cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
George Vella
pienoiskuva|George Vella George William Vella (s. 24. huhtikuuta 1942) on maltalainen poliitikko, joka valittiin huhtikuussa 2019 Maltan uudeksi presidentiksi. Hänen edeltäjänsä Marie Louise Coleiro Preca oli yksi Europaan harvoista naispresidenteistä. Vella on aikaisemmin toiminut Maltan ulkoministerinä ja ammatiltaan hän on lääkäri, joka on tunnettu abortin vastustajana.
76-vuotiaana virkaan valittu Vella on Maltan historian vanhin presidentti. Vaikka presidentin virka Maltalla on lähinnä seremoniallinen ja poliittinen valta on vähäistä, presidentti on maassa hyvin arvostettu ja vaikutusvaltainen henkilö. Vella on Maltan tasavallan kymmenes presidentti.
Vuorijalokotka
Vuorijalokotka (Nisaetus alboniger) on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Kaakkois-Aasiassa Bruneissa, Indonesiassa, Laosissa, Malesiassa, Singaporessa ja Thaimaassa. Sen populaation arvioidaan olevan pienenemässä metsänhakkuiden vuoksi.
Se on aiemmin kuulunut sukuun Spizaetus, mutta on siirretty vuonna 2006 sukuun Nisaetus. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät. Se on harvapuustoisen metsän lintu, mutta saarilla elävät linnut suosivat tiheämpää metsää. Se rakentaa puuhun risupesän, johon se munii yhden munan.
Jeff Schultz
Jeff Schultz (s. 25. helmikuuta 1986 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Los Angeles Kingsissa. Washington Capitals varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 27. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2004. Peräti 198-senttisen Schultzin vahvuudet ovat ulottuvuudessa ja oman pään pelaamisessa.
Ura
Schultz pelasi koko junioriuransa kotikaupungissaan Calgaryssa. Hän siirtyi kaudeksi 2002–2003 WHL-joukkue Calgary Hitmeniin, jossa tulokaskausi toi 50 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3. Seuraavalla kaudella 2003–2004 Schultz oli tehoilla 11+24=35 joukkueen tehokkain puolustaja. Kesällä 2004 Washington Capitals varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 27. pelaajana NHL:ään.
Elokuussa 2005 Schultz teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Washington Capitalsin kanssa, mutta hän pelasi vielä ensimmäisen sopimuskautensa WHL:ssä. Viimeisellä WHL-kaudellaan 2005–2006 Schultz teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+33=40, joilla hän oli Hitmenin tehokkain puolustaja Brett Carsonin kanssa. Schultz oli joukkueen tehokkain puolustaja myös kevään 2006 pudotuspeleissä tehoilla 4+6=10 Craig Linekerin kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi WHL:n itäisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen. Samana keväänä Schultz vahvisti myös Capitalsin farmijoukkue Hershey Bearsia AHL:n pudotuspeleissä, jotka päättyivät Calder Cupiin.
Kauden 2006–2007 Schultz pelasi kokonaan Washington Capitalsin organisaatiossa. Hän pelasi kauden aikana yhteensä 38 NHL-ottelua tehden kolme syöttöpistettä. Schultz teki NHL-debyyttinsä 22. joulukuuta 2006 New Jersey Devilsiä vastaan. Ensimmäisellä kokonaisella NHL-kaudellaan 2007–2008 Schultz teki 72 runkosarjaottelussa tehot 5+13=18. Hän pelasi myös yhden ottelun Bearsissa. Tulokassopimuksen päätteeksi Schultz teki heinäkuussa 2009 vuoden mittaisen jatkosopimuksen Capitalsin kanssa.
Schultz pääsi pelaamaan kaudella 2009–2010 suurta roolia Mike Greenin puolustajaparina ja hän teki NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 3+20=23. Schultz voitti tehomerkinnällä +50 koko NHL:n +/–-tilaston ja hänet palkittiin kauden päätteeksi Bud Light Trophylla. Heinäkuussa 2010 Schultz teki neljän vuoden jatkosopimuksen Capitalsin kanssa, joka tuo hänelle 2,75 miljoonaa dollaria kaudessa.
Maajoukkue
Schultz pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004.
Muuta
Schultzin pikkuveli Ian pelaa hyökkääjänä Montréal Canadiensin organisaatiossa. Jeff Schultz sai tammikuussa 2010 analyytikko Pierre McGuirelta lempinimen Mr. Nasty.
Ketunkolon tukkija
Ketunkolon tukkija on englantilaisen Joseph Wrightin maalaus vuodelta 1773. Sen aiheena on metsästäjän punaiseen takkiin pukeutunut mies, joka kaivaa maata Derwentjoen varrella. Hän on täyttämässä ketun luolia, jotta sillä ei olisi tulevan kettujahdin aikaan pakopaikkaa. Sivummalla näkyvät miehen ratsu ja koira. Maalauksen koko on 97 × 121 cm ja se sijaitsee Derbyn kaupunginmuseossa.
Maalauksen tyyli on lähempänä 1600-luvun hollantilaisia maalareita kuin englantilaista perinnettä. Wright maalasi työn ennen Italiaan lähtöään, jolloin hän ei ollut vielä maalannut moniakaan maisemia. Työn valaistuksessa on vastakkainasettelua taivaan kalpean kuunvalon ja etualan lämpimän lyhdynvalon välillä.
Kazimir Barantsevitš
Kazimir Stanislavovitš Barantsevitš (3. kesäkuuta (j. 22. toukokuuta) 1851 Pietari – 26. heinäkuuta 1927 ) oli venäläinen novellisti, puolalaista sukujuurta. Hän on novelleissaan esittänyt tarkkanäköisiä havaintoja köyhien ja kärsivien elämästä, jonka tuntee omasta kokemuksestaan.
Barantsevitšin isä oli puolalainen ja äiti ranskalainen. Hänen oli elannon hankkimiseksi otettava työpaikka konttorissa. Hän meni 1873 naimisiin talonpoikaisnaisen kanssa ja otti työpaikan raitiovaunuyhtiöstä.
Barantsevitš sai vuonna 1873 Aleksandrinski-teatteriin esitettäväksi näytelmänsä Opritšina, joka on runomuotoinen versio A. K. Tolstoin historiallisesta romaanista Ruhtinas Serebrjani. Hänen kertomuksiaan ja hahmotelmiaan julkaistiin ensin lehdissä, ja ensimmäinen kokoelma ilmestyi 1883, toinen 1885 ja lisäksi vielä kolme nidettä sekä romaani Raba (1888). Barantsevitšin kirjailijuutta voi lähinnä luonnehtia melankoliseksi romantiikaksi. Mieluiten hän kuvaa ihmisiä, jotka kärsivät kurjissa oloissa: köyhtyneitä aatelismiehiä, köyhiä virkamiehiä ja pikkuporvareita. Novelli Tšužak ('Vieras') käsittelee älykkään sivistysintoilijan kaupunkilaista suhdetta maalaisväestöön, ja Bortsy ('Painijat') ihannoi maalaiselämää verrattuna kaupunkielämään.
Prosessiteoriat (motivaatio)
Prosessiteoriat ovat motivaatioteorioita, joissa analysoidaan, miten ihminen saadaan liikkeelle, miten liikettä pidetään yllä, miten sitä ohjataan ja miten se saadaan päättymään.
Ihmiset tulkitsevat ja havaitsevat tilanteita yksilöllisesti ja heille muodostuu erilaisia odotuksia näiden pohjalta. Prosessiteoriat kuvailevat näitä yksilöllisiä eroja reagoinnissa ulkoisiin ja sisäisiin tekijöihin. Prosessiteoriat kuvailevat ja analysoivat, miten ihminen saadaan liikkeelle, miten liikettä pidetään yllä, miten sitä ohjataan ja miten se saadaan päättymään.
Victor Vroomin odotusarvoteoria
Victor Vroom loi odotusarvoteorian vuonna 1965 ja hänen jälkeensä teoriaa ovat jatkaneet ja kehittäneet edelleen Porter & Lawler sekä Bandura. Odotusarvoteoria on yksi käytetyimmistä motivaatioteorioista yritysmaailmassa. Erityisesti sitä on käytetty yrityksen palkkiojärjestelmien suunnittelemisessa. Odotusarvoteorioiden mukaan ihminen motivoituu, jos tehtävästä suoriutuminen tuottaa hänelle toivotun palkkion tai hyödyn (välinearvo). Saatavan palkkion ei pidä olla liian helposti eikä vaikeasti saavutettava (odotustarvo). Jos ihminen arvostaa suorituksesta saatavaa palkkiota, sisältyy siihen myös yllykearvo. Odotusarvoteorian mukaan ihmisten motivaatio on tietoista ja järkiperusteista ja sen voimakkuus riippuu siitä, miten he kokevat suorituksesta saatavan hyödyn ja palkkion houkuttelevuuden. Yksinkertaisesti teorian mukaan; työntekijä motivoituu tekemään korkeatasoisen työsuorituksen, jos yrittämisestä seuraa hyvä työsuoritus ja siitä saa palkkion. Palkkio voi olla bonus, palkan korotus, ylennys ja se tyydyttää työntekijän henkilökohtaiset tavoitteet. Tämän vuoksi teoria tarkastelee kolmea päätekijää: (Robbins 2000,171 - 173; Viitala 2004, 158 – 159; Hersey 1996, 37)
Odotusarvoteoria auttaa selittämään, miksi monetkaan työntekijät eivät ole motivoituneita työssään ja tekevät vain minimimäärän. Jotta henkilö olisi erittäin motivoitunut, hänen pitää uskoa omiin kykyihinsä ja vaikutusvoimaansa. Jos hän ei usko voivansa parantaa työsuoritustaan, ei hän myöskään ponnistele sen eteen. Sama pätee palkkioihin. Jos lisäponnistelut eivät tuota työntekijälle mitään lisäarvoa, ei hän myöskään lisää työsuoritustaan. Jos saatava palkkio ei ole realistisesti saatavilla tai sillä ei ole arvoa työntekijälle, se ei myöskään lisää motivaatiota. Lisäksi jokainen työntekijä arvostaa palkkioita eri tavalla. Jollekin saatu arvostus on tärkeämpää kuin taloudelliset palkkiot. (Robbins 2000, 171 -173; Viitala 2004, 158 - 159; Hersey 1996, 37)
Teoriasta voidaan johtaa kolme teesiä toimintaan aktivoivan motivaation lähteistä: 1. Usko siihen, että tavoite on mahdollista saavuttaa. 2. Usko tavoitteen arvoon ja merkitykseen. 3. Usko siihen, että ponnistus tuottaa palkkion. (Viitala 2004, 155)
Adamsin tasapainoteoria
Adamsin tasapainoteoriassa ihminen hakee toiminnassaan oikeudenmukaisuutta. Hän vertailee omaa panos/tuotos-suhdetta muiden ihmisten vastaaviin. Hän vertailee muiden ihmisten ja omien panostensa, yrittämisen, koulutuksen ja kokemuksen suhdetta saatuun vastikkeeseen, joka muodostuu palkasta ja muista taloudellisista hyödyistä, asemasta ja arvostuksesta. Ihminen vertailee tasapainoa neljällä eri tavalla:
1. itseä-sisältä: Työntekijän omia kokemuksia organisaation sisällä eri tehtävissä. 2. itseä-ulkopuolella: Työntekijän omia kokemuksia ja tilanteita organisaation ulkopuolelta. 3. muut-sisältä: Muiden yksilöiden ja ryhmien vertailu samassa organisaatiossa. 4. muut-ulkopuolella: Muiden yksilöiden ja ryhmien vertailu muissa organisaatioissa. (Robbins 2000, 169 – 171; Viitala 2004, 159)
Työntekijä voi verrata itseänsä itseensä, ystäviinsä, naapureihin, työkavereihin ja muihin työn-tekijöihin. Työntekijä voi kokea itsensä joko alipalkituksi, oikeudenmukaisesti palkituksi tai ylipalkituksi. Jos työntekijä kokee tilanteen epäoikeudenmukaiseksi, hän pyrkii tasapainottamaan tilanteen Adamsin mukaan jollakin seuraavista vaihtoehdoista: 1. työpanosten sovitus: työponnistusten lisääminen tai vähentäminen. 2. palkkioiden sovitus: huononnetaan laatua ja tehdään lisää sitä, mistä palkitaan. 3. vääristämällä havaintoja itsestä: ”Luulin aikaisemmin työskenteleväni keskinkertaisesti, mutta työskentelenkin muita enemmän”. 4. vääristämällä havaintoja muista: ”Ei se Matin työ olekaan niin hyvä kuin aikaisemmin luulin”. 5. vertausryhmän vaihto: ”En ehkä ansaitse yhtä paljon kuin veljeni, mutta paljon enemmän kuin isäni”. 6. kentän vaihto: työpaikan vaihto. (Robbins 2000, 169 -171; Viitala 2004, 159)
Edwin Locken päämääräteoria
Edwin A. Locke aloitti motivaatiotutkimukset 1960-luvulla ja jatkoi niitä kolmekymmentä vuotta. Tutkimukset saivat alkunsa Aristoteleen mietteistä ”tarkoitus aiheuttaa toiminnan”. Locken päämääräteoria on yksi käytetyimmistä motivaatioteorioista yrityksissä, koska se on kaikista validein. Locken mukaan työntekijät motivoituvat selkeistä tavoitteista ja selkeästä ja tarkoituksenmukaisesta palautteesta. Työskentely selkeää tavoitetta kohti lisää suoritusta ja sitoutumista. (Robbins 2000, 166-167; Ruohotie 1998, 55-57)
Locken tutkimukset osoittivat tehtävän vaikeuden ja selkeyden vaikuttavan suuresti ihmisten suoritukseen. Haastavat ja selkeät tavoitteet johtavat parempiin suorituksiin kuin helpot ja epäselvät tavoitteet. Tavoitteiden ei tule olla esimerkiksi seuraavanlaisia: ”Tee parhaasi” ja ”Yritä kovaa”, vaan parempi motivoida selkeillä tavoitteilla kuten ”Ole parempi kuin viimeksi” tai ”Tee vähintään 80 % oikein”. (Robbins 2000, 166-167; Ruohotie 1998, 55-57)
Locken mukaan tavoitteiden asettamisessa tulee ottaa huomioon viisi pääperiaatetta:
1.selkeys (clarity) Selkeät tavoitteet ovat mitattavia, yksiselitteisiä ja käytännöllisiä. Kun tavoite on selkeä, täsmällinen ja aika rajattu, on helpompi tietää, mistä käyttäytymisestä palkitaan ja mitä odotetaan. Jos tavoite on epäselvä tai yleinen ”Tee parhaasi”, on sillä rajallinen motivointivaikutus. (Robbins 2000, 166 - 167; Ruohotie 1998, 55 - 57)
2. haastavuus (challenge) Yksi tärkeimmistä motivoivan tavoitteen tekijöistä on sen haastavuus. Ihmiset ovat usein motivoituneita aikaansaannoksistaan ja arvioivat tehtäviä sen mukaan, saako niistä saavuttamisen iloa. Tehtävä ei saa myöskään olla liian haastava ja sen pitää olla realistisesti saavutettava. (Robbins 2000, 166 - 167; Ruohotie 1998, 55 - 57)
3. sitovuus (commitment) Työntekijät sitoutuvat helpommin tavoitteisiin, jos he ovat mukana luomassa tavoitteita. Tavoitteiden asettamisessa pitäisi käyttää työntekijöitä osallistavia menetelmiä, ja kun työntekijä on samaa mieltä tavoitteista, hän sitoutuu niihin paremmin. Ihmisen sitoutumisen asteesta voidaan huomata, miten tavoittelemisen arvoisena hän pitää tavoitetta. (Robbins 2000, 166 -167; Ruohotie 1998, 55 - 57)
4. palaute (feedback) Hyvän tavoiteohjelman lisäksi tarvitaan palautetta. Palaute tarjoaa mahdollisuuden selvittää odotukset, asettaa tehtävän vaikeustaso ja saada tunnustusta työstä. On tärkeätä asettaa kiintopisteitä, jotta yksilö voi seurata omaa suoritustaan työn aikana. (Robbins 2000, 166 -167; Ruo-hotie 1998, 55 - 57)
5. monimutkaisuus (task complexity) Silloin kun työt ovat erittäin monimutkaisia, täytyy pitää huolta, ettei työstä tule liian ylitsepääsemätön ja antaa aikaa parantaa suoritusta ja tutustua tavoitteisiin. Kompleksinen tehtävä saattaa haitata suoritusta, jos oppiminen on alkuvaiheessa, tehtävä edellyttää keksimistä tai suoritukseen kohdistuu painetta. (Robbins 2000, 166 -167; Ruohotie 1998, 55 - 57)
Société Centrale Canine
Société Centrale Canine (SCC) eli Ranskan Kennelliitto on ranskalainen kenneljärjestö. Se koostuu paikallisista järjestöistä ja rotujärjestöistä, ja se järjestää ja ohjaa toimintaa hallituksellisten ryhmien ja koirajärjestöjen välillä. Se on kuulunut "Latinalaiseen Koiraliittoon" (Alianza Canina Latina) vuodesta 2018.
Historia
SCC perustettiin vuonna 1881 ohjaamaan koiranäyttelyitä Ranskassa Englannin Kennel Clubin tapaan. Vuonna 1885 otettiin käyttöön Ranskalaisen alkuperän kirja (Livre des origines français, LOF) suojelemaan maan alkuperäisrotuja. Ensimmäinen koira rekisteröitiin LOF:iin maaliskuussa 1885, ja se oli bouletingriffoni nimeltään Marco.
The Journey into the Heart of Darkness
The Journey into the Heart of Darkness on Chainsaw’n toinen studioalbumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2005.
Société Centrale Canine
Historia
Vuonna 1957 Ranskan maatalousministeriö tunnusti LOF:n muiden eläinrekisterien joukkoon ja siitä alkoi rotukoirien virallinen rekisteröiminen Ranskassa. Nykyisin kaikki puhdasrotuiset koirat kirjataan tähän rekisteriin, mikäli ne täyttävät vaatimukset. Koiran vanhempien tulee olla hyväksyttyjä jalostukseen ja SCC:n virallistaman tuomarin tulee tutkia pentu 10-15 kuukauden iässä. Ranskan laki sallii ainoastaan LOF-rekisteröidyn koirien myymisen puhdasrotuisina. Tiettyjen LOF-rotujen rekisterikirja voi olla joko avoin tai suljettu, ja koiria joiden vanhemmat eivät ole rekisteröityjä voidaan hyväksyä rekisteriin silmämääräisen rotutyypillisten ominaisuuksien tutkimisen perusteella. Kolmen sukupolven jälkeen (sukupolvet ovat laissa säädetyt) jälkeläiset rekisteröidään rotuun ilman erillisiä lisätutkimuksia.
Suosituimmat rodut
Ranskan suosituimmat rodut vuonna 2021 olivat SCC:n rekisterin mukaan seuraavat:
Anish Giri
Anish Giri (s. 28. kesäkuuta 1994) on hollantilainen shakin suurmestari. Hänen isänsä on nepalilainen ja äitinsä venäläinen. Giri saavutti suurmestarin arvon 14 vuoden, seitsemän kuukauden ja kahden päivän ikäisenä.
Airshow China
China International Aviation & Aerospace Exhibition eli Airshow China on vuodesta 1996 lähtien parillisina vuosina Zhuhaissa järjestetty kiinalainen kansainvälinen ilmailu- ja avaruusnäyttely.
Vuonna 2018 ilmailunäyttelyssä esitteli tuotteitaan noin 700 tahoa, 42 maasta. Vierailijoita kävi 450 000, joista 300 000 oli ulkomailta ja 150 000 Kiinasta.
Vuonna 2020 Airshow China järjestetään 10.–15. marraskuuta.
Historia
Ensimmäinen Airshow China järjestettiin 5.–10. marraskuuta 1996. Näyttelyyn osallistuivat muun muassa:
Kolmas Airshow China pidettiin 6.–12. marraskuuta 2000. Osallistujia olivat muun muassa:
Neljäs Airshow China järjestettiin 3.–7. marraskuuta 2002. Viides Airshow China järjestettiin 1.–7. marraskuuta 2004. Taikonautti Yang Liwei vieraili näytöksessä. Kuudes Airshow China järjestettiin 31.10.–5.11.2006. Osanottajia oli 30 maasta ja 600 yrityksestä. Seitsemäs Airshow China pidettiin 4.–9. marraskuuta 2008. Kahdeksas Airshow China järjestetään 16.-21. marraskuuta 2010]
Igor Martínez
Igor Martínez Caseras (s. 19. heinäkuuta 1989 Vitoria-Gasteiz, Álavan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edusti Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa bilbaolaista Athleticia ja toisella sarjatasolla muita joukkueita. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura
Martínez on vitorialaisen Alavésin kasvatti. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa Espanjan toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla kolmen kauden ajan vuosina 2007–2010.
Toukokuussa 2010 Martínez siirtyi bilbaolaiseen Athleticiin, jonka kanssa hän teki kolmevuotisen sopimuksen. Hänet rekisteröitiin seuran B-joukkueeseen, mutta hän otti osaa edustusjoukkueen harjoituskaudella kesällä 2010. Virallisen debyyttinsä edustusjoukkueessa ja Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki ottelussa Sportingia vastaan 18. syyskuuta 2010.
Maajoukkueura
Martínez kutsuttiin Espanjan alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen lokakuussa 2010. Aikaisemmin hän on kuulunut alle 19-vuotiaiden maajoukkueeseen.
Kaspiantäplätokko
Kaspiantäplätokko (Neogobius caspius) on täplätokkojen sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Karl Eichwald vuonna 1831.
Levinneisyysalue
Sitä tavataan Kaspianmerellä.
Misa Lommi
Misa Milushka Lommi on suomenruotsalainen näyttelijä ja tanssija. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta 2013.
HMS Antares (T109)
HMS Antares (runkonumero T109) oli Ruotsin laivaston Plejad-luokan torpedovene.
Valmistus
Alus tilattiin Saksasta Lürsseniltä. Se laskettiin vesille 14. elokuuta 1956 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 14. joulukuuta.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1977.
Michael Mageau
Michael Renault Mageau on toinen niistä kahdesta henkilöstä, jotka selvisivät hengissä San Franciscossa vaikuttaneen sarjamurhaaja Zodiac Killerin suorittamista aseellisista hyökkäyksistä. Useita luoteja vartaloonsa saanut Mageau pystyi jälkeenpäin antamaan tuntomerkkejä ampujasta, mutta havainnot eivät riittäneet tappajan löytymiseen.
Keskiyöllä 4. heinäkuuta 1969 19-vuotias Mageau ja häntä  kolme vuotta vanhempi Darlene Ferrin olivat pysäyttäneet auton Blue Rock Springs Parkin parkkipaikalle Vallejon kaupungin laitamilla Kaliforniassa. Muutaman metrin päähän heidän autostaan seisahtui toinen auto, mahdollisesti Ford Mustang tai Chevrolet Corvair. Autosta astui mies, jota Ferrin ja Mageau luulivat poliisiksi. He nousivat autostaan. Tulija asteli heidän luokseen ja avasi varoittamatta tulen. Ammuttuaan viidesti mies poistui, mutta Mageaun valitus sai hänet palaamaan ja ampumaan uudelleen puolustuskyvyttömiä uhrejaan.
Tajuissaan pysytellyt Mageau onnistui laittamaan auton vilkkuvalot päälle, ja hälyttämään apua. Poliisin saapuminen ei ehtinyt pelastaa Ferriniä, joka menehtyi matkalla sairaalaan. Teosta epäiltiin aluksi hänen aviomiestään Deania, jolla kuitenkin oli alibi. Myös Ferrinin aikaisempaa aviomiestä kuulusteltiin, mutta hänet todettiin syyttömäksi.
Myöhemmin tappaja lähetti kolmelle eri sanomalehdelle tietoja murhista ja kertoi yksityiskohtia, jotka vain murhaaja saattoi tietää. Zodiacin nimellä tunnettuna hän jatkoi mahdollisesti jo vuonna 1963 alkaneita veritöitään, ja lisäsi kirjeenvaihtoaan lehdistön kanssa antamalla outoja johtolankoja ja koodeja, joita ei pystytty selvittämään.
Heinäkuussa 1992 Mageau tunnisti ampujan Arthur Leigh Alleniksi, jonka kuvaa Vallejon poliisi sattui näyttämään hänelle. Poliisi halusi tietää, miksi Mageau ei ollut tunnistanut Allenia 20 vuotta aiemmin, jolloin mies oli ollut pidätettynä pääepäiltynä Zodiaciksi. Mageau väitti, ettei hänelle ollut koskaan näytetty ainuttakaan epäillyn kuvaa. Jos tämä pitää paikkansa, kyseessä on yksi pahimmista Yhdysvaltain rikoshistorian kömmähdyksistä nykyaikana. Asia ei ratkennut koskaan, sillä Allen kuoli elokuussa 1992.
Luettelo sarjakuvalehdistä
Tämä on luettelo sarjakuvalehdistä kertovia artikkeleita luokiteltuna lehden julkaisumaan mukaan.
Franchot Tone
Franchot Tone (27. helmikuuta 1905 Niagara Falls, New York – 18. syyskuuta 1968 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti näyttelemisen teatterissa vuonna 1927 ja elokuvadebyyttinsä hän teki 1932. Tone oli ehdolla parhaan miespääosan Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 1935 valmistuneesta elokuvasta Kapina laivalla. Hän lopetti tilapäisesti elokuvanäyttelemisen 1950-luvun alussa ja palasi teatteriin. Vuosikymmenen lopulta alkaen näytteli elokuvissa satunnaisesti. Tonella oli 1960-luvun puolessavälissä vakiorooli televisiosarjassa Tohtori Ben Casey. Tone oli naimisissa neljästi. Hänen puolisoinaan olivat näyttelijät Joan Crawford, Jean Wallace, Barbara Payton ja Dolores Dorn-Heft. Tone on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Juhani Nirkkonen
Juhani Nirkkonen on suomalainen jalkapallovalmentaja. Nirkkonen on toiminut muun muassa Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen ensimmäisenä päävalmentajana vuosina 1973–1977. Hänen päävalmentajakaudellaan Suomi pelasi 12 maaottelua, joista se voitti yhden ja pelasi tasan yhden.
Pitkäjärvi (Harjavalta)
Pitkäjärvi on Satakunnassa Harjavallan ja Kokemäen rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen Juupajoen valuma-alueeseen. Järven läpi virtaa valuma-alueen laskujoki Juupajoki. Järven pintaa alennettiin 1800-luvun alussa, mikä aiheutti järven rehevöitymisen. Pitkäjärvi onkin mielenkiintoinen lintujärvi.
Maantiede
Järven pinta-ala on 20,5 hehtaaria ja sen pituus on 3,1 kilometriä ja leveys 500 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 3,2 kilometriä pitkä Juupaoja.
Järven rantaviiva on 2,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven lounaisranta on avosuota, jossa on tulo-ojan lisäksi pieni lampare. Myös järven luoteisrannalla on vetinen avosuo, jonka keskellä virtaa Katinhännästä tuleva oja. Koirakorvensuolta, Ryssänsuolta, Kakkurinsuolta ja Rintasensuolta valuu ojista vettä suoraan järveen. Koillisrannalla on tila, mutta ei loma-asutusta. Häyhtiönmaalta Harjavallan Vinnariin kulkee yhdystie 2460, joka ylittää järven pengertienä.
thumb|250px|Pitkäjärven yli kulkeva pengertie. Vedenkorkeus on normaalista poikkeava. Harjavallan ja Kokemäen välinen raja kulkee sen leveimmän osan keskeltä niin, että hieman yli puolet kuuluu Kokemäelle. Kokemäellä on myös toinen Pitkäjärvi.
Luonto
Pitkäjärvi on lähes kokonaan umpeen ruohottunut. Järven ylittävältä maantieltä katsottuna se muistuttaakin enemmän peltoaukeaa kuin järveä. Juupa- ja Pitkäjärvenojien perkausyhtiö on ruopannut järvelle muutamia avovesilampareita, joiden yhteinen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Järven keskellä kulkee muutaman metrin levyinen avovesiväylä, josta kasvillisuus on ruopattu pois. Tämä tehtiin viimeksi vuonna 2002. Pitkäjärvi on paikallisesti arvokas lintujärvi. Sen arvo pesimälinnuston ylläpitäjänä on kuitenkin heikentynyt voimakkaasti viime vuosina. Syynä on järven umpeenkasvu, joka ei jätä linnuille tilaa liikkumiselle. Syys- ja kevätmuuttojen aikaan järvellä levähtää muun muassa joutsenia, kurkia, metsähanhia, sekä kahlaajia ja vesilintuja. Pitkäjärven vaikutuspiirissä pesii säännöllisesti eri haukkalajeja. Elokuussa järvellä voi nähdä toistakymmentä nuolihaukkaa metsästämässä sudenkorentoja. Maantien läheisyydessä järven lounaispuoleisella rannalla pengertien läheisyydessä on järven ainoa lintutorni.
Luettelo The Sims -sarjan peleistä
Tämä on luettelo The Sims pelisarjan peruspeleistä ja lisäosista.
Pitkäjärvi (Harjavalta)
Historia
Daniel Ekmanin kartoista vuodelta 1731 on kuvattu Varekselan heinäniittyjä Pitkäjärven ja Juupajärven maastoissa. Aidatuille metsäniityille ja koko Juupaojan pituudelta raivattuille niityille johti Kokemäenjoelta polku. Seutua ei tuolloin viljelty, mutta heinää kasvatettiin siellä karjaa varten. Pitkäjärven nimi kirjoitettiin tuolloin karttaan "Pikkijerwfi".
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järvi oli niin pitkä kuin Pitkäjärvi ja Katinhäntä yhteensä. Laskuoja lähti kartan mukaan keskeltä. Silloinen Korven torppa sijaitsee nykyisen Järvikorven tilan kohdalla hieman etelämpänä kuin Karhusaari. 1800-luvulla järvessä oli samassa kohdassa pitkänomainen saari.
Luettelo The Sims -sarjan peleistä
The Sims
150px|thumb|The Sims -pelin logo.
The Sims 2
thumb|150px|The Sims 2-pelin logo.
Pitkäjärvi (Harjavalta)
Historia
Pitkäjärvenmaan metsäkulman elämästä ja ihmisistä 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa on julkaistu vuonna 2015 Hannu Vaajalan kirjoittama noin 400 -sivuinen kirja "Maa armas isäimme".
Pitkäjärven kylä
Harjavaltaan kuuluva Pitkäjärven kylä sijaitsee järven luoteispuolella Leineperiin johtavan tien varrella. Matkaa Harjavallan keskustaan on noin 10 kilometriä. Pitkäjärven kylässä toimi vuosina 1928−1970 Kokemäen kanssa yhteinen kansakoulu. Pitkäjärventien varrelta löytyy yksityinen luontonäyttely, Ollen luontomaailma. Säästöpankin konttori Pitkäjärvellä toimi vuosina 1944–1970. Asukkaita kylässä on nykyään muutamia kymmeniä.
Nokihietatokko
Nokihietatokko (Pomatoschistus bathi) on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Miller vuonna 1982.
Levinneisyysalue
Sitä tavataan Välimeren läntisellä puolella sekä sen keski- ja itäosan Adrian- ja Marmaranmeressä.
Elinympäristö
Se elää 7-14 metrin syvyydessä.
Mustahäntäjänis
Mustahäntäjänis (Lepus californicus) on hoikkarakenteinen, Pohjois-Amerikassa elävä jänislaji. Se painaa noin 2,5 kilogrammaa. Mustahäntäjänis on väriltään muuten harmaanruskea, mutta hännän yläpinta on musta, ja musta väri jatkuu juovana takapuolen päälle.
Mustahäntäjänistä tavataan laajoilla alueilla Yhdysvaltojen lounaisosissa.
Substraattikierto
Esimerkki
300px|right|thumb|Esimerkki substraattikierrosta [[fruktoosi-6-fosfaatti|fruktoosi-6-fosfaatin (F6P) ja fruktoosi-1,6-bisfosfaatin (F-1,6-bP) välillä fosfofruktokinaasi-1:n (PFK-1) ja fruktoosi-1,6-bisfosfataasin (FBPase-2) säätelemänä.]] Oheisessa substraattikierron esimerkki glykolyysin ja glukoneogeneesin osareaktioiden välisestä syklistä:
John Broome
John Broome (4. toukokuuta 1913 – 14. maaliskuuta 1999 ) oli yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja, joka muistetaan useiden DC Comicsin sarjakuvahahmojen luomisesta, kuten Hal Jordan, Abin Sur, Barry Allen, Wally West, Batgirl, Gorilla Grodd, Sinestro ja Kapteeni Pakkanen.
Sara Welling
Sara Welling (s. 15. huhtikuuta 1983) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyön koulutusohjelmasta teatteritaiteen maisteriksi kesäkuussa 2012. FIA / Freelancer.
Quantum (järjestö)
Quantum on kuvitteellinen rikollisjärjestö, joka koostuu James Bond -elokuvissa Casino Royale ja 007 Quantum of Solace esiintyvistä rikollisista. Organisaation tiedetään välttelevän päivänvaloa ja sotkevan kolmansia osapuolia joukkoihinsa jäämättä itse kuitenkaan kiinni. Se on levittänyt verkostojaan yritysten sekä hallitusten korkeimmille tasoille. Organisaation johtajat koostuvat kahdesta suuresta liikemagnaatista, hyvin verkostoituneesta luontoaktivistista sekä Ison-Britannian hallituksen pääministerin erikoisneuvonantajasta.
Sara Welling
Hän esitti pääosaa syksyllä 2012 ensi-iltaan tulevassa Helsingin kaupunginteatterin näytelmässä Kapteeninkadun tyttö. Esiintynyt teatterissa, suomalaisissa TV-sarjoissa ja elokuvissa. Debyyttilevy Tämä ääni on mun, Texicalli 2023.
Quantum (järjestö)
Katso myös
Quantum (James Bond)
HMS Arcturus (T110)
HMS Arcturus (runkonumero T110) oli Ruotsin laivaston Plejad-luokan torpedovene.
Volgantäplätokko
Volgantäplätokko (Neogobius pallasi) on täplätokkojen sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Lev Berg vuonna 1916.
HMS Arcturus (T110)
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1981.
Volgantäplätokko
Levinneisyysalue
Sitä tavataan Kaspianmerellä ja Volgassa Moskovaan asti.
Pomatoschistus lozanoi
Pomatoschistus lozanoi on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä de Buen vuonna 1923.
Levinneisyysalue
Sitä tavataan Pohjanmereltä Luoteis-Espanjaan yltävällä alueella. Vastikään myös Portugalista on saatu havainto siitä.
Elinympäristö
Se elää 70-80 metrin syvyydessä.
Näsykkä
Näsykkä oli kylä Petsamossa Suomen Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovuttamalla alueella. Nykyisin Näsykän kylä on osa Petsamon kaupunkityyppistä taajamaa. Näsykän kylä sijaitsi Parkkinan kylän eli Petsamon kirkonkylän länsipuolella Näsykkäjoen suulla vähän ennen Petsamonjoen laskemista Petsamonvuonon perukkaan. Näsykän asutus liittyi läheisesti Parkkinan kylän asutukseen ja ne muodostivat yhtenäisen kyläalueen, ja kun Valtioneuvosto vuonna 1930 vahvisti Petsamon uuden kyläjaon, luettiin kirkonkylään kuuluviksi Parkkinan ja Näsykän kylät. Näsykän väestö oli pääasiassa karjalaista. Asukkaiden pääelinkeino oli kalastus, jonka lisäksi harjoitettiin karjanhoitoa. Kylässä oli muun muassa Petsamon talouskauppa ja kansakoulu. Näsykkäjoen varrella sijaitsi Petsamon luostarin munkkien tiilitehdas ja sähkölaitos. Kylän ja sen länsipuolella olevan Näsykkäjärven välissä on Parkkinatunturit. Jäämerentie kulki kylän läpi ja Näsykän kohdalta siitä erkani tie Petsamonjoen itäpuolelle Kaakkuriin ja Porovaaraan.
Väestö
Vuoden 1929 henkikirjoituksen mukaan kylän 138 asukkaasta oli karjalaisia 103, suomalaisia 23 ja venäläisiä 12. Näsykän kylä oli saanut alkunsa 1870-luvun nälkävuosina, kun alueelle oli muuttanut karjalaista väestöä Vienan Karjalan Uhtuan, Vuokkiniemen ja Oulangan kunnista nälkää pakoon.
Ultraviolettisäteily
Auringonpaisteen UV-säteily nostaa välittömästi ihmisen vireystilaa, koska se ärsyttää talamus-nimisen aivoalueen hermosoluja. Lisäksi se lisää hermovälittäjäaine serotoniinin ja dopamiinin tuotantoa.
UV-säteily on myös mutageenista eli geenivaurioita aiheuttavaa, mikä johtaa ihmisillä ihon rypistymiseen vuosikymmenten saatossa sekä toisinaan myös ihosyöpään. UV-säteily haurastuttaa myös monia materiaaleja.
Ultraviolettisäteily jaetaan A-, B- ja C-säteilyalueeseen pääasiassa säteilyn ihmisterveyteen ja ympäristöön aiheuttamien vaikutusten mukaan. Näistä ensimmäinen tunkeutuu syvimmälle kudoksiin ja läpäisee myös lasia.
Ultraviolettisäteily on lämmittävää, ja UVC-säteily jopa polttavaa. Ultraviolettisäteilyllä on mahdollista tappaa bakteereja, minkä vuoksi sitä käytetään juomaveden puhdistamiseen ja esimerkiksi kirurgien leikkausvälineiden steriloimiseen.
Ultravioletti tarkoittaa kirjaimellisesti ”violetin takaista”, missä sana ultra on latinaa. Violetilla on näkyvän valon väreistä lyhyin aallonpituus. Ultraviolettisäteilyä kutsutaan usein mustavaloksi, koska se on ihmissilmälle näkymätöntä. Sen yhteydessä mahdollisesti näkyvä valo on väriltään tummanviolettia.
Löytäminen
Pian infrapuna- eli lämpösäteilyn löytämisen jälkeen, saksalainen fyysikko Johann Wilhelm Ritter alkoi tutkia näkyvän valon spektrin toista päätä. Vuonna 1801 valoherkän kemikaalin hopeakloridin avulla Ritter osoitti kauimmaisten violettien aallonpituuksien jälkeen olevan vielä säteilyä. Ritter kutsui säteilyä ”kemikaalisäteiksi”.
Eino Railio
Johan Einar ”Eino” Railio (synt. Dahlgren, 11. kesäkuuta 1886 Helsinki – 3. helmikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Helsingin Kisa-Veikkoja.
Ultraviolettisäteily
Valaistus
Tunnetuin ultraviolettisäteilyn käyttökohde lienee mustavalolamppu. Se on loisteputki, joka lähettää pitkäaaltoisinta UVA-säteilyä sekä vähän violettia valoa. Mustavalolampun lasi on usein violetti, jolloin mahdollisesti näkyvä violetti valo saadaan häivytetyksi. Ultraviolettisäteily on sellaisenaan ihmissilmälle näkymätöntä, mutta kohdistettaessa UV-säteilyä tiettyihin materiaaleihin ne hohtavat kirkkaina fluoresenssin tai fosforesenssin vaikutuksesta. Mustavalolamppuja käytetään muun muassa erikoisefektien luomiseen ja setelien aitouden varmentamiseen. Hieman lyhytaaltoisempaa UVA-säteilyä lähettäviä mustavalolamppuja käytetään solariumissa.
Eino Railio
Railio voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908.
Ultraviolettisäteily
Valaistus
Valaisimissa ultraviolettisäteilyä hyödynnetään laajalti. Loisteputkivalaisimet tuottavat ultraviolettisäteilyä ylläpitämällä sähköpurkausta alipaineistetussa elohopeakaasussa. Valaisimen sisäpinta on päällystetty erilaisilla loisteaineilla, jotka absorboivat ultraviolettisäteilyä. Absorptiossa saatu energia virittää loisteaineen atomin korkeammalle energiatasolle, mistä se spontaanisti palautuu, emittoiden samalla näkyvän valon fotonin. Eri loisteaineet tuottavat erilaisen spektrin; niitä yhdistelemällä voidaan muokata lampun tuottama näkyvä valo halutunlaiseksi. Valaisimen lasi suodattaa ultraviolettisäteilyn kokonaan, joten sitä ei pääse lampun ulkopuolelle. Elohopealampuissa pääasiallinen säteily on UVC-alueella, joten suojalasin puuttuminen olisi vaarallista. Hehkulampun säteilystä vain alle sadasosa on ultraviolettisäteilyä. Ultraviolettisäteilyä lähettävään lamppuun perustuvat eräät kärpäsloukut, jossa ultraviolettivalo houkuttelee hyönteistä ja lähelle tullessaan se osuu korkeajänniteiseen ansaan ja saa surmansa.
Tähtitiede
Tähtitieteessä erittäin kuumat kappaleet lähettävät ultraviolettisäteilyä Wienin lain mukaan. Avaruuden kappaleita on mahdollista tutkia ultraviolettisäteilyn avulla, sillä varsinkin nuoret tähdet lähettävät paljon ultraviolettisäteilyä. Tutkimista rajoittaa maata suojaava otsonikerros, joten tutkimukset tehdään avaruudesta käsin.
Eläinten aistit
Jotkin eläimet, kuten linnut, matelijat ja hyönteiset, näkevät UVA-säteilyä. Kukkien, hedelmien ja virtsan väri korostuu ultraviolettivalossa, joten sen näkemisestä on eläimille hyötyä. Ihmisenkin verkkokalvo rekisteröisi ultravioletin, mutta tavallisesti mykiö estää sen.
Vitamiinisynteesi
Yksinomaan kasvisruokavaliota noudattavat eläinlajit tarvitsevat UVB-säteilyä D3-vitamiinisynteesiin, sillä niiden kasvisravinnossa ei ole merkittäviä määriä D3-vitamiinia. UVB-säteily muodostaa iholla D3-vitamiinia, joka on välttämätöntä elimistön kalsium-aineenvaihduntaan. UVB-säteily on siten elintärkeää esim. useimmille päiväaktiivisille liskoille ja kilpikonnille, mutta käärmeille ja yöaktiivisille liskoille UVB-säteilyn merkityksestä ei ole varmaa tietoa. Terraario-oloissa päiväaktiivisille matelijoille tarjotaan aina tarkoitukseen valmistettuja UVB-säteilyä emittoivia valaisimia.
Desinfiointi
Ultraviolettisäteilyä käytetään desinfiointiin; suurienerginen UVC-säteily on tehokas keino bakteerien tappamiseen. Alun perin ultraviolettisäteily otettiin käyttöön jäteveden puhdistamisessa, mutta nykyisin yleisempi käyttökohde on juomaveden puhdistus. Myös uima-altaissa käytetään ultraviolettisäteilyyn perustuvia desinfiointilaitteita, jotka vähentävät kemikaalien tarvetta. Ultraviolettilampuilla desinfioidaan myös leikkaussaleja.
Kovettaminen
Hammaslääkäri käyttää ultraviolettisäteilyä muovipaikkojen kovettamiseen.
Useat nykyaikaiset teollisesti käytettävät pintakäsittelyaineet ovat UV-kovettuvia, jolloin prosessi haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (VOC-yhdisteiden) määrä voidaan minimoida. Kuivumisprosessissa pinnoitteesta ei haihdu juuri mitään, vaan nestemäisen pinnoitteen kuiva-ainepitoisuus on lähes 100 %, kun se perinteisissä vesi- ja liuotinmaaleissa voi olla reilusti alle puolet.
Auton ikkunalaseihin tulleita halkeamia korjataan UV-kovettuvan epoksin avulla.
Auringon ultraviolettisäteily
Suurimpia ultraviolettisäteilyn tuottajia ovat erittäin kuumat kappaleet eli tähdet, joista meidän kannaltamme tärkeimpänä Aurinko. Aurinko säteilee kaikkia ultraviolettityyppejä. Säteilystä yhteensä noin 7 prosenttia on ultraviolettisäteilyä, mutta ilmakehän stratosfäärissä sijaitseva otsonikerros absorboi suurimman osan UV-B-säteilystä ja kaiken UV-C-säteilyn. Niinpä noin 99 prosenttia maahan saapuvasta ultraviolettisäteilystä on UV-A-tyyppiä. Otsonin eli kolmiatomisten happimolekyylien (O3) määrä ilmakehässä on kuitenkin vähentynyt, mm. ihmisen levittämien kemikaalien takia, ja siten maanpinnalle saapuvan ultraviolettisäteilyn määrä kasvaa jatkuvasti.
UV-indeksi
Ultraviolettisäteilyn voimakkuudesta tiedotetaan standardoidulla UV-indeksillä, mikä kertoo yksinkertaisella ja helposti ymmärrettävällä lukemalla ultraviolettisäteilyn voimakkuuden keskipäivällä säteilyn ollessa voimakkaimmillaan.
Terveysriskit
Ultraviolettisäteily on mutageenista eli se aiheuttaa DNA-vaurioita. . Vaikka UV-säteily ei ole ionisoivaa säteilyä, sen energia on riittävän suuri aiheuttamaan DNA-vaurioihin johtavia fotokemiallisia reaktioita. UV-säteily on keskeisin melanooman eli vaarallisimman ihosyövän lisääntymiseen vaikuttanut tekijä. Suurimmassa riskiryhmässä ovat Xeroderma pigmentosumia sairastavat. Ultraviolettisäteily aiheuttaa myös kaihia ja vaurioittaa kollageenia vanhentaen ihoa. UV-säteilyn määrää lisäävä yläilmakehän otsonikato on lisännyt UV-säteilyn aiheuttamia terveyshaittoja, joista merkittävin lienee Ihosyöpä.
UV-säteily aiheuttaa terveysongelmia erytropoieettista protoporfyriaa ja XP-tautia (Xeroderma pigmentosum) sairastaville.
UVA
UVA-säteily tunkeutuu syvälle kudokseen, mutta polttaa 1000 × heikommin kuin UVB. UVA-säteilystä irtoava fotoni on UV-säteilyiden pienienergisin, mutta se vahingoittaa silti ihon kollageeni- ja elastiinisäikeitä. UVA-säteily aiheuttaa siten ihon valovanhenemista eli haurastumisesta ja jäykistymisestä johtuvaa veltostumista ja rypistymistä.
UVA-säteily tunkeutuu myös silmässä mykiöön asti ja aiheuttaa sen samentumista eli harmaakaihia. Osa suomalaisista kärsii UVA-herkkyydestä johtuvasta valoihottumasta.
UVA-säteily saattaa myös aiheuttaa geenivaurioita ja siten ihosyöpää. Tämä koskee myös solariumien UVA-säteilyä
Iho ruskettuu, kun UV-fotoni osuu melanosyytteihin eli ihon väriainetta melaniinia muodostaviin soluihin.
UVB
oikea|350px UVB-säteily aiheuttaa kaihia, heikentää immuunipuolustusjärjestelmää ja voi lisäksi aiheuttaa silmissä valonarkuutta ja vetisyyttä. Joka viides suomalainen kärsii UVB-herkkyydestä johtuvasta monimuotoisesta valoihottumasta (MMVI).
UVB-säteily lisää myös riskiä sairastua ihosyöpään ja on esimerkiksi nopeasti yleistyneen melanooman suurin riskitekijä. Ultraviolettisäteily muuntaa ihosolujen DNA:ta aiheuttaen tymiinien välille kovalenttisia sidoksia, jolloin syntyy tymidiinia. Tymiinidimeeri aiheuttaa DNA-ketjuun "mutkan" tai taipuman, jonka yli DNA-polymeraasi ei pysty kulkemaan. Dimeeri ei mahdu DNA polymeraasin aktiiviseen kohtaan ja DNA-synteesi pysähtyy. Jos solu omat korjausmekanismit eivät pysty korjaamaan virhettä DNA-ketjussa, siihen syntyy pysyvä mutaatio. Mutaatiot voivat johtaa proteiinien vääränlaiseen laskostumiseen ja niiden toimintakyvyn muutokseen. Pahimmillaan DNA-mutaatiot voivat kokonaan estää tärkeiden proteiinien toiminnan, mikä voi johtaa solun säätelyjärjestelmien häiriintymiseen. Solun kontrolloimaton kasvu ja jakaantuminen johtavat edelleen syövän syntyyn. Säteilyn mutageenisyyden voi havaita altistamalla bakteereja ultraviolettisäteilylle.
UVC
UVC-säteily on vaarallisinta, koska sillä on säteilyalueista lyhin aallonpituus ja siten suurin fotonin energia. Se imeytyy kokonaan otsonikerrokseen. Otsoni absorboi voimakkaasti UVC-säteilyä, ja se myös synnyttää tavallisista happimolekyyleistä otsonia.
Ultraviolettisäteilyn myönteinen vaikutus on D-vitamiinin tuotannon mahdollistuminen ihossa. D-vitamiinin esiaste 7-dehydrokolesteroli (7-DHC) on fotosensitiivinen vain hyvin kapealla UV-valon aallonpituusalueella, n. 270–305 nm, mikä sijoittuu UVC- ja UVB-alueiden rajalle, suurimman herkkyyden ollessa 300 nm kohdalla. Tämä on aivan alimpia aallonpituuksia, mitä auringonvalosta saavuttaa maanpinnan. D-vitamiinisynteesin ylläpitäminen edellyttää siten ihon altistumisen melko runsaalle suurienergiaiselle säteilylle, mikä vaikeuttaa turvallisen annostelun saavuttamista.
D-vitamiinin puutos aiheuttaa osteomalasiaa ja osteoporoosia.
Ultraviolettisäteilyllä voidaan myös hoitaa ihotauteja, kuten psoriasista, aknea, atopiaa sekä punajäkälää. Hoitoon käytetään luonnonvalon lisäksi UVA- ja UVB- sekä SUP-lamppuja. SUP tulee sanoista Selective Ultraviolet Phototherapy.
Vaikutukset materiaaleihin
UV-säteily aiheuttaa vuosittain suuria kustannuksia tuhoamalla ihmisen valmistamien tuotteiden pintarakennetta. Säteily voi aiheuttaa pintarakenteessa muun muassa halkeilua, haalistumista, värimuutoksia ja rakkuloitumista. Tämän takia ulkokäyttöön tarkoitettujen tuotteiden UV-säteilyn kesto yleensä testataan ennen markkinoille päästämistä. Testaukseen on käytännössä kaksi mahdollisuutta. Luotettavimpia ovat ulkokenttäkokeet, jotka antavat todenmukaisia tuloksia, mutta ne kestävät varsin pitkään. Vaadittavaa aikaa on pyritty lyhentämään sijoittamalla suuria ulkotestauskenttiä alueille, jotka ovat voimakkaasti säälle ja auringolle alttiina. Merkittävimmät tällaiset kentät sijaitsevat Floridassa (korkea lämpötila ja suuri ilmankosteus) ja Arizonassa (korkea lämpötila ja pieni ilmankosteus).
Usein on huomattavasti nopeampaa testata säteilynkestoa laboratorioon sijoitetuissa, erikoisvalmisteisissa kaapeissa, joissa säteilyvaikutus moninkertaistetaan käyttämällä erikoislamppuja. Laboratoriotestauksessa ei kuitenkaan saada yhtä luotettavia tuloksia, johtuen prosessin huomattavasta nopeutuksesta ja siitä, ettei lamppujen säteilyspektri ole aivan samanlaista, kuin auringon UV-säteily.
Koruhietatokko
Koruhietatokko (Pomatoschistus quagga) on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Heckel vuonna 1837.
Levinneisyysalue
Sitä tavataan Välimeren läntisellä puolella sekä Adrianmeressä.
HMS Jewel (J390)
HMS Jewel (viirinumero J390) Britannian kuninkaallisen laivaston Algerine-luokan miinanraivaaja, joka valmistui toisen maailmansodan lopulla.
Palvelus
Singaporen ja Hong Kongin miinanraivauksesta vapauduttuaan alus palasi Portsmouthiin, jossa se siirrettiin syyskuussa 1946 reserviin. Alus määrättiin alkeiskoululaivaksi Dundeen reserviyksikköön ja se hinattiin tammikuussa 1948 Dundeehen. Alus päätettiin palauttaa palvelukseen 1955 ja se siirrettiin Devonportiin kunnostettavaksi. Aluksen palattua telakalta se otettiin palvelukseen 28. joulukuuta Dartmouthissa.
Alus poistettiin palveluksesta 1961 ja se siirrettiin reserviin. Alus sijoitettiin 1966 poistolistalle ja se myytiin joulukuussa BISCOlle. Alus saapui 7. huhtikuuta 1967 hinattuna Inverkeithingiin romutettavaksi.
Kirjohietatokko
Kirjohietatokko (Pomatoschistus tortonesei) on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Miller vuonna 1969.
Levinneisyysalue
Sitä tavataan Marsalassa, Sisiliassa ja Indonesiaan sekä Farwah-laguunissa, läntisessä Libyassa.
Naisten Korisliiga-kausi 2013–2014
Naisten Korisliiga-kausi 2013–2014 oli ensimmäinen kausi, kun koripallon naisten Suomen mestaruudesta pelatiin Naisten Korisliiga -nimellä. Sarjan nimenä oli 1940-luvulta asti ollut koripallon naisten SM-sarja. Catz Lappeenranta voitti kaudella kolmannen peräkkäisen Suomen mestaruuden, voittaen kaikki runkosarjan ottelunsa ja häviten pudotuspeleissäkin ainoastaan yhden ottelun. Mestaruus oli seuran historian neljäs.
Ensimmäinen naisten liigakausi pelatiin yhdeksällä joukkueella. Edeltäneen kauden naisten I-divisioonan voittaja Helmi Capitals ei ottanut liigapaikkaa vastaan. Naisten SM-sarjasta edellisellä kaudella pudonnut BC Nokia otti ensin Capitalsilta vapautuneen sarjapaikan vastaan, mutta luopui pelaajapulaan vedoten sarjapaikasta syyskuussa. Paikkaa tarjottiin myös I-divisioonan finaaleissa pelanneille Vantaan Puhuttarille sekä toiselle SM-sarjasta pudonneelle seuralle Hyvinkään Pontevalle, mutta seurat kieltäytyivät liigapaikasta.
Runkosarja pelattiin yhdeksän joukkueen kolminkertaisena sarjana. Runkosarjan kahdeksan parasta selvisivät pudotuspeleihin, ainoastaan runkosarjan viimeiseksi jäänyt Turun Riento jäi pudotuspelien ulkopuolelle. Puolivälierien ottelupareissa kohtasivat Catz Lappeenranta ja Forssan Alku, Peli-Karhut ja Tapiolan Honka, Torpan Pojat ja Keravan Energia Team sekä Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat ja Äänekosken Huima. Kaikki pudotuspelit pronssiottelua lukuun ottamatta pelatiin paras viidestä -järjestelmällä siten, että runkosarjassa paremmin sijoittuneella joukkueella oli sarjassa kotietu. Pronssimitalit ratkotiin pelaamalla yksi ottelu. Catz kaatoi finaalisarjassa Peli-Karhut voitoin 3–1.
Liigasta ei pudonnut eikä paikastaan joutunut karsimaan kauden päätteeksi yhtään joukkuetta. Liiga laajennettiin seuraavalle kaudelle kymmenen joukkueen laajuiseksi. I-divisioonan pudotuspelien voittaja Vimpelin Veto nousi suoraan Korisliigaan. Runkosarjassa neljänneksi sijoittunut HoNsU Jyväskylä, sekä kuudenneksi sijoittunut Keravan Energia Team luopuivat kauden jälkeen sarjapaikoistaan. HoNsU anoi paikkaa I-divisioonasta vedoten avainpelaajien lähtöön seurasta. Kerava ilmoitti luopumisen syyksi resurssipulan ja siirtyi pelaamaan alueellista II-divisioonaa. I-divisioonan finaalit Vimpelin Vedolle hävinnyt Hyvinkään Ponteva sekä välierävaiheessa Pontevaa vastaan pudonnut Tampereen Pyrintö nousivat seuraavaksi kaudeksi jyväskyläläisten ja keravalaisten tilalle liigaan.
Aarne Pohjonen
Aarne Anders Pohjonen (29. maaliskuuta 1886 Luhanka – 22. joulukuuta 1938 Vaasa) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Ylioppilasvoimistelijoita. Pohjonen voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908.
Pohjonen valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1914. Hän toimi Iin kunnanlääkärinä 1916–1919, Pohjanmaan Jääkäripataljoonan lääkärinä Oulussa 1919–1927 ja Jääkäriprikaatin lääkärinä Vaasassa 1927–1930. Vaasan toiseksi kaupunginlääkäriksi hänet nimitettiin vuonna 1930. Tässä toimessa hän erikoistui tuberkuloosiin. Hän kuului myös Vaasan kaupunginvaltuustoon ja terveydenhoitolautakuntaan. Hänen puolisonsa oli Tyyne Matilda Riekki. Myös perheen pojasta Juho Jaakko Pohjosesta (s. 1926) tuli lääkäri.
Pasi Toivonen
Pasi Tapani Toivonen (s. 1960) on Yleisradion toimittaja ja Afrikka-kirjeenvaihtaja, jonka asemapaikka on Kenian pääkaupungissa Nairobissa. Hän aloitti toimessa 1. huhtikuuta 2022. Aiemmin Toivonen on työskennellyt Perjantai-televisio-ohjelman ja Perjantai-dokkarien tuottajana sekä eri tehtävissä tv-uutisissa, A-studiossa ja Ajankohtaisessa kakkosessa.