cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Koinee
Juuret
Koinee perustui Attikan murteeseen oletettavasti ennen kaikkea sen vuoksi, että se oli Makedonian valtakunnan Filippos II:n aikana virallisesti käyttöön ottama kielimuoto. Makedonialaisten oma kreikka, makedonian kieli tai murre, oli muille kreikkalaisille osin käsittämätöntä ja ainakin sitä pidettiin barbaarisena. Makedonian kreikkalaisuuden osoittamiseksi (tai kreikkalaistamiseksi) kieli vaihdettiin attikaksi. Makedonian valloitusten kautta se levisi koko kreikkalaisen alueen yhteismurteeksi, mutta yksinkertaistetummassa muodossa. Näin se oli sopivampaa tavallisten, moniin eri kansoihin kuuluneiden ihmisten yhteiseksi kieleksi.
Koinee-kreikan lähteet
Ensimmäiset koineeta sekä hellenistisenä että nykyaikana tutkineet oppineet olivat klassisisteja, jotka ottivat mallinsa kreikan kielen klassisen ajan kirjallisesta attikasta ja olisivat paheksuneet mitä tahansa hellenististä murretta. Tämän vuoksi koineeta pidettiin rappeutuneena kreikan muotona, joka ei ansainnut huomiota. Koineen historiallinen ja kielellinen merkitys ymmärrettiin vasta 1800-luvun alkupuolella, jolloin joukko tutkijoita alkoi tutkia koineen kehitystä hellenistisenä ja roomalaisena aikana.
Koineen tutkimuksessa on käytetty lukuisia ja osittain epäluotettavia lähteitä. Merkittävimpiä ovat olleet jälkiklassiselta kaudelta säilyneet kirjoitukset ja papyrukset. Toinen merkittävä joukko lähteitä ovat Vanhan ja Uuden testamentin alkutekstit. Vanhan testamentin kreikankielinen versio Septuaginta oli käännetty koineelle ja Uusi testamentti oli puolestaan kirjoitettu alun perin suoraan koineeksi. Testamenttien opetukset oli tarkoitettu tavallisille ihmisille ja siksi ne kirjoitettiin aikakauden käytetyimmällä kielellä. Muista kuin Raamatun kirjoittajista tunnettuja koineen käyttäjiä olivat muun muassa historioitsija Polybios (n. 203–120 eaa.), filosofi ja elämäkertakirjailija Plutarkhos (n. 45–125) sekä stoalainen filosofi Epiktetos (n. 55–135).
Lähteenä on voitu käyttää myös niiden attikistien kirjoituksista, jotka halusivat taistella kielen kehitystä vastaan ja vertasivat teoksissaan ”oikeita” attikalaisia muotoja ”vääriin” koineen muotoihin siteeraamalla esimerkkejä. Esimerkiksi Frynikhos Arabios kirjoitti toisella vuosisadalla:
Muina lähteinä voidaan pitää satunnaisia löytöjä, kuten vaaseissa esiintyviä maalareiden kirjoituksia, attikistien huonon puhtaan kreikan kielitaidon vuoksi tekemiä virheitä sekä joitakin säilyneitä kreikkalais-latinalaisia sanastoja, kuten:
Viimeisenä mutta merkittävänä lähteenä voidaan pitää nykykreikkaa kaikkine murteineen ja niissä esiintyviä koinee-kreikan sanamuotoja ja sanontoja, jotka ovat säilyttäneet suuren osan muinaisen kielen puhutuista yksityiskohdista vaikka kirjallinen perinne onkin kadonnut. Esimerkiksi pontoksenkreikka ja kappadokian kreikka ovat säilyttäneet muinaisen lausuntatavan, jossa lausutaan kuten  [e] (esimerkiksi ) (nyfe, synelikos, timeson, pegadi). Tsakonian murre puolestaan on säilyttänyt pitkän :n :n sijasta, esimerkiksi (amera, astrapa, limna, khoa) sekä muita doorilaisen kreikan paikallispiirteitä. Kreikan eteläisten osien (Dodekanesia, Kypros) sanontatavat ovat säilyttäneet pitkien (kahtena kirjoitettavien) ja lyhyiden konsonanttien välisen merkityseron, esimerkiksi (al-los, Hel-lada, thalas-sa), kun taas muut lausuvat monissa sanoissa υ:n ου:na tai ovat säilyttäneet muinaisen kaksoismuodon, esimerkiksi  (krommyon - krem-myon, raks - rōks).
Piirteitä
Koinee on monin tavoin äänteiltään ja kieliopiltaan yksinkertaistettua klassista kreikkaa. Koinee-kreikan lähteiden tutkimus paljastaa muinaiskreikassa tapahtuneita rakenteellisia muutoksia sekä fonologiassa, morfologiassa, syntaksissa, sanastossa että muissa puhutun kielen aineksissa. Yleensä uudet muodot ovat aluksi harvinaisia ja yleistyvät asteittaisesti kunnes niistä tulee vakiintuneita. Monet nykykreikan klassisesta kreikasta poikkeavat piirteet ovat jäljitettävissä koinee-kreikkaan. Koska suuri osa klassisen kreikan ja nykykreikan välillä tapahtuneista muutoksista tapahtui jo koinee-kreikan valtakaudelle siirryttäessä, koinee on tekstilajista riippuen osin ymmärrettävää myös klassista kreikkaa taitamattomalle nykykreikan osaajalle.
Kielioppi
Koinee-kreikan kieliopillisia piirteitä ovat muun muassa:
Ainesidemos
Ainesidemos (, ; ensimmäinen vuosisata eaa.) oli antiikin kreikkalainen, myöhäishelleenisellä kaudella elänyt skeptikoiden koulukuntaan kuulunut filosofi ja pyrrhonismin perustaja.
Koinee
Isä meidän -rukous
Translitteraatio tutkijoiden rekonstruoiman, oletetun ajanmukaisen ääntämisen mukaan:
Ainesidemos
Elämä
Ainesidemos oli kotoisin Knossoksesta, Kreetalta, mutta eli ja opiskeli Aleksandriassa. Hänen opettajakseen esitetään Herakleides Taraslainen, mutta ajoituksen puolesta se tuskin pitää paikkansa. Ainesidemos vaikutti hieman Ciceron jälkeen.
Koinee
Isä meidän -rukous
Translitteraatio nykyisellä lausumisella Kreikan ortodoksisen kirkon mukaan:
Ainesidemos
Elämä
Ainesidemos oli alun perin Platonin Akatemian jäsen Ateenassa. Akatemia oli skeptinen Arkesilaoksesta ainakin Karneadeehen asti. Ainesidemoksen aikoihin koulu oli kuitenkin jakaantunut useampiin kilpaileviin osiin, ja huomattavasti pehmentänyt skeptisismiään tai jopa hylännyt sen stoalaisten kanssa käytyjen väittelyiden seurauksena.
Koinee
Nikean uskontunnustus
Translitteraatio tutkijoiden rekonstruoiman, oletetun ajanmukaisen ääntämisen mukaan:
Ainesidemos
Elämä
Ainesidemos valitti, että tilanne oli mennyt niin pitkälle, että akatemialaiset olivat vain "stoalaisia konfliktissa stoalaisten kanssa". Tämän vuoksi hän erosi Akatemiasta ja perusti oman pyrrhonistisen skeptisismin koulukuntansa, niin kutsutun kolmannen skeptisen koulun. Hän nimesi koulunsa varhaisen skeptikon Pyrrhonin mukaan, ja pyrki elvyttämään tämän opetukset.
Teokset
Pyrrhonistiset kirjoitukset, joka oli kahdeksan kirjaa käsittänyt yhteenveto pyrrhonistisesta filosofiasta, oli Ainesidemoksen pääteos. Teos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan Fotioksen tekemä yhteenveto. Ainesidemoksen filosofiset argumentit tunnetaan suhteellisen hyvin myös Sekstos Empeirikoksen ja Diogenes Laertioksen kautta. Diogeneella vaikuttaa vielä olleen Ainesidemoksen teos käytettävissään.
Filosofia
Totuus vaihtelee loputtomasti olosuhteiden myötä, eikä olosuhteiden aikaansaamaa vaikutusta voida edes mitata. Siksi ei ole olemassa mitään absoluuttista tietoa, sillä kaikilla ihmisillä on erilaiset asitimukset, ja jokainen järjestää ja ryhmittelee saamansa tiedon omilla keinoillaan. Näin muodostettu tieto on aina puhtaasti subjektiivista.
Toinen osa Ainesidemoksen töistä muodostuu hyökkäyksestä kausaliteetin teoriaa vastaan. Hän esitti lähes kaikki argumentit, jotka ovat nykyisen skeptisismin perustana. Syyllä ei ole itsenäistä olemassaoloa havaitsevan mielen ulkopuolella; sen pätevyys on ainoastaan ideaalisesta, tai kuten Immanuel Kant olisi sanonut, subjektiivista. On mahdoton kuvitella suhdetta syyn ja seurauksen välille. Jos nämä kaksi asiaa ovat eri asioita, ne ovat joko yhtäaikaisia tai toisiaan seuraavia. Jos ne ovat yhtäaikaisia, syy on seuraus ja seuraus on syy. Jos ne eivät ole yhtäaikaisia, syyn tulee edeltää seurausta, koska seuraus ei voi edeltää syytä, ja tällöin tulee olla olemassa hetki, jolloin syy ei ole vaikuttava eli oma itsensä. Tällaisilla argumenteilla hän päätyi skeptisyyden perustavanlaatuiseen periaatteeseen, syiden radikaalin ja universaalin vastustamiseen.
Päädyttyään tähän johtopäätökseen, hän saattoi sulattaa Herakleitoksen fyysisen teorian omaansa, niin kuin Sekstos Empeirikos on kuvannut teoksessaan Pyrrhonismin pääpiirteet. Myöntämällä, että ristiriidat ovat olemassa yhtäaikaisesti havaitsevalle subjektille, hän saattoi esittää, että ristiriitaiset ominaisuudet ovat yhtäaikaisia samassa objektissa.
Niche
Niche on sivistyssana, joka tarkoittaa erityisen sopivaa toiminta-aluetta, paikkaa tai lokeroa jollekin asialle, olennolle tai ihmiselle tai markkinan osa-aluetta. Suomenkielisenä sanan alkumuotona voitaneen pitää "nissi"-sanaa.
Ainesidemos
Filosofia
Kun Ainesidemos oli näin poistanut syyn ja seurauksen ideat, hän jatkoi kaivamalla perustukset eettisten periaatteiden alta. Hän kielsi, että kuka tahansa voisi suunnata kohti hyvää, nautintoa tai onnellisuutta absoluuttisena, konkreettisena ideaalina. Hänelle kaikki teot ovat nautinnon ja kivun, hyvän ja pahan tuotteita. Eettisten yritysten päätöksenä on johtopäätös, että kaikki yritykset ovat turhia ja epäloogisia.
Tällaisen destruktiivisen skeptisismin keskeisimmät periaatteet ovat pysyneet samaana siitä saakka, kun ke kirkastuivat Ainesidemokselle, aina nykyajan kehittyneempiin skeptikoihin saakka.
Niche
Sanan alkuperä
Niche-sana on englanninkielinen lainasana. Sanan alkuperä on latinan sanassa nidus, 'pesä'.
Slovenian lippu
Slovenian lippu on Slovenian tunnus vaakunan ja hymnin ohella. Se hyväksyttiin käyttöön otettavaksi 2. maaliskuuta 1990, jolloin Slovenia oli vielä entisen Jugoslavian osavaltio. Slovenian lippu Jugoslavian osavaltiona oli samankaltainen väreiltään ja kuvioltaan, mutta siinä oli keskiössä suuri viisisakarainen punainen tähti, joka oli reunustettu keltaisella ääriviivalla, jotta se erottuisi alaosan punaisesta palkista. Lipun tähti poistettiin ja korvattiin alueellisella vaakunalla, joka sijoitettiin lähelle tangon puoleista yläkulmaa. Itsenäistymisen myötä 24. kesäkuuta 1991 alueellinen vaakuna muuttui kansalliseksi vaakunaksi.
Niche
Biologiassa
Biologiassa tietyn lajin niche on sen ekologinen lokero eli sille sopiva elinympäristö, johon laji on erikoistunut.
Slovenian lippu
Slovenian kansallislipun värit ovat ylhäältä lukien: valkoinen, sininen ja punainen. Lipun tunnistaa värityksen lisäksi parhaiten kansallisvaakunasta ja lipun kokosuhteista, jotka ovat 1:2. Vaakunakuviossa kuvataan kolmihuippuista Slovenian ”Triglav-vuorta”, joka on maan korkein kohta. Vuoren tausta on sininen, ja alaosassa kulkee kaksi aaltoviivaa, jotka kuvaavat Adrianmerta ja maan jokia. Sinisessä taustassa on kolme kuusikulmaista keltaista tähteä, jotka ovat 1300- ja 1400-luvuilla Sloveniaa hallinneen Celjen kreivien (Sloveniaksi Grofje Celjski) vaakunatunnukset. thumb|240px|left|Slovenian sosialistisen tasavallan lippu, jonka suhteet ovat: 1:2 [[18. tammikuuta 1947 – 27. kesäkuuta 1991]] Lipun värit ovat panslavistiset, mutta niitä samoja käytettiin myös vanhassa vaakunassa ja niitä pidettiin jo kansallisina väreinä ennen kuin ne järjestettiin lipun väreiksi vuonna 1848, kun kansallisuusaate levisi Euroopassa. Lipun värien järjestys on saanut vaikutteita Venäjän lipusta.
Niche
Liiketaloudessa
Liiketaloudessa erityisesti markkinoinnissa puhutaan nicheistä erotuksena laajemmasta markkinasegmentin käsitteestä. Niche viittaa kapeammin määriteltyyn ryhmään markkinasegmentin sisällä, jonka tarpeita ei ole riittävästi tyydytetty. Se voi myös viitata tietyn segmentin alasegmenttiin.
Slovenian lippu
Lippu pidettiin osana Slovenian osavaltioidentiteettiä, kun maa oli osa Jugoslaviaa. Vuonna 1945 lippuun sijoitettiin punainen tähti, joka oli näin tunnuksena Slovenian sosialistiselle tasavallalle. Itsenäisyyden jälkeen tähti poistettiin ja korvattiin eri paikkaan asetetulla kansallisvaakunalla. Lippu uudistettiin virallisesti 27. kesäkuuta 1991.
Niche
Liiketaloudessa
Niche on yleensä pieni markkina-alue, joka ei kiinnosta kilpailumielessä monia yrityksiä. Siksi niche-markkinoilla toimivat yleensä pienet yritykset, joiden asiakkaat ovat valmiita maksamaan korkeampaa hintaa erikoistuneemmista tuotteista ja palveluista.
Toivo T. Kaila
Toivo Torsten Kaila (vuoteen 1901 Johansson, 5. heinäkuuta 1884 Suodenniemi – 21. helmikuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen tilastotieteilijä ja tietokirjailija. Hänen vanhempansa olivat Kokkolan kirkkoherra, rovasti Edvard Johansson (1859–1915) ja Märtha Carolina Anna Köhlin. Kailan veljiä olivat aktivisti ja AKS:n johtaja Elmo E. Kaila (1888–1935) sekä jääkärieversti Auno Kaila (1898–1975)
Slovenian lippu
Siviilialusten lippu ja valtiolippu ovat saman kaltaisia kansallislipun kanssa, mutta niiden kokosuhde on 2:3. Sotalaivaston lippu puolestaan on erilainen, sillä sen värit ovat: valkoinen, sininen ja keltainen. Mutta lippu on kuitenkin samassa suhteessa kuin kansallislippu ja ns. trikolori.
Toivo T. Kaila
Kaila pääsi ylioppilaaksi 1902, opiskeli tilastotiedettä ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1907 ja lisensiaatin sekä tohtorin tutkinnon 1914. Hän teki opintomatkoja Venäjälle 1903, 1904 ja 1906–1911 sekä Länsi-Eurooppaan 1909, 1914, ja 1930.
Kaila oli Suomalaisen välitys- ja huolintaliikkeen apulaisjohtajana ja johtajana Pietarissa 1916–1918, senaatin ulkoasiainkanslian virkamiehenä ja ulkoasiainministeriön kauppapoliittisen osaston päällikkönä 1918 sekä kansliapäällikkönä vuoteen 1920 saakka. Kaila toimi myös Suomen konsulina Tallinnassa Saksan miehitysvallan aikana heinäkuun alusta marraskuun alkuun 1918.
1920- ja 1930-luvuilla Kaila toimi Tilastollisen päätoimiston aktuaarina ja osastonjohtajana 1920–1928, tullitariffikomitean sihteerinä 1928–1933, Suomen teollisuusliiton avustajana 1929–1939, sekä Puuvillatehtaiden yhtymän sihteerinä 1929–1939 ja Suomen tupakkateollisuuden yhdistyksen asiamiehenä 1934–1941.
Kaila oli sotasyyllisyysoikeuden varajäsenenä 1945–1946 ja Yleisradion hallintoneuvoston jäsenenä 1935–1949. Hän oli sodan jälkeen myös Maalaisliiton Helsingin paikallisosaston puheenjohtajana 1949–1951.
1920-luvulla Kaila teki Suomen ensimmäiset urheilijaelämäkerrat Paavo Nurmesta ja Hannes Kolehmaisesta.
Kaila oli naimisissa vuosina 1917–1954 Anna Aili Pohjosen kanssa. Avioeron jälkeen hän meni uusiin naimisiin 1955 Leena-Kaisa Laitakarin kanssa, tytär Katariina Kaila syntyi 1957. Toivo T. Kailan poikia ensimmäisestä avioliitosta olivat filosofian lisensiaatti ja eduskunnan pikakirjoittaja Leo Kaila (1919–1999), varatuomari Aaro Kaila (1923-2017), Teknillisen korkeakoulun teollisuustalouden professori Martti Kaila (s. 1933) ja opetusneuvos Sakari Kaila (1939–2011).
Laura Lepistö
Laura Anneli Lepistö (s. 25. huhtikuuta 1988 Espoo) on suomalainen kilpa­uransa päättänyt taito­luistelija. Hän on Suomen kaikkien aikojen menestynein taitoluistelija yksin­luistelussa.
Lepistö voitti kultaa Helsingin EM-kisoissa 2009, hopeaa Tallinnan EM-kisoissa 2010 ja pronssia Zagrebin EM-kisoissa 2008 sekä Torinon MM-kilpailuissa 2010. Hän saavutti henkilö­kohtaisessa kilpailussa MM-mitalin ensimmäisenä suomalaisena nais­taito­luistelijana. Lepistö edusti Espoon Jää­taitureita ja häntä valmensi Virpi Horttana.
Ura
Lepistö aloitti lajin harrastamisen neli­vuotiaana vuonna 1992. Lepistö saavutti ensimmäisissä aikuisten arvo­kisoissaan, Zagrebin EM-kisoissa 2008, yllättäen pronssia Carolina Kostnerin ja Sarah Meierin vietyä kirkkaammat mitalit. Hän oli samalla sijalla jo lyhyt­ohjelman jälkeen. Göte­borgin MM-kisoissa 2008 Lepistö oli kahdeksas. Hän oli lyhyt­ohjelman jälkeen 21:s, mutta sai vapaa­ohjelmassa seitsemänneksi parhaat pisteet. Keväällä 2008 Lepistö oli Kansainvälinen luisteluliitto ISU:n maailman ranking­listalla kuudes.
Lepistö voitti Euroopan mestaruuden Helsingissä 2009 pistein 167,32. Hän johti kilpailua jo lyhyt­ohjelman jälkeen. Saman vuoden MM-kilpailuissa Los Angelesissa hän sijoittui kuudenneksi uusilla ennätys­pisteillään 170,07. Vuonna 2010 hän saavutti Tallinnasta EM-hopeaa Carolina Kostnerin voitettua kilpailun. Vancouverin talvi­olympialaisissa 2010 Lepistö luisteli ennätys­pisteensä 187,97 ja sijoittui parhaana eurooppalaisena kuudenneksi. Saman vuoden MM-kilpailussa tuloksena oli MM-pronssi pistein 178,62.
Kaudella 2006–2007 Lepistö sai SM-hopeaa. Seuraavana talvena hän voitti Suomen-mestaruuden pistein 164,76. Kaudella 2008–2009 hän sijoittui hopealle pistein 150,34. Lepistö voitti toisen Suomen-mestaruuden kaudella 2009–2010 pistein 167,79. Junioreiden MM-kilpailuissa hän oli yhdeksäs vuonna 2006 ja seitsemäs 2007.
Urheilu-uran jälkeen
Urheilu-uransa jälkeen Lepistö opiskeli kauppa­tieteiden maisteriksi. Hän on toiminut Yleisradion taito­luistelu­lähetysten asiantuntijana ja työskennellyt urheilu­markkinoinnin parissa.
Lepistö on muiden entisten huippu-urheilijoiden kanssa perustanut Sport Fund -rahaston, joka sijoittaa urheilija­osake­yhtiöihin.
Vuonna 2022 Lepistö esiintyy kaikkien aikojen suurimmassa koti­maisessa jääs­howssa Lumi­kuningattaressa, joka perustuu H.C. Andersenin saman­nimiseen klassikko­satuun.
Sekstos Empeirikos
pienoiskuva|220px|Sekstos Empeirikos Sekstos Empeirikos (, ; 100-luvun loppu) oli antiikin kreikkalainen lääkäri ja filosofi, joka edusti pyrrhonistista skeptismiä. Hän eli Aleksandriassa ja Ateenassa.
Lääketieteeseen liittyvissä töissään Sekstos Empeirikos kuului lisänimestään huolimatta metodiseen koulukuntaan. Filosofina hän on suurin myöhemmän kreikkalaisen skeptisyyden edustaja. Hän opiskeli erään Roomassa lääkärinä toimineen Herodotos Tarsoslaisen alaisuudessa. Hänet tunnetaan ennen kaikkea siitä, että hän kehitti ja muotoili aikaisempien skeptikoiden oppeja, sekä siitä, että hän kirjoitti laajan selonteon skeptiseen koulukuntaan kuuluneista edeltäjistään.
Teokset
Sekstos Empeirikokselta tunnetaan kolme teosta: Pyrrhonismin pääpiirteet (Pyrrhōneioi hypotypōseis, PH); sekä kaksi teosta, joista käytetään yhdessä nimitystä Matemaatikkoja vastaan (Adversus Mathematicos, M). Ensin mainittu on pyrrhonistisen filosofian yleisesitys, merkittävin antiikin aikainen lähde pyrrhonismiin. Viimeksi mainittu koostuu osista, jotka on suunnattu erilaisia tiedon lajeja vastaan, ja niitä vastaan, jotka katsovat tietoa omaavansa. Teoksen nimen mathēmatikos tarkoittaa oppineita yleensä.
Teoksen Matemaatikkoja vastaan kuusi ensimmäistä kirjaa tunnetaan perinteisesti myös omilla nimillään: Grammaatikkoja vastaan (kirja I), Reetoreja vastaan (kirja II), Geometrikkoja vastaan (kirja III), Aritmeetikkoja vastaan (kirja IV), Astrologeja vastaan (kirja V) sekä Muusikkoja vastaan (kirja VI).
Sojuz TMA-8
Alus kuljetti kaksi Expedition 13 -miehistön jäsentä. Mukana oli myös Brasilian ensimmäinen kosmonautti/astronautti Marcos Pontes. Brasilian avaruusjärjestö sai lentopaikan noin 20 miljoonalla dollarilla, joka kuten avaruusturistien maksamat taksat on merkittävästi pienempi summa kuin yhden ihmisen avaruuslennon kustannukset.
Sekstos Empeirikos
Teokset
Teoksen kirjat VII–XI ovat säilyneet epätäydellisesti. Tutkijat ovat arvelleet, että teoksen alusta puuttuu ainakin yksi ja mahdollisesti jopa viisi kirjaa. Säilyneitä kirjoja on kutsuttu perinteisesti nimillä Loogikkoja vastaan (kirjat VII–VIII), Fyysikkoja vastaan (kirjat IX–X) ja Eetikkoja vastaan (kirja XI). Nämä kirjat erotetaan joskus kirjoista I–VI käyttämällä niistä nimitystä Dogmaatikkoja vastaan. Tällöin Loogikkoja vastaan muodostaa kirjat I–II, Fyysikkoja vastaan kirjat III–IV ja Eetikkoja vastaan kirjan V, huolimatta siitä, että todellisuudessa teoksen alkuosa puuttuu.
Sojuz TMA-8
Sojuz TMA-8 toi 28. syyskuuta 2006 maahan Expedition 13:n miehistön lisäksi Sojuz TMA-9:n asemalle kuljettaman avaruusturistin, Anousheh Ansarin. Hän on ensimmäinen naisavaruusturisti.
Sekstos Empeirikos
Teokset
On huomattava, ettei kumpikaan nimistä Pyrrhonismin pääpiirteet ja Matemaatikkoja vastaan esiinny alkuperäisissä käsikirjoituksissa, vaan ne on kehitetty myöhemmin.
Sojuz TMA-8
Miehistö
Avaruuteen menevä miehistö, ISS:n Expedition 13-miehistö
Maahan palaavat
Sekstos Empeirikos
Filosofia
Sekstos esitti, että ataraksian ("mielenrauhan") saavuttamiseksi filosofin tulee ensin oppia välttämään lopullisia arvostelmia, eli hänen tulee uskoa yhtä suuressa määrin mihin tahansa väitteeseen ja sen kieltävään väitteeseen. Päinvastoin kuin Platonin Akatemian skeptikot, pyrrhonistit eivät ajatelleet, että mistään ei voisi tietää mitään. Heistä tällainen väite kuulosti dogmatismilta ja suorastaan paradoksilta, jossa tiedettäisiin ainakin se, ettei mitään voida tietää. Sen sijaan he välttivät ottamasta kantaa edes siihen, voidaanko mistään tietää mitään.
Sekstos erotteli tavat, joilla filosofi saattoi lähestyä tietoa. Ainoastaan ilmiöistä tehdyt havainnot saattoivat antaa jotain tietoa. Hän ei kieltänyt, että aistihavainnot olivat olemassa, mutta kielsi sen, että niiden antamia tuloksia voitaisiin arvioida objektiivisesti. Hänelle hunaja saattoi vaikuttaa makealta, mutta se, oliko se todellisuudessa makeaa, oli epäilyksen alaisena, koska väite "hunaja on makeaa" oli arvostelma siitä, miltä se vaikutti.
Monet Sekstoksen skeptisistä argumenteista muistuttavat ensimmäisellä vuosisadalla eläneen filosofi Nagarjunan argumentteja. Sekstoksen teosta Pyrrhonismin pääpiirteet luettiin Euroopassa laajalti 1500–1700 -luvuilla. Se vaikutti merkittävästi muun muassa David Humeen. Hänen filosofiansa on usein käsitetty väärin samanlaiseksi skeptisyydeksi, jota René Descartes arvioi ja jonka hän hylkäsi.
Tšadin lippu
Tšadin lippu on Tšadin tasavallan lippu, joka otettiin virallisesti käyttöön 6. marraskuuta 1959. Lippu koostuu tummansinisestä, keltaisesta ja punaisesta raidasta.
Tšadin lippu on trikolori, joka perustuu maan entisen siirtomaaisännän Ranskan lippuun. Lipun väritys yhdistää Ranskan värit panafrikkalaisiin väreihin. Lipun sinisen sanotaan kuvaavan toivoa, taivaan sineä ja Tšadjärven aaltoja, se kuvaa myös maan eteläosaa. Keltainen kuvastaan lukuisia autiomaita maan pohjoisosissa sekä aurinkoa. Punainen taas kuvaa edistystä ja maan asukkaiden uhrivalmiutta.
Tšadin lippu muistuttaa suuresti Romanian lippua, mutta sininen raita on Romanian lipussa hiukan vaaleampi.
Korpipaatsama
Korpipaatsama eli paatsama (Frangula alnus) on paatsamakasveihin kuuluva puuvartinen kasvi. Paatsaman murteellisia nimiä ovat pajatin ja koirankusipuu.
Kuvaus
thumb|left|200px|Korpipaatsaman kukkia. Korpipaatsama on harittavaoksainen pensas, joka kasvaa 2–6 metrin korkuiseksi. Joskus se kasvaa pieneksi puuksi, jonka halkaisija rinnan korkeudella on harvoin paksumpi kuin 10 senttimetriä. Puuaines on kellertävää ja ydinpuu oranssia. Leikkauspinta tuoksuu voimakkaasti samalta kuin tuomi.
Paatsaman lehdet ovat samantapaiset kuin lehtokuusaman, mutta kasvavat kierteisesti ja ovat kaljuja. Kukka on kellanvihreä ja teriö valkoinen. Marjat ovat raakoina vihreitä, puolikypsinä punaisia ja kypsinä mustia. Kuori ja marjat ovat myrkyllisiä. Puun kuori on musta ja sileä, ja siinä on pieniä valkoisia täpliä.
Levinneisyys ja kasvupaikat
Korpipaatsama kasvoi alun perin vain Euraasiassa ja Pohjois-Afrikassa, mutta 1900-luvun alussa sitä vietiin koristekasviksi Pohjois-Amerikkaan, missä se karkasi luontoon ja kasvaa nykyisin paikoin yleisenä.
Suomessa se on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, mutta Etelä-Lapissa ja Pohjanmaalla se on harvinainen. Korpipaatsama kasvaa korpimailla, soiden reunamilla, purojen varsilla ja muilla kosteilla paikoilla.
Käyttö
Paatsama on ikivanha lääkekasvi. Sen kuori ja marjat sisältävät antrakinoniglykosideja mm. franguliinia ja glukofranguliinia. Niiden hajoamistuote emodiini ärsyttää paksusuolen seinämää ja vaikuttaa täten ulostuslääkkeenä. Kasvi on kuitenkin myrkyllinen runsaasti nautittuna. Paatsamasta saatavaa hiiltä on käytetty myös hienoimman ruudin valmistukseen. Värjäyksessä korpipaatsaman kuoresta saadaan keltaista väriä ja rautasuoloihin sekoitettuna mustaa. Lehdistä saadaan keltaista ja punaruskeaa, rautasuoloilla mustaa.
Tuholaiset ja kasvitaudit
Korpipaatsama kärsii usein paatsamanheinäruoste-ruostesienen (Puccinia coronata) aiheuttamasta rengasruosteesta. Muita korpipaatsamalla tavattavia tuholaisia ovat lehtikirvat (Aphis frangulae ym.) sekä eräiden perhoslajien toukat kuten esimerkiksi sitruunaperhonen (Gonepteryx rhamni) ja paatsamasinisiipi (Celastrina argiolus). Korpipaatsaman tuholaisia on myös paatsamanhärmä (Microsphaera divaricata). Korpipaatsamaa ravintokasvinaan käyttäviä eliöitä ovat lisäksi Aceria rhamni, juovasirppikääriäinen (Ancylis apicella), Ancylis derasana, tuomitöyhtökoi (Bucculatrix frangulella), orapaatsamakemppi (Cacopsylla rhamnicola), Oberea pedemontana, paatsamavälkekoi (Sorhagenia janiszewskae), Tetra rhamni ja Zygana suavis.
Kuhasalo
thumb|300px|right|Vuonna 2010-2011 lumen painosta romahtanut ja pois purettu maatalousrakennus Kuhasalossa.
thumb|300px|right| [[kalliopiirros|Kalliokaiverrus Kuhasalossa.]]
Kuhasalo on entinen saari Pyhäselällä, aivan Pielisjoen suulla Joensuussa. Se tunnetaan myös Kukkosensaarena siellä sijainneen Kukkosen maatilan mukaan. Kuhasalo on vanhoissa kartoissa saari, mutta sittemmin maan nousu on saanut aikaan kannaksen saaren ja mantereen välille, joten nykyisin Kuhasalo on niemi.
Kuhasalo on merkittävä luontokohde ja historiallinen ja geologinen kohde. Saarta kiertää luontopolku. Rannoilla on nuotiopaikkoja, uintipaikkoja ja laavu.
Alueella on sijainnut ortodoksinen erämaaluostari. Luostarin paikalla tai lähistöllä on nykyisin muistomerkkinä ikonikatos, jonka arkkitehtuuri kupolikattoineen muistuttaa ortodoksisten kirkkorakennusten arkkitehtuuria.
Kuhasalon alueen kallioista on louhittu kiveä. Kukkosensaaren keskellä on pieni avolouhos, josta on louhittu kiveä Pielisjokisuun uittorakennelmiin 1950- ja 1960-luvuilla. Siellä säilytettiin myöhemmin jäitä meijerituotteita varten.
Kuhasalon päässä on Kalmanniemi, jossa on ollut keskiajalla kalmisto.
Niemessä sijaitsee Joensuun kalastuskunnan rakentama kalamaja Kalmonkatiska, jota vuokrataan ulkopuolisille. Maja valmistui 2010.
Kuhasalossa on Joensuun jätevedenpuhdistamo ja Keskuspesula. Asukkaita on vain yhdessä joenrannan talossa. Kuhasalon läheisyydessä on Joensuun syväsatama. Kun Kuhasalo oli metsäyhtiön omistuksessa, sinne suunniteltiin asuinaluetta, jonne olisi rakennettu useita karjalaistyyppisiä hirsitaloja.
Aiheesta muualla
62.58194°N, 29.73333°W
Khloia
Khloia oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu sadonkorjuun, viljan ja kaikkien elävien kasvien jumalatar Demeter Khloelle ja tämän tyttärelle Korelle. Juhla tunnetaan ainakin Eleusiin ja Thorikoksen sekä Alemman ja Ylemmän Paianian demoksista. Ainakin Thorikoksessa sitä vietettiin Elafebolion-kuussa eli nykyisen maalis-huhtikuun aikoihin. Khloia juhlisti todennäköisesti nimensä mukaisesti uuden sadon vihreiden versojen esiintulemista talven jälkeen.
Luettelo Saône-et-Loiren kunnista
border|right|200px|Saône-et-Loiren sijainti Tämä on luettelo Saône-et-Loiren departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 573 kuntaa.
Aleksanteri Nevskin kappeli
thumb|Kappeli puiston keskellä. Aleksanteri Nevskin kappeli on ortodoksinen kirkko Aleksanterin puistossa Pietarhovissa, Venäjällä.
Kirkko on rakennettu keisariperheen kotikirkoksi. Nikolai I valitsi sen paikan ja tilasi suunnittelijaksi kuuluisan saksalaisen arkkitehdin Karl Friedrich Schinkelin. Se rakennettiin vuosina 1830-1834 ja pyhitettiin Aleksanteri Nevskille. Kirkko edustaa tyyliltään uusgotiikkaa, ja sitä kutsutaankin usein Goottilaiseksi kappeliksi.
Kirkko on pohjapiirrokseltaan nelikulmainen ja melko pieni. Kahdeksan tornin huipussa on kullattu ortodoksinen risti, ja päädyissä ruusuikkunat. Goottilaista arkkitehtuuria mukailevat rakenteet näkyvät myös kirkon sisätiloissa: ortodoksikirkolle olennainen ikonostaasi on rakennettu suippojen holvikaarten lomaan.
Kirkko vaurioitui toisessa maailmansodassa ja sen alkuperäiset ikonit ovat kadonneet. Se uusittiin 1990-luvun lopussa.
Aiheesta muualla
Peterhof
Kössi Kaatra
Ura
Kaatran isä oli alkoholisoitunut pikkukauppias ja perhe joutui elämään köyhissä oloissa äidin toimiessa tosiasiallisena huoltajana. Perhe muutti 1890-luvulla Tampereelle ja Kaatra toimi koulun ohella myös sanomalehdenjakajana, juoksupoikana, maalaiskauppiaan apulaisena ja kirjapainotyöläisenä. Myöhemmin hän pääsi konttoriapulaiseksi asianajotoimistoon.
Kaatra aloitti runoilun uusromanttisessa hengessä Eino Leino esikuvanaan, mutta Kaatran tutustuttua työväenliikkeeseen hänen runoutensa sai uuden suunnan. Ensimmäiset runonsa Kaatra julkaisi 1902 Työväen joululehdessä ja hänen runotuotantonsa huipentui suurlakon aikoihin julkaistuihin kahteen runokokoelmaan Murroksessa ja Suurlakkokuvia. Suurlakon alettua Kaatra luki Yrjö Mäkelinin laatiman Punaisen julistuksen tekstin 1. marraskuuta 1905 Tampereen raatihuoneen parvekkeelta.
Suurlakon jälkeen Kaatran runotuotanto hiipui ja hän toimi Tampereen Työväen Teatterin ohjaajana, kirjakauppiaana ja vuodesta 1910 sekatavarakauppiaana Teiskossa. Omistaessaan Hämeen kirjankaupan Kaatra julkaisi Markan kirjasto -nimistä laadukkaasta ulkomaisesta käännöskirjallisuudesta koostuvaa kirjasarjaa.
Kaatra vietti kesiään Gotlannissa ja meni naimisiin 39-vuotiaana. Hän kuoli Ruotsissa vuonna 1928.
Geoff Pike
Geoff Pike (s. 28. syyskuuta 1956 Lower Clapton) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana.
Pike edusti toistakymmentä vuotta lontoolaisseura West Ham Unitedia. Hän oli vuonna 1980 voittamassa FA Cupia. Vuosina 1976 ja 1977 hän pelasi lainalla Yhdysvalloissa Hartford Bicentennialsin (myöh. Connecticut Bicentennials) joukkueessa. Vuonna 1987 hän siirtyi West Hamista Notts Countyyn ja kaksi vuotta myöhemmin Leyton Orientiin.
Puerto Princesan kansallispuisto
Puerto Princesan kansallispuisto sijaitsee noin 50 km pohjoiseen Puerto Princesan kaupungista, Palawanin saarella Filippiineillä. Puerto Princesan kaupunginhallinto on hoitanut aluetta vuodesta 1992 ja se liitettiin UNESCOn maailmanperintölistalle vuonna 1999.
Kooltaan kansallispuisto on noin 5 800 hehtaaria. Maasto on kalkkikivikarstimaata ja maan alla virtaa maanalainen joki, joka jatkuu suoraan Etelä-Kiinan mereen. Joen muodostamassa käytävässä on tippukivestä muodostuneita puikkoja ja pylväitä. Osaan jokea vaikuttaa vuorovesi.
Muinaispersian kieli
thumb|350px|Osa muinaispersialaisesta [[Behistunin kirjoituksesta.]] Muinaispersian kieli on muinaista Persiaa 500–300-luvuilla eaa. hallinneiden akemenidien aikana puhutusta iranilaisesta kielestä käytetty nimitys. Sitä puhuttiin ilmeisesti valtakunnan ydinalueella nykyisen Iranin lounaisosassa. Muinaispersian historiallisia jatkajia ovat keskipersia, klassinen uuspersia sekä nykypersia, tadžikki ja dari.
Kieli tunnetaan nuolenpääkirjoituksella mm. kallioon, kivipaasiin, maljakoihin, sinetteihin, savi-, kulta- ja marmoritauluihin tehdyistä akemenidikuninkaiden piirtokirjoituksista. Niitä on löydetty laajan valtakunnan eri puolilta Iranista, Turkista ja Egyptistä. Muinaispersialaisia ovat ilmeisesti myös eräät aramealaisella kirjaimistolla laaditut piirtokirjoitukset. Lisäaineistoa tarjoavat aramealaisissa, elamilaisissa, akkadilaisissa ja kreikkalaisissa teksteissä esiintyvät muinaispersialaiset erisnimet ja lainasanat.
Hydridi
Hydridi tarkoittaa useimmiten kemiallista yhdistettä, jossa on vety anionina H−. Hydridi -nimitystä käytetään monista muistakin yhdisteitä ja ne voidaan jakaa kovalenttisiin hydrideihin, ionisidoksellisiin hydrideihin ja metallisiin hydrideihin.
Muinaispersian kieli
Muinaispersia kuuluu iranilaisten kielten lounaisryhmään. Vaikka se oli akemenidien äidinkieli, valtakunnan yleiskielenä toimi aramea, ja virkakielinä käytettiin myös akkadia ja elamia. Kirjoituksissa ei ole havaittu murre-eroja. Niissä esiintyy mm. meedialaisia ja aramealaisia lainasanoja. Aramea on vaikuttanut myös tekstien syntaksiin. Mitään todisteita laajemman muinaispersialaisen kirjallisuuden olemassaolosta ei ole säilynyt.
Hydridi
Kovalenttiset hydridit
Kovalenttiset hydridit ovat useimmiten muiden epämetallien vety-yhdisteitä. Tällaisia ovat muun muassa vetykloridi (HCl), metaani (CH4), ammoniakki (NH3) ja vesi (H2O) sekä silaani (SiH4) ja boraani (BH3). Myös hieman elektropositiiviset metallit, kuten tina ja germanium muodostavat kovalenttisia hydrideja.
Yksinkertaiset kovalenttisen sidoksen sisältävät hydridit ovat usein huoneenlämpötilassa kaasumaisia yhdisteitä, joista monet ovat myös eliöille myrkyllisiä. Nämä hydridit voidaan jakaa kolmeen ryhmään vedyn osittais­varauksen perusteella. Vety muodostaa elektro­negatiivi­suu­del­taan samankaltaisten alkuaineiden kanssa hydridejä, joissa molempien alkuaineiden atomit ovat sähköisesti lähes neutraaleja. Tällaisia ovat hiilivedyt, vetyselenidi ja fosfiini. Nämä kaikki ovat kaasumaisia, ja niissä molekyylien välillä on ainoastaan dispersiovoimia. Toisen ryhmän muodostavat hydridit, joissa vedyllä on positiivinen ominaisvaraus. Näitä ovat vesi, ammoniakki ja vetyhalogenidit. Joissakin näistä molekyylien välillä esiintyy vetysidoksia, joiden vuoksi niillä on selvästi muita korkeampi sulamis- ja kiehumispiste. Kolmannessa ryhmässä hydridivedyllä on negatiivinen ominaisvaraus. Tällaisia ovat muun muassa elektronivajaat boraanit, stannaani, silaani ja germaani. Tämän ryhmän aineet ovat erittäin reaktiivisia johtuen suurelta osin vedyn negatiivisesta osittaisvarauksesta.
Muinaispersian kieli
Muinaispersia on nuolenpääkirjoitukseen perustuvista kirjoitustavoista nuorin, mutta sillä ei ole suoraa historiallista yhteyttä muihin vastaaviin järjestelmiin. Sen merkit ovat muodoltaan omaperäisiä ja yksinkertaisia. Kirjaimisto sisältää 36 aakkos- ja tavumerkkiä, viisi ideogrammia, yhden ligatuurin, numerot ja sananrajaa osoittavan merkin. Kirjoitusjärjestelmän tulkinnan aloitti saksalainen filologi Georg Friedrich Grotefend vuonna 1802.
Hydridi
Kovalenttiset hydridit
Varsinkin 14. ryhmän alkuaineet, kuten hiili ja pii muodostavat myös hydridejä, joissa kyseisen alkuaineen atomeja on toisiinsa sitoutuneina useita, ja jokaiseen niistä on liittynyt yksi tai useampi vetyatomi. Tällaisia ovat hiilivedyt ja silaanit. Myös typpi voi muodostaa useampiytimisiä hydridejä, kuten hydratsiinin (N2H4), ja samoin vetyperoksidissa (H2O2) on kaksi happiatomia.
Kovalenttisiksi hydrideiksi voidaan luokitella myös yhdisteet, jotka ovat rakenteeltaan polymeerisiä ja joissa on vetyjen muodostama hydridisilta. Tällaisia yhdisteitä muodostavia alkuaineita ovat beryllium, kupari, sinkki, magnesium ja alumiini.
Monet kovalenttiset hydridit ovat happoja, esimerkiksi vetyhalogenidit ja vetysulfidi. Näille on tyypillistä vedyn positiivinen osittaisvaraus. Ainoa selvästi emäksinen hydridi on ammoniakki. Yhdisteet, joissa vedyn osittaisvaraus on lähes nolla tai negatiivinen ovat neutraaleja.
Ionisidokselliset hydridit
Ionisidoksillisia hydrideitä muodostuu pääasiassa alkali- ja maa-alkalimetallien, jotka ovat elektropositiivisia metalleja, reagoidessa vetykaasun kanssa. Reaktion ajavana voimana on kidehilan muodostumisentalpia. Muista maa-alkalimetalleista poiketen berylliumin ja magnesiumin hydridit ovat luonteeltaan ionisidoksellisten ja kovalenttisten hydridien välimuotoja.
Ionisidoksellisiin hydrideihin kuuluvat myös litiumalumiinihydridi (LiAlH4) ja natriumborohydridi (NaBH4), joita käytetään pelkistävinä reagensseina orgaanisessa kemiassa.
Ionisidokselliset hydridit ovat erittäin reaktiivisia ja veden kanssa kosketukseen joutuessaan muodostavat helposti syttyvää vetykaasua. Ionisidoksellisten hydridien reaktiivisuus kasvaa mentäessä ryhmässä alaspäin, ja rubidium-, cesium- ja bariumhydridit syttyvät helposti itsestään kosteassa ilmassa. Maa-alkalimetallien hydridit eivät reagoi aivan yhtä kiivaasti kuin alkalimetallien hydridit.
Metalliset hydridit
Siirtymämetallit, lantanoidit ja aktinoidit muodostavat vedyn kanssa metallisia hydridejä. Vety dissosioituu metallin pinnalle ja osittain metallihilaan muodostaen niin kutsutun välisijayhdisteen. Tämän vuoksi niitä voidaankin pitää paremminkin kiinteinä liuoksina kuin varsinaisina yhdisteinä. Näiden yhdisteiden rakenteet vaihtelevat, eivätkä ne välttämättä sisällä vetyä stoikiometrisissä suhteissa. Tällaisia ovat esimerkiksi LaH2,76 ja VH0,56. Metallisten hydridien monet ominaisuudet ovat paljolti metallien kaltaisia. Tällaisia ominaisuuksia ovat sähköjohtavuus, joka on kuitenkin metallimaisia alkuaineita alhaisempi, ja metalleille tyypillinen kiilto. Nämä ominaisuudet johtuvat siitä, että metallisissa hydrideissä on metallien tavoin vapaita elektroneja ja esimerkiksi titaanihydridin rakennetta voidaan kuvata kaavalla (Ti4+)(H-)1,9(e-)2,1.
Metalliset hydridit luovuttavat kiderakenteeseensa sekoittuneen vedyn niitä kuumennettaessa. Tämän vuoksi niitä on tutkittu mahdollisina vedyn varastointimenetelminä polttoainekäyttöä varten. Muun muassa platina kykenee sitomaan omaan tilavuuteensa verrattuna yhdeksänsataakertaisen määrän. Vedyn varastointiin on kehitetty myös metalliseoksia, jotka toimivat metallisten hydridien tavoin. Näiden seosten protonitiheys on erittäin lähellä nestemäisen vedyn protonitiheyttä, mikä tekee niistä tehokkaita vedyn varastoijia. Seokset koostuvat metallista A, jonka hydridin muodostumisreaktio ja eksoterminen ja metallista B, jonka hydridin muodostumisreaktio on endoterminen. Käyttökelpoisimmaksi osoittautuneet seokset ovat suhteessa 1:2 titaania ja nikkeliä tai lantaania ja nikkeliä sisältävät seokset.
Nimeäminen
Haihtuvista hydrideistä, ei kuitenkaan halogeenien eikä typen ja hapen hydrideistä käytetään usein nimityksiä, joissa alkuaineen nimeen on lisätty pääte -aani tai muutamissa tapauksissa -iini, esimerkiksi:
Muutamilla hydrideillä on kuitenkin vakiintuneet, näistä säännöistä täysin poikkeavat nimet: vesi (H2O), ammoniakki (NH3) ja hydratsiini (N2H4. Oman lukunsa muodostaa orgaanisiin yhdisteisiin luettavien hiilivetyjen nimistö; yksinkertaisin niistä on metaani (CH4).
Álvaro Pereira
Álvaro Daniel Pereira Barragán (s. 28. tammikuuta 1985 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Getafea ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Ura
Pereira aloitti ammattilaisuransa vuonna 2003 Miramar Misionesista. Kahden pelatun vuoden jälkeen hän siirtyi Quilmesiin. Quilmesin pudottua kauden 2006–2007 päätteeksi Argentiinan pääsarjasta, hän siirtyi Argentinos Juniorsiin. Kauden 2008–2009 hän pelasi romanialaisessa CFR Clujissa, jonne hän siirtyi 2,5 miljoonan euron siirtosummalla.
Chas Chandler
Bryan James "Chas" Chandler (18. joulukuuta 1938 Newcastle, Englanti - 17. heinäkuuta 1996 Newcastle) oli englantilainen muusikko, tuottaja ja manageri. Parhaiten hänet muistetaan The Animalsin basistina ja Jimi Hendrixin managerina.
Ura ja elämä
Chas Chandlerin musiikkiura alkoi basistina Alan Pricen perustamassa Alan Price Rhythm and Blues Combo -yhtyeessä. Kun yhtyeeseen liittyivät Eric Burdon, Hilton Valentine ja John Steel, kokoonpano nimettiin The Animalsiksi. Siitä tuli yksi 1960-luvun menestyneimpiä R&B-yhtyeitä.
Kun The Animals oli vuoden 1966 lopussa hajoamassa, Chandler alkoi suunnitella tuottajan ja managerin uraa. New Yorkissa Chandler kuuli tuolloin tuntemattoman Jimi Hendrixin soittavan. Hän taivutteli Hendrixin lähtemään mukaansa Lontooseen, jossa he solmivat tuotanto- ja managerisopimuksen. Chandlerista ja The Animalsin entisestä managerista, myöhemmin varsin huonomaineisesta Mike Jefferystä, tuli Hendrixin managerit. Chandler auttoi Hendrixiä kokoamaan The Jimi Hendrix Experience -yhtyeen. Hän toimi myös tuottajana yhtyeen kahdella ensimmäisellä albumilla (Are You Experienced? ja Axis: Bold As Love). Turhauduttuaan Hendrixin kiihkeään elämäntyyliin ja hitaasti etenevään studiotyöskentelyyn Chandler lopetti yhteistyönsä tämän kanssa kesken Electric Ladyland -albumin äänitysten vuonna 1968.
Samoihin aikoihin Chandler toimi yhdessä Jefferyn kanssa managerina myös Soft Machine -yhtyeelle ollen mukana tuottamassa heidän esikoisalbumiaan The Soft Machine (1968). Yhteistyö ei ollut kuitenkaan kovin hedelmällinen.
Vuodesta 1969 lähtien Chandler toimi Sladen managerina ja levyjen tuottajana noin 12 vuoden ajan. Hänellä oli 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa oma levy-yhtiö Barn Records, joka julkaisi joitakin Sladen albumeja. Chandler oli mukana The Animalsin uudelleen kokoontumisissa 1976 ja 1983. Hän oli lisäksi osakkaana Newcastle Arenassa, joka avattiin vuonna 1995.
Chandlerilla oli kaksi poikaa ja kaksi tytärtä kahdesta avioliitosta. Hän kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1996.
Kronia
Kronia oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Kronokselle. Sitä vietettiin Hekatombaion-kuun 12. päivä eli nykyisen heinä-elokuun aikoihin, ja siitä oli peräisin kuukauden varhaisempi nimi Kronion.
Ateenalaisen perinteen mukaan Zeuksen isän Kronoksen kultin kaupungissa aloitti Kekrops. Kronoksella ja Rhealla oli yhteinen temppeli Kronoksen ja Rhean temppeli, joka sijaitsi lähellä Olympoksen Zeuksen temppeliä. Kronia-juhla oli viljakauden sadonkorjuujuhla. Isännät ja orjat viettivät sitä aterioimalla yhdessä.
Kronia-juhla tunnetaan myös muun muassa Rhodokselta, jossa Kronos yhdistettiin mahdollisesti foinikialaiseen Moolokiin. Roomassa Saturnalia vastasi monin tavoin Kroniaa.
Kirsti Kuronen
Kirsti Kuronen (s. 28. heinäkuuta 1966 Lempäälä) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut pääasiassa lasten- ja nuortenkirjoja, mutta myös runokokoelmia ja kaksi romaania aikuisille.
Kuronen on koulutukseltaan humanististen tieteiden kandidaatti. Hän opiskeli Tampereen yliopistossa Suomen kirjallisuutta, mediakulttuuria ja naistutkimusta. Kuronen työskenteli 17 vuotta kameramiehenä Yle TV2:lla. Lisäksi hän on työskennellyt lehtitoimittajana ja tv-ohjaajana.
Vapaaksi kirjailijaksi Kuronen ryhtyi vuonna 2009.
Kuronen on saanut vuonna 2005 Lempäälän kunnan kulttuuritekopalkinnon ja Kariston säätiön tunnustuspalkinnon. Vuonna 2011 Kuronen sai Topelius-palkinnon teoksestaan Piruettiystävyys. Säeromaani Paha puuska valittiin Suomen edustajaksi IBBY:n kunnialistalle 2016, ja sille myönnettiin Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 2015.
Eerik Maununpoika
Eerik Maununpoika oli seuraavien henkilöiden nimi:
Gloria (peruna)
Gloria on hollantilainen aikainen syysperunalajike. Glorian tärkkelyspitoisuus on 15,8 prosenttia. Se luokitellaan ominaisuuksiltaan jauhoiseksi perunaksi.
Gloriasta ovat risteytetyt Felsina ja Van Gogh.
Sojuz TMA-10
Sojuz TMA-10 on Venäjän avaruusjärjestön suunnittelema miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Laukaisun tapahtui 7. huhtikuuta 2007 klo 17:31 UTC Baikonurin kosmodromilta ja paluu maahan tapahtui 21. lokakuusta 2007.
Miehistö
Laukaistava miehistö
Laskeutuvat
Daniel Negreanu
Daniel Negreanu (s. 26. heinäkuuta 1974 Toronto, Ontario) on kanadalainen Las Vegasissa, Yhdysvalloissa asuva pokeriammattilainen ja yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä turnauspelaajista. Hänen lempinimensä on "Kid Poker".
Varhainen elämä
Negreanun romanialaiset vanhemmat Annie ja Constantin muuttivat Kanadaan vuonna 1967. Daniel Negreanu jätti high schoolin kesken ja aloitti pelaamisen paikallisilla kasinoilla. Torontossa hän tapasi ja alkoi seurustella Evelyn Ngn kanssa. Ngsta tuli myöhemmin myös tunnettu pokeriammattilainen. 21-vuotiaana hän muutti Las Vegasiin, mutta hävittyään rahansa joutui muuttamaan takaisin Kanadaan.
Pokeriura
Negreanun ura kääntyi nousuun vuonna 1997, jolloin hän voitti World Poker Finals -tapahtumassa Foxwoodsissa kaksi peliä ansaiten 133 600 dollaria. Hänet valittiin myös turnauksen parhaaksi yleispelaajaksi. Seuraavan vuoden World Series of Pokerissa Negreanu voitti 169 460 dollaria 2000 dollarin pot limit hold'em -turnauksessa ja hänestä tuli nuorin WSOP-rannekkeen voittaja kautta aikojen (ennätys kesti vuoteen 2004).
Seuraavien vuosien aikana Negreanusta tuli eräs kautta aikojen menestyneimmistä turnauspelaajista. Hän on voittanut kaksi World Poker Tour (WPT)-kilpailua sekä kaksi WSOP-ranneketta lisää. World Series of Pokerin vuoden pelaajaksi Negreanu valittiin vuonna 2004 ja vuonna 2013 ja World Poker Tourin vuoden pelaajaksi 2005 sekä Card Player -lehden suosikkipelaajaksi helmikuussa 2006.
Joulukuussa 2005 Negreanu käynnisti oman pokerihuoneensa ja viralliset sivunsa nimeltään Full Contact Poker. Tätä ennen hän oli ollut palkattuna pelaajana Wynn Las Vegas -kasinolla. Kesäkuusta 2007 lähtien Negreanu on edustanut PokerStars-nettipokerihuonetta.
Negreanu on kirjoittanut kolme pokeriopasta, yli 100 artikkelia CardPlayer Magazine -lehteen ja kirjoittanut myös Doyle Brunsonin Super System II -pokerioppaaseen. Hän on esiintynyt myös muun muassa televisio-ohjelmissa Late Night Poker, High Stakes Poker, Poker After Dark ja Ultimate Poker Challenge.
Yksityiselämä
Negreanu meni naimisiin Lori Lin Weberin kanssa 19. elokuuta 2005 ja pariskunta asui Las Vegasissa, Nevadassa. Marraskuussa 2007 Negreanu ilmoitti blogissaan pariskunnan eroavan. Vuoden 2019 toukokuussa Negreanu meni uusiin naimisiin Amanda Leathermanin kanssa Californiassa
FC Barcelona (koripallo)
FC Barcelona Bàsquet on espanjalaisen urheiluseuran FC Barcelonan 24. elokuuta 1926 perustettu koripallojaosto. Sen edustusjoukkue pelaa Espanjan ACB-liigassa ja on Euroopan menestyneimpiä. Vuonna 2003 joukkue saavutti harvinaisen triplamestaruuden, kun se voitti Espanjan liigan, Espanjan cupin ja Euroliigan. Kuten jalkapallossakin, Barcelonan pahin kilpakumppani Espanjassa on ollut Real Madrid.
Sveitsiläisen vakuutusyhtiön Winterthur Groupin kanssa tehdyn sponsorisopimuksen vuoksi jaosto tunnettiin vuosina 2004–2007 nimellä Winterthur FC Barcelona. Winterthur on myös FC Barcelonan perustajan Joan Gamperin synnyinkunta Sveitsissä. Tätä seurannut nimi AXA FC Barcelona otettiin käyttöön vuonna 2007 ranskalaisyhtiö AXA:n ostettua Winterthur Groupin toiminnot. Vuosina 2008–2013 seuran sponsorina toimi vakuutusyhtiö Regal, minkä takia seuraa kutsuttiin myös nimellä Regal FC Barcelona. Vuosina 2015–2019 joukkueen sponsorinimi on FC Barcelona Lassa.
Sultamisilliini
Ominaisuudet ja käyttö
Sultamisilliini on aihiolääke, joka metaboloituu ihmiselimistössä nopeasti ampisilliiniksi ja sulbaktaamiksi. Ampisilliini estää muiden penisilliinien tavoin bakteerien soluseinän biosynteesiä ja sulbaktaami estää bakteerien beetalaktamaasientsyymien toimintaa ja täten parantaa ampisilliinin tehoa. Sultamisiliini tehoaa samoihin bakteereihin kuin ampisilliinikin. Lääkeaine annostellaan tablettina. Sitä voidaan käyttää muun muassa hengitystieinfektioiden, korvatulehdusten, pehmytkudostulehdusten, umpilisäkkeen tulehduksen ja tippurin hoidossa.
FC Barcelona (koripallo)
FC Barcelonan kotikenttänä toimii Palau Blaugrana, joka sijaitsee samassa rakennuskokonaisuudessa seuran jalkapallostadionin Camp Noun kanssa.
Saavutukset
thumb|FC Barcelonan kotiareena [[Palau Blaugrana.]]
Stuart Pearson
Pearson aloitti ammattilaisuransa Hull Cityn joukkueessa. Vuodet 1974–1979 hän edusti Manchester Unitedia ja vuodet 1979–1982 West Ham Unitedia. Hän voitti FA Cupin kahdesti. Vuoden 1977 loppuottelussa Manchester United voitti Liverpoolin 2–1 ja Pearson teki ottelun ensimmäisen maalin. Vuoden 1980 loppuottelussa West Ham voitti Arsenalin 1–0 ja tuolloinkin Pearson pelasi koko ottelun.
Ecgfrith (Mercian kuningas)
Ecgfrith (k. 17. joulukuuta 796) oli isänsä kuningas Offan kuoleman jälkeen Mercian kuningas muutaman kuukauden ajan vuonna 796 sekä Kentin kuningas 785–796. Anglosaksien kronikan mukaan hänet kruunattiin ja pyhitettiin Offan kanssakuninkaaksi jo vuonna 787. Merciassa suoritettiin sen jälkeen myös ”puhdistuksia”, joissa raivattiin tieltä Ecgfrithin mahdollisia kilpailijoita, jotka olisivat saattaneet vaatia kruunua Offan kuoltua. Ecgfrithin pyhitys tapahtui luultavasti Lichfieldin vastavalitun arkkipiispa Hygeberhtin johdolla. Anglosaksien kronikan mukaan Ecgfrith hallitsi isänsä kuoleman jälkeen 141 päivää.