cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Firuzkuh
Historia
Ghuridit olivat ghaznavidien valtakaudella Afganistanin Ghurin alueella vaikuttanut paikallinen hallitsijasuku. Firuzkuhin perusti tarinan mukaan ghuridihallitsija Saif al-Dinin veli Malek-al-Jebal Qotb-al-Din ja sen rakennustyöt sai valmiiksi Baha al-Din Sam vuonna 1149. Ghaznavidihallitsija Bahram Šahin teloitettua Saif al-Dinin ghuridien hallitsijaksi nousi vuonna 1149 Ala al-Din Husain, joka syrjäytti lopulta ghaznavidit. Ala al-Din valtasi Ghaznin vuonna 1150 ja osa sen asukkaista siirrettiin Firuzkuhiin uuden pääkaupungin rakennustöihin.
Gerry Sorensen
Sorensen kilpaili maailmancupissa vuosina 1980–1984. Hän voitti yhteensä viisi osakilpailua, joista neljä syöksylaskusta ja yhden alppiyhdistetystä.
Firuzkuh
Historia
Firuzkuh oli sittemmin laajenevan ghuridien valtakunnan keskus ja osa useiden linnoitettujen tukikohtien verkostoa. Firuzkuh oli ghuridien päähaaran kesäpääkaupunki. Kaksi muuta haaraa hallitsivat Ghaznia ja Bamejania. Päähaaran halltisijat siirtyivät talviksi leudamman sään perässä Zamin-davariin Afganistanin koillisosaan. Ghuridien tehdessä sotaretkiä esimerkiksi Khorasaniin ja Intian niemimaalle ghuridihallitsijat toivat ryöstösaaliinsa pääkaupunkiin Firuzkuhiin.
Gerry Sorensen
Sorensen osallistui MM-kisoihin vain kerran, vuonna 1982. Tuolloin hän voitti syöksylaskun ennen yhdysvaltalaista Cindy Nelsonia. Sorensen kilpaili samassa lajissa myös Sarajevon olympialaisissa 1984, joissa hän oli jaetulla kuudennella sijalla.
Firuzkuh
Historia
Khorasmian hallitsija Ala al-Din Muhammad valtasi Firuzkuhin vuonna 1210–1211 ja ghurideista tuli Khorasmian vasalleja. Vain hieman myöhemmin alueelle saapuivat mongolit. Tšingis-kaanin pojan Ögedein johtama mongoliarmeija valtasi kaupungin vuonna 1222 ja Firuzkuh hävitettiin niin perusteellisesti, että sen sijaintipaikkakin unohtui myöhemmissä historiallisissa lähteissä.
Sijainti
Firuzkuhin sijainnista on esitetty useita eri teorioita. Yhden teorian mukaan Firuzkuh on liitetty edelleen pystyssä olevaan Jamin minareettiin Ghurin maakunnassa. Minareetti on Unescon maailmanperintöluettelon kohde. Muut tutkijat ovat liittäneet kadonneen kaupungin esimerkiksi Taywarasta löytyneisiin raunioihin. Yksi aimaqien heimoista on nimeltään firuskuhit ja nimen on joskus esitetty juontuvan historiallisesta Firuzkuhin kaupungista.
Leijonan metsästys
Leijonan metsästys (tunnetaan myös nimillä Leijonanmetsästys ja Leijonaa mä metsästän ) on tunnettu lastenlaulu. Laulun alkuperä ei ole selvillä, mutta siitä on vuosikymmenien ajan tehty eri puolilla maailmaa useita versioita, joissa metsästettävä eläin voi olla muukin kuin leijona. Laulun sanoissa kuvaillaan erilaisten esteiden ohittamista ja lopuksi pakenemista, kun vastaan tullut leijona osoittautuukin pelottavaksi.
Suomenkielisen kappaleen on levyttänyt muun muassa Fröbelin Palikat. Kappaletta on levytetty suomeksi 1990-luvun alusta alkaen, mutta se on tunnettu Suomessa jo pidempään.
Diego Schwartzman
Diego Sebastián Schwartzman (s. 16. elokuuta 1992 Buenos Aires) on argentiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 8. Lokakuussa 2020 ja nelinpelissä sijalla 69 huhtikuussa 2015.
Schwartzman voitti ensimmäisen ottelunsa ATP-kiertueella helmikuussa 2013 päihitettyään Buenos Airesin turnauksen ensimmäisellä kierroksella Thomaz Belluccin. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa hän pelasi ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2014, jossa hän eteni toiselle kierrokselle.
Anni Keisala
Anni Keisala (s. 5. huhtikuuta 1997 Lohja) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on olympia- ja MM-mitalisti.
Hän on edustanut naisten liigassa pelaavaa Tampereen Ilvestä kausina 2018−2022. Aiemmin hän pelasi SM-sarjaa Lohjan Kisa-Veikoissa kaudet 2010−2012, Team Kuortaneessa kaudet 2013–2016 ja Oulun Kärpissä kausilla 2016–2017 ja 2017−2018 sekä Mestiksen JYPissä osan kaudesta 2017−2018. Kaudeksi 2022–2023 hän siirtyy Ruotsin liigassa pelaavaan HV71:een. Keisala on pituudeltaan 175 cm.
Keisala kuului Suomen alle 18-vuotiaiden MM-kisajoukkueeseen vuosina 2014 ja 2015. Hän pelasi molemmissa kilpailuissa neljä ottelua. Hän pelasi nollapelin ensimmäisessä naisten maaottelussaan Saksaa vastaan 18. joulukuuta 2015. Hänet valittiin naisten MM-kilpailuihin 2016. Hän pelasi kisoissa yhden ottelun. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen Yhdysvaltojen MM-kilpailuissa 2017, muttei päässyt pelaamaan. MM-kilpailuissa 2021 hän oli Suomen pronssille sijoittuneen joukkueen ykkösmaalivahti ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Hän pelasi kaikissa seitsemässä ottelussa Suomen saadessa olympiapronssia Pekingin olympialaisissa 2022. Hän pelasi MM-kilpailuissa kuusi ottelua 2022 ja neljä ottelua 2023. Hän on pelannut 19.2.2022 mennessä 20 naisten maaottelua torjuntaprosentilla 88,8.
Auburnin järjestelmä
thumb|200px|Elam Lynds Auburnin järjestelmä on vankeinhoitojärjestelmä, jossa tavoitteena on suojella vankeja muiden vankien turmelevalta vaikutukselta pitämällä vangit öisin yksityiskopeissa. Päivisin vangit työskentelevät keskenään, mutta eivät saa keskustella keskenään. Järjestelmä on saanut nimensä New Yorkin Auburnin vankilan mukaan.
Järjestelmän kehittäjä oli yhdysvaltalainen Elam Lynds, josta tuli Auburnin vankilanjohtaja vuonna 1821.
Vallenato
thumb|300px|Vallenatolle tyypillisiä soittimia.
Vallenato on kolumbialainen kansanmusiikin tyylilaji, joka on peräisin Karibianmeren rannikolta. Sen suosio on levinnyt myös muualle latinalaiseen Amerikkaan ja vuonna 2006 vallenato ja toinen suosittu kolumbialainen kansanmusiikkilaji cumbia hyväksyttiin Latin Grammy Award -kategorioiksi.
Vallenatolle tyypillisiä instrumentteja ovat Afrikasta peräisin oleva pieni polvien välissä soitettava rumpu (caja vallenata), alun perin intiaanien lintujen metsästämiseen käyttämä kaksiosainen guacharaca ja saksalaisperäinen harmonikka. Musiikin nimi vallenato tarkoittaa laaksossa syntynyttä.
Niini (täsmennyssivu)
Niini voi tarkoittaa seuraavia:
Sukunimi
Sukunimenä Niini oli vuonna 2011 käytössä 99 elävällä henkilöllä.
Lakkipuu
Lakkipuu eli amerikanlakkipuu (Cladrastis kentukea) on hernekasvien heimoon, Faboideae-alaheimoon ja lakkipuiden sukuun kuuluva kasvilaji.
Kasvutapa ja lehdet
Lakkipuu on kesävihanta puu, jonka tyypillinen kasvukorkeus on 10–16 metriä; joskus se voi kuitenkin saavuttaa jopa 25 metrin korkeuden. Kasvi muodostaa pyöreän, kupumaisen latvuksen. Kasvin sileä ja ohut kuori on väriltään harmaasta harmaanruskeaan ja muistuttaa euroopanpyökin (Fagus sylvatica) kuorta. Puuaineksen kirkkaankeltainen väri on aiheuttanut sen, että mm. saksassa lajia kutsutaan nimellä Amerikanisches Gelbholz ("amerikkalainen keltapuu").
Vuorottaiset, 25–32 senttimetrin pituiset lehdet jakautuvat lehtilapaan ja 3–5 senttimetrin mittaiseen lehtivarteen. Lehtilapa on vuorottain parittomasti lehdykällinen ja koostuu 7 tai 9 (joskus 5–11) lehdykästä. Lyhytvartiset, teräväkärkiset, soikeat lehdykät ovat pituudeltaan 6–14, leveydeltään 3–9 senttimetriä ja ehytlaitaisia. Alapinta on harvakarvainen, yläpinta kalju. Korvakkeet puuttuvat. Ruskaväri vaihtelee kirkkaankeltaisesta oranssiin. Lehtien pudottua ruodit jäävät joskus puuhun ja lehtilavan tyvi peittää uudet lehtisilmut.
Kukat ja hedelmät
Lakkipuu kukkii kesäkuusta elokuuhun, usein epäsäännöllisesti vain joka kolmas-viides vuosi. Miellyttävän tuoksuisilla, kaksineuvoisilla, lyhytvartisilla, valkoisilla tai joskus vaaleanpunaisilla herneenkukilla on karvainen ja kuppimainen, lyhytlohkoinen verhiö. Kukat kasvavat yhdessä runsaskukkaisissa 25–35 senttimetrin mittaisissa varrellisissa tertuissa.
Kukasta kypsyvät 6–10 senttimetrin pituiset, litteät ja teräväkärkiset palot sisältävät 2–6 siementä ja ovat kapeahkoja.
Kromosomiluku
Lakkipuun kromosomiluku on 2n = 28.
Levinneisyys
Alun perin lakkipuu on kasvanut luonnonvaraisena ainoastaan Pohjois-Amerikan itäosissa suunnilleen Virginiasta Georgiaan ulottuvalla alueella.
Käyttö
Lakkipuuta käytetään laajalti koristekasvina lauhkealla vyöhykkeellä, erityisesti tienvarsilla ja puistoissa. Laji menestyy parhaiten kalkkipitoisessa, tuoreessa, syvämultaisessa maaperässä ja sietää varjoa. Kasvin kirkkaankeltaisesta puuaineksesta valmistetaan tekstiiliväriä. Itse puuainesta käytetään jonkin verran erityishuonekaluihin, kiväärinvarsiin ja koristeellisiin sorvaustöihin.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2005
Vuoden 2005 koripallon EM-kisat järjestettiin Serbia ja Montenegrossa 16.–25. syyskuuta. Kisat järjestettiin 34. kerran.
Ottelujärjestelmä
Joukkueet jaettiin neljään neljän joukkueen alkulohkoon. Kussakin alkulohkossa kukin joukkue pelasi kerran kaikkia muita saman lohkon joukkueita vastaan. Lohkojen voittajat pääsivät suoraan jatkoon. Lohkojen toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet joutuivat karsimaan jatkopaikastaan pelaamalla toisissa lohkoissa toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneita vastaan. Jatkoonpäässeet pääsivät puolivälieriin joiden voittajat pääsivät välieriin ja häviäjät sijoituspeleihin. Välierien voittajat menivät finaaliin ja häviäjät pronssipeliin.
Albanian sosialistinen puolue
Albanian sosialistinen puolue on keskusta-vasemmistolainen sosiaalidemokraattinen puolue Albaniassa.
Sosialistinen puolue syntyi vuonna 1991 Albanian työn puolueen seuraajaksi. Fatos Nano johti sitä vuoteen 2005. Nykyisin puoluetta johtaa Tiranan entinen pormestari, taiteilija Edi Rama. Puolue on Sosialistisen internationaalin jäsen ja julkaisee Zëri i Popullit -lehteä.
Kesäkuun 2013 parlamenttivaaleissa sosialistit saivat murskavoiton, ja Edi Rama aloitti pääministerinä syyskuussa.
Albaniassa oli vuoden 2019 alkupuolella kuukausia jatkuneita mielenosoituksia, joissa vaadittiin vuodesta 2013 lähtien vallassa olleen sosialistipääministeri Edi Raman eroa ja ennenaikaisia vaaleja. Pääoppositiopuolue keskustaoikeistolainen demokraattinen puolue syytti Ramaa ja tämän hallitusta yhteyksistä järjestäytyneesen rikollisuuteen ja korruptioon. Oppositio myös kyseenalaisti vuoden 2017 parlamenttivaalien tuloksen ja syytti sosialisteja vaalivilpistä. Kansainvälisten vaalitarkkailijoiden mukaan vaalit kuitenkin sujuivat enimmäkseen hyvin. Albania oli jättänyt EU-jäsenhakemuksen vuonna 2009 ja hakijamaastatuksen se sai vuonna 2014. EU on kuitenkin halunnut Albanialta lisänäyttöjä ennen varsinaisten jäsenneuvottelujen aloittamista; haasteina on pidetty erityisesti hallinnon ja oikeusvaltiorakenteiden kehittämistä, korruptiota sekä ihmis- ja huumekauppaa.
Albanian republikaaninen puolue
Albanian republikaaninen puolue on vuonna 1991 perustettu albanialainen kansallismielinen oikeistopuolue, jota johtaa maan entinen puolustusministeri Fatmir Mediu. Puolue on Euroopan konservatiivien ja reformistien allianssin (ACRE) jäsen. Vuoden 2017 vaaleissa se menetti kaikki paikkansa Albanian parlamentissa.
Lena Goeßling
Lena Goeßling (s. 8. maaliskuuta 1986 Bielefeld, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 106 maaottelua, joissa hän on tehnyt kymmenen maalia.
Goeßling esiintyi ensimmäisen kerran Saksan naisten maajoukkueessa helmikuussa 2008. Hän on voittanut alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2004, naisten Euroopan-mestaruuden vuonna 2013 ja olympiakultaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi yhdessä alkulohko-ottelussa.
Seuratasolla Goeßling edustaa VfL Wolfsburgia. Hänen aiempia seurojaan ovat FC Gütersloh 2000 ja SC 07 Bad Neuenahr.
José Ubiratan Lopes
José Ubiratan Lopes (s. 7. syyskuuta 1947 Itambacuri) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 28. joulukuuta 1975 ja nimitettiin Itaguaín hiippakunnan johtoon 17. marraskuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. helmikuuta 2000. Pääkonsekraattorina toimi Eugênio de Araújo Sales, jota avustivat Antônio Eliseu Zuqueto ja José Carlos de Lima Vaz.
Karl Jenkins
Karl Jenkins (s. 17. helmikuuta 1944) on walesilainen muusikko ja säveltäjä. Hänet tunnetaan parhaiten teoksistaan Adiemus, The Armed Man, Requiem ja Palladio.
Cladrastis-kladi
Cladrastis-kladi on hernekasvien heimoon kuuluva monofyleettinen kladi, jonka lajeja esiintyy Itä-Aasiassa ja Pohjois-Amerikan eteläosissa. Kladi on muodostettu johdonmukaisesti molekulaarisen fylogenetiikan perusteella ja on Meso-Papilionoideae-kladin sisarkladi. Kladin olemassaoloa ehdotettiin aluksi rakenteellisten, sytologisten ja biokemiallisten todisteiden perusteella, kunnes tutkimukset vahvistivat sukulaisuuden. Kladin arvellaan eronneen muista hernekasveista 47,4 ± 2,6 miljoonaa vuotta sitten eoseenikaudella. Kladi on monofyleettinen, mutta siihen sisältyvä lakkipuiden (Cladrastis) suku on parafyleettinen, sillä kaksi muuta sukua ovat kehittyneet siitä.
Karl Jenkins
Tausta
Jenkins syntyi ja kasvoi Gowerissa, Penclawddissa. Jenkinsin isä, joka oli paikallisen koulun opettaja, urkuri ja kuoronjohtaja, antoi Jenkinsille tämän ensimmäisen musiikkikoulutuksen.
Jenkins aloitti uransa oboistina Walesin nuoriso-orkesterissa ja opiskeli musiikkia Cardiffin yliopistossa. Jatko-opintonsa Jenkins suoritti Royal Academy of Music -koulussa, missä hän tapasi vaimonsa Carol Barratin.
Cladrastis-kladi
Suvut
Kladi koostuu kolmesta elossa olevasta suvusta: lakkipuut (Cladrastis), monotyyppinen Pickeringia sekä pagodipuut (Styphnolobium). Lisäksi on löydetty Cladrastis- ja Styphnolobium-sukuihin kuuluvia fossiileja. Kladin nimi on epävirallinen, eikä sillä ole mitään erityistä taksonomista asemaa, kuten ICBN:n ja ICPN:n hyväksymissä nimissä. Virallisen määritelmän mukaan kladin laajin kruunukladi sisältää lajin Cladrastis kentukea (Dum. Cours.) Rudd 1971, mutta ei lajia Dermatophyllum secundiflorum (Ortega) Gandhi & Reveal 2011 , eikä lajia Swartzia simplex Spreng. 1825..
Karl Jenkins
Tausta
Säveltäjän uransa Jenkins aloitti säveltämällä musiikkia mainoksiin. Hänen uransa lähti nousuun "Adiemus"-kappaleen myötä, jonka hän oli alun perin säveltänyt Delta Air Linesin mainosta varten. Jenkins teki kappaleen ympärille kokonaisen albumin, Adiemus: Songs of Sanctuary. Albumin suosin myötä hän jatkoi Adiemus-projektiaan, ja albumeja syntyi vielä neljä lisää. Muutamassa Adiemus-albumissa on mukana myös suomalaisista naislaulajista koostuva kuoro Adiemus Singers.
Tämän jälkeen Jenkins on jatkanut uraansa säveltäjänä. Hänen tunnettuja sävellyksiä ovat muun muassa Palladio, The Armed Man, Requiem, Stabat Mater ja The Peacemakers.
Muita teoksia
Graham Collierin kanssa Barry Guyn ja The London Jazz Composers' Orchestran kanssa
Nummikoski
Nummikoski on kylä Kauhajoen kaakkoisosassa, Nummijärven kylän ja Karvian kunnan keskustan välissä. Kylän läpi virtaa pohjois-eteläsuunnassa Karvian puolelle Nummijoki. Joki on Nummijärven laskujoki. Kylän läpi kulkee pohjoisesta Nummijärveltä etelän Karviaan yhdystie 6700. Kylä sijaitsee 162 metrin korkeudessa merenpinnasta.
Karvian läheisyyden vuoksi Nummikosken asukkaat asioivat paljon siellä, kuten myös Nummijärvellä, johon on matkaa 8,9 kilometriä. Nummikoskelta on matkaa Kauhajoen keskustaan 31,8 kilometriä ja Karvian keskustaan 16,8 kilometriä.
Kylässä on toiminut aikoinaan myös koulu, jossa oli lähes sata oppilasta parhaina aikoinaan. Koulu on nykyään harrastekäytössä esimerkiksi 4H-kerholla ja muilla yhdistyksillä.
H'otynin joukkomurha
thumb|250px|Toisen maailmansodan aikana murhatun juutalaisväestön muistomerkki H'otynin juutalaisella hautausmaalla. H'otynin joukkomurha oli saksalaisten ja romanialaisten sotilaiden tekemä H'otynin juutalaisväestön joukkomurha toisen maailmansodan aikana.
Tausta
H'otyn sijaitsee Bessarabiassa, joka oli osa Romaniaa vuosina 1918–1940. Neuvostoliitto miehitti Bessarabian 28. kesäkuuta 1940 Molotov-Ribbentrop-sopimuksen mukaisesti. H'otyn oli merkittävä juutalaisen kulttuurin alueellinen ja historiallinen keskus.
H'otynissa oli vuoden 1930 väestölaskennan mukaan juutalaisia 5 786 ja he olivat kaupungin suurin etninen ryhmä (37,7 prosenttia väkiluvusta). Muita olivat venäläiset (37 %), ukrainalaiset (15 %) ja romanialaiset (9 %). Pohjois-Bukovinassa ja H'otynin piirissä asui 102 500 juutalaista, 11,8 prosenttia kokonaisväkiluvusta.
Murhat H'otyninissa
Saksan Etelän armeijaryhmään kuuluneet saksalais-romanialaiset joukot miehittivät H'otynin 7. heinäkuuta 1941. He käskivät juutalaisia pysymään kodeissaan. SS-upseerien johtama osasto kiersi talosta taloon ja pidätti noin 2 000 juutalaista, jotka vietiin kaupungin torille ja ammuttiin. Muutama päivä myöhemmin jäljelle jääneet juutalaiset määrättiin kokoontumaan juutalaisen koulun luokse. Saksalaiset tutkivat talot ja ampuivat löytämänsä piiloutuneet juutalaiset. Yöllä sotilaat veivät naiset ja tytöt erilleen koululle kerääntyneistä ja raiskasivat heidät, surmaten osan jälkeenpäin. Vankeina pidetyille ei annettu ruokaa tai juomaa, jonka vuoksi satoja heikompia, erityisesti sairaita, vanhuksia ja pieniä lapsia, kuoli viiden päivän kuluessa. Viidentenä päivänä SS-upseerin komentamat saksalaissotilaat valikoivat vankien joukosta juutalaisyhteisön johtohenkilöitä, joihin kuuluivat rabbi Twersky sekä 57 korkeasti koulutettua, kuten lakimiehiä, lääkäreitä ja opettajia, ja veivät heidät kaupungin ulkopuolelle, jossa heidät teloitettiin. Osa kaupungin muista asukkaista ryösti juutalaisten omaisuutta kun he olivat vangittuina. Ryhmä yhteistyötä tehneitä ukrainalaisia ja romanialaisia osallistui juutalaisten murhaamiseen.
Jäljelle jääneiden kohtalo
H'otyn jäi Romanian hallintaan. 1. elokuuta osa henkiinjääneistä siirrettiin H'otynista itään Barnovan kylään. Barnovassa romanialaiset sotilaat pakottivat osan ryhmästä kaivamaan omat hautansa, joihin heitä sitten haudattiin jopa elävältä. Loput ryhmästä kuljetettiin edelleen Sokyrjanyn keskitysleiriin.
H'otyniin jääneet juutalaiset marssitettiin Atakiin (nyk. Moldovan Otaci), jossa osa sairastui siellä puhjenneeseen epidemiaan. Hengissä selvinneet kuljetettiin takaisin Sokyrjanyyn, jossa moni sairastui lavantautiin ja muihin tartuntatauteihin. Lopuksi jäljelle jääneet juutalaiset karkotettiin Transnistriaan. Sotaa edeltäneestä juutalaisyhteisöstä hengissä säilyi noin 500, joista suurin osa kuului ennen saksalais-romanialaisten joukkojen saapumista paenneisiin.
Puna-armeija valtasi H'otynin maaliskuussa 1944 ja kaupunki liitettiin osaksi Neuvostoliittoa.
Tuomas Latikka
Tuomas Latikka (s. 20. syyskuuta 1985 Jyväskylä) on suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on oikea laitapuolustaja, mutta hän pystyy pelaamaan vasemmallakin.
Kausi 2013 on Latikalle 12. JJK:ssa, jota hän on edustanut jo Kakkosesta saakka. Hänellä on seuransa kanssa kauden 2013 loppuun asti ulottuva sopimus.
Kaudella 2015 Latikka edustaa Kutosessa pelaavaa Apolloa.
Aune Huotari
Aune Annikki Huotari (18. marraskuuta 1903 Viipuri – 27. joulukuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija.
Aune Huotarin vanhemmat olivat kansanedustajat Anni ja Anton Huotari. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta 1922 ja valmistui vuotta myöhemmin kansakoulunopettajaksi. Työskenneltyään vuoden opettajana hän aloitti historian opinnot Helsingin yliopistossa. Huotari oli Akateeminen Sosialistiseuran perustajajäseniä ja kuului pitkään sen johtokuntaan. Viimeiset vuotensa hän työskenteli Yhteiskunnallisen korkeakoulun kirjastonhoitajana. Huotari kirjoitti satuja ja tarinoita Suomen Työväen Raittiusliiton julkaisemaan Sarastus-lehteen ja vuonna 1931 niitä julkaistiin myös kirjana. Huotari kuoli keuhkotautiin Helsingin tuberkuloosisairaalassa.
Acqualagna
Acqualagna on kunta Italiassa Marchen alueella olevassa Pesaro e Urbinon maakunnassa. Kunta on tunnettu valkoisen tryffelin kauppapaikkana.
José Francisco Torres
José Francisco Torres Mezzell (s. 29. lokakuuta 1987 Longview, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut muun muassa meksikolaista Pachucaa ja kuulunut myös Yhdysvaltain maajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
Torresin isä on meksikolainen ja äiti yhdysvaltalainen, minkä myötä hänellä on sekä Meksikon että Yhdysvaltain kansalaisuus. Hän vietti lapsuutensa Texasissa, mutta siirtyi high school -ikäisenä meksikolaisen Pachucan juniorijoukkueeseen.
Torres debytoi Meksikon korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa ottelussa Tolucaa vastaan 29. marraskuuta 2006 ja nousi Pachucan avauskokonpanoon syksyllä 2008. Hän pelasi joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa vuoden 2008 seurajoukkueiden MM-kilpailuissa. Vuoden 2009 InterLigassa hän oli yksi Pachucan onnistujista rangaistuspotkukilpailuun venyneessä loppuottelussa, jonka voitolla joukkue varmisti paikkansa Copa Libertadoresissa.
Maajoukkueura
Sukujuurtensa vuoksi Torresilla oli mahdollisuus edustaa maajoukkuetasolla joko Yhdysvaltoja tai Meksikoa. Hän kieltäytyi paikasta Yhdysvaltain olympiajoukkueessa Pekingin olympialaisten jalkapalloturnauksessa vedoten seurajoukkuekiireisiin, mutta valitsi lopulta synnyinmaansa ja debytoi Yhdysvaltain A-maajoukkueessa MM-karsintaottelussa Kuubaa vastaan 11. lokakuuta 2008.
Torres kuului Yhdysvaltain joukkueeseen vuoden 2009 Maanosaliittojen cupissa, jossa ei kuitenkaan pelannut minuuttiakaan. Vuoden 2010 MM-kilpailuiden karsinnoissa hän pelasi kaikkiaan seitsemässä ottelussa, ja hänet valittiin myös lopputurnausmiehistöön. Hän on pelannut kaikkiaan 26 maaottelua vuosina 2008–2013.
Karl Frei
Karl Frei (8. maaliskuuta 1917 Regensdorf, Zürichin kantoni – 18. kesäkuuta 2011, Schlieren, Zürichin kantoni ) oli sveitsiläinen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän osallistui voimisteluun Lontoon olympialaisissa 1948 ja sai kultamitalin renkailla sekä hopeamitalin joukkuekilpailussa.
Patina
thumb|[[Han-dynastian aikainen pronssikolikko, johon on muodostunut patinaa.]]
Patinaa voi olla myös muissa metalleissa. Huonekalujen ja kipsiesineiden pintaan vuosien mittaan puhdistuksesta ja kiillotuksesta muodostuvaa metallimaista kiiltoa sanotaan myös patinaksi.
Bofrost Cup on Ice
Bofrost Cup on Ice (aik. Sparkassen Cup, Nations Cup ja Fujifilm Trophy) oli Saksassa vuosina 1986–2004 järjestetty, ISU:n GP-sarjaan kuulunut taitoluistelukilpailu. Vuonna 2003 kilpailun GP-statuksen peri Cup of China.
Heikki Pukki
Heikki Pukki asui Vähänkyrön Kuuttilan kylän Pukin eli Pukkilan talossa. Hänen veljensä Simma (Simon) Bock (k. 1682) toimi henkikirjurina ja revisiomittarina Liivinmaalla. Toinen veli Tuomas Jaakonpoika Pukki oli Vaasassa kauppias Herman Rossin kirjurina.
Heikki Pukin muistiinpanoista löytyy muun muassa suuri määrä 1600-luvulla käytössä olleita henkilönimiä. Muistiinpanot käsittelivät enimmäkseen veronkantoa. Pukki toimi kotikylässään kuudennusmiehenä ja keräsi veroluonteiset maksut asukkailta tilittäen ne sitten nimismiehelle tai kruununvoudille.
Aarno Malin ja Toivo Kaukoranta julkaisivat Pukin muistiinpanot Virittäjä-lehden numerossa 31/1927 (Vähäkyröläisen talonpojan Heikki Yrjänänpoika Pukin suomenkieliset muistiinpanot vuosilta 1664-1684).
Kaukasidinen rotu
Kaukasidinen rotu on yksi tieteellisesti vanhentuneen ihmisten ulkonäköön tai fyysisiin ominaisuuksiin perustuvan biologisen rotuluokituksen roduista. Sillä viitattiin esimerkiksi Euroopan, Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän väestöjen edustajiin sekä heidän muihin maanosiin imigroituneisiin jälkeläisiin. Myös Intian pohjoisten osavaltioiden väestö saatettiin lukea kaukasidisen rodun edustajiksi. Joskus vain eurooppalaiset tai heidän jälkeläisensä tai vaaleaihoiset luettiin kaukasideiksi.
Artie Lange
Arthur Steven "Artie" Lange, Jr. (s. 11. lokakuuta 1967 Livingston, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Kaukasidinen rotu
Termejä valkoinen rotu tai valkoihoiset on käytetty suunnilleen samassa merkityksessä.
Artie Lange
Lange tunnetaan komediasarjoista 'Howard Stern Show' jossa hän oli Howard Sternin juontajapari, MADtv ja HBO:n Crashing, sekä elokuvista "Jäynäjengi2 (Dirty Work, 1998), “Beer League”  (2005) ja “Elf”.  Hänellä on ollut ongelmia huumeiden ja ahdistushäiriön kanssa.
Kaukasidinen rotu
Kaukasidiseen rotuun kuuluvia ihmisia kutsuttiin kaukasideiksi tai europideiksi. Käsitettä "Caucasian" käytetään edelleen esimerkiksi Yhdysvaltojen väestölaskennassa.
Alimi Ballard
Alimi Ballard (s. 17. lokakuuta 1977 Bronx, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Ballard on tunnettu erityisesti roolistaan FBI-agentti David Sinclairia CBS:n rikossarjassa Num3rot.
Hän laulaa kuin kuolisi huomenna
”Hän laulaa kuin kuolisi huomenna” on Olavi Uusivirran kappale joka julkaistiin singlenä. Kappale julkaistiin digitaalisesti ladattavana singlenä 24. huhtikuuta 2015. Seitsemäntuumaisena vinyylisinglenä se julkaistiin 3. heinäkuuta 2015. Kolmensadan kappaleen rajoitetulla vinyylisinglepainoksella on mukana myös kappale ”On kesäyö”, jonka alun perin on levyttänyt Topi Sorsakoski & Agents.
”Hän laulaa kuin kuolisi huomenna” -kappaleen itse sanoittanut Uusivirta on kertonut kappaleen olevan ”oodi hetkeen heittäytymisen taidolle, heinäkuiselle haaveilulle ja saavuttamattomalle rakkaudelle”.
Karlsson
Karlsson tai Karlson on tarkoittaa muun muassa seuraavia:
William Nicholson (taidemaalari)
William Nicholson (1872–1949) oli englantilainen graafikko ja taidemaalari, tyyliä luova julistetaiteilija. James Pryden kanssa hän muodosti julistetaiteen kehitykseen vaikuttaneen Beggarstraf Brothersin. Nicholson oli myös modernin puupiirrostekniikan aloittaja, ja hänet muistetaan myös värikkäistä, usein humoristisista puupiirrosmuotokuvista. Nicholson osallistui myös vuoden 1928 Amsterdamin olympialaisiin, joissa voitti kultaa maalaustaiteen graafisissa töissä teoksellaan Un Almanach de douze Sports.
Sweep
Sweep on yhdysvaltalaisen Cate Tiernanin 15-osainen nuorten fantasiasarja. Sarjan ensimmäinen osa Book of Shadows ilmestyi Penguinin kustantamana vuonna 2001. Sarjan nimi on joissakin maissa Wicca ja siinä käsitellään wiccalaisuutta.
Julkaisematta jättäminen Suomessa
Sarja oli tarkoitus julkaista Suomessa Stabenfelt-kustantamon 9–13-vuotiaille tarkoitetun TL-kirjakerhon kautta, ja ensimmäinen teos oli jo kirjapainossa. Kristillisdemokraattien kansanedustaja Leena Rauhala teki hallitukselle kirjallisen kysymyksen, koska sarjan henkilöhahmot harjoittavat wiccaa. Stabenfeldt-kustantamo päätti olla julkaisematta sarjaa Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa. Kustantamo kertoi tehneensä päätöksen julkaisematta jättämisestä itsenäisesti.
Suomen luonnonuskontojen yhdistys Lehto ja Pakanaverkko paheksuivat Rauhalan toimintaa tiedotteessaan. Suomalaiset wiccat eivät voi valittaa uskonrauhan rikkomisesta oikeusteitse, koska he eivät ole rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta. Pasi Karppanen kirjoitti Turun science fiction -seuran Spin-lehdessä, että jos kansanedustajan asemassa oleva henkilö herjaisi islamia tai kristinuskoa samalla tavalla, joutuisi hän todennäköisesti eroamaan. ”Wiccalaisuuden kohdalla tämä on kuitenkin täysin sallittua.” Jos wiccalaisuudelle olisi myönnetty Suomessa virallisen uskonnon asema vuonna 2001, olisi Karppasen mukaan Rauhala voitu haastaa oikeuteen uskonrauhapykälään vedoten. Karppanen totesi aikaisempiin keskusteluihin viitaten, että ”eduskunnan tehtävä ei ole Suomessa toimia sensuurielimenä, eikä sillä ole edes valtuuksia siihen”. Siten Rauhalan kirjallinen kysymys ”olikin nähtävissä istuvan kansanedustajan pohjatyönä tulevia eduskuntavaaleja silmällä pitäen”.
Alkukieliseen teokseen tutustunut Karppanen ei löytänyt teoksesta mitään niistä asioista, joita Rauhala oli nostanut kielteisinä esiin. Teoksessa tulee hyvin esille luonnonuskonnon feministisyys ja rauhanomaisuus. ”Sinänsä Rauhalan hätäännyksen siis ymmärtää, sillä on vaikea uskoa, etteikö useampikin nuori lukija olisi kokenut jonkinasteista wicca-herätystä, jos kirjat olisi julkaistu suomeksi.” Sarja on Karppasen mukaan toimivaa teiniviihdettä, joka olisi suomeksi julkaistuna epäilemättä koukuttanut lukijoitaan.
Kuźnia Raciborska
Kuźnia Raciborska on pieni kaupunki Etelä-Puolassa Sleesian voivodikunnassa. Vuonna 2020 kaupungissa oli 5305 asukasta.
Lankinen
Lankinen on suomalainen sukunimi, joka on tai on ollut muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Ejnar Nielsen
Ejnar August Nielsen (1872–1956 ) oli tanskalainen taidemaalari. Hän opiskeli Kööpenhaminan taideakatemiassa 1889–1893. Nielsen maalasi symbolistisia aiheita. Hän liittyi 1890-luvun symbolismiin, teki pessimistisiä töitä, joiden aiheet liittyvät paljolti elämään ja kuolemaan. Harvalukuisilla harmaavoittoisilla väreillä sekä tasapintaisuutta lähenevällä muotojen käsittelyllä Nielsen kuvasi surua ja tuskaa. Nielsen teki myös mosaiikkikoristeluja muun muassa Kööpenhaminan Det Kongelige Teaterin uuden näyttämön eteistiloihin. Vuosina 1920–1930 Nielsen oli professori Kööpenhaminassa. Häntä on pidetty yhtenä oman aikansa Tanskan persoonallisimmista taiteilijoista.
Sillman
Sillman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Nicholson
Nicholson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
DSV
DSV A/S on tanskalainen, maailmanlaajuisesti toimiva kuljetus- ja logistiikka-alan pörssiyritys. Yrityksen kotipaikka on Hedehusenessa Tanskan pääkaupunkialueella.
Historia
DSV:n perustivat Leif Tullberg ja kymmenen riippumatonta kuljetusliikettä vuonna 1976. Kirjainlyhenne DSV on peräisin yhtiön alkuperäisestä nimestä De Sammensluttede Vognmænd af 13-7 1976 A/S (kirjaimellisesti: Yhdistyneet kuljetusliikkeet 13.7.1976 Oy). Nimi muutettiin DSV A/S:ksi vuonna 2003. Leif Trullberg toimi yrityksen johdossa aina eläkkeelle jäämiseensä saakka vuonna 2005.
DSV on laajentunut merkittävästi yritysostoilla ja historiansa aikana se on ostanut kymmeniä kuljetus- ja logistiikkalalan yrityksiä. Suurempia hankintoja ovat olleet esimerkiksi vuonna 2008 ostettu belgialainen ABX Logistics Worldwide SA ja yhdysvaltalaisen logistiikkayhtiön UTi Worldwide Inc:in hankinta 1,35 miljardilla dollarilla tammikuussa 2016.
DSV pääsi huhtikuussa 2019 sopuun sveitsiläisen logistiikkayhtiö Panalpinan ostamisesta noin 4,6 miljardin dollarin kauppahinnalla. Yrityskaupan arvioitiin tekevän DSV:stä maailman neljänneksi suurimman huolintayhtiön DHL:n, Kuehne + Nagelin ja DB Schenkerin jälkeen.
Liiketoiminta
Toiminnot on jaettu kolmeen divisioonaan, jotka ovat Air and Sea, Road, ja Solutions. Air and Sea -divisioona on erikoistunut lento- ja merirahdin käsittelemiseen maailmanlaajuisesti. Road-divisioona tarjoaa maantierahtipalveluja täysille tai osakuormille, lämpötilasäädeltyjä kuljetuksia ja muita erikoispalveluja ympäri Eurooppaa. Solutions-segmentti toimittaa muun muassa rahdin hallinnan, tulliselvitysten, varastoinnin, jakelun, tiedonhallinnan, ja e-liiketoiminnan kaltaisia logistiikkapalveluja.
Letkupuristin
Letkupuristin (tai letkuliitinpuristin) on radiaalipuristin, jonka pääasiallinen käyttötarkoitus on hydrauliletkujen valmistus. Prosessissa letkun päihin puristetaan suurella voimalla kiinni liitin, joka mahdollistaa letkun kiinnittämisen muihin komponentteihin. Tunnettuja letkupuristinmerkkejä ovat mm. suomalainen Finn-Power ja italialainen OP+.
Mokhotlong
Mokhotlong on yksi Lesothon kymmenestä alueesta. Se sijaitsee valtion itärajalla. Mokhotlongin pinta-ala on 4 075 neliökilometriä ja arvioitu asukasluku noin 105 500 (2011). Myös alueen pääkaupunki on nimeltään Mokhotlong. Pääkaupungissa asuu yli puolet koko alueen asukkaista. Mokhotlongin naapurialueet ovat Butha-Buthe, Leribe ja Thaba-Tseka. Idässä alue rajoittuu Etelä-Afrikan tasavaltaan.
Hain tarina
Hain tarina (Shark Tale) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut piirroselokuva.
Dzsenifer Marozsán
Dzsenifer Marozsán (s. 18. huhtikuuta 1992 Budapest, Unkari) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 111 maaottelua, joissa hän on tehnyt 33 maalia. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 18-vuotiaana lokakuussa 2010.
Hain tarina
Juoni
Juonessa kuvataan vedenalaista kuvitteellista Gangsteririuttaa, jossa Oscar-niminen kala toivoo pääsevänsä riutan huipulle. Eräänä päivänä hän saa kunnian pahamaineisen haigangsterin Don Linon pojan Frankien surmaamisesta, vaikka se olikin vain ankkurin syytä. Mutta kuuluisuus ja naisten suosio ei tuota lopulta hyvää, kun muita haikaloja hyökkää riutalle ja Oscarin on määrä pysäyttää heidät, vaikka hän ei olekaan sankari. Oscar myös tutustuu toisen Linon poikaan Lennyyn, kuka on vegetaristi ja isänsä vaatimuksista huolimatta varjelee kaloja. Yhdessä Oscar ja Lenny ystävystyvät ja aikovat ylläpitää yhdessä Oscarin mainetta ja kunniaa.
Dzsenifer Marozsán
Marozsán voitti EM-kultaa 2013. Hän teki Ruotsia vastaan pelatun välieräottelun ainoan maalin. MM-kilpailuissa 2015 hän pelasi viidessä Saksan seitsemästä ottelusta ja teki neljännesvälieräottelussa Ruotsia vastaan maalin. Hän voitti olympiakultaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja teki maalin loppuottelussa. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi ensimmäisen alkulohko-ottelun kokonaan mutta jäi murtuneen varpaan vuoksi pois seuraavista otteluista ja palasi vasta puolivälieräottelussa Ruotsia vastaan toiselle jaksolle vaihtopelaajana kentälle.
Hain tarina
Äänirooleissa
Suomenkielisen ääniversion ohjasi Antti Jaakola.
Dzsenifer Marozsán
Marozsán voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2010 ja saavutti saman ikäluokan MM-hopeaa 2012. Alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa hän saavutti pronssia 2008 ja oli kisojen paras maalintekijä kuudella maalilla.
Seuratasolla Marozsán edustaa ranskalaista Olympique Lyonia. Hänen aiemmat seuransa olivat FC Saarbrücken ja 1. FFC Frankfurt. Hän oli kaikkien aikojen nuorin Bundesliigan pelaaja tehdessään ensiesiintymisensä 14-vuotiaana vuonna 2007.
Dzsenifer Marozsánin isä János Marozsán pelasi Unkarissa jalkapalloa. Dzsenifer syntyi Budapestissa ja muutti neljävuotiaana perheensä mukana Saksaan.
Lähdekolibri
Lähdekolibri (Rhodopis vesper) on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue ulottuu Perun luoteisosista Chilen pohjoisosiin. Lajista tunnetaan kolme alalajia. René Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin joko Chilen Tarapacásta tai Länsi-Perusta vuonna 1829.
Erkka
Erkka on suomalainen miehen etunimi, yksi Erikin suomalaisista muunnelmista. Sitä on käytetty Erikin sekä tämän muun muunnelmien kutsumamuotona, ja virallisena etunimenä se on tunnettu viimeistään 1920-luvulta lähtien, mutta jäänyt melko harvinaiseksi. Etunimeksi sitä annettiin erityisesti 1980–1990-luvuilla, muttei kovin paljon silloinkaan, vaan noin 20 lapselle vuodessa. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Erkka on annettu Suomessa noin 1 110 miehelle ja muutamalle naiselle.
Vuodesta 2010 lähtien Erkan nimipäivä on 18. toukokuuta, joka vanhastaan on ollut myös Eerikin ja Erkin nimipäivä.
Kauhajoen kapina
Kauhajoen kapina ja sitä seuranneet kostotoimet tapahtuivat Kauhajoella Suomen sodan aikaan 8.–12. heinäkuuta vuonna 1808. Kapinassa pohjalaiset talonpojat yrittivät ryöstää venäläisten huoltokuormaston. He epäonnistuivat siinä, ja venäläiset, Vasili Orlov-Denisovin johtamat kasakat hävittivät kostoksi Kauhajokea polttaen ja ryöstäen.
Ajoitus
Jalasjärven lukkarin poika Oskar Blomstedt kirjoitti 1850-luvun loppupuolella kirjan Kapina Kauhajoella w. 1808. Kirja pohjautuu muistinvaraisiin tietoihin. Blomstedt sijoitti Kauhajoen kapinan ja sitä seuranneet kostotoimet 15.–18. heinäkuuta väliseen aikaan eli Lapuan taistelua seuranneeseen viikonvaihteeseen. Ajoitus on kuitenkin virheellinen, sillä kapinan keskeisimmät ajankohdat käyvät ilmi venäläisen sotapäällikkö Friedrich Wilhelm von Buxhoevdenin kokoelmista ja Kauhajoen kirkonarkistossa olevista haudattujen ja kuolleiden luetteloista. Niiden mukaan kapina ja kostotoimet tapahtuivat 8.–12. heinäkuuta.
Edeltävät tapahtumat
Kenraali Wilhelm Mauritz Klingspor päätti saamiensa ohjeiden mukaisesti marssittaa alkuvuodesta 1808 Ruotsin armeijan Pohjanmaalle. Pohjalaisten ja luultavasti myös kauhajokisten mieliä ärsytti armeijan perääntyminen, ja he olivat valmiita puolustamaan itse kotimaakuntaansa. Klingspor ei kuitenkaan ottanut apua vastaan. Koska sotilaat elivät siviiliväestön kustannuksella, pohjalaiset katkeroituivat kevään aikana siitä, että he joutuivat kyyditsemään ja ruokkimaan sekä Ruotsin että Venäjän armeijaa. Venäläiset ottivat esimerkiksi Kauhajoen asukkailta ilman korvausta eläimiä ja viljaa ja pakottivat kyyditsemään itseään. Lisäksi pohjalaisia ärsytti Venäjän 8. toukokuuta antama julistus Suomen liittämisestä Venäjään, sillä Ruotsin armeijaa ei ollut vielä voitettu.
Ruotsin armeija voitti 18. huhtikuuta 1808 käydyn Siikajoen taistelun, minkä jälkeen venäläiset perääntyivät Etelä-Pohjanmaalle. Pohjalaisten mielialat kohosivat, ja kansannousuja alettiin suunnitella varsinkin ruotsinkielisissä rannikkopitäjissä, kuten Närpiössä. Suomenkielisellä Pohjanmaalla kapinaan nousivat pääasiassa Kauhajoen asukkaat.
Kun Suomen sota alkoi helmikuussa 1808, Ruotsin armeija vastusti kansannousuja. Kesän tultua alkoi armeijankin riveissä viritä kapinamieltä, ja Närpiössä suunnitteilla ollut kapina sai vähitellen kannatusta. Kenraalimajuri Johan Fredrik Aminoff korosti kansannousun merkitystä, koska hän ei luottanut armeijan taistelukykyyn. Hän laati suunnitelman, jonka mukaan Ilmajoella Hannukselan kylässä oleva, pääasiassa kuivaa leipää sisältävä muonavarasto tuli tuhota. Venäläiset olivat saaneet muonavarat haltuunsa pari kuukautta sitten Viaporin antautuessa. Aminoff halusi ryöstöä varten sotilaita, jotka toimisivat yhdessä talonpoikien kanssa. Hänen mukaansa ryöstö saisi venäläiset perääntymään. Mikäli ryöstö epäonnistuisi, sotilaat ja talonpojat hävittäisivät Ilmajoelta Lapväärttiin ja Lapualta Tampereelle johtavat maantiet. Koska venäläiset vetäytyivät etelään, heidän oletettiin siirtävän muonavaraston. Venäjän armeijan marssisuunnasta saattoi päätellä, että se siirrettäisiin Pohjanlahden rannikolle Lapväärttiin Kurikan ja Kauhajoen kautta. Suomalaisten talonpoikien ja Ruotsin armeijan oli tuhottava muonavarasto kuljetuksen aikana. Majuri Carl von Otterin johtama Ruotsin armeijan osasto oli Isossakyrössä, josta se voisi antaa ryöstölle tukea.
Thirteenth Step
Thirteenth Step on rockyhtye A Perfect Circlen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 16. syyskuuta 2003.
Kauhajoen kapina
Edeltävät tapahtumat
Kauhajoelle saapui tietoa Pohjanmaan rannikolla puhjenneista kapinoista. Heinäkuun alussa Jaakko Sarvela Jurvasta saapui Ilmajoelle kertomaan Närpiössä tehdyistä urotöistä. Sarvela oli luultavasti saanut ohjeensa Aminoffilta, ja hän saattoi olla eräänlainen Närpiön kapinakeskuksen yhdysmies. Hän levitti tietoja, joiden mukaan närpiöläiset ja maalahtelaiset olivat muka surmanneet kolmesataa kasakkaa ja ryöstäneet suuret määrät elintarvikkeita. Sarvelan kertomukset kohottivat talonpoikien itsetuntoa. Ilmeisesti Sarvelan tehtäväksi olikin annettu yllyttää seudun asukkaat tuhoamaan venäläisten päämuonavarasto Ilmajoella. Ilmajoella ryöstöstä ei kuitenkaan innostuttu, vaikkakin johtomiehiä hankkeeseen löytyi: pitäjän nimismies Adam Qvist ja filosofian kandidaatti Salomon Hanelles ottivat ryöstöhankkeen toteutettavakseen. Todennäköisesti Sarvela esitti suunnitelman olevan korkealta taholta lähtöisin, koska hän sai näin arvovaltaisia tukijoita. Kolmanneksi johtomieheksi tuli kauhajokinen Johan Gustaf Inberg, joka oli Ala-Knuuttilan tilan isäntä. Inberg oli närpiöläisten mukaan lähetellyt naapuripitäjiin yllytyskirjeitä kapinaan. Jotkin lähteet kertovat, että Kauhajoen rahvas olisi lähtenyt kapinaan "muutamien pitäjän herrasmiesten yllytyksestä".
Juhana Salonen
pienoiskuva|[[Lappeen Marian kirkko (1794)]] Juhana Salonen (1738–1804) oli suomalainen kirkonrakentaja. Hän oli kotoisin Savitaipaleen pitäjästä.
Kauhajoen kapina
Edeltävät tapahtumat
Venäläiset ryhtyivät siirtämään Ilmajoen muonavarastoaan, ja kun Qvist ja Hanelles saivat siitä tiedon, he lähettivät Kauhajoen, Seinäjoen, Kurikan ja Ilmajoen talonpojille kirjallisen käskyn. Sen mukaan muonavarastoa kuljettava kuormasto oli ryöstettävä, ja tottelemattomat uhattiin hirttää. Käsky luettiin esimerkiksi Kauhajoen kirkossa. Kauhajoen ja Kurikan miehet innostuivat asiasta, kun taas Ilmajoen miehet päättivät uhkauksesta huolimatta pysytellä kotona. Von Otterin sotajoukot lupautuivat Hanelleksen pyynnöstä mukaan ryöstöhankkeeseen. Sotilaiden ja talonpoikien oli tarkoitus ryöstää kuormasto yhdessä Kauhajoen ja Kurikan rajaseudulla.
Kapina
thumb|340px|Kauhajoen kapina. Venäläisten pääkuormaston reitti sinisellä. Venäläisten kuormasto lähti Ilmajoen Hannukselasta kohti etelää torstaina 7. heinäkuuta. Pääkuormastossa oli suunnilleen 70 hevoskuormaa, ja sitä saattoi 50 sotilasta. Kuormasto sai edetä rauhassa kohti Kristiinankaupunkia, sillä paikalla ollut talonpoikaisjoukko oli pieni eivätkä von Otterin sotilaat ehtineet apuun.
Myöhemmin Hannukselasta lähti vielä jälkikuormasto, jossa oli upseeri, kymmenen sotilasta ja 13 kuormaa. Kuormasto vietti yön Harjan talossa, Kauhajoen Harjankylässä, minne oli kerääntynyt pitkin päivää satakunta talonpoikaa. Talonpojat olivat aseistautuneet kehnosti, vaikka esimerkiksi viikatekin saattoi olla tehokas ase. Kauhajokiset päästivät yöllä kuormaston hevoset karkuun, ja kun venäläiset alkoivat aamulla vaatia uusia hevosia, talonpojat hyökkäsivät heidän kimppuunsa. Kapinapäälliköt Qvist ja Hanelles seurasivat kahakkaa Toivakan talon takaa. Hyökkäyksessä haavoittui yksi venäläinen, joka löydettiin myöhemmin kuolleena. Lisäksi Blomstedtin mukaan yksi upseeri saattoi jäädä talonpoikien vangiksi. Kun hyökkäys päättyi, leipävarasto piilotettiin Harjan talon aittaan.
Juhana Salonen
Monet Salosen rakentamista kirkoista ovat tyypiltään kahtamoisia eli kaksoisristikirkkoja. Nykypäivään on säilynyt ainakin Lemin kirkko, joka on valmistunut vuonna 1786 ja Lappeen Marian kirkko, joka on rakennettu 1794. Sen sijaan Salosen suunnittelemat ja vuonna 1798 rakennetut kahtamoiset Valkealan kirkko ja Valkjärven kirkko ovat molemmat palaneet. Valkjärven kirkko paloi jo 1812 ja Valkealan kirkko 1920.
Kauhajoen kapina
Kapina
Pian jälkikuormaston ryöstön jälkeen Harjankylään saapui 15 kasakkaa, jotka olivat matkalla pohjoisesta kohti Karviaa. He ratsastivat ryöstöpaikan ohi, sillä ryöstö onnistuttiin salaamaan, vaikka juhlinta ja viinanjuonti olivat käynnissä. Kasakoiden perässä tuli Ilmajoelle noin 300–400 seinäjokisen ja ilmajokisen miehen joukko Tuomas Upan johdolla. He kuulivat onnistuneesta ryöstöstä, ja suurin osa joukosta palasi kotiin, mutta pieni osa miehistä jatkoi Kauhajoelle.
Pääkuormasto, joka oli päässyt rauhassa Kauhajoen ohi, kääntyi kuitenkin Karijoella takaisin. On arveltu, että Karijoella oli joukko talonpoikia odottamassa kuormastoa, ja venäläiset luulivat heitä Teuvan ja Närpiön kautta alueelle tunkeutuneiksi sotilaiksi ja kääntyivät siksi takaisin. Kun kuormaston kuultiin kääntyneen takaisin, joukko miehiä lähti Kauhajoelta sitä vastaan. Joukko katkaisi tien Kauhajoen kirkonkylän ja Päntäneen kylän välillä tuhoamalla Parjakannevalla sijainneen sillan.
Kuormasto saapui keskiyön aikoihin Parjakannevalle, missä talonpojat odottivat korpraali Åkermanin johdolla. Talonpojat kuitenkin pakenivat lyhyen laukaustenvaihdon jälkeen, ja kun silta oli korjattu, venäläiskuormasto pääsi jatkamaan matkaa kohti Karviaa. Sitä kohtasi uusi ryöstöyritys paikassa, jossa tie ylitti Kauhajoen. Vastassa oli aseistautunut pohjalaisjoukko, joka oli tuhonnut joen ylittävän sillan. Puhjenneessa taistelussa kuoli yksi suomalainen talonpoika ja venäläisupseeri, ja talonpojat hajaantuivat. Venäläiset korjasivat sillan ja kevensivät kuormastoa sytyttämällä osan siitä tuleen. Tämän jälkeen kuormasto lähti etenemään kohti Nummijärveä ja Karviaa. Nummijärvellä kuormaston kimppuun hyökkäsi jälleen talonpoikaisjoukko, tällä kertaa Inbergin johdolla. Ryöstö epäonnistui, huonosti aseistetut ja johdetut talonpojat lähtivät kotiin, ja kuormasto pääsi lopulta Karviaan. Tosin Karviassakin se yritettiin vielä ryöstää, mutta tuloksetta. Sinne oli kokoontunut miehiä ehkä jopa Parkanosta, Isojoelta ja Honkajoelta. Kahakassa kuoli ainakin kaksi suomalaista.
Von Otterin osastosta Isostakyröstä lähteneet kymmenet sotilaat sekä heihin liittyneet talonpojat eivät ehtineet ajoissa Kauhajoelle. Joukon vahvuus oli Blomstedtin mukaan 25–100 miestä, ja sitä johti kapteeni Uggla. Ugglan joukot saivat vangittua ainoastaan viisi venäläistä sotilasta, jotka olivat paenneet jälkikuormaston ryöstössä ja harhailleet Nummijärven alueella. Vangitsemisen yhteydessä ammuttiin lisäksi kolme sotilasta ja yksi upseeri. Uggla jätti haavoittuneen virolaissyntyisen vangin Kurikan kellotapuliin, josta kurikkalaiset veivät hänet pois ja hoivasivat kuntoon. Perimätiedon mukaan Kurikka säästyi myöhemmin venäläisten kostolta tämän ansiosta.
Murhayö
Kasakkojen saapuessa Ala-Knuuttilaan asukkaat olivat nukkumassa. Ensimmäisenä surmansa sai Inbergin renki, joka oli herännyt katsomaan, keitä tilalle oli saapunut. Inbergin kasakat löivät keihäillä ja miekoilla tajuttomaksi, ja emännältä revittiin vaatteet yltä, minkä jälkeen hänet hakattiin tainnoksiin ja jätettiin ulos. Sen jälkeen kasakat vangitsivat Inbergin isän ja kolme renkiä. Yksi renki hakattiin puolikuoliaaksi. Jonkin ajan päästä Inberg ja hänen vaimonsa tulivat tajuihinsa. Vaimo sitoi Inbergin pahimmat haavat, minkä jälkeen isäntä kannettiin turvaan viljapeltoon. Hän sai kuitenkin surmansa, ilmeisesti siksi että kasakoiden hevoset tallasivat hänet. Vaimo puolestaan pääsi pakenemaan. Tilan päärakennuksen kasakat tuhosivat ja ryöstivät. Vangit vietiin Lapväärttiin, josta ainoastaan kaksi palasi takaisin.
Kasakoiden toinen ryhmä lähti puolestaan Kauhajoen pappilaan etsimään kappalainen Abraham Melleniusta. Melleniuskin oli nukkumassa, mutta kuultuaan kasakkojen saapuvan pappilan pihaan hän piiloutui vintille savupiipun taakse. Kasakat tuhosivat ja ryöstivät pappilaa ja etsivät kappalaista turhaan useita tunteja. Lisäksi kasakat tappoivat Neva-Kokon isännän, joka oli tuotu kotoaan pappilan pihamaalle.
Murhayö kirjallisuudessa
Murhayön tapahtumia käsittelee Oskar Blomstedt kirjassaan Kapina Kauhajoella w. 1808 ja aatelis- ja lehtimies Johan August von Essen nimimerkillä -S. -N. kirjoittamassaan Murhayö Kauhajoella 1808 (Mordnatten i Kauhajoki). Teos on kaunokirjallinen ja se perustuu muistitietoihin. Murhayö Kauhajoella kertoo, mitä kasakat tekivät Ala-Knuuttilan tilalle ja sen asukkaille. Teos julkaistiin suomeksi vasta vuonna 2008. Kirjojen päivämäärät poikkeavat kuolleiden luetteloista ja Friedrich Wilhelm von Buxhoevdenin kokoelmista. Muuten tiedot ovat pääasiassa oikein.
Muut kostotoimet
Ala-Knuuttilasta ja pappilasta poistuttuaan kasakat luultavasti viettivät yönsä jossain Nummijärvelle vievän tien varressa. Heinäkuun 11. päivänä lähes kaikki torpat ja talot poltettiin Panulan ja Koskenkylän alueilla. Tämän jälkeen kasakat polttivat kirkonkylässä Ala-Knuuttilan tilan rakennukset ja Inbergin isän talon. Yli-Knuuttilan tila, jota maaviskaali Jakob Inberg isännöi, ainoastaan ryöstettiin. Yli-Knuuttilasta kasakat lähtivät Harjankylään, sillä eräät naiset olivat kertoneet ryöstön tapahtuneen siellä. Harjankylässä kasakat tiedustelivat eräältä sokealta mieheltä ryöstösaaliin kätköpaikkaa, ja mies kertoikin sen, mutta saalis oli jo viety pois. Kasakat tappoivat miehen seuraavana päivänä. Harjankylässä kasakat polttivat 11. heinäkuuta kuusi taloa ja yhden torpan.
Aamulla 12. heinäkuuta kasakat vangitsivat Sorvarin torpan entisen isännän Heikki Antinpojan, joka oli jäänyt kotiinsa. Sorvarista kasakat menivät Toivakan taloon, jossa oli paikalla ainoastaan renki ja Isojoelta vierailulle tullut isännän veli Iisakki Jaakonpoika. Renki pääsi pakenemaan, mutta Iisakki Jaakonpoika joutui kasakoiden vangiksi. Heikki Antinpoikaa ja Iisakki Jaakonpoikaa alettiin kuulustella, mutta kummallakaan ei ollut tietoa kapinasta. Tämän jälkeen kasakat kovensivat keinoja.