cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viitaila
thumb|Viitailaa etelästä nähtynä Viitaila on Asikkalan kylä, joka sijaitsee Hollolan Laitialan ja Manskiven pohjoispuolella. Epävirallisesti Viitailan seudulla saatetaan joskus tarkoittaa laajempaa kokonaisuutta, mihin luetaan Viitailan kylän lisäksi myös Paakkola, Lumiala, Reivilä ja Selkämaa.
Alue
Viitailan alue on maaseutua Asikkalan kunnan lounais-osassa Päijät-Hämeessä. Lähialueita ovat Vääksy, Lammi, Hämeenkoski, Hollola ja Padasjoki. Lähimmät kaupungit ovat Lahti (40 km) ja Hämeenlinna (55 km).
Salpausselän harjun korkeimpia kohtia on myös Viitailassa: Likokallio 182,6 metriä ja Pähkinävuori 165 metriä. Reivilän kylässä erityisesti maisemasta erottuvat Linnonmäki jopa 40 metriä ympäröivää peltoaluetta korkeampana harjuna, Pauni-Muurahaismäki-Puruvuori osana Salpausselkien harjujaksoa, Pähkinävuori arvokkaine pähkinäpensaineen oivana näköalapaikkana, Viitailan arvokkaat laitumet ja Reivilän monimuotoinen lammaslaidun kallioketoineen ja hakamaineen. Keijumäki (Keinumäki) oli aikanaan kokoontumispaikka, jossa edelleen on nähtävissä vanhat "käräjä"kivet. Puruvuorella tanssittiin piirileikkiä ja Laulukallio toimi laulupaikkana aina 1940-luvulle saakka.
Paakkolan perinnemaisema on luonnonpiirteiltään tyypillistä kivistä peltomaisemaa, missä kiviä on kerätty röykkiöiksi peltojen keskelle. Kallioisten tulikalliolla poltettiin vapputulia 1960-luvulle saakka. Kuusimäki on ollut piirileikkipaikka ja kokkopaikkoineen ennen sotia. Hartolanmäki oli piirileikkipaikka 1930-luvulla, ja Kukkaronmäki on vanha näköalapaikka.
Viitailan ja Paakkolan rajalla aivan Likokallion (182,6 metriä) kainalossa Perttolantien varressa sijaitsevat myös Likolammet, joita on kolme kappaletta. Perinnetiedon mukaan Likosissa liotettiin pellavaa, lampien käyttöoikeus oli jaettu eri talojen kesken ja alue oli ns. yhteistä maata.
Historia
Viitailan (1539 Witarla tai Vitarla ) kylä on ollut jo keskiajalla melkoisen suuri. Reivilässä sijaitsee muinaislinna ja Kuoppamäessä uhrikivi. Nämä viittaavat jopa keskiaikaa varhaisempaan esihistorialliseen asutusperinteeseen. Viitaila sijaitsee keskiaikaisten reittien risteyksessä. Vanha vaellustie kulki Lammilta Vesijärvelle. Tämä Ylinen Viipurintie haarautui nykyisille sijoilleen Hollolan ja Kärkölän kautta aina rannikolle saakka. Yliseltä Viipurintieltä johti toinen keskiaikainen yleinen tie Asikkalan kautta Savoon, tie erkani Lammilta muuttuen Suureksi Savontieksi. Suuri Savontie oli yhdysside Hämeen linnan ja Olavinlinnan välillä. Ylinen Viipurintie sekä Suuri Savontie kulkivat halki vanhojen kulttuurimaisemien ja olivat Kuninkaantien ohella Hämeen merkittävimpiä keskiajalta peräisin olevia yleisiä teitä.
Viitailan alueen metsien läpi on kulkenut ns. Evon metsärata. Evon metsärata oli Lammilla ja Asikkalassa sijainnut puutavaran kuljetukseen käytetty kapearaiteinen metsärautatie, joka oli käytössä vuosina 1908–1914. Radan pituus sivuhaaroineen oli 23 kilometriä ja se kulki 17 kilometrin matkan Evon valtionmetsistä Vesijärven rannalla sijainneelle Kailaniemen laiturille.
Rakennukset
Rakennetussa ympäristössä on vanhoja aina 1800-luvulta peräisin olevia arvokkaita rakennuksia joista osa on tyhjiltään, mutta pääosin vielä ehjiä ulkorakennuksineen. Uudempi rakennuskanta, joka on tällä hetkelläkin käytössä, on 1900-luvun alkupuolelta aina näihin päiviin rakennettua. Suurin osa näistä rakennuksista on rakennusperinteiltään merkittäviä ja useat ulkoisesti alkuperäisessä asussaan. Vanhimmat sukutilat ovat peräisin 1600-luvun alkupuolelta.
Keskiaikaisperäisten teiden risteyksessä sijaitsevassa Viitailassa oli vuoden 1539 maakirjan mukaan 32 taloa. Kun taasen Suomen asutus 1560-luvulla kyläluettelon mukaan (s. 139) Hollolan kihlakuntaan kuuluneessa Asikkalan Viitailan (Witarlan) kylässä on ollut peräti 26 verotilaa. Vanhin kylätontti olisi perimätiedon mukaan sijainnut Sairakkalaan ja Kailaniemeen johtavien teiden välissä Rouvalan tilan eteläpuolella kohoavalla matalalla mäellä. Alue on ollut asutusta peruskarttojen mukaan vielä 1960-luvulla, mutta nykyisin alue on autioitunut. Alueella on näkyvissä useita talonpohjia ja kellarikuoppia, joista osa edustanee modernia asutusvaihetta. Kuninkaan kartaston perusteella kylätontti on jatkunut 1700-luvun lopulla Rouvalan tilalta etelään päin aina Puruvuorelle saakka. Asutus on keskittynyt tien varteen, jossa on nykyisin pääosin peltoa. Pienempi astuskeskittymä on sijainnut pohjoisempana tienristeyksen kohdalla. Tästä osa on nykyisin peltona.
Viitailan koillispuolella sijaitsevan Reivilän kulttuurimaisemalle on ominaista harvakseltaan sijaitsevat tilakeskukset. Ne sijoittuvat Reivilän halki kulkevan kylätien varrelle. Tiloista Ala- ja Ylä-Vetikko muodostavat tiiviihkön rakennusryhmän. Siikaniemen päärakennus on 1920-luvulta. Reivilän varhaisen asutushistoriaan viittaa siellä sijaitseva muinaislinna ja Kuoppamäen uhrikivi.
Vaihtelevassa maisemassa sijaitsevat peltojen ympäröimät tilakeskukset sijoittuvat nauhamaisesti teiden varsille. Rakennuskannaltaan vanhimpiin lukeutuvat Lammintien varrella sijaitsevat 1800-luvulla rakennetut Uuden Rälssin ja Anttilan talojen päärakennukset. Viitailan seurojentalo on vuodelta 1923 ja koulu valmistui 1936. Seurojentalon ulkoasu on 1950-luvulta. Viitailan koulu on yksityisomistuksessa.
Viitailan seurojentalo on aktiivisessa ja elinvoimaisessa käytössä ja siellä järjestetään erilaisia tilaisuuksia.
Viitaila käsitti keskiajalla kaksi ryhmäkylää. Toisen ryhmäkylän paikkeilla sijaitsevien Kartanon ja Rouvalan tilakeskukset sijaitsevan maisemallisesti näkyvällä paikalla pelloilta kohoavan kumpareen laella. Kartanon päärakennus on 1700-luvulta ja Rouvalan samoilta vuosilta. Niiden pohjoispuolella oleva Konkosen talo sijaitsee pienemmän ryhmäkylän paikkeilla, lähes kiinni maantiessä. Päärakennus on vuodelta 1690. Kartanolta etelään sijoittuvat nauhamaisesti tien varrelle Söyringin kauppa (1910 ->), Liekkolan tilakeskus ja viljelymaiseman päätteeksi Iso-Heikkilän tila. Iso-Heikkilän kookas, mansardikattoinen päärakennus on vuodelta 1915. Liekkolan tilan mansardikattoinen päärakennus (1925) ja navetta sijoittuvat maisemaan maamerkin tavoin. Navetta ja tilan yhteydessä ollut 1800-luvulta oleva historiallinen viljamakasiini purettiin vuonna 2020.
Asikkalan kunta on kaavoittanut Viitailaan ja on hankkinut Paakkolan kylästä maata nimeten sen Kalliorinne-nimiseksi asuinalueeksi.
Yleistä
Viitailasta kotoisin oleva Keijo Virtanen kirjoittaa kirjassaan Katovuotta tapahtumista jotka sijoittuvat Viitailaan 1960 - 1970 luvulle.
Viitailassa sijaitsee ympäristötaiteilija Sammo Konnon perustama Sammo Konnon-puisto (https://goo.gl/maps/YhcRwjDgGEPDLSDM9)
Kirjallisuutta
61.14333°N, 25.35278°W
Toni Sofronjuk
Toni Aleksi Sofronjuk (s. 15. kesäkuuta 1990 Turku) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen aitajuoksija. Hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajinaan toimivat Harri Laiho ja Arto Bryggare. Kalevan kisoissa Sofronjuk saavutti pronssia 400 metrin aitajuoksussa vuonna 2008. Lisäksi hän voitti samana vuonna sisäratojen SM-kisoissa pronssia 300 metrin aitajuoksussa. Suomi–Ruotsi-maaottelussa hän edusti Suomea 400 metrin aitajuoksussa vuonna 2008 sijoittuen kuudenneksi
Zaynab
Zaynab (myös Zainab, Zeinab, Zinab; ) on naisen etunimi, joka viittaa isän aarteeseen tai kaunottareen. Se on johdettu sanoista "zeenah" (arabiaksi: زينة, kaunotar) ja "ab" (arabiaksi: الآب, isä). Zaynab liittyy heprealaiseen Zenyeb-nimeen, joka tarkoittaa isän ylpeyttä.
Islamin profeetta Muhammadin lapsella ja lapsenlapsella oli tämä nimi. Profeetalla oli myös vaimot Zaynab bint Jahsh ja Zaynab bint Khuzayma. Alkujaan nimen uskotaan liittyneen myös kuningatar Zenobian nimeen. Nimen bosnialaisia versioita ovat Zeineb, Zejneb ja Zejneba. Turkissa sama nimi tunnetaan muodossa Zeynep.
Luettelo Sri Lankan kaupungeista
thumb|330px|Sri Lankan kartta ja maan tärkeimpien kaupunkien sijainti.
Tämä on osittainen luettelo Sri Lankassa sijaitsevista kaupungeista.
Charles Hard Townes
Charles Hard Townes (28. heinäkuuta 1915 Greenville, Etelä-Carolina – 27. tammikuuta 2015 Berkeley, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hän sai vuonna 1964 Nobelin fysiikanpalkinnon. Townes tunnetaan erityisesti työstään maserin parissa, josta hän myöhemmin sai myös patentin itselleen.
Hän sai alemman korkeakoulututkintonsa Furman University -nimisestä liberal arts collegesta. Townes suoritti tutkinnon fysiikasta Duken yliopistossa 1936 ja tuli filosofian tohtoriksi California Institute of Technologysta 1939.
Townes alkoi työskennellä maserin parissa liityttyään Columbian yliopistoon vuonna 1953. Hän toimi urallaan myös Bellin puhelinlaboratoriossa ja korkeassa virassa Yhdysvaltojen puolustusministeriössä. .
Sykloni (laite)
Sykloni on fluidien puhdistamiseen käytettävä laite. Siinä partikkeleita sisältävä kaasu tai neste saatetaan syklonikartiossa voimakkaaseen pyörimisliikkeeseen, jolloin ns. keskipakoisvoima erottaa raskaammat partikkelit kartion reunoille, joita myöten ne kerääntyvät syklonin pohjalle.
Käyttö
Sykloneita käytetään muun muassa hiekkapuhalluksessa, jauhemaalauksessa ja muissa teollisuusprosesseissa, joissa ilmaa halutaan puhdistaa pölystä.
Kiertopetikattiloissa syklonilla erotetaan savukaasuista niiden mukaan pedistä lähtenyt hiekka, joka sitten palautetaan takaisin petiin.
Rakenne
thumb|200px|Perinteisen pystysyklonin rakenne.
Perinteisen ilmanpuhdistukseen käytettävän pystysyklonin osat ovat seuraavat:
Peter Lilienthal
Peter Lilienthal (27. marraskuuta 1929 Berliini – 28. huhtikuuta 2023 München ) oli saksalainen elokuvaohjaaja. Lilienthal syntyi Berliinissä, mutta muutti 1939 perheensä mukana Uruguayhin, jossa hän aloitti opintonsa.
Vuodesta 1956 Lilienthal jatkoi opintojaan Universität der Künste Berlinissä. Hän oli vuosikymmenien saatossa luonut laajan tuotannon, jonka joukossa ovat muiden muassa elokuvat David (1979) ja Das Autogramm (1983).
Seututie 192
Seututie 192 eli Kustavintie on Raision ja Kustavin välillä kulkeva seututie. Tien pituus on noin 71 km. Tie on päällystetty ja kaksikaistainen.
Seututie 192 alkaa Raisiosta Marjamäen liittymästä valtatien 8 kohdalta lähellä Raision aluesairaalaa. Noin kolmen kilometrin jälkeen tie ylittää Uudenkaupungin radan tasoristeyksessä. Tien maisemat vaihtelevat metsistä peltoihin, saariin ja merinäkymiin. Tiellä on useita siltoja, muun muassa Taivassalon ja Kustavin välillä sijaitseva Kaitaisten silta, joka on yksi Suomen pisimmistä silloista. Raisiosta seututien 194 liittymään tie on melko suora ja leveä, mutta lännempänä tie on huomattavasti mutkaisempi ja kapeampi. Kustavin keskustan ja Vuosnaisten välillä on yksi lossi, Vartsalan lossi. Tie loppuu Kustaviin Vuosnaisiin, josta on lauttayhteys Ahvenanmaalle Brändöön.
Reitti
thumb|250px|Kustavintien pisin silta on 477 metriä pitkä [[Kaitaisten silta. Näkymä mantereen suuntaan vuoden 2009 lokakuussa.]]
Missoni
Missoni on Varesessa toimiva italialainen vaateyritys. Sen tuotteita ovat värikkäät neuleet. Neuleiden lisäksi yrityksen tuotteisiin kuuluu muitakin ylellisyystavaroita. Yrityksen perustivat vuonna 1953 Ottavio Missoni (11. helmikuuta 1921 – 9. toukokuuta 2013) ja Rosita Jelmini. Yrityksen toimitusjohtaja oli heidän poikansa Vittorio Missoni. Vittorio Missonia, tämän vaimoa ja ystäväpariskuntaa kuljettanut lentokone ja kaksi lentäjää katosivat Venezuelan rannikolla tammikuun alussa 2013. Koneen omistajalla ei ole toimilupaa, ja lentäjän terveystodistus oli vanhentunut. Tammikuun lopulla merestä löytyi koneessa ollut matkalaukku, joka kuuluu matkalta myöhästyneelle henkilölle.
Markus Heikkinen
Markus Heikkinen (s. 13. lokakuuta 1978, Katrineholm, Ruotsi) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka toimii valmentajana Kakkosen OLS:issa. Heikkinen toimii myös AC Oulun urheilutoimenjohtajana. Hän päätti pelaajauransa kauden 2018 jälkeen.
Heikkinen pelasi Veikkausliigassa TPS:n, MyPa:n ja HJK:n riveissä yhteensä 192 ottelua, Itävallan liigassa Rapid Wienissä 173 ottelua, Skotlannin liigassa Aberdeenissä 68 ottelua sekä Norjan liigan Startissa 10 ottelua. Lisäksi hän edusti Englannin Championshipissä Portsmouthia ja Lutonia sekä viimeisimpänä Ykkösessä AC Oulua.
A-maajoukkueessa Heikkinen debytoi vuonna 2002. Heikkinen oli maajoukkueen runkopelaaja MM-karsinnoissa 2004–05, EM-karsinnoissa 2006–07, MM-karsinnoissa 2008–09 ja EM-karsinnoissa 2010–11. Hän pelasi yhteensä 61 A-maaottelua.
Seurajoukkueet
Markus Heikkisen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 1996, kun hän nousi Ykkösessä pelanneen OPS:n kokoonpanoon. Heikkinen siirtyi kaudeksi 1997 Veikkausliigassa pelanneen TPS:n riveihin. Heikkinen debytoi Veikkausliigassa 26. huhtikuuta 1997 ottelussa FC Jazz–TPS, ja hän pelasi kaudella 1997 yhteensä 22 liigaottelua. TPS oli kaudella 1997 Veikkausliigassa neljäs. Heikkinen siirtyi kaudeksi 1998 valmentaja Juha Malisen perässä MyPa:an. Heikkinen pelasi MyPa:ssa kausina 1998–1999 yhteensä 43 liigaottelua. Kaudella 1999 hän pelasi kaikki kauden 29 liigaottelua avauskokoonpanossa. MyPa oli kaudella 1998 seitsemäs ja kaudella 1999 kolmas.
Heikkinen siirtyi kaudeksi 2000 HJK:n riveihin. Heikkinen pelasi kaudella 2000 yhteensä 32 ottelua avauskokoonpanossa ja HJK oli Veikkausliigassa neljäs. HJK voitti kauden 2000 päätteeksi Suomen Cupin. Kaudella 2001 Heikkinen pelasi HJK:n riveissä kaikki 33 liigaottelua avauskokoonpanossa. HJK oli kaudella 2001 Veikkausliigassa toinen ja se jäi vain pisteen päähän mestaruuden voittaneesta Tampere Unitedista. Heikkinen jatkoi HJK:n avainpelaajana myös kaudella 2002. Liigaotteluita kertyi yhteensä 20, ja HJK:n kausi päättyi mestaruuteen. Heikkinen pelasi HJK:ssa kausina 2000–2002 yhteensä 85 liigaottelua.
Heikkinen siirtyi takaisin Veikkausliigaan kaudeksi 2014, kun hän teki vuoden sopimuksen HJK:n kanssa. Heikkinen pelasi kaudella 2014 yhteensä 23 liigaottelua. HJK:n kausi päättyi tuplamestaruuteen, kun se voitti Suomen mestaruuden ja Suomen Cupin. HJK ja Heikkinen pelasivat syksyllä 2014 myös Eurooppa-liigan lohkovaiheessa. Heikkinen jatkoi HJK:ssa kaudella 2015. Hän pelasi kaudella 2015 yhteensä 19 liigaottelua, ja HJK oli Veikkausliigassa kolmas. Heikkinen pelasi HJK:ssa kausina 2014–2015 yhteensä 42 liigaottelua.
Heikkinen palasi pitkän pelaajauran päätteeksi Ouluun, kun hän teki syksyllä 2015 kolmen vuoden sopimuksen Ykkösen AC Oulun kanssa. Hän liittyi myös joukkueen valmennusryhmään ja aloitti seuran urheilutoimenjohtajana kaudella 2017. Heikkinen pelasi kausina 2016–2018 yhteensä 56 Ykkösen ottelua, ja AC Oulu oli sarjassa kolme kertaa peräkkäin neljäs. Heikkisen uran viimeiseksi otteluksi jäi 27. lokakuuta 2018 Raatin stadionilla pelattu Ykkösen ottelu AC Oulu–JJK.
Maajoukkue
Markus Heikkinen pelasi U18-maajoukkueessa neljä ottelua vuonna 1996 ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kahdeksan ottelua vuosina 1998–1999.
A-maajoukkueessa Heikkinen debytoi 23-vuotiaana, kun Antti Muurinen valitsi hänet avauskokoonpanoon 4. tammikuuta 2002 Bahrainissa pelatussa maaottelussa Bahrain–Suomi. Ensimmäisen arvokisojen karsintaottelun Heikkinen pelasi 4. syyskuuta 2004, kun Muurinen vaihtoi hänet kentälle Tampereella Ratinan stadionilla pelatussa karsintaottelussa Suomi–Andorra. Heikkinen vakiinnutti paikkansa A-maajoukkueessa vuoden 2005 aikana. Heikkinen oli maajoukkueen runkopelaaja MM-karsinnoissa 2004–05, EM-karsinnoissa 2006–07, MM-karsinnoissa 2008–09 ja EM-karsinnoissa 2010–11. Heikkinen ilmoitti syyskuussa 2011 lopettavansa maajoukkueuransa 61 A-maaottelun jälkeen. Viimeiseksi maaotteluksi jäi 10. elokuuta 2011 Riiassa pelattu maaottelu Latvia–Suomi.
Saavutukset
HJK
Rapid Wien
Hannu Salama
Hannu Sulo Salama (s. 4. lokakuuta 1936 Kouvola) on suomalainen, työväenluokkaisista aiheistaan tunnettu kirjailija. Lapsuutensa hän vietti suurelta osin Tampereen seudulla Pispalassa ja asuu nykyään Helsingin Vuosaaressa. Salama on kirjoittanut myös salanimellä Aki Rautala.
Nuoruus
Hannu Salaman vanhemmat olivat sähköasentaja Sulo Salama ja Hulda o.s. Heino. Hän vietti lapsuutensa ja nuoruusvuotensa Tampereen Pispalassa. Salama kävi jonkin aikaa Tampereen klassillista lyseota, mutta koulu jäi kesken. Armeijan käytyään hän lähti opiskelemaan Oriveden opistoon, jossa hän alkoi kiinnostua kirjallisuudesta. Salama työskenteli aluksi sähköasentajana kuten isänsä ja sittemmin jonkin aikaa myös maatyömiehenä ennen kuin ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi vuonna 1961. Hänen esikoisteoksensa oli Se tavallinen tarina (1961).
Juhannustanssit
Salaman vuonna 1964 julkaistu neljäs teos Juhannustanssit toi tekijälleen syytteen jumalanpilkasta. Hänen kriitikkonsa suivaantuivat erityisesti kirjassa pidetystä ”pilasaarnasta”, mutta hän sai myös puolustajia, ja hänen tuomitsemistaan vastaan järjestettiin mielenosoitus. Mielenosoittajat kysyivät kylteissään muun muassa: ”Eikö elämästä saa kirjoittaa?”. Salama tuomittiin Helsingin hovioikeudessa 1966 kolmeksi kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen. Tuomiosta valitettiin Korkeimpaan oikeuteen, joka päätti vuonna 1968 pitää tuomion ennallaan, mutta tasavallan presidentti Urho Kekkonen armahti hänet vuonna 1968. Lisäksi kustantaja Kari Reenpää sai 2 000 markan sakon ajattelemattomuudesta tehdystä jumalanpilkasta, mutta Korkein oikeus vapautti kustantajan sakkorangaistuksesta. Kustannusyhtiö Otava joutui maksamaan valtiolle 46 000 markkaa. Romaanin kiistanalaiset kohdat – sivut 139–142 – määrättiin sensuroitavaksi. Teoksen uusintapainokset ilmestyivät sensuroituina vuoteen 1990 asti.
Oikeudenkäynti on jättänyt jälkensä Salamaan:
"”Kyllä voi sanoa, että on vienyt jollain tavalla tähän päivään asti päästä kohusta yli. Kyllä minä vieläkin kiukuttelen sen asian kanssa. Yksinkertaisesti tunnen kiukkua.”"
Myöhempi elämä
Myös vuonna 1972 ilmestynyt romaani Siinä näkijä missä tekijä herätti vapaamielisyydellään hieman kohua, mutta ennen kaikkea vasemmistossa siihen suhtauduttiin nuivasti, sillä se kuvasi työläiset valossa, joka ei sopinut sen aikaiseen ihannekuvaan. Vuonna 1974 taistolainen kirjailija Kalevi Seilonen julkaisi teoksensa Vastarintaryhmä ainakin osittaisena vastalauseena Siinä näkijä missä tekijä -romaanin esittämään kuvaukseen jatkosodan aikaisesta maanalaisesta vasemmistotoiminnasta. Teoksesta näkyy Salaman pyrkimys nähdä erilaisten ideologioiden tuolle puolen: ”Jos ihmisellä on koti, uskonto, isänmaa, puolue, mitä kaikkea ihanuutta sillä nyt onkaan niin ei niitten yli eikä läpi, semmoisten linnoitusten, niin ei näe muuta todellisuutta kuin sen mitä ympärillä on, oli se sitten hyvä tai huono, yleensä kohtuullinen.”
Salama sai 1970-luvulla kuulla, että hänen kirjoitustensa ja elämäntapojensa katsottiin usein olevan haitaksi kommunistiselle puolueelle, jonka jäsen hän ei itse ollut. Vuonna 1975 Salamalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali, jota hän ei kuitenkaan ottanut vastaan. Kirjeessään kunnianosoituksesta päättäneelle presidentti Urho Kekkoselle Salama kuvasi kieltäytymisensä syitä ”periaatteellisiksi, mutta periaatteellisiksi varsin henkilökohtaisella tavalla”. ”Mitalia ei myöskään ole koskaan eikä missään ojennettu minulle henkilökohtaisesti, ei myöskään perääni toimitettu jälkivaatimuksella eikä ilman”, kirjailija on täsmentänyt.
Suurinta kirjallista mainetta Salaman teoksista nauttii vuosina 1976–1983 ilmestynyt Finlandia-sarja, jossa hän koetteli ennakkoluulottomasti romaanimuodon rajoja. Kirjailija Arto Virtasen sanoin ”Salama näytti, missä työläiskirjallisuuden viimeiset langanpäät riepaantuivat kadotakseen osaksi laajempia ja hallitsemattomampia rakenteita”. Romaanisarjaa on myöhemmin luonnehdittu myös postmodernistiseksi. Sarjaan kuuluvat muun muassa kirjat Kosti Herhiläisen perunkirjoitus, Kolera on raju bändi ja Pasi Harvalan tarina I–III.
Salama on kirjoittanut myös runokokoelmia ja salanimellä Aki Rautala kolme rikosromaania. Katariina Lillqvistin kanssa hän teki käsikirjoituksen alkuperäiseen Uralin perhonen -kuunnelmaan.
Salama sairastui vuonna 1989 haimatulehdukseen ja oli vuosia täysin raitis.
Timo Harakan tekemässä elämäkertakirjassa Salama kertoo haluavansa elää vuoteen 2018, jolloin sisällissodasta on kulunut sata vuotta ja kirjailija itse täyttää 82, ”ja pääsen sanomaan, että ette te saatanan lahtarit kerinny kaikkia tappaa!” Harakka myös haastattelee kirjailijaa Anssi Mänttärin ohjaamassa dokumenttielokuvassa Salama (1986).
Teokset
thumb|Hannu Salama Kuusankosken teatterin Juhannustanssit-näytelmän ensi-illassa 1988.
Nikolai Avilov
pienoiskuva|Nikolai Avilov vuonna 1972.
Nikolai Viktorovitš Avilov (, ; s. 6. elokuuta 1948 Odessa) on ukrainalainen kymmenottelija, joka Neuvostoliittoa edustaen voitti olympiakultaa Münchenissä 1972.
Avilov voitti kotikaupungissaan Odessassa nuorten pituushypyn Euroopan mestaruuden 1966. Aikuisten sarjaan siirryttyään hän sijoittui Mexico Cityn olympialaisissa 1968 kymmenottelussa neljänneksi, samoin Ateenan EM-kisoissa seuraavana vuonna. Helsingin EM-kisoissa 1971 hän keskeytti.
Münchenin olympialaisissa Avilov onnistui lähes täydellisesti. Hänen kymmenottelusarjansa sisälsi kuusi henkilökohtaista lajiennätystä tai niiden sivuamista ja yhteispistemäärä ylitti entisen ennätyksen yli 300 pisteellä. Lopputulos oli uusi maailmanennätys 8 454 pistettä, jolla tuli kultamitali yli 400 pisteen erolla Leonid Litvinenkoon.
Montréalin olympialaisissa 1976 Avilov oli normaaliin tapaan parhaimmillaan hyppylajeissa ja aitajuoksussa, jonka jälkeen nousi kilpailun johtoon. Vielä kiekonheiton jälkeen Avilov johti, mutta kolmessa viimeisessä lajissa hän oli odotetusti Bruce Jenneriä heikompi ja joutui tyytymään pronssimitaliin.
Anderson Mesa
Anderson Mesa on noin kahdeksan kilometriä pitkä pöytävuori Arizonassa, Yhdysvalloissa. 2195 metriä korkealla pöytävuorelle sijaitsee Lowell Observatoryn Anderson Mesa Station ja Naval Observatoryn Navy Precision Optical Interferometer.
Nikolai Avilov
Vuosien 1974 ja 1978 EM-kisoissa Avilov ei ollut mukana lainkaan. Hän yritti paluuta vielä Moskovan olympialaisiin ja rikkoi keväällä 1980 vielä kerran 8 000 pisteen rajan. Kisajoukkueeseen häntä ei kuitenkaan valittu.
Avilov oli yksi harvoista juutalaista syntyperää olleista neuvostourheilijoista. Hän on naimisissa México Cityn olympialaisten korkeushypyn pronssimitalistin Valentina Kozyrin kanssa.
Vuonna 2015 Avilov valittiin Odessan alueen aluevaltuustoon.
Luettelo Sudanin kaupungeista
Tämä on luettelo Sudanissa sijaitsevista kaupungeista.
Sanderson
Sanderson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ruokahissi
thumb|Ruokahissi Ruokahissi on pieni tavarahissi, jolla kuljetetaan ruokaa tai muita tavaroita kerrosten välissä. Ruokahissiä käytetään esimerkiksi hotelleissa ja ravintoloissa.
Gerli
Gerli on virolainen naisen etunimi, joka tunnetaan myös muodossa Kerli.
Suomessa etunimi Gerli on yleisimmillään vuosina 1980–99 syntyneiden ikäluokassa, jossa se on käytössä sadalla naisella. Vuosina 1960–1979 syntyneitä Gerlejä on Suomessa 28 ja vuosina 2000–09 syntyneitä Gerlejä 13.
Kalev Ermits
Kalev Ermits (s. 19. syyskuuta 1992) on virolainen ampumahiihtäjä, joka edustaa Elva skiclubia. Hänen henkilökohtaisena valmentajanaan on vuodesta 2011 lähtien toiminut Ilkka Luttunen.
Sotšin olympialaisissa 2014 Ermits sijoittui normaalimatkalla 70:nneksi. Maailmancupissa Ermits kilpaili ensimmäisen kerran Oberhofissa kaudella 2012–2013. Ermits voitti vuoden 2014 ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailuissa kaksi mestaruutta. Kaudella 2014–2015 Ermits sijoittui parhaimmillaan ampumahiihdon maailmancupissa sijalle 20. Seuraavalla kaudella hän saavutti uransa toistaiseksi parhaan maailmancupsijoituksen oltuaan 11:s Presque Islen takaa-ajokilpailussa.
Neil Patrick Harris
Harris valittiin Time-lehden 100 vaikuttavimman ihmisen listalle vuonna 2010, ja hänelle omistettiin syyskuussa 2011 Hollywood Walk of Fame -kävelykadulta oma tähti. Harris juonsi vuoden 2015 Oscar-gaalan.
Elämän alkuvaiheet
Harris syntyi Albuquerquessa, New Mexicon osavaltiossa, ja kasvoi Ruidosossa, New Mexicossa. Hänen vanhempansa, Sheila ja Ron Harris, pyörittivät ravintolaa. Hän pääsi La Cueva High Schooliin Albuquerqueen, missä hän näytteli koulun musikaaleissa ja näytelmissä. Harris valmistui honors studentina vuonna 1991.
Elokuvat
Harris aloitti uransa lapsinäyttelijänä ja hänet löysi näytelmäkirjailija Mark Medoff näytelmäleiriltä Las Crucesissa, New Mexicossa. Myöhemmin Medoff luotsasi häntä elokuvassaan Clara’s Heart (1988), draamassa, jossa esiintyi myös Whoopi Goldberg ja joka perustuu Joseph Olshanin samannimiseen romaanin. Clara’s Heart toi Harrisille Golden Globe -ehdokkuuden. Samana vuonna hän esiintyi Purple People Eater -lastenfantasiassa.
Harrisin ensimmäinen aikuisiän elokuvarooli oli vuoden 1995 Animal Room, vaikkakin hän esitti siinä teini-ikäistä. Hänen seuraava esiintymistyönsä sisälsi avustavia rooleja elokuvissa The Next Best Thing, Vakoojaveli ja Starship Troopers. Harris näyttelee fiktiivistä versiota itsestään Harold and Kumar -stoner-komediaelokuvissa Harold & Kumar – täydellisen hampurilaisen metsästys, Harold & Kumar 2: Pako Guantanamosta ja A very Harold & Kumar Christmas.
Vuonna 2010 hän tarjoutui ääninäyttelemään aikuisen Dick Graysonin (Nightwing) roolia animaatioelokuvassa Batman: Under the Red Hood, ja beagle Louta elokuvassa Kissat ja koirat: Katti Katalan kosto. Samana vuonna hän näytteli indie-komediassa The Best and the Brightest. Seitsemäntenä päivänä maaliskuuta 2010 hän teki yllätysesiintymisen Oscar-gaalassa toimittaen avausmusikaalin. Hän myös näytteli vuoden 2011 elokuvassa Smurffit (The Smurfs). Vuonna 2014 Harris näytteli David Fincherin elokuvassa Gone Girl.
Teatteri
Harris on työskennellyt Broadwaylla niin musikaali- kuin näytelmärooleissa. Hän näytteli Tobias Raggia (2001) Sweeney Toddin konserttinäytelmissä. Vuonna 2001 hän esiintyi Anne Hechen ohella elokuvassa Proof. Vuonna 2003 hän otti Emceen roolin Cabaretissa, vierellään Deborah Gibson ja Tom Bosley. Vuonna 2004 hän esitti the Balladeerin kaksoisroolin ja Lee Harvey Oswaldia Broadwaylla, Stephen Sondheimin musikaalissa Assassins. Hän myös lauloi Charlesin roolin musikaalissa Evening primrose.
Vuonna 2010 hän ohjasi rock-musikaali Rentin Hollywood Bowlissa. Vuonna 2011 Harris näytteli pääroolia Bobbyna Stephen Sondheimin Companyssa. Samana vuonna, hän ohjasi The Expert at the Card Table Broad Stagen Edyellä Santa Monicassa, Kaliforniassa. Vuonna 2014 Harris palkittiin parhaan miespääosan Tony-palkinnolla roolisuorituksestaan musikaalissa Hedwig and the Angry Inch.
Luettelo Surinamen kaupungeista
Tämä on luettelo Surinamessa sijaitsevista kaupungeista.
Neil Patrick Harris
Televisio
Vuonna 1989 Harris sai pääroolin komediasarjassa Teinitohtori josta hän sai Golden Globe -ehdokkuuden. Neljä esityskautta jatkunut sarja päättyi vuonna 1993, minkä jälkeen Harris näytteli useita vierasrooleja tv-sarjoissa, kuten Murhasta tuli totta. Vuodesta 1999 vuoteen 2000 Harris esiintyi Tony Shalhoubin kanssa tilannekomediassa Stark Raving Mad, joka kesti 22 jaksoa. Hänellä on myös ollut päärooli muun muassa televisioelokuvissa Snowbound: The Jim an Jennifer Stolpa Story (1994), My Ántonia (1995), The Christmas Wish (1998), Joan of Arc (1999), The Wedding Dress (2001) ja The Christmas Blessing (2005) Vuonna 2008 hän vierasnäytteli Seesamitiessä sekä sarjassa Glee.
Vuosina 2005–2014 Harris näytteli Barney Stinsonia CBS:n tilannekomediassa Ensisilmäyksellä. Hän ansaitsi kyseisellä roolillaan Emmy-ehdokkuuksia joka vuosi vuodesta 2007 vuoteen 2010.
Taikuus
Harris on taikuuden ystävä, kuten hänen roolihahmonsa Ensisilmäyksellä-sarjassa. Harris voitti Tanne’s Magic Louis -palkinnon vuonna 2006 ja juonsi vuoden 2008 World Magic Awardsin lokakuun 11. päivänä (2008). Harris myös esitti taikatemppuja Emmy-palkitussa esiintymisessään Glee-sarjassa.
Otto Jacobsson
Otto Jonas Jacobsson oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue.
Jacobsson toimi kansanedustajana kymmenen vuoden ajan, toukokuusta 1924 joulukuuhun 1934. Hänet valittiin eduskuntaan viisissä vaaleissa, 1924, 1927, 1929, 1930 ja 1933, Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti lakivaliokunnassa, jossa hän toimi myös puheenjohtajana, puolustusasiainvaliokunnassa, talousvaliokunnassa ja työväenasiainvaliokunnassa.
Jacobsson valmistui ylioppilaaksi vuonna 1907 ja suoritti kolme vuotta myöhemmin, vuonna 1910, oikeustutkinnon. Hänelle myönnettiin varatuomarin arvonimi vuonna 1913. Vuosina 1911–1912 hän työskenteli Kokkolan virkaa tekevänä pormestarina ja 1914–1917 hän hoiti samaa tehtävää Vaasassa. Hän toimi myös Vaasan maistraatin ja raastuvanoikeuden nuorempana oikeusneuvosmiehenä 1913–1920 ja vanhempana oikeusneuvosmiehenä ja raastuvanoikeuden toisen osaston puheenjohtajana vuosina 1920–1934. Hän jätti kansanedustajuuden 31. joulukuuta 1934 siirryttyään Vaasan pormestariksi. Hänen seuraajansa eduskunnassa oli Johan Franzén.
Jacobssonin isä oli satulaseppämestari Benjamin Jacobsson ja äiti Karolina Sofia Emilia Ladde. Hänen puolisonsa oli Martha Nejnstedt, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1913. Otto Jacobsson kuoli kesäkuussa 1937, 51 vuoden iässä.
Forever Living Products
Forever Living Products on Aloe vera -pohjaisten terveys- ja ihonhoitotuotteiden suoramyyntiyritys, joka on perustettu Arizonassa Yhdysvalloissa vuonna 1978. Nykyään yrityksellä on jälleenmyyjiä yli 160 maassa ympäri maailmaa. Yrityksen pohjoismainen tytäryhtiö on Forever Living Products Scandinavia AB.
Neil Patrick Harris
Yksityiselämä
Harris on avoimesti homoseksuaali. Hän vahvisti sen marraskuussa 2006 sanoen: "I am happy to dispel any rumors or misconceptions and am quite proud to say that I am a very content gay man living my life to the fullest and feel most fortunate to be working with wonderful people in the business I love." ("Olen onnellinen voidessani kumota kaikenlaiset juorut tai harhaluulot ja olen varsin ylpeä sanoessani, että olen hyvin tyytyväinen homoseksuaali mies. Elän elämääni täysillä ja tunnen itseni mitä onnekkaimmaksi, kun saan työskennellä ihanien ihmisten kanssa alalla, jota rakastan.")
Harris osallistui Emmy-gaalaan syyskuussa 2007 avopuolisonsa David Burtkan kanssa, ja hän vahvisti myöhemmin The Ellen DeGeneres Show'n haastattelussa suhteen, jonka hän sanoi alkaneen vuonna 2004. Elokuun 14. päivänä 2010 Harris julkisti, että hän ja Burtka odottivat kaksosia sijaisäidin avulla. Kaksoset, tyttö ja poika, syntyivät vuonna 2010.
Harris ja Burtka julkistivat kesäkuun 24. päivänä 2011 kihlauksensa Twitterissä. He kertoivat, että he olivat kosineet toisiaan viisi vuotta aiemmin, mutta pitäneet kihlauksen salassa kunnes saman sukupuolen avioliitot laillistettiin. Harris ja Burtka menivät naimisiin Italiassa syyskuussa 2014.
Forever Living Products
Tuotteet
Forever Living Productsin tuotteet jakautuvat kuuteen ryhmään: ravintolisät ja ravitsemus, liikunta ja painonhallinta, ihonhoito, hiustenhoito, eteeriset öljyt sekä kodinhoito. Tuotteita myyvät itsenäiset jälleenmyyjät. Tuotekehitys tapahtuu emoyhtiössä, joka sijaitsee Yhdysvalloissa, Arizonan Scottsdalessa.
Neil Patrick Harris
Yksityiselämä
Harris on voittanut viisi Emmy-palkintoa ja useita People’s Choice -palkintoja.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015 olivat 16:nnet IIHF:n järjestämät naisten jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut. Ne pelattiin Malmössä Ruotsissa Malmö isstadionilla ja Rosengårds ishallissa.
Iskelmä (täsmennyssivu)
Iskelmä voi tarkoittaa seuraavia:
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015
Loppuottelussa Yhdysvallat voitti Kanadan maalein 7–5 ja pronssiottelussa Suomi voitti Venäjän maalein 4–1.
Lohkot
Lohko-A
Lohko-B
Lohko A
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (UTC+2)
Lohko B
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (UTC+2)
Putoamissarja
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (UTC+2)
Pudotuspelit
thumb|right|Suomi - Venäjä
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (UTC+2)
Loppusijoitukset
Sijoituksilla on merkitystä IIHF:n rankingiin.
Pokémon Adventures
Pokémon Adventures (ポケットモンスター SPECIAL, Pocket Monsters SPECIAL) on Pokémon-sarjan peleihin perustuva manga, jota käsikirjoittaa Hidenori Kusaka ja jota on kirjasta 10 lähtien piirtänyt Satoshi Yamamoto. Ensimmäiset yhdeksän kirjaa piirsi Mato-niminen taiteilija, mutta hän joutui lopettamaan työn sairastuttuaan. Pokémon Adventures on pisimpään yhtäjaksoisesti jatkunut Pokémon-aiheinen mangasarjakuva.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015
Loppusijoitukset
1. divisioona A-lohko B-lohko
Pokémon Adventures
Sarjaa julkaisee Japanissa Shokagukan, ja suomenkielinen julkaisija on Pauna Media, joka julkaisi ensimmäisen kirjan heinäkuussa 2014. Pauna Media on ilmoittanut julkaisevansa kaksi ensimmäistä lukua yhteisnimellä Pokémon Adventures: Red, Blue & Green ja suunnittelee koko sarjan julkaisemista suomeksi. Toistaiseksi viisi ensimmäistä kirjaa on julkaistu suomeksi, viimeisin elokuussa 2015. Pokémon Adventures on ensimmäinen suomeksi julkaistu Pokémon-aiheinen mangasarja. Englanninkielisiä julkaisijoita on kolme, VIZ Media Yhdysvalloissa ja Kanadassa, sekä Singaporessa Chuang Yi, jonka lopetettua toimintansa uusi yritys, Shogakukan Asia, on ottanut sarjan julkaistavakseen. Sarjaa on julkaistu myös muun muassa espanjaksi, kiinaksi, koreaksi, ranskaksi sekä puolaksi.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015
Loppusijoitukset
2. divisioona A-lohko B-lohko
Pokémon Adventures
Pokémonin luonut Satoshi Tajiri on kommentoinut Pokémon Adventuresin muistuttavan hänen luomaansa maailmaa kaikista eniten.
Muurasjärvi (järvi)
Muurasjärvi on Keski-Suomessa Pihtiputaalla Muurasjärvi lähellä sijaitseva järvi.
Pokémon Adventures
Tarina
Pokémon Adventures seuraa lukuisten nuorten henkilöiden, "Pokédex-haltijoiden", seikkailuja ja kokemuksia ympäri Pokémon-maailman eri alueita. Usein lukujen aikana niissä esiintyvät henkilöt tavoittelevat erilaisia asioita, esimerkiksi keräävät salimerkkejä, ja lähes jokaisessa luvussa he päihittävät jonkin pelisarjan peleissä esiintyvistä vihollisryhmistä. Manga jakautuu toistaiseksi neljääntoista pääpelisarjan eri pelien mukaan nimettyyn (ja niiden tarinoita osin seuraavaan) laajempaan päälukuun, jotka jakautuvat pienempiin lukuihin, kappaleisiin, kunkin pääluvun seuratessa tarinan osalta edellistä; tästä poikkeuksena ovat HeartGold & SoulSilver ja Omega Ruby & Alpha Sapphire, joiden tapahtumat sijoittuvat sarjan aikajärjestyksessä kolme vuotta luvun Emerald jälkeen ja kolme vuotta ennen lukua Diamond & Pearl.
Muurasjärvi (järvi)
Maantietoa
Muurasjärvi on 12,6 kilometriä pitkä, 3,7 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 2 105 hehtaaria eli 21 neliökilometriä. Siinä on 25 saarta, joiden pinta-ala on 60,31 hehtaaria eli noin noin 3 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 9 on alle neliökilometrin ja yli hehtaarin suuruisia ja loput 16 saarta ovat yli aarin kokoisia. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 189,01 miljoonaa kuutiometriä eli 0,18901 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 9 metriä ja suurin syvyys on 35,7 metriä. Järven rantaviivan pituus on 65,7 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 12,7 kilometriä.
Pokémon Adventures
Tarina
Luvuista kymmenen ensimmäistä on saatettu loppuun ja koottu kokonaisuudessaan kirjoiksi. Luvut 11:stä 14:teen ovat vielä keskeneräisiä. Joitakin lukuja on myös julkaistu omina kirjasarjoinaan ennen varsinaista kirjajulkaisua.
Muurasjärvi (järvi)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Alvajärven valuma-alueella (14.48), jonka Muurasjärven alueeseen (14.482) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,2 metriä mpy. Se laskee Autiojokea pitkin Alvajärveen
Pokémon Adventures
Ensimmäinen luku: Red, Green & Blue
Red ja Blue ovat kotoisin Pallet Townista Kanton alueelta. He saavat Pokédexit professori Oakilta ja aloittavat matkansa ympäri Kanton aluetta. He tapaavat Greenin ja yhdessä he kokevat seikkailuja, päihittäen salipäälliköitä ja taistellen Rakettiryhmää vastaan. Luvun lopulla Red, Green ja Blue osallistuvat Pokémon-liigaan, jonka Red voittaa Bluen jäädessä toiseksi. Kolmikko lähtee kukin omille teilleen.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015
Loppusijoitukset
2. divisioonan karsinnat '''
Pokémon Adventures
Ensimmäinen luku: Red, Green & Blue
Tämä luku käsittää kirjat 1-3 ja kappaleet 1-40.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2006
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2006 Lyonissa, Ranskassa 17.–22. tammikuuta. Kilpailuissa olivat ohjelmassa miesten ja naisten yksinluistelut, pariluistelu ja jäätanssi.
Pokémon Adventures
Toinen luku: Yellow
Kaksi vuotta kuluu. Salaperäinen poika saapuu Pallet Towniin. Hän paljastuu Redin tutuksi ja vannoo etsivänsä hänet Pikan, Redin Pikachun, avulla. Pikachun kanssa Yellowksi paljastuva poika taistelee Greenin, Bluen, Redin sekä Kanto-alueen salipäälliköiden kanssa Elite Fouria vastaan, sillä ryhmän jäsenten suunnitelmalla saattaa olla tuhoisat seuraukset. Rakettiryhmän johtaja hajottaa ryhmän ja kukin jäsen lähtee omille teilleen.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2006
Naisten yksinluistelu
thumb|[[Irina Slutskaja (Venäjä) oli vuoden 2006 naisten Euroopan-mestari.]]
Pokémon Adventures
Toinen luku: Yellow
Tämä luku käsittää kirjat 4-7 ja kappaleet 41-90.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015
Pistepörssi
Turnauksen pistepörssin voitti Hilary Knight tehopisteillä 7+5=12. Suomalaisista eniten pisteitä saalisti Michelle Karvinen ja Riikka Välilä.
Pokémon Adventures
Kolmas luku: Gold, Silver & Crystal
Vuosi kuluu ja rauha on palaamassa Kanton alueelle. Viridian Cityn salipäälliköksi pyrkivä Red tekee salipäällikkökokeen, mutta antaa paikkansa Bluelle. Kanto-alueen naapurissa Johtossa alkaa kuitenkin tapahtua. Gold kadottaa reppunsa eräänä päivänä, mikä johtaa hänet matkalle salaperäisen Silverin perään ympäri Johtoa. Molemmat katoavat jälkiä jättämättä. Hiukan myöhemmin Professori Oak lähettää Crystalin, nuoren Pokémon-nappausekspertin matkaan täyttämään Pokédexiä. Pokédexin täyttämisen lomassa Crystal jahtaa Suicunea ympäri Johton aluetta. Samaan aikaan Pokémon-yhdistys ( ポケモン協会), joka vastaa muun muassa salipäälliköiden nimittämisestä eri alueilla, päättää järjestää kilpailun Kanto- ja Johto-alueiden salipäälliköiden kesken. Asiaa varjostaa kuitenkin Uusrakettiryhmä johtajineen, joka kylvää pelkoa ympäri Johtoa; Naamioitu mies tavoittelee jotakin, ja käyttää häikäilemättömiä keinoja saavuttaakseen sen. Seitsemän Pokédex-haltijan tehtävänä on estää tämän suunnitelman toteutuminen.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015
Maalivahdit
Turnauksen parhaaksi maalivahdiksi valittiin japanin Nana Fujimoto 93,75 torjuntaprosentilla.
Pokémon Adventures
Kolmas luku: Gold, Silver & Crystal
Tämä luku käsittää kirjat 8-14, sekä yhden kappaleen kirjassa 15, ja kappaleet 91-180.
Neljäs luku: Ruby & Sapphire
Noin puoli vuotta edellisen luvun tapahtumien jälkeen Ruby muuttaa perheineen Johton Goldenrod Citystä Littleroot Towniin Hoenn-alueelle hänen isänsä saatua paikan Petalburg Cityn salipäällikkönä. Koska Rubyn isä ei hyväksy poikansa Pokémon-kilpailuharrastusta, tämä karkaa kotoa osallistuakseen alueen Pokémon-kilpailuihin. Ruby tapaa Sapphiren, joka haluaa lähteä haastamaan Hoenn-alueen Pokémon-saleja. He päättävät järjestää yhdessä Sapphiren ideoiman vedon: molemmat yrittävät toteuttaa omat unelmansa, Ruby voittaa kaikki Hoenn-alueen kilpailunauhat ja Sapphire voittaa kaikki Hoenn-alueen salimerkit, 80 päivän sisällä. Matkansa aikana molemmat taistelevat Magmaryhmää ja Aquaryhmää vastaan, sekä estävät koko Hoenn-aluetta uhkaavan taistelun kahden legendaarisen Pokémonin, Groudonin ja Kyogren, välillä.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015
Televisiointi
Suomessa kisat televisioi maksullisena MTV Oy, kanavillaan MTV Sport 1, MTV Sport 2 ja MTV Max.
Pokémon Adventures
Neljäs luku: Ruby & Sapphire
Tämä luku käsittää kirjat 15-22 ja kappaleet 181-267.
Viides luku: FireRed & LeafGreen
Puoli vuotta Hoennin tapahtumien jälkeen Red ja Blue saapuvat Pallet Towniin, sillä Professori Oak haluaa parannella heidän Pokédexejään. Red ja Blue huomaavat professorin kadonneen ja lähtevät kohti Sevii-saaria, jonne jäljet johtavat. Samaan aikaan Green on tapaamassa vanhempiaan, joita ei ole nähnyt pitkään aikaan. Juuri kun he ovat tapaamassa, mystinen varjo nappaa Greenin vanhemmat. Blue ja Green etsivät kadotettuja sukulaisiaan, ja Greenin ja Silverin menneisyys ja perhesuhteet paljastuvat. Mystisen varjon salaisuus paljastuu, ja koko Kanton alue on vaarassa.
Tämä luku käsittää kirjat 22-26 ja kappaleet 268-302.
Kuudes luku: Emerald
Muutama kuukausi Kanton tapahtumien jälkeen Hoenn-alueella juhlitaan alueellisen Taistelurintaman avajaisia. Emerald saapuu tehtävänään napata mystinen Jirachi, joka pystyy täyttämään minkä tahansa toiveen ja joka on hereillä vain seitsemän päivää vuosituhannessa. Jirachin herääminen osuu yksiin Taistelurintaman avajaisten kanssa. Emeraldin kuokkiessa vahingossa avajaisia rintamapäälliköt haastavat hänet keräämään kaikki seitsemän rintamasymbolia seitsemän päivän aikana. Emerald joutuu suorittamaan kahta tehtävää samaan aikaan, ja hämäräperäinen Guile Hideout haluaa napata Jirachin täyttääkseen oman, pahaenteisen suunnitelmansa. Aiemmat Pokédex-haltijat lyöttäytyvät Emeraldin avuksi taistossa aikaa vastaan.
Tämä luku käsittää kirjat 26-29 ja kappaleet 303-337.
Seitsemäs luku: Diamond & Pearl
Tämä luku käsittää kirjat 30-38 ja kappaleet 338-416.
Yhdeksäs luku: HeartGold & SoulSilver
Kuudennen luvun tapahtumista on kulunut noin kolme vuotta. Gold saapuu juuri avattuun Pokéathlon Domeen tavatakseen Lancen, jolla on tietoja Rakettiryhmän uusista suunnitelmista. Lance ei kuitenkaan saavu paikalle, ja Gold lähtee Ecruteak Cityyn Mortyn, kaupungin salipäällikön, luokse selvittämään asiaa tämän selvänäkijäkyvyn avulla. Silver saapuu Johton alueen vasta-avatulle Safarivyöhykkeelle, missä hän kohtaa Rakettiryhmän jäsenen, saaden tietää salaperäisistä laatoista. Hän tapaa Crystalin ja he matkaavat yhdessä Ecruteak Cityä kohti. Yhdessä kolmikko päätyy myöhemmin Sinjohin raunioille, missä Rakettiryhmän pahaa enteilevä suunnitelma paljastuu kokonaisuudessaan.
Tämä luku käsittää kirjat 41-43 ja kappaleet 442-460.
Kymmenes luku: Black & White
Unova-alueella Black odottaa malttamattomana päivää, jolloin saa professori Juniperilta Pokémonin ja Pokédexin yhdessä ystäviensä, Biancan ja Cherenin, kanssa. Hän kuitenkin innostuksissaan rikkoo kaksi Pokédexiä ja lähtee matkalleen, unelmanaan Pokémon-liigan voittaminen. White tapaa Blackin työskennellessään mainoskuvauksissa, jotka tämä keskeyttää. Whiten unelmana on pestata tähti-Pokémonnäyttelijä ja hänen omistamansa BW Agency korvaa Blackin aiheuttamat vauriot vastineeksi oikeudesta käyttää tämän Tepigiä kuvauksissa. Black ja White kohtaavat matkalla Team Plasman jäseniä ja taistelevat ryhmää sekä salaperäistä N:iä vastaan samalla tavoitellen unelmiaan. Black katoaa lopputaistelun tiimellyksessä.
Tämä luku käsittää kirjat 43-51 ja kappaleet 461-526.
Yhdestoista luku: Black 2 & White 2
Viisi vuotta ennen luvun alkua Unovan lounaisosassa sijaitsevassa Aspertia Cityssä Hugh-nimisen pojan pikkusiskolla on syntymäpäivä, ja Hugh haluaa antaa tälle Purrloinin lahjaksi. Kaksi Team Plasman jäsentä kuitenkin varastaa Purrloinin ja Hugh vannoo kostavansa Team Plasmalle.
Kaksi vuotta kymmenennen luvun jälkeen Whi-Two muuttaa Aspertia Cityyn. Mennessään kaupungissa sijaitsevaan kouluun hän tapaa kaksi nuorta poikaa, Hugh'n ja Lack-Twon. Whi-Twon ja Hugh'n tietämättä Lack-Two on kansainvälisen poliisin jäsen, joka jahtaa Team Plasman entisiä jäseniä. Whi-Twolla on oma salaisuutensa, jonka vuoksi hän muutti äitinsä kanssa Aspertia Cityyn: hän sattuu olemaan Team Plasman entinen jäsen.
Tämä luku käsittää toistaiseksi kirjat 52 ja 53 sekä kappaleet 525-540.
Kahdestoista luku: X & Y
Ollessaan pieni X voitti Pokémoneineen Kalos-alueen junioriturnauksen, mutta nykyään hän sulkeutuu yksin huoneeseensa. Hänen ystävänsä, Y, entinen nuori Rhyhorn-ratsastaja, joka nykyisin pyrkii Sky Trainer -kouluttajaksi, Shauna, Tierno ja Trevor ovat huolissaan hänestä. Eräänä päivänä heidän kotikaupunkinsa, Vaniville Town, päätyy kahden legendaarisen Pokémonin taistelukentäksi. Taistelun laannuttua joukkio päättää lähteä matkalle tuhoutuneesta kaupungista tavoittelemiensa asioiden perään. Team Flare -järjestö suunnitelmineen kuitenkin varjostaa heidän matkaansa.
Tämä luku käsittää erikoiskirjojen osat 1-6 ja kappaleet 1-39.
Kolmastoista luku: Omega Ruby & Alpha Sapphire
Kuudennen luvun tapahtumista on kulunut noin kolme vuotta. Steven Stone on kutsunut Rubyn, Sapphiren ja Emeraldin suorittamaan kiireellistä lisäkoulutusta, sillä uusi vaara on uhkaamassa Hoenn-aluetta; asteroidi, jossa on jotain epätavallista, on matkalla kohti maata ja iskeytyy todennäköisimmin Hoenn-alueelle kymmenen päivän kuluttua, uhaten koko maailmaa. Stevenin tutkiessa muinaista luolamaalausta kolmikko yrittää selvittää Megakehittymisen saloja. Ruby ilmoittaa kahdelle reportterille lopettavansa Pokémon-kilpailut. Myöhemmin Ruby tapaa Zinnian, salaperäisen nuoren naisen, joka tietää jotain tärkeää tulevaan uhkaan liittyvää. Toisaalla Aqua- ja Magmaryhmien jäsenet suunnittelevat ryhmiensä elvyttämistä.
Tämä luku käsittää erikoiskirjojen osat 1-3 ja kappaleet 1-22.
Neljästoista luku: Sun & Moon
Vuosia myöhemmin Moon, apteekkari ja ammattimainen jousiampuja, on juuri saapunut Alola-alueelle mutta ei pidä siellä olemisesta. Hän törmää paikallisella rannalla Suniin, jonka tavoitteena on kerätä 100 miljoonaa jeniä erilaisia hanttihommia tekemällä.