cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Super 8
Super 8 oli kaitafilmaamisen huippuaikana suosituin kaitafilmiformaatti länsimaissa; Japanissa käytössä oli Fujin Single-8. Kodak (ja muutamat pienemmät filmivalmistajat) valmistaa filmiä Super 8 -formaatissa yhä, ja tarjoaa jopa ammattimaisia negatiivifilmilaatuja. Formaattia käyttävät nykyään lähinnä vakavat harrastajat ja elokuvaopiskelijat. Ammattilaiset käyttävät sitä yhä joskus musiikkivideoissa ja televisiomainoksissa, useimmiten hyödyntääkseen filmille ominaista nostalgista värintoistoa ja rakeisuutta. Pitkien elokuvien tuotannossa esimerkiksi Oliver Stone ja Jim Jarmusch ovat käyttäneet Super 8 -formaattia muiden formaattien rinnalla, ja muun muassa brittiläinen Derek Jarman on kuvannut sillä kokonaisia elokuvia.
Glykogeneesi
Glykogeneesin aktivoi maksassa, lihaksissa ja muualla kehossa haiman tuottama insuliini, jota erittyy vereen verensokerin kohotessa. Säätelyyn osallistuu tosin muitakin vähemmän keskeisiä tekijöitä.
Rooli
Keho käyttää glykogeneesissä UDP-glukoosia glykogeenin glukoosiketjujen kasvattamiseen. Tätä käytetään pelkän glukoosin tms. sijaan koska
Muodostus
UDP-glukoosin muodostus alkaa glukoosista. ATP fosforyloi glukoosin heksokinaasien tyypeillä I ja II lihaksissa ja IV maksassa glukoosi-6-fosfaatiksi: Glukoosi-6-fosfaattia voi myös muodostua laktaatista vähäisemmässä määrin glukoneogeneesissä. Glukoosi-6-fosfaatti muuntuu fosfoglukomutaasilla glukoosi-1-fosfaatiksi: UDP-glukoosipyrofosforylaasi tuottaa UDP-glukoosin glukoosi-1-fosfaatista:
Aloitus
Uusi glykogeeni alkaa rakentua glykogeniinin ympärille. Tässä entsyymissä on keskeinen tyrosiinitähde Tyr-194 eli aminohappo numero 194 glykogeniinin aminohappoketjun N-terminaalista lukien. pienoiskuva|390x390px|Perättäisiä glukooseja toisissaan kiinni α1→4 -sidoksin, joista ensimmäinen on glykogeniinin tyrosiinin hydroksyylissä. Glykogeniini liittää Tyr-194 -tähteensä sivuketjun hydroksyyliryhmään UDP-glukoosin, josta poistuu liitosreaktiossa UDP ja jäljelle jää glukoosi. Glykogeniini liittää lisää UDP-glukooseja tähän glukoosiin perättäin ja yhden kerrallaan. Kustakin glukoosista poistuu UDP-molekyyli glukoosin sitoutuessa ketjun jatkoksi. Glukoosien sidokset ovat kunkin liittyneen glukoosiparin hiilten 1 ja 4 välisiä α-anomeerisia glykosidisidoksia, eli α1→4 -sidoksia. Glukooseja liittyy perättäin toistensa ei-pelkistäviin päihin (hiiliin numero 1) noin 10. Tätä enempää glykogeniini ei glukooseja pysty ketjuun lisäämään.
Ketjujen α1→4 sidosten muodostus
Glykogeniinin ketjun pidennystä jatkaa glykogeenisyntaasi samanlaisin α1→4 -sidoksin kuin aloitusvaiheessa.
Haarojen α1→6 sidosten muodostus
pienoiskuva|390x390px|Kuvassa haaroittajaentsyymi leikkaa seitsemän glukoosin ketjun (punaisella) ja siirtää sen neljän glukoosin päähän. Glukogeenisyntaasi ei pysty tekemään glykogeenin haaroja aloittavaa α1→6 -sidosta, joita glykogeenin ketjuissa on noin 8–12 glukoosin välein. Haarasidoksen tekee 1,4-alfa-glukaanihaaroittaja (EC 2.4.1.18). Entsyymi siirtää α1→4 -sidoksin muodostuneesta ketjusta noin 6–7 glukoosin ketjun noin neljän glukoosin päähän jäljelle jäävästä α1→4 -ketjusta. Entsyymi muodostaa glukoosiin α1→6 -sidoksen. Glykogeenisyntaasit voivat sitten jatkaa normaalisti glykogeenin synteesiä, mutta nyt mahdollisia päitä, joita glykogeenisyntaasit voivat pidentää, on vähintään 2.
Hitachi H8
Hitachi H8 on Hitachin kehittämä RISC-tyyppinen suoritin. Suoritinta valmistaa Renesas Electronics. thumb|right|200px|Hitachi H8/323
Suoritinsarjan malleja ovat:
Suoritinta käytetään muun muassa sulautetuissa järjestelmissä.
Hauskat kotivideot
Hauskat kotivideot on suomalainen viihdeohjelma, jota esittää televisiokanava Nelonen. Nimensä mukaisesti sarjassa näytetään kommelluksia sisältäviä kotivideoita. Suurin osa sarjan materiaalista on Yhdysvalloista. Ohjelman juontajana on toiminut Sampo Marjomaa. Myöhemmin juontajana toimi Roni Bäck. Marjomaan mukaan päätös juontajan vaihdosta tuli Neloselta.
Ohjelma perustuu Yhdysvalloissa ABC-kanavalla esitettyyn America’s Funniest Home Videos -ohjelmaformaattiin. Ohjelmaa esitetään perjantaisin kello 20.00. Joskus ohjelma alkaa kello 20.30, jos jokin ohjelma kestää yli kello 20.00. Ohjelman verkkosivuilla on lisämateriaali Hauskat Nettivideot, jonka videot ovat suurimmaksi osaksi kotimaisia. Sivuilla voi myös äänestää ”hauskimman videon”, joka pääsee televisioesitykseen.
Ensimmäinen tuotantokausi (2005)
Ensimmäisellä kaudella Hauskoissa kotivideoissa juontajana oli stand up -koomikko Antto Terras ja assistenttina Sampo Marjomaa''. ''Juonnot kuvattiin Helsingissä, Stockmannin tavaratalossa. Mukana ei ollut suomalaisten kotivideoita.
Toinen tuotantokausi (2006)
Juontajalla Sampo Marjomaalla oli oma studio. Mukana oli myös suomalaisten kotivideoita.
Kolmas tuotantokausi (2007)
Studion taustaa uusittiin ja taustalla olevia televisioruutuja lisättiin. Suomalaisia kotivideoita pystyi äänestämään ja äänestyksen voittajat näytettiin ohjelmassa.
Neljäs tuotantokausi (2007–2008)
Tunnusmusiikki ja tunnuskuva muuttuivat. Jaksot myös pidennettiin 30 minuutista 45 minuuttiin. Toisen mainoskatkon jälkeen esitettiin Sampon ”työryhmää”, joissa Sampo esittää ärsyttävää omahyväistä juontajaa.
Suomalaisten kotivideoita oli voinut tuolloin katsoa vain Internetissä.
Viides tuotantokausi (2008–2009)
Studio uusittiin, ja jaksot palautettiin takaisin tunnin mittaisiksi. Suomalaiset videot tulivat myös mukaan, ja niistä pystyi äänestämään parasta.
Kuudes tuotantokausi (2020)
Tällä kaudella juontajana aloittaa tubettaja Roni Bäck ja studio uusitaan jälleen. Kauden myötä myös ohjelman nimi vaihtui: Hauskat Kotivideot by Roni Back.
Semper fidelis
thumb|Fraasi esiintyy muun muassa Yhdysvaltain merijalkaväen sinetissä.
Semper fidelis on latinankielinen fraasi, joka suomennettuna tarkoittaa "Aina uskollinen". Se on muun muassa Yhdysvaltain merijalkaväen (usein lyhennetyssä muodossa Semper fi) sekä useiden muiden sotilasyksiköiden, sukujen ja kaupunkien motto.
”Semper Fidelis” on myös Yhdysvaltain merijalkaväen marssi, jonka sävelsi John Philip Sousa.
Fonecta
Fonecta-konserni on suomessa rekisteröity yhteystieto- ja mediayhtiö, joka on osa kansainvälistä European Directories -nimistä konsernia. Fonecta tarjoaa erikokoisille yrityksille digitaalisen markkinoinnin palveluja kuten verkkomainontaa, kotisivuja ja verkkolöydettävyyden palveluja, kuten numeropalveluja.
Fonecta työllistää noin 250 ihmistä neljällä paikkakunnalla. Vuonna 2020 Fonecta-konsernin liikevaihto oli 53 miljoonaa euroa. Tilikauden tulos oli -0,0 miljoonaa euroa. Yrityksille digitaalisia markkinointipalveluja tarjoavan Fonecta Oy:n toimitusjohtaja on Patrik Sallner.
Fonecta on perustettu vuonna 2003. Vuodesta 2016 lähtien Fonecta on ollut Suomen ainoa virallinen LinkedIn Marketing Solutions Partner ja vuosina 2017, 2018 ja 2019 Fonecta sai merkittävän tunnustuksen hyvästä työstään LinkedIniltä heidän vuotuisassa palkintogaalassaan. Vuonna 2020 Fonecta palkittiin koko EMEA-alueen arvostetuimpana kumppanina saavuttaen LinkedInin jakamassa gaalassa pääpalkinnon.
Omistus
Fonecta on osa European Directories -konsernia, johon kuuluvat lisäksi suomalainen 020202, itävaltalainen HEROLD, saksalainen dogado ja hollantilainen Youvia. European Directories -konsernin yhtiöt tarjoavat monipuolisia digitaalisia markkinointipalveluja yrityksille, hosting palveluita sekä paikallisia hakupalveluita kuluttajille ja yrityksille. Konserni työllistää yhteensä noin 850 henkilöä ja sen pääkonttori sijaitsee Amsterdamissa Hollannissa.
European Directories -konsernin, johon Fonecta kuuluu, on ollut Triton-nimisen sijoitusyhtiön omistuksessa vuodesta 2012. Triton on vuonna 1997 perustettu kansainvälinen sijoitusyhtiö, jonka tavoitteena on rakentaa pitkäjänteisesti parempaa liiketoimintaa läheisten kumppanuuksien avulla.
Triton sijoittaa pääasiassa saksankielisiin maihin, Pohjoismaihin, Benelux-maihin, Ranskaan, Italiaan, Espanjaan ja Isoon-Britanniaan. Triton keskittyy yrityksiin, joilla on potentiaalia luoda kestävää, pitkän aikavälin arvoa muuttuvien suhdanteiden kautta, ja he tekevät tiivistä yhteistyötä omistamiensa yhtiöiden johdon kanssa saavuttaakseen tämän. Triton on tällä hetkellä sijoittanut 48 yritykseen Euroopassa, joiden yhteenlaskettu liikevaihto on noin 18,1 miljardia euroa ja yrityksissä työskentelee noin 105 000 työntekijää.
Suomessa Fonecta vakiinnutti asemaansa yritysostojen avulla: vuonna 2005 se osti Inoan, joka oli tuolloin Eniron ohella merkittävin yrityshakemistoalan yritys Suomessa. Vuonna 2010 Fonecta osti Enirolta Keltaiset sivut -tavaramerkin, Eniro.fi-verkkopalvelun ja Helsingin seudun sekä Pirkanmaan puhelinluettelot. Puhelinluettelotoiminta lopetettiin vuonna 2017, viimeinen painettu puhelinluettelo nähtiin maaliskuussa 2017, jonka jälkeen Fonecta on keskittynyt täysin digitaalisten markkinoinnin palveluiden tarjoamiseen asiakasyrityksilleen numeropalvelun ohella.
020202 Palvelut
Fonectan tytäryhtiö 020202 Palvelut Oy keskittyy nimi- ja numeropalveluiden tarjoamiseen kuluttajille ja yrityksille. Numero 020202 lanseerattiin käyttöön vuonna 1994.
Radio tekee murron
Radio tekee murron on Matti Kassilan ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1951. Kassilan ja Aarne Tarkaksen käsikirjoittaman rikoskomedian pääosissa ovat Hannes Häyrinen ja Ritva Arvelo. Notkeasti kerrotussa elokuvassa on ilmeisiä film noir -vaikutteita. Elokuva sai kolme Jussi-palkintoa (käsikirjoitus, ohjaus, miesnäyttelijä).
Elokuvassa nähdään Usko Santavuoren reportaaseja mukailevat jaksot laskuvarjohypystä (”Maan ja taivaan välillä”) ja murrosta (”Valemurto”). Hävittäjä-ässä Oiva Tuominen on elokuvan alussa cameoroolissa lentäjänä.
Elokuvan ensi-ilta oli 6. huhtikuuta 1951 Bio Rexissä ja Tuulensuussa.
Juoni
Elokuvan idea perustuu Usko Santavuoren edellisenä vuonna tekemään Suomessa uraa-uurtavaan radioreportaasiin, jossa hän tekeytyi murtovarkaaksi ja teki valemurron radioliikkeeseen. Viranomaiset eivät olleet saaneet siitä etukäteen tietoa lukuun ottamatta Helsingin poliisikomentajaa, jonka luvan turvin Santavuori toimi.
Elokuvassa valemurto tehdään Helsingin taidemuseoon, mutta todelliset konnat saavat vihiä aikeesta ja vievät museosta samanaikaisesti tauluja, joiden katoamisesta toimittaja Teräsvuori joutuu vastuuseen. Koska Teräsvuori päätti toimia yksin esimiehen annettua hänen juttuideansa toiselle, ei poliisi tahdo ottaa todesta hänen tarinaansa valemurrosta.
Arviot
Aikalaisarvioijat antoivat elokuvalle suitsutusta yksimielisesti. Olavi Veistäjä (Aamulehti) kirjoitti: ”[...tekijät ovat] saaneet syntymään todella jännittävän, vaihtelevan ja vauhdikkaan kotoisen seikkailufilmin” ja Juha Nevalaisen (Ilta-Sanomat) arviossa elokuva on ”teknilliseltä valmiudeltaan ja kekseliäältä ohjaukseltaan – – toden totta kansainvälistä luokkaa".
Tv-maailman kriitikon mielestä elokuva on kestänyt aikaa hyvin, vaikka sen ajatuksellinen sisältö on jokseenkin vaatimaton.
Hajalan rautatieasema
Hajalan rautatieasema (,, ratakm 157+733) on Salon kaupungissa rantaradalla sijaitseva entinen rautatieasema. Asema avattiin 1. marraskuuta 1899 ja asemarakennus valmistui vuonna 1904. Henkilöliikenne lakkautettiin 1. kesäkuuta 1969 ja koko liikennepaikka 1. kesäkuuta 1987. Nykyään asema on yksityisomisteinen asuinrakennus.
Tšuuppa
thumb|450px|Panoraamakuva Tšuupasta mereltä päin katsottuna. Tšuuppa on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Karjalan tasavallan Louhen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmeren Tšuupanlahden perukassa Louhesta 48 kilometriä maanteitse pohjoiseen. Taajamassa on 3 200 asukasta (vuonna 2011).
Maantiede ja asutus
Tšuupan kunnan pinta-ala on 50,29 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Louhen piirin Kiestingin ja muissa ilmansuunnissa Malinavaaran maalaiskuntiin. Pinta-alasta suurin osa on metsää ja vesialuetta.
Kunnan alueella virtaavat pienet Tšupinka-, Plavežma-, Melnitšnaja- ja Srednjajajoet. Pieniä järviä ovat Levdozero ja kaksi Ivanovskojejärveä. Luonnonvaroihin kuuluvat loppuun asti hyödynnetyt savi- ja maasälpäesiintymät sekä koristekivi.
Tšuupan taajama on kunnan ainoa asutuskeskus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan sen asukkaista 84 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 8 % karjalaisia, 4 % valkovenäläisiä ja 2 % ukrainalaisia.
Historia
Tšuupan pogosta mainitaan Solovetskin luostarin asiakirjoissa vuonna 1574. Kylä kärsi opritšnikkien hävityksistä ja vuosina 1589 ja 1590 sen tuhosivat suomalaiset ja ruotsalaiset. Paikkakunta syntyi uudelleen Muurmannin radan asemana vuonna 1916. Vuonna 1922 siellä alettiin louhia maasälpää, kvartsia ja kiillettä. Tšuupan kaivos- ja rikastamokombinaatti oli aikoinaan Neuvostoliiton suurin muskoviitin, maasälvän ja pegmatiitin tuottaja, joka työllisti 2 500 henkeä. Tšuuppa sai kaupunkimaisen taajaman statuksen vuonna 1943.
Liikenne, talous ja palvelut
Taajaman ohi kulkevasta Muurmannin radasta haarautuu sivurata Tšuupan satamaan, jossa on 2–7 metriä syvät laivalaiturit. Tšuupan asema sijaitsee kolmen kilometrin päässä taajamasta. Asemalla pysähtyy päivittäin molempiin suuntiin noin kymmenen kaukojunaa ja kaksi paikallisjunaa.
Tšuupasta on tieyhteys sen länsipuolelta kulkevalle Pietarin ja Murmanskin väliselle M18-valtatielle. Sen kautta menevät tiet Plotinaan, Tškalovskiin ja Hiitolammelle (ven. Hetolambina). Taajamasta on linja-autoyhteydet Tedinoon, Plotinaan, Malinavaaraan ja Hiitolammelle, etelään kohti Louhea ja Petroskoita sekä länteen Pääjärvelle.
Taajamassa toimii 1990-luvulla vaikeuksiin ajautunut Tšuupan kaivos- ja rikastamokombinaatti. Siellä on myös rakennustarvike- ja metsäteollisuutta, metsänhoitoalueen konttori sekä Pietarin yliopiston biologian tutkimusasema.
Julkisiin palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, ammattikoulu, urheilukoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja piirisairaala. Taajamassa on joukko kauppoja, pieni hotelli, kahvila ja huoltoasema. Vuonna 2002 avattiin Varlaam Kierettiläiselle omistettu ortodoksinen kirkko.
Kansallinen liittouma
Kansallinen liittouma (vuosina 1972–2018 Kansallinen rintama ) (ransk. Rassemblement national, sanatarkasti ’kansallinen kokoomus’) on ranskalainen kansallismielinen poliittinen puolue. Puolueen puheenjohtaja oli sen perustamisesta vuonna 1972 vuoteen 2011 Jean-Marie Le Pen. Hänen jälkeensä puheenjohtajaksi valittiin hänen tyttärensä Marine Le Pen. Marraskuussa 2022 puheenjohtajaksi valittiin Jordan Bardella.
Historia
Kansallinen rintama hyödynsi 1970-luvulla ranskalaisten fasistien iskulauseita 1930-luvulta ja vetosi Algerian sodan veteraaneihin ja Pierre Poujaden oikeistopopulistisen liikkeen kannattajiin 1950-luvulta. Kansallinen rintama ei saanut merkittävää kannatusta vielä 1970-luvulla. Vuonna 1980 puolue menestyi hyvin Pariisin ja Dreux'n pormestarinvaaleissa ja sai 10 paikkaa europarlamenttiin. Vuoden 1986 kansalliskokouksen vaaleissa se sai 10 prosenttia äänistä ja 35 paikkaa. Seuraavina vuosina puolueen kannatus pysyi samoissa lukemissa, mutta vaalitavan muutoksen seurauksena sen edustuspaikkojen määrä romahti. Puoluejohtaja Le Pen sai presidentinvaaleissa 1988 lähes 15 prosenttia äänistä. Hänen kärjekkäät mielipiteensä tekivät hänestä jo silloin yhden maan kiistellyimmistä poliitikoista.
Le Penin ja Kansallisen rintaman kannatus säilyi merkittävänä 1990-luvun ajan, ja se sai edustajiaan joidenkin suurten kaupunkien pormestareiksi. Puolue pysyi kuitenkin maan politiikassa ulkopuolisena. Le Pen pääsi vuoden 2002 presidentinvaaleissa toiselle kierrokselle, mutta muut puolueet äärivasemmalta oikealle tukivat hänen vastaehdokastaan. Seuraavissa vaaleissa oikeiston Nicolas Sarkozy vei Le Peniltä ääniä koventamalla puheitaan maahanmuutosta.
Marine Le Pen valittiin Kansallisen rintaman puheenjohtajaksi vuonna 2011. Hän on etäännyttänyt puoluetta isänsä ääriajattelusta, mutta samalla hän on säilyttänyt puolueen tiukan linjan maahanmuuttoon islamilaisista maista. Marine Le Penin aikana Kansallisen rintaman kannatus nousi, ja europarlamenttivaaleissa 2014 puolue oli Ranskan suurin 25 prosentin ääniosuudella.
Puheenjohtaja Marine Le Pen on ollut puolueen ehdokkaana vuosien 2012 ja 2017 presidentinvaaleissa. Vuoden 2012 presidentinvaaleissa hän sai ensimmäisellä kierroksella 17,9 prosenttia äänistä ja sijoittui kolmanneksi. Vuoden 2017 presidentinvaalissa hän sijoittui ensimmäisellä kierroksella toiseksi 21,9 prosentilla äänistä. Toisella kierroksella hän sai 33,9 prosenttia äänistä ja hävisi Emmanuel Macronille. Hän luopui puolueensa puheenjohtajuudesta tilapäisesti vaalien ensimmäisen kierroksen jälkeen keskittyäkseen kampanjaan.
Kansallinen rintama muutti nimensä Kansalliseksi liittoumaksi 1. kesäkuuta 2018 Lyonin puoluekokouksessa. Presidentti Emmanuel Macronin heikko kansansuosio on johtanut Kansallisen liittouman kannatuksen kasvuun vuonna 2018.
Puolue nosti vuoden 2022 parlamenttivaaleissa paikkamääränsä 8:sta 89:ään 577:n edustajan kansalliskokouksessa.
Guépard-luokka (hävittäjä)
Guépard-luokka oli Ranskan laivaston 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa valmistetun kuuden hävittäjän  alusluokka toisessa maailmansodassa. Alukset muistuttivat edeltänyttä Chacal-luokkaa, mutta ne olivat suurempia, hieman nopeampia ja paremmin aseistettuja.
Kansallinen liittouma
Poliittiset linjaukset
Suomalaiset tiedotusvälineet luonnehtivat puolueen poliittista linjaa äärioikeistolaiseksi. Kansallinen liittouma haluaa palauttaa Ranskan suvereniteetin neuvottelemalla EU-sopimukset uusiksi. Se haluaa maalle takaisin kontrollin omista rajoistaan ja kansalliset lait pätemään eurooppalaisten lakien yli. Puolue haluaa luopua Euroopan rahaliitosta. Se haluaa perustaa kansallisen maatalouspolitiikan.
Puolue haluaa Euroopan unionin tilalle paneurooppalaisen itsenäisten valtioiden yhteisön, johon kuuluisivat myös Venäjä ja Sveitsi, mutta ei Turkkia. Se haluaa trilateraalisen liiton Ranskan, Saksan ja Venäjän välille. Se haluaa neuvotella uusiksi kaikki taloussopimukset entisten siirtomaidensa kanssa, jotta maahanmuutto niistä vähenisi. Puolue haluaa auttaa ranskalaisia yrityksiä investoimaan Afrikkaan. Se haluaa Ranskalle lisää sukellusveneitä ja toisen lentotukialuksen sekä vahvistaa maan ydinasevalmiutta.
Puolue haluaa panostaa Ranskan teollistamiseen. Se kannattaa protektionismia ja tuontitullien korottamista. Puolue haluaa tukea pieniä ja keskisuuria yrityksiä esimerkiksi verovähennyksillä. Se haluaa yksinkertaistaa verotusta, alentaa työnantajan verotusta, ja asettaa 46 prosentin verokaton eniten ansaitseville. Se haluaa alentaa välttämättömyyshyödykkeiden arvonlisäveroa ja kasvattaa ylellisyystuotteiden arvonlisäveroa.
Kansallinen liittouma haluaa vähentää laillisten maahanmuuttajien määrän nykyisestä noin 200 000:sta kymmeneen tuhanteen vuodessa. Se haluaa tiukennuksia perheenyhdistämisiin, kansalaisuuden saamiseen ja kaksoiskansalaisuuteen, sekä täyden nollatoleranssin laittomaan maahanmuuttoon. Puolue haluaa palauttaa rajatarkastukset ja luopua Schengenin sopimuksesta, joka sallii vapaan liikkuvuuden rajojen yli. Puolue haluaa suosia ranskalaisia työnhaussa ja sosiaalisessa asumisessa.
Puolue haluaa kasvattaa Ranskan poliisin rahoitusta, lukumäärää ja toimivaltuuksia sekä lisätä vankilapaikkoja. Se haluaa ulkomaalaisten rikollisten karkottamista ja kansanäänestystä kuolemanrangaistuksen palauttamisesta. Puolue haluaa kumota Internetin käyttöä rajoittavia lakeja, kuten tiedostojen jaon kieltävät lait.
Puolue haluaa tukea Ranskan kulttuurin ainutlaatuisuutta ja suosia maan kansallista audiovisuaalista alaa yhdysvaltalaista kilpailua vastaan. Puolue haluaa tukea ranskan kieltä kasvattaakseen Ranskan vaikutusta maailmassa, ja se haluaa vähentää englannin kielen valtaa kansainvälisesti.
Puolue hyväksyy lapsilisät ja muut perhetuet ainoastaan vähintään puoliksi ranskalaisille perheille. Se kannattaa vapaata aborttia. Kansallinen liittouma kannattaa perinteisiä perhearvoja, ja sen mielestä rekisteröity parisuhde on riittävä homopareille, eikä se kannata homojen avio-oikeutta tai adoptio-oikeutta.
Venäjän liittolainen
Marine Le Pen kuvasi Venäjän presidentti Vladimir Putinia "Euroopan sivilisaation kristillisen perinnön puolustajaksi." Kansallinen liittouma tuomitsee Itä-Euroopan Venäjän-vastaiset mielipiteet ja tuen Natolle. Marine Le Pen arvostelee kansainvälisen yhteisön Venäjälle määräämiä sanktioita. Hänen mielestään Yhdysvallat käy uutta kylmää sotaa Venäjää vastaan. Hän kannattaa Ukrainaan autonomisten osavaltioiden liittoa.
Luke Harding kirjoitti The Guardian -lehdessä, että Kansallisen rintaman mepit ovat "Venäjää tukeva blokki". Vuonna 2014 Nouvel Observateur kirjoitti, että Venäjän hallitus katsoo Kansallisen rintaman "voivan ottaa vallan Ranskassa ja muuttaa Euroopan historian suunnan Moskovan hyväksi." Ranskan tiedotusvälineiden mukaan puoluejohto on ollut tiheästi yhteydessä Venäjän suurlähettiläs Alexander Orloviin ja Marine Le Pen on matkustanut usein Moskovaan. Toukokuussa 2015 Le Penin neuvonantaja Emmanuel Leroy osallistui Donetskissa "Donetskin kansantasavallan" "itsenäisyyden" juhlintaan.
Lainat Venäjältä
Huhtikuussa 2015 venäläinen hakkeriryhmä julkaisi tekstejä ja sähköpostiviestejä, joissa Putinin hallinnon Timur Prokopenko ja ex-kansanedustaja Konstantin Rykov, jolla on siteitä Ranskaan, keskustelivat tuesta Kansalliselle rintamalle maksuksi tämän tuesta Krimin liittämiselle Venäjään.
Marraskuussa 2014 Marine Le Pen otti puolueelleen 9 miljoonan euron lainan First Czech Russian Bank (FCRB) -pankilta Moskovassa. Puoluevirkailijoiden mukaan tämä oli ensimmäinen erä 40 miljoonan euron lainasta, minkä Le Pen kiisti. The Independent -lehti kirjoitti, että lainat "vievät Moskovan yrityksen vaikuttaa EU:n politiikkaan uudelle tasolle." Saksalainen vihreä europarlamentaarikko Reinhard Bütikofer sanoi: "On huomattavaa, että vapauden kotimaan puolue voi saada rahoituksensa Putinin piiriltä, Euroopan suurimmalta vapauden viholliselta." Marine Le Penin mukaan kyseessä ei ollut lahjoitus Venäjän hallitukselta vaan laina venäläiseltä yksityispankilta vaalikampanjaa varten.
Helmikuussa 2016 Kansallinen rintama pyysi Venäjältä 27 miljoonan euron lainaa vaalityöhön. Le Pen on julkisesti puolustanut sitä, että Venäjä valtasi Krimin.
Puolue on joutunut vuoden 2017 presidentinvaalien jälkeen sisäiseen kriisiin, ja syyskuussa siitä erosi strategiasta ja viestinnästä vastannut ensimmäinen varapuheenjohtaja Florian Philippot ja Le Penin neuvonantaja, taloustieteilijä Philippe Murer.
Varapuheenjohtajat
Puolueella on ollut 12. heinäkuuta 2012 alkaen viisi varapuheenjohtajaa (aiemmin kolme).
Jana Kask
Jana Kask (s. 11. marraskuuta 1991) on virolainen laulaja, joka voitti Idols-formaattiin perustuvan Eesti otsib superstaari -kilpailun toisen tuotantokauden vuonna 2008. Kask kohtasi kilpailun finaalissa Arno Suislepin voittaen 52,9% äänimäärällä. Kaskin ensimmäinen studioalbumi Face in the Mirror julkaistiin vuonna 2009.
Vuonna 2011 Kask osallistui Eesti Laul -kilpailuun. Hän eteni kilpailussa finaaliin, mutta hävisi Getter Jaanille.
Kask asuu nykyään Espoossa Suomessa ja on vaihtanut laulukielensä virosta ja venäjästä englanniksi.
Eino Pekkala
Eino Oskari Pekkala (29. marraskuuta 1887 Seinäjoki – 30. syyskuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen juristi ja poliitikko, joka toimi kansanedustajana 1927–1930 ja 1945–1948 sekä opetusministerinä 1945–1946 ja oikeusministerinä 1946–1948. Kansanedustajana ollessaan Pekkala edusti Sosialistista työväen ja pienviljelijöiden vaalijärjestöä sekä Suomen kansan demokraattista liittoa, mutta oli eri vaiheissa mukana myös muiden vasemmistopuolueiden toiminnassa.
1920–1930-luvuilla Pekkala oli kahdesti vankilassa poliittisista syistä. Vuonna 1930 Pekkala joutui äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen sieppaamaksi, mutta yhteiskunnallisen tilanteen muututtua hänet nimettiin jatkosodan jälkeen sotasyyllisyysoikeudenkäynnin erikoistuomioistuimen jäseneksi. Pekkala oli nuoruudessaan lahjakas urheilija, ja vuosina 1919–1927 hän toimi Työväen urheiluliiton ensimmäisenä puheenjohtajana. Pääministeri Mauno Pekkala oli Eino Pekkalan veli.
Varhaiset vuodet
Eino Pekkalan vanhemmat olivat Sääksmäellä syntynyt metsätyönjohtaja Johan Oskari Pekkala (1864–1939) ja Sauvosta kotoisin ollut Amanda Matilda Grönroos (1864–1925). Perhe muutti jo 1888 Sysmän Nuoramoisiin, missä Johan työskenteli Nordenlundin kartanon metsänhoitajana. Sysmässä perheeseen syntyi vielä kaksi poikaa ja tytär. Vuonna 1898 Johan sai työpaikan Teiskon Polson kylässä sijaitsevasta Teiskolan kartanosta. Perhe oli keskiluokkainen, mutta vasta äidin ompelijana hankkimat lisätulot mahdollistivat lasten koulunkäynnin Tampereella.
Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Tampereen Reaalilyseosta 1906 Pekkala jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa, jossa hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1908 ja kasvatusopin tutkinnon 1911. Pekkalan veljekset olivat kiinnostuneet yhteiskunnallisista asioista jo Teiskossa, jossa pinnalla oli erityisesti torpparikysymys. Helsingissä Pekkala oli mukana sosialidemokraattisen liikkeen toiminnassa tutustuen samalla Hella Wuolijoen sisareen Salme Murrikiin, jonka kanssa hän avioitui keväällä 1913. Vuosina 1910–1911 Pekkala työskenteli Tampereen työväenopiston johtajana, ja 1912–1916 Hämeenlinnan lyseon historianopettajana, jonka jälkeen hän aloitti puolisoineen oikeustieteen opinnot Helsingin yliopistossa.
Tampereen Pyrintöä edustanut Pekkala oli nuoruudessaan lahjakas yleisurheilija, joka voitti Kalevan kisoista 16 mitalia vuosina 1907–1911. Vuonna 1907 järjestetyissä ensimmäisissä Kalevan kisoissa Pekkala oli mitaleilla kahdeksassa lajissa, ja lisäksi hän voitti yksilölajien yhteydessä käydyn kymmenottelun Urheilukuninkuuskilpailun. Pekkala voitti saman kilpailun myös vuosina 1909 ja 1910. 110 metrin aitajuoksussa hän saavutti kaksi SM-hopeaa ja kaksi pronssia. Urheilu-uransa jälkeen Pekkala lähtii vuonna 1917 mukaan Helsingin Jyryn toimintaan.
Sisällissodan jälkeen
Sisällissodan aikana Pekkala ei osallistunut punaisten toimintaan, vaan jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa suorittaen samana keväänä molempain oikeuksien kandidaatin tutkinnon. Sodan päätyttyä hän perusti Väinö Hakkilan kanssa Työväen Lakiasiaintoimiston, joka oli valtiorikosoikeudessa syytettyjen punavankien pääavustaja. Hakkilasta poiketen Pekkalalla oli ymmärtämystä vallankumousta yrittäneitä kohtaan. Vuosina 1919–1921 Pekkala oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen. Keväästä 1919 lähtien hän oli Sulo Wuolijoen ja Ivar Lassyn ohella keskeinen hahmo sosiaalidemokraattisen puolueen vasemmisto-oppositiossa, josta pian muodostui Suomen sosialistinen työväenpuolue. Toukokuussa 1920 poliisi keskeytti SSTP:n perustavan kokouksen pidättäen Pekkalan ja muut puolueen johtohahmot. Helmikuussa 1921 hänet tuomittiin kommunistisen toimintansa vuoksi 1,5 vuoden kuritushuonerangaistukseen. Vapautumisensa jälkeen Pekkala jatkoi asianajajana ja perusti Asser Salon kanssa lakiasiaintoimiston vuonna 1926. Pekkala ja Salo hoitivat muun muassa kommunistien oikeudenkäyntejä.
Työläisurheilutaustastaan huolimatta Pekkala kuului 1910-luvun jälkipuoliskolla Suomen Valtakunnan Urheiluliiton johtoon. Hän oli jo 1915 esittänyt Sosialidemokraattiselle nuorisoliitolle SVUL:n alaisen työläisurheilujärjestön perustamista, mutta hanke ei toteutunut. Keväällä 1917 Pekkala oli perustamassa Työväen Urheilulehteä, jonka päätoimittajana hän myös toimi. Sisällissodan jälkeen marraskuussa 1918 SVUL:n keskustoimikunta päätti Pekkalan ja puheenjohtaja J. W. Rangellin vastustuksesta huolimatta erottaa liitosta kaikki punaisten puolella sotaan osallistuneet seurat ja urheilijat. Erotetut seurat perustivat tammikuussa 1919 Suomen Työväen Urheiluliiton. Pekkala oli perustavan kokouksen puheenjohtaja, ja hän toimi myös TUL:n ensimmäisenä puheenjohtajana 1919–1927. Pekkala oli mukana myös ammattiyhdistysliikkeessä. Vuonna 1920 hänet valittiin Suomen Ammattijärjestön varapuheenjohtajaksi, jota tehtävää Pekkala hoiti vuoteen 1930 saakka.
Pekkalan ensimmäinen avioliitto päättyi 1920-luvun alussa. Salme Pekkala matkusti keväällä 1920 suomalaisten kommunistien edustajaksi Lontooseen, jossa hän alkoi seurustelemaan Rajani Palme Duttin kanssa, ja pariskunta sai lopulta avioeron tammikuussa 1924. Pekkalan toinen puoliso oli brittiläinen kommunisti Mary Moorhouse, johon hän tutustui Salmen kautta Tukholmassa kesällä 1923. Pekkala ja Moorhouse kihlautuivat 1925 ja solmivat siviiliavioliiton maaliskuussa 1928.
Kansanedustajaksi
1930-luvun vaihteessa Pekkala oli SKP:n toimintaa arvostelleen Suomen työväen vasemmistoryhmän keskustoimikunnan puheenjohtaja. Hänet valittiin kansanedustajaksi Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden vaalijärjestön listalta vuosien 1927 ja 1929 eduskuntavaaleissa. Talonpoikaismarssin alla 5. heinäkuuta 1930 hallitusta painostaneen Lapuan liikkeen iskuryhmä sieppasi Pekkalan ja Jalmari Rötkön perustuslakivaliokunnan kokouksesta. Heidät vietiin liikkeen päämajaan Lapualle, ja luovutettiin pari päivää myöhemmin viranomaisille, kun sisäministeri E. V. Kuokkanen määräsi kaikki STPV:n 23 kansanedustajaa pidätettäväksi epäiltynä ”maanpetoksellisesta toiminnasta”. Lapualaiset olivat jo kahdesti aikaisemmin tavoitelleet Pekkalaa kotoaan Etsivältä keskuspoliisilta saamiensa vihjeiden perusteella. Marraskuussa 1930 Turun hovioikeus tuomitsi Pekkalan kolmen vuoden kuritushuonerangaistukseen valtiopetoksen valmistelusta. Samassa yhteydessä myös 45 muuta kommunistia sai eripituisia vankeusrangaistuksia.
Vangitsemisen jälkeen Pekkalan puoliso perusti syksyllä 1930 Vankien Apu -yhdistyksen, joka tehtävänä oli avustaa poliittisia vankeja ja heidän perheitään. Heinäkuussa 1933 hän osallistui Tammisaaren pakkotyölaitoksessa käynnistyneeseen nälkälakkoon. Kuudentena lakkopäivänä Pekkala ja yhdeksän muuta vankia eristettiin muista nälkälakkolaisista siirtämällä heidät Turun lääninvankilaan, jossa lakko jatkui vielä toiset kuusi päivää. Vapauduttuaan marraskuussa 1933 Pekkalalla ei ollut enää mahdollisuutta jatkaa politiikassa, vaan hän keskittyi asianajajan toimeensa. Jatkosodan aikana Pekkala avusti vangittuja kommunisteja sekä muita vastarintaliikkeen sodanvastustajia. Hänen asiakkaitaan olivat muun muassa kuolemaantuomitut Pellervo Takatalo, Aimo Rikka ja Martta Koskinen, joista Pekkala onnistui lieventämään Takatalon ja Rikan tuomiot elinkautiseksi.
Ministerinä
Jatkosodan jälkeen Pekkala liittyi SKDL:ään, joka nimesi hänet jäseneksi sotasyyllisyysoikeudenkäynnin erikoistuomioistuimeen. Pekkala valittiin jälleen kansanedustajaksi kevään 1945 eduskuntavaaleissa. Hän edusti niin sanottua kuutosten listaa, jolta eduskuntaan nousi seitsemän kansanedustajaa. Syysistuntokauden 1945 Pekkala oli eduskunnan I varapuhemies, kun Cay Sundström nimitettiin suurlähettilääksi Moskovaan. Hän toimi opetusministerinä Paasikiven III hallituksessa 1945–1946, ja oikeusministerinä veljensä Mauno Pekkalan hallituksessa 1946–1948. Maaliskuusta 1946 lähtien Pekkala vaikutti SKDL:n sisälle syntyneessä Sosialistisessa yhtenäisyyspuolueessa. Keväällä 1947 syntyneen hallituskriisin yhteydessä hän oli SKDL:n hallitustunnustelijana, mutta luopui tehtävästä jäätyään vaille sosialidemokraattien tukea. Tammikuussa 1948 Pekkala ilmoitti jättävänsä hallituksen virkamiesten asemaa koskevan lakiehdotuksen aiheuttamien erimielisyyksien johdosta, mutta perui päätöksensä jatkaen hallituskauden loppuun. Vuoden 1950 presidentinvaaleissa hän oli Mauno Pekkalan valitsijamiehenä.
Pekkala oli valtion urheilulautakunnan jäsen vuodesta 1945, ja kuului Helsingin olympialaisten järjestelytoimikuntaan. Vuonna 1949 hänelle myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi. Samassa yhteydessä sen sai myös SVUL:n johtohahmoihin lukeutunut K. E. Levälahti, joka 1918 oli kiihkeimmin vaatinut punaisten erottamista liitosta. Vanhoista erimielisyyksistä johtuen Pekkala ei saapunut noutamaan mitaliaan.
Perhe
Eino ja Mary Pekkalan tytär Salme Anne Pekkala syntyi vuonna 1928. Hänen puolisonsa oli suurlähettiläs Risto Hyvärinen.
Kotitalousvähennys
Kotitalousvähennys on Suomessa valtion- tai kunnallisverosta tehtävä verovähennys, jonka yksityishenkilö voi saada kotona teetetyistä kotitalous-, hoiva- tai hoitotyöstä sekä asunnon ja vapaa-ajan asunnon kunnossapito- ja perusparannustyöstä. Kotitalousvähennys ei ole ansiotuloja pienentävä verovähennys, vaan vähennys joka täysmääräisenä pienentää maksettavien verojen määrää. Kotitalousvähennys pienentää työn verokiilaa.
Yleistä
Kotitalousvähennys otettiin käyttöön vuonna 1997 tukikokeiluna Etelä-Suomen, Oulun ja Lapin lääneissä. Verosta tehtävän vähennyksen rinnalla muualla Suomessa kokeiltiin suoran yritystuen mallia. Kokeilun jälkeen päädyttiin verovähennysmallin käyttöönottoon. Verovähennys laajennettiin vuoden 2001 alusta koko maahan, ja suorasta tuesta luovuttiin.
Kotitalousvähennys on 2 250 euroa henkilöä kohden vuonna 2020. Vähennys on henkilökohtainen, eli puolisot voivat saada vähennystä yhteensä 4 500 euroa vuodessa. Kotitalousvähennyksenä voi vähentää 40 prosenttia ennakkoperintärekisteriin kuuluvalle yrittäjälle tai yritykselle maksetusta työkorvauksesta. Vuotuinen omavastuuosuus on 100 euroa.
Myöntämisperusteet
Kotitalousvähennyksen saa henkilö, joka maksaa asunnossaan tehdystä tavanomaisesta kotitalous-, hoiva- ja hoitotyöstä tai asuntonsa kunnossapidosta taikka perusparannuksesta palkkaa tai työkorvausta. Vähennykseen oikeuttavaa työtä ovat muun muassa verovelvollisen käytössä olevaan asuntoon sekä vapaa-ajan asuntoon tehtävät kunnossapito- ja perusparannustyöt. Vähennystä ei voi hyödyntää uudisrakentamisessa. Myös kodintekniikan, kuten digiboksin, tv-antennin, tietokoneen tai sen oheislaitteen tai ohjelmiston asentamistyön voi vähentää.
Vuodesta 2005 alkaen vähennyksen saa myös työstä, joka on tehty omien, puolison tai edesmenneen puolison vanhempien, ottovanhempien, kasvattivanhempien tai näiden suoraan ylenevässä polvessa olevien sukulaisten käyttämässä asunnossa. Vähennysoikeus koskee myös edellä mainittujen sukulaisten puolisoiden käyttämässä asunnossa tehtyä työtä. Vähennystä ei myönnetä yhteisölle tai yritykselle. Vähennystä ei siten myönnetä esimerkiksi asunto-osakeyhtiölle. Sen sijaan osakas tai hänen vuokralaisensa saa vähennyksen käyttämässään asunnossa tehdyistä korjaustöistä, jotka asunto-osakeyhtiölain tai yhtiöjärjestyksen mukaan ovat osakkaan vastuulla.
Vähennykseen oikeuttavat kustannukset
Vähentää saa 40 prosenttia arvonlisäverollisesta työkorvauksesta, jos työ on ostettu ennakkoperintärekisteriin merkityltä veronalaista toimintaa harjoittavalta yrittäjältä tai yritykseltä. Yleishyödylliselle yhteisölle esimerkiksi urheilu- ja nuorisoseuralle tavanomaisesta kotitaloustyöstä tai hoiva- ja hoitotyöstä maksetusta työkorvauksesta saa myös vähentää 40 prosenttia. Jos kotitalous on palkannut henkilön työsuhteeseen, vähentää saa 20 prosenttia palkasta ja palkkaan liittyvät työnantajan sivukulut. Palkansaajan osuus työeläke- ja työttömyysvakuutusmaksusta ei oikeuta vähennykseen. Laskuun sisältyvistä tavaroista ja matkakuluista ei myöskään saa vähennystä. Vähennystä ei saa myöskään työhön käytetyn koneen osuudesta.
Määrä ja tuen kohdistuminen
Kotitalousvähennyksen määrä vuonna 2013 oli noin 335 miljoonaa euroa ja sitä käytti 390 000 henkilöä.
Kritiikki
Valtiovarainministeriön raportti 2007 totesi kotitalousvähennyksen työllisyys- ja talousvaikutuksen vaikeasti arvioitavaksi, vaikka arvioi nettovaikutuksen olevan positiivinen. Vanhasen hallituksen mukaan kotitalousvähennys lisää työllisyyttä ja torjuu ilmastonmuutosta lämmityspäästöjä vähentämällä, sillä suurin osa kotitalousvähennyksestä kohdistuu remontteihin.
Suomalaisekonomisteista 75 % pitää kotitalousvähennystä tehokkaana tapana torjua harmaata taloutta, 8 % on eri mieltä. Professori Topi Miettisen mukaan se voi kasvattaa "veronkierrolle kielteistä sosiaalista pääomaa".
Sosiaalipolitiikan professori Heikki Hiilamon mielestä kotitalousvähennys on eriarvoistava, koska vain rikkailla on varaa hyödyntää sitä ja koska se perustuu verovähennyksille. Hiilamo kutsuu sitä hyvätuloisten asumisen tukemiseksi.
Vuonna 2021 julkaistun Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen ja Palkansaajien tutkimuslaitoksen tutkimuksen mukaan kotitalousvähennys ei lisää palveluiden kysyntää eikä vähennä harmaata taloutta.
Ilari Filppula
Ilari Antti Sakari Filppula (s. 5. marraskuuta 1981 Vantaa) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Filppula oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Kiekko-Vantaa ja Jokerit (1996–2003)
Filppula aloitti jääkiekkoharrastuksen Etelä-Vantaan Urheilijoissa. Hän siirtyi sieltä myöhemmin emoseura Kiekko-Vantaaseen, jossa hän pelasi käytännössä loput juniorivuotensa. Viimeiseksi juniorivuodekseen 19-vuotiaana Filppula siirtyi Jokereihin ja mies voitti tällä kaudella 2000–2001 A-nuorten SM-liigan pistepörssin.
Ura miesten tasolla alkoi seuraavana syksynä, kun Filppula siirtyi lainalle Mestikseen Kiekko-Vantaan riveihin ja hänet valittiin keväällä vuoden tulokkaaksi. Hyökkääjä jatkoi joukkueessa lainalla myös seuraavankin kauden ja voitti seuran mukana hopeaa ja sijoittui pistepörssissä viidenneksi. Lisäksi Filppula valittiin sarjan ykköstähdistöön ja vuoden herrasmiespelaajaksi. Näinä kahtena kautena mies kärkkyi pelipaikkaa Jokereista, mutta tilille kertyi vain yksi SM-liigaottelu.
JYP-Jokerit-meno-paluu (2003–2008)
Filppula pelasi ensimmäisen kokonaisen kautensa SM-liigassa kaudella 2003–2004, jolloin hänen seurakseen vaihtui JYP. Silloin hän ei aina mahtunut edes kokoonpanoon, mutta seuraava Jyväskylän kausi sujui jo paremmin, jolloin mies keräsi pisteet 8+10=18. JYP sai jäädä kevään 2005 jälkeen, kun Filppula palasi Jokereihin, jossa hänen tavoitteenaan oli päästä pelaamaan pikkuveli-Valtterin kanssa. Valtteri tosin siirtyi jo loppukesästä Detroit Red Wingsin organisaatioon NHL:ään, joten yhteispeli sai jäädä. Filppula oli alkukaudesta joukkueen paras pistemies kantaen kultakypärää, mutta loppukausi sujui heikommin, jolloin hänen roolina oli usein pelata nelosketjussa. Loppujen lopuksi kausi Jokereissa tuotti kohtalaiset pisteet 9+16=25.
Vuoden jälkeen Filppula palasi kahdeksi kaudeksi JYP:iin. Ensimmäisellä näistä hän pelasi pisteiden valossa selkeästi parhaimman SM-liigakautensa tehoin 15+26=41. Kuitenkin seuraavalla kaudella vahvistuneessa JYPin hyökkäyksessä vastuu jäi vähäisemmäksi kuten myös pisteetkin (7+15=22). Niinpä edessä oli jälleen maisemanvaihdos suuremman roolin perässä.
TPS (2008–2010)
Filppula siirtyi kaudeksi 2008–2009 TPS:n riveihin. Pelit eivät kuitenkaan sujuneet odotusten mukaisesti, sillä hän ei pystynyt ansaitsemaan kovinkaan suurta vastuuta joukkueesta, ja pisteitä syntyi vain kaksi enemmän kuin edelliskaudella (7+17=24).
Hyökkääjä nousi kuitenkin seuraavalla kaudella uudelle tasolle ja sijoittui 12+37=49 pisteellä pistepörssissä yhdeksänneksi. Myös TPS onnistui yli odotusten ja eteni HPK:n kanssa loppuotteluihin asti. Lopulta pudotuspelien parhaaksi valittu Filppula johdatti seuransa mestaruuteen otteluvoitoin 4–1. Hän solmi keväällä 2010 kahden vuoden sopimuksen Jokereiden kanssa ja Filppulasta piti tulla joukkueen ykköshyökkääjä, mutta mies siirtyi kesällä NHL-seura Detroit Red Wingsin organisaatioon.
Grand Rapids Griffins ja toinen paluu Jokereihin (2010–2013)
Filppula avasi kautensa farmijoukkue Grand Rapids Griffinsissä. Hänen pelinsä sujuivat siellä hyvin, ja hänet valittiin vuosittaiseen AHL:n All Stars -otteluun, ja lisäksi Filppula voitti joukkueen sisäisen pistepörssin. Siltikään hän ei saanut näyttöpaikkaa pikkuveljensä edustamasta Detroitin NHL-joukkueesta. Detroit olisi halunnut pitää Filppulan organisaatiossaan, mutta hän päätti toteuttaa vuoden takaisen suunnitelmansa ja siirtyä Jokereihin, jonka kanssa hän teki uuden, neljän vuoden mittaisen sopimuksen. Kaudella 2011–2012 Filppula oli Jokereiden ykkössentteri mutta sai kuitenkin vain pisteet 10+21=31. Kauden päätteeksi Jokerit voitti pronssia. Seuraava kausi sujui Filppulalla huomattavasti paremmin, ja tehoja syntyi 19+35=54. Jokerit voitti runkosarjan 111 pisteellä, mutta puolivälierissä se hävisi runkosarjassa kymmenenneksi sijoittuneelle Rauman Lukolle. Kauden päätteeksi Filppula päätti käyttää sopimuksessaan olleen KHL-option ja siirtyi TsSKA Moskovaan.
TsSKA Moskova, HC Lugano, Modo Hockey ja Malmö Redhawks (2013–2017)
Filppulan ensimmäinen kausi KHL:ssä suurseura TsSKAN:n riveissä meni kakkossentterin paikalla tuottaen tehot 7+16=23. TsSKA alisuoritti koko kauden päätyen KHL:n läntisen konferenssin 7.:ksi. Tämä tarkoitti sitä, että vastaan asettui toinen suurseura SKA Pietari, joka passitti TsSKA:n kesälomille tylysti otteluvoitoin 4–0. Filppula on myöhemmin kertonut kauden Venäjällä olleen henkisesti raskas.
Yhden KHL-kauden jälkeen Filppula solmi kahden vuoden sopimuksen NLA:ssa pelaavan HC Luganon kanssa. Ensimmäisellä kaudella sveitsiläisseurassa Filppula pelasi lähes piste per peli -tahdilla keräten 37:ssä ottelussa tehot 12+21=33. Toisella kaudella peliaika väheni Luganossa, joten Filppula siirtyi kesken kauden ruotsalaisseura Modo Hockeyn riveihin.
Loppukausi umpisurkeassa Modossa päättyi runkosarjan toiseksi viimeiselle sijalle, kun taakse jäi ainoastaan SHL-nousukas Karlskona HK. Filppulan tehoiksi runkosajassa jäi 1+7=8 ja plus-miinus-lukemaksi -6. Modo joutui karsimaan paikastaan SHL:ssä ja vastaan asettui Leksansds IF. Seitsemänteen peliin venyneessä karsintasarjassa Filppula oli joukkueen parhaimmistoa saalistaen tehot 2+12=14. Modo joutui kuitenkin taipumaan 7. pelin jatkoerässä Leksandille. Filppulalla oli sopimus myös ensi kaudesta Modon kanssa, mutta koska kyseessä oli SHL-sopimus, se kyettiin purkamaan.
Kaudeksi 2016–2017 Filppula solmi vuoden mittaisen sopimuksen toisen SHL-seuran, Malmö Redhawksin kanssa. Malmössä tehoja syntyi 48:ssa ottelussa 13+20=33. Joukkue sijoittui runkosarjassa kahdeksanneksi, mutta eteni säälipudotuspelien kautta aina välieriin, jossa se hävisi tulevalle SHL-mestarille, HV71:lle. Filppula keräsi 13:ssa pudotuspeliottelussa tehot 1+10=11.
Paluu TPS:ään (2017–2020)
Kaudeksi 2017–2018 Filppula palasi Turun Palloseuraan kolmen vuoden sopimuksella. Kolmen kauden periodin aikana Filppula merkkautti tilastoihin 37, 35 ja 40 pisteen kaudet. Kaudelle 2020-2021 Filppula on ilman sopimusta. Tammikuussa 2021 Filppula ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Muuta
Filppula suoritti ylioppilastutkinnon Vantaan Vaskivuoren lukiossa. Hän on ollut kirjoilla Jyväskylän yliopistossa.
Filppulan pikkuveli Valtteri on myös jääkiekkoilija.
Kalevi Haikara
Kalevi Ilmari Haikara (8. syyskuuta 1938 Oulu – 13. tammikuuta 2007 Vantaa) oli suomalainen kirjailija sekä ihmisoikeus- ja sananvapausaktivisti. Hän kuului pitkän aikaa Suomen Pen-klubin hallitukseen.
Haikara kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta vuonna 1957. Hän teki pro gradu -työnsä Veijo Meren tuotannosta ja työsti siitä esseekirjan Se oli se kultamaa (1969). Hänen pääteoksensa oli Bertolt Brechtin aika, elämä ja tuotanto (1992). Haikara myös suomensi kirjallisuutta.
IRR-TV
IRR-TV, International Russian Radio ja TV, on vuonna 1986 perustettu medialähetystyöhön alun perin erityisesti Venäjän-työhön suuntautunut yleiskristillinen lähetysjärjestö. IRR-TV:n medialähetystyö on jaettu kolmeen osa-alueeseen: suurkaupunkimissioihin, tv-ohjelmiin ja kirjallisuustyöhön. Järjestö toimii läheisessä yhteistyössä USA:ssa ja Kanadassa toimivan Great Commission Media Ministries-järjestön kanssa. IRR-TV:n toiminnanjohtaja on Hannu Haukka.
Toiminta juontaa juurensa vuoteen 1955, jolloin se alkoi pohjoismaisen helluntailaisen IBRA-radion (International Broadcasting Association) osana. Suomen IBRA tuotti suomenkielisiä ohjelmia Parolassa, ja lähetykset radioitiin Suomeen ja Neuvostoliittoon Marokon kautta. Vuonna 1985 suomenkieliseksi nimeksi otettiin helluntailaisten Hyvä Sanoma -lehden mukaisesti Hyvän Sanoman Radio, mutta kansainvälisesti käytettiin nimeä IRR (International Russian Radio). Kaksi vuotta myöhemmin painopiste siirtyi radiosta tv-tuotantoon ja nimeksi otettiin IRR-TV.
Medialähetystyö
IRR-TV on toteuttanut vuosina 2003–2020 suurkaupunkimissioita 108 kaupungissa. Suurkaupunkimissioissa käytetään mediaa laajasti evankeliumin välittämiseksi. Missioissa välitetään muutoskertomuksia televisio- ja radio-ohjelmissa, ulkomainostauluissa, sosiaalisessa mediassa ja painotuotteiden välityksellä. Missiot toteutetaan yhdessä kirkkojen ja seurakuntien kanssa.
Suurkaupunkimissioiden yhteydessä on jaossa ilmainen kirja, jonka asiasta kiinnostunut henkilö voi tilata omaan osoitteeseensa maksutta mission puhelinkeskuksesta. Kirja toimitetaan haluttuun osoitteeseen kirjakuriirien toimesta. Suurkaupunkimissioiden yhteydessä on järjestetty myös humanitaarista apua tarvitseville. Missiot toteutetaan aina yhteistyössä paikallisten viranomaisten valvonnassa. Tällä hetkellä missiota odottaa mm. Bangkok, Lontoo, Mexico City ja lähes 30 muuta suurkaupunkia.
Svendborg
thumb|Anne Hvides Gaard, Svendborgin vanhin rakennus, vuodelta 1560.
IRR-TV
Medialähetystyö
IRR-TV tuottaa vuosittain noin 1000 tv-ohjelmaa ja lähettää ohjelmia 16 satelliittikanavalla. IRR-TV:n ohjelmat näkyvät mm. Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä sekä Keski- ja Etelä-Aasiassa. IRR-TV on painattunut yli 8 miljoonaa kirjaa. Kirjoihin sisältyvät 30 kielellä ja neljällä mantereella julkaistut mm. Johanneksen evankeliumi, Uusi testamentti, Raamattu sekä missiokirjallisuus.
Svendborg
Svendborg on Tanskassa Etelä-Tanskan alueella sijaitsevan Svendborgin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 26 897 asukasta.
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA, ) on vuonna 1993 perustettu, Lissabonissa toimiva EU:n erillisvirasto. Viraston sijaintipaikasta päästiin pysyvämpään sopimukseen vuonna 1998 (2004). EMCDDA tuottaa ja toimittaa Euroopan unionille ja sen jäsenmaille tosiasioihin pohjautuvaa, luotettavaa ja vertailukelpoista tietoa huumeista ja huumeriippuvuudesta Euroopassa. Poliittisille päättäjille jarjotaan tietoa ja huumausaineiden torjuntaan liittyviä tahoja opastetaan ja neuvotaan. Viraston palveluksessa on noin 100 ihmistä.
Svendborg
Svendborg on myös entinen kaupunki, mutta vuonna 1970 Tanskassa luovuttiin kaupunkikäsitteestä. Svendborgin satamakaupunki sijaitsee keskellä Tanskaa Fynin saarella. Svendborg on Odensen jälkeen Fynin toiseksi suurin ja Tanskan 25. suurin taajama.
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus
Virasto tuottaa erilaisia katsauksia ja raportteja huumausaineisiin liittyen Euroopassa useilla unionin virallisilla kielillä. EMCDDA julkaisee esimerkiksi suomeksi vuosikatsauksen nimellä Euroopan huumeraportti.