cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Porvoon valtiopäivät
Valtiopäivien tapahtumat
Aleksanteri I antoi hallitsijanvakuutuksensa 29. maaliskuuta 1809. Suomi sai pitää Ruotsin vallan aikaiset lakinsa, uskontonsa ja erioikeutensa, eikä sitä liitetty suoraan Venäjään, vaan siitä muodostettiin autonominen suuriruhtinaskunta, jonka suuriruhtinas Venäjän keisari oli. Suomen perustuslaeiksi jäivät Kustaa III:n aikainen lainsäädäntö, joissa hallitsijalla on suuret valtaoikeudet. Nyt Suomelle luotiin kuitenkin oma erillishallinto.
Valtiopäivät vahvistivat keisarin esitykset Suomen hallinnosta. Suomen sotalaitos pysyi entisellään, rahaksi tuli venäläinen hopearupla, Suomesta kerätyt verotulot käytettäisiin "maan parhaaksi". Säädyt asettivat ehdokkaansa ensimmäiseen hallituskonseljiin. Konseljin nimeksi muutettiin myöhemmin Suomen senaatti.
Säädyt tekivät myös omia esityksiä ja anomuksia, jotka koskivat esimerkiksi sodan aiheuttamien vahinkojen korjaamista, hallinnon tehostamista, ruotsin kielen asemaa, pappispulan ratkaisemista, koululaitoksen kehittämistä ja lääkintätoimen parantamista.
thumb|right|Me Alexander I... Suuri Ruhtinas Suomen maasa... : Wakutus-Kirja... Annettu Borgåsa sinä 15/27 päiwänä Maaliskuusa 1809
Valtiopäiviä käytiin heinäkuuhun asti, jolloin keisari palasi päättämään ne. Seuraavan kerran valtiopäivät kokoontuivat vasta Aleksanteri II:n kutsuttua Suomen säädyt Helsingin valtiopäiville vuonna 1863. Pitkää valtiopäivien välistä aikaa nimitetään nimillä ”valtioyö” ja ”virkavaltaisuuden aika”. Suomen suuriruhtinaskunnan juoksevat asiat hoidettiin virkamiesten voimin senaatin johdolla.
Osallistujat
Valtiopäiville osallistui eri säädyistä edustajia seuraavasti:
Suomalaisen aatelin 205 suvusta 130 jäi pois kustannusten tai varovaisuuden takia. 60 aateliston edustajaa ei osallistunut avajaisiin, mutta tuli myöhemmin paikalle. Porvariston edustajista suurin osa oli kauppiaita.
Myöhempiä tulkintoja
Paljon on kiistelty siitä, miksi Suomelle annettiin Porvoossa autonominen asema. Ulko- ja turvallisuuspoliittiset tekijät olivat selvästi taustalla Suomen aseman muuttuessa. Suomi valloitettiin, jotta siitä tulisi Venäjän etuvartio ja Pietarin läntinen suoja-alue. Autonomian avulla suomalaiset saataisiin varmimmin suosiollisiksi uudelle hallitsijalle. Venäjän kehittymättömästä hallinnosta myös puuttuivat hallintorakenteet, joihin Suomen vastaavat elimet olisi voitu yhdistää.
Professori Osmo Jussilan mukaan on selvää, että keisarin hallitsijanvakuutuksen ja säätyjen uskollisuudenvalan avulla ei perustettu mitään valtiota. Vala ja sitä seurannut vakuutus yhdessä muodostivat niin sanotun ”herruussopimuksen”, joka oli vanha, jo keskiajalta peräisin oleva hallitsijanvaihtoihin liittyvä traditio, eikä moderni valtiosopimus, jollaiseksi myöhemmät suomalaiset oikeustaistelijat sen tulkitsivat. Siinä hallitsija ja säädyt sitoutuivat ylläpitämään olemassa olevaa oikeusstatusta. Tämän statuksen perusteita tarkoittivat keisarin vakuutuksen kiistellyt sanat ”perustuslait” ja ”konstitutioiden mukaiset oikeudet”. Professori Jussila myös huomauttaa, että ranskankielisessä Porvoon valtiopäivien julistuksessa todettiin, että "tästä lähtien Suomi on sijoitettu kansakuntien joukkoon" (désormais la Finlande est placée au rang des nations). Jostain syystä kyseinen lause on käännetty suomalaisissa historiallisissa teoksissa "koroitettu kansakuntien joukkoon" (katso esim. Jussila, Suomen historian suuret myytit, 2007; Zetterberg et al., Suomen historian pikkujättiläinen, 2003).
Porvoon 1809 säätyjen kokous on ollut kiistakysymys aina 1800-luvun lopulta lähtien sekä politiikassa että historiatieteessä. Esimerkiksi Leo Mechelinin mukaan Suomen ja Venäjän yhteys oli vain suvereenien valtioiden personaaliunioni, mutta useat muut suomalaiset ja etenkin venäläiset tutkijat ovat katsoneet Suomen erityisaseman perustuneen keisarin tahtoon ja olleen kumottavissa.
Nimitys ”valtiopäivät” on vakiintunut, mutta nykyisin monet historiantutkijat puhuvat ”maapäivistä”, joka on suora käännös ruotsinkielisestä nimestä ”Borgå lantdag”. On myös huomautettu, ettei ruotsinkielistä parlamenttia tavallisesti tarkoittavaa sanaa ”riksdag”, valtiopäivät tai valtakunnanpäivät, voitu käyttää, koska ei ollut valtakuntaakaan.
Ketolan seisake
Ketolan seisake (,, ratakm 46+939) oli seisake Rantaradalla. Se sijaitsi Siuntiossa noin neljän kilometrin päässä Siuntion rautatieasemasta.
Seisake avattiin ensimmäisen kerran 15. lokakuuta 1938, mutta lakkautettiin jo 3. lokakuuta 1944 sen jäätyä Porkkalan vuokra-alueelle. Porkkalan palautuksen jälkeen Ketola avattiin uudelleen 15. elokuuta 1956. Seisake suljettiin virallisesti 29. syyskuuta 1985. Todellisuudessa junat kuitenkin pysähtyivät siellä 29. marraskuuta 1985 asti, jolloin Kelan ja Viiman välinen rataoikaisu otettiin käyttöön.
Rimpivesiherne
Rimpivesiherne (Utricularia intermedia) on vesiherneiden sukuun kuuluva monivuotinen vesikasvi ja lihansyöjäkasvi.
Ulkonäkö ja koko
Rimpivesiherne kasvaa 10–30 cm:n korkuiseksi. Sillä on kahdenlaisia lehtiä. Vihreät lehdet ovat liuskaisia, ja niiden lisäksi kasvilla on lehtivihreättömiä lehtiä joissa on pyyntirakkuloita. Se kukkii kirkkaankeltaisin kukin heinä-elokuussa.
Elinympäristö ja levinneisyys
Rimpivesiherne kasvaa suolammissa ja allikoissa ja on yleinen lähes koko Suomessa. Sitä tavataan Keski- ja Pohjois-Euroopassa ja paikoin samoilla leveysasteilla Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.
Primal Fear
Primal Fear on saksalainen power metal/heavy metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1997. Yhtye on julkaissut kaksitoista studiolevyä.
Historia
Gamma Rayn entinen laulaja Ralf Scheepers (laulu), Mat Sinner (basso, taustalaulu), Stefan Leibing ja Tom Naumann (kitarat) perustivat Primal Fearin vuonna 1997. Scheepers perusti yhtyeen, kun ei päässyt Rob Halfordin tilalle Judas Priestiin.
Yhtye on tehnyt vuoteen 2018 mennessä 12 studioalbumia. Tyyliltään sitä verrataan usein Judas Priestiin.
Mikko Rantanen (teatteriohjaaja)
Rantanen opiskeli Voionmaan Kansanopistossa 1992-1993 teatteri-ilmaisun linjan perustutkinnon (mm. ilmaisuopintoja, valosuunnittelua, teatterin historiaa, akrobatiaa, improvisaatiota, performanssitaidetta, teatterikirjoittamista, maskeerausta ja muita teatterialan osa-alueita.)
Mikko Rantanen on uransa alkuaikoina näytellyt eri tehtävissä Turun Kaupunginteatterissa, Samppalinnan kesäteatterissa, Turun Taideakatemiassa ja Kaarina-Teatterissa.
Rantasella on kokemusta teatteriteosten ohjaus- ja dramaturgisista töistä. Työhistoriasta häneltä löytyy tyylilajillisesti erilaisia ohjaushankkeita aina monologista koko illan oopperateoksiin asti. Ohjaustyön lisäksi Rantaselta löytyy kokemusta myös esityksen kokonaisvaltaisesta ja eri osa-alueiden suunnittelusta. Hän on ideoinut ja ohjannut urallaan monia kantaesitettyjä näyttämöteoksia. Mikko Rantanen on ohjannut esityksiä harrastajateattereihin ja esittävän taiteen teoksia ammattimaisesti toimiviin teatteriryhmiin.
Edwin Abbott Abbott
Edwin Abbott Abbott (20. joulukuuta 1838 – 12. lokakuuta 1926 Britannia) oli brittiläinen opettaja ja teologi sekä matemaatikko. Hänet tunnetaan parhaiten romaanistaan Tasomaa (Flatland, 1884).
Canadian Hot 100
Canadian Hot 100 on kanadalainen singlejen suosiota mittaava lista, jonka Billboard-lehti julkaisee viikoittain. Ensimmäisen kerran lista julkaistiin kesäkuussa 2007.
Oiva Polari
Oiva Olavi Nikolai Polari (alun perin Pollari; 23. lokakuuta 1912 Seinäjoki – 24. maaliskuuta 1996 Seinäjoki) oli eteläpohjalainen taidemaalari ja kuvataiteilija.
Canadian Hot 100
Canadian Hot 100 -listaa pidetään samalla periaatteella, kuin Billboard Hot 100 -listaakin. Listasijoitukset perustuvat radiosoittoon ja myyntiin; myyntiä seurataan maanantaista sunnuntaihin ja radiosoittoa keskiviikosta tiistaihin. Billboard kokoaa ja julkaisee listan suurelle yleisölle torstaina. Listan viimeiseksi päiväksi merkitään seuraavan viikon lauantai.
Oiva Polari
Perhe ja lapsuus
Polarin vanhemmat olivat amerikansiirtolaisia, jotka palasivat Suomeen vuonna 1910. He siirrättivät Ylistarosta kodikseen kaksikerroksisen pohjalaistalon, joka tunnettiin Pollarin talona Seinäjoen Keskus- ja Koulukadun kulmassa. Vanhemmat alkoivat pitää talossa matkustajakotia. Sen lisäksi isä-Pollarilla oli piharakennuksessa pieni limonaditehdas. Oiva oli perheen viidestä lapsesta toiseksi vanhin. Taloudellisten vaikeuksien edessä perheen isä lähti ajalle tyypilliseen tapaan ansiotöihin Kanadaan vuonna 1928 palaamatta takaisin. Liiketoimintaa Seinäjoella jatkoi perheen äiti.
Taiteilijaura
Sotien jälkeen Polari pyrki realismiin. Hän teki maalausmatkoja Lappiin yhdessä Nándor Mikolan ja Kaarlo Lamminheimon kanssa. Vähitellen hänen ilmaisunsa pelkistyi sekä sommittelultaan että värinkäytöltään. Taiteilijan itsensä nimeämä ruskea ja harmaa kausi väistyi, ja töihin alkoi ilmestyä puhtaita perusvärejä, erityisesti sinistä. Maalauksiin tuli myös kubistisia piirteitä paksuine kulmikkaine ääriviivoineen.
Maharadža
Maharadža (joskus myös maharaja tai maharadja; devanagari: महाराज; IAST: mahārāja) oli intialainen hallitsijan arvonimi. Arvonimen femiini vastine on maharani, jota käytettiin maharadžan vaimosta tai naispuolisesta hallitsijasta. Sana tulee sanskritin sanoista mahat (महत् 'suuri') ja rājan (राजन् 'kuningas'). .
Oiva Polari
Puhuja, kirjoittaja ja opettaja
Taiteilijan työn ohella Oiva Polari toimi kuvaamataidon opettajana Seinäjoen Lyseossa 1949–50 ja 1952–53 ja Seinäjoen seudun yhteiskoulussa 1956 sekä pisimpään Ilmajoen yhteiskoulussa ja lukiossa 1947–1975.
Maharadža
Ennen Intian itsenäistymistä vuonna 1947 maassa (mukaan lukien nykyinen Pakistan) oli noin 600 kuningaskuntaa, joita hallitsi radža tai maharadža (jos hän oli hindu) tai nawab tai sulttaani (jos hän oli muslimi). Noin kaksi kolmasosaa Intiasta oli brittien suorassa hallinnassa, ja loppuosaa britit hallitsivat epäsuorasti edellä mainittujen pikkuvaltioiden kautta, joihin heillä oli vahva vaikutusvalta muun muassa hoveissa olleiden edustajiensa kautta.
Oiva Polari
Puhuja, kirjoittaja ja opettaja
Polari tunnettiin myös inspiroivana puhujana ja keskustelijana sekä taitavana sanomalehtikirjoittajana. 1980-luvun eläkepäivinä hän kirjoitti omaa Merkintöjä-kolumnia Vaasa-lehteen, sitten vuodesta 1985 lähtien Näin sanoen -palstaa Ilkkaan. Kolumneihin liittyi yleensä myös Polarin tekemä piirros.
Maharadža
Ennen brittien asteittaista Intian kolonisointia, titteli maharadža oli harvinainen, sillä vain osa kuningaskunnista oli niin isoja, että sen radžaa voitiin kutsua nimellä maharadža. Monet radžoista saivat arvonimen käyttöönsä brittien hallintokaudella, vaikka he hallitsivat vain pieniä alueita ja niitäkin brittien vasalleina. Maharadža-järjestelmä olikin pitkälti brittien siirtomaaimperiumin luomus ja väline Intian hallitsemiseen.
Oiva Polari
Puhuja, kirjoittaja ja opettaja
Oiva Polari perusti Seinäjoen taiteilijaseuran vuonna 1961 ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana vuoteen 1983 saakka, jonka jälkeen hänet kutsuttiin yhdistyksen kunniajäseneksi ja myöhemmin kunniapuheenjohtajaksi. Kunnianosoituksena Polarille Seinäjoen lasten taidekoulu on nimetty taidekoulu Oivaksi.
Maharadža
Vuonna 1971 Intian pääministeri Indira Gandhi kumosi kaikki kuninkaalliset etuoikeudet ja arvonimet kaikilta Intian paikallishallitsijoilta.
Oiva Polari
Puhuja, kirjoittaja ja opettaja
Oiva Polarin vuonna 1943 syntynyt tytär on kuvataiteilija Tarja Polari.
Fiat Ulysse
Fiat Ulysse viittaa seuraaviin Fiat-malleihin:
Martial Arts
Martial Arts on nimitys itsepuolustuslajeihin keskittyville toimintaelokuville. Usein elokuvien juonet ovat melko yksinkertaisia ja keskittyvät taistelukohtauksiin, jotka realismin sijaan painottavat näyttävää ja vauhdikasta kamppailua. Kamppailulajielokuvien suosio ja tuotantoluvut olivat suurimmillaan 1970-luvulla. Suurin osa lajityypin elokuvista tehdään Yhdysvalloissa ja Itä-Aasiassa, erityisesti Kiinassa ja Hongkongissa.
Vanhan koulukunnan kung fu -elokuvat ovat muita realistisempia ja keskittyvät nimenomaan klassisiin kung fu -kamppailuihin. Taistelukohtaukset on tyypillisesti kuvattu pitkillä otoilla nopeiden leikkausten hyödyntämisen sijaan. Nämä elokuvat olivat nimensä mukaisesti taistelulajielokuvien ensimmäisiä edustajia ja niiden kulta-aika oli vuosien 1965-1985 aikoihin, jolloin niitä tehtiin paljon Hongkongissa ja Taiwanissa. Ns. vaijeri- kung fu on uudenaikaisempi lajityyppi, jonka nimi tulee näyttelijöihin kiinnitetyistä, kuvan ulkopuolelle rajatuista vaijereista. Niiden avulla hyppimisestä ja erilaisista tempuista saadaan paljon tosielämää näyttävämpiä. Juonikuviot sijoittuvat usein muinaiseen Kiinaan ja hyödyntävät fantasiaelementtejä. Wuxia-tyylilajissa otellaan miekalla ja muilla aseilla paljaiden käsien sijaan.
Tunnetuimpia kung fu -elokuvien tähtiä ovat olleet Bruce Lee, Jackie Chan ja Jet Li. Leen kuoltua ilmestyi useita kamppailulajielokuvia, jotka joko käsittelivät Leetä tai joiden pääosanesittäjän annettiin ymmärtää olevan Lee. Lajityypistä käytetään nimitystä bruceploitaatio. Japanilaisista kamppailuelokuvien tähdistä tunnetuin lienee Sonny Chiba. Nykyisin menestyneitä lajityypin näyttelijöitä tulee myös länsimaista: heistä mainittakoon Chuck Norris, Jean-Claude Van Damme, Mark Dacascos ja Steven Seagal.
Dramaattisten taistelukohtauksien ja vauhdikkaiden juonikuvioiden lisäksi myös camp-arvojen on nähty lisäävän joidenkin taisteluelokuvien viihdearvoa. Julkisuuden henkilöistä Alice Cooper on tunnustautunut kung fu -elokuvien, varsinkin todella huonojen sellaisten, faniksi.
Metyyliprednisoloni
Metyyliprednisoloni (C22H30O5) on glukokortikoideihin kuuluva steroidi. Yhdisteellä on tulehdusta vähentäviä ja immunosuppressiivisia ominaisuuksia. Sitä käytetään muun muassa astman, MS-taudin ja reuman hoidossa. Metyyliprednisoloni kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö
Metyyliprednisoloni sitoutuu ihmiselimistössä glukokortikoidireseptoreihin ja aktivoi ne eli on niiden agonisti. Reseptorien aktivoituminen käynnistää soluissa useita tulehdusta vähentäviä ja immuunivastetta heikentäviä prosesseja. Metyyliprednisolonia käytetään tulehdusta hillitsevien vaikutusten vuoksi vakavien astmakohtausten ja MS-taudin hoitoon ja immunosuppressiivisten ominaisuuksien vuoksi nivelreuman hoidossa. Syöpien lääke- ja sädehoidossa sitä käytetään vähentämään niihin liittyvää pahoinvointia. Metyyliprednisoloni annostellaan ruiskeena suoneen tai niveleen tai tablettina. Metyyliprednisolonia voidaan käyttää myös koirilla ja kissoilla tulehdusta vähentävänä lääkkeenä.
Valmistus
Metyyliprednisolonin synteesi tapahtuu viidessä vaiheessa lähtien hydrokortisonista.
Lissabonin maailmannäyttely
Lissabonin vuoden 1998 maailmannäyttely eli EXPO '98 oli Lissabonissa 22. toukokuuta 1998 – 30. syyskuuta 1998 järjestetty maailmannäyttely. Tiukimman määritelmän mukaan Lissabonissa ei ollut oikea maailmannäyttely, vaan välivuonna järjestettävä teemanäyttely, sillä maailmannäyttelyjen väli tuli olla kahdeksan vuotta. Näyttelyn teemana on "Valtameret, perintö tulevaisuudelle". Näyttely sijaitsi 50 hehtaarin suuruisella alueella Lissabonin kaupungin itärajalla Olivaisin alueella, Tajo-joen varrella. Useat paviljongit rakennettiin niin, että niillä oli käyttöä maailmannäyttelyn jälkeenkin. Näytteilleasettajia oli 143 kansakuntaa ja 14 kansainvälistä organisaatiota. Maailmannäyttelyn kävijämäärä oli lähes 11 miljoonaa.
Ajatus maailmannäyttelystä Portugalissa syntyi toimittaja António Mega Ferreiran ja poliitikko Vasco Graça Mouran ajatuksista. Molemmat työskentelivät komissiossa, joka suunnitteli Portugalin löytöretkien 500-vuotisjuhlaa vuodelle 1998. Portugalilainen löytöretkeilijä Vasco da Gama löysi juuri 500 vuotta aiemmin meritien Intiaan. Kun Aníbal Cavaco Silvan johtama hallitus antoi maailmannäyttelyajatukselle hyväksyntänsä, Mega Ferreiran johdolla laadittiin Lissabonin hakemus Bureau International des Expositions (BIE) -hakukomitealle. Portugalin silloinen ulkoministeri João de Deus Pinheiro esitteli hankemuksen 9. maaliskuuta 1990. Kilpailu käytiin viime vaiheessa Kanadan Toronton ja Lissabonin välillä voiton päätyessä maailmannäyttelypaiksta Lissabonin hyväksi. Maailmannäyttelyn varmistuttua perustettiin valtionyhtiö Parque Expo SA, joka vastasi maailmannäyttelyn täydellisestä järjestämisestä. Hallituksen puolella hanketta valvoi alun perin EU-komissaarinakin toiminut António Cardoso e Cunha. Vuoden 1995 parlamenttivaalien jälkeen hänet korvasi José de Melo Torres Campos. Maailmannäyttelyhanke nähtiin tukevan Portugalin integroitumista Euroopan talous- ja rahaliittoon, jossa Portugali halusi olla matkassa. Näyttelystä vastaava pääministeri António Costa totesikin, että "nyt maan on aika muuttaa vanha alistunut käsitys Portugalista". Silloinen ulkoministeri António Guterres totesi saman asian hieman toisin sanoin "joskus me tarvitsemme hiukan ulkopuolista potkua". Portugali hyväksyttiinkin pari viikkoa ennen maailmannäyttelyn avajaisia yhtenä EU-maana rahaliittoon. ,
Maailmannäyttelyn järjestely Lissabonissa vaati suuria panostuksia infrastruktuuriin mm. liikenteeseen. Vasco da Gama -silta rakennettiin vuosina 1995-1998 maailmannäyttelyä varten Huhtikuun 25. päivän sillan  ja muun Lissabonin infrastruktuurin vapauttamiseksi pohjois-etelä-liikenteestä. Maailmannäyttely-alueen ohitse ja lentokentälle pääsi suoraan uuden Vasco da Gama -sillan kautta. Alueelle rakennettiin uusi kaukoliikenteen rautatieasema Gare do Oriente ja uusi metrolinja, joka yhdisti messukeskuksen näyttelyalueet. Maailmannäyttelualue nimettiin myöhemmin Parque das Nações-nimiseksi eli Kansakuntien puistoksi. Se sisälsi Oceanariumin, joka on suurimpia eurooppalaisakvaarioita suunnittelijanaan arkkitehti Peter Chermayeff ja Utopia-paviljongin (, nykyinen Altice Arena) suunnittelijanaan arkkitehti Regino Cruz).
Maailmannäyttelyn aikana YK ja sen alainen maailmanjärjestö UNESCO järjestivät useita näyttelyn valtameriteemaan liittyviä seminaareja ja muita tapahtumia.
Oceanarium
Arkkitehti Peter Chermajeffin suunnittelemaa akvaariota ympäröi vesi. Eteläisen jäämeren, Intian valtameren, Atlantin sekä Tyynen valtameren olosuhteita simuloivassa rakennuksessa vettä on viiden 50-metrisen uima-altaan verran. Akvaariossa olevat 15 000 eläintä edustavat 200 eri lajia.
Näytteilleasettajakansakuntien paviljongit
Kansakuntien näyttelyalue jakaantui pohjoiseen ja eteläiseen osaan. Pohjoisessa osassa oli pääosa eurooppalaisvaltioiden paviljongeista mukaan lukien Suomen paviljonki. Eteläisessä osassa oli pääosin Euroopan ulkopuolisten valtioiden paviljongit. Euroopan unioni esittäytyi maailmannäyttelyalueen Vasco da Gama-tornin kolmessa alimmassa kerroksessa.
Suomen paviljonki
Suomi osallistui Lissabonin maailmannäyttelyyn omalla 1300 neliömetrin paviljongillaan, jonka oli suunnitellut arkkitehti Leena Heinänen. Suomen paviljongin pääkomissaarina toimi Mikko Taka-Sihvola. Suomen paviljonkibudjetti oli noin 10 miljoonaa markkaa, josta yritykset maksoivat neljänneksen valtion maksaessa loput. Suomen paviljonkia hallitsi massiivinen jäänmurtajan keula sekä 300 neliömetrin jääkenttä, johon oli upotettu Nokian kännyköitä, Lapin Kulta-olutta, Rapalan uistimia, Kalevala-koruja, Suunto-kompasseja, Marja Kurjen solmioita ja Hackmanin ruokailuvälineitä. Jäämurtajan keula symboloi Rautaruukin tuottamaa terästä, josta kyseinen keula oli tehty. Suomen paviljongissa kiinnostava tutustumiskohde oli VTT:n simulaattori, jolla saattoi kokeilla ruotsinlaivan ohjausta Kustaanmiekan salmen läpi Helsingin Eteläsatamaan. , Paviljongin sisutukseen kuului taiteilija Immi Halstin ryijyt sekä tervatynnyrit, joiden tervalla näyttelyn seinät tervattiin. Veneryijyt Hiittinen ja Houtskari muistuttavat talvisen merenkulun perinteistä. Teokset kutoi taiteilijan kanssa artesaani Mari Mänty.
Jäisen paviljongin reunalle oli tuotu mm. Raahen museon "Wanha herra" eli maailman vanhin säilynyt sukelluspuku. Lisäksi esillä oli Koskenkorva-juomaa, Fiskarsin sakset, Koneen hissit, Lappsetin penkit. Suomen paviljongin perällä oli edelleen tila, jossa suomalaisyritykset saattoivat muutaman päivän kerrallaan esitellä omaa toimintaansa ja tuotteita. Muita suomalaisia näyttelyosallistujia olivat mm. Neste ja Hartwall. Pääkomissaarin mukaan suomalaisyritykset hyödynsivät jo olemassa olevia kauppasuhteitaan, ja tiedotteiden perusteella joitakin uusia maahantuontisopimuksia saatiin tehtyä.
Suomalaiset tulivat esille jo toukokuussa, kun Fazer Blue Magic saapui voittajana maaliin Lissaboniin 17 kuukautta kestäneeltä maailmanympäripurjehdukselta. Suomesta miinalaiva Pohjanmaa osallistui Portugalin kansallispäivänä 10. kesäkuuta 17 maan sotalaivojen ohipurjehdukseen.
Suomen paviljonkiin tutustui 1,67 miljoonaa kävijää, joka on noin 17 prosenttia kaikista näyttelyvieraista. Suomen paviljonki oli yksi näyttelyn vierailluimmista, johon varmasti osaltaan vaikutti Suomen oma ravintola, josta vastasi Amica-yhtiöt. Yhtä aikaa paviljonkiin mahtui 300 vierasta.
Maailmannäyttelyn jälkeinen aika
Alue sai uuden, oman kaupungiosan nimen Parque das Nações eli Kansakuntien puisto. Aivan rautatieaseman Gare do Orienten edessä sijaitsevan maailmanmessun pääsisäänkäynti muutettiin Vasco da Gama -ostoskeskukseksi. Maailmanäyttelyn kansainvälisestä pohjoisosasta, jossa Suomenkin paviljonki sijaitsi, tuli uusi paikka Lissabonin messuille. Utopia-paviljonki nimettiin uudelleen Altice Arenaksi, ja sitä käytetään edelleenkin tapahtumapaikkana. Vuonna 2007 Lissabonin sopimus solmittiin tässä rakennuksessa. Tietopaviljongissa on tiedemuseo, tulevaisuuden paviljongissa  toimii nyt Lissabonin kasino. Meripaviljonki on muutettu suureksi valtamereksi. Vain virtuaalitodellisuuspaviljonki purettiin. Vasco da Gama -torni säilytettiin rakennuksena ilman kaupallista käyttöä. Rakennukseen on sijoittunut kuitenkin hotelli.
Jäljelle jäänyt näyttelytila ​​myytiin sekä toimisto- että asuintiloiksi. Kansainvälisiä yrityksiä, kuten Vodafone, Sonae, Sony, Euroopan meriturvallisuusvirasto, on perustanut toimistojaan paviljonkialueelle. Alueella asuu nykyään noin 28 000 ihmistä.
Vuokin kirkko
Vuokin kirkko on Suomussalmen Vuokissa sijaitseva puinen torniton yksilaivainen 1954 rakennettu pitkäkirkko, jonka suunnitteli arkkitehtitoimisto Lappi-Seppälä ja Martas. Runkohuoneetta matalampi ja kapeampi kuori on alttaripäädyssä, sisäänkäyntipäädyssä on pieni eteinen. Kirkon toiseen pitkään sivuun liittyy asuntosiipi, jonka puoleinen seurakuntasali voidaan yhdistää kirkkosaliin. Kirkossa on ulkokatteena jyrkät satulakatot, sisällä on puinen taitekatto. Kirkon pinta-ala on 100 neliötä, istumapaikkoja siellä on 100 hengelle. Kirkkoa on korjattu 1974. Erillinen alaosaltaan avoin neljän pylvään varassa oleva puinen kellotapuli rakennettiin 1966, kellot ovat samalta vuodelta. Kirkon 5-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1978, alttaritaulua ei ole.
Vuokin kirkko on luokiteltu Kainuun maakunnallisesti merkittäviin rakennushistoriallisiin kohteisiin.
Rajalan kämppä
thumb|Rajalan kämppä kesällä 2005. Rajalan kämppä on vuonna 1946 metsätyömiesten asunnoksi valmistunut rakennus Laipanmaan metsäalueen keskellä entisen Sahalahden kunnan alueella Kangasalla. Kämpän osoite on Teivaantie 744, Kangasala. Sen rakennutti Yhtyneet Paperitehtaat vuonna 1946. Kämpän käyttö oli vilkkainta 1950-luvulla. 1960-luvulla majoittumien metsäkämpillä hiipui nopeasti metsätyön koneistuttua ja autoteiden tultua Laipanmaahankin. 1970-luvun alusta alkaen kämpällä asui vain yksi mies, Nestori Hanhikoski vuoteen 2002 asti. Kämpän omistaja UPM-Kymmene vuokrasi kämpän Sahalahti-Seuralle. Vuosina 2004 ja 2005 kämppä kunnostettiin talkoovoimin museo- ja virkistyskäyttöön, johon se otettiin juhlallisin menoin 28. kesäkuuta 2005.
Numero
Numerot (latinan sanasta numerus ’lukumäärä, joukko’) ovat merkkejä, joita voidaan käyttää joko lukujen tai numerosarjojen ilmaisemiseen. Jos numeroita käytetään yhdessä muiden merkkien, kuten kirjaimien, kanssa, on tuloksena merkkijono.
Länsimaissa käytetään yleisesti arabialaisia numeroita kymmenkantaisessa lukujärjestelmässä. Tässä järjestelmässä numerot ovat 0, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9. Nämä numerot muodostavat lukuja paikkamerkintäperiaatteen mukaisesti niin, että luvun arvo riippuu siinä käytettävien numeromerkkien arvoista ja niiden keskinäisestä järjestyksestä.
Sanaa numero käytetään yhdeksää suuremmistakin luvuista silloin, kun ne eivät niinkään ilmaise lukumäärää, vaan ovat jollekin asialle käytettyjä tunnuksia. Esimerkkejä tällaisesta numero-sanan käytöstä ovat muun muassa lottonumerot, osoitenumerot, sivunumero, pelinumero, luottokortin numero ja julkisen liikenteen linjojen numerot.
Historia
pienoiskuva|150px|[[Mayojen numerot 0–19.]] thumb|[[Babylonialaiset numerot 1–59.]] Ennen numeroiden keksimistä kivikautiset ihmiset esittivät lukumääriä usein viivoilla eli tukkimiehen kirjanpidolla, jossa luvun suuruutta kuvasi viivojen lukumäärä. Tällä tavalla ei pystytty esittämään kovinkaan suuria lukuja.
Varhaisissa korkeakulttuureissa otettiin käyttöön uusia tapoja esittää lukuja. Moni näistä tavoista oli vain tukkimiehen kirjanpidon laajennus, jossa suurille luvuille keksittiin uusia symboleita. Numeromerkkejä kuitenkin edelleen vain toistettiin niin monta kertaa kuin niiden esittämät arvot esiintyivät luvussa. Jos esimerkiksi lukua 100 esitti tietty merkki, lukua 300 esitti sama merkki kolme kertaa.
Kun keksittiin paikkamerkintäjärjestelmä, pystyttiin suuriakin lukuja kuvaamaan pienellä määrällä numeroita, eikä suurille luvuille enää tarvinnut keksiä uusia numeroita. Paikkamerkintä keksittiin itsenäisesti muun muassa Babyloniassa, Kiinassa ja Mesoamerikassa. Intialaiset matemaatikot olivat keksineet kymmenjärjestelmän 600-lukuun mennessä, ja arabit toivat nämä numerot Eurooppaan. Tässä järjestelmässä oli mukana myös uusi nollaa esittävä numero.
Ruotsin kuninkaalliset linnat
thumb|300px|Drottningholmin linna thumb|300px|Tukholman kuninkaanlinna Ruotsin kuninkaalliset linnat ovat Ruotsin kruunun omaisuutta. Linnoja on yhteensä kymmenen kappaletta, ja ne ovat olennainen osa Ruotsin historiaa ja -kulttuuria. Ne sisältävät myös mittaamattoman arvokkaita taide- ja huonekalukokoelmia. Kaikki linnat sijaitsevat lähellä Tukholmaa ja Mälaren-järveä.
Linnoja ylläpitää Ståthållarämbetet yhdessä kiinteistöministeriön ja linnanarkkitehtien kanssa.
Ruotsin kuninkaan tai muiden kuninkaallisten yksityisesti omistamia residenssejä, kuten esimerkiksi Öölannin Sollidenin linnaa, ei virallisesti lasketa kuninkaallisiksi linnoiksi.
Kuninkaalliset linnat Ruotsissa:
Citarum
Citarum on Jaavan saarella, Indonesian Länsi-Jaavan provinssin alueella virtaava joki. Joen alkulähde on Jaavan keskiosien vuoristossa ja se laskee Jaavanmereen pääkaupunki Jakartan koillispuolella.
Citarum on Jaavan kolmanneksi pisin joki, mutta tunnetummaksi joen on tehnyt se että Citarum on yksi maailman saastuneimmista joista. Näkyvin merkki joen saastuneisuudesta on pinnalla kelluva jäte. Joen varrella asuu viisi miljoonaa ihmistä, mutta noin 30 miljoonaa ihmistä käyttää Citarumjoen vettä juomavetenä, pesuvetenä ja maatalousvetenä. Joen varrella on yli 200 tekstiilitehdasta, jotka ovat laskeneet Citarumjokeen muun muassa lyijyä, elohopeaa ja arseenia. Citarumjoen vettä käytetään riisipeltojen kasteluun ja joen varrella olevien peltojen sato muodostaa noin viisi prosenttia koko maan riisisadosta.
Abdoulay Konko
Abdoulay Konko (s. 9. maaliskuuta 1984 Marseille, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut suurimman osan ammattilaisuraansa Italiassa mutta on edustanut myös yli kaksi vuotta espanjalaista Sevillaa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Kesällä 2008 Konko siirtyi italialaisesta Genoasta noin yhdeksän miljoonan euron siirtosummalla Sevillaan. Hän teki viiden vuoden sopimuksen joukkueen kanssa. Hän palasi Genoaan tammikuussa 2011. Heinäkuun 1. päivänä 2011 Lazio osti Konkon Genoasta 5 miljoonan euron siirtosummalla. Konko allekirjoitti 4 vuoden sopimuksen Lazion kanssa ansaiten noin 1,3 miljoonaa euroa kaudessa.
Tuukka Tieksola
Tuukka Tieksola (s. 22. kesäkuuta 2001 Kiiminki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Rauman Lukossa lainalla NHL-seura Carolina Hurricanesista. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Tieksola laukoo oikealta.
Seuraura
Tieksola aloitti jääkiekkoilun esikouluikäisenä Kiimingin Kiekko-Pojissa. Hän siirtyi D-juniori-ikäisenä Oulun Kärppiin, mutta Tieksola edusti kaudella 2015–2016 myös Kiekko-Laserin C-nuoria. Kaudella 2016–2017 hän jakoi C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa Kärppien sisäisen pistepörssin voiton Aki-Petteri Antti-Roikon kanssa tehoilla 17+18=35. Tieksola voitti myös sarjan tehotilaston, jonka myötä hänet palkittiin Esa Keskinen -palkinnolla. Tieksola voitti myös pudotuspelien pistepörssin tehoilla 4+6=10. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2017–2018 Tieksola voitti B-nuorten SM-sarjan pistepörssin tehoilla 8+13=21 ja hänet palkittiin Matti Hagman -palkinnolla. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-pronssia. Tieksola valittiin sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Kaudella 2018–2019 Tieksola valittiin sekä A-nuorten SM-liigan tammikuun 2019 kuukauden pelaajaksi että marraskuun 2018 kuukauden nuoreksi pelaajaksi. Hän teki alkusarjassa ja runkosarjassa yhteensä tehot 15+45=60, joilla Tieksola voitti sarjojen syöttöpörssin sekä jakoi pistepörssin viidennen sijan sekä Kärppien sisäisen pistepörssin voiton Eetu Päkkilän kanssa. Hän myös voitti runkosarjan pistepörssin ja Tieksola palkittiin Kari Jalonen -palkinnolla. Hänet palkittiin runkosarjan päätteeksi myös A-nuorten SM-liigan vuoden tulokkaana Yrjö Hakala -palkinnolla sekä valittiin toiseen tähdistökentälliseen. Tieksola voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. Hän debytoi kauden aikana myös Kärppien SM-liigajoukkueessa, jossa Tieksola pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa vain 17-vuotiaana 27. helmikuuta 2019 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan, kun Oskar Osalan loukkaantuminen avasi hänelle paikan Kärppien kokoonpanosta. Tieksola merkittiin joukkueen nelosketjun oikeaan laitaan Miska Humalojan ja Julius Hermosen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.09 minuuttia.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1962
Etelä-Afrikan Grand Prix 1962 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. joulukuuta 1962 Prince George Circuit -radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Graham Hill, jolle voitto oli kauden neljäs. Kilpailu muistetaan Hillin yrityksestä saavuttaa kilpailun kärjessä Lotuksella ajanutta Jim Clarkia, mikä toteutui vasta Clarkin auton moottoririkon jälkeen.
Abram Ioffe
Abram Fjodorovitš Ioffe (, 29. lokakuuta 1880 – 14. lokakuuta 1960) oli neuvostoliittolainen fyysikko.
Tuukka Tieksola
Seuraura
Carolina Hurricanes varasi Tieksolan neljännellä kierroksella 121. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Ennen tätä, toukokuussa 2019 hän teki Kärppien kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Tieksola teki ensimmäisen maalinsa miesten pääsarjatasolla kauden 2019–2020 ensimmäisessä sarjaottelussaan, Mestarien liigassa 5. syyskuuta 2019 vieraissa ranskalaista Brûleurs de Loups de Grenoblea vastaan. Hänelle merkittiin ottelusta teholukema +2. Tieksola pelasi Kärppien SM-liigajoukkueessa kauden aikana viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä ja kaksi CHL-ottelua tehopistein 2+1=3. A-nuorten SM-liigan alku- ja runkosarja yhteenlaskettuna hän oli koko sarjan toiseksi paras pistemies Kiekko-Espoon Veeti Miettisen jälkeen. Runkosarjan päätyttyä Tieksola palkittiin toisen kerran peräkkäin sarjan pistepörssin voitosta Kari Jalonen -palkinnolla. Hänet palkittiin myös parhaana hyökkääjänä Saku Koivu -palkinnolla ja tehopelaajana Raimo Helminen -palkinnolla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Tieksola valittiin myös A-nuorten SM-liigan tammikuun kuukauden pelaajaksi. Hän edusti Kärppiä kauden aikana myös Junior Club World Cupissa, joka päättyi pronssiin. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä tehden yhden maalin.
Keväällä 2020 Tieksolan monta vuotta vaivanneet lonkat leikattiin. Lonkat leikattiin uudelleen muutamaa kuukautta myöhemmin. Alkukaudella 2020–2021 Tieksola yritti paluuta kaukaloihin Kärppien U20-joukkueen mukana, mutta hän ei kuitenkaan kokenut pelanneensa täydessä kunnossa. Tieksola kuntoutui täyteen pelikuntoon lopulta joulukuussa ja hän liittyi Kärppien SM-liigajoukkueen vahvuuteen. Tieksola teki liigauransa avausmaalin kauden kymmenennessä ottelussaan 6. helmikuuta 2021 Saimaan Palloa vastaan. Juha Joenväärä valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Kevätkaudella Tieksolan vastuu kasvoi, hän kuului koko SM-liigan suurimpiin tasonnostajiin ja nousi aina Kärppien ykkösketjuun Cody Kunykin ja Mika Pyörälän rinnalle. Tieksola teki varsinaisen tulokaskautensa aikana runkosarjassa lopulta 37 ottelussa tehot 9+9=18, joilla hän sijoittui tulokkaiden pistepörssissä kuudenneksi. Tieksola jakoi myös lukemalla +10 tulokkaiden tehotilaston toisen sijan TPS:n Ruben Rafkinin kanssa edellään vain Kasper Björkqvist. Loppukaudella hän pelasi pääasiassa Kärppien kolmosketjussa. Pudotuspeleissä Tieksola pelasi viisi ottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Abram Ioffe
Elämä
Ioffe syntyi keskiluokkaisessa juutalaisperheessä nykyisen Ukrainan alueella Venäjän keisarikunnassa. Ioffe valmistui Pietarin valtionyliopistosta vuonna 1902, minkä jälkeen hän työskenteli kaksi vuotta Münchenissä Röntgenin laboratoriossa. Ioffe väitteli tohtoriksi Münchenin yliopistossa vuonna 1905.
Tuukka Tieksola
Seuraura
Toukokuussa 2021 Tieksola teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen hänet varanneen Carolina Hurricanesin kanssa. Hänen kausipalkkansa NHL:n puolella kahdella ensimmäisellä kaudella on 750 000 dollaria ja kolmannella kaudella 775 000 dollaria. Tieksolan farmipalkka on 70 000 dollaria kaudessa. Hänen sopimuksensa sisälsi myös 195 000 dollarin allekirjoitusbonuksen. Pian tämän jälkeen Tieksolan vahvistettiin pelaavan kauden 2021–2022 vielä lainalla Kärpissä. Hänen kautensa jäi varsin rikkonaiseksi ja Tieksolan rooli pieneksi. Hän pelasi osan kaudestaan myös Kärppien U20-joukkueessa.
Abram Ioffe
Elämä
Koska Röntgen toimi myös Annalen der Physik-lehden toimittajana, pystyi Ioffe näkemään lehteen lähetettyjä julkaisuja. Ioffen mukaan hän näki Albert Einsteinin vuoden 1905 töissä, jotka julkaistiin Annalen der Physikissä, kahden tekijän nimet: Einstein ja Marić. Tämän mukaan Einstein olisi saanut huomattavan avun vaimoltaansa suppean suhteellisuusteorian muotoilussa. Varsinaisia todisteita Marićin osallisuudesta ei ole, mutta kukaan ei ole myöskään pystynyt kyseenalaistamaan Marićin osallisuutta. Myöhemmin Einstein lahjoitti merkittävän osa Nobel-palkintorahoistaan entiselle vaimolleen, Mileva Marićille.
Tuukka Tieksola
Seuraura
Syksyn harjoitusleirin päätteeksi Carolina Hurricanes lähetti Tieksolan AHL-joukkue Chicago Wolvesin vahvuuteen. Hän pelasi siellä alkukaudella 2022–2023 40 runkosarjaottelua tehopistein 4+11=15, kunnes kolme päivää ennen SM-liigan siirtotakarajaa helmikuussa 2023 Hurricanes lainasi Tieksolan loppukaudeksi takaisin Kärppiin. Kärppien kauden päätyttyä maaliskuussa hän palasi Wolvesin AHL-joukkueen vahvuuteen. Tieksola pelasi siellä loppukaudella 12 runkosarjaottelua tehopistein 4+5=9.
Heinäkuussa 2023 Carolina Hurricanes lainasi Tieksolan kaudeksi 2023–2024 SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon, kun Hurricanes jäi alkavalle kaudelle ilman AHL-joukkuetta.
Abram Ioffe
Elämä
Vuodesta 1906 lähtien Ioffe teki töitä Pietarin teknillisessä korkeakoulussa, missä hän myöhemmin eteni professoriksi. Ioffe kääntyi luterilaiseksi vuonna 1924 (vai 1911?), koska halusi mennä naimisiin ei-juutalaisen naisen kanssa. Hänestä tuli filosofian maisteri vuonna 1913. Tätä ennen, vuonna 1911, hän oli tietämättä yhdysvaltalaisen Millikanin työstä sähkökenttäkokeen, jossa varautuneet mikropartikkelit leijuvat sähkökentässä Vuonna 1915 hän väitteli tohtoriksi. Vuonna 1918 hän nousi Fysiikan ja teknologian osaston johtajaksi pietarilaiseen fysiikan instituuttiin.
Tuukka Tieksola
Maajoukkueura
Tieksola pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Yhteensä hän on pelannut neljä nuorten ja 23 poikien maaottelua.
Abram Ioffe
Elämä
1930-luvun alussa Puna-armeijan ilmapuolustus kehitti "radiopaikannusta" eli tutkaa. Useat tiedeinstituutit osallistuivat kehitystyöhön. Tammikuussa 1934 Tiedeakatemia organisoi konferenssin tästä teemasta - Ioffe oli sen koollekutsuja ja kokosi sen puheet raportiksi, joka julkistettiin ja tieto tutkan kehitystyöstä Neuvostoliitosta levisivät kautta maailman.
Vuonna 1942 Ioffe kieltäytyi osallistumasta Neuvostoliiton atomiase-projektiin vedoten suhteellisen korkeaan ikäänsä.
1950 Ioffe menetti johtoasemansa Leningradin fysiikan ja teknologian instituutissa. Vuodet 1952-54 hän toimi Tiedeakatemian puolijohdelaboratoriota. Ioffen kuoltua vuonna 1960 Leningradin fysiikan ja teknologian instituutti nimettii Ioffe-instituutiksi.
Tuukka Tieksola
Pelityyli
Lukon urheilutoimenjohtaja Kalle Sahlstedt luonnehti Tieksolaa seuraavasti hänen lainasopimuksensa julkistamisen yhteydessä heinäkuussa 2023:
Muuta
Tieksolan isä Tuukka vanhempi pelasi 1990- ja 2000-luvun vaihteessa jääpallon Bandyliigaa yhteensä 200 ottelun verran. Nuorempi Tieksola harrasti lapsena myös jalkapalloa.
Tor Eckhoff
pienoiskuva|Tor Eckhoff vuonna 2019. Tor Eckhoff (22. marraskuuta 1964 – 27. marraskuuta 2021 ) oli norjalainen tubettaja, joka tunnettiin YouTubessa nimellä Apetor.
YouTube-ura
Tammikuussa 2021 Eckhoffin YouTube-videoita oli katsottu yli 320 miljoonaa kertaa ja hänen YouTube-kanavallaan oli yli miljoona tilaajaa. Kanavallaan Eckhoff sukelsi, luisteli, tutki paikkoja ja joi alkoholipitoisia juomia.
Kuolema
Eckhoffin viimeinen YouTube-kanavalleen lataama video oli hänen 57-vuotissyntymäpäiväänsä juhlistava video. Videon nimi oli "I am Not Dead, I am 57 Today" (suom. En ole kuollut, täytän tänään 57) ja se ladattiin vain viisi päivää ennen hänen kuolemaansa.
Kroaatit
Kroaatit ovat 8–9 miljoonan hengen laajuinen eteläslaavilainen kansa. Kroaatin määrittely ei ole yksiselitteinen. Kroaatit ovat etupäässä katolilaisia ja puhuvat kroatian kieltä. Uskonto onkin pääasiallinen tekijä, joka erottaa kroaatit muista entisen Jugoslavian alueen kansoista.
Pico della Mirandola
Pico della Mirandola on kahden italialaisen humanistin ja renessanssifilosofin nimi:
Kroaatit
Kroaattien alueellinen sijoittuminen
Pääasiassa kroaatit asuvat kansallisvaltiossaan Kroatiassa, ja heillä on myös perustuslaissa tunnustettu asema yhtenä Bosnia ja Hertsegovinan kansoista. Merkittäviä kroaattivähemmistöjä elää myös Vojvodinassa, Boka Kotorskassa Itä-Montenegrossa, Itävallan itäosan Burgenlandissa, sekä Burgenlandiin rajoittuvilla Unkarin ja Slovenian alueilla.
Perinteisen asuinalueensa lisäksi kroaatteja asuu nykyisin ympäri maapalloa. Kroaattidiasporan yhdistävänä järjestönä toimii Pittsburghissa majaansa pitävä veljesliitto Hrvatska bratska zajednica.
Ryan Craig
Ryan F. Craig (s. 6. tammikuuta 1982) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän edusti urallaan Tampa Bay Lightningia, Pittsburgh Penguinsia ja Columbus Blue Jacketsiä, pelaten valtaosan urastaan kuitenkin näiden seurojen farmijoukkueissa. Hän voitti AHL-liigan mestaruuden kaudella 2015–2016. Pelaajauransa jälkeen Craig on toiminut Vegas Golden Knightsin apuvalmentajana.
Ida’an
Ida’an on Malesiassa Sabahin osavaltion itäosissa puhuttava austronesialainen kieli. Sillä on noin 6 000 äidinkielistä puhujaa. Kielellä on kolme murretta, ida’an, begak ja subpan.
Ryan Craig
Pelaajaura
Craig aloitti uransa WHL-juniorisarjassa Brandon Wheat Kingsin paidassa pelaten yhden pelin kauden 1997–1998 lopulla 16-vuotiaana. Kaudella 2000–2001 Craig oli Brandonin paras pistemies ja seuraavalla kaudella hänet valittiin joukkueensa parhaaksi pelaajaksi. Viimeisten kahden joukkueessa pelaamansa kauden ajaksi Craig valittiin kapteeniksi. Kaudella 2002–2003 hän oli jälleen joukkueensa sisäisen pistepörssin ensimmäinen ja sijoittui koko liigan maalipörssissä kuudenneksi, ylivoimamaalien määrässä ensimmäiseksi sekä ylivoimamaalien määrässä hän jakoi kahdeksannen sijan.
Brooke Shields
Brooke Christa Shields (s. 31. toukokuuta 1965 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen malli.
Shieldsin äiti Teri Shields toimi tämän managerina varhaisvuosista alkaen, ja yritti saada tätä kameroiden eteen jo vauvana. Hän perusti oman yhtiön tyttärensä markkinointiin.
Ryan Craig
Pelaajaura
Pelattuaan uransa ensimmäisten seitsemän kauden ajan Lightningin organisaatiossa, Craig siirtyi heinäkuussa 2010 yhden vuoden mittaisella kaksisuuntaisella sopimuksella Pittsburgh Penguinsiin. 13. kesäkuuta 2011 Craig ja Penguins solmivat vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Brooke Shields
Vuonna 1975 valokuvaaja Garry Gross otti tuolloin 10-vuotiaasta Shieldsistä alastonkuvia, jotka julkaisi Playboy Pressin lehti Sugar and Spice. Brooke Shields haastoi myöhemmin kuvaajan oikeuteen pyrkien estämään tätä julkaisemasta kuvia. New Yorkin osavaltion korkein oikeus hylkäsi kanteen lausuen etteivät valokuvat olleet eroottisia tai pornografisia.
Ryan Craig
Pelaajaura
Craig pelasi kahden kauden ajan suurimmaksi osaksi Penguinsin farmiseura Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Tämän jälkeen hän ei enää saanut sopimusta NHL:n puolella ja siirtyi yhden vuoden sopimuksella AHL:ään Springfield Falconsiin 19. heinäkuuta 2012.
Sarah Kane
Sarah Kane (3. helmikuuta 1971 – 20. helmikuuta 1999) oli brittiläinen näytelmäkirjailija.
Ryan Craig
Pelaajaura
Craig valittiin Falconsin kapteeniksi heti ensimmäisellä kaudellaan joukkueessa pelaamallaan kaudella. Hän teki 20 maalia ja yhteensä 47 pistettä 75 ottelussa auttaen Springfieldin aina pudotuspelien toiselle kierrokselle asti. 5. heinäkuuta 2013 Craig teki kahden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen Falconsin NHL-yhteistyöseura Columbus Blue Jacketsin kanssa.
Brooke Shields
Brooke Shields nousi tunnetuksi pääosastaan prostituoidun tyttärenä historiallisessa elokuvassa Pretty Baby (1978). Seuraava kohuelokuva oli Sininen laguuni (1980). Lipstick Jungle -televisiosarjassa Shields näyttelee yhtä kolmesta päähenkilöistä, Wendy Healyä. Shields on nähty myös muissa televisiosarjoissa, kuten Hei, olen Susan, The Muppet Show (jossa hänestä tuli 15-vuotiaana ohjelman kaikkien aikojen nuorin vieras vuonna 1980), Frendit, 70’s Show, Muodon vuoksi ja Miehen puolikkaat. Lisäksi hän on tehnyt äänirooleja animaatioihin, kuten Simpsonit, Batman ja Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama. Shields on myös vieraillut televisiosarjassa Hannah Montana esittäen Miley Stewartin äitiä.
Sarah Kane
Elämänvaiheet
Sarah Kane syntyi Essexissä ja opiskeli draamaa Bristolin ja Birminghamin yliopistoissa. Hänen vanhempansa olivat journalisteja ja syvästi kristittyjä. Kanen shokeeraava esikoisdraama Blasted sai kantaesityksensä Lontoossa vuonna 1995. Näytelmä kuvaa kahden henkilön, kyynisen toimittajan Ianin ja herkän Caten tuhoon tuomittua suhdetta hotellihuoneessa. Ulkomaailmassa on puhjennut sisällissota ja lopulta sodan kauhut tulevat oven läpi. Kanen draamoissa yksinäisyys ja rakkaus, väkivalta ja herkkyys, äärimmäiset vastakohdat asetetaan rinnakkain maailmaksi, jossa Jumala on kuollut ja julmuudet, joita jokapäiväinen media tulvii, tuodaan iholle.
Brooke Shields
Yksityiselämä
Shields paljasti vuonna 2023 esitetyssä tv-dokumentissa Pretty Baby joutuneensa vuonna 1987 seksuaalisen väkivallan uhriksi.
Ryan Craig
Pelaajaura
Kesäkuussa 2015 Craig jatkoi Columbuksen organisaatiossa tehden kahden vuoden sopimuksen joukkueen farmiseura Lake Erie Monstersin kanssa. Lake Erie voitti kaudella 2015–2016 AHL-liigan mestaruuden. Seura vaihtoi nimeä seuraavaksi kaudeksi ja Craig jatkoi joukkueen kapteenina. Kauden jälkeen hän ilmoitti lopettavansa pelaajauransa ja siirtyvänsä NHL:n laajennusjoukkue Vegas Golden Knightsin apuvalmentajaksi.
Sarah Kane
Elämänvaiheet
Blastedin lisäksi Sarah Kanen draamatuotantoon kuuluvat Phaedra's Love, Cleansed, Crave ja 4.48 Psychosis. Ne ovat ehdotonta teatteria, joissa muoto ja sisältö ovat järkyttävästi yhtä. Kieli on runollista ja monimerkityksistä, väliin katkeran huumorin pilkahduksia. Sarah Kanen näytelmissä on vaikutteita Samuel Beckettin absurdeista draamoista ja William Shakespearen verisistä tragedioista. Crave ja 4.48 Psychosis ovat kokeellisia ja täynnä kärsimystä. Crave-näytelmässä on neljä erillistä ääntä. Rakkaudettomuuden, mielen pirstaloitumisen ja kuoleman teemat tulevat keskiöön. ”Only love could save me and love has destroyed me”, yksi äänistä sanoo.
Brooke Shields
Yksityiselämä
Shields oli naimisissa tennispelaaja Andre Agassin kanssa vuosina 1997–1999, mutta liitto päättyi mitätöintiin, jotta Shields saattoi mennä naimisiin Chris Henchyn kanssa katolisessa kirkossa. Shields ja Henchy ovat olleet naimisissa vuodesta 2001 lähtien ja parilla on kaksi tytärtä (s. 2003 ja 2006). Shields on seurustellut myös Michael Jacksonin kanssa.
Shields on kirjoittanut synnytyksen jälkeisestä masennuksesta kirjan Down Came the Rain (suom. Tuli sade rankka, Otava) vuonna 2006. Kirjassa hän kertoo myös rankoista hedelmöityshoidoistaan.
Sarah Kane
Elämänvaiheet
Sarah Kane kärsi vaikeasta masennuksesta. 4.48 Psychosis -draamassa inhimillinen tila on kaventunut itseinhoksi. Ennen kuin näytelmä sai ensi-iltansa, Kane hirttäytyi psykiatrisessa sairaalassa kengännauhoihinsa.
Sarah Kane tavoitteli kokemusta, joka polttaa tajuntaa ja aisteja. Kanen merkitys nykypäivän teatterille on suuri ja hänen näytelmiään esitetään ympäri maailman.
Kanen näytelmistä on suomeksi esitetty
Crave
4.48 Psykoosi
Blasted
Cleansed
Bruno O’Ya
Bruno O'Ya (syntyjään Bruno Oja, 12. helmikuuta 1933 Tallinna – 9. lokakuuta 2002 Tartto) oli virolais-puolalainen elokuvanäyttelijä, laulaja-muusikko, kirjailija ja anarkisti. Hän aloitti 1959 Riiassa estradilaulajana ja esiintyi elokuvissa samasta vuodesta lähtien. 1960-luvun lopusta asti hän asui ja työskenteli pääasiallisesti Puolassa (Wrocławissa). Hän sai Neuvostoliiton valtiollisen palkinnon roolistaan elokuvassa Ei kukaan halunnut kuolla vuonna 1967. Suomessa hän tuli tunnetuksi suomalaiselokuvasta Tuntematon ystävä.
Lasihelmipeli
Lasihelmipeli (Das Glasperlenspiel) on Hermann Hessen vuonna 1943 julkaistu pääteos, joka lienee edesauttanut merkittävästi Hessen vuonna 1946 saamaa Nobel-palkintoa. Se on Hessen viimeinen romaani ja hänen tunnetuin teoksensa Arosuden ja Siddharthan ohella.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat ajallisesti määrittelemättömään tulevaisuuteen; tapahtumapaikkana on älykköjen asuttama Kastalian maakunta, jossa keskitytään tieteisiin, taiteisiin ja niin kutsuttuun "lasihelmipeliin", joka on eräänlainen tieteiden ja taiteiden synteesi. Pelin tarkkoja sääntöjä ei kuvailla lukijalle. Kirjan päähenkilönä on lasihelmipelin mestari Josef Knecht, jonka elämäntarinan ympärille kirja rakentuu.
Vjekoslav Šutej
Vjekoslav Šutej (31. heinäkuuta 1951 Rijeka – 2. joulukuuta 2009 Zagreb) oli kroatialainen kapellimestari. Hän aloitti opintonsa Zagrebissa ja valmistui Roomassa, jossa opiskeli Franco Ferraran johdolla.
Ura
Vuosina 1992–1997 Šutej toimi Houston Grand Operan ja vuosina 2002–2005 Dubrovnikin kesäfestivaalin musiikillisena johtajana. Hän johti säännöllisesti muun muassa Wienin valtionoopperassa. Hän vieraili lukuisien oopperatalojen ja orkesterien kapellimestarina.
Kuolema
Šutej kuoli sairastettuaan leukemiaa. Hän oli ollut hoidossa Yhdysvalloissa ja saanut luuydinsiirron. Palattuaan Kroatiaan hän päätyi jälleen sairaalaan ja sai uuden luuydinsiirron, mutta menehtyi hylkimisreaktion seurauksiin.