cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FC Kuusysi
1980-luvun menestysvuodet
Vuosikymmenen aikana Kuusysi pelasi useita pelejä eurocupeissa. Kaudella 1983–1984 se osallistui ensimmäistä kertaa Euroopan Cupiin, jonka alkukierroksilla se kohtasi FC Dinamo Bukarestin. Kuusysi hävisi kotonaan 1–0 ja vieraissa 3–0. Mestaruussarjassa joukkueella meni paremmin, ja se oli runkosarjan kolmas. Loppukauden ottelut pelattiin pudotuspelimuotoisina ja joukkue kohtasi välierissä Valkeakosken Hakan. Kuusysi voitti Hakan yhteismaalein 3–2 ja kohtasi loppuotteluissa Turun Palloseuran. Ensimmäinen ottelu päättyi Kuusysin 4–0-voittoon, ja kun toinen osaottelu päättyi tasan, Kuusysi juhli toista Suomen-mestaruuttaan.
Seuraavan kauden cup-voittajien cupissa Kuusysi kohtasi ensimmäisellä kierroksella FK Inter Bratislavan. Kun ensimmäinen osaottelu päättyi Bratislavan 2–1-voittoon ja toinen tasan, putosi Kuusysi turnauksesta. Kausi 1985 ei sujunut joukkueelta yhtä hyvin kuin viime kausi, sillä se oli mestaruussarjan runkosarjan viides ja samalla ensimmäinen pudotuspelien ulkopuolelle jäänyt joukkue.
Ergodinen kirjallisuus
Kyber- ja ergodisen tekstin käsitteet soveltuvat kirjallisuudentutkimuksen lisäksi myös pelien tutkimiseen.
FC Kuusysi
1980-luvun menestysvuodet
Kuusysin suurin menestys eurokentillä sijoittuu kauteen 1985–1986. Joukkue oli selviytynyt mukaan Euroopan cupiin eli korkeatasoisimpaan kansainväliseen sarjaan. Ensimmäisellä kierroksella Kuusysi kohtasi FK Sarajevon, jonka se voitti ensin kotona 2–1 ja myöhemmin vieraskentällä samoilla luvuilla. Seuraavalla kierroksella joukkue sai vastaansa Zenit Leningradin. Kuusysi johti ensimmäistä ottelua pitkään, mutta hävisi lopulta maalein 2–1. Kotiottelussa lahtelaiset voittivat Zenitin kuitenkin maalein 3–1 ja etenivät kahdeksan parhaan joukkoon. Arvonnoissa Kuusysin vastustajaksi tuli Steaua Bukarest. Arvontatulos koettiin pettymyksenä, sillä Bukarest oli ainoa tuntematon joukkue jäljellä olleista seuroista. Ensimmäinen osaottelu päättyi Bukarestissa maalittomaan tasapeliin. Steaua hallitsi ottelua, mutta maalivahti Ismo Korhonen pelasti Kuusysin tappiolta. Toinen osaottelu päätettiin pelata Suomessa Helsingin olympiastadionilla, vaikka oli jo satanut lunta. Otteluun saapui lopulta 32 552 katsojaa, joka oli seurajalkapallon ennätys Suomessa. Ottelua pelattiin pitkään ilman maaleja, kunnes Bukarestin Victor Pițurcă teki ottelun loppuhetkillä maalin. Kuusysi joutui pelaamaan ottelun ilman loukkaantunutta Keijo Kousaa. Myös Ismo Lius sekä Markus Törnvall olivat poissa, sillä heidät oli jouduttu myymään muualle. Euromenestyksen ansiosta seura pystyi vähentämään 2,3 miljoonaan markkaan paisunutta velkaansa kahdella miljoonalla, jotka se sai eurocupeista. Suomessa mestaruussarja-kausi 1986 päättyi Kuusysin mestaruuteen.
Kauden 1987 päätteeksi seura voitti SM-hopeaa. Se jäi kolme pistettä mestaruuden voittaneesta HJK:sta. Loppuvuonna 1987 Voutilainen erotettiin Kuusysistä ja tilalle hankittiin Antti Muurinen, vaikka seura oli ensin kysynyt Martti Kuuselalta kiinnostusta päävalmentajan paikkaan. Ennen erottamista Voutilainen oli ilmoittanut tyytymättömyytensä seuran pelaajistoon, jonka jälkeen seura katsoi, että Voutilaisen parhaat vuodet valmentajana olivat jo ohitse. Painetta menestykseen loi entisestään Reippaan nousu uuden lupauksensa, Jari Litmasen, johdolla. Jälleen kaudella 1987–1988 seura osallistui kansainvälisiin otteluihin. Joukkue sai vastaansa Euroopan cupin ensimmäisellä kierroksella Neuchâtel Xamaxin, jolle se hävisi yhteismaalein 6–2. Kotimaassa Kuusysi oli HJK:n jälkeen runkosarjan toinen. Loppusarjassa seuran sijoitus ei muuttunut, ja tuloksena oli edellisen kauden tapaan SM-hopea. Kauden 1988–1989 cup-voittajien cupissa Kuusysi putosi jo ensimmäisellä kierroksella FC Dinamo Bukarestia vastaan. mestaruussarja-kaudelle 1989 Muurinen sai koota haluamansa joukkueen. Kuusysi voitti kauden aikana kuusitoista ottelua perättäin ja varmisti Suomen-mestaruuden 7 000 katsojan edessä päätöspelissä Turun Palloseuraa vastaan.
Ergodinen kirjallisuus
Kybertekstin tyypit
Kybertekstejä voidaan luokitella useiden eri piirteiden avulla. Aarsethin mukaan näitä ovat dynamiikka, määräytyneisyys, perspektiivi, aika, saatavuus, linkit ja käyttötavat.
FC Kuusysi
1990-luvun talousvaikeudet ja FC Lahden perustaminen
250px|thumb|FC Jazz–Kuusysi kaudella [[Veikkausliiga-kausi 1992|1992 ]] 1990-luvulla mestaruussarjan nimi vaihdettiin Veikkausliigaksi. Ensimmäisellä Veikkausliiga-kaudella Kuusysi voitti runkosarjan ja eteni pudotuspelien kautta loppuotteluihin. Loppuotteluissa joukkue kohtasi HJK:n, mutta hävisi molemmat osaottelut. Seuraavalla kaudella Kuusysi voitti Veikkausliigan mestaruuden pisteen erolla Mikkelin Palloilijoihin. Kauden viimeisessä ottelussa Kuusysi voitti HJK:n ja varmisti voitolla sarjan voiton. Kaudella 1991–1992 seura osallistui UEFA cupiin, jossa se kohtasi ensimmäisen kierroksen ottelussa Liverpoolin, joka oli muiden englantilaisseurojen ohella juuri vapautunut kansainvälisestä kilpailukiellosta. Ensimmäinen osaottelu päättyi Kuusysin 6–1-tappioon Anfieldillä, mutta toisen ottelun joukkue voitti maalein 1–0. Kaudeksi 1992 Kuusysi hankki edelliskauden maalikuninkaan Kimmo Tarkkion. Hänestä tehtiin joukkueen kärkiparin yhdessä Michael Belfieldin kanssa. HJK voitti kauden päätteeksi kuitenkin kultaa ja Kuusysi sijoittui hopealle. Mitali oli myös seurahistorian viimeinen. Joulukuussa 1992 seuraa suuresti taloudellisesti rahoittanut Martti Rinta kuoli. Arvioiden mukaan Rinta oli sponsoroinut seuraa miljoonilla markoilla. Ennen kuolemaansa Rinta oli muun muassa maksanut seuran 600 000 markan velat pois. Rinnan kuoleman jälkeen seuran talousarvio jouduttiin uusimaan. Kausi 1993 oli seuralta ailahteleva vaikka pystyi nousemaan loppukauden kirillä neljänneksi. Kausi oli kuitenkin Kuusysin ensimmäinen mitaliton kausi seitsemään vuoteen. Kuusysi oli viimeisen kerran mukana eurocupeissa kaudella 1993–1994. UEFA Cupin ensimmäisellä kierroksella Kuusysi voitti KSV Waregemin yhteismaalein 6–1. Toisella kierroksella joukkue kohtasi Bröndby IF:n ja putosi jatkosta yhteismaalein 2–7.
Ergodinen kirjallisuus
Kybertekstin tyypit
Tekstin dynamiikka voi olla intertekstonista dynamiikkaa, jossa uusia tekstejä kootaan tietyn kiinteän sisältövaraston pohjalta tai tekstonista dynamiikkaa, jossa myös sisältö muuttuu.
FC Kuusysi
1990-luvun talousvaikeudet ja FC Lahden perustaminen
Kauden jälkeen päävalmentaja Muurinen lähti seurasta, vaikka hänellä oli vielä sopimuksesta yksi kausi jäljellä. Uudeksi valmentajaksi nostettiin Jorma Kallio. Syyt siirtoon olivat taloudelliset, sillä samalla joukkueen runkopelaajat lopettivat tai siirtyivät toisiin seuroihin. Lähteneiden pelaajien tilalle nostettiin omia nuoria. Tärkeimmät tulevaisuudentoivot olivat Marko Tuomela ja Antti Pohja, joista Tuomela oli jo pelannut miesten joukkueessa. Kaudella 1994 Kuusysi hankki ensimmäiset brasilialaispelaajansa. Kausi oli joukkueelta sekava, ja maalivahdin paikalla Kuusysi kokeili kolmea pelaajaa, joista lopulta Mikko Kavén vakiinnutti asemansa. Joukkue sijoittui lopulta yhdeksänneksi. Kausi 1995 oli seuran viimeinen pääsarjatasolla. Joukkueen ulkomaalaispelaajat kärsivät loukkaantumisista, ja kun seura putosi sarjataulukossa alemmaksi, ryhtyi seurajohto hankkimaan uusia pelaajia. Pelaajasiirrot toteutettiin vaikeasta taloustilanteesta huolimatta, ja Kuusysiä edusti kauden aikana 33 pelaajaa. Putoaminen varmistui lokakuussa 1–0-tappioon päättyneessä ottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Kauden 1996 ajan Kuusysi pelasi Ykkösen pohjoislohkossa. Seuran tähtäin oli sarjanousu, mutta lopulta Kuusysin sijoitus oli lohkon kolmas sija. Seuran velka oli noussut miljoonaan markkaan, ja samanaikaisesti myös Lahden Reipas kärsi veloista, joiden vuoksi Reippaan sarjanousu oli mahdoton. Jo aikaisemmin vuosikymmenen aikana oli ehdoteltu seurojen yhdistämistä. Nyt tilannetta mietittiin uudelleen. Uuden seuran nimeksi ehdotettiin FC Lahtea. Kuusysistä ja Reippaasta kaavailtiin kasvattajaseuroja, joiden velkoja FC Lahti maksaisi tietyllä aikataululla. Kuusysi hyväksyi ehdotukset aikaisemmin, mutta Reippaan suostuttelu kesti kauemmin. Lopulta marraskuussa 1996 FC Lahti oli virallisesti perustettu. FC Lahti sai Kuusysin sarjapaikan Ykkösessä ja FC Pallo-Lahti Reippaan paikan Kakkosessa.
Paluu miesten sarjoihin
thumb|right|Lahden paikallisottelu FC Kuusysi – Lahden Reipas toukokuussa 2018. Lahtelaisseura FC City Stars siirtyi Kuusysin organisaatioon syksyllä 2006 (ks. Muut joukkueet) ja pelasi Kakkosessa kausilla 2007–2008 ja 2010. Kaudeksi 2011 Kuusysi teki paluun miesten sarjoihin omalla nimellään ja omissa väreissään City Starsin Kakkosen sarjapaikalla. Kaudella 2011 Kuusysi sijoittui Kakkosen lohkossaan kuudenneksi ja kaudella 2012 neljänneksi.
Ergodinen kirjallisuus
Kybertekstin tyypit
Määräytyneisyys tarkoittaa sitä, johtaako lukijan sama valinta seuraavalla lukukerralla samaan lopputulokseen vai muuttuuko teksti eri lukukerroilla, vaikka lukija tekisi samat ratkaisut.
FC Kuusysi
Paluu miesten sarjoihin
Kaudeksi 2013 joukkueen nimeksi vaihdettiin FC Lahti Akatemia osana laajempaa muutosta, jossa myös FC Reippaan A- ja B-juniorit siirtyivät FC Lahden nimen alle. Joukkue jatkoi kuitenkin hallinnollisesti osana FC Kuusysiä. FC Lahti Akatemian pudottua kauden 2017 päätteeksi Suomen Palloliiton Uudenmaan piirin kolmanteen divisioonaan, sen toiminta lakkautettiin. Kaudelle 2018 joukkueen nimi palautettiin FC Kuusysiksi, ja seura pelasi Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla, jälleen Kuusysin valkoisissa paidoissa.
Värit ja logot
300px|thumb|Seuran käyttämät logot. Lahden Pallo-Miesten perustamisen yhteydessä seuran virallisiksi väreiksi valittiin mustat pelihousut ja oranssi paita, jossa oli musta poikkijuova. Seuran muutettua nimekseen Upon Pallo vaihtuivat myös tunnusvärit. Peliasun punamusta väritys vaihdettiin sinivalkoiseksi. 1990-luvulla seura käytti peliasuna myös keltaista pelipaitaa ja sinisiä housuja. Viimeisellä pääsarjakaudella 1995 Kuusysi käytti mustia housuja.
Seuran nykyinen logo kehitettiin kaudelle 1971. Sen suunnitteli Tuulo Lehtinen.
Ergodinen kirjallisuus
Kybertekstin tyypit
Aika voi olla ergodisessa tekstissä lukijalähtöistä tai tekstilähtöistä. Lukijalähtöisessä tekstissä lukija voi päättää, missä tahdissa teksti etenee kuten perinteisessä kirjassa. Tekstilähtöisessä ajassa lukija ei voi itse vapaasti päättää, missä tahdissa sisältö tuodaan hänen saatavilleen.
Perspektiivi voi olla näkökulmaltaan anonyymi tai vaatia tekstin lukijaa ottamaan jonkin roolin tekstissä ja tarkkailla sisältöä tämän hahmon kautta.
FC Kuusysi
Stadion
Seura aloitti vuonna 1934 pelaamisen Lahden Radiomäellä sijainneella Radiomäen urheilukentältä, josta se siirtyi Lahden kisapuistoon. Vähän aikaa Kuusysi pelasi otteluitaan myös Lahden stadionilla, mutta palasi pian Kisapuistoon. Kauden 1985–1986 Euroopan cup -ottelussa Steaua Bukarestia vastaan Kuusysi käytti Helsingin olympiastadionia. Seuran toistaiseksi viimeisellä 1. divisioonakaudella vuonna 1996 Kuusysi käytti Kisapuiston stadionia. Kisapuiston katsomokapasiteetti on nykyisin 3 500.
Vuonna 1981 kaupunkiin valmistui maan ensimmäinen täysmittainen jalkapallohalli, Lahden suurhalli, joka mahdollisti talviharjoittelun.
Juniorit
Kuusysi tuli tunnetuksi hyvästä juniorityöstään. Muun muassa vuosina 1975–1982 seuran juniorit voittivat omissa sarjoissaan kuusitoista SM-mitalia. Tämän lisäksi useat Kuusysin kasvatit pelasivat juniorimaajoukkueissa. Kun seuran edustusjoukkue lakkautettiin, voimavarat keskitettiin junioritoimintaan. Vuonna 2001 Kuusysi valittiin Nuoren Suomen sinettiseuraksi.
Vuonna 1977 perustettiin seuran sisarseura Palloseiskat, jossa pääsivät pelaamaan seuran juniorit, jotka eivät vielä pelanneet edustusjoukkueessa. Samaan aikaan Kuusysin junioritoiminta eriytettiin omaksi jaostokseen, mikä helpotti seuran taloudenpitoa ja toimintaa.
Naisten joukkue
Seuran naisten joukkue aloitti toimintansa syksyllä 1971. Kolmen vuoden jälkeen seuran talous heikkeni, ja siksi naisjoukkue siirtyi Lahden Sammon alaisuuteen. 1980- ja 1990-luvulla Kuusysin naisjoukkue pelasi viisi kautta pääsarjassa, mutta putosi usein heti takaisin Ykköseen. Viimeisin nousu Naisten Liigaan tapahtui kaudeksi 2008. Joukkue putosi sarjasta kahden kauden jälkeen.
Ergodinen kirjallisuus
Kybertekstin tyypit
Saatavuus tarkoittaa sitä, miten helposti lukija voi saada käsiinsä tekstin. Kun tekstin saatavuus on kontrolloitua, lukija ei voi hyppiä osioita yli tai lukea tekstiä siinä järjestyksessä kuin haluaa.
FC Kuusysi
FC City Stars
FC Lahti oli lopettanut kakkosjoukkueensa, FC Pallo-Lahden, toiminnan vuonna 2001. Sekä Kuusysi että Reipas halusivat seuransa alaisuuteen Kakkosessa pelaavan joukkueen, johon yli-ikäiset nuoret pääsisivät pelaamaan juniorivuosiensa jälkeen. FC Lahti teki kuitenkin saman tilikauden aikoina suuren tappion, eikä sillä ollut varaa rahoittaa tällaisen joukkueen toimintaa. Siksi Kuusysi otti syksyllä 2006 toisen lahtelaisseuran FC City Starsin mukaan toimintaansa. FC Lahti teki City Starsin kanssa farmisopimuksen, ja niin City Stars sai pelaajistoonsa lukuisia liigapelaajia. Farmisopimus oli katkolla vuonna 2008, mutta lopulta sitä päätettiin jatkaa. City Starsin toiminta lopetettiin vuonna 2010 Kuusysin otettua joukkueen sarjapaikan.
Ergodinen kirjallisuus
Kybertekstin tyypit
Linkit voivat olla kybertekstissä ehdollisia tai vapaasti saatavia. Joissakin teksteissä linkkejä ei välttämättä ole lainkaan.
Kybertekstin käyttötapoja ovat tulkitseva, luotaava, muokkaava ja kirjoittava käyttötapa. Perinteistä kirjaa luetaan tulkitsevasti. Se ei vaadi suurempia ponnisteluja, ainoastaan tekstin merkityksen tulkitsemisen. Hypertekstiä käytetään taas luotaavasti. Siinä lukija etsii tekstivarastosta haluamiaan sisältöjä luettavakseen. Muokkaava ja kirjoittava käyttötapa liittyvät siihen, että lukijalla on mahdollisuus muuttaa kybertekstin tekstivaraston sisältöä kuten Internetin keskustelufoorumeissa. Tässä käyttötavassa ero lukijan ja kirjoittajan välillä hämärtyy.
FC Kuusysi
Kilpailijat
250px|thumb|Pallo-Miesten ja Reippaan välinen ottelu vuodelta 1960. Seuran suurin kilpailija kannattajien keskuudessa oli toinen lahtelaisjoukkue Reipas. Joukkueiden väliset ottelut olivat aina suuria tapahtumia. 1980-luvulla seurojen tasoero oli kuitenkin suuri Kuusysin hyväksi, ja siksi kohtaamiset eivät olleet pelaajien mielestä yhtä jännittäviä. Heille jännittävimpiä olivat ottelut Helsingin Jalkapalloklubia vastaan.
Maajoukkuepelaajat
Luettelossa ovat mukana seuran juniorijoukkueita tai edustusjoukkuetta edustaneet pelaajat, jotka ovat pelatessaan tai myöhemmin urallaan edustaneet Suomen jalkapallomaajoukkuetta.
Pelaajatilastot
* Mukana vain pääsarjan ottelut
Kuusysin europelit
* Kuusysin maalimäärä tummennettuna; Q = karsintakierros, 1R = ensimmäinen kierros, 2R = toinen kierros, QF = neljännesvälierät, ja. = tulos jatkoajan jälkeen''
Fidžin vallankaappaus 2006
Fidžin vallankaappaus oli Fidžin laivaston komentajan amiraali Frank Bainimaraman johtama vallankaappaus joulukuussa 2006.
Vallankaappausta edeltävä tilanne
5. joulukuuta 2006 tapahtunut vallankaappaus oli seurausta Fidžillä pitkään jatkuneesta epävakaasta tilanteesta. Kaappausta edeltävänä päivänä Bainimarama riisui aseista Suvan aseistetut poliisivoimat. Virallisesti hän ilmoitti vain "tarkastaneensa poliisien aseet". Samana päivänä Bainimarma asetti presidentti Ratu Josefa Iloilon käytännössä kotiarestiin piirittämällä tämän asunnon. Myöhemmin samana päivänä Bainimarama syöksi intialais-fidžiläisen pääministeri Laisenia Qarasen vallasta.
Vallankaappauksen jälkeen
Bainimarama ilmoitti ottavansa myös presidentin valtuudet, mutta palauttavansa ne myöhemmin presidentti Iloilolle. Vallankaappauksen syyksi ilmoitettiin fidžiläisten oikeuksia loukkaavat lainsäädäntöhankkeet. Eräs lakiehdotus olisi myöntänyt armahduksen vuonna 2000 parlamenttiin hyökänneille fidžiläisille, jotka onnistuivat syrjäyttämään silloisen intialais-fidžiläisen pääministerin. Tämän seuraajaksi asetettiin Qarase. Toinen lainsäädäntöhanke olisi tähdännyt arvokkaan rannikkoalueen omistusoikeuden siirtämiseen.
Kun hallitus ei suostunut määräajassa komentaja Bainimaraman uhkavaatimukseen luopua lainsäädäntöhankkeista, kaappasi Bainimarama vallan. Vallankaappauksen ollessa käynnissä pääministeri Laisenia Qarase oli pyytänyt Australian pääministeri John Howardia lähettämään australialaisia joukkoja torjumaan vallankaappaushanketta, mutta tämä oli kieltäytynyt.
Victorianmaa
thumb|250px|Victorianmaa [[Etelämanner|Etelämantereen kartan eteläosassa Rossin jäähyllyn (Ross ice shelf) lähellä]]
Mayojen kauppa
Mayojen kauppa: Mayojen talous perustui pienillä maatiloillakin pitkälle omavaraisuuteen. Niidenkin oli hankittava kaupan avulla joitain tavaroita, joita ei saanut kaikkialta: saviastioita, kookospähkinöitä, kivityökaluja ja suolaa. Tikalin ja El Miradorin kaltaiset suuret jopa 60 000–100 000 asukkaan kaupungit joutuivat hankkimaan ruokaa ja tarvikkeita jopa 100 kilometrin päästä. Ylimystö tarvitsi ylellisyystuotteisiinsa jadea, pyrittiä, hienoa keramiikkaa ja kvesaalilinnun sulkia.
Tandem Computers
Tandem Computers oli yhdysvaltalainen tietokonevalmistaja. Sen erikoisalaa olivat korkean vikasietoisuuden omanneet suurtietokone- ja palvelinjärjestelmät. Tätä tarkoitusta varten yhtiö kehitti oman tietokonearkkitehtuurinsa, nimeltään NonStop. Kyseiseen arkkitehtuuriin perustuvia tietokoneita on luotettavuutensa vuoksi käytetty ja käytetään edelleen muun muassa puhelinyhtiöissä ja erilaisissa rahalaitoksissa.
Tandemin perustivat Hewlett-Packardin entiset työntekijät James G. Treybigin johdolla vuonna 1974. Yhtiön pääkonttori sijaitsi Kalifornian Cupertinossa. pienoiskuva|oikea|Tandem NonStop II -järjestelmä.
Vuonna 1997 Compaq osti Tandem Computersin. Compaq päätyi Hewlett-Packardin omistukseen vuonna 2002. NonStop-arkkitehtuuriin perustuvista järjestelmistä on tullut HP:n erillinen tuoteperhe.
Brita Blomberg
Brita Johansson sijoittui Rooman 1960 olympialaisten pituushypyssä 18:nneksi. Seuraavana vuonna hän saavutti pronssia Pohjoismaitten mestaruuskilpailuissa. Maaotteluissa hän kilpaili 11 kertaa vuosina 1959–1965. Suomen mestaruuden hän voitti pituushypyssä kolme kertaa, 100 metrin juoksussa kolme kertaa sekä 4 × 100 metrin viestijuoksussa Helsingin Naisurheilijain (NSU) joukkueessa kahdesti. Hän edusti seuratasolla HNU:n lisäksi Lapinjärven Lukkoa ja Lahden Ahkeraa.
Johansson paransi Suomen ennätystä kolmesti 100 metrin juoksussa (paras tulos 12,1 s) ja kahdesti pituushypyssä (paras tulos 598 cm). Hän ylitti ensimmäisenä suomalaisena naispituushyppääjänä kuuden metrin rajan 4. lokakuuta 1964 Helsingissä hypättyään tuloksen 601 cm, mutta tätä ei hyväksytty viralliseksi Suomen ennätykseksi tuulimittarin puuttumisen vuoksi.
Aktiiviuransa jälkeen Brita Blomberg on toiminut Lahden Ahkeran valmentajana ja SVUL:n aluevalmentajana.
Playboy-kartano
Playboy-kartano on Playboy-lehden perustaja Hugh Hefnerin koti. Se sijaitsee Holmby Hillsin alueella Los Angelesissa, Kaliforniassa, lähellä Beverly Hillsiä. Kartano tuli kuuluisaksi 1970-luvulla median kautta, kun reportterit kiinnostuivat Hefnerin suuresta kumppanimäärästä.
Eero Lehtimäki
Eero Lehtimäki (s. 13. tammikuuta 1989 Espoo) on suomalainen kapellimestari ja klarinetisti. Hän on valmistunut sekä klarinetistiksi että bassoklarinetistiksi Helsingin konservatorista, ja opiskellut sen jälkeen orkesterinjohtoa sekä Sibelius-Akatemiassa että Wienissä Universität für Musik und darstellende Kunst Wien -musiikkikorkeakoulussa. Suomessa hänen opettajinaan ovat toimineet muiden muassa Jorma Panula, Atso Almila ja Hannu Lintu. Wienissä hän opiskeli orkesterinjohtoa sekä Johannes Wildnerin että Simeon Pironkoffin luokilla ja oopperanjohtoa Konrad Leitnerin oppilaana.
Vuonna 2014 Eero Lehtimäki voitti kansainvälisen NWBC-kapellimestarikilpailun, ja on siitä lähtien johtanut vierailevana kapellimestarina useita ammattiorkestereita sekä Suomessa että ulkomailla, ja kaudella 2014–2015 hänet valittiin myös harjoittelijaksi Wienin valtionoopperaan. Vuodet 2013–2014 hän toimi Retuperän WBK:n taiteellisena harhaanjohtajana. Lehtimäki toimi syksystä 2016 kevääseen 2018 Polyteknikkojen Orkesterin kapellimestarina. Heinäkuussa 2018 hän debytoi turkulaisen Brinkhall soi -musiikkifestivaalin taiteellisena johtajana.
Eero Lehtimäen läpimurtona voidaan pitää vuoden 2016 Turun musiikkijuhlien Mariinski-teatterin orkesterin konserttia, jossa Musiikkijuhlien mestarikurssille osallistunut Lehtimäki johti konsertin avausnumeron kapellimestari Valeri Gergijevin pyynnöstä ja puolesta. Debyytti oli siinäkin suhteessa poikkeuksellinen, että Gergijev tarjosi tätä mahdollisuutta vain paria minuuttia ennen konsertin alkua. Lehtimäki sai debyytistään paljon kiitosta Gergijeviltä itseltään, ja valtakunnan päälehdissä julkaissut konserttiarvostelut hänen osuudestaan olivat ylistäviä.
Kapellimestarityönsä ja -opintojensa ohessa Eero Lehtimäki opiskeli akustiikkaa ja valmistui diplomi-insinööriksi Aalto-yliopiston Teknillisessä korkeakoulusta.
Louis Kauffman
thumb|right|Louis Kauffman Louis H. Kauffman (s. 3. helmikuuta 1945) on yhdysvaltalainen matemaatikko ja topologi, joka toimii professorina Illinois'n yliopistossa Chicagossa. Hänet tunnetaan erityisesti solmuteoreetikkona, mutta hänen aloihinsa kuuluvat myös algebra ja kybernetiikka.
Kauffman on Journal of Knot Theory and its Ramifications -julkaisusarjan perustaja sekä kahden muun sarjan toimittaja. Hän on toiminut Amerikan kyberneettisen yhdistyksen puheenjohtajana.
Louis Kauffman luennoi Jyväskylän yliopiston 17.kansainvälisessä kesäkoulussa elokuussa 2007. Tapansa mukaan hän havainnollisti teorioita käytännön solmutempuilla..
Gesterby
Gesterby on kylä Kirkkonummen keskustasta pohjoiseen. Asukkaita on noin 1 500. Kylä on rakenteeltaan kumpuilevaan maastoon rakennettu tiivis kerrostaloalue. Gesterbyhyn kuuluvat myös kerrostalojen eteläpuolella, Kantohaan länsipuolella sijaitseva rivitalokortteli sekä Gesterbyntien länsipuolella sijaitsevat Gesterbyn koulukeskuksen alue ja Gesterbyn omakotialue, johon kuuluvat Hevoshaan ja Hevosmäen alueet.
Historia
Keskiajalla 1200-luvulla Kirkkonummelle alkoi muuttaa Ruotsista uusia asukkaita. Nimi Gesterby vihjaa, että kylän ensimmäiset asukkaat tulivat Gästriklandista, nimen antoivat todennäköisesti aiemmin seudulle muuttaneet naapurit. Gesterby oli Kirkkonummen ensimmäisiä alueita, joita lännestä tapahtunut muutto koski.
Gesterby kuului Porkkalan vuokra-alueeseen vuosina 1944–56, jolloin se oli vuokrattuna Neuvostoliitolle.
Kirkkonummi halusi osansa suuresta 1960-luvun suuresta maaltamuutosta ja osti vuonna 1965 noin 85 hehtaarin Gesterbyn kartanon ja kaavoitti alueelle asuintaloja. Rakennusoikeus annettiin Helsingin Asuntokeskuskunta Hakalle "avaimet käteen" -periaatteella. Rakentaminen aloitettiin elokuussa 1967 niin kiivaasti, että ensimmäiset talot piti tehdä poikkeusluvalla. Uusi asuntoalue kerrostaloineen rakennettiin valmiiksi 1970-luvun puoliväliin mennessä. Asuntoja on noin 3 000 asukkaalle. Kirkkonummella ja etenkin sen kunnanvaltuustossa vastustettiin nukkumalähiön rakentamista. Vuokra-asunnot täyttyivät kuitenkin nopeasti muualta Suomesta tulleista työläisistä, jotka kävivät töissä Nokian kaapelitehtaalla ja muissa teollisuuslaitoksissa.
Gesterbylle on ehdotettu suomenkielistä nimeä Kestilä.
Väestönrakenteen muutos
Maatalousvaltaisessa ja suurelta osin ruotsinkielisessä kunnassa 1970-luvun suomenkieliset muuttajat aiheuttivat hämmennystä. Rakennemuutos keskittyi Gesterbyn kylään. Juurettomuuden vaivaamien vuokra-asukkaiden sosiaaliset ongelmat aiheuttivat pilkkanimen "Gangsterby". Vuosien kuluessa tilanne kuitenkin rauhoittui ja alueelle 2000-luvulla muuttavat hakevat omistusasuntoja. Myös väestön ikääntyminen ja heterogenisoituminen ovat olleet merkittävästi vaikuttamassa alueen rauhoittumiseen.
Palvelut
Alueella on kampaamo, useita päiväkoteja ja suuri Gesterbyn koulukeskus, johon kuuluu ruotsinkielinen peruskoulu (Winellska skolan) ja lukio (Kyrkslätts gymnasium), suomenkielinen ala-aste ja erityiskoulu. Alueella oli aiemmin Siwa-lähikauppa, jonka Kesko lakkautti vuonna 2017. Koulukeskuksen vieressä sijaitsee Gesterbyn museoalue. Uimahalli ja urheilukeskus sijaitsevat kylän välittömässä läheisyydessä. Myös kuntoratoja löytyy koulukeskuksen ympäristön metsistä. Lähistöllä sijaitsee myös viljelypalsta.
Liikenne
Pohjolan Liikenne ajaa Kirkkonummen keskustaan ja sieltä Helsinkiin 1–2 kertaa tunnissa, lisäksi HSL:n linja-autovuoroista seuraavat palvelevat Gesterbytä:
Lisäpalvelu
Lisäpalvelu on tietoliikennepalvelun ohella tarjottava palvelu, jonka käyttäjän täytyy erikseen tilata tai muuten ottaa käyttöön. Lisäpalveluista voidaan periä erillinen maksu. Puhelinverkon operaattorit ja vaihteiden valmistajat yrittävät erottua toisistaan kehittämällä ja tarjoamalla erilaisia lisäpalveluja.
Tunnetuin ja käytetyin lisäpalvelu on GSM-verkon tekstiviestipalvelu. Muita puhelinverkon lisäpalveluja ovat
Kalium-tert-butoksidi
Kalium-tert-butoksidi (usein myös kalium-t-butoksidi, kalium-tert-butylaatti tai KOtBu) (C4H9KO) on kalium- ja tert-butoksidi-ionien muodostama yhdiste. Yhdistettä käytetään laajasti orgaanisessa synteesissä.
Ominaisuudet
Kalium-tert-butoksidi reagoi ilman kanssa muodostaen kaliumhydroksidia ja kaliumkarbonaattia. Yhdisteen emäksisyys riippuu liuottimesta. Emäksisimpiä ovat kalium-tert-hydroksidin dimetyylisulfoksidiliuokset ja vähemmän emäksisiä liuokset seuraavassa liuottimen mukaisessa järjestyksessä: alkaanit, tetrahydrofuraani ja tert-butanoli. Emäksisyyteen vaikuttavat tert-butoksidi-ionien ja liuottimen väliset vuorovaikutukset. Muun muassa tert-butanolin kanssa ioni muodostaa klustereita, jotka ottavat protonin heikommin vastaan kuin vapaa ioni.
Valmistus ja käyttö
Kalium-tert-butoksidia on saatavana kaupallisena tuotteena kiinteänä jauheena ja tetrahydrofuraaniliuoksena. Usein ennen käyttöä tuote puhdistetaan sublimoimalla se 230 °C:n lämpötilassa 1 mmHg:n paineessa. Usein se kuitenkin valmistetaan ennen käyttöä kaliummetallin ja tert-butanolin välisellä reaktiolla.
Kalium-tert-butoksidin etuna verrattuna esimerkiksi kaliumhydridiin on suurempi liukoisuus eri liuottimiin ja erityisesti hiilivetyihin. Sitä käytettäessä ei vapaudu vetykaasua, toisin kuin kaliumhydridiä käytettäessä. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä emäksenä muun muassa alkylointireaktioissa, asetyloinneissa, esteröinneissä ja transesteröinneissä, additioreaktioissa, kuten Michael-additiossa, aldolikondensaatioissa sekä alkyynien valmistuksessa eliminaatioreaktioilla, ja se muodostaa alkyylilitiumyhdisteiden kanssa erittäin vahvan emäksen, niin kutsutun Schlosserin emäksen.
Sara Montiel
thumb|Sara Montiel Sara Montiel (myös Sarita Montiel, oikealta nimeltään Maria Antonia Abad, 10. maaliskuuta 1928 Ciudad Real – 8. huhtikuuta 2013) oli espanjalainen näyttelijätär ja laulaja, joka oli aktiivinen vuodesta 1948. Hänellä oli kaksi adoptoitua lasta.
Montiel kuoli kotonaan Madridissa 8. huhtikuuta 2013.
Ciriaco De Mita
Luigi Ciriaco De Mita (2. helmikuuta 1928 Nusco – 26. toukokuuta 2022 Avellino) oli italialainen poliitikko. Hän kuului kristillisdemokraattiseen puolueeseen, jonka johtajana hän toimi vuosina 1982–1989. De Mita oli Italian pääministerinä vuosina 1988–1989.
De Mita valmistui oikeustieteellisestä ja aloitti poliittisen uransa jo 1950-luvulla. Edustajainhuoneeseen hänet valittiin ensimmäisen kerran 1963. Hän nousi vuosikymmenen lopulla kristillisdemokraattisen puolueen johtohenkilöihin. De Mita toimi 1973–1974 teollisuusministerinä, 1974 ulkomaankauppaministerinä ja 1976–1978 Etelä-Italian ministerinä.
De Mita valittiin vuonna 1982 kristillisdemokraattien puoluejohtajaksi ja sai pitää paikkansa, vaikka puolue menetti ennätyksellisesti paikkoja vuoden 1983 vaaleissa ja jopa hävisi europarlamenttivaalit kommunistiselle puolueelle. De Mita oli koko 1980-luvulla niin sanotun pentapartiton sisällä sosialistisen puolueen johtajan Bettino Craxin vastustaja. Lisäksi De Mita oli konfliktissa kristillisdemokraattien Giulio Andreottin ja Arnaldo Forlanin kanssa.
Craxin hallitus erosi maaliskuussa 1987, ja uusissa vaaleissa kristillisdemokraatit ottivat vaali voiton. De Mita ei kuitenkaan heti ottanut puoluejohtajana pääministerin paikkaa. Lyhytaikainen Giovanni Gorian hallituksen jälkeen huhtikuussa 1988 De Mita nousi pääministeriksi. Arnaldo Forlanista tuli helmikuussa 1989 kristillisdemokraattien puoluejohtaja, ja seuraavassa kuussa De Mitan johtama hallitus erosi.
De Mita jatkoi poliittista uraansa vielä 1980-luvun jälkeenkin. Hän istui edustajainhuoneessa vuoteen 1994 asti ja uudestaan 1996–2008, ja europarlamentaarikkona hän toimi 1999–2004 ja 2009–2014. De Mita jätti kristillisdemokraatit vuonna 1994 ja siirtyi Italian kansanpuolueeseen. Vuonna 2001 hänet valittiin parlamenttiin La Margheritan listalta.
De Mita valittiin 2014 kotikaupunkinsa Nuscon pormestariksi ja uudelleenvalittiin vuonna 2019.
Sokraattinen ironia
Sokraattinen ironia on ironiaa, joka ilmenee jonkun henkilön (yleensä opettajan) teeskennellessä tietämätöntä paljastaakseen toisen (oppilaan) tietämättömyyden. Yleensä ironian havaitsee yleisö, mutta ei itse ironian kohde. Kreikan kielen sanaa (eirōneia; 'ironia, 'iva'; sanasta, eirōn; 'teeskentelijä') sovellettiin ennen kaikkea vähättelevään teeskentelyyn.
Sokraattinen ironia on saanut nimensä siitä, että Sokrates esiintyy Platonin varhaisissa dialogeissa käyttämässä sitä osana dialektista kuulustelumenetelmäänsä, sokraattista menetelmää. Sokraattinen ironikko naamioituu tietämättömyyteen, joka peittää skeptisyyden jotain oppia tai yleistä mielipidettä kohtaan, jonka ironikko katsoo olevan vailla järjen tai logiikan pohjaa. Ironikon viattomat kysymykset paljastavat mielipiteen järjettömyyden tai tyhjyyden askel askeleelta. Tällainen ironia viihdyttää niitä sivustaseuraajia, jotka tietävät, että tilanteen ns. Sokrates on viisaampi kuin mitä antaa ymmärtää, ja jotka voivat aavistaa hieman ennakolta, mihin suuntaan mahdollisesti naiiviltakin vaikuttava keskustelu on menossa.
Jotkut ovat katsoneet Sokrateen hyödyntäneen tällaista menetelmää, jotta välttyisi itse joutumasta samanlaisen käsittelyn kohteeksi. Monet ovat kuitenkin tulkinneet Sokrateen esittämän tietämättömyyden enemmän skeptisyytenä kuin ironiana. Sokraattinen ironia ei ole ainoastaan sitä, että kun sanotaan jotain, tarkoitetaan päinvastaista, vaan monimutkaisempaa: sitä, että samaan aikaan sekä tarkoitetaan että ei tarkoiteta sitä, mitä sanotaan. Sokraattinen ironia on näin avointa ja jättää tulkinnan taakan kuulijalleen.
Tanskalainen filosofi Søren Kierkegaard ihaili sokraattista ironiaa ja hyödynsi sen muunnelmia monissa teoksissaan. Kierkegaard käsitteli sokraattista ironiaa erityisesti maisterinväitöksessään Om Begrebet Ironi med stadigt Hensyn til Socrates (1841). Siinä hän ylistää Platonin ja Aristofaneen tapaa käyttää ironiaa, ja katsoo, että Aristofaneen Sokrates-kuva näytelmässä Pilvet kuvaa sokraattisen ironian henkeä parhaiten.
Carl Magnus Engman
Henkilöhistoria
Carl Magnus Engmanin isä Carl Friedrich Engman oli vuosina 1770–1795 pääasiassa osaomistajana kahdessatoista eri puolilla Eurooppaa liikennöineessä aluksessa. Uppsalassa opiskellut Engman jatkoi isänsä kuoltua 1795 tämän toimintaa. Laivanvarustajana hän omisti yksin prikit Beatan (rakennusvuosi 1799) ja Favoriten (1815), fregatit Palemon (1806), Pompejin (1808), Voltairen (1810), Atlaksen (1811), Cendrillonin (1811), Superben (1814) ja Sultanin (1815) sekä brigantiini Novo Conton (1807), kuunari Fredrikan (1809) ja kaljaasi Sofia Elisabetin (1809). Lisäksi hänellä oli osaomistuksia muista laivoista. Useimmat laivoista veivät tervaa ja puutavaraa Oulusta Ruotsiin ja Englantiin ja palasivat usein suolalastissa.
Vuonna 1809 Engman valittiin Oulun raatimieheksi, ja hänelle myönnettiin seuraavana kesänä kauppaneuvoksen arvo. Engman osallistui myös Porvoon valtiopäiville 1809 Oulun ja Kajaanin kaupunkien edustajana. Engmanin liiketoimet ajautuivat muun muassa Suomen sodan vuoksi alamäkeen 1810-luvun lopulta alkaen ja hän luopui laivoistaan. Oulun vuoden 1822 palo aiheutti Engmanille suuria menetyksiä ja hän luopui porvarinoikeuksistaan joitakin vuosia ennen kuolemaansa.
WonderSwan Color
WonderSwan Color on lelu- ja videopeliyritys Bandain kehittämä käsikonsoli, joka julkaistiin vuoden  lopulla. Muiden WonderSwanien tapaan se ilmestyi ainoastaan Japanissa.
Al-Muthanna
Muthannan maakunta on Irakin eteläsosassa sijaitseva maakunta. Sen pinta-ala on 51 740 neliökilometriä, joka on 11,9 prosenttia Irakin pinta-alasta (Irakin 2. suurin maakunta). Maakunta on nimetty kenraali Al-Muthanna ibn Harithan mukaan, joka johti laajenevan muslimivaltion voittoisia sotajoukkoja vuoden 636 al-Qadisiyyan taistelussa Sassanidien dynastiaa vastaan.
Maakunnan väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 436 825. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 682 520. Väestöstä noin 43,7 prosenttia asui kaupungeissa ja 56,3 prosenttia maaseudulla. Maakunnan pääkaupunki on Samawa, joka sijaitsee muinaisen Urukin kaupungin lähistöllä, ja noin 237 kilometriä Bagdadin keskustasta eteläkaakkoon.
WonderSwan Color
Siinä missä ensimmäinen WonderSwan kilpaili Nintendon Game Boy Colorin kanssa, yritettiin WonderSwan Colorin avulla käydä kilpailua Game Boy Advancea vastaan. Vaikka laitetta myytiin kohtalaisen hyvin, sen suosio perustui pitkälti pelkästään alhaiseen hintaan ja Final Fantasy -käännöksiin. Konsolin saama menestys ei siis ollut riittävän suuri horjuttamaan Nintendon ylivoimaista asemaa Japanin käsikonsolimarkkinoilla.
Al-Muthanna
Toimialoista tärkeimpiä ovat maatalous, suolan, sementin ja tiilien tuotanto sekä tekstiiliteollisuus. Maakunta on Irakin köyhimpiä. Vuonna 2011 väestöstä 29,4 prosentilla oli kansallista köyhyysrajaa (2,5 dollaria päivässä) heikompi elintaso. Vuoden 2012 tilannetta kuvaava inhimillisen kehityksen indeksi (HDI) oli 0,643, mikä oli Irakin alhaisin maakuntatason lukema.
WonderSwan Color
Julkaisut
Kuten aiempaa WonderSwania, Coloriakin julkaistiin erivärisissä kuorissa. Se oli saatavilla viidessä perusvärivaihtoehdossa: sininen, kristallinsininen, kristallinmusta, kristallinoranssi ja vaaleanpunainen. Konsolista tehtiin harvinaisempiakin limited edition -väriversioita.
Erkki Palosuo
pienoiskuva|Erkki Palosuo (oikealla) vuonna 1972. Takana professori [[Mauri Määttänen.]] Erkki Palosuo (vuoteen 1933 Brander, 28. kesäkuuta 1912 Kitee – 11. elokuuta 2007 Joensuu) oli suomalainen geofysiikan professori ja Suomen jäätutkimuksen uranuurtaja. Hänen isänsä oli maalaisliittolainen kansanedustaja Akseli Brander. Palosuo aloitti jään fysiikan systemaattisen tutkimuksen, johon liittyi Itämeren jäiden muodostumisen ja liikkeiden ennustaminen. Tästä on ollut paljon hyötyä Suomen talvimerenkululle. Hän johti Merenkulkulaitoksen jääpalvelua vuosina 1955–1972. Palosuo oli Helsingin yliopiston geofysiikan professori vuosina 1973–1977.
Al-Muthanna
Paikallishallintoa varten maakunta jakautuu neljään piirikuntaan:
WonderSwan Color
Julkaisut
WonderSwan Coloria julkaistiin myös bundle-pakkauksissa, joita oli saatavilla rajoitetuin määrin. Jokaisen konsolin kuorilla oli oma teemansa, joka liittyi laitteen kanssa myytävään peliin. Tunnetuimpia bundle-pelejä olivat Final Fantasy I ja II.
Erkki Palosuo
Talvi- ja jatkosodan sekä Lapin sodan aikana Palosuo ansioitui lentoupseerina.
Kiinteä lipas
Kiinteä lipas on aseen patruunasäiliö, jota ei voi irrottaa aseesta täyttöä tai tyhjennystä varten. Lippaita käytetään yleisimmin pultti- tai vipulukkoisissa kivääreissä, jolloin halutaan varmistaa, ettei irrotettava lipas vahingossa putoa aseesta kuljetuksen ja käsittelyn aikana. Putkilippaalla, joka on sijoitettu aseen piipun alle ja on usein piipun mittainen, saavutetaan suuri patruunakapasiteetti. Pumppu- ja itselataavaat haulikot sekä usein vipulukkoiset kiväärit, kuten Winchester, on tavallisesti varustettu putkilippaalla.
Escontria chiotilla
thumb|250px|Escontria chiotillan hedelmiä. Escontria chiotilla on kaktuskasvien heimoon (Cactaceae) kuuluva etelämeksikolainen laji, joka kuuluu ainoana omaan sukuunsa. Suvun tieteellinen nimi viittaa meksikolaiseen kuuluisuuteen Don Blas Escontriaan. Laji on läheistä sukua härmekaktuksille (Myrtillocactus) ja voitaisiin yhdistää niihin.
Kiinteä lipas
Lipas, jossa patruunat ovat päällekkäin, täytetään vetämällä aseen lukko auki ja patruunat syötetään päältä lippaaseen, aiemmin varsinkin sotilasaseissa erityisen patruunasiteen eli syöttökamman avulla. Putkilipas täytetään aina patruuna kerrallaan joko aseen sivusta tai takaa perälevyn aukon läpi, joissakin aseissa lippaan kylkeen tehdystä syöttöaukosta.
Escontria chiotilla
Tuntomerkit
Laji on puumaiseksi kasvava haarova kaktus, 4-7 m korkea. Varret ovat lieriömäisiä, kirkkaan vihreitä, läpimitaltaan 8-12 cm. Varressa on seitsemän tai kahdeksan suorareunaista särmää. Piikkejä kantavat kääpiöversot (areolit) sijaitsevat lähekkäin ja kasvavat toisinaan kiinni toisiinsa. Keskipiikki on oranssinpunainen tai keltainen ja vanhetessaan harmaantuva. Säteittäispiikkejä on areolissa 10-20 ja ne ovat kellertävän ruskeita, harmahtaviksi muuttuvia. Kukat kehittyvät verson kärjen tuntumaan ja kasvi kukkii päiväaikaan. Muodoltaan ne ovat putkimaisia tai hieman kellomaisia, väriltään keltaisia. Kukan tyven suomut ovat leveitä, ruskeita, läpikuultavia, kolmiomaisia ja kalvomaisia. Hedelmä on pallomainen, purppuranruskea, mehevä, suomuinen, makea ja syötävä.
Levinneisyys
Escontria chiotilla kasvaa Meksikon eteläosassa Pueblan, Oaxacan, Guerreron ja Michoacánin maakunnissa. Se on tärkeä osakas sikäläisissä kaktusmetsissä.
Kiinteä lipas
Kiinteät lippaat ovat purettavissa ja usein tyhjennystä varten avattavissa pohjastaan. Pohjalevy on kiinnitetty salvalla ja ruuvilla, joitten avaamisen ja pohjalevyn poistamisen jälkeen lippaan saa purettua ja puhdistettua. Putkilipas puretaan avaamalla sen sulkutulppa ja vetämällä mekanismi suojaputkestaan.
Escontria chiotilla
Käyttö
Hedelmät ovat herkullisia, ja niitä on kaupan Oaxacan kauppapaikoilla kesä- ja heinäkuussa.
RPL
RPL voi tarkoittaa seuraavia:
Purnumukka
Purnumukka (pohjoissaameksi Burdnomohkki) on Sodankylän kunnan pohjoisosassa sijaitseva lapinkylä, jossa on nykyään noin 20 asukasta. Sodankylän keskustasta Purnumukkaan on matkaa 105 kilometriä ja Saariselältä 36 kilometriä. Kylän pääelinkeinot ovat poronhoito ja matkailu. Purnumukka kuuluu yhdessä Sompion ja Mutenian kylien kanssa Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Historia
Purnumukan saamelaisasutus syntyi 1870-luvulla, kun kymmenkunta porosaamelaisperhettä muutti Sodankylään Pohjois-Norjan Koutokeinon ja Enontekiön alueilta. Syynä oli Ruotsin ja Norjan välinen rajasulku, joka teki poronhoidon harjoittamisen mahdottomaksi. Purnumukan asutus muodostui Tankajoen ja sen sivu-uoman Iso-ojan yhtymäkohtaan. Purnumukka tuhoutui kokonaan Lapin sodan aikana keväällä 1945, kun perääntyvät saksalaisjoukot polttivat sen. Kylän nykyinen rakennuskanta on yhtä savusaunaa lukuun ottamatta peräisin sodan jälkeiseltä ajalta. Kylä autioitui uuden porotilalain vuoksi 1980-luvulle tultaessa, mutta asutettiin jälleen vuonna 1989, kun Purnumukkaan vedettiin sähköt. Kylän tunnettuihin asukkaisiin kuuluu Aslak Peltovuoma, joka vuonna 1934 löysi kultaa Purnumukan läheiseltä Tankavaaralta.
Turun yliopiston pohjalainen osakunta
Historia
Vuonna 1922 toimintansa aloittaneen Turun yliopiston opiskelijat perustivat vuosina 1925–1928 viisi maakuntakerhoa. Vuonna 1928 perustettiin Turun Yliopiston Pohjalainen Kerho, jonka tarkoituksena oli alusta alkaen pohjalaisuuden ja pohjalaisen hengen säilyttäminen opiskelupaikkakunnalla. Toisena tavoitteena oli tehdä Turun Yliopistoa tunnetuksi opiskelijoiden kotiseudulla. Kahdenkymmenenkolmen opiskelijajäsenen lisäksi Pohjalainen Kerho sai taustavoimikseen professorit V. A. Koskenniemen, J. G. Granön ja M. H. Palomaan.
1950-luvulla maakuntakerhojen toiminta sai osakseen runsaasti arvostelua. Heimoaatetta pidettiin vanhahtavana ja kerhotoiminnan katsottiin edistävän hajaannusta yliopiston opiskelijoiden välillä. Vuonna 1957 toteutetussa sääntö- ja organisaatiouudistuksessa ylioppilaskunta jaettiin neljään osakuntaan ja Turun Yliopiston Pohjalaisesta Kerhosta tuli Pohjalainen Osakunta. Vuonna 1960 osakunta sai toimitilakseen ylioppilastalotalo B:n pohjakerroksen
Vuonna 1969 Ylioppilaskunnan osakuntajaosta luovuttiin ja osakunta rekisteröitiin yhdistykseksi.
Kanajärvi (Tammela)
Kanajärvi on Tammelassa ja Kalvolassa Hämeenlinnassa Kanta-Hämeessä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen, Kyläsillanjokeen päättyvään, reittiin se kuuluu.
Maantiede
Järven pinta-ala on 206 hehtaaria ja sen pituus on 2,5 kilometriä ja leveys 1,5 kilometriä. Siihen laskee ympäröiviltä tiheään ojitetuilta soilta suo-ojia, joista osa on samalla järvien laskuojia. Järven länsipäähän laskevat Siirtolammin laskuoja ja Kotalammin ja Jouhilammin yhteinen laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 1,5 kilometriä pitkä Kivitokeenoja, joka laskee Kanalammiin.
Järven rantaviiva on 16 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven rannat ovat länsiosassa sekä osin pohjois- ja eteläosassa soistuneita. Järvi on kivinen ja siinä on yli 40 saarta. Suurin saari on Isosaari eli Ryssänsaari, joka on 900 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Saarella kohoaa järvenpintaa ylemmäksi yli 30-metrinen kalliopäinen mäki. Muut suuremmat saaret sijaitsevat Niemenlahdessa tai Isosaaren kaakkoispuolella. Saaria ovat muun muassa Kirrinkivi, Haukkasaaret, Mertasaaret, Pouta-Jussi, Papinsaari ja Sääksniemi.
Ranta-asutus keskittyy järven itärannoille, missä sijaitsee kirjojen kerääjä Emanuel Kanajärven kotimuseona oleva Kanajärven talo Kalvolan Kanajärven kylässä. Tänne johtavat tiet, joille pääsee Tammelan Teuron ja Hämeenlinnan Myllykylän yhdistävältä tieltä. Aikaisempi Tammelan, Kalvolan ja Hattulan rajapyykki sijaitsee järven itärannalla Korkee-nimisen mäen huipulla. Siitä erkanee nykyinen Tammelan ja Hämeenlinnan välinen raja, joka ylittää järven Isosaaren pohjoispuolelta. Hattulan raja ohittaa järven idässä 100 metrin etäisyydeltä.
Muuta
Järven kaakkoisrannalla on Tammelan kunnan ylläpitämä 8,2 hehtaarin laajuinen Kissaniemen virkistysalue. Sen rantaviivan pituus on yksi kilometri, ja sitä myöten kulkee polku niemen ympäri. Kissaniemen kärjessä on kuivakäymälä ja tulentekopaikka.
Michel Callon
Michel Callon on ranskalainen tieteenfilosofi, historioitsija ja sosiologi. Hänet tunnetaan myös taloustieteilijänä ja insinöörinä. Callon toimii tutkijana Innovaatioiden sosiologian tutkimuskeskuksessa (Centre de Sociologie de l’Innovation) ja sosiologian professorina (l'Ecole des Mines de Paris). Hän valmistui insinööriksi vuonna 1967 ja taloustieteiden maisteriksi vuonna 1970. Callonin mielenkiinnon kohteitaan ovat mm. tutkimus- ja innovaatiopolitiikka, teknisen muutoksen taloudellisuus, innovaatioiden sosiologia ja hän toimii mm. seuraavissa toimitusneuvostoissa: Research Policy, Contemporary Sociology, Science, Technology and Human Values.
Toimijaverkkoteoria
Michel Callon on kehittänyt toimijaverkkoteorian (Actor-Network Theory, ANT) yhteistyössä Bruno Latourin ja John Law’n kanssa. Toimijaverkkoteoria on käsitteistö tutkimuskohteen kuvausta ja analyysia varten. Metodin avulla on pyritty tavoittamaan omaa maailmaansa rakentavat sekä inhimilliset että ei-inhimilliset toimijat eli aktantit. Callon painottaa, ettei kyseessä ole teoria vaan ’teoria’-lisäys on ’lahja’ kollegoilta. Toimijaverkkoteoriassa on kolme metodologisesti tärkeää periaatetta: toimijoita on tarkasteltava tasapuolisesti ja tutkimuksessa on käytettävä symmetriaa sekä vapaata assosiaatiota seurattaessa toimijoita maailmansa rakentamisessa ja selittämisessä.
VEL-projekti
Yksi Callonin tunnetuimmista töistä on ns. VEL-projekti (VEL eli vèhicule èlectrique). 1980-luvulla tehdyssä tutkimuksessaan hän sovelsi ANT-metodista tuttua kääntämistä, eli käsitettä uusien aktanttien synnyttämisestä ja muokkaamisesta, tutkimalla sähköauton kohtaloa 1970-luvulla. Puheet jälkiteollisesta yhteiskunnasta (kulutuskritiikki, ympäristöystävällisyys) saivat Ranskan valtiollisen sähköyhtiön aloittamaan sähköauton suunnittelun 70-luvun alussa. Käännös kuitenkin epäonnistui, kun toimijat yksitellen päätyivät epäonnistumiseen (mm. katalysaattori ei toiminut, eikä yhteiskunta muuttunutkaan odotetulla tavalla). Käännöksen ensimmäisessä vaiheessa yksinkertaistetaan eri elementit. Toisessa ne asetetaan rinnakkain eli luodaan eri toimijoiden välille ”suhteita” toimijaverkoston luomiseksi. Callonin mukaan VEL epäonnistui, ja johti käännöksen sijasta ”petokseen” eli akuista, kuluttajista, autoteollisuudesta ja muista toimijoista ei muodostunut uutta toimijaverkostoa käännöksen kautta. Callonin mukaan syy epäonnistumiseen löytyy sähköyhtiön toimitavasta. Se ei ollut tietoinen eri toimijoiden merkityksestä verkostossa.
Tornator
Tornator Oyj on suomalainen metsäyhtiö, jonka pääliiketoimintana on puun tuottaminen sekä hakkuuoikeuksien myynti metsäteollisuudelle. Imatralla kotipaikkaansa pitävä Tornator on Suomen suurin yksityinen metsänomistaja. Se omistaa ja hallinnoi Suomessa noin 630 000 hehtaarin metsäalaa. Yhtiö tarjoaa myös metsänhoitopalveluja, myy rantatontteja sekä ostaa ja vuokraa aktiivisesti metsämaita nykyisten metsätilojensa läheisyydestä.
Tornator Oyj kuuluu Tornator Timberland -konserniin. Suomessa sijaitsevien metsien lisäksi Tornator Timberland -konserni omistaa noin 66 000 hehtaaria metsiä Virossa (Tornator Eesti OÜ) ja 12 000 hehtaaria Romaniassa (SC Tornator SRL). Konsernin liikevaihto oli vuonna 2019 noin 106 miljoonaa euroa ja taseen koko noin 1,8 miljardia euroa. Liikevaihdosta suurin osa muodostuu puun luovutuksesta ja vajaa 10 % rantatonttien ja metsäpalstojen myynneistä. Konsernissa palveluksessa työskentelee noin 180 henkilöä, joiden lisäksi yhtiö työllistää urakoitsijoita ja sopimusyrittäjiä noin 1 000 henkilötyövuoden verran. Imatralla sijaitsevan pääkonttorin lisäksi yhtiöllä on 10 toimipaikkaa eri puolilla Suomea. Tornatorin suurimmat osakkeenomistajat ovat Stora Enso sekä vakuutusyhtiöt Ilmarinen, Varma ja Etera.
Toimitusjohtajat
Tornatorin toimitusjohtajana on vuodesta 2019 toiminut ekonomi, eMBA Henrik Nieminen.
Edelliset toimitusjohtajat:
Ympäristö- ja yritysvastuu
Kaikki Tornatorin metsätilat Suomessa on sertifioitu sekä PEFC- että FSC-järjestelmien mukaan.
Historia
Aktiebolaget Tornator (vuodesta 1932 Tornator Osakeyhtiö) oli vuonna 1887 perustettu Imatran Tainionkoskella ja Lahden Hollolassa toiminut yritys, joka aloitti toimintansa 1888 valmistamalla lankarullia. Se harjoitti Ruokolahdella 1895 ostamallaan Tainionkosken tilalla paperi-, puuvanuke-, lankarulla- ja sahateollisuutta. Yritys osti myös Vuoksesta koskia, joihin perustetiin vesivoimalaitos. Tainionkosken paperitehdas oli ensimmäinen täydellisesti uudenaikaisille periaatteille rakennettu paperitehdas Suomessa. Sen rakentaja oli insinööri Georg Holm. Erikoisalana oli ruskea käärepaperi. Vuonna 1910 valmistui uusi sulfiittiselluloosatehdas ja paperitehtaan laajennus. Metsänhoitoon kiinnitettiin alusta lähtien suurta huomiota. Lisäksi yritys harjoitti maanviljelystä, jotta saatiin ruokavaroja yhtiön työväelle ja rehuja yhtiön omille hevosille, joita kesäisin käytettiin maataloustöissä ja talvisin metsänajossa.