cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rattus (yhtye)
Historia
Vuonna 1984 Rattus äänitti Ihmiset on sairaita -EP:n, jonka Poko Rekordsin piti julkaista. Punk ei kuitenkaan myynyt yhtiön mielestä tarpeeksi ja lopulta vuonna 1985 EP:n julkaisi uusi Ann & Archie -levymerkki. Lisäksi EP sisältyy Uskonto on vaara -LP:n Brasilia-painokseen.
Rattus alkoi muuttua noihin aikoihin enemmän metallimusiikiksi ja vaikutteina olivat muun muassa Venom, Slayer ja Metallica. Vuonna 1986 Annikki väistyi laulajan tehtävästä ja Jake siirtyi hänen tilalleen. Stolen life -albumi ei innostanut levy-yhtiö Dekadenzia, mutta albumi julkaistiin myöhemmin Ranskassa ja Brasiliassa.
Joulukuussa 1986 yhtyeeseen liittyi toiseksi kitaristiksi Kari. Yhtyeen vuonna 1987 Tanskassa ja Ruotsissa tekemät keikat olivat pettymyksiä, metallinen linja ei purrut ja yleisö halusi vanhaa materiaalia. Vuonna 1988 yhtye julkaisi seitsemäntuumaisen Win or die -singlen. B-puolen kappaleena oli I'm gonna kill you (mentally). Rattus teki tuolla erää viimeiset konserttinsa helmikuussa 1988 Jyväskylässä.
Vuonna 2000 suomalainen Fight-records ja vuonna 2001 brasilialainen Bombardeio-yhtiö julkaisivat Rattuksen tribuuttilevyn, jossa kansainvälinen ryhmä yhtyeitä muun muassa Japanista, Brasiliasta, Saksasta, Englannista, Italiasta, Ranskasta ja Suomesta coveroivat Rattuksen tuotantoa.
Paluu
Rattus aktivoitui uudelleen vuonna 2001 Vantaan Vernissassa. Kokoonpano oli alkuperäinen trio vahvistettuna osan keikasta Annikilla. Vuonna 2002 yhtye esiintyi Ämy-festivaalilla Hämeenlinnassa ynnä muilla satunnaisilla pistokeikoilla. Syksyllä 2003 Rattus teki lyhyen Pohjois-Saksan kiertueen. Tuon kiertueen jälkeen yhtye palasi alkuperäiseen trio-kokoonpanoon.
Keväällä 2004 Rattus oli lyhyellä Norjan retkellä sekä samana syksynä 14 keikan Yhdysvaltojen itärannikon kiertueella. Kevään 2005 kiertue ulottui puolestaan Etelä-Saksaan, Sveitsiin, Ranskaan sekä Hollantiin.
Yhtyeeltä ilmestyi 23. marraskuuta 2005 Poko Rekordsin kautta paluualbumi Rattus.
Toukokuussa 2007 Rattus äänitti Sundi Coop -studiolla Tuomo Valtosen johdolla Uudet piikit -albumin, jonka Poko Rekords julkaisi lokakuussa yhtyeen palattua kolmen viikkoa kestäneeltä ja 12 keikkaa käsittäneeltä Brasilian kiertueelta. Syksyllä 2007 malesialainen levy-yhtiö Black Konflik Records julkaisi myös 30-vuotiskokoelman. Levy sisältää lähinnä keikkataltiointeja 1979-2006 väliseltä ajalta. 2008 yhtye esiintyi muun muassa Tšekin Pardubicessä Obscene Society -festivaalilla. Loppuvuodesta Saksalainen Rat Massacre Records uudelleen julkaisi Rattuksen kaksi ensimmäistä levyä: Khomeini-rock ja Fucking Disco -ep. Vuoden 2009 alussa yhdysvaltalainen Psycho Wolf Records julkaisi Yhdysvaltojen itärannikon kiertueen aikana newjerseylaisella W.F.M.U.-radioasemalla tallennetun "Rattus Invandes the USA" -nimeä kantavan 7" vinyylin.
Alkutalvesta 2009 Rattus esiintyi lämmittelijänä The Stranglersin Suomen keikoilla. Kesällä yhtye esiintyi muun muassa Kroatian Pulassa Monteparadiso-festivaalilla.
Syksyllä 2010 yhtye teki kahdeksan keikkaa käsittäneen Meksikon kiertueen.
Syksyllä 2011 yhtye soitti viimeisen keikkansa alkuperäiskokoonpanolla Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Jake Marjamäen jäätyä yhtyeestä pois otti hänen paikkansa Jouni Rantanen. Ensimmäisen keikkansa uudella kokoonpanolla yhtye soitti Mäntässä 29.10.2011.
Kesällä 2012 yhtye esiintyi Kroatiassa, Serbiassa ja Tšekissä. Syksyllä oli vuorossa USA:n länsirannikon kiertue käsittäen Kalifornian, Nevadan, Oregonin ja Washingtonin osavaltiot. Kiertueen yhteydessä Las Vegasilainen Ecophagy Records julkaisi "Kuningas-ep:n". Kiertueelta palattua yhtye vieraili "September to Dismember - festivaalilla" Italian Bolognassa. Rattuksen tuorein täyspitkä "Turta" (2013) on Suomalaisen Svart Recordsin julkaisema ja levy otettu vastaan hyvin niin fanien kuin median keskuudessa.
2015 Rattus vieraili festivaalikeikoilla Tšekissä ja Belgiassa. Syksyllä oli vuorossa 11 keikan kiertue Meksikossa. Samassa yhteydessä yhtyeen viimeisin albumi "Turta" julkaistiin Meksikossa.
2019 Yhtye teki 12 keikkaa käsittäneen Brasilian kiertueen.
2023 Rattus ja Terveet Kädet tekivät yhteisen "Finnish Invasion"-kiertueen Brasiliassa. Kiertue käsitti 12 keikkaa. Samassa yhteydessä brasilialainen Criminal Attack Records julkaisi yhtyeen uuden "Rikki"-albumin.
Milla (kappale)
”Milla” on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Anssi Kelan kappale, joka julkaistiin singlenä marraskuussa 2001. Kappale julkaistiin Minä ja Morrison -elokuvan soundtrack-albumilla, sekä Kelan Nummela-albumin triplaplatinapainoksella.
Kela kirjoitti ”Millan” tilaustyönä Lenka Hellstedtin Minä ja Morrison -elokuvaan, ja sen sanoitukset viittaavat elokuvan päähenkilöön, mutta eivät suoranaisesti liity sen tapahtumiin. Esimerkiksi rivi ”mul on sängyssäni mies, sen olkaan tatuoitu on Jack Nicholson” on viittaus muusikko Zarkus Poussaan, joka soitti Kelan kanssa Pekka ja Susi -yhtyeessä. Kela myös tuotti kappaleen, ja sovituksesta vastaavat hän ja hänen taustayhtyeensä.
Kappaleeseen kuvattiin musiikkivideo Helsingin Jollaksessa sijaitsevassa puutalossa, jota käytettiin Minä ja Morrison -elokuvassa. Videolla esiintyvät myös elokuvan päänäyttelijät Samuli Edelmann ja Irina Björklund. Videon ohjasi elokuvan kuvaaja Mark Stubbs.
”Milla” nousi parhaimillaan Suomen single- ja radiosoittolistan kärkeen. Kappale saavutti myös kärkisijan Rumban 50 hittiä -listalla. Single ylitti platinarajan vuonna 2002, ja sitä on myyty yli 10 000 kappaletta. Vuonna 2012 kappale sijoittui Nuorgamin 2000-luvun kotimaiset pophelmet -listan sijalle 83.
Rikkakananhirssi
Rikkakananhirssi (Echinochloa crus-galli) on Aasiasta lähtöisin oleva isokokoinen yksivuotinen heinäkasvi, jota pidetään yhtenä maailman pahimmista rikkaruohoista. Se vaivaa etenkin riisipeltoja ja muita lauhkean ja lämpimän alueen viljelyksiä. Rikkakananhirssi tunnetaan maailmalta yli 60 hyötykasvin rikkakasvina. Se käyttää maaperän typpeä hyväkseen niin tehokkaasti, että lähistöllä kasvavat lajit näivettyvät hengiltä. Kananhirsseillä esiintyy myös allelopatiaa eli naapurikasvien kemiallista haittaamista. Rikkakananhirssiä on vaikea erottaa sukulaisestaan lännenkananhirssistä (Echinochloa muricata). Rikkakananhirssi kuluu yhteyttämisessään C4-kasveihin.
Rikkakananhirssi kasvaa 30–200 cm korkeaksi. Lehdet ovat 5–30 mm leveät ja jopa 65 cm pitkät.
Rikkakananhirssi on luultavasti alkujaan kotoisin alueelta, joka ulottuu Etelä-Euroopasta Lähi-itään ja Intiaan, mutta se on levinnyt vieraslajina lähes koko maailmaan.
Jaavan tee
Jaavan tee on yleisnimitys indonesialaiselle, Jaavan saarella kasvatetuista teepensaista valmistetulle mustalle teelle. Teetuotanto Jaavalla sai alkunsa Hollannin siirtomaavallan aikana.
Indonesian teetuotannosta noin 80 prosenttia on peräisin Jaavan saarelta. Länsi-Jaavan maakunnan osuudeksi maan vuoden 2014 teetuotannosta kerrottiin 70,5 % (104,2 milj. kg), Keski-Jaavan 6,6 % (9,8 milj. kg) ja Itä-Jaavan 2,7 %. Teentuotanto keskittyy paljolti Länsi-Jaavan maakuntakeskuksen Bandungin ympäristöön. Nykyiset mustaan teehen käytetyt teepensaat ovat pääosin ''Camellia sinensis var. assamica'' -kantaa.
Teelehdet kerätään yleensä käsin. Satoa saadaan ympäri vuoden, mutta parhaimpana pidetään tyypillisesti kuivan kauden, eli elo–syyskuun satoa. Teetä viljellään niin valtiollisten yritysten ylläpitämillä (lyhenne PTPN, Perseroan Terbatas Perkebunan Nusantara) kuin yksityisilläkin teeviljelmillä. Viljelypinta-ala jakautuu omistuksen suhteen Indonesiassa seuraavasti: yksityiset pienviljelijät noin 46 prosenttia (566,7 km2, keskimääräinen tilakoko vain 0,6 ha), muut yksityiset teeviljelmät 22 % (287,2 km2), ja valtiolliset yritykset 32 % (372,7 km2). Pientilojen tuotanto myydään tyypillisesti välikäsien kautta teetehtaille. Nämä myyvät tuotantonsa kotimaisille ja ulkomaisille pakkaajille, jotka käyttävät teelle erilaisia tuotenimiä. Nämä myydään edelleen vähittäismyyjille.
Suomessa Jaavan teen pitkäaikaisin maahantuoja on maan vanhin teetalo Sergejeff, joka on pakannut Jaavan teetä omana nimikkeenään jo vuodesta 1873 lähtien.
Larry Robinson
Larry Robinson (s. 2. kesäkuuta 1951 Winchester, Ontario) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut jääkiekkovalmentajana.
NHL-ura
Robinson pelasi Montreal Canadiensin riveissä 17 kautta, vuoteen 1989 asti. Kiekollinen puolustaja Robinson oli kymmenellä kaudella eniten pisteitä tehnyt Canadiens-puolustaja. Piste-ennätyksensä hän teki kaudella 1976–1977, jolla hän teki 77:ssä runkosarjaottelussa 85 tehopistettä, 19 maalia ja 66 syöttöpistettä. 85 tehopistettä puolustajalta yhden runkosarjakauden aikana on Canadiensin seuraennätys. Hän ylitti 80:n runkosarjapisteen rajan myös kaudella 1985–1986, jolla hän keräsi tililleen 82 tehopistettä, 19 maalia ja 63 syöttöpistettä. Plusmiinustilastossa Robinson saavutti positiivisen lukeman joka vuosi 20-vuotisella NHL-urallaan. Hänen uransa paras plusmiinuslukema on +120 kaudelta 1976–1977, mikä on NHL-historian toiseksi korkein Bobby Orrin +124:n jälkeen. Robinsonin uran yhteenlaskettu plusmiinuslukema runkosarjassa on +730, mikä on NHL-ennätys.
Robinson voitti Canadiensin riveissä kuudesti Stanley Cupin mestaruuden, vuosina 1973, 1976–1979 ja 1986. Kevään 1978 pudotuspeleissä, joiden päätteeksi hän oli voittamassa neljättä mestaruuttaan, Robinson teki uransa parhaat pudotuspelitehot, 21 tehopistettä (yhtä paljon kuin Guy Lafleur), neljä maalia ja 17 syöttöpistettä. Hänet palkittiin tuolloin Conn Smythe Trophylla pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana. Hän ylitti 20:n pudotuspelipisteen rajan myös kevään 1986 pudotuspeleissä, joissa hän teki kolme maalia ja antoi 17 maalisyöttöä.
Vuonna 1989 Robinson siirtyi vapaana agenttina Los Angeles Kingsiin, jossa pelasi uransa kolme viimeistä kautta. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 1992.
Robinson pelasi NHL-urallaan 1384 runkosarjaottelua ja teki 958 tehopistettä, 208 maalia ja 750 syöttöpistettä. Pudotuspeliotteluita hän pelasi 227, joissa hän sai tililleen 144 tehopistettä, 28 maalia ja 116 syöttöpistettä. Hän pelasi NHL:n pudotuspeleissä joka vuosi 20-vuotisella urallaan, mikä on NHL-ennätys peräkkäisten pudotuspelikausien määrässä. Robinson valittiin kahdesti NHL:n parhaan puolustajan palkinnon, James Norris Memorial Trophyn saajaksi, vuosina 1977 ja 1980. Hänet valittiin kolmesti sekä NHL:n ensimmäiseen tähdistökenttään että liigan toiseen tähdistökenttään, ensimmäiseen tähdistöön vuosina 1977, 1979 ja 1980 ja toiseen tähdistöön vuosina 1978, 1981 ja 1986. NHL:n tähdistöottelussa hän pelasi kymmenenä kautena.
Maajoukkue
Robinson edusti Kanadan jääkiekkomaajoukkuetta kolme kertaa Kanada-cup -turnauksessa, vuosina 1976, 1981 ja 1984, ja oli voittamassa turnausta kahdesti, 1976 ja 1984. Vuonna 1981 hän pelasi myös jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa Kanada sijoittui neljänneksi, ja hänet valittiin kilpailujen parhaaksi puolustajaksi ja kilpailujen tähdistökenttään.
Valmentajaura
Kaksi vuotta pelaajauransa päättymisen jälkeen, vuonna 1993 Robinson nimettiin NHL-seura New Jersey Devilsin apuvalmentajaksi. Vuonna 1995, samana vuonna, kun hänestä tuli Hockey Hall of Famen jäsen, hänestä tuli entisen seuransa Los Angeles Kingsin päävalmentaja. Hän valmensi Kingsiä neljä kautta, joiden aikana seura eteni pudotuspeleihin kerran.
Heinäkuussa 2005, kun Devilsin päävalmentaja Pat Burns jätti paikkansa uusiutuneen syövän vuoksi, Robinsonista tuli jälleen Devilsin päävalmentaja. Pesti jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi: Robinson erosi päävalmentajan paikalta joulukuussa 2005 terveysongelmiin vedoten. Heinäkuussa 2007 Robinson nimettiin jälleen Devilsin apuvalmentajaksi, kun päävalmentajana toimii Brent Sutter.
Olga (Kreikan ja Tanskan prinsessa)
Lapsuutensa ja varhaisnuoruutensa prinsessa Olga vietti Kreikassa. Elämä muuttui ensimmäisen maailmansodan seurauksena. Sodan aikana hän oleskeli pitkiä aikoja äitinsä kotona Venäjällä Pietarissa tsaarin hovissa. Vuonna 1917 hänen isänsä prinssi Nikolaos perheineen joutui lähtemään vanhemman veljensä kuningas Konstantinin maanpakolaisuuden myötä myös maanpakoon. Asuinpaikkana heillä oli Sveitsi. Seuraavaksi kuninkaaksi tullut hänen isänsä nuorempi veli Aleksanteri kuoli tapaturmaisesti syksyllä 1920. Niinpä Konstantin palasi kuninkaaksi Kreikkaan, ja veli Nikolas perheineen myös palasi maahan.
Hautjärvi (Hämeenlinna)
Hautjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueen opetusmetsäalueeseen.
Olga (Kreikan ja Tanskan prinsessa)
Vuonna 1922 prinsessa Olga kihlautui Tanskan kruununprinssi Frederikin kanssa, mutta kihlaus purkautui Olgan toivomuksesta. Pian sen jälkeen hän tapasi Jugoslavian prinssi Paulin Lontoossa, ja kihlajaisia vietettiin Buckinghamin palatsissa. Häät pidettiin Belgradissa lokakuussa 1923 kanssa.
Prinssi Paul oli vahvasti suuntautunut Britanniaan, sillä hän oli käynyt yliopisto-opintonsa siellä. Häissä prinssin bestmanina oli Yorkin herttua, tuleva Britannian kuningas Yrjö VI. Yhteydet Britanniaan olivat jatkossakin tiiviit, sillä prinsessa Olgan nuorin sisar prinsessa Marina avioitui vuonna 1934 Kentin herttuan, prinssi Georgen kanssa. ,
Hautjärvi (Hämeenlinna)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 137,4 metriä mpy.
Olga (Kreikan ja Tanskan prinsessa)
Prinsessa Olgan elämä Jugoslaviassa muuttui lokakuussa 1934 tapahtuneen prinssi Paulin serkun kuningas Aleksanterin Ranskan Marseillessa tapahtuneen salamurhan myötä. Prinssi Paulista tuli sijaishallitsija aina siihen asti, kunnes murhatun kuninkaan 11-vuotias poika kruununprinssi Peter olisi täyttänyt 18 vuotta. Samalla prinsessa Olgasta tuli näkyvä julkisuuden henkilö. Olihan hän prinssihallitsijan puoliso. Jugoslavian prinssihallitsija Paul joutui 1930-loppua kohti yhä kiristyvään poliittiseen tilanteeseen. Maa oli perinteisesti ollut ns. pikkuententen jäsen ja suuntautunut näin suurvalloista Ranskaan ja Britanniaan. Adolf Hitlerin johtaman Saksan vallan kasvu keskisessä Euroopassa muutti tilannetta. Jugoslaviassa tapahtui 1930-luvun lopulla hallituksenvaihdos, jolla pyrittiin pitämään etäisyyttä akselivaltoihin Saksaan ja Italiaan. Prinssihallitsija Paul teki kesäkuussa 1939 valtiovierailun Saksaan. Puoliso prinsessa Olga oli näkyvästi mukana valtiovierailulla. Saksalaisten tavoitteena oli saada Jugoslavia mukaan akselivaltojen luomaan Kolmen vallan sopimukseen. Lopulta prinssi Paul joutui hyväksymään sopimuksen, jonka Jugoslavian pääministeri allekirjoitti maaliskuussa 1941. ,
Prinssi Paulia ei päästetty Britanniaan, vaikka perhe ja heidän kuninkaalliset sukulaiset olisivat sitä halunneet. Prinsessa Olga pääsi käymään Britanniassa syksyllä 1942 sisarensa tukena, sillä nuorimman sisaren Marinan puoliso Kentin herttua Edward oli kuollut lento-onnettomuudessa elokuussa 1942.
Tilanne pysyi perheen kannalta vihamielisenä aina vuoteen 1947. Tällöin kuningas Yrjö VI ja hänen puolisonsa kuningatar Elisabet vierailivat Etelä-Afrikassa ja tapasivat prinssiperheen. Tämä tapahtuma muutti asenteita positiivisemmaksi prinssin perhettä kohtaan. Paluu kotimaahan eli kommunistijohtaja Josip Broz Titon johtamaan sosialistiseen Jugioslaviaan ei ollut mahdollista. Prinssi Paul oli tuomittu heti sodan jälkeen viholliseksi ja menettämään omaisuutensa Jugoslaviassa. Vuonna 1949 prinssi Paul ja prinsessa Olga muuttivat Pariisiin, josta tulikin heidän elämänsä loppuvuosien koti.
Prinssipari eli Pariisissa. Prinssi Paul kuoli vuonna 1976. Puoliso prinsessa Olga eli vielä 21 vuotta. Prinsessa Olgan asuinpaikka Pariisissa oli lähellä Trocaderoa. Prinssi Paul rehabilitoitiin Serbiassa vuonna 2011, ja omaisuus palautettiin hänen jälkeläisilleen. Prinssiparilla oli tytär Jelisaveta ja pojat Aleksandar ja Nikola. Näyttelijä Catherine Oxenberg on Paulin lapsenlapsi. Syyskuussa 2012 prinssi Paulin, prinsessa Olgan ja heidän vuonna 1954 auto-onnettiomuudessa kuolleen poikansa Nikolan maalliset jäännökset siirrettiin Geneven hautausmaalta Serbiaan Karadjordjević-suvun mausoleumiin Topolaan. ,
Freeman 4
Freeman 4 on Freemanin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 5. lokakuuta 2011. Levyn tuotti ja sovitti elektro-trio Uusi Fantasia, ja sanoituksia albumille tekivät tunnetut suomalaiset lauluntekijät Ismo Alanko, Asa, Hector, Mariska, Jarkko Martikainen, Olavi Uusivirta ja Paula Vesala.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 19.
Alanteenjärvi-Parvajärvi
Maantiede
Alanteenjärvi-Parvajärvi on osa Suomussalmen kuntakeskuksen eteläpuolista pienehköjen järvien kokonaisuutta. Järvien korkeustaso on 186,4 metriä merenpinnan yläpuolella. Niihin kuuluu Alanteenjärvi-Parvajärven ohella Taivalalanen, Haaravesi, ja Hietajärvi. Alanteenjärvi-Parvajärvi on muodokas ja sen rantaviivan pituus on 40 540 metriä. Etäisyys Parvajärven kaakkoisrannalta Alanteenjärven luoteisrannalle on noin kahdeksan kilometriä. Niemet ja saaret jakavat järveä, joten se koostuu lahdista ja salmista. Vain seitsemän hehtaaria Alanteenjärvi-Parvajärvestä on vähintään 10 metriä syvä. Syvin kohta, 13 metriä, sijaitsee Alanteenjärven luoteisosassa. 10–12-metrisiä syvänteitä on useita.
Alanteenjärvi-Parvajärven 23:sta saaresta kolme on yli hehtaarin laajuisia. Laajin saari on Kirkkosaari Alanteenjärven luoteisosassa järven syvimmän kohdan itäpuolella. Parvajärven rannat ovat metsä- ja suomaata, Alanteenjärven rannoilla on jonkin verran pientaloja ja kulttuurimaisemaa.
Parvajärven kaakkoispuolinen Vuokkijärvi laskee Nipaskoskea Parvajärveen, joka laskee Alanteenjärven kautta länteen Hietajärveen, joka laskee Haaraveden etelärannalla sijaitsevan Aittokosken voimalan kautta Emäjokeen.
Alanteenjärvi-Parvajärven vesitilavuus on 17 695 000 kuutiometriä.
Alanteenjärvi-Parvajärvi (59.612.1.001) kuuluu Alanteenjärven alueeseen (59.612), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Aittokosken-Alanteenjärven alue (59.61) ja ensimmäinen on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Alanteenjärvi-Parvajärvi on Alanteenjärven alueen ainoa yli neliökilometrin laajuinen vakavesi. Alueeseen kuuluu sen ohella Mustalampi, Niipaslampi, Iso Pölylampi ja Karjolampi.
Alanteenjärvi-Parvajärvi on kymmenenneksi laajin Suomussalmen 1 600:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.
Normaali aliryhmä
Ryhmäteoriassa normaali aliryhmä on aliryhmä, joka toteuttaa kaikilla a \in G \ ehdon eli mielivaltaisen alkion määräämät vasen ja oikea sivuluokka ovat samat. Aliryhmärelaatiota merkitään Normaalien ryhmien olemassaolo vaikuttaa suuresti ryhmän rakenteeseen. Lisäksi normaalien aliryhmien avulla voidaan konstruoida tekijäryhmiä.
Normaaliuskriteeri
Mikäli N \leq G \, niin seuraavat ehdot ovat yhtäpitäviä
Koska ehdot ovat yhtäpitäviä, voitaisiin niistä mikä tahansa valita normaalin aliryhmän määritelmäksi. Monissa ryhmää vastaavissa algebran rakenteissa otetaan käyttöön viimeisen väitteen analogia, kun halutaan määritellä normaalia aliryhmää vastaava rakenne. Esimerkiksi luupeissa normaalin aliluupin määritelmä on usein helpointa tehdä luuppihomomorfismien avulla. Toisaalta kommutativiisia renkaita tutkittaessa normaalia aliryhmää vastaava rakenne on ideaali. Vaikka ideaalin määritelmä ei suoraan muistuta normaalin aliryhmän määritelmää, niin kommutatiivisen ryhmän osajoukko on ideaali jos ja vain jos se on jonkin rengashomomorfismin ydin.
Umm Qasrin taistelu
Umm Qasrin taistelu oli Irakin sodan ensimmäinen taistelu, joka käytiin Umm Qasrin satamakaupungin hallinnasta Etelä-Irakin Fawin niemimaalla 21.–25. maaliskuuta 2003. Yhdysvaltojen johtaman koalition joukot valtasivat sataman odotettua kiivaamman taistelun jälkeen.
Tausta
Umm Qasrinin valtaus oli Irakin vastaisen koalition ensimmäisiä sotilaallisia tavoitteita Irakin sodassa. Kaupungin ja sen sataman valtaus estäisi Irakin toimet maan merisaartoa vastaan ja sen satamaa tarvittiin suuren humanitaarisen operaation aloittamiseksi, jonka aikana Umm Qasrin sataman kautta olisi tarkoitus tuoda tonneittain ruokaa, lääkkeitä ja muita tarvikkeita Irakiin kun Saddam Husseinin hallinto olisi kukistettu. Umm Qasrin valtaukseen osallistui joukkoja Yhdysvaltain merijalkaväestä, brittien kuninkaallisesta merijalkaväestä ja Puolan GROM-erikoisjoukoista. Irakilaisista puolustajista monet olivat tasavaltalaiskaartin ja Fedayeen Saddamin jäseniä.
Taistelu
thumb|vasen|Puolalaisia [[GROM-joukkoja satamassa 28. maaliskuuta.]] Operaatio alkoi 21. maaliskuuta ja joukot etenivät Irakiin maan kautta Kuwaitista. Kaupungin ja sataman odotettiin kukistuvan nopeasti vähäisen vastarinnan jälkeen, mutta joukkojen edetessä kaupunkiin noin 20:n ajoneuvon saattue joutui irakilaisten käsiase- ja kranaatinheitintulen kohteeksi. Brittien tykistö vastasi tuleen, mutta sen tulitus osui vaarallisen lähelle Yhdysvaltain merijalkaväen joukkoja, joiden oli vetäydyttävä takaisin. Koalition joukot järjestäytyivät uudelleen ja etenivät jälleen irakilaisten asemia kohti, tällä kertaa M1 Abrams -taistelupanssarivaunujen ja M2 Bradley -taisteluvaunujen tukemana. Tarkoitus oli myös saada tukea Bell AH-1 Cobra -rynnäkköhelikoptereilta, mutta aika ei riittänyt niiden operaatioiden aloittamiseksi. Irakilaiset käyttivät koalition joukkoja vastaan sissitaktiikoita. Osa irakilaisista oli pukeutunut siviilivaatteisiin ja käyttivät valkoisia lippuja koalition joukkoja harhauttaakseen. Koalitio julisti sataman vapaaksi vihollisista 25. maaliskuuta, mutta taistelut jatkuivat edelleen itse kaupungissa aina huhtikuun ensimmäisiin päiviin saakka.
Seuraukset
Taistelun aikana sai surmansa arviolta 30-40 irakilaista. Sataman valtauksen jälkeen koalition joukot aloittivat miinanravauksen alueella. Sataman miinoituksia purkamassa olivat Navy SEAL -joukot, jotka käyttivät esimerkiksi koulutettuja delfiinejä. Irakilaisten miinoittamat siviilialukset vaikeuttivat miinanraivausta. Ensimmäinen satamaan saapunut koalition alus oli RFA Sir Galahad. Kriitikot esittivät koalition suhtautuneen Irakin joukkojen muodostamaan uhkaan liian keveästi, mutta Irakin sodan muut operaatiot sujuivat enimmäkseen suunnitelmien mukaan.
Auroranhusky
Auroranhusky (Aurora Husky) on sukupuuttoon kuollut yhdysvaltalainen koirarotu.
Ulkonäkö
Auroranhusky oli luppakorvainen, sinisilmäinen ja punaturkkinen.
Alkuperä
Auroranhusky jalostettiin erityisesti kilpa-ajoja varten, rekikoirakisojen saavutettua suosiota Alaskassa 1900-luvun alussa. Varhaisimmat voittajavaljakot koostuivat lähes aina siperianhuskyistä. Kehittääkseen niiden vauhtia edelleen, paikalliset kasvattajat alkoivat risteyttää niitä muiden rotujen kanssa. Siinä missä tätä rotujen sekoitusta alettiin yleisesti kutsua Alaskanhuskyksi (joka saattoi näyttää miltä tahansa), siitä kehittyi muutama erillinen, riittävän homogeeninen ja selvästi erottuva rotunsa, kuten auroranhusky.
Hankajärvi (Hämeenlinna)
Hankajärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueen opetusmetsäalueeseen.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,3 metriä mpy.
Hartolan seurakunta
Hartolan seurakunta oli seurakunta Päijät-Hämeessä, Hartolan kunnassa. Seurakunta kuului Mikkelin hiippakunnassa Heinolan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimi Jeremias Sankari. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 2213 jäsentä.
Guinea-Bissau kesäolympialaisissa 2000
Guinea-Bissau osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin vuonna 2000 kolmen urheilijan joukkueella. Maan urheilijat osallistuivat kahteen eri lajiin: yleisurheiluun sekä painiin. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi painija Talato Embalo.
Hartolan seurakunta
Hartolan seurakunta itsenäistyi 31.8.1784, ja sai nimeksi Kustaa Aadolfin seurakunta. Sysmän ja Hartolan seurakunnat yhdistyivät vuoden 2019 alusta Tainionvirran seurakunnaksi.
Kirkko
Hartolan seurakunnan ensimmäinen kirkko oli Sipi Henrikinpojan 1590-luvulla rakentama kappelikirkko. Se purettiin pienenä ja huonokuntoisena ja tilalle rakennettiin vuosina 1691–1693 puinen ristikirkko. Se purettiin vuonna 1928 ja siirrettiin osittain Pertunmaalle. Hartolan nykyinen kirkko on rakennettu vuosina 1911–1913.
Kirkkoherrat
Lähde
1. Anders Streng (1784-1785)
2. Lars Abraham Hoffrén (1786-1822)
3. Bendt Johan Gadd (1824-1829)
4. Arvid Gottfrid Nordqvist (1832-1839)
5. Nils Robert Bonsdorff (1842-1859)
6. Johan Filip Danielson (1865-1875)
7. Adolf Magnus Winter (1876-1880)
Isorihmaröyhy
Isorihmaröyhy eli vetiveriaheinä (Chrysopogon zizanioides) on monivuotinen, Aasiasta kotoisin oleva heinä, jota kasvatetaan suojaksi eroosiota vastaan, rehuksi, rohdokseksi ja punontatöissä käytettäväksi kuituaineeksi.
Hartolan seurakunta
Kirkkoherrat
8. Johan Ferdinand Lahtonen (1883-1888)
Isorihmaröyhy
Ulkonäkö ja koko
Isorihmaröyhy kasvaa 2–5 metriä korkeaksi, ja sen laaja juuristo ulottuu 4 metrin syvyyteen. Lehdet ovat 30–100 cm pitkiä ja 4–10 mm leveitä. Tähkämäinen on 15–10 cm pitkä ja koostuu 4–8 cm pitkistä huispaleista.
Hartolan seurakunta
Kirkkoherrat
9. Gustaf Basilius Juslen (1889-1908)
Isorihmaröyhy
Levinneisyys
Isorihmaröyhy on kotoisin trooppisesta Aasiasta, mutta sitä on istutettu trooppisille alueilla molemmille pallonpuoliskoille. Se on levinnyt viljelykarkulaisena ja on paikoin nyt haitallinen rikkakasvi.
Hartolan seurakunta
Kirkkoherrat
10. Gustaf Adolf Rossander (1909-1915)
Isorihmaröyhy
Käyttö
Laajan juuriston takia vetiveriaa käytetään sitomaan irtonaista maa-aineista eroosion uhkaamilla alueilla. Sen juuresta saadaan aromaattista öljyä, jota käytetään mausteena, kosmetiikassa ja rohdoksena. Juurista punotaan mattoja, koreja ja viuhkoja. Juurilastuja pidetään vaatekaapeissa antamassa miellyttävää tuoksua ja torjumassa hyönteisiä.
Hartolan seurakunta
Kirkkoherrat
11. Hugo Winter (1915-1923)
12. Aleksanteri Kuusisto (1924-1944)
13. Erkki Kalervo Pirkka (1946-1946)
14. Jaakko Olavi Ripatti (1948-1958)
15. Lauri Emerik Uski (1959-1968)
16. Yrjö Veikko Pyykkö (1969-1993)
17. Mika Lauri Riikonen (1993-2002)
18. Ilkka Wäinö Rafael Raittila (2003-2006)
19. Juha Jeremias Sankari (2007-2018)
Huslianhusky
Huslianhusky (Huslia Husky) on sukupuuttoon kuollut yhdysvaltalainen koirarotu.
Alkuperä
Huslianhusky jalostettiin erityisesti kilpa-ajoja varten Huslian kaupungissa Alaskassa. 1900-luvun alussa Huslia oli koirankasvatuksen keskus, ja siellä kasvatetut huskyt edustivat erityistä tyyppiä. Ne saavuttivat huomattavaa menestystä Alaskassa tuolloin suosituissa rekikoirakilpailuissa. Vuonna 1958 George Attila voitti Anchoragen maailmanmestaruuskisan huslianhuskyjen avulla, ja sen jälkeen hän voitti Fur Rondy -kisan kymmenen kertaa ja Fairbanks North America -kisan kahdeksan kertaa.
Vaikutus nykyisiin rotuihin
Huslianhusky oli yksi roduista, joita on käytetty alaskanhuskyn kehittämiseen.
Raahen rata
Raahen radalla tarkoitetaan 28 kilometrin mittaista sivurataa Pohjanmaan radan Tuomiojan liikennepaikalta Siikajoelta Raahen keskustaan ja edelleen SSAB:n terästehtaalle. Rataosalla on nykyisin vain tavaraliikennettä.
Historia
Alun perin Pohjanmaan rata oli tarkoitus linjata Raahen kautta, mutta tuolloin merkittävä merenkulkukaupunki ei halunnut rahdista kilpailevaa rautatietä kaupunkiin. Pian huomattiin kuitenkin rautatien merkitys sisämaan rahtiliikenteelle, ja Raaheen alettiin suunnitella pistoraiteen rakentamista. Tuolloin perustettiin yksityinen Raahen Rautatieosakeyhtiö, jonka tehtäväksi tuli rakentaa rata Raahesta Lapin asemalle (nykyinen Tuomioja). Rata valmistui vuosina 1898–1899. VR:n omistukseen rata myytiin vuonna 1926. Henkilöliikenne jatkui syksyyn 1966 asti.
Rataosan sähköistys on otettu käyttöön vuonna 2001. Sähköistysjärjestelmänä on käytetty 2 × 25 kV -järjestelmää. Osuus on Suomen rataverkon ensimmäinen kyseisellä järjestelmällä sähköistetty osuus.
Helinä Siikala
Lea Helinä Siikala (o.s. Kivijärvi; s. 1. tammikuuta 1943 Suomussalmi) on suomalainen lääkäri ja kirjailija, koulutukseltaan lääketieteen lisensiaatti. Hän on kirjoittanut kolumneja muun muassa Aamulehteen ja Helsingin Sanomiin erityisesti vaihtoehtoisesta lääkinnästä.
Helinä Siikala on ollut naimisissa vuodesta 1964 päätoimittaja ja Yleisradion johtaja Tapio Siikalan kanssa. Vuodesta 2015 alkaen hän on ollut naimisissa arkkitehti Martti Jokisen kanssa.
Kumisaappaat
thumb|right|Nokian kumisaappaat. thumb|right|Naisten kävelykumisaappaat. Kumisaappaat ovat vedenpitäviä jalkineita, jotka yleisimmin valmistetaan kumiseoksesta. Niiden käyttöä muodikkaana jalkineena Britannian aristokraattien piireissä lisäsi Arthur Wellesley, Wellingtonin ensimmäinen herttua 1800-luvun alkupuolella. Nykyisin halvimpia kumisaappaita valmistetaan myös muun muassa PVC-muovista ja polyuretaanista. Yleensä niitä käytetään märissä, sateisissa tai likaisissa oloissa suojaamaan käyttäjää. Niiden pituus vaihtelee, mutta puolisääreen tai lähes polvenkorkeudelle yltävä on yleisin malli.
Wellingtons eli brittiläiset kumisaappaat
Arthur Wellesley, Wellingtonin ensimmäinen herttua, ohjasi lontoolaista kenkävalmistajaansa (Hoby of St. James' Street) muokkaamaan 1700-luvun "Hessian boot" -kenkää. Lopputuloksena oli uusi pehmeänahkainen malli, jossa saumaus oli lähempänä jalkaa. Saappaat ulottuivat puoleen sääreen, ja niiden korot olivat matalat, noin tuuman korkuiset. Malli oli tarpeeksi vahva taistelukäyttöön, mutta samalla mukavuudeltaan myös illalliskutsuihin sopiva. "Rautaherttua" ei tiennyt, että tulisi lopulta mallillaan saamaan saappaan nimiinsä englannin kielessä (Wellington boot).
Saappaat saivat nopeasti huomiota ja kiinnostusta isänmaallisten brittiläisten herrasmiesten keskuudessa, jotka halusivat jäljitellä kuuluisaa sotasankaria. Keikareiden ja muotitietoisten suosimat (mm. Beau Brummellin käyttämät) saappaat pysyivät muodissa aina 1840-luvulle asti. Seuraavalla vuosikymmenellä niistä käytettiin pidempivartista mallia. 1860-luvulle tultaessa ne syrjäytyivät nilkkureiden suosion kasvun takia, ratsastusta lukuun ottamatta.
Ensimmäiset Wellington-saappaat valmistettiin nahasta. Kuitenkin vuonna 1852 Hiram Hutchinson tapasi Charles Goodyearin, joka oli juuri keksinyt vulkanointiprosessin luonnonkumille. Goodyear päätti valmistaa autonrenkaita, mutta Hutchinson osti patentin jalkineiden valmistusta varten ja muutti Ranskaan, jossa perusti vuonna 1853 "A l'Aigle" -yrityksen ("Kotkalle", joka oli hänen kunnianosoituksensa kotimaataan kohtaan). Hutchinsonin perustama yhtiö on nykyään nimeltään yksinkertaisempi "AIGLE", "Kotka". Koska Ranskassa oli perustusaikaan 95 % väestöstä maatöissä, pelloilla työskentelyyn sopivista saappaista tuli sukupolvien ajan käytössä olleita puukenkiä suositummat. Kumisaappaiden ansiosta maatilalliset ja työläiset saattoivat viimein selvitä työpäivästä kuivin ja puhtain jaloin.
Nokia-saappaat
Kumisaappaita on valmistettu Suomessa jo pitkään. Ennen siirtymistään muilta toimialoilta matkapuhelinalalle Nokia oli tunnettu erityisesti kumisaappaista. Nykyään saappaita valmistuttaa Nokiasta erkautunut Nokian Jalkineet -yhtiö.
Yuma (Arizona)
Yuma on kaupunki Yuman piirikunnassa Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Arizonan lounaiskulmassa lähellä Kalifornian ja Meksikon rajaa. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 98 285. Vuosina 2010–2019 väkiluku kasvoi 8,3 prosenttia. Yuman pinta-ala on noin 311,5 neliökilometriä.
Tehtaankatu
Tehtaankatu voi viitata seuraaviin asioihin:
Piparkakku
pienoiskuva|200px|Piparkakkuja. pienoiskuva|Keskieurooppalaisia piparkakkuja [[Toruńista.]] Piparkakku eli pipari on inkiväärillä maustettu leivonnainen, jota syödään erityisesti jouluna. Se on tavallisesti ohueksi leivottu rapea pikkuleipä, joka muotoillaan tarkoitukseen valmistetulla muotilla muistuttamaan esimerkiksi tähteä, sydäntä, ihmistä, eläintä tai muuta hahmoa. Piparkakkutalon rakentaminen on jouluperinne.
Sokerikuorrutettua piparkakkutaikinasta valmistettua leivonnaisista sanotaan pumpernikkeliksi.
Valmistus
Nykyaikaisissa suomalaisissa piparkakuissa valmistusaineena käytetään tavallisesti siirappia, sokeria, voita, vehnäjauhoja ja kananmunaa sekä mausteita, esimerkiksi kardemummaa, neilikkaa, kanelia, pomeranssinkuorta, maustepippuria ja inkivääriä. Ainekset sekoitetaan ja taikinan annetaan tekeytyä. Seuraavana päivänä taikina kaulitaan noin kolmen millimetrin paksuiseksi levyksi, josta painetaan muotilla halutun muotoisia piparkakkuja. Piparkakut kovettuvat uunissa rapeiksi. Valmiita pipareita voi koristella sokerikuorrutuksella. Piparkakkutaloa valmistettaessa rakennuselementtien pitää olla tavallisia piparkakkuja kovempia, jotta talo ei romahda.
Historia
pienoiskuva|vasen|200px|Piparkakkutalo. pienoiskuva|Piparkakkutalo Jo faaraoiden Egyptissä valmistettiin piparkakkujen edeltäjiä, hunajakakkuja. Hunajaa pidettiin jumalten ruokana, ja antiikissa siinä uskottiin piilevän pitkän iän salaisuus. Hunajakakkuja uhrattiin jumalille, ja jotta jumalat ymmärtäisivät paremmin, mitä niiltä pyydetään, kakkuja alettiin muotoilla erilaisiksi hahmoiksi.
Eurooppaan hunajakakut tulivat Kreikan kautta Egyptistä sekä idän kauppamatkoilta ja ristiretkeläisten mukana. Pitkään tätä jumalten herkkua saivat valmistaa vain luostarit, joille kertyi ylijäämähunajaa muun muassa mehiläisvahakynttilöiden valmistuksesta. Vähitellen myös leipurit oppivat tuntemaan reseptin. Kun Kaukoidästä alettiin tuoda eksoottisia mausteita, niitä lisättiin taikinaan ja hunajan tilalle tuli sokeri. Piparkakku on saanut nimensä maustepippurista, joka oli ensimmäisiä pipareissa käytettyjä mausteita.
Pian hunajakakut muokkaantuivat eri Euroopan maissa erilaisiksi pipareiksi, esimerkiksi Saksassa pehmeiksi Lebkucheneiksi. Toisaalta vanhan tyylin hunajakakkuperinne jatkuu edelleen esimerkiksi Venäjällä ja Puolassa, jossa valmistetaan vuokaan leivottuja, pitkänomaisia, pehmeitä piernik-nimisiä maustekakkuja. Varsinkin Toruń (saks. Thorn) on kuuluisa piparkakuistaan. Venäläisten mausteisten hunajakakkujen (пряник eli prenikka) pinta kuvioidaan yleensä puisella muotilla.
Pohjoismaihin pipareiden valmistaminen kulkeutui osittain luostareiden välityksellä keskiajalla. Ensimmäisen kirjallisen dokumentin mukaan Turkuun tuotiin vuonna 1685 kaksi tynnyrillistä piparkakkuja Saksasta. Pohjolassa taikinaan lisättiin myös runsaasti voita. Nykyäänkin perinteiseen piparkakkutaikinaan kuuluu voi, joka tosin usein korvataan kokonaan tai osittain margariinilla. Suomessa piparkakkuja leivottiin ensin pappiloissa ja kartanoissa, joista reseptit kulkeutuivat palvelusväen mukana kansan keskuuteen.
Uskomukset ja symboliikka
Jotkin piparkakkuihin liitetyistä uskomuksista kulkevat kansanperinteessä vielä tänäkin päivänä. Useimmiten näillä uskomuksilla haviteltiin onnea, rikkautta ja menestystä. Aikoinaan esimerkiksi uskottiin, että pitämällä piparkakkua kirkonmenojen ajan taskussa vältyttiin sairauksilta. Kakkuun siunaantui voimaa, ja sitä syömällä välttyi tarttuvilta taudeilta. Luostareiden kahvipöydissä esiintyneiden eläinhahmoisten piparkakkujen tarkoituksena oli taas karjaonnen turvaaminen. Kristillisessä perinteessä piparkakkujen ja muiden makeiden joululeivonnaisten sanottiin kuvaavan synnitöntä Kristusta, enkelten leipää.
Piparkakkumallit
Monilla piparkakkumalleilla on oma vertauskuvallinen merkityksensä, vaikka sitä ei enää välttämättä tiedostetakaan.
Esimerkiksi possupipari on symboli viikinkiajan uhrileivästä, jonka avulla jumalilta toivottiin rikkautta. Suomessa suosituin kukan mallinen piparkakku on hyvän sadon, rikkauden ja hedelmällisyyden vertauskuva. Piparkakku-ukko ja -akka puolestaan kuuluvat ikivanhaan elämänpuuaiheeseen, joka on pitkän ja onnellisen elämän symboli. Sydän, tähti ja lintu ovat uskonnollisia rakkauden, uskon ja Pyhän Hengen vertauskuvia. Sitä mukaa kuin uskomukset ja symboliikka ovat vähentyneet, on muotteihin ilmaantunut myös uusia malleja. Nykyisin tehdään esimerkiksi piparkakkuautoja, -viuluja ja -muumeja.
Piparkakun muodoilla on ollut myös poliittisia merkityksiä, esimerkiksi kun kansalliset tunnukset olivat kiellettyjä Unkarissa, siellä paistettiin vaakuna- ja kansallissankariaiheisia hunajakakkuja.
Pitkänniemenjärvi
Pitkänniemenjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueen opetusmetsäalueeseen.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 12,8 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,8 metriä mpy.
Yuma
Yuma viittaa seuraaviin:
Zilog
Zilog, Inc. on yhdysvaltalainen mikrokontrollerien valmistaja, joka on perustettu vuonna 1974 kun Federico Faggin ja Ralph Ungerman lähtivät Inteliltä.
Yhtiön tunnetuin tuote on Z80-sarja 8-bittisiä mikroprosessoreita, jotka ovat yhteensopivia Intel 8080:n kanssa, mutta huomattavasti halvempia. Z80:aa käytettiin laajalti 1980-luvulla monissa suosituissa mikrotietokoneissa, kuten TRS-80, ZX Spectrum ja MSX-yhteensopivat mikrotietokoneet, sekä kolikkopeleissä kuten Pac-Manissa. Yhtiö teki myös 16- ja 32-bittisiä prosessoreita, mutta näillä ei ollut laajaa käyttöä. 1990-luvulta lähtien yhtiö keskittyi pääasiassa mikrokontrollerimarkkinoihin.
Yhtiö hakeutui konkurssiin vuonna 2001 mutta löysi keinon jatkaa toimintaa.
IXYS osti yhtiön vuonna 2009.
Turun lentoasema
alt=|pienoiskuva|Linja-auto numero 1 Turun lentoaseman edustalla. alt=|pienoiskuva|[[AirBaltic|AirBalticin Q400 Riian lentoasemalta saapuu Turkuun.]] pienoiskuva|Terminaali 1:n sisäänkäynti toukokuussa 2012. alt=|pienoiskuva|[[Finnair|Finnairin OH-ATI ATR 72-500 Turussa kesällä 2019 Turku Airshow'n aikaan.]] Turun lentoasema  on matkustajamäärällä mitattuna Suomen seitsemänneksi vilkkain lentoasema. Se sijaitsee Turussa Lentokentän kaupunginosassa, kahdeksan kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen. Lentoaseman kiitotie 08/26 on 2 500 metriä pitkä.
Vuonna 2022 Turun lentoaseman kautta kulki 133 522 matkustajaa, joten se on matkustajamääriltään Suomen lentoasemista seitsemänneksi vilkkain. Rahtimääriltään lentoasema puolestaan oli vuonna 2022 toiseksi suurin 1 044 kauttaan kulkeneen rahtitonnin perusteella.
Lentoasemalla on matkustajaterminaalin lisäksi erillinen täyden palvelun rahtiterminaali, jossa toimii pikakuljetusyhtiö TNT:n Suomen lentorahdin pääkeskus. TNT:llä on viikoittaiset reitit Turusta Liègeen ja Göteborgiin. Rahtiterminaalia käyttää myös pikakuljetusyhtiö DHL.
Lentoasemalla toimii Rajavartiolaitoksen vartiolentolaivueen Turun vartiolentue sekä FinnHEMS-tukikohta.
Historia
Turun ensimmäinen lentoasema oli 1920-luvulla Ruissalon saareen rakennettu vesilentoasema, josta liikennöitiin Tukholmaan. Maalentokoneisiin siirryttäessä uuden maalentoaseman perustaminen tuli aiheelliseksi, mutta Ruissalon maaperän ja kustannussyiden takia suunnitelmat muuttuivat, ja Suomen ensimmäinen siviililentoasema, Artukaisten lentokenttä avattiin vuonna 1935. Artukaisista lennettiin Tukholmaan, Helsinkiin, Poriin sekä Vaasaan. Artukaisten maalentoasema palveli vuoteen 1955, jonka jälkeen lentotoiminta siirtyi Turun, Maarian ja Ruskon rajalle rakennetulle uudelle lentoasemalle. Vuonna 1957 lentoasema-alueen Maariaan ja Ruskoon kuulunet osat liitettiin Turun kaupunkiin.
2000-luvun alusta lähtien lentoaseman alueelle on kehitetty LogiCity-nimellä tunnettua logistiikkakeskusta.
Turun lentoasemaa ovat kohdanneet monenlaiset vaikeudet, kuten Pomponrahkan Natura-aluekiista lentoaseman eteläpuolella, matkustajaliikenteen kasvun pysähtyminen ja reittiyhteyksien lakkauttaminen. Viime vuosien aikana lentoasema on osoittanut kuitenkin elpymisen merkkejä erityisesti vilkkaan rahtitoiminnan sekä lentoasema-alueen tehokkaan markkinoinnin ansiosta.
Lentoaseman ympäristölupa odottaa ratkaisua. Pomponrahkan Natura-alue on kuivunut ja sieltä on hävinnyt kiiltosirppisammal. Lentoaseman jatko on vaatinut hallitukselta poikkeuslupaa Natura-alueen olosuhteiden heikentämiseen.
Finavia valitsi Turun lentoaseman vuoden lentoasemaksi vuonna 2011. Rahtimääriltään lentoasema oli vuonna 2012 toiseksi suurin 8 012 kauttaan kulkeneen rahtitonnin perusteella.
Syksyllä 2014 Finavia sulki terminaali 2:n öljyvuodon takia, jonka takia halpalennot siirtyivät pääterminaaliin. Kesällä 2015 Finavia päätti terminaali 2:n purkamisesta öljyvuodon aiheuttaman vahingon suuruuden takia, siirtäen halpalennot pääterminaalin alakerran remontoituihin tiloihin.
Liikenneyhteydet lentoasemalle
Lentoasema sijaitsee valtatien 9 ja kantatien 40 tuntumassa. Turun satamaan on matkaa noin kymmenen kilometriä ja Turun rautatieasemalle kahdeksan kilometriä. Turun paikallisliikenne eli Föli liikennöi arkisin ja lauantaisin keskimäärin 15 minuutin vuorovälillä, sekä sunnuntaisin keskimäärin 30 minuutin vuorovälillä reitillä lentoasema – linja-autoasema – keskusta – satama. Terminaalin edestä saa taksin kaikkina vuorokaudenaikoina.
Tilastot
pienoiskuva|centre|650px|Turun lentoaseman rahtiterminaaleja vuonna 2008.
Vaaratilanteet
25. lokakuuta 2017 CityJetin operoima Scandinavian Airlinesin lento Tukholmasta Turkuun menetti laskeutumisessa hallinnan. Lentokone lähti oikea kylki edelle luisuun loskaisella kiitotiellä. Tähän syynä oli, ettei koneen vauhti hiljentynyt odotetulla tavalla. Koneessa oli 88 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä. Tapahtumasta ei aiheutunut henkilövahinkoja, mutta kone lähetti mayday-hätäkutsun. Onnettomuustutkintakeskus suoritti tapahtumasta tutkinnan ja lopullinen raportti julkaistiin vuosi tapahtuman jälkeen. OTKES antoi neljä eri suositusta, jotta vastaavat tapahtumat voidaan välttää.
13. kesäkuuta 2019 Wizz Airin Airbus A320-kone Puolan Gdanskista Turkuun ajautui laskeutumisvaiheessa ukkosrintamaan. Koneesta ilmoitettiin Turun lennonjohdolle teknisistä vioista. Lentokone kuitenkin laskeutui turvallisesti Turkuun ilman henkilövahinkoja. Lentokoneeseen oli osunut salama ukkosrintaman läpi lennettäessä. Salamanisku aiheutti hälytyksen suuresta ilmaliikenneonnettomuuden vaarasta.
Arturo Vidal
Arturo Erasmo Vidal Pardo (s. 22. toukokuuta 1987 Santiago, Chile) on chileläinen jalkapalloilija, joka edustaa brasilialaista Flamengoa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kesällä 2011 Vidal siirtyi Italian Serie A:ssa pelaavaan Juventukseen. Hän oli avainpelaaja myös Juventuksessa pelaten neljän kauden aikana yhteensä 124 sarjaottelua. Vidal voitti mestaruuden kaikilla neljällä Juventus-kaudellaan ja lisäksi Italian cupin kaudella 2014–2015.
Vidal palasi Bundesliigaan kesällä 2015 siirtyen Bayern Müncheniin.
Elokuussa 2018 FC Barcelona tiedotti päässeensä yhteisymmärrykseen FC Bayern Münchenin kanssa Vidalin siirrosta. Sopimus oli kolmivuotinen.
Chilen A-maajoukkueessa Vidal teki ensiesiintymisensä vuonna 2007. Hän oli voittamassa Copa Américaa 2015. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2010 ja 2014. Vidal on pelannut yhteensä 115 maaottelua ja tehnyt niissä 28 maalia.
Saavutukset
Colo-Colo
Juventus
Chilen maajoukkue
Yhdistelmä-DNA
Yhdistelmä-DNA on keinotekoinen DNA-molekyyli, joka on tehty yhdistämällä eri yksilöiden tai lajien DNA:ta.
Yhdistelmä-DNA:n valmistaminen
right|175px| Yhdistettävät DNA:t on ensin katkottava tiettyjen pilkkoja- eli restriktioentsyymien avulla. DNA-pätkän on sisällettävä geeni tai geenejä, joten katkomisessa on käytettävä entsyymejä, joiden katkomat pätkät ovat riittävän pitkiä. Yleisin käytettävä restriktioentsyymi on Escherichia coli -bakteerista saatava EcoR1, joka katkaisee DNA-juosteet kuuden emäksen ollessa GAATTC. Näin muodostuu keskimäärin parituhatta nukleotidia käsittäviä pätkiä, joiden päihin jää viisi paritonta emästä.
Kun yhdistettävät DNA:t on pätkitty, ne liitetään toisiinsa liittäjä- eli ligaasientsyymeillä. Ligaasientsyymien toiminta on restriktioentsyymeihin verrattuna käänteinen – ne liittävät DNA-pätkiä, jotka päättyvät tietyllä tavalla (esimerkiksi GAATTC).
Yhdistelmä-DNA:n hyödyntäminen
Yhdistelmä-DNA-tekniikka mahdollistaa esimerkiksi joidenkin ihmisen proteiinien, kuten insuliinin, tuottamisen bakteerien avulla. Bakteeri saadaan tuottamaan ihmisen proteiineja, kun proteiinin käsittävä osa ihmisen DNA:ta yhdistetään bakteerin plasmidiin. Menetelmä on usein tehokas, sillä bakteerit lisääntyvät nopeasti ja niitä on helppo viljellä.
Kamerun kesäolympialaisissa 2000
Kamerun osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin vuonna 2000 34 urheilijan joukkueella. Maan urheilijat osallistuivat neljään eri lajiin: yleisurheiluun, jalkapalloon, nyrkkeilyyn sekä judoon. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi yleisurheilija Cécile Nqambi. Maa voitti miesten jalkapallossa olympiakultaa.
Philip Rosseter
thumb|right|Sivu A Booke of Ayres -teoksesta (1601)
Carl Adolph Agardh
Carl Adolph Agardh (13. tammikuuta 1785 – 28. tammikuuta 1859) oli ruotsalainen kasvitieteilijä ja kirkonmies. Hän toimi Lundin yliopiston professorina ja vuosina 1819–1820 rehtorina. Hän oli levätutkimuksen uranuurtajia.
Philip Rosseter
Philip Rosseter (1567/8 – 5. toukokuuta 1623 Lontoo) oli englantilainen säveltäjä, luutisti ja teatterinjohtaja.
Carl Adolph Agardh
Kasvitieteilijänä Agardhin virallinen nimilyhenne on C. Agardh. Monipuolisena tutkijana hän vaikutti myös matematiikan ja taloustieteen aloilla.
Philip Rosseter
Rosseterin tunnetuin teos on A Booke of Ayres (1601), jossa on 21 hänen lauluaan luuttu- ja viola da gamba -säestyksellä. Muut 21 laulua kokoelmassa ovat Thomas Campionin säveltämiä. Rosseter työskenteli vuodesta 1603 kuolemaansa luutistina Jaakko I:n hovissa. Vuonna 1609 hän perusti näyttelijäpoikia työllistäneen Whitefriars-teatterin. Hän toteutti ristiriitoja herättäneitä satiirisia tuotantoja. Teatteriyhtiö pysyi toiminnassa vuoteen 1617.
Carl Adolph Agardh
Agardh istui maansa parlamentissa ja sai vuonna 1831 tuolin Ruotsin akatemiassa. Hän toimi Karlstadin piispana vuodesta 1835 kuolemaansa. Hänen poikansa oli kasvitieteilijä Jacob Georg Agardh.