cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ulvajanniemi
Ulvajanniemi on Valkeakosken 10. kaupunginosa. Alue on rakennettu pääosin 1950-luvulla silloisen Kuitu Oy:n Säterin tehtaan työläisiä varten. Aluetta on sittemmin täydennetty 1970-luvulla korkeilla elementtitaloilla.
Alueen pääkatu Kaaritie kiertää alueen läpi ja Seututie 310 eli Kangasalantie kulkee sen ohi. Ulvajanniemi sijaitsee Mallasveden rannalla, joka tarjoaa hyvät virkistysmahdollisuudet. Ulvajanniemen takana sijaitsee lehtoalue. Ennen Ulvajanniemessä oli kauppa, mutta enää palveluita ei ole.
Ulvajanniemessä sijaitsee Valkeakosken Energian rakentama biolämpökeskus. Vesi kuumennetaan polttamalla pellettejä, mikä on ympäristöystävällisempää kuin öljyn polttaminen.
Antithesis
Antithesis on yhdysvaltalaisen teknisen death metal -yhtyeen Originin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Relapse Records.
Mike Rounds
thumb|Mike Rounds Marion Michael "Mike" Rounds (s. 24. lokakuuta 1954) on Yhdysvaltojen republikaanisen puolueen poliitikko ja Etelä-Dakotan osavaltion 31. kuvernööri. Hän toimi kuvernöörin virassa 7. tammikuuta 2003 – 8. tammikuuta 2011 ja oli koko ajan hyvin suosittu; hänen kannatuslukunsa olivat osavaltioiden kuvernöörien korkeimpia.
Antithesis
Kappaleesta ”Finite” kuvattiin musiikkivideo.
Mike Rounds
Rounds edusti republikaaneja Etelä-Dakotan osavaltion senaatissa 1991-2000. Vuonna 2015 hän aloitti Yhdysvaltojen senaatissa.
Rounds, 11-lapsisen perheen kuopus, on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Bill Guerin
Bill Robert Guerin (s. 9. marraskuuta 1970 Worchester, Massachusetts) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän pelasi laitahyökkääjänä yhteensä 1 263 ottelua kahdeksantoista NHL-kauden aikana. Urallaan Guerin voitti Stanley Cupin 1995 ja 2009, oli NHL:n tähdistöottelun arvokkain pelaaja 2001 saavutti maajoukkueessa olympiahopeaa 2002 ja maailmancup kultaa 1996. Guerin toimii nykyisin NHL-joukkue Minnesota Wildin toimitusjohtajana.
Ura
New Jersey Devils varasi Guerinin NHL:n varaustilaisuudessa viidentenä vuonna 1989. Hän liittyi New Jerseyn kokoonpanoon loppukaudesta 1991–1992 ja vakuutti paikkansa joukkueessa pudotuspeleissä. Guerin pelasi seitsemän kauden aikana New Jerseyssä. Vuonna 1995 hän oli mukana joukkueen voittaessa Stanley Cupin.
Guerin myytiin Edmonton Oilersiin Valeri Zelepukinin kanssa kesken kauden 1997–98 vaihdossa Jason Arnottiin ja Bryan Muiriin ja sieltä Boston Bruinsiin kaudella 2000–01 vaihdossa Anson Carteriin ja kahteen varausoikeuteen. Carter pelasi samalla kaudella Bostonin edustajana ensimmäistä kertaa NHL:n tähdistöottelussa ja ansaitsi ottelun parhaan pelaajan palkinnon tehtyään pisteet 3+2. Seuraavalla kaudella Bostonissa Guerin ampui peräti 41 maalia ja valittiin kauden päätteeksi NHL:n tähdistökentälliseen.
Guerin siirtyi vapaana pelaajana Dallas Starsin joukkueeseen kesällä 2002. Kahden kauden ajan Guerin oli Dallasin johtavia pistemiehiä. Työsulun jälkeisenä kautena Guerinin pistesaldo pieneni selvästi ja miehen otteisiin pettyneenä Dallas osti hänen sopimuksensa ulos kesäkuussa 2006 maksamalla kaksi kolmasosaa hänen tulevasta 5,1 miljoonan dollarin vuosipalkasta. Dallasin aikanaan hän pelasi kahdesti tähdistöottelussa.
Guerin teki Dallasin ostettua miehen sopimuksen ulos St. Louis Bluesin kanssa. Hän sai Edmontinista tutun Doug Weightin rinnalla uutta tuulta uraansa ja valittiin neljännen kerran urallaan tähdistöotteluun. St. Louis kuitenkin myi Guerinin eteenpäin San Jose Sharksiin Ville Niemisestä, Jay Barriballista ja varausvuorosta. San Josessa Guerin pelasi vain loppukauden ja hän teki kesällä 2007 kahden vuoden sopimuksen New York Islandersin kanssa. Guerinistä tuli joulukuussa 2008 79. pelaaja NHL:n historiassa, joka on tehnyt 400 maalia runkosarjassa. Maali syntyi ajassa 42.34 Toronto Maple Leafsia vastaan pelatussa ottelussa Vesa Toskalan selän taakse.
Islandersista Guerin siirtyi kaupassa Pittsburghiin maaliskuussa 2009. Pittsburgh ei uusinut kauden päätteeksi Guerinin sopimusta ja hänestä tuli vapaa pelaaja. Ennen kauden alkua Guerin osallistui Philadelphia Flyersin harjoitusleirille, mutta Phildelphia ei tehnyt sopimusta hänen kanssaan.
Guerin edusti maajoukkuetasolla Yhdysvaltoja. Hän pelasi maajoukkueessa kolmissa olympialaisissa ja kerran World Cupissa. Guerin voitti vuoden 1996 maailmancupin ja hopeaa vuoden 2002 talviolympialaisista.
6. joulukuuta 2010 Guerin ilmoitti lopettavansa uransa.
Porthaon
Porthaon – välillä myös Parthaon tai Portheus – oli kreikkalaisessa mytologiassa Kalydonin kuningas ja Oineuksen, Agrioksen ja Melaan isä. Hänen vanhempansa olivat Agenor ja Epikaste.
Shikotsun–Tōyan kansallispuisto
250px|thumb|Shikotsu-järvi Shikotsun–Tōyan kansallispuistossa.
Genshirō Inagaki
right|thumb|200px|Inagaki-sensei Inagaki Genshirō ( - japanilaiset nimet ilmoitetaan oletusarvoisesti ensin sukunimi ja sitten etunimi, 1911 Tokio, Japani – 1995) oli kyūdōn Heki ryū Insai han (Heki ryū koulukunnan Insai-haaran) päämies, 9. dan hanshi. Hän seurasi tehtävässä opettajaansa Urakami Sakaeta.
Shikotsun–Tōyan kansallispuisto
Shikotsun–Tōyan kansallispuisto on 16. toukokuuta 1949 perustettu kansallispuisto Hokkaidōn lounaisosissa, Japanissa. Se koostuu kolmesta erillisestä alueesta, joiden yhteispinta-ala on 993,02 neliökilometriä.
Genshirō Inagaki
Inagaki aloitti budo-uransa karatella. Hän tapasi karate salissa legendaarisen Funakoshi Gichinin - Shotokan karaten perustajan. Hänen isompi veljensä oli kuitenkin sitä mieltä, että kyūdō sopisi paremmin. 1930-luvulla Inagaki opiskeli insinööriksi Wasedan yliopistossa Tokiossa, ja valmistui 1936. Samassa yliopistossa hän opiskeli kyūdōta Heki ryū Insai han päämiehen Sakae Urakamin oppilaana. Sodan aikana Inagakikilla oli tehdas, joka valmisti osia luoteihin. Kun toista maailmansotaa seurannut budolajien harjoittamiskielto Japanissa päättyi 1957, järjestettiin keisari Hirohiton edessä perinteinen kyūdō-kilpailu, jonka Inagaki voitti. Inagaki jatkoi Urakamin oppilaana tämän kuolemaan asti v. 1971. Urakamilla oli poika, jonka vaimo Hiroko oli Inagakin kanssa mestari Urakamin parhaita oppilaita. Loppujen lopuksi vanha mestari päätti tehdä Inagakista koulukunnan seuraava mestari. Inagaki myi tehtaansa ja aloitti täyspäiväisen kyūdō-harjoituksen. Kymmenen vuoden aikana hän joka toinen päivä kulki mestarinsa luo, kahden tunnin junamatka suuntaan Tokiosta, ja sai viimein Heki-ryū-koulukunnan korkeimman eli Shinanka Hyaku Shu-arvon. Tätä voi saada vain henkilö, josta tulee koulukunnan seuraava mestari.
Shikotsun–Tōyan kansallispuisto
Shikotsun–Tōyan kansallispuisto muodostuu Yōtei-vuoresta, Tōya-järvestä ja Shikotsu-järvestä sekä näitä ympäröivistä alueista, jotka eivät kuitenkaan ole kosketuksissa toisiinsa. Yōtei-vuorta kutsutaan usein Ezo-Fuji-vuoreksi, sillä se muistuttaa Fuji-vuorta. Tōya on kraatterijärvi, jota ympäröivät tulivuoret Usu ja Shōwa-shinzan, jotka ovat muodostuneet vuoden 1944 jälkeisissä purkauksissa. Shikotsu-järveä ympäröivät muun muassa tulivuoret Enima ja Tarumae.
Genshirō Inagaki
Kun Japanin kouluministeriö 1970-luvulla päätti ottaa kyūdōn yhdeksi oppiaineeksi he kääntyivät suoraan Inagakin puoleen, joten Inagakista tuli ensimmäinen akateemisen kyūdō-professuurin haltija ja Wasedan sekä myöhemmin myös Tsukuban (aikaisemmalta nimeltään Tokion pedagoginen yliopisto) yliopistojen kyūdō-opettaja. Vuonna 1966 saksalainen arkitehtuurin opiskelija Manfred Speidel aloitti opiskelunsa Wasedan yliopistossa. Koska jokin budo-laji oli pakollinen, valitsi hän kyūdōn ja päättyi Inagakin oppilaaksi. Speidel asui jopa jonkin aikaa Inagakin talossa, kun tämän poika oli muuttanut USA:han. Hampurilaisesta jousiammuntaseurasta tuli viesti Speidelille, että he mielellään halusivat tutustua kyūdōn Saksassa. Niinpä Speidel kysyi Inagakilta, että suostuisiko hän tällaiseen matkaan. Inagaki oli luvannut mestarilleen, että levittäisi Heki-koulukuntaa niin paljon kuin pystyi. Niinpä hän hyväksyi kutsun. Syyskuussa 1969 he saapuivat Hampuriin ja Inagaki esitti lajinsa. Ryhmä katsojia pyysivät, että kurssia järjestettäisiin ja niin Inagaki jäi viikoksi sinne kurssia vetämään. Häntä pidetään tärkeimpänä Suomen, Saksan, Italian ja Itävallan kyūdōhon vaikuttaneena opettajana. Inagaki kävi Suomessa 8 kertaa vuosina 1987-1993 vetämässä viikon pituisia seminaareja.
Heki-ryū-koulukunnan Insai-haara on nimetty perustajansa Genpachiro Shigeuji Yoshidan Buddhalaisen nimen "Insain" mukaan. Hän oli 1600-luvulla Japanin shōgun Tokugawa Ieyasun opettaja jousiammunnassa. Tästä syystä Heki-ryūn Insai-haaraa kutsutaan myös nimellä Heki-tōryū, shōgunin perheen koulukunta.
Jarl Ohlson
pienoiskuva|Ohlson vuonna 1970. Jarl Henrik Wilhelm Ohlson (7. syyskuuta 1921 Tampere – 23. elokuuta 1981 Tampere  ) oli suomenruotsalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja.
"Jallu" Ohlson pelasi TBK:ssa hyökkääjän pelipaikalla kausina 1942–1949 ja voitti kolme pronssimitalia. Vuodesta 1950 hän toimi TBK:n ja myöhemmin Tapparan valmentajana johtaen seuran kokonaisuudessaan viidesti SM-voittoon sekä kerran hopealle ja neljästi pronssille. Ohlson oli myös Suomen maajoukkueen huoltajana, matkanjohtajana ja valmentajana muun muassa vuoden 1949 MM-kilpailuissa, jolloin Suomi voitti B-sarjan.
Ohlson toimi erotuomarina ja oli valtakunnallisen erotuomarikerhon perustajajäsen sekä järjesti kursseja TUL:n jääkiekkoseuroille. Hän oli mukana perustamassa sarjaseurayhdistystä, Tapparan valmentajakerhoa (ensimmäinen Suomessa) ja Tapparan Tuki ry:tä. Hän toimi myös Tapparan puheenjohtajana. Ohlsonin merkittävimpiä tekoja oli TBK:n junioritoiminnan käynnistäminen ja laajentaminen eri Tampereen kaupunginosiin.
Jääkiekon lisäksi Ohlson valmensi jalkapallossa ja voitti nuorten SM-hopeaa joukkueessa nimeltään "Kalevan Pedot", joka oli muodostettu TBK:n jääkiekkojunioreista.
Ohlsonilla oli sekä Suomen että Ruotsin kansalaisuus.
Olhavanjoen vesistö (Perämeri)
Olhavanjoen vesistö (vesistöaluetunnus 62) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Olhavanjoki laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 326,2 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 0,61 %.
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Toto Cutugno
Toto Cutugno eli Salvatore Cutugno (s. 7. heinäkuuta 1943 Fosdinovo, Massa-Carraran maakunta, Italia) on italialainen pop-laulaja ja -lauluntekijä. Hänet tunnetaan etenkin hitistään L'Italiano.
Muusikko
Vuonna 1975 Cutugno perusti seuraavan yhtyeensä Albatrosin, jonka kanssa hän seuraavana vuonna osallistui San Remon musiikkifestivaaleihin ensimmäistä kertaa. Kaikkiaan hän on ollut mukana kolmetoista kertaa, ja kerran hän on voittanut kilpailun ja useasti tullut toiseksi.
Hän on kirjoittanut musiikkia runsaasti myös muille artisteille, eritoten ranskalaisille, ja heistä mainittakoon Michel Sardou, Mireille Mathieu, Johnny Hallyday, Hervé Vilard, Dalida, Sheila ja Gérard Lenorman. Myös amerikkalainen Joe Dassin on esittänyt hänen musiikkiaan.
Cutugno on säveltänyt monia italialaisia iskelmälauluja, joista on tullut hyvin suosittuja myös Suomessa. Cutugnon säveltämiä ikivihreitä ovat muun muassa Olen suomalainen, Etsin kunnes löydän sun, Kuusamo, Hei buonanotte ja Señorita por favor.
Cutugno voitti vuoden 1990 Eurovision laulukilpailun kappaleella Insieme: 1992. Cutugno juonsi vuoden 1991 Eurovision laulukilpailun Roomassa Italian toisen euroviisuvoittajan Gigliola Cinquetin kanssa.
San Remo
Toto Cutugno on osallistunut San Remon laulufestivaaleille seuraavilla kappaleilla:
Ihmeiden aika (albumi)
Ihmeiden aika on Liisa Tavin albumi vuodelta 1994.
Levyn syntyyn vaikutti Suomen 1990-luvun alun lama, jolloin esiintymistilaisuudet vähenivät ja kahden lapsen yksinhuoltaja Liisa Tavi jäi tuhansien muiden tavoin työttömäksi. Hän alkoi purkaa pahaa oloaan kirjoittamalla lauluja, ja näin syntyi Ihmeiden aika, ensimmäinen albumi, jonka laulut ovat valtaosin hänen omia sanoituksiaan ja sävellyksiään. Levyä ei myyty paljonkaan, joten perheen taloutta se ei juuri kohentanut.
Helsingin Sanomien kulttuuritoimitus valitsi Ihmeiden ajan vuoden 1994 parhaiden äänilevyjen joukkoon.
Anja Räsänen
thumb|300px|[[Valentin Vaala ohjaa Anja Räsästä ja Rauha Rentolaa elokuvassa Huhtikuu tulee.]] Anja Irmeli Räsänen-Niemi (15. tammikuuta 1932 Hiitola – 24. maaliskuuta 2016 Tampere ) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki pitkän uran Tampereen Teatterissa.
Räsänen esiintyi kolmessa elokuvassa. Vuonna 1950 hän oli kreditoimaton avustaja Hannu Lemisen ohjaamassa komediaelokuvassa Amor hoi! ja vuonna 1953 hän näytteli Valentin Vaalan komediassa Huhtikuu tulee (1953). Kolmas ja viimeinen rooli oli Matti Kassilan elokuvassa Meiltähän tämä käy (1973).
Televisiossa Räsänen näytteli 1960-luvulta 2000-luvulle saakka. Hänet muistetaan erityisesti nimiroolista Pekka Lepikön kirjoittamassa ja ohjaamassa komediasarjassa Mummo (1987). Räsänen näytteli samassa roolissa myös 1990-luvulla televisiosarjassa Kyllä isä osaa. 1980-luvulla hän vieraili myös Tankki täyteen -komediasarjassa ja 2000-luvulla sarjoissa Hovimäki ja Meidän jengi. Hän esiintyi myös vuonna 1991 tehdyssä draamasarjassa Autovaras, jossa hän esitti opettajaa.
Räsäsen aviomies Olavi Niemi oli myös Tampereen Teatterin näyttelijä.
Armeijaryhmä Don
Armeijaryhmä Don oli Saksan maavoimien itärintamalla toiminut suuri sotilasyksikkö toisen maailmansodan aikana. Se perustettiin 21. marraskuuta 1942 Saksan 11:nnesta armeijasta ja sen komentajaksi nimitettiin Erich von Manstein. Armeijaryhmän ensisijaiseksi tavoitteeksi asetettiin 6. armeijan vapauttaminen Stalingradin motista. Se otti myös rintamavastuun armeijaryhmä B:n aikaisemman rintamaosuuden eteläosasta.
Keväällä 1943 saksalaisten peräännyttyä Rostovista armeijaryhmä B siirrettiin Pohjois-Italiaan Erwin Rommelin komentoon ja armeijaryhmä Don nimettiin uudelleen Etelän armeijaryhmäksi.
Thomas Courtney
Thomas ”Tom” William Courtney (s. 17. elokuuta  1933 Newark, New Jersey, Yhdysvallat)  on entinen yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Fordhamin yliopiston opiskelija Thomas Courtneyn ensimmäinen merkittävä saavutus oli Yhdysvaltain yliopistojen 880 jaardin mestaruus vuonna 1955. Vuonna 1956 Courtney voitti USA:n mestaruuden 400 metrillä ja vuosina 1957–58 880 jaardilla.
Kesällä 1955 Courtney kilpaili Suomessa. 3. heinäkuuta hän olisi voittanut Tampereen Messukilpailujen 800 metrin kilpailun, mutta juoksi harhaan ja Olavi Salsola voitti kilpailun. 17. heinäkuuta hän juoksi 800 metrillä ajan 1.46,8, joka jäi vain 0,2 sekuntia Rudolf Harbigin maailmanennätyksestä.
Melbournen olympialaisissa Courtney oli mukana 800 metrillä. Finaalissa Courtney kukisti Ison-Britannian Derek Johnsonin rajussa loppukiritaistelussa. Loppusuoralle tultaessa Courtney ohitti Johnsonin, jäi uudelleen toiseksi ja lopulta ohitti tämän uudelleen vain 40 metriä ennen maalia. Voittoaika oli 1.47,7. Maaliin tultuaan Courtney romahti täysin ja kuvaili myöhemmin tuntemuksiaan:
Myöhemmin Courtney otti osaa 4 × 400 metrin viestiin, jossa hän oli Yhdysvaltain voittoisan joukkueen ankkuri.
Seuraavana vuonna Courtney juoksi 880 jaardin maailmanennätyksen 1.46,8 ja hätyytteli Oslossa Roger Moensin 800 metrin maailmanennätystä jääden vain sekunnin kymmenyksen päähän ajallaan 1.45,8.
Courtney suoritti alemman korkeakoulututkinnon Fordhamin yliopistossa 1955.
Simo Laakso
Simo Olavi Laakso (s. 1974) on espoolainen Syöpäsairaiden tuki ry:n perustaja ja Solia Oy:n entinen toimitusjohtaja.
Syöpäsairaiden tuki ry osti Solia Oy:ltä vuosina 2001–2005 varainkeruupalveluita. Tarkoituksena oli kerätä varoja syöpää sairastaville lapsille.
Laakson liiketoimista nousi kohu tammikuussa 2005, kun MTV3:n 45 minuuttia -ohjelma paljasti, että Syöpäsairaiden tuki ry:n nimissä kerätyistä rahoista 98,6 % meni keräyskuluihin. Sekä yhdistys että varainkeruuyritys lopettivat toimintansa kohun myötä.
Helsingin käräjäoikeus aloitti petosjutun käsittelyn 16. lokakuuta 2006. Laakso tuomittiin yhden vuoden ehdolliseen vankeuteen törkeästä petoksesta 26. huhtikuuta 2007.
Helsingin hovioikeus pui tapausta kolmen viikon ajan toukokuussa 2008. 19. syyskuuta 2008 hovioikeus kovensi käräjäoikeuden antaman rangaistuksen kahdeksi vuodeksi ehdotonta vankeutta. Hovioikeuden mukaan Laakso teki rikoksen erityisen suunnitelmallisesti ja keräsi sen avulla huomattavan määrän rahaa. Lisäksi rikoksella loukattiin vakavasti luottamusta yleishyödyllisiin keräyksiin. Monet ihmiset kertoivat oikeudessa, etteivät he enää koskaan osallistu mihinkään keräyksiin.
Pacuvius
Marcus Pacuvius (220 eaa., Brundisium – n. 130 eaa., Tarentum) oli roomalainen tragediakirjailija. Hän oli myös taidemaalari ja säveltäjä. Hänen tuotantoaan on säilynyt vain fragmentaarisesti.
Harrogate
Harrogate [] on noin asukkaan kaupunki ja  asukkaan hallintopiiri (borough) North Yorkshiren kreivikunnassa Pohjois-Englannissa. Hallintopiiriin kuuluu Harrogaten kaupungin lisäksi Knaresboroughin maaseutukaupunki, Riponin katedraalikaupunki ja laajalti maaseutua. Riponin lounaispuolella sijaitsee Studleyn kuninkaallinen puisto ja Fountains Abbeyn rauniot, jotka ovat muodostaneet Unescon maailmanperintökohteen vuodesta 1986 lähtien.
Harrogatessa järjestettiin vuoden 1982 Eurovision laulukilpailu. Vuonna 2007 kaupungin alueelta löydettiin viikinkiaikainen Harrogaten aarre.
Quadra 650
thumb|Centris 650 siirtyi [[Macintosh Quadra|Quadra-sarjaan 7 kuukautta julkaisunsa jälkeen.]] Macintosh Quadra 650 ja Macintosh Centris 650 ovat Apple Computerin julkaisemia Macintosh-sarjan tietokoneita. Apple julkaisi Centris 650:n osaksi Macintosh Centris -sarjaa 10. helmikuuta 1993 yhdessä Centris 610:n kanssa. Uusien tietokoneiden piti avata uusi, keskihintainen Centris-mallisto, mutta tuotevalikoima osoittautui hämmentävän monimutkaiseksi. Lokakuussa 1993 Centris 650:n suoritin päivitettiin 25 MHz:stä 33 MHz:iin ja sen nimi muutettiin Quadra 650:ksi, jolloin siitä tuli osa Macintosh Quadra -sarjaa. Quadra 650 lakkautettiin 12. syyskuuta 1994.
Tekniset tiedot
Centris 650 oli saatavilla kahdella kokoonpanolla: 4 Mt:n keskusmuistilla ja liukuluvuttomalla Motorola 68LC040 -suorittimella ja 8 Mt:n muistilla Motorola 68040 -suorittimella varustettuna. Quadra 650:stä oli myös 4 Mt:n ja 8 Mt:n variaatiot, joissa molemmissa oli 68040-suoritin sekä Ethernet. Järjestelmien mukana toimitettiin System 7.1, myöhemmin Mac OS 8.1 -käyttöjärjestelmä.
Tel Danin piirtokirjoitus
right|thumb|250px|Tel Danin piirtokirjoitus, Israel Muzeum thumb|Tel Danin piirtokirjoitus
Tel Danin piirtokirjoitus on musta basalttinen kivilevy, jolle on arameaksi kaiverrettu aramealaisen kuninkaan kuvaus tämän voittoisasta sodasta muinaisia heprealaisia vastaan. Kuninkaan on arveltu olleen Damaskoksen kuningas Hasael ja hänen vastustajansa Omrin kuningashuoneen Joram. Säilynyt kirjoitus on katkonainen, sillä levystä on löydetty vain kolme palasta. Löydöt tehtiin Tel Danissa Pohjois-Israelissa: pala A löydettiin vuonna 1993, palat B1 ja B2, jotka kuuluvat yhteen, vuotta myöhemmin. Kirjoitus on ajoitettu 800- tai 700-luvulle eaa.
Löytö on merkittävä, koska siinä esiintyy kiistanalainen kirjainyhdistelmä ביתדוד (bytdwd), jonka on arveltu viittaavan Daavidin huoneeseen. Jos tämä pitää paikkansa, kyseessä on tähän asti ainoa Raamatun ulkopuolinen historiallinen viittaus kuningas Daavidiin ja siten tärkeä todiste Raamatun historiallisuudesta keskusteltaessa. Oikea lukutapa on kuitenkin kiistanalainen, samoin se, miten palaset pitäisi asettaa toisiinsa nähden.
Piirtokirjoituksen teksti
Tekstin rekonstruktio Biranin ja Naveh'n mukaan (puuttuvat tai epäselvät kohdat on merkitty hakasulkeisiin [...]):
Tulkintoja
Piirtokirjoituksen löysi arkeologi Gila Cook Pohjois-Galileassa suoritetuissa kaivauksissa. Kaivausten johtaja Avraham Biran ja asiantuntija Joseph Naveh tulkitsivat käännöksessään kirjainten bytdwd tarkoittavan Daavidin huonetta vastaparina edellisen rivin selvästi erottuville sanoille "Israelin kuningas". He esittivät, että piirtokirjoituksessa mainittu Israelin kuningas saattaisi olla Joram (851–845 eaa.), joka Vanhan testamentin mukaan soti Aramin kuningasta Hasaelia vastaan (2. Kun 8:28). Joramin liittolaisena saattoi olla Juudan kuningas Ahasja. Piirtokirjoituksen teksti poikkeaa kuitenkin Vanhan testamentin kuvauksesta: Vanha testamentti kertoo Joramin ja Ahasjan selvinneen sodasta hengissä. Biran ja Naveh tarkastelivat myös muita vaihtoehtoja: Joramin lisäksi kandidaatteja piirtokirjoituksen mainitsemaksi Israelin kuninkaaksi ovat ainakin Baesa, Joahas ja Ahab.
Kahden uuden fragmentin löytyminen vuotta myöhemmin vilkastutti jälleen keskustelua. Uudet palat sopivat selvästi yhteen, mutta niiden sijainti ensiksi löydettyyn kappaleeseen nähden on herättänyt erimielisyyttä. On esitetty, että palat B1 ja B2 olisivat peräisin kokonaan eri piirtokirjoituksesta, koska kirjaimet ovat niissä hieman suurempia ja erimuotoisia. Ne tuntuvat kuitenkin muodostavan jokseenkin järkevän jatkon alkuperäisen fragmentin riveille 1–8. Jos kappaleet asetetaan tähän järjestykseen, riville 7 muodostuvat sana "poika" ja toisen sanan loppukirjaimet rm, riville 8 puolestaan kirjaimet yhw. Tämä antaa lisävahvistusta oletukselle, jonka mukaan piirtokirjoituksessa mainittu Israelin kuningas olisi Joram ja Juudan kuningas Ahasja. Kahdessa pienemmässä fragmentissa esiintyy myös tapaus, jossa kahden sanan välillä ei ole sananjakajaa. Siten jakaja voi puuttua myös sanojen byt ja dwd väliltä.
20th Century Studios
20th Century Studios (aiemmin: Twentieth Century Fox Film Corporation, Twentieth Century Fox, 20th Century Fox tai vain Fox) on yksi Yhdysvaltojen suurista elokuvayhtiöistä. Se sijaitsee Kaliforniassa Century Cityssä ja on The Walt Disney Companyn tytäryhtiö.
Twentieth Century Fox Film Corporation syntyi vuonna 1935, kun kaksi elokuvayhtiötä, Fox Film ja Twentieth Century Pictures, fuusioituivat. News Corporation -mediakonserni osti yrityksen vuonna 1985 ja muutti nimensä vuonna 2013 21st Century Foxiksi. Disney osti 20th Century Foxin 2019 ja yhdisti suurimman osan 21st Century Foxin toiminnoista. Tammikuussa 2020 Disney muutti yhtiön nimeksi 20th Century Studiosin. Yhtiö kuului elokuva-alan etuja ajavaan MPAA-järjestöön.
Historia
pienoiskuva|Foxin päämajana toimii [[Kaliforniassa vuonna 1987 valmistunut Fox Plaza -niminen pilvenpiirtäjä.]] Newyorkilainen elokuvayrittäjä William Fox perusti vuonna 1914 elokuvien tuotanto- ja jakeluyhtiön Box Office Attractions Film Rental Company. Yhtiön nimeksi muutettiin kaksi vuotta myöhemmin Fox Film Corporation. Yhtiö oli vuonna 1927 äänielokuvan uranuurtajia. Se sai useita Oscar-palkintoja jo palkintojenjaon ensimmäisenä vuonna 1929. William Fox joutui jättämään yhtiön vuonna 1930.
Fox Film Corporation ja vuonna 1933 perustettu Darryl F. Zanuckin ja Joseph M. Schenckin johtama Twentieth Century Pictures fuusioituivat 1935, ja uuden yhtiön nimeksi tuli 20th Century–Fox Film Corporation.
Zanuckista tuli tuoreen yhtiön tuotantopäällikkö, ja hän ryhtyi heti palkkaamaan tähtinäyttelijöitä. Fox alkoi tuottaa suosittuja mutta ei kovin kunnianhimoisia draamoja, romanttisia elokuvia ja musiikkikomedioita. Yhtiö tuotti värielokuvan varhaisvuosina enemmän värielokuvia kuin yksikään toinen yhtiö, ja Fox oli 1940-luvulla Yhdysvaltojen johtavia elokuvastudioita. Sen tunnettuja sopimusohjaajia olivat Elia Kazan, Joseph L. Mankiewicz ja Howard Hawks. Yhtiö kärsi 1950-luvulla vähenevistä elokuvayleisöistä, mutta tähdistä etenkin Marilyn Monroe toi sille menestystä.
Zanuck jätti Foxin väliaikaisesti vuonna 1956 mutta palasi vuonna 1961, kun yhtiö ajautui vaikeuksiin. Zanuckin tekemät kustannusleikkaukset ja Sound of Music (1965) -musikaalin suurmenestys nostivat yhtiön takaisin jaloilleen. Vuosikymmenen lopulla yhtiö ajautui taas vaikeuksiin suuria tappioita tuottaneiden elokuvien vuoksi. 1970-luku oli jälleen menestyksen aikaa, ja se teki esimerkiksi elokuvan Tähtien sota (1977). Foxin kassamenestyksestä huolimatta sen elokuvat saivat kuitenkin vain harvoin palkintoja.
The Walt Disney Company osti 21st Century Foxilta joulukuussa 2017 tehdyn sopimuksen perusteella 20th Century Foxin ja muita yhtiön omistamia elokuva- ja televisiotoimintoja ja kansainvälisiä toimintoja. Kaupan alkuperäinen arvo oli 52,4 miljardia dollaria eli noin 45 miljardin euroa, minkä lisäksi sopimukseen kuului, että Disney kuittaa Foxin velkoja niin, että kaupan arvoksi tuli kaikkiaan yli 55 miljardia euroa. Comcastin tehtyä kilpailevan tarjouksen Disney korotti oman tarjouksensa 71,3 miljardiin, josta tuli lopullinen kauppasumma. Kauppa viimeisteltiin maaliskuussa 2019, ja 21st Century Foxin jäljelle jääneet osat järjestettiin nimen Fox Corporation alle. Yhtiön sai tammikuussa 2020 uuden nimen 20th Century Studios, jotta sitä ei sekoitettaisi Fox Corporationiin ja sen tytäryhtiöihin.
Kastrí (Sýros)
Kastrí on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Sýroksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren pohjoisosassa noin 800 metriä pohjoiseen Chalandrianín kylästä. Kohteen nimi on nykyaikainen ja tarkoittaa ”Linnaa”.
Kastríssa oli akropolis eli linnavuori, joka oli ympäröity tornein varustetulla linnoitusmuurilla. Asutukseen liittyy hautausmaa, joka sijaitsi lähempänä Chalandrianín kylää, ja johon nimellä ”Chalandrianí” arkeologiassa yleensä viitataan. Sen hautalöytöjen määrä kertoo asutuksen merkittävyydestä. Arkeologinen kohde on yksi Kykladien merkittävimpiä kykladisen kulttuurin ajalta.
Kastrín asutuksesta on saanut nimensä varhaiskykladisten kausien II ja III (EC II–III) vaihteen Kastrín kulttuuri noin ajalla 2500–2200 eaa. Se seurasi varhaisempaa kykladista niin kutsuttua Kéros-Sýros-kulttuuria. Kulttuurin muihin merkittäviin löytöpaikkoihin Kastrín lisäksi kuuluvat muun muassa Lefkantí Euboialla, Markianí Amorgóksella sekä Agía Eiríni Kéalla. Kulttuurin kuuluu muun muassa tinapronssin yleistyminen aikaisemman arsenikkipronssin sijaan.
Kastrín, samoin kuin Chalandrianín, arkeologiset kaivaukset suoritti Chrístos Tsoúntas vuodesta 1892 alkaen.
Dimenhydrinaatti
Dimenhydrinaatti (Dramamine) on antihistamiini, jota on käytetty lääkkeenä migreeniin, huimaukseen ja pahoinvointiin sekä oksenteluun. Dimenhydrinaatti muistuttaa suuresti difenhydramiinia, ja kumpaakin on voitu käyttää delirianttina päihdyttäviin tarkoituksiin eli huumaavaan, niin kutsuttuun viihdekäyttöön. Lääkkeen antotavat olivat: oraalinen, tablettimuodossa sekä rektaalinen, peräpuikkona ja intravenoosisti annettava liuos. Sivuvaikutukset: dimenhydrinaatti oli erityisesti suurilla annoksilla väsyttävä eli sedatoiva.
Dimenhydrinaatti on difenhydramiinin eli 2-bentshydryylioksietyylidimetyyliamiinin (C17H21NO) ja 8-klooriteofylliinin (C7H7ClN4O2) seos.
Skinnarilan hovi
250px|thumb|Skinnarilan hovi Skinnarilan hovi on Lappeenrannan teknillisen yliopiston alueella oleva suojeluskohde, joka toimii yliopiston edustustilana ja yleisenä kulttuuritapahtumien pitopaikkana. Skinnarilan hovissa on pidetty myös säveltäjä Toivo Kuulan ja hänen vaimonsa Alman häät vuonna 1914.
Skinnarilan hovin synty
Pietarissa vaikuttanut hopeaseppä Pekka Silventoinen tuli vuonna 1894 Lappeenrantaan kylpemään. Tällöin hän löysi Skinnarilanniemen ja ihastui paikkaan. Ensimmäinen päärakennus paloi vuonna 1901, mutta Silventoinen rakennutti uuden, nykyisen Skinnarilan hovin, joka valmistui vuonna 1903.
Skinnarila liittyy kiinteästi 1900-luvun alun voimakkaisiin kansallisen heräämisen virtauksiin ja sitten kukoistukseen puhjenneeseen kansalliseen suomalaiseen kulttuuriin. Skinnarilan hovin rakennuspaikan välittömässä läheisyydessä toimi 1890-luvulla tiilitehdas, joka valmisti autonomian ajan Lappeenrannan suomalaisen ratsuväen kasarmit.
Toivo ja Alma Kuula
Toivo Kuula vieraili ensimmäisen kerran Lappeenrannan Skinnarilassa kesällä 1907. Hän oli tutustunut Skinnarilasta laulajattaren uralle lähteneeseen Silventoisen tyttäreen Almaan. Vaikka eteläpohjalainen kansanmusiikki oli lähellä Kuulan sydäntä, hän sai luonnonkauniista Skinnarilasta innoitusta sävellystyölleen.
Toivo Kuula ja Alma Silventoinen vihittiin avioliittoon 29. huhtikuuta 1914 Skinnarilan tilan päärakennuksessa, jonka Pekka Silventoinen oli rakennuttanut 12 vuotta aiemmin. Pariskunta sai vuonna 1917 tyttären Sinikan, mutta perheen onni ei kukoistanut kauan, sillä Kuula sai surmansa ampumavälikohtauksessa Viipurissa vuonna 1918.
Oili Siikaniemi
Alman nuorempi sisar Oili meni naimisiin maisteri Väinö Siikaniemen kanssa. Pari vihittiin Skinnarilan hovissa vuoden 1916 viimeisenä päivänä. Siikaniemet viettivät Skinnarilanhovissa kaikki kesänsä. Oili käytti taiteilijanimeä Oili Sinimi. Sisarensa tapaan hän opiskeli laulua ja esiintyi ympäri Eurooppaa. Esityksistä kertovia julisteita on nähtävillä Skinnarilan hovissa.
Kulttuurikoti
Skinnarilan hovi oli kansallisromanttinen kulttuurikoti: barokkikalustoja silkki- ja samettipäällyksin, kukkapylväitä, trymoo-peilejä, nuottikaappi, tupakkateline, turkkilainen divaani, astiakaapit täynnä hienoa posliinia ja oman liikkeen hopeita. Erilaisia veistoksia ja maalauksia oli eri puolilla huoneistoa.
Skinnarilan hovi oli 1920- ja 1930-luvuilla paikka, jossa vierailivat Alma Kuulan ja Siikaniemen perheen luona säveltäjät Leevi Madetoja, Sulho Ranta ja Taneli Kuusisto. Kirjailija Yrjö Kilpinen oli monia kesiä vuokralaisena yhdessä pienemmässä huvilassa Skinnarilan Hovin lähellä.
Skinnarilan hovin vieraskirjan mukaan siellä vierailivat säännöllisesti runoilijat L. Onerva, Hilja Haahti, Ilmari Krohn ja Maila Talvio. Muita vieraita olivat myös kuvanveistäjä Tyko Sallinen, V. A. Koskenniemi, Katri Vala ja Olavi Paavolainen.
Siirto yliopiston hallintaan
Skinnarilan hovi kuului Silventoisen suvulle vuoteen 1962, jolloin se siirtyi Lappeen kunnan ja kuntaliitoksen myötä Lappeenrannan kaupungin omistukseen. Kaupunki luovutti Skinnarilan alueen valtiolle ja hovin maille alettiin rakentaa vuonna 1974 Lappeenrannan teknillistä korkeakoulua, nykyistä teknillistä yliopistoa.
Rakennus restauroitiin alkuperäiseen asuunsa 1970-luvun lopulla ja sinne saatiin Silventoisen suvulta kokoelma 1900-luvun taideteoksia ja valokuvia. Skinnarilan hovissa on myös pienoisveistos Toivo Kuulasta ja säveltäjää esittävä reliefi.
Hovi on tullut lappeenrantalaisille tutuksi useamman kerran vuodessa järjestetyistä Hovin henki -keskustelutilaisuuksista. Rakennus toimii yliopiston koulutus- ja juhlatilana. Sitä voi vuokrata myös yksityistilaisuuksiin.
Aiheesta muualla
61.0684°N, 28.0912°W
Luettelo kaupungeista, joissa on metroverkosto
Tämä on luettelo kaupungeista, joissa on metro verkosto
Lähteet
<references group="R" />
A1 Malesian Grand Prix 2005
A1 Malesian Grand Prix 2005 oli A1 Grand Prix -kauden 2005–2006 viides osakilpailu, joka ajettiin 20. marraskuuta Sepangin moottoriradalla Malesiassa.
Daskalió
Daskalió tai Daskaleió (Δασκαλειό) tai Dakalió (Δακαλιό) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Sotateollinen kompleksi
thumb|220px|Ydinsukellusvene USS North Carolina (SSN-777) rakenteilla [[Northrop Grummanin Newport Newsin telakalla Virginiassa, Yhdysvalloissa]] Sotateollinen kompleksi tarkoittaa taloudellisista toimijoista, poliitikoista ja sotilashenkilöistä koostuvaa verkostoa, jonka yhteinen etu on tavaroiden ja palveluiden tuottaminen sotilaallisiin tarkoituksiin ja jonka poliittinen ja taloudellinen vaikutusvalta on suuri. Sotateollisen kompleksin käsite yhdistetään erityisesti Yhdysvaltoihin ja muihin asevarusteluun panostaviin suurvaltoihin. Ensimmäisten sotateollisten kompleksien sanotaan muodostuneen Ranskassa ja Britanniassa 1870- ja 1880-luvuilla. Japanin zaibatsut vaikuttivat voimakkaasti Japanin joutumiseen sotaan Kiinan, Neuvostoliiton ja länsivaltojen kanssa.
Yhdysvaltain presidentti Dwight D. Eisenhower varoitti 17. tammikuuta 1961 jäähyväispuheessaan Yhdysvaltain sotateollisen kompleksin vaikutusvallan liiallisen kasvun aiheuttamista vaaroista.
Värimintut
Värimintut (Monarda) on huulikukkaiskasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti 6–12 lajia. Varsi on kulmikas. Kukilla on huomattavat verholehdet. Kukkien värejä ovat valkoinen, vaaleanpunainen, punainen ja violetti.
Gärdetin metroasema
Gärdetin metroasema on yksi Tukholman metron punaisen linjan asemista Ropsteniin kulkevalla haaralla Ropstenin ja Karlaplanin metroasemien välissä. Se avattiin 2. syyskuuta 1967. Asema on tunnelissa, 31 metriä Furusundsgatanin ja 22 metriä Rindögatanin alapuolella. Asemalta on matkaa Slussenin metroasemalle 4,4 kilometriä. Vuonna 2015 asemaa käytti arkisin 12 700 matkustajaa päivässä. Lisäksi se palvelee Värtahamneniin tulevien laivojen matkustajia.
Emmanuel Adebayor
Sheyi Emmanuel Adebayor (s. 26. helmikuuta 1984 Lomé, Togo) on togolainen jalkapalloilija ja pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on viimeksi pelannut Turkin Superliigassa İstanbul Başakşehirin ja Kayserisporin joukkueissa. Hän pelasi Englannin Valioliigassa kymmenen vuoden ajan.
Adebayor on valittu urallaan kertalleen vuonna 2008 Afrikan vuoden jalkapalloilijaksi. Tammikuussa 2010 hän oli mukana Togon maajoukkuetta kuljettaneessa linja-autossa, joka joutui ampujaväijytykseen, kun se oli matkalla kohti Angolassa järjestettäviä Afrikan-mestaruuskilpailuja. Adebayor ehti jo kertaalleen lopettaa maajoukkueuransa tapahtuneen johdosta, mutta marraskuussa 2011 hän ilmoitti olevansa jälleen valmis edustamaan maataan.
Alkuvaiheet
Adebayor liittyi ranskalaisseura Metziin vuonna 1999. Pelattuaan kaksi vuotta nuorten joukkueessa hän nousi edustusjoukkueeseen vuonna 2001. Kaudella 2002–2003 hän teki Ligue 2:ssa 17 maalia 35 ottelussa. Seuraavana kesänä 2003 hän siirtyi Monacoon. Joukkue eteni kauden 2003–2004 päätteeksi Mestarien liigan loppuotteluun, jossa se kohtasi portugalilaisen Porton. Adebayor pelasi turnauksessa yhteensä 10 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Arsenal (2006–2009)
thumb|125px|left|Adebayor [[Arsenal FC|Arsenalin peliasussa.]] 13. tammikuuta 2006 Adebayor teki sopimuksen englantilaisseura Arsenalin kanssa, joka maksoi hänestä 3 miljoonan punnan siirtokorvauksen. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 4. helmikuuta 2006 ottelussa Birmingham Cityä vastaan, jossa hän onnistui myös maalinteossa. Vajanaisen kauden päätteeksi hän onnistui neljä kertaa maalinteossa 10 ottelussa. Arsenal selvitti tiensä kauden 2005–2006 Mestarien liigan loppuotteluun, mutta Adebayor ei voinut pelata ottelussa edustettuaan jo aikaisemmin kaudella samaisessa kilpailuissa Monacoa.
Adebayor avasi maalitilinsä kaudella 2006–2007 Manchester Unitedia vastaan tekemällä voitto-osuman 86:nnella peliminuutilla. Arsenal voitti ottelun lopulta 1–0 Old Traffordilla. 19. tammikuuta 2007 hän teki kaksi maalia Fulhamin verkkoon. Hän teki niin ikään kaksi maalia paikallisvastustaja Tottenham Hotspuria vastaan.
22. syyskuuta 2007 hän teki ensimmäisen hattutemppunsa joukkueessa, kun se jyräsi Derby Countyn lopulta numeroin 5–0. Hattutemppu oli Emirates Stadiumin historian toinen. 25. tammikuuta 2008 hän teki 100:nnen maalin Emiratesilla FA Cupin ottelussa Newcastle Unitedia vastaan. Arsenal-uransa toisen hattutempun Adebayor teki 28. huhtikuuta 2008 ottelussa Derby Countya vastaan, jolloin hänestä tuli ensimmäinen pelaaja Valioliigan historiassa, joka on tehnyt kauden aikana hattutempun samaista vastustajaa vastaan koti- sekä vierasottelussa. Hän pelasi kauden 2007–2008 aikana lopulta 36 ottelua ja teki niissä 24 maalia.
Huolimatta kesän siirtohuhuista muun muassa Milaniin ja Barcelonaan Adebayor päätti jäädä lontoolaisseuraan ja teki sen kanssa uuden jatkosopimuksen. Hän avasi kauden 2008–2009 maalisaldonsa 13. syyskuuta 2008 kolme maalilla ottelussa Blackburn Roversia vastaan. 8. helmikuuta 2009 ottelussa Tottenham Hotspuria vastaan Adebayor loukkaantui, mikä pakotti lopulta hänet olemaan sivussa pelikentiltä kahden kuukauden ajan. Hän palasi tositoimiin Manchester Cityä vastaan ja teki ottelussa kaksi maalia. 7. huhtikuuta 2009 hän tasoitti Mestarien liigassa Villarrealia vastaan käydyn ottelun saksipotkulla. Hän oli kauden 2008–2009 päätteeksi joukkueensa toiseksi paras maalintekijä 16 osumallaan kaikki kilpailut mukaan lukien.
Manchester City (2009–2012)
225px|thumb|Adebayor [[Eurooppa-liigan ottelussa Lech Poznańia vastaan.]] 18. heinäkuuta 2009 Adebayor siirtyi Manchester Cityyn siirtosummalla, jonka uskotaan olevan arviolta 25 miljoonaa puntaa (noin 30 miljoonaa euroa). Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 15. elokuuta 2009 Blackburn Roversia vastaan. Hän onnistui ottelussa myös maalinteossa, sen vanhettua vain kolme minuuttia. Ensimmäisessä kotipelissään 22. elokuuta 2009 Wolverhampton Wanderersia vastaan hän onnistui niin ikään maalinteossa. Kolmannen perättäisen sarjamaalinsa hän puski päällään vierasottelussa Portsmouthia vastaan. 12. syyskuuta 2009 Adebayor kohtasi vanhan seuransa Arsenalin ja onnistui jälleen maalinteossa jo neljättä kertaa perätysten. Manchester City voitti ottelun lopulta numeroin 4–2. Ottelun jälkeen Arsenal-pelaaja Robin van Persie syytti Adebayoria tahallisesta vahingoittamasyrityksestä, josta hänelle langetettiinkin jälkikäteen kolmen ottelun pelikielto.
Adebayoria kritisoitiin myös maalin jälkeisistä tuuletuksistaan, kun hän juoksi maalin tehtyään Arsenal-kannattajien katsomonosan eteen juhlimaan osumaansa, aiheuttaen näin suuria vihan reaktiota vierasjoukkueen kannattajissa. Hän sai tilanteesta varoituksen ja myöhemmin ottelun jälkeen pahoitteli myös itse tapahtunutta.
Kaudeksi 2010–2011 hänen suosimansa pelinumero 25 vaihtui 9:ään. Hän teki kauden ensimmäisen hattutemppunsa 21. lokakuuta 2010 pelatussa Eurooppa-liigan lohkovaiheen ottelussa puolalaista Lech Poznańia vastaan. Samalla hänestä tuli ensimmäinen Manchester Cityn pelaaja, joka on tehnyt kyseissä kilpailuissa kolme maalia. Kauden edetessä hänen peliaikansa jäi kuitenkin hyvin vähälle joukkueeseen kesän aikana hankittujen vahvistuksien takia. Tammikuussa 2011 hänen asemansa tukaloitui entisestään, kun joukkue hankki Edin Džekon.
Lainalle Real Madridiin (2011)
185px|left|thumb|Adebayor edusti kevään 2011 lainasopimuksella [[Real Madridia.]] 25. tammikuuta 2011 Adebayor siirtyi lainasopimuksella espanjalaiseen Real Madridiin. Sopimus kesti kesäkuun loppuun saakka, sisältäen myös osto-oikeuden noin 14 miljoonalla eurolla. Ensiesiintymisensä joukkueessa hän teki 30. tammikuuta 2011 ottelussa Osasunaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 2. helmikuuta 2011 Copa del Reyn ottelussa Sevillaa vastaan. Adebayor onnistui maalinteossa niin ikään seuraavana viikonloppuna sarjaottelussa Real Sociedadia vastaa ja avasi näin myös maalisaldonsa Primera Divisiónissa. Adebayorin otteita kritisoitiin vahvasti 2. huhtikuuta 2011 Sporting Gijónia vastaan kärsityn tappion jälkeen, hänen hukattua useita maalipaikkoja ottelussa. Hän vastasi kuitenkin kritiikiin yhtä vahvasti tekemällä kaksi maalia seuraavan viikon Mestarien liigan puolivälieräottelussa Tottenham Hotspuria vastaan.
Ensimmäisen tittelinsä seurajoukkueurallaan Adebayor voitti 20. huhtikuuta 2011, kun Real Madrid peittosi Copa del Reyn loppuottelussa Barcelonan numeroin 1–0. Kauden viimeisellä ottelukierroksella 21. toukokuuta 2011 Almeríaa vastaan hän teki hattutempun.
Lainasopimuksensa jälkeen hän palasi takaisin Manchesteriin, mutta ei tullut valituksi 9. heinäkuuta 2011 alkavalle joukkueen harjoitusleirille Yhdysvaltoihin. Hänet jätettiin harjoittelemaan Englantiin seuran reservijoukkueen kanssa, josta Adebayor kuitenkin kieltäytyi. Hän oli ilmoittanut kesän aikana olevansa palavasti halukas siirtymään Real Madridiin pysyvällä siirrolla, ja olevansa valmis odottamaan espanjalaisseuran yhteydenottoa jopa siirtoikkunan viimeiseen aukiolopäivään saakka.
Lainalle Tottenhamiin (2011–2012)
Pysyvä siirto Real Madridiin ei kuitenkaan toteutunut kesän aikana ja niin 25. elokuuta 2011 Manchester City lainasi Adebayorin Tottenham Hotspuriin kaudeksi 2011–2012. Hän avasi maalitilinsä ensimmäisessä ottelussaan lontoolaisseurassa 10. syyskuuta 2011 vieraskentällä Wolverhampton Wanderersia vastaan. Ensimmäisessä kotiottelussaan 18. syyskuuta 2011 hän onnistui kaksi kertaa maalinteossa Liverpoolia vastaan. Lainakausi sujui todella hyvin hänen tehdessä 33:ssa liigapelissä 17 maalia. Hän myös syötti ensimmäistä kertaa urallaan yli 10 maalia syöttäen niitä 11.
Tottenham (2012-2015)
21. elokuuta 2012 hän siirtyi Tottenhamin riveihin pysyvästi. 13.9.2015 Tottenham ilmoitti, että seura ja Adebayor ovat purkaneet pelaajan sopimuksen yhteisymmärryksessä.
Maajoukkueura
thumb|150px|right|Adebayor edustamassa [[Togon jalkapallomaajoukkue|Togon maajoukkuetta.]] Adebayor on syntynyt Togossa, mutta olisi halutessaan voinut edustaa myös Nigeriaa. Hän päätyi kuitenkin lopulta edustamaan syntymämaataan. Maajoukkueurallaan Adebayor auttoi Togoa selviytymään vuoden 2006 Afrikan-mestaruuskilpailuihin tekemällä 11 maalia karsintaotteluissa. 10. helmikuuta 2009 pidetyssä palkintotilaisuudessa Afrikan jalkapalloliitto valitsi hänet vuoden 2008 parhaaksi afrikkalaiseksi jalkapalloilijaksi. Hänen taakseen äänestyksessä jäivät egyptiläinen Mohammed Aboutrika ja ghanalainen Michael Essien. Samalla Adebayorista tuli ensimmäinen togolaispelaaja, joka on voittanut kyseisen palkinnon.
Togo selvitti tiensä myös vuoden 2006 MM-kilpailuihin, jotka järjestettiin Saksassa. Adebayor ei onnistunut turnauksessa maalinteossa, Togon jäätyä lopulta lohkonsa viimeiseksi.
11. lokakuuta 2008 hän teki neljä maalia vuoden 2010 MM-karsintaottelussa Swazimaata vastaan. 28. maaliskuuta 2009 Adebayor palasi loukkaantumisensa jälkeen karsintaotteluun Kamerunia vastaan ja teki ottelun 1–0-voittomaalin.
8. tammikuuta 2010 Adebayor oli mukana, kun Togon maajoukkuetta kuljettanut linja-auto joutui ampumaväijytykseen. Bussi oli matkalla Angolassa järjestettäviin vuoden 2010 Afrikan-mestaruuskilpailuihin. Hyökkäyksessä menehtyivät joukkueen apuvalmentaja, tiedottaja ja linja-auton kuljettaja sekä yhdeksän muuta joukkueeseen kuulunutta henkilöä loukkaantui. 12. huhtikuuta 2010 Adebayor ilmoitti päättävänsä maajoukkueuransa tapahtuneen johdosta.
10. marraskuuta 2011 Adebayor ilmoitti olevansa maajoukkueen käytettävissä. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa lopettamisilmoituksensa jälkeen karsintaottelussa Guinea-Bissauta vastaan, jossa hän teki myös ottelun ainoan maalin. Kyseisellä maalilla Togo eteni vuoden 2014 Afrikan MM-karsintojen toiselle kierrokselle yhteismaalein 2–1. Adebayor nousi tärkeään rooliin vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisojen karsinnoissa Gabonia vastaan. Hän teki molemmissa otteluissa Togolle ratkaisevat maalit. Avausottelussa hän tasoitti ottelun lukemiin 1–1 ja toisessa osaottelussa teki 2–1 voittomaalin Togolle, joka eteni kisoihin.
Plug-in-hybridiauto
pienoiskuva|[[Toyota Prius Plug-in -hybridiauto.]] pienoiskuva|[[Ford Escape plug-in-hybridiauto.]] pienoiskuva|[[Chevrolet Volt plug-in-hybridiauto.]] Plug-in-hybridiauto (myös pistokehybridi, ladattava hybridi tai lataushybridi; , lyhennys PHEV ) tarkoittaa hybridiautoa, jonka akut on mahdollista ladata ulkoisesta sähkönlähteestä.
Ladattavien hybridiautojen etuja ja haittoja
Ajettaessa ajosuoritteen pääosa lyhyitä matkoja akun varassa toimivalla sähkömoottorilla, ja mikäli akkuja ladataan säännölisesti, pysyy pistokehybridien WLTP-keskikulutus matalana, yleensä 1–2 litraa / 100 km. Tällöin ajonaikaisia CO2-päästöjä syntyy merkittävästi vähemmän kuin polttomoottoriautolla. Suomessa pieni kulutusarvo myös vaikuttaa alentavasti autoveroon. Toisaalta mikäli ajetaan pidempiä ajomatkoja, lisääntyy keskikulutus akuston tuoman raskaamman rakenteen vuoksi. Maantienopeuksissa ajoneuvon melutaso (vallitsevana tekijänä näissä nopeuksissa aerodynamiikka ja rengasmelu) sekä renkaiden ja tien kulumisen synnyttämät hiukkaspäästöt ovat myös lähellä vastaavaa polttomoottoriautoa.
Laajan käyttöönoton esteitä
Tekniikka: Akkujen turvaama toimintamatka on lyhyt ja lataaminen hidasta. Akusto on myös vaihdettava, mutta nykytekniikalla vaihtoväli on 10 vuoden pituinen ja kustannus on laskenut 2 000-8 000 euroon. Pistokehybridin kanssa ei myöskään pääse eroon polttomoottorin huoltotarpeesta. Plug-in hybridin akun takuu raukeaa, jos auton jättää seisomaan yli kolmeksi kuukaudeksi.
Hinta: Akkujen lataaminen on halpaa, mutta itse akut kalliita. Akkujen hintataso on kuitenkin laskenut, ja pistokehybridin saa Suomessa jo itselleen esimerkiksi 40 000 eurolla. Hinta on kuitenkin vastaavaa täyssähköautoa suurempi, sillä plug-in-hybridiin tarvitaan sähköauton komponenttien lisäksi polttomoottoriauton moottori ja osat. Näin ollen plug-in-hybridin hintaa ei ole mahdollista saada laskettua edes sähköautojen tasolle.
Älykkään autotallin käsite
Plug-in-hybridin merkittävimpiä etuja on sen mahdollisuus tasata sähkönkulutusta. Esimerkiksi tuulivoiman ja aurinkosähkön ongelmana on se, ettei sähköä saada tasaisesti. Plug-in-hybridit voisivat toimia uusioenergian varastona silloin kun sitä on saatavana ja luovuttaa energiaa sitten kun sitä kipeimmin tarvitaan. Rocky Mountain Institute arvioi, että kulutushuipun tasaamisen rahallinen arvo olisi yli 400 euroa autoa kohden. Tähän tarvittava teknologia ei kuitenkaan ole vielä kehitetty käyttövalmiiksi. Tämän toteuttaminen vaatisi voimakasta siirtymistä kohti uusiutuvan energian käyttöä; hajautettuja energiantuotannon muotoja; sähköverkon muuttamisen hajautettua energiaa vastaanottavaksi smart gridiksi; sekä koko autokannan nykyistä nopeampaa uusiutumista.
Myydyimmät ladattavat hybridit Euroopassa
Ladattavien hybridiautojen (PHEV) myydyimmät automallit vuoden 2020 tammi-syyskuussa olivat EU- ja EFTA-alueella oheisen taulukon mukaisia. Vertailuna samojen automallien myynti edellisen viiden vuoden aikana. Tarjonta on laajentunut ja muuttunut huomattavasti vuosina 2018-2020; useita täysin uusia hybridiautomalleja on tullut Euroopan markkinoille. Huomaa, että vuodesta 2018 lähtien aineistolähde poikkeaa vanhemmasta.
* Euroopan vuoden 2020 myydyimpien ladattavien hybridin myyntimääriä Euroopassa aiempina vuosina ei ole mainittu lähteessä.
Kuivajoen vesistö
Kuivajoen vesistö (vesistöaluetunnus 63) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Kuivajoki laskee Perämereen. Vesistöalueen pinta-ala on 1356,24 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,72 %.
Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :