cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Virpi Suutari
Ura ja elämä
Suutari on ohjannut myös parhaan dokumentin Jussilla palkitun ja IDFA:n Masters-sarjassa esitetyn elokuvan Yrittäjä (2018) sekä arkkitehtipariskunta Aino ja Alvar Aallosta kertovan pitkän dokumentaarin Aalto (2021). Aalto on esitetty muun muassa Göteborgin elokuvafestivaalilla, Rotterdamin, Lontoon ja New Yorkin arkkitehtuurifilmifestivaaleilla sekä museoissa eri puolilla maailmaa, mm. Hong Kongissa ja Pariisissa sekä Venetsian arkkitehtuuribiennalen yhteydessä (2021). Aalto saa elokuvateatterilevityksen Suomen lisäksi mm. Sveitsissä, Australiassa ja Japanissa.
Vuonna 2002 Suutarille myönnettiin yksivuotinen elokuvataiteen taiteilija-apuraha. Viisivuotiskaudella 2012–2016 hän toimi taiteilijaprofessorina.
Suutari perusti vuonna 2012 yhdessä puolisonsa, näyttelijä Martti Suosalon kanssa Helsingissä toimivan Euphoria Film Oy -nimisen elokuvien ja teatteriesitysten tuotantoon perustuvan yrityksen.
Taiwanilainen nationalismi
Taiwanilainen nationalismi on nationalistinen suuntaus, jonka mukaan Taiwan on oma entiteettinsä, eikä Kiina. Taiwanilainen nationalismi menee yhden Kiinan politiikkaa vastaan ja katsoo, että Taiwanin pitäisi julistautua itsenäiseksi nimellä Taiwanin tasavalta eikä Kiinan tasavalta. Aatteen näkyvin edustaja on Demokraattinen edistyspuolue, joka edustaa pan-vihreää liittoa.
Yksi taiwanilaisen nationalismin ilmenemismuoto on Taiwan-nimen käyttäminen Kiinan tasavallan sijaan. Vuonna 2020 maassa otettiin käyttöön uusi passin kansi, jossa nimi Kiinan tasavalta oli kirjoitettu pienemmällä fontilla kuin Taiwan.
Taiwanin itsenäisyysliike
Taiwanilaiseen nationalismiin kuuluu myös usein Taiwanin itsenäisyysliike, jonka nojalla Taiwan julistautuisi itsenäiseksi nimellä Taiwan ja jättäisi Kiinan tasavallan taakseen. Vuonna 2020 presidentti Tsai Ing-wen sanoi BBC:n haastattelussa, ettei Taiwanin tarvitse julistautua itsenäiseksi, koska se on jo itsenäinen. Hän ei kuitenkaan tarkentanut asiaa.
Manner-Kiinassa kommunistinen puolue on suhtautunut kielteisesti taiwanilaiseen nationalismiin ja erityisesti siihen kuuluvaan itsenäistymisliikkeeseen. Kiinan on arveltu pyrkivän valloittamaan Taiwanin saari vuoteen 2049 mennessä, jolloin kommunistisen puolueen johtama Kiina täyttäisi 100 vuotta.
Lämpöpunoitus
Lämpöpunoitus toisinaan myös paahtuneen ihon syndrooma ja lääketieteelliseltä nimeltään Erythema ab igne on ihotauti, joka johtuu pitkäaikaisesta lämpö altistumisesta ihon alueelle.
Toistuva pitkäaikainen altistuminen suoralle lämmölle (43-47°C) ihon alueella johtaa verkkomaisen eryteeman muodostumiseen, voimakkaaseen värimuutokseen, hilseilyyn ja suonikohjujen syntymiseen. Lämpöpunoitus saattaa aiheuttaa lievää kutinaa tai polttelua, mutta yleensä se huomataan vasta ihon ulkonäön muutoksesta.
Aiheuttajat
Lämpöpunoituksen yleisimpiä aiheuttajia:
Lämpöpunoitusta esiintyy monesti kroonista kipua kärsivillä ihmisillä, jotka yrittävät lievittää kipua lämmöllä sekä ääreisverenkierroltaan heikentyneillä lämpöön turvautuvilla vanhuksilla.
Tietyissä ammateissa, joissa työskennellään lämmön äärellä voi olla suurempi riski lämpöpunoitukselle.
Ihotautia esiintyy myös paljon Kashmirin alueella vaatteiden alla lämpimänä pysyttelemiseen käytettävän perinteisen kangri padan vuoksi.
Hoito
Lievät ihomuutokset paranevat yleensä itsestään muutamassa kuukaudessa, mutta saattavat jäädä näkyviksi pitkäksi aikaa tai jopa pysyvästi. Paikallinen tretinoiinivoide sekä laserhoito saattavat toimia lämpöpunoituksen hoitomuotoina. Vaikeimmissa tapauksissa lämpöpunoituksen muutokset voivat aiheuttaa levyepiteelikarsinoomaa.
Patogeneesi
Lämpöpunoituksen syntymekanismia ei täysin tiedetä. Teorian mukaan se johtuu pinnallisten verisuonten vaurioitumisesta lämpösäteilyn seurauksena, joka johtaa myöhemmin orvaskeden verisuonten laajentumiseen. Punasolujen purkaumat ja hemosideriinin kerrostuminen voisi aiheuttaa värimuutoksen verkkomaisella jäljellä.
By Request
By Request on irlantilaisen poikabändi Boyzonen ensimmäinen kokoelmalevy ja viimeinen albumi, joka julkaistiin yhtyeen ollessa vielä koossa.
Albumi sisältää kaikki Britannian listalle yltäneet kappaleet, Ronan Keatingin ensimmäisen soolosinglen When You Say Nothing At All sekä kaksi uutta kappaletta "All the Time In the World" ja "I'll Never Not Need You". Kappaleet eivät kuitenkaan ole julkaisujärjestyksessä vaan ensimmäiseksi on pistetty suurelle yleisölle tutummat kappaleet ja vanhimmat ovat levyn keskellä.
Levy myi kuusinkertaista platinaa Britanniassa, jossa se myös myi ensimmäisellä viikollaan enemmän kuin kaikki loput Top 20 -levyt yhteensä. . By Request toi yhtyeelle MTV Europe Music Awards -palkinnon parhaasta albumista vuonna 1999.
Gelsemium
Gelsemium on Gelsemiaceae-heimoon kuuluva kasvisuku ja heimon tyyppisuku. Suvussa on kolme lajia. Suvun tyyppilaji on Pohjois-Amerikassa esiintyvä liaani rohtojasminio. Se sisältää myrkyllisiä gelsemiini-alkaloideja, mutta on käytetty rohtokasvina.
Laima
Laima ("onni"; myös Laime, Laimas māte) on Latvian mytologiassa ja Liettuan mytologiassa kohtalon ja onnen, sekä hyvän että pahan, personoituma. Hänet yhdistettiin synnytykseen, avioliittoon, kuolemaan, hedelmällisyyteen ja kotielämään. Hän on myös raskaana olevien naisten suojelija.
Laima ja hänen siskonsa Karta ja Dekla ovat kohtalon kolminaisuuden jumaluus. Laiman ollessa huomattavasti muita suositumpi Deklalla ja Kartalla on kuitenkin samanlaiset tehtävät. Nykyajan uuspakanallisessa uskonnossa, Dievturibassa, näitä kolmea jumalatarta nimitetään kolmeksi Laimaksi, mikä osoittaa että he ovat saman jumaluuden kolme erilaista muotoa. Vaikka Laima tekee lopullisen päätöksen, kaikki kolme päättävät yhdessä kunkin henkilön kohtalosta.
Liettuan mytologiassa Laima ei ole ainoastaan kohtalon, hedelmällisyyden ja avioliiton jumalatar, mutta myös pimeyden ja valon. Laima yhdistettiin käkeen ja nähtiin usein sen muodossa. Laiman seurueeseen kuuluvat jumalattaret Laim& ja Dalia. Laima määrittää vastasyntyneiden kohtalon. Laiman sisaruksia ovat Giltin&, Dekla, Karta ja Magyla.
Laiman pyhä puu on lehmus. Kansanlauluissa ja -tarinoissa hän on kukkuva käki lehmuksessa. Lehmuksessa on kolme, viisi, kuusi, seitsemän tai yhdeksän haaraa. Nämä numerot ovat Laiman maagisia numeroita. Laiman alttari on kivi, jolla on naisen muodot. Sellaiset toteemit lisäsivät naisten hedelmällisyyttä.
Useat balttilaiset kansanlaulut kertovat miten Laima järjesti Aušrinėn nimenantojuhlan (kastajaiset). Hän kutsui kaikki tähdet (&, Latvian Zvaigznes), mutta ei kutsunut Saul&a.Keskiajalla ja 1700-luvulla Liettuassa pidettiin Laiman kunniaksi useita erilaisia rituaaleja.
Love Records
Love Records Oy oli suomalainen levy-yhtiö. Yhtiön perustivat toimittaja Atte Blom, säveltäjä Otto Donner ja rumpali Christian Schwindt vuonna 1966. Love Recordsista tuli Suomen tärkein vaihtoehtoisen ja kaupallisesti marginaalisen musiikin tarjoaja 1970-luvulla. Yhtiö teki konkurssin vuonna 1979. Vuodesta 1989 lähtien Siboney on uudelleenjulkaissut Love Recordsin alkuperäisiä äänitteitä kokoelmineen muun muassa CD-muodossa Love Recordsin levymerkeillä Love Records, Eteenpäin! ja Cuba.
Perustaminen
Vuonna 1966 Blom oli tutkimuksissa Kivelän sairaalassa Helsingissä. Sairaalan vessa toimi tupakointipaikkana, ja siellä Blom perusti Love Recordsin yhdessä Schwindtin ja Donnerin kanssa. Blomin mukaan perustamisen syynä oli, että valtavirran ulkopuolella oli niin paljon "vähemmistömusiikkia", joka ei päässyt esiin. Love Records -logon suunnitteli graafikko Harri Manner. Yhtiön ensimmäinen julkaisu oli Kaj Chydeniuksen albumi Lauluja (1966, LRLP 1).
Love Records toimi Helsingissä osoitteen Vuorimiehenkatu 29 rakennuksessa, joka on nyt jo purettu. Vuonna 1976 Love Recordsin musiikkikustantajaksi perustettiin Love Kustannus Oy, joka toimi 31.12.2014 asti, jolloin Love Kustannus tuli Universal Music Oy:n aputoiminimeksi.
Tuotanto
Love Records ehti julkaista 384 LP:tä. Valtaosa julkaisuista tapahtui Love Records-levymerkin LRLP-sarjassa, mutta yhtiöllä oli myös muita levykoodeja ja levyalamerkkejä. Love Records LXLP-sarjassa esimerkiksi julkaistiin edullisia kokoelmia, Eteenpäin!-levymerkillä ilmestyi edullisemmin hinnoiteltuja yhteiskunnallisia levyjä ja Cuba-levymerkillä kuubalaisten muusikoiden tuotantoa.
Konkurssin jälkeen
Konkurssin jälkeen Blom ja Pekka Aarnio perustivat Johanna-levymerkin, jolle siirtyi osa Loven rock-artisteista. Myös Donner ja Schwindt perustivat kumpikin oman muuhun kuin rock-musiikkiin keskittyneet levymerkkinsä (Ponsi ja Kompass Records).
Jälkimaine
Love Recordsin historiasta julkaistiin syksyllä 2005 Miska Rantasen kirja Love Records 1966–1979.
Asa julkaisi vuonna 2015 levyn Love, jolla hän kunnioittaa Love Recordsin perintöä. Levyllä samplataan yhtiön tuotantoa.
Love Recordsin tarinaa kertova draamakomedia Love Records – Anna mulle Lovee sai ensi-iltansa vuonna 2016. Blom, Donner ja Love Recordsin nykyinen oikeudenhaltija Universal Music Finland olivat mukana elokuvahankkeessa.
Kota
thumb|Norjan [[Saamelaiset|saamelaisperhe noin vuodelta 1890–1900 kodan edustalla.]] thumb|Kota [[Puolanka|Puolangan Pirttijärven rannalla.]]
Kota on pieni perinteinen asumus tai virkistyskäyttöön tarkoitettu rakennus.
Kota asumuksena
Perinteinen kota on joko rakennettu riukujen varaan korvakodaksi tai keila- eli pirrikodaksi, ja katettu esimerkiksi nahalla, tuohilevyillä, kankaalla tai turpeella. Kota voi olla myös puista salvettu turve- eli multakota. Kodan keskellä on yleensä tulisija. Kota voi olla kupumainen tai telttamainen. Intiaanitelttoja ei kuitenkaan kutsuta kodiksi vaan teltoiksi tai tiipiiksi.
Suomalaiset siirtyivät jo esihistoriallisena aikana käyttämään pysyvämpiä rakennustyyppejä varsinaisina asumuksina, mutta kotaa käytettiin vielä pitkään pihapiirissä ruoanlaittoon tarkoitettuna tilana, keittokotana sekä tilapäisasumuksena metsästys- ja kalastusmatkoilla ja poropaimenien siirrettävänä asumuksena.
Sana kota on hyvin vanha asumusta tarkoittava sana, josta nykysuomen sana koti on johdettu ja sillä on vastineet kaikissa suomen lähisukukielissä ja useimmissa etäsukukielissä. Suomen kirjakielessä kota on esiintynyt Agricolan ajoista lähtien.
Kota virkistyskäytössä
Kotamaiset rakennukset ovat yleisiä virkistyskäytössä, yleensä taukopaikkana, jossa on tulisija tai grilli ja istuinpenkit. Tyypillinen kota on puurakenteinen monikulmainen rakennus, jossa tulisija on keskellä, penkit kiertävät seinänvieriä, jokaisella seinällä on ikkuna ja yhdellä ovi. Kota voidaan salvaa hirrestä tai tehdä lankuista ja laudoista. Kodassa on usein huopakatto, joskus tosin sekin on tehty laudoista. Perustuksena voi olla betonilaatta tai nurkkakivet. Kotia valmistetaan myös teollisesti.
Kevätkaihonkukka
Ulkonäkö ja koko
Kevätkaihonkukka kasvaa 15–20 senttimetrin korkuiseksi. Sen herttamaiset lehdet muistuttavat orvokkien lehtiä ja kukat 8–10 mm leveitä muistuttavat lemmikkien kukkia. Sen erottaa lemmikeistä siitä, että lemmikkien varsi ja lehdet ovat nukkamaisen karvan peitossa.
Levinneisyys
Kevätkaihonkukka kasvaa villinä Keski- ja Etelä-Euroopassa. Suomessa se on koristekasvi ja joskus viljelykarkulainen.
Putaja
Putaja ajatellaan usein kyläksi mutta se ei ole maarekisterikylä, vaan sen alue kuuluu pääasiassa entisen Mouhijärven kunnan Eskolan kylään. Vanha Mouhijoen ylittävä kolmiaukkoinen kivisilta on Putajan tunnusmerkki. Mouhijoen yli on tehty siltoja paikallista Putajan ja Aliskosken sahojen tarpeisiin. Sahatoiminta loppui kylästä 1950-luvulla.
Tulkoon rakkaus
20 suosikkia – Tulkoon rakkaus on Miljoonasade-yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 1997. Levy on Miljoonasateelta toinen ja viimeinen osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Heikki Salo ja sovittanut Miljoonasade, ellei toisin mainittu.
Hollannin Grand Prix 1953
Hollannin Grand Prix 1953 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. kesäkuuta 1953 Circuit Park Zandvoortin radalla. Kilpailun voitti Alberto Ascari, jolle voitto oli kauden toinen.
Johannes Rahamägi
Johannes Adolf Rahamägi (16. tammikuuta 1883 Saue – 1920) oli virolainen kirjailija, esperantisti ja ateisti. Hänen veljensä oli arkkipiispa Hugo Bernhard Rahamägi.
Pultavan alue
Pultavan alue on hallinnollinen alue Keski-Ukrainassa. Sen pääkaupunki on Pultava. Maakunnan pinta-ala on 28 748 km² ja väkiluku vuoden 2021 alussa noin 1 371 529. Väestöstä 62,6 % asui kaupungeissa tai kaupunkimaisissa taajamissa.
Pultavan alue on perustettu vuonna 1937 silloisen Ukrainan SNT:n osaksi. Aluehallinnon toisella tasolla Pultavan alue jakautuu neljään piiriin.
Hallinnollinen jako
Ukrainassa aluehallinnon toista tasoa edustavat piirit (raion).
Hallinnollinen jako vuodesta 2020
Ukrainan korkein neuvosto päätti heinäkuussa 2020 supistaa Pultavan alueen piirien lukumäärän neljään. Paikallistasolla asutus keskittyy yhteensä 16 kaupunkiin (joissa on yhteensä viisi kaupunkipiiriä), 16 kaupunkimaiseen taajamaan ja 1 805 kylään.
Pultavan alueen piirien perustiedot löytyvät oheisesta taulukosta:
Neitiöt
Neitiöt (Stilbe) on neitiökasvien heimoon kuuluva kasvisuku ja heimon tyyppisuku. Neitiöitä on seitsemän lajia. Ne ovat varpumaisia pensaita, jotka kasvavat Etelä-Afrikan Kapmaalla fynbos-kasvillisuusvyöhykkeellä.
Pultavan alue
Hallinnollinen jako vuoteen 2020 saakka
Alueella oli vuoteen 2020 saakka voimassa olleen hallinnollisen jaon mukaan 25 piiriä ja kuusi suoraan aluehallinnon alaisuudessa olevaa strategista kaupunkia tai kaupunkipiiriä. Kaikkiaan kaupunkeja oli 15 ja kaupunkityyppisiä taajamia 21. Alueella oli 1 805 kylää.
Michal Krištof
Michal Krištof (s. 11. lokakuuta 1993 Nitra, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti, joka pelaa KHL-seura HK Sotšissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa.
Seuraura
Krištof on HK Nitran kasvatti. Hän voitti kaudella 2009–2010 seuran B-nuorten sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 17+29=46. Kaudella 2010–2011 Krištof voitti Nitran A-nuorten sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Martin Sumichrastin kanssa tehoilla 12+26=38.
Elokuussa 2011 Krištof siirtyi Suomeen ja try-outille Vaasan Sportin A-nuoriin. Hän sai joukkueeseen sopimuksen kaudeksi 2011–2012, jolloin Krištof voitti Sportin sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 18+19=37. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Tomi Kankaanpään kanssa ja voitti Sportin sisäisen tehotilaston lukemalla +3. Kaudella 2012–2013 Krištof nousi joukkueen varakapteeniksi ja oli tehoilla 14+32=46 Sportin toiseksi paras pistemies Jonas Elolan jälkeen ja hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +24. Krištof sijoittui koko A-nuorten SM-liigan pistepörssissä kuudenneksi. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Krištof valittiin myös A-nuorten SM-liigan syyskuun 2012 kuukauden pelaajaksi.
Elokuussa 2014 Sport lainasi Krištofin joulutaukoon asti ulottuvalla sopimuksella Heinolan Peliittoihin. Hän palasi kuitenkin Sportin vahvuuteen lähtökohtaisesti muutaman ottelun ajaksi jo lokakuussa. Krištof teki liigadebyyttinsä 3. lokakuuta 2014 vieraissa Pelicansia vastaan. Hänet merkittiin Sportin kakkosketjun oikeaan laitaan Lassi Kokkalan ja Teemu Henritiuksen viereen. Krištof sai ottelussa jääaikaa 11.43 minuuttia. Hän pelasi kaksi SM-liigaottelua, jonka jälkeen Krištof vietti loppukauden 2014–2015 Peliittojen vahvuudessa.
Krištof siirtyi kaudeksi 2015–2016 vuoden mittaisella sopimuksella Kajaanin Hokin riveihin. Hän oli joukkueen paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Niklas Näpin kanssa tehoilla 11+29=40. Krištof jakoi koko kevään 2016 pudotuspelien syöttöpörssin voiton Jukureiden Roope Rannan kanssa 13 syöttöpisteellään. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Kaudeksi 2016–2017 Krištof palasi kotimaahansa ja siirtyi kasvattajaseuransa HK Nitran Extraliga-joukkueeseen. Hän avasi maalitilinsä miesten pääsarjatasolla heti kahdella osumalla runkosarjan avauskierroksella 9. syyskuuta 2016 HC Banská Bystricaa vastaan. Krištofin toinen maali jäi Nitran 4–3-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Hän keräsi ottelusta teholukeman +3. Kaikkiaan Krištofin tulokaskausi toi 56 runkosarjaottelussa tehot 15+27=42 ja 13 playoff-ottelussa tehot 2+3=5. Hän jakoi runkosarjassa joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan Judd Blackwaterin kanssa edellään vain Marek Slovák. Krištof voitti myös Nitran sisäisen tehotilaston lukemalla +21. Hän eteni joukkueen kanssa aina Extraligan finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin HC Banská Bystrica otteluvoitoin 4–1. Kaudella 2017–2018 Krištof voitti koko liigan syöttöpörssin ja hän sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain HKm Zvolenin Tim Coffman.
Krištof siirtyi kaudeksi 2018–2019 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Oulun Kärppiin. Joukkuetta valmentaa hänelle Sportin A-nuorista tuttu Mikko Manner. Krištof oli tehoilla 9+30=39 Kärppien paras syöttäjä Aleksi Heponiemen kanssa ja hän sijoittui joukkueen sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Krištof teki pudotuspeleissä kaksi voittomaalia. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Mestarien liigassa Krištof oli tehoilla 3+7=10 Kärppien paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Nicklas Lasun jälkeen. Joulukuussa 2018 Kärpät käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki Krištofin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Heinäkuussa 2019 hänen sopimustaan jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2022 saakka. Lokakuussa Krištof otti käyttöönsä pelinumeron 19, kun hän päätti luovuttaa vanhan pelinumeronsa 13 Kärppiin palanneelle Julius Junttilalle. Krištofin kausi 2019–2020 osoittautui kuitenkin edelliskautta vaikeammaksi ja hän teki runkosarjassa vain 20 tehopistettä. Mestarien liigassa Krištof oli kuitenkin Kärppien paras pistemies Jesse Puljujärven ja Jakub Krejčíkin kanssa tehoilla 2+2=4.
Myös kausi 2020–2021 Krištofilla jäi tehopisteiden valossa verrattain vaisuksi ja hän teki runkosarjassa tehot 10+14=24. Krištof jakoi Kärppien sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Radek Koblížekin kanssa. Hän onnistui myös voittomaalikilpailuissa, joissa Krištof teki seitsemällä yrityksellä neljä maalia, mikä oli eniten SM-liigassa kaksi laukausta enemmän suorittaneen Lukon Robin Pressin ohella. Kauden jälkeen, kesäkuussa 2021 hänen sopimuksensa Kärppien kanssa purettiin yhteisymmärryksessä.
Benthesikyme
Benthesikyme oli Tritonin ja Rhodeen sisar. Vaikka hän oli kuolematon, meni hän naimisiin kuolevaisen Etiopian kuninkaan kanssa.
Michal Krištof
Seuraura
Kaudeksi 2021–2022 Krištof siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tšekin Extraligan HC Kometa Brnoon. Hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 8+22=30. Pudotuspeleissä Krištof jakoi kolmella osumallaan Kometan sisäisen maalipörssin voiton Peter Muellerin kanssa.
Benthesikyme
Kun Khione seurauksena suhteesta Poseidoniin synnytti Eumolpoksen, hän isänsä reaktiota peläten heitti vastasyntyneen lapsensa mereen. Täältä Poseidon kuitenkin pelasti tämän, ja antoi tämän tyttärelleen Benthesikymelle kasvatettavaksi Etiopiassa. Benthesikyme synnytti itse kaksi tytärtä, joista toisen hänen miehensä antoi varttuneelle Eumolpokselle puolisoksi.
Michal Krištof
Seuraura
Krištof siirtyi kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella KHL-seura Admiral Vladivostokiin.
Maajoukkueura
Krištof edusti Slovakiaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 ja Pekingin olympiakisoissa 2022, joista jälkimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2018, 2019, 2021 ja 2022, joista ensimmäisessä turnauksessa hän oli joukkueensa toiseksi paras pistemies Ladislav Nagyn jälkeen tehoilla 3+3=6. Vuoden 2021 turnauksessa Krištof valittiin Sveitsiä vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Slovakian ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2022 turnauksessa hän toimi joukkueen varakapteenina. Krištof jakoi Slovakian sisäisen tehotilaston voiton Michal Ivanin kanssa lukemalla +3.
Yhteensä Krištof on pelannut 71 A-maaottelua tehopistein 9+21=16. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Ice Hockey Challengessa 9. helmikuuta 2017 Innsbruckissa Itävaltaa vastaan. Krištof keräsi ottelussa myös syöttöpisteen Dávid Grígerin tekemään maaliin. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki vuoden 2018 MM-kilpailujen avausottelussa 5. toukokuuta 2018 Tanskan Kööpenhaminassa Tšekkiä vastaan.
Krištof on pelannut myös yhden nuorten maaottelun.
Naomi Ellemers
Naomi Ellemers (s. 31. tammikuuta 1963 Amsterdam) on alankomaalainen sosiaalipsykologi, joka työskentelee Utrechtin yliopiston professorina. Hän on keskittynyt työryhmineen erityisesti sosiaalisen identiteetin merkitykseen motivaatiossa (erityisesti työmotivaatiossa), työtiimien suoritukseen ja innovaatioihin. Lisäksi hänen tutkimusaiheitaan ovat olleet vähemmistöryhmien sosiaalinen identiteetti ja syrjintä työmarkkinoilla. Ellemers on työtovereineen osallistunut kirjoituksillaan - esimerkiksi kirjalla Social Identity: An Introduction (1999) - sosiaalisen identiteetin teoriasta käytävään keskusteluun ja teorian kehittämiseen.
Vuosina 1987-1990 hän työskenteli Groningenin yliopiston sosiaali- ja organisaatiopsykologian tutkijana. Ellemers palkittiin vuonna 1991 korkeakoulunsa parhaana psykologian opettajana. Väitöskirjan jälkeen hän työskenteli seuraavat vuodet Amsterdamin vapaassa yliopistossa apulaisprofessorina. Vuodesta 1999 Ellemers oli Leidenin yliopiston sosiaali- ja organisaatiopsykologian professori. Vuonna 2015 hän siirtyi Utrechtin yliopiston professoriksi. Vuodesta 2019 hän on ollut myös australialaisen Queenslandin yliopiston kunniaprofessori.
Ellemers on julkaissut yksin tai yhdessä työtovereineen yli 300 tieteellistä artikkelia tai kirjan lukua. Hän on kolmen tieteellisten julkaisun toimitusneuvoston jäsen. Hänet on palkittu usein akateemisen maailman ulkopuolelle ulottuvasta toiminnastaan monilla tunnustuksilla. Hänet esimerkiksi valittiin Alankomaiden kuninkaallinen sosiaali- ja humanististen tieteiden akatemian jäseneksi (2010), Alankomaiden kuninkaallisen tiedeakatemian (, KNAW) jäseneksi vuonna 2011, British Academy (for the Humanities and Social Sciences) kirjeenvaihtajajäsen (2014)  ja Academia Europaean jäsen (2020). Hänelle on myönnetty myös belgialaisen KU Leuven-yliopiston kunniatohtorin arvo (2019). Moniin Ellemersin saamiin palkintoihin ja mitaleihin kuuluvat muun muassa Alankomaiden kuninkaallisen tiedeakatemian Merian-palkinto tieteen naisille (2009), Spinoza-palkinto (2010) ja Euroopan psykologiliittojen federaation Aristotele-palkinto (2019).
Alexander Mellblom
thumb|150px|Alexander Mellblom Alexander Mellblom (24. elokuuta 1894 Helsinki – 5. maaliskuuta 1962) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat ravintoloitsija August Mellhlom ja Amanda Erika Bång. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1931 Elvi Branderin kanssa.
Opinnot
Hän kävi viisi luokkaa Viipurin ruotsalaista lyseota ja suoritti yksityisesti kahdeksannen luokan edellä mainitussa koulussa vuonna 1922. Hän suoritti Sotakorkeakoulun komentajakurssin vuosina 1929–1930 ja Taistelukoulun orientoivan kurssin vuonna 1930.
Jääkäriaika
thumb|250px|Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania. Tämä Viipurilainen liikemies liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 4. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin muodostettuun Jääkäripataljoona 27:ään ja hänet sijoitettiin pataljoonan 2. komppaniaan. Hänet siirrettiin 8. marraskuuta 1915 pataljoonan 3. komppaniaan ja edelleen 11. tammikuuta 1916 pataljoonan 4. komppaniaan. Hänet siirrettiin 4. heinäkuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon josta hän palasi takaisin 4. komppaniaan 6. lokakuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hän suoritti vuonna 1917 Libaussa järjestetyn sotakoulun A-kurssin.
Suomen sisällissota
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 yliluutnantiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan komppanianpäälliköksi 3. jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella, jonka jälkeen hänet 12. huhtikuuta 1918 alkaen 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppanian päälliköksi ja otti osaa Rajamäen, Tarpilan ja Raivolan taisteluihin.
Sisällissodan jälkeinen aika
Mellblom palveli sisällissodan jälkeen edelleen 2. jääkärirykmentin 1. pataljoonan 2. komppanian päällikkönä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti n:o 2:ksi. Porin jalkaväkirykmentistä hänet siirrettiin 2. huhtikuuta 1919 pataljoonan mukana vasta muodostettuun Keski-Suomen rykmenttiin ja hänet määrättiin päälliköksi 1. pataljoonan l. komppaniaan, josta edelleen 1. pataljoonan komentajaksi 11. joulukuuta 1920 alkaen. Rykmentin komentajan tehtäviä hän hoiti moneen otteeseen viransijaisena vuosina 1924–1927. Seuraavaksi hänet komennettiin Keski-Suomen rykmentin määräaikaiseksi komentajaksi 15. heinäkuuta 1928 ja oli tehtävässä 15. tammikuuta 1929 saakka, jolloin hänet komennettiin Savon prikaatin 3. pataljoonan komentajan tehtäviin. Savon prikaatista hänet siirrettiin 9. tammikuuta 1929 Karjalan kaartin rykmentin 1. pataljoonan komentajaksi ja edelleen 1. heinäkuuta 1933 Jaakkiman sotilaspiirin päälliköksi ja 11. syyskuuta 1935 alkaen Viipurin komendantiksi.
Talvi- ja jatkosota
Mellblom osallistui talvisotaan ensin Viipurin komendanttina, josta hänet siirrettiin pataljoonan komentajaksi Jalkaväenkoulutuskeskus 7:ään. Välirauhan aikana hän toimi aluksi samassa tehtävässä, kunnes hänet siirrettiin Pohjois-Hämeen sotilasläänin esikuntaan, josta hän sai tehtäväkseen perustaa Salon suojeluskuntapiirin esikunnan. Tämän tehtyään hänet siirrettiin Karjaan sotilasläänin komentajan apulaiseksi. Jatkosodan puhjettua hänet nimitettiin Karjaan sotilasläänin komentajaksi ja toimi tehtävässä sodan loppuun saakka. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta sotien jälkeen ja muutti Ruovedelle, minne hänet lopulta myös haudattiin.
Opetustoimi
Mellblom opetti taktiikkaa ja aseoppia Viipurin upseerikokelaskursseilla keväällä vuonna 1919.
Luottamustoimet
Mellblom toimi 2. Divisioonan kunniatuomioistuimen jäsenenä vuonna 1933.
Kotihiiret
Kotihiiret (Mus) on varsinaisten hiirten ja rottien alaheimoon kuuluva jyrsijäsuku, johon kuuluu noin 40 lajia.
Ruumiinrakenne
Tunnistettavana piirteenä kotihiirillä on kallon muoto ja selkeä hampaiden rakenne. Sekä ylä- että alaleuassa on kaksi kaarevaa ja talttamaista etuhammasta. Hampaiden etureuna on hyvin kestävää hammaskiillettä ja takareuna pehmeämpää hammasluuta. Hiiren hampaat kasvavat koko sen elinajan, koska jyrsiminen kuluttaa hampaita kärjestä. Koska kasvisravinto sulaa vaikeasti suolistossa, hiirillä on iso umpisuoli, jossa bakteerit hajottavat ruokaa edistäen näin sulamista.
Elintavat
Kotihiiret käyttävät ravinnokseen erilaisia jyviä, juuria, marjoja, ihmisen elintarvikkeita, toukkia sekä pieniä hyönteisiä. Jyrsijälajeille selkeä, yhteinen piirre on suuri lisääntymiskyky ja kannanvaihtelujen suuri vaihtelu eri vuosina. Kannanvaihteluiden suuri merkitys vaikuttaa myös jyrsijöitä pääravintonaan käyttäviin petolajeihin, kuten pöllöihin, kettuihin ja kissoihin. Vaikutus näkyy myös hiirten aiheuttamien vahinkojen määrässä maataloudessa. Hiiren elinikä on lyhyt, kuten lähes kaikilla muillakin nopeasti lisääntyvillä pikkujyrsijöillä.
Viitteet
Garri
Hugo Bernhard Rahamägi
Hugo Bernhard Rahamägi (2. kesäkuuta 1886 Saku – 1. syyskuuta 1941 Kirov) oli virolainen pappi ja poliitikko, joka toimi Viron evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispana vuosina 1934–1939. Hän oli myös Tarton yliopiston teologian professori vuodesta 1921 lähtien sekä Viron opetusministeri 1924–1925. Rahamägi edusti Kristillistä kansanpuoluetta.
Puna-armeija vangitsi Rahamägin Viron miehityksen jälkeen keväällä 1941 ja seuraavana syksynä hänet teloitettiin vankileirillä Neuvostoliitossa.
Hugo Bernhard Rahamägin veli oli kirjailija ja ateisti Johannes Rahamägi.
Hobitti – Viiden armeijan taistelu
Hobitti – Viiden armeijan taistelu (The Hobbit: The Battle of the Five Armies) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut kolmas ja viimeinen osa Peter Jacksonin ohjaamasta Hobitti-elokuvatrilogiasta, joka pohjautuu J. R. R. Tolkienin fantasiaromaaniin Hobitti eli sinne ja takaisin. Se on elokuvien Odottamaton matka ja Smaugin autioittama maa jatko-osa. Kolme elokuvaa yhdessä edeltävät Jacksonin Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiaa.
Elokuvan nimen oli alun perin tarkoitus olla The Hobbit: There and Back Again. 24. huhtikuuta 2014 Peter Jackson ilmoitti elokuvan uudeksi nimeksi The Hobbit: The Battle of the Five Armies.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 17. joulukuuta 2014.
Juoni
Elokuvaa alkaa siitä, mihin edellinen elokuva päättyi. Bilbo Reppuli (Martin Freeman) ja kääpiöt katsovat Ereborilta kuinka lohikäärme Smaug (Benedict Cumberbatch) tuhoaa järvikaupunki Esgarothia. Bard Jousimies (Luke Evans) onnistuu pakenemaan tyrmästä ja poikansa Bainin (John Bell) avulla hän ampuu viimeisen jäljellä olevan Mustan nuolen Smaugiin. Lohikäärme kuolee ja sen ruumis putoaa kaupungista pakenevan Isännän (Stephen Fry) päälle.
Kaupungin tuhosta selvinneet pelastautuvat Bardin johdolla Laakson kaupungin raunioihin. Loput kääpiöiden retkikunnasta päättävät matkata Ereboriin tovereidensa luokse. Ereborissa kullanhimon ja "lohikäärmeentaudin" riivaama Thorin Tammikilpi (Richard Armitage) yrittää etsiä epätoivoisesti Arkkikiveä, jota Bilbo pitää salaa hallussaan. Kun Balin (Ken Stott) toteaa, että olisi parempi, jos Thorin ei löytäisi kiveä, Bilbo päättää pitää sen itsellään.
Samaan aikaan Galadriel (Cate Blanchett) ja muut Valkoisen Neuvoston jäsenet saapuvat pelastamaan Gandalf Harmaan (Ian McKellen) Dol Guldurista. Radagast Ruskean (Sylvester McCoy) viedessä Gandalfia pois, Saruman Valkoinen (Christopher Lee) ja Elrond (Hugo Weaving) taistelevat Nazgûleja vastaan. Lopulta Galadriel karkottaa ne sekä itse Sauronin (Benedict Cumberbatch). Saruman sanoo huolehtivansa Sauronista itse ja käskee Elrondia viemään tajuntansa menettäneen Galadrielin turvaan.
Azog Turmelija (Manu Bennett) on armeijoineen yhä matkalla kohti Ereboria. Hän kuulee Bolgilta (John Tui) kuinka vuorelle on matkalla myös kuningas Thranduilin (Lee Pace) johtama haltioiden armeija. Azog lähettää Bolgin Gundabad-vuorelle, jonne Legolas (Orlando Bloom) ja Tauriel (Evangeline Lilly) seuraavat häntä. Vuorelta on lähdössä matkaan toinen armeija, johon kuuluu örkkien lisäksi hiisiä ja jättiläislepakoita.
Thranduil saapuu armeijoineen Laaksoon ja lähtee Bard mukanaan neuvottelemaan Thorinin kanssa, jotta heidän kansansa saisivat aarteista oman osansa. Thorin kuitenkin kieltäytyy antamasta kolikkoakaan. Pian Gandalf saapuu Laaksoon varoittamaan Gundabadin armeijasta ja yöllä Bilbo tuo Arkkikiven Bardille ja Thranduilille, jotka seuraavana päivänä vaativat Thorinia vaihtamaan sen kultaan.
Bilbo tunnustaa tekonsa Thorinille, joka melkein tappaa hänet, mutta Gandalf suostuttelee päästämään tämän pois vuorelta. Juuri kun ihmiset ja haltiat valmistautuivat hyökkäämään, paikalle saapuu armeija Rautavuorten kääpiöitä johtajanaan Thorinin serkku, Dáin Rautajalka (Billy Connolly). Taistelun ollessa alkamaisillaan, valtavat hirmukäärmeet sekä Azogin örkit hyökkäävät heidän kaikkien kimppuun.
Ereborissa Thorin kieltäytyy osallistumasta taisteluun, mutta alkaa nähdä harhakuvia ja lopulta pääsee yli kullanhimostaan. Hän johtaa ystävänsä taisteluun ja lähtee Dwalinin, Fílin ja Kílin kanssa Korppikalliolle taisteluun Azogia vastaan. Legolas ja Tauriel taas lähtevät vastoin Thranduilin tahtoa varoittamaan heitä Bolgista ja toisesta armeijasta. Korppikalliolla Fíli joutuu ansaan ja hänet tapetaan. Tauriel yrittää päästä Kílin luokse, mutta joutuu Bolgin väijyttämäksi. Lopulta Kíli uhraa itsensä suojellakseen Taurielia.
Bilbo saapuu kalliolle varoittamaan Thorinia ja joutuu taisteluun, mutta örkit lyövät hänet tajuttomaksi. Taistelu alkaa näyttää epätoivoiselta, kunnes Legolas tappaa Bolgin ja kotkat saapuvat taisteluun mukanaan Radagast sekä nahanvaihtaja Beorn (Mikael Persbrandt). Thorin onnistuu lopulta tappamaan Azogin, mutta haavoittuu itse kuolettavasti. Hän ehtii kuitenkin ennen kuolemaansa tehdä sovinnon tajuihinsa heränneen Bilbon kanssa.
Legolas lähtee isänsä neuvosta etsimään nuorta dúnedainiin kuuluvaa samoojaa nimeltä Konkari. Thranduil antaa myös viimein hyväksynnän Taurielin tunteille Kíliä kohtaan. Bilbo hyvästelee Thorinin retkikunnan eloonjääneet ja lähtee Gandalfin kanssa takaisin Kontua kohti. Konnun rajalla he hyvästelevät toisensa, jolloin Gandalf tunnustaa tienneensä Bilbon sormuksesta ja varoittaa sen käytöstä, vaikka ei tiedä sen todellisista voimista. Bilbon tarina päättyy, kun hän huomaa muiden hobittien myyvän hänen tavaroitaan, koska luulivat hänen kuolleen. Hän todistaa itsensä eläväksi kääpiöiden sopimuksessa olevalla allekirjoituksella.
60 vuotta myöhemmin Bilbon (Ian Holm) 111-vuotissyntymäpäivänä oveen koputetaan. Bilbo sanoo ärsyyntyneesti, että hänellä ei ole aikaa sukulaisille, mutta vieras sanoo olevansa "vanha ystävä" ja paljastuu Gandalfiksi.
Julkaisu
Elokuvan ensimmäinen traileri julkaistiin 28. heinäkuuta 2014.
Musiikki
Elokuvan musiikin on säveltänyt Howard Shore, ja elokuvan lopputekstien kappale on Taru sormusten herrasta -elokuvissa Peregrin "Pippin" Tukia näyttelleen Billy Boydin esittämä "The Last Goodbye".
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Nyt-liitteen Matti Koskinen sanoo arvostelussaan elokuvan olevan Hobitti-trilogian paras osa.
Steve Rucchin
Steve Rucchin (s. 4. heinäkuuta 1971 Thunder Bay, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi NHL:ssä kolmessa joukkueessa vuosina 1994–2007.
Seuraura
Rucchin lopetti vakavan jääkiekon pelaamisen 15-vuotiaana ja keskittyi enemmän opiskeluihin. Hän pelasi kuitenkin samalla high schoolin joukkueessa ja myöhemmin Länsi-Ontarion yliopiston joukkueessa opiskeluiden ohella. Rucchin oli yliopistonsa parhaita jääkiekkoilijoita ja hänet valittiin kertaalleen OUAA-liigan parhaaksi pelaajaksi. Osa-aikainen Mighty Ducks of Anaheimin kykyjenetsijä Richard Green sai kuulla Rucchinista ja vakuuttui tämän kyvyistään nähdessään Rucchinin pelaavan. Anaheim varasi Rucchinin täydennysvaraustilaisuudessa 1994. Hän sai saman kesän aikana myös ammattilaissopimuksen ja biologian loppututkinnon yliopistosta.
Rucchin aloitti kauden 1994–1995 IHL-liigan San Diego Gullsissa, mutta pääsi pelaamaan Anaheimiin, kun NHL:n työsulku loppui. Rucchin nousi Anaheimin ykköskentällisen keskushyökkääjäksi Paul Kariyan ja Teemu Selänteen väliin kaudella 1996–1997. Hän teki kauden aikana 67 pistettä. Seuraavallakin kaudella Rucchin teki 53 pistettä. Anaheim solmi hänen kanssaan kesällä 1998 neljän vuoden sopimuksen, jonka kokonaisarvo oli 9,2 miljoonaa dollaria.
Kaudella 1998–1999 Rucchin ylitti jälleen 60 pisteen rajan ja teki ensimmäistä kertaa urallaan yli 20 maalia (23). Kaudet 2000–2001 ja 2001–2002 menivät Rucchinilta pilalle loukkaantumisten takia. Rucchin palasi jälleen kaudella 2002–2003 Anaheimin avainpelaajien joukkoon. Hän teki kauden aikana 58 pistettä ja 20 maalia. Anaheim eteni keväällä Stanley Cup -finaaleihin, mutta hävisi New Jersey Devilsille. Rucchin oli vuonna 2003 ehdolla Bill Masterton Memorial Trophyyn, joka jaetaan omistautumisesta jääkiekkoilulle. Rucchin nimettiin Anaheimin kapteeniksi kaudeksi 2003–2004. Hän pelasi uransa 607. ottelunsa Anaheimissa 16. maaliskuuta 2004 ja nousi Kariyan ohi eniten otteluita Anaheimissa pelanneeksi jääkiekkoilijaksi. Rucchin pelasi Anaheimissa lopulta 616 runkosarjapeliä, mikä piti hänet Anaheimin tilastoykkösenä vuoteen 2009, jolloin Selänne pelasi 617. pelinsä Anaheimissa.
Elokuussa 2005 Rucchin kaupattiin New York Rangersiin vaihdossa Trevor Gilliesiin ja varauvuoroon, kun Anaheim joutui tekemään tilaa palkkakattoon. NY Rangerissa hän pelasi kauden 2005–2006 tehoin 13 maalia ja 23 syöttöä. 3. heinäkuuta 2006 Rucchin siirtyi vapaana pelaajana Atlanta Thrashersiin. Rucchinin kausi Atlantassa päättyi aivotärähdykseen. Hän loukkasi iskussa myös silmässä olevan hermon, minkä takia Rucchin ei pystynyt palaamaan NHL-kaukaloihin edes kaudella 2007–2008. Rucchin ilmoitti vuonna 2007 lopettamisestaan.
Maajoukkueura
Rucchin on edustanut Kanadaa kerran MM-tasolla. Hän oli mukana Kanadan joukkueessa MM-kilpailuissa 1998.
Yksityiselämä
Steve Rucchinin veli Larry oli myös jääkiekkoilija. Hän pelasi ammattilaisuransa Euroopassa. Steve ja Larry olivat toinen veljespari, joka kohtasi toisensa MM-turnauksessa. Larry Rucchin edusti Italiaa, kun Steve pelasi Kanadan paidassa. Larry kuoli paksusuolen syöpään vuonna 2002.
Viron presidentinvaali 1938
thumb|Viron ensimmäinen presidentti Konstantin Päts
Viron presidentinvaali 1938 järjestettiin Virossa 24. huhtikuuta 1938. Vaalit ovat Viron ensimmäiset vaalit. Seuraavat vaalit järjestettiin vasta vuonna 1992. Konstantin Päts voitti vaalit ja hänestä tuli samalla maansa ensimmäinen presidentti.
Joukkomurha
Joukkomurha tai joukkosurma on tapahtuma, jossa useita ihmisiä murhataan yleensä samaan aikaan tai hyvin lyhyen ajan sisällä. Joukkomurhan saattaa toteuttaa yksittäinen henkilö, joukko, järjestö tai yhteisö. Katso myös kansanmurha. Joukkomurhaksi saatetaan määritellä myös tuhopoltto ja murhapoltto, kuten vuonna 1990 New Yorkissa sattunut tapaus, jossa Julio González sytytti yökerhon liekkeihin surmaten 87 ihmistä. Joukkomurha saattaa olla myös terroristinen teko.
Joukkomurhia Suomessa
Suomessa joukkomurhia ovat esimerkiksi 2000-luvulla tapahtuneet koulusurmat Tuusulan Jokelassa ja Kauhajoella.
Alla olevasta taulukosta puuttuvat lukuisat perhesurmat, mm. vuosien 2008-2012 välissä tehtiin kaikkiaan 15 perhesurmaa
Naisjalkapalloseura Kortesjärvi
Naisjalkapalloseura Kortesjärvi (tunnetaan myös nimellä Kortesjärven Mimmit eli KorMi) on jalkapalloseura Kauhavan Kortesjärveltä. Se on erikoistunut nais- ja tyttöjalkapalloiluun. Seura on rekisteröity 31. elokuuta vuonna 1987 ja nimi on virallisesti Naisjalkapalloseura Kortesjärvi r.y.
Joukkomurha
Muita käsitteitä
Joukkomurha on eri asia kuin sarjamurha, jossa sarjamurhaaja murhaa useita ihmisiä pidemmällä aikavälillä. Lisäksi joukkomurhaajat poikkeavat sarjamurhaajista siinä, että heidän tekojensa taustalla harvemmin on seksuaalisia motiiveja.
Englanninkielisellä käsitteellä spree killer viitataan henkilöön, joka tekee joukkomurhan lyhyellä aikavälillä vähintään kahdessa eri paikassa. Myyrmannin räjähdys ei välttämättä ollut joukkomurha, koska on epäselvää oliko aikeena surmata ketään.
Naisjalkapalloseura Kortesjärvi
Naisjalkapalloseura Kortesjärvi muistetaan parhaiten 1990-luvun taitteesta, jolloin seura pelasi kaksi kautta naisten pääsarjatasolla. Vuonna 1988 joukkue selviytyi SM-sarjan neljän joukkueen karsintaan. siinä se voitti kaksi ottelua ja sijoittui toiseksi. Niinpä seura nousi seuraavaksi kaudeksi SM-sarjaan yllättäen koko jalkapalloa seuraavan Suomen. Tärkeitä henkilöitä seuran menestyksen kannalta olivat Naisjalkapalloseura Kortesjärven pitkäaikainen valmentaja Veli Suoranta ja hänen vaimonsa Tellervo, joihin koko seura personoitui. SM-sarjassa joukkueella oli hyvä henki ja kova yritys, mutta se riitti avauskaudella vasta yhdeksännelle eli viimeistä edelliselle sijalle. 18:a ottelustaan seura voitti ainoastaan yhden keräten yhteensä kuusi pistettä. Joukkue joutui karsimaan pääsarjapaikastaan ja sijoittui karsintasarjassa jälleen toiseksi. Niinpä se säilytti pääsarjapaikkansa myös kaudeksi 1990. Tuolla kaudella joukkue jäi koko sarjan viimeiseksi ja kaksi ainoaa sarjapistettä yhdestä voitostaan napannut seura putosi suoraan pääsarjasta. Joukkueen maaliero oli murskaava 16–81.
Kahden kauden kahdeksan pistettä riittävät naisten pääsarjatason maratontaulukossa sijalle 47.
Ilja Leonard Pfeijffer
Pfeijffer aloitti runoilijana, ja esikoiskokoelma 1998 Van de vierkante man ilmestyi 1998. Esikoisromaani Rupert ilmestyi 2002. Grand Hotel Europa ilmestyi 2018, ja vuonna 2021 se ilmestyi Sanna van Leeuwenin suomentamana. Jukka Koskelainen käsittelee teosta Kanava-lehden artikkelissaan. Hän ottaa sen rinnalle Thomas Mannin Taikavuoren, johon siinä on viitteitä. Molemmissa kirjan päähenkilö asettuu hotelliin, jossa hän tapaa kansainvälistä väkeä. Koskelainen sanoo, että Mannin romaani on kuitenkin moniääninen, kun taas Pfeijffer esittää purevaa kritiikkiä, jonka kautta hän Koskelaisen mukaan vahvistaa kirjan sanomaa, Euroopan rappiota. Pfeijffer punoo tarinassa rinnakkain kahta lankaa, Ilja Leonard Pfeijffer -nimisen kertojan ja hänen rakastettunsa Clion suhdetta ja toisaalta heidän etsintätyötään Caravaggion kadonneen maalauksen perässä.
Bill McKinney
McKinney oli myös laulaja ja levytti countrymusiikkia.
Tiemerkintä
Tiemerkintä on tien pintaan maalaamalla tai muulla tavoin tehty merkintä, jolla on merkitystä liikennesääntöjen kannalta. Tavallisimmin tiemerkinnät tehdään maalaamalla asfalttiin valkoisia tai keltaisia merkintöjä. Vanhoilla kaupunkialueilla, missä kadut on päällystetty asfaltin sijasta esimerkiksi nupukivillä, ne voidaan kuitenkin tehdä myös esimerkiksi päällystämällä katu tiemerkintöjen kohdalta valkoisilla ja mustilla laatoilla.
Tien poikki pituussuuntaan maalatut tai poikkeavalla kiveyksellä osoitetut valkoiset viivat tarkoittavat, että kohdassa on suojatie, jota pitkin jalankulkijat voivat ylittää ajotien.
Mekaaniset merkinnät
thumb|right|Heijastinmerkinnät moottoritien kaistoilla thumb|right|150px|Pistekanta liimattuna asfalttiin
Maalaus
Maalaus on yleisimmin käytetty tiemerkinnän muoto. Syynä ovat alhaiset kustannukset. Lisäksi maalaukset erottuvat selvästi mustasta asfaltista.
Suopapuut
Suopapuut (Quillaja) on Quillajaceae-heimoon kuuluva kasvisuku ja heimon tyyppisuku. Suopapuita on kaksi lajia, joita esiintyy Etelä-Amerikan keskiosissa, Perussa, Brasiliassa, Chilessä ja Argentiinassa. Suopapuulajit ovat Quillaja brasiliensis ja suopapuu (Quillaja saponaria), jonka kuori sisältää saponiineja.
Eckernfördenlahti
Eckernfördenlahti on Jyllannin niemimaalla, Pohjois-Saksassa, Schleswig-Holsteinin osavaltiossa sijaitseva ja Kielinlahdesta erkaneva Itämeren lahti. Se on noin 17 kilometriä pitkä ja pinta-alaltaan noin 80 neliökilometriä. Lahti erottaa Dänischer Wohldin ja Schwansenin niemet toisistaan.
Lahden perukassa on Eckernförden kaupunki. Muita merkittäviä paikkakuntia lahde rannalla ovat Schwedeneck ja Waabs.
Nicole Joraanstad
Nicole Joraanstad (s. 10. marraskuuta 1980 Seattle, Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen curlingpelaaja. Hän kilpaili vuoden 2010 talviolympialaisissa naisten curlingissa sijoittuen kymmeneksi.
Saha (soitin)
pienoiskuva|Sahansoittaja Saha on viulun jousella soitettava kansansoitin, joka kuuluu kitkaidiofonisiin soittimiin.
Sahaa soitetaan tyypillisesti istuma-asennossa, jolloin sahan kahvaa pidetään vasten lannetta tai polvien välissä. Mikäli käytetään tavallista, useimmiten mahdollisimman pitkähköä, kirvesmiehen sahaa, on se yleensä hiottu hampaattomaksi. Sahasta saa erikorkuisia ääniä taivuttamalla kädellä sen terää samalla kun se saatetaan värähtelemään jousella.
Historia
Monet pastorit ainakin Yhdysvalloissa saattoivat soittaa sahaa jumalanpalvelusten yhteydessä 1800-luvulla. Sahansoitto oli myös yleistä vaudeville-näytöksissä 1900-luvun alussa.
Erikoissahoja musiikkikäyttöön on tuotettu yli sata vuotta. 1900-luvun alussa Yhdysvalloissa oli yksistään yli kymmenen yritystä, jotka tuottivat soittosahoja. Mallit vaihtelivat tutusta terästeräisestä kultateräisiin mestariteoksiin. Eräs merkittävimmistä instrumentin kehittäjistä oli yhdysvaltalainen Clarence Mussehl, joka käynnisti oman sahayrityksensä 1919. Hän alkoi käyttää erityistä joustavaa teräslaatua, minkä ansiosta terästä tuli joustavampi ja ääni sai enemmän kantavuutta ja vibratoa. Kehitystyön tuloksena hän sai aikaan sahan, jonka ääniala oli 16–20 säveltä. Parhaana vuonna hänen yrityksensä myi 25 000 soittosahaa vuodessa.
Toisen maailmansodan aikainen metallipula teki kuitenkin soittosahojen tuotannosta liian kallista, ja vain harvat yritykset jäivät eloon.
Nykyisin sahaa soitetaan eri puolilla maailmaa. Sahansoiton suomenmestaruuskilpailut pidettiin Vesannolla kesäkuussa 2008.
Tunnettuja sahansoittajia
Vaikka sahansoittajista useimmat ovat miehiä, koska sahansoitto vaatii vahvaa vasenta kättä, ovat monet tunnetuista sahansoittajista naisia. Eräs kansainvälisesti tunnetuimmista sahansoittajista on Natalia Paruz, joka tunnetaan myös lempinimellä Saw Lady. Hän on esiintynyt yhdessä Israelin filharmonisen orkesterin, Westchester Philharmonic Orchestran ja Royal Air Moroccan Symphony Orchestran kanssa. Hän on myös esiintynyt Lincoln Centerissä yhdessä säveltäjä Peter Schickelen kanssa ja Yhdysvaltojen televisiokanavilla. Hänet voi myös nähdä soittamassa New Yorkin metroasemilla.
Marlene Dietrich soitti usein sahaa esimerkiksi toisen maailmansodan aikaisilla viihdytyskiertueilla, yhdessä elokuvassa, radiossa, sekä ystävilleen yksityistilaisuuksissa.
Sahansoitto Suomessa
pienoiskuva|Sahansoittaja esiintyi gongin soittajan säestämänä Helsingin Taiteiden yössä 2012 Tervolaisten Petteri Heikkisen ja Kari Rönkön etsittyä Yle TV2:n Hakupalat-ohjelmassa suomalaisia sahansoittajia vuonna 1996, heitä löytyi 30. Vuonna 1997 Tervon Pelimanniyhdistys järjesti Saha soi -leirin, johon osallistui 13 sahansoittajaa. Leiri on järjestetty siitä asti yhtäjaksoisesti. .
Suomen Sahansoittajat ry perustettiin 2. heinäkuuta 2006 Tervossa. Yhdistys pyrkii pitämään yllä ja kehittämään sahansoiton harrastusta Suomessa. Jäseneksi pääsevät henkilöt, jotka harrastavat tai haluavat edistää sahansoittoa, hyväksyvät yhdistyksen tarkoituksen tai ovat sahamusiikin ystäviä. Puheenjohtajana toimii leppävirtalainen Pentti Kervinen. Sahansoiton suomenmestaruuskilpailut puolestaan on järjestetty vuodesta 1997 Vesannolla.
Vuonna 2003 pietarsaarelainen sahansoittaja Esko Pirttilampi sai mestaripelimannin arvonimen Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla.
Irma Tähtiranta
Irma Kristina Tähtiranta (17. lokakuuta 1911 Tampere – 2002 ) oli suomalainen kirjailija.
Green River (yhtye)
Green River oli Seattlesta lähtöisin oleva rockyhtye, joka oli aktiivisena vuosina 1984–1987. Vaikka heidän kaupallinen vaikutuksensa olikin pieni Seattlen ulkopuolella, Green River on vaikuttanut myöhemmin grungena tunnettuun rock-musiikin genreen sekä omalla musiikillaan, että yhtyeen jäsenten myöhemmillä bändeillä.