cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kämmekkäkasvien kasvatus
Trooppisten orkideoiden kasvatusmenetelmiä
Kämmekkäkasvien lisäämistä huoneoloissa pidetään vaikeana, joskin esimerkiksi jakamista tai versoihin ja kukkavarsiin kehittyviä pikkutaimia (keikejä) käytetään joskus uusien kasvien aikaansaamiseen.
Onnibus
Kaupunkiliikenne
Tampereen ja Jyväskylän paikallisliikennetoiminnot siirtyivät Koiviston Auto -yhtiöille: Jyväskylän liikenne Jyväskylän Liikenne Oy:lle ja Tampereen liikenne Kalevan Liikenne Oy:lle, 1.7.2014 alkaen. Kalevan Liikenne Oy sulautui sittemmin Satakunnan Liikenne Oy:hyn.
Talous
Onnibussin taloudellisuus on tilinpäätöstietojen mukaan kehittynyt heinäkuusta 2013 alkaen seuraavasti:
Nykyiset reitit
Nykymallinen reitistö otettiin käyttöön 1. heinäkuuta 2014. Reitit on linjanumeroitu: M=Onnibus Mega-vuoro ja F=OnnibusFlex-vuoro. Ennen OnnibusFlexiä ja vuotta 2019 ajettiin linjatunnuksella F=Finland kaikkia Onnibus.com-vuoroja valtatienumerointia mukaillen.
OnniBus.com Oy:n lakkautetut reitit
Onnibus.com Oy:tä edeltäneen Onnibus Oy:n nimissä on ollut pikavuoroliikennettä seuraavilla reiteillä.
Onnibus Oy:n nimissä olleet entiset reitit
OnniExpressin nimiin 5.5.2014 siirtyneet reitit
Muut
Kalusto
OnniBus.comin nykyinen kalusto on pääosin kaksikerroslinja-autoja, jotka se otti 1. heinäkuuta 2014 ensimmäisenä yhtiönä käyttöön Suomen kaukoliikenteessä. Uusien autojen palveluihin kuuluvat muun muassa nahkapenkit, maksuton Internet-yhteys, latauspistokkeet ja pyörätuolipaikka. Autoissa on maksimissaan 90 (tai 85 ja yksi pyörätuoli) matkustajapaikkaa. Astromega TX927 -malliset linja-autot on valmistanut belgialainen Van Hool. Astromegoja oli 80 autoa (2020) ja ne on numeroitu F301–F380. Vuonna 2020 lisäksi Onnibus Flex väreihin tuli autot 398 ja 399, jotka toimivat lentokenttäshuttle-bussina.
Vuonna 2016 Suomeen tuotiin kaksitoista yksikerroksista Van Hool Altano TD921 -mallista linja-autoa. Kaikki autot on ostettu käytettynä OnniBus.comin sisaryhtiöltä, PolskiBus.comilta, ja yksi auto siirtyi Virossa lopetetulta Superbus.comilta. Yksikerroksiset autot on numeroitu merkinnöillä F381–F392. Altanoilla liikennöidään linjoja F18, F77, F10 sekä muita linjoja tarvittaessa Astromegojen seassa. Altanot on palautettu takaisin Puolaan, ja liikenteessä on enää Atro Vuolteen omistama F395.
thumb|Yhtiön organisaatiokaavio vuodelta 2016
Abdera
Abdera oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Ávdiran kunnassa noin kuusi kilometriä etelään nykyisestä Ávdiran kylästä.
Historia
pienoiskuva|vasen|240px|Abderan lyömä tetradrakhma, n. 460–440 eaa. pienoiskuva|vasen|240px|Abderan raunioita.
Kreikkalaisessa mytologiassa Abderan kaupungin perusti Herakles ystävälleen Abderokselle. Historiallisesti perustajaksi mainitaan Klazomenaista tullut Timesios (tai Timesias). Traakialaiset kuitenkin ajoivat hänen perustamansa siirtokunnan asukkaat pois vuonna 656 eaa. Uuden siirtokunnan paikalle perustivat Teoksesta Harpagoksen valtaa paenneet asuttajat vuonna 545 eaa.
Kaupunki kukoisti erityisesti 400-luvulla eaa. Persialaissotien aikaan ainakin vuosina 492–480 eaa. kaupunki oli Persian vallan alla ja toimi persialaisten tukikohtana. Peloponnesolaissodan alussa Abdera oli Odrysian kuningaskunnan läntisintä aluetta. Vuodesta 454 eaa. kaupunki kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Vuonna 408 eaa. kaupunki tuli Ateenan suoran vallan alle Thrasybuloksen johdolla.
Abdera tuhoutui sodassa traakialaisia triballeja vastaan vuonna 376 eaa. Noin 350 eaa. Filippos II valtasi kaupungin Makedonialle. 200-luvulla eaa. sen valtasivat puolestaan Traakian kuningas Lysimakhos, Seleukidit, Ptolemaiokset ja tämän jälkeen jälleen makedonialaiset. Vuonna 196 eaa. alueen valtasivat roomalaiset, jotka julistivat Abderan vapaakaupungiksi. Kaupunki tuhoutui Rooman ja Pergamonin välisessä sodassa vuonna 170 eaa. Myöhemmällä roomalaisella kaudella kaupunki menetti merkityksensä ja taantui.
Filosofit Demokritos, Anaksarkhos ja Protagoras olivat kotoisin Abderasta. Tästä huolimatta abderalaiset esiintyivät vitseissä (mm. Filogelos) ja sanonnoissa yleensä tyhminä ja tylsämielisinä. Abdera tunnettiin myös muun muassa rahoistaan, joita pidettiin kauniina, sekä kaloistaan, jotka olivat arvostettua herkkua.
500-luvulla jaa. Abderan paikalle kehittyi pieni bysanttilainen kaupunki, joka oli piispanistuin. Kaupungin nimi oli Polystylon (”Paljon pylväitä”), mikä viittasi ilmeisesti antiikin aikaisen kaupungin raunioihin.
Abderan arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1950. Niitä ovat suorittaneet kreikkalaiset arkeologit. Alueen raunioita on kunnostettu vuodesta 1985.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|340px|Abderan raunioita. pienoiskuva|340px|Abderan kaupunginmuurin länsiportin jäänteet.
Abdera oli ympäröity kaupunginmuurilla, jonka pituus oli noin 5,5 kilometriä. Siitä on löydetty osia erityisesti kaupungin itä-, pohjois- ja länsisivuilta. Länsisivulta on löydetty portti, jonka yhteydessä oli kaksi tornia. Se johti kaupungin läpi kulkeneelle pääkadulle. Kaupungin agoraa ja temppeleitä ei ole vielä kaivettu esiin.
Abderassa oli kaksi satamaa, toinen sen länsi- ja toinen itäpuolella. Suurempi satama oli suojattu aallonmurtajalla. Kaupungin akropoliina toimi matala kukkula niemenkärjessä toisen sataman lähellä. Akropoliin rakennuksista ei ole säilynyt juurikaan jäänteitä, koska bysanttilaisen ajan kaupunki sijaitsi sen paikalla.
Kaupungin pohjoisosasta on löydetty teatterin rauniot ja lounaisosasta roomalainen kylpylä. Länsiosasta on kaivettu esiin hellenistisen ja roomalaisen kauden asuintalojen jäänteitä. Ne osoittavat, että kaupunki oli tuohon aikaan rakennettu Hippodamoksen nimiin laitetun, aikakauden kaupungeille tyypillisen ruutuasemakaavan mukaisesti. Talojen lattiat oli koristeltu mosaiikein. Eräs taloista tunnetaan nimellä Delfiinien talo lattiamosaiikkien kuvituksen perusteella. Asuintaloja oli myös kaupunginmuurien pohjoispuolella. Arkaaisen ja klassisen kauden hautoja on löydetty erityisesti 2–4 kilometrin päästä kaupungin pohjois- ja koillispuolelta.
Kaupungin alueelta tehtyihin esinelöytöihin kuuluu muun muassa veistoksia, keramiikkaa, lamppuja sekä erilaisia rakennusten koristeosia. Suuri määrä terrakottafiguriineja on löydetty niitä valmistaneen työpajan raunioista. Esinelöydöt ovat Kaválan arkeologisessa museossa.
Bysanttilaisen kauden kaupungin löytöihin kuuluvat muun muassa yksilaivaisen kirkon jäänteet 1100–1200-luvulta antiikin aikaisten kaupunginmuurien sisäpuolelta sekä kolmilaivaisen basilikakirkon jäänteet niiden ulkopuolelta. Kummankin yhteydessä oli hautausmaa. Myös bysanttilaisen ajan kaupunginmuureista on säilynyt jäänteitä.
Sóller
Sóller on kaupunki ja kunta Espanjan Mallorcalla.
Sóller sijaitsee saaren luoteisosassa, noin 3 km rannikosta. Kunta ulottuu rantaan asti, missä on Port de Sóllerin luonnonsatama. Kunnan alueella ovat myös kylät Fornalutx, Biniaraix ja Binibassi.
Kaupunki sijaitsee kukkuloiden ympäröimässä laaksossa, jossa tiedetään viljellyn appelsiineja ja sitruunoita ainakin 1200-luvulta asti. Sitrushedelmien vienti toi kaupunkiin vaurautta, ja sieltä vedettiin rautatie saaren pääkaupunkiin Palmaan vuonna 1912 ja raitiovaunulinja rannikolla Port de Sólleriin seuraavana vuonna.
Liikenne
Sólleriin kulkee vuodesta 1912 Sóllerin juna, joka lähtee Palmasta ja menee pitkän tunnelin sisällä Sólleriin. Matka kestää noin tunnin. Junaradan valmistumisen jälkeen vuonna 1913 avattiin Mallorcan ensimmäinen sähköistetty raitiovaunu, joka kulkee Sóllerista Port de Sólleriin. Raiteiden pituus on 4868 metriä, ja ne ylittävät raudasta tehdyn sillan. Raitiolinja suunniteltiin matkustajaliikenteelle, mutta sillä kuljetettiin myös tavaraa kuten tuoretta kalaa satamasta Sollerin keskustaan. Vaunut 1-3 ovat alkuperäisiä vuodelta 1913, mutta linjalle on myöhemmin tuotu 1950-luvun avovaunuja Palmasta ja joitakin uudempia vaunuja Lissabonista. Bussiyhteys Palmasta Sólleriin kestää noin 35 minuuttia.
Tapahtumia
Kaupungissa järjestetään vuosittain Sóllerin perinnefestivaali toukokuun toisena tai kolmantena viikonloppuna. Juhlissa muistellaan maurien hyökkäystä kaupunkiin vuonna 1561, ja näytellään tapahtumia aikakauden asuissa. Lisäksi on laulua, tanssia, viiniä ja ilotulituksia. Lokakuussa taas on klassisen musiikin festivaali.
Popeda (albumi)
Popeda on suomalaisen Popeda-yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1978. Albumin työnimi oli ”Ilikeesti kiitää”, mutta laulaja Pate Mustajärven mukaan ”sitä nimeä ei sitten käytetty, koska hienot kaupunkilaiset eivät ymmärtäneet meidän kieltä”. Seuraava ehdotus oli ”Päin lutaa”, mutta sitäkään ei hyväksytty.
Pulsan rautatieasema
__EISISLUETT__
Pulsan rautatieasema on rautatieliikennepaikka Etelä-Karjalassa Lappeenrannan kaupungin (vuoteen 1966 Lappeen kunnan) alueella Luumäki–Vainikkala-radan varrella. Se on rakennettu 1867-1870, mutta ollut käytössä ainakin osittain vuodesta 1869 lähtien ja tuota vuotta pidetään aseman perustamisvuotena. Asema on peruskorjattu vuonna 1997 ja uudestaan vuosina 2015-2016. Pulsan rautatieasema on Museoviraston suojelukohde yhtenä Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Matkustajaliikenne Pulsan asemalle lopetettiin 22. toukokuuta 1977. Pulsan aseman ohi kulkee nykyisin 25-30 junaa päivittäin ja näistä henkilöjunia on 12. Käytännössä rautatie on kapasiteettinsa ylärajoilla.
Pulsan asemalla toimii kahvila, sisustusliike ja aamiaismajoituspalvelu sekä kesäisin kesäteatteri. Vuoden 2013 loppuun asti asema toimi hoitokotina. Pulsan asema oli yksi koronakesän menestyjistä. Sen kävijämäärät kasvoivat 40%. Pelkästään heinäkuussa 2020 Pulsan asemalla kävi 11 000 kotimaista vierailijaa.
Historia
Ennen vuotta 1885 ja Simola–Lappeenranta-radan valmistumista Lappeenrannan kaupunkiin ei mennyt rautatietä lainkaan. Silloin Pulsan asema oli myös kaupunkilaisten käytössä ja toimi käytännössä Itä-Suomen asemana. Koko Saimaan alueelta, mm. Kuopiosta ja Joensuusta tultiin kesäisin ensin laivalla Lappeenrantaan, sieltä hevoskyydillä Pulsaan ja Pulsasta junalla Helsinkiin, Pietariin tai vaikkapa Keski-Eurooppaan. Pulsan asemalla vanhassa aikataulussa on merkitty seuraavaksi asemaksi itään päin Tani, jossa vain kaksi junaa pysähtyi ja kolmas vain tarvittaessa noin seitsemästä henkilöjunasta vuorokaudessa.
Osana valkoisten Viipuri offensiivia 27.-29. huhtikuuta 1918 vapaussodassa käytiin Pulsan asemasta taisteluja. Joutsenon rintaman murruttua valkoiset valtasivat Lappeenrannan ja etenivät maanteitä pitkin Simolan asemalle ja Pulsaan. 27. huhtikuuta valkoiset vapauttivat Simolan katkaisten näin Kymenlaakson punaisten yhteyden Viipuriin. Valkoiset laajensivat katkaisua valtaamalla Pulsan 28. huhtikuuta. 29. huhtikuuta punaiset yrittivät panssarijunan voimin avata radan Viipuriin uudestaan siinä kuitenkaan onnistumatta kärsien raskaita tappioita. Samana aamuna Viipuri oli jo antautunut.
Angeles
Angeles City on kaupunki Filippiineillä, Pampangan provinssissa, Keski-Luzonissa. Kaupungin asukasluku on 411 634 (2015).
Kaupungin luoteisreunalla alueella, jossa aiemmin toimi Yhdysvaltain ilmavoimien tukikohta, sijaitsee Clark Special Economic Zone. Kaupungin lentokenttä on nimeltään Diosdado Macapagal International Airport. Kaupungissa sijaitsi ennen Yhdysvaltojen suurin Pohjois-Amerikan ulkopuolella sijainnut sotilastukikohta, mikä on vaikuttanut merkittävästi kaupungin kehittymiseen. Tukikohta lakkautettiin vuonna 1991 tapahtuneen Pinatubo-tulivuoren purkautumisen jälkeen.
Kaupungissa on runsaasti liiketoimintamahdollisuuksia ja sitä kutsutaankin Keski-Luzonin viihdepääkaupungiksi.
Historia
Vuonna 1796 San Fernandon pormestari Don Ángel Pantaleón de Miranda perusti siirtokunnan nimellä Culiat. Nimi viittaa alueella runsaana kasvaneisiin samannimisiin köynnöskasveihin. Noin 30 kilometrin päässä Pampagnan pääkaupungista, Ciulat pysyi San Fernandon osana seuraavien 33 vuoden ajan. Siirtokunnasta tuli itsenäinen kaupunki vuonna 1829, jolloin sille annettiin nimeksi Ángeles Los Custodios de los Ángelesin mukaan. 8. joulukuuta 1829 kaupunki sai virallisen perustamiskirjan ja tuolloin kaupungissa asui 661 henkilöä 151 talossa ja sen pinta-ala oli 38,65 km².
Vuonna 1899 Angelesista tuli Filippiinien hallituksen istuntokaupunki kenraali Emilio Aguinaldon alaisuudessa ja myös Filippiinien itsenäisyyttä juhlittiin ensimmäisen kerran Angelesissa. Kaupunki säilyi melko pienenä toisen maailmansodan loppuun saakka, mutta tämän jälkeen kaupunki alkoi kasvaa räjähdysmäisesti.
Filippiinien itsenäistyttyä Yhdysvalloista vuonna 1946 päättivät monet amerikkalaiset jäädä pysyvästi Angelesiin. Angelesissa toimi vuoteen 1991 saakka Yhdysvaltain ilmavoimien tukikohta ja kaupungissa oli 1990-luvun alkuun saakka merkittävä amerikkalaisyhteisö. Amerikkalaisajalla vuosina 1898–1946 Filippiineillä syntyi yli 800 000 yhdysvaltalaista ja merkittävä osa heistä asui Angelesissa. Tukikohdan mukana kaupungissa oli kuitenkin myös merkittävästi prostituutiota.
Vuonna 1991 Angelesin lähistöllä sijaitseva tulivuori Pinatubo purkautui ja 60 000 asukasta evakuoitiin. Tukikohdan 18 000 työntekijää ja heidän perheenjäsentään kuljetettiin Subic Bayn laivastotukikohtaan Zambalesiin. Tukikohdan vuokrasopimus oli päättymässä, eikä sitä enää uusittu vaan Yhdysvallat luovutti vahingoittuneen tukikohdan Filippiinien hallitukselle 26. marraskuuta 1991.
Vuonna 1993 aloitettiin tukikohdan puhdistustyöt ja alue muutettiin erityistalousalueeksi. Vuonna 2001 tukikohdan lentokenttä Clark International Airport nimettiin uudelleen presidentti Gloria Arroyon isän mukaan nimelle Diosdado Macapagal International Airport.
Töpökurpat
Töpökurpat (Coenocorypha) ovat kurppien heimoon kuuluva lintusuku. Töpökurppien sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kolme lajia.
Suurpuolan kapina
Suurpuolan kapina on nimitys useille puolalaisten kapinoille Suurpuolan maakunnassa Saksan keisarikuntaa vastaan.
Stefan Meyer
Stefan Meyer (s. 20. heinäkuuta 1985 Medicine Hat, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Elitserien-joukkue Färjestads BK:ssa. Hänen vahvuutensa ovat työntekemisessä, fyysisyydessä ja kiekonsuojaamisessa. Meyer on aiemmin pelannut yhteensä 20 NHL-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja keräten 17 jäähyminuuttia.
Junioriura
Meyer syntyi Albertan Medicine Hatissa, mutta hän kasvoi Saskatchewanin Fox Valleyssä ja aloitti siellä jääkiekon. Meyerin syntymäkaupungin joukkue Medicine Hat Tigers varasi hänet toisena pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2000. Meyer pelasi kaudella 2000–2001 vielä suurimmaksi osaksi Saskatchewanin paikallisessa juniorisarjassa Notre Dame Houndsin riveissä, mutta kausi 2001–2002 oli hänen tulokaskautensa WHL:ssä ja se toi 67 runkosarjaottelussa tehot 18+22=40. Kaudella 2002–2003 Meyer oli WHL:n yhden kauden maaliennätyksellään, 36 osumallaan, Tigersin kolmanneksi paras maalintekijä Joffrey Lupulin ja Ben Thomsonin jälkeen. Florida Panthers varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa 2003 toisella kierroksella 55. pelaajana.
Kaudella 2003–2004 Meyer oli tehoilla 34+41=75 Tigersin toiseksi paras maalintekijä Clarke MacArthurin jälkeen sekä kolmanneksi paras pistemies. Hän voitti WHL:n mestaruuden keväällä 2004 ja vei joukkueen Memorial Cup -lopputurnaukseen saakka, joissa Meyer oli kahdella osumallaan Tigersin toiseksi paras maalintekijä Chris St. Jacquesin jälkeen. Viimeisellä WHL-kaudellaan 2004–2005 hän teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 34+43=77 ja voitti Tigersin sisäisen piste- ja maalipörssin. Hän sijoittui WHL:n maalipörssissä kahdeksanneksi.
Ammattilaisura
Meyer siirtyi kaudeksi 2005–2006 Florida Panthersin organisaatioon. Hän pelasi vuodet 2005–2009 lähes kokonaan AHL-joukkue Rochester Americansissa. Kaudella 2007–2008 hän jakoi 21 osumallaan Americansin sisäisen maalipörssin voiton Mark Mancarin kanssa. Meyer teki samalla kaudella NHL-debyyttinsä ja pelasi Panthersissa neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kauden 2008–2009 hän pelasi taas kokonaan farmissa ja oli tehoilla 18+22=40 Americansin kolmanneksi paras pistemies ja maalintekijä.
Kesäkuussa 2009 Meyer kaupattiin Phoenix Coyotesiin vaihdossa Steven Reinprechtiin. Hän pelasi koko kauden 2009–2010 sen farmijoukkue San Antonio Rampagessa. Meyer siirtyi vapaana agenttina kaudeksi 2010–2011 kaksivuotisella sopimuksella Calgary Flamesiin. Hän pelasi kauden aikana 16 NHL-ottelua ja sai kaksi syöttöpistettä.
Kaudella 2011–2012 Meyer ehti pelata vain kuusi ottelua Flamesin farmijoukkue Abbotsford Heatissa, kunnes hän siirtyi joulukuussa 2011 loppukaudeksi Eurooppaan ja Ruotsin Elitserienin Färjestads BK:hon.
Hilding Ekelund
Georg Hilding Ekelund (18. marraskuuta 1893 Kangasniemi – 30. tammikuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän oli merkittävimpiä 1900-luvun suomalaisia arkkitehteja.
Koulutus ja perhe
Ekelund aloitti oppikoulun Porvoon lyseossa 1904. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1911 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1916.
Ekelundin isä oli apteekkari Kangasniemellä. Veli oli kirjailija ja taidemaalari Ragnar Ekelund. Hänen puolisonsa oli arkkitehti Eva Kuhlefelt-Ekelund, jonka kanssa hän perusti yhteisen toimiston vuonna 1927.
Ura
Ekelundin arkkitehdinura kesti vuosikymmenien ajan 1920-luvun klassismin kaudelta 1970-luvun modernismin myöhäistulkintoihin asti. Hänen laaja-alainen toimintansa ulottui asuinalueiden suunnittelusta sekä asemakaavoituksesta kirkkoihin, tehtaisiin ja julkisiin rakennuksiin. Hän oli Helsingin kaupunginarkkitehti vuosina 1941–1949 ja toimi Teknillisessä korkeakoulussa lehtorina ja vuosina 1950–1958 asuntosuunnittelun professorina. Hän oli myös Arkkitehti-lehden päätoimittajana vuosina 1931–1934. Ekelund oli arkkitehtina ja teoreetikkona mukana funktionalismin läpimurrossa 1930-luvun alussa, mutta hänen oman arkkitehtuurinäkemyksensä tausta oli vahvasti 1920-luvun klassismissa. Ekelund pyrki suunnittelussaan tyylisuunnista riippumattomaan ikuiseen arkkitehtuuriin, jonka esikuvat olivat Välimeren rakennuskulttuurissa.
Ekelundin arkkitehtisuunnittelu näkyy erityisen voimakkaasti Karjaalla. Hänen varhaisin työnsä Karjaalle on 1930-luvulla rakennettu apteekki ja viimeisimmät suunnitelmat 1970-luvulta. Carolus Lindbergin laatima Karjaan asemakaava todettiin 1930-luvulla ylimitoitetuksi, ja Ekelund sai tehtäväkseen kaavan uudistaminen. Hän päätyi suosimaan keskustan ulkopuolella suljettujen sijasta avonaisia kortteleita, mikä korosti puutarhojen ja istutusten merkitystä. Ekelundin suunnittelemia rakennuksia ovat apteekin lisäksi muun muassa kauppalantalo (myöhemmin kaupungintalo), siunauskappeli, vesitorni, Lärkkullan kansanopisto, Axxellin ammattioppilaitoksen vanhat rakennukset Pumppulahden alueella sekä monet koulut ja vanhainkodit.
Ekelund osallistui lukuisiin arkkitehtuurikilpailuihin ja sijoittui niissä yleensä hyvin. Hän voitti muun muassa Eduskuntatalon sijoituskilpailun vuonna 1923 hienostuneen klassisella ehdotuksellaan. Suunnitelmassa Eduskuntatalo olisi sijoitettu Tähtitorninmäen laelle Eliel Saarisen aiemmassa voittosuunnitelman tapaan. Kilpailun toisessa vaiheessa sijoituspaikaksi määrättiin kuitenkin talon nykyinen paikka, ja voittajaksi tuli J. S. Sirén.
Ekelundin päätöitä ovat Helsingin Taidehalli (yhdessä Jarl Eklundin kanssa), Töölön kirkko, Luther-kirkko, Velodromi, Suomen suurlähetystö Moskovassa ja Olympiakylä Käpylässä. Suomen Docomomo-työryhmä on valinnut Ekelundin töistä modernismin suomalaisten muistomerkkien listalle Helsingistä velodromin, soutustadionin, Käpylän olympiakylän, Maunulan asuinalueen ja Karjaan vesitornin. Hän suunnitteli aravataloja ympäri Helsinkiä, muun muassa Puotilaan ns. ruotsalaisten talot Klaavuntie 1 ja 4. Niiden lempinimi juontui rahoittajasta, Helsingfors Sparbankista, ja iso osa talon asukkaista olikin ruotsinkielisiä. Hän suunnitteli kokonaisia asuntoalueita, esimerkiksi Ruskeasuolle, Munkkiniemeen ja Ruotsiinkin.
Sanctifica
Sanctifica on ruotsalainen yhtye, joka toimi vuosina 1996–2003. Sanctifica aloitti death metal -yhtyeenä mutta se muistetaan myöhemmästä Emperor-henkisestä black metalistaan. Ennen lopettamistaan yhtye oli päätynyt soittamaan progressiivista metallia.
Historia
Vuonna 1996 kitaristi Hubertus Liljegren ja rumpali Daniel Thelin perustivat Sanctifican. Pian yhtyeeseen liittyi basisti Alexander Orest. Yhtye soitti aluksi death metalia mutta se vaihtui pian toiseen elementtiin: Alexander jätti basson Jonathan Janssonin vastuulle siirtyi vaikuttamaan kosketinsoittajana ja yhtyeen tyyli vaihtui black metaliksi.
Sanctifica äänitti ensimmäisen demonsa, In the Bleak Midwinterin Studio Berghenissä lokakuussa 1997. Se julkaistiin EP:nä vuonna 1998. Sen jälkeen Henrik Georgsson liittyi yhtyeeseen toiseksi kitaristiksi laajentaen musiikillisia mahdollisuuksia.
Ennen vuosituhannen vaihdetta Aron Engberg tuli Alexanderin tilalle kosketinsoittajaksi. Talvinen black metal vaihtui kaoottisemmaksi. Sanctifica meni jälleen studioon äänittämään uutta materiaalia tuottajanaan Mick Nordström.
Levytyssession tuloksena oli debyyttialbumi Spirit of Purity, jonka julkaisivat maaliskuussa suomalainen Little Rose Productions ja C.L. Music & Publishing (nykyään Rivel Records). Julkaisua seurasi esiintymiset Ruotsissa, Norjassa ja Suomessa. In the Bleak Midwinter EP julkaistiin uudelleen split-CD:nä ruotsalaisen Pantokratorin kanssa.
Spirit of Purity sai kiitettäviä arvosteluja ja se innoitti Sanctificaa kehittämään soundiaan. Hallittuaan black metalin soiton he päättivät siirtyä vähemmän kokeilluille alueille. Musiikin rankkuus rauhoittui jättäen tilaa kokeilevammalle soitolle ja monet äärimmäiset vokalisoinnit korvattiin puhtaalla laululla. Myöhemmin vuonna 2001 yhtye meni jälleen studioon työstämään konseptialbumia Negative B, jonka tällä kertaa tuotti kitarataituri Carl Johan Grimmark.
Kesällä 2002 Sanctifica soitti joitain menestyksekkäitä keikkoja Skandinavian eri festivaaleilla. Lokakuussa yhtye teki lyhyen kiertueen Suomessa esiintyen Turun, Helsingin ja Jyväskylän rockklubeilla. Kiertueen aikana Hubertus kuitenkin jätti yhtyeen ja siirtyi Crimson Moonlightiin.
Sanctifica hajosi lopulta vuonna 2003.
Kuolemanspiraali
Juoni
16-vuotias taitoluistelijalupaus Noora Nieminen löydetään kuolleena Kati Järvenperän autosta. Raskaana oleva Maria alkaa etsiä tytön murhaajaa. Tehtävä on vaikea, ja samalla Marian raskaus etenee. Yllättäen johtolangat kuitenkin johtavat Marian oikeille jäljille ja saattavat hänet itsensäkin vaaraan.
Messier 109
Messier 109 on melko himmeä sauvaspiraaligalaksi Iso karhun tähdistössä 55 miljoonan valovuoden päässä. Sen löysi ensimmäisenä Pierre Méchain 12. maaliskuuta 1781 ja Charles Messier luetteloi sen alustavasti muistiinpanoihinsa ilman sijaintia numerolla 99 vuonna 1783. "Viralliseen" Messierin luetteloon se lisättiin yhdessä M108:n kanssa vasta 1953.
Wijan Ponlid
Wijan Ponlid (s. 26. huhtikuuta 1976 Si Satchanalai) on thaimaalainen entinen kärpassarjan (51 kg) nyrkkeilijä.
Ponlid voitti olympiakultaa 2000 Sydneyn olympialaisissa peitottuaan loppuottelussa Kazakstanin Bulat Jumadilovin. Hän sai voitostaan palkkioksi uuden talon, 20 miljoonaa bahtia ja työpaikan poliisina. Lisäksi hänen kunniakseen järjestettiin Bangkokin kaduilla paraati, jossa marssi 49 norsua. Ponlid ei koskaan ryhtynyt ammattilaiseksi, vaan pysyi koko uransa ajan amatöörinä.
Julien Green
Julien Green, alkujaan Julian Hartridge Green, (6. syyskuuta 1900 Pariisi, Ranska – 13. elokuuta 1998 Pariisi, Ranska) oli ranskalais-yhdysvaltalainen kirjailija ja esseisti. Hän oli kaksikielinen (englanti, ranska), mutta kirjoitti pääasiassa ranskaksi. Hän oli vuodesta 1971 Ranskan akatemian jäsen.
Greenin vanhemmat olivat yhdysvaltalaisia, taustaltaan irlantilais-skotlantilaisia. Green syntyi Pariisissa, jossa hänen isänsä Edward Moon Green työskenteli Amerikkalaisen kauppakamarin palveluksessa. Seitsenlapsisesta perheestä Green oli nuorin ja ainoa joka puhui ranskaa pääkielenään, kun muut puhuivat englantia. Äiti kasvatti lapsensa protestantiksi, mutta hänen kuoltuaan 1914 Green kääntyi katoliseksi. Hän meni ensimmäisessä maailmansodassa armeijan palvelukseen vapaaehtoisena ja ajoi ambulanssia Italian rintamalla. Sen jälkeen hän palveli Ranskan tykistössä.
Hän opiskeli Pariisissa ja sitten Yhdysvalloissa Virginian yliopistossa. Yhdysvaltoihin hän ei kuitenkaan kotiutunut vaan sanoi vuosiaan siellä elämänsä surullisimmiksi. Hän keskeytti opinnot ja palasi Ranskaan, jossa ilmestyi hänen esikoisromaaninsa Mont-Cinère (1926). Kustantajansa vaatimuksesta hän muutti nimensä Julian Julieniksi.
Greenin teosten keskeisiä aiheita ovat itsetuho, uskonto ja seksuaalisuus, ja niiden tapahtumaympäristö on ranskalainen maaseutukaupunki, jossa asuvan neuroottisen hahmon elämää hän kuvaa. Hän kirjoitti myös näytelmiä, joista useimmat hän kirjoitti 1950-luvun ensi puoliskolla. Ne käsittelivät itsensä löytämistä.
Greenin laajasta tuotannosta on suomennettu kolme teosta.
Filip Forsberg
Seuraura
Forsberg on Leksands IF:n kasvatti. Hän voitti kauden 2008–2009 päätteeksi U16 SM:n pronssia. Kaudella 2009–2010 Forsberg voitti J20-junioreiden kultaa. Kaudella 2010–2011 Forsberg oli Leksandin J20-joukkueen paras pistemies tehopisteillä 21+19=40. Samalla kaudella hän myös pelasi ensimmäistä kertaa miesten edustusjoukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa, jossa hän pelasi 10 runkosarjaottelua ja kuusi Kvalserien-ottelua tehden tehopisteet 1+1=2. KHL-seura Sibir Novosibirsk varasi Forsbergin toisella kierroksella 41. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2011.
Pelipaikka Allsvenskanissa ja NHL-varaus
Kaudella 2011–2012 Forsberg nousi Leksandin Allsvenskan-miehistöön, mutta pelasi kauden aikana myös J20-joukkueessa. Tammikuussa 2012 NHL:n kykyjenetsijäpalvelu listasi hänet Euroopassa pelaavien kenttäpelaajien rankingissa ykkössijalle NHL:n varaustilaisuuteen 2012. Lopulta Washington Capitals varasi Forsbergin 11. pelaajana NHL:än varaustilaisuudessa kesällä 2012.
Raswaa koneeseen!
Raswaa koneeseen! on suomalaisen Popeda-yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 19. helmikuuta 1980. Albumi sisältää Popeda-klassikoiksi luettavat kappaleet ”Da Da” ja ”Raswaa koneeseen”. Radiosoittoa saivat myös ”Luvattu maa” ja ”Palkkasoturiksi Nubiaan”.
Filip Forsberg
Ura NHL:ssä
Forsberg teki ensimmäisen NHL-maalinsa 8. lokakuuta 2013 Minnesota Wildia vastaan. Hän teki kaudella 2013–2014 Predatorsissa 13 ottelussa tehopisteet 1+4=5. Hän pelasi AHL:ssä farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa 47 runkosarjaottelua, tehden tehopisteet 15+19=34. Hän pelasi myös kolme pudotuspeliottelua tehden tehopisteet 1+1=2.
Raswaa koneeseen!
Uusi albumi sai hyvät arvostelut, mutta se ei vielä lyönyt yhtyettä läpi. Levyn tuotti Eppu Normaalin kitaristi Pantse Syrjä, mistä johtuen sitä on verrattu soundillisesti kyseisen yhtyeen vuoden 1979 albumiin Maximum Jee & Jee.
Filip Forsberg
Ura NHL:ssä
Kauden 2014–2015 Forsberg pelasi kokonaan Predatorsin NHL-joukkueessa. Tammikuussa 2015 hänet valittiin NHL:n tähdistöotteluun korvaamaan Pittsburgh Penguinsin loukkaantunutta Jevgeni Malkinia. Pudotuspeleissä Forsbergista tuli Predatorsin seurahistorian nuorin maalintekijä ja ensimmäinen hattutempun tekijä ensimmäisellä kierroksella Chicago Blackhawksia vastaan. Hän teki 82 runkosarjaottelussa tehopisteet 26+37=63 ja kuudessa pudotuspeliottelussa tehopisteet 4+2=6 ollen joukkueen paras pistemies ja maalintekijä. Forsberg valittiin kauden päätteeksi NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Raswaa koneeseen!
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Filip Forsberg
Ura NHL:ssä
Kaudella 2015–2016 Forsberg teki jälleen seuraennätyksiä. Hän teki kaksi hattutemppua neljän päivän sisään, mikä oli lyhin aika tälle sitten kauden 1987–1988. Hänestä tuli myös seurahistorian nuorin hattutempun tehnyt pelaaja. Forsbergista tuli myös ensimmäinen Predators-pelaaja, joka on tehnyt kaksi hattutemppua yhdellä kaudella. Hän oli joukkueen paras pistemies runkosarjassa tohopistein 33+31=64. Forsbergin 33 maalia ovat seurahistorian jaetulla kärkisijalla.
Raswaa koneeseen!
Kokoonpano
Muusikot:
Filip Forsberg
Ura NHL:ssä
Kesäkuussa 2016 Forsberg teki Predatorsin kanssa kuusivuotisen ja 36 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Forsberg teki NHL:n historian kolmannen niin sanotun ilmaveivimaalin ottelussa Edmonton Oilersin vastaan 14. tammikuuta 2020.
Kaudella 2021–2022 hän saavutti 400. tehopisteen tehden neljä maalia Columbus Blue Jacketsia vastaan Mikael Granlundin maalisyötöistä. Kukaan muu Predators-pelaaja ei ole saavuttanut 400 tehopistettä näin lyhessä ajassa pelatessaan Predatorsissa, sillä Forsberg pelasi 510 ottelua saavuttaakseen tuon ennätyksen. Tätä aikaisemmin Martin Erat oli pelannut 614 peliä Pradatorsissa ennen kuin saavutti 400 tehopistettä.
Heinäkuussa 2022 Forsberg teki Predatorsin kanssa kahdeksan vuoden mittaisen ja yhteensä 68 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Forsberg voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2012 ja saavutti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoista hopeaa vuonna 2011. Hän oli jälkimmäisenä mainitussa turnauksessa neljällä osumallaan Ruotsin toiseksi paras maalintekijä Mika Zibanejadin ja Jeremy Boycen kanssa sekä kolmanneksi paras pistemies Boycen kanssa. Aikuisten arvokisoista Forsbergilla on maailmanmestaruuskisoista kultaa vuodelta 2018.
Cory Murphy
Cory Murphy (s. 13. helmikuuta 1978 Ontario, Kanada) on kanadalainen, vuonna 2018 pelaajauransa lopettanut jääkiekkopuolustaja, joka pelasi viimeksi SHL-joukkue Karlskrona HK:ssa.
Filip Forsberg
Muuta
Forsbergin veli Fredrik Forsberg (s. 1996) ja serkku Linus Carlsson (s. 1995) pelaavat myös jääkiekkoa.
Filip Forsberg ei ole sukua Ruotsin mahdollisesti menestyksekkäimmälle entiselle NHL-tähdelle Peter «Foppa» Forsbergille.
Cory Murphy
Pelaajaura
Murphy tuli Suomeen ja Bluesiin Colgate Universityn joukkueesta NCAA-liigasta aluksi vain try-outille, mutta vakuutti nopeasti valmennusjohdon taidoillaan. Bluesissa Murphy pelasi kaksi kautta ennen kuin siirtyi Ilvekseen, jossa hän pelasi jälleen kaksi kautta. Ilveksessä Murphy teki todellisen läpimurtonsa ja kaudella 2003–2004 hänet valittiin liigan tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2005–2006 Murphy päätti siirtyä Sveitsin rahakkaampaan sarjaan ja Fribourgin joukkueeseen. Murphy kuitenkin viihtyi vain yhden kauden siellä ja palasi kaudeksi 2006–2007 takaisin Suomeen ja HIFK:n riveihin. Hän pelasi loistavan kauden ja valittiin ylivoimaisesti runkosarjan parhaaksi pelaajaksi sekä toimittajien (Lasse Oksanen -palkinto) että pelaajien äänestyksessä (Kultainen kypärä). HIFK:n pudottua pudotuspeleistä Murphy teki kahden vuoden sopimuksen NHL:n Florida Panthersin kanssa.
Murphy pelasi vajaan kahden kauden aikana Floridassa 57 peliä. Hän kärsi olkapäävammoista ja kaudella 2008–2009 hän ehti pelata vain seitsemän peliä Floridassa ennen siirtymistään tammikuussa Tampa Bay Lightningiin. Murphy pelasi kaksi viikkoa AHL-liigan Rochester Americansissa toivuttuaan olkapäävammasta. Tampa Bay otti puolustajan itselleen waiver-listalta. Heinäkuussa 2009 Murphy solmi kaksisuuntaisen pelaajasopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi NLA:n ZSC Lionsiin.
Kaudet 2013-2017 Murphy pelasi Ruotsin pääsarjassa Växjö Lakersissa kaikkiaan 208 ottelua, joissa teki 28 maalia.
Kaudella 2014–2015 Murphy voitti Växjö Lakersissa Ruotsin mestaruuden. Hän voitti SHL:n puolustajien pistepörssin tehoilla 9+30=39 ja palkittiin sarjan parhaana puolustajana.
Kaudeksi 2017–2018 Murphy siirtyi Växjöstä Karlskrona HK:iin. Hän pelasi kaudella 51 ottelua ja merkkautti niissä tehot 1+14. Kauden jälkeen Murphy päätti lopettaa peliuransa ja ryhtyä Rögle BK:n apuvalmentajaksi
Murphy edusti Kanadaa MM-kilpailuissa 2007 ja teki yhdeksässä ottelussa tehopisteet 1+6. Kanada voitti kisoista maailmanmestaruuden.
Pelityyli
Murphyn pelikäsitystä ja -älyä pidetään erinomaisina. Varsinkin ylivoimalla hänen taitonsa pääsevät esille. Vaikka Murphyn veto ei olekaan erityisen kova, on se kuitenkin todella tarkka.
Valmennusura
Murphy toimi Rögle BK:n apuvalmentajana kolme kautta vuosina 2019–2021. Kaudella 2021–2022 Murphy toimii Helsingin IFK:n apuvalmentajana.
Kytkin (konetekniikka)
Kytkin on laite, joka mahdollistaa pyörivään akseliin perustuvan voimansiirron keskeyttämisen.
Kytkimen käyttömekanismi
Kytkimiä on erityyppisiä erilaisiin moottoreihin, mutta niiden toimintaperiaate ja tarkoitus ovat aina samat:
Kytkimen tekniikkaa
right|220px|thumb|Kytkinlevy Kytkimeen kuuluu monia osia, kuten
Kytkinlevy sijaitsee auton vaihdelaatikossa painelevyn ja vauhtipyörän välissä. Se välittää moottorin tuottaman tehon vaihdelaatikolle, tasauspyörästöön ja siitä edelleen renkaille. Kytkinlevyt ovat nopeasti kuluvia osia. Kun kytkinlevyt ovat liian kuluneet, kytkin alkaa luistaa, ja etenkin kiihdytyksissä moottorin kierrokset nousevat suhteessa nopeammin kuin vetävien pyörien kierrokset. Kytkimen luiston vastakohta on kytkimen laahaus, jolloin ajoneuvo pyrkii vaihde päällä eteenpäin, vaikka kytkin olisi pohjassa. Laahaus on yleensä korjattavissa pelkkiä säätöjä muuttamalla, jos kytkinkruunu on kunnossa (mikäli sellainen on varustuksessa).
Nestekytkin
Neste- eli turbiinikytkimessä voima välittyy sitä tuottavalta akselilta vastaanottavalle suljetussa tilassa olevan nesteen liikkeen avulla. Voimaa tuottava puoli saa nesteen pyörimään, ja vastaanottava puoli alkaa liikkua tämän pyörteen voimasta. Kytkeytyminen on nestekytkimessä pehmeää ja siten voimansiirron komponenteille suotuisampaa kuin mekaanisessa levykytkimessä. Normaalin tieliikenteen ajoneuvoissa nestevaihteet eli hydrodynaamiset momentinmuuntimet ovat syrjäyttäneet nestekytkimet jo vuosikymmeniä sitten.
Aaro Heikkilä
pienoiskuva|Heikkilä vuonna 1970. Aaro Iivari Aukusti Heikkilä  (30. joulukuuta 1935 Haapajärvi – 5. huhtikuuta 2007 Haapajärvi) oli Joensuun kaupunginjohtaja 1975–1995. Koulutukseltaan hän oli oikeustieteen kandidaatti (1960), ja hän sai varatuomarin arvon 1963. Hän sai kaupunkineuvoksen arvonimen 1999. Originelli Heikkilä tunnettiin ”kyläpäällikkönä”, jonka seurallisuus ja tempaukset olivat maankuuluja. Hän joutui selvittämään joitakin virkatoimiaan käräjillä, minkä takia hän oli virasta pidätettynä 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa.
Aaro Heikkilä kirjoitti ylioppilaaksi Haapajärveltä 1955. Lakiopintojen jälkeen hän toimi kymmenkunta vuotta Elannon palveluksessa Helsingissä. Hän tuli Helsingistä Joensuuhun aluksi kaupunginsihteeriksi, sitten apulaiskaupunginjohtajaksi ja kaupunginjohtajaksi. Puoluekannaltaan hän oli sosialidemokraatti.
Heikkilän aikana Joensuu kasvoi 30 000 asukkaan kaupungista noin 50 000 asukkaan yliopistokaupungiksi. Kaupunginjohtaja korosti koko kautensa ajan koulutuksen tärkeyttä ja Joensuun asemaa koulutuskaupunkina. Hänen johdollaan harjoitettiin myös aktiivista elinkeinopolitiikkaa ja hän antoi kasvonsa mittavalle mainoskampanjalle, jossa Joensuuhun houkuteltiin uusia yrittäjiä 1980-luvun lopussa.
Eläkkeelle siirryttyään vuonna 1995 Heikkilä muutti Helsinkiin ja myöhemmin Haapajärvelle, jossa hän oli muun muassa kaupunginvaltuutettuna.
Hän sai Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -palkinnon 1986.
Arto Halonen on tehnyt vuonna 1988 Heikkilästä dokumenttielokuvan Aaro Iivari Aukusti, maanviljelijän poika.
24 (5. tuotantokausi)
24:n viides tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa 16. tammikuuta 2006 ja päättyi 22. toukokuuta 2006. Viides tuotantokausi käynnistyi Suomessa 7. tammikuuta 2007 ja päättyi 12. kesäkuuta 2007.
Viidennellä tuotantokaudella oli Yhdysvalloissa korkeammat katsojaluvut kuin aikaisemmilla 24:n tuotantokausilla. Yhdysvalloissa kausi sai myös suurimmaksi osaksi positiivisia arvosteluja, ja se voitti mm. parhaan draamasarjan ja parhaan miespääosan Golden Globe- ja Emmy-palkinnot.
Prologi
Viidennen tuotantokauden tapahtumat sijoittuvat 18 kuukautta neljännen tuotantokauden tapahtumien jälkeen, jolloin Jack Bauer joutui lavastamaan kuolemansa, koska salainen palvelu oli saanut määräyksen tappaa Jack estäkseen Kiinan kansantasavallan agentteja kidnappaamasta häntä. Viidennen kauden alussa Bauer työskentelee Mojaven autiomaassa, Los Angelesin kaupungin läheisyydessä, öljynporaajana ja viettää rauhallista elämää yksinhuoltajaäiti Diana Huxleyn ja hänen teini-ikäisen Derek-poikansa alivuokralaisena. Koska kaikki paitsi Jackin läheisimmät ystävät — Tony Almeida, Michelle Dessler, David Palmer ja Chloe O'Brian — uskovat hänen kuolleen, Jack on hankkinut itselleen väärän henkilöllisyyden ja esiintyy nimellä "Frank Flynn".
Viidennen kauden "esiosa" julkaistiin 24:n neljännen tuotantokauden DVD-julkaisussa. Kymmenen minuutin pituisessa jaksossa Jack saapuu Chicagoon, jossa hän kohtaa Chloe O'Brianin. Tapaamisen aikana Chloe kertoo, että kolme vuorokautta ennen tapaamista tuntematon hakkeri murtautui Chloen tietokoneelle ja sai selville, että Jack on todellisuudessa yhä elossa. Kun salaperäiset miehet ilmestyvät paikalle, Chloe ja Jack joutuvat pakenemaan. Vaikka Jack onnistuukin karistamaan häntä jahtaavan henkilöauton, tuntematon moottoripyörän selässä istuva mies huomaamattomasti tarkkailee häntä.
Juoni
Aikaisempien tuotantokausien tavoin viidennen kauden tapahtumat voidaan jakaa erillisiin osiin:
Ambrosi Hoffmann
Ambrosi Hoffmann (s. 22. maaliskuuta 1977 Davos, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka keskittyi pääasiassa syöksylaskuun ja supersuurpujotteluun.
Hoffmann voitti syöksylaskun junioreiden maailmanmestaruuden 1996. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän sijoittui kahdeksanneksi syöksylaskussa. St. Moritzin MM-kilpailuissa 2003 hän oli supersuurpujottelussa neljäs 0,04 sekuntia mitalista jääneenä, syöksyssä hän oli seitsemäs. Bormion MM-kilpailuissa 2005 hän sijoittui syöksylaskussa kahdeksanneksi ja super-G:ssä 12:nneksi.
Hoffmann saavutti Torinon olympialaisissa 2006 pronssia supersuurpujottelussa Kjetil Andre Aamodtin ja Hermann Maierin jälkeen. Åren MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui syöksylaskussa viidenneksi kolme sadasosasekuntia pronssimitalista jääneenä. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli syöksylaskussa 17:s ja Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 syöksylaskun kymmenes.
Hoffmann teki debyyttinsä maailmancupissa kaudella 1995–1996. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa hän saavutti oltuaan toinen Altenmarktin syöksykilpailussa 6. maaliskuuta 2002.
Hämeenlinnan seutukunta
Hämeenlinnan seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Kanta-Hämeen maakunnassa. Siihen kuuluu kolme kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 051. seutukunnassa oli 0 asukasta.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1975 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2022 tilanteen mukainen.
Stokeri
Stokeri on höyryvetureissa käytetty mekaaninen hiilensyöttölaite tai hakelämmitteisessä keskuslämmityskattilassa käytettävä hakkeensyöttölaite/poltin.
Rakenne
Stokeri muodostuu useasta osasta; tenderin lattia on viistottu ja siihen on keskelle muodostettu 1–2 kourua, joihin hiili putoaa omalla painollaan. Kouruissa on ruuvikuljettimet, joita käyttää erillinen höyrykone. Ruuvikuljettimiin liittyvät erilliset murskaimet, jotka pienentävät joukkoon osuneet suuremmat hiilenkappaleet sopivan kokoisiksi.
Tenderin ja veturin liitoskohdassa kourut muuttuvat putkiksi, jotka johtavat tulipesään. Hiili päätyy tulipesän suulla olevalle levylle, jolta se levitetään pesään höyrysuihkujen avulla. Tulipesän arina on liikuteltava.
Stokerilla varustettujen veturien tulipesä oli yleensä niin pitkä, ettei sen hoito onnistunut lapiotyönä; jos ruuvit katkesivat eikä voinut korjata linjalla, käsilämmitys onnistui vaivoin kahden miehen voimin. Tämän havaitseminen teki heti lopun ajatuksesta poistaa stokerit; ajatuksen lähtökohta oli se, että stokeria käyttävän lämmittäjän ammattitaito katoaisi.
Toiminta
Stokerilla varustettu veturi saa alkuhöyrynsä tavallisesti tallikattilasta; aluksi höyryä syötettiin vain stokerin omaan höyrykoneeseen. Kun ruuvit alkoivat pyöriä, hiili alkoi niiden voimasta työntyä eteenpäin aina syöttölevylle asti. Arinoille oli jo ajoissa tehty viriketuli, jonka oli annettu muodostaa sopiva hiillos. Höyrysuihkujen levittämän hiilen levitessä arinalle se syttyi, koska stokerissa käytettävä hiili oli käytännön syistä varsin pienirakeista. Lämmittäjä sääti stokeria niin että hiiltä tuli käyttöön sopivasti.
Vaikeudet
Stokerissa hankalinta oli se, että käytettävän hiilen piti olla suhteellisen pienirakeista eikä siinä saanut olla joukossa raudankappaleita, koska ne katkaisivat siirtoruuvit. Tämän vaurion havaitsi heti, koska stokerin oma höyrykone ryntäsi ylikierroksille.
Stokerilla varustettuja vetureita
Suomessa ainoa stokerilla varustettu veturimalli oli amerikkalainen Tr2 Truman -veturi. Niitä ostettiin sodan jälkeen tarjoushinnalla. Veturi numero 1319 on Suomen Rautatiemuseossa.
Venäläiset suosivat stokeria vetureissaan, koska näin veturit saattoivat olla paljon suurempia. Malliesimerkki on FD (Feliks Dzerzinski)- ja L (Joutsen) -veturimallit. L-veturia on Suomessa yksi kappale Haapamäen höyryveturipuistossa, mutta veturin stokeri on vaihdettu öljypolttimeen jo työaikana. Veturin lahjoitti Jyväskylän ystävyyskaupunki Jaroslavl.
Lähteet
Fireman (steam engine)
Jääkiekon Euroopan cup
Euroopan cup oli jääkiekon seurajoukkueiden välinen turnaus, jolla ratkaistiin Euroopan-mestaruus vuosina 1966–1997. Kilpailun lakkauttamisen jälkeen on pelattu European Hockey Leagueta (EHL) ja European Champions Cupia (ECC). Vuonna 2008 perustettiin samankaltainen kansainvälinen seurajoukkuekilpailu Champions Hockey League, johon seurat eivät tosin aina pääse kansallisen sarjan menestyksen perusteella, vaan kyseessä on seurojen järjestämä kilpailu. Ensimmäisen kautensa jälkeen CHL-liigaa jatkettiin vuonna 2014.
Eniten cupin mestaruuksia on voittanut neuvostoliittolainen Moskovan TsSKA, joka hallitsi cupia ylivoimaisesti 1970- ja 1980 luvuilla. Toiseksi menestynein maa cupissa oli Tšekkoslovakia. Vasta 1990-luvulla mestaruus meni Tšekkoslovakian ja Neuvostoliiton ulkopuolelle, kun ruotsalais- ja suomalaisseurat saavuttivat cupin mestaruuden. Kilpailu lakkautettiin vuonna 1997.
Vuosina 1979–1990 Euroopan cupissa ei pelattu loppuottelua kahden joukkueen välillä vaan mestaruus ratkesi sarjataulukon perusteella. Kaudella 1973–1974 TsSKA Moskova pääsi suoraan loppuotteluun ja toisesta loppuottelupaikasta kamppailivat Tilburg Trappers ja Tesla Pardubice. Tesla eteni loppuotteluun, joten Trappersin voidaan katsoa olleen kolmas ja pronssipaikalla.
Fernando Muslera
Seurajoukkueura
pienoiskuva|vasen Muslera siirtyi Lazioon elokuussa 2007 Nacionalista juuri ennen siirtoikkunan sulkeutumista, koska seura tarvitsi korvaajan uransa lopettaneelle Angelo Peruzzille ja hänen tilalleen hankittavaksi suunnitellun Juan Pablo Carrizon siirto Italiaan kariutui.
Muslera on elokuusta 2011 alkaen edustanut turkkilaisseura Galatasarayta. Hän on voittanut Turkin liigamestaruuden vuosina 2012, 2013, 2015, 2018 ja 2019 sekä Turkin Cupin vuosina 2014, 2015, 2016 ja 2019.
Formula 3 Ranskan Grand Prix 2019
Formula 3 Ranskan Grand Prix 2019 oli Formula 3 -kauden 2019 toinen osakilpailu, joka ajettiin 22.–23. kesäkuuta Paul Ricardin moottoriradalla Le Castelletissa Ranskassa. Pitkän kilpailun voitti Prema Racingin Jehan Daruvala ja sprinttikilpailun tallikaveri Robert Shwartzman.
Pikku Hiawatha
thumb|right|Pikku Hiawatha esiintyi ensimmäisen kerran samannimisessä piirroselokuvassa vuonna 1937 Pikku Hiawatha on Disneyn kuvitteellinen sarjakuvahahmo. Hiawatha on pieni intiaanipoika, joka seikkailee tavallisesti Pohjois-Amerikan luonnossa. Suomessa Hiawatha-sarjakuvaa julkaistaan Aku Ankka -lehdessä. Hiawathalla on tavallisesti päässään sulka sekä jalassaan intiaanihousut. Hiawatha kantaa myös toisinaan jousipyssyä mukanaan.
Pikku Hiawatha esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1937 Silly Symphonies -sarjan piirretyssä lyhytelokuvassa Little Hiawatha. Hiawathalla ei ollut elokuvassa vuorosanoja. Elokuva esitettiin Suomessa muun muassa 1980-luvun Pätkis-sarjassa. Tämä on toistaiseksi Hiawathan ainoa filmiesiintyminen.
Sarjakuvissa Hiawatha esiintyi ensi kerran Silly Symphonies -sanomalehtisarjakuvissa vuosina 1940–1942. Sarjassa oli myös toinen vakiohahmo, Hiawathan tyttöystävä Pikku Minnehaha. Edelleen hahmot puhuivat hyvin harvoin.
Sarjakuvalehtiesiintymiset Yhdysvalloissa jäivät vuosiin 1952–1959, jolloin Hiawatha kuului aluksi Walt Disney’s Comics and Stories -lehden vakiohahmoihin. Vuosikymmenen lopulla Hiawathaa ilmestyi neljä omaa numeroa Dell Comicsin Four Color -sarjassa. Lehtisarjat erosivat aikaisemmista sarjakuvista: Nyt Hiawatha puhui jatkuvasti, ja Minnehahan tilalle sarjaan tuotiin pikkusisko Auringonkukka ja isä Suuri Päällikkö, joiden kanssa Hiawatha saattoi keskustella. Eurooppalaisia Hiawatha-sarjakuvia on ilmestynyt myöhemminkin, ja niissä on harvakseltaan esiintynyt äiti Mokkasiina, ja aivan viime vuosina useinkin vähän vanhempi intiaanipoika Pikku Puuma.
Hahmon nimi tulee Henry Wadsworth Longfellow’n runoelmasta Laulu Hiawathasta (The Song of Hiawatha), joka kertoo muinaisesta intiaanipäälliköstä Hiawathasta.
Aigisthos
Aigisthos (, "vuohen voima") oli kreikkalaisessa mytologiassa Thyesteen ja hänen tyttärensä Pelopeian poika. Hänen isänsä oli noussut veljensä Atreuksen kanssa valtaan Mykenessä heidät väliaikaishallitsijoiksi asettaneen kuningas Eurystheuksen kuoltua taistelussa herakleideja vastaan.
Thyestes oli saanut valtaistuimen Atreuksen puolison Aeropen, jonka kanssa hänellä oli suhde, petettyä miehensä, mutta Atreus oli syrjäyttänyt tämän Zeuksen avustuksella. Atreus karkotti veljensä, ja myöhemmin, kun hän sai tietoonsa Thyesteen aviorikkomuksen, hän tappoi veljensä pojat ja tarjosi heidän lihaansa valmistettuna Thyesteelle teeskennellen anteeksiantoa ja ystävyyttä. Kun Thyestes oli nauttinut ateriansa, Atreus näytti hänelle säästämänsä raajat ja karkotti tämän uudelleen maasta.
Thyesteen etsiessä keinoja kostaa veljelleen, hän sai oraakkelilta tiedon, että hän voisi saada kostonsa, jos hän saisi pojan oman tyttärensä kanssa. Hän saikin Aigisthoksen tyttärensä kanssa, mutta tämän äiti hylkäsi lapsensa häveten insestiä. Paimen löysi lapsen ja antoi tämän Atreukselle, joka kasvatti poikaa omanaan. Aigisthoksen vartuttua mieheksi Thyestes paljasti hänelle olevansa sekä tämän isä että isoisä, ja että Atreus on hänen setänsä, jolloin Aigisthos tappoi Atreuksen.
Thyestes palasi jälleen valtaan, mutta Atreuksen pojat Agamemnonin ja Menelaoksen pelasti heidän hoitajansa Sikyonin. Spartan kuningas Tyndareus haetti Atreuksen pojat luokseen, ja yhdessä he ajoivat Thyesteen jälleen pois. Tyndareus antoi heille tyttärensä vaimoiksi, Klytaimnestra Agamemnonille ja Helenan Menelaokselle, joka peri valtaistuimen Tyndareuksen kuoltua.