cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Haulikko
Patruuna
Haulikon patruuna sisältää tavallisesti 100-400 haulia riippuen kaliiperista ja haulikosta, joka valitaan käyttötarkoituksen mukaisesti. Haulien koko ilmoitetaan joko numerojärjestelmän mukaisesti tai suoraan millimetreinä. Numerojärjestelmä on käänteinen. Esimerkiksi haulikoko 9 on uuden eurooppalaisen järjestelmän mukaan 2,0 mm. Suurimpia hauleja ovat 00 ja 0 nk. susihaulit. 00-patruunassa on yhdeksän kappaletta 8,4 mm haulia ja 0-patruunassa kaksitoista kappaletta 7,5 mm haulia. Vastaavasti 12/70 -kaliiperisen haulikon metsästyspatruunaan mahtuu halkaisijaltaan 3,5 mm:n hauleja noin 130 kpl, painoltaan yhteensä noin 35 grammaa.
Aikaisemmin metsästyspatruunan haulit ovat olleet pääasiassa lyijyhauleja materiaalin edullisuuden, helpon muotoiltavuuden ja hyvän koko/painosuhteen vuoksi. Lyijyhaulit säilyttävät osumatehonsa hyvin järkevillä ampumaetäisyyksillä. Pehmeänä metallina lyijy ei myöskään kuluta piippua kohtuuttomasti.
Käytettäessä kovia haulimateriaaleja kuten terästä ja volframia ei ole suositeltavaa ampua puolisuppeaa tiukemmalla supistuksella. Monet modernit aseet kestävät ampua kovia haulimateriaaleja myös tiukoilla supistuksilla, mutta haulikuvio saattaa heiketä, jolloin tiukemmalla supistuksella ei saavuteta toivottua hyötyä.
Haulikossa suuri patruuna ei tarkoita useinkaan suurempaa lähtönopeutta ja läpäisyä kuten luotiaseissa vaan mahdollisuutta saavuttaa tiheämpi osumakuvio. Keskimäärin haulimäärän kaksinkertaistaminen lisää tiheyttä noin 25 % tai toisin 64 grammaa hauleja on yhtä tehokas 32 metriin kuin 32 grammaa 25 metriin eli hyöty tiheyden säilymisessä on 7 metriä. Matkan pidetessä hyöty laskee nopeasti, mutta menetelmä ei sovi kokonaistehon laskemiseen.
Haulien lähtönopeuteen vaikuttaa ensisijaisesti haulilatauksen ja ruutimäärän välinen suhde. Haulikon patruunoiden haulien lähtönopeus on yleensä 300–480 m/s mutta lähtönopeudeltaan suurempiakin on. Pienikaliiperisessa kiväärissä lähtönopeus voi olla 900 m/s tehon perustuessa tarkkuuteen ja suhteessa pienen luodin siirtämän energian vaikutukseen tiheän osumakuvion sijasta.
Jos haulikossa käytetään sitä varten suunniteltua luotiammusta eli täyteistä, aseella voidaan ampua kohtalaisella tarkkuudella ja teholla vielä noin 75 metrin matkalle. Edullisissa olosuhteissa osumatarkkuus on tuolloin noin 20 cm, usein alle. Kivääreihin verraten täyteisen luodin tarkkuus on heikko. 100 metriltä tavallisella metsästyskiväärillä kolmen laukauksen osumakuvio on halkaisijaltaan tyypillisesti kulmaminuutti, mitä pidetään laatukriteerinä.
Käyttö
Haulikkoa käytetään metsästyksessä lintujen ja pienriistan ampumiseen sekä isompien riistaeläinten metsästykseen luotiammusta käyttäen. Haulikon käyttöä isoimpien riistaeläimien metsästyksessä on kuitenkin rajoitettu. Suomen metsästyslaki kieltää haulipatruunalla ladatun haulikon käytön mm. valkohäntäpeuran metsästyksessä. Valkohäntäpeuraa saa kuitenkin metsästää haulikkoa varten tehdyllä täyteisluodilla, joita on eri mallisia. Haulikkoa varten valmistetun luodin käyttäminen on kiellettyä hirven ja karhun metsästyksessä.
Haulikosta on erikoislatauksia kuten kumiluoteja kehittämällä saatu tukiase, jonka käyttö ei vaadi suurta tarkkuutta. Poliisit ja sotilaat käyttävät haulikkoa tukiaseenaan, koska se sopii kiväärejä paremmin kaupunkiolosuhteissa käytettäviksi. Haulien pienempi läpäisykyky ei aiheuta yhtä suurta vaaraa esimerkiksi viereisessä huoneissa oleskeleville henkilöille. Poliisi- ja turvajoukkojen käyttöön on erikoisesti suunniteltu eteläafrikkalainen Neostead ja venäläinen RMB 93. Niissä on erikoisratkaisuja kuten eteenpäin käsin tehtävä latausliike, pistooliperä sekä lippaan täyttömekanismi, joilla aseet on saatu lyhyiksi. Neostead - haulikossa on kaksi lipasta, joista käytettävän voi valita ja näin varustaa ase valmiiksi eri patruunatyypeillä. Toimintatapansa vuoksi tämä ase on monimutkainen ja valmistus jäi vähäiseksi edistyksellisistä ratkaisuista huolimatta.
Haulikkoa käytetään myös urheiluammunnassa, muun muassa trapissa ja skeetissä, jotka ovat olympialajeja, sekä practical-lajeissa ja SRA:ssa.
Muuta
Suomessa haulikon kokonaispituuden tulee olla vähintään 600 mm ja piipun pituuden 300 mm.
Itselataavaa kertatulta ampuvilla haulikoilla metsästettäessä aseen makasiini täytyy rajoittaa kahden patruunan vetoiseksi, jonka lisäksi yksi patruuna voi olla patruunapesässä. Kuitenkin sellaisen itselataavan metsästysaseen, jonka lippaaseen mahtuu enemmän kuin kaksi patruunaa, käyttö on kielletty riistalintujen, metsäjäniksen, euroopanmajavan, suden, karhun, hillerin, saukon, näädän, ilveksen, itämerennorpan, hallin ja kirjohylkeen metsästyksessä (Metsästysasetus 16, 5. mom). Muilla kiintomakasiinilla tai irtolippaalla varustetuilla haulikkotyypeillä ei ole tätä rajoitusta metsästyskäytössä.
Ludvig
Ludvig (Ludwig) on germaanisperäinen miehen etunimi, jonka alkumuoto Clodowech merkitsee "kuuluisaa soturia". Nimi muunnelmineen on ollut myös monien hallitsijoiden nimenä. Nimen ranskankielinen vastine on Louis, mutta Ranskan Louis-nimisistä kuninkaista käytetään suomessa vakiintuneesti nimeä Ludvig.
Suomessa nimi on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1390 henkilölle muodossa Ludvig ja 289 henkilölle muodossa Ludwig. Nimeä ei ole suomenkielisessä almanakassa, mutta suomenruotsalaisessa almanakassa samoin kuin Ruotsissa Ludvigin nimipäivä on 2. lokakuuta.
Kamuniak
Kamuniak kärsi nälästä sillä se ei voinut lähteä normaalisti metsästämään ja jättää vasaa yksin. Myös adoptiovasa kärsi usein nälästä sillä niin nuori vasa tarvitsi edelleen emonsa maitoa. Kamuniak ei päästänyt vasaa antilooppilaumaan.
Leijonan poikkeavalle käytökselle ei ole osannut antaa tarkkaa selitystä sen enempää tutkijat kuin paikalliset ihmisetkään. "Kamuniak" on paikallisten leijonalle antama nimi joka tarkoittaa "siunattua".
Nettonykyarvo
Lähteet
Contante waarde
Alakanuk
Alakanuk on toisen luokan kaupunki Alaskan osavaltion länsirannikolla. Sana alakanuk on jupikkisana joka tarkoittaa "väärää tietä". G. R. Putnam U.S. Coast & Geodetic Surveysta mainitsi kylän ensimmäisen kerran vuonna 1899. Sitä asutti alun perin jupikkišamaani Anguksuar perheineen.
Vuoden väestönlaskennassa Alakanukissa asui 652 ihmistä. Näistä 95,40 % edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja. Kaupungin tärkein elinkeino on kalastus.
Onnen oikotiellä
Onnen oikotiellä on suomalaisen Kolmas Nainen -rockyhtyeen 7. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1994.
Albumia on myyty runsaat 32 000 kappaletta. Sitä myytiin ilmestymisvuotenaan kultalevyyn oikeuttava määrä, ja se nousi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle ja pysyteli listalla yhteensä 22 viikkoa. t
Agulit
Agulit ovat pieni kaukasialainen kansa Itä-Kaukasiassa Dagestanin eteläosassa. He puhuvat lezgiläiskieliin kuuluvaa agulin kieltä. Vuonna 2002 suoritetun Venäjän väestönlaskennan mukaan Venäjällä oli 28 297 agulia, pääosa Dagestanissa (vuonna 1959 aguleja oli noin 7 000). Ukrainassa oli vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 108 agulia. Agulit muodostavat alle yhden prosentin Dagestanin väestöstä. Agulit jakaantuvat neljään heimoon, jotka ovat agulderit, kurahderit, hušanderit ja hpjukderit. Etnisesti agulit ovat hyvin läheistä sukua lezgeille. Agulit ovat islaminuskoisia.
Ahmedabad
thumb|230px|[[Jama Masjid (Ahmedabad)|Jama Masjidin moskeija]]
Ahmedabad (, Amdāvād,, Ahmadābād) on Gujaratin osavaltion suurin kaupunki ja Intian viidenneksi suurin kaupunki. Ahmedabadin kaupungin väkiluku on noin 5,5 miljoonaa ja metropolialueen väkiluku on noin 6,3 miljoonaa asukasta.
Kaupunki sijaitsee Sabarmati-joen varrella vain 50 kilometrin päässä Arabianmerestä. Se on Ahmedabadin piirikunnan hallinnollinen keskus, ja oli Gujaratin pääkaupunki vuodesta 1960 vuoteen 1970, jolloin pääkaupunki siirrettiin Gandhinagariin. Kaupunkia kutsutaan joskus nimellä Karnavati, joka on samalla paikalla sijainneen vanhemman kaupungin nimi; gudžaratin puhekielellä sitä kutsutaan yleisesti nimellä Amdavad.
Ahmedabadin perusti sulttaani Ahmed Shah vuonna 1411 Gujaratin sultanaatin pääkaupungiksi. Brittien hallinnossa kaupunkiin perustettiin sotilastukikohta ja sen infrastruktuuria nykyaikaistettiin ja laajennettiin. Vaikka brittien valtakaudella kaupunki oli osa Bombayn hallintoaluetta se pysyi Gujaratin alueen tärkeimpänä keskuksena. Ahmedabadista tuli kukoistavan tekstiiliteollisuuden kotipaikka, minkä vuoksi kaupunki saikin lempinimen "idän Manchester". Kaupunki oli Intian itsenäisyysliikkeen eturintamassa 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Se oli usean kansalaisoikeuksien, työväestön oikeuksien ja poliittisen itsenäisyyden edistämiseksi käydyn kansalaistottelemattomuuskampanjan keskus. Mahatma Gandhi perusti sinne Gujarat Vidyapith -yliopiston vuonna 1920.
Kaupungissa sijaitsee myös Indian Institute of Management Ahmedabad, Intian arvostetuin kauppatieteellinen instituutti jonka MBA-ohjelma on maailman vaikein sisäänpäässeiden ja hakijoiden välisellä määrällä mitattuna.
Vuonna 2017 Ahmedabadin historiallinen vanha kaupunki hyväksyttiin Unescon maailmanperintölistalle.
Liikenne
thumb|left|Ahmedabadin [[bussimetron kulkuväylää]] Ahmedabad on yksi Western Railwayn kuudesta toiminta-alueesta. Rautatielinjat liittävät kaupungin kaikkiin Gujaratin kaupunkeihin ja Intian muihin merkittäviin metropoleihin. Ahmedabadin rautatieasema ja Maninagarin rautatieasema ovat tärkeimmät kaupunkia palvelevat asemat. Sardar Vallabhbhai Patelin kansainvälinen lentoasema tarjoaa vuorostaan kaupungille sekä viereisille Gandhinagarin, Mehsanan ja Nadiadin kaupungeille sekä ulkomaan että kotimaan lentoyhteyksiä.
National Highway 48, joka liittää Delhin Mumbaihin, kulkee Ahmedabadin kautta. Ahmedabad liittyy Vadodaraan National Expressway 1:n, vain kaksi liittymää käsittävän 94 kilometriä pitkän tien kautta. Moottoritie on osa Golden Quadrilateral -projektia. Ahmedabadista on suora tieyhteys Bhavnagariin, Nadiadiin, Mehsanaan, Surendranagariin, Bhujiin, Rajkotiin ja Gandhinagariin.
Kaupungin liikenteen päävaltimot ovat Mahatma Gandhi Road, C. G. Road, Jawaharlal Nehru Road, Ashram Road ja Sarkhej-Gandhinagar highway. Autorikšat, kimppakyytiautot ja bussit ovat julkisen liikenteen suosituimmat muodot. Ahmedabad Municipal Transport Service (AMTS) hoitaa kaupungin bussiliikennettä. Vuonna 2005 AMTS aloitti kaikkien bensalla ja dieselillä kulkevien linja-autojensa muuttamisen maakaasulla kulkeviksi vähentääkseen ilmansaasteita. AMTS:llä on käytössään 750 bussia. Polkupyörät ja moottoripyörät ovat suosittu liikkumismuoto kaupungin nuorten ja opiskelijoiden keskuudessa.
Sabarmati-joen yli kulkee useita siltoja, joista vanhin on Ellis-silta, rakennettu vuonna 1873. Vuonna 2022 valmistui Atal-silta, joka on tarkoitettu pelkästään jalankulkijoille. Kaupungissa järjestetään vuosittain leija-festivaali ja sillan arkkitehtuurin aihe on saatu leijasta. Sillasta on tullut suosittu turistinähtävyys.
Bob Woolmer
225px|thumb|Bob Woolmer Robert Andrew "Bob" Woolmer (14. toukokuuta 1948 – 18. maaliskuuta 2007) oli englantilainen kriketinpelaaja ja Pakistanin krikettimaajoukkueen valmentaja.
St. Louis Cardinals
thumb|250px|Busch Stadium, St. Louis Cardinalsin entinen kotistadion. St. Louis Cardinals on Yhdysvaltojen menestyksekkäimpiä baseball-joukkueita. Se perustettiin jo vuonna 1882 nimellä Brown Stockings, 1883 – 1898 joukkue tunnettiin nimellä Browns, jonka jälkeen se oli vuoden Perfectos ennen nykyisen nimen käyttöönottoa 1900. Joukkueen kotikenttä on Busch Stadium (uusittu stadium valmistui 2006) Keskilännen Missourissa St. Louisin kaupungin keskustassa.
Bob Woolmer
Woolmer kuoli samana päivänä, kun hänen valmentamansa Pakistanin krikettimaajoukkue hävisi yllättäen merkittävästi heikompitasoiselle Irlannille maiden välisen ottelun vuoden 2007 kriketin maailmanmestaruuskilpailuissa. Woolmerin kuolemaa tutkittiin ensin henkirikoksena, mutta kolmen eri patologin raportin perusteella Jamaikan poliisi ilmoitti 12. kesäkuuta 2007, että Woolmer kuoli luonnollisista syistä.
St. Louis Cardinals
Joukkue pelasi ensimmäiset vuotensa American Association -sarjassa, josta se siirtyi nykyiseen peliympäristöönsä, National Leagueen, vuonna 1892. AA-aikoinaan joukkue oli yksi sarjan parhaista, se mm. voitti sarjansa neljä vuotta putkeen 1885 – 1888. Siirryttyään NL:n joukkue kuitenkin upposi pohjakastiin ja ennen vuotta 1926 se ei yltänyt kolmatta sijaa korkeammalle. Menestystä oli kuitenkin näköpiirissä ja vuonna 1926 joukkue voittikin liigansa, vieden samalla myös ensimmäisen World Series -mestaruutensa voittamalla American Leaguen mestarin, New York Yankeesin, seitsemässä pelissä. Seuraavien 20 vuoden aikana oli NL:n mestari 8 kertaa ja World Series mestaruuksia se tänä aikana otti 5. Vuoden 1946 mestaruuden jälkeen seuraavaa titteliä saatiin odottaa vuoteen 1964 asti, jolloin se legendaarisen syöttäjän Bob Gibsonin johdolla voitti jälleen Yankeesin ja palasi maailman huipulle. 1960-luvusta eteenpäin joukkue on pääpiirtein pysytellyt NL:n kärkikastissa.
Joukkue on päässyt pudotuspeleihin vuoden 1964 jälkeen 13 kertaa, voittanut liigansa mestaruuden 9 kertaa ja World Series -mestaruuden neljästi (1967, 1982, 2006, 2011). Kaiken kaikkiaan joukkue on voittanut World Seriesin 11 kertaa ja selvinnyt siihen 19 kertaa (viimeksi 2013).
St. Louis Cardinalsin maskotti on "Fredbird", eräänlainen karrikatyyri kardinaalilinnusta.
Se (minisarja)
Se (It) on vuonna 1990 tehty minisarja. Se perustuu kirjailija Stephen Kingin samannimiseen teokseen. Minisarjan on ohjannut Tommy Lee Wallace. Se esitettiin kahdessa osassa, 18. marraskuuta ja 20. marraskuuta 1990 ABC-televisiokanavalla.
Elokuva on hyvin tunnettu teos erityisesti elokuvan pahiksen, Pennywise-klovnin takia, jota elokuvassa tulkitsee näyttelijä Tim Curry. Pennywise antoi uuden käsitteen koulrofobialle eli klovnikammolle, sillä monen 90-luvulla elokuvan nähneistä väitetään saaneen traumoja kyseisestä hahmosta ja moni onkin sanonut Pennywisen olevan yksi pelottavimmista elokuvissa esiintyvistä fiktiivisistä hahmoista.
Juoni
Elokuva kertoo joukosta nuoria joille ilmestyy Pennywise-niminen demoni, usein ulkomuotonaan klovni. Pennywise toteuttaa nuorten pahimmat pelot. Lähes toivonsa menettäneet 7 nuorta tekevät suunnitelman tämän ilkeän klovnin tuhoamiseksi ja päättävät toimia tehdäkseen lopun Sen ilkeistä teoista.
30 vuotta myöhemmin ainut seitsikosta Derryyn jäänyt huomaa yhteyksiä katoamisien ja kuolemien välillä ja on siten varma että Se on palannut. Hän päättää muistuttaa muita seitsikon jäseniä 30 vuoden takaisesta sopimuksesta, jonka he antoivat mikäli Se palaisi.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano valittaa pitkän minisarjan latistuvan loppua kohti ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Vuoden 2017 ja 2019 elokuvasovitusten, Se ja Se: Toinen luku elokuvien ohjaaja Andrés Muschietti on ilmaissut Variety-lehden haastattelussa, ettei arvosta lainkaan vuoden 1990 minisarjaa ja määrittelee sitä muutenkin "vesitetyksi Stephen Kingiksi", joka ei palvele kirjaa riittävän hyvin.
Bourne (joki Wiltshiressä)
Joessa tehtiin rakennustöitä 1950-luvulla, ja siitä lähtien siinä on ollut vettä vain talvisaikaan (marraskuusta huhtikuuhun), joinakin vuosina joki on täynnä vain muutamia viikkoja. Sateisina vuosina joki saattaa tulvia pahasti. Huomattavia tulvavahinkoja tuli vuosina 2000 ja 2003.
Laurence Cummings
Laurence Cummings (s. 1968 Birmingham) on brittiläinen kapellimestari, cembalisti, urkuri ja musiikintutkija.
Cummings opiskeli Solihull Schoolissa, Christ Churchissa (Oxford) ja Royal College of Musicissa. Hän on johtanut usein sekä periodi- että modernein soittimin tehtyjä konserttiesityksiä. Hänen johtamiaan orkestereita ovat olleet muiden muassa Orchestra of the Age of Enlightenment, The English Concert, Liverpoolin kuninkaalliset filharmonikot, Britten Sinfonia, Yhdysvaltain kansallisorkesteri, Jerusalemin sinfoniaorkesteri ja Zürichin kamariorkesteri. Yhdysvaltain-debyyttinsä Cummings teki esiintymällä Bostonin Handel and Haydn Societyn kanssa. Hän on esiintynyt continuo-soittajana myös Les Arts Florissantsissa, The Sixteenissä ja Gabrieli Consortissa. Oopperatuotantoja Cummings on johtanut muun muassa English National Operassa, Glyndebournen oopperafestivaalilla, Zürichin oopperassa, Göteborgin oopperassa, Théâtre du Châtelet'ssa ja Lyonin oopperassa.
Jaakko Pajula
Jaakko Ilmari Pajula (9. elokuuta 1928 Helsinki – 24. tammikuuta 2012 ) oli Kansaneläkelaitoksen (Kela) pääjohtaja. Hän tuli Kelan palvelukseen lakimieheksi 1955 ja yleni urallaan lopulta pääjohtajaksi, jota tehtävää hän hoiti 1971–1993. Vuonna 1963 säädettyä ja syyskuussa 1964 voimaan tullutta sairausvakuutuslakia (364/4.7.1963) pidetään yleisesti Pajulan kirjoittamana.
Pajula kirjoitti ylioppilaaksi Turun Lyseosta 1948 ja valmistui lainopin kandidaatiksi Helsingin yliopistossa 1953. Vuonna 1955 hänestä tuli Kelan eläkeasiainosaston ylimääräinen sihteeri. Suoritettuaan asevelvollisuuden ja auskultoituaan Valkealan tuomiokunnassa varatuomarin arvoa varten Pajula oli jonkin aikaa Maatalousministeriön asutusasiainosastossa esittelijänä. Lakitieteen lisensiaatiksi hän valmistui 1962.
Laurence Cummings
Cummings on tehnyt levytyksiä muiden muassa Naxokselle, BIS:lle, Sony BMG:lle, Harmonia Mundille ja Chandokselle.
Jaakko Pajula
Vuonna 1957 Pajula palasi Kansaneläkelaitoksen palvelukseen eläkeosastoon. Hän työskenteli muun muassa Kelan lisätyn hallituksen eläkejaoston esittelijänä ja oikeudellisesti tärkeiden kysymysten valmistelijana Kelan sihteeristössä.
Pajula oli myös Keskustapuolueesta valittuna Turun kaupunginvaltuutetuksi.
Adrie Koster
Adrie Koster (s. 18. marraskuuta 1954) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura pelaajana
Koster pelasi oikeana laitahyökkääjänä Rodassa ja PSV Eindhovenissa. Hänen uransa ei ollut erityisen menestyksekäs ja hän pelasi viimeisen ottelunsa lokakuussa 1983. Alankomaiden maajoukkueessa Koster pelasi vuonna 1978 kolme maaottelua tekemättä maaleja.
Ura valmentajana
Vuonna 1985 FC Eindhovenin apuvalmentajana valmennusuransa aloittanut Koster on sittemmin valmentanut lukuisissa alankomaalaisseuroissa. Kauden 2006–2007 jälkeen hän jätti RKC Waalwijkin päävalmentajan tehtävät seuran pudottua Eredivisiestä ja siirtyi AFC Ajaxin organisaatioon nuorisovalmentajaksi.
Lokakuussa 2007 Koster nousi Ajaxin päävalmentajaksi, kun Henk ten Cate siirtyi Chelsean organisaatioon apulaisvalmentajaksi. Koster toimi päävalmentajana kauden loppuun onnistumatta johdattamaan Ajaxia minkään kilpailun voittoon. Kauden päätteeksi hän teki tilaa Marco van Bastenille ja siirtyi AFC Ajaxin II-joukkueen valmentajaksi.
Huhtikuussa 2009 Koster siirtyi belgialaisseura Club Bruggen päävalmentajaksi. Helmikuussa 2010 Koster allekirjoitti jatkosopimuksen vuoteen 2011. Koster sai potkut tehtävästään marraskuussa 2011 joukkueen pudottua Belgian cupista ja seuran ollessa liigassa neljäntenä.
Huhtikuussa 2012 Koster allekirjoitti kahden kauden mittaisen sopimuksen KFC Germinal Beerschotin kanssa. Koster sai potkut jo marraskuun lopussa 2012, kun seura oli juuttunut syyskaudella liigan putoamiskamppailuun.
Kesäkuussa 2013 hänestä tuli tunisialaisseura Club Africainin päävalmentaja. Joukkueen menestys ei tyydyttänyt seurajohtoa ja Koster sai potkut tammikuussa 2014.
Syyskuussa 2015 Kosterista tuli osa Bert van Marwijkin valmennustiimiä Saudi-Arabian jalkapallomaajoukkueeseen. Alankomaalaistiimi luotsasi Saudi-Arabian MM-lopputurnaukseen 2018, mutta he saivat potkut syyskuussa 2017.
Huhtikuussa 2018 Koster allekirjoitti sopimuksen Eredivisien Willem II:n kanssa. Hän aloittaa seuran päävalmentajana heinäkuussa. Kosterin johdolla Willem II sijoittui kaudella 2018/19 Eredivisiessä sijalle 10 ja eteni Alankomaiden cupin loppuotteluun. Finaalissa joukkue hävisi AFC Ajaxille 4–0. Finaalitappio oli Kosterin uran toinen. Kaudella 2019/20 Willem II oli liigassa viidentenä, kun sarja keskeytettiin ja myöhemmin peruttiin kokonaan koronapandemian vuoksi. Sijoitus jäi voimaan ja se oli Willem II:n seurahistorian paras pääsarjasijoitus sitten kauden 1998/1999. Kaudella 2020/21 Willem II vajosi Eredivisien putoamiskamppailuun ja seurajohto erotti Kosterin tehtävistään tammikuussa 2021.
Highveld
Highveld on Etelä-Afrikassa sijaitseva, noin Belgian kokoinen ylänkö. Highveld sisältää Gautengin- itä- ja Mpumalangan-provinssin eteläosat Johannesburgin kaupungista Swazimaan rajalle. Highveldin alueella sijaitsee rikkaita kulta- ja muita mineraaliesiintymiä. Sen alueella asuu noin 4 miljoonaa ihmistä.
ECDL
ECDL eli European Computer Driving Licence on kansainvälinen it-perusosaamisen tutkinto, joka on tarkoitettu kaikille.
ECDL perustuu suomalaiseen Tietokoneen ajokortti -tutkintoon, joka otettiin käyttöön vuonna 1994. Jo seuraavana vuonna 1995 Council of European Professional Informatics Societies (CEPIS) käynnisti Euroopan komission tukemana hankkeen, jonka tehtävänä oli selvittää, kuinka kehittää IT-perusosaamisen tasoa aikuisväestön keskuudessa kaikkialla Euroopassa.
Varsin pian tämän jälkeen käynnistettiin pilottitestaustoiminta ja suomalaisen ajokortin pohjalta kehitettiin uudet tutkintovaatimukset ja tehtäväpankki. Vuonna 1996 ajokortin oikeudet myytiin ECDL Foundation Limited -järjestölle.
Ensimmäiset ECDL-tutkinnot suoritettiin Ruotsissa elokuussa 1996. Suomessa ECDL-tutkintojärjestelmä otettiin käyttöön syksyllä 2001.
ECDL-tutkinnon on suorittanut jo yli viisitoista miljoonaa ihmistä maailmassa. Tutkinnon voi suorittaa 148 maassa 41 eri kielellä. Suomessa tutkintoja voi suorittaa suomeksi, ruotsiksi, englanniksi ja venäjäksi.
Suomessa ECDL-tutkintoja hallinnoi ECDL Finland Oy.
Aleknagik
Aleknagik on kaupunki Alaskan lounaisrannikolla. Se on saanut nimensä läheisen Aleknagikin järven mukaan. Jupikkien kielellä aleknagik tarkoittaa "väärää tietä kotiin".
Vuoden väestönlaskennassa Aleknagikissa asui 221 ihmistä. Näistä 81,90 % edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.
1800-luvun lopulla Aleknagikissa ja lähikylissä asui noin 200 ihmistä. Vuosien 1918-1919 influenssaepidemia tappoi suurimman osan kylien asukkaista. Muutamat henkiin jääneet muuttivat alueelta. 1920-luvulla entiset asukkaat alkoivat palata alueelle ja vuonna 1931 Aleknagikissa asui 30 ihmistä.
Noin kaksi kilometriä itään kylästä on Aleknagikin lentokenttä (FAA-tunnus 5A8).
Köyhyysraja
thumb|400px|Köyhyysrajan alapuolella elävien osuus maan väestöstä. Köyhyysraja tarkoittaa hyvinvointiyhteiskunnan kansalaisen tulotasoa, jonka alapuolella ihmisen katsotaan olevan köyhä.
Köyhyyttä voi mitata suhteellisesti tai absoluuttisesti. Suhteellinen mittaustapa, joka on yleisesti käytössä mm. Euroopassa, mittaa köyhän väestönosan tulotasoa verrattuna muuhun väestöön. Absoluuttinen mittaustapa, jota suositaan esimerkiksi Yhdysvalloissa, mittaa esimerkiksi ruokakorin avulla henkilön toimeentuloa. OECD mittaa köyhyyttä siten, että tulojen ollessa alle 50% mediaanitulosta ihminen on köyhä. Näin ollessa köyhyys on yleistä esimerkiksi Yhdysvalloissa ja harvinaisempaa Pohjoismaissa.
Euroopan komission käyttämä köyhyysraja on 60 prosenttia mediaanitulosta eli ihmistä pidetään köyhänä, jos hänen nettotulonsa ovat alle 60 prosenttia keskimmäisen tulonsaajan nettotuloista. Vuonna 2017 Suomen koko väestön mediaanitulo oli 24 580 euroa vuodessa eli n. 2 048 euroa kuukaudessa, joten pienituloisuusraja oli 14 750 euroa vuodessa eli n. 1 229 euroa kuukaudessa. Rajan alapuolelle jäi tuona vuonna 654 000 henkilöä eli 12,1 % väestöstä.
Pienituloisten osuus Suomen väestöstä oli pienimmillään vuonna 1993, jolloin vain 7,2 % väestöstä oli pienituloisia. Köyhyysrajan alapuolella elävien henkilöiden määrä lähes kaksinkertaistui n. vuosina 1999–2009 ja oli vuonna 2009 jo 700 000 henkeä. Osuus saavutti huippunsa 13,9 % vuonna 2008. Sittemmin köyhien määrä on jälleen vähentynyt.
Köyhyyden määrittelyssä väestö jaetaan usein myös kymmenyksiin eli desiileihin tulotason mukaan. Silloin puhutaan tulotasoltaan alimmasta ja ylimmästä kymmenyksestä eli väestön kymmenestä köyhimmästä ja rikkaimmasta prosentista. Näiden kymmenysten tulojen osuus koko kansan tuloihin verrattuna kertoo tulojakautuman tasaisuudesta tai eriarvoisuudesta.
Maailmanpankki mittaa köyhyyttä julkaisemalla tilastoja alle yhdellä Yhdysvaltain dollarilla päivässä elävistä henkilöistä (nykyään 1,9$). Tällaiset tulotasot ovat yleisiä kehitysmaissa. Tilastoa on laajennettu myös kahteen ja neljään dollariin päivässä. Maailmanpankin mukaan kymmenes elää yhä äärimmäisessä köyhyydessä.
Jäänmurtaja Apu (1899)
Jäänmurtaja Apu oli kautta aikojen pienin Suomen merenkulkuviranomaisten omistama jäänmurtaja.
Alkuperä
Aluksen rakennutti vuonna 1899 Saksassa, Kielin Howaldtswerke -telakalla turkulaisten laivanvarustajien muodostama ryhmittymä. Turun sataman liikennetehoa haluttiin nostaa muuttamalla se ympärivuotiseksi, eivätkä tuolloin vähälukuiset valtion jäänmurtajat ehtineet paikalle kuin satunnaisesti.
Uusi alus sai nimen Avance. Se oli vain 900 tonnin uppoamainen, 24 metriä pitkä, 10,8 metriä leveä ja syväykseltään 2,6 metrin alus. Pääkoneena oli 1500 hevosvoiman höyrykone, ja höyrykattiloiden polttoaineena hiili. Miehistöä oli kaikkiaan 33 henkeä. Alukseen asennettiin perinteinen ns. lusikkakeula, jollainen oli myös ensimmäisessä valtion jäänmurtaja Murtajassa. Keulan kulmaa oli kuitenkin loivennettu, mistä johtuen alus oli helpoissa jääoloissa hiukan Murtajaa parempi jäänmurto-ominaisuuksiltaan. Aluksessa oli ajan tavan mukaan myös purjeet, jotka poistettiin peruskorjauksessa 1920-luvulla.
Turun kaupunki ostaa aluksen
Vuonna 1909 Turun kaupunki lunasti aluksen omakseen. Aiemmat omistajat totesivat ylläpidon käyvän turhan rasittavaksi saatuun hyötyyn nähden, ja koska kaupungilla oli varaa ylläpitoon, kauppa syntyi helposti. Nimi ja henkilöstö pysyivät ennallaan; itse asiassa henkilöstön asema jopa parani, koska heistä tuli nyt kaupungin virkamiehiä.
Pakko-otto ja kovia kohtaloita
Vuonna 1914 alkanut Ensimmäinen maailmansota muutti Avancen kohtaloa olennaisesti. Venäjän viranomaiset pakko-ottivat aluksen ja käyttivät sitä mm. veden kuljettamiseen sotalaivoille. Aluksen nimi maalattiin nyt kyrillisin kirjaimin. Kuten kaikki sotalaivat, myös Avance oli talviajat maalattu kalkkivärillä valkoiseksi.
Vallankumousvuonna 1918 Avance kulkeutui Suomesta pakenevien venäläisten mukana Pietariin, jonne se jäi kolmeksi vuodeksi. Alus palautettiin suomalaisille, kun Kotkassa takavarikoitu venäläinen jäänmurtaja Silats (Suomessa talven 1919 ajan Ilmarinen) luovutettiin takaisin venäläisille.
Merenkulkulaitoksen haltuun
Avance palautettiin surkeassa kunnossa syksyllä 1922. Turun kaupunki ei halunnut sitä vaivoikseen, mutta romuttaakaan ei alusta haluttu. Lopulta vuonna 1923 valtio osti aluksen ja se telakoitiin. Peruskunnostuksen jälkeen alus sai uuden nimen, Apu.
Käytöstä poistaminen ja romutus
Tämä merenkulkuviranomaisten kautta aikojen pienin jäänmurtaja ehti palvella valtiota 36 vuotta. Se oli loppuun asti hiilipolttoinen, eikä siihen edes suunniteltu asennettavan tuhkaejektoria.
Lopulta kesällä 1959 alus poistettiin käytöstä ja romutettiin.
Allakaket
Allakaket on kaupunki Alaskassa. Vuoden väestönlaskennassa siellä asui 97 ihmistä. Näistä 95,88 % edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.
Helena Anhava
Ruth Helena Anhava (o.s. Pohjanpää, 24. lokakuuta 1925 Helsinki – 24. marraskuuta 2018 Helsinki ) oli suomalainen runoilija, kirjailija ja suomentaja.
Anhava valmistui ylioppilaaksi vuonna 1944 ja suoritti kirjastotutkinnon vuonna 1952. Hän työskenteli WSOY:n kustannusvirkailijana vuosina 1947–1952. Vuodesta 1952 hän oli suomentaja.
Anhavan esikoisrunokokoelma Murheellisen kuullen on puhuttava hiljaa ilmestyi vuonna 1971. Jo sitä ennen hän oli ollut mukana novelliantologiassa Seitsemän novellia vuonna 1968. Runojen lisäksi hän julkaisi aforismeja, novellikokoelmia, lastenkirjan sekä kuunnelmia. Hän suomensi romaaneja, näytelmiä, kuunnelmia, lasten- ja nuortenkirjoja sekä lyriikkaa. Anhava toimitti myös oppikirjoja, antologioita ja runokokoelmia.
Anhavan runoja on käännetty ruotsiksi, norjaksi ja viroksi. Hän sai muun muassa valtion kirjallisuuspalkinnon 1980, Suomen Kirjailijaliiton tunnustuspalkinnon 1994 ja Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinnon 1997 sekä Samuli Paronen -palkinnon 2006.
Anhavan isä oli runoilija, teologi ja opettaja Lauri Pohjanpää ja aviomies runoilija, suomentaja ja kirjallisuusvaikuttaja Tuomas Anhava. Suomentaja, esseisti, kustannustoimittaja Martti Anhava on yksi Helena ja Tuomas Anhavan neljästä lapsesta.
Anhava on haudattu miehensä Tuomaksen viereen Hietaniemen hautausmaalle.
Fred Børre Lundberg
pienoiskuva|Fred Børre Lundberg vuonna 1991 Val di Fiemmessä.
Yhdistetyn maailmancupin kokonaiskilpailun Lundberg voitti kaudella 1990–1991. Samana vuonna Val di Fiemmen MM-hiihdoissa hän voitti maailmanmestaruuden yhdistetyn henkilökohtaisessa kilpailussa. 1992 Albertvillen olympialaisissa Lundberg voitti joukkuekilpailun hopeaa yhdessä Trond Einar Eldenin ja Knut Tore Apelandin kanssa. Joukkuehopeaa hän saavutti myös 1993 Falunin MM-hiihdoissa.
1994 Lillehammerin olympialaisissa Lundberg voitti henkilökohtaisen kilpailun kultaa ja joukkuekilpailun hopeaa Apelandin ja Bjarte Engen Vikin kanssa. 1995 Thunder Bayn MM-kisoissa hän voitti henkilökohtaisen kilpailun ja saavutti joukkuekilpailun hopeaa Apelandin, Vikin ja Halldor Skårdin kanssa. Samojen miesten kanssa Lundberg voitti joukkuekilpailun kultaa 1997 Trondheimin MM-kisoissa ja 1998 Naganon olympialaisissa. Vielä 1999 Ramsaun MM-hiihdoissa Lundberg saavutti joukkuehopeaa Vikin, Eldenin ja Kenneth Bråtenin kanssa.
Seuratasolla Lundberg edusti Bardu IL:ää.
Antero Svensson
thumb|150px|Antero Johannes Svensson Antero Johannes Svensson (30. marraskuuta 1892, Raisio – 26. huhtikuuta 1946, Helsinki) oli suomalainen jääkärikenraalimajuri ja Mannerheim-ristin ritari.
Perhe ja koulutus
Svenssonin vanhemmat olivat Hintsan kartanon omistajat Johan Alfred Svensson ja Alma Sofia Granström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Elna Mirjam Paasikallion kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1912 ja liittyi Varsinaissuomalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla vuosina 1912–1915. Sotilasoppia Svensson sai opintomatkaltaan Ranskaan Saumurin ratsuopistoon vuosina 1920–1921 ja käymällä Sotakorkeakoulun yleisen osaston vuosina 1924–1926.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoonan ratsuosasto Libaussa syksyllä 1917. Etualalla Luutnantti Sievert ja Zugführer Ljungberg. Svensson oli syksyllä 1915 jääkärivärvääjänä Turun seuduilla ja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 30. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota
Svensson saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi Uudenmaan rakuunarykmentin 3. eskadroonaan, josta tehtävästä hänet siirrettiin 20. huhtikuuta 1918 alkaen 1. eskadroonan päälliköksi. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Länkipohjassa, Tervaniemellä, Laitikkalassa, Pälkäneellä ja Vesilahdella sekä suoritti 24. – 25. maaliskuuta 1918 välisenä aikana laajoja partioretkiä Vuolijoelta Miehoilan kautta Hauholle ja eteni joukkoineen Viialan, Kylmäkosken, Urjalan ja Tammelan kautta Hämeenlinnaan.
Sisällissodan jälkeinen aika
Svensson palveli eskadroonanpäällikkönä Uudenmaan Rakuunarykmentissä 1918-1922. Ratsuväkiprikaatissa hän oli yleisesikuntaupseerina 1922-1923 ja esikuntapäällikkönä 1923-1924. Sotakorkeakoulun suorittamisen jälkeen hän toimi yleisesikunnassa toimistopäällikkönä 1926-1927. Sotakorkeakoulussa hän opetti sotahistoriaa ja strategiaa 1927-1930. Tämän jälkeen hänet sijoitettiin Suomen sotilasasiamieheksi Varsovaan, Prahaan ja Bukarestiin 1930-1933. Yleisesikunnan tilastollisen ja ulkomaan osastojen osastopäällikkönä Svensson oli 1933-1937. Karjalan kaartin rykmenttiä hän komensi 1937-1939.
Talvi- ja jatkosota
Talvisodan syttyessä hän oli suojajoukkoihin kuuluvan 2. prikaatin komentaja. Hänet siirrettiin 2. helmikuuta 1940 12. divisioonan komentajaksi. Välirauhan aikana hän komensi Savo-Karjalan sotilaslääniä.
Jatkosodan liikekannallepanossa hän sai 17. kesäkuuta 1941 komentoonsa 7. divisioonan. Svenssonin divisioona oli osa Karjalan armeija, joka hyökkäsi Laatokan pohjoispuolella. Sortavalan valtauksesta eversti Svensson nimitettiin 16. elokuuta 1941 Mannerheim-ristin ritariksi numero 5. Toimiessaan tilapäisesti VI armeijakunnan komentajana hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 18. joulukuuta 1941. Svensson oli 7. divisioonan komentaja 1. elokuuta 1943 saakka, jolloin hän siirtyi komentamaan V armeijakuntaa sen lakkauttamiseen 5. joulukuuta 1944 saakka. Sodan jälkeen Svensson komensi Kevyttä prikaatia 1944-1946.
Antero Svenssonin sisarenpoika on pitkäaikainen Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusjärjestön (MTK) puheenjohtaja, ulkoministeri Heikki Haavisto.
Robert O. Mendelsohn
Robert O. Mendelsohn (s. 1952 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ympäristöekonomisti.
Hän on merkittävä henkilö maapallon lämpenemiseen liittyvissä taloudellisissa kysymyksissä. Hän on esimerkiksi ollut tekemässä ensimmäistä Kööpenhaminan konsensus -raporttia.
Hänellä on professuuri Yalen yliopistossa.
Ubikinoni
Ubikinoni eli koentsyymi Q10 (CoQ10) tai ubidekarenoni on 1,4-bentsokinonin johdannainen. Siinä 2,3-dimetoksi-5-metyyli-1,4-bentsokinoni, jossa on kymmenen isopreenin trans-isoprenoidiketju. Bentsokinonin karbonyylit voivat pelkistyä, joten ubikinonilla on kaksi pelkistynyttä muotoa: ubikinoli (CoQ10H2) ja semikinoni (CoQ10H•), joka on radikaali. Synteettisissä muodoissa voi olla myös cis-sidoksia.
Ubikinonia ja ubikinolia myydään Suomessa ja monissa muissa maissa lisäravintoaineena. Suomessa sitä ei käytetä lääkkeenä.
Kemia
Ubikinoni on oranssi jauhe. Se on hajuton ja mauton. Se on rasvaliukoinen ja liukenee erittäin hyvin dodekaaniin, kloroformiin ja bentseeniin. 20 °C:ssa se liukenee asetoniin, (35 g/l) heikosti etanoliin (5 g/l) ja on liukenematon veteen, 1,4-butaanidioliin ja formamidiin.
Ubikinoni voi hajota hapen, UV-säteilyn tai korkean lämpötilan vaikutuksesta. Se ei ole kovin vakaa esimerkiksi noin 46 °C:ssa.
Toiminta eliöissä
pienoiskuva|Ubikinoni vastaanottaa kaksi elektronia (e–) ja protonia (H+) muuntuen ubikinoliksi. Ubikinoni on välttämätön osa adenosiinitrifosfaatin (ATP) tuottoa eläinten mitokondrioissa. Niissä ubikinoni on osa elektroninsiirtoketjua. Reaktiossa ubikinoni vastaanottaa kaksi elektronia joko sukkinaattidehydrogenaasilta tai NADH-dehydrogenaasilta ottaen samalla vastaan kaksi protonia mitokondrion matriksin sisältä. Reaktiossa ubikinoni muuntuu ubikinoliksi. Ubikinoli siirtää elektronit sytokromi bc1-kompleksille luovuttaen protonit mitokondrion ulkopuolelle hapettuen siten takaisin ubikinoniksi.
Ubikinonia ja ubikinolia on useissa lipidikalvoissa, kuten solujen lipidikalvoissa, veren lipoproteiineissa ja liposomeissa. Eläinsoluissa se on lähinnä ubikinolin muodossa. Ubikinoli toimii niissä lipidejä suojaavana hapettumisenestoaineena elektroneja ja protoneja luovuttaen joko suoraan tai epäsuoraan. Suoraan toimiessaan se neutraloi lähinnä lipidien peroksyyliradikaaleja. Epäsuoraan toimiessaan se neutraloi α-tokoferolin ja askorbaatin radikaaleja, jotka voivat neutraloiduttuaan taas toimia hapettumisenestoaineina. Neutraloinnissa ubikinoli hapettuu semikinoniradikaaliksi, joka voi hapettua edelleen ubikinoniksi. Ubikinoni ja semikinoni pelkistyvät takaisin ubikinoliksi lähinnä eri NAD(H)-dehydrogenaasien avulla.
Ubikinonin isoprenoidiketjun pituus vaihtelee eliölajeittain. Ihmiskehossa on lähinnä ubikinonia (CoQ10), mutta muilla nisäkkäillä yleisin muoto voi lajista riippuen olla yhdeksän isopreenin CoQ9. Rotilla tämä on yleisin. Se on yleisin myös Caenorhabditis elegans -madolla. Leivinhiivalla isopreenejä taas on 6 (CoQ6).
Puutos
Ubikinonin puutokset jaetaan kahteen joukkoon: ensisijaisiin ja toissijaisiin. Ensisijaiset johtuvat ubikinonin tuottoon suoraan osallistuvien geenien mutaatioista ja ne ovat äärimmäisen harvinaisia. Oireet ilmenevät usein jo vauvana. Oireet voivat olla vakavia, mutta ne riippuvat mutaatiosta. Oireina voi olla muun muassa ataksia, munuaisten vajaatoiminta tai erilaiset enkefalopatiat ja lihasongelmat.
Toissijaiset puutokset ovat yleisempiä ja ne johtuvat mistä tahansa muusta syystä kuin suorista ubikinonin tuottoon osallisten geenien mutaatioista. Toissijaiset puutokset liittyvät usein elektroninsiirtoketjuun vaikuttaviin mitokondriosairauksiin, jotka johtuvat tuman tai mitokondrion DNA:n mutaatioista. Esimerkkejä toissijaisesta puutoksesta ovat Kearns-Sayre-syndrooma ja Leberin tauti.
Ensisijaisia puutoksia voidaan pyrkiä hoitamaan ubikinonilla, mutta hoidon teho voi olla huono, vaikka tila olisi todettu jo varhaisessa vaiheessa. Taas esimerkiksi Leberin tautiin on kehitetty ubikinonin tapaan hapettumisenestoaineena toimiva idebenanoni. Se on hyväksytty EU:ssa lääkkeeksi Leberin taudin hoitoon.
Biosynteesi
Ihmisillä ubikinonin kinoni muodostuu normaalisti tyrosiinista tai fenyylialaniinista monivaiheisella synteesireitillä. Vaihtoehtoisesti kinoni voi olla peräisin tietyistä fenoleista tai polyfenoleista, kuten p-kumaarihaposta tai vanilliinihaposta. Isoprenoidiketju muodostuu mevalonaattia tuottavan reitin kautta. Esimerkiksi leivinhiivalla synteesi etenee samantapaisesti, mutta se voi tuottaa kinonin pienemmistä aineista korismaatin kautta tai vaihtoehtoisesti 4-aminobentsoehaposta.
Lisäravinteena
pienoiskuva|Ubikinoni-lisäravinne. Ubikinonia ja ubikinolia myydään lisäravintoaineena monissa maissa, myös Suomessa.
Lisäravinteissa ubikinonia tai ubikinonia voi olla esimerkiksi 5–150 milligrammaa (mg) ja ne ovat usein kapseleissa liuotettuina rasvaliukoiseen nesteeseen, kuten ruokaöljyihin, tai tablettien muodossa. Lisäravinteiden todelliset pitoisuudet voivat kuitenkin vaihdella ja niissä voi olla myös paljon vähemmän ubikinonia tai ubikinolia, kuin mitä pakkauksessa on ilmoitettu.
Ihmiset sietävät ubikinonia hyvin ja jopa 3 600 mg päivittäisiä annoksia on käytetty ilman merkittäviä haittoja.
Terveysvaikutukset
Statiinien käyttö alentaa kehon ubikinonipitoisuuksia estämällä HMG-CoA-reduktaasia. Tämä on osa synteesireittiä, joka johtaa ubikinonin tuottoon vaaditun mevalonaatin muodostumiseen. Statiinien yleisimpiin sivuvaikutuksiin lukeutuvat lihaskivut ja muut lihasongelmat. Ongelmien ja ubikinonipitoisuuden laskun on teoretisoitu liittyvän toisiinsa, mutta todistamattomalla tavalla. Ubikinonin käyttöä statiinien sivuvaikutusten vähentämiseksi on siksi tutkittu. 2018 tehdyn meta-analyysin mukaan lihasongelmat voivat vähentyä päivittäisin 100–600 mg ubikinoniannoksin suhteessa lumelääkkeeseen. Analyysi ei ollut laaja: tutkimuksissa oli yhteensä 575 henkilöä, joista 281 sai lumelääkettä.
Ubikinonin vaikutusta myös sydämen vajaatoimintaan liittyvään kuolleisuuteen on tutkittu. 2017 tehdyssä meta-analyysissä tarkasteltiin sydämen vajaatoimintaa potevia, joista 904 sai ubikinonia ja 923 lumelääkettä henkilöä. Kuolleisuus oli 30–100 mg/vrk ubikinonia saavilla 31 % alempi (riskisuhde 0.69). Analyysi ei ollut laaja.
Francisco Guerau
Francisco Guerau (1649 – 1717/1722) oli espanjalainen säveltäjä, laulaja ja pappi. Hän syntyi Mallorcalla ja opiskeli vuodesta 1659 lähtien laulamista Madridissa. Guerau toimi laulunopettajana vuoteen 1701 saakka. Vuonna 1694 hän julkaisi Poema harmónicon, kokoelman kitaramusiikkia.
Ubikinoni
Terveysvaikutukset
Ikääntyessä ubikinonipitoisuudet alenevat. Seleenin saanti voi olla tietyissä maissa myös vähäistä. Näiden vaikutusta on tutkittu muun muassa eräässä yksittäistutkimuksessa, jossa 443:sta keskimäärin 78-vuotiaasta 221 sai 200 µg/vrk seleeniä ja 100 mg/vrk ubikinonia neljän vuoden ajan. Loput saivat lumelääkettä. 12 vuoden kuluttua tutkimuksen alusta seleeniä ja ubikinonia saaneilla havaittiin 9,7 % alempi kuolleisuus. Otanta oli pieni, eikä ole varmaa vaikuttiko seleeni, ubikinoni vai molemmat kuolleisuuteen.
Historia
1950 G. N. Festenstein eristi pienen määrän ubikinonia hevosen suolikudoksesta Englannin Liverpoolissa. Jatkotutkimuksissa ainetta kutsuttiin substanssi SA:ksi, sen havaittiin muun muassa olevan kinoni ja että sitä on useilla eläimillä monissa kudoksissa.
Vuosisadan maali
Vuosisadan maali (eng. Goal of the Century tai Greatest Goal in FIFA World Cup History) on arvonimi, joka myönnettiin 1900-luvulla pelattujen jalkapallon maailmanmestaruuskisojen lopputurnausten näyttävimmälle maalille. Voittaja valittiin FIFAn verkkosivulla järjestetyssä yleisöäänestyksessä vuoden 2002 lopputurnauksen yhteydessä.
Ubikinoni
Historia
1957 Frederick L. Crane ja kollegat eristävät Wisconsinin yliopistossa Madisonissa ubikinonia naudan sydämen mitokondriokalvoista ja osoittivat ubikinonin toimivan mitokondrioissa elektronien siirtäjänä. He havaitsivat pian aineen, jota he kutsuivat Q-275:ksi, olevan sama kuin Englannissa tutkittu aine. Myöhemmin samana vuonna aine nimettiin ubikinoniksi, sillä se oli kinoni ja sitä vaikutti olevan kaikissa eläinten kudoksissa (eng. ubiquitous, "kaikkialla oleva").
1958 Donald E. Wolf ja kollegat selvittivät aineen kemiallisen rakenteen Merckin laboratorioissa Rahwayssa Karl Folkersin alaisuudessa. Wisconsinin yliopiston tutkimusryhmään kuuluneet D. E. Green ja kollegat ehdottivat samana vuonna ubikinonin korvaavaksi nimeksi joko mitokinoni tai koentsyymi Q sen mitokondriotoimintojen takia.
1966 A. Mellors ja A. L. Tappel osoittivat Kalifornian yliopistossa ubikinonin toimivan soluissa hapettumisenestoaineena. Eritoten 1980-luvulle tultaessa ubikinoniin kohdistuvat kliiniset kokeet alkoivat yleistymään.
Vuosisadan maali
Voittaja
Äänestyksen voitti Diego Maradonan Argentiinalle tekemä voittomaali vuoden 1986 MM-kisojen puolivälierässä Englantia vastaan 22. kesäkuuta 1986. Maalin tekohetkellä Argentiina johti ottelua 1–0 Maradonan neljä minuuttia aiemmin tekemällä, myös klassikon asemaan nousseella Jumalan käsi -maalilla.
Ottelun 55. peliminuutilla Héctor Enrique syötti pallon Maradonalle Argentiinan omalla kenttäpuoliskolla. Maradona harhautti yhdellä käännöksellä Peter Reidin sekä Peter Beardsleyn ja lähti kuljettamaan palloa kohti Englannin kenttäpäätyä. Hän ohitti Terry Butcherin ja eteni rangaistusalueen tuntumaan, missä Terry Fenwick odotti Maradonan syöttävän keskellä seuranneelle Jorge Valdanolle. Maradona käytti Fenwickin virhearvion hyödykseen ja jatkoi läpiajoaan maalille kohti vastaan tulevaa Peter Shiltonia. Maradona kiersi vielä Shiltonin ja tuikkasi pallon maaliin samalla hetkellä, kun Butcher tavoitti hänet. Maradonan läpiajolle tuli mittaa 60 metriä ja kymmenessä sekunnissa hän ohitti siis neljä kenttäpelaajaa ja maalivahdin.
Argentiina voitti ottelun lopulta numeroin 2–1, eteni välieriin ja lopulta maailmanmestaruuteen.
Lopputulokset
Argentina v England (1986 FIFA World Cup)
Victorio Cieslinskas
Víctor ”Victorio” Cieslinskas Zinevicaite (27. lokakuuta 1922 Liettua – 19. kesäkuuta 2007) oli uruguaylainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Cieslinskas kuului Uruguayn maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952. Cieslinskas pelasi seitsemässä ottelussa tehden kaksi pistettä.
Cieslinskas pelasi Urugyayn maajoukkueessa myös edellisissä, Lontoon vuoden 1948 kesäolympialaisissa, joissa hän pelasi kahdessa ottelussa jääden pisteittä. Uruguayn joukkue sijoittui Lontoossa viidenneksi.
Ambler
Ambler on kaupunki Alaskassa. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 309. Näistä 84,79 % edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.
Bobby Sands
Robert Gerard "Bobby" Sands (, 9. maaliskuuta 1954 Newtownabbey, Pohjois-Irlanti – 5. toukokuuta 1981 Downin kreivikunta, Pohjois-Irlanti) oli Väliaikaisen IRA:n aktivisti, joka tuli kuuluisaksi vankeustuomionsa aikana vuonna 1981 yli kaksi kuukautta kestäneestä nälkälakostaan, jonka tarkoituksena oli vaatia IRA-vangeille poliittisen vangin statusta. Sands menehtyi nälkälakkonsa seurauksena Lisburnin kaupungin lähistöllä sijainneessa Mazen vankilassa. Sitä ennen hänet oli valittu Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin alahuoneen jäseneksi.
Kumu (taidemuseo)
thumb|[[Villu Jaanisoo, Seagull/Talking heads 2006. Teos on Kumun kokoelmassa.]] Kumu on Virossa, Tallinnan Kadriorgin puistossa sijaitseva taidemuseo. Kyseessä on Baltian suurin taidemuseo, joka on myös eräs koko Pohjois-Euroopan suurimmista. Kumu on yksi neljästä vuonna 1919 perustetun Viron taidemuseon museoyksiköstä ja toimii myös sen päärakennuksena.
Bobby Sands
Varhaiset vuodet
Katoliseen perheeseen syntynyt Sands kasvoi Belfastin esikaupunkeihin kuuluvassa protestanttienemmisöisessä Newtonabbeyssä. Hän joutui jo lapsena kokemaan protestanttien taholta syrjintää ja ahdistelua. Peruskoulun jälkeen Sands opiskeli rakennusalaa, mutta joutui jättämään työharjoittelupaikkansa Ulster Defence Association -järjestön jäseniltä saamiensa väkivaltaisten uhkausten vuoksi. Vuonna 1972 hänen vanhempiensa kotiin hyökättiin ja he joutuivat muuttamaan köyhälle katolisten asuinalueelle. Tapahtumien johdosta Sands päätti samana vuonna liittyä IRA:n jäseneksi.
Kumu (taidemuseo)
Museon nimi Kumu tulee viron kielen taidemuseota tarkoittavan sanan kirjaimista, "kunstimuuseum". Museon nimestä järjestettiin aikanaan yleisöäänestys, jolloin kyseinen nimi yleisön tahdosta valittiin.
Bobby Sands
Toiminta IRA:ssa
Sands pidätettiin ensimmäisen kerran jo lokakuussa 1972. Hän sai viiden vuoden tuomion neljän käsiaseen hallussapidosta ja vapautui huhtikuussa 1976. Samana syksynä Sandsiä syytettiin osallisuudesta pommi-iskuun ja ampumavälikohtaukseen, mutta todisteita tuomioon ei ollut. Yksi ampumatapauksessa käytetyistä aseista löydettiin kuitenkin myöhemmin Sandsin autosta, ja hänet tuomittiin 14 vuoden vankeusrangaistukseen. Vankilavuosinaan Sands innostui kirjoittamisesta. Hän kirjoitti runoja sekä artikkeleita IRA:n sanomalehteen.
Kumu (taidemuseo)
Museossa on pysyviä perusnäyttelyitä ja vaihtuvia näyttelyitä. Perusnäyttelyissä on esillä virolaista taidetta lähtien 1700-luvulta, Neuvostoliiton miehitysvallan aikaista (1941–1991) taidetta (sekä sosialistista realismia että non-konformistien taidetta) ja nykytaidetta. Vaihtuvat näyttelyt koostuvat sekä ulkomaisesta että virolaisesta modernista ja nykytaiteesta.
Bobby Sands
Nälkälakko, valinta parlamenttiin ja kuolema
Vuonna 1976 alkaneet vankien protestit laajenivat maaliskuussa 1981 nälkälakoksi, johon myös Sands osallistui. Huhtikuussa hänet valittiin parlamenttiin täytevaaleissa, jotka järjestettiin yhden alahuoneen jäsenen kuoltua sydänkohtaukseen. Pohjois-Irlannin työväenpuolueen luovuttua omasta ehdokkaastaan Sandsin hyväksi hän voitti noin tuhannella äänellä vastassaan olleen Ulster Unionist Partyn jäsenen. Sandsin valinnan jälkeen Britannian parlamentti sääti lain, joka esti yli vuoden mittaista vankeusrangaistusta kärsivien asettumisen ehdokkaaksi.