cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Siipipuut
Kasvutapa ja lehdet
Siipipuiden vuorottaisten lehtien nahkeapintaiset lehtilavat ovat yksinkertaisia. Sulkasuonisten lehtien sivusuonet ovat suoria. Suuret korvakkeet ympäröivät kärkisilmua ja jättävät pudottuaan rengasmaisen lehtiarven.
Kukat ja hedelmät
Siipipuiden tuskin lainkaan haaroittuvissa terttumaisissa kukinnoissa on tavallisesti 3–9 kukkaa yhdessä. Suurehkot, makeantuoksuiset, kaksineuvoiset kukat ovat säteittäisiä ja viisiteräisiä. Viisi verholehteä ovat tyveltään kasvaneet yhteen maljamaiseksi muodostelmaksi. Viisi valkoista terälehteä ovat karvaisia ja niissä on usein punainen keskiraita. Keltaiset ponnet ovat pitkähköjä. Kehänpäällinen sikiäin on karvainen ja munanmuotoinen. Emin jouhimainen vartalo päättyy levenevään luottiin.
Luokittelu
Suvun kuvasi ensimmäisenä saksalainen lääkäri ja kasvitieteilijä Karl Friedrich von Gärtner vuonna 1805 julkaisussa De Fructibus et Seminibus Plantarum ..... Suvun tyyppilaji on Arthur Allman Bullockin vuonna 1960 sukuun sijoittama Dipterocarpus costatus. Tieteellinen nimi Dipterocarpus on suoraan käännettynä "kaksisiipinen hedelmä". Tieteellisen nimen synonyymeja ovat Duvaliella ja Mocanera.
Sukuun kuuluu noin 70 lajia:
Käyttö
Eräät siipipuulajit ovat tärkeitä käyttöpuita, ja puuaineksella on lukuisia eri kauppanimiä eri kielissä. Yksikään laji ei ole CITES-säännösten suojaama, ja eräät lajit tuottavat Gurjunbalsam-nimistä kopaivapalsamia.
Asteroúsia
Asteroúsia on vuoristo Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkein huippu on Kófinas (Κόφινας), jonka korkeus on 1 231 metriä.
thumb|left|240px|Asteroúsia-vuoriston korkein huippu Kófinas. Asteroúsia-vuoristo sijaitsee Kreetan etelärannikon keskivaiheilla ja erottaa Messarán tasangon Libyanmerestä. Vuoret ovat suhteellisen matalia, mutta niiden rinteet ovat jyrkät. Vuoristossa on lukuisia rotkoja ja luolia, ja se on Natura 2000 -aluetta.
Antiikin aikana vuoriston laidalla etelärannikolla sijaitsivat muun muassa Lebenin (myös Lebena) ja Lasaian kaupungit sekä niin kutsutut Hyvät satamat (Kaloi Limenes). Nykyinen Archánes-Asteroúsian kunnan Asteroúsian kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä vuoristosta.
Richard Crittenden McGregor
Richard Crittenden McGregor (24. helmikuuta 1871 Sydney, Australia – 30. joulukuuta 1936 Manila, Filippiinit) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Vuonna 1901 McGregor matkusti Alaskan kautta Manilaan, jossa häntä työllistivät paikalliset tutkijat ja museot. Hän palasi Kaliforniaan vuoden 1905 lopulla tekemään kalatutkimusta, mutta jo helmikuussa 1906 hän matkusti takaisin Manilaan, suorittamaan keskeneräiset ornitologiset työnsä loppuun. Hän jäi Manilaan ja toimi muun muassa Filippiinien tiedekeskuksen (Philippine Bureau of Science) tutkijana ja toimitti The Philippine Journal of Science -lehteä. Myöhemmin hän toimi valtion virkamiehenä ja toimiston päällikkönä.
McGregor hyväksyttiin American Ornithologists' Unionin jäseneksi vuonna 1907. Vuonna 1920 hän julkaisi teoksen Index to the Genera of Birds. Kaikkiaan hän kirjoitti noin 137 tieteellistä artikkelia.
McGregor nimesi linnuista luzoninpyyjuoksijan (Turnix worcesteri), keltakruunukukastajan (Dicaeum anthonyi) ja karvasiipikyyhkyn (Ptilinopus merrilli).
Rivers of Babylon
Rivers of Babylon on rastafari-laulu, jonka tekivät ja levyttivät Brent Dowe ja Trevor McNaughton jamaikalaisesta reggae-yhtyeestä The Melodians vuonna 1970. The Melodiansin alkuperäisversio kuullaan jamaikalaisessa elokuvassa The Harder They Come (1972) sekä Nicolas Cagen elokuvassa Bringing Out the Dead (1999).
Suosituksi laulu tuli Boney M:n versiona vuonna 1978. Se nousi muun muassa Britannian listaykköseksi viiden viikon ajaksi. Se oli samalla vuoden myydyin single kyseisessä valtiossa. Yhtyeen kotimaassa Länsi-Saksassa siitä tuli siihen asti pisimpään listaykkösenä pysynyt kappale sen pysyessä kärkipaikalla 17 viikon ajan.
Tausta
Laulu perustuu Psalmiin 137:1-4 "Baabelin virtain äärellä" missä Baabeliin karkotetut juutalaiset murehtivat olotilaansa:
Laulussa lainataan myös psalmia 19:14 (jae 15 suom. Raam.):
Rastafareille joki kuvaa Atlanttia ja Siion Afrikkaa, mistä heidän esi-isänsä laivattiin vankeudessa orjuuteen uudelle mantereelle.
Merkittävin ero alkuperäisen ja Boney M:n version välillä on siinä, että alkuperäisessä versiossa lauletaan "How can we sing King Alpha's song Inna strange land?", missä King Alpha tarkoittaa Haile Selassieta. Boney M:n versiossa lauletaan "How can we sing the Lord's song..."
Spathí
Spathí voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Ágrafa
Ágrafa on vuorijono eteläisessä Píndos-vuoristossa Keski-Kreikassa. Sen korkein huippu on Karáva (Καράβα) eli Schizokáravo (Σχιζοκάραβο), jonka korkeus on 2 184 metriä.
Ágrafan kunta on saanut nimensä vuoristosta, mutta se käsittää vain pienen osan alueesta.
Mari Karppinen
Mari Karppinen (s. 1984 Oulu ) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee MTV Uutisten Yhdysvaltojen kirjeenvaihtajana asemapaikkanaan New York. Karppinen oli aikaisemmin MTV:n ulkomaantoimittajana ja hän on tehnyt yhtiölle myös Kymmenen uutisten loppukevennyksiä. MTV:n lisäksi Karppinen tekee ohjelmia myös hollantilaiseen Metropolis TV -nettitelevisioon.
Karppinen avioitui syyskuussa 2019 New Yorkissa.
Mats Åhlberg
Mats Åhlberg (s. 16. toukokuuta 1947 Avesta) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta kaksissa olympialaisissa, Kanada-cupissa 1976 ja kuusissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden olympiapronssin, kaksi MM-hopeaa ja kolme MM-pronssia. Åhlberg siirtyi vuonna 1966 Avesta BK:sta Leksands IF:ään, jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1969, 1973, 1974 ja 1975 ja jota hän edusti pelaajauransa loppuun kauteen 1980–1981 saakka. Hän on seuran historian parhaimpia maalintekijöitä.
Žiga Svete
Žiga Svete (s. 13. huhtikuuta 1985 Bled, Slovenia) on slovenialainen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi kaudella 2014–2015 Skotlannin liigaa (Elite Ice Hockey League) ja edusti Dundee Stars -joukkuetta. Kauden aikana hän vaihtoi HK Jesenice -seuraan Itävaltaan.
Svete on HK Sportina Bledin kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen pääsarjakautensa Sloveniassa jo 15-vuotiaana kaudella 2000–2001. Vuodet 2003–2006 Svete pelasi HDD Olimpija Ljubljanan riveissä ja kauden 2006–2007 Italiassa. Sen jälkeen hän pelasi kaksi kautta enimmäkseen HK Jesenicessä Itävallan Österreichische Eishockey-Ligaa.
Svete pelasi kaudella 2008–2009 Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa, jonne siirtyi siirtorajan kynnyksellä keväällä 2009.
Juhani Rahikainen
Méxicon 1968 olympialaisissa Rahikainen sijoittui joukkuekilpailussa kymmenenneksi, 12-ottelussa 48:nneksi ja erikoistelineillä parhaimmillaan hevosella ja nojapuilla 45:nneksi. Hypyssä hän oli paras suomalainen 49. sijallaan. MM-kilpailuihin hän osallistui vuonna 1966. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa vuonna 1967, hopeaa joukkuekilpailussa vuonna 1969 sekä pronssia nojapuilla ja renkailla vuonna 1967.
Rahikainen edusti kotimaassa Mikkelin Kilpa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden hypyssä vuosina 1964, 1966 ja 1967, nojapuilla vuosina 1966, 1968 ja 1969, hevosella vuonna 1966 sekä renkailla ja rekillä vuonna 1969. Moniottelussa hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1968.
Renault RS27
Renault RS27 oli Renault’n, Red Bullin, Lotuksen, Williamsin ja Caterhamin Formula 1 -tallien käyttämä moottori. Moottorilla kilpailtiin kausina 2007–2013 ja sillä saavutettiin neljä kuljettajien ja valmistajien maailmanmestaruutta.
== Tekniset tiedot ==
ALSAT-1
Alsat-1 oli ensimmäinen Algerian avaruusjärjestön kehittämä satelliitti, joka laukaistiin avaruuteen 28. marraskuuta 2002 Cosmos-3M-kantoraketilla Plesetskistä.
Se oli kartografinen mikrosatelliitti, jonka toteutuksessa englantilainen Surrey Satellite Technology-yritys toimi ohjaavana tahona. Satelliitin kokoa kuvaa sen 92 kg massa ja 240 W sähköteho. Se on 60 cm särmäinen kuutio. Aluksella oli oma kylmäkaasutrusteri, joka mahdollisti 560-640 km korkean kiertoradan tarkemman ylläpidon kuin ilman propulsiota. Se kuvasi kahdella ESIS-kameralla (Extended Swath Imaging System) kolmella taajuudella. Kuvan resoluutio on 32 metriä. Satelliitin muistikapasiteetti oli 9 Gbit.
Alsat-2-satelliitit
Algerian Alsat-2A- ja Alsat-2B-satelliitit laukaistiin vuosina 2010 ja 2016. Niiden laukaisu Intiasta vaati neuvotteluja Yhdysvaltain satelliittitekniikan vientirajoitussäännöstön vuoksi.
Alsat-2A laukaistiin intialaisella PSLV-kantoraketilla 12. heinäkuuta 2010 matalalle kiertoradalle.
Suodenniemen vanha kirkko
Suodenniemen vanha kirkko tai todennäköisesti pikemmin rukoushuone on sijainnut nykyisen Sastamalan kaupungin alueella Suodenniemen vanhan hautausmaan alueella. Sen kerrotaan rakennetun vuonna 1685 Pohjakylä-nimiselle tilalle, viimeistään se on ollut olemassa vuonna 1695. Sijainti on lähellä Suodenniemen kirkkojärven rantaa. Ei sen rakentajista eikä arkkitehtuurista ole juuri minkäänlaista tietoa. Nykyinen Suodenniemen kirkko on valmistunut vuonna 1831 eri paikkaan, aikaisemmasta kirkosta itään.
Suodenniemi on kuulunut vanhastaan Karkun seurakuntaan ja siinä mielessä Ylä-Satakunnan tuomiokuntaan, 1700-luvun taitteessa kuitenkin Mouhijärven pitäjään. Niihin aikoihin Satakuntaakin koettelivat ankarat katovuodet, "suuret kuolonvuodet", sekä pian suuri Pohjan sota, ja Suodenniemen alue tyhjeni huomattavasti väestöstä.
Formula 3 Unkarin Grand Prix 2019
Formula 3 Unkarin Grand Prix 2019 oli Formula 3 -kauden 2019 viides osakilpailu, joka ajettiin 3.–4. elokuuta Hungaroringin moottoriradalla Mogyoródissa Unkarissa.
Tie 66 (Viro)
Kantatie 66 kulkee Kaakkois-Virossa Võrun kaupungista Võrun kunnan puolelle Kosen pienkauppalan kautta valtatielle 2 Verijärven kylään. Tiestä käytetään myös nimeä Kose Tee. Tien pituus on noin neljä kilometriä.
Kantatie 66 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Marsin ikävä ja muita kertomuksia
Marsin ikävä ja muita kertomuksia on M. G. Soikkelin vuonna 2007 ilmestynyt tieteisnovellikokoelma. Teoksen julkaisi Turbator.
Rudy Toth
Rudy Toth (16. joulukuuta 1925 Stare Karasnow, Tšekkoslovakia – 9. heinäkuuta 2009 Lisle, Ontario, Kanada) oli kanadalainen säveltäjä, sovittaja, kapellimestari, pianisti ja cimbalominsoittaja. Hänen isänsä oli Carl Toth. Hän opiskeli 1940-luvulla Toronton musiikkikonservatoriossa, jossa hänen opettajinaan olivat pianonsoitossa Boris Berlin, harmoniassa John Weinzweig ja orkesterinjohdossa Ettore Mazzoleni. Samanaikaisesti hän työskenteli torontolaisissa tanssiyhtyeissä, joita johtivat muiden muassa Stan Patton, Ellis McLintock ja Bert Niosi.
Vuonna 1950 Toth opiskeli pianonsoittoa Pariisissa Gaby Casadesuksen johdolla. Hän viimeisteli orkesterinjohdon opintonsa Leonard Bernsteinin johdolla Tanglewoodissa ja Walter Susskindin johdolla Torontossa.
Toth aloitti 1940-luvun lopussa uran CBC:llä Howard Cablen pianistina. Hänellä oli oma radio-ohjelma vuonna 1951, ja hän työskenteli vuoteen 1965 saakka musiikillisena johtajana ohjelmissa, joissa esiintyivät muiden muassa Joan Fairfax, Wally Koster ja Denny Vaughan. 1960-luvun puolessavälissä Toth erikoistui jinglejen säveltämiseen. Vuosina 1965–1970 hänen työkumppaneinaan olivat hänen veljensä Jerry Toth, Dolores Claman ja Richard Morris nimellä Quartet Productions. Vuosina 1970–1980 hän ja Jerry työskentelivät nimellä Seven-O Productions.
Toth työskenteli myöhemmin muun muassa Emmy-palkintoehdokkuuden saaneen Once Upon the Brothers Grimmin orkestroijana ja kapellimestarina. 1950-luvun lopussa hän soitti pianoa Phil Nimmonsin kokoonpanossa. Hän esitti cimbalomilla Béla Bartókin, Zoltán Kodályn ja Igor Stravinskyn teoksia. Hän esiintyi Toronton sinfoniaorkesterin, Ottawan filharmonikkojen, Buffalon sinfoniaorkesterin ja Ivan Romanoffin orkesterin kanssa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1989.
Askar Sarsenbayev
Sarsenbayev on alun perin kotoisin Kazakstanista ja asuu nyttemmin Tampereella, jossa hän toimii Tampereen Voimailuseuran päävalmentajana. Sarsenbayev edusti nyrkkeilyurallaan jonkin aikaa myös Seinäjoen Kehä-Jusseja sekä Pietarsaaren Voimailijoita. Suomen Nyrkkeilyliitto palkitsi hänet vuoden parhaan valmentajan tittelillä sen jälkeen, kun TVS oli voittanut lähes kaikki kansallisen tason arvokisat ja turnaukset yhden vuoden aikana 2012. Ennen Suomeen muuttoaan Sarsenbayev opiskeli insinööriksi Pietarin yliopistossa.
Sinibutiapalmu
Sinibutiapalmu (Butia capitata) on palmukasvien (Arecaceae) heimoon ja butiapalmujen (Butia) sukuun kuuluva kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko
vasen|200px|thumb|Sinibutiapalmun hedelmiä. vasen|200px|thumb|Sinibutiapalmun siemeniä. Sinibutiapalmu on ikivihreä yksivartinen palmu, joka kasvaa hitaasti ja saavuttaa kaikkiaan noin kahdeksan metrin korkeuden. Runko on kauttaaltaan sitkeiden lehtikantojen peitossa, ja haaroittumattomana sen halkaisija voi olla 20–50 senttimetriä. Oksistossa on 18–32 suurta lehteä. Ne ovat 1,8–2,4 metrin mittaisia. Sinibutianpalmun hedelmät ovat 34 millimetrin mittaisia ja 25 millimetrin levyisiä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Sinibutiapalmua tavataan Etelä-Amerikassa Brasilian itäosien trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Sitä kasvaa rannikonläheisillä ruohikoilla sekä avoimilla alueilla ja savanneilla hiekkamaassa. Kuumissa tai kosteissa alangoissa ne eivät menesty. Sinibutiapalmu viihtyy pienestä asti auringossa, mutta sietää myös kevyttä varjoa. Sillä on yleensä syvälle tunkeutuva juuristo.
Kasvatus ja käyttö
Sinibutiapalmua kasvatetaan maailmassa monin paikoin, pääasiassa koristekasviksi, mutta joskus myös sen raakana syötävien hedelmien ja siementen vuoksi. Sen siemenet sisältävät jopa 45 prosenttia syötävää öljyä, jota käytetään pääasiassa margariinin valmistuksessa.
Annukka Järvi
Annukka Järvi (oikealta nimeltään Anna-Maija Järvi-Herlevi) on vuonna 1959 syntynyt suomalainen nuortenkirjailija, vapaa toimittaja ja luovan kirjoittamisen opettaja. Hän sai Arvid Lydecken -palkinnon vuonna 1993 teoksestaan Tanssi neljällä jalalla. Järvi toimii Haminan runoyhdistys ry:ssä.
Dipterocarpus retusus
Dipterocarpus retusus on siipipuukasvien heimoon ja siipipuiden sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Kiinassa, Vietnamissa, Filippiineillä, Laosissa, Kambodžassa, Malesiassa, Indonesiassa, Myanmarissa ja Intiassa. Se on suurikokoinen, noin 20–30 metriä korkea puu, joka esiintyy Kambodžassa tiheissä tasankometsissä yleensä jokien varsilla ja metsissä 800–1500 metrin korkeudella merenpinnasta. Intiassa laji kasvaa Ylä-Assamin ja Arunachal Pradeshin osavaltioiden metsissä. thumb|right|Dipterocarpus retusus Vietnamissa
Kasvi on Intian Assamin osavaltion kansallispuu; siellä se tunnetaan nimellä Hollong. Se on myös moran-kansan pyhä puu.
Käyttö
Kasvi on tunnettu keskikovan puuaineksensa ja hartsimaisen pihkansa vuoksi. Kambodžassa vuoristoalueen ihmiset keräävät pihkaa soihtujen ja kynttilöiden valmistukseen, kun taas puuaineksesta valmistetaan pylväitä ja lautoja. Nykypäivänä kasvia käytetään myös vaneriteollisuudessa.
Kinel
Kinel on kaupunki Samaran alueella Venäjällä. Se sijaitsee Bolšaja Kinel -joen rannalla 41 kilometriä Samarasta itään. Kaupunki on Kinelin piirin keskus. Siellä  risteytyvät Moskovaan, Orenburgiin ja Ufaan johtavat rautatiet. Asukkaita on 30 700 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1837. Vuonna 1877 sinne rakennettiin Samaran ja Orenburgin välisen rautatien asema, josta vuonna 1888 tuli risteysasema. Kaupunginoikeudet Kinel sai vuonna 1944.
Ulf Weinstock
Ulf Weinstock (s. 10. elokuuta 1952 Strängnäs) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980, missä hän saavutti pronssia, ja neljissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja kaksi MM-pronssia. Weinstock edusti kotimaansa pääsarjassa Leksands IF:ää, jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1973 ja 1974, sekä kaudella 1974–1975 Västra Frölundaa. Uransa loppupuolella hän edusti norjalaista Stjernenia ja voitti vuonna 1986 Norjan mestaruuden. Pelaajauransa jälkeen Weinstock on toiminut pitkään valmentajana.
Nunnally Johnson
High schoolista valmistumisen jälkeen Johnson työskenteli hetken toimittajana Columbus Enquirer-Sunissa ja Savannah Pressissä. Johnson muutti New Yorkiin vuonna 1919. New Yorkissa hänestä tuli merkittävä toiminta, ja hän kirjoitti Brooklyn Daily Eagleen, New York Herald Tribuneen ja New York Evening Postiin, johon hän teki uutisten lisäksi viikoittaisia kolumneja. Johnson julkaisi vuosien 1925–1932 aikana viitisenkymmentä novellia Saturday Evening Postissa ja useita tarinoita The New Yorkerissa.
Jätti-robotti ja punapää
Jätti-robotti ja Punapää (The Big Guy and Rusty the Boy Robot) on Dark Horse Entertainment ja Columbia TriStar Television (muissa maissa Columbia TriStar International Television) sekä Sony Pictures Television International Entertainment tuotantoyhtiöiden tuottama ja valmistunut yhdysvaltalainen animaatiosarja vuodelta 1999 - 2001. Se perustuu Frank Millerin ja Geof Darrowin sarjakuvaan Iso heppu ja Rusty robottipoika.
Nunnally Johnson
Käsikirjoittamisen lisäksi Johnson tuotti ja ohjasi elokuvia, sillä hän halusi säilyttää itsenäisyytensä elokuvan valmistamisessa. Draamallisissa elokuvissaan Johnson kirjoitti hahmoja, jotka kohtaisivat esteitä, mutta selviäisivät niistä. Johnson oli kiinnostunut hyvän ja pahan vastakkainasettelusta. Hän oli kuitenkin positiivinen kirjoittaja. Johnson uskoi ihmisyyden pohjimmaiseen hyvyyteen, ja hänen pahatkin henkilöhahmot olivat jossain määrin taistelemassa jonkin positiivisen asian puolesta.
Jätti-robotti ja punapää
Sarjasta tehtiin 26 jaksoa noin 22 minuutin mittaista jaksoa. Yhdysvalloissa sarjaa esitti lasten tv-kanava Fox Kids 18. syyskuuta 1999 - 2. maaliskuuta 2001 ja Suomessa Nelonen vuosina 23. elokuuta 2001 - 28. helmikuuta 2002, josta uusintakierroksena 7. maaliskuuta 2002 - 21. marraskuuta 2002 torstai-aamuisin klo 7.25-7.50 Nelosen lasten aamuohjelmassa.
Nunnally Johnson
Johson oli kahdesti urallaan Oscar-ehdokkaana parhaasta käsikirjoituksesta. Hän oli ehdolla 1941 Vihan hedelmistä ja 1944 komediasta Eläköön avioliitto. Johnson sai urastaa myös tähden Hollywood Walk of Famelle.
Jätti-robotti ja punapää
Myöhemmin sarjaa on esitetty myös irlantilaisella lasten televisiokanavalla RTÉjr 2010-luvulla.
Taustaa
Tarina pohjautuu kuvitteelliseen Yhdysvaltoihin New Tronic City kaupunkiin (realistiseen New York City kaupunkiin) ja kertoo Jätti-nimisestä mechasta ja sitä ohjaavasta luutnantti Dwayne Hunterista sekä sen seuraajaksi tarkoitetusta pienestä poika-robotista, Punapäästä. Muita tarinan päähenkilöitä ovat tutkija Erika Slate, luutnantti Dwayne Hunterin kolme mekaanikko kaveria Garth, Joe ja Mack sekä tutkija Axel Donovan, jolla on lemmikkinään Jenny apina. Sarjan ironia perustuu suurelta osin siihen, että Punapää suhtautuu asioihin yleensä empaattisemmin ja ihmismäisemmin kuin Jättiä ohjaava armeijan taistelulentäjä luutnantti Dwayne Hunter.
Päähenkilöt
Jätti-robotti (Big Guy) on todella raskaasti aseistettu mecha, jonka ohjaajana toimii luutnantti, armeijan taistelulentäjä Dwayne Hunter. Se on mekaanikkojen Garthin, Joen ja Mackin lentotukialuksessa varustettu ja rakennettu robotti. Jätillä on oma taistelu ilmalaiva, jolla se lentää ja vihollisen hyökkäyksen kohteena se avaa koneen luukut, josta hyppää alas, jolloinka taistelu ilmalaiva jää taivaalle ilmaan. Useassa kohtauksessa Jätti sanoo With a love Mike (suomi teksteissä Rakkaus Mikeen), kun tapahtuu jotakin taistelun kohteena, johon Jätti reagoi. Jätti toimii kommunikaatiollaan siten, kun ohjaamossa robottia ohjaava armeijan taistelulentäjä myös puhuu, Jätti toistaa ohjaajan puheen robotin ääniaaltojen kautta.
Punapää (Rusty) on Jätti-robotin seuraajaksi kehitetty poika-robotti. Se on tutkija Erika Slaten poika, joka tekee yhteistyötä taistellen Jätin kanssa vihollisia vastaan. Yleisin ase Punapäällä on sormesta kehitettävä säteilevä laser-ammus, jota se käyttää monessa jaksossa vihollisia torjuten. Lisäksi sillä on supernopeat jalat, joilla se kiihdyttää vauhtiaan ilmaan lentoon. Punapäällä on punaisen väriset hiukset, jossa on etupuolella taaksepäin muotoiltu kärkikampaus. Punapään ääninäyttelijänä toimii Pamela Adlon.
Tutkija Erika Slate (Dr. Erika Slate) on tutkimuskeskuksessa työskentelevä nuori nainen, jonka oma poika-robottinsa on Punapää. Hänen seurustelu kumppaninsa on luutnantti, armeijan taistelulentäjä Dwayne Hunter, josta Dwayne pitää. Monessa jaksossa Punapää pitää tutkija Slatea omana äitinä, kun Punapää on ihmismäisempi ja suhtautuu hyvin sosiaalisesti Slateen. Tutkija Erika Slaten ääninäyttelijänä toimii Gabrielle Carteris.
Garth, Joe ja Mack (Garth, Joe and Mack) ovat merellä seikkailevia lentotukialuksen mekaanikko ammattilaisia. He tekevät yhteistyötä luutnantti, armeijan taistelulentäjä Dwayne Hunterin kanssa, jossa he rakennuttavat ja korjauttavat hänelle Jätti-robottia ja Jätin taistelu ilmalaivaa.
Kenraali Thornton (General Thornton) on sarjassa yleinen Yhdysvaltain armeijan kenraali, joka loi Jätti-robotin luutnantti Dwayne Hunterille. Hän auttaa pitämään Jätti-robotin ja Punapään salassa sekä muutkin asevoimat vihollisten hyökkäystä turvaten. Kenraali Thorntonin äänenä toimii ääninäyttelijä Lee Ermey.
Tutkija Axel Donovan (Dr. Axel Donovan) on tutkija Erika Slaten yhteistyökumppaninsa tutkimuskeskuksessa. Hänellä on lemmikkinään olkapäässään puhuva Jenny apina. Useassa jaksossa hän esittelee kolme epäonnistuvaa robottia, jotka loppujen lopulta tappelevat keskenään ja tuhoutuvat. Tutkija Axel Donovanin ääninäyttelijänä toimii Stephen Root.
Jenny apina (Jenny The Monkey) on tutkija Axel Donovanin lemmikki, joka istuu Donovanin olkapäässään ja osaa puhua. Jenny apinan ääninäyttelijänä toimii Kathy Kinney.
Sivuhahmot
Earl (Earl EP327) on Punapään ystävä ja varhainen prototyyppi. Hän käyttäytyy esitettävissä jaksojen kohtauksissa oudosti ja tarkoittaa sitä, että Earlin tunteet verkostoja kohtaan on alikehittynyt, mutta seuraa tilauksia kirjaimellisesti. Esimerkiksi jaksossa Sickout, Earl tappelee Punapään kanssa ja uhkaa ampua Jätti-robotin, mutta Punapää pelastaa Jätin ja Earl epäonnistuu tempuissa.
Legion Ex Machina (lat. Monet koneesta) ovat arvoituksellisia robotteja meren seudulla rantaviivalla, josta ne kehittävät vihollisia tuhotakseen ihmiskunta ja kaupunki. Alkujaksoissa niiden olinpaikkaa ei tunneta ja tiedetä, mutta loppujaksoissa ne kehittivät samanlaisen Jätti-robotin (engl. Bad Guy), (suom. Paha robotti) ja sen avulla oikea Jätti-robotti taisteli sitä vastaan, josta Pahan robotin tuhottuaan kehittivät samanlaisen luutnantti Dwayne Hunterin, joka koordinoi oikean Dwayne Hunterin hyper-arkku veneellä heidän satamaansa ja joutui sinne loukkuun, kunnes Punapää pelasti hänet sieltä ja luutnantti Dwayne Hunter ohjasi Jätti-robottia, josta taistelun jälkeen koko Legion Ex Machinan arvoituksellinen paikka tuhoutui ja Jätti-robotti sekä Punapää voittivat taistelun niitä vastaan. Legion Ex Machina arvoituksellisten robottien ääninäyttelijänä toimii Clancy Brown.
Hollolan jäähalli
Hollolan jäähalli eli Hat-Areena sijaitsee Hollolan kunnassa. Se sai sponsorinimensä vuonna 2019. HAT on lyhenne Hollolan asuntotaloista.
Jäädytetyt paidat
HAT-Areenan katossa on yksi jäädytetty pelipaita. Se on Giantsin vuoteen 2019 asti kokoaikakisen kapteenin Miikka Sireenin pelipaita.
Leukismi
thumb|Leukistinen [[mustarastaskoiras.]] thumb|Täysvalkoinen leukistinen laukkahevonen, jolla normaalia pigmenttiä vain silmissä ja niiden lähistöllä. Leukismi on synnynnäinen puutos pigmentin tuotannossa. Linnuilla höyhenys voi näyttää haalistuneelta. Leukistinen eläin voi olla kokonaan valkoinen tai valkoisenkirjava. Toisin kuin albinismi, joka heikentää pigmenttisolujen toimintaa ja sitä kautta pigmentin sävyä ja määrää, leukismi estää pigmenttisolujen esimuotojen kulkeutumisen kehonosiin ja siten aiheuttaa paikoittaista täydellistä pigmenttikatoa.
Beauty and the Beast (vuoden 2012 televisiosarja)
Beauty and the Beast on yhdysvaltalainen draamasarja, joka perustuu Ron Koslown luomaan vuonna 1987 alkaneeseen saman nimiseen televisiosarjaan. Pääosissa näyttelevät Kristin Kreuk ja Jay Ryan.
Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa The CW:n kanavalla lokakuussa 2012. Neljännen kauden viimeinen jakso esitettiin syyskuussa 2016.
Tuotanto
The CW aloitti sarjan kehitystyön virallisesti syyskuussa 2011. Uuden sarjan kerrottiin saaneen vaikutteita alkuperäisen Beauty and the Beast -sarjan romanttisista juonenkäänteistä. The CW tilasi pilottijakson tammikuussa 2012 ja loput ensimmäisestä kaudesta saman vuoden toukokuussa.
Sarjan kuvaukset tehtiin Kanadan Torontossa.
Toinen tuotantokausi tilattiin huhtikuussa 2013, kolmas toukokuussa 2014 ja neljäs huhtikuussa 2015. The CW vahvisti lokakuussa 2015 neljännen kauden jäävän sarjan viimeiseksi.
Palkinnot
Beauty and the Beast on voittanut useita People’s Choice -palkintoja vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016.
Tie 67 (Viro)
Kantatie 67 kulkee Etelä-Virossa Võrun kaupungin keskustasta Varstun pienkauppalan kautta Valgan kaupungin keskustaan Latvian rajalle. Valgan kaupungin kaakkoispuolella tie kulkee aivan Latvian ja Viron rajalla, Viron puolella.
Umpitavu
Umpitavu on konsonanttiin päättyvä tavu. Umpitavut ovat aina niin kutsuttuja pitkiä tavuja. Suomen kielessä on kuusi omaperäistä umpitavutyyppiä sekä viisi muuta umpitavutyyppiä, jotka esiintyvät vain vierasperäisissä sanoissa.
Luettelo kolmiloikan Suomen mestareista
Tämä on luettelo kolmiloikan Suomen mestareista. Kolmiloikan Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1907 lähtien. Naiset ovat kilpailleet Suomen mestaruudesta vuodesta 1990 lähtien, jolloin kolmiloikka oli mukana näytöslajina.
Mestaruudet
Miehet (yht. 116)
Vuosittain
thumb|Johan Meriluoto voitti miesten Suomen mestaruuden 1997–2003 ja 2005–2007.
Guillermo Fariñas
Guillermo Fariñas Hernández (s. 3. tammikuuta 1962) on kuubalainen psykologi, toimittaja ja toisinajattelija.
Fariñas oli syömälakossa 134 päivää vangittujen kuubalaisten toisinajattelijoiden vapauttamiseksi. Hän päätti syömälakon, kun Kuuba ilmoitti vapauttavansa 52 toisinajattelijaa. Vapautusta pidetään Fariñasin ansiona, ja se perusteluna hänelle myönnettiin Euroopan parlamentin Saharov-palkinto 2010.
Fariñas itse on ollut mielipiteidensä ja toimintansa vuoksi vankilassa 11 vuotta.
Terja Salaspuro
Terja Salaspuro on suomalainen TV-tuottaja. Hänen tunnetuin TV-tuotantonsa on Idols.
Ura TV-tuottajana
Vuonna 2006 Salaspuro siirtyi tuottajaksi mainospuolelle. Vuodesta 2007 alkaen hän on työskennellyt vastaavana tuottajana Alex Niemisen johtamassa Laundry Helsingissä. Laundry Helsinki muuttui Jussi Nurmion mukaan tulon myötä N2 Marketingiksi, jossa Salaspuro työskentelee nykyisin asiakkuusjohtajana.
Ura TV-juontajana
Vuosina 1998–1999 Salaspuro juonsi MoonTV:llä peliohjelmia salanimellä Linda Croft.
Vuosina 1999-2000 Salaspuro teki lukuisia artistihaastatteluja MoonTV:n musiikkiohejlmiin.
Avotavu
Avotavu on vokaaliin päättyvä tavu. Myös vain yhdestä vokaalista muodostuva tavu on avotavu. Esimerkiksi sanassa asu on kaksi tavua (a ja su), jotka molemmat ovat avotavuja. Suomen kielessä on neljä erilaista avotavutyyppiä, minkä lisäksi vierasperäisissä sanoissa voi esiintyä kahta muuta avotavutyyppiä.
Hämeenlinnan Mieskuoro
Hämeenlinnan Mieskuoro on perustettu vuonna 1922. Syksyllä 2017 järjestetyssä Canta al Mar -laulukilpailussa kuoro saavutti kulta-tason sekä sakraali- että kamarimusiikkisarjassa.
Kuoron ohjelmisto sisältää useita mieskuorolle sävellettyjä ja sovitettuja kotimaisia ja ulkomaisia lauluja, kirkkomusiikista aina kevyeen musiikkiin asti. Laaja ohjelmisto mahdollistaa esiintymisiä erilaisissa konserteissa ja kuoro on myös tilattavissa juhliin ja tapahtumiin joko täysimääräisenä tai pienemmissä kokoonpanoissa.
Kuoron omia perinteisiä esiintymisiä ovat mm. joulu- ja kevätkonsertit sekä vuosittain järjestetyt konsertit eri orkestereiden ja solistien kanssa. Kaikkiaan kuoro esiintyy vuosittain yli 40:ssä erilaisessa julkisessa ja yksityisessä tilaisuudessa. Hämeenlinnan Mieskuoroa ja sen noin 35 laulajaa on jo vuodesta 2000 lähtien johtanut kansainvälisesti ja kansallisesti palkittu kuoronjohtaja musiikin maisteri Anneli Julén.
Queen on Fire – Live at the Bowl
Queen On Fire – Live at the Bowl on brittiläisen Queen-yhtyeen vuonna 2004 julkaisema järjestyksessä neljäs konserttitaltiointi. Albumi julkaistiin kolmessa eri formaatissa: kolmen LP-levyn settinä, kahden CD-levyn sekä kahden DVD-levyn settinä. Konsertti on nauhoitettu 5. kesäkuuta 1982 Milton Keynesissä, konsertti kuului yhtyeen Hot Space -kiertueeseen.
Milton Keynesin konsertti on ollut fanien keskuudessa sangen tunnettu bootleg-taltiointi sillä Music Television esitti konsertin televisiossa vuonna 1982.
Albumin arvostelu
BBC:n levyarvostelija Richard Banks pitää konserttitallennetta onnistuneena sikäli, että tuolloin vastajulkaistun Hot Space -albumin kappaleista ainoastaan neljä on esitettiin konsertissa. Tähän kannanottoon liittyy Hot Space -albumin erittäin heikko menestys, sillä sitä pidetään yleisesti Queenin vähiten onnistuneena tekeleenä. Myöhemmillä kiertuilla "Under Pressurea" lukuun ottamatta Hot Space -albumin kappaleita ei kuultu lainkaan. Muutamia eroja lukuun ottamatta kappalelista on käytännössä Greatest Hits I -albumi konserttina. Banks mainitsee mm. Fat Bottomed Girlsin kuulostavan "lihavammalta kuin koskaan". Ainoastaan kitaristi Brian Mayn Guitar Solo on Banksin arvion mukaan esimerkiksi Brighton Rockiin verrattuna sangen laimea esitys. Konsertin loppupuolella May on jälleen iskussa kitaroineen. Kakkoslevyllä kuullaan mm. Under Pressure (ilman David Bowien lauluosuutta) sekä Queenin vakiokonserttiohjelmistoon kuuluvat Tie Your Mother Down ja areenarockin kulmakivet We Are The Champions ja We Will Rock You.
Queen Concerts -sivuston Scully pitää konserttia onnistuneena omassa arviossaan. Scullyn mukaan tyypillisesti vähätellyt Hot Space -albumin kappaleet kuulostavat itse asiassa paremmilta konsertissa kuin alkuperäisellä albumilla. DVD:n kuvalaatua ja ääntä hän pitää erinomaisena tallenteen ikään nähden. Varjopuoleksi Scully mainitsee sen, että vain osa aikoinaan kuvatusta ja televisioidusta backstage-materiaalista on mukana DVD:llä. Mielenkiintoisia haastatteluja sekä muuta kuvamateriaalia on jostain syystä jätetty pois. Myös varsinaisesta konsertista on leikattu osa Freddien puheosuuksista.
Imperiumi.netin arvostelija Eero Kaukomiehen arvion mukaan albumi ei ole konserttina paras mahdollinen, mutta erinomainen kuvaus siitä mitä Queen todella oli vuonna 1982: Etelä-Amerikan konserttilavat ensimmäisenä valloittanut mammuttimainen rock-yhtye, joka jatkoi eteenpäin välittämättä Hot Space -albumin heikosta suosiosta. Kaukomies kiittää, paitsi rennolla otteella soittavaa bändiä, erityisesti Mercuryn laulukuntoa. Hän toteaa että albumilla ääni on varmastikin täysin alkuperäisenä eikä sitä ole studiossa korjailtu, kuten yhtyeellä on toisinaan ollut tapana.
Kokoonpano
Lisäksi
Mercury soitti piano-osuutensa tavaonmaisella Steinway D -flyygelillään. May soitti Red Special ja Gibson Flying V -sähkökitaroita sekä akustista Ovation Pacemakeriä. Taylorin rumpusetti oli hänen suuresti arvostamansa Ludwig. Deaconin basso oli Fender Precision '68 sekä Back Chat -kappaleessa Musicman Stingray. Hot Space -kiertue oli ensimmäinen jolla Queen otti lavalle mukaan ulkopuolisia muusikoita. Luopuessaan studioalbumeiden ”no synthesizers” -linjasta, syntetisaattorit tulivat mukaan myös konserttilavoille. Morgan Fisher soitti Roland Jupiter 8 ja Oberheim OBX -syntetisaattoreita.
Dipterocarpus alatus
Dipterocarpus alatus on siipipuukasvien heimoon ja siipipuiden sukuun kuuluva kasvilaji. Vaarantunut laji kasvaa luonnonvaraisena trooppisessa Aasiassa ja sen puuainesta käytetään yleisesti. Kasvilla ei ole suomenkielistä nimeä.
Kasvutapa ja lehdet
Dipterocarpus alatus on ainavihanta, keskisuuri tai suuri puu, jonka kasvukorkeus on ainakin 45 metriä (joskus enemmän) ja rungon läpimitta yli kaksi metriä. Suora, lieriömäinen runko on noin 20 metrin korkeuteen asti oksaton.
Kasvin vuorottaisilla lehdillä on 2,5–4,5 senttimetriä pitkä lehtiruoti. Lehtilapa on pituudeltaan 9–25 senttimetriä ja leveydeltään 3,5–15 senttimetriä. Sen muoto vaihtelee kapeanpuikeasta pitkänpyöreän soikeaan, ja sillä on kiilamainen tai pyöristynyt tyvi sekä lyhytsuippuinen kärki. Lehtilaita on ehyt tai osittain aaltoileva; lehdessä on 11–18 (joskus 20) paria sivusuonia. Lehden yläpinta on harvaan ja alapinta tiheästi karvainen. Korvakkeet ovat harmahtavankeltaisia ja tiheään karvaisia.
Kukat ja hedelmät
Suurehkot, tuoksuvat, kaksineuvoiset ja erilaiskehäiset kukat ovat säteittäisiä ja viisiteräisiä. Viisi pysyvää verholehteä ovat sikiäimen ympärille kasvaneet putkimaisesti yhteen, mutta eivät kiinni siihen. Kukassa on kaksi pitkää, pitkähköä tai lusikkamaista, kolmisuonista verholohkoa ja kolme lyhyempää verholohkoa; joskus kaikki verholohkot ovat lyhyitä. Viisi suhteellisen suurta, pitkänpyöreää tai pitkänomaista terälehteä ovat voimakkaasti kiertyneitä; pudotessaan ne ovat löyhästi kiinni toisissaan. Kermanvalkoisissa terälehdissä on silmiinpistäviä punaisia, vaaleanpunaisia tai purppuraisia mesiviittoja, jotka osoittavat kohti kukan keskustaa.
Hedelmä on pysyvän, kaljun, läpimitaltaan noin 8 millimetrin mittaisen pallomaisen verhiön ympäröimä pähkinä. Verhiö koostuu viidestä siivestä, joista kaksi pidempää voivat olla jopa 14 senttimetriä pitkiä ja kolme senttimetriä leveitä; lyhyemmät ovat 12 millimetriä pitkiä ja 14 leveitä.
Kromosomiluku
Kasvin kromosomiluku on 2n = 20 tai 22.
Levinneisyys ja vaarantuneisuus
Dipterocarpus alatusin levinneisyysalue sijaitsee trooppisessa Aasiassa: Andamaaneilla, Assamissa, Bangladeshissä, Thaimaassa, Kambodžassa, Myanmarissa, Vietnamissa sekä lajin Dipterocarpus philippinensis yhdistämisen jälkeen Filippiinien Luzonin saarelta. Pääasiallinen levinneisyysalue on Kaakkois-Aasiassa. Dipterocarpus alatus kasvaa yleensä 0–500 metrin korkeudella ainavihannissa ja kausittain kuivissa kausivihannissa lehtimetsissä. Indokiinassa ja Thaimaassa Dipterocarpus alatus viihtyy joenrannoilla, kun taas Filippiineillä aiemmin omaksi lajikseen luokiteltu Dipterocarpus philippinensis kukoistaa dipterokarpusmetsissä.
IUCNin uhanalaisten lajien punaisella listalla Dipterocarpus alatus on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Käyttö
Dipterocarpus alatus on yksi siipipuiden suvun merkittävimmistä puuntuottajista sekä tiikin jälkeen yksi Thaimaan merkittävimmistä puulajeista. Thaimaalaiset uuttavat puusta mm. hartsimaista pihkaa; tätä oleoresiiniä käytetään valaistuksiin sekä korien ja veneiden vettä hylkiväksi päällysteeksi. Nykyisin sitä käytetään myös värien ja lakkojen valmistukseen. Yhden puun vuosituotto on noin 23–31 litraa oleoresiiniä.
Muuta
Puuaineksen pöly aiheuttaa turvotusta.
Vaikka en niin kuin kirkko opettaa
Vaikka en niin kuin kirkko opettaa on Antti Eskolan vuonna 2013 ilmestynyt kirja kristillisestä uskosta. Teoksen kustansi Kirjapaja.
Varsasaari
Varsasaari on yleinen virkistysalue, jossa on myös Helsingin kaupungin kesämajatoimintaa. Saari kuuluu Espoon itäsaaristoon. Se sijaitsee Miessaarenselän pohjoisosassa puolisentoista kilometriä Haukilahden venesatamasta itään. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Varsasaari kuuluu Westendiin; saaren ja Westendin manneralueen välillä on noin neljänsadan metrin levyinen salmi.
Varsasaaren omistaa Helsingin kaupunki ja se on yleistä virkistysaluetta. Saarella sijaitsee helsinkiläisten kesämajoja, yhteensä noin 250. Varsasaarta hallinnoi Varsasaariyhdistys, joka vastaa saaren kunnosta.
Varsasaaren länsiosassa sijaitsee lounaaseen avautuva hiekkaranta, jonka pituus on noin 170 metriä.
Reino Heino
Reino Mikael Heino (s. 28. kesäkuuta 1941 Tampere) on suomalainen telinevoimistelija.
Méxicon 1968 olympialaisissa Reino Heino sijoittui joukkuekilpailussa kymmenenneksi, 12-ottelussa 67:nneksi ja erikoistelineillä parhaimmillaan renkailla 38:nneksi. MM-kilpailuihin hän osallistui vuonna 1966. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa vuonna 1967.
Heino edusti kotimaassa Tampereen Sisua ja Tampereen Kilpa-Veljiä. Hän voitti Suomen mestaruuden rekillä vuonna 1968 sekä hevosella vuosina 1968 ja 1969. Moniottelussa hän saavutti SM-pronssia vuonna 1965. TUL:n mestaruuden hän voitti vuosina 1966–1968.
Reino Heinon isä Yrjö Heino saavutti työläisolympialaisten nyrkkeilyssä pronssia vuonna 1937.
Seppo Löytty
Seppo Kalervo Löytty, (18. toukokuuta 1929 Urjala – 22. maaliskuuta 2020 Tampere ) oli suomalainen pappi, teologian tohtori ja kirjailija. Hän on kirjoittanut kirjoja, jotka käsittelevät lähetystyön, kirkon, elämänkatsomuksen, sukututkimuksen ja hengellisiä teemoja. Seppo Löytty syntyi Urjalassa Toivo Löyttyn ja Fanny Löyttyn, s. Rintala, perheeseen. Toivo Löytty työskenteli rautateillä, lopulta ylikonduktöörinä. Seppo avioitui vuonna 1953 lehtori Kirsti Helena Saarimäen kanssa. Perheeseen syntyi viisi poikaa: Jaakko 1955, Heikki 1957, Sakari 1959, Mikko 1961 ja Olli 1966.
Koulutus
Seppo Löytty valmistui ylioppilaaksi Tampereen klassillisesta lyseosta vuonna 1949, minkä jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa teologian kandidaatiksi 1953, lisensiaatiksi 1969 ja teologian tohtoriksi 1971. Löytty vihittiin papiksi Tampereella vuonna 1954. Löytty suoritti alemman pastoraalitutkinnon 1962 ja ylemmän 1971. Opintoja Stellenboschin yliopistossa Etelä-Afrikassa 1956.
Ura
Vuosina 1957–1967 Seppo Löytty toimi Suomen Lähetysseuran palveluksessa Lounais-Afrikassa. Hän toimi Engelan poikakodin johtajana, Elimin pappisseminaarin lehtorina, United Lutheran Theologians –seminaarin opettajana ja rehtorina. Vuosina 1961–1962 sekä 1970 Löytty toimi Tampereen hiippakunnan lähetyssihteerinä. Vuosina 1967–1970 Löytty oli Tampereen seurakuntien diakoniapastorina, vuosina 1970–1973 Ylöjärven kirkkoherrana ja vuosina 1974–1982 Mikkelin tuomiorovastina. Kansan Raamattuseuran julistustyöntekijänä Löytty oli vuosina 1982–1984 ja 1987–1988. Makumiran teologisessa korkeakoulussa Tansaniassa opettajana sekä Suomen Lähetysseuran lähetyskasvatussihteerinä vuosina 1988–1992, jolloin siirtyi eläkkeelle. Lisäksi Löytty on toiminut luottamustehtävissä mm. Suomen ja Ambo-Kavangon kirkkojen sekä Luterilaisen Maailman Liiton piirissä.
Keith Kinkaid
Keith Kinkaid (s. 4. heinäkuuta 1989 Farmingville, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Colorado Avalanchen organisaatiossa.
Ura
Kinkaid liittyi New Jersey Devilsiin tulokassopimuksella huhtikuussa 2011.
NHL-debyyttinsä Kinkaid teki 5. maaliskuuta 2013 Tampa Bay Lightningia vastaan.
Nyppyheinät
Nyppyheinät (Ehrharta) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi noin 40 lajia.
Farout
thumb|Faroutin jäsenet kuvattuna 1970-luvulla. Kuvassa vasemmalta oikealle: Martti Kallio, Lauri Valjakka, [[Jarmo Nikku, Ismo Homanen, Ari Erkko (seisomassa). Edessä Jouni Limingoja.]] Farout oli lappeenrantalainen vuosina 1977–1982 toiminut progressiivista rockia ja fuusiota vaihtelevissa kokoonpanoissa soittanut yhtye, joka voitti Rockin Suomen mestaruuden vuonna 1978 progressiivisen musiikin sarjassa. Farout teki ainoan albuminsa Further Out vuonna 1979. Levyn julkaisi Kompass Records. Vuonna 2012 Rocket Records julkaisi albumista CD-painoksen ja vuonna 2016 Svart Records sekä vinyyli- että CD-painoksen.
Jan Forsström
Jan Forsström (s. 1975 Kokkola) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja kirjailija.
Forsström ohjasi ja käsikirjoitti vuonna 2013 valmistuneen elokuvan Silmäterä. Aiemmin hän on osallistunut elokuvien Hyvä poika (2011), Skavabölen pojat (2009) ja Muukalainen (2009) käsikirjoitukseen. Vuonna 2016 ilmestyi Forsströmin esikoisteos, novellikokoelma Eurooppalaisia rakastajia.
Forsström on valmistunut taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta ja humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta.
Blue Funnel Line
Blue Funnel Line oli brittiläinen laivanvarustamo, joka liikennöi kaikkialla maailmassa. Yhtiön virallisena nimenä oli kuitenkin Alfred Holt and Company.
Yhtiön perusti Alfred Holt 16. tammikuuta 1866 nimellä Alfred Holt and Company ja sen tärkein tytäryhtiö oli Ocean Steam Ship Company, joka samalla omisti ja käytti pääosaa yhtiön aluksista.
Yhtiön tytäryhtiönä Alankomaissa oli Nederlandsche Stoomvaart Maatschappij Ocean perustettiin 1981 samoin kuin East India Ocean Steam Ship Company Singaporeen. Singaporelaisyhtiö myytiin jo 1899 Norddeutscher Lloydille. Yhtiö lunasti 1902 kilpailijansa China Mutual Steam Navigation Companyn, joka säilyi kirjanpidossa kuitenkin erillisenä yhtiönä operoiden kuitenkin yhtiön reiteillä.
Yhtiön toiminta lakkasi 1988, kun Ocean Group vetäytyi viimeiseltä edelleen toimivalta reitiltä Barber Blue Sea Servicestä.
Erýmanthos
Erýmanthos (myös Erímanthos) on vuori ja vuorijono Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on 2 224 metriä ja prominenssi 1 210 metriä.
thumb|left|240px|Erýmanthos-vuoriston huippuja talvella. Erýmanthos sijaitsee luoteisella Peloponnesoksella Akhaian alueyksikön alueella linnuntietä noin 32 kilometriä eteläkaakkoon Patraksen kaupungista. Vuoren korkeimman huipun nimi on Olonós (Ωλονός), mitä nimeä käytetään myös koko vuoresta. Muut korkeimmat huiput ovat Moungíla (Μουγγίλα, 2 169 m), Profítis Ilías (Προφήτης Ηλίας, 2 125 m), Pyrgákos (Πυργάκος, 2 050 m), Neraïdovoúni (Νεραϊδοβούνι, 1 923 m), Psilí Toúrla (Ψηλή Τούρλα, 1 891 m), Lepída (Λεπίδα, 1 541 μ), Melissovoúni (Μελισσοβούνι, 1 464 μ) ja Ágios Athanásios (Άγιος Αθανάσιος, 1 219 m).
Vuorelta saa alkunsa Erýmanthos-joki. Myös Erýmanthoksen kunta on saanut nimensä vuoresta.
Suomen historia
Suomen historia on 1100-luvulta alkava ajanjakso, jolta on löydetty Suomea koskevia kirjallisia lähteitä – edeltävä aika on Suomen esihistoriaa. Suomen historiallisen ajan alkaminen aloitti myös Suomen keskiajan. Muualla Euroopassa keskiajan lasketaan alkaneen jo 400-luvulla. Kirjallisten lähteiden harvuuden vuoksi 1100–1200-lukuja sanotaan usein Suomen varhaishistoriaksi.
Suomen varhaisen historian lähteet
Kirjalliset lähteet Suomesta liittyvät kristinuskon leviämiseen Suomen alueella. Vanhin tunnettu Suomeen liittyvä kirjoitus on paavi Aleksanteri III:n Gravis admodum -kirje vuodelta 1171 tai 1172. Suomea koskevia lähteitä tunnetaan 1100-luvulta noin 20. Noin puolet on syntynyt paavillisessa kuuriassa, muut ovat yleensä mainintoja Novgorodin kronikoissa. Näitä aikalaistietoja täydentävät 1200–1300-lukujen lähteet, kuten Pyhän Eerikin legenda, Pyhän Henrikin legenda sekä Eerikinkronikka. 1200-luvulta tunnetaan vain noin 200 Suomea koskevaa kirjoitettua lähdettä. Rautakautta seuraavia 1100–1200-lukuja sanotaan siksi usein Suomen varhaishistoriaksi. Lounais-Suomessa rautakausi päättyi 1100-luvun jälkipuolella ja Itä-Suomessa vuoden 1300 tienoilla.
Kirjoituksia tunnetaan 1300-luvulta lähes 1000 ja 1400-luvulta noin 4000. Määrää lisäsi 1300-luvun puolivälissä pergamenttia halvemman paperin yleistyminen. Noin vuonna 1540 Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa määräsi, että voutien pitää toimittaa tilit Tukholmaan tarkastettaviksi. Voudintileistä tärkeimpiä olivat maakirjat ja kirkollisverojen luettelot. Niistä saadaan ensi kertaa tietoja suuresta osasta Suomen kyliä ja taloja. Varhaisimmat historialliset lähteet painottuvat yhteiskunnan yläluokkiin, joten niistä on vaikea saada kokonaiskuvaa Suomen menneisyydestä ennen 1540-lukua, erityisesti 1100–1200-luvuista.
Varhaishistoria (1100-luvun loppu – 1200-luvun loppu)
pienois|pysty|Ristiretkiaikainen hevosriipus [[Kaukola|Kaukolan Kekomäen kalmistosta.]] Suomen keskiajan alkuna on pidetty 1150-luvun ensimmäistä ristiretkeä, joka ”lienee ollut” ruotsalaisten sotaretki (ledung). Retkeä johtaneen kuningas Eerikin historiallisuudesta on ”vain niukkoja aikalaismainintoja”, ja piispa Henrikistä ensimmäiset maininnat ovat vasta 1200-luvulta, joten vuonna 2005 tehdyssä kuuluisassa tutkimuksessa epäiltiin, ettei ”Suomen kuuluisinta murhaa” olisi ollutkaan. Arkeologian perusteella selvä kulttuurimuutos on havaittavissa 1200-luvulla. Etelä-Suomi vakiintui osaksi Rooman paavin valtapiiriä ja suuri osa Karjalaa tuli ortodoksisen kirkon valtapiiriin. Arkeologiset löydöt kuitenkin osoittavat myös, että Lounais-Suomen asukkaat olivat kosketuksissa kristinuskoon parisataa vuotta ennen ensimmäistä ristiretkeä.
Montague Island
Montague Island on Alaskanlahdessa sijaitseva saari. Se kuuluu Yhdysvaltojen Alaskan osavaltioon ja sijaitsee Prinssi Williamin salmen eteläpuolella ollen yksi sen Alaskanlahdesta erottavista saarista. Saaren pinta-ala on 790,88 neliökilometriä ja se on Yhdysvaltojen 26. suurin saari. Saarella ei ole vakituista asutusta ja sen korkein kohta on noin 200 metriä merenpinnasta.
Suomen historia
Varhaishistoria (1100-luvun loppu – 1200-luvun loppu)
Historiallisten lähteiden valossa 1100–1300-luvut olivat Itämeren alueella rauhatonta. Tuolta ajalta on jäänteitä useista muinaislinnoista. Katolinen kirkko pyrki käännyttämään alueen pakanakansoja, ja Itämeren kuningaskunnat, mahtimiehet ja heimot sotivat usein keskenään. Kirkon tavoitteita toteuttivat lähetyssaarnaajien ohella uudet katoliset kuningaskunnat Tanska ja Ruotsi sekä kalparitarit ja vapaaehtoiset ristiretkeläiset. Palkinnoiksi jaettiin aneita sekä voitettujen alueita.
Käännytys aiheutti myös vastareaktioita. Niistä kertovat vuoden 1237 Hämeen kapina sekä Lalli-tarusto. Baltian käännytystyön aikalaiskuvaus 1200-luvulta, Henrikin Liivinmaan kronikka, kertoo Itämeren alueen käännytyksen väkivaltaisuudesta. Ortodoksinen Novgorod oli maltillisempi väkivallan käytössä, mutta teki silti sotaretkiä Suomeen ja Karjalaan. Orjanhakumatkoja tehtiin mahdollisesti myös Suomeen.
Suomessa ei vähäisen yhteiskunnallisen järjestäytymisen takia käyty suuria taisteluita ristiretkeläisiä vastaan toisin kuin Baltiassa, jossa oli väkirikkaita maakuntia ja peltoja puolustettavana. Suomessa eräalueita oli paljon ja pakeneminen oli puolustautumisessa pääsääntö. Hyvä, jos saatiin sovittua, että korkeille paikoille sytytetyillä vainovalkeilla saatiin tiedotettua etäämmälle vaarasta. Poikkeuksena on ehkä ollut vain Kokemäenjoen varren peltoalue Satakunnassa. Eränkäynti, kaski ja karja sallivat paon muttei pelto. Suomen valloitus sujui siis ilmeisesti helposti, ja ristiretket johtivat pian liittosuhteeseen ja linnoitusten rakentamiseen Turkuun, Hämeeseen ja Viipuriin. Harvasilmuinen linnoitusverkko varusväkineen edusti Ruotsin valtaa ja antoi jossain määrin turvaa paikallisille.