cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Spatha
thumb|150px|2. vuosisadan jälkipuolelta olevan spathan jäljitelmä. Sotilaan asu on jäljitelmä noin vuoden 175 roomalaisen sotilaan asusta. Spatha oli roomalainen ratsuväen miekka, joka omaksuttiin kelteiltä ja germaaneilta ratsuväen taktisen merkityksen kasvaessa ja roomalaisten metallinkäsittelytaidon kehittyessä noin vuonna 50 jaa. Miekka taottiin ahjohitsaamalla toisiinsa kankirautaa ja hiiletettyä terästä damaskoinnin tapaan. Näin miekasta tuli sekä joustava että riittävän kova säilyttämään terävyytensä.
Itse miekka oli gladius, jonka pituutta oli lisätty roimasti ja terän leveyttä kavennettu. 60-senttisen gladiuksen sijaan oli spathan kokonaispituus saattoi yltää metriinkin. Miekka oli mitoiltaan suunnilleen 5–7 cm x 100 cm ja poikkeuksetta suora kuten edeltäjänsä. Spathan käyttöönotto mahdollisti edistyneiden miekkailutekniikkojen kehittymisen, sillä sen ulottuvuus oli parempi kuin gladiuksen, ja sillä pystyi leikkaamaan tehokkaammin pelkän pistämisen ja hakkaamisen sijaan. Lyhyt gladius oli hyvä ase käsikähmässä ja kilpimuurissa, mutta se oli lähes puhdas pistoase.
Miekkaa käytti aluksi vain ratsuväki, mutta Rooman valtakunnan myöhemmillä ajoilla se korvasi kokonaan gladiuksen, osittain muuttuneen sodankäynnin takia. Ratsuväki ja jousimiehet olivat tulleet ratkaisevampaan asemaan. Spathalla ylettyi lyömään paremmin hevosen selästä, mikä antoi edun gladiukseen verrattaessa.
Spathaa pidetään klassisen eurooppalaisen keskiaikaisen miekan tärkeänä edeltäjänä. Varhaiskeskiajan miekkojakin kutsutaan usein spatha-nimityksellä. Bysanttilaisella ajalla ase tunnettiin nimellä spathion, ja se oli katafrakti-ratsuväen sivuase.
Nimi spatha tulee kreikan kielen pitkulaista lehteä tai terää tarkoittavasta sanasta. Sana "spatha" on kantasanana romaanisten kielten "miekkaa" tarkoittaville sanoille:
Matti Murto (säveltäjä)
Matti Yrjö Juhani Murto (s. 12. heinäkuuta 1947 Tampere) on suomalainen säveltäjä.
Koulutus
Ennen säveltäjäksi ryhtymistään Murto soitti harmonikkaa, pianoa ja toimi sovittajana. Hän opiskeli sävellystä Sibelius-Akatemiassa Aulis Sallisen ja Kalevi Ahon johdolla vuosina 1971–1975. Musiikinteorian diplomin hän suoritti vuonna 1973.
Ura
Murto on säveltänyt runsaasti pedagogista musiikkia ja käyttömusiikkia. Jo opiskeluaikoinaan hän sävelsi, Sallisen rohkaisemana, todennäköisesti ensimmäisen suomalaisen melodiabassoharmonikalle omistetun taidemusiikkiteoksen (Meditaatio, 1975), jonka kantaesitti Matti Rantanen samana vuonna. Tätä teosta pidetään pioneerityönä, ja sen säveltäminen tapahtui samoihin aikoihin, kun harmonikka alettiin hyväksyä instrumenttina Sibelius-Akatemiassa ja konservatorioissa. Hänen harmonikalle sävellettyjä teoksiaan ovat esittäneet muun muassa Matti Rantanen, Marjut Tynkkynen, Seppo Valkeajoki, Heidi Velamo ja Mika Väyrynen.
Harmonikkateosten lisäksi hän on säveltänyt myös orkesteriteoksia, kuoroteoksia ja kamarimusiikkia. Hänen musiikkiaan ovat levyttäneet muun muassa Keski-Pohjanmaan kamariorkesteri, Marjut Tynkkynen ja Heidi Velamo sekä Mika Väyrynen.
Murto on toiminut myös muun muassa Huittisten musiikkiopiston sekä Keski-Pohjanmaan musiikkiopiston rehtorina ja Keski-Pohjanmaan ammattikorkeakoulussa taiteen yksikön yksikönjohtajana, Tampereen kaupunginorkesterin intendenttinä ja Hämeenlinnan musiikkiopiston teorian lehtorina.
Enugu (osavaltio)
pienoiskuva|Enugu sijaitsee Nigerian lounaisosassa Enugu on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan lounaisosassa, ja sen pinta-ala on 7 625 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan Enugun asukasluku oli noin 3 267 800 ja vuoden 2016 ennusteen mukaan noin 4 411 100. Noin 95 prosenttia väestöstä kuuluu igboihin.
Enugun pääkaupunki on Enugu, jossa asuu lähes 700 000 asukasta. Toinen suurehko kaupunki on Nsukka. Tärkein elinkeino on maatalous, kaupunkiväestöä työllistävät myös kauppa ja palveluammatit.
Hänen majesteettinsa tahdosta
Hänen majesteettinsa tahdosta on lainopillinen sanonta, joka viittaa joidenkin nimitettyjen virkamiesten viran määrittämättömään pituuteen. Se perustuu käsitteeseen, jonka mukaan kaikki hallitukselle tuleva laillinen käskyvalta tulee kruunulta. Sanonta on saanut alkunsa Iso-Britanniasta, mutta sitä käytetään nykyään kaikissa Kansainyhteisön valtakunnissa.
Isossa-Britanniassa ilmausta käytetään myös rikosoikeuden piirissä: Englannissa ja Walesissa alaikäinen tuomitaan murhasta vangittavaksi hänen majesteettinsa tahdosta.
Maissa, joiden valtionpäämies Ison-Britannian hallitsija edelleen on, hallitsijan valtaa käyttää kenraalikuvernööri, jonka kauden pituus on usein virallisesti hänen majesteettinsa tahdosta. Näin on esimerkiksi Uudessa-Seelannissa, jossa kenraalikuvernöörin virkakauden pituutta ei ole erikseen määritelty, mutta käytännöksi on muodostunut viisi vuotta. Myös Kanadassa kenraalikuvernöörin virkakauden pituus on virallisesti "hänen majesteettinsa tahdosta", mutta käytännössä viisi vuotta.
Tasavalloissa
Ilmausta ja sen suomia valtaoikeuksia voidaan käyttää myös sellaisissa maissa, jotka ovat aiemmin olleet Ison-Britannian siirtokuntia, mutta ovat sittemmin muuttuneet tasavalloiksi (esim. Intia, Singapore ja Etelä-Afrikka). Tällöin majestetti tosin korvataan valtionpäämiehen tittelillä.
Yhdysvaltain perustuslain 2. artikla antaa presidentille valtuudet nimetä joitakin julkisia viranhaltijoita senaatin suostumuksella. Tämä koskee kaikkia Yhdysvaltain hallituksen jäseniä paitsi varapresidenttiä, joka valitaan vaaleilla presidentin kanssa. Näin ollen presidentti voi erottaa ministereitä milloin tahtoo ja mistä tahansa syystä. Yhdysvalloissa lainopillinen ilmaus on "Presidentin tahdosta".
Riitaoja
pienoiskuva|Olavi Ahonen Riitaojan roolissa vuoden 1955 [[Tuntematon sotilas (vuoden 1955 elokuva)|Tuntemattomassa sotilaassa.]] Riitaoja on fiktiivinen hahmo Väinö Linnan romaanissa Tuntematon sotilas. Hän on ammuslaatikoita kantava pelokas sotamies, joka kuolee romaanin alkupuolella.
Taustaa
Riitaoja oli kotoisin Keski-Suomesta, eräiden tutkijoiden mukaan hänen murteensa saattaisi viitata Saarijärven tai Konginkankaan alueille. Sodan syttyessä Riitaoja toimii konekiväärikomppanian patruunankantajana, mutta ei pärjää siinäkään, sillä hänen hermonsa eivät kestä taistelutilannetta. Riitaoja ei siedä eikä kestä asioita niin paljon kuin muut, eikä hänestä ole muuta kuin taakkaa. Toisaalta Riitaojasta ei ole kieltäytyjäksikään; hänet on tempaistu mukaan peliin, joka on hänelle täysin outo. Kirjailija Hannu Raittilan mukaan nykyarmeija ”luultavasti jo oman etunsakin vuoksi karsii riitaojat riveistään, mutta ei jatkosodan kenttäarmeija”. Riitaojan voi olettaa kärsineen pelkoneuroosin kaltaisesta oireesta, mutta porukkahenki pitää hänet tästä huolimatta otteessaan.
Puolustusvoimien entisen komentajan, talvi- ja jatkosotiin osallistuneen kenraali Jaakko Valtasen mukaan Riitaojan kaltaisia pyrittiin rintamalla yleensä ymmärtämään, koska joukko pyrki suojelemaan omiaan. Sodan aikana psyykkisesti oireilleet miehet vietiin yleensä tarkkailuyksikköön Lahteen ja muutaman viikon kuluttua päätettiin, oliko heistä työpalveluun linnoituskomppanioissa tai vähemmän vaativiin B-miehen tehtäviin omassa yksikössään vai siirrettiinkö heidät kotiseudun sairaalaan. Näin Riitaojakin olisi saattanut päätyä Lahteen, mikäli hän olisi hakeutunut lääkäriin tai hänen esimiehensä olisivat hankkineet hänelle siirron. Toisaalta historiantutkija Ville Kivimäen mukaan tuon ajan sotilaspsykiatrit olivat saaneet oppinsa pääosin Hitlerin Saksassa, jossa ei juuri tunnettu ymmärrystä psyykkisesti oirehtivia sotilaita kohtaan, vaan tällaisia pidettiin karkureina. Moni selvistä psyykkisistä oireista kärsinyt olisi siten passitettu hoidon asemesta kenttäoikeuteen.
Kirjailija Petri Tamminen on luonut kuvitteellisen tarinan Linnalta kertomatta jääneeseen Riitaojan taustaan. Sen mukaan Riitaoja syntyi kansalaissodan aikaan eli vuonna 1918. Riitaojan isä kuoli kansalaissodassa ja myös hänen äitinsä kuoli pian sen jälkeen. Riitaojan koulunkäynti rajoittui kansakouluun, minkä jälkeen hän pääsi kunnalle töihin.
Vänrikki Koskela peitti polun varteen vierekkäin makaamaan jääneet Lehdon ja Riitaojan ruumiit mantteleilla ennen niiden poiskuljetusta. Riitaoja siunattiin sankarihautaan jollakin keskisuomalaisella kirkkomaalla, ja saattoväkeä oli tuskin kovin paljon. Ruumisarkkua ei saanut avata, sillä Riitaojan tappanut vihollisen luoti oli osunut takaraivoon.
Ilkka Malmbergin mukaan monta Tuntemattoman sotilaan henkilöä voitaisiin poistaa kirjasta kokonaisuuden kärsimättä, mutta Riitaoja on yksi sen tärkeimmistä hahmoista.
Riitaojan näyttelijät
Riitaojaa esitti vuonna 1955 Edvin Laineen versiossa Olavi Ahonen ja 1985 Rauni Mollbergin versiossa Hannu Kivioja. Pyynikin kesäteatterin Tuntemattomassa sotilaassa Lauri Komulainen ja Olavi Ahonen ovat olleet Riitaojan roolissa. Rauni Mollberg mainitsi Tuntematon sotilas -romaanin hahmoista juuri Riitaojan häntä eniten koskettaneeksi ja hänelle läheisimmäksi. Vuoden 2017 Aku Louhimiehen versiossa Riitaojaa näytteli Eino Heiskanen.
Moottoroitu varjoliito
thumb|250px|Moottoroitu varjoliidin Moottoroitu varjoliidin on yksi keveimmistä itsenäisistä moottoroiduista lentolaitteista. Siihen kuuluu siipenä toimiva varjo eli varjoliidin, sekä varjoliitimeen kiinnitettävä moottori valjaineen. Lentäjä istuu valjaissa ja moottori potkureineen on lentäjän selän takana.
Liitimen rakenne
Varjoliidin on aerodynaamisesti jäykistetty kankainen siipiprofiili. Liidin on valmistettu ohuesta ja kestävästä kankaasta. Liitimen etureunassa on tunneliaukot, joista sisään virtaava ilma pullistaa siiven oikeaan muotoon. Liitimen kärkiväli on noin 11–13 metriä ja leveys keskeltä noin 3 metriä. Kankaisen siiven alapintaan kiinnitettyjä punoksia on 30–50 kappaletta, joten lentäjän ja moottorin paino jakautuu useaan kiinnityspisteeseen eikä yksittäiseen punokseen kohdistu suuria voimia.
Lentäjällä on valjaat, joihin liidin kiinnitetään pikalukoilla ja kantohihnoilla, moottori sekä pelastusvarjo. Lentäjän varusteisiin kuuluvat myös kypärä, korkeusmittari/variometri, hanskat, nilkkaa tukevat jalkineet sekä säänmukainen lentoasu. Varjoliidin varusteineen mahtuu helposti farmariauton takakonttiin.
Moottori
Moottorina käytetään yleensä kaksitahtista polttomoottoria, nelitahtimoottorit ja sähkömoottorit toimivat periaatteessa myös tässä tarkoituksessa, mutta ovat käytännössä erittäin harvinaisia. Moottoria kutsutaan puhekielessä usein paramoottoriksi.
14–28 hevosvoiman moottori on kiinnitetty valjaisiin lentäjän selkäpuolelle. Moottorin potkuri on valmistettu puusta tai komposiiteista. Potkurin halkaisija on 75–130 senttiä, ja sen ympärillä on suojakehikko, joka estää lentäjän tai liitimen punoksien osumisen potkuriin. Moottorin, valjaiden ja varavarjon paino on yhteensä noin 25–40 kiloa, ja tähän lasketaan vielä lisäksi polttoaineen paino. Tunnissa moottori kuluttaa noin 3,5 litraa polttoainetta. Polttoainetankin tilavuus on yleensä 10–16 litraa.
Varjoliitimen hinta on noin 2000–3500 €, valjaiden hinta pelastusvarjon kanssa noin 1000 €, moottori maksaa noin 4500 €. Lentämisen kustannukset aiheutuvat lähinnä polttoaineesta sekä huoltokustannuksista.
Lentäminen
thumb|250px|Lentäjä valmistautuu lähtöön Lähtö- ja laskeutumispaikkana voi olla melkein mikä tahansa tasainen alue, kuten pelto tai järven jää. Kentällä tulisi olla pituutta vähintään 150 metriä. Lähtöpaikan on oltava niin suuri, että epäonnistunut starttiyritys on mahdollista keskeyttää turvallisesti. Yleensä lennot tapahtuvat tyynellä tai melkein tyynellä säällä. Toisaalta tasainen tuuli helpottaa ilmaan pääsyä, koska silloin ei tarvitse juosta niin nopeasti lähtökiidossa. Yli 4 m/s puhaltava tuuli voi olla usein turbulenttinen. Turbulenttisessa säässä lentäminen voi olla vaarallista.
Lähtö
Lähtö tapahtuu aina vastatuuleen. Ennen lentoa liidin levitetään lähtöalueelle siten, että yläpuoli asetetaan maata vasten, kantopunokset selvitetään ja kiinnitetään valjaisiin. Moottori käynnistetään sähköstartilla tai käynnistinnarusta vetäisemällä.
Aluksi lentäjä juoksee moottori tyhjäkäynnillä eteenpäin, vetäen samalla kantopunoksista käsillä, jolloin ilma pääsee siiven etureunan tunneleista sisään ja liidin nousee pilotin yläpuolelle. Sen jälkeen lisätään kaasua ja juoksunopeutta, vauhti alkaa kiihtyä ja samalla liidin alkaa kehittää nostovoimaa. Moottorin paino ei tunnu enää hartioilla, sillä liidin kannattaa sitä. 10–30 metrin juoksun jälkeen lentäjä nousee ilmaan.
Lentäminen
Laitetta ohjataan siiven takareunaan kiinnitetyistä jarrukahvoista vetämällä sekä pilotin painopistettä siirtämällä. Ohjainkahvasta vetämällä siiven takareuna kääntyy alas, jarruttaa sen puoleisen siiven kulkua ja liidin kääntyy. Oikealle käännytään vetämällä oikeanpuoleisesta ohjainkahvasta sekä siirtämällä pilotin painopistettä kaarroksen suuntaan, vastaavasti vasemmalle käännytään vetämällä vasemmasta ohjainkahvasta, sekä siirtämällä pilotin painopistettä vasemmalle.
Lentonopeus on noin 35–50 kilometriä tunnissa ympäröivään ilmamassaan verrattuna. Tällöin puhutaan ilmanopeudesta: vastatuuleen lennettäessä maanopeus on vähemmän ja myötätuuleen lennettäessä enemmän. Kun kaasua lisätään, liidin nousee ylöspäin. Vastaavasti kaasua vähentämällä liidin vajoaa alaspäin. Liitosuhde on noin 1:6, eli esimerkiksi 100 metrin korkeudelta laskeuduttaessa liidetään samalla 600 metriä eteenpäin. Lennot tapahtuvat yleensä muutamien satojen metrien korkeudessa. Lentosäännöt määräävät, että asutuksen yllä lennettäessä on korkeutta oltava vähintään 300 metriä, muualla vähintään 150 metriä. Noustessa ja laskeutuessa voi tietenkin lentää matalammalla. Matalalla lentäminen on siinä mielessä vaarallisempaa, että ongelman esiintyessä on vähemmän aikaa reagoida tilanteeseen.
Moottorin sammuminen lennon aikana ei ole vaarallista, sillä liidin jatkaa lentämistä normaalisti, kuitenkin vajoten noin 1,2 m/s. Moottoroidulla varjoliitimellä lennetään aina niin, että moottorin häiriötilanteessa on mahdollista liitää lähimmälle laskeutumispaikalle. Yleensä laskeuduttaessa moottori sammutetaan jo ilmassa. Esimerkiksi 300 metrin korkeudesta moottori sammutettuna alas tuleminen kestää yli 4 minuuttia, ja sieltä pääsee noin 1,8 kilometrin päässä olevalle laskeutumisalueelle.
Turvallisuus
Lentäminen on melko turvallista, kun toimitaan huolellisesti ja lentosääntöjä noudattaen. Tietenkin mustelmia ja naarmuja tulee joskus jokaiselle. Laskuvarjohyppyihin verrattuna varjoliidossa on se etu, että varjo on aina auki, eli varjon avautumattomuus ei ole ongelma. Yleensä onnettomuudet sattuvat pääasiassa huonossa säässä eli kovassa puuskaisessa tuulessa lennettäessä ja epäonnistuneissa laskuissa huonoon paikkaan, esimerkiksi kivikkoon.
Varjon etureuna voi myös ruttaantua puuskaisessa tuulessa tai voimakkaiden ohjausliikkeiden jälkeen. Reagointi epävakaisiin lentotiloihin opetetaan kursseilla. Vaikka varjo ruttaantuukin, niin silti se kannattelee edelleen melko hyvin, ja lentäjällä on aikaa tehdä korjausliikkeitä. Mikäli mikään muu ei onnistu, niin mukana on myös varavarjo. Varavarjon vajoamisnopeus on liidintä suurempi, joten laskeutuminen sillä on jonkin verran kovempaa, eikä varavarjoa voi käytännössä ohjata.
Koulutus
Varjoliitimellä lentämiseen ei ole erityisiä terveysvaatimuksia, normaali terveys ja peruskunto riittää. Lääkärintarkastusta ei vaadita. Omasta terveydentilastaan on kuitenkin annettava vakuutus, jossa kerrotaan, ettei tiedä sairastavansa sellaisia sairauksia, jotka voivat aiheuttaa vaaraa itselle tai muille ilmassa. Lentotoiminta varjoliitimellä on ilmailuviranomaisten valvomaa toimintaa. Ennen lentoja täytyy käydä peruskurssi ja oppilaan on suoritettava vaadittavat tentit. Aluksi lennetään ilman moottoria rinteessä tai hinauksissa.
Ensimmäinen taso, eli PP1 sisältää teoriakoulutusta ja 5 matalaa lentoa. Tämän tarkoituksena on vain antaa oppilaalle kokemusta ja tuntumaa lennoista. Kurssin jälkeen ei vielä saa lentää yksin. Yleensä nämä lennot tehdään joltain rinteeltä tai hinauksessa esimerkiksi lentokentältä tai järven jäältä.
Toinen taso PP2 sisältää lisää teoriaa, sekä 40 korkeaa lentoa, ja vähintään 10 lentopäivää. Tämän kurssin jälkeen oppilaasta tulee itsenäinen lentäjä, ja hän voi lentää myös yksin rinteiltä tai hinauksesta. Yleensä molemmat kurssit suoritetaan peräkkäin, ja niiden hinnaksi tulee Suomessa noin 1200 €.
Moottorikoulutus voi olla osana peruskurssia tai se voidaan suorittaa erillisenä jatkokoulutuksena. Moottorikurssi PP2MO maksaa noin 1800 € PP2-kurssin yhteydessä.
Harrastajien määrä
Suomessa on nykyisin lähes 200 moottoroidun varjoliidon harrastajaa, maailmalla kymmeniä tuhansia.
Mikontalo
thumb|Mikontalon seinää ennen peruskorjausta. thumb|Mikontalo Insinöörinkadulta katsottuna. Mikontalo on Tampereen seudun opiskelija-asuntosäätiön suuri opiskelija-asuntola Tampereen Hervannassa osoitteessa Insinöörinkatu 60. Mikontalo on suosittu asuinpaikka Tampereen teknillisen yliopiston opiskelijoiden keskuudessa sen halpojen vuokrien ja yliopiston läheisyyden takia.
Mikontalo rakennettiin vuosina 1978–1980. Siinä on neljä rappua, joissa kussakin on 12 asuinkerrosta. Alun perin kaikkien rappujen valmistuttua talossa oli 768 asuntopaikkaa. Talon pohjakerroksessa on yhteiset saunatilat, TV-huone, pesutupa ja kuntosali. Asunnoissa on kaapeli-tv ja kiinteä Internet-yhteys.
Mikontalossa on 28–28,5 neliömetrin yksiöitä, 54,5–70,5 neliömetrin 2–3 hengen soluhuoneistoja sekä yksin asuville ja perheille tarkoitettuja 52 neliömetrin kaksioita.
Peruskorjaus
Kesäkuussa 2007 aloitettiin Mikontalon peruskorjaustyöt talon D-portaasta. Työt etenivät vaiheittain järjestyksessä. A-porras valmistui viimeisenä kesällä 2009. Remontin jälkeen asunnoissa on muun muassa ranskalaisia parvekkeita ja uudet peilikaapit eriöissä. Peruskorjauksen myötä myös asuntojen vuokrat kohosivat. Asuntojen pohjakaavauudistuksen jälkeen asuinpaikkojen määrä väheni 648:aan. Remontin yhteydessä Mikontalon ikkunoiden punaiset, oranssit, keltaiset ja ruskeat koristelistat maalattiin kaikki sinertävän harmaiksi.
Mikontalolights
Mikontalolights oli vuoden 2007 lopulla teekkareiden ekskursiokerho TEA-clubin järjestämä tapahtuma, jossa tuolloin remontoitavana oleva D-porras muutettiin interaktiiviseksi, moniväriseksi grafiikka-alustaksi. Alustaa käytettiin muun muassa Tetriksen pelaamiseen ja opiskelijoiden tekemien demojen näyttämiseen.
Varsinainen yleisötapahtuma järjestettiin 4. joulukuuta 2007, ja sitä ennen alustaa luonnollisesti testattiin muutaman päivän ajan. Tapahtuman tavoitteena oli saada TTY:lle ja teekkarikulttuurille maailmanlaajuista näkyvyyttä. Tapahtuma oli myös TTY:n 42. juhlavuoden näkyvin hanke.
Aiheesta muualla
61.44633°N, 23.85267°W
Vuoden 1908 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1908 kesäolympialaisissa kilpailtiin olympiamitaleista 110 eri tapahtumassa. Mukana oli 22 maata, joista 19 maan urheilijat saavuttivat mitalisijoja. Eniten olympiavoittoja saavuttivat isäntämaa Iso-Britannian urheilijat.
Bois-Colombes
Bois-Colombes on Ranskan kunta Pariisin luoteisella esikaupunkivyöhykkeellä noin 9 kilometriä Pariisin keskustasta. Siellä on arviolta 28 514 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 1,92 neliökilometriä. Kunnan väestötiheys, lähes 15 000 asukasta neliökilometrillä, tekee siitä yhden tiheimmin asutuista kunnista Euroopassa.
Bois-Colombes tarkoittaa suomeksi ”kyyhkysmetsää”. Se erotettiin vuonna 1896 omaksi kunnakseen Colombesin kunnasta.
Markoolio
Marko Kristian Lehtosalo (s. 1. tammikuuta 1975 Lahti), taiteilijanimeltään Markoolio, on ruotsinsuomalainen räppäri, eurodance-artisti ja näyttelijä. Hän asuu nykyisin Tukholmassa Södermalmilla. Suurin osa Markoolion tuotannosta on ruotsinkielistä ns. eurodancea, mutta osan hittikappaleistaan hän on levyttänyt myös suomeksi albumilla Suomessa syntynyt. Markoolio-nimi tulee Marko-nimen ja yhdysvaltalaisräppäri Coolion sekoituksesta.
Lehtosalo oli naimisissa Jessica Westergårdin kanssa vuosina 2008–2020. Heillä on kolme lasta.
Wartburg 353
Wartburg 353 oli itäsaksalaisen autonvalmistaja VEB Automobilwerk Eisenachin pisimpään valmistama Wartburg-automalli. Valmistus alkoi vuonna 1965 ja päättyi vuonna 1988. Mallin edeltäjä oli Wartburg 312 ja sen seuraaja oli Wartburg 1.3.
Wartburg 353 perustuu II-maailmansotaa edeltäviin DKW-autotehtaan malleihin, jotka käyttivät samaa kolmisylinteristä moottoria ja rungollista korirakennetta. Autoa valmistettiin neliovisena sedan-, viisiovisena farmari- ja avolavamallina.
Tekniikan Maailman 13/1974 koeajossa kiitettiin Wartburg 353 de Luxen etuistuimia, matkustamon ja tavaratilan väljyyttä ja kuormankantokykyä huonoillakin teillä. Moitetta saivat yllättävä kaarrekäytös, vaihteensiirto, polttoaineen kulutus ja viimeistelyn taso.
Wartburg uudisti mallia vuonna 1975, ja uuden mallin nimeksi tuli 353W. W-kirjain tulee saksan kielen sanasta Weiterentwicklung eli pidemmälle kehitetty. Tuolloin autoon tulivat vaihtovirtalaturi, levyjarrut eteen ja kaksipiiriset jarrut. Vuonna 1978 varusteisiin lisättiin H4-valot ja 353-mallin keulan ulkonäköä uudistettiin hieman vuonna 1985.
Aleksandr Raskatov
Aleksandr Mihailovitš Raskatov (Алекса́ндр Миха́йлович Раска́тов; s. 9. maaliskuuta 1953) on venäläinen säveltäjä.
Elämä
Aleksandr Raskatov oli johtava toimittaja Krokodil-lehdessä ja opiskeli sävellystä Albert Lemanin ja Tihon Hrennikovin oppilaan Moskovan konservatoriossa. Raskatov oli jäsen Neuvostoliiton säveltäjien unionissa. Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen hän on kuulunut Venäjän säveltäjien unioniin. 1990-luvun alussa hän muutti Saksaan ja vuonna 2004 Ranskaan.
Musiikki
Raskatovin musiikki on saanut vaikutteita muun muassa Modest Mussorgskilta ja Anton Weberniltä. Monet hänen töistään perustuvat venäläisten runoilijoiden kuten Aleksandr Blokin tai Joseph Brodskyn teksteihin. Hänen alttoviulukonserttonsa 'Path-Put-Chemin-Weg' oli tilaustyö Juri Bašmetin ja Valeri Gergijevin 50-vuotissyntymäpäiville ja ensiesitettiin Le Chatelet'ssä tammikuussa 2003. Dokumenttifilmi esityksestä esitettiin Hollannin kansallisella TV-kanavalla (NTR).
Irina Schnittke, säveltäjä Alfred Schnittken leski antoi Raskatoville luottotehtävän rekonstruoida Schnittken yhdeksäs sinfonia, joka valmistui vuonna 2007.
Eräs hänen viimeaikaisista teoksistaan 'A White Nights Dream' ensiesitettiin Royal Festival Hallissa Lontoossa syyskuussa 2011. Tämä johti toiseen tilausteokseen ”Green Mass”, joka ensiesitettiin niin ikään Vladimir Jurowskin johtaman Lontoon filharmonisen orkesterin ja Cambridgen Clare Collgen kuoron esittämänä vuonna 2016.
Ääni ja vimma (täsmennyssivu)
Ääni ja vimma voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Fredrikinkatu
thumb|Fredrikinkadun eteläpäätä [[Punavuori|Punavuoressa. Vasemmalla näkyvät puut kuuluvat Fredrikintoriin. Katselusuunta luoteeseen.]] thumb|Fredrikinkatu [[Kamppi|Kampin kohdalla. Vasemmalla Tennispalatsi.]] thumb|Fredrikinkadun pohjoispäätä [[Etu-Töölössä. Taustalla näkyy Temppeliaukion kirkko, jonka eteen katu päättyy.]] pienoiskuva|Fredrikinkatu 37, 39 [[Signe Brander|Signe Branderin kuvaamana vuonna 1907.]] Fredrikinkatu (, stadin slangilla Freda) on katu Helsingin kantakaupungin länsiosassa. Katu alkaa Punavuoresta Tarkk’ampujan-, Pursimiehen- ja Laivurinkadun sekä Laivurinrinteen risteyksestä (Viiskulma) ja johtaa pohjoiseen Kampin keskuksen länsipuolitse Temppeliaukion kirkolle Lutherinkadulle Etu-Töölössä.
Katu on saanut nimensä vuonna 1836 todennäköisesti maaherra Fredrik Stjernvallin mukaan, joka oli voimakkaasti kannattanut Helsingin muuttamista Suomen pääkaupungiksi, mahdollisesti kuitenkin myös Johan Fredrik Aminoffin mukaan. Aluksi katu ulottui vain Isolta Roobertinkadulta Eerikinkadulle, mutta myöhemmin kaupunkialueen laajetessa sitä on molemmista päistä jatkettu.
Fredrikinkatu on merkittävä kauppakatu, jonka talojen kivijalat ovat täynnä pieniä erikoisliikkeitä varsinkin Ison Roobertinkadun ja Eerikinkadun välillä. Pohjoisempana Fredrikinkadun varressa on myös yksi Kampin keskuksen ja metron sisäänkäynneistä.
Rakennuksia kaakosta luoteeseen
Fredrikinkadun katunumeroinnista puuttuvat ensimmäiset numerot. Parilliset talonumerot alkavat numerosta 12, parittomat numerosta 19.
Suojelupoliisin päämaja (Fredrikinkatu 21, Ratakatu 12) on arkkitehti E. Sihvolan käsialaa (1888).
Sähkötalo (Fredrikinkatu 44) on Alvar Aallon piirtämä ja valmistunut 1973. Sähkötalo sijaitsee Kampin liikekeskusta vastapäätä, ja sitä hallinnoi Helen. Talon ikkunoiden puitteissa on valokuituputkia, jotka pimeällä loistavat kauas vaihtaen väriä pienellä viiveellä.
Autotalo sijaitsee Salomonkadun kulmassa osoitteessa Fredrikinkatu 46. Sen naapurina osoitteessa Fredrikinkatu 48 on Kampintorni.
Fredrikinkatu 51–53 on aiemmin tanssiravintola Vanhasta Maestrosta tunnettu Rakennusmestarien talo, josta ollaan saneeraamassa uutta hotelli Mestaria.
Viihdekeskus Tennispalatsi sijaitsee osoitteessa Fredrikinkatu 65.
Diabolical Fullmoon Mysticism
Diabolical Fullmoon Mysticism on Immortal -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Se valmistui vuonna 1992.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Abbath ja Demonaz, sanoittanut Demonaz.
Red Bull Ring
Red Bull Ring (aikaisemmin A1-Ring ja Österreichring) on moottorirata Spielbergissä Steiermarkin osavaltiossa Itävallassa.
Radalla on ajettu Formula 1 -luokan osakilpailuja vuosina 1970–1987, 1997–2003 ja uudelleen vuodesta 2014 alkaen. Vuosina 1970–1987 kilpailut ajettiin Österreichring-radalla. Vuosina 1997–2003 ajettiin lyhyemmällä, uudelleennimetyllä ja -rakennetulla A1-Ring-radalla. 11 vuoden tauon jälkeen vuodesta 2014 alkaen Itävallan GP on järjestetty uudelleennimetyllä Red Bull Ring -radalla.
Österreichring
thumb|300px|left|Österreichring harmaa, A1-Ring musta. Österreichring tunnettiin monista nopeista mutkista ja se oli monena vuonna keskinopeudeltaan Formula 1 -kauden nopein rata. Monien mielestä rata oli vaarallinen, erityisesti Bosch Kurve -mutka. Bosch Kurve oli 180-asteinen ja siinä ei ollut tilaa ajaa paljoa ulos radalta. Nelinkertainen maailmanmestari Alain Prost sanoi usein, että kaikkia ratoja paitsi Österreichringiä pitäisi muuttaa, mutta Österreichringille olisi hyvä saada turva-alueet. Yhdysvaltalainen Mark Donohue kuoli radalla ajettuaan ulos Vöst-Hügel Kurve -mutkassa vuonna 1975. Vuonna 1976 Vöst-Hügel Kurve -mutka, jossa ajettiin kaasu pohjassa jopa 290 km/h:ssa muotoiltiin tiukemmaksi ja vuonna 1977 tilalle rakennettiin Hella-Licht Schikane. Österreichringillä ajettiin Formula 1:n Itävallan GP vuosina 1970–1987.
A1-Ring
Pääasiassa turvallisuuden takia rata oli hylätty Formula 1:stä melkein kymmenen vuoden ajan. Rata rakennettiin kokonaan uudelleen samalle paikalle. Suunnittelijana toimi F1-rata-arkkitehti Hermann Tilke. Rata lyhennettiin 4,326 kilometriin ja nopeat mutkat korvattiin hitaammilla, jotta ohitusmahdollisuudet ja turvallisuus parantuisivat. Radalla on kolme pitkää suoraa ja mutkaisempi osuus. Rata uudelleennimettiin A1-Ringiksi sponsorin, teleoperaattori A1:n mukaan. A1-Ringillä ajettiin Formula 1:n Itävallan GP vuosina 1997–2003. Vuonna 2004 pääkatsomo ja varikkorakennukset purettiin.
Red Bull Ring
thumb|200px|left|Red Bull Ring Syksyllä 2008 Red Bull -yhtiö aloitti 70 miljoonaa euroa maksaneen remontoinnin. Remontissa rakennettiin uudet pääkatsomo- ja varikkorakennukset. Uutta moottorirataa rakennettiin myös vanhan radan vierelle, mahdollistaen erilaisia rataprofiileja, kuitenkin vanha A1-Ringin rataprofiili pysyi muuttumattomana. 15. toukokuuta 2011 rata nimettiin Red Bull Ringiksi. Formula 1:set palasivat radalle vuonna 2014. Kaudeksi 2017 rataa lyhennettiin 4,326 kilometristä 4,318 kilometriin ja näin ollen myös kilpailupituus lyheni 307,020 kilometristä 306,452 kilometriin.
Radan ensimmäinen mutka nimettiin toukokuussa 2019 kuolleen itävaltalaisen F1-kuljettaja Niki Laudan kunniaksi Niki Lauda Kurveksi ennen kauden F1-osakilpailua.
Jahmaine Christie
Jahmaine Christie (s. 25. huhtikuuta 1981) on englantilainen karateka. Hän on saavuttanut parhaimmillaan Kyokushinissa Espanjan mestaruuden ja EM-tasolla sijan 7.
Red Bull Ring
Voittajat
thumb|Rata ilmakuvassa.
Jahmaine Christie
Kilpaura
Maaliskuussa 2013 Christie saavutti Englannin Openin mestaruuden raskaassasarjassa.
Maaliskuussa 2014 Christie saavutti hopeaa Englannin Openissa hävittyään loppuottelun seurakaverilleen Andrew Ramseylle. Marraskuussa Christie oli mukana Puolan Euroopan Openissa, jossa hän putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella hävittyään Kiril Boeville tuomariäänin.
Helmikuussa 2015 Christie voitti Sisiliassa järjestetyn Italian haaste cupin keskisarjan mestaruuden.
Yhdysvaltain mestaruuskisojen hopeaa ja Espanjan mestaruus (2016)
Tammikuussa 2016 saavutti hopeaa Yhdysvaltain mestaruuskilpailussa. Hän hävisi loppuottelussa David Navojanille. Huhtikuussa Christie saavutti Espanjan mestaruuden voitettuaan raskaansarjan loppuottelussa Sebas Rodriguezin. Toukokuussa Christie oli mukana Bulgarian EM-kilpailuissa, jossa hän sijoittui sijalle 15 hävittyään avausottelunsa Ruslan Akhmedoville tuomariäänin. Heinäkuussa Christie kilpaili Fuerteventura Openissa, jossa hän eteni aina loppuotteluun saakka. Christie voitti sitä ennen välierässä Rodrigo Perezin. Loppuottelussa hän hävisi mestaruuden Samuel Quesadalle.
Maaliskuussa 2017 Christie saavutti Espanjan Openissa pronssia. Toukokuussa hän oli mukana Ranskan EM-kilpailuissa. Hän hävisi avauskierroksella lopulta mestaruuden voittaneelle Konstantin Kovalenkolle.
Maaliskuussa 2018 Christie saavutti Espanjan Openissa hopeaa hävittyään loppuottelun Aleksander Bedoshvilille. Toukokuussa hän kilpaili Bulgarian EM-kilpailuissa, jossa Christie putosi alkukierroksella jatkosta, hävittyään turnauksessa lopulta hopealle yltäneelle Goderzi Kapanadzelle.
Espanjan Openissa pronssia ja ensimmäset MM-kilpailut (2019)
Maaliskuussa 2019 Christie saavutti pronssia Espanjan Openissa. Toukokuussa hän puolestaan oli mukana Puolan EM-kilpailuissa, jossa Christie sijoittui 13 parhaan joukkoon hävittyään viimeisessä ottelussaan Maksym Kuziaieville tuomariäänin. Marraskuussa Christie pääsi edustamaan maataan MM-kilpailuihin, jossa hän putosi jatkosta avauskierroksella hävittyään ipponilla Anton Guliaeville.
Marraskuussa 2022 Christie oli mukana Euroopan Openissa, jossa kilpailtiin avoimessa painoluokassa. Hän hävisi avauskierroksella Filip Maksimowiczille ipponilla saatuaan polvesta päähän. Christie oli lopputuloksissa sijalla 18.
Toukokuussa 2023 Christie oli mukana Puolan EM-kilpailuissa, jossa hän eteni suoraan toiselle kierrokselle. Hän kohtasi EM-pronssia voittaneen Andri Meženskyin. Christie hävisi ottelun ja oli lopputuloksissa seitsemäs.
Jyri
Jyri on suomalainen miehen etunimi.
Jyri on lähtöisin kreikkalaisesta Georgios-nimestä, joka merkitsee maanviljelijää. Se on Jyrkin ja Yrjön rinnakkaisnimi. Läheisiä vastineita muissa kielissä ovat muun muassa Juri, Jüri, Jürgen ja Göran.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Jyri on Suomessa annettu noin 4 800 henkilölle.
Tähtelä (Inkoo)
Tähtelä (ruots. Täkter) on Inkoon kunnassa sijaitseva kylä, jota halkoo Helsingin ja Turun välinen raideliikenne. Tähtelän juna-asema on kuitenkin tavara- ja henkilöliikenteeltä lakkautettu vähäisen tarpeen vuoksi. Porkkalan vuokrauksen aikaan Tähtelän asema oli vielä käytössä ja oli lännestä tultaessa viimeinen asema ennen neuvostovyöhykettä. Alueella on sijainnut lisäksi koulu ja kyläkauppa. Nykyisin käytössä on nuorisoseurantalo Ingobohed.
Edesmenneen presidentti Mauno Koiviston ja hänen perheensä kesämökki sijaitsee Tähtelässä.
Rantaminttu
Ulkonäkö ja koko
Rantaminttu on ruohovartinen, 10–60 cm korkea kasvi. Lehdet ovat pareittain vastakkain, 2–6 cm pitkiä ja 1–2 cm leveitä, hammaslaitaisia ja hienon karvan peitossa. Kukat ovat vaaleanvioletit, huulimaiset ja kasvavat rypäinä kiinni varressa.
Levinneisyys
Rantaminttua tavataan luonnonvaraisena liki koko Euroopassa ja Aasiassa; Suomessa Oulun korkeudelle asti.
Elinympäristö
Rantaminttu kasvaa rannoilla, niityillä ja muilla kosteahkoilla paikoilla. Multamaassa se voi olla kiusallinen rikkaruoho.
Ääni ja vimma
Ääni ja vimma on William Faulknerin vuonna 1929 julkaistu romaani. Teos on ilmestynyt suomeksi Kai Kailan kääntämänä, Tammen kustantamana 1965. Se sijoittuu kuvitteelliseen Yoknapatawphan piirikuntaan ja käyttää tajunnanvirtatekniikkaa. Romaani jakaantuu neljään osaan: ensimmäinen on henkisesti kehitysvammaisen Benjy Compsonin näkökulma, toinen masentuneen opiskelijan Quentin Compsonin, kolmas heidän veljensä Jason Compsonin ja neljäs kuvaa tapahtumia kolmannen persoonan näkökulmasta.
Romaanin koostumus
Romaani koostuu neljästä luvusta, joissa tarkkaillaan rappioituneen ja antiikin tragedian ehdottomuudella pian tuhoutuvan Compsonin perheen ”viimeisiä tapauksia” yhden tietyn henkilön näkökulmasta kussakin. Kukin neljästä näkökulmasta rajautuu yhteen päivään, jonka kokemuksia ja jonka herättämiä muistoja näkökulmahenkilössä kertoja referoi. Ensimmäinen näkökulmahenkilö on (1) kehitysvammainen, asioita tajuamaton Benjy Compson; toinen on (2) hänen veljensä, neuroosien ja pakkomielteitten repimä Quentin Compson viimeisenä päivänään ennen itsemurhaansa; kolmas on (3) katkera ja julma veli Jason Compson; neljättä näkökulmaa edustaa (4) vanha neekeripalvelijatar Dilsey, joka näkee tapahtumat muita kolmea puolueettomammin. Neljästä rajoittuneesta näkökulmasta lukija saa kuvan tapahtumien kulusta, joitten varsinainen inhimillinen keskus on Caddy-sisko.
Romaanin erittelyä
Äänen ja vimman muoto – pitkälti samojen tapahtumien läpikäyminen vuorotellen neljästä eri näkökulmasta – paljastaa maailman tapahtumien monisäikeisyyden, jota ei olisi realistisen kertomakirjallisuuden kertojan (yksiulotteiseen) näkökulmaan pitäytyvän kerronnan avulla ollut mahdollista osoittaa. Teoksen on jopa ylistetty pystyvän synnyttämään illuusion ”lukijan omakohtaisesta läsnäolosta tapahtumien keskellä”.
Faulkner tarjoaa lukijalle sirpaletietoja, joitten yhteyttä aikaisemmin kerrottuun tai tulevaan ei selitetä. Kertoja jättää välittömän ymmärtämisen kannalta välttämättömän tärkeitä asioita salaan. Kolmessa ensimmäisessä luvussa ei ole lainkaan kertojan selittäviä huomautuksia. Kun luvuista ensimmäisessä kuvataan ainoastaan kehitysvammaisen Benjyn tajunnanvirtaa tiettynä päivänä, ei tapahtumien ja asioitten keskinäinen yhteys voi ilmetä lukijalle, koska Benjy pystyy tajuamaan vain aistihavainnon objekteja ja tuntemuksia, vailla käsitystä ajallisesta järjestyksestä tai tapahtumien seuraussuhteista. Samoin kahdessa seuraavassa luvussa tapahtumiin on vain se subjektiivinen, osittainen näkökulma, joka tajunnanvirtaesityksen kohteella niihin on. Kertojan niukat kommentit tulevat vasta neljännessä luvussa. Ainoastaan suhteuttamalla neljä vajavaista kertomusta toisiinsa on mahdollista päätellä, mikä oli tapahtumien kulku ja miten kuvatut osatekijät ovat vaikutussuhteessa toisiinsa. Vain romaanin osatekijät samanaikaisesti haltuunottamalla käy mahdolliseksi romaanin kokonaismerkityksen tajuaminen. Lukija saa nyt ”kolmiulotteisen” näkemyksen tapahtumista, aavistuksen omakohtaisesta osallistumisesta. Välittyy elämää koskeva kokemus, joka on todellisuudenkaltaisempi kuin perinteisessä, ajallisesti ”luonnollisessa” järjestyksessä etenevässä realistisessa romaanissa.
Tajunnanvirtakuvauksesta
Äänessä ja vimmassa on merkittävässä roolissa modernistiselle kerrontataiteelle keskeinen tajunnanvirtakuvaus. Tajunnanvirta edustaa parhaiten nimenomaan Quentin-luku, sillä kehitysvammainen Benjy ei juuri kykene kuin rekisteröimään aistihavaintojaan, eikä paljoa monitasoisempaa ole yksitotisen Jasoninkaan sielunelämä. Jason on katkera ja kylmä. Hän ei pysty saati halua analysoida itseään ja menneisyyttään vaan elää pelkässä aistimaailmassa. Faulkner karsii Quentinin tajunnanvirrasta hyppäykset romaanin muotoutumisen kannalta epäolennaiseen pois. Silti ajattelun esikielellisyys tulee näkyviin esimerkiksi 15 sivua kattavassa tajunnankuvauksessa, jossa Quentin on täysin tietämätön ympäristöstään ja tekemisistään. Siinä ei ole ainoatakaan välimerkkiä eikä suurta alkukirjainta uuden virkkeen alkua osoittamassa. Muualla Quentinin tajunnan hyppäykset toiselle ajalliselle tasolle saatetaan esittää esimerkiksi siirtymällä kursiivien käyttöön:
Romaanin vaikutteet
Modernistiselle kirjallisuudelle merkittäviä vaikutteita antoi Sigmund Freudin psykoanalyyttinen teoria ihmisestä. Äänessä ja vimmassa Faulkner soveltaa Freudin sielunelämän kolmijakoa viettipohjaan, minään ja yliminään. Quentin Compsonin tajuntaa kuvaavassa luvussa näkyy, miten liian hallitseva yliminä esimerkiksi syyllisyydentuntojen muodossa estää minää toteuttamasta viettipohjan käskyjä ja miten yliminän tukahduttama viettipohja samalla pyrkii tietoisuuteen kiertoteitten kautta patologisena tapana hahmottaa maailmaa. Nähtävästi myös Quentinin pakkomielteinen ajatus ”Sano se isälle ole kiltti sanon olen isäni Alkuunpanija – –.” on miltei suora lainaus Freudin ajatuksesta: lapsi on miehen isä.
Faulknerin kertomataiteen juuria on jäljitetty aina Elisabetin aikaisiin traagikoihin. Compsonin suvun rappion kuvauksessa henkilöt näyttäytyvät lukijalle shakespearelaisella intensiteetillä luotuina ekspressiivisinä hahmoina. Shakespearen lailla myös Faulkner hakeutuu tarinoissaan rikoksen ja tuhon piiriin ihmissielun syvyyksiin päästäkseen. Romaanin nimi ja prologin runo-ote ovatkin suoria sitaatteja Shakespearen Macbethista.
Tommi Pietiläinen
Tommi Pietiläinen on suomalainen musiikkivideo-ohjaaja, joka on ohjannut videoita muun muassa The Crash -yhtyeelle. Pietiläisen videot ovat voittaneet useita palkintoja. Muun muassa The Crashin Still Alive ja Lauren Caught My Eye ovat voittaneet Kultaisen Muuvin.
Saint-Félicien (Ardèche)
Saint-Félicien on kunta kaakkoisessa Ranskassa Ardèchen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Kunta on suuren pyöräilytapahtuman Ardéchoisen lähtöpaikka. Tapahtumassa on vuosittain noin 15 000 osallistujaa.
Aatami ja Eeva (kirja)
Aatami ja Eeva on Arto Paasilinnan kirjoittama humoristinen kirja, jonka on julkaissut WSOY vuonna 1993. Teos on julkaistu myös Kauko Helovirran lukemana äänikirjana.
Kirja kertoo pienyrittäjä Aatami Rymättylästä, joka ulosottosyöverissä yrittää keksiä pienempikokoista akkua, joka mullistaisi maailman energiatalouden. Sitten Aatamin halli Helsingin Tattarisuolla palaa, ja hän joutuu putkaan syytettynä veropetoksesta. Aatamia auttamaan saapuu juristi Eeva Kontupohja. Pian Eevan saapumisen jälkeen alkaa tapahtua, ja energiaa säästävä akku keksitään. Aatamista ja Eevasta tulee bisnesmaailman uusia pyörittäjiä.
Ardon (täsmennyssivu)
Ardon tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
Kanadan Grand Prix 2007
Kanadan Grand Prix 2007 (virallisesti Formula 1 Grand Prix du Canada 2007) oli Formula 1 -kauden kuudes osakilpailu, joka ajettiin 10. kesäkuuta Circuit Gilles Villeneuven katuradalla Kanadassa. Kilpailu oli yksi F1-historian tapahtumarikkaimmista. Kilpailu muistetaan erityisesti Lewis Hamiltonin uran ensimmäisestä voitosta, Robert Kubican hurjasta ulosajosta sekä lukuisista rangaistuksista ja turva-autosessioista.
Kilpailun tapahtumat
thumb|Kärkikolmikko palkintokorokkeella. Koko kilpailun ajan taivas oli kirkas. Suurin osa kuljettajista aloitti kilpailun kovalla rengasseoksella (sääntöjen mukaan piti käyttää sekä kovaa että pehmeää seosta). Christijan Albers starttasi kilpailuun poikkeuksellisesti varikolta, jolloin hänen takaa lähteneelle, viimeisestä ruudusta moottorinvaihdon takia startanneelle Heikki Kovalaiselle jäi eteen tyhjä tila.
Kierrokset 1−21
Yksikään auto ei hyytynyt lämmittelykierrokselle ja startissakin vältyttiin pahimmilta kolareilta, mutta Jenson Buttonin Honda hyytyi startissa ja lopulta keskeytti. Paalupaikkamies Lewis Hamilton piti paikkansa lähdössä, mutta toisesta ruudusta lähteneen Fernando Alonson ajettua nurmikon puolelle, pääsi kolmannesta ruudusta lähtenyt Nick Heidfeld ohittamaan hänet ja nousemaan toiseksi. Neljännestä ruudusta lähtenyt Kimi Räikkönen putosi lähdössä kuudenneksi, Felipe Massan ja Nico Rosbergin taakse. Takaa lähtenyt Kovalainen nousi sijalle 18.
Hamilton alkoi heti tehdä eroa toisena olleeseen Heidfeldiin. Kolmannella kierroksella Mark Webber pyörähti yhdeksänneltä sijalta pudoten 14:nneksi. Tilanne kolmen kierroksen jälkeen: Hamilton, Heidfeld, Alonso, Massa, Rosberg, Räikkönen. Varikolta lähtenyt Albers ajoi viidennellä kierroksella seinään, mutta pystyi jatkamaan kisaa. Kahdeksan kierroksen jälkeen Hamilton ajoi jopa yli sekunnin parempia kierroksia kuin toisena ollut Heidfeld, johon ero oli tuon jälkeen 5,5 sekuntia. Kierrosta myöhemmin Scott Speed yritti ohittaa Alexander Wurzin, mutta rikkoi ripustuksensa ja joutui keskeyttämään. Muutama kierros myöhemmin Kovalainen pääsi kuittamaan Wurzin, jonka takasiipi oli kärsinyt ohitusyrityksestä. Hamilton jatkoi edelleen huimaa tahtiaan kärjessä. Kymmenen kierroksen jälkeen ero toisena olleeseen Heidfeldiin oli jo 7,7 sekuntia.
Kuudentena ajanut Räikkönen ajoi kierroksella 11 nurmikon puolelle, kuten kolme kierrosta myöhemmin kolmantena ollut Alonso. Hamilton jatkoi johdossa. Kierroksella 19 Alonso ajoi jälleen nurmikolle, ja neljäntenä ollut Massa pääsi edelle. Heidfeld aloitti varikkoruljanssin kierroksella 20 ja palasi radalle seitsemänneksi.
Kierrokset 22−33
Adrian Sutilin ajettua seinävalliin kierroksella 21, turva-auto tuli radalle ensi kertaa. Samalla kierroksella Alonso ja Rosberg tulivat tekemään sääntöjen vastaisesti varikkopysähdyksensä juuri turva-auton tultua radalle, jonka takia he saivat tapahtuneesta 10 sekunnin stop & go -rangaistuksen. Myös Hamilton tuli varikolle, mutta ennen turva-autosessiota. Ferrari-kuljettajat Massa ja Räikkönen varikolla perätysten järjestyksessä, mutta putosivat sijoille 12 ja 16.
Kierroksella 26 turva-auto poistui ja Hamilton onnistui uusintalähdössä. Mutta ei aikaakaan kuin jo samalla kierroksella tapahtui ensimmäinen hengenvaarallinen onnettomuus F1-sarjassa vuosiin. Robert Kubica ajoi lähes hengenvaarallisesti päin reunavallia noin 230 km:n tuntinopeudella. Auto romuttui täysin ja lensi toiselle puolelle rataa jääden kyljelleen. Kubica menetti hetkeksi tajunsa onnettomuudessa. Hänet saatiin ulos autosta ja kuljetettiin sairaalaan, josta ilmoitettiin hänen tilansa olleen vakaa, myöhemmin ilmoitettiin että hän selvisi nyrjähteneellä nilkalla ja lievällä aivotärähdyksellä.
Turva-auto tuli taas radalle, jota ennen Kovalainen ehti tulla toisen kerran varikkopysähdykselle, mutta putosi viimeiseksi. Muiden varikkopysähdysten ansiosta Kovalainen pystyi nousemaan ylöspäin. Hamilton jatkoi kärjessä, kun turva-auto poistui kierroksella 33.
Kierrokset 34−50
Kierros 34 alkoi Räikkösen tehtyä virheen, jolloin takaa tullut Takuma Satō pääsi hänestä ohi nousten sijalle 10, Räikkönen 11. Hamilton jatkoi kärjessä, Heidfeld toisena ja Kovalainen sijalla 13. Sijoilla 3 ja 4 olleet Alonso ja Rosberg tulivat suorittamaan stop & go -rangaistustaan kierroksella 36 pudoten sijoille 14 ja 17. Kolmanneksi nousi yllättäen Super Aguri -tallin Anthony Davidson, joka tuli kuitenkin seuraavalla kierroksella varikolle, vaikkakin liian aikaisin, joutuen odottamaan ennen kuin huoltojoukot tulivat ulos pilttuusta.
Rosbergin kilpailu meni piloille rangaistuksensa myötä, mutta lopullinen notkahdus tuli hänen pyörähdettyään kierroksella 38 yrittäessään ohitusta Jarno Trullista. Seuraavalla kierroksella David Coulthard keskeytti kilpailun. Kierroksella 40 kolmanneksi noussut Ralf Schumacher teki ensimmäisen varikkopysähdyksensä. Tämän myötä Webber nousi kolmanneksi ja Massa oli noussut takaisin neljänneksi. Sijoilla 1 ja 2 jatkoivat edelleen Hamilton ja Heidfeld. Alonso jatkoi takaa-ajoaan nousten pistesijalle kahdeksanneksi ohitettuaan Kovalaisen, joka tuli kahta kierrosta myöhemmin toiselle varikkopysähdykselleen, pudoten sijalle 15. Kierroksella 47 Heidfeld teki toisen varikkopysähdyksensä ja kierrosta myöhemmin myös kärkimies Hamilton ja 7 sijalla ollut Fisichella tulivat varikolle. Kierroksella 50 Rosberg tuli toiselle pysähdykselleen.
Kierroksella 48 Albers ajoi shikaanin suoraksi niin että hänen Spykerinsa etusiipi irtosi. Hän kävi hakemassa varikolta uuden sellaisen, mutta vanha jäi radalle, niin että taas jouduttiin ottamaan turva-auto radalle, jo kolmannen kerran.
Kierrokset 51−70
Kierroksella 51 tuli tietoon että niin Massa kuin Fisichella oli hylätty ajettuaan varikolta ulos punaisen valon palaessa. Sijalle 4. nousseen Räikkösen etusiivessä havaittiin tuolloin ongelmia, mutta hän selvisi lopulta kisan loppuun asti.
Kierroksella 52 varikolle tulivat niin Räikkönen (sijalta 4.), Alonso (5.), Schumacher (7.) ja Satō (10.) Räikkönen joutui taipumaan varikolta ulos tultaessa niukasti Alonsolle. Kilpailun järjestys oli Hamilton, Webber ja Heidfeld, mutta Webberin tultua tekemään toisen varikkopysähdyksensä, Heidfeld nousi takaisin toiseksi. Molemmat pysähdyksensä tehnyt Kovalainen nousi 7:neksi, takana olivat sijoilla 8 ja 9 Alonso ja Räikkönen.
Alonson kisa ei välttynyt virheiltä, sillä kierroksella 55 hän ajoi jälleen nurmikon puolelle, jolloin Räikkönen ja Schumacher pääsivät hänestä ohitse. Kummatkin nousivat entistä ylöspäin Vitantonio Liuzzi joutui keskeyttämään sijalta 5. törmättyään seinään. Turva-auto jouduttiin ottamaan jo neljännen kerran radalle.
Vuoden 1912 kesäolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 1912 kesäolympialaisissa kilpailtiin olympiamitaleista 102 eri tapahtumassa. Mukana oli 28 maata, joista 18 maan urheilijat saavuttivat mitalisijoja. Eniten olympiavoittoja saavuttivat Yhdysvaltain urheilijat. Eniten mitaleita saavutti isäntämaa Ruotsi.
Kanadan Grand Prix 2007
Kierrokset 51−70
Turva-auton takana tapahtui kierroksella 58 kun sijalla 6 ollut Jarno Trulli joutui keskeyttämään ajettuaan ulos. Viidentenä olleen Kovalaisen edellä oli kaksi kuljettajaa, joilla molemmilla oli tehtynä vain yksi pysähdys: Rubens Barrichello ja Wurz. Näistä Barrichello tuli vielä varikolle, mutta kahta eri rengasseosta käyttäneellä Wurzilla oli tarpeeksi bensaa jäljellä kilpailuun loppuun saakka.