cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Consuming Passions
Julkaisu
Consuming Passions sai ensi-iltansa New Yorkissa 6. huhtikuuta 1988. Los Angelesin ensi-ilta oli 29. huhtikuuta 1988. Laajimmillaan elokuvaa esitettiin vain viidessä teatterissa. Consuming Passions tuotti yhteensä 118 206 dollarin lipputulot Yhdysvaltain viidessä teatterissa. Tuotantoyhtiönäkin toiminut The Samuel Goldwyn Company oli myös elokuvan levittäjänä. Consuming Passions julkaistiin ensi kerran VHS:nä 16. elokuuta 1988 ja DVD:nä 12. syyskuuta 2011.
Karjalani, Karjalani
Karjalani, Karjalani (Fuga 9333) on Viipurin Lauluveikkojen kokoelma kuoron Karjala- ja Viipuri-aiheisesta musiikista, ja se vaalii karjalaista ja viipurilaista lauluperinnettä sekä herättää tunteita ja muistoja. Osa sävellyksistä on omistettu lauluveikoille ja suuri osa kuuluu kuoron vakio-ohjelmistoon. Levy on koostettu Viipurin Lauluveikkojen äänitteistä Fuga 9181, 9234 ja 9293. CD-masteroinnin teki Enno Mäemets Editroom Oy:stä 2012.
Kokoelma julkaistiin Viipurin Lauluveikkojen Helsingin Musiikkitalossa pidettyjen 115-vuotisjuhlakonserttien yhteydessä 20. huhtikuuta 2012. Koostelevy aiemmasta tuotannosta, joka on osin jo loppuunmyyty aiempien äänitteiden osalta.
Levyn sisältö
Sivun lähde ja Viitetiedot "Viipurin Lauluveikot CD-levy Karjalani, Karjalani Fuga 9333 levyn kansiteksti"
Archángelos
Archángelos (, ”Arkkienkeli”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
La Chaise-Dieu
La Chaise-Dieu on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Briouden kaupungista itään.
Kylä on kasvanut 1300-luvulta peräisin olevan luostarin ympärille. Goottilaistyyliseen Saint-Robertin luostarikirkkoon on haudattu paavi Klemens VI. Luostarikirkossa on järjestetty kesäisin vuodesta 1966 lähtien klassisen musiikin festivaali Festival de musique de La Chaise-Dieu. Festivaalin perusti unkarilaissyntyinen pianisti György Cziffra.
Ostaškov
Ostaškov on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Seligerjärven eteläosan niemellä 190 kilometriä Tveristä länteen. Kaupungin eteläosien kautta kulkee Bologojen ja Velikije Lukin välinen rautatie. Kaupunki on Ostaškovin piirin keskus. Asukkaita kaupungissa oli 18 073 henkeä ja koko piirissä 23 726 (vuonna 2010).
thumb|left|190px|Pyhän Kolminaisuuden luomistyön kirkko (1697) ja näkymä [[Seliger-järvelle.]] thumb|left|190px|Ostaškovin kotiseutumuseo. thumb|left|190px|Historiallinen värivalokuva Ostaškovin nunnaluostarista viereisellä saarella (kuvattu 1909-1915).
Kaupungin pohjoispuolella Seligerin saarella on sijainnut Klitšenin linnoitus, jonka novgorodilaiset hävittivät 1300-luvun lopussa. Vuonna 1434 mainitaan ensimmäisen kerran Ostaškovin kylät, joiden paikalle kehittyi kauppias- ja käsityöläisasutus. Vuonna 1589 se ympäröitiin linnoituksella. Vuosina 1651–1653 rakennettiin uusi puinen linnoitus, joka paloi vuosina 1676 ja 1711. Vuonna 1770 Ostaškovista tuli virallisesti kaupunki, joka aluksi kuului Novgorodin ja myöhemmin Tverin lääniin. Vuonna 1751 avattiin pappisseminaari, vuonna 1772 opisto, vuonna 1805 teatteri, vuonna 1883 kirjasto ja vuonna 1843 perustettiin Venäjän ensimmäinen vapaapalokunta. 1800-luvun lopussa Ostaškovissa toimi 30 pientä tehdasta, joista 20 oli nahkatehtaita. Asukkaat harjoittivat myös kalastusta.
Ostaškovin nähtävyyksiä ovat vuonna 1689 rakennettu Ylösnousemuksen kirkko, Pyhän kolminaisuuden kirkko (1697), entisen Jumalanäidin ennusmerkin luostarin Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko, Kristuksen kirkastumisen kirkon barokkityylinen kellotorni (1787–1789) ym. Padolla kaupunkiin yhdistetyllä Žitnyi-saarella sijaitsee samanniminen 1700-luvulla rakennettu luostari. Kaupunki ja Seligerjärvi ovat suosittu matkailukohde.
Salemin kirkko
Salemin kirkko on Ruotsissa Salemin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus.
Avi Avital
pienoiskuva|[[Paolo Petrocelli ja Avi Avital (2022).]] Avi Avital (s. 1978 Beerseba) on israelilainen mandoliininsoittaja. Hän alkoi soittaa instrumenttiaan 8-vuotiaana ja opiskeli sitä Israelin lisäksi Padovan Cesare Pollini -konservatoriossa Italiassa. Vuonna 2007 Avital voitti pääpalkinnon solistien Aviv-kilpailussa, ja vuonna 2008 hän voitti Echo-palkinnon David Orlowsky Trion kanssa tekemästään levytyksestä. Vuonna 2010 Avital sai Grammy-ehdokkuuden "parhaan soitinsolistin" kategoriassa Avner Dormanin mandoliinikonserton levytyksestään.
Pöytäroolipeli
pienoiskuva|Pöytäroolipelaajia Berliinin Burg-conissa vuonna 2009 Pöytäroolipeli on yksi roolipelaamisen muodoista, jossa osallistujat pelaavat valituilla hahmoilla tiettyjen sääntöjen mukaisesti. Pelaajat siis esittävät roolihahmojaan sekä kuvailevat heidän tekemisiään, puheitaan ja ajatuksiaan pelin aikana. Toisin kuin liveroolipeleissä, esittämisen ei kuitenkaan tarvitse olla jatkuvaa eikä pelaajien tarvitse pukeutua teeman tai hahmonsa mukaisesti. Pöytäroolipeleihin kuuluu yleensä pelinjohtaja, joka päättää pelin kulusta sekä juonesta ja ohjaa NPC-hahmoja. Pelinjohtaja myös luo maailman pelaajille esimerkiksi kuvailemalla peliympäristön tapahtumia.
Pelin kulku
Pöytäroolipeleissä yksi osallistuja nimetään pelinjohtajaksi ja loput pelaajiksi. Pelaajat kertovat tarinaa oman hahmonsa kautta, kuten mitä kyseinen hahmo tekee ja mitä hän sanoo. Ennen peliä pelaajat tekevät hahmoistansa hahmolomakkeet, jossa määritellään hahmon taidot ja erikoispiirteet. Hahmolomakkeen tehtävä on yhdistää roolipelissä käytettävät säännöt maailman ja hahmon välillä.
Peli alkaa tavallisesti pelinjohtajan esittelemästä alkutilanteesta, jossa paljastuvat perusasiat pelistä; hahmotellaan pelihahmojen tehtävää ja mahdollisesti hahmojen taustoja. Lähtökohtana ja motiivina on yleensä jonkinlainen konflikti, haaste tai kohtaaminen.
Personal Business
Personal Business on rap-artisti Bad Azzin toinen studioalbumi, joka ilmestyi 17. heinäkuuta 2001.
Avi Avital
Avital on julkaissut useita levytyksiä, joilla kuullaan klezmer- ja barokkimusiikkia sekä uutta taidemusiikkia.
Pöytäroolipeli
Pelin kulku
Roolipeli rakentuu vasta pelaamistilanteessa. Vaikka pelinjohtaja on suunnitellut seikkailua etukäteen, voivat pelaajat johdattaa peliä eri suuntaan kuin pelinjohtaja on tarkoittanut. Pelaajat voivat esimerkiksi jäädä tutkimaan moneksi päiväksi aluetta, jonka pelinjohtaja on suunnitellut olevan vain läpikulkualue. Kaikkia mahdollisuuksia ei voi ottaa etukäteen huomioon, ja pelinjohtajan on aina oltava valmis improvisoimaan. Vaikka tapahtumat ovat pääosin pelaajien mielikuvituksessa, saattavat pelinjohtajat käyttää musiikkia, taidetta tai nauhoitettuja ääniefektejä tunnelman tehostamiseksi. Pelin hahmottamiseen voidaan käyttää myös karttoja ja miniatyyrifiguureja.
Jokaisessa pelissä on oma perusmekaniikkansa, joiden avulla päätetään onko hahmon teko onnistunut vai epäonnistunut. Esimerkiksi Dungeons & Dragonissa pelaaja heittää 20-sivuista noppaa ja yrittää saada mahdollisimman korkean numeron.
Historia
Ensimmäinen julkaistu pöytäroolipeli on Gary Gygaxin ja David Arnesonin kehittämä ja Tactical Studies Rulesin vuonna 1974 julkaisema Dungeons & Dragons, joka on saanut inspiraationsa muun muassa Chainmail-miniatyyripelistä ja Blackmoor-pelimaailmasta. Peli saavutti nopeasti monien pelaajien suosion, mikä taas johti monien uusien pöytäroolipelien kehittämiseen: vuonna 1975 julkaistiin M.A.R Barkerin kirjoittama Empire of the Petal Throne, vuonna 1977 Fantasy Games Unlimitedin Chivalry and Sorcery ja vuonna 1978 Chaosiumin Runequest. Pelit saivat innoituksensa Dungeons & Dragonsilta, josta ne kuitenkin poikkeavat teemoiltaan tai pelimekaniikoiltaan. Esimerkiksi Chivalry and Sorcery keskittyy enemmän keskiaikaiseen yhteisöön, kun taas Dungeons and Dragonissa keskiössä ovat taistelut erilaisia hirviöitä vastaan.
Vuonna 1977 Tactical Studies Rules julkaisi Advanced Dungeons & Dragons -kirjan, joka sisälsi uusia sääntöjä ja sisältöjä roolipeliä varten, kuten esimerkiksi vuorovaikutuksen NPC-hahmojen kanssa. Yhtiö ryhtyi myös julkaisemaan muita peliin liittyviä kirjoja, joissa oli viitteitä erilaisiin myytteihin ja fantasiakirjallisuuden teemoihin, kuten esimerkiksi Cthulhu-mytologiaan.
Uudenlaisten roolipelien kehittäminen jatkui vielä 80-luvulla. Vuosina 1980-1982 Iron Crown Enterprises julkaisi nelikirjaisen roolipelin nimeltä Rolemaster, jonka tarkoituksena on täydentää muiden pöytäroolipelien sääntöjä. Vuonna 1985 Chaosium julkaisi uuden pelinsä King Arthur Pendragonin, jossa hahmojen persoonallisuudet ja suvun jatkuvuus nostettiin tärkeään asemaan pelissä. Monet 80-luvulla kehitetyt roolipelit sisälsivät uudenlaisia pelimekaniikkoja, kun taas toiset keskittyivät enemmän uudenlaisen miljöön luomiseen, kuten Columbia Gamesin varhaiskeskiaikainen HârnMaster ja Bard Gamesin Talislanta, joka on saanut inspiraationsa fantasiakirjallisuudesta.
Salemin kirkko
Rakennustyöt aloitettiin 1100-luvulla. Siltä ajalta ovat kirkon torni ja osa runkohuoneen pohjoisseinästä. Vanhin kivikirkko oli pieni ja sillä on mahdollisesti ollut puinen edeltäjä, vaikkei siitä olekaan todisteita. 1200-luvulla rakennettiin sakaristo, seuraavien vuosisatojen aikana laajennettiin runkohuonetta. 1400-luvulla rakennettiin tiiliholvi. pienoiskuva|Kirkon alttari, jonka yläpuolella saarnastuoli Kirkon kastemalja on punaharmaata hiekkakiveä ja peräisin 1100-luvulta. Krusifiksi on tehty 1200-luvulla. Alttarikaapin valmistivat luultavasti Herman Rode ja Johannes Stenrat Lyypekissä 1480-luvulla, ja seurakunta lahjoitti sen vuonna 1872 museoon. Kirkossa on harvinainen alttrisaarnastuoli; jossa saarnastuoli on alttrin yläpuolella.Se on rakennettu kirkkoon 1809 tehdyn korjauksen yhteydessä.
Pöytäroolipeli
Historia
90-luvulla roolipelien myynti oli lähtenyt laskuun, ja Tactical Studies Rules oli lähellä konkurssia, kunnes Wizards of the Coast osti yhtiön itselleen. Sulautumisen jälkeen WotC ryhtyi julkaisemaan kolmatta painosta Dungeons & Dragonsista, johon liitettiin muun muassa uudenlainen hahmokustomointi ja vanhempien pelien mukainen miniatyyrien käyttö. Kolmanteen painokseen liitettiin myös OGL-lisenssi (Open Game License), joka antaa muille yrityksille ja pelinkehittäjille mahdollisuuden luoda ja myydä omia pelejään.
Salemin kirkko
Kirkkomaa toimi hautauspaikkana 1900-luvun alkuun asti, jolloin perustettiin uusi Säbyhyn.
Pöytäroolipeli
Historia
2000-luvun ominaisia piirteitä roolipelien julkaisussa olivat vanhojen pelien uudelleenpainokset sekä indie-pelien kasvu. Vuonna 2000 Ron Edwards julkaisi itse tuottamansa roolipelin Sorcerer, ensin PDF-muodossa ja vuonna 2001 paperimuodossa. Sorcerer toimi toisen indie-pelin, Obsidian: Age of Judgementin, ohella suunnannäyttäjänä muille itsenäisille roolipeleille ja niiden julkaisijoille.
Salemin kirkko
Salemin ensimmäinen kirkko on ollut puukirkko ja Pyhän Botvidin legendan mukaan pyhitetty Pyhän Albanin muistolle. Botvid haudattiin legendan mukaan tähän kirkkoon, josta hänen arkkunsa siirrettiin 1129 valmistuneeseen Botkyrkan kirkkoon.
Pöytäroolipeli
Historia
Roolipelit alkoivat myös ottaa elementtejä muualta kuin perinteisestä fantasiakirjallisuudesta; vuonna 2001 White Wolf Game Studio, Vampire: the Masqueraden kehittäjä, julkaisi uuden roolipelin nimeltä Exalted, johon oli saatu inspiraatiota muun muassa Kreikan, Rooman Mesopotamian ja Aasian mytologioista. Myös uudemmat ja ajankohtaisemmat ilmiöt näkyvät pelissä, sillä vaikutteita oli saatu myös animesta, mangasta sekä videopeleistä.
Red Beard
thumb|right|220px|RAF Cosworthin ilmailumuseossa vuonna 2007 kuvattu, Red Beard -tyypin taktinen ydinpommi. Red Beard (OR 1127, suomeksi Punaparta) oli brittiläinen taktinen ydinase. Se oli aluksi, vapaasti putoava lentopommi, myöhemmin viivästys-mekanismila toimiva (Laydown Delivery) sekä räjähdysvoimakkuudeltaan 14 - 25 kilotonnin (kT) vahvuinen. Yli 3,5 metrin pituinen pommi (3,66 m) oli 794 kg (1 750 lbs) painoinen omamassaltaan, ja halkaisija oli 71 cm. Pommityyppi otettiin palveluskäyttöön 1961 ja poistettiin käytöstä 1971. Arviolta 80 tämän tyypin yksilöä valmistettiin, näistä laivaston ilmavoimat (Fleet Air Arm) saivat käyttöönsä 30 yksilöä.
Englantilaisten atomiaseen isä oli tohtori William Penney. Red Beard noudattaa Ison Britannian laatimassa nimeämiskäytännössään, niin kutsuttua Sateenkaari-koodia (Rainbow Code). Erilaisia alatyyppejä kehitettiin 4 versiota, joista 2 eroteltiin nk. Mk.1 (15kT) ja Mk.2 (25kT) -tyypeiksi. Merkittävin ero lienee ns. Lay Down Delivery (suom. matalapommituksen) -mekanismin kehittely. Blue Danube (Sininen Tonava) oli toinen vastaavantyyppinen ilmasta pudotettava atomipommi.
Pommin kuljettamiseen tarvittiin aluksi, niin kutsuttuja V-pommittajia. Nämä olivat: Vickers Valiant, Handley Page Victor, sekä Avro Vulcan. Myös keskiraskas suihkukone, English Electric Canberra soveltui näihin tehtäviin.
Myöhemmin rynnäkkökoneet, kuten Blackburn Buccaneer soveltuivat nekin tähän tehtävään. Osa tähän taktiseen pommitukseen suunnitelluista lentokoneista olivat osoittautuneet epäluotettaviksi aiemmin, eräs näistä oli Supermarine Scimitar. pienoiskuva|Buffalo-ydinkoesarjan R1/One Tree räjäytettiin vuonna 1956 Australian Maralingassa. Testisarjassa koestettiin Red Beard-tyypin taktista ydinpommia, joka on Blue Danubea keveämpi.
Luettelo maailman vanhimmista vallassa olevista monarkeista
Tämä on luettelo maailman vanhimmista vallassa olevista nykyisistä monarkeista. Luettelossa ei ole vt. valtionjohtajia. Luetteloon eivät kuulu ne monarkiat, jotka ovat pienten osavaltioiden, kuten Malesian ja Arabiemiraattien, hallitsijoita. Kansainyhteisön monarkiat, joiden valtaistuimella on kuningas Charles III, on huomioitu luettelossa.
Doneztebe
Doneztebe on kunta Nafarroan maakunnassa Espanjan puoleisessa Baskimaassa.
Henry Cowell
thumb|Henry Cowell nuorena miehenä (n. 1916–1919) Henry Cowell (11. maaliskuuta 1897 Menlo Park, Kalifornia – 10. joulukuuta 1965 Shady, Ulster County, New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti, teoreetikko ja opettaja. Hän oli esiintymis- ja sävellysuransa alusta alkaen innovatiivinen taiteilija. Hän pyrki yhdistämään tyylissään länsimaisia, aasialaisia ja afrikkalaisia vaikutteita. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa sinfonioita sekä Hymns and Fuguing Tunes -sarja (1941–1945).
Rhythmicon-soitin valmistui 1930-luvun alussa Cowellin ja Léon Thereminin yhteistyön tuloksena. Cowellin johdolla opiskelivat muiden muassa John Cage, Lou Harrison, George Gershwin ja Burt Bacharach. Cowell pidätettiin vuonna 1936 homoseksuaalisesta suhteesta 17-vuotiaaseen mieheen. Cowell myönsi myös muita seksuaalisia suhteita miehiin. Hän sai vankeustuomion ja joutui San Quentiniin. Hän sai tukea Martha Grahamilta ja Percy Graingerilta, mutta Charles Ives katkaisi välinsä häneen. Cowell armahdettiin vuonna 1940, jonka jälkeen hän muutti White Plainsiin, New Yorkiin. Hän meni vuonna 1941 naimisiin etnomusikologi Sidney Hawkins Robertsonin kanssa.
Islamilainen kehityspankki
Islamilainen kehityspankki (lyhenne IsDB tai IDB; ) on elokuussa 1974 perustettu, Saudi-Arabian Jeddassa kotipaikkaansa pitävä kansainvälinen rahoituslaitos. Pankin operatiivinen toiminta alkoi 20. lokakuuta 1975. IsDB:llä on pysyvän tarkkailijan asema YK:ssa.
Pankin tarkoituksena on edistää taloudellista ja sosiaalista kehitystä jäsenvaltioissaan ja yksittäisissä muslimiyhteisöissä muuallakin. Pankki on ensimmäinen kansainvälinen rahoituslaitos, joka on noudattanut toiminnassaan islamilaisen lain (sharia) periaatteita.
IsDB lainaa rahaa erityisesti jäsenvaltioihin sijoittuviin hankkeisiin, hiukan (alle 1 % rahoituksesta) myös jäsenmaiden ulkopuolelle. Vuonna 2013 pankin lainapääomaa kasvatettiin 150 miljardiin Yhdysvaltain dollariin. Lisäyksellä oli tarkoitus helpottaa lainoitustarpeita muissakin kuin enemmistöltään islamilaisissa jäsenvaltioissa. IsDB:n lainoituskohteiden suurimmat toimialat olivat (2015) energia (40,5 %), rahoitus (14,6 %), liikenne (13,0 %), maatalous (9,9 %), vesihuolto ja sanitaatio (6,8 %) sekä teollisuus ja kaivostoiminta (6,2 %).
Islamilainen kehityspankki poikkeaa omistusjärjestelyjensä ja rahoituskohteittensa osalta tunnetuimmista kansainvälisistä kehityspankeista (kuten Aasian kehityspankki tai Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki) ja alueellisista kehityspankeista (kuten Itä-Afrikan kehityspankki). Esimerkiksi Maailmanpankki ryhmittelee IsDB:n samaan rahoituslaitosten ryhmään Euroopan investointipankin ja Pohjoismaisen investointipankin kanssa. IsDB:n tavoitteena (visio) on vuoteen 2020 mennessä nousta tunnettujen kansainvälisten kehityspankkien joukkoon.
Pankin luottoluokitus on korkea eli AAA (eli Aaa),
Lokakuussa 2015 tiedotettiin Yhdistyneiden kansakuntien, Maailmanpankin ja Islamilaisen kehityspankin yhteisestä, usean miljardin dollarin suuruiseksi luonnehditusta tukihankkeesta voimakkaasti kasvaneiden pakolaisvirtojen hillitsemiseksi.
Jäsenvaltiot
Helmikuun 2016 alussa Islamilaisella kehityspankilla oli yhteensä 56 jäsenvaltiota, jotka ovat myös pankin osaomistaja. Jäseneksi voidaan hyväksyä hakijavaltio, joka 1) on Islamilaisen yhteistyöjärjestön jäsen, 2) maksaa vaadittavan IsDB:n osakepääoman minimiosuuden ja 3) hyväksyy muut ehdot ja edellytykset, joita IsDB:n johtokunta siltä mahdollisesti vaatii.
Suurimmat osakkaat
Jäsenvaltioiden omistusosuus vaihtelee 26,57 prosentin (Saudi-Arabia) ja 0,02 prosentin (Komorit, Uzbekistan) välillä (helmikuun 2016 alun tilanne). Suurimpia osakkeenomistajia, joilla oli vähintään 1,0 prosentin omistus pankista, olivat:
Jäsenmaiden luettelo
{|
Viva Elvis
Viva Elvis on remix-albumi, jossa Elvis Presleyn lauluraidat on erotettu alkuperäisistä äänitteistä ja taustat on soitettu uudelleen yhdeksänhenkisen yhtyeen kanssa. Levy julkaistiin 10. marraskuuta 2010.
Bonuskappale
Eri maiden painoksissa kappaleessa "Love Me Tender" oli mukana paikallinen laulaja.
André Gomes
André Filipe Tavares Gomes (s. 30. heinäkuuta 1993 Porto) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia.
Seurajoukkueura
Gomes pelasi Dragon Forcen, FC Porton, Boavistan ja SL Benfican juniorijoukkueissa. Hän aloitti ammattilaisuransa Benficassa syksyllä 2012. Ensimmäisen Primeira Ligan ottelunsa hän pelasi Gil Vicenteä vastaan lokakuussa 2012. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen pääsarjamaalinsa. Mestarien liigassa hän debytoi saman vuoden marraskuussa Moskovan Spartakia vastaan. Yhteensä hän pelasi Benficassa neljä Mestarien liigan ottelua. Hän pelasi kausilla 2012–2014 kaikkiaan 14 Primeira Ligan ottelua, joissa teki kaksi maalia. Hän pelasi myös Benfican kakkosjoukkueessa.
Gomes pelasi kauden 2014–2015 lainalla Primera Divisiónin Valenciassa. Hän pelasi 33 Espanjan pääsarjaottelua, joissa teki neljä maalia. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua. Seuraavana kesänä hän siirtyi Valenciaan 20 miljoonan euron siirtosummalla. Hän pelasi kaudella 2015–2016 kaikkiaan 30 Espanjan pääsarjaottelua, joissa teki kaksi maalia. Eurooppa-liigassa pelaamissaan kolmessa ottelussa hän onnistui maalinteossa kerran.
Gomes siirtyi kesällä 2016 Barcelonaan 35 miljoonan euron siirtosummalla. Hän pelasi avauskaudellaan 30 liigaottelua, joissa teki kolme maalia. Hän voitti syksyllä 2016 Espanjan supercupin ja keväällä 2017 Espanjan cupin. Kaudella 2017–2018 hän pelasi 16 liigaottelua ja voitti Espanjan liigamestaruuden sekä toistamiseen Espanjan cupin. Hän pelasi Barcelonassa 17 Mestarien liigan ottelua.
Kauden 2018–2019 Gomes pelasi lainalla englantilaisseura Evertonissa, joka kesällä 2019 osti hänet itselleen. Marraskuussa 2019 liigaottelussa Tottenhamia vastaan Gomesin nilkka murtui vastustajan tekemän taklauksen seurauksena ja hän joutui leikkaukseen ja pitkälle sairauslomalle. Hän on kesään 2023 mennessä pelannut 88 valioliigaottelua ja tehnyt yhden maalin. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Lillessä lainalla 26 Ligue 1;n ottelua ja teki kolme maalia.
Maajoukkueura
Gomes pelasi Portugalin kaikissa juniorimaajoukkueissa 17–21-vuotiaiden ikäluokissa. Hän pelasi alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2012 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013. A-maajoukkueeseen hänet valittiin ensimmäisen kerran ystävyysotteluun Ecuadoria vastaan helmikuussa 2013. Hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan syyskuussa 2014.
Gomes pelasi EM-kilpailuissa 2016 Portugalin avauskokoonpanossa neljässä ensimmäisessä ottelussa. muttei pelannut yhtään ottelua loppuun saakka. Puolivälierässä hän ei pelannut pienen vamman vuoksi. Välieräottelussa Walesia vastaan hän pelasi viimeiset 16 minuuttia. Loppuottelussa hän ei päässyt kentälle Portugalin voittaessa Euroopan-mestaruuden.
Gomes no pelannut kaikkiaan 29 A-maaottelua, joista viimeisimmän maaliskuussa 2018. Maajoukkueeseen hänet on valittu viimeksi syyskuussa 2020.
Kleftit
Kleftit (myös palikaarit;, kléftis, monikossa κλέφτες, kléftes) on Pohjois-Kreikan vuoristoasukkaista käytetty nimitys , joka on syntynyt vuosina 1453–1821 alueen ollessa turkkilaismiehityksessä eli osana Osmanien valtakuntaa.
Samasta kantasanasta on muodostunut myös verbi κλέπτειν (kléptein), varastaa, josta on johdettu sana kleptomania. Ruokasanastossa klephtiko tai kleftiko tarkoittaa lammasruokaa kleftien tapaan eli välttämällä savun muodostumista jotta lammasvaras ei paljastuisi. Musiikissa klefti-sanaa käytetään tietyn kansanlaulutyylin nimenä. Tšekkiläisen säveltäjän Antonín Dvořákin laulusarjassa Drei neugriechische Gedichte für eine Singstimme und Klavier op. 50 (1878) ensimmäinen laulu kertoo Koljas-nimisen kleftin tekemästä maaherra Ali paššan murhasta.
Castaway
Castaway voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Jacques Charles Dupont de l’Eure
Jacques Charles Dupont de l’Eure (27. helmikuuta 1767 Neubourg – 2. maaliskuuta 1855 Rouge-Perriers) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan toisen tasavallan ensimmäisenä pääministerinä keväällä 1848.
Dupont de l’Eure aloitti uransa asianajajana Normandian parlamentissa vuonna 1789 ja toimi sen jälkeen tuomarina. Vuonna 1798 hänestä tuli Euren edustaja viidensadan neuvostossa, ja hän tuki brumairen vallankaappausta seuraavana vuonna. Suurimman osan Napoleonin valtakaudesta hän toimi tuomarina. Vuonna 1813 Dupont de l’Eure valittiin Ranskan lainsäätäjäkuntaan ja satapäiväisen keisarikunnan aikana hän toimi edustajainkamarin varapuhemiehenä. Hän kuului sittemmin edustajainkamariin keskeytyksettä vuodet 1817–1848. Restauraation aikana hän kuului vapaamieliseen oppositioon. Heinäkuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1830 hänestä tuli vähäksi aikaa Ranskan oikeusministeri, mutta hän palasi pian takaisin oppositioon ja tuki innokkaasti vuoden 1847 reformibankettiliikettä.
Helmikuun vallankumouksen puhjettua jo 80-vuotias Dupont de l’Eure nimitettiin 24. helmikuuta 1848 väliaikaisen hallituksen jäseneksi ja sen puheenjohtajaksi. Hän toimi hallituksen johdossa 11. toukokuuta asti. Hänet valittiin 1848 myös toisen tasavallan kansalliskokoukseen, mutta hän ei onnistunut uusimaan paikkaansa seuraavana vuonna ja vetäytyi sen jälkeen politiikasta.
The Serpentine Offering
The Serpentine Offering on norjalaisen sinfonisen black metal -yhtyeen Dimmu Borgirin kolmas single, joka on julkaistu vuonna 2007. Singlen Euroopan versio sisältää instrumentaaliversion kappaleesta ”The Serpentine Offering”, kun taas Pohjois-Amerikan versiossa on instrumentaaliversio kappaleesta ”The Heretic Hammer”.
Ulla Hornborg
Ulla Lovisa Ulrika Hornborg (29. kesäkuuta 1910 Loviisa – 2000) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut nuortenkirjailija ja kääntäjä.
Ulla Hornborgin vanhemmat olivat kaupunginjohtaja Torsten Bogislaus Hornborg (1883–1957) ja Irma Hansson (s. 1884). Hän pääsi ylioppilaaksi 1929 ja työskenteli mainosstilistinä.
RQ
RQ voi tarkoittaa ainakin seuraavaa:
Endel Puusepp
pienoiskuva|pysty|Majuri Endel Puusepp vuonna 1942.
Endel Puusepp (, Endel Karlovitš Pusep) (1. toukokuuta 1909 Samovolnyin tila, Noi, Kanskin maakunta, Jenisein kuvernementti (nyk. Partizanskojen piiri, Krasnojarskin aluepiiri) – 18. kesäkuuta 1996 Tallinna, Viro) oli neuvostovirolainen lentäjä ja Eestin SNT:n johtavia kommunisteja
Puusepp osallistui yli 30 yöllä tapahtuneeseen pitkän matkan pommituslentoon natsi-Saksan kohteita vastaan. Hän vastasi Neuvostoliiton lähettiläiden lennättämisestä Moskovan ja Washington DCn välillä ja hänet palkittiin Neuvostoliiton sankari -kunnianimellä.
Regionalliga (jääkiekko)
Regionalliga on Saksan neljäs jääkiekon sarjataso.
Executive Decisions (albumi)
Executive Decision on rap-artisti Bad Azz neljäs studio albumi, joka ilmestyi 4. marraskuuta 2003.
Eveliina Särkelä
pienoiskuva|Suomen ensimmäiseksi naispuoliseksi kuvanveistäjäksi mainittu Eveliina Särkelä 85-vuotiaana vuonna 1932. Maria Eveliina Särkelä (10. tammikuuta 1847 Vaasa – 8. helmikuuta 1939 Helsinki) oli Alina Forsmanin ohella yksi Suomen ensimmäisiä naiskuvanveistäjiä. Hän toimi myöhemmin valokuvaajana ja piirustuksenopettajana, koska kuvanveisto ei tarjonnut riittävää elantoa.
Executive Decisions (albumi)
Kappaleluettelo
Executive Decision (album)
Eveliina Särkelä
Eveliina Särkelän vanhemmat olivat tunnettu turkulainen kelloseppä Antti Särkelä (1804–1873) ja Elisabet Kerola (1812–1883). Hän muutti Pohjanmaalta Turkuun 1860 ja opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa R. W. Ekmanin ja Walter Runebergin johdolla vuosina 1864–1866 ja 1873. Hän jatkoi vielä taideopintoja August Saabyen johdolla Kööpenhaminassa vuosina 1873–1874 ja 1876–1878.
Särkelä joutui varojen puutteen takia käyttämään useissa teoksissaan materiaalina savea tai kipsiä, joten monet teoksista eivät ole säilyneet. Särkelä teki rintakuvat Emil Nervanderista ja turkulaisesta apteekkari Stenbergistä sekä muotokuvan muun muassa Victor Westerholmista. Hän teki myös monia kansallisromanttisia Kalevala-aiheisia teoksia, esimerkiksi Kullervo tynnyrin päällikkö.
Intianhännätönhekko
Intianhännätönhekko (Megaerops niphanae) on hedelmälepakkojen heimoon kuuluva lepakkolaji. Se elää Intiassa, Kambodžassa, Laosissa, Thaimaassa, Vietnamissa ja mahdollisesti Bhutanissa.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on intianhännätönhekko.
August Ferdinand Juselius
thumb|Piirros August Ferdinand Juseliuksesta August Ferdinand Juselius (30. heinäkuuta 1847 Karuna – 28. maaliskuuta 1900 Turku) oli suomalainen kunnallis- ja valtiopäivämies, joka toimi Turun kaupunginjohtajana eli kunnallispormestarina 1881–1900.
Juseliuksen vanhemmat olivat kappalainen August Gabriel Juselius ja Kristina Magdalena Dickman ja puoliso vuodesta 1873 Johanna Matilda Thodén (k. 1891). Juselius tuli hovioikeuden auskultantiksi 1871, toimi Turun kaupungin raastuvanoikeudessa 1873–1881 ja tuli viimeksi mainittuna vuonna Turun kunnallispormestariksi. Laamannin arvo Juseliukselle myönnettiin 1897. Hän oli keskeisesti mukana myös erilaisissa järjestöissä ja toimielimissä, kuten Suomen Talousseuran puheenjohtajana 1892–1900 ja Turun Elinkorkolaitoksen johtokunnan puheenjohtajana 1885–1900, ja kuului useisiin eri valtionkomiteoihin. Juselius toimi esimerkiksi vuosien 1892 panttilainaus- ja säästöpankkikomiteoiden puheenjohtajana. Juselius oli porvarissäädyssä Turun edustaja valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897 ja 1899.
Juseliuksen veli oli hovioikeudenneuvos, valtiopäivämies August Artur Jusélius.
Metrorail
Metrorail voi viitata ainakin seuraaviin:
Always Ascending (kappale)
Always Ascending on skotlantilaisen rockyhtyeen Franz Ferdinandin kappale ja ensimmäinen single sekä nimikko- ja avauskappale yhtyeen viidenneltä studioalbumilta Always Ascending. Kappale julkaistiin 25. lokakuuta 2017 YouTubessa ja monissa suoratoistopalveluissa. Singlen B-puolena julkaistiin lyhennetty radioversio kappaleesta.
Turn It into Love
"Turn It into Love" on kappale Kylie Minoguen debyyttialbumilla Kylie (1988). Se julkaistiin singlenä 21. joulukuuta 1988 vain Japanissa. Kappaleen kirjoittivat ja tuottivat Stock, Aitken ja Waterman. B-puoli oli ”Made in Heaven”, joka oli myös B-puolen singlejä kansainvälisissä ”Je Ne Sais Pas Pourquoi”- ja ”It’s No Secret” -singleissä.
Supertaça Cândido de Oliveira
Historia
Ottelu mestarin ja cup-voittajan välillä pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 1943–1944, jonka jälkeen se kuitenkin lakkautettiin reiluksi 30 vuodeksi. Seuraavan kerran kilpailu otettiin epävirallisesti käyttöön kaudella 1978–1979 ja kaksi vuotta myöhemmin siitä tuli jälleen virallinen kilpailu. Kaudesta 1979–1980 kauteen 1999–2000 kilpailu käytiin kaksiosaisena. Kumpikin osanottaja pelasi yhden koti- ja vierasottelun, jonka jälkeen muodostettiin yhteistulos ja mikäli tuloksen ollessa tasan pelattiin vielä yksi uusinta ottelu, josta voittaja lopulta saatiin selville.
Idrottsklubben-32
Idrottsklubben-32 ry (IK-32) on vuonna 1932 perustettu urheiluseura. Alkujaan seura oli helsinkiläinen ja sen lajivalikoimassa ovat olleet yleisurheilu, voimistelu, suunnistus, hiihto, jääpallo, painonnosto, koripallo ja pyöräily. Vuonna 1979 seurasta tuli puhtaasti pyöräilyseura ja vuonna 2005 sen kotipaikaksi vaihtui Espoo.
Seura syntyi 27. joulukuuta 1932 erimielisyyksistä helsinkiläisseura Kiffenissä. Yhtenä keskeisenä toimijana uuden seuran perustamisessa oli toimittaja Runar Hällsten, joka toimi seuran puheenjohtajana yhteensä 9 vuotta.
The Best of Simon & Garfunkel
The Best of Simon & Garfunkel on Simon & Garfunkelin vuonna 1999 julkaistu kokoelmalevy. Siihen on tiivistetty kaikki suosituimmat kappaleet ja lähes kaikki laulut ovatkin menestyneimmiltä albumeilta Bookends ja Bridge Over Troubled Water. Kaikki kappaleet ovat päässeet Billboard Hot 100 -listalle. Viimeinen kappale My Little Town on duon viimeisin yhteinen levytys (1975) ja se oli päätynyt molempien soololevyille.
Lasse Poser
Lasse Poser (s. 1. heinäkuuta 1982) on suomalainen elokuvantekijä ja elokuvanäyttelijä. Hän tuli tunnetuksi sarjasta Rakastuin mä luuseriin, jossa hän esitti miespäähenkilöä Hemmoa. Sittemmin hän on esiintynyt ainakin sarjassa Maan mitta ja elokuvassa Fucking with Nobody (2020), josta hän voitti parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon.
Poserin Jussi-palkinto oli viimeisiä näyttelijöille jaettuja sukupuolitettuja Jussi-palkintoja. Filmiaura luopui 2022 Jussi-gaalan jälkeen näyttelijäpalkintojen nais-mies-jaottelusta.
György Cziffra
pienoiskuva|György Cziffra György Cziffra (5. marraskuuta 1921 Budapest, Unkari – 5. tammikuuta 1994 Morsang-sur-Orge, Ranska) oli unkarilainen pianisti.
Hän tuli tunnetuksi kaikkialla Euroopassa muutettuaan Pariisiin vuonna 1956. Cziffra oli erikoistunut romanttiseen musiikkiin, jota hän soitti hyvin persoonallisesti.
Cziffra perusti vuonna 1966 klassisen musiikin festivaalin Festival de musique de La Chaise-Dieu. Festivaali järjestetään vuosittain La Chaise-Dieussa olevassa Saint-Robertin luostarikirkossa.
Suomen ralli
Historia
Suomen Autoklubin urheilujohtajat kaavailivat 1950-luvun alussa parituhatta kilometriä pitkää rallia, jonka lähtö- ja maalipaikaksi ajateltiin Helsinkiä. Ajoreitin oli tarkoitus kiertää Itä- ja Keski-Suomen järviseuduilla. Rallin ajankohdaksi suunniteltiin heinäkuun alkua, jolloin valoisat yöt olisivat tarjonneet kilpailijoille mahdollisuuden "ympärivuorokautiseen maisemien ihailuun". Helsingissä ei kuitenkaan vielä ehditty ryhtyä sanoista tekoihin, kun Autoklubin Jyväskylän paikallisosasto otti aloitteen käsiinsä.
Jyväskylän Suurajot järjestettiin ensimmäisen kerran 1. syyskuuta 1951. Se järjestettiin karsintakilpailuksi Monte Carlo -ralliin. Kilpailussa oli vain kaksi erikoiskoetta ja kaikki 26 matkaan lähtenyttä autoa selvisivät maaliin. Reitti kulki Lappiin, jossa Rovaniemellä oli kääntöpiste. Paluu tehtiin Kajaanin ja Kuopion kautta, jossa oli ensimmäinen erikoiskoe. Toinen erikoiskoe oli Jyväskylässä kisan maalisuoralla Yliopistonkadulla, jossa järjestettiin 250 metrin kiihtyvyys- ja jarrutuskoe. Kilpailun voitti Arvo Karlsson Austin A90 Atlanticilla.
Vuonna 1952 järjestetyt toiset Jyväskylän Suurajot keräsi 44 osallistujaa ja seuraavana vuonna kilpailijoita oli jo 68. Vuonna 1954 kilpailu alkoi saada kansainvälisiä piirteitä, kun osallistujien joukossa oli kuusi ruotsalaista. Vuonna 1955 ralli rajattiin tapahtuvaksi kokonaan Keski-Suomen alueella. Jyväskylän Suurajojen ensimmäinen ulkomainen voittaja oli Saabilla ajanut ruotsalainen Erik Carlsson vuonna 1957. Tuolloin kymmenen parhaiten ajaneen kilpailijan joukossa oli peräti seitsemän ruotsalaista.
Vuonna 1959 kisa sai ensimmäisen kerran EM-osakilpailun arvon. Valmistajien MM-sarjaan kilpailu on kuulunut alusta pitäen eli vuodesta 1973. Kun kuljettajien MM-sarja alkoi 1979, ralli vakiinnutti välittömästi paikkansa myös siinä. Vuonna 1980 kilpailtiin vain kuljettajien MM-pisteistä. MM-ralleissa sovelletun vuorottelujärjestelmän aikana Suomen ralli oli vuonna 1995 vain kaksilitraisten kaksivetoisten autojen MM-osakilpailu.
1980-luvulla rallin kansainvälinen nimi sai vähitellen lyhyemmän muodon 1000 Lakes Rally, joskin vanha pitkä versio Rally of the Thousand Lakes säilyi virallisessa logossa. Tunnetuimpia erikoiskokeita ovat muun muassa Urria, Laajavuori, Harju ja Ouninpohja.
Humalamäen erikoiskoe on poistettu reittikartasta osaksi vuoden 1984 onnettomuuden takia, jossa brittikuljettaja Julian Roderickin Vauxhall Chevette syöksyi yleisön sekaan ja useita loukkaantui, mukaan lukien myös Roderick sekä kartanlukija. Osaksi erikoiskoe poistettiin myös sen takia, että Humalamäki sisältää niin valtavia hyppyjä sekä mäkien takaa yllättäviä jyrkkiä mutkia, joissa rajun onnettomuuden riski on suuri.
Vuonna 1990 Espanjan Carlos Sainz voitti Jyväskylän Suurajot ensimmäisenä ei-pohjoismaalaisena kuljettajana. Samaan suoritukseen ylsi Ranskan Didier Auriol vuonna 1992. Juha Kankkunen puolestaan onnistui voittamaan kilpailun vasta 11. yrittämällään vuonna 1991. Tommi Mäkinen puolestaan onnistui ensimmäisenä voittamaan kilpailun viidesti peräkkäin vuosina 1994-1998, vaikkakaan vuoden 1995 kilpailu ei ollut MM-arvoinen.
Ralli sai ensimmäisen nimisponsorinsa vuonna 1994, jolloin perinteisen nimen eteen liitettiin Neste. Vuonna 2005 pääsponsorin toiminimen muututtua Neste Oiliksi myös rallin etuliitettä muokattiin. Vuoden 2016 alussa rallin nimi vaihdettiin takaisin Neste Ralliksi koska rallin pääsponsori Neste Oil vaihtoi nimensä Nesteeksi vuoden 2015 kesäkuussa. Nimenmuutos näkyi kuitenkin jo joulukuun 2015 aikana rallin www-sivuilla ja sosiaalisessa mediassa.
Vuonna 1997 kilpailun järjestäminen siirtyi aivan uusiin puitteisiin, kun Autourheilun Kansallinen Keskusliitto AKK otti sen hoteisiinsa. Liiton markkinointiyhtiö AKK Sports sai vastuulleen järjestelytehtävät. AKK Sports otti päämääräkseen kehittää rallista selkeästi tunnistettava tuote. Suuri yleisö piti saada ymmärtämään, että kilpailun ympärillä oli tapahtunut perustavanlaatuinen muutos. Uusi organisaatio kohdisti huomiota varsinkin turvallisuuden ja tapahtuman markkinoinnin edistämiseen sekä ylipäänsä sen tason kohottamiseen entisestään. Heti vuonna 1997 kilpailu sai MM-sarjaan rekisteröityjen tehdastallien päätöksellä ”Award of Excellence” -palkinnon erinomaisesta turvallisuustyöstään.
August Söderman
Södermanin isä oli teatterikapellimestari. Kun Söderman oli 11-vuotiaana keskeyttänyt koulunkäyntinsä, hänet lähetettiin merille, mutta sairastuttuaan hän joutui pian palaamaan kotiin. Hän opiskeli sitten pianonsoittoa sekä omin päin myös viulun- ja sellonsoittoa. Fän sai 1850 kiinnityksen erään teatteriseurueen kapellimestariksi, jossa tehtävässä hän vieraili Suomessakin. Hän lähti Leipzigiin opiskelemaan viulun-, pianon- ja sellonsoittoa, ja palattuaan Ruotsiin hänet nimitettiin Ruotsin kuninkaallisen oopperan kuoromestariksi ja apulaiskapellimestariksi.
Södermanin balladeissa on havaittavissa Richard Wagnerin vaikutus. Hän sävelsi myös näyttämömusiikkia, kuten teoksen Svenskt festspel. Kuoromusiikin alalla hänen huomattava saavutuksensa on hänen hieman ennen kuolemaansa säveltämä teos Katolska mässan.
August Södermanin poikia olivat oopperalaulaja (basso) Carl August Söderman (1860–1916), joka toimi myös oopperaohjaajana, ja kirjailija Sven Söderman.
Suomen ralli
Historia
Elokuussa 2023 kilpailun avajaisseremonian yhteydessä kerrottiin kilpailun jatkosopimuksesta MM-kalenteriin vuosille 2024, 2025 ja 2026. Sopimuksen tekivät AKK Sports Oy, Jyväskylän kaupunki ja MM-sarjan promootioyhtiö WRC Promoter GmbH.
Neste Oil Rally vuonna 2008
Mikko Hirvonen ja Jari-Matti Latvala lähtivät kovin odotuksin kilpailuun. Latvala ajoi kuitenkin jo toisena vuonna peräkkäin ulos perjantaina Mökkiperän erikoiskokeella tukivarren rikkouduttua. Myös Hirvonen jäi kilpailun voittaneen Sebastien Loebin vauhdista, eikä pystynyt saavuttamaan ranskalaista kuin yksittäisillä erikoiskokeilla. Lopulta ensimmäiseksi sijoittuneen Loebin ja toiseksi ajaneen Hirvosen väliseksi eroksi muodostui yhdeksän sekuntia. Kolmanneksi kilpailussa sijoittui australialainen Chris Atkinson.
Neste Oil Rally vuonna 2009
Vuonna 2009 ralliin osallistui F1-kuljettaja Kimi Räikkönen. Ranskan Sebastien Loeb lähti ralliin ennakkosuosikkina. Rallin ensimmäisellä erikoiskokeella Jukojärvellä Mikko Hirvonen ajoi pohja-ajan. Killerin yleisöerikoiskokeen jälkeen rallin johdossa oli Mikko Hirvonen. Fordin toinen tehdastallikuljettaja Jari-Matti Latvala aloitti kisansa rauhallisesti, varsinkin Mökkiperässä, jossa hänen kisa oli mennyt kahtena edellisvuotena pilalle. Hän sai karistettua Mökkiperän apinan selästään. Jari-Matti Latvala oli neljäntenä ensimmäisen päivän jälkeen Citroenin Daniel Sordon takana. Lauantai-aamuna Latvalalla ilmeni pahoinvointia ja se vaikutti ajoon. Hän ei pystynyt aamun ensimmäisillä erikoiskokeilla saavuttamaan Sordoa. Jari-Matti oli kuitenkin saanut Sordon loppupäivästä kiinni ja mennyt ohi omia menojaan. Mutta sen sijaan Hirvonen kasvatti johtoaan Loebiin. Kimi Räikkönen kaatoi autonsa päivän viimeisellä erikoiskokeella Väärinmajalla. Sunnuntai oli helppo päivä Hirvoselle. Hänen ei tarvinnut ajaa kovaa kun Loeb oli jo luovuttanut lauantaina. Mikko Hirvonen voitti kilpailun, Sebastien Loeb oli toinen, Jari-Matti Latvala oli kolmas, Dani Sordo oli neljäs, Matti Rantanen hienosti viides käytyään Sébastien Ogierin kanssa hienon taistelun, mutta Ogierilla meni EK 23ssa risteys leveäksi. Hän menetti siinä aikaa ja hävisi lopulta Rantaselle.
Neste Oil Rally vuonna 2010
Vuonna 2010 Jyväskylän rallissa ajettiin Suomen rallin 60-vuotisjuhlakilpailu. Kilpailu alkoi torstaina Laajavuoresta ja päättyi Lauantaina Himokseen sisältäen kaikkiaan 19 erikoiskoetta ja 311 erikoiskoekilometriä.
Rallin voitti Suomen Jari-Matti Latvala ennen ranskalaisia Sébastien Ogieria ja Sébastien Loebia. Mikko Hirvonen keskeytti rallin rajuun ulosajoon jo neljännellä erikoiskokeella Urria 2:lla. Hän ja kartanlukija Jarmo Lehtinen selvisivät kuitenkin vammoitta.
Kisaan osallistui myös rallin nelinkertainen maailmanmestari Juha Kankkunen, joka sijoittui lopputuloksissa sijalle 8. Kisan jälkeen Kankkunen palkittiin Abu Dhabi Spirit of the Rally -erikoispalkinnolla, joka jaetaan johtajuudesta, rehtiydestä, kunnioituksesta tai hyvästä joukkuehengestä.
Tapahtuman hiilijalanjälki
Rallin tavoite on olla hiilineutraali vuoteen 2030 mennessä. Vuoden 2021 rallin järjestäjäorganisaation ja kilpa-autojen muodostama hiilijalanjälki kompensoidaan metsää istuttamalla. Seuraavina vuosina istutettavan metsän määrä kasvatetaan kattamaan koko tapahtuman aiheuttama hiilijalanjälki.
Rapalampi (Parkano)
Rapalampi on Pirkanmaalla Parkanossa Laholuoman kylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kovesjoen valuma-alueeseen. Rapalampi on osa Laholuoman valuma-aluetta.
Maantietoa
Lammen pituus on 150 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Se sijaitsee Horjunkeitaan kaakkoispuolella Parkanon kunnan alueella keskellä suurta suoaluetta, jonka eteläosa lammesta lähtien on tiheästi ojitettu. Lampi on yhteydessä suo-ojien verkostoon yhden kaivetun ojan kautta, jota myöten sen myös laskee vetensä. Suo-oja johtavat lammen vedet Yliseen Kirjasjärveen. Rantaviivan pituus on 400 metriä. Kaikki rannat ovat rämettä paitsi pohjoispuoli, joka on avosuota. Rannat ovat rakentamattomia eikä lammelle johda teitä. Karvian ja Parkanon välinen raja kulkee 600 metrin päästä ohitse.
Hopearöyhyt
Hopearöyhyt (Achnatherum) on heinäkasvisuku (heimo Poaceae), johon kuuluu muun muassa monivuotisena koristekasvina viljelty hopearöyhy (Achnatherum calamagrostis). Sukuun kuuluu noin 50 lajia.
Money Run
Money Run on rap-artisti Bad Azz kolmas studio albumi, joka ilmestyi 11. maaliskuuta 2003. Albumista on myös ilmestynyt 2-levyn versio, jossa toinen levy on dokumentaarinen dvd.
Isobel Varley
pienoiskuva|Isobel Varley vuonna 1990. Isobel Varley (1937 Yorkshire, Englanti – 11. toukokuuta 2015 ) oli Guinnessin ennätysten kirjassa maailman tatuoiduimpana eläkeläisenä. Aluksi hänet nimettiin maailman tatuoidummaksi eläkeläisnaiseksi vuonna 2000.
Ensimmäisen tatuointinsa Varley otti tatuointimessuilla Hammersmith Palaisissa vuonna 1949. Tatuointi oli pieni lintu. Sittemmin Varley kertoo ihastuneensa juuri luontoaiheisiin tatuointeihin, ja myöhemmin yli 90 prosenttia hänen kehostaan olikin ihokuvien peitossa.
Josselin Ouanna
Josselin Ouanna (s. 14. huhtikuuta 1986 Tours) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 88 ja nelinpelissä sijalle 220. Parhaana saavutuksenaan Grand Slam -turnauksissa hän selviytyi kolmannelle kierrokselle Ranskan avoimissa 2009.
Ura
Ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjaan Ouanna selviytyi karsintojen kautta Ranskan avoimissa 2008. Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Juan Martín del Potrolle lukemin 3–6, 2–6, 3–6. Lokakuussa 2008 hän eteni Lyonin ATP-turnauksen kolmannelle kierrokselle. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Ivan Ljubičićin, toisella kierroksella Nicolás Lapenttin, mutta hävisi kolmannella kierroksella Gilles Simonille.
Ranskan avoimissa 2009 villikortin saanut Ouanna eteni kolmannelle kierrokselle. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Marcel Granollersin. Toisella kierroksella hän voitti entisen maailmanlistan ykkösen ja turnauksen 20:nneksi sijoitetun Marat Safinin lukemin 7–6(2), 7–6(4), 4–6, 3–6, 10–8. Hän hävisi kolmannella kierroksella turnauksen 12:nneksi sijoitetulle Fernando Gonzálezille lukemin 5–7, 3–6, 5–7.
Puławyn piirikunta
Puławyn piirikunta on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 113 173. Siihen kuuluvat kymmenen kuntaa ovat Baranów, Janowiec, Kazimierz Dolny, Końskowola, Kurów, Markuszów, Nałęczów, Puławy, Wąwolnica ja Żyrzyn. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Puławyn piirikunnan asukkaista 52,1 prosenttia oli naispuolisia ja 47,9 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 58,4 prosenttia ja eläkeikäiset 24,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 931 lasta. Puławyn piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 89 757 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
The Sacrilegious Scorn
The Sacrilegious Scorn on Dimmu Borgirin neljäs single, joka on julkaistu albumilta In Sorte Diaboli.
SS Yarmouth Castle
SS Yarmouth Castle on vuonna 1965 Karibianmerellä uponnut risteilylaiva.
Historia
Alkujaan Yarmouth Castle oli yhdysvaltalainen laiva nimeltään SS Evangeline, joka rakennettiin vuonna 1927 Philadelphiassa. Toisen maailmansodan aikana laiva palveli joukkojenkuljetuslaivana. Vuonna 1954 laiva myytiin liberialaiselle yritykselle, minkä jälkeen se vaihtoi useasti omistajaa. Vuonna 1958 laiva päätyi Panaman lipun alle. Vuonna 1964 laivan omistajaksi tuli Chadade Steamship Company, ja sen nimi muutettiin SS Yarmouth Castleksi. Risteilylaivan kotisatama oli Miami, mistä se teki risteilyjä Bahaman pääkaupunkiin Nassauhun.
Onnettomuus
12. marraskuuta 1965 laiva lähti normaalin aikataulun mukaiselle risteilylle Miamista kohti Nassauta mukanaan 376 matkustajaa ja 176 miehistön jäsentä. Puolenyön jälkeen 13. marraskuuta laivan konehuoneessa havaittiin savua, ja sen lähdettä alettiin etsiä. Savu tuli huoneesta 610 syttyneestä tulipalosta. Tulipaloa yritettiin sammuttaa mutta tuloksetta. Sammutusjärjestelmät eivät toimineet, ja laivalla syntyi sekasorto. Laivaa ryhdyttiin evakuoimaan, mutta sekään ei onnistunut kovin hyvin. Osa pelastusveneistä oli laskettaessa vajaita, ja osaa ei saatu ollenkaan vesille. Laivan lähettyvillä oli suomalainen rahtilaiva M/S Finnpulp, josta SS Yarmouth Castlen tulipalo havaittiin kiikareilla. Finnpulpin kurssi käännettiin välittömästi kohti palavaa laivaa, ja samalla lähetettiin ilmoitus tulipalosta. Pelastuspaikalle Finnpulp saapui kello 02.15, ja sen miehistö ryhtyi pelastustoimiin. 10 minuuttia myöhemmin pelastustöihin saapui toinenkin laiva, SS Bahama Star. SS Yarmouth Castle upposi kello 06.03. Laivan mukana upposi syvyyksiin 85 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä. Lisäksi kolme matkustajaa kuoli onnettomuudessa.
Thomas Larkin
Thomas Larkin (s. 31. joulukuuta 1990 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on italialais-yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsissä. Isokokoinen Larkin on pelityyliltään puolustava puolustaja. Hän laukoo oikealta.
Seuraura
Varauksensa jälkeen Larkin on pelannut vuodesta 2009 Colgaten yliopistojoukkueessa. Ensimmäisen kautensa 2009–2010 päätteeksi hän oli tehoilla 3+16=19 joukkueen tehokkain puolustaja. Kaudella 2010–2011 Larkinin teholukema +8 oli Colgaten paras. Kolmannen kautensa 2011–2012 päätteeksi hänet valittiin ECAC:n kolmanteen tähdistökentälliseen. Hän toimi kauden aikana myös Colgaten yliopistojoukkueen kapteenina.
Viimeisen yliopistokautensa 2012–2013 päätteeksi Larkin, huhtikuussa 2013 hän siirtyi Columbus Blue Jacketsin farmijoukkue Springfield Falconsin vahtuuteen pelaamaan AHL:n runkosarjan loppuun. Heinäkuussa Larkin teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Blue Jacketsin kanssa. Hän pelasi kauden 2013–2014 suurimmaksi osaksi ECHL-joukkue Evansville Icemenissa, mutta osan kaudestaan myös Falconsissa, jossa otteluita kertyi yhteensä 19.
Stig Pettersson
Stig Roland Helmer "Stickan" Pettersson (26. maaliskuuta 1935 Tukholma) oli ruotsalainen korkeushyppääjä. Hän oli 1950-luvun puolivälistä 1960-luvun puoliväliin lajissaan Euroopan parhaita korkeushyppääjiä ja saavutti kaksi EM-mitalia urallaan. Ruotsin ennätys oli hänen hallussaan vuosina 1960-1968.
Thomas Larkin
Seuraura
Kaudeksi 2015–2016 Larkin siirtyi KHL:n kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebin riveihin. Hän teki heinäkuussa 2016 joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, mutta kesken kauden, helmikuussa 2017 2016–2017 Larkin siirtyi kuitenkin Medveščakin talousongelmien vuoksi loppukaudeksi Saksan DEL-liigan Adler Mannheimiin. Huhtikuussa hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Stig Pettersson
Urheilu-ura
thumb|left|200px|Ruotsalaisjuhlaa vuoden 1958 EM-kisoissa. [[Richard Dahl (vas.) korkeimmalla korokkeella voitti kultaa ja Stig Pettersson (oik.) pronssia.]] Stig Pettersson nousi Ruotsin korkeushypyn kärkikaartiin 1950-luvun puolivälissä. Bengt Nilsson oli siihen asti ollut maan kärkihyppääjä ennätyksellään 211 cm, mutta loukkaantui syksyllä 1956. Stickan voitti ensimmäisen maansa mestaruuden samana vuonna, ja Nilssonin loukkaantuminen teki hänestä ruotsalaisten ykköshyppääjän Melbournen olympialaisiin, joissa hän selvisi karsinnoista loppukilpailuun sijoittuen neljänneksi Yhdysvaltain Charles Dumasin voittaessa ja Australian Charles Porterin ottaessa hopeaa ja Neuvostoliiton Igor Kaškarovin ottaessa pronssia tuloksella 208 cm. Stickanin tulos oli 206 cm eli henkilökohtainen ennätys.