cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fire Emblem
Ensimmäinen Japanin ulkopuolella julkaistu varsinainen Fire Emblem -peli oli sarjan seitsemäs osa, Game Boy Advancelle julkaistu Fire Emblem: rekka no ken, joka julkaistiin muualla maailmassa vuonna 2004 nimellä Fire Emblem.
Dagerrotypia
thumb|[[San Franciscon lahti 1850-luvun taitteen dagerrotyypissä.]] Dagerrotypia tai daguerrotypia on 1830-luvulla kehitetty varhainen valokuvausmenetelmä. Dagerrotypiassa kuva muodostuu valoherkälle hopeapinnoitteiselle huolellisesti kiillotetulle kuparilevylle. Valotetulle levylle tallentunut kuva saadaan näkyviin elohopeahöyryillä, ja se kiinnitetään suolaliuoksella. Menetelmän kehittivät ranskalaiset Louis Daguerre ja Joseph Nicéphore Niépce.
Fire Emblem
Historia
Shouzou Kaga suunnitteli pelin Fire Emblem: Shadow Dragon and the Blade of Light, joka kehitettiin yhteistyössä Intelligent Systemsin ja Nintendo R&D1:n kanssa. Pelin tavoiteena oli tarinan kerrontaan keskittyvä roolipeli. Kagan ja ryhmän tavoitteena oli hahmoista välittäminen ja niistä tehtiin yksilöllisiä. Pelaajan holtittomalla käytöksellä hahmot saattoivat myös kuolla pysyvästi ja pelaajien oli käsiteltävä myös sellainen tilanne. Peli auttoi määrittämään taktiset roolipelit, mutta sitä ei julkaistu länsimaissa ennen vuotta 2020, jolloin se julkaistiin Nintendo Switchille sarjan 30. vuosikymmenen merkiksi.
Sarjan pelit
Fire Emblem -sarjan pelit ovat pääasiallisesti julkaistun Nintendon alustoille ja Fire Emblem Heroes Android ja iOS -alustoilla. Sarjan kuusi ensimmäistä osaa julkaistiin vain Japanissa. Sarjan peleistä muutamat ovat paranneltuja versioita aiemmista osista, kuten Shadow Dragon (Ankokuryū to hikari no tsurugi) sekä Echoes: Shadows of Valentia (Gaiden). Fates koostuu kolmesta erillisestä, toisiaan lähellä olevasta versiosta: Birthright, Conquest ja Revelation.
Dagerrotypia
Ominaisuudet
Dagerrotypiassa kuva muodostuu valoherkälle hopeapinnoitteiselle huolellisesti kiillotetulle kuparilevylle. Valotetulle levylle tallentunut kuva saadaan näkyviin elohopeahöyryillä, ja se kiinnitetään suolaliuoksella. Dagerrotypiakuvat eli dagerrotyypit ovat positiiveja, eikä prosessissa synny negatiivia, josta voisi ottaa vedoksia. Kuvattu kohde tallentuu peilikuvana.
Fire Emblem
Sarjan pelit
Sarjan ensimmäinen peli oli aiemmin julkaistu vain Japanissa (Fire Emblem: Ankokuryū to hikari no tsurugi, 1990), mutta julkaistiin Nintendo Switchille vuonna 2020 nimellä Fire Emblem: Shadow Dragon & the Blade of Light.
Muu media
Fire Emblem: monshō no nazo-pelin pohjalta tehtiin myös kaksiosainen OVA-animesarja.
Dagerrotypia
Ominaisuudet
Dagerrotypiamenetelmä vaatii paljon valoa, ja käytettyjen kuvalevyjen herkkyys oli huono, mikä johti pitkiin, jopa minuuttien valotusaikoihin. Kuvattaessa muotokuvia käytettiin usein erityistä tuolia, joka oli varusteltu niskatuella liike-epäterävyyden estämiseksi. Valokuvausvälineiden koon ja kemikaalien vaativuuden takia dagerrotyyppejä otettiin useimmiten sisätiloissa, joissa valaistusta voitiin kontrolloida, mutta menetelmän kehittyessä huippuunsa myös maisema- ja kaupunkinäkymiä kuvattiin.
Historia
thumb|upright|Dagerrotypiakamera. Elementos de física y nociones de meteorología, 1895. Dagerrotypian kehittivät yhteistyössä ranskalaiset Louis Daguerre ja Joseph Nicéphore Niépce. Niépcen kuoltua vuonna 1833 Daguerre jatkoi kehitystyötä yksin ja julkisti keksintönsä lopulta 19. elokuuta 1839. Daguerren lanko Alphonse Giroux valmisti samana vuonna maailman ensimmäisen kaupallisesti valmistetun dagerrotypiakameran. Pian dagerrotypian julkistamisen jälkeen Edmond Becquerel kehitti turvallisen kehitystavan, jossa ei tarvita terveydelle vaarallista elohopeahöyryä.
Ranskan tiedeakatemia osti Daguerrelta oikeudet keksintöön ja vapautti sen koko maailman käyttöön. Louis Daguerre ja Niépcen poika saivat kumpainenkin palkkiokseen valtioneläkkeen. Patenttivapaa menetelmä levisi nopeasti ympäri maailman, myös Suomeen, jossa Henrik Cajander otti ensimmäisen dagerrotyypin Turussa vuonna 1842. Eugène Delacroix julisti: ”Tästä päivästä lukien maalaustaide on kuollut.”
thumb|upright|Dagerrotypian vaatiman pitkän valotusajan vuoksi henkilökuvissa käytettiin niskatukea.
Dagerrotypiamenetelmä oli laajassa käytössä Euroopassa (ei Britteinsaarilla), ja Yhdysvalloissa toistakymmentä vuotta 1800-luvun puoliväliin saakka, minkä jälkeen sen korvasivat muut halvemmat tai monistettavissa olevat menetelmät, kuten kalotypia (1841), ambrotypia (1854), ferrotypia (1856) tai kollodiomenetelmä (1851). Nämä kaikki poistuivat käytöstä, kun Kodak kehitti nykyaikaisen nitroselluloosapohjaisen gelatiiniemulsiofilmin vuonna 1889.
Dagerrotypiamenetelmä elää harvalukuisen valokuvausharrastajien joukon keskuudessa edelleen.
Korvaketuppi
pienoiskuva|300x300px|[[Ukontatar|Ukontattaren (Persicaria lapathifolia) korvaketuppi]]
Korvaketuppi on vartta ympäröivä putkimainen rakenne, joka muistuttaa lehtituppea, mutta sijaitsee eri kohdassa vartta kuin lehtituppi. Korvaketuppi sijaitsee varressa lehden kiinnittymiskohdan yläpuolella, ja se on muodostunut lehden korvakkeista, jotka ovat kasvaneet yhteen varren ympärille. Korvaketuppia tavataan ainakin osalla tatarkasveista.
Beverly Oden
Beverly "Bev" Oden (s. 9. maaliskuuta 1971, Millington Tennessee) on yhdysvaltalainen entinen lentopalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskitorjuja. Oden pelasi Yhdysvaltain joukkueessa vuoden 1996 kesäolympialaisissa. Hänet valittiin vuoden 1990 Yhdysvaltojen yliopistojen parhaaksi pelaajaksi. Hänen sisaruksensa Kim Oden (1988, 1992) ja Elaina Oden (1992) ovat myös olympiatason lentopalloilijoita.
Jacques Lefèvre
Jacques Lefèvre (s. 1. helmikuuta 1928) on ranskalainen entinen miekkailija, hänen aseenaan oli säilä.
Valtatie 1
Valtatie 1 eli Turunväylä on Helsingistä Turkuun johtava valtatie. Se on osa kansainvälistä E18-väylää. Tien pituus on 165,2 kilometriä. Tie kuuluu liikenne- ja viestintäministeriön määrittämiin maanteiden pääväyliin ja yleiseurooppalaiseen TERN-tieverkkoon.
Tien kulku
Valtatie 1 on lukuun ottamatta Helsingin kaupungin alueella katuverkossa kulkevaa 5,8 kilometrin ja Turun päässä olevaa 2,5 kilometrin osuutta moottoritie, jonka viimeinen osa avattiin liikenteelle 28. tammikuuta 2009. Tien avaamista viivästyttivät tunneleiden varotoiminnoissa ilmenneet ongelmat. Tien liikenne on varsin sujuvaa, lukuun ottamatta ajoittaisia ruuhkia Helsingissä.
Tie kulkee seuraavien maakuntien kautta: Uusimaa – Varsinais-Suomi.
Tie kulkee seuraavien kuntien kautta: Helsinki – Espoo – Kauniainen – Espoo (uudelleen) – Kirkkonummi – Vihti – Lohja – Vihti (uudelleen) – Lohja (uudelleen) – Salo – Paimio – Kaarina – Turku. Vilkkaimmillaan Valtatie 1 on Kehä I:n ja Kehä II:n välillä, missä keskimääräinen liikennemäärä on noin 60 000 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Historia
Helsingin ja Turun välillä on kulkenut maantie 1300-luvun puolivälistä, jolloin Turusta Viipurin johtava Suuri rantatie muodostui.
Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä Helsingin ja Turun välinen valtatie nimettiin valtatieksi 1. Valtatien 1 rakentaminen oli eräs Suomen varhaisimmista valtatiehankkeista. Sen rakentaminen alkoi 1930-luvulla, ja uusi tie valmistui vaiheittain vuoteen 1951 mennessä. Valmistunut tie oli aikanaan hyvin uudenaikainen. Liikennemäärien kasvaessa tien suorituskyky ja turvallisuus kuitenkin heikkenivät, ja ennen moottoritieosuuksien valmistumista ykköstie oli ollut pitkään profiililtaan vanhanaikainen, mutkainen ja mäkinen, ruuhkainen ja vaarallinen. Pitkät mäet osoittautuivat ongelmallisiksi etenkin raskaalle liikenteelle, jota varten tielle rakennettiin 1960–70-luvulla erillisiä ryömintäkaistoja. Ryömintäkaistojen loppupäät osoittautuivat kuitenkin onnettomuusalttiiksi raskaan liikenteen liittyessä muun liikenteen sekaan. Liikenteen sujuvuuden parantamiseksi ryömintäkaistat muutettiin 1980-luvulla ohituskaistoiksi, mutta nekään eivät parantaneet liikenneturvallisuutta, vaan erityisesti kaistojen päätekohdat osoittautuivat hyvin onnettomuusalttiiksi.
Pintaintegraali
Pintaintegraalilla tarkoitetaan funktion integroimista yli pinnan. Se on määritelty vain :n pinnoille.
Valtatie 1
Historia
Vuosien 1956 ja 2009 välisenä aikana rakennettiin Helsingin ja Turun välille vaiheittain moottoritie. Sen ensimmäinen osuus Helsingin Munkkiniemestä Espoon Gumböleen valmistui joulukuussa 1962. Moottoritie piteni Veikkolaan vuonna 1967 ja Lohjanharjulle 1971. Turun päässä oleva moottoritieosuus Turusta Paimioon valmistui vaiheittain 1990-luvulla ja Paimiosta Salon ohitse Muurlaan vuonna 2003. Viimeisenä valmistui varsin vaativan maaston läpi kulkeva osuus Lohjanharjulta Muurlaan. Muurlan ja Lahnajärven välinen osuus valmistui loppuvuodesta 2008. Tammikuussa 2009 valmistui viimeinen osuus Lahnajärven ja Lohjan välillä. Sitä mukaa kuin moottoritien eri osat otettiin käyttöön, vanha ykköstie jäi rinnakkaistieksi, jonka numero alun perin oli 118. 1990-luvun puolivälin tienumerouudistuksessa rinnakkaistien numero "standardisoitiin" ja muutettiin seututieksi 110.
Pintaintegraali
Määritelmä
Olkoon yhtenäinen ja  eräs :n derivoituva pinta. Olkoon joukko siten, että pinnan \omega kuvaaja. Olkoon nyt funktio sellainen, että funktio ,
Valtatie 1
Moottoritien rakennusvaiheet
Tien alkupää Helsingissä kävi nopeasti ahtaaksi, ja vuonna 1956 aloitettiin Suomen ensimmäisen moottoritien rakentaminen Helsingin Munkkiniemestä Espoon Gumböleen, suunnilleen nykyiseen Kehä III:n liittymään saakka. Uusi, Tarvontieksi kutsuttu moottoritie valmistui 16. joulukuuta 1962. Nykyään sen nimenä on Helsingin, Espoon ja Kirkkonummen alueella Turunväylä. Moottoritietä jatkettiin Lohjanharjulle 1970-luvulle mennessä kolmessa osassa: Ensin vuonna 1967 rakennettiin 14 kilometrin osuus Veikkolaan, sitten neljän kilometrin osuus Veikkolan ohi ja tämän jälkeen Nummenkylään loppuosuus, joka valmistui 1971. Viimeiseen urakkaan kuuluivat myös Porintien alkuosuus Palojärven liittymästä ja Lohjan suuntaan erkaneva muutaman kilometrin moottoriliikennetieosuus. 10. syyskuuta 1977 tiellä avattiin maailman ensimmäinen automaattinen sääasema.
Pintaintegraali
Määritelmä
,
Valtatie 1
Moottoritien rakennusvaiheet
Tämän jälkeen moottoriteiden rakentaminen pysähtyi ykköstien osalta lähes 15 vuodeksi. Vuonna 1973 valmistui tosin lyhyt nelikaistainen katuosuus Kaarinan ja Turun välille ja vuonna 1977 valmistui Salon ohikulkutie. Salon ohitustietä oli aikanaan suunniteltu moottoritieksi, mutta talousvaikeuksien vuoksi päädyttiin halvempaan ratkaisuun. Salon keskustan pohjoispuolelle rakennettiin kaksikaistainen ohikulkutie, jonka sujuvuuskykyä rajoittivat useat liikennevalot.
Pintaintegraali
Määritelmä
on integroituva yli joukon D. (huomaa, että koska \omega on :n pinta, niin sen osittaisderivaattojen kaavat ovat :n vektoreita ja siis ristitulo voidaan määritellä niille). Nyt funktion f pintaintegraali yli pinnan \omega on luku
.
I Walk the Line
I Walk the Line voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Valtatie 1
Moottoritien rakennusvaiheet
Lohjanharjun ja Muurlan välisen moottoritieosuuden rakentaminen aloitettiin tammikuussa 2004. Sen ensimmäinen, 12 kilometriä pitkä osuus Lohjanharjulta Lohjalle avattiin liikenteelle 15. joulukuuta 2005. Hankkeeseen sisältyi yksi uusi eritasoliittymä, minkä lisäksi olemassa olevaa Hevoskallion eritasoliittymää parannettiin. Tätä osuutta ei kuitenkaan vielä liitetty valtatiehen. Alun perin uusi tie oli tarkoitus avata kokonaisuudessaan liikenteelle 15. marraskuuta 2008. Tunneliturvallisuusjärjestelmien testauksen vuoksi Lohjan ja Lahnajärven välisen osuuden käyttöönotto viivästyi runsaat kaksi kuukautta. Ensimmäisenä otettiin käyttöön osuus Lahnajärveltä Muurlaan 19. marraskuuta 2008. Lopulta 28. tammikuuta 2009 valmistui myös Lohjan ja Muurlan välinen moottoritieosuus.
Pintaintegraali
Sovelluksia
.
Valtatie 1
Moottoritien rakennusvaiheet
Uuteen osuuteen sisältyi kahdeksan eritasoliittymää ja seitsemän tunnelia, joiden yhteispituus on 5,1 kilometriä. Tunneleista pisin, Karnaisten tunneli, on 2,3 kilometriä pitkä ja Suomen toiseksi pisin maantietunneli. Koko Lohjanharju–Muurla-tien kustannusarvio oli 335 miljoonaa euroa, mikä sisälsi myös valtatiehen 25 kuuluvan Lohjan läntisen sisääntulotien. Tietä on rakennettu niin sanotulla elinkaarimallilla, jossa Tieyhtiö Ykköstie Oy rakensi tien ja myös vastaa tien kunnossapidosta vuoteen 2029 asti. Tien käyttöönoton yhteydessä myös osa vuonna 2005 valmistuneesta moottoritieosuudesta muutettiin valtatieksi 1. Kun uusi moottoritie avattiin liikenteelle, valtatiestä 1 tuli kokonaan vähintään nelikaistainen. Valtatie 1 onkin valtatien 29 ohella ainoa Suomen valtatie, joka on kokonaisuudessaan kaksiajorataista tietä.
Pintaintegraali
Sovelluksia
Esimerkiksi voimme laskea kolmiulotteisen r-säteisen pallon kuoren pinta-alan tällä kaavalla. Määritellään pinta ,
Valtatie 1
Myöhemmät tiehankkeet
Kehä I:n ja Nihtisillan väliin avautui 2015 uusi liittymä, Turvesolmu. Liittymästä etelään kulkeva Turveradantie johtaa Koivumankkaantielle.
Castrenin kenttä
Castrenin kenttä on Oulussa Välivainiolla sijaitseva jalkapallostadion. Castrenin kentällä on vuonna 2006 asennettu tekonurmikenttä jalkapallolle ja amerikkalaiselle jalkapallolle, ja talvisin kentällä on yksi Oulun kaupungin ylläpitämistä luistelukentistä.
Valtatie 1
Käynnissä olevat ja suunnitellut tiehankkeet
Pääkaupunkiseudulla tien kapasiteettia kasvatettiin merkittävästi vuoteen 2020. Ensin rakennettiin kolmannet kaistat Kehä I:ltä Kehä II:lle Kehä I:n parantamishankkeen yhteydessä. Toisessa vaiheessa kolmannet kaistat Kehä II:lta Kehä III:sta eteenpäin Histaan saakka. Kolmannessa vaiheessa kolmannet kaistat Histasta edelleen valtatie 2:n liittymään Palojärvelle saakka.
Pintaintegraali
Sovelluksia
Huomataan, että pinnan \omega kuvaaja on r-säteisen origokeskisen pallon ylempi kupu. Näin ollen koko pallon kuoren pinta-ala saadaan pinnan \omega kaksinkertaisesta pinta-alasta. Lasketaan nyt pinnan osittaisderivaatat:
Valtatie 1
Kirkkojärven kohdan perusparannus 2017
Espoon Kirkkojärven kohdalla tie on rakentamisen jälkeen painunut 1–2 metriä pehmeän savisen maaperän vuoksi, koska tietä ei aikanaan paalutettu. Vesi on noussut tielle 2011 ja 2017. Vuoden 2011 tulvimisen jälkeen tietä päätettiin nostaa ja painumisen estämiseksi tehdä betonipaalutus. Työ oli meneillään, kun lokakuussa 2017 vesi nousi tielle niin paljon, että toinen kaista kumpaankin suuntaan jouduttiin sulkemaan, ja liikenne puuroutui jatkuvasti. Veden nousua tielle estettiin hiekkasäkkivallein.
Pintaintegraali
Sovelluksia
Näiden vektoreiden ristituloksi saadaan vektori:
Castrenin kenttä
Castrenin kentän pääkatsomossa on 700 istumapaikkaa. Pääkatsomon lisäksi kentällä on siirrettäviä katsomoita. Kentän yleisöennätys on lokakuussa 2006 pelatusta jalkapallon Ykkösen ottelusta AC Oulu–Atlantis, jolloin kentän reunalla ottelua seurasi 4 717 katsojaa.
Pintaintegraali
Sovelluksia
ja edelleen sen normiksi
Castrenin kenttä
Castrenin kenttä toimi AC Oulun kotikenttänä Ykkösessä ja Veikkausliigassa kaudet 2003–2010. Nykyisin kentän pääkäyttäjiä ovat alempien sarjojen jalkapallojoukkueet, jalkapallojuniorit, sekä amerikkalaisen jalkapallon Northern Lights.
Pintaintegraali
Sovelluksia
Näin ollen
Valtatie 1
Tunnelit
Valtatie 1:llä on useita merkittävän pituisia tietunneleita, joissa jokaisessa on useita hätäpoistumisteitä ja hätäpuhelimet.
Tunnelit on numeroitu seuraavasti: Tunnelia nro 1 ei ole vielä rakennettu, vaan sen numero lienee varattu Turun kehätielle (osa E18:aa) Raision keskustan kohdille suunniteltuun tunneliin. Lohjan alueen viisi tunnelia ovat ketjussa niin ettei niiden väleissä ole yhtään liittymää.
Kinematiikka
thumb|300px|Kinematiikan avulla voidaan ennustaa kappaleiden paikka esim. ympyräradalla tietyllä ajan hetkellä.
Valtatie 1
Taukopaikkoja
Turunväylän varren pysähdyspaikkoja huoltamoineen ja ravintoloineen ovat muun muassa Lohjan sekä Salon ABC:t, Paimion Neste, Halikon Shell ja Suomusjärven Neste Kivihovi. Tienvarren kahviloita ovat lisäksi Halikon Shellin viereinen Design Hill sekä Ykköspesä ja Haukanpesä tien molemmin puolin sijaitsevilla levähdysalueilla Saukkolassa. Vähän kauempana moottoritiestä, vanhan ykköstien (nyk. seututie 110) varrella sijaitsevat Sammatin Kasvihuoneilmiö, Lahnajärven taukopaikka ja Muurlan lasi.
Kinematiikka
Kinematiikka eli geometrinen liikeoppi on mekaniikan ala, joka tutkii kappaleiden liikettä geometriselta kannalta kuvailevasti, kiinnittämättä lainkaan huomiota liikkeen syihin tai niihin voimiin, jotka vaikuttavat liikkeeseen. Kinematiikka on perustana dynamiikalle eli voimaopille.
Pintaintegraali
Sovelluksia
(lopun integroinneissa käytetään apuna tasa-arvokäyrien teoriaa).
Kinematiikka
Kinematiikan alaan kuuluvat esimerkiksi käsitteet tasainen liike, tasaisesti kiihtyvä liike ja tasainen pyörimisliike sekä niihin liittyvät suureet kuten nopeus, kiihtyvyys, kulmanopeus ja niillä suoritettavat laskutoimitukset.
Pintaintegraali
Vuopintaintegraali
Määrittelemme lisäksi toisenlaisen integraalin, jota kutsutaan kirjallisuudessa vuopintaintegraaliksi tai usein vain lyhyesti vuoksi. Olkoon pinta \omega ja joukko kuten edellä määriteltiin. Olkoon nyt funktio sellainen, että funktio ,
Kinematiikka
Historia
Liikettä yritettiin mallintaa jo hyvin aikaisessa vaiheessa. Antiikin Kreikan Aristoteleen mukaan kappaleet liikkuivat vain suoria pitkin. Tällöin kivi, joka heitetään vinosti ylös, lentäisi ensin suoraan huippukorkeuteensa, jonka jälkeen se putoaisi kohtisuorasti alas maahan. Keskiajalla Aristoteleen mallia parannettiin niin sanotulla impetus-teorialla:
Pintaintegraali
Vuopintaintegraali
,
Kinematiikka
Historia
Kun kivi ammuttiin tykillä taivaalle, sai se impetusta. Kappale liikkuisi suoraa rataa niin kauan kuin sillä olisi impetusta enemmän kuin sillä oli painoa. Kun impetusta oli vähemmän kuin painoa, lentäisi kappale ympyrän muotoista rataa, ja kun impetus loppui, niin tällöin kivi putosi kohtisuoraan alas.
Pintaintegraali
Vuopintaintegraali
on integroituva yli joukon D. Nyt funktion F vuopintaintegraali eli vuo läpi pinnan \omega on luku
Tres Hombres
Tres Hombres on ZZ Top -yhtyeen kolmas albumi. Se äänitettiin Memphisissä ja julkaistiin heinäkuussa 1973. Levy-yhtiö oli London Records ja tuottaja Bill Ham.
Pintaintegraali
Vuopintaintegraali
.
Kinematiikka
Historia
Kinematiikkaa vaivasi pitkään suoran ja ympyrän pyhyys: alussa kaikki liikeradat taivaankappaleiden liikkeistä putoamis­liikkeeseen maan päällä yritettiin mallintaa ympyröiden ja suorien avulla. Tästä seurasi muun muassa episykliteoria, joka esitti kaikki tähtien liikkeet ympyröiden avulla. Ongelmaksi muodostui se, että planeettojen liikkeiden selittämiseen ympyröitä tarvittiin tavattoman suuri määrä, mikä ei ollut kovinkaan tyydyttävä ratkaisu ympyräliikkeen ihannoijillekaan.
Hämeen ammattikorkeakoulun opiskelijakunta
Hämeen ammattikorkeakoulun opiskelijakunta (HAMKO) on Hämeen ammattikorkeakoulussa toimiva ammattikorkeakoululain 42a§:n mukainen opiskelijakunta.
Pintaintegraali
Vuopintaintegraali
Vuopintaintegraaliin liittyy tärkeä ns. divergenssilause, jonka mukaan jos on avoin niin, että sen sulkeuma on kompakti, E \subset A, missä  on avoin ja  on :n derivoituva pinta siten, että sen kuvaaja on joukon E reuna \partial E, niin derivoituvan funktion  vuo
Hämeen ammattikorkeakoulun opiskelijakunta
Opiskelijakunnan tehtävänä on valita opiskelijoiden edustajat ammattikorkeakoulun hallitukseen ja muihin monijäsenisiin toimielimiin. Lisäksi opiskelijakunnan tehtävänä on toimia jäsentensä yhdyssiteenä ja edistää opiskelijoiden aktiivista kansalaisuutta, opiskelijoiden yhteiskunnallisia, sosiaalisia ja henkisiä sekä opiskeluun ja opiskelijan yhteiskunnalliseen asemaan liittyviä pyrkimyksiä.
Kinematiikka
Historia
Galileo Galilei osoitti kokeellisesti, että putoamisliike on tasaisesti kiihtyvää ja että heitetyn kappaleen liikerata on likimain paraabelin muotoinen. Samoihin aikoihin Kepler osoitti, että planeettojen kiertoradat ovat ellipsin muotoisia. Tässä vaiheessa oli kyseessä vain kinemaattinen kuvaus, sillä näihin liikkeisiin vaikuttavia voimia ei tunnettu, ennen kuin Newton myöhemmin esitti gravitaatiolain.
Suhteellisuusteoria merkitsi muutosta myös kinematiikkaan, sillä sen mukaan sekä etäisyydet että aikavälien pituudet riippuvat käytetystä koordinaatistosta ja siten kappaleen liiketilasta.
Hämeen ammattikorkeakoulun opiskelijakunta
Opiskelijakunnan jäsenyys on vapaaehtoinen. Jäseniä opiskelijakunnalla on kaikilla paikkakunnilla, joissa ammattikorkeakoululla on toimipisteitä eli Forssassa, Riihimäellä, Valkeakoskella, Hämeenlinnassa, Tammelassa ja Hattulassa.
Opiskelijakunnan toimisto sijaitsee Hämeenlinnassa Visamäen kampuksella. Opiskelijakunta on valtakunnallisen Suomen opiskelijakuntien liitto - SAMOK ry:n jäsen.
Opiskelijakunta julkaisi vuosina 1998–2010 vähintään viidesti vuodessa ilmestynyttä HIILIHAMKO-lehteä. Vuonna 2013 HAMKO aloitti blogin julkaisemisen.
Puheenjohtajat
Hämeen ammattikorkeakoulun opiskelijakunnan hallituksen puheenjohtajat:
HAMKin kampusten opiskelijayhdistykset
Lähde
Tres Hombres
Tres Hombres pääsi ilmestyessään Yhdysvaltain top 10 -listalle, ja kappale ”La Grange” pääsi singlelistoilla 41. sijalle. Albumi pääsi vuonna 2003 498. sijalle Rolling Stonen kaikkien aikojen 500 parhaan albumin listalla. Levystä julkaistiin vuonna 2006 uusi versio, jolla oli myös kolme liveversiota bonuskappaleina.
Albumista tehtiin 1980-luvulla CD-miksaus, joka syrjäytti vuoden 1973 alkuperäismiksauksen yli kahdeksikymmeneksi vuodeksi. Vuonna 2006 julkaistu uusi versio oli ensimmäinen CD-versio, jossa kappaleet olivat alkuperäismiksauksessaan.
Tres Hombres valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Yleistä kappaleista
Albumin aloittaa ”Waitin’ for the Bus”, joka edustaa yhtyeelle tyypillistä blues rockia. Kappale on liitetty yhteen seuraavan kappaleen, hidastempoisemman ”Jesus Just Left Chicagon” kanssa. Näistä kummastakin muodostui tärkeä osa yhtyeen konsertti-ohjelmistoa. Kuten alkuperäisellä albumilla, myös konserteissa kappaleet on soitettu peräkkäin. .
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Terry Farrell (arkkitehti)
Farrell kävi St. Cuthbertin koulun Newcastlessa, suoritti tutkinnon Newcastlen yliopistossa ja sitten Master-tutkinnon kaupunkisuunnittelussa Pennsylvanian yliopistossa Yhdysvalloissa.
Vuonna 1965 Farrell muutti Lontooseen ja aloitti Nicholas Grimshaw’n kanssa yhteistyön, jonka painopisteenä oli asuinrakentaminen. He molemmat asuivat suunnittelemassaan alumiinijulkisivuista ja pyöreistä kulmistaan tunnetussa tornitalossa Lontoon Regent’s Parkissa. Vuonna 1980 Farrell kiinnostui Yhdysvalloissa alkunsa saaneesta postmodernista arkkitehtuurityylistä, kun taas Grimshaw halusi edetä yhä pidemmälle kehittämässään ”hi tech” -arkkitehtuurissa. Niinpä Farrell perusti oman toimiston Terry Farrell & Partners ja kohosi 1980-luvun aikana Britannian johtavaksi postmoderniksi arkkitehdiksi. Hänen tunnetuimpia töitä tuolta ajalta ovat aamutelevisiokanava TV-am:n Hollywood-tyylinen pääkonttori Lontoon Camden Townissa, jonka kattojen koristeaiheina olivat muun muassa keitetyt kananmunat munakupeissa, sekä Britannian valtion tilaama virastorakennus, josta Farrell sanoo ettei suunnitteluaikana tiennyt rakennuksen tulevan vakoiluorganisaatio MI6:n käyttöön.
1990-luvulta lähtien Farrell on suunnitellut erityisen paljon Aasiaan, kuten Incheonin kansainvälinen lentoasema Soulissa ja Pekingin eteläinen rautatieasema, joka on Aasian suurin. Hongkongiin Farrellin toimisto on suunnitellut muun muassa Kowloonin rautatieaseman laajennuksen, Britannian pääkonsulaatin ja Peak Tower -rakennuksen.
Farrell asuu art deco -tyylisessä vanhassa Spitfire-lentokonetehtaassa Lontoon keskustassa.
Reunavaltiopolitiikka
Neuvostoliitto piti reunavaltiopolitiikkaa itseensä kohdistuvana saartona ja vastusti sitä. Suomessa reunavaltiopolitiikkaa edisti ulkoasiainministeri Rudolf Holsti, joka joutui eroamaan ulkoasiainministerin tehtävästä solmittuaan jo Vennolan II hallituksen aikana vuonna 1922 Varsovan sopimuksen.
Suomi irtisanoutui julkisesti reunavaltiopolitiikasta vuonna 1935 ilmoittaen kannattavansa pohjoismaista suuntausta ja puolueettomuutta, mikä tarkoitti käytännössä sitä, ettei Suomi tue Baltian maita siinä tapauksessa, että nämä joutuisivat sotaan Neuvostoliiton kanssa. Toisaalta Neuvostoliiton kannalta puolueettomuuden tuli Suomen näkökulmasta merkitä sitä, ettei sen olisi tarvinnut pelätä Suomen liittoutuvan Neuvostoliittoa vastaan hyökkäävän Saksan kanssa, mistä Neuvostoliitto halusi takuita vuoden 1938 Jartsev-neuvotteluissa.
Reunavaltiopolitiikan edellytykset heikkenivät, kun Ranska ei ollut valmis jyrkkiin Saksan vastaisiin toimiin ja kun Puola teki Saksan kanssa hyökkäämättömyyssopimuksen. Sitä ennen reunavaltiopolitiikkaa heikensivät muun muassa Liettuan ja Puolan väliset vakavat erimielisyydet esimerkiksi Vilnan asemasta.
Naina Jeltsina
250px|thumb|Naina ja Boris Jeltsin 1. helmikuuta 2006 Boris Jeltsinin syntymäpäivää viettämässä. Naina (Anastasija) Iosifovna Jeltsina (, o.s. Girina ; s. 14. maaliskuuta 1932 Titovka, Orenburgin alue, Neuvostoliitto, nyk. Venäjä) on Venäjän presidenttinä vuosina 1991–1999 toimineen Boris Jeltsinin leski.
Elämäkerta
Naina Jeltsina syntyi Iosif Aleksejevitšin (1910–1966) ja Maria Fedorovnan (1910–1944) perheeseen. Hän oli vanhin perheen kuudesta lapsesta. Syntymähetkellä hänet nimettiin Anastasijaksi, mutta häntä on aina kutsuttu Nainaksi. Vasta 25-vuotiaana hän muutti passiinsa nimen Naina, koska ei tottunut alkuperäisen nimensä käyttöön.
Boris Jeltsinin presidenttikaudella Naina Jeltsina osallistui joillekin miehensä tekemille virkamatkoille, varsinkin Suomeen ja Ruotsiin vuonna 1997 sekä matkalle Kiinaan vuonna 1999. Jeltsina ei koskaan pyrkinyt sekaantumaan miehensä poliittiseen toimintaan. Kuitenkin vuoden 1996 vaalitaistossa hän kohtasi äänestäjiä ja antoi haastatteluja medialle. Naina Jeltsinan merkittävin julkinen esiintyminen oli hänen miehensä hautajaisissa huhtikuussa 2007.
Vuodesta 2008 lähtien Jeltsina on toiminut miehensä muistoksi perustetun keskuksen hallituksessa ja toiminut muutenkin aktiivisesti miehensä muiston vaalimiseksi.
Vuonna 2017 Jeltsin esitteli muistelmiaan Jeltsin-keskuksessa ja sittemmin myös Moskovassa.
Vila Flor
Vila Flor on kunta Bragançan piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 265,8 km² ja väkiluku noin 6 700.
Vila Florin nykyinen pormestari on Fernando Barros. Kunnan juhlapäivä on 24. elokuuta.
Valtion virastotalo (Turku)
Virastotalossa on 10 kerrosta ja sen bruttopinta-ala on noin 28 000 neliömetriä. Rakennuksen omistaa nykyisin Senaatti-kiinteistöt. Rakennusta peruskorjattiin laajasti vuosina 2009–2012.
Rakennuksen edessä olevassa puistossa on Terho Sakin Soihtu-niminen suihkukaivoveistos ja Mariella Bettineschin Carro Celeste.
Ebeneser
Ebeneser, myös eben-ezer, apu-kivi, oli israelilaisten leiripaikka, kun he taistelivat filistealaisia vastaan. Tapahtumaa on kuvattu Raamatussa 1. Samuelin kirjan 4. luvussa. Sanaa on nykyisin käytetty lastenseimien ja erilaisten kristillisten armeliaisuuslaitosten nimissä, ja se on myös henkilönimi.
Esimerkkejä:
Aiheesta muualla
Eben-Ezer Ebeneser
Drakon
Drakon oli antiikin kreikkalainen lainsäätäjä. Hän toimi Ateenan arkonttina vuonna 621 eaa. ja sai tehtäväkseen säätää kaupungille sen ensimmäiset lait. Vaikka ne olivat hyvin ankaria, ne oli tarkoitettu oikeudenmukaisiksi. Drakon olikin ensimmäinen, joka teki eron tahallisen murhan ja tahattoman kuolemantuottamuksen välillä.
Myöhemmin Drakonin lakeja kuitenkin pidettiin liian ankarina. Siksi hänen nimestään on johdettu sana drakoninen, joka viittaa sinänsä perusteltuun, mutta tarpeettoman julmaan tai epäinhimilliseen asiaan.
Entomophthoromycotina
Entomophthoromycotina on taksonomialtaan varsinaisiin sienikaariin toistaiseksi luokittelematon sienten alakaari, joka muistuttaa hieman alakaaria Kickxellomycotina ja Zoopagomycotina. Nämä onkin aiemmin luokiteltu vanhentuneeseen yhtymäsienten kaareen. Entomophthoromycotina-alakaareen luokiteltavien lajien elinkierrossa kasvurihmat ovat haplofaasissa. Ne muodostavat seinämältään paksuja yhtymäitiöitä, joista ei muodostu itiöpesäkkeitä vaan monitumaisia itiöitä. Entomophthoromycotinan katsotaan sisältävän vain yhden suunnilleen kuusi luokkaa sisältävän lahkon, jonka kaikki lajit ovat hyönteisillä loisivia. Tunnettu lahkon edustaja on kärpäshome (Entomophthora muscae), joka vaatii lisäntyäkseen hyönteisenkin parittelun.
Alakaaren biologiset luokat ovat Basidiobolus, Conidiobolus, Batkoa, Entomophthora lähilajeineen, alaheimo Erynioidea sekä vielä selvittämättömiä tapauksia.
Dimension: Dilemma
Dimension: Dilemma on eteläkorealaisen Enhypen-yhtyeen ensimmäisen studioalbumi, joka julkaistiin Belift Labin kautta 12. lokakuuta 2021. Albumi sisältää kahdeksan kappaletta, mukaan lukien nimikkosinglen ”Tamed-Dashed”.
Tausta
Belift Lab ilmoitti 25. elokuuta 2021, että Enhypen tulisi julkaisemaan ensimmäisen studioalbuminsa syyskuun lopussa. Syyskuun alussa kuitenkin uutisoitiin, että yhtyeen jäsenet Heeseung, Jay, Jake, Sunghoon ja Jungwon olivat saaneet COVID-19-tartunnan. Myöhemmin kerrottiin, että myös Ni-ki oli saanut tartunnan. Syyskuun 16. päivä ilmoitettiin, että jäsenet olivat toipuneet. Samalla ilmoitettiin, että Dimension: Dilemma julkaistaisiin 12. lokakuuta. Albumin esittelyvideo ”Intro: Whiteout” julkaistiin 17. syyskuuta.
Vastaanotto
Syyskuun 23. päivä uutisoitiin, että albumin ennakkotilaukset olivat ylittäneet 600 000 kappaleen määrän. Lokakuun 7. päivä ennakkotilaukset ylittivät 910 000 kappaleen määrän.
Voodoo Child (Slight Return)
Voodoo Child (Slight Return) on kitaristi Jimi Hendrixin tunnettu kappale, joka löytyy hänen vuonna 1968 ilmestyneen Electric Ladyland -albuminsa lopusta. Raskaan ja dynaamisen kitaroinnin hallitsemaa synkkätunnelmaista kappaletta voi pitää esimerkkinä varhaisesta metallimusiikista. "Voodoo Child (Slight Return)" vakiintui Hendrixin konserttiohjelmiston vakionumeroksi ja se on julkaistu useilla live- ja kokoelmalevyillä.
Kappaleen sanoituksessa laulun kertoja uhoaa olevansa "voodoo-lapsi", joka lyö kämmensyrjällään vuoren maahan. Voodoo-lapsi on ilmeisesti Hendrixin vertauskuvallinen alter ego, jonka myyttinen syntytarina kerrotaan toisessa Electric Ladylandin kappaleessa nimeltään "Voodoo Chile" (huomaa child-sanan murteellinen kirjoitusmuoto kappaleiden nimet toisistaan erottavana yksityiskohtana).
Esimerkiksi blues-rock-kitaristi Stevie Ray Vaughan ja maailmanmusiikkitähti Angélique Kidjo ovat tehneet kappaleesta omat versionsa.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1951
Vuoden 1951 koripallon EM-kisat järjestettiin Ranskassa 3.–12. toukokuuta. Kisat järjestettiin seitsemännen kerran. Kisojen mestaruuden voitti Neuvostoliitto.
Hippias (tyranni)
Hippias (, kuoli 490 eaa. jälkeen) oli Peisistratoksen poika ja Ateenan tyrannina veljensä Hipparkhoksen kanssa. Hänet karkotettiin vuonna 510 eaa.
Rochefortais-luokka
Rochefortais-luokka oli Ranskan laivaston neljän hävittäjän muodostama alusluokka.
Alukset
Normandin suunnitelmiin pohjautuva alusluokka tilattiin 8. kesäkuuta 1899 ja niiden kölit laskettiin kesäkuusta 1899 tammikuuhun 1900. Alusten koeajot suoritettiin 1902-1903.
Mario Cipollini
thumb|Mario Cipollini vuonna 1993. thumb|250px|Mario Cipollini vuoden 2007 Italian ympäriajossa Mario Cipollini (s. 22. maaliskuuta 1967 Lucca) on entinen italialainen maantiepyöräilijä, joka on tunnettu parhaiten hyvästä loppukirikyvystään sekä pitkästä urasta. Cipollini saavutti uransa ensimmäisen ammattilaisvoiton vuonna 1989 ja viimeisen vuonna 2005. Urallaan hän voitti yhteensä 191 kilpailua. Hän on myös värikäs persoona ja saanut lempinimekseen Il Re Leone, Leijonakuningas.
Ura
Cipollinin uran huippuhetkiin kuuluvat maantieajon maailmanmestaruus vuodelta 2002, Milano–San Remo-kilpailun voitto samalta vuodelta ja yhteensä 42 etappivoittoa Italian ympäriajossa. Cipollinin 42. etappivoitto vuonna 2003 rikkoi aiemman Alfredo Bindan hallussa vuodesta 1933 olleen ennätyksen. Cipollini voitti myös 12 etappia Ranskan ympäriajossa ja 3 etappia Espanjan ympäriajossa. Vuoden 1999 Ranskan ympäriajossa Cipollini ajoi pääjoukon kärjessä ja teki ennätyksen kilpailun historian nopeimmasta etapista. 195 kilometrin mittaisen etapin keskinopeus oli yli 50 km/h. Hän voitti kilpailussa yhteensä 4 etappia ja teki ennätyksen peräkkäisten etappivoittojen määrässä. Gent-Wevelgem-kilpailun hän voitti kolmesti, vuosina 1992, 1993 ja 2002, mikä sekin on ennätys.
Uransa huippuhetkinä Cipollinin huippunopeus oli muiden saavuttamattomissa ja hänen sanotaan olleen ensimmäinen ajaja, jonka ympärille rakentui ns. kirijuna, jonka tavoitteena oli saada Cipollini mahdollisimman hyviin asetelmiin varsinaista loppukiriä ajatellen. Saeco/Cannondale-tallin ajajien punaisten paitojen muodostama näky pääjoukon kärjessä oli hyvin tavallinen suurten ympäriajojen tasamaaetappien loppuvaiheissa 1990-luvun loppupuolella. Apuajajat pitivät pääjoukon nopeuden mahdollisimman kovana pyrkien estämään irtiottojen syntymisen ja takaamaan sen, että loppusuoran alussa Cipollini oli ainoa ajaja, joka pystyi ylläpitämään samaa nopeutta. Toimintatavalla oli varsin merkittävä vaikutus tallien taktiikkaan loppukiritilanteissa ja se loi uuden kiriajajien sukupolven, johon kuuluu muun muassa Alessandro Petacchi.
Kauden 2002 alussa Cipollini voitti Milano–San Remo ja Gent-Wevelgem-kilpailut uudessa Acqua-Sapone-tallissa. Talli ei kuitenkaan saanut osallistumisoikeutta Ranskan ympäriajoon ja Cipollini päätti lopettaa uransa. Italian maajoukkueen pyöräilyvalmentaja Franco Ballerini sai kuitenkin houkuteltua hänet jatkamaan uraansa. Bellerini rakensi vuoden 2002 maailmanmestaruuskilpailujen joukkueen Cipollinin ympärille ja joukkueen virheetön suoritus toi loppukirissä ratkaistussa kilpailussa Cipollinille maailmanmestarin sateenkaaripaidan.
Vuoden 2003 Italian ympäriajossa Cipollini keskittyi voittamaan Alfredo Bindan ennätyksen 41 etappivoitosta pukeutuneena maailmanmestarin paitaan. Nuori italialainen kiriajaja Alessandro Petacchi melkein esti ennätyksen saavuttamisen, mutta useiden yritysten jälkeen Cipollini pystyi rikkomaan ennätyksen. Heti seuraavalla etapilla hän kuitenkin joutui keskeyttämään kilpailun kaaduttuaan loppukirissä sateen kastelemalla tiellä. Myöhemmin hän on sanonut, että tuo kolari käytännössä lopetti hänen uransa. Cipollinin talli Domina Vacanze jäi jälleen kerran Ranskan ympäriajon ulkopuolelle, ja Cipollini kommentoi tapahtunutta sanoen kilpailujärjestäjien halveksivan sateenkaaripaitaa. Hän osallistui italian ympäriajoon vielä seuraavana vuonna. Vuoden 2004 Italian ympäriajo on ainoa kerta, jolloin Cipollini ei saavuttanut yhtään etappivoittoa.
Kiistanalaisuus
Cipollini tuli tunnetuksi myös ylellisestä vaatemaustaan, erityisesti kilpailuvaatteissa. Cipollini pukeutui usein mittatilauksena tehtyihin kilpailuasuihin, joista parhaiten muistettuja ovat lihaspuku, seepra- ja tiikeripainatukset sekä futuristinen vuoden 1982 Tron-elokuvan inspiroima asu. Kilpailujen ulkopuolella Cipollini ja Saeco-tallin muut jäsenet herättivät huomiota pukeutumalla antiikin roomalaisten tapaan juhliakseen Julius Caesarin syntymäpäivää ja Cipollinin neljättä peräkkäistä Ranskan ympäriajon etappivoittoa vuoden 1999 Ranskan ympäriajon lepopäivänä. Cipollini sai sakot pukeuduttuaan kokonaan keltaiseen ajoasuun johtaessaan Ranskan ympäriajoa.
Hänen temppunsa olivat usein suosittuja ihailijoiden keskuudessa, mutta valitettavan usein rikkoivat UCI:n sääntöjä ja Cipollini ja hänen talli joutuivat maksamaan tuhansia Sveitsin frangeja sakkoina (toisaalta Cipollinin lihaspuku tuotti hyväntekeväisyyshuutokaupassa satakertaisen summan sakkoon verrattuna). Jotkin kisajärjestäjät, erityisesti Ranskan ympäriajon järjestäjä Jean-Mariel Leblanc olivat erityisen loukkaantuneita Cipollinin tempauksista eikä hän päässyt osallistumaan Ranskan ympäriajoon vuosina 2000–2003, huolimatta siitä, että Cipollini oli vuonna 2003 hallitseva maailmanmestari. Vuonna 2003 Cipollini vihastutti Espanjan ympäriajon järjestäjät keskeytettyään kilpailun heti prologin jälkeen. Talli oli saanut osallistumisoikeuden sillä ehdolla, että Cipollini oli mukana. Cipollini puolustautui vetoamalla olevansa vielä toipumassa loukkaantumisesta, eikä häntä näin ollen olisi pitänyt pakottaa kilpailemaan.
Elämäntapa
Cipollinin saavutukset pyöräilyssä jäivät välillä hänen elämäntapojensa varjoon. Hänen pituutensa, komea ulkoasu ja hiustyylinsä ansaitsivat hänelle lempinimen Leijonakuningas ja hän mielellään hyväksyi myös muita lempinimiä kuten Super Mario ja Mario Mahtava. Hänen vaatekaappinsa sisälsi satoja pukuja, solmioita ja kenkiä, joista useimpia hän ei käyttänyt kertaakaan. Vuonna 2002 Cipollini pidätettiin harjoittelusta moottoritiellä. Sakon yhteydessä hän kommentoi, että moottoritie oli ainoa paikka, jossa hän turvallisesti pystyi ajamaan huippunopeuttaan. Hän sai runsaasti kritiikkiä tempuistaan, mutta hän vastasi ansainneensa runsaasti näkyvyyttä sponsoreilleen.
Huolimatta siitä, että hän oli suurimman osan urastaan naimisissa, pidettiin Cipollinia seksisymbolina. Mielikuvaa eivät ainakaan heikentäneet lausunnot, joissa Cipollini kertoi, että ellei hän olisi ammattilaispyöräilijä olisi hän ollut pornotähti ja että hän halusi kuolla orgioissa. Cipollinin mystisyys ja julkisuuskuva tekivät hänestä ainutlaatuisen markkinavoiman, jollaiseen Lance Armstrongin ohella ei ole kyennyt yksikään toinen pyöräilijä.
Toinen erityisesti pyöräilyn sisäpiiriläisten suosima varsin suosittu näkemys on, että Cipollinin hohdokas julkisuuskuva oli vain tarkkaan harkittu harhautus. Tarkoituksena oli saada kilpakumppanit hämmennyksiin jatkuvilla Cipollini-aiheisilla uutisilla ja antamalla kuva, jonka mukaan Cipollini pystyi juhlimaan läpi yön ja silti voittamaan kilpailun seuraavana päivänä. Todellisuudessa Cipollinin pitkä ura ja jatkuvasti saavutetut voitot viittaavat siihen, että hän oli yksi ahkerimmista ja kovimmin harjoitelleista pyöräilijöistä.
Suhteessa muihin pyöräilijöihin Cipollini oli varsin nöyrä. Voitettuaan Afredo Bindan ennätyksen hän huomautti, että olisi ollut onnellinen jos olisi kelvannut edes kiillottamaan Bindan kenkiä. Kommentoidessaan Marco Pantanin kuolemaa vuonna 2004 Cipollini sanoi tapauksen olevan jättimäinen tragedia kaikille pyöräilyssä mukana olevilla.
Lopettaminen
Vannottuaan useaan kertaan lopettavansa uransa, Cipollini lopulta vuonna 2005 viikkoa ennen Italian ympäriajon alkua kertoi lopullisesta päätöksestään. Hänen joutsenlaulukseen muodostui seremoniallinen prologi, jossa hän oli pukeutunut hohtavaan vaaleanpunaiseen pukuun, johon oli painettu kaikki hänen 42 etappivoittoaan.
Paluu
Cipollini teki paluun ammattipyöräilykilpailuihin vuoden 2008 Kalifornian ympäriajossa yhdysvaltalaisessa Rock Racing -tallissa. Paluu jäi kuitenkin lyhyeksi.
Elvira Willman-Eloranta
Agnes Elvira Maria Willman-Eloranta (o.s. Willman, 10. elokuuta 1875 Uusikaupunki – 17. huhtikuuta 1925 Moskova, Neuvosto-Venäjä ) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja toimittaja, joka oli myös yksi varhaisen työväenliikkeen merkittävimmistä naisvaikuttajista. Hän kuului aluksi sosialidemokraattiseen puolueeseen ja oli myöhemmin mukana Neuvosto-Venäjällä perustetun SKP:n toiminnassa. Willman muutti Neuvostoliittoon vuonna 1923 ja hänet teloitettiin Moskovassa vuonna 1925 syytettynä osallisuudesta niin sanottuihin Kuusisen klubin murhiin. Hänen puolisonsa oli kansanedustaja Voitto Eloranta, joka teloitettiin Pietarissa marraskuussa 1922 samasta syystä.
Elämä
Elvira Willman syntyi uusikaupunkilaiseen laivanvarustajasukuun, sähköttäjä Johan Gustaf Willmanin ja Sofia Kristiina Juliana Willmanin (o.s. Björkros) kaksikieliseen säätyläisperheeseen. Vanhemmat erosivat Willmanin ollessa oppikouluikäinen, jolloin Willman muutti äitinsä ja sisarustensa kanssa Helsinkiin. Hän valmistui ylioppilaaksi 1894 Pippingiska lyceum för Gossar och Flickorista ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa vieraita kieliä, historiaa ja kirjallisuutta suorittamatta kuitenkaan yliopistollista loppututkintoa. Vuosina 1899–1900 Willmanin mainitaan joissain lähteissä opiskelleen Pariisissa Sorbonnen yliopistossa. Tosin Sorbonnen opinnoista ei ole väitöskirjatutkija Elsi Hyttisen Willman-tutkimuksen (Turun yliopisto 2012) mukaan olemassa yhtään dokumenttia tai mainintaa asiakirjoissa. Vuosisadan vaihteessa Willman oli näyttelijäharjoittelijana Suomalaisessa Teatterissa.
Willmanin toiminta alkoi pian painottua kirjalliselle puolelle. Muutamien näytelmäsuomennosten jälkeen alkuvuonna 1903 sai Kansallisteatterissa ensi-iltansa hänen näytelmänsä Lyyli. Se oli arvostelumenestys ja sai kirjallisuuden valtionpalkinnon. Myöhemmin yhteydet Kansallisteatteriin katkesivat ja Willman työskenteli työväenluokkaisten amatöörinäyttelijöiden kanssa.
Syksyllä 1906 Willman avioitui kansakoulunopettaja ja sanomalehtimies Voitto Elorannan kanssa. Eloranta työskenteli tuolloin SDP:n Työmies-lehden toimittajana, ja vuoden 1907 eduskuntavaaleissa hänet valittiin kansanedustajaksi puolueen listalta. Myös Elvira Willman-Eloranta oli SDP:n ehdokkaana ainakin vaaleissa 1908, mutta häntä ei valittu. Elorannat ostivat Leppävaarasta maatilan, jolla he kasvattivat sikoja ja viljelivät vihanneksia sekä hedelmiä.
Sisällissodan käännyttyä tappiolliseksi keväällä 1918 Willman-Eloranta siirtyi poikansa (Voitto Ilmari, 1907) kanssa Neuvosto-Venäjälle. Hän jatkoi toimintaansa näyttämötaiteen parissa ja järjesti Pietarissa teatteriesityksiä. Aviomies saapui myöhemmin syksyllä perässä.
Elorannat osallistuivat Suomen kommunistisen puolueen (SKP) toimintaan, mutta jo loppuvuodesta 1919 he joutuivat konfliktiin puolueen keskuskomitean kanssa, kun selvisi, että Pietarin kansainvälisessä sotakoulussa opiskelleella Voitto Elorannalla oli yhteyksiä venäläisiin tiedusteluviranomaisiin, joista hän ei ollut kertonut SKP:lle. Myös Willman-Eloranta oli mukana näissä yhteyksissä, joista syytettynä hän puolestaan syytti keskuskomiteaa V. Volodarskin murhaajien suojelemisesta. Elorannat kuuluivat SKP:ssa Aku Paasin johtamaan oppositioon, joka sittemmin sai nimen "murhaoppositio", kun sen jäsenet elokuussa 1920 ampuivat muun muassa puoluejohtoon kuuluneen Jukka Rahjan. Päätekijäksi todettiin oikeudessa 1922 syyllisyytensä kiistänyt Voitto Eloranta, joka tuomittiin teloitettavaksi. Tuomio pantiin täytäntöön 1923, ja saman kohtalon koki kaksi vuotta myöhemmin myös Willman-Eloranta, joka oli helmikuussa 1922 päättyneessä oikeudenkäynnissä vielä vapautettu kaikista syytteistä. Willman-Eloranta vangittiin Moskovassa heinäkuussa 1924. Hänet tuomittiin 13. huhtikuuta seuraavana vuonna ja ammuttiin neljä päivää myöhemmin.
Elvira Willman-Elorannan serkku oli rehtori, filosofian maisteri Kaarlo Meriluoto (ent. Willman), jonka tytär on kirjailija Aila Meriluoto.
Viestintä
thumb|350px|[[Ilja Repin, Zaporogit kirjoittavat pilkkakirjettä Turkin sulttaanille, 1878–1891.]]
Elvira Willman-Eloranta
Näytelmät
Willman kiinnostui teatterista opiskeluaikanaan, jolloin syntyi myös (painamaton) näytelmä Korpisuolaiset (1895). Pariisissa hän pääsi kokeilemaan kykyjään näyttelijänä, ja palattuaan Suomeen hän työskenteli muun muassa harjoittelijana Suomalaisessa teatterissa. Hän suomensi kaksi näytelmää ja kirjoitti näytelmän Lyyli (1903), josta tuli suosittu. Lyylin ensi-ilta Suomen kansallisteatterissa oli 25. helmikuuta 1903. Seuraava, antiikkiin sijoittunut Rhodon valtias (1904), ei menestynyt yhtä hyvin.
Viestintä
Viestintä eli vuorovaikutus voidaan ymmärtää sekä sanomien vaihdannaksi että merkitysten tuottamiseksi. Lisäksi viestintä on määritelty yhteisen todellisuuden rakentamiseksi, jolloin olennaista ei ole tiedon tai informaation välittäminen vaan yhteisen ymmärryksen tuottaminen.
Elvira Willman-Eloranta
Näytelmät
Willman-Elorannan toinen painettu näytelmä Kellarikerroksessa julkaistiin 1907, mutta sen menestys jäi vähäiseksi, kuten seuraavana vuonna valmistuneen Juovankin. Willman-Eloranta vietti seuraavat vuodet perheensä parissa, mutta ei jättänyt teatteria. Hän muun muassa ohjasi Sörnäisten Työväen Näyttämöllä. Vuonna 1916 Willman-Elorannan teosta Rakkauden orjuus esitettiin Uudessa teatterissa. 1917 hän oli mukana Työväen kiertueteatterissa, joka esitti hänen näytelmiään Veriuhrit ja Vallankumouksen vyöry. Sisällissodan aikana ilmestyi osin omaelämäkerrallinen Vallankumouksen vyöryssä (1918).
Viestintä
Erilaisten viestinnän määritelmien ei tarvitse välttämättä olla toisiaan poissulkevia vaan niiden voidaan ymmärtää täydentävän toisiaan. Siten viestinnässä on samanaikaisesti kyse sanomien välittämisestä, merkitysten tuottamisesta ja yhteisen ymmärryksen rakentamisesta.
Elvira Willman-Eloranta
Sukupuoli
Monet Willman-Elorannan näytelmistä käsittelivät varsinkin naisten yhteiskunnassa sukupuolensa vuoksi kohtaamia epäkohtia. Lyylin (1903) päähenkilö on nuori työläisnainen, jonka rikas mies viettelee ja sitten hylkää. Kellarikerroksessa (1907) käsitellään prostituutiota. Työväenliikekin vieroksui jossain määrin Willman-Elorannan rohkeita sukupuolimoraalisia kannanottoja.
Viestintä
Viestintä on myös tieteenala yliopistoissa, joskus journalistiikan tai tiedotusopin nimellä.
Viestinnän siirtomallit
Viestinnän siirtomalleista vanhin on Claude Shannonin ja Warren Weaverin viestinnän matemaattinen teoria (The Mathematical Theory of Communication, 1948). Viestinnän siirtona ymmärtävät mallit ovat lineaarisia. Niissä lähettäjä lähettää sanoman viestintäkanavaa pitkin vastaanottajalle. Shannonin ja Weaverin malli on yksisuuntainen malli. Myöhemmissä lineaarisissa malleissa, kuten Wilbur Shramin mallissa viestintä on nähty kaksisuuntaisena prosessina. Suomalainen viestintätutkija Osmo A. Wiio on määritellyt viestinnän tietojen vaihdannaksi ihmisten kesken. Siirtomallista jäsennyksen on ajateltu kattavan paitsi kaikkien elollisten olentojen välisen viestinnän myös teknisten järjestelmien ja organisaatioiden välisen informaation vaihdon. Siten lähettäjänä tai viestin lähteenä voi olla ihminen, eläin, joukkoviestin, tekninen laite, luonnon ilmiö tai fysiologinen prosessi. Viesti voi kulkea valo- tai ääniaaltojen välityksellä, radioaaltoja tai sähköjohtoa pitkin. Varsinkin muilla eläinlajeilla kuin ihmisellä myös muutkin aistit kuin näkö ja kuulo voivat toimia viestinnän kanavina.
Siirtomalleissa viestintä ymmärretään informaatiota välittäväksi prosessiksi. Toisin sanoen viestintä on prosessi, joka välittää viestinnän ulkopuolella tuotettua informaatiota.
Merkityksen näkökulma
Merkityksen näkökulmasta katsottuna sanomalla ei ole mitään omaa ehdotonta merkitystä vaan merkitys syntyy vasta kun viestin lukija sen tulkitsee. Vaikka tulkinta on yksilöllistä se ei tarkoita, että se olisi mielivaltaista vaan tulkinta on sidoksissa ympäröivään kulttuuriin. Merkitysperustaisen viestinnän määrittelyn lähtökohtana on merkki ja sitä tutkiva merkitysoppi semiotiikka.
Yhteisyyttä korostava viestintänäkemys
Yhteisyyttä korostava viestintänäkemys ymmärtää viestinnän rituaalina, jolloin olennaista ei ole sanomien levittäminen tilassa vaan yhteiskunnan ylläpito ajassa, ei informaation siirtotoimi vaan yhteisten uskomusten esittäminen, yhteisen ymmärryksen tuottaminen.
Sanallinen ja sanaton viestintä
Inhimillinen viestintä voidaan jakaa sanalliseen viestintään ja sanattomaan viestintään. Sanallinen viestintä on tyypillistä vain ihmiselle, ja siihen kuuluvat puheviestintä ja kirjoitusviestintä. Sanatonta viestintää harjoittavat ihmisen lisäksi eläimet, ja se on myös ihmisellä vanhin viestinnän muoto. Sanattomaan viestintään kuuluvat esimerkiksi ilmeet ja eleet, symbolit kuten liikennemerkit sekä esineet kuten vaatetus. Ihmisen sanaton viestintä on lähinnä visuaalista. Moniviestintä on sanallisen ja sanattoman viestinnän yhdistelmä.