cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Salakuuntelu
Muuta
Suomessa poliisi käyttää salakuunteluun vuodessa työaikaa huomioon ottamatta yli miljoona euroa. Tuomioistuimet myöntävät vuosittain noin 1 700 lupaa.
Noumbiel
thumb|Noumbielin departementit Noumbiel on yksi Burkina Fason 45 provinssista. Se sijaitsee Burkina Fason eteläosassa Sud-Ouestin hallintoalueella ja sen pääkaupunki on Batié. Vuoden 2006 väestönlaskennassa provinssin väkiluku oli 69 992.
Rannalla (albumi)
20 suosikkia – Rannalla on Taiskan kokoelma-albumi vuodelta 2000. Levy on Taiskalta toinen ja viimeinen osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa.
Puujumala ja Maajumala
Puujumala ja Maajumala ovat tietynlaisten tietäjien eli noitien nimityksiä.
Joitakin tietäjiä on Suomessa nimitetty jumaliksi. Tietäjät ovat ehkä väittäneet, että jumala puhuu tai muuten toteuttaa itseään heidän kauttaan.
Vapaat suunnat
Vapaat suunnat -nimitystä käytetään protestanttisista kristillisistä liikkeistä, jotka eivät halua muodostaa läheistä suhdetta valtioon, vaan eroa kirkon ja valtion välillä pidetään luontevana. Suomessa vapaisiin suuntiin kuuluvat muun muassa baptistiyhdyskunnat, Helluntaiherätys, Metodistikirkko, Vapaakirkko, Adventtikirkko, Raamattu Puhuu, Majakka-seurakunta ja Pelastusarmeija. Kaikilla vapaisiin suuntiin kuuluvilla liikkeillä on omat opilliset korostuksensa. Pääasiallisesti ne pohjautuvat opillisesti reformoituihin ja kalvinistisiin uskonpuhdistuksen haaroihin. Kuitenkin arminiolaisuus näyttää olevan vahvasti edustettuna esimerkiksi helluntailaisuudessa Suomessa.
Suomessa vapaiden suuntien yhteistyöelimenä toimii Suomen vapaakristillinen neuvosto.
Bergenin rautatieasema
Bergenin rautatieasema on Bergenin radan pääteasema norjalaisessa Bergenin kaupungissa. Rautatieasema avattiin vuonna 1913, neljä vuotta sen jälkeen kun Bergenin rata oli avattu. Asemarakennuksen on suunnitellut arkkitehti Jens Zetlitz Monrad Kielland. Kiellandin ehdotus voitti rakennuksesta vuonna 1900 järjestetyn arkkitehtikilpailun.
Aiheesta muualla
left|thumb|Rautatieaseman interiööriä.
HMS Romulus (1940)
HMS Romulus (runkonumerot 27) oli Ruotsin laivaston Romulus-luokan hävittäjä. Alus valmistui 1935 Regia Marinan Spica-luokan torpedoveneenä, jonka Ruotsi osti 1940.
Ruotsin merivoimissa
Joulukuussa 1939 saapui Italiaan Ruotsista lähetystö, jonka tehtävänä oli selvittää mahdollisuudet ostaa sotalaivoja. Matka johti maaliskuussa 1940 Psilander- ja Romulus-luokkien alusten hankintaan. Neljä ostettua alusta lähtivät 14. huhtikuuta La Speziasta. Niiden matka kuitenkin keskeytyi Skaalefjordissa, kun Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjät pakottivat alukset Kirkwalliin. Diplomaattisten keskustelujen jälkeen alukset pääsivät 1. heinäkuuta jatkamaan matkaansa ja ne saapuivat 10. heinäkuuta Göteborgiin.
Alus poistettiin palveluksesta 15. elokuuta 1958.
Rautatieläisten talo (Tampere)
thumb|Rautatieläisten talo Tampereella Rautatieläisten talo sijaitsee Tampereella Hämeenkatu 2:ssa. Uusrenessanssityylisen talon suunnitteli arkkitehti Bruno Granholm 1896. Talo oli alun perin kaksikerroksinen, mutta sitä korotettiin 1921 yhdellä kerroksella. Kun Hämeenkadun ja Rautatienkadun pintaa alennettiin Tampereen uuden päärautatieaseman rakennustöiden yhteydessä 1930-luvulla, Rautatieläisten talon kellarikerros muutettiin vuonna 1937 liiketiloiksi niin, että talo on nykyisin nelikerroksinen.
Just Visiting
Just Visiting, televisioesityksessä käytetty myös nimeä Just Visiting – kuokkavieraat keskiajalta, on Jean-Marie Poirén ohjaama komediaelokuva vuodelta 2001. Se kertoo kreivi Thibaultista (Jean Reno) ja tämän palvelijasta, André le Pâtésta (Christian Clavier), jotka joutuvat keskiajalta 2000-luvulle.
Rautatieläisten talo (Tampere)
Talo rakennettiin alun perin rautatievirkamiesten asuintaloksi. Nykyisin siinä on liike- ja toimistotiloja. Talo nimettiin vuonna 1997 Berthaksi siinä aikoinaan asuneen asemapäällikkö Johan Gustav Johanssonin rouvan Berthan mukaan.
Rakennus on suojeltu asemakaavalla vuonna 1996.
Veden kemiallinen puhdistus
Veden kemiallisessa puhdistuksessa veteen liuenneet vesistöjen happea kuluttavat ravinteet muutetaan haitattomiksi yhdisteiksi. Kun näin tehdään, aineet joko painuvat pohjalle tai saostuvat vaahdoksi pinnalle, josta se voidaan ottaa pois. Fosforia poistetaan jätevedestä pääasiassa saostamalla sitä rauta- ja alumiiniyhdisteillä. Kemiallinen puhdistus toimii myös alhaisissa lämpötiloissa eikä se vaadi suuria allastilavuuksia.
Punakot
Punakot (Bartsia) on näivekasvien (Orobanchaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin 50 lajia. Niiden lisäksi sukuun on kuvattu useita muitakin lajeja, mutta näiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Punakot ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja, jotka elävät puoliloisina. Ne ovat kasvutavaltaan pystyjä ja niiden varret ovat haarattomia. Lehdet sijaitsevat vastakkain ja ovat ruodittomia, soikeanpuikeita sekä sahalaitaisia. Kukat sijaitsevat lyhyessä tähkämäisessä kukinnossa varren latvassa, joka on usein yksipuoleinen. Tukilehdet ovat ruskeanvioletteja. Verhiöt ovat neliliuskaisia, ja teriöt ovat ruskeanvioletteja. Heteitä on neljä kappaletta. Hedelmä on munanmuotoinen kota.
Suurin osa punakkolajeista kasvaa Etelä-Amerikassa Andien vuoristossa. Suomessa ja Ruotsissa esiintyy vain yksi punakkolaji: pohjanpunakko eli punakko (Bartsia alpina).
Punakkojen (Bartsia) suvun tieteellinen nimi viittaa 1700-luvulla eläneeseen saksalaiseen lääkäriin Johannes Bartschiin.
Kaarlo Hiltunen
Kaarlo Armas Hiltunen (16. tammikuuta 1910 Helsinki – 8. heinäkuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen koreografi, näyttelijä, televisio-ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän aloitti uransa näyttelijänä 1930-luvulla, siirtyi Suomalaisen Oopperan palvelukseen 1940-luvulla, toimi teatterinjohtajana 1950-luvulla ja televisioteatterissa vuodesta 1960 alkaen. Hän ohjasi koreografioita paitsi näyttämölle myös elokuviin ja televisiotuotantoihin sekä loi omia baletteja.
Elämä ja ura
Vuosina 1940–1950 Hiltunen työskenteli tanssisolistina, koreografina ja ohjaajana Suomalaisessa Oopperassa. Vuosina 1953–1955 hän toimi Jyväskylän Työväen Teatterin johtajana ja vuosina 1957–1959 Lahden Kaupunginteatterin johtajana. Vuonna 1960 Hiltunen aloitti työnsä MTV-Teatterin ohjaajana. Lisäksi hän toimi Suomen Tanssitaiteilijain Liiton puheenjohtajana kahdesti, 1948–1949 ja 1950–1951.
Taiteellisia tehtäviä
Hiltusen näyttämöohjauksia olivat muun muassa Niskavuori-sarja, Kuriton sukupolvi, ooppera Carmen ja baletti Pessi ja Illusia.
Televisio
Hiltunen työskenteli MTV-Teatterissa 1960- ja 1970-luvulla. Hän ohjasi muun muassa 11-osaisen televisiosarjan Havukka-ahon ajattelija (1971). Lisäksi hän suunnitteli koreografioita ohjaamiinsa televisiotuotantoihin.
Elokuva
Hiltunen teki pieniä sivuosia kahdessatoista valkokangaselokuvassa vuosina 1938–1958. Erkki Uotilan elokuvassa Sinä olet kohtaloni (1945) hänen nimensä oli muodossa Kalle Hiltunen. Hän näytteli Mirjami Kuosmasen tulkitseman Ruthin rakastajaa, Torstia.
Kreditoimattomana näyttelijänä Hiltunen oli yhdessätoista valkokangaselokuvassa vuosina 1935–1951. Hiltusella oli kolme kreditoimatonta tanssijan tehtävää valkokankaalla: Poretta eli Keisarin uudet pisteet (1941). Ryhmy ja Romppainen (1941) sekä Herra ja ylhäisyys (1944).
Meidän kaupunkimme (elokuva)
pienoiskuva|[[William Holden ja Martha Scott.]] Meidän kaupunkimme (Our Town) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1940. Se on kirjailija Thornton Wilderin elokuvasovitus omasta samannimisestä näytelmästään vuodelta 1938. Elokuvan on ohjannut Sam Wood ja sen pääosia esittävät Martha Scott ja William Holden.
Elokuva on varsin uskollinen toisinto Wilderin näytelmästä, lukuun ottamatta kahta seikkaa. Näytelmässä käytetään vain viitteellisiä lavasteita ja paljon mimiikkaa, kun taas elokuva on normaalisti lavastettu ja näytelty. Näytelmässä kolmas näytös perustuu yhden päähenkilön kuolemaan ja kuolleista heräämiseen, mutta elokuvassa hän vain näkee unta kuolemastaan ja herää taas tavalliseen elämään.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Meidän kaupunkimme vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Elokuvan esitysoikeudet ovat nykyisin vapaita, ja elokuva on nähtävissä muun muassa YouTubessa ja Internet Archivessa.
Vastaanotto
Meidän kaupunkimme oli ehdolla parhaan elokuvan Oscar-palkinnon voittajaksi. Teatterissakin Emily Webbin roolia näytellyt Martha Scott oli ehdolla naispääosan Oscarin saajaksi, säveltäjä Aaron Copland elokuvan alkuperäismusiikista ja Thomas T. Moulton äänityöstä.
Rauno Ruuhijärvi
Rauno Vesa Ruuhijärvi (4. syyskuuta 1930 Hankasalmi – 18. kesäkuuta 2022 Vantaa ) oli suomalainen kasvitieteen apulaisprofessori ja luonnonsuojelija. Hän opetti Helsingin yliopistossa kasviekologiaa ja ympäristönsuojelua vuosina 1963–1994. Ruuhijärvi toimi Lammin biologisen aseman esimiehenä yli 30 vuoden ajan.
Ruuhijärvi valittiin Suomen luonnonsuojeluliiton puheenjohtajaksi vuonna 1978, ja hän jatkoi tehtävässä kahdentoista vuoden ajan.
Ruuhijärvi osallistui useisiin valtion korkeakoulutuksen suunnittelu- ja opintouudistuskomiteoihin ja hänellä oli lukuisia tehtäviä tiede- ja muissa yhteisöissä. Hän on julkaissut yli 100 teosta Pohjois-Suomen soista, kasviekologiasta ja luonnonsuojelusta. Vuonna 1991 hän sai professorin arvonimen ja vuonna 1989 hänelle myönnettiin Joensuun yliopiston kunniatohtorin arvo. Vuonna 1993 hänet nimitettiin Suomen Tiedeakatemian jäseneksi. Ruuhijärvi sai Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinnon vuonna 1994 ja Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 2007.
Umbajoki
Umbajoki on 123 km pitkä joki Murmanskin alueella Kuolan niemimaalla. Joki virtaa Umbajärvestä Vienanmeren Kantalahteen, johon se laskee Umban taajaman kohdalla.
Umban sivujokia ovat joen keskijuoksulla sijaitsevaan Kanozero-järveen laskevat Muna ja Kana.
Umba on perinteisesti ollut hyvä lohijoki, jonne 1990-luvulla ryhdyttiin järjestämään kalastusmatkailua. Viime vuosina kalansaaliit ovat kuitenkin vähentyneet paikallisen väestön ylikalastuksen seurauksena.
Markku Juhola
Juhola voitti kymmenottelun Suomen mestaruuden vuonna 1971. Hän taisteli arvokisamitalista samana vuonna Helsingissä järjestetyissä Euroopan mestaruuskilpailuissa mutta loukkaantumisen takia hän joutui tuolloin keskeyttämään kilpailun. Loukkantumisensa jälkeen Juhola siirtyi pikajuoksun pariin ja hän oli Münchenin olympialaisissa 1972 juoksemassa 4 × 100 metrin viestijuoksun Suomen ennätystä 39,30. Aika säilyi Suomen ennätyksenä vuoteen 2010 asti.
Juhola on toiminut liikunnanopettajana Tampereella Poliisiammattikorkeakoulussa.
Paine (täsmennyssivu)
Paine voi tarkoittaa:
Ruby
Historia
Yukihiro Matsumoto alkoi kehittää Ruby-kieltä 24. helmikuuta 1993 ja julkaisi sen vuonna 1995.
Matsumoto aloitti kielen kehittämisen NEWS-OS:llä (Sony NEWS-työasemissa), mutta siirtyi myöhemmin SunOS:lle ja lopulta Linuxille.
Periaatteet
Matsumoton mukaan ohjelmointikieli on ohjelmoijalle käyttöliittymä ohjelmakoodin tekoon ja siksi sen pitäisi noudattaa käyttöliittymäsuunnittelun periaatteita. Näitä ovat Matsumoton mukaan ytimekkyys, johdonmukaisuus ja joustavuus.
Ytimekkyys tarkoittaa, että Rubylla pystyy antamaan voimakkaita komentoja lyhyesti. Johdonmukaisuus tarkoittaa, että Ruby toimii niin kuin ohjelmoija olettaa sen toimivan. Kun on oppinut Rubyn kantavat periaatteet, niitä pystyy soveltamaan mahdollisimman monissa tilanteissa. Rubyn katsotaan noudattavan vähäisimpien yllätysten periaatetta, jonka mukaan kielessä tulee olla vähän yllätyksiä aiheuttavia piirteitä. Lisäksi Rubyyn on lainattu muista ohjelmointikielistä hyviksi osoittautuneita ominaisuuksia sellaisinaan, joten Rubyn opiskelun pitäisi olla muita kieliä tuntevalle helppoa. Joustavuus tarkoittaa, että käyttäjä voi muokata Rubya mahdollisimman vapaasti omien tarpeidensa mukaiseksi. Kielen ydin, jota ei voi muuttaa, on pyritty pitämään niin pienenä kuin mahdollista.
Ominaisuuksia
Merkittäviä ominaisuuksia ovat puhdas oliopohjaisuus, siisti lausekepohjainen syntaksi, dynaaminen tyypitysjärjestelmä ja ”ankka-tyypitys” (”duck-typing”), sekä metaohjelmointiominaisuudet.
Kielen kaikki elementit ovat objekteja, myös funktiot ja numerot. Esimerkki:
Lohkot ovat Rubyssa tärkeä käsite. Niiden avulla toteutetaan muun muassa iteraatio, ja ne ovat hyvin käteviä luotaessa takaisinkutsumetodeja. Lohko voidaan määritellä joko symbolien { } avulla tai do ... end -rakenteella: Yllä olevassa lista ensin järjestetään ja käännetään ja lopuksi arvot sijoitetaan yksi kerrallaan i:hin ja suoritetaan print i*i.
Jokainen Rubyn metodi käsittää implisiittisenä parametrina lohkon, jota käyttäjä voi kutsua metodin sisällä yield-lauseen avulla. Esimerkiksi seuraava lohko suoritetaan kolme kertaa:
Monet asiat Rubyssa näyttävät tavanomaiselta ohjelmointikieleltä, mutta todellinen implementaatio vaatii niiden muuttamista oliomallin mukaiseksi sisäisesti (usein ohjelmointikielissä tätä kutsutaan syntaktiseksi sokeroinniksi). Esimerkiksi "1+1" on vain merkintä olion "1" metodikutsulle "+" argumenttina toinen olio "1". Sama pätee Rubyssa moneen asiaan, mikä voi jättää aloittelijalle hieman sekavan kuvan kielestä.
Rubyssa voi tulostaa merkkijonon moneen kertaan kertolaskun avulla esim. "a"*3 tulostaa aaa, 3*"a" ei kuitenkaan toimi.
Kyky omaksua kieli riippuu ehkä eniten ohjelmointitaustasta — aloittelijalle Ruby voi olla yhtä helppo tai vaikea kuin mikä hyvänsä muu skriptikieli, Perlillä ohjelmoinut kokee olonsa luultavasti heti kotoisaksi lausekeilmaisujen vuoksi, kun taas Pythonin kannattaja saattaa tuntea vastenmielisyyttä kielen epäortogonaalisuutta ja TIMTOWTDI (There Is More Than One Way To Do It)-filosofiaa kohtaan. Toisaalta moni Ruby-käyttäjä on siirtynyt Python-leiristä Rubyn oliopuhtauden ja huomattavasti selkeämpien metaohjelmointiominaisuuksien vuoksi.
Neuvostoliiton talousjärjestelmä
Neuvostoliiton talousjärjestelmä käsittelee Neuvostoliitossa harjoitetun valtiojohtoisen suunnitelmatalouden hallinnollista järjestelmää. Byrokraatit kiinnittivät vähän huomiota kansantaloudessa tapahtuviin vaihteluihin, sillä väittämän mukaan talousjärjestelmän avulla kyettiin pääsemään eroon kansantaloudessa tapahtuvista vaihteluista. Talousjärjestelmään toivat kuitenkin vaihteluita Neuvostoliiton osallistuminen kansainväliseen kaupankäyntiin sekä luonnonvarojen epätasainen tuotantotahti, erityisesti maaöljyn ja maakaasun.
Valtionyhtiöiden välillä ei ollut lainkaan kilpailua. Yritysten luominen ja kasvu olivat poliittisia päätöksiä.
Työvoima ja osallistumisaste
Neuvostoliiton perustuslaissa luki että kansalaisella on oikeus ja velvollisuus tehdä työtä. Talousjärjestelmä pyrki työllistämään kaikki työikäiset kansalaiset, eikä yhteiskunnassa ollut lainkaan työttömyyskorvausta. Työikäiseksi väestöksi oli määritelty 16-59 vuotta miehille ja 16-54 vuotta naisille. Arvion mukaan Neuvostoliiton työvoima oli 152,3 miljoonaa työntekijää vuonna 1991.
Vuonna 1970 20-59-vuotiaista miehistä 93 prosenttia ja 20-54-vuotiaista naisista 89 prosenttia olivat taloudellisesti aktiivisia.
Eläkeikä oli 60 vuotta miehille ja 55 vuotta naisille. Virallisen eläkeiän oli säätänyt Josif Stalin ja sitä ei muutettu. Neuvostoliitossa kannustettiin myös eläkkeellä olevia tekemään työtä. Työskentelevät eläkeläiset olivat erityisesti sellaisia, joilla oli suhteellisen hyvät työt ja jotka pitivät työstään.
Neuvostoliiton lopussa esiintyi työttömyyttä, jolle oli selvät syyt. Työttömyys johtui keskussuunnittelun purkamisesta, ydinvoiman vastaisesta liikkeestä ja asetehtaiden muuttamisesta siviilituotantoon.
Ammatinvalinta, työpaikan valinta ja työn tuottavuus
Neuvostoliitossa kansalainen sai valita ammattinsa ja kansalaisella oli paljon valinnanvaraa ammattinsa valitsemisessa. Kansalainen sai myös valita työpaikkansa. Työvoimassa toimi jossain määrin markkinatalouden periaate, ikään kuin kvasimarkkina.
Työn tuottavuutta alensi se, että lukuisilla puolustus- ja siviiliteollisuuden yrityksillä oli erityistilanteita varten varatuotantokapasiteettia, joka voitiin mobilisoida tarvittaessa. Joissain tapauksissa oli varauduttu jopa 10-kertaiseen tuotannon kasvatukseen. Raaka-aineita, osia ja muita panoksia täytyi varastoida ja lisäksi työvoiman täytyi olla koulutettua sotilaalliseen tuotantoon siirtymiseksi. Tämä rakenteellinen militarisointi oli erittäin tuhlaavainen järjestelmä. Se koski metalliteollisuutta, siviilikäyttöön tarkoitettua koneenrakennusta ja energiasektoria.
Yleinen finanssitase
Neuvostoliiton pääasiallinen taloussuunnittelun väline oli valtion yleinen finanssitase, joka muodosti budjetointiprosessin pohjan. Keskussuunnitteluvirastolle eli Gosplanille kuului yleisen finanssitaseen muodostaminen ja toteutus osana koko suunnitelmaprosessia. Yleinen finanssitase perustui siihen, että valtio omisti kaiken omaisuuden, kaikki valtionyhtiöt ja myös kaikki valtionyhtiöiden taloudelliset resurssit. Yleinen finassitase oli käytössä vuoden 1990 loppuun asti. Vuoden 1991 alusta alkaen yleinen finanssitase oli enää vain makrotaloudellisen ennustamisen väline.
Yleiseen finanssitaseeseen saapuivat tuloina: (1) valtionyhtiöiden voitot, (2) liikevaihtovero, (3) sosiaalivakuutus ja henkilökohtaiset verot, (4) poistot, (5) ulkomaan toiminta sekä (6) rahaemissiot ja lainaaminen Gosbankista.
Yleisestä finanssitaseesta lähtivät menoina: (1) keskitetyt investoinnit, (2) omaisuuserien renovaatio, (3) erot hinnoissa, (4) valtionyhtiöiden varat, (5) sosiaaliset ja kulttuuriset aktiviteetit (ei sisällä investointeja) sekä (6) puolustus (ei sisällä eläkkeitä eikä investointeja).
Valtionyhtiöiden vuosisuunnitelmat
Jokaisella valtionyhtiöllä oli oma vuosisuunnitelmansa, jonka ministeriö oli hyväksynyt. Valtionyhtiön vuosisuunnitelmassa oli määritelty fyysinen tuotanto ja finanssiresurssien käyttö.
Tuotannon mittaaminen
Tuotantoa mitattiin nettomateriaalituotteen käsitteellä. Se ei sisältänyt palveluita.
Budjetti
Neuvostoliiton budjetti tai fiskaalinen järjestelmä suunniteltiin menojen mukaan ja tulot olivat sivuseikka. Valtio pystyi täydentämään budjetissa tarvittavat finanssiresurssit, joten se aloitettiin aina menoista. Budjetin suurin erä oli kansantalous. Vuoteen 1990 asti kansantalouden osuus budjetin menoista oli noin 40 prosenttia.
Budjetista lähtivät menoina: (1) kansantalous, (2) hintatuet, (3) sosiaaliset ja kulttuuriset aktiviteetit, (4) puolustus ja (5) muut. Sosiaaliset ja kulttuuriset aktiviteetit jakaantui edelleen: (1) koulutus, (2) tiede, (3) terveydenhuolto ja (4) sosiaaliset turvaverkot.
Budjettiin saapuivat tuloina: (1) liikevaihtovero, (2) kontribuutiot valtionyhtiöiden varoista, (3) sosiaalivakuutukset, (4) henkilökohtaiset verot, (5) ulkomaan toiminta, (6) muut tulot. Tulojen kaksi suurta kategoriaa olivat kontribuutiot valtionyhtiöiden varoista ja liikevaihtovero, jotka yhdessä ylittivät 60 prosenttia budjetin tuloista.
Ennen vuotta 1991 Neuvostoliitossa ei ollut minkäänlaista yritysten verotusta. Valtiolla oli oikeus ottaa budjettiin valtionyhtiöiden finanssiresurssit.
Kaupunkisaarekeilmiö
Kaupunkisaarekeilmiö on kaupunkialueiden ominaisuus, jonka seurauksena kaupunkialueen lämpötila nousee ympäristöään korkeammaksi. Kaupungin mikroilmasto johtuu muun muassa rakennusten ja asfaltin lämmönsidontakyvystä sekä kaupungin pienemmästä albedosta eli heijastavuudesta. Koska ilman lämpötilahavainnot tehdään usein kaupungeissa, saadaan korkeampia tilastoarvoja kuin ympäröivällä maaseudulla.
Hallitustenvälinen ilmastopaneeli IPCC arvioi kaupunkisaarekeilmiön lämmittävän vaikutuksen olleen maalla alle 0,006 °C ja merellä nolla °C vuosikymmenessä. eli alle kymmenesosa havaitusta lämpötilan kokonaismuutoksesta.
Kaupunkisaarekeilmiön vuoksi kaupungeissa sijaitsevat puut kasvavat nopeammin kuin maaseudulla sijaitsevat puut. New Yorkin kaupungin aiheuttama lämpösaareke tuntuu voimakkaimmin kesäöinä, jolloin kaupunki on 2–4 astetta lämpimämpi kuin ympäröivä maaseutu.
Kaupunkisaarekeilmiön vuoksi kaupungeissa ilmastoinnin (jäähdytyksen) tarve on suurempi kuin maaseudulla. Erään tutkimuksen mukaan kuumien ja kuivien seutujen kaupungeissa ilmastoinnin tarve on 17 prosenttia suurempi kuin maaseudulla. Tämä kasvattaa sähköenergian kulutusta. Toisaalta ilmastointilaitteet puskevat lämpöä ulkoilmaan, mikä voimistaa kaupunkisaarekeilmiötä.
Suurkaupungin yöelämän seuraukset
Suurkaupungin yöelämän seuraukset (, ”Vankilan portilla”) on vuonna 1911 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. August Blomin ohjaaman melodraaman päähenkilöä esittää Valdemar Psilander.
Juoni
Aage on valtioneuvoksen lesken poika, joka tuhlaa rahansa suurkaupungin öisiin huvituksiin. Äiti suostuu maksamaan hänen velkansa, mutta kun poika tuo kotiin rahanlainaajan tyttären Annan, hän heittää heidät molemmat pihalle. Uudelleen velkaantunut Aage väärentää äitinsä allekirjoituksen ja yrittää epätoivoissaan varastaa hänen rahansa. Sillä aikaa Anna saa Aagen velkakirjan käsiinsä, hänen isänsä kuolee sydänkohtaukseen ja kaikki päättyy nuorenparin kannalta onnellisesti.
Tuotanto ja vastaanotto
Nordisk Films Kompagnin tuottama Suurkaupungin yöelämän seuraukset oli Valdemar Psilanderin läpimurtoelokuva ja yhtiön suurimpia menestyksiä. Sen ansioita ovat onnistuneet näyttelijäsuoritukset, tehokas tarinankerronta ja ulkokuvien luoma autenttisuuden tuntu. Paikallaan pysyvää kameraa kompensoivat erilaiset kuvakoot ja määrätietoinen leikkaus. Huomio kiinnittyy myös dramattiseen valaistukseen ja peilin käyttöön tilan luojana. Elokuvan juoni on nykynäkökulmasta banaali ja jopa huvittava, ja sen yhteiskuntakritiikki on latteaa.
Suurkaupungin yöelämän seuraukset myi 246 kopiota, lähes yhtä paljon kuin Nordisk Filmin edellinen suuri menestys, Viggo Larsenin Leijonanmetsästys vuonna 1907. Se sai kiittäviä arvioita Tanskan lehdistössä ja teki Psilanderista Asta Nielsenin jälkeen maan tunnetuimman elokuvatähden. Karismaattisesta näyttelijästä tuli erityisen suosittu Saksassa, Venäjällä ja Unkarissa.
Elokuvaa esitettiin Suomessa aluksi nimellä Suuren kaupungin yöelämän seuraukset. Sen alaotsikot Valkoinen orjakauppa III ja Valkoisen orjakaupan hedelmät viittasivat Alfred Cohnin ja Alfred Lindin Fotoramalle tekemään eroottiseen melodraamaan Den hvide Slavehandel (1910), josta August Blom ja Nordisk olivat kopioineet oman versionsa. Suurkaupungin yöelämän seuraukset sai Helsingissä heti suuren suosion ja sitä näytettiin elokuvateatteri Lyyrassa poikkeuksellisesti kahden viikon ajan.
Vieraalla maalla (albumi)
Vieraalla maalla on suomalaisen Miljoonasade-yhtyeen kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 7. maaliskuuta 1994.
Itu (täsmennyssivu)
Itu tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
Gregorius Arctopolitanus
Gregorius (Grels) Arctopolitanus (22. huhtikuuta 1672 Pori – 10. huhtikuuta 1745 Lohja) oli suomalainen kirkkoherra ja runoilija.
Arctopolitanuksen vanhemmat olivat Ulvilan kirkkoherra Gabriel Arctopolitanus (k. 1682) ja Kristina Udnie. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1686 tai 1687 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1697.
Arctopolitanus oli eversti Liewenin rakuunoiden pataljoonansaarnaajana vuodesta 1697 ja toimi samalla Teijon ruukinsaarnaajana Perniössä. Hänestä tuli Turun linnansaarnaaja 1698. Isovihan aikana Arctopolitanus pakeni Ruotsiin 1713. Arctopolitanus nimitettiin Lohjan kirkkoherraksi 1720 ja hän astui virkaan 1721 toimien myös lääninrovastina. Pikkuvihan aikana Arctopolitanus pakeni Ruotsiin 1742 ja palasi sieltä Lohjalle elokuussa 1743. Hän oli puhujana pappeinkokouksessa Turussa vuonna 1698.
Arctopolitanus teki lahjoituksia Lohjan Pyhän Laurin kirkolle (muun muassa alttaritaulu 1738) ja ylläpiti omalla kustannuksellaan koulumestaria Lohjan seurakunnassa. Hän kirjoitti ja julkaisi latinan- ja suomenkielisiä hautajais-, muisto-, onnittelu- ja häärunoja.
Gregorius Arctopolitanus oli naimisissa vuodesta 1700 Elisabet Petrejuksen (k. 1746) kanssa. Heidän poikansa oli filosofian maisteri Gabriel Arctopolitanus (1705–1732).
Isokatu
Isokatu voi tarkoittaa ainakin seuraavia liikenneväyliä:
David Shankle
David Shankle toimi yhdysvaltalaisen metalliyhtye Manowarin kitaristina vuosien 1988-1993 aikana. Hän soitti Manowarin The Triumph of Steel -albumilla. Nykyään hänellä on oma bändinsä DSG.
Chesterin tuomiokirkko
Chesterin tuomiokirkko on Englannin kirkon Chesterin hiippakunnan tuomiokirkko. Kirkko on 950-luvulla perustetun anglosaksisen kappelin paikalla ja nykyisen rakennuksen varhaisimmat osat rakennettiin n. 1100. Kuningas Henrik VIII:n määräyksestä siitä tuli katedraali.
Itävallan Grand Prix 1984
Itävallan Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. elokuuta 1984 Österreichringilla Itävallassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Niki Lauda, jolle voitto oli kauden neljäs.
Aika-ajo
Keijo Rosberg oli Williamsillaan yhdeksäs. Hän käytti molemmat rengaskerrat heti aika-ajon alussa, sillä jo 20 minuutin jälkeen radalla oli öljyä, eikä nopea kierros silloin enää olisi onnistunut. Öljyläikkiä radalla saivat aikaan turbomoottorit, jotka rikkoutuivat helposti 900 hevosvoimaan asti viritettyinä. Kauden aikana oli harjoituksissa ja kilpailuissa hajonnut jo noin 60 moottoria. Tässäkin aika-ajossa Andrea de Cesaris poksautti Ligierinsä moottorin. Hän jatkoi kuitenkin menoaan levittäen moottorista valuvan öljyn pitkin rataa. Öljyläikkään ajaneilla kuljettajilla ei juuri ollut mahdollisuuksia parantaa aikaansa.
Myrskyn aika
Valenorin historiaa
Maailman luonnin jälkeen jumalat ja piirat (eräänlaiset demonit) taistelevat ikuisesti toisiaan vastaan pohjoisen autioilla jäätiköillä.
Sillä aikaa ihmiset muodostavat valtaisan Nathoksen Imperiumin, joka vallitsee lähes koko tunnettua maailmaa, aikoen alistaa myös Cruinnen saarivaltion valtansa alle. Cruinne kuitenkin tekee liiton piirojen johtajan Dugankiksen, pimeyden ruhtinaan kanssa, joka tuhoaa Nathoksen laivaston ja maihinnousujoukot. Tästä lähtien Cruinne on ollut pahuuden ja hirviöiden kotipaikka.
Maihinnousulaivaston tuho ei ole sotilaallisesti Nathokselle mitenkään korvaamaton tappio, mutta sen poliittiset vaikutukset repivät Imperiumin palasiksi, ja muodostuvat Getharin, Natharin, Miranin, ja Dantoksen kuningaskunnat, jotka elävät sulassa sovussa lukuun ottamatta Natharin ja Dantoksen pientä sotaa Gedosin maakunnasta, joka päätyy Dantokselle. Nathoksen imperiumista oli myös kolmisensataa vuotta sitten eronnut Eksoksen tasavalta.
Keisarin nousu
Noin 16 vuotta sitten aloittaa velho Zangavius vallankaappauksen, joka onnistuu varsin hyvin. Kaikki kuningasmieliset aateliset tapetaan tai vangitaan, jotkut onnistuvat pakenemaan Cruinneen tai synkkien aarniometsien saloihin turvaan. Sisällissota laantuu nopeasti pelkäksi kapinoinniksi ja myös ryöstelyksi kapinan nimessä.
Valtaan noustuaan Zangavius julistaa itsensä keisari Zangavius I:ksi, ja alkaa panostaa maan tieinfrastruktuurin parantamiseen ja suojaamiseen tervehdyttäen kauppaa. Hän määrää myös miehiä koskevan yleisen asevelvollisuuden, joka myöhemmin laajenee yhdestä vuodesta viiteen vuoteen. Sittemmin, lähempänä nykyaikaa, keisari Zangavius Suuri julistetaan kirkon puolesta jumalaksi. Kaupunkilaiset saavat myös lisää oikeuksia verrattuna maalaisiin, ja keisari nimittää maakuntiensa ruhtinaiksi omia uskollisiaan, ja hänen valtansa on lähes horjumaton.
Hiljaisten sota
Joitakin vuosia sitten maaginen Hiljaisten rotu julisti sodan koko ihmiskuntaa vastaan tuntemattomista syistä, ja aloitti pikaisen hyökkäyksen Dantosta vastaan, joka sortuikin erittäin nopeasti Hiljaisten taitavien soturien ja mahtavien taikavoimien edessä. Dantosin läntinen maakunta Malthos ja Miranin kuningaskunta kuitenkin solmivat puolustusliiton ja Nathar valloitti Etelä-Gedosin näin kieltäen sen Hiljaisten armeijalta.
Saavutettuaan Natharin rajat Hiljaisten armeija kuitenkin pysähtyi ja muodosti läpitunkemattoman, humisevan ja liikkumattoman muurin rajalle, Hiljaisia kun ei voi tappaa kun ne ovat kosketuksissa toisiinsa. Tällöin ne eivät kuitenkaan ilmeisesti voi liikkua, joten muuri vain odottaa käskyä hyökätä, ja on odottanut jo pitkään.
Sillä aikaa Natharin Keisarillinen Armeija tuo jatkuvasti lisää joukkoja raja-alueille ja vahvistaa sen linnoitteita, yrittäen keksiä tavan tuhota Hiljaisten mahtava armeija. Syyksi siihen, miksi Hiljaiset eivät ole vielä hyökänneet, on esitetty sitä, että muilla ihmisten valtioilla on maageja, ainoastaan Dantoksella ei ollut, koska heidän uskontonsa sen kielsi (myös Eksoksessa taikuus on kiellettyä, mutta se ei ole kosketuksissa Hiljaisten maiden kanssa).
Kapina ja sen nykytilanne
Paikoitellen kapina on yhä voimissaan, mutta koska suurin osa ainakin voimallisista aatelisista on keisarillismielisiä ja koska lähes kaikki nuoret ja vanhemmatkin miehet ovat tällä hetkellä Keisarillisen Armeijan sinitabardisissa riveissä, on kapina lähinnä ponnetonta tai sitten pelkkää ryöstelyä kuninkaan nimissä. Kuitenkin kapina odottaa johtajaansa, ja mystinen Trodai-ritareiden järjestö, jonka pitäisi olla tuhottu kuningasmielisenä, on yhä olemassa, joskin vain joitakin sen edustajia on yhä hengissä. Näistä sotureista toivotaan kapinalle uutta sytyttäjää, ja ankara asevelvollisuus ja kansan köyhtyminen etenkin maaseuduilla on omiaan tukemaan vihaa keisaria kohtaan. Tällä hetkellä kuitenkin pelko keisarin mahtia kohtaan on vihaa suurempi.
Rodut ja kulttuurit
Suurin osa MA:n asukkaista on ihmisiä tai hiljaisia, myös örkkejä on jokseenkin runsaasti. Muut rodut ovat harvinaisempia tai sitten vain näyttäytyvät harvemmin. Tällaisia ovat mm. haltiat ja eri metsänhenget.
Myrskyn Aika kuitenkin onnistuneesti välttää lankeamasta tavallisimpiin fantasiakliseisiin, ja ainoastaan ihmiset ovat varsin samankaltaisia kuin ihmiset nyt fantasiapeleissä ja oikeassa elämässä yleensä ovat. Etenkin Natharin kulttuuri on hyvin feodalistinen, ja aateliset ovat hieman tasa-arvoisempia kuin muut, etenkin maata omistavat sellaiset. Ihmisillä on muutama eri uskontokunta, ja kulttuurit ja ulkonäkö vaihtelevat valtioiden sisälläkin, eritoten erittäin pitkässä Natharissa.
Örkit ovat maan lapsia, ja ovat hyvin kotiseuturakkaita ja rauhallisia, mutta uhattuina hyvinkin vahvoja ja vaarallisia. Ihmiset ovat alistaneet monia örkkejä orjikseen, joilla kuitenkin useimmiten on niin hyvät oltavat kuin orjilla nyt voi olla, ja tällaisen örkin tappaminen on omaisuusrikos. Ihmisiä ei kuitenkaan saa (kenties Cruinnea lukuun ottamatta) pitää orjina, kuin ei muitakaan rotuja yleensä (haltiat kuihtuvat ja kuolevat sellaisissa hommissa).
Hiljaiset taas ovat liskomainen rotu, joiden sotilailta katkaistaan hännät nuorina liikkumisen helpottamiseksi. Kaikki hiljaiset osaavat taikuutta, mutta velho- ja keisarihiljaiset ovat suurempia kuin muut ja myös heidän taikuutensa on väkevämpää kuin minkään muun rodun. Hiljaiset eivät puhu, vaan keskustelevat telepaattisesti, siitä niiden nimikin, eikä niitä voi tappaa kun ne ovat toisiinsa kosketuksissa, joskin tällöin ne eivät ilmeisesti voi liikkua. Kuka tai mikä hiljaisia johtaa, ei ole tiedossa.
Piirat taas ovat eräänlaisia demoneita, jotka syntyvät maanalaisessa Hornassa, joka on kuuma lihasta ja verestä muodostunut pätsi. Alun perin syntyessään piirat ovat pienenpieniä liiskejä, jotka eivät hirveästi liiku, puhu tai tee oikein muutakaan. Kuitenkin vahvimmat näistä liiskeistä syövät toisiaan ja Hornan lihaa ja verta ja kasvavat suuremmiksi, ja aina vain suuremmiksi mikäli onnea, juonikkuutta ja voimaa riittää. Piirat kykenevät liittämään muiden olentojen ruumiinosia toisiinsa ilmeisesti päätä lukuun ottamatta, joten hyvin harvoin kaksi piiraa näyttää kovinkaan paljon samalta, mutta alun perin he kaikki ovat verenpunaisia humanoideja joilla on iljettävä naama ja kuonontapainen. Jotkut piirat ryöstelevät jo mätäneviä ruumiita, josta syystä ruumiit pääasiassa poltetaan eikä haudata. Vahvimmat piirat ovat Herrapiiroja, jotka saattavat komentaa jopa kokonaisia piirojen armeijoita, ja mahtavin piira on pimeyden herra Dugankis. Joillakin ihmisistä on Piiravoimia, joilla voi esimerkiksi piiroja kutsua tai jopa hallita, myös eräät maagien loitsuista pystyvät tähän. Tietä Hornasta ulkomaailmaan "ihmisten ilmoille" on vaikea löytää, mutta silloin tällöin jokin tunneli löytyy ja piirat saapuvat tekemään sitä mitä ovat syntyneet tekemään: riistämään ruumiinosia saadakseen lisää valtaa ja voimaa säilyäkseen hengissä Hornassa. Ihmisten ja muiden olentojen kannalta tämä ei ole ollenkaan mieluisaa, joten piiroja pidetään pahoina olentoina. Vettä piirat kuitenkin inhoavat, joten laivalla on turvassa niiltä. Eräät saaret ovat kuitenkin täynnä piiroja, jotka ovat tunneleita pitkin sinne tiensä löytäneet, mutta eivät ole päässeet meren takia pois, eikä Hornaan kannata palata ilman uusia ruumiinosia.
Erilaisia metsänhenkiä ja hengettäriä ja muitakin henkiolentoja löytyy Myrskyn Ajasta runsaasti, skandinaavisen perinteen tapaan. Peli tuntee mm. liekkiöt, varjottarat ja ajattarat.
Taikavoimat ja muu yliluonnollisuus
Peli tuntee Jumalvoimat, Valovoimat, Taikavoimat ja Piiravoimat, jotka ovat luonnollisia kykyjä, joita harvoilla on. Nekin harvat, joilla niitä on, pyrkivät ne salaamaan koska heitä pelätään ja oudoksutaan kansan keskuudessa.
Taikavoimat tosin ovat Natharissa koulutettujen maagien monopoli, joten magian Korkein Torni lähettää velhotarkastajia ympäri Natharin keisarikuntaa poistamaan villeiltä maagikoilta heidän magiansa tai lähettämään parhaat ja halukkaat yksilöt Korkeimpaan Torniin koulutukseen, joka kyllä auttaa hallitsemaan ja voimistamaan heidän magiaansa, mutta tekee useimmista sosiaalisesti täysin lahjattomia koulutusmetodiensa takia. Tämän ja voimiensa takia velhoja yleisesti pelätään Natharissa, siinä missä Miranissa taikuus on yleistä eikä monopolin alla. Korkein Torni ei myöskään suvaitse naisia koulutukseen, kun taas Miran hyväksyy. Myös erilaisia noitia on olemassa, kouluttamattomia maagikkoja, jotka osaavat suojautua velhotarkastajien etsintäloitsuilta.
Kaikista voimista Taikavoimat ovat monipuolisimmat, mutta niiden käyttö omien kykyjen ja voimavarojen yli on vaarallista ja saattaa johtaa hulluuteen. On myös mahdollista, että tällöin magia korvaa loitsijan oman sielun ja tahdon, ja näistä tulee tahdottomia magian ilmentymiä ja ruumiillistumia.
Valovoimat ovat harvinaisia, mutta mystisen Trodai-ritarikunnan kaikki jäsenet omaavat joitain voimia. Trodait olivat kuninkaan suojelijoita, ja he ovat nyt maanpettureita keisarin asetuttua valtaistuimelle. Valovoimia on myös harvoilla siviileillä, ja kaikilla haltioilla. Valovoimat kykenevät tuottamaan rohkeutta, valoa ja taianomaista parantamista, ja ovat kaikkein vähiten vieroksuttu yliluonnollinen voima.
Jumalvoimat ovat jumalilta peräisin, ja jokaisella jumalalla on niitä, joskaan tuskin Keisarilla, vaikka hänet jumalaksi onkin julistettu. Jumalvoimat ovat hyvin harvinaisia, joskin voimakkaita.
Piiravoimat ovat myös harvinaisia, paitsi piirojen keskuudessa tietenkin. Ne ovat tavallaan Valovoimien vastapuoli, ja aiheuttavat rappiota, epätoivoa ja kipua. Niiden avulla on kuitenkin mahdollista kutsua piiroja Hornasta ja jopa hallita niitä. Kaikista voimista piiravoimat ovat vieroksutuimpia, ja niitä omaavan pelätään olevan itsensä pimeyden herran Dugankiksen lähettiläitä ja itse piruja, vaikka näin ei olisikaan.
Pelitekniset ratkaisut
Myrskyn Aika on äärimmäisen kevyt säännöiltään, hahmonluonti onnistuu varmasti enintään vartissa sääntöjen osalta, mutta pelin idea onkin painottaa eläytymistä ja roolipelaamista, joten tärkeintä on hahmon persoona, menneisyys ja motivaatiot, ei niinkään se kuinka hyvin hän osaa miekkailla.
Taistelussa hahmoilla on kaksi 6-sivuista noppaa (n6), jotka voi joko käyttää molemmat hyökkäykseen, puolustukseen tai jakaa yksi molempiin, taikka hyökätä/puolustaa kahdesti. Ellei noppaa ole käytettävissä, käytetään pelkkää kykyarvoa, joka harvoin on kovin suuri. Osuma ratkaistaan vertaamalla hyökkääjän ja puolustajan tuloksia toisiinsa, ja jos niiden ero on tarpeeksi suuri, hyökkääjän ase tekee suuremman vahingon. Mahdollinen panssari vähentää vahinkoa.
Lisäksi bonusta saa toimiinsa jos ne tekee tunteella, mutta tällöin pitää olla hyvä syy käyttää tätä bonusta, mutta vaarana on tällöin pahemmanasteinen mokaaminen jos sattuu homman sössimään. Esimerkiksi ylimielinen aatelinen joka loukkaa maajuntin äidin kunniallisuutta olisi omiaan saamaan vastaansa varsin vihaisen vastustajan, mutta maajuntti joka hyökkää aatelisen kimppuun ilman mitään erityisempää syytä, kenties vain ahneuksissaan, ei voisi saada tällaista etua.
Myös kykyjen käyttö ratkaistaan noppaa heittämällä ja siihen kyvyn arvo lisäämällä, jos tarpeen. Pelissä ei sinällään ole erillisiä kykyjä, vaan pääluokkia kuten kädentaidot, ja yksittäiset kyvyt ovat olemassa vain erikoistumisina, joka tuo bonusta kyseistä kykyä käytettäessä pääluokan arvoon.
Yhdistetyn maailmancup 2009–2010
Yhdistetyn maailmancup 2009–2010 alkoi 28. marraskuuta 2009 Kuusamossa ja päättyi 14. maaliskuuta 2010 Oslossa. Kauden aikana järjestettiin 19 henkilökohtaista kilpailua ja kaksi joukkuekilpailua.
Myrskyn aika
Pelitekniset ratkaisut
Magiajärjestelmä ansaitsee myös kehuja, se koostuu 19 eri riimusta, joista yksi on salattu ja tuntematon, ja hyvä niin koska se ilmeisesti tekisi kaikista maageja. Riimu kuluttaa velhon taikavoimia sen perusteella, kuinka voimakas riimu on ja tunteeko velho riimun hyvin vai vain hädin tuskin. Eri riimuja yhdistämällä saadaan aikaan eri loitsuja, jolloin eri yhdistelmiä on varmasti satoja. Pelin mukana seuraa joitakin esimerkkejä, joiden perusteella ja riimujen kuvauksia lukemalla on helppo luoda omia loitsuja.
Peli tuntee myös mielenterveystaulukon, josta päästään heittelemään mikäli maagi käyttää loitsuja enemmän kuin hänen taikavoimansa sallivat, taikka jos hahmo käy lähellä kuolemaa, todistaa läheisensä (julman) kuoleman tai sodassa näkee liikaa kuolemaa ja verta, eli milloin pelinjohdon tai hahmon mielestä olisi aika kenties katsoa, vaikuttaako tämä hahmoon ja miten. Alkupään mielenterveydelliset ongelmat ovat aika mietoja, lähinnä vaikuttavat ihmistaitoja laskevasti väliaikaisesti tai sitten laskevat Sisua tai muuta vastaavaa, mutta kun ongelmia alkaa kertyä tai päästään taulukon loppupuolelle, löytyy kaikkea maanis-depressiivisyydestä täydelliseen katatoniaan.
Iltatuulen viesti
”Iltatuulen viesti” on Martti ”Masa” Jäppilän säveltämä ja sanoittama valssi, jonka levytti ensimmäisenä tamperelainen Matti Kanto joulukuussa 1952. Tämä esitys ei kuitenkaan koskaan tullut suosituksi. Vuonna 1961 äänitettiin A. Aimon versio.
Aikamiehet-kuoro levytti ”Iltatuulen viestin” Dallapé-orkesterin säestyksellä vuonna 1964. Sekin jäi ilmestyessään vähälle huomiolle, mutta nousi suureen suosioon vuosina 1967–1969, jolloin se ylsi Suomen myyntilistan kärkeen ja pysyi Lista-ohjelman listalla yli 90 viikon ajan. ”Iltatuulen viestiä” on myyty yli 30 000 kappaletta, mikä tekee siitä yhden kaikkien aikojen myydyimmistä suomalaisista singleistä (13. sija lokakuussa 2014).
Äänitys
Vuonna 1964 perustettu Aikamiehet-kuoro äänitti ”Iltatuulen viestin” 10. syyskuuta 1964 Kirjatalon juhlasalissa yhdessä ”Musta Rudolf” -nimisen kappaleen kanssa. Säestäjänä toimi Dallapé-orkesteri kapellimestarinaan George de Godzinsky. Molemmat kappaleet saatiin nauhalle yhdellä otolla.
Julkaisu ja vastaanotto
Singlen Iltatuulen viesti / Musta Rudolf julkaisi vuonna 1964 PSO Odeon-levymerkillä. Se jäi kuitenkin ilmestyessään vähälle huomiolle. Vuonna 1966 kappale soi kuitenkin muutaman kerran Arttu Suuntalan radio-ohjelmassa Kesämökin gramofoni.
Vuonna 1967 Iltatuulen viesti alkoi saavuttaa suosiota Yleisradion listan Kahdeksan kärjessä -ohjelmassa. Niinpä single julkaistiin uudestaan Finlandia-levymerkillä. Heinäkuussa kappale nousi levymyyntitilaston ykköseksi. Todellisen suursuosikin ”Iltatuulen viestistä” teki loppiaisena 1968 alkanut Lista-ohjelma, joka perustettiin Kahdeksan kärjessä -ohjelman pohjalle. Siinä vaihtuva puhelinraati äänesti kuultavista kappaleista. Huonoimmin sijoittuneet putosivat, ja tilalle pyrkivät uudet. ”Iltatuulen viesti” ei koskaan noussut tämän listan ykköseksi, mutta se oli mukana hyvin pitkään – aina ensimmäisestä jaksosta lokakuuhun 1969 asti. Kaikkiaan listaviikkoja kertyi yli 90.
Jatkuvasti soinut hitti myös ärsytti. Pilapiirtäjä Kari Suomalainen otti asiaan kantaa Helsingin Sanomissa 24. tammikuuta 1969. Hänen luomansa hahmo Elma Kutiainen totesi: Minulla on kaksi suosikkikappaletta, toinen on ”Iltatuulen viesti” ja toinen – sama uudelleen. Lopulta ”Iltatuulen viestiä” alettiin pitää maanvaivana. Kappaleen loputtomalta tuntunut suosio oli yksi Lista-ohjelman lopettamisen syistä. Viimeinen jakso lähetettiin 27. lokakuuta 1970.
Historioitsija Marko Tikan mukaan "Iltatuulen viestin" suosio kertoo paljon 1960-luvusta. Kun Suomi modernisoitui voimakkaasti muidenkin kuin vain Dallapé-orkesterin ympärillä, kaipuu johonkin pysyvään konkretisoitui tanssilavoissa, sorateissä ja maaseudussa, joka oli vielä 1960-luvulla kaukana modernista Suomesta. Henkilöautojen, elementtikerrostalojen, sosiaaliturvan ja yhtenäisen koulujärjestelmän moderni Suomi oli vasta syntymässä, mutta rakennemuutos oli tulossa vain hieman myöhemmin ja sitäkin rajumpana. Musiikissa modernisoituminen näkyi ääripäiden syntymisenä, ja kevyt musiikki jakautui selvästi "vanhaan" ja "uuteen"; viimeksi mainittuun lukeutuivat muiden muassa Danny, Johnny Liebkind, Eero ja Jussi Raittinen, The Beatles ja The Rolling Stones. Tässä vaiheessa kehittyivät varsinkin vanhan tanssimusiikin – jota "Iltatuulen viesti" edusti – ja kaikkien muiden musiikinlajien välille avoimen vihamieliset välit. "Iltatuulen viestistä" tuli Dallapén ainoa listamenéstys, vaikka sen kipuaminen listojen kärkipäähän tapahtui varsin hitaasti. Tällöin jo vaikeasti sairas Martti Jäppilä käsitti, että "Iltatuulen viestistä" tulisi tavallaan hänen muistokirjoituksensa ja hän ehti vielä nähdä levytyksen alkumenestyksen. Sen sijaan kappaleen suosion huippua hän ei ollut enää näkemässä, sillä hän kuoli 22. maaliskuuta 1967.
Muita versioita
Muita kappaleen levyttäneitä ovat Esko Könönen (1967), Olavi Lampinen (1972), Tapani Kansa (1972), Olli Heikkilä (1974), Henry Theel (1976), Jörgen Petersen (1977), Kalevi Nyqvist (1984), Erkki Kanto (1985), Martti Koskimo (1988), Teuvo Oinas (1990), Sandels-Seitsikko (1991), Matias Sassali (1991) ja Olli Kivistö (1995).
Sinettäjärvi
Sinettäjärvi, tai myös Sinettäjärvi–Lehtojärvi , on Lapissa Rovaniemellä sijaitseva järvi. Järven etäisyys Rovaniemen taajama-alueesta on kahdeksan kilometriä.
Maantietoa
Järven rantaviivan pituus on 33 kilometriä. Järven asutus on pääasiassa Lehtojärvellä olevaa haja-asutusta, mutta Sinetänsalmi on pieni kylä. Sinettäjärvellä on lähes pelkästään vapaa-ajan asutusta. Niille johtaa tiet kantatieltä 83 haarautuvilta kyläteiltä. Itse Sinettä sijaitsee 4,5 kilometrin päässä Ounasjoen rannalla.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Ala-Ounasjoen alueen (65.5) Ounasjoen alaosan alueella (65.51), jonka Sinettäjärven alueeseen (65.514) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96,1 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Sonkajoesta, joka on Sonkajärven valuma-alueen (65.515) Sonkajärvestä laskeva laskujoki. Järven laskujoki on Sinettäjoki, joka laskee Ounasjokeen kuljettuaan Sinettäjoen alueen (65.513) läpi.
Ylitornion rautatieasema (Ruotsi)
Ylitornion rautatieasema on lakkautettu rautatieliikennepaikka Ruotsin rataverkkoon kuuluneella puretulla rataosalla. Liikennepaikka sijaitsi Ylitornion kunnan keskustaajamassa, Matarengissä, ja se toimi rataosan pääteasemana vuosina 1914–1984. Liikenteenhoidosta vastasi rataosan koko toiminta-ajan Statens Järnvägar, joka myös hoiti linja-autoliikennettä Ylitornion ja Pajalan välillä. SJ:llä oli jopa rautatieasema Pajalassa, vaikka sinne ei koskaan rakennettu rautatietä. Nykyisin Ylitornion asemarakennus on yksityisasuntona.
Live-roolipelaaminen
right|250px|thumb|Larppaajia live-roolipelaamassa metsässä LARP, larppi, eli live-roolipeli on roolipelaamisen muoto, jossa pelaajat ilmaisevat roolihahmojensa toimintaa käyttäen kokonaisvaltaisesti koko kehoaan apuna sekä pukeutumalla hahmonsa mukaisesti. Live-roolipelaamista on tästä syystä verrattu sekä improvisaatioteatteriin että Commedia dell'arte -teatteriin. Live-roolipelaamiselle on ehdotettu suomenkieliseksi nimeksi näytelmäpelaamista ja näytelmäroolipelaamista, joita käytetään jonkin verran, samoin sanaa eloroolipeli.
Käytäntö
Joidenkin live-roolipelien lavastuksessa painotetaan hyvin paljon ympäristön aitouteen, jotta kaikki olisi sitä miltä se näyttää, maistuu, kuulostaa, tuoksuu ja tuntuu. Pelin osallistujille on etukäteen suunniteltu yksilölliset hahmot, joiden mukaisesti pelissä on tarkoitus toimia. Kullakin hahmolla on ominaiset tavoitteensa, arvonsa, elämänhistoriansa ja luonteenpiirteensä. Pelissä ei kuitenkaan ole ennalta kirjoitettua käsikirjoitusta eikä ohjausta, vaan pelin järjestäjät ovat luoneet hahmokuvausten perusteella pelille alkutilanteen, joka pelin alettua pelaaja alkaa elää pelihahmojen toiminnan mukaan.
Live-roolipeli perustuu aina johonkin ympäristöön joka määrittää pelin tyyliä ja hahmoja. Pelimaailma voi olla historiaan perustuva, se voi rakentua jonkin kirjan ympärille tai maailmankuva voi olla kokonaan pelin kirjoittajien luoma. Liveroolipeli voi esimerkiksi rakentua J. R. R. Tolkienin Keski-Maan tarustoon, Harry Potter -sarjan maailmaan tai olla mukaelma tai oikeaperäinen kuvaus keskiaikaisesta elämästä. Larpit voivat samoin olla myös nykyaikaan tai tulevaisuuteen (usein scifi-kirjallisuuteen) perustuvia. Muita pelityyppejä ovat esimerkiksi vaihtoehtoiseen todellisuuteen sijoittuvat larpit ja vampyyrilarpit.
Roolipelaamista tutkineen Merja Leppälahden mukaan roolipeli voidaan nähdä lähes karnevaalin tapaisena kokonaisuutena, jossa yhdessä irrottaudutaan tavallisesta arkisesta olotilasta ja siirrytään vähäksi aikaa toiseen maailmaan, jossa vallitsevat toisenlaiset säännöt. Harrastajille pelaamisessa on usein tärkeintä eläytyminen sekä yhdessäolo samanhenkisten ihmisten kanssa.