cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kevin Dallman
Ammattilaisura
Neljän Astanassa pelaamansa kauden jälkeen Dallman olisi halunnut jatkaa nelivuotisella sopimuksella joukkueessa, mutta hänen tarjouksensa osoittautui kuitenkin liian kalliiksi Barysin seurajohdolle, eikä Dallmanin sopimusta jatkettu. Astana olisi odottanut häneltä myös parempia esityksiä kevään 2012 pudotuspeleissä. Dallman jatkoi kaudella 2012–2013 uraansa kaksivuotisella sopimuksella SKA Pietarissa. Hän oli ensimmäisellä kaudellaan joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 15+23=38 ja voitti KHL:n puolustajien maalipörssin sekä sijoittui puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain Neftehimik Nižnekamskin Renat Mamašev. Dallman jakoi myös KHL:n tehotilaston voiton Sibir Novosibirskin Jonas Enlundin kanssa lukemalla +27. Hänet palkittiin myös liigan herrasmiespelaajana ja hän pelasi kauden aikana KHL:n tähdistöottelussa. Kevään 2013 pudotuspeleissä Dallman oli tehoilla 4+9=13 tehokkain puolustaja Traktor Tšeljabinskin Deron Quintin kanssa. Kaudella 2013–2014 hän pelasi loukkaantumisten vuoksi runkosarjassa vain 29 ottelua.
Toukokuussa 2014, kahden SKA Pietarissa pelatun kauden jälkeen, Dallman palasi Barys Astanaan tehtyään seuran kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Hän nousi kaudella 2014–2015 joukkueen varakapteeniksi ja oli tehoilla 9+24=33 Barysin eniten maaleja tehnyt puolustaja ja Dallman jakoi KHL:n puolustajien pistepörssin kuudennen sijan Sibir Novosibirskin Patrik Hersleyn ja Atlantin Matt Gilroyn kanssa. Kaudella 2015–2016 hän voitti liigan puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 8+32=40. Dallman pelasi kauden aikana KHL:n tähdistöottelussa. Hänet valittiin myös liigan joulukuun 2015 kuukauden puolustajaksi.
Maajoukkueura
Dallman edusti Kazakstania MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän oli joukkueen paras pistemies kuudella syöttöpisteellään. Dallman pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti kultaa ja jakoi joukkueensa sisäisen pistepörssin voiton neljän muun pelaajan kanssa tehoilla 3+3=6. Dallman pelasi myös Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa.
Muuta
Dallmanin setä Marty pelasi urallaan kuusi NHL-ottelua Toronto Maple Leafsissa vuosina 1987–1989. Hän pelasi uransa myöhempinä vuosina Itävallassa ja edusti maata sittemmin myös arvokisoissa.
Kevin Dallman sai Kazakstanin kansalaisuuden vuonna 2010.
Svein Haftorn
Svein Haftorn (30. tammikuuta 1925 Drammen Norja – 28. heinäkuuta 2003 Trondheim) oli norjalainen lintutieteilijä.
Haftorn opiskeli Oslon yliopistossa ja väitteli filosofian tohtoriksi 1957 tiaisten (varsinkin hömötiaisten) ruokailukäyttäytymisestä, talviparvista ja ravinnon varastoinnista. Tutkimus on lintutieteen ja ekologian klassikko. Haftornista tuli Trondheimin tiedemuseon (Vitenskapsmuseet) lintuosaston kuraattori 1953 ja Norjan Lærerhøgskolen, joka myöhemmiin liitettiin Trondheimin yliopistoon, eläintieteen professori vuonna 1966.
Haftorn oli American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen vuodesta 1983 lähtien. Hän oli perustamassa Norjan lintutieteellistä yhdistystä 1957 ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana 1958–1966. Hän oli ensimmäisiä, joka käytti videonauhoitetta ja erilaisia lämpötila-antureita lintujen pesäkoloissa tapahtuvan toiminnan rekisteröimiseen, kuten munien lämpötilan mittaukseen, yöllisen hypotermian tarkkailuun ja luonnossa elävien lintujen aineenvaihdunnan muutoksien havainnointiin haudonnan aikana. 1986 hän kirjoitti lajikuvauksen hippiäisestä (Regulus regulus).
Svein Haftornin puoliso oli Eva Haftorn ja heille syntyi neljä lasta.
Chilen presidentinvaali 2005–2006
Chilen presidentinvaalien 2005–2006 ensimmäinen kierros pidettiin 11. joulukuuta 2005 ja toinen kierros 15. tammikuuta 2006. Vaali oli neljäs presidentinvaali maan vuonna 1990 tapahtuneen demokratisoitumisen jälkeen. Vaali oli suora kansanvaali, ja koska kukaan ehdokkaista ei saanut ehdotonta yli 50 % enemmistöä äänistä, järjestettiin toinen kierros kahden parhaiten menestyneen ehdokkaan välillä. Toisella kierroksella vastakkain olivat hallitsevan keskustavasemmistolaisen koalition edustaja, sosialistipuolueen Michelle Bachelet, sekä maltillinen oikeistolainen liikemies, kansallisen uudistuspuolueen Sebastián Piñera. Bachelet voitti vaalit runsaan 53 % ääniosuudella.
Vaalivoittaja Michelle Bachelet seurasi virassa keskustavasemmistolaista presidenttiä Ricardo Lagosia. Aiemman kuuden vuoden toimikauden sijasta presidentti valittiin ensimmäistä kertaa neljäksi vuodeksi, maan parlamentin syksyllä 2005 tekemän lainmuutoksen lyhennettyä tulevien presidenttien toimikautta.
Vaalin tulosta voidaan pitää merkittävänä kehitysaskelena Chilen yhteiskunnassa, sillä alueen vanhoillisimpana tunnettu maa valitsi itselleen naispresidentin yhtenä ensimmäisten joukossa Amerikan mantereella. Se oli myös tuen osoitus Chilen vasemmistolle, joka on pystynyt huolehtimaan niin talouskasvusta kuin kansalaistensa tasa-arvosta. Yhdessä joulukuun presidentinvaalin kanssa pidettiin myös kaksikamarisen parlamentin vaalit, jotka vasemmistolainen koalitio voitti. Näin vaalitulokset vahvistivat Etelä-Amerikan vasemmistosuuntausta.
Vaalijärjestelmä
Tuohon aikaan Chilessä oli voimassa edelleen Augusto PInochetin aikainen järjestelmä, jossa äänestäjän täytyi olla rekisteröitynyt äänestäjäksi. Kuka tahansa 18 vuotta täyttänyt maan kansalainen voi vapaaehtoisesti rekisteröityä, mutta rekisteröityneen oli tämän jälkeen pakko äänestää jokaisissa Chilen vaaleissa. Pysyvästi ulkomailla asuvat kansalaiset menettivät äänioikeutensa. Tämä tarkoitti sitä, ettei huomattava osa kansasta rekisteröidy lainkaan, ja vaikka rekisteröityneiden äänestysvilkkaus on korkea, osa annetuista äänistä on tyhjiä tai mitättömiä.
Chilen presidentti voi hallita vain yhden kauden ajan, eikä hän voi asettua uudelleen ehdolle. Lisäksi aiemmin kuusi vuotta kestänyt presidentin virkakausi lyhennettiin nyt neljään vuoteen. Vaikkei presidentin virka olekaan siis pitkäaikainen, on presidentillä paljon valtaa. Perustuslakinsa mukaan Chile on presidenttivaltainen maa, jossa parlamentarismi ei ole pääosassa. Suhteellisen suurilla valtaoikeuksilla mutta lyhyellä virkakaudella on pyritty tasapainottamaan vallan kertymistä, sillä Chilessä muistetaan Augusto Pinochetin sotilasdiktatuuri.
Presidenttiehdokkaat
Oikeisto-opposition puolueiden muodostama Allianssi valitsi ehdokkaakseen jälleen demokraattipuolueen Joaquín Lavínin, joka oli hävinnyt vuoden 1999 vaalit täpärästi. Oikeiston tilanteen sekoitti kuitenkin Allianssiin kuuluvan uudistuspuolueen kieltäytyminen tukemasta Lavínia ja nimetessä ehdokkaakseen ulkomailla omaisuuksia ansainneen liikemiehen Sebastián Piñeran. Molempien kannatus mielipidemittauksissa jäi runsaaseen 20 prosenttiin.
Äärivasemmiston ja kommunistien liitto Podemos nimesi ehdokkaakseen humanistipuolueen Tomás Hirschin. Hänelle ei ennustettu kovinkaan suuria kannatuslukemia.
Tulokset
Joulukuun 11. päivän vaaleissa Bachelet jäi hiukan alle 46 % ääniosuudella alle valintaan tarvittavan ehdottoman enemmistön. Oikeistoehdokkaista Piñera sai 25 % äänistä ja pääsi toiselle kierrokselle, ohittaen 23 % äänistä saaneen Lavínin. Hirsch jäi runsaan 5 % osuuteen.
Kuukauden kestänyt kampanjointi kävi kiivaana ja huipentui TV-väittelyyn 4. tammikuuta, jossa Bachelet keräsi lisää kannatusta ja oli mielipidemittausten mukaan lähes kymmenen prosenttiyksikön johdossa ennen vaaleja. Toinen kierros pidettiin 15. tammikuuta ja ennakkosuosikki Bachelet valittiin presidentiksi runsaan 53 % ääniosuudella vastaehdokkaan 46 % vastaan.
Tales of Monkey Island
Tales of Monkey Island on Telltale Gamesin kehittämä vuonna julkaistu seikkailupeli. Peli on Monkey Island -pelisarjan viides osa ja se julkaistiin viidessä osassa vuoden 2009 jälkipuolella. Peli on tehty LucasArtsin lisenssillä.
Pelin pääosassa on Guybrush Threepwood, jota ääninäyttelee jälleen Dominic Armato. Peli sijoittuu vuosia sarjan neljännen pelin, Escape from Monkey Islandin, jälkeen.
Danny Drinkwater
Seurajoukkueura
Drinkwater on Manchester Unitedin kasvatti. Hän kuului seuran edustusjoukkueeseen vuodet 2009–2012, muttei pelannut yhdessäkään ottelussa. Suurimman osan Manchester United -ajastaan Drinkwater vietti lainalla Englannin mestaruussarjan ja ykkösliigan joukkueissa. Hän edusti Huddersfield Townia, Cardiff Cityä, Watfordia ja Barnsleya.
Tammikuussa 2012 Drinkwater siirtyi lopullisesti pois Unitedista, Englannin mestaruussarjan Leicester Cityyn. Kaudella 2013–2014 hän juhli seuran kanssa Mestaruussarjan mestaruutta ja nousua Valioliigaan. Hän teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2014 Evertonia vastaan. Kaudella 2014–2015 Drinkwater pelasi 23 valioliigaottelussa. Ensimmäisen valioliigamaalinsa Drinkwater teki tammikuussa 2016 Stoken verkkoon. Tuolla kaudella hän onnistui maalinteossa kaksi kertaa 35 ottelussa Leicesterin voittaessa yllättäen Valioliigan mestaruuden. Hän siirtyi syyskuussa 2017 viiden vuoden sopimuksella lontoolaiseen Chelseaan. Syksyn 2019 hän oli lainalla Burnleyssä mutta pelasi vain yhden ottelun Valioliigassa ja yhden liigacupissa. Tammikuussa 2020 hän siirtyi lainalle Aston Villaan ja pelasi Valioliigassa kevätkauden aikana neljä ottelua. Keväällä 2021 hän pelasi Turkin Superliigan Kasımpaşassa lainasopimuksella 11 ottelua.
Maajoukkueura
Drinkwater edusti vuosina 2007–2008 Englannin alle 18-vuotiaiden ja vuosina 2008–2009 alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta. Englannin jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä maaliskuussa 2016 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan. Saman vuoden toukokuussa hän pelasi Turkkia ja Australiaa vastaan mutta ei päässyt EM-kisajoukkueeseen.
Saavutukset
Seurajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Sol Líneas Aéreasin lento 5428
Sol Líneas Aéreasin lennon 5428 onnettomuus tapahtui 18. toukokuuta 2011, kun kotimaanlennolla ollut Saab 340A -tyyppinen matkustajakone ilmoitti hätätilanteesta kello 20:50 paikallista aikaa (23:50 UTC). Pian ilmoituksen jälkeen kone katosi tutkasta. Hylky löytyi noin 25 kilometriä kaakkoon Los Menucosista. Kaikki koneessa olleet 19 matkustajaa ja kolmen miehistön jäsenentä menehtyivät turmassa.
Onnettomuus
Kone lähti kello 20:08 paikallista aikaa Presidentti Perónin kansainväliseltä lentoasemalta Neuquénista lennon viimeiselle etapille Comodoro Rivadaviaan. Noin kello 20:50 koneen lentäjät ilmoittivat hätätilanteesta lennonjohdolle kolmella SOS-kutsulla. Tämän jälkeen kone syöksyi maahan paikallisen poliisin haastatteleman silminnäkijän mukaan ilmiliekeissä. Lennon oli määrä kestää puolitoista tuntia Comodoro Rivadaviaan.
Kone tuhoutui maahansyöksyssä täysin.
Uhrit
Kaikki koneessa olleet olivat Argentiinan kansalaisia. Konetta lensivät Juan Raffo ja perämies Adriano Bolatti. Lentoemäntänä toimi Jesica Fontan.
Onnettomuuden uhrien ruumit kuljetettiin Los Menucosiin ruumishuoneelle.
Onnettomuustutkinta
Koneen mustat laatikot kerättiin tutkimuksia varten talteen onnettomuutta seuranneena päivänä. Onnettomuuden syy on toistaiseksi epäselvä. Polttoaineen loppuminen on kuitenkin jo suljettu pois onnettomuuden syistä, sillä koneella oli polttoainetta mukana kolmen ja puolen tunnin mittaista lentoa varten.
Reaktiot
Sol Líneas Aéreas perui lentojaan Falklandin saarille järjestääkseen onnettomuuden uhrin omaisille mahdollisuuden kulkea maan sisällä.
Grandeville
Grandeville on vuonna 2006 Savonlinnassa perustettu elektroninen power-pop -yhtye. Yhtyeen ensimmäinen pitkäsoitto "Verse Drama" ilmestyi 23. toukokuuta 2012.
Alkutaival
Grandeville-nimellä julkaistu jälkimmäinen äänite, omakustanteinen Promotional Sounds, sai radiohuomiota sinkkuraidallaan Fragile. Kappale nousi YleX:n X-ryhmässä aalloille muutaman soittokerran verran. Muutamat nettiradiot sittemmin innostuivat soittamaan koko neljä raitaa käsittävän levyn ympäri useampaankin otteeseen.
Miehistönvaihdoksesta debyyttialbumi Verse Dramaan
Levyn luonteeseen sopivaa nimeä pohdittiin kauan, ja lopulta ratkaisu löytyi näytelmäkirjallisuuden terminologiasta. "Verse Drama" -nimeä kantavan levyn julkaisuun lähti yhteistyökumppaniksi kansainvälinen levy-yhtiö Playground Music ja julkaisupäiväksi tuli 23. toukokuuta 2012. Levyn raidoista jo verkossa ollutta Take us Highta seuraamaan viralliseksi singlelohkaisuksi valittiin nopeahko ja melodramaattinen Mayflower.
Kimmo Sillanpää
Kimmo Sillanpää (s. 14. heinäkuuta 1960 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä ja hän edusti koko uransa ajan Porin Ässiä. Hän pelasi SM-liigassa yhteensä 325 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 72+88=160 ja jäähymääränsä 136 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 27 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 6+7=13 ja jäähyminuutteja 10. Sillanpään palkintokaapissa on SM-hopeamitali vuodelta 1984. Sillanpää päätti uransa kevääseen 1990 Ässien voitettua I-divisioonan ja noustua seuraavaksi kaudeksi takaisin liigaan.
Kimmo Sillanpään poika Severi on myös liigakiekkoilija ja pelasi isänsä tapaan pitkään Ässissä.
Níkos Xyloúris
Níkos Xyloúris (, 7. heinäkuuta 1936 Anógeia, Kreikka – 8. helmikuuta 1980 Pireus, Kreikka) oli Kreetan saarella syntynyt kreikkalainen säveltäjä, laulaja ja kreetalaisen lyyran soittaja.
Ura
Jo nuorella iällä Xyloúris alkoi soittaa mandoliinia ja laulaa ystävänsä Giórgis Kalomoíriksen kanssa. Xyloúris halusi kuitenkin oppia soittamaan lyyraa. Puolentoista vuoden ajan Xyloúris oli lyyransoittaja Leonídas Kládoksen oppilaana, jonka jälkeen hän alkoi yhdessä muiden kanssa kiertää kylissä soittamassa esimerkiksi hääjuhlissa. thumb|250px|Níkos Xyloúriksen talo Anógeiassa.
Yksityiselämä
Hän tapasi juhlissa ja tansseissa soittaessaan varakkaan iraklionilaisen perheen tyttären, Ouránia Melampianákin, jonka kanssa hän avioitui. Parin ensimmäinen lapsi, Giórgos, syntyi vuonna 1960 ja toinen, Rinió, vuonna 1968.
Xyloúris kuoli aivokasvaimeen Manner-Kreikan Pireuksessa 8. helmikuuta 1980.
Valo-liite
Valo oli joka viikko perjantaisin Aamulehden välissä ilmestyvä liite, jossa oli yleensä 36-44 sivua.
Níkos Xyloúris
Yksityiselämä
Níkos Xyloúris on laulaja–säveltäjä Psarantóniksen (oik. nimeltään Antónis) (s. 1942) ja Giánniksen (s. 1943) veli. Veljesten isä soitti myös lyyraa.
Valo-liite
Se korvasi 16. huhtikuuta 2004 Allakka-viikkoliitteen. Toimitus sijaitsi Tampereen keskustassa Finlaysonilla samoissa tiloissa, joissa toimii myös Aamulehti.
Valo tavoitti joka viikko 284 000 ihmistä. Peittoprosentti Tampereen markkina-alueella on 65 ja Tampereella 67 (vuonna 2008).
Liitteen tärkeimmät osat olivat kansijuttu, TV- & radio-sivut, Valoilmiöt-puheenaiheet, ruoka+juoma-sivut, menosivut sekä peli- ja musiikkisivut. Valossa ilmestyi erilaisia teemasivuja, joiden aiheet vaihtelevat kirjoista ja eläimistä liikuntaan ja ihmissuhteisiin.
Valon sisältöä ilmestyi useiden maakuntalehtien liitteessä. Esimerkiksi Turun Sanomien Treffi-liite käytti Valon tv-aineistoa.
Valoa tuotti Tuulia Rautio. Päätoimittajia olivat Jouko Jokinen ja Jorma Pokkinen. Toimittajia olivat Elina Laurila ja Virve Rissanen.
Craig Keener
Craig S. Keener on Uuden testamentin eksegetiikan professori Asbury Theological Seminary -nimisessä korkeakoulussa. Hän väitteli tohtoriksi Uuden testamentin eksegetiikasta Duken yliopistossa. Hänet tunnetaan erityisesti tutkimuksestaan, joka kohdistuu Uuden testamentin juutalaiseen ja kreikkalais-roomalaiseen taustaan.
Kirjallinen tuotanto
Craig Keener on kirjoittanut 20 kirjaa, joista osa on akateemiselle maailmalle ja osa laajemmalle lukijakunnalle. Hänen kirjaansa The IVP Bible Background Commentary: New Testament (InterVarsity Press) myytiin lähes puoli miljoonaa kappaletta. Lisäksi hän on kirjoittanut kaksiosaisen kommentaarin Johanneksen evankeliumista The Gospel of John: A Commentary (Hendrickson), kommentaarit Matteuksen evankeliumista (Eerdmans) ja Ensimmäisestä ja Toisesta korinttilaiskirjeestä (Cambridge) sekä Ilmestyskirjasta (NIV Application Commentary, Zondervan). Kolme hänen kommentaariaan on voittanut Christianity Today -lehden kirjapalkinnon.
Perhe
Craig Keenerin vaimo Médine, joka väitteli tohtoriksi Pariisin yliopistossa, opettaa dosenttina Eastern Universityssä. Médine oli puolentoista vuoden ajan pakolainen kotimaastaan Afrikassa ja yhdessä he ovat toimineet etnisen sovun saavuttamiseksi Afrikassa.
Vanni (norsu)
pienoiskuva|Vanni Zoolandiassa. Vanni (n. 1973 – 9. elokuuta 2006 ) oli Suomessa elänyt savanninorsu, joka esiintyi sirkusnorsuna Sirkus Finlandian näytöksissä ja myöhemmin asui Liedon Zoolandiassa. Vuonna 2005 Vanni siirrettiin Suomesta ukrainalaiseen eläintarhaan, jossa se menehtyi. Vannin lähdön jälkeen Suomessa ei ole enää ollut ainuttakaan norsua.
Vannin tarkkaa alkuperää ei tiedetä. Norsu oli tiettävästi syntynyt luonnossa Afrikassa vuonna 1973, ja elänyt myöhemmin 1970-luvulla Jugoslaviassa. Vanni tunnettiin vuosien varrella myös nimillä Vani, Wani ja Wany.
Saapuminen Suomeen ja Sirkus Finlandia
Sirkus Finlandia osti Vannin vuonna 1981 Saksasta paikallisen sirkuksen konkurssipesästä. Samalla sirkus osti Buli-nimisen norsun. Molemmat norsut olivat huonokuntoisia, ja Buli kuoli pian Suomeen saapumisen jälkeen.
Vanni kulki Sirkus Finlandian mukana kolmen vuoden ajan. Se esiintyi sirkuksessa vuoden 1983 kiertueella Josef "Pepino" Mrvan ja Anna Jernströmin kanssa.
Sirkusnorsut kiellettiin Suomessa vuonna 1986, mutta Vanni myytiin sirkuksesta jo kahta vuotta aikaisemmin sirkuksenjohtaja Karl-Gustaf Jernströmin päätöksellä.
Vanni Zoolandiassa
Vannia tarjottiin aluksi Korkeasaaren eläintarhaan, mutta tämä ei ottanut eläintä vastaan, koska norsu on laumaeläin ja tarvitsisi siis lajikumppaneita sekä isot tilat. Vanni myytiin Lietoon vastaperustettuun Zoolandia-eläintarhaan vuonna 1984. pienoiskuva|Zoolandian sisäänkäynti. Vannin seuraksi Zoolandiaan siirrettiin vuonna 1990 Suomen Tivoli sta intiannorsu Pepita, kun tivolin erikoislupa sirkusnorsujen pitoon päättyi. Pepita kuoli 54-vuotiaana joulukuussa 1995, jolloin Vanni jäi jälleen Zoolandian ja samalla Suomen ainoaksi norsuksi.
2000-luvulla Zoolandia alkoi suunnitella Vannin siirtoa, sillä sille haluttiin eläintarhan mukaan laumaeläimenä seuraa muista norsuista. Euroopan unionin säädöksen mukaan laumaeläintä ei saa pitää yksin eläintarhassa. Vannille haluttiin myös suoda mahdollisuus ulkoilla ympäri vuoden. Vanni oli maailman toiseksi pohjoisin norsu, ja Suomen olosuhteissa se pääsi ulkoilemaan vain kesäisin maan ollessa sula. Zoolandiassa Vanni vietti sisätiloissa 7–8 kuukautta vuodesta.
Siirto Ukrainaan ja menehtyminen
Vanni siirrettiin lopulta lokakuussa 2005 Ukrainaan Mykolajivin eläintarhaan, jossa oli ennestään toinen yksinäinen naarasnorsu. Kuljetuksen hoiti saksalainen eläinkuljetuksiin erikoistunut yritys. Vannin tarkkaa lähtöpäivää ei kerrottu julkisuuteen.
Ukrainassa Vanni ehti olla vain kymmenen kuukautta ennen kuolemaansa. Maaliskuussa 2006 Vanni alkoi kärsiä kovista kivuista, ja heinäkuussa alkoivat lisäksi vatsavaivat, jonka jälkeen norsu lakkasi syömästä. Vanni kuoli 9. elokuuta 2006 noin 33-vuotiaana. Ruuminavauksessa selvisi, että tulehdus oli levinnyt hampaista päähän. Lisäksi Vannilla oli puhjennut mahahaava ja sen ohutsuoli oli hiekan tukkima. Vanni oli ilmeisesti yrittänyt helpottaa oloaan hieromalla hampaitaan kylmään hiekkaan.
Syytökset hoidon laiminlyönnistä
Mykolajivin eläintarha syytti Zoolandiaa norsun hoidon laiminlyönnistä. Vanni oli jo Suomessa kärsinyt pitkään hammastulehduksista, joita ukrainalaisten mukaan ei ollut hoidettu asianmukaisesti. Eläinhammaslääkäri oli suositellut Vannin tulehtuneen syöksyhampaan poistoa jo vuonna 2004, mutta Zoolandian johtaja Raimo Tuominen oli kieltäytynyt leikkauksesta, joka olisi tullut maksamaan noin 20 000 euroa. Vannin syöksyhampaat oli Suomessa katkaistu, ja niistä oli jäljellä enää tyngät. Niitä hoidettiin pinnallisesti puhdistamalla antiseptisella aineella.
Mykolajivin eläintarhan henkilökunnalla ja Zoolandian johtajalla on toisistaan poikkeavia näkemyksiä Vannin tilanteesta. Mykolajivin eläintarhan johtaja Vladimir Topchyn mukaan suomalaiset eivät kertoneet totuutta Vannin terveysongelmista ja näin rikkoivat Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestön EAZA:n eettisiä sääntöjä. Topchyn mukaan heille ilmoitettiin vasta norsun jo ollessa matkalla toisen hampaan lievästä vaivasta. Zoolandian johtaja Tuomisen mukaan hammasvaivojen ei pitänyt olla yllätys ukrainalaisille, vaan he olivat saaneet eläinlääkärin lausunnon.
Turun eläinsuojeluvalvoja Heidi Leyser jätti tammikuussa 2007 Vannin hoitoa koskevan tutkintapyynnön Kaarinan poliisille. Zoolandiaa vastaan ei kuitenkaan nostettu syytettä, sillä syyttäjän mukaan eläintarha ei ollut laiminlyönyt Vannin hoitoa.
Melitta Brunner
Melitta Kreckow Brunner (28. tammikuuta 1907 Wien – 26. toukokuuta 2003 Philadelphia, Yhdysvallat) oli itävaltalainen taitoluistelija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli wieniläinen WEV.
Brunner kilpaili Sankt Moritzin olympialaisissa 1928 yksinluistelussa, jossa hän oli seitsemäs, ja pariluistelussa, jossa hän voitti pronssia Ludwig Wreden kanssa. Hän voitti 1928 Wreden kanssa pariluistelupronssia myös Lontoossa pidetyissä MM-kilpailuissa. Brunner oli seuraavan vuoden MM-kisoissa yksinluistelussa kolmas ja sai pariluistelusta hopeaa toistaen hopeamitalin myös vuoden 1930 kilpailuissa.
Brunner opetti uransa jälkeen luistelua Sveitsissä ja Isossa-Britanniassa. Lopulta hän muutti toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltoihin, jossa jatkoi luistelemista ja sen opettamista kuolemaansa saakka.
Traktorimarssi
Traktorimarssi on useiden maataloustraktoreiden muodostama moottorimarssi yleisellä maantiellä tai asemakaavoitetulla alueella, kuten kaupungissa tai taajamassa. Niitä järjestävät tavallisesti mieltäänosoittavat maanviljelijät ja vanhojen traktoreiden harrastajat erilaisina kesätapahtumina.
Traktorimarssi hidastaa ja ruuhkauttaa yleistä liikennettä, jonka takia siihen tarvitaan poliisiviranomaisen lupa.
Traktorilla yleisellä tiellä ajettaessa on käytettävä dieselpolttoainetta tai mikäli käytetään polttoöljyä, polttoainevero tulee maksaa päivämaksuna ja esittää maksukuitti vaadittaessa poliisille. Tämä ei koske maatalouteen liittyvää ajoa, lisäksi esim. 11.3.2016 Helsingissä järjestetty traktorimarssi luetaan siihen liittyväksi.
Lucilo B. Quiambao
Lucilo B. Quiambao (s. 30. lokakuuta 1932) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Legazpin hiippakuntaan 2. huhtikuuta 1960 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Nabalan titulaaripiispaksi 23. maaliskuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jaime Lachica Sin, jota avustivat Teopisto Valderrama Alberto ja Concordio Maria Sarte.
Quiambao jäi eläkkeelle 10. joulukuuta 2009.
Jan Stefan Gałecki
thumb|right|Gałecki vuonna 1987 Jan Stefan Gałecki (18. kesäkuuta 1932 – 27. huhtikuuta 2021 ) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Theodor Bensch 23. kesäkuuta 1957, ja hänet nimitettiin Szczecin-Kamieńin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Maiucan titulaaripiispaksi 4. helmikuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stefan Wyszyński, jota avustivat Jerzy Stroba ja Bogdan Marian Wincenty Sikorski.
Gałecki jäi eläkkeelle 22. syyskuuta 2007.
Bandyliigakausi 1997–1998
Kauden suurin yllätys oli heikon alkukauden jälkeen alempaan jatkosarjaan joutuneen Botnian menestys pudotuspeleissä. Ensin se pudotti jatkosta pudotuspelikarsinnassa Vestan. Puolivälierissä Botnia voitti WP-35 ja Narukerän ja eteni loppuotteluun asti. Loppuottelussa Botnia sai vastaansa toisen helsinkiläisjoukkueen HIFK:n. Edellisen kerran loppuottelussa oli ollut vastakkain kaksi helsinkiläisjoukkuetta vuonna 1937. Loppuottelun voitti niukasti HIFK maalein 4-2. Pronssia sai Narukerä, joka voitti pronssiottelussa Torniossa ToPV:n. Mitali oli porilaisten jääpalloseurojen ensimmäinen jääpallomitali.
Runkosarja
Kahdeksan parasta valioliigaan, neljä heikointa jatkosarjaan.
Valioliiga
Kuusi parasta puolivälieriin, kaksi heikointa puolivälieräkarsintoihin.
Bandyliigan jatkosarja
Kaksi parasta puolivälieräkarsintoihin. Neljä parasta varmistivat paikkansa bandyliigassa. Myös Akilles sai jatkaa liigassa.
Saara Finni
Saara Finni (s. 1938 ) on suomalainen Janakkalan Tervakoskella asuva toimittaja ja kirjailija.
Luettelo Maljan tähdistön tähdistä
Luettelo Maljan tähdistön tähdistä
Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet:
Hannah Simone
thumb|Hannah Simone vuonna 2012. Hannah Simone (s. 3. elokuuta 1980 Lontoo) on Britanniassa syntynyt kanadalainen televisionäyttelijä ja entinen malli. Hän on näytellyt vuodesta 2011 lähtien televisiosarjassa Kolme miestä ja tyttö Cece Parekhia.
Valeri Nepomnjaštši
Valeri Nepomnjaštši (, s. 7. elokuuta 1943) on venäläinen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän toimii FK Tom Tomskin päävalmentajana.
Ura
Valmennusuransa Nepomnjaštši aloitti 1982 Stroitel Ashgabatin päävalmentajana. Todellisen läpimurtonsa hän teki kuitenkin vasta noustuaan yllättäen Kamerunin maajoukkueen peräsimeen. Hän luotsasi Kamerunin MM-kisoihin 1990. ”Kenraaliharjoitus” Afrikan mestaruuskisoissa ei sujunut hyvin Kamerunin pudottua jo 1. kierroksella, mutta MM-kisoissa maa eteni sensaatiomaisesti puolivälieriin. Kamerunin kisamatka päättyi tiukan taistelun jälkeen jatkoaikatappioon Englannille 3–2.
MM-kisojen jälkeen Nepomnjaštši jatkoi uraansa Kiinan maajoukkueen teknisenä konsulttina. Valmennustehtäviin hän palasi 1991 turkkilaisen Gençlerbirliğin päävalmentajana. Hän vietti Turkissa pari vuotta valmentaen myös MKE Ankaragücüä.
Vuonna 1994 Nepomnjaštši siirtyi valmentajaksi Aasian kentille. Hän aloitti korealaisen Yukong Elephants peräsimessä ja luotsasi Bucheon SK:ksi nimensä muuttaneen seuran Korean League Cupin mestariksi 1996. Korea-pestinsä jälkeen hän valmensi kiinalaisIa Shenyang Haishia, Shandong Luneng Taishania ja Shanghai Shenhuaa sekä japanilaista Sanfrecce Hiroshimaa ilman suurempaa menestystä.
Kaudella 2006 Nepomnjaštši toimi uzbekistanilaisen FK Pahtakor Taškentin sekä Uzbekistanin maajoukkueen päävalmentajana. Pahtakorin kanssa hän voitti maan tuplamestaruuden.
Syyskuussa 2008 Nepomnjaštši siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan venäläisseuran päävalmentajaksi allekirjoitettuaan sopimuksen FK Tom Tomskin kanssa. Hänen johdollaan Tom Tomsk on sijoittunut liigan keskikastiin sijoille 9 ja 8. Kaudella 2011/12 suoritukset eivät vastanneet seurajohdon tavoitteita ja kuuden ottelun tappioputki johti lopulta potkuihin syyskuussa 2011.
Huhtikuussa 2014 kokenut Nepomnjaštši palasi FK Tom Tomskin päävalmentajaksi. Hänen johdollaan seura sijoittui 1. divisioonassa neljänneksi kaudella 2014/15. Kesäkuussa 2015 Tomsk teki kaksivuotisen jatkosopimuksen veteraanivalmentajansa kanssa.
Tlepolemos
Tlepolemos oli kreikkalaisessa mytologiassa Herakleen ja joko Efyran kuninkaan Fylaan tyttären Astyokhen tai Amyntorin tyttären Astydameian poika.
Tlepolemos oli Argoksen kuningas, mutta surmattuaan isosetänsä Likymnioksen joutui jättämään kaupungin herakleidien uhkaamana. Oraakkelin käskyn mukaisesti hän asettui Rodokselle, jonne hän perusti kolme kaupunkia ja meni naimisiin Polykson kanssa. Oltuaan aikanaan yksi Helenan kosijoista, hän liittyi valansa velvoittamana kreikkalaisten puolella Troijan sotaan yhdeksän aluksen voimin. Sarpedon kuitenkin surmasi hänet sodan ensimmäisenä päivänä.
Puostaanoja
Puostaanoja eli Palojoki on Paimionjoen sivujoki Koskella ja Somerolla. Koko joen vanha nimi on Palojoki, vaikka nykyisissä kartoissa Palojoki esiintyykin vain joen yläjuoksun nimenä.
Joen kulku
Joki saa alkunsa Palojokena Kosken Isosorvaston kylän pohjoisosasta, virtaa tämän jälkeen ensin Palojoen ja sitten Puostaanojan nimellä Somerolla pääosin Vilukselan kylässä ja laskee Paimionjokeen Someron Vilukselan ja Pitkäjärven kylien rajalla. Joen valuma-alue on 57,57 km², valuma-alueen järvisyys on 0 % ja pellon osuus valuma-alueesta yli 50 %.
Sivujoet
Joen suurin sivujoki on Ruokjoki, joka virtaa Someron Lahden, Pyölin, Sillanpään ja Pitkäjärven kylien pohjoisten takamaiden halki Someron Isoniitun ja Lehtimäen kulmakuntien alueella. Ruokjoen varressa Kalahovissa oli Pitkäjärven Långsjön kartanon omistajalla Waldemar Sagulinilla (1852–1915) 1900-luvun alkupuolella kalanviljelyslaitos.
Jokivarsien asutus
Joki virtaa pääosin eri kylien myöhään asutettujen takamaiden halki. Vanhin asutus sen varrella on joen yläjuoksulle Someron Vilukselan kylään, Kosken rajalle, Kosken ja Ypäjän välisen maantien (nykyinen yhdystie 2805) varteen vuonna 1801 perustettu Vähä-Huistin eli Palojoen uudistalo, jonka ympärille muodostuneessa Palojoen kulmakunnassa toimi oma koulu vuosina 1926-1966.
Sillat
Joen keskijuoksun Someron Vilukselassa ylittää valtatie 10 ja sen yläjuoksun Kosken Isollasorvastolla yhdystie 2805. Joen suussa joen ylittää paikallistietasoinen yhdystie Vilukselantie.
Varkauden paperitehdas
thumb|Stora Enson tehtaat kaupungin keskustassa. pienoiskuva|Tehtaat Huruslahdelta päin katsottuna. Varkauden paperitehdas on Stora Enso -konserniin kuuluva tuotantolaitos. Aivan Varkauden kaupungin keskustassa sijaitsevassa tehtaassa oli käytössä yksi paperikone.
Varkauden paperitehdas ja muu sen yhteydessä oleva metsäteollisuus oli A. Ahlström Oy:n omistuksessa vuoteen 1987 asti, jolloin koko toiminta myytiin Enso-Gutzeit Oy:n omistukseen. Enso Gutzeitista tuli 1990-luvulla kansainvälistymisen myötä Stora Enso, jonka osana Varkauden paperitehdas toimi.
Kesällä 2021 tehtaalla oli yli 400 työntekijää kartonki-, sellu- ja sahatuotannossa. Tehtaan johtajana on Jarkko Tehomaa. Varkauden yksiköiden osuus vuonna 2002 Stora Enson kokonaisuudesta on runsaan viiden prosentin luokkaa. Yhtymän sanomalehtipaperin tuotantokapasiteetista Varkauden osuus vuonna 2002 oli yhdeksän prosenttia, hienopaperikapasiteetista kahdeksan prosenttia, puutuotteista kuusi prosenttia ja pakkauskartongista kaksi prosenttia.
Keväällä ja kesällä 2015 Varkauden tehtaalla tehtiin suuria muutostöitä, joita oli tekemässä kerrallaan noin 100–250 ulkopuolista projektityöntekijää. Muutostyöt liittyivät tuotesuunnan muutokseen, johon kuului kierrätyskuitulaitoksen muutostyöt ja uusi kattilavesilaitos. Syksyllä 2015 hienopaperikone korvattiin ensikuituun pohjautuvalla aaltopahvikoneella. Investoinnin suuruus oli 110 miljoonaa euroa. Koneen vuosikapasiteetti on noin 390 000 tonnia aaltopahvin raaka-ainetta ja 310 000 tonnia ruskeaa valkaisematonta sellua. Tyhjillään olevaan entiseen PK4-halliin asennettiin LVL-viilupuulinja. Tämän investoinnin arvo oli 43 miljoonan euroa. Yhtiön tavoitteena oli käynnistää uusi viilupuulinja vuoden 2016 huhti-kesäkuussa.
Paperi- ja kartonkikoneet
Tehtaan ainoa käytössä oleva kone käynnistyi kartonkikoneena syksyllä 2015.
Vuosituotantokapasiteetit
Paperikoneiden kokonaiskapasiteetti on noin 560 000 t/a
Hiokkeen valmistus lopetettiin vuonna 2004. Varkauden tuotanto vuonna 1986 oli 222 000 tonnia puupitoista painopaperia (PK2 ja PK4) ja 117 000 tonnia hienopaperia (PK1 ja PK3).
1920-luvulla toimintansa aloittaneen vaneritehtaan toiminta lopetettiin vuonna 1990.
Tehdaspalokunta
Tehdasalueella toimii Stora Enson Varkauden tehtaiden tehdaspalokunta, ja se avustaatarvittaessa pelastuslaitosta suuremmissa tulipaloissa.
Tehdaspalokunnan ajoneuvot:
Aiheesta muualla
62.31806°N, 27.89583°W
I Spy (vuoden 2003 televisiosarja)
I Spy on lastenohjelma. I Spyta ei ole vielä esitetty Suomessa, mutta sitä esitetään mm. Bolibomballa eli Ruotsin lasten TV:llä. Suomeksi käännettynä ohjelman nimi olisi Minä vakoilen. I Spy tehtiin Yhdysvalloissa vuonna 2003.
Sarja kertoo lelumaailmassa asuvasta tennispallopäisestä Spyler-lelupojasta, joka yrittää rakentaa/tehdä joka jaksossa jonkun jutun.
Aina, kun Spyler onnistuu saamaan jonkun tarvittavan esineen, esittää hän Cece-koiran kanssa riemukkaan lorun.
Luettelo Maunulan peruspiirin suojelluista rakennuksista
Tämä on luettelo Helsingin Maunulan peruspiirin suojelluista rakennuksista. Maunulan peruspiiriin kuuluvat Maunulan lähiön lisäksi Pirkkola, Metsälä ja Maunulanpuisto.
BRDM-1
BRDM-1 (, "panssaroitu tiedustelu-/vartioauto") on neuvostovalmisteinen tiedustelupanssariajoneuvo. Se otettiin neuvostoarmeijan palveluskäyttöön vuonna 1957 korvaajaksi BTR-40-autolle. Ajoneuvo säilyi tuotannossa aina vuoteen 1966 asti, jolloin esiteltiin sen seuraaja BRDM-2. Ajoneuvoa käytettiin myös varhaisten 3M6 Šmel-, 3M11 Falanga- ja 9M14 Maljutka -panssarintorjuntaohjusten alustana.
Kartago liekeissä
Kartago liekeissä (videolevityksessä Liekehtivä Karthago,, ) on vuonna 1960 valmistunut italialais-ranskalainen elokuva, joka tyylilajiltaan edustaa historia-aiheista peplumia. Emilio Salgarin romaaniin perustuvan elokuvan on ohjannut Carmine Gallone. Sen pääosia esittävät José Suarez, Anne Heywood, Daniel Gélin, Pierre Brasseur ja Ilaria Occhini.
Ruokalusikka
right|thumb|280px|Ruokalusikka. Ruokalusikka on suurehko lusikka, jota käytetään muun muassa keiton ja puuron syömiseen.
Kartago liekeissä
Juoni
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat kolmanteen puunilaissotaan vuonna 146 eaa. Karthagosta karkotettu kenraali Hiram palaa kaupunkiin tapaamaan rakastettuaan Ophiria. Hän pelastaa Baalin uhrialttarilta roomalaisen Fulvian, joka on hoitanut häntä haavoittuneena. Hiram estää nuorelle soturille Tsourille luvatun Ophirin häät, mutta jää temppelikaartin komentajan Phegorin vangiksi. Hiramiin rakastunut Fulvia lupautuu Phegorin rakastajattareksi auttaakseen Hiramin pakoon. Roomalaisten hyökätessä Hiram asettuu Karthagon armeijan johtoon. Tsour kaatuu taistelussa, Hiram ja Ophir pakenevat laivalla turvaan ja vaille vastarakkautta jäänyt Fulvia vetää roomalaisten kanssa juonitelleen Phegorin mukanaan palavan kaupungin liekkeihin.
Ruokalusikka
right|thumb|280px|Mittalusikoita. Ruokalusikka (15 ml) kolmantena oikealta. Ruokalusikka (lyhenne rkl) on myös ruoanlaitossa käytetty tilavuuden mittayksikkö, kooltaan 15 millilitraa eli kolme teelusikkaa. Seitsemän ruokalusikkaa on siis noin yksi desilitra. Mittauskäyttöön on olemassa erityisiä mittalusikoita. Syömiseen tarkoitettujen ruokalusikoiden tilavuudet voivat poiketa tästä paljonkin; esimerkiksi Helsingin Sanomien testissä pienimpään ruokalusikkaan mahtui suolaa 8 grammaa, suurimpaan melkein kolme kertaa enemmän.
Kotšenjovo
Kotšenjovo on kaupunkimainen taajama Novosibirskin alueella Venäjällä. Vuonna 2020 Kotšenjovossa oli 17 272 asukasta. Kotšenjovo sijaitsee 50 kilometrin päässä Novosibirskistä. Kaupunki on Kotšenjovon alueen hallintokeskus, ja se on perustettu vuonna 1650.
Ruokalusikka
Lähteet
Esslöffel
Kartago liekeissä
Tuotanto ja vastaanotto
Veteraaniohjaaja Carmine Gallonen Kartago liekeissä on aikansa italialainen suurtuotanto. Se kuvattiin Rooman Cinecittàssa 70 millimetrin Super Technirama -laajakangastekniikalla Technicor-väreissä ja stereoäänellä varustettuna. Pääosia esittivät eurooppalaiset tähtinäyttelijät ja avustajia oli tuhansia. Ohjaaja itse oli jo aiemmin tehnyt puunilaissodista kertovan elokuvan Scipio Africanus, Afrikan valloittaja (1937).
Frendit (7. tuotantokausi)
Frendien seitsemättä tuotantokautta alettiin esittää Yhdysvalloissa 12. lokakuuta 2000 ja se jatkui 17. toukokuuta 2001 saakka. Sarjan päähenkilöinä ovat New Yorkissa asuvat ystävykset Rachel Green, Monica Geller, Phoebe Buffay, Joey Tribbiani, Chandler Bing ja Ross Geller. Tuotantokausi koostuu 24 jaksosta, joihin sisältyy myös kauden kaksiosainen päätösjakso, jossa juhlitaan Monican ja Chandlerin häitä.
Kartago liekeissä
Tuotanto ja vastaanotto
Elokuva on komeasti lavastettu ja sujuvasti etenevä mahtipontinen spektaakkeli, joka tuo uskottavasti esille tuhoon tuomitun kaupungin epätoivon. Sen puutteita ovat yli 70-vuotiaan ohjaajan staattinen kamera sekä näyttelijäkunnan puuttuva karisma. Kuriositeettina on mainittu Mario Girottin eli Terence Hillin varhainen rooli Tsourina.
Frendit (7. tuotantokausi)
Frendien seitsemättä tuotantokautta esitettiin edellisten kausien tapaan NBC:llä torstai-iltaisin kello 20.00. Suomessa MTV3:lla kauden esittäminen aloitettiin sunnuntaina 11. maaliskuuta 2001. Tuotantokausi keräsi keskimäärin 20,2 miljoonaa katsojaa jaksoa kohden, ja se oli Yhdysvaltain television neljänneksi katsotuin televisiosarja kaudella 2000–01. Katsotumpia olivat sarjat Selviytyjät (29,8 miljoonaa), Teho-osasto (22,4 miljoonaa) ja Haluatko miljonääriksi? (20,3 miljoonaa katsojaa).
Sivuosissa
Muita sivuhenkilöitä:
Kartago liekeissä
Tuotanto ja vastaanotto
Kaupallisesti Kartago liekeissä oli vain kohtalainen menestys. Se oli Italiassa kauden 37. katsotuin elokuva ja keräsi lopulta 543 miljoonan liiran pääsylipputulot. Ranskassa sen näki yli puolitoista miljoonaa katsojaa.
DVD-julkaisut
Elokuva on saatavilla saksalaisen Sunfilm Entertainment/Savoy Filmin laadultaan kohtalaisena DVD-julkaisuna, joka sisältää saksan-, englannin- ja ranskankieliset ääniraidat.
Filip Peliwo
Filip Peliwo (s. 30. tammikuuta 1994 Vancouver) on kanadalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listan sijalla 516 helmikuussa 2013. Peliwo voitti vuonna 2012 poikien kaksinpeliturnauksen Wimbledonissa sekä Yhdysvaltain avoimissa. Hän nousi myös junioreiden maailmanlistan ykköseksi.
Johnson Toribiong
thumb|Johnson Toribiong Johnson Toribiong (s. 22. heinäkuuta 1946 Airai) on palaulainen asianajaja, poliitikko ja maan entinen presidentti. Toribiong valittiin presidentiksi marraskuun 2008 presidentinvaalissa. Taiwanin entinen suurlähettiläs Toribiong voitti vaaleissa varapresidentti Elias Camsek Chinin. Toribiongin edeltäjänä toimi kaksi kautta Tommy Remengesau, joka valittiin myös hänen seuraajakseen.
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut
Maailmanmestaruudesta pelattiin ensimmäisen kerran Brasiliassa vuonna 2000. Turnaus pyrittiin järjestämään uudelleen jo seuraavana vuonna, mutta hanke kaatui yhteistyökumppanin mukana. Toisen kerran turnaus saatiin järjestettyä Japanissa vuonna 2005 Fifan sovittua Intercontinental Cupin pääsponsorin Toyotan kanssa turnausten yhdistämisestä, ja sittemmin mestaruudesta on pelattu joka vuosi.
Wimbledonin tennisturnaus 1994
Wimbledonin tennisturnaus 1994 alkoi 20. kesäkuuta ja päättyi 3. heinäkuuta 1994. Kilpailu oli järjestyksessä 108:s. Pete Sampras voitti miesten kaksinpelin ja Conchita Martínez naisten kaksinpelin.
Diosdado Aenlle Talamayan
Talamayan sai 31. tammikuuta 1986 nimityksen Tuguegaraon arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 15. kesäkuuta 2011.
Wimbledonin tennisturnaus 1994
Miesten kaksinpeli
Pete Sampras – Goran Ivanišević 7–6(2), 7–6(5), 6–0
Naisten kaksinpeli
Conchita Martínez – Martina Navrátilová 6–4, 3–6, 6–3
Miesten nelinpeli
Todd Woodbridge /  Mark Woodforde –  Grant Connell /  Patrick Galbraith 7–6(3), 6–3, 6–1
Naisten nelinpeli
Gigi Fernández / Nataša Zvereva –  Jana Novotná /  Arantxa Sánchez Vicario 6–4, 6–1
Sekanelinpeli
Helena Suková / Todd Woodbridge –  Lori McNeil /  T.J. Middleton 3–6, 7–5, 6–3
Peitenimi
Peitenimet ovat osa salaisen viestinnän kryptografiaa: peitenimet ovat koodeja, jotka korvaavat selväkielisen tekstin kokonaisia sanoja koodatussa tekstissä. Yksittäisten merkkien korvaaminen puolestaan on salakirjoitusta.
Laajasti tunnetuiksi tulleita ovat esimerkiksi II maailmansodan operaatioiden peitenimet kuten Operaatio Overlord (Normandian maihinnousu 1944) ja Operaatio Barbarossa (Saksan hyökkäys Neuvostoliittoon 1941).
Eräissä tapauksissa peitenimi on nykyään pikemminkin perinne ja osa medianäkyvyyttä kuin minkäänlainen turvallisuusjärjestely. Esimerkiksi Barack Obaman "peitenimi" Renegade kerrottiin Washington Postissa, kun hänestä tuli presidenttiehdokas. Nimen antoi Valkoisen talon viestintäosasto WHCA.
Pikkumetsän aapinen
Pikkumetsän aapinen on peruskoulun ensimmäiselle luokalle tarkoitettu aapinen. Kirjassa opetellaan aakkosia lyhyen juonen avulla ja luetaan yksinkertaisia tekstejä.
Aapisen ovat laatineet Mervi Wäre, Marja-Kristiina Lerkkanen, Laura Suoranta-Hollo, Korolainen, Parkkinen, Kirkkopelto ja Ketonen, ja sen on kustantanut SanomaPro.
Heinz Schmalix
Heinrich ”Heinz” Schmalix (24. heinäkuuta 1910 – 1975) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Schmalix pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1935–1941 yhteensä 28 ottelua. Hän kuului Saksan olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Berliinissä 1936, missä hän pelasi kolmessa ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Lasten LukuVarkaus -palkinto
Lasten Luku-Varkaus -palkinto on suomalainen lastenkirjallisuuspalkinto, joka jaetaan vuosittain edellisvuoden parhaalle suomalaiselle ja suomenkieliselle alle 12-vuotiaille suunnatulle lastenkirjalle.
Palkinnon suuruus on 3 500 euroa ja se on jaettu vuodesta 2001. Palkinnon perustivat Varkauden kaupunki ja Stora Enso Oyj. Palkinnolla halutaan tukea lasten luku- ja kirjallisuusharrastusta.
Lasten LukuVarkaus -palkinnon voittajakirja julkistetaan ja kirjailija palkitaan Vekara-Varkaus Festivaaliviikon yhteydessä kesäkuussa.
Ehdokkaiden valinta
Lapsiraati vaihtuu vuosittain, oppilaat tulevat vuorotellen eri Varkauden alakouluista. Lapset valitsevat keskuudestaan raadin puheenjohtajan. Lapsiraadin sihteerinä toimii aikuinen henkilö, jolla ei ole äänivaltaa raadissa.
Palkinnon voittajat
Lähde
Transienttisuojadiodi
Transienttisuojadiodit tai ylijännitesuojadiodit ovat elektroniikan nopeasti toimivia puolijohdekomponentteja, jotka toimivat ylijännitesuojina. Ne suojaavat elektronisia laitteita ja piirejä suurilta ja tuhoavilta jännitteiltä. Ylijännitesuojadiodeja on yksi- ja kaksisuuntaisia. Yksisuuntaisissa ylijännitesuojadiodeissa on toiseen suuntaan PN-diodirajapinta. Transzorb ja Transil ovat ylijännitesuojadiodien tuotenimiä. Puhekielessä ylijännitesuojadiodeja kutsutaan usein suomeksikin "transzorbeiksi".
Quenya
Quenya on yksi fantasiakirjailija J. R. R. Tolkienin kehittämistä keinotekoisista kielistä. Tolkienin luomassa fantasiamaailmassa quenya on yksi haltioiden puhumista kielistä. Sitä puhuivat suurhaltioihin lukeutuvat noldor- ja vanyar-kansat, jotka asuivat Amanissa läntisen meren takana. Noldorin maanpako toi quenyan Keski-Maahan, jossa se lakkasi olemasta kenenkään kotikieli. Romaanissa Taru sormusten herrasta quenya esiintyy seremoniallisena kielenä, joka tunnetaan sekä joidenkin ihmisten että joidenkin haltioiden keskuudessa. Quenyaa kirjoitettiin enimmäkseen tengwar-kirjaimistolla, jota edelsi Amanissa kirjaimisto nimeltä sarati.
Quenya on sindarin ohella yksityiskohtaisimmin kuvattuja Tolkienin luomista kielistä. Quenya sai alkunsa viimeistään vuonna 1915 ja muuttui asteittain Tolkienin elämän varrella. Suuren yleisön tietoisuuteen quenya tuli Taruun sormusten herrasta (1954–1955) sisältyneiden näytteiden myötä. Lukuisia Tolkienin kirjoituksia quenyasta on julkaistu hänen kuolemansa jälkeen.
Quenyaa ei ole johdettu olemassa olevista kielistä, mutta siihen on otettu vaikutteita ainakin latinasta, suomesta ja kreikasta. Quenya, sindar ja muut haltiakielet polveutuvat Tolkienin hahmottelemasta kantakielestä, minkä vuoksi niiden keskinäiset suhteet muistuttavat todellisten sukukielten suhteita.
Historia
Kielten keksiminen kiinnosti Tolkienia jo varhain. Yksinkertaisista, yhdessä muiden lasten kanssa keksityistä koodikielistä hän alkoi edetä kohti yksilöllisiä, esteettisin perustein luotuja kieliä, joilla olisi oma historiansa ja sukulaisuussuhteita muihin kieliin. Opiskellessaan Exeter Collegessa Tolkien sai tärkeitä vaikutteita tutustuessaan suomen kielioppiin (vuonna 1911) ja hankkiessaan kauan kaipaamansa kymrin kieliopin (vuonna 1914).
Tolkien jatkoi quenyan ja sen rinnalla muiden haltiakielten muokkaamista koko elämänsä ajan. Hän kirjoitti vuonna 1955: ”’Kielet’ ovat tietenkin muuttuneet aivan yhtä paljon kuin se maailma ja ne tarinat, joihin ne kuuluvat, ja ovat nyt lähes enttimäinen selostus kieliesteettisestä historiastani. Iän myötä ne ovat viimein kovettuneet.” Fonologian osalta quenyassa ei tapahtunut suuria muutoksia, tosin kielen taustalla olevan kantakielen äänteet muuttuivat selvästi.
Vuonna 1954 kirjoittamassaan kirjeessä Tolkien nimesi quenyan tärkeimmiksi ulkoisiksi vaikutteiksi latinan, suomen ja kreikan. Carl Hostetterin mukaan latinan vaikutus näkyy joissain quenyan äännehistorian yksityiskohdissa sekä painollisen tavun määräytymisen säännöissä. Fonologiassa on mahdollista nähdä myös kreikan vaikutusta. Suomea muistuttavia piirteitä ovat soinnillisten klusiilien b, d, g vähäinen merkitys (quenyassa ne esiintyvät vain tietyissä konsonanttiyhtymissä) sekä se, että quenya sallii sanan lopussa vain konsonantit t, n, l, r, s. Taivutusmuotojen runsaudessa quenya muistuttaa sekä latinaa että suomea. Selvimmin suomea muistuttavia kieliopillisia piirteitä ovat kieliopillisen suvun puute, sijaintia ja liikettä ilmaisevat sijamuodot (quenyassa allatiivi, lokatiivi ja ablatiivi) sekä partitiivinen monikko, jolla on yleisellä tasolla yhtäläisyyksiä suomen partitiiviin.
Vastaanotto
Quenya ja sindar kiinnostivat lukijoita heti Tarun sormusten herrasta ilmestyttyä 1954–1955. Kielten harrastajilla on ollut järjestäytynyttä toimintaa 1960-luvun jälkipuoliskolta lähtien. Helge Fauskangerin arvion mukaan (kirjoitettu 2003 tai aikaisemmin) quenya on aina ollut Tolkienin kielistä suosituin. Siitä on ”viime aikoihin saakka” tiedetty enemmän kuin sindarista, ja quenya lienee Tolkienin kielistä myös pisimmälle kehitetty.
Nykyinen kiinnostus Tolkienin kieliä kohtaan voidaan Carl Hostetterin mukaan jakaa kahteen suuntaukseen: pyrkimyksiin analysoida ja kuvailla kieliä ja pyrkimyksiin käyttää niitä lähinnä kielten myöhäisten muotojen pohjalta. Yksinkertaistettua quenyaan pohjautuvaa kieltä on käytetty live-roolipeleissä. Peter Jacksonin ohjaamien Taru sormusten herrasta -elokuvien dialogissa ja musiikissa kuullaan esimerkkejä sindarista ja vähäisemmässä määrin myös quenyasta. Osa quenyankielisistä katkelmista on peräisin Tolkienilta, loput on kääntänyt elokuvia varten David Salo.
Kirjoituksia
Näytteitä Tolkienin jälkeensä jättämistä kielitieteellisistä papereista on julkaistu muun muassa The History of Middle-earth -sarjassa (1983–1996), jonka on toimittanut hänen poikansa Christopher Tolkien. 1990-luvulta lähtien kieliä koskevaa materiaalia on julkaistu Elvish Linguistic Fellowship -ryhmän toimittamissa Parma Eldalamberon- ja Vinyar Tengwar -lehdissä. Christopher Tolkien ehdotti alun perin, että Gnomish Lexicon, sindarin varhaisimman edeltäjän sanasto, josta hän oli siteerannut otteita The History of Middle-earthin kahdessa ensimmäisessä osassa, julkaistaisiin kokonaisuudessaan Parma Eldalamberonissa. Järjestely päätettiin myöhemmin laajentaa kattamaan kaikki toistaiseksi julkaisemattomat keksittyjä kieliä koskevat kirjoitukset.
Tolkien kirjoitti quenyaksi muun muassa seuraavat runot:
Laajoja kuvailevia tekstejä ovat esimerkiksi