cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aimontappo
Historia
Kylän läpi kulkeva Tuomarintie on vanha muinaistie. Kylässä on ollut vuoden 1540 veroluettelon mukaan kolme tilaa. Vuonna 1584 kylässä oli enää kaksi tilaa, jotka yhdistyivät yhdeksi Aimontapon kantatilaksi 1610-luvulla. Tila oli ratsutila, joka myöhemmin ostettiin perinnöksi. Kylässä on ollut kahdeksan torppaa, joista ilmeisesti viisi itsenäistyi 1900-luvun alussa. 1930-luvulla rakennettiin Aimontapontie, joka loi tieyhteyden Perniön asemanseudulle. Samoihin aikoihin Aimontapon tila joutui vararikkoon ja päätyi lopulta sotien jälkeen siirtoväen yhteisomistukseen. Tilasta lohkottiin useita tiloja ja 1950-luvun tyyppitalo on edelleen yleisin rakennus Aimontapossa.
Pohjanrimpirahkasammal
Pohjanrimpirahkasammal (Sphagnum jensenii) on sammallaji. Se kuuluu Sphagnaceae-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Pohjanrimpirahkasammal on yksi Suomen 55:stä vastuulajista lehtisammalissa. Se on uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Lajia kasvaa koko Suomessa Ahvenanmaata ja Etelä-Karjalaa lukuun ottamatta.
Veikko Puskala
1950-luvun lopulta 1970-luvulle Puskala oli alan itsenäinen yrittäjä, ja hän keräsi ja toimitti tietoa Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) toiminnasta monelle eri taholle. Yhdysvallat tuki Puskalan toimintaa ainakin 1950-luvulla. Tiedustelutoiminnassa hän käytti salanimeä Bror Eriksson.
Lapsuus ja nuoruus
Veikko Puskala syntyi talollinen, kalastaja ja maallikkosaarnaaja Erkki Puskalan ja hänen toisen vaimonsa Ida Johanna Nikodemuksentyttären (o.s. Isoniemelä) kuopuksena, isänsä ollessa jo 75-vuotias. Erkki Puskalan korkea ikä ja hänen joutumisensa Kalajoella vaikuttaneiden lestadiolaisen herätysliikkeen suuntausten ristiriitojen kohteeksi johtivat siihen, että Puskalat menettivät kotitalonsa ja Veikosta tuli huutolainen, joka joutui kokemaan huutolaispojan halveksitun aseman ja myös siirtymään kasvatusperheestä toiseen. Kasvatusperheissä Veikko koki niin hyvää kuin huonoakin kohtelua ja oli taustansa vuoksi koulukiusattu. Käytyään rippikoulun tavallista nuorempana Veikko muutti 1926 Helsinkiin, minne hänen äitinsä oli aiemmin asettunut.
Ura
Puskalan ammattiyhdistysuran voi katsoa alkaneen ensimmäisessä pitempiaikaisessa työpaikassa Katajanokan telakalla, missä hän työskenteli levysepän apulaisena. Levyseppä Valve ohjasi niittipoikansa liittymään ammattiosastoon 15. lokakuuta 1927. Saman tien työväkeä silmällä pitävä Etsivä Keskuspoliisi kirjasi hänet kortistoonsa kommunistina. Ensimmäisenä luottamustehtävänään Puskala toimi Helsingin teollisuusneuvosto I:n Katajanokan työhuonekunnan huvitoimikunnan sihteerinä. Levysepän apulaisen tehtävät jätettyään Puskala toimi viilarina sekä kouluttautui hitsaajaksi ja myöhemmin seospäällystäjäksi eli galvanoijaksi.
Vuonna 1935 Puskala valittiin ammattiyhdistysjakautumisen yhteydessä syntyneen pienpeltiseppien ammattiosaston puheenjohtajaksi. Järjestöura jatkui myöhemmin Metalliliitossa ja sosiaalidemokraateissa.
Tiedustelutoiminta
Puskala aloitti kommunistien vastaisen tiedustelutoiminnan 1940 perustetussa Suomen Aseveljien Työjärjestössä (SAT) sekä jatkosodan aikana toimineessa Vapaus – Isänmaa – Aseveljeys -järjestössä (VIA). Hän oli sotavuosina Metalliliiton toimitsija ja vuonna 1946 hänet valittiin SDP:n järjestösihteeriksi. Puskala oli myös SDP:n vt. puoluesihteerinä 1952–1953. Hän luopui järjestösihteerin tehtävistä hävittyään 1955 puoluesihteerivaalissa Väinö Leskiselle.
Puskalalla oli toimivat suhteet muun muassa 1952 perustettuun Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki (SYT) -säätiöön, jonka taustalla olleet teollisuuspiirit tukivat häntä. SYT:n kautta hänen raporttejaan välitettiin edelleen eräille luotettavina pidetyille poliitikoille sekä työmarkkinajärjestöjen johtajille. Puskala lähetti säätiölle tiedusteluraportteja, joita hän keräsi rakentamansa verkoston kautta. Puskalalla oli yhteyksiä armeijan tiedusteluun Kalle Lehmuksen kautta, Suojelupoliisiin, Arvo Tuomiseen ja Urho Kekkoseen.
Pääesikunnan tarkkailuosaston luonne muuttui Valpo II:n alasajon yhteydessä. Kun turvallisuuspoliisia ei enää tarvinnut entiseen tapaan valvoa, tiedustelua ja vastatiedustelua koordinoineet Kalle Lehmus ja Uljas Antero Käkönen alkoivat hoitaa Puolustusvoimien tarkkailijaverkostoa ulkomailla. Syntyi Lehmuksen putiikki. Pääesikunnalle tuli käyttöä Puskalan verkoston palveluille Suomen sisäisessä kommunistien valvonnassa.
"Putiikki" syntyy
1950-luvun lopulla, kun ristiriidat skogilaisten ja leskisläisten välillä johtivat SDP:n hajaannukseen, Puskala siirtyi aluksi skogilaisten leiriin. Hän irtaantui kuitenkin pian näistä ja ryhtyi 1959 itsenäiseksi tiedustelualan yrittäjäksi käyttäen hyväkseen SDP:n tiedustelutoiminnan aikana vuodesta 1953 lähtien keräämiään kortistoja. Peitteeksi Puskala perusti kirjapainon, Kilama Oy:n, jonka perustamisasiakirjat hyväksyttiin lokakuussa 1958. Hän lähetti edelleen raporttejaan SYT:lle, jonka kautta ne levisivät edelleen luotettavina pidetyille tahoille, kuten suojelupoliisille ja Kustaa Vilkunan kautta presidentti Kekkoselle. Puskala sai puolestaan rahaa työnantajilta SYT:n kautta ja myöhemmin Taloudellisen Tiedotustoimiston kautta.
Puskala oli mm. Veikko Hauhian hankkiman SKP:n sisäpiiritiedon välittäjä Suojelupoliisille vuoden 1958 kesästä lähtien. Hauhia, Puskala ja Arvo Tuominen tekivät yhteistyötä SKP:n rikkomiseksi tukemalla apupuolue SKDL:n sisäistä oppositiota.
Presidentti Kekkonen kuului Puskalan organisaation toimittamien raporttien vastaanottajiin ja luki ne tarkasti: 1970-luvun alussa hän huomautti muutoksista raporttien kieliasussa ja tehdyissä päätelmissä.
Puskalan organisaatiolla oli Jarkko Vesikansan arvion mukaan 5–10 tiedottajaa SKP:n ja SKDL:n sisällä. Heistä tunnetaan ainakin ay-toimitsija ja SKP:n keskuskomitean jäsen Veikko Hauhia sekä SKDL:n kunnallisasiain sihteeri Jalo Lepola. Hauhian motiivina on arveltu olleen henkilökohtaiset taloudelliset vaikeudet sekä Stalinin terrorin aiheuttama katkeruus. Lepola puolestaan ei hallinnut alkoholinkäyttöään vaan saattoi kertoa humalassa ollessaan puolueen asioista avoimesti sivullisille. 1960-luvun alussa Puskala oli myös järjestämässä yhdessä SYT:n kanssa rahoitusta Jarno Pennasen toimittamalle Tilanne-lehdelle, millä pyrittiin hajottamaan SKP:tä. Lehden merkitys jäi vähäiseksi, mutta myöhemminkin SYT ja Puskala rahoittivat muita toimia, joilla pyrittiin saamaan aikaan hajaannusta SKP:n sisällä. Tiedotusvälineille tarjottiin aineistoja: esimerkiksi Vaasa-lehdelle kerrottiin SKP:n Vaasan piirin sisäisistä kiistoista.
Puskala julkaisi 1974 Kauko Kareen Alea-kirjan kustantamana salanimellä Toveri X kirjasen Beljakov, Sinisalo ja Suomi: raportti kulissien takaa, jossa hän paljasti Neuvostoliiton entisen suurlähettilään Aleksei Beljakovin vuonna 1970 käymiä keskusteluja SKP:n johtajien kanssa. Teoksen tietoja pidettiin epäluotettavina. Puskala jäi eläkkeelle 1978; hänen merkittävin tiedottajansa Veikko Hauhia oli eläköitynyt 1976. Yhteyttä he pitivät vuoteen 1979 saakka. Puskalan organisaatio jatkoi vielä raporttien lähettämistä 1980-luvun alkuun saakka. Puskala itse muutti eläkkeelle siirryttyään Kalajoen Vasankariin ja asui siellä loppuvuotensa.
Walid Jumblatt
pienoiskuva|Walid Jumblatt vuonna 2005. Walid Jumblatt (s. 7. elokuuta 1949 Moukhtara) on libanonilainen poliitikko. Hän on yksi Libanonin druusien johtohahmoista, ja saa tukea myös muilta maan uskonnollisilta vähemmistöiltä.
Jumblattin isä Kamal Jumblatt perusti vasemmistopuolueen Progressive Socialist Party (PSP) vuonna 1949, ja Walid Jumblatt siirtyi sen johtoon 1977.
Jumblatt on vaihtanut liittolaissuhteitaan usein. Kun syyrialaiset miehittivät Libanonia, Jumblatt oli heidän läheinen liittolaisensa, mutta syyrialaisten lähdettyä hän liittyi maan arvostelijoihin. Hän oli mukana Yhdysvaltojen ja Saudien tukemassa liittoumassa, joka voitti vuoden 2009 vaalit, mutta erosi siitä pian vaalivoiton jälkeen.
Vähä Kivilampi
Vähä Kivilampi Pieni Kivilampi on Etelä-Savossa Mäntyharjulla Ahveniston kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,8 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Karjolammen–Kousanjärven valuma-alueeseen (14.178) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 82 metriä mpy.
Hermh
Kappaleiden sanoitukset liittyvät vampirismiin, pimeyteen ja mystiikkaan.
Kokoonpano
Nykyiset jäsenet
Entiset jäsenet
Diskografia
Studioalbumit
EP:t
Ratsastavat hurjat
Ratsastavat hurjat (Silver Lode) on Allan Dwanin ohjaama lännenelokuva vuodelta 1954. Elokuva edustaa Hollywoodin kommunistivainoista inspiraation saaneita elokuvia.
Elokuva on saanut vaikutteita Sheriffistä, joka kuuluu samaan Hollywoodin kommunistivainoja kommentoivien elokuvien joukkoon. Elokuvassa sheriffinä esiintyvä roisto McCarty, jonka nimi viittaa senaattori Joseph McCarthyyn ja epäamerikkalaista toimintaa tutkivaan komiteaan, saapuu pikkukaupunkiin pidättämään Dan Ballardia (John Payne). Viaton mies joutuu syytetyksi murhasta, ja lähes koko yhteisö hylkää hänet, uskollista morsianta lukuun ottamatta.
Bloodborne
Bloodborne (projektinimeltään Project Beast) on From Softwaren kehittämä ja Sonyn julkaisema toimintaroolipeli. Sen on ohjannut peliohjaaja Hidetaka Miyazaki. Peli julkaistiin 25. maaliskuuta 2015 yksinoikeudella PlayStation 4 -pelikonsolille.
Pelissä on samankaltaisia ominaisuuksia kun pelitalon muissa sarjoissa kuten Dark Souls, Demon’s Souls, King's Field ja Shadow Tower pelisarjoissa, mutta Bloodborne perustuu kuitenkin täysin erilliseen maailmaan.
Pelille julkaistiin 25. marraskuuta 2015 lisäosa The Old Hunters, jonka myötä peliin lisättiin kokonaan uusia alueita, aseita ja vihollisia.
Bloodborne on ainut From Softwaren tekemä peli, joka on virallisesti käännetty suomen kielelle.
Pelaaminen
Peli on kolmannesta persoonasta kuvattu haastava toimintaroolipeli, jossa on myös selviytymiskauhupelin piirteitä. Pelin maailma, ja sen hahmot ovatkin saaneet paljon vaikutteita H. P. Lovecraftin kauhukirjoista.
From Softwaren edellisistä peleistä poiketen Bloodborne ei sijoitu keskiaikaan vaan 1700–1800-luvun Englantiin ja siinä on vivahteita steampunkista, vaikka pelin tunnelmaa voidaankin pitää enemmän goottilaisena. Pelin tapahtumapaikkana on kuvitteellinen Yharnamin suurkaupunki, jonka verta janoavat pedot ovat vallanneet. Pelissä pelaajan tulee vaeltaa kaupungin katujen, viemäristöjen, puistojen, sekä metsien läpi etsien keinoa vapauttaa kaupunki petovitsauksesta. Turvallinen alue pelissä on metsästäjän uni, jonne pelaajan sielu on vangittu. Kaupungin lisäksi pelissä on tutkittavana niinkutsutut maljaluolastot, joista osa on satunnaisesti generoituja. Kun pelaaja tutkii satunnaisesti generoitua maljaluolastoa, hän ei voi olla koskaan varma siitä mitä hän tulee luolastosta löytämään.
Kun pelaaja saapuu ensimmäisen kerran uneen, niinkutsutut viestinviejät lahjoittavat pelaajalle yhden terä-aseen kolmesta eri vaihtoehdosta, sekä yhden tuli-aseen kahdesta vaihtoehdosta. Tämä määrittää sen taistelutyylin, jota pelaaja tulee pelin alussa käyttämään. Kun pelaaja vaeltaa pelimaailmassa, hän tulee löytämään kaupungista lisää aseita, sekä erilaisia tarvikkeita, jotka auttavat pelaajaa selviytymään taisteluista petoja vastaan.
Pelissä on vihollisten lisäksi useita NPC-hahmoja, joiden kanssa vuorovaikuttaminen avaa vaihtoehtoisia sivutehtäviä ja erikoispalkkioita. Näiden hahmojen sijainnit eivät usein ole aloittelijalle ilmeisiä, vaan saattavat vaatia pelimaailman tutkimista löytyäkseen. Tiettyjen hahmojen kanssa vuorovaikuttaminen ja pelimaailman tarkka tutkiminen avaa myös yhden pelin kolmesta vaihtoehtoisesta lopusta.
Pelissä valuuttana käy vihollisilta kerätyt verihöiveet (eng. echoes of blood), jolla voi joko voimistaa oman hahmon kykyjä, tai ostaa verellä aseita, sekä erilaisia tarvikkeita. Pelaaja voi pikamatkustaa pelissä lampuille, joita löytyy eri osista kaupunkia. Mikäli pelaaja kuolee, hän syntyy uudelleen edellisen lampun varrella, jonka pelaaja on löytänyt. Samalla pelaaja tiputtaa kaikki keräämänsä veret, sinne minne hän kuoli. Joskus veren voi syödä peto, joka löytää pelaajan verijäljen, jolloin pedosta tulee normaalia voimakkaampi. Pelaajalla on yksi mahdollisuus hakea keräämänsä veret takaisin. Jos pelaaja epäonnistuu tässä ja kuolee toisenkin kerran, hän tulee menettämään kyseiset veret lopullisesti.
Tarina
Peli sijoittuu kuvitteelliseen Yharnamin kaupunkiin, jossa on meneillään ikuinen metsästyksen yö. Kaupungin on vallannut kulkusairaus ”petovitsaus”, joka muutti kaupunkilaiset vähitellen hirviöiksi. Kun saastuneet hirviöt alkoivat tappaa kaupungin asukkaita, paikalliset ryhtyivät vastatoimiin. Suuri osa ihmisistä lähti pois kotoaan aseiden kanssa metsästämään näitä hirviöitä, suojellakseen perheitään, mutta lopulta sairaus lankesi myös heihin. He eivät kuitenkaan itse tajunneet muuttuneensa hirviöiksi, joita heidän oli alun perin tarkoitus tappaa. Täten hirviöiksi muuttuneet ihmiset vaeltavat ikuisesti Yharnamin kaduilla. He eivät kuitenkaan enää metsästä hirviöitä, vaan nykyään he ovat hirviöitä, jotka metsästävät kaikkea elollista. Heidän ihmismäisestä olemuksestaan on enää jäljellä pakkomielle tappaa.
Pelaajan luoma hahmo on kaupungin ulkopuolelta tullut matkalainen. Pelin alkaessa pelaajan hahmo herää klinikassa, jossa salaperäinen parrakas mies antaa hänelle verensiirron, joka tekee tästä ”metsästäjän”. Tarinan alussa pelaajahahmo kertoo tulleensa etsimään salaperäistä kalvasverta (paleblood). Kalvasverestä ei tiedetä muuta kuin, että se sijaitsee jossakin Yarnhamin kolkassa.
Pelaajan sielu on vangittu metsästäjän uneen. Tämän seurauksena pelaaja herää takaisin henkiin aina sen jälkeen kun hän kuolee. Metsästäjän unessa pelaajaa auttavat vanha, pyörätuolissa istuva Gerhman, sekä elävä nukke, joka tarjoutuu vahvistamaan pelaajan kykyjä vastineeksi verihäiveistä, eräänlaisesta valuutasta, jota viholliset pudottavat kuollessaan. Lisäksi pelaajan on mahdollista käydä kauppaa unimaailmoissa vaeltavien viestinviejien kanssa, jotka myyvät pelaajalle uusia esineitä, kun hän löytää pelimaailmasta näihin esineisiin oikeuttavia metsästäjän riipuksia.
Pelaajan päämäärä on löytää ratkaisu kaupunkia turmelevaan petovitsaukseen, jolloin aamu koittaa ja hänen sielunsa vapautetaan unesta.
Taisteleminen
Bloodbornen hahmot ovat voimakkaampia ja nopeampia kuin Dark Souls pelien hahmot, ja toisin kun Dark Souls peleissä, Bloodbornessa on tuliaseita. Niiden lisäksi pelissä on niinkutsuttuja erikoisaseita (trick weapons). Erikoisaseet on rakennettu niin että niitä voi käyttää aina kahdella eri taistelutyylillä. Tällaisia aseita ovat esimerkiksi terävänä lyömäaseena toimiva kävelykeppi, jonka sisälle on piilotettu ruoska.
Peli eroaa Dark Souls-peleistä suuresti taistelupelimekaniikassa. Dark Souls-peleissä taistelemisessa tärkeintä on puolustaminen, usein kilven avulla. Bloodbornessa itsensä puolustaminen tapahtuu pääasiassa vihollisten iskuja väistellen. Selviytyäkseen hengissä Bloodbornessa pelaajan kannattaa olla aggressiivinen. Hyökkäys on paras puolustus. Menetetyt kuntopisteet voi palauttaa käyttämällä siihen tarkoitettuja veripulloja, joita pelaaja voi joko ostaa tai löytää maailmasta runsain mitoin.
Toisin kun Dark Souls peleissä, joissa torjuminen tehdään kilvellä, Bloodbornessa torjuminen tehdään ampumalla vihollista sellaisella hetkellä kun vihollinen on tekemässä hyökkäys iskua pelaajaan. Mikäli ampumisen ajoitus on kohdallaan, vihollisen tasapaino pettää, jolloin tähän voi tehdä erikois-iskun, jonka aikana pelaaja repii sisäelimiä irti vihollisen kehosta. Tämä tekee runsaasti vahinkoa vihollisiin. Tätä ei voi kuitenkaan tehdä iso-kokoisiin vihollisiin, jotka ovat huomattavasti pelaajaa suurempia. Nämä viholliset vaativat kaatuakseen paljon vahinkoa kriittisiin paikkoihin, kuten päähän tai jalkoihin.
Aseet ja esineet auttavat pelaajaa taistelemaan eri tyyppisiä vihollisia vastaan. Perustasolla pelaajalla on käytössään vasemman käden trick weapon-teräaseet, sekä oikean käden tuliaseet. Oikeassa kädessä on myös mahdollista pitää toisinaan tarvittavia soihtuja tai kilpiä. Pelaaja pystyy vaihtamaan lennossa kahden vasemman ja kahden oikean käden aseen välillä, kuten myös kuuden käytettävän esineen välillä. Jotkut aseet tekevät bonusvahinkoa tiettyjä vihollisia vastaan, mikä ilmenee aseiden kuvauksesta. Sahateräiset aseet tekevät lisävahinkoa kaikille pedoille, ja kirkon suunnittelemat aseet tekevät lisävahinkoa kaikille kirkon vihollisiksi tuomituille vihollisille.
Aseita on mahdollista voimistaa verikiviksi kutsutuilla esineillä, ja aseisiin voi lisätä uusia ominaisuuksia erityisillä verijalokivillä, jotka esimerkiksi vahvistavat ja vaihtavat aseen aiheuttamaa vahinkotyyppiä.
Veri on myös isona osana pelin tarinaa: pelin olennot janoavat verta koska veren juominen tekee niistä voimakkaampia olentoja, mutta samalla heistä saattaa tulla epämuodostuneita petoja.
Verkkopeli
Pelissä on laaja verkkopeli, jossa voi auttaa muita pelaajia, tai taistella heitä vastaan.
Pelissä on useita liittoutumia, jotka syventävät nettipelin mekaanikoita. Näistä esimerkkeinä Hunter of Hunters liittoutuma, jonka jäsenet hyökkäävät niiden pelaajien kimppuun, jotka ovat murhanneet muita pelaajia, sekä The League liittoutuma, jonka jäsenet auttavat muita pelaajia.
Pelissä on myös monia muita verkkopeliominaisuuksia. Pelaaja voi muun muassa nähdä ympärillään olevista pelaajista vaeltelevia kummituksia.
Pelaajat voivat jättää maahan viestejä, joita muut pelaajat voivat lukea. Mikäli pelaaja kuolee, viestinviejät kuljettavat hänen kuolinpaikalleen hautakiven, jonka muut pelaajat voivat nähdä. Mikäli joku pelaaja koskettaa toisen pelaajan hautakiveä, hän näkee miten tämä pelaaja on kuollut.
Tämän lisäksi pelaajat voivat jakaa keskenään kohtaamiaan maljaluolastoja.
Vastaanotto
Useimmat kriitikot ja souls-sarjan fanit ovat kehuneet peliä miltei mestariteokseksi. Kehuja ovat etenkin saaneet pelin kekseliäs tasosuunnittelu, jännittävät pomotaistelut ja todella karmivat hirviöt.
RMS Baltic (1903)
RMS Baltic oli White Star Linen höyryalus, joka valmistui 1904 Harland and Wolffin telakalta Belfastissa Pohjois-Irlannissa. Baltic oli maailman suurin alus vuoteen 1905. Alus oli yksi niin kutsutuista ”Neljästä suuresta”, joista muut alukset olivat Celtic, Cedric ja Adriatic.
Palvelus
Alus palveli joukkojenkuljetusaluksena ensimmäisessä maailmansodassa.
Jälleen kerran Balticista tuli pelastusalus, kun se pelasti miehistön haaksirikkoutuneesta Northern Lightista Newfoundlandin rannikolla 6. joulukuuta 1929. Viimeisen matkansa alus teki Liverpoolista New Yorkiin 17. syyskuuta 1932. Baltic myytiin tammikuussa 1933 ja sen matka romutettavaksi alkoi 17. helmikuuta Liverpoolista Japanin Osakaan.
Codename: ICEMAN
Codename: ICEMAN on SCI-pelimoottorilla tehty graafinen seikkailupeli, jonka on julkaissut Sierra On-Line vuonna 1989. Pääsuunnittelija oli Jim Walls, joka loi myös useita Police Quest -pelejä. Maininta "Codename: PHOENIX" Sierran mainosmateriaalissa viittaa siihen, että ICEMANin oli tarkoitus olla ensimmäinen osa Codename-sarjassa, mutta vähäisen myynnin takia pelille ei tullut jatko-osia.
Yksi ICEMANin merkittävimpiä ominaisuuksia on, että suuri osa tapahtumista sijoittuu sukellusveneeseen; pelaaminen edellyttää pelaajalta myös sukellusveneen ohjaamista.
Juoni
Tarina sijoittuu tulevaisuuteen öljykriisin aikaan ja Tunisiassa on yhtäkkiä huomattu olevan valtavia määriä korkealaatuista öljyä. Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain hallitusten yrittäessä hankkia mahdollisimman paljon öljyä, Neuvostoliiton tukemat terroristit kidnappaavat Yhdysvaltain suurlähettilään yrittäessään saada aikaan kansainvälisen selkkauksen.
Merivoimien upseeri Johnny Westland saa tiedon tilanteesta hänen ollessaan lomalla Tahitilla ja kutsutaan pelastustehtävään. Yöllä ennen paluutaan velvollisuuksiensa pariin, hänellä on yhden yön suhde salaperäisen kauniin naisen, Stacyn kanssa.
Pentagonissa, Westlandia tiedotetaan tilanteesta, jolloin hän saa tietoonsa, että Stacy on myös agentti, joka hänen on tavattava, kun hän saavuttaa kohteensa. Saavuttaakseen kohteensa, Westland kulkee ydinkäyttöisellä sukellusveneellä, USS Blackhawkilla. Taisteltuaan neuvostoliittolaisten alusten kanssa, navigoituaan jäävuorikenttien läpi ja korjattuaan epäkuntoisia laitteita, hänen täytyy tunkeutua sähköisen satamavalvonnan läpi Tunisiassa. Sukelluslaite on ohjattava herkkien magneettikenttien läpi huomaamatta.
Lopuksi Westland tapaa Stacyn rannalla Tunisiassa. Työskennellessään yhdessä, agentit vapauttavat suurlähettilään. Lopussa Westland ylennetään ja kosii Stacyä.
Pelattavuus ja tekniset ominaisuudet
pienoiskuva|left|Ruudunkaappaus pelistä Teknisesti, ICEMAN on kehittyneempi kuin Sierran aiemmat pelit. Westland voi liikkua kahdeksaan suuntaan neljän sijaan, pelihahmo muuttaa muotoaan riippuen vaatetuksesta ja animaatiot ovat sulavia.
Toinen innovaatio mahdollistaa pelaajan seisomisen esineen edessä, ja kirjoitettaessa <tt>LOOK</tt>, sen sijaan, että yrittää useita käyttää useita substantiiveja. Myös kirjoittamalla <tt>LOOK [OBJEKTI]</tt> aiheuttaa Westlandin kääntymisen kohti esinettä.
Toisaalta, tekstiparseri ymmärtää vain tiettyjä syntakseja. Esimerkiksi kun seisoo tikkaiden vieressä, ohjelma ymmärtää vain käskyn <tt>CLIMB UP</tt>, kun taas vastaavat muut pelit ymmärtäisivät käskyt <tt>GO UP</tt> tai vain <tt>CLIMB</tt> tai <tt>UP</tt>. Kohteita pystyy tutkimaan myös hiiren oikealla painikkeella, mutta vain rajoitetuisti. Muita kohteita pelaajan täytyy tutkia kirjoittamalla <tt>LOOK</tt>.
Useimmat arvoitukset pelissä pyörivät menettelyiden ja toimintapojen ympärillä, olivat ne sitten ensiapuun, armeijaan tai byrokraatiaan liittyviä. Nämä ovat yleisesti kuvattu pelin käsikirjassa. Yleensä, jos pelaaja ei noudata tiukkoja menettelyitä, seuraukset ilmenevät vasta paljon myöhemmin pelissä. Joissakin kohdissa, pelissä ei voi edetä ja pelaajan täytyy palata aiemmin tallennettuun kohtaan.
Lisäksi jotkin osat pelissä riippuvat voimakkaasti satunnaisiasta tekijöistä, kuten torpedoiden tehokkuudesta sukellusvenetaisteluissa. Yhdessä vaiheessa pelaajan täytyy saada pullo sukellusveneen miehistön jäseneltä voittamalla tämä noppapelissä. Miehistön jäsen syyttää pelaajaa huijaamisesta, jos pelaaja toistuvasti tallentaa ja palauttaa pelin voittaakseen noppapelin (niin saa tehdä vain kahdesti).
Vastaanotto
Computer Gaming World -lehti vuonna 1990 piti pelin simuloinneista, parantuneesta parserista, grafiikasta, vaikeista arvoituksista ja äänikortti tuesta, mutta jäävuoritehtävä oli tylsähkö. Yhteenvedossa todettiin, että Sierran seikkailuista pitävät nauttisivat pelistä.
Vuoden 2007 arvostelussa, Adventure Gamers -sivuston Dante Kleinberg antoi ICEMANille 1,5 / 5 tähteä, vedoten umpikujatilanteisiin ja turhauttaviin simulointijaksoihin. Kleinberg kuitenkin kehui pelin klassista Sierran ulkoasua.
Cleanthony Early
Cleanthony Early (s. 17. huhtikuuta 1991 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
New York Knicks varasi Earlyn NBA:han vuoden 2014 varaustilaisuudessa 34. vuorolla. Hän pelasi ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan myös Knicksin D-liigajoukkue Westchester Knicksissä.
30. joulukuuta 2015 Early oli ollut palaamassa kotiinsa strippiklubilla vietetyn yön jälkeen, kun kuuden miehen joukkio pakotti Earlya ja tämän tyttöystävää kuljettaneen Uber-auton pysähtymään. Earlylta ryöstettiin tämän mukana olleet kultaketjut ja kultahampaat, käteistä ja matkapuhelin, ja lisäksi häntä ammuttiin oikeaan jalkaan.
Haapalampi (Heinola, Imjärvi)
Haapalampi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Imjärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 8,0 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 85 metriä mpy.
Chiaroscuro
thumb|250px|[[Gerard van Honthorst, Puhemies, 1625. Teoksessa valon ja varjon siirtymä ilmenee tyypillisessä yöllisessä kohtauksessa, jota valaisee kynttilä. ]] Chiaroscuro ( ’kirkas’, oscuro ’pimeä’) eli valohämy tarkoittaa maalauksessa asteittaista siirtymistä valosta varjoon. Valon ja varjon vaihtelua alettiin soveltaa näkyvämmin Italian renessanssissa, mutta voimakkaan chiaroscuron kehittäjänä pidetään Caravaggioa ja sen tyypillisenä soveltajana Rembrandtia. Chiaroscuro sekoitetaan toisinaan pehmeisiin ja häivytettyihin väreihin perustuvaan sfumatoon, jota ovat käyttäneet Leonardo da Vinci ja Rafael. Chiaroscurolle on kuitenkin ominaista suhteellisen jyrkät valon ja varjon erot, vaikka valöörien siirtymät ovatkin vähittäisiä. Myös valon suunta ja toisinaan myös valon lähde ovat chiaroscurossa selkeitä, kun taas sfumatossa valo on pehmeää hajavaloa.
Chiaroscuro vahvistaa kolmiulotteisuuden ja tilan tuntua. Se oli täysrenessanssin maalaustaiteessa eräs niistä tekijöistä, jonka ansiosta Euroopan taide alkoi eriytyä muun maailman taiteesta.
Huilutylli
Huilutylli (Charadrius melodus) on pohjoisamerikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää Kanadan ja Yhdysvaltain keskilännen, Suurten järvien alueen ja Atlantin rannikon Newfoundlandista Pohjois-Carolinaan. Lajin holotyypin kuvaili George Ord Great Egg Harborista New Jerseystä 1824.
thumb|left|250px|Huilutyllin kahden päivän ikäinen poikanen
Preeriatylli
Preeriatylli (Charadrius montanus) on pohjoisamerikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää Yhdysvaltain keskilännen Kanadan rajalta Itä-Coloradoon. Lajin holotyypin kuvaili John Kirk Townsend Wyomingista 1837.
Hirvilampi (Heinola)
Hirvilampi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Hirvisalon kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 87,6 metriä mpy.
Persian kirjallisuus
Persian kirjallisuus koostuu persian kielellä kirjoitetuista teksteistä ja suullisesta tarinaperinteestä. Persiankielinen kirjallisuusperinne on ikivanha. Muinaisessa Persiassa puhuttiin useita eri iranilaiskieliä, ja poliittisten muutosten myötä niistä nousi viralliseksi "persian kieleksi" milloin mikäkin. Nykypersian historian katsotaan alkavan noin vuodesta 900, jolloin persiaa alettiin kirjoittaa arabialaisilla kirjaimilla.
Persian kulttuurissa runoutta on arvostettu enemmän kuin proosatekstejä. Kauniisti tekstattu runo on oma taidemuotonsa, joka miellyttää niin silmää kuin korvaakin.
Varhainen kirjallisuus: Ennen islamia
Avesta on zarathustralaisuuteen liittyvä, muinaisen Persian pyhien kirjoitusten kokoelma. Avesta on kirjoitettu muinaispersialaisella avestan kielellä.
Klassinen kausi
Ensimmäinen suuri lyyrikko oli Rudaki (860-940), joka toimi Bukharassa samanidien hovirunoilijana.
Persialaisen eeppisen runouden keskeinen teos on Ferdousin (noin 935-1020) vanhempien lähteiden pohjalta laatima eeppinen runoelma Šāhnāma ("Kuningaskirja"). Kirja yhdistää muinaisen Persian kuninkaiden todellisen historian suureen määrään folkloreaineistoa ja tarustoa. Keskeinen, tarinat yhteen sitova hahmo on tarunomainen soturi ja sankari Rostam. Se on julkaistu suomeksi vuonna 2016.
Farīd-al-dīn ʿAṭṭār (noin 1145-1221) kirjoitti sekä lyriikkaa että laajoja eeppisiä runoelmia. Hänellä oli jonkinlaisia yhteyksiä suufilaisuuteen, ja hän oli kiinnostunut mystiikasta..
Neljäs tärkeä klassikkorunoilija on 1200-luvulla elänyt Muhammed Šemseddin Hāfiz. Hafiz kirjoitti ghazaleja eli 7-9 riviä pitkiä runoja, joissa jokainen säepari päättyy samoihin sanoihin. Hafizin runot ovat edelleen hyvin suosittuja. Useimmat niistä keertovat rakkaudesta. Niissä yhdistyvät nokkelat sanavalinnat, rikas mielikuvitus, ja silkkinen sulosanaisuus.
Lännessä tunnetuin persialainen klassikkorunoilija on Omar Khaijam, joka eli 1000–1100-luvulla. Iranilaiset itse muistavat hänet paremmin tähtitieteilijänä kuin runoilijana. Omarin nimiin on pantu joukoittain nelisäkeisiä mietelmiä (rubayat), joita englantilainen runoilija Edward Fitzgerald käänsi ja julkaisi vuodesta 1859 alkaen.
Moderni kirjallisuus
Nima Yushij aloitti runouden uudistamisen 1920-luvulla, mutta moderni runous lähti laajemmin vauhtiin vasta 1940-luvulla. Monet runoilijat joutuivat sensuurin kohteiksi, vankilaan tai maanpakoon sekä ennen että jälkeen vuosien 1978-1979 islamilaisen vallankumouksen.
Realistisen proosan merkkiteos on Mohammed Ali Jamalzadehin novellikokoelma vuodelta 1921. Naiskirjailijoita tuli huomattavasti lisää 1900-luvun loppupuolella, ulkomailla tunnetuin on Shahrnush Parsipur. Mahmoud Dawlatabadi edustaa sosiaalista realismia kymmenosaisella sarjallaan, joka kertoo nomadien elämästä. Islamilainen tasavalta on pitänyt enimmäkseen tiukkaa kuria poliittisen, moraalisen ja uskonnollisen oikeaoppisuuden nimissä. Monet kirjailijat ovatkin jatkaneet uraansa ulkomailla.
Groundhog Day
Groundhog Day ('murmelinpäivä') on Yhdysvalloissa ja Kanadassa vietettävä juhlapäivä.
Juhlan tarkoituksena on vuosittain 2. helmikuuta ennustaa talven pituutta. Tämän selvittämiseksi ajetaan metsämurmeli pesästään. Jos sää on pilvinen eikä murmelin varjoa näy, merkitsee se talven loppuvan pian. Aurinkoisella säällä näkyvä murmelin varjo ennustaa talven kestävän vielä vähintään kuusi viikkoa. Tunnetuinta Murmelinpäivän seremoniaa vietetään Pennsylvaniassa, Punxsutawneyn kaupungissa, jonne saapuu joka vuosi kymmeniätuhansia turisteja.
Muualla maailmassa juhla on tullut tunnetuksi Päiväni murmelina -elokuvasta, jonka pääosassa on Bill Murray.
Aiheesta muualla
Groundhog.org
Loud, Fast Ramones: Their Toughest Hits
Loud, Fast Ramones: Their Toughest Hits on Ramonesin kokoelma-albumi vuodelta 2002. Se sisältää yhtyeen suurimpia hittejä. Se on yksi monista Ramones albumeista, jotka ovat myyneet kultaa. Kaikki albumin kappaleet, paitsi 3 viimeistä, ovat remasteroituja.
Engelbrecht Boijer
Engelbrecht Boijer (1. joulukuuta 1800 Turku – 24. heinäkuuta 1850 Mouhijärvi ) oli suomalainen pappi ja sanomalehden toimittaja.
Boijerin vanhemmat olivat turkulainen saaristoperämies Erik Boije ja Elisabet Pahkalin. Hän kävi Turun katedraalikoulun ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1819. Boijer opiskeli Turun akatemiassa ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1822.
Boijer työskenteli Turun katedraalikoulun opettajana, Turun suomalaisen seurakunnan kirkkoherran apulaisena ja kappalaisena sekä Mouhijärven kirkkoherrana vuodesta 1834. Hänet nimitettiin rovastiksi vuonna 1841. Boijer toimitti Turun Wiikko-Sanomia vuosina 1825–1827 ja 1829–1831.
Echo (Hermhin albumi)
Echo on puolalaisen metalliyhtye Hermhin kokoelma-albumi, joka on koottu yhtyeen kahdesta demosta. Se on julkaistu vuonna 1995 levymerkillä Entrophy Records.
Kappaleet
Digipack-bonus (2006)
Citroën Jumper
Citroën Jumper on Citroënin vuodesta 1994 lähtien valmistama pakettiautomalli, joka korvasi Citroën C25:n. Jumper on lähes identtinen sisarmalliensa Fiat Ducaton ja Peugeot Boxerin kanssa. Ison-Britannian markkinoilla autoa myydään nimellä Citroën Relay. Kuten sisarmerkkienkin mallit, Jumper on erityisen suosittu matkailuautojen alustana. Jumperia valmistetaan sisarmalliensa kanssa Italian Atessassa Sevel Surin tehtaalla.
Citroën Jumper I (1994–2006)
Fiatin ja PSA-konsernin yhteisen hyötyajoneuvomalliston siirtyessä alkuvuodesta 1994 uuteen sukupolveen, vaihtoi Citroën mallinsa nimen C25:stä Jumperiksi. Vastaavasti Peugeot J5:stä tuli Boxer. Kolmikosta ainoastaan Fiat säilytti mallinsa alkuperäisen nimen Ducaton. Kolmikko valittiin Vuoden pakettiautoksi 1994.
Valikoiman ainoa bensiinimoottori oli 2,0-litrainen (108 hv) kahdeksanventtiilinen SOHC, jossa oli monipisteruiskutus. Kaikki dieselmoottorit olivat SOHC-tyyppisiä. Jumperin valikoiman muodostivat 1,9 D (68 hv) ja TD (91 hv) sekä 2,5 D (85 hv) ja TD (102 hv). Viisivaihteisen manuaalivaihteiston lisäksi saatavana oli myös nelivaihteinen automaatti.
Lisävarusteina Jumperiin oli saatavilla muun muassa kuljettajan turvatyyny, ABS-jarrut ja ilmastointi.
2,5 TD muuttui vuonna 1998 suorasuihkutteiseksi, ja sen teho nousi 106 hevosvoimaan. Uusi moottori oli Ivecon 2,8 TD (120 hv), jossa siinäkin oli suorasuihkutus. Vanha 2,5 D poistui valikoimasta vuonna 1999.
Suurempia moottoriuudistuksia tehtiin vuonna 2000. Silloin kaikkiin moottoreihin tuli katalysaattorit ja 1,9 TD:n teho nousi 89 hevosvoimaan. Täysin uusia moottoreita olivat yhteispaineruiskutteiset 2,0 HDi (83 hv) ja 2,8 HDi (126 hv). 2,8 D poistettiin Jumperin ja Boxerin valikoimista, mutta Ducatoon se edelleen oli saatavana. 2,5 TD puolestaan poistui vuonna 2001. vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli.
Kuljettajan turvatyyny oli vakiovarusteena alkuvuodesta 2001 lähtien.
Keväällä 2002 kaikki kolme sisarmallia kävivät läpi perusteellisen kasvojenkohotuksen. Jumperin keulalle tuli korinvärinen etusäleikkö, jossa oli aiempaa suurempi Citroënin logo. Myös puskurit vaihtuivat uudenmallisiin ja ajovalot olivat aikaisempaa suuremmat ja kirkaslasiset. Sivuvilkuista tuli kolmionmuotoiset ja peräosassa takavaloja muutettiin hieman. Ulkopuolen tavoin myös ohjaamoa nykyaikaistettiin vaihtamalla kojelauta ja ohjauspyörä täysin uusiin. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Citroën Jumper -pikkubussi.
ABS-jarrut olivat moottorista riippuen vakio- tai lisävarusteena. Uusia lisävarusteita olivat matkustajan turvatyyny ja suurempitehoisten moottorien yhteydessä luistonestojärjestelmä. 2,0-litraisen bensiinimoottorin teho nousi 110 hevosvoimaan. Kaikki dieselmoottorit olivat nyt yhteispaineruiskutteisia. Valikoiman muodostivat 2,0 HDi (83 hv), 2,2 HDi (100 hv) ja 2,8 HDi (126 hv). 2,8-litraisesta tuli vuonna 2004 tarjolle myös 144-hevosvoimainen versio.
Citroën Jumper II (2006–)
Jumperiin on saatavana kolme eripituista akseliväliä, neljä kokonaispituutta ja kolme korikorkeutta. Kuormatilaa on korimallista riippuen 8–17 kuutiometriä.
Bensiinimoottoreista luovuttiin ja kaikki dieselmoottorit ovat DOHC-tyyppisiä ja 16-venttiilisiä. Aluksi saatavana oli 2,2- (100 hv), 2,3- (120/130 hv) ja 3,0-litraiset (155 hv) HDi:t. 2,2-litrainen moottori on peräisin Fordilta, muut ovat Ivecon valmistamia.
Vuonna 2011 kaikkia kolmea sisarmallia uudistettiin kevyesti. Ulkoasuun varsinaisia muutoksia ei tehty, mutta sisätiloissa kojelaudan keskikonsoli vaihtui uuteen ja materiaalien laatutasoa parannettiin. Moottorivalikoimassa 2,2 HDi:n tehovaihtoehdot muuttuivat 100-, 130- ja 150-hevosvoimaisiksi ja uuden 3,0-litraisen teho oli 175 hevosvoimaa.vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli. Vuonna 2014 Jumper sisarmalleineen koki kasvojenkohotuksen. Keulan ilmettä nykyaikaistettiin uusilla ajovaloilla, etusäleiköllä ja -puskurilla, lisäksi myös takavaloihin tehtiin pieniä muutoksia. Uusien ajovalojen yhteyteen tuli saataville myös LED-päiväajovalot. Ohjaamon istuimia paranneltiin ja lisävarusteeksi tuli saataville viisituumainen kosketusnäyttö, jonka kautta ohjataan radiota ja peruutuskameraa. Vakionopeudensäädin tuli myös vakiovarusteeksi. Teknisinä parannuksina jarrut ovat valmistajan mukaan aikaisempaa tehokkaammat ja koriin lisättiin terästä vääntöjäykkyyden parantamiseksi.
Ducato koki vuonna 2021 toisen kasvojenkohotuksen, jossa se sai muun muassa lukuisia uudistuksia sisustaan ja uusia aktiivisia turvavarusteita, mutta muut sisarmallit jäivät paitsi näistä uudistuksista.
Arvid Frithiof Nordqvist
Arvid Frithiof Nordqvist (24. kesäkuuta 1828 Helsingin pitäjä – 24. elokuuta 1889 Pernaja ) oli suomalainen venäjän kielen professori ja sanomalehdentoimittaja.
Nordqvistin vanhemmat olivat Mikkelin kirkkoherra Arvid Gottfrid Nordqvist ja Amalia Gustava Landtman. Hän kävi Loviisan triviaalikoulun, Porvoon yläalkeiskoulun ja lukion ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä vuonna 1846. Nordqvist opiskeli Helsingin yliopistossa, valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1850. Hän opiskeli venäjän kieltä Pietarin ja Moskovan yliopistoissa vuosina 1852–1857 ja 1860–1861. Nordqvist teki opintomatkoja Venäjän länsiosaan ja Itä-Eurooppaan vuosina 1865–1866.
Nordqvist työskenteli Behmin yksityiskoulun opettajana Viipurissa vuosina 1857–1860, Helsingin yliopiston venäjän kielen lehtorina vuodesta 1861 sekä Helsingin lyseon venäjänopettajana vuosina 1867–1868. Hänet nimitettiin yliopiston venäjän kielen professoriksi vuonna 1868. Vuosina 1870–1873 Nordqvist toimi myös koulutoimen ylihallituksen venäjän kielen ensimmäisenä tutkijana ja vuosina 1875–1884 Helsingin ruotsalaisen reaalilyseon venäjänopettajana.
Nordqvist kirjoitteli sanoma- ja aikakauslehtiin ruotsiksi ja venäjäksi. Hän toimi suomen- ja ruotsinkielisen virallisen lehden päätoimittajana vuosina 1869–1872. Nordqvist ei yleensä osallistunut politiikkaan, mutta hänen julkaistuaan lehdessä artikkelin Suomen sodan sankarin Karl Wilhelm Malmin patsashankkeesta opiskelijat järjestivät hänen asuntonsa edessä mielenosoituksen, jonka johdosta lähes puolitoista sataa henkeä erotettiin määräajaksi yliopistosta ja koko ylioppilaskunta lakkautettiin.
Paksunokkatylli
Paksunokkatylli (Charadrius wilsonia) on amerikkalainen kahlaaja. Sen laaja elinympäristö käsittää Yhdysvaltain itärannikon, Keski-Amerikan, sekä Etelä-Amerikan pohjoisosan ja länsirannikon Perun keskiosiin. Lajin holotyypin kuvaili George Ord Cape Maysta New Jerseystä 1814.
Kirveslampi (Heinola)
Kirveslampi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Hirvisalon kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 9,0 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 83,8 metriä mpy.
Huawei Mate X
Huawei Mate X on Huawein vuonna 2019 julkaisema taittuvanäyttöinen älypuhelin. Huawein mukaan kyse on laitteesta, joka yhdistää älypuhelimen ja taulutietokoneen.
Puhelimessa on Kirin 980 -järjestelmäpiiri ja kolmoiskamera: 40 megapikselin laajakulmakamera, kahdeksan megapikselin telekamera ja 16 megapikselin ultralaajakulmakamera. Puhelimessa ei ole etukameroita, sillä se käyttää takakameroita etukameroinaan. Puhelimessa on 55 watin pikalataus. Pikalataus voi ladata akun 85 prosenttiin puolessa tunnissa, jos se on tyhjä. Puhelimessa on 512 gigatavua tallennustilaa, jota voi laajentaa NM-card (Nano Memory) -kortilla. Siinä on myös 4 500 milliampeeritunnin litiumioniakku. Puhelimen SIM-korttikoko on nano-SIM.
Huawei julkaisi puhelimesta päivitetyn version helmikuussa 2020, Mate Xs:n, jossa on entisestään parannettu Falcon Wing -sarana, parempi suojamuovi näytöllä, lisätty TOF-kamera ja uudempi Kirin 990 5G -piirisarja.
Baby Boy (Beyoncé Knowlesin kappale)
"Baby Boy" on Beyoncén single hänen Dangerously in Love -albumiltaan.
Kaarle Sverkerinpoika
Kaarle Sverkerinpoika oli Ruotsin kuningas 1161–1167.
Kaarle oli Sverker Vanhemman poika, josta tuli kuningas hänen voitettuaan Eerik Pyhän murhanneen Maunu Henrikinpojan vuonna 1161. Hänen aikanaan perustettiin luostareita ja vuonna 1164 myös Uppsalan arkkihiippakunta. Eerik Pyhän poika Knuut tappoi Kaarlen Visingössä vuonna 1167.
Keskiaikaiset kronikat eivät tunne yhtään aikaisempaa ruotsalaista Kaarle-nimistä kuningasta, mutta Johannes Magnus nimesi Kaarle Sverkerinpojan vuonna 1554 ilmestyneessä kronikassaan seitsemänneksi, ja näin seitsemästä alkava numerointi on jäänyt pysymään Kaarle-nimisillä kuninkailla.
F1 World Grand Prix 2000
F1 World Grand Prix 2000 on Eutechnyxin kehittämä ja Eidos Interactiven julkaisema ajopeli. Peli julkaistiin 8. maaliskuuta 2001 Microsoft Windowslle ja PlayStationlle. Peli sisältää kaikki Formula 1 -kauden 2000 tallit, kuljettajat ja radat.
Niina Koskela
Niina Koskela (s. 8. elokuuta 1971) on suomalaissyntyinen norjalainen shakinpelaaja. Koskela sai naisten suurmestarin arvon vuonna 2006 ja hän on toistaiseksi ainoa tämän arvon saavuttanut suomalaispelaaja. Norjaa hän on edustanut vuodesta 2012.
Koskela on koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän osallistui shakin cup-muotoiseen naisten MM-kilpailuun vuonna 2000 selviten toiselle kierrokselle, sijoille 17.–32.
Koskelan uran korkein elo-luku on 2312, jonka hän saavutti huhtikuun 2003 listalla. Koskela on rauhallinen asemapelaaja, jonka pelityylissä ei ole selviä heikkoja kohtia.
Mario Götze
Mario Götze (s. 3. kesäkuuta 1992 Memmingen, Baijeri) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa kotimaassaan Eintracht Frankfurtia. Aiemmin hän pelasi Bundesliigassa yhteensä 11 kautta Borussia Dortmundissa ja Bayern Münchenissä sekä kaudet 2020–2022 alankomaalaisess PSV Eindhovenissa. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa 63 maaottelua ja teki niissä 17 maalia.
Junioriura
Götze aloitti jalkapallon pelaamisen SC Ronsbergissa, jota hän edusti vuosina 1995–1998. Vuosina 1998–2001 hänen seuransa oli FC Eintracht Hombruch. Vuonna 2001 Götze liittyi Borussia Dortmundin junioreihin ja nousi seuran edustusjoukkueeseen kaudella 2009–2010.
Borussia Dortmund (2009–2013)
Götze oli voittamassa Bundesliiga-mestaruutta Dortmundin kanssa kaudella 2010–2011. Kauden 33 liigaottelussa hän teki kuusi ja syötti 15 maalia. Seuraavana vuotena hän juhli Dortmundin kanssa tuplamestaruutta, joka oli seuran historian ensimmäinen. Loukkaantumisten vuoksi hänen liigapeliensä määrä jäi 17:ään, joissa maaleja syntyi kuusi ja maalisyöttöjä viisi. Arsenal teki kesällä 2011 Götzestä 30 miljoonan euron tarjouksen, mutta seura ja pelaaja eivät kumpikaan olleet halukkaita siihen. Seuraavana kesänä Arsenal korotti tarjouksen jo 40 miljoonaan euroon, mutta vastaus oli silti ei.
Götzen varsinainen läpimurtokausi oli 2012–2013, kun loistavan tekniikan ja pelisilmän omaava Götzen yhteispeli uuden joukkuekaverinsa Marco Reusin kanssa toimi erinomaisesti. Kauden 28 bundesliigaottelussa hän viimeisteli kymmenen ja syötti 12 maalia. Mestarien liigan 11 ottelussa hän teki kaksi ja alusti kahdeksan maalia, mutta oli tappiollisesta loppuottelusta loukkaantumisen vuoksi sivussa.
Bayern München (2013–2016)
Götze teki sopimuksen Bayern Münchenin kanssa ja siirtyi sinne kesällä 2013. Siirto toteutettiin kokonaan neuvottelematta Dortmundin kanssa, käyttäen Götzen sopimuksessa ollutta 37 miljoonan euron ulosostopykälää. Götze houkuteltiin seuraan kertomalla hänelle, että hän olisi päävalmentaja Pep Guardiolan ”toivepelaaja”, josta tämä tekisi ”uuden messin”.
Götze ei kuitenkaan missään vaiheessa onnistunut täysin vakiinnuttamaan paikkaansa Bayernin avauskokoonpanossa, minkä lisäksi hänellä ja Guardiolalla oli vaikeuksia tulla toimeen keskenään. Kolmen kauden aikana pelaamissaan 73 bundesliigaottelussa hän teki 22 ja syötti 17 maalia. Bayern voitti joka kaudella liigamestaruuden sekä lisäksi Saksan Cupin 2014 ja 2016. Seurajoukkueiden maailmanmestaruuden hän voitti 2013. Mestarien liigassa hän pelasi Bayern-vuosinaan 26 ottelua, joissa teki yhdeksän ja syötti neljä maalia.
Paluu Dortmundiin (2016–2020)
Götze palasi Dortmundiin heinäkuussa 2016 neljävuotisella sopimuksella. Hän kärsi kuitenkin alkukaudella runsaasti erilaisista lihasvaivoista. Maaliskuussa 2017 pitkään jatkuneiden hankaluuksien syyksi varmistui aineenvaihduntahäiriö. Dortmundin voittoon päättyneessä Saksan cupissa 2017 hän pelasi vain yhden ottelun. Bundesliigassa hän on toisella Dortmund-jaksollaan pelannut 75 bundesliigaottelua, joissa hän on viimeistellyt 13 maalia ja antanut 12 maalisyöttöä. Mestarien liigan 19 ottelussa maaleja on tullut yksi ja maalisyöttöjä kolme.
Rein Rannap
thumb|250px|Rein Rannap vuonna 2007 Rein Rannap (s. 6. lokakuuta 1953 Tallinna) on virolainen säveltäjä ja pianisti. Sen lisäksi hän on yksi Eesti otsib superstaari -ohjelman kolmesta tuomarista. Hänen isänsä Heino oli muusikko ja musiikkipedagogi ja äitinsä Ines viulusolisti ja musiikkikriitikko.
Mario Götze
Maajoukkueura
Götze oli voittamassa alle 17-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2009. Pelaamissaan neljässä ottelussa hän teki yhden maalin. Saman vuoden alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän pelasi kaksi ottelua.
Rein Rannap
Koulutus
Rannap opiskeli Tallinnan Musiikkikeskikoulussa (Tallinna Muusikakeskkool) 1965–1972. Sen jälkeen hän opiskeli Tallinnan valtiollisessa konservatoriossa 1972–1977 pianoa Virve Lippusin luokalla. Vuodesta 1977 vuoteen 1979 hän jatkoi opintojaan Moskovan konservatoriossa jatko-opiskelijana Lev Naumovin luokalla. Vuonna 1991 hän lähti Etelä-Kalifornian yliopistoon opiskelemaan maisteriksi ja tohtoriksi säveltämistä Stephen Hartken luokalla.
Mario Götze
Maajoukkueura
Götze pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa vuonna 2010 Ruotsia vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Brasiliaa vastaan elokuussa 2011. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, 2012 EM-kilpailuissa, Götze pelasi vain kymmenen minuuttia puolivälieräottelussa Kreikkaa vastaan.
Götze ratkaisi maailmanmestaruuden Saksalle vuoden 2014 MM-loppuottelussa Argentiinaa vastaan. Götze pääsi kentälle varsinaisen peliajan lopussa Miroslav Klosen tilalle, ja jatkoajan 23. peliminuutilla hän laukoi ottelun voittomaalin. Hän pelasi kisoissa kuudessa ottelussa ja teki maalin myös alkulohkon Ghana-ottelussa. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi neljä ottelua.
Perhe
Myös Götzen veljet Fabian (s. 1990) sekä Felix (s. 1998) ovat jalkapalloilijoita. Heidän isänsä Jürgen Götze on informaatioteknologian professori Dortmundin teknillisessä yliopistossa. Götze avioitui kesällä 2019 malli Ann-Kathrin Brömmelin kanssa seitsemän vuoden seurustelun jälkeen, ja heille syntyi poikalapsi kesäkuussa 2020.
Seurajoukkue
Borussia Dortmund
Bayern München
Maajoukkue
Saksan maajoukkue:
Saksan alle 17-vuotiaiden maajoukkue:
Punantylli
Punantylli (Charadrius alticola) on eteläamerikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää Punan alueen Andeilla Perun keskiosissa, Koillis-Chilessä, Länsi-Boliviassa ja Luoteis-Argentiinassa. Lajin holotyypin kuvailivat Hans von Berlepsch ja Jan Sztolcman Ingapircasta Junínista Perusta 1902.