cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Syyrian sisällissodan tapahtumat 2012
Loikkaukset, levottomuudet suurkaupunkeihin
Tammikuussa 2012 opposition joukot valtasivat muutamia kaupunkeja, mutta hajanainen, huonosti aseistettu sotilaskarkurien armeija ei ollut vakava haastaja Syyrian raskaasti aseistetulle armeijalle, ja armeija onnistui valtaamaan esimerkiksi Duman jo tammikuussa ja Rastanin 5. helmikuuta. Hallitus hyökkäsi voimalla helmi-huhtikuussa Homsissa. JHal Armeija alkoi tulitaa kaupunkia Haman kapinan vuosipäivänä jatkaen raskasta tulitusta ja pommitusta yli kolme viikkoa. Sitten 4. divisioona valtasi Farouqin prikaatien valvoman Baba Amrin kapinakaupunginosan mm. konekiväärein varustetuin helikopterein vuorokauden sisään. Lähes puolet alueetta puolustaneesta FSA:n 250 taistelijasta kaatui. Tammikuun lopulla ja helmikuun alussa taistelut olivat levinneet jo Damaskoksen esikaupunkeihin, ja mielenosoituksia tukahdutettiin asevoimin myös pitkään rauhallisena olleessa maan toiseksi suurimmassa kaupungissa Aleppossa. . Tammikuussa 2012 julkisti olemassaolonsa hallitusta vastaan taisteleva al-Qaidaan sidoksissa oleva jihadistirintama Jabhat al-Nusra.
Väkivallan kiihtyminen
Keväällä tapahtui Houlan massamurha, jossa puolisotilaalliset joukot surmasivat myös naisia ja lapsia. Kun kapinalliset etenivät kevättalvella-kesällä 2012, hyökkäysten uhrit alkoivat yhä useammin olla valittu uskonnollisista syistä.
Kofi Annanin rauhansuunnitelma
Helmikuussa 2012 Kofi Annan nimitettiin YK:n ja Arabiliiton Syyrian-erityislähettilääksi. Maaliskuun lopulla Annan esitti kuusikohtaisen suunnitelman konfliktin lopettamiseksi. Syyrian hallitus ilmoitti hyväksyvänsä sopimuksen, mutta jatkoi sotatoimiaan Haman maakunnassa.
5. huhtikuuta YK:n turvallisuusneuvosto asetti takarajan 10. huhtikuuta, johon mennessä Syyrian hallitus lopettaisi väkivaltaisuudet, ja kapinalliset laskisivat aseensa kahden vuorokauden kuluttua hallituksen joukkojen vetäytymisestä. Kapinalliset ilmoittivat aloittavansa aselevon, mutta epäilivät hallituksen kieltäytyvän rauhansuunnitelman noudattamisesta. Syyrialle asetetun takarajan tultua vastaan Annan vaati hallitusta lopettamaan väkivallan 48 tunnin kuluessa. Syyrian ulkoministeri ilmoitti hallituksen joukkojen jo vetäytyneen osista maata, mutta vaati Annanilta vakuutuksen siitä, että kapinalliset sitoutuvat tulitaukoon. Turvallisuusneuvosto antoi valtuudet kaikkiaan 300 aseistamattoman Sotilastarkkailijan lähettämiseen Syyriaan. Huhtikuun lopulla YK:n tulitaukotarkkailijoiden etujoukko raportoi vakavista tulitaukorikkomuksista. YK:n UNSMIS (United Nations Supervision Mission in Syria) lopetti 16. kesäkuuta 2012 säännöllisen partioinnin Syyriassa, mutta se jäi maahan.
Sota suurkaupunkeihin
thumb|right|Tuhottu panssarivaunu Aleppossa. thumb|Ääri-islamilaisina pidettyjen jihadistien rintaman [[Jabhat al-Nusran lippu.]] thumb|Aleppolaisia leipäjonossa lokakuussa 2012. Vapaan Syyrian armeija aloitti toukokuun lopulla uudestaan operaationsa, josta seurasi rajuja taisteluja eri puolilla Syyriaa. Kesäkuun alussa hallituksen joukot valtasivat Al-Haffahin kapinallistukikohdan, joka käytännössä autioitui. Taistelut levisivät kesäkuun alussa myös Damaskokseen ja Aleppoon, joka oli aiemmin ollut suhteellisen rauhallinen.
Taistelut olivat kiihtyneet kesäkuun alkupuoliskolla, kun kapinalliset olivat saaneet vallattua ja pidettyä monia kaupunkeja ja alueita. YK-joukot olivat kohdanneet laajaa vastustusta sodan molemmilta osapuolilta. Hätäisesti suunniteltu vaarallinen operaatio oli YK-tarkkailijoille fyysisesti ja henkisesti koetteleva, ja muun muassa Britannia luonnehtikin operaatiota epäonnistuneeksi. 2. elokuuta YK:n rauhanvälittäjä Kofi Annan erosi tehtävästään, koska ei saanut riittävästi tukea tehtävälleen turvallisuusneuvostolta. Annanin tilalle nimitettiin 10. elokuuta kokenut algerialainen rauhanvälittäjä Lakhdar Brahimi. UNSMIS-operaatio lakkautettiin lopulta 20. elokuuta.
Damaskoksen ja Aleppon kesän ja syksyn taistelut
Noin 15. heinäkuuta kapinalliset aloittivat Damaskoksessa jättioperaation nimellä Operaatio Damaskoksen tulivuori. Kapinalliset tunkeutuivat 19. heinäkuuta siihen asti rauhallisena olleeseen Aleppon suurkaupunkiin. Armeija ajoi kapinalliset 19–23. heinäkuuta 2012 Damaskoksen keskustasta pois. 18. heinäkuuta turvallisuuspalvelun päämajassa räjähti pommi, joka surmasi muun muassa puolustusministeri Daoud Rajhan ja varapuolustusministeri Assef Shawkatin.
Hallitus kiihdytti ilmaiskujaan kesällä kapinallisia vastaan, ja kapinalliset pudottivat muutaman hallituksen helikopterin/lentokoneen hallussaan olevilla IT-aseilla. Mutta kapinallsilla ei ollut it-ohjuksia, mm. koska Yhdysvallat ei halunnut antaa niitä islamilaistaistelijoille. Länsimaat huolestuivat Syyrian kemiallisESta alueesta ja väläyttivät ajatusta lentokiellosta, johon ei koskaan ryhdytty.
Aleppon markkinapaikka paloi syyskuussa taistelujen takia.
Vuoden 2012 loppu
Marras-joulukuussa tuli tietoja kapinallisten menestyksestä. Kapinalliset valtasivat alueita pohjoisessa, ottivat haltuunsa kaupunkeja ja hallituksen tukikohtia. Kapinalliset menestyivät maataisteluissa hallitusta vastaan ja pyrkivät saartamaan lentokenttiä ja sotilastukikohtia, mutta hallituksen ilmavoimat olivat ongelma kapinallisille. Damaskoksen ympärillä taisteltiin kaupungin hallinnasta.
FS Seignelay (1869)
Seignelay oli Ranskan laivaston vuonna 1869 vesillelaskettu puurunkoinen Sané-luokan korvetti.
Ravikylä
Ravikylä on Kouvolan kaupungin pienalue Kouvolan suuralueella, Lehtomäen kaupunginosassa. Se sijaitsee valtatien 6 ja Kouvolan keskustan pohjoispuolella. Ravikylässä sijaitsee Kouvolan ravirata.
FS Seignelay (1869)
Valmistus
Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1866. Alus laskettiin vesille vuonna 1869 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1876.
Syyrian sisällissodan tapahtumat 2012
Vuoden 2012 loppu
29. joulukuuta Aleppon lentokenttä suljettiin ensi kertaa, koska kapinalliset olivat kentän lähellä. Lähes koko Aleppo oli kapinallisilla, mutta pahoin raunioitunut. Samaan aikaan hallituksen armeija valtasi merkittävän Deir Ba'alban kaupunginosan Homsissa. Yli 400 ihmisen ilmoitettiin kuolleen 29. joulukuuta. Niinpä vuoden 2012 lopussa kapinallisilla oli hallussa suurin osa pohjoisesta ja itäisestä Syyriasta, mutta hallituksella oli maan väkirikkain lounaisosa, alaviittienemmistöinen Välimeren rannikko ja pohjois-eteläsuuntainen valtatie.
30. joulukuuta 2012 YK:n rauhanvälittäjä Brahimi sanoi Syyrian olevan vaarassa ”somalisoitua” eli hajota keskenään kamppailevien sotaherrojen hallitsemiin alueisiin, kuten Somalian sisällissodan aikana oli käynyt. Vuoden 2012 loppuun mennessä konfliktissa oli kuollut HRW:n mukaan 45 000 ihmistä, joista 39 000 vuonna 2012. Hallituksen joukkoja olisi kuollut 9 500. Molempien osapuolten uskottiin kaunistelevan omia tappioitaan, ja niinpä kuolleita saattoi olla vuoden 2012 loppuun mennessä jopa 100 000.
Matti Kantola
Jouko Matti Kantola (21. maaliskuuta 1936 Kuopio – 11. helmikuuta 1968 Juva) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Kantolan vanhemmat olivat Aleksander Kantola ja Elli Sofia Miettinen. Hän oli naimisissa vuodesta 1957 Alli Eine Mirjam Mäkisen kanssa.
Kantolan ainoaksi jääneen urheiluaiheisen romaanin Jälkipeli päähenkilönä oli jalkapalloilija avioliitto- ja alkoholiongelmineen.
The Crookes
The Crookes on englantilainen indie pop-yhtye, joka perustettiin Sheffieldissä vuonna 2008. Yhtye on julkaissut kaksi albumia: Chasing After Ghosts (2011) ja Hold Fast (2012), sekä laajennettun EP:n Dreams Of Another Day (2010).
Siegfried Passarge
Otto Karl Siegfried Passarge (28. marraskuuta 1866 Königsberg, Preussin kuningaskunta – 26. heinäkuuta 1958 Bremen, Länsi-Saksa) oli saksalainen maantieteilijä ja geomorfologi. Hän kirjoitti paljon geomorfologiasta ja pyrki luomaan Ferdinand von Richthofenin ja Albrecht Penckin perustalle saksalaisen geomorfologisen perinteen. Passarge oli mukana myös Saksan äärioikeistolaisessa toiminnassa ja julkaisi antisemitistisiä kirjoituksia.
Elämä ja ura
Siegfried Passarge syntyi 28. marraskuuta 1866, mutta kirkonkirjoissa tapahtuneen virheen takia hänen syntymäajakseen usein ilmoitetaan 26. helmikuuta 1867. Hänen isänsä oli tuomari ja matkakirjailija Ludwig Passarge. Hän opiskeli geologiaa ja lääketiedettä Berliinissä, Freiburgissa ja Jenassa. Passarge kirjoitti väitöskirjansa vuonna 1891 ja suoritti valtion lääketieteen kokeen 1892.
Passarge nimettiin 1905 Breslaun yliopiston maantieteen professoriksi, ja vuonna 1908 hän sai paikan Hamburgisches Kolonialinstitutista, myöhemmin Hampurin yliopisto, josta hän jäi eläkkeelle 1936. Passarge perusti tutkimuksensa Ferdinand von Richthofenin ja Albrecht Penckin geomorfologisille tutkimuksille, ja toisaalta hänen kirjoituksiinsa vaikutti voimakkaasti se, että hän vastusti William Morris Davisin eroosiosyklioppia.
Passargen Physiologische Morphologie julkaistiin vuonna 1912. Kirjan tavoitteena oli esitellä saksalainen geomorfologia Richthofenin ja Penckin perinteen mukaisesti. Passarge jaotteli kirjassaan eri pinnanmuodot. Hän perusti jaotteluunsa laajan kirjoituskokoelman. Hänen kirjoistaan merkittävimpiä oli esimerkiksi neljässä osassa 1919–1921 julkaistu Die Grundlagen der Landschaftskunde. Kirjassa hän käsitteli muun muassa maisemia ja niiden muodostumista sekä pinnanmuotoja ja ihmisen vaikutusta niihin. Passargen Vergleichende Landschafskunde julkaistiin viidessä osassa vuosina 1921–1930. Siinä hän laajensi maiseman käsitettä ja jaotteli maiset ryhmiin, pienistä alueellisista ryhmistä laajoihin leveyspiirejä pitkin kulkeviin vyöhykkeisiin. Myöhemmissä kirjoituksissaan Passarge keskittyi geomorfologian sijaan entistä enemmän maantieteeseen. Passarge kuoli Bremenissä vuonna 1958. Hän teki uransa aikana kaikkiaan 350 kirjoitusta ja jätti jälkeensä laajan julkaisemattomien käsikirjoituksien kokoelman.
Poliittinen toiminta
Passarge oli aktiivinen Saksan äärioikeistossa. Hän kuului muun muassa Alldeutscher Verband -järjestöön ja pyrki 1927 Hampurin senaattiin sitoutumattomana saksalaiskansallinen kansanpuolueen listoilta. Passarge julkaisi myös antisemitistisiä kirjoituksia. Hän julkaisi esimerkiksi käännöstä Buch vom Kamal ja kirjoitti 1929 teoksen Das Judentum als landschaftskundlich-ethnologisches Problem. Passarge liittyi 1933 Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen ja piti Hampurin yliopistolla puheen, jossa hän piti Hitleriä Jumalan lahjana Saksan kansalle ja kertoi Saksan tulevaisuuden riippuvan juutalaisongelman ratkaisusta.
1990
Vuosi 1990 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.
Tammikuu
thumb|Bakussa alkoi kymmeniä kuolonuhreja vaatinut armenialaisvastainen pogromi, joka kukistettiin verisesti neuvostoarmeijan voimin. thumb|Moskovassa avattiin Neuvostoliiton ensimmäinen McDonald's-ravintola.
Helmikuu
thumb|upright|[[Nelson Mandela vapautettiin vankilasta.]]
Maaliskuu
thumb|Liettua itsenäistyi Neuvostoliitosta ensimmäisenä Baltian maana. thumb|Namibia itsenäistyi Etelä-Afrikasta.
Huhtikuu
thumb|Tuhopoltto ja turvatoimien laiminlyönti Scandinavian Star -risteilyaluksella surmasivat 160 ihmistä. thumb|[[Hubble-avaruusteleskooppi laukaistiin kiertoradalle.]]
Toukokuu
thumb|Pohjois- ja Etelä-Jemen yhdistyivät Jemeniksi.
27.toukokuuta Voltin rautatieaseman Matkustajaliikenne lopetettiin
Kesäkuu
thumb|[[Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1990 pelattiin Italiassa. Kultaa voitti Länsi-Saksa.]]
Elokuu
thumb|Persianlahden sota alkoi.
Syyskuu
thumb|Helsingin huippukokous.
Lokakuu
thumb|Saksa yhdistyi ja DDR lakkasi olemasta.
Marraskuu
thumb|Maailman ensimmäinen web-sivu kirjoitettiin. thumb|upright|[[Margaret Thatcher erosi Britannian pääministerin virasta.]]
Elisa Salo
Elisa Sini Maria Salo (s. 18. huhtikuuta 1978) on suomalainen näyttelijä, tanssija ja käsikirjoittaja, lisäksi hänen erityisosaamiseensa kuuluu capoeira.
Salo on näytellyt Heinähattua Tampereen Työväen Teatterin näytelmässä Heinähattu, Vilttitossu ja Pamela-täti, jossa Vilttitossun roolissa nähtiin Mervi Takatalo. Salo on käsikirjoittanut nuortennäytelmän nimeltä Räjähdysvaara Ahaa Teatteriin vuonna 2007, lastennäytelmän Iik, hammaspeikko sekä Naurutalo -näytelmän. Televisiorooleista tunnetuin on Sepän Liisan eli Liisa Aaronintyttären rooli televisiosarjassa Hovimäki.
Salo valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 2004.
Park Chung-hee
Park Chung-hee (14. marraskuuta 1917 – 26. lokakuuta 1979) oli korealainen sotilas ja poliitikko. Hän oli Korean tasavallan johdossa 1961–1979, joista presidenttinä vuodesta 1963 lähtien. Hän johti Etelä-Korean talouden nousuun vientivetoisella teollistumisella ja viisivuotissuunnitelmilla pitäen maan tiukassa otteessaan.
Park opiskeli ensin opettajaksi ja työskenteli alakoulun opettajana. Hän jatkoi opintojaan japanilaisessa kadettikoulussa ja toimi toisessa maailmansodassa luutnanttina Japanin armeijassa. Korean vapauduttua Japanin vallan alta Parkista tuli Korean armeijan upseeri.
Kenraalimajuri Park Chung-hee nousi valtaan 16. toukokuuta 1961 verettömällä sotilasvallankaappauksella. Korean keskustiedustelupalvelu (KCIA) perustettiin kesäkuussa estämään vastavallankaappaukset. Presidentti Yun asettui kaappaajien puolelle ja jäi aluksi maan johtoon. Yun erosi 22. maaliskuuta 1962, ja Kennedyn hallinnon painostuksesta maahan palautettiin siviilihallinto. Park valittiin 1963 presidentiksi.
Tuolloin Etelä-Korean bruttokansantuote (BKT) oli henkeä kohden 72 Yhdysvaltain dollaria vuodessa ja Pohjois-Koreaa pidettiin taloudellisesti vahvempana, sillä se oli teollistunut japanilaiskomennossa sijaitessaan lähellä Mantšuriaa ja ollessaan luonnonvaroiltaan rikkaampi. Parkin aikana BKT kasvoi kaksikymmenkertaiseksi.
Vuonna 1965 hän palautti diplomaattiset suhteet Japaniin, mikä johti vastalauseisiin Japanin 35-vuotisen julman miehitysvallan vuoksi. Tämä mahdollisti japanilaisen pääoman virtauksen maahan.
Vuoden 1963 perustuslaki rajoitti presidentin virkakaudet kahteen, mutta Park sai läpi perustuslain lisäyksen, joka salli sillä hetkellä istuvalle presidentille lisäkauden. Juuri ennen kolmannen kautensa alkua hän julisti maan hätätilaan, hajotti parlamentin ja julisti perustuslain mitättömäksi. Vuonna 1972 otettiin käyttöön Yusinin perustuslaki, joka lisäsi merkittävästi presidentin valtaa. Park valittiin uudelleen vuosina 1972 ja 1978.
Pohjois-Korean agentit yrittivät murhata Parkin 21. tammikuuta 1968 ja 15. elokuuta 1974. Toisessa yrityksessä hänen vaimonsa Yuk Yeong-su sai surmansa.
26. lokakuuta 1979 Parkin ampui hänen läheinen ystävänsä, KCIA:n johtaja Kim Jae-gyu.
Park Chung-heen tytär Park Geun-hye valittiin Etelä-Korean presidentiksi 2012.
Finkelsteinin testi
Finkelsteinin testi on testi, jota käytetään diagnosoimaan De Quervainin jännetuppitulehdus.
Testissä peukalo sijoitetaan suljettuun nyrkkiin ja rannetta taivutetaan sivusuunnassa alaspäin niin, että pikkurilli osoittaa alaspäin. Mikäli testi aiheuttaa potilaalle voimakasta kipua, on tulos todennäköisesti positiivinen.
Testin keksi yhdysvaltalainen Harry Finkelstein, joka kuvaili sen vuonna 1930.
FS Fabert (1874)
Fabert oli Ranskan laivaston vuonna 1874 vesillelaskettu puurunkoinen Sané-luokan korvetti.
Valmistus
Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1869. Alus laskettiin vesille 1. elokuuta 1874 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1876.
Palvelus
Fabert poistettiin alusluettelosta vuonna 1899.
Melodifestivalen 2012
Melodifestivalen 2012 oli Ruotsissa 4. helmikuuta – 10. maaliskuuta 2012 järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2012. Voittajaksi selviytyi Loreen kappaleella ”Euphoria”, ja hän voitti toukokuussa myös Eurovision loppukilpailun Azerbaidžanissa.
Semifinaalit
Kilpailussa järjestettiin neljä semifinaalia, joissa jokaisessa oli mukana kahdeksan kappaletta. Näistä kaksi pääsi suoraan finaaliin ja kaksi Toinen mahdollisuus -kilpailuun, jossa jaettiin vielä kaksi finaalipaikkaa.
Semifinaali 1
Ensimmäinen semifinaali järjestettiin 4. helmikuuta VIDA Arenassa Växjössä.
Puhelinääniä annettiin 535 711 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 415 000 katsojaa.
Nelson Prudêncio
Nélson Prudêncio (4. huhtikuuta 1944 Lins, São Paulo – 23. marraskuuta 2012 São Carlos ) oli brasilialainen kolmiloikkaaja ja olympiamitalisti.
Melodifestivalen 2012
Semifinaali 2
Puhelinääniä annettiin 516 751 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 365 000 katsojaa.
Nelson Prudêncio
Prudêncio saavutti kolmiloikassa kaksi olympiamitalia. Méxicossa 1968 loppukilpailun ensimmäisellä kierroksella italialainen Giuseppe Gentile (17,22 m) ja kolmannella kierroksella neuvostoliittolainen Viktor Sanejev (17,23 m) paransivat maailmanennätystä. Prudêncio hyppäsi ensimmäisellään 16,33 m ja paransi toisella hypyllään reilusti omaa ennätystään tulokseen 17,05 m. Kolmannellaan brasilialainen hyppäsi 16,75 m ja neljäs oli yliastuttu. Viidennellä hypyllään Prudêncio siirtyi kilpailun johtoon uudella maailmanennätyksellä 17,27 m. Hänen viimeinen hyppynsä kantoi 17,15 m, mutta Sanejev ohitti hänet parantamalla maailmanennätyksen lukemiin 17,39 m. Näin Sanejev voitti kultaa, Prudêncio sai hopeaa ja Gentile sijoittui pronssille.
Melodifestivalen 2012
Semifinaali 3
Kolmas semifinaali järjestettiin 18. helmikuuta Tegera Arenassa Leksandissa.
Nelson Prudêncio
Münchenin kesäolympialaisissa 1972 Prudêncio saavutti pronssia selvästi Viktor Sanejevin ja itäsaksalaisen Jörg Drehmelin jäljessä. Brasilialaisen ensimmäiset hypyt kantoivat 16,87, 16,61, 16,35 ja 16,88 metriä, viides oli yliastuttu, ja kuudes kantoi 17,05 m, jolla hän ei enää sijoitustaan parantanut. Montréalin kesäolympialaisissa 1976 Prudêncio jäi karsinnassa 14:nneksi tuloksella 16,22 m eikä selviytynyt loppukilpailuun. Pan-Amerikan kisoista Prudêncio saavutti kaksi hopeamitalia.
Melodifestivalen 2012
Semifinaali 3
Puhelinääniä annettiin 390 097 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 340 000 katsojaa.
Semifinaali 4
Neljäs semifinaali järjestettiin 25. helmikuuta Malmö Arenassa Malmössä.
Puhelinääniä annettiin 642 413 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 095 000 katsojaa.
Toinen mahdollisuus
Toinen mahdollisuus -kilpailu järjestettiin semifinaaleissa kolmansiksi ja neljänsiksi sijoittuneille kappaleille 3. maaliskuuta Rosvalla Nyköping Eventcenterissä Nyköpingissä.
Puhelinääniä annettiin 1 115 229 kappaletta, ja ohjelmalla oli 2 950 000 katsojaa.
Finaali
Finaali järjestettiin 10. maaliskuuta Globenissa Tukholmassa. Tulos määräytyi puoliksi yhdentoista ulkomaisen raadin, puoliksi puhelinäänten perusteella.
Tulostaulukko
Puhelinääniä annettiin 2 053 432 kappaletta, ja ohjelmalla oli 4 081 000 katsojaa.
Heikki Meriläinen
Heikki Meriläinen (21. joulukuuta 1847 Sotkamo − 12. helmikuuta 1939 Paltamo) oli Kainuussa elänyt kansankirjailija ja kansanperinteen kerääjä.
Meriläisen vanhemmat olivat huonemies Mikko Meriläinen ja Sanna Korhonen. Hän joutui lähtemään ankaran uskonnollisesta kodistaan 24-vuotiaana erimielisyyksien vuoksi ja toimi sen jälkeen seppänä, maanmittarin apulaisena ja pienviljelijänä. Hän oli muun muassa runoilija Eino Leinon isän maanmittari Anders Lönnbohmin apulaisena hakkaamassa Suomen ja Venäjän välistä rajalinjaa Nurmeksen ja Inarin välillä.
Meriläisen vaimon kotitila, jota Meriläinen hoiti ja jossa hän oli pitänyt yksityistä kansakoulua, joutui vararikkoon ja oli myytävä. Meriläinen itse sai vankeutta oikeuden moittimisesta. Vuonna 1899 hän muutti pois Sotkamosta ostettuaan Päätalo-nimisen tilan Paltamosta. Myöhemmin hän rakensi ja raivasi Peltoniemen uudistilan Mieslahteen Oulujärven rannalle, jossa asui kuolemaansa saakka.
Opittuaan kirjoittamaan vaimonsa opastuksella Meriläinen alkoi koota ja kirjoittaa muistiin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kokoelmiin kansanperinnettä. Hän teki tätä varten matkoja seuran stipendiaattina Venäjän Karjalaan, Lappiin ja Pohjanmaalle, alkaen vuodesta 1890. Kansanrunousarkistossa on 4 439 Meriläisen keräämää tekstiä, valtaosa taikoja ja loitsuja; näiden osalta hänen keräelmänsä ovat Suomen suurimpia.
Meriläisen puoliso vuodesta 1872 oli Anna Huotari (1848–1926).
Teokset
Meriläinen oli myös kirjailija. Hän aloitti laatimalla 1886 kirjoitelman Eräs tavallisimpia sunnuntaita nuoruudessani Excelsior-kalenteriin ja jatkoi sitten kirjailijanuraansa yli 40 vuotta. Meriläisen teoksia, joista osa on elämäkerrallisia, ovat:
Sofian lentoasema
Sofian lentoasema on Bulgarian pääkaupungin Sofian tärkein lentoasema. Se toimii Bulgaria Airin ja Hemus Airin kotikenttänä. Kentän kautta lensi noin 6 miljoonaa matkustajaa vuonna 2017.
Sofian lentoasema rakennettiin 1930-luvulla.
Mieto levy
Mieto levy on Kontra-yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1979. Kaikki sanat tai käännökset kirjoitti yhtyeen keulahahmo Moog Konttinen paitsi Erika: Herms Niel ja Autolla kanarian saarille: Vexi Salmi Levyn CD-painos jouduttiin masteroimaan vinyyliltä alkuperäisten master-nauhojen katoamisen vuoksi ja julkaistiin vasta joulukuussa vuonna 2005.
Kohtaamispaikka
Kohtaamispaikaksi kutsutaan kaikille kansalaisille avointa, mahdollisesti jollekin ihmisryhmälle suunnattua, tilaa, jonka pääasiallisena tarkoituksena on tarjota kansalaisille mahdollisuus vapaamuotoiseen kohtaamiseen. Kohtaamispaikkoja ylläpitävät usein järjestöt, kunnat ja/tai seurakunnat.
Osa kohtaamispaikoista on tarkoitettu yleisesti kaikille kansalaisille ja osa taas on suunnattu palvelemaan joidenkin erityisryhmien, esimerkiksi mielenterveyskuntoutujien, työttömien tai vammaisten henkilöiden tarpeita. Ihmiset hakeutuvat kohtaamispaikkoihin paitsi tapaamaan muita ihmisiä myös saamaan konkreettista apua ja tukea tai auttamaan muita.
Kohtaamispaikkojen tarkkaa lukumäärää Suomessa ei tiedetä. Jonkinlaisia viitteitä antaa Kansalaisareenan ylläpitämä rekisteri, jossa on tällä hetkellä yli 200 kohtaamispaikan tiedot.
Kohtaamispaikkojen edustajat, sekä työntekijät että vapaaehtoiset, kokoontuvat vuosittain valtakunnalliseen kohtaamispaikkojen seminaariin. Vuonna 2017 seminaari järjestetään Savonlinna ssa.
Ture Rangström
thumb|right|Ture Rangström Anders Johan Ture Rangström (30. marraskuuta 1884 – 11. toukokuuta 1947) oli ruotsalainen säveltäjä. Hän sisällytti teoksiinsa modernistisia vaikutteita ja toimi lisäksi kapellimestarina ja musiikkikriitikkona.
Rangström oli aikanaan hyvin arvostettu, ja muun muassa Jean Sibelius piti häntä ”päätä pidempänä muita ruotsalaisia säveltäjiä”. Hänen tuotantoonsa kuuluu neljä sinfoniaa, kolme oopperaa ja huomattava määrä yksinlauluja, joiden ansiosta hänet parhaiten tunnetaankin. Hän kuoli Tukholmassa.
Nivalan jäähalli
Nivalan jäähalli (ent. Jokilaaksojen jäähalli) on Nivalassa sijaitseva, vuonna 1995 valmistunut jäähalli. Jäävuorotarjonnan lisäksi hallissa on järjestetty myös oheistapahtumia, kuten oopperaa.
Area 51 (vuoden 2005 videopeli)
Area 51 on Midway Gamesin kehittämä ja vuonna 2005 julkaisema ensimmäisen persoonan ammunta- ja selviytymiskauhupeli. Peli on julkaistu PlayStation 2:lle, Xboxille ja Windowsille.
Pelattavan hahmon ääninäyttelijänä on David Duchovny. Pelin kaksi muuta merkittävää näyttelijää ovat Powers Boothe ja Marilyn Manson.
Juoni
Pelin päähenkilö on Ethan Cole, HazMat Bravo -tiimin jäsen, joka on lähetetty Area 51:lle selvittämään jonkinlaisen alien-viruksen leviämisen syytä ja löytämään HazMat Delta -tiimi, joka on myös Area 51:llä taistelemassa virusta vastaan. Virus on saastuttanut henkilökuntaa ja tehnyt heistä verenhimoisia mutantteja.
CVA-01-luokka
CVA-01-luokan tai Queen Elizabeth -luokan piti olla vähintään kaksi alusta käsittänyt Britannian Kuninkaallisen laivaston lentotukialusluokka, jonka piti korvata silloin käytössä olleet lentotukialukset. Alusten piti taata Britannian laivastomahti maailman merillä, kun se olisi kyennyt operoimaan ilman muiden Nato-maiden tukea kylmän sodan kriisipesäkkeissä.
Alukset jäivät kuitenkin suunnittelupöydälle, kun projekti keskeytettiin 1966 yhdessä niiden saattajiksi suunniteltujen tyypin 82 hävittäjien kanssa.
Taustaa
Kuninkaallisella laivastolla oli käytettävissään 1950-luvun lopulla viisi lentotukialusta sekä kaksi kommandotukilaivoiksi muutettavaa alusta. Vuoden 1959 laivasto-ohjelmassa esitettiin toisen maailmansodan tarpeisiin suunniteltujen alusten korvaamista.
Suunnitelma
Täyspitkän kannen omaava alus päätettiin korvata kolmikaistaisella, mikä olisi mahdollistanut aluksen vasempaan laitaan sekä kaksi kaistaisen valmistautumis- ja siirtoalueen oikeaan laitaan. Alueet olisi jaettu keskilaivassa olevalla sillalla.
Aluksella olisi ollut kaksi 250 jalan katapulttia, joista toinen yksi eteenpäin ja toinen kyljeltä. Sen hisseistä toinen olisi ollut aluksen peräosassa oikealla kyljellä ja toinen keskilaivassa kannella.
Aluksen lento-osastoon kaavailtiin kahdeksantoista F-4 Phantom-, kahdeksantoista Buccaneer- ja neljä Gannet-valvontakonetta ja viisi Sea King -sukellusveneentorjuntahelikopteria, joilla olisi ollut vastuullaan myös pelastustoiminta.
3. lokakuuta
3. lokakuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 276. päivä (277. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 89 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 2. lokakuuta, 4. lokakuuta
Kauhajoen Karhu kaudella 2012–2013
Kauhajoen Karhu pelasi kaudella 2012–2013 viidettä kauttaan Suomen koripallon pääsarjassa eli Korisliigassa. Joukkue sijoittui runkosarjassa sijalle 5. Puolivälieräsarjan vastustajaksi tuli Tampereen Pyrintö, jonka Karhu päihitti otteluvoitoin 3–1. Puolivälieräsarjan voitto oli Karhulle sen pääsarjahistorian ensimmäinen. Välieräsarjassa lopulta Suomen mestaruuden voittanut Nilan Bisons oli kuitenkin parempi otteluvoitoin 3–1, ja pronssiottelussa Joensuun Kataja päihitti Karhun pistein 81–59.
Joukkueen kokoaminen
Kauden 2011–2012 päätyttyä oli Korisliiga-kaudelle 2012–2013 asti ulottuva sopimus olemassa pelkästään Henri Hirvikosken kanssa. Pian edellisen kauden päätyttyä jatkosopimukset allekirjoittivat myös Ilkka Vuori sekä Jussi Eskola.
Joukkue
Lyhenteet: O = Ottelut, 2% = Kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3% = Kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1% = Vapaaheittojen onnistumisprosentti, L = Levypallokeskiarvo, S = Koriin johtaneiden syöttöjen keskiarvo, M = Menetyksien keskiarvo, R = Pallonriistojen keskiarvo, T = Koriin heiton torjuntojen keskiarvo, P = Pistekeskiarvo <references group="B"/>
Posse (lyhytelokuva)
Posse on suomalainen lyhytelokuva vuodelta 2009. Elokuvan ohjasi Aleksi Salmenperä ja käsikirjoitti Kari Hotakainen. Pääosassa esiintyivät Antti Virmavirta, Pertti Sveholm ja Pirjo Lonka.
Pohjois-Karjalan Sosialidemokraattinen Piiri
Pohjois-Karjalan Sosialidemokraattinen Piiri oli yksi SDP:n piirijärjestöistä. Vuonna 2013 piiri yhdistyi Pohjois-Savon Sosialidemokraattien kanssa Savo-Karjalan demareiksi. Piirillä on kaksi vaalipiirin kuudesta kansanedustajasta: Riitta Myller ja Merja Mäkisalo-Ropponen.
Piirijärjestö on toiminut vuodesta 1906. Aikaisemmin se on tunnettu nimillä SDP:n Kuopion itäisen vaalipiirin piirijärjestö ja '''Joensuun Sos.dem. piirijärjestö'''.
Bio Fund Management
Bio Fund Management (BioFund) on suomalainen pääomasijoitusyhtiö, joka toimii venture capital -rahoittajana. Yhtiön kotipaikka on Helsinki. Sillä on ollut vuodesta 2001 lähtien myös toimisto Kööpenhaminassa.
Sitra-taustainen Bio Fund Management sijoittaa pääasiassa eurooppalaisiin, erityisesti pohjoismaisiin terveysalan yrityksiin, jotka toimvat esimerkiksi diagnostiikan, ravitsemuksen tai lääkekehityksen parissa. BioFund hallinnoi noin 200 miljoonan euron arvoisia sijoitusrahastoja.
Keväällä 2008 tanskalainen Capinordic A/S osti Bio Fund Management Oy:n.
Toby Kebbell
Tobias Alistair Patrick "Toby" Kebbell (s. 9. heinäkuuta 1982 Pontefract, Yorkshire), on brittiläinen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa menestyneissä elokuvissa.
Jorma Kulo
Jorma Ilmari Kulo (30. lokakuuta 1923 Tampere – 23. kesäkuuta 2006 Tampere) oli suomalainen meloja, joka kilpaili kanadalaiskanootilla.
Kulo sijoittui Helsingin 1952 olympialaisissa kanadalaiskaksikoiden 10 000 metrillä parinsa Teppo Salmisaaren kanssa yhdeksänneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa viestissä vuonna 1953.
Seuratasolla ”Jonte” Kulo edusti Näsi-Melojia. Hän voitti Suomen-mestaruuden kanadalaiskaksikoiden 1 000 metrillä vuosina 1951–1953 sekä 10 000 metrillä vuonna 1953.
Ibanit
Ibanit ovat Borneon saarella elävä alkuperäiskansa. Suuri osa ibaneista asuu Malesian Sarawakin osavaltiossa. Ibanit ovat myös Sarawakin runsaslukuisin etninen ryhmä. Ibanin kieli on heidän äidinkielensä.
Historia
Britit saapuivat Borneolle 1800-luvulla ja ibanit joutuivat samalla kosketuksiin eurooppalaisten kanssa. Britit kutsuivat ibaneita meridajakeiksi, koska ibanit harjoittivat merirosvousta ja kalastusta. Myös pääkallonmetsästys oli brittien saapumisen aikaan ibanien tapana. Nykyisin ibanit ovat vieraanvaraista ja rauhallista kansaa.
Ibanit asuvat Borneon suurimpien jokien ja niiden sivujokien varsilla. Heidän perinteinen asumuksensa on pitkätalo, joissa on nykyisin kaikki nykyajan mukavuudet. Uskonnoltaan he ovat suureksi osaksi kääntyneet kristinuskoon brittiläisen vaikutuksen myötä, mutta ibanit haluavat kuitenkin säilyttää pitkän kulttuuri-identiteettinsä ja perintönsä.
Ibanien kansanperinteessä sulttaanisarvinokka on ennelintu, joka tuo viestejä henkimaailmasta. Se kuuluu moniin seremonioihin, ja siksi se on Sarawakin osavaltion tunnuslintu.
Kirkko ja kaupunki
Kirkko ja kaupungin verkkomedia julkaisee uutta sisältöä päivittäin. Vuonna 2022 kirkkojakaupunki.fi-sivustolla kävi median oman kävijäseurannan mukaan joka viikko keskimäärin noin 50 000 eri kävijää. Rampanelin tekemän käyttäjätutkimuksen mukaan vuonna 2020 verkkomedian käyttäjistä 40 prosenttia on 16–34-vuotiaita ja 54 prosenttia naisia.
Samaan mediaperheeseen Kirkko ja kaupungin kanssa kuuluu Jouluradio. Kansallisen radiotutkimuksen mukaan Jouluradiolla oli vuoden 2019 joulukuussa 779 000 kuuntelijaa viikossa. Jouluradio oli koko Suomen viidenneksi kuunnelluin radiokanava joulukuussa.
Historia
Lehti perustettiin nimellä Helsingin kirkkosanomat. Ensimmäinen numero ilmestyi 21. syyskuuta 1942. Helmikuusta 1943 lehti ilmestyi 6–7 kertaa vuodessa. Nimen Kirkko ja kaupunki lehti sai vuonna 1960, ja samalla se alkoi ilmestyä lähes viikoittain. Nimi juontuu Helsingissä pidetystä samannimisestä suuresta seurakuntatapahtumasta.
Aluksi lehteä kustansi Helsingin seurakuntayhtymä itse. Vuodesta 1987 vuoteen 2016 kustantamisesta huolehtivat kaupalliset kustantajat, ja seurakuntayhtymä säilyi julkaisijana.
Vuonna 2015 alkoivat pääkaupunkiseudun seurakunnat tehdä entistä tiiviimpää yhteistyötä. Ne perustivat yhteisen verkkomedian, joka sai nimen Valomerkki. Siinä julkaistiin Valomerkin oman toimituksen tuottaman aineiston lisäksi Helsingin seurakuntien lehden Kirkko ja kaupungin sekä Vantaan seurakuntien lehden Vantaan Laurin ja Espoon seurakuntien lehden Essen aineistoa. Sivusto tunnettiin Valomerkki-nimellä noin kaksi vuotta eli vuoden 2016 loppuun.
Vuoden 2017 alusta lähtien pääkaupunkiseudun seurakuntien yhteisen verkkomedian nimi on ollut Kirkkojakaupunki.fi. Vuonna 2017 Helsingin Kirkko ja kaupunki sekä Esse ja Vantaan Lauri yhdistivät voimansa myös paperilehden tekemisessä. Koko pääkaupunkiseudun yhteinen seurakuntalehti sai nimekseen Kirkko ja kaupunki. Samalla lehti harvensi ilmestymistiheyttään ja alkoi ilmestyä noin joka toinen viikko. Helsingin seurakuntayhtymä ryhtyi jälleen kustantajaksi.
Kritiikkiä
MTK:n puheenjohtaja Juha Marttila hermostui pastori Kari Kuulan Kirkko ja kaupunki -lehden kolumnista, jossa tämä arvosteli eläinten tehotuotantoa. MTK teki kantelun tuomiokapitulille. Päätoimittaja Heinimäki poisti kolumnin, mikä on herättänyt keskustelua.
Päätoimittajat
Päätoimittajana ovat Kirkko ja kaupungin historian aikana toimineet:
Lokomotiv Stadium
Lokomotiv Stadium voi viitata seuraaviin stadioneihin:
Gigantopithecus
Gigantopithecus (nimen merkitys: ”jättiläisapina”) on sukupuuttoon kuollut apinasuku, joka eli Kaakkois-Aasiassa noin 9 miljoonaa–100 000 vuotta sitten. Se oli suurin koskaan elänyt kädellinen. Apinan vartalon koko on voitu päätellä vertaamalla löydettyjä fossiilisoituneita hampaita ja leukaluita nykyapinoiden kalloihin. Näiden arvioiden mukaan Gigantopithecus oli kahdelle jalalle noustessaan kolme metriä pitkä, ja painoi 300–500 kiloa eli 2–3 kertaa nykyisten gorillojen verran. Naaraan ja koiraan välinen kokoero oli suurempi kuin millään nykyisellä kädellisellä.
Lokomotiv Stadium
Bulgariassa:
Georgiassa:
Gigantopithecus
Gigantopithecus oli orangin näköinen ja myös sen lähisukulainen, joidenkin lähteiden mukaan sen kantamuoto. Hampaiden mikroskooppiset kasvien jäänteet osoittavat Gigantopithecuksen olleen kasvinsyöjä, joka käytti ravinnokseen lehtiä ja bambua. Apinan arvellaankin hävinneen siksi, että alueen sademetsä kutistui ilmastonmuutoksen myötä.
Jotkut uskovat, että Himalajan lumimies eli jeti sekä Amerikan Isojalat ovat elossa säilyneitä Gigantopithecus-lajeja.
Lokomotiv Stadium
Ukrainassa:
Trunks
Trunks (Torankusu, トランクス, Mirai No Torankusu) on kuvitteellinen hahmo Akira Toriyaman luomissa Dragon Ball Z-, Dragon Ball Super- ja Dragonball GT -sarjoissa. Dragonball GT -sarjassa tavattava Trunks on Dragon Ball Z -sarjan lapsesta kasvanut aikuinen.
Historia
Trunks esitellään ensimmäisen kerran sarjassa tuntemattomana tulevaisuudesta saapuneena saiyalaisena, joka paljastuu Bulman ja Vegetan lapseksi. Hänen syynsä palata menneisyyteen on auttaa Gokua, jotta tämä estäisi androideja tuhoamasta Maan.
Trunks palaa myöhemmin takaisin omaan aikaansa tulevaisuuteen, jossa hän voittaa androidit ja pelastaa maailman. Dragon Ball Z -sarjassa tavataan vielä toinenkin Trunks, joka syntyy ja kasvaa sarjan nykyhetkessä. Molemmat hahmot kohtaavat toisensa sarjan manga- ja animeversiossa.
Osallistuessaan Maailman Vahvin -turnauksen junioriosuuteen ja taistellessaan Majin Buuta vastaan Trunks oli vasta kahdeksanvuotias. Tulevaisuudesta tullut Trunks on taistellut myös Friezaa ja Celliä vastaan.
Dragon Ball Super (Future Trunks saga)
Dragon Ball Super -sarjassa Trunks juoksee tuntematonta vihollistaan piiloon erääseen rakennukseen tarkoituksenaan viedä aikamatkustuskoneen energiaa lisää, jossa Future Bulma valmistelee piilopaikassa. Tuntematon vihollinen ilmestyy paikalle ja tappaa Bulman Trunksin silmien edessä. Trunks pääsee pakoon häntä ja pakenee Future Main piilopaikkaan, jossa hän kertoo Bulman kuolleen. Trunks päättää lähteä heti menneisyyteen, josta saisi apua Gokulta ja Vegetalta. Mennessään aikakoneen luo tuntematon vihollinen ilmestyy ja siitä ilmestyy Goku Black (Gokun identtinen hahmo). Mai käskee Trunksin mennä aikakoneen luo äkkiä sillä välin, kun Mai pitää Blackia loukussa. Kuitenkin Black hyökkää Main kimppuun ja tämä menehtyy. Trunks raivostuu tästä ja hyökkää black Gokun kimppuun. Trunks ampuu yhden Ki-ammuksen häntä kohti, jotta hän pääsisi karkuun häntä. Hän ehtii paeta menneisyyteen juuri kun Black on hyökkäämässä.
Menneisyyteen päästyään hän tapaa kaikki vanhat tutut. Herätessään hän näkee Gokun edessään, joka sai mieleen Black Gokun. Trunks hyökkää häntä kohti, mutta tunnistaa pian, että hän ei ole Black. Trunks selittää tilanteensa kaikille, että tulevaisuus on pahassa pulassa ja pyytäisi apua heiltä, johon Goku ja Vegeta suostuvat. Sillä välin taivaaseen aukeaa tumma aukko, josta Black Goku ilmestyy nykyaikaan.
Nimet
Dragon Ball Z -sarjan nykyisyydessä oleva Trunksin lapsihahmo tunnetaan useilla eri nimillä, kuten Chibi Trunks, Kid Trunks, Present Trunks erotuksena tulevaisuudesta tulleelle Trunksille, joka tunnetaan usein nimellä Future Trunks.
Viitteet
Llista de personatges de Bola de Drac Lista postaci występujących w Dragon Ball
Tunisian kansallisen vuoropuhelun kvartetti
Tunisian kansallisen vuoropuhelun kvartetti on vuonna 2013 perustettu kansalaisjärjestöistä koostuva yhteenliittymä, joka on edistänyt Tunisian rauhanomaista demokratiakehitystä. Kvartetti sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 2015.
Never Gonna Give You Up
Kappale nousi julkisuuteen uudelleen vuonna 2007 kun sitä käytettiin suositussa Rickrolling Internet-meemissä.
Esko Virtala
pienoiskuva|oikea|Edvin Calamnius. Edvin Calamnius (25. kesäkuuta 1864 Kemi – 24. maaliskuuta 1927 Pietarsaari) oli suomalainen tullinhoitaja ja kirjailija, joka käytti kirjailijanimiä Esko Virtala (Wirtala) ja Esko Waltala.
Calamniuksen vanhemmat olivat lääninrovasti August Benjamin Calamnius ja Septimia Cecilia Katarina Lundahl. Hänen nuorempi veljensä oli kirjailija Ilmari Kianto. Calamnius pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1884 ja suoritti kameraalitutkinnon Helsingin yliopistossa 1887. Hän oli senaatin kopistina 1888–1890 ja toimi tullilaitoksen virkailijana vuodesta 1890 alkaen. Calamnius oli tullinhoitajana Iisalmessa 1893–1919 ja Pietarsaaressa vuodesta 1919 lähtien.
Iisalmessa Edvin valittiin 1898 Iisalmen kaupungin valtuuskuntaan (kaupunginvaltuusto), ja hän oli mukana perustamassa 1897 kaupunkiin Salmetar-lehteä toimien lehden avustajana. Calamnius toimi Iisalmessa myös Anniskeluyhtiön tilitarkastajana, Iisalmen Hiihtoseuran sihteerinä, telefooniyhdistyksen tilintarkastajana ja 1897 rahatoimikamreerina.
Calamnius kirjoitti kirjojen ohella artikkeleita eri lehtiin ja julkaisi myös runoja. Hän oli naimisissa vuodesta 1909 Anna Augusta Karjalaisen kanssa.
Titanicin perikato on ainoa laivan haaksirikkoa käsittelevä suomalainen romaani. Teos on osin dokumentti, sillä siinä on muun muassa lueteltu Titanicin suomalaiset matkustajat, mutta se on myös rakkaustarina. Se perustuu ruotsalaisen kirjailijan Willy Gebstin romaaniin Dödsfärden. Silja Vuorikurun mukaan sitä voisi nykykäsityksen mukaan pitää plagiaattina.
Aiheesta muualla
(Kertomus ”Viimeisellä kelillä”, Päivälehti 3.4.1890)
Lauri Puranen
Lauri Tapio Puranen (s. 22. maaliskuuta 1959 Hämeenlinna) on suomalainen kenraalimajuri evp., ilmavoimien entinen komentaja ja puolustusministeriön strategisten hankkeiden koordinaattori. Hän valmistelee Hornetien korvaamista HX-hävittäjähankkeen ohjelmajohtajana.
Puranen suoritti yleisesikuntaupseeritutkinnon vuonna 1995. Hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi 2008. Hän työskenteli heinäkuusta 2011 helmikuuhun 2012 Puolustusvoimien logistiikkapäällikkönä. Puranen ylennettiin kenraalimajuriksi 1. maaliskuuta 2012, kun hän aloitti tehtävänsä ilmavoimien komentajana 1. maaliskuuta 2012 – 31. maaliskuuta 2014.
Ura
Puranen valmistui Kadettikoulusta 1983. Hän on palvellut muun muassa seuraavissa tehtävissä:
Yksityiselämä
Puranen on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista lasta. Hänen appensa on urheilutoimittaja Anssi Kukkonen.
Amanda Lovelace
Amanda Lovelace on yhdysvaltalainen runoilija. Hän on julkaissut useita runokokoelmia kuten Goodreads Choice Award -palkitun Tässä prinsessa pelastaa itsensä.
Koulutus ja ura
Lovelace on valmistunut Kean Universitystä pääaineena englannin kieli ja sivuaineena sosiologia.
Lovelace julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa Tässä prinsessa pelastaa itsensä omakustanteena vuonna 2016, ennen kuin Andrews McNeel -kustantamo hankki sen julkaisuoikeudet. He julkaisivat myös Lovelace kaksi seuraavaa runokokoelmaa.
Lovelacen mukaan hän haluaa runoillaan "kuvata naisten rikasta sisäistä elämää ja keskittyä piilossa oleviin jokapäiväisiin kamppailuihin". Vaikka hänen toinen kokoelmansa The Witch Doesn't Burn in This One "puhuttelee selvästi nykyilmapiiriä", se oli valmistunut ennen Me Too -kampanjan heräämistä. Lovelace pitää sitä Me Too -kirjana siitä huolimatta, ja toteaa kirjoittavansa aiheesta lisää.
Lovelacen kolmas teos To Make Monsters Out of Girls julkaistiin vuonna 2018.
Hewittin–Marczewskin–Pondiczeryn lause
Topologiassa Hewittin–Marczewskin–Pondiczeryn lauseen mukaan jos on olemassa perhe avaruuksia joille Xi:llä on kokoa k oleva tiheä osajoukko, jonka kardinaali on ääretön, ja, on :llä tiheä osajoukko, jonka kardinaali on k. Lausetta voidaan käyttää osoittamaan, että on separoituva.
Jim
Vuosina 2007–2009 Jimin ohjelmisto oli jaettu pääasiassa kuuteen aihealueeseen, jotka olivat tee-se-itse, matkalla, asiaviihdettä, dokumentit, sarjat ja game show. Silloin, kun Kutonen oli vielä The Voice ja se oli kanavapaikalla 10 ja YLE Teema kanavalla 9, Jim näkyi kanavalla 11. Nykyisin Jimin kanavapaikka on päinvastainen.
Kuopion kaupungin työväen tyttökoulu
Valtion perustamia tyttökouluja voitiin perustaa vuoden 1843 koulujärjestyksen perusteella, ja vuonna 1844 aloittikin toimintansa valtion tyttökoulu Helsingissä ja Turussa. Jo sitä ennen säätyläistyttöjä oli koulutettu yksityisissä kouluissa muutamissa kaupungeissa. Jo 1700-luvulla Vanhan Suomen alueella oli tyttökouluja, jotka toimivat Pietarin saksalaisen kouluhallinnon alaisuudessa. Saksankielisiä kouluja toimi samaan aikaan myös Haminassa, Käkisalmessa ja Savonlinnassa.
Jim
Jim-kanavan kaikkien aikojen katsojaennätys tehtiin 26. joulukuuta 2009, kun Tsunami-dokumenttia seurasi 472 000 katsojaa. Tapaninpäivä osoittautui Jimille ennätykselliseksi myös koko päivän katselussa, sillä kanava tavoitti päivän aikana yli 1,4 miljoonaa katsojaa.
Kuopion kaupungin työväen tyttökoulu
Aikansa kouluille ja erityisesti yksityiskouluille tyypillisesti varoja toimintaan hankittiin kolehdilla, talkoilla ja myyjäisillä.
Jim
Kanavan ohjelmatarjonta koostuu pääasiassa ulkomaalaisista televisiosarjoista, mutta televisiokanavalla lähetetään myös kotimaisia sarjoja. Suurimmaksi osaksi Jim-kanavalla esitetään matkailu- ja ruokaohjelmia, luonto-ohjelmia, harrastusohjelmia, viihteellisiä asiaohjelmia, dokumentteja ja autoiluun liittyvää ohjelmistoa. Jim esittää myös julkkis- ja ajankohtaisohjelmia.
Kuopion kaupungin työväen tyttökoulu
Kansakouluasetukseen (1866) pohjautuvat kansakoulut tulivat Kuopioon vuonna 1872, kun kaupungin työväen tyttökoulu ja vastaava poikien koulu eli köyhien koulut muutettiin alhaisemmaksi tyttö- ja poikakansakouluksi eli alemmiksi kansakouluiksi.
Jim
Vuoden 2009 menestysohjelmia Jim-kanavalla olivat JIM D -dokumentit sekä dokumentaarinen Poliisit-sarja. Syksyn 2009 aikana kotimainen Poliisit-realitysarja rikkoi Jimin katsojaennätyksen moneen kertaan. Vuoden 2012 suosituin ohjelma oli Nykäsen Matti, joka rikkoi Poliisit-sarjan ennätykset. Nykäsen Matti -sarjan ensimmäinen jakso keräsi 492 000 katsojaa, mikä päihitti Poliisit-sarjan ennätyksen yli 100 000 katsojalla.
Nelonen Plus
Ennen Jim-kanavan aloittamista kanavapaikalla toimi Nelosen digitaalisessa televisioverkossa Nelonen Plus -kanava. Kanava kuitenkin lakkautettiin, ja tilalle tuli televisiokanava Jim. Nelonen Plus -kanavan ohjelmisto koostui pääasiassa tv-peleistä, ostosruudusta ja chateista, mutta silloin tällöin kanavalla nähtiin myös uutisia, elokuvia, motoGP:tä, speedwaytä, golfia, tennistä, koripalloa, Jalkapalloilun mestarien liigaa sekä veikkausliigaa, tulosurheilua, dokumenttisarjaa Malesian matkaajat sekä komediasarja Kellarin kunkkua. Kanava toimi vuosina 2002-2007.
Jim-kanavan ohjelmia
Ohjelmia on mahdollista katsoa myös Ruudussa.
Patriootti
Patriootti voi tarkoittaa seuraavia:
Alfred Messel
thumb|Alfred Messel Alfred Messel (1853–1909) oli saksalainen arkkitehti. Hänen merkittävin suunnitelutyönsä oli Berliiniin rakennettu Wertheimin tavaratalo (1897–1904), joka goottilaisista piirteistään huolimatta on merkityksellinen konstruktivismille. Rakennus tuhoutui toisessa maailmansodassa.
Sergei Vinogradov
Sergei Arsenjevitš Vinogradov (13. heinäkuuta (J: 1. heinäkuuta) 1869 Bolšije Soli, Kostroman kuvernementti - 5. helmikuuta 1938 Riika) oli venäläinen taidemaalari.
Elämäkerta
Hän opiskeli vuosina 1880-1889 Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistossa Jevgrad Sorokinin, Vladimir Makovskin, Vasili Polenovin ja Illarion Prjanišnikovin tunneilla. Hän valmistui taiteilijaksi vuonna 1888. Vuonna 1889 hän opiskeli Boris Willewalden ja Carl Wenigin ateljeissa Pietarin taideakatemiassa ja liittyi Vaeltajiin. Hän oli Venäjän taiteilijaseuran perustajajäseniä vuonna 1903.
Vuosina 1898-1913 hän opetti Moskovassa Stroganovin akatemiassa. Hänet nimitettiin akateemikoksi vuonna 1912 akatemian täysjäseneksi vuonna 1916. Hän on useiden I maailmansodan aikaisten julisteiden ja Venäjän Punaisen ristin julisteiden tekijä. Hän emigroitui Latviaan 1920-luvulla, jossa toimi opettajana. Hän kuoli Riiassa vuonna 1938.
Hän piti näyttelyitä Düsseldorfissa (1904), Pariisissa (1906), Berliinissä (1907), Münchenissä (1909 ja 1913), Prahassa (1914), New Yorkissa (1924) ja Riiassa (1925, 1935, 1936, 1937).
Teoskuvia
<Gallery> Image:Нищие Виноградов.jpg|Kerjäläiset (1899) Image:Sergei Vinogradov - In a House - 1913.jpg|Sisätila (1913) Image:Sergei Vinogradov - Igraet. 1914.jpg|Hän soittaa (1914) Image:Russian poster WWI 006.jpg|Sotajuliste Image:Russian poster WWI 009.jpg|Sotajuliste Image:Russian poster WWI 064.jpg|Sotajuliste </Gallery>
Isohierakka
Isohierakka (Rumex hydrolapathum) on monivuotinen hyvin kookkaaksi kasvava hierakoiden sukuun kuuluva tatarkasvi.
Ulkonäkö
Isohierakka kasvaa 1–2,5 metriä korkeaksi. Sen tyvilehdet ovat pitkiä ja suikeita, pituudeltaan 30–100 senttimetriä. Laji voi risteytyä tylppöhierakan (Rumex obtusifolius) kanssa. Isohierakka muistuttaa Suomessa laajalti esiintyvää vesihierakkaa (Rumex aquaticus).
Utroja
Utroja (, , latg. Iudrupe, Iudroja ) on Itä-Latviassa ja Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka on Velikajan sivujoki. Joen vanhin nimi on Ūdrāja ja sen muoto Ūdrupe voidaan kääntää Suomeksi ”Saukkojoki”. Venäläinen nimi voidaan kääntää sanaksi ”aamu” eli joki olisi silloin ”Aamujoki”.
Joen kulku
Utroja on 176 kilometriä pitkä joki, joka alkaa Latviassa ja yhtyy pääuomaansa Velikajaan Venäjällä. Joen nimi on Latviassa Rītupe ja Venäjällä Utroja. Joen alkulähteet sijaitsevat Latgallian ylängöllä. Se toimii noin 10 kilometrin matkalla maiden välisenä rajajokena. Joen toinen tai molemmat rannat kuuluvat Latvialle 56 kilometrin matkalla ja vastaavasti noin 130 kilometrin matkalla Venäjälle. Latviassa se virtaa Rēzeknen- ja Kārsavan kunnan läpi ja Venäjällä se siirtyy Pihkovan alueella ensin Pytalovon piirin ja alempana Ostrovin piirin alueelle.
Isohierakka
Isohierakka Suomessa
Isohierakka kasvaa Suomessa harvinaisena maan eteläisimmässä osassa, runsaimpana Satakunnassa.