cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rachel Cusk
Lapsuus ja nuoruus
Rachel oli vielä pieni, kun perhe muutti Los Angelesiin, ja koulunsa hän kävi loppuun Englannissa, mihin perhe muutti vuonna 1975. Hän on kertonut myöhemmin hänen lapsuutensa olleen onneton. Cuskin varhaisin lapsuusmuisto hänen itsensä mukaan on tunne siitä, ettei ole hyväksytty.
Ura kirjailijana
Cuskin ensimmäinen teos on vuonna 1993 julkaistu Saving Agnes, joka palkittiin parhaan esikoisromaanin Whitbread-palkinnolla. Cusk käsitteli monissa varhaisissa romaaneissaan satiirin kautta kouluttautuneen keskiluokan pinnan alla tapahtunutta tarvetta tyydyttää kaipuunsa, intohimonsa ja tarpeensa. Cuskin toinen romaani oli The Temporary (1995) ja kolmas The Country Life (1997). Viimeksi mainitusta hän voitti Somerset Maugham -palkinnon. Se oli goottilaiseen romanssin parodia.
Dorothy Hamill
Dorothy Stuart Hamill (s. 26. heinäkuuta 1956) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän voitti olympiakultaa vuonna 1976 Innsbruckissa.
Rachel Cusk
Ura kirjailijana
Cuskin seuraavat romaanit ovat In the Fold (2005), Arlington Park (2006) ja The Bradshaw Variations (2009). Viimeksi mainitun kanssa samana vuonna ilmestyi muistelmateos The Last Supper: A Summer in Italy. The Bradshaw Variations oli jossain määrin irtiotto aiemmista teoksista, jotka olivat huomattavasti tylympiä. Se oli humaanimpi näkökulma perhe-elämään ja avioelämän tylsyyteen. Cuskilta ilmestyi vuonna 2012 teos Aftermath: On Marriage and Separation. Se käsitteli hänen kymmenen vuotta kestäneen avioliittonsa loppumista. Cusk oli tässäkin muistelmassaan hyvin rehellinen omista tunteistaa, kun hän kirjoitti muun muassa asemastaan perheen pääelättäjänä. Hän ei sensuroinut omia tuntemuksiaan. Reaktio teokseen oli jälleen ristiriitainen, ja Cusk on kertonut, että keskustelu kirjasta aiheutti sen, että kirjan ja oman elämän välinen raja hajosi.
Dorothy Hamill
Hamill syntyi Chicagossa, mutta muutti varhain perheineen Connecticutin Greenwichiin. Hän oli naisten yksinluistelun Yhdysvaltain-mestari vuosina 1974–1976 ja maailmanmestari vuonna 1976.
Rachel Cusk
Ura kirjailijana
Cusk on kutsunut Aftermathia taiteelliseksi lopuksi. Hän ei pystynyt lähes kolmeen vuoteen kirjoittamaan eikä lukemaan mitään. Fiktio tuntui hänestä epäaidolta ja kiusalliselta. Cusk koki, että Aftermathin jälkeen hän joutui jättämään omaelämäkerrallisen tyylin ja pyrkimään kertojan hävittämiseen. Cuskin projektista, jossa hän on yrittänyt kehittää uutta kerrontatapaa, syntyi romaanitrilogia. Sarjan ensimmäinen osa Ääriviivat ilmestyi vuonna 2014 ja toinen osa Siirtymä vuonna 2016. Ääriviivat oli vuonna 2015 Kanadassa ehdolla Giller-palkintoon.
Dorothy Hamill
Carlo Fassilta valmennusta saanut Hamill on luistellut vielä keski-ikäisenä, muun muassa Broadway on Ice -show'ssa. Hän on saanut hoitoa rintasyöpään.
Rachel Cusk
Yksityiselämä
Cuskin puoliso on valokuvaaja Adrian Clarke, ja heillä on kolme tytärtä, joista yksi on Clarken edellisestä avioliitosta.
Anadia
Anadia on kunta Aveiron piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 216,6 km² ja väkiluku noin 29 200.
Anadian nykyinen pormestari on Teresa Belém Cardoso.
Toimi Jaatinen
Toimi Kaarlo Jaatinen (s. 20. elokuuta 1956 Juva) on suomalainen museoneuvos, joka tunnetaan Tampereella sijaitsevan Museokeskus Vapriikin perustajana ja pitkäaikaisena kehittäjänä.
Jaatinen opiskeli historiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui sieltä filosofian kandidaatiksi vuonna 1982. Hän työskenteli Suomen museoliiton tiedotussihteerinä 1981–1983 ja Savonlinnan kaupungin museojohtajana 1983–1990, minkä jälkeen hän siirtyi Tampereelle. Jaatinen oli kaupungin museotoimenjohtaja vuosina 1990–2011, kulttuuri- ja vapaa-aikapalvelujen tuotantojohtaja vuosina 2011–2016 sekä kulttuuri- ja taideyksikön johtaja vuosina 2017–2020. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2021.
Deichtine
Deichtine tai Deichtire on hahmo irlantilaisessa mytologiassa. Hän on Ulsterin kuninkaan Conchobarin, Nessan pojan, sisar ja Cuchulainnin äiti. Hänen aviomiehensä oli Sualtam, mutta Cuchulainnin isänä pidetään Lughia.
Erään tarinan mukaan Deichtine oli Conchobarin vaununajaja. Kun parvi lintuja laskeutui Emain Machalle ja söi kaiken ruohon, ulaidit päättivät metsästää näitä ja lähtivät matkaan vaunujensa kanssa. He jahtasivat lintuja iltaan asti. Tällöin alkoi sataa lunta, ja ulaidit päättivät etsiä suojaa. He löysivät talon ja siinä asuva nuori mies toivotti heidät tervetulleiksi. Hänen vaimonsa oli juuri tuolloin synnyttämässä, mutta mies oli vieraanvarainen ja tarjoili tästä huolimatta vierailleen syötävää. Vaimo sai pojan, ja samaan aikaan perheen hevonen synnytti kaksi varsaa. Ulsterilaiset menivät nukkumaan, mutta aamulla herätessään he huomasivat olevansa Newgrangessa. Talo, mies ja nainen olivat kadonneet, mutta vauva ja varsat olivat tallella. Deichtine otti lapsen omakseen ja he palasivat Emainiin.
Pian tämän jälkeen poika sairastui ja kuoli. Deichtinen juodessa pieni olento luiskahti kupista hänen suuhunsa ja nukutti hänet. Unessa Lugh ilmestyi hänelle ja kertoi, että talo, jossa he olivat yöpyneet, oli hänen, ja että Deichtinen kohdussa kasvoi hänen lapsensa. Myöhemmin Deichtine meni Sualtamin kanssa naimisiin ja synnytti Luighin pojan.
Miho Fukumoto
Miho Fukumoto (, s. 2. lokakuuta 1983 Ibusuki) on japanilainen jalkapallomaalivahti, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Fukumoto edustaa Chifure AS Elfen Saitamaa. Hän on pelannut urallaan 81 ottelua Japanin maajoukkueessa. Fukumoto oli mukana MM–kilpailuissa 2007, jolloin pelasi kolme ottelua. Neljä vuotta myöhemmin Saksan MM–kilpailuissa 2011 hän ei pelannut otteluakaan, vaan toimi varamaalivahtina. Hän voitti tuossa turnauksessa maailmanmestaruuden. Kanadan MM–kilpailuissa 2015 Fukumoto pelasi yhden ottelun alkulohkossa. Japani sijoittui turnauksessa toiseksi. Olympialaisissa Fukumoto on ollut osa Japanin maajoukkuetta Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Pekingissä hän pelasi Japanin kaikissa otteluissa Japanin sijoituttua lopulta neljänneksi. Lontoossa hän pelasi kuusi ottelua saavuttaen lopulta toisen sijan.
Koiviston konklaavi
Tasavallan presidentin järjestämä oikeuspoliittinen keskustelutilaisuus (tunnetaan nimellä Koiviston konklaavi) oli  presidentti Mauno Koiviston koolle kutsuma tuomioistuinten, yliopistojen ja tutkimuslaitosten edustajien tapaaminen 6. toukokuuta 1992. Presidentinlinnassa järjestetyssä tapaamisessa kokoontui noin 30 henkeä.
Koivisto piti virheellisenä erityisesti Korkeimman oikeuden 3.4.1992 tekemää päätöstä, jonka mukaan pankilla ei ollut oikeutta yksipuolisesti nostaa lainansaajan korkoa. Koiviston mielestä tuomioistuinten oli ajateltava erityisesti pankkien asemaa. Pankit kärsivät massiivisista ongelmaluotoista toisaalta talouslaman vuoksi ja toisaalta siksi, että ne halusivat periä luotoista devalvaatiokorotukset, mikä oli monelle yritykselle liikaa.
Ainakin tietokirjailija Antti-Pekka Pietilä kirjassaan Pankkikriisin peitellyt paperit (2008) ja toimittaja Seppo Konttinen kirjassaan Salainen pankkituki (2007) tulkitsevat niin että kokouksen jälkeen tuomioiden linja muuttui velallisia kohtaan ankarammaksi ja pankeille edullisemmaksi.
Muistiinpanojen kohtalo
Koivisto oli pyytänyt keskustelua Korkeimman oikeuden presidentin kanssa sekä ennen että jälkeen varsinaista kokousta. Koiviston keskusteluista on olemassa muistiinpanot. Presidentti Tarja Halonen päätti salata ne ulkopuolisilta.
Tilaisuudesta tehty 36-sivuinen muistio siirrettiin 2013 tasavallan presidentin kansliasta Kansallisarkistoon, jolloin toimittajat pääsivät tutustumaan siihen.
Molukit
Molukit eli Maluku on saariryhmä Indonesiassa Malaijien saaristossa. Saaret sijaitsevat Filippiineiltä etelään, Sulawesistä itään, Uudesta-Guineasta länteen ja Timorista pohjoiseen. Suurin osa saarista on vuoristoisia, ja joillakin on toimivia tulivuoria. Vuoteen 1999 saakka saaret muodostivat yhden provinssin, mutta nykyään ne jakautuvat Molukkien ja Pohjois-Molukkien provinsseihin. Pohjois-Molukkien provinssin merkittävimmät saaret ovat Halmahera, Obi, Morotai, Bacan, Ternate ja Tidore. Molukkien provinssi koostuu esimerkiksi Seramin, Burun, Ambonin, Bandan ja Wetarin saarista.
Saarten löytöretkien aikainen nimitys oli Maustesaaret. Fernão de Magalhãesin tavoite oli löytää sinne merireitti, jotta saarilta voitaisiin kuljettaa arvokkaita mausteita, muun muassa muskottipähkinää ja mausteneilikkaa, Eurooppaan ilman arabien välikäsiä.
Daniel Baier
pienoiskuva|upright|Daniel Baier vuonna 2017. Daniel Baier (s. 18. toukokuuta 1984 Köln) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edusti vuonna 2020 päättyneen pelaajauransa viimeisen vuosikymmenen Bundesliigassa FC Augsburgia ja oli viimeisinä vuosina joukkueen kapteeni.
Baier nousi aikuisten peleihin TSV 1860 Münchenin junioreista ja pelasi seurassa ensimmäiset bundesliigaottelunsa kaudella 2003–2004. Kesällä 2007 hän siirtyi VfL Wolfsburgiin ja tammikuussa 2010 FC Augsburgiin, jossa hän oli pelannut jo kauden 2008–2009 lainalla. Augsburg nousi keväällä 2011 kakkostasolta Bundesliigaan ja Baier pelasi siitä lähtien seurassa yhdeksän kauden aikana 274 pääsarjaottelua ja teki niissä kuusi maalia. Münchenissä hän pelasi 12 ja Wolfsburgissa 16 pääsarjaottelua.
Baier pelasi Saksan alle 19-, 20- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa yhteensä kuusi ottelua ja teki yhden maalin.
Pähkähullujen paratiisi
Juoni
Elokuvassa Iso Elokuvastudio on joutumassa pahan Hotkis ja Nielaus -yhtiön käsiin (joissakin käännöksissä yhtiön nimi, Gulf+Westerniä parodioiva Engulf and Devour on suomeksi ”Ahma ja rohmu”). Mel Funn -niminen ohjaaja (Brooks) ilmoittaa Studiopomolle pelastavansa studion tekemällä mykkäelokuvan, mutta saadakseen sille suosiota hänen täytyy hankkia siihen Hollywoodin kuuluisimmat tähdet. Elokuvassa nähdäänkin useita aikansa kuuluisuuksia, kuten Paul Newman, Burt Reynolds, Liza Minnelli ja James Caan. Elokuvassa on monia yhteenottoja Hotkis ja Nielaus -yhtiön kanssa ja lopuksi taistellaan mykkäelokuvan filmikopiosta.
Nils-Eric Fougstedt
Fougstedt toimi Radion sinfoniaorkesterin kapellimestarina vuosina 1944–1951 sekä vuodet 1951–1960 ylikapellimestarina. Hän toimi myös kuoronjohtajana (mm. Akademiska Sångföreningenin johtajana vuosina 1946–1950 sekä Radiokuoron taiteellisena johtajana vuodesta 1954) ja musiikkikriitikkona. Säveltäjänä hän keskittyi pääasiallisesti orkesterimusiikkiin. Hänet palkittiin vuonna 1953 Pro Finlandia -mitalilla, ja hän sai professorin arvonimen 1960.
Pähkähullujen paratiisi
Juoni
Elokuvan päänäyttelijät Mel Brooks, Dom DeLuise ja Marty Feldman esittävät kaikki hahmoja, joilla on sama etunimi kuin heillä itsellään. Muut tähtinäyttelijät esittävät itseään.
Vastaanotto
Pähkähullujen paratiisi ylsi Suomessa 108 227 teatterikatsojallaan vuoden 1976 ensi-iltaelokuvista 13:nneksi katsotuimmaksi. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen kirjoittaa elokuvan välillä takeltelevan, mutta huippukohtien tekevän siitä jatkuvasti viehättävän. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Helsingin Sanomien Mikael Fränti piti Pähkähullujen paratiisia absurdina ja irvokkaana komediana, joka hukkaa mykkäfilmin klovnerian keinot Mel Brooksin omien itsetyytyväisten pilojen ja vitsien alle. Suomen Kuvalehden Reijo Vahtokarin mielestä elokuva on Mel Brooksin ehdottomasti parhaita, täynnä tekijälleen tyypillistä lapsellista muttei koskaan pahantahtoista tabujen rikkomista.
Nils-Eric Fougstedt
Fougstedtin keskeisin tuotanto on taidemusiikkia. Hänen huomattavimpina teoksinaan pidetään kahta sinfoniaa sekä orkesteriteoksia Passacaglia ja Angoscia, joista jälkimmäinen oli ensimmäisiä suomalaisia dodekafonisia orkesteriteoksia. Lisäksi hän julkaisi musiikin teorian oppikirjoja ja kuoronjohdon oppaan.
Nils-Eric Fougstedtin puoliso oli laulaja (sopraano) Greta Fougstedt (o.s. Blumenthal, 1913–1988).
Fougstedt on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Turo Meriläinen
Turo Meriläinen (4. huhtikuuta 1968 – 27. helmikuuta 2015 Helsinki ) oli suomalainen pikajuoksija.
Meriläinen voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden Oulussa vuonna 1990 ajalla 10,69. Hallimestaruuden 60 metrillä hän voitti vuosina 1990 ja 1991. Vuonna 1990 Meriläinen osallistui myös yleisurheilun EM-kisoihin Splitissä. Nuorten sarjoissa hän voitti muun muassa 4×100m Suomen mestaruuden sekä pituushypyn joukkue-SM-kultaa Noormarkun Nopsan riveissä. Urheilu-uransa loppuvuosina Meriläinen edusti Helsingin Kisa-Veikkoja, jonka viestijoukkueessa hän saavutti 4×100m SM-mitalin. Meriläistä valmensi Seppo Välimäki.
Turo Meriläisen ennätys 100 metrillä oli vuonna 1990 Ruotsi-Suomi -maaottelussa juostu voittoaika 10,58. Myötätuulessa hän juoksi parhaimmillaan 10,37 (käsiajalla 10,2). Meriläisen ennätys 60 metrillä oli vuonna 1990 Espoon Otaniemessä juostu 6,69, joka säilyi Suomen ennätyksenä yhdentoista vuoden ajan.
Turo Meriläinen kuoli sairauskohtaukseen Helsingissä helmikuussa 2015.
Yhdet sille
Yhdet sille on Asteen 20. elokuuta julkaisema single. Kappale on Jaakko Salovaaran ("JS16") säveltämä ja tuottama sekä Asteen sanoittama. Kappale sijoittua parhaimmillaan radiolistan sijalle 65.
Suden vuosi
Suden vuosi on Olli Saarelan ohjaama elokuva, joka sai ensi-iltansa 2. helmikuuta 2007. Elokuva pohjautuu Virpi Hämeen-Anttilan samannimiseen romaaniin, joka kertoo epilepsiaa sairastavasta Sari Karaslahdesta ja Mikko Gromanista, jonka vaimo Mikaela jättää. Mikko tuntee luennoilta Sarin ja he löytävät rakkauden. Elokuvan pääosia näyttelevät Kari Heiskanen ja Krista Kosonen, ja käsikirjoituksen on kirjan pohjalta tehnyt Mika Ripatti.
Suden vuosi julkaistiin DVD:llä 10. lokakuuta 2007.
Pizza Hut
pienoiskuva|Pizza Hut -ravintola [[Yhdysvallat|Yhdysvalloissa.]] Pizza Hut on maailman suurin pizzaravintolaketju. Sillä on 6 600 yksikköä Yhdysvalloissa ja yli 4 000 yksikköä yli sadassa muussa maassa.
Pizza Hut perustettiin Wichitassa, Kansasissa, Yhdysvalloissa vuonna 1958. Ketjun omistaja on maailman suurin ravintola-alan yritys Yum! Brands, Inc, joka muodostettiin irrottamalla ravintolatoimiala PepsiCo-konsernista. Tästä syystä Pizza Hutin ravintoloissa myydään PepsiCon juomia (muutamia valtioita lukuun ottamatta).
Historiaa
Pizza Hutin perustivat vuonna 1958 veljekset Dan ja Frank Carney Kansasin osavaltion Wichitassa. Seuraavana vuonna he tekivät franchising-sopimuksen Dick Hassurin kanssa, joka alkoi pitää Pizza Hut -ravintolaa Kansasin Topekassa. Voimakkaalla markkinoinnilla Pizza Hut laajeni nopeasti 1960- ja 1970-luvuilla Yhdysvalloissa ja eteni ensin myös Kanadaan, Länsi-Saksaan ja Australiaan, sitten Japaniin ja Britanniaan.
1960-luvun lopulla Carneyn veljekset yrittivät ostaa lisenssinhaltijoiden avaamista ravintoloista itselleen noin 40 prosenttia. Tämä osoittautui hankalaksi erilaisten kirjanpitojärjestelmien takia ja halvaannutti yhtiön kehitystä kuukausiksi.
Vuoteen 1971 mennessä Pizza Hutista oli tullut maailman suurin pizzeriaketju sekä liikevaihdoltaan että myyntipisteiden määrältään. Vuonna 1972 veljekset päättivät hankkia lisää pääomaa viemällä Pizza Hutin pörssiin vuonna 1972. Pian veljesten ravintolaimperiumin jatkeeksi ostettiin muitakin ketjuja ja yrityksiä, muun muassa Taco Kid, Next Door ja Flaming Steer -ketjut. Vuonna 1973 Pizza Hut -ketjuun kuului jo 2 000 ja vuonna 1984 5 000 ravintolaa. 1980-luvulla Pizza Hut otti mukaan nouto- ja kotiinkuljetusmahdollisuuden, joiden osuus myynnistä oli pian jo neljännes.
Neuvostoliiton entinen johtaja Mihail Gorbatšov esiintyi Pizza Hutin mainoksessa vuonna 1997.
Pizza Hut Suomessa
pienoiskuva|Punaisella maat, joissa on Pizza Hut -ravintoloita. Ensimmäinen Pizza Hut -ravintola Suomessa avattiin Helsingin Citykäytävään vuonna 1987. Helmikuussa 1997 lisenssi siirtyi Rautakirjan tytäryhtiölle Eurostradalle. Ketjua yritettiin laajentaa nopeasti heikoin tuloksin, ja kokemusten myötä Rautakirja luopui Pizza Hutin omistajan Pepsicon tarjoamasta mahdollisuudesta lanseerata Suomeen myös Kentucky Fried Chicken ja Taco Bell. Kesäkuussa 2006 Rautakirja myi Pizza Hut -ravintoloidensa toiminnan islantilaisille Pétur Jonssonille ja Thórdis Lóa Thórhallsdóttirille. Vuonna 2017 avattiin uudet ravintolat Espoon Tapiolan Ainoa- sekä Helsingin Itäkeskuksen Easton-kauppakeskuksiin. Vuonna 2018 avattiin uudet ravintolat Espoon Matinkylään, Keravan Karuselliin sekä Lempäälän Ideaparkiin. Vuonna 2019 avattiin ravintola Espoon Kauklahteen. Vuonna 2020 avattiin Helsingin Sompasaareen ja vuonna 2021 Espoon Niipperiin ja Jyväskylään.
Pilven piirtä myöten
Pilven piirtä myöten: suomietnon synty on vuonna 2011 ilmestynyt Johannes Heikkilän ja Hannu Virtasen kirja nykykansanmusiikin historiasta Suomessa. Teoksen kustansi Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Myskisorsa
Myskisorsa (Cairina moschata) on iso sorsalintu, jonka luonnollinen esiintymisalue kattaa Meksikon, Keski- ja Etelä-Amerikan. Pieniä luonnonvaraisia kantoja on muodostunut myös Yhdysvaltoihin erityisesti Rio Granden suostoalueelle Teksasiin ja jopa Kanadan eteläosiin. Villiintyneitä myskisorsia tavataan myös Uudessa-Seelannissa ja Euroopassa.
Myskisorsan kesytyshistoria ulottuu kauaksi ennen Kolumbuksen saapumista Amerikkaan 1492. Nykyään myskisorsa, joskus myös myskiankaksi kutsuttu, on yleinen puistolintu ja kesyankka.
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan tavallista, sinisorsasta jalostettua ankkaa suurempi. Pituus 65–85 cm, paino 2–3 kg. Kesyt urokset voivat painaa jopa 6 kg. Koiras on huomattavasti naarasta suurempi ja värikkäämpi. Luonnossa myskisorsat ovat hyviä lentäjiä, mutta ankkana sen keho on liian tukeva, ja tarhaoloista johtuen sen lentolihakset eivät ole päässeet kehittymään, joten kesyt yksilöt eivät useinkaan pysty lentämään.
Luonnolliselta väriltään myskisorsa on musta, varsinkin koiras on selästä hohtavan vihertävänmusta. Siivellä on laaja valkoinen kuvio. Myös siiven alapinta on laajalti valkoinen. Koiraan nokan tyvellä on kyhmy ja laaja paljasnahkainen, punertava alue, ikään kuin heltta. Luonnonvaraisilla linnuilla, sekä tarhatuilla naarailla ja nuorilla yksilöillä, heltta on hvyin pieni, tai sitä ei ole. Päälaella voi olla kapea töyhtö. Kesyt ankat voivat olla lähes minkä värisiä tahansa mustan ja valkoisen välillä. Sorsalinnuksi sillä on huomattavan pitkä pyrstö ja vahvat kynnet (ks. elinympäristö).
Esiintyminen
Amerikassa Teksasin eteläosista, Rio Grandelta, Argentiinaan saakka. Egyptissä on todettu vanha luonnonvarainen kanta, mutta sen alkuperästä ei ole tietoa. Myskiankkaa tarhataan ja jalostetaan erittäin yleisesti ympäri maailmaa, etenkin Ranskassa se on hyvin suosittu. Suomessakin myskiankkoja tarhataan sekä liha-ankaksi että puistolammikoiden koristeeksi.
Elinympäristö
Metsälammet, -purot ja -joet, suot, mangrovemetsiköt. Arka ja omissa oloissaan viihtyvä laji. Muodostaa pieniä, toisinaan kuitenkin jopa sadan yksilön, parvia.
Lisääntyminen
Pesä on puussa, joko kolossa tai jonkin suuren linnun (kalasääski, kotkat) vanhassa pesässä, jopa palmun latvassa. Laatii pesänsä mielellään myös linnunpönttöön. Kermanvärisiä munia on 10–15, haudonta kestää 5 viikkoa. Untuvikot ovat keltaisen ja ruskean kirjavia. On epäselvää, miten poikaset pääsevät pesästä veteen.
Ravinto
Myskisorsa on kaikkiruokainen. Se syö vedestä pieneliöitä, pikkukaloja, sammakoita, vesikasveja jne. Tarhaoloissa jyviä ja esimerkiksi kaurapuuroa sekä tuoreita kasviksia. Tarhassa on aina oltava tarjolla puhdasta vettä, hiekkaa ja kalkkia.
Nutturlan Makasiiniteatteri
Nutturlan Makasiiniteatteri on Nousiaisten Nutturlassa toimiva vuonna 1983 perustettu harrastajateatteri, joka järjestää kesäteatteriesityksiä maatalousrakennus Kollin makasiinilla. Muina aikoina teatterin toimipaikka on Nousiaisten Nummen työväentalo.
Teatterin ohjelmisto koostuu kotimaisista näytelmistä ja klassikoista sekä farsseista. Teatterilla on 3–4 ensi-iltaa ja noin 30 näytäntöä vuodessa. Näytösten lisäksi teatteri järjestää koulutustoimintaa ja ylläpitää pukuvuokraamoa Nousiaisten Kalliopohjalla.
Valfrid Paavo-Kallio
Valfrid Valentin Paavo-Kallio (13. lokakuuta 1887 – 27. lokakuuta 1908 Hyvinkää) oli suomalainen kirjakauppias ja kirjailija.
Valfrid Paavo-Kallio perusti 1905 Hyvinkään ensimmäisen kirjakaupan ja piti sitä aina kuolemaansa syksyllä 1908 saakka.
Valfrid Paavo-Kallion ja hänen vaimonsa Adele Seppälän poika Toivo Valfrid Valentin (T. W.) Paavonkallio (1908–1980) oli toimittaja, Hyvinkään Uutiset -lehden perustaja ja kirjailija.
Sortavalan lyseo
Sortavalan lyseo oli Sortavalassa vuosina 1893–1940 ja 1942–1944 toiminut oppikoulu. Sodan jälkeen sen toimintaa jatkoi Seinäjoen lyseo.
Historia
Sortavalaan perustettiin 1788 saksankielinen supistettu normaalikoulu ja sen seuraajana oli 1844 perustettu suomenkielinen ala-alkeiskoulu. Tästä koulusta tuli 1875 kaksiluokkainen reaalikoulu ja viimeksi se toimi alkeiskouluna 1884–1892. Sortavalan lyseo aloitti toimintansa yksityisenä viisiluokkaisena poikakouluna Sortavalan kaupungin lyseon nimellä 1893 ja valtion lyseo koulusta tuli vuonna 1898. Ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat 1901. Sortavalan lyseossa oli sen toiminta-aikana 2 466 oppilasta, joista 539 suoritti ylioppilastutkinnon.
Talvisodan aikana koulu joutui keskeyttämään toimintansa joulukuussa 1939 ja koulutalo vaurioitui myös Sortavalan pommituksissa. Lyseo lakkautettiin 1940, mutta jatkosodan aikana se pääsi jatkamaan toimintaansa Sortavalassa väliaikaisissa tiloissa 1942–1944.
Koulurakennus
Arkkitehti Johan Jacob Ahrenbergin suunnittelema Sortavalan lyseon kolmikerroksinen koulurakennus valmistui Kisamäelle vuonna 1901. Vuonna 1911 sen viereen rakennettiin Ahrenbergin suunnittelema Sortavalan tyttökoulu.
Arouca
Arouca on kunta Aveiron piirissä, Portugalissa. Se kuuluu Porton metropolialueeseen. Sen pinta-ala on 329,1 km² ja väkiluku noin 22 000 (2013). Arouca sijaitsee hedelmällisessä laaksossa, joka aukeaa länteen. Siellä on fossiileita ja geologisia nähtävyyksiä, ja alueelle on perustettu Unescon geopark. Vuoristossa ja kukkuloilla elää monia harvinaisia kasvi- ja eläinlajeja.
Alueella on ollut volframikaivoksia, joita ennen toista maailmansotaa hyödynsivät sekä englantilaiset että saksalaiset yritykset.
Kunnan juhlapäivä on 2. toukokuuta. São João de Valinhasin arkeologinen kohde sijaitsee Aroucassa.
Nymphetamine
Nymphetamine on Cradle of Filthin kuudes täyspitkäksi luokiteltava studioalbumi. Se äänitettiin 2004 ja julkaistiin saman vuoden 28. syyskuuta. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen, jolla oli mukana kitaristi James McIlroy.
Nymphetaminen kappale "Nymphetamine (Overdose)" oli vuonna 2005 ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi parhaana esityksenä heavy metal -kategoriassa. "Gilded Cunt" nousi heti Metal Top Tenin kärkeen. "Coffin Fodder" mainitaan The IT Crowd -sarjassa.
Nymphetaminella ovat mukana Liv Kristine ja Doug Bradley. Levyn tuottaja oli Rob Caggiano ja levy-yhtiö Roadrunner Records.
Cian O’Connor
Cian O'Connor (s. 12. marraskuuta 1979 Dublin) on irlantilainen esteratsastaja ja olympiamitalisti.
Nymphetamine
Albumista julkaistiin vuonna 2005 kaksois-cd, jonka bonus-levyllä on kaksi uutta kappaletta, nimikappaleesta uusi versio ja kolme cover-kappaletta.
Erikoispainoksen bonuskappaleet
King Diamond esiintyy kappaleella "Devil Woman" taustalaulajana.
Sithonía
Sithonía on niemi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Se on keskimmäinen Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä ja työntyy Egeanmereen sen luoteisosassa. Niemen pituus on noin 50 kilometriä ja leveys kapeimmassa kohdassa noin viisi kilometriä.
thumb|left|240px|Sithonían niemen pohjoisosia. Sithonían niemen länsipuolella sijaitsevat Kassándranlahti eli Toronaíoslahti ja Kassándran niemi, ja itäpuolella Singitikóslahti eli Pyhänvuorenlahti ja Áthoksen niemi. Niemen keskiosa on vuoristoinen ja sen korkein vuori on Astrapokaméno (817 m).
Ahti Anthos
Ahti Ilmari Anthos (29. kesäkuuta 1897 Toholampi – 30. joulukuuta 1944) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat nimismies Karl Johan Blomqvist ja Iida Hedvig Oravala. Hänen puolisonsa oli Hilja Maria Salmi.
Koulutus
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1916 ja kirjoittautui Nylands Nationiin. Hän jatkoi opintojaan kauppakorkeakoulussa vuonna 1917. Tykistöupseerien täydennyskursseille hän osallistui Lappeenrannassa vuonna 1920, Hämeenlinnan hyökkäysvaunukursseille hän osallistui vuonna 1922, sotakorkeakoulukursseille Saksassa hän osallistui vuosina 1923–1925, Hämeenlinnan kranaatinheitinkurseille hän osallistui vuonna 1926. Itse hän toimi tuntiopettajana suojeluskuntain päällystökoulussa vuosina 1922–1923 ja 1927–1928.
Jääkäriaika
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n haupitsijaoksen toinen tykki tuliasemassa miehistöineen Riianlahdella syksyllä 1916. Ahti Ilmari Anthos liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 11. tammikuuta 1918, josta hänet siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 16. tammikuuta 1918.
Suomen sisällissota
Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin tykinjohtajaksi Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 2. jääkäripatteriin ja otti osaa taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla, Lempäälässä sekä Tampereella. Tampereen taisteluiden jälkeen hänet määrättiin tykistön uudelleen järjestelyn jälkeen muodostettuun Jääkäritykistöprikaatin 2. jääkäripatteriston 3. patteriin päälliköksi ja tämän muodostetun patterin mukana hän otti osaa sotatoimiin Karjalankannaksella, m.m. Raivolan taisteluun ja Inon saartoon.
Sisällissodan jälkeen
Sisällissodan jälkeen hän jäi Suomen armeijan palvelukseen ja hänet sijoitettiin Suomen tykistökouluun, josta hänet tykistön uudelleenjärjestelyn yhteydessä määrättiin Hämeen kenttätykistöryktnentti n:o 1:een, jossa hän toimi aluksi 3. patteriston adjutanttina. Jaosjohtajaksi 9. patteriin hänet siirrettiin 12. syyskuuta, jonka jälkeen hän on toiminut jaosjohtajana 6. ja 8. patterissa, kunnes hänet nimitettiin 7. patterinpäälliköksi. Suomen armeijasta hän erosi 24. tammikuuta 1923. Armeijapalveluksen jälkeen hän otti vastaan suojeluskuntajärjestön Yliesikunnan tykistöosaston päällikön apulaisen tehtävät 15. huhtikuuta 1923. Nuoremmaksi sotilastarkastajaksi hänet nimitettiin 1. helmikuuta 1925. Suojeluskuntain yliesikunnan päällystökoulun johtajaksi hänet nimitettiin 1. tammikuuta 1928. Suojeluskuntajärjestön sotilastarkastajan virkaan hänet nimitettiin 1. tammikuuta 1931, josta virasta hän erosi 30. syyskuuta 1934.
Talvi- ja jatkosota
Talvisodan aikana hän toimi Keski-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin päällikkönä ja jatkosodan aikana komentajana Jalkaväkenkoulutuskeskus 4:ssä. Hän loukkaantui Forssassa vuonna 1942 ja siirrettiin 35. sotilassairaalaan. Hän menehtyi 30. joulukuuta 1944 ja on haudattu Hietaniemen hautausmaahan Helsingissä.
Oliver Fink
Fink aloitti ammattilaisuransa SSV Jahn Regensburgin joukkueessa. Tämän jälkeen hän pelasi SV Wacker Burghausenissa ja SpVgg Unterhachingissa kunnes siirtyi vuonna 2009 Fortuna Düsseldorfiin. Keväällä 2012 Düsseldorf nousi kakkostasolta Bundesliigaan, ja Fink pelasi kaudella 2012–2013 Bundesliigassa 26 ottelua ja teki kolme maalia. Düsseldorfin kausi päättyi putoamiseen ja se nousi pääsarjaan seuraavan kerran keväällä 2018. Kaudella 2018–2019 Fink pelasi 18 bundesliigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Bundesliigassa 14 ottelua, ja kausi päättyi jälleen putoamiseen pääsarjasta. Kakkostasolla 2. Bundesliigassa Fink pelasi 283 ottelua ja teki 19 maalia. Kausina 2020–2022 hän pelasi vielä Fortuna Düsseldorfin kakkosjoukkueessa neljännellä sarjatasolla Regionalliga Westissä.
Savuke
thumb|Kaksi tehdasvalmisteista savuketta. pienoiskuva|Savukerasioita, joissa on lain vaatimuksen mukaiset varoitustekstit.|alt= Savuke on yleisin tupakkatuote ja tavallisin tapa tupakoida. Kaikkien savukkeiden pääainesosa on tupakka eli virginiantupakan (Nicotiana tabacum) kuivatut lehdet. Useita muita ainesosia lisätään tupakkaan, kuten kosteudensäilyttäjiä, säilöntäaineita, ammoniakkia ja merkkikohtaisia aromeja. Korjattu tupakka säilötään kontrolloituihin tiloihin, jossa sitä kypsytetään jopa vuosia. Useimmat tupakoitsijat ostavat savukkeensa valmiiksi tehtaassa käärittyinä ja pakkaukseen pakattuna, mutta ne voi myös kääriä itse. Itse käärittyä savuketta kutsutaan arkikielessä sätkäksi. Savukkeeseen tarvitaan rouhittua tupakkaa ja savukepaperia sekä tavanomaisesti suodatin eli filtteri. Suomessa tupakkatuotteiden hallussapito on kielletty alle 18-vuotiailta.
Tuotanto
Savukkeiden valmistus on nykyaikana nopeaa koneellista toimintaa. Savukkeita tuottavat koneet pystyvät valmistamaan tuhansia savukkeita minuutissa. Tuotantolinjalla savukepaperi kääritään tupakan ympärille ja siitä saadaan yksi pitkä savuke, joka pilkotaan pienempiin osiin ja niihin lisätään suodattimet päihin. Lopulta laatu tarkastetaan ja savukkeet säilötään tupakka-askeihin, jotka vuorataan aromit säilövällä sellofaanipaperilla.
Itse käärittävä savuke eli sätkä voidaan kääriä käsin tai erityisellä savukekoneella, jolla savukepaperi saadaan kierrettyä irtotupakan ja suodattimen ympärille. Savukkeita voi tehdä myös hylsykoneella irtotupakasta ja savukehylsyistä. Hylsykoneella tehty savuke näyttää tehdasvalmisteiselta, vain ilman tunnettua merkkiä ja eri tupakalla.
Terveysvaikutukset
Savukkeesta tuleva savu sisältää noin 4 000 erilaista kemikaalia, joista noin 50 on syöpää aiheuttavia. Savukkeen savu sisältää muun muassa terva-aineita, häkää, arseenia, syanidia, asetonia, metanolia, kadmiumia, lyijyä, elohopeaa ja radioaktiivisia aineita, kuten radioaktiivinen polonium 210, mutta näiden pitoisuudet ovat erittäin pieniä. Savukkeissa oleva nikotiini aiheuttaa voimakkaan riippuvuuden säännöllisesti käytettynä. Tupakointi aiheuttaa erityisesti keuhkosyöpää, mutta myös kohdunkaulan, haiman, munuaisten, suun, huulien, kurkunpään, ruokatorven ja virtsarakon syövän vaara on suurempi tupakoijilla. Tupakointi myös lisää riskiä sairastua sydän- ja verisuonitauteihin, mikä selittyy muun muassa sillä, että nikotiini supistaa verisuonia, jolloin verenkierto heikkenee, verenpaine kohoaa ja veritulppia syntyy herkemmin.
Kevytsavukkeet
pienoiskuva|Kent Silver Menthol -kevytsavukkeita, joissa on 0,4 mg nikotiinia savuketta kohti.|alt= Kevytsavukkeet ovat yhtä vahingollisia kuin normaalit savukkeet, koska valmistajat ovat muokanneet savun hiukkaskokoa, happamuutta ja makua niin, että tupakan savua ja sitä myötä tervaa voi imeä aiempaa enemmän keuhkoihin. Kevytsavukkeet ovat myös verisuonille yhtä epäterveellisiä kuin normaalit savukkeet. Nykyisin Suomessa ei saa mainostaa savukkeita kevytsavukkeina.
Saber Ben Frej
Saber Ben Frej (, s. 3. heinäkuuta 1979 Karkar, Tunisia) on tunisialainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli oikea laitapuolustaja. Joulukuusta 2011 lähtien Ben Frej on työskennellyt Étoile Sahelin urheiluneuvonantajana.
Savuke
Sähköinen savuke
Sähköinen savuke on kiinalaisen SBT-yhtiön kehittämä. Yhtä savuketta voi käyttää useita kertoja, sillä siinä käytetään vaihdettavia nikotiiniampulleja sekä ladattavaa akkua. Ampullien sisältämä nikotiinipitoinen neste höyrystetään sähkövastuksen avulla, ja höyry imetään henkeen tupakansavun tapaan. Ennen kesää 2016 sähkötupakkaa ei luokiteltu Suomen laissa tupakaksi, mutta Alankomaissa ja Belgiassa harkitaan sen kieltämistä, koska siinä olevalle nikotiinille ei ole myyntilupaa.
Toivo Haapanen
thumb|right|250px|Toivo Haapanen. thumb|right|250px|Haapanen johtamassa [[Radion sinfoniaorkesterin konserttia Hietalahden telakalla vuonna 1945.]] Toivo Elias Haapanen (15. toukokuuta 1889 Karvia – 22. heinäkuuta 1950 Asikkala) oli suomalainen kapellimestari ja musiikintutkija.
Savuke
Mentolisavuke
Menthol-savuke eli mentolisavuke on savuke, johon on lisätty mentolia.
Saber Ben Frej
Ura
Ben Frejin ura alkoi ES Zarzisin paidassa vuonna 2002, josta hän siirtyi yhden kauden jälkeen ES Saheliin vuonna 2003. Joukkueen riveissä Ben Frej voitti ensimmäisen mestaruutensa kaudella 2004–2005, joukkueen juhliessa Tunisian cupia. Sittemmin hän saavutti suurta menestystä vuosina 2005–2007 voittaen joukkueen kanssa muun muassa Tunisian liigamestaruuden, Tunisian liigacupin ja Afrikan Mestarien liigan. Samoina aikoina Ben Frej onnistui myös maalinteossa useasti puolustavasta roolista huolimatta. Kaudella 2006–2007 hän teki viisi maalia 20 ottelussa ja seuraavalla kaudella peräti yhdeksän maalia 13 ottelussa, jolloin Ben Frej siirtyi kesken kauden Ranskaan Le Mansiin tammikuussa 2008.
Toivo Haapanen
Ylioppilaaksi päästyään Toivo Haapanen opiskeli viulunsoittoa ja musiikin teoriaa Helsingin filharmonisen seuran orkesterikoulussa 1907–1911. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1918 ja väitteli tohtoriksi 1925.
Savuke
Jäteongelma
Poltettua savuketta kutsutaan kansanomaisesti tumpiksi. Yleisimmin siihen jää käytetty on suodatinosa eli filtteri, joka tavallisimmin on kirkkaan valkoista asetyloitua selluloosaa. Pidä saaristo siistinä -yhdistyksen projektikoordinaattori Anna von Zweygbergkin mielestä siitä tehdyt suodattimet eivät varsinaisesti maatuneet, vaan hän kutsui käsitystä hajoamisesta "vanhanaikaiseksi" ja lopputulosta mikromuovihiukkasiksi.
Saber Ben Frej
Ura
Ura ranskalaisseurassa alkoi kohtuullisesti pelaten ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan 11 ottelua, mutta hän kärsi samalla loukkaantumisista. Kaudella 2009-2010 Ben Frej jäi tyysti ilman peliaikaa riitaannuttuaan molempien valmentajiensa kanssa ja hänet vapautettiin Le Mansista tammikuussa 2010.
Savuke
Jäteongelma
Terminä mikrobien toimesta tapahtuvana biohajoamisena voidaan pitää joko materiaalin hajoamista ja riittävää massan menetystä, tai aineen sen muuttumista hiilidioksidiksi, metaaniksi, organismien solujen rakennusaineiksi ja muiksi biologisiksi tuotteiksi. Vuoden 2011 kirjallisuuskatsauksessaan Puls, Wilson ja Hölter tarkastelivat asiaa pääasiassa massan menetyksen kautta.
Toivo Haapanen
Haapasen aikana Radion sinfoniaorkesteri sai lähes nykyiset mittasuhteet, lisäksi radion musiikkitoiminta vakiintui hänen musiikkipäällikkökaudellaan. Kapellimestarina hän edisti suomalaisen musiikin esilletuloa.
Saber Ben Frej
Ura
Kesäkuussa 2010 Ben Frej siirtyi kotimaahansa Hammam-Sousseen. Hän pelasi joukkueessa yhden kauden, jonka jälkeen päätti uransa.
Savuke
Jäteongelma
Asetylointi vaikeuttaa selluloosan käyttämistä mikro-organismien ravinnoksi, vaikka selluloosa-asetaatti onkin altis sekä UV-säteilyn, että maaperän entsyymien vaikutukselle. Ennen 1980-lukua selluloosa-asetaatti-polymeeriä pidettiin täysin biohajoamattomana, sillä homeen tapaiset sellulaasi-entsyymiä käyttävät ja sen avulla selluloosaa ravinnokseen hajottavat organismit eivät kyenneet siihen. Myöhemmin deasetylointiin kykeneviä asetyyliesteraasientsyymejejä todettiin monissa mikro-organismeissa ja 1987 Northrop and Rowe havaitsivat tutkimuksessaan selluloosa-asetaatti-kuitujen hajoavan määperänäytteessä kokonaan noin puolessa vuodessa. Niinpä 2010 selluloosa-asetaattia pidettiin biohajoavana.
Toinen tie suodattimien hajoamiselle on ultraviolettisäteilyn kautta. Selluloosa-asetaatti ei kuitenkaan puhtaana absorboi kovinkaan merkittävästi auringonvaloa, sillä se vaatii 280 nm lyhyempiä aallonpituuksia. Monien kuluttajatuotteiden valkaisuun käytetty titaanioksidi kuitenkin parantaa absorptiota ratkaisevasti. UV-säteily voi rikkoa pintaa, mikä antaa maaperän entsyymeille tehokkaampaan hajottamiseen. Muita 2010 katsauksessa mainittuja ja patentoituja ideoita olivat kuitujen pinnan hydrolysointi, niiden käsittely orgaanisilla typpiyhdisteillä, niiden polarisaation manipulointi, niiden valonläpäisyn parantaminen, polyetyleeniglykolilla käsittely ja paljon muita.
Lempäälän kanava
pienoiskuva|Lempäälän kanava kuvattuna 16. heinäkuuta 1985 Lempäälän kanava on Lempäälän keskustassa sijaitseva Pyhäjärven ja Vanajaveden yhdistävä kanava, jonka pituus on 1 275 metriä ja putouskorkeus 2,20–2,40 metriä. Kanavassa on yksi 160 metriä pitkä ja kahdeksan metriä leveä sulku. Kanavan ylittää kaksi maantiesiltaa ja yksi rautatiesilta. Suurimmat sallitut alusten mitat ovat 145,0 × 7,5 × 1,8 × 5,5 metriä (pituus × leveys × syväys × korkeus). Aluksen maston korkeus voi siltojen takia olla enintään 5,5 metriä. Kanavan sulkuportit ovat sektoriportteja joiden koneistot ovat sähkömekaaniset.
Lempäälään yritettiin rakentaa kanavaa 1700-luvun loppupuolella, mutta työ jäi kesken noin kymmenen vuoden yrittämisen jälkeen. Kanavatyömaa sijaitsi Rikalassa, nykyisen kanavan eteläpuolella, missä kaivannot ovat vieläkin nähtävissä. Nykyinen Lempäälän kanava rakennettiin vuosina 1867–1874 hätäaputöinä. Aluksi kanavan läpi kulki vilkas matkustajaliikenne, mutta sen jälkeen kun Tampere–Hämeenlinna-rautatie valmistui 1876, kanavaa käytettiin lähinnä tavarankuljetuksiin. Vuosina 1958–1961 kanava uusittiin uittoja varten. Tällöin kanavan sulku suurennettiin nykyiseen kokoonsa ja yläkanavaa syvennettiin. Kanavan nykyinen ulkoasu onkin peräisin tältä ajalta. Kanava palvelee nykyisin lähinnä matkailua, ja sen kautta kulkee Suomen Hopealinjan laivareitti Tampereelta Hämeenlinnaan.
Kanavassa on ajoittain vesistön säännöstelyjuoksutusta, joka aiheuttaa siinä vaarallisen voimakkaan virtauksen. Kanavassa sattui vuonna 1988 vakava onnettomuus, jossa neljä ihmistä hukkui veneen kaaduttua virtauksessa. Tämän vuoksi kanavalle on asennettu varoitusvalot sekä rautatiesillan yhteyteen turvaportti, joka estää veneiden ajautumisen sulkuun tulvajuoksutusten aikana.
Savuke
Jäteongelma
Sittemmin on alettu markkinoimaan myös luonnossa helpommin hajoavia filttereitä, kuten käsittelemättömästä selluloosasta valmistettu Rizla Natura.
Lempäälän kanava
Kanava on itsepalvelusulku jonka valvonta suoritetaan Muroleen kanavalta käsin. Kanavan käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy.
Savuke
Tupakan mainostaminen
Tupakan mainostaminen kiellettiin Suomessa 1978 ja EU:ssa 2005.
Antoine de Saint-Exupéry
Nuoruus
Antoine de Saint-Exupéry syntyi Lyonissa paikallisesti merkittävään vanhaan sukuun. Yksi hänen esi-isistään oli taistellut Yhdysvaltain vapaussodassa Yorktownissa Brittiläisen imperiumin joukkoja vastaan. Saint-Exupéry reputti valmistavan koulun loppukokeissa ja siirtyi École des Beaux-Artsiin opiskelemaan arkkitehtuuria.
Vuonna 1921 Saint-Exupéry aloitti asepalveluksen (toinen Chasseurs'n rykmentti) ja hänet lähetettiin Strasbourgiin lentokoulutukseen. 1922 hän sai lentolupakirjan ja hänelle tarjottiin siirtoa ilmavoimiin. Hänen silloisen morsiamensa perhe vastusti siirtoa, koska lentämistä tai ilmavoimia ei pidetty missään arvossa muuten kuin alan ihmisten parissa. Niin Saint-Exupéry meni toimistotöihin Pariisiin. Kihlaus kuitenkin purkautui ja Saint-Exupéry vaihtoi usein työpaikkaa seuraavina vuosina ilman suurempaa menestystä. thumb|Saint-Exupéry vuonna 1933.
Lentäjä ja kirjoittaja
Vuonna 1926 Saint-Exupéry alkoi taas lentää. Hänestä tuli yksi kansainvälisen lentopostin pioneereista, aikana, jolloin lentokoneissa oli tuskin lainkaan mittareita ja lentäjät luottivat vaistoonsa. Myöhemmin Saint-Exupéry valittikin, että kehittyneempien koneiden lentäjät olivat enemmän kirjanpitäjiä kuin varsinaisia lentäjiä. Hän työskenteli Aéropostale'lla lentäen Toulouse–Dakar-väliä. Hänen ensimmäinen juttunsa L'Aviateur (Lentäjä) julkaistiin Le Navire d'argent -lehdessä. 1928 hän julkaisi ensimmäisen kirjansa Courrier-Sud (suom. Postilento etelään) ja lensi Casablanca–Dakar-reittiä. Hänestä tuli Saharan Rio de Orossa olevan Cap Jubyn lentokentän päällikkö. 1929 Saint-Exupéry muutti Etelä-Amerikkaan, missä hänet nimitettiin Aeroposta Argentina -yhtiön johtajaksi. 1931 hän kirjoitti kirjan Vol de Nuit (suom. Yölento), josta hän sai Prix Femina -palkinnon. Hän jatkoi lentämistä ja kirjoittamista toisen maailmansodan alkuun asti.
Hän meni 11. huhtikuuta 1931 naimisiin Consuelo Suncin Sandoval de Gómezin kanssa. Morsian oli elsalvadorilainen taiteilija ja kirjailija ja häntä pidetään Pikku Prinssin temperamenttisen Ruusun esikuvana. Heidän avioliittonsa oli hyvin myrskyisä Saint-Exupéryn jatkuvan matkustelun ja lukuisten syrjähyppyjen vuoksi.
Antoine de Saint-Exupéryn kirjallista tuotantoa luonnehtii vahvan humanistinen sanoma sekä aforistisuus. Esimerkiksi ainoassa sotaa kuvaavassa teoksessaan Lento Arrasiin (Pilote de Guerre, 1942) Saint-Exupéry pohtii paljon yksilön ja yhteisön suhdetta, ja sodankuvaus jää monissa kohdin pelkäksi teoksen rakenteelliseksi koossapitäjäksi: ''“Kulttuurini suuruus piileekin itse asiassa siinä, että sata kaivosmiestä kokee velvollisuudekseen vaarantaa henkensä pelastaakseen yhden elävältä hautautuneen. He pelastavat Ihmisen.” Tunnetuimmassa teoksessaan Pikku Prinssissä'' Saint-Exupéryn kirjallisen tyylin ja arkijärjellä uskomattomien tapahtumien on sanottu mukailevan lapsen mielikuvituksen liikkeitä. Pikku Prinssi on käännetty kaikkiaan 300 eri kielelle, mikä tekee siitä maailman käännetyimmän ei-uskonnollisen kirjallisen teoksen. Saint-Exupéryn proosateoksista on koottu lukuisia mietelauseita erillisiin teoksiin.
Hän kirjoitti teoksiaan silloin kun siihen jäi aikaa lentämiseltä. Niissä ei kuvata koneromantiikkaa eikä lentämisen ylväyttä. Sen sijaan Saint-Exupéry pyrki kuvaamaan sitä onnen tunnetta, joka syntyy velvollisuuden noudattamisesta. Toisaalta tekijän kirjallinen lahjakkuus sulautuu harmaaseen sanomalehtityyliin, mutta toisaalta sitä kohottaa filosofinen asenne ihmisten veljeydestä. Saint-Exupéryn ajatukset palaavat ihmiselämän perusarvoihin silloinkin, kun hän lentää vihollisen linjojen takana. Perusarvoista hän puhuu yksinkertaisin sanoin, aforistisesti. Ihmiselämä on lyhyt, mutta pysyvämpää on maailman kauneus, perusarvojen säilyminen sekä myös naisten hauras kauneus. Naisten ja miesten maailmat hän näkee jyrkästi vastakkaisina. Aineellisen rikkauden tavoittelusta Saint-Exupéry toteaa teoksessa Siipien sankarit (1939): “Kun teemme työtä vain aineellisten arvojen vuoksi, rakennamme omaa vankilaamme.”
Katoaminen
Toisen maailmansodan aikana Saint-Exupéry lensi ensin Ranskan GC II/33 -tiedustelulaivueessa. Hän pakeni Saksan miehitystä New Yorkiin, mutta palasi taistelemaan liittoutuneiden joukoissa ja sai komennuksen Välimerelle. 44-vuotiaana hän oli jo lopettamaisillaan sotilaslennot, mutta lähti vielä yhdelle lennolle: tiedustelulennolle keräämään tietoja saksalaisten joukkojen liikkeistä Rhône-joen laaksossa. Hän nousi ilmaan 31. heinäkuuta 1944 ja katosi. Silminnäkijän mukaan kone putosi keskipäivällä 1. elokuuta lähellä Carqueirannen lahtea. Ranskalaisessa univormussa oleva ruumis löytyi useita päiviä myöhemmin ja haudattiin nimettömänä Carqueiranneen myöhemmin syyskuussa. Vuonna 1998 kalastaja löysi hopeisen ranneketjun Marseillesta etelään. Ensin sitä pidettiin huijauksena, mutta myöhemmin koru tunnistettiin Saint-Exupérylle kuuluneeksi. 7. huhtikuuta 2004 viranomaiset vahvistivat, että meren pohjasta Marseillen edustalta vuonna 2000 löydetty Lockheed P-38 Lightningin hylky oli Saint-Exupéryn kone.
Toivo Haapanen
Toivo Haapanen vieraili orkesterinjohtajana Pohjoismaissa ja Baltian maissa sekä Saksassa, Puolassa, Unkarissa ja Italiassa. Konserttimatkojensa ohjelmiston hän kokosi pääasiassa uudesta suomalaisesta musiikista.
Antoine de Saint-Exupéry
Katoaminen
Koneen putoamissyytä ei ole pitävästi selvitetty. Alasampumisen lisäksi myös itsemurhaa on epäilty, sillä Saint-Exupéryn tiedetään kärsineen vakavasta masennuksesta. Saksan ilmavoimissa sodan aikana palvellut myöhempi ZDF:n urheilutoimittaja Horst Rippert, laulaja Ivan Rebroffin (oik. Hans-Rolf Rippert) veli, on kertonut turmaa tutkineille ja Saint-Exupéryn koneen hylyn löytäneille ranskalaisille Luc Vanrellille ja Jacques Pradelille lentäneensä kyseisenä päivänä Messerschmitt Bf 109 -koneellaan Lockheed Lightningin taakse ja ampuneensa sen alas mereen. "En nähnyt lentäjää, ja minun olisi ollut mahdotonta tietää oliko se Exupéry. Toivoin, ja toivon edelleen, ettei se ollut hän. Nuorena koulussa me kaikki luimme hänen kirjojaan. Me rakastimme niitä. Jos olisin tiennyt, en olisi avannut tulta. En kohti häntä!", sanoi Rippert haastateltaessa.
Toivo Haapanen
Toivo Haapanen tutki Suomen keskiaikaisia liturgisia fragmentteja vuosilta 1050–1522, yli neljää tuhatta pergamenttilehteä, joita säilytetään Helsingin yliopiston kirjastossa. Toivo Haapanen kirjoitti myös kattavan teoksen Suomen musiikin historiasta, Suomen Säveltaide 1940. Iltalehden musiikkiarvostelijana hän toimi vuosina 1919–1929.
Suomen Säveltaiteilijain liiton puheenjohtajana Haapanen toimi 1936–1940 ja valtion säveltaidetoimikunnan puheenjohtajana 1943–1950. Haapanen kuului Musiikin tietokirjan toimituskuntaan 1948.
Toivo Haapasen sisar oli kirjailija Tyyni Tuulio ja poika Tuomas Haapanen.
Franke Sloothaak
Franke Sloothaak (s. 2. helmikuuta 1958 Heerenveen, Alankomaat) on saksalainen esteratsastaja. Hän on voittanut kaksi olympiakultaa ja kolme maailmanmestaruutta.
Saber Ben Frej
Maajoukkueura
Ben Frej pelasi maajoukkueessa vuosina 2004-2008 yhteensä 14 ottelua ja teki ensimmäisen maalinsa 11. lokakuuta 2008 MM-karsintaottelussa Seychellejä vastaan. Hän edusti maataan yksissä arvokisoissa vuoden 2008 Afrikan-kisoissa.
Franke Sloothaak
Sloothaak osallistui neljiin olympialaisiin. Los Angelesissa 1984 hän saavutti ratsunaan Farmer Länsi-Saksan edustajana joukkuekilpailussa pronssia ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 11:nneksi. Soulissa 1988 ratsuna oli Walzerkönig ja hän voitti joukkuekilpailussa kultaa sekä sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi. Barcelonassa 1992 hän sijoittui Prestige-ratsullaan joukkuekilpailussa 11:nneksi eikä menestynyt henkilökohtaisessa kilpailussa senkään vertaa. Atlantassa 1996 hän ratsasti Jolylla joukkuekilpailussa kultaa.
Haagin MM-kilpailuissa 1994 Sloothaak voitti kultaa sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa. Rooman MM-kilpailuissa 1998 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja saavutti pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa.
Mummomafia
Mummomafia on MTV3-kanavalla 8. tammikuuta 2015 alkanut tositelevisiosarja. Ohjelmassa kolme ”mummoa” ratkovat nuorten aikuisten, perheiden, sinkkujen sekä pariskuntien ongelmia. Ongelmia ratkovat Kristiina Halkola, Raili Hulkkonen ja Eva-Riitta Siitonen.
Markus Lång
Harri Markus Lång (vuoteen 1991 Töysä; s. 30. maaliskuuta 1968 Helsinki) on suomalainen musiikintutkija ja suomentaja. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa musiikkitiedettä ja suomen kieltä ja väitellyt tohtoriksi vuonna 2005 psykoanalyyttisesta musiikintutkimuksesta. Lång on suomentanut muun muassa useita Sigmund Freudin teoksia.
Elämä ja ura
Lång tuli ylioppilaaksi Vetelin lukiosta vuonna 1989 ja suoritti Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1993 ja lisensiaatintutkinnon vuonna 1996; tutkielmien aiheena oli musiikin pragmatiikka, joka kuuluu musiikkisemiotiikan alaan. Hänen väitöskirjansa vuodelta 2005 käsitteli psykoanalyyttista musiikintutkimusta erityisesti klassisen psykoanalyysin näkökulmasta, ja hän on puolustanut psykoanalyysin tieteellisyyttä. Lisäksi hän on soveltanut metakognitiota taiteen vastaanoton tutkimukseen sekä tutkinut Martti Pokelan musiikkia Timo Väänäsen kanssa.
Lång on työskennellyt vuodesta 1993 alkaen tutkijana, suomentajana, arvostelijana ja kielentarkistajana. Lång asuu Helsingissä. Hänen suomennoksiinsa kuuluvat muun muassa Lewis Carrollin Kirjeitä lapsiystäville ja muita kirjoituksia (1998/2018), Elias Canettin Joukko ja valta (1998), Ernst Jüngerin Teräsmyrskyssä (2008) sekä Sigmund Freudilta esimerkiksi teokset Maallikkoanalyysin kysymys (2010) ja Joukkopsykologia ja egoanalyysi (2010). Hän on suomentanut myös saksalaista sarjakuvaa (Manfred Schmidt, Anke Feuchtenberger, Martin tom Dieck) sekä Suomen kansallisbiografian artikkeleita.
Järvi 35.764.1.001
Järvi 35.764.1.001 on Pirkanmaalla Kuhmoisten Päijälässä sijaitseva järvi. Järvestä käytetään tässä nimenä vesistöviranomaisten numeroa, sillä sen kutsumanimi ei ole tiedossa.