cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaksinaamaista peliä (vuoden 1984 elokuva)
Kaksinaamaista peliä kertoo lahjakkaasta teatterinäyttelijä Fitzroy Wynnistä (Plummer), joka haluaa näytellä Lily-vaimon (Smith) kirjoittamassa uudessa elokuvassa. Vaimo ei kuitenkaan pidä ajatuksesta...
Kaksinaamaista peliä sai ensi-iltansa Unkarissa 17. lokakuuta vuonna 1984. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-illan 19. huhtikuuta vuonna 1985.
Vastaanotto
Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Itävalta-Unkarin laivasto
Itävalta-Unkarin laivasto oli Itävalta-Unkarin kaksoismonarkian merellinen puolustushaara. Laivasto sai nimensä vasta 1867 kaksoismonarkian alkaessa, ja se lakkasi olemasta ensimmäisen maailmansodan päättymiseen. Ennen vuotta 1867 laivasto oli sama kuin Itävallan keisarikunnan laivasto. Vuonna 1915 laivaston vahvuus oli 33 735 henkeä.
Suspensiokulkeuma
Suspensiokulkeuma tarkoitetaan vesistössä suspensoituneena kulkeutuvaa kiintoainetta. Hitaasti liikkuvissa virroissa vain raekooltaan hyvin pienet partikkelit, kuten savi, voivat kulkeutua suspensoituneena. Mitä suurempi on virtausnopeus, sitä suurempia partikkeleita kulkeutuu. Suspension mukana kuitenkin kulkeutuu hyvin harvoin hiekkaa suurempaa ainesta. Suspensiokulkeumaa mitattaessa on otettava huomioon kiintoaineen konsentraation ja virtausnopeuksen vaihtelu.
Vedenjakaja
Alueita, jotka jäävät vedenjakajan sisälle, kutsutaan vesistöalueiksi tai valuma-alueiksi. Aluetta ympäröi vedenjakaja, jonka sisälle satanut vesi kerääntyy sen matalimpaan kohtaan. Se sijaitsee usein valuma-alueen reunalla kohdassa, jota kutsutaan laskukynnykseksi. Laskukynnys on useina alkuna virtavedelle tai se on laskupaikka järveen.
Esimerkkejä
Suomessa varsin kuuluisa vedenjakaja on Suomenselkä, joka on Pohjanmaalla sijaitseva matala selänne Pohjanlahden rannikon ja Sisä-Suomen välillä. Norjan ja Ruotsin raja seuraa pääosin Kölin vuoriston vedenjakajaa, jonka itäpuoli laskee Pohjanlahteen ja länsipuoli Atlanttiin. Maanselkä on Pohjois-Suomessa ja jakaa vesistöt Jäämereen laskeviksi ja Perämereen laskeviksi alueiksi.
Juri Omeltšenko
Omeltšenko voitti MM-kultaa Saksan Detmoldissa 1995. Hän on voittanut kaksi MM-hopeaa: 2003 pitkällä matkalla ja 2004 sprintissä. EM-kilpailuista Omeltšenko on voittanut kahdesti hopeaa ja kerran pronssia.
Sammatin vaakuna
thumb|150px|Sammatin vaakuna (1964–2008) Sammatin vaakuna oli Sammatin kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa paikkakunnalla 1802 syntyneeseen ja siellä elämänsä viimeisen vuosikymmenen viettäneeseen Elias Lönnrotiin (, vaahtera). Samalla vaahteranlehti kuvastaa myös seudun vehmasta luontoa. thumb|100px|left|Sammatin viiri. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kultainen vaahteranlehti”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Sammatin kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 25. kesäkuuta 1964. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 20. marraskuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Sammatti liittyi osaksi Lohjan kaupunkia, ja Sammattiseura on käyttänyt sitä teettämissään isännänviireissä.
Toivo Veistaro
Toivo Fritjof Veistaro (vuoteen 1935 Winqvist, ) oli suomalainen jääkärieversti ja Alkon pääjohtaja 1947–1952.
Perhetausta
Winqvistin vanhemmat olivat työmies Johan Fritjof Winqvist ja Amanda Helenius. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Kerttu Maria Emilia Vilskan kanssa.
Opinnot
Winqvist kävi viisi luokkaa Helsingin reaalilyseota ja opiskeli Tampereen teknillisessä opistossa vuosina 1915–1916 sekä suoritti seitsemännen luokan Viipurin reaalikoulussa vuonna 1922. Winqvist suoritti Sotakorkeakoulun erikoiskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1925 ja suojeluskuntajärjestön komentajakurssin vuonna 1926 sekä Sotakorkeakoulun yleisen osaston vuosina 1927–1928. Winqvist seurasi myös Ruotsin maanpuolustusyhdistyksen keskusjärjestön upseerikurssin opetusta maaliskuussa 1927.
Jääkärikausi
thumb|300px|Näkymä Riianlahden rannikkoasemista. Winqvist liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 1. toukokuuta 1916, josta hänet siirrettiin 23. heinäkuuta 1916 alkaen pataljoonan 1. komppaniaan ja edelleen 12. joulukuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin, mistä hän palasi 1. komppaniaan 18. huhtikuuta 1917. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota
Winqvist saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Winqvist palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana, lähettiupseerina ja adjutanttina 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 4:ssä, joka tunnettiin myöhemmin Pohjolan jääkäripataljoona. Jääkäripataljoonasta hänet komennettiin 13. tammikuuta – 18. huhtikuuta 1919 väliseksi ajaksi opetusupseeriksi Viipurin upseerikokelaskursseille. Pohjolan jääkäripataljoonasta hänet siirrettiin 11. maaliskuuta 1919 alkaen komppanianpäälliköksi Karjalan kaartin rykmenttiin 6. komppaniaan, josta hänet siirrettiin rykmentin talouspäälliköksi 1. heinäkuuta 1921 alkaen.
Talvi- ja jatkosota
Veistaro osallistui talvisotaan IV armeijakunnan huoltopäällikkönä, missä tehtävässä hän jatkoi myös jatkosodan alussa, kunnes hänet siirrettiin ilmasuojelukomentajaksi Karjalan armeijaan (myöh. Aunuksen ryhmä), josta hänet siirrettiin IV Armeijakunnan ilmasuojelu komentajaksi vuonna 1942. Vuonna 1944 hänet siirrettiin Päämajaan, missä hän toimi ensin huoltotehtävissä ja myöhemmin rikostutkimusosaston tutkijaupseerina. Sotien jälkeen hän siirtyi sosiaalijohtajaksi Oy Alkoholiliike Ab:n palvelukseen, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1947 saakka, jolloin hänet nimitettiin Alkon pääjohtajaksi. Hän toimi pääjohtajana vuoteen 1952 saakka. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Opetustoimi
Winqvist oli 2. Divisioonan aliupseerikoulun johtajana 26. tammikuuta – 22. kesäkuuta 1920 ja 8. tammikuuta – 27. huhtikuuta 1921 väliset ajat. Suojeluskuntainpäällystökoulun väliaikaisena johtajana hän toimi 16. joulukuuta 1924 – 10. syyskuuta 1925 välisen ajan ja toimi huoltopalveluksen tuntiopettajana Reserviupseerikoulussa vuosina 1928–1929.
Luottamustoimet
Winqvist toimi ohjesääntökomitean jäsenenä vuosina 1919–1920 ja talousohjesääntökomitean jäsenenä vuosina 1922–1923. Oy ALKO Ab:n johtokunnan jäsenenä hän toimi vuosina 1940–1947 ja varapuheenjohtajana vuosina 1942–1947 sekä puheenjohtajana vuosina 1947–1952. Helsingin kansanteatterin johtokunnan jäsenenä hän toimi vuosina 1935–1940, 1950–1960 ja 1960. Alkoholikomitean jäsenenä hän toimi vuosina 1937–1944 ja Suomen hotelli- ja ravintolakoulun hallituksen puheenjohtajana vuosina 1940 – 1949 sekä puolustusrevision varapuheenjohtajana vuosina 1945–1948 ja puheenjohtajana vuodesta 1948 alkaen. Valtion matkailukomitean jäsenenä hän toimi vuonna 1945 ja Oy Finish Foreign Trading Co Ltd:n johtokunnan jäsenenä vuosina 1947–1952 ja Turengin sokeritehdas Oy:n johtokunnan jäsenenä vuosina 1948–1950 sekä puheenjohtajana vuosina 1951–1952. Leivonsuo Oy:n johtokunnan puheenjohtajana hän taasen toimi vuosina 1949–1952 ja Suomen messujen hallituksen jäsenenä vuosina 1949–1962 sekä oli Suomen ulkomaankauppaliiton hallituksen jäsenenä vuosina 1949–1952.
Spearfish
Spearfish tarkoittaa seuraavia asioita:
Carl-Erik Ohlson
Carl-Erik Ohlson (23. syyskuuta 1920 – 24. joulukuuta 2015) oli ruotsalainen purjehtija. Hän kilpaili vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä ja oli mukana saamassa Hojwalla pronssia 5.5-luokassa.
Iiro Pakarinen
Iiro Erkki Ilmari Pakarinen (s. 25. elokuuta 1991 Suonenjoki) on suomalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ssa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Pakarinen on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän laukoo oikealta.
Seuraura
Pakarinen on Suonenjoen Kiekko-Karhujen (SuKiKa) kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä KalPaan kaudeksi 2006–2007, jolloin hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies ja maalintekijä Mikko Nuutisen jälkeen. Hän voitti joukkueessa A-nuorten suomenmestaruuden vuonna 2008.
Kaudella KalPan päävalmentaja Pekka Virta piti Pakarista säännöllisesti pelaavassa kokoonpanossa, osittain vahvojen harjoituspelien vuoksi. Hän teki SM-liigadebyyttinsä 24. syyskuuta 2009 kotona Ilvestä vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 10.42 minuuttia. Syyskuussa 2009 Pakarinen teki KalPan kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Ensimmäiset kaksi liigamaaliaan Pakarinen teki 2. helmikuuta 2010 vieraissa HIFK:ta vastaan KalPan voittaessa luvuin 5–2. Hänet palkittiin Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Pakarinen pelasi SM-liigan debyyttikaudellaan 38 runkosarjaottelua tehoilla 3+5=8 ja 12 pudotuspeliottelua tehden kolme maalia. Hän pelasi miesten pelejä myös alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa Mestiksessä kuuden ottelun verran sekä KalPan A-nuorissa.
Kauden Pakarinen pelasi lähes kokonaan SM-liigassa, jossa hän pelasi 46 runkosarjaottelua tehoilla 7+3=10 ja seitsemän pudotuspeliottelua tehden yhden maalin. Pakarinen pelasi kaudella miesten pelejä Mestiksessä alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa kolmen ottelun verran sekä KalPan A-nuorissa. Tammikuussa 2011 Pakarinen sijoittui Euroopassa pelaavien kenttäpelaajien CSS-rankingin 106. sijalle NHL:n varaustilaisuuteen 2011. Florida Panthers varasi Pakarisen seitsemännellä kierroksella 184. pelaajana
Kausi oli Pakarisen ensimmäinen kokonainen kausi SM-liigassa. Hän teki runkosarjassa tehot 10+3=13 ja seitsemässä pudotuspeliottelussa tehot 2+2=4, joilla oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi tehokkain pelaaja Marko Kauppisen ja Tommi Miettisen kanssa. Toukokuussa 2012 Pakarinen solmi HIFK:n kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Helmikuussa 2014 Pakarinen solmi HIFK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kesäkuussa 2014 Pakarinen solmikin Edmonton Oilersin kanssa kahden vuoden tulokassopimuksen, josta hän ansaitsee 1,85 miljoonaa dollaria, mikäli hän vain pelaa NHL:ssä. Jos matka jatkuu AHL:n puolelle, hän ansaitsee 70 000 dollaria kaudessa. Marraskuussa hänet kutsuttiin ensimmäisen kerran ylös NHL:ään. Hän teki toisessa ottelussaan avausmaalinsa. Hänet lähetettiin viiden ottelun jälkeen takaisin AHL:ään, josta hänet nostettiin helmikuussa 2015 takaisin. Samalla Edmontonin valmentaja Todd Nelson kertoi Pakarisen saavan peliaikaa ensimmäisessä hyökkäyskentällisessä ja ykkösylivoimassa.
Jokereiden KHL-kausi 2021–2022 päättyi helmikuussa 2022, Ukrainan ja Venäjän sotatilan vuoksi. Pakarinen teki kauden aikana Jokereissa 46 ottelussa tehot 10+10=20 ja kirjautti tehotilastoon lukeman -9. Pakarinen ja Jokerit purkivat helmikuussa 2022 sopimuksen. Samana päivänä Pakarinen siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon.
Kaudeksi 2022–2023 Pakarinen nimettiin HIFK:n varakapteeniksi. Hän oli tehoilla 19+17=36 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Pakarinen jakoi SM-liigan maalipörssin yhdeksännen sijan Pelicansin Joni Ikosen kanssa. Pudotuspeleissä hän oli HIFK:n paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 7+1=8. Pakarisen osumista kolme jäivät voittomaaleiksi puolivälieräsarjassa Rauman Lukkoa vastaan ottelusarjan kolmessa ensimmäisessä ottelussa. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Kristian Vesalaisen kanssa lukemalla +5. Pakarinen edusti HIFK:ta kauden aikana myös Spengler Cupissa.
Maajoukkueura
Pakarinen edusti Suomea alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011. Jälkimmäisessä hän toimi Suomen varakapteenina. Pakarinen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009 ja oli mukana voittamassa pronssia.
Pakarinen oli mukana Suomen joukkueessa voittamassa hopeaa MM-kilpailuissa 2014. Hän viimeisteli turnauksessa 3 maalia. Pakarinen oli myös Suomen joukkueessa Jääkiekon MM-kisoissa 2021 voittamassa toisen MM-hopeansa.
Pakarinen oli mukana Suomen joukkueessa Pekingin olympialaisissa voittamassa historiallista olympiakultaa. Hän viimeisteli turnauksessa kolme maalia (2 Ruotsia vastaan ja yhden Sveitsiä vastaan tyhjään maaliin).
Muuta
Pakarisen pikkuvelipuoli Tatu Kokkola pelaa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttan-joukkue Vimmerby HC:ssä. Heidän serkkunsa Aatu ja Aleksi Hämäläinen ovat pelanneet myös hyökkääjinä SM-liigassa. Aatu pelasi omalla urallaan pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 200 SM-liigaottelua KalPassa ja Turun Palloseurassa. Hän kuului TPS:n suomenmestaruuden voittaeeseen joukkueeseen vuonna 2010. Aleksi Hämäläinen pelaa nykyään monikansallisen Alps Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue EK Zell am Seessa.
Ainsley Maitland-Niles
Ainsley Cory Maitland-Niles (s. 29. elokuuta 1997 Goodmayes) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia. Pelipaikaltaan molempijalkainen Maitland-Niles on oikean laidan keskikenttäpelaaja. .
Seurajoukkueura
Maitland-Niles on Arsenal FC:n kasvatti. Hän on pelannut seuran juniorijoukkueissa vuodesta 2003 lähtien. Debyytti edustusjoukkueessa tapahtui joulukuussa 2014, kun Maitland-Niles tuli puoliajalla vaihdosta kentälle Aaron Ramseyn tilalle Mestareiden liigan ottelussa Galatasaray SK:ta vastaan. Valioliigassa hän debytoi neljän päivän kuluttua Newcastle Unitedia vastaan tullen vaihdosta kentälle viimeisiksi minuuteiksi Alex Oxlade-Chamberlainin tilalle. FA Cupissa hän käväisi yhdessä ottelussa kentällä Arsenalin voittaessa mestaruuden.
Kauden 2015–2016 Maitland-Niles pelasi lainalla Mestaruussarjan Ipswich Townissa. Hän pelasi 30 ottelua ja teki yhden maalin.
Kaudella 2019–2020 Maitland-Niles pelasi 20 ottelua Valioliigassa ja viisi peliä Arsenalin voittamassa FA Cupissa. Seuraavan kauden aluksi hän oli voittamassa FA Community Shieldiä. Hän pelasi Arsenalissa alkukaudella 2020–2021 kaikkiaan 11 valioliigaottelua. Kevätkauden hän oli lainalla saman sarjan West Bromwichissa, jossa pelasi 15 liigaottelua. Syyskaudella 2021 hän pelasi Arenalissa kahdeksan valioliigaottelua. Tammikuusta akaen hän oli lainalla AS Romassa, jossa pelasi kahdeksan Serie A:n ottelua sekä kolme ottela Konferenssiliigassa, jonka Roma voitti. Kaudella 2022–2023 hän pelasi lainalla Southamptonissa 22 valioliigaottelua.
Maajoukkueura
Maitland-Niles edusti vuonna 2014 Englannin alle 17-vuotiaita, jossa otteluita kertyi kolme. Englannin alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi neljä ottelua ja teki yhden maalin. Alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi muun muassa vuoden 2016 EM-kilpailuissa. Vuonna 2017 hän pelasi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden voittaneessa joukkueessa. Hän pelasi vielä neljä ottelua alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuosina 2017–2018. Ensimmäisen ottelunsa Englannin jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi Kansojen liigan ottelussa Tanskaa vastaan syyskuussa 2020.
Muuta
Maitland-Nilesin äidille Jule Nilesille langetettiin porttikielto Arsenalin harjoituskeskukseen huhtikuussa 2015. Syynä tähän oli riita Arsenalin edustajan Dick Law'n kanssa. Lehtitietojen mukaan rouva Niles oli lyönyt Law'ta.
Alkumuna
thumb|Unkarilaisen Tamás Ortutayn veistos Alkumuna vuodelta 1971 Helsingin [[Pihlajisto|Pihlajistossa.]] Alkumuna on useiden kansojen vanhoissa luomistaruissa maailman alku ja synnyttäjä. Joissain kertomuksissa maailma syntyy, kun alkumuna pirstoutuu. Joissain kertomuksissa luojajumala kuoriutuu munasta. Suomessa alkumuna tunnetaan Kalevalasta. Läntisillä suomalais-ugrilaisilla kansoilla alkumunamyytti esiintyy usein sellaisenaan, mutta itäisillä sukukansoilla se on sekoittunut sukeltajamyyttiin, joka lienee alkuperäisempi. Esimerkiksi komien ja marien luomismyyteissä on tapahtunut sekoittumista.
Suomalais-ugrilainen mytologia
Alkumuna tunnetaan itämerensuomalaisten piiristä ainakin Suomesta, Karjalasta, Inkeristä ja Virosta. Kalevalassa kerrotaan kuinka sotka teki pesän Ilmattaren polvelle ja laski kuusi kultaista ja yhden rautaisen munan. Ilmattaren liikauttaessa jalkaansa, munat särkyivät mereen ja niistä syntyivät maa, taivas, tähdet ja aurinko. Alkuperäisissä runoissa sotka kuitenkin munii Veen emosen sijasta itse Väinämöisen polvelle joka on Joukahaisen suistamana joutunut mereen. Myös virolaisessa, karjalaisessa ja saamelaisessa perinteessä maailman on uskottu syntyneen vesilinnun tai kotkan munasta.
Inkerissä kerätyissä runoissa alkumunan laski pääskynen kolmelle eriväriselle mättäälle, joista tuuli suistaa ne mereen. Pääskynen pyytää seppää takomaan rautaisen haravan, jolla onkia särkyneet munan osat merestä. Ne kootaan taivaalle auringoksi, kuuksi, tähdiksi sekä pilviksi. Joissain runoissa mättäitä on yksi, tai niiden sijasta pääskynen munii veneen mastoon.
Muita mytologioita ja kansoja, joiden luomiskertomuksessa alkumuna esiintyy
thumb|[[Orfilainen muna, josta syntyi kreikkalainen alkujumala Fanes.]]
Kreikan pelasgit: Alkuolento, jumalatar Eurynome muni alkumunan. Siitä tulivat aurinko, kuu, tähdet ja Maa.
Xilinhot
Xilinhot on piirikuntatason kaupunki Kiinan Sisä-Mongolian autonomisen alueen Xilingolin liitossa. Se on Xilingolin liiton päähallintopaikka. Kaupungin pinta-ala on 14 592 neliökilometriä ja väkiluku 245 886 (2010).
Kaupunkia palvelee Xilinhotin lentoasema. Kotimaan reittejä on muun muassa Pekingiin, Hohhotiin ja Xi’aniin.
Alkumuna
Muita mytologioita ja kansoja, joiden luomiskertomuksessa alkumuna esiintyy
Tiibetin bön: Kaksi jumaluutta yhdistyi aikojen alussa, ja he tuottivat kolme munaa. Kultainen muna tuotti miehisen elämännuolen, turkoosi muna tuotti naisellisen elämännuolen, ja valkoisesta munasta tuli kultainen värttinä.
Kiina: Jättimäisestä alkumunasta kuoriutui jättimäinen alkuolento Pangu, joka erotti kaaokseen jinin ja jangin ilmentymiin.
Intia: Luojajumalat Prajapati ja Brahman syntyivät joissain tarinoissa alkumunasta.
Borneon dajakit: Kaksi lintua kellui alkumeressä ja tuotti kaksi munaa, joista tuli taivaat ja Maa.
Egypti: Aurinkojumala syntyi alkukummusta, joka oli alkumeren kaaoksessa.
Afrikan dogonit: Alkumunaa koeteltiin maailmankaikkeuden seitsemässä suuressa sekoituksessa, jolloin se tuotti äitijumalan neljä lasta.
Afrikan mandet: Aikojen alussa Luoja sijoitti alkumunaan erilaisia siemeniä, joista syntyivät muun muassa ihmiset.
Malin bambarat: Alkumuna kiipesi puuhun ja putosi.
Kalifornian cupeñot: Alkumuna leijui alkukaaoksessa, aukeni ja ulos tulivat luojat Kojootti ja Villikissa.
Alaskan kodiakit: Korppi teki kuplan, jossa mies ja nainen tulivat alas taivaista ja josta he tekivät maailman.
Samoalaiset: Luoja Tagaloa-Langi eli alkumunassa, ja kun se rikkoutui, mereen pudonneista kuorenkappaleista tuli Samoansaaret.
Far Far Away
Kappaleesta on julkaistu lukuisia uusintapainoksia ja cover-versioita. Suomeksi sen levytti ensimmäisenä Danny vuonna 1976 nimellä ”Tie kauemmas vei”.
Tausta
Sladen suosio oli vuonna 1974 suurta Britanniassa, Euroopassa ja muuallakin. Yhtye halusi kuitenkin kehittää uutta. Manageri Chas Chandler ehdotti omaa elokuvaa, jonka tekemiseen yhtye suostui. Sladen iloisen imagon vastaisesti Flame-elokuvasta tuli karumpi kertomus fiktiivisen Flame-yhtyeen noususta ja tuhosta 1960-luvulla. Filmaamisen ohessa Sladen jäsenet Noddy Holder ja Jim Lea kirjoittivat musiikkia elokuvan soundtrackille Slade in Flame, jolla yhtye ei jatkanut aiempaa suosittua musiikkityyliään vaan kokeili uusia ideoita.
Työstö
Akustisvoittoinen ”Far Far Away” oli ensimmäinen Flame-elokuvaa varten kirjoitettu kappale. Sen teki pitkälti Noddy Holder yhtyeen Yhdysvaltain-kiertueella. Memphisissä järjestetyn konsertin jälkeen hän vietti aikaa Chas Chandlerin kanssa hotellihuoneen parvekkeella juoden ja katsellen Mississippijokea. Molemmat tunsivat koti-ikävää ja keskustelivat kokemuksistaan kiertueella sekä kotoaan kaipaamista asioista. Holder keksi kappaleen intron ja alkoi humaltuneena laulaa sitä Chandlerille, joka kehotti Holderin huoneeseensa työstämään idea valmiiksi. Holderilla oli kappaleen perusversio valmiina jo puolen tunnin kuluttua nimellä ”Letting Loose Arond the World”. Jim Lea kehitti myöhemmin kappaletta ja etenkin kertosäettä.
Lea muisteli kappaleen syntyä vuonna 1984 julkaistussa Feel the Noize -biografiassa:
Kitaristi Dave Hill kertoi Sladen fanikerhon vuonna 1986 tekemässä haastattelussa seuraavaa:
Myynti
”Far Far Away” julkaistiin Slade in Flame -albumin ensimmäisenä singlenä 11. lokakuuta 1974. Singlen julkaisi Polydor Records. Britanniassa kappale nousi kuuden listaviikon aikana korkeimmillaan toiseksi. Singlen myynnistä myönnettiin hopealevy saman vuoden marraskuussa. Norjassa kappaleesta tuli listaykkönen neljän viikon ajaksi. Kymmenen myydyimmän singlen joukkoon ”Far Far Away” ylsi myös Irlannissa (2.), Länsi-Saksassa (8.) ja Belgian Valloniassa (2.). Yhdysvalloissa singlen julkaisi Warner Brothers Records, mutta kappale ei päässyt Billboard Hot 100 -listalle.
Kappaleen musiikkivideon teki sama kuvausryhmä, jonka kanssa yhtye oli työskennellyt Slade in Flame -elokuvassa. Jim Lean muistikuvan mukaan filmin ohjasi joko Gavrik Lasey tai Richard Loncraine. Videolla Slade esittää kappaletta elokuvasta tutuissa asuissaan. Välillä käytetään trikkikuvaa, jossa yhtyeen jäsenten kasvot näkyvät kuin kaleidoskoopissa. Yhtye esitti kappaleen myös länsisaksalaisessa Disco-televisio-ohjelmassa ja alankomaalaisen AVRO TV:n ohjelmassa TopPop.
Singlen B-puolella julkaistiin kappale ”O.K. Yesterday Was Yesterday”, joka A-puolesta poiketen on Sladelle tyypillinen raskas perusrock. Kappaleessa on esillä slide-kitara.
Arvioita
Brittiläinen Record Mirror piti kappaletta yllätyksellisenä, koska se oli Sladen mittakaavassa kevyt ja Holder lauloi sen hyvin melodisesti ilman hänelle tyypillistä karjumista. Lehti kehui kappaletta silti erittäin hyväksi ja kertosäettä vahvaksi. Jutussa kirjoitettiin vielä, että Sladen kohdalla kappaleet ovat yleensä automaattisesti hittejä, mutta tässä tapauksessa kyseessä on ansaittu hitti. Samassa lehdessä vuoden 1975 alussa julkaistussa parhaiden singlejen äänestyksessä ”Far Far Away” oli kärkisijalla.
Myös Daily Mirror kiinnitti huomiota kappaleen erilaisuuteen Sladen diskografiassa. Tharlet Times kuvaili kappaleen olevan toistaiseksi parasta mitä Sladelta on kuluvan vuoden 1974 aikana saatu ja uskoi sen mahdollisesti palauttavan yhtyeen hieman hiipunutta suosiota. Sen sijaan Reading Evening Post -lehden Pete Butterfield ei osannut päättää, pitääkö kappaleesta vai ei, ja hän sanoi pitäneensä enemmän yhtyeen aiemmasta tyylistä.
Sari Kulmala
Sari Marika Kulmala (s. 25. toukokuuta 1974 Kankaanpää) on entinen suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Kankaanpään seudun Leiskua ja häntä valmensi Matti Kero.
Far Far Away
Arvioita
Acton Gazetten Dave Lewis kirjoitti, että Sladesta voi olla musiikillisesti mitä mieltä hyvänsä, mutta yhtye kiistatta uskaltaa kokeilla singleillään uusia asioita. ”Far Far Away” -kappaletta lehti kuvasi rauhalliseksi ja keskitempoiseksi balladiksi, jossa on taas kerran yhteislaulumainen kertosäe. Disc-lehden tekemässä Slade in Flame -albumin arviossa Rosemary Horride sanoi kappaleen olevan hänen mielestään yhtyeen tyylikkäimpiä hittejä. Myöhemmin Classic Rockissa julkaistussa saman albumin arvostelussa kirjoitettiin, että ”Far Far Away” oli levyn toisen kappaleen ”How Does It Feel” ohella ensimmäisiä lauluja, jotka osoittivat Sladen kykenevän tekemään aiempaa monipuolisempaa musiikkia.
Procida
Procida on tuliperäinen saari Napolinlahden pohjoispäässä, noin tunnin laivamatkan päässä Napolista. Se on noin neljä kilometriä pitkä ja kaksi kilometriä leveä. Saari muodostaa myös kunnan, joka kuuluu Napolin metropolikaupunkiin Campanian alueella.
Far Far Away
Uudelleenjulkaisut ja jälkivaikutus
Singlestä on tehty lukuisia uudelleenjulkaisuja. Jo vuonna 1975 se julkaistiin Britanniassa Smiths Crisps -perunalastupussin mukana seitsemäntuumaisella flexilevyllä, jonka B-puolella oli ”Thanks for the Memory (Wham Bam Thank You Mam)”. Painos oli osa Chart Busters -sarjaa. Vuonna 1989 singlen julkaisi BR Music -yhtiö Alankomaissa vinyylisinglenä B-puolenaan ”How Does It Feel”. Kappale oli myös mukana saksalaisen elokuvan Go Trabi Go 2: Das war der Wilde Osten (1992) soundtrackillä. Seuraavana vuonna vaatekauppaketju C&A käytti sitä tv-mainoksessaan. Mainoksen suosion vuoksi ”Far Far Away” -single julkaistiin samana vuonna uudestaan Saksassa sekä seitsemäntuumaisena vinyylisinglenä että CD-levynä. Kappale nousi siellä listan sijalle 19.
”Far Far Away” on yksi Sladen tunnetuimmista kappaleista. Noddy Holder nimesi sen myöhemmin suosikikseen Sladen kappaleista. Hänen mielestään kappaleen tunnelma, melodia ja sanoitus kaikki istuivat paikoilleen. Myös yhtyeen rumpali Don Powell listasi sen yhdeksi suosikeistaan Sladen fanikerhon haastattelussa vuonna 1981.
Muita versioita
Useat esittäjät ovat tehneet ”Far Far Away” -kappaleesta oman versionsa. Kappaleen on levyttänyt esimerkiksi tanskalainen heavy metal -yhtye Pretty Maids. Myös suomalainen saman tyylisuunnan edustaja Gobra on levyttänyt kappaleen, kuten myös tšekkiläinen heviyhtye Arakain. Vuonna 2012 kappaleen levytti The Wonder Stuff albumillaan Oh No It’s... The Wonder Stuff.
”Far Far Awaysta” on tehty myös useita suomenkielisiä käännösversioita. Ensimmäisenä sen levytti vuonna 1976 Danny nimellä ”Tie kauemmas vei”, jonka oli sanoittanut Pertti Reponen. Vuonna 1993 äänitettiin Jorma Lehtelän esittämä ja kääntämä ”Kai sua saa tuijottaa”. Vuonna 1996 ilmestyi Vilperin Perikunnan ”Kauaksi pois” ja kaksi vuotta myöhemmin Miljoonasateen ”Tie tiettömään”.
Singlen sisältö
7" single
Sari Kulmala
Hänen ennätyksensä on 13,56, jonka hän hyppäsi Göteborgissa, Ruotsissa 5. syyskuuta 1999. Hallissa hän on loikkinut 13,35 Kuopiossa 13. helmikuuta 2000.
Procida
Historia
Saaren asuttivat alun perin kreikkalaiset, jotka muuttivat sinne Cumasta. Keskiajalla saarelaiset joutuivat jatkuvasti saraseenien hyökkäysten kohteeksi ja he rakensivat saaren korkeimmalle kohdalle linnoitetun Terra Muratan kylän.
1800-luvun alussa englantilaiset sotajoukot pitivät saarta tukikohtanaan taistellessaan viereisellä Ischian saarella olleita ranskalaisia vastaan.
Sari Kulmala
Hänen paras saavutuksensa on Kalevan kisojen voitto 1997. Hän voitti kultaa myös SM-halleissa 2001. Hän edusti Suomea Suomi–Ruotsi-maaottelussa yhteensä kuusi kertaa vuosina 1993 ja 1997–2001 sijoittuen kerran toiseksi, kolme kertaa kolmanneksi ja kaksi kertaa neljänneksi.
Far Far Away
Singlen sisältö
7" single (1975 Smiths Chart Busters -julkaisu)
7" single (Alankomaat 1989)
CD-single (Saksa 1993)
CD-single (Saksa 1993, pahvikansiversio)
Tekijät
Slade
Muut
Goran Bregović
Goran Bregović syntyi Bosnia ja Hertsegovinassa Sarajevossa Jugoslaviassa. Hänen isänsä oli Bosnian kroaatti ja äitinsä serbi. Nuorena hän opiskeli konservatoriossa viulun soittoa joitakin vuosia. Vuonna 1971 Bregović aloitti sosiologian ja filosofian opinnot yliopistossa, mutta jätti ne pian kesken. Hän perusti 16-vuotiaana Jutro (aamu) nimisen yhtyeen, joka vuonna 1979 muutti nimensä Bijelo Dugmeksi. Yhtyeessä Bregović päätyi soittamaan kitaraa, omien sanojensa mukaan "koska kitaristeilla on paras onni tyttöjen kanssa". Bijelo Dugmesta tuli nopeasti Jugoslavian suosituin yhtye 1970-luvun lopulta 1980-luvun puoleenväliin asti. 1980-luvun lopulla Bregović aloitti elokuvamusiikin säveltämisen. Bregović sävelsi Serbian vuoden 2010 euroviisujen edustuskappaleen Ovo je Balkan.
Howard Dean
Howard Brush Dean III (s. 17. marraskuuta 1948) on yhdysvaltalainen poliitikko. Hän oli Vermontin kuvernööri vuosina 1991–2003. Dean kilpaili demokraattisen puolueen presidenttiehdokkuudesta vuoden 2004 vaaleissa, ja oli suosikki, mutta menestyi heikosti Iowan esivaaleissa.
Me Stallarit
Me Stallarit on Moskito Televisionin tuottama, syksyllä 2004 esitetty retrohenkinen komediasarja.
Sarja kertoo Mahlapuro-nimisen perheen elämästä 1970-luvun Helsingin Merihaassa. Perhe-elämä sujuu rauhallisesti odotellen sosialistisen vallankumouksen toteutumista Suomessa. Eero-isä on töissä Patenttivirastossa. Hänen työaikansa menee lähinnä uusia keksintöideoita äimistellessä yhdessä työtoverinsa, Pertin kanssa. Tuula-äiti kääntää DDR:n valtionrunoja kotoa käsin. Kouluikäiset lapset Katja ja Lenni ihmettelevät muun muassa, miksi Coca-Cola ja farmarit ovat kiellettyjä länsimaisen kapitalismin välikappaleina.
Sarjan käsikirjoittajia ovat Juha Jokela, Mikko Reitala, Sami Keski-Vähälä, Timo Varpio, Atte Järvinen ja Leo Viirret.
Muuta
Ben Zyskowicz arvosteli Me Stallarit -sarjaa eduskunnassa syyskuussa 2004. Hänen mukaansa taistolaiset kuvattiin ohjelmassa liian kiltteinä ja herttaisina ja heitä ”paapottiin”. Zyskowicz vertasi sarjaa siihen, että suomalaisista 1940-luvun natseista tehtäisiin hyväntahtoinen ”Me hakaristin seuraajat” -tilannekomedia.
Saab 95
Saab 95 on Saabin vuosina 1959–1978 valmistama henkilöautomalli. Se oli farmariversio Saab 93:sta. Vuonna 1960 esiteltiin vielä Saab 96, joka pohjautui 93:een ja 95:een.
Tuotanto
Kartanoautoksi kutsuttu Saab 95 esiteltiin toukokuun puolivälissä 1959. Sen ilmestymisestä oli tihkunut tietoja jo vuosien ajan, mutta vasta aivan vuosikymmenen lopussa huhut saivat faktaa ympärilleen. Auton muotoilun suunnitteli Saab 92:n ja 93:n tavoin Sixten Sason. Auto oli hyvin poikkeavan näköinen ja se sisälsi vaikutteita Chevrolet Nomadin vuoden 1955 mallista.
Mallin valmistus lopetettiin Suomessa vuonna 1976 ja Ruotsissa 1978. Viimeistä 95-mallia tehtiin Suomessa vain 80 kappaletta. Viimeinen Suomessa valmistunut 95 sijaitsee museoautona Nokialla, kun taas viimeinen Ruotsissa valmistunut Saab-museossa Trollhättanissa.
Suomessa Tele käytti harmaita Saab 95 -malleja vuoteen 1976 asti.
Ominaisuudet
Moottoriksi autoon tuli alun perin kaksitahtinen, kolmesylinterinen 750-kuutioinen kone. Erikoista oli auton laaja käyttömahdollisuus. 95:tä tarjottiin lisäistuimella varustettuna, jolloin siitä tuli suurperheelle sopiva seitsemän hengen auto. Mallin onkin sanottu tarjonneen hyvät tilat ja luotettavan kulkuneuvon kohtuulliseen hintaan. Vaihteistona oli ensi kertaa neliportainen laatikko. Kun Saab 96 tuli markkinoille, 95-malli muuttui ja alkoi käyttää samoja perusosia ja tekniikkaa kuin 96. Siihen vaihdettiin esimerkiksi vuonna 1967 nelitahtinen V4-moottori.
Rosenborg IHK
Rosenborg Ishockeyklubb oli norjalainen Trondheimin kaupungista kotoisin oleva jääkiekkojoukkue. Seura pelasi maan pääsarja GET-ligaenissa vuosina 2010–2014.
Soldaten: Protokolle vom Kämpfen, Töten und Sterben
Soldaten: Protokolle vom Kämpfen, Töten und Sterben on Sönke Neitzelin ja Harald Welzerin kirjoittama tietokirja, joka käsittelee toisen maailmansodan aikana nauhoitettuja saksalaisten sotavankien keskusteluja.
Kirjasta on tekeillä suomennos.
Kanadan salibandyliitto
Kanadan Salibandyliitto on Kanadassa salibandya hallinnoiva järjestö ja se perustettiin vuonna 1998.
Pirjo von Hertzen
Pirjo Irene von Hertzen (s. 6. joulukuuta 1948 Joensuu) on suomalainen ekonomi, joka toimi 1970–1980-luvulla rakennusvientiyhtiö Finn-Stroin tiedotuspäällikkönä ja 1990–2000-luvulla mainostoimisto Incogniton perustajana, toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana. Nykyisin hän on liikkeenjohdon konsulttitoimisto Advisors von Hertzen Oy:n toimitusjohtaja ja toimii yrityksessä konsulttina yhdessä miehensä Markku von Hertzenin ja lankonsa Heikki S. von Hertzenin kanssa.
Von Hertzen valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1971 ja toimi vuodesta 1972 vuoteen 1986 erityisesti Neuvostoliittoon suuntautuneen rakennusvientiyhtiö Finn-Stroin tiedotuspäällikkönä. Vuosina 1986–1988 hän toimi paperinviejien myyntiyhdistys Finnpapin tiedotuspäällikkönä ja 1988–1990 mainostoimisto Finnad Batesin toimitusjohtajana.
Vuonna 1990 Pirjo von Hertzen perusti mainostoimisto Incognito Oy:n yhdessä Pekka Päivisen ja Keijo Vuorisen kanssa. Myöhemmin yhtiöön tulivat osakkaiksi myös Timo Muhonen ja Esa Ojala. Vuonna 2009 yritys myytiin Zeeland-konsernille.
Abdessalem Arous
Abdessalem Arous (s. 14. tammikuuta 1979) on tunisialainen judoka, joka sijoittui toiseksi Afrikan-mestaruuskisojen alle 81 kiloisten sarjassa vuonna 2000. Vuotta myöhemmin Arous sijoittui kolmanneksi Afrikan mestaruuskisoissa samassa sarjassa.
Valentin Bianki
Valentin Lvovitš Bianki (, 18. helmikuuta 1857 Moskova – 10. tammikuuta 1920 Pietari) oli venäläinen lintutieteilijä.
Bianki toimi Venäjän keisarillisen tiedeakatemian eläintieteen instituutin lintuosaston johtajana vuosina 1896–1920. Hän julkaisi suuren määrän kirjoituksia lintujen taksonomiasta ja venäläisten tutkijoiden Aasian-retkiltä keräämistä linnuista. Hän itse lienee käynyt ainakin Gansussa Länsi-Kiinassa M.M. Berezovskin kanssa vuosina 1884–1887.
Arvo E. Korhonen
Korhosen vanhemmat olivat nahkuri, työnjohtaja Juho Korhonen ja Katariina Inkala. Hän pääsi yksityisesti ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta lyseosta 1891 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1897.
Korhonen toimi Viipurin suomalaisen lyseon historian, maantiedon ja suomen kielen nuorempana kollegana ja myöhemmin lehtorina vuosina 1902–1935.
Korhonen julkaisi 1895 nimimerkillä Arvo K. kertomuskokoelman Veneellä poikki Suomenniemen : seikkailuja Pohjanmaan vesillä ja saloilla. Hän teki kesällä 1895 kahden matkatoverin kanssa venematkan Kemijokivartta Rovaniemelle ja edelleen Auttijokea pitkin vedenjakaja ylittäen Kitkan vesistöön sekä sieltä Kitkajokea ja Oulankajokea pitkin Paanajärvelle. Matkalaiset palasivat takaisin Kuusamon kautta laskien sitten Iijokea pitkin Perämeren rannalle ja edelleen Ouluun. Tätä matkaa Korhonen kuvasi kirjassa.
Valentin Bianki
Kuuluisa lastenkirjailija Vitali Bianki oli Valentin Biankin poika.
Arvo E. Korhonen
Teoksia
Nimellä Arvo E. Korhonen: Nimimerkillä Arvo K.:
Iina Kangasharju
Iina Kangasharju (s. 1999 ) on suomalainen laulaja. Hänen esikoisalbuminsa Kaunokirjaimin ilmestyi 2011.
Ura
Kangasharju voitti ensimmäisen Piippolan vaarin lastenlaulukilpailun vuonna 2009. Hän osallistui Talent Suomi -kisaan vuonna 2009 ja tuli toiseksi.
Yhteistyössä laulaja-lauluntekijä Jari Uutelan kanssa tehty Kangasharjun esikoisalbumi Kaunokirjaimin ilmestyi vuonna 2011. Levyllä vaikuttivat Jari Uutelan lisäksi myös lauluntekijät Hanna Marsh, Jussi Rasinkangas, Risto Joutjärvi ja Samuli Koivulahti.
Levyltä julkaistu singlekappale, Jari Uutelan ja Hanna Marshin tekemä ”Unten kaivo” oli vuonna 2011 Radio Suomen neljänneksi soitetuin.
Kangasharju osallistui vuonna 2013 The Voice Kids -laulukilpailun ensimmäiselle kaudelle.
Nykyään Kangasharju on keskittynyt musiikkiuran ohella työskentelemään tv-sarjojen taustalla runnerina.
Shay Astar
Shay Astar (s. 29. syyskuuta 1981) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko, joka tunnetaan erityisesti August Lefflerin roolista tilannekomediasarjassa Kolmas kivi auringosta.
Abudarhamin synagoga
Abudarhamin synagoga on uusin Gibraltarin neljästä synagogasta. Se perustettiin vuonna 1820 vastapainoksi Gibraltarin Suuren synagogan juhlallisuudelle. Uudesta synagogasta haluttiin pienempi ja vähemmän muodollinen. Se tehtiin muokkaamalla entinen rabbi Solomon Abudarhamin koulurakennus rukoushuoneeksi. Rabbi itse oli kuollut vuoden 1804 keltakuume-epidemiassa. Rakennus oli aikaisemmin toiminut vapaamuurarien kokoontumistilana.
Abudarhamin synagoga on pieni rukoushuone jossa on tummat puiset penkit. Sen osoite on Parlament Lane 20. Synagogassa on arvokkaat Rimonim-kellot. Antiikkiset kellot ovat noin 60 cm korkeita.
Valtatie 21
thumb|right|250px|Valtatie 21:n asfaltoinnin muistokivi [[Kainuunkylässä.]]
thumb|right|250px|Valtatie 21 Enontekiöllä syyskuussa 2007 thumb|right|250px|Kolmikielinen "Suomi"-kyltti Enontekiön Kilpisjärvellä, Norjan ja Suomen rajalla. Valtatie 21 eli Neljän tuulen tie on Torniosta Ylitornion, Pellon, Kolarin ja Muonion kautta Enontekiön Kilpisjärvelle johtava valtatie. Tien pituus on 466 kilometriä. Tie kulkee koko matkan Ruotsin vastaisen valtionrajan ja Tornion–Muonionjoen ja Könkämäenon tuntumassa. Valtatie 21 on koko pituudeltaan myös osa E8-tietä, joka etelässä jatkuu Turkuun ja pohjoisessa Norjan Tromssaan. Tie on kaksikaistainen, mutta vähäisten liikennemäärien vuoksi liikenne sujuu yleensä hyvin. Pohjoisin osuus Palojoensuusta Kilpisjärvelle on kapeampaa ja nopeusrajoitus on pääosin 80 km/h. Tiellä sijaitsee Suomen maanteiden korkein kohta Muotkatakka (565 metriä merenpinnasta), joka on vajaat 20 kilometriä Kilpisjärveltä kaakkoon.
Valtatie 21 muodostaa osan Revontultentie-matkailutiestä, joka kulkee Keminmaasta Norjan Tromssaan.
Historiaa
Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä valtatie 21 oli Kemin maalaiskunnan (nyk. Keminmaan) Laurilasta Tornion kautta Muonioon kulkenut tie. Myöhemmin tietä on jatkettu Kilpisjärvelle saakka, ja se oli pisimmillään 475 kilometriä pitkä. Vuodesta 1965 alkaen Tornion ja Kilpisjärven välinen osuus oli osa vanhaa eurooppatietä E78 ja Keminmaan ja Tornion välinen osuus osa E4:ää. Kun eurooppatiejärjestelmä uusittiin vuonna 1992, vaihtui Tornion ja Kilpisjärven välinen osuus E8:ksi.
Kun Keminmaan ja Tornion välinen moottoritie valmistui vuonna 2001, muuttui Keminmaan ja Tornion välinen osuus valtatieksi 29 ja valtatie 21 siirtyi alkamaan Torniosta. Vuonna 2002 E8:aa jatkettiin Turkuun saakka, jolloin E4 lakkasi Keminmaan ja Tornion väliltä.
Tiehankkeita
Valtatie 21 on ollut varsinkin pohjoisimmilta osiltaan mäkinen, kapea ja onnettomuusherkkä etenkin raskaalle liikenteelle. Vuoden 2016 tietojen mukaan Kolari–Muonio-välin liikennemäärä on 500–1 400 ajoneuvoa vuorokaudessa, josta raskasta liikennettä noin neljännes. Kokonaisliikennemäärä on Muonion pohjoispuolella pienempi, mutta raskaan liikenteen määrä on samaa suuruusluokkaa.
Liikennevirasto on päättänyt parantaa tien liikenneturvallisuutta ja kuljetusvarmuutta Aurora-hankkeessa. Rakentaminen aloitetaan 2017; valmista arvioidaan olevan 2018. Hankkeen kustannusarvio on 35 miljoonaa euroa, johon rahoitus on saatu Liikenne- ja viestintäministeriön vuoden 2016 korjausvelkaohjelmasta.
Parannushanke on kaksiosainen: Kolari–Muonio ja Muonio–Kilpisjärvi. Tien routivaa rakennetta sekä siltoja parannetaan ja kapeaa poikkileikkausta levennetään koko matkalla. Muonio–Kilpisjärvi-välillä parannetaan erityisesti Muonion ja Palojoensuun väliä, Enontekiön ikiroutakohteita sekä Kilpisjärven ja Norjan rajan väliä. Kolari–Muonio-välillä tielle asennetaan mittauspisteitä, jotka mahdollistavat tien tilan seurannan. Tietä voidaan jatkossa käyttää liikenteen automatisaation ja automaattiajamisen koealueena. Hankkeessa luodaan myös arktisten olosuhteiden älykkään automaattisen liikenteen osaamiskeskus.
Aristotélis Onásis
Aristotélis Sokrátis Onásis (, usein Aristoteles Onassis, 15. tai 20. tammikuuta 1906 – 15. maaliskuuta 1975) oli kreikkalainen laivanvarustaja.
Onásis syntyi Smyrnassa, silloisessa Osmanien valtakunnassa (nykyisin Turkki) keskiluokkaiseen kreikkalaiseen perheeseen. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Onásiksen perhe menetti omaisuutensa turkkilaisten vallattua takaisin vähän aikaa Kreikan miehittämänä olleen kaupungin ja siirtyi pakolaisina Kreikkaan. Aristotélis Onásis elvytti perheen tupakkaliiketoimintaa Argentiinassa 1920-luvun alussa. Vuonna 1925 hän sai Argentiinan ja Kreikan kansalaisuuden.
Onásis osti ensimmäisen laivansa 1930-luvun alussa ja oli vuoteen 1932 mennessä maailmanluokan liikemies, joka omisti kauppalaivoja, tankkereita ja valaanpyyntialuksia. Aluksensa Onásis hankki edullisesti konkurssipesiltä. Vuonna 1954 Onásista syytettiin Yhdysvalloissa siitä, että hän lainvastaisesti omisti ei-amerikkalaisena Yhdysvaltain lipun alla purjehtivia laivoja. Hän joutui maksamaan seitsemän miljoonaa dollaria sakkoa. Onásis perusti Olympic Airways -lentoyhtiön (nyk. Olympic Airlines) vuonna 1957.
Onásis oli naimisissa Athiná ”Tína” Livanoún kanssa vuosina 1946–1960. Pariskunnalle syntyi kaksi lasta, Aléxandros (Alexander) ja Christína. Avioliitto kariutui suhteeseen oopperalaulaja Maria Callasin kanssa. Onásis avioitui omistamallaan Skorpióksen saarella Kreikassa vuonna 1968 Yhdysvaltain presidentin John F. Kennedyn lesken Jacqueline Kennedyn kanssa, mutta palasi pian rakastajattarensa Callasin luokse.
Onásis kuoli Neuilly-sur-Seinessä Ranskassa keuhkokuumeeseen.
Populaarikulttuurissa
Juha Vainion kappaleen Pohjolan pidot sanoissa viitataan Onásikseen kohdassa "Olin kerran kutsuttuna juhlissa mä näissä / Sellaista ei nähty edes Onassiksen häissä".
Puhoksen voimalaitos
Puhoksen voimalaitos sijaitsee Kiteen kunnassa Pyhäjärven ja Oriveden välisessä Puhoksenkoskessa. Voimalaitoksen rakennutti Puhoksen Voima Oy vuonna 1961. Nykyisin voimalaitoksen omistaa Pohjois-Karjalan Sähkö Oy.
Voimalaitoksen rakentaminen
Maaseudun sähköistämistä varten vuonna 1945 perustettu Pohjois-Karjalan Sähkö Oy etsi alusta lähtien mahdollisuuksia oman sähköntuotannon aloittamiseen. Toimialueen eteläosissa tähän näytti mahdollisuuden tarjoavan Puhoksenkoski Kiteellä. Koski oli tosin jo valjastettu pienellä Puhoksen kylää palvelleella tasavirtalaitoksella, mutta tästä voimalaitoksesta ei ollut ratkaisuksi jatkoa ajatellen. Pohjois-Karjalan Sähkö Oy ehdottikin koskiosuuksia omistaneelle Oy Kaukas Ab:lle syksyllä 1946, että joko metsäyhtiö tai sähköyhtiö rakentaisi uuden voimalaitoksen. Oy Kaukas Ab ei tuolloin ollut halukas.
Pohjois-Karjalan Sähkö Oy ja Kiteen kaupunki kävivät syksyllä 2018 neuvotteluja voimalaitoksen ja siihen liittyvien maa-alueiden siirtämisestä kaupungin omistukseen. Kaupungin suunnitelmana oli alueen kehittäminen museo- ja virkistyskäyttöön soveltuvaksi. Muun muassa voimalaitoksen omistukseen liittyvien vastuiden vuoksi Pohjois-Karjalan Sähkö Oy päätti pitää voimalaitoksen edelleen omistuksessaan ja toteuttaa tarvittavan peruskorjauksen vuosina 2019-2020.
Comité Régional d’Action Viticole
Comité Régional d’Action Viticole eli CRAV (Viininviljelyperäisen toiminnan alueellinen komitea) on ranskalaisten viininviljelijöiden muodostama radikaali järjestö, joka on tehnyt useita väkivaltaisiakin iskuja ja jonka toimintaa on kutsuttu ”viiniterrorismiksi”. Järjestön pääalue on Languedoc-Roussillonin viinialue Etelä-Ranskassa. Se on perustettu vuonna 1976, ja sillä on noin tuhat jäsentä.
Historia
Comité Régional d’Action Viticolen historia ulottuu eri järjestöjen kautta vuoteen 1907, jolloin ranskalaiset viininviljelijät kärsivät viinikirvaepidemiasta, joka tuhosi suuria määriä viiniköynnöksiä. Vuoden 1907 viinimellakoihin osallistui 600 000–800 000 henkilöä. Niiden aikana kuoli kuusi henkilöä sotilaiden avattua tulen väkijoukkoon. Mellakat saatiin lopulta loppumaan. Samana vuonna oli perustettu CRAV:n edeltäjä nimeltä Comité du Salut Viticole. Comité Régional d’Action Viticole -nimellä järjestö alkoi toimia 1970-luvulla, jolloin ranskalaista viinintuotantoa haittasivat halvat ulkomailta tuodut viinit ja yleinen viininjuonnin väheneminen Ranskassa. Järjestö perustettiin virallisesti vuonna 1976, ja samana vuonna sen katsotaan olleen vastuussa väkivaltaisista yhteenotoista poliisin ja mellakoineiden viininviljelijöiden välillä Narbonnessa. Järjestö on sittemmin tehnyt erilaisia iskuja, kun paikalliset viininviljelijät ovat tunteneet itsensä uhatuiksi. Iskut ovat sisältäneet erilaisia pommi- ja tuhopolttoiskuja.
Viimeaikaiset iskut
Vuonna 2005 järjestön edustajat tuhosivat espanjalaisen viiniä kuljettaneen tankkerin ja sen noin 30 000 pulloa sisältäneen espanjalaisen viinilastin Clermont l’Hérault’n kylässä lähellä Béziers’tä. Iskujen kohteeksi joutuivat myös rautatiet, joita vandalisoitiin useissa eri paikoissa. Yhteensä vahinkoa tehtiin noin 3 miljoonan euron edestä. Vuonna 2008 järjestö poltti puhelinverkkokeskittimen ja tuhosi pommeilla kaksi nopeuskameraa. Vuonna 2007 järjestö julkaisi Ranskan presidentti Nicolas Sarkozylle osoitetun videon, jolla esiintyneet miehet uhkailivat häntä hänen vaalilupauksiaan taloudellisesta tuesta viininviljelijöille. Videolla järjestö vertasi itseään vastarintaliikkeeseen ja teki viittauksia vuoden 1907 mellakoihin. Järjestö teki jälleen iskuja vuonna 2009, kun se poltti pullotuslinjan Maureilhanissa ja sytytti palamaan 50 tynnyriä esittelytarkoitukseen varattua viiniä Clermont l’Herault’ssa.
Erna Bogen-Bogáti
Erna Bogen-Bogáti (31. joulukuuta 1906 Jarosław – 23. marraskuuta 2002) oli unkarilainen miekkailija. Hän kilpaili floretin yksilökilpailussa kolmissa perättäisissä kesäolympialaisissa vuosina 1928–1936. Hän voitti pronssia vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa.
Bogen-Bogáti oli Albert Bógathyn tytär. Hän oli naimisissa Aladár Gerevichin kanssa. Pál Gerevich on hänen lapsensa, ja hän oli Gyöngyi Gerevichné Bardin anoppi.
Ruusin Turasalon kalliomaalaus
Ruusin Turasalon kalliomaalaus sijaitsee Etelä-Karjalassa Etelä-Saimaalla Taipalsaarella Ruusin Turasalon nimisessä saaressa. Maalauksen löysi Timo Miettinen vuonna 1975. Lähellä samassa saaressa sijaitsevat myös Turasalon Linnavuori ja ilmeinen kivipöytä (alttari).
Maalaukset
Maalauksessa erottu vierekkäin hirvi ja ihminen, mutta ne ovat osittain harmaan jäkälän peitossa. Kallio on punaista, mikä vaikeuttaa kuvioiden hahmottamista. Lisäksi maalausjälki on puuroutunutta, joten yksityiskohdat ovat senkin takia epäselviä. Näistä kahden metrin päässä oikealla/vasemmalla on vielä yksi (lyhytkätinen) ihmishahmo, joka on lähes tuhoutunut. Tämän hahmon vieressä on laajalti punaväriä, josta erottuu linjoja, mutta ei mitään tunnistettava.
Hirvi on maalattu ääriviivoin, ja sillä on suhteessa pieni vasemmalle katsova pää. Hirven jalat taipuvat erikoisesti alle. Hirven lähellä oleva nuolimainen hahmo on tulkittu ihmishahmoksi.
Epävarman tiedon mukaan maalausta olisi vahingoitettu raaputtamalla sen päälle nimikirjaimet "EK". Maalausta olisi myös ammuttu luodikolla.
Katso myös
Seuraavat kalliomaalaukset ovat lähellä tätä maalausta: