cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Apia
Talous
thumb|300px|Apian satama itsenäisyysjuhlassa 2003 Apia on Samoan talouden keskus. Kaupungin talous koostuu lähinnä kookospähkinöiden ja hedelmien viljelystä ja viennistä sekä elektronisten osien valmistamisesta. Muita tärkeitä vientituotteita ovat kala, puuvillatuotteet, liha ja kopra. Apiassa on Samoan tärkein satama, ja vuonna 2017 sen kautta kulki tavaraa lähes 340 000 tonnia. Amerikan Samoaan viedään elintarvikkeita, kuten taaroa ja muita juureksia. Kaupungin teollisuus on monipuolistumassa, ja turismin merkitys on kasvamassa. Apiassa sijaitsee useiden yritysten, kuten lentoyhtiöiden ja taloudellisten instituutioiden, päämajoja.
Erityisesti Apiassa toimivilla yrityksillä on pääsy melko nopeisiin ja luotettaviin laajakaista- ja WLAN-yhteyksiin, mutta vain joka yhdeksännellä kotitaloudella on käytössään internet-yhteys. Joka yhdeksännellä on kotonaan pöytätietokone ja lähes joka toisella kannettava tietokone. Puhelimien määrä on kasvanut nopeasti.
Apian suurimmat työllistäjät ovat vähittäiskauppa sekä korjauspalvelut, maatalous, kalastus sekä metsätalous, liikenne sekä varastointi ja majoitus sekä ruokapalvelut. Saasteiden lisääntyvästä määrästä on tullut huolenaihe Apiassa. Sekä kotitaloudet että teollisuus tuottavat yhä enemmän päästöjä.
Apiassa sijaitsee observatorio ja televisiolähetysasema, jotka molemmat on rakennettu Mulinuun niemimaalle.
Liikenne
52 prosenttia Apian väestöstä käyttää omaa autoa paikasta toiseen liikkumiseen, kun taas 42 prosenttia käyttää julkista liikennettä. Noin seitsemän prosenttia käyttää molempia liikkumismuotoja.
Väestö
Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan Apiassa oli 37 391 asukasta eli noin 19 prosenttia Samoan koko väestöstä, kun koko kaupunkialueen väkiluku oli 68 531. Kaupungin asukasluku on kasvanut 2010-luvulla, sillä vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli alle 37 000. Apiassa on tosin nykyään vähemmän asukkaita kuin 2000-luvun alussa, jolloin siellä oli lähes 39 000 asukasta. Keskimääräisessä apialaisessa kotitaloudessa on kuusi henkilöä. Suurin osa Apian väestöstä on kristittyjä. Kaupungissa on pieni määrä hinduja, buddhalaisia, muslimeja ja juutalaisia.
Koulutus
Apiassa sijaitsee useita kouluja esikoulusta korkeammalle asteelle asti. Kaupungin korkeakouluissa voi opiskella maataloutta ja kauppatieteitä. Apian kouluikäisestä väestöstä eli 5–17-vuotiaista 93,7 prosenttia kävi koulua vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan. 5–12-vuotiaista 94,9 prosenttia kävi koulua ja 13–17-vuotiaista 91,7 prosenttia. Kaupungin yli 15-vuotiaista 98,5 prosenttia on lukutaitoisia, ja etenkin nuorista lähes kaikki osaavat lukea, kun taas vanhemmasta väestöstä pienempi osa on lukutaitoisia.
Nähtävyydet ja kulttuuri
250px|thumb|Apialainen kauppatori Apian tunnetuimpia nähtävyyksiä ovat Robert Louis Stevenson -museo ja sen vieressä sijaitseva Mount Vaean luonnonpuisto. Papase’ea Sliding Rocks puolestaan on joukko pieniä vesiputouksia kuusi kilometriä kaupungin keskustasta etelään. Kaupungin keskustassa sijaitsee Maketi Fou, joka on vuorokauden ympäri auki oleva tori, jossa myydään erilaisia tuotteita t-paidoista puuveistoksiin. Samoan kulttuurikylässä vierailijat tutustuvat paikalliseen kulttuuriin oppaiden avulla.
Perinteinen samoalainen kulttuuri on säilynyt Apiassa hieman huonommin kuin muualla maassa, sillä kontaktit ulkomaille ovat yleisempiä kuin maaseudulla. Etenkin eurooppalaiset arvot ja tavat ovat yleistyneet.
Ystävyyskaupungit
Apian ystävyyskaupunkeja ovat:
Five (Ayumi Hamasaki)
Five (tyyliteltynä FIVE) on Ayumi Hamasakin toinen minialbumi, joka julkaistiin 31. elokuuta 2011. Albumi julkaistiin kolmessa eri muodossa; CD+DVD, CD, sekä rajoitetussa CD-muodossa. Rajoitettu CD sisältää pääsykortin lataamaan pelihahmoasun PlayStation 3-pelille Tales of Xillia. CD+DVD-version 1. painos sisältää sarjanumeron nettisivulle joka sisältää making of-materiaalia Ayumi Hamasaki Countdown Live 2010-2011 A: Do It Again-tapahtumasta. Monet ovat ihmetelleet, miksi levyn nimi on Five vain sen takia että levy sisältää viisi kappaletta. Sweet-lehden haastattelussa Hamasaki paljasti että levyn nimessä on piilotettu sana, joka on 'H♡PE', jonka Hamasakin fanit päättelivät. He arvelivat ettei levyn nimi ollut Five vain viiden kappaleen takia, vaan koska levy julkaistiin viisi kuukautta myöhemmin katastrofaalisesta maanjäristyksestä ja tsunamista Japanissa maaliskuussa.
Tammisaaren metsäkoulu
Tammisaaren metsäkoulu on aiemmin Suomessa toiminut metsäkoulu eli oppilaitos, joka antoi opetusta metsätalouden alalla.
Toiminta 1930-luvun Suomessa
Tammisaaren metsäkoulun tarkoituksena oli antaa metsätalousopetusta metsänomistajille ja sellaisille itsenäisesti työskenteleville nuorille miehille, jotka halusivat antautua metsäalalle.
Koulu oli metsähallituksen ohjauksen ja valvonnan alainen, ja se oli sijoitettu valtion omistamaan taloon Tammisaaren kaupungissa. Se toimi vuosittain syyskuun 1. päivästä toukokuun 1. päivään. Koulun johtaja oli samalla Tammisaaren hoitoalueen metsänhoitaja.
Oppilasvalinta
Oppilaita, joiden tuli olla 18–30 vuoden ikäisiä, otettiin otettiin vuosittain vähintään 12 ja enintään 20. Omakätiset hakemukset oli jätettävä koulun johtajalle viimeistään kuukautta ennen syyslukukauden alkamista, ja niihin oli liitettävä seuraavat asiakirjat:
Winston Field
Winston Joseph Field MBE (1904–1969) oli rhodesialainen poliitikko, joka toimi Etelä-Rhodesian (nyk. Zimbabwe) pääministerinä 1962–1964.
Fieldin seuraaja pääministerinä vuodesta 1964 alkaen oli Ian Smith.
Arisa Matsubara
Arisa Matsubara (s. 1. toukokuuta 1995 Hokkaido) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Matsubara debytoi Japanin maajoukkueessa helmikuussa 2019. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Sinfonia nro 7 (Bruckner)
Anton Bruckner sävelsi seitsemännen sinfoniansa E-duuri (WAB 107) vuosina 1881–1883 ja uudisti sitä vielä 1885. Sinfonia on omistettu Baijerin kuninkaalle Ludvig II:lle, ja siihen viitataan joskus lisänimellä Lyyrinen. Arthur Nikisch johti sen kantaesityksen Leipzigissa 30. joulukuuta 1884.
Historia
Teokseen tehtiin joitain muutoksia kantaesityksen jälkeen, mutta ennen kuin teos julkaistiin ensimmäistä kertaa Gutmannin laitoksena vuonna 1885. Muutokset koskevat enimmäkseen tempoa ja orkestrointia. Nikisch, Franz Schalk ja Ferdinand Löwe vaikuttivat merkittävästi vuoden 1885 laitokseen.
Kantaesityksessä käytetty vuoden 1883 versio on julkaisematon. Alkuperäisversion sisältöä ei tunneta tarkoin, koska säilyneeseen käsikirjoitukseen on merkitty myös myöhempiä muutoksia.
Robert Haas pyrki vuoden 1944 laitoksessaan poistamaan teoksesta Nikischin, Schalkin ja Löwen esittämät muutokset. Hitaaseen osaan ei tässä versiossa kuulu symbaaleja, triangelia eikä patarumpuja. Haasin mukaan Bruckner ei itse halunnut käyttää niitä. Tutkija Benjamin Korstvedt kuitenkin pitää väitettä epäuskottavana. Leopold Nowakin laitoksessa (1954) lyömäsoittimet ovat mukana soittimistossa; Nowak piti ennallaan suurimman osan Gutmannin laitoksen muutoksista.
Verein für musikalische Privataufführungenia varten Arnold Schönberg opiskelijoineen ja kumppaneineen sovitti sinfonian kamariyhtyeelle vuonna 1921. Vereinin toiminta loppui ennen kuin esitystä ehdittiin järjestämään, joten kantaesitys kuultiin vasta yli kuudenkymmenen vuoden kuluttua.
Brucknerin seitsemännen sinfonian ensimmäisen kaupallisen levytyksen (1924) johti Oskar Fried Polydorille. Teoksen hidas osa esitettiin 1. toukokuuta 1945 Saksan radiossa ennen ilmoitusta Adolf Hitlerin kuolemasta. Adagio on sävelletty Richard Wagnerin muistoksi.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1973
Pesäpallon SM-sarja 1973. Helsinki vei pesäpallomestaruuden 14 vuoden tauon jälkeen. Puna-Mustien railakas yritys palkittiin loppuottelussa Ulvilaa vastaan kultaisilla mitaleilla. Koko SM-sarjan yleisökeskiarvo oli 2173, ja mestaruudestaan huolimatta Puna-Mustat oli huonoin yleisöjoukkue kotikentällään, vain 1419 katsojaa per ottelu. Suomen Cupin voitti Seinäjoen Maila-Jussit voitettuaan loppuottelussa Imatran 9-1.
Sarjataulukko
Kolme viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat Jyväskylän Kiri, Vimpelin Veto ja Loimaan Palloilijat.
Uusinta mestaruudesta
Ottelu pelattiin 9. syyskuuta Hyvinkäällä - yleisöä 2526.
Parhaat (Jaakko Teppo)
Parhaat on kuplettilaulaja Jaakko Tepon ensimmäinen vuonna 1989 julkaistu kokoelmalevy, joka tunnetaan myös nimellä 20 parasta.
Kokoelma sisältää parhaita kappaleita albumeilta Ruikonperän multakurkku (1980), Katuojalaulaja (1981) sekä Onnen kerjäläinen (1984). Kokoelmalla on myös vuonna 1986 julkaistu single "Ryynäsen Vartti", joka julkaistiin ainoastaan singlenä.
Nikolai Ljaško
Nikolai Nikolajevitš Ljaško (, oikea sukunimi Ljaštšenko, Ля́щенко; 19. marraskuuta (J: 7. marraskuuta) 1884 Harkovan läänin Lebedin – 26. elokuuta 1953 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Nikolai Ljaško syntyi sotilaan perheeseen. Hän työskenteli metallimiehenä Harkovan, Nikolajevin, Sevastopolin ja Donin Rostovin tehtailla ja osallistui työväenliikkeen toimintaan. Vuodesta 1903 lähtien hän kuului Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen menševikkiryhmään. Samana vuonna hänet karkotettiin Aunuksen ja vuonna 1908 Vologdan lääniin.
Ljaškon ensimmäiset kertomukset ilmestyivät vuosina 1904–1905. Vuonna 1920 hänestä tuli yksi proletaarikirjailijoiden Kuznitsa-ryhmän johtajista. Hänet tunnetaan parhaiten pienoisromaanista Domennaja petš (”Masuuni”, 1925), joka jo ennen Fjodor Gladkovin ”Sementtiä” käsitteli teollisuuden jälleenrakentamista kansalaissodan jälkeen. Omaelämäkerrallinen romaani Sladkaja katorga (”Makea pakkotyö”, 1934; toinen osa 1936) kuvaa Venäjän työväen vallankumousliikkettä 1900-luvun alussa.
Lappajärven kunnanvaltuusto
thumb|200px|Lappajärven kunnanvaltuusto kokoontuu vuonna 1985 valmistuneella Virastotalolla. Lappajärven kunnanvaltuusto on Lappajärven korkein päättävä elin. Valtuustossa on nykyään 19 jäsentä.
Historia
Vuosina 1964-1975 valtuuston koko oli 21 paikkaa ja vuosina 1976–2004 valtuuston koko oli 27 paikkaa ja 2005–2017 paikkamäärä oli 21 paikkaa. 2017 valtuuston koko laski 19:ään paikkaan.
Misteekkien kielet
pienoiskuva|Misteekkikielten levinneisyysalue Misteekkikielet ovat otomangelaisen kielikunnan haara. Näitä kieliä puhuu Meksikossa noin puoli miljoonaa misteekkiä. Misteekkikielet jakautuvat kolmeen alahaaraan: mixteco, cuicateco ja triqui.
Bonifatius VIII
thumb|Bonifatius VIII:n vaakuna. Paavi Bonifatius VIII (syntymänimeltään Benedetto Caetani  tai Benedetto Gaetano, (n. 1235 – 11. lokakuuta 1303 Rooma) oli paavina 24. joulukuuta 1294 – 11. lokakuuta 1303. Useat läntisen Euroopan hallitsijat kyseenalaistivat Bonifatiuksen arvovallan, näistä merkittävimpänä Ranskan kuningas Filip IV. Paavi ja kuningas Filip IV kiistelivät papiston verotusoikeudesta. Valtataistelu Filip IV:n kanssa johti lopulta paavin ennenaikaiseen kuolemaan. Bonifatiuksen kauden kestävimmät saavutukset olivat Corpus juris canonicin kolmannen osan julkaisu, kanonisen oikeuden teos Liber sextus sekä riemuvuosien eli pyhien vuosien perinteen aloitus vuonna 1300.
Till Wöschler
thumb|Till Wöschler vuonna 2011. Till Wöschler (s. 9. kesäkuuta 1991 Saarbrücken) on saksalainen keihäänheittäjä.
Wöschler sijoittui toiseksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 tuloksella 73,66 m. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Monctonissa 2010 hän voitti kultaa maansa ennätyksellä 82,52 m. Hän heitti kilpailun voittotuloksen ensimmäisellä kierroksella ja paransi samalla Matthias de Zordon Saksan nuorten ennätystä 3,85 metrillä ja omaa ennätystään 3,88 metrillä. Tulos oli kautta aikain viidenneksi paras alle 20-vuotiaan heittämä. Vuonna 2011 Wöschler voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden. Hän heitti kilpailun ensimmäisellä kierroksella ennätyksensä 84,38 m.
Bonifatius VIII
Varhaisvuodet
Benedetto Caetani syntyi vanhaan ja vaikutusvaltaiseen Caetanien roomalaiseen aatelissukuun. Hän opiskeli lakia Bolognassa ja sai sen jälkeen useita tärkeitä virkoja paavin hallinnossa. Paavi Martinus IV nimitti Caetanin San Nicola in Carceren kardinaalidiakoniksi vuonna 1281, ja paavi Nikolaus IV:n kaudella vuonna 1291 Caetanista tuli Montibusin Pyhän Martinuksen kirkon kardinaalipappi. Caetani toimi paavin legaattina Pariisin kirkolliskokouksessa vuosina 1290–1291, jossa hän onnistui viivyttämään Englannin ja Ranskan välisen sodan uudelleenpuhkeamista. Hän toimi myös Ranskan ja Aragonian rauhanvälittäjänä.
Paavina
Juuri kardinaali Benedetto Caetani vahvisti paaviksi aikoinaan vastentahtoisesti suostuneen Celestinus V:n halun erota. Sen jälkeen kun Caetanista oli tullut Celestinuksen seuraaja Bonifatius VIII, hän piti viisaimpana sulkea iäkkään entisen paavin Fumonen linnaan, jossa tämä pian kuoli. Vaikka Celestinus kuolikin luonnollisen kuoleman, herätti hänen poismenonsa epäilyksiä Bonifatiuksen vihollisten keskuudessa.
Bonifatiuksen kauden alkaessa Euroopassa oli käynnissä kaksi laajaa konfliktia. Ensimmäinen oli Ranskan ja Englannin Guyennea ja Flanderia koskeva kiista ja toinen Napolin ja Aragonian kuningaskuntien välinen Sisiliaa koskeva kiista. Sisilia oli pitkällisten provokaatioiden seurauksena eronnut Napolin kuningaskunnasta, välittämättä paavin saarta koskevaa feodaaliherruutta. Bonifatius joutui lopulta vastoin tahtoaan hyväksymään saarivaltion itsenäisyyden.
Paavin yritykset sovittaa Englannin Edvard I:n ja Ranskan Filip IV:n väliset vihamielisyydet olivat kuitenkin mutkikkaampi ongelma. Riidat kietoutuivat nimittäin toiseen tärkeään ongelmaan, kummankin monarkin pyrkimykseen verottaa papistoa ilman paavin suostumusta.
Keskiaikaisten hallitsijoiden halu verottaa papiston varallisuutta oli perusteltu, mutta tämä käytäntö oli kuitenkin ristiriidassa tuon ajan kanonisen oikeuden kanssa. Vuonna 1296 Bonifatius VIII julkaisi bullan Clericis laicos, joka kielsi pannan uhalla määräämästä papistoa verolle ilman paavin nimenomaista lupaa. Bullalla oli jonkin verran vaikutusta Englannissa pääasiassa Canterburyn arkkipiispan Robert Winchelseyn tuen ansiosta. Ranskassa ei kuitenkaan ollut samanlaista vahvaa paavin valtaoikeuksien puolustajaa, eikä bulla saanut siellä tukea.
Taistelu Filip IV:n kanssa
Ranskan kuningas Filip IV pyrki estämään Clericis laicosin julkaisun ja vastusti avoimesti bullaa kieltämällä kaiken rahan ja arvoesineiden viennin Ranskasta ja karkottamalla ulkomaisia kauppiaita. Nämä toimenpiteet olivat jo yksin vakava uhka paavin tuloille, mutta ratkaiseva isku oli vaikutusvaltaisen Colonnan suvun nousu avoimeen kapinaan paavia vastaan. Suku oli yksi Rooman merkittävimmistä aatelissuvuista, ja siihen kuului kaksi kardinaalia. Kapina huipentui siihen, että aseistettu joukko ryösti paavin aarrekammion toukokuussa 1297. Tätä seurasi vuoden kestänyt taistelu Colonnan joukkoja vastaan, joka päättyi heidän ehdottomaan antautumiseensa. Suku välttyi ekskommunikaatiolta, mutta menetti virka-asemansa ja omaisuutensa. Tuomio johti pian uuteen kapinaan ja pakoon Roomasta. Osa Colonnan suvun jäsenistä pakeni Ranskaan Filip IV:n luo. On mahdollista, että he olivat liittoutuneet jo ennen Clericis laicoksen julkaisua.
Bonifatiuksen ensimmäistä kiistaa Ranskan kuninkaan kanssa seurasi sovinto, jota korosti se, että paavi kanonisoi Filipin pyhän esi-isän Ludvig IX:n. Seuraava konflikti osoittautui kuitenkin sovittamattomaksi. Se puhkesi vuonna 1301, kun Etelä-Ranskan Pamiersin piispa Bernard Saisset joutui syytetyksi ja vangittiin lyhyen oikeudenkäynnin jälkeen. Tällä tuomiolla kuningas Filip IV uhmasi yhtä paavinvallan perustavanlaatuisista oikeuksista. Siihen saakka vain kirkolla ja paavilla oli ollut oikeus tuomita papiston jäseniä. Tässä asiassa paavi ei enää voinut tehdä kompromissia, ja bullassa Ausculta fili ("Kuuntele poika") hän nuhteli terävästi Filipiä ja vaati piispan vapauttamista. Kuninkaan kansleri Pierre Flotte levitti kuitenkin vääristeltyä versiota bullasta ja valmisteli siten Ranskan säätyjen yleiskokouksen yleistä mielipidettä kuninkaalle suotuisaksi. Huhtikuussa 1302 säätyjen yleiskokouksessa aateliset ja porvarit kannattivat innolla kuninkaan kantaa. Myös papisto kannatti kuningasta, joskin vastahakoisesti.
Bonifatiuksella näyttää silti olleen hyvä syy otaksua riidan päättyvän suotuisasti, koska Filipin armeija hävisi pian tämän jälkeen tuhoisasti Flanderin kaupunkien liittouman armeijalle. Lisäksi Saksan kuningas ja tuleva keisari, Albrekt I oli valmis luopumaan liitosta Ranskan kanssa, mikäli paavi tunnustaisi hänet lailliseksi hallitsijaksi. Tämä tunnustus myönnettiin alkuvuodesta 1303 sanoilla, jotka korostivat harmonista suhdetta paavinvallan ja Pyhän Saksalais-roomalaisen keisarikunnan välillä. Paavi sanoi nyt tämän keisarikunnan hallitsevan – paavin ylivallan alaisena – kaikkia muita valtakuntia, myös Ranskaa.
Marraskuussa 1302 paavi oli antanut vielä perustavanlaatuisemman julistuksen paavin määräävästä asemasta koko kristityssä maailmassa. Bulla Unam sanctam (”Yksi pyhä”) on kenties tunnetuin kaikista keskiajan paavin julkaisemista asiakirjoista, koska paavin asema määritellään siinä äärimmäisen suorasukaisella tavalla. Bullan viimeisessä lauseessa todetaan, että kaikkien on alistuttava paavin tahtoon :
Bonifatiuksen vangitseminen ja kuolema
Nogaret epäonnistui pyrkimyksissään lietsoa kapinaa, mutta sai kuulla, että Bonifatius oli aikeissa julkaista bullan, jossa kuningas Filip IV ekskommunikoidaan eli erotetaan kirkosta. Nogaret sopi silloin Sciarra Colonnan ja joidenkin kardinaalien kanssa, että paavi vangittaisiin kesäasunnollaan Anagnissa.
Juoni onnistui, kun Anagnin kaupungin paikallisjohtajat antoivat sille suostumuksensa. He muuttivat kuitenkin kahden päivän kuluttua mieltään ja pelastivat paavin. Näiden kahden päivän aikana Bonifatiusta pahoinpideltiin ja Sciarra Colonna olisi ilmeisesti tahtonut tappaa paavin. Bonifatius palasi Roomaan fyysisesti ja henkisesti murtuneena ja kuoli pian vankeutensa jälkeen.
Jälkimaine
Lukuisia Bonifatius VIII:n muistomerkkipatsaita on säilynyt, ja niistä voi havaita, että Bonifatius VIII pidensi paavin tiaran korkeutta ja lisäsi tiaraa ympäröivien kruunujen lukumäärää yhdestä kahteen ja ehkä kolmeen, mikä on niiden lukumäärä nykyisin. Tälle seikalle löytyy tukea myös muista lähteistä.
Kalar
Kalar on Lenan vesistöön kuuluvan Vitimin sivujoki Taka-Baikalian aluepiirin pohjoisosassa Venäjällä. Sen pituus on 511 kilometriä ja valuma-alueen laajuus on 17 400 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Udokan-harjanteelta, läpäisee Kalar-harjanteen ja virtaa länteen Kalar ja Jankan-harjanteiden välissä.
Kalarin jokilaakso on lähes asumatonta. Ainoa kylä on Sredni Kalar.
Danny Litwhiler
kehys|Danny Litwhiler Daniel Webster ”Danny” Litwhiler (31. elokuuta 1916 Ringtown, Pennsylvania – 23. syyskuuta 2011 Clearwater, Florida ) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän vaikutti Major League -tasolla vuosina 1940–1951.
Litwhilerin ammattilaisjoukkueina olivat Philadelphia Phillies (1940–1943), St. Louis Cardinals (1943–1946), Boston Braves (1946–1948) ja Cincinnati Reds (1948–1951). Hän pelasi MLB:n tähdistöottelussa vuonna 1942.
Litwhiler valmistui ennen baseballuraansa yliopistosta. Vuosina 1964–1982 hän oli Michigan State Universityssa valmennustöissä.
Teuroinen
Teuroinen on kylä Elimäellä, Kouvolassa. Sen väkiluku on noin 250 henkeä. Se sijaitsee Vilppulan kaupunginosassa. Teuroisista on 13 kilometriä Korian keskustaan, 20 kilometriä Kouvolan keskustaan ja Elimäen kirkonkylälle 12 kilometriä. Vuonna 2007 Teuroinen valittiin Kymenlaakson parhaaksi kyläksi. Teuroinen oli osa Elimäen kuntaa ennen kuin Elimäki, Anjalankoski, Jaala, Kouvola, Kuusankoski ja Valkeala liittyivät yhdeksi suurkunnaksi vuoden 2009 alussa.
Betti
Betti on Suomessa ja Virossa käytetty naisen etunimi. Se on muunnelma Elisabet-nimen lyhentymästä Betty.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Betti on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 60–70 naisella. Nimi ei ole mukana suomalaisessa, suomenruotsalaisessa eikä ortodoksisessa nimipäiväkalenterissa, mutta Virossa Betti viettää nimipäivää 19. marraskuuta.
Kovemmat kädet
Kovemmat kädet on PMMP-yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin 9. maaliskuuta 2005. Siitä on tehty myös niin sanottu ”kumipainos”, jolta löytyy uusi, myös saman vuoden Kesäkumi-kappale ”Kumivirsi” ja coverversio Noitalinna huraa! -yhtyeen kappaleesta ”Pikkuveli”. Kumipainoksella on myös kappaleiden ”Päiväkoti” ja ”Matkalaulu” musiikkivideot.
Albumilta julkaistiin ensimmäisenä singlenä ”Päiväkoti”, jolle on tehty myös musiikkivideo. Toisena singlenä julkaistiin "Oo siellä jossain mun", josta tuli suuri hitti. Kolmas oli "Matkalaulu", jolle PMMP on tehnyt itse musiikkivideon. Neljäs single oli "Pikkuveli", jolle on myös musiikkivideo. Kolmea viimeisintä singleä ei julkaistu myyntiin.
Albumin alkuperäinen versio oli Suomen virallisella albumilistalla parhaimmillaan sijalla #5 ja kumipainos sijalla #2. Kovemmat kädet pysyi Suomen albumilistalla yhteensä 57 viikkoa, ja sitä on myyty yli 80 000 kappaletta, mikä tekee siitä PMMP:n ylivoimaisesti myydyimmän albumin. Vuoteen 2006 mennessä se oli myynyt tuplaplatinalevyyn oikeuttavan määrän. Elokuussa 2012 albumi ylitti 100 000 kappaleen myynnin rajan.
Sue-lehti valitsi vuonna 2009 Kovemmat kädet 2000-luvun ensikymmenen toiseksi parhaaksi kotimaiseksi albumiksi Kauko Röyhkä & Riku Mattila -albumin jälkeen. Vuoden 2019 marraskuussa albumi valittiin 2000-luvun parhaimmaksi levyksi musiikkilehti Soundin järjestämässä kriitikkoäänestyksessä.
Vera Ketlinskaja
Vera Ketlinskaja syntyi upseerin perheeseen. Vuodesta 1920 lähtien hän toimi Komsomolissa ja liittyi NKP:hen vuonna 1927. Ketlinskajan ensimmäinen teos ilmestyi vuonna 1928. Hänen varhaistuotantonsa kertoo lähinnä Komsomolin ja työläisnuorison elämästä. Romaani Mužestvo (”Rohkeus”, 1938) kuvaa Komsomolskin kaupungin rakentajia.
Toisen maailmansodan aikana Ketlinskaja asui piiritetyssä Leningradissa. Hänen romaaninsa V osade (”Piirityksessä”, 1947) sai Stalin-palkinnon vuonna 1948. Romaani Inatše žit ne stoit (”Toisin ei kannata elää”, 1960) pyrki kuvaamaan avoimesti Stalinin vainojen aikaa. Vuonna 1972 ilmestyi muistelmateos Vetšer, okna, ljudi (”Ilta, ikkunat, ihmiset”). Kirjailijantyönsä ohella Ketlinskaja toimi myös journalistina ja kirjallisuuskriitikkona.
Lysytšansk
Lysytšansk (,, Lisitšansk) on kaupunki Donetsjoen varrella Luhanskin alueella Ukrainan Itä-osassa. Kaupunki sijaitsee 90 kilometriä Luhanskista luoteeseen. Kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa Lysytšansk liitettiin osaksi Sjevjerodonetskin piiriä. Kaupunki joutui heinäkuun 2022 alussa Venäjän asevoimien miehittämäksi.
Vuonna 2021 Lysytšanskissa asui 95 031 asukasta. Vuonna 2001 Lysytšanskin väkiluku oli 115 229 ja koko kaupunkipiirin 133 140. Tuolloin asukkaista etnisesti ukrainalaisia oli 66,7 prosenttia, venäläisiä 30,5 prosenttia ja valkovenäläisiä 1 prosentti. Lysytšanskin kaupunkipiiriin kuuluivat tuolloin myös Novodružeskin (per. 1935; 6 806 as./2021) ja Pryvilljan (per. 1753; 6 679 as./ 2021) pikkukaupungit.
Tammikuun keskilämpötila on —6,6 ja heinäkuun +21,8 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 494 millimetriä.
Seudulla on ollut ihmisasutusta jo ennen, kuin nykyinen asutus on perustettu vuonna 1710. Vuonna 1721 siellä aloitettiin hiilikaivostoiminta ensimmäisenä koko Donetsin laakion alueella. Vuonna 1917 alue tuli osaksi Neuvostoliittoa, ja vuonna 1938 se sai kaupunkioikeudet. Nykyisin kaupungin elinkeinoihin kuuluvat hiilikaivosten lisäksi hiilen muuttaminen kaasuksi maan alla, kemianteollisuus ja lasinvalmistus. Öljynjalostamo Linos avattiin 1970-luvulla. Venäläinen TNK osti sen vuonna 2000. Vuonna 2001 se tuotti kolmanneksen Ukrainassa jalostetusta öljysta.
Venäjän hyökkäyssodassa (2022–) kaupungista käytiin ankaria taisteluja. Venäjän asevoimat miehittivät kaupungin heinäkuussa 2022.
Hana Takahashi
Hana Takahashi (s. 19. helmikuuta 2000 Kawaguchi) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa kotimaassaan Urawa Redsiä.
Maajoukkueura
Takahashi debytoi Japanin maajoukkueessa lokakuussa 2019. Hän on ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua pelannut 15 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Lauritsalan vaakuna
thumb|150px|Lauritsalan vaakuna (1952–1966) Lauritsalan vaakuna oli Lauritsalan kauppalan tunnus. Sen aiheena on uitoissa käytetty varppivene, joka viittaa kauppalassa harjoitettuun puuteollisuuteen - Kaukaan tehtaat sijaitsi nykyisin jo lakkautetun kauppalan alueella.
Vaakunan selitys kuuluu ”hopeakilvessä punainen varppivene.” Vaakunan on suunnitellut J. Hänninen, ja Lauritsalan kauppalanvaltuusto hyväksyi sen 25. huhtikuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 5. elokuuta samana vuonna.
Tenavatähti 1994
Tenavatähti 1994 on vuoden 1994 Tenavatähti-lastenlaulukilpailun puitteissa julkaistu kokoelma, jolla laulavat kyseisen kilpailun finalistit ja semifinalistit. Iältään laulajat ovat 6–12-vuotiaita ja esittävät oman kilpailukappaleensa.
Levy koostuu iskelmämusiikista, lastenlauluista sekä kansanlauluista. Kappaleet esitetään suomeksi lukuun ottamatta kahta ruotsinkielistä esitystä.
Petăr Popangelov
Petăr Popangelov (s. 31. tammikuuta 1959 Samokov, Bulgaria) on bulgarialainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Popangelov sijoittui 6:ksi pujottelussa Lake Placidin olympialaisissa 1980, ja uusi sijoituksensa neljä vuotta myöhemmin Sarajevon olympialaisissa. 1978 Garmisch-Partenkirchenissä järjestetyissä maailmanmestaruuskilpailuissa, hän oli suurpujottelussa 12:s.
Joukkoliike
Joukkoliike on suuren joukon mukaansa tempaava liike, jonka tavoitteena on tavallisesti yhteiskunnan muuttaminen. Joukkoliikkeet voi jakaa yleisiin ja erityisiin joukkoliikkeisiin.
Yleiset joukkoliikkeet eli kulttuuritrendit ovat organisoimattomia muutosprosesseja, jotka johtavat pitkäaikaisiin ajattelutapojen ja arvostusten muutoksiin. Aluksi taloudessa ja väestöryhmien suhteissa tapahtuneita muutoksia seuraa muutospaineiden voimistuminen. Esiin astuu ajan ilmiön tulkkeja ja tulevan ennustajia, kuten henkisiä suunnannäyttäjiä, profeettoja, filosofeja tai kirjailijoita, minkä jälkeen seuraa ajattelun ja arvostusten muutos. Suuria yleisiä joukkoliikkeitä ovat olleet esimerkiksi suuret maailmanuskonnot, uskonpuhdistukset, valistuksen synnyttämä modernismi, kansallisuusaate, työväenliike, naisliike ja ekologialiike.
Erityinen joukkoliike voi kehittyä yleisestä joukkoliikkeestä. Erityisellä joukkoliikkeellä on tunnetut johtajansa ja ohjelmansa, johon liikkeen tavoitteet on kirjattu. Liikkeen jäsenet ovat sitoutuneet ajamaan yhteistä asiaa esimerkiksi jäsenkorttien, valojen vannomisen ja lupausten antamisen kautta. Reformiliikkeet ovat erityisiä joukkoliikkeitä, jotka pyrkivät parantamaan yhteiskuntaa samalla kuitenkin hyväksyen sen pohjimmaiset arvot ja rakenteet. Vallankumoukselliset liikkeet haluavat saada aikaan perinpohjaisen muutoksen ja kieltävät vallitsevan järjestelmän toimintatavat ja päämäärät.
Tervalammi (Karkkila)
Tervalammi on Uudellamaalla Karkkilassa oleva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. Lampi kuuluu Liesjärveen laskevan Mustijoen valuma-alueeseen.
Maantiede
Lampi on kapean muotoinen ja sen pituus on 120 metriä ja leveys 50 metriä. Se sijaitsee suon keskellä ja siihen laskevat kaksi suo-ojaa eri suunnilta. Ojat saattavat olla samalla myös laskuojia, sillä lampi sijaitsee ylhäällä neljän kukkulan keskellä ja on lähellä vedenjakajaa. Suon vedet virtaavat kahteen eri suuntaan, mutta kyseessä ei kuitenkaan ole selkeä bifurkaatio­tilanne. Lyhin reitti vie Hepolammiin. Karkkilan ja Lohjan välinen raja kulkee 150 metrin etäisyydellä kääntyen Rajakalliomäellä eri suuntiin.
Historia
Järveä ei merkitty näkyviin vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa. Vuoden 1884 Senaatin kartastossa se oli merkitty "Rajalammen" nimisenä. Nykykartassa lampi on terävälahtinen, mutta vanhoissa kartoissa sen muoto on pyöreä.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1904
Vuoden 1904 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Lyonissa, joka toimi toista kertaa järjestävänä paikkakuntana, se oli järjestänyt ensimmäiset MM-ammunnat vuonna 1897. Kilpailut olivat kahdeksannet maailmanmestaruuskilpailut ammunnassa. Ohjelmassa oli vapaakivääri ja vapaapistooliammunta.
Viron ortodoksinen kirkko
Viron ortodoksisia kirkko on kaksi:
Party Queen
Party Queen on Ayumi Hamasakin viidestoista studioalbumi. Se julkaistiin 21. maaliskuuta 2012. Albumi äänitettiin Lontoossa vuonna 2011 ja se sisältää 14 kappaletta, joihin lukeutuu muun muassa 8. helmikuuta digitaalisesti julkaistu single How Beautiful You Are. Tavallinen versio pitää sisällään vain CD:n, kun taas CD+DVD-painoksen DVD:ltä löytyy neljä musiikkivideota ja niiden ennenjulkaisemattomat making of -materiaalit. CD+3DVD-version mukana tulee sama DVD sekä kaksi muuta levyä, joilla on materiaalia Hamasakin uudenvuoden tapahtumasta, ayumi hamasaki COUNTDOWN LIVE 2011-2012 -HOTEL Love songs-:ista. Näiden lisäksi julkaisu on saatavilla kahtena erikoisrajoitettuna boksina. Niiden mukana tulee samat asiat kuin CD+3DVD -painoksessakin, mutta tällä kertaa paketista löytyy myös aikaisemmin mainittu live-DVD ayumi hamasaki -Power of Music- 2011 A LIMITED EDITION joko DVD tai Blu-ray-versiona. Mukana tulee myös bonus, jota ei ole vielä paljastettu.
Pikmin (pelisarja)
Pikmin on Nintendon kehittämä ja julkaisema reaaliaikainen strategiapelisarja, jonka on suunnitellut Shigeru Miyamoto. Sarjan ensimmäinen osa, Pikmin julkaistiin Japanissa 26. lokakuuta 2001. Sarjan viimeisin osa, Pikmin 3, julkaistiin 13. heinäkuuta 2013. Peleissä ideana on ohjata Pikmin-nimisiä otuksia tekemään erilaisia asioita, kuten keräilemään esineitä ja taistelemaan hirviöitä vastaan, päästäkseen etenemään pelissä. Pelisarjan protagonistina toimii Captain Olimar.
Pikministä on tullut animaatioelokuva, Pikmin Short Movies, joka koostuu kolmesta lyhytelokuvasta.
Blackout (Transformers)
Blackout on kuvitteellinen robotti Transformers-universumissa.
The Transformers
Blackout ei esiintynyt animaatiosarjassa tai sarjakuvassa lainkaan, mutta hänestä tehtiin lelu, joka yhdistyy Spaceshot-nimisen Decepticonin kanssa B-1B Lancer-pommikoneeksi.
Transformers: Armada
Transformers: Armadassa Blackout oli Mini-Con, joka työskentelee Decepticon Demolishorille.
Transformers: Energon
Transformers: Energonissa Blackout kuuluu Barricaden johtamaan Destruction-ryhmään, joka muistuttaa Generation 1:n Combaticoneja. Blackout muodostaa Bruticus Maximuksen oikean jalan. Lisäksi Alpha Q loi Terrorconin jolle annattiin myös nimeksi Blackout.
Transformers (2007)
Michael Bayn ohjaamassa Transformers-elokuvassa Blackout nähtiin jo alussa. Hän hyökkäsi Qatarissa SOCCENT-tukikohtaan etsiäkseen tietoja Allsparkin sijainnista Yhdysvaltojen sotilasverkon kautta. Yritys epäonnistui, koska sotilaat katkaisivat virrat tietokoneista. Hän kuitenkin huomasi miten kapteeni William Lennoxin johtama ryhmä pakeni, joten hän lähetti apurinsa, Scorponokin heidän peräänsä. Seuraavan kerran Blackout nähtiin vasta Mission Cityssä, jossa hän sai surmansa, kun Lennox ampui häntä rintaan samalla kun F-22 Raptorit tulittivat häntä.
Transformers: Animated
Transformers: Animatedissa Blackout nähtiin vain lyhyesti kolmannen kauden alussa, jossa hän kuului Strikan johtamaan Ryhmä Chaariin ja oli myös yksi suurikokoisimmista Decepticoneista.
Cambridge
pienoiskuva|Cambridgen kauppatori. Taustalla yliopiston kirkko, Great St Mary's Church. pienoiskuva|Takaranta (The Backs) vasemmalla. Cambridge (engl. ) on noin asukkaan vanha yliopistokaupunki ja hallintopiiri Englannissa, noin 80 kilometriä Lontoosta pohjoiseen. Se on ympäröivän Cambridgeshiren kreivikunnan keskus. Lähiseutua kutsutaan nykyisin myös "Piisuoksi" (vrt. Piilaakso, Silicon Valley) sen ympärille kehittyneiden korkean teknologian yritysten ja tutkimuslaitosten takia.
Vuonna 2001 Cambridgen 108 864 asukkaasta lähes 22 000 oli opiskelijoita ja kaupunki tunnetaankin ennen kaikkea siitä, että siellä sijaitsee toinen Englannin kahdesta arvostetuimmasta yliopistosta, Cambridgen yliopisto. Yliopisto on hallitseva koko kaupungin rakenteessa. Keskustassa on lukuisia collegeja sekä yliopiston hallintorakennuksia, joista osa on rakennettu jo keskiajalla. Toinen Cambridgen tunnusmerkki on Camjoki, joka virtaa kaupungin läpi. Etenkin kesäisin se on täynnä turisteja erityisissä tasapohjaisissa punt-veneissä, joita työnnetään eteenpäin pitkällä, niin ikään punt-nimisellä sauvalla. Joen takaranta on myös suosittu turistikohde. Parhaimman kuvan kaupungista yliopistokaupunkina saakin, jos kulkee edestakaisin joen yli eri collegejen läpi. Queens', King's, Clare, Trinity ja St John's Collegeilla on maata joen molemmin puolin. Muita mielenkiintoisia kohteita Cambridgessa ovat esimerkiksi yliopiston museo, Fitzwilliam Museum, King's Collegen kappeli sekä kasvitieteellinen puutarha.
Historia
Vuonna 1068, kaksi vuotta Englannin valloituksen jälkeen Vilhelm Valloittaja rakennutti linnan Castle Hillille. Normanniaikoina kaupungin nimi oli muuttunut muotoihin Grentabrige ja Cantebrigge, ja jokea kutsuttiin nimellä Granta. Ajan mittaan kaupungin nimi muuttui Cambridgeksi, mutta jokea kutsuttiin silti Grantaksi – nykyäänkin sitä kutsutaan usein sillä nimellä. Nimi Cam otettiin käyttöön vasta myöhemmin.
Yliopiston synty
Vuonna 1209 Oxfordissa riehuvilta väkijoukoilta pakenevat oppilaat tulivat Cambridgeen ja perustivat sinne yliopiston. Vanhin jäljellä oleva college, Peterhouse, perustettiin vuonna 1284. Yhtä Cambridgen tunnetuimmista rakennuksista, King's Collegen kappelia, alettiin rakentaa vuonna 1446. Projekti saatiin päätökseen vuonna 1515, kun Englannin kuninkaana oli Henrik VIII.
Vaikka Cambridgessa oli yliopisto, sitä ei tunnustettu kaupungiksi ennen vuotta 1951.
Tšikoi
Tšikoi on Baikaliin laskevan Selengan sivujoki Taka-Baikalian aluepiirissä ja Burjatian tasavallassa Venäjällä. Osan matkaa se virtaa Venäjän ja Mongolian rajaa pitkin. Joen pituus on 769 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 46 200 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus on 265 kuutiometriä sekunnissa.
Tšikoi saa alkunsa Tšikokonski-harjanteen itärinteeltä. Se virtaa länteen Malhanski-harjanteen eteläpuolella ja jakautuu alajuoksulla useaksi haaraksi. Suurin sivujoki on Menza.
Joen varrella sijaitsee Krasnyi Tšikoin piirikeskus.
Augustus Prew
Augustus Art Prew (s. 17. syyskuuta 1987) on englantilainen näyttelijä.
Prew syntyi Hammersmithissä, Lontoossa. Hän on sisustussuunnittelija Wendy Dagworthyn ja Jonathan Prew’n poika.
Prew’n debyytti oli televisiosarjassa 24Seven, jossa hän esitti poikaa nimeltä Drew Jessup. Sarjan jälkeen hän sai roolin elokuvasta Poika (2002), jossa hän esitti poikaa nimeltä Ali. Vastikään hän on esiintynyt Borgiat, maan ja taivaan valtiaat -televisiosarjassa esittäen prinssi Alfonsoa.
LGH
thumb|200px|LGH Junior ja Neptunus -uistimia, Neptunus uistimet oikealla thumb|200px|LGH Muikku -uistimia thumb|200px|LGH Peukaloinen -uistimia LGH-uistin on Leo Gunnar Hacklinin alkuaan kehittämä lähinnä lohen ja taimenen kalastukseen tarkoitettu uistin.
Alkuperäisten uistimien malleina olivat:
Sittemmin malleina on ollut myös Ahti, Akka-Peukaloinen, Gunnar ja Hai. Yleisimmät LGH-vaaput ovat Muikku sekä Peukaloinen ja Ukko-peukaloinen. Leo Gunnarin jäätyä eläkkeelle liiketoimintaa jatkoi Tapani Ahonen. Sittemmin liiketoiminta on siirtynyt Jarmo Rapalan haltuun, joka jatkaa LGH-uistinten tekemistä. Jarmo on Lauri Rapalan pojanpoika ja Esko Rapalan poika.
Vanhat Leon tekemät vaaput ovat keräilykappaleita, hyväkuntoisia vanhoja vaappuja ei juuri näy myynnissä, joten hinnan määrittäminen näille on varsin vaikeaa. Uusia uistimia myy Jarmo Rapala vielä LGH tuotemerkillä. .
Vanhoissa Leon tekemissä uistimissa on käytetty ainakin kolmea erilaista foliopintaa. Niin sanottu kohokuvio, painannekuvio ja tähtikuvio. Ensimmäisissä vaapuissa on ollut myös muunlaisia foliopinnotteita.
Ljublinon metroasema
Ljublino on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 25. joulukuuta 1996.
ASP (ohjelmointi)
ASP (Active Server Pages) on Microsoftin kehittämä dynaamisten www-sivujen luomiseen tarkoitettu palvelinpuolen ohjelmointimenetelmä. Tavallisemmin ASP-sivuissa on käytetty ohjelmointikielenä Visual Basicin skriptimuunnosta VBScriptiä.
ASP:n käyttämiseen tarvitaan Microsoftin IIS-palveluohjelmisto tai Apachen ASP-moduuli.
Esimerkki:
Is This Love
Is This Love on brittiläisen hard rock -yhtye Whitesnaken kappale/single albumilta 1987 vuodelta 1987. Kappale on balladi eli tempoltaan hidas ja rauhallinen. Single menestyi hyvin erityisesti Yhdysvalloissa. ”Is This Love” on myös vakiinnuttanut paikkansa Whitesnaken keikkasetissä.
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.
Dekker
Dekker on hollanninkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Viron apostolinen ortodoksinen kirkko
Viron apostolinen ortodoksinen kirkko on toinen Viron ortodoksista kirkoista. Apostolinen ortodoksinen kirkko on Konstantinopolin patriarkaatin alainen autonomisena kirkkokuntana. Kirkon johtaja on Tallinnan ja koko Viron metropoliitta Stefanos, joka valittiin tehtävään vuonna 1999. Toinen Viron ortodoksinen kirkko on Moskovan patriarkaatin alainen Moskovan patriarkaatin Viron ortodoksinen kirkko. Viron apostolisessa ortodoksisessa kirkossa on noin 27 000 jäsentä, kun taas Moskovan patriarkaatin alaisessa kirkossa lähes 200 000.
Viron lainsäädännön mukaan Viron apostolinen ortodoksinen kirkko on ennen toista maailmansotaa toimineen Viron ortodoksisen kirkon jatkaja ja siten kirkon omaisuus kuuluu sille. Kirkkoon kuuluu 51 seurakuntaa.
Historia
Kristinuskon historia Virossa alkaa noin 900-luvulta. Itsenäinen ortodoksinen kirkko sai ensimmäisen piispansa vuonna 1917. Piispa Platonin kausi oli lyhyt, sillä bolševikit ampuivat hänet Tartossa Viron vapaussodan lopulla 14.1.1919, kun virolaiset joukot lähestyivät Tarttoa
. Kesäkuun 15. päivä 1920 Venäjän ortodoksinen kirkko virallisti Viron kirkon itsenäisyyden. Kirkko siirtyi vuonna 1923 Konstantinopolin patriarkaatin alaisuuteen yhdessä Suomen ortodoksisen kirkon kanssa, sillä Moskovan patriarkaattiin oli vaikea pitää yhteyttä. Maailmansotien välisenä aikana venäjänkieliset seurakunnat muodostivat oman, Narvan hiippakunnan.
Kun Neuvostoliitto miehitti Viron, kirkon autonomisuus otettiin pois ja siitä tuli Moskovan patriarkaatin alainen vuonna 1941. Saksalaismiehityksen aikaan 1941–1945 kirkko liittyi Konstantinopoliin, kunnes uuden neuvostomiehityksen alkaessa kirkko palasi Moskovan alaisuuteen 1945. Moskovan patriarkaatin mukaan Viron kirkon hakeutuminen ekumeenisen patriarkan alaisuuteen oli vain väliaikainen toimenpide, jonka syynä oli normaalin yhteydenpidon mahdottomuus Moskovan kanssa. Viron itsenäistyttyä uudestaan kirkko sai vuonna 1992 sisäisen autonomian. Kirkko haki ja sai jäsenyyden uudestaan Konstantinopolin patriarkaatista 20. helmikuuta 1996.
Kun kirkon väliaikaiseksi päämieheksi asetettiin Suomen ortodoksikirkon silloinen arkkipiispa Johannes, Venäjän kirkko katkaisi yhteydet kolmeksi kuukaudeksi sekä Suomen että Viron kirkkoon. Toukokuussa 1998 piispaksi vihitty Simeon ehti toimia apulaispiispana vain reilut kolme kuukautta ennen kuolemaansa. Lopulta vuonna 1999 kirkon johtoon valittiin aikaisemmin Nizzassa piispana toiminut Stefanos.
Thomas Romain
Thomas Romain on ranskalainen animaattori, joka tunnetaan parhaiten Code Lyokon tekijänä.
Sinfonia nro 1 (Bruckner)
Anton Brucknerin sinfonia nro 1 c-molli oli ensimmäinen sinfonia, jonka säveltäjä katsoi esityskelpoiseksi. Hän sävelsi sen f-molli-sinfoniansa (Studiensymphonie) jälkeen, mutta ennen ns. 0. sinfoniaansa. Hän omisti teoksensa Wienin yliopistolle saatuaan kunniatohtorin arvon vuonna 1891. Bruckner itse antoi teokselleen kutsumanimen Das kecke Beserl (sähäkkä naikkonen).
Historia
Bruckner sävelsi sinfonian alkuperäisversion Linzissä ja johti sen kantaesityksen siellä vuonna 1868. Versio on saatavilla William Carraganin painoksena, ja sen on levyttänyt Georg Tintner. Vuoden 1877 uudistettu versio, Linzin-versio, on tehty nimestään huolimatta Wienissä. Se on saatavilla Robert Haasin (1935) ja Leopold Nowakin (1953) laitoksina. Useimmat levytykset – muiden muassa Eugen Jochumin ja Sächsische Staatskapelle Dresdenin kuuluisa tulkinta – pohjautuvat näihin kahteen editioon.
Wien-nimellä tunnettu vuoden 1891 versio eroaa huomattavasti aiemmista. Se on saatavilla Günther Broschen julkaisemana (1980). Muiden muassa Riccardo Chailly, Gennadi Roždestvenski ja Günter Wand ovat levyttäneet sen.
Cyrill Hynais'n laitos vuodelta 1893 on ensimmäinen julkaistu. Se on hyvin lähellä vuoden 1891 versiota.
Koko sinfonia levytettiin kaupallisesti ensimmäistä kertaa Volkmar Andreaen johdolla vuonna 1950. Levytyksellä käytettiin ensimmäistä julkaistua versiota.
Koiviston Auto Oulu
Koiviston Auto Oulu ajaa paikallis- ja lähiliikennettä Oulun, Haukiputaan, Iin, Yli-Iin ja Kiimingin seudulla. Linja-autoja on Koiviston Auto Oululla noin 164, joista Oulun paikallisliikennettä ajaa noin 119 autoa ja Rovaniemen paikallisliikennettä noin 30 autoa. Lisäksi Koskilinjoihin kuuluva Gold Line ajaa pikavuoromatkoja Rovaniemeltä ja Oulusta noin 15 linja-autolla, pääasiassa Onnibus Flex sekä Onnibus.com väreissä. Koskilinjat hoitaa 60 prosenttia Oulun joukkoliikennelinjoista (2023).
Oulussa Koskilinjat/Gold Linen talli sijaitsee Välivainiolla ja Rovaniemellä Niemelänkankankaalla.
Ulf Pilgaard
Ulf Pilgaard (s. 15. marraskuuta 1940) on tanskalainen näyttelijä. Hän on papin poika ja opiskeli itse teologiaa ennen siirtymistään näyttelemiseen. Hän sai Bodil- ja Robert-palkinnot pääroolistaan elokuvassa Farligt venskab (1995). Hän on ollut mukana Cirkusrevyenissä vuosikymmeniä. Pilgaard juhlii 40. kauttaan Cirkusrevyenissä kesällä 2021.
Koiviston Auto Oulu
Koskilinjat otti ensimmäisenä maailmassa käyttöön etäkortin paikallisliikenteen maksuvälineenä 7.1.1992.
Historia
Koskilinjat Oy perustettiin vuonna 1946. Aluksi yhtiön nimi oli Toivo J. Vuolevi Oy. Yritys kirjattiin kaupparekisteriin 22. maaliskuuta 1946. Yhtiön ensimmäinen linjavuoro ajettiin pääsiäisenä Koskelankylästä Vuolevin tallilta Kastelliin. Tämä linja oli vuoden 2014 joukkoliikenneuudistukseen saakka paikallisten tuntema kolmonen. Muutaman vuoden sisällä yhtiö sai kaksi muutakin linjaa.
Vuonna 1957 Rainer Lindeman ja Lauri Lempinen ostivat Vuolevi Oy:n osakekannan, ja yhtiön nimeksi vaihtui Koskilinjat Oy. Samalla yrityksen toimitusjohtajaksi valittiin Rainer Lindeman. Perheyhtiöksi Koskilinjat muuttui 1965 Lindemanin ostettua Lempiseltä loput osakekannasta. Vuonna 1985 kaksi oululaista paikallisliikenneyhtiötä, Koskilinjat Oy ja Veljekset Pohjola Oy, fuusioituivat, kun Koskilinjat osti koko Veljekset Pohjola Oy:n osakekannan. Veljekset Pohjola ajoi tuolloin noin 75 % Oulun paikallisliikenteestä.
Vuoden 1993 lopulla Koskilinjat Oy:n autot siirtyivät käyttämään ensimmäisenä kaupunkina Suomessa ympäristöä vähemmän kuormittavaa City-Diesel -polttoainetta. Koskilinjoilla oli vuonna 2006 jo 66 Euro-I -päästörajat alittavaa bussia.
Suuria kauppoja Koskilinjat Oy:n historiassa ovat olleet Jarvan liikenteen fuusioituminen yhtiöön 1988 sekä Superlinjojen (ent. Jäppisen liikenne) ja Peltosen liikenteen yhdistyminen Koskilinjat Oy:öön vuonna 1991. 21.6.2006 Koiviston Auto -yhtymä hankki omistukseensa koko Koskilinjat Oy:n osakekannan. Vuoden 2007 alusta Koskilinjojen omistukseen siirtyi osana suurempaa järjestelyä A. Mörön linja-autoliiketoiminta.
Koskilinjat on käyttänyt ennen omistajanvaihdosta Carrus City L, Carrus Vega L, Lahti 402, Lahti Scala, Volvo 8700LE sekä Wiima K202 -korisia linja-autoja. Koiviston Auto Oy:n ostettua Koskilinjat on kalustoon tullut lisäksi myös Kabus-merkkisiä matalalattia-autoja. Oulussa oli vuonna 1982 harvinainen näky kun Koskilinjoilla oli linjalla 3 koeajossa Scanian nivelbussi. Mutta nivelbusseista ei saatu käytäntöä Oulussa koska linja-autoreiteillä on niin paljon hidastetöyssyjä, ja vasta vuoden 2010 jälkeen ne olisi ollut tarpeellisia.
Väritys
Ennen Koiviston Auton omistusta kaluston pääväri oli keltainen ja keskellä sekä ikkunoiden yläpuolella oli sininen raita. Koiviston auton ostettua Koskilinjat alkoi hiljalleen uusimpien autojen väritys vaihtua valkosiniraidalliseen, tosin vanhimpien autojen väritystä ei muutettu, koska ne olivat käytössä (vara-autoina) enää muutamia vuosia. Oulun runkolinjojen 1-4 väritys muutettiin kesällä 2014 Oulun kaupungin tilaajaväritykseen. Koskilinjojen kalustossa pinkkien (Oulun tilaajaväritys) autojen määrä lisääntyi kesään 2020 mennessä, kun tilaajaväritykset vaaditaan muillekkin kuin runkolinjoille. Ostettuaan Onnibus.comin vuoden 2018 lopulla Koiviston Auto alkoi vaihdattamaan tytäryhtiöidensä kaukoliikenneautojen väritystä uuden konseptin mukaiseen OnnibusFlex- väritykseen. Myös suurin osa Koskilinjojen kaukoliikenneautoista, jotka olivat Gold Linen värityksissä, muutettiin OnnibusFlex- väritykseen. Vain neljä kaukoliikenneautoa jäi perinteiseen Gold Linen (Postilinjojen) värityksiin. Alla olevasta taulukosta näkee kaluston värityksen varikoittain.
Oulu
Kaupunkilinjat:
Audrey Patterson
Audrey Patterson (27. syyskuuta 1926 – 23. elokuuta 1996) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Patterson saavutti 200 metrin juoksussa olympiapronssia Lontoossa 1948 ajalla 25,2 s. Vasta 1970-luvulla huomattiin maalilinjalta otetusta valokuvasta, että Patterson olikin maalissa vasta neljäntenä edellään mitalitta jäänyt Shirley Strickland.
Saw II: Flesh & Blood
Saw II: Flesh & Blood Zombie Studiosin kehittämä ja Konamin julkaisema selviytymiskauhupelipeli, joka julkaistiin vuonna 2010 PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Peli on jatko-osa vuoden 2009 Saw-videopelille. Pelin päähenkilönä on etsivä David Tappin poika Michael. Peli keskittyy ensimmäisen pelin ja toisen elokuvan välisiin tapahtumiin.
Juoni
Campbell herää pimeästä huoneesta Saw II -elokuvan alusta tuttu rotanloukkuansa päässään. Nauha kertoo, että avain jolla ansa irtoaa on Campbellin silmänsä takana. Cambell onnistuu saamaan avaimen ja irrottaa ansan viime hetkellä. Suoritettuaan muutamia testejä Cambell saapuu huoneeseen, jonka seinät alkavat liikkua toisiaan vasten.
Michael joutuu Pigheadin kaappaamaksi ja joutuu Jigsaw’n peliin. Michael joutuu testien aikana pukemaan päälleen haulikkopuvun varmistaakseen että noudattaa pelin sääntöjä. Michael joutuu pelastamaan ansoista Sarah Blalockin, Henry Jacobsin, Joseph Poltzerin, Carla Songin ja Solomon Batesin. Kaikki hahmot kuitenkin kuolevat myöhemmin pelin aikana. Michael kohtaa Jigsaw’n ja jahtaa tätä huoneeseen, jossa Campbell on. Pelaaja joutuu päättämään, kumman hahmon pelastaa. Jos pelaaja pelastaa Campbellin, Michael kuolee ja Campbell ehtii paeta huoneesta hissiin, joka vie hänet Jigsaw’n luo. Jigsaw sanoo Campbellin olevan vapaa ja voivan nyt löytää poikansa ulkopuolelta. Campbell sanoo kuitenkin ettei hänen poikansa voi elää maailmassa, jossa Jigsaw on. Campbell hyökkää Jigsaw’n kimppuun, mutta kuolee teräksisen heilurin iskeydyttyä hänen rintaansa, jonka jälkeen Jigsaw sanoo pelin olevan ohi.