cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Poem-säätiö
Poem-säätiö ( säätiörekisterissä POEM - Säätiö) oli Oulun ja laajemmin Pohjois-Suomen alueella toiminut audiovisuaalisia tuotantoja tukenut säätiö, joka myönsi apurahoja käsikirjoittamiseen sekä korotonta laina- ja investointirahoitusta teosten kehittämiseen ja tuotantoon. Säätiö lakkautettiin vuonna 2016.
Sammallammi (järvi Mänttä-Vilppulassa)
Sammallammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Sammallammin kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (35.615) se kuuluu.
Koijärvi
Koijärvi on entinen Suomen kunta, jonka alue kuuluu nykyään pääosin Kanta-Hämeen maakuntaan. Koijärven maapinta-ala oli 174,5 neliökilometriä ja asukasluku 2 842 henkeä vuonna 1963. Kunta lakkautettiin vuonna 1969, jolloin se liitettiin pääosin Forssaan ja pieni alue sen pohjoisosasta Urjalaan. Koijärven naapurikunnat olivat etelässä Forssa, lounaassa Jokioinen, lännessä Humppila, pohjoisessa Urjala ja kaakossa Tammela. Kunta tuli erityisen tunnetuksi Koijärvi-liikkeestä noin kymmenen vuotta lakkauttamisensa jälkeen, vuonna 1979.
Luonto
Kunnan nimikkojärvi on pesimälinnustostaan tunnettu Koijärvi, joka laskee Koijokea pitkin Loimijokeen. Järvi sijaitsee kirkonkylästä noin 5 kilometriä pohjoiseen Urjalaan päin, lähellä Saviniemen kylää. Koijärven itäosassa lähellä Tammelan rajaa on 26 hehtaarin laajuinen Kiimalammi. Osittain entisen Koijärven kunnan alueelle ovat ulottuneet Forssan ja Urjalan rajalla sijaitseva Kokonjärvi (461 hehtaaria) sekä Forssan ja Tammelan rajalla sijaitsevat Lunkinjärvi (115 ha) ja Valijärvi (87 ha).
Historia
Koijärven suurin maatila on ollut Kojon kylässä sijaitseva Kojon kartano. Venäläinen kirjailija Maksim Gorki, jonka oli ollut poliittisista syistä lähdettävä maanpakoon, oleskeli kartanossa vuonna 1906 kolmen kuukauden ajan, kunnes hän onnistui salateitse poistumaan maasta Turun kautta. Bolševikkijohtaja Vladimir Leninin kerrotaan käyneen tapaamassa Gorkia Koijärvellä. Kartanon päärakennuksen seinässä on vuonna 1968 paljastettu Gorkin oleskelusta kertova muistolaatta.
Koijärvellä sijaitsevan samannimisen järven kuivaussuunnitelmat synnyttivät vuonna 1979 Koijärvi-liikkeen.
Vaakunaton kunta
thumb|right|150px|Luonnos Koijärven vaakunaksi.
Koijärvi oli niitä harvoja suomalaisia kuntia, joille ei koskaan vahvistettu omaa vaakunaa (ja ainoa vielä 1960-luvulla olemassa ollut vaakunaton kunta Uudenkaupungin maalaiskunnan ohella). Koijärven kunnanvaltuusto hyväksyi 21. kesäkuuta 1946 todennäköisesti A. W. Ranckenin tekemän vaakunaluonnoksen, jonka heraldinen selitys kuuluu:
Lato vaakunassa kuvailee uudisasutusta. Vuonna 1950 Koijärvi haki uusia vaakunaluonnoksia, mutta siitä huolimatta vanhalle vaakunalle yritettiin edelleen saada vahvistus. Vaakunaa ei koskaan vahvistettu sisäasiainministeriössä. Koijärvi päätti olla hankkimatta minkäänlaista vaakunaa.
Väestö
Koijärven alueen asukasluku on runsas 1 500, ja sen postinumero on 31130 (Matkun postinumero 31110, Saviniemen ja Suonpään 31170 Savijoki).
Seurakunta
Koijärven seurakunta perustettiin vuoden 1924 alusta, muodosti seurakuntayhtymän Forssan seurakunnan kanssa vuoden 1969 kuntaliitoksen yhteydessä ja lakkautettiin vuoden 2006 lopussa. Vuoden 2007 alusta seurakunta liitettiin Forssan seurakuntaan, jolloin perustettiin Koijärven seurakuntapiiri.
Kylät
Koijärven kyliä ovat Kojo (Koijärven kirkonkylä), Kokko, Kölli, Matku, Raitoo, Saviniemi, Suonpää, Tiiri ja Vuoltu.
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Koijärvellä ei ollut lainkaan taajamia.
Alueella toimii Koijärven alueen kylät ry sekä kyläyhdistykset tai -toimikunnat Kalsussa, Kojolla, Matkussa, Peräjoella ja Vuoltussa. Vuonna 2015 Koijärvi kokonaisuudessaan sai Kanta-Hämeen vuoden kylän arvonimen.
Koijärven kirkonkylä
Koijärven kirkonkylä on Forssasta noin 15 kilometriä pohjoiseen, seututien 284 varrella sijaitseva Kojon kylä, jossa sijaitsee myös vuonna 1922 valmistunut, M. Kallion suunnittelema Koijärven kirkko. Kirkon vieressä on yhä käytössä oleva Koijärven hautausmaa, jolla lepää myös noin 100 paikallista sankarivainajaa. Kirkonkylässä sijaitsevat uusi Koijärven koulu (rak. 2015), seurakuntatalo (rak. 1978), sekä Koijärven Nuorisoseurantalo (vuoden 2006 remontin jälkeen Koijärvi-talo). Kojolla toimii myös kauppa. Viimeinen pankkikonttori lopetti toimintansa helmikuussa 2006.
Matku
Koijärven alueen toinen merkittävä asutuskeskus on Matku, joka on aiemmin ollut taajama. Matku sijaitsee Turun–Toijalan rautatien varrella, ja kylässä oli aiemmin Matkun rautatieasema. Aikataulullinen henkilöliikenne Matkusta loppui vuonna 1983 ja henkilöliikenne kokonaan vuonna 1990. Asemarakennus ja jäljellä olleet sivuraiteet purettiin vuonna 2001. Matkun koulu lakkautettiin vuoden 2014 lopussa, ja sen oppilaat siirtyivät uuteen Koijärven kouluun Kojolle.
Kummikunta
Koijärven kummikunta oli Ruotsissa sijainnut Hållnäsin kunta. Koijärvi kuitenkin liitettiin pääosin Forssaan vuonna 1969, ja Hållnäsistä tuli osa Tierpin kuntaa vuonna 1971. Vuodesta 1969 lähtien Tierpin kunta onkin ollut Forssan toinen ystävyyskaupunki Ruotsissa. Forssan Vieremässä Ystävyydentien varrella on Hållnäsin mukaan nimetty tie.
Sekakäyttö
thumb|Alkoholia ja unilääkkeitä|alt= thumb|Alkoholia, unilääkkeitä, opioideja ja rauhoittavia lääkkeitä.
Sekakäyttö on erilaisten päihteiden tai päihteinä käytettyjen keskushermostoon vaikuttavien lääkkeiden samanaikaista käyttöä. Sekakäyttöä voi esiintyä myös ilman, että sitä tietoisesti tavoiteltaisiin.
Sekakäyttö voi tapahtua esimerkiksi siten, että otetaan ensin alkoholia, sitten ylivilkkauteen rauhoittavaa, illan lopulla piristävää huumetta, unilääkettä nukahtamiseen ja krapulaisena aamulla vahvaa opioidisärkylääkettä. Tai jopa näitä kaikkia samanaikaisesti, jolloin haittavaikutukset voivat olla erityisen vaarallisia.
Sekakäytön seurauksena voi syntyä riippuvuus moneen aineeseen, jolloin sen lopettaminen on vaikeaa. Suurimpana ongelmana on lääkeaineiden vaarallisuus, kun niitä yhdistellään keskenään, ja niiden vaikutusta voimistetaan alkoholin kanssa. Vakavimmillaan sekakäyttö aiheuttaa kuoleman (hengitys- tai sydänpysähdyksiä) tai vakavia myrkytystiloja.
Kuolemantapaukset
Buprenorfiini on Suomen huumeiden käyttäjien keskuudessa yleisin opioidi. Hyvin harvat kuolevat yksistään opioidien yliannostukseen. Lähes aina on kyse sekakäytöstä bentsodiatsepiinien ja/tai alkoholin kanssa.
Vuonna 2010 Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen vuosittaisen raportin mukaan 91:ssä tapauksessa 95:stä (96 prosenttia) vainajalla oli veressään myös bentsodiatsepiineja, ja tämän lisäksi 38:ssä tapauksessa 95:stä (40 prosenttia) verestä löytyi myös alkoholia. Vuonna 2009 tärkeimmät lääkeainelöydökset myrkytyskuolemissa eivät olleet kovia huumausaineita, vaan kodeiinia ja tramadolia. Yleisiä olivat kodeiinin ja ibuprofeenin yhdistelmä tai kodeiinin ja parasetamolin yhdistelmä. Apulaisylilääkäri Pekka Laine Oulun yliopistollisen sairaalan psykiatrian klinikalta mainitsi lääkevalmisteet Panacod ja Ardinex.
Walesin ralli
Walesin ralli, aiemmin Ison-Britannian ralli ja RAC-ralli (Wales Rally GB, myös Lombard RAC Rally, Rally of Great Britain) oli Isossa-Britanniassa ajettu soraralli, joka yleensä päätti rallikauden. Ralli tunnettiin aiemmin järjestäjänsä Britannian Kuninkaallisen Autoklubin (Royal Automobile Club, RAC) mukaan nimellä RAC-ralli, ja se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1932.
Kilpailu otettiin osaksi FIA:n valmistajien maailmanmestaruutta vuonna 1973 ja vuonna 1974 nimeksi tuli Lombard RAC Rally. Vuonna 1979 kilpailu tuli mukaan FIA:n kuljettajien maailmanmestaruussarjaan. Vuonna 1998 kilpailu nimettiin Ison-Britannian ralliksi ja vuonna 2013 kilpailu siirrettiin Deesideen. Viimeinen Walesin ralli järjestettiin vuonna 2019. Vuoden 2020 kilpailu peruuntui Walesin hallituksen vedettyä siltä taloudellisen tukensa koronaviruspandemian vuoksi. Sen jälkeen on suunniteltu kilpailun korvaamista Pohjois-Irlannissa järjestettävällä rallilla, mutta sen järjestämiseksi ei ole saatu tarvittavaa rahoitusta. Kaudella 2021 Ypresin ralli korvasi Walesin rallin.
Vuoden 2005 kilpailussa Markko Märtinin kartanlukija Michael Park kuoli Märtinin Peugeot 307:n osuessa kartanlukijan ovi edellä puuhun.
Eniten voittoja Walesista ajoi ranskalainen Sébastien Ogier, joka voitti kilpailun viidesti.
RAC-rallia on ajettu pimeänä ilman nuotteja vain kartan ja tiekirjan avulla. Vuonna 1990 etukäteen tutustuminen sallittiin kaikilla erikoiskokeilla.
Voittajat
Lähde:
Koiviston maalaiskunta
pienoiskuva|150x150px|[[Kuntaliitto|Kuntaliiton teetättämä Koiviston maalaiskunnan perinnevaakuna vuodelta 2021.]] Koiviston maalaiskunta (Koiviston mlk, ) oli Etelä-Karjalassa sijainnut Suomen kunta, joka kuului Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovutettuun alueeseen. Koiviston pinta-ala vuonna 1939 oli 280,3 km² ja asukasluku 8 883. Koiviston maalaiskunta rajoittui pohjoisessa Johannekseen ja idässä Kuolemajärveen. Lisäksi maalaiskunnan sisällä oli Koiviston kauppala.
Historia
Koiviston satama mainitaan ensi kerran jo vuonna 1268 Berjozovskoje-nimellä. Koivistosta muodostettiin Viipurin kappeliseurakunta vuonna 1548 ja itsenäinen seurakunta 1575. Vuonna 1896 Koivistosta erotettiin Lavansaaren ja Seiskarin kunnat. Koiviston kirkonkylä ja Kotterlahden kylä erotettiin kunnasta Koiviston kauppalaksi vuonna 1927.
Koiviston asukkaat sijoitettiin jatkosodan jälkeen Askolan, Kymin, Mäntsälän ja Pornaisten kuntiin. Nyky-Venäjällä kunnan alue kuuluu Koiviston kauppalan alueen ohella Koiviston kaupunkikuntaan.
Kylät
Ahtiala, Alvatti, Eistilä, Harila, Humaljoki, Hyttölä, Härkälä, Ilmasti, Ingertilä, Jaakkola, Kaaliala, Kaipiala, Keskisaari, Kiiskilä, Kiurlahti, Kurkela, Köri, Lemminkylä, Makslahti, Mannola, Partiala, Patala, Penttilä, Putus, Pönni, Rautanen, Römpötti, Saarenpää, Savonniemi, Soukansaari, Tervahartiala, Tetriniemi, Tiurinsaari, Vanhkylä, Vatnuori
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 16 koulupiiriin.
Seurakuntaolot
Koivistolla ja Koiviston maalaiskunnalla oli yhteinen evankelis-luterilainen seurakunta. Näin ollen ei ollut olemassa seurakuntaa nimeltä Koiviston kauppalaseurakunta eikä seurakuntaa nimeltä Koiviston maaseurakunta, vaan sekä Koiviston kauppalan että Koiviston maalaiskunnan evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuuluvat asukkaat kuuluivat samaan evankelis-luterilaiseen seurakuntaan.
Thaimaan lippu
thumb|300px|Thaimaan lippu mittasuhteet:2:3. Thaimaan lippu (, Trikolori) on Thaimaan kuningaskunnan tunnus. Se on otettu käyttöön 28. syyskuuta 1917. Lippu koostuu viidestä vaakaraidasta väreiltään ylhäältä alas punainen-valkoinen-sininen-valkoinen-punainen ja joista keskimmäinen sininen on kaksi kertaa niin leveä valkoinen tai punainen.(Esimerkiksi valkoinen on 50 mm niin sininen on 100mm)
Sen värit punainen, valkoinen ja sininen kuvaavat maan elinvoimaa (punainen), monarkkia (sininen) ja uskontoa (valkoinen). Keskellä oleva sininen väri oli entisessä Thaimaan lipussa punainen, eikä lipussa ollut lainkaan sinistä väriä. Lipun värit symboloivat myös Thaimaan kuningaskuntaa.
Artemiin temppeli (Didyma)
Artemiin temppeli oli antiikin aikainen Artemis Pythielle omistettu kreikkalainen temppeli Didyman pyhäkköalueella Miletoksen kaupungin lähellä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.
Artemiin temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella 100-luvulla eaa. Se löydettiin saksalaisten suorittamissa Didyman arkeologisissa kaivauksissa vuosina 2013–2014. Tätä ennen temppeliä oli etsitty Didyman pyhäkköalueelta pitkään. Sen olemassaolo oli päätelty piirtokirjoituksista, jotka mainitsevat, että pyhäkköalueella palvottiin Apollonin lisäksi myös tämän sisarta Artemista.
pienoiskuva|vasen|upright|Artemiin temppelin perustuksia. Temppeli löydettiin nykyisen moskeijan, aiemman kreikkalaisortodoksisen kirkon pohjoispuolelta noin 100 metriä pohjoiseen Didyman tunnetummasta Apollonin temppelistä. Päin vastoin kuin Apollonin temppeli, Artemiin temppeli oli rakennettu tyypilliseen tapaan suoraan itä-länsisuunnassa. Sen perustusten koko on noin 31,7 × 12 metriä. Sisällä temppelissä oli kolme huonetta, ja se muistuttaa Apollonin temppelin adytonissa ollutta pienempää naiskosta. Temppelin alttaria ei ole vielä löydetty, joten ei tiedetä, oliko sen sisäänkäynti tyypilliseen tapaan itäpäässä vai Efesoksen Artemiin temppelin tavoin länsipäässä.
Antiikin aikana temppeli sijaitsi Miletoksen ja Didyman yhdistäneen Pyhän tien länsipuolella. Tie tuli Didymaan pohjoisluoteesta päin. Nykyinen moskeija, aiempi kirkko, rakennettiin vuonna 1830 antiikin aikaisten perustusten päälle.
Toivolanjärvi
Toivolanjärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Sammallammin kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 13,8 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (35.615) se kuuluu.
Brendon Urie
thumb|Brendon Urie Panic! at the Discon konsertissa vuonna 2016. Brendon Boyd Urie (s. 12. huhtikuuta 1987 Las Vegas) on Panic! at the Disco -yhtyeen laulaja. Hän soittaa myös koskettimia, harmonikkaa, pianoa, urkuja, selloa, bassoa, rumpuja ja kitaraa. Uriella on neljän oktaavin tenorin ääniala.
Historiaa
Viimeisen high school -vuotensa aikana Urie liittyi Panic! at the Discoon tavattuaan kitaratunnillaan Brent Wilsonin. Alun perin Urie oli vain yhtyeen kitaristi, mutta kun yhtyetoverit kuuli hänen lauluaan, he päättivät tehdä hänestä laulajan. Valmistumisen jälkeen Urien vanhemmat kannustivat häntä menemään collegeen, mutta hän päätti jatkaa musiikin parissa.
Yhtyetovereidensa lähtemisen jälkeen Brendon päätti pysyä yksin Panic! at the Discossa.
Janica Kostelić
Janica Kostelić (s. 5. tammikuuta 1982 Zagreb, Kroatia) on kroatialainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja. Hän hallitsi yhdessä ruotsalaisen Anja Pärsonin kanssa naisten alppihiihtoa 2000-vuosikymmenen alkupuoliskon.
Olympialaisissa Kostelić voitti Salt Lake Cityssä 2002 kultaa pujottelussa, suurpujottelussa ja alppiyhdistetyssä sekä hopeaa super-G:ssä. Torinossa 2006 hän voitti kultaa alppiyhdistetyssä ja hopeaa super-G:ssä. Neljällä kultamitalillaan Kostelić on kaikkien aikojen menestynein naisalppihiihtäjä olympialaisissa.
Maailmancupin kokonaiskilpailun Kostelić voitti 2001, 2003 ja 2006. Samoina vuosina hän voitti pujottelucupin. Hän voitti yhteensä 30 maailmancupin osakilpailua: 20 pujottelussa, kaksi suurpujottelussa, yhden super-G:ssä, yhden syöksylaskussa sekä kuusi alppiyhdistetyssä. Syöksylaskun ja super-G:n voitot hän saavutti tammikuussa 2006 Bad Kleinkirchheimissa.
Kostelić kärsi urallaan useista loukkaantumisista ja kauden 2006–2007 hän ilmoitti alun perin pitävänsä välivuotena mutta maaliskuussa 2007 hänen isänsä ilmoitti Janica Kostelićin lopettaneen urheilu-uransa.
Janica Kostelićin veli Ivica Kostelić on myös menestynyt alppihiihtäjänä.
Kellarin kätköistä
Kellarin kätköistä on dadaistisen ja surrealistisen ranskalaisen runoilijan Benjamin Péret’n runovalikoima. Kirjan on julkaissut Palladium Kirjat vuonna 2021.
Kokoelman on suomentanut Janne Salo, joka sai vuonna 2021 André Breton -suomennoksistaan Yleisradion Kääntäjäkarhun. Kirjan lopussa on vuosiin kiinnittyvä kirjoitus Péret’n elämänvaiheista.
Kokoelmassa on runojen lisäksi sananparsia Péret’n ja Paul Éluardin yhteisestä kokoelmasta Nykymakuun sovitettuja sananparsia (152 proverbes mis au goût du jour, 1925). Sananparsien pilkan kohde voi olla suomalaiselle lukijalle vieras, mutta Kaitaron mukaan ne ovat joka tapauksessa hauskoja. Poliittisissa pilkkarunoissa Péret’n pilkka ja herja kohdistuvat pyhiin isänmaallisiin (Jeanne d’Arc ja Ranskan ympäriajo) ja uskonnollisiin arvoihin.
Ferdinand Alquié sanoo, että Péret’n osuus on ollut keskeinen, kun surrealismi on pyrkinyt luomaan runoutta, jonka tulkinta on näennäisesti mahdotonta.
Kaitaro kiittää valikoimaa ja pitää hyvänä ratkaisuna, että mukana on kokoelma Nukkua, nukkua kivissä (Dormir, dormir dans les pierres, 1927) kokonaisuudessaan.
Jesper Petersen
Jesper Petersen (s. 25. elokuuta 1981 Haderslev) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli Tanskan koulutus- ja tutkimusministeri 2021–2022. Petersen on istunut kansankäräjillä vuodesta 2007. Vuoteen 2013 saakka hän edusti sosialistista kansanpuoluetta.
Yksityiselämä
Petersen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Lahnajärvi (järvi Mänttä-Vilppulassa)
Lahnajärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Lahnajärven kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 49 hehtaaria ja se on 1,9 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 6,9 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (35.615) se kuuluu.
Domino’s Pizza
Domino’s Pizza on yhdysvaltalainen ravintolaketju, jonka kotipaikka on Ann Arbor Michiganissa. Vuonna 1960 perustettu yritys on Yhdysvaltain toiseksi suurin pizzaketju Pizza Hutin jälkeen. Yrityksellä on yhteensä yli 11 250 omaa tai franchise-ravintolaa 75 maassa.
Kulman pojat
Kulman pojat on Teppo Airaksisen ohjaama suomalainen elokuva, joka sai ensi-iltansa 24. helmikuuta 2012. Elokuvan on käsikirjoittanut yhdessä Airaksisen kanssa Jaakko Kaján. Elokuvan tuotti helsinkiläinen tuotantoyhtiö Bronson Club. Elokuvan pääosia esittävät Eero Ritala, Jussi Vatanen, Joonas Saartamo ja Lotta Kaihua.
Elokuvan pääosan esittäjä Eero Ritala voitti roolistaan parhaan miespääosan Jussin 2013.
Juoni
Petri (Eero Ritala) tuhlaa tulevaisuuttaan hanttihommissa itäsuomalaisen pikkukaupungin pienessä urheiluliikkeessä. Hänen paras ystävänsä ovat suurisuinen Komentaja (Joonas Saartamo), kaveriporukan pomottaja, jonka metkuihin ovat aina valmiina lähtemään mukaan yllytyshullu Sarttila (Janne Ravi) ja kotikaupungin entinen urheilijatoivo Terho (Antti Väre). Kesäpäivät ja -yöt kuluvat leppoisan lorvailun ja pienen jäynänteon parissa. Yhdessä nelikko kannattaa intohimoisesti kaupungin päähän potkittua palloseuraa Kulman palloa. Sen pahin vastustaja on Petrin ja hänen kavereidensa karsastama hienohelmajoukkue AC United, joka palkkaa riveihinsä maajoukkuetason vahvistuksen, Tuukka Tiensuun (Jussi Vatanen). Sankarin vastaanoton saava Tiensuu, toivevävy ja entinen koulutoveri, herättää pojissa vilunväristyksiä. Ystävät ja joutenolo ovat aina olleet Petrille kaikki kaikessa, mutta arki kääntyy päälaelleen kun Petri tapaa elämänsä naisen Emmin (Lotta Kaihua). Tyttö vie hetkessä Petrin sydämen ja tekee tietysti muut Kulman pojat mustasukkaisiksi. Petrin onni olisi täydellinen ellei Emmi kannattaisi väärää futisjoukkuetta, ja ellei hänellä olisi vaarallisen läheiset välit poikien arkkiviholliseen, koko kaupungin rakastamaan Tuukka Tiensuuhun.
Vuonna 85
Vuonna 85 on suomalainen romanttinen komedia, jonka ovat ohjanneet Timo Koivusalo ja Riku Suokas. Pääosissa näyttelevät Reino Nordin, Malla Malmivaara, Mikko Nousiainen ja Miina Maasola. Muissa rooleissa näyttelevät muun muassa Heikki Silvennoinen, Pate Mustajärvi ja Martti Syrjä. Elokuvaa kuvattiin helmikuusta keskikesään 2012 asti. Ensi-iltansa se sai 25. tammikuuta 2013.
Elokuva perustuu vuodesta 2006 Tampereen Työväen Teatterissa esitettyyn musikaaliin, jonka oli alkuvuodesta 2012 nähnyt yli neljännesmiljoona katsojaa. Pyynikin kesäteatteri teki näytelmään pohjautuvan oman versionsa Kuuma kesä 85 kesällä 2012.
Nikkanen
Nikkanen on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Ryan Ross
thumb|Ryan Ross George Ryan Ross III on syntynyt 30. elokuuta 1986 Las Vegasissa. Hän oli johtava kitaristi ja taustalaulaja bändissä Panic! at the Disco. Ross oli merkittävä bändille, sillä hän on ainoa, joka oli tehnyt sanoitukset bändinsä albumille A Fever You Can't Sweat Out. Alun perin Ross toimi yhtyeen laulajana, mutta hän luopui paikastaan antaessaan sen Brendon Urielle.
Rossin vanhemmat erosivat, kun hän oli 6-vuotias ja hänen isänsä kasvatti hänet. Isän juopottelut inspiroivat häntä kirjoittamaan kappaleet "Camisado" ja "Nails For Breakfast, Tacks For Snacks". Levyä hän itse kuitenkin luonnehtii keskinkertaiseksi.
Hän on soittanut myös kahdessa muussa bändissä ennen P!ATD:ta; nämä olivat Pet Salamander ja The Summer League.
Brendon Urien lisäksi myös Ryan Rossin laulua kuullaan Panic! at the Discon albumilla Pretty. Odd., jonka kappaleiden sanoitukset Ross on pääasiassa kirjoittanut.
Ryan Ross lähti bändistä Panic! at the Disco vuonna 2009, ja perusti Jon Walkerin kanssa bändin The Young Veins. Ross on The Young Veinsin solisti-kitaristi ja myös sanoittaa kappaleet. The Young Veins on ollut tauolla vuodesta 2010.
BNT Kanal 1
BNT Kanal 1 (БНТ Канал 1) on bulgarialainen valtiollinen televisiokanava, joka on perustettu vuonna 1959, lähetykset aloitettiin 26. joulukuuta. Sen pääkonttori sijaitsee Sofiassa ja se on Bulgarian päätelevisiokanava.
The Reckoning
The Reckoning on Iced Earthin kolmas minialbumi. Albumilla esiintyy ensi kertaa Iced Earthin nykyinen laulaja Tim Owens. Albumin kansi on tehty Iron Maidenin The Trooper -singlen pohjalta.
Quincy Wright
pienoiskuva|Quincy Wright vuonna 1940. Philip Quincy Wright (28. joulukuuta 1890 – 17. lokakuuta 1970) oli yhdysvaltalainen professori ja pasifisti. Hänen pääteoksensa on A Study of War. Se oli ehkä laajimman koskaan sodankäyntiä käsitelleen tutkimuksen (1926–1942) "loppuraportti". Sen mukaan sodankäynti voidaan jakaa historiallisesti neljään vaiheeseen.
Sodankäynnin historian päävaiheet
Wright käyttää sodankäynnin selittämiseen suurempaa selitystä, systeemejä ja evoluutiota, aineen "pyrkimystä" kohti suurempia systeemejä ja sodankäynnin riippuvuutta sen perustasta, ihmisen organisaatiotasoista ja sen ympäristöstä. Wrightin teorian pohja on Joseph Needhamin (1900–1995) teoria integroivista tasoista ("Integrative levels", 1937). Needhamin pohja on taas filosofi Herbert Spencer (1820–1903).
Eläimellisen ja primitiivisen sodankäynnin ongelmana on arkeologisten ja muiden historiallisten todisteiden vähäisyys. Siksi näitä sodankäynnin vaiheirta koskevat käsitykset ovat erittäin spekulatiivisia. Ne eivät myöskään vastaa kaikkien asiaan perehtyneiden asiantuntijoiden näkemyksiä.
Sodankäynnin ensimmäinen, eläimellinen vaihe
Tutkimuskohteena sodankäynti ennen kieltä on erittäin vaikea, koska mitään tutkimusmenetelmiä ei juuri ole. Asiaan liittyvien arkeologisten löytöjen määrä on pieni. Sodankäynnin luonne ennen kielen syntymistä onkin spekulatiivista. Seuraava esitys koskee lähinnä homo sapiens -lajia edeltäviä hominideja (australopithecus-lajit, homo habilis, homo erectus). Esityksen yhteydessä on otettava huomioon, että osa tutkijoista ei usko sodankäyntiä juuri lainkaan esiintyneen näiden varhaisten ihmislajien keskuudessa.
Jos kielen arvioidaan kehittyneen noin miljoona vuotta sitten (arviot vaihtelevat noin kahdesta miljoonasta 40 000 vuoteen), on sodankäyntiin vaikuttanut voimakkaasti vaistot. Sotaa käyvien yksiköiden koko lienee ollut yksilö, perheyhteisö tai lauma.
Sodankäyntiin käytössä ollut tekniikka on ollut hyvin yksinkertaista eli yhden materiaalin tekniikkaa: luu- tai puunuija, nyrkissä oleva karkea kivikirves ilman vartta tai nuotiolla teroitettu pistokeihäs ilman kiviterää.
Tyypillisessä yhteenotossa osapuolena on saattanut olla lauma esi-ihmisiä, jotka ovat taistelleet puu- tai luunuijien kanssa tai ehkä kiviä heittelemällä. Taistelut ovat tapahtuneet ilman hyvää toimijoiden välistä, tilannekohtaista tai etukäteen suunnitelltua koordinaatiota. Tietoa pystyttiin välittämään näyttämällä, yksinkertaisilla viittomilla ja ääntelyillä.
Sotaa lienee esiintynyt harvoin. Ihmisyhteisöt olivat pieniä, hajanaisia, liikkuvia ja omaisuutta oli hyvin vähän. Samoin ryhmien väliset kontaktit olivat vähäisiä.
Esikielellistä sodankäyntiä voi luonnehtia pienimuotoiseksi, harvinaiseksi ja eläimelliseksi.
Sodankäynnin toinen, primitiivinen vaihe
Ajanjakso kielen keksimisen jälkeen, mutta ennen valtiota ja kirjoitustaidon keksimistä on laaja sisältää monia merkittäviä muutoksia. Sekä ihmisen tekniset taidot että älyllinen kapasiteetti kehittyivät huomattavasti. Ihmislajikin vaihtui Homo erectuksesta Homo sapiensiin. Tämän takia myös sodankäynti kielen syntymisen jälkeen on ollut hyvin erilaista eri aikoina.
Nykyihminen alkoi levittäytyä Afrikasta muuhun maailmaan ilmeisesti noin 10 000 hengen yhteisöstä. Sotien (konfliktien) syinä olivat todennäköisesti muun muassa tiettyjen kohteiden omistaminen (reviiri, ruoka, naaraat), ulkopuolisen tunkeutuminen yhteisöön tai turhautuminen johonkin toimintaan. Lajin sisäinen sodankäynti ei ole voinut olla pääsääntöisesti tappavaa, koska se ei ole evoluution kannalta kestävä toimintatapa. Ihminen on siis kontrolloinut väkivaltaansa jo hyvin varhain. Samaan lopputulokseen tulee muun muassa sotahistoriotsija John Keegan. Viisaan tasapainon säilyttäminen on sen sijaan ollut kestävä ratkaisu, muun muassa vapaamatkustajien säätelynä (loiset) ja jopa lajien välisen peto–saalis-suhteen säätelynä.
Esihistoriallisen sodankäynnin perusta oli yhdyskunta ja sen selitti yhteisöllisyys. Sodankäynnin yksikkö oli perheyhteisöjen joukko, klaani, kylä tai heimo. Siirtyminen muinaisaikaisesta sodankäynnistä tapahtui kielen syntymisen kautta todennäköisesti useassa vaiheessa noin vuosina 400 000–40 000 eaa. Esihistoriallinen sodankäynti kesti valtion ja kirjoitustaidon syntymiseen. Tämä tapahtui Lähi-idässä, Egyptissä ja Indus-joen laaksossa noin vuosina 4000 eaa. - 3000 eaa., suurimmassa osassa maailmaa kuitenkin vasta paljon myöhemmin. Verrattuna muinaiseen sodankäyntiin toiminta oli suunniteltua, tulevaisuuteen suuntautuvaa. Tietoa pystyttiin välittämään puheen eli siis symbolien avulla.
Sodankäynti näyttää yleistyneen, mutta se ei muuttunut mitenkään ihmisten elämää dominoivaksi. Rauhan kaudet saattoivat olla pitkiäkin. Ihmisyhteisöt kasvoivat, ne keskittyivät ja omaisuutta alkoi syntyä. Esihistoriallinen sodankäynti kattaa myös maanviljelyajan ennen valtion ja kirjoitustaidon syntymistä. Joissakin olosuhteissa, esimerkiksi ravinnon loppuessa, taisteltaessa vähenevästä suurriistasta ja parhaista alueista, sotaa saattoi esiintyä pitkiäkin ajanjaksoja.
Mahdolliset sodan jaksot loivat myös edellytyksiä valtion syntymiselle, muun muassa hierarkian vahvistumisen kautta (päälliköt).
Muinaisen sodankäynnin ajalta voi olla myös sodankäynnin miehinen ja hierarkkinen tausta. Sodankäynti perustuu mahdollisesti metsästävään, yhteistoimintaa harrastavaan miesjoukkoon. Ehkä myös miehinen ylivalta perustuu tähän yhteistoimintaan. Kun naiset keräsivät ruokaa hajautettuna ilman yhteistoimintaa, miehet metsästivät yhdessä suurriistaa.
Tämä ero näkyy simpansseissa, lähimmissä sukulaisissamme. Simpansseja on kahta lajia (simpanssit ja kääpiösimpanssit eli bonobot), joiden käyttäytyminen eroaa suuresti. Kääpiösimpanssi elää alueella, jossa ravinnon etsimistä varten ei tarvitse hajautua toisin kuin tavallisten simpanssien. Yhdessä kääpiösimpanssien naaraat pystyvät kontrolloimaan aggressiivisempia uroksia ja yhteisöt ovat matriarkaalisia. Tavallisen simpanssiyhteisön urokset metsästävät yhdessä ja oppivat organisoitumista, kun naaraat etsivät ravintoa hajallaan. Nämä simpanssiyhteisöt ovat patriarkaalisia.
Sodankäynnin kolmas, historiallinen vaihe
Sen perusta oli kansainvälinen järjestelmä ja selittävä asia kansainvälinen oikeus. Sodankäynnin koko on ollut heimojen joukko, valtio. Siirtyminen historialliseen sodankäyntiin tapahtui kirjoitustaidon syntymisen kautta. Käytännössä tämä merkitsi valtion syntymistä. Ei siis ole olemassa valtiota ilman kirjoitustaitoa. Ajankohta oli noin 4000 eaa. Tieto irtautui ihmisen muistista (vrt. Kalevala ja runonlaulajat). Tallennus oli vielä hyvin kallista.
Aikakauden pohjana oli myös maanviljely, eli paikallaan olo. Tällä oli oleellinen merkitys tiedon kerääntymiselle sekä ylijäämän kautta erikoistumiselle. Maanviljely, valtio ja kirjoitustaito mahdollistivat laajentuvan erikoistumisen, muun muassa sotilaiden, pappien ja hallinnon elättämisen. Maanviljely oli radikaali muutos. Se keskitti edelleen ihmisiä, teki asumisesta pitkälti kiinteää ja loi merkittävää omaisuutta ja kasvavia kontaktimääriä ihmisten ja yhteisöjen välille (kylät, kaupungit, valtio).
Ihmisten keskittyminen ja yhteisön koon kasvu mahdollisti erikoistumisen kehittymisen, joka taas lisäsi kyseisen systeemin, valtion tehokkuutta oleellisesti. Sodankäynnistä tuli valtioiden muodostumisen jälkeen universaalia, se esiintyy lähes kaikissa valtioissa ja erittäin merkittävässä roolissa.
Kuitenkin: Sotaisat valtiot ovat olleet yleensä lyhytaikaisempia kuin "rauhallisemmat". Sodan ylivalta ei siis johda yhteiskunnan kannalta pitkällä tähtäimellä edulliseen lopputulokseen. Sodankäynti on osa yhteiskuntaa sen ympäristössä, ei yhteiskunta. Samaan tulokseen on talouden kautta päätynyt Paul Kennedy.
Vaikka Wright esittää sodankäynnin valtiota luovana, niin ilmeisesti myös muut tekijät, esimerkiksi kauppa ovat luoneet valtiota. Historiallinenkin sodankäynti on ollut monimutkainen sopeutuma, jonka vaikuttavia tekijöitä ovat olleet yhteiskunnan sosiaalinen, väestöllinen, uskonnollinen, poliittinen, sotilaallinen ja taloudellinen rakenne sekä ympäristö (luonnonvarat, ilmasto, luonnon esteet) ja suhteet kilpaileviin yhteiskuntiin.
Historiallisessa sodankäynnissä sota saavutti kasvavassa määrin hajottavan vaikutuksen. Kun aiemmin "pieni" sotiminen oli integroinut yhteisöjä, historiallisen sodankäynnin kasvava vaikutus alkoi hajottaa yhteiskuntia. Tasapaino ja kohtuus ovat hyväksi sodankäynnissäkin?
Sodankäynnin neljäs, moderni vaihe
Siirtyminen moderniin sodankäyntiin tapahtui kirjapainotaidon keksimisen kautta. Ajankohta oli 1500 j.Kr. (Gutenberg). Tiedon tallennuksen hinta pieneni oleellisesti ja sitä voitiin levittää yhä nopeammin. Käytännössä tämä merkitsi tiedon ja sen tekijöiden merkittävää lisääntymistä. Tieto alkoi viitata yhä useammin muuhun tietoon, eli uutta tietoa syntyi yhä nopeammin, kontaktit kasvoivat edelleen.
Sodankäynnissä otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön merkittävässä roolissa muu energian lähde kuin ihmisen tai eläinten lihasenergia. Alkoi ruudin, tuliaseiden aikakausi. Sodankäynti muuttui koko yhteiskuntaa koskevaksi (yleinen asevelvollisuus) ja lopulta totaaliseksi ja koko maailmaa samalla koskettavaksi (I ja II maailmansota). Ydinase oli tämän kehityksen huippu ja myös murroskohta. Sodankäynnin uhrien määrä laski ensimmäisen kerran 1950–2000 ihmiskunnan dokumentoidun historian aikana. Ydinase on toistaiseksi ollut ainoa ase, jota ei ole käytetty sen jälkeen kun se on tullut useamman valtion haltuun.
Selitys tähän on, että sodankäynnin väline (ydinase) joutui ristiriitaan sodankäynnin päämäärän (jonkin asian saaminen) kanssa. Koska päämäärä tietysti dominoi, tälle välineelle ei ollut jonkin asian saamiseen perustuvassa sodankäynnissä tilaa. (Myöskään biologisia aseita ei ole käytetty sodissa, koska riskit omille ovat olleet liian suuret.) Tämä tarkoittaa myös, että sodankäynti on evolutionäärinen, oppiva järjestelmä ja se siten säilyttää itsensä muuntumisen kautta.
Ihmisten keskittymisen kasvaessa (suurkaupungit) ja yhä uusien kommunikaatiotapojen synnyttyä (lennätin, puhelin, elokuva, radio, TV, satelliitti, valokaapeli, tietokone, tietokoneverkot) tieto viittasi yhä enemmän ja nopeammin muuhun tietoon, uutta tietoa syntyi alati kasvavalla nopeudella. Samalla ihmisten kontaktit, eli ristiriitatilanteiden potentiaali, kasvoi edelleen.
Tietokoneella uutta tietoa voidaan tehdä ennennäkemättömällä nopeudella. Kun manuaalinen radiopaikantamisjärjestelmä pystyi tuottamaan muutaman paikannuksen minuutissa, siis bittejä sekunnissa, digitaaliseen signaalinkäsittelyyn (DSP) perustuva automaattinen paikantaminen tuottaa miljoonia bittejä sekunnissa. Erilaiset simulointijärjestelmät tuottavat valtavasta määrästä input- tietoa systeemitiedolla (ohjelmistot) valtavan määrän output-tietoa, simulointituloksia. Tarvitaan yhä parempia visualisointivälineitä valtavien output- tietomäärien havainnollistamiseen ihmisen ymmärtämään muotoon. Olemassaolon tietosisältö kasvaa edelleen.
Muutokset vaiheiden välissä
Edellä olevat ovat lähes täydellisessä sopusoinnussa elämän evoluution kehityksen, yhdeksän hyppäyksen kanssa, vaikkakin ne ovat tapahtuneet enimmäkseen kemian ja biologian alalla. Tässä viittaan teokseen: J M Smith & E Szathmáry: "The Major Transitions in Evolution", Oxford University Press, 1995. Heidän mukaansa elämän evoluutiossa on tapahtunut yhdeksän hyppäystä ja jokaisessa niissä on tapahtunut kolme muutosta:
Myös Eero Paloheimon teos "Megaevoluutio" käsittelee asiaa edellä mainitun mukaisesti.
Old Chaps
Old Chaps on lahtelainen vuonna 1989 perustettu lauluyhtye. Johtajana, sovittajana ja pianistina on Ari Niskanen, jonka lisäksi yhtyeeseen kuuluu neljä laulajaa: Elina Pakkanen, Maarit Raitala, Eero Vesanen ja Marko Kemppi.
Old Chapsin ohjelmisto koostuu viihde- ja jazzmusiikista suomen ja englannin kielillä suurimmalta osin omin sovituksin. Yhtye on esiintynyt erilaisissa tilaisuuksissa ympäri Suomea sekä järjestänyt omia konsertteja ja ravintolailtoja. Lisäksi Old Chaps on ollut mukana Lahden kaupunginorkesterin konserteissa.
Markkinajärvi (Mänttä-Vilppula)
Markkinajärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Lahnajärven kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (35.615) se kuuluu.
Kaltio
Lehden sisältö koostuu kirja-arvosteluista, elämäkerroista, haastatteluista, runoista, novelleista ja historiallisista katsauksista. Lehdessä seurataan myös pohjoissuomalaisia kulttuuritapahtumia.
Kaltion historia
Ensimmäinen Kaltion numero julkaistiin 68-sivuisena näytenumerona 20. huhtikuuta 1945. Sen toimittivat päätoimittaja Atte Kalajoki ja toimitussihteeri Reino Rinne. Kalajoki julkaisi lehteä omissa nimissään vuoteen 1950 saakka, jolloin lehden omistajaksi perustettiin Kustannusosakeyhtiö Pohjankaltio. Pohjankaltion omistivat lukuisat pohjoissuomalaiset yksityishenkilöt ja kulttuurijärjestöt. Osakeyhtiölain muuttuessa 1980-luvun vaihteessa Kaltio siirtyi yhdistyspohjaiseksi Kaltio ry:ksi 1982.
Kaltio on ajanut historiansa ajan voimakkaasti Pohjois-Suomen asiaa. Se on tukenut muun muassa Oulun yliopistoa, maakuntakirjastoa, Pohjois-Suomen historian laatimista ja kulttuurirahastoa. Monet näistä asioista ovat myös myöhemmin toteutuneet.
Kohu sarjakuvasta
thumb|Kaltio 5/2006. Kaltio julkaisi helmikuussa 2006 verkkosivullaan sarjakuvan, jossa käsiteltiin sananvapautta ja Muhammed-pilapiirrosjupakkaa. Sarjakuvan piirsi oululainen sarjakuvataiteilija Ville Ranta. Sarjakuva julkaistiin sekä suomeksi että englanniksi. Sarjakuvan julkaiseminen aiheutti sen, että kolme yritystä (Tapiola, Sampo ja Pohjola) ilmoittivat lopettavansa lehdessä mainostamisen.
Lehden johtokunnan vaatimuksesta huolimatta päätoimittaja Jussi Vilkuna kieltäytyi poistamasta sarjakuvaa Kaltion verkkosivuilta, minkä johdosta johtokunta erotti Vilkunan. Erottamisesta ilmoitti Kaltion hallituksen puheenjohtaja Harri Kynnös tekstiviestillä. Tämän jälkeen sarjakuva poistettiin verkkosivuilta. Jo aikaisemmin (23.2.2006) Kaltion johtokunnasta oli eronnut Kaarina Niskala sarjakuvan julkaisemisen takia. Vilkunan erottamisen jälkeen Kaltion määräaikaiseksi päätoimittajaksi valittiin lehden toimittajana vuodesta 2001 työskennellyt Katariina Parhi. Uudeksi vakituiseksi päätoimittajaksi Kaltio ry:n hallitus valitsi toukokuussa 2006 Antti Leikaksen.
Samassa yhteydessä Oulun kaupunki peruutti toisen, erillisen Ville Rannalta tilaamansa sarjakuvatyön. J. V. Snellmanin juhlavuoden opetustoimen toimikunnan puheenjohtaja Päivi Mäki kertoi: ”Katsoimme, ettemme halua kirjasen kuvittajaksi henkilöä, joka on julkaissut sarjakuvan, joka koetaan monella taholla loukkaavaksi.” Myöhemmin Oulun kaupungin opetusvirasto ilmoitti neuvottelevansa erotetun piirtäjän paluusta J. V. Snellman -kirjasen kuvittajaksi. Ville Ranta ilmoitti verkkosivuillaan 28.2.2006: ”Olen toistaiseksi eronnut Kaltion sarjakuvantaiteilijan paikalta, koska taannoinen sarjakuvani Kaltion verkkolehdessä sensuroitiin.” Sittemmin Ranta palasi avustajaksi.
Saksalainen Frankfurter Allgemeine Zeitung -lehti raportoi Oulun tapahtumista 2. maaliskuuta 2006. Hannu Eerikäisen raportti Kalevassa 4. maaliskuuta kertasi lehden artikkelia seuraavasti: "”Ongelmana Suomessa on – – ennakkovarovaisuus eli ’asioiden edelle kiirehtivä kuuliaisuus’, jolla on jo perinteitä. Lehti palauttaa mieliin Kekkosen ajat, jolloin suomalaisessa politiikassa kehittyi huippuunsa ’hiljaa puhumisen taito’ eli kyyristely Moskovan edessä. Tästä osoituksena lehti viittaa Aleksander Solzhenitsynin teokseen Vankileirien saaristo kohdistuneeseen julkaisukieltoon 1970-luvulla.”"
Palkinnot ja tunnustukset
Kemin Sarjakuvapäivillä 2007 Jussi Vilkuna sai Sarjakuvantekijät ry:n myöntämän vuoden sarjakuvateko 2006 -palkinnon. Perusteluissaan Sarjakuvantekijät ry totesi, että ”päätoimittajana toiminut Jussi Vilkuna puolusti sinnikkäästi sarjakuvantekijän ilmaisuvapautta ja haluaa kiittää Jussi Vilkunaa urheudesta ja kannustaa uusissakin haasteissa rohkeuteen, muistaen että kynä on miekkaakin terävämpi ja palkintosivellinkin on terrorismin vastaisen sodan myötä siirtynyt käsimatkatavaroista ruumaan”.
Electronic Frontier Finland myönsi vuonna 2007 myönteisen Winston Smith -palkinnon perusoikeuksien ansiokkaasta puolustamisesta Kaltio-lehden entiselle päätoimittajalle Jussi Vilkunalle ja taiteilija Ville Rannalle epäitsekkäästä sananvapauden puolustamisesta Muhammed-piirrosten julkaisemisessa.
Kaltio palkittiin Kiila-palkinnolla vuonna 2011. Palkintoperustelujen mukaan ”Kaltio r.y.:n julkaisema Kaltio-lehti on kohta 67 vuoden ajan tuonut esiin pohjoisen alueen kulttuuria, myös Suomen rajojen ulkopuolelta. Kaltiota luetaan innolla pohjoisen ohella myös etelässä.”
Lofoforiini
Lofoforiini on peyotekaktuksen alkaloidi. Se on ihmiselle myrkkyä joka voi aiheuttaa psykedeelisiä oireita helpoimmassa tapauksessa, pahimmassa jopa tappaa esim. jos ainetta on juotu tai on ollut kymmenen tuntia alttiina lofoforiinille.
Lofoforiinin kemiallinen kaava on C13H17NO3, moolimassa 235.279 g/mol ja CAS-numero 17627-78-0.
Kuivajoki
Kuivajoki on Kuivajoen vesistön Pohjois-Pohjanmaalla Iin kunnassa sijaitseva laskujoki. Kuivajoki laskee Oijärvestä Perämereen. Kuivajoen tärkeimmät sivu-uomat ovat Oijärveen laskeva Kivijoki, Hamarinjoki ja Luujoki. Kuivajoen pituus Oijärvestä mereen on noin 40 kilometriä. Vesistöalue on suojeltu koskiensuojelulailla ja Kuivajoki kuuluu kansainväliseen Salmon Action Plan -ohjelmaan, jolla pyritään joen lohikannan palauttamiseen.
Kalalajeista Kuivajoessa esiintyy mm. lohi, harjus, hauki, ahven, lahna, made, siika ja nahkiainen.
Pirttijärvi (Jämsä, Kavala)
Pirttijärvi on Keski-Suomessa Jämsässä ja Mänttä-Vilppulassa Kavalan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 63 hehtaaria ja se on 2,3 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 7,2 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (35.615) se kuuluu.
Marja-Leena Tiainen
Marja-Leena Tiainen (s. 10. lokakuuta 1951 Kuopion maalaiskunta) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut erityisesti lasten- ja nuortenkirjoja.
Tiainen valmistui merkonomiksi vuonna 1971 Kuopion kauppaoppilaitoksesta. Hänen esikoisteoksensa oli lastenkirja Pullopoika, joka ilmestyi vuonna 1987. Tiaisen teoksia on käännetty ruotsiksi, tanskaksi, liettuaksi, viroksi ja puolaksi. Vuonna 2013 hänelle myönnettiin taiteilijaeläke.
Tiainen asuu Kuopiossa. Vuosina 1975–2013 hän asui Liperin Viinijärvellä.
Ehdokkuudet
Lähde
Prima TV
Prima TV (virallinen nimi Prima televize) on tšekkiläinen televisiokanava. Kanava lähettää ohjelmia Prahasta. Se aloitti toimintansa vuonna 1992 ja lähetti silloin Prahassa ja Keski-Böömissä nimellä FTV Premiéra, myöhemmin nimellä Premiéra TV. Kanavalla on ollut toimilupa vuodesta 1994 ja luvan edellytyksenä on että myös alueelliset ja paikalliset ohjelmatuottajat saavat lähetysaikaa. Kanavan nimi on vuodesta 1997 ollut Prima televize. Vuonna 2003 kanavalle myönnettiin toimilupa 28. kesäkuuta 2018 asti. MTG osti kanavasta 50% syksyllä 2005.
Vesikäärme (tähdistö)
Vesikäärme (latinaksi Hydra, genetiivi Hydrae, lyhenne Hya) on hyvin pitkä tähdistö Leijonan ja Neitsyen eteläpuolella ulottuen Kravun alta Vaa'an tuntumaan. Suomeen näkyy parhaiten sen pieni tähtijoukon muodostama pää Leijonan edustalla. Vesikäärmettä ei saa sekoittaa Etelän vesikäärmeeseen, joka on latinaksi Hydrus, Hydri, Hyi.
R Hydrae on Mira-tyypin muuttuja, jonka muutoksia havaittiin jo 1600-luvulla. Kirkkaus vaihtelee 13 kuukauden jaksoissa 3,5 ja 10,9 magnitudin välillä.
V Hydrae on syvän punainen jättiläinen, hiilitähti jonka kirkkaus vaihtelee 6 ja 12 magnitudin välillä. Vaihtelu tapahtuu 1,5 ja 18 vuoden jaksoissa.
Vesikäärmeessä on kolme Messierin kohdetta: laaja avoin tähtijoukko M48, pallomainen tähtijoukko M68 ja kierteisgalaksi M83. Tähdistössä on myös kirkas planetaarinen sumu NGC 3242, mutta M48:aa lukuun ottamatta kohteet ovat niin alhaalla, että näkyvät Suomessa huonosti, jos ollenkaan.
Mauri Favén
Mauri Oskari Favén (26. elokuuta 1920 Tampere – 23. helmikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hänen setänsä oli taidemaalari Antti Favén ja isoenonsa taidemaalari Aukusti Uotila. Elokuvaohjaaja Esko Favén on hänen poikansa.
Ura
Favén opiskeli 1940-luvulla Vapaassa taidekoulussa sekä Suomen Taideakatemian koulussa. Taidemaalarin debyytin Favén teki Helsingissä vuonna 1947, ja se aloitti hänen pitkän uransa.
Vuonna 1970 Favén sai Pro Finlandia -mitalin, ja vuonna 1989 hänelle myönnettiin professorin arvonimi. Vuodesta 1986 hän nautti valtion myöntämää taiteilijaeläkettä. Favén valittiin Taideteollisen korkeakoulun kunniajäseneksi 2001.
Favén on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Daniel Nyblin
Carl Petter Daniel Dyrendahl Nyblin (30. kesäkuuta 1856 Drammen, Norja – 19. heinäkuuta 1923 Helsinki) oli norjalaissyntyinen valokuvaaja ja yksi Suomen valokuvaushistorian suurista vaikuttajista. Hänen isänsä oli kuvanveistäjä Carl Petter Anton Dyrendahl Nyblin (1818–1883) ja äitinsä Petronella Pedersen (1837–1881). Daniel Nyblinin puoliso oli Wera Pautow (1855–1904) 1877–1904. Heillä oli 3 lasta: Hjördis (1880–1959), Ragnar (1881–1933) ja Ragnhild (1884–1967).
Elämäkerta
Nyblin aloitti valokuvaajana vuonna 1875 Oslossa ja työskenteli seuraavana vuonna Helsingissä Charles Riisin ateljeessa. Nyblin perusti oman ateljeen ja valokuvaustarvikeliikkeen vuonna 1877 Helsinkiin.
Nyblin valokuvasi jo 1870-luvulla taiteesta jäljennöksiä, joita hän myi. Kahdeksan jäljennöksistä ilmestyi vuonna 1883 valokuvakansiossa Finsk konst – Suomen taide.
Tšerno
Tšerno (Черно) on suomalaisen Kypck-yhtyeen ensimmäinen studioalbumi.
Albumi äänitettiin vuonna 2007 Novaja Zemlja-, Colibri- ja Tonebox-studioilla. Albumin on tuottanut Hiili Hiilesmaa ja miksannut Hiilesmaa ja Juha Heininen HIP-studiolla.
Albumi ilmestyi 12. maaliskuuta 2008 tavalliseen muovikoteloon sekä digipak-koteloon pakattuna. Se sijoittui Suomen albumilistalla parhaimmillaan 11:nneksi. Albumilta julkaistiin ladattavana digisinglenä kappale ”1917”.
Ahmat Kadyrovin moskeija
Ahmat Kadyrovin moskeija, myös Tšetšenian sydän on suuri moskeija Tšetšenian tasavallan pääkaupunki Groznyissa, Etelä-Venäjällä.
Moskeija esiintyy Groznyin kaupungin uudessa vaakunassa ja lipussa. Se on Venäjän ja maantieteellisen Euroopan suurimpia moskeijoita. Rakennukseen mahtuu noin 10 000 rukoilijaa ja sitä on kutsuttu Euroopan suurimmaksi moskeijaksi.
Se ei kuitenkaan ole Euroopan tai Venäjän suurin. Tätä suurempia moskeijoita olivat jo valmistumishetkellä Euroopassa ainakin Rooman moskeija Italiassa ja Mahatškalan suuri moskeija Dagestanissa (jälkimmäisessä tilaa 17 000 rukoilijalle). Suhteuttamisen vuoksi on paikallaan todeta, että Ramzan Kadyroville rakennettu hulppea ja uusi Tšetšenian valtionpäämiehen residenssi (2011) on yli kaksi kertaa hänen edesmenneelle isälleen omistettua Ahmat Kadyrovin moskeijaa suurempi rakennus Groznyin keskustassa.
Vuonna 2013 Ahmat Kadyrovin moskeija valittiin Venäjän kymmenen kuuluisimman kulttuuri- ja luontokohteen joukkoon valtiollisen tv-kanava Rossija 1:n ja Venäjän maantieteellisen seuran järjestämässä, Venäjän imagon kohottamiseen tähdänneessä äänestyksessä.
Moskeijassa säilytetään väitteiden mukaan profeetta Muhammadin reliikkeihin kuulunutta vanhaa maljaa.
Ohjelmasarjan Kaukasia 30 päivässä 3. jaksossa näyttelijä Ville Haapasalo vierailee kuvausryhmineen rakennuksessa ja keskustelee moskeijan pääimaamin kanssa.
Voith Paper
Voith Paper on saksalaisen Voith AG:n paperikoneita valmistava yksikkö. Se on Valmetin kanssa maailman johtavia paperikonevalmistajia. Yksikön liikevaihto tilikaudella 2005 oli 1,7 miljardia euroa ja se työllisti yli kymmenentuhatta työntekijää.
Paperinvalmistuksen maailmanennätys syntyi huhtikuussa 2008 Rhein Papierin Hürthin paperitehtaalla Voithin koneella. Paperikone tuotti hyvälaatuista sanomalehtipaperia yli vuorokauden ajan 1 980 metriä minuutissa.
Voith paperi- ja kartonkikoneet Suomessa
Lisäksi Voith on toimittanut mittavia uusintoja usealle paperitehtaalle sekä muita paperiteollisuuden laitteita, kuten Voikkaan hiomon (toiminnassa vuosina: 1927–198?) ja Summan hiomon (1955–2008).