cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Samuel von Triewald
Petrus Lagerlöfin ohella Triewald oli Ruotsin ensimmäisiä kriitikkoja. Toisin kuin monet aikalaisensa hän ei kirjoittanut uskonnollista runoutta, vaan hänellä oli taipumusta eroottiseen ja aistilliseen runouteen. Hän käänsi ruotsiksi Jean de La Fontainen, Antoinette Deshoulières'n, Guillaume de Brébeufin, Urbain Chevreaun ynnä muiden runoja.
John Mortimer Fourette Smith
John Mortimer Fourette Smith (23. kesäkuuta 1935 Orange, New Jersey – 22. tammikuuta 2019 Lawrenceville, New Jersey) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Newarkin arkkihiippakuntaan 27. toukokuuta 1961 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Tres Tabernaen titulaaripiispaksi 20. marraskuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1988. Pääkonsekraattorina toimi Theodore Edgar McCarrick, jota avustivat Peter Leo Gerety ja Walter William Curtis.
Smith sai 25. kesäkuuta 1991 nimityksen Pensacola-Tallahasseen piispaksi ja 21. marraskuuta 1995 Trentonin koadjuuttoripiispaksi. 30. kesäkuuta 1997 hänestä tuli Trentonin piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 1. joulukuuta 2010.
Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen Catholic News Servicelle antamassaan haastattelussa Smith kertoi, miten teot olivat vaikuttaneet New Jerseyn (erityisesti Trentonin hiippakunnan) asukkaisiin, joista monet työskentelivät myös New Yorkin puolella, ja kuinka he olivat asettaneet enemmän uskoa työnsä merkitykselle:
"”Olen erittäin vakuuttunut uskon ja todellisen rohkeuden esiintymisestä ihmisten keskuudessa … Puolisonsa menettäneet vaimot ja poikansa menettäneet äidit; miten heillä on kyky elää uskossaan vaikeina aikoina.” (John Mortimer Smith, Catholic News Service)"
Lisäksi Smith painotti haastattelussaan palokunnan, poliisin ja pelastushenkilöiden merkitystä kertomalla vierailustaan terroriteoissa tuhoutuneiden World Trade Centerin kaksoistornien raunioilla:
"”Uskon edustajana, mitä merkitystä minulla on täällä (tornien raunioalueella)? … Isokokoinen rautatehdastyöläinen tuli sanomaan minulle, että ’Haluan Teidän näkevän Herran huoneen … (osoitti romahtaneen rakennuksen kahta ristin muodostanutta tukipylvästä) Tuo on Jeesuksen vaikutus helvetin aiheuttamiin tekoihin.’ … kuin varhaiskirkon marttyyrit, he uhraavat henkensä silminnäkijöiden edessä.” (John Mortimer Smith, Catholic News Service)"
Łowiczin piirikunta
Łowiczin piirikunta on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 78 099. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Łowicz. Yhdeksän maalaiskuntaa ovat Bielawy, Chąśno, Domaniewice, Kiernozia, Kocierzew Południowy, Łowicz, Łyszkowice, Nieborów sekä Zduny.
Łowiczin piirikunnan pinta-alasta 9,9 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Łowiczin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 4,6 prosenttia. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Łowiczin piirikunnassa oli 78 099 asukasta, joista 51,6 prosenttia naispuolisia ja 48,4 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 81 130 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 65 709 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2019 lopussa 17,6 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 59,4 prosenttia ja eläkeikäiset 23 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,5 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 664 lasta.
Jaime Soto
thumb|right|Jaime Soto
Jaime Soto (s. 31. joulukuuta 1955 Inglewood, Kalifornia) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Orange in Californian hiippakuntaan 12. kesäkuuta 1982 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Segian titulaaripiispaksi 23. maaliskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tod David Brown, jota avustivat Michael Patrick Driscoll ja Norman Francis McFarland.
Soto sai 11. lokakuuta 2007 nimityksen Sacramenton koadjuuttoripiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 19. marraskuuta. Hänestä tuli 29. marraskuuta 2008 Sacramenton piispa.
Beaten into Submission
Beaten into Submission on Profane Omenin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2006.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 28.
Frances Trollope
Frances Trollope, s. Milton, (1780 Stapleton, Englanti – 1863 Firenze, Italia) oli brittiläinen kirjailija.
Trollopen puoliso oli vuodesta 1809 asianajaja Thomas A. Trollope, joka ajautui taloudellisiin vaikeuksiin. Sen jälkeen Trollopen perhe muutti 1827 Yhdysvaltoihin Cincinnatiin, missä hänen ponnistelunsa perheen elättämiseksi eivät tuottaneet tulosta. Hän palasi Englantiin, jossa hän sai huomiota julkaisemallaan kirjalla Domestic Manners of the Americans (1832), jossa hän kuvasi aihetta kielteisesti liioitellen. Hänen toinen kirjansa, romaani The Refugee in America, oli samalla linjalla. Seuraavaksi ilmestyi The Abbess ja Belgium and Western Germany sekä samantyylisiä kirjoja Paris and the Parisians ja Vienna and the Austrians. Sen jälkeen hän kirjoitti erilaisista aiheista kaikkiaan yli sata kirjaa.
Trollopella oli hyvä havaintokyky, ja hänen älynsä oli terävä ja pisteliäs, mutta menestys laantui. Elämänsä viimeiset 20 vuotta hän asui Firenzessä. Myös kaksi hänen pojistaan, Anthony Trollope ja Thomas Adolphus Trollope, oli kirjailijoita.
Jasmikit
Jasmikit eli murraijat (Murraya) on ruutakasvien (Rutaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 15–23 lajia.
Tod David Brown
Tod David Brown (s. 15. marraskuuta 1936 San Francisco) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Monterey-Fresnon hiippakuntaan 1. toukokuuta 1963 ja nimitettiin Boise Cityn hiippakunnan johtoon 27. joulukuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. huhtikuuta 1989. Pääkonsekraattorina toimi William Joseph Levada, jota avustivat Sylvester William Treinen ja Thaddeus Anthony Shubsda.
Brown sai 30. kesäkuuta 1998 nimityksen Orange in Californian piispaksi.
Dominic Mai Luong
pienoiskuva|Dominic Mai Luongin piispanvaakuna Dominic Mai Luong (20. joulukuuta 1940 – 6. joulukuuta 2017 ) oli vietnamilaissyntyinen, Yhdysvaltoihin asettunut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ðà Nangin hiippakuntaan 21. toukokuuta 1966 ja inkardinoitiin New Orleansin arkkihiippakuntaan vuonna 1976. Hänet nimitettiin Orange in Californian vihkipiispaksi ja Cebaradeksen titulaaripiispaksi 25. huhtikuuta 2003. Piispaksi konsekroinnin suoritti 11. kesäkuuta Tod David Brown, jota avustivat Alfred Clifton Hughes ja Jaime Soto.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1920
right|100px|Voimistelu
Vuoden 1920 kesäolympialaisten voimistelu järjestettiin 23. – 27. elokuuta 1920 Antwerpenin olympiastadionilla, Antwerpenissä, Belgiassa. Tämä oli kuudes kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 250 osanottajaa 11 eri maasta. Tapahtumia oli neljä, jotka kaikki olivat ainoastaan miehille.
Katajajärvi (Ruovesi)
Katajajärvi on Pirkanmaalla Ruovedellä Murolen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 16,3 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järvi sijaitsee Siikanevan lounaispuolella sijaitsevalla mäkisellä ja järvisellä ylängöllä ja siinä on mäkien vuoksi paljon niemiä ja lahtia. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Rikalanjärven–Jouttenuksen valuma-alueeseen (35.329) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 170,1 metriä mpy.
George Hugh Niederauer
pienoiskuva|George Hugh Niederauerin piispanvaakuna.
George Hugh Niederauer (14. kesäkuuta 1936 Los Angeles, Kalifornia – 2. toukokuuta 2017 San Rafael, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Los Angelesin arkkihiippakuntaan 30. huhtikuuta 1962 ja nimitettiin Salt Lake Cityn hiippakunnan johtoon 3. marraskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1995. Pääkonsekraattorina toimi Roger Michael Mahony, jota avustivat William Joseph Levada ja Tod David Brown.
Niederauer sai 15. joulukuuta 2005 nimityksen San Franciscon arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 15. helmikuuta 2006. Hän jäi eläkkeelle 27. heinäkuuta 2012.
Luettelo FromSoftwaren videopeleistä
Tämä on luettelo From Softwaren julkaistuista videopeleistä.
Vääräjärvi (Ruovesi, Väärinmaja)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Ruoveden lähialueeseen (35.331) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,4 metriä mpy.
Michael Patrick Driscoll
pienoiskuva|Michael Patrick Driscollin piispanvaakuna Michael Patrick Driscoll (8. elokuuta 1939 Long Beach, Kalifornia – 24. lokakuuta 2017 Boise, Idaho ) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Los Angelesin arkkihiippakuntaan James Francis Aloysius McIntyre 1. toukokuuta 1965. Hänet nimitettiin Orange in Californian vihkipiispaksi ja Maxitan titulaaripiispaksi 19. joulukuuta 1989. Piispaksi konsekroinnin suoritti 6. maaliskuuta 1990 Norman Francis McFarland, jota avustivat John Thomas Steinbock ja Thomas Joseph Connolly.
Driscoll sai 18. tammikuuta 1999 nimityksen Boise Cityn piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 17. maaliskuuta.
Alainen Talluslammi
Alainen Talluslammi on Pirkanmaalla Ruovedellä Tallusperän kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 16,5 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Ruoveden lähialueeseen (35.331) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,8 metriä mpy.
Yläinen Talluslammi
Yläinen Talluslammi on Pirkanmaalla Ruovedellä Tallusperän kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,5 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Ruoveden lähialueeseen (35.331) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 125,8 metriä mpy.
John Charles Wester
Wester sai 8. tammikuuta 2007 nimityksen Salt Lake Cityn piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 14. maaliskuuta.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1924
right|100px|Voimistelu
Vuoden 1924 kesäolympialaisten voimistelu järjestettiin 17. – 24. heinäkuuta 1924 Pariisissa, Ranskassa. Tämä oli seitsemäs kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 72 osanottajaa yhdeksästä eri maasta. Tapahtumia oli yhdeksän, joista kaikki olivat miehille.
Ilkka Ranta
Ilkka Jorma Juhani Ranta (s. 5. tammikuuta 1938 Kouvola) on suomalainen kenraaliluutnantti evp, joka teki uransa pääasiassa tykistössä.
Ranta ylennettiin vänrikiksi 1959, luutnantiksi 1962, yliluutnantiksi 1964, kapteeniksi 1968 majuriksi 1973, everstiluutnantiksi 1979, everstiksi 1986, kenraalimajuriksi 1990 ja kenraaliluutnantiksi 1993.
Patrick Joseph McGrath
thumb|right|Patrick Joseph McGrath pienoiskuva| Patrick Joseph McGrath (11. kesäkuuta 1945 Dublin – 7. toukokuuta 2023) oli irlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Franciscon arkkihiippakuntaan 7. kesäkuuta 1970 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Alleghenyn titulaaripiispaksi 6. joulukuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1989. Pääkonsekraattorina toimi John Raphael Quinn, jota avustivat Mark Joseph Hurley ja Michael Joseph Kaniecki.
McGrath sai 30. kesäkuuta 1998 nimityksen San Jose in Californian koadjuuttoripiispaksi, joksi hänet asetettiin 17. syyskuuta 1998. Hänestä tuli 27. marraskuuta 1999 San Jose in Californian piispa. Hän siirtyi eläkkeelle 1. toukokuuta 2019.
Clara Tschudi
Clara Tschudi (1856 Tønsberg, Norja – 1945 ) oli norjalainen kirjailija, sukutaustaltaan sveitsiläinen. Hänen aikoinaan suositut kirjansa käsittelevät kepeässä muodossa historiallisia henkilöitä, varsinkin naisia. Hän kirjoitti myös pieniä elämäkerrallisia kuvauksia Silhouetter (1898) muun muassa Ruotsi-Norjan kuningattaresta Sofiasta.
Robert Walter McElroy
pienoiskuva Robert Walter McElroy (s. 5. helmikuuta 1954 San Francisco) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Franciscon arkkihiippakuntaan 12. huhtikuuta 1980 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Gemellae in Byzacenan titulaaripiispaksi 6. heinäkuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi George Hugh Niederauer, jota avustivat John Raphael Quinn ja John Charles Wester.
Tyyppi 11
Tyyppi 11 oli ilmajäähdytteinen, kaasutoiminen, rivoitetulla piipulla varustettu pikakivääri. Japanin keisarillinen armeija kehitti aseen vuonna 1922, ja sen valmistusta jatkettiin toisen maailmansodan päättymiseen asti.
Käyttö
Aseen syöttömekanismi perustui aseen vasemmalla puolella olevaan syöttökaukaloon, jonka sisään mahtui kuusi viiden patruunan patruunasidettä. Siteet pysyivät kaukalossa voimakkaan jousen painaman kannen avulla. Lukon liikkuessa taaksepäin liukuva hammastanko veti patruunat yksi kerrallaan irti siteistä ja heitti tyhjät siteet ulos. Järjestelmän perusidea oli, että kuka tahansa kiväärimies saattoi antaa täyden patruunasiteensä ampujalle, joka ei näin ollen tarvinnut lippaita tai patruunavöitä. Kokemus kuitenkin osoitti, että syöttökaukalo keräsi likaa, joka siirtyi koneiston sisään aiheuttaen ylimääräistä osien kulumista. Tämä ratkaistiin käyttämällä heikompaa patruunaa, mutta nyt kiväärimiehet joutuivat kantamaan mukanansa kahdentyyppisiä patruunoita, toisia kivääriä ja toisia pikakivääriä varten ja aseen perusidea kariutui.
Mansfield Park – kasvattitytön tarina
Mansfield Park – kasvattitytön tarina on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut brittiläinen televisioelokuva, jonka on ohjannut Iain B. MacDonald. Elokuva perustuu Jane Austenin vuonna 1814 julkaistuun romaaniin Kasvattitytön tarina. Elokuva kertoo köyhästä tytöstä, joka lähetetään kasvatettavaksi rikkaiden sukulaisten luokse Mansfield Park -nimiseen kartanoon.
Tuotanto
Elokuva kuvattiin kokonaisuudessaan Newby Hallin kartanossa Riponin kaupungissa, North Yorkshiressa.
Rynkäjärvi
Rynkäjärvi on Pirkanmaalla Ruovedellä Väärinmajan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Ruoveden lähialueeseen (35.331) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,0 metriä mpy.
Erkki Rannikko
Erkki Ensio Valdemar Rannikko (2. tammikuuta 1933 Hämeenlinna – 1. huhtikuuta 2010 Hämeenlinna ) oli suomalainen kenraaliluutnantti.
Rannikon vanhemmat olivat vääpeli Valde Herman Rannikko ja Salli Susanna Korpela. Hän oli vuodesta 1955 naimisissa Maija Helena Kulovuoren kanssa. Heidän vanhin poikansa (s. 1955) on vara-amiraali Juha Rannikko, joka toimi Pääesikunnan päällikkönä ja sitä aiemmin merivoimien komentajana. Nuorempi poika Kari-Pekka Rannikko (s. 1960) on niin ikään upseeri ja palvellut muun muassa toimistoupseerina, Kaartin Jääkärirykmentissä ja Maanpuolustuskorkeakoulussa. Rannikko suoritti Kadettikoulun 1955 ja Sotakorkeakoulun 1965, ylemmän päällystön kurssin 1972, maanpuolustuskurssin 1977 ja ylimmän johdon kurssin 1981. Hän toimi uransa aikana mm. opetusupseerina Hämeen Jääkäripataljoonassa sekä Panssariprikaatissa. Rannikkojääkäripataljoonan komentajana hän toimi vuosina 1972–1975 ja Taistelukoulun johtajana 1980-luvulla. Tätä edelsi esiupseerin tehtäviä Pääsesikunnassa, jonka komentopäälliköksi hänet nimitettiin 1982, samalla kun hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Uransa päätteeksi Rannikko komensi Etelä-Suomen sotilaslääniä kenraaliluutnantiksi ylennettynä vuodet 1988–1993. Vänrikiksi Rannikko oli ylennetty 1952, luutnantiksi 1955, yliluutnantiksi 1958, kapteeniksi 1961, majuriksi 1966, everstiluutnantiksi 1972 ja everstiksi 1978.
Pirullisia ihmisiä
Pirullisia ihmisiä (Ruthless People) on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1986. Sen ohjasivat Dale Launerin käsi­kirjoituksen pohjalta ZAZ-kolmikkona tunnetut Jim Abrahams, David Zucker	 ja Jerry Zucker. Tarinassa on nähty vaikutteita O. Henryn kertomuksesta ”The Ransom of Red Chief”, mutta käsikirjoittaja Launer on todennut tekstinsä pohjautuvan pikemminkin Patty Hearstin kidnappaus­tapaukseen vuonna 1974.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Juoni
Spandex-minihameilla rikastunut vaatetehtailija Sam Stone (Danny DeVito) on päättänyt tappaa vaimonsa Barbaran (Bette Midler) periäkseen tämän omaisuuden ja naidakseen sitten rakasta­jattarensa Carolin (Anita Morris). Kuin taivaan lahjana vaimo Barbara joutuukin kidnapatuksi ja tappo­uhkauksen alle. Kidnap­paajina on pariskunta (Judge Reinhold ja Helen Slater), jonka menestyvän tuoteidean Sam on varastanut. Kuultuaan miehensä epä­oikeuden­mukaisuudesta ja haluttomuudesta pelastaa häntä Barbara liittoutuukin kidnappaajiensa kanssa, ja he alkavat kaikki kolme jahdata Samia.
Tuotanto
Elokuvassa näkyy paljon tyypillistä 1980-luvun puolenvälin muotoilua, muun muassa Sally Cruikshankin teräväkulmaisissa alkutekstianimaatioissa ja Sam Stonen kodin Memphis-tyylisessä sisustuksessa.
Liimatainen (nimimerkki)
Liimatainen oli presidentti Urho Kekkosen nimimerkki Suomen Kuvalehdessä vuosina 1966–1975. Liimataisen pakinoita ilmestyi lehdessä kaikkiaan yli 300. Nimimerkki pysyi salaisuutena pitkään, mutta 1960–1970-luvun vaihteessa kirjoittaja tunnettiin jo varsin laajasti. Urho Kekkonen julkaisi Liimataisen nimellä kaksi pakinakokoelmaa, Tuosta poikki – jukolauta vuonna 1968 ja Pahaksi on päässyt vuonna 1970.
Kekkonen lopetti Suomen Kuvalehteen kirjoittamisen vuonna 1975 sen jälkeen, kun lehti oli palkannut pakinoitsijakseen Suomen Sosialidemokraatista erotetun ”Simpan” eli Simo Juntusen, joka oli julkisuudessa arvostellut voimakkaasti Kekkosta ja tämän politiikkaa.
Kekkosen käyttämiä muita nimimerkkejä olivat muun muassa Känä, Mies suomalainen, Pekka Peitsi, Urho Sorsimo ja Veljenpoika.
Kekkonen vaati vuonna 1968 Suomen Kuvalehdessä nimimerkillään, että ”liekkiviinaksi” kutsutun spriin myyminen kiellettäisiin.
Supersotilas
Supersotilas on kuvitteellinen Amalgam Comicsin luoma supersankari. Supersotilas on yhdistelmä Marvelin Kapteeni Amerikasta ja DC:n Teräsmiehestä. Aluksi Super-Soldier-kaavan ja aurinkoenergialle altistumisen yhdistelmä antaa Supersotilaalle laajan valikoiman erilaisia voimia, kuten yli-inhimilliset voimat, lentokyvyn, haavoittumattomuuden sekä lämpö- ja röntgennäön. Hahmon oikea nimi on sama, kuin Teräsmiehen alter-egolla, Clark Kent.
Taustaa
Toisen maailmansodan aikana hallituksen tutkijat kehittivät "Super-Soldier-kaavan", joka perustui avaruusolennon ruumiin solunäytteillä tehtyihin kokeisiin. He antavat kaavan sekä auringonsäteilyä nuorelle miehelle nimeltä Clark Kent. Kaavan ja säteilyn sekoitus antaa Kentille uskomattomia voimia ja kykyjä, mukaan lukien yli-inhimilliset voimat, lämpönäön ja lentokyvyn. Reportteri Jimmy Olsen, joka livahtaa Super-Soldier-ohjelman laboratorioon, tekee sopimuksen hallituksen kanssa: hän ei kerro projektista maailmalle, jos hallitus tekee hänestä Supersotilaan "virallisen lehdistölipun".
Supersotilas saa lyhyeksi ajaksi apulaisen nimeltä American Girl ja hänestä tulee All-Star Winners Squadronin jäsen. Clark Kent oli romanttisesti kiinnostunut Golden Womanista (Lois Lanen ja Golden Girlin yhdistelmä) ja tyrmistyi, kun tämä meni naimisiin kylmäsydämisen miljardöörin Lex Luthorin (Viherkallo) kanssa. Tarinassa Super-Soldier: Man of War #1, Super-Soldier, apunaan Sgt. Rock ja hänen Ulvovat Kommandot, Jimmy Olsen ja agentti Peggy taistelevat Majuri Zemoa, natsijärjestön HYDRAn jäsentä vastaan, joka työskentelee salaa Lex Luthorille, HYDRAn kulissien takana olevalle johtajalle ja Adolf Hitlerin ystävälle.
Viisikymmentä vuotta Supersotilaan taistelusta Ultra-Metalloa vastaan ​​JLA löytää Supersotilaan jäätyneen ruumiin JLA #4:stä. Sulatettuaan suuren sankarin hän liittyy tiimiin ja alkaa työskennellä Daily Planetilla Clark Kentina. Super-Soldier #1 -tarinassa hän huomaa, että Lex Luthor on edelleen elossa ja voi hyvin, koska hän on ruiskuttanut itselleen Green K:tä, osan meteoriitista, joka laskeutui avaruusraketin viereen niin monta vuotta aiemmin pidentääkseen huomattavasti hänen elinikää muuttaen hänen ihonsa hirvittävän vihreän sävyiseksi. Lex Luthor, HYDRA vierellään, sieppaa ensin ikääntyneen Jimmy Olsenin antaakseen Supersotilaalle viestin. Jimmy palaa pahoin pahoinpideltynä ja ilmoittaa Supersotilaalle, että HYDRA on Washingtonissa, D.C. Supersotilas suuntaa sinne, missä hän huomaa, että Lex Luthor ja HYDRA ovat herättäneet henkiin Ultra-Metallon, joka saa nyt voimansa itse Green K:stä, mikä heikentää Supersotilasta.
Supersotilas havaitsi, että lyijy suojaa häntä haitalliselta vihreältä K:ltä, ja käytti valtavaa lyijyputkea tuhotakseen Ultra-Metallon ennen kuin se ehti räjäyttää "K-pommin" Valkoisessa talossa. Supersotilas paljastaa lopulta Lex Luthorin, ja Luthor vangittiin. Voitettuaan Lex Luthorin hän taisteli hirviömäistä avaruusoliota vastaan, joka tunnetaan nimellä Doomnaut. Super-Soldier #1:n lopussa Supersotilas paljastaa, että hänestä on tulossa heikompi Ultra-Metallon sisällä olevien K-pommien putoamisen vuoksi. Amalgam Comic -sarjakuvassa Lobo the Duck #1 esitetään vaihtoehtoinen tulevaisuus, jossa Supersotilas on kuollut monien muiden sankarien joukossa. Koska amalgaamiuniversumi on erotettu Marvelissa ja DC #4:ssä, Supersotilaan nykyinen tila on tuntematon.
Mihna
thumb|Kalifaatin karttaan on merkitty inkvisition toimintaa koskevia tapauksia. Mihna (arab. محنة خلق القرآن‎, Miḥnat Ḵẖalaq al-Qurʾān "koettelemus Koraanin luomisesta") tarkoittaa kalifi al-Mamunin (813–833) vuonna 833 luomaa inkvisitiota, jonka avulla kalifi yritti vakiinnuttaa asemansa islamin ylimpänä auktoriteettina. Mihna rankaisi kaikkia niitä uskonoppineita, jotka eivät hyväksyneet muta'ziliittien koulukunnan näkemystä islamista. Mu'tazilitiit olivat ensimmäinen tunnettu islamilaisen teologian koulukunta, ja suosi rationaalista ajattelua. Uskonoppineita rangaistiin, vangittiin ja jopa teloitettiin varsinkin elleivät he hyväksyneet mu'taziliittien oppia, jonka mukaan Koraani oli luomisen tulosta.
Kalifien aloittama taistelu uskonoppineiden luokan kanssa johtoasemasta islamin tulkitsijana päättyi kalifien tappioon. Uskonoppineiden vainoaminen päinvastoin yhtenäisti nousevaa pappisluokkaa ja vahvisti heidän traditioon ankkuroitunutta teologista sanomaansa. Liikkeen marttyyriksi kohosi etenkin Ahmad ibn Hanbal (k. 855).
Kalifi al-Mamun ja varhainen ulama
Islamilaisten uskonoppineitten luokka, ulama, oli vasta kehittymässä kalifi al-Mamunin hallituskaudella. Tämä esi-ulama koostui lainoppineista, jotka kehittivät sharialain säädöksiä Koraanin niukkojen säädösten sekä paikallisten tapojen pohjalta. Se joutui ristiriitaan kalifin kanssa, joka pyrki asettumaan myös uskonnossa ylimmäksi auktoriteetiksi ja päättämään, ketkä olivat valtionuskonnon oikeutettuja edustajia. Ainoastaan ne lainoppineet, jotka hyväksyivät kalifin näkemyksen oikeasta uskosta, saivat toimia qadeina eli uskonnollisina tuomareina. Heiltä oli siten kielletty esiintymästä valtionuskonnon edustajina ja tulkitsemasta sitä. Symboliseksi avainkysymykseksi muodostui se, oli Koraani ikuinen vai luomisen tulosta.
Mutaziliitit
"Jumalan sijaisena" al-Mamun yritti suunnata islamin kehitystä haluamaansa suuntaan. Hän alkoi tukea Iranissa syntynyttä islamin suuntausta, mu'taziliitteja, jotka hyödynsivät Aristoteleen kehittämiä filosofisia välineitä. Fatalismin sijaan nämä korostivat ihmisen vapaata tahtoa ja pitivät Koraania luomisen tuloksena, mikä antoi huomattavaa väljyyttä sen tulkinnalle. Mu'taziliitit olivat kiinnostuneita Aristoteleen logiikasta, ja puolustivat ajatusta, että ihmisellä on vapaa tahto. He katsoivat, että Koraani oli luomisen tulosta ja siksi luvallinen kohde järkiperäiselle tutkimukselle. He ajattelivat, että Jumala oli luonut maailman, jossa vallitsivat syyn ja vaikutuksen lait, ja siksi luonnonilmiöitä voitiin tutkia järjen avulla.
Arto Koskinen
Arto Koskinen (s. 20. tammikuuta 1962 Alatornio) on suomalainen elokuvaohjaaja, joka on tehnyt lukuisia dokumentti- ja TV-elokuvia. Hänen esikoisohjauksensa, pitkä näytelmäelokuva Kahlekuningas, sai ensi-iltansa 2001. Kahlekuningas valittiin muun muassa Berliinin elokuvajuhlien kilpasarjaan lastenelokuvien kategoriaan, se sai parhaan miessivuosa-Jussin (Heikki Hela) ja parhaan äänisuunnittelun Jussin (Olli Pärnänen), ja se oli ehdolla myös parhaasta käsikirjoituksesta. Elokuva voitti myös palkinnon parhaasta esikoisohjauksesta Durangon elokuvajuhlilla 2004.
Mihna
Kysymys Koraanin luomattomuudesta
Inkvisitio ehti kuulustella satoja uskonoppineita, joista monet kuolivat vankiloissa ja toiset saivat mainetta marttyyriasemallaan. Syntyi marttyyrikertomuksia, kuten tarina al-Wathikista, jonka irti leikattu pää jatkoi Koraanin resitoimista, kunnes se haudattiin. Suurimpaan konfliktiin inkvisitio joutui kuuluisan lainoppineen Ahmad ibn Hanbalin (k. 855) kanssa, jonka mukaan on nimetty yksi sunni-islamin lakikoulukunnista. Hanbali pysyi väitteessä, että Koraania ei luotu vaan se oli ikuinen ja vastasi kaikkiin muihin kysymyksiin ”En tiedä”. Elämäkerran mukaan Hanbali heitettiin tyrmään yli kahdeksi vuodeksi ja ruoskittiin kuulusteluissa tajuttomaksi, mutta lopulta hänet vapautettiin.
Arto Koskinen
Ura
Koskinen opiskeli aluksi arkkitehtuuria Oulussa. Hän valmistui Taideteollisen korkeakoulun käsikirjoitus- ja ohjauslinjalta 1993. Koskisen ensimmäinen dokumentti Henkinen arkkitehtuuri (1990) tutkii unkarilaisen Imre Makoveczin arkkitehtuuria. Koskisen ensimmäisessä fiktiossa Sukellus (1989) pienen yhteisön rauha järkkyy, kun rannalta löytyy tytön ruumis. Elokuva voitti pääpalkinnon Cineurope 1991 -festivaaleilla Firenzessä. Muita Koskisen uran alkuvuosien lyhytfiktioita ovat Kesän viimeinen päivä (1992) ja Avaruuden musta kivi (1994).
Koskisen lyhytdokumenteista Esa Illin kanssa Yle TV1 -kanavalle toteutettu Ennätysten tekijät (1993) kuvaa ihmisiä, jotka yrittävät päästä Guinnessin ennätysten kirjaan mitä omituisimmilla tavoilla. Dramatisoidussa dokumentissa Aivan tavallinen pankkirosvo (1995) Heikki Määttänen esittää sympaattista reppanaa, joka joutuu hankaluuksiin, kun häneltä varastetaan työttömyyskorvaukset. Vuonna 1996 syntyivät Mitäs me salamaniskemät, Haudattu tuntemattomana ja Me valehtelijat. Niitä seurasi Kuka oli Felix Kersten? (1998), dokumentti ristiriitaisesta hahmosta Heinrich Himmlerin hierojasta ja vakoojasta Felix Kerstenistä.
Mihna
Kysymys Koraanin luomattomuudesta
Islamologi W. Madelungin mukaan oppi Koraanin luomattomuudesta kehittyi ja vahvistui todellisuudessa vainon seurauksena, kun sitä ennen asiaan oli suhtauduttu avoimena kysymyksenä. Opin varsinaisena isänä voidaan pitää Ibn Hanbalia.
Arto Koskinen
Ura
Vuonna 2004 Arto Koskinen ohjasi dokumentin Joki taivaalla kuvataiteilija Osmo Rauhalasta, ja vuonna 2012 valmistui dokumentti jalkapalloilija Jari Litmasesta nimellä Kuningas Litmanen. Vuonna 2013 valmistui dokumenttielokuva Epävirallinen linja, Suomen vähemmän tunnetusta roolista Viron itsenäistymisprosessissa.
Mihna
Kiista al-Mamunin jälkeen
Kiista kalifin ja ulaman välillä kesti viisitoista vuotta ja jatkui myös al-Mamunin seuraajien al-Mu'tasimin (833–842) ja al-Wathiqin (842–847) hallitsijakausilla, tosin lievempänä. Ulama voitti kiistan vuonna 848 kun al-Mutawakkil tuli valtaan; tällöin inkivisitio lakkautettiin. Kalifi oli tuossa vaiheessa menettänyt asemiaan turkkilaisille orjasotilailleen, mikä ilmeisesti auttoi papistoa kohentamaan asemiaan. Oikeus islamin ja sen lain tulkitsemiseen jäi papistolle, kun taas kalifin tehtäväksi jäi oikean uskon puolustaminen ja suojelu. Kalifien tuen loppuessa mu'taziliittien vaikutusvalta hiipui, ja koulukunta katosi. Jotkut sen opit kuitenkin jatkoivat elämäänsä nykyaikaan asti islamin eri suuntauksissa, eikä sitä ei koskaan tuomittu harhaopiksi.
Arto Koskinen
Ura
Koskisen seuraava dokumentti kertoi suomalaisen matkapuhelimen tarinan. Nokia Mobile – Matkapuhelimen tarina (2017) valittiin Amsterdamissa järjestettävän IDFA-dokumenttifestivaalin Panorama-sarjaan.
Hirvijärvi (Ruovesi)
Hirvijärvi on Pirkanmaalla Ruovedellä Hanhon kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,7 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Ruoveden lähialueeseen (35.331) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,6 metriä mpy.
Korpulanlammi
Korpulanlammi on Pirkanmaalla Ruovedellä Korpulan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,5 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Ruoveden lähialueeseen (35.331) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97 metriä mpy.
Thomas Adolphus Trollope
Thomas Adolphus Trollope (29. huhtikuuta 1810 Bloomsbury, Lontoo, Englanti – 11. marraskuuta 1892 Clifton, Englanti), oli brittiläinen kirjailija.
Trollopen vanhemmat olivat kirjailija Frances Trollope ja asianajaja Thomas Anthony Trollope. Trollopen veli oli kirjailija Anthony Trollope. Trollopen ensimmäinen vaimo oli Theodosia Trollope, toinen Frances Eleanor Trollope (s. Ternan), molemmat kirjailijoita.
Trollope oli jo opiskeluaikana alkanut kirjoittaa hampshireläiseen lehteen. Syksyllä 1828 perhe muutti Yhdysvaltoihin, josta he kovien kokemusten jälkeen palasivat Englantiin. Opintojen päätyttyä hän työskenteli sanoma- ja aikakauslehdissä, ja hän julkaisi 1840 äitinsä toimittaman ensimmäisen kirjansa, vaatimattoman kertomuksen matkasta Bretagneen. Kului kaksi vuotta, ja hän tutustui Charles Dickensiin ja alkoi myöhemmin kirjoittaa tämän lehteen Household Words. Hän asettui 1843 äitinsä kanssa Firenzeen ja käsitteli sen jälkeen kirjoissaan toscanalaisia aiheita ja oli aikansa ahkerimpia kirjailijoita. Hän avioitui 1848 Theodosia Trollopen kanssa, ja he saivat tyttären Bicen (Beatrice). Vaimon varallisuuden ansiosta he ostivat Firenzestä talon, joka sai nimeksi Villino Trollope ja josta tuli kirjailijoiden kohtauspaikka. Hän keksi 1850 juonen äitinsä Florence Trollopen romaaniin Petticoat Government ja kahdeksan vuotta myöhemmin veljelleen Anthonylle juonen tämän menestystarinaan Doctor Thorne.
Trollopen vaimo kuoli 1865, ja Trollope muutti Firenzen ulkopuolelle Villa Ricorboliin. Seuraavana vuonna hän meni naimisiin Frances Eleanor Ternanin kanssa. He muuttivat 1873 Roomaan, jossa hän toimi Standardin kirjeenvaihtajana. Heidän talostaan tuli englantilaisten matkailijoiden suosittu kohtauspaikka. Hän muutti 1890 Englantiin, jossa hän kuoli. Tuotteliaan Trollopen kirjallinen tuotanto jäi pian unohduksiin.
Tero Kainulainen
Tero Kainulainen on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja. Hän on työskennellyt 1990-luvulla alkaneella työurallaan muun muassa Yle Urheilun, Eurosportin ja Viasat Urheilun palveluksessa. Eurosportilla hän selosti 2000-luvun alussa jalkapalloa. Ylellä hän on selostanut muun muassa radiossa olympialaisia. Vuodesta 2013 asti Kainulainen on tehnyt selostajan ja toimittajan töitä Viasatille. Viasatilla Kainulainen selostaa muun muassa jääkiekon NHL:ää ja jalkapalloa. Aiemmin hän selosti myös KHL:ää, jonka otteluita Viasat näytti. Kesäolympialaisissa 2016 hän selosti Ylellä pääosin naisten jalkapalloa. Kainulainen oli yksi Ylen selostajista Jalkapallon MM-kisoissa 2018. Hän jatkaa Ylen arvokisaselostajana jalkapallon EM-kisoissa 2020.
Syöksypommittaja
pienoiskuva|[[Junkers Ju 87 G-2 "Kanonenvogel" syöksypommittajan panssarintorjuntamalli.]] pienoiskuva|Syöksypommituslennon periaate animaationa. Syöksypommittaja on kevyesti aseistettu, useimmiten yksimoottorinen pommikone, joka on suunniteltu pudottamaan pomminsa syöksymällä suuressa kulmassa (70°–90°) pommitettavaan kohteeseen nähden. Syöksypommittajia käytetään yleensä bunkkerien, panssarivaunujen sekä pienten ja keskisuurten vihollislaivojen tuhoamiseen. Koneiden pommilasti on yleensä kevyt, jotta ilmataisteluista selviäminen ja pommittajan hallinta syöksylennossa olisi mahdollista. Kohteiksi voivat silti kelvata asekolonnat sekä erilaiset teollisuuslaitokset.
Ensimmäisiä syöksypommittamiseen tarkoitettuja lentokoneita käyttivät saksalaiset joukot Espanjan sisällissodassa. Natsi-Saksassa kehitettiin myös Junkers Ju 87 -syöksypommittaja (, lyhennettynä Stuka), jolla sodittiin laajassa mitassa aina toisen maailmansodan loppuun ja josta kehkeytyi yleisesti tunnetuin konemallinsa edustaja.
Toisen maailmansodan jälkeen hävittäjäkoneiden varustaminen raketeilla, ilmatorjunnan kehittyminen sekä itseohjautuvat ohjukset tekivät syöksypommittajista, kuten monista muistakin pitkälle erikoistuneista sotilaskonetyypeistä (saattohävittäjät yms.), tarpeettomia. Nykyaikaiset hävittäjäpommittajat käyttävät kuitenkin samankaltaisia hyökkäystaktiikoita kuin syöksypommittajat.
Jonathan Gilbert
Jonathan Gilbert (s. 10. heinäkuuta 1968) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten NBC:n tuottamasta televisiosarjasta Pieni talo preerialla, jossa hän näytteli Willie Olesonia vuosina 1974–1983.
Jonathan Gilbert on yksi kuudesta näyttelijästä, jotka esiintyivät Pieni talo preerialla -sarjassa alusta loppuun saakka, lukuun ottamatta pilottielokuvaa. Muut viisi ovat Michael Landon, Melissa Gilbert, Richard Bull, Kevin Hagen ja Dabbs Greer.
Sarjan päätyttyä Gilbert valmistui Hamilton Collegesta sekä myöhemmin Bernard M. Baruch College's Zicklin School of Businessistä. Hän on työskennellyt myös pörssivälittäjänä New Yorkissa.
Rahbar
Rahbar tai Rahbari voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Krukis
Krukis oli slaavilainen jumala. Hän suojeli kotieläimiä, etenkin sikoja. Krukis oli myös seppien suojelija.
Frithiof Neovius
pienoiskuva|Kenraalimajuri Fritiof Alfred Neovius (1880–1881) Frithiof Neovius (12. elokuuta 1830 Sortavala – 27. maaliskuuta 1895 Helsinki) oli suomalainen kadettikoulun johtaja ja valtiopäivämies, sotilasarvoltaan kenraaliluutnantti (1885).
Neoviuksen vanhemmat olivat Sortavalan kirkkoherra Johan Adolf Neovius ja tämän toinen puoliso Gustava Maria Charlotta Burgman. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1854 Anna Natalie Geschwend. Frithiof Neoviuksen veli oli matemaatikko Edvard Engelbert Neovius.
Hän kävi Haminan kadettikoulun sekä Pietarin sota-akatemian 1849–1851. Hän toimi matematiikan ym. aineiden opettajana useissa Venäjän upseerikouluissa, hänet nimitettiin upseerikoulujen luokkatarkastajaksi 1863. Neovius ylennettiin everstiksi v. 1866. Hänet nimitettiin 1871 Suomen kadettikoulun vt. johtajaksi ja ylennettiin kenraalimajuriksi ja vakinaistettiin Suomen kadettikoulun johtajaksi 1875. Hän ansioitui 14-vuotisen uransa aikana erityisesti kadettikoulun pedagogian kehittäjänä. Hän oli merkittävä myös Haminan sivistyselämän kannalta. Hän oli mukana perustamassa 1873 täysihoitolamuotoista tyttökoulua kannattanutta osakeyhtiötä ja 1876 reaalikouluosakeyhtiötä. Neoviuksen aloitteesta kaupunkiin perustettiin lastenkoti 1881 ja pian myös raittiusseura. Neovius ja lääkäri Robert Ek perustivat vuonna 1884 Fredrikshamns Tidning -sanomalehden.
Ricky Rubio
Ricard ”Ricky” Rubio Vives (s. 21. lokakuuta 1990 El Masnou, Barcelonan maakunta) on espanjalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hänet tunnetaan erityisesti hyvästä pelinäkemyksestään sekä pallonkäsittelytaidostaan.
Frithiof Neovius
Neovius oli porvarissäädyssä Haminan kaupungin edustajana valtiopäivillä 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894.
Ricky Rubio
Rubio on edustanut myös Espanjan maajoukkuetta, jossa hän on saavuttanut muun muassa kaksi olympiamitalia, maailmanmestaruuden ja kaksi Euroopan mestaruutta. Hänet valittiin Kiinan MM-turnauksen 2019 arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Frithiof Neovius
Frithiof Neoviuksen lapsia olivat toimittaja, Arvid Neovius arkkitehti Harald Leonard Neovius, pankinjohtaja Arthur Alfred Neovius ja kansanedustaja Dagmar Neovius.
Ricky Rubio
Seurajoukkueet
Rubio debytoi Espanjan pääsarjassa ACB:ssä 15. lokakuuta 2005 kaikkien aikojen nuorimpana pelaajana. Euroliigassa hän debytoi 24. lokakuuta 2006. Rubio on voittanut kasvattajaseuransa Joventut Badalonan riveissä FIBA EuroCupin vuonna 2006 sekä ULEB Cupin ja Copa del Reyn vuonna 2008. Rubio osallistui NBA:n varaustilaisuuteen 2009, jossa Minnesota Timberwolves varasi hänet numerolla viisi. Kesällä 2009 Rubio siirtyi FC Barcelona Bàsquetiin kuusivuotisella sopimuksella. thumb|left|250px|Ricky Rubion pelipaita nimikirjoituksilla vuodelta 2009.
Kesäkuussa 2011 ilmoitettiin, että Rubio pääsi Minnesota Timberwolvesin kanssa sopimukseen ja pelaa kaudesta 2011–2012 lähtien NBA:ssa. Rubion tulokaskausi Minnesotassa jäi 41 ottelun mittaiseksi joulukuuhun asti kestäneen työsulun ja ottelussa Los Angeles Lakersia tulleen polvivamman takia.
Yli yhdeksän kuukauden toipumisjakson vuoksi myös Rubion toisen kauden aloittaminen venyi joulukuulle saakka. Paluun kentille hän teki 19. joulukuuta, ottelussa Dallas Mavericksia vastaan.
Myös kausi 2014–2015 jäi Rubiolta vajaaksi loukkaantumisen vuoksi, syynä tuolla kertaa nilkkavamma. Hän pystyi pelaamaan kaudella yhteensä 22 ottelua. Rubio pelasi Minnesota Timberwolvesissa kaikkiaan kuusi kautta. Parhaan pistekeskiarvonsa (11,1), kuten myös parhaan syöttökeskiarvonsa (9,1) hän saavutti näistä viimeisellä, kaudella 2016–2017. Kesällä 2017 Rubio siirtyi Utah Jazziin, jolta Timberwolves sai vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausvuoron.
Heinäkuussa 2019 Rubio siirtyi Phoenix Sunsiin kolmivuotisella ja 51 miljoonan dollarin arvoisella sopimuksella.
Elokuussa 2021 Rubio siirtyi pelaajakaupan myötä Cleveland Cavaliersiin.
Maajoukkue
Rubio johdatti Espanjan mestaruuteen alle 16-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 2006, ja hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Ensimmäisen miesten maaottelunsa Rubio pelasi 18. heinäkuuta 2008. Hän saavutti Espanjan riveissä hopeaa 2008 olympiaturnauksessa.
Vuoden 2012 olympiaturnauksen Rubio joutui jättämään väliin loukkaantumisensa vuoksi. Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 hän voitti pronssia. Kiinan MM-kilpailuissa 2019 Espanja voitti maailmanmestaruuden, ja Rubio valittiin lopputurnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi sekä tähdistökentälliseen. Tokion kesäolympialaisissa 2020 Rubion edustama Espanja putosi puolivälierissä.
Egeanmeren maanjäristys 2020
Egeanmeren maanjäristys 2020 oli merenalainen maanjäristys, joka tapahtui Egeanmerellä Kreikan Sámoksen saaren ja Turkin rannikon välisellä merialueella 30. lokakuuta 2020 kello 13.51 Kreikan aikaa (14.51 Turkin aikaa). Se vaikutti erityisesti Sámoksella ja Turkin İzmirissä. Maanjäristyksen magnitudi oli 7,0 ja se tapahtui noin 21 kilometrin syvyydessä.
Kreikassa järistys tuntui erityisesti Sámoksella, jossa kuoli kaksi nuorta talon seinän romahdettua heidän päälleen. Saarella suurimmat tuhot olivat Sámoksen kaupungissa, johon iski myös pieni tsunami, sekä Karlóvasissa. Kreikassa järistys tuntui myös erityisesti Dodekanesiassa ja Kykladeilla, ja se tunnettiin Ateenassa ja Kreetalla saakka. Järistys tunnettiin myös muun muassa Bulgariassa ja Albaniassa.
Tulossa
Tulossa on Reijo Karvosen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1975.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1928
right|100px|Voimistelu
Vesa Tykkyläinen
Vesa Tapio Tykkyläinen (s. 1960) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on toiminut Digitan toimitusjohtajana vuodesta 2019. Ennen Digitaa Tykkyläinen on työskennellyt Baswaren toimitusjohtajana ja Nokialla.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1928
Vuoden kesäolympialaisten voimistelu järjestettiin 8. – 10. elokuuta 1928 Amsterdamissa, Alankomaissa. Tämä oli kahdeksas kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 148 osanottajaa 11 eri maasta. Tapahtumia oli kahdeksan, joista seitsemän oli miehille ja yksi naisille. Naiset pystyivät osallistumaan olympialaisten voimisteluun ensimmäistä kertaa.
Tom Rosenberg
Tom Rosenberg on amerikanjuutalainen elokuvatuottaja. Hän on Lakeshore Entertainment -tuotantoyhtiön perustaja ja Oscar-palkittu. Rosenberg aloitti uransa 1990-luvun alussa. Rosenbergin menestyneimpiä elokuvia on vuonna 2004 ensi-illassa ollut Million Dollar Baby, jonka pääosissa näyttelevät Clint Eastwood, Hilary Swank ja Morgan Freeman. Elokuva sai neljä Oscar-palkintoa, muun muassa parhaasta elokuvasta.
Nainen jota rakastan
Nainen jota rakastan (myös Nainen, jota rakastan; ) on Frank Borzagen ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1937. Draaman pääosissa ovat Joan Crawford, Spencer Tracy ja Alan Curtis. Crawford näyttelee Jessietä, nuorta työväenluokan naista, joka pyrkii parantamaan elämänlaatuaan naimalla poikaystävänsä vain saadakseen selville, että mies ei ole parempi mitä Jessie jätti jälkeensä. Jessie tapaa itserikastuneen miljonäärin, johon hän rakastuu, vaikka miljonäärillä on taloudellisia ongelmia.
Nainen jota rakastan perustuu Katharine Brushin tarinaan Marry for Money, jonka pohjalta ohjaaja Borzage ja Lawrence Hazard laativat käsikirjoituksen. Borzage ja Joseph L. Mankiewicz tuottivat elokuvan. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
Tuotanto
Nainen jota rakastan -elokuvan tuotanto alkoi 7. syyskuuta 1937 ja päättyi 25. lokakuuta 1937. Elokuva kuvattiin MGM:n studiossa Kalifornian Culver Cityssä. Elokuvan työnimiä olivat Class, Saint or Sinner, Shop Girl ja Three Rooms in Heaven.
Julkaisu ja vastaanotto
Nainen jota rakastan sai ensi-iltansa Kalifornian Westwoodissa 14. joulukuuta vuonna 1937. New Yorkin ensi-ilta oli 20. tammikuuta vuonna 1938 ja maanlaajuinen ensi-ilta 21. tammikuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 25. syyskuuta vuonna 1938. The New York Times kehui Crawfordin roolisuoritusta.
Edward Ward (sävellys), Chet Forrest (sanoitus) ja Bob Wright (sanoitus) saivat Oscar-ehdokkuuden parhaasta kappaleesta "Always and Always" vuonna 1939.
Nainen jota rakastan julkaistiin DVD:lle 23. maaliskuuta vuonna 2009.
Jt
Jt tarkoittaa seuraavia:
Akanakanava
Akanakanavaa tuotti TV1:n Viihdetoimitus. Ohjelman toimittajat ja ohjaajat olivat Erkki Pohjanheimo ja Seppo Seppälä. Ohjelmasarja sijoittui lauantain myöhäisiltaan, ja se oli niin sanottu ”open end” -ohjelma eli sen kesto oli etukäteen määrittelemätön.
Ohjelmasarjaa lähetettiin kerran kuussa. Ensimmäinen osa oli 15.1.1971 ja viimeinen 22.5.1971.
Television ohjelmaneuvosto reagoi
Akanakanavan nukketeatterin tutunoloisten nukkeministerien puheet ja päätökset herättivät huomiota ennen muuta Yleisradion television ohjelmaneuvostossa 15.1.1971, missä ohjelmasarjan osat vaadittiin jatkuvaan ohjelmaneuvoston ennakkokatseluun. Ohjelmaneuvoston kokouksessa äänestettiin julkilausumasta, jonka alkuosan mukaan ”ohjelmaneuvosto katsoo television viihdeohjelmien tehtävänä olevan tarjota katsojakunnalle sen haluamaa ja sopivaksi kokemaa ajanvietettä. Niitä ei saa valmistaa puoluepoliittisia, kaupallisia tai muita ryhmäetuja ajamaan”. Loppuosassa todetaan, että ”koska viimeaikaiset kokemukset poliittisluontoisista, osallistuvista viihdeohjelmista ovat osoittaneet niiden muodostuvan enemmän poliittisten kiistojen aiheuttajiksi kuin viihteen tarjoajiksi, ohjelmaneuvosto hyväksyy tässä vaiheessa vain myöhäisviihdeohjelman Akanakanava ensimmäisen esityskerran ja päättää sen jälkeen ohjelmasarjan jatkosta”. Ohjelmaneuvostonjäsenen Pauli Burmanin (SDP) ehdotti loppuosan poistamista. Se meni äänestykseen, ja koko lausuma hyväksyttiin oikeiston äänin 6-5. Kuitenkaan Yleisradion ohjesäännössä ei ole minkäänlaista mainintaa siitä, että ohjelmaneuvosto voisi kesken ohjelmakauden puuttua sarjaohjelmiin. Ohjelmaneuvoston tehtävänä on kausisuunnitelmien hyväksyminen tai hylkääminen ja jälkiarvostelu.
Ohjelmasta kirjoitettua
Jaakko S. Tola, Helsingin Sanomat 4.2.1971. Televisiosta nähtyä: ”''…Miten tärkeän hallitseva osuus tämäntyyppisissä ohjelmissa on vetäjällä, sen näytti Tarmo Manni täysin vakuuttavasti. Perusteellisen ammattitaitoinen näyttelijä, joka on kylliksi originelli osatakseen myös sopeutua muuallekin kuin näyttämölle, on lähes korvaamaton.” ''
Maija Hollmen, Helsingin Sanomat 29.3.1971: Kotimaista muotoilua. Nukkehallitus: ”''Akanakanavalla esiintyvä nukkehallitus on ehtinyt kevään aikana ilahduttaa monia. Nukkien tekijä on sarjakuvistaan tunnettu Seppo Lindqvist, helsinkiläinen taiteilija, jolla aluksi ei tuntunut tie aukeavan mistään, mutta joka on sitkeästi ajanut omaa linjaansa ja menestynyt maan ulkopuolellakin.''”
Jukka Kajava, Helsingin Sanomat 1.3.1971: Fiikus ja vuokralaiset: ”…ykkösverkon huippuikävystyttävää Akanakanavaa odotellessa.”
Vähä Pirttijärvi (Ruovesi)
Vähä Pirttijärvi on Pirkanmaalla Ruovedellä Parkkuun kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,9 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Paloselän alueeseen (35.332) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,4 metriä mpy.
Ivar Rudolf Forsman
Forsmanin vanhemmat olivat lääninrovasti Carl Rudolf Forsman ja Sofia Charlotte Björnberg ja puoliso vuodesta 1882 Matilda Roschier (k. 1906). Forsman tuli ylioppilaaksi 1876 ja suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1882. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1884. Forsman toimi pappina Ilmajoella, Pietarsaaressa ja Purmossa ja sitten Kokkolassa kappalaisena 1886–1898 ja v.t. kirkkoherrana 1894–1906. Ähtävän kirkkoherraksi Forsman tuli 1897 ja toimi myös lääninrovastina. Forsman oli Kokkolassa ruotsinkielisen tyttökoulun uskonnon ja kirkkohistorian opettaja 1886–1898. Hän oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1900, 1904 ja  1905.
Rehtori, insinööri William Forsman oli Ivar Rudolf Forsmanin veli.
Iso Kiimajärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,6 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.