cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jalohaukkalinnut
Jalohaukkalinnut (Falconiformes) on lihaasyövien lintujen lahko.
Luettelo
Suomessa esiintyvät jalohaukkalinnut ja niiden lajit
Jalohaukat - Falconidae
H=Harvinaisuus, SH=Suurharvinaisuus
Aiheesta muualla
Greifvögel Rôffûgels Accipitriformes Roofvogels タカ目 Szponiaste Dravce
Tuotantoyksikkö Kantti
rightKantti on Yleisradion sekä pohjoissavolaisten tieteen- ja koulutuksen organisaatioiden ylläpitämä sisältötuotantoyksikkö, joka tuottaa journalistisin periaattein toimitettuja radio-, internet- ja tv-sisältöjä.
Kantissa ovat esillä tieteen, opetuksen ja kulttuurin tekijät, tutkijat ja kokijat. Tieteen arkipäivä ja opiskelumahdollisuudet sekä eri alojen opiskelijoiden kokemukset ovat Kantin keskeiset teemat. Kantin opetusohjelmien ja verkkoluentojen valikoimasta jokainen löytää omansa: osa tuotannosta on yleissivistävää, ja osa liittyy tutkinnon suorittamiseen.
Kantti on myös osa Yle Multifoorumia, joka on verkottunut monimediakanava.
Kantin tuottamaa ohjelmaa jaellaan säännöllisesti seuraavilla jakeluteillä: Yle Puhe:
Neferites I
pienoiskuva|Neferites I:n šabti Neferites I tai Nefaarud I oli Egyptin 29. dynastian hallitsija eli faarao vuosina 399 eaa. – 393 eaa.
Risto Rekola
Risto Tapani Rekola on hollolalainen kirjailija. Häneltä on julkaistu omakustanteena palindromiteokset Taasko hoksaat!, Ikävää, väki ja Naaraan.
Vaarantamisvastuu
Vaarantamisvastuu tarkoittaa sinänsä luvallisen vaarallisen toiminnan ulkopuolisille aiheuttamien vahinkojen korvaamisvelvollisuutta.
Toiminnan vaarallisuuden vuoksi vastuu on tavalliseen tuottamusvastuuseen verrattuna ankarampaa. Vaarantamisvastuu on osa ankaraa vastuuta. Teknisen kehityksen myötä on syntynyt uudenlaisia vaaratilanteita, joiden aiheuttamista vahingoista kärsimään joutuneiden ei ole katsottu saavan riittävää suojaa tuottamussäännön perusteella. Vaarantamisvastuusta luotujen sääntöjen esikuvana voidaan pitää Saksan rautatieliikennettä koskevaa säännöstöä, joka säädettiin 1838. Suomessa ensimmäinen aiheeseen liittyvä laki oli rautatievastuulaki (8/1898), joka oli voimassa 1898–1999.
Eduskunta on säätänyt monelle toimialalle ankaran vastuun niille, jotka aiheuttavat vaaraa käyttämällä paljon energiaa tai vaarallisia välineitä. Vaikka ankara vastuu perustuu tavallisesti lainsäädäntöön, on myös oikeuskäytännössä päädytty tuottamuksesta riippumattomaan vastuuseen esimerkiksi räjäytystöiden ja sotaharjoitusten yhteydessä. Lailla on säädetty muun muassa ilma-alusten aiheuttamista vahingoista (maavahingoista) (ilmailulaki,1242/2005, 139 §), raidekulkuneuvoista johtuvista vahingoista (raideliikennevastuulaki, 113/1999), sähkövahingoista (sähköturvallisuuslaki, 410/1996, 7 luku), ydinvahingoista (ydinvastuulaki, 484/1972) ja öljyvahingoista (422/1996).
Tuomion Legioona
Tuomion Legioona on DC-animaatiouniversumissa esiintyvä kuvitteellinen organisaatio, jonka jäseniin kuuluu tunnetuimpia kuvitteellisia superroistoja. Tuomion Legioona on esiintynyt Hanna-Barberan luomassa Superystävissä, sekä 2000-luvun animaatiosarjassa Justice League Unlimited. Molemmissa sarjoissa Tuomion Legioonaa on johtanut Lex Luthor, vaikka sitä ennen Gorilla Grodd, kunnes Luthor otti sen johdettavakseen. Tuomion Legioona on esiintynyt myös Harley Quinn animaatiosarjassa ja animaatioelokuvissa Justice League: Doom, JLA Adventures: Trapped in Time, Justice League vs. Teen Titans, Teen Titans Go! & DC Super Hero Girls: Mayhem in the Multiverse ja Lego DC Comics Super Heroes: Justice League: Attack of the Legion of Doom sekä televisiosarjassa Legends of Tomorrow.
Sarjasta on tehty parodia, jota esitti Cartoon Network. Siinä Tehotytöt pelastavat Ihmenaisen ja Vesimiehen Tuomion Legioonalta.
Justice League Unlimited
Animaatiosarjassa Justice League Unlimited Tuomion Legioona oli Gorilla Groddin kokoama järjestö, jonka jäsenet maksoivat Groddille suojelusta, koska Oikeuden Puolustajiin oli liittynyt paljon eri sankareita ja rikolliset olisivat jääneet kiinni. Avain onnistui auttamaan Lex Luthorin pakoon vankilasta Groddin käskystä, jonka mukaan Luthorista olisi hyötyä Legioonassa, ja hän sai 25 % johtajuuden, mikä olisi tarpeeksi johtamaan kaikkia jäseniä kentällä, jos Grodd on määrännyt niin. Luthor ei aluksi suostunut, mutta Grodd sai tämän liittymään järjestöön näytettyään hänelle Brainiacin osan, jonka avulla Brainiac voitaisiin herättää henkiin. Myöhemmin Luthor otti Tuomion Legioonan hallintaansa ja rakensi Legioonan linnoituksesta aluksen, jotta hän pääsisi Brainiacin tuhoutumispaikalle herättämään Brainiacin. Tala kuitenkin vapautti Groddin ja tämä sekä puolet Legioonasta hyökkäsivät Groddin kanssa Luthoria ja toista puolta Legioonaa vastaan, jotka olivat liittyneet Luthorin puolelle. Luthorin puoli kuitenkin voitti taistelun ja Luthor heitti Groddin avaruuteen, jonka jälkeen Killer Frost jäädytti Groddin puolelle asettuneet ja Luthor yritti Talan avulla herättää Brainiacin henkiin. Metron kuitenkin pysäytti ajan juuri ennen kuin Lelumies käynnisti koneen ja kertoi Luthorille tosista mahdollisista seurauksista. Luthor ei kuunnellut, ja Metron antoi ajan taas kulkea, ja Lelumies käynnisti koneen. Luthor oli menossa vastaanottamaan Brainiacia, mutta kone palauttikin henkiin Apokolipsin herran, Darkseidin entistäkin voimakkaampana. Darkseid lupasi Tuomion Legioonalle nopean kuoleman ja räjäytti tukikohdan, mutta Luthor ja muut selviytyivät, kun Sinestro ja Tähtisafiiri loivat voimakentän, joka suojasi heitä räjähdykseltä. New Genesiksen johtaja havaitsi Darkseidin paluun ja Lightray neuvoi Tuomion Legioonaa ottamaan yhteyttä Oikeuden Puolustajiin menemällä teleportista läpi, mutta Ilkeä Tähti kuitenkin tainnutti hänet ja Luthor ja muut menivät portista läpi. Darkseid pysäytti Apokolipsin sisällissodan Virman Vundabarin, Kanton, Mantiksen ja Granny Goodnessin ja hänen Female Furiesien välillä. Darkseid johti Apokolipsin Parademonit hyökkäämään Maahan ja Oikeuden Puolustajat joutuivat liittoutumaan Tuomion Legioonan kanssa pysäyttääkseen Darkseidin ja Apokolipsin joukot. Kun Teräsmies, Batman ja Lex Luthor taistelivat Darkseidia ja tämän Parademoneita vastaan, Metron palasi ja vei Luthorin paikkaan, josta hän löytäisi voiman, jolla Darkseid voitaisiin voittaa. Luthor ja Darkseid katosivat, kun Darkseid viimeinkin löysi Anti-elämä tasapainottajan ja jakoi sen Luthorin kanssa. Kun Darkseid oli kukistunut, muut Tuomion Legioonan jäsenet saivat 5 minuutin etumatkan Oikeuden Puolustajilta, kun Atomikallo kysyy palkkiota.
Arvīds Reķis
Arvīds Reķis (s. 1. tammikuuta 1979 Jūrmala, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Saksan DEL-liigassa pelaavaa Augsburger Pantheria. Hän on edustanut Latviaa useissa arvokisoissa, esimerkiksi vuoden 2014 Olympialaisissa, Sotšissa.
Tilastot
Maajoukkue:
Laser-Run
pienoiskuva|Laser-Runin ammuntaosuus.Laser-run on Kansainvälisen nykyaikaisen 5-otteluliiton kehittämä urheilulaji, jossa yhdistyvät ammunta ja juoksu. Lajissa on kilpailtu vuodesta 2015 asti.
Lajissa juostaan 5 × 600 metriä ja lisäksi ennen jokaista kierrosta ammutaan viisi laukausta kymmennen metrin etäisyydeltä. Laji on paitsi nykyaikaisen viisiottelun päätöslaji, myös oma kilpailulajinsa, jossa järjestetään maailmanmestaruuskilpailut niin yksilö- kuin joukkuekilpailuissa.
Radio Musa
Ensimmäinen Radio Musa toimi Tampereella vuosina 1989–1991.
Uusi Radio Musa sai radiotoimiluvan syksyllä 2013 ja aloitti vakituisen toimintansa maaliskuussa 2014. Kanava sai vakituisen toimiluvan vuosille 2014–2019. Siihen mennessä kanava on toiminut määräaikaisilla toimiluvilla. Radio Musalla oli myös kolmen kuukauden tilapäinen toimilupa Helsingissä taajuudella 89,7 MHz syyskuusta marraskuuhun vuonna 2014.
Radio Musan ohjelmia ovat muun muassa Päivän artisti, Tätä Suomi tanssii, Radiot Top 20 ja Rakentajaradio. Kanava lähettää STT:n radiouutisia arkisin kello 6-22 ja viikonloppuisin 8-22. Kanavalta tulee myös viihdeuutisia pitkin päivää. Kanavan omistaa Pentti Teräväinen, joka on tuttu Discopress yrityksestä.
Musan laajaa ohjelmistoa juontavat ainakin studioisäntä Pentti Teräväinen, Teuvo Laine, Arto Grönroos, Aulikki Järvinen-Nummi, Dani Branthin, Aila-Inkeri Salama, Pekka Santonen ja Martti Kuurila.
Aziz Akhannouch
Aziz Akhannouch (s. 1961) on marokkolainen miljardööri ja poliitikko, joka aloitti maansa pääministerinä lokakuussa 2021. Akhannouchin johtama liberaali RNI-puolue voitti syksyn parlamenttivaalit, ja kuningas Muhammad VI nimitti pääministeriksi liittolaisenaan pidetyn Akhannouchin.
Kurkilinnut
Kurkilinnut (Gruiformes) on lintujen lahko, johon kuuluu nykyisin 10 heimoa. Aiemmin myös arojuoksija ja pyyjuoksijat luokiteltiin kurkilinnuiksi.
Lyngby BK
Lyngby BK on Tanskan Superliigassa pelaava jalkapallojoukkue. Vuonna 2002 superliigassa pelannut Lyngby FC haki konkurssia, ja putosi alempiin divisiooniin. Myöhemmin seura muutti nimensä Lyngby BK:ksi.
Nykyinen kokoonpano
''Päivitetty 1. helmikuuta 2021''
Saavutukset
Tanskan Superliiga
Tanskan cup
Tanskan 1. divisioona
Kyösti Erämaa
Kyösti Erämaa (23. lokakuuta 1899 Taalintehdas, Dragsfjärd – 14. marraskuuta 1961 Helsinki ) oli suomalainen näyttelijä.
Ennen näyttelijänuraansa Kyösti Erämaa toimi painijana. Hän piti yllä fyysistä kuntoaan ja aloitti operettisankarina, muun muassa Koiton Näyttämöllä. Erämaa siirtyi myöhemmin Oulun Työväen Näyttämön leipiin, ja siirtyi sieltä Helsinkiin, missä näytteli kuolemaansa saakka. Hän oli Mikkelin teatterin johtajana vuosina 1948–1949.
Kyösti Erämaa oli myös tunnettu elokuvanäyttelijänä. Hän näytteli noin kolmessakymmenessä filmiroolissa vuosien 1934–1960 aikana, lähinnä pieniä osia, kuten poliisin osa. Hänen tunnetuimpia rooleja oli muun muassa pääosa Aaprahammi Turkkana elokuvassa Tukkijoella (1937) sekä Ylitalon Urho elokuvassa Unelma karjamajalla (1940). Hän näytteli myös elokuvassa Pekka ja Pätkä pahassa pulassa (1955). Hänen viimeiseksi elokuvaroolikseen jäi pikkurooli elokuvassa Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut (1960).
Sarah Kofman
pienoiskuva|Sarah Kofman Sarah Kofman (14. syyskuuta 1934, Pariisi – 15. lokakuuta 1994) oli ranskalainen filosofi. Hän kirjoitti lukuisia teoksia, erityisesti Friedrich Nietzschestä ja Sigmund Freudista. Hänen teoksensa L'énigme de la femme: La femme dans les textes de Freud (1980) on kenties perusteellisin tutkimus Freudin naisen seksuaalisuutta koskevista ajatuksista. Kofman kuoli tekemällä itsemurhan.
Lännen-Jukka
Lännen-Jukka on J. Karjalaisen 18. studioalbumi. Poko Rekords julkaisi albumin 25. lokakuuta 2006. Lännen-Jukka sisältää 15 laulua, joissa yhdistellään yhdysvaltalaista ja suomalaista kansanlauluperinnettä. Karjalainen laulaa ja soittaa levyllä banjoa ja kitaraa ja on ainoa albumilla kuultava muusikko.
Levyllä on muun muassa J. Karjalaisen näkemys Suutarinemännän kehtolaulusta.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 3, ja Soundi-lehden kriitikot valitsivat Lännen-Jukan vuoden 2006 kotimaiseksi albumiksi. Levy sijoittui myös Radio Suomessa Bluesministerin vuosiäänestyksen vuoden 2006 parhaat bluesalbumit suomi-sarjan kolmanneksi. Albumi voitti lisäksi Emma-gaalassa vuoden etno-Emman.
Fool’s Complaint
Fool's Complaint on yhdysvaltalaisartisti Suzanne Vegan kappale hänen uransa kahdeksannelta, Tales from the Realm of the Queen of Pentacles-studioalbumilta. Sen julkaisi Amanuensis Productions albumin ensimmäisenä singlenä 6. tammikuuta 2014. Kappaleeseen liittyvä sanoitusvideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 5. helmikuuta 2014. Kappale ei ole saavuttanut suurta menestystä, vaan sen ainoa tiedetty listasaavutus on Suomen virallisen radiolistan 92. sija.
Kappalelista
Digitaalinen lataus
Kari Anttila
Kari Anttila on suomalainen järjestövaikuttaja ja poliitikko. Anttila on työskennellyt vuodesta 2015 lähtien sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän pääsihteerinä. Koulutukseltaan Anttila on kasvatustieteen maisteri.
Belgialainen rekisterikilpi
Belgian rekisterikilpijärjestelmä on valtakunnallinen. Se koostuu tällä hetkellä formaatista 1-ABC-234 (1-AAA-001).
Kilpityypit
Belgiassa kaikille ajoneuvomuodoille on oma kilpityyppinsä.
Kirjainten merkitykset:
CD: Diplomaattiautot
G: Traktorit ja moottorityökoneet
M ja W: Moottoripyörät
O: Oldtimers (yli 25 vuotta vanhat ajoneuvot)
S: Skootterit
Z keskimmäisenä kirjaimena (AZA): Pikkukilvet
Z: Jälleenmyyjäkilvet
ZZ: Koe- ja siirtokilvet
Auton kilvet
Vuosina 1951-1973 käytettiin viittä merkkiä kymmenellä eri tavalla (A.1234, 1.A.234, 12.A.34, 123.A.4, 1234.A, AB.123, 1.AB.23, 12.AB.3, 123.AB ja A.123.B)
Vuosina 1973-2008 käytettiin kolmea kirjainta ja kolmea numeroa. Formaatti oli siis ABC-123 (AAA-001). Tämä formaatti loppui kesäkuun lopussa 2008, kun YZZ-999 saavutettiin.
Vuosina 2008-2010 käytettiin kolmea numeroa ja kolmea kirjainta. Formaatti oli siis 123-ABC (001-AAA). Tämä formaatti loppui marraskuun puolivälissä 2010, kun uusi formaatti esiteltiin. 999-CFQ oli viimeinen tämän formaatin jaettu kilpi.
Vuodesta 2010 eteenpäin käytetään yhtä numeroa, kolmea kirjainta ja kolmea numeroa. Formaatti on siis 1-ABC-123 (1-AAA-001). Nyt (syyskuussa 2021 ) ollaan 2-sarjan B-alkuisissa. Uuteen kilpityyppiin tuli EU-tunnus, mikä puuttui aikaisemmista tyypeistä. Uusi kilpityyppi on leveämpi kuin entinen (entisen leveys on 340 x 110 mm, uuden 520 x 110 mm). Uuteen kilpityyppiin siirryttäessä otettiin käyttöön uusi kirjain, O. Kirjaimet I, M, Q ja W otettiin käyttöön vuonna 2000. I, M, O, Q, W poistettiin kaikki 2014, mutta M, Q, ja W palasivat takaisin 2017.
Moottoripyörän kilvet
Vuosina 1951-1973 käytettiin viittä merkkiä. Ensimmäinen kirjain oli E, G, L, M tai P.
Vuosina 1973-2010 käytettiin ABC 123-formaattia. Alkukirjain oli vuosina 1973-2006 M, ja vuosina 2006-2010 W. Viimeinen jaettu kilpi oli WNA 999.
Vuosina 2010-2014 käytettiin formaattia 1-MAA 001.
Vuodesta 2014 eteenpäin käytetään formaattia M-AAA 001.
Yahya Golmohammadi
Golmohammadi pelasi Iranin maajoukkueessa 69 A-maaottelua vuosina 1993–2006. Hän oli mukana Iranin joukkueessa Saksan MM-kisoissa 2006, joissa hän teki maalin Meksikoa vastaan pelatussa, Iranin 1–3-tappioon päättyneessä ottelussa.
Belgialainen rekisterikilpi
Perävaunun kilvet
Ennen vuotta 1973 perävaunuissa oli sama tunnus kuin vetoautoissa.
Vuosina 1973-2010 käytettiin ABC-123-formaattia. Alkukirjain oli vuosina 1973-2001 U, ja vuosina 2001-2010 Q. Viimeinen jaettu kilpi oli QLE-999.
Vuosina 2010-2014 käytettiin formaattia 1-QAA-001.
Vuodesta 2014 eteenpäin käytetään formaattia Q-AAA-001.
Calvo Sotelo (1934)
Calvo Sotelo oli Espanjan laivaston vuonna 1934 vesillelaskettu tykkivene, joka oli toinen kahdesta Meksikon Espanjasta tilaamasta tykkiveneestä.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1957.
Pekka Laine (toimittaja)
Pekka Juhani Laine (s. 9. tammikuuta 1948 Hämeenkyrö) on suomalainen yhteiskuntatieteiden maisteri ja journalisti.
Laine on työskennellyt toimittajana vuoteen 1992. Suomen Journalistiliiton SJL:n puheenjohtaja hän oli 1992–2006. Laine on toiminut myös Radio- ja televisiotoimittajien liiton RTTL:n puheenjohtajana ja Pohjoismaiden journalistiliiton NJF:n puheenjohtajistossa.
1980-luvulla Laine kirjoitti ohella viihdekäsikirjoituksia muun muassa Hukkaputki-satiiriohjelmaan. Journalisti-lehden kolumnisti hän oli 1980–1991.
Laine sai Journalistiliiton ansiomerkin 2006. Hän on SJL:n ja RTTL:n kunniajäsen.
Konnakalat
Konnakalat (Batrachoidiformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko, johon kuuluu vain yksi heimo, konnakalat (Batrachoididae). Siihen kuuluu 83 lajia, jotka jaetaan 23 sukuun. Useimmat niistä elävät meressä, jotkin murtovedessä ja yksi alaheimo Etelä-Amerikan makeissa vesissä.
Konnakalojen eväruodot ovat onttoja, ja niissä on myrkkyä, joka on tarkoitettu suojaamaan kaloja saalistajilta. Jos konnakalan päälle astuu, selkäruoto voi pistää haavan jalkaan ja myrkky aiheuttaa vammoja.
Konnakalat muistuttavat ulkonäöltään sammakkoeläimiä, ja ne ääntelevät uimarakkonsa avulla. Joitakin lajeja, kuten jokikonnakalaa (Thalassophryne amazonica), pidetään myös akvaariokaloina.
Fulvio Tomizza
Fulvio Tomizza (1935 Materada, Istria, Jugoslavia – 1999 Trieste, Italia ) oli italialainen kirjailija. Hän hyödynsi tuotannossaan omaelämäkerrallisia aineksia.
Tomizza oli italialais-kroatialaisen kulttuurin edustaja. Toisen maailmansodan jälkeen hän asettui Italiaan mutta käsittelee tuotannossaan vaiheita, jolloin väestö joutui päättämään, missä asuisi Jugoslavian ja Italian välisen rajan siirron jälkeen.
Canopus (ydinkoe)
Canopus oli Ranskan 24. elokuuta 1968 suorittama ydinkoe Fangataufassa Ranskan Polynesiassa Tyynellämerellä.
Ydinkokeessa Ranska räjäytti viidentenä maana vetypommin. Kokeen voimakkuus oli 2,6 megatonnia. Ydinlataus räjäytettiin noin 600 metrin korkeudessa olleesta vetyilmapallosta. thumb|right|320px|Kuva Ranskan hallinnoimasta Polynesiasta, Tyynenmeren alueella.
Ussurijsk
Ussurijsk on kaupunki Primorjen aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Rakovka-joen varrella 112 kilometriä Vladivostokista pohjoiseen. Kaupungin kautta kulkee Habarovskin ja Vladivostokin välinen rautatie, josta haarautuu Kiinan rajalle johtava sivurata. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 158 004 henkeä.
Astrahanin ja Voronežin lääneistä muuttaneet siirtolaiset perustivat vuonna 1866 paikalle Nikolskojen kylän. Vuonna 1898 Nikolskoje ja Ketritsevon taajama yhdistettiin Nikolskin kaupungiksi, joka sai vuonna 1926 nimen Nikolsk-Ussurijski. Vuosina 1935–1957 kaupungin nimenä oli Vorošilov sotapäällikkö Kliment Vorošilovin mukaan. Nykyään Ussurijskissa on rautatieliikennettä palvelevia yrityksiä, elintarvike- ja koneenrakennusteollisuutta. Kaupungista on löydetty kaksi džurtšenien keskiaikaista kilpikonnaveistosta.
Lähistöllä sijaitsee Ussurin luonnonsuojelualue.
Kunstnernes Hus
Kunstnernes Hus (suom. "taiteilijoiden talo") on Oslossa sijaitseva samannimisen säätiön omistama taidemuseo, joka on avattu vuonna 1930. Siellä järjestetään vuosittain Høstutstillingen, joka on Norjan kävijämäärältään suurin taidenäyttely. Kunstnernes Hus sijaitsee kuninkaallista linnaa ympäröivän Slottsparkenin koillispuolella. Rakennus sai Houenin arkkitehtuuripalkinnon vuonna 1931.
Ronald Colman
thumb|Ronald Colman elokuvassa [[Sattuma korjaa satoa (1942)]]
Ronald Colman (9. helmikuuta 1891 Richmond, Englanti – 19. toukokuuta 1958 Santa Barbara, Kalifornia) oli englantilainen näyttelijä ja Oscar-voittaja.
Hän aloitti uransa jo 1910-luvun lopulla mykkäelokuvissa ja hän näytteli 1920-luvulla lukuisissa mykkäelokuvissa. Hänen uransa kulta-aikaa oli kuitenkin 1930- ja 1940-luku, jolloin ilmestyivät muun muassa elokuvat Giljotiinin varjossa (A Tale for Two Cities, 1935), Sininen kuu (Lost Horizon, 1937) ja Kismet (1944), jossa vastanäyttelijänä oli Marlene Dietrich, sekä Kaksoiselämää (A Double Life, 1947) josta hän sai parhaan miespääosan Oscar-palkinnon. 1950-luvulla hän loi jonkin verran uraa televisiossa. Hän on saanut urastaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle, toisen elokuvista ja toisen televisiosta.
Ronald Colman oli elämänsä aikana kaksi kertaa naimisissa ja toisesta avioliitosta oli yksi lapsi. Hän kuoli keuhkoinfektioon 67-vuotiaana.
Leigh Whannell
Leigh Whannell (s. 17. tammikuuta 1977) on australialainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten työstään kauhuelokuvassa Saw ja sen jatko-osissa. Whannell käsikirjoitti Saw-elokuvasarjan kolme ensimmäistä osaa ja myös esiintyi pääroolissa ensimmäisessä elokuvassa.
Whannell syntyi Melbournessa ja ystävystyi jo opiskeluvuosinaan niin ikään Saw-sarjasta tunnetuksi tulleen James Wanin kanssa.
Pietarsaari-Pedersöre
Pietarsaari-Pedersöre (, virallisesti Pännäinen, ruots. Bennäs, ) on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Seinäjoki–Oulu. Liikennepaikka sijaitsee Pännäisten kylässä Pedersören kunnassa Pohjanmaalla. Asemarakennus on rakennettu niin sanotun Oulun radan asemapiirustusten mukaan vuonna 1885, ja sen on todennäköisesti suunnitellut Valtionrautateiden tuolloinen rakennussuunnittelija Knut Nylander.
Pietarsaari-Pedersöre on risteysasema, sillä Pohjanmaan radasta haarautuu aseman kohdalla sivurata Pietarsaareen. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Tampereella sijaitsevasta liikenteenohjauskeskuksesta käsin.
15. kesäkuuta 2020 lähtien rautatieaseman kaupallinen nimi on ollut Pietarsaari-Pedersöre. Aiempi kaupallinen nimi oli Pännäinen sijaintitaajaman mukaan. Rautatieliikennepaikan virallisena nimenä pysyy kuitenkin toistaiseksi Pännäinen. Samalla tehtiin muutos myös Pietarsaaren Siikaluodossa sijaitsevan aseman nimeen, joka kirjoitetaan muotoon Pietarsaari (keskusta). Alueen kunnat toivoivat nimenmuutosta jo vuonna 2016, mutta toiveeseen ei suostuttu. Tuolloin toivottu nimi oli Pietarsaari-Pännäinen. Myöhemmin RKP:hen kuuluva oikeusministeri Anna-Maja Henriksson ajoi asiaa eteenpäin.
Pauliina Isomäki
Pauliina Isomäki (s. 1964 Vehmaa) on suomalainen säveltäjä. Hän opiskeli musiikkia Yhdysvalloissa Valdosta State Collegessa Georgiassa ja Catawba Collegessa Pohjois-Carolinassa sekä musiikkitiedettä Åbo Akademissa, josta valmistui maisteriksi 1992. Isomäki on säveltänyt erityisesti vokaalimusiikkia, mm. kolme oopperaa.
Oopperat
Keisarin majakka (libretto Leena Parkkinen)
Bryggholmen
Maantietoa
Saari sijaitsee Mälarenin keskiosassa Arnöfjärdenissä ja sen pituus on 3,7 kilometriä ja leveys on 1,4 kilometriä. Sen pinta-ala on 297 hehtaaria eli 3,0 neliökilometriä. Saaren erottaa mantereesta 300–500 metriä leveä salmi, joka jää Enköpingin Vallbyn puolelle. Vesi virtaa Mälarenin länsipuolelta saaren ohitse Stabyfjärdeniin. Bryggholmenin eteläpuolella ovat Oknönin ja Arnön asutut saaret. Saaren eteläosassa on niemi, jonka kainaloon jää Hästskoviken. Se työntyy kapenevana lahtena saaren sisälle ja lahden jatkeena on kapea kosteikko. Aikaisempi kiinteä asutus sijaitsee saaren pohjoisrannassa Hornötä vastapäätä ja Ängsholmenin päässä on joitakin entisiä torppia. Saaren luoteispäässä on kaavoitettu suuri joukko vapaa-ajan asuntoja. Saarelle ei tule tietä tai lossia, vaan yhteydet mantereella hoidetaan omalla veneellä tai käytetään kesäkaudella yhteysalusta. Saarella asuu noin 10 asukasta ympäri vuoden.
Virkistystoimintaa
Saaren ainoaa maatilaa hoiti yhdistys Stiftelsen Bryggholmen, mutta sen toiminta päättyi 2014 maakauppaan, jossa tila siirtyi yksityiselle. Nykyinen omistaja hoitaa tilaa kuitenkin yhdistyksen aloittamassa hengessä, eli se ylläpitää hostellia, mökkimajoitusta ja vierassatamaa. Kesäkaudella se pitää kahvilaa ja huolehtii yhteysaluksesta.
Luontoarvoja
Ihmisen vaikutus maisemaan on ollut voimakasta viimeiset 1 000 vuotta, jolloin maata on viljelty, raivattu ja hakattu laitumeksi. Joutomaat on valloittanut lehtipuut, joita ovat vaahtera, tammi, lehmus ja vuorijalava. Kosteikoissa on korpimetsää ja mäillä mäntymetsää. Saaren keskiosaan on merkitty yhtenäinen alue maisema- ja luonnonsuojelualueeksi (Bryggholmens naturreservat, 172 hehtaaria), Natura 2000-ohjelmassa, perustettu 2005).
Historiaa
Saaren matalin kohta on Torpängen, jonka kaakkoispuolella kohoaa Ängsholmen. Se on saattanut olla oma saarensa, mutta maankohoaminen on tehnyt salmesta matalan ja se on lopulta maatunut kiinni Bryggsholmeniin. Samaa on tapahtumassa kaakkoispuolella Flatgarnin saarelle.
Saarta on asutettu viikinkiajalta saakka. Saaren nimi mainitaan vuonna 1551 muodossa Bryttieholmen. Sana bryte on ollut käytössä kauan ennen keskiaikaa ja se tarkoitti muun muassa talonpoikaa, joka omisti maatilansa. Juhana III sai saaren läänityksenä ja vieraili saarella usein. Saarella toimi 1500-luvulla lasiruukki, jolla oli saksalainen lasimestari. Ruukki toimi 1630-luvulle asti. Vuonna 1939 osti Enköpingin kunta saaren tarkoituksenaan kehittää sitä vapaa-ajantoiminnalle soveltuva alue. Kunta kaavoitti saaren länsiniemelle 102 tonttia vapaa-ajan asunnoille. Osa asunnoista on ympärivuotisessa käytössä, mikä tuli mahdolliseksi, kun saarelle tuotiin vesiliittymät ja saari liitettiin kunnan viemäriverkostoon. Vuonna 2012 asui saarella 10 vakituista asukasta.
Vaaranvastuu
Vaaranvastuu tarkoittaa vastuuta kaupan kohteena olevan tavaran tuhoutumisesta. Vaaranvastuun ollessa myyjällä hänelle tulee viivästys, ellei hän pysty tekemään suoritustaan ajoissa. Vaaranvastuun ollessa ostajalla hänen maksettavakseen tulee kauppahinta, vaikka hän ei saa tavaraa haltuunsa virheettömänä. Kauppalain (355/1987)  3 luvussa on säännökset vaaranvastuun siirtymisestä. Perussääntönä on vastuun siirtyminen tavaran luovutushetkellä (kauppalaki, 6–7 §). Kuljetettavan tavaran vaaranvastuu siirtyy kaupantekohetkellä (kauppalaki, 15 §). Avoimessa kaupassa eli ostajan saadessa tavaran haltuunsa päättääkseen myöhemmin ostaako sen vaaranvastuu on ostajalla siihen asti, kun hän palauttaa tavaran (kauppalaki, 16 §). Myyjän näkökulmasta vaaranvastuu siirtyy, kun tavara yksilöidään ostajalle. Jos tavara ei ole myyjän luona, vaan se noudetaan jostakin muualta, vastuu siirtyy, kun tavara yksilöidään ostajalle ja ostaja saa tietää sen olevan noudettavissa. Vaaranvastuu pysyy silloinkin myyjällä, jos ostaja torjuu tavaran vedoten virheeseen tai viivästykseen. Vaaranvastuu kuitenkin siirtyy, jos ostaja viivästyy vastaanottamasta tavaraa.
Arto Nieminen (toimittaja)
Arto Nieminen (s. 31. joulukuuta 1957) on toimittaja ja Suomen Journalistiliiton entinen puheenjohtaja. Hän toimi tehtävässä vuosina 2006–2014.
Nieminen on työskennellyt toimitussihteerinä Virkamiesten ja toimihenkilöiden yhteisjärjestön VTY:n lehdessä 1985–1988. Hän työskenteli työmarkkinatoimittajana Yleisradion Radiouutisissa 1989–2004 ja politiikan toimittajana TV2:n Ajankohtaisessa kakkosessa 2004–2006. Hänet valittiin Journalistiliiton puheenjohtajaksi vuonna 2006, ja siitä tehtävästä hän palasi Yleisradion palvelukseen vuonna 2015. Nieminen sai Journalistiliiton ansiomerkin vuonna 2015.
Éric Vuillard
thumb|Éric Vuillard vuonna 2016. Éric Vuillard (s. 1968 Lyon) on ranskalainen kirjailija ja elokuvaohjaaja. Hän voitti Goncourt-palkinnon teoksellaan Päiväkäsky vuonna 2017. Hänen teoksensa Köyhien sota oli kansainvälisen Booker-palkinnon ehdokkaana 2021.
R800
R800 voi tarkoittaa seuraavia:
Jari Kallio
Jari Teppo Juhani Kallio (s. 21. kesäkuuta 1961 Parainen) on suomalainen upseeri ja kenraalimajuri. Hän toimi Maanpuolustuskorkeakoulun rehtorina vuosina 2018–2021, maavoimien operaatiopäällikkönä vuosina 2017–2018 ja sitä ennen Karjalan prikaatin komentajana vuosina 2014–2016.
Muuta
Kallio on Kadettikunta ry:n puheenjohtaja lokakuusta 2018.
Pohjois-Suomen paras rakennusteko
Pohjois-Suomen paras rakennusteko -palkinto on YTR:n vuosittain jakama tunnustus vuoden parhaalle rakennusteolle. Palkinto on jaettu vuodesta 2001.
Rakennusalan yhteistyöryhmään kuuluvat Oulun Rakennusinsinöörit ja –arkkitehdit RIA ry, Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL r.y. Pohjois-Suomen osasto, Oulun Rakennusmestarit ja –insinöörit AMK ry, Pohjois-Suomen Arkkitehdit SAFA, Oulun Insinöörit ry ja Oulun LVI-yhdistys ry.
Liikuntatieteellinen Seura
Liikuntatieteellinen Seura (lyh. LTS, engl. Finnish Society of Sport Sciences) on liikuntatieteistä, -kulttuurista ja -politiikasta kiinnostuneiden henkilöiden ja yhteisöjen muodostama kansalaisjärjestö ja tiedeviestintäorganisaatio. Seura perustettiin vuonna 1933.
Liikuntatieteellinen Seura järjestää liikuntatieteellisiä seminaareja, tuottaa tutkimustietoon perustuvia arviointeja ja selvityshankkeita sekä viestii liikuntatieteellisestä tiedosta monikanavaisesti. Seura julkaisee Liikunta & Tiede -lehteä sekä kustantaa liikuntatieteellisiä kirjoja ja tutkimus- ja selvityshankkeiden raportteja. Erityisiä asiantuntemuksen osa-aluieta, joiden ympärillä seura ylläpitää verkostoja ja järjestää tapahtumia, ovat soveltava liikunta, liikuntalääketiede ja kuntotestaus.
Liikuntatieteellisen Seuran jäsenistö koostuu yli 1 000 henkilöjäsenestä ja noin 50 yhteisöjäsenestä. Seura on Tieteellisten seurain valtuuskunnan jäsen. Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö rahoittaa seuran toimintaa.
Liikuntatieteellisen Seuran yhdessä yhteistyökumppaneiden kanssa järjestämiä tieteellisiä seminaareja ovat:
Liikunta & Tiede -lehti
Liikunta & Tiede -lehti on Liikuntatieteellisen Seuran julkaisema tiedelehti, joka tarjoaa luotettavaa tietoa liikunnan eri osa-alueilta, liikunnan tutkimuksesta ja liikuntapolitiikasta sekä pyrkii herättämään keskustelua ajankohtaisista teemoista. Vuosittain ilmestyy viisi painettua numeroa. Lisäksi lehden tilaajille ja Liikuntatieteellisen Seuran jäsenille on tarjolla näköislehti verkossa. Lehti perustettiin vuonna 1963 ja aluksi sitä julkaistiin Stadion-lehden nimellä.
== Liikuntatieteellisen Seuran historia == Helmikuussa 1933 perustettu Liikuntatieteellinen Seura nähtiin tarpeelliseksi, koska "liikuntakasvatusta harrastavilla henkilöillä ei ole ainakaan Helsingissä aikaa pysytellä aikansa tasalla". Lisäksi kiinnostivat "liikunnan fysiologiset ja terveydelliset aspektit”. LTS:n jäsenkunta koostui aluksi suomenkielisen porvarillisen liikuntaelämän eliitistä. Vuosina 1946–1955 seura toimi Suomen Urheiluakatemian nimellä. Vuonna 1956 seura otti käyttöön alkuperäisen nimensä.
Seurassa alkoi vuodesta 1960 vaikuttaa toimitusosasto, joka halusi herättää keskustelua ja saada julki tutkittua liikuntatietoa. Tämä johti Stadion-lehden perustamiseen vuonna 1963. Liikuntatutkimus sai julkaisukanavan ja seura oman lehden, joka ilmestyy nykyisin Liikunta & Tiede -nimellä.
Seuran toimintamahdollisuudet paranivat, kun opetusministeriö myönsi vuonna 1967 varat pääsihteerin palkkaamiseen. Urheilusta ja kuntoliikunnasta tuli osa yhteiskuntapolitiikkaa 1960-luvulla. LTS:n vuonna 1967 järjestämät ensimmäiset Liikuntapoliittiset neuvottelupäivät toivat julki ajatuksen urheilun kolmijaosta kilpaurheiluun, kuntoiluun ja liikuntakasvatukseen. Periaateohjelmassaan 1970-luvun alussa LTS julisti: "Seuran tuli toiminnallaan pyrkiä edistämään ihmisten hyvinvointia ja sen mahdollisimman tasaista jakautumista. [...] Liikkuminen oli sisällytettävä ihmisen biologisiin perustarpeisiin."
Suunnittelu-usko oli luja 1960–1970-luvuilla. LTS järjesti vuonna 1969 liikuntasuunnittelua käsitelleen seminaarin. Seura osallistui myös vuonna 1971 valmistuneen ensimmäisen liikuntatieteellisen tutkimuksen kehittämissuunnitelman laatimiseen. Seuraavana vuonna seura kiirehti opetusministeri Marjatta Väänäselle jätetyssä julkilausumassa liikuntalain valmistelua.
Projektien myötä laajeni julkaisutoiminta. Kymmenessä vuodessa LTS julkaisi yli 40 kirjaa. Liikunta ja Tiede -lehden rinnalla alkoi vuonna 1990 ilmestyä englanninkielinen Motion – Sport in Finland -lehti. Tutkimustiedon popularisointi ja välittäminen korostui 1990-luvulta lähtien. Moniste-sarjan korvasi Impulssi-sarja, jossa ilmestyi 27 raporttia.
Aika 1960-luvulta 1980-luvulle oli LTS:n järjestämien seminaarien kulta-aikaa. Vuosittain seura järjesti 4–5 koulutustilaisuutta. Aiheita riitti – sen takasi liikuntakulttuurin kiihtynyt muutos. Vaikka liikuntatieteellinen koulutustarjonta on myöhemmin lisääntynyt, välittää LTS yhä tilaisuuksissaan tutkittua tietoa ja käsittelee liikuntakulttuurin ajankohtaisia aiheita.
Liite ry:n liikuntalääketieteen ja kuntotestauksen toiminnot saivat uuden kotipesän Liikuntatieteellisestä Seurasta 2000-luvun alussa.
Superbad
Superbad on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Greg Mottola, käsikirjoittaneet Seth Rogen ja Evan Goldberg sekä tuottanut Judd Apatow. Sen pääosia esittävät Jonah Hill ja Michael Cera. Elokuvan keskiössä ovat juuri high schoolista valmistuvat Seth ja Evan (nimetty käsikirjoittajien mukaan), jotka haluavat päästä juhliin ja menettää neitsyytensä, mutta tehtävä onkin odotettua haastavampi. Rogen ja Goldberg perustivat käsikirjoituksen heidän omiin nuoruuden kokemuksiinsa 90-luvulla.
Superbad sai maailmanensi-iltansa Grauman’s Chinese Theatressa 13. elokuuta 2007. Suomen-ensi-iltansa se sai 26. lokakuuta 2007. Ilmestyessään elokuva sai positiivisen vastaanoton: sitä kiitettiin erityisesti dialogista ja päähahmojen välisestä kemiasta. Se oli myös taloudellinen menestys tuottaen yli 170 miljoonaa dollaria. Elokuvan julkaisun jälkeen sitä ollaan alettu pitämään yhtenä 2000-luvun parhaimmista komedioista sekä yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista high school -elokuvista. Sitä myös pidetään yhtenä Y-sukupolvea määrittelevistä elokuvista.
Toivo Sarparanta
Toivo Valdemar Sarparanta (vuoteen 1936 Söderman, 22. helmikuuta 1893 Turku – 19. kesäkuuta 1961 Hämeenlinna ) oli Suomen Puolustusvoimien eversti kenttätykistössä.
Superbad
Juoni
Evan (Michael Cera) ja Seth (Jonah Hill) ovat ystäviä ja heidän viimeinen vuosi high schoolissa on lopuillaan ja edessä on college. Sethin ihastus Jules (Emma Stone) pyytää Sethiä tuomaan juhliinsa alkoholijuomat. Evanin ja Sethin kaveri Fogell, (Christopher Mintz-Plasse) on hankkimassa väärennetyt henkkarit nimellä McLovin, joten Seth suostuu. Evan pyytää pitkäaikaisen ihastuksensa Beccan (Martha MacIsaac) mukaan juhliin.
Toivo Sarparanta
Sarparanta oli valmistunut insinööriksi Tampereen teknisestä opistosta 1916. Vuoden 1918 tapahtumien myötä hän jäi sotilasuralle kenttätykistörykmentti 1:een (KTR 1) nuoremmaksi upseeriksi 1918–1920, patterin päälliköksi 1920–1924 ja patteriston komentajaksi 1925–1929. Hän kävi komentajakurssin Sotakorkeakoulussa 1930. Hän siirtyi patteriston komentajaksi Jääkäritykistörykmenttiin 1929–1934 ja palasi taas patteriston komentajaksi KTR 1:een 1934–1937. Jyväskylän sotilaspiirin päällikkönä hän oli 1937–1939. Vuosina 1931–1933 Sarparanta oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen.
Loikkokasvit
Loikkokasvit (Cystopteridaceae) on Polypodiales-lahkoon kuuluva pieni saniaisheimo. Heimoon kuuluu neljä sukua, joista loikot (Cystopteris) on lajimäärältään selvästi suurin.
Toivo Sarparanta
Talvisodan sytyttyä Sarparanta komensi KTR 7:ää, myöhemmin KTR 10:ä. IV armeijakunnan tykistökomentajana hän oli 1940–1941. Jatkosodassa hän toimi VII armeijakunnan tykistökomentajana 1941–1943 ja Aunuksen ryhmän tykistökomentajana 1943–1944. Vuonna 1944 hän oli III armeijakunnan tykistökomentaja. Sodan jälkeen hän komensi KTR 4:ää 1944–1946. Etelä-Hämeen sotilasläänin komentajana Sarparanta oli 1946–1951 ja Hämeen sotilasläänin komentajana 1951–1952.
Superbad
Juoni
Fogell onnistuu ostamaan alkoholia mutta joutuu samalla ryöstäjän tyrmäämäksi. Paikalle kutsutut poliisit Michaels (Seth Rogen) ja Slater (Bill Hader) näyttävät myös uskovan henkkarit oikeiksi. Poliisit tarjovat Fogellille kyydin bileisiin, mutta matkan varrella tapahtuu hälytyksiä ja matka venyy. Fogell ja poliisit ystävystyvät. Poliisit muun muassa juovat alkoholia työaikana, ohittavat liikennevalot väläyttämällä valoja ja ammuskelevat stop-merkkiä.
Samaan aikaan kun poliisit jututtavat Fogellia jää Seth peruuttavan auton alle. Auton kuljettaja Francis (Joe Lo Truglio) vie Sethin ja Evanin korvaukseksi toisiin bileisiin. Nämä suostuvat siihen sillä he arvelevat voivansa varastaa sieltä tarvittavat viinat. Käy kuitenkin ilmi että Francis ei ole tervetullut bileisiin ja Seth ja Evan joutuvat pakenemaan tappelua. He saavat kuitenkin mukaansa olutta. Seth ja Evan törmäävät Fogellin kanssa oleviin poliiseihin ja Seth jää poliisien auton alle. Poliisit yrittävät lavastaa pojat syyllisiksi törmäykseen jolloin nämä pakenevat. Lopulta kaikki kolme pääsevät Julesin bileisiin.
Bileissä vahvasti humaltunut Becca yrittää saada ei niin humalaisen Evanin sukupuoliyhteyteen kanssaan, mutta Evan empii ja Becca päätyy lopulta oksentamaan. Toisaalla vahvasti humalainen Seth yrittää selittää tunteensa Julesille, mutta horjahtaa ja kaatuu päin Julesin silmäkulmaa. Fogell viettelee Nicolan (Aviva Farber) sänkyyn saakka mutta samalla poliisit Slater ja Michaels tunkeutuvat taloon lopettamaan bileet.
Seth kantaa Evanin turvaan poliiseilta ja nämä menevät lopulta Evanin kotiin nukkumaan. Poliisit paljastavat Fogelille huomanneensa tämän henkkarit väärennetyiksi. He ovat kuitenkin nähneet Fogellissa itsensä nuorena ja halunneet todistaa pystyvänsä pitämään hauskaa. Poliisit ovat pidättävinään Fogellin, jotta tämä näyttäisi kavereiden silmissä kovikselta. Vastapalvelukseksi Fogell todistaa poliisiauton rikkoontuneen huligaanien hyökkäyksessä, vaikka nämä itse lopulta koloroivat ja polttavat sen.
Seuraavana aamuna Evan ja Seth törmäävät Beccaan ja Julesiin kauppakeskuksessa. Becca ei muista edellisillasta paljoakaan, Julesilla taas on silmä mustana. He toteavat edellisillan sattumusten menneen kännin piikkiin ja Seth ja Jules ja Evan ja Becca pariutuvat.
Amanda Lind
Amanda Sofia Margareta Lind (o.s. Johansson, s. 2. elokuuta 1980 Uppsala) on ruotsalainen ympäristöpuolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 2019–21 Ruotsin kulttuuri-, demokratia- ja urheiluministerinä. Ennen ministerintehtäviään hän työskenteli ympäristöpuolueen puoluesihteerinä. Hän on koulutukseltaan psykologi.
Mary A. Bomar
thumb|Mary A. Bomar
Mary A. Bomar oli Yhdysvaltain National Park Servicen järjestyksessään 17. johtaja. Hänet valittiin virkaansa 5. syyskuuta vuonna 2006. Ennen valintaansa hän työskenteli paikallisjohtajana NPS:n koillisalueella. Bomar on NPS:n alaisuudessa työskennellyt myös intendenttinä Independence National Historical Parkissa ja Oklahoma City National Memorialissa. Bomar on alun perin kotoisin Englannista, mutta hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1977.
Bomar jäi eläkkeelle vuonna 2009.
Hietakyyhkylinnut
Hietakyyhkylinnut tai hietakanalinnut (Pterocliformes) on lahko lintujen (Aves) luokassa. Lahkoon kuuluu 16 lajia, joita esiintyy vanhan maailman avomailla ja puoliaavikoilla. Kaikki lajit luetaan hietakyyhkyjen (Pteroclidae) heimoon, joka jakautuu kahteen sukuun.
Hietakyyhkyt ovat läheistä sukua kahlaajille ja kyyhkyille, ja ne luokiteltiinkin aiemmin kyyhkylintujen (Columbiformes) lahkoon.
Ulkonäkö ja koko
Hietakyyhkyt ovat keskikokoisia lintuja. Niillä on pieni pää ja lyhyt kaula sekä voimakas ja pullea ruumis. Siivet ovat pitkät ja teräväkärkiset. Useimmilla lajeilla keskimmäiset pyrstösulat ovat pitkät ja jouhimaiset.
Ravinto
Hietakyyhkyt käyttävät ravinnokseen kasvinosia. Ne kerääntyvät aamuisin tai iltaisin pitkien matkojen päästä juomapaikoille.
Lisääntyminen
Hietakyyhkyt munivat kaksi tai kolme munaa suoraan maahan.
Hietakyyhkyt – Pterocles
SH=Suurharvinaisuus Suomessa
Kultapyrstösateenkaarikala
Kultapyrstösateenkaarikala (Melanotaenia boesemani) on värikäs aasialainen hopeakylkikala. Sitä pidetään myös akvaariokalana. Osa kaupan kultapyrstösateenkaarikaloista on risteymiä lähilajien kanssa.
Châteauneuf-les-Bains
Maantiede
thumb|left|Sioulen ylittävä silta, Pont du Braynant, Châteauneufin alapuolella. Châteauneuf-les-Bains sijaitsee Sioule-joen molemmin puolin. Sioulessa on Châteauneifin kohdalla huomattava mutka, meanderi, jossa se kiertää kukkulan, jolla aikoinaan oli Pyhän Cirguesin kirkko. Kunnan nykyinen keskus on joen vasemmalla rannalla La Chaux'n alueella. Sioulen ylittää kaksi ajoneuvoliikenteen siltaa, kumpikin melko kaukana kunnan keskuksesta: sieltä ylävirtaan Saint-Gervais-d'Auvergnesta Riomiin johtavan tien nro 227 silta sekä kunnan keskuksesta alavirtaan Pont du Brayant tiellä, joka johtaa Sioulen varta pitkin Menat'n sillalle ja Ébreuiliin. Lisäksi lähempänä kunnan keskusta on kaksi jalankulkusiltaa.
Kultapyrstösateenkaarikala
Ulkonäkö ja koko
Kultapyrstösateenkaarikalakoiras kasvaa 10 cm pitkäksi, sen pyrstöpuoli on oranssi, etuosa hopeanvärinen. Naaras jää pari senttiä lyhyemmäksi ja on kauttaaltaan hopeanharmaa. Oranssi väri kehittyy vasta koiraan aikuistuessa.
Châteauneuf-les-Bains
Maantiede
Châteauneuf-les-Bainsin naapurikuntia ovat:
Kultapyrstösateenkaarikala
Alkuperä
Kultapyrstösateenkaarikaloja elää luonnossa vain muutamissa Indonesian järvissä. Vedenpinnan vaihtelut näissä järvissä uhkaavat joskus kalakantaa. Myös kalojen, varsinkin koiraiden, keräämistä akvaariokauppaan pidetään uhkana. Vuonna 1996 arvioitiin, että luonnosta pyydystettiin miljoona kultapyrstösateenkaarikalaa. Kaikki Suomen kaupoissa myytävät kultapyrstösateenkaarikalat tulevat kalakasvattamoilta.
Châteauneuf-les-Bains
Luonnehdinta paikkakunnasta
Koska Châteauneuf-les-Bains on jokseenkin harvaan asuttu, se katsotaan Ranskan tilastokeskuksen, (Institut national de la statistique et des études économiques, Insee) käyttämien määritelmien on käyttämiensä määritelmien mukaisesti luokitellut sen maaseutumaiseksi kunnaksi. käyttämien kon on luokitellut Châteauneuf-les-Bainsin maaseutumaiseksi kunnaksiluokitellut harvaan tai hyvin harvaan asuttujen kuntien joukkoon. ja harvaan asuttu kunta. Se ei myöskään kuulu minkään kaupungin välittömään vaikutuspiiriin tai työssäkäyntialueeseen.
Maankäyttö
thumb|upright=1.4|alt=Carte en couleurs présentant l'occupation des sols.|Châteauneuf-les-Bainsin alueen maankäyttö ja infrastruktuuri vuonna 2018 ([[Corine Land Cover|CLC).]] Maa-alueiden biofysikaalista käyttöä koskevan eurooppalaisen tieto­kannan mukaan Châteauneuf-les-Bainsille on ominaista metsien ja puolittain luonnon­tilaisten alueiden suuri osuus kunnan maapinta-alasta. Vuonna 2018 kunnan alueesta oli metsää tai puolittain luonnon­tilaista 49,6 %, viljelysmaata 24,6 %, niittyä 24,3 % ja rakennettua aluetta 1,5 %. Metsien ja luonnon­tilaisten alueiden osuus ei paljon poikennut siitä, mikä se oli ollut vuonna 1990 (51,4 %).
Kultapyrstösateenkaarikala
Vesiolot ja ravinto
Kultapyrstösateenkaarikalalle sopii neutraali tai lievästi emäksinen, keskikova vesi (pH 7,0–9,0 ja °dH 7–20). Lämpötila saisi olla 26–30 °C. Luonnossa kala syö hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia, akvaariossa kelpaavat kuivattujen ja pakastettujen pikkueläinten lisäksi myös hiutaleet ja pelletit.
Châteauneuf-les-Bains
Historia
Châteauneufin vedet tunnettiin jo gallialais-roomalaisena aikana. Paikkakunnalta onkin löydetty melko vaatimattomia jäänteitä kylpylän toiminnasta, mutta merkittävistä rakennuksista ei ole mitään jälkellä, toisin kuin Néris-les-Bainsissä. Sioulen ylitti roomalais­aikainen tie kahlaamoineen lähellä Got-nimistä paikkaa.
Ennen Ranskan vallankumousta nykyisen Châteauneufin alueella oli kaksi seurakuntaa, jotka on merkitty Cassinin karttaan: vasemmalla rannalla vanha Saint-Cirguesin (eli Saint-Cyrin) seurakunta Sioulen meanderin sisään jäävällä alueella sekä oikealla rannalla Saint-Valentin linnan edustalla.
Saint-Péreuse
Saint-Péreuse on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 53 kilometriä Neversin kaupungista itään.
Châteauneuf-les-Bains
Kunnallispolitiikka ja hallinto
Toukokuussa 2020 Châteauneuf-les-Bainsin määriksi nimitettiin Jean-Yves Nouzille. Häntä edelsi virassa maaliskuussa 2001 aloittanut Daniel Sauvestre.
Saint-Péreuse
Kylä on rakennettu kukkulalle, josta on näkymät Veynonjoen laaksoon. Kunnan alueella on kolme linnaa. Château de Saint-Péreuse on tosin raunioitunut. Se tuhottiin Ludvig XI:n joukkojen piirityksen jälkeen 1400-luvulla, jolloin he löivät Kaarle Rohkean joukot. Samalla vuosisadalla on rakennettu linna Château de Besne, jonka rakenteita on myöhempinä vuosisatoina muutettu huomattavasti. Kolmas linna Château de Saulières on rakennettu 1700-luvulla.
Châteauneuf-les-Bains
Väestö ja asutus
Väestönlaskentojen ansiosta Châteauneufin väestönkehitys tunnetaan hyvin vuodesta 1793 saakka. Vuodesta 2006 lähtien Ranskan tilastovirasto INSEE on vuosittain julkaissut kuntien asukasluvut.
Seuraava taulukko osoittaa Chàteauneuf-les-Bainsin asukasluvun eri vuosina.
Toisen maailmansodan aikana Châteauneuf-les-Bainsissa ja varsinkin linnassa asui väliaikaisesti noin 300–400 Espanjasta sisällissodan jälkeen paennutta valkoista sekä myös suunnilleen saman verran juutalaisia, jotka olivat paenneet Saksan miehittämästä Pohjois-Ranskasta niin sanotulle vapaalle vyöhykkeelle. Molempiin ryhmiin kuuluviin pakolaisiin suhtauduttiin ystävällisesti ja heitä kohdeltiin vieraanvaraisiksi, mistä he sittemmin muistelivat paikkakuntalaisia kiitollisin mielin. thumb|221x221px|Sioule Châteauneuf-les- ainsin keskustassa
Talous
thumb|Postikortti vuodelta 2010. Kortissa kuva yhdestä Châteauneufin lukuisista kylpylöistä.
Kylpylä
Châteauneufissä on harjoitettu kylpylätoimintaa gallialais-roomalaisesta ajasta saakka. Toiminta kehittyi 1800-luvulla ja hoitaa reumatismeja. Noin kaksikymmentä lähdettä on otettu käyttöön joko kylpylän toimintaa varten vuosittain toukokuusta lokakuuhuun taikka kivennäisvesien tuotantoon, joita tuotetaan kuusi miljoonaa pullollista vuodessa.
Nykyisin ovat nähtävissä vielä seuraavat lähteet:
Lähteiden vesi sisältää myös hiilidioksidia, jota veden mukana nousee maasta noin 34 litraa minuutissa ja joka saa veden kuplimaan. Se voidaan kerätä talteen lasisen kupolin avulla. thumb|Lefortin lähde Sioulen varrella Grands Bainsin puistossa.
Matkailu, ajanviete ja urheilu
Châteauneufin nähtävyyksiin kuuluu Sioulen varrella sijaitseva Grands Bainsin puisto lähteineen.
Châteauneufissä voi kalastaa taimenta. Sioulella voi liikkua kanootilla tai kajakilla Braynandin sillalta alavirtaan.
Huomattavia rakennuksia ja muistomerkkejä
thumb|Pyhän Valentinin kappeli.
thumb|Jeesusta esittävä kaksikasvoinen risti Saint-Valentinin kappelissa
Kivijärvi (Ekojärvi)
Kivijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, paikan kartta joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa.
Maantiede
Järven pinta-ala on 47,0 hehtaaria ja sen pituus on 2,5 kilometriä ja leveys 300 metriä. Järveen laskee muutama pelto-oja ja ojiteuilta soilta metsäojat. Sen luusua sijaitsee Mustalahdessa järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa kaksi kilometriä pitkä Kivijärvenoja, joka laskee Lampijärveen. Se laske vuorostaan Suonojärveen.
Järven rantaviiva on 6,1 kilometriä pitkä ja ranan ympäristö on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Ranta on umpeenkasvanutta ja paikoin avosuota. Muutamien peltojen keskellä sijaitsee kolme maatilaa, jotka myödostavat Kivijärvenmaan kylän. Rannoille on rakennettu myös loma-asuntoja, joille kulkee tiet maantieltä 12847.
Revontulikalat
Ulkonäkö ja koko
Revontulikalat ovat pitkulaisia, hopeanhohtoisia ja jäävät yleensä alle 10 cm pitkiksi. Koirailla on isommat ja värikkäämmät evät kuin saman lajin naarailla.
Herman Hellner
Johan Herman Hellner (1848 Mustasaari – 14. joulukuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen kamreeri ja teosofi.