cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jens Henttinen
Henttinen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2012, muttei selviytynyt toiselle kierrokselle.
Henttisellä on Suomenmestaruus miesten pujottelussa vuosina 2013, 2018 ja 2019.
Graham Chapman
Graham Chapman (8. tammikuuta 1941 Leicester, Englanti – 4. lokakuuta 1989 Maidstone, Englanti) oli brittiläinen koomikko ja käsikirjoittaja, joka tuli tunnetuksi Monty Python -ryhmän jäsenenä ja pääosien esittäjänä ryhmän elokuvissa Monty Pythonin hullu maailma (1974) ja Brianin elämä (1979). Chapman esiintyi myös Iron Maidenin ”Can I Play with Madness”-musiikkivideolla.
Chapman oli koulutukseltaan lääkäri, mutta ei harjoittanut ammattia käytännössä koskaan. Hän tapasi opiskeluaikanaan Cambridgen yliopistossa John Cleesen, jonka kanssa hän alkoi kirjoittaa sketsejä muun muassa Monty Pythonia varten. Ryhmän jäsenet ovat kertoneet sketsien korkealentoisimpien juonenkäänteiden olleen Chapmanin erikoisalaa.
1970-luvun puolivälissä Chapman kertoi julkisesti homoseksuaalisuudestaan ja osallistui sittemmin aktiivisesti seksuaalisen tasavertaisuusliikkeen toimintaan. Hän kuoli kurkku- ja selkäydinsyövän komplikaatioihin 4. lokakuuta 1989, päivää ennen Monty Pythonin ensilähetyksen 20-vuotisjuhlia.
Taininiemi
Taininiemi on kylä Simojokivarressa Simon kunnassa. Kylä sijaitsee Simojoen Tainikosken varrella paikassa, jossa Simojoki ja Tainijoki yhtyvät. Simon ja Ranuan välinen seututie 924 sekä Taininiemen ja Kiimingin välinen seututie 849 risteävät Taininiemellä. Kylässä on myös matkailuvaunualue.
Kylän nimi kirjoitetaan usein väärin muodossa Tainiemi.
Frank Lampard, Sr.
thumb|Frank Lampard, Sr. Frank Lampard, Sr (s. 20. syyskuuta 1948 Lontoo) on entinen englantilainen jalkapallopelaaja. Hän edusti lähes koko uransa lontoolaista West Ham Unitedia. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitapuolustaja. Hän on New York City FC:ta edustavan Frank Lampardin isä.
Troude-luokka
Troude-luokka oli Ranskan laivaston kolmen aluksen panssarikansiristeilijäluokka.
Päiviö (noita)
Päiviö oli saamelainen suurnoita.
Päiviö (Peaivvas < Beaivi, 'aurinko') on todennäköisesti ollut historiallinen henkilö, vaikka hänen ympärilleen on kiertynyt tarinaperinnettä monilta tahoilta. Johannes Tornaeuksen mukaan hän olisi asunut Enontekiön Peltojärvellä ja kuollut n. 1670. Tarinaperinne pitää häntä kuitenkin Kittilän noitana. Tornaeus mainitsee Päiviön Ruotsin Lapin intensiiviseen lähetysvaiheeseen kuuluvana hahmona, joka hylkäsi seitansa (sieidi) ja kääntyi kristinuskoon sen jälkeen, kun ankaran porokuoleman aikana ei saanut seidalta pyytämäänsä apua. Tämän jälkeen Päiviöstä tuli kotiseudullaan kiivas seitojen hävittäjä, ja hän jopa lähetti vanhimman poikansa Vuolabin (Olavin) Inariin hävittämään niitä.
Tarinaperinteen mukaan Päiviö olisi asunut Kittilän Rastinjärven pohjoispuolella. Se pitää häntä suursamaanina (noaidi), joka olisi kalan hahmossa käynyt Tukholmassa valittamassa kuninkaalle pirkkalaisten sorrosta, ja tällä matkallaan kääntynyt kristityksi. Toisen tarinan mukaan hän kävi hauen suoleen piiloutuneena katsomassa Kemissä, millaista kristinusko on. Ennen kääntymistään Päiviön kerrotaan mm. samaanintaidoillaan taistelleen naapurisiidojen samaanien kanssa peuralaumoista sekä kamppailleen uudisasukkaitten saamelaisille tuottamia haittoja vastaan. Kun lohi ei enää noussut Kittilään, hän säynävän suoleen piiloutuneena ui jokisuuhun ja hävitti sieltä uudisasukkaitten lohipadot. Päiviön hahmoon on kuitenkin kiertynyt myös siihen alun perin kuulumattomia voimamies- ja sotasankariaihelmia (Laurukainen). Sama koskee hänen poikaansa Vuolabia, jonka kerrotaan mm. nostaneen ilmaan Mortensnesissa sijaitsevan suuren seitakiven, tappaneen pelkin käsin karhun pesäänsä, soutaneen yksin kilpaa norjalaisen venekunnan kanssa, juosseen kiinni villipeuran jne.
Brazil (vuoden 1991 kappale)
Brazil on Bebi Dolin esittämä kappale, joka edusti Jugoslaviaa vuoden 1991 Eurovision laulukilpailussa Italian Roomassa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 22 maan joukosta sijalle 21. 1 pisteellä.
Orbital (vuoden 1993 albumi)
Orbital (tunnetaan myös nimillä Orbital 2 ja Brown Album) on brittiläisen elektronista musiikkia tuottavan duo Orbitalin toinen studioalbumi, jonka julkaisi FFRR Records 24. toukokuuta 1993. Albumilta julkaistiin kaksi singleä; "Lush" ja "Halcyon". Molemmat kappaleet esiintyivät Mortal Kombat -elokuvan soundtrackissä.
Albumi sai julkaisuaikanaan paljon positiivista palautetta faneilta ja kriitikoilta. Albumi mainitaan Robert Dimeryn 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään -kirjassa.
Kiiruna
Kiiruna voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Anthony Shaffer
Anthony Josua Shaffer (15. toukokuuta 1926 Liverpool – 6. marraskuuta 2001 Lontoo) oli englantilainen asianajaja ja kirjailija. Hänen identtinen kaksoisveljensä on kirjailija Peter Shaffer.
Elämänvaiheet
Anthony Shaffer syntyi Liverpoolissa juutalaiseen perheeseen, jonka isä oli kiinteistönvälittäjä. Anthony opiskeli lakia Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa. Hän työskenteli 1950-luvulla asianajajana ja siirtyi sitten elokuvatuotantoyhtiöön.
Shafferin ensimmäinen menestysteos oli näytelmä Vainukoira (Sleuth) vuodelta 1970. Näytelmää on esitetty myös Suomessa. Näytelmä sovitettiin elokuvaksi ensimmäisen kerran vuonna 1972 (Pirullista peliä, pääosissa Laurence Olivier ja Michael Caine) ja toisen kerran vuonna 2007 (Pirullista peliä, pääosissa Michael Caine ja Jude Law).
Shafferin tunnettuihin elokuvakäsikirjoituksiin kuuluvat Alfred Hitchcockin Frenzy ja Robin Hardyn Uhrijuhla (The Wicker Man). Lisäksi hän kirjoitti romaaneja yhdessä veljensä Peterin kanssa, ja ne julkaistiin salanimellä Peter Anthony.
Shaffer oli vuodesta 1985 alkaen naimisissa Uhrijuhlassa näytelleen Diane Cilenton kanssa.
Roger Caillois
Roger Caillois (3. maaliskuuta 1913 Reims Ranska – 21. joulukuuta 1978 Kremlin-Bicêtre Pariisi) oli ranskalainen kirjailija, kriitikko, sosiologi ja Ranskan akatemian jäsen.
Elämäkerta
Roger Caillois kävi koko koulunsa Reimsissä ja asui koko ajan samassa osoitteessa 75 rue Hincmar. Hän saapui Pariisiin osallistuakseen École normale supérieuren pääsykokeisiin. Ensiksi hän osallistui valmistavaan opetukseen, jota antavat Pariisin keskeiset lukiot, ja vasta vuonna 1933 hän osallistui pääsykokeeseen ja pääsi opiskelemaan. Hän suoritti koulussa myös agregaation, jonka keskeinen osa oli kielioppi.
Vuonna 1937 hän perusti yhteistyössä Georges Bataillen ja Michel Leirisin kanssa yhteiskuntatieteellisen seuran ja keskustelufoorumin Collège de sociologie. Caillois tutustui vuonna 1938 argentiinalaiseen kirjailijaan ja mesenaattiin Vicrotia Ocampoon, joka kutsui Cailloisin Argentiinaan, jossa hän vietti toisen maailmansodan ajan. Sodan aikana hän johti Buenos Airesin Ranskan kulttuuri-instituuttia ja julkaisi aikakauslehteä Les Lettres françaises, jonka tekemisessä häntä avusti hänen ensimmäinen puolisonsa Yvette Billod. Caillois oli tavannut ensimmäisen puolisonsa Pariisissa käydessään valmistavaa koulua 1930-luvun alkuvuosina. Avioparilla oli yhteinen tytär. Yvette oli saapunut Argentiinaan vuonna 1940.
Tuotanto
Caillois'n teos Les Jeux et les hommes on keskeinen osa leikin ja pelien tutkimuksen historiaa. Hänet tunnetaan myös pyhää koskevista kirjoituksistaan.
Douglas Fairbanks
Douglas Fairbanks (23. toukokuuta 1883 Denver, Colorado – 12. joulukuuta 1939 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja. Hän esiintyi mykkäelokuvan aikana useissa seikkailuelokuvissa, joista tunnetuimpia ovat Zorron merkki (1920), Kolme muskettisoturia (1921), Robin Hood (1922) ja Bagdadin varas (1924). Fairbanksin ensimmäinen vaimo oli Beth Sully ja heillä oli poika Douglas Jr. Fairbanks jätti vaimonsa alkaessaan seurustella Mary Pickfordin kanssa. Hän oli naimisissa Pickfordin kanssa vuodet 1920–1936.
Fairbanks oli Charles Chaplinin paras ystävä kuolemaansa saakka. Fairbanks, Chaplin ja ohjaaja D.W. Griffith perustivat United Artists -yhtiön, joka alkoi hoitaa hänen elokuviensa tuotantoa ja jakelua. Hän oli myös Oscar-palkintoja jakavan Yhdysvaltain elokuva-akatemian perustajajäsen. Kun äänielokuvat korvasivat mykkäfilmit, Fairbanks ei huolestunut, sillä hänellä oli kokemusta myös näyttelemisestä näyttämöllä. Fairbanksin äänielokuvista ei kuitenkaan tullut yhtä suuria menestyksiä kuin mykkäfilmeistä.
Pihla Keto-Huovinen
Keto-Huovinen tunnetaan Helsingin huumepoliisin entisen johtajan Jari Aarnion oikeusjutun syyttäjänä. Hänen puolisonsa on muusikko Tommy Huovinen.
Kiertotalousekosysteemi
Kiertotalousekosysteemi on monen toimijan muodostama verkostomainen kokonaisuus, jossa toimijat yhdessä pyrkivät systeemitasoiseen, kiertotaloutta edistävään tulokseen, kuten kierrättämiseen, tuotteiden tai komponenttien uudelleenkäyttöön tai materiaalien ja tuotteiden kulutuksen vähentämiseen. Kiertotalousekosysteemin tavoitteena on vähentää luonnonvarojen käyttöä ja jätemääriä, ja siten edistää kiertotaloutta ja kestävää kehitystä.
Kiertotalousekosysteemin toimijat ovat toisistaan riippuvaisia ja niillä on toisiaan täydentäviä rooleja. Kiertotalousekosysteemin toimijat voivat olla yrityksiä, kaupunkeja, ministeriöitä, yliopistoja, yleishyödyllisiä organisaatioita ja kansalais-kuluttajia.
Kiertotaloudellinen ekosysteemi syntyy yhteisen tavoitteen ympärille, joka voi olla esimerkiksi resurssikierron aikaansaaminen, kiertotalousosaamisen kehittäminen tai kiertotalousliiketoiminnan toteuttaminen.
Kiertotalousekosysteemit voivat olla luonteeltaan hyvin erilaisia: ne voivat olla uutta kehittäviä innovaatio- tai tietoekosysteemejä tai kiertotaloudellista liiketoimintaa tukevia liiketoiminta- tai alustaekosysteemejä. Aarikka-Stenroosin, Ritalan ja Thomasin (2021) artikkelissa esitellään kiertotalousekosysteemien luokittelu ja määritelmiä sekä niiden vaikutuksia ympäristön ja talouden kestävyyteen.
Kiertotalousekosysteemit voivat auttaa vähentämään ympäristön kuormitusta ja edistämään kestävää kehitystä tukemalla ympäristöllisesti kestävien prosessien ja liiketoimintamallien syntymistä ja vahvistumista. Kiertotalousekosysteemien tieteellinen tutkimus on kasvanut ja lisääntynyt nopeasti.
Röyskölä
Röyskölä on eteläpohjalaisen Ilmajoen kunnan kylä Ilmajoen keskustan pohjoispuolella Kyrönjoen molemmin puolin. Röyskölänkylän pääteitä ovat joen länsipuolen Könnintie (yhdystie 7000) ja itäpuolen Nikkolantie. Könnintie tunnetaan jo 1600-luvulta, Nikkolantie rakennettiin 1900-luvun taitteessa. Kyrönjoen ylittää kylän kohdalla puinen kevyen liikenteen riippusilta Röyskölän silta, jonka on suunnitellut Valle Antila. Pohjoisempana on 1800-luvun alusta peräisin oleva Nikkolan silta, joka on nyt suljettu moottoriajoneuvoilta.
Röyskölän kyläseuran toiminta-alue kattaa myös viereiset Fossilan ja Pirilän kylät sekä osan Nikkolan kylää. Nämä taloryhmät on luokiteltu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Heti kylien pohjoispuolella avautuu Ilmajoen Alajoen alava viljelymaisema, joka kuuluu Suomen valtakunnallisesti arvokkaisiin maisema-alueisiin.
Röyskölässä toimii Kuhnalan päiväkoti, ja lähimmät alakoulut ovat Herralan koulu keskustan suunnassa ja Peltoniemen koulu kylän pohjoispuolella.
Gonzalo López-Gallego
pienoiskuva|Gonzalo López-Gallego vuonna 2016. Gonzalo López-Gallego (s. 17. maaliskuuta 1978 Madrid) on espanjalainen elokuvaohjaaja, -leikkaaja ja -käsikirjoittaja. Hän on työskennellyt Espanjassa elokuva-alalla ja televisiossa 1990-luvun lopulta lähtien. Hänen tunnetumpiin ohjaustöihinsä kuuluu trilleri El Rey de la montaña vuodelta 2007. Hänen ensimmäinen Hollywood-työnsä on tieteiskauhuelokuva Apollo 18 vuodelta 2011.
Spybot – Search & Destroy
Spybot – Search & Destroy (S&D) on ilmainen vakoilu- ja mainosohjelmien poistotyökalu Microsoft Windows-laitteille. Se on saatavilla 24 eri kielellä, myös suomeksi.
SpyBot on tarkoitettu internet-selailussa mahdollisesti uhkaavien vaarojen torjuntaan. Haittaohjelmien lisäksi Spybot puhdistaa rekisterin ei-toivottavista evästeistä.
Versiot
Spybot – Search & Destroy on saatavilla omaan käyttöön ilmaiseksi. Erillinen laajempi maksullinen versio on saatavilla ammattilaisille ja yrityskäyttöön. Maksullinen versio sisältää BitDefenderin moottorilla varustetun virustorjuntaohjelman.
Good News International Ministries
Good News International Ministries on Kenian Malindissa toimiva herätyskristillinen lahko. Sitä on myös kutsuttu nimellä Malindin kultti.
Kirkon perusti Paul Mackenzie vuonna 2003. Sillä on myös oma ohjelma End Time Messages StarTimes-tv-palvelussa, jossa kerrotaan lähetettävän opetuksia, saarnoja ja profetioita lopun ajoista. Kirkko sanoo seuraavansa William Branhamin opetuksia lopun ajoista.
Mackenzie joutui 1997–2003 neljä kertaa syytteeseen saarnoistaan, mutta hänet vapautettiin. Vuonna 2019 Mackenzie pidätettiin hänen kiihotettuaan Kenian hallituksen Huduma Namba -väestörekisterijärjestelmää vastaan ja verrattuaan sitä Pedon lukuun.
Vuonna 2017 lähes sata lasta pelastettiin Mackenzien kirkosta ja hänet ja muita kirkon jäseniä pidätettiin. Vihaiset Magarinin asukkaat polttivat yhden hänen kirkoistaan lokakuussa 2018. Mackenzie siirsi kirkkonsa Shakaholaan 2022.
Kirkko sai julkisuutta huhtikuussa 2023, kun viranomaiset kaivoivat ylös kymmeniä ruumiita ja tunnistivat 58 mahdollista hautaa. Ihmisten uskotaan paastonneen itsensä hengiltä Mackenzien opetusten mukaisesti.
Shelley Morrison
Morrison syntyi 26. lokakuuta vuonna 1936 New York Cityssä New Yorkin osavaltiossa sefardijuutalais-espanjalaiseen perheeseen. Hänen isänsä kuoli Morrisonin ollessa vasta nuori tyttö ja hän muutti äitinsä kanssa Los Angelesiin, Kaliforniaan. Morrison opiskeli myöhemmin Los Angeles City Collegessa.
Vaikka Morrison luultavasti tunnetaan parhaiten 1990-luvulla alkaneesta tilannekomediasta Will & Grace ja muista vierailuistaan tv-sarjoihin, on hän esiintynyt myös monessa elokuvassa kuten Kultakahle (1965) ja Avioero amerikkalaisittain (1967). Vuonna 1999 Morrison teki vierailun tv-sarjaan Will & Grace. Hänen hahmonsa Rosario Salazarin piti esiintyä vain yhdessä jaksossa, mutta katsojat pitivät hänestä ja Rosario päätettiin pitää sarjassa. Morrison esitti häntä aina sarjaan loppuun saakka vuoteen 2006 asti.
SBV Vitesse
SBV Vitesse on jalkapalloseura Arnhemista, Alankomaista. Joukkue pelaa maan pääsarjassa Eredivisiessä.
Jaakkima (nimi)
Jaakkima on suomalainen miehen etunimi.
Jaakkima on suomalainen ja karjalainen muunnos heprealaisesta nimestä Joakim, joka merkitsee Jahve herättää.
Nimi on esiintynyt Kansalaisvalistusseuran kalenterissa 1882–1883 ja on ollut almanakassa vuodesta 1890 lähtien. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Jaakkima-nimen on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä saanut 210 miestä ja alle viisi naista.
Nimeä Jaakkima on suomenkielisessä kirjallisuudessa käytetty myös muutamista historiallisista henkilöistä, joiden varsinainen etunimi on ollut Joakim.
Lilith
thumb|250px|John Collier, Lilith (1887). Lilith tai Lilitu on babylonialaisessa mytologiassa ja juutalaisessa mytologiassa Jumalan luoma ensimmäinen nainen. Lilith on vaarallinen yön demoni, joka on seksuaalisesti rajaton ja ryöstää vauvoja pimeydessä.
Raamatussa
Nimi on mainittu Raamatussa ainoastaan yhdessä kohdassa, Jesajan kirjassa, jossa se on kahdeksan epäpuhtaan eläimen luettelon keskellä. Nimeen on liitetty määre "öinen velhotar" (käännös 1992).
Juutalaisessa perinteessä
Kabbalan mukaan Lilith oli Aatamin ensimmäinen puoliso, demoni jonka Jumala oli luonut. Aatamin ja Lilithin yhtymisestä syntyivät demonit. Näistä merkittävin oli Asmodeus. Lilithin myöhempänä avopuolisona pidettiin Saatanaa, joka houkutteli Eevan syntiinlankeemukseen. Joskus oletettiin myös, että viettelijä olisi ollut käärmeen hahmon ottanut Lilith, joka Jumalan kirouksen takia ei pystynytkään enää vapautumaan ottamastaan käärmeen hahmosta. Lilithin hahmo ja nimi pohjautuvat nykykäsityksen mukaan mesopotamialaiseen demonien luokkaan nimeltään lilû (naispuolinen: lilītu). Nimi käännetään yleensä "yön hirviöksi". Lilithiä palvottiin joidenkin juutalaisten keskuudessa vielä 700-luvulla. Lilith uhkasi ennen kaikkea lapsia ja raskaana olevia naisia, ja uskottiin, että demonilta suojasi amuletti, johon oli kaiverrettu tiettyjen enkelien nimet.
Juutalaisessa perinteessä Lilithin uskottiin olevan siivekäs, pitkähiuksinen, viekoitteleva nainen, jolle oli alistettu 480 demonin sotaväki. Lilith liikkui öisin ja saattoi olla vaaraksi yksin nukkuville. Keskiaikaiset juutalaiset uskoivat, että Lilith voi lennellä ympäriinsä pöllön hahmossa, ja pelkäsivät, että tuo vampyyrin kaltainen demoni voi ryöstää lapsia. Lilithin oletettiin olevan lapsen kimpussa, jos lapsi hymyili sapatin tai uudenkuun yönä unissaan. Tällöin nukkuvaa lasta lyötiin kolme kertaa nenälle ja manattiin Lilith lapsesta pois.
Hyvin samantapainen demoni oli Obizoth, jonka niin ikään uskottiin kuristavan vastasyntyneitä lapsia, niin poikia kuin tyttöjäkin.
Vanhoissa juutalaisissa kirjoituksissa Lilith kuvataan yleensä Aatamin demonisten jälkeläisten äitinä. Lilith on joko Aatamin ensimmäinen vaimo tai puoliso, jonka Aatami otti erottuaan Eevasta. Eeva luotiin Aatamin kylkiluusta, mutta oli Lilith joidenkin käsitysten mukaan Raamatussa mainittu nainen, joka luotiin maan tomusta kuten Aatami (1 Moos. 1:27). Lilith ei kuitenkaan halunnut olla Aatamin alainen ja jätti tämän sekä Eedenin. Joidenkin myyttien mukaan Lilithin demoniset jälkeläiset olivatkin arkkienkeli Samaelin siittämiä, eivät Aatamin. Näitä lapsia kutsutaan nimellä incubi tai succubi.
Jari-Pekka Laitio-Ramone
pienoiskuva|Ramonesin basisti CJ Ramone, kauhajokelainen Jari-Pekka Laitio-Ramone ja Ramonesin alkuperäinen rumpali Tommy Ramone Johnny Ramone -tribuuttitapahtumassa Los Angelesissa 2009. Jari-Pekka Laitio-Ramone (s. 19. toukokuuta 1978 Karijoki) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Kauhajoella asuva Laitio-Ramone on kirjoittanut kolme Ramonesiin liittyvää englanninkielistä kirjaa, joista Heaven Needed A Lead Singer: Fans Remember Joey Ramone -kirja julkaistiin vuonna 2002, Rock In Peace: Dee Dee And Joey Ramone vuonna 2004 ja Ramones: Soundtrack Of Our Lives vuonna 2009.
Vuonna 1974 perustettu ja vuonna 1996 uransa lopettanut Ramones tunnetaan punkin perustajayhtyeenä. Laitio-Ramone on haastatellut kirjoihinsa Ramones-jäsenten ja yhtyeen lähipiirin lisäksi lähes kahtasataa artistia tai muuten kuuluisaa henkilöä. Heistä osa on kirjoittanut tekstin hänelle. Kirjoista voi lukea Ramones-jäsenten ja heidän lähipiirinsä lisäksi esimerkiksi MC5:n, Misfitsin, Guns N’ Rosesin, Motörheadin, The Dictatorsin, Sex Pistolsin, The Hellacoptersin, Backyard Babiesin, U2:n, Turbonegron, Die Toten Hosenin, Volbeatin, Hanoi Rocksin, The 69 Eyesin, Children of Bodomin, Eppu Normaalin, Ne Luumäkien, Popedan, Apulannan ja Klamydian jäsenten ajatuksia sekä lisäksi muun muassa Bebe Buellin, Pelle Miljoonan, Ismo Alangon, Leena Lehtolaisen ja Arto Nybergin mietteitä.
Laitio-Ramone on ylläpitänyt vuodesta 1995 lähtien maailman suurimpia Ramones-kotisivuja. Vasta joulukuussa 1999 perustettiin Ramonesin ensimmäinen virallinen maailmanlaajuinen faniklubi. Laitio-Ramone sai faniklubin ensimmäisen jäsennumeron, joka annettiin Ramonesin lähipiirin ja jäsenistön ulkopuolelle. Samoihin aikoihin hän sai Ramones-jäseniltä virallisen luvan alkaa käyttää sukunimeä Laitio-Ramone. Hän on ollut mukana Ramones-jäsenten kiertueilla Australiassa, Espanjassa, Italiassa, Kanadassa, Latviassa, Meksikossa, Norjassa, Ruotsissa, Suomessa, Tanskassa ja Yhdysvalloissa. Hän on nähnyt vuoteen 2019 mennessä noin 70 keikkaa, jolla on esiintynyt ainakin yksi Ramones-jäsen.
Kauhajoella asuva mies on laulanut esimerkiksi Dee Dee Ramonen ja Marky Ramonen keikoilla. Hänestä ovat omiin kirjoihinsa kirjoittaneet esimerkiksi Dee Dee Ramone ja Henry Rollins.
Levyjulkaisuja
Jari-Pekka Laitio-Ramone on myös ollut mukana muutamissa nauhoituksissa, kuten Richie Ramonen ja The Gobshitesin kanssa studiossa. Yhdessä Apulannan Sipe Santapukin, Ne Luumäkien Heko Luumäen, Luonteri Surfin Martti Ripaojan ja Rehtorien Kuraattori Kurjen kanssa hän nauhoitti helmikuussa 2002 Ramones-kappaleet Slug ja I Wanna Be Well. Snails Of Finland & Jari-Pekka Laitio-Ramone -kokoonpanon Slug on julkaistu kahdella Ramones-tribuuttilevyllä: saksalaisella All Good Cretins Go To Heaven - A Tribute To The Ramonesilla (2005) ja argentiinalaisella Todos Somos Ramonesilla (2005).
Laitio-Ramone on kuvannut muutamien albumien ja singlejen kansia, kuten Dee Dee Ramonen Born To Lose -singlen. Klamydian Klamydia Rockperry Live 2003 -DVD:n kannen pääkuva on hänen ottamansa. Johnny Thunders And The Heartbreakersin Walter Luren Live In Berlin -levyn kansivihon kuvista suurin osa on Laitio-Ramonen ottamia.
Toimittaja-kirjailija
Laitio-Ramone on tehnyt kolme Ramonesiin liittyvää kirjaa. Lisäksi hän on osallistunut muutamien muiden Ramones-kirjojen tekemiseen ja hän on esimerkiksi yksi kolmesta Kauhajoen Karhun Satavuotias Kauhajoen Karhu on voimissaan -satavuotishistoriikin tekijästä.
Jacob Beser
pienoiskuva|Kuvassa Enola Gay miehistöineen. Jacob "Jake" Beser (15. toukokuuta 1921 – 17. kesäkuuta 1992) oli yhdysvaltalainen sotilashenkilö. Hän oli tutkaoperaattorina sekä Hiroshiman että Nagasakin pommituksissa. Hänen tehtävänään oli tunnistaa niin kutsutut haitalliset, taikka vaaralliset japanilaisten käyttämien tutkien signaalit, sekä "pystyä kääntämään ne sivuun". Atomipommeissa oli lähisytytin, joka mittasi etäisyyttä maan pinnasta. Se räjäytti pommin: ollen samalla viimeisin, kolmiosaisesta pommin varmistinkoneistosta tietyllä säädetyllä määräkorkeudella etrin korkeudessa.
Projekti Albertan eli Manhattan-projektiin liittyvässä lentokoulutusvaihessa Utahin Wendoverissa, Beser hakeutui Saksaan suuntautuviin pommitustehtäviin, mutta hänen pyyntöihinsä ei suostuttu. Myös toiveensa päästä tavanomaisen eli konventionaalisen pommituskoneen miehistön lentotehtävään, Japanin ilmatilaan oli eversti Paul Tibbets jyrkästi senkin häneltä kieltänyt.
Jacob Beser oli käynyt Johns Hopkinsin yliopiston. Beser oli etnisesti juutalainen, mikä näkyi tunnuksena "H" (Hebrew) hänen tunnuslevyssään. Hän oli usein koollekutsujana lentomiehistöjen vuositapahtumissa sekä muissa muistotapahtumissa ja niihin liittyvissä vastaavissa tehtävissä. Thomasin ja Wittsin teos mainitsee Jacob Beserin kotipaikkana olleen Baltimoren Marylandissa. Sotilasarvoltaan Beser oli luutnantti.
Bustamante-luokka
Bustamante-luokka oli Espanjan laivaston kolmen ensimmäisen maailmansodan aikana valmistetun aluksen muodostama hävittäjäluokka.
Alukset
Alusten hankinta vahvistettiin 7. tammikuuta 1908 annetulla laivastolailla.
Bombay Bicycle Club
thumb|300px|Bombay Bicycle Club (2010). Bombay Bicycle Club on englantilainen indierock- ja folkyhtye. Yhtye on julkaissut kolme albumia: I Had the Blues But I Shook Them Loose, Flaws, A Different Kind of Fix ja So Long, See You Tomorrow.
Irving Kolodin
Irving Kolodin (21. helmikuuta 1908 Manhattan – 29. huhtikuuta 1988 Manhattan) oli yhdysvaltalainen musiikkikriitikko ja musiikin historioitsija. Hän kirjoitti tuotteliaasti erilaisista musiikkiaiheista Wolfgang Amadeus Mozartista jazziin. Hän työskenteli vuosina 1947–82 Saturday Reviewille ja oli maan vaikutusvaltaisimpia kriitikoita varsinkin 1950–60-luvuilla.
Kolodinin julkaisemia levytysaiheisia kirjoja olivat muiden muassa A Guide to Recorde Music (1941) ja Mozart on Records (1942). Kolodin kuitenkin nousi julkisuuteen Metropolitan-oopperan historiaa koskevan teoksen The Metropolitan Opera: 1883-1935 (1936) myötä. Hän julkaisi päivitetyt versiot teoksestaan vuosina 1953 ja 1966. Hänen muita kirjojaan olivat The Continuity of Music: A History of Influence (1969), The Interior Beethoven (1975), The Opera Omnibus (1976) ja In Quest of Music (1980).
Kolodin varttui Newarkissa, jossa hänen isällään oli kirjakauppa. Hän opiskeli musiikkia varhaisesta iästä. Vuonna 1932 hän liittyi The New York Sun -lehden palvelukseen. Hän työskenteli lopulta sen pääkriitikkona ennen kuin lopetti tämän työn vuonna 1950. Kolodin kirjoitti New Yorkin filharmonikkojen ohjelmatekstit vuosina 1953–8. Hän myös kokosi RCA Victorille levytyksiä, joihin lukeutui viiden levyn kokoelma 50 Years of Great Operatic Singing.
Vuosina 1968–86 Kolodin opetti Juilliard Schoolissa. Saturday Review'n lopettamisen jälkeen (1982) hän jatkoi toimintaansa freelancerina. Hän kärsi työkyvyn vieneestä aivoverenkiertohäiriöstä vuotta ennen kuolemaansa. Hän oli vuosina 1936–70 naimisissa Irma Rose Levyn kanssa.
Could It Be (kappale)
Could It Be on Georginan ja Paul Giordimainan esittämä kappale, joka edusti Maltaa vuoden 1991 Eurovision laulukilpailussa Italian Roomassa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 22 maan joukosta kuudennelle sijalle 106 pisteellä.
Taekwondo kesäparalympialaisissa 2020
right|220px Taekwondossa kilpaillaan Tokion paralympialaisissa 2020 ensimmäistä kertaa. Kilpailut käydään 3.– 5. syyskuuta 2020 Makuhari Messe Hall B:ssä. Eri painoluokkia on kolme sekä naisille että miehille. Paralympialaisiin osallistuu yhteensä 72 taekwondoinia. Kaikki sarjat ovat avoimia vammaluokille K44 ja K43.
Tacoman satama
Tacoman satama on Tacomassa Washingtonissa sijaitseva rahtisatama. Se on perustettu vuonna 1918.
Tacoman sataman toimintaa johtaa viisihenkinen Tacoman satamakomissio, jonka jäsenet valitaan Piercen piirikunnassa järjestettävillä yleisillä vaaleilla.
Satama-alueen pinta-ala on nykyään noin 101,2 neliökilometriä.
Hervannan kirjasto
Hervannan kirjasto on Tampereen Hervannassa sijaitseva Tampereen kaupunginkirjaston toimipiste. Se palvelee erityisesti Hervannan, Hervantajärven, Hallilan, Lukonmäen, Ruskon ja Vuoreksen asukkaita.
Historia
Hervannan kirjasto perustettiin vuonna 1975. Se toimi ensin Ahvenisjärven koulun tiloissa, missä se avattiin 2. syyskuuta 1975. Tilat suunnitteli Arkkitehtitoimisto Harry W. Schreck & kumppanit, ja sisustussuunnittelusta vastasi sisustusarkkitehti Reijo Ojanen. Kirjastolla oli käytössään 301 neliömetrin tilat. Kirjasto lopetti toimintansa koululla 11. helmikuuta 1989. Seuraavien viikkojen aikana se muutti arkkitehtien Raili ja Reima Pietilän suunnittelemaan Hervannan toimintakeskukseen, jossa se sijaitsee edelleen. Kirjasto sai sieltä lähes kuusi kertaa entistä suuremmat tilat (1 737 m²). Uudet tilat avattiin asiakkaille 7. maaliskuuta 1989.
Kirjastoa laajennettiin keväällä 2004, kun katutasoon vanhojen kirjastotilojen alapuolelle tehtiin lehtilukusali (190 m²) ja tietotori (80 m²). Sisustussuunnittelijana toimi sisustusarkkitehti Eevaliisa Vasko.
Arkkitehtuuri
pienoiskuva|Näkymä kirjaston sisältä. Arkkitehti Raili Pietilä on sanonut, että kirjastoon on sisällytetty elementtejä arabikulttuurista. Hänen mukaansa kirjastosalin vaaleansininen kattokupoli muistuttaa beduiiniteltan kattoa. Kirjastossa on myös suihkulähde sekä palmuja ja muita viherkasveja, jotka tuovat mieleen keitaan. Kattoikkunoista tulee tilaan paljon luonnonvaloa.
Kirjaston kupolissa ja suihkulähteessä on nähty yhtymäkohtia myös antiikin Rooman arkkitehtuuriin. Pietilät aloittivat rakennuksen suunnittelun jouluna 1978 ollessaan Roomassa, missä he tutustuivat Caracallan kylpyläraunioihin. Ne herättivät heissä ihastusta. Caracalla-vaikutteiden on tulkittu näkyvän Hervannan kirjastossa.
Kirjasto on osa julkisten rakennusten kokonaisuutta, jonka Pietilät ovat suunnitelleet niin sanotulle Hervannan keskusakselille. Museovirasto pitää sitä valtakunnallisesti merkittävänä rakennettuna kulttuuriympäristönä. Pietilät ovat suunnitelleet myös Tampereen kaupungin pääkirjaston.
Suomalaisen kenttätykistön kalusto talvisodassa
thumb|300px|Talvisodassa kenttätykistön pääkalustona oli venäläistä perua oleva 76 K 02 Suomalaisen kenttätykistön kalusto talvisodassa koostui mm. seuraavassa taulukossa esitetystä tykkikalustosta. Taulukossa esitetään kalusto mm. sen virallisen lyhenteen, tärkeimpien ominaisuuksien ja lukumäärän osalta.
Lyhenteen ensimmäinen numero viittaa tykin kaliiperiin millimetreinä. K ta H viittaa siihen onko kyseessä kanuuna vai haupitsi. Viimeinen numero vuosimalliin.
Hyrsylä
Hyrsylä on kylä Karjalan tasavallan Suojärven piirin Veskelyksen kunnassa, ennen sotia Suomelle kuuluneessa Raja-Karjalassa. thumb|250px|Luovutetun Karjalan [[Suojärvi|Suojärven kunnasta itään työntyvä uloke on nk. Hyrsylän mutka.]] Suomelle kuuluessaan Hyrsylä kuului Suojärven kuntaan ja se sijaitsi valtion muusta alueesta lähes kuroutuneella Venäjän puolelle työntyvällä alueella nk. Hyrsylän mutkassa (liv. Hyrsylänmutku ). Erikoinen rajalinjaus oli alun perin muodostunut 1600-luvun alussa Stolbovan rauhan rajankäynnin yhteydessä.
Hyrsylän mutkan alueella oli kolme kylää, Hyrsylä, Ignoila ja Hautavaara. Ne ovat edelleen 2000-luvulla Venäjällä asuttuja kyliä, mutta palveluja niissä ei ole.
Hyrsylän kylä kuului Suomen itsenäisyyden alussa Salmin pitäjään, josta se liitettiin vuonna 1931 Suojärveen. Maantie Suojärvelle oli valmistunut 1926; Suuruhtinaskunnan aikana yhteydet olivat olleet hyvät vain Venäjän suuntaan. Aikojen mittaan Hyrsylän kylä on kuulunut moneen valtioon: Venäjän Karjalaan, Ruotsiin, jälleen Venäjään, Suomen suuriruhtinaskuntaan, Suomeen, Neuvostoliittoon, Venäjän federaatioon.
Hyrsylästä on kotoisin Aira Samulin, joka on perustanut Lohjalle yleisölle avoimen karjalaistaloa muistuttavan Hyrsylän Mutka -nimisen kodin, joka on Museoviraston vuonna 2022 suojelema.
Hyrsylän mutkassa puhuttiin ennen sotia livvin kieltä.
Hyrsylän mutka talvisodassa
Talvisodan sytyttyä jäi Hyrsylästä ja muista Suojärven pitäjän kylistä siviiliväestöä hyökkäävien neuvostojoukkojen vangiksi. Nämä kylien siviiliasukkaat vietiin keskitysleirille Interposolkan kylään Petroskoin eteläpuolelle ja Kaimaojan leirille Kontupohjan länsipuolelle. Yhteensä Suojärven rajakylistä jäi runsaat 1700 siviilivankia, joista vajaa puolet Hyrsylän mutkan kylistä. Tarkat luvut löytyvät kirjasta "Tasavallan panttivangit". Usein puhutaan virheellisesti vain Hyrsylän mutkan alueelta jääneistä siviilisotavangeista, vaikka muista Suojärven kylistä jäi siviilisotavankeja enemmän.
Moskovan rauhan ehtojen mukaisen vankienpalautuksen jälkeen 25. toukokuuta 1940 voitiin todeta, että siviilisotavangeista oli kuollut leiriaikana 102 henkeä. Nämä siviiliuhrit on luetteloitu Nurmeksen Bomban talon yhteydessä olevan tsasounan edustalla olevaan kivipaateen. Nuorimmat uhrit olivat ainoastaan muutaman viikon ikäisiä, vanhimmat yli 80-vuotiaita.
Gbarnga
Gbarnga (voidaan kirjoittaa myös Gbanga tai Gbanka) on kaupunki Liberiassa. Se on piirikuntansa hallinnollinen keskus ja paikallisen kaupan keskus. Kaupungin väkiluku vuonna 2008 oli noin 57000 henkeä.
Gbarnga sijaitsee pohjoisen Liberian keskiosassa pääkaupunki Monroviasta ja pohjoisesta päin Sierra Leonesta tulevien teiden risteyksessä. Suakokon kaupunki sijaitsee noin 16 km päässä lännessä.
Gbarngassa sijaitsee paikallishallinto, useita kirkkoja sekä kirkon kouluja ja yksi moskeija. Siipikarjan kasvatus ja kananmunien tuotanto ovat Gbarngassa paikallinen elinkeino ja sen tuotteita myydään ympäri Liberiaa. Vuonna 1976 kaupungissa aloitti toimintansa myös kuminjalostustehdas.
Inarinsaamelaisten kansanperinne
Inarinsaamelaisten kansanperinne on kehittynyt omalaatuiseksi kokonaisuudekseen historiallisten ja kulttuuristen tekijöiden vaikutuksesta. Kansanperinteessä painottuu erilaisten kerrontaan liittyvien perinteenlajien osuus. Inarinsaamelaisten pääelinkeino kalastus ja varhainen vakiintunut asutusmuoto ovat tarjonneet hyvän tilaisuuden kerronnan lajien kehittymiselle tarjoten kerrontatilanteita. Saamelaisten ehkä tunnetuinta perinteenmuotoa joikua ei inarinsaamelaisilla sen sijaan lähteissä selvästi esiinny, mikä johtunee varhaisesta vahvasta kristillisestä vaikutuksesta 1600-luvulta alkaen.
Vanhasta folkloresta saa kuvan eri kielennäyte- ja perinnejulkaisujen kautta. Etenkin kerronnan eri muodot korostuvat näissä kokoelmissa. Satujen ja kaskujen lisäksi eri tarinalajit muodostavat suurimman osan folkloresta. Tarinat kertovat useimmin uskomuksista, mytologiasta, paikallis- ja henkilöhistoriasta sekä elinkeinoista. Poikkeavana eritysteemana kokoelmissa esiintyy tarinaperinne, joka kertoo kolttavaimon pelästymisestä. Eri kerronnanlajien lisäksi julkaisuissa esiintyy lauluja, arvoituksia, sananlaskuja, puheenparsia sekä sään ym. ilmiöiden enteitä. Etenkin sananlaskut ja puheenparret esiintyvät harvemmin muilta saamelaisryhmiltä kerätyssä perinteessä.
Kerrontaan liittyvä perinne on myös säilynyt elinvoimaisimpana perinteenlajina näihin päiviin saakka. Muisteleminen on yhä osa inarinsaamelaisten kohtaamisia. Kerronta keskittyy etenkin elinkeinoihin sekä paikallis- ja henkilöhistoriallisiin tarinoihin. Tämä perinne elää edelleen inarinsaamelaisen kirjallisuuden pioneerituotannossa. Iisakki Mattus ja Ilmari Mattus ovat kumpikin julkaisseet omaelämäkerrallisia muisteluksia, ja Matti Morottaja on toimittanut tarinakokoelman Tovlááh mainâseh. Satuperinne ja mytologia tulevat esille myös modernissa lasten- ja nuortenkirjallisuudessa.
Yksi kansanperinteen rooleista modernissa kulttuurissa näyttää inarinsaamelaistenkin kohdallaolevan sen antama innoitus nykyajan kirjailijoille ja muiden taidemuotojen edustajille. Lisäksi tarinaperinne toimii suullisen historian lähteenä ja luo sitä kautta yhteyden inarinsaamelaiseen menneisyyteen. Oman kielen ohella tarinaperinne on tärkeä identiteetin rakennusaine.
Kokoontumisvapaus
Kokoontumisvapaus on yksilön vapaus ja ihmisoikeus keneltäkään lupaa kysymättä osallistua julkisiin kokouksiin ja mielenosoituksiin. Hänellä on myös oikeus itse järjestää vastaavia tilaisuuksia. Kokoontumisvapaus on tyypillisesti vapausoikeus eli negatiivinen vapaus. Kokoontumisvapautta pidetään myös poliittisena oikeutena, koska se mahdollistaa poliittisen vaikuttamisen. Kokoontumisvapaus on lähellä yhdistymisvapautta.
Suomen valtio ja monet muut tunnustavat melko laajan kokoontumisvapauden. Kokoontumisvapauteen ei yleensä kuitenkaan katsota kuuluvan oikeus kokoontua yksityisen maanomistajan maalla ilman omistajan lupaa. Myöskään äänenvahvistimien käyttöä toisten omistamissa tiloissa ilman omistajan lupaa ja toisten omistaman kulkutien käyttöä mielenosoitukseen ilman omistajan lupaa ei pidetä kokoontumisvapauteen kuuluvina. Monet valtiot; kuten Suomi, sallivat kokoontumisen monilla julkisyhteisöjen omistamilla alueilla. Suomessa mielenosoituksesta pitää etukäteen ilmoittaa poliisille. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on päättänyt, että poliisilla on velvollisuus taata mielenosoittajien turvallisuus.
Monissa autoritaarisissa ja totalitaarisissa maissa kokoontumisvapautta rajoitetaan rajusti. Esimerkiksi mielenosoitukset, toisinajattelijoiden kuten oppositiopuolueiden tai vapaiden ammattiyhdistysten ja kiellettyjen uskontojen kokoontumiset ovat näissä maissa usein laittomia.
Vuonna 2018 kokoomuksen oikeusministeri Antti Häkkänen halusi taata mielenosoittajien turvallisuuden. Esityksessä ehdotetaan muutettavaksi kokoontumislakia siten, että ulkona yleisellä paikalla järjestettävästä kokouksesta olisi tehtävä ilmoitus kokouspaikan poliisille vähintään kolme vuorokautta ennen kokouksen alkamista. Asiantuntijat pitivät esitystä huonosti valmisteltuna ja turhana.
Aiheesta muualla
Kokoontumislaki
Rautiainen (täsmennyssivu)
Rautiainen voi tarkoittaa seuraavia:
Le Locle
Sijainti
Le Locle sijaitsee Juravuoristossa noin 900 metrin korkeudessa Ranskan rajalla.
Talous
Le Locle on kelloteollisuuden keskus, jonka kukoistuskausi alkoi 1800-luvun lopulla. Kaupungissa on edelleen runsaasti kelloteollisuutta, ja se on usean ison kelloyrityksen, muun muassa Certinan, Tissotin ja Midon kotipaikka. Yhdessä La Chaux-de-Fonds’n kanssa Le Locle on nimetty Unescon maailmanperintökohteeksi.
Liikenne
Rautatie La Chaux-de-Fonds’sta Ranskan Besançoniin kulkee Le Loclen kautta. Kaupungista on lyhyt, kapearaiteinen rautatie Les Brenets’hen.
Valtatie 20 kulkee Le Loclen kautta Ranskaan.
Linda Fredriksson
Linda Fredriksson (s. 1985) on suomalainen saksofonisti ja säveltäjä. Hän on soittanut muun muassa Mopo-triossa, The Northern Governorsissa ja Valtteri Pöyhösen johtamassa Ricky-Tick Big Bandissa. Hän on soittanut myös saamelaismuusikko Niillas Holmbergin yhtyeessä.
Fredriksson valmistui muusikoksi Helsingin Pop & Jazz Konservatoriosta vuonna 2007. Hän on opiskellut myös Amsterdamin konservatoriossa sekä musiikkikasvatusta Sibelius-Akatemiassa.
Vuonna 2010 Fredriksson sai Nuoren solistin palkinnon Suomen Big Band -mestaruuskilpailuissa ja voitti Mopo-yhtyeen kanssa Young Nordic Jazz Cometsin Suomen osakilpailun. Vuonna 2013 Suomen arvostelijain liitto myönsi Fredriksonille Kritiikin Kannukset -palkinnon. Vuonna 2022 Linda Fredriksson voitti 15.000 euron arvoisen Teosto-palkinnon sävellyksistään jazzlevylleen Juniper.
Fredriksson julkaisi debyyttisooloalbuminsa Juniper 29. lokakuuta 2021 We Jazz -levymerkillä.
M/S Oasis of the Seas
M/S Oasis of the Seas on STX Europen Turun telakalla Royal Caribbean International -varustamolle rakennettu risteilyalus. Se on Oasis-luokan ensimmäinen alus, joka tunnettiin aiemmin työnimellä Genesis. Alus tilattiin 6. helmikuuta 2006 ja luovutettiin varustamolle 28. lokakuuta 2009. Se ja sen sisaralus Allure of the Seas olivat maailman kaikkien aikojen suurimmat matkustaja-alukset, kunnes niiden uusin, suurempi sisaralus, Harmony of the Seas, valmistui. 900 miljoonaa euroa maksaneet matkustaja-alukset olivat valmistuessaan maailman kalleimmat, ja ne olivat kooltaan suurimmat yksittäiset vientituotteet Suomesta.
Laivan nimi on peräisin varustamon ja USA Today -sanomalehden yhdessä käynnistämästä nimikilpailusta, joka oli avoinna Yhdysvaltojen kansalaisille. Lopulliset nimet julkistettiin 23. toukokuuta 2008. Oasis-luokan toinen alus, Allure of the Seas, valmistui 2010.
Teknisiä tietoja
thumb|left|Oasis of the Seas -aluksen ja [[Silja Europan kokovertailu.]] 225 000 bruttotonnin jättialus on 360 metriä pitkä, 47 metriä leveä, 64,9 metriä korkea vedenpinnasta mitattuna, ja se voi kuljettaa 5 400 matkustajaa ja 3 000 miehistön jäsentä. Aiemmin maailman suurimpiin Freedom-luokan aluksiin verrattuna Oasis of the Seas on 21 metriä (6,2 %) pidempi ja 8,4 metriä (21,7 %) leveämpi. Syväys on hieman Freedom-aluksia suurempi, ja vetoisuus on 43 % suurempi. Laiva koottiin 181:stä 400–600 tonnin painoisesta suurlohkosta. Tällainen suurlohko voi olla esimerkiksi 22 metriä pitkä ja 32 metriä leveä.
Koeajo
Oasis of the Seas lähti Turun telakalta 9. kesäkuuta 2009 koeajolle Gotlantiin. Toiselle koeajolle se lähti 28. syyskuuta 2009.
Muuta
thumb|M/S Oasis of the Seas rakenteilla 20. elokuuta 2008. thumb|M/S Oasis of the Seas Turussa, Suomessa juuri ennen Atlantin ylitystä [[Port Evergladesin satamaan Floridaan.]] Alus on korkeampi kuin Ison-Beltin sillan alituskorkeus. Aiemmat Freedom-alukset mahtuivat juuri ja juuri sillan ali laskuveden aikaan täydellä vauhdilla, jolloin aluksen perä painuu hieman syvemmälle. Oasis-luokan aluksille se ei enää riitä, ja siksi aluksen savupiiput voidaan tilapäisesti laskea alemmas.
Aluksen erityispiirteitä ovat esimerkiksi keskelle, yläosaan rakennettu jalkapallokentän pituinen puisto Central Park. Sen molemmilla puolilla on kaksi erillistä hotellia. Puistossa on aitoja, puita, nurmikkoa ja istutuksia. Reunoille on sijoitettu kahviloita ja kauppoja. Aluksessa on myös kolmen kannen väliä hissin lailla liikkuva baariravintola. Lisäksi aluksessa on vesiteatteri, päiväkoti, terveyshoitolat aikuisille ja nuorille, muutama teatterilava, iso uima-allasalue, tenniskenttä, minigolf-alue, koripallokenttä, kalliokiipeilyseinä, noin 2 700 matkustajahyttiä, useita ravintoloita, oleskelutiloja, kauppoja aikuisille ja nuorille sekä lasten oma alue.
Projektin merkitys telakalle ja kumppaneille oli 12 000 henkilötyövuotta. STX Europe on toimittanut kyseiselle varustamolle yksitoista alusta.
Oasis of the Seas matkustajaristeilijäaluksen runkorakenteen lujuus- ja värähtelyteknisestä suunnittelusta myönnettiin suomalainen insinöörityöpalkinto 2010.
Hammasimplantti
thumb|230px|Hammasimplantti ja kruunu. thumb|230px|[[Lääketieteellinen röntgenkuvaus#Hampaiston projektioröntgenkuvaukset|Röntgenkuva kahdesta leukaluuhun kiinnitetystä hammasimplantista.]] Hammasimplantti eli hammasistute on poistetun tai irroneen hampaan tilalle istutettu keinojuuri, joka on esimerkiksi titaanista valmistettu ruuvinomainen juuri, joka istutetaan leukaluuhun. Luutumisen jälkeen implanttiin rakennetaan yksilöllinen hammaskruunu, joka näyttää luonnolliselta hampaalta.
Hammasimplantit perustuvat osteointegraatioon. Tällä tarkoitetaan hammasimplantin liittymistä suoraan luuhun ilman välittävää pehmytkudoskerrosta. Titaani on todettu implanttimateriaaliksi, joka integroituu luun kanssa tehokkaasti. Hammasimplantit kuuluvat hammasimplantologian tutkimusalaan.
Historia
Osteointegroituvan hammasimplantologian varhaiset tutkimukset ja varsinainen kehittelytyö tehtiin 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa ja implanttien kaupalliseen tuotantoon päästiin 1970-luvulla. 1980-luvulta alkaen implantologiasta on pidetty useita tieteellisiä kokouksia. Merkittävässä määrin implantteja alettiin Suomessa asettaa potilaisiin 1990-luvun alussa.
Proteesityypit
Implanteilla voidaan korvata koko puuttuva hammasrivistö tai vain yksi hammas. Asennettavien implanttien määrä riippuu korvattavien hampaiden määrästä. Mikäli korvataan vain yksittäinen hammas, riittää useimmiten yksi hammasimplantti. Voidaan korvata myös useita vierekkäisiä hampaita, jolloin hammassilta voidaan joissakin tapauksissa rakentaa usean implantin varaan. Implanteilla voidaan rakentaa uudestaan myös koko purenta, joko pidemmällä siltaratkaisulla tai implanttikantoisella kokoproteesilla.
Implanttien päälle tehty täysin luukiinnitteinen proteesi muodostuu enimmillään kuudella implantilla luuhun kiinnitetystä kokopurennasta eli kokonaisesta ylä- tai alaleuan hampaistosta. Tällaisella leukaluukiinnitteisellä hammasproteesilla saavutetaan täysin luonnollista vastaavat purentavoimat, kun tavanomaisen irrotettavan kokoproteesin purentavoimat ovat vain 1/4–1/5 luonnonhampaistosta.
Luukiinnityksellä voidaan myös tukea irtoproteesi. Tyypillisimmillään tämä proteesi on kokoproteesi, jossa implanttien ja proteesin välinen kiinnitys on rakennettu tukikiskon avulla, joka sallii pääosan purennan rasituksesta siirtyä keinulautaliikkeen ansiosta limakalvoille.
Useimmat hammasimplantit ovat kaksivaiheisia: perusosan muodostaa varsinainen implanttisylinteri tai -ruuvi, joka kiinnitetään leukaluuhun. Luutumisvaiheen jälkeen sen päälle ruuvataan titaaninen limakalvovälike, ja vasta sen päälle valmistetaan keinotekoinen hammas.
Yksivaiheisissa implanteissa ei käytetä limakalvovälikkeitä, vaan itse implantti ulottuu ienkerroksen läpi.
I ánoixi
I ánoixi (, ”Kevät”) on Sofía Vóssoun esittämä kappale, joka edusti Kreikkaa vuoden 1991 Eurovision laulukilpailussa Italian Roomassa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 22 maan joukosta sijalle 13. 36 pisteellä.
Peter Sculthorpe
Peter Sculthorpe (29. huhtikuuta 1929 Launceston, Tasmania, Australia – 8. elokuuta 2014 Woollahra, Sidney, Australia ) oli australialainen säveltäjä, Australian tunnetuin nykysäveltäjä. Hänen musiikistaan heijastui rakkaus kotimaahan, mutta hän kommentoi myös ajankohtaisia aiheita.
Elämäkerta
Sculthorpe opiskeli Melbournen yliopistossa ja Oxfordin Wadham Collegessa. Hän alkoi vuonna 1964 opettaa Sydneyn yliopistossa. Hän oli Yalen yliopiston Harkness Fellow (1966) ja vierailevana professorina Sussexin yliopistossa vuosina 1971–72. Hänellä oli useita kunniatohtorin arvoja. Hänet nimitettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi vuonna 1977 ja Australian ritarikunnan upseeriksi 1990. Orden de Isabel la Católican komentaja Sculthorpesta tuli vuonna 2011.
Sculthorpen tuotantoon kuuluu yli 350 teosta. Vuodesta 1965 hänen kansainvälinen kustantajansa oli Faber Music Ltd.. Hän sai teoksiinsa vaikutteita aasialaisista musiikkikulttuureista, esimerkiksi 1960-luvun tuotannossaan Japanista ja Indonesiasta. Joihinkin teoksiin vaikutti myös aboriginaalien musiikki. Sculthorpen teoksissa pitkäaikainen innoittaja oli Australian ja koko planeetan ympäristö. Joissain teoksissa on esillä humanistinen teema. Esimerkiksi Requiem (2003) syntyi Irakin sodassa kuolleiden siviilien kohtalosta. Säveltäjän 16. jousikvartetin aiheena ovat turvapaikanhakijat ja 18. jousikvartetin aiheena ilmastonmuutos.
Sculthorpe kuului Australian sataan ”elävään aarteeseen” (1997). Hän oli Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian elinikäinen ulkomaalaiskunniajäsen ja yksi sadasta vaikutusvaltaisimmasta australialaisesta (The Bulletin, 2006). Sculthorpen tuotantoa on levytetty laajasti, ja sitä on kuultavissa muiden muassa ABC Classicsin, Chandos Recordsin ja Naxoksen levyillä. Sculthorpe julkaisi oman muistelmateoksensa (Sun Music) vuonna 1999.
Sanrio Puroland
Sanrio Puroland on Japanin Tamassa sijaitseva sisäteemapuisto. Puiston omistaa Sanrio ja se avattiin vuonna 1990. Puistossa on paraateja ja esityksiä, joissa esiintyy Sanrion hahmoja. Vierailijoilla on myös mahdollisuus tavata Hello Kitty kahden kesken. Puiston yhdeksästä nähtävyydestä kaksi on varsinaisia huvipuistolaitteita ja loput esityksiä. Lisäksi puistossa on kauppoja, ravintoloita ja kahviloita, jotka tarjoavat Sanrio-teemaisia tuotteita.
Astute-luokka
Astute-luokka on Britannian kuninkaallisen laivaston seitsemän ydinsukellusveneen muodostama alusluokka. Luokan aluksista kolme on otettu palvelukseen vuoden 2017 loppuun mennessä. Lopuista neljästä kolmen köli on laskettu ja yhden rakentamista ei ole vielä aloitettu.
Taustaa
Trafalgar-luokan toisen tuotantosarjan, josta lopulta syntyi Astute-luokka, suunnittelu aloitettiin kesäkuussa 1991. Britannian puolustusministeriö ilmoitti 17. maaliskuuta 1997 tilaavansa kahdella miljardilla punnalla kolme sukellusvenettä sekä virallisti Astute-luokan nimen. Tilaus allekirjoitettiin 26. maaliskuuta GEC-Marconin kanssa, ja sen tytäryhtiö VSEL (nykyinen BAE Systems Submarine Solutions) valmistaisi alukset. Luokan alusten piti korvata viisi Swiftsure-luokan alusta sekä kaksi vanhinta Trafalgar-luokan alusta. Kaikki poistettavaksi suunnitellut alukset poistuivat palveluksesta vuoden 2011 loppuun mennessä, vaikka palvelukseen saatu vain yksi uusi alus.
Voimanlähde
Alusten päävoimanlähteenä on painevesireaktori Rolls-Royce PWR2 (Core H), joka on suunniteltu alun perin Vanguard-luokan aluksille. Sen käyttöikä kaksi kertaa aiemman version käyttöikää suurempi, ja on arvioitu, että luokan alukset voivat kiertää maapallon 40 kertaa ilman tankkausta. Reaktorin suuren koon vuoksi Astute-luokan alukset ovat noin 30 prosenttia suurempia kuin edeltäneet Trafalgar-luokan alukset.
Elektroniikka
Aluksille suunniteltiin uusi taistelunjohtojärjestelmä ACMS, joka on paranneltu versio Trafalgar-luokassa käytetystä SMCS-järjestelmästä. Järjestelmä kerää tiedot sukellusveneen järjestelmistä ja esittää ne tilannekuvana.