cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
John Higgins
Kausi 2021–2022
Tammikuussa pelatussa Masters-kutsuturnauksessa Higgins selvisi puolivälieriin (tappio Mark Williamsille erin 6–5). Helmikuun alussa Higgins voitti Championship League -kutsuturnaussarjan kolmannen kerran urallaan voittaen finaalissa Stuart Binghamin erin 3–2. Hän kuittasi voitosta 20 000 puntaa sekä osallistumisoikeuden syksyllä pelattavaan Champion of Champions -kutsuturnaukseen. Maalis-huhtikuun vaihteessa pelatussa Tour Championship -turnauksessa Higgins pelasi jälleen itsensä finaaliin asti. Hän johti finaalia Neil Robertsonia vastaan jo 9–4, mutta hävisi sensaatiomaisesti seuraavat 6 freimiä putkeen samalla häviten ottelun 9–10. Huhti-toukokuussa pelatussa MM-turnauksessa Higgins selvitti tiensä aina välieriin saakka, jossa hän kohtasi turnauksen lopulta voittaneen Ronnie O’Sullivanin. Higgins hävisi ottelun 17–11, mutta kuittasi tappiostaan silti 100 000 puntaa. Hän nousi kauden lopuksi rankingissa viidenneksi.
Kausi 2022–2023
Syyskausi meni Higginsiltä varsin heikosti ja hän ei päässyt yhdessäkään ranking-turnauksessa neljännesvälieriä pidemmälle. Tämä heikko menestys esti häntä myös osallistumasta vuoden 2023 puolella pelattavaan World Grand Prix -turnaukseen, johon pääsee yksivuotis-rankingin 32 parasta pelaajaa. Hän teki syyskuussa pelatussa British Open -turnauksessa uransa 900. sadan pisteen lyöntisarjan.
Vuoden 2023 alku ei tuottanut myöskään mainittavaa menestystä ennen maaliskuun alussa pelattua Championship League -kutsuturnaussarjan finaalivaihetta, jonka voiton Higgins onnistui jälleen uusimaan, voittaen finaalissa Judd Trumpin erin 3–1. Tämä voitto varmisti hänelle jälleen myös osallistumisoikeuden syksyllä pelattavaan Champion of Champions -kutsuturnaukseen. Kauden parhaaksi tulokseksi, ranking-turnausten osalta, jäi pääsy puolivälieriin huhti-toukokuussa pelatussa maailmanmestaruusturnauksessa, jossa Higgins koki 13–7 tappion Mark Selbylle. Higgins oli kauden päätyttyä maailmanlistan yhdeksäs.
Tilastot ja ennätykset
Lihavoitu teksti tarkoittaa lajin ennätystä.
Iskelmä Janne
thumb|Iskelmä Jannen paikallislogo Iskelmä Janne on Hämeenlinnassa, Janakkalassa ja Hattulassa toimiva paikallisradio, jonka omistaa Alueradiot Sastamala Oy. Se kuuluu taajuudella 101,7 MHz. Kohderyhmänä on kuuluvuusalueen 30–55-vuotias väestö. Kuuluvuusalueella asuu 90 000 asukasta.
Kanava liittyi Iskelmä-ketjuun vuoden 2004 alusta. Ennen liittymistään kanava toimi nimellä Radio Janne. Iskelmä Jannelta kuuluu Iskelmän ohjelmiston lisäksi Hämeen Sanomien sähkeuutisia arkisin viidesti päivässä, arkisin kahdesti lähetettävää paikallismakasiinia ja Hämeenlinnan seudun urheilu-uutisia. Syksystä 1989 asti taajuudella kuuluneet Hämeenlinnan Pallokerhon suorat otteluselostukset siirtyivät Radio City Hämeenlinnalle syksyllä 2016.
Kanavaa lähetetään Hämeenlinnassa Telemast Nordicin Myllymäen mastosta 105 metrin korkeudesta. Lähetysteho on 500 wattia.
Kanavaa voi kuunnella alueella myös kaapelin kautta taajuudelta 102,9 MHz.
thumb|Iskelmä Jannen aiempi logo
Taajuudet
Hämeenlinna: 101,7 MHz (Kaapelissa: 102,9 MHz)
Kiko
Francisco Miguel ”Kiko” Narváez Machón (s. 26. huhtikuuta 1972 Jerez de la Frontera, Cádizin maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija.
Maajoukkueura
Kiko teki ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa Latviaa vastaan pelatussa ottelussa vuonna 1992. Myöhemmin hän edusti maataan vuoden 1996 EM-kilpailuissa Englannissa sekä vuoden 1998 MM-kilpailuissa Ranskassa. Kaikkiaan Kiko pelasi 28 maaottelua, joissa hän teki viisi maalia. Junioritasolla hän oli mukana voittamassa olympiakultaa vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa.
Muuta
thumb|200px|Kiko Narváezin urheiluhalli Jerezissä. Pelaajauransa jälkeen Kiko on toiminut jalkapallokommentaattorina espanjalaisilla televisio- ja radioasemilla.
Hyökkääjä Fernando Torres pitää Kikoa suurena esikuvanaan ja omisti vuoden 2006 MM-kilpailuiden Tunisia-ottelussa tekemänsä voittomaalin juuri Kikolle. Toinen Kikoa esikuvanaan pitävä nykyjalkapalloilija on hyökkääjä Dani Güiza. Alun perin jereziläinen Güiza juhlii jokaista tekemäänsä maalia niin sanotulla jousimiestuuletuksella, jonka Kiko kehitti ja teki tunnetuksi Atléticon vuosinaan. Kiko myös valmensi Güizaa tämän nuoruudessa ja tuuletus on kunnianosoitus vanhalle oppi-isälle.
Kikon kotikunnassa Jerezissä on hänen mukaansa nimetty urheiluhalli Polideportivo Kiko Narváez.
Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliitto
thumb|TVK:n järjestötalo Helsingin [[Itä-Pasilassa. Liitto toimi tässä rakennuksessa vuosina 1977–1992.]] Toimihenkilö-ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliitto TVK – Tjänstemannaorganisationernas Centralförbund TOC r.y. (1944–1992) oli suomalainen ammatillinen keskusjärjestö, joka edusti julkisen ja yksityisen sektorin toimihenkilöitä ja virkamiehiä. Vuoteen 1956 asti järjestö oli nimeltään Henkisen Työn Keskusliitto (HTK). TVK teki konkurssin syyskuussa 1992. Konkurssin jälkeen suurin osa TVK:n liitoista siirtyi STTK:hon. Syyskuussa 2021 TVK oli kuitenkin edelleen merkitty yhdistysrekisteriin.
HTK perustettiin vuodesta 1922 toimineen Henkisen Työn Yhtymän seuraajaksi toukokuussa 1944. Perustamista edelsi syyskuusta 1942 alkaen toiminut Toimihenkilöjärjestöjen Keskusvaltuuskunta, johon kuuluivat Henkisen Työn Yhtymä, Suomen Kansakoulunopettajain Liitto, Yksityisvirkailijain Keskusjärjestö ja Finlands Svenska Folkskollärarföre.
Perustettaessa järjestöön kuului 15 liittoa ja 15 000 jäsentä. Vuonna 1991 TVK:n liittoihin kuului lähes 400 000 jäsentä.
Järjestö julkaisi lehteä TVK-TOC (aiemmin Henkisen Työn Tekijä).
TVK koulutustoimintaa järjestivät Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Opintoliitto (TVO, aloitti 1959, aiemmin Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Opintokeskus), TVK-opisto ja Virkailijain kansalaisopisto (aloitti 1961, vuoteen 1962 Toimihenkilö- ja virkamiesjärjestöjen kansalaisopisto). Henkisen Työn Valistuskeskus perustettiin 1945.
TVK-opisto
TVK-opisto, myöhemmin Aktiivikeskus, sijaitsi Kirkkonummen Evitskogissa Stora Lonoks -järven luoteisrannalla. Noin 10 000 neliömetrin kokoinen, 1960-luvulla valmistunut kiinteistö sijaitsee noin 17 hehtaarin tontilla on sittemmin toiminut muun muassa Veikkolan koulun väistötilana ja pakolaisten vastaanottokeskuksena. 2020-luvun taitteesta alkaen se on toiminut 150 huoneen hostellina, joka majoittaa etenkin pääkaupunkiseudulla työskenteleviä virolaisia rakennusmiehiä ja keväästä 2022 ukrainalaisia sotapakolaisia.
Jäsenliitot
Jäsenliittojen ohella TVK:hon kuului kaksi yhteistoimintajäsentä: Merkonomiliitto (1974–1992) ja Suomen Myyntimiesten Keskusjärjestö (1976–?).
Duo!
Duo! on muusikko Carita Holmströmin viides levy, joka sisältää hänen sävellyksiään suomalaisiin runoihin ja kaksi ulkomaista lainakappaletta. Kaksi Juice Leskisen sanoittamaa laulua ovat uusia sovituksia vuonna 1974 ilmestyneeltä Toinen levy-albimilta.
Carita Holmström esittää kaikki kappaleet kahdestaan Teppo Hauta-ahon kanssa, ja he ovat tuottaneet levyn yhdessä. Carita Holmström itse soittaa levyllä kitaraa, huilua ja pianoa.
Levykansitekstin mukaan levyn äänityksessä ei ole käytetty päälleäänitystä eikä vahvistusta aidon akustisen ”live”-tunnelman aikaansaamiseksi. Levyn tuotenumero on CaTepCD-1-94.
Friday (elokuva)
Friday on vuonna 1995 julkaistu komediaelokuva. Elokuvan on ohjannut F. Gary Gray ja pääosia näyttelevät Ice Cube ja Chris Tucker. Elokuvalle julkaistiin myös jatko-osat Next Friday (2000) ja Friday After Next (2002).
Juoni
Ongelmia tuo matkaan naapuruston ympärillä pyörivät ihmiset sekä heidän ongelmansa. Sivuroolissa nähdään myös Deebo (Tommy 'Tiny' Lister), joka esittää naapuruston isoa ja häijyä kiusaajaa.
Emil Sylvegård
Chris Emil Sylvegård (s. 2. maaliskuuta 1993 Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Sylvegård on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seuraura
Sylvegård on Malmö Redhawksin kasvatti. Hän voitti kauden 2008–2009 päätteeksi U16 SM:n mestaruuden. Kaudella 2009–2010 Sylvegård oli J18 Elitissä joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 9+20=29. Kaudella 2010–2011 hän debytoi Redhawksin miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa vain 17-vuotias Sylvegård pelasi viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi myös yhden European Trophy -ottelun.
QMJHL-joukkue Drummondville Voltigeurs varasi Sylvegårdin 47. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2011. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2011–2012, jolloin Sylvegård teki runkosarjassa 31 tehopistettä. WHL-joukkue Regina Pats varasi hänet uudelleen kesän 2012 CHL:n varaustilaisuudessa numerolla 32. Sylvegård pelasi joukkueessa kauden 2012–2013.
Kaudeksi 2013–2014 Sylvegård palasi kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Allsvenskan-joukkue IK Oskarshamniin. Hänen tulokaskautensa toi siellä 52 runkosarjaottelussa tehot 4+8=12. Kaudeksi 2014–2015 Sylvegård siirtyi kaksivuotisella sopimuksella sarjatasoa ylemmäs SHL-joukkue Luleå HF:ään. Hän aloitti kautensa lainalla Allsvenskan-joukkue Asplöven HC:ssä, jossa Sylvegård pelasi kaikkiaan kuusi ottelua. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigassa 23. syyskuuta 2014 suomalaista Rauman Lukkoa vastaan. Sylvegård merkittiin Luulajan kakkosketjun vasempaan laitaan Chris Abbottin ja Lars Bryggmanin viereen. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen pääsarjamaalinsa. SHL-debyyttinsä Sylvegård teki 25. syyskuuta 2014 vieraissa Leksands IF:ää vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.53 minuuttia ja Sylvegård keräsi teholukeman +1. SHL-uransa avausmaalin hän teki kuudennessa ottelussaan 11. lokakuuta 2014 vieraissa MODO Hockeyta vastaan. Ensimmäisen pudotuspelimaalinsa Sylvegård teki playoff-debyytissään SHL:n pudotuspelien ensimmäisenkierroksen avausottelussa 7. maaliskuuta 2015 Djurgårdens IF:ää vastaan, jolloin hän ratkaisi Luulajalle 1–0-voiton. Kaikkiaan Sylvegårdin tulokaskausi toi 47 runkosarjaottelussa tehot 4+6=10 ja yhdeksässä playoff-ottelussa tehot 1+1=2 sekä kahdeksassa CHL-ottelussa tehot 2+1=3. Hän voitti CHL:n mestaruuden.
Sylvegård siirtyi kaudeksi 2016–2017 kaksivuotisella sopimuksella Linköping HC:hen. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Malmö Redhawksiin, jonne myös Sylvegårdin pikkuveli Marcus teki samalla jatkosopimuksen. Emil Sylvegård nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Hän oli Mestarien liigassa Redhawksin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 6+3=9. Sylvegård teki SHL-uransa ensimmäisen kypärätempun 18. marraskuuta 2018 Timrå IK:ta vastaan. Hänen ensimmäinen osumansa jäi Redhawksin 4–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Sylvegårdin toinen maali syntyi ylivoimalla. Marraskuussa 2019 Sylvegård teki Redhawksin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Sylvegård on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa 20 ottelua tehopistein 2+3=5. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Beijer Hockey Gamesissa 7. helmikuuta 2019 Tukholman Hovetissa Tšekkiä vastaan. Sylvegård merkittiin Ruotsin nelosketjun oikeaan laitaan Fredrik Händemarkin ja Emil Larssonin viereen. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki Nordic Cupissa 18. huhtikuuta 2019 Rødovressa Tanskaa vastaan.
Sylvegård on pelannut myös kolme poikien maaottelua.
Muuta
Sylvegårdin pikkuveli Marcus pelaa hyökkääjänä SHL:ää Växjö Lakers HC:ssä. Veljekset ovat pelanneet aiemmin joukkuetovereina Malmö Redhawksissa. Heidän isänsä Patrik Sylvegård pelasi omalla urallaan seurassa hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yli 350 Elitserien-ottelua. Hän toimii nykyään Redhawksin toimitusjohtajana.
Jääpallon Suomensarja 1955
Työväen Urheiluliiton puolella pelattiin oma suomensarjansa.
Palloliiton Suomensarja
Palloliiton Suomensarja pelattiin vuonna 1955 kaksilohkoisena lohkovoittajien noustessa vuoden 1956 jääpallon mestaruussarjaan.
TUL:n Suomensarja
Työväen Urheiluliiton Suomensarja pelattiin vuonna 1955 nelilohkoisena lohkovoittajien karsiessa noususta TUL:n mestaruussarjaan, jota ei kuitenkaan enää kaudella 1956 pelattu, vaan TUL:n seurat siirtyivät Palloliiton sarjoihin.
Nikaia (Bithynia)
Nikaia, usein Nikea, oli antiikin aikainen ja bysanttilaisaikainen kaupunki Bithyniassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se on kehittynyt nykyiseksi İznikin kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.
Nikaia perustettiin hellenistisen kauden alkupuolella noin vuonna 316 eaa. Kaupunki kukoisti erityisesti roomalaisella kaudella. Nikaia tunnetaan erityisesti siellä pidetyistä ekumeenisista kirkolliskokouksista, jotka olivat Nikaian ensimmäinen kirkolliskokous vuonna 325 ja Nikaian toinen kirkolliskokous vuonna 787. Vuosina 1204–1261 Nikaia oli Nikaian keisarikunnan pääkaupunki. Turkkilaiset valloittivat kaupungin vuonna 1331 ja se yhdistettiin Osmanien valtakuntaan.
Maantiede
Nikaia sijaitsi Bithyniassa Vähän-Aasian luoteisosassa Askania-järven (nyk. İznik Gölü) itärannalla. Järven pituus itä-länsisuunnassa oli noin 32 kilometriä. Kaupunki oli rakennettu järvenrannan laajalle ja hedelmälliselle tasangolle, jossa sitä rajasivat kukkulat pohjoisesta ja etelästä. Kaupungin paikka oli sijainniltaan hyvin edullinen, mutta toisaalta jossakin määrin epäterveellinen kesäaikaan. Kaupungin kautta kulki merkittävä tie.
pienoiskuva|vasen|Antiikin [[İznik (järvi)|Askania-järven hedelmällistä tasankoa nykyisin.]] Roomalaisella kaudella Nikaia kuului Bithynia et Pontuksen provinssiin ja bysanttilaisella kaudella Opsikionin themaan. Propontiin rannalla Nikaiasta pohjoiseen sijaitsi Nikomedeia. Nikaiasta länteen järven toisella puolella ja samoin Propontiin rannalla sijaitsi Kios eli Prusa. Etäisyys sinne oli 25 roomalaista mailia eli noin 37 kilometriä. Etäisyys Nikaiasta Byzantioniin eli myöhempään Konstantinopoliin oli 44 mailia eli noin 65 kilometriä.
Varhaishistoria
Myöhemmän Nikaian paikka on ollut asuttu jo esihistoriallisella ajalla. Antiikin aikana katsottiin, että paikan olivat alun perin asuttaneet bottiaialaiset, ja sen nimi oli ollut Ankore tai Helikore. Myöhemmin myysialaiset tuhosivat sen. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin perustajana pidettiin Dionysosta.
Hellenistinen kausi
Antigonos rakennutti kaupungin uudelleen hellenistisen kauden alussa joitakin vuosia Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen, todennäköisesti voitettuaan Eumenes Kardialaisen vuonna 316 eaa. Hän antoi kaupungille itsensä mukaan nimen Antigoneia. Vain hieman myöhemmin Lysimakhos, joka sai suuren osan Vähästä-Aasiasta valtaansa vuoden 301 eaa. Issoksen taistelun myötä, vaihtoi kaupungin nimeksi Nikaia vaimonsa Nikaian, Antipatroksen tyttären kunniaksi. Toisen antiikin ajalla tunnetun version mukaan kaupungin olisivatkin perustaneet Aleksanterin armeijassa palvelleet miehet, jotka olivat kotoisin Nikaiasta Thermopylain läheltä.
Pian Lysimakhoksen ajan jälkeen vuonna 282/281 eaa. Nikaia tuli Bithynian kuninkaiden valtaan, ja siitä tuli maakunnan merkittävin kaupunki. Bithynian kuninkaat, joiden aika alkoi Zipoites I:stä, asuivat usein Nikaiassa. Nikaia oli tähtitieteilijä Hipparkhoksen synnyinpaikka. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Nikaieus ja Nikaeus.
Nikaia ja muu Bithynia tulivat Rooman valtaan Mithridateen sotien myötä vuonna 72 eaa.
pienoiskuva|vasen|upright=0.68|[[Heraklesta esittävä keskeneräinen reliefi, 200-luku jaa.]]
Roomalainen kausi
Nikaia säilyi merkittävänä paikkana Rooman keisarikaudella, sillä sen sijainti oli hyvin otollinen. Nikaia löi omaa rahaa, ja monet niistä ilmaisevat keisareiden kiinnostusta kaupunkia kohtaan sekä sen uskollisuutta hallitsijoille: monet rahoista kunnioittavat Nikaiassa jumalten ja keisareiden kunniaksi järjestettyjä juhlia, kuten Olympia, Isthmia, Dionysia, Pythia, Kommodeia (lat. Commodia), Sebereia (Severia) ja Filadelfeia (Philadelphia).
Vielä Strabonin aikana kaupungilla oli Bithynian metropoliin asema, mutta myöhemmin tämä asema oli Nikomedeialla. Kaupungit kilpailivat pitkään ensisijaisesta asemasta, ja Dion Khrysostomoksen 38. puhe on kirjoitettu riidan sovittelemiseksi. Kirjeestä käy ilmi, että vain Nikomedeialla oli oikeus metropoliin titteliin, mutta kummatkin saivat olla nimitykseltään maan ensimmäisiä kaupunkeja. Plinius nuorempi mainitsee usein Nikaian ja sen julkiset rakennukset, joita kunnostutti toimiessaan Bithynian maaherrana. Roomalaisella kaudella kaupungista oli kotoisin historioitsija Dion Kassios.
Keisari Hadrianus vieraili Nikaiassa vuonna 123 jaa. ja aloitti kaupungin linnoitteiden parantamisen. Ne saattoi loppuun Claudius Gothicus sen jälkeen kun gootit olivat jo tuhonneet kaupunkia vuonna 258. Myöhemmin kaupunkia rakennutti Konstantinus Suuri. Nikaia ei menettänyt merkitystään Konstantinopolin noustua Itä-Rooman pääkaupungiksi, mikä näkyy muun muassa siinä, että sen tuonaikaiset muurit sulkivat sisäänsä paljon suuremman alueen kuin varhaisemmat muurit.
pienoiskuva|upright|[[Nikean ensimmäinen kirkolliskokous|Nikaian ensimmäinen kirkolliskokous. Ikoni Protáton kirkossa Athoksella.]] Konstantinuksen aikana vuonna 325 kaupungissa järjestettiin ensimmäinen ekumeeninen kirkolliskokous, Nikaian kirkolliskokous. Se oli suunnattu areiolaisuutta vastaan ja muotoili Nikaian (Nikean) uskontunnustuksen. Kirkolliskokous kokoontui myöhemmin Orhanin moskeijana toimineessa kirkossa, joka on nykyisin raunioina. Samalla vuosisadalla Nikaia kärsi maanjäristyksestä, ja keisari Valens kunnostutti sen vuonna 368.
Myöhempi historia
Keisari Justinianus osoitti suurta kiinnostusta Nikaian asioihin. Arabit piirittivät kaupunkia vuonna 727. Vuonna 787 Nikaiassa järjestettiin ikonoklasmin tuominnut Nikaian toinen kirkolliskokous, joka kokoontui Hagia Sofian kirkossa.
Vuonna 978 Nikaiaa piiritti kapinoinut kenraali Bardas Skleros. Vuonna 1065 kaupunki kärsi tuhoja maanjäristyksessä. Turkkilaiset onnistuivat valtaamaan Nikaian vuonna 1078. Kristityt saivat Nikaian takaisin valtaansa ensimmäisessä ristiretkessä vuonna 1097, mutta sen jälkeen tehdyssä rauhassa kaupunki luovutettiin takaisin turkkilaisille.
Kun Konstantinopoli oli neljännen ristiretken jälkeen vuodesta 1204 latinalaisen valtakunnan pääkaupunkina, Theodoros Laskaris teki Nikaiasta läntisen Vähän-Aasian kattaneen, Bysantin valtakunnan perillisenä toimineen Nikaian keisarikunnan pääkaupungin. Se toimi tässä tehtävässä vuoteen 1261 saakka. Lopulta kaupungin valloitti Orhan, joka liitti sen Osmanien valtakuntaan. Monet kaupungin rakennukset tuhottiin ja niiden kiviä käytettiin moskeijoiden ja muiden turkkilaisten rakennusten rakentamiseen.
Kaupunki on kehittynyt nykyiseksi İznikin kaupungiksi, jonka nimi on muuntunut alkuperäisestä kreikkalaisesta nimestä. Kaupunki taantui ajan kuluessa huomattavasti. Richard Pococke sanoo 1700-luvulla siellä olleen 300 taloa, kun 1800-luvulla taloja oli vain 100. Nykyisin kaupungissa on noin asukasta (vuonna 2019). Vuodesta 2014 İznik/Nikaia on ehdolla Unescon maailmanperintöluetteloon.
Rakennukset ja löydökset
Asemakaava pienoiskuva|Roomalaisaikaisia raunioita [[İznikin arkeologinen museo|İznikin arkeologisen museon takana.]]
Strabon kertoo, että Nikaia oli rakennettu hyvin säännönmukaisella asemakaavalla neliön muotoon, niin että sen ympärysmitta oli 16 stadioninmittaa eli noin 2,8 kilometriä. Näin kunkin sivun pituus oli noin neljä stadionia eli 700 metriä. Kaupungilla oli neljä porttia, yksi kunkin sivun keskellä, ja niiltä lähteneet pääkadut kohtasivat kaupunkineliön keskustassa niin, että siinä olleelta muistomerkiltä oli mahdollista nähdä kaikki portit. Kyseinen muistomerkki oli osa gymnasionia, joka tuhoutui tulipalossa, mutta jonka Plinius nuorempi kunnostutti.
Kaupunginmuurit pienoiskuva|Kaupunginmuuria.
Kaupunki oli ympäröity muureilla, jotka oli tehty useassa vaiheessa. Alkuperäinen muuri kiersi neliön muotoista kaupunkia. Nykyisin jäljellä olevien viimeisen ja laajimman vaiheen muurit rakennettiin alun perin pääosin 200-luvulla Gallienuksen ja Claudius Gothicuksen aikana. Niitä on kuitenkin uusittu ja kunnostettu bysanttilaisella kaudella useassa vaiheessa, niin että suurin osa rakennelman ylemmistä osista on tuolta ajalta. Lisäksi niitä on muutettu ja ylläpidetty vielä osmaniajalla.
Muurien ympärysmitta on noin viisi kilometriä ja ne muodostavat pohjakaavaltaan epäsäännöllisen viisikulmion. Ne ovat 9–12 metriä korkeat ja alaosastaan noin 4–6 metriä paksut. Muureissa on ollut yli 100 yleensä puoliympyrän muotoista tornia sekä neljä suurempaa ja kaksi pientä porttia. Pääportit ovat nykyisiltä nimiltään Konstantinopolin/Istanbulin portti (İstanbul Kapı), Lefken portti (Lefke Kapı), Eteläportti (Yenişehir Kapı) ja Järviportti (Göl Kapı). Muurit on tehty vaihdellen roomalaisaikaisista tiileistä ja suurista suorakulmaisista kivistä, jotka on liitetty toisiinsa paksulla laastilla. Paikoin muureihin on käytetty varhaisempien rakennusten osia, kuten pylväitä ja muita arkkitehtonisia elementtejä. Yksi neliömäinen torni on tehty valkoisesta marmorista, joka on mahdollisesti peräisin jostakin temppelistä. Muureihin oli yhdistetty myös Vespasianuksen ja Hadrianuksen triumfikaaret.
Kaupungin länsisivun muuri nousi järvestä, joten muuri on toiminut hyvin hyökkäysten torjumiseksi järveltä päin. Muilla sivuilla muureja ympäröinyt kaksoisvallihauta tarjosi lisäsuojaa. Nykyään muuriin on avattu useita reikiä teitä varten, mutta suurin osa muurista on edelleen jäljellä suhteellisen hyvin säilyneenä.
Roomalainen teatteri pienoiskuva|Roomalaisen teatterin rauniot.
Nikaian teatteri sijaitsi kaupungin lounaisosassa. Se oli alun perin hellenistisellä kaudella rakennettu kreikkalainen teatteri, joka myöhemmin muutettiin roomalaiseksi teatteriksi. Sen halkaisija on ollut noin 85 metriä. Teatterista on säilynyt osa sen katsomosta, mutta orkhestra ja skene- eli näyttämörakennus ovat kadonneet.
Hagia Sofia eli Pyhän Sofian kirkko pienoiskuva|[[Hagia Sofia (Nikaia)|Hagia Sofian kirkkoa sisältä.]]
Kaupungin tärkein kirkko oli Hagia Sofia eli Pyhälle viisaudelle omistettu kirkko. Se oli alun perin kolmilaivainen basilikakirkko, joka rakennettiin 400-luvulla varhaisemman, 300-luvulla rakennetun kirkon paikalle. Vuoden 787 Nikaian toinen kirkolliskokous pidettiin tässä kirkossa. Kirkkoa muutettiin ja kunnostettiin usein aina 1300-luvulle saakka. Sisältä kirkko on ollut koristeltu seinämaalauksin.
Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko
Toinen tärkeä kirkko oli Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle (Koimesis) omistettu kirkko, jonka ajoitus on hyvin epävarma ja sijoittuu jonnekin 500- ja 800-lukujen välille, kenties 500–600-luvuille. Se oli osa Hyakinthoksen luostaria. Kirkko tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 1065 ja kunnostettiin. Kirkon kupoli ja nartheks oli koristeltu mosaiikein.
Muut rakennukset
Antiikin kirjallisuuden, piirtokirjoitusten ja rahojen perusteella Nikaiassa tiedetään olleen myös Apolloneion eli Apollonin temppeli; Asklepioksen temppeli; Dionysoksen temppeli; Tykhen temppeli; Romalle ja keisarille omistettu temppeli, joka rakennettiin keisari Augustuksen aikana; forum eli agora, joka rakennettiin Hadrianuksen aikana; akvedukti; sekä palatsi, joka rakennettiin Justinianuksen aikana.
Järvenrannassa on jäänteitä satamasta. Joitakin raunioita on myös järven pohjassa. Kaupungin ulkopuolella Nikomedeiaan johtaneen tien varressa sijaitsee C. Cassius Philieuksen obeliski, joka on oletettavasti ollut perhehauta. Obeliski on halkaisijaltaan kolmionmuotoinen, ja sen korkeus on noin 12 metriä ja jalustan koko noin 2 × 3 metriä.
Niin kaunis on maa (albumi)
Niin kaunis on maa on Kari Rydmanin vuonna 1976 ilmestynyt esikoisalbumi, joka sisältää lauluja vuosilta 1963–1971. Albumin julkaisi Love Records ja sen tuottivat Rydman ja M. A. Numminen. Sävellykset ja sovitukset ovat Rydmanin, samoin sanoitukset kappaleissa ”Kaunein uni” (1963), ”Kanttorin jenkka” (1963), ”Elämä on kaunis” (1965), ”Lachrymosa” (1965), ”Abrakadabra” (1966), ”Chaconne” (1966) ja ”Niin kaunis on maa” (1971).
”Kaunein uni”, josta Anki Lindqvist ja Aulikki Oksanen olivat tehneet omat levytyksensä jo vuonna 1966, on nuoren tytön rakkauslaulu. ”Elämä on kaunis” on Rydmanin mukaan ”runo, joka Larin-Kyöstiltä jäi kirjoittamatta, laulu jota Merikanto ei tehnyt eikä Tapsa Rautavaara laulanut, niinpä minun piti se tehdä vuonna -65”. ”Kanttorin jenkka” on parodia Johann Sebastian Bachin 3. brandenburgilaisen konserton teemasta. Rydman kertoo tehneensä sen erästä illanviettoa varten jo vuonna 1963, mutta kirjailija Hannu Salamaa vastaan Juhannustanssit-romaanin vuoksi nostetun jumalanpilkkaoikeudenkäynnin vuoksi sitä ei uskallettu silloin julkaista. Albumin nimikappaleen ”Niin kaunis on maa” Rydman teki suojatiellä kuolleen pienen oppilaansa muistoksi. Tämän nuoremmat koulutoverit ovat mukana laulun kertosäkeen lapsikuorossa. ”Lachrymosa” oli Rydmanin kannanotto Vietnamin sotaan, joka tuli television välityksellä olohuoneisiin niin Yhdysvalloissa kuin muuallakin maailmassa.
Jäsenruohot
Jäsenruohot (Scleranthus) on kasvisuku kohokkikasvien heimossa. Siihen luokitellaan 13 lajia. Euroopassa esiintyy yhdeksän jäsenruoholajia. Suomessa kasvavat luonnonvaraisena viherjäsenruoho (Scleranthus annuus) muinaistulokkaana ja vaaleajäsenruoho (Scleranthus perennis) uustulokkaana.
Charles Berlitz
thumb|Antonio las Heras ja Charles Berlitz. Charles Frambach Berlitz (20. marraskuuta 1914 – 18. joulukuuta 2003 ) oli yhdysvaltalainen kielitieteilijä, kielten opettaja ja kirjailija. Suurelle yleisölle hän on tullut tutuksi Atlantista ja Bermudan kolmiota käsittelevistä kirjoistaan. Charles Berlitz puhui 32 eri kieltä.
Elämä
Berlitz syntyi New Yorkissa. Hänen isoisänsä oli Maximilien Berlitz, Berlitzin kielikoulun perustaja, jossa Charles työskenteli lukion luokkien välillä. Kustannusyhtiö jonka varatoimistusjohtaja hän oli, myi muun muassa turisteille tarkoitettuja fraasikirjoja ja taskusanakirjoja. Hän oli myös mukana kehittämässä kielikasetteja ja -levyjä. Hän jätti yrityksen 1960-luvun lopulla, myytyään sen kustannusyhtiö Crowell, Collier & Macmillanille.
Berlitz valmistui Yalen yliopistosta. Hän vietti 13 vuotta Yhdysvaltain maavoimien aktiivipalveluksessa, josta suurin osa tiedustelussa. Vuonna 1950 hän meni naimisiin Valerie Searyn kanssa. Berlitz kuoli 89-vuotiaana Tamaracissa, Floridassa.
Palkinnot
Charles Berlitz on listattu People's Almanac-kirjasarjan maailman viidentoista huomattavimman lingvistin joukkoon. Berlitz palkittiin Dag Hammarskjöldin kansainvälisellä tietokirjallisuuspalkinnolla 1976 hänen kirjastaan Bermudan kolmio (1974), joka myi yli 20 miljoonaa kappaletta. Kirja toi esille outoja ja tavanomaisia selityksiä Bermudan kolmiossa tapahtuneille laivojen ja lentokoneiden katoamisille.
Elokuvia
Seuraavista Berlitzin kirjoista on tehty elokuva:
Helena Ranta
thumb|Oikeushammaslääkäri Helena Ranta Suomi Areena -tapahtumassa Porissa 2014. Meri Helena Ranta (o.s. Tamminen, s. 11. kesäkuuta 1946 Kajaani) on suomalainen oikeushammaslääkäri Helsingin yliopiston oikeuslääketieteen laitoksella. Ranta sai professorin arvonimen vuonna 2006.
Elämä ja ura
Ranta syntyi Kajaanissa 1946 perheen neljäntenä ja nuorimmaisena lapsena. Perheen äiti oli Grotenfeltien kulttuurisukuun kuuluva matemaatikko ja Kajaanin kauppakoulun rehtori, isä puunjalostusteollisuudessa työskentelevä kemisti. Rannan ollessa 5-vuotias perhe muutti Imatralle isän työn vuoksi. Vuonna 1965 Ranta valmistui ylioppilaaksi ja aloitti samaan vuonna hammaslääketieteen opinnot Helsingin yliopistossa. Hän tapasi tulevan puolisonsa Kari Rannan ylioppilaskunnan edustajiston liberaalien ryhmässä ja he avioituivat 1969. Liitto oli lapseton ja päättyi eroon 1990-luvulla.
Ranta valmistui hammaslääketieteen lisensiaatiksi 1972 ja työskenteli sen jälkeen jonkin aikaa yksityisena hammaslääkärinä ennen siirtymistään tutkijaksi. Hän teki jatko-opintojaan Bristolissa, Englannissa 1976–1977 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1978. Ranta siirtyi oikeusministeriön ylihammaslääkäriksi 1989. Vuonna 1993 hän työskenteli tutkijana Norjassa. Ranta tunnisti Estonian onnettomuuden uhreja 1994. Vuodesta 2001 hän toimi Helsingin yliopiston oikeuslääketieteellisen laitoksen oikeushammaslääkärina.
Ranta on toiminut useiden kansainvälisten oikeuslääketieteellisten tutkijaryhmien johtajana ja jäsenenä. Hän on ollut näissä tehtävissä Bosnia ja Hertsegovinassa 1996–1997, Kosovossa 1998–2001, Kamerunissa 2002, Perussa 2002, Irakissa 2004, Kaakkois-Aasian hyökyaalto-onnettomuuden selvittelyissä 2005 sekä Tšetšeniassa 2005 ja Nepalissa 2006–2010. Lisäksi hän on ollut mukana Etelä-Amerikkaan kohdistuneissa oikeuslääke- ja oikeushammaslääketieteellisissä koulutusprojekteissa muun muassa Perussa 2002 ja Kolumbiassa 2009.
Ranta tutki EU:n toimeksiannosta Kosovon tapahtumia ja oli todistajana Haagissa Slobodan Miloševićin oikeudenkäynnissä 2003.
Ranta on toiminut myös Suomen Akateemisten Naisten Liiton, Plan Suomi Säätiön hallituksen (2004–2008) ja Suomen UN Womenin puheenjohtajana.
Tunnustuksia
Ranta on nimetty vuoden naiseksi 2005, vuoden Eevaksi 2005, vuoden käyttäytyjäksi ja Helsingin yliopiston vuoden alumniksi 2004. Hän on myös Suomen Akateemisten Naisten Liiton sekä Suomen forensisen arkeologian ja osteologian seuran FAFAAn kunniajäsen.
Perun katolinen yliopisto (Pontificia Universidad Católica del Perú) nimitti Rannan kunniaprofessoriksi merkittävästä työstä oikeuslääketieteellisen antropologian alalla vuonna 2009.
Vuonna 2017 Rannalle myönnettiin kansainvälinen rauhanvälityksen Lysistrata-palkinto.
Vuonna 2018 arkkipiispa Kari Mäkinen myönsi Rannalle Pyhän Henrikin ristin hänen ulkomaille suuntautuneista humanitaarisista ansioistaan.
Julkaisut
Ranta on julkaissut useita tieteellisiä artikkeleita seuraavilta aloilta:
Yonten Gyatso
pienoiskuva|Yonten Gyatso Yonten Gyatso tai Yon-tan-rgya-mtsho (1589–1617) oli jinong ja neljäs dalai-lama. Hän syntyi Mongoliassa Tiibetin kalenterin mukaan maan ja härän vuoden 12. kuukauden kuudentena päivänä. (Muiden lähteiden mukaan hän kuitenkin on syntynyt Maan ja härän vuoden ensimmäisen kuukauden aikana.) Chokur-heimon kaanin Tsultrim Choejen poikana ja T'n'm-mongolien Altan Khanin ja hänen toisen vaimonsa PhaKhen Nulan pojanpoika Yonten Gyatso oli mongoli, joten hän on toinen kahdesta ei-tiibetiläisestä tunnustetusta dalai-lamasta kuudennen dalai-laman lisäksi, joka oli monpa. Kuitenkin monpat voidaan nähdä joko Tiibetin alaryhmänä tai heille lähisukuisena kansana.
Tunnistaminen jälleensyntyneeksi dalai-lamaksi
Tiibetin valtion oraakkelit Lamo Tsangpa ja Nechung olivat molemmat ennustaneet, että seuraava reinkarnaatio syntyisi Mongoliassa. Tänä aikana kolmas dalai-laman pääsihteeri Tsultrim Gyatso lähetti kirjeen Tiibetin viranomaisille siitä, että uudelleensyntyminen oli tapahtunut, ja yksityiskohtia joistakin hänen syntymäänsä liittyvistä ihmeistä.
Dalai-lamana
Kun Gyatso saapui Lhasaan, hänelle annettiin neljännen dalai-laman arvo. Hänet vihki virkaansa Tsonkapan suvun jatkaja Sangen Rinche, joka oli Gadenin luostarin entinen apotti.
Hän aloitti opinnot Drepungin luostarissa, jossa hän oli neljännen panchen-laman Lobsang Chökyi Gyaltsenin oppilas, ja vuonna 1614 hänet vihittiin munkiksi.
Yonten Gyatsosta tuli Drepungin apotti ja myöhemmin myös Sera-luostarin apotti.
Monet tiibetiläiset eivät tunnustaneet häntä, ja heillä oli useita yrityksiä palauttaa valta, mitä toimintaa Kagyupa-kilta tuki. Vuonna 1605 yksi Kagyun tukemista prinsseistä hyökkäsi Lhasaan ja ajoi mongolien ratsumiehet ulos. Kun hän oli 21-vuotias, soturit hyökkäsivät Drepungin luostariin ja Yonten Gyatso joutui pakenemaan.
Vuonna 1616 hän vetäytyi luoliin Sangyib Hot Springsin yläpuolelle, joka oli kuuluisa Padmasambhavan jalanjäljestä, joka jäi sinne kallionvärisenä, kun hän valtasi kentän 700-luvulla.
Hän kuoli 27-vuotiaana epäilyttävissä olosuhteissa (toiset sanovat että hänet oli myrkytetty, mutta tästä ei ole todisteita) tulilohikäärmeen vuoden 12. kuussa (tammikuussa 1617).
Hänen pääneuvonantajansa oli Sonam Rapten (Sonam Choephel), joka myöhemmin löysi ”Chong-Gya-pojan” viidenneksi dalai-lamaksi ja joka sitä ennen oli viidennen dalai-laman, Desin viransijainen.
Bodhidharma
thumb|250px|Bodhidharma, [[puupiirros, tekijänä Yoshitoshi, 1887.]] Bodhidharma ( tai vain Dámó; ; vietnamiksi Bồ-đề-đạt-ma), tunnetaan myös nimellä Tripitaka Dharma-mestari, oli 28. Intian buddhalaisuuden patriarkka ja ensimmäinen patriarkka Kiinassa. Bodhidharmaa pidetään perinteisesti Shaolin-mytologiassa buddahalaisen chán-koulukunnan perustajana (tunnetaan Japanissa ja länsimaissa nimellä zen). Vaikka joitenkin tarinoiden mukaan häntä pidetään kiinalaisten itsepuolustuslajien Shaolin-koulukunnan perustajana. Se on kuitenkin todettu tutkimusten mukaan keksityksi.
Elämäkerta
Tiedot Bodhidharman syntymäpaikasta, Kiinaan matkustamisesta, kuolemasta ja muista seikoista vaihtelevat eri lähteissä. Syntymä- ja kuolinpäiviksi on ehdotettu seuraavia välejä: noin 440–528 ja noin 470–543.
Henkinen elämä
thumb|220px|Sinisilmäinen keski-aasialainen Buddhalainen munkki, mahdollisesti Bodhidharma, luomassa ”Vitarkaa” [[mudra (dharman opetukseen ja keskustelun symboli), kohden itämaista munkkioppilasta. Itäisestä Tarimin jokisuistosta, Kiinasta, 800-900-luku.]]
Perinnetiedon mukaan Bodhidharmalle tärkein sutra oli Lankavatara Sutra, jonka on kehittänyt Buddhalainen Yogacara-koulukunta, joka keskittyy puhtaasti mielen kehitykseen. Koulukunnan perustajat olivat Ghandaralaiset puoliveljet Asanga ja Vasubandhu. Bodhidharma kuvataan Lankavatara Sutran mestariksi ja Zenin muinaishistoriaa Kiinassa käsittelevän kirjan nimi on vapaasti suomennettuna ”Lankavatara Sutran mestarien ja oppilaiden teot” (kiinaksi: Leng-ch'ieh shih-tzu chi). Lankavatara sutran tuominen kiinalaiseen buddhalaisuuteen lasketaan joidenkin lähteiden mukaan Bodhidharman ansioksi.
Bodhidharman lähestymistapa henkiseen elämään suosi intuitiivistä ”buddhamielen” löytämistä jokaisen sisältä meditaation keinoin. Hän suhtautui kieltävästi rituaaleihin, dogmiin, debattiin ja verbaalisiin muodollisuuksiin. Bodhidharman opissa on tärkeä osa henkilökohtaisella valaistumisella ja hän hylkää taivas-lupaukset.
Kuvauksia Bodhidharmasta
Buddhalaisessa taiteessa Bodhidharma kuvataan temperamenttisena, äärettömän parrakkaana ja suurisilmäisenä barbaarina. Kiinalaisissa teksteissä hänet kuvataan "Sinisilmäisenä barbaarina" (藍眼睛的野人 lán yǎnjīngde yěrén).
Chan-teksteissä Bodhidharmaa kuvataan myös 28. chan-patriarkkana Buddhasta suoran ja ei-verbaalisen siirtymän kautta.
Bodhidharma ja hänen oppilaansa
Monien lähteiden mukaan Bodhidharmalla sanottiin olevan kaksi pääasiallista oppilasta, munkit Daoyu ja Huike. Muita Bodhidharman oppilaita ja kuuntelijoita olivat ainakin:
Hoitotiede (lehti)
Hoitotiede on aikakauslehti, joka välittää tietoa hoitotieteestä ja sen tutkimustuloksista sekä toimii tieteellisenä keskustelufoorumina. Lehti julkaisee hoitamiseen ja sen perusteisiin, alan koulutukseen ja tutkimukseen liittyviä tieteellisiä artikkeleita sekä hoitotieteen alueeseen liittyviä katsauksia.
Päätoimittajat
Vuonna 2017 lehden päätoimittaja oli Katja Joronen.
Aliákmonas
Aliákmonas, antiikin Haliakmon , on joki, joka virtaa Länsi- ja Keski-Makedoniassa pohjoisessa Kreikassa. Se on Kreikan pisin joki ja sen pituus on 297 kilometriä. Joki saa alkunsa Grámmos-vuorelta pohjoisesta Píndos-vuoristosta ja se laskee Thermaïkóslahteen Egeanmeren pohjoisosassa.
thumb|left|240px|Aliákmonaksen [[Polýfytos-tekojärven ylittävä silta Sérvian lähellä.]] Aliákmonas on pisin kokonaan Kreikan alueella virtaava joki. Pisin joki, joka virtaa vain pienemmältä osaltaan Kreikan alueella, on kuitenkin Struma eli Strymónas. Aliákmonas virtaa Kastorián, Grevenán, Kozánin, Imathían ja Pierian alueyksiköiden läpi. Joen suisto Thermaïkóslahdella yhtyy Axiós-joen suistoon. Suistoalueet kuuluvat yhdessä Axióksen suiston kansallispuistoon.
Aliákmonaksen sivujokia ovat muun muassa Grámmos, Ladopótamos, Pramóritsa, Grevenítikos, Venétikos, Sarantáporos ja Tripótamos. Joessa on lukuisia patoja, joita käytetään muun muassa sähköntuotantoon ja tulvasuojeluun. Antiikin aikana ja vielä keskiajalla jokea pitkin pystyi purjehtimaan Thessalonikin tasangon poikki, mutta nykyisin Véroian eteläpuolinen voimalaitospato estää laivaliikenteen. Kozánin alueyksikön alueella joessa on suuri pato, joka muodostaa Polýfytos-tekojärven, joka on yksi Kreikan suurimpia. Järven ylittää suuri silta, joka kulkee Sérviasta Neráidaan. Joen suurin leveys tekojärviä lukuun ottamatta on noin 120 metriä ja sen virtausnopeus on noin 1 metri sekunnissa.
Nenäverenvuoto
thumb|right|Nenä vuotaa verta. Nenäverenvuoto tai epistaksis on peräisin nenän limakalvon vauriosta, yksittäisestä verisuonesta tai laaja-alaisesta verestyksestä. Vaurion sijainti on lähes aina laskimopunos nenän väliseinän etuosassa (ns. Kiesselbachin alue), mutta joskus myös nenän ylä- tai takaosa (kuten arteria sphenopalatina).
Esiintyvyys
Nenäverenvuodon ilmaantuvuus on noin 60 % koko elinaikana ja osuus kaikista päivystyskäynneistä on noin 5/1000 ja KNK-alan (korva-nenä-kurkku) päivystyskäynneistä noin 33 %.
Syyt
Nenäverenvuodon laukaisevan vaurion välitön syy on jokin mekaaninen ärsyke, kuten niistäminen, aivastaminen, nenän kaivaminen ja muu käsittely, nenään kohdistunut isku, nenämurtuma tai vierasesine. Fysikaalisista syistä myös lämpötila ja ilmankosteus vaikuttavat. Erityisesti kuiva huoneilma voi kuivattaa ja heikentää nenän limakalvoa. Nenäverenvuodon ensiavussa on ohjeistettu pitämään suussa jääpalaa tai jäähdyttää otsaa tai niskaa jääpussilla. Toisaalta myös äärilämpötilat kuten saunominen ja kuumat suihkut sekä avantouinti voi laukaista vuodon.
Biologia syitä ovat ainakin nenän limakalvon kuivuminen, tulehdukset (ylähengitystieinfektio, vaskuliitti, lapsilla stafylokokkikolonisaatio), verisuonten ateroskleroosi, kasvaimet (juveniili angiofibrooma, syövät) ja vanhenemismuutokset (korkea ikä). Kohonnut verenpaine heikentää ajan myötä nenän verisuonia ja kova fyysinen rasitus voi laukaista vuodon. Sairauksista hyytymishäiriöt, veritaudit ja jotkin yleissairaudet voivat lisätä riskiä. Esimerkiksi lasten hyytymishäiriöissä toistuvat nenäverenvuodot ovat tyypillinen ensioire.
Ehkäisy
Nenäverenvuodon uusiutumista voidaan ehkäistä
Tutkiminen
Nenäverenvuoto ei vaadi erityistä tutkimusta, jos ensiapu tyrehdyttää vuodon. Vuotokohdan paikallistaminen on aiheellista hyydytyshoitoja varten. Yleensä tähän riittää nenäspekula, otsalamppu ja lidokaiini-adrenaliiniliuos, mutta joskus tarvitaan tähystystä erikoissairaanhoidossa. Nenäverenvuodon mahdollisia syitä kartoittava anamneesi ja hoidon aikana tehty nenän status riittää yleensä vuodon syyn selvittämiseksi. Lisätutkimuksia voidaan tehdä, jos herää aihetta epäillä hyytymishäiriöitä, veritauteja tai kasvaimia, joihin voivat viitata muun muassa poikkeuksellisen vaikeat nenäverenvuodot, toispuolinen verinen nenäerite, muut vuodot, petekiat ja suvun vuotohäiriöt. Harvoin kuvantaminen voi olla tarpeen – esimerkiksi angiografia nenän valtimomuutosten tunnistamiseksi.
Hoito
Hyvin lievät nenäverenvuodot eivät vaadi erityistä hoitoa. Muussa tapauksessa nenäverenvuodon hoito aloitetaan rauhallisesti etukumarassa asennossa niistämällä tai puristamalla nenä tyhjäksi ja tämän jälkeen puristamalla nenää yhteen vähintään 15 minuutin ajan. Suussa voidaan pitää samalla jääpalaa. Jos nenäverenvuoto edelleen jatkuu, siirrytään edelleen etukumarassa asennossa toimenpidehoitoon. Yksinkertaisesti, kun veren ulosvalumista estetään sekä sierainten (puristus) että nenänielun (etukumara asento) kautta, vuotokohtaa vastaan alkaa kehittyä vastapainetta, joka hidastaa vuotoa ja nopeuttaa vuotokohdan hyytymistä.
Ensiavun ollessa riittämätöntä oletettua vuotoaluetta ensin supistetaan ja puudutetaan lidokaiini-adrenaliiniliuoksella vähintään 15 minuutin ajan. Jos vuotokohta voidaan tämän jälkeen paikallistaa, vuoto voidaan tyrehdyttää laapishelmellä tai sähköhyydytyksellä. Jos vuotokohtaa ei nähdä ja vuoto on jatkuvaa tai runsasta, tehdään aikuisilla etutamponaatio rasvanauhalla, laajenevalla tamponilla, pallotamponilla tai rasvatuilla harsoilla (tai lievässä vuodossa gelatiinipaloilla) 1–3 vuorokauden ajan. Jos etutamponaatio ei tyrehdytä vuotoa, tehdään aikuisille myös takatamponaatio pallotakatamponilla tai vähintään virtsatiekatetrilla ja tämän jälkeen tyrehdytetään vuoto tähystyksessä klipsaamalla tai polttamalla. Takatamponaatioon liitetään bakteerilääke, kuten kefaleksiini, ehkäisemään alueen infektiota. Lapsilla etuosan verenvuotoihin on käytetty myös mupirosiinia voiteena kahdesti päivässä viikon ajan. Myös etutamponaatiota poistaessa toistuva vuoto vaatii tähystystoimenpiteitä. Runsaassa vuodossa huolehditaan luonnollisesti myös veren menetyksen seuraamisesta ja korjaamisesta – etutamponaation epäonnistuessa pitkässä ja runsaassa vuodossa aloitetaan nestehoito fysiologisella suolaliuoksella.
Juha Suonpää
Juha Suonpää (s. 1963 ) on suomalainen valokuvaaja ja valokuvauksen opettaja. Hän on oppiarvoltaan taiteen tohtori.
Suonpää on Tampereen Ammattikorkeakoulun kuvataiteen yliopettaja ja Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnan osa-aikainen luontokuvauksen professori.
Emil Aaltosen säätiö
Emil Aaltosen säätiö on Tampereella toimiva vuorineuvos Emil Aaltosen vuonna 1937 perustama säätiö.
Säätiö myöntää apurahoja luovan tieteellisen työn tukemiseen vuosittain yli 6 miljoonaa euroa. Yhteensä säätiö on jakanut yli 123 miljoonaa euroa euroa.
Säätiöön kuuluu myös Teollisen kulttuurin tutkimusrahasto. Säätiön jakamien apurahojen tyyppejä ovat:
Friedrich Siemens
Friedrich August Siemens (8. joulukuuta 1826 – 24. toukokuuta 1904) oli saksalainen keksijä ja yrittäjä, joka tunnetaan parhaiten teräksen valmistukseen liittyvästä Siemens-Martin-prosessissa tarvittavan uunin kehittämisestä. Hän on myös Werner von Siemensin ja William Siemensin veli.
Uunien kehitystyö
thumb|Friedrich Siemensin hauta. Friedrich Siemmens päätti 15-vuotiaana palkkautua laivapojaksi. Myöhemmin hän oli veljensä yrityksen palveluksessa Isossa-Britanniassa. Hän kehitti vuonna 1856 regeneratiivisen sulatusuunin, joka toimi kaasulla. Tätä uunia käytetään Siemens-Martin-prosessissa. Hän sai keksinnölleen brittiläisen patentin No. 2861 otsikolla Uunin toiminnan tehostusjärjestely, jota voidaan käyttää kaikissa korkeata lämpötilaa vaativissa tapauksissa.
Vuonna 1856 hän perusti Dresdeniin uunin rakennusyrityksen, josta tuli myöhemmin Friedrich Siemens Industrieofenbau (FSI). Vuonna 1862 hänen veljensä Hans Siemens perusti Dresdeniin lasitehtaan keksinnön kaupalliseen soveltamiseen.
Vuonna 1867 Friedrich Siemens otti lasitehtaan vastuulleen veljensä Hans Siemensin kuoleman jälkeen. Vuonna 1868 otettiin lasin massatuotantoon jatkuvatoiminen regeneratiivisellä liekityksellä varustettu säiliöuuni. Tämän avulla tuotantomäärät nousivat 66-kertaisiksi kahteen miljoonaan pulloon kuukaudessa.
Vuonna 1900 Friedrich Siemens otti vastaan kunniatohtorin arvon Dresdenin teknillisessä korkeakoulussa.
Uplifting trance
Uplifting trance eli anthem trance on elektronisen tanssimusiikkityyli trancen alalaji, joka syntyi progressiivisen trancen vanavedessä 1990-luvun loppupuolella. Tyypillisiä piirteitä ovat sointuprogressio kaikissa elementeissä (lead-syntetisaattori, bassosoinnut, diskanttisoinnut), pidennetyt breakdown-osiot ja arpeggiot taustalla tuotaessa wash-efektejä eteen.
Uplifting trance-kappaleissa on usein pidempiä breakdowneja kuin progressiivisessa, ja niissä on happy hardcoren kaltaisia melodioita, josta lempinimi "happy trance". Kappaleissa on usein tasainen 136-142 bpm tempo.
Tyräruohot
Tyräruohot (Herniaria) on kasvisuku kohokkikasvien heimossa. Siihen kuuluu 52 lajia. Lajeista Euroopassa tai lähialueilla esiintyvät jokseenkin kaikki, erityisesti Välimeren maissa. Suomessa kasvaa luonnonvaraisena yksi tyräruoho, ketotyräruoho (Herniaria glabra) uustulokkaana. Se on yksi- tai monivuotinen maan pintaa myöden kasvava vihreä ruohokasvi.
FIFA Football 2003
FIFA Football 2003 (Pohjois-Amerikassa FIFA Soccer 2003 ) tai lyhyesti FIFA 2003 on EA Canadan ja Exient Entertainmentin lokakuussa 2002 julkaisema videopeli. FIFA 2003 on järjestyksessä kymmenes FIFA-videopeli. Pelissä oli muutamia uudistuksia edeltäjäänsä, kuten Club Championship sekä Freestyle Control.
Ala-Tuuloman voimalaitos
Ala-Tuuloman voimalaitos ( tai ГЭС-13, GES-13, "Vesivoimalaitos 13") on Venäjän Murmanskin alueen Tuulomajoelle 1934–1938 rakennettu vesivoimalaitos, jonka vuosituotanto on 250 GWt. Laitoksessa on neljä vesiturbiinia. Se on alempi kahdesta Tuulomajoen voimalaitoksesta ja kuuluu TGK-1-yhtiölle. Pudotuskorkeus on noin 18 m ja voimalan padon yläpuolella on 60 km pitkä ja 24 neliökilometriä peittävä tekoallas.
Voimalaitos esti Atlantin lohen nousun, mutta pian rakennettu laitoksen kalaporras on osoittautunut hyvin toimivaksi.
Eurovision laulukilpailu 1970
thumb|200px|[[Dana Rosemary Scallon|Dana esittämässä voittokappalettaan.]] Eurovision laulukilpailu 1970 oli järjestyksessään 15. Eurovision laulukilpailu ja se järjestettiin NOS Rai Congrescentrumissa Amsterdamissa Alankomaissa 21. maaliskuuta. Kilpailun juonsi Willy Dobbe.
Protestina edellisvuoden euroviisujen skandaalille, jolloin neljä maata jakoivat voiton, kaikki Pohjoismaat boikotoivat vuoden 1970 Euroviisuja, samoin tekivät Itävalta ja Portugali. Tämän takia kilpailukappaleita oli vain 12.
Irlanti sai kilpailusta ensimmäisen voittonsa Danan esittämällä kappaleella ”All Kinds of Everything”.
Kapellimestarit
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale, paitsi Irlanti, jonka delegaatiota avusti isäntämaan ylikapellimestari Dolf van der Linden.
Pistetaulukko
Jokaisen maan 10-henkisen tuomariston jokaisella jäsenellä oli käytettävissään yksi ääni, siis yhteensä enintään 10 ääntä jokaisen maan tuomaristolta. Puolet raatilaisista tuli olla alle 30 vuoden ikäisiä.