cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Star Wars: The Clone Wars (televisiosarja)
Vastaanotto ja arvostelu
Tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listan mukaan Star Wars: The Clone Wars oli sijalla 89.
The Clone Wars Legacy
Vaikka maaliskuussa 2013 alun perin ilmoitettiin, että sarja lopetettaisiin kuudenteen tuotantokauteen, oli vielä joitain tarinoita, joita ei koskaan julkaistu. Syyskuusta 2014 alkaen Lucasfilm julkaisi monet näistä tarinoista sarjakuvina, kirjoina tai viimeistelemättöminä tarinakeloina. Kehno satsi -tarina kuitenkin viimeisteltiin lievästi muutettuna, kun sarja päätettiin tuoda takaisin vielä seitsemännelle ja viimeiselle tuotantokaudelle.
Dark Disciple
Christie Golden kirjoitti kahdeksasta jaksosta, ”Lethal Alliance”, ”The Mission”, ”Conspirators”, ”Dark Disciple”, ”Saving Vos, Part I”, ”Saving Vos, Part II”, ”Traitor” ja ”The Path”, romaanin nimeltä Dark Disciple, joka julkaistiin 7. heinäkuuta 2015. Tarina kertoi Voiman pimeän puolen hylänneen Asajj Ventressin ja häneen rakastuneen Quinlan Vosin aikeista kukistaa kreivi Dooku.
Tarinakelat
Näiden tarinoiden jaksot olivat julkaistu Tähtien sodan omille nettisivuille. Niiden animointia ei ollut saatu täysin valmiiksi, mutta ne olivat täysin ääninäyteltyjä.
Crystal Crisis on Utapau
Syyskuussa 2014 julkaistiin neljän keskeneräiseksi jääneen jakson, ”A Death on Utapau”, ”In Search of the Crystal”, ”Crystal Crisis” ja ”The Big Bang”, tarinakelat. Tarina kertoi Obi-Wanin ja Anakinin tehtävästä tutkia Utapaulla separistien yritystä solmia kyberkristallien käyttöä koskeva asesopimus sekä Anakinin tuntemuksista sen jälkeen, kun Ahsoka oli eronnut jediritarikunnasta. Tarinakela julkaistiin kuudennen tuotantokauden Blu-rayllä.
Kehno satsi
Tarinakela jaksoista ”Kehno satsi”, ”Kaiun jäljillä”, ”Keeradakien siivillä” ja ”Keskeneräistä tehtävää” esitettiin Star Wars Celebration Anaheim -tapahtumassa 17. huhtikuuta 2015 ja myöhemmin Tähtien sodan virallisilla nettisivuilla 29. huhtikuuta 2015. Myöhemmin animoinniltaan viimeistellyt mutta tarinaltaan muokatut versiot näistä jaksoista julkaistiin seitsemännen tuotantokauden ensimmäisinä jaksoina.
Koripallo kesäolympialaisissa 2004
Koripallo oli vuoden 2004 kesäolympialaisten ohjelmassa 16. kerran olympialaisten historiassa. Sekä miehissä että naisissa oli mukana 12 joukkuetta. Kreikka pääsi mukaan isäntäjoukkueena, Serbia ja Montenegro miehissä sekä Yhdysvallat naisten turnauksessa ansaitsivat paikkansa olympiaturnauksessa hallitsevina maailmanmestareina. Loput kymmenen paikkaa ratkaistiin viiden karsintaturnauksen kautta.
Miesten turnauksessa koettiin yllätys, kun Yhdysvallat hävisi välieräottelunsa loppujen lopuksi koko turnauksen voittaneelle Argentiinalle, eikä näin kyennyt uusimaan vuoden 2000 voittoaan. Argentiinalle olympiavoitto oli maan ensimmäinen olympialaisten historiassa.
Miehet
A-lohko
B-lohko
Naiset
A-lohko
B-lohko
Arojuoksija
Arojuoksija (Pedionomus torquatus) on erittäin uhanalainen itäaustralialainen kahlaaja ja heimonsa Pedionomidae ainoa laji. Lajin holotyypin kuvaili John Gould Adelaiden läheltä 1841.
Arojuoksija elää kuivilla ja avoimilla ruohomailla. Pituutta lajille kertyy 17 cm. Se on ruumiinrakenteeltaan typäkkä ja sillä on tuijottavat silmät ja kaita nokka. Rinnassa linnulla on ruskea laikku ja kaula on täplikäs. Arojuoksijalla on käänteiset sukupuoliroolit kuten esimerkiksi vesipääskyillä. Naaras on siis koirasta värikkäämpi ja voi paritella usean koiraan kanssa. Koiras hoitaa haudonnan ja poikaset. Ruoholla vuorattu pesä on vaatimaton kuoppa mättään tai pensaan tyvellä. Arojuoksijan ravinto koostuu siemenistä ja hyönteisistä.
Arojuoksijan kannan koko on romahtanut 2000-luvulla. Sukukypsiä aikuisia arvioitiin vuonna 2015 olevan alle tuhat yksilöä. Victorian osavaltiossa lajimäärä on vähentynyt yli 90 prosenttia vuosien 2010–2015 aikana. Uudessa Etelä-Walesissa määrä on vähentynyt samoin yli 90 prosenttia vuosien 2001–2014 aikana. Nopean vähenemisen takia Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteli lajin erittäin uhanalaiseksi.
Lapset (Anja Ahon veistos)
pienoiskuva|Anja Ahon Lapset katselevat Yliopistonkadun elämää Turussa. Lapset on taiteilija Anja Ahon pronssiveistos Turussa Yliopistonkadulla. Teos on sijoitettu asunto-osakeyhtiö Kasinonkulman aukiolle suihkulähteen yhteyteen. Veistos on sinänsä historiallinen, että se on ensimmäinen Turun kaupungin naistaiteilijan toteuttama ulkoveistos. Se paljastettiin vuonna 1959.
Teoksessa kolme lasta istuu polvillaan liuskekivialustalla. Lapsi on suurmiehiä kuvaavien ulkoveistosten joukossa harvinainen aihe. Vuonna 2001 veistos jouduttiin poistamaan alustaltaan, sillä yksi lapsista oli irronnut. Pronssihahmoja pestiin ja putsattiin Wäinö Aaltosen museossa ja niiden alustakiinnityksiä paranneltiin.
Ahon tyyli oli perinteistä ilmaisua tavoittelevaa modernismia. Tyypillisiä hahmoja hänelle olivat sadun- ja leikinomaiset saveen, kipsiin ja puuhun tehdyt figuurit. Naiskuvanveistäjänä hän oli Turun taiteilijapiireissä pioneeri. Aho toimi Wäinö Aaltosen yksityisoppilaana 1950-52.
Lähteet
60.45038°N, 22.26065°W
Alanen (järvi Lahdessa)
Alanen on Päijät-Hämeessä Lahdessa Pyhäntakan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 75 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Arrajoen valuma-alueella (14.16), jonka Seestanjoen valuma-alueeseen (14.165) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,2 metriä mpy.
Wilhelm von Braun
Wilhelm August Detlof von Braun (1813−1860) oli ruotsalainen novellisti ja runoilija, alkuaan upseeri. Braun oli pilarunoelmien ja satiirien ansiosta suosittu tukholmalaisen keskiluokan runoilija, joskin hänen rohkeasanaisuuttaan vähän arkailtiinkin. Satiireissa, joissa Braun on onnistunein, ilmenee hänen vastenmielisyytensä kaikkea teennäistä yhteiskuntasovinnaisuutta vastaan sekä hänen todellisuudentajunsa. Onnistunein hän on raikkaissa luonnonkuvauksissaan.
RN Generale Antonio Cantore
RN Generale Antonio Cantore oli Italian kuninkaallisen laivaston Generali-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 10. marraskuuta 1919. Alus laskettiin vesille 24. maaliskuuta 1921 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 1. heinäkuuta.
Palvelus
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi. Alus upotettiin 22. elokuuta 1942.
Russell Vis
John Russell Vis (22. heinäkuuta 1900 – 1. huhtikuuta 1990) oli yhdysvaltalainen vapaapainija.
Vis voitti olympiakultaa 1924 Pariisissa 66 kilogramman painoluokassa. Vuonna 1921 hän voitti Amerikan amatööriurheiluliiton mestaruuden koukkupainissa 125 paunan sarjassa ja vuosina 1922–1924 vapaapainissa (147,5- ja 147-paunaisissa).
Run for Cover
Run for Cover voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Barneveld
Barneveld on kunta Alankomaissa, Gelderlandin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 52 066 (1.1.2009) ja väestötiheys oli 296 as./km². Pinta-alaa Barneveldillä on 176,74 neliökilometriä, josta vettä on 0,73 km². Kunnan pormestari on Jos Houben.
Barneveldin naapurikunnat ovat Putten pohjoisessa, Ermelo koillisessa, Apeldoorn idässä, Ede etelässä, Scherpenzeel lounaassa, Leusden lännessä sekä Amersfoort ja Nijkerk luoteessa. Leusden ja Amersfoort kuuluvat Utrechtin maakuntaan.
Barneveldin kuntaan kuuluu yhdeksän kylää: Barneveld, Voorthuizen, Kootwijkerbroek, Garderen, Terschuur, Stroe, Zwartebroek, De Glind ja Kootwijk.
Barneveldissä on kaksi rautatieasemaa: Barneveld Noord ja Barneveld Centrum.
thumb|left|250px|Kartta Barneveldin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Aiheesta muualla
210px|left|thumb|Barneveldin keskustaa.
The Man
The Man voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Koiran selkäytimen ontelotauti
Koiran selkäytimen ontelotauti eli syringomyelia tarkoittaa, että selkäydinneste pakkautuu selkäytimen sisälle muodostaen nesteontelon, mikä aiheuttaa selkäydinvaurioita.
Sairaus johtuu yleensä koiralle ulkonäkösyistä jalostetusta lyhyestä kallosta. Ahdas kallo johtaa Chiarin epämuodostumaan, jossa pikkuaivot eivät mahdu kalloon, vaan ne työntyvät ulos kallosta selkäydinkanavaan, mikä häiritsee selkäydinnesteen kiertoa. Samalla ne painavat aivorungon tuntotumakkeita.
Syringomyeliaa aiheuttavat useat geenit, ja se periytyy noin 81 %:n todennäköisyydellä. Sairaus todetaan magneettikuvauksella. Ensisijaisena hoitomuotona on yhdistelmälääkehoito. Siihen kuuluu kipulääkitys ja lääke, jolla alennetaan aivoselkäydinnesteen tuotantoa. Myös leikkaus on mahdollinen. 20 % sairastuneista koirista oireilee niin pahasti, että ne lopetetaan. Noin joka neljäsosalla oireet pysyvät samanlaisina tai helpottavat, ja lopuilla oireet pahenevat ajan mittaan.
Oireet
Chiarin epämuodostumaan tai syringomyeliaan sairastuneista koirista noin 35 % saa näkyviä oireita. Ensimmäiset oireet havaitaan koiran ollessa 6 kk – 6 vuoden ikäinen. Oireet voivat ajan myötä edetä hitaasti, nopeasti tai pysyä ennallaan. Koiralle aiheutuu suurta hermokipua etenkin kaularankaan ja lopulta liikkumishäiriöitä. Kaula- tai selkäranka saattaa kääntyä mutkalle, ja koiralla voi olla jalkojen heikkoutta tai koordinaatiohäiriötä. Sairastunut koira voi raapia päätään, niskaansa tai kaulaansa etenkin lenkillä toispuoleisesti koskematta ihoaan (nk. ilmakitararaapiminen). Koira saattaa olla yliherkkä kosketukselle, hangata päätään maahan tai äännellä kivusta vaihtaessaan asentoaan äkillisesti. Asiaan perehtymätön omistaja ei välttämättä tajua, ettei pakonomainen rapsuttaminen välttämättä ole harmiton tapa vaan kivuista kielivä oire.
Yleisyys
Yleisin selkäytimen ontelotauti on cavalierkingcharlesinspanielilla, mutta sitä esiintyy myös muilla lyhytkalloisilla tai -kuonoisilla roduilla. Sairautta esiintyy ainakin bichon friséllä, bostoninterrierillä, brysselingriffonilla, chihuahualla, kiinanpalatsikoiralla, kingcharlesinspanielilla, kääpiömäyräkoiralla, kääpiöpinserillä, kääpiö- ja toyvillakoirilla, maltankoiralla, mopsilla, pomeranianilla, ranskanbulldoggilla, shih tzulla, staffordshirenbullterrierillä ja yorkshirenterrierillä.
Suomen cavaliereista 68 % vapaaehtoisiin kartoituksiin osallistuneista sairastaa ontelotautia ja 94 % sille altistavaa Chiari-epämuodostumaa. Sairauden levinneisyys johtuu myös jalostukseen olennaisesti kuuluvasta sisäsiittoisuudesta, mikä aiheuttaa perinnöllisen muuntelun kapeutta. Esimerkiksi koko cavalier-rotu periytyy kuudesta koirayksilöstä, joista kaksi sairasti ontelotautia tai chiari-epämuodostumaa.
Yksin (Ankin albumi)
Yksin on muusikko Ankin ensimmäinen soololevy. Sitä ennen hän oli esiintynyt ja levyttänyt folktriossa Anki, Bosse ja Robert. Levyn musiikki on enimmäkseen amerikkalaista folkmusiikkia ja kotimaisia kansansävelmiä ja laulelmia. Levyn soitetuin laulu on Ne kesäyöt, suomenkielinen versio Marianne Faithfullin edellisvuoden hitistä Summer Nights.
Kappaleet
Sovitukset Jörgen Petersen, paitsi 1-3 Martti Pokela.
HMS Pembroke (1694)
HMS Pembroke oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1694 vesillelaskettu 60-tykkinen neljännen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 8. tammikuuta 1694 Edward Snelgrovelta Limehousesta. Alus laskettiin vesille 22. marraskuuta 1694 ja otettiin palvelukseen 17. tammikuuta 1695 ensimmäisenä päällikkönään Roger Bellwood.
Palvelus
Vuonna 1709 alus oli Välimerellä Bakerin johtamassa laivueessa. Kolme Ranskan laivaston alusta valtasivat aluksen yhdessä HMS Falconin kanssa Toulonin edustalla 29. joulukuuta. Taistelussa aluksen miehistöstä kaatui tai haavoittui 140 henkeä. Alus vallattiin takaisin 22. maaliskuuta 1711, mutta se haaksirikkoutui jo samana päivänä. Hylky myytiin 1713 Genovassa Espanjalle, joka nimesi sen Lanfrancoksi.
Hide Away
Hide Away on yhdysvaltalaislaulaja Dayan debyyttisingle. Se julkaistiin hänen taiteilijanimeään kantavalta EP-levyltä ja Sit Still, Look Pretty -debyyttistudioalbumilta 22. huhtikuuta 2015. Kappaleen ovat sanoittaneet Brett McLaughlin, Britten Newbill, Grace Tandon, Gino Barletta ja Scott Bruzenak, joista kaksi viimeisintä myös tuottivat sen.
”Hide Away” pääsi parhaimmillaan Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan sijalle 23. Kappale pääsi listoille myös monissa muissa valtioissa kuten Alankomaissa, Australiassa, Italiassa, Norjassa, Ruotsissa, Saksassa ja Sveitsissä. Elokuussa 2016 kappale oli myynyt Yhdysvalloissa kaksinkertaista platinaa kahdella miljoonalla myydyllä kopiolla. Suomessa kappaleen paras listasijoitus on radiolistan sija 99.
Maukka Maunula
Maukka Maunula on suomalainen punkrumpali, joka aloitti uransa vuonna 1988 perustetun Häiriköiden rumpalina. Maunula soittaa myös yhtyeissä The Heartburns, The Pistones, Särkyneet ja Kytänsoittajat. Maunulan aikaisempia yhtyeitä ovat Pää Kii, Nazi Death Camp, Vaasankatu SS ja Problems?.
Adriano Rossato
Adriano Fabiano Rossato (s. 27. elokuuta 1977 Vila Velha, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa brasilialaista Comercialia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Ura
Kaudeksi 2005–2006 Rossato palasi Portugaliin, kun hänet lainattiin vuoden sopimuksella Sporting Bragaan. Palattuaan vuoden jälkeen takaisin Real Sociedadiin ja hän aloitti kauden joukkueen mukana, mutta tammikuussa 2007 hänet lainattiin jälleen tällä kertaa União Leiriaan.
Vuonna 2007 Rossato siirtyi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen Málagaan. Kauden 2007–2008 päätteeksi Málaga palasi takaisin pääsarjaan kahden vuoden tauon jälkeen.
Bo-Jungar Wikgren
Bo-Jungar Paul Wikgren (s. 28. helmikuuta 1927 Karjaa – 30. tammikuuta 2013 ) oli suomalainen eläintieteilijä. Hän oli Åbo Akademin yleisbiologian apulaisprofessori vuodesta 1957 ja professori 1967–1990, ja hänen tutkimuskohteensa olivat erityisesti heisimadot. Jäätyään eläkkeelle hän työskenteli tieteenhistorian parissa ja julkaisi teoksen ''Biologins historia. Allmänt och i Finland'' (1996).
Casino Estoril
pienoiskuva|Casino Estoril Casino Estoril on kasino Portugalissa, 18 kilometrin päässä Lissabonista Estorilissa. Se on mainostanut itseään Euroopan suurimmaksi kasinoksi. Se on auki joka päivä (paitsi jouluaattona) kello 15–03.
Historia
Toisen maailmansodan aikana kasino oli vakoojien ja maanpaossa elävien kuninkaallisten kokoontumispaikka. Kasinon kerrotaan myös antaneen aiheita Ian Flemingin 007-romaaniin Casino Royale.
Toimilupa
Portugalissa kasinotoiminta on yksityisten yritysten liiketoimintaa, ja se on tarkkaan lailla rajoitettua. Portugali jakautuu kymmeneen alueeseen, joissa kasinotoimintaa voi harjoittaa. Toimiluvista käydään julkinen tarjouskilpailu. Valtio myöntää kasinoiden toimiluvat näille alueille määräajaksi korvausta vastaan.
Pelitoiminta
Kasinossa on yli tuhat peliautomaattia ja useita pelipöytiä, joissa pelataan rulettia, blackjackiä, pokeria, baccaratia ja muita pelejä.
Vuonna 2007 kasinolla oli töissä 652 työntekijää, joista 537 oli miehiä ja 115 naisia.
Muuta toimintaa
Kasinossa järjestetään myös viihdenäytöksiä, jotka sisältävät tanssia, musiikkia ja visuaalisia tehosteista. Esityksiä on yleensä joka päivä, ja iltaesityksen yhteydessä on mahdollista illastaa.
Kasinolla esitetyt show’t:
Vuonna 2008 Estoril Sol -yhtiön 50-vuotisjuhlissa kasinolla esiintyi saksalainen hard rock -yhtye Scorpions.
Aiheesta muualla
38.70694°N, -9.3975°W
Tekolammi (Lahti)
Tekolammi on Päijät-Hämeessä Lahdessa Pyhäntakan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Mighty Morphin Power Rangers: The Fighting Edition
Mighty Morphin Power Rangers: The Fighting Edition on vuoden 1995 kesäkuussa julkaistu videopeli, joka perustuu samannimiseen televisiosarjaan Mighty Morphin Power Rangers. Pelin julkaisi Bandai Super Nintendolle. The Fighting Editionissa pelataan Power Rangersien sijasta heidän käyttämillään jättiläisillä mekaanisilla roboteilla Zordeilla.
Tekolammi (Lahti)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Lusikkasirri
Lusikkasirri, aikaisemmalta nimeltään kapustaviklo (Calidris pygmaea, aiemmin Eurynorhynchus pygmaeus) on Venäjän kaukoidässä elävä äärimmäisen uhanalainen kahlaajalintu. Sen esiintymisalue ulottuu Tšukotkalta Kamtšatkan pohjoisosiin. Laji talvehtii Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa ja sen populaation koko on 150–320 pesivää paria. Lusikkasirrin holotyypin kuvaili Carl von Linné Itä-Aasiasta vuonna 1758. Linnulle ominainen piirre on sen lusikkamainen nokka.
Tekolammi (Lahti)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Arrajoen valuma-alueella (14.16), jonka Seestanjoen valuma-alueeseen (14.165) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 125,2 metriä mpy.
Mighty Morphin Power Rangers: The Fighting Edition
Pelattavuus
Pelissä on kolme eri pelattavuutta, tarina-, tappelu- ja selviytymismoodi. Tarina osassa päätavoitteena on tuhota kaikki neljä Zordia, sekä neljä vihollista päästäkseen Lordi Zeddia ja sen jälkeen Ivan Oozea vastaan. Pelissä voi valita joko Thunder Megazordin tai Mega Tigerzordin.
Lusikkasirri
Lähteet
thumb|left|200px|Lusikkasirrin nokka
Mighty Morphin Power Rangers: The Fighting Edition
Pelattavuus
Tappeluosiossa voi pelata kaksinpelillä yksi vastaan yksi millä tahansa Zordilla tai vihollisella. Selviytymispelissä on tarkoitus pysyä hengissä voittamalla niin monta ottelua peräkkäin kuin on mahdollista millä tahansa pelattavalla hahmolla. Pelin päätteeksi se ilmoittaa peräkkäisten voittojen määrän.
Sateen jälkeen (Ankin albumi)
Sateen jälkeen on Ankin toinen soololevy. Ensimmäisen levyn folkpainotteisuus on väistynyt uuden kotimaisen jazz- ja laulelmamusiikin tieltä.
Kappaleet
Sovitukset Jörgen Petersen, paitsi 3, 4, 6 ja 7 Esa Pethman, 8 ja 9 Otto Donner.
Comrades
Comrades on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut Bill Douglasin ohjaama ja käsikirjoittama brittiläinen historiallinen draamaelokuva, jonka keskeisissä rooleissa ovat muun muassa Robin Soans, William Gaminara, Stephen Bateman, Philip Davis, James Fox, Robert Stephens ja Vanessa Redgrave. Comrades jäi Bill Douglasin viimeiseksi elokuvaksi, sillä hän kuoli syöpään 57-vuotiaana vuonna 1991.
Juoni
Comrades kertoo Tolpuddlen marttyyreista, kuudesta brittiläisestä maatyöläisestä, jotka muodostavat ammattiyhdistyksen paremman palkan ja parempien työolojen ajamiseksi vuoden 1834 Dorsetin Tolpuddlessa. Heidät tuomitaan lähtemään seitsemäksi vuodeksi rangaistussiirtolaan Australian New South Walesiin.
Tuotanto
Comradesilla oli pitkä ja vaikea tuotanto. Vaikka Bill Douglasilla oli elokuvan käsikirjoitus valmiina jo vuonna 1980, meni kuusi vuotta ennen kuin elokuva saatiin valmiiksi. Syinä olivat ongelmat kuvauksissa, Douglasin perfektionismi ja hänen riitansa elokuvan alkuperäisen tuottajan, Ismail Merchantin, kanssa. Elokuva kuvattiin Englannissa Dorsetin Cerne Abbasin kylässä, Dorchesterin kaupungissa ja Tynehamin aavekaupungissa. Australiassa elokuvaa kuvattiin New South Walesin Broken Hillin kaupungissa ja Silvertonin pikkukylässä. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Skreba Films, National Film Finance Corporation, Film4 Productions, Curzon Film Distributors ja David Hannay Productions.
Julkaisu ja vastaanotto
Comrades sai ensi-iltansa Lontoon elokuvajuhlilla 15. marraskuuta 1986. Elokuva esitettiin myös helmikuussa 1987 Berliinin elokuvajuhlilla, jossa se oli ehdokkaana Kultaisen karhun saajaksi. Comrades julkaistiin Ison-Britannian elokuvateattereissa 23. elokuuta 1987. Comrades esitettiin Toronton elokuvajuhlilla 15. syyskuuta 1987, jonka jälkeen se sai ensi-iltansa Australiassa 12. marraskuuta 1987 ja Yhdysvaltain New Yorkissa 13. tammikuuta 1989.
Teet Järvi
Teet Järvi (s. 22. huhtikuuta 1958) on virolainen sellisti.
Järvi opiskeli Laine Leichterin johdolla Tallinnan musiikkilukiossa ja Peeter Paemurrun johdolla Tallinnan konservatoriossa, josta valmistui vuonna 1981. Hän täydensi opintojaan Moskovassa opettajinaan Natalija Šahovskaja, Mihail Homitser ja Ivan Monighetti.
Vuonna 1974 Järvi sai ensipalkinnon kansainvälisessä sellokilpailussa Tšekkoslovakiassa. Hän sai myös ensipalkinnot niin kansallisessa (1981) kuin Baltian-kilpailussakin (1976). Vuosina 1982–1990 hän työskenteli ensisellistinä Viron kansallisessa sinfoniaorkesterissa. Hän on esiintynyt Euroopan maissa, entisen Neuvostoliiton alueilla sekä Yhdysvalloissa sooloresitalistina, kamarimuusikkona ja orkesterin solistina. Vuonna 1993 Järvi aloitti työt Suomessa, jossa hän on soittanut Sinfonia Lahdessa ja opettanut Lahden konservatoriossa.
Järvi kuuluu muusikkosukuun; hän on Neeme Järven veljen, Vallo Järven poika. Hänen vaimonsa on pianisti Mari Järvi, jonka kanssa hänellä on viisi lasta, joista kukin on myös muusikko.
Samabogo
Samabogo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Blan piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 40 kilometriä Blasta kaakkoon. Kunnassa on 13 200 ja keskuskylässä 3 800 asukasta (vuonna 2009).
Samabogon kunta rajoittuu lännessä Blan piirin Somasson, pohjoisessa Dougouolon ja Kemenin ja idässä Diaramanan kuntiin sekä etelässä Sikasson alueeseen.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, fulbeja ja soninkeja. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinusko.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, pienimuotoinen kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, riisi, durra, puuvilla, maapähkinä, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, aasit, siat ja vuohet. Samabogon, Bogonin ja Pissangasson kylissä pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluvat seitsemän alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehityskeskus (CED), kaksi naisten lukutaitokeskusta ja kaksi terveyskeskusta.
Vallaton Waltari
Vallaton Waltari on Mika Waltarin tekstejä sisältävä kokoelma, joka ilmestyi 1957 WSOY:n kustantamana. Se sisältää kuusikymmentä kirjoitusta 1930-luvulta 1950-luvulle, muun muassa novelleja, kertomuksia, tekstejä kirjoittamisesta sekä näytelmän Yövieras. Teoksesta on julkaistu neljä painosta vuoteen 2008 mennessä. thumb|left|180px|Vallaton Waltari, neljännen painoksen kansi vuodelta 2008.
Teoksen ensimmäinen painos oli poikkeuksellisen suuri, 20 000 kappaletta.
Weil am Rhein
pienoiskuva|250px|Weil am Rheinin sijainti Lörrachin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Baden-Württembergin osavaltiossa.
Weil am Rhein on kaupunki Lörrachin piirikunnassa Baden-Württembergin osavaltiossa Saksan lounaisimmassa kolkassa. Sillä on pitkä historia rautatieläisten kaupunkina. Weil am Rheinin lounainen rajapiste keskellä Reiniä sveitsiläisen Baselin ja ranskalaisen Huninguen kanssa on myös Ranskan, Saksan ja Sveitsin yhteinen rajapiste. Weil am Rheinissa oli kesäkuun 2022 lopussa 30 615 asukasta. Kaupunki kuuluu Baselin metropolialueeseen.
Maantiede
Weil am Rhein sijaitsee Reinin yläjuoksun laaksossa. Reinin uoma kääntyy kaupungin lounaispuolella kohti pohjoista. Piirikunnan pääkaupunki Lörrach sijaitsee välittömästi Weil am Rheinin itäpuolella. Weil am Rheinin etäisyys Baselin keskustasta on noin 5 kilometriä koilliseen. Weil am Rheinin koillispuolella on laaja Schwarzwaldin vuoristoalue.
Weil am Rheinin kantakaupunki sijaitsee kaupungin eteläosassa. Haltingen oli aiemmin itsenäinen kunta Weilin pohjoispuolella, nykyisin se on Weil am Rheinin toiseksi suurin kaupunginosa. Märkt luoteessa ja Ötlingen koillisessa olivat niin ikään aiemmin itsenäisiä kuntia.
Historia
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Weil oli kasvanut teollisuus- ja rautatieläiskaupungiksi, sinne oli asettunut muun muassa sveitsiläistä tekstiiliteollisuutta. Elokuussa 1929 Weil kohotettiin kaupungiksi ja se sai viralliseksi nimekseen Weil am Rhein. Toinen maailmansota pysäytti kaupungin kehityksen, mutta sodan jälkeen väkiluku kasvoi nopeasti. Weil am Rheiniin muutti runsaasti pakolaisia. 1970-luvulla kaupunkiin liitettiin Ötlingen, Haltingen ja Märkt.
Haltingenista on ensimmäinen maininta vuodelta 767 muodossa Haholtinga. Märkt mainitaan 1169 muodossa Matro ja Ötlingen 1064 muodossa Ottlinchoven.
Talous ja liikenne
pienoiskuva|200px|vasen|Dreiländerbrücke eli Kolmen valtakunnan silta. Rautatie- ja vesiliikenne ovat Weil am Rheinin keskeisiä elinkeinoja. Vähittäiskauppa ja matkailu ovat niin ikään tärkeitä. Julkisista palveluista mainittakoon kaupunginkirjasto Stadtbibliothek Weil am Rhein. Sveitsiläisellä huonekaluvalmistaja Vitralla on Weil am Rheinissa toimipiste Vitra Campus.
Weil am Rheinin rautatieasema sijaitsee rataosuudella Mannheim–Basel. Kaupunki kuuluu myös Baselin lähijunaliikenteen piiriin. Saksan keskiosasta alkava moottoritie BAB 5 päättyy Weil am Rheiniin, mistä tielinja jatkuu Sveitsin moottoritienä A2 ja kulkee kohti Italiaa. Länteen vie autoroute A 36. Weil am Rheinin pohjoispuolitse kulkee BAB 98. Laudenbachista Baden-Württembergin pohjoisosasta alkava 500 kilometriä pitkä Badische Weinstraße päättyy Weil am Rheiniin.
Napsijat (kalaheimo)
Napsijat (Lutjanidae) on ahvenkalojen heimo. Siihen kuuluu noin sata lajia, jotka jaetaan neljään alaheimoon ja 17 sukuun. Useimmat lajit elävät meressä trooppisella ja subtrooppisella alueella, jotkin jokisuissa murtoveden luonteisessa vedessä. Jotkin lajit käyvät jokivedessä syömässä. Napsijoita tavataan 450 metrin syvyydessä asti.
Napsijoiden joukossa on monia ruokakaloja, mutta jotkin ovat aiheuttaneet siguatoksiinimyrkytyksiä. Tunnetuin ruokakala on punanapsija (Lutjanus campechanus), mutta sen nimellä myydään monia muitakin kaloja.
Johan Reuter
Johan Titus Reuter (27. huhtikuuta 1929 Helsinki – 2. marraskuuta 2012) oli suomalainen biologi ja professori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1963 tutkielmalla The internal concentration in some hypotichous ciliates and its dependence on the external concentration. Hän oli Åbo Akademin yleisen biologian apulaisprofessori 1971–1992. Hänen tutkimuskohteenaan oli erityisesti hiirien ja rottien aineenvaihdunta.
Johan Reuterin veli on eläintieteilijä Tom Reuter.
Ernst Brausewetter
Ernst Brausewetter (1863−1904) oli saksalainen kirjailija ja kääntäjä, joka kohdisti huomionsa erityisesti Pohjoismaihin ja niiden kirjallisuuteen. Niinpä hän on julkaissut Nordische Meisternovellen (1896) ja Finland im Bilde seiner Dichtung und seine Dichter (1899). Hän saksansi pohjoismaisia kirjailijoita, kuten Henrik Ibsenin, Jonas Lien, Arne Garborgin, J. L. Runebergin ynnä muiden teoksia. Vuosina 1901−1902 hän oli Finländische Rundschau -aikakauskirjan toimittajana.
Tyrskykahlaaja
Tyrskykahlaaja (Calidris virgata, aiemmin Aphriza virgata) on kurppien heimoon kuuluva pohjoisamerikkalainen kahlaajalintu. Se kuuluu nykyään aiemman Aphriza -sukunsa sijaan sirreihin. Tyrskykahlaajan esiintymisalue käsittää Alaskan keski- ja eteläosat sekä Yukonin keskiosia. Se talvehtii Amerikan Tyynenmeren rannikolla Alaskan eteläosista mantereen eteläkärkeen. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Prince William Soundilta 1789.
Ernst Brausewetter
Brausewetter on kääntänyt saksaksi Juhani Ahoa (Papin tytär, Papin rouva).
Tyrskykahlaaja
Lähteet
pienoiskuva|vasen|Tyrskykahlaajan poikanen
Sit Still, Look Pretty
Sit Still, Look Pretty on yhdysvaltalaislaulaja Dayan kappale. Se julkaistiin hänen taiteilijanimeä kantavan EP-levyn sekä kappaleen nimeä kantavan debyyttistudioalbumin toisena singlenä 29. maaliskuuta 2016. Kappaleen ovat sanoittaneet Gino Barletta, Mike Campbell sekä Britten Newbill ja sen tuotannosta vastasi Scott Bruzenak. Sanoiltaan kappale kertoo naisten vaikutusmahdollisuuksien lisäämisestä.
”Sit Still, Look Pretty” pääsi ensimmäisellä listaviikollaan Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan sijalle 100, josta se nousi lopulta sijalle 28. Kappale on päässyt listoille myös Belgiassa, Kanadassa, Slovakiassa ja Tšekissä. Yhdysvalloissa kappale on myynyt kaksinkertaista platinaa kahdella miljoonalla myydyllä kopiolla. Kappalelle on toteutettu myös sekä lyriikkavideo että virallinen musiikkivideo, jotka julkaistiin 6. maaliskuuta ja 9. syyskuuta 2016. Video oli ehdolla Ardylle vuoden 2017 Radio Disney Music Awardsissa kategoriassa ”Vuoden paras kappale”.
Nassari
Nassari on Päijät-Hämeessä Lahdessa Arkiomaan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,9 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Arrajoen valuma-alueella (14.16), jonka Seestanjoen valuma-alueeseen (14.165) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,9 metriä mpy.
Unbiheksium
Unbiheksium on IUPACin antama väliaikainen nimi löytymättömälle alkuaineelle, jonka symboli on Ubh ja järjestysluku 126. Alkuaineen ennakoidaan olevan stabiilisuuden saaren keskellä, mikä takia sen puoliintumisaika voi olla verrattain pitkä transuraaniksi. Useimmat transuraanien puoliintumisajat ovat vaihteluvälillä kymmenistä miljoonista vuosista sekunnin murto-osiin, joten tämän takia se on kerännyt huomiota tutkijoilta, jotka yrittävät syntetisoida sitä. Alkuaineen isotooppeja, joissa on 184 ja 196 neutronia, pidetään alkuaineen mahdollisesti vakaampina isotooppeina (310Ubh ja 322Ubh).
Synteesi
Ensimmäinen yrityksen syntetisoida alkuainetta tekivät René Bimbot ja John M. Alexander 1971 Cernissä lämminfuusioreaktiota hyödyntäen. Koe epäonnistui.
Mahdollinen luonnollinen esiintyminen
Vuonna 1976 julkaistiin tutkimus, jossa ryhmä amerikkalaisia tutkijoita useista yliopistoista esitti, että primordiaaliset superraskaat alkuaineet, kuten livermorium, unbiquadium, unbiheksium ja unbiseptium, joiden puoliintumisajat ylittävät 500 miljoonaa vuotta, voisivat olla selittämättömien mineraalien säteilyvaurioiden kuten radiohalojen aiheuttaja. Toiset väittivät, ettei näitä alkuaineita ollut havaittu, ja kyseenalaistivat primordiaalisten superraskaiden alkuaineiden ennustetut ominaisuudet.
Primordiaalisten superraskaiden alkuaineiden mahdollinen esiintymineen maassa nykyään on epävarmaa. Vaikka niiden todistettaisiinkin aiheuttaneen säteilyvaurioita kauan sitten, ne ovat saattaneet hajota kokonaan.
Johann Jakob Breitinger
Johann Jakob Breitinger (1701−1776) oli sveitsinsaksalainen kirjailija ja professori. Hän taisteli ystävänsä Johann Jakob Bodmerin rinnalla esteettis-kriittissä kirjoituksissa Johann Christoph Gottschedia ja ranskalaista kirjallista makusuuntaa vastaan. Breitinger oli perinpohjainen, tarkka oppinut. Hänen pääteoksensa on Kritische Dichtkunst.
Pitchaus
Pitchaus (englannin sanasta pitch, ’syöttö’) on tuotteen, palvelun tai liikeidean pääkohtien lyhyttä ja tiivistä esittelemistä myyntipuheen tai presentaation muodossa. Esitys eli pitch kestää korkeintaan muutaman minuutin. Pitchausta voidaan kutsua myös hissipuheeksi silloin kun viitataan myyntipuheeseen, joka kestää vain hissimatkan ajan eli noin puoli minuuttia.
Pitchaaja voi olla myymässä bisnesideaansa rahoittajille, esittelemässä itseään työnhakutilanteessa, kauppaamassa tuotettaan jälleenmyyjille tai hankkimassa yhteistyökumppania. Pitchin tarkoitus on herättää kuulijoissa kiinnostus esiteltävää asiaa kohtaan ja vakuuttaa heidät asian vahvuuksista. Samalla pitchaus kertoo tekijänsä innosta, näkemyksestä ja osaamisesta. Onnistuessaan pitchaus johtaa jatkokeskusteluihin esittelijän ja kuulijan välillä.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2011
thumb|150px|Seiväshyppääjä [[Minna Nikkanen teki uuden sisäratojen Suomen ennätyksen 436.]] Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2011 järjestettiin Liikuntamyllyssä Helsingissä 19.–20. helmikuuta. Järjestävinä seuroina toimivat Esbo IF, HIFK-Friidrott, Kyrkslätt IF ja IF Sibbo-Vargarna.
Pitchaus
Pitchauksessa esittelijä esittelee aluksi itsensä ja mahdollisen yrityksensä. Hän esittelee ideansa ja kertoo sen kohderyhmän. Hän kuvailee myös ideansa ainutlaatuisuutta ja sen taloudellisia hyödyntämistapoja.
Pitchaustilaisuuksia ja -kilpailuja järjestetään esimerkiksi startup-yritystapahtumissa kuten Slushissa.
Christian Hviid Bredahl
Christian Hviid Bredahl (1784−1860) oli tanskalainen runoilija, talonpoikaista alkuperää. Ylioppilaaksi tultuaan hän antautui kirjailijaksi. Katkeroituneena siitä, ettei saavuttanut ansaitsemaansa tunnustusta, hän vetäytyi pian takaisin maalaisoloihin, missä hän eli hyvin niukoissa varoissa kättensä työllä. Bredahlilla oli luontaiset näytelmäkirjailijan lahjat. Hänen Dramatiske scener, joiden tapahtumapaikka on Kuussa, osoittivat, että hänellä oli omaperäinen ja voimakas mielikuvitus ja syvällinen, ihanteellinen maailmankatsomus, tosin sekoittuneena pettyneen katkeruuteen. Vasta myöhemmin on tanskalaisille selvinnyt hänen arvonsa kirjailijana. Bredahl on kirjoittanut myös poleemisia kirjoituksia Adam Oehlensehlægerin romantiikkaa sekä Thomasine Gyllembourgin realismia vastaan.
Kamtšatka
Kamtšatka voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Five Nights at Freddy’s: The Silver Eyes
Five Nights at Freddy's: The Silver Eyes on vuonna 2015 julkaistu kauhuromaani, jonka ovat kirjoittaneet Scott Cawthon ja Kira Breed-Wrisley. Se perustuu Cawthonin luomaan Five Nights at Freddy's -pelisarjaan.
Juoni
Charlie kertoo Johnille seuraavana päivänä, että hänen isänsä omisti toisen ravintolan; Fredbear’s Family Dinerin, jossa toimi vain kaksi robottia, Fredbear ja Spring Bonnie. He ajavat New Harmoniin, paikka, jossa ravintola oli. Charlien kipeät muistot nousevat pintaan, sillä juuri siellä hänen veljensä Sammy kidnapattiin jonkun Spring Bonnie -pukua pitäneen toimesta. Myöhemmin, muut teinit palaavat Fazbear’s Pizzaan. Heidän joukkoonsa liittyy ostoskeskuksen vartija Dave, joka yllättäen kaappaa Carltonin Jasonin nähden ja nappaa mukaansa Spring Bonnie -puvun. Poliisit kutsutaan välittömästi paikalle, mutta tutkinnan aikana yksi konstaapeli saa surmansa Daven toimesta.
Charlie ja John tutkivat Fredbear's Family Dinerin historiaa ja löytävät artikkelin Sammyn kidnappauksesta. Dave, oikealta nimeltään William Afton, molempien ravintoloiden osaomistaja, oli pääepäilty murhiin, mutta todisteita ei löytynyt. Samaan aikaan ravintolassa Afton asettaa Carltonin pukuun ja kertoo hänelle, että kyseiseen Spring Bonnie -pukuun oli mahdollista pukeutua. Kuitenkin, jos puvun jousilukot pettäisivät, ihminen asun sisällä kuolisi. Carlton tajua vähitellen, että Afton on kaikkien kaameiden tapahtumien takana.
Charlie ja muut menevät pelastamaan Carltonin, mutta tajuavat pian, että robotit ovat aggressiivisia heitä kohtaan. Afton selittää, että murhien jälkeen hän laittoi lasten ruumiit robottien sisään ja nyt sielut riivaavat niitä. Juuri kun robotit ovat tappamassa heidät, viides robottiotus, Golden Freddy, pelastaa heidät. He tajuavat, että Golden Freddyn sisällä on Michaelin sielu. Tämän aikana Afton pukee Spring Bonnie -puvun päälleen ja yrittää hyökätä Charlien kimppuun. Kuitenkin, Charlie onnistuu aktivoimaan jousilukot, jotka murskaavat Aftonin, tappaen tämän. Muut robotit raahaavat hänen ruumiinsa pois, ja sielut saavat vihdoinkin rauhan.
Kirjan lopussa Charlie käy hautausmaalla ja muistelee aikoja, kun hänen isänsä oli vielä hengissä.
Kesäparalympialaiset 1960
Kesäparalympialaiset 1960 järjestettiin Roomassa, jossa järjestettiin myös vuoden 1960 olympialaiset. Näihin kaikkien aikojen ensimmäisiin paralympialaisiin osallistui urheilijoita 400 hengen verran, mutta urheilijat edustivat vain pyörätuoliurheilulajeissa, jotka miellettiin sopiviksi selkäydinvammaisille. Kisat järjestettiin 19.-24.9., avajaisseremonian ollessa 18. syyskuuta ja päätösseremonian ollessa 25. syyskuuta.
Taustaa
Paralympialiikkeen perustaja Sir Ludwig Guttmann ja Rooman selkäydinkeskuksen johtaja Antonia Maglio aloittivat kisojen valmistelut kaksi vuotta aikaisemmin. Kisoja kutsuttiin 9. kansainvälisiksi Stoke Mandeville -kisoiksi. Paralympialaisnimityksen kisat saivat jälkikäteen vuonna 1984.
Kisoja tukivat Italian olympiakomitea ja Italian vammaisten työntekijöiden instituutti (INAIL).
Tulevaisuus on musta
Tulevaisuus on musta on ramopunk-yhtye Häiriköiden EP-levy, joka julkaistiin toukokuussa 2012 levymerkillä Airiston punk-levyt. Albumin kansikuvan on toteuttanut Santtu Särkäs.
Yhtye keikkaili albumin julkaisun tiimoilta viiden keikan verran huhti–toukokuussa 2012.
Ulla Lipponen
Ulla Lipponen (5. syyskuuta 1941 Kuopio – 25. marraskuuta 2015 Kuopio) oli suomalainen perinteentutkija. Hän tutki erityisesti lasten ja nuorten folklorea, ja työskenteli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kansanrunousarkistossa. Työtään hän esitteli useissa teoksissa, joista esimerkiksi Kilon poliisista (1987) on otettu kymmenen painosta ja sen uudistetusta versiosta Kilon toinen poliisi useita lisää.
Lipponen palkittiin 2004 ansioistaan Suomen lasten Kalevala -palkinnolla.
Kalkkunen
Kalkkunen on Päijät-Hämeessä Lahdessa Arkiomaan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 9,8 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Arrajoen valuma-alueella (14.16), jonka Seestanjoen valuma-alueeseen (14.165) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 146,8 metriä mpy.
Robin Reed
Robin Lawrence Reed (20. lokakuuta 1899 – 20. joulukuuta 1978) oli yhdysvaltalainen vapaapainija.
Reed voitti olympiakultaa vapaapainin 61 kilogramman painoluokassa 1924 Pariisissa. Vuonna 1921 Reed voitti Amerikan amatööriurheilun mestaruuden koukkupainissa 125 paunan painoluokassa ja vuosina 1922 ja 1924 vapaapainissa 135-paunaisissa.
Panssarivaunujen historia
Panssarivaunujen historia alkaa ensimmäisestä maailmansodasta.
Ensimmäinen maailmansota
thumb|left|300px|[[Mark I (panssarivaunu)|Mark I -panssarivaunu Sommessa vuonna 1916]] Ensimmäiset palveluskäyttöön otetut panssarivaunut suunniteltiin Isossa-Britanniassa ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1915. Britannian amiraliteetti nimesi Mark I:n alkuaan ”maalaivaksi”, mutta sotasalaisuuden säilyttämiseksi vaunuja nimitettiin ”vesitankeiksi”. Vaunuja rakentaneen William Foster & Co. Ltd:n työntekijöille uskoteltiin, että he rakensivat vedenkuljetustankkeja Mesopotamiaan sijoitetuille joukoille, mistä on peräisin yleiseen käyttöön jäänyt nimitys ”tankki”. Mark I -vaunusta valmistettiin tykeillä aseistettua male- eli ”urosmallia” ja konekivääreillä aseistettua female- eli ”naarasmallia”. Mark I:n Mother (Äiti) -prototyypin testaukset alkoivat 29. helmikuuta 1916.
Panssarivaunuja käytettiin ensimmäisen kerran sotatilanteessa Sommen taistelussa 15. syyskuuta 1916. Taisteluun osallistui 49 brittien Mark I -panssarivaunua, mutta suurin osa vaunuista hajosi tai juuttui kiinni, koska ne eivät soveltuneet Sommen upottavaan mutaan. Vain yhdeksän vaunua pääsi saksalaisten asemiin asti. Vasta myöhemmässä Cambrain taistelussa panssarit näyttivät mahtinsa. Brittien Mark-sarja oli puutteistaan huolimatta ensimmäisen maailmansodan käytetyin panssari.
Ranska kehitteli omia panssareitaan pian brittien jälkeen. Näistä pienikokoinen Renault FT-17 oli edistyksellisin. Siinä oli kääntyvä torni ja moottori takana, kuten useimmissa myöhemmissä panssarivaunuissa. thumb|250px|[[A7V-panssarivaunu.]] Saksa keskittyi pikemminkin panssarintorjunnan kehittämiseen, mutta sodan loppuun mennessä saksalaisetkin olivat valmistaneet 20 kappaletta A7V-panssarivaunua. Lisäksi heillä oli käytössään useita kymmeniä ympärysvaltojen sotasaalisvaunuja. Ensimmäisen kerran panssarivaunut kohtasivat toisensa Villers-Bretonneux’n taistelussa 24. huhtikuuta 1918. Myös venäläiset kehittelivät Netopyr ja Vezdekhod- panssarivaunut.
Maailmansotien välinen aika
Saksalaiset ja neuvostoliittolaiset kehittivät panssarivaunuja entistä nopeammiksi ja liikuntakykyisemmiksi. Versailles’n rauhansopimuksessa määrättyjen rajoitusten vuoksi saksalaisten panssarivaunujen kehitys oli mahdollista vain Neuvostoliiton tuella. Neuvostoliiton varhaiset BT-sarjan panssarivaunut perustuivat aluksi yhdysvaltalaiseen Christie M1930 -panssarivaunuun, joita Neuvostoliitto osti kaksi kappaletta Yhdysvalloista.
Myös yhdysvaltalaiset kehittelivät omia vaunujaan, mutta kehitys eteni vasta toisen maailmansodan loppupuolella. Muita maita, joissa vaunuja tuotettiin merkittäviä määriä olivat muun muassa Puola ja Tšekkoslovakia.
Toinen maailmansota
Toisen maailmansodan aikana panssarivaunut kehittyivät huomattavasti. Saksalla oli sodan alussa käytössään nopeita, kevyesti panssaroituja ja aseistettuja vaunuja, kuten Panzerkampfwagen I. Omien panssarivaunujensa lisäksi Saksa sai haltuunsa Tšekkoslovakian T-35- ja T-38-panssarivaunut ja niitä tuottavat tehtaat. Saksan käytössä vaunut saivat nimet Panzerkampfwagen 35 ja Panzerkampfwagen 38.
Sodan aikana saksalaisten panssarivaunut kehittyivät panssaroinnin ja aseistuksen osalta raskaammiksi. Saksan panssarivaunujen kehitystä vaikeuttivat Adolf Hitlerin lupaukset, joiden vuoksi Saksa ei kyennyt keskittymään yhteen tai edes muutamaan hyvään vaunuun. Tilaukset hajautettiin eri yrityksille ja niiden välinen kilpailu teki yhteistyöstä mahdotonta. Panssarivaunujen merkitys oli erittäin suuri saksalaisten kehittämässä salamasodassa.
Sodan aikana saksalaiset kehittivät hyviä ja toimivia vaunuja. Esimerkiksi Panzerkampfwagen IV:ä voidaan sanoa monestakin syystä yhdeksi sodan parhaimmista panssarivaunuista. Varsinaisten panssarivaunujen rinnalla saksalaisten käytössä oli rakenteeltaan yksinkertaisempi, kiinteätorninen rynnäkkötykki. Rynnäkkötykkien etuna oli panssarivaunuja edullisempi hinta. Lisäksi rynnäkkötykkien rakenne mahdollisti isompien ja tehokkaampien psv-kanuunoiden asentamisen pienemmille alustoille.
Saksan kevyet panssarivaunut osoittautuivat liian heikoiksi itärintamalla, jossa Neuvostoliitolla oli käytössään tehokkaita, huomattavasti raskaammin panssaroituja ja aseistettuja T-34- ja KV-1-vaunuja. Saksa joutuikin kehittämään niitä vastaan uusia panssarivaunuja. Kehittelyn tuloksena syntyivät Panther- ja Tiger-vaunut. Uudet panssarivaunut ajettiin rintamalle ilman kenttäkokeita, ja tämän vuoksi monet kärsivät erilaisista teknisistä ongelmista. Sodan loppupuolella ongelmat saatiin korjattua, mutta se tapahtui liian myöhään sodan päättyessä. Saksalla oli myös muutamia projekteja, jotka kuitenkin epäonnistuvat: esimerkiksi 188 tonnia painava raskas Maus.
Neuvostoliitossa panssarivaunujen kehitystyö oli erittäin onnistunutta. Panssarivaunun suojauksen kannalta merkittävä viisto etupanssari on neuvostoliittolaista alkuperää. Lisäksi neuvostovaunujen modernisointi oli erittäin yksinkertaista ja nopeaa. Esimerkiksi T-34:n ensimmäisessä mallissa T-34/76 oli 76 mm kanuuna, joka osoittautui tehottomaksi uusia saksalaisia panssarivaunuja vastaan. Niinpä T-34 sai uuden tornin ja 85 mm:n kanuunan (tyyppimerkintä T-34/85). Tämä toimenpide lisäsi T-34:n käyttöikää sodan loppuun saakka.
Britit suunnittelivat kahdenlaisia vaunuja ratsuväen mallin mukaan. Ensimmäinen tyyppi oli infantry tank, vaunu jonka tarkoitus oli toimia yhteistyössä jalkaväen kanssa, tämä vastasi raskasta ratsuväkeä. Tässä vaunutyypissä oli vahva panssarointi ja hyvä aseistus, mutta se oli hidas; esimerkkejä tästä vaunutyypistä ovat Matilda II ja Churchill. Toinen tyyppi oli cruiser tank, risteilijävaunu, jonka rooli oli sama kuin kevyen ratsuväen. Se oli nopea ja liikkuva, mutta sen aseistus oli kevyempi ja panssarointi heikompi. Esimerkkejä ”risteilijävaunuista” ovat Crusader ja Covenanter. Sodan edetessä tuotettiin voimakkaampia moottoreita, jotka takasivat raskaammillekin vaunuille hyvän liikkuvuuden.
Erillisistä jalkaväkivaunuista ja risteilijävaunuista luovuttiin lopulta. Tuloksena oli 1943 palvelukäyttöön otettu Cromwell, jossa oli hyvä panssarointi, tehokas tykki ja joka oli nopeampi kuin yksikään saman aikakauden taisteluvaunu. Cromwellista kehitettiin edelleen Charioteer ja juuri sotaan mukaan ehtinyt Comet, josta kylmän sodan aikana tuli pitkäksi aikaa myös Suomen panssarijoukkojen päävaunu.
Toisesta maailmansodasta alkaen panssarivaunut ovat toimineet itsenäisenä aselajina, ja ne ovat korvanneet kokonaan ratsuväen.
Sodan jälkeen panssarivaunujen kehittämistä jatkettiin, mutta se hidastui huomattavasti.
Pasi Kaukoranta
Pasi Kaukoranta (s. 7. toukokuuta 1967 Helsinki) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja -analyytikko, joka edusti viimeksi jääkiekkoseura Porin Ässiä päävalmentajana kaudella 2018–2019, jolloin hän korvasi marraskuussa erotetun valmentaja Mikael Kotkaniemen. Tätä ennen hän toimi pesäpalloseura Kankaanpään Mailan urheilujohtajana ja superpesisjoukkueen henkisenä valmentajana.
Ura
Kaukoranta syntyi Helsingissä, mutta kasvoi Porissa. Hän pelasi jääkiekkoa Porin Ässissä, jossa Kaukoranta voitti C-nuorten SM-pronssia vuonna 1983. Hän ei kuitenkaan pelannut enää aikuisena. Kaukoranta lähti junioriuransa jälkeen opiskelemaan Turkuun, jossa hän aloitti valmentajauransa Turun Palloseuran juniorijoukkueissa. Kaukoranta aloitti siellä TPS:n C-nuorten valmentajana kaudella 1993–1994. Hän voitti C-nuorten SM-hopeaa vuosina 1996 ja 1997.
Kaudella 1997–1998 Kaukorannasta tuli JYPin B-nuorten päävalmentaja. Hän luotsasi joukkueen kauden päätteeksi suomenmestaruuteen. Kaudella 1998–1999 Kaukoranta valmensi Jämsän Kiekko-Susien miesten joukkuetta II-divisioonassa. Kaudella 1999–2000 hän toimi Helsingin IFK:n A-nuorten päävalmentajana ja voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Vuonna 2001 Kaukoranta suoritti ammattivalmentajatutkinnon kurssinsa priimuksena. Hän teki tämän jälkeen tutkimus- ja analysointityötä sekä toimi Urheilukanavan Mestis-otteluiden kommentaattorina.
Kaudeksi 2004–2005 Kaukoranta siirtyi Porin Ässien SM-liigajoukkueen apuvalmentajaksi Mika Toivolan johtamaan valmennustiimiin, jossa hän toimi lähinnä katsomo- ja videovalmentajan roolissa. Kauden 2005–2006 päätteeksi Kaukoranta voitti SM-hopeaa. Hän toimi Ässien apuvalmentajana myös yhdeksänä seuraavana kautena Juha Pajuojan, Jari Härkälän, Alpo Suhosen, Pekka Rautakallion ja Karri Kiven aisaparina. Joukkue selvisi hopeakevään jälkeen pudotuspeleihin kuitenkin seuraavan kerran vasta viisi vuotta myöhemmin keväällä 2011. Kauden 2012–2013 päätteeksi Kaukoranta voitti suomenmestaruuden. Finaalivastustaja Tapparan päävalmentaja Jukka Rautakorpi ei kuitenkaan suostunut Ässien mestaruuden ratkettua kättelemään Kaukorantaa. Tapaus juonsi juurensa Jatkoaika.comin haastattelusta, jossa Kaukoranta totesi: