cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Algot Haquinius
Johan Algot Haquinius (30. heinäkuuta 1886 Sveg – 6. helmikuuta 1966 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja pianopedagogi.
Haquinius opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuosina 1898–1904 ja jatkoi opintojaan Moritz Moszkowskin sekä Ignaz Friedmanin johdolla. Hänestä tuli yksi aikansa johtavista ruotsalaispianisteista. Hänen sävellyksensä ovat tyyliltään pohjoismaisia impressionistisin vaikuttein. Tuotantoon kuuluu pianokonsertto, Romans viululle ja orkesterille, muita orkesteriteoksia, kolme jousikvartettoa, viulusonaatti (1934), pianoteoksia, noin 150 yksinlaulua ja baletti Offerlunden (1923).
Haquinius valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi 28. huhtikuuta 1941.
Montpellier’n raitiotieliikenne
Montpellier’n pikaraitiotie on Montpellier’n kaupungissa Ranskassa sijaitseva pikaraitiotie. Koko verkon pituus on 59 kilometriä ja siinä on 84 pysäkkiä. Pikaraitiotie otettiin käyttöön heinäkuussa 2000.
Projekti Chanologia
thumb|250px|Anonyymien skientologiakirkon vastainen protesti helmikuussa 2008 Projekti Chanologia on itseään anonyymeiksi kutsuvien yksilöiden antama nimi protestille skientologiakirkkoa vastaan.
thumb|left|"Message to Scientology", January 21, 2008 Anonyymien mielestä kyseessä on turha internetsensuuri. Se yhdistettynä vanhoihin kultin aiheuttamiin kuolemantapauksiin aiheutti heidän päätöksensä ottaa ohjat omiin käsiinsä. Pian YouTubeen ilmestyikin anonyymien sodanjulistus.
Näin sai alkunsa Projekti Chanologia.
Lähteet
Anonymous (Kollektiv)
Lämmönsiirtymiskerroin
Lämmönsiirtymiskerroin (tunnus h tai α) kuvaa, miten paljon tehoa siirtyy pinta-alaa kohti, kun pinnan ja väliaineen välillä on tietty lämpötilaero. Lämpötilaero on tässä väliaineen ja pinnan (esimerkiksi lämpöpatterin) lämpötilojen ero. Mitä suurempi kerroin on, sitä paremmin lämpö siirtyy. SI-järjestelmän mukaisesti lämmönsiirtymiskertoimen yksikkö on wattia kelviniä ja neliömetriä kohti eli W/(K•m²).
Epp Mäe
Epp Mäe (s. 2. huhtikuuta 1992 Rakvere ) on virolainen naispainija. Häntä ovat valmentaneet Riho Mäe ja Arvi Aavik.
Mäe voitti 75-kiloisten painoluokassa MM-pronssia Las Vegasissa 2015 ja saavutti samalla maapaikan Rion kesäolympialaisiin 2016. Rion olympialaisissa hän oli kolmastoista. Hän sai MM-kilpailujen 76 kg:n sarjassa hopeaa Oslossa 2021 sekä pronssia Nur-Sultanissa 2019 ja Belgradissa 2022. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli kahdeksas. Hän saavutti 75-kiloisissa EM-pronssia Novi Sadissa 2017. Hän voitti 76 kg:n sarjan Euroopan-mestaruuden Varsovassa 2021 ja sai EM-hopeaa Budapestissa 2022. Hän sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi 75 kg:n painoluokassa 2014 ja 2017 sekä 76-kiloisissa 2018. EM-kilpailuissa hän oli viides 72-kiloisissa vuonna 2013 ja 76 kg:n sarjassa 2018. Euroopan kisoissa 2019 hän sijoittui 76-kiloisissa kolmanneksi.
Mäe saavutti nuorten MM-pronssia 72 kg:n sarjassa 2009. Hän saavutti alle 23-vuotiaiden EM-hopeaa 75-kiloisissa 2015. Hän voitti nuorten Euroopan-mestaruuden 72 kg:n painoluokassa 2012 ja sai EM-pronssia 2011. Kadettien (eli 17-vuotiaiden) EM-kilpailuissa hän saavutti 70-kiloisissa hopeaa 2009 ja pronssia 2007.
Alaston Maja (elokuva)
Alaston Maja on vuonna 1958 ensi-iltansa saanut Henry Kosterin ohjaama yhdysvaltalais-italialais-ranskalainen elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Ava Gardner ja Anthony Franciosa. Alaston Maja kertoo espanjalaisen taidemaalarin Francisco de Goyan ja Alban herttuattaren Maria Cayetanan rakkaussuhteesta.
Alaston Maja perustuu Noel Gersonin samannimiseen romaaniin, jonka pohjalta Norman Corwin, Giorgio Prosperi, Oscar Saul, Talbot Jennings ja Albert Lewin laativat elokuvan käsikirjoituksen. Silvio Clementelli ja Goffredo Lombardo olivat elokuvan tuottajina. Alaston Maja kuvattiin työnimellä Goya Technicolor-elokuvausmenetelmällä Roomassa, lähinnä Titanus Farnesinan studioilla. Se kuvattiin vuoden 1958 touko-syyskuussa 913 000 dollarin budjetilla. Société Générale de Cinématographie ja Titanus olivat elokuvan tuotantoyhtiöinä.
Alaston Maja sai ensi-iltansa Roomassa 24. joulukuuta 1958. Yhdysvaltain ensi-ilta oli Los Angelesissa 15. huhtikuuta 1959 ja New Yorkissa 10. kesäkuuta 1959. Ranskan ensi-ilta oli 10. kesäkuuta 1959, ja Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan 4. syyskuuta 1959. United Artists toimi elokuvan levittäjänä. Alaston Maja tuotti Yhdysvaltain ja Kanadan ulkopuolella miljoona dollaria. MGM:n merkintöjen mukaan elokuva jäi tappiolle 513 000 dollarin verran. Alaston Maja voitti parhaan elokuvan David di Donatello -palkinnon vuonna 1959.
Give Me Your Soul...Please
Give Me Your Soul...Please on King Diamond -nimisen heavy metal -yhtyeen kahdestoista albumi. Albumi on julkaistu vuonna 2007.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 25.
Orestes
pienoiskuva|Oresteen katumus, [[William-Adolphe Bouguereau]] Orestes (, sananmukaisesti suunnilleen ”vuoristolainen”) oli kreikkalaisessa mytologiassa Mykenen kuninkaan Agamemnonin ja Klytaimnestran poika.
Homeeriset kertomukset
Orestes, joka kuuluu Atreuksen Tantaloksesta ja Niobesta polveutuvaan, tuhoon tuomittuun sukuun, ei ollut paikalla Mykenessä, kun hänen isänsä palasi Troijan sodasta, ja hänet murhasi Klytaimnestra ja tämän vietellyt Aigisthos. Oresteen pelasti ja saattoi ulos kaupungista joko hänen hoitajansa Arsinoe tai sisarensa Elektra, joka jätti tämän kuningas Strofioksen huomaan. Kahdeksan vuotta myöhemmin, kaksikymmenvuotiaana, Delfoin oraakkeli käski Oresteen palata kotiin ja kostaa isänsä kuolema. Palattuaan Pyladeen, Strofioksen pojan, kanssa hän tapasi sisarensa Elektran isänsä haudan luona. Yhdessä he palasivat Ateenasta Mykeneen ja kostivat isänsä kohtalon tappamalla äitinsä ja tämän rakastajan.
Kreikkalainen draama
Aiskhyloksen tragediassa Eumenidit Orestes tulee hulluksi tekonsa jälkeen, ja häntä ajavat takaa erinykset, joiden tehtävänä on rangaista sukutapot. Hän piiloutuu Delfoin temppeliin, mutta vaikka Apollon itse oli käskenyt Orestesta suorittamaan tekonsa, hänkin on voimaton suojelemaan Orestesta seurauksilta. Lopulta Athene ottaa hänet vastaan Ateenan Akropoliilla ja järjestää hänelle muodollisen oikeudenkäynnin kahdentoista attikalaisen tuomarin edessä. Erinykset vaativat uhriaan, joka vetoaa Apollonin käskyyn. Tuomarien äänet menevät tasan, jolloin Athenen ääni ratkaisee vapauttavan tuomion. Erinyksiä lepytetään uudella rituaalilla, jossa heitä palvotaan eumenideina (”hyväntahtoiset”). Muunnelman tähän liittyneistä tapahtumista kertoo Euripides tragediassaan Orestes.
Yleisemmissä versioissa rangaistus loppui tähän. Euripideen tragedian Ifigeneia taurien mailla mukaan Apollon kuitenkin käski Orestesta menemään Tauriaan eli taurien maille paetakseen erinysten vainoa, ja tuoda sieltä Artemiin taivaasta pudonnut patsas Ateenaan. Hän lähtee Tauriaan Pyladeen kanssa, mutta perillä heidät vangitsee väkijoukko, joiden keskuudessa on tapana uhrata kreikkalaiset muukalaiset Artemikselle. Artemiin papitar, jonka tehtävänä oli suorittaa uhri, oli Oresteen sisar Ifigeneia. Hän tarjoutuu päästämään Oresteen vapaaksi, jos tämä veisi hänen kirjeensä mukanaan kotiin. Orestes kieltäytyi pyytäen Pyladesta viemään kirjeen ja tarjoutuen jäämään uhrattavaksi. Pylades lopulta suostuu, mutta kun kirjeestä paljastuu veljen ja sisaren välinen sukulaisuusside, kaikki kolme pakenevat vieden Artemiin patsaan mukanaan.
Palattuaan Kreikkaan Orestes tappoi Aigisthoksen pojan Aleteen ja otti hallintaansa isänsä valtakunnan Mykenen, johon oli liitetty Argos ja Lakonia.
Oresteen sanottiin kuolleen käärmeenpuremaan Arkadiassa, josta hänen ruumiinsa saatettiin Spartaan haudattavaksi.
Liekki (sarjakuvahahmo)
Liekki, esiintynyt suomessa myös nimellä Ihmissoihtu, oikealta nimeltään Jonathan "Johnny" Storm, on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari ja Ihmenelosten jäsen. Liekki kykenee muuttumaan tuleksi ja lentämään. Liekki osaa ampua tulta sormenpäistään ja hallitsee liekkejä. Hän pystyy myös kuumentamaan itsensä supernovan lämpötilaan ollessaan tulessa.
Orestes
Muu kirjallisuus
Ennen Troijan sotaa Orestes oli menossa naimisiin serkkunsa Hermionen, Menelaoksen ja Helenan tyttären, kanssa. Asiat kuitenkin muuttuivat nopeasti Oresteen tapettua äitinsä; Menelaos antoi tyttärensä Neoptolemokselle, Akhilleuksen ja Deidameian pojalle. Euripideen Andromakhessa Orestes lyö Neoptolemoksen kuoliaaksi heti temppelin ulkopuolella ja karkaa serkkunsa kanssa. Hän otti vallan Argoksessa ja Arkadiassa niiden valtaistuinten jäätyä tyhjiksi ja tuli koko Peloponnesoksen hallitsijaksi. Teisamenos, hänen ja Hermionen poika, seurasi häntä hallitsijana, mutta tuli lopulta herakleidien surmaamaksi.
Liekki (sarjakuvahahmo)
Liekki seurusteli kauan Epäinhimillisten kuningasperheen jäsenen Kristallin kanssa, mutta suhde ajautui lopulta kertakaikkiseen katkeamiseen: Liekistä ei ollut uskolliseksi kumppaniksi.
Orestes
Muu kirjallisuus
Euripideen näytelmässä Telefos kerrotaan, että Oresteen äiti Klytaimnestra neuvoi Telefosta kaappaamaan poikansa Oresteen ja uhkaamaan tappavansa tämän, ellei Akhilleus paranna hänen haavojaan.
Liekki (sarjakuvahahmo)
Liekki on huoleton narsistinen hedonisti, joka elää elämäänsä täysillä nauttien nuorista tytöistä ja nopeista urheiluautoista. Samoin hän käy jatkuvaa kiusottelusotaa Ben Grimmin ja myöhemmin tämän tilalle joksikin aikaa tulleen Hulktarin kanssa.
Liekin mielipuuhaa on kuitenkin pilkanteko Ansamiestä vastaan: tämä on kuitenkin - ystäviä kohtaan harjoitetusta hevosenleikistä poiketen - kylmästi harkittua psykologista sotaa.
Orestes
Muu kirjallisuus
Herodotoksen historiateoksessa Delfoin oraakkeli ennustaa, ettei Sparta pysty kukistamaan Tegeaa, elleivät he ensin siirrä Oresteen luita Spartaan.
Oikeuskäsitys
Oresteen legandat liittyvät aikaan, jolloin alkoi muodostua käsitys lain ja sosiaalisen vastuun ihanteista; alkukantaisen yhteiskunnan leppymätön verikosto antoi tilaa oikeudenmukaiselle oikeudenkäynnille, jossa myös lieventävät asianhaarat otettiin huomioon. Ateenassa Oresteen esikuvan mukaisesti tuomarien äänten mennessä tasan vastaajalle edullisempi vaihtoehto voitti.
Liekki (sarjakuvahahmo)
Liekin ensiesiintyminen Suomessa tapahtui Ihmesarjan numerossa 2 (1967).
Sarjakuva
Glenvillen esikaupunkialueella kasvanut Johnny Storm tunsi vetoa autoihin huolimatta äitinsä kuolemasta auto-onnettomuudessa, ja hänestä tuli jo nuorella iällä melkoinen mekaanikko. Teini-ikäisenä hän pelasti epäitsekkäästi kaksi ystäväänsä palavasta talosta. Seikkailua kaivannut Johnny – kuuluisan tohtorin ja pahamaineisen rikollisen Franklin Stormin poika – joutui miltei demoni Zarathoksen, Aaveajajan, ihmisisännäksi ja hänen kimppuunsa hyökkäsi St. Germaine, joka halusi vallan itselleen. Johnny pakeni Zarathoksen kutsua arkeologi Max Parrishin avulla, joka oli Johnnyn ihastuksen Cammy Brandeisin eno. Seuraten sisartaan Suea Johnny liittyi Reed Richardsin miehistöön avaruusmatkalle. Kosmisen säteilyn täyttämä Johnny muuttui liekehtiväksi hirviöksi aluksen syöksyessä takaisin Maahan. Kutsuen itseään Liekiksi nuori Johnny löysi uusia seikkailuja Ihmenelosten jäsenenä, todistaen olevansa korvaamaton vaikkakin tulenarka jäsen. Eroten tiimistä heidän taisteltuaan Ihmemiestä vastaan Johnny kohtasi toisen maailmansodan sankarin Namor Sukeltajan. Tunnistaen Namorin sarjakuvista, Johnny pudotti hänet mereen toivoen palauttavansa hänen muistinsa. Suunnitelma toimi, mutta kun Namor löysi Atlantiksen raunioina, hän julisti sodan ihmisiä vastaan. Johnny liittyi takaisin Ihmenelosiin ja he ajoivat Namorin tiehensä. Lapsellinen Johnny harkitsi jälleen lopettamista, tällä kertaa liittyäkseen serkkunsa Bonesin sirkukseen, mutta palasi pian takaisin.
Vaikka hän kuuluikin Ihmenelosiin, Johnny oli yhä teini-ikäinen Glenvillen lukion oppilas, vaikkakin sellainen, joka taisteli säännöllisesti superrikollisia vastaan. Johnny yritti aluksi jopa salata henkilöllisyytensä, tosin tämä osoittautui turhaksi (Ihmenelosten perustajajäsenten henkilöllisyydet tunnettiin alusta alkaen). Hän taisteli yksinään kommunisti Tuhoajaa (Charles Stantonia), Velhoa (syntymänimi Bentley Wittman), Zemua (Viidennen ulottuvuuden sotaherra), Akrobaattia (Carl Zante), Vilhelm von Vileä, Imppari-Peteä (myöhemmin Ansaaja), arvoituksellista Tuhannen Kauhun Maalaria, Glenvillen metsän Noitaa, Asbestimiestä (Orson Kasloff), Ankeriasta (Leopold Stryke), Kasvimiestä, nykypäivän merirosvo Kapteeni Barrakudaa (jonka Johnny voitti yhteistyössä Jäämiehen kanssa) ja Kamalaa Kolmikkoa vastaan.
Superrikolliset eivät kuitenkaan olleet Johnnyn ainoita vastustajia. Mike Snow, Glenvillen lukion painijoukkueen jäsen, kiusasi Johnnyä kunnes Liekin voimat leimahtivat vahingossa ja arpeuttivat Snow'n kasvot. Huolimatta kiistoistaan Snow salasi tapahtuneen, väittäen vamman tulleen epäonnistuneesta kepposesta ja sanoen, että Johnny oikeastaan pelasti hänen henkensä lennättämällä hänet sairaalaan. Kun Mike yritti siirtyä elämässään eteenpäin, Johnny teki samoin, tapailemalla oppilastoveriaan Dorrie Evansia, mutta tyttö väsyi Johnnyn jatkuviin katoamisiin ja lopetti suhteen. Johnny tapasi toisen teinisankarin, Hämähäkkimiehen, joka murtautui Baxter Buildingiin toivoen tekevänsä vaikutuksen Ihmenelosiin. Huolimatta alun väärinkäsityksistä, Liekistä ja Hämähäkkimiehestä tuli myöhemmin hyvät ystävät.
Kun Superskrulli (Kl'rt), jolla oli kaikkien Ihmenelosten yhdistetyt voimat, hyökkäsi ryhmän kimppuun, Liekki onnistui vangitsemaan hänet luolaan, mutta Superskrulli karkasi ja esitti Franklin Stormia. Ihmeneloset paljastivat Superskrullin, mutta skrullit köyttivät pommin oikean Franklinin rintaan ja hän uhrasi henkensä pelastaakseen lapsensa. Matka skrullien kotimaailmaan ja sotaherra Morratin (joka valtuutti Franklinin murhan) kuolema toivat jonkinlaisen koston, mutta tämä ei ollut viimeinen kerta kun skrullit sekaantuivat Johnnyn elämään.
Valmistuttuaan lukiosta Johnny meni Metro Collegeen, jossa hän ystävystyi asuintoverinsa Wyatt Wingfootin kanssa. Wyatt lähti Johnnyn ja Ihmenelosten mukaan Wakandaan, jossa he tapasivat ensi kertaa Mustan Pantterin ja auttoivat häntä voittamaan Klaw'n. Samoihin aikoihin Johnny tapasi epäinhimillisen Kristallin. Tämä oli rakkautta ensi silmäyksellä, ja Johnny yhdessä muiden Ihmenelosten kanssa auttoivat häntä syrjäyttämään epäinhimillisten hullun prinssin Maximuksen. Heidän rakkautensa oli intohimoista mutta lyhytikäistä, koska Kristalli palasi Attilaan ja meni naimisiin Elohopean, Magneton pojan kanssa synnyttäen myöhemmin hänen lapsensa. Toivoen uutta yritystä Dorrie Evansin kanssa, Johnny sai tietää tytön menneen naimisiin ja saaneen kaksi lasta. Huolimatta yliopiston lopettamisesta Johnnyn ystävyys Wyattin kanssa jatkui, joka osallistui usein Ihmenelosten seikkailuihin ja kiinnostui romanttisesti Hulktaresta. Kun Johnnyn sisar Sue ja hänen miehensä Reed olivat erossa, Johnny aloitti Möykyn, Meduusan ja Tundran kanssa lavastetun taistelun Namoria vastaan tuodakseen pariskunnan takaisin yhteen. Heidän juonensa toimi, ja Sue ja Reed sopivat välinsä lopullisesti. Etsiessään suuntaa elämälleen Johnny huijattiin liittymään korkealuokkaiseen yliopistoon, joka oli kulissi Monokkelille, suuruudenhullun Enclaven agentille, joka käytti häntä varastaakseen huippusalaisia aseita. Hämähäkkimies mursi Monokkelin hallinnan Liekistä. Tämän jälkeen Johnny lähti Ihmenelosten kanssa avaruuteen, jossa he auttoivat Xandarin Mestareita skrullien valloitusuhkaa vastaan. Kun Johnnyn luokkatoverit olivat kuolemaisillaan skrullien ikääntymissäteen vaikutusten takia, Johnny tuhosi robottisalamurhaaja Skrulli X:n, sallien Reedin käyttää asetta ikääntymisen perumiseksi.
Kuultuaan entisen lukiokaverinsa David George Munsonin teloituksesta Johnny auttoi New Yorkin poliisia puhdistamaan hänen nimensä ja hän vangitsi useita rikollisorganisaatio Maggian johtavia jäseniä, joihin kuului myös Nuijapää. Seurusteltuaan hetken automekaanikko Lorrie Meltonin kanssa Johnny rakastui Frankie Rayeen, naiseen joka pelkäsi tulta. Frankie sai myöhemmin selville, että hänen pelkonsa johtui entisen isäpuolensa Phineas Hortonin (androidi Ihmissoihdun luoja) hypnoosista, joka sai hänet unohtamaan, että mies oli todellisuudessa antanut Frankielle omat liekkikyvyt. Johnny auttoi Frankieta löytämään voimansa uudelleen, mutta kun Galactus palasi Maahan, Frankie suostui seuraamaan häntä avaruuteen uutena airuena, Novana. Järkyttynyt Johnny sai lohtua Frankien vanhalta kämppikseltä Julie Angelilta, ja alkoi ihastua häneen. Sekoittaen asioita entisestään Julien ystävä Sharon Selleck ihastui Johnnyyn. Myöhemmin Julie muutti Kaliforniaan jatkamaan näyttelijänuraansa eikä Sharonin ihastus kehittynyt enempää.
Johnny joutui väliaikaisesti Messiaan agenttien vangiksi tämän suunnitelmassa laajentaa Maata superkuumentamalla sen ydintä. Tuonpuoleisen vietyä hänet Sotamaailmaan ja taisteltuaan monia superrikollisia vastaan Johnny tapasi ja sai parantavaa hoitoa planeetan asukkaalta Zsajilta. Fyysisesti muttei henkisesti vetoa Zsajiin tuntenut Johnny sai epätodennäköisen kilpailijan Kolossista (Peter Rasputin), joka rakastui parantajaan. Vaikka Zsaji vastasi aluksi Johnnyn kiintymykseen, lopuksi hän valitsi Kolossin mutta uhrasi sitten oman henkensä pelastaakseen useita kuolevista sankareista. Johnny palasi Maahan, jossa hän huomasi tuntevansa vetoa Alicia Mastersiin, Ihmenelosten virkavapaalla olleen jäsenen Möykyn pitkäaikaiseen tyttöystävään. Johnnyn ja Alician romanssi vieraannutti Möykyn Ihmenelosista pitkäksi aikaa. Johnny löysi uuden pohjan kun hänen nuori ihailijansa Tommy Hanson sytytti itsensä tuleen ollakseen samankaltainen kuin sankarinsa. Kuultuaan pojan kuolemasta Johnny harkitsi Liekin roolin jättämistä, mutta Tuonpuoleinen sai hänen päänsä käännettyä. Myöhemmin Johnny meni naimisiin Alician kanssa, mutta mustasukkainen Möykky tarjosi paikkaa Ihmenelosista Kristallille, joka oli tähän aikaan erossa Elohopeasta. Johnnyn vanhat tunteet Kristallia kohtaan palasivat, mutta hänen rakkautensa Aliciaa kohtaan auttoi houkutuksen vastustamisessa ja Kristalli lähti myöhemmin tiimistä.
Huolimatta pitkästä ja intiimistä suhteestaan Johnny järkyttyi saadessaan tietää, että hänen rakastamansa ja naimansa Alicia olikin todellisuudessa skrullijäljittelijä Lyja. Saatuaan alun perin tehtävän soluttautua ja tuhota Ihmeneloset Lyja rakastuikin oikeasti Johnnyyn ja liittyi Ihmenelosiin taistelussa Paibokia, oikean Alician siepannutta skrullia vastaan. Lyja näytti uhranneen henkensä suojellakseen Johnnyä, mutta hänen entinen rakastajansa Paibok hoiti hänet takaisin terveeksi. Yrittäen jälleen jatkaa eteenpäin epäonnistuneesta suhteesta Johnny meni Empire Staten yliopistoon; mutta Devos, Paibok ja Lyja hyökkäsivät hänen kimppuunsa koulussa ja Johnny poltti vahingossa suuren osan kampuksesta. Johnnystä tuli väliaikainen karkuri kunnes Reed suostui myymään osan patenteistaan korvatakseen vahingot. Lyja palasi jälleen Johnnyn elämään huijauksella, että hän odotti vauvaa. Kun tämäkin osoittautui valheeksi, Johnny jätti hänet jälleen.
Johnny liittyi väliaikaisesti sisarenpoikansa Franklinin Fantastivoima-tiimiin, jossa hän taisteli käytännössä kaikkivoivaa, toisesta ulottuvuudesta tullutta vastakohtaansa Vangaardia vastaan, vakuuttaen hänet jättämään tehtävänsä tuhota toisia todellisuuksia näyttämällä, millainen sankari hänestä voisi tulla. Lyja esiintyi oppilas Laura Greeninä ja tapaili Johnnyä päästäkseen hänen lähelleen; Johnny tunnisti hänet heidän suudellessaan, mutta ei kertonut sitä kuin vasta myöhemmin, mutta he eivät koskaan voineet tutkia todellisia tunteitaan. Kun Franklin Richards loi oman Vasta-Maansa ja pelasti Ihmeneloset, Kostajat ja useita muita sankareita kuolemalta Onslaughtin käsissä, Roma piti Franklinia liian vaarallisena ja lähetti Tehcnetin ja (Kapteeni Britannian) Joukot hakemaan häntä. Liekki vakuutti Roman, että Franklinin perhe pystyisi hoitamaan häntä niin, ettei hänestä kasvaisi uhkaa multiversumille.
Kun loput Ihmeneloset taistelivat Gideon Trustia ja Annihilusta vastaan Negatiivisella Vyöhykkeellä, Johnnyn oli pakko koota vaihtoehtoiset Ihmeneloset Muurahaismiehestä (Scott Lang), entisestä tyttöystävästään Namoritasta (Namorin serkku) ja Hulktaresta, joka taisteli Gideon Trustia vastaan Maassa. Kun kosminen olento Abraxas tuli Maa-616:en, Johnny liittoutui toisesta ulottuvuudesta tulleen Frankie Rayen kanssa noutaakseen Kaikentuhoajan, aseen joka oli tarpeeksi voimakas tuhoamaan Abraxasin. Tämä Nova petti Johnnyn ja luovutti Kaikentuhoajan isännälleen Abraxasille, mutta sekään ei pelastanut Abraxasia Galactuksen liityttyä taisteluun. Taistelun jälkeen Sue huomasi olevansa jälleen raskaana ja Reedin ollessa poissa taistelemassa Piilotettuja vastaan, Johnnyn piti hakea apua Tohtori Doomilta kun raskausajan ongelmat uhkasivat Suen henkeä. Doom pelasti sekä Suen että hänen tyttärensä Valerian.
Haluten näyttelijäksi Johnny palkattiin Rawhide Kidiksi kesän menestyselokuvaan; myöhemmin kuitenkin päätettiin, ettei hän ole valmis rooliin, joka annettiin Lon Zeligille (todellisuudessa Superskrulli). Johnny vietti myös aikaa palomiehenä entisen luokkatoverinsa Mike Snow'n puolesta; mutta kun Snow muutti pois hänen vaimonsa paljastuttua psykoottiseksi tuhopolttajaksi ja kuoltua, Johnny lopetti hommat (vaikka hän myöhemmin jatkoi ammatissa kun Ihmenelosilla oli rahaongelmia). Kyllästyneenä veljensä elämään ilman suuntaa Sue pakotti hänet Ihmenelosten talouspäälliköksi. Vaikka tämä tuotti aluksi ongelmia, Johnny onnistui estämään tehtailijaa varastamasta Reedin epävakaita molekyylejä ja alkoi lämmetä sekä työlle että työtoverilleen Jian Fettalle.
Doomia vastaan käydyn suuren taistelun jälkeen Reed yritti vallata Latverian Ihmenelosille, joka käänsi Yhdysvaltain hallituksen heitä vastaan. Paetakseen oikeudenkäyntiä ryhmän piti myydä monet patenttinsa ja omaisuutensa hallitukselle, jonka jälkeen Johnnyn lompakko oli paljon tavallista tyhjempi ja hänen suosionsa lähti syöksylaskuun. Etsien apua epäsuosituimmalta tuntemaltaan henkilöltä Johnny otti yhteyttä Hämähäkkimieheen, joka yritti piristää Johnnyä viemällä hänet vesipuistoon, jossa Hydromies hyökkäsi heidän kimppuunsa. Voittaen roiston helposti ja pelastaen puiston suositun maskotin Johnnyn suosio alkoi taas nousta. Hän alkoi myös keskustella uuden tytön kanssa internetin kautta, kunnes mokasi tavatessaan hänet viimein. Tämä tyttö, Cole, paljastui yhden Johnnyn vanhimman vihollisen Velhon tyttäreksi; mutta vaikka hänet oli lähetetty huijaamaan Ihmenelosia, Cole auttoikin heitä johtamalla heidät Velhon piilopaikkaan, jossa he taistelivat hänen uusia Kauhunelosiaan vastaan. Velho karasi ja otti Colen mukaansa, mutta Johnny on toiveikas jälleentapaamisesta.
Vähän aikaa sitten muukalainen nimeltä Zius tuli Maahan, paikkaan jossa ainoa olento, joka pystyisi tuhoamaan hänen Galactukselta suojaavan planeettakilpensä, Sue Richards asui. Zius uhkasi tuhota koko planeetan jos Sue ei uhraisi itseään, mutta Reed käytti voima-asettaan vaihtaakseen Suen voimat Johnnylle ja huijaten Ziuksen lähtemään. Hänen lähtiessään Galactus tuhosi Ziuksen aluksen ja otti Johnnyn uudeksi airuekseen. Ollen haluton viemään Galactusta asutuille planeetoille, Johnny käytti uusia voimiaan analysoidakseen Galactusta ja sitten, Ihmenelosten ja Kvasaarin avulla, onnistui muuttamaan Galactuksen takaisin humanoidimuotoonsa. Johnnyn kosmiset voimat poistuivat, mutta Reedin yrittäessä vaihtaa hänen ja Suen voimat takaisin omistajilleen, kosmisen voiman jäänteet saivat Ihmenelosten voimat menemään väliaikaisesti satunnaisille New Yorkin asukkaille.
Siniša Gogić
Siniša Gogić (s. 20. lokakuuta 1963 Niš, Jugoslavia) on Kyprosta edustanut serbialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Kesäkuusta 2012 lähtien hän on toiminut kreikkalaisen Ergotelisin päävalmentajana.
Ura pelaajana
Hän lopetti pelaamisen vuonna 2002 viimeisenä seuranaan Olympiakos Nikosia. Hän kuului vuosina 1994–1999 Kyproksen jalkapallomaajoukkueeseen ja teki kahdeksan maalia 37. ottelussa. Hän aloitti uransa vuonna 1982 liittymällä syntymäkaupunkinsa FK Radnički Nišisiin. Sen jälkeen kun hän pelasi viisi vuotta FK Radnički Nišissa, hän liittyi toiseen serbialaiseen joukkueeseen, FK Radiin. Myöhemmin hän on edustanut kyproslaista APOEL:a, Anorthosis Famagustaa ja kreikkalaista Olympiakosia. Hän pääsi pelaamaan Mestarien liigaa kaudella 1998–1999 edustaessaan Olympiakosia. Joukkue voitti lohkonsa, jossa oli mukana suurseurat FC Porto ja Ajax Amsterdam. Gogić viimeisteli useat Olympiakosin maalit, mutta kreikkalaisjoukkue joutui tyytymään neljännesvälierissä häviöön.
Ura valmentajana
Peliuransa jälkeen Gogić on toiminut valmentajana Olympiakosin juniorijoukkueessa. Vuonna 2007 hän toimi kyproslaisen Apollon Limassolin päävalmentajana. Syyskuussa 2008 hän siirtyi Cedomir Janevskin apuvalmentajaksi Belgradin Punaiseen tähteen. Janevskin erottua tehtävistään toukokuussa 2009 Gogić nousi seuran päävalmentajaksi.
Gogićin pesti Belgradissa jäi lyhyeksi, sillä hän siirtyi jo kesäkuussa kreikkalaisen Panetolikosin päävalmentajaksi. Hän toimi tehtävässä helmikuuhun 2010 saakka, kunnes siirtyi kiinalaisen Shenzhen Rubyn päävalmentajaksi. Shenzhen sijoittui hänen johdollaan Kiinan Superliigassa sijalle 12. Kaudella 2011/12 hän valmensi Olympiakosin juniorijoukkuetta.
Kesäkuussa 2012 Gogićista tuli Kreikan Superliigasta pudonneen Ergotelisin päävalmentaja.
Aaro
Aaro on suomalainen miehen etunimi, joka johtuu heprealaisesta nimestä Aaron. Aaron ja Aaronin nimipäivä on 1. heinäkuuta. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan on Suomessa ollut vuoden 2021 loppuun mennessä kirjoilla 12 952 Aaro-nimistä miestä.
Steve Hodge
Hodgen kasvattajaseura on hänen kotikaupunkinsa Nottingham Forest, jota hän edusti vuoteen 1985 asti. Sen jälkeen hän siirtyi Aston Villaan, mutta siirtyi vain yhden kauden jälkeen Tottenham Hotspuriin. Vuonna 1988 Hodge palasi takaisin kasvattajaseuraansa, jossa hän voitti kahdesti peräkkäin Englannin liigacupin, vuosina 1989 ja 1990. Vuonna 1991 Hodge siirtyi Leeds Unitediin, jossa tuli Englannin liigan voitto kaudella 1991–1992. Seuraavat vuodet Hodge edusti pienempiä seuroja vähällä peliajalla, ennen kuin lopetti uransa neljänneksi korkeimman sarjatason Leyton Orientissa.
Hodge voitti Euroopan mestaruuden vuonna 1984 alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Englannin jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi 24 ottelua tekemättä yhtään maalia vuosina 1986–1991.
Hänet tunnetaan parhaiten siitä, että hän potkaisi pallon korkeana kohti omaa maalia Englannin ja Argentiinan välisessä MM-puolivälieräottelussa vuoden 1986 MM-kisoissa. Diego Maradona löi kädellään Hodgen potkaiseman korkean pallon maaliin ohi Peter Shiltonin ja vilpistä huolimatta maali laskettiin. Tuo maali tunnetaan nykyään nimellä Jumalan käsi -maali. Hodge pelasi Englannin paidassa kaksissa MM-kisoissa.
Uransa jälkeen Hodge on toiminut managerina. Hän oli viikon Notts Countyn väliaikaisena managerina, ennen kuin tehtävään nimettiin Shaun Derry. Nykyisin Hodge toimii Notts Countyn juniorivalmentajana.
Sojuz TMA-14M
Sojuz TMA-14M oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 25. syyskuuta 2014 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle.
Avaruuslennolle osallistuneet toimivat ISS-aseman Retkikunta 41:n täydennysmiehistönä. Alus toimi ISS:n pelastusaluksena kunnes palasi maahan maaliskuussa 2015.
Luettelo Suomen rauhanturvaoperaatioista
Luettelo Suomen rauhanturvaoperaatiosta sisältää kaikki YK:n, EU:n ja Naton alaiset rauhanturvaoperaatiot, joihin Suomi on osallistunut.
YK-johtoiset rauhanturvaamisoperaatiot
200px
EU-johtoiset rauhanturvaamisoperaatiot
200px
Nato-johtoiset rauhanturvaamisoperaatiot
200px
Al-Salt
Al-Salt tai As-Salt on kaupunki Jordaniassa Al Balqa'n kuvernoraatissa pääkaupunki Ammanin länsipuolella. Sen asukasluku oli vuonna 2018 107 874 ja sen asukkaista noin 35 % on kristittyjä.
Maantiede
thumb|vasen|Al-Saltin kukkuloita. Al-Salt sijaitsee noin 28 kilometriä Jordanian pääkaupunki Ammanista länteen noin 840 metrin korkeudella merenpinnasta. Alue on vuoristoista ja metsäistä. Lähistöllä on useita lähteitä, jotka tekevät mahdolliseksi maatalouden harjoittamisen paikallisissa laaksoissa.
Historia
Hellenistisellä kaudella ja Rooman valtakunnan aikana nykyinen al-Salt tunnettiin nimellä Gadara. Nykyinen nimi al-Salt lienee johdettu roomalaisaikana käytetystä nimestä Regis Saltus, joka viittasi kruununmaihin Palaestina Priman provinssissa. Ensimmäinen maininta al-Saltista historiallisissa lähteissä on vuodelta 1118. Maininta liittyi Jerusalemin kuningas Baudouin II:n ja Damaskoksen atabegin Zahir al-Din Tughtiginin neuvotteluihin aselevosta. Muslimihallitsijat rakennuttivat al-Saltin linnoituksen Ra's al-Amir -kukkulalle vuonna 1220 ja Egyptin mamelukkihallitsija Baibars laajensi linnoitusta valtakaudellaan. Kaupunki kukoisti mamelukkien valtakaudella ja kaupungista oli kotoisin useita al-Salti-nimellä tunnettuja oppineita. Kaupunki taantui Osmanien valtakunnan alkuaikoina ja Egyptin hallitsija Ibrahim paššan sanotaan tuhonneen kaupungin linnoituksen hänen hallitessaan Syyriaa vuosien 1831 ja 1840 välillä. Linnoituksen rauniot ovat säilyneet nykypäiviin saakka. Osmaniviranomaiset pyrkivät elvyttämään al-Saltin aluetta 1800-luvun lopulla. Sen merkitys kasvoi ja kaupunkiin saapui muuttajia esimerkiksi Damaskoksesta, Hamasta, Nabluksesta ja muualta Palestiinasta. Monet etenkin Palestiinasta muuttaneet olivat kristittyjä useista kirkkokunnista. Valtio ja lähetyssaarnaajat perustivat kaupunkiin kouluja, mikä teki al-Saltista alueellisen koulutuksen keskuksen. Jordanian ensimmäinen toisen asteen oppilaitos perustettiin al-Saltiin vuonna 1925. Al-Salt oli myös paikka, jossa brittiläinen Transjordanian ja Palestiinan valtuutettu sir Herbert Samuel julkaisi Transjordanian šeikeille suunnitelman Transjordanian itsehallinnosta.
Al-Salt lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2021.
Väestö
Al-Saltin asukasluku vuonna 2018 oli 107 874. Vuonna 1993 sen asukasluku oli arviolta 60 740. Muslimit muodostavat al-Saltin asukkaiden valtaosan, mutta noin 35 % sen asukkaista on kristittyjä. Kristittyjen suhteellinen osuus al-Saltissa on huomattavasti suurempi, kuin koko Jordaniassa.
Ilkka Matila
Ilkka Yrjö Lauri Matila (s. 22. toukokuuta 1963 Espoo) on suomalainen elokuvatuottaja.
Matila valmistui vuonna 1992 Berliinin taidekorkeakoulusta ja työskenteli vuosia Saksassa ja Islannissa. Hän työskenteli esimerkiksi saksalaisessa tv-ohjelmia välittävässä yrityksessä ja kehitteli sittemmin toisessa firmassa kansainvälisiä elokuvaprojekteja, esimerkiksi Lars von Trierin Europaa (1991) Oman yrityksen hän perusti vuonna 1993. MRP Matila Röhr Productions syntyi vuonna 1997 yhdessä Marko Röhrin kanssa.
Matilan tuottamia elokuvia ovat ohjanneet mm. AJ Annila, Olli Saarela, Klaus Härö, Aku Louhimies, Ilkka Vanne ja Elmo Nüganen.
Matila perusti yhdessä Marko Röhrin kanssa Bio Rex -elokuvateatteriketjun. Ketjun ensimmäinen uusi elokuvateatteri avattiin 2004 Kajaaniin. Ketju myytiin Svenska Biolle 2014. Tässä vaiheessa Bio Rexillä oli elokuvateatterit Porvoossa, Hämeenlinnassa, Kajaanissa sekä Rovaniemellä, joista Porvoon elokuvateatterissa Svenska Bio oli osakkaana jo entuudestaan.
Matilalla on kaksi parhaan elokuvan Jussi-palkintoa elokuvista Rukajärven tie ja Ikitie.
Cecil Healy
Cecil Patrick Healy (28. marraskuuta 1881 Darlinghurst, Uusi Etelä-Wales – 29. elokuuta 1918 Somme, Ranska) oli australialainen vapaauimari 1900- ja 1910-luvulla. Healy voitti hopeaa 100 m vapaauinnissa vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa. Hän voitti myös kultaa 4 x 200 m vapaauintiviestissä Australaasian joukkueessa. Hän kuoli ensimmäisessä maailmansodassa Sommessa hyökkäyksessä saksalaisten juoksuhautaan. Healy oli Frederick Lanen jälkeen toinen uimari, joka on edustanut Australiaa kansainvälisellä tasolla.
Healy syntyi Darlinghurstissa, Sydneyn esikaupunkialueella, mutta muutti perheensä kanssa maaseutukaupunkiin Bowraliin, jossa hän sai peruskoulutuksen. Hän muutti Sydneyyn vuonna 1896 ja liittyi East Sydney Swimming Clubiin, jossa Frederick Lane oli myös jäsenenä. Healy oli myös jäsenenä North Steyne Surf Lifesaving Clubissa.
Vuonna 1905 hänen maailmanennätystä sivuava aikansa 58,0 110 jaardin vapaauinnissa toi hänelle ensimmäisen Australaasian mestaruuden. Healy oli modernin crawl -uintityylin edustaja.
Vuonna 1906 Healy lähetettiin Ateenan välikisoihin. Ateenassa Healy tuli kolmanneksi 100 m vapaauinnissa Yhdysvaltojen Charles Danielsin ja Unkarin Zoltan Halmayn jälkeen. Kisojen jälkeen Healy kiersi Eurooppaa kisaten Saksassa, Belgiassa, Hollannissa ja Britanniassa.
Vuoden 1908 olympiakisoihin Healy ei voinut osallistua varojen puutteen vuoksi.
Syyskuussa 1915 Healy värväytyi Australian puolustusvoimiin ja toimi kersanttina Egyptissä ja Ranskassa. Käytyään upseerikoulutuksessa Cambridgessa, hänestä tuli vänrikki kesäkuussa 1918 19. Sportsman Battalionaan. Hän kuoli Sommen rintamalla. Healy oli ammatiltaan sanomalehtimies. Healyn nimissä on ollut 20 maailmanennätystä, mm. 150 jaardin avovesiuinnissa 1.34. Healy otettiin jäseneksi International Swimming Hall of Fameen vuonna 1981.
Healyn kuolemasta kirjoitettiin Suomen Urheilulehdessä jo marraskuun 15. päivänä 1917. Tämä uutinen osoittautui ankaksi.
Kiki Strike ja tehtävä Varjokaupungissa
Kirjoja rakastava Ananka Fishbein on romaanin minä-kertoja. Kirjan alussa Anankan lähipuistoon räsähtää meteoriitin tapainen. Tapausta tutkiessaan hän päätyy maanalaiseen varjokaupunkiin. Hän tutustuu salaperäiseen tyttöön, joka myöhemmin aloittaa opiskelun samassa koulussa. Tytön nimi on Kiki Strike, ja lopulta he ystävystyvät. Kiki kutsuu Anankan salaiseen tyttöryhmäänsä Iskuryhmään, jonka päämääränä on pelastaa maanalainen Varjokaupunki.
Romaani rikkoo perinteisiä sukupuolirooleja muun muassa antamalla tytöille totuttua laajempia kykyjä esimerkiksi tietotekniikassa.
Sarjan toinen osa Kiki Strike: The Empress's Tomb on ilmestynyt englanniksi vuonna 2007.
Sergei Grinkov
thumb|Grinkoville ja Gordejevalle omistettu azerbaidžanilainen postimerkki Sergei Mihailovitš Grinkov (, 4. helmikuuta 1967 Moskova – 20. marraskuuta 1995 Lake Placid) oli venäläinen paritaitoluistelija. Hän kuoli yllättäen vuonna 1995.
Ura
Grinkov luisteli yhdessä Jekaterina Gordejevan kanssa. Olympialaisissa he voittivat kultaa Calgaryssa 1988 ja Lillehammerissa 1994. Maailmanmestaruuskisoissa pari voitti kultaa vuosina 1986, 1987, 1989 ja 1990 sekä hopeaa vuonna 1988. EM-kilpailuissa he voittivat kultaa vuosina 1988, 1990 ja 1994 sekä hopeaa vuonna 1986. Grinkov meni naimisiin parinsa Jekaterina Gordejevan kanssa huhtikuussa 1991. Heidän tyttärensä Daria syntyi vuonna 1992.
Kuolema
Grinkov kuoli yllättäen sydänkohtaukseen omissa harjoituksissaan vuonna 1995, Lake Placidissa.
Ashley Cooper
Vuonna 1957 Cooper voitti miesten kaksinpelin Australian avoimissa; hänen finaalivastustajanaan oli Neale Fraser. Hän eteni finaaliin myös Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa, mutta hävisi ensimmäisessä Lew Hoadille, jälkimmäisessä Malcolm Andersonille.
Cooperin uran menestyksekkäin vuosi oli 1958, jolloin hän voitti miesten kaksinpelissä kolme neljästä grand slam -turnauksesta. Hän voitti Australian avoimet, Wimbledonin ja Yhdysvaltain avoimet. Australian ja Yhdysvaltain avoimissa hän kohtasi Malcolm Andersonin, Wimbledonissa Neale Fraserin.
Davis Cupia Cooper oli voittamassa vuonna 1957. Melbournessa pelatussa loppuottelussa Yhdysvaltoja vastaan hän voitti ensimmäisen päivän kaksinpelissään Vic Seixasin viisieräisessä ottelussa ja hävisi päätöspäivänä merkityksettömän kaksinpelin Barry MacKaylle, senkin viidessä erässä. Vuonna 1958 loppuottelu pelattiin Brisbanessa. Avauspäivänä Cooper voitti neljässä erässä Barry MacKayn. Päätöspäivänä hän hävisi neljässä erässä Alex Olmedolle, mikä ratkaisi Davis Cupin voiton Yhdysvalloille.
Margot Robbie
Margot Elise Robbie (s. 2. heinäkuuta 1990 Dalby, Queensland) on australialainen näyttelijä ja elokuvatuottaja. Hänet tunnetaan rooleistaan sekä ison budjetin elokuvissa että independent-elokuvissa. Hän on ollut ehdolla kahteen Oscar-palkintoon, neljään Golden Globeen sekä viiteen Bafta-palkintoon. Time nimesi Robbien vuonna 2017 yhdeksi vuoden vaikutusvaltaisimmista ihmisistä.
Uransa alussa Robbie tuli Australiassa tunnetuksi roolistaan Donna Freedmanina saippuasarjassa Neighbours (2008–2011). Läpimurtonsa Yhdysvalloissa hän teki Martin Scorsesen ohjaamassa rikoskomediaelokuvassa The Wolf of Wall Street (2013). Hän sai laajempaa huomiota näyteltyään Harley Quinniä supersankarielokuvissa Suicide Squad (2016), Birds of Prey (2020) ja The Suicide Squad: Suicide Mission (2021). Vuonna 2017 Robbie näytteli Tonya Hardingia elämäkertaelokuvassa I, Tonya, josta hän sai ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa. Sitemmin hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Kaksi kuningatarta (2018), Once Upon a Time in Hollywood (2019), Bombshell – hiljaisuuden rikkojat (2019), josta hän sai toisen Oscar-ehdokkuutensa, Babylon (2022) ja Barbie (2023).
Robbie on naimisissa elokuvantekijä Tom Ackerleyn kanssa. He ovat olleet yhdessä perustamassa tuotantoyhtiötä LuckyChap Entertainment.
Nuoruus
Robbie syntyi maatilalla, josta hänen perheensä muutti myöhemmin Gold Coastiin. Hänen vanhempansa ovat Sarie Kessler ja Doug Robbie, ja hänellä on kolme sisarusta. Robbien ja hänen sisaruksensa kasvatti heidän yksinhuoltajaäitinsä, eikä hän juuri ole yhteydessä isäänsä. Robbie teki teini-iässä kolmea eri työtä ja opiskeli näyttelemistä Somerset Collegessa. Hän muutti 17-vuotiaana Melbourneen aloittaakseen kokopäiväisen näyttelijän uransa.
Varhainen ura ja läpimurto (2008–2015)
pienois|pysty|left|Margot Robbie [[Logie-palkintogaalassa vuonna 2011.]] Robbie on näytellyt aktiivisesti vuodesta 2007 lähtien. Uransa alussa hän näytteli päärooleja pienen budjetin trillereissä Vigilante ja I.C.U. Vuonna 2008 hän teki televisiodebyyttinsä draamasarjassa City Homicide sekä esiintyi lastensarjassa Elefanttiprinsessa.
Robbie teki 2008 ensiesiintymisensä australialaisessa saippuasarjassa Neighbours, jossa hän näytteli Donna Freedmania. Roolihahmon oli alun perin tarkoitus olla vain vieraileva hahmo, mutta hänen roolinsa kasvoi. Robbie sai Neighboursista kaksi Logie-ehdokkuutta.
Siirryttyään Yhdysvaltoihin Robbie alkoi näytellä ABC:n draamasarjassa Pan Am (2011). Sarja kuitenkin lopetettiin jo ensimmäisen tuotantokauden jälkeen. Vuonna 2013 Robbie sai roolin Richard Curtisin elokuvasta Oli aikakin. Robbien läpimurtorooli Hollywoodissa oli kuitenkin Martin Scorsesen ohjaama The Wolf of Wall Street (2013), jossa hän esitti Naomi Lapagliaa, Leonardo DiCaprion esittämän päähahmon vaimoa. Robbie sai roolistaan kehuja: erityisesti hänen Brooklynin aksenttiaan kehuttiin. Robbie on jälkeenpäin kertonut, että elokuvasta aiheutuneesta huomiosta ja kuuluisuudesta johtuen hän harkitsi uransa lopettamista, mutta hänen äitinsä puhui hänet ympäri.
Robbie perusti 2014 yhdessä tulevan aviomiehensä Tom Ackerleyn sekä heidän pitkäaikaisten ystäviensä Sophia Kerrin ja Josey McNamaran kanssa tuotantoyhtiö LuckyChap Entertainment. Yhtiö nimettiin Charlie Chaplinin mukaan.
Vuonna 2015 Robbie esiintyi Will Smithin kanssa romanttisessa rikosdraamakomediassa Focus. Robbie näytteli elokuvassa kokematonta huijaria, ja rooliaan varten hän harjoitteli tekemään taskuvarkauksia. Elokuva sai ristiriitaisia arvosteluja, mutta Robbieta kehuttiin. Hän oli myös ehdolla parhaan nousevan näyttelijän BAFTA-palkintoon vuoden 2015 gaalassa. Focusin kanssa samana vuonna saivat ensi-iltansa romanttinen sotadraama Ranskalainen sarja ja Adam McKayn draamakomedia The Big Short, jossa Robbiella oli cameorooli. Robbie näytteli myös post-apokalyptisessä draamaelokuvassa Z for Zachariah yhdessä Chris Pinen ja Chiwetel Ejioforin kanssa. Rooliaan varten Robbie värjäsi hiuksensa ruskeaksi sekä opetteli puhumaan Appalakkien aksentilla. Elokuva sai positiivisen vastaanoton ja Robbien roolisuoritusta kehuttiin.
Menestys (2016–2018)
pienois|pysty|Margot Robbie [[San Diego Comic-Con International|San Diegon Comic-Conissa vuonna 2016.]] Robbie näytteli 2016 Jane Porteria David Yatesin seikkailuelokuvassa Tarzanin legenda. Robbie ei suostunut pudottamaan painoaan roolia varten ja varmisti, ettei Janen hahmo ole perinteinen neito pulassa, kuten aiemmissa Tarzan-filmatisoinneissa. Samana vuonna hän näytteli Harley Quinnia David Ayerin supersankarielokuvassa Suicide Squad. Rooliaan varten hän muun muassa voimisteli, nyrkkeili ja ilmajoogasi noin kuuden kuukauden ajan sekä opetteli pitämään hengitystä veden alla viiden minuutin ajan. Hän myös teki stunttinsa itse. Suicide Squad oli taloudellinen menestys, ja Robbien roolisuoritus sai kehuja.
Vuodesta 2016 Robbie on toiminut mainoskasvona muun muassa Calvin Kleinille ja Chanelille. Samana vuonna Robbie äänestettiin FHM-lehden listalla maailman seksikkäimmäksi naiseksi.
Vuoden 2018 alussa ensi-iltansa sai animaatioelokuva Petteri Kaniini, johon Robbie antoi äänensä. Robbien kaksi seuraavaa elokuvaa neo-noir-trilleri Terminal ja kauhukomedia Slaughterhouse Rulez olivat taloudellisia floppeja ja saivat huonoja arvosteluja, mutta hänen roolisuorituksia kehuttiin. Vuoden lopussa ensi-iltansa sai historiallinen draama Kaksi kuningatarta, jonka keskeisimpiä hahmoja näyttelivät Robbie ja Saoirse Ronan. Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton, mutta Robbien roolisuoritusta sekä hänen ja Ronanin välistä kemiaa kehuttiin. Robbie sai roolistaan BAFTA- ja SAG-ehdokkuudet.
Vakiintunut näyttelijä (2019–)
pienois|pysty|Margot Robbie [[Cannesin elokuvajuhlat|Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2019.]] Robbie näytteli 2019 Sharon Tatea Quentin Tarantinon draamakomediaelokuvassa Once Upon a Time in Hollywood ja Kayla Pospilia Jay Roachin elämäkerrallisessa draamaelokuvassa Bombshell – hiljaisuuden rikkojat. Hän sai molemmista BAFTA-ehdokkuudet ja Bombshellistä myös parhaan naissivuosan Oscar-, Golden Globe- ja SAG-ehdokkuudet. Sharon Taten roolia varten Robbie tutustui Taten sukulaisiin ja ystäviin, katsoi kaikki hänen elokuvat sekä luki Taten entisen aviomiehen, ohjaaja Roman Polanskin omaelämäkerran.
Robbie palasi vuonna 2022 Donna Freedmaniksi Neighboursin viimeisessä jaksossa. Samana vuonna hän esiintyi David O. Russellin jännityskomediaelokuvassa Amsterdam, joka oli taloudellinen floppi ja sai huonot arvostelut. Hän myös näytteli Nellie LaRoyta, joka perustuu mykkäelokuvatähti Clara Bow’hun, Damien Chazellen ohjaamassa draamakomediassa Babylon (2022). Nellien roolia varten Robbie opiskeli Bow’n töitä ja perehtyi hänen traumaattiseen lapsuuteensa. Robbie kutsui roolia uransa fyysisesti ja emotionaalisesti haastavimmaksi. Elokuva sai ristiriitaisia arvosteluja, mutta Robbien roolia kehuttiin. Roolistaan hän oli ehdolla parhaan musikaali- tai komediaelokuvan naispääosan Golden Globe -palkintoon vuoden 2023 gaalassa.
Seuraavana vuonna Robbie esiintyi yhdessä kohtauksessa Wes Andersonin draamakomediassa Asteroid City. Saman vuoden heinäkuussa ensi-iltansa sai satiirinen fantasiakomedia Barbie, jossa hän esittää nimiroolia, vastanäyttelijänään Ryan Gosling. Robbie toimi myös elokuvan tuottajana ja vuonna 2018 hän osti Mattelilta Barbie-nuken elokuvaoikeudet. Hän kiinnitti Greta Gerwigin elokuvan ohjaajaksi sekä itsensä elokuvan nimirooliin, Gal Gadotin kieltäydyttyä roolista. Elokuva sai kriitikoilta positiivisen vastaanoton ja oli taloudellinen menestys tuottaen maailmanlaajuisesti 795 miljoonaa dollaria.
Yksityiselämä
Muutettuaan Melbournesta Williamsburgiin 2010-luvun alussa Robbie alkoi innokkaasti seurata jääkiekkoa. Hän kannattaa NHL-joukkue New York Rangersia ja on pelannut itsekin laitahyökkääjänä amatöörijääkiekkoliigassa. Suuresta medianäkyvyydestään huolimatta Robbie puhuu harvoin yksityiselämästään julkisuudessa.
Robbie avioitui elokuvatuottaja Tom Ackerleyn kanssa joulukuussa 2016. Pari asui ensin Lontoossa, josta he muuttivat Los Angelesiin. He ovat olleet perustamassa tuotantoyhtiötä LuckyChap Entertaiment, jonka alaisuudessa Robbie on tuottanut muun muassa elokuvat I, Tonya ja Lupaava nuori nainen sekä televisiosarjat Dollface (2019–2022) ja Maid (2021).
Robbie on innokas heavy metalin ystävä ja hän on nimennyt suosikkiyhtyeikseen muun muassa Slipknotin, Bullet for My Valentinen, Silversteinin, Metallican, Kissin ja Aerosmithin.
Kimmo Rannisto
Kimmo Rannisto (s. 1970 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja. Hän työskenteli syksystä 2013 helmikuuhun 2016 SM-liiga Oy:n toimitusjohtajana.
Rannisto valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1997. Ennen SM-liiga-pestiä hän on työskennellyt Unileverin kategoriapäällikkönä 1996–1998, Coca-Cola Finlandin markkinointipäällikkönä 1998–2003, Tele2 Finlandin toimitusjohtajana 2003–2005, Lippupalvelun toimitusjohtajana 2005–2009 ja Sinebrychoffin kaupallisena johtajana 2009–2013.
Rannisto harrastaa jääkiekkoa, kuntosalia ja lenkkeilyä. Hän pelasi juniorina jääkiekkoa Helsingin IFK:ssa B-junioreihin asti ja voitti C-junioreissa Suomen-mestaruuden. Rannisto on myös toiminut HIFK:n juniorijoukkueiden apuvalmentajana. Hänen perheeseensä kuuluvat vaimo ja kolme poikaa.
Giovanni Battista Re
pienoiskuva|Giovanni Battista Re Giovanni Battista Re (s. 30. tammikuuta 1934 Borno, Italia) on italialainen katolisen kirkon kardinaali. Re työskenteli piispojen kongregaation (Congregatio pro Episcopis) prefektinä vuosina 2000–2010. Hän jäi virastaan eläkkeelle 30. kesäkuuta 2010.
Lapplandsender
Lapplandsender (virallisesti Soldatensender Lappland) oli saksalaisten radioasema Suomen Lapissa jatkosodan aikana.
Perustaminen ja siirto Suomeen
Asemaa ylläpiti Wehrmachtin Propagandakomppania nro 680 (PK 680), joka perustettiin toukokuussa 1941 Saksassa Potsdamissa ja siirrettiin lokakuussa 1942 Tanskan ja Ruotsin kautta ensin Tornioon ja sieltä Rovaniemelle. Radioasema aloitti toimintansa virallisesti Rovaniemellä joulukuussa 1942. Aseman päällikkönä toimi luutnantti Detleff Neumann-Neurode.
Lähetykset
thumb|Suomenkielen oppikirja saksalaisille sotilaille vuodelta 1944
Giovanni Battista Re
Vuoden 2005 konklaavissa Re oli yksi ennakkosuosikeista, eli niin kutsuttu papabile. Uudeksi paaviksi nousi kuitenkin saksalainen Joseph Ratzinger, joka otti nimekseen Benedictus XVI:n.
Lapplandsender
Lähetykset
Ohjelmisto oli viihteellistä, pääasiassa kevyttä musiikkia, mutta myös kuunnelmia, uutisia ja suomen kielen harjoituksia. Varsinaista natsipropagandaa kanavalla ei lähetetty. Aseman resurssit musiikkilähetyksiin olivat erinomaiset; käytössä oli Luftwaffen 25-miehinen orkesteri ja mittava äänilevyarkisto. Aseman omalla uutistoimituksella oli käytössään kaksi kaukokirjoitinta ja yhdysmies Helsingissä. Ohjelmisto oli monipuolista ja runsasta, joskus lähetettiin 18 tuntia vuorokaudessa.