cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ranskan kunnat
Rooli ja hallinto
Ranskan kuntahallinto perustettiin Ranskan suuressa vallankumouksessa entisten seurakuntien tilalle.
Kuntaa hallinnoi kunnanvaltuusto (conseil municipal), jonka jäsenet valitaan suoralla kansanvaalilla kuuden vuoden vaalikaudeksi. Kunnanvaltuusto valitsee keskuudestaan määrin, jonka tehtäviin kuuluu kunnanhallituksen päätösten valmistelu ja täytäntöönpano. Määriä avustavat useat viransijaiset, jotka voivat saada tiettyjä valtuutuksia.
Kunta on alueellinen yhteisö, oikeussubjekti, jolla on oma budjetti, joka koostuu valtion tulonsiirroista ja paikallisista veroista. Kunnan toimialaan kuuluvat paikallishallinnon kysymykset, kuten vesihuolto ja rakennusluvat. Valtion edustajana kunnassa määri on vastuussa siviilisäätyyn liittyvistä toimenpiteistä (syntymä, avioliitto, avioero, kuolema) ja määrillä on myös poliisin valtuudet.
Kunnanvaltuuston ja määrin päätökset voidaan kyseenalaistaa hallinto-oikeudessa.
Kolme suurinta kuntaa (Pariisi, Marseille ja Lyon) on jaettu pienempiin hallintoyksikköihin (arrondissement municipal), mutta niiden toimivalta on rajoitetumpaa, esim. niillä ei ole omaa budjettivaltaa.
Kuntien toimivaltuuksia säädellään Alueellisten yhteisöjen yleisellä lainsäädännöllä, Code général des collectivités territoriales, lyhennetään CGCT.
Kuntien lukumäärä hallintoyksiköittäin
thumb|300px|Kartta kuntien lukumäärästä departementeittain
Savage Garden
Savage Garden oli australialainen pop-yhtye, johon kuuluivat laulaja Darren Hayes ja kosketinsoittaja Daniel Jones. Australialaisista yhtyeistä Savage Garden on yksi menestyneimmistä: sen albumeita on myyty yli 23 miljoonaa kappaletta ja singlejä yli 15 miljoonaa kappaletta. Yhtye perustettiin vuonna 1994 ja se hajosi lokakuussa 2001 vain kahden julkaistun studioalbumin jälkeen.
Yhtyeen muodostuminen
Kesäkuussa 1994 Darren ja Daniel jättivät yhtyeen ja perustivat uuden yhdessä. Nimeksi tuli Savage Garden Anne Ricen romaanissa olleen lausahduksen perusteella: “The mind of each man is a Savage Garden…”. Darren oli kyseisen kirjailijan fani.
Vuoden loppuun mennessä he olivat saaneet demon valmiiksi ja lähettivät sitä levy-yhtiöille ympäri maailmaa. Vuonna 1995 he alkoivat työskennellä studiossa ensimmäisen albumin parissa.
Debyytti
”I Want You” julkaistiin Yhdysvalloissa helmikuussa 1997 ja se nousi neljänneksi myyden nopeasti kultaa. Kolmas Australian julkaisu ”Truly Madly Deeply” julkaistiin maaliskuussa ja se nousi ykköseksi juuri ennen kuin ”I Want You” julkaistiin Euroopan markkinoille huhtikuussa. Debyyttialbumi Savage Garden nousi ykköseksi Australiassa maaliskuussa ja pysyi paikallaan 17 viikkoa. Se julkaistiin muualla maailmassa kaksi viikkoa myöhemmin. Toukokuun lopulla ”To The Moon And Back” oli soitetuin kappale Yhdysvaltain radioasemilla.
Kesäkuussa julkaistiin neljäs single ”Break Me, Shake Me” Australiassa samalla kun albumi nousi USA.n listan kolmanneksi ja sai kulta-statuksen. Elokuun loppuun mennessä albumi oli myynyt seitsenkertaisesti platinaa Australiassa, kolminkertaisesti Kanadassa ja kaksinkertaisesti Uudessa Seelannissa sekä Singaporessa. Silloin Savage Garden asetettiin ehdolle ennätysmäisesti 13 palkinnolle vuosittaisessa ARIA Music Awards -tilaisudessa. Syyskuussa he voittivat ennätykselliset kymmenen ARIA-palkintoa eikä ennätystä ole kukaan vieläkään rikkonut. Viides Australian single ”Universe” ratsasti tällä menestyksellä.
Marraskuussa ”Truly Madly Deeply” -kappaleesta tuli kolmas Amerikan-julkaisu ja se pudotti 14 viikkoa ykkössijaan hallinneen Elton Johnin ”Candle In The Wind 1997” -kappaleen toiseksi. Vuoden loppuun mennessä Darrenista ja Danielista oli tullut kansainvälisiä tähtiä.
Tammikuussa 1998 julkaistiin kuudes single ”All Around Me”, kun yhtye aloitti maailmankiertueensa Cairnsista Australiassa. Vuoden lopussa ”Truly Madly Deeply” oli soitetuin kappale USA:n radiossa ja ainoa yksipuolinen single, joka vietti koko vuoden Billboardin Hot 100 -listan top 30:ssa.
Vuonna 2005 yhtyeen debyyttialbumin vahvistettiin myyneen 12-kertaista platinaa Australiassa, kuusinkertaista Yhdysvalloissa ja kaksinkertaista Britanniassa.
Affirmation
Helmikuussa 1999 elokuvan The Other Sister -soundtrackilla olevasta kappaleesta ”The Animal Song” tuli hitti sekä Australiassa että Yhdysvalloissa. Syyskuussa julkaistiin albumia edeltävä pehmeän romanttinen balladi ”I Knew I Loved You”.
Marraskuussa kakkosalbumi Affirmation julkaistiin ympäri maailmaa. USA:ssa se myi platinaa kuukaudessa myös platinaa myyneen ”I Knew I Loved You” -kappaleen ansiosta. Se nousi ykköseksi ja oli vuoden soitetuin kappale Amerikan radioasemilla.
Albumin myötä yhtye muutti tyyliään muiden pop-artistien tapaiseksi ja soundi muuttui kypsempään suuntaan.
Savage Garden päätti vuoden voittamalla kaksi Billboard-palkintoa.
Helmikuussa 2000 ”Crash And Burn” toi yhtyeelle uuden hitin mutta hämmästyttävää kyllä, vuoden 1997 hitti ”Truly Madly Deeply” oli edelleen Yhdysvaltain soittolistoilla. Se putosi lopulta ennätyksellisen 123 viikon jälkeen.
Kesäkuussa Darren esitti ”O Sole Mio” -kappaleen tenori Luciano Pavarottin vuosittaisessa hyväntekeväisyyskonsertissa Pavarotti and Friends. Savage Gardenin suosio heijastui Billboard-palkintojenjaossa, missä yhtye keräsi kolme palkintoa. ”I Knew I Loved You” pysyi soittolistalla 124 viikkoa ja löi yhtyeen edellisen ennätyksen.
Hajoaminen
Lokakuussa 2001 yhtye myönsi hajonneensa ja he lähtivät eri teille. Darren alkoi levyttää debyyttialbumiaan Spin. Ensimmäinen single ”Insatiable” julkaistiin vuonna 2002 ja albumi myös samana vuonna. Albumin muista singleistä ”Strange Relationship”, ”I Miss You” ja ”Crush (1980 Me)” tuli hittejä Britanniassa.
Truly Madly Completely
Greatest Hits -albumi Truly Madly Completely: The Best Of Savage Garden julkaistiin 7. marraskuuta 2005 ja alkuvuodesta 2006 myös Yhdysvalloissa. Siinä on uusi Darrenin kappale ”So Beautiful”, hitit yhtyeen kahdelta albumilta, viisi b-puolta ja vielä toinen Darrenin kappale. Monilla julkaisuilla on myös bonus-DVD, jolla on pätkiä musiikkivideoista sekä dokumentti Parallel Lives.
Ari Lahdenmäki
Ari Matti Lahdenmäki (14. toukokuuta 1977 – 15. heinäkuuta 2020 Saksa ) oli suomalainen toimittaja. Hän erikoistui etenkin yhteiskunnalliseen ja oikeusjournalismiin. Lahdenmäki teki yhteistyötä esimerkiksi Riku Rantalan ja Tuomas Milonoffin kanssa sekä oli toimittajana muun muassa Helsingin Sanomissa, Journalistissa ja Ylen A-studiossa.
Lahdenmäki tuomittiin vuonna 2018 ehdolliseen vankeuteen raiskauksesta ja seksuaaliseen tekoon pakottamisesta.
Yhteiskunnallinen toiminta
Opiskeluaikana Lahdenmäki oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan kehitysyhteistyövaliokunnan ja Helsingin yliopiston ylioppilaslautakunnan jäsen. Lahdenmäki liikkui 2000-luvun alkuvuosina Vasemmistonuorten liepeillä, muttei ollut järjestön jäsen.
Ura toimittajana
Lahdenmäki kirjoitti yhdessä Riku Rantalan kanssa kirjan Isänmaan asialla – matkaopas syrjäytettyjen Suomeen. Teos on ajankuva, jossa matkataan kesäisessä Suomessa ja hieman ulkomaillakin vuonna 2003. Hän on ollut myös Rantalan ja Milonoffin Bassoradiossa perjantaisin esitetyn Truths & Rights -ohjelman sekä Yle Puheen Docventures-ohjelman poliittinen kommentaattori.
Image-lehden työryhmä, johon kuuluivat Lahdenmäki, Antti Helin, Anu Partanen ja Pekka Vänttinen, sai vuonna 2006 Tutkivan journalismin yhdistyksen Lumilapio-palkinnon eurooppalaista ihmiskauppaa käsitelleestä artikkelista.
2000-luvun alussa Lahdenmäki työskenteli Helsingin Sanomille, ja myöhemminkin kirjoitti lehteen juttuja aina vuoteen 2012 asti. Syksyllä 2018 Helsingin Sanomat kommentoi, että sittemmin esiin tulleiden Lahdenmäen seksuaalirikosten ilmitulo olisi varmasti johtanut yhteistyön loppumiseen.
Vuosina 2016–2017 Lahdenmäki työskenteli Long Play -verkkojulkaisun osa-aikaisena toimittajana. Syksyllä 2016 lehden toimitus sai tietää Lahdenmäkeen kohdistuvista seksuaalirikosepäilyistä eikä hänelle sen jälkeen annettu enää uusia työtehtäviä. Työsuhde päättyi helmikuussa 2017.
Rikostuomiot
Kesällä 2017 Lahdenmäki tuomittiin käräjäoikeudessa syyskuussa 2015 tapahtuneesta raiskauksesta yhden vuoden ja 11 kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Oheisseuraamuksena hänelle tuomittiin 90 tuntia yhdyskuntapalvelua. Hänet määrättiin maksamaan uhrille 4 000 euron vahingonkorvaukset. Lahdenmäki valitti tuomiosta Helsingin hovioikeuteen, joka kuitenkin vahvisti tuomion 7. marraskuuta 2018.
Lahdenmäki tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa 7. marraskuuta 2018 kuuden kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen pakottamisesta seksuaaliseen tekoon vuoden 2016 elokuussa sattuneista tapahtumista. Tuomiosta valitettiin hovioikeuteen, jossa tuomio puolittui kolmeen kuukauteen.
Ilta-Sanomat uutisoi 30. marraskuuta 2018, että Lahdenmäen ja Riku Rantalan vuonna 2004 julkaistussa Isänmaan asialla – matkaopas syrjäytettyjen Suomeen -kirjassa on vastaavanlaisia tapauksia kuin Journalisti-lehden jutussa. Kirja edustaa Gonzo-journalismia ja siinä ovat päähenkilöinä Lahdenmäki ja Rantala itse. Kirjassa ”Ari” ja ”Riku” reissaavat ympäri Suomea, juovat viinaa sekä harrastavat runsaasti seksiä. Kirjassa ”Arin” kerrotaan sairastavan satyriasista, eli poikkeavan korostunutta seksuaalisuutta. Kirjassa toistuu sama kuvio kuin Journalisti-lehden paljastuksissa: Lahdenmäki kutsuu naisen luokseen tai tuppautuu tämän mukaan kostean baari-illan jälkeen. Sitten hän alkaa vaatia seksiä ja joissain tapauksissa käyttää voimaa saadakseen haluamansa. Sekä kirjassa että Journalistin mukaan tosielämässäkin Lahdenmäki haluaa harrastaa seksiä ilman kondomia. Lahdenmäen mukaan kirjan yhtäläisyydet Journalistin paljastusten kanssa olivat pelkkää sattumaa. Sekä Lahdenmäki että Rantala väittivät Ilta-Sanomille, että Rantala ei tosiasiassa olisikaan osallistunut kirjan kirjoitustyöhön, vaikka hänet mainitaankin teoksen toisena kirjoittajana.
Kuolema
Lahdenmäki kuoli Saksassa 43-vuotiaana.
Glencore
Glencore plc on brittiläis-sveitsiläinen raaka-ainekauppaan ja kaivostoimintaan erikoistunut jättiyritys, jonka kotipaikka on Sveitsin Baar. Vuonna 2014 se oli maailman kymmenenneksi suurin yritys Fortune 500 Global -listalla.
Nykyinen Glencore plc syntyi toukokuussa 2013 raaka-aineyhtiö Glencoren ja kaivosyhtiö Xstratan fuusiona. Glencore-nimi tulee sanoista GLobal ENergy COmmodity REsources, ja yhtiö toimittaa metalleja, mineraaleja, raakaöljyä, öljytuotteita, kivihiiltä, maakaasua ja maatalous­tuotteita asiakas­yrityksilleen, jotka toimivat energia-, teräs-, ajoneuvo- ja elintarvike­teollisuudessa.
Glencoren historia on ollut skandaalintäyteinen. Perustaja Marc Richiä kutsuttiin talousrikostensa vuoksi 1990-luvulla maailman etsityimmäksi valkokaulus­rikolliseksi, ja myöhemmin yritys on ollut usein otsikoissa ympäristö­laiminlyönneistään sekä lahjonta- ja veronkierto­syytteistä eri puolilla maailmaa.
Historiaa
Yrityksen perusti vuonna 1974 raaka-ainemeklari Marc Rich (1934–2013) nimellä Marc Rich + Co AG. Toukokuussa 2013 Glencore toteutti odotetun fuusion yhteistyökumppaninsa Xstratan kanssa, josta se oli omistanut osan jo vuodesta 1990 lähtien.
Yrityksellä rikastunut perustaja Marc Rich joutui Yhdysvalloissa vuonna 1983 syytetyksi 51 eri syytekohdasta, muun muassa verorikoksista ja laittomasta kaupankäynnistä Iranin kanssa panttivankikriisin 1979–1981 aikana. Liittovaltion syyttäjänä New Yorkin osavaltiossa tuolloin toiminut Rudy Giuliani kuvasi juttua maan kaikkien aikojen suurimmaksi veronkiertotapaukseksi. Rich pakeni Sveitsiin kunnes presidentti Bill Clinton armahti hänet vuonna 2001, viimeisenä virassaolopäivänään. Maanpakonsa aikana Rich yritti saada yritykselleen määräävän markkina-aseman maailman sinkkikaupasta. Hanke epäonnistui, ja vuosina 1993–1994 Rich joutui myymään enemmistöosuuden konkurssikypsästä Marc Rich + Co:sta Glencore International -yhtiölle, jonka perusti yrityksen muu toimiva johto management buyoutina. Glencoren johto toimi kuitenkin sen jälkeenkin läheisessä yhteistyössä viranomaisia piileskelleen Marc Richin kanssa seuraavat 21 vuotta.
Glencore International listautui Lontoon pörssiin toukokuussa 2011 ja otettiin mukaan FTSE 100 -indeksiin. Yrityksen osake noteerataan myös Hongkongin ja Johannesburgin pörsseissä.
Syytöksiä
CIA-tiedustelupalvelun mukaan Glencore International olisi maksanut yli 3,2 miljoonaa dollaria lahjuksina Saddam Hussein in hallinnolle saadakseen irakilaista öljyä Yhdistyneiden kansakuntien Ruokaa öljystä -ohjelman puitteissa. Glencore on kiistänyt syytökset. Jo Marc Richin aikana yritystä syytettiin laittomasta kaupankäynnistä Etelä-Afrikan rotusortohallituksen kanssa.
Sambiassa Glencoren omistama Mopani Copper Mines plc on ollut kritiikin kohteena happosateista ja miljoonien ihmisten terveysongelmista sekä veronkierrosta.
Yhtiön vastuullisuuskysymyksiä käsiteltiin vuonna 2012 Yle TV1 -kanavalla esitetyssä Nicolas Shaxsonin dokumentissa Afrikkaa ryöstämässä (Stealing Africa, 2012).
Steariinihappo
Steariinihappo on tyydyttynyt pitkäketjuinen rasvahappo, joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää, valkoisia kiteitä tai jauhetta, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C18H36O2 ja rakennekaava CH3(CH2)16COOH. Steariinihaposta käytetään myös nimityksiä 1-heptadekaanikarboksyylihappo ja setyylietikkahappo. Steariinihapon nimi johtuu kreikan sanasta στέαρ "stéar", mikä merkitsee talia.
Steariinihapon moolimassa on 284,5 g/mol, sulamispiste 68,8 °C, kiehumispiste 376 °C (hajoaa), suhteellinen tiheys 0,94–0,83 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 196 °C, itsesyttymislämpötila 395 °C ja CAS-numero 57-11-4. Steariinihappo ei liukene veteen.
Steariinihappo on tyydyttyneistä rasvahapoista yleisin palmitiinihapon jälkeen. Rasvoissa se esiintyy muiden rasvahappojen tavoin glyserolin kanssa esteröityneenä.
Kynttilöiden valmistukseen käytetty steariini on steariinihapon ja palmitiinihapon seosta.
Steariinihapon suolat ja esterit ovat stearaatteja.
Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Luettelo Suomen Lähetysseuran lähetysjuhlista
Suomen Lähetysseuran suurin vuotuinen tapahtuma on Lähetysjuhlat, jotka pidetään tavallisesti touko-kesäkuussa, joka toinen vuosi yhdessä Kirkkopäivien kanssa. Lähetysjuhlia on järjestetty Suomen Lähetysseuran perustamisesta, vuodesta vuodesta 1859 alkaen. Vuodesta 1901 ne on järjestetty vuosittain. Alkuaikoina juhlat pidettiin aina Helsingissä.
Juhlien ohjelmaan kuuluu mm. raamattutunteja, seuroja, draamaa ja tietoa lähetystyön ajankohtaisista tapahtumista. Lisäksi on lasten ja nuorten ohjelmaa. Musiikin osuus juhlilla on vahva.
Ruusutiira
Ruusutiira (Sterna dougallii) on laajalle levinnyt tiiralaji. Sen nimi tulee pesintäajan punertavasta väristä.
Koko ja ulkonäkö
Ruusutiira on 38–39 cm pitkä ja noin 90 gramman painoinen. Sen erottaa parhaiten pesintäaikana vatsapuolen vaaleanpunaisesta väristä, josta myös sen nimi on peräisin. Pyrstö on haarainen ja pitkä, sitä koristavat reunasulat voivat olla 15 cm keskimmäisiä pyrstösulkia pidempiä. Ruusutiiran nokka on musta ja sen jalat ovat punertavat ja melko pitkät.
Levinneisyys
Ruusutiiraa tavataan etenkin Pohjois-Atlantilla, Britteinsaarilla, mutta myös ympäri maailmaa kuten Väli- ja Pohjois-Amerikassa ja Länsi-Afrikassa, joka on niiden talvehtimisalue kun ne muuttavat Euroopasta. Euroopan kanta on noin 3000 paria. Lintua on tavattu ainakin kerran Ruotsissa ja pari kertaa Tanskassa, mutta ei Suomesta. Laji on kaikkialla varsin vähälukuinen.
Elintavat
Ruusutiirat ovat puhtaita merilintuja. Ne muuttavat etelään heinä-elokuussa ja palaavat myöhään. Ruusutiirat saavat merestä ravinnokseen kaloja ja pieniä selkärangattomia. Ääntely on läpitunkevaa kriii ja pehmeämpää tjuvik.
Lisääntyminen
Ruusutiirat pesivät vasta kesäkuussa. Linnut pesivät yhdyskunnissa muiden tiirojen seurassa hiekka- ja kalliosaarilla. Pesä on syvennys maassa. Molemmat vanhemmat hautovat 1–3 munaa noin 21 vuorokautta. Poikaset tulevat lentokykyisiksi kuukauden vanhoina. Poikasia ja munia jää usein lokkien saaliiksi.
Alexandra Schörghuber
Alexandra Schörghuber (o.s. Stumpf; s., Saksa) on saksalainen perijätär, liikenainen ja miljardööri.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 441. rikkaimmaksi ihmiseksi. Tuolloin hänen varallisuudekseen arvioitiin 4,7 miljardia dollaria. Hän on vuonna 2008 menehtyneen Stefan Schorghuberin leski, joka peri alkujaan aviomiehensä isän Joseph Schörghuberin keräämän varallisuuden miehensä jälkeen. Alexandra Schörghuber kontrolloi perheensä sijoitusyhtiön (Schörghuber Unternehmensgruppe) varoja hallituksen puheenjohtajana. Yhtiöllä on sijoituksia muun muassa panimoteollisuudessa (yhteistyössä Heinekenin kanssa) ja hotellialalla (Arabella Hospitality; yhteistyössä yhdysvaltalaisen Marriott Internationalin kanssa). Sijoitusyhtiö omistaa Saksan suurimpiin kuuluvan kiinteistöalan rakennus- ja sijoitusyhtiön (Bayerische Bau und Immobilien GmbH) sekä lohenkasvatukseen ja -jalostukseen keskittyvän chileläisen yhtiön (Productos del Mar Ventisqueros S.A.).
Uku Masing
pienoiskuva|Hugo Masing ca. 1926-1930. Hugo (Uku) Masing (ääntämys: [ma:siŋk]; 11. elokuuta 1909 Lipa – 25. huhtikuuta 1985 Tartto) ] oli virolainen runoilija ja Vanhan testamentin eksegeetti. Hän oli Arbujad-ryhmän yksilöllisin edustaja. Kokoelma Neemed vihmade lahte (1935) sisältää rikasta sanastoa ja hienoa kuvastoa käyttävää runoa. Niiden pohjana on muiden kulttuurien maailmankuva. Kokoelma Džunglilaulud ilmestyi Ruotsissa, ja siinä ovat keskeisiä luopumisen ja kuoleman ajatukset.
Waltteri Torikka
Waltteri Torikka (aik. Valtteri Torikka, s. 16. elokuuta 1984 Tampere) on suomalainen oopperalaulaja, jonka ääniala on baritoni.
Nuoruus ja lapsuus
Waltteri Torikka kasvoi Tampereen Ikurissa. Hän piti musiikista jo päiväkoti-iässä. Jo lapsena Torikka rakasti esiintymistä. Kylään saapuneet vieraat eivät saaneet rauhaa, ennen kuin viisivuotias Torikka oli saanut esiintyä. Repertuaarissa oli muun muassa Matin ja Tepon sekä Kikan lauluja. Pieni Torikka svengasi jo kuin tuleva tähti, ja yleisö hurrasi lämpimästi.
Toukokuussa 2002 lukioaikainen Postiklubi-bändi voitti Lapualla Torikan sanoituksella rock-lyriikan SM-kilpailun ja yhtye pääsi esiintymään Seinäjoen Provinssirockin lavalle. Lukioaikana perustettu bändi ehti toimia noin puolitoista vuotta, mutta ei lukioajan jälkeen enää jatkanut. Bändiaikojen jälkeen Torikka kävi laulutunneilla Tampereella ja myöhemmin aloitti Sibelius-Akatemiassa.
Yläasteen jälkeen Torikka kävi Tampereen yhteiskoulun ilmaisutaidon erityislukion ja lukion jälkeen vuonna 2003 hän pyrki myös Teatterikorkeakouluun. Vuonna 2005 hän pääsi Tangomarkkinat-kilpailussa semifinaaliin.
Torikka on nuoresta saakka kirjoittanut myös omia runoja ja laulujen sanoituksia sekä soittanut pianoa kuusivuotiaasta asti.
Koulutus
Torikka opiskeli vuodesta 2009 lähtien myös Kööpenhaminan Kuninkaallisessa Ooppera-akatemiassa, josta hän valmistui vuonna 2012. Torikka opiskeli myös Saksassa vuonna 2008 Karlsruhen musiikkikorkeakoulussa Roland Hermannin johdolla. Ennen Sibelius-Akatemiaa Torikka opiskeli Tampereen konservatoriossa piano- ja lauluopintoja.
Uran alku
Waltteri Torikka debytoi Suomen Kansallisoopperassa vuonna 2009 Leevi Madetojan oopperassa Pohjalaiset. Hän voitti Lappeenrannan laulukilpailut 2010. Torikalla on ollut Suomen Kansallisoopperassa rooleja solistiharjoittelijana jo uransa alussa mm. Taikahuilun Papagenona ja nimirooli Jukka Linkolan säveltämässä Robin Hoodissa.
Torikka sai vuonna 2013 Martti Talvela -palkinnon ja apurahan. Pro Musica -säätiö valitsi hänet 2014 Vuoden nuoreksi muusikoksi. Suomen Kansallisoopperan solistiharjoittelijana Torikka oli vuosina 2012–2013.
2012–2013
Kansallisoopperan solistiharjoittelijana Waltteri Torikka esiintyi 2012 mm. Taikahuilu-oopperassa ja samana vuonna Rigoletto- ja Naamiohuvit-oopperoissa.
Torikka esiintyi Turussa Åbo Svenska Teaterin ja Turun Musiikkijuhlien yhteistyönä toteuttamassa, John Ramsterin ohjaamassa Figaron häät -oopperassa Figaron roolissa. Myöhemmin Torikka on tehnyt yhteistyötä Ramsterin kanssa samassa teatterissa 2016 Taikahuilu-oopperassa. Syksyllä 2013 esitettiin Helsingin Aleksanterin teatterissa Erik Sjöblomin ohjaama, nykyaikaan sijoittuva ooppera Don Giovanni, jonka pääosan baritoni Waltteri Torikka esitti. Palvelija Leporillona oli basso Tapani Plathan. Kollegat tekivät samat roolit myöhemmin Savonlinnan Oopperajuhlilla, kun Waltteri Torikka esiintyi Don Giovannin pääroolissa vuonna 2016 Olavinlinnan lavalla.
2014
Alkuvuodesta 2014 Torikka teki Pilateuksen roolin Turun Åbo Svenska Teaterin lavalla rock-oopperassa Jesus Christ Superstar.
Tammikuussa 2014 Waltteri Torikka kutsuttiin kilpailemaan Saksan Karlsruhessa televisioituun laulukilpailuun "Emmerich Smola Förderpreis" -palkinnosta. 2014 Pro Musica Säätiö nimesi Vuoden nuoreksi muusikoiksi baritoni Waltteri Torikan ja sopraano Tuuli Takalan. Waltteri Torikka oli 2014 myös kansainvälisen Mirjam Helin -laulukilpailun semifinalisti.
2015
Waltteri Torikka voitti MTV3:n Tähdet, tähdet -televisiosarjan toisen tuotantokauden finaalin vuonna 2015. Esikoisalbuminsa Sydän hän julkaisi 2015. Albumin ilmestymispäivänä Waltteri Torikka lähti viihdekonserttikiertueelle esiintyen 10 paikkakunnan konserttisaleissa. Konserttisalikiertue päättyi Helsingin Musiikkitalon "Jouluinen Sydän" konserttiin, jossa häntä säesti Jyväskylän Sinfoniaorkesteri.
Toukokuussa 2015 Waltteri Torikka esiintyi Don Giovannin roolissa Rijekassa, Kroatiassa. Kroatian Novilist-lehden kehuissa ylistettiin Torikan Don Giovannin roolityötä musiikillisesti ja italian kielen ääntämys sai kiitosta La Voce -lehdeltä Italiassa.
Suomalaiset esittivät elokuussa 2015 Sibeliuksen Kullervon BBC Promseilla Lontoon Royal Albert Hallissa Sakari Oramon johdolla. Waltteri Torikka lauloi Kullervon roolin ja myös Suomessa teos esitettiin BBC Sinfonia orkesterin ja Polyteknikkojen Kuoron kanssa Lahden Sibelius-talolla syyskuussa 2015.
2016
Vuoden 2016 alusta lähtien Torikka on käynyt säännöllisesti Lontoossa tenori Ryland Daviesin laulutunneilla. Alkuvuodesta 2016 baritoni Waltteri Torikka esiintyi Turussa Åbo Svenska Teaternin lavalla Mozartin Taikahuilu-oopperassa  Papagenon roolissa. Waltteri Torikka oli Emma-gaalassa Vuoden Tulokas -ehdokkaana julkaistuaan Warner Music Finlandin kanssa esikoisalbuminsa Sydän.
Maaliskuussa 2016 Torikka teki Kroatian Kansallisteatterissa, Rijekan Oopperassa kiitellyn W. A. Mozartin Don Giovannin pääroolin ja huhtikuussa 2016 Tšaikovskin Eugene Oneginin pääroolin. Heinäkuussa 2016 Torikka esiintyi Savonlinnan Oopperajuhlilla Don Giovannin pääroolissa.
Waltteri Torikka on jatkanut runojen ja lauluntekstien kirjoittamista, joista yksi päätyi Waltterin esikoislevylle Sydän. Kappaleen ”Elokuun 16” Waltteri on esittänyt Jari Sillanpään 50-vuotisjuhlakonsertissa Helsingin Olympiastadionilla. Yhteisduettona 16. elokuuta syntyneet laulajat esittivät "You Raise Me Up" kappaleen Stadionin 40 000 hengen yleisön edessä.
Syksyllä 2016 julkaistiin Torikan toinen studioalbumi Rakkaus yhteistyössä Warner Music Finlandin, Jyväskylä Sinfonian ja kapellimestari Ville Matvejeffin kanssa. Myös Rakkaus-albumilla on mukana Torikan omia sanoituksia ja oma sävellys, jonka lisäksi hän on kääntänyt kaksi kappaletta suomeksi. Keväällä 2016 Torikka teki Lapin kiertueen Trio-yhtyeensä kanssa. Konsertit jatkuivat lokakuussa "Vain Rakkaus" viihdekonserttikiertueella. Loppuvuodesta 2016 Waltteri Torikka teki laajan "Sydämeni Joulu" -joulukiertueen esiintyen Trio-yhtyeensä (Juha Savela ja Eero Ignatius, vahvistettuna Markus Pajakkalalla joulukuun ajan) kanssa Suomen kirkoissa.
Marraskuussa 2016 Waltteri Torikka oli solistina mukana ooppera-levytyksessä Rijekassa, Kroatiassa. Gounod’n Faust-oopperasta äänitettiin albumi levymerkille Decca. Levy julkaistiin heinäkuussa 2019.
2017
Helmikuussa 2017 Tampere-talolla esitettiin Tuomas Parkkisen ohjaama, Leevi Madetojan säveltämä Pohjalaisia-ooppera. Waltteri Torikka debytoi Tampereen Oopperassa Karjanmaan Köystin roolissa. Maaliskuun lopulla 2017 Helsingin Hartwall Areenalla järjestettiin taitoluistelun MM-kisat 2017, jonka Waltteri Torikka avasi laulamalla Maamme-laulun. Huhtikuun lopulla 2017 julkaistiin Waltteri Torikka Trion yhteinen albumi Sininen Uni – Rautavaaran lauluja, johon kitaristi-sovittaja Juha Savela on sovittanut keikoilla ja konserteissakin kuultuja Tapio Rautavaaran ikivihreitä kappaleita.
Kesällä 2017 Waltteri Torikka esiintyi F. E. Sillanpään roolissa Sillanpää-oopperassa Hämeenkyrön Myllykolun kesäteatterissa ja Mannerheimin roolissa Mannerheim-oopperassa Ilmajoen Musiikkijuhlilla. Sillanpää-oopperassa Waltteri Torikka toimi myös taiteellisena johtajana ja esitti nuoren F.E. Sillanpään roolin. Idea F.E. Sillanpää -oopperasta oli Torikan oma. Vuonna 2011 hän soitti Panu Rajalalle kysyäkseen, onkohan F.E. Sillanpäässä aineksia oopperaan. Kuusi vuotta myöhemmin teos saatiin ensi-iltaan.
Elokuussa 2017 Waltteri Torikka esiintyi Turun Musiikkijuhlien produktiossa, Richard Wagnerin Parsifal-oopperan konserttiversiossa Amfortasin roolissa solistina, Matti Salmisen ja Karita Mattilan rinnalla.
Marraskuun lopulla 2017 sai ensi-iltansa Porin Oopperan Ratsumies, jossa Waltteri debytoi Aulis Sallisen säveltämässä oopperassa Porin Promenadisalissa. Joulukuun alussa Waltteri Torikka konsertoi Hartwall Areenalla yhdessä Jarkko Aholan kanssa ensimmäisen kerran.
2018
Jyväskylän Oopperan tuottamaa ja Georges Bizet'n säveltämää Carmen oopperaa  esitettiin Jyväskylän kaupunginteatterin lavalla alkuvuosi 2018. Baritoni Waltteri Torikka teki ranskaksi esitettävässä Carmenissa roolin härkätaistelija Escamillona.
Rusko-onttotatti
Rusko-onttotatti (Suillus cavipes vanh. Boletus cavipes) on Suomessa harvinainen kullankeltainen tai ruosteenruskea tattilaji. Lakki on muodoltaan kuperan poimuinen. Maku on mieto ja tatti on kelvollinen ruokasieni. Jalka on kirkkaankeltainen, yläosassa hento verkkokuvionti. Pillistö on oliivinvärinen tai keltainen. Sieni kasvaa lehtikuusien alla.
Waltteri Torikka
2018
Tammikuussa 2018 Helsingin Aleksanterinteatterin Aino Gaalassa Waltteri Torikka palkittiin Vuoden Ilmiö -palkinnolla. Helmikuussa sai ensi-iltansa Disney Pixarin, Golden Globe -palkinnon saanut suomenkielinen Coco-animaatioelokuva, jossa Waltteri Torikka teki ääninäyttelijänä laulaja Ernesto de la Cruzin roolin.
Pääsiäisnäytelmä Via Crucis – Ristin tie toteutettiin Helsingissä 2018 oopperavoimin ja Jeesuksen roolissa nähtiin baritoni Waltteri Torikka. Huhtikuussa 2018 esitettiin Suomen Kansallisoopperan lavalla italiaksi W.A. Mozartin säveltämä ooppera Così fan tutte, jossa Waltteri Torikka esitti Guglielmon roolin. Kesällä 2018 jatkui Mannerheim-ooppera Ilmajoella ja F.E.Sillanpää ooppera Hämeenkyrössä.
Heinä-elokuussa 2018 järjestettiin Hämeenkyrön Festiwaaleilla klassisen musiikin konsertteja, ja Waltteri Torikan suunnittelema päätöskonsertti toi Suomeen myös kansainväliset oopperatähdet Sam Furnessin ja Ivana Srbljanin. Syksyllä 2018 Waltteri Torikka teki roolin Iiro Rantalan säveltämässä koomisessa oopperassa Pikaparantola Suomen Kansallisoopperassa.
Marraskuussa Waltteri Torikka ja Jarkko Ahola tekivät toisen yhteisen suurkonsertin Hartwall Areenalla. Marraskuussa julkaistiin Waltteri Torikan ensimmäinen joulualbumi, jossa mm. Waltterin suomeksi kääntämä I'll be home for Christmas -klassikko. Joulualbumi meni listakykköseksi Suomen virallisella albumilistalla viikko julkaisun jälkeen. Waltteri Torikka teki kuukauden joulukiertueen Suomen kirkoissa.
2019
Helmikuussa 2019 sai ensi-iltansa Tampere Oopperan tuottama ja Puccinin säveltämä La Bohème -ooppera, jossa Torikka teki muusikko Schaunardin roolin. Maaliskuun alussa Waltteri Torikka juonsi Radio Classicin Tempo Awards gaalakonsertin Helsingin Musiikkitalolla.
Pääsiäisen jälkeen Waltteri Torikka Trio teki konserttikiertueen Lapissa. Toukokuussa Waltteri Torikka, sopraano Mari Palo, pianisti Tuula Hällström ja säveltäjä Ilkka Kuusisto esiintyivät Sipoossa Lauluja -levyn levynjulkistamiskonsertissa ja samalla julkistettiin albumi. Kesäkuussa Waltteri Torikka jatkoi Mannerheim-oopperan pääroolissa Ilmajoen Musiikkijuhlilla kolmatta kesää.
Kirkko-ooppera Elämänkuvat sai kantaesityksensä Korsholman Musiikkijuhlilla elokuussa Isonkyrön kirkossa. Waltteri Torikka teki maalarin roolin. Elokuussa 2019 Waltteri Torikka juhlisti syntymäpäiväänsä ja 10-vuotistaiteilijajuhlaansa konsertoimalla Savonlinnassa Olavinlinnan lavalla. Syyskuussa Lappeenranta täytti 370 vuotta ja Maavoimien Rakuunasoittokunta esiintyi solistinaan Waltteri Torikka.
Marraskuussa 2019 Waltteri Torikka ja Jarkko Ahola konsertoivat kolmannen kerran Hartwall Areenalla It's Now or Never - konsertissa. Joulukuussa Yle TV1 nauhoitti ohjelmaa joulua varten Turun Tuomiokirkossa, ja Ekumeeninen joulu Suomen Turussa -konsertissa esiintyivät mm. Waltteri Torikka ja Chorus Cathedralis Aboensis -kuoro. Joulukuussa Waltteri Torikka kiersi Suomen kirkkoja joulukiertueen tiimoilta.
2020
Tammikuun lopulla Waltteri Torikka, kapellimestari Ville Matvejeff ja Hyvinkään orkesteri tekivät ooppera- ja viihdekonsertin Hyvinkääsalissa
Helmikuussa 2020 sai ensi-iltansa Tampereen oopperan Carmen-ooppera, jossa baritoni Waltteri Torikka teki Moralesin roolin. Maaliskuussa 2020 Waltteri Torikka esiintyi pianisti Marko Hilpon säestämänä Turun Kaupunginteatterin viihdekonsertissa, jonka jälkeen suuri osa maailman musiikkitapahtumista sulkeutui pandemian takia. Lokakuun alussa Helsingin Yrittäjät palkitsivat Waltteri Torikan vuoden 2020 Yksinyrittäjänä. Palkitsemisella haluttiin tuoda esiin maamme kulttuuri- ja tapahtuma-alan yrittäjien taloudellista ahdinkoa.
Syksyn ja loppuvuoden 2020 aikana Torikalla oli rooli Kansallioopperan lavalla sekä Covid fan tutte -oopperassa että Iloinen leski -operetissa. Iloinen Leski operetista esitettiin vain ensi-ilta, koska pandemia sulki yleisötapahtumat. Marraskuussa Warner Music Finland julkaisi Waltteri Torikan uuden Toivo-albumin, johon on koottu uusia sovituksia suomalaisista sävelmistä. Albumi syntyi koronakevään aikana ja on monitaituri Markus Pajakkalan tuottama.
2021
Savonlinnan oopperajuhlat joutui siirtämään koronapandemian vuoksi vuoden 2020 tuotantonsa ensin kesälle 2021, jolloin Waltteri Torikan oli tarkoitus tehdä tohtori Bartolon rooli oopperassa Sevillan parturi. Tämä teos jäi kuitenkin pandemiatilanteen vuoksi odottamaan tulevia vuosia. Oopperajuhlien kesäkonsertissa Waltteri Torikka esiintyi Marjukka Tepposen kanssa Kerimäen kirkossa. Naantalin Musiikkijuhlat toteutti alkukesästä verkkokonsertteja ja Waltteri Torikka debytoi Naantalin Musiikkijuhlien nettikonsertissa.
Taidekeskus Salmela Mäntyharjulla järjesti heinäkuussa kolme Waltteri Torikan konserttia, jossa Waltteri esiintyi näyttelijä-laulaja Maria Ylipään kanssa.Torikka esiintyi myös Vesilahdella Laukon kartanon puistokonsertissa ja Lohtajan kirkkomusiikkijuhlilla.
Heinäkuussa hotelli Punkaharju järjesti teemakonsertteja ja mm. viulisti Linda Lampenius ja luennoitsija, psykoterapeutti Maaret Kallio saapuivat vieraiksi. Waltteri Torikka esiintyi solistina.
Elokuun alussa toteutui Saksan vuosittainen Bayreuthin musiikkijuhlat, joka jouduttiin pandemian vuoksi 2020 perumaan. Waltteri Torikka pääsi osallistumaan Bayreuthin Richard Wagner festivaalille stipendiaattina ja esittämään kansainvälisessä stipendiaattikonsertissa Sibeliuksen sävellyksen yleisölle. Syksyllä 2021 Waltteri Torikka osallistui Tanssii tähtien kanssa -tanssiohjelmaan parinaan tanssinopettaja Kia Lehmuskoski ja pari sijoittui finaalissa kolmanneksi. Syksyllä MTV3-kanavalla esitetty viihdeohjelma Masked Singer Suomi päättyi marraskuussa ja toiseksi tuli Bilepanda-hahmo, joka paljastui finaalilähetyksessä Waltteri Torikaksi. Marraskuussa Waltteri Torikka yhteistyössä Warner Music Finlandin kanssa julkaisivat kolmen joululaulun EP:n digitaalisesti.
Loppuvuodesta Waltteri Torikka muusikoineen kiersi Suomea 15 paikkakunnan joulukiertueella.
2022
Tammikuulle 2022 siirretty Vaasan oopperan Cosi fan tutte, ei pandemiarajoituksista johtuen päässyt ensi-iltaan asti. Waltteri Torikan oli tarkoitus laulaa yksi päärooleista, Guglielmon rooli.
Maaliskuussa baritoni Waltteri Torikka esiintyi solistina Serbian Novi Sadissa ja Belgradissa kansainvälisessä Matteus Passiossa, joka esitettiin Novi Sadin kulttuuripääkaupungin tapahtumiin liittyen. Produktiossa esiintyi mm. Ivana Srbljan, jonka piti laulaa talvella myös Vaasan oopperassa.
Pääsiäisen aikaan Waltteri Torikka Trio esiintyi mm. Utsjoella, Saariselän Savottakahvilassa ja Rovaniemellä. Torikka esiintyi kevään ja kesän aikana mm. Helsingin Savoy-teatterissa, Jokioisissa, festivaalikonserteissa Vaasassa, Espoossa, Kajaanissa ja Kokkolassa, Puumalan Sahanlahdessa sekä Crusell-viikon klassisen musiikin konsertissa Uudessakaupungissa.
Toukokuussa Pirkanmaan Kulttuurirahasto myönsi apurahan Waltteri Torikan isännöimälle Hämeenkyrön Festiwaalit ry:lle, Torikka toimii yhdistyksen taiteellisena johtajana. Apurahalla on määrä tuottaa F.E. Sillanpään Ihmiset suviyössä ooppera Hämeenkyrön Myllykolun kesäteatteriin.
Syksyllä Torikka esiintyi vieraana Elämäni biisi Ylen tv-ohjelmassa. Keväälle suunniteltu 10 konsertin Amore-kiertue siirtyi loka-marraskuulle 2022. Joulunalusaikana esitettiin Vaasan Mustasaaren kirkossa Bachin Jouluoratorio, jossa lauloivat Waltteri Torikka, sopraano Helianna Herkkola, tenori Simo Mäkinen ja altto Ida Wallen. Joulukuun ohjelmistoon kuuluivat myös Turun Musiikkijuhlien ja Vantaan Viihdeorkesterin järjestämät joulukonsertit Turussa ja Helsingin Musiikkitalolla. Sopraano Tuuli Takala esiintyi Waltteri Torikan kanssa.
Kiireiseen joulukuuhun Waltteri Torikka sai mahtumaan seitsemän paikkakunnan joulukiertueen kolmen säestäjän kanssa, Turun oopperaproduktion harjoitusten ohessa.
2023
Alkuvuodesta 2023 Waltteri Torikka ja Johanna Rusanen-Kartano lauloivat päärooleissa Turun kaupunginteatterissa Aulis Sallisen säveltämässä Punainen viiva oopperassa. Baritoni Torikka lauloi oopperassa Topin roolin. Turun filharmoninen orkesteri säesti kapellimestarinaan Ville Matvejeff.
Pitkänäperjantaina Tampereen Tuomiokirkossa esitetttiin J.S. Bachin Johannes-Passio, jossa Waltteri Torikka esiintyi solistina.
Vappuaattona Helsingin Musiikkitalolla nautittiin tunnelmista Vappukonsertissa, jossa solisteina lauloivat Waltteri Torikka, Diandra, Maria Lund ja säesti Jukka Nykäsen orkesteri.
Toukokuun alussa Waltteri Torikka konsertoi Helsingin Poliisisoittokunnan ja trumpetisti Tero Lindbergin kanssa Porissa, Raumalla ja Vantaalla elokuvamusiikin teemalla. Muut konsertit painottuvat loppukesään, mm. Laukon kartanoon, Sahanlahden lomakylään, Taidekeskus Salmelaan. Kesäkuussa Torikka esiintyi Iitin Musiikkijuhlien pääkonserteissa, mm. Iitin kirkossa ja Hiidenvuoren yökonsertissa.
Kesällä 2023 Waltteri Torikka laulaa Papagenon roolin Taikahuilu -oopperassa Savonlinnan oopperajuhlilla. Torikka on tehnyt roolin myös Åbo Svenska Teaterissa tammikuussa 2016. Heinäkuussa 2023 saa kantaesityksensä Hämeenkyrön Festiwaalien oopperateos Ihmiset suviyössä, jonka päärooleissa laulavat mm. Waltteri Torikka, Johanna Rusanen ja Tuomas Miettola. Hämeenkyrön Myllykolussa esitettiin 2017 - 2018 F.E.Sillanpää oopperaa, ja Torikan johdolla palataan tuttuun maisemaan.
Yleisö saa neljännen Waltteri Torikan ja Jarkko Aholan yhteisen suurkonsertin "Kuninkaiden Paluu" loppuvuoteen 2023 Tampereen Nokia Areenalle. Ennen korona-aikaa Hartwall Areena täyttyi kolmesti ko. solistien yhteiskonserteista.
2024
Savonlinnan Oopperajuhlat julkisti kesän 2024 roolikiinnityksiä ja baritoni Waltteri Torikka laulaa Mozartin säveltämän oopperan Don Giovanni pääroolissa heinäkuussa 2024 Olavinlinnassa. Torikka on tehnyt roolin myös aiemmin mm. 2016 Savonlinnan Oopperajuhlilla.
Antti Junes
Antti Junes (6. heinäkuuta 1874 Alatornion Kiviranta – 29. heinäkuuta 1963 Alatornio) oli suomalainen maanviljelijä ja maalaisliittolainen poliitikko.
Nuoruus ja varhaisvuodet
Antti Juneksen vanhemmat olivat herastuomari Antti Junes vanhempi ja Maria o.s. Haara. Isänisä Anders Granroth oli kotoisin Pietarsaaren maalaiskunnasta, Pedersörestä, ja muuttanut Tornioon ostaen myöhemmin Alatornion Kivirannalta Juneksen tilan. Koulutaustaa Antti Juneksella oli kansakoulu ja Limingan kansanopisto 1894–1895. Antti Junes oli avioitui 1896 torniolaisen Emma Charlotte Ekmanin kanssa ja avioliitosta syntyi yhdeksän lasta. Vuonna 1897 Antti Junes osti Mäki-nimisen tilan Kivirannalta, jota myöhemmin on kutsuttu Mäkiantiksi. Useissa vuosisadan alun kirjoituksissa puhutaankin Antti Junes nuoremmasta ja vanhemmasta, joista nuorempi tarkoittaa tässä esiteltävää henkilöä.
Vuosisadan alun kunnallispoliitikko ja järjestötoiminta
Antti Junes tuli mukaan kunnallispolitiikkaan vuonna 1900, jolloin hän aloitti toimintansa kunnallislautakunnan tehtävissä. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1917, jolloin hän siirtyi kunnankirjuriksi. Alatornion kunnanvaltuuston puheenjohtajana hän toimi 1932–1933.
Kunnallispolitiikan lisäksi Antti Junes osallistui erityisesti taloudelliseen järjestötoimintaan. Hän toimi Alatornion Osuusmeijerin luottamustehtävissä, paikallisen säästöpankin hallituksessa 48 vuotta, hoiti Alatornion sähkölaitoksen toimitusjohtajan tehtävää 16 vuotta jne. Pitkän päivätyön Junes suoritti myös Peräpohjolan maanviljelysseuran johtokunnan jäsenenä ja mainitun järjestön puheenjohtajana 1918–1949. Tämä toiminta antoi hänelle käytännöllisen näköalapaikan sen aikaiseen pohjoissuomalaiseen pienviljelykseen ja sen ongelmiin. Samassa kylässä toimintansa 1900-luvun alussa aloittaneen Peräpohjolan kansanopiston hallintoon hän tuli mukaan 1919 johtokunnan puheenjohtajana. Näistä ansioista ja jo pitempään jatkuneesta kansanedustajatyöstä johtuen silloinen presidentti Lauri Kr. Relander myönsi hänelle kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1925.
Ura poliitikkona
Antti Junes oli ehdokkaana jo yksikamarisen eduskunnan ensimmäisissä vaaleissa 1907 Tornion maalaisliittolaisten muodostamalla ehdokaslistalla – kaikki ehdokkaat olivat vanhoillislestadiolaisia. Junes onnistui pääsemään seuraavissa vaaleissa 1910 eduskuntaan. Vuonna 1910 alkanut ura kesti vuoteen 1914. Uudelleenvalinta tapahtui itsenäisen Suomen tasavallan rakennusvaiheen alkaessa 1919 eduskuntavaaleissa. Toiminta jatkuikin vaalikautta 1933–1936 lukuun ottamatta huhtikuuhun 1945, jolloin sodanajan pitkä parlamentti lopetti toimintansa.
Eduskunnassa Junes työskenteli useissa valiokunnissa, muun muassa laki- ja talousvaliokokunnan puheenjohtajana 1931–1932. Valtakunnan oikeuden jäsenenä Junes toimi 1929–1931, 1937 ja 1941–1946. Juneksen parlamentaariseen uraan mahtui ministerikausi apulaismaatalousministerinä Kyösti Kallion III hallituksessa. Mainitun hallituksen aikana Lapualla sai alkunsa oikeistolainen kansanliike, Lapuan liike, joka vaikutti muun muassa mainitun hallituksen eroon.
Juneksen eduskunta-aloitteet koskivat valtaosaltaan Pohjois-Suomea ja etupäässä Tornionjokilaaksoa. Hän oli tyypillinen oman alueensa kansanedustaja. Uskonnolliselta katsomukseltaan Junes oli vanhoillislestadiolainen, joka ei erityisesti korostunut eduskuntatyössä. Toisaalta hän vaikutti merkittävästi kristillis-yhteiskunnallisen työn alkamiseen Pohjois-Suomessa, jota edusti Sigfrid Sireniuksen setlementtiliike.
Eläkevuodet
Antti Junes vietti 70-vuotispäiviään kotonaan Mäkiantin tilalla heinäkuussa 1944. Pian sen jälkeen käynnistyi syyskuussa 1944 Lapin sota, jonka seurauksena tuhoutui myös hänen kotitilansa Mäkiantti Tornion pohjoispuolella Kivirannan alueella käydyissä taisteluissa lokakuussa 1944. Välittömästi eduskuntatyön loppumisen jälkeen keväällä 1945 oli alettava rakentaa myös uutta kotitaloa osana Lapin jälleenrakennusta.
Tilanpidon Antti Junes luovutti tyttärensä perheelle, mutta työskentely kotipiirissä jatkui. Erityisesti lähellä kotipaikkaa sijainnut Kivirannan karsinapato oli lähellä sydäntä. Siellä saattoi hänet nähdä vaikka puhdistamassa lähes 300 metristä padon vartta tai myymässä patokellarilta monikiloisia lohia ja taimenia aivan viimeisiin elinvuosiin asti.
Salatut elämät – 22. esityskausi (2019–2020)
Salatut elämät -saippuasarjan '''22. kausi''' esitettiin MTV3-kanavalla alkaen elokuussa 2019 ja päättyen kesäkuussa 2020.
Tiivistelmä juonesta
Aaro Vaalanne on menettänyt muistinsa ja Eva on tämän kidnappaamana vastasyntyneen tyttärensä kanssa Anni Vatasen mökillä. Muistinsa menettänyt Aaro kihlautuu Dahlian kanssa, ja he alkavat suunnitella yhdessä häitä Dahlian epäröinnistä huolimatta.
Kämppikset Linda ja Jiri rakastuvat toisiinsa ja alkavat seurustella. Dahlian palvelija Pupu paljastuu huumeliigan pomoksi Lindan johtaman peitetehtävän avulla. Alun perin Kari oli sotkeutuneena tähän tutustuessaan rikollisiin omalla korjaamollaan.
Ressu Mattila on paljastunut Ismon ja tämän entisen vaimon Sallan pojaksi – heillä on vaikeuksia tulla toimeen keskenään. Jutta Korhonen on yhdessä Ismon kanssa, mutta hänellä on tunteita myös Pihlajakadulle palannutta Lassea kohtaan.
Taloon muuttavat uudet asukkaat ystävät Samuli ja Victoria. Samulilla on tunteita Victoriaa kohtaan, mutta hän yrittää peitellä tunteitaan seurustelemalla hetken Aino Kaukovaaran kanssa. Victoria kohtaa entisen poikaystävänsä Viljamin, joka on oikeasti pelkästään tämän rahoista kiinnostunut Sampo Kaukovaara. Totuus paljastuu ja siitä seuranneen riidan jälkeen Victoria lähtee juoksemaan alamäkeen kohti tietä, jossa Samuli ajaa vahingossa kulman takaa yllättäen ilmestyneen Victorian päälle. Victoria menehtyy lopulta leikkauspöydällä verenvuotoon. Hänet leikannut Kalle on operaation aikana ollut alkoholin vaikutuksen alaisena. Kalle kamppailee riippuvuutensa kanssa.
Sampo iskee silmänsä kiinni Sabrina Mustavaaraan, jonka omaisuus on seuraavaksi kiikarissa. Sabrina saa tietää Sampon vainonneen häntä, mutta pian paljastuu, että Sabrinalla on toinenkin vainoaja. Noel pettää Camillaa Sabrinan kanssa. Selviää myös, että hän saavutti asemansa Mustavaara-yhtiön toimitusjohtajana vuotamalla medialle valokuvan Gunnarista stripparin sylissä. Kostoksi hänet irtisanotaan ja hän menettää oikeutensa toimia juristina. Noel jää kodittomaksi ja joutuu asumaan autossaan.
Severi loukkaantuu ampuma-aseonnettomuudessa. Sen seuraukena hänen aivoihinsa on jäänyt sirpale, joka voi liikkeelle lähtiessään aiheuttaa vakavaa vahinkoa. Hän saa vahingonkorvauksia 100 000€. Severi päätyy yhteen leukemiaa sairastavan Annan kanssa, mistä Benjamin on kateellinen Annan ollessa alun perin hänen ihastuksensa. Viola ihastuu kiusaajaansa Miraan ja tajuaa olevansa lesbo. Mira on kuitenkin pitkään kaapissa ja yhdessä kulissipoikaystävänsä kanssa. Hän kuitenkin eroaa tästä ja alkaa seurustella Violan kanssa.
Elina Taalasmaa palaa Helsinkiin vuosien jälkeen. Hän on eronnut Tuomosta petettyään tätä useiden miesten kanssa. Toisaalla yhteen palanneet Camilla ja Aki eroavat, kun Camilla kertoo Akille, että tilasi aikoinaan palkkamurhan hänelle ja Alissalle. Aki kuitenkin tajuaa rakastavansa Camillaa kaikesta huolimatta, ja he palaavat uudelleen yhteen.
Viola ja Aaro löytävät Raamatun välistä Evan kirjoittaman kirjeen, jossa tämä pyytää apua. Viola, Nella, Ressu sekä Aaro pelastavat Evan ja pienen Nadjan Annin mökistä. Paljastuu, että Aaro on tytön isä, mutta Eva salaa isyystestin tuloksen ja valehtelee kaikille Jirin olevan isä. Eva ja Jiri suutelevat.
Sanni ja Tale palaavat yhteen, mutta Tiina Järvinen palaa Helsinkiin saadakseen Talen takaisin itselleen. Tale päättää kuitenkin jatkaa Sannin kanssa.
Janne palaa Suomeen hakemaan Talen, Sannin ja Iljan lomailemaan Kanarialle. Nelikko on matkalla lentokentälle, kun Sanni huomaa Jannen ottaneen vahingossa Ullan passin Talen passin sijaan. Tale tekee u-käännöksen ja ajaa takaisin Pihlajakadulle hakemaan oikeaa passia. Samaan aikaan Aki ja Camilla ovat menneet naimisiin Helsingin tuomiokirkossa ja lähtevät helikopterilla Senaatintorilta kohti lentokenttää tarkoituksenaan jatkaa sieltä häämatkalle. Aki kuitenkin haluaa lentää Pihlajakadun kautta ja nähdä hänen ja Camillan kotitalon vielä kerran ennen häämatkaa. Kopterin saapuessa Pihlajakadun ylle tulee siihen tekninen vika. Kopteri alkaa pudota hallitsemattomasti kohti maata ja se iskeytyy suoraan Talen auton päälle, jossa Sanni, Ilja ja Tale ovat Jannen ehtiessä viime hetkellä ulos. Räjähdys tuhoaa myös osan Taalasmaiden asunnosta, jossa Elina ja Ulla ovat. Kari ja Benjamin todistavat onnettomuutta lähimmässä kadunkulmassa. Ismo lyö Kallea, koska kuuli tämän tietäneen Jutasta ja Lassesta. Tilanne keskeytyy räjähdykseen. Nella saa tietää olevansa raskaana ja kertoo asiasta Evalle.
Jaksot
1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.
Rastas (yhtye)
Rastas on oululainen vaihtoehtorockyhtye, joka toimi vuodesta 1994 vuoteen 1998 ja on jatkanut musisointia vuodesta 2018. Yhtyeen perustivat Electric Blue Peggy Sue and the Revolutionions from Mars -yhtyeen Ray Katz (Esa Nissi) ja Pasi Aikio yhdessä islantilaisen Ari Eldonin kanssa. Yhtye julkaisi vain yhden EP:n, Voltti, jonka lisäksi kolme yhtyeen kappaletta julkaistiin kokoelmalevyllä Yllättäviä kohtaamisia.
Rastas koottiin uudelleen kesällä 2018 Ari Eldonin muutettua takaisin Suomeen. Samassa yhteydessä Pasi Aikion tilalle tuli Mikko Futu Heikkinen.
Myanmarin historia
Myanmarin nykyisen alueen ensimmäiset kuningaskunnat olivat pyu ja mon-kansojen kuningaskuntia, jotka asuttivat aluetta ennen kuin burmalaiset eli bamarit saapuivat alueelle 800-luvulla. Ensimmäinen burmalaisten kuningaskunta oli Baganin kuningaskunta, joka muodostui 800-luvun puolivälissä. Vuosisatojen ajan alueella oli monia pieniä kuningaskuntia. Kuningas Alaungpayan valtakaudella 1700-luvulla Burman alue yhdistyi suurin piirtein nykyiseen muotoonsa.
Iso-Britannia alisti Burman valtansa alle Anglo-burmalaisten sotien jälkeen 1800-luvulla. Britit hallitsivat maan luonnonvaroja, mutta he kiihdyttivät maan kehitystä kehittämällä infrastruktuuria.