cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Puna-armeija
Armeijan arvostus puhdistusten ja sodan jälkeen
Berliinin taistelun ja voitetun sodan jälkeen puna-armeijaa kohtaan tunnettu kunnioitus ja sen arvovalta nousivat neuvostoyhteiskunnassa huomattavasti. Viimeinen askel muodonmuutoksessa vallankumouksellisesta asejoukosta suvereenin valtion vakinaiseksi armeijaksi tapahtui 1946, kun puna-armeija nimettiin Neuvostoliiton asevoimiksi.
Kylmä sota
pienoiskuva|Neuvostosotilaan patsas Berliinissä.
Sodan jälkeen joukkoja kotiutettiin ja armeijan vahvuus vähennettiin arviolta viiteen miljoonaan. Neuvostoarmeijan yksiköt, jotka olivat valloittaneet Itä-Euroopan maat saksalaisten vallasta, jäivät maihin miehitysjoukoiksi varmistamaan neuvostovallan säilymisen. Tämä johti valtioiden muuttumiseen sosialistisen blokin jäseniksi ja käytännössä Neuvostoliiton satelliittivaltioiksi. Suurin neuvostoarmeijan vahvuus oli sijoitettuna Saksan demokraattiseen tasavaltaan (DDR) torjumaan Nato-joukkojen uhkaa.
Saksalaishyökkäyksen Neuvostoliiton maaperällä aiheuttamat tuhot saivat Neuvostoliiton muodostamaan kylmän sodan doktriinin, jonka tavoite oli taistella vihollisia vastaan niiden omalla maaperällä tai mahdollisesti satelliittivaltioiden puskurivyöhykkeellä. Turvatakseen tuon puskurivyöhykkeen olemassaolon neuvostojoukot kukistivat kaikki sosialisminvastaiset kansannousut DDR:ssä, Unkarissa ja Tšekkoslovakiassa 1950- ja 1960-luvuilla.
Vastakkainasettelu Naton kanssa kylmän sodan aikana perustui lähinnä ydinpelotteeseen. Neuvostoliitto käytti paljon resursseja armeijansa ydinaseiden kehittelyyn, etenkin ballististen ohjusten ja ydinsukellusveneiden.
Virossa oli Neuvostoliiton joukkoja vuonna 1984 yhteensä 122 480 miestä. Ydinsukellusveneet oli sijoitettu Paldiskin ja Naissaarin sotilastukikohtiin. Ohjustukikohtia Virossa oli tuolloin seitsemän: Suurupissa, Viljantissa, Hiidenmaalla, Tartossa, Aegviidussa, Valgassa ja Kundassa.
Konflikteja sodittiin ainoastaan niin sanottujen proxy-sotien kautta, joissa Yhdysvallat ja Neuvostoliitto tukivat hallituksia tai kapinallisliikkeitä tarpeen mukaan. Vuonna 1979 neuvostoarmeija kuitenkin puuttui suoraan sisällissotaan, joka riehui Afganistanissa. Neuvostoliiton tavoitteena oli tukea ystävällismielistä maallista hallintoa, jota uhkasivat muslimifundamentalistisissit (joihin kuului muun muassa Osama bin Laden). Yhdysvallat tuki näitä sissejä taloudellisesti ja sotilaallisilla varusteilla, muun muassa toimittamalla niille yhdysvaltalaisia Stinger-ilmatorjuntaohjuksia, joilla oli tarkoitus taistella neuvostojoukkojen ilmaherruutta vastaan. Teknisestä ylivertaisuudestaan huolimatta neuvostoarmeija ei onnistunut saamaan maata kontrolliin ja kärsi jatkuvia tappioita sissien iskuissa ja väijytyksissä. Mihail Gorbatšov veti viimein joukot maasta 1988. Afganistanin sotaa vuosina 1979–1989 voidaan verrata Yhdysvaltain käymään sotaan Vietnamissa: molemmat olivat kylmän sodan sijaissotia ja molemmat päättyivät nöyryyttävään tappioon teknisesti alivoimaista, mutta lopulta voitokasta sissivastustajaa vastaan.
John Ryselin
Johan (John) Wilhelm Ryselin (3. toukokuuta 1902 Tampere – 9. lokakuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen teollisuuden parissa toiminut yli-insinööri. Hän oli Outokumpu Oy:n kuparisulaton isännöitsijä 1940–1961 ja yhtiön metallurginen johtaja vuodesta 1961. Hän kehitti Petri Brykin kanssa kuparin liekkisulatusmenetelmän.
Hän sai Suomen Kulttuurirahaston suurpalkinnon yhdessä vuorineuvos Eero Mäkisen ja metallurgi Brykin kanssa vuonna 1954.
Sponda
Sponda Oy on toimitilojen vuokraukseen sekä kiinteistöjen kehittämiseen, omistamiseen ja hallinnointiin erikoistunut kiinteistösijoitusyhtiö.
Sponda on valittu kansainvälisessä GRESB-tutkimuksessa oman vertailuryhmänsä Euroopan vastuullisimmaksi kiinteistöalan toimijaksi sekä kestävän kehityksen johtajaksi. Spondan toimisto-, liiketila- ja kauppakeskuskiinteistöt sijaitsevat Suomen suurimmissa kaupungeissa.
Bakun katurata
thumb|Rata ilmakuvassa. Bakun katurata (virallisesti Baku City Circuit, ) on katurata Azerbaidžanin pääkaupungissa Bakussa.
Sponda
Sponda-konsernin sijoituskiinteistöjen vuokrattava pinta-ala on noin 1,1 miljoonaa neliömetriä koostuen toimisto-, kauppakeskus- ja liiketiloista.
Bakun katurata
thumb|250px|Bakun katurata piirrettynä karttakuvaan. Radalla ajettiin ensimmäistä kertaa kaudella Formula 1 -sarjan Euroopan Grand Prix. Kilpailun vahvisti joulukuussa 2013 Formula 1 -sarjan silloinen johtaja Bernie Ecclestone. Lokakuussa 2014 julkaistiin kuusikilometrinen vastapäivään kulkeva rata, joka kulkee Bakun katuja pitkin. Radalla on 20 mutkaa, ja sen on suunnitellut saksalainen arkkitehti Hermann Tilke.
Sponda
Sponda perustettiin vuonna 1991. Sponda listautui pörssiin 1. kesäkuuta 1998. Vuonna 2017 Spondan koko osakekanta myytiin yhdysvaltalaisen pääomasijoitusyhtiö Blackstonen edustamalle Polar Bidco S.à r.l.:lle. Blackstone-kaupan myötä Spondan osakkeet poistuivat Helsingin pörssilistalta 5.12.2017.
Teurastaja (elokuva)
Teurastaja on vuonna 2007 suoraan DVD:lle julkaistu kanadalainen kauhuelokuva, jonka ohjasi ja käsikirjoitti Uwe Boll. Pääosassa esiintyvät Michael Paré ja Will Sanderson.
Juoni
Max Seed on massamurhaaja, joka on määrätty sähkötuoliin teloitettavaksi. Seediä yritetään teloittaa kolmesti ilman tulosta. Hän on lähes tajuton, mutta hengittää edelleen. Vankilanjohtaja ja lääkäri päättävät kuitenkin, että Seed julistetaan kuolleeksi ja haudataan elävältä. Myöhemmin Seed kaivaa itsensä ulos haudastaan ja lähtee tappamaan ja kiduttamaan ihmisiä kaikilla brutaaleilla keinoilla.
Terhi Koulumies
Poliittinen toiminta
Koulumies valittiin eduskuntaan vuoden 2019 vaaleissa. Vuosien 2008-2020 varrella hän on toiminut Helsingin kaupunginhallituksen jäsenenä, kaupungin rakennusvirastoa johtavan yleisten töiden lautakunnan puheenjohtajana, kaupungin tarkastuslautakunnan puheenjohtajana, Helsingin Vanhusneuvoston puheenjohtajana sekä Helsingin asuntolautakunnan varapuheenjohtajana.
Koulumies valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon ensimmäisen kerran 2008 kunnallisvaaleissa 1063 henkilökohtaisella äänellä. Vuonna 2012 hän uusi valtuustopaikkansa 1832 äänellä. Vuoden 2017 kunnallisvaaleissa Koulumies uusi valtuustopaikkansa 3642 äänellä. Koulumies pyrki eduskuntaan vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Hän sai vaaleissa yhteensä 4148 ääntä ja tuli valittua Helsingin vaalipiirissä puolueensa ensimmäiseksi varamieheksi. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa hän sai 7 233 ääntä ja nousi eduskuntaan.
Yksityiselämä
Pikkupojan kotiäitinä Koulumies julkaisi syksyllä 2007 esikoisromaaninsa Vauvaa vailla (Atena Kustannus Oy), joka kertoo lapsettomuudesta.
Toimittaja Jyrki Koulumies on Terhi Koulumiehen setä. Molemmat kuuluvat vanhaan Schulman-aatelissukuun.
Retkikunta 30
Retkikunta 30 oli Kansainvälisen avaruusaseman 30. miehistö. Retkikunta alkoi 21. marraskuuta 2011 Sojuz TMA-02M:n irtautuessa asemasta. Asemalle jääneet Retkikunta 29:n jäsenet jatkoivat asemalla Retkikunta 30:n miehistössä. 21. joulukuuta 2011 asemalle laukaistiin loput retkikunnasta lennolla Sojuz TMA-03M. Täydennysmiehistö telakoitui avaruusasemaan 23. joulukuuta 2011.
Retkikunta päättyi 27. huhtikuuta 2012 Sojuz TMA-22:n irtautuessa asemasta Škaplerov, Burbank ja Ivanišin matkustajinaan. Kuipers, Kononenko ja Pettit jatkoivat asemalla Retkikunta 31:n miehistönä. thumb|left|250px|ATV-3 Edoardo Amaldi lähestyy asemaa.
JPMorgan Chase Tower
thumb|300px|JPMorgan Chase Tower Houstonissa. JPMorgan Chase Tower (aikaisemmalta nimeltään Texas Commerce Tower) on pilvenpiirtäjä Houstonissa, Texasin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto I. M. Pei & Partners, ja se valmistui vuonna 1982. Rakennus kohoaa 305 metrin korkeuteen, ja sen kerroslukumäärä on 75. Alkuperäisessä suunnitelmassa kerroslukumäärä oli 80, mutta nykyiseen lukumäärään päädyttiin, kun Yhdysvaltain ilmailuhallinto (FAA) piti alkuperäistä suunnitelmaa liian riskialttiina läheisen lentoaseman vuoksi.
Suppilo
thumb|Keittiösuppilo Suppilo (arkikielessä myös tratti tai ratti ) on toisesta päästään avarasuinen, toisesta päästä putkimaiseksi kapeneva pohjaton astia, jota käytetään esimerkiksi valutettaessa nestettä suppeasuiseen tilaan.
Matti Autio (s. 1920)
thumb|right|Matti Autio vuonna 1978.
Matti Autio (3. marraskuuta 1920 Sääminki – 8. helmikuuta 1999) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli Helsingin Sanomissa 1946–1954, turkulaisen Uuden Auran päätoimittajana 1954–1956 ja sitten Uuden Suomen poliittisen toimituksen päällikkönä. Vuonna 1964 hän siirtyi hoitamaan lehdistösuhteita Suomen Paperitehtaitten Keskusliittoon.
Autio pääsi ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1939, suoritti asepalveluksen ilmavoimissa ja toimi talvisodassa lentoupseerina. Vuosina 1941–1942 hän oli SS-koulutuksessa Saksassa ja palasi taas ilmavoimiin.
Autio loukkaantui liikenneonnettomuudessa vuonna 1970 ja jäi eläkkeelle 1975. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli päätoimittaja Toini Aaltonen-Autio. Aution testamentin mukaan perustettu Matti ja Toini Aution rahasto tukee journalistien ammattitaidon kehittämistä ja myöntää etenkin matka-apurahoja Yhdysvaltoihin.
Nousukausi (elokuva)
Nousukausi on Johanna Vuoksenmaan 28. helmikuuta 2003 ensi-iltansa saanut esikoisohjaus. Elokuva voitti 2003 parhaan elokuvan, parhaan musiikin (Kerkko Koskinen) ja parhaan käsikirjoituksen (Mika Ripatti) Jussi-palkinnon. Jussi-ehdokkuuksia Nousukausi keräsi kymmenen kappaletta.
Juoni
Elokuvassa Janne Saari (Petteri Summanen) ja Katri Saari (Tiina Lymi) päättävät lähteä ennen Jannen uuden työn alkua ennen kokemattomalle extreme-lomalle työttömäksi Koillis-Helsingin Jakomäkeen. Elämä ei aika ajoin ole helppoa pelkän työttömyyspäivärahan turvin maleksiessa. Elokuvan käännekohdassa matkanjärjestäjä Ilpo Heino (Antti Virmavirta) osoittautuu kaiken päälle huijariksi, joka on sopimushetkellä vienyt Jannen ja Katrin henkilöpaperit ja koko omaisuuden. Miehen jäljille pääseminen on vaikeaa, ja koska rahat ovat aivan lopussa, ei Jannella ja Katrilla ole varaa kunnon asianajajaan, vaan pelkästään änkyttävään Oikkoseen. Jannen tuleva työnantaja, säälimätön ja kaksinaamainen Erik Sten ei hänkään ota herkkäuskoista Jannea firmaansa, kun kuulee huijauksesta. Jakomäessä näennäisesti vähäpätöiset ja hiukan laitapuoliset naapurit ovat päinvastoin mukavia ja mutkattomia ihmisiä, jotka – varsinkin Katriin ihastunut Kari – antavat Katrille ruokaa. Vyyhti purkautuu pikku hiljaa Jannen löydettyä pitsalähettikeikallaan oman autonsa, jonka rattiin astelee, kukas muukaan kuin Ilpo Heino.
Tuotanto
Elokuvaa oli alun perin tarkoitus kuvata jo kesällä 2001, mutta koska Olli Soiniolla oli muita elokuvia rahoitettavana ja käsikirjoitus kaipasi vielä hiomista, tuotanto siirtyi kesäksi 2002. Sillä aikaa käsikirjoittaja Mika Ripatti ehti hioa käsikirjoitusta ja lähiö ehti vaihtua Myllypurosta Jakomäeksi.
Black Angels
Black Angels voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Spinalónga
Spinalónga eli Kalydón (myös Kalidón) on pieni kalliosaari, joka kuuluu Kreetan saariin ja sijaitsee Eloúntanlahden suulla Kreetan pohjoisrannikon edustalla Kreikassa. Saaren pinta-ala on 0,085 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Spinalónga kuuluu Ágios Nikólaoksen kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Saarella on venetsialaisaikainen linnoitus ja se tunnetaan erityisesti historiastaan leprasiirtolana. Saari on osa laajempaa Kalydónin saari- ja niemialuetta.
Etymologia
Spinalónga oli alun perin mahdollisesti osa Kolokýthan niemimaata, josta käytettiin venetsialaisvallan aikana nimitystä Spinalónga. Venetsialaiset vallanpitäjät eivät tunteneet kreikan kieltä ja muunsivat 1200-luvulla ilmauksen ”stin Eloúnta” (, ”Eloúntassa”) muotoon Spinalonde, josta myöhemmin kehittyi Spinalónga. Myös se, että Venetsiassa sijaitseva Giudeccan saari tunnettiin aikoinaan nimellä Spinalonga, ei ole sattumaa. Toisen, joskin vähän käytetyn tulkinnan mukaan saari on saanut nimensä muotonsa perusteella, sillä saari muistuttaa pitkää piikkiä (spina longa). Spinalónga-nimeä yritettiin muuttaa vuonna 1957 kreikkalaisemmaksi. Ehdotettu nimi oli Kalydón. Se on edelleen saaren (samoin kuin Kolokýthan eli Spinalóngan niemimaan) virallinen nimi, mutta se ei ole muutoin yleistynyt laajalti. Nykyisin lähinnä saari tunnetaan Spinalónga-nimellä.
250px|thumb|left|Spinalóngan saari.
Leprasiirtolana
Kreikan hallitus päätti tehdä saaresta leprasiirtolan, jonka vuoksi osmanit joutuivat poistumaan sieltä. Kreetan saarelta ja muualta Kreikasta saarelle tuotiin noin 400 lepraa sairastavaa potilasta. Spinalóngan vanhat venetsialais- ja osmaniajan talot kunnostettiin ja kanojen ja vuohien käyskentelypaikoiksi perustettiin puutarhoja. Myös linnoituksen vanhat varastot peruskorjattiin. Näin Spinalóngalle muodostui pieni kylä, jossa oli tavernoita, myymälöitä sekä kirkko. Vuonna 1937 saarelle rakennettiin lisäksi sairaala. Leprasiirtola suljettiin vuonna 1957 ja viimeiset potilaat vietiin sairaalaan Ateenaan.
Nykyään
Nykyään saari on Kreetan toiseksi suosituin arkeologinen kohde Knossoksen jälkeen. Saarella vieraili vuonna 2009 kesäaikaan päivittäin 1 200–1 500 ihmistä. Hylätyn leprasiirtolan ja linnoituksen lisäksi Spinalónga tunnetaan pienestä pikkukivirannastaan. Saarelle pääsee veneellä Eloúntasta, Plákasta ja Ágios Nikólaoksesta. Eloúntasta lähtee kesäisin tunnin välein vene Spinalóngalle. Matka kestää noin puoli tuntia. Pláka sijaitsee vastapäätä saarta, ja sieltä matka kestää noin kymmenen minuuttia.
Kulttuurissa
Spinalóngalle sijoittuu Victoria Hislopin romaani Saari (The Island, 2005), josta on tehty samanniminen kreikkalainen televisiosarja Saari (To Nisí, 2010). Se kertoo erään paikallisen perheen jäsenten traagisista kohtaloista, joihin saari ja lepra monella tavalla liittyvät.
Samoa Tulaʻi
The Banner of Freedom ("Vapauden viiri") on Samoan kansallislaulu, joka ylistää maan lippua. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut Sauni Iiga Kuresa. Samoa otti kansallislaulun käyttöön itsenäistyttyään Uudesta-Seelannista vuonna 1962.
thumb|250px|right|Samoan lippu
Sutela (Kotka)
Sutela on kaupunginosa Kotkan länsiosassa. Kaupunginosa rajoittuu idässä Kymijoen Langinkoskenhaaraan, etelässä valtatiehen 7 ja pohjoisessa Kaukolaan. Alue on pääosin jokilaaksoa. Sutelan poikki kulkee Kuninkaantie, joka Sutelan kohdalla on suurelta osin yhä käytössä. Tie kulkee niin sanottua Väkinäisten siltaa pitkin Kyminlinnan puolelle.
Sutelan alueella on useita vanhoja suuritonttisia omakotitaloja. Itäosassa on peltoja Langinkoskenhaaran varrella. Sutelan kauppakeskittymä johon kuuluu Automarket Prisma sekä muita palveluita, sijaitsee valtatien 7 ja seututien 170 välissä. Kaupunginosan länsiosassa on Hakamäen pienteollisuusalue ja Petäjäsuon asuinalue.
Keskiäänikaiutin
pienoiskuva|Keskimmäisenä keskiäänikaiutin
Keskiäänikaiutin on kaiutin, jonka tehtävä on tuottaa keskiääniä kaiutinkokoonpanossa. Elementti voi olla rakenteeltaan bassokaiutinta pienempi, mutta diskanttikaiutinta suurempi. Kaikissa kaiuttimissa ei välttämättä ole lainkaan keskiäänielementtiä, kuten 2-tiekaiuttimissa, joissa keskiäänien toisto on jaettu osittain bassoelementille ja osittain diskanttielementille. Elementin halkaisija voi olla esim. 3,5 tuumaa. Pienissä kannettavissa radioissa voi olla pienehkö kaiutinelementti, joka soittaa kaikkia taajuuksia, jolloin bassoalueella ei voi saavuttaa suurta dynamiikkaa eivätkä korkeat taajuudet välttämättä soi niin laadukkaasti kuin diskantin kautta, mutta rakenteen äänenlaatua lisäävänä tekijänä voi mainita sen, että vaihevirhe jää pieneksi, koska kaikki taajuudet tulevat samasta elementistä.
Brunhilde
thumb|G. Bussiere: Brunhilde. Brunhilde (myös Brynhild tai Brynhildr) on skandinaavisessa ja germaanisessa mytologiassa esiintyvä henkilöhahmo.
Skandinaavisessa mytologiassa hän on kilpineito ja valkyria, joka on Volsunga-saagan ja muutamien Edda-runojen päähenkilö. Joissakin taruissa Brunhilde on valkyria, jonka Odin vaivuttaa uneen rangaistukseksi tottelemattomuudesta. Sankari Sigurd herättää kuitenkin hänet.
Nibelungein laulussa hän on voimakas naissoturi, jonka Siegfried voittaa valepuvussa, esiintyen Burgundin kuningas Guntherina. Myöhemmin Brunhilde menee naimisiin Guntherin kanssa. Brunhilde kostaa julmasti saatuaan selville, että hänet onkin voittanut Siegfried.
Richard Wagnerin Nibelungin sormus -oopperasarjassa Brunhilde esiintyy nimellä Brünnhilde. Hän on valkyria ja ylijumala Wotanin tytär sekä Siegfriedin rakastettu.
Mytologian Brunhilden yhtenä esikuvana on saattanut toimia Austrasian kuningatar Brunhilde (noin 534–613), alun perin visigoottiprinsessa, joka meni naimisiin merovingikuningas Sigebert I:n kanssa.
Lähteet
Brynhild
Frédéric Weis
Frédéric Weis (s. 22. kesäkuuta 1977 Thionville) on ranskalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.
Seurajoukkueet
Hän pelasi Bilbaossa lähes viisi kautta, sillä tammikuussa 2009 seura irtisanoi hänet. Helmikuussa 2009 Weis siirtyi Menorca Bàsquetiin, jossa hän pelasi loppukauden. Weis jätti kauden 2009–2010 lähes kokonaan väliin, mutta siirtyi maaliskuussa 2010 CSP Limogesiin Ranskan toiselle sarjatasolle. Joukkue nousi kaudeksi 2010–2011 pääsarjaan ja Weis pelasi kauden seuran paidassa. Hän vetäytyi ammattilaiskoripalloilusta maaliskuussa 2011.
Salpat
Salpat (Thaliacea) on vaippaeläimiin kuuluva luokka. Niitä on aiemmin kutsuttu meritynnyreiksi. Salpat ovat merieläimiä. Toisin kuin alustaan kiinnittyineinä elävät sukulaisensa meritupet salpat uivat vedessä paikasta toiseen.
Frédéric Weis
Maajoukkue
Weis edusti maansa juniorimaajoukkueita. Hän oli mukana Ranskan maajoukkueessa vuosien 1999, 2001, 2005 ja 2007 EM-kilpailuissa, joista maa voitti yhden pronssimitalin vuonna 2005. Olympiajoukkueessa Weis oli mukana vuonna 2000, jolloin Ranska voitti hopeaa. Samoissa kisoissa Yhdysvaltain Vince Carter hyppäsi donkkisuorituksessaan 2,18 metrisen Weisin yli. Ranskan media alkoi käyttää donkista nimeä "le dunk de la mort". Weis edusti maataan myös vuoden 2006 MM-kilpailuissa.
Yksityiselämä
Weisin esikoispoika syntyi vuonna 2002. Hänellä todettiin myöhemmin autismi, mikä masensi Weisin. Weis alkoi käyttää runsaasti alkoholia, ja tilanne paheni vuonna 2004 tämän erottua vaimostaan. Vuoden 2008 alussa hän yritti itsemurhaa syömällä paketillisen unilääkkeitä. Yritys epäonnistui, ja sen seurauksena Weis lopetti juomisen ja palasi yhteen vaimonsa kanssa. Nykyisin hän pyörittää tupakkakauppaa Limogesissa.
Ottawan yliopisto
thumb|Tabaret Hall Ottawan yliopisto on julkinen kaksikielinen yliopisto Kanadan pääkaupungissa Ottawassa. Se on Pohjois-Amerikan suurin kaksikielinen yliopisto; opetusta annetaan sekä englannin että ranskan kielellä. Yliopisto on yksi Kanadan vanhimmista, sillä se on alkujaan perustettu vuonna 1848 nimellä College of Bytown. Oppilaitoksen nimi muutettiin muotoon College of Ottawa 1861. Yliopistoksi se nimettiin vuonna 1866.
Yliopistossa oli syksyllä 2015 kirjoilla runsas 41 000 opiskelijaa. Heistä 35 311 opiskeli alempaa korkeakoulututkintoa, 4 286 maisteritutkintoa, 1 916 tohtoritutkintoa ja muuta 241 alemman korkeakoulututkinnon jälkeistä tutkintoa varten.
Ottawan yliopiston sijoitus kansainvälisissä yliopistorankingeissa on melko hyvä. Esimerkiksi Times Higher Educationin yliopistolistalla se sai vuonna 2017 maailmanlaajuisesti sijan 251—300.
Kyösti Salokorpi
Kyösti Salokorpi (s. 5. marraskuuta 1976) on suomalainen lauluntekijä, muusikko ja kirjailija. Hän omistaa myös Le Sound Royal -tuotantoyhtiön.
Salokorpi on kirjoittanut ja tuottanut kappaleita lukuisille kotimaisille artisteille, kuten Jenni Vartiaiselle, Elastiselle, Raappanalle, Kristiina Wheelerille, Ressu Redfordille, Mannalle, Kristiina Braskille, Munamiehelle, Sini Sabotagelle ja Teflon Brothersille. Yksi tunnetuimpia kappaleita on Kerkko Koskisen säveltämä ja Salokorven sanoittama "Shangain valot", jonka Annika Eklund esitti vuoden 2006 euroviisukarsinnoissa.
Salokorven kappaleita on julkaistu myös Saksassa, Japanissa, Etelä-Koreassa, Australiassa, Belgiassa ja Venäjällä. Pessi Levannon kanssa kirjoitettu "Lady Luck" oli keväällä 2012 Japanin singlelistan kolmantena.
Muusikkona Salokorpi on soittanut kitaraa Scandinavian Music Groupissa, ja laulanut omia kappaleitaan yhtyeissään Atlético Kumpula, Ihmepoika sekä The Teenage Lesbians. Salokorpi on myös tuottanut Scandinavian Music Groupin "Hölmö rakkaus ylpeä sydän" -levyn.
Salokorpi on opiskellut Helsingin yliopistossa yleistä kirjallisuustiedettä. Hän julkaisi yhdessä Mikko Rimmisen kanssa omintakeisen eläinkirjan Hämärä luonto – aamunkoista yön tuhmaan lintuun, jonka otukset ovat siinneet vakiintuneista sanonnoista. Tammen kustantama kirja julkaistiin vuonna 2001 ja sen on kuvittanut Tatu Tuominen.
Olavi Rytkölä
pienoiskuva|[[Yhteysupseeri, luutnantti Eino Nuutinen ja toimistosihteeri, vänrikki Olavi Rytkölä sotien aikana puolustus­voimain intendentin­toimistossa.]] Veikko Olavi Rytkölä (4. huhtikuuta 1914 Viipuri – 26. toukokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli Yhteiskunnallisen korkeakoulun kunnallispolitiikan professori 1953–1962 ja Turun yliopiston hallinto- ja finanssioikeuden professori vuodesta 1962 vuoteen 1981.
John Buttigieg
John Buttigieg (s. 5. lokakuuta 1963) on maltalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Kesäkuusta 2016 lähtien hän on toiminut Sliema Wanderersin päävalmentajana.
Ura pelaajana
Buttigieg aloitti pelaajauransa kotimaassaan Sliema Wanderersin puolustuslinjassa 1981. Hän edusti seuraa kahdeksan kauden ajan ja onnistui voittamaan seuran paidassa Maltan liigamestaruuden 1988–1989. Mestaruuskauden jälkeen Buttigieg siirtyi Englantiin, jossa pelasi Brentfordissa ja lainalla Swindon Townissa. Hän palasi takaisin kotimaahansa 1991 ja edusti kahdeksan kautta Florianaa. Vuonna 1999 Buttigieg siirtyi Valletta FC:hen, jossa lopetti pelaajauransa 39-vuotiaana 2002.
Maajoukkuetasolla Buttigieg edusti Maltaa 97 maaottelussa tehden yhden maalin.
Ura valmentajana
Pelaajauransa jälkeen Buttigieg jatkoi jalkapallon parissa juniorivalmentajana. Vuonna 2007 hänestä tuli Birkirkaran päävalmentaja. Hän johdatti seuran Maltan cupin mestariksi 2008.
Heinäkuussa 2009 Buttigieg nousi Maltan maajoukkueen päävalmentajaksi tšekkiläisen Dušan Fitzelin erottua terveyssyiden vuoksi. Vuosi myöhemmin Buttigieg suoritti UEFAn pro-valmentajatutkinnon Italiassa.
Buttigieg sai potkut lokakuun lopulla 2011. Malta keräsi hänen johdollaan EM2012-karsinnoissa vain yhden pisteen. Maajoukkuepestinsä jälkeen Buttigieg työskenteli akatemiavalmentajana Birkirkarassa 2011–2014 sekä teknisenä johtajana Florianan akatemiassa 2014–2016.
Kesäkuussa 2016 Buttigiegista tuli Sliema Wanderersin päävalmentaja.
Taken By Force
Taken By Force on saksalaisen heavy metal-yhtye Scorpionsin vuonna 1977 julkaisema viides studioalbumi. Tämä oli ensimmäinen Scorpionsin albumi, jossa oli mukana rumpali Herman Rarebell ja kitaristi Uli Jon Rothin viimeinen albumi. Roth jätti yhtyeen kiertueen lopulla vuonna 1978 ja hänet korvattiin Matthias Jabsilla.
Albumin kansikuvan teki Michael von Gimbut, ja se aiheutti edellisien kansien tavoin kohua, jonka seurauksena albumia myytiin myös vaihtoehtoisella kansikuvalla.
Euclides Miyaura
Euclides Miyaura (s. 1. syyskuuta 1958 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen Aku Ankka -piirtäjä, joka on kuvittanut useita Mikki Hiiren tarinoita. Näissä tarinoissa seikkailee usein myös Tohtori Staattinen.
Fenomenografia
Fenomenografia on kvalitatiivisen eli laadullisen tutkimuksen yksi tutkimussuuntaus. Fenomenografia sanana muodostuu kreikankielisistä sanoista fainomenon (ilmiö) ja graphein (kuvata, merkitä, kirjoittaa, mitata). Karkeasti sanottuna fenomenografia tutkii ihmisten moninaisia – ja usein ristiriitaisiakin - käsityksiä maailmassa esiintyvistä ilmiöistä ja asioista ja pyrkii kuvaamaan niitä. Pääpaino tutkimuksessa on laadullisesti ja sisällöllisesti erilaisten käsitysten vertailemisessa, ei niinkään ilmiöissä tai tutkittavissa henkilöissä itsessään. Fenomenografian tavoitteena on siis päästä käsiksi ihmisten erilaisiin päätelmiin, tulkintoihin ja ajatuksiin ja vertailla niitä – etsiä samankaltaisuuksia, erilaisuuksia ja poikkeavuuksia. Käsitysten sisältö ja käsitysten suhteutuminen toisiinsa ovat erityisesti mielenkiinnon kohteena.
Keskeisiä käsitteitä fenomenografiassa ovat ”ensimmäisen asteen näkökulma” ja ”toisen asteen näkökulma”, joista ensimmäisellä viitataan positivistiseen käsitykseen siitä, että voimme saada suoraan tietoa todellisuudesta. Marton halusi erottautua positivistisesta ajattelusta korostamalla toiseen asteen näkökulmaa, jolla taas tarkoitetaan todellisuuden rakentumista sosiaalisesti ja konstruktivistisesti – näemme ja koemme asiat aina jonkinlaisten ”silmälasien” lävitse.
Fenomenografian historia
Ensimmäistä kertaa sanaa fenomenografia on käyttänyt Ulrich Sonneman vuonna 1954 kirjassaan Existence and Therapy, mutta tällä ei ole mitään tekemistä empiirisen fenomenografisen tutkimusotteen kanssa. Mahdollisesti Sonnemanin kirja on vaikuttanut Ference Martoniin tämän valitessa nimeä tutkimusotteelle.
Fenomenografisen tutkimussuuntauksen voidaan nähdä syntyneen ruotsalaisen kasvatus-psykologin ja tutkijan, Ference Martonin, ja hänen kollegoidensa tutkimusten myötä. Termi ”fenomenografia” ilmestyi julkiseen tieteelliseen keskusteluun varsinaisesti vuonna 1981, Martonin julkaiseman ”Phenomenography - describing conceptions of the world around us” -teoksen myötä, mutta ensimmäiset fenomenografiset tutkimukset tehtiin jo 1970-luvulla Göteborgin yliopistossa. Näissä tutkimuksissa Marton tutki eri tieteenalojen tiedonmuodostusta ja yliopisto-opiskelijoiden käsityksiä oppimisesta.
Koska fenomenografia kehittyi aluksi vastaamaan pragmaattisiin oppimisen ja opettamisen kysymyksiin, ei fenomenografian tieteenfilosofisia reunaehtoja aluksi määritelty kovinkaan tarkasti. Tutkimus painottui siis aluksi empiiriseen tutkimukseen, joka pohti reaalimaailman ongelmia, teoreettisen pohdinnan ja tutkimuksen jäädessä vähemmälle. Fenomenografian ontologisia ja epistemologisia perusteita onkin määritelty vasta myöhemmin kritiikin ja muista tutkimussuuntauksista erottautumisen myötä. Varsinkin fenomenologian ja fenomenografian väliseen suhteeseen liittyvä keskustelu on vauhdittanut tieteenfilosofisten lähtökohtien muodostumista.
Fenomenografista tutkimusstrategiaa on sovellettu lähinnä eurooppalaisessa laadullisessa tutkimuksessa pohjoismaissa, Iso-Britanniassa ja Australiassa. Pohjois-Amerikassa fenomenografia on melko tuntematon tutkimussuuntaus. Esimerkiksi Denzinin ja Lincolnin laadullisen tutkimuksen käsikirjassa ei ole huomioitu fenomenografiaa ollenkaan. Syntyessään fenomenografinen tutkimus keskittyi erilaisiin oppimiskäsityksiin, sittemmin on keskitytty erilaisiin kasvatuksen ja koulutuksen ilmiöihin ja viime vuosina on tutkittu erityisesti oppimisen ja tietoisuuden perusteita. Fenomenografiasia tuloksia on alettu hyödyntää myös opetuksen suunnittelussa. Fenomenografia on myös levinnyt kasvatustieteestä muille ihmistieteiden aloille. Esimerkiksi Jan Theman on soveltanut fenomenografista otetta politiikan tutkimuksessa. Muun muassa Ruth Dunkin on soveltanut fenomenografista otetta taloustieteessä. Myös kirjastotieteessä on käytetty fenomenografista tutkimusotetta.
Fenomenografista tutkimusotetta on käytetty ahkerasti suomalaisessa kasvatustieteellisessä tutkimuksessa. Fenomenografiaa on käytetty Suomessa myös yhteiskuntapoliittisessa tutkimuksessa    , taidekasvatuksen tutkimuksessa hoitotieteessä sekä ohjausalan tutkimuksessa
Aineiston keruu ja analyysi
Fenomenografisella tutkimussuuntauksella ei ole omaa laadullisen aineiston keräysmetodia. Aineistoa voidaan siis kerätä fenomenografiseen analyysiin periaatteessa kaikilla erilaisilla laadulliselle tutkimukselle tyypillisillä tavoilla (esim. kirjoitelmat, dokumentit, kyselyt, havainnoinnit, piirrokset), mutta yleisin aineistonkeruutapa on haastattelut.
Eugen Schauman
Eugen Schauman (10. toukokuuta 1875 Harkova, Harkovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 16. kesäkuuta 1904 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta, Venäjän keisarikunta) oli suomenruotsalainen virkamies ja sortovuosien aktivisti, joka ampui vuonna 1904 Suomen kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin ja välittömästi sen jälkeen itsensä. Kyseessä lienee Suomen tunnetuin poliittinen murha.
Fenomenografia
Aineiston keruu ja analyysi
Fenomenografisessa analyysissa on omaksuttu Grounded-teoriasta tuttu aineistolähtöisyys, joka tarkoittaa sitä, että tulkinnat tehdään aineiston pohjalta. Fenomenografiaa käyttävän tutkijan tulee kuitenkin olla teoreettisesti perehtynyt tutkittavaan asiaan, sillä se suuntaa aineiston hankintaa. Aiempi tutkimus ei kuitenkaan määrittele esimerkiksi fenomenografiassa muodostettavia kategorioita, vaan kategoriat nousevat aineistosta käsin. Näin fenomenografia eroaa esimerkiksi sisällönanalyysista, jossa teoria on tutkimuksen lähtökohta.
Eugen Schauman
Tausta
Eugen Schauman syntyi Harkovassa nykyisessä Ukrainassa everstiluutnantti Waldemar Schaumanin ja Elin Maria Schaumanin perheen toisena lapsena. Hänen vanhempansa olivat pikkuserkkuja keskenään, molemmat kuuluivat Schaumanin tunnettuun ja arvostettuun aatelis- ja upseerisukuun. Elin Schaumanin isä oli Porvoon piispa Frans Ludvig Schauman. Eugen Schaumanin isoveli Rafael oli syntynyt kaksi vuotta aikaisemmin ja nuorempi sisar, taiteilija Sigrid Schauman syntyi vuonna 1877. Isä Waldemar Schauman yleni myöhemmin sotilasurallaan kenraaliluutnantiksi ja hänet nimitettiin vuonna 1894 Vaasan läänin kuvernööriksi ja vuonna 1898 senaattoriksi.
Fenomenografia
Aineiston keruu ja analyysi
Aineistolähtöisyys merkitsee myös sitä, että kaikki mahdolliset ristiriitaisuudet otetaan huomioon. Tätä voidaan pitää fenomenografian vahvuutena: se ottaa parhaimmillaan yksittäisenkin poikkeavan käsityksen huomioon, eikä häivytä sitä enemmistökäsitysten alle. Tällainen avoin aineistonkäsittelytapa synnyttää uutta tietoa.
Eugen Schauman
Tausta
Isän sotilasuran vuoksi perhe joutui asumaan eri puolilla keisarikuntaa. Schaumanin isänmaallisuus heräsi jo pikkupoikana, kun hänen äitinsä luki hänelle ääneen kansallisrunoilija Johan Ludvig Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoita. Teoksesta muodostui kotiinkaipuusta kärsivän pojan tärkein side etäiseen isänmaahansa. Ulkomaille Schaumaneille kuitenkin tihkui kirjeissä tietoja Suomessa harjoitetuista venäläistämis- ja sortotoimista. Schauman lähetti jo 8-vuotiaana Puolan Radomista Suomeen kirjeen, jossa luki (ruotsiksi): ”Olkaa hyvä ja vastaanottakaa tämä pieni avustus (yksi rupla) Juuttaan muistomerkkiä varten, Eugen Schauman, Radom 24. toukokuuta 1883”. Schauman oli kuullut, että Uudessakaarlepyyssä kerättiin varoja muistomerkkiä Suomen sodan Juuttaan taistelussa venäläisistä saadun voiton kunniaksi. Vänrikki Stoolin tarinoista kiinnostuneena ja innostuneena hän halusi ehdottomasti osallistua suunnitelmaan.
Fenomenografia
Aineiston analyysin viisi vaihetta
Fenomenografinen aineiston analyysi voidaan jakaa viiteen eri vaiheeseen :
1. Empiirisen aineiston lukeminen - Kirjalliseen muotoon saatettu empiirinen aineisto luetaan useaan kertaan läpi kokonaiskuvan muodostamiseksi. Mikäli aineisto on myös äänitetyssä muodossa, voi olla hyödyllistä myös kuunnella aineisto kokonaisuutena.
Eugen Schauman
Tausta
Schauman harrasti innokkaasti urheilua: purjehdusta, hiihtoa ja varsinkin ammuntaa, jonka kaikenlainen edistäminen oli hänelle tärkeää. Hän kävi ahkerasti harjoittelemassa Suomen Metsästysyhdistyksen ampumaradalla Helsingin Oulunkylässä.
Fenomenografia
Aineiston analyysin viisi vaihetta
2. Analyysin kohteena olevien ilmausten etsiminen ja tulkinta - Etsitään aineistosta tutkimuskysymysten kannalta relevantteja ilmauksia ja käsityksiä. Nämä voivat olla yksittäisiä sanoja, lauseita tai ajatuskokonaisuuksia. Kunkin ilmauksen kohdalla myös mietitään mikä on sen tarkoitus ja muodostetaan tämän pohjalta merkityksiä eli ”merkitysyksikköjä”. Merkitysten muodostaminen ilmauksista tapahtuu intersubjektiivisesti, eli sekä tutkittavan henkilön ilmauksen että tutkijan tulkinnan pohjalta. Tutkija ikään kuin rekonstruoi ilmauksen tekijän intention oman asiantuntemuksensa ja tutkimusta koskevan taustatiedon ja kontekstin pohjalta.
Eugen Schauman
Kielimanifesti
Schauman joutui läheltä seuraamaan ja kokemaan laittomina pidetyt venäläistämistoimet. Schaumanin isä Waldemar Schauman erosi kesällä 1900 senaattorin tehtävistään vastalauseeksi kielimanifestille, joka teki venäjän kielestä pakollisen oppiaineen kouluissa. Tämä tapahtuma herätti nuoren Eugen Schaumanin vihan venäläisiä ja heidän harjoittamiaan sortotoimia vastaan. Aluksi Schauman vastusti sortotoimia kuten muutkin ylioppilaat: osoittamalla mieltään Runebergin patsaalla, levittämällä taistelutahtoa ja venäläisvastaisuutta nostattavia julkaisuja sekä toimimalla suuren adressin nimien kerääjänä Uudellamaalla.
Fenomenografia
Aineiston analyysin viisi vaihetta
3. Merkityssisältöjen vertailu toisiinsa - Löydettyjä merkitysyksikköjä lajitellaan ja ryhmitellään laajemmiksi merkityskategorioiksi, jotka selittävät ja kuvaavat käsitysten erilaisuutta. Yksittäinen merkityskategoria voi muodostua jopa vain yhdestä merkitysyksiköstä, sillä fenomenografiassa ollaan kiinnostuneita käsitysten laadullisista eroista – ei niinkään määrällisistä eroista.
Eugen Schauman
Ampumaharjoitukset
thumb|upright|Schauman ja hänen metsästyskoiransa Lucas, joka oli lahja maanviljelysneuvos [[Georg Borgströmin perheeltä. Kuva on tiettävästi viimeisiä Schaumanista otettuja. ]] Vähitellen Schauman alkoi muiden ylioppilaiden ja aktivistien tavoin taipua passiivisen vastarinnan sijaan aktiivisen vastarinnan kannalle. Hän järjesti ulkomailta asehankintoja toimittaen Suomen Metsästysyhdistyksen avulla maahan amerikkalaisia kivääreitä, joita sitten jaettiin osakunnan jäsenille. Tämän lisäksi hän järjesti Helsingin seudulla ampumaseuroja, joissa opetetettiin ylioppilaille ja muille nuorille ampumataitoja. Schauman sopi kouluttajaksi urheilu- ja ampumaharrastuksensa vuoksi. Pian Schauman alkoi yhdessä muiden aktivistien kanssa suunnitella aseellista kansannousua. Bobrikovin murhan jälkeen kenraaliluutnantti Waldemar Schaumanin kotoa löydettiinkin kotietsinnässä suunnitelma yleisten ampumaseurojen perustamiseksi. Isänsä eron ohella Schaumanin mieltä kuohutti hänen setänsä, eversti Theodor Schaumanin erottaminen Suomen Rakuunarykmentin komentajuudesta joulukuussa 1901. Kenraalikuvernööri Bobrikov ei ollut tyytyväinen tähän lappeenrantalaiseen joukko-osastoon tehtyään epäonnistuneen vierailun sen luona.
Kutsuntamellakka
Schauman joutui henkilökohtaiseen yhteenottoon venäläisen esivallan kanssa 18. huhtikuuta 1902 kutsuntalakkoihin liittyneen Helsingin kasakkamellakan yhteydessä. Tuhansia suomalaisia osallistui Senaatintorilla mielenosoituksiin Kaartin maneesilla järjestettyjen kutsuntojen yllyttäminä ja Uudenmaan läänin kuvernööri Mihail Kaigorodov lähetti kasakat hajottamaan mielenosoitusta. Schauman oli palannut työstänsä kotiinsa Koulukadulle, mutta lähti katsomaan mitä Senaatintorilla tapahtui. Muutaman kasakan ryhmä tuli Schaumania vastaan Hallituskadulla, ahdisti hänet seinää vasten ja alkoi hakata häntä piiskoillaan päähän. Yksi kasakoista hamusi jo sapeliaan, jolloin Schauman otti puukkonsa ja löi häntä rintaan. Puukko vääntyi sen osuttua univormun metalliseen osaan. Kasakka suistui hevosen selästä ja Schauman pakeni yliopiston kemian laboratorion porraskäytävään. Erään silminnäkijän mukaan hän tärisi kiukusta.
Fenomenografia
Aineiston analyysin viisi vaihetta
4. Merkityskategorioiden kuvaaminen abstraktimmalla tasolla - Merkityskategorioista muodostetaan teoreettiseen tietoon yhdistettyinä laajempia, ylemmän tason kuvauskategorioita, jotka muodostavat lopulta tutkijan oma teorian tutkittavaan aiheeseen liittyen.
Eugen Schauman
Kagaali
Venäläisten sortotoimien tiukennuttua Eugen Schauman samoin kuin passiivisen vastarinnan maanalainen organisaatio Kagaali katsoivat vuonna 1903, että olisi siirryttävä voimakkaampiin taistelukeinoihin. Bobrikov oli kasakkamellakan jälkeen vakuuttunut, että Suomessa oli meneillään kramola eli salainen kapina. Keisari Nikolai II:n vuonna 1902 antama niin sanottu diktatuuriasetus antoi Suomen kenraalikuvernöörille diktaattorin valtaoikeudet. Passiivinen vastarinta ei enää purrut: Esimerkiksi vuonna 1902 suomalaisille pakollisiksi tulleet Venäjän armeijan kutsunnat oli jättänyt väliin yli puolet ikäluokasta. Keväällä 1903 kutsuntalakko ei enää tehonnut yhtä paljon, ja vain 22 prosenttia jätti tulematta.
Silikageeli
Silikageeli on amorfista piidioksidia (SiO<SUB>2</SUB>·XH2O). Se on yleisin kuivausaine.
Fenomenografia
Aineiston analyysin viisi vaihetta
5. Kuvauskategoriajärjestelmän muodostaminen - Lopuksi merkityskategoriat kuvataan kuvauskategoriajärjestelmänä (”tulosavaruus”), jossa on nähtävissä tutkimustulokset tiivistetyssä muodossa.
Fenomenografian ontologia ja epistemologia
Ontologisesti fenomenografia sijaitsee realismin ja konstruktivismin välimaastossa. Fenomenografian realistinen näkökulma näkyy siinä, että ihmisen ulkopuolella ajatellaan olevan ihmisestä riippumaton todellisuus, jota voidaan lähestyä tieteen keinoin. Tätä todellisuutta ei tosin kyetä löytämään sellaisenaan (ensimmäisen asteen näkökulma), vaan se näyttäytyy meille aina suhteessa maailmaan (toisen asteen näkökulma).
Eugen Schauman
Bobrikovin murha
thumb|Bobrikovin ampumista esittävä tuntemattoman tekijän piirros. Tehokas ja päättäväinen Bobrikov oli päättänyt yhdenmukaistaa Suomen suuriruhtinaskunnan osaksi Venäjää ja oli onnistunut toimissaan paremmin kuin edeltäjänsä, minkä takia hän oli Suomessa erityisen epäsuosittu. Bobrikovin murhaaminen ei ollut vain Schaumanin oma ajatus, vaan se oli yleinen suunnitelma ja puheenaihe Suomen 1900-luvun alun aktivistipiireissä. Kun salamurhat hyväksyttiin uudeksi toimintatavaksi voimistuvaa venäläistämistä vastaan, suunniteltiin kohteeksi alkuun suomalaisia myöntyväisyyspoliitikkoja, mutta pian aktivistit, kagaali ja Schauman totesivat, että voimakkainta olisi iskeä itse sortopolitiikan johtajana ja päätoteuttajana pidettyä Bobrikovia vastaan. Bobrikovin surmaamisen toivottiin lopettavan sortopolitiikan tai ainakin kiinnittävän keisari Nikolai II:n huomion Suomen asemaan.
Silikageeli
CAS-numerot: 112926-00-8 ja 63231-67-4.
Fenomenografia
Fenomenografian ontologia ja epistemologia
Fenomenografian realistinen vivahde näkyy myös Martonin ajatuksessa kustakin ilmiöstä muodostettavien käsitysten rajallisesta määrästä. Huuskon ja Paloniemen mukaan ”rajatulla määrällä” tarkoitetaan fenomenografiassa ajatusta siitä, ”että tietyssä yhteisössä tai kulttuurissa on tiettynä ajankohtana voimassa rajallinen määrä erilaisia tapoja käsittää jokin ilmiö.” Ihmisen tuolla puolen olevassa todellisuudessa on siis kaikki se ”materiaali”, josta ihmiset voivat muodostaa käsityksiä ja näitä käsityksiä voi muodostua vain tietty määrä, koska materiaalia ei voi tarkastella ”kukin omalla tavallaan” (relativismi).
Silikageeli
Ominaisuuksia
Olomuodoltaan silikageeli on geeli-nimestään huolimatta kiinteää ja kovaa. Silikageeli esiintyy puhtaana yhdisteenä hajuttomina, mauttomina, myrkyttöminä , läpinäkyvinä ja pyöreähköinä rakeina, jotka eivät ole vesiliukoisia. Aine voi kuitenkin olla ärsyttävä nieltynä, joutuessaan silmiin tai pöly suurin määrin ihokosketuksessa. Aine on tunnettu sen erinomaisesta kyvystä adsorboida kosteutta suoraan ilmasta.
Eugen Schauman
Bobrikovin murha
Schauman teki päätöksen Bobrikovin murhasta jo kuukausia etukäteen. Helmikuussa 1904 hän kirjoitti testamenttinsa ja anteeksipyyntökirjeen isälleen sekä luovutti ystävälleen tärkeimmät paperinsa ja tohtori Gunnar Castrénille kaksi kirjettä, jotka saisi avata vasta sitten ”kun aihetta siihen ilmenee”. Toinen oli henkilökohtainen kirje ja toinen suoraan keisari Nikolaille osoitettu pitkä kirjelmä, joissa kummassakin hän perusteli tekoaan. Schauman ei paljastanut suunnitelmaansa sukulaisilleen tai tuttavilleen. Mahdollisena vaikuttimena oli myös se, että Schaumanin jo kymmenen vuotta rakastama nainen oli hiljattain jättänyt hänet kylmästi. Lisäksi hän kärsi asteittaisesta kuuroutumisesta.
Fenomenografia
Fenomenografian ontologia ja epistemologia
Fenomenografian ontologia on jossain määrin jännitteinen, sillä fenomenografian ontologisen skaalan toisessa päässä oleva konstruktivismi taas päinvastoin ajattelee, että ihmiset itse konstruoivat henkilökohtaiset ja sosiaaliset todellisuutensa. Toisaalta varsinkin kriittiset konstruktivistit ovat myöntäneet ihmisestä ulkopuolella olevan todellisuuden olemassaolon. Keskeistä on, ettei tästä todellisuudesta voida tehdä suoria päätelmiä, vaan kaikki tapahtuu tulkiten ja käsityksiä konstruoiden (toisen asteen näkökulma).
Eugen Schauman
Bobrikovin murha
Schauman ei kuulunut aktivistiryhmiin, mutta oli niihin välillisesti yhteydessä. Hän sai kuulla ylioppilas Lennart Hohenthalilta, että maisteri Herman Gummeruksen johtama ryhmä suunnitteli myös Bobrikovin murhaa. Hohenthal ja Schauman sopivat, että Schauman yrittäisi murhaa ensin ja hänellä olisi aikaa toimia vuoden 1904 juhannuksen alusviikolle asti, minkä jälkeen Gummeruksen ryhmä ryhtyisi toimeen. Aktivistien suunnitelmasta poiketen Schauman oli jo etukäteen päättänyt tehdä myös itsemurhan eikä yrittää pakenemista.
Silikageeli
Ominaisuuksia
Silikageelirakeet on usein käsitelty vesipitoisuutta ilmentävillä kemikaaleilla, jotka muuttavat väriään kosteuspitoisuuden mukaan. Tähän on käytetty kobolttisuoloja kuten kobolttinitraattia, kobolttikloridia, tai ammoniumtetraklorokoboltaatti(II):ta (NH4)2CoCl4. Nämä yhdisteet ovat sinisiä kuivina mutta muuttavat väriään pinkiksi joutuessaan tekemisiin kosteuden kanssa. Värin muutos johtuu Co2+ ionin ympärille koordinoituneista vesimolekyyleistä. Kobolttiyhdisteet tekevät silikageelistä usein haitallista tai myrkyllistäkin. Mikäli tuotteessa on käytetty näitä lisäaineita, se voi olla myös karsinogeenista.
Fenomenografia
Kritiikki
Fenomenografiaa on kritisoitu siitä, että ihmisillä on aidosti erilaisia käsityksiä asioista ja joskus nämä käsitykset ovat myös virheellisiä ja epätotuudenmukaisia. Kysymys palautuu kuitenkin tutkijan kompetenssiin arvioida käsitysten merkityksiä ja niiden relevanssia suhteessa tutkimusongelmiin. On myös hyvä huomioida, että fenomenografian totuuskäsitys on monistinen, ei dualistinen, jolloin tiukkaa erottelua itse ilmiön ja yksilön siitä muodostetun käsityksen välille ei tehdä. Ilmiöt ja ongelmat ovat olemassa ihmisen mielessä ja ajattelussa, eivät niistä irrallaan. Fenomenografiassa korostetaan sitä, etteivät maailma ja yksilö ole toisistaan erillään olevia substansseja. Molemmat kuuluvat samaan yhteen maailmaan, ”joka on samanaikaisesti sekä todellinen että koettu” Fenomenografisen tutkimuksen ensisijaisena tavoitteena ei ole tehdä väitteitä todellisuudesta, vaan kuvata ihmisten arkitodellisuudessa muodostuneita käsityksiä todellisuudesta. Tämä non-dualistinen käsitys maailmasta on myös yksi perustelu käsityksen tutkimisen mielekkyydelle.
Eugen Schauman
Schaumanin hautaus
thumb|Schaumanin uudelleenhautajaiset Porvoossa toukokuussa 1906 muodostuivat suureksi kansanjuhlaksi. Viranomaisten määräyksestä Schauman haudattiin Malmin hautausmaalle nimettömään köyhäinhautaan vain lähiomaisten läsnä ollessa. Haudalla oli alkuun venäläinen sotilasvartio kunnianosoitusten estämiseksi. Olojen muututtua hänen ruumiinsa siirrettiin Schaumanien sukuhautaan Porvoon Näsinmäen hautausmaalle. Hänen uudelleenhautajaisensa Porvoossa 10. toukokuuta 1906 muodostuivat suureksi kansalliseksi surujuhlaksi. Ne osoittivat, kuinka suuren vaikutuksen Schaumanin teko oli suomalaisiin tehnyt.
Silikageeli
Ominaisuuksia
Silikageelirakeet voidaan regeneroida eli aktivoida uudelleen ts. uudistaa hygroskooppisiksi eli kosteutta sitoviksi lämmittämällä niitä 2 tuntia 120 °C:ssa.
Käyttökohteita
thumb|Silikageelipussukka osittain aukirepäistynäSilikageelin käyttö liittyy yleensä sen kuivausominaisuuteen eli kykyyn sitoa vettä kaasuseoksesta kuten ilmasta. Käyttökohteita ovat muiden muassa:
Eugen Schauman
Jälkimaine
thumb|upright|Schaumanin hauta [[Näsinmäen hautausmaalla. Muistomerkin suunnitteli arkkitehti Valter Jung. Sukuhautaan on haudattu myös Eugenin äiti Elin Maria Schauman. Oikealla Eugenin sisaren, taiteilija Sigrid Schaumanin hauta.]]
Eugen Schauman sai teolleen hyväksynnän niiltä suomalaisilta, jotka sortovuodet olivat vihastuttaneet. Ylioppilaat tekivät hänen haudalleen pyhiinvaelluksia ja käynnistivät keräyksen muistomerkin hankkimiseksi jo ennen ruumiin siirtämistä Porvooseen. Schaumanin kulttia ylläpidettiin varsinkin yliopiston Uusmaalaisessa osakunnassa, ja ylioppilaskunta pystytti hänen haudalleen Porvooseen hautamuistomerkin. Valter Jungin suunnittelema muistomerkki valmistui vuonna 1910. Myös Schaumanin alkuperäiselle hautapaikalle Malmin hautausmaalle pystytettiin Robert Stigellin suunnittelema muistomerkki, jossa kerrotaan hänen olleen haudattuna siihen 20. kesäkuuta 1904 – 4. toukokuuta 1906.
Jean Sibelius sävelsi hautajaismarssin In memoriam Schaumanin muistoksi.
Schaumanin veristä paitaa pidettiin vuosina 1907–1909 näytteillä Porvoon raatihuoneella vuoden 1809 valtiopäiviä esittelevässä näyttelyssä. Toisen sortokauden alettua vaatteet palautettiin hänen isälleen, joka lähetti ne turvaan Tukholmaan. Vuodesta 1924 ne ovat olleet Kansallismuseossa. Schaumanin henkilökulttiin liitettiin jopa hänen metsästyskoiransa, puhdasverinen englanninsetteri Lucas, josta tehtiin uskollisuuden symboli. Omistajaansa etsien harhaillut koira lopetettiin neljä päivää Schaumanin itsemurhan jälkeen, ja jopa sen hautajaisista suunniteltiin kansallista surujuhlaa. Schaumania ja Lucasta esittävää valokuvaa myytiin postikortteina suuria määriä.
thumb|left|pysty=0.9|Muistolaatta Valtioneuvoston linnan portaikossa. Murhapaikalle Valtioneuvoston linna toisen kerroksen tasanteen seinään kiinnitettiin elokuussa 1933 presidentti P. E. Svinhufvudin aloitteesta muistolaatta, jossa lukee: ”Eugen Schauman – 19 16/6 04 – Se Pro Patria Dedit”.
Schaumanin merkitys historiassa jakaa kuitenkin mielipiteitä. Kesällä 2004, jolloin Bobrikovin murhasta oli kulunut sata vuotta, pääministeri Matti Vanhanen tuomitsi teon nimittäen Schaumania terroristiksi. Hänen mukaansa Bobrikovin murhan kaltaisia tapahtumia ei ole soveliasta juhlia terrorismin vastaisen sodan aikakautena. Lausunnosta heräsi keskustelu, jossa Matti Vanhasen kanssa samaa mieltä oli rauhan- ja konfliktintutkimuskeskuksen amanuenssi Unto Vesa.
Elokuvissa ja televisiosarjoissa
Eugen Schaumanin hahmo on esiintynyt suomalaisissa elokuvissa Kajastus (1930) ja Helmikuun manifesti (1939), joissa molemmissa häntä näyttelee hänen sukulaisensa Runar Schauman. Suomalais-neuvostoliittolainen elokuva Luottamus (1976) esittelee Schaumanin sekä suomalaisena isänmaanystävänä että tsarismin vastustajana. Luottamuksessa roolin esittää Runar Schaumanin poika Göran Schauman. Åke Lindmanin ohjaama televisioelokuva Viisi laukausta senaatissa (1992) oli ensimmäinen kokonaan Schaumaniin keskittyvä elokuva. Se on dramatisointi historiantutkija Seppo Zetterbergin kirjoittamasta Schaumanin elämäkerrasta Viisi laukausta senaatissa – Eugen Schaumanin elämä ja teko (1986). Schaumania näyttelee Mats Långbacka. Yleisradion tuottamassa historiallisessa televisiosarjassa Aktivistit (2019) on Schaumanista kertova jakso, jossa häntä näyttelee Oskar Pöysti.
Akio Morita
pienoiskuva|pysty|Akio Morita Akio Morita (, (26. tammikuuta 1921 Nagoya – 3. lokakuuta 1999 Tokio) oli japanilainen liikemies, joka perusti elektroniikkayritys Sonyn yhdessä Masaru Ibukan kanssa. Morita toimi Sonyn toimitusjohtajana vuodesta 1971 sekä hallituksen puheenjohtajana 1976–1994. Hän jäi eläkkeelle yrityksestä heikentyneen terveyden vuoksi vuonna 1994.