edustaa renessanssia, ja se on 1500-luvulta. Katolisten monarkkien Ferdinandin ja Isabellan sanotaan vierailleen tässä palatsissa.
Arco de la Estrella- nimisen holvikaarin kautta pääsee kehämuurin sisälle. Manuel de Lara Churriguera suunnitteli holvikaaren, joka valmistui 1700-luvulla ja korvasi aiemman keskiaikaisen portin.
Kaupungin keskiaikaisessa keskustassa sijaitsee lukuisia palatseja ja suuria aatelistaloja. Plaza de Santa María -aukion reunalla on useita palatseja, kuten Carvajal. Goottilainen katedraali, Concatedral de Santa María, on 1400-luvulta.
Vanhakaupunki muodostaa kaupunkikuvaltaan yhtenäisen keskiaikaisen maiseman, ja se on ollut suosittu elokuvien kuvauspaikka. Cáceresin vanhakaupunki on Unescon maailmanperintöluettelon kohde.
Mollans-sur-Ouvèze
Mollans-sur-Ouvèze on kunta eteläisessä Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Ouvèzejoen varrella noin 21 kilometriä Nyonsin kaupungista kaakkoon.
Mollans-sur-Ouvèze on 1100-luvulla rakennettu kylä, ja se linnoitettiin 1200-luvulla. Osa kylän muureista on yhä jäljellä. Vuonna 1293 vallan kylässä sai Albert de Medici, jonka perheellä oli myöhemmin merkittävä rooli Ranskassa. Myöhemmin herruus jaettiin kahteen osaan, ylälinnaan ja alalinnaan. Ylälinna hallitsee edelleen kaupungin näkymää.
pienoiskuva|vasen|Delfiinisuihkulähde Mollans-sur-Ouvèzessä oli vanhan hallinnon aikana Vaisonin piispan istuin Dauphinéssa. Kylän ensimmäinen julkinen suihkulähde on vuosina 1713-1714 rakennettu delfiinisuihkulähde, sekä siihen liittyvä puoliympyrän muotoinen pesuhuone.
Springfield (Manitoba)
Springfield on vuonna 1873 perustettu maalaiskunta Manitoban provinssissa Kanadassa, provinssin pääkaupunki Winnipegin läheisyydessä. Vuonna 2006 kunnassa oli 12 990 asukasta.
Springfieldin tärkein elinkeino on maanviljely, mutta monet asukkaista käyvät töissä Winnipegissä. Winnipegin ja Springfieldin rajalta löytyy myös modernia teollisuusaluetta. Pääosin maakuntaa hallitsee maaseutu peltoineen, ja itärajalla vastassa on Agassizin metsä, joka on suojelualue. Kunnan hallinnollinen keskus sijaitsee Oakbankin kylässä. Muita taajamia ovat Dugald, Anola, Cook's Creek ja Glass.
Hämeenkylän lukio
Hämeenkylän lukio oli Länsi-Vantaalla sijainnut oppilaitos, joka toimi Hämeenkylän koulun kanssa samassa rakennuksessa. Hämeenkylän lukio päätettiin yhdistää Myyrmäessä sijaitsevaan Vaskivuoren lukioon vuonna 2006, jolloin Myyrmäen yläaste siirrettiin Hämeenkylän kouluun.
Portlandkivi
pienoiskuva|Portlandkivilouhos Portlandin saarella Dorsetissa. Portlandkivi on kermanvalkoista kalkkikiveä (tarkalleen ottaen ooliittia), jota saadaan Dorsetin rannikolla sijaitsevalta Portlandin saarelta Lounais-Englannista. Saarella sijaitseva kiviesiintymä muodostui myöhäisjurakaudella noin 145–163,5 miljoonaa vuotta sitten, jolloin Iso-Britannia sijaitsi subtrooppisilla leveysasteilla. Portlandkivi kestää hyvin rapautumista mutta on silti helposti työstettävää, minkä vuoksi se on ollut suosittu rakennusmateriaali satojen vuosien ajan.
Portlandkiveä hyödynnettiin rakentamisessa jo roomalaisten hallitessa Britanniaa. Sitä alettiin tuoda Lontooseen 1300-luvulta lähtien, ja monet kaupungin merkittävimmistä rakennuksista onkin rakennettu juuri portlandkivestä, esimerkiksi vanha Westminsterin palatsi (1347), Lontoon Tower (1349) ja osittain myös Buckinghamin palatsi (1854). Christopher Wren käytti sitä St. Paulin katedraalissa ja monissa muissa Lontooseen suunnittelemissaan kirkoissa. Myös New Yorkissa sijaitsevan Yhdistyneiden kansakuntien päämajassa on käytetty portlandkiveä.
Kilterin koulu
Kaikilla luokka-asteilla on ruotsin kielikylpyluokat ja noin kymmenen oppilaan pienluokkia. Koulu on varsin monikulttuurinen, sillä koulussa puhutaan äidinkielenään yli 20 kieltä.
Keskellä Myyrmäkeä sijaitsevan koulun oma piha-alue on vaatimaton. Kilterin koulun naapurustossa sijaitsevat muun muassa Kilterin päiväkoti (Iskostie 8 G), ikääntyneiden hoivakoti Myyrinkoti (Ruukkukuja 5), Paalutori, Myyrmäen monttu, kauppakeskukset Myyrmanni ja Isomyyri sekä Myyrmäkitalo (Myyrmäen kirjasto ja Vantaan taidemuseo Artsi) ja Myyrmäen rautatieasema.
O
O (o) on latinalaisten ja myös suomen aakkosten 15. kirjain. O-kirjaimen nimi suomen kielessä on oo ja äännearvo Pyöreä puolisuppea takavokaali.
Kilterin koulu
Koulu on suojeltu asemakaavassa.
O
Latinalaista O-kirjainta vastaa kreikkalaisessa kirjaimistossa kirjain omikron (O, o), kyrillisessä kirjaimistossa puolestaan О|kyrillinen О. Yhdennäköisyydestään huolimatta ne ovat Unicode-merkistössä eri merkkejä.
Kilterin koulu
Historia
left|270px|thumb|Kilterin koulun pääsisäänkäynti ja seinän reliefityö Pyramidien arvoitus (Jukka Mäki, 1986). Kilterin koulua edeltäneen Myyrmäen keskikoulun perustamisesitys tehtiin vuoden 1975 alussa. Opetus päätettiin aloittaa kahden ykkösluokan kouluna aluksi Myyrmäen urheilutalon kerhohuoneissa (väliaikaistiloissa) jo 1. elokuuta 1975. Syksyllä 1976 koululla oli neljä ensimmäistä luokkaa ja koulutiloiksi saatiin toinen Myyrmäen kansakoulun viipalekouluista (parakista) Virtatieltä. Kohta lisätilaksi saatiin koko viipalekoulu, mutta opetusta jouduttiin antamaan myös Myyrmäen ja Myllymäen kouluissa. Peruskoulu-uudistuksen yhteydessä 1977 Myyrmäen keskikoulu vaihtoi nimensä eteläisen Myyrmäen yläasteeksi eli Kilterin kouluksi. Oman koulurakennuksen saaminen lykkääntyi muun muassa monien asemakaavavalitusten seurauksena. Kaava valmistui vasta 1984.
O
Historiaa
Latinalainen O lainautui sellaisenaan etruskin kautta kreikan lyhyttä /o/-foneemia osoittaneesta omikron-kirjaimesta.
Kilterin koulu
Historia
Alkujaan 360 oppilaalle mitoitetun koulurakennuksen suunnitteli Arkkitehtitoimisto Perko & Rautamäki. Koulun päärakennusmateriaalina olivat kahitiiliharkot. Koulun pääsisäänkäynnin puoleisia seinäpintoja koristaa Jukka Mäen tiilireliefityö Pyramidien arvoitus. Se oli kokeilu arkkitehdin ja kuvataiteilijan yhteistyöstä ympäristötaiteen tekemiseksi. Koulu nousi harjakorkeuteen elokuussa 1987 ja valmistui vuonna 1988. Tiloihin siirtyi myös Silvolan erityiskoulu.
O
Historiaa
Omikronin edeltäjä oli foinikialainen `ayin, joka muodoltaan muistutti jo O:ta ja osoitti soinnillista faryngaalista frikatiivia [ʕ]. Sen edeltäjien muoto saattoi olla myös neliömäinen tai kolmiomainen. Tämä oli yksi foinikiassa kuten muissakin seemiläisissä kielissä esiintyneistä konsonanttifoneemeista, joita kreikassa ei esiintynyt, joten kreikkalaiset muuttivat sen vokaalin merkiksi. Muita vastaavia olivat alfa (kreikassa vokaali [a] < foinikiassa glottaaliklusiili [ʔ]), epsilon (kr. [ɛ] tai [e] < foin. [h]), eeta (kr. [eː] < foin. [ḥ]) ja joota (kr. [i] ja [j] < foin. [j]). Samalla kirjaimiston tyyppi vaihtui abjadista aakkostoksi.
Pitkälle o:lle kreikassa oli erillinen kirjain oomega (Ω, ω) todennäköisesti koska vokaaleja erotti paitsi kvantiteetti myös laatu: omikronin Ο otaksutaan olleen puolisuppea [o] ja oomegan Ω puoliväljä [ɔː]. Oomega oli kreikkalaisten lisäyksiä aakkostoon eli sille ei ole edeltäjää seemiläisissä kirjaimistoissa. Muita tällaisia olivat ypsilon, fii, khii ja psii. Kaikki sijoitettiin aakkosjärjestyksessä aivan loppuun.
O suomen kielessä
O-kirjaimella merkitään suomen kielessä pyöreää välistä takavokaalia.
O muissa kielissä
Kaikissa latinalaista kirjaimistoa käyttävissä kielissä O vähintään alun perin on osoittanut pyöreää välistä (kielen mukaisesti puolisuppeaa tai puoliväljää) takavokaalia, mutta äänteenmuutosten seurauksena kytkös on voinut horjua.
Niin romaanisissa, germaanisissa , kelttiläisissä , balttilaisissa, slaavilaisissa kuin latinalaista kirjaimistoa käyttävissä uralilaisissakin kielissä samoin kuin albaniassa, turkissa ja maltassa O on yleensä pyöreä puolisuppea tai puoliväljä takavokaali [o] tai [ɔ]; kesto vaihtelee kielittäin ja sanoittain. [u] on mahdollinen ääntämys portugalissa ja katalaanissa ja yleinen ruotsissa. Ruotsissa [o]:ta merkitään paitsi joskus O:lla myös Å-kirjaimella. Hollannissa ja afrikaansissa O on [ɔ] tai [oː], mutta digrafi OE osoittaa vokaali [u].
Englannissa O:n ääntyminen vaihtelee tavattomasti, esim. sanassa hot amerikanenglannissa yleisesti [ɑ], brittienglannissa [ɒ] tai [ɔ]; sanassa core [ɔː], sanassa too [uː], sanassa foot [ʊ], sanassa women [ɪ] jne.
We Are the Winners
We Are the Winners oli Liettuan edustuskappale vuoden 2006 Eurovision laulukilpailussa. Sen esitti kuusihenkinen yhtye LT United. Kappale oli semifinaalissa viides ja pääsi näin finaaliin, jossa se sijoittui kuudenneksi. Kappaleelle buuattiin yleisöstä niin semifinaalissa kuin finaalissakin. Buuausta kuultiin myös, kun selvisi, että kappale oli päässyt finaaliin ja silloin, kun se sai finaalissa korkeita pisteitä (esim. Irlannilta täydet 12 ja Latvialta 10).
Kappaleessa hoetaan toistuvasti lauseita "We are the winners of Eurovision" ja "Vote for the winners". Kappaleessa kuullaan myös viulusoolo, jonka aikana Euroviisu-esityksessä eräs yhtyeen jäsenistä riehuu lavan etuosassa. Kappaleelle ei ennakoitu kummoisempaa menestystä, ja siitä tulikin yksi kisojen yllättäjistä.
Bulbi
Myös joissakin veneiden köleissä käytetään bulbia. Tällaista köliä nimitetään bulbiköliksi.
Aiheesta muualla
Bug (Schiffbau)
Much Myllärinpoika
thumb|220px|Much Myllärinpoika piirroksessa vasemmalla. Teoksessa Pyle, Howard: "The Merry Adventures of Robin Hood of Great Renown, in Nottinghamshire" (1911). Much Myllärinpoika on hahmo Robin Hoodista kertovissa tarinoissa. Hän on yksi Robin Hoodin iloisista veikoista eli Sherwoodin metsissä elävistä lainsuojattomista metsäsisseistä. Much esiintyy jo varhaisimmissa Robin Hoodista kertovissa balladeissa, kuten A Gest of Robyn Hode ja Robin Hood and the Monk.
Elijah Burke
thumb|Elijah Burke vuonna 2007. Elijah Burke (s. 11. huhtikuuta 1978) on yhdysvaltalainen showpainija, joka esiintyi ennen WWE:ssä. Hän työskentelee nykyisin TNA:lle ja käyttää nimeä "The Pope" D'Angelo Dinero.
Tv1
Tv1 tai TV1 tarkoittaa seuraavia asioita:
Buuaus
Buuaus (myös buuaaminen, ) on yleisö- ja urheilutapahtumissa esiintyvä tapa, jolla yleisö tuo ilmi kokemansa vastenmielisyyden, inhon tai vihan tunteen näkemäänsä esitystä, esiintyjää tai urheilijaa kohtaan. Buuaus toteutetaan huutamalla yhteen ääneen sanatonta ”buu”-huutoa. Buuaukseen voidaan myös liittää muita eleitä, joilla kielteistä sanomaa pyritään korostamaan. Perinteinen tapa tehostaa buuausta on esimerkiksi peukalon alas päin pitäminen.
Buuaus urheilussa
Buuaus urheilutapahtumissa on verrattain yleistä. Buuauksella voidaan tuoda esimerkiksi ilmi inhoa tiettyä urheilijaa kohtaan tai joukkuelajeissa laajemmin koko joukkuetta kohtaan, mikäli pelaavien joukkueiden kannattajien välillä on voimakasta vastakkainasettelua. Buuaus voi myös liittyä pelitilanteisiin. Esimerkiksi jalkapallossa punaisen kortin myötä kentältä postuvalle pelaajalle saatetaan buuata.
Dimităr Dobrev
Dimităr Dimitrov Dobrev (, 14. huhtikuuta 1931 Ezertše – maalis-/huhtikuu 2019) oli bulgarialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja.
78–79 kilogramman painoluokissa kilpaillut Dobrev voitti olympiakultaa Roomassa 1960, jolloin hänestä tuli maansa ensimmäinen kreikkalais-roomalaisen painityylin olympiavoittaja, ja olympiahopeaa Melbournessa 1956 , missä hän muun muassa voitti suomalaisen Viljo Punkarin. Dobrev osallistui myös neljiin MM-kilpailuihin ollen vuonna 1955 viides, vuosina 1958 ja 1962 neljäs ja vuonna 1963 kuudes.
Dobrev valittiin olympiavoittovuonnaan Bulgarian vuoden urheilijaksi. Ennen painiuraansa hän harrasti voimistelua ja ryhtyi painin jälkeen matemaatikoksi. Hänen kuolemastaan 87-vuotiaana uutisoitiin 1. huhtikuuta 2019.
Taloussaarto
Taloussaarto tarkoittaa jonkin valtion talouselämän kanssa käytävän kaupankäynnin julistamista laittomaksi kokonaan tai osittain.