cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leo Jokela
Ura elokuvissa
Fennada-Filmin kaudella 1950-luvulla Jokela eli boheemisti; hänellä riitti töitä niin sivuroolien näyttelijänä kuin naamioijana, mutta hänellä ei ollut vakituista yöpymispaikkaa. Hän asui väliin Maija Karhin palvelijanhuoneessa tämän ollessa kiertueella ja väliin myös Fennadan studion yläkerrassa. Putkinotkon kuvauksissa kesällä 1954 Jokela ystävystyi samana päivänä syntyneen Lasse Pöystin kanssa. He tekivät yhdessä monta elokuvaa, ja Jokela asui jonkin aikaa myös Pöystin nurkissa. Jokelan boheemi kausi päättyi uuden avioliiton myötä vuonna 1957, kun hän muutti vaimonsa Marja-Terttu Vainion kanssa yhteiseen asuntoon. Perhe kasvoi vielä kolmella lapsella.
Maskeeraustaidot Jokela oli oppinut jo Teatterikoulussa ja teki naamioijan töitä Fennadalla viisi vuotta. Hän toimi naamiointiapulaisena ensimmäisen kerran Lakeuksien lukossa (1951). 1950-luvun puolivälin jälkeen Jokela oli elokuvan parissa aktiivisimmillaan. Hänellä oli isompia puherooleja muun muassa sotilasfarsseissa Sankarialokas, Tyttö lähtee kasarmiin ja Vääpelin kauhu. Hänen sivuosarooleistaan muistettavimpia on pärinäpoika Kassilan ohjaamassa Kurittoman sukupolven uusintafilmatisoinnissa (1957). Samana vuonna ensi-iltaan tuli toisinto klassikkokomediasta Syntipukki, jossa Jokelalla oli kaikkiaan seitsemän pikkuroolia. Hän teki niin ikään tunnetuimpiin kuuluvan henkilöhahmotuksensa sympaattisena Vennuna elokuvassa Pikku Pietarin piha (1961). Jokelan esittämiin epäsympaattisiin tyyppeihin kuuluu esimerkiksi Hanskin rooli elokuvassa Jokin ihmisessä (1956).
Elokuvauransa vilkkaimmassa vaiheessa 1959–1961 Jokela oli mukana 26 elokuvassa. Niistä suurin osa oli Suomen Filmiteollisuuden tuottamia. 1960-luvun alussa syntyivät vielä Tarkaksen ohjauksessa muun muassa komediat Oksat pois... (1961) ja Älä nuolase... (1962). Molemmissa Jokela esiintyi parivaljakkona Tommi Rinteen kanssa. Viimeksi mainitussa hän teki ainoaksi jääneen pääroolinsa valkokankaalla. Jokelalla riitti rooleja myös tuon ajan suosituissa iskelmäelokuvissa.
Korokiat
Korokiat kasvavat luonnossa Australian itäosissa, Uudessa-Seelannissa sekä Lord Howen ja Tubuain saarilla.
Leo Jokela
Ura elokuvissa
Valtaosa Jokelan elokuvarooleista oli niin sanottua rahvasta väkeä ja keskeisempien hahmojen luottomiehiä. Hänen roolikirjoonsa kuului niin kaupunkilaisia pärinäpoikia, korpiseudun asukkeja kuin lipeviä konnatyyppejä. Murteella puhuvien karikatyyrien aksentteja hän yhdisti omaan neutraalimpaan puhekieleensä.
Korokiat
Korokioita myydään puutarhakaupoissa toisinaan kummituspuun nimellä.
Leo Jokela
Komisario Palmu -elokuvat
pienoiskuva|[[Leevi Kuuranne, Leo Jokela, Matti Ranin ja Joel Rinne elokuvassa Komisario Palmun erehdys.]] Vuonna 1960 Jokela tulkitsi katutietoisen etsivä Kokin roolin Matti Kassilan elokuvassa Komisario Palmun erehdys, jota pidetään yhtenä suomalaisen elokuvan klassikoista. Näyttelijävalinnassa Kassilan ensimmäinen ehdokas oli Uljas Kandolin, joka kuitenkin kutsuttiin harjoittelemaan näyttämöroolia. Niin Kokin rooli meni Jokelalle. Elokuvassa on Jokelan uran kuuluisin kohtaus, jossa hän laulaa foksin ”Silmät tummat kuin yö” ravintola Kämpin kabinetissa. Laulaminen tuotti Jokelalle suuria vaikeuksia, ja otos oli kuvattava moneen kertaan. Onnistunut lopputulos syntyi Jokelan keksittyä rytmittää laulunsa vasemman käden heiluriliikkeellä. Jokelan miltei tyhjästä rakentamalle Kokin hahmolle oli ominaista hillitty elekieli sekä välillä ironisempi ja välillä lakonisempi altavastaajan replikointi. ”En tiedä onko se paras, mutta se on kai niinku mieluisin”, Jokela totesi käsityksensä Kokin roolista radiohaastattelussa.
Luettelo Mikko Alatalon kappaleista
Tämä on luettelo Mikko Alatalon levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä.
Leo Jokela
Komisario Palmu -elokuvat
Elokuva sai jo ilmestyessään suuren suosion, mikä toi Jokelalle runsaasti julkista huomiota ja aiempaa parempia rooleja. Komisario Palmun erehdystä seurasi kolme jatko-osaa, joissa Jokela uusi roolinsa Kokkina. Sarjan toinen elokuva Kaasua, komisario Palmu! (1961) toi Jokelalle parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon. Seuraavana vuonna ensi-iltaan tullut Tähdet kertovat, komisario Palmu oli aiempia osia epätasaisempi ja farssimaisempi, mutta sai vuoden suurimman katsojasuosion. Viimeinen osa oli väreissä kuvattu Vodkaa, komisario Palmu (1969), jota on pidetty elokuvasarjan jälkijättöisenä ja keinotekoisena uudelleenlämmityksenä.
Rafael Ramstedt
pienoiskuva|Rafael Ramstedt 1920- tai 1930-luvulla. Rafael "Rafu" Gustaf Johan Ramstedt, joskus myös '''Raf. Ramstedt''', (14. kesäkuuta 1888 Turku – 26. tammikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen laulaja, säveltäjä, sanoittaja ja näyttelijä.
Luettelo Mikko Alatalon kappaleista
Listassa on kaikkiaan 535 kappaletta.
Grande Arche
thumb|La Grande Arche. Grande Arche de la Fraternité on monumentti Pariisin länsipuolella Puteaux'ssa, La Défensen liikekaupunginosassa. Monumentti tunnetaan yleensä nimellä Arche de la Défense tai vain La Grande Arche. Tämän tunnetun Pariisin maamerkin suunnitteli kansainvälisen suunnittelukilpailun voittaja, tanskalainen arkkitehti Otto von Spreckelsen (1929–1987), joka teki siitä valtavan onton kuution. Von Spreckelsen suunnitteli rakennuksesta 1900-luvun riemukaaren, ei menneisyyden sotilasvoittojen vaan ihmiskunnan ja humanitaaristen ihanteiden monumentin. Rakennus sijaitsee samalla kaupunkiakselilla kuin Napoleonin aikana rakennetut Tuileries’n riemukaari ja Champs-Élyséen kuuluisa Riemukaari. Grande Arche oli osa presidentti François Mitterrandin suurta rakennushanketta, Grand Travauxia.
Maryam d’Abo
Maryam d’Abo (s. 27. joulukuuta 1960 Lontoo) on brittiläinen näyttelijä. Hän oli Bond-tyttö Kara Milovy elokuvassa 007 vaaran vyöhykkeellä (1987).
D’Abo syntyi hollantilaiselle isälle ja georgialaiselle äidille. Hän on näyttelijä Olivia d’Abon serkku.
Grande Arche
Monumentin rakennustyö alkoi vuonna 1982. Von Spreckelsenin kuoli ennen rakennuksen valmistumista ja rakennustyön saattoi loppuun hänen yhteistyökumppaninsa, ranskalainen arkkitehti Paul Andreu vuosina 1989–1990.
Maryam d’Abo
007-elokuvan jälkeen Maryam d’Abo esitti kiitetysti toista pääosaa televisiosarjassa Jotain pimeästä (1988). Myöhemmän uransa aikana hän on näytellyt muiden muassa elokuvissa Elämän oppitunnit (1994) ja Point Men (2001), ja on lisäksi vieraillut sarjassa Murhasta tuli totta.
D’Abo meni naimisiin ohjaaja Hugh Hudsonin kanssa marraskuussa 2003.
Grande Arche
Grande Arche tunnettaan muun muassa valtavasta koostaan, sillä sen sisään mahtuisi jopa Notre Damen katedraali. Grande Arche on lähes täydellinen kuutio (leveys 108 m, korkeus 110 m, syvyys 112 m; onkin esitetty että rakennelma näyttää siltä, kuin neliulotteinen hyperkuutio olisi projisoitu kolmiulotteiseen maailmaan). Sen esijännitetty betonirunko on päällystetty lasilla ja italialaisella Carraran marmorilla. Grande Archen sisään on sijoitettu näyttely- ja konferenssikeskus. Monumentin rakensi ranskalainen Bouygues-yhtymä.
Rafael Ramstedt
Ramstedtin vanhemmat olivat konetyömies Gustaf Adolf Ramstedt ja Edla Mathilda o.s. Holmberg. Perheessä oli yksitoista lasta, joista tunnettuja olivat myös kielentutkija, tutkimusmatkailija ja kirjailija Gustaf John Ramstedt sekä kansanedustaja Emanuel "Manu" Ramstedt.
Grande Arche
Lähes valmiin monumentin vihkiäiset olivat heinäkuussa 1989, mitä juhlistettiin suurin sotilasparaatein jotka merkitsivät samalla Ranskan vallankumouksen kaksisataavuotisjuhlia. Monumentti muodostaa päätepisteen Pariisin keskustasta länteen johtavalle leveiden katujen, aukioiden ja historiallisten rakennusten akselille (Axe historique eli historiallinen akseli), jonka muodostavat Tuileries-puiston suuri puistokäytävä, Avenue des Champs-Élysées, Avenue de la Grande-Armée, Neuilly-sur-Seinen pääkatu Avenue Charles de Gaulle sekä silta Pont de Neuilly. Grande Arche on kääntynyt 6,33° tältä akselilta, mutta Champs-Élysées'ltä tai Tuileries'stä katsottuna se on suoraan Riemukaaren takana. Akselin toisessa päässä sijaitsee Louvre, ja sen varrella on myös Place de la Concorde egyptiläisine obeliskeineen.
Rafael Ramstedt
Ramstedt oli kuplettilaulaja ja kuului J. Alfred Tannerin ystäväpiiriin Tettu Weissmanin ja oululaisen Oskar Nyströmin ohella. Ramstedtin kupleteista kuuluisin lienee Balladi Rosvo-Roopesta, jonka ovat Ramstedtin itsensä (1931) lisäksi levyttäneet muiden muassa Kauko Käyhkö (1956), Tapio Rautavaara (1963) sekä Tauno Palo (1968 yksin ja 1974 yhdessä Ansa Ikosen kanssa). Tapio Rautavaara käytti sävelmää sanoittaessaan ja levyttäessään laulelman Isoisän olkihattu (1951).
Leo Jokela
Spede-tuotannot
Suomen perinteinen elokuvastudiojärjestelmä kaatui 1960-luvun näyttelijälakon sekä television yleistymisen myötä. ”Uuden aallon” elokuvien kärkitekijöihin kuulunut Spede Pasanen aloitti oman filmituotantonsa, ja Leo Jokelasta tuli yksi hänen vakionäyttelijöistään. Jokela teki useat koomiset sivuroolit varhaisissa Spede-elokuvissa, kuten Pähkähullu Suomi (1967), Noin 7 veljestä (1968), Leikkikalugangsteri (1969), Saatanan radikaalit (1971) ja Kahdeksas veljes (1971). Myös hänen uransa viimeiseksi jäänyt elokuva Viu-hah hah-taja (1974) oli Spede-tuotantoa.
Televisiotyöt
Jokela alkoi esiintyä televisiossa sen ollessa vielä uusi media, joka 1950-luvulla mullisti ajanvietteen kentän. Hänellä oli vuonna 1959 rooli kahdessa Tauno Yliruusin jännitysnäytelmiin perustuvassa sarjassa. Näitä olivat neliosainen Leikkimurha sekä kuusiosainen Kaappi. Television Jeppe Niilonpojassa Jokela sai tyytyä Eerik-lakeijan rooliin. 1960-luvulla hän teki merkittäviä rooleja useissa VEK-tuotannoissa, kuten Yövartijassa (1961), Risteysasemassa (1962) ja Rahaa... Moneyssa (1963). Televisioteatterissa Jokela oli mukana Seppo Wallinin ohjaamassa tv-näytelmässä Paljon melua tyhjästä. Jokelan varhaisista televisiorooleista merkittävä on myös Wallinin ohjaama Omena putoaa (1963), jossa hän esitti parhaan ystävänsä Jussi Jurkan kanssa Murto-Kallen ja Ventti-Villen rosvokaksikkoa.
Jokela esiintyi säännöllisesti Aarne Tarkaksen suositussa Kuten haluatte -sketsisarjassa, jota esitettiin Yle 1 -kanavalla vuosina 1966–1970. Vakiojoukkoon kuuluvana Jokela veti lokakuussa 1967 oman Miten vain haluatte – Leo Jokela Show’n. Hän vieraili pariin otteeseen myös Hannes Häyrisen luomassa Kaverukset-komediasarjassa. Vuoden 1967 televisioklassikkoja on Olviretki Schleusingenissa, jossa Jokela esitti Maks-nimistä juoppoa. Enemmän tai vähemmän suosittujen sarjaviritelmien rinnalla Jokela näytteli jatkuvasti myös vakavammissa televisiodraamoissa.
Jokelan televisiouran huipentuma oli pääosa Juhani Ahon romaaniin perustuvassa elokuvassa Rautatie. Hän käytti Matin roolissaan tyypillistä mietittyä ja pienieleistä ilmaisuaan. Rautatien kuvausten aikaan vuonna 1973 Jokelan terveys oli jo huono. Hänen katsottiin kuitenkin onnistuneen harvinaisessa pääroolissaan. Jokelan viimeiseksi televisiotyöksi jäi ”herkkurooli” Gogolin Reviisorin kaupunginpäällikkönä. Jokela itse oli innoissaan roolista, ja televisionäytelmä sai erinomaiset arvostelut tullessaan ensi-iltaan huhtikuussa 1975.
Radiotyöt
Kun Jokelan elokuva- ja teatteriura oli aktiivisimmillaan 1950-luvun lopulla, hän alkoi tehdä töitä myös Radioteatterin ja -viihteen parissa. Radiossa Jokelalle kertyi kymmenittäin rooleja 1970-luvulle saakka. Hänellä oli roolit muun muassa kuunnelmasarjoissa Kalle-Kustaa Korkin seikkailuja ja Lordi Arthur Savilen rikos (1961). Jokelan merkittäviä radiotöitä ovat muun muassa Sankari vastoin tahtoaan (1962), Pukkisen pidot (1963), Atomialokas (1965) ja Teiresiaan tissit (1968).
Vuonna 1960 Spede Pasanen palkkasi Jokelan radio-ohjelmaansa Ruljanssiriihi esittämään papukaija G. Pula-ahoa, josta tuli yksi Jokelan uran maineikkaimpia töitä. Jokelan hampaat yhdessä esittämä kovanaamainen papukaija, joka laukoi totuuksia stadin slangilla ja nöyryytti Spedeä armotta, muodostui yleisön suureksi suosikiksi. Pula-aho esiintyi radiossa vuoteen 1964, ja Jokela esitti hahmoa myöhemmin omilla iltamakeikoillaan. Vielä 2000-luvulla Pula-ahon sketsit ovat nousseet levylistan kärkeen. Eläinkuntaa edustavan hahmon on katsottu myös muodostuneen tietynlaiseksi rasitteeksi Jokelan uralle.
Yksityiselämä
pienois|Leo Jokelan hauta [[Honkanummen hautausmaalla Vantaalla.]] Leo Jokela oli aviossa kahdesti. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Eila Sillantie, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1947, mutta liitto päättyi eroon 1951. Liitosta on kaksi lasta (s. 1949 ja 1950). Jokelan toinen puoliso oli terveydenhoitaja Marja-Terttu Vainio, jonka kanssa hän solmi avioliiton 1957. Heille syntyi kolme yhteistä lasta (s. 1958, 1959 ja 1961). Jokela säilytti lämpimät välit myös kahteen vanhimpaan lapseensa. Lisäksi perheeseen kuuluivat Vainion kaksi lasta ensimmäisestä liitosta. Vainion kanssa Jokela oli aviossa kuolemaansa saakka.
Vapaa-aikanaan Jokela harrasti kutomista ja käytti näytösten väliajat, kuvaustauot ja muut vapaat hetkensä neulomalla. Jokela sai 1960-luvulla päävoiton veikkauksessa. Potin suuruudesta ei ole enää tarkkaa tietoa, mutta tiettävästi rahoilla olisi saanut ostettua asunnon. Jokelan toinen perhe asui ensin Töölössä hänen kantaravintolansa Eliten läheisyydessä, josta he myöhemmin muuttivat Lauttasaareen. Parhaiten Jokela viihtyi perheen kesämökillä Vihtijärven Nokkalassa. Heidän mökkinaapureitaan ja vakiovieraitaan olivat näyttelijäystävät Pia Hattara ja Pentti Irjala.
Yksityisihmisenä Jokela oli hiljainen, vaatimaton, itseään korostamaton, vakava ja jopa ujo. Huumorintajunsa ansiosta hän pärjäsi myös seuramiehenä ja yhteishengen luojana. Jokela piti yksityiselämänsä tarkasti erillään teatterimaailmasta ja muista töistään eikä kotona koskaan puhunut työasioistaan. Työpaineita ja riittämättömyyden tuntoja hän sen sijaan lievitti alkoholilla. Jo Fennada-kaudellaan Jokela piti usein salkussaan valkoviinipulloja, joita hän joi pitkin päivää. Hänen alkoholinkäyttönsä kasvoi 1960-luvun teatterin murroksen myötä, kun hän koki omien arvojensa ja ihanteidensa menettäneen merkityksensä. Vuosia jatkunut runsas alkoholinkäyttö elokuvastudioilla ja teatterinäytösten välillä johti lopulta 1970-luvulla terveysongelmiin. Jokelaa ei kuitenkaan yleensä nähty humalassa, ja hän oli hoitanut työnsä aina tunnollisesti. Siksi hänen varhainen poismenonsa tuli monille järkytyksenä.
Leo Jokela kuoli 48-vuotiaana maksakirroosiin äitienpäivänä 11. toukokuuta 1975. Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaalle.
Perintö
Jokela palkittiin vuonna 1975 postuumisti erikois-Jussilla laajasta elämäntyöstään. Kotimainen elokuva-ala oli tuolloin syvässä suossa. Parhaiden Spede-roolien sekä Komisario Palmujen 1970-luvun televisioesitykset keräsivät kuitenkin miljoonayleisöjä, jolloin Leo Jokelasta tuli uuden punk-sukupolven arvostama kulttihahmo. Näkyvintä arvostusta Jokela sai uusilta elokuvantekijöiltä. Matti Pellonpää piti Jokelaa esikuvanaan, ja myös muut uuden koulukunnan näyttelijät suosivat Jokelan aikoinaan omaksumaa tarkkasävyistä ja surumielistä komiikkaa. Heihin lukeutuvat esimerkiksi Markku Toikka, Turo Pajala ja Mato Valtonen.
Leo Jokelan elämäntyötä kunnioittava Leo Jokela Boozing Society jakoi vuodesta 1994 gaalaillassaan G. Pula-aho -patsaan ja kunniakirjoja ansioituneille viihteen ja kulttuurin ammattilaisille. Palkinnon ovat saaneet muiden muassa Spede Pasanen, Atte Blom, Jukka Virtanen, Vesa Vierikko ja Tuomari Nurmio. Tilaisuuksiin osallistuneet Jokelan työtoverit ja ystävät jakoivat omia muistojaan, ja gaalat saivat myös mediassa paljon huomiota.
Vuonna 2016 julkaistiin Asko Alasen kirjoittama 240-sivuinen elämäkerta Leo Jokela: Vaatimaton sivuosien sankari.
Meulaboh
pienoiskuva|Moskeija Meulabohissa 26. joulukuuta 2004 tapahtuneen tsunamin jälkeen. Meulaboh on kaupunki Sumatran saarella Indonesiassa Acehin maakunnassa. Se sijaitsee 175 km Banda Acehista kaakkoon.
Meulaboh oli Vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristyksen pahiten tuhoutuneita alueita. Se sijaitsee ainoastaan 150 km järistyksen keskustasta. Tsunami tuhosi kaupungin rakennuksia ja huuhtoi kalastaja-aluksia jopa 3 km sisämaahan. Arvioiden mukaan 40 000 kaupungin 120 000 asukkaasta kuoli.
Merileopardi
Merileopardi eli leopardihylje (Hydrurga leptonyx) on Eteläisessä jäämeressä elävä varsinaisiin hylkeisiin kuuluva hyljelaji. Se voi kasvaa jopa 3,5 metrin pituiseksi. Merileopardit saalistavat krilliäyriäisiä, kalaa, kalmareita, pingviinejä ja muita merilintuja sekä muiden hylkeiden poikasia. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut merileopardin nimen muuttamista leopardihylkeeksi lajin taksonomisen aseman selventämiseksi.
Żydowska Organizacja Bojowa
Żydowska Organizacja Bojowa (ŻOB, puolaa: Juutalainen taistelujärjestö, jiddišiksi יידישע קאמף ארגאניזאציע) oli toisen maailmansodan aikana toiminut vastarintaliike. Se oli todennäköisesti järjestämässä Varsovan gheton kansannousua, vaikka toisen vastarintaliikkeen ŻZW:n jäsenet väittävät toista. ŻOB otti osaa muihinkin vastarintatoimiin.
Merileopardi
Koko ja ulkonäkö
Merileopardiurokset kasvavat yleensä 2,5–3,2 metriä pitkiksi ja painavat 200–450 kilogrammaa. Naaraat kasvavat 2,4–3,4 metriä pitkiksi ja painavat 225–590 kilogrammaa. Merileopardin etujalat ovat melko kehittyneet, ja se voi käyttää niitä tehokkaasti liikkuessaan maalla, korvahylkeisiin kuuluvien merileijonien tapaan.
Żydowska Organizacja Bojowa
Järjestön perustaminen
ŻOB muodostui nuorisojärjestöistä, jotka kummallista kyllä tuntuivat olevan vanhempaa sukupolvea paremmin perillä natsien ”uudelleenasuttamisen” todellisesta luonteesta. Itsepuolustusjärjestön perustamista ehdotettiin jo Varsovan juutalaisten johtohahmojen kokouksessa maaliskuussa 1942. Ehdotuksen hylkäsi kuitenkin Bund, joka ei uskonut aseellista vastarintaa tekevän järjestön onnistuvan ilman Puolan muiden vastarintaliikkeiden tukea. Nämä liikkeet puolestaan kieltäytyivät auttamasta tällaista järjestöä. Jotkut juutalaiset taas eivät pitäneet kuljetusten uhkaa todellisena ja uskoivat aseellisen vastarinnan ärsyttävän natseja entisestään.
Merileopardi
Käyttäytyminen
Merileopardi elää etupäässä Antarktista ympäröivillä kylmillä merialueilla. Se metsästää pinnan tuntumassa, eikä tee niin syviä sukelluksia kuin muut Antarktiksen hylkeet. Kesäisin se metsästää ajojääalueella viettäen aikansa pääasiallisesti vedessä. Joskus yksilöitä havaitaan kaukana tältä alueelta, havaintoja on tehty muun muassa Uudesta-Seelannista ja Australiasta. Merileopardi elää yksin, mutta lisääntymisaikaan niitä saattaa kerääntyä joukoiksi asti. Pohjoisen jääkarhun tapaan merileopardi on elinalueensa ravintoketjun huippupeto. Pienet merileopardit syövät krillejä ja suuremmat yksilöt pingviinejä ja pieniä hylkeitä. Saalinsa se tappaa ravistelemalla ja iskemällä veden pintaan.
Żydowska Organizacja Bojowa
Järjestön perustaminen
Nuorisojärjestöt eivät päässeet sopuun poliittisten puolueiden kanssa ja perustivat ŻOB:n itse 28. heinäkuuta 1942. Tuore järjestö lähetti heti tiedustelijoita Varsovan arjalaiselle puolelle aseiden hankkimiseksi ja yhteyden solmimiseksi puolalaiseen vastarinta-armeijaan, Armia Krajowaan. Puolalaiset olivat kuitenkin haluttomia jakamaan vähäisiä asevarastojaan juutalaisten kanssa, eivätkä ŻOB:n ponnistelut juurikaan tuottaneet tulosta.
Toiminta
Järjestön seuraava liike oli yllyttää juutalaisia aseelliseen vastarintaan. Jäsenten mielestä oli parempi kuolla taistellen kuin alistua menemään kuljetusjuniin. Aseiden puutteesta huolimatta ŻOB:n onnistui haavoittaa vakavasti gheton juutalaisen poliisin päällikköä. Ghettopoliisi koostui juutalaisista, mutta sitä valvoivat saksalaiset. ŻOB piti juutalaiseen poliisiin kuuluneita pettureina ja uhkasi tappaa jokaisen, joka tekisi yhteistyötä natsien kanssa.
Merileopardi
Hyökkäykset ihmisen kimppuun
Merileopardi on todettu maailman vaarallisimmaksi hylkeeksi. Se saattaa jahdata ihmistä jäätiköllä jopa satakunta metriä. Syynä voi olla se, että sitä on joko häiritty tai ihminen on tullut liian lähelle. Tiedetään myös tapauksia, jolloin merileopardi on yrittänyt napata ihmisen jaloista tämän noustessa avannosta. Muutamia tunnettuja tapauksia ovat:
Żydowska Organizacja Bojowa
Toiminta
Kuljetusten aikana natsien oli onnistunut vangita useita tärkeitä ŻOB:n johtohahmoja jättäen järjestön kaoottiseen tilaan. Siihen liittyi kuitenkin muita sionistisia nuorisoliikkeitä. Tärkeintä järjestön voimistumisen kannalta oli kuitenkin se, että sen taakse asettuivat myös poliittisen liikkeet kuten Bund, kommunistit ja sionistit. Uudeksi johtajaksi tuli Mordechaj Anielewicz.
18. tammikuuta 1943 natsit aloittivat toisen kuljetusten aallon. Ensimmäiseen ryhmään kuului joukko ŻOB:n jäseniä, jotka olivat tarkoituksella hankkiutuneet kuljetukseen. Sopivalla hetkellä he aloittivat aseellisen vastarinnan. Uutinen tästä levisi pian koko ghettoon, ja vastarinta jatkui seuraavien neljän päivän aikana. Kun natsit vetäytyivät ghetosta 22. tammikuuta, juutalaiset pitivät tätä voittona.
Kreon
Kreon ( 'hallitsija') viittaa paitsi kolmeen kreikkalaisen mytologian henkilöön myös historialliseen Ateenan arkonttiin.
Vantaan vesitornit
Fazerin vesitorni
Fazerin vesitorni on noin 40 metriä korkea, ja se sijaitsee Vaaralassa Porvoonväylän pohjoispuolella. Vesitorni on rakennettu varta vasten Fazerin tarpeisiin, joten se sijaitsee tehtaan aidatulla alueella.
Kreon
Kreon, Menoikeuksen poika
Kreon, Menoikeuksen poika, oli Theban kuningas. Vaimonsa Eurydiken kanssa hänellä oli lapset Haimon ja Megara. Kreon ja hänen sisarensa Iokaste olivat Kadmoksen ja spartien jälkeläisiä.
Vantaan vesitornit
Hakunilan vesitorni
Hakunilan vesitorni tai Hakunilan ylä- ja alavesisäiliö sijaitsee Hakunilassa Lahdenväylän itäpuolella olevalla korkealla Käärmekalliolla. Vesitorni on rakennettu 1972 ja on kaupunginosan kauas näkyvä maamerkki. Torni on 38 metriä korkea ja tilavuudeltaan noin. Lisäksi käytössä on alasäiliö, jonka tilavuus on. Tornissa veden pinnankorkeus merenpinnan yläpuolella vaihtelee 88–94,2 metrin välillä. Tornin vieressä on lämpökeskus, jonka piiput ulottuvat suunnilleen samaan korkeuteen kuin vesitorni.
Kreon
Kreon, Menoikeuksen poika
Iokastan puoliso Laios, joka oli Theban kuningas, luovutti vallan Kreonille lähtiessään hakemaan neuvoa oraakkelilta Delfoista. Laios joutui kuitenkin matkalla oman poikansa Oidipuksen surmaamaksi, sillä tämä ei tuntenut vanhempiaan. Tiedon saavuttua Thebaan Kreon tarjoutui jakamaan Theban valtaistuimen ja antamaan sisarensa käden kenelle tahansa, joka pystyisi surmaamaan Laioksen lähdettyä kaupunkiin asettuneen sfinksin. Oidipus vastasi oikein sfinksin asettamaan arvoitukseen ja nai siten tietämättään äitinsä Iokasten. Totuuden tultua ilmi Iokaste hirttäytyi häpeästä ja Oidipus sokaisi itsensä ja hänet karkotettiin maanpakoon ja Theban hallitus jäi Kreonille. Vaihtoehtoisen version mukaan Kreon tarjosi sisarensa kättä ja vallan jakamista vasta sitten kun hänen poikansa Haimon oli epäonnistunut ratkaistessaan sfinksin arvoitusta ja saanut surmansa. Tässä versiossa Oidipus karkotetaan, ja lähtiessään hän kiroaa poikansa, koska nämä eivät tehneet elettäkään nähdessään isäänsä karkotettavan kaupungista.
Vantaan vesitornit
Kaivokselan vesitorni
Kaivokselan vesitorni sijaitsee Kaivokselassa. Torni on rakennettu kaupunginosan korkeimmalle kohdalle, joka on 54 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen katolla on ollut vuodesta 1992 Ilmatieteen laitoksen säätutka valkoisen pallomaisen antennisuojan sisällä. Tutka mittaa sademääriä. Tutka siirrettiin lentoasemalta Kaivokselaan paremman näkyvyyden ja laitteiden häiriintymisen takia. Aarne Ehojoen suunnittelema vesitorni on rakennettu vuonna 1965 ja on noin 30 metriä korkea. Alueen oma vesiyhtiö Kaivokselan Vesi Oy pumppasi torniin pohjavettä Vantaanjoen varressa olevasta Vetokannaksen vedenottamosta. Kaivoksela liittyi muun kaupungin vesijohtoverkostoon 1985, jolloin Kaivokselaan alettiin jakaa vettä Myyrmäen vesitornista ja Kaivokselan vesitorni poistui vesihuoltokäytöstä.
Kreon
Kreon, Menoikeuksen poika
Oidipuksen pojat Eteokles ja Polyneikes jakoivat myöhemmin valtaistuimen, kunnes he riitautuivat keskenään ja Eteokles karkotti veljensä maanpakoon. Polyneikes kokosi armeijan ja hyökkäsi Thebaan. Taistelussa, joka tunnetaan nimellä seitsemän Thebaa vastaan, molemmat Oidipuksen pojat saivat surmansa. Theba voitti yhteenoton ja luovutti kuninkuuden jälleen kerran Kreonille, joka palveli nyt sijaishallitsijana Eteokleen pojan Laodamaan puolesta.
Vantaan vesitornit
Vesitornin purku
Helsingin seudun ympäristöpalvelut -kuntayhtymä (HSY) ilmoitti tammikuussa 2023 hakevansa vesitornin purkulupaa Vantaan rakennusvalvonnasta. Tavoitteena oli aloittaa purku vuonna 2024. Purkutyön suunnittelija oli valittu ja aikomus oli aloittaa suunnittelutyö kevään aikana. Tornia ei oltu käytetty pitkään aikaan vesihuoltoon, eikä se toiminut enää sääasemana. HSY:llä ei ollut enää tornille tarvetta ja sen kunnossapito olisi kallista.
Kreon
Kreon, Menoikeuksen poika
Kreon myönsi Eteokleelle täydelliset ja kunnialliset hautajaiset mutta määräsi kuolemanrangaistuksen uhalla jättämään Polyneikeen ruumiin mätänemään taistelukentälle rangaistukseksi petturuudesta. Oidipuksen ja Iokasten tytär Antigone, joka oli kihlautunut Kreonin pojan Haimonin kanssa, uhmasi kuitenkin Kreonia ja hautasi veljensä, ja rangaistukseksi hänet suljettiin hautaan elävältä. Kreon lopulta leppyi ennustaja Teiresiaan neuvosta, mutta Antigone oli tällä välin jo hirttäytynyt ja hänen poikansa Haimon puolestaan tavattuaan kihlattunsa kuolleena oli syöksynyt miekkaansa surusta. Uutisen kuultuaan myös Kreonin puoliso Eurydike surmasi itsensä tikarilla. Theseus pakotti lisäksi johtamansa armeijan avulla Kreonin sallimaan Argoksen sotureiden hautaamisen.
Vantaan vesitornit
Vesitornin purku
Vesitorni on osa Kaivokselan 1960-luvulla rakennettua lähiötä, jota pidetään maakunnallisesti arvokkaana. Myös yleiskaavassa torni on osa asuinaluetta, mutta koska sitä ei ole asemakaavassa suojeltu, sille voi hakea purkulupaa. Vantaan kaupunginmuseo haluaisi, että tornille purkamisen sijaan etsittäisiin uusi käyttötarkoitus, koska se on alueen maamerkki. Museo aikoo esittää tornin suojelun tutkimista.
Vantaan kaupungilla ei ole suunnitelmaa, mihin sen omistamaa tonttia käytetään, jos vesitorni puretaan. Tontti on kunnallisteknisten rakennusten ja laitosten korttelialuetta. HSY:n aikomus on teettää tornista rakennushistoriallinen selvitys ja laatia siitä kaupunginmuseota varten dokumentit. Koska tornin lähellä ei ole asukkaita, se on helppo purkkaa ja haitat jäävät vähäiseksi. Purkamisen arvioitiin kestävän noin puoli vuotta.
Żydowska Organizacja Bojowa
Kansannousu
Viimeiset kuljetukset alkoivat juutalaisten pesah-juhlan aattona 19. huhtikuuta 1943. Suurin osa jäljellä olleista 30 000 juutalaisesta oli piiloutunut huolellisesti valmistettuihin bunkkereihin, joista useimmissa oli jopa sähkö ja juokseva vesi, mutta ei useinkaan minkäänlaista pakotietä.
Kreon
Kreon, Menoikeuksen poika
Kreonin vanhuudenpäivinä Lykos, Theban aiempien kuninkaiden jälkeläinen, hyökkäsi Thebaan ja otti vallan surmattuaan Kreonin.
Kreon esiintyy monissa kreikkalaisissa tragedioissa, kuten näytelmissä Kuningas Oidipus, Oidipus Kolonoksessa, Antigone ja Foinikian naiset.
Vantaan vesitornit
Korson vesitorni
Korson vesitorni sijaitsee Matarin kaupunginosassa. Vuonna 1976 valmistunut vesitorni koostuu neljästä yhteen rakennetusta elementtirakenteisesta, niin sanotusta MJ-tornista. Tornin tilavuus on.
Żydowska Organizacja Bojowa
Kansannousu
Kun saksalaiset marssivat ghettoon, he saivat vastaansa raivokasta ammuntaa tyhjien talojen ikkunoista. Gheton puolustajat käyttivät yllätystaktiikkaa ja saivat etua asemastaan gheton taloissa. Siksi saksalaiset alkoivat järjestelmällisesti polttaa ghettoa maan tasalle ja pakottivat näin taistelijat vetäytymään maanalaisiin bunkkereihin. Tulipalot tekivät niistä usein tukahduttavia loukkoja, joissa juutalaiset kuolivat hapenpuutteeseen. Vastarintaa jatkui kuitenkin 27 päivää, ja vasta 16. toukokuuta gheton tyhjennyksestä vastuussa ollut Jürgen Stroop ilmoitti gheton tyhjennetyksi. Viimeiseksi tuhottiin Varsovan suuri synagoga.
Kreon
Kreon, Kreusan isä
Kreon oli Korintin kuningas ja Kreusan (tai joidenkin lähteiden mukaan Glauken), Iasonin toisen vaimon isä; Medeia murhasi nämä. Medeia antoi Kreusalle häälahjaksi myrkytetyn puvun, joka puettaessa tarttui hänen ihoonsa ja poltti hänet kuoliaaksi. Kreon sai surmansa yrittäessään auttaa tytärtänsä ja paloi tämän mukana. Kreonin vaimo myi Teisifonen orjaksi.
Kimmo Klemola
Kimmo Klemola (s. 1965 Hattula) on lappeenrantalainen kaupunginvaltuutettu, tekniikan tohtori ja energia-alan yrittäjä. Klemola on Etelä-Karjalan vihreiden puheenjohtaja sekä vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen ja Suomen luonnonsuojeluliiton Etelä-Karjalan piirin varapuheenjohtaja. Klemola pyrki eduskuntaan vuosina 2015 ja 2019, mutta ei tullut valituksi.
Vantaan vesitornit
Lentokentän vesitorni
Helsinki-Vantaan lentoasemalla oli oma vesitorninsa, jota käytettiin myös saman aikaisesti tutkatornina. Vesitorni purettiin vuosina 2014–2015 lentoaseman terminaalilaajennusten tieltä.
Kreon
Kreon, Herakleen poika
Kreon oli Herakleen poika, jonka tämä sai Thespioksen tyttären kanssa.
Vantaan vesitornit
Lentokentän vesitorni
Koordinaatit 60.31233°N, 24.96017°W.
Myyrmäen vesitorni
Myyrmäen vesitorni valmistui vuonna 1973 ja on vesitilavuudeltaan ja jakaa vettä koko Länsi-Vantaan alueelle. Vesitorni on perustuksistaan 47 metriä korkea ja merenpinnasta 101 metriä. Vesitornia kiertää noin 1,5 kilometrin pituinen juoksurata. Koska arkkitehtuurikilpailussa esitetyt suunnitelmat olivat valtuuston mielestä kalliita, vesitorniin huipulle suunnitelmassa ehdotetut ravintola- ja näköalatiloja ei alkujaankaan päätetty rakentaa. Nimestään huolimatta vesitorni sijaitsee Variston puolella. Vesitorniin murtauduttiin tammikuun lopulla 2009, ja tornin vesisäiliöt tyhjennettiin varmuuden vuoksi.
Kimmo Klemola
Klemola on koulutukseltaan tekniikan tohtori. Hän teki öljynjalostusta käsittelevän väitöskirjansa Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1998. Klemola on toiminut tutkijana, opettajana ja professorina Teknillisessä korkeakoulussa ja Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa. Klemola kehittää omassa yrityksessään elinkaarimalleja energiantuotannon, teollisuuden ja liikenteen ympäristövaikutusten arvioimiseksi. Klemolan yritys Cleanfi Oy on tehnyt esimerkiksi Äänekosken biotuotetehtaan yhteyteen rakennetun biokaasulaitoksen kasvihuonekaasutaseen analyysin.
Martti Parvio
Martti Lauri Parvio (vuoteen 1919 Pehrsson, 16. huhtikuuta 1918 Viipuri – 29. kesäkuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen pappi ja Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian professori.
Parvion vanhemmat olivat kauppias Karl Lauri Parvio (aiemmin Pehrsson) ja Olga Johanna Josefsson. Hän väitteli teologian tohtoriksi 1959 Turun piispa Isaacus Rothoviuksesta. Aarno Maliniemen oppilaana Parvio paneutui varsinkin uskonpuhdistuksen jälkeiseen liturgia- ja kirkko-oikeuden historiaan. Merkittävää oli Parvion osallistuminen päävastuullisena Missale Aboense -messukirjan (1971) näköispainoksen toimittamiseen. 1980 valmistui kirkollisten toimitusten käsikirjaeditio Manuale seu exequiale Aboense 1522. Parvio julkaisi näköispainoksina myös Mikael Agricolan ja Paulus Juustenin teoksia sekä Ericus Erici Sorolaisen saarnakirjan Ericus Erici Postilla I–II (1988–1990).
Parvion puoliso vuodesta 1941 oli lääketieteen lisensiaatti Salme Saimi Johanna Toivio (1916–2005).
Hätilä
Hätilä on Hämeenlinnan 15. kaupunginosa, joka sijaitsee keskustan ja Vanajaveden itäpuolella. Se sijaitsee aivan rautatieaseman tuntumassa. Hätilässä on Ortelan ja Tuomelan alakoulut ja Hämeenlinnan yhteiskoulu, jonka yhteyteen kuuluu yläkoulun lisäksi nykyään myös Tuomelan koulu. Arkkitehti Mika Ernon suunnittelema Hätilän kirkko valmistui vuonna 1956. Hätilässä sijaitsevat myös Hämeenlinnan keilahalli sekä Hämeenlinnan keskuspaloasema.
Nimestään huolimatta Puolustusvoimien Hätilän ampuma-alue, jota pääasiassa käyttää Parolannummella majaileva Panssariprikaati, ei sijaitse Hätilässä vaan Taka-Hätilän kaupunginosassa.
Kreon
Historia
Kreon oli vuonna 682 eaa. Ateenan arkonttina sen jälkeen kun arkonttien kausi oli rajattu yhden vuoden pituiseksi.
Pintasalama
Pintasalama tarkoittaa suhteellisen kirkasta pilven valaistumista pilvisalaman yhteydessä. Se ei ole varsinainen salama tai purkaus, vaan nimi tulee siitä, että pilven pinta näyttää hohtavan iskun aikana. Ilmiö syntyy, kun pilven jääkiteet sirottavat salamakanavasta lähtenyttä valoa kuten mattapintainen lampunvarjostin. Hämähäkkisalamaa sen sijaan pidetään varsinaisena pintasalamana.
Specific Carbohydrate Diet
Specific Carbohydrate Diet eli SCD-ruokavalio on ruokavalio, jossa pyritään pitkäketjuisten ja kompleksisten hiilihydraattien määrän rajoittamiseen. Se on tarkoitettu Crohnin tautia, keliakiaa, colitis ulcerosaa tai reumasairauksia sairastaville tai henkilöille, jotka kärsivät ruuansulatusjärjestelmän toiminnallisista häiriöistä.
Elaine Gottschallin kirjaan "Breaking the Vicious Cycle" perustuvan ruokavalion taustalla on Sidney V. Haasin keliaakikoille 1920-luvulla kehittämä ruokavalio. Alkuvaiheen jälkeen ruokavalioon kuuluvat mm. useimmat vihannekset ja hedelmät, liha, kala, muna, kovat juustot, palkokasvit ja rasvat. Hieman paleoruokavalion tapaan SCD suosii perusruoka-aineita einesten ja prosessoidun tai teollisesti valmistetun ruoan sijaan. Makeutusaineena voi käyttää hunajaa tai makeita hedelmiä. Sallitut hiilihydraatit koostuvat pääosin monosakkarideista, jotka eivät tarvitse mahahappokäsittelyn lisäksi pilkkomista ohutsuolessa, vaan ne imeytyvät suoraan suolen pintasolujen läpi verenkiertoon. Ruokavaliosta puuttuvat mm. viljatuotteet sekä tärkkelys kuten peruna ja riisi sekä laktoosipitoiset maitotuotteet. Ruokavalio ei ole hoitomuotona virallinen, koska siitä ei ole tehty riittävästi lääketieteellisiä tutkimuksia.
Striptease
Striptease-esiintyjä eli strippari voi olla nainen tai mies, mutta useimmat ovat naisia. Strippareita esiintyy paljon erotiikkaravintoloissa ja -klubeilla. Esiintymislavalla on usein tanko, jonka ympärillä esiintyjä seisoo tai liikkuu. Strippareita tilataan myös yksityistilaisuuksiin, kuten poikamiesiltoihin. Jotkut pornoesiintyjät työskentelevät kiertelevinä strippareina.
Strippaaminen on luonteeltaan julkista voyeurismia, jossa esiintyjiä vain katsellaan, eivätkä he normaalisti myy seksiä. Tulonsa stripparit saavat katsojilta saamistaan tipeistä, katsojien tilaamista juomista sekä yksityisesityksistä.
Striptease syntyi 1800-luvun Yhdysvalloissa, missä esityksiä nähtiin monenlaisissa yhteyksissä, kuten ilotaloissa ja burleskiesityksissä.
Suhtautuminen naisten stripteaseen on jakanut feministit kahteen leiriin. Joillekin striptease edustaa naisten esineellistämistä, mutta toisille se edustaa seksuaalista itseilmaisua ja yksilönoikeutta. Islannissa strippiklubit kiellettiin vuonna 2010.
Ninja (albumi)
Ninja on suomalaislaulaja Dannyn vuonna 1986 julkaistu 11. studioalbumi. Levyllä on Dannyn yleisestä linjasta poikkeavaa elektronista soittoa ja sovitusta. Muutamassa kappaleessa vierailee Armi Aavikko.
Danny osallistui 1986 Euroviisujen karsintoihin kappaleella ”Ninja”. Menestystä ei kuitenkaan tullut, vaikka laulu oli kansansuosikki, sillä valinnan teki asiantuntijaraati. Kappaleella ”Pelkkää hyvää” Danny osallistui Kevään sävel 1986 -kilpailuun, jossa pääsi finaaliin asti.
Mike Figgis
pienoiskuva|Mike Figgis vuonna 2011. Michael "Mike" Figgis (s. 28. helmikuuta 1948) on brittiläinen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -säveltäjä.
Figgis syntyi Carlislessa, Englannissa, ja nousi maineeseen elokuvallaan Myrskyisä maanantai (1988). Myöhempien elokuvien joukkoon lukeutuvat Elämän oppitunnit (1994), Leaving Las Vegas (1995), Neiti Julie (1999), Timecode (2000) ja Cold Creek Manor (2003).
Figgis on ollut Oscar-, Bafta- ja Golden Globe -ehdokkaana. Hän seurusteli aiemmin englantilaisen näyttelijätär Saffron Burrowsin kanssa.
Armando dos Santos
Armando dos Santos (s. 14. tammikuuta 1982 Brejõesissa, Brasiliassa) on brasilialainen rattikelkkailija ja moukarinheittäjä.
Santos on osallistunut WC (2007) ja EC (2006) osalkilpailuihin. Santosin oli määrä osallistua Brasilian neljän miehen rattikelkkailujoukkueessa 2006 Torinon olympialaisiin, mutta hän antoi ennen kisoja tammikuussa nandrolonia sisältäneen doping-näytteen ja joutui jäämään pois. Hänet korvasi kelkkajoukkueessa pikajuoksija, pikaviestin olympiamitalisti Claudinei Quirinho.
Armando dos Santos on 189 senttimetriä pitkä ja painaa 98 kilogrammaa.
Manninen (tiikeri)
Manninen (myös Manne, 1993 Leipzig, Saksa – 11. marraskuuta 2006 Helsinki) oli Leipzigin eläintarhassa syntynyt siperiantiikeriuros, joka muutti Helsingin Korkeasaaren eläintarhaan vuonna 1995. Se sai elinaikanaan viisi pentua ja se oli usean syksyn ajan Kissojen yö -tapahtuman keskeisessä osassa.
Manninen lopetettiin 13-vuotiaana marraskuussa 2006. Syynä Mannisen lopettamiseen oli se, että Mannisen terveys oli alkanut heiketä, sillä se ontui ja sen selkä oli viallinen. Tarhassa ei olisi myöskään ollut tilaa kolmelle tiikerille, sillä Korkeasaari oli aiemmin tehnyt sopimuksen englantilaisen eläintarhan kanssa siitä, että keväällä 2006 muuttanut Lara-naaras saisi seurakseen nuoren uroksen Britanniasta.
Koskikeskinen
pienoiskuva|284x284px|Näkymä pohjoisesta, vasemmalla Rekolankoski, oikealla Naiskoski. Vasemmalla kosken takana häämöttää punatiilinen Vanha Mylly ja vihreä museoveturi. pienoiskuva|284x284px|Näkymä Ilveslinnan suuntaan Patakosken sillalta. Järvi jää vasemmalle. pienoiskuva|284x284px|Naiskosken ohijuoksutustilanne. pienoiskuva|284x284px|Näkymä etelärannasta pohjoiseen luodon suuntaan. 284x284px|pienoiskuva|Tukinuittoa vuonna 1938 Koskikeskisessä. Koskikeskinen on Keski-Suomessa Jämsässä sijaitseva järvi. Jämsänkosken keskustan kupeessa sijaitseva Koskikeskinen on suvanto kahden Jämsänjoen reittiin kuuluvan kosken välissä. Se on kauttaaltaan kulttuurimaiseman ympäröimä.
Maantietoa
Koskikeskinen on 650 metriä pitkä, 500 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 14,0 hehtaaria. Se sijaitsee Jämsänjoen yläjuoksulla aivan Kankarisveden alapuolella. Kankarisvedestä alkaa lyhyt Jämsänjoen uoma, joka putoaa kahden rinnakkaisen kosken, Naiskosken ja Rekolankosken, kautta Koskikeskiseen. Rekolankosken voimalaitos toimii läntisessä uomassa ja Naiskoskea käytetään ohijuoksutukseen. Jämsänjoki jatkuu Koskikeskisen eteläpuolella noin 14 kilometriä laskien Päijänteeseen. Koskikeskisen pinta on 5,6 metriä Kankarisvettä alempana ja noin 13 metriä alapuolista Jämsänjokea ylempänä. Laskujokea ei aluksi näe, sillä jokiuoman päälle on rakennettu UPM-konserniin kuuluvan Jämsänkosken paperitehtaan teollisuusalue ja joki virtaa sen alla paineputkessa Patalankosken voimalaitoksen kautta eteenpäin. Joen vanha uoma on katettu teollisuusalueen alle tunneliksi ja sitä käytetään ohijuoksutuksessa. Nämä vesistöjärjestelyt vaikuttavat suuresti järven ekologiaan ja sen vesitilanteeseen. Koskikeskisellä on kartan mukaan kaksi saarta, jotka ovat pieniä luotoja.
Koskikeskisen koillisosan muodostaa noin kahden hehtaarin laajuinen Viikinlahti, joka oli aikoinaan teollisuusalueen tehdasradan eristämä. Nykyään entistä ratalinjausta hyödynnetään kevyenliikenteen väylänä ja lahden suun ylittää puinen kävelysilta. Itärantaan on rakennettu uimahalli Koskikara ja sen vieressä on Jukka Virtasen jalkapallokenttä. 1930-luvulla rakennettu Ilveslinna sijaitsee Patalankosken itärannalla. Koskikeskisen etelä- ja lounaisrantaa hallitsee Jämsänkosken teollisuusympäristö. Aivan Koskikeskisen etelärannalla sijaitsee tehdasyhtiön vanha klubirakennus ja punatiilinen paperimakasiini.
Koskikeskisen länsirannalla on Pässinmäki, jossa järjestetään taidenäyttelyitä. Pohjoisrannalla puolestaan sijaitsee Naiskosken ja Rekolankosken historiallinen teollisuusympäristö voimalaitoksineen ja ravintolakäyttöön muutettuine vanhoine myllyineen. Järven länsipuolella on pieni asuinalue. Rekolankosken ylittää kantatien 56 silta. Patalankosken ylittää teollisuusalueen vanhin silta, joka on tarkoitettu paikalliseen käyttöön. Järven rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä. Jämsänkosken liikekeskusta sijaitsee Koskikeskisen kaakkoispuolella.
Vesistösuhteet
Koskikeskinen sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Kankarisveden–Pirttijärven alueeseen (14.512) järvi kuuluu. Koskikeskisen virtaa Jämsän reitti, jonka ylimmät vesistöt sijaitsevat Multialla ja Petäjävedellä. Jämsän reitin valuma-alueen pinta-ala on 1 471 neliökilometriä, josta Pirttijärvelle jää arviolta 1 338 neliökilometriä. Koskikeskisen kautta virtaa vettä keskimäärin 14,5 kuutiometriä sekunnissa, joten se on selkeästi läpivirtausjärvi. Sen vedenpinnan korkeus on 92,2 metriä merenpinnan yläpuolella ja se sijaitsee 13,9 metriä ylempänä kuin Päijänne, jonne Jämsänjoki laskee.
Historiaa
284x284px|pienoiskuva|Rekolankoski Juhan Knutsonin vuonna 1869 maalaamana. Patalankoski, Rekolankoski ja Naiskoski houkuttelivat väkeä keskiajalla perustamaan vesivoimalla toimivia vesimyllyjä. 1700-luvun lopulta alkaen alueelle syntyi sahaus-, sellunvalmistus- ja paperinvalmistustoimintaa. Vesivoiman mekaaninen voimantuotanto hyödynnettiin myöhemmin sähköntuotannossa.
Koskikeskisen vanha kirjoitusasu Koski-Keskinen on vielä käytössä vuonna 1949 julkaistussa Jämsän seudun taloudellisessa kartassa. Taloudellisen kartan mukaan teollisuusrata kulki Kankarisveden ja Patalankosken eteläpuolen väliä ylittäen Viikinlahden nykyisen kevyenliikenteen sillan kohdalta. Patalankosken ylittävä silta on tätä paljon vanhempi, mutta Nais- ja Rekolankosken ylittävä silta valmistui vuonna 1953. Nais- ja Patalankoskia on perattu joko uittoa tai ohijuoksutusta helpottamaan. Viimeinen perkaus tehtiin 1950-luvulla.
Vuoden 1963 peruskartassa ei teollisuusrataa enää ole, mutta kartassa erottuu radan kohdalla jokin silta tai laituri. Nykyisen jalkapallokentän paikalla oli yleisurheilukenttä ja rannassa uimala. Vuoden 1981 kartassa uimalan on korvannut uimahalli.
Biopolymeeri
thumb|DNA on biopolymeeri
Dressed for Drowning
Dressed For Drowning on brittiläisen Sailor-yhtyeen vuonna 1980 julkaistu seitsemäs studioalbumi.
Vuoden 1978 Hideaway-albumin huonon menestyksen johdosta yhtye hajosi. Marshin ja Pickettin yhteistyönä Sailor sai jatkoaikaa, koska Dick Asher, joka oli myös suuri Sailor-fani, sanoi painavan sanansa asiasta. Yhtyeen uudet jäsenet yhtyeessä olivat sisarukset Virginia ”Ginny” Davin ja Gavin Davin, jotka Pickett tapasi laulamassa folk-klubilla nimeltä Cornwall.
Sheena Easton levytti ensimmäiselle albumilleen kappaleen "Don't Send Flowers" vuonna 1981.
Biopolymeeri
Biopolymeerit luontoystävällisenä materiaalina
Joitakin biopolymeereja, kuten maissin sisältämä proteiini ja polyhydroksibutyraatti (PHB) voidaan käyttää monen keinotekoisen polymeerin tilalla. Biopolymeerit ovat tavallisia polymeereja luontoystävällisempiä, sillä ne hajoavat luonnossa huomattavasti nopeammin (90 % 6 kuukaudessa) kuin tavalliset öljyperäiset polymeerit ja hajotessa ne vapauttavat yhtä paljon hiilidioksidia kuin mitä kasvit – joista biopolymeerit tuotetaan – sitovat. Biopolymeereja voidaan valmistaa muun muassa sokerijuurikkaasta, perunasta ja vehnästä. Biopolymeerien valmistukseen voidaan käyttää myös monimuotoiseen metanotrofien ryhmään kuuluvia gramnegatiivisia bakteereja, jotka hapettavat metaania ja tuottavat poly-β-hydroksibutyraattia metaanista, kun niiden kasvualustasta puuttuu jokin ravinne.
Dressed for Drowning
Vastaanotto
Levy julkaistiin Alankomaissa. Levy-yhtiö oli Caribou Records, jonka omisti CBS Records -yhtiön johtaja Dick Asher. CBS Records vastasi valmistuksesta ja markkinoinnista. Albumi ei saanut muuta mediajulkisuutta kuin haastattelun Playboy Magazinessa ja uutisen, että levy on yksi Carl Wilsonin (The Beach Boys) suosikkialbumeista. Äänite on julkaistu LP-levynä ja c-kasettina (CRB 84534).
Niina Lahtinen
Niina Lahtinen (s. 23. marraskuuta 1979 Riihimäki ) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Teatterityön lisäksi hän on työskennellyt myös televisiossa.
Ura
Lahtinen on koulutukseltaan teatteri-ilmaisun ohjaaja, joksi hän valmistui Turun ammattikorkeakoulun Taideakatemiasta. Hän on Improvisaatioryhmä VSOPin jäsen ja Riihimäen Nuorisoteatterin entinen toiminnanjohtaja. Vuonna 2008 hän toimi käsikirjoittajana, sketsinäyttelijänä ja tuottajana Subin Big Brother Extrassa. Vuonna 2009 hän juonsi Ismo Leikolan kanssa Yle TV1 -kanavan esittämää seitsenosaista viihdesarjaa Suomi myytävänä. Vuonna 2011 hän alkoi käsikirjoittaa saman kanavan poliittista satiiria YleLeaks. Syksystä 2012 alkaen hän toimi Nelosen Hyvät ja huonot uutiset -ohjelman vakiopanelistina.
Muu toiminta ja yksityiselämä
Lahtinen on toiminut myös politiikassa. Vuonna 2008 hänet valittiin Riihimäen kaupunginvaltuustoon vasemmistoliiton listalta. Hän jätti kunnallispolitiikan vuonna 2012.
Lahtinen oli avoliitossa näyttelijä Aku Hirviniemen kanssa vuoteen 2016 saakka. Heillä on kaksi tytärtä.
Gluteeniton ruokavalio
thumb|Tästä symbolista tunnistaa gluteenittoman tuotteen. Esimerkiksi sillä merkityissä oluissa voi kuitenkin olla sen verran gluteenia, että suositus keliaakikolle on enintään kaksi pullollista päivässä. Gluteeniton ruokavalio sisältää hyvin vähän gluteenia. EU-asetuksen mukaan gluteeniton tuote voi sisältää pelkästään luontaisesti gluteenittomia viljoja, vehnätärkkelystä tai gluteenitonta kauraa, joiden gluteenipitoisuus jää alle 20 mg/kg. Gluteeni vältetään karsimalla ruokavaliosta vehnän sukuiset (Triticum) viljat vehnä, ohra ja ruis. Gluteenittomalla ruokavaliolla hoidetaan keliakiaa, sillä keliaakikolle viljojen gluteeni aiheuttaa ohutsuolen limakalvolla tulehduksen ja suolinukan vaurioita. Gluteenitonta dieettiä voivat käyttää muutkin kuin keliakiapotilaat.
Kaura ja vehnätärkkelys on myös hyväksytty Suomessa osaksi gluteenitonta ruokavaliota. Muita luonnostaan gluteenittomia viljalajeja ovat muun muassa riisi, tattari, hirssi ja maissi. Lisäksi gluteenia sisältävistä viljalajeista valmistetaan teollisesti gluteenittomia tuotteita. Vehnätärkkelys voi kuitenkin aiheuttaa oireita herkimmille keliaakikoille, usein ihokeliakiaa sairastaville. Ohratärkkelys (ohrakas) ei sovellu gluteenittomaan ruokavalioon.
Keliaakikot välttävät gluteenia ja vilja-allergiset viljoja. Yhdysvalloissa ehkä 2–6 % väestöstä saa selviä oireita viljasta, vaikkei heillä ole keliakiaa. Gluteeniyliherkkyys ja vilja-allergia voivat olla ohimeneviä, mutta keliakia ei.
Eroon vehnästä -kirja
2010-luvulla gluteeniton ruokavalio levisi Yhdysvalloista Suomeenkin muidenkin kuin keliaakikoiden ja gluteenisensitiivisten potilasryhmien keskuuteen. Ruokavalion puolestapuhujiin kuului muun muassa sydäntautilääkäri William Davis, jonka mielestä vehnä on syypää lihavuuteen. Osa Davisin ruokavalion kannattajista luopui gluteenia sisältävien vehnän, rukiin ja ohran lisäksi myös kaurasta, riisistä, maissista ja muista viljoista.
Ravitsemustieteen professori Mikael Fogelholm tyrmäsi Davisin kohukirjan Eroon vehnästä (Wheat Belly) väitteet tutkimustiedon vastaisina ja sanoi täysjyväviljan olevan terveellistä. Fogelholmin mukaan puhdistettu, vähäkuituinen vilja, kuten pulla tai vaalea leipä, on haitallista, kun taas täysjyvävilja on terveellistä. Täysjyväviljasta saa kuituja, vitamiineja ja hivenaineita, mikä voi olla hyväksi myös suoliston mikrobeille. Myös ravitsemusterapeutti Anette Palssa torjui Davisin väitteitä ja korosti kuitupitoisen viljan hyötyjä ja puhdistetun viljan haittoja.
Alkoholi gluteenittomassa ruokavaliossa
Useimmat alkoholijuomat soveltuvat gluteenittomaan ruokavalioon siinä missä mihin tahansa muuhunkin ruokavalioon. Vaikka monien väkevien alkoholijuomien lähtöaineena on jokin vilja, häviää gluteeni lopputuotteesta tislausvaiheen aikana.