cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Michael Ryan (jääkiekkoilija)
Ura
Ennen kautta 2010–2011 Ryan oli try-outilla NHL-seura Philadelphia Flyersissa, muttei saanut sopimusta. Lokakuussa 2010 hän siirtyi try-outille AHL:n Springfield Falconsiin, jossa pelasi vain marraskuulle asti, jolloin vaihtoi takaisin Philadelphia Flyersin organisaatioon. Ryan ei kuitenkaan pelannut yhtään NHL-ottelua, vaan koko loppukausi kului AHL:n Adirondack Phantomsissa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi entiseen seuraansa Buffalo Sabresiin, mutta pelasi koko kauden AHL:n Rochester Americansissa. Otteluja kertyi koko kauden aikana vain kahdeksan runkosarjassa ja yksi pudotuspeleissä. Kaudeksi 2012–2013 Ryan siirtyi SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Voitettuaan Ässissä mestaruuden hän siirtyi kaudeksi 2013–2014 KHL-joukkue Medveščak Zagrebiin. Kaudeksi 2014–2015 Ryan palasi takaisin Ässiin. Marraskuun puolessa välissä 2015 ilmoitettiin Ryanin purkaneen pelaajasopimuksensa Ässien kesken sopimuskauden koska vammat eivät enää sallisi pelaamista. . Ryan kykeni pelaamaan kaksivuotisella sopimuskaudellaan vain 10 peliä, mikä oli puolin ja toisin äärimmäisen kaukana tyydyttävästä ja odotusarvoisesta suorituksesta.
Uuden-Kaledonian kongressi
Uuden-Kaledonian kongressi on Ranskalle kuuluvan Uuden-Kaledonian parlamentti, joka käyttää alueella lainsäädännöllistä valtaa. Nykyisessä muodossaan kongressi aloitti toimintansa vuonna 1999, kun se korvasi ns. Alueellisen kongressi (ran. Congrès du Territoire). Ensimmäinen kansanedustuslaitos, Yleisneuvosto (ran. Conseil Général) Uudelle-Kaledonialle perustettiin kuitenkin jo vuonna 1885. .
Edustajia kongressissa on 54, jotka valitaan viiden vuoden välein pidettävillä vaaleilla. Vaaleissa valitaan myös Uuden-Kaledian kolmen provinssin paikallisparlamenttien edustajat, jotka puolestaan lähettävät edustajat kongressiin. Jokaiselle provinssille on kiintiöity asukaslukuun perustuva määrä kongressiedustajia: Kongressin alaisuudessa toimii myös nuorisokongressi (ran. Congrès des jeunes), jonka avulla pyritään lisäämään nuorten osallistumista politiikaan.
Viimeisimmät vaalit
Viimeisimmät vaalit pidettiin vuonna 2019. Vaaleilla on perinteisesti testattu myös äänestäjien antamaa kannatusta itsenäisyyden puolesta tai vastaan, sillä puolueet jakautuvat itsenäisyyskannan mukaan ennemmin kuin oikeisto-vasemmisto -akselilla. . Eniten paikkoja kongressissa sai L'Avenir en confiance -vaaliliitto.
Vaaleissa ehdokkaaksi voivat asettua kaikki 21 vuotta täyttäneet rekisteröityneet henkilöt.
Heinäkuussa 2020 parlamentin puhemieheksi valittiin Rock Wamytan.
Paul Giamatti
Paul Edward Valentine Giamatti (s. 6. kesäkuuta 1967, New Haven, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura
Giamatti kävi Choate Rosemary Hallin valmistavaa koulua Connecticutin Wallingfordissa, minkä jälkeen hän opiskeli Yalen yliopistossa synnyinkaupungissaan New Havenissa. Hän suoritti yliopistossa kaksi tutkintoa, vuonna 1989 Bachelor of Arts -tutkinnon pääaineenaan englanti ja vuonna 1994 esittävien taiteiden Master of Fine Arts -tutkinnon Yale School of Dramassa. Valmistumisensa jälkeen hän näytteli lukuisissa teatteriproduktioissa (myös Broadwayllä), minkä lisäksi hän esiintyi pienissä rooleissa televisiossa ja elokuvissa.
Giamattin elokuvauran ensimmäinen merkittävä rooli oli elokuvassa Howard Sternin intiimit osat vuodelta 1997, jossa hän esitti ohjelmajohtaja Kenny ”Pig Vomit” Rushtonia. 1990-luvun lopulla hän esiintyi sivuosissa muun muassa elokuvissa Truman Show, Pelastakaa sotamies Ryan ja Neuvottelija. Vuonna 1999 hän esitti koomikko Bob Zmudaa Andy Kaufmanista kertovassa elokuvassa Man on the Moon.
Vuonna 2011 Giamatti palkittiin toisen kerran urallaan Golden Globe -palkinnolla, tällä kertaa sarjassa paras miespääosa musikaali- tai komediaelokuvassa. Hän sai palkinnon suorituksestaan elokuvassa Barney's Version, jossa esitti Barney Panofskya. Samana vuonna hän esitti Yhdysvaltain keskuspankin pääjohtajaa Ben Bernankea HBO:n televisioelokuvassa Too Big to Fail, josta sai Emmy-ehdokkuuden sarjassa paras miessivuosa televisioelokuvassa tai minisarjassa.
Vuodesta 2016 lähtien Giamatti on näytellyt Showtime-kanavan draamasarjassa Billions.
Perhe
Giamattin äiti, amerikanirlantilainen Toni Smith, oli näyttelijä ennen kuin siirtyi opettajaksi. Myös Giamattin isoveli Marcus on näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa Amyn lailla. Giamattin isä, amerikanitalialainen Angelo Bartlett Giamatti oli Yalen yliopiston professori, josta tuli myöhemmin yliopiston johtaja ja Major League Baseballin komissaari.
Mutru
Mutru on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Linnoitus (Lappeenranta)
Linnoitus on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Saimaaseen työntyvällä niemellä. Linnoitus on vuonna 1649 perustetun Lappeenrannan ensimmäinen kaupunginosa ja saanut nimensä siellä sijaitsevan Lappeenrannan linnoituksen mukaan.
Varsinaisen linnoituksen ja sen rakennusten ohella kaupunginosan kohteita ovat muun muassa Lappeenrannan satama, Lappeenrannan vanhin puisto Vanhapuisto eli Pusupuisto, Lappeenrannan kesäteatteri ja Lappeenrannan hiekkalinna.
Kaupunginosaan kuuluvat myös mantereeseen täyttömaalla yhdistetty Rapasaari sekä kolmesta pienemmästä saaresta muodostettu Pikisaari, jotka ovat kerrostalovaltaisia asuinalueita. Rapasaaressa sijaitsee entinen Rapasaaren rautatieasema, joka kuului Lappeenrannan vanhimpaan rautatiehen Simola–Lappeenranta-rataan.
Linnoituksen tilastoalueella on 1 259 asukasta.
thumb|center|800px|Linnoitusta ja satamaa.
Aiheesta muualla
61.06606°N, 28.18336°W
Kristillinen opetus
Kristillinen opetus on kirkkoisä Augustinuksen kirjoittama kristillinen teologinen teos. Se kuvaa, kuinka Raamattua tulee tulkita ja opettaa. Samalla Augustinus käsittelee laajalti muun muassa eksegetiikan periaatteita ja retoriikkaa. Teosta on pidetty ensimmäisenä antiikin "pakanallisen" retoriikan sovelluksena kristilliseen käyttöön.
Historia
Augustinus eli ja kirjoitti 300-luvun lopulla ja 400-luvun alussa. Teoksen Kristillinen opetus ensimmäiset kolme kirjaa hän kirjoitti vuonna 397. Kolmannen kirjan loppuosan ja neljännen kirjan hän lisäsi vuonna 426. Teoksen kirjoittamalla Augustinus asetti kristityille opettajille ja saarnaajille kolme tehtävää: löytää totuus Raamatusta, opettaa tätä totuutta, sekä puolustaa tätä totuutta silloin, kun sitä vastaan hyökätään.
Kristillinen opetus toimi kristillisen hermeneutiikan ja eksegetiikan perustana läpi keskiajan Aleksandrian koulukunnan teosten ohella. Se oli myös osaltaan muodostamassa kristillisen opetusohjelman runkoa 1600-luvulle saakka. Se hyväksyi ja jopa suositteli antiikin pakanallisen tieteen perinnön ottamista osaksi kristillistä opetusohjelmaa niitä vastaan, jotka pitivät tällaista turhana tai jopa haitallisena.
Sisältö
Augustinuksen teos koostuu esipuheen lisäksi neljästä kirjasta. Aiheiden puolesta Augustinus jakoi sisällön heti teoksen alussa kahteen osaan, niin että ensimmäiset kolme kirjaa käsittelevät Raamatun tulkitsijan tarvitsemaa menetelmää ja neljäs kirja opitun oikeanlaista esittämistä kuulijoille.
Esipuhe
Esipuhe esittää vastauksen niille, jotka saattaisivat vastustaa Augustinuksen pyrkimystä tarjota sääntöjä Raamatun tulkinnalle. Augustinus esittää kolme mahdollista vastalausetta: niiltä, jotka eivät ymmärrä hänen ohjeitaan; niiltä, jotka eivät osaa hyödyntää hänen ohjeitaan; ja niiltä, jotka jo uskovat olevansa valmiita tulkitsemaan Raamattua. Ensimmäiseen kahteen hän vastaa, ettei häntä voida pitää vastuullisena muiden kyvyttömyydestä ymmärtää.
Tämän jälkeen Augustinus vastaa kolmanteen vastalauseeseen. Jos joku todella jo ymmärtää Raamattua, hän on Augustinuksen mukaan saanut suuren siunauksen. Hän kuitenkin muistuttaa, että kielikin opitaan toisilta ihmisiltä, ei suoraan Jumalalta. Näin Jumala on luonut ihmiset oppimaan toisiltaan ja meidän tulisi tehdä se nöyrinä. Kaikki hyvä opetus on lopulta peräisin Jumalalta. Kyky ymmärtää epäselvyyttä pyhissä kirjoituksissa on näin lahja Jumalalta.
Kirja I
Kirja I käsittelee nautintoa, hyötykäyttöä, tulkintaa ja erilaisten kristillisten oppien suhdetta näihin käsitteisiin. Augustinus aloittaa tekstin merkityksen löytämisestä. Tämän käsittelyn hän laajentaa platonilaiseen ajatukseen asioista ja merkeistä. Merkit symboloivat asioita, mutta myös ne ajatellaan asioiksi, koska ne edustavat merkitystä. Ne saavat merkityksensä sitä kautta, että niitä toistetaan ja ne ovat levinneet läpi yhteiskunnan.
Jotkut asiat ovat sellaisia, että niistä nautitaan (latinaksi frui); jotkut taas sellaisia, että niitä käytetään hyväksi (uti). Ensin mainitut ovat niitä, joita pidämme hyvinä itsessään; viimeksi mainitut ovat niitä, jotka ovat hyviä suhteessa johonkin muuhun. Ainoa nautittava asia on Jumala. Kaikki muut asiat, mukaan lukien muut ihmiset, ovat hyödyksi tavoiteltaessa tätä nautinnon oikeaa päämäärää. Jos joku käyttää hyödyksi sellaista, mistä tulee nauttia, tai päin vastoin, hän ei rakasta oikealla tavalla. Nautinnon ja hyödyn käsittely johtaa pohdiskeluihin motivaatiosta, sanan tulemisesta lihaksi, ja ihmiskunnasta Jumalan kuvana.
Kirja päättyy rakkauden käsittelyyn: kuinka ihmisten tulisi rakastaa Jumalaa; kuinka Jumalan rakkaus ilmenee siinä miten hän käyttää ihmisiä; ja kuinka ihmiset voivat ymmärtää Jumalan rakkautta Raamatun, uskon ja laupeudentöiden kautta. Augustinus myös katsoo, että ne jotka ajattelevat ymmärtävänsä Raamattua, mutta eivät tulkitse sen heijastelevan laupeutta ja rakkautta, eivät todella ymmärrä sitä.
Kirja II
Kirja II käsittelee tuntemattomia merkkejä, määrittelee ne ja esittää menetelmiä Raamatun ymmärtämiseksi. Epäselviin merkkeihin kuuluvat tuntemattomat kirjalliset merkit ja tuntemattomat kuvaannolliset merkit. Tuntemattomat merkit ovat sellaisia, joiden merkitystä ei tunneta. Augustinus sanoo, että epäselvyys on Raamatun kirjoitusten ominaispiirre ja se on synnin seurausta: Jumala teki kirjoituksista epäselviä motivoidakseen ja haastaakseen langenneet mielemme.
Augustinus esittää, että Raamatun kirjoitusten tulkitsemiseen liittyvässä viisaudessa on seitsemän askelta: Jumalan pelko, uskollinen kuuliaisuus (tai usko), tieto (scientia), lujuus, hyvät neuvot, sydämen puhtaus sekä viisaus. Hän myös erottaa "totuuden" "logiikasta" ja katsoo, että logiikka voi johtaa epätotuuksiin. Hän sanoo, että on parempi omata totuus kuin logiikka.
Augustinus katsoo, että Raamatun kirjoitusten painaminen mieleen on oleellista niiden ymmärtämiselle. Kun lukija tuntee kirjoitusten kielen, tämä kykenee yrittämään epäselvien kohtien selvittämistä. Augustinus myös painottaa kirjoitusten tutkimista niiden alkukielellä, jotta vältetään epätäydellisten ja poikkeavien käännösten aiheuttamat ongelmat. Augustinus painottaa menetelmän ja hyveen merkitystä viisauden saavuttamiseksi kirjoitusten kautta. Hän analysoi myös tiedon alkuperää, järkeä, kaunopuheisuutta, laupeutta ja nöyryyttä.
Kirja III
Kirja III käsittelee sitä, kuinka tulkita epäselviä kirjallisia ja kuvaannollisia merkkejä. Augustinus kehottaa ensin erottamaan asiat merkeistä ja tämän jälkeen pyrkimään ymmärtämään tekstin kirjaimellinen merkitys (asiat asioina, ei mitään muuta). Sen selvittäminen, onko tekstissä syvempi merkitys, voidaan tehdä tunnistamalla siitä erilainen, kuvaannollisempi kirjoitustapa. Tämä voi osoittaa, että asiat ovat myös merkkejä jostakin muusta. Esimerkiksi iäkäs puu voi merkitä kirjaimellista puuta tai se voi olla symboli pitkälle elämälle (merkkinä tai allegoriana).
Augustinus painottaa oikeita motiiveja Raamatun kirjoitusten tulkinnassa. Hänen mukaansa on tärkeämpää rakentaa rakkautta kuin päätyä historiallisesti tai kirjaimellisesti oikeaan tulkintaan. Hän painottaa myös sitä, että nykylukijoiden tulee osata erottaa, että jotkut teot (kuten monien vaimojen pitäminen) ovat olleet sallittuja muinoin mutta eivät ole sitä enää, ja siksi ne tulee tulkita kuvaannollisesti. Tulkinnassa tulee myös ymmärtää kielikuvia, kuten ironista ja antifraasista (sanaa käytetään päinvastaisessa merkityksessä kuin yleensä) käyttöä.
Kirja IV
Kirja IV käsittelee kristillisen totuuden ja retoriikan välistä suhdetta, puhetaidon merkitystä sekä saarnaajan roolia. Kirja on lisätty teokseen kirjan III loppuosan tavoin useita vuosia teoksen alkuperäisen kokoamisen jälkeen.
Augustinus painottaa jälleen löytämisen ja opettamisen merkitystä Raamatun tulkitsemiselle. Hän varoittaa lukijaa siitä, ettei hän tule käsittelemään retoriikan sääntöjä; vaikka ne ovatkin hyväksyttäviä ja hyödyllisiä kristilliselle puhujalle, ne voidaan helposti oppia muualta. Kaunopuheisuus on taito, jota voidaan käyttää sekä hyvään että pahaan, ja sitä tulisi käyttää viisauden palvelemiseen. Saarnaajan ei siis tarvitse välttämättä olla kaunopuheinen vaan viisas. Kaunopuheisuus voi kuitenkin parantaa kykyä opettaa viisautta. Retoriikan oikeana tavoitteena on näin viisauden opettaminen kaunopuheisuuden avulla.
Tämän jälkeen Augustinus analysoi puhetaidon ja opettamisen suhdetta ja käsittelee samalla erilaisia tyyliseikkoja, inspiraation merkitystä sekä väitettä, että kaunopuheisuus ja opettaminen ovat kummatkin arvokkaita. Hän hyödyntää Ciceron näkemyksiä ja hahmottelee kolme eri tyyliä — sävyisä, kohtuullinen ja mahtava — ja kullekin sopivan asiayhteyden. Tyylien käyttö riippuu sekä aiheesta että yleisöstä.
Augustinus päättää teoksen käsittelemällä saarnaajan oman elämän merkitystä. Se on kaunopuheisuutta keskeisemmässä roolissa kuulijoiden vakuuttamisessa. Näin asiat (saarnaajan teot) ovat tärkeämpiä kuin merkit (saarnaajan käyttämät sanat). Rukoilu on tärkeää, jotta saarnaaja saisi Jumalalta sen viisauden, jonka hän välittää kuulijoilleen.
Kirja IV ja antiikin retoriikka
Teoksen neljäs kirja on synnyttänyt tutkijoiden parissa paljon keskustelua siitä, missä määrin Augustinus on saanut vaikutteita klassisen retoriikan säännöistä ja perinteestä ja erityisesti Cicerolta. Teoksesta voidaan löytää paljon viittauksia Ciceron ajatuksiin ja myös lainauksia häneltä, ja joidenkin tutkijoiden mukaan Augustinus onkin saanut paljon vaikutteita klassisesta retoriikasta. Toisaalta monet tutkijat ovat nähneet Augustinuksen puhuvan teoksessaan antiikin retorista perinnettä vastaan. Esimerkiksi Stanley Fish on katsonut, että Augustinus esittelee retoriikan säännöt lähinnä vain kumotakseen ne yksi toisensa jälkeen. Fishin mukaan Augustinus tekee käytännössä puhujasta itsestään täysin epäoleellisen osan puhetta sanoessaan, että saarnaajien tulee rukoilla Jumalaa laittamaan hyvä puhe heidän suuhunsa. Christine M. Sutherland on nähnyt Augustinuksen suorastaan "antiretorisena".
John D. Schaeffer puolestaan on painottanut sitä, että Augustinuksen retoriikan teoria tulisi nähdä sen omassa kontekstissa. Kristillistä opetusta ei voida tulkita samoista lähtökohdista kuin klassisen retoriikan kirjoituksia, koska se on syntynyt kokonaan toisena aikana ja suunnattu toisenlaiselle yleisölle. Augustinus ei kirjoittanut pelkästään klassista retoriikkaa vastaan, vaan pyrki yhdistämään klassisen retoriikan julkisten suullisten esitysten maailman kristilliseen uskontoon, joka perustui kirjoituksiin ja kohdistui ihmisten sisäiseen maailmaan. Kristillinen opetus pyrkii saattamaan klassisen retoriikan kristilliseen saarnakäyttöön.
Ribeauvillé
Ribeauvillé on kunta Koillis-Ranskassa Haut-Rhinin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 17 kilometriä Colmarin kaupungista pohjoiseen.
Kristillinen opetus
Kirja IV ja antiikin retoriikka
Näin teos voidaan nähdä esimerkkinä kristillisen ja antiikin retorisen perinteen vuorovaikutuksesta. Augustinus katsoo, että retoriikan teorialla ja opetuksella on moraalinen sisältö, samoin kuin sofistit ja myös toisen sofistiikan edustajat olivat katsoneet, mutta toisaalta hän hylkää antiikin perinteen monella tavoin. Hänen retoriikkansa on antiikin aikaista periaatteeissaan ja rakenteeltaan, mutta sen menetelmät ja päämäärät ovat uusia.
Ribeauvillé
Kaupunkia ja sitä ympäröiviä kukkuloita hallitsee kolmen keskiaikaisen linnan rauniot. Nämä linnat ovat Château du Girsberg, Château du Haut-Ribeaupierre ja Château de Saint-Ulrich. Kaikkiin linnoihin pääsee patikoimalla kaupungista. Osa kaupungin keskiaikaisista muureista ja puolustustorneista on myös säilynyt. Yksi säilyneistä torneista on teurastajien torni, Porte des Bouchers. Se on nimetty teurastajien killan mukaan, joilla oli vastuulla kaupungin puolustaminen tämän tornin suunnalta. Kaupungin pääkadun Grand'ruen varrella on lukuisia vanhoja koristeltuja taloja ja suihkulähteitä.
Kaupungissa järjestetään Alsacen vanhin juhla Pfifferdaj eli Minstrelien juhla. Se on järjestetty syyskuun ensimmäisenä sunnuntaina vuodesta 1481 lähtien.
Vologases I
thumb|220px|Vologases I kolikossa.
Vologases I oli Parthian kuningas noin vuosina 51–78. Hänen isänsä oli Vonones II. Hänen äitinsä kerrotaan olleen Vononesin kreikkalainen jalkavaimo. Vonones kuoli vuonna 51 ja Vologases seurasi isäänsä valtaistuimelle.
Vologases antoi Media Atropatenen ja Armenian kuningaskunnat veljilleen Pakoros II:lle ja Tiridates I:lle. Parthialaiset hyökkäsivät Armeniaan ja asettivat Tiridateen valtaistuimelle. Tämä johti sotaan Rooman kanssa, joka päättyi vuonna 63. Rauhansopimuksen mukaan Tiridates sai hallita Armenian kuninkaana mutta Rooman vasallina.
Vologases oli tyytyväinen sodan tuloksiin ja kunnioitti Rooman keisari Neroa. Hän pysyi myös hyvissä väleissä keisari Vespasianuksen kanssa ja hän tarjosi tälle 40 000 ratsujousimiestä sodassa Vitelliusta vastaan. Pian tämän jälkeen alaanit hyökkäsivät Meediaan ja Armeniaan. Vologases pyysi apua Vespasianukselta joka suunnitteli joukkojen lähettämistä parthialaisten avuksi. Vologases kuoli vuonna 78 ja hänen poikansa Vologases II nousi kuninkaaksi.
Miljardin dollarin aivot
pienoiskuva|Tuottaja [[André de Toth, ohjaaja Ken Russell ja näyttelijä Michael Caine Helsingin Sofiankadulla kuvausten aikaan helmikuussa 1967.]] Miljardin dollarin aivot on vuonna 1967 valmistunut brittiläinen vakoiluelokuva. Ken Russellin ohjaus perustuu Len Deightonin samannimiseen romaaniin vuodelta 1966. Pääosassa Michael Caine esittää salaista agenttia Harry Palmeria. Elokuvan nimen ”aivoilla” tarkoitetaan kehittynyttä tietokonetta, jota neuvostovastainen järjestö käyttää maailmanlaajuisen vakoojaverkostonsa pyörittämiseen.
Elokuva on kuvattu pääasiassa Suomessa talvisena aikana.
Näyttelijät
Aivan pienissä sivurooleissa nähdään myös muun muassa Donald Sutherland, Susan George ja Pirkko Mannola.
Urheiluvuosi 2015
Urheiluvuosi 2015 käsittelee vuoden 2015 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Cozumelinvireo
Cozumelinvireo (Vireo bairdi) on Meksikon kotoperäinen varpuslintu. Se elää vain Jukatanin niemimaan koillispuolella olevalla Cozumelin saarella. Robert Ridgway kuvaili lajin holotyypin Cozumelista vuonna 1885, ja nimesi lajin Spencer Fullerton Bairdin kunniaksi.
Wolfgang Abendroth (urkuri)
Wolfgang Abendroth (s. 1978 Osnabrück) on saksalainen urkuri. Hän opiskeli pianon- ja urkujensoittoa, improvisointia, orkesterinjohtoa ja laulamista Kölnin musiikkikorkeakoulussa. Hän on päässyt palkintosijoille monissa kansainvälisissä kilpailuissa. Esiintymässä hän on käynyt lukuisissa Euroopan ja Amerikan mantereen maissa.
Abendroth pääsi vuonna 2002 Düsseldorfin Johanneksen kirkon urkurin ja kanttorin virkaan. Hän on johtanut kyseisen kirkon kuoroa ja Düsseldorfin kamarikuoroa sekä opettanut Kölnin musiikkikorkeakoulussa ja Herfordin kirkkomusiikkikorkeakoulussa. Hänelle on myönnetty Düsseldorfin kaupungin virallinen tunnustus työstä kaupungin musiikkielämän edistämisen parissa.
Abendroth on päässyt esiintymään Kuhmon Kamarimusiikki -tapahtumaan.
Vares – Uhkapelimerkki
Elokuva julkaistiin DVD:lle ja Blu-raylle 15. lokakuuta 2012.
Tampines
thumb|Tampines Singaporen kartalla. thumb|Asuintaloja Tampinesissa. Tampines eli Tampines New Town on Singaporen suurin lähiö. Siellä asuu noin 238 000 asukasta 62 837 asunnossa. Se on saanut nimensä alueella kasvavan mulperikasveihin kuuluvan puulajin Streblus elongatus malajijinkielisen nimen tampines mukaan. 1970-luvulle asti alueella oli syviä hiekkakuoppia. Alueen kehittäminen kesti kymmenen vuotta. Tampines sai vuonna 1992 YK:n hyvin rakennetun elinympäristön palkinnon.
HMS Leopard (F14)
Valmistus
Alus tilattiin 21. elokuuta 1951 vuoden 1945 laivasto-ohjelmassa tilausnumerolla FA01 Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 25. maaliskuuta 1953. Se laskettiin vesille 23. toukokuuta 1955 kumminaan prinsessa Marie Louise ja valmistui 30. syyskuuta 1958. Seuraavana päivänä aluksen päälliköksi nimitettiin komentaja R. G. Gaunt.
Palvelus
Joulukuussa alus liitettiin 7. fregattilaivueeseen, vaikka aluksen miehistön koulutus jatkui edelleen Portlandissa 8. toukokuuta 1959 saakka. Oltuaan 20 vuorokautta levossa Portsmouthissa alus lähti Etelä-Afrikan ja Etelä-Amerikan asemalle. Matkalla alus vieraili ensin Gibraltarilla ja sen jälkeen Abidjanissa 15. kesäkuuta. Abidjanista alus jatkoi Lagosiin, jonne se saapui 20. kesäkuuta, ja edelleen Port Harcourtiin ja Calabariin 28. kesäkuuta.
Alus saapui 12. joulukuuta 1975 Chathamin telakalle, missä järjestettiin iltapäivällä palveluksestapoistoseremonia lipun laskuineen. Alusta ei palautettu palvelukseen, vaan se oli reservissä kaksi vuotta. Alus myytiin 6. heinäkuuta 1977 romutettavaksi A. Howden & Companylle. Alus hinattiin 12. joulukuuta romutettavaksi.
Hispaniolanvireo
Hispaniolanvireo (Vireo nanus) eli aiemmalta nimeltään haitinvireo on Hispaniolan kotoperäinen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää pääasiassa saaren pohjois- ja itärannikon sekä Neiban laakson ja Gonâven saaren. George Newbold Lawrence kuvaili lajin holotyypin Dominikaanisesta tasavallasta vuonna 1875.
Dióni
Dióni on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Rafína-Pikérmin kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 111 (vuonna 2011).
Diónin pieni kaupunki sijaitsee Pentéli-vuoren etelärinteessä Ateenan metropolialueen itälaidalla, linnuntietä noin kaksi kilometriä pohjoiseen Pikérmin keskustasta ja noin 19 kilometriä itään Ateenan keskustasta. Kaupungista länteen sijaitsee pieni Ntráfin kaupunki.
Aiemmin kaupunki kuului Pikérmin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Rafína-Pikérmin kunnan Pikérmin kunnallisyksikköön.
Sanni Paatso
Sanni Paatso (s. 29. elokuuta 2002) on suomalainen näyttelijä, joka tunnetaan Nelli Nuudelipään roolista vuosina 2014–2016 elokuvissa Risto Räppääjä ja liukas Lennart, Risto Räppääjä ja Sevillan saituri ja Risto Räppääjä ja yöhaukka.
Paatso esiintyi 6-vuotiaana Veikko Aaltosen ohjaamassa televisiosarjassa Naisia kaupungilla vuonna 2010. Hän on näytellyt myös elokuvassa Vares – Pahan suudelma vuonna 2011.
Sanni Paatson äiti Rinna Paatso ja isovanhemmat Ilari ja Liisa Paatso ovat näyttelijöitä.
Oskari Lamminen
Elämä ja ura
Rauman Toiveta edustanut Lamminen oli nuoruudessaan piiritason pikajuoksija. Vuonna 1916 hän muutti Helsinkiin ja liittyi Helsingin Jyryyn. Sisällissotaan Lamminen osallistui Jyryn urheilijoista kootun Jyryn komppanian riveissä ja oli sodan päätyttyä vangittuna Turun vankileirillä.
Sisällissodan jälkeen Lamminen palasi Raumalle ja oli Toiveen edustajana perustamassa Työväen Urheiluliittoa. Hän oli myös käynnistämässä TUL:n Satakunnan piirin toimintaa. 1920-luvun alussa Lamminen lähti mukaan Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen toimintaan. Hän kuului puolueneuvostoon ja oli Rauman kaupunginvaltuuston jäsen. Lamminen vaikutti myös osuustoimintaliikkeessä ja oli yksi Rauman Työväen Osuuskaupan perustajajäsenistä. Helmikuussa 1922 Lamminen pidätettiin niin sanotun rauhanjulistajien jutun yhteydessä epäiltynä kiihotuksesta yhdessä kuuden muun raumalaisen kommunistin kanssa. Turun hovioikeus antoi Lammiselle valtiopetoksen valmistelusta 5 vuoden ja 6 kuukauden vankeustuomion, jonka Korkein oikeus vahvisti joulukuussa 1922.
Kärsittyään tuomionsa Tammisaaren pakkotyölaitoksessa, Lamminen valittiin marraskuussa 1927 Työväen Urheilulehden päätoimittajaksi kommunistien irtisanoman sosialidemokraatinn Väinö Koivulan tilalle. Hän jatkoi tehtävässään lehden lakkauttamiseen vuoteen 1930 saakka. Elokuussa 1928 Lamminen erotettiin TUL:sta, kun hän oli lähettämässä joukkuetta Moskovan spartakiadeihin vastoin liittotoimikunnan päätöstä. Lamminen ei itse päässyt Moskovaan, koska viranomaiset kieltäytyivät myöntämästä hänelle passia.
Seuraavan talven aikana Lamminen ja Tatu Uosikkinen kiersivät ahkerasti eri puolilla maata tarkoituksenaan saada kommunisteille enemmistö kesän liittokokoukseen. Sosialidemokraatit pitivät toimintaa TUL:n hajottamisena ja kutsuivat Lammista ”hajoittajien pääpukariksi”. Valtataistelu johti lopulta TUL:n hajoamiseen ja kommunistien perustaman Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitean syntyyn. Lamminen vaikutti myös TYK:ssa, mutta Uosikkisen vastustaessa häntä ei valittu järjestön puheenjohtajaksi. Valtataistelun yhteydessä Suomen Sosialidemokraatti julkaisi Lammisesta pitkän kirjoituksen, jossa häntä kutsuttiin muun muassa ilmiantajaksi ja ohranan kätyriksi vuoden 1922 tapahtumiin liittyen. Päätoimittaja Emil Leino sai sakkotuomion solvauksesta Lammisen vietyä asian oikeuteen.
Kun kommunistien toiminta jatkosodan jälkeen laillistettiin, Lamminen oli käynnistämässä Jyryn toimintaa uudelleen. Hänet valittiin myös seuran puheenjohtajaksi. Vuonna 1947 Lamminen aloitti Vapaan Sanan urheilutoimittajana. Myöhemmin hän asui Kirkkonummella ja oli muun muassa Kulutusosuuskuntien Keskusliiton hallintoneuvoston jäsen ja toimi OTK:n tilintarkastajana.
Metso (yritys)
Valmet ja Rauma (1946–1998)
Suomen valtion asetehtaista muodostettiin vuonna 1946 Valtion Metallitehtaat (VMT, ValMet), johon Suomen valtio yhdisti eri puolilla maata sijainneet sotakorvauksia valmistavat metallitehtaansa. Nimi Valmet otettiin käyttöön vuonna 1951.
Rauma syntyi vuonna 1991, kun Yhtyneet Paperitehtaat ja Rauma-Repola fuusioitiin Repola Oy:ksi. Repolaan kuului kolme alakonsernia, Yhtyneet Paperitehtaat Oy, Rauma Oy ja Oy W. Rosenlew Ab.
Rauman toimialoja vuonna 1998 olivat:
Rauma keskittyi kuituteknologiaan, kivenmurskaukseen ja virtauksensäätöratkaisuihin ja Valmet paperi- ja kartonkikoneiden valmistamiseen. Yhtiöt päättivät fuusiostaan marraskuussa 1998. Ylimenokaudella uudesta yhtiöstä käytettiin nimeä Valmet-Rauma. Yhtiöillä oli päällekkäistä toimintaa ja osittain samaa asiakaskuntaakin. Yhdistymisellä tavoiteltiin kasvua erityisesti prosessiteknologiassa ja isomman yrityksen katsottiin pärjäävän paremmin kansainvälisillä markkinoilla. Yhtiön toimiala laajeni monialaiseen suuntaan, ja fuusion arvostelijat kokivatkin, että helpompi kasvu olisi saatu, jos kumpikin yhtiö olisi ostanut oman ydinalansa kilpailijan.
Toimipisteitä Valmet-Raumalla oli 50 maassa ja henkilöstöä 32 000. Yritys toimi neljällä alalla:
Metso 1999–2012
Nimi Metso löytyi henkilökunnan ideakilpailulla ja se julkistettiin toukokuussa 1999. Virallisesti Metso syntyi kesällä 1999. 6 500 ehdotuksen joukossa oli 3 Metso-ehdotusta (kaikki Metsoa ehdottaneet saivat rahapalkinnot). Metso on suomalaisille tuttu iso metsäkanalintu, joka viihtyy etenkin mäntymetsissä. Metson liikemerkki jäljittelee metson siipien muotoa.
pienoiskuva|Metson tehdas Jyväskylän [[Rautpohjassa.]] Sundberg ja Hakala väistyivät pian yrityksen johdosta ja uutena konsernijohtajana aloitti vuonna 2001 Tor Bergman. Metson liikevaihto oli tuolloin 4,7 miljardia euroa ja sillä oli 28 500 työntekijää.
Metso-konserni jakautui kolmeen liiketoiminta-alueeseen:
Rauman ja Valmetin fuusiossa oli saatu suunta yhtiön tulevalle keskittymiselle seuraaviin teknologioihin:
Näistä muodostui Metson kolme keskeistä liiketoiminta-aluetta: Metso Paper, Metso Minerals sekä Metso Automation.
Vuonna 2002 Metso ilmoitti, ettei se tule saavuttamaan tulostavoitteitaan kahteen vuoteen ja heinä-syyskuulta kirjattiin yli 300 miljoonan euron tappiot. Vaikeuksien takana oli Svedala. Vuonna 2003 tappiota tuli yli 200 miljoonaa euroa. Syyskuussa 2003 toimitusjohtaja Bergman joutui eroamaan yhtiön heikon tuloksen vuoksi. Hänen seuraajakseen valittiin Jorma Eloranta, joka aloitti maaliskuussa 2004.
Yrityksen rakennetta tehostettiin voimakkaasti. Näillä toimin kustannuksia pienennettiin vuositasolla 150 miljoonaa euroa. Vuosina 2004–2007 Metson liikevaihto kasvoi 3,6 miljardista eurosta 6,3 miljardiin ja liikevoittoprosentti nousi 5,5 prosentista 9,3 prosenttiin.
Elorannan toimitusjohtajakaudella Metso kasvatti liikevaihtoaan ja paransi tulostaan 19 peräkkäisen vuosineljänneksen ajan (2004–2008). Vuonna 2008 Metso oli kasvanut Suomen yhdeksänneksi suurimmaksi yritykseksi. Metson liiketoiminnat olivat jakautuvat kolmeen sektoriin (Metso Paper, Metso Minerals ja Metso Automation), työntekijöitä oli yli 28 000 ja liikevaihto oli 6,4 miljardia euroa. Vuosi 2008 olikin Metson siihenastisen historian paras liikevoiton ja liikevaihdon osalta, mutta loppuvuonna nopeasti heikentynyt markkinatilanne pakotti Metson aloittamaan mittavat toimet toimintansa sopeuttamisessa.
Metso myi syyskuussa 2008 Ruotsissa toimivasta valimostaan 83 % investointiyhtiö Primacan kokoamalle sijoittajaryhmälle. Valimo työllisti 120 henkeä ja maksoi 15 miljoonaa. Metso Founderies Karlstadt -niminen yksikkö oli erikoistunut tuulivoimakomponenttien, dieselmoottorilohkojen ja paperikoneiden jenkkisylintereiden valuihin.
Vuoden 2009 ensimmäisen puoliskon aikana Metso irtisanoi yli 700 työntekijäänsä ja sulki useita pienempiä yksiköitä muun muassa Tampereella, Turussa, Oulussa ja Hollolassa. Näiden toimintoja siirrettiin Järvenpään ja Jyväskylän yksiköihin. Metso Paper Turku Works Oy myytiin vuonna 2009.
Flexowell-kuljetusliiketoiminto Saksassa myytiin vuonna 2010.
Diplomi-insinööri Matti Kähkönen aloitti Metson toimitusjohtajana maaliskuussa 2011 Elorannan siirtyessä eläkkeelle. Kähkönen oli aiemmin johtanut Metson Kaivos- ja maarakennussegmenttiä. Vuoden 2011 aikana, globaalin talouden epävarmuudesta huolimatta, Metson kannattavuus kasvoi tasaisesti. Yrityksen palveluliiketoiminnan arvo nousi kolmeen miljardiin euroon. Vuoden 2011 aikana vastaanotetuista tilauksista palveluliiketoiminnan osuus oli noin 40 prosenttia.
Syyskuussa 2012 Metso ilmoitti vähentävänsä Suomessa yli 600 työntekijää useissa paperiteollisuuteen ja paperin tuotantoon keskittyneissä yksiköissään. Vähennystarpeen syynä oli paperiliiketoimintayksikön liikakapasiteetti sekä sen kilpailukyvyn ja kannattavuuden heikentyminen kilpailun lisäännyttyä ja paperikoneiden sekä valimotuotteiden kysynnän vähennyttyä. Lisäksi alan asiakkaat kaipasivat aiempaa halvempia ratkaisuja. Viikkoa aiemmin Metso oli ilmoittanut jakavansa omistajilleen ylimääräisinä osinkoina 75 miljoonaa euroa. Osingot peruttiin yhtiön saaman kritiikin vuoksi.
Metso ja Valmet 2013–2018
Vuonna 2013 Metso myi Shanghai-Neles Jamesbury Valve Co. Ltd:n Kiinassa sekä Metso Husum AB:n Ruotsissa
1.10.2013 ylimääräinen yhtiökokous päätti Metso Oyj:n jakautumisesta kahdeksi erilliseksi pörssiyhtiöksi vuoden 2014 alusta lähtien. Jakautumisen jälkeen Metson Massa, paperi ja voimantuotanto -liiketoimintasegmentit muodostivat uuden yhtiön Valmet Oyj:n, kun taas Kaivos ja maarakennus- sekä Automaatio-liiketoiminnat jatkoivat Metso Oyj:n nimen alla. Joulukuussa Metso kertoi vähentävänsä omistusosuuttaan autotehdas Valmet Automotivessa. Muutoksen myötä Valmet Automotiven asema Metson tytäryhtiönä päättyi.
Valmet Oyj listattiin Helsingin pörssiin 2.1.2014.
Outotec 2006–2018
Outotecin tarina alkaa 1940-luvulta, jolloin valtion kupariyhtiö Outokumpu tarvitsi sähköä metallin jalostamiseen ja se keksi valmistaa kuparia ilman ulkopuolista energiaa liekkisulatusmenetelmällä. Teknologian ympärille perustettiin teknologiayksikkö Outokumpu Technology. Vuonna 2001 Outokumpu osti Saksasta satavuotiaan Lurgi Metallurgien, jonka osaamiseen kuului muun muassa rikkihapon tuotantotekniikka. Outokummun toimitusjohtaja Korhonen arvioi vuonna 2010, että Outotec on menestyksestään yhtä paljon velkaa Lurgille kuin Outokummun teknologiayksikölle.
Keväällä 2006 Outokumpu Oyj yhtiöitti Outokumpu Technology Oyj:n, joka listautui Helsingin pörssiin lokakuussa, ja muutti nimensä Outotec Oyj:ksi huhtikuussa 2007. Vuoteen 2013 mennessä Outotecistä oli tullut markkina-arvoltaan suurempi kuin Outokumpu.
Vuoden 2010 yritysostoja olivat Larox, Millteam, Ausmelt ja Edmeston. Outotec teki päätöksen erikoistua mineraalien ja metallien jalostustekniikan lisäksi uusiutuvan energian ja vesien puhdistamiseen tarkoitetun tekniikan kehittämiseen. Yritysostot jatkuivat myös seuraavana vuonna, jolloin ostettiin Kiln Services Australia, Energy Products of Idaho, VPF, ASH DEC Umwelt. Vuonna 2012 taas hankittiin Numcore, Demil Manutenção Industrial, TME Group ja Backfill Specialists.
Vuonna 2012 Outotec osti Yhdysvalloista Energy Products of Idaho -yrityksen, joka teki jätteistä ja biomassasta energiaa Pohjois-Amerikassa ja Japanissa.
Vuonna 2015 Outotec teki neljä yritysostoa: Kempe Engineering, Biomin, Kovit Engineering ja Sinter Plant Services. . Biominista se osti South African osake-enemmistön ja osuuden sveitsiläisestä Biomin Technologiesistä, minkä lisäksi yhtiölle siirtyivät teollis- ja markkinointioikeudet BIOX-biohapetusteknologiaan. Se on biologinen menetelmä vaikeasti käsiteltävien kultamalmien liuotukseen. Kanadalainen Kovit Engineering Limited oli erikoistunut ratkaisuihin, joilla käsitellään malminrikastuksesta ylijäävää rikastushiekkaa.
Metso Outotec ja Neles 2019
Heinäkuussa 2019 kerrottiin, että Outotec yhdistyy Metso Mineralsin kanssa muodostaen uuden mineraalialalla toimivan yrityksen, Metso Outotecin. Outotecin historia oli alkanut 1940-luvulla valtion kupariyhtiö Outokummusta, jossa syntyi idea valmistaa kuparia ilman ulkopuolista energiaa. Liekkisulatusmenetelmän menestyksen seurauksena perustettiin teknologiayksikkö, jonka nimeksi tuli sittemmin Outokumpu Technology. Yhdistymisen seurauksena Metso jaettiin kahteen osaan, joista Metso Minerals oli suurempi. Teollisuusventtiili- ja proseessiautomaatioliiketoimintaa harjoittavan Metso Flow Controlin uudeksi nimeksi tuli Neles.
Yhdistymisen tavoite oli luoda yhtiö, joka tarjoaa prosessiteknologiaa, laitteita ja palveluja mineraali-, metalli- ja kivenmurskausteollisuuden aloille. Outotecin hallituksen puheenjohtaja Matti Alahuhdan mukaan Metso Minerals ja Outotec täydensivät toisiaan poikkeuksellisesti, sillä niillä ei juuri ole päällekkäisiä toimintoja vaan niiden toiminnot ovat toimialan arvoketjussa peräkkäin. Myös niiden asiakkaat olivat eri puolilla maailmaa: Metso Minerals oli keskittynyt Pohjois- ja Etelä-Amerikkaan, kun taas Outotecin asiakkaat sijaitsivat Euroopassa, Lähi-idässä ja Afrikassa. Fuusiossa arvioitiin saatavan säästöjä noin 100 miljoonaa euroa kustannussäästöinä ja liiketoimintojen synergiasta noin 150 miljoonaa euroa.
Yhdistymisestä päätettiin virallisesti lokakuussa järjestetyissä ylimääräisissä yhtiökokouksissa. Suurimmat osakkeenomistajat tukivat järjestelyä. Yhdistyminen täytyi hyväksyttää myös kilpailuviranomaisilla.
Toukokuussa 2020 Euroopan komissio hyväksyi yhdistymisen. Metson omistajat saivat uudesta yrityksestä valtaosan, 78 prosenttia. Metson toimitusjohtajasta Pekka Vauramosta tuli yhtiön toimitusjohtaja ja Outotecin toimitusjohtajasta Markku Teräsvasarasta varatoimitusjohtaja. Metson hallituksen puheenjohtajasta Mikael Liliuksesta tuli Metso Outotecin hallituksen puheenjohtaja ja Outotecin hallituksen puheenjohtajasta Matti Alahuhdasta hallituksen varapuheenjohtaja.
Metso Outotec 2020–2023
Metso Outotec aloitti toimintansa heinäkuussa 2020. Yhtiöllä oli kuusi liiketoiminta-aluetta :
Yhtiön toimitusjohtajana aloitti Pekka Vauramo. Johto aloitti strategiatyön, ja loppuvuodelle tehtiin yhteinen budjetti. Yhtiö kertoi etsivänsä synergiaetuja yli 300 eri toimenpiteellä. Liikevaihtosynergioita yhtiö tavoitteli 150 miljoonan euron edestä vuositasolla. Yhtiöllä oli 190 toimipistettä, joista 40 aiottiin sulkea. Yt-neuvottelut päättyessä lokakuussa yhtiö ilmoitti 254 työpaikan vähentämisestä. Yhtiö kertoi myyvänsä molemmat kierrätysliiketoimintansa. Yli puolet yhtiön liikevaihdosta tuli palveluista, ja suurin toimiala oli kaivosteollisuus, josta tuli yli 60 prosenttia liikevaihdosta.
Fuusion jälkeinen 120 miljoonan euron kustannussäästöt toteutuivat muutamaa miljoonaa lukuun ottamatta marraskuuhun 2021 mennessä. Yhtiö oli varautunut inflaatioon viimeisen vuoden aikana korottamalla omia hintojaan kuukausittain eri liiketoiminnoissaan, joissakin liiketoiminnoissa useita kertoja. Esimerkiksi rahtikustannukset olivat kasvaneet 20 miljoonaa euroa edelliseen vuoteen verrattuna. Joulukuussa Metso Outotec kertoi myyvänsä metallinkierrätykseen liittyvän liiketoimintansa ruotsalaisen Mimirin tytäryhtiölle. Jätteenkierrätyksestä se oli luopunut jo aiemmin.
Tammikuussa 2022 yhtiö kertoi organisaatiomuutoksesta, jossa Hydrometallurgia siirrettiin Metalleista Mineraalit-liiketoimintaan. Metallit-liiketoimintaan jäi kolme liiketoimintalinjaa: sulatus, metallien ja kemikaalien prosessointi ja rauta ja lämmönsiirto ja niihin liittyvä palveluliiketoiminta. Yhtiö arvioi strategisesti Metallit-liiketoiminnan sopivuutta yhtiön strategiaan. Yhtiön kolmas liiketoiminta-alue oli Kiviainesten käsittely. Maaliskuussa Metso Outotec kertoi keskeyttäneensä toimituksensa Venäjälle toistaiseksi. Edellisen vuoden liikevaihdosta Venäjän osuus oli ollut kymmenesosa. Yhtiöllä ei ollut Venäjällä omaa tuotantoa eikä se hankkinut sieltä materiaaleja.
Metso 2023–
Metso Outotec vaihtoi nimekseen Metso toukokuussa 2023.
Organisaatio
Vuonna 2023 Metso työllisti yli 16 000 henkilöä lähes 50 maassa.
Vuonna 2023 Metsolla oli kolme raportointisegmenttiä:
Omistajat
Metson osake noteerataan Helsingin pörssissä. Osake oli aikaisemmin noteerattu myös New Yorkin pörssissä, mutta noteeraus päättyi 14. syyskuuta 2007 ja osakkeet vaihtavat omistajaa nykyään OTC-kaupalla suoraan kahden osapuolen välisesti.
Markkinat
Yhtiön toimialat ovat kaivos-, kivenmurskaus- ja metallialojen laitteet ja palvelut.
Yhtiöllä on asiakkaita Afrikassa, Euroopassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa sekä Lähi-idässä. Se on toimittanut esimerkiksi jauhinmyllyjä meksikolaiselle ArcelorMittalin Las Truchas -rautamalmikaivokselle, kuparisulaton Indonesiaan ja pystymyllyn Ukrainaan Ferrexpon rautamalmikaivokselle.
Kimberly Williams (yleisurheilija)
Kimberly ”Kimmie” Williams (s. 3. marraskuuta 1988 Saint Thomas) on jamaikalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä.
Metso (yritys)
Markkinat
Yhtiön tuotteisiin kuuluu esimerkiksi Vertimill-pystymylly, jota käytetään kaivoksissa kivien pienentämiseen. Perinteisiin kuulamyllyihin verrattuna painovoimaa ja kaksinkertaista kierreruuvia hyödyntävän pystymyllyn energiankulutus on noin 30–50 prosenttia pienempi. Pystymyllyn teknologia kehitettiin Japanissa 1950-luvulla ja Metso osti sen lisenssin vuonna 1979 jatkaen kehitystyötä. Vuoteen 2021 mennessä pystymyllyjä oli toimitettu noin 400 kappaletta eri puolille maailmaa.
Metso Outotecin kilpailijoita ovat esimerkiksi ruotsalaiset Sandvik ja Epiroc, joilla on vastaavia liiketoimintoja.
Yhteiskuntavastuu
Metso Outotec on sitoutunut 1,5 asteen ilmastotavoitteeseen. Vuonna 2021 yhtiö tiukensi päästövähennystavoitteitaan. Sen uusi tavoite oli saavuttaa nettonollapäästöt vuoteen 2030 mennessä.
Maaliskuussa 2020 se lahjoitti 3 700 euroa Ilmastokummit-yhdistykselle. Rahoilla oli tarkoitus istuttaa 925 puuta joko Pieksämäelle tai Haapavedelle.
Tunnustuksia ja palkintoja
Metsossa työskentelevä DI Mika Viljanmaa sai vuonna 2012 Marcus Wallenbergin säätiön 2 miljoonan Ruotsin kruunun arvoisen palkinnon, jota kutsutaan usein ”metsäteollisuuden Nobel-palkinnoksi”. Viljanmaa on tuottelias keksijä, jolla on nimissään 120 suojattua keksintöä, joista 57 liittyy metallihihnateknologiaan. Palkinnon hän saikin nimenomaan uraauurtavasta työstään paperin- ja kartonginvalmistuksessa käytettävän metallihihnakalanteroinnin kehittämisessä. Metallihihnakalanteroinnin avulla parannetaan paperin painopinnan laatua, nostetaan tuotantotehokkuutta, vähennetään kuidun käyttöä ja mahdollistetaan puristin- ja kuivatussovellukset. Verrattuna perinteiseen kalanterointiin metallihihnakalanterointi tuottaa sileämpää jälkeä paperiin ja kartonkiin. Tekniikkaa koskevat alustavat tutkimukset ja kokeet tehtiin vuosina 1996–2000 ja ensimmäinen sovellus saatiin käyttöön vuonna 2006. Nyt teknologiaan perustuva maailmanlaajuinen tuotantokapasiteetti on 2,2 miljoonaa tonnia vuodessa.
Kortinpelaajat
Kortinpelaajat on suomalaisen taiteilijan Helge Dahlmanin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1961. Maalauksen koko on 49,5 × 65,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Kortinpelaajat on Dahlmanin kolorialistisia maalauksia, jonka hän toteutti pastellisävyin. Maalauksessa nainen ja tyttö ovat pitkän pöydän ääressä uppoutuneet kortinpeluutunnelmiin. Tunnelmassa on samaan aikaan leikkisyyttä ja totisuutta, mihin punaiset hedelmät pöydällä olevassa korissa viittaavat.
Kaysersberg Vignoble
Kaysersberg Vignoble on kunta Koillis-Ranskassa Haut-Rhinin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Colmarin kaupungista luoteeseen.
Kunta syntyi 1. tammikuuta 2016 kun kolme kuntaa Kaysersberg, Kientzheim ja Sigolsheim yhdistyivät.
pienoiskuva|vasen|Schlossbergin linna Kunnan kuuluisin nähtävyys on Schlossbergin linna. Sen rakennutti Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Fredrik II. Tästä linnasta tulee nimi Kaysersberg, joka tarkoittaa suomeksi "keisarin vuorta".
Luettelo Apache Software Foundationin projekteista
Tämä on luettelo Apache Software Foundationin projekteista.
Kalle Multanen
Kalle Multanen (s. 7. huhtikuuta 1989 Viiala) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla, Veikkausliigassa, pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Multanen aloitti jalkapallon Viialan Peli-Veikoissa. Hän pelasi juniorina myös Valkeakosken Hakassa. Multanen teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa 30. kesäkuuta 2008 ottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Hän edusti Hakaa kausina 2008–2011, esiintyen 28 sarjaottelussa ja tehden niissä neljä maalia. Multanen pelasi paljon myös seuran yhteistyöjoukkueissa Salon Palloilijoissa, Valkeakosken Koskenpojissa, Porin Palloilijoissa sekä Lohjan Pallossa.
Kaudella 2012 Multanen oli Kakkosen paras maalintekijä Tampereen Ilveksen riveissä 25 maalillaan, auttaen joukkuetta nousemaan Ykköseen vuodeksi 2013. Hänet valittiin Ykkösen kesäkuun pelaajaksi kaudella 2013.
Multanen solmi vuoden pituisen pelaajasopimuksen Veikkausliigassa pelaavan FC Lahden kanssa kaudeksi 2016. Sopimus sisälsi option yhdestä lisävuodesta. Multanen kuitenkin palasi kauden jälkeen FC Hakaan. Kaudella 2018 Multanen pelasi Ykkösessä Kokkolan Pallo-Veikoissa ja kaudella 2019 FC KTP:ssa.
Elokuussa 2019 Multanen siirtyi Italian viidennellä sarjatasolla, Eccellenzassa, pelaavaan Giorgione Calcioon. Siirtyessään Multanen oli Ykkösen kaikkien aikojen paras maalintekijä. Multanen pelasi Giorgionessa yhden kauden tehden viisi maalia 20 ottelussa. Kaudeksi 2020–2021 Multanen solmi sopimuksen saman sarjatason ASD Igea 1946:n kanssa.
Kaudeksi 2022 Multanen palasi Veikkausliigaan seuranaan vaasalainen VPS. Onnistuneen kauden päätteeksi Multanen sai jatkosopimuksen VPS:ssä. Hän teki sarjassa 15 maalia ollen Lee Erwinin jälkeen toinen Veikkausliigan maalintekijätilastossa.
Kaikkiaan Kalle Multanen on pelannut kuusi kautta Veikkausliigaa seuroinaan FC Haka, FC Lahti ja VPS. Niissä hän pelannut 82 Veikkausliigaottelua ja tehnyt 24 maalia.
13 keskustelua yhdestä asiasta
13 keskustelua yhdestä asiasta (Thirteen Conversations About One Thing) on yhdysvaltalaisen Jill Sprecherin vuonna 2001 ohjaama draamafilmi. Käsikirjoituksen ohjaaja Sprecher laati yhdessä sisarensa Karenin kanssa. Teos kuvaa viittä näennäisen erillistä ihmistä kutakin oman onnensa etsinnässä. Heidän polkunsa risteävät ja vaikuttavat heidän elämiinsä odottamattomilla tavoilla.
Antipope
Antipope on suomalainen, Oulussa perustettu metalliyhtye.
Historia
Antipope perustettiin Oulussa vuonna 2004. Kolme kajaanilaistaustaista perustajajäsentä, Mikko Myllykangas (kitara, laulu), Santtu Heinilehto (basso) ja Jyri Palmu (rummut), olivat soittaneet yhdessä 1990-luvun lopulta saakka. Yhtyeen perustamisesta saakka Antipope keskittyi oman materiaalin tuottamiseen, ja bändi kokosi ensimmäisiä kappaleitaan vuonna 2004 vain muutamana kappaleena julkaistulle Scorched Heavens EP:lle. Kaksi vuotta myöhemmin Antipope kokosi alkuvuosiensa tuotannon 20 kappaleen painoksena julkaistulle Apostate Angell (2006) omakustannelevylle.
Káto Soúli
Káto Soúli on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Marathónaksen kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Káto Soúli on osa Marathónaksen kaupunkiyhdyskuntaa. Kaupungin väkiluku on 2 142 (vuonna 2011).
Antipope
Historia
Vuonna 2007 Antipope aloitti keikkailun, ja samalla bändi kirjoitti materiaalia ensimmäiselle laajempaan levitykseen tarkoitetulle julkaisulle. Syksyllä 2008 bändi julkaisi omakustanteena Chaosmos EP:n. Tyyliltään progressiivista black metallia edustanut julkaisu sai ristiriitaisen vastaanoton. Levyn julkaisua varjosti yhtyeen yhden perustajajäsenen kuolema. Kesäkuussa Jyri Palmu kuoli odottamattomasti synnynnäisen sydänvian takia. Uusi ja samalla nykyinen rumpali Tuska E. liittyi bändiin syksyllä 2008.
Káto Soúli
pienoiskuva|vasen|Kaksoiskappeli ja muita vanhoja rakennuksia Káto Soúlissa. Káto Soúlin pieni kaupunki sijaitsee Marathónaksen tasangon pohjoisosassa linnuntietä noin 32 kilometriä koilliseen Ateenan keskustasta. Antiikin aikana samalla seudulla sijaitsi Trikorythoksen demos.
Antipope
Historia
Julkaistuaan Excessive Use of Faith EP:n vuonna 2009 Antipope alkoi valmistella ensimmäisen täyspitkän levytyksen tekoa. Samalla yhtyeen tyyli muuttui alkuvuosien black ja death metal vaikutteisesta tyylistä melodisempaan suuntaan. Vuonna 2010 Antipope julkaisi omakustanteena ensimmäisen täyspitkän levynsä, Desertin.
Káto Soúli
Káto Soúlissa toimii Kreikan merivoimien Káto Soúlin radiolähetysasema, jota käytetään yhteydenpitoon sukellusvenelaivastoon. Sen pidemmän radiomaston korkeus on 250 metriä, mikä tekee siitä Kreikan korkeimman rakennelman.