cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bio Menace
Bio Menace on Apogeen vuonna 1993 julkaisema sivustapäin kuvattu kaksiulotteinen toimintapeli. Peli on julkaistu MS-DOS-käyttöjärjestelmälle. Peli tehtiin Id Softwarelta lisensoidun Commander Keen -pelimoottorin päälle. Jim Norwoodin suunnittelema peli julkaistiin sharewarena siten, että pelin kolmesta episodista ensimmäistä sai pelata ilmaiseksi ja muut kaksi olivat maksullisia.
Pelissä pelataan CIA-agenttina, jonka täytyy tappaa Maahan hyökänneitä avaruusolioita, mutantteja ja robotteja. Pelissä täytyy pelastaa panttivankeja, jotka antavat avaimen seuraavaan kenttään.
SMS Gazelle (1898)
SMS Gazelle oli Saksan keisarikunnan laivaston Gazelle-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Germaniawerftiltä Kielistä ja sen köli laskettiin vuonna 1897. Alus laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1898 ja se valmistui 6. lokakuuta 1900. Sisaraluksistaan poiketen aluksen navigointitilat olivat savuhormien välissä ja sille oli asennettu keulaan torpedoputki ja loput kaksi olivat vesirajan yläpuolella.
Palvelus
Alus modernisoitiin 1905–1907 ja se romutettiin 1920.
Agaricales
Agaricales on nykykäsityksen mukaan sienten geneettinen kladi – tarkemmin sienilahko, joka vastaa osittain helttasienten määritelmää, mutta siitä puuttuvat muun muassa rouskut (Lactarius) ja haperot (Russula), ja toisaalta siihen kuuluu esimerkiksi kääväkkäitä kuten häränkieli (Fistulina hepatica) ja kupusieniä kuten tuhkeloiden (Lycoperdon) suku.
Kuurola
Kuurola on Kokemäellä sijaitseva kylä. Se sijaitsee Kokemäenjoen pohjoispuolella yhdystie 2440:n varrella noin viiden kilometrin päässä Kokemäen keskustasta. Harjavaltaan Kuurolasta on matkaa noin seitsemän kilometriä.
Kuurolassa toimii Kuurolan Kyläyhdistys ja Kuurolan VPK. Kuurolan koulu lakkautettiin vuonna 2006. Kuurolassa on toiminut kaksi kyläkauppaa, joista toinen lopetettiin 1960-luvulla ja toinen 1984–luvun puolivälissä.
Tikka
Tikka voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Henkilöt
Tikka on myös seuraavien ihmisten sukunimi:
Siipibongossipuu
pienoiskuva|oikea|250px|Siipibongossipuun puuainesta eli azobea. Siipibongossipuu (Lophira alata) on mikinpensaskasvien (Ochnaceae) heimoon, bongossipuiden (Lophira) sukuun kuuluva kasvilaji.
Siipibongossipuu on tyypillisesti hyvin suureksi kasvava puulaji, joka voi kasvaa 40–60 metriä korkeaksi. Sen runko voi olla suora ja oksaton noin 30 metrin korkeuteen asti ja rungon läpimitta voi olla 1,2–1,8 metriä. Siipibongossipuun latvus on tavallisesti pitkä ja kapea.
Siipibongossipuu on täysikasvuisena yksi Afrikan sademetsien suurimmista puista ja se kasvaa kosteissa sademetsissä 550–1300 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan sekä ainavihannissa että kausivihannissa sademetsissä sekä makeavetisissä suometsissä ja jokien varsilla. Lajin levinneisyysalue ulottuu Guineasta Kongon demokraattiseen tasavaltaan ja muun muassa Kamerunissa laji on tavallinen sekä laajalle levinnyt. Sademetsien runsaan hävittämisen myötä siipibongossipuu on kuitenkin luokiteltu vaarantuneeksi (VU) lajiksi. Siipibongossipuu on kuitenkin pioneerilaji, joka voi levittäytyä uudestaan kaadetullekin metsäalueelle.
Siipibongossipuun hedelmissä olevista siemenistä voidaan valmistaa öljyä, jota voi käyttää ruokaan, hiusöljynä tai saippuan valmistukseen. Siipibongossipuu on myös yksi läntisen Afrikan merkittävimmistä puista puutavaran tuotannossa. Lajin puuaines on painavaa sekä hyvin kestävää, joskin sen työstäminen niin käsin kuin koneellisestikin on hankalaa. Hyvän kestävyytensä vuoksi sitä kuitenkin käytetään erilaiseen kestävyyttä vaativaan rakentamiseen, esimerkiksi satamissa, sekä sisustuksessa, esimerkiksi parketteihin.
Vanhamäki
Vanhamäki on kylä Mikkelissä Etelä-Savossa. Kylä sijaitsee Puulaveden läheisyydessä, linnuntietä noin 22 kilometriä Mikkelin torilta luoteeseen.
Asukasluku on alle 200 henkeä, mutta mökkiläisiä on moninkertaisesti. Kylä on Mikkelin vanhimpia asutuspaikkoja. Alue on Mikkelin seudun korkeimpia, mm. kylän keskellä oleva Ollanmäki (noin 187 metriä merenpinnasta) yltää yli 40 metriä Mikkelin Naisvuoren tornin ylitse.
Vanhamäen lakkautettua koulua on käytetty kyläläisten kokoontumispaikkana.
M (James Bond)
M on James Bond -kirjoissa ja elokuvissa esiintyvä kuvitteellinen MI6-tiedustelupalvelun johtaja. Ian Flemingin kirjoissa, ja osassa Bond -elokuvista M on oikealta nimeltään Sir Miles Messervy ja naispuolisena Olivia Mansfield, jonka nimikirjaimesta tunnuskirjain ilmeisesti on johdettu. Todellinen MI6 perustettiin 1909 osana silloista Secret Service Bureauta. Palvelun ensimmäinen johtaja oli Sir Mansfield Smith-Cumming, jonka koodinimeä ”C” (kirjain tulee myös sukunimestä) on käytetty kaikista myöhemmistä johtajista. Ian Fleming tapasi hyödyntää leikillisesti sota-aikaisia tietojaan ja yksinkertaisesti vaihtoi kirjaimen.
Virallisissa James Bond -elokuvissa M:ää esitti ensin Bernard Lee 11 ensimmäisessä Bond-elokuvassa. Leen kuoltua vuonna 1981 roolin peri Rob Brown. Elokuvasta 007 ja kultainen silmä lähtien M:ää esitti Judi Dench ja elokuvan 007 Skyfall lopussa uutena M:nä nähdään Ralph Fiennes. Epävirallisessa Älä kieltäydy kahdesti -elokuvassa M:n roolissa nähtiin Edward Fox.
Elokuvassa Erittäin salainen M ei esiinny ollenkaan ja hänen kerrotaan olevan lomalla.
Free Woman
Free Woman on yhdysvaltalaislaulajan Lady Gagan musiikkikappale. Sen julkaisi Interscope Records hänen Chromatica-studioalbumin neljäntenä singlenä 13. huhtikuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Gaga, BloodPop, Axwell ja Johannes Klahr, joista kaikki Gagaa lukuun ottamatta myös tuottivat sen. "Free Woman" on lajityypiltään eurodance ja eurohouse-kappale johon on otettu runsaasti vaikutteita 1990-luvun musiikista. Gaga sai inspiraation kappaleeseen hänen elämänkokemuksistaan ja siinä hän avautuu muun muassa traumaperäisestä stressihäiriöstään josta hän kärsi sen jälkeen kun musiikkituottaja raiskasi hänet. Hän halusi huomioida kappaleella myös LGBT-fanejaan.
"Free Woman" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka ylistivät kappaleen vahvoja ja voimaannuttavia sanoja. Arvostelumenestyksestä huolimatta kappale ei ollut kuitenkaan kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Unkarissa ja Uudessa-Seelannissa.
Mies ja elokuvakamera
Mies ja elokuvakamera (Человек с киноаппаратом, Tšelovek s kinoapparatom) on Dziga Vertovin ohjaama ja käsikirjoittama neuvostoliittolainen kokeellinen dokumenttielokuva, joka valmistui vuonna 1929. Vertovin veli Mihail Kaufman toimi kuvaajana. Dziga Vertov kuului todellisuuteen vannovien elokuvantekijöiden kinokkien ryhmään ja halusi näyttää elokuvissaan elämää sen todellisessa muodossa.
Mies ja elokuvakamera on paitsi kuvaus suurkaupungin elämästä, myös elokuva elokuvan teosta. Vertov esittelee dokumentissa useita elokuvan tehokeinoja, muun muassa nopeutuksia, rinnakkaisleikkauksia, trikkikohtauksia sekä päällekkäis- ja pysäytyskuvia. Toisinaan kamera kuvaa elokuvalaboratorion leikkauspöytää ja elokuvateatteria, kunnes kameramies jatkaa taas matkaansa.
Elokuvassa ei ole käsikirjoitusta eikä välitekstejä. Odessaa esitellessään elokuva vertautuu Walter Ruttmanin elokuvaan Berliini: suurkaupungin sinfonia. Koneromantiikan ajan hengessä Vertov ihailee lentokoneita, raitiovaunuja ja tehtaiden koneita. Nopeiden leikkausten esikuvana ovat Sergei Eisensteinin montaasiteoriat, kuvauksen taas Aleksandr Rodtšenkon konstruktivismi ja valokuvat.
Elokuvan alussa kameramies kuvaa suurta elokuvateatteria, jossa valmistellaan illan esitystä. Yleisö saapuu sisään projektorinhoitajan vielä viimeistellessä projektoria esityskuntoon. Lopulta valkokankaalle heijastuu kuva aamuisesta kaupungista, jonka kaduilla kävelee vain muutama ihminen. Vähitellen ihmiset heräilevät, pukevat vaatteet ylleen, ja suurkaupungin päivä alkaa. Kameramiestä tulee noutamaan autonkuljettaja ja kuvaajan urakka tallentaa päivä filmille alkaa.
Elokuvakamera kiertää ympäri kaupunkia kauneussalongeista tehtaisiin ja uimarannoilta kaivoksiin. Filmille tallentuvat myös häät, synnytys ja hautajaiset.
Myöhempi arvostus
Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Sendai
Sendai on Miyagin prefektuurin pääkaupunki ja samalla Tōhokun seudun suurin kaupunki Japanissa. Siellä on 1 071 383 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 785,85 neliökilometriä. Daimio Date Masamune perusti Sendain vuonna 1600. Kaupunki on tunnettu myös lempinimellään ”puiden kaupunki”. Se on valittu yhdeksi Japanin virallisista suurkaupungeista.
Bahrainin jalkapallomaajoukkue
Bahrainin jalkapallomaajoukkue edustaa Bahrainia kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa ja sitä hallinnoi Bahrainin jalkapalloliitto. Maajoukkue on perustettu vuonna 1951 ja se liittyi FIFA:an vuonna 1966.
Sendai
Maanjäristys ja sitä seurannut tsunami aiheuttivat kaupungissa laajaa tuhoa maaliskuussa 2011.
Bahrainin jalkapallomaajoukkue
Bahrain oli lähellä päästä vuoden 2006 MM-kisoihin, mutta joukkue hävisi Trinidadia ja Tobagoa vastaan pelatun kaksiosaisen jatkokarsintaottelun. Vuoden 2010 MM-kisoihin pääsy pysähtyi myös jatkokarsintaotteluun.
Sendai
Aluejako
Sendai jakautuu viiteen suuralueeseen. Niistä asukasluvultaan ja pinta-alaltaan suurin on Aoba-ku, johon kuuluu kaupungin ydinalue.
Pekka Jalkanen
Simo Pekka Antero Jalkanen (s. 5. syyskuuta 1945 Rautalampi) on suomalainen säveltäjä.
Ura
Ennen säveltäjänuraansa Jalkanen kiinnostui kansanmusiikista, romanien musiikista ja lastenmusiikista. Hän tuotti M. A. Nummisen kanssa vuonna 1970 lastenmusiikkialbumin Iso mies ja keijukainen.
Jalkanen opiskeli säveltämistä yksityisesti Erkki Salmenhaaran johdolla ja on säveltänyt musiikkia jousisoittimille, kamarimusiikkia, vokaalimusiikkia, elokuvamusiikkia ja kaksi oopperaa. Jalkasen musiikkia on luonnehdittu minimalistiseksi.
Jalkanen väitteli Helsingin yliopistossa tohtoriksi musiikkitieteestä: hänen etnomusikologian alaan kuuluva väitöskirjansa vuodelta 1989 käsittelee 1920-luvun jazzkulttuuria. Jalkanen on toiminut musiikkitieteen dosenttina Tampereen yliopistossa vuodesta 1991 alkaen.
Jalkaselle myönnettiin valtion taiteilijaeläke 2013.
Jouni Kalliokoski (pesäpalloilija)
Jouni Kalliokoski (s. 17. kesäkuuta 1977 Kuortane) on suomalainen pesäpalloilija. Kalliokoski edusti pesäpallourallaan Alajärven Ankkureita ja Jyväskylän Kiriä. Kasvattajaseura oli Kuortaneen Kunto. Peliura päättyi vuonna 2001. Hänen pelipaikkansa oli lukkari.
Sandra Magnus
Magnus on radioamatööri (kutsu KE5FYE).
Magnus syntyi ja kasvoi Bellevillen kaupungissa, Illinoisissa. Hän valmistui Missourin yliopistosta Rollasta ja Georgian teknologian instituutista.
Antilooppi (kortteli)
Antilooppi on kortteli Helsingin Kluuvin kaupunginosassa. Kuten useat muutkin vanhat Helsingin korttelit, se on nimetty 1800-luvulla eksoottisen eläimen (antilooppi) mukaan.
Antilooppi-kortteli rajoittuu Pohjoisesplanadin puolella Esplanadin puistoon, Mikonkadun puolella Gaselli-kortteliin, Aleksanterinkadun puolella Hamsteri-kortteliin ja Kluuvikadun puolella Yksisarvisen kortteliin.
Hotelli Kämp ja kauppakeskus Kämp Galleria sijaitsevat Antilooppi-korttelissa.
Rakennukset
60.16833°N, 24.94639°W
Suurten lukujen nimet
Suurten lukujen nimet ovat luonnollisen kielen numeraaleja, jotka tarkoittavat tiettyjä yksittäisiä suuria luonnollisia lukuja. Omia nimiä on annettu länsimaisen perinteen mukaan yleensä vain luvuille, joiden kymmenkantainen logaritmi (ykkösen jäljessä oleva nollien lukumäärä) on jaollinen joko kolmella tai kuudella – sitä vastoin esimerkiksi kiinalaisessa kulttuurissa tuhansien sijaan lukusanoja on kehitetty kymmenen tuhannen potensseille. Muut luvut voidaan luonnollisessa kielessä esittää eri nimettyjen lukujen yhdistelminä (tulojen summana).
Nimijärjestelmät
Miljoonaa suurempien lukujen nimet biljoona, triljoona ja niin edelleen ovat peräisin 1400-luvulta. Ne johdettiin vaihtamalla miljoonan alkuosa latinalaisperäiseksi etuliitteeksi bi, tri, quadr ja niin edelleen siten, että etuliite ilmaisee, mihin potenssiin miljoona korotetaan. Nimien muoto vaihtelee eri kielissä; esimerkiksi suomessa loppuosa -illion on muuttunut muotoon -iljoona. Kymmenen potenssi ja samalla luvun nollien lukumäärä saadaan kertomalla eksponenttina oleva luku 6:lla. Tuhannelle miljoonalle käytetään erityistä nimeä miljardi.
Täten on esimerkiksi:
Tässä muodossa nimistö on yhä käytössä useissa maissa, muun muassa Suomessa. Joskus on ehdotettu miljardin kanssa analogisia välilukusanoja biljardi (= tuhat biljoonaa), triljardi (= tuhat triljoonaa) ja niin edelleen; tällaiset sanat eivät ole kuitenkaan normien mukaisia eivätkä yleisesti käytössä. Luvulle 10100 (100 nollaa) on myöhemmin annettu tästä järjestelmästä täysin poikkeava nimi googol ja luvulle 10 10 100 nimi googolplex, joita ei myöskään yleisesti käytetä.
Monissa maissa on myöhemmin tullut käyttöön toinen järjestelmä, jossa jokainen -illion-loppuinen lukusana tarkoittaakin edellistä tuhatkertaisena, esimerkiksi biljoona on ”tuhat miljoonaa”, triljoona ”tuhat biljoonaa” ja niin edelleen. Käytössä on siis kaksi toisistaan poikkeavaa järjestelmää, joille on annettu nimet pitkä ja lyhyt asteikko (ranskaksi échelle longue ja échelle courte, englanniksi long scale ja short scale). Molemmat järjestelmät ovat eri maissa olleet käytössä jo vuosisatoja, mutta näitä termejä käytti ensimmäisenä ranskalainen matemaatikko Geneviève Guitel vuonna 1975.
Ero järjestelmien välillä kasvaa sitä suuremmaksi, mitä suuremmista luvuista on kysymys.
Suomessa on käytössä pitkä asteikko. Suurimman osan 1800- ja 1900-luvuista Isossa-Britanniassa käytettiin pitkää, Yhdysvalloissa lyhyttä asteikkoa, minkä vuoksi englannin kielessä on käytetty myös nimityksiä ”brittiläinen” ja ”amerikkalainen” käytäntö (British usage ja American usage). Nykyisin kuitenkin myös Isossa-Britanniassa käytetään lyhyttä asteikkoa virallisissa yhteyksissä.
Ludwig-Maximilians-Universität München
Ludwig-Maximilians-Universität München on yliopisto, joka sijaitsee Münchenissä Saksassa. Lähes 49 000 oppilaallaan se on Saksan suurin yliopisto. Yliopisto on perustettu jo 1472, mutta on ollut nykyisessä muodossa ja nimellä vuodesta 1826 lähtien. Yliopisto pärjäsi Saksan yliopistoista parhaiten kansainvälisessä yliopistojen välisessä tutkimuksessa vuonna 2006. Myös Shanghain vuoden 2012 yliopistovertailussa Münchenin yliopisto pärjäsi hyvin sijoittuen 60. sijalle maailmassa. Saksalaisista yliopistoista tätä korkeamman sijan tässä kansainvälisten huippuyliopistojen vertailussa sai ainoastaan Münchenin teknillinen yliopisto (sija 53).
Rehtorina on vuodesta 2002 toiminut Bernd Huber kansatieteellisestä tiedekunnasta.
Suurten lukujen nimet
Vertailutaulukko
thumb|center|250px|100 [[triljoonan (lyhyt asteikko, 1014) Zimbabwen dollarin seteli joka vastaa 100 biljoonaa (pitkä asteikko).]]
Päällystö
Päällystöllä (lyhenne pääll. ) tarkoitetaan varsinaisesti sotilas-, poliisi- ja pelastuslaitoksen organisaatiossa työskenteleviä henkilöitä, jotka eivät kuulu miehistöön tai alipäällystöön. Näiden lisäksi myös monissa siviiliorganisaatioissa (esim. kauppalaivastossa) on ylemmässä esimiesasemassa olevia henkilöitä.
Suurten lukujen nimet
Pitkää asteikkoa käyttävät maat
Useimmissa maissa ja kielissä käytetään pitkää asteikkoa. Seuraavassa maitten ja lukusanojen 109 ja 1012 vastineet eri maiden kielissä:
Päällystö
Suomen puolustusvoimat
Suomen puolustusvoimissa päällystöön kuuluvat upseerit, erikoisupseerit, sotilaspapit, opistoupseerit (siltä osin kun heitä on vielä palveluksessa), sotilasvirkamiehet ja kadetit. Upseerikokelaat ja upseerioppilaat ovat aliupseereita ja kuuluvat alipäällystöön varusmiespalveluksen ajan. Muut sotilaspukuiset miehistön sotilas- tai palvelusarvoissa olevat kuuluvat miehistöön.
Suurten lukujen nimet
Lyhyen asteikon muunnelmaa käyttävät maat
Joissakin maissa käytetään lyhyttä asteikkoa harvoin esiintyville suurille luvuille kuten 1012, mutta miljardi-sanan vastine on käytössä luvulle 109. Näin on laita seuraavissa maissa:
Päällystö
Suomen puolustusvoimat
Myös kadetit kuuluvat päällystöön, vaikka heidät nimitetään upseerin virkaan ja ylennetään luutnantin arvoon vasta valmistumisen yhteydessä. Jokaisen kadetin on kuitenkin oltava suorittanut reserviupseerikurssin siihen mennessä kun he aloittavat sotatieteiden kandidaatin tutkintoon johtavat opinnot.
Suurten lukujen nimet
Molempia asteikkoja käyttävät maat
Huomattakoon lisäksi, että esimerkiksi Kanadassa sanat billion ja trillion kirjoitetaan täsmälleen samoin sekä englanniksi että ranskaksi, mutta niillä on eri merkitys, kuten edellä on todettu.
Muita lukujärjestelmiä käyttävät maat
Kreikan kielessä käytetään sanaa ekatommýrio (εκατομμύριο, ’sata myriadia’ eli ’sata kymmentätuhatta’) luvulle 106, mutta suuremmille luvuille termejä disekatommýrio (δισεκατομμύριο, ’di-satamyriadi’) = 109, trisekatommýrio (τρισεκατομμύριο, ’tri-satamyriadi’) = 1012, tetrákis ekatommýrio (τετράκις εκατομμύριο, ’tetra-satamyriadi’) = 1015 ja niin edelleen.
Kiinassa, Intiassa, Japanissa ja Koreassa on käytössä omat, länsimaisesta poikkeavat nimistöt suurille luvuille. Kiinassa lukusanojen merkitykset ovat vaihdelleet, mutta nykyisin yleisessä järjestelmässä peräkkäisten nimettyjen lukujen suhde on 10 000 = 104. Tällöin esimerkiksi 104 = 万 (wàn), 108 = 亿 (yì), ja 1012 = 兆 (zhào).
Intialaisessa asteikossa, jota käytetään myös Pakistanissa, Bangladeshissa, Nepalissa ja Myanmarissa, tuhannen jälkeen peräkkäisten nimettyjen lukujen suhde on 100. Tavallisessa englanninkielisessä tekstissä, esimerkiksi sanomalehdissä, käytetään sanoja hundred (100) ja thousand (1000), mutta näitä suuremmat luvut ilmaistaan sanoilla lakh (100 000 = 105) ja crore (10 000 000 = 107) sekä näiden monikertoina.
Keinoja sekaannuksen välttämiseksi
Kahden erilaisen järjestelmän olemassaolo voi varsinkin kansainvälisissä yhteyksissä aiheuttaa sekaannusta ja usein myös suoranaisia käännösvirheitä. Sen välttämiseksi voidaan menetellä seuraavasti:
Päällystö
Suomen poliisi
Suomen poliisin organisaatiossa päällystöön kuuluvat komisario ja kaikki sitä ylemmät arvot. Poliisipäällystössä on perinteisesti toiminut merkittävä määrä ylemmän oikeustieteen tutkinnon (OTK tai OTM) suorittaneita poliisimiehiä.
Kauppalaivasto
Kauppalaivoilla päällystö jaetaan kahteen osaan, kansi- ja konepäällystöön. Kansipäällystöön kuuluvat aluksen päällikkö, perämiehet ja mahdollinen radiosähköttäjä (radiosähköttäjät ovat sittemmin jääneet pois alalta kehittyneempien ja helpompikäyttöisten kommunikaatiolaitteiden vuoksi). Konepäällystöön kuuluvat konepäällikkö, konemestarit ja sähkömestari. Matkustaja-aluksilla päällystöön rinnastetaan lisäksi talousosaston esimiehet: intendentti, hotelli-, ravintola-, ja myymäläpäälliköt, sekä mahdollinen risteilypäällikkö.
Lumivaara
thumb|150px|right|Lumivaaran epävirallinen perinnevaakuna. pienoiskuva|152x152px|Lumivaaran kunnallislautakunnan sinetti. Lumivaara on entinen Suomen kunta Laatokan Karjalassa Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella.
Lumivaara kuului Viipurin lääniin, Kurkijoen tuomiokuntaan ja Kurkijoen kihlakuntaan.
Seurakunnan ja kunnan perustaminen
Lumivaaran kunta perustettiin 1923, jolloin osa Jaakkimaan kuuluneista kylistä irtaantuivat ja muodostivat Lumivaaran kunnan. Lumivaaran kunnan syntymisen taustalla oli yhteismetsän osakkaiden pyrkimys päästä eroon yhteismetsän puiden myynnistä saamiensa jakorahojen kaksinkertaisesta verottamisesta, Jaakkiman kunnalle ja seurakunnalle maksetuista veroista, sekä osakkaiden henkilökohtaisista jakorahoista perityistä veroista. Lumivaaran Yhteismetsän ympärillä olevan lankakunnan kokouksessa, joka pidettiin 11.10.1920 Huhtervun koululla, esitettiin ehdotus kunnan ja seurakunnan perustamisesta, toimikunta päätti perustaa seurakunnan ja valitsi eri kylistä henkilöitä keräämään nimiä seurakunnan perustamisanomukseen.
Seurakunnan perustamispäätös hyväksyttiin valtioneuvostossa 2.2.1922, jonka johdosta Jaakkiman kunnanvaltuuston kokouksessa 8.4.1922 hyväksyttiin yksimielisesti Lumivaaran seurakunnan perustaminen. Valtioneuvoston päätöksellä Lumivaaran seurakunta erosi Jaakkiman seurakunnasta samaan aikaan kuin kuntakin, vuoden 1923 alussa.
Kunnan perustamista vastustivat Jaakkiman seurakunnan kirkkoherra rovasti Viktor Salminen ja nimismies Palvola ja useat muut.
Kunnan keskustan ja kunnantoimiston paikan valitsemisesta käytiin useita keskusteluja, sekä tehtiin useita valituksia, ja turvauduttiin maaherran virka-apuun. Kumolan kylä valittiin lopulta pitäjän keskukseksi, kirkkotontille rakennettiin 1926 kunnan ja seurakunnan yhteinen talo, jonne kunnantoimisto sijoittui. thumb|left|200px|Lumivaaran kunnanvaltuusto vuonna 1924
Kunnalliset laitokset
Kunnallinen palotoimi alkoi 17.6.1935, palopäällikköinä toimivat Toivo Saikkonen ja Matti Vallius. thumb|right|200px|Lumivaaran kunnalliskoti Köyhäinhoitolautakunta toimi vuoteen 1934 asti, jonka jälkeen perustettiin Huoltolautakunta. Kunnalliskoti rakennettiin Huhtervun kylään. Kunnalliskodilla oli viljeltyä maata enimmillään 20 hehtaaria, 2 hevosta ja 8 lehmää. Kunnalliskodissa asui 30 henkilöä, joista pieni osa oli henkilökuntaa ja loput hoidokkeja. Kunnalliskodin henkilökuntaan kuuluivat johtajatar, emännöitsijä, karjapalvelija ja maataloustyönjohtaja. Kunnalliskodin hoidokit osallistuivat maataloustyöhön.
Lumivaaran kunnankirjasto aloitti toimintansa 1938, jolloin lainattavissa oli 139 kirjaa.
Lumivaarassa ei ollut kunnallista terveydenhuoltolautakuntaa vaan kunnanlääkäri ja kunnan eläinlääkäri olivat yhteiset Jaakkiman ja Lahdenpohjan kauppalan kanssa, ja he ottivat potilaita vastaan Jaakkimassa.
Maantiede
Lumivaaran pitäjä sijaitsi Laatokan luoteisnurkassa Jaakkiman ja Kurkijoen pitäjien välissä. Lumivaaran pitäjä on kaakosta luoteeseen suuntautuvana 34 kilometriä pitkä ja Tervajärven ja Kumolan kylien kohdalla noin 15 kilometriä leveä. Pitäjän koko pinta-ala oli 292,4 neliökilometriä.
Väestö
thumb|left|200px|Lumivaaran poikia ja pastori Kauko Kanervo Pitäjän asukasluku oli suurimmillaan n. 6200 1920-luvun loppupuolella (1928).
Elinkeinot ja teollisuus
Vuonna 1940 sen asukkaista sai elantonsa maa- ja metsätaloudesta 93 %, teollisuudesta, käsityöstä 2,6% ja kaupasta 2,1 %. Lumivaaran yhteismetsä, jonka pinta-ala oli 3321 hehtaaria, oli aikaisemmin kuulunut lahjoitusmaatilaan, joka oli sittemmin ollut Besborodkon kruununpuistona, luovutettiin lahjoitusmaatalonpoikien vaatimuksien johdosta 1.12.1910 yhteismetsänä käytettäväksi 112287 markan kauppahinnasta. Yhteismetsästä myytiin puita mm. Yhtyneille Paperitehtaille, Oy Kymille, Laatokan Puulle ja OY Vuoksenniskalle.
Tiet ja liikenne
thumb|left|300px|Ihalan asemarakennus Kunnan alueella olevat keskeiset kulkuväylät olivat Parikkalan tie, johon Ihalassa yhtyi Kurkijoen-Jaakkiman maantie, sekä Maasillan-Kurenrannan tie ja sen jatkona oleva vesireitti Laatokalla.
Maasillan-Kurenrannan tie oli huonokuntoinen ja sitä pidettiin vaarallisena Huhtervun kylän kohdalla olevien viiden kallioisen rinteen ja Kuorjärven läheisyydessä olevan Maailmanlopun rinteen vuoksi. Tietä kohennettiin valtionavustuksien avulla, tien kunnossapidon suurten kustannuksien vuoksi, tietä tarjottiin valtion tieksi 1924, joka kuitenkin toteutui vasta 1936.
Uutta tietä kunnan keskuskylästä Kumolasta runsasväkiseen Ihalan kylään suunniteltiin kunnallisvaltuuston kokouksessa 1923. Uuden tien alkamispaikaksi hyväksyttiin Ihalan asema, josta tie kulki Kumolaan Ihalan joen pohjoispuolella, kulkien Myllykylän kautta, ylittäen Ihalan joen Haukkavaaran kohdalla, lopulta saapuen Pönttöahon kohdalla Kurenrannan-Maasillan tielle.
Lumivaaran perustamisen aikana tieverkon pituus oli 33 km, ja kunnan luovutushetkellä tieverkon pituus oli 134 km.
Laatokan liikenne
thumb|right|200px|Laatokan rantamaisema Laatokan rannoilla sijaitsevien kylien välittämiä tavaroita ja ihmisiä kuljetettiin veneillä ja laivoilla. Lumivaaralaisilla oli useita purje- ja höyrylaivoja, joilla kuljetettiin puutavaraa, halkoja, elävää kalaa ja parkkia Pietariin. thumb|left|200px|Höyrylaiva SS Laatokansaaristo Laatokalla Matkustajaliikenne Lumivaaran kylistä keskittyi pääasiassa Lahdenpohjan kauppalaan, Lopottiin, jossa pidettiin markkinoita ja jonka kirkossa lumivaaralaiset olivat tottuneet käymään.
Matkustajaliikennettä palvelemassa oli useita höyrylaivayrittäjiä, joista useimmpien toiminta kuitenkin jäi varsin lyhyeksi matkustajien vähyyden ja kovan kilpailun vuoksi. Harvion, Utusen rannan ja Kesvalahden kyläteiden valmistuminen paransi rannikkokylien kulkumahdollisuuksia ja huononsi laivaliikenteen kannattavuutta, jota oli jo aikaisemmin huonontanut yksityisten moottoriveneiden lukumäärän lisääntyminen.
Kirkko ja herätysliikkeet
thumb|left|200px|Pastori Kauko Kanervo ja Aino Kanervo Lumivaarassa olivat edustettuina berghiläinen herännäisyys, rukoilevaisuus, evankelisuus ja lestadiolaisuus. Lumivaarassa vaikutti myös voimakkaasti Uukuniemeläinen herätysliike, erityisesti unissasaarnaajat Matti Könönen, Helena Konttinen ja Anna Kormano vaikuttivat paikkakunnalla.
Tietokilpailu
Tietokilpailu eli visailu tai visa on viihdetarkoituksessa järjestetty kilpailu, jossa osanottajat vastaavat erilaista tietämystä vaativiin kysymyksiin.
Lumivaara
Kirkko ja herätysliikkeet
Hyppääjä-liikkeeseen ja kuohittuihin kuuluvat pitivät kokouksiaan suurina kirkkopyhinä, jolloin Jaakkimaan saapui hyppääjiä Hiitolasta ja Uukuniemeltä.
Tietokilpailu
Tietokilpailu on luonteeltaan eräänlainen peli. Pelaajat voivat pelata yksilöinä tai usean pelaajan joukkueina. Voittaja on yleensä se, joka kerää kilpailun aikana eniten pisteitä oikeista vastauksista.
Tietokilpailussa on järjestetty maailman- ja Euroopan-mestaruuskilpailuja vuodesta 2004 (kokeiluluonteisesti jo vuonna 2003) sekä Pohjoismaiden- ja Suomen-mestaruuskilpailuja vuodesta 2008.
Lumivaara
Kirkko ja herätysliikkeet
thumb|left|200px|Lumivaaran kirkon vihkiäiset 7.7.1935 Lumivaaran vt. kirkkoherrana toimi 1923 rovasti Viktor Salminen, pitäen jumalanpalveluksia Tervajärven rukoushuoneella, jota käytettiin Lumivaaran kirkon valmistumiseen asti jumalanpalveluksien pitämiseen. Kesän 1924 ajan vt. kirkkoherrana toimi Aarne Auvinen, jonka siirryttyä Helsingin suomalaisen tyttölyseon nuoremmaksi lehtoriksi, vt. kirkkoherran tehtäviä hoiti Viktor Salminen, rovasti Liliuksen avustamana.
Tietokilpailu
Tietokilpailut ovat yleinen radio- ja televisioviihdeohjelmamuoto. Suomen ensimmäinen radiotietokilpailu oli Herra X, jota Yleisradio tuotti vuosina 1941–1956. Radiosta tietokilpailut siirtyivät myöhemmin myös televisioon. Tunnettuja Suomen televisiossa esitettyjä tietokilpailuja ovat muun muassa Tupla tai kuitti, Thilia Thalia, Heikoin lenkki, Kolmosvisa, Haluatko miljonääriksi? ja Megavisa.
Lumivaara
Kirkko ja herätysliikkeet
Lumivaaran ensimmäisenä vakinaisena pappina toimi vuodesta 1925 alkaen kirkkoherra Niilo J. Heikkilä vuoteen 1927 asti. Hänen jälkeensä väliaikaisena kirkkoherrana toimi pastori Julius Utriainen ja syksystä 1927 rovasti Emil Nyholm. Järjestyksessään toisen vakinaisen papin Lumivaara sai 1928, jolloin rovasti Otto Aleksanteri Louhelainen astui virkaansa. Hänen virkakautensa päättyi vuonna 1935. Lumivaaran kolmantena vakituisena pappina toimi vuosina 1936–1941 Paavo Kiuru. thumb|right|100px|Pastori Paavo Kiuru
Rovasti Otto Aleksanteri Louhelaisen aikana apulaispappeina toimivat Taito Lumme, Eelis Manninen, Paavo Kattelus ja Martti Korhonen. thumb|left|100px|Pastori Otto Louhelainen Lumivaaran ja Saaren seurakunnat palkkasivat vuonna 1939 yhteiseksi nuorisopastoriksi Kauko Voitto Kanervon, jonka työkausi jäi varsin lyhyeksi.
Tietokilpailu
Tietovisat ovat myös sanoma- ja aikakauslehtien vakioaineistoa, jolloin lukijat voivat kilpailla pienissä ryhmissä tai koetella yksin omaa tietämystään. Näissä kilpailuissa ei yleensä jaeta palkintoja, ja vastaukset on kerrottu samassa lehden numeroissa. Tietokilpailuiksi voi laskea myös Trivial Pursuitin kaltaiset seurapelit ja Pakko tietää -kirjasarjan kaltaiset tietokilpailuformaatit. Tietokilpailukirjoja, tietokone-ohjelmia sekä verkossa olevia tietokilpailuja julkaistaan myös.
Lumivaara
Kirkko ja herätysliikkeet
Evankelisuuden vaikutusalueena olivat Huhtervu ja Tervajärvi. Kumolan ja Saariston alueilla vaikutti berghiläinen herännäisyys. Lestadiolaisia oli Myllykylässä, Kesvalahdella, Tervajärvellä ja Oinavaarassa.
Tietokilpailu
Tietokilpailuja pidetään säännöllisesti myös ravintoloissa (pubivisat). Visailu on usein myös erilaisten työpaikka- tai perhejuhlien vakio-ohjelmaa.
Bad Wimpfen
Paikalle rakennettiin roomalainen sotilasleiri luultavasti vuonna 98, ja se oli osa Rooman Germanian vastaista rajaa, Limes Germanicusta. Linnoitus menetti sotilaallisen merkityksensä, kun Limestä työnnettiin eteenpäin keisari Antoninus Piuksen aikana, mutta sen ympärille kasvanut siviilikaupunki toimi yhä ympäröivän alueen Civitas Alisinensiumin keskuksena. Kyseessä oli yksi suurimpia roomalaisajan kaupunkeja nykyisen Baden-Württembergin alueella, mutta sen latinankielistä nimeä ei tiedetä.
800-luvulla alue kuului Wormsin piispalle, ja kaupunki mainitaan dokumenteissa ensimmäisen kerran vuonna 829 nimellä Wimpina. Vuodesta 1300 alkaen Wimpfen oli keisarin alainen valtakunnankaupunki. Kolmikymmenvuotisessa sodassa 1622 kaupungin lähellä käytiin Wimpfenin taistelu, jonka katoliset voittivat.
Nocturne
Nocturne voi viitata seuraaviin asioihin:
Lumivaara
Koulut
Jaakkiman kirkkoherra 1843–1857 Johan Fredrik Berghin perustama kiertokoulu, toimi Tervajärvellä vuoteen 1929 asti, jonka jälkeen opetuksesta huolehtivat kunnalliset alakansakoulut ja yläkansakoulut. Lumivaaran erottua Jaakkimasta, Lumivaaran alueelle jäi ainoina kunnallisina rakennuksina viisi kansakoulua, jotka sijaitsivat Huhtervussa, Kesvalahdella, Ihalassa, Akkaharjussa ja Kumolassa. Akkaharjun koulu, tunnettiin myöhemmin nimellä Kostamojärven koulu. thumb|right|200px|Kumolan kansakoulu Lumivaaran kunnan perustamia kouluja olivat Harvion koulu (1925), Kuhkaan koulu (1928), Oinaanvaaran koulu (1925), Tervajärven koulu (1927), Kalksalon koulu (1928) ja Myllykylänkoulu (1932).
Lumivaarassa ei ollut oppikouluja, joten opintoja jatkettiin tarvittaessa Sortavalan lyseossa ja seminaarissa, Lahdenpohjan ja Elisenvaaran yhteiskouluissa.
Lumivaara sodan jälkeen
Nykyisin Lumivaaran kunnan alue kuuluu Venäjän Karjalan tasavallan Lahdenpohjan piiriin kuuluviin Miinalan ja Kurkijoen kylähallintoalueisiin sekä Elisenvaaran asutushallintoalueeseen.
Kyliä
Harvio, Huhtervu, Ihala, Kalksalo, Kesvalahti, Kostamojärvi, Kuhkaa, kunnan keskuskylä Kumola, Oinaanvaara ja Tervajärvi.
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 11 koulupiiriin.
Kirsten Vlieghuis
Kirsten Vlieghuis (s. 17. toukokuuta 1976 Hengelo, Overijssel) on entinen alankomaalainen uimari, joka voitti kaksi mitalia kesäolympialaisissa 1996, 400 metrin ja 800 metrin vapaauinneissa. Vlieghuis oli Alankomaiden ensimmäinen olympialaisten uintimitalisti sitten vuoden 1988, jolloin Alankomaiden naisten 4 × 100 vapaauintiviestijoukkue voitti hopeaa. Kesäolympialaisten 2000 jälkeen Vlieghuis lopetti uransa.
Eino Noponen
Eino Kalervo Noponen (3. toukokuuta 1893 Rantasalmi – 6. lokakuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Eino Noposen ura alkoi Turun Työväen Teatterissa 1920-luvun alussa. Noponen esiintyi vuonna 1924 ensimmäisen kerran elokuvassa, avustajana filmissä Kihlauskylpylä, mikä oli myös Uuno Laakson, Litja Ilmarin, Salli Karunan ja Hemmo Airamon ensimmäinen elokuva. Kuitenkaan muita elokuvarooleja ei vielä tullut.
Noponen siirtyi 1920-luvun lopulla Helsingin Työväen Teatterin vakituiseksi näyttelijäksi. Elokuvaroolit alkoivat yleistyä 1950-luvun tuntumassa. Hän teki viimeisen elokuvaroolinsa 1961 ja kuoli kolme vuotta myöhemmin 71-vuotiaana. Noponen tunnetaan parhaiten vanha-Kallena elokuvassa Niskavuoren Aarne.
Luettelo televisiosarjan Salatut elämät poistuneista henkilöistä
Tämä luettelo sisältää henkilötietoja MTV3:n esittämästä Salatut elämät -televisiosarjasta poistuneista henkilöistä. Artikkeli käsittelee sarjan perheitä ja sivuhenkilöitä.
Sarjan nykyiset henkilöt on lueteltu artikkelissa Luettelo televisiosarjan Salatut elämät henkilöistä.
Pertti Aaltonen
Pertti Johannes Aaltonen (5. kesäkuuta 1951 – 24. joulukuuta 2004) oli Heidin ja Tuukan isä. Hänen äänensä kuultiin Heidin ja Tuukan takaumissa vuonna 2010. Pertti ampui Heidin ja Tuukan äidin oman mustasukkaisuutensa aiheuttaman perheriidan ja runsaan alkoholin nauttimisen seurauksena jouluaattona. Pertti yritti myös tappaa lapsensa, mutta he pääsivät karkuun. Tämän jälkeen Pertti tappoi itsensä ampumalla.
Tuukka Aaltonen
Tuukka Aaltonen (es. Antti Launonen, 2009–2010) on Heidi Aaltosen veli, joka työskenteli pitkään öljynporauslautalla Norjassa, mutta palasi takaisin Suomeen siskonsa luokse saapuen samalla sarjaan. Tuukka perusti Majatalo Amandassa sijaitsevan Amadeus-kuntosalin yhdessä Ossi Puolakan kanssa. Ossi osti myöhemmin Tuukan osuuden kuntosalista. Tuukka asui yhdessä kihlattunsa Cindy Rintalan kanssa. Tuukka halusi lapsia, mutta Cindyn aiempi raskaus ja siitä seuranneen lapsen luovuttaminen adoptioon olivat traumatisoineet Cindyn, jonka vuoksi hän ei halunnut lapsia. Tämä johti lopulta parin eroon. Tuukka muutti Etelä-Amerikkaan samalla poistuen sarjasta marraskuussa 2010.
Teresa Ala-Uotila
Teresa Ala-Uotila (es. Sanna-June Hyde, 2004–2006) oli opettaja, joka seurusteli Heli Sievisen kanssa. Teresa opetti Helin mediakurssia lukiossa, mutta he olivat hyviä ystäviä myös koulun ulkopuolella. Yhteisessä saunaillassa Teresan kanssa Helille selvisi Teresan olevan lesbo. Heli järkyttyi tästä ja vältteli Teresaa jonkin aikaa. Teresan ja Helin ollessa kävelyllä kauden 2005 päätösjaksossa ystävykset päätyivät Helin aloitteesta suutelemaan. Suudelman jälkeen Heli tajusi pitävänsä enemmän naisista kuin miehistä, ja hän ja Teresa alkoivat seurustella. Myöhemmin Teresan entinen naisystävä Kirsi palasi hänen elämäänsä tavoitteenaan saada Teresa takaisin itselleen. Lopulta Teresa jätti Helin ja lähti Kirsin kanssa pois Pihlajakadulta.
Maija Aro
Maija Aro (es. Hertta Yrjänä, 2006–2008 ja Ella Niemelä, 2006) on Romeo Aron ja Emma Ilolan tytär. Romeo halusi salata tyttärensä uudelta rakkaaltaan Annikalta. Salaisuus paljastuu kuitenkin Annikalle, joka Romeon yllätykseksi ihastuu Maijaan ja hoitaa tyttöä mielellään. Annikan kuoltua Maija ja Romeo asuivat Lasse ja Paula Sievisen luona, kunnes he löysivät oman asunnon. Myöhemmin Romeo myi huumausaineita ja teki autovarkauksia, minkä seurauksena Sergei Kuula ja Sebastian Vuorela kostivat Romeolle. Sergei sieppasi Maijan ja hänen äitinsä Helena huumasi Romeon. Maijan joutuessa lastensuojeluviranomaisille Romeon veli Rafael otti tytön huostaansa. Maija poistui sarjasta toukokuussa 2008 ja muutti myöhemmin Romeon ja Rafaelin kanssa Las Vegasiin, joka tuli selville spin-off-sarjasta Romeo & Rafael Desperados.
Rafael Aro
Rafael Aro (es. Sami Ristiniemi, 2007–2008) on Romeon veli ja Maijan setä. Rafaelin lapsuus oli samanlainen kuin Romeon: kun veljesten vanhemmat eivät pystyneet huolehtimaan lapsistaan, he joutuivat lastenkotiin. Nuoruudessaan veljekset riitaantuivat, mutta selvittivät myöhemmin välinsä. Rafael seurusteli jonkin aikaa Jenni Vainion kanssa, mutta suhde päättyi. Rafaelilla on myös ollut seksisuhde Helena Kuulan kanssa, mistä Helena maksoi Rafaelille. Rafael päätyi osalliseksi veljensä hämäräbisneksiin, jotka kärjistyivät vahinkolaukaukseen, joka osui Sergei Kuulaan. Välikohtauksen jälkeen Rafael pakeni Romeon ja Maijan kanssa ulkomaille ja hänet nähtiin ruudussa viimeisen kerran toukokuussa 2008. Romeo & Rafael Desperados-spin-offissa selvisi, että kolmikko päätyi asumaan Las Vegasiin.
Romeo Aro
Romeo Aro (es. Constantinos Mavromichalis, 2006–2008) asui melkein koko nuoruutensa lastenkodissa, koska hänen vanhempansa eivät voineet huolehtia hänestä ja hänen veljestään. Romeon menneisyyteen kuuluivat huumekauppa ja varastettujen autojen myynti.
180px|left|thumb|Romeo Aro. Romeolla on entisen tyttöystävänsä Emma Ilolan kanssa tytär, Maija. Romeo alkoi seurustelemaan Annika Sievisen kanssa pian ensiesiintymisensä jälkeen, kun molemmat ihastuivat nopeasti toisiinsa. Romeo salasi tyttärensä Annikalta pitkään, mutta paljasti lopulta olevansa Maijan isä. Annikalla kesti jonkin aikaa sulatella uutista. Pian tämän jälkeen Emma jätti Romeon ja Maijan oman henkisen uupumuksensa vuoksi. Emman lähdettyä Romeolla oli vaikeuksia järjestää Maijalle hoitajaa, jolloin Annika muutti Romeon luokse asumaan huolehtiakseen Maijasta, kun Romeo on poissa. Kun Annikan vanhemmille paljastuu, että Annikan bulimia on alkanut jälleen oireilla, muuttivat Annika, Romeo ja Maija heidän luokseen asumaan. Romeon ja Annikan parisuhde jatkui pitkään pääosin onnellisena ja pari kihlautuu. Suhde päättyi, kun Annika hukkui 18-vuotissyntymäpäivänään. Annikaa ei saatu pelastettua, vaikka Romeo yritti epätoivoisesti elvyttää tyttöystäväänsä.
Annikan kuoleman jälkeen Romeo seurusteli jonkin aikaa Juulia Aution kanssa, mutta Juulia lopetti suhteen pettyneensä Romeon epärehelliseen elämäntyyliin. Erosta huolimatta Romeo ja Juulia olivat myöhemmin ystäviä ja työkavereita. Keväällä 2008 Romeo seurusteli Sofia Salinin kanssa. Seurustelusuhde päättyy, kun Romeo joutuu jättämään Pihlajakadun hänen veljensä Rafaelin ammuttua vahingossa Sergei Kuulaa. Romeo nähtiin sarjassa viimeisen kerran toukokuussa 2008 esitetyssä jaksossa. Romeo, Maija ja Rafael lähtevät pakomatkalle, jota seurattiin Salattujen elämien ensimmäisessä spin-off-sarjassa Romeo & Rafael Desperados. Veljekset ja Maija asuvat nykyisin Las Vegasissa.
Juulia Autio
Juulia Autio (es. Oona Louhivaara, 2007–2009) oli Timo ja Raija Aution edesmennyt adoptiolapsi, jonka biologiset vanhemmat ovat Tanja Jääskeläinen ja Kristo Päivinen. Juulia sai tietää vasta aikuisena olleensa adoptoitu ja etsi jonkin aikaa biologisia vanhempiaan. Juulia ei saanut adoption suorittaneelta Anneli Mansikalta tietoa vanhemmistaan, sillä hän oli sopinut Tanjan kanssa, ettei kertoisi Juulialle totuutta. Keväällä 2008 Juulialle kuitenkin paljastui, että Tanja on hänen äitinsä. Tanja ei suostunut paljastamaan mitään Juulian isästä, mutta Juulia alkoi selvittää asiaa itse. Kysyttyään Tanjalta asiasta tämä vahvisti, että Kristo raiskasi Tanjan, jonka seurauksena Tanja tuli raskaaksi ja myöhemmin synnytti Juulian. Tämä oli yksi syy siihen, miksi Tanja antoi Juulian adoptioon. Päätökseen vaikutti myös Tanjan silloinen mies, Antti Jääskeläinen, joka painosti Tanjaa antamaan lapsen pois, koska hän ei ollut Antin biologinen lapsi.
Syksyllä 2008 Juulia jäi Lasse Sievisen auton alle, mutta selvisi hänen biologisen isänsä, Kristo Päivisen munuaisen ansiosta. Syksyllä 2009 Juulia menehtyi Kentaurin räjähdyksessä. Myöhemmin selvisi Juulian kuolleen häkämyrkytykseen ennen kaasuhellan räjähtämistä.
Raija Autio
Raija Autio (es. Heidi Herala, 2008, 2009) on Noora Aution biologinen äiti ja Juulia Aution adoptioäiti. Raija ja hänen miehensä Timo adoptoivat Juulian Tanja Jääskeläiseltä. He salasivat adoption Juulialta ja kielsivät Nooraa kertomasta tälle totuutta. Juulia sai kuitenkin tietää asiasta kuultuaan vanhempiensa riidan ja vihjailun adoptoidusta lapsesta. Raija asuu nykyään Afrikassa miehensä Timon ja tyttärensä Nooran kanssa.
Timo Autio
Timo Autio (es. Pasi Raunio, 2009) on Noora Aution biologinen isä ja Juulia Aution adoptioisä. Timo ja hänen vaimonsa Raija adoptoivat Juulian Tanja Jääskeläiseltä. Timo ja Raija salasivat adoption Juulialta ja kielsivät Nooraa kertomasta totuutta hänelle. Noora kuitenkin kertoi Juulialle asiasta tämän kuultua vanhempien riidan ja vihjailun adoptoidusta lapsesta. Timo asuu nykyään Afrikassa vaimonsa Raijan ja tyttärensä Nooran kanssa.
Antti Jääskeläinen
Antti Jääskeläinen (es. Kai Hyttinen, 2006) on edesmenneen Riku Jääskeläisen isä ja Tanja Jääskeläisen ex-mies. Kun Antti saapuu Rikun hautajaisiin, ottaa hän seuralaiseksi uuden puolisonsa Sirpan, joka olisi ikänsä puolesta voinut olla Rikun sisko. Antti ja Tanja olivat onnettomassa liitossa ennen eroaan. Antin jatkuva pettäminen nuorempien naisten kanssa johti siihen, että avioliitto oli lähinnä kulissia. Tanja haluaa aluksi suojella Rikua vanhempiensa avioerolta, mutta saa lopulta tarpeekseen ja hakee avioeroa.
Sirpa
Sirpa (es. Susanna Laine, 2006) on Antti Jääskeläisen uusi puoliso, joka nähtiin Rikun hautajaisissa kahdessa jaksossa.
Aatu Päivinen
Aatu Päivinen (es. Iiro Veck, 2008) on Kristo Päivisen poika, Eeva Päivisen veli sekä Juulia Aution velipuoli. Aatu kävi samaa koulua Oonan, Sofian, Nikon ja Joonatanin kanssa. Aatu myös oli mukana Sofian synttäribileissä ja tarjosi Sofialle siiderin, vaikka oli sovittu, ettei bileisiin tuoda alkoholia. Myöhemmin samaisissa bileissä kun Sofia joi Sepon keittämää pontikkaa. Aiemmin Aatu oli nähty isänsä Kriston, siskonsa Eevan ja äitinsä kanssa Noora Aution valokuvattavana.
Kristo Päivinen
Kristo Päivinen (es. Tomi Salmela, 2008) oli KKI– eli Koti, kirkko ja isänmaa -puolueen kansanedustaja. Pitkä ura politiikassa ja liike-elämässä muovasi Kriston arvot koviksi ja konservatiivisiksi. Ylemmyydentunto ja itsevarmuus toivat hänen olemukseensa röyhkeyttä, vaikka tarvittaessa hän pystyi esittämään reilua kansanmiestä. Kristo raivasi tiensä ryysyistä rikkauteen ja tunsi ansainneensa menestyksensä eikä voinut sietää ihmisiä, jotka elävät yhteiskunnan varoilla. Kriston tehtävä politiikassa ja elämässä oli menestyä ja taata itselleen ja kaltaisilleen parhaat mahdollisuudet säilyttää etuoikeutettu asema. Hän uskoi ihmiskunnan jakautuvan voittajiin ja häviäjiin. Tiukka kuri ja uskonnollinen kasvatus muovasivat Kriston elämänkatsomuksen jo nuorena. Ehdottomien mielipiteidensä takia hänen välinsä valtapuolueisiin tulehtuivat ja Kristo perusti oman puolueen, KKI:n (Koti, kirkko ja isänmaa). Eduskuntavaalien alla Pihlajakadun ääniharavan tittelistä kisasi Kriston kanssa Totuus-puolueen Seppo Taalasmaa. Sepon ja Kriston vaaliteemat eivät olisi voineet olla erilaisemmat: Seppo kannatti suvaitsevaisuutta ja oli heikompien puolella, Kristo taas suhtautui erittäin kielteisesti esimerkiksi homojen oikeuksiin. Seppo haastoi Kriston vaaliväittelyyn, jossa tämän suvaitsemattomat ja konservatiiviset mielipiteet tulivat julki ja yleisö hurrasi Sepolle. Huolimatta valtavasta suosiostaan Taalasmaa ei onnistunut pääsemään läpi. Kristo sen sijaan siivitti tiensä eduskuntaan vaaliliiton turvin.
Ikävä salaisuus Kriston menneisyydestä nousi esiin, kun Tanja Jääskeläinen paljasti Maarit Salinille joutuneensa nuoruudessaan Päivisen raiskaamaksi. Tanja halusi kostaa Päiviselle, kun tämä toi julkisuuteen tiedon, että Sofia Salin joi Sepon keskeneräistä pontikkaa ja joutui sairaalaan menetettyään näkönsä joksikin aikaa. Raiskaustapauksen tuloksena oli syntynyt adoptioon annettu, mutta sittemmin biologisen äitinsä löytänyt Juulia Autio. Maarit ei katsonut raiskaajan pyrkimistä eduskuntaan hyvällä, joten hän vihjasi lehdistölle asiasta. Lööpit eivät olleet Päivisen mieleen, ja hän syytti Tanjaa valheiden levittämisestä. Medialle Kristo kiisti jyrkästi mitään raiskausta koskaan tapahtuneen. Mediamylläkässä myös Juulia sai Tanjan lopulta kertomaan totuuden tytön isästä. Juulia ei jäänyt katsomaan raiskaajaisänsä urakehitystä sivusta, vaan uhkasi kertoa totuuden kaikille ja todistaa sen tarvittaessa isyystestien avulla. Juulian painostuksesta Kristo luopui paikastaan eduskunnassa.
Kristo palasi takaisin Pihlajakadulle kaiken menettäneenä: ura oli ohi ja vaimo jättänyt. Kristo lyöttäytyi alkoholiongelmista kärsivän Maaritin seuraan ja kaksikko ryyppäsi ankarasti unohtaakseen murheensa. Pian Kristo oli Maaritin ainoa ystävä, kun nainen ajoi ympäriltään pois vanhat ystävät, jotka yrittivät rajoittaa tämän juomista. Kristo puhui Maaritille siitä, kuinka olisi parempi jättää kaikki ja tehdä itsemurha. Kristo ja Maarit kirjoittivat jäähyväiskirjeet rakkailleen ja menivät jyrkänteelle valmiina hyppäämään. Viime hetkessä Maaritille kuitenkin selvisi, että Kristo oli juonillaan ajanut hänet tilaan, jossa hän oli nyt. Maarit perääntyi viime hetkessä ja kamppailun seurauksena vain Kristo putosi jyrkänteeltä. Miehen kuoleman seurauksena elinsiirtoa odottava tytär Juulia sai uuden munuaisen.
Kristo Päivisen entinen vaimo
Kristo Päivisen entinen vaimo nähtiin sarjassa vuonna 2008, kun hän oli Kriston sekä heidän yhteisten lastensa, Aatun ja Eevan, kanssa Noora Aution valokuvattavana.
Lars Ekholm
Lars Ekholm on Eerik Ekholmin veli ja Henrik Ekholmin isä. Lars ei ole esiintynyt sarjassa.
Eerik Ekholm
Eerik Ekholm (6. marraskuuta 1935 – 2001, es. Ismo Kallio, 2000–2001) on Karin Ekholmin edesmennyt aviomies ja Markus Ekholmin isä. Hänellä oli myös salattu avioton lapsi, Aki Nikkinen. Eerik tapaili hetken aikaa Jenni Vainiota, joka tarvitsi rahaa velkojensa maksuun. Eerik kuoli syksyllä 2001 aplastiseen anemiaan, koska hän ei saanut ajoissa itselleen luuydintä tai sen osaa. Aki olisi ollut luuydinluovuttajaksi sopiva, mutta hän suostui luovuttajaksi vasta, kun oli liian myöhäistä.
Karin Ekholm
Karin Ekholm (o.s. Gyllendorff, es. Inga Sulin, 2001–2002, 2021) on edesmenneen Eerik Ekholmin vaimo ja heidän yhteisen lapsensa, edesmenneen Markus Ekholmin, äiti. Hänelle syntyi Eerikin kuoleman jälkeen Aki Nikkisen kanssa salainen romanttinen suhde, joka päätyi heidän aikomukseensa mennä naimisiin. Juuri ennen heidän vihkimistään Markus kertoi Akin olevan Eerikin avioton lapsi, minkä seurauksena häät peruttiin.
Karin palasi sarjaan helmikuussa 2021 yhdessä edesmenneen miehensä veljenpojan ja kummipoikansa Henrik Ekholmin kanssa. Karin alkoi tapaili Lasse Sievistä, mutta heidän suhteensa päättyi, koska Henrik ja Aki eivät hyväksyneet heidän suhdettaan. Karin päätti lähteä takaisin Naantaliin.