cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Signe Bergman
Bergman varttui hyväosaisessa porvarisperheessä. Käytyään tyttökoulun hän muutti sukulaisensa Martina Bergman-Österbergin luokse Englantiin, missä hän opiskeli kieliä. Englannissa hän tutustui suffragettiliikkeeseen mutta piti näiden suoran toiminnan metodeja liian radikaaleina. Ruotsiin palattuaan Bergman alkoi työskennellä kassanhoitajana pankissa, missä ammatissa hän jatkoi eläkeikään saakka.
Eppu Normaali
Yhdentoista vuoden päästäkin (1994–)
Yhtyeen jäsenet tekivät tauon aikana erilaisia sivuprojekteja. Ruusukallio, Torvinen ja Aku Syrjä muodostivat hetken ajaksi Screaming Thunders -yhtyeen Sami Hintsasen kanssa. Pantse Syrjä sävelsi tauon aikana Yö-yhtyeelle kappaleen "Mysteeri".
Signe Bergman
Bergman on haudattu Norra begravningsplatsen -hautausmaalle Tukholman lähelle.
Eppu Normaali
Yhdentoista vuoden päästäkin (1994–)
thumb|right|Eppu Normaali Ratinan stadionilla.Spekulaatiot yhtyeen lopettamisesta todistettiin tyhjiksi huhtikuussa 2004, kun single ”Suolaista sadetta” ilmestyi. Kappale esiintyi myös elokuvassa Vares – yksityisetsivä. Samana vuonna Eppu Normaali esiintyi loppuunmyydyllä Tampereen Ratinan Stadionilla elokuussa. Lopulta lokakuussa ilmestyi uusi studioalbumi Sadan vuoden päästäkin, joka nousi nopeasti listojen kärkeen. Levyltä myös julkaistiin kolme singleä lisää, ”Ei sankariainesta”, ”Sadan vuoden päästäkin” ja ”Olin vain tuuli”. ”Ei sankariainesta” -single julkaistiin myös DualDisc -versiona, jonka toiselta puolella on normaali CD-single ja toisella puolella kolmen live-kappaleen DVD Oulun keikalta 2004. Kappaleesta "Suolaista sadetta" julkaistiin yhtyeen historian ensimmäinen musiikkivideo.
Uuden albumin suosio rohkaisi yhtyeen keikkailemaan. Vuoden 2005 alkukeväällä yhtye kiersi Suomea Sankariainesta -kiertueellaan. Saman vuoden kesällä pidettiin myös yhtyeen historian ensimmäinen akustinen konsertti Vesilinjalla. Kahdeksas ihme -albumin täytettyä 20 vuotta, julkaisi yhtye levystä juhlapainoksen ja järjesti minikiertueen, jolla kuultiin albumin kappaleet akustisina.
Vuonna 2006 Eppu Normaalin perustamisesta oli kulunut 30 vuotta. Sen kunniaksi yhtyeen jäsenet julkaisivat alastonkalenterin.
Yhtye ilmoitti ryhtyvänsä levyttämään uutta albumia syksyllä 2006. Tältä albumilta saatiin maistiaisia kesäkuun 27. päivä 2007, kun yhtye julkaisi "Jokainen hetki historian" -singlen. Singlen kappale kuultiin ensimmäistä kertaa keikalla, kun Eppu Normaali soitti kesän 2007 ainoan keikkansa Tuurin Miljoona Rockissa. Eppu Normaalin toistaiseksi viimeisin albumi, Syvään päähän, ilmestyi 5. syyskuuta. Levyn kappaleesta, ”Tahdon sut”, julkaistiin yhtyeen historian toinen musiikkivideo. Yhtye lähti vielä lokakuussa 2007 kiertueelle.
Vuonna 2008 Eppu Normaalin jäsenet olivat haastateltavina Jouko Aaltosen ohjaamassa dokumenttielokuvassa Punk – tauti joka ei tapa. Saman vuoden tammikuussa yhtye esiintyi entisen basisti Mikko Saarelan 50-vuotisjuhlissa Tavastialla, jossa Eppu Normaalin alkuperäinen kokoonpano sekä Aku Syrjä Band tekivät yhden illan mittaiset paluut. Elokuussa yhtye esiintyi mittavassa Suomi-ilmiö 2008 -konsertissa Tampereella.
Marraskuussa 2009 Eppu Normaali julkaisi Jackpot-boksin, jossa on 101 yhtyeen kappaletta koko sen uran ajalta. Mukana on myös ennen julkaisematon kolmen kappaleen potpuri. Yhtye palkittiin Suomi-palkinnolla vuonna 2009.
Loppuvuodesta 2010 Eput kiersivät Kummelin kanssa Suomea yhteisellä Suuri joululahja -kiertueella.
Vuonna 2011 Eppu Normaali nauhoitti vanhoja kappaleitaan uudelleen akustisina versioina. 23. marraskuuta kauppojen hyllyille ilmestyi Mutala-niminen akustinen tuplalevy, joka julkaistiin myös vinyylipainoksena. Levy meni avausviikollaan Suomen virallisen albumilistan kärkeen ja pysyi siellä viikon verran. Yhtye juhlisti levyn julkaisua soittamalla keikan internetissä.
Eppu Normaali teki lokakuussa 2012 akustisen Mutala-konserttisalikiertueen. Kyseessä oli sikäli poikkeuksellinen kiertue, että edellisen kerran yhtye esiintyi konserttisaleissa vuonna 1990.
Yhtyeestä tehtiin sen 40-vuotisen uran kunniaksi dokumenttielokuva, jonka ohjasi Saku Pollari. Eput-elokuvan ensi-ilta oli joulukuussa 2016. Juhlavuotena heistä tehtiin myös uusi kirja ja valokuvanäyttely. Elokuussa 2016 Eppu Normaali esiintyi Ratinan Stadionilla 30 000 ihmiselle juhlavuotensa kunniaksi. Konsertissa vierailivat Mikko Saarela, Safka Pekkonen, Iiro Rantala sekä Santtu-Matias Rouvalin johtama Tampere Filharmonia.
Oulun Kuusisaaressa 26. elokuuta 2017 soitetun konsertin jälkeen Martti Syrjä ilmoitti Eppu Normaalin jäävän määrittelemättömän mittaiselle tauolle.
Elokuussa 2018 paljastettiin Ylöjärven kaupungintalon edustalla Kimmo Schroderuksen Eppu Normaalia kunnioittava taideteos Alamökki.
Yhtye esiintyi 5. maaliskuuta 2019 entisen basisti Mikko Saarelan muistokonsertissa Helsingin Tavastialla. Saarela kuoli vaikeaan sairauteen 11. tammikuuta.
Eppu Normaali sai tunnustusta merkittävästä urastaan olemalla pääesiintyjä Tampereen Kannen areenan avajaisissa 15. joulukuuta 2021.
Yhtyeen musiikki
Eppu Normaalin sävellykset ovat usein hyvin kitarapainotteisia, poikkeuksena albumi Tie vie, jonka joissain kappaleissa ei ollut kitaroita ollenkaan. Yhtyeen levyillä on hyvin harvoin kitaroiden, basson ja rumpujen lisäksi muita soittimia. Poikkeuksia tosin löytyy: Cocktail Bar -albumilla kuullaan muun muassa syntetisaattoria ja torvia. Muutamassa yhtyeen kappaleessa kuullaan myös hillitysti viulua, kuten singlellä ”Lensin matalalla 2” ja jo alkuaikojen kappaleessa ”Pidetään ikävää”. Myös pianoa tai jopa haitaria on kuulunut Eppu Normaalin musiikissa.
Yhtye soitti aluksi hyvin punk-henkistä musiikkia. Sanoitukset olivat kantaa ottavia ja räävittömiä, kitarat taas säriseviä ja nopeita. Ajan kuluessa yhtyeen musiikki muuttui lähemmäs pop- ja rock-musiikkia, viimeistään Martti Syrjän korvatessa Mikko Saarelan sanoittajana. Saarelan sanoitukset olivat lähinnä nokkelia ja kantaa ottavia sanaleikkejä. Martti Syrjän tekstit ovat tunnelmaltaan melankolisempia, vähemmän kantaa ottavia ja enemmän suomalaista sielunkuvaa avartavia. Yhteistä kummallekin sanoittajalle on riimittely.
Musiikilliset vaikutteet
Eppu Normaalin vaikuttajina olivat alun alkaen Ramonesin ja Sex Pistolsien kaltaiset punk-yhtyeet. Mikko Saarela mainitsee myös Jouko Aaltosen Punk – tauti joka ei tapa -dokumentissa yhtyeen vaikutteiksi tamperelaisen rock/punk-yhtyeen nimeltään Virtanen. Albumilla Maximum Jee & Jee yhtye hylkäsi punkin ja alkoi tehdä kevyempää musiikkia. 1980-luvun keskivaiheilla julkaistuilla, Eppu Normaalin myydyimmillä levyillä voi huomata selkeitä vaikutteita Dire Straitsin musiikista. Eppu Normaalia onkin sanottu "Suomen Dire Straitsiksi". Eppu Normaali on vaikuttanut useisiin suomalaisiin yhtyeisiin, etenkin sanoituksellisesti, muun muassa Kotiteollisuuteen ja Egotrippiin. Oman jälkensä yhtyeen sanoituksiin ovat jättäneet myös Martti Syrjän vanhemmat, Kirsi Kunnas ja Jaakko Syrjä olivat molemmat kirjailijoita.
Kokoonpano
Kokoonpano on pysynyt alkuperäisenä lukuun ottamatta basistia, joka on vaihtunut vuosina 1979 ja 1989. Mikko Saarelan lähdettyä yhtyeestä 1979 sanoitusvastuu pysyi hänellä, vaikka basistiksi vaihtui Mikko Nevalainen. Myöhemmin kuitenkin yhtye, Pantse erityisesti, koki etätyöskentelyn Helsingissä asuvan Saarelan kanssa vaikeaksi ja Martti ryhtyi pääsanoittajaksi 1982. 2020-luvulla yhtyeen mukana on ollut myös keikkamuusikkona pianisti Iiro Rantala.
Alkuperäinen kokoonpano (1976–1979)
upright|thumb|Yhtyeen keulakuva, laulaja Martti Syrjä
Ilmari Tossavainen
Elämä
Keiteleen Saunamäellä syntyneen Tossavaisen vanhemmat olivat vuokraviljelijä Matti Tossavainen ja Hedvig Savolainen. Tossavainen viljeli omaa vuokratilaansa Tossavanlahden kylässä ja liittyi paikalliseen työväenyhdistykseen vuonna 1908. Vuosina 1917–1918 hän toimi myös Keiteleen Osuuskaupan myymälänhoitajana.
Tossavainen vangittiin sisällissodan jälkeen kesäkuussa 1918, vaikkei hän osallistunut punaisten toimintaan. Heinäkuussa Tossavainen vapautettiin Kuopion vankileiriltä ja syyskuussa Valtiorikosoikeus tuomitsi hänet 3 vuoden kuritushuonerangaistukseen avunannosta valtiopetokseen. Perusteena oli Tossavaisen toiminta marraskuun 1917 yleislakon aikana, jolloin hänen kerrottiin muun muassa pitäneen kiihotuspuheita, ja lisäksi Tossavainen oli sisällissodan alkaessa kieltäytynyt luovuttamasta aseitaan suojeluskunnalle. Tuomio muutettiin ehdolliseksi jo parin viikon kuluttua.
Vuosina 1918–1928 Tossavainen toimi osuuskaupan hoitajana Maaningalla, Leppävirralla, Viitasaarella ja Kannonkoskella. Vuosina 1928–1930 hän oli vakuutustarkastajana Kuopiossa, 1930–1931 Osuusliike Suojan päämyymälän johtajana Raumalla, 1931–1932 vakuutustarkastajana Värtsilässä, 1932–1940 työväen osuuskaupan myymälänhoitajana Soanlahdella, 1941–1942 Kiuruveden Työväen Osuuskaupan sivumyymälän hoitajana Pyhäjärvellä, 1942–1943 Raja-Karjalan Osuusliikkeen myymälänhoitajana Harlussa, 1943–1947 Kiuruveden Työväen Osuuskaupan myymälänhoitajana Kiuruvedellä ja 1947–1956 Osuusliike Sisä-Karjalan myymälänhoitajana Tohmajärvellä.
Tossavainen kuului myös Soanlahden kunnanvaltuustoon ja välirauhan aikana hän oli Vöyrissä toimineen Soanlahden kunnan hoitokunnan puheenjohtaja.
Perhe
Tossavaisen ensimmäinen puoliso oli Ida Maria Niskanen (1886−1910), jonka kanssa hän avioitui 1906. Ida Tossavainen kuoli keuhkotautiin 23-vuotiaana. Pariskunnalla oli kaksi lasta. Vuonna 1917 Tossavainen solmi avioliiton Anna Juvosen kanssa.
Antero Manninen
Swan Ohto Antero Manninen (10. marraskuuta 1907 Helsinki – 18. syyskuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen hallintovirkamies, suomentaja ja tietokirjailija, joka tunnettiin myös radion tietokilpailujen Herra X:nä.
Antero Mannisen vanhemmat olivat runoilija, suomentaja Otto Manninen ja kirjailija Anni Swan. Hänen veljiään olivat Sulevi Manninen ja Mauno Manninen. Antero Mannisen poika on historiantutkija Ohto Manninen ja tytär kirjailija Hellevi Arjava (o.s. Manninen).
Antero Manninen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1925 ja suoritti filosofian lisensiaatin tutkinnon vuonna 1953.
Manninen oli Herra X:nä Suomen ensimmäisessä radiotietokilpailusarjassa, jonka ensimmäisen jakson Yleisradio lähetti 11. joulukuuta 1941. Kilpailun isä ja ideoija oli sittemmin elokuvaohjaajana tunnetuksi tullut Armand Lohikoski. Herra X:n henkilöllisyys paljastui vasta toistakymmentä vuotta myöhemmin. Herra X kilpaili sarjan ohjelmissa viittä vaihtuvaa kilpailijaa vastaan, jotka myös toimivat salanimillä. Viimeinen Herra X -tietokilpailu käytiin 11. maaliskuuta 1956. Myöhemmin Manninen oli radion Viisasten kerhon jäsenenä.
Ådholms Långgrund
Ådholms Långgrund on saari ja luonnonsuojelualue Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee nelisen kilometriä Matinkylän Nokkalan venesatamasta itäkaakkoon. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Ådholms Långgrund kuuluu Matinkylään.
Ådholms Långgrundin pinta-ala on noin kaksi hehtaaria, luonnonsuojelualueen pinta-ala on kolme hehtaaria. Saaren länsipuolella sijaitsee Stora Ådholmen, kaakossa on Korkeakupu ja pohjoisessa Käärmesaari. Ådholms Långgrundin pituus kaakosta luoteeseen on lähes puoli kilometriä, suurin leveys on noin sata metriä. Saari on valtaosin silokalliota, kallioiden välissä kasvaa niittyjä ja kasvistoltaan runsaita juotteja. Niityillä kasvaa muun muassa suola-arhoa ja tahma-ailakkia. Ådholms Långgrund on arvokas lintusaari, siellä pesii muun muassa lokkeja, punajalkavikloja ja tyllejä.
Huittisten ja Pelson varavankiloiden rautatiet
thumb|250px|Pelson ja Huittisten varavankiloiden molemmat höyryveturit museokäytössä Kovjoella 1.toukokuuta 2003. Huittisten ja Pelson varavankiloiden rautatiet olivat turpeen nostoa ja varavankiloiden sisäistä liikennettä varten rakennettuja raideleveydeltään 600 mm:n kapearaiteisia teollisuusratoja; suolta nostettua turvetta käytettiin polttoturpeen ja turvepehkun valmistukseen. Radat perustettiin noin vuonna 1935. Tällaisia ratoja oli useissakin Suomen vankiloissa.
Veturityypin ominaisuuksia
Veturimalli on pienikokoinen ja erittäin halvalla toteutettu. Esimerkiksi normaali tehonsäätövipu puuttui; suunnanvaihtajassa on vain ääriasennot eteen ja taakse, itse tehoa säädetään valtaventtiilin avulla. Ratkaisu oli rakenteellisesti halpa ja jokseenkin tasaisilla suoradoilla teholtaan täysin riittävä, joskin epätaloudellinen verrattuna normaaliin tehonsäätövivulla tapahtuvaan täytöksen säätelyyn. Veturissa oli tuolloin vain mekaaninen vipujarru normaalisti käytetyn höyryjarrun sijasta. Sinänsä veturimalli oli hyvinkin ajanmukainen.
Huittisten veturista voidaankin sanoa muodostuneen koko radan merkittävin muistomerkki: se säilyi ohi kahdenkin sodan myllerryksen eikä sitä vähävoimaisuutensa tähden missään vaiheessa edes harkittu takavarikoitavan sotakäyttöön, esimerkiksi Merisuon rautatielle - jonne se olisi mitä ilmeisimmin kadonnutkin. Se on ollut kaikista 600 mm:n vetureista myös ehkä eniten julkisuudessa.
Ratojen muu kalusto
Varavankiloiden ratojen vaunut olivat miltei kaikki kuuppavaunuja turpeen kuljetusta varten; lisäksi oli pari avointa penkein varustettua miehistönkuljetusvaunua, muutama soravaunu ja pari avointa tavaravaunua. Turpeen lastaus tehtiin molemmilla radoilla miltei yksinomaan lapiotyönä, kaivinkonetta ei käytetty kuin aivan satunnaisesti. Kummallakaan radalla ei ollut kaivinkoneen kuljettamiseen soveltuvaa lavettivaunua, jollainen oli Utin-Haukkasuon radalla.
Ratojen merkitys
Ratojen merkitys polttoturpeen tuotannolle kasvoi erityisesti sota-aikana, kun kaikesta polttoaineesta oli huutava pula. Tuolloin ajetut kilometrit olivatkin suurimmat koko toiminnan aikana. Sodan loputtua tarve laski.
Moottoriveturin aikakauteen
Huittisten höyryveturi palveli radalla aina 23. syyskuuta 1948 saakka, jolloin laitoksen viimeinen höyryveturipätevä kuljettaja jäi eläkkeelle.
Radalle hankittiin nyt Move1 -moottoriveturi ja höyryveturi siirrettiin täysin vastaavalle, samaan aikaan perustetulle Pelson varavankilan radalle jossa ennestään oli sen aivan samanlainen sisarveturi, Lokomon valmistama 0-4-0T–veturi valmistusnumeroltaan 123/1937.
Sotakorvaustarkastus
Kumpaakaan veturia ei uutuudestaan huolimatta hyväksytty Neuvostoliitolle luovutettavan sotakorvausmateriaalin joukkoon. Ilmeisesti syynä oli veturien märkähöyrytyyppisyys ja tehon puute tasaisen maaston ulkopuolella. Vetureita käytettiin vielä kymmenkunta vuotta sodan päättymisen jälkeen.
Kapearaideliikenne hiljenee ennen loppuaan
Pelsossakin liikenne alkoi hiljalleen hiipua turpeen kulutuksen laantuessa ja autokaluston parantuessa. Viimeisinä vuosina vetureita käytettiin enää vuoron perään.
Koska viimeinenkin höyryveturinkuljettaja jäi eläkkeelle vuonna 1956, molemmat höyryveturit poistettiin liikenteestä tuolloin ja kattilarekisteristä 28. tammikuuta 1959. Molempien ratojen liikenne jatkui jonkin aikaa moottoriveturein, kunnes sekin loppui 1960-luvun loppupuolella.
Radan loppu
Radat ja kalusto seisoivat joitakin vuosia toimettomina odottaessaan uutta käyttöä, mutta koska turpeen käyttötarve oli siinä vaiheessa romahtanut, päädyttiin siihen, että molempien vankiloiden kapearaiteinen rataverkko purettiin sekä vaunu- ja moottoriveturikalusto romutettiin.
Höyryveturit varastoitiin Pelson tiloihin, kunnes ne lopulta vuonna 1967 poistettiin Vankeinhoitolaitoksen eli VAHOn inventaariluetteloista, jolloin ne voitiin myydä.
Myynnin jälkeen
Myynnin jälkeen pikkuhöyryveturit kiertelivät muun muassa huvipuistoissa ja yksityisessä omistuksessa ennen uutta ajokuntoon kunnostustaan. Huittisten veturi oli erittäin kauan liikenteessä Lahnuksen rautatiellä; siellä se sai nimen Emma ja numeron 1. Heinäkuussa 2007 molemmat entiset varavankiloiden höyryveturit (ja Ojakkalan kolmonen) olivat liikenteessä Kovjoen Museorautatiellä. Alun perin Pelsoon hankittu veturi valmistui peruskorjauksesta syksyllä 2002, katsastettiin matkustajaliikenteeseen vapuksi 2003 ja sai nimen Laura ja numeron 2.
Papuankukastaja
Papuankukastaja (Dicaeum geelvinkianum) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Papuankukastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen alemmilla korkeuksilla, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mansikkamehu
140px|thumb|right|Mansikkamehua
Mansikkamehu tai mansikkamehutiiviste on yleinen ainesosa drinkeissä.
Brenzone sul Garda
Brenzone sul Garda on kunta Veronan maakunnassa Veneton alueella Pohjois-Italiassa. Kunnassa on runsaat 2 000 asukasta, ja se sijaitsee Gardajärven itärannalla. Kunta elää suurelta osin matkailusta.
Funny Girl
Funny Girl voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Revenge (Kissin albumi)
Revenge on yhdysvaltalaisen Kiss -yhtyeen kuudestoista studioalbumi. Albumi julkaistiin 19. toukokuuta 1992, ja sen tuotti myös aiemmin yhtyeen kanssa työskennellyt Bob Ezrin. Musiikillisesti Revenge on yksi yhtyeen uran raskaimmista studioalbumeista, ja Kissin tavanomaisen hard rock -voittoisen musiikin ohella albumin materiaali lähentelee myös heavy metalia. Albumi oli Kissin ensimmäinen, jolla yhtyeen rumpalina soitti sydänsyöpään menehtyneen Eric Carrin korvannut Eric Singer.
Albumilta julkaistiin viisi singleä: ”God Gave Rock ’N’ Roll to You II”, ”Unholy”, ”Domino”, ”I Just Wanna” ja ”Every Time I Look at You”. Singlejulkaisut menestyivät Yhdysvalloissa Billboardin Hot Mainstream Rock Tracks -singlelistalla, ja Euroopassa esimerkiksi ”God Gave Rock ’N’ Roll to You II” nousi hitiksi Britannian, Saksan ja Sveitsin singlelistoilla. Jokaisesta singlekappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo. Myös itse albumi menestyi hyvin, sillä se nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan kuudenneksi ja ylsi kärkikymmenikköön myös neljässä muussa maassa. Yhdysvalloissa Revenge ylitti puolen miljoonan kappaleen eli kultalevyn myynnin noin kahdessa kuukaudessa, ja Kanadassa alle kuukaudessa.
Albumin julkaisua seurasi Revenge Tour -kiertue, jonka aikana yhtye äänitti livealbumin Alive III ja taltioi myös konserttivideon Kiss Konfidential, jotka julkaistiin vuonna 1993.
Arktos
Arktos voi tarkoittaa seuraavia:
Venäjän perustuslaillinen kriisi 1993
Venäjän vuoden 1993 perustuslaillinen kriisi alkoi 21. syyskuuta 1993, kun Venäjän federaation presidentti Boris Jeltsin hajotti Venäjän kansanedustajien kongressin ja korkeimman neuvoston, jotka vastustivat hänen yrityksiään vahvistaa valta-asemaansa ja ajaa talousuudistuksia. Jeltsinin syyskuun 21. määräys rikkoi tuolloin voimassa ollutta perustuslakia. Kriisin päättyessä 15. lokakuuta hän järjesti äänestyksen uudesta perustuslaista.
Kansanedustajien kongressi hylkäsi Jeltsinin hajotusmääräyksen ja poisti hänet vallasta virkasyytteellä. Hänen varapresidenttinsä Aleksandr Rutskoi asetettiin presidentinvirkaan perustuslain mukaisesti. Julkiset mielenosoitukset Jeltsiniä vastaan alkoivat 28. päivä. Parlamentti linnoittautui Moskovan Valkoiseen taloon johtajiensa varapresidentti Aleksandr Rutskoin ja puhemies Ruslan Hasbulatovin johdolla. Sisäministeriön joukot saartoivat kapinalliset parlamenttitaloon katkaisten sieltä sähköt, veden ja puhelimen.
Seuraavalla viikolla protestit kasvoivat 2. lokakuuta joukkoprotesteihin asti, jolloin Venäjä oli sisällissodan partaalla. Ulkoa saapuneet nuoret kovaotteiset mielenosoittajat mursivat Valkoisen talon piiritysrenkaan väkivaltaa käyttäen. Tämän jälkeen mielenosoittajat valtasivat pormestarin talon sekä hyökkäsivät melko heikkojen sisäministeriön joukkojen puolustamaa Ostankinon TV-keskusta vastaan. Taisteluissa siellä kuoli kymmeniä.
Tässä vaiheessa turvallisuusjoukot ja armeija asettuivat Jeltsinin puolelle. Ne saartoivat parlamenttirakennuksen ja pakottivat panssarivaunujen tulella opposition ulos. 5. lokakuuta mennessä vastarinta oli kukistettu. Kymmenpäiväisessä konfliktissa kuoli hallituksen arvioiden mukaan 187 ja 437 haavoittui. Venäjän parlamenttitalossa näkyi pitkän aikaa mustaa tykinlaukausten synnyttämän tulipalon jäljiltä.
Venäjän perustuslaillisen kriisin taustaa
Syksyllä 1992 Jeltsin oli menettää otteensa maasta parlamentin harjoittaman painostuksen takia. Jeltsin erotti parlamenttia hillitäkseen uudistusmielisen pääministeri Jegor Gaidarin, ja asetti tilalle konservatiivisemman kaasumonopolin johtaja Viktor Tšernomyrdinin. Parlamentti oli aluksi mielissään, mutta huomasi pian, että Tšernomyrdin jatkoi tosin hidastaen Gaidarin linjaa, vaikka lupasi muuttaa nykyistä uudistuspolitiikkaa. Näin uudistusmielisen hallituksen ja vanhoillisen parlamentin riita jatkui.
Vuonna 1993 Venäjän presidentti Boris Jeltsin päätti jättää Neuvostoliiton aikana valitun parlamentin, korkeimman neuvoston, istumaan alkuperäisen toimikautensa loppuun asti. Parlamentti vastusti tässä asiassa Jeltsiniä. Tämä johti siihen, että muun muassa varapresidentti Aleksandr Rutskoi alkoi ajaa omaa linjaansa. Parlamentissa ja hallituksessa oppositioryhmien politiikka käytti vaatimuksiensa tukena etenkin Venäjän talousuudistusten epäonnistumista, jotka johtivat kansan köyhtymiseen.
Presidentin ja häntä vastustavan parlamentin välinen valtakiista lamautti normaalin politiikan. Maata hallittiin tällöin pääosin presidentti Boris Jeltsinin ja hallituksen antamilla asetuksilla. Kevättalvella 1993 oppositio oli moneen otteeseen saamaisillaan Jeltsinin äänestyksissään tilanteeseen, jossa hänen olisi pakko erota tai käyttää väkivaltaa. Maalis-huhtikuussa 1993 parlamentin puhemies Ruslan Hasbulatov aloitti parlamentin maratonistunnon – parlamentti kokoontui seitsemän päivää viikossa. Tällä yritettiin väsyttää Jeltsin, jolla tiedettiin olevan fyysisiä heikkouksia.
Jeltsin ehdotti kansanäänestystä hänen uudistuspolitiikkansa kannatuksesta. Parlamentti suostui tähän, koska se uskoi suuren osan kansaa äänestävän Jeltsiniä vastaan. Kansanäänestys pidettiin ja sen tulos tuki Jeltsiniä. Jeltsin ei vastatoimena hajottanut kansanedustajien kongressia, vaikka hänellä olisi ollut silloin siihen tilaisuus. Jeltsin uskoi yhteistyöhön parlamentin opposition kanssa, mutta turhaan. Vappuna 1993 oppositio järjesti mellakoita Moskovassa. Kesän 1993 aikana esiintyi pieniä mellakoita Moskovassa ja Pietarissa.
Kriisi kärjistyy
Korkein neuvosto ei noudattanut perustuslakia, koska se päätti erottaa Jeltsinin vajaalukuisena. Tämän jälkeen Hasbulatov säädätti joukon poikkeustilalakeja, muun muassa kuolemanrangaistuksen Jeltsinin johtaman hallituksen seuraajille. Venäjän sisäministeriön turvallisuusjoukot saartoivat valkoisen parlamenttitalon. Parlamentin sähkö, vesi ja puhelinyhteys katkaistiin.
Viikon ajan Hasbulatovin ja Rutskoin johtama parlamentti jatkoi neuvotteluja, järjestelivät vartiointia ja säätivät lakeja. Alussa saartorenkaan läpi pääsi suuntaan ja toiseen, mutta pian se kuitenkin suljettiin. Linnoittautuneet kulkivat renkaan läpi salakäytävien ja viemärien kautta. Tuhansia kommunisteja jäi piiritysrenkaan ulkopuolelle odottaen turhaan parlamenttitaloon pääsyä. Alussa lyhytkestoiseksi aiottuun etäällä Valkoisesta talosta alkaneeseen kommunistien mielenosoitukseen liittyi noin 1000 voimakasta nuorta miestä, jotka marssivat yliopiston sijasta kohti valkoista taloa. Hyvin koulutetut mellakoijat tuhosivat busseja ja autoja sekä hakkasivat miliisejä verille. Mielenosoittajat mursivat Valkoisen talon piiritysrenkaan ajamalla kuorma-autolla piikkilangan läpi. Oppositiota kutsuttiin "punaruskeiksi", koska heissä oli kommunistien lisäksi kansallissosialisteja. Välittäjänä toiminut ortodoksisen kirkon patriarkka Aleksi II järkyttyi pahoin alkaneista murhista ja sai sydänkohtauksen, minkä takia joutui pitkäksi aikaa sairaalahoitoon. Valkoisen talon lähellä taisteltiin vuorokauden verran.
Rutskoi saapui pian suurelle Valkoisen talon pohjoisparvekkeelle, ja käski mielenosoittajia hyökkäämään kohti pormestarin taloa ja Venäjän päätelevisioasemaa, Ostankinon televisiokeskusta. Myöhemmin Rutskoi kiisti ulkomaisen TV-yhtiön CNN:in nauhalle saaman hyökkäyskäskyn. Myös Hasbulatov käski mielenosoittajia hyökkäämään, ja eläkkeellä ollut kenraali Aleksandr Makashov tuli hyökkäykseen mukaan. Kapinalliset ajoivat kahdella kuorma-autolla pormestarin talon katukerroksen ikkunoista sisään, ja talo oli helpolla vallattu. Pian panssarit ja kuorma-autot lähtivät ajamaan kohti Ostankinon televisiokeskusta punaliput liehuen ja Neuvostoliiton hymni soiden. Kremlistä oli kuitenkin samaan aikaan lähtenyt muutama hallituksen panssariauto puolustamaan TV-keskusta. Ostankinossa taisteltiin tunteja, ja kymmeniä kuoli. TV sammui pian sen jälkeen, kun alakerrasta oli alkanut kuulua raskaiden konekiväärien rätinää. Tunnin pimennyksen jälkeen TV:n ykköskanava aloitti lähetykset salaisesta kriisistudiosta. Nyt TV:ssä nähtiin muun muassa itkevä Jegor Gaidar, joka pyysi uudistusmielisiä tulemaan ihmiskilviksi Tverin kaduille kaupungintalon ympärille panssareita vastaan. Sinne saapuikin melko pieni määrä, vain muutamia tuhansia ihmisiä. Moskovan keskiluokka ei pitänyt uudistuksista. Toimintakyvytön hallitus pysyi hiljaa, ja iltapäivää kohti hallituksen edustajia alkoi saapua istuntoon. Samaan aikaan Rutskoi määräsi ilmavoimat pommittamaan Kremliä. Rutskoi uskoi kesän laajojen kotimaassaan tekemiensä vierailuretkien pohjalta valtakunnan asevoimien tukevan häntä.
Jeltsin onnistui taivuttamaan politiikkaan sekaantumaan haluttomat asevoimat puolelleen ja määräämään Moskovan lähellä majailevan Tamanin divisioonan kukistamaan kapinaa. Jeltsinin mielestä asevoimien tuli suojella kansaa väkivaltaisesti toimivia, aseita siviiliväestöäkin tappaakseen käyttäviä kapinallisia vastaan. Ostankinon ammuskelu levisi myös Moskovan kaupunkiin. Jo maanantaina hieman yli puolenyön panssarit ajoivat jo piirittämään Valkoista taloa. Aamuyöllä sadat Valkoisessa talossa olevat lähtivät sieltä, mutta kapinallisten ydinjoukko jäi paikoilleen. Maanantaiaamuna panssarit ampuivat tykeillä Valkoista taloa, jonka keskikerroksissa syttyikin tulipalo iltapäivällä.
Humalisjärvi
Humalisjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Vaunujoen valuma-alueeseen, jonka laskujoki Vaunujoki laskee Liekoveteen Vammalan Vinkkilässä.
Venäjän perustuslaillinen kriisi 1993
Kriisi kärjistyy
Valkoisen talon saartajiin kuuluva "Erikoisosasto Alfa" halusi neuvotella kapinallisten kanssa, mutta eräs sen valkoista lippua kantaneista upseereista kuoli kapinallisen luodista. Tämä muutti Alfan johtajan mielen, ja Alfan kommandot hyökkäsivät Valkoiseen taloon edeten siellä kerros kerrokselta varoen. Valkoisesta talosta tulitettiin lähitaloja, ja utelias moskovalaisyleisö seurasi tapahtumia henkensä kaupalla. Valkoinen talo paloi näyttävänä soihtuna, ja siitä nousi taivaalle paksu savupatsas. Kapinalliset ja toimittajat piileksivät kellareissa. Yli tuhat kapinallista nousi talosta antautuen. Antautuva Hasbulatov oli romahtaneen näköinen, Rutskoi ylimielinen. Viemärien kautta paennut fasistijohtaja Aleksandr Barkašov löydettiin aamulla Moskovan kaduilta vaikeasti haavoittuneena, mutta pääsi sairaalaan ja palasi taas oppositiotoimiinsa. Kapinan takia ei rangaistu ketään, vaikka kapinan johtajat joutuivat Lefortovon vankilaan kuulusteluihin. Ketään ei syytetty yli 150 ihmisen kuolemasta. Toiset uudistusmieliset arvostelivat Jeltsiniä asevoiman käytöstä Valkoista taloa vastaan.
Humalisjärvi
Maantiede
Järven pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 2,5 kilometriä pitkä laskuoja Vaunujokeen Myllymaalle.
Venäjän perustuslaillinen kriisi 1993
Viitteet
Storia della Federazione russa
Humalisjärvi
Maantiede
Järven rantaviiva on 0,78 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on neljä loma-asuntoa, joihin johtaa metsätiet Myllymaalta.
Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Humalijärvi".
Pyhä Trojanus
Pyhä Trojanus (myös Trojan tai Troyen; kuollut 533) oli juutalaisen isän ja arabialaisen äidin poika, käännynnäinen kristinuskoon, pappi, rakastettu piispa Santenissa Ranskassa, sekä pyhimys. Häntä kunnioitettiin pyhimyksenä jo ennen kuolemaansa ja kerrotaan kokeneen taivaallisia näkyjä ja omanneen profetoimisen lahjan. Trojanus oli pyhän Vivienin oppilas, oli hänen seuraajansa piispana ja hänen muistopäiväänsä vietetään 20. marraskuuta.
The Whispers
The Whispers on yhdysvaltalainen vuonna 1964 perustettu yhtye Los Angelesista, Kaliforniasta, joka on julkaissut hittikappaleita 1960-luvun lopulta asti. Yhtye sai nimensä Vocal Group Hall of Fameen vuonna 2003 ja voitti Rhythm and Blues Foundationin Pioneer Award -palkinnon vuonna 2008.
Opettajaseminaari
Opettajaseminaari on kansakoulunopettajien opettajanvalmistuslaitoksista Suomessa historiallisesti käytetty nimitys.
Seminaarien merkitys
pienoiskuva|Jyväskylän seminaarin miesosaston oppilaita 1900-luvun alussa pukeutuneina parhaisiinsa. Seminaarin tarkoituksena oli kouluttaa suomenkielisiä kansakoulunopettajia vasta perustetulle kansakoululaitokselle. Koulutuksen yhteydessä kiinnitettiin voimakkaasti huomiota tulevien opettajien siveelliseen kasvatukseen sekä monipuolisten sivistysharrastusten kehittämiseen. Seminaari oli sisäoppilaitos, joka koostui mies- ja naisosastoista. Pääsyvaatimuksena seminaariin oli vuodesta 1880 alkaen kansakoulun oppimäärä, mutta alusta lähtien naisosaston oppilaat olivat huomattavasti vähimmäisvaatimusta koulutetumpia, yleensä ruotsinkielisten säätyläisperheiden tyttäriä. Näille kansakoulunopettajattaren ammatti tarjosi yhden harvoista sosiaalisesti hyväksyttävistä työmahdollisuuksista. Miesoppilaat tulivat sen sijaan useimmiten vähän koulutettuja, ja monen pohjakoulutus rajoittui kierto- ja rippikouluun. Esimerkiksi Jyväskylän seminaarin ensimmäisistä oppilaista naiset olivat yhtä lukuun ottamatta säätyläisperheistä, mutta miehistä ei yksikään. Vaatimattomista oloista lähteneelle miehelle kansakoulunopettajaksi valmistuminen merkitsi sääty-yhteiskunnan aikana melkoista sosiaalista nousua. 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun maaseutuyhteisössä kirjoitus- ja laskutaitoiselle opettajalle avautui opetustyön ohella lukemattomia erilaisia luottamustehtäviä.
Seminaarien harjoittama sivistystyö oli maatalous-Suomessa erittäin merkittävää. Sen lisäksi, että ne kouluttivat alueensa kansakouluille opettajia, ne virkistivät koko seutunsa hengenelämää. Nuorten seminaarilaisten kuorot, voimistelu- sekä urheiluseurat ja muut kulttuuriharrasteet toimivat mallina koko ympäröivälle yhteisölle. Samalla ne antoivat opettajille eväitä käynnistää vastaavaa toimintaa omalla sijoituspaikallaan. Useat kymmenet kansakoulunopettajat tulivat tunnetuiksi myös kirjailijoina ja kansanperinteen kerääjinä: tunnetuimpia ovat runoilija Immi Hellén (mm. "Maan korvessa kulkevi lapsosen tie...") sekä Samuli Paulaharju, joka sai Suomen ensimmäisenä ei-akateemisena henkilönä professorin arvonimen.
Seminaareihin oli jo varhain otettu ylioppilaita hospitanteiksi, jotka suorittivat yhdessä vuodessa kansakoulunopettajan pätevyyden. Ylioppilaiden määrän kasvaessa hospitanttijärjestelmä tuli kuitenkin tiensä päähän. Helsingissä pidettiin 1920-luvulla kokeellisia kansakoulunopettajakursseja ylioppilaille, ja ne vakinaistettiin vuonna 1934, kun Jyväskylän seminaari muutettiin kasvatusopilliseksi korkeakouluksi, joka puolestaan muuttui myöhemmin Jyväskylän yliopistoksi. Jyväskylän seminaarin viimeinen luokka valmistui vuonna 1937. Samoihin aikoihin seminaarien pääsyvaatimukseksi asetettiin keskikoulututkinto.
Opetusohjelma
pienoiskuva|Jyväskylän seminaarin opetusohjelmaan kuului voimistelu. Seminaarin naisosastolaisia voimistelupuvuissaan sauvoineen vuonna 1897 Seminaarien oppimäärä oli aluksi kolmivuotinen, mutta se piteni 1910-luvulle tultaessa asteittain aina viisivuotiseksi. Opetettavaan ainekseen sisältyi kansakoulun kurssin syventäminen, kasvatusoppia, mahdollisesti hieman ruotsia tai jopa saksaa (sortokaudella myös venäjää, jota luettiin äärimmäisen tehottomasti) sekä runsaasti taito- ja taideaineita. Seminaarilaisten tuli osata harmonin- ja pianonsoittoa, laulua, oman sukupuolensa käsityöt sekä voimistelu.
Suomessa toimineet seminaarit
Suomessa ovat toimineet seuraavat opettajaseminaarit:
Lisäksi oli Ruotsin Haaparannalle jo vuonna 1847 perustettu suomenkielinen seminaari. Varsinaisten opettajaseminaarien lisäksi Suomessa toimi myös kolme kaksivuotista alakansakouluseminaaria, jotka sijaitsivat Suistamolla, Hämeenlinnassa ja Torniossa. Lisäksi oli kolme ylioppilaille tarkoitettua väliaikaista opettajakorkeakoulua: Helsingissä 1947–1974, Turun opettajakorkeakoulu 1949–1974 ja Oulun opettajakorkeakoulu vuodesta 1953 vuoteen 1958, jolloin siitä tuli Oulun yliopiston opettajainvalmistuslaitos.
Muutokset peruskouluun siirtymisen yhteydessä
Seminaarit kouluttivat kansakoulunopettajia peruskoulujärjestelmän tuloon saakka. Tällöin opettajankoulutus katsottiin tarpeelliseksi yliopistollistaa. Se toteutettiin perustamalla vuonna 1974 kasvatustieteelliset tiedekunnat Helsingin, Turun, Tampereen ja Oulun yliopistoihin. Samalla Hämeenlinnan seminaari liitettiin Tampereen, Rauman seminaari Turun ja Kajaanin seminaari Oulun yliopistoon. Jyväskylässä oli kasvatustieteellinen tiedekunta jo ennestään. Ruotsinkielisestä opettajankoulutuksesta vastaamaan perustettiin Åbo Akademin alaisuuteen Vaasaan Pedagogiska fakulteten. Seminaarit ja aineenopettajakoulutuksesta vastanneet normaalikoulut (Vaasassa Vasa Övningsskola) liitettiin uusiin tiedekuntiin opettajankoulutuslaitoksina. Heinolan seminaari lakkautettiin, ja sen tiloihin sijoitettiin opettajien täydennyskoulutuskeskus. Joensuuhun siirretty Sortavalan seminaari toimi pohjana Joensuun yliopistolle. Rovaniemen opettajankoulutuslaitos ei toiminut missään vaiheessa seminaarina, vaan se perustettiin samassa muutosvaiheessa Oulun yliopiston sivupisteeksi. Vuonna 1979 laitoksesta tuli Lapin yliopisto.
César Ramón Ortega Herrera
César Ramón Ortega Herrera (16. heinäkuuta 1938 – 8. huhtikuuta 2021) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin Margaritan hiippakunnan piispaksi 25. elokuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Crisanto Darío Mata Cova, jota avustivat Tomás Enrique Márquez Gómez ja Constantino Maradei Donato.
21. kesäkuuta 1997 Ortega Herrera sai nimityksen Barcelonan (Venezuela) hiippakunnan apostoliseksi hallitsijaksi ja 15. heinäkuuta 1998 piispaksi.
Raaseporin museo
Raaseporin museo on Tammisaaressa Raaseporissa sijaitseva Länsi-Uudenmaan alueellinen vastuumuseo. Vuoteen 2006 saakka se tunnettiin Tammisaaren museona, joka on perustettu 1906.
Samassa kaupunkikorttelissa sijaitsevaan kokonaisuuteen kuuluvat museon perusnäyttelyä esittelevä Museohalli sekä Porvaristalo ja Valokuvaamo. Museon vuonna 2006 avattu perusnäyttely on nimeltään "Kaikkien aikojen Raasepori". Toinen museon pysyväisnäyttely on kuvataiteilija Helene Schjerfbeckiä esittelevä "Helene Schjerfbeckin elämä ja taide", joka avattiin 2012.
Museohalli
Punatiilestä muurattu Museohalli rakennettiin vuonna 1963 arkkitehti Ola Hanssonin piirustusten mukaan. Vuonna 2005 valmistui Kasper Järnefeltin suunnittelema lisärakennus, jonne sijoitettiin museon uusi perusnäyttely. Vanhassa Museohallissa järjestetään nykyään vaihtuvia näyttelyjä.
Axel Kielland
Axel Kielland (1907 Stavanger, Norja – 1963 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija. Hän työskenteli Dagbladetin toimittajana. Saksan miehittäessä Norjaa hän lähti maanpakoon Ruotsiin. Hänen merkittävimpiä teoksiaan ovat näytelmät, mutta hän kirjoitti myös romaaneja ja matkakuvauksia.
Axel Kiellandin isoisä oli kirjailija Alexander Kielland.
Raaseporin museo
Valokuvaamo
Valokuvaamo eli Lindbladin talo esittelee 1950-luvun valokuvaajan työtiloja. Rakennus on peräisin 1730-luvulta ja se siirrettiin nykyiselle paikalleen vuonna 1961. Talossa ovat valokuvaaja Harry Holmströmin ateljee, pimiö sekä valokuvaustarvikkeita myynyt kauppa. Lisäksi tiloissa on näytteillä vanhoja kameroita.
Taidemuseo Chappe
Museon viereen on rakenteilla Albert de la Chapellen rahaston lahjoituksella nykytaiteen museo Taidemuseo Chappe, joka avataan keväällä 2023. Taidemuseosta on tunneliyhteys museoon. De la Chapelle ehti kuolla ennen projektin toteutumista, 10. joulukuuta 2020. Albert ja Clara de la Chapellen kokoelmista muodostettavan pysyvän kokoelman lisäksi museoon tulee vaihtuvia näyttelyitä.
The King (vuoden 2005 elokuva)
The King on James Marshin ohjaama vuonna 2005 valmistunut elokuva, jonka pääosassa näyttelee Gael García Bernal.
Juoni
left|thumb|Elvis (Gael García Bernal) ja Malerie (Pell James). García Bernal näyttelee Elvis Valderezia, kotiutuvaa merijalkaväen sotilasta, joka lähtee etsimään isäänsä, jota ei ole koskaan tavannut. Uskonnollisen heräämisen kokenut isä David Sandow toimii baptistikirkon pappina ja haluaa sulkea aviottoman poikansa uuden elämänsä ulkopuolelle kieltäen myös perheenjäseniään tapaamasta Elvistä. Elvis kuitenkin tutustuu 16-vuotiaaseen sisarpuoleensa Malerie'hin, ja heidän välilleen kehittyy intiimi seurustelusuhde. Kun Malerien veli Paul saa tietää tästä, hän etsii Elviksen käsiinsä ja ilmoittaa kertovansa suhteesta isälleen, jonka jälkeen pari ei enää tapaisi toisiaan. Elvis suuttuu Paulille ja puukottaa tämän kuoliaaksi. Vaikka hän paljastaa tekonsa Malerielle, heidän suhteensa jatkuu ja Malerie tulee raskaaksi. Lapsi jää kuitenkin syntymättä, koska Elvis tappaa myös Malerien ja isänsä vaimon Twylan sytyttäen lisäksi perheen talon tuleen. Elokuvan loppukohtauksessa palopaikalta poistuva Elvis ajaa baptistikirkkoon kertomaan isälleen tarvitsevansa sovintoa Jumalan kanssa.
Godin Tepe
34.51667°N, 48.06667°W
Godin Tepe on arkeologinen löytöpaikka Kangavarin laaksossa, Kermānšāhin provinssissa Iranissa. Paikka asutettiin ainakin jo 5200 eaa., ja siellä oli islamilainen temppeli 15. vuosisadalla jaa. Godin Tepe oli muinaisten kauppareittien varrella. Muun muassa Halafin, Mesopotamian, Elamin ja Kura-Araxesin kulttuurit vaikuttivat paikan historiaan.
Ennen XI
"J-keramiikka", Godin ennen kerrostumaa XI. Kytköksissä Halaf-keramiikkaan.
XI/X
Dalman keramiikka, jollaista Dalmā Tepe:ssä Urmia-järven rannalla.
VIII
4200-4000 eaa., Ubaidin loppuvaihe Mesopotamiassa. Täällä myöhäiskalkoliittinen 1, LC 1. merkkejä kaupan kasvusta, mm. lapislatsulia, jota saatiin Badahšanista, Afganistanista.
V
Mesopotamian Urukin kulttuurin vaikutusta: Uruk IV, Nippur, Susa. Cuyler-Young väittää paikan olleen elamilaisten kauppasiirtokunta. Paikallisesta kivestä tehtyjä leima- ja rullasinettejä. Näilläkin kytköksiä Urukiin, Susaan ja muihin Khūzestānin paikkoihin. Savitaulutkin muistuttavat Urukin ja proto-elamin savitauluja. 3200-3000 eaa. asutus hylättiin, tulipalon merkkejä.
VI
3000-2650 eaa. pohjoisen Kura-Araxesin kulttuurin (mm. Yanik tepe) saapuminen.
III
Elamin vaikutusta 2600-1500/1400 eaa. Ehkä liitossa Elamin kanssa ainakin osan aikaa. Paikka hylättiin 1400 eaa., asutettiin uudestaan vasta 750 eaa.
II
Meedialaisen heimopäällikön keskus ja Persian vallan alla joskus 750-5500 jaa. Paikka hylättiin, kun Persian Kyyros valloitti sen.
I
Islamilainen temppeli 1400-luvulla jaa.
Sysihai
Sysihai (Carcharhinus galapagensis) on tiikerihaiden heimoon kuuluva merikala, joka elää Atlantilla, Tyynellä valtamerellä ja Intian valtamerellä. Sysihai on suurikokoinen, tavallisesti kolmen metrin pituinen kala, paino noin 70 kiloa. Laji on lisäksi pitkäikäinen ja voi elää 25 vuoden ikäiseksi. Sysihai saattaa olla vaarallinen ihmisille. Lajilla on tavallisesti 5–15 noin 70 senttimetrin pituista poikasta. Ravinnoksi kelpaavat kalmarit ja pohjakalat. Suussa on 14 riviä hampaita.
Korkeakupu
Korkeakupu on saari Helsingin ja Espoon rajalla. Se sijaitsee seitsemän kilometriä Helsingin keskustasta lounaaseen. Espoon osalta Korkeakupu kuuluu Matinkylään.
Korkeakuvun itäosa kuuluu Helsinkiin ja länsiosa Espooseen. Saaren pinta-ala on noin puoli hehtaaria ja korkeus merenpinnasta viisi metriä. Pituus etelästä pohjoiseen on 100 metriä. Noin 80 metriä luoteeseen sijaitsee Ådholms Långgrundin luonnonsuojelualue, noin 230 metriä etelään sijaitsee Hellmaninkupu. Korkeakupu on jokamiehenoikeuksien piirissä.
Deutschland sucht den SuperStar
Deutschland sucht den SuperStar (lyhenteenä DSDS, ) on Idols-formaattiin perustuva saksalainen televisio-ohjelma, jota esitetään RTL-kanavalla. Ohjelmassa etsitään kilpailijoiden joukosta uusia lupaavia laulajia. Ohjelma alkoi vuonna 2002, ja vuonna 2021 siitä esitettiin 18. tuotantokausi. Dieter Bohlen on ollut ohjelman tuomaristossa jokaisella tuotantokaudella.
Voittajiksi ohjelmassa ovat selvinneet Alexander Klaws (1. kausi), Elli Erl (2. kausi), Tobias Regner (3. kausi), Mark Medlock (4. kausi), Thomas Godoj (5. kausi), Daniel Schuhmacher (6. kausi), Mehrzad Marashi (7. kausi), Pietro Lombardi (8. kausi), Luca Hänni (9. kausi), Beatrice Egli (10. kausi), Aneta Sablik (11. kausi), Severino Seeger (12. kausi), Prince Damien Ritzinger (13. kausi), Alphonso Williams (14. kausi), Marie Wegener (15. kausi), Davin Herbrüggen (16. kausi), Ramon Roselly (17. kausi) ja Jan-Marten Block (18. kausi).
GM Korea
GM Korea on General Motors -yhtymän omistama, alkuaan eteläkorealainen autonvalmistaja. Se perustettiin 1971. Euroopassa GM Korean valmistamia autoja myytiin kymmenisen vuotta, kunnes Chevrolet-merkki vetäytyi Euroopasta 2010-luvun puolivälissä.
Tehdas osallistuu myös WTCC-kilpasarjaan. Ajokkeina ovat porrasperäiset Chevrolet Lacettit (Suomessa mallia myytiin Chevrolet Nubiran nimellä). Tallin kuljettajina toimivat Nicola Larini, Alain Menu sekä Rob Huff.
Namjachingu
Namjachingu on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Song Hye-kyo ja Park Bo-gum.
Teratogeeni
Teratogeeni on tekijä, joka aiheuttaa sikiövaurioita ja epämuodostumia. Teratogeeneja ovat esimerkiksi säteily, virukset ja tietyt kemikaalit. Yksi tunnetuimmista teratogeeneista on ollut talidomidi, jota käytettiin raskaudenaikaiseen pahoinvointiin ennen kuin sen voimakkaat teratogeeniset vaikutukset tiedettiin. Alkoholin käyttöön liitettyjä epämuodostumia voivat olla esimerkiksi poikkeavat kämmenpoimut, kapea luomirako, sydänviat, selkärangan nikamafuusio tai rajoittuneet nikamaliikkeet.
Anni Pesonen
Anni Pesonen (s. 1971) on suomalainen pappi ja teologi, joka työskentelee seurakuntapastorina Nurmijärvellä. Hän väitteli vuonna 2009 Uuden testamentin eksegetiikasta tutkimuksella Luke, the friend of sinners. Pesonen arvioi, että käsitys Jeesuksesta syntisten ystävänä on pitkälti Luukkaan kirjallisen luomistyön tulosta. Taustalla on myös vanhempi perinne, mutta Luukas tekee siitä tärkeän asian. Luukas ehkä näkee evankeliuminsa tullimiehet ja syntiset esikuvina pakanakristityille. Luukas itse on henkilö, jonka oikea nimikään ei ole tiedossa. Pesonen on toiminut tutkijana Helsingin yliopistossa ja lehtorina Diakonia-ammattikorkeakoulussa.
Pesonen sai vuonna 2021 Vuoden kristillinen kirja -palkinnon teoksestaan Credo – Tieni mystiikkaan. Palkinnon saajan valitsi Turun arkkihiippakunnan piispa Mari Leppänen kuuden esiraadin valitseman kirjan joukosta.
M/S Poseidon Express
M/S Poseidon Express on Paradise cruise and ferryn omistama ro-ro-matkustajarahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1990 Gdańskin telakalla Gdańskissa, Puolassa. Kuollutta painoa laivalla on 11 300 tonnia ja sen jääluokitus on 1A Super. Translubeca on rekisteröity Saksan lipun alle ja sen kotisatama on Lyypekki.
Käyttöhistoria
12. tammikuuta 1990 alus laskettiin vesille ja 1. joulukuuta se luovutettiin saksalaisen Poseidon Schiffahrtsin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Saksan lipun alle nimellä Translubeca. Kotisatamaksi tuli Lyypekki. Finnlines-Poseidonin liikenteessä alus oli aloittanut jo 7. marraskuuta, välillä Lyypekki–Helsinki. Virallisesti alus kastettiin 14. tammikuuta 1991 Lyypekissä.
Marraskuussa 1995 alus siirtyi reitille Turku–Travemünde–Helsinki ja 1. kesäkuuta 1998 Travemünde–Helsinki välille. 12. kesäkuuta 1999 Translubeca siirtyi reitille Lyypekki–Helsinki–Rauma–Gdynia–Rostock. Syyskuusta 1999 tammikuuhun 2000 alus oli aikarahdattuna eli vuokrattuna DFDS Tor Line Ab:n Göteborgin ja Harwichin väliseen liikenteeseen. Vuonna 2000 alus oli ainakin reiteillä Helsinki–Århus ja Travemünde–Helsinki–Hanko. 24. helmikuuta 2001 alkaen aluksen reitti oli Kiel–Sassnitz–Pietari. 12. tammikuuta 2003 alus siirtyi Lyypekki–Mukran–Pietari-linjalle. Nykyisin alus on linjalla Lyypekki–Pietari.
Day of the Dead (Los Bastardos Finlandesesin albumi)
Day of the Dead on Los Bastardos Finlandeses -yhtyeen viides albumi, joka julkaistiin 20. maaliskuuta 2013.
Yksityisyys
Yksityisyys tarkoittaa luonnollisen henkilön oikeutta suojautua ulkopuoliselta puuttumiselta. Se voi tarkoittaa myös niitä käytännön mahdollisuuksia, joiden avulla henkilö kykenee suojautumaan ulkopuolisten puuttumiselta. Oikeutta yksityisyyteen pidetään yhtenä ihmisoikeuksista ja siitä määrätään ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 12. artiklassa.
Yksityisyys internetissä
Vuonna 2013 tietovuotaja Edward Snowden sanoi Channel 4 -tv-kanavan lähetyksessä, että "meillä on taskuissamme laitteita, jotka seuraavat kulkuamme kaikkialle. Tänään syntyvä lapsi kasvaa ilman mitään käsitystä yksityisyydestä." Snowdenin mukaan nykymaailmassa varttuvat eivät ymmärrä, mitä merkitsee yksityinen hetki tai tallentamaton ajatus. "Tämä on ongelma, koska yksityisyydellä on väliä. Yksityisyys auttaa meitä määrittelemään sen, keitä me olemme ja keitä me haluamme olla", Snowden sanoi.
Suomessa
Suomessa yksityisyys on perustuslain turvaama oikeushyvä. Sen läheisoikeuksia on muun muassa kotirauha ja kirjesalaisuus. Yksityisyyden arvostus perusoikeutena on kasvanut 2000-luvulla ja asiaan liittyvä lainsäädäntö on herättänyt huomiota.
Yksityisyyden suojasta säädetään tarkemmin esimerkiksi yksityisyyden suojasta työelämässä annetussa laissa (759/2004).
Yksityisyyden käsitettä ei ole Suomessa määritelty missään laissa tai säädöksessä. Ensimmäisen kerran yksityisyyden käsite omaksuttiin vuoden 1988 henkilörekisterilakiin. Henkilötietolain perusteluissa todetaan yksityisyyden suojan voivan ilmetä eri tilanteissa eri tavoin.