cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hyväntekeväisyys
Hyväntekeväisyystuotteet
Japanilainen tossumerkki Onitsuka Tiger toi markkinoille 1995 tossuja, joissa muistettiin kaupungissa tapahtuneen maanjäristyksen jokaista kuollutta pienellä symbolilla. Tuotto luvattiin antaa maanjäristyksen uhreille.
Hyväntekeväisyystuotteita tekevät niin perinteiset vaateyritykset kuin hyväntekeväisyysjärjestöt, joiden tuotteet ovat pitkälle brändättyjä. Suomessa Paola Suhonen on suunnitellut T-paitoja Amnestylle. Monia hyväntekeväisyystuotteita on tehty 2000-luvun puolivälissä U2:n Bonon aloittamassa Afrikkaan suuntautuvassa Red-projektissa sekä rintasyöpään liittyvässä Roosa nauha -hankkeessa.
Tapahtumat
Erilaiset hyväntekeväisyystapahtumat; konsertit, huutokaupat ja vastaavat ovat usein myös hyvin suosittuja.
Vapaaehtoistyö
Taloudellisen tukemisen vaihtoehtona on oman ajan sekä työpanoksen luovuttaminen hyväntekeväisyysjärjestöjen käyttöön.
Nimen ja arvovallan luovuttaminen
Julkisuuden henkilöt ja muut arvovaltaisessa asemassa olevat henkilöt voivat osallistua hyväntekeväisyyteen myös luovuttamalla oman nimensä, kuvansa ja arvovaltansa hyväntekeväisyysjärjestön käyttöön. Arvostettu henkilö voi toimia organisaation hallituksen puheenjohtajana ja julkisuuden henkilö voi luovuttaa kuvansa käytettäväksi keräyskampanjan markkinointimateriaalissa. Esimerkiksi Lastenklinikoiden Kummit on onnistuneesti käyttänyt tätä metodia.
Hyväntekeväisyys ja verohelpotukset
Hyväntekeväisyyteen liitetään usein mahdollisuus saada verohelpotuksia. Useimmissa länsimaissa tällainen käytäntö on, mutta Suomessa mahdollisuus saada verohelpotuksia on rajattu minimiin. Yksityishenkilöillä ei Suomessa ole ollut mahdollisuutta vähentää lahjoituksia omassa verotuksessaan. Ainoastaan yritykset voivat tehdä tällaisen vähennyksen vuoden 1989 jälkeen. Tuloverolain (TVL, 1535/1992) 57§:n mukaan yritykset voivat vähentää tulostaan;
Lisäksi verohallituksen yhtenäistämisohjeen mukaan arvoltaan vähäinen raha- tai esinelahjoitus yleishyödylliseen ja samalla paikalliseen tai yrityksen toimialaa lähellä olevaan tarkoitukseen voidaan kuitenkin katsoa suhdetoiminnan luonteiseksi menoksi, joka on vähennyskelpoinen verotuksessa. Tällainen lahjoitus voi olla korkeintaan 850 euroa.
Lahjoitusten verovähennysoikeuden laajentamista sekä ulottamista jälleen myös yksityishenkilöihin on esitetty usealta eri taholta. Elinkeinoelämän valtuuskunta EVA julkaisi loppuvuodesta 2006 raportin. Kirkon ulkomaanapu, Suomen Punainen Risti sekä Suomen UNICEF-yhdistys tekivät myös kesällä 2006 aloitteen verovähennysoikeuden laajentamisesta.
Hyväntekeväisyys ja yritykset
thumb|Ecosia on saksalainen hakukone, joka lahjoittaa 80% liikevoitostaan sademetsien suojeluun Yritysten mukaan heidän lahjoituksensa ovat enemmänkin valveutuneen yrityskansalaisen toimintaa kuin pyyteetöntä hyväntekeväisyyttä. Lahjoituksista ja projekteista puhutaan investointina yhteiskuntaan. Yleishyödyllinen toiminta on osa yritysten yhteiskuntavastuuajattelua, josta tuli 1990-luvun lopulla tärkeää kaikissa yrityksissä. Tuolloin yritysten eettisestä imagosta alettiin huolehtia kuluttajaboikottien ansiosta, joten ainakin suuryritysksillä on yleensä jonkinlainen yhteiskuntavastuuohjelma.
Sponsorointi
Sponsorointi eroaa lahjoituksista. Sponsoroinnissa ei ole kysymys puhtaasta hyväntekeväisyydestä vaan yleishyödyllisen yhteisön tai tapahtuman imagon vuokraamisesta. Yhteisö pyrkii hankkimaan varoja toimintaansa ja sponsoriyritys pyrkii muokkaamaan omaa yrityskuvaansa ja edistämään tuotteidensa myyntiä.
Sponsorin panostus on yleensä rahaa, toisinaan myös tavaroita ja palveluita tai markkinointiin osallistumista
Cause-related marketing
Kaupallisiin promootioihin voi liittyä erilaisia yhteistyösopimuksia
Kaikille edellä mainituille on yhteistä, että ne tarjoavat mahdollisuuden hankkia varoja yhteisölle tai projektille aivan uudelta yleisöltä, mutta ne edellyttävät yhteistyötä yrityksen kanssa heidän markkinointitavoitteidensa eteen. Tämä yhteistyö hyödyttää sekä yleishyödyllistä yhteisöä että kaupallista osapuolta.
Henkilökunnan osallistuminen hyväntekeväisyyteen
Eräät yritykset tarjoavat henkilökunnalleen mahdollisuutta käyttää tietyn osan työajasta hyväntekeväisyystyöhön. Esimerkki tällaisesta toimintamallista on Nokian Helping Hands -ohjelma. Nokian työntekijät voivat käyttää 1–2 työpäivää hyväntekeväisyystyöhön joka vuosi.
Tavaralahjoitukset
Ruokakauppiaat luovuttavat toisinaan käyttöaikansa lopussa olevia elintarvikkeita jaettaviksi. Myös ruotsalainen vaatevalmistaja Gant luovuttaa ylijäämävaatteita hyväntekeväisyyteen.
Järjestöt
Hyväntekeväisyysjärjestöt yhdistävät toisten ihmisten mahdollisuuden lahjoittaa rahaa ja toisten mahdollisuuden antaa aikaansa. Niissä tyypillisesti palkattomat tai pientä palkkaa nauttivat työntekijät harjoittavat hyväntekeväisyyttä ja kokoavat lahjoittajilta rahaa tätä perustoimintaa varten. Tyypillisiä hyväntekeväisyysjärjestöjen ylläpitämiä kohteita ovat olleet orpokodit, sairaalat, saattokodit ja toimintatapoina myös vanhusten, vankien ja pitkäaikaissairaiden tukeminen. Yksi tunnetuimmista vapaaehtoistoimintaan perustuvista hyväntekeväisyys- ja avustusjärjestöistä on Punainen Risti.
Hyväntekeväisyys eri maissa
thumb|Uusi kehitysrahoilla rakennettu koulu Nepalissa
Suomi
Suomessa talkoot, tempaukset, tapahtumien organisointi, työskentely sosiaalihuollossa ja urheiluseuroissa, luonnonsuojelu, rahankeruu ja muu palkaton työ on merkittävin hyväntekeväisyyden tapa. Noin kolme neljäsosaa suomalaisista osallistuu hyväntekeväisyyteen jollain tavalla, selviää järjestöjen Taloustutkimuksella 2017 teettämässä kyselyssä.
Suomessa tavallista hyväntekeväisyyttä on esimerkiksi löytöeläinkodeissa, leipäjonoissa, seurakunnissa tai ympäristöjärjestöissä työskentely, maahanmuuttajien tai vanhusten ystävänä tai asunnottomien, mielenterveyskuntoutujien ja vammaisten parissa toimiminen. SPR järjestää ensiapukursseja ja verenluovutustilaisuuksia. Monet osallistuvat kehitysyhteistyöhön erilaisissa projekteissa. Nuorille on suunniteltu erilaisia ohjelmia työskentelyyn kehitysmaissa, kuten Maailmanvaihto. Suurin osa toiminnasta on kansalaisjärjestöjen organisoimaa, mutta valtio tukee vuosittain eri järjestöjä sadoilla miljoonilla euroilla. Suurimmat avustukset saavat sosiaali- ja terveysalan järjestöt.
Eri tutkimusten mukaan 29–37 % suomalaisista tekee säännöllisesti vapaaehtoistyötä keskimäärin 18 tuntia kuukaudessa, mikä vastaa 80 000 henkilötyövuotta. Vapaaehtoistyön arvoksi on laskettu 2 miljardia euroa.Tavallisimmin vapaaehtoistyötä tekevät 35–54-vuotiaat, korkeasti koulutetut ja työssäkäyvät.
Suomessa on väkilukuun suhteutettuna eniten järjestöjä maailmassa. Asuminen entisaikaan agraariyhteiskunnan tiiviissä kyläyhteisöissä on tähän merkittävä syy. Toisista ihmisistä on oltu hyvin riippuvaisia ja yhteisöllisyys on ollut voimakasta. Luterilainen usko on edellyttänyt vähäosaisten auttamista.
Talostutkimuksen mukaan suomalaiset hyväntekeväisyysjärjestöt keräsivät lähes 300 miljoonaa euroa lahjoituksina yksityishenkilöiltä, yrityksiltä ja yhteisöiltä, josta varainhankinnalla mitattuna kymmenen suurimman järjestön osuus oli 139 miljoonaa. Erittäin tärkeänä suomalaiset pitävät lahjoituksen kohteena olevan järjestön luotettavuutta.
Hyväntekeväisyyden maantiedettä
thumb|Pääosin buddhalainen Myanmar oli Charities Aid Foundationin mukaan auttamishaluisin maa vuonna 2017 Brittiläisen Charities Aid Foundationin vuonna 2017 tekemän tutkimuksen World Giving Index mukaan hyväntekeväisyys on keskittynyt maailmassa erityisesti kolmelle alueelle: 1) kehittyneisiin ja kapitalistisiin pohjoisiin reformoitujen kristittyjen, kuten kalvinistien ja luterilaisten, asuttamiin maihin, esimerkiksi Yhdysvaltoihin, Kanadaan, Britanniaan, Alankomaihin ja Pohjoismaihin, sekä Australiaan ja Uuteen-Seelantiin 2) Afrikan eteläisiin ja keskisiin pääasiassa reformoitujen kristittyjen asuttamiin maihin, kuten Keniaan,Tansaniaan ja Etelä-Afrikkaan, joissa vieraanvaraisuus on muutenkin kuulunut aina osaksi paikallista alkuperäiskulttuuria sekä 3) Aasian buddhalaisiin maihin, kuten Nepaliin, Mongoliaan, Bhutaniin ja Thaimaahan. Buddhalaisessa kulttuurissa on aina korostettu myötätunnon merkitystä. Tutkimuksessa parhaiten menestyi buddhalainen Myanmar, se tosin tehtiin ennen rohingyamuslimien pakolaisaaltoa maasta Bangladeshiin. Myös jotkut muslimimaat, kuten Libya, Arabiemiraatit ja Indonesia osoittautuivat auttamishaluisiksi tutkimuksessa.
Vähiten hyväntekeväisyyttä esiintyy tutkimuksen mukaan nykyisissä tai entisissä sosialistimaissa, kuten Kiinassa, Venäjällä, Itä-Euroopassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Venezuelassa, mikä johtuu ehkä siitä, että on totuttu valtion merkittävään rooliin auttajana. Myöskään katolilaisissa maissa Euroopassa, lukuun ottamatta Ranskaa ja Espanjaa, sekä Etelä-Amerikassa hyväntekeväisyyttä on vähemmän. Samoin Etelä-Aasiassa ja useissa muslimimaissa.
Köyhillä alueilla ihmisten auttamishalua vähentää usein omien resurssien vähäisyys ja vaikeudet selviytyä omassa jokapäiväisessä elämässään. Useita poikkeuksia kuitenkin on, kuten mainitut Afrikan maat ja buddhalaiset alueet. Vauraus kuitenkin selvästi lisää hyväntekeväisyyttä. Reformoiduissa maissa, joissa kalvinismi ja luterilaisuus ovat suurimmat uskonnot, vakaumus edellyttää köyhien ja heikkojen auttamista. Voimakkaasti kapitalistissa maissa, kuten USA:ssa ja Britanniassa valtion apu on vähäistä ja avustustyö on usein kolmannen sektorin varassa. Suurin kehitysavun antaja maailmassa on Yhdysvallat.
Tutkimuksessa otettiin huomioon kolme indikaattoria: 1) rahan lahjoittaminen hyväntekeväisyyteen 2) vapaaehtoistyöhön käytetty aika ja 3) tuntemattoman ihmisen auttaminen.
10 menestyneintä maata World Giving Indexin perusteella olivat
1) Myanmar
2) Indonesia
3) Kenia
4) Uusi-Seelanti
6) Australia
8) Irlanti
9) Arabiemiraatit
10) Alankomaat
Uusi tekniikka hyväntekeväisyyden palveluksessa
Digitaalisen puhelintekniikan kehityttyä 1900-luvun lopussa tuli mahdolliseksi lahjoittaa rahaa vain soittamalla avustustarkoitusta varten avattuun numeroon.
World Wide Webiin avattiin avustussivustoja 1990-luvulta lähtien. Esimerkiksi tunnetuimpiin hyväntekeväisyyssivustoihin lukeutuva The Hunger Site keräsi vuonna 2009 65,7 miljoonaa annosta ruokaa, joista 60,3 miljoonaa painikkeen klikkauksilla ja 5,4 miljoonaa hyväntekeväisyysostoksilla.
Internetin yleistyminen on myös mahdollistanut tietokoneiden laskentatehon lahjoittamisen erilaisiin yleishyödyllisiin laskentaprojekteihin, jotka pyrkivät hyödyttämään ihmiskuntaa nopeuttamalla esimerkiksi lääketieteen kehitystä. Muun muassa Suomen Syöpäyhdistys on lahjoittanut laskenta-aikaa World Community Gridin syöpätutkimusprojektille ja rohkaissut jäseniään tekemään samoin.
Karjala (täsmennyssivu)
Karjala tarkoittaa seuraavia:
Katso myös
Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Nikolai Baturin
Nikolai Baturin (5. elokuuta 1936 Arumetsan kylä, Suislepan kunta, Viljandimaa, Viro – 16. toukokuuta 2019 Tallinna, Viro) ) oli virolainen kirjailija. Hän loi monipuolisen tuotannon, johon kuuluu muun muassa romaaneja, runokokoelmia ja näytelmiä. Hänen kirjallisuutensa on tullut tunnetuksi myös valkokankaalta.
Elämä
Nikolai Baturinin vanhemmat olivat sukujuuriltaan peipsinvenäläisiä. Isä Feodor (Fjodor) Nikolajevitš Baturin oli syntynyt Peipsiäären Ninan kylässä ja äiti Zinaida Aleksandrovna Baturinan (os. Rõbakova) juuret olivat Peipsiäären Varnjassa, mutta oli itse syntynyt Tarvastussa. Isoäiti oli Mustveestä. Nikolain esivanhemmat olivat jo tsaarinaikana muuttaneet Mulgimaalle. Baturin olikin identiteetiltään mulgi kirjoittaen äidinkielensä viron lisäksi myös mulgin murteella, joka on eteläviron murre.
Arumetsassa Baturineilla oli suuri maatila. Baturin oli juuri edeltävänä päivänä täyttänyt neljä vuotta, kun neuvostomiehittäjä anneksoi Viron. Neuvostomiehittäjät pidättivät Fjodor-isän 27. joulukuuta 1940. Isä tuomittiin vakoilun ja "työväenluokan ja vallankumouksen vastaisesta aktiivisesta toiminnasta" leirille ja karkotukseen Siperiaan. Hän palasi kotiin helmikuussa 1957. Pidätyksen jälkeen Nikolai Baturin asui Kalbusen kylässä Kalurin tilalla, jonka hänen isänsä oli ehtinyt saada isoisälle valmiiksi ennen viemistään Siperiaan.
Baturin aloitti koulunkäyntinsä 8-vuotiaana saksalaismiehityksen aikana Viljandin 2. kansa- ja keskikoulussa (Viljandi 2. mittetäielik keskkool) ja jatkoi sitten 2. keskikoulussa eli entisessä Viljandin maalaiskymnaasissa. Vuosina 1952–1955 Baturin opiskeli Vana-Võidun eläinkasvatusopistossa (tehnikum) ja 8. työläisnuorten lukiossa Tallinnassa vuosina 1963–1965. Koulujen jälkeen Baturin palveli viisi vuotta neuvostolaivastossa, sitten kuusi vuotta Siperiassa geologityöryhmän jäsenenä ja lopulta viisitoista vuotta ammattimetsästäjänä Siperian taigalla.
Baturin aloitti runoilijana 1960-luvun alussa ja ensimmäisen romaaninsa hän julkaisi vuonna 1977. Viron kirjailijaliiton jäsen hän oli vuodesta 1973 lähtien. Baturin kirjoitti runojen ja proosan lisäksi näytelmiä, esseitä sekä elokuvakäsikirjoituksia. Hän myös kuvitti teoksiaan ja ohjasi näytelmiään. Baturinia on käännetty venäjäksi, ukrainaksi ja liettuaksi. Baturinin runoista ovat tehneet lauluja mm. Raimond Lätte, Ester Mägi, Gennadi Taniel ja Anu Taul.
Tuotanto
Romaanit
Kertomukset
Runokokoelmat
Näytelmät
Elokuvakäsikirjoitukset
KunniamaininnatTunnustus
Suomirokkia 10
Suomirokkia 10 (Parhaat biisit suomirockin supertähdiltä) on samannimisen, Poko Rekordsin julkaiseman, kokoelmalevysarjan kymmenes osa. Se julkaistiin vuonna 2005.
Oksianioni
Oksianioni eli oksoanioni on mikä tahansa ioni, jonka kemiallinen kaava on muotoa AxOyz-, missä O merkitsee happea, A jotakin muuta alkuainetta sekä x, y ja z kokonaislukuja.
Suurin osa tunnetuista alkuaineista voi muodostaa oksianionin. Yksinkertaisten oksianionien kaavan määrittää oktettisääntö. Kutakin oksianionia vastaava happihappo on HzAxOy. Kondensoituneiden oksianionien voidaan käsittää muodostuvan monitahokkaan muotoisista AOn -yksiköistä, joissa monitahokkailla on ainakin yksi yhteinen kärki tai särmä.
Monomeeriset oksianionit
Monomeeristen oksianionien, AOnm- kaavan määrittää alkuaineen A hapetusluku ja sen sijainti jaksollisessa järjestelmässä. Toisen jakson alkuaineilla suurin mahdollinen koordinaatioluku on 4. Yksikään tämän jakson alkuaineista ei kuitenkaan muodosta oksianionia tällä koordinaatioluvulla. Sen sijaan karbonaatti- (CO32-) ja nitraatti-ionilla (NO3- on kolmiomainen taso­rakenne, jossa on π-sidos keskus­atomin ja happi­atomien välillä. Tätä π-sidosta suosii se seikka, että keskus­atomi ja happi­atomi ovat suunnilleen saman kokoisia.
Jaksollisen järjestelmän kolmannen jakson alkuaineet piistä klooriin sen sijaan muodostavat tetraedrisiä oksianioneja. Tetraedrinen ortosilikaatti-ioni SiO44- esiintyy joissakin silikaatti­mineraaleissa, esimerkiksi oliviinissa, [Mg,Fe]SiO4, mutta anioni ei esiinny irrallisena, sillä kiinteässä tilassa kationit ympäröivät tetraedrisesti jokaista tämän ionin happiatomia. Fosfaatti- (PO43-), sulfaatti- (SO42- ja perkloraatti-ioneja (ClO4-) esiintyvät monissa suoloissa. Samat alkuaineet voivat kuitenkin muodostaa oksianioneja myös alemmilla hapetusluvuillaan. Sellaisetkin noudattavat usein oktettisääntöä, jonka perusteella niiden kaavat voidaan usein päätellä. Esimerkiksi kloorilla on hapetusluvulla V esiintyessään kaksi valenssielektronia, jolloin se voi ottaa oksidi-ioneilta vastaan kolme elektroni­paria sidos­elektroneiksi muodostaen oksianionin. Muodostuvan ionin varaus on +5 − 3 × 2 = −1, ja niinpä ionin kaava on ClO3-. VSEPR-teorian mukaan on tämän ionin voidaan olettaa olevan muodoltaan pyramidi­mainen, ja siinä on kolme sidos­elektroni­paria sekä yksi vapaa elektroni­pari. Samaan tapaan kloori(III):n oksianionin kaava on ClO2-, ja siinä on kaksi vapaata elektroni­paria sekä kaksi sidos­elektroni­paria.  Kloori muodostaa seuraavat oksianionit:
Neljännen ja sen jälkeisten jaksojen alkuaineilla 6-koordinaatiokin on mahdollista, mutta oktaedrisia oksianioneja ei tunneta, sillä niillä olisi liian suuri sähkövaraus. Niinpä molybdeeni(VI) ei muodosta ionia MoO66-, mutta se muodostaa tetraedrisen molybdaattianionin, MoO42-. MoO6 -yksiköitä esiintyy vain kondensoituneissa molybdaateissa. Myös täysin protonoituneita rakenteeltaan oktaedrisia oksianioneja on olemassa, esimerkiksi Sn(OH)62- ja Sb(OH)6-. Lisäksi ortoperjodaatti voi esiintyä vain ainakin osittain protonoituneena muodossa H3IO62- <=> H2IO63-, tämän reaktion pKa-arvon ollessa 11,60.
Nimistö
Monomeeriset oksianionit nimetään seuraavien sääntöjen mukaan.
Oksianionin nimi johdetaan keskusatomina olevan alkuaineen latinalaisesta nimestä. Seuraavassa jaksollien järjestelmän ryhmille (sarakkeille) käytetään vanhaa numerointikäytäntöä, jonka mukaan nykyisiä ryhmiä 13-17 nimitettiin III - VII pääryhmiksi (III b - VII b), ja vastaavasti nykyisille ryhmille ryhmä 3-7 käytettiin merkintäjä 3a - 7a.
Eri kielissä nämä nimet esiintyvät jossakin määrin toisistaan poikkeavissa muodossa. Esimerkiksi englannin kielessä suomen kielen loppupäätteitä -aatti ja -iitti vastaavat loppupäätteet -ate ja -ite.
Kondensaatioreaktiot
thumb|150 px|Dikromaatti-ioni, jossa kahdella tetraedrillä on yksi yhteinen kärki Vesiliuoksissa suurivarauksiset oksianionit voivat yhdistyä kondensoitumalla suuremmiksi ioneiksi, jolloin niistä samalla lohkeaa vettä. Esimerkiksi dikromaatti-ioni (Cr2O7) syntyy kahdesta kromaatti-ionista seuraavan reaktion tuloksena:
Reaktion seurauksena anionin varaustiheys pienenee ja hydroniumionien (H3O+) lukumäärä vähenee. Samalla liuoksen järjestyneisyyden aste pienenee ja entropia kasvaa jonkin verran, minkä vuoksi Gibbsin vapaa energia tulee negatiivisemmaksi, mikä edistää tätä reaktiota. Tämä on esimerkki happo-emäsreaktiota, jossa monomeerinen oksianioni toimii emäksenä ja kondensoitunut oksianioni sen konjugaattihappona. Reaktion käänteisreaktio on hydrolyysi jossa emäksenä toimiva vesimolekyyli hajoaa.
Kondensoituminen voi jatkua pitemmällekin, varsinkin jos anionilla on suurempi varaus. Näin tapahtuu esimerkiksi adenosiini­tri­fosfaatin muodostuessa soluissa. ATP:n hajoaminen ADP:ksi on hydrolyysi­reaktio, jolla on suuri merkitys energian lähteenä biologisissa systeemeissä.
Monimutkaisemmat silikaatti-ionit voidaan teoreettisesti käsittää muodostuneiksi ortosilikaatti-ioneista (SiO44-), jotka ovat konden­soitu­neet niin, että niissä ainakin osa happi­atomeista on yhteisiä useammalle pii­atomeille. Luonnossa useimmat silikaattimineraalit ovat kuitenkin syntyneet päinvastoin dekonden­saation tuloksena piidioksidin reagoidessa emäksisten oksidien kanssa. Tätäkin reaktiota voidaan pitää happo-emäs­reaktiona, mikäli hapot käsitetään Luxin ja Floodin esittämän teorian mukaisesti oksidi-ionien (O2-) vastaanottajiksi ja emäkset niiden luovuttajiksi. Esimerkiksi:
Polyoksianionien rakenteet ja kaavat
thumb|right|200px|Metavanadaatti ketjuja ammoniumvanadaatissa Polyoksianioni on poly­me­roitunut oksi­anioni, jossa useammat tyyppi' MOn olevat moni­tahokkaat ovat yhdistyneet toisiinsa niin, että niillä on yhteisä kärkiä tai särmiä. Jos moni­tahokkaan kärjistä kaksi on yhteisiä viereisten moni­tahokkaiden kanssa, syntyvät rakenne on ketju tai rengas. Lyhyitä ketjuja esiintyy esimerkiksi poly­fosfaateissa. Inosilikaateissa kuten pyrokseeneissa on pitkä ketju SiO4-tetra­edrejä, joista jokaisen kärjistä kaksi on yhteistä viereisten tetra­edrien kanssa. Sama rakenne esiintyy niin sanotuissa meta­vanadaateissa, esimerkiksi ammonium­meta­vanadaatissa, NH4VO3.
Inosilikaateissa esiintyvän anionin (metasilikaatti-ionin) kaava voidaan johtaa seuraavasti: Ajatellaan, että jokainen piiatomi olisi Si4+-ioni ja jokainen happiatomi O2- -ioni. Jokainen tällaiseen ajateltuun pii-ioniin liittyy neljä oksidi-ionia, joista kaksi on yhteisiä viereisten pii-ionien kanssa. Kaksi viimeksi mainittua kuuluu siis vain puoliksi yhteen kunkin pii-ionin kanssa. Näin ketjumaisen anionin stoikiometria ja varaus ovat:
Rengas voidaan käsittää ketjuksi, jonka molemmat päät on yhdistetty toisiinsa. Sellainen on esimerkiksi syklinen trifosfaatti-ioni P3O93-.
Jos monitahokkailla on kolme yhteistä kärkeä, rakenne laajenee kahteen ulottuvuuteen. Amfiboleissa, esimerkiksi asbestissa kahta ketjua sitovat toisiinsa yhteiset kolmannet kärjet vuorotellen kummassakin ketjussa. Tällaisen rakenteen ideaalinen kaava on Si4O116-, ja suoraviivainen ketjurakenne selittää näiden mineraalien kuitumaisen rakenteen. Kolme yhteistä kärkeä voi johtaa levymaiseen rakenteeseen kuten esimerkiksi kiilteessä, Si2O52-, jossa jokaiseen piiatomiin liitty yksi "oma" happiatomi ja kolme muuta, jotka ovat yhteisiä naapuriatomien kanssa. Kiteytynyt kiille voidaan lohkaista hyvin ohuiksi levyiksi.
Jos tetraedrin kaikki happiatomit ovat yhteisä viereisten tetraedrien kanssa, saadaan kolmiulotteinen rakenne kuten esimerkiksi kvartsissa. Aluminosilikaatit ovat mineraaleja, joissa osa piiatomiesta on korvattu alumiiniatomeilla. Alumiinin hapetusluku on kuitenkin yhtä pienempi kuin piin, minkä vuoksi kiteissä, joissa osa piiatomeista on tällä tavoin korvautunut, on aina mukana myös muita kationeja. Mahdollisia yhdistelmärakenteita on erittäin monia, mikä osaltaan selittää, miksi on olemassa niin monia erilaisia aluminosilikaatteja.
Särkilammi (Orivesi)
Särkilammi on Pirkanmaalla Oriveden Lauttakulmalla sijaitseva lampi.
Oksianioni
Polyoksianionien rakenteet ja kaavat
thumb|Dekavanadaatti-ioni, V10O284-
Särkilammi (Orivesi)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Se on kapea metsälampi, joka laskee laaksoa pitkin Vähään Ukonjärveen. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat soistuvaa metsämaata.
Oksianioni
Polyoksianionien rakenteet ja kaavat
Oktaedriset MO6 ovat yleisiä suuremman järjestysluvun omaavien siirtymämetallien oksianioneissa. Joissakin yhdisteissä, esimerkiksi ketjupolymeerisen ionin Mo2O72- suoloissa, on sekä tetraedrisiä että oktaedrisiä yksikköjä. Yhteisiä särmiä esiintyy yleisesti ioneilla, joissa on oktaedrisia rakenneyksiköitä ja oktaedtit ovat epäjärjestyksessä niin, että yksikköjä toisiinsa sitovien happiatomien jännitys pienenee. Tämä johtaa polyoksometalaatteina tunnettuihin kolmiulotteisiin rakenteisiin. Tyypillinen esimerkki tästä on fosmomolybdaatti-ionin Kegginin rakenne. Yhteiset särmät ovat tehokas keino sähkövarauksesta aiheutuvan jännityksen pienentämiseksi, kuten osoittaa seuraava kahden oktaedrin hypoteettinen kondensaatioreaktio:
Särkilammi (Orivesi)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Enojärven valuma-alueeseen se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 163,8 metriä mpy. Järveen on johdettu kolme metsäojaa ja sen laskuoja on kaivettu Vähään Ukonjärveen.
Oksianioni
Polyoksianionien rakenteet ja kaavat
Tetraedrinen molybdaatti-ioni muuttuu ensin seitsemän toisiinsa kärjistä liittyvän oktaedrin yhdistelmäksi, jossa kunkin molybdeeniatomin varaus on keskimäärin \frac{6}{7}. Tämä heptamolybdaattirypäs on niin vakaa, että ryppäitä, joissa on 2–6 molybdaattiyksikköä, ei ole havaittu, vaikka niitä epäilemättä muodostuu reaktion välivaiheina.
Oksianionien happo- ja emäsluonne
Useimmat oksianionit ovat heikkoja emäksiä, ja ne voidaan protonoida niin, että saadaan happoja tai happamia suoloja. Esimerkiksi fosfaatti-ioni voidaan protonoida kolmessa peräkkisessä vaiheessa niin, että lopulta saadaan fosforihappoa:
thumb|left|100px|[[Fosfiitti-ionin (HPO32-) rakenne]] thumb|100px|right|Rikkihappomolekyyli Minkä verran protonoitumista vesiliuoksessa tapahtuu, riippuu syntyvän hapon happovakiosta ja liuoksen pH:sta. Esimerkiksi adenosiini­mono­fosfaatin (AMP) pKa-arvo on 6,21, minkä vuoksi neutraaleissa liuoksissa (pH 7) se on noin 10-prosenttisesti protonoitunut. Varauksen neutraloitumis­pyrkimys vaikuttaa suuresti näihin protonoitumis­reaktioihin. Monet yhden­arvoiset anionit kuten perkloraatti- ja permanganaatti-ionit on hyvin vaikea protonoida, ja näin ollen niitä vastaavat hapot ovat vahvoja happoja.
Vaikka esimerkiksi fosforihapon kemiallinen kaava tavallisesti kirjoitetaan muotoon H3PO4, siinä olevat vetyatomit (protonit) ovat kiinnittyneet happiatomeihin, minkä vuoksi kaava voidaan kirjoittaa myös muotoon OP(OH)3, mikä paremmin vastaa molekyylin rakennetta. Vastaavasti rikkihapon kaava voidaan kirjoittaa muotoon O2S(OH)2; tässä muodossa molekyyli esiintyy kaasutilassa.
Fosfiitti-ioni PO33- vahva emäs, ja niinpä siihen on aina kiinnittynyt vähintään yksi protoni. Tässä tapauksessa protoni on sitoutunut suoraan fosforiatomiin, ja ionin rakenne on HPO32-. Tämän ionin muodostuessa fosfiitti-ioni toimii Lewis-emäksenä ja luovuttaa elektroniparin Lewis-hapolle, H+.
Oksianioneja vastaavat happihapot ovat tyypillisesti sitä vahvempia happoja, mitä lähempänä keskusatomi on jaksollisen järjestelmän oikeaa laitaa. Tämä ilmenee erityisen selvästi kolmannessa jaksossa, jossa ortopiihappo (H4SiO4) on sangen heikko happo, mutta perkloorihappo (HClO4) vahvimpia, mitä tunnetaan. Saman alkuaineen eri happihapot taas ovat yleensä sitä vahvempia, mitä enemmän niissä on happiatomeja.
thumb|250px|Predominance diagram for chromate Kuten edellä todettiin, kondensaatioreaktio on samalla happo-emäsreaktio. Monissa systeemeissä voi tapahtua sekä protonoituminen että kondenoituminen. Kromaatti-ioni muodostaa tästä melko yksinkertaisen esimerkin. Oikealla oleva kromaatin predominanssidiagrmmi osoittaa, mikä kromaatin muodoista on vallitsevana minkin pCr- ja pH-arvon vallitessa. Tässä pCr merkitsee kromin konsentraation negatiivista logaritmia ja pH H+-ionin konsentraation negatiivista logaritmia, joka on samalla liuoksen happamuuden mitta. Tässä on kaksi toisistaan riippumatonta tasapainoa. Niiden tasapainovakiot määritellään seuraavasti:
Predominanssidiagrammi on tulkittava seuraavasti: Kun kromin konsentraatio on tarpeeksi suuri eikä liuoksen pH ole kovin korkea, Cr2O7-2 -ioni on vallitsevana.
Molekyyli H2CrO4 ja ioni HCrO2O7- on jätetty pois, koska niitä muodostuu vain pH: ollessa hyvin alhainen.
Predominanssidiagrmmit voivat olla hyvin mutkikkaita, jos syntyy monia polymeerisia reaktiotuotteita, kuten vanadaateilla, molybdaateilla ja volframaateilla. Niiden selvittämistä vaikeuttaa myös se että monet korkeammat polymeerit syntyvät erittäin hitaasti niin, että reaktio ei vielä kuukausien kuluttuakaan ole asettunut tasapainotilaan. Tämän vuoksi tasapainovakioissa ja predominanssidiagrammeissa saattaa esiintyä virheitä.
Treviso
Treviso on kaupunki Italiassa. Se sijaitsee Veneton alueella ja on Trevison maakunnan pääkaupunki ja suurin kaupunki.
Trevison pinta-ala on 55 km² ja väkiluku noin 84 000 (2015). Kaupungissa sijaitsee Trevison lentoasema.
Urheilu
Trevisossa pelaa lentopallojoukkue Sisley Treviso, joka on voittanut Italian A1-liigan yhdeksän kertaa. Benetton Basket on kaupungissa sijaitseva koripalloseura. Joukkue on voittanut Italian mestaruuden viisi kertaa.
Jalkapallossa kaupunkia edustaa Treviso F.B.C. 1993, joka on pelannut Serie B:ssä.
Gábor Balogh
Gábor Balogh (s. 5. elokuuta 1976 Budapest) on unkarilainen nykyaikainen viisiottelija. Hän saavutti Sydneyn olympialaisissa 2000 hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa. Ateenan olympialaisissa 2004 hän sijoittui kahdeksanneksi ja Pekingin olympialaisissa 2008 sijalle 26. Hän voitti henkilökohtaisen maailmanmestaruuden vuosina 1999 ja 2001.
Mikael Hakim
thumb|280px|Kirjassa Mikael tapaa Venetsiassa taidemaalari [[Tizianin, joka maalaa tästä muotokuvan, jota hän kuvailee sanoin: ”Huolettomasti pitelin toisesta kädestä riisumaani venetsialaista hansikasta kapeiden pitsien koristaessa tumman pukuni kaulusta ja hihansuita. Myös kultaketjun hän maalasi kaulaani”. Todellisuudessa tämä maalaus kuvaa tuntematonta italialaista hovimiestä. Tizian: Uomo dal guanto (Mies hansikas kädessä)]]
Mikael Hakim: kymmenen kirjaa Mikael Carvajalin eli Mikael El-Hakimin elämästä vuosina 1527–38 hänen tunnustettuaan ainoan Jumalan ja antauduttuaan Korkean Portin palvelukseen on Mika Waltarin historiallinen romaani vuodelta 1949. Se on Mikael Karvajalan jatko-osa, jossa turkulaissyntyinen Mikael Karvajalka seikkailee Osmanien valtakunnassa kasvattiveljensä Antti Tykinvalajan kanssa vuosina 1527–1538.
Waltarilla oli tarkoitus kirjoittaa myös kolmas osa Mikaelin seikkailuista, joka olisi sijoittunut Intiaan ja Kiinaan sekä Etelä-Amerikkaan Pizarron jäljille. Waltari oli pohjustanut tätä jo ensimmäisessä osassa niin, että kuningas Kaarle V lahjoitti hänelle hänen ansioistaan valtavan määrän maata Etelä-Amerikasta.
Mikael Karvajalka, opportunismiin taipuvainen älykkö ja selviytyjä, sekä hänen kasvinveljensä, hieman yksinkertainen voimamies Antti Tykinvalaja lähtevät Venetsiasta pyhiinvaellusmatkalle Palestiinaan. Matka saa dramaattisen käänteen, jonka seurauksena Mikael ja Antti kääntyvät kristinuskosta islaminuskoon. Mikael, Antti ja laivalta seurueeseen liittynyt Giulia joutuvat orjiksi. Heidän matkansa kulkee Pohjois-Afrikan kaupunkien kautta osmanien pääkaupunkiin Istanbuliin. Mikaelista tulee puolivahingossa laillistettu lääkäri, hakim.
Waltari kuvaa kristinuskon ja islaminuskon välistä taistelua, niin ulkoisesti historiallisina tapahtumina, kuin Mikaelin sisäisenä uskonnollisena pohdiskeluna. Vertaillessaan kahta uskontoa, hän painottaa niiden yhteistä historiaa. Lukuisista juonitteluista keskeisin on suurvisiiri Ibdrahimin ja sulttaani Suleimanin orjattaren Roxelanan (Khurrem-sultana) välinen valtataistelu. Suurvisiirin suosioon päässyt Mikael kohoaa huomattavaan asemaan sulttaanin hovissa, ja joutuu valtataistelun hengenvaaralliseen ytimeen.
Romaanissa kuvitteelliset tapahtumat nivoutuvat historiallisiin tapahtumiin. Sotakuvauksia on paljon, sodat vievät päähenkilöitä Wienistä Bagdadiin. Kristittyjä vastaan taistellessaan suomalaiset renegaatit Mikael ja Antti joutuvat sisimmässään tilanteeseen, jossa ei ole yksiselitteistä me-vastaan-he -asetelmaa. Merisotien yhteydessä Waltari esittelee historialliset henkilöt Khaireddin Barbarossan (n. 1475–1546) ja Andrea Dorian (1466–1560). Kirja on hyvin väkivaltainen, kauloja katkotaan ja miekat heiluvat. Mukana on myös paljon huumoria, ja usein erityisesti varsin mustaa huumoria.
Giuliasta paljastuu uusia puolia pitkin tarinaa. Hän lumoaa Mikaelin ja heidän välilleen kehittyy monimutkainen viha-rakkaussuhde. Mikael joutuu tekemisiin myös salaperäisen geomailerien veljeskunnan kanssa. Antti Tykinvalaja poistuu väliin omille teilleen, kuten Mikael Karvajalassakin. Ongelmat alkoholin suhteen määräävät paljolti hänen kohtaloitaan. Antin kautta Waltari kuvailee niin ikään mielen järkkymistä. Mikaelin mainio Rael-koira seuraa isäntäänsä uskollisesti. Lopulta Rael pääsee varsin hyvään asemaan.
Waltari on käyttänyt kerronnassaan hänelle ominaista minä-muotoa. Romaani on käännetty useille kielille. Waltarin teosta on viime aikoina verrattu Orhan Pamukin läpimurtoteokseen Valkoinen linna (Beyaz Kale, 1985), joka myös on historiallinen romaani teemoina länsimaisen ja itämaisen kulttuurin kohtaaminen ja vastakkaisuus.
Lykantropia (sairaus)
Lykantropia on psykiatrinen sairaus, jota sairastava henkilö kokee joko olevansa eläin tai olevansa muuttumassa eläimeksi. Muutos tapahtuu kuitenkin vain sairaan mielessä. Sairaus on saanut nimensä tarujen ”lykantropia”-tilasta, jossa ihmissuden pureman tai noituuden seurauksena ihminen muuttui ihmissudeksi. On esitetty, että ihmissusi-myytti on saanut alkunsa tästä sairaudesta.
Oireet
McLean Hospitalissa tehdyssä tutkimuksessa lykantropialle luokiteltiin seuraavia tunnistettavia oireita: Lykantropiaa ei siksi ole spesifioitu kokemukseksi pelkästä ihmisestä sudeksi -muuttumisesta, vaan lykantropiaan voi liittyä muodonmuutoskokemus laajempaan kirjoon eläimiä tai olentoja: Lykantropiatapauksia on listattu, ja vain pieni osa on sudeksi tai koiraksi muuttumisia. Myös muutoksia kissaksi, hevoseksi, linnuksi ja tiikeriksi on listattu, mutta myös sammakoksi tai mehiläiseksi on koettu muututtavan. Tapaustutkimuksessa vuodelta 1989 lykantropiaa sairastava henkilö koki sarjan muutoksia; hän koki muuttuvansa ihmisestä koiraksi, hevoseksi ja lopulta kissaksi ennen kuin hoito sai hänet taas kokemaan itsensä ihmiseksi.
Syyt
Lykantropia on harvinainen tila, jonka syiksi on esitetty jotain toista psykoottista tilaa, kuten skitsofreniaa, kaksisuuntaista mielialahäiriötä tai kliinistä masennusta. On myös esitetty, että tietyt neurologiset ja kulttuurilliset vaikutukset altistavat kokemukseen muodonmuutoksesta.
Turun yliopisto
pienoiskuva|Turun yliopisto toimi 1950-luvulle saakka entisen [[Hotelli Phoenix|hotelli Phoenixin tiloissa Yliopistonkadun varrella Turun kauppatorin laidalla.]] thumb|Yliopiston kirjaston päärakennus Yliopistonmäellä. Sen edessä on oikealla suihkukaivo ja [[Wäinö Aaltonen|Wäinö Aaltosen veistos Genius ohjaa nuoruutta. Kirjaston edessä oleva Tieteen tammi on istutettu vuonna 1973.]]
Turun yliopisto (lyhenne TY tai UTU ) on ensimmäinen täysin suomenkielinen yliopisto, ja se perustettiin vuonna 1920. Yliopisto on kansainvälisesti kilpailukykyinen tiedeyliopisto, jonka toiminta perustuu korkeatasoiseen ja monialaiseen tutkimukseen.
Turun yliopisto on opiskelijamäärältään Suomen kolmanneksi suurin yliopisto Helsingin ja Tampereen yliopistojen jälkeen. Yliopistossa opiskelee noin 20 000 opiskelijaa, ja joka vuosi tutkintonsa päättää noin 3 500 opiskelijaa. Vuonna 2017 yliopistossa suoritettiin alempia korkeakoulututkintoja 1 708, ylempiä korkea­koulu­tutkintoja 1 557 ja tohtorintutkintoja 170. Yliopiston palveluksessa työskenteli vuoden 2017 lopussa noin 3 400 henkilöä.
Elokuussa 2019 yliopiston rehtorina aloitti Jukka Kola. Yliopiston viimeisenä kanslerina ennen instituution lakkauttamista toimi vuosina 2010–2013 Pekka Puska.
Yliopiston Turun kampus sijaitsee kaupungin keskustan alueella Yliopistonmäen läheisyydessä. Yliopisto toimii Turun lisäksi Raumalla (varhaiskasvatuksen opettajakoulutus sekä luokan- ja käsityönopettajakoulutus) ja Porissa (kauppakorkeakoulu sekä digitaalisen kulttuurin, maiseman ja kultuuriperinnön tutkinto-ohjelma).
Turun Akatemia
Turkuun perustettiin jo vuonna 1640 yliopisto, Turun Akatemia, joka on nykyisen Helsingin yliopiston edeltäjä. Se oli kolmas Ruotsin valtakuntaan perustettu yliopisto ja Suomen ainoa. Turun palon jälkeen vuonna 1827 Akatemia siirrettiin Helsinkiin. Akatemian siirtämisen jälkeen yliopistollinen opetus Turussa loppui vuoteen 1917 asti.
Turun Akatemian ajoista Turun yliopistolla muistuttavat nykyisin muun muassa Akatemiatalo ja yliopiston päärakennuksen vierellä sijaitseva Kolme vekkulia -niminen monumentti, joka esittää vuonna 1822 Turun Akatemiassa opintonsa aloittaneita J. V. Snellmania, Elias Lönnrotia ja J. L. Runebergia.
Turun yliopisto
Yliopistollinen opetus tuli takaisin Turkuun pian Suomen itsenäistymisen jälkeen vuonna 1918, kun kaupunkiin perustettiin ruotsinkielinen Åbo Akademi. Nykyisen Turun yliopiston perusti vuonna 1920 Turun Suomalainen Yliopistoseura suomenkieliseksi monialayliopistoksi ruotsinkielisen Åbo Akademin ja kaksikielisen Helsingin yliopiston rinnalle. Yliopiston alkuaikoja leimasi vahva suomalaiskansallinen henki, ja se toimikin aluksi nimellä Turun Suomalainen Yliopisto. Yliopiston tunnuslause Vapaan kansan lahja vapaalle tieteelle kuvaa itsenäisyyden alkuajan aatetta ja 22 040:tä vapaaehtoista lahjoittajaa, jotka mahdollistivat yliopiston perustamisen.
Uuteen yliopistoon perustettiin seitsemän professuuria – neljä humanistisiin aineisiin ja kolme luonnon­tieteisiin. Yliopiston ensimmäiset professorit olivat kotimaisen ja yleisen kirjallisuushistorian professori V. A. Koskenniemi, suomen kielen ja sen sukukielten professori Heikki Ojansuu, Suomen historian professori Artturi H. Virkkunen, kasvitieteen professori Johan Liro, eläintieteen professori W. M. Linnaniemi, filosofian professori Eino Kaila ja kemian professori M. H. Palomaa. Yliopiston ensimmäiseksi rehtoriksi valittiin professori Virkkunen.
thumb|left|250px|Turun Suomalaisen Yliopiston professorit vuonna [[1922. Kuvassa vasemmalla yliopiston ensimmäinen rehtori Artturi H. Virkkunen.]]
Turun yliopisto aloitti toimintansa entisen Hotelli Phoenixin rakennuksessa Kauppatorin laidalla. Opetus alkoi 27. kesäkuuta vuonna 1922. Tuolloin yliopiston kirjoissa oli 87 opiskelijaa, ja yliopisto koostui kahdesta tiedekunnasta – humanistisesta ja matemaattis-luonnontieteellisestä. Humanistisen ja luonnontieteellisen koulutuksen lisäksi suunniteltiin yliopiston toiminnan alkuaikana myös niin valtiotieteellisen kuin maatalouskoulutuksenkin aloittamista, mutta nämä suunnitelmat eivät toteutuneet.
Turun yliopisto ajautui 1920-luvun lopulla kriisiin, jonka takia se oli lähellä joutua kokonaan lakkautettavaksi. Kriisin taustalla oli suomen kielen tutkijan E. N. Setälän valinta yliopiston kansleriksi. Setälä pyrki supistamaan yliopiston toimintaa ja samalla vahvistamaan perustamaansa Suomen suku -tutkimuslaitosta. Se kiristi yliopiston johdon välejä. Rehtori V. A. Koskenniemen erottua vuonna 1931 uudeksi rehtoriksi valittiin J. G. Granö, joka kykeni vastustamaan voimakastahtoista Setälää.
Yliopisto sai kolmannen tiedekuntansa vuonna 1943, kun sotaa käyvän kansakunnan tarpeita vastaamaan perustettiin valtion rahoittama lääketieteellinen tiedekunta. Opiskelijamäärän kasvaessa ja toiminnan laajentuessa 1950-luvulla yliopisto siirtyi Kauppatorilta Vesilinnanmäen laelle. Nykyisin Yliopistonmäkenä tunnetun mäen ympärille on muodostunut Turun yliopiston ja Åbo Akademin yhteinen kampusalue. Mäen juurella sijaitsevat myös Turun ylioppilastalot ja Turun yliopistollinen keskussairaala.
Turun yliopiston nopeimman kasvun vuodet ajoittuivat 1960-luvulle, jolloin opiskelijoiden määrä yliopistossa yli kaksinkertaistui noin kolmesta tuhannesta yli seitsemään tuhanteen. Yliopistoon myös perustettiin kaksi uutta tiedekuntaa – oikeustieteellinen tiedekunta vuonna 1960 ja yhteiskuntatieteellinen tiedekunta vuonna 1967.
Yliopiston tiedekunnista toiseksi nuorin, kasvatustieteiden tiedekunta, perustettiin vuonna 1974. Samana vuonna Turun yliopisto useiden muiden yliopistojen tapaan valtiollistettiin. Yliopiston kasvu on jatkunut 1970-luvulta nykypäivään asti. Muun muassa opiskelijoiden ja perustutkintojen määrät ovat lisääntyneet jatkuvasti, ja yliopisto on laajentunut lukuisiin uusiin rakennuksiin Yliopistonmäen ympärille.
Vuodesta 1995 lähtien Turun yliopisto on kuulunut vanhojen eurooppalaisten yliopistojen muodostamaan Coimbra-ryhmään.
Vuonna 2007 tehtiin esitys Turun yliopiston ja Turun kauppakorkeakoulun yhteisen yliopistokonsortion muodostamiseksi. Yliopistojen konsortio aloitti toimintansa 1. elokuuta 2008. Vuoden 2010 alusta alkaen Turun yliopisto ja Turun kauppakorkeakoulu muodostivat uuden yhteisen yliopiston, jonka nimeksi tuli Turun yliopisto.
Viimeisimpänä yliopiston tiedekunnista perustettiin teknillinen tiedekunta vuonna 2021.
Tiedekunnat
Turun yliopisto koostuu seuraavista kahdeksasta tiedekunnasta (suluissa perustamisvuosi):
Erilliset laitokset
Tiedekuntiin kuuluvien laitosten lisäksi Turun yliopistoon kuuluu viisi erillistä laitosta :
Tutkimus
Turun yliopisto määrittelee itsensä kansainväliseksi, monitieteiseksi tutkimusyliopistoksi, jonka tutkimuksen temaattiset kokonaisuudet ovat:
Tutkimusyliopistoksi suuntautuminen näkyy muun muassa yliopiston kustannusten kohdistumisessa eri kulualueille: yliopiston kokonaiskustannuksista lähes puolet kohdentuu tutkimukseen ja tieteelliseen jatkokoulutukseen.
Huippuyksiköt
Lisäksi yliopisto on mukana bio- ja nanopolymeerien tutkimusryhmässä, genomitiedon hyödyntämisen huippuyksikössä, globaalin hallinnon tutkimuksen huippuyksikössä ja kasvin signaloinnin tutkimuksen huippuyksikössä.
Hallitus
Yliopiston hallituksen puheenjohtaja on Vantaan kaupunginjohtaja Ritva Viljanen. Hallitukseen kuuluu yliopiston ulkopuolisia jäseniä, yliopiston professoreita sekä opiskelijaedustajia.
Rehtorit
thumb|128px|Turun yliopiston ensimmäinen rehtori, [[Artturi H. Virkkunen|A. H. Virkkunen.]] Rehtori johtaa yliopiston toimintaa sekä käsittelee ja ratkaisee yliopiston yleistä hallintoa koskevat asiat. Rehtori toimii rehtorinviraston päällikkönä.
Kanslerit
thumb|128px|Turun yliopiston ensimmäinen kansleri, J. R. Danielson-Kalmari Turun yliopiston hallitus lakkautti kanslerin tehtävän lukuvuoden 2013 alusta alkaen ja toimenkuvaan kuuluneet tehtävät siirtyivät rehtorille. Kanslerin tehtävänä oli edistää tieteitä ja vahvistaa yliopiston johtosäännöt ja vastaavat yleiset määräykset, jotka yliopiston hallitus hyväksyi.
Turun yliopiston kanslerina ovat toimineet:
Yhteistyö muiden korkeakoulujen kanssa
Lisäksi Turun yliopistolla on lukuisia yhteistyöhankkeita Åbo Akademin kanssa. Näitä yhteistyöhankkeita ovat muiden muassa:
Erilaisia tuloksia laatu- ja tehokkuusselvityksissä
Turun yliopisto on sijoittunut lukuisissa kansainvälisissä yliopistojen vertailuissa suomalaisyliopistojen parhaimmistoon. Vuonna 2006 yliopisto sijoittui kiinalaisen Shanghain Jiao Tong -yliopiston viidensadan parhaan tutkimusyliopiston listalla toiseksi parhaana suomalaisyliopistona jaetulle sijalle 201. Eurooppalaisista yliopistoista Turun yliopisto arvioitiin sijalle 79. Brittiläisen The Times Higher Education Supplement -lehden maailmanlaajuisella listalla Turun yliopisto sijoittui samana vuonna sijalle 317., ja vuonna 2007 sijalle 237.
Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen lokakuussa 2007 julkistaman selvityksen mukaan Turun yliopisto on Jyväskylän yliopiston jälkeen Suomen toiseksi tehokkain yliopisto. VATT:n selvitystä on kuitenkin arvosteltu, ja vastineena sille on esitetty tuottavuusvertailu, jossa Helsingin yliopisto ja Teknillinen korkeakoulu todettiin maan tehokkaimmiksi.
Kampusalue
thumb|Arcanum (edessä), Calonia (vasemmalla), Educarium (takana vasemmalla) ja Publicum (takana oikealla) ovat eräitä Turun yliopiston uusimmista rakennuksista. thumb|Vuonna 2006 valmistunut ICT-talo. thumb|Yliopistonmäen kampus. thumb|Syksyllä 2018 purettu Mikro. Turun yliopiston laitokset sijaitsevat Turun yliopiston, Åbo Akademin ja Turun kauppakorkeakoulun yhteisellä kampusalueella Turun ensimmäisessä kaupunginosassa. Kampuksen yhteydessä sijaitsevat myös muun muassa Turun yliopistollinen keskussairaala, ylioppilastalot ja ylioppilaskylä.
Yliopisto siirtyi kampusalueen keskellä sijaitsevalle Yliopistonmäelle 1950-luvulla. Yliopiston päärakennuksen, pääkirjaston ja luonnontieteiden talon käsittäneen kokonaisuuden suunnitteli arkkitehti Aarne Ervi. Ervin suunnittelemat rakennukset edustavat tyylisuunnaltaan modernismia. Rakennusten lisäksi Ervin suunnittelemaan kokonaisuuteen kuuluu Wäinö Aaltosen Genius ohjaa nuoruutta -suihkukaivoveistos. 1960- ja 1970-luvuilla valmistuivat mäellä sijainneet Aarne Ehojoen suunnittelemat humanistisen tiedekunnan käyttämät rakennukset Fennicum ja Juslenia, joista jälkimmäinen oli nimetty professori ja piispa Daniel Jusleniuksen mukaan. Uudehkojen rakennusten lisäksi Yliopistonmäellä on myös vanhempia taloja, kuten Rosetta, jossa sijaitsivat useiden kielten kääntämisen ja tulkkauksen oppiaineiden tilat vuoden 2023 alkuun saakka.
Turun yliopiston 1960- ja 1970-luvuilla rakennetut rakennukset ovat kärsineet vakavista sisäilmaongelmista. Vuonna 1969 valmistuneesta Fennicumin käytöstä luovuttiin kokonaan vuonna 2016 homeen vuoksi. Vuonna 1975 valmistunut Juslenia purettiin sisäilmaongelmien vuoksi vuodenvaihteessa 2018–2019.
Yliopistonmäellä sijaitsevien rakennusten rakentamisen jälkeen kampusta on jatkuvasti laajennettu mäen ympärille, muun muassa puolustus­voimien aiemmin käyttämälle Turun vanhalle kasarmialueelle. Siellä sijaitsevat muun muassa yliopiston humanistisen tiedekunnan rakennus Arcanum, oikeustieteellisen tiedekunnan rakennus Calonia, kasvatustieteellisen tiedekunnan Educarium ja yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan Publicum. Kasarmialueen vanhoissa rakennuksissa toimi yliopiston humanistisen tiedekunnan laitoksia. Esimerkiksi humanistiseen tiedekuntaan kuuluva historian laitos siirtyi vuonna 2006 aiemmin Turun sotilaspiirin esikuntana toimineeseen, vuonna 1834 valmistuneeseen Pehr Johan Gylichin suunnittelemaan empiretyyliseen rakennukseen Sirkkalan kasarmialueelle. Oppiaineet muuttivat kuitenkin pois Sirkkalasta kesällä 2020.
Eräitä uusimmista yliopiston uudisrakennuksista ovat edellä mainitut Educarium ja Publicum sekä vuonna 2006 valmistunut ICT-talo, jossa sijaitsevat muun muassa informaatioteknologian laitoksen tilat. Yliopiston käyttämät tilat ovat laajuudeltaan yhteensä noin 190 000 neliömetriä.
Alumnitoiminta
Turun yliopiston alumnitoiminnan tavoite on säilyttää yhteys yliopiston ja sen kasvattien välillä. Turun yliopiston alumneja ovat kaikki Turun yliopistossa tai Turun kauppakorkeakoulussa tutkinnon suorittaneet, opiskelleet ja työskennelleet. Turun yliopiston kasvatit ovat asiantuntijoita ja vaikuttajia monenlaisissa yhteiskunnan rooleissa. Alumnit osallistuvat yliopiston kehittämiseen sekä tukevat opiskelijoita esimerkiksi toimimalla mentoreina.
Yliopistossa toimii useita alakohtaisia alumnijärjestöjä. Vanhin alakohtainen alumnijärjestö on vuonna 1994 perustettu lääketieteellisen tiedekunnan yhdistys Alumni Medicinae Aboenses. Myös esimerkiksi oikeustieteen alumnien alumniyhdistys Senilex tekee aktiivista yhteistyötä tiedekunnan kanssa. Turun yliopisto on vuodesta 2004 lähtien nimennyt Vuoden alumneja.
Vuoden alumnin tunnustuksen ovat saaneet:
Aiheesta muualla
60.45417°N, 22.28472°W
Kemi (täsmennyssivu)
Kemi voi tarkoittaa seuraavia: