cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liuske
Liuskekivi oli Suomessa erityisen suosittua 1940−1950-luvuilla, jolloin sitä tuotiin myös Norjan Lapista.
Sedimenttikivilaji
pienoiskuva|[[Silttikivi|Silttikiveä Uudessa Etelä-Walesissä, Australiassa.]] pienoiskuva|Pala silttikiveä. Sedimenttikivilajit eli kerrostuneet kivilajit ovat jään, tuulen tai veden vaikutuksesta lajittunutta ja sedimentaatioaltaaseen kerrostunutta kivennäis- tai eloperäistä ainesta, joka sedimenttikerroksissa kasvavan paineen ja kohoavan lämpötilan johdosta aikojen kuluessa tiivistyy kiveksi. Savesta tulee savikiveä, hiekasta hiekkakiveä, kalkkiliejusta kerrostunutta kalkkikiveä ja turpeesta ja muusta kasvijätteestä kivihiiltä.
Sedimenttikivet muodostuvat sedimenttien eli irtaimien maalajien kovettuessa. Sedimenttejä syntyy, kun magmakivet, metamorfiset kivet tai vanhemmat sedimenttikivet rapautuvat ja kuluvat ja kun näin irronnut aines kulkeutuu ja kerrostuu uudelle paikalle. Sedimenttejä voi syntyä myös eloperäisen aineksen kerrostuessa sekä orgaanisen tai kemiallisen saostumisen tuloksena.
Öljy ja maakaasu ovat syntyneet meressä eläneiden kasvien ja eläinten muodostamasta sedimenttikivestä. Kasvi- ja eläinkudokset muuttuivat fysikaalisten ja kemiallisten prosessien seurauksena hiilivedyksi, josta raakaöljy ja maakaasu pääasiassa muodostuvat.
Sedimenttikivet jaetaan materiaalin luonteen ja kerrostumisprosessien perusteella kolmeen ryhmään:
Sedimenttikivien rakenteet voidaan jakaa
Useat näistä piirteistä kertovat kuljetusprosesseista ja sedimentaatioympäristöistä.
Sedimentaatio on aineksen kulutusta, kuljetusta ja kerrostumista. Kulutusprosesseja ovat rapautuminen ja eroosio.
Lahden kihlakunta
Lahden kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Asikkala, Hollola, Hämeenkoski, Kärkölä, Lahti, Nastola ja Padasjoki. Kihlakunta sijaitsi aluksi Hämeen läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä.
Saw IV
Juoni
Trevor ja Art heräävät kahlittuina niskastaan mekaaniseen laitteeseen. Trevorin silmät ja Artin suu ovat ommeltu kiinni, jotta he eivät voi kommunikoida toisilleen. Laite käynnistyy ja alkaa vetää miehiä toisiinsa, jolloin Trevor panikoituu ja hyökkää Artin kimppuun. Art joutuu tappamaan Trevorin ja vapauttaa itsensä.
Poliisit löytävät Allison Kerryn ruumiin, ja komisario Rigg vaipuu epätoivoon. Tutkiessaan murhaa FBI:n agentit Peter Strahm ja Lindsey Perez toteavat, että Jigsaw’lla täytyy olla Amanda Youngin lisäksi kolmas apulainen. Riggin kimppuun hyökätään hänen kotonaan, ja palatessaan tajuihinsa hän katsoo videonauhan, joka paljastaa Eric Matthews’n olevan elossa. Eric seisoo jääpalan päällä, ja kaulassaan hänellä on hirttoköyttä muistuttava metallinen panta. Mitä enemmän jäätä sulaa, sitä enemmän panta kaulan ympärillä kuristuu. Nauhalla näkyy myös komisario Mark Hoffman, joka on sidottu tuoliin Ericin viereen. Videonauhalla kerrotaan, että Ericillä ja Hoffmanilla on 90 minuuttia aikaa pelastaa itsensä. Rigg, jolla on pakonomainen tarve yrittää pelastaa muut, joutuu käymään läpi sarjan testejä, jotka opettavat hänelle, mitä ihmishengen pelastaminen todella tarkoittaa.
Rigg etenee koululle, jossa hän kohtaa avioparin kahlittuina toisiinsa. Mies – jota on syytetty perheväkivallasta – ja nainen ovat lävistetty nuolilla, ja naiselle oli annettu mahdollisuus vapauttaa itsensä repimällä nuolet irti niin, että prosessi tuhosi miehen elintärkeät sisäelimet ja vain haavoitti naista. Rigg löytää viimeisen vihjeen, joka paljastaa Ericin ja Hoffmanin sijainnin. Ennen lähtöään hän käynnistää palohälytyksen saadakseen koululle pelastushenkilökuntaa ja pelastaakseen naisen.
Vihjeiden perusteella myös Strahm löytää rakennuksen, jossa Eric ja Hoffman ovat vankina. Kyseessä on kuitenkin sama paikka, jossa Jeff Denlon tappoi Jigsaw’n hetkeä aiemmin. Itsepuolustukseksi Strahm ampuu aggressiivisen Jeffin. Rigg päätyy huoneelle, jossa Eric ja Hoffman ovat. Vankeja valvova Art yrittää varoittaa Riggiä ja Eric ampuu ovelle Artin antamalla revolverilla, mutta komisario ryntää huoneeseen ja laukaisee ansan, joka tappaa Ericin. Art selittää, ettei Rigg tajunnut Jigsaw’n testaavan häntä. Art ottaa laukustaan kasettinauhuria, mutta Rigg luulee miehen kaivavan asetta ja ampuu Artin. Nauhurilla Jigsaw toteaa, että Riggin kärsimättömyys maksoi Ericin hengen. Pian Rigg tajuaa, että Hoffman on Jigsaw’n apulainen. Hoffman sanoo pelin olevan ohi ja jättää haavoittuneen Riggin kuolemaan. Hoffman sulkee Jigsaw’n kuolinhuoneen ja jättää Strahmin lukkojen taakse. Jigsaw’lle aletaan tehdä ruumiinavausta. Hänen mahalaukustaan löytyy kasetti, jossa hän lupaa työnsä jatkuvan vielä kuolemansakin jälkeen.
Asakura
Asakura voi tarkoittaa seuraavia:
Kouvolan kihlakunta (1996)
Kouvolan kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Anjalankoski, Elimäki, Iitti, Jaala, Kouvola, Kuusankoski ja Valkeala. Kihlakunta sijaitsi aluksi Kymen läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä.
Tang Xuanzong
Xuanzong (, 8. syyskuuta 685 – 3. toukokuuta 762) oli Tang-dynastian 7. keisari, joka hallitsi vuosina 713–756. Hänen valtakauttaan väritti erityisesti An Lushanin kapina, josta alkoi Tang-dynastian kuihtuminen. Xuanzongia onkin syytetty tähän johtaneiden tapahtumien aiheuttajaksi. Hänen 43-vuotinen valtakautensa oli kuitenkin Tang-dynastian pisin. .
Tausta
Xuanzong syntyi vuonna 685 Luoyangin kaupungissa. Tuolloin Xuanzongin isä, Ruizong, oli virallisesti keisari, vaikkakin todellista valtaa käytti Xuanzongin isoäiti Wu Zetian. Xuanzongin syntymänimi oli Li Longji.
Kiinan keisarina
Xuanzongin noustessa keisariksi Tang-dynastian eli kultakauttaan ja maa tuotti runsaasti haluttua tavaraa maailman markkinoille. Keisari nimitti pääministerikseen Li Linfun, joka hyödynsi asemaansa ja puhdisti kaikki potentiaaliset kilpailijat, tutkinnon suorittaneet byrokraatit, hovista. Xuanzong oli tässä vaiheessa menettänyt kiinnostuksensa hallitsemiseen. . Lisäksi hän vietti suurimman osan ajastaan suosikkijalkavaimonsa Yang Guifein kanssa.
Hallitsijana Xuanzong oli suvaitsevainen sekä taolaisia että buddhalaisia kohtaan. Lisäksi hän taiteita ja perusti mm. musiikkiakatemian. .
An Lushanin kapina
Xuanzong myönsi An Lushanille ruhtinaan arvon ja luvan lyödä omia kolikoitaan, mikä todennäköisesti ruokki kenraalin kunnianhimoa entisestään. Kun An Lushan ajautui riitoihin Xuanzongin ministerin ja Yang Guifein serkku, Yang Guozhongin, kanssa An Lushan julistautui itse perustamansa Yan-dynastian keisariksi ja hyökkäsi Xuanzongin joukkoja vastaan. Xuanzongin kesti jonkin aikaa kerätä riittävän suuri armeija, joka loppujen lopuksi koostui läntisiltä rajamailta taisteluiden ja nopean marssin uuvuttamista joukoista. Kun nämä eivät kyenneet kukistamaan kapinaa välittömästi, teloitutti keisari komentajat, Feng Changqingin ja Gao Xianzhin. .
An Lushanin valloitettua Luoyangin keisarillinen perhe joutui pakenemaan länteen Chang'aniin. Xuanzongin kenraalit syyttivät Yangin perhettä kapinan alkamisesta. Tämä päättyi lopulta siihen, että keisari joutui määräämään Yang Guifein teloitettavaksi kuristamalla. Xuanzong ei koskaan toipunut tästä. .
Vallasta luopuminen ja viimeiset vuodet
Paetessaan An Lushanin joukkoja Xuanzong päätyi lopulta nykyisen Chengdun alueelle. Hänen poikansa ja kruununperijäksi nimetty Suzong puolestaan marssi pohjoiseen Lingzhouta kohti. Päästyään perille syksyllä 756 Suzongin neuvonantajat suostuttelivat tämän kaappaamaan vallan isältään, jolle myönnettiin titteli eläköitynyt keisari. Uusi keisari Suzong onnistui kokoamaan joukot, ja An Lushanin jouduttua salamurhan uhriksi, ja kukistamaan kapinan. .
Vallasta luovuttuaan Xuanzong oli edelleen kansalaisten arvostama ja väki polvistui edelleen hänen edessään. Suzong piti tätä kuitenkin epäilyttävänä ja järjesti lopulta ympärivuorokautisen valvonnan isänsä palatsin ympäristöön sekä vaihtoi tämän koko palvelusväen uuteen. Hän kuitenkin varmisti, että Xuanzongilla oli 100 kauneinta naista sekä ylenpalttisia herkkuja syödäkseen. Nämä eivät kuitenkaan nostattaneet entisen keisarin mielialaa, joka oli syvästi masentunut ja kroonisesti sairas. Hän kuoli 3. toukokuuta 762. .
Hämeenlinnan vaakuna
Hämeenlinnan vaakuna on Hämeenlinnan kaupungin virallinen tunnus.
Vaakuna perustuu 1600-luvun kaupunginsinettiin. Tunnus viittaa keskiajalla Vanajaveden äärelle rakennettuun Hämeen linnaan, jonka tuntumaan kaupunki vuonna 1639 perustettiin. Nykyisen vaakunan on vanhan, heraldisesti ongelmallisen vaakunan pohjalta suunnitellut Gustaf von Numers, ja se on vahvistettu 21. syyskuuta 1956.
Olennaisin ero uuden ja vanhan vaakunan välillä on väritys. Vanhassa vaakunassa oli hopeisella kilvellä sinisen aaltokoroisen hirren (Vanajavesi) päällä punainen linna ja sen yläpuolella kultaiset (eräissä versioissa punaiset) auringonkasvot. Linnan väri viittasi suoraan Hämeen linnan rakennusmateriaaliin, joka on punatiili. Numers selkeytti vaakunaa ja vaihtoi linnan ja kilven värit toisin päin. Vanajavettä symboloi nyt alareunan aaltokoro, ja muurin kuvioinnin voi tulkita viittaavan linnan tiilirakenteeseen.
Crazy in Love
Crazy in Love voi viitata ainakin seuraaviin:
Punainen vaara (vuoden 1984 elokuva)
Elokuvassa Neuvostoliitto, Kuuba ja Nicaragua hyökkäävät sotilaallisesti Yhdysvaltoihin. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Coloradossa sijaitsevaan (todellisuudessa 1970-luvulla autioituneeseen) Calumetin pikkukaupunkiin. Päähenkilöitä ovat coloradolaisen lukion opiskelijat, jotka pakenevat valloittajia läheisille vuorille ja aloittavat sissisodan valloittajia vastaan.
Juoni
thumb|350px|right|Arvioitu kartta elokuvassa kuvatuista tapahtumista: Sininen: [[Yhdysvallat ja sen liittolaiset Kanada, Iso-Britannia ja Kiinan kansantasavalta. Punainen: Neuvostoliitto ja sen liittolaiset Kuuba ja Nicaragua. Vihreä: Länsi-Euroopan puolueettomat maat. Nuolet osoittavat hyökkäysreittejä, ja punaiset pisteet osoittavat ydinaseiden tuhoamia kaupunkeja, jotka ovat Washington (DC), Omaha (Nebraska), Kansas City (Missouri) ja Peking (Kiina).]] Elokuvan alun teksti kertoo sen tapahtumien taustatarinasta. Neuvostoliitossa on saatu heikoin viljasato 55 vuoteen. Puolassa pidetään työ- ja ruokamellakoita, jolloin neuvostojoukot hyökkäävät maahan. Kuuba ja Nicaragua saavuttavat tavoitteensa 500 000 miehen vahvuisista armeijoista, ja El Salvador ja Guatemala valloitetaan. Vihreät saavat parlamentin hallintaansa Länsi-Saksassa ja vaativat ydinaseiden poistamista Euroopan maaperältä. Meksiko vaipuu vallankumouksen pyörteisiin. Nato hajoaa ja Yhdysvallat jää yksin.
Eräänä syyskuisena päivänä pienessä Calumetin kylässä Coloradossa lukion pihalle laskeutuu Neuvostoliiton laskuvarjojoukkoja. Oppilaat ja opettaja menevät ikkunan luo tarkastelemaan, mitä pihalla oikein tapahtuu. Opettaja menee ulos yrittäen keskustella sotilaiden kanssa, mutta tulee ammutuksi. Sotilaat tulittavat koulua. Oppilaat säikähtävät tulitusta ja pakenevat koulusta. Calumetin keskustassa Kuuban ja Neuvostoliiton joukot ottavat kaupungin haltuunsa. Kuubalainen eversti Bella määrää KGB:n joukot hankkimaan paikallisesta urheilu- ja metsästysliikkeestä tiedot kaikista ampuma-aseita ostaneista henkilöistä.
Veljekset Jed ja Matt Eckert pakenevat ystävien kanssa syrjäseudulle vuoristoon. Matkalla vuoristoon he kohtaavat maantiellä neuvostoliittolaisten pysäytyspaikan, jota välttääkseen he ajavat karkuun. He pelastuvat yhdysvaltalaisen Bell UH-1 -helikopterin ansiosta, joka ilmaantuu paikalle tulittaen vihollista. Viikkoja myöhemmin Eckertin veljekset haluavat tietää, missä heidän isänsä on. He saavat tietää, että hänet on lähetetty aidatulle uudelleenkoulutusleirille. Yöllä veljekset menevät paikalle ja löytävät isänsä, joka on aidatun alueen sisällä. Isä kehottaa poikiaan kostamaan hänen kuolemansa.
Nuoret saavat myöhemmin kuulla Masoneilta, että he ovat kaukana rintamalinjan takana miehitetyssä Amerikassa. Robertin isä oli teloitettu, koska hänen kaupastaan puuttui tavaroita. Masonit lähettävät kaksi lastenlastaan, Tonin ja Erican, veljesten matkaan. Nuoret päättävät aloittaa aseellisen vastarinnan miehittäjiä vastaan. He ottavat ryhmälle nimekseen "Wolverines" (suom. Ahmat). Miehittäjät toteuttavat massateloituksia kostoksi nuorten käynnistämälle vastarintaliikkeelle. Jedin, Mattin ja Aardvarkin isä teloitetaan. Darylin isä, kaupunginjohtaja Bates, ryhtyy tekemään yhteistyötä miehittäjien kanssa ja yrittää miellyttää näitä.
Nuoriso löytää pudonneen yhdysvaltalaisen lentäjän, everstiluutnantti Andrew ”Andy” Tannerin, joka kertoo sodan tilanteesta. Lukuisat amerikkalaiset kaupungit oli tuhottu ydinaseilla, mukaan lukien pääkaupunki Washington (DC). Hyökkäykset oli tehty Alaskasta ja Meksikosta käsin. Merkittävä osa Yhdysvaltain maata oli valloitettu, mutta hyökkääjät oli saatu pysäytettyä Kalliovuorille ja Mississippijoelle. Yhdysvalloilla on liittolaisinaan Kiina, jonka väestöstä on kuollut satoja miljoonia Neuvostoliiton iskuissa, ja Iso-Britannia, jonka Tanner ei usko kestävän kauaakaan. Ydinlaskeumien pelossa osapuolet eivät uskalla käyttää enää ydinaseita.
Tanner auttaa nuoria toteuttamaan iskuja miehittäjiä vastaan. Heidän yrittäessään läpi etulinjasta, Tanner ja Aardvark kuolevat tankin tulituksessa.
KGB pakottaa Darylin nielemään jäljitinlaitteen, jonka avulla joukot pystyivät jäljittämään vastarintaliikkeen sijainnin. Nuoret selvittävät pian signaalin lähteen, joka johtaa Daryliin. Hän tunnustaa tekonsa ja pyytää armoa, mutta Robert teloittaa hänet, kuten myös neuvostoliittolaisen sotavangin.
Jäljelle jääneet Ahmat joutuvat yllätetyiksi ja Mi-24-helikopteri tulittaa heitä, jolloin Robert ja Toni kuolevat. Eckertin veljekset hyökkäävät Calumetin kaupungin keskustaan. Hyökkäyksessä veljekset haavoittuvat vakavasti. Eversti Bella kohtaa haavoittuneet veljekset, muttei kykene ampumaan heitä, vaan toivottaa hyvää matkaa. Eversti jää miettimään tappamisen mielekkyyttä. Veljekset pääsevät puistoon, jossa he olivat leikkineet lapsena ja he kuolevat saamiinsa vammoihin. Danny ja Erica selviävät hengissä taisteluista ja sodasta.
Elokuvan lopussa kuvataan patsasta, joka on pystytetty vastarintaliikkeen tekojen kunniaksi. Kiveen on kirjoitettu: "Kolmannen maailmansodan alkuvaiheissa, sissit – pääasiassa lapsia – kirjoittivat menettämiensä nimet tähän kiveen. He taistelivat täällä yksin ja antoivat henkensä, jotta 'tämä kansakunta ei tuhoutuisi maan päältä'".
Vastaanotto
Punainen vaara oli 20. eniten myynyt elokuva vuonna 1984. Elokuva tuli teattereihin 10. elokuuta 1984. Elokuvaa näytettiin yhteensä 1 822 elokuvateatterissa. Lipputuloja elokuva sai ensimmäisen viikonlopun aikana 8 230 381 dollaria ja kokonaisuudessaan 38 376 497 dollaria.
Elokuvan julkaisuaikaan National Coalition on Television Violence -järjestö kritisoi elokuvaa ankarasti sen väkivaltaisuudesta ja arvioi sen olevan maailman väkivaltaisin elokuva. Järjestön tuolloisen johtajan Thomas Radeckin mukaan Punaisessa vaarassa tapahtuu 134 väkivaltatekoa tunnissa.
Ampuma-aseiden omistusoikeutta puolustava Gun Owners of America -järjestö ilmoitti kunnioittavansa ohjaaja John Miliusin työtä, koska "elokuva dramaattisesti osoittaa perustuslain toisen lisäyksen tärkeyden tässä ajassa".
Rotten Tomatoes -elokuvasivustolla Punainen vaara on saanut 46 prosentin arvosanan perustuen 24 kriitikon näkemykseen.
Myöhempi vastaanotto
National Review Online sijoitti Punainen vaara -elokuvan 15. sijalle luettelossa parhaimmista konservatiivisista elokuvista.
DOREMIdan
DOREMIdan ( ドレミ團 ) on japanilainen Visual kei -yhtye. Heillä on erityisen värikkäät ja näyttävät esiintymisasut.
Nimi tulee The Beatlesin kappaleesta "Don't let me down", joka japanilaisesti äännettynä kuulostaa sanalta "doremidan".
Loviisan kihlakunta
Loviisan kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Lapinjärvi, Liljendal, Loviisa, Pernaja ja Ruotsinpyhtää. Kihlakunta sijaitsi aluksi Uudenmaan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä.
The Mamas & the Papas
The Mamas & the Papas (ensilevyn kannessa The Mama’s and the Papa’s) oli yhdysvaltalainen nelihenkinen lauluyhtye, joka levytti ja esiintyi vuosina 1965–1968 sekä 1971–1972. The Mamas & the Papas julkaisi viisi albumia ja saavutti yksitoista Yhdysvaltain TOP 40 -hittiä. Yhtyeen tunnetuimpia ja menestyneimpiä kappaleita ovat "California Dreamin’", "Monday, Monday" ja "Dedicated to the One I Love".
Historia
Yhtyeen johtohahmo oli vuonna 1935 syntynyt John Phillips, jonka varhaisia yhtyeitä olivat The Smoothies ja The Journeyman. Jälkimmäisen hajottua Phillips perusti The New Journeymanin, jonka yksi jäsenistä oli nuori laulaja-malli Michelle Gilliam, josta tuli Phillipsin vaimo. Cass Elliot oli Baltimoressa syntynyt laulaja, joka saavutti paikallista menestystä New Yorkissa yhtyeessä The Big 3. Tästä yhtyeestä muodostui The Mugwumps, jonka jäsenenä Elliotin lisäksi oli muun muassa Denny Doherty. Doherty esiintyi muutamilla The New Journeymanin keikoilla vuoden 1964 lopulla, ja The Mamas & the Papas muodostui seuraavana vuonna Elliotin liittyessä ryhmään.
Hiwot Ayalew
Hiwot Ayalew Yimer (s. 6. maaliskuuta 1990 Gojjam, Etiopia) on etiopialainen kestävyysjuoksija, jonka päälajit ovat 3 000 metrin estejuoksu ja maastojuoksu. Hiwot Ayalew on toisen menestyneen etiopialaisjuoksijan Wude Ayalewin pikkusisko.
Ayalew voitti esteissä hopeaa Afrikan kisoissa vuonna 2011.
The Mamas & the Papas
Historia
Yhtyeen albumi If You Can Believe Your Eyes & Ears (1966) valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Hiwot Ayalew
Vuoden 2011 maastojuoksun MM-kilpailuissa Punta Umbríassa hän oli 11. henkilökohtaisessa kilpailussa. Joukkuekilpailussa hän oli viides etiopialainen, joka ylitti maaliviivan, kun neljän parhaan tulokset lasketaan yhteispisteisiin. Etiopia voitti joukkuehopeaa.
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 hän saavutti hopeaa sekä henkilökohtaisessa kisassa että joukkuekisassa.
Afrikan-mestaruuskilpailuissa Marrakechissa 2014 Ayalew voitti estejuoksun kultaa uudella kisaennätyksellä 9.29,54.
Ayalew voitti 3 000 metrin estejuoksun Timanttiliigan kokonaiskilpailun vuonna 2014. Hän voitti seitsemästä osakilpailusta kolme.
American Wind Energy Association
The American Wind Energy Association (AWEA) on Yhdysvaltojen tuulivoimayhdistys. Jäseninä on turbiinivalmistajia, tuuliprojektien vetäjiä, energiayrityksiä, tutkijoita ja muita aiheesta kiinnostuneita. Yhdistys perustettiin vuonna 1974.
Menandros (Intia)
Menandros I Soter oli kreikkalais-baktrialaisen kuningaskunnan hallitsija vuosina 150/155–130 eaa.
Tausta ja nousu kuninkaaksi
Menandroksen syntymäpaikaksi mainitaan usein Kalisin kylä nykyisen Afganistanin alueella.
Historijoitsija Strabonin mukaan Menandros valloitti ”enemmän heimoja kuin Aleksanteri Suuri”, mikä todennäköisesti on väritetty väite. Varmaa on kuitenkin se, että hän laajensi perimäänsä valtakuntaa.
Menandrosta on pidetty suopeana hallitsijana, joka oli suosittu alamaistensa keskuudessa. Hänen tarkkaa valtakauttaan ei kuitenkaan tiedetä.
Milinda Panha ja viimeiset vuodet
Menandros sai sekä kreikkalaisen että intialaisen hallitsijan koulutuksen, minkä johdosta hän kiinnostui mm. buddhalaisuudesta, johon Baktriaan saapuneet kreikkalaiset olivat alkaneet kääntyä. Halu oppia lisää buddhalaisuudesta johti siihen, että Menandros päätyi keskustelemaan munkki Nagasenan kanssa buddhalaisuuden vastauksista elämän suuriin kysymyksiin. Menandros oli tyytyväinen saamiinsa vastauksiin ja kääntyi buddhalaisuuteen. Tämä väittely on dokumentoitu ja julkaistu kirjana nimeltä Milinda Panha (”Menandroksen kysymykset”). Kääntymyksensä jälkeen hänen kerrotaan luopuneen kruunusta ja ryhtyneen munkiksi, joka myöhemmin saavutti arhatin. Todennäköisempää on kuitenkin se, että Menandros vietti viimeiset vuotensa taistelukentällä kukistaen kapinoita ja kuoli sairauteen.
Menandros uskotaan kuolleen 130-luvulla eaa. ja hänen seuraajakseen nimettiin Straton. Menandroksen vaimo, Agathokleia, kuitenkin toimi pojan sijaishallitsijana jonkin aikaan. On mahdollista, että myös Agathokleia kääntyi buddhalaisuuteen, sillä hänen lyömissään kolikoissa on kirjoitettu teksti ”Suuri kuningatar, pelastaja ja dharman seuraaja, Agathokleia”. Plutarkhoksen mukaan Menandroksen tuhkat jaettiin yhtä suuriin osiin ja lähetettiin eri puolille valtakuntaa, jonne rakennettiin suuria monumentteja. Monumenteilla on mahdollisesti tarkoitettu stupia ja Menandroksen hautajaiset ovat muistuttaneet Siddhartha Gautaman hautajaisia.
Orimattilan kihlakunta
Orimattilan kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Artjärvi, Myrskylä, Mäntsälä, Orimattila ja Pukkila. Kihlakunta sijaitsi aluksi Uudenmaan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä.
The Beautiful Guitar
The Beautiful Guitar on kitaravirtuoosi Joe Satrianin kuudes sooloalbumi. Se ilmestyi vuonna 1993 ja on hänen ensimmäinen kokoelmansa.
Jens Smærup Sørensen
Jens Smærup Sørensen (s. 1946 Staun, Tanska) on tanskalainen kirjailija. Hän käsittelee teoksissaan teknikraattisen maailman, ihmisen ja kielen välisiä suhteita. Teoksessa En musikers bestemmelse (1982) hän pohtii taiteilijan roolia.
Falafel
thumb|right|250px| Falafel-pyöryköitä Falafel (arabiaksi: فلافل, falāfil; hepreaksi:  פלאפל, falafel) on Lähi-idästä kotoisin oleva härkäpavuista tai kikherneistä valmistettu friteerattu pyörykkä. Ruokalaji on lähtöisin Egyptistä mutta suosittu myös monissa muissa Lähi-idän maissa, kuten Israelissa, Libanonissa ja Palestiinassa, missä se on likimain kansallisruokaa, sekä näiden lisäksi se on virallisesti Syyrian kansallisruoka. Falafel on pikaruokana merkittävä kasvisruoka, myös Suomessa.
Falafelin valmistuksessa käytetään tyypillisesti papujen ja kikherneiden lisäksi sipulia, persiljaa, mausteita ja suolaa. Joskus pyöryköiden pinnalle lisätään seesaminsiemeniä. Variaatioita on runsaasti. Ainekset jauhetaan hienoksi tahnaksi ja tahnasta tehdään pyöryköitä, jotka uppopaistetaan rasvassa.
Falafel tarjotaan tyypillisesti pitaleipään käärittynä ja erilaisten lisukkeiden, kuten salaatin, tahini-kastikkeen ja tulisen kastikkeen, kera. Falafel-pyöryköitä voidaan tarjota myös riisin tai ranskalaisten perunoiden kera.
Suomessa falafel kuuluu usein kebab-ravintolan valikoimaan ja on erityisesti kasvissyöjien suosiossa. Se maistuu voimakkaasti roomankuminalta ja korianterilta mutta ei ole niin tulinen kuin monet muut kebab-ravintoloiden ruokalajit.
Riihimäen kihlakunta
Riihimäen kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Hausjärvi, Loppi ja Riihimäki. Kihlakunta sijaitsi aluksi Hämeen läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä.
Seiloslampi
Seiloslampi on Keski-Suomessa Keuruulla Lienperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 178,6 metriä mpy.
Täyssinän rauhan rajakivi (Valtimo)
Täyssinän rauhan rajakivi Valtimolla vuodelta 1595 sijaitsee Maanselän asemalla, aivan Pohjois-Karjalan ja Kainuun rajalla. Maanselässä on kulkenut aikoinaan Ruotsin ja Venäjän Täyssinän rauhan raja. Merkkinä entisistä rajoista on rajakivi. Kiveen on hakattu Ruotsin kruunut ja kreikkalaisristi. Lisäksi siinä on rajan myöhemmin tarkastaneiden rajankävijöiden nimikirjainhakkaukset.
Syöksykierre (elokuva)
Syöksykierre on Tapio Suomisen ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 1981. Se kertoo Pohjois-Suomessa sijaitsevan kylän nuorten paineista teollistumisen ja maaltamuuton puristuksessa. Ohjaaja Tapio Suominen on luonnehtinut Syöksykierrettä eräänlaiseksi tiivistelmäksi teollisen vallankumouksen mukanaan tuomasta ihmisen ja luonnon välisestä jännitteestä. Suominen laati myös elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Yrjö Juhani Renvallin kanssa.
Vastaanotto
Ensi-iltakriitikot arvostivat Suomisen elokuvan aihepiiriä ja Markku Toikan pääosasuoritusta, mutta moittivat elokuvan rakennetta, vastakohta-asetelmien jyrkkyyttä ja alleviivaavuutta. Muutama kuukausi Syöksykierteen jälkeen ensi-iltaan tuotiin Mikko Niskasen samankaltaisia aiheita käsittelevä Ajolähtö, johon Suomisen Syöksykierrettä verrattiin Niskasen eduksi.
Muşin maakunta
thumb|280px|Muşin piirikunnat.
Muşin maakunta on maakunta Turkissa. Sen pinta-ala on 8,196 km². Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 409 000. Sen pääkaupunki on Muş.
Jyväskylän Sirius
Jyväskylän Sirius ry on Jyväskylän ja sen lähikuntien alueella toimiva tähtitieteellinen yhdistys, jonka tavoitteena on edistää alueensa tähtitieteen harrastusta.
Yhdistys perustettiin vuonna 1959. Yhdistyksen toiminta käsittää havaintotoimintaa, jäseniltoja, retkiä, kaukoputkenrakennusta ja julkaisutoimintaa. Jäsenistö koostuu kaikenikäisistä tähtiharrastajista.
Siriuksella on kolme tähtitieteellistä observatoriota: Rihlaperän tähtitorni ja Nyrölän observatorio Jyväskylässä sekä Hankasalmella sijaitseva Murtoisten observatorio. Murtoisten tähtitorni on täysin etäkäytettävä. Rihlaperän tähtitornilla pidetään pääasiassa yleisönäytöksiä.
Ranskanravuri
Ranskanravuri (myös ranskalainen ravihevonen, ranskaksi Trotteur Français) on Ranskasta kotoisin oleva ravihevosrotu.
Ominaisuudet
Ranskanravuria ei ole varsinaisesti jalostettu rakenteen perusteella - juoksunopeutta ei suosittu sen kustannuksella. Siinä sivussa rodulle on kehittynyt ominaiseksi työhevosesi-isien perusominaisuuksia, kuten karkearakenteisuus, mutta samalla siitä löytyy jalojakin piirteitä. Se on myös perinyt esi-isiltään sitkeyden, armottoman kestävyyden ja kiltin luonteen.
Sallitut värit ovat ranskanravurilla yksiväriset: rautiaat ja ruunikot ovat yleisimpiä, kimot erittäin harvinaisia. Ranskanravureilla on usein myös valkoisia merkkejä. Säkäkorkeus vaihtelee 165 cm ja 175 cm välillä. Ranskalaiset arvostavat hevosessa kokoa, jota tarvitaan montéssa, joten harva rodun siitosori on alle 160 cm korkea.
Käyttö
Ranskanravuri on jalostettu pelkästään ravuriksi, mutta sitä on käytetty myös ranskalaisten ratsuhevosten jalostukseen, ja ranskalaisista puoliverioreista 2 % onkin ravurisukuisia. Ranskanravurit ovat erityisen suosittuja montéssa eli raviratsastuksessa, jossa hevoselta vaaditaan sekä kokoa että kestävyyttä. Varsinkin Ranskan ulkopuolella puhtaita ranskanravureita näkee vähän: jonkin verran ranskanravuria kuitenkin on monen eurooppalaisen huippuravurin, kuten Varennen, suvussa.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1987
Mitalitaulukko
Isäntämaa
Ranskanravuri
Historia
Vähitellen raviurheilu levisi muuallekin Eurooppaan, ja ranskanravureita vietiin paljon Ranskan ulkopuolelle. Samaan aikaan Ranskaan tuotiin amerikanravureita, joita käytettiin jonkin verran rodun jalostukseen. Muiden rotujen risteyttäminen ranskalaiseen ravihevoseen kuitenkin väheni, kun kantakirja suljettiin 1937. Kantakirja ehti olla avoin vain 15 vuotta.
Aiheesta muualla
Ranskanravuri Hevosmaailma.netissä
Porvoon kihlakunta (1996)
Porvoon kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Askola, Pornainen, Porvoo ja Sipoo sekä kuukauden verran ennen vuoden 1997 kuntaliitosta myös Porvoon maalaiskunta. Kihlakunta sijaitsi aluksi Uudenmaan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä.
Amaral
Amaral on espanjalainen Zaragozasta kotoisin oleva yhtye. Yhtyeen musiikki on pop-rockia, tosin se on saanut vaikutteita latinorytmeistä.
Geórgios Papadópoulos
Geórgios Papadópoulos (, 5. toukokuuta 1919 – 27. kesäkuuta 1999) oli Kreikan sotilasvallankaappauksen johtaja vuonna 1967 ja kaappausta seuranneen Kreikan sotilasjuntan johdossa vuosina 1967–1974.
Papadópoulos oli osallisena jo vuoden 1956 epäonnistuneessa vallankaappausyrityksessä. Vuonna 1964 hän nousi otsikoihin pidätettyään alaisiaan ja siviileitä syytettyinä armeijan ajoneuvoihin kohdistuneesta sabotaasista. Sabotaasi-isku todettiin Papadópouloksen itsensä teettämäksi, ja sen tarkoitus oli osoittaa, että silloisen hallituksen vallassa ollessa kommunistit saivat vaarantaa kansakunnan turvallisuuden.
Vuonna 1967 Papadópoulos yhdessä muiden oikeistolaisten upseerien kanssa käytti tilannetta hyväkseen, kun kuninkaalla ja pääministerillä oli erimielisyyksiä, ja Kreikan sotilasjuntta kaappasi vallan. Lähes ensi töikseen juntta vangitutti viisituhatta kommunistia. Kuningas Konstantin II:n yritettyä vastavallankumousta juntta luopui siviilien nukkehallituksen johtajanaan Konstantínos Kóllias tukemisesta, eversti Geórgios Zoitákis nimitettiin valtionpäämieheksi ja Papadópoulos pääministeriksi. Hän yhdisti pääministerin toimeen myös ulkoasiainhallinnon, puolustuksen, koulutuspolitiikan ja hallituspolitiikan. Vallan keskittäminen jatkui kesäkuussa 1973, kun Papadópoulos seurasi Zoitákista presidentin virassa. Hän pysyi vallassa aina marraskuuhun 1973, jolloin Dimítrios Ioannídis syrjäytti hänet seuraavassa vallankaappauksessa. Vuonna 1974 järjestettiin vaalit, ja niiden jälkeen Papadópoulos vangittiin ja tuomittiin kuolemaan. Rangaistus muutettiin elinkautiseksi vankeudeksi. Vankilassa ollessaan Papadópoulos kieltäytyi armahduksesta, koska hänen olisi se saadakseen ollut kaduttava tekojaan. Hän kuoli vankilassa 80-vuotiaana syöpään vuonna 1999.
Jean-Claude Bouchard
Jean-Claude Bouchard OMI (s. 25. syyskuuta 1940) on Kanadassa syntynyt roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. elokuuta 1969 ja nimitettiin Palan hiippakunnan piispaksi 26. helmikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joachim N'Dayen, jota avustivat Paul-Pierre-Yves Dalmais ja Henri Véniat.
Valtimon kirkko
Valtimon kirkko on puurakenteinen, vuonna 1901 valmistunut ja 25. elokuuta 1907 käyttöön vihitty kirkko Nurmeksen Valtimolla. Kirkon on suunnitellut A.E. Ollilainen. Kirkkoa korjattiin ja uudistettiin vuonna 1931 arkkitehti Kauno Kallion johdolla. Se rakennettiin hallitsevalle paikalle Valtimon kirkonkylälle, harjun laelle, josta sen kaunis kirkontorni näkyy kauas. Valtimon kirkon tornista avautuu kaunis näkymä valtimolaiseen järvi- ja kulttuurimaisemaan.
Kirkko perustettiin Valtimolle, koska valtimolaiset eivät halunneet kustantaa Nurmeksen palaneen kirkon tilalle rakennettavaa uutta tiilikirkkoa. Valtimon kirkkoherrakunnan perustaminen vahvistettiin 5. syyskuuta 1894. Lopullisesti seurakunta itsenäistyi Nurmeksesta 1. toukokuuta 1908. Ensimmäinen oma pappi oli Verneri Louhivuori, joka aloitti virassaan 1909.
Harjun itäisellä juurella sijaitsi nykyään käytöstä poistettu pappila, jonka viereen tuli myöhemmin radan valmistuttua 1930 Verkkolahden seisake. Sodan jälkeen kirkon viereen harjulle perustettiin sankarihautausmaa. Myös Valtimon evankelis-luterilaisen seurakunnan nykyinen seurakuntatalo sijaitsee kirkon läheisyydessä harjulla.
Kirkkotila
Kirkon sisätilaa hallitsevat korkeiden pilareiden kannattamat parvet ja siniharmaat penkkirivit. Kuoriosa erottuu selvästi muusta kirkkotilasta. Siellä ovat armonvälineet, kastemalja, alttaripöytä ja saarnatuoli. Sisälle kirkkoon astutaan punaista mattoa pitkin. Siniharmaa sisäkatto on taivaan symboli.
Alttaritaulu
Alttaritaulun on maalannut enolainen Eino Härkönen vuonna 1931. Se esittää Kristusta ristillä, joka on pelastushistorian keskeinen, tummasävyinen tapahtuma. Henkilöiden malleina Härkönen käytti tavallisia kansanihmisiä. Taustana on hirmuisesta henkien taistelusta kertovia synkkiä pilviä.
Kirkkoa koristavat kuvat ja niiden symboliikkaa
Kirkossa on alttaritaulun lisäksi 33 kuva-aihetta tai reliefiä. Taiteilija J. O. Raja-aho on valmistanut evankelistojen reliefit, ja kaikki muu on taiteilija Urho Lehtisen käsialaa.
Suurin maalaus on holvikatossa. Se on lähes kuusi metriä pitkä ja kolme metriä leveä, valohohtoisin värein maalattu taivaallinen näkymä. Siinä ovat Pyhän Kolminaisuuden vertauskuvat Isä, Poika ja Pyhä Henki sekä salaperäinen ilmestyspyörä. Kristuksen kolmea virkaa, ylipapillista, profeetallista ja kuninkaallista, edustavat enkelit. Niistä alin tarjoaa kirkkovieraalle voiton seppeleen ja ojentaa hänelle kutsuvasti kätensä.
Saarnatuolin kolmella sivulla ovat uskon päähyveitä esittävät kuvat, alttarin puolella toivo, edessä usko ja katesivulla rakkaus. Laintaulut saarnatuolin katolla muistuttavat rakkauden kaksoiskäskystä: ”Rakasta Herraa sinun Jumalaasi kaikesta sydämestäsi, kaikesta sielustasi ja kaikesta mielestäsi ja lähimmäistäsi niin kuin itseäsi.”
Alttariin päin katsottuna alkaa vasemmalta puolelta koko kirkon sisäänsä sulkeva kuvien ja symbolien kehä. Siihen on piirretty evankelistat Matteus, Markus, Luukas ja Johannes. Heidän sanomansa on ilmaistu kuuden vertauskuvan avulla. Jokaista symbolikuvaa kehystävässä reunuksessa on kaksi ohdaketta ja neljä tähkää, jotka symboloivat sitä, että Jumalan siunaus on kirousta väkevämpi.
Kirkkoherrat
Valtimon evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkkoherroina ovat toimineet
Aiheesta muualla
63.67917°N, 28.81806°W
Gneissi
thumb|right|Gneissi, jossa esiintyy tyypillistä koostumusraitaisuutta. thumb|Gneissi[[breksia lohkare Osmussaarella, Virossa.]] thumb|Gneississä voi olla esimerkiksi graniitista sulkeumia, jotka erottuvat juonteiden välissä soikeina pullistumina.
Gneissi on yleinen metamorfinen kivilaji, joka on tyypillisesti keski- tai karkearakeinen, ja jossa on koostumusraitaisuutena ilmenevä suuntaus. Gneissi-nimitystä käytetään erityisesti maasälpä–kvartsi-pitoisista kivistä, mutta mineraalikoostumus ei ole olennainen osa gneissin määritelmää. Gneissiä syntyy korkean asteen (korkean lämpötilan) aluemetamorfoosissa.
Kun graniitti metamorfoituu paineen alaisena, siitä tulee graniittigneissiä. Graniitti ja gneissi muodostuvat samoista mineraaleista: niissä on maasälpää, kiillettä ja kvartsia. Väriltään se on joko harmaa tai punertava, joskus myös melkein musta.
Gneissejä voidaan myös nimetä mineraalikoostumuksensa mukaan, esimerkiksi kiillegneissi, joka sisältää hyvin runsaasti kiillettä. Kiillegneissin väri vaihtelee mustasta harmaaseen. Kiilteestä johtuen rakenne on usein liuskeinen. Magmakivistä syntyneistä gneisseistä käytetään myös nimitystä ortogneissi, sedimenttikivistä syntyneitä kutsutaan nimellä paragneissi. Seoskiviin eli migmatiitteihin kuuluvan suonigneissin tunnistaa kerrosmaisesti vuorottelevista vaaleista ja tummista raidoista.
Suomen maakuntakivistä gneissi on Keski-Pohjanmaan maakuntakivi.
Gneissiä käytetään rakennuskivenä.
Commedia dell’arte
pienoiskuva|Karel Dujardinsin yksityiskohdiltaan tarkka maalaus teatteriseurueesta väliaikaisine lavoineen, vuosi 1657 ([[Louvre)]] Commedia dell’arte (vapaasti ) on 1500-luvulla Italiassa syntynyt improvisaatioteatterin muoto. Se levisi vähitellen Keski-Eurooppaan kiertelevien teatteriseurueiden mukana. Commedia dell’artea esitettiin 1700-luvulle saakka, minkä jälkeen se katosi tai yhdistyi muihin teatterin muotoihin.
Historia
Commedia dell’arte syntyi Italiassa 1500-luvulla. Maan eri alueilla esitettiin keskiajalla farsseja paikallisilla italian kielen murteilla. Näistä esityksistä kehittyi ammattimaisia teatteriryhmiä, joihin otettiin kulkusoittajia, akrobaatteja, katuesiintyjiä ja seikkailijoita. Ryhmät alkoivat esittää kansankielisiä ja kansaan meneviä näytelmiä, joissa oli komiikkaa sekä tunnistettavia mutta liioiteltuja tai parodisia hahmoja. Näyttelijät luottivat omaan älyynsä ja kykyynsä luoda tunnelmaa ja esittää hahmoja ilman kulisseja tai rooliasuja.
thumb|Gelosi-ryhmä esiintymässä 1500-luvulla. Maalaus noin vuodelta 1580. Varhaisin commedia dell’arte -seurueen esitys tunnetaan vuodelta 1545. Varhaisista ryhmistä tunnetuin oli Gelosi, jota johtivat vuosina 1568–1604 Francesco ja Isabella Andreini. Muita tunnettuja ryhmiä 1500-luvulla olivat esimerkiksi Desiosi, Comici Cofidènti ja Uniti. Seuraavalta vuosisadalta Italiasta tunnetaan esimerkiksi toinen Comici Confidènti -niminen ryhmä, sekä Accesi ja Fedeli.
Ranskasta ensimmäinen maininta commedia dell’arte -ryhmästä on vuosilta 1570–1571. Italialainen teatteri oli Ranskassa suosittua vuoteen 1697 saakka, jolloin Ludvig XIV karkotti italialaiset seurueet maasta. Myös Englannissa, Espanjassa ja Baijerissa italialainen tyyli oli suosittua.
Commedia dell’arte alkoi kadota 1700-luvulla. Tyyppihahmot olivat jo menettäneet elinvoimansa ja muuttuneet epärealistisiksi ja siten epähauskoiksi. Tyylin tilalle nousikin Italiassa realistisempi teatterin tyyli, joka syrjäytti suosiossa commedia dell’arten. Se jatkoi kuitenkin elämäänsä teatterin muissa muodoissa, kuten pantomiimissa, englantilaisessa Punch and Judy -nukketeatterissa sekä myöhemmin mykkäelokuvien slapstickissä. Myös Molière, Shakespeare ja Ben Jonson ottivat siitä vaikutteita omiin näytelmiinsä.
Italiassa ei 2000-luvulla ole enää yhtään erityistä commedia dell’arte -teatteria tai -esityskautta, eikä tyylilajilla ole entisten vuosisatojen elinvoimaa ja pysyvyyttä. Tyylilajia on nykyaikana kuitenkin hyödyntänyt ja myös uudistanut moni näytelmäkirjailija, kuten Dario Fo. Italiassa toimii nykyisinkin joitain commedia dell’arteen keskittyviä teatteriryhmiä. Myös suuret italialaiset teatteriopistot ja teatterikoulut ovat 1990-luvulta lähtien ryhtyneet antamaan commedia dell’arte -kursseja. Tyylilajin nykyaikaisessa käsittelyssä ei enää tukeuduta yhtä vahvasti vanhaan traditioon kuin aiemmin.
Tyyppihahmot
Commedia dell’arten hahmot olivat tyyppihahmoja, karaktereja. Hahmot esiintyivät kaksittain, ja yhdessä näytelmässä oli yleensä kolme tai neljä paria. Tavallisesti tarvittiin ainakin kaksi vanhempaa miestä (Pantalone ja Il Dottore), kaksi miespalvelijaa (kuten Harlekiini), sekä rakastavaiset (Innamorati). Lisähahmoja olivat muun muassa Il Capitano sekä palvelustyttö Colombina.
Hahmogalleria
thumb|130px|[[Harlekiini.]] Harlekiini on sukkela ja kekseliäs keppostelija sekä akrobaatti. Hän pukeutuu moniväriseen tilkkuasuun, jollainen on köyhän miehen tunnusmerkki. Hän on aina nälkäinen, ja hän on ihastunut palvelijatar Colombinaan.
Il Capitano on ammattisotilaan karikatyyri: röyhkeä ja rehentelevä mutta pelkurimainen ja vaaraton. Hän kantaa miekkaa mutta ei koskaan käytä sitä. Hän on ylpeä teräväpäisistä viiksistään.
thumb|130px|vasen|[[Il Dottore.]] Il Dottore on lihava, röyhkeä ja saita bolognalainen, joko asianajaja tai tohtori. Hän puhuu lakkaamatta ja väittää tietävänsä kaiken, vaikka onkin tietämätön.
Suolikot
Suolikot on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä ja Keuruulla Myllymäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Commedia dell’arte
Hahmogalleria
Zannit ovat usein akrobaatteja tai taitovoimistelijoita. Heistä tunnetuimmat ovat Harlekiini ja Pulcinella. Muita ovat esimerkiksi Panzanino, Buratino, Pedrolino, Scapino, Fritellino, Trappolino ja Brighella.
Suolikot
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Commedia dell’arte
Hahmogalleria
Brighella on Harlekiinin kaveri, pelkurimainen, väkivaltainen ja naisiin menevä roisto, joka tekee mitä vain rahasta.
Suolikot
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 180,7 metriä mpy.
Commedia dell’arte
Hahmogalleria
Isabella (Lucinda, Cornelia, Silvia, Rosaura) on Pantalonen tytär, ja yksi rakastavaisista, eli myös kaunis, sensuelli ja osaa laulaa sekä tanssia. Isä yrittää kontrolloida, mutta Isabella on päättäväinen (onhan melkein päättömästi rakastunut).
Innamorati (rakastavaiset, Innamorato ja Innamorata) ovat rakastuneet toisiinsa. Jokin tekee aina heidän aikeensa tyhjiksi, ja juoni seuraa usein sitä, kuinka he palaavat takaisin yhteen.
thumb|130px|[[Colombina.]] Colombina on Innamoratan palvelijatar. Hän pitää vain silmät peittävää naamiota, ja hänen asunsa korostaa hänen rintavakoaan. Colombina on teräväpäinen ja kova juoruilemaan. Miehet juoksevat hänen perässään. Colombina rakastaa Harlekiinia mutta joskus torjuu hänet ja rankaisee häntä.
Pagliaccio on klovni, nimeä käytetään edelleen esimerkiksi Italiassa yleisesti. Se on klovnin perustyyppi ja siitä on kehittynyt myös Pedrolino. Pagliaccio tarkoittaa puupinoa, jolla hän perheen arvottomimpana nukkuu. Kuitenkin hassuksikin joutuessaan hän pitää arvokkuutensa. Viehättävä, hieman tyhmä, tunteellinen.
Caratterista tarkoittaa yhtäkkiä näytelmään mukaan tulevia hahmoja, joilla ei ole osaa juonessa (eikä naamioita). He tulivat esimerkiksi temppuilemaan tai pilailemaan tapahtumien tai julkkisten kustannuksella.
Ryhmät
Commedia dell’arte -seurueet olivat ammattimaisia ja maineikkaita. Yhdessä seurueessa oli tyypillisesti kymmenestä kahteentoista jäsentä, miehiä ja naisia. Esiintyjät olivat usein melko nuoria, sillä yli 50-vuotiaalla näyttelijällä ei aina enää ollut yleisön odottamaa eloisuutta ja älyä. Vaihtuvuus oli melko suurta, sillä kaikki eivät halunneet elää kiertolaiselämää kovin pitkään, ja myös keskinäiset riidat verottivat jäseniä.
Seurueen jäsenet tekivät sopimuksen, jossa he sitoutuivat kulkemaan ryhmän mukana tietyn ajan, aluksi usein yhden vuoden ajan, myöhemmin jopa viiden vuoden ajan. Näyttelijän täytyi tuoda mukaan oma hevonen liikkumista varten. Ryhmän manageri capo comico järjesti esiintymiset, määräsi rahankäytöstä, koulutti uudet tulokkaat, johti harjoituksia ja ratkaisi jäsenten väliset kiistat.
Jäseniksi tuli monenlaisia taitureita, yleensä köyhien ja kouluttamattomien riveistä. Jotkut näyttelijät olivat kuitenkin hyvin koulutettuja, sillä näytelmät saattoivat käsitellä kirjallisuuden aiheita. Heillä saattoi myös olla yhteiskunnallista asemaa, etenkin sellaisissa seurueissa, jotka esiintyivät paljon eliitille.
Seurue tarvitsi viranomaisten luvan päästäkseen esiintymään kaupungissa. Koska kiertolaisiin suhtauduttiin epäilevästi, ja koska commedia dell’arte perustui improvisointiin, viranomaiset valvoivat esitysten sisältöä, ja näytteljät itsekin varoivat ylittämästä hyväksytyn rajoja.
Seurue esiintyi usein aukiolla eli piazzalla rakennusten ympäröimänä ja taustanaan maalattu kangas. 1600-luvulta alkaen näyttämöllä saattoi olla koneita ja muita tehosteita. Ajan myötä seurueet alkoivat esiintyä yhä enemmän myös katetuissa sisätiloissa, mikä mahdollisti esiintymisen säässä kuin säässä sekä pääsymaksun saamisen kaikilta katsojilta. Jotkin seurueet vuokrasivat esiintymistilat itselleen tietyksi ajaksi.
Esitysten sisältö
Commedia dell’arte -näytelmiin kuului komedioita, tragikomedioita, pastoraaleja ja musikaaleja. Esitykset perustuivat yleensä näyttelijöihin ja heidän koomiseen vuorovaikutukseensa – juonet eivät olleet erityisen hienostuneita, dialogia ei ollut paljon, eivätkä visuaaliset tehosteet olleet näyttäviä. Näyttelijät oli puettu katsojien tunnistamiksi hahmoiksi, ja heillä oli kasvoillaan naamiot. He eivät noudattaneet käsikirjoitusta vaan improvisoivat jutustelunsa ja temppunsa. Joskus he puhuivat suoraan yleisölle.
Käsikirjoitukseen kuului kolme tasoa: juoni, joka yhdisti kaikki näyttelijät; rakenne, joka kertoi näyttelijöille mitkä kohtaukset, vuorovaikutustilanteet ja vuorosanat esitykseen kuuluivat; sekä kohtausten täyttäminen vuorosanoilla, eleillä ja liikkeillä.
Yleisö odotti commedia dell’arte -esitysten olevan absurdeja ja järjenvastaisia. Esimerkiksi Harlekiini saattoi tekeytyä parsakaaliksi tai alkaa syödä itseään, tai hän saattoi kaatua puhalluksesta mutta olla reagoimatta päähän kohdistuneeseen iskuun. Slapstick ja koominen väkivalta olivat esityksen keskeisiä osia. Esiintyjät tekivät myös akrobaattisia temppuja ja elehtivät voimakkaasti.
Esityksissä oli yhteiskunnallista satiiria, groteskia huumoria ja hölmöä juonittelua. Lisäksi niihin kuului lisäksi irrallisia, usein räävittömiä välinäytöksiä (lazzo, mon. lazzi), joissa saattoi näkyä tavallisempien temppujen lisäksi myös paljon seksiä, alastomuutta, väkivaltaa ja kaikenlaisia eritteitä. Lazzo saattoi olla ennalta suunniteltu ja odotettu, tai näyttelijät saattoivat aloittaa sen havaitessaan yleisön pitkästyneen. Ryhmät eivät koskaan kuvailleet esitystensä lazzoja etukäteen mainosjulisteissaan.
Alavuden kihlakunta
Alavuden kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Alavus, Kuortane, Lehtimäki, Soini, Töysä ja Ähtäri. Kihlakunta sijaitsi aluksi Vaasan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Länsi-Suomen läänissä.
Hannu
Hannu on suomalainen miehen etunimi, joka on lyhentymä saksalaisesta Johannes-nimen lyhentymästä Hannus. Hannun nimipäivä 27. joulukuuta. Saman nimen vanhempi rinnakkaismuoto on Hannes, ruotsinkielisillä alueilla myös Hans ja Hasse. Digi- ja väestötietoviraston mukaan nimi Hannu on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Suomessa noin 43 860 henkilölle, joista yli puolet on syntynyt vuosina 1940–1959. Hannu pohjautuu heprealaiseen nimeen Johannes (”Jumala on armollinen”).
Serafia
Serafia-nimi liittyy kristilliseen pyhimyshistoriaan, sillä keisari Hadrianuksen aikaan Roomassa surmattiin tämänniminen neitsytmarttyyri. Mikael Agricola mainitsee hänet (”Serapia Neitzyt”) vuoden 1544 rukouskirjassaan.
Hannu
Lähteet
Hannu
Serafia
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 2 420 Serafia-nimistä henkilöä.
Nimipäivä
Serafia-nimi oli mukana Suomen almanakassa vuonna 1850. Nimipäivä oli 3. syyskuuta.
Georges-Hilaire Dupont
Georges-Hilaire Dupont OMI (16. marraskuuta 1919 Virey – 29. tammikuuta 2020 ) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. toukokuuta 1943 ja nimitettiin tšadilaisen Palan hiippakunnan piispaksi 16. tammikuuta 1964. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul-Pierre-Yves Dalmais, jota avustivat Armand Clabaut ja Yves-Joseph-Marie Plumey.
Dupont osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään 28. kesäkuuta 1975.
Itsesyttymislämpötila
Itsesyttymislämpötila on alin lämpötila, johon kuumennuttuaan aine syttyy itsestään palamaan. Tässä lämpötilassa palaminen myös jatkuu syttymisen jälkeen ilman ulkopuolista lämmönlähdettä kuten liekkiä tai kipinää.