cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sata
Sanan alkuperä
Sanana sata on mielenkiintoinen, koska indoeurooppalaiset kielet jaetaan ns. satem- ja centum-kieliin sen mukaan perustuuko sataa tarkoittava sana latinan sanaan centum vai avestan sanaan satəm. Nämä ryhmät ovat muodostuneet alkuperäisen *ḱ-konsonantin muututtua velaariksi tai sibilantiksi. Suomen sata-sanalle sukua ovat mm. romanian sută ja slaavilaisten kielten sto.
SI-järjestelmän sataa tarkoittava etuliite hehto- on peräisin muinaiskreikan sanasta ἑκατόν ( 500 eaa. attikalaisella ääntämyksellä).
SI-järjestelmässä
SI-järjestelmässä lukua 100 vastaa kerrannaisetuliite hehto (h) ja yhtä sadasosaa etuliite sentti (c). Hehto- tai heht-alkuisista yksiköistä ovat kuitenkin yleisesti käytössä vain hehtaari, hehtolitra ja hehtopascal. Monet rahayksiköt jakautuvat sataan pienempään yksikköön – esimerkiksi eurossa samoin kuin dollarissa on sata senttiä, Englannin punnassa on sata penniä (, vuodesta 1971). Myös Suomen markassa oli sata penniä.
Siret
thumb|270px|Tonavan sivujoki Siret.
Siret on Karpaateilta Ukrainan Tšernivtsin alueelta alkunsa saava, etelään virtaava joki, joka yhtyy Tonavaan Romanian Galațin kaupungin lounaislaidalla. Joki on pituudeltaan 706 kilometriä ja sen valuma-alueen koko on noin 45 000 neliökilometriä. Joen keskivirtaus alajuoksulla on luokkaa 185 m³/s. Joen vettä käytetään kasteluun ja siihen on rakennettu pieniä vesivoimaloita; alaosa on navigoitavissa.
Ernst Zermelo
Ernst Friedrich Ferninand Zermelo (27. heinäkuuta 1871, Berliini – 21. toukokuuta 1953, Breisgau) oli saksalainen matemaatikko, jonka tunnetuin työ liittyi joukko-opin aksiomatisoinnin ja erityisesti hyvinjärjestysteoreeman kehittämiseen.
Usini
Usini on kunta Italiassa Sardinian saarella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 4 412 asukasta (vuonna 2015), ja sen pinta-ala on 30,67 neliökilometriä.
Aiheesta muualla
thumb|300px|left|Usini
Alkaline Trio
Alkaline Trio on Yhdysvalloista kotoisin oleva kolmihenkinen punk rock-yhtye. Yhtyeen tyylilajeihin kuuluvat alternative rock, indie, punk revival ja punk-pop. Ryhmä koostuu laulaja-kitaristi Matt Skibasta, rumpali Derek Grantista ja basisti-laulaja Dan Andrianosta. Alkaline Trion musiikille tunnusomaista on synkkien sanoitusten yhdistäminen tarttuviin sävelmiin. Temaattisesti yhtyeen kappaleet käsittelevät toistuvina teemoina muun muassa alkoholismia, sydänsuruja, sarjamurhaajia, huumeita ja kuolemaa.
Historia
Yhtye aloitti uransa vuonna 1997 Chicagossa. Siihen kuuluivat alun perin Matt Skiba (laulaja-kitaristi), rumpali Glenn Porter sekä basisti Rob Doran. Basso vaihtoi nopeasti omistajaa, ja yhtyeen uusi jäsen oli nimeltään Dan Andriano. Hänestä saatiin myös yhtyeen toinen laulaja. Kokoonpano pysyi muuttumattomana aina vuoteen 2000 saakka, jolloin Glenn Porter vaihtoi maisemaa. Trio säilytti kuitenkin merkityksensä; rumpuja siirtyi soittamaan Mike Felumlee. Felumleekin päätti myöhemmin poistua, ja hänen paikkansa otti Derek Grant. Alkaline Trio päätyi siis nykyiseen kokoonpanoonsa vuonna 2003.
Suomen valelääkäripaljastukset
Vuonna 2011 Valviran ja muiden viranomaisten toiminnan tutkimiseksi asetettiin toimikunta, jota johti Jacob Söderman. Ryhmän muut jäsenet olivat arkkiatri Risto Pelkonen ja entinen oikeusasiamies Riitta-Leena Paunio.
On myös paljastunut lääkäreinä esiintyviä muita hoitoja antaneita jotka eivät kuitenkaan ole toimineet lääkärin tehtävissä. Kummatkin sanovat että heillä on Kiinassa suoritettu lääkärikoulutus. Vaihtoehtohoitoja tarjonneiden henkilöiden toiminnassa oli kysymys harhaanjohtavasta palveluista ilmoittelusta – ei luvattomasta lääkärinä toimimisesta.
Suomessa on paljastunut myös valehoitajia. Salossa vanhuspalveluyritystä vaimonsa kanssa pitänyt mies paljastui valehoitajaksi. Kemissä nainen ehti toimia sairaanhoitajana vuosien ajan ilman tutkintoa tai lupaa harjoittaa sairaanhoitajan ammattia.
Melodifestivalen 1985
Melodifestivalen 1985 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1985 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin 2. maaliskuuta SVT:n tv-studioissa Malmössä. Voittajan valitsivat yhdeksän eri ikäryhmien muodostamaa raatia kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella raadit valitsivat viisi kappaletta toiselle kierrokselle, ja toisella kierroksella raadit äänestivät voittajan. Kilpailun voitti Kikki Danielsson kappaleella "Bra vibrationer". Orkesteria ei säästösyistä tämän vuoden kilpailussa käytetty, vaan kaikki kappaleet esitettiin taustanauhojen kera.
Vihreä välähdys
Vihreitä välähdyksiä ja säteitä näkee yleensä matalilla paikoilla, joista näkyy taivaanranta, esimerkiksi merellä tai rannalla. Vihreä hetki kestää sitä kauemmin, mitä hitaammin Aurinko laskee. Keskileveysasteilla päiväntasaajan ympärillä vihreä välähdys kestää korkeintaan sekunnin tai kaksi. Etelänavalla vihreää välähdystä on havainnoitu jopa 20 tunnin ajan.
Pavol Paška
Pavol Paška (23. helmikuuta 1958 Košice, Tšekkoslovakia – 6. huhtikuuta 2018 Košice, Slovakia) oli slovakialainen poliitikko. Hän oli parlamentin puhemies 2006–2010 ja 2012–2014. Hän edusti SMER – sociálna demokracia -puoluetta. Paška tuki vahvasti Kroatian EU-jäsenyyttä.
Vihreä välähdys
Vihreät välähdykset ja säteet johtuvat valon siroamisesta ilmakehässä. Laskevan auringon yläosa vihertyy tavallisestikin hieman, mutta vihreä välähdys edellyttää kangastuksen, joka laajentaa vihreää aluetta tai kadottaa muunväriset näkyvistä. Ennen kuin vihreät välähdykset osattiin selittää optiikan avulla, niitä pidettiin pelkkänä uskomuksena. Vihreän hetken näkemisen on esimerkiksi ajateltu tuovan onnea.
Pavol Paška
Pavol Paška kuoli 6. huhtikuuta 2018 saamaansa infarktiin synnyinkaupungissaan Košicessa.
Vihreä välähdys
Sininen välähdys
Ilmakehän taittumisilmiö aikaansaa yleensä vain vihreitä välähdyksiä. Sininen välähdys näkyy vain, jos ilmakehän olosuhteet ovat lähellä täydellistä, jolloin ero sinisen ja vihreän valon taittumisessa on mahdollisimman voimakas.
Åsvalla
Åsvalla on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva hirsirunkoinen seurantalo, joka on valmistunut 10. syyskuuta 1911. Åsvallan omistaa yhdistys Svenska föreningen i Lojo rf. ja rakennusta vuokrataan erilaisiin tilaisuuksiin. Åsvallan tontin yhdistykselle lahjoitti Moision rälssisäterin omistaja Walter Ahlqvist, sekä hänen puolisonsa Ingrid Ahlqvist vuonna 1907. Åsvallan piirustukset on laatinut puheenjohtaja Naemi Olin ja rakennus edustaa koristeellista jugendia. Yksi rakennuksen merkittäviä koristeellisia yksityiskohtia on kahden laudan rajaama, nousevaa aurinkoa esittävä koristesahaus. Åsvalla on mukana Lohjan kaupungin rakennetun kulttuuriympäristön inventointiluettelossa.
Åsvalla on osittain kaksikerroksinen ja se seisoo luonnonkivisellä sokkelilla. Rakennuksen huoneita ovat muun muassa juhlasali näyttämöineen, keittiö, aula ja vahtimestarin asunto. Åsvallaa ympäröi puistomainen piha, jonka itäreunassa on puinen vaja.
Frida Sjöblom
Sjöblomin vanhemmat olivat merikapteeni Henrik Sjöblom ja Anna Sofia Gestrin. Hän valmistui opettajaksi Helsingin suomalaisesta jatko-opistosta ja opiskeli ulkomailla kieliä ja pedagogiikkaa useaan otteeseen, osittain valtion stipendiaattina. Vuosina 1872–1892 hän toimi tyttö- ja yhteiskoulujen johtajattarena Haminassa ja Turussa ja 1892–1918 Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun opettajana.Sjöblom valittiin 1905 Suomen Valkonauhaliiton ja Helsingin Valkonauhayhdistyksen puheenjohtajaksi. Edellisessä tehtävässä hän toimi vuoteen 1918 ja jälkimmäisessä vuoteen 1926 saakka. Sjöblom toimitti liiton ruotsinkielistä aikakauslehteä Hvita Bandet, samoin kuin lähetyslehtiä Erämaan lähde ja Kallan i öknen. Vuonna 1912 hän julkaisi teoksen Kylvöä: kokemuksia Helsingin Valkonauhan kuusivuotisena työkautena, jo 1907 oli ilmestynyt 24-sivuinen vihkonen Ohjesääntöisen ammattihaureuden eli prostitutsionin kumoaminen.
Pooja Bhatt
Pooja Bhatt (s. 24. helmikuuta 1972 Bombay) on intialainen näyttelijä, elokuvatuottaja ja -ohjaaja, joka työskentelee hindinkielisessä elokuvateollisuudessa.
Varhainen elämä
Bhattin vanhemmat ovat elokuvantekijä Mahesh Bhatt ja Kiran Bhatt (Lorraine Bright). Hän on isänsä puolelta gujarati ja äitinsä puolelta englantilaista, skottilaista, armenialaista ja burmalaista alkuperää. Hänen äitipuolensa on näyttelijä Soni Razdan. Hänellä on veli Rahul Bhatt sekä sisarpuolet Shaheen Bhatt ja näyttelijä Alia Bhatt.
Scandinavian Music Group
Scandinavian Music Group eli SMG on suomalainen, vuonna 2002 perustettu pop-rock-folkyhtye. Lähes kaikki yhtyeen kappaleet ovat kitaristi Joel Melasniemen säveltämiä ja laulaja Terhi Kokkosen sanoittamia.
Onnelliset kohtaa ja jäsenmuutoksia (2002–2003)
Yhtyeen esiintulo tapahtui tammikuussa 2002. Ensimmäinen single ”Kun tuuli oli viilee” tuli kauppoihin ja radiosoittoon helmikuun alussa, ja se nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan kolmanneksi. Yhtyeen ensimmäinen esiintyminen oli Tampereen Yo-talolla 15. helmikuuta 2002.
Yhtyeen ensimmäinen albumi Onnelliset kohtaa julkaistiin 9. syyskuuta 2002, ja se meni heti julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan ykköseksi. Levyllä oli mukana myös radioille promosinglenä annettu ”Minne katosi päivät”, joka oli siihen mennessä yhtyeen suurin hitti.
Keväällä 2003 yhtye ilmoitti Tommi Saarikiven jättävän yhtyeen ja keskittyvän perheeseensä ja juristin uraansa. Kevään esiintymisiä varten basistiksi otettiin Anssi Växby, josta tuli pian yhtyeen virallinen jäsen. Kesällä 2003 yhtye esiintyi muun muassa Provinssirockissa, Raumanmeren juhannuksessa, Ruisrockissa, Tammerfesteillä ja Ankkarockissa.
Nashville
Nashville on kaupunki Yhdysvalloissa Tennesseen osavaltiossa, Cumberlandjoen varrella Tennesseen keski-pohjoisosassa. Se on osavaltion pääkaupunki ja asukasmäärältään suurin kaupunki.
Kaupunki perustettiin 24. joulukuuta 1779. Osavaltion pääkaupungin asema vakiintui pysyvästi 1843.
Väestö
Vuoden 2020 väestönlaskennassa Nashvillessa oli noin 689 400 asukasta. Vuoden 2010 väestönlaskennassa asukkaita oli noin 601 200. Asukkaista noin 27 prosenttia on afroamerikkalaisia, kun osuus Tennesseessä keskimäärin on noin 17 %.
Kulttuuri
Nashville tunnetaan countrymusiikin kotipaikkana. Kaupungissa toimii useita nimekkäitä levytysstudioita, ja erityisesti Music Row tunnetaan sen musiikkiteollisuuteen keskittyneenä alueena. Kaupungissa on myös Country Music Hall of Fame.
Nashville on myös yliopistokeskus ja sillä on laajaa taideaineiden opetusta.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu täysimittainen kopio Parthenonin temppelistä Ateenassa. Se rakennettiin alun perin vuoden 1897 Tennesseen osavaltion satavuotisjuhlallisuuksiin. 1920-luvulla rakennelma valettiin uudelleen betonista.
Urheilu
Nashville Predators on kaupungin oma NHL-joukkue. Tennessee Titans on kaupungin NFL-joukkue.
Scandinavian Music Group
Nimikirjaimet ja Hölmö rakkaus ylpeä sydän (2004–2006)
Scandinavian Music Groupin toinen albumi Nimikirjaimet ilmestyi 24. maaliskuuta 2004. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan 11. sijalle. Albumin julkaisi Joel Melasniemen, Antti Lehtisen ja Terhi Kokkosen yhdessä Juhani Merimaan ja Kerkko Koskisen kanssa aiemmin vuonna 2004 perustama Cortison Records -levy-yhtiö yhdessä BMG Finlandin kanssa. Albumin julkaisukiertue kattoi 15 kaupunkia, ja kesällä yhtye kiersi suomalaisia festivaaleja.
Syksyllä 2004 Scandinavian Music Group teki aiempien yksittäisten akustisten esiintymisten innostamana kuusi kaupunkia käsittäneen akustisen kiertueen. Keväällä 2005 yhtye teki vielä toisen lyhyen akustisen kiertueen. Molemmilla kiertueilla soitettiin lukuisia uusia, levyttämättömiä kappaleita. Kesällä 2005 Scandinavian Music Group ei esiintynyt vaan keskittyi seuraavan pitkäsoittonsa äänityksiin.
Scandinavian Music Groupin kolmas albumi Hölmö rakkaus ylpeä sydän ilmestyi 1. maaliskuuta 2006. Se nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan kuudenneksi siitä huolimatta, että siltä julkaistut singlet olivat saaneet melko vähän radiosoittoa. Levyn tuottajana toimi Ihmepoika-yhtyeen kitaristi Kyösti Salokorpi, joka oli jo pitkään ollut yhtyeen vakituisena kiertuekitaristina. Albumilla on useita kappaleita, joiden ensimmäiset sovitukset syntyivät akustisia konsertteja varten, mikä kuuluu levylle päätyneissä sovitusratkaisuissa. Albumin julkaisukiertue alkoi 17. maaliskuuta 2006 Tampereen Klubilla. Nelosella esitetyn Kaikki kunnossa -ohjelman tunnuskappale oli SMG:n kappale ”Hölmö rakkaus”, joka on yksi yhtyeen tunnetuimmista kappaleista.
Hölmö rakkaus ylpeä sydän -albumin tekovaiheita dokumentoitiin Arto Tuohimaan ohjaamaan dokumenttiin Rannalta toiselle, joka julkaistiin myöhemmin Missä olet Laila? -albumin ensipainoksen lisä-DVD:llä.
270px|right|thumb|Scandinavian Music Group Ilosaarirockissa vuonna 2008.
Missä olet Laila?, Palatkaa Pariisiin! ja uran ensimmäinen kokoelma (2007–2010)
Yhtyeen 3. lokakuuta 2007 julkaistu neljäs albumi, Missä olet Laila?, määritti Scandinavian Music Groupin äänimaailman täysin uusiksi. Aiemmin yhtye oli ollut selkeämmin rockyhtye, mutta jo edellisen Hölmö rakkaus ylpeä sydän -albumin akustinen tunnelma kehittyi Missä olet Laila? -albumilla folkhenkeen. Albumi nousi julkaisuviikollaan albumilistan sijalle 6, vaikka siltäkään julkaistut singlet eivät olleet soineet lähes lainkaan radiossa. Levyn kappaleessa ”Mustana, maidolla, kylmänä, kuumana” vieraili PMMP:n laulaja Paula Vesala. Levyn julkaisua seuraavalla kiertueella yhtye soitti laajennetulla kokoonpanolla, johon kuuluivat normaalin viisihenkisen keikkakokoonpanon lisäksi solisti Terhi Kokkosen sisko Pauliina (taustalaulu) sekä Miikka Paatelainen (lap steel). Vuonna 2008 Pauliina Kokkonen, Miikka Paatelainen ja vuodesta 2003 yhtyeen keikkamuusikkona toiminut Kyösti Salokorpi nimitettiin yhtyeen virallisiksi jäseniksi.
SMG oli mukana 29. lokakuuta 2008 julkaistulla Melkein vieraissa – Nimemme on Dingo -tribuuttialbumilla, jolla eri artistit versioivat Dingo-yhtyeen kappaleita. SMG:n versio ”Levoton tuhkimo” -kappaleesta julkaistiin kokoelman ensimmäisenä singlenä toukokuussa 2008.
Yhtyeen viides albumi Palatkaa Pariisiin! ilmestyi 1. huhtikuuta 2009. Albumi jatkoi Missä olet Laila? -albumin mukaisissa folktunnelmissa. Toukokuussa 2009 yhtye oli mukana Syvissä vesissä -nimisellä coverkokoelmalla, jossa on heidän versionsa Tehosekoitin-yhtyeen ”Kaikki nuoret tyypit” -kappaleesta.
Vielä vuoden 2009 lopulla julkaistiin Scandinavian Music Groupin ensimmäinen kokoelmalevy Näin minä vihellän matkallani. Kokoelmalle sisältyi valikoituja kappaleita yhtyeen viideltä studioalbumilta ja yhtyeen silloisen soundin mukaiset versiot ”Minne katosi päivät”- ja ”100 km Ouluun” -kappaleista.
Vuoden 2010 yhtye oli tauolla mutta oli mukana marraskuussa 2010 julkaistulla Ipanapa 3 -lastenmusiikkikokoelmalla kappaleella ”Alabasteri-orkesteri”.
Manner ja Terminal 2 (2011–2014)
SMG julkaisi Manner-albumin 27. huhtikuuta 2011. Manner oli yhtyeen ensimmäinen albumilistaykkönen sitten yhtyeen esikoisalbumin. Albumi julkaistiin perinteisten CD- ja digitaalisen julkaisun lisäksi myös vinyylinä. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin 28. helmikuuta 2011 radioensisoittonsa saanut ”Hautojen yli”.
Yhtye julkaisi kesäkuussa 2013 uuden singlen ”Balladi 1”, joka oli ensimmäinen singlejulkaisu yhtyeen 31. tammikuuta 2014 julkaistulta Terminal 2 -nimiseltä seitsemänneltä studioalbumilta. ”Balladi 1” oli yhtyeeltä uudenlainen kappale: se oli tummasävyisempi ja siinä oli käytetty muutaman vuoden tauon jälkeen enemmän sähköisiä instrumentteja. Uuden albumin toinen singlejulkaisu ”Ei paniikkia” julkaistiin 29. marraskuuta 2013. Yhtye tiedotti 12. joulukuuta 2013 Kyösti Salokorven jättäytyvän pois yhtyeen livekokoonpanosta keskittyäkseen muihin töihinsä. Salokorpea Terminal 2 -albumin kiertueella paikkasi Olli Äkräs.
Baabel (2015–)
16. lokakuuta 2015 yhtye julkaisi kahdeksannen studioalbuminsa Baabel ja aloitti samalla klubikiertueen.
Rushmoor
Rushmoor on noin asukkaan kaupunkipiiri (borough) Hampshiren kreivikunnassa Etelä-Englannissa. Se sijaitsee kreivikunnan koillisosassa Thamesin valuma-alueen eteläreunalla. Hallintopiirin alueella on hiekkapohjaisia nummialueita, ja North Downsin kalkkikiviylänkö ulottuu sen eteläosiin.
Rushmoor perustettiin vuonna 1974 yhdistämällä Aldershotin ja Farnboroughin kaupungit. Farnsborough toimii sen hallinnollisena keskuksena. Britannian armeijalla on hallintopiirin alueella useita tukikohtia. Aldershotissa ja Farnboroughissa on myös paperi-, kaapeli- ja kumiteollisuutta.
Rushmoorin ystävyyskaupungit ovat Oberursel Saksassa, Meudon Ranskassa ja Sulechów Puolassa.
Impilinna
Impilinna on kalevalaisessa tarustossa impien eli naimattomien naisten tai neitsyiden asuttama linna. Kokko eli vaakalintu on aikeissa kaapata jonkun, ja hyökkää miesten linnaa kohti. Linnan rautakatto kuitenkin torjuu Kokon. Kokko hyökkää vuorostaan naisten linnan kimppuun, mutta sen lautakatto torjuu hyökkäyksen. Lopulta Kokko hyökkää impilinnaan. Sen suojana on pelkkä liinakatto, jonka kokko repii, saaden saaliikseen immen. Kokko valitsee parhaan ja pisimmän tyttöjoukosta.
Impilinnoiksi on kutsuttu yksin elävien naimattomien naisten asuttamia taloja. Impilinna-nimen ovat saaneet vielä 1900-luvulla myös useat rakennukset kuten oppilas- tai henkilökunta-asuntolat, joissa asuu tai on asunut pääosin naisia.
Gliwice
Gliwice on Sleesian voivodikuntaan kuuluva kaupunki Etelä-Puolassa. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Katowicestä länteen. Kaupungin asukasluku oli 184 415 vuonna 2015.
Kaupungissa sijaitsee General Motorsin tehdas, jossa valmistetaan muun muassa Opel Cascadaa.
Jalkapalloilija Lukas Podolski on syntynyt Gliwicessä.
Historia
Gliwice kuului pitkän ajan historiastaan eri saksalaisvaltioille. Vuosina 1740–1763 käytyjen Sleesien sotien seurauksena Itävalta luovutti Preussille Sleesian alueen, jonka osa Gliwice oli.
Preussin valtakunnassa Gliwice kuului Sleesian provinssiin ja oli myöhemmin osa Saksaa aina toisen maailmansodan loppuun 1945 saakka. 31. elokuuta 1939 saksalainen SS-upseeri Alfred Naujocks sabotoi Gliwicen radiotornin, mistä syytettiin Puolaa. Kaupungissa toimi lukuisia sotavankiloita toisen maailmansodan aikana. 24. tammikuuta 1945 puna-armeijan joukot valloittivat Gliwicen.
Mobiilimaksaminen
pienoiskuva|455x455px|Yksinkertaistettu esimerkki siitä, miten esim. [[Luottokortti|luottokorttiin sidotussa mobiilimaksamisessa usein käytetty tokenisaatio toimii maksupäätteellä. Muita maksun hyväksimistapoja kuin PIN-koodeja tai Biometristä tunnistusta saatetaan käyttää.]] Mobiilimaksaminen on matkapuhelimella suoritettavaa maksamista. Mobiilimaksamista sääntelee Suomessa luottolaitoslaki (610/2014).
Henkilökohtainen luotettu laite
Matkapuhelin soveltuu maksamiseen varsin luontevasti. Maksamisjärjestelmien kehittäjät käyttävätkin mieluummin matkapuhelin-käsitteen tilalla ”henkilökohtaisen luotetun laitteen” (PTD, Personal Trusted Device) -käsitettä.
Kehitys
Seuraavina otettiin käyttöön pankkien mobiilirahakukkaro, jossa verkkopankista siirretään rahaa sähköiseen mobiilirahakukkaroon. Maksu suoritetaan lähettämällä tekstiviestinä halutun tavaran tai palvelun avainsanan myyjän antamaan palvelunumeroon. Maksu lähtee heti kukkarosta ja myyjä voi tarkistaa saamansa maksun välittömästi.
Pankit tarjoavat myös lähimaksumenetelmiin perustuvaa mobiilimaksamista ja -lompakkoa. Esimerkiksi OP:n Pivo- ja Nordean Nordea Pay -mobiililompakkoja käyttäen maksaminen tapahtuu näyttämällä puhelinta kaupan lähimaksupäätteelle. Sen lisäksi Aktialla on lähiluettava maksutarra, jolla ostetut tuotteet veloitetaan mobiililompakosta.
Syksyllä 2013 lanseerattiin mobiililuottokortti Onsun, joka on mobiilisovellus etämaksamiseen. Mobiililuottokortilla lähetetään rahaa suoraan maksun vastaanottajan tilille sovelluksen avulla ilman että rahaa siirretään mobiilirahakukkaroon. Loppuvuodesta 2013 lanseerattiin myös Suomessa MobilePay-sovellus, jolla voi maksaa verkkokaupoissa, sovelluksissa ja kaupoissa sekä tehdä henkilöiden välisiä rahasiirtoja puhelinnumeron perusteella.
Vuonna 2015 mobiilimaksutapojen standardien kehittymiseen vaikuttaa erityisesti Yhdysvaltojen liittyminen sirukorteissa EMV-järjestelmään, joka mahdollistaa esimerkiksi sormenjälkitunnistuksen laajemman käyttöönoton mobiilimaksuissa. Muun muassa Amex, Visa ja Mastercard ovat luvanneet sitoutua sormenjälkitunnistukseen tulevaisuudessa. Vuonna 2020 arviolta kaikissa noin 1,4 miljardissa valmistettavassa mobiililaitteessa on sormenjälkitunnistin, mikä mahdollistaa teknologian laajan käyttöönoton mobiilimaksuissa. Sormenjälkitunnistus maksun vahvistusmenetelmänä ja maksukortin tietojen kontaktiton lukutapa mahdollistaa tulevaisuudessa fyysisistä korteista luopumisen.
Suomessa Mastercard tulee ottamaan käyttöön sormenjälkitunnistuksen ja kasvojentunnistuksen mobiilimaksuissa vuonna 2017. Tunnistautuminen tulee tapahtumaan käytännössä mobiilisovelluksen kautta.
Visioidaan, että tulevaisuuden mobiilimaksuissa hyödynnettäisiin enemmän sensoriikkaa, jolloin mobiililaite tunnistaa maksajan esimerkiksi hajusta, kosteudesta, lämmöstä, käden liikkeistä, tavasta koskettaa näyttöä tai kävelytavasta. Näin voitaisiin luotettavasti varmistaa maksajan henkilöllisyys.
Maksun suuruus
Suuria mobiilimaksuja varten nykyiset fyysiset maksut kuten pankki- ja luottokorttimaksut on tarkoitus siirtää suoraan mobiiliympäristöön. Pienissä maksuissa mobiiliratkaisujen on ajateltu korvaavan lähinnä käteistä rahaa. Tällöin turvallisuusvaatimuksetkaan eivät ole ihan yhtä korkeat kuin suurilla maksuilla.
Lähimaksaminen
Lähimaksamisen käsitteellä tarkoitetaan suomen kielessä kahta erillistä asiaa: ostajan ja myyntipisteen välistä lyhyttä fyysistä etäisyyttä, joka toteutuu esimerkiksi kaupassa asioitaessa, tai maksamista, jossa kaupan maksupäätteen ja ostajan maksuvälineen välillä ei käytetä ulkoista tietoliikenneverkkoa.
Jotta lähimaksaminen olisi nopeaa, tietoliikenneyhteyden muodostumisen tulee olla nopeaa. Käytännössä tietoliikenneyhteyden on toimittava ilman maksutoimitusta hidastavaa operaattorin verkkoyhteyttä. Tämän vuoksi lähimaksamisen tekniikan tulee perustua johonkin matkapuhelinverkosta erilliseen siirtotiehen, kuten Bluetoothiin, infrapunaan tai kulunvalvontakorteissa käytettävään RFID-tekniikkaan.
Bluetoothin merkittävin mobiilimaksamiskäyttöä rajoittava este on pitkä yhteydenmuodostusaika, joka saattaa olla jopa 5-10 sekuntia. Myös kahden Bluetooth-laitteen samanaikainen käyttö samalla laitteella saattaa aiheuttaa ongelmia.
Toinen siirtotievaihtoehto eli infrapunatiedonsiirto toimii lyhyillä etäisyyksillä. Se vaatii suoran näköyhteyden maksuvälineen ja maksupäätteen välillä, joten menetelmä on altis häiriöille. Infrapunayhteys voidaan muodostaa noin sekunnissa.
Kolmas siirtomedia, RFID (Radio Frequency Identification) perustuu ISO 14443 -standardiin ja on passiivisiin radiopiireihin perustuva tiedonsiirtotapa (toimii ilman virtalähdettä). RFID sallii lyhyen kantaman tiedonsiirtoetäisyydet eli 10 cm–1 m. Tämän teknologian suurimpana vahvuutena on nopeus. Yhteys voidaan käytännössä muodostaa välittömästi. RFID-sirun tietoturva on parempi kuin luotto- ja pankkikorttien magneettijuovan. RFID:n yhteydessä tiedonsiirtoprotokollana voi olla joko OBEX tai ISO 7816, jotka molemmat tarjoavat luotettavat tiedonsiirtoyhteydet. Tulevaisuudessa RFID:tä voidaan tarvittaessa käyttää myös kaksisuuntaisesti, eli piirien muistissa olevan tiedon lukemisen lisäksi niille voidaan kirjoittaa.
Lähitulevaisuuden lähimaksaminen voi käytännössä perustua vain RFID-piiriin muiden ratkaisujen hitauden tai epäluotettavuuden vuoksi.
Etämaksaminen
Etämaksaminen on lähimaksamisen vastakohta. Etämaksaminen on maksutapahtuma, jossa maksu välitetään myyjälle matkapuhelinoperaattorin kautta. Näin toimitaan myös näennäisesti lähimaksamiselta vaikuttavassa tapahtumassa, eli kun ostetaan limsapullo kännykällä automaatista.
Etämaksamisratkaisut perustuvat julkisen avaimen menetelmään ja kolmen domainin malliin. Malli kuvaa maksamiseen tarvittavat osapuolet ja heidän välisensä suhteet.
Kolmen toimialueen malli
Kolmas sopimussuhde on yhteyskäytön toimialue. Tämä mahdollistaa transaktiot eri pankkien välillä. Tämä alue määrittelee yhteiset maksuprotokollat ja -palvelut, joiden tehtävänä on mahdollistaa toimet kahden edellä esitellyn toimialueen välillä.
Tullio Serafin
Tullio Serafin (1878-1968) oli yksi 1900-luvun huomattavimpia kapellimestareita sekä yksi historian parhaita äänikouluttajia. Serafin löysi tukun maailman ehdottomia huippulaulajia, muiden muassa Maria Callaksen, Carlo Bergonzin ja Tito Gobbin. Hänen kapellimestarinuransa alkoi täysipäiväisesti vuonna 1903 ja siitä se jatkuikin seuraavat 65 vuotta. Hän toimi kapellimestarina lukuisissa kantaesityksissä niin Italiassa kuin Yhdysvalloissakin, jonne hän muutti 1924 toimiakseen Metropolitan-oopperan kapellimestarina. Parhaimmillaan Serafin oli johtaessaan esityksiä Verdin ja hyvän ystävänsä Puccinin teoksista.
Transfermarkt
thumb|250px|Transfermarktin logo. Transfermarkt on maailmanlaajuinen jalkapallosivusto, jossa on tietoa jalkapallosta ympäri maailman. Siellä näytetään viimeaikaisten otteluiden tuloksia ja pelaajasiirtoja. Transfermarkt on saksan- ja englanninkielinen. Siellä on myös ns. pelaajakortti kaikkien joukkueiden pelaajista ja toimihenkilöistä.
Transfermarktilla on myös keskustelufoorumi, jossa voi keskustella jalkapallosta.
Juri Borzakovski
Juri Mihailovitš Borzakovski, (, s. 12. huhtikuuta 1981 Kratovo) on venäläinen keskimatkojen, pääasiassa 800 metrin juoksija. Etniseltä taustaltaan Borzakovski on ersäläinen. Hänen suurin saavutuksensa on 800 metrin juoksun olympiavoitto Ateenan olympialaisissa 2004 23-vuotiaana.
Unplugged (Alicia Keys)
Unplugged on Alicia Keysin livealbumi, joka julkaistiin lokakuussa 2005. Albumi nousi julkaisuviikollaan Yhdysvaltojen albumilistan ykköseksi myyden 196 000 kappaletta. Se on ensimmäinen naisartistin Unplugged-levy, joka on debytoinut Yhdysvaltojen albumilistan ykkösenä. Kaiken kaikkiaan albumia myytiin maailmanlaajuisesti noin 2,5 miljoonaa kappaletta. Albumilta on julkaistu singlet Unbreakable ja Every Little Bit Hurts, mitkä jäivät vain pieniksi listahiteiksi.
Juri Borzakovski
Lapsuusvuodet
Juri Borzakovski syntyi 12. huhtikuuta vuonna 1981 Kratovossa Moskovan lähellä työläisten kommuuniin, jossa hänen köyhähköllä perheellään oli huone. Asukkailla oli käytössään vain yksi yhteinen keittiö, kylpyhuone ja käymälä. Nimensä hän sai kosmonautti Juri Gagarinin mukaan, joka lähetettiin ensimmäisenä ihmisenä avaruuteen samana päivämääränä, 12. huhtikuuta, kaksikymmentä vuotta aikaisemmin, vuonna 1961.
Borzakovskin äiti, Jekaterina, työskenteli katujen siivoojana, ja joutui heräämän aamuisin jo neljän aikaan. Juri vei joka aamu sisarensa puoli kahdeksaksi lastentarhaan ja meni itse kouluun. Hän huolehti myös ruuan valmistuksesta sisarilleen ja tehtaassa työskenneelle isälleen.
Urheilussa Borzakovski oli jo pienestä pitäen luonnonlahjakkuus. Hänen lahjansa havaittiin 10-vuotiaana, kun koulussa opetettiin venäläistä sambo-itsepuolustuslajia (Samozaštšitja bez oružija, "itsepuolustus ilman aseita"). Kaksi viikkoa myöhemmin hänet kutsuttiin urheiluseuraan, jonka Borzakovski itse luuli aluksi olevan jalkapallojoukkue, mutta joka paljastuikin yleisurheiluseuraksi. Kuukauden kuluttua Borzakovski osallistui ensimmäisiin kilpailuihinsa 600 metrin matkalla ja kaikkien yllätykseksi voitti. Pian hänestä tuli myös kotikaupunkinsa Žukovskin mestari, ja saman tien mestaruus tuli myös Moskovan alueen nuorten mestaruuskilpailuista.
Juoksu-ura
Borzakovski tuli tunnetuksi vuonna 1998 voitettuaan 800 metrin kilpailun Maailman nuorten kisoissa Moskovan olympiastadionilla. Vuonna 1999 hän voitti 800 metriä aikuisten Euroopan cupissa ja saman matkan alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Riiassa. Tammikuussa 2000 Dortmundin hallikisoissa hän juoksi maansa miesten halliennätyksen 1.44,38, joka oli samalla nuorten hallimaailmanennätys. Keväällä 2000 hän voitti myös sisäratojen Euroopan-mestaruuden.
Borzakovski on muodostanut omalaatuisesta juoksutyylistään varsinaisen "tavaramerkkinsä". Hänellä on tapana jättäytyä joukon hännille ja ratkaista juoksu vasta hurjan loppukirinsä ansiosta. Tämä on perua jo nuoruusvuosilta: ikäistensä sarjassa ylivoimainen Borzakovski laitettiin juoksemaan vanhempaan ikäluokkaan, jossa kilpakumppanit olivat fyysisiltä ominaisuuksiltaan, varsinkin voimaltaan, paljon kehittyneemmässä vaiheessa. Tämän takia hän joutui usein tönityksi ja valitsi taktiikakseen rauhallisen juoksun, jossa ratkaiseva repäisy tehdään vasta viimeisen kahdensadan metrin aikana.
Sydneyn olympialaisissa 2000 Borzakovski oli vasta 19-vuotias, ja kokemattomuus näkyikin lopputuloksissa. Borzakovski ajatteli rentoutuvansa ennen loppukilpailua, minkä seurauksena hän jumiutui suurten ihmismassojen keskelle päästen stadionille vain viime hetkellä ennen juoksun alkua. Vahingostaan johtuen hän ei ehtinyt suorittaa kunnon alkulämmittelyä. Vaikka finaali olikin vauhdiltaan hidas, jäi Borzakovski kuudenneksi. Tuon juoksun jälkeen hän vannoi keskittyvänsä täysillä uransa tärkeimpään kilpailuun, vuoden 2004 kesäolympialaisten 800 metrille, ja kaikki turhat kilpailut, jopa taloudellisesti melko tuottoisat GP-kisat, saivat jäädä ennen kuin tavoite oli saavutettu. Tästä syystä hän jätti osallistumatta myös vuoden 2001 MM-kisojen ja vuoden 2002 Euroopan-mestaruuskilpailujen 800 metrille. Borzakovski kuitenkin voitti sisäratojen maailmanmestaruuden vuonna 2001, alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2001 400 metrillä sekä hopeaa Münchenin EM-kilpailujen 4 × 400 metrin viestissä ja vuoden 2003 MM-kisojen 800 metrillä, jossa hän taipui vain Algerian Djabir Said-Guernille.
Monien epäilemä taktiikka tuotti lopulta tulosta, ja Borzakovski saavutti tavoittelemansa olympiavoiton Ateenassa, Kreikassa, olympiaurheilun syntysijoilla elokuussa 2004.
Vuonna 2005 Helsingin MM-kilpailuissa Borzakovski oli hyvissä kiriasemissa, mutta kompuroi kilpailun viimeisessä kaarteessa. Hän kuitenkin otti jälleen hyvän loppukirin ja sijoittui lopulta hopealle Bahrainin Rashid Ramzin jälkeen. Hän sai pronssia Moskovan MM-hallikilpailuissa 2006. Osakan MM-kisoissa 2007 hän juoksi 800 metrillä pronssille. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui välierissä. Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa vuonna 2009 Borzakovski voitti EM-kultaa 800 metrin juoksusta. Berliinin MM-kisoissa hän sijoittui neljänneksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sai 800 metrillä pronssia. Hän voitti 800 metrin Euroopan-mestaruuden Helsingissä 2012 ajalla 1.48,61. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 800 metrin välierissä. Hän ilmoitti heinäkuussa 2014 lopettavansa urheilu-uransa ja jatkavansa muissa tehtävissä yleisurheilun parissa.
Muuta
Borzakovskin perheeseen kuuluvat vaimo Irina ja poika Jaroslav. Perhe asuu yhä Jurin kotikaupungissa Žukovskissa.
Parhaat tulokset 800 metrillä
Lähde: Tilastopaja
Fanny Blankers-Koen
Francina Elsje ”Fanny” Blankers-Koen (26. huhtikuuta 1918 Baarn, Alankomaat – 25. tammikuuta 2004 Hoofddorp, Alankomaat) oli hollantilainen yleisurheilija, joka kilpaili erityisesti pikamatkoilla sekä pituus- ja korkeushypyssä. Hänen uransa huippuhetki osui Lontoon olympialaisiin 1948, jolloin hän voitti 30-vuotiaana kahden lapsen äitinä neljä olympiakultaa, vaikka hän ei edes osallistunut hyppylajeihin. Olympiamitalien lisäksi Blankers-Koen voitti kahdeksan EM-mitalia, joista viisi oli kultaisia, ja teki useita maailmanennätyksiä. Kansainvälinen yleisurheiluliitto valitsi vuonna 1999 naisten yleisurheilun asemaa muokanneen Blankers-Koenin 1900-luvun parhaaksi naisyleisurheilijaksi.
Nuoruus
Francina Koen syntyi 26. huhtikuuta 1918 Baarnissa, Lage Vuurschen kylässä. Hän oli perheen ainoa tytär, ja hänellä oli sekä kaksi vanhempaa että nuorempaa veljeä. Hänen isänsä Arnold Koen oli kilpaillut kiekonheitossa ja kuulantyönnössä ja innosti tytärtään urheilun pariin. Fanny kävi koulunsa Hoofddorpissa ja harrasti muun muassa voimistelua, uintia ja yleisurheilua. Koulun johtajan neuvosta Fanny päätti keskittyä yleisurheiluun ja liittyi amsterdamilaiseen naisten yleisurheiluseuraan.
Misi (täsmennyssivu)
Misi tarkoittaa seuraavia asioita:
Fanny Blankers-Koen
Alkuvaiheet
Koen osallistui vuonna 1935 Groningenissa ensimmäiseen kilpailuunsa, mutta hän ei sijoittunut 200 metrin juoksussa korkealle. Vaikka ensimmäinen kilpailu ei sujunutkaan hyvin, Koen osallistui vuoden aikana muihinkin kilpailuihin. Vielä saman vuoden aikana hän voitti 800 metrillä Alankomaiden-mestarin ja teki matkan uuden Alankomaiden-ennätyksen. Juoksu vakuutti Alankomaiden yleisurheilukomission, joka päätti ottaa Koenin Berliinin olympialaisiin valmistautuvaan ryhmään. Samalla Koenin valmentajana aloitti Jan Blankers, joka oli itse kilpaillut olympiatasolla kolmiloikassa.
800 metrin juoksu oli kielletty olympialaisissa naisilta, mutta Koen valittiin edustamaan Alankomaita korkeushypyssä. Olympialaisia edeltäneissä juoksukilpailuissa hän osoitti nopeutensa, ja hänet otettiin myös Alankomaiden viestijoukkueeseen. Olympialaisissa Koen ylitti korkeushypyssä 1,55 metriä ja sijoittui kuudenneksi. 4 × 100 metrin viestijoukkue sijoittui puolestaan viidenneksi. Myöhemmin Koen muisteli, että Jesse Owensin nimikirjoituksen saaminen oli hänelle kisojen arvokkain hetki.
Olympialaisten jälkeen Blankers alkoi hioa Koenin pikajuoksutekniikkaa. Seuraavan vuoden aikana Koen voitti jokaisen pikajuoksukilpailun Alankomaissa ja kaksi Saksassa. Koenin ensimmäinen maailmanennätys syntyi 1938, kun hän juoksi 100 jaardin matkan 11 sekuntiin. Samana vuonna hän voitti ensimmäiset arvokisamitalinsa, kun hän sijoittui Wienissä järjestetyissä Euroopan-mestaruuskilpailuissa pronssille 100 ja 200 metrin juoksuissa. Vuoden 1938 EM-kilpailut olivat ensimmäiset, joihin naiset hyväksyttiin mukaan, vaikkakin kilpailut järjestettiin eri kaupungissa kuin miesten kilpailut.
Koen alkoi harjoittelussaan tähdätä vuoden 1940 Helsingin olympialaisiin ja keskittyi korkeushyppyyn ja 100 metrin juoksuun. Alankomaissa lehdistö odotti menestystä olympialaisista, mutta kansainvälinen kilpailutoiminta keskeytettiin 1939 toisen maailmansodan puhkeamisen jälkeen.
Maailmanennätyksiä ja perheenlisäystä sota-aikana
Alankomaat oli toisen maailmansodan aikana Natsi-Saksan miehittämänä, mutta Koen jatkoi sodan aikana harjoittelemista ja osallistui kansallisiin kilpailuihin. Saksa valtasi Alankomaat toukokuussa 1940. Koen oli pari viikkoa aikaisemmin mennyt kihloihin valmentajansa Blankersin kanssa, ja he menivät naimisiin 29. elokuuta. Heidän esikoisensa Jan Blankers nuorempi syntyi elokuussa 1941, eikä Blankers-Koen pystynyt kilpailemaan vuoden 1941 aikana. Hän aloitti harjoittelun sisäradalla kuitenkin jo kolme kuukautta pojan syntymän jälkeen. Vuoden 1942 aikana Blankers-Koen päätti keskittyä myös 80 metrin aitoihin ja sivusi vielä saman vuoden aikana matkan maailmanennätysaikaa 11,3.
Nelinkertaiseksi olympiavoittajaksi Lontoossa
Blankers-Koen synnytti helmikuussa 1946 Fanneke-nimen saaneen tyttären. Hän jatkoi harjoittelua kaksi kuukautta myöhemmin, osallistui elokuussa Alankomaiden-mestaruuskilpailuihin ja voitti niissä viisi mestaruutta. Oslon EM-kilpailuissa Blankers-Koen ei kuitenkaan pärjännyt odottamallaan tavalla. Korkeushypyn finaali ja 100 metrin välierät järjestettiin samana päivänä, eikä hän pystynyt täysin keskittymään kumpaankaan. Hän sijoittui korkeushypyssä lopulta neljänneksi, mutta 100 metrillä hän kaatui ja karsiutui loppukilpailusta. Kisojen aikana Blankers-Koen voitti kuitenkin kultaa 80 metrin aitajuoksussa ja 4 × 100 metrin viestissä.
Blankers-Koen harjoitteli kovaa talvella 1946–1947, ja vuoden 1947 tulokset olivatkin lupaavia: hän paransi edellisen vuoden tuloksiaan ja voitti Alankomaiden-mestaruuskilpailuissa peräti kuusi lajia (100 ja 200 metrin juoksut, 80 metrin aitajuoksun, korkeushypyn, pituushypyn ja kuulantyönnön). Vuoden loppupuolella Blankers-Koen ja hänen valmentajamiehensä päättivät tähdätä Lontoon olympialaisissa vain pikamatkoille ja jättää epävarmemmat hyppylajit väliin. Ratkaisu tehtiin osittain pakosta, sillä naiset saivat osallistua vain kolmeen henkilökohtaiseen lajiin.
Blankers-Koen keskittyi talvella 1947–1948 ensimmäisen kerran urallaan vain juoksulajien harjoitteluun, ja hänen tuloksensa ennen olympialaisia olivatkin erinomaisia. Hän rikkoi 200 metrin Alankomaiden-ennätyksen, sivusi Helen Stephensin 100 metrin maailmanennätysaikaa 11,5 sekuntia ja muutama viikkoa myöhemmin juoksi 80 metrin aidat 11 sekunnissa, 0,3 sekuntia alle vanhan maailmanennätyksen.
Vaikka Blankers-Koenin nimissä olivat 100 metrin, 80 metrin aitojen, korkeushypyn ja pituushypyn maailmanennätykset, hän sai paljon kritiikkiä osallistumisestaan kisoihin. Monet epäilivät, että hän olisi 30-vuotiaana kahden lapsen äitinä liian hidas kisoihin. Lisäksi Blankers-Koen sai kirjeitä, joissa häntä neuvottiin lopettamaan kilpauransa ja keskittymään lastensa kasvattamiseen.
Blankers-Koenista tuli Lontoossa ensimmäinen naisurheilija, joka voitti neljä kultamitalia olympialaisista. Hän oli kuitenkin kisojen aikana jättämässä olympialaiset koti-ikävän takia kahdesti. Hän tunsi voittaneensa tarpeeksi ennen 200 metrin juoksua ja kaipasi lapsiaan. Jan Blankers onnistui kuitenkin suostuttelemaan vaimonsa mukaan myös 200 metrille. ”Lentävä kotirouva” nimen saanut Blankers-Koen sai kotona Alankomaissa loisteliaan vastaanoton: hänet ja hänen perheensä kuljetettiin Amsterdamin halki neljän valkoisen hevosen vetämässä avoimessa vaunussa.
Uran loppuvuodet
EM-kilpailuissa 1950 Blankers-Koen oli jälleen voitokas. Hän onnistui voittamaan kultaa 100 ja 200 metrillä sekä 80 metrin aidoissa, vaikka Saksa oli palannut kilparadoille ja Neuvostoliitto osallistui ensimmäisen kerran arvokisoihin. Viestimestaruutta Alankomaat ei onnistunut uusimaan, vaan se jäi siinä hopealle. EM-kilpailujen jälkeen Blankers-Koen lisäsi valikoimaansa myös viisiottelun, joka ei ollut kuitenkaan vielä naisten arvokisalajina. Siinä hän teki maailmanennätyksen vuonna 1951.
Blankers-Koen osallistui vielä Helsingin 1952 olympialaisiin. Paise vaikeutti kuitenkin hänen valmistautumistaan kisoihin, ja hän joutui vetäytymään pikajuoksuista ja viestistä. Blankers-Koen juoksi jatkoon 100 metrin alkueristä ja puolivälieristä, mutta ei osallistunut enää välieriin. Aitajuoksussa Blankers-Koen pääsi finaaliin, mutta sen hän keskeytti osuttuaan pahasti toiseen aitaan. Olympialaisten jälkeen Blankers-Koen jatkoi vielä uraansa, vaikkei osallistunutkaan enää arvokisoihin. Uransa hän lopetti 37-vuotiaana vuonna 1957. Kansainvälisen menestyksen lisäksi Blankers-Koen voitti uransa aikana 58 Alankomaiden-mestaruutta.
Kilpauran jälkeen
thumb|left|Blankers-Koen vuonna 1988. Blankers-Koen jatkoi vielä kilpauransa jälkeen yleisurheilun parissa. Hän toimi Alankomaiden yleisurheilujoukkueen johtajana Rooman 1960, Tokion 1964 ja Méxicon 1968 olympialaisissa.
Jan Blankers kuoli heinäkuussa 1977, ja muutaman vuoden päästä Blankers-Koen päätti muuttaa Amsterdamista entiseen kotikaupunkiinsa Hoofddorpiin. Hän joutui viimeisinä vuosinaan psykiatriseen hoitokotiin, kun hänen terveytensä oli heikentynyt Alzheimerin taudin ja aivoinfarktin seurauksena. Blankers-Koen kuoli 85-vuotiaana tammikuussa 2004.
Tunnustukset ja merkitys
Kansainvälinen yleisurheiluliitto valitsi vuonna 1999 vuosisadan yleisurheilijat. Blankers-Koen valittiin 1900-luvun parhaaksi naisyleisurheilijaksi ja Carl Lewis miesyleisurheilijaksi. Blankers-Koenin vaikutus naisyleisurheiluun oli suuri. Hänen kilpauransa aikana naisyleisurheilu oli käytännössä vain miesten kilpailujen oheisaktiviteettia. Lisäksi naisten ei uskottu pystyvän kilpailemaan huipputasolla enää 30-vuotiaana. Blankers-Koenin pitkä ja ansiokas ura kuitenkin pakotti monien ajattelemaan uudelleen naisurheilun asemaa.
Raymond Sawada
Raymond Masao Sawada (19. helmikuuta 1985 Richmond, Brittiläinen Kolumbia, Kanada – 10. huhtikuuta 2023 ) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hän oli pelityyliltään voimahyökkääjä, joka laukoi oikealta.
Ura
Sawada pelasi BCHL-juniorisarjaa Nanaimo Clippersissa ja hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan Coastal Conferencen parhaaksi tulokkaaksi. Dallas Stars varasi Sawadan toisella kierroksella 52. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2004. Vuodet 2004–2008 hän kävi Cornellin yliopistoa, jossa Sawada voitti ECAC:n mestaruuden tulokaskautensa 2004–2005 päätteeksi. Kaudella 2006–2007 hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 10+11=21. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2007–2008 Sawada toimi Cornellin kapteenina. Hän kuuluu yliopiston Quill and Dagger -yhteisöön. Sawada teki viimeisen yliopistovuotensa päätteeksi, maaliskuussa 2008 kaksivuotisen tulokassopimuksen Dallas Starsin kanssa ja liittyi jo pelasi jo samana keväänä AHL-joukkue Iowa Starsin vahvuudessa.
Kauden 2008–2009 Sawada pelasi suurimmaksi osaksi Dallas Starsin uudessa farmijoukkue Manitoba Moosessa, jossa tulokaskausi toi 52 runkosarjaottelussa tehot 6+15=21 sekä 22 playoff-ottelussa tehot 4+4=8. Hän eteni joukkueen kanssa Calder Cup-finaaleihin saakka, mutta ne päättyivät kuitenkin Hershey Bearsin 4-2-otteluvoittoon. Sawada debytoi kauden aikana myös NHL:ssä, jossa hän teki viidessä ottelussa yhden maalin. Sawada teki NHL-debyyttinsä 24-vuotissyntymäpäivänään 19. helmikuuta 2009 Edmonton Oilersia vastaan ja onnistui tekemään siinä myös NHL-uransa toistaiseksi ainoan maalin.
Kaudeksi 2009–2010 Dallasin farmijoukkueeksi vaihtui Texas Stars, jossa Sawada vietti suurimman osan kaudestaan. Hän eteni joukkueensa kanssa jälleen Calder Cup -finaaleihin, jotka Bears kuitenkin voitti taas otteluvoitoin 4–2. NHL-otteluita Sawada pelasi kauden aikana taas viisi. Heinäkuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Dallas Starsin kanssa.
Kaudella 2010–2011 Sawada pelasi Starsissa yhden NHL-ottelun 3. helmikuuta 2011. Se päättyi kuitenkin nenä- ja olkapäävammaan, kun Boston Bruinsin Daniel Paille taklasi häntä pimeästä kulmasta päähän. Paille sai tilanteesta ottelurangaistuksen ja sittemmin neljän ottelun pelikiellon. Sawada teki AHL:ssä kauden aikana yhden kauden piste-ennätyksensä tehtyään 57 runkosarjaottelussa tehot 11+18=29. Heinäkuussa 2011 hän teki taas vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Starsin kanssa. Sawada pelasi kauden 2011–2012 kokonaan AHL:ssä. Maaliskuussa 2012 hänen AHL-joukkueekseen vaihtui St. John’s IceCaps, josta Texas Stars sai vaihtokaupassa Shawn Wellerin. Elokuussa 2012 Sawada teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen IceCapsin kanssa.
Kaudella 2012–2013 sawada sivusi AHL:n yhden kauden piste-ennätystään tehoilla 13+16=29. Hän teki liigan yhden kauden maaliennätyksensä ja oli IceCapsin kolmanneksi paras maalintekijä. Lokakuussa 2013 Sawada siirtyi vapaana agenttina ECHL-joukkue Colorado Eaglesin riveihin. Joulukuussa hän siirtyi loppukauden 2013–2014 kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Tapparaan. Sawada täytti paikkansa fyysisenä hyökkääjänä, mutta hän ei kuitenkaan mahtunut kevään 2014 pudotuspeleissä Tapparan kokoonpanoon kuin yhdessä ottelussa. Sawada voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Sawada siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella Iso-Britannian EIHL-liigassa pelaavaan Belfast Giantsiin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 22+41=63. Sawada edusti Giantsia kauden aikana myös Continental Cupissa. Syyskuussa 2015 hän siirtyi kauden 2015–2016 kattavalla sopimuksella ALIH-liigan japanilaisjoukkue Oji Eaglesin riveihin.
Sawada kuoli 38-vuotiaana 10. huhtikuuta 2023 sydänkohtaukseen pelatessaan jääkiekkoa.
Musiikkiformaatti
Musiikkiformaatit ovat eri profiileja, joihin radioasemat haluavat kohdentaa toimintansa. Niillä on usein englanninkieliset musiikkiformaattien kuvaukset, jotka on selvitetty tällä sivulla suomeksi.
HK Stroitel Syktyvkar
Stroitel Syktyvkar on venäläinen jääpalloseura Komin tasavallan pääkaupungista Syktyvkarista.
Stroitel perustettiin vuonna 1947. Seura nousi ensimmäistä kertaa Neuvostoliiton mestaruussarjaan kaudeksi 1983-84, ja pelasi siitä lähtien yhtäjaksoisesti Neuvostoliiton/Venäjän liigassa, aina kauteen 2009-2010 saakka. Neuvostoliiton aikoina sen paras sijoitus oli vuoden 1986 viides sija. Seuran parhaat kaudet osuvat Neuvostoliiton hajoamisen jälkeisiin kausiin, se oli vuonna 1993 hopealla Venäjän liigassa, mikä on seuran historian paras saavutus. Kaudella 2007-2008 joukkue tunnettiin nimellä "Dinamo-Syktyvkar".
Stroitel pelasi kolme kautta, 2010-2013, toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Venäjän jääpallon mestaruussarjassa. Seura nousi takaisin Superliigaan kaudeksi 2013-2014, voitettuaan mestaruussarjan 2013.
Siuntion kotiseutumuseo
Siuntion kotiseutumuseo on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva kotiseutumuseo. Museota ylläpitää Hembygdens vänner i Sjundeå rf. ja se sijaitsee Siuntion kirkonkylässä. Museokokonaisuuteen kuuluu entinen koulurakennus eli Fredriksbergin koulu, kaksi aittaa, liiteri, pienempi mökkitupa, niin kutsuttu Pettrofskan mökki, sekä vahtimestarin asunto.
Fredriksbergin koulurakennuksessa, joka on museon päärakennus on esine- ja sisustusnäyttelyitä. Näyttelyiden aiheet kuvaavat muun muassa Siuntion esihistoriaa, Porkkala-parenteesin aikaa, sekä Mona Leon teatterinukkeja. Museossa on esillä myös osia Siuntion Pyhän Pietarin kirkon ensimmäisistä uruista. Siuntio oli Suomen ensimmäinen maalaisseurakunta, joka sai luvan urkujen hankkimiseen kirkkoonsa.
Nykyiselle paikalleen Siuntion kotiseutumuseo rakennettiin toisen maailmansodan jälkeen. Alun perin kotiseutumuseo toimi Fanjunkarsin torpassa, joka tuhoutui Porkkalan vuokra-aikana. Museota vastapäätä sijaitsee Krejansbergetin mäki, jonka huipulla on 5 pronssiaikaista hautaröykkiötä. Museolta lähtee polku ylös Krejansbergetille, josta aukeaa näkymä jokilaaksoon Kirkkojoelle, Siuntion Pyhän Pietarin kirkolle ja Suitian linnalle.
Shaft
Shaft tarkoittaa seuraavia asioita:
Revolver (elokuva)
Revolver on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut rikoselokuva. Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Guy Ritchie, ja pääosissa ovat Jason Statham ja Ray Liotta.
Elokuva kertoo Jake Greenistä, joka vapautuu vankilasta seitsemän vuoden jälkeen. Jake poikkeaa Machan omistamalla kasinolla, jossa Jake putsaa rahat Machan pelipöydästä. Tästä suivaantuneena Macha lisää Jaken tappolistalle ja lähettää Sorterin, palkkatappajan, joka ei ole koskaan ampunut ohi, ja Paulin, Machan henkivartijan tappamaan kaikki Jaken läheiset.