cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Royal Mail Ship
Royal Mail Ship (joskus Steam-ship tai Steamer), nähdään usein lyhennetyssä muodossaan RMS, on laivoissa käytetty lyhenne, jota käyttävät laivat, jotka kantavat postia Yhdistyneen kuningaskunnan valtio-omisteisen postilaitoksen Royal Mailin kanssa tehdyn sopimuksen turvin. Lyhenne on vuodelta 1840. Jokaisella tunnustuksen saaneella laivalla on oikeus käyttää Royal Mailin lippua, kun laiva on liikenteessä, ja pitää Royal Mailin kruunu-logoa laivan merkin yhteydessä.
Tunnusta käyttivät useat laivayhtiöt, mutta yleisimmin se yhdistetään Cunard Lineen, Royal Mail Linesiin ja Union-Castle Line -yhtiöön, joka piti hallussaan useita korkean luokan postisopimuksia ja joka perinteisesti liitti useiden laivojensa nimen eteen lyhenteen ”RMS”.
Yksi tunnetuimmista lyhennettä käyttäneistä laivoista oli RMS Titanic.
Asun kieli
Asu on Tansaniassa Kilimanjaron alueella asuvien parejen puhuma bantukieli. Sitä puhuu äidinkielenä noin 500,000 ihmistä, minkä lisäksi gwenon ja mbugun puhujat osaavat sitä toisena kielenä.
Tomi Kaminen
200px|right|thumb|Torpan Poikia valmentanut Tomi Kaminen ottelussa Lappeenrannan NMKY:tä vastaan helmikuussa 2010.
Tomi Kaminen (s. 5. huhtikuuta 1970) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän on valmentanut pääsarjatasolla Torpan Poikia, Namika Lahtea, Vantaan Pussihukkia, Porvoon Tarmoa sekä KTP-Basketia. Pelaajaurallaan Kaminen pelasi 84 pääsarjatason runkosarja- sekä 15 pudotuspeliottelua. Hän pelasi lisäksi 11 nuorten maaottelua.
Nassaun piirikunta (Florida)
Nassaun piirikunta on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 82 721 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 1 880 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Fernandina Beach on myös sen suurin kaupunki.
Asukkaat
Piirikunnan asukkaista 87,5 prosenttia on valkoisia, 6,22 prosenttia mustia ja 3,79 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 3,93 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 98,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 44,6 vuotta.
Niko Kovač
Kovač syntyi ja kasvoi Saksassa. Hänen veljensä Robert on myös jalkapalloilija.
Ura pelaajana
Kovač edusti vuosina 1991–2006 Saksassa Herthaa, Bayer Leverkusenia, HSV:tä ja Bayern Müncheniä. Red Bull Salzburgiin hän siirtyi vuonna 2006. Kovač edusti itävaltalaisseuraa uransa loppuun, vuoteen 2009 saakka.
Kroatian maajoukkueessa Kovač debytoi vuonna 1996. Hän on edustanut Kroatiaa MM-kisoissa vuosina 2002 ja 2006 sekä EM-kisoissa vuonna 2004. Kroatian päävalmentaja Slaven Bilić nimesi kokeneen Kovačin myös Kroatian joukkueeseen, joka pelaa EM-kisoissa 2008. Hän ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa kisojen jälkeen
Ura valmentajana
Kovačin johdolla Kroatia pelasi MM-kisoissa 2014 samassa alkulohkossa isäntämaa Brasilian kanssa. Kroatia hävisi tuomarivirheiden sävyttämän avausottelunsa Brasilialle 3–1. Murskaava 4–0 voitto Kamerunista jäi lopulta laihaksi lohduksi, sillä viimeisen ottelun tappio Meksikolle pudotti kroaatit jatkosta. Pettymyksestä huolimatta Kovač sai jatkaa päävalmentajana myös EM2016-karsinnoissa.
Kroatia pelasi karsinnoissa vahvasti aina syyskuun alkupuolelle 2015 saakka. Yllätystasapeli Azerbaidžania vastaan ja tappio Norjalle johtivat potkuihin syyskuussa 2015. Potkujen taustalla olivat myös Kovačin ja kapteeni Luka Modricin tulehtuneet välit.
Maaliskuussa 2016 Kovačista tuli Bundesliigan karsijan paikalle juuttuneen Eintracht Frankfurtin päävalmentaja. Kroatialaisen johdolla Eintracht voitti neljä pelaamistaan yhdeksästä liigaottelusta. Viimeisen kierroksen 1-0 tappio SV Werder Bremenille jätti Eintrachtin karsimaan sarjapaikastaan. Kovačin johdolla joukkue kuitenkin voitti 1. FC Nürnbergin yhteismaalein 2–1 ja säilytti paikkansa Bundesliigassa.
Kaudella 2016/17 Kovač luotsasi Eintrachtin vahvaan alkukauden menestykseen, jota kesti aina helmikuulle 2017 saakka. Parhaimmillaan Eintracht oli Bundesliigassa kolmen kierroksen ajan kolmantena ja hävisi vain neljä 19 ensimmäisestä liigaottelusta. Helmikuussa kärsitty tappio Bayer 04 Leverkusenille sysäsi seuran kuitenkin tappiokierteeseen ja Eintracht voitti ainoastaan yhden kauden 15 viimeisestä ottelusta ja putosi liigassa sijalle 11. Saksan cupissa Kovač luotsasi seuransa aina loppuotteluun saakka 11 vuoden tauon jälkeen. Loppuottelussa joukkue kuitenkin hävisi Borussia Dortmundille 2–1.
Kausi 2017/18 oli Kovačille ja Eintrachtille tuloksellisesti parempi. Kausi ei kuitenkaan sujunut tasaisesti, sillä alun vaihtelevien tulosten jälkeen Eintracht pelasi vahvan keskikauden häviämällä vain neljä 18 Bundesliiga-ottelusta syyskuusta maaliskuuhun ja nousi liigassa taistelemaan jopa paikasta Mestarien liigaan. Loppukaudesta tappiokierre pudotti Eintrachtin lopulta kahdeksanneksi. Saksan cupissa joukkue eteni toistamiseen loppuotteluun, jossa seuran päävalmentajana viimeistä ottelua toiminut Kovač sai balsamia haavoihin edelliskauden tappion jälkeen. Eintracht kukisti loppuottelussa FC Bayern Münchenin 3-1 ja pääsi juhlimaan seurahistorian viidettä cup-mestaruutta 30 vuoden tauon jälkeen.
Huhtikuussa 2018 Kovač allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen tuoreen Saksan mestarin FC Bayern Münchenin kanssa. Hän siirtyy seuran päävalmentajaksi 1.7.2018 alkaen. Kovačin johdolla Bayern voitti kaudella 2018/19 Bundesliigan mestaruuden. Kevätkauden 14 ottelun tappioton putki nosti baijerilaiset lopulta ohi Borussia Dortmundin. Saksan cupissa Kovač johdatti Bayernin loppuotteluun, jossa RB Leipzig kaatui 3–0. Mestaruus cupissa oli Kovačille toinen perättäinen. Kausi 2019/20 alkoi heikommin, kun Bayern hävisi Saksan supercupin finaalissa Borussia Dortmundille 2–0. Bundesliigassa Bayern voitti vain viisi kauden 10 ensimmäisestä ottelustaan. Lopulta seurajohto sai tarpeekseen ja erotti Kovačin Eintracht Frankfurtille kärsityn 5–1 tappion jälkeen marraskuun alussa 2019.
Toukokuussa 2022 Kovač palasi Bundesliigaan tehtyään kolmevuotisen sopimuksen VfL Wolfsburgin kanssa.
The End of the F***ing World
The End of the F***ing World on brittiläinen mustaa komediaa ja draamaa sisältävä televisiosarja. Kahdeksanosainen ensimmäinen tuotantokausi sai ensi-iltansa Channel 4 -kanavalla Isossa-Britanniassa 24. lokakuuta 2017, ja koko tuotantokausi julkaistiin Netflixissä 5. tammikuuta 2018. Toinen tuotantokausi esitettiin Netflixissä 5. marraskuuta 2019.
Juoni
Sarja seuraa 17-vuotiasta Jamesia (Alex Lawther), joka uskoo olevansa psykopaatti sekä Alyssaa (Jessica Barden), kapinallista luokkatoveria, joka näkee Jamesissa mahdollisuuden paeta myrskyisää perhe-elämää. James esittää Alyssan poikaystävää ja he karkaavat yhdessä. He löytävät talon ja he murtautuvat sisään. Myöhemmin talon omistaja tulee ja yrittää hyväksikäyttää Alyssaa. James tappaa miehen ja he peittävät jäljet. He muuttavat omia ulkonäköjään ja menevät etsimään Alyssan isää. He löytävät Alyssan isän ja hän saa tietää, että he murhasivat miehen. Poliisit saavat tietää ja yksi poliisi tuli asuntoautolle keskustelemaan Alyssan ja Jamesin kanssa. He saivat tietää, etteivät pääse samaan paikkaan ja niin he karkasivat uudestaan. Lopulta Alyssa jäi kiinni ja James (oletettavasti) ammuttiin.
Gunnar Mickwitz
Gunnar Mickwitz (19. lokakuuta 1906 Turku – 18. helmikuuta 1940 Viipurin maalaiskunta) oli suomalainen historian- ja antiikintutkija. Hän oli kansainvälisesti tunnettu antiikin ja keskiajan taloushistorioitsija, jonka ura katkesi kaatumiseen talvisodassa. Hän julkaisi tärkeimmät tutkimuksensa saksaksi.
Elämäkerta
Gunnar Mickwitzin vanhemmat olivat filosofian tohtori Alexander August Emil Mickwitz ja filosofian kandidaatti Karin Schybergson. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Svenska Normallyceumista 1924. Hän opiskeli Helsingin ja Uppsalan yliopistoissa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1929, maisteriksi 1932, lisensiaatiksi 1933 ja tohtoriksi 1936. Mickwitz teki läpimurtonsa vuonna 1932 julkaistulla saksankielisellä väitöskirjallaan Geld und Wirtschaft im römischen Reich des vierten Jahrhunderts n. Chr, joka herätti tutkimuksena kansainvälistä huomiota ja sai paljon kiitosta. Tutkimuksen aiheena oli rahatalouden ja luontaistalouden suhde Rooman valtakunnassa 300-luvulla. Mickwitz osoitti erilaisiin lähteisiin nojaten, että vastoin yleistä käsitystä rahatalous säilyi yksityistaloudessa käytössä varhaiskeskiajalle saakka, vaikka Rooman valtionhallinto taantuikin luontaistalouden piiriin. Mickwitzin väitöskirjasta otettiin vielä vuosikymmeniä myöhemmin ulkomailla uusintapainoksia, ja siihen on viitattu lähteenä modernissakin antiikintutkimuksessa.
Tonttu Toljanteri
Tonttu Toljanteri on Yle TV2:n tuottama jouluaiheinen lastenohjelma, jota tehtiin vuodesta 1998 vuoteen 2013. Se toimi tuona aikana lähes joka vuosi Yleisradion joulukalenterisarjana. Sarjan päähenkilöä tonttu Toljanteria näytteli jokaisella tuotantokaudella Kunto Ojansivu.
Gunnar Mickwitz
Elämäkerta
Mickwitz oli 1930-luvun suomalaisista historiantutkijoista kansainvälisimmin suuntautunut, ja hänellä oli monipuolinen kielitaito. Hän ehti eläessään julkaista neljä monografiaa ja viitisentoista artikkelia seitsemällä eri kielellä. Kaksi hänen artikkeliaan julkaistiin vuosina 1934 ja 1936 ranskalaisen annalistien koulukunnan Annales-lehdessä. Mickwitz sai vuonna 1934 Helsingin yliopiston myöntämän Rosenbergin rahaston kolmen vuoden matka-apurahan. Hän valmisteli Münchenissä seuraavan tutkimuksensa, vuonna 1936 ilmestyneen Die Kartellfunktion der Zünfte und ihre Bedeutung bei der Entstehung des Zunftwesens, joka käsitteli ammattikuntalaitoksen merkitystä keskiajalla. Sitä tehdessään Mickwitz perehtyi varsinkin Bysantin historiaan. Mickwitzin kolmas merkittävä tutkimus oli 1938 julkaistu ''Aus Revaler Handelsbüchern: zur Technik des Ostseehandels in der ersten Hälfte des 16. Jahrhunderts'', jossa hän tutki Itämeren piirin kaupankäynnin ja hansakaupan historiaa käyttämällä lähteinään Tallinnan kaupungin arkistoja.
Tonttu Toljanteri
Yksi jakso kestää 5–10 minuuttia, ja 24. jakso on yleensä noin 20 minuutin pituinen. Kukin tuotantokausi on 24-osainen ja jaksot esitettiin joulukalenteripäivien mukaisesti 1.–24. joulukuuta. Sen lisäksi vuosina 1999 ja 2000 on tehty sarjat, jossa on molemmissa kymmenen osaa. Vuoden 1999 Tonttu Toljanterin tarinoita esitettiin uusintana vuosina 2001, 2005 ja 2018 sekä vuoden 2000 Tonttu Toljanteri: Tonttulan elämää esitettiin uusintana vuosina 2006 ja 2019 sekä vuoden 1998 joulukalenteri Tonttu Toljanterin joulupulma vuosina 2004 ja 2012. Vuonna 2003 ilmestyi myös elokuva Tonttu Toljanterin joulumieli.
Uusi Joulukalenteri korvasi Tonttu Toljanterin jouluna 2014.
Hahmot
thumb|Tonttu Toljanteri vuoden 1999 Tonttu Toljanterin tarinoita -sarjan jaksossa "Uusi vuosi Tonttulassa". Tonttu Toljanteri: Sarjojen päähenkilö. Luonteeltaan hän on hyväsydäminen ja hyväntahtoinen, vaikka saataa sortua tekemään tyhmyyksiä hetken mielijohteesta. Tituleeraa itseään "Joulupukin oikeaksi kädeksi", eli tekee lasten kirjeiden pohjalta valmiita lahjatoivelistoja pukille. Toljanteri on myös ihastunut Lääkäri Lettuun ja tunne on ollut ilmeisen molemmin puoleista, vaikkakaan pari ei ole koskaan virallisesti seurustellut. Toljanterin tunnetuimmat sananparret ovat "kehvatsu", "mavonsilimä" ja Möröt piiloon!". Hahmo esiintyi kaikissa sarjan sarjoissa. Toljanteria näytteli Kunto Ojansivu. Ensiesiintyminen jaksossa Himmeli kattoon (1.12.1998) ja viimeinen esiintyminen jaksossa Aaton arvoitus (24.12.2013).
Joulumuori: Joulupukin vaimo. Työskentelee enimmäkseen herkkuosastolla leipoen, mutta tekee myös muita töitä. Sairastui kerran unipöpöön tehtyään yli 500 vuotta ylitöitä. Hahmo esiintyi kaikissa sarjan sarjoissa. Joulumuoria näytteli Satu Säävälä. Ensiesiintyminen jaksossa Himmeli kattoon (1.12.1998) ja viimeinen esiintyminen jaksossa Aaton arvoitus (24.12.2013).
Viänänen: Partiotonttu Kuopiosta. Puhuu vahvasti murteella. Huutaa yleensä saapuessaan Tonttulaan "Raporttia rapsahtelloo Kuopion suunnalta!". Hahmo esiintyi kaikissa sarjan sarjoissa. Viänästä näytteli Erkki Teittinen. Ensiesiintyminen jaksossa Viänäne (4.12.1998) ja viimeinen esiintyminen jaksossa Aaton arvoitus (24.12.2013).
Sähkömiestonttu: (Tonttu Toljanterin joulupulman lopputeksteissä Sähkistonttu) Tonttu sähköosastolta (varhaisimmissa jaksoissa elektroniikkaosasto). Leskimies, jonka suurta herkkua ovat lasimestarin sillit. Hahmo esiintyi sarjoissa vuosina 1998-2010. Sähkömiestonttua näytteli Jussi Rekonen. Ensiesiintyminen jaksossa Lipevä kala (9.12.1998) ja viimeinen esiintyminen jaksossa Oikea joulu (24.12.2010).
Hilda Häkkyrä: Amerikassa vaihtotonttuna ollut tonttu, joka on ihastunut Toljanteriin. Hän puhuu suomea hieman murtaen, sillä on vaihdossa ollessaan unohtanut kielen. On myös varsin kovaääninen. Hahmo esiintyi sarjoissa vuosina 1999-2003. Hilda Häkkyrää näytteli Anneli Karppinen. Ensiesiintyminen jaksossa Näkymättömyyskone (29.11.1999) ja viimeinen esiintyminen jaksossa Talvisia mietteitä (10.12.2003).
Tietokonepääte: Tonttulan tietokone, jonka Toljanteri tilasi saadakseen tietää vastauksen muistin palauttamiseen. Tykkää korpuista. Hahmo esiintyi sarjoissa vuosina 1998-2003. Tietokonepäätettä näytteli Jarmo Nivala. Ensiesiintyminen jaksossa Tietokone Tonttulaan (10.12.1998) ja viimeinen esiintyminen jaksossa Väärä päivitys (21.12.2003).
Näyttelijät
=== Tonttu Toljanterin joulupulma (1998, joulukalenteri), Tonttu Toljanterin tarinoita (1999, televisiosarja), Tonttu Toljanteri: Tonttulan elämää (2000, televisiosarja) ja Tonttu Toljanterin Tonttu-TV (2003, joulukalenteri)  ===
1998 Joulukalenteri: Tonttu Toljanterin joulupulma
Lähde:
2007 Joulukalenteri: Tonttu Toljanteri muorin töissä
Lähde:
2010 Joulukalenteri: Tonttu Toljanteri – Oikean joulun salaisuus
Lähde:
2011 Joulukalenteri: Tonttu Toljanterin tuhmaikä
Lähde:
2013 Joulukalenteri: Tonttu Toljanteri tonttujen tonttuna
Lähde:
Altirhinus
Altirhinus (nimen merkitys: "korkea kuono" ) oli ornithopodeihin kuulunut kasvinsyöjädinosaurus. Se eli liitukaudella 120–105 miljoonaa vuotta sitten. Altirhinuksen fossiileja on löydetty Mongoliasta.
Tonttu Toljanteri
DVD/VHS/CD/Kirjat
Vuoden 1999 sarja on julkaistu VHS:nä vuonna 1999 nimellä Pikku Kakkosen parhaat Tonttu Toljanterin parhaat ja siinä on kaikki kyseisen sarjan kymmenen jaksoa. Sama sarja julkaistiin 19.10.2011 DVD:nä nimellä Tonttu Toljanterin tarinoita. Samana päivänä jolloin Tonttu Toljanterin tarinoita julkaistiin, julkaistiin myös vuoden 2007 joulukalenterin kaikki 24 osaa DVD:nä nimellä Joulukalenteri - Tonttu Toljanteri Muorin töissä. 16.10.2013 julkaistiin DVD:nä vuonna 2003 tehty elokuva Tonttu Toljanterin joulumieli. 5.11.2014 julkaistiin DVD:nä vuoden 2013 joulukalenteri nimellä Joulukalenteri - Toljanteri tonttujen tonttuna 21.10.2015 julkaistiin DVD kokoelma Tonttu Toljanteri - Kokoelma joka sisältää DVD:T: Tonttu Toljanterin tarinoita, Joulukalenteri - Tonttu Toljanteri Muorin töissä, Tonttu Toljanterin joulumieli sekä Joulukalenteri - Toljanteri tonttujen tonttuna. 8.10.2016 julkaistiin DVD:nä vuoden 2010 joulukalenteri nimellä Tonttu Toljanteri ja oikean joulun salaisuus - Joulukalenteri. 10.11.2017 julkaistiin DVD:nä vuoden 2011 joulukalenteri nimellä Joulukalenteri - Toljanterin tuhmaikä. 19.10.2018 julkaistiin DVD kokoelma Tonttu Toljanteri - Joulujuhlakokoelma, joka sisältää kaikki Tonttu Toljanteri DVD:T vuosilta 1998–2013 paitsi vuoden 2003 joulukalenterin, ja vuoden 2000 kymmenosaisen-sarjan. 2.11.2018 julkaistiin DVD:nä vuoden 1998 joulukalenteri nimellä Joulukalenteri - Tonttu Toljanterin joulupulma. 18.10.2019 julkaistiin DVD:nä vuoden 2003 joulukalenteri nimellä Joulukalenteri - Toljanterin Tonttu-TV. 23.10.2020 julkaistiin vuoden 2000 10 osainen joulusarja nimellä Tonttu Toljanteri - Tonttulan elämää.
Altirhinus
Nimi
Altirhinus tarkoittaa "korkeaa kuonoa". Tämä viittaa kyseisen matelijan pitkään, kaarevaan nenään. Nimi on kreikkalaista ja latinalaista alkuperää. Etuliite alti tulee latinan kielen sanasta "altus", joka tarkoittaa pitkää tai korkeaa. Takaliite rhin tarkoittaa kaikkea nenään liittyvää ja tulee kreikan kielen sanasta "rhynchos". Dinosaurukselle nimen antoi brittiläinen tiedemies David B. Norman.
Tyyppilajin A. kurzanovin nimi on annettu venäläisen paleontologin Sergei Kurzanovin mukaan.
Tonttu Toljanteri
DVD/VHS/CD/Kirjat
Lisäksi vuonna 2000 on julkaistu myös CD-levy nimeltä Tonttu Toljanteri - Kukahan se kaikki keinot keksii. Levyllä on Toljanteri-sarjassa kuultuja lauluja, kuten Möröt piiloon.
Altirhinus
Fossiilit
Fossiililöydöt Altirhinuksesta käsittävät osittaisen kallon ja jäänteitä ainakin viideltä yksilöltä, joista kaksi ovat nuoria. Nämä jäänteet on löydetty Mongoliassa, Dornogovin provinssissa. Fossiilit löytänyt retkikunta koostui venäläisistä ja mongolialaisista paleontologeista. Sergei Kurzanovin opastuksen johdolla jäänteet kaivettiin esiin vuonna 1981.
Fossiilien esiinkaivaminen
Retken aikana tutkijat olivat löytäneet luita, jotka kuuluivat useammalle kuin yhdelle Altirhinukselle. He olivat lisäksi löytäneet pienemmän määrän jäänteitä, joiden he uskoivat kuuluneen nuorelle yksikölle. Löydettyjen jäännösten joukkoon lukeutui myös kallo, josta oli säilynyt vain vasen puoli. Muutamia osia rinnasta ja lantiovyöstä löydettiin myös.
Tonttu Toljanteri
Muuta
Internetiin laadittiin joulukuussa 2008 adressi, jossa vaadittiin Tonttu Toljanterin vanhoja ja uusia jaksoja. Adressin allekirjoitti 600 ihmistä, mutta ehdotus ei mennyt läpi, vaikka Yle harkitsikin asiaa. Uusi adressi laadittiin vuodelle 2010. Yle on huomioinut molemmat adressit.
Altirhinus
Fossiilien esiinkaivaminen
Toisen löydetyn yksilön jäänteisiin lukeutui kokonainen eturaaja, palasia kylkiluista ja selkänikamia. Toisesta nuoresta ja yhteensä kolmannesta yksilöstä löydettiin 34 vahingoittumatonta häntänikamaa.
Lisäksi löydettiin kaksi muuta pienempää yksilöä, mutta niiden luut olivat liian sirpaleisia, jotta niistä olisi ollut paljon hyötyä.
Luokittelu
Altirhinuksen holotyypin fossiilit luokiteltiin alun perin Iguanodon -sukuun lajiksi I. orientalis. Lopulta dinosaurukselle annettiin nimeksi Altirhinus vuonna 1998. Muiden sukujen tutkimuksista on tehty johtopäätös, että Altirhinus olisi sijoitettava ryhmään Hadrosauroidea.
Koko ja ulkonäkö
Altirhinus näyttää olleen ainakin keskikokoinen ornithopodi, joka on saattanut kasvaa koossa lähelle ryhmän suurempia sukuja. Pituutta oli arviolta 6,5–8 metriä ja painoa noin 1–1,5 tonnia. Kallo oli 76 senttimetriä pitkä.
Pitkä kaareva nenä on Altirhinuksen ainutlaatuisin ominaisuus. Sen tarkoitus on tuntematon. Jotkut tutkijat uskovat että se saattoi sisältää lisäaistielimen, joka antoi dinosaurukselle erittäin terävän hajuaistin. Jotkut teoretisoivat että se saattoi olla toisarvoinen seksuaalinen tuntomerkki. On lähes mahdotonta arvioida pehmytkudosten luonnetta perustuen fossiileihin ja siksi sen täsmällinen tarkoitus saattaa jäädä arvoitukseksi.
Altirhinuksen takajalat olivat hiukan pidemmät kuin etujalat. Tämän johdosta tutkijat uskovat, että se saattoi varmasti pystyä tasapainottamaan itsensä takajaloilleen. Molemmissa etujaloissa oli viisi sormea, joista keskimmäinen oli muita paksumpi. Tämä osoittaa että Altirhinus saattoi omaksua useimmiten nelijalkaisen asennon. Tutkijat ovat epävarmoja siitä, että liikkuiko Altirhinus kaiken aikaa kahdella jalalla, käyttikö se kaikkia neljää jalkaansa vain laiduntaessaan matalaa kasvillisuutta, vai liikkuiko se neljällä jalalla suurimman osan elämästään, tasapainotellen takajaloillaan vain yltääkseen syömään lehtiä korkeista puista. Ensimmäinen vaihtoehto näyttää todennäköisimmältä.
Altirhinuksen kuono oli hyvin paljon samankaltainen kuin nykypäivän ankoilla. Tämä on esimerkki konvergenttisesta evoluutiosta. Altirhinus saattoi todennäköisimmin laiduntaa "nokallaan" ja pureskella poskihampaillaan samanaikaisesti. Altirhinuksen häntä oli pitkä ja jäykkä.
Elintavat ja elinympäristö
Tutkijat uskovat että Altirhinus pystyi juoksemaan melko suurella nopeudella suojatakseen itseään lihaa syöneiltä teropodeilta. Tila etuhampaiden ja poskihampaiden välissä salli Altirhinuksen nyhtää lehtiä hyvin tehokkaasti.
Altirhinuksen elinympäristö koostui metsistä ja ruohomaista, joissa oli muutamia hajanaisia vesistöjä.
Muuta
Altirhinus on todennäköisimmin sukua Fukuisaurukselle ja Muttaburrasaurukselle.
HBR
HBR voi tarkoittaa:
Talon kokoinen vastustaja
Talon kokoinen vastustaja (eng. The Beagle Boys vs. The Money Bin) on Don Rosan käsikirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarina vuodelta 2001. Tarina on syntymäpäiväsarja Karhukoplalle, jonka ensiesiintyminen oli vuonna 1951 Carl Barksin tarinassa Ankkalinnan Pamaus, ja myös Roopen rahasäiliölle, joka esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1951 Barksin tarinassa Roope-sedän uusi rahasäiliö.
Rosa on kuvannut tarinan olevan Karhukoplan eräänlainen turistikierros rahasäiliössä. Tarinaa varten Rosa laati ystävänsä Dan Walshin kanssa rahasäiliön pohjapiirustukset, jotka julkaistiin tarinan yhteydessä. Piirustukset ovat sinikopioita, joita kätettiin rakentamisessa 1900-luvun alkupuolella. Nykyisin rakennuspiirustuksia ei luotaisi sinikopioina.
Juoni
Karhukoplan seitsemän jäsentä ovat matkalla vankilaan vierailemaan heidän isoisänsä Kivisyömmi Karhulan luona Karhukoplan perustamisen kunniaksi. Ihailtuaan historiaa jonkin aikaa, Kivisyömmi paljastaa jälkeläisilleen, että vaikka hänen lähimuistinsa on heikentynyt, kaukomuisti terästyy, ja tämän myötä hän muisti arkkitehdin Elieli N. Geelin, joka toimi Ankkalinnassa Roopen muuttaessa sinne. Hän suunnitteli rahasäiliön, ja koska Karhukopla majailee maanalaisessa Ankkalinnassa, Geelin toimisto on edelleen siellä, ja hänen mapeistaan saattaa löytyä rahasäiliön pohjapiirustukset. Karhuveljekset lähtevät etsimään piirustuksia ja löytävät ne. Piirustusten avulla heille selviää, että Roopella on salainen reitti rahaholviin makuuhuoneessaan. Veljekset vohkivat sukelluskamppeet ja illalla, Roopen ollessa kaupungilla, he käyttävät vanhaa Ankkalinnakkeen ajoilta peräisin olevaa kaivoa tunkeutuakseen säiliöön sisälle. Mutta koska joka ovessa on hälytin, veljekset ryömivät lämmityskanavia pitkin tavoitteena löytää Roopen makuuhuone. Veljekset jakaantuvat pareiksi yhtä lukuun ottamatta ja päätyvät eri puolille säiliötä.
Samaan aikaan Roope palaa takaisin säiliölle rättiväsyneenä istuttuaan kirjastossa löytääkseen vinkkejä aarrejahteihin. Väsymyksen vuoksi hän ei heti tajua Karhuveljesten olevan säiliössä, vaikka hän on kirjaimellisesti vain metrin päässä jokaisesta valmistautuessaan yöpuulle. Päästyään lopulta sänkyynsä hän haksahtaa, mutta ensin luuli kuvitelleensa kaiken. Vasta, kun hän sammuttaa yölamppunsa, johon 176-716 on jäänyt kiinni, hän vasta havahtuu ja soittaa poliisille. Kivisyömmi kuulee kuinka poliisit puhuvat rahasäiliön pidättäneen koko koplan ilman apuvoimia. Kivisyömmi nukahtaa ja ajattelee:"'Ei Roope turvakaarteineen vielä mitään. Tomppelisukulaiseni eivät pärjää älykkyydessä edes tyhjälle betonirakennukselle! Hienoa, Karhukopla! Hienoa!"
Norjan ympäristöpolitiikka
Norjan ympäristöpolitiikkaan liittyvät paikalliset ja maailmanlaajuiset ympäristökysymykset ja kansainväliset, valtiolliset ja kunnalliset sopimukset ja ohjauskeinot, keskustelu, tutkimus ja rahoitus. Ympäristöpolitiikkaan vaikuttavat puolueet, rahoittajat, asukkaat, yhteisöt, yhdistykset, kansalaisliikkeet ja lehdistö. Ympäristöpolitiikka vaikuttaa lajien monimuotoisuuteen ja kansanterveyteen.
Ympäristö
200px|right|thumb|Vuono Norjassa
Norja on vuonojen, vuorten, vesiputousten, saarten, meren ja jäätiköiden maa. Norjalaiset ovat kuuluisia tutkimusmatkailijoita, merenkävijöitä ja naparetkeilijöitä. Golf-virta vaikuttaa ratkaisevasti Norjan ilmastoon.
Historia
Norja ympäristöpolitiikan vaikuttajiin sisältyy Arne Næss ja Erik Dammann.
Norjan pääministerin Gro Harlem Brundtland ansiosta syntyi Brundtlandin raportti Yhteinen tulevaisuutemme (Our Common Future) vuonna 1987, joka määritteli kestävän kehityksen.
UNEP
UNEP toimii myös Norjassa.
Metsäpolitiikka
Norja on tukenut taloudellisesti Brasilian sademetsien säilymistä.
Ilmastopolitiikka
Norjan ympäristö- ja kehitysyhteistyöministeri on Erik Solheim. Norjan hallitus kuvaa tavoitteekseen aiempaa kunnianhimoisempi kansainvälinen ilmastosopimus vuonna 2009. Norjan mielestä keskeistä neuvotteluissa on päästökauppa, metsäkadon vähentäminen, merenkulun ja lentoliikenteen päästöt (kasvaneet 50 % vuodesta 1997), hiilidioksidin talteenotto (Norja käyttää talteenottoa parantaakseen öljyntuotantoa) ja napa-alueiden ilmasto (Norja sijaitsee napa-alueen laidalla).
Kansainvälinen yhteistyö
Norjan ympäristöministeriöllä on kahdenkeskiset ympäristösopimukset Indonesian, Etelä-Afrikan ja Kiinan ympäristöministeriön kanssa.
Telemarkin öljyonnettomuus 2009
Kiinalaisalus Full City ajoi myrskyssä kuuden metrin aalloissa karille Telemarkissa Langesundissa noin 125 kilometriä Oslosta lähes rannassa 30. heinäkuussa 2009. Tuulet kuljettivat öljyä 200 kilometrin matkan lounaaseen. Öljypuomeja oli kymmenen kilometriä. 5. elokuuta oli kerätty 200 tonnia öljyä merestä. Laivan omisti hongkongilainen yritys Casco. Norjan öljytuloja hallinnoiva valtiollinen eläkerahasto oli sijoittanut 400 miljoonaa kruunua Casco-yhtiöön.
Mehis Heinsaar
Mehis Heinsaar (s. 1. elokuuta 1973) on virolainen prosaisti ja runoilija.
Mehis Heinsaarta on luonnehdittu absurdin huumorin, surrealismin ja maagisen realismin edustajaksi. Tarinoissa ei ole löydettävissä rationaalista logiikkaa vaan ne noudattavat ihmeiden logiikkaa. Parhaimmillaan hän on pienissä kertomuksissa. Hänen teoksensa Ebatavaline ja ähvardav loodus (suom. Epätavallinen ja uhkaava luonto) kuvituksesta on vastannut virolainen taiteilija Priit Pärn, jonka graafinen kädenjälki sopiikin hyvin Heinsaarin tarinoiden outoon maailmaan, jossa yllättävät muodonmuutokset ovat mahdollisia.
Nikolai Annenkov
pienoiskuva|Nikolai Annenkov näyttelemässä kapteeni Chistiakovia Gibel Orlassa (1940).Nikolai Aleksandrovitš Annenkov (20. syyskuuta 1899 – 30. syyskuuta 1999) oli venäläinen näyttelijä.
Annenkoville myönnettiin vuonna 1960 Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi. Lisäksi hän sai urallaan kolme Stalin-palkintoa.
Annenkov esiintyi vuodesta 1922 kuolemaansa saakka Moskovan Maly-teatterissa, jossa hänellä oli yli kaksisataa roolia. Hän eli vielä kymmenen päivää saavutettuaan sadan vuoden iän.
Jättiläissiipikotilo
Jättiläissiipikotilo (Lobatus gigas) on suurikokoinen meressä elävä kotilo, jota kerätään ravinnoksi Karibialla.
Ulkonäkö ja koko
Jättiläissiipikotilo kasvaa noin 30 senttiä pitkäksi ja painaa yli kaksi kiloa. Se kasvaa täysikokoiseksi 3–5 vuodessa, elää tyypillisesti 20–30 ja joskus jopa 40 vuotta.
Levinneisyys ja elinympäristö
Jättiläissiipikotilo elää Karibianmerellä ja Meksikonlahdella. Sitä tavataan koralliriutoilla, hiekkapohjalla ja meriruhoniityillä, mutta ei yleensä syvemmällä kuin 20 metrin syvyydessä.
Extra Flugzeugbau
Extra Flugzeugbau on saksalainen lentokonetehdas.
Paul Biya
thumb|Paul Biya ja [[Colin Powell New Yorkissa 2002.]] Paul Biya (syntymänimi Paul Barthélemy Biya'a bi Mvondo, 13. helmikuuta 1933 Mvomeka'a) on kamerunilainen poliitikko, joka on toiminut maansa presidenttinä marraskuusta 1982 lähtien.
Extra Flugzeugbau
Sen perusti Walter Extra vuonna 1980. Yhtiön toimipisteet ovat Dinslakenin lentokentän luona Hünxessä, Nordrhein-Westfalenissa.
Paul Biya
Biya syntyi Kamerunissa ja opiskeli Pariisissa. Hänestä tuli Kamerunin pääministeri vuonna 1975 ja presidentti vuonna 1982.
Extra Flugzeugbau
Lentokoneet
Taitolentokoneet
Paul Biya
Biya valittiin uudelleen vuosina 1984, 1992, 1997 ja 2004. Vuonna 2008 Biya muutatti perustuslakia niin, että presidenttikausien lukumäärää ei enää rajoiteta. Syntyneissä mellakoissa kuoli kymmeniä ihmisiä. Biya valittiin kuudennelle kaudelle lokakuussa 2011. Kauden pituus on seitsemän vuotta. Hän sai 78 prosenttia äänistä, vastaehdokkaan mukaan vaalit olivat epärehelliset. Hänet valittiin seitsemännelle kaudelle lokakuussa 2018. Hän sai äänistä 71 prosenttia. Opposition ehdokas Maurice Kamto sai äänistä 14,2 prosenttia. Oppositio väitti vaaleja vilpillisiksi.
Extra Flugzeugbau
Lentokoneet
Yleisilmailukoneet
Paul Biya
Bliyan "systeemi"
Oltuaan 40 vuotta vallassa Biyasta tuli 89-vuotiaana, vuonna 2022 eräs maailman pisimpään toimineista johtajista rautaisen hallinnon ja avaintehtävissä olevien uskollisten tuen ansiosta.
Paul Biyan pitkää hallintoaikaa on tukenut se, että hän on nimittänyt keskeisiin tehtäviin uskollisia henkilöitä, kuten kansalliskokouksen puhemies, armeijan päällikkö ja valtion öljy- ja kaasuyhtiön päällikkö.
Opetusministeri Jacques Fame Ndongo totesi vuonna 2011: "Olemme kaikki presidentti Paul Biyan olentoja tai luomuksia".
"Olemme vain hänen palvelijoitaan, tai mikä vielä parempaa, hänen orjiaan."
Presidentin entinen uskottu henkilö Titus Edzoa, joka oli Biyan presidenttikauden pääsihteeri vuosina 1994-1996 ja toimi useaan otteeseen ministeritehtävissä, on sanonut: "Jos yrität vastustaa Biyaa, sinut muserretaan."
Hän sanoi, että Biya käytti "väkivaltaa ja kauhua mielialansa ja huhujen mukaan, alistaakseen työtoverinsa ja koko väestön". Edzoa erosi terveysministerin tehtävästä vuonna 1997 asettuakseen ehdolle vaaleissa. Sen jälkeen hänet pidätettiin, häntä syytettiin varkaudesta ja hän vietti 17 vuotta telkien takana.
Eristyksissä julkisuudelta
Biya syntyi vuonna 1933 yhdeksän lapsen perheen kolmantena. Hän opiskeli katoliseksi papiksi ja alkoi sitten opiskella Pariisin Sciences Po -yliopistoon. Ranska on hänen liittolaisensa ja suuri ulkomainen sijoittaja.
Paul Bliya on kiihkeä katolilainen ja hänellä on hyvät suhteet Vatikaaniin, mutta hän myös kuuntelee spiritualisteja melko usein. Bliya selvisi vallankaappausyrityksestä vuonna 1984, mutta se jätti psykologisen jäljen.
Presidentti Paul Biya on ollut tunnettu siitä, että hän viettää ulkomailla yksityisillä matkoilla huomattavan suuren osan ajastaan. Hänen suosikkipaikakseen tiedetään Sveitsissä Geneven Intercontinental-hotelli. Päivittäisten hallinnollisten asioiden hoitamisesta vastasi paljolti pääministeri (virassa 2009–2019) Philémon Yang. Kotimaassaankaan presidentti ei viihdy parrasvaloissa ja vetäytyy usein kotikyläänsä. Organisoitua rikollisuutta ja korrptiota tutkiva projekti (OCCRP) totesi vuonna 2018, että Biya vietti "vähintään neljä ja puoli vuotta (ensimmäisestä) 35:stä vallassaolovuodestaan ​​yksityisillä vierailuilla" ulkomailla. Kustannusarvio oli 65 miljoonaa dollaria.
Bradfordin piirikunta (Florida)
Florida State Prison -vankila sijaitsee piirikunnassa.
Asukkaat
Piirikunnan asukkaista 74,8 prosenttia on valkoisia, 19,3 prosenttia mustia ja 3,8 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 3,28 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 98,9 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 41 vuotta.
Shadow the Hedgehog
Shadow the Hedgehog on Segan videopeleissä ja Sonic X -animaatiosarjassa esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Hän esiintyy myös Archie Comicsin sarjakuvissa. Shadow on siili, ”äärimmäinen elämänmuoto”, jonka tri Robotnikin isoisä, professori Gerald Robotnik loi yli 50 vuotta sitten salaisessa projektissaan avaruusasema ARK:ssa.
Shadow on musta siili, jolla on punaiset raidat piikkien päällä ja punaiset alueet silmäkulmissa. Shadow’n pään sivupiikit taipuvat sivulle ja ylös. Hänellä on myös käsivarsissaan ja jalkojen ulkosyrjissä punaiset raidat. Shadow’lla oli alun perin kultaiset nauhat ranteissa hansikkaiden kiristiminä ja nilkoissa kenkien tukiosissa; myöhemmissä peleissä nämä ovat muuttuneet sormuksiksi, jotka Shadow voi irrottaa ja kasvattaa voimiaan. Nämä sormukset rajoittavat Shadow’n voimia mutta lisäävät hänen kestävyyttään (nähty muun muassa Sonic X:ssä ja Sonic 2006:ssa). Shadow’n jalkineet ovat leijailuluistimet, joilla hän luistelee maanpinnan yläpuolella; hänen on nähty myös leijuvan näillä luistimilla ilmassa.
Esiintymiset
Shadow teki ensiesiintymisensä Sonic Adventure 2:ssa. Geraldin kehitellessä tätä asetta se alkoi olla jo niin pelottava, että G.U.N. hyökkäsi ARK:iin ja päätti lopettaa ”Projekti Shadow’n”, jonka parissa Gerald työskenteli. Täydellistä elämänmuotoa pidettiin uhkana maailmalle. G.U.N:in sotilaat ampuivat Shadow’n ainoan ystävän, Marian kuoliaaksi Shadow’n silmien edessä, mutta tämä ehti kuitenkin lähettää hänet Maahan avaruuskapselissa. Myöhemmin G.U.N. sai Shadow’n kuitenkin kiinni ja hänet nukutettiin kylmään uneen, kryostaasiin, josta Shadow heräsi vasta kun tri Robotnik onnistui herättämään hänet noin 50 vuoden päästä tunkeutuessaan Prison Islandille. Shadow on menneisyytensä traumatisoima ja potee muistinmenetystä ja hän vannoo vielä kostavansa Marian kuoleman. Hänet sekoitetaan usein Soniciin, vaikkei hän ole Sonicin klooni. Shadow alkaa kerätä kaaossmaragdeja, koska on palveluksen velkaa Eggmanille. Shadow ryhtyy yhdessä Robotnikin kanssa tuhoamaan maailmaa, sillä vain hänellä on tieto, kuinka huippusalaista asetta Eclipse Cannonia käytetään. Heidän mukaansa lyöttäytyy myös Rouge the Bat, ja he ryhtyvät havittelemaan kaaossmaragdeja.
Shadow putoaa avaruudesta Sonic Adventure 2:n lopussa. Shadow’n oli alun perin tarkoitus kuolla pelin lopussa mutta fanien toivomuksesta hänet otettiin mukaan myös seuraaviin peleihin.
Seuraava esiintyminen on Sonic Heroesissa, jossa hän on menettänyt muistinsa eikä enää tiedä kuka tai mikä on. Rouge vapauttaa Shadow’n Robotnikin hylätystä tukikohdasta, jonne on suljettu myös E-123 Omega, E-sarjan viimeinen robotti, joka oli suunniteltu Shadow’n kiinniottamiseen. Robotti oli jätetty vartioimaan Shadow’ta, joka oli suljettuna hengissäpitokapseliin. Shadow’n menneisyyttä käsitellään myös hänen aivan omassa pelissään, jossa hän saa viimein varmuuden siitä, kuka on.
Shadow the Hedgehog -pelissä maahan hyökkäävät Black Arms -oliot ja heidän johtajansa Black Doom, jotka tulivat komeetasta nimeltä Black Comet. Pelin loppuosassa paljastuu, että Shadow on luotu Black Doomin verestä. Gerald Robotnik oli tehnyt Black Doomin kanssa sopimuksen, että hän auttaisi Geraldia luomaan ”täydellisen elämänmuodon”. Black Doom suostui, jos hän saisi käyttää Shadow’ta 50 vuotta myöhemmin maailman tuhoamiseen. Shadow ei kuitenkaan suostu siihen, ja hän muuttuu Super Shadow’ksi ja tuhoaa Black Doomin. Hän myös tuhoaa Black Cometin käyttämällä Eclipse Cannonia. Aivan lopussa Shadow päättää jättää menneisyytensä taakseen.
Sonic the Hedgehog 2006:ssa Shadow on G.U.N.in agentti ja suorittaa erilaisia tehtäviä, kuten pelastaa Rougen Eggmanin tukikohdasta ja auttaa muun muassa Sonicia Silverin saadessa yliotteen tappelussa. Samassa pelissä Shadow saa vastaansa Mephiles the Darkin, joka yrittää saada Shadow’n omalle puolelleen. Mephiles vie Shadow’n ja Rougen kauas tulevaisuuteen ja näyttää Shadow’lle, että ihmiskunta on teljennyt Shadow’n erään laitteen sisään, koska he pelkäsivät hänen voimiaan ja epäilivät Shadow’ta maailmanlopun aiheuttajaksi. Shadow kieltäytyy Mephileen tarjouksesta, koska Mephileellä ei ole mitään syytä kostaa Maailmalle sitä, että hän oli valtikan sisällä kymmenen vuotta. Shadow oli se, joka vangitsi Mephileen valtikan sisälle hänen matkustaessaan ajassa taaksepäin Silverin kanssa estääkseen tulevat tapahtumat.
Suhteet muihin hahmoihin
Sonic the Hedgehog on Shadow’n kilpailija. Yleensä nämä kaksi kinaavat ja tappelevat. Välillä Sonic yrittää ystävystyä Shadow’n kanssa, mutta huonolla menestyksellä. (Muun muassa SA2:n lopputaistelussa Sonic kysyy radion avulla Shadow’lta, kuinka hänellä riittää sormusenergiaa super-muodossa heidän taistellessa Final Hazardiksi muuttunutta Biolizardia vastaan.)
Knuckles the Echidna on auttanut Shadow’ta löytämään Kaaossmaragdeja, koska Shadow huijasi häntä ovelasti.
Rouge the Bat ja Shadow ovat ystäviä ja toisinaan liittolaisia. Shadow pelastaa Rougen vähän väliä ties mistä. Yleensä siellä missä on Shadow, on myös Rouge, ja yleensä myös Kaaossmaragdi. Rouge näyttää olevan ainoa, joka välittää Shadow’sta.
Amy Rose on Soniciin rakastunut tyttösiili joka sattui halaamaan Shadow’ta luullen tätä Soniciksi (Sonic Adventure 2:ssa). Amyn huomatessa Rougen tämä tajusi, ettei Shadow olekaan Sonic. Amy sai Shadow’n muistamaan, ettei Maria halunnut Shadow’n kostavan Maailmalle, vaan antamaan ihmisille mahdollisuuden olla onnellisia.
Silver the Hedgehog ystävystyi Shadow’n kanssa heidän välisen taistelunsa jälkeen. Silver sekoitti Shadow’n Mephiles the Darkiin. Silver esiintyy vuoden 2006 Sonic the Hedgehog -pelissä sekä peleissä Sonic Rivals ja Sonic Rivals 2.
Maria Robotnik oli Shadow’n ystävä, mutta G.U.N.:in sotilas ampui Marian. Shadow aikoi kostaa Marian kuoleman, mutta Amy kertoi Shadow’lle, ettei Maria olisi halunnut sitä. Shadow ymmärsi sen ja päihitti Sonicin kanssa Biolizardin Sonic Adventure 2:ssa.
Gerald Robotnik oli Shadow’n luoja ja Marian isoisä. Gerald esiintyy myös Shadow the Hedgehog -pelissä ja Sonic Archie -sarjakuvassa.
Team Chaotix auttoi Shadow’ta yhdessä Sonic X -jaksossa. He veivät Shadow’n avaruuteen taistelemaan Dark Oakia vastaan. Shadow the Hedgehog -pelissä Shadow auttaa heitä keräämään levyjä ja dataa sekä viemään Vector ARKin -tietokonehuoneeseen. Team Chaotix löytää tarkan tiedon Shadow’n menneisyydestä ja he selvittävät tämän Shadow’lle.
E-123 Omega liittoutui Sonic Heroesissa Shadow’n ja Rougen kanssa. Pelissä heidän tarinansa tehtävät koostuvat lähinnä tietyn vihollismäärän tuhoamisesta kentissä.
Black Doom oli mukana Shadow’n luomisessa antamalla Gerald Robotnikille omaa vertaan Shadow’n luomiseen.
Mephiles the Dark on yksi Shadow’n vihollisista. Shadow vangitsi Mephileksen Pimeyden valtikkaan (Scepter of Darkness) kymmenen vuotta sitten Sonic the Hedgehog 2006 -pelissä.
Prototyyppi
Shadow’sta on myös prototyyppi, Biolizard. Tämä prototyyppi epäonnistui, koska se tarvitsi Kaaossmaragdeja tuekseen ollakseen kuolematon ja saadakseen voimaa. Gerald vangitsi biolizardin tästä syystä. Kun Maria kuoli G.U.N.:in toimien vuoksi, hän uudelleenohjelmoi prototyypin kostamaan ihmisille, kun seitsemän Kaaossmaragdia olisivat taas yhdistettynä Eclipse Cannoniin. Gerald ”ohjelmoi” myös Shadow’n etsimään Kaaossmaragdit ja palaamaan ARK:iin. Shadow’n runtelema prototyyppi muuttui Final Hazardiksi Biolizardin yhdistyessä Eclipse Cannonin kärkeen varmistamaan ARKin putoamisen Maahan. Prototyyppi koki loppunsa, kun Super Sonic ja Super Shadow päihittivät sen.
Doris Kareva
Suomennetut teokset
Suomennoksia julkaisuissa
Gugi Kokljuschkin
Vasilij ”Gugi” Kokljuschkin (s. 2. kesäkuuta 1947 Helsinki ) on suomalainen muusikko ja musiikkialan vaikuttaja. Toukokuussa 2012 Tasavallan presidentti myönsi Kokljuschkinille musiikkineuvoksen arvonimen.
Vuonna 2010 hän toimi yhtenä kolmesta X Factor (Suomi)-TV-ohjelman ensimmäisen tuotantokauden tuomareista.
Gugi Kokljuschkin perusti nuoruuden kaveripiiriin kuuluneiden Heimo Holopaisen ja Harri Saksalan kanssa Topmost-yhtyeen vuonna 1964. Kokljuschkin toimi Ruotsissa ja Tanskassakin kiertäneen yhtyeen laulusolistina viiden vuoden ajan. Kokljuschkin erotettiin Topmostista, jonka jälkeen hän aloitti keikkailun tyttöystävänsä Pian kanssa. He osallistuivat Syksyn Säveleen kappaleella ”Et mennä saa” vuonna 1969. Lisäksi he levyttivän single ”Kai vielä kohdataan” ja esiintyivät Dannyn Wild Western show’ssa. Sen jälkeen Kokljuschkin levytti yhden singlen sekä Utopian että Candyn kanssa. Uuden duettokumppanin hän sai Titta Jokisesta, yhteistyöstä syntyi kaksi singleä. He kiersivät myös triona nimellä Gugi, Titta ja Peter, jossa Peter oli Gugin veli. Vuonna 1981 Kokljuschkin liittyi Almost-yhtyeeseen, jossa muut jäsenet olivat veli Peter ja Roni Kamras. Almost ei levyttänyt mutta keikkaili runsaasti.
Kokljuschkinin ensimmäinen sooloalbumi Isot opit elämän ilmestyi huhtikuussa 2014. Osa sooloalbumin kappaleista on Gugin käsialaa ja lisäksi levy sisältää käännöskappaleita. Toinen sooloalbumi Mies joka kotiin sut vie ilmestyi huhtikuussa 2017.
Lismore
Lismore on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 27 570 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee osavaltion koilliosassa. Lismoren kylä perustettiin vuonna 1856, ja siitä tuli kaupunki vuonna 1946. Kaupungissa valmistetaan esimerkiksi voita, vaatteita ja sahateollisuuden tuotteita. Kaupungin asukkaista noin 18 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 19 prosenttia on yli 65-vuotiaita.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1950
Vuoden 1950 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Brasiliassa. Toisen maailmansodan takia MM-turnausta ei ollut järjestetty sitten vuoden 1938. Sodan seurauksena Eurooppa oli raunioina, eikä sieltä löytynyt maata, jossa kisat olisi voitu järjestää, niinpä kisat pidettiin Etelä-Amerikassa. Ongelmia riitti myös siinä, mitkä maat saataisiin mukaan MM-turnaukseen. Euroopan mailla ei ollut tarjota sodan jälkeen tarjota parasta osaamistaan. Lisäksi Neuvostoliitto boikotoi kisoja ja neuvostohallinto kielsi myös muita Euroopan sosialistisia maita osallistumasta. Näin ulkopuolelle jäi myös Unkari, joka oli yksi maailman parhaista jalkapallomaista ja olisi hyvin saattanut voittaa turnauksen.
Mestaruus ratkaistiin uudella kilpailuformaatilla. Aikaisempien cup-muotoisten turnausten sijasta joukkueet jaettiin alkulohkoihin, joiden voittajat etenivät jatkosarjaan. Loppuottelua ei pelattu, vaan jatkosarjan voittaja oli maailmanmestari. Poisjääntien vuoksi turnaukseen otti osaa lopulta kolmetoista joukkuetta, jolloin alkulohkoihin ei saatu tasamäärää joukkueita. Neljässä alkulohkossa oli joukkueita kahdesta neljään. Mestaruus ratkesi turnausta varten rakennetulla Maracana-stadionilla, jatkosarjan viimeisessä, Maracanaçoksi kutsutussa ottelussa Brasilian ja Uruguayn välillä. Ottelu ei ollut kilpailuformaatista johtuen varsinainen loppuottelu, mutta se on noussut jalkapallomaailmassa suurten klassikko-otteluiden joukkoon.
Järjestelyt
Etelä-Amerikka oli säästynyt toisen maailmansodan kauheuksilta Eurooppaa paremmin. Maassa oli myös alkamassa uusi aikakausi Getúlio Vargasin sotilasdiktatuurin kaaduttua ja jalkapallolla oli keskeinen rooli maan kansallistunnetta vahvistamassa. Turnauksen päänäyttämöksi rakennettiin Rio de Janeiroon maailman suurin stadion, Estádio do Maracanã. Se ei ehtinyt valmistua MM-turnausta varten kokonaisuudessaan, mutta pelikuntoiseksi se saatiin.
Karsinnat
Alun perin Brasilian MM-turnauksen karsintoihin ilmoittautui Euroopasta 17 maata, Etelä-Amerikasta 8, Pohjois-Amerikasta 3 ja Aasiasta 4. Useat maat kuitenkin vetäytyivät pelaamatta otteluakaan ja monet jättivät karsinnat kesken. Euroopassa Neuvostoliittoa ei kiinnostanut osallistua karsintoihin, eikä Neuvostoliitto sallinut myöskään itäblokin maiden osallistumista. Euroopan sosialistisista maista ainoastaan välirikkoon Neuvostoliiton kanssa joutunut Jugoslavia salli maajoukkueensa osallistua karsintoihin. Jugoslavia myös selviytyi MM-turnaukseen voittamalla karsinnoissa Ranskan. Iso-Britanniassa mielenkiinto turnausta kohtaan oli sentään kasvanut, ja maan neljä maajoukkuetta osallistuivat karsintoihin. Saarivaltion oma, Englannin, Skotlannin, Walesin ja Pohjois-Irlannin kesken pelattava home championship, toimi samalla MM-karsintalohkona. Lohkosta selviytyi MM-kilpailuihin voittajana Englanti. Myös toiseksi sijoittunut Skotlanti olisi selviytynyt MM-turnaukseen, mutta se ei ottanut paikkaa vastaan. Muut MM-kilpailuihin selviytyneet Euroopan maat olivat Sveitsi, Ruotsi ja Espanja. Italia selviytyi mukaan hallitsevana maailmanmestarina, ilman karsintoja.
Etelä-Amerikassa ei lopulta pelattu karsinnoissa otteluakaan, kun luopumiset seurasivat toisiaan. Merkittävin kisoista vetäytynyt maa oli Argentiina, jossa maan liitto ja pelaajayhdistys olivat ajautuneet riitoihin, minkä vuoksi maan liitto päätti olla osallistumatta karsintoihin. Kisaisäntä Brasilia pääsi kisoihin suoraan ja muut eteläamerikkalaiset maat, jotka eivät luopuneet karsinnoista ja selviytyivät näin kisohin, olivat Chile, Uruguay, Bolivia ja Paraguay.
Myöskään Aasiassa ei pelattu otteluakaan. Intia oli maanosan ainoa jäljelle jäänyt joukkue ja olisi näin ollut oikeutettu MM-paikkaan, mutta FIFA kielsi pelaamasta ilman kenkiä ja maalta haluttiin myös jonkinasteinen tasonmittaus, jolloin Intia päätti olla osallistumatta kisoihin. Myös Turkki luopui paikastaan talousongelmien vuoksi. Koska turnauksen joukkuemäärä alkoi jäädä vajaaksi kisapaikkaa tarjottiin Ranskalle, mutta se ei ollut enää halukas matkustamaan Brasiliaan. Pohjois-Amerikassa sentään pelattiin kolmen joukkueen karsinnat. Lopputurnaukseen selviytyivät Meksiko ja Yhdysvallat, Kuuban jäädessä ulkopuolelle.
Joukkueet
Brasilian MM-turnaukseen oli määrä osallistua 16 joukkuetta, mutta Turkin, Skotlannin ja Intian poisjääntien vuoksi turnaus pelattiin kolmentoista maan kesken. Luopuneiden maiden lisäksi poissa oli vahvoja jalkapallomaita, kuten tuon ajan mahtimaa Unkari, joka olisi hyvin voinut voittaa koko turnauksen, sekä Tšekkoslovakia, mutta Neuvostoliitto kielsi maata osallistumasta. Saksa taas oli suljettu toisen maailmansodan tapahtumien vuoksi kansainvälisen urheilutoiminnan ulkopuolelle. Italiaa taas heikensi edellisenä vuonna tapahtunut Supergan lento-onnettomuus, minkä vuoksi se joutui rakentamaan koko maajoukkueensa uudelleen.
Lukuisten poisjääntien vuoksi turnaukseen lähti yhtenä ennakkosuosikkina isäntämaa Brasilia. Se oli jo noussut Etelä-Amerikan mahtimaiden Uruguayn ja Argentiinan tasolle, ja se voitti Etelä-Amerikan mestaruuden vuoden 1949 mestaruusturnauksessa. Iso-Britannian jalkapalloa pidettiin maailmassa suuressa arvossa, ja nyt Englanti osallistui ensimmäistä kertaa MM-turnaukseen. Ennen turnauksen alkua odotukset sitä kohtaan olivat korkealla, etenkin Englannissa.
Poisjääntien vuoksi kisoihin osallistui 13 joukkuetta:
Stadionit
Otteluita pelattiin kuudella eri stadionilla. Loppuottelun pelipaikkana oli kisoja varten Rio de Janeiroon rakennettu uusi Maracanã-stadion, jolle mahtui 200 000 katsojaa.
A-lohko
Tasapeli Sveitsiä vastaan tarkoitti sitä, että jatkoon päästäkseen Brasilian oli pakko voittaa Jugoslavia lohkon viimeisessä ottelussaan. Jugoslavia oli edellisten olympialaisten hopeamitalisti, joten sitä ei ollut varaa aliarvioida. Se oli voittanut omassa ottelussaan Meksikon 4–1 ja sille riittäisi näin ollen Brasiliaa vastaan tasapeli jatkoon päästäkseen. Ottelussa Brasilia meni johtoon jo alussa ja se hallitsi kenttätapahtumia. Lopullinen vapauttava maali tuli ottelun toisella puoliajalla ja Brasilia vei ottelun nimiinsä maalein 2–0 ja eteni jatkolohkoon.