cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ukon pakka – Kalevalainen tarot
Kansantaruista tarot pakaksi
Ukon pakan pienessä arkanassa Salo esittelee 56 erilaista uskomusolentoa, myyttistä eläintä sekä vanhoja suomalaisia haltioita ja jumalia. Mukana on myös runsaasti alkuperäisiä tarinoita näihin olentoihin liittyen, jotka ovat peräisin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran (SKS) arkistolta.
Vuoden rajatietokirja 2018
Susanna Salon teos Ukon pakka voitti vuosittain järjestettävän Vuoden Rajatietokirja -kilpailun yleisön äänestyksen. Ultra-lehden numerossa 2/2018 oli Jukka Niemisen kirjoittama Susanna Salon haastattelu. Muita haastatteluita on ollut Sielun Peili-lehdessä (2/2018), Ääretön-lehdessä (6/2018) sekä Minä Olen -lehdessä (6/2018).
Gianluigi Galli
Mitsubishi (2004–2005)
Galli vakuutti taidoillaan muun muassa N-ryhmän MM-sarjassa ja sai vuonna 2004 virallisen tallipaikan WRC Mitsubishin ohjaimista joihinkin kisoihin. Hyvien otteiden ansiosta Galli sai jatkaa Mitsubishin tehdastallissa koko kauden 2005, ja väläytteli nopeuttaan muun muassa Ruotsissa ja Turkissa, missä Galli jopa johti hetken kilpailua. Useissa kisoissa Galli oli myös nopeampi kuin kokenut tallikaverinsa Harri Rovanperä.
Suomen rallissa Gallista tuli kuuluisa, hänen ajettua Ouninpohjan kuuluisalle "keltaisen talon hyppyrille" peräti 171 km/h. Se on hyppyrin edelleen voimassa oleva nopeusennätys. Itse hyppy kantoi 55 metriä. Samalla Galli sai lempinimen "Hullu-Galli" jota myös hänen italialaiset fanit käyttävät.
Mitsubishin vetäydyttyä ennen kauden 2006 alkua, joutui Galli työttömäksi ja eteen tuli ajopaikan hankkiminen sponsorirahoilla.
Yksityistallien kuljettajana (2006–2007)
Galli ajoi yksityistallin Mitsubishillä Ruotsissa neljänneksi ja vaihtoi Peugeot'n talliin, jota sponsoroi italialainen Pirelli-rengasmerkki. Peugeot 307 WRC:llä Galli ajoi uransa ensimmäisen palkintokorokepaikan Argentiinan rallissa 2006. Vuoden 2006 Neste Rallissa Galli ajoi Peugeot 307 WRC:llä viidenneksi. Suomen MM-rallin jälkeen Galli ei enää ajanut kaudella 2006 osakilpailuja.
Galli teki sopimuksen Pirellin sponsoroiman italialaisen yksityistallin kanssa ja hänen tarkoituksenaan oli ajaa kahdeksan MM-rallia Citroën Xsara WRC autolla. Galli aloitti kautensa Ruotsin rallissa ja oli mukana kärkitaistossa, kunnes ajoi ulos ensimmäisen päivän puolivälissä ja menetti neljä minuuttia jääden pisteittä. Norjassa Galli otti pisteitä ajamalla kuudenneksi. Galli ajoi pisteille myös Portugalissa, mutta ilmoitti muutama viikko kisan jälkeen vetäytyvänsä kauden 2007 sarjasta rahoitusvaikeuksien vuoksi.
Stobart (2008)
Jari-Matti Latvalan siirtyessä Marcus Grönholmin paikalle Fordin tehdastalliin, nousi Galli Latvalan paikalle Stobart -tallin kuljettajaksi. Gallin sopimus kattoi kaikki kauden 15 osakilpailua. Monte Carlossa hän ajoi pisteille, sijoittuen kuudenneksi. Ruotsin MM-rallissa Gigi ajoi kolmanneksi saavuttaen näin uransa toisen palkintokorokepaikan.
Saksan MM-rallissa Galli ajoi rajusti ulos, seurauksenaan murtunut lonkka ja kauden loppu. Onnettomuuden jälkeen Galli ei ole tehnyt paluuta MM-sarjaan.
Muuta
Galli on 171 cm pitkä ja painaa 70 kg. Nuorempana hän harrasti muun muassa laskettelua ja pyöräilyä.
Lazarus Salii
Lazarus Eitaro Salii (17. marraskuuta 1936 Angaur – 20. elokuuta 1988 Koror) oli palaulainen poliitikko. Hän toimi Palaun järjestyksessään toisena presidenttinä vuosina 1985–1988. Saliin epäillään tehneen itsemurhan elokuussa 1988, jolloin hänet löydettiin kuolleena.
Marine One
thumb|VH-3D Marine One Marine One on radiokutsukoodi Yhdysvaltain merijalkaväen ilma-alukselle, joka kuljettaa Yhdysvaltain presidenttiä. Yleensä koodia käytetään merijalkaväen HMX-1 -osaston VH-3D Sea King tai VH-60N White Hawk -helikoptereissa, jotka kuljettavat presidentin Valkoisesta Talosta esim. Andrewsin lentotukikohtaan. Vastaavasti merijalkaväen Yhdysvaltain varapresidenttiä kuljettava ilma-alus on Marine Two.
Historia
Ensimmäisen kerran helikopteria käytettiin presidentin kuljettamiseen vuonna 1957, kun Dwight D. Eisenhower lensi Bell UH-13 Siouxilla kesäkodilleen. Vuonna 1958 H-13 korvattiin Sikorsky H-34:llä. Vuonna 1961 käyttöön otettiin VH-3A.
Itsenäisten valtioiden yhteisö
Itsenäisten valtioiden yhteisö (lyh. IVY;, lyh. СНГ, SNG) on löyhästi organisoitunut useimpien entisen Neuvostoliiton neuvostotasavaltojen muodostama yhteisö. Sen jäsenvaltiot ovat Armenia, Azerbaidžan, Kazakstan, Kirgisia, Tadžikistan, Uzbekistan, Valko-Venäjä ja Venäjä. Moldova ilmoitti eroavansa yhteisöstä 15. toukokuuta 2023, mutta eroon liittyvä lainsäädännön valmistelu arvioitiin kestävän viikkoja. Yhteisön päämaja sijaitsee Valko-Venäjän pääkaupungissa Minskissä. Sen puolivuosittain pidettävät parlamenttienvälisen komission istunnot pidetään Taurian palatsissa Pietarissa, Venäjällä.
Marine One
Historia
Pian helikoptereiden ottamisesta kuljetusmuodoksi merijalkaväelle annettiin tehtäväksi tutkia Valkoisen talon etelänurmikon käyttöä helikopterin laskeutumispaikkana. Tilaa oli riittävästi, joten se onnistui. Vuoteen 1976 asti presidentin kuljettaminen helikopterilla oli jaettu merijalkaväen ja maavoimien kesken. Maavoimien vastaava kutsukoodi on Army One.
Itsenäisten valtioiden yhteisö
Perustaminen
pienois|vasen|[[Belavežan sopimus|Belavežan sopimuksen allekirjoittaminen 8. joulukuuta 1991.]] Neuvostoliiton viimeisen johtajan Mihail Gorbatšovin tavoitteena oli Neuvostoliiton korvaava uusi liittosopimus. Sen toteutuminen kaatui lopulta elokuun vallankaappausyritykseen 1991. Vallankaappausyrityksen jälkeen heikentynyt Gorbatšov oli maan johtaja enää nimellisesti, kun todellista valtaa käytti Venäjän SFNT:n ensimmäinen presidentti Boris Jeltsin. Valko-Venäjän SNT julistautui itsenäiseksi Valko-Venäjän tasavallaksi 19. syyskuuta 1991. Ukrainan kansanäänestyksessä 1. joulukuuta 1991 yli 92 prosenttia ukrainalaisista antoi tukensa maansa itsenäistymiselle. Näin uusi liittosopimus oli lopullisesti haudattu.
Marine One
Historia
VH-3D otettiin käyttöön vuonna 1978 ja VH-60N vuonna 1987. Kumpaakin mallia käytetään presidentin kuljettamiseen, ja ne ovat täysin modifioituja käyttötarkoitukseensa.
Itsenäisten valtioiden yhteisö
Perustaminen
8. joulukuuta 1991 Venäjän, Ukrainan ja Valko-Venäjän johtajat kokoontuivat Belovežan metsässä neuvotteluihin ja sopivat Neuvostoliiton lakkauttamisesta sekä Itsenäisten valtioiden yhteisön (IVY) perustamisesta sen seuraajaksi. Perussopimuksessa, Belavežan sopimuksessa nimettiin jäsenvaltiot itsenäisiksi, jolloin ne de facto tunnustivat toisensa, ja mikä merkitsi Neuvostoliiton lakkauttamista.
Marine One
Historia
Nykyisten helikopterien korvaajaa on etsitty jo kauan. Monimutkaisen hankintakilpailun päätteeksi Sikorsky VH-92 Patriot valittiin nykyisten kopterien seuraajaksi.
Itsenäisten valtioiden yhteisö
Perustaminen
Alma-Atan pöytäkirjassa kahdeksan entistä neuvostotasavaltaa eli Armenia, Azerbaidžan, Kazakstan, Kirgisistan, Moldova, Tadžikistan, Turkmenistan ja Uzbekistan liittyivät IVY:n jäseneksi. Georgia liittyi yhteisöön joulukuussa 1993. Näin 15 neuvostasavallasta 12 oli IVY:n jäseniä. IVY ei koskettanut Baltian maita, jotka olivat joutuneet neuvostomiehitysten 1940 ja 1944 kautta Neuvostoliiton jäseniksi, sekä palauttaneet vuonna 1918 saavutetut itsenäisyytensä elokuun vallankaappausyrityksen myötä. Liettua oli virallisesti palauttanut itsenäisyytensä jo maaliskuussa 1990.
Marine One
Käyttö nykyään
Marine One on usein vaihtoehto kalliille ja hankalille autosaattueille. Eniten sitä käytetään kuljettamaan presidentti Valkoisen talon etelänurmikolta Andrewsin lentotukikohtaan jatkolentoa Air Force Onella varten. Uuden presidentin virkaanastujaisissa väistyvä presidentti lentää usein viimeisen lennon Capitolilta Andrewsiin.
Itsenäisten valtioiden yhteisö
Perustaminen
Georgia erosi IVY:stä vuonna 2009 edeltävänä vuonna Venäjää vastaan käydyn 8 päivän sodan myötä. Myös Venäjän aggression kohteeksi joutunut Ukraina lopetti osallistumisensa IVY:ssä vuonna 2018. Ukrainan asema IVY:ssä oli monimutkainen. Ukraina oli Belovežan sopimusosapuolena IVY:n perustajajäsen, mutta se ei koskaan allekirjoittanut perussopimusta, koska se ei tunnustanut Venäjän federaation asemaa Neuvostoliiton ainoana seuraajavaltiona. Näin ollen Ukraina ei koskaan ollut IVY:n täysjäsen, mutta se jatkoi osallistumista IVY:n toimintaan. Vuonna 1993 Ukrainasta tuli IVY:n talousliiton liitännäisjäsen. Turkmenistan muutti statuksensa liitännäisjäseneksi. Vuoden 2014 Krimin miehityksen ja Itä-Ukrainan sodan myötä Ukraina ilmoitti osallistuvansa jatkossa IVY:n toimintaan ”valikoivasti”, kunnes lopulta 2018 se ilmoitti jäädyttävänsä jäsenyytensä kokonaan. Turkmenistan muutti asemansa IVY:ssa liitännäisjäseneksi vuonna 2005, koska se ei ole allekirjoittanut IVY:n perussopimusta ja katsoi täysjäsenyyden olevan ristiriidassa sen Yhdistyneissä kansakunnissa (YK) tunnustetun puolueettomuuden kanssa. Moldovan ulkoministeri Nicu Popescu ilmoitti 30. marraskuuta 2022, että Moldova ei aio enää osallistua IVY:n toimintaan. Moldova ilmoitti virallisesti eroavansa yhteisöstä 15. toukokuuta 2023.
Marine One
Käyttö nykyään
Turvallisuuden takia helikoptereita lentää aina useampi, jolloin yksi kuljettaa presidenttiä ja muut toimivat hämäyksenä. Helikopterit ovat varustettu ohjustentorjuntajärjestelmillä kuten soihduilla ja silpulla. Pidemmillä matkoilla Marine One kuljetetaan C-5 tai C-17 -kuljetuskoneella minne ikinä presidentti matkustaakaan. Vaikka presidentti ei tarvitsisi sitä, vähintään yksi kopteri on aina varuilla lähistöllä.
Itsenäisten valtioiden yhteisö
Yhteisö
IVY:stä ei ole tullut kiinteää yhteisöä sen jäsenvaltioiden Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen tapahtuneen eriytyvän kehityksen ja poliittisten epäluulojen vuoksi. Yhteisö on jäänyt paljolti symboliseksi koordinoimaan Neuvostoliiton entisten tasavaltojen välistä kauppaa, rahoitusta, lainsäädäntöä ja turvallisuutta siinä määrässä ja laajuudessa kuin se on ollut poliittisesti mahdollista.
Vuoden 1992 talviolympialaisissa Albertvillessä ja Barcelonan kesäolympialaisissa IVY-valtioiden sekä Georgian urheilijoiden muodostamaa Yhdistettyä joukkuetta kutsuttiin usein IVY:n joukkueeksi, vaikkei Georgia ollutkaan vielä yhteisön jäsen. Joukkue käytti lippunaan olympialippua ja sen kultamitalisteille soitettiin talvikisoissa kansallislaulun sijasta olympiahymni. Kesäkisoissa puolestaan IVY:n yksilöurheilijoiden kohdalla salkoon nostettiin urheilijan kotimaan lippu ja soitettiin sen maan kansallislaulu, mutta olympialippua ja -hymniä käytettiin joukkuelajien mitaliseremonioissa, vaikka joukkueen kaikki urheilijat olisivatkin olleet samasta maasta. Talvikisoissa joukkueen urheilijat tulivat Venäjältä, Valko-Venäjältä, Ukrainasta, Kazakstanista, Uzbekistanista ja Armeniasta. Kesäkisoissa urheilijat tulivat kaikista 12 maasta.
Toiminta
pienois|oikea|IVY-valtioiden johtajien tapaaminen [[Biškekissä Kirgisiassa 10. lokakuuta 2008.]] Tärkein IVY:n tavoite on sen valtioiden välinen vapaakauppa-alue ja talousliitto, jonka oli tarkoitus astua voimaan 2005.
IVY:n sihteeristö on osallistunut vaalitarkkailuun joissain entisissä neuvostotasavalloissa ja sen vaalitarkkailutulokset ovat jossain määrin eronneet Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (ETYJ) demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston (ODIHR) sekä ETYJ:n parlamenttivaltuuskunnan tuloksista.
Joya de Cerén
Joya de Cerén on arkeologinen nähtävyys El Salvadorissa. Se on mayojen maalaiskylä ajalta ennen Kolumbusta, joka on säilynyt vulkaaniseen tuhkaan hautautuneensa kuten Pompeji Euroopassa. Se on Keski-Amerikan merkittävimpiä arkeologisia kohteita, koska siinä on säilynyt tietoa tavallisen kansan elämästä. Noin vuonna 600 läheinen Loma Calderan tulivuori purkautui ja hautasi kylän neljäntoista tuhkakerroksen alle. Se löydettiin 1976.
Kylä on UNESCOn maailmanperintökohde.
Ohe Oha Vas a Soñar
Ohe Oha Vas a Soñar on ranskalaisartisti Sara Sofian kappale. Sen julkaisi Scorpio Music artistin uran toisena singlenä 22. syyskuuta 2011. Kappaleen ovat säveltäneet Guenab Abdelhamid, Jordon Alain, Sara Sofia ja Wilmer Rodriguez. Kappaleeseen liittyvä virallinen musiikkivideo julkaistiin 9. kesäkuuta 2011. Kappale on päässyt listoille vain kotimaassaan, jossa sen paras sijoitus on listan 66. sija.
Jana Fernández
pienoiskuva|Jana Fernández toukokuussa 2021. Jana Fernández Velasco (s. 18. helmikuuta 2002) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa FC Barcelonaa, jonka edustusjoukkueessa hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa joulukuussa 2018.
Fernández voitti FC Barcelonan joukkueessa Mestarien liigan kaudella 2020–2021.
Sykliini
Sykliinit ovat solusykliä valvovia proteiineja. Sykliinien määrä solussa vaihtelee syklisesti sen mukaan, mikä solusyklin vaihe on menossa; siitä niiden nimi. Sykliini muodostaa parin sykliinistä riippuvaisen kinaasin kanssa, jolloin kinaasi aktivoituu. Aktivoitunut kinaasi säätelee solusykliä fosforyloimalla sopivia proteiineja.
Leland H. Hartwell, Tim Hunt ja Paul M. Nurse saivat vuoden 2001 lääketieteen Nobel-palkinnon löydettyään sykliinit ja sykliineistä riippuvaiset kinaasit, jotka ovat keskeisiä molekyylejä solusyklin säätelyssä.
thumb|right|Sykliinistä riippuvaisen kinaasin (punainen) ja sykliinin (vihreä) muodostama kompleksi. Keltainen pallo on fosforyyliryhmä.
Toiminta
Sykliinit säätelevät solusykliä kiinnittymällä sykliineistä riippuvaisiin kinaaseihin (Cdk, eng Cyclin dependent kinase), jolloin nämä kinaasit aktivoituvat. Toimiakseen sykliini-Cdk-kompleksin on oltava oikeasta kohdasta fosforyloitunut. Tietyt sykliini-Cdk-kompleksit esiintyvät tietyissä solusyklin vaiheissa. Kun sykliini-Cdk-kompleksit ovat vieneet solun seuraavaan solusyklin vaiheeseen, sykliinit tuhotaan. Tuhoaminen tapahtuu liittämällä sykliiniin ubikitiiniä, joka ohjaa proteiineja tuhottaviksi proteosomeihin. Myös sykliinien tuhoaminen on olennaista solusyklin kannalta. Esimerkiksi M-sykliineihin kuuluvat sykliinit huolehtivat Cdk:n kanssa, että kromosomit kiinnittyvät tumasukkulaan. Kun M-sykliinit hajotetaan, alkaa anafaasi, jossa sisarkromatidit erkanevat toisistaan. Sykliini-Cdk inaktivoidaan tuhoamalla nimenomaan sykliini, Cdk:ta sen sijaan ei tuhota.
Luokittelu
frame|Solusyklin vaiheet. I = interfaasi, M = mitoosi. Mitoosivaiheen pituutta kuvassa on huomattavasti liioiteltu 1. G1/S-sykliinit
2. S-sykliinit
3. M-sykliinit
Vaikka hiivalla on useampia sykliinejä, sillä on vain yksi sykliinistä riippuvainen kinaasi, Cdk, johon eri sykliinit sitoutuvat solusyklin eri vaiheissa.
Lähteet
Alberts, Johnson, Lewis, Raff, Roberts ja Walter.The Molecular Biology of the Cell (2002) 4. painos. Garland Science.
Biscaynen kansallispuisto
Puiston muodostaa subtrooppisten saarten etelä-pohjoissuuntainen jono. Sen 700 km² laajuisesta alueesta pääosa on vesialuetta. Sen rannoilla kasvaa paljon mangrovea. Turisteja puistoon houkuttavat lahden koralliriutat.
Puistoa hallinnoi Yhdysvaltain National Park Service.
Rinka Duijndam
Duijndam on edustanut seuratasolla kotimaassaan HV Quintusia vuosina 2014–2016 sekä Saksassa Bad Wildungen Vipersia 2016–2018 ja Borussia Dortmundia vuodesta 2018.
Vappula
Vappula on Lohjan 21. kaupunginosa, noin 5 kilometrin päässä Lohjan keskustasta etelään.
Sirokesäkynttilä
Sirokesäkynttilä on mätästävä ja kasvaa noin 90–150 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat muodoltaan suikeita tai lusikkamaisia. Sirokesäkynttilän kukat sijaitsevat pitkänä terttuna varren latvassa ja kukat ovat väriltään aluksi valkoisia, mutta muuttuvat ajan myötä vaaleanpunertaviksi.
Sirokesäkynttilä kasvaa parhaiten hiekkaisella ja hyvin vettä läpäisevällä kasvualustalla täydessä auringon valossa.
Sirokesäkynttilän tieteellisen nimen lajinimi (lindheimeri) viittaa 1800-luvulla eläneeseen teksasilaiseen kasvien keräilijään Ferdinand Jacob Lindheimeriin.
Anton Vuorinen
thumb|Wuorisen rakentama talo Viiskulmassa (Fredrikinkatu 19 - Laivurinrinne 2)
Anton Vuorinen (2. heinäkuuta 1853 Kokemäki – 19. tammikuuta 1930) oli suomalainen maalarimestari, varatuomari, asianajaja ja kunnallismies.
Vuorinen kävi 7-vuotiaana kuusi viikkoa kiertokoulua ja lähti 13-vuotiaana Tampereelle maalarinoppiin. Hän menestyi ammatissa niin hyvin että saattoi vuonna 1872 perustaa Tampereelle oman maalarinliikkeen. Hän oli sitten mukana Tampereen kunnallispolitiikassa ollen muun muassa kaupunginvaltuuston jäsenenä 1881–1886 ja rahatoimikamarin puheenjohtajana 1883. Vuorinen kuului myös tamperelaisen Aamulehden perustajiin ja toimi lehden ensimmäisenä isännöitsijänä. Vuonna 1881 Tampereen Sanomat-lehti uutisoi pilkallisesti J. V. Snellmanin 75-vuotispäiville osallistuneen tamperelaisen valtuuskunnan matkasta. Tämä suututti kyseiseen valtuuskuntaan kuuluneet lennätinpäällikkö F. V. Jalanderin ja tehtailija Anton Vuorisen niin, että he alkoivat puuhata uutta kilpailevaa lehteä Tampereelle. Tämän uuden lehden, Aamulehden, näytenumero ilmestyikin jo joulukuussa 1881.
1880-luvun puoluetaisteluiden aikana Tampereen pormestarin Fredrik Vilhelm Procopén kerrottiin sanoneen Vuoriselle Ei yks maalari ymmärrä mitä seiso lakissa ja Vuorisen vastanneen tähän Tampereen pormestari ei nyt ymmärrä lain tulkintaa, mutta oppimaton maalari voi lukea sellaiseksi lakimieheksi, että ymmärtää lakia. Vuorinen luopui 1880-luvun puolivälissä entisestä ammatistaan ja ryhtyi opiskelemaan suorittaen ylioppilastutkinnon yksityisoppilaana Hämeenlinnan normaalilyseossa 1887. Hän opiskeli sitten Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1889, filosofian maisteriksi 1890 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1892. Hän auskultoi Turun hovioikeudessa ja sai varatuomarin arvon. Vuorinen toimi asianajajana ensin Tampereella ja sittemmin Helsingissä.
Vuorinen lahjoitti 1911 Hollolan pitäjän Jalkarannan kylässä sijainneen kesäasuntonsa Korpikodin Pikku- ja Kiertokoulun opettajain ja opettajatarten liitolle (nykyisin Alkuopetuksen Opettajain Liitto ry) lepokodiksi. Hän oli rakennuttanut Korpikodin vuonna 1905.
Vuorinen rakennutti Helsingin Punavuoreen Fredrikinkatu 19:ään viisikerroksisen Wuorisen eli Kulmion talon jonka ensimmäinen vaihe valmistui 1896. Talon suunnitteli arkkitehtitoimisto Nyström, Petrelius & Penttilä.
Anton Vuorisen lapsia olivat Patentti- ja rekisterihallituksen ylijohtaja Paavo Ant-Wuorinen, kemisti Olli Ant-Wuorinen, kemisti ja diplomi-insinööri Jalo Ant-Wuorinen sekä rehtori Taimi Wuorinen.
Manra
Manra on Kiribatin Phoenixsaariin kuuluva asumaton atolli. Sen pinta-ala on 4,4 km².
Lähteet
°N, °W
World of Tanks Blitz
World of Tanks Blitz (lyhyemmin WoT Blitz) on Wargaming.netin kehittämä World of Tanksin kevyempi versio, joka on saatavilla Androidille, iOS:lle, Windowsille, Nintendo Switchille ja macOS:lle. Peli on saatavilla 17 kielellä, myös suomeksi. World of Tanks Blitzillä oli vuonna 2015 yli 25 miljoonaa rekisteröitynyttä käyttäjää.
Wargaming.net ilmoitti maaliskuussa 2013, että World of Tanks -pelistä on tulossa mobiiliversio Androidille ja iOS:lle. Maaliskuussa 2014 World of Tanks Blitzin suljettu beetaversio aloitettiin 150 000 iPadia käyttävällä pelaajalla. Toukokuussa 2014 peli tuli ladattavaksi suomen, ruotsin, tanskan, norjan ja islannin App Storeista. World of Tanks Blitz julkaistiin 26. kesäkuuta 2014. Nykyään peli on saatavilla Androidille, iOS:lle, Windowsille Windows 7:stä alkaen ja macOS:lle.
Pelaaminen
World of Tanks Blitzissä pelaaja ohjaa panssarivaunua taistellen sillä vihollisia vastaan. Tavoitteena on tuhota kaikki vihollisen panssarivaunut tai pelimuodosta riippuen vallata tukikohta tai kerätä 1000 ylivalta pistettä. Toisin kuin World of Tanksissa, WoT Blitzissä kartan koko on vain 500m x 500m ja molemmat joukkueet koostuvat vain seitsemästä tankista. WoT Blitz on muutenkin PC-versiota rajoitetumpi: siinä on vain noin 300 eri tankkia kahdeksalta maalta (USA, Neuvostoliitto, Iso-Britannia, Kiina, Saksa, Japani, Ranska ja Eurooppalaiset kansakunnat), vähemmän karttoja ja lyhyemmät taistelut. Pelissä on myös sisältöä, jota ei löydy muista World of Tanks peleistä, kuten panssarintorjuntaohjuksia ja japanilaisia panssarintuhoajia.
Gina Tricot
Gina Tricot on ruotsalainen naistenvaatteita myyvä vaatekauppaketju. Sen perustivat Boråsissa vuonna 1997 Annette ja Jörgen Appelqvist. Ketjulla on myymälöitä Ruotsin lisäksi Norjassa, Tanskassa sekä Suomessa (laajentuminen mm. Saksaan oli suunnitteilla vuonna 2010), yhteensä noin 120 kappaletta. Yrityksellä on ollut myös verkkokauppa syksystä 2008 lähtien. Gina Tricot saavutti vuoden 2012 aikana noin 2,5 miljardin kruunun (150 M€) liikevaihdon.
Gina Tricot toimii niin sanotun pikamuodin kentällä, jonka muita toimijoita ovat muun muassa H&M ja Zara. Pikamuotiin liittyvät halvat hinnat, jatkuvat uutuudet sekä nopea tavaran kierto. Varastoja ei käytännössä ole, vaan vaatteet siirtyvät tehtailta suoraan myymälöihin.
Tuotelinjat
Gina Tricotista löytyy myös alusvaatteita, Gina Jeans -farkkuosasto sekä kosmetiikkaa. Verkkokaupasta saa tilattua myös Gina Tricotin ratsastusvaatemallistoon kuuluvia paitoja ym.
Brändi
thumb|Pääkonttori Boråsissa. Gina Tricotin keulahahmo oli vuodesta 2002 vuoden 2010 alkuun norjalainen supermalli Pernille Holmboe. Holmboen jälkeen Gina Tricotin kasvoksi tuli brasilialaismalli Emanuela de Paula. Vuonna 2012 merkin mainoskasvona toimi ruotsalainen Klara Wester.
Suomessa
Suomessa Gina Tricot avasi ensimmäisen myymälänsä 15. marraskuuta 2007 Helsingin Forumissa.
Navoi
Navoi (vuoteen 1958 Karmana) on Uzbekistanissa sijaitseva kaupunki. Vuoden 2014 arvion mukaan kaupungissa oli 143 100 asukasta. Kaupunki sijaitsee 382 metrin korkeudessa. Navoi tunnetaan parhaiten uraanin louhinnastaan. Radioaktiivinen säteily tuottaa kuitenkin harmia kaupungin asukkaille. Radioaktiivinen jätekivi nimittäin pöllyää ympäristöön ja nestemäiset jätteet vuotavat pinta- ja pohjavesiin.
Kääpiöplaneetta
thumb|250px|Suurimmat tunnetut [[transneptuninen kohde|transneptuniset kappaleet. Alareunassa näkyy kokovertailun vuoksi maapalloa.]] Kääpiöplaneetta on Aurinkoa kiertävä kappale, joka on riittävän suuri, että sen oma painovoima riittää muokkaamaan kappaleen suunnilleen pallonmuotoiseksi. Kääpiöplaneetat eroavat planeetoista siten, että niiden kiertoratojen läheisyydessä voi liikkua muitakin merkittävän kokoisia kappaleita. Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni (IAU) otti tämän määritelmän käyttöön 24. elokuuta 2006. Nykyisiä kääpiöplaneettoja ovat Ceres, Eris, Haumea, Makemake ja Pluto. Kääpiöplaneettaa ei pidä sekoittaa pikkuplaneettaan.
Colony (Bjørn Lynnen albumi)
Colony-albumi on Bjørn Lynnen vuonna 2002 julkaistu omakustanne-albumi. Albumilla Bjørn Lynne palaa muutaman vuoden tauon jälkeen takaisin avaruustematiikkaan. Levy on omistettu avaruuden asuttamisen parissa työskenteleville ihmisille. Colony-albumi on myös ensimmäinen kerta, kun Lynnen musiikkiin on tehty musiikkivideo, kappaleeseen "Messages" tehtiin avaruusmatkaa kuvaava tietokoneanimaatio.
Hollolan pääkirjasto
Hollolan pääkirjasto on Hollolassa toimiva yleinen kirjasto ja Hollolan kunnankirjaston päätoimipaikka. Hollolan pääkirjasto kuuluu osana Päijät-Hämeen kirjastojen seudulliseen kirjastokimppaan eli Lastu-kirjastoihin. Pääkirjaston rakennuksessa toimii myös kunnan palvelupiste Piipahlus.
Hollolan pääkirjaston on suunnitellut arkkitehti Jyrki Tasa. Pääkirjaston rakennus on valmistunut vuonna 2004.
Energia Suomessa
thumb|pysty=1.6|Energian kokonaiskulutus Suomessa energialähteittäin vuonna 2021. Puupolttoaineet (Muut puupolttoaineet+Puun pienkäyttö), öljy ja ydinvoima ovat selvästi suurimmat energianlähteet. thumb|pysty=1.6|Suomen sähkönkulutus energialähteittäin vuonna 2021. Energia Suomessa käsittelee Suomen energian tuotantoon, kulutukseen ja jakeluun liittyviä asioita.
Urheiluvuosi 2012
Urheiluvuosi 2012 käsittelee vuoden 2012 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Energia Suomessa
Energiankulutus asukasta kohti on Suomessa Euroopan unionin suurinta. Syitä ovat paljon energiaa kuluttava teollisuus (noin puolet kulutuksesta), korkea elintaso, kylmä ilmasto (lämmitykseen 25 % kulutuksesta) ja pitkät etäisyydet (liikenne 16 %).
Energiantuotannon tärkeimmät lähteet ovat puupolttoaineet, öljy ja ydinvoima.
West Chester
West Chester tarkoittaa seuraavia asioita:
Energia Suomessa
Energiapolitiikka ja ilmastopolitiikka ovat vahvasti sidoksissa toisiinsa, sillä kasvihuonekaasupäästöistä noin 80 prosenttia on peräisin energian tuotannosta ja kulutuksesta, mukaan lukien liikenne. Suomi on EU:n jäsenenä sitoutunut yhteisön tavoitteisiin kasvihuonepäästöjen vähentämisestä, energiatehokkuuden nostosta ja uusiutuvien energialähteiden suosimisesta.
Vuonna 2021 uusiutuvan energian osuus energian kulutuksesta oli 42,1 prosenttia. Kun tuohon lisätään ydinvoiman osuus (vuonna 2021: 18,2 prosenttia), 60,3 prosenttia Suomessa kulutetusta energiasta on päästötöntä. Energiatuotanto muuttuu, koska kiviihiilen käyttöä on vähennetty ja hiilivoimaloita suljetaan, uudet sellu- tai biotuotetehtaat tuottavat mustalipeää ja tuulivoimalla on kasvutrendi. Vuonna 2017 Suomessa oli seitsemän suurta kivihiilivoimalaa, joista vain yksi tuotti sähköä pelkällä kivihiilellä. Vuonna 2014 suljettiin Inkoon suuri kivihiilivoimala, joka oli Suomen suurin.
EU-tavoitteena oli, että Suomen olisi katettava 38 prosenttia energiasta uusiutuvilla vuonna 2020. Tämä tavoite ylitettiin. Energia- ja ilmastostrategian mukaan hiilen energiakäytöstä luovutaan Suomessa vuoteen 2030 mennessä.
Energiankulutus
thumb|pysty=1.6|Suomen energiankulutus energialähteittäin 1960-2021 thumb|pysty=1.6|Suomen sähkönkulutus energialähteittäin 1990-2021 thumb|pysty=1.6|Energian loppukäyttö Suomessa sektoreittain vuonna 2021. thumb|[[Stora Enson Oulun tehtaat.]] Energian kokonaiskulutus Suomessa vuonna 2021 oli Tilastokeskuksen mukaan 1 358 PJ (petajoulea) eli 377 TWh (terawattituntia). Kokonaiskulutus kasvoi seitsemällä prosentilla vuodesta 2020. Siirto- ja muuntohäviöiden jälkeen lasketusta loppukäytöstä teollisuus käyttää 45,3 %, rakennusten lämmitys 27,0 %, liikenne 15,4 % ja muut 12,2 %.
Energiankulutus asukasta kohti on Suomessa Euroopan unionin suurinta. Syitä ovat paljon energiaa kuluttava teollisuus, korkea elintaso, kylmä ilmasto ja pitkät etäisyydet. Energiankulutuksen kasvu pysähtyi 2000-luvulla ennen kaikkea teollisuuden muutosten takia. Raskas teollisuus on vähentynyt ja teollisuuden energiatehokkuus parantunut. Uusia energiankuluttajia ovat kansainvälisten yritysten laskentakeskusten konesalit.
Teollisuus
Eri teollisuuden aloista eniten energiaa käyttävät paperiteollisuus (270 PJ vuonna 2020), metalliteollisuus (65 PJ), öljynjalostus (42 PJ) ja kemianteollisuus (38 PJ).
Lämmitys
Rakennusten lämmityskustannuksia vertaillaan lämmitystarvelukujen avulla. Ne lasketaan ulkoilman ja sisätilojen lämpötilaerosta. Laskennallinen sisälämpötila on tässä +17 °C, lämpötilaero siitä todelliseen lämpötilaan katsotaan tulevan mm. erilaisten laitteiden hukkalämmöstä ja auringon lämmityksestä. Vertailukauden 1981–2010 keskimääräinen lämmitystarveluku on Etelä-Suomessa noin 4 000 vuorokausiastetta, Oulun korkeudella noin 5 000 ja Lapissa yli 6 000 vuorokausiastetta.
Asuinrakennuksissa käytetty energiamäärä on kasvanut, kun väkiluku ja asumisväljyys ovat lisääntyneet. Toisaalta vanhoja, vetoisia rakennuksia poistuu käytöstä ja uusien rakennusten energiatehokkuus on parempi. Siksi lämmitykseen käytettävän energiamäärän arvioidaan vähenevän 20–25% vuosina 2010–2050.
Kaukolämmön tuotanto kiinteistöjen lämmitykseen aloitettiin 1960-luvulla. Nykyään yli puolet kiinteistöjen lämmitysenergiasta on kaukolämpöä.
Liikenne
Liikenne käyttää noin 16% Suomen energiankulutuksesta. Suurin osa liikenteen energian kulutuksesta muodostuu tieliikenteestä. Tieliikenteen energiankulutus on viime vuosina hieman alentunut ja fossiilisten polttoaineiden osuus kulutuksesta on kääntynyt laskuun. Biopolttoaineiden energiasisällön osuus liikenteen polttonesteistä on velvoitettu olemaan nyt 18% ja kasvamaan vuoteen 2029 mennessä 30 prosenttiin. Fossiilittoman liikenteen tiekartan mukaan kotimaan liikenteen kasvihuonekaasupäästöt puolitetaan vuoteen 2030 mennessä ja liikenne muutetaan nollapäästöiseksi viimeistään vuoteen 2045 mennessä.
Tuonti, vienti ja hinnat
Energiaan tuonnin ja viennin erotus vuodessa oli 2011–2014 yli 6 miljardia € ja 2015–2017 noin 4 miljardia €. Tuonnin ja viennin arvoa ei voi suoraan verrata energian kulutuksen määriin, koska jalostetun tuotteen arvo kasvaa. Energian vientiin 2010–2017 sisältyi etenkin moottoribensiini ja keskitisleet, joiden yhteisarvo vaihteli 2,6–5,4 miljardia €.
Kansainvälisen energiajärjestön IEA:n arvion vuodelta 2007 mukaan Suomen suurin haaste on energiavarmuus eli tuontiriippuvuus ja riippuvuus yhdestä tuontimaasta. Huoltovarmuuden ylläpitämiseksi Suomessa on päätetty vuodesta 2013 alkaen pitää tuontipolttoaineita varastossa viiden kuukauden normaalikulutusta vastaava määrä. Maakaasu vaati oman erityisjärjestelynsä, koska sitä ei voida varastoida Suomen maaperään, kuten esimerkiksi Keski-Euroopassa tehdään. Ilmasto- ja energiastrategian mukaisesti kotimaisen sähköntuotantokapasiteetin tulee kattaa kulutus kaikissa tilanteissa, myös sähköntuonnin ollessa estyneenä. Kaasuntoimitusten katkeamisten varalta teollisuus on valmistautunut käyttämään muuta polttoainetta, käytännössä polttoöljyä. Maakaasua korvaavaa kaasua voidaan tarvittaessa valmistaa putkiverkostoon Porvoossa sijaitsevassa ilmapropaanilaitoksessa, tai tuoda maahan nestemäisenä.
Vuonna 2022 sähkön kuluttajahinta Suomessa oli Euroopan keskitason alapuolella, se oli 18. korkein 28 maan joukossa. Kun maan yleinen hintataso otetaan huomioon, suomalaisten maksama hinta on vielä halvempi.
Syyskuussa 2015 E95-bensiinin hinta oli EU:n korkeimpien joukossa: kalliimpaa bensiiniä oli Alankomaissa, Britanniassa, Italiassa ja Tanskassa. Samaan aikaan diesel oli Suomea kalliimpaa Britanniassa, Italiassa ja Ruotsissa.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022 liikennepolttonesteiden hinta nousi rajusti. Kesällä 2022 ne olivat yli 50% kalliimpia kuin vuotta aikaisemmin. Syksyä kohti hinta lähti laskuun.
Energianlähteet
Suomen tärkeimmät energialähteet vuoden 2021 aikana olivat puupolttoaineet (30 % kokonaiskulutuksesta), öljy (19 %), ydinenergia (18 %), hiili (6 %), maakaasu (6 %), vesivoima (4 %) ja turve (3 %). Tuulivoimalla katettiin kaksi prosenttia kulutuksesta, muilla energialähteillä yhteensä 7 prosenttia.
Puupolttoaineet
Suomessa kulutetusta energiasta noin neljännes tuotetaan puupolttoaineella. Polttoaineeksi ei kasvateta varsinaisia energiapuumetsiä, vaan suurin osa puupolttoaineesta syntyy joko metsäteollisuuden sivutuotteina tai hakkuiden yhteydessä. Metsäteollisuudesta saadaan energiakäyttöön puun kuorta ja sahanpurua sekä selluntuotannon sivutuotetta mustalipeää. Nämä käytetään yleensä teollisuuden omissa voimalaitoksissa. Metsähaketta syntyy sekä harvennushakkuissa että päätehakkuiden yhteydessä oksista ja kannoista.
Vuonna 2013 kiinteistä puupolttoaineista käytettiin kolmasosa (18 TWh) pienpoltossa eli (asuin-, teollisuus-, maatalous- ja palvelurakennukset) ja energialaitoksissa kaksi kolmannesta (36 TWh).
Suomen itsenäisyyden alusta toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan asti metsistä hakattiin lähinnä polttopuuta. Metsäteollisuuden puunkäyttö syrjäytti myöhemmin polttopuun.
Öljy
thumb|Porvoon jalostamon säiliöalue ja öljysatama kuvattuna ilmasta heinäkuussa 2011. Toinen Suomen kahdesta suurimmasta energialähteestä on öljy, jonka osuus energian kokonaiskulutuksesta on 20–25 %. Osuus on yksi kehittyneiden teollisuusmaiden eli OECD-maiden pienimmistä.
Öljyn ja muiden fossiilisten polttoaineiden käyttö alkoi kasvaa voimakkaasti 1960-luvulla. Kasvu hidastui energiakriisin aikana 1970-luvulla.
Ydinvoima
Ydinvoimaa tuottavat neljä toimivaa ydinvoimalaitosyksikköä. Laitosyksiköistä kaksi on Satakunnassa, Eurajoen Olkiluodossa ja toiset kaksi Itä-Uudellamaalla, Loviisassa. Näiden voimaloiden yhteenlaskettu nettosähköteho on 2 752 megawattia.
Suomen viides laitosyksikkö, Olkiluoto 3, on testikäytössä. Säännöllisen sähköntuotannon on määrä alkaa maaliskuussa 2023.
Suomen hallituksen kansallinen energia- ja ilmastostrategia keväältä 2013 näkee ydinvoiman puhtaan energian muotona, jonka avulla voidaan vähentää esimerkiksi kivihiilen käyttöä ja kasvihuonepäästöjä.
Suomen ensimmäinen ydinvoimalaitosyksikkö aloitti toimintansa Loviisan Hästholmenissa vuonna 1977 ja toinen Olkiluodossa 1979. Loviisan toinen yksikkö otettiin käyttöön vuonna 1981 ja Olkiluodon toinen yksikkö vuonna 1982. Fennovoima päätti lokakuussa 2011 Suomen kuudennen yksikön rakentamisesta Pyhäjoelle. Sillä oli vaikeuksia saada rakennuslupahakemukseen vaadittavaa 60 prosentin kotimaista omistusosuutta. Tilanne näytti ratkeavan Fortumin tulolla Fennovoiman osakkaaksi. Hankkeesta luovuttiin ja Fennovoima irtisanoi sopimuksen Rosatomin kanssa keväällä 2022.
Hiilivoima
Hiilivoima kattaa Suomessa yli 10 prosenttia primäärienergiasta. Kivihiilen osuus sähköntuotannosta on vaihdellut 11 ja 21 prosentin välillä. Kaukolämmöstä ja siihen liittyvästä sähköstä tuotetaan kivihiilellä 26–27 prosenttia. Kivihiilen käyttö on keskittynyt suuriin voimalaitoksiin. Kivihiiltä on tuotu Suomeen ennen kaikkea Venäjältä (3 428 000 tonnia vuonna 2013), Puolasta (302 000 tonnia vuonna 2013), Kazakstanista (105 000 tonnia vuonna 2013) ja Tšekistä (302 000 tonnia vuonna 2013).
Ukrainan kriisin takia EU kielsi kivihiilen tuonnin venäjältä elokuusta 2022 alkaen.
Maakaasu
thumb|Maakaasuputki on merkitty maastoon vahinkojen välttämiseksi. Maakaasun käyttöalue Suomessa ulottuu Kaakkois-Suomesta pääkaupunkiseudulle, Pirkanmaalle ja osaan läntistä Uuttamaata. Maakaasuputkiverkosto kattaa Suomen kaakkois- ja eteläosan. Tällä alueella maakaasun osuus lämmön- ja sähköntuotannon polttoaineista on noin 30 % primäärienergian käytöstä ollen koko maan primäärienergian käytöstä noin 10 %. Maakaasun osuus sähkönhankinnasta vuonna 2013 oli 13 %. Maakaasulla on myös merkittävä osuus erityisesti kaukolämmön ja sähkön yhteistuotannossa, mutta myös kaukolämmön tuotannossa sekä lauhde- ja erillissähkön tuotannossa.
Kääpiöplaneetta
Cereksen lisäksi myös suurimmat asteroidit saattavat täyttää IAU:n vaatimukset kääpiöplaneetoiksi, kuten Vesta ja Pallas, jotka ovat lähes pyöreitä ja joita pidettiin vielä planeettoina ennen vuotta 1850. Joidenkin tähtitieteilijöiden mukaan kääpiöplaneettoja on uuden määritelmän mukaan yli 53, eli kääpiöplaneetan kokorajoitusta pitäisi mahdollisesti vielä täsmentää.
Energia Suomessa
Maakaasu
Maakaasu tuli Suomeen Venäjältä Länsi-Siperiasta kahdella rinnakkaisella putkella. Suomessa maakaasua varastoidaan ainoastaan putkiverkkoon vuorokausivaihteluiden tasaamiseksi. Tuonti alkoi vuonna 1974. Maahantuojana ja tukkumyyjänä toimii Gasum Oy.
Kääpiöplaneetta
Kääpiöplaneettoihin kuulunee useita Kuiperin vyöhykkeen kappaleita, kuten Quaoar tai Orcus.
Energia Suomessa
Maakaasu
Maakaasun toimitus Venäjältä lopetettiin toukokuussa 2022. Gasum alkoi toimittaa maakaasua Balticconnector-yhdysputken kautta muista hankintalähteistä. Venäjän ilmoitettua kaasutoimitusten katkaisusta Suomi tilasi kelluvan lng-terminaalin. Kaasun kulutus kuitenkin romahti.
Turve
Kotimaista turvetta käytetään varsinkin kaukolämmön ja siihen liittyvän sähkön ja lämmön yhteistuotannon polttoaineena. Nykyään rakennettavat leijukerrostekniikkaan perustuvat polttolaitokset soveltuvat hyvin puun ja turpeen yhteiskäyttöön. Ilmastopolitiikan takia näiden voimaloiden kannattaa suosia puupolttoainetta. Toisaalta turpeen käytöllä on aluepoliittinen merkitys.
Kääpiöplaneetta
Nykyiset kääpiöplaneetat
Vuodesta 2008 lähtien viisi aurinkokunnan kohdetta on luokiteltu kääpiöplaneetoiksi. Kolme näistä, Ceres, Eris ja Pluto luokiteltiin kääpiöplaneetoiksi jo alun perin vuonna 2006. Makemake ja Haumea saivat luokituksen vuonna 2008. On todennäköistä, että luokkaan lisätään uusia jäseniä lähitulevaisuudessa. IAU on lisäksi luokitellut mm. Pluton ja Makemaken plutoideiksi.
Kääpiöplaneetoista kahta on tutkittu luotaimilla. NASAn Dawn ja New Horizons saavuttivat Ceresin ja Pluton vuonna 2015. Ennen matkaansa Cerekselle Dawn-luotain tutki ja kiersi potentiaalista kääpiöplaneettaa, Vestaa, vuosina 2011–2012.
Energia Suomessa
Turve
Turpeen käyttö energiantuotannossa kasvoi 1980- ja 1990-luvulla, kun haluttiin tukea kotimaista energiantuotantoa. Tuotantoluvut nousivat 1980-luvun alun alle 20 terajoulesta vuoden 2007 yli 100 terajouleen. 2010-luvulla alkoi väheneminen, ja vuonna 2020 kulutus oli noin 40 terajoulea.
Vuonna 2020 turpeen osuus Suomen sähköntuotannosta oli kolme prosenttia.
Vesivoima
thumb|[[Imatran vesivoimalaitos on eniten sähköä tuottava vesivoimalaitos Suomessa.]]
Suomessa on käytetty vesivoimaa 1300-luvulta asti. Aluksi kosket pyörittivät myllyjä ja sahoja. Sähkön tuotanto vesivoimalla alkoi Tampereella vuonna 1891.
Vesivoiman osuus Suomen sähköntuotannosta oli 1950- ja 1960-luvulla 90 prosenttia. Säädettävyys ja varastoitavuus tekee siitä edelleen tärkeän osan energiantuotantojärjestelmää. Suomen vesivoimalat ovat vuosina 2000–2014 tuottaneet sähköä vuosittain vesitilanteesta riippuen 9,5–16,9 TWh, joka on ollut vuodesta riippuen 12–25 prosenttia Suomen tuotannosta ja 11–20 prosenttia maan kulutuksesta.
Suomessa on yli 220 vesivoimalaitosta, joiden yhteenlaskettu teho on noin 3 100 megawattia. Suurimmat voimalat ovat Imatrankoski (186 MW) ja Kemijoen Petäjäskoski (182 MW). Imatrankoski tuottaa sähköä vuodessa noin 1 000 gigawattituntia, Petäjäskoski vajaat 700 GWh.
Muu uusiutuva energia
Suomen energia- ja ilmastostrategian tavoitteena on vähentää kasvihuonekaasupäästöjä vähintään 80 prosenttia vuoteen 2050 mennessä. Osatavoitteena on, että uusiutuvan energian osuus Suomen energiantuotannossa kasvaisi vuoteen 2020 mennessä 38 prosenttiin Suomen energiankulutuksesta. Osana Sanna Marinin hallituksen tavoitetta tehdä Suomesta hiilineutraali vuoteen 2035 pyritään saamaan aikaan lähes päästötön sähkön- ja lämmöntuotanto 2030-luvun loppuun mennessä.
Vuonna 2020 uusiutuvan energian osuus energiankulutuksesta oli 42,1 %.
Uusiutuvaa energiaa on biopolttoaineiden ja bioenergian tuotanto, jätteiden poltto energiaksi, maalämmön tai aurinkoenergian talteenotto, tuulivoiman ja vesivoiman tuotanto sekä muihin uusiutuviin energialähteisiin perustuva energiantuotanto. Näistä puupolttoaineen ja vesivoiman osuus koko energiatuotannosta on merkittävä jo nyt. Uusiutuvasta energiasta 83 prosenttia on puupohjaista bioenergiaa. Metsäteollisuuden jäteliemet ovat suurin uusiutuvan energian lähde Suomessa. 14 prosenttia uusiutuvasta energiasta tuotetaan vesivoimalla.
Biopolttoaineet ja bioenergia
Pelloilla kasvatettavaa ruokohelpiä voidaan käyttää samoissa voimaloissa turpeen ja puun kanssa. Se on Suomen tärkein peltoenergiakasvi. Kotimaista kasviöljyä voidaan käyttää lämmitysöljyn korvikkeena. Kasveista voidaan tehdä myös etanolia polttoaineeksi.
Vuonna 2018 Äänekosken biotuotetehdas nosti uusiutuvan energian osuutta Suomessa noin kahdella prosenttiyksiköllä.
Maalämpö
Maalämpöjärjestelmistä noin 60 % asennetaan kaivoon, 30 % pintamaahan ja vajaa 10 % vesistöön.
Aurinkoenergia
Aurinkoenergiaa on käytetty Suomessa jo pitkään 12 V järjestelmissä esimerkiksi kesämökeillä.
Tuulienergia
Vuonna 2014 tuulivoimalla tuotettiin noin prosentti koko energiankulutuksesta. Tuulivoimaloiden lukumäärä ja yhteiskapasiteetti on kasvanut erityisen voimakkaasti 2010-luvulla.
Suurin osa tuulivoimaloista sijaitsee Lapissa, Pohjois-Pohjanmaalla, Ahvenanmaalla ja Satakunnassa.
Geoterminen energia
Suomen ensimmäinen Maan sisempien kerrosten lämpöä hyödyntävä laitos Espoossa otetaan suunnitelmien mukaan käyttöön lokakuussa 2020. Laitoksessa pumpataan vettä useiden kilometrien syvyyteen lämpenemään ja näin saatu lämpö käytetään kaukolämpönä. Muita vastaavia laitoksia on suunnitteilla useilla paikkakunnilla.
Biokaasu
Biokaasua käytetään paitsi liikennepolttoaineena, sitä voidaan käyttää myös teollisuuden tarpeisiin tai kaukolämmön tuotantoon maakaasun tapaan. Esimerkiksi Forssassa Saint-Cobanin (aiemmin Isover) lasivillatehtaalla käytetään biokaasua joka valmistetaan läheisellä Envor Groupin biokaasulaitoksella. Envorin tärkeimmät paikalliset raaka-aineen lähteet ovat HKScanin Forssan teurastamo sekä kotitalouksien erilliskeräilystä tuleva biojäte. Edellä mainittujen lisäksi Envor käsittelee merkittäviä määriä jätevesilaitosten puhdistamolietteitä sekä elintarviketeollisuuden, kaupan ja tukun biojätteitä.
Sähkö
thumb|Suomen sähköverkon kantaverkon omistaa ja sen kehityksestä vastaa [[Fingrid|Fingrid Oyj.]]
Pääosa sähköstä tuotettiin vielä 1960-luvulla vesivoimalla. Lämpövoimaa alettiin tuottaa aluksi hiilellä ja öljyllä, myöhemmin tulivat mukaan turve, maakaasu ja 1970-luvun lopulta alkaen ydinvoima.
Sähköntuotanto ja -kulutus
Tilastokeskuksen mukaan vuonna 2007 Suomen sähkönkulutus jakautui seuraavasti: teollisuus 53 % (metsä: 30,7 %, metalli: 9 %, kemia: 7,6 % ja muut: 5,9 %), kotitaloudet 25 %, palvelut 19 % ja häviöt 3 %. Vuonna 2006 kotitaloussähkön kulutus oli noin 11 % kokonaiskulutuksesta ja siinä valaistuksen osuus oli merkittävin ja elektroniikan osuus kasvoi eniten vuosina 1993–2006.
Ilmastonmuutos
thumb|pysty=1.6|Suomen kasvihuonekaasupäästöt 1990-2020. thumb|pysty=1.6|Suomen kasvihuonekaasupäästöt vuonna 2020. Suomen kasvihuonekaasupäästöistä noin kolme neljäsosaa tulee energiasektorilta. Vuonna 2013 kokonaispäästöt vastasivat 60,6 miljoonaa tonnia hiilidioksidipäästöjä (CO2-ekv.), josta energiasektorin osuus oli 47,5 miljoonaa tonnia CO2-ekv.
Suomen maakohtainen velvoite osana EU-maiden yhteistä taakanjakoa Kioton pöytäkirjan ensimmäiselle velvoitekaudelle 2008–2012 on rajoittaa kasvihuonekaasupäästöt keskimäärin perusvuoden (1990) tasolle. Suomi on Tilastokeskuksen tietojen mukaan saavuttamassa tämän tavoitteen. Toista velvoitekautta (2013–2020) varten tehtiin useita muutoksia Dohan osapuolikokouksessa joulukuussa 2012. EU:lla on Kioton pöytäkirjan toisella velvoitekaudella yhteinen 20 prosentin vähennystavoite.
Pienhiukkaset
Pienhiukkasia, joiden koko vaihtelee muutaman nanometrin kokoisesta molekyyliryppäästä näkyvään pölyhiukkaseen, pidetään nykyisin tärkeimpänä terveyteen vaikuttavana ympäristötekijänä. Noin puolet ilmakehän pienhiukkasista syntyy ihmisen toiminnasta: liikenteessä, teollisuudessa ja energiantuotannossa. Suomessa puun pienpoltto on merkittävin yksittäinen hiukkaslähde. Myös ilmaan päästetyt typpidioksidi- ja rikkidioksidikaasut muuntuvat pienhiukkasiksi. Vuonna 2013 energiantuotanto tuotti Suomessa 61 % hiukkaspäästöistä ja 73 % pienimpien hiukkasten (PM2.5) päästöistä, 95 % rikin oksidien päästöistä ja 52 % typen oksideista.
Politiikka
Suomen energiapolitiikan kolme peruslähtökohtaa ovat energia, talous ja ympäristö. Energia- ja ilmastopolitiikka ovat tiiviisti sidoksissa toisiinsa, sillä 80 % kasvihuonekaasujen päästöistä tulee energiasektorilta. 2000-luvulla jokainen hallitus on tehnyt kaudellaan energia- ja ilmastopoliittisen strategian. Valtioneuvosto on antanut eduskunnalle selonteon energia- ja ilmastopolitiikasta vuosina 2001, 2005, 2008 ja 2013.
Osana EU:ta Suomi on mukana eurooppalaisessa energia- ja ilmastopolitiikassa, jonka keskiössä on 20–20–20-tavoite: vuonna 2008 päätettiin vähentää kasvihuonekaasuja 20 prosentilla, nostaa uusiutuvan energian osuus keskimäärin 20 prosenttiin kokonaiskulutuksesta (Suomen osalta 38 %) ja parantaa energiatehokkuutta 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä. Suomi on mukana kansainvälisen energiajärjestön IEA:n öljynjako- ja huoltovarmuusjärjestelmissä ja sitoutunut useiden kansainvälisten toimielinten, kuten NEA, IAEA ja Euratom, kautta laajaan ydinenergia- ja ydinvalvontayhteistyöhön.
Uusiutuvalla energialla tuotetulle sähkölle on maksettu tuotantotukea niin sanottuna syöttötariffina Suomessa vuodesta 2011 alkaen. Tukea on maksettu tuulivoimaloille, biokaasuvoimaloille ja puupolttoainevoimaloille. Tuulivoimaloiden osalta järjestelmää alettiin sulkea vuonna 2015 taloudellisista syistä.
Evgenia Estes
Evgenia Estes (, s. 17. heinäkuuta 1975 Sverdlovsk) on venäläinen entinen lentopalloilija ja olympiamitalisti. Estes saavutti Barcelonassa 1992 olympiahopeaa edustaessaan yhdistynyttä joukkuetta sekä edustaessaan Venäjää Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004. Näiden lisäksi Estes osallistui myös Atlantan olympialaisiin 1996, Pekingin olympialaisiin 2008 ja Lontoon olympialaisiin 2012. Estes on yhdessä Sergey Tetyukhinin kanssa ainoa lentopalloilija, joka on osallistunut kuusiin peräkkäisiin olympialaisiin. Estes valittiin vuonna 2018 lentopallon kansainväliseen Hall of Fameen.
DemonLord
DemonLord on vuonna 1996 perustettu unkarilainen rock/power metal-yhtye. Yhtyeen esikuvia ovat muun muassa Helloween ja Gamma Ray. Vuonna 1999 julkaistiin DemonLordin esikoisalbumi, Adventures In Hell Pt.1.
Hämärän rajamailla
Hämärän rajamailla on yhdysvaltalainen televisiosarja, josta on myöhemmin tehty elokuva, radiosovituksia, teatteriesityksiä ja sarjakuvia. Hämärän rajamailla yhdisteli fantasian, kauhun ja tieteisfiktion tyylilajeja. Alkuperäisessä vuosina 1959–1964 esitetyssä televisiosarjassa oli 156 jaksoa. Sarjasta on tehty uusia versioita myöhemmin vuosina 1985–1989 (esitettiin nimellä Pelon rajalla), 1994 ja 2002–2003. Vuonna 1983 sarjan pohjalta tehtiin elokuva Hämärän pelottavat varjot.
vasen|pienoiskuva|Rod Serling vuonna 1959.Sarjaa isännöi Rod Serling.
Kuvaus
Hämärän rajamailla on tyyliltään kokoelma tarinoita, eli sarja ei siis sisällä minkäänlaista suurempaa jatkumoa, vaan jokainen jakso on oma tarinansa, omilla hahmoillaan ja ideallaan. Sarjan genret vaihtelevat paljon tieteisfiktion, kauhun, draaman, fantasian ja komedian välillä, usein yhdistellen näitä toisiinsa.
Monet jaksoista käsittelevät myöskin ihmisluonteen varjopuolia, kuten ahneutta, kateutta, itsekkyyttä, tai liiallisen ylpeyden tuomaa sokeutta. Myöskin sarjan tuotantoaikaan ajankohtaistet kriisit ovat monien jaksojen aiheina, kuten Kylmä sota ja sen ydinasepelko, tai kommunismipelko. Nämä olivat aikanaan hyvin arkoja aiheita, jonka vuoksi sarjan luoja Rod Serling peitti nämä aiheet yleensä tieteisfiktion ideoihin, pitäen ne edelleen taustalla.
Sarjan tyypillinen jakso alkaa kohtauksella, jossa katsojalle esitellään jakson keskeiset hahmot ja heidän tilanteensa. Tämän jälkeen sarjan kertoja, sekä isännöitsijä Rod Serling ilmestyy kuvaan (ensimmäistä tuotantokautta lukuun ottamatta, jossa hän on vain ääniroolissa) ja alkaa kertoa hahmoista sekä tilanteesta johon he tulevat joutumaan, käyttäen puheessaan runollisia sanontoja ja lopetten puheensa tavallisesti sarjan nimeen.
Tämän jälkeen jakso alkaa seuraamaan kuinka hahmot joutuvat konfliktiinsa, ja kuinka he yrittävät ratkaista sen tai päästä pois tilanteesta. Tavallisesti jakson viimeisten minuuttien aikana tulee juonikäänne, joka kääntää koko jakson tarinan päälaelleen.