cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
William Powell
Yksityiselämä
William osti vuonna 1940 vanhemmilleen Hollywoodista asunnon, joka oli lähellä hänen omaansa, ja Horatiosta tuli Williamin liiketoimien manageri. Horatio-isä kuoli 17. tammikuuta 1941 75-vuotiaana ja Nettie-äiti 27. toukokuuta 1959 86-vuotiaana.
Eläkevuodet
Eläkkeelle jäätyään 63-vuotias Powell muutti Palm Springsiin Kaliforniaan. Powell esiintyi harvoin enää julkisuudessa eikä antanut haastatteluja, mutta hänen suosionsa säilyi vielä vuosikymmeniä.
Studiopomot yrittivät vielä houkutella Powellia takaisin elokuviin hänen eläkevuosinaan ja tekemään "comebackin", mutta Powell kieltäytyi kaikista tarjouksista ja rooleista; hän oli onnellisempi eläkkeellä.
Powellin ainoa poika William David Powell kärsi masennuksesta, hepatiitista ja munuaisongelmista, jotka pakottivat hänet lopettamaan kirjoittamisen. Hän teki itsemurhan 43-vuotiaana 13. maaliskuuta vuonna 1968 puukottamalla itseään kuolettavasti suihkussa. Isälleen, jonka kanssa hän oli erittäin läheinen, hän jätti 4-sivuisen jäähyväiskirjeen. Yleisölle paljastettiin kirjeen kaksi viimeistä lausetta, jotka kuuluivat: "Things aren't so good here. I'm going where it's better." (suom. "Asiat eivät olleet hyvin täällä. Minä menen sinne, missä ne ovat paremmin."). Hänet haudattiin Desert Memorial Parkiin, Cathedral Cityyn.
Kuolema
Loppuvuosinaan Powellin terveys alkoi hiljalleen heiketä ja hänen joutui muuttamaan pois kotoaan Palm Springsin vanhainkotiin.
Diana-leski ei mennyt enää Williamin kuoleman jälkeen naimisiin ja kuoltuaan 13 vuotta myöhemmin 77-vuotiaana vuonna 1997 hänet haudattiin Williamin ja hänen poikapuolensa viereen.
Muuta
Vaikka hänellä on sama sukunimi Dick Powellin, Eleanor Powellin ja Jane Powellin kanssa, he eivät kuitenkaan olleet keskenään mitään sukua.
Akustisen kitaran muusikko Leo Kottke sävelsi instrumentaalisen laulun nimeltään "William Powell"; studioversio on Kottken vuoden 1989 albumissa "My Father's Face" ja liveversio on vuoden 1995 "Leo Kottke Live".
Williamin ja Dianan mukaan on nimetty golf-palkinto nimeltään William and Mousie Powell Award, jota alettiin jakamaan vuodesta 1986. Diana oli golf-järjestö LPGA:n pitkäaikainen tukija ja kunniajäsen.
Powell sai 8. helmikuuta vuonna 1960 elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle, Hollywoodiin osoitteeseen 1636 Vine Street. Hän on myös saanut 26. helmikuuta vuonna 1992 tähden Palm Springs Walk of Starsille, Palm Springsiin osoitteeseen 134 South Palm Canyon Drive. Diana-vaimo on myös saanut oman tähden samaan osoitteeseen vuonna 2000.
Filmografia
thumb|right|230px|William Powell elokuvan [[Naisten aarreaitta (1934) trailerissa.]]
Anna Ekström
Anna Ekström (s. 1959 Mora ) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko ja juristi. Hän oli Ruotsin koulutusministeri vuosina 2019–2022. Sitä ennen hän toimi lukioista ja osaamistason nostosta vastaavana ministerinä 2016–2019.
Hän on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Tukholman yliopistosta vuonna 1988.
Kädet ylös (albumi)
Kädet ylös on laulaja Bessin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 14. huhtikuuta 2023. Albumia oli myyty jo ennen julkaisua platinalevyn verran.
Albumilta julkaistiin singlet "Ram pam pam", "Rakastan en rakasta", "Sammumaton" ja "Lähtee käsistä", joista ensimmäinen oli vuoden 2022 kunnelluin suomalainen kappale Spotifyssa.
Blood In, Blood Out
Blood In, Blood Out on metalliyhtye Exoduksen kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 14. lokakuuta 2014.
Orientin etymologinen sanakirja
Orientin etymologinen sanakirja on Klaus Karttusen vuonna 2013 ilmestynyt etymologinen hakuteos. Teoksen julkaisi Gaudeamus.
Moe (täsmennyssivu)
Moe voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Elim
Elim voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Palawa kani
Palawa kani on Tasmanian Aboriginal Centren vuodesta 1992 eteenpäin kehittämä keinotekoinen kieli, joka on yhdistelmä aiemmista tasmanialaisista kielistä. Se perustuu rekonstruoituun sanastoon niistä kielistä, joita itäiset Tasmanian aboriginaalit ovat kerran puhuneet. Kielen pohjana on käytetty aineistoa pääasiassa itäisistä ja koillisista tasmanialaiskielistä sekä Flinders Islandin lingua francasta. Tasmanian Aboriginal Centre haluaa pitää kielen salaisena, kunnes se on vakiintunut yhteisöön, ja ilmoittaa olevansa kielen tekijänoikeuksien haltija. Kielet eivät kuitenkaan ole tekijänoikeuksien alaisia Australian tai kansainvälisenkään lain mukaan.
Nimi palawa kani merkitsee "aboriginaalien puhetta"; kieli on ainoa alkuperäiskieli nykyisessä Tasmaniassa (lutruwita).
Tausta
pienoiskuva|250px|oikea|Kartalla näkyvät Tasmanian summittaiset etniset jakaumat ennen eurooppalaisten saapumista.
Tasmanialaiset kielet kuolivat sukupuuttoon nk. Mustan sodan ja brittien Tasmanian asuttamisen jälkeen. Kielten viimeinen äidinkielinen puhuja Fanny Cochrane Smith kuoli vuonna 1905.
Vuonna 1972 kielitieteilijät Robert M. W. Dixon ja Terry Crowley selvittivät Australian aboriginaalien tutkimuslaitoksen rahoittamassa projektissa tasmanialaisten kielten rekonstruointimahdollisuuksia olemassa olevien tietojen perusteella. Tähän sisältyi kahden Fanny Cochrane Smithin tyttärentyttären haastattelu, jonka tuloksena saatiin kuitenkin vain viisi sanaa, yksi lause ja eräs lyhyt laulunpätkä. He eivät löytäneet "käytännöllisesti katsoen mitään tietoja kieliopista ja leipätekstistä" ja totesivat, että tasmanialaisista kielistä on mahdotonta löytää juurikaan kielitieteellisesti mielenkiintoisia tietoja. Projekti keskeytettiin.
1900-luvun lopulla Tasmanian Aboriginal Centre aloitti uudelleen projektin, jonka tarkoituksena oli alkuperäiskansojen kielen rekonstruointi. Aineistojen niukkuuden vuoksi palawa kani muodostettiin yhdistelmänä arviolta noin kahdentoista eri alkuperäiskielen aineistosta. Kaikkiaan saatiin kokoon runsaat kaksisataa sanaa, lausetta ja laulunpätkää yli kolmestakymmenestä eri lähteestä. Toisin kuin pelättiin, niukasta lähdeaineistosta huolimatta kielelle on onnistuttu luomaan omaperäinen kielioppi, joka poikkeaa englannin kieliopista. Kielessä on mm. omanlainen monikkomuoto ja sanajärjestys sekä joukko loppuliitteitä tiettyjen toimintojen merkitsemiseksi. Lisäksi alkuperäisaineistossa löydettiin virheitä; esimerkiksi tervehdykseksi kuvitellun sanan tahwattya (palawa kanissa kirjoituasu takwatja) sama kerääjä on kääntänyt neljällä eri tavalla: äsken mainitun lisäksi huudahdus "Voi minua!" sekä substantiivit "yskä" ja "katarri", joista viimeksi mainittu on ilmeisesti oikein.
Lähdeaineisto
Kaksi palawa kanin leksikaalisen ja kielellisen aineiston ensisijaista lähdettä ovat Brian Plomleyn vuonna 1976 tekemät sanaluettelot sekä Crowleyn ja Dixonin 1981 Tasmaniaa käsittelevät luvut, joita on täydennetty arkistotutkimuksilla. Lähdekielinä on käytetty koillistasmanialaisten ja itätasmanialaisten kielikuntien kieliä, koska niiden puhujat olivat nykyisen palawaväestön esi-isiä ja niistä on säilynyt eniten materiaalia. Yleensä englanninkielisissä yhteyksissä valitaan yksi tasmanialainen sana, mutta niistä esiintyy erilaisia muunnelmia, kuten palawa ja pakana, jotka tulevat eri kielistä ja tarkoittavat molemmat Tasmanian alkuperäisasukasta.
Sanat on rekonstruoitu englanninkielisistä kirjoitusasuista, joissa ne on kirjattu. Esimerkiksi vuonna 1830 Hobartin paikalliseksi nimeksi kirjattiin sekä nib.ber.loon.ne että niberlooner, joiden perusteella oikean muodon on arveltu olleen suunnilleen nipaluna.
Kielen asema
Palawa kani kehitettiin 1990-luvulla Tasmanian Aboriginal Centren kieliohjelmassa, johon kuuluivat Theresa Sainty, Jenny Longey ja June Sculthorpe. Keskus haluaa ylläpitää kielen säilymistä kieliyhteisössä siihen saakka, kunnes yhteisö on omaksunut sen. Projekti on kokonaan yhteisöpohjainen, eikä kieltä opeteta valtion kouluissa, vaan erilaisissa koulun jälkeisissä tapahtumissa, järjestetyillä leireillä ja matkoilla. Erityisesti nuoret ovat innostuneet kielestä, ja yhä useammat ihmiset pystyvät käyttämään kieltä jossain määrin, jotkut hyvinkin sujuvasti, vaikka kehittäjät vaativat, että muiden kuin alkuperäiskansoihin kuuluvien on tehtävä virallinen hakemus keskukseen, mikäli he haluavat käyttää kieltä.
Australialainen animaatiosarja Little J & Big Cuz oli ensimmäinen televisio-ohjelma, jossa oli kokonaan palawakaninkielinen jakso. Se lähetettiin NITV-verkossa vuonna 2017. Lutana Spotswood piti palawakaninkielisen muistopuheen Tasmanian pääministerin Jim Baconin hautajaisissa vuonna 2004. Vuonna 2018 Nightingalesta tuli ensimmäinen merkittävä elokuva, jossa käytettiin palawa kania. Palawakaninkielisiä nimiä käytetään myös lukuisissa opasteissa Tasmanian suojelluilla alueilla; esimerkiksi kunanyi on hyväksytty Mount Wellingtonin viralliseksi nimeksi ja entinen Asbestos Rangen kansallispuisto tunnetaan nykyisin nimellä Narawntapun kansallispuisto.
Nykyään Tasmanian alkuperäiskansat käyttävät palawa kania melko yleisesti eri tilanteissa, kuten koulutusympäristöissä seremonioiden aikana ja virallisissa tehtävissä. Kielellä on tuotettu digitaalista materiaalia ja julisteita, ja ihmisiä kannustetaan käyttämään palawa kania kotonaan. Vähitellen myös Tasmanian eurooppalaisperäiset asukkaat ovat tottuneet kuulemaan ja näkemään ympäristössään palawa kania. Kielellä on kirjoitettu myös musiikkikappaleita ja televisiomainoksia.
Viralliset paikannimet
Joitakin palawakaninkielisiä paikannimiä on virallistettu vuonna 2013 osana Tasmanian hallituksen alkuperäisväestö- ja kaksoisnimityspolitiikkaa. Näitä ovat mm. kanamaluka / Tamar-joki ja kunanyi / Mount Wellington. Myös lukuisia muita palawakaninkielisiä paikannimiä on olemassa, mutta ne eivät ole (vielä) virallisessa käytössä. Kaikki eivät kuitenkaan ole historiallisesti käytettyjä, vaan osa on myös nykyaikaisia kuvailevia nimiä. Tasmania on palawa kaniksi lutruwita, kun taas pääkaupunki Hobartin rinnakkaisnimeksi on ehdotettu nipalunaa , joka tulee George Augustus Robinsonin 16. tammikuuta 1830 tallentamasta sanasta.
Fonologia
Palawa kanin vokaalit ovat a i u ja diftongit ay ('ei') ja uy ('oi').
Konsonanttiyhtymiä ovat pr, tr ja kr.
Kuten useimmissa australialaisissa kielissä, Tasmanian kielistä puuttuivat sibilantteja; esimerkiksi englannin sanan sugar 's' korvataan pidginenglannissa t:llä. Sama piirre on myös palawa kanissa.
Palawa kanin ääntäminen saattaa heijastaa nykyään englanninkielisessä Palawa-yhteisössä säilyneitä sanoja, mutta ei heijasta, kuinka alkuperäiset Tasmanian sanat todennäköisesti lausuttiin. Taylor (2006) toteaa, että "hankkeeseen osallistuneilla henkilöillä näyttää olevan kritiikittömästi hyväksytyt manner-Australian kielien fonologiset piirteet oppaana Palawan fonologiaan tekemättä riittävää vertailevaa analyysiä eurooppalaisten tallentimien käyttämistä oikolukuista" antaa neljä esimerkkiä:
Kirjoitusjärjestelmä
Palawa kania kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Kirjoitetussa muodossa käytetään vain pieniä kirjaimia, koska Tasmanian Aboriginal Centre on päättänyt olla käyttämättä isoja. Niinpä esim. Tasmania on palawa kanissa lutruwita eikä Lutruwita.
Kielioppi
Pronomineja lukuun ottamatta palawa kanin sanoja ei taivuteta. Substantiiveilla ei ole numerusta eikä verbeillä persoona- tai aikamuotoja, esimerkiksi waranta takara milaythina nara takara merkitsee 'me kävelemme, missä (paikassa) he kävelivät'.
Alkuperäisistä tasmanialaisista kielistä ei ole säilynyt käytännössä mitään kieliopillista tietoa. Ainoa leipäteksti on saarna, jota George Robinson saarnasi Brunyn saarella vuonna 1829 oltuaan siellä vain kahdeksan viikkoa. Hänen käyttämänsä tasmanialaiskieli oli oikeastaan englantia, joka sanat oli korvattu tasmanialaisilla välittämättä niiden omaperäisestä kieliopista, aivan kuten tapahtuu kontaktipidginissä. Robinsonin teksti on kuitenkin yksi tärkeimmistä lähteistä palawa kanille.
Pronominit
Palawa kanissa on kahdenlaisia pronomineja.
Sanaan mapali 'moni, monet' voidaan yhdistää esim. sana nara 'he'.
Sana nika tarkoittaa myös 'tämä', kuten ilmauksessa milaythina nika 'heidän maitaan / tätä maata'.
Lukusanat
Kymmentä ylemmät numerot on muodostettu yhdistämällä näitä, esim. pamakati on 11, payakati 12 jne. Kymmeniä merkitään lisäämällä numeroon pääte -ka, esim. payaka on 20, luwaka 30 jne. Satoja ja tuhansia merkitään päätteillä -ki ja -ku: pamaki 100, maraki 500, pamaku 1000, taliku 9000 jne.
Kielinäyte
Seuraava näyte on Tasmanian Aboriginal Centren kieliohjelmaan kuuluva muistopuhe, jota käytettiin ensimmäisen kerran vuoden 1804 Risdon Coven verilöylyn 200-vuotispäivänä vuonna 2004.
Tekstistä on myös muita versioita, joista yhdessä on myös äänitallenne.
Rafael Leonardo Callejas
Rafael Leonardo Callejas Romero (14. marraskuuta 1943 – 4. huhtikuuta 2020 ) oli hondurasilainen poliitikko, joka edustaa Hondurasin kansallispuoluetta (PNH). Hän toimi maansa presidenttinä vuosina 1990–1994.
Callejasin hallinnon loppupuolella valtion velka kasvoi rajusti. Elinkustannusten nousu ja korruptio saivat kansan äänestämään muutoksen puolesta, ja seuraavaksi presidentiksi valittiin liberaalien Carlos Roberto Reina.
Rauno Korpi
Korpi on toiminut Tapparan päävalmentaja jääkiekon SM-liigassa vuosina 1979–1982, 1985–1991 ja 1997–1998. Hän valmensi joukkueensa muun muassa kolmeen peräkkäiseen mestaruuteen 1986–1988. Kaiken kaikkiaan Korvella on SM-liigasta valmentajana neljä mestaruutta, yksi hopea ja yksi pronssi. Tapparan lisäksi Rauno Korpi on valmentanut seuratasolla TuToa, EC KACia (Itävalta) ja EV Zugia (Sveitsi). Korpi on ollut päävalmentajana kaikkiaan 444 SM-liigaottelussa.
Suomen miesten maajoukkueen päävalmentajana Korven paras saavutus oli Moskovan kisojen 4. sija vuonna 1986. Naismaajoukkueen valmentajana hän voitti maailmanmestaruuskisoissa pronssia vuonna 1997 ja olympiapronssin vuonna 1998. Rauno Korpi on valittu vuoden valmentajaksi vuosina 1982, 1986 ja 1987 sekä Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 167.
Korpi on toiminut myös Suomen Jääkiekkoliitossa valmennuksen ja koulutuksen ohjaajana sekä yritysvalmentajana. Rauno Korpi on taitoluistelija Kiira Korven isä.
Leo Lindsten
Leo Olavi Lindsten (17. heinäkuuta 1943 Lauritsala – 11. heinäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen kriitikko, runoilija ja kuvataiteilija joka oli mukana 1960-luvun liikehdinnässä mutta ei tiukasti poliittisesti sitoutuneena.
Lindsten julkaisi ensimmäiset runonsa 1965 muutettuaan Lappeenrannasta Helsinkiin. Kirjoittamisen lisäksi pop-taiteilijaksi itseään kutsunut Lindsten maalasi tauluja ja toimi Kansan Uutisten taidearvostelijana 1964-1971.
Lindsten oli mukana 1965 Helsingin Kulttuuritalolla järjestetyssä protestinäyttelyssä johon osallistuivat Suomen Taideakatemian kolmivuotisnäyttelystä reputetuksi tulleet nuoret taiteilijat. Heitä olivat Lindstenin lisäksi Igor Eriksson, Alpo Karjalainen, Kari Jylhä, Niilo Hyttinen ja Mikael Stierncreutz. Lindsten maalasi aluksi sarjakuvaruutuja esikuvanaan amerikkalainen pop-taiteilija Roy Lichtenstein mutta siirtyi 1960-luvun lopulla tekemään omia muunnelmiaan suomalaisten taiteilijoiden tunnetuista teoksista kuten Ferdinand von Wrightin Taistelevat metsot-maalauksesta.
1970-luvun alussa Lindsten teki amerikkalaisten pop-taiteilijoiden esimerkin mukaan muotokuvia kuuluisista suomalaisista henkilöistä - tässä tapauksessa Mannerheimista, Armi Kuuselasta, Urho Kekkosesta ja runoilija Pentti Saarikoskesta.
Lindsten tutki myös kirjailija Maiju Lassilan elämää ja julkaisi tästä kirjan sekä oli mukana tekemässä käsikirjoitusta Lassilan elämänvaiheita kuvanneeseen Tulipää-elokuvaan. 1980-luvulla Lindsten sai huomiota omaelämäkerrallisella Istuja pitkän illan-romaanillaan jossa hän kuvasi omaa alkoholismiaan 1960- ja 1970-luvun tapahtumien taustaa vasten.
Mansikkamäen koulu
Mansikkamäen koulu on Kouvolassa, Pikku-Palomäellä sijaitseva peruskoulun ala-aste. Se on harmaa puurakennus, joka valmistui vuonna 2014. Koulu rakennettiin vuonna 2014 lakkautettujen Tornionmäen, Kankaan ja nykyisen koulun vieressä sijainneen Mansikka-ahon koulun tilalle.
Koulussa opiskelee n. 550 oppilasta luokilla 1.-6. Henkilökuntaa koulussa on yhteensä 80. Mansikkamäen koulu on sekä Kouvolan suurin että uusin peruskoulu. Mansikkamäen koulu on Suomen suurin puurakenteinen koulu. Vuonna 2016 koulussa oli 533 oppilasta.
Ilolanjoki
Ilolanjoki on Itä-Uudellamaalla sijaitseva pieni joki, joka on Ilolanjoen vesistöalueen laskujoki. Sen katsotaan saavan alkunsa Myrskylässä sijaitsevasta Järvelänjärvestä. Joki kulkee Askolan ja Porvoon alueella ja laskee Suomenlahteen Porvoossa Pienen Pernajanlahden pohjukkaan. Joen valuma-aluetta on myös Pukkilassa ja Loviisassa. Joen pituus Järvelänjärvestä Pieneen Pernajanlahteen on 37 kilometriä ja sen valuma-alueen pinta-ala on 309 neliökilometriä.
Ilolanjoessa ja sen sivupuroissa on ollut useita pieniä myllyjä, Postimäenkoskessa jo keskiajalta lähtien. Postimäenkoskessa on ollut myös saha, joka toimi 1960-luvulle. Joen koskia on perattu 1700-luvulta alkaen, viimeksi vuoden 1952 suuren tulvan johdosta vuonna 1955. Joessa on ollut myös pieni meritaimenkanta.
Iso Oravajärvi
Iso Oravajärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella Krääkkiössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa.
Maantiede
Järven pinta-ala on 22,7 hehtaaria ja sen pituus on 1,8 kilometriä ja leveys 150 metriä. Järveen laskee muutama suo- ja pelto-oja ja sen luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 600 metriä pitkä laskuoja Ruokojärveen.
Järven rantaviiva on 4,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa.
Portfolioteoria
Portfolioteoria tai moderni portfolioteoria (engl. Modern portfolio theory) on rahoituksen teoria, jonka keskeinen idea on pienentää sijoitussalkkuun eli portfolioon sisältyvää riskiä hajauttamalla varallisuus erilaisiin sijoituskohteisiin, kuten esimerkiksi osakkeisiin, joukkolainoihin tai kiinteistöihin. Riskiä voi edelleen hajauttaa valitsemalla kussakin sijoituskohteessa portfolioonsa useampia erilaisia arvopapereita, esimerkiksi jakamalla varallisuutta useamman eri osakkeen kesken. Vaikka hajauttamisen ja riskien minimoinnin onkin tiedetty olevan yksi sijoitustoiminnan kulmakivistä niin kauan kuin sijoittamista on harrastettu, vasta Harry Markowitzin (1952) akateeminen tutkimus loi matemaattisen perustan portfolioteorialle. Portfolioteorian ydinajatus on riskin hajauttaminen, eli riskien minimointi valitsemalla salkkuun investointeja, joiden tuotot korreloivat keskenään mahdollisimman vähän tai eivät lainkaan. Sijoitussalkkuun eli portfolioon kuuluvien osakkeiden keskinäinen alhainen korrelaatio takaa sen, ettei koko salkun arvo heikkene, vaikka muutamien osakkeiden arvo sukeltaisikin. Harry Markowitz sai Nobelin taloustieteen palkinnon vuonna 1990 työstään portfolioteorian parissa.
Hajauttaminen
Hajauttamisen perusperiaate on, ”ettei kannata laittaa kaikkia munia samaan koriin”. Vielä vuosisadan alussa oli hyvinkin tavallista sijoittaa parhaiten tuottaviin sijoituksiin ja hajauttaa sijoittamalla eri kohteisiin, kuitenkin niin että kaikissa oli korkea tuotto-odotus. Harry Markowitz kirjoitti artikkelissaan vuonna 1952, ettei kannata ostaa eri yhtiöiden rautatieosakkeita vaan sijoittaa osan rautatiehen, osa hyödykkeisiin, kaivososakkeisiin ja erilaisiin tuotantosijoituksiin. Vasta tällaisessa hajauttamisessa kaikki munat eivät ole samassa korissa.
Tehokas rintama
Harry Markowitzin (1952) portfolioteorian avulla sijoittaja voi muodostaa salkun, joka optimoi tai maksimoi odotetun tuoton perustuen markkinariskiin, olettaen että korkeampi riski tuottaa korkeampia odotettuja tuottoja. Teorian mukaan on mahdollista laatia tehokas rintama tai tehokas rajapinta (engl. Efficient frontier) optimaalisesta portfoliosta, joka tarjoaa maksimaalisen odotetun tuoton. Sijoittajat valitsevatkin portfolioteorian oppien mukaisesti joko saman riskin sisältävistä salkuista sen jolla on korkeampi tuotto-odotus, tai yhtä suuren tuoton omaavista salkuista sen missä on alhaisempi riskitaso. Tehokkaan rajapinnan muodostumista on havainnollistettu oheisessa kuvassa (ks. Kuvio 1), joka syntyy kun yhdistämme ensin kaikki mahdolliset kahden osakkeen salkut, kolmen osakkeen salkut, neljän osakkeen salkut ja niin edelleen. Näille kaikille salkuille lasketaan keskihajonnat ja odotetut tuotot yksittäisten arvopapereiden suhteellisella osuudella painotettuna keskiarvona. Kuviossa 1 vaakasuuntaisella X-akselilla mitataan keskihajontaa eli sijoituksen sisältämää riskiä, kun taas pystysuuntaisella y-akselilla mitataan sijoituksen odotettua tuottoa. Kuten voimme kuviosta huomata, sijoitettavan varallisuuden hajauttaminen useamman eri kohteen kesken pienentää tuoton keskihajontaa siirryttäessä pitkin tehokasta rintamaa kohti tangenttiportfolion punaista pistettä. Voimme myös havaita miten tehokkaan rintaman alapuolelle jäävät yksittäiset sijoituskohteet eivät ole optimaalisia, koska ne eivät sijaitse kaarevalla tehokkaalla rajapinnalla. Nämä sijoituskohteet tarjoavatkin huonomman tuoton samalla riskillä, tai korkeamman riskitason samalla tuotolla verrattaessa kaarevan tehokkaan rajapinnan sijoitussalkkuihin. Tämä havainto tehokkaasta rajapinnasta on Markowitzin (1952) portfolioteorian yksi keskeisimpiä löydöksiä, ja jokainen rationaalinen voittoa maksivoiva sijoittaja haluaakin siirtyä ylös ja vasemmalle kohti tehokasta rintamaa sijoituspäätöksissään. Tehokkaan rintaman tieteellinen diskurssi on myös ollut keskeisessä roolissa yksittäisten arvopapereiden hinnoittelumallin syntymisessä (ks. Capital Asset Pricing -malli). reunus|keski|Kuvio 1. Tehokkaan rintaman visuaalinen mallikuva Kuvio 1. Tehokkaan rintaman visuaalinen mallikuva
Odotettu tuotto salkulle lasketaan punnitsemalla summan yksittäisten sijoitusten odotetusta tuotosta. Riski taas lasketaan yksittäisten sijoitusten variansseista ja jokaisen sijoitusparin korrelaatioista.
Matemaattinen ilmaisu
jossa \rho_{ij}, on korrelaatiokerroin sijoitusvarojen i:n ja j:n välillä.
Tehokas rintama muodostetaan merkitsemällä jokainen sijoituspari koordinaatistoon, siten että salkun riski on X-akselilla ja odotettu tuotto Y-akselilla. Koordinaatistosta voidaan nähdä parhaiten tuottavat salkkuparit verrattain sen riskitasoon, josta on mahdollista piirtää ylöspäin kasvavan käyrän, joka yhdistää kaikki tehokkaimmat salkkuparit. Tämä käyrä on tunnettu tehokkaana rintamana (efficient frontier). Tuoton ja riskin yhdistelmä on siis optimaalinen, kun salkku sijaitsee niin sanotulla tehokkaalla salkkujen rintamalla.
Castlevania (televisiosarja)
Castlevania on vuonna 2017 alkanut aikuisille suunnattu animoitu Netflix-sarja. Se perustuu Konamin vuonna 1989 julkaistuun Castlevania III: Dracula’s Curse -nimiseen NES-peliin.
Alkuperäisen käsikirjoituksen loi Warren Ellis vuonna 2007, mutta vasta vuonna 2015 Frederator Studiosin, Powerhouse Animation Studiosin ja Netflixin avustuksella projektia päästiin vetämään eteenpäin.
Sarjan esittäminen aloitettiin Netflixissä 7. heinäkuuta 2017. Heti ensimmäisen kauden julkaisun jälkeen Netflix tilasi toisen tuotantokauden. Kolmannen kauden tilauksen Netflix teki kesäkuussa 2018.
Filotera
Filotera voi viitata seuraaviin:
In Silico
In Silico on Australiasta lähtöisin olevan drum'n'bass musiikkia tekevän Pendulum -yhtyeen toinen täyspitkä albumi. Granite on ensimmäinen albumilta julkaistu single.
TAM Transportes Aéreos Regionaisin lento 402
TAM Transportes Aéreos Regionaisin lento 402 oli TAM Transportes Aéreos Regionaisin Brasilian sisäinen reittilento São Paulosta Rio de Janeiroon. Lennolla 31. lokakuuta 1996 käytetyn Fokker 100:n toisen moottorin suihkujarru aktivoitui koneen noustessa São Paulon Congonhasin kansainväliseltä lentoasemalta. Epäsymmetrinen työntövoima sai koneen kallistumaan, sakkaamaan ja syöksymään Jabaquaran asuinalueelle noin 25 sekuntia lentoonlähdön jälkeen. Kaikki lennolla olleet 89 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä kuolivat onnettomuudessa. Heidän lisäkseen myös neljä alueen asukasta kuoli.
Tapahtumat
pienoiskuva|vasen|upright|Koneen laskuteline asuinrakennuksessa onnettomuuden jälkeen. Lento 402 sai lähtöluvan São Paulon lennonjohdolta kello 8.25 paikallista aikaa, ja miehistö aloitti lähtökiidon 8.26. Sen aikana he kuulivat automaattikaasun viasta varoittavan äänen, johon he reagoivat ja säätivät moottorit oikealle teholle manuaalisesti. Kone nousi ilmaan kello 8.26.36.
Oikeanpuoleisen moottorin suihkujarru aktivoitui juuri koneen noustessa ilmaan. Miehistö ei saanut tästä varoitusta, vaan ainoa merkki ongelmasta oli moottorin tehovivun liike. Suihkujarrun aktivoitumisen varalta koneessa oli turvajärjestelmä, joka liikutti moottorin tehovivun tyhjäkäyntiasentoon jarrun aktivoituessa lennon aikana. Miehistö luuli tehovivun liikkeen johtuvan automaattikaasun viasta ja pakotti moottorin takaisin täydelle teholle. Suihkujarru kytkeytyi hetkeksi pois päältä, mutta aktivoitui sitten uudestaan, jolloin tehovipu liikkui jälleen tyhjäkäyntiasentoon. Miehistö pakotti sen jälleen täydelle teholle, josta se palautui tyhjäkäynnille. Miehistön pakottaessa tehovipua kolmannen kerran turvajärjestelmän vaijeri katkesi. Koska suihkujarru oli edelleen kytkeytyneenä päälle, moottori jarrutti tällöin täydellä teholla.
Parabeenit
thumb|right|150px|Parabeenien rakennekuva, jossa R viittaa alkyyliryhmään.
TAM Transportes Aéreos Regionaisin lento 402
Tapahtumat
Epäsymmetrisen työntövoiman seurauksena kone alkoi kallistua oikealle ja sen nopeus alkoi hidastua. Kone sakkasi ja syöksyi maahan kallistuneena lähes 110 astetta oikealle noin 25 sekuntia lentoonlähdön jälkeen. Maahansyöksyssä kuolivat kaikki 95 lennolla 402 ollutta. Alue, jolla kone syöksyi maahan, on tiheästi asuttua, ja alueen asukkaista neljä kuoli onnettomuudessa.
Onnettomuuden syyt
Onnettomuuden välitön aiheuttaja oli tekninen vika, joka sai oikeanpuoleisen moottorin suihkujarrun aktivoitumaan lentoonlähdön aikana. Sen mahdollisti tekninen vika turvajärjestelmässä, jonka tarkoitus oli estää suihkujarrun toiminta, kun koneen pyörät eivät koske maahan. Tämän turvajärjestelmän ansiosta suihkujarrun aktivoituminen heti lentoonlähdön jälkeen piti olla mahdotonta, eikä lentäjiä siksi koulutettu tunnistamaan kyseistä tilannetta tai reagoimaan siihen.
Parabeenit
Parabeeneja käytetään kosmetiikkatuotteissa kuten shampoissa, hiusgeeleissä, kosteusvoiteissa ja partavaahdoissa sekä lääketeollisuuden tuotteissa että elintarvikkeissa säilöntäaineina.
Pa­ra­bee­nien ker­ty­mi­nen ih­mis­ke­hoon on ai­heut­ta­nut huol­ta, mutta tämänhetkisen tieteellisen tutkimustiedon valossa ne eivät kerry ihmiskehoon. Parabeeneilla saattaa olla lievää estrogeenista vaikutusta, mutta tämänhetkisen altistumistason on arvioitu olevan turvallinen.
Parabeenit kosmetiikassa
Kosmetiikkaa säädellään tiukalla lainsäädännöllä, jonka perusta on tuotteiden turvallisuus. Markkinoilla liikkuu paljon väärää tietoa parabeeneistä ja niiden vaikutuksista ihmisten terveyteen. Parabeenit saattavat aiheuttaa kosketusallergiaa. Parabeeneilla on lievä estrogeeninen vaikutus ja ne saattavat lisätä rintasyövän riskiä. Iholla kosteusvoiteiden parabeenit saattavat voimistaa UV-B-säteilyn vaikutusta. Viime vuosina lähinnä kuluttajien epäilyt parabeenien aiheuttamista hormonivaikutuksista ovat saaneet valmistajat vähentämään niiden käyttöä kosmetiikkatuotteissa. Osa kosmetiikkavalmistajista kokee saavansa merkittävää markkinaetua korvatessaan parabeenit vähemmän haitallisilla säilöntäaineilla.
Parabeenit ekosysteemissä
Pa­ra­bee­ne­ja on löy­det­ty ih­mis­ten virt­sas­ta. Vuonna 2015 julkaistussa tutkimuksessa parabeenien on todettu kertyvän merinisäkkäisiin. Yh­dys­val­to­jen ran­nik­ko­ve­siltä Flo­ri­das­sa, Ka­li­for­nias­sa, Was­hing­to­nis­sa ja Alas­kas­sa kerätyissä näytteissä kaikissa havaittiin me­tyy­li­pa­ra­bee­nin ai­neen­vaih­dun­ta­tuo­tet­ta 4-hyd­rok­si­bent­soe­hap­poa. Joistain näytteistä löy­tyi myös me­tyy­li­pa­ra­bee­nia.
Gustaf Borgström
Gustaf Borgström (22. kesäkuuta 1730 – 4. tammikuuta 1795) oli porvoolainen kauppias, tehtailija, laivanvarustaja ja raatimies. Hänen vaimonsa (1755) oli Maria Fransman (13. syyskuuta 1729 – 2. helmikuuta 1808). Heidän tyttärensä Catarina Elisabethin (1775–1836) mies oli Johan Solitander. Gustaf Borgströmin veljen pojan poika oli helsinkiläinen liikemies ja mesenaatti Henrik Borgström (1799–1883).
Puolilammas
Puolilammas eli baraali (Pseudois nayaur) on Bhutanin, Intian, Kiinan, Pakistanin, Myanmarin ja Nepalin vuoristoalueilla tavattava puolilammas. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen elinvoimaseksi lajiksi.
Gustaf Borgström
Gustaf Borgström oli kolmannen polven kauppias Porvoossa. Gustafin isä, raatimies Henrik Jöransson Borgström (noin 1680–1772) omisti 1750-luvulta lähtien korttelista IV tontin 8, Jokikatu 10. Hänen kuolemansa jälkeen tontti periytyi Gustafin veljelle Jacob Borgströmille (1742–1789), joka oli naimisissa Johan Solitanderin sisaren Catarina Solitanderin (1753–1808) kanssa. Nykyinen päärakennus on vuodelta 1789.
Puolilammas
Koko ja ulkonäkö
Puolilampaiden naaraat ovat uroksia pienempiä. Urokset painavat 60-75 kg ja naaraat 35-55 kg. Ruumiinpituus on 115-165 cm ja säkäkorkeus 75-91 cm. Turkki on talvisin paksu ja villaisa, sekä väriltään sinertävänharmaa. Kesäturkki on ohuempi ja väriltään ruskehtava. Ruumiin alapuoli on valkoinen. Rinta ja jalkojen etuosat ovat mustat. Päässä puolilampaalla on suhteellisen pienet korvat. Nenävarsi on musta. Naarailla ja uroksilla kasvavat sarvet. Urosten sarvet kasvavat ensin ylös, sivuille ja sitten taaksepäin kaartuen. Naaraiden sarvet ovat lyhyet ja suoremmat. Alalajin P. n. szechuanensis yksilöt ovat hieman muita vaaleampia niiden sarvet kaartuvat alas vähemmän. Pseudois schaeferi on puolestaan huomattavasti pienikokoisempi.
Levinneisyys ja elinympäristö
Puolilammasta tavataan alueella, joka käsittää osia Bhutanista, Nepalista, Myanmarin, Pakistanin ja Intian pohjoisosista ja Kiinassa osia Gansun, Qinhain, Sichuanin ja Yunnanin maakunnista, sekä Ningxian, Xinjiangin ja Tiibetin autonomisista alueista. Joissakin lähteissä sen levinneisyysalue ulotetaan myös Afganistaniin ja Tadžikistaniin, mutta tarkempi todistusaineisto näistä maista puuttuu.
Gustaf Borgström
Kauppias Gustaf Borgström hankki huutokaupassa vuonna 1757 talon korttelista IV tontti 1, Jokikatu 24. Nykyiset asuinrakennukset ovat peräisin tulipalon jälkeen 1760-luvulta. Myöhemmin vuoden 1772 jälkeen Borgström yhdisti omistukseensa noin puolet viereisestä korttelin IV tontista 2, Jokikatu 22, jonka aikaisemmin oli omistanut kauppias Petter Schröder.
Puolilammas
Levinneisyys ja elinympäristö
Puolivuohen elinympäristö käsittää ruohikkoisia jyrkänteitä noin 2 500-5 500 metrin korkeudella merenpinnasta. Usein niitä havaitaan kallioiden tai muiden mahdollisten pakopaikkojen liepeillä. Ne sietävät hyvin erilaisia lämpötiloja kuumilta aavikkovuorilta kylmille ja tuulisille vuorille.
Gustaf Borgström
Gustaf Borgström omisti suuria osuuksia tupakka- ja purjetehtaista. Porvariston puhemiehenä ja raatimiehenä hän vaikutti kaupungin julkisessa elämässä 1700-luvun lopulla.
Puolilammas
Elintavat
thumb|Lumileopardin syömä puolilammas. Harjalampaita esiintyy yleensä yksin tai alle 20 yksilön pienissä ryhmissä. Jotkin havaitut ryhmät ovat tosin käsittäneet jopa 300 yksilöä. Urokset saattavat muodostaa pelkästään uroksista koostuvia ryhmiä, tai liikkua perheryhmien mukana. Puolilampaat ovat aktiivisia koko päivän ympäri. Ravinnokseen ne käyttävät ruohoja, jäkäliä ja sammalia.
Gustaf Borgström
Gustaf Borgström oli Porvoon sokeritehtaan perustaja. Vuonna 1784 perustettiin Porvooseen sokeritehdas aiempaan pormestari Gabriel Hagertin rakennukseen raatihuoneentorilla. Perustajina olivat Gustaf Borgström, R.W. De Geer, molemmilla 5/24 sekä Petter Näslind, Jakob Borgström, Jonas Holm, Johan Fredrik Lang ja Petter Arelius, kaikilla 2/24 sekä Johan Solitander, Henrik Kniper, Henrik Sjöberg ja Henrik Palmsten, kullakin 1/24.
Puolilammas
Elintavat
Puolilampaan pääasiallisia petoeläimiä ovat lumileopardi, leopardi, susi ja savannikotka. Vaaran uhatessa puolilampaat yrittävät kätkeytyä jähmettymällä paikalleen. Jos uhkaaja huomaa ne tästä huolimatta, ne pingahtavat karkuun juosten ylös jykkiä rinteitä. Ryhmillä on omat vartijansa esimerkiksi lumileopardien varalta.
Gustaf Borgström
Gustaf Borgström oli kokonaan tai osittain omistajana useassa, vuosisatojen 1700 ja 1800 vaihteessa hankitussa, rahtia kuljettavassa purjelaivassa:
Puolilammas
Elintavat
Puolivuohet lisääntyvät lokakuun ja tammikuun välisenä aikana. Tiineys kestää 160 päivää ja poikasia on kerrallaan yksi. Emo imettää poikastaan 6 kuukauden ikäiseksi. Poikaset kasvavat sukukypsiksi 1,5 vuoden ikäisinä, vaikkakin urokset alkavat lisääntymään tyypillisemmin vasta 7-vuotiaina. Puolilampaat voivat elää jopa 12–15-vuotiaiksi, mutta tavallisemmin alle 10-vuotiaiksi.
Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt puolilampaan elinvoimaseksi lajiksi. Koko kannan koko on arviolta 47 000-414 000 yksilöä. Kantaa pidetään suurena ja sen levinneisyysaluetta laajana.
Suomisen Olli rakastuu
Suomisen Olli rakastuu on Orvo Saarikiven ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1944. Se valmistui kuudesta Suomisen perhe -elokuvasta neljäntenä. Elokuva kertoo Ollin ihastumisesta musiikinopettajaansa ja muista lemmenkisailuista. Opettajaa tulkitsevalla Ansa Ikosella oli todellisuudessakin musiikinopettajan koulutus. Elokuvaa on luonnehdittu kasvukipujen kuvaukseksi.
Juoni
pienois|oikea|Tuulia (Ikonen) ja Olli (Pöysti) keskustelevat.
Tuulia Tähtinen on Helsingin Töölössä asuvan teini-ikään ehtineen Suomisen Ollin luokan uusi musiikinopettaja. Pojista koostuva luokka menettää sydämensä täysin nuorelle ja kauniille opettajattarelle. Hemaisevaan Tuuliaan retkahtaa varsinkin Olli, joka aluksi peittää ihastumisensa häiriköiden Tuuliaa tunneilla ja siten koetellen Tuulian kärsivällisyyttä. Olli kirjoittaa luokan tauluun ”Antero ei enää palaa”, jolla hän viittaa Tuulian sulhaseen, rintamalla sotivaan Antero Hirveen. Antero sattuu olemaan myös Ollin tyttöystävän Ritvan eno. Olli pyytää Tuulialta anteeksi. Hän innostuu musiikista ja alkaa johtaa luokkansa pojista koostuvaa kuoroa. Hän kirjoittaa myös runoja Tuulian ylistämiseksi, mistä Ritva suuttuu. Ollin isosisko Elina kohtaa Anteron työpaikallaan maaseudulla. Elinan aviomies Lasse saapuu myös paikalle ja luulee Elinan ja Anteron välillä olevan jotain. Hän poistuu Helsinkiin eikä anna Elinalle tilaisuutta selittää.
Laulajattaren urasta haaveileva Tuulia antaa ensikonserttinsa konservatoriossa. Yleisössä on paljon hänen nuoria ihailijoitaan. Konsertin jälkeen Ollin vaari Volmar eksyy Tuulian ja Anteron seuraan ja päätyy vahingossa Tuulian asuntoon. Opettajattaren parvekkeen äärellä koulupojat laulavat Ollin johdolla serenadia. Olli innostuu kiipeämään parvekkeelle ja on nolona törmätessään vaariinsa. Kriitikoista ”Fermaatti” kirjoittaa niin murskaavan arvostelun konsertista, että Tuulia masentuu. Olli menee ”Fermaatin” kotiin ja läimäisee tätä kasvoille. Tuulia kauhistuu. koulun rehtori ja Ollin vanhemmat Väinö ja Aino kauhistuvat ja Ollia rangaistaan
Elina on epätoivoinen, kun Lasse ei tahdo uskoa, ettei Elinalla ole suhdetta Anteron kanssa. Sofia-mummon neuvosta Tuulia ja Antero lähtevät vierailulle Suomisille palauttamaan hansikasta, jonka Ainon hajamielinen isä on unohtanut Tuulian asuntoon. Pipsa imartelee Tuuliaa, mutta Olli pysyttelee piilossa vierailun aikana. Pienen taistelun jälkeen Tuulia saa tilaisuuden keskustella Ollin kanssa ja kaikki kääntyy hyväksi. Myös Ritva antaa anteeksi ja sopii Ollin kanssa.
Vastaanotto
Muiden Suomisen perheen elämästä kertovien elokuvien tapaan myös Suomisen Olli rakastuu sai aikalaiskriitikoilta melko myönteisen vastaanoton. Uusi Aura ylisti: ”Tähän asti paras lajissaan”. Helsingin Sanomat kehui elokuvaa suomalaisen arjen, työn ja toiminnan onnistuneesta kuvaamisesta. Uuden Suomen Salama Simosen mukaan Suomisen Olli rakastuu oli ennen kaikkea ”kahden miehen filmi”: Pöystin ja Saarikiven. Simonen kehui Saarikiven taitoa saada nuoret näyttelijät tekemään parhaansa. Elokuvan yleisömenestys oli sangen hyvä. Lasse Pöysti sai suorituksestaan ylimääräisen nuoren näyttelijän Jussin vuonna 1946.
Huomioita
Kuten elokuvan juoneen sopii, siinä esitetään runsaasti musiikkia. Koulupojat laulavat Lasse Pöystin johdolla kansansävelmän Raatikkoon. Ansa Ikonen esittää muun muassa sävelmät Kesäpäivä Kangasalla ja Minä laulan sun iltasi tähtihin.
Eva Pigford
Eva Marcille (oik Eva Marcelle Pigford) (s. 30. lokakuuta 1984 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Hän voitti Huippumalli haussa -mallikilpailun ensimmäisenä afroamerikkalaisena ja lyhyimpänä kilpailijana (169 cm).
Kilpailun päättymisen jälkeen Pigford on tehnyt mallintöitä mm. Donna Karanille, Samsungille ja CoverGirlille ja esiintynyt Elle- ja In Touch -lehdissä. Hän on näytellyt Kevin Hill -sarjassa ja Jamie Foxxin musiikkivideolla.
Suomisen Olli rakastuu
Huomioita
Suomisen Olli rakastuu esitettiin televisiossa ensimmäisen kerran 16. maaliskuuta 1958. Elokuva on julkaistu DVD:nä, kuten kaikki Suomisen perhe -sarjan filmatisoinnit.
Yle HD
Yle HD oli Yleisradion teräväpiirto- eli HD-kanava. Yle HD esitti arkisin Yle TV2:n ja viikonloppuisin Yle TV1:n ohjelmistoa. Kanavaa käytettiin aiemmin myös HD-lähetysten testaamiseen. Kanava alkoi toimia ympäri vuorokauden 31. lokakuuta 2012 alkaen. Kanavan lähetykset loppuivat 28. tammikuuta 2014, kun saataville tuli jokaista Ylen kanavaa varten oma teräväpiirtokanava.
Laitteistovaatimukset
Salauksenpurkukorttia ei tarvittu, koska kanava kuului viestintäviraston siirtovelvoitteen piiriin.
Pohjois-Lontoon derby
thumb|250px|Arsenal-Tottenham vuonna 2007 Pohjois-Lontoon derby on jalkapallon derby-ottelu, jossa kohtaavat englantilaiset seurat Arsenal FC ja Tottenham Hotspur FC. Molemmat seurat ovat kotoisin maan pääkaupungista Lontoosta, ja kuuluvat Englannin menestyneimpiin seuroihin.
Arsenal ja Tottenham ovat toisiensa pahimpia vihollisia, ja joukkueiden väliset ottelut tunnetaan yhtenä Englannin kovimmista derby-otteluista.
Tilastot
Päivitetty kauden 2015–2016 jälkeen.
Phil Ochs
pienoiskuva|Phil Ochs Philip David Ochs (s. 19. joulukuuta 1940 – 9. huhtikuuta 1976) oli yhdysvaltalainen folkartisti ja laulaja-lauluntekijä. Hän oli syntynyt El Pasossa Teksasissa. Syntytaustaltaan Phil Ochs oli amerikanjuutalainen.
Hänet muistetaan parhaiten yhteiskunnallisesti ja poliittisesti kantaa ottavista protestilauluistaan, esimerkiksi Vietnamin sodan vastaisista. Hän määritteli itsensä vasemmistolaiseksi ja sosiaalidemokraatiksi. Hän kirjoitti 1960-luvulla satoja lauluja ja julkaisi kahdeksan albumia.
Tunnetuimpia Ochsin lauluja näiltä ajoilta ovat "I Ain't Marching Anymore", "Changes", "Crucifixion", "Draft Dodger Rag", "Love Me I'm a Liberal", "Outside of a Small Circle of Friends", "Power and the Glory", "There but for Fortune" ja "The War Is Over". Laulu "When I'm Gone" on suomennettu nimellä "Se kai täytyy tehdä nyt".
Ensimmäisillä albumeillaan 1964–1966 Ochs esitti sävellyksiään perinteiseen folktyyliin säestäen itseään vain akustisella kitaralla. Levyt menestyivät kohtalaisen hyvin, ja Ochsia arvostettiin folkmusiikin harrastajien keskuudessa, vaikka hän ei hittilistojen kärkeen noussutkaan. Parhaiten menestyi "There But For Fortune", joka nousi Britannian listalla kahdeksannelle sijalle vuonna 1965 – ei kuitenkaan Ochsin omana tulkintana vaan Joan Baezin versiona.
Vuosien 1967–1969 levyillä käytettiin muitakin soittimia, perinteisiä rockinstrumentteja sekä kokeiltiin myös klassisen musiikin puolelta lainattua pienoisorkesteria (kokeilusta käytettiin nimeä "barokkifolk"). Nämä levyt menestyivät aiempina huonommin.
1970-luvulla Ochsia alkoivat vaivata mielenterveyden ongelmat: masennus, alkoholismi, dissosiatiivinen identiteettihäiriö ja kaksisuuntainen mielialahäiriö. Hän ei saanut juurikaan uusia lauluja aikaiseksi. Monet maailman tapahtumat, kuten Chilen vallankaappaus 1973 ja hänen ystävänsä Victor Jaran surmaaminen sen yhteydessä, pahensivat hänen masentuneisuuttaan. Hän oli välillä myös asunnoton. Tammikuussa 1976 hän muutti sisarensa luo asumaan, sai psykiatrilta diagnoosin mielialahäiriöstä ja lääkityksen siihen. Huhtikuussa hän kuitenkin teki itsemurhan hirttäytymällä.
Australian esihistoria
Australian esihistorialla tarkoitetaan aikaa Australian ensimmäisten asukkaiden saapumisesta vuonna 1788 alkaneeseen Australian kolonisaatioon, jolloin maassa alettiin kirjata tapahtumia johdonmukaisesti. Välikauden arvioidaan kestäneen ainakin 40 000−60 000 vuotta.
Aikakautta kutsutaan historiallisen ajan sijasta esihistorialliseksi ajaksi, koska Australiasta ei ole löytynyt tapahtumista ennen vuotta 1788 kirjoitettuja johdonmukaisia selontekoja. Koko aikakausi kuuluu kivikauteen, koska metallisia työvälineitä ei Australiassa koko tuona aikana kehitetty. Australiassa ei yleisen käsityksen mukaan koskaan siirrytty neoliittiselle kaudelle toisin kuin Uudessa-Guineassa, vaan eurooppalaisten saapumiseen asti asukkaat olivat metsästäjä-keräilijöitä.
Asuttaminen
pienoiskuva|240px|Kartta kuvaa aboriginaalien muuttoreittiä jääkaudella, jolloin merenpinta oli noin 150 metriä nykyistä alempana Historiantutkija Yuval Noah Hararin mukaan ensimmäisten asukkaiden matka Australiaan on historian merkittävimpiä tapahtumia, sillä koskaan aiemmin ei ihminen ollut poistunut afroaasialaisesta ekologisesta systeemistä.
Varhaisimmat todisteet Australian asuttamisesta ovat ainakin 65 000 vuotta vanhoja. Merkittävä länsiaustralialainen 45 000 vuotta vanha todiste Juukan Gorge -luolasto tuhoutui vuonna 2020, kun kaivosyhtiö Rio Tinto laajensi rautakaivostaan.
Larry Kusche
Larry Kusche (oik. Lawrence David Kusche, s. 1. marraskuuta 1940) on tunnettu väitetyn Bermudan kolmion laivojen ja lentokoneiden katoamisten epäilijä. Hän on toiminut muun muassa lentäjänä ja kirjastonhoitajana.
Australian esihistoria
Asuttaminen
Arkeologit kiistelevät siitä, mitä reittiä Australian asuttajat kulkivat. Yleisesti uskotaan, että ensimmäiset asukkaat olivat nykyisten alkuperäisasukkaiden esi-isiä, mutta on myös todisteita sitä vastaan. Esimerkiksi Mungojärvestä löytyneistä Australian vanhimmista ihmisjäänteistä otetusta mitokondriaalisesta DNA-näytteestä ei ole löydetty läheistä geneettistä suhdetta nykyisiin alkuperäisasukkaisiin. Tiedemaailmassa ei kuitenkaan ole hyväksytty teoriaa laajalti.
Larry Kusche
Kusche kiinnostui Bermudan kolmiosta, kun kirjastonhoitajana joutui tekemisiin monien kolmiota koskevien kyselyjen kanssa. Kun Kusche alkoi tutkia Bermudan kolmiota ensimmäistä kirjaansa varten, hän uskoi katoamisten olevan arvoituksellisia, mutta saatuaan tietoa luotettavista lähteistä muutti kantaansa. Useimmat katoamiset tapahtuivat myrskyjen aikaan tai olivat onnettomuuksia tai sattuivat kaukana väitetyn Bermudan kolmion alueesta. Kusche päätteli Bermudan kolmion olevan keinotekoinen arvoitus. Niinpä Kusche kirjoitti kirjan The Bermuda Triangle Mystery – Solved (ISBN 0-87975-971-2) (1975).
Hän kirjoitti myös tunnetusta Lento 19:n katoamisesta kirjan The Disappearance of Flight 19, jossa selitti lentueen katoamisen luonnollisesti. Kusche haastatteli muun muassa sen aikaista, tapauksesta tietoista laivaston henkilökuntaa. Kusche lensi itse koneella Avengerien reitin. Kusche selitti miksi lentäjä väitti virheellisesti olleensa Florida Keysin yllä.
Kuschen kirjaa on kritisoitu ainakin yhdellä englanninkielisellä verkkosivulla. Kuschen löydökset ja tutkimusmenetelmät ovat niiden mukaan epävarmoja.
Avro Lincoln
thumb|right|250px|Englantilainen raskas pommikone Avro Lincoln. Avro Lincoln on brittiläinen A.V. Roen valmistama raskas pommikone. Se otettiin käyttöön varsin pian Toisen maailmansodan päättymisen jälkeen. Konetyyppi pyrki korvaamaan edeltäjiään. Näitä olivat: Handley Page Halifax, Short Stirling ja Avro Lancaster -josta Lincoln-tyyppi kehitettiin. Avro Lincoln oli edeltäjäänsä Lancasteria jonkin verran nopeampi (513 km/h), ja kykeni lentämään korkeammalla (9 296 m, 30 500 jalkaa). Se ei silti vetänyt vertoja suoritusarvoissa, amerikkalaisten raskaalle Boeing B-29 Superfortress pommikonetyypille. Koneen normaali pommikuorma oli 6 400 kg. Puolustusaseistuksena oli kolmessa eri ampumossa eli tornissa olevat, joko 2x 12,7 mm kk:t taikka 20 mm HS.404 -tyypin konetykit (joiden sijainti vain yläampumossa keskellä), jotka nekin niin kutsutusti kaksoisaseistuksena (2x). Blue Danube -ydinpommin pudottaminen oli tälle tyypille, teknisesti katsoen mahdollista.
Koska suihkukoneiden aikakausi oli juuri aluillaan, niin tämän koneen käyttöikä jäi kohtalaisen lyhykäiseksi Britanniassa. Avro Lincolnin seuraajaksi, tuli ehkä eräänä maailman ensimmäisistä suihkupommittajista English Electric Canberra - sekä sittemmin V-pommittajat. Britannian ohella Australia (RAAF) käytti tätä konetyyppiä. pienoiskuva|[[Operaatio Toteemin T1-ydinräjäytys Australiassa 1953. 5 kpl Avro Lincolneja osallistui 2 ydinkokeen sarjan tarkkailutehtäviin.]]
Voimanlähteenä kone käytti Rolls-Royce Merlin -V-moottorin myöhäisempiä versioita, joita oli 4 kpl. Moottorit olivat 1 750 hv tehoisia kukin. Viimeinen konetyypin käyttäjä oli Argentiinan ilmavoimat, joka käytti sitä vuoteen 1967.
Mårten Segercrantz (urheilija)
Mårten Anders Segercrantz (29. marraskuuta 1941 Helsinki – 15. lokakuuta 2018) oli suomalainen sulkapalloilija ja hammaslääkäri.
Segercrantz aloitti sulkapalloharrastuksensa kymmenvuotiaana ja osallistui Suomen-mestaruuskisoihin 33 vuotena 1955–1987. Hän voitti mestaruuden kahdesti kaksinpelissä, yhdeksän kertaa nelinpelissä ja neljästi sekanelinpelissä. Hän edusti Suomea 32 kertaa kansainvälisissä turnauksissa sekä toimi valmentajana ja maajoukkueen kapteenina parikymmentä vuotta. Hänellä on toiseksi eniten Suomen-mestaruuksia, kun nuorten ja seniorien luokan voitot lasketaan mukaan. Hän sai Suomen Sulkapalloliiton kultaisen ansiomerkin vuonna 2004.
Soppa-DVD
Soppa-DVD on 25. lokakuuta 2006 julkaistu tupla-DVD, joka sisältää Sleepy Sleepersin haastatteluja, musiikkivideoita, konserttitaltiointeja yms. visuaalista materiaalia. Paketin mukana tulee myös 28-sivuinen kirjanen.
Ankkarock (2003)
Sleepy Sleepersin keikkataltiointi Ankkarock-festivaaleilta 2. elokuuta 2003.
Virgin Oil (2006)
Sleepy Sleepersin keikkataltiointi Virgin Oil Co. -ravintolasta 20. toukokuuta 2006.
Neliöpyramidiluku
pienoiskuva|300px|Neljännen neliöpyramidiluvun (30) muodostuminen. Neliöpyramidiluku on luonnollinen luku, kuvioluku, pyramidiluku ja muutaman ensimmäisen neliöluvun summa. n:s neliöpyramidiluku saadaan kaavalla eli
Kymmenen ensimmäistä neliöpyramidilukua ovat 1, 5, 14, 30, 55, 91, 140, 204, 285 ja 385.
Oskari Joki
Oskari Joki (s. 16. kesäkuuta 1977) on suomalainen pesäpalloilija. Joki edusti urallaan Superpesiksessä Hyvinkään Tahkoa, Oulun Lippoa ja Kinnarin Pesistä. Joki saavutti urallaan yhden SM-hopean kaudella 2003 ja yhden SM-pronssin kaudella 2000. Joki pelasi urallaan kaksi A-poikien ja yhden B-poikien Itä-Länsi-ottelun. Joki pelasi urallaan 126 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja kahdeksan tavallista juoksua, toi 94 juoksua ja keräsi 331 kärkilyöntiä. Joki pelasi urallaan 40 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottlua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja kaksi tavallista juoksua, toi 45 juoksua ja keräsi 108 kärkilyöntiä.
Lemuria (albumi)
Lemuria on ruotsalaisen Therion-yhtyeen albumi. Se julkaistiin vuonna 2004 yhtä aikaa Sirius B:n kanssa.
Bandoke
Bandoke on karaokea muusikoille.