cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eline Berings
Ulkoratakilpailut
Berings sijoittui Zürichin EM-kilpailuissa 2014 kahdeksanneksi. Hän karsiutui EM-kilpailuissa välierissä Helsingissä 2012 ja 2018 sekä alkuerissä Göteborgissa 2006 ja Barcelonassa 2010.
Berings on 162 senttimetriä pitkä ja painaa 53 kilogrammaa.
Keraaminen laatta
Yleistä
Keraamisia laattoja valmistetaan lukuisia eri tyyppejä, muotoja ja kokoja. Laattatyypit poikkeavat esimerkiksi pinnan mukaan: pinta voi olla lasitettu, tiivis tai huokoinen. Suorien laattojen lisäksi valmistetaan erityyppisiä reunalaattoja, profiililaattoja ja pyöristettyjä laattoja. Erikoistuotteina valmistetaan esimerkiksi hapon- tai tulenkestäviä, ja sähköä johtavia laattoja. Laatan pinta vaihtelee ominaisuuksiltaan esimerkiksi lasituksen tai polttoasteen mukaan. Mahdollinen lasitustapa ja lasituksen paksuus vaikuttavat laatan kulutuskestävyyteen.
Valmistus
Laatat jaetaan valmistustekniikan mukaan kuivapuristettuihin, märkäpuristettuihin ja valettuihin laattoihin.
Lasitus
Lasituksen avulla laatan pinta saadaan tiiviiksi, kulutusta kestäväksi ja helppohoitoiseksi. Lasite voi olla värillistä tai väritöntä. Lopputuloksena saatava pinta voi olla matta, puolikiiltävä tai kiiltävä, ja väri tasainen tai kirjava. Lasituksen pinta voi olla tasainen tai poltossa halkeillut. Silkkipainannan tai siirtokuvien avulla lasitukseen voidaan saada monimutkaisiakin kuvioita.
Laattatyypit
Kaakelilaatta on kuivapuristamalla valmistettu lasitettu laatta, jota käytetään lähinnä seinälaatoituksissa.
Klinkkerilaatta on kaakelilaattaa tiiviimpi, lasitettu tai lasittamaton laatta. Laatan pinta voi olla sileä, karhea, uritettu tai kohokuvioitu. Klinkkerilaatat valmistetaan kuivapuristamalla, ja ne ovat yleensä kaakelilaattoja mittatarkempia, paremmin kulutusta kestäviä, ja esimerkiksi pakkasenkestäviä.
Mosaiikkilaatta  on pienikokoinen kaakeli- tai klinkkerilaatta, joka toimitetaan valmiiksi tukipaperiin tai -verkkoon kiinnitettynä ryhmänä.
Saarijärvi (Vaala)
Vaalassa on kaksi muutakin Saarijärveä.
Keraaminen laatta
Laattatyypit
Keraaminen tiililaatta on huokoinen laatta, joka voi olla myös reiällinen. Huokoisteena käytetään esimerkiksi sahanpurua.
Lähteet
Tile
Tony Amonte
Anthony Lewis ”Tony” Amonte (s. 2. elokuuta 1970 Hingham, Massachusetts) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi viimeisen kautensa 2006-2007 NHL-seura Calgary Flamesissa. Hän pelasi NHL-urallaan myös New York Rangersissa, Chicago Blackhawksissa, Phoenix Coyotesissa ja Philadelphia Flyersissa. Amonten pelipaikka oli oikea laitahyökkääjä. Kansainvälisellä tasolla hän edusti Yhdysvaltoja muun muassa Naganon ja Salt Lake Cityn talviolympialaisissa, joista jälkimmäisestä saavutuksena hopeamitali.
Maiandros (kaupunki)
Maiandros eli Maiandrupolis ( tai Maiandroupolis, ) oli antiikin aikainen kaupunki Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan nykyisen Aydın maakunnan Söken kaupungin paikalle.
Maiandros sai nimensä läheisestä Maiandros-joesta (nyk. Menderes), ja sijaitsi suunnilleen Magnesian ja Prienen puolivälissä. Kaupungin historiasta ei tiedetä antiikin lähteistä juuri mitään. Se on ilmeisesti ollut olemassa klassiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle.
Maiandros
Maiandros voi viitata seuraaviin:
HMS Newcastle (D87)
HMS Newcastle (viirinumero D87) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä (Sheffield-luokka). Se poistettiin palveluksesta 2005 ja on romutettu.
Valmistus
Alus tilattiin Swan Hunterilta Tyne and Wearista, missä köli laskettiin 21. helmikuuta 1973. Se laskettiin vesille 24. huhtikuuta 1975 ja otettiin palveluskäyttöön 23. maaliskuuta 1978.
Palvelus
Marraskuussa 1997 alus lähti Karibialle vartiolaivaksi. Tehtävänä oli lähinnä huumeiden salakuljetuksen ehkäisy, joten alukselle nousi Miamissa Yhdysvaltain rannikkovartioston osasto. Kahdeksan kuukauden aikana se avusti lisäksi alueen kuvernöörin toimistoa sekä Montserratin tulivuorituhojen korjaamisessa. Alus palasi 10. heinäkuuta 1998 Portsmouthiin.
Kosovon sodan aikana alus suojasi 1999 lentotukialus HMS Invincibleä. Alus lähti 17. maaliskuuta 2002 partiomatkalle Etelä-Atlantille, jolloin se muun muassa vieraili Sierra Leonessa, Ghanassa ja Nigeriassa ennen varsinaista partiointia Falklandin aluevesillä. . Alus lähti 6. tammikuuta 2004 Välimerelle osallistuakseen Nato-johtoiseen operaatio Active Endeavouriin, jonka tehtävänä oli valvoa meriliikennettä ja tarkastaa epäilyttävät alukset. .
Heinäkuussa ilmoitettiin aluksen palveluksesta poistosta. Alus poistettiin palveluksesta 1. helmikuuta 2005 ja sijoitettiin reserviin. Aluksen ollessa ankkurissa Fareham Creekissä siitä poistettiin käyttökelpoisia osia, joita tarvittiin muiden alusten palveluksessa pitämiseen. Hinaaja Lore vei 21. marraskuuta 2008 aluksen jäänteet romutettavaksi Aliağaan Turkkiin.
Okra (väri)
Okra on yleensä oranssinkeltainen tai  punertavanruskea maaväri, jota on käytetty väripigmenttinä jo esihistorialliselta ajalta saakka. Okra valmistetaan savesta ja rautaoksidista, ja yleensä kaikkia valmistustavaltaan tämänkaltaisia maavärejä, kuten sienaa ja umbraa, nimitetään okraksi. Okran sävyjen kirjo vaihtelee laajasti: keltaokra voi vaihdella vaaleankellertävästä vihertävänkeltaiseen, punaokra oranssinpunaisesta punaiseen ja tummanruskeaan. Punainen okra on ikivanha uskonnollinen väri, jota muun muassa megaliittikulttuurin ihmiset käyttivät.
Birgitta Lindström
Birgitta Lindström (nyk. Warbach, s. 14. tammikuuta 1948) on suomalainen tennispelaaja.
Lindström voitti Wimbledonin tennisturnauksen tyttöjen kaksinpelin vuonna 1966. Hän edusti Suomea Fed Cupissa 1968 maaottelussa Alankomaita vastaan. Hän hävisi sekä kaksinpelinsä että Christina Lindströmin kanssa pelatun nelinpelinsä.
Seuratasolla Lindström on edustanut HVS-Tennistä. Vuosina 1964–1971 hän voitti kuusi kaksinpelin ja yhdeksän nelinpelin Suomen mestaruutta.
Sungurlare
Sungurlare on kaupunki ja kunta Burgasin alueella Koillis-Bulgariassa. Kunnan asukasluku on 12 600 (vuonna 2011). Sungurlaren alue on viininviljelyaluetta, jonka läpi virtaa Kamtšijajoki.
Laing
Laing on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ranskan ympäriajo 2010
Vuoden 2010 Ranskan ympäriajo oli 97. Ranskan ympäriajo. Se alkoi Alankomaiden Rotterdamista aika-ajolla 3. heinäkuuta ja päättyi Pariisiin 25. heinäkuuta. Reitillä oli yhdeksän tasamaaetappia, neljä mäkietappia, kuusi vuorietappia ja kaksi henkilökohtaista aika-ajoa. Kilpailun kokonaispituus oli 3 642 kilometriä.
Alberto Contador voitti alun perin kilpailun 39 sekunnin erolla Andy Schleckiin, Denis Menšov sijoittui kolmanneksi. Contador antoi kuitenkin kilpailun aikana kiellettyä ainetta, klenbuterolia, sisältäneen dopingnäytteen, ja hänet hylättiin urheilun kansainvälisen vetoomustuomioistuimen, CAS:n helmikuussa 2012 antaman päätöksen mukaan. . Pistekilpailun voitti Alessandro Petacchi, mäkikirikilpailun Anthony Charteau, nuorten kilpailun Andy Schleck ja joukkuekilpailun Team RadioShack.
Joukkueet ja ajajat
Kilpailussa oli mukana kaikkiaan 22 joukkuetta.
Kaikki suuret ympäriajot voittanut, edellisvuoden voittoa puolustanut Alberto Contador edusti Astana-tallia. Ranskan ympäriajon seitsenkertainen voittaja Lance Armstrong kilpaili RadioShack-tallissa. Mukana olivat lisäksi muun muassa Italian ympäriajon 2010 voittanut Liquigasin Ivan Basso sekä Saxo Bank -tallissa veljekset Andy ja Fränk Schleck. Mukana olivat myös maantiepyötäilyn vuoden 2009 maailmanmestari, BMC Racingin Cadel Evans, Ranskan ympäriajon 2008 voittanut Cervélo TestTeamin Carlos Sastre sekä Espanjan ja Italian ympäriajon urallaan voittanut Denis Menšov. Näiden lisäksi Ranskan ympäriajossa 2007 dopingista kiinni jäänyt ja dopingpannasta vapautunut Aleksandr Vinokurov oli jälleen mukana Astana Teamin väreissä.
Etapit
Punaisella kehyksellä merkityt etapit päättyivät mäen tai vuoren päälle.
Kilpailujen kehittyminen
Lähde: Le Tour
Varignonin lause
Varignonin lause voi viitata
Nilakka
Nilakka on Kymijoen vesistön Rautalammin reittiin kuuluva järvi Pielaveden, Keiteleen ja Tervon kuntien alueella Pohjois-Savossa. Järven pinta-ala on 168 km² ja pinnankorkeus 102,3 m merenpinnan yläpuolella. Nilakka saa vetensä pääasiassa koillisesta samassa tasossa sijaitsevasta Pielavedestä Säviänvirran kautta. Nilakan pääselän luoteispuolella Keiteleen alueella sijaitsee kapea ja pitkä Vuonamonlahti, johon pohjoisesta laskee Sulkavanjoki ja Kangasjoki. Lisäksi järveen laskee lännestä Koutajoki. Nilakasta vedet laskevat etelässä Äyskosken ja Kolun kanavan kautta Iisveden Rasvankiin.
6. lokakuuta
6. lokakuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 279. päivä (280. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 86 päivää.
Nilakka
Nilakan vedenlaatu on yleiseltä käyttökelpoisuusluokitukseltaan hyvä, Vuonamonlahden osalta tyydyttävä.
6. lokakuuta
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 5. lokakuuta, 7. lokakuuta
Zofia Rabcewicz
100px|thumb|right|Zofia Rabcewicz (1892)
Zofia Rabcewicz (7. marraskuuta 1870 Vilna – 3. syyskuuta 1947 Milanówek) oli puolalainen pianisti.
Rabcewicz aloitti vuonna 1877 musiikin opiskelun Pietarin konservatoriossa. Hänen opettajiinsa kuului Anton Rubinstein. Vuonna 1891 Rabcewicz kiersi Venäjällä, Saksassa sekä Itävallassa ja sai positiivisia arvioita. Vuodesta 1918 hän asui Varsovassa, jossa piti Frédéric Chopinin musiikista koostuneita resitaaleja ja osallistui orkesteri- sekä kamarikonsertteihin. Vuosina 1922–1928 Rabcewicz opetti pianonsoittoa Varsovan konservatoriossa ja Wysockin musiikkikoulussa. Hän toimi tuomariston jäsenenä kansainvälisissä Chopin-pianokilpailuissa vuosina 1927, 1932 ja 1937.
Tervakas
Tervakas on järvi Kiikalassa Salossa. Se sijaitsee Kiikalan Lasikylässä lähellä Johannislundia. Järven korkeus merenpinnasta on 117,5 metriä, pinta-ala 12,5 hehtaaria ja rantaviivan pituus 1,76 kilometriä. Järven sivuitse pohjoisessa kulkee Kiikalan ja Somerniemen välinen Oinasjärventie.
Valuma-alue ja lähiympäristö
Tervakkaan lähellä oleviä pienempiä järviä ja lampia ovat Suolammi, Koivulammi ja Härjänsilmä pohjoisessa sekä Kolmperänen etelässä. Näistä Härjänsilmä ja Koivulammi kuuluvat Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualueeseen, sen sijaan Tervakas, Suolampi ja Kolmperänen jäävät sen ulkopuolelle. Hyyppärän harjualueen Natura-aluetta jää kuitenkin Tervakkaan valuma-alueelle ainakin Särämäen rinteillä etelässä. Tervakas laskee itään pitkin suo-ojia järven itäpuolisella suolla.
Vesistösuhteet
Tervakkaan laskuojana olevissa suo-ojissa järven itäpuolisella ojitetulla suolla muodostuu kaivetuista suo-ojista bifurkaatio: järvestä alkunsa saava suo-oja haarautuu kahteen vesistöön, koilliseen Karjaanjoen vesistöön ja kaakkoon Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön. Nykyisessä valuma-aluejaossa järvi luetaan Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön ja siellä Varesjoen valuma-alueeseen. Sinne vedet päätyvät Tervakkaasta noin 2,5 kilometriä etelään Salon ja Lohjan rajalla sijaitsevaan Säräjärveen laskevien ojien kautta. Ehdotetussa uudessa valuma-aluejaossa järvi luetaan Karjaanjoen vesistöön kuuluvan Ropakonjoen valuma-alueeseen. Ropakonjoki on Somerniemen Oinasjärveen laskeva pieni joki, johon vedet Tervakkaalta päätyvät Tervakkaasta noin 1,5 kilometriä länsikoilliseen Salon, Someron ja Lohjan rajalla sijaitsevien Hossojanlähteitten sivuitse.
Muista lähialueen lammista Suolammi laskee Tervakkaaseen idästä suo-ojien kautta. Kolmperäsellä on etelässä Säräjärveen oma-laskuojansa, joka yhtyy Tervakkaan Säräjärven suuntaan johtavaan laskuojaan. Koivulammella ei ole lasku-uomaa ja Härjänsilmä on sitä ympäröivän suon kautta ojitettu pieneen suoppasuohon idässä.
Vesistöhistoriaa
Vuonna 1958 suoritetun maanmittaustoimituksen kartassa, joka perustuu täydennettynä vuonna 1930 metsänhoitoa varten mitattuun karttaan, Tervakkaan, siihen laskevan Suolammin ja Tervakkaan eteläpuolella sijaitsevan Kolmperäisen nykyiset laskuojat on merkitty karttaan vedenjohtorasitteina 1,5 metriä leveille ojille.
Peruskartassa vuodelta 1965, joka on kartoitettu vuonna 1962 ja ilmakuvattu vuonna 1961, nämä ojitukset näkyvät toteutettuina Suolammista Tervakkaaseen ja Tervakkaasta Säräjärveen johtavien laskuojien osalta. Lisäksi on ojitettu Tervakkaan itäpuolista suota laskuojan varrella muuten. Samoin on ojitettu Suolammin yläpuolista suota Suolammiin ja Särämäen luoteispuolisia suopainanteita sekä Tervakkaaseen että sen eteläpuolella sijaitsevaan Kolmperäseen. Myös Kolmperäsen eteläpuolisesta suosta on kaivettu oja Säräjärveen.
Peruskartassa vuodelta 1981, joka on ilmakuvattu 1976 ja kartoitettu 1978, ojituksia on täydennetty kaikissa äsken mainituissa kohdissa ja Tervakkaan itäpuolisesta suosta on kaivettu uusi, koilliseen virtaava oja pitkin Hossojalähteisiin johtavaa matalaa painannetta, joka korkeuskäyrien perusteella on muutoinkin laskenut Hossojanlähteiden suuntaan. Samalla on kaivettu ojat Tervakkaan ja sen pohjoispuolisen Härjänsilmän lammen välille ja Tervakkaan pohjoiskärjestä pohjoiseen. Perukartassa vuodelta 1991 tilanne ei ole muuttunut paitsi että ojassa Hossojanlähteiden suuntaan on ojan alapään alapuolella merkitty karttaan lyhyt noro.
Nykytilanteessa maastossa Tervakkaan itäpuoliselta suolta Hossojanlähteiden suuntaan virtaava oja päätyy pieneen altaaseen alapuolisen matalan painanteen yläpäässä ja tästä jatkuu samaan suuntaan märkä notkelma. Härjänsilmän lampea ympäröivä suo on joskus vuoden 1991 jälkeen ojitettu itään matalaan suppasuohon, vaikka edelleen lammesta on oja myös etelään Tervakkaan suuntaan.
Venedikt Jerofejev
Venedikt Jerofejev syntyi rautatievirkailijan perheeseen. Isä pidätettiin vuonna 1946 syytettynä neuvostovastaisen propagandan levittämisestä, ja poika vietti viisi vuotta lastenkodissa. Jerofejev suoritti keskikoulun Kirovskissa ja opiskeli sen jälkeen Moskovan yliopiston filologisessa tiedekunnassa, josta hänet puolentoista vuoden jälkeen erotettiin poissaolojen takia. Jerofejev opiskeli jonkin aikaa maaseutukaupunkien opettajakorkeakouluissa ja työskenteli sen jälkeen sekalaisissa ammateissa eri puolilla Neuvostoliittoa.
Jerofejevin elämäntapa ja kirjailijanura olivat eräänlainen vastalause neuvostoyhteiskunnan normeille. Osa hänen tuotannostaan on kadonnut, osa levisi samizdat-kopioina tai ilmestyi lännessä. Kirjailijan pääteos on ”runoelma” Moskova-Petuški (Moskva-Petuški), joka julkaistiin ensimmäisen kerran Israelissa vuonna 1973. Alkoholistin paikallisjunamatkasta kertova kirja on groteski, koominen ja filosofinen kuvaus pysähtyneisyyden ajan Neuvostoliiton arkielämästä. Sitä pidetään venäläisen underground-kirjallisuuden merkkiteoksena.
Elite Ice Hockey League
Elite Ice Hockey League (EIHL) on korkein Britanniassa pelattava jääkiekon sarjataso. Liiga muodostettiin vuonna 2003, ja se korvasi sitä edeltäneen British Ice Hockey Superleaguen (BISL).
Koska jääkiekko on pieni laji Britanniassa, on sarjalla ollut vaikeuksia pysyä suosiossa ja saada mediahuomiota. Sarjassa kilpailee kaudella 2019–2020 10 joukkuetta, ja sarjamestaruus on jakautunut näille vaihtelevasti eri kausina. Pelaajista suurin osa on ulkomaalaisia, etenkin pohjoisamerikkalaisia.
Sarjassa on voitettavana kolme eri palkintoa. Näistä arvostetuimpana pidetään runkosarjan voittoa, mikä on muihin maihin nähden melko epätavallista. Syynä onkin, että jalkapallohullussa maassa on totuttu pelkän perussarjan pelaamiseen. Runkosarjamestaruuden ratkettua pelataan kuitenkin vielä pudotuspelit, joiden huipennus on joka vuosi eri paikassa pelattava viikonlopputurnaus. Näiden lisäksi sarjan joukkueet kilpailevat myös vähemmän arvostettujen Challenge Cupin ja Knockout Cupin voitoista.
Elite Ice Hockey Leaguen joukkueet 2022–2023
Joukkueista viisi on Englannista, kolme Skotlannista, yksi Pohjois-Irlannista ja sekä Walesista.
HMS Southampton (D90)
HMS Southampton (viirinumero D90) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä. Se poistettiin palveluksesta 2009 ja romutettiin 2011.
Valmistus
Alus tilattiin 17. maaliskuuta 1976 Vosper Thornycroftilta Southamptonista, missä köli laskettiin 21. lokakuuta. Se laskettiin vesille 29. tammikuuta 1979 ja otettiin palvelukseen 31. lokakuuta 1981.
Palvelus
Alus törmäsi 1984 poijuun Portlandin edustalla viimeistelyharjoituksessa ennen lähtöään partiomatkalle Falklandille. Alus jouduttiin siirtämään telakalle korjattavaksi. Alus suojasi 3. syyskuuta 1988 Hormuzinsalmessa saattuetta, kun se kolaroi MV Tor Bayn kanssa.
Alus takavarikoi 3. helmikuuta 2006 Karibialla 3,5 tonnia kokaiinia. Alus siirrettiin 31. heinäkuuta 2008 valmiusreserviin ja poistettiin palveluksesta 12. helmikuuta 2009. Se huutokaupattiin 28. maaliskuuta 2011 ja sen jälkeen hinattiin 14. lokakuuta Portsmouthista Leyal Ship Recyclingin purkutelakalle Turkkiin.
Alus saapui Turkkiin 2. marraskuuta 2011, ja sen ilmoitettiin olevan täysin romutettu 13. tammikuuta 2012. 97 prosenttia aluksen materiaaleista kyettiin käyttämään uudelleen tai kierrättämään.
Opus (valokuvataide)
Opus on valokuvataiteellinen suomalaisten kuvateosten sarja. Ensimmäinen Opus oli Pentti Sammallahden kuvasalkku Cathleen Ní Houlihan, irlantilainen kuvasalkku vuodelta 1979. Sittemmin sarjassa on ilmestynyt noin 45 kirjaa tai kuvasalkkua noin kymmeneltä taiteilijalta. Yhteistä niille on kirjataiteellinen kunnianhimo ja pyrkimys soveltaa painomenetelmiä valokuvataiteellisiin tarkoituksiin. Opuksia julkaisseita taiteilijoita ovat esimerkiksi Kristoffer Albrecht, Kari Holopainen, Joakim Eskildsen, Taneli Eskola, Ritva Kovalainen, Japo Knuutila ja Jorma Puranen. Opukset ovat vakiinnuttaneet taiteilijoiden itsensä suunnittelemat ja toteuttamat kuvasalkut osaksi suomalaista valokuva- ja kirjataidetta.
Oia
Oia tai Oea (lat.) voi viitata seuraaviin paikkoihin:
HMAS Ararat
HMAS Ararat (viirinumerot K34 ja M34) oli Australian laivaston Bathurst-luokan korvetti, joka myöhemmin luokiteltiin miinanraivaajaksi.
Valmistus
Alus tilattiin Evans Deakin and Companyltä Brisbanesta ja sen köli laskettiin 6. heinäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 20. helmikuuta 1943 kumminaan Australian maaseudunpuolueen johtaja Arthur Faddenin puoliso ja se otettiin palvelukseen 16. kesäkuuta 1943 Brisbanessa ensimmäisenä päällikönään Norman M. Muzzell.
Palvelus
Elokuun alussa 1943 alus oli saattueiden suojana Australian itärannikolla. Se suojasi 17. lokakuuta Townsvillestä ensimmäisen Uuteen-Guineaan Milnenlahdelle matkanneen saattueensa, minkä jälkeen se jatkoi vastaavissa tehtävissä vuoden loppuun. Vuoden 1944 alussa se suojasi saattueita Queenslandin ja Uuden-Guinean välillä, kunnes alus maaliskuussa siirrettiin Langemakiin.
Toukokuussa alus siirrettiin Melbourneen huollettavaksi, mistä se palasi Uuteen-Guineaan heinäkuussa. Alus siirrettiin Yhdysvaltain laivaston alaisuuteen Manukselle 11. elokuuta, missä se oli vuoden loppuun saattue- ja partiotehtävissä.
Vuoden 1945 alun Ararat oli saattue-, partio- ja vartioaluksena lähinnä Morotain alueella. Se suojasi saattueita Mios Woendiin ja takaisin. Maaliskuussa alus käväisi Australiassa huollettavana. Kesäkuussa alus siirrettiin Borneolle, jossa australialaisjoukot olivat joutuneet taisteluihin japanilaisjoukkojen kanssa.
Aluksen sotatoimet päättyivät 22. heinäkuuta, kun se lähti Langemakista Adelaideen telakalle. Alus liittyi 22. lokakuuta 20. raivaajalaivueeseen purkamaan sodan aikaisia miinakenttiä. Se viipyi aina huhtikuuhun 1946 Australian vesillä ja sen jälkeen Uuden-Britannian, Uuden-Irlannin ja Salomoninsaarten alueella aina marraskuuhun. Alus palasi 13. marraskuuta Rabaulista Sydneyyn, jolloin se samalla erkani laivueestaan.
Alus poistettiin 11. huhtikuuta 1947 palveluksesta ja sijoitettiin reserviin. Alus myytiin 6. tammikuuta 1961 Burns Philp and Companylle Darwiniin, joka myi sen edelleen japanilaisille sijoittajille. Uuden omistajan alaisuudessa alus toimi pelastusaluksena Darwinin satamassa. Alus lähti 20. heinäkuuta 1961 Darwinista Fujita Salvage Companylle kelluvaa nosturia hinaten.
Thasos (antiikin kaupunki)
Thasos (, joskus myös Thassos,, tai Thassus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) samannimisellä saarella (nyk. Thásos) Kreikassa. Sen arkeologiset kohteet sijaitsevat nykyisen Thásoksen kaupungin itäosassa.
Historia
pienoiskuva|vasen|Thasoksen lyömä tritartemorion, n. 411–340 eaa. Kuvituksena [[satyyri ja delfiinejä.]] pienoiskuva|vasen|Thasoksen akropolista. Rauniot ovat pääosin genovalaisaikaisesta linnasta.
Thasoksen kaupunki perustettiin arkaaisella kaudella noin 680 eaa., kun parokselta tulleet joonialaiset tekivät saaresta siirtokuntansa. Näiden tullessa saarta asuttivat traakialaiset. Ensimmäisiin siirtokuntalaisiin lukeutui Glaukos. Kaupunki kukoisti erityisesti arkaaisella ja klassisella kaudella merenkulun kannalta edullisen sijaintinsa sekä luonnonvarojensa, kuten puun ja marmorin sekä mantereen puolelta kaivetun kullan, ansiosta. Saari oli myös kuuluisa viinistään.
Erkki Lindgren
Erkki Väinö Olavi Lindgren (25. kesäkuuta 1923 Kotka – 9. heinäkuuta 1991) oli suomalainen kirjailija.
Thasos (antiikin kaupunki)
Historia
Kaupunki ympäröitiin muureilla noin 500 eaa. Persialaissotien aikaan kaupunki joutui antautumaan persialaisille vuonna 491 eaa., jolloin nämä tuhosivat kaupungin muurit, sekä uudelleen vuonna 480 eaa. Sodan jälkeen vuonna 477 eaa. kaupunki liittyi Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se yritti vetäytyä liitosta vuonna 464/463 eaa., jolloin ateenalaiset vuorostaan tuhosivat kaupungin muurit, sekä peloponnesolaissodan aikaan vuonna 411 eaa., jolloin muurit rakennettiin uudelleen. Vuonna 377 eaa. kaupunki liittyi toiseen Ateenan liittoon. Hippokrates vaikutti kaupungissa kolmen vuoden ajan 400-luvun eaa. lopulla, ja Corpus Hippocraticumin osana on säilynyt muistiinpanot kyseisten kolmen vuoden sääoloista saarella.
Erkki Lindgren
Kansakoulun käynyt Lindgren työskenteli työmiehenä, näyttämömiehenä ja -mestarina Kotkan maakuntateatterissa, Kotkan kaupungin rakennusviraston tuntikirjurina ja kirjaston vahtimestarina. Lindgren oli Kirjoittajayhdistys Paltta ry:n sihteeri 1970–1972 ja johtokunnan jäsen 1970–1976.
Lindgrenin vanhemmat olivat kirvesmies Väinö Rikhard Lindgren ja rakennustyöläinen Kerttu Lyydia (o.s. Yrjölä). Lindgrenin puolisot olivat Else Helena Ann-Mari (o.s. Salminen) vuosina 1944–1951 ja Meeri Kähärä vuodesta 1952.
Thasos (antiikin kaupunki)
Historia
Kaupunki kukoisti edelleen hellenistisellä ja roomalaisella kaudella, vaikkakaan sillä ei ollut enää poliittista valtaa. Herulit tuhosivat kaupungin 200-luvulla jaa. Asutus kaupungin alueella säilyi kuitenkin läpi bysanttilaisen keskiajan aina nykyajalle saakka, ja kaupunki on kehittynyt nykyiseksi Thásoksen kaupungiksi, joka on edelleen saaren pääkaupunki ja tunnetaan myös nimellä Liménas Thásou.
Kaupungin arkeologiset tutkimukset alkoivat vuosina 1858 ja 1886. École française d’Athènes eli Ranskan arkeologinen koulu aloitti kaupungin järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset vuonna 1910. Ne jatkuvat edelleen. Kaivauksia on suoritettu myös muualla saaren alueella.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|upright=1.2|Kaavakuva antiikin Thasoksen kaupungista.
Thasoksen kaupunki sijaitsi saaren pohjoisrannikolla hieman itään nykyisen kaupungin keskustasta. Kaupungissa oli kaksi satamaa, kauppasatama ja sotasatama. Kaupunki oli ympäröity laajoilla muureilla. Rannassa sotasataman vieressä sijaitsi agora eli kauppapaikka. Sen ympärillä oli stoia eli pylväshalleja sekä lukuisia muita julkisia rakennuksia, kuten pyhäkköjä ja alttareita. Thasoksen akropolis eli linnavuori sijaitsi kaupungin eteläosassa.
Agora pienoiskuva|Athenen temppelin muureja. pienoiskuva|Herakleionin rauniot.
Satamat
Sotasatama sijaitsi agoran vieressä samassa satamalahdessa, joka muodostaa myös nykyisen Thásoksen kaupungin vanhan sataman. Satama oli kaupunginmuurien sisäpuolella, ja sitä suojasivat samoin muurein suojatuille aallonmurtajille rakennetut pyöreät tornit. Varhaisbysanttilaisena aikana noin 600-luvulla jaa. satama otettiin kaupalliseen käyttöön.
Kauppasatama sijaitsi sotasataman itäpuolella kaupunginmuurien ulkopuolella. Sataman käyttö päättyi, kun sotasatama otettiin kaupalliseen käyttöön. Kauppasataman lähellä oli Poseidonion eli Poseidonille omistettu pyhäkkö, sekä Dionysion eli Dionysokselle omistettu pyhäkkö, jonka rauniot on paikannettu. Kummastakin satamasta on säilynyt antiikin aikaisen aallonmurtajan jäänteitä.
Akropolis
Akropolis eli yläkaupunki sijaitsi harjanteella kaupungin etelä- ja itälaidalla. Myös se oli osaksi muurien sisäpuolella. Akropoliilla oli kolme huippua, joista yhdellä oli Apollonin temppeli, toisella Athenen temppeli ja kolmannella Panin pyhäkkö. Näistä Athenen temppelin perustukset ovat parhaiten säilyneet. Apollonin temppelin paikalle rakennettiin frankkivallan aikana genovalainen linnoitus.
Kaupunginmuuri pienoiskuva|Kaupunginmuurin nk. Parmenonin portti.
Kaupunginmuurit tunnetaan parhaiten niiden vuonna 411 eaa. rakennetusta vaiheesta. Muurien kokonaispituus oli noin neljä kilometriä, ja ne ympäröivät kaupungin kauttaaltaan, myös meren ja sotasataman puolelta. Muurit ovat säilyneet parhaiten akropoliin lounaisrinteessä, missä niitä on pystyssä jopa viiden metrin korkeudelta. Kyseisellä osuudella muurissa oli kymmenen tornia, joista suurin osa suojasi jotakin porttia. Osalle on annettu nimet niitä koristaneiden reliefien tai muiden paikalta tehtyjen löytöjen perusteella: Torni/portti I tunnetaan Sotaan tornina, torni II Zeuksen ja Heran tornina, torni V Herakleen tornina, torni VII Sileenin tornina ja torni IX Parmenonin tornina. Meren puolella kauppasatamaan johtivat niin kutsutut Hermeen portti ja mahdollisesti Artemista esittävästä kuvasta nimensä saanut Jumalatarportti.
Muut rakennukset
Kaupungin itäosassa akropoliin rinteessä sijaitsi puolikaarenmuotoinen kreikkalainen teatteri, joka oli rakennettu 300-luvulla eaa. Se muutettiin roomalaisella kaudella roomalaisille näytännöille soveltuvaksi areenaksi. Rinteessä agoran pohjoispuolella sijaitsi pienempi, roomalaisella kaudella rakennettu odeion eli katettu musiikkiteatteri. Odeionin itäpuolella sijaitsi Artemision eli Artemiille omistettu pyhäkkö, joka koostui aidatusta alueesta ja pienestä temppelistä, ja länsipuolella Herakleion eli Herakleelle omistettu pyhäkkö. Roomalaisella kaudella kaupunkiin rakennettiin myös Caracallan kaarena tunnettu monumentaalikaari, joka sijaitsi lähellä Herakleionia. Kaupungin eteläosassa Sileeniportin suunnassa sijaitsivat käsityöläiskorttelit, ja alueelta on löydetty lukuisten työpajojen jäänteitä.
Karen Šahnazarov
thumb|Karen Shahnazarov vuonna 2019. Karen Georgievitš Šahnazarov (, s. 8. heinäkuuta 1952 Krasnodar, Neuvostoliitto) on venäläis-armenialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja sekä Mosfilmin johtaja. Hänen ohjaama sotaelokuva Belyi tigr (”Valkoinen tiikeri”) oli Venäjän ehdokas Parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi muttei päässyt loppukilpailuun asti.
Donetskin kansallinen lääketieteellinen yliopisto
Maksim Gorkille nimetty Donetskin kansallinen lääketieteellinen yliopisto (DonNMU) on Itä-Ukrainassa, Donetskin kaupungissa toimiva, vuonna 1930 perustettu lääketieteellinen yliopisto. Itä-Ukrainan sotatilan ja alueen yhteiskuntarauhaa häiritsevien, aluetta kontrolloivien aseellisten separatistijoukkioiden takia muun muassa yliopiston keskushallinto on siirretty syystalvella 2014 Krasnyi Lymaniin.
Marraskuussa 2014 yliopiston rehtori ilmoitti yliopistohallinnon siirtyneen poikkeuksellisesti Donetskin alueen pohjoisosan Krasnyi Lymanin kaupunkiin, eikä ole enää pääkampuksensa alueella Donetskissa. Itäisimmässä Ukrainassa oli tässä vaiheessa vallalla laiton separatistihallinto (itseään Donetskin kansantasavallaksi kutsuva separatistiryhmä sekä muita venäläismielisiä vahvasti aseistettuja taistelijaryhmiä) ja osin rosvovaltio Venäjän sotilaallisella osallistumisella ja tuella ylläpidetty Donetsin laakion sotatila, tuhansia kuolonuhreja vaatinut Donbassin sota. Yliopiston johto viestitti osoitemuutoksellaan halusta pysyä osana Ukrainan yliopistojärjestelmää. Toimella pyrittiin takaamaan myös henkilökunnan palkkojen, opiskelijastipendien ja yliopiston budjettiin liittyvien maksujen saaminen, jotka Ukraina oli muuten kertonut lopettavansa kapinallisalueelle.
Väriavaruus
Väriavaruus on abstrakti matemaattinen malli, joka kertoo miten värit voidaan esittää lukujonoina, tyypillisesti kolmen-neljän perusvärin yhdistelmänä. Esimerkiksi RGB ja CMYK ovat värimalleja, joilla on useita väriavaruuksia. Väriavaruutta voidaan käyttää esimerkiksi värien tarkkaan määrittämiseen ja toistamiseen eri ympäristöissä.
Yleisimmät väriavaruudet
Yleisimmät digitaaliseen tuotantoon, esimerkiksi tietokoneisiin, näyttöihin ja digitaalikameroihin tarkoitetut värimallit ovat RGB (red, green, blue) ja HSB (hue, saturation, brightness). Käyttötarkoituksiltaan yleisempiä malleja ovat muun muassa painotöissä käytettävä CMYK (cyan, magenta, yellow, black) ja yleismalli CIE L*a*b eli CIELAB. Rakennusalalla käytetään esimerkiksi NCS- ja RAL-malleja.
CIEXYZ
CIE:n kehittämä väriavaruusmalli, jonka pohjalta useimmat nykyiset väriavaruudet, kuten CIELAB ja CIELUV on johdettu. XYZ - kolmivärikomponentteihin perustuvia väriavaruuksia on CIE 1931 XYZ, joka perustuu CIE standardi 2° havaitsijan värinsovitusfunktioihin sekä CIE 1964 XYZ, joka perustuu CIE standardi 10° havaitsijaan.
CIELAB
Laajin vakiintunut värinkuvausmalli on CIE L*a*b. Standardin mukainen CIE-väriavaruus sisältää 36 miljoonaa teknisesti tunnistettavaa värisävyä. Tätä rajoittuneempi väriavaruuden kuvaus on Adobe RGB. Seuraavaksi rajoittunein on sRGB, joka Adobe RGB:n tapaan on digitaalikameroissa yleisessä käytössä. sRGB:ä rajoittuneempi väriavaruuden kuvaus on lähinnä painotöissä käytettävä CMYK. Ihminen voi kuitenkin erottaa toisistaan testiolosuhteista riippuen silmämääräisesti vertailemalla vain muutamasta sadasta muutamaan tuhanteen värisävyä.
Väriavaruus kuvantoistotekniikassa
Painotekniikassa ja erilaisissa kuvantoistoympäristöissä väriavaruudella tarkoitetaan kaikkia niitä värejä, jotka voidaan toistaa, käsitellä ja siirtää tuotantoketjussa eteenpäin. Kuvantoistotekniikan käyttämät väriavaruudet ovat usein laite- ja järjestelmäriippuvaisia, toisin kuin yleiset väriavaruudet.
Laite-eroavaisuuksien hallinta ICC-profiileilla
Jokaisella kuvatuotantoympäristön laitteella on rajallinen väriavaruutensa. Digitaalikameroihin, tietokoneisiin, kuvankäsittelyohjelmiin ja tulostimiin liittyviä väriasetuksia voidaan tarvittaessa muuttaa. Esimerkiksi digitaalikamera tallentaa vain osan silmin nähtävistä väreistä. Värien kirkkaudet, sävyt ja kylläisyydet muuttuvat, kun kamera prosessoi kuvaa, ja lopputulokseksi saaduista väreistä vain määrätty osa saadaan tulostettua, koska näiden värinmuodostusmenetelmät ovat hyvin erilaiset.
Digitaalisessa kuvantoistotekniikassa tuotantoketjun laitekohtaiset väriavaruudet eroavat toisistaan siinä määrin, että värit saattavat muuttua kuvatiedostoja laitteista tai sovellusohjelmasta toiseen siirrettäessä. Eroavaisuuksia tasoittava värinhallinta toteutetaan käytetyn laitteen ICC-profiilin avulla. ICC-profiili on standardoitu laitteen väriavaruuden kuvaus, joka sisällytetään kuvatiedostoihin. ICC-profiileja käyttäen voidaan ICC-yhteensopivissa järjestelmissä siirtää, esittää ja tulostaa värejä tarkasti laite-eroavaisuuksista riippumatta. Määrityksen loi vuonna 1993 International Color Consortium, johon kuuluivat muun muassa Adobe, Agfa, Apple, Fogra, Kodak, Microsoft, SGI, Sun Microsystems ja Taligent.
Jim Reeves
thumb|right|250px|Jim Reeves vuonna 1963 Jim Reeves (oikealta nimeltään James Travis Reeves) (20. elokuuta 1923 Galloway, Texas – 31. heinäkuuta 1964 Davidsonin piirikunta, Tennessee) oli yhdysvaltalainen country & western -laulaja.
Wāw
Wāw-kirjaimen itsenäinen muoto on و. Sanan keskellä ja lopussa se liitetään viivalla edeltävään kirjaimeen (esim. سو sw). Wāwia ei koskaan yhdistetä seuraavaan kirjaimeen, joten esimerkiksi yhdistelmässä وس ws kirjaimet kirjoitetaan hieman erilleen.
Matkakortti
Matkakortti on älykortti, jonka sisään on upotettu elektroniikkaa joukkoliikennematkan maksamista varten. Kortit ovat lukijaan työnnettäviä kontaktikortteja tai langattomasti toimivia RFID-kortteja. Kortille voidaan ladata aikaa (kautta, matkustuspäiviä), tietyn välin kulkemiseen (esimerkiksi pikavuorobussilla Helsingin ja Turun välillä) oikeuttavia matkoja tai arvoa (rahaa, jolla voi maksaa erihintaisia matkoja).
Wāw
Arabiaksi konsonanttinen wāw ääntyy labiovelaarisena approksimanttina, ja tämä ääntämys on käytössä myös paštussa, kurdissa ja kašmirissa. Persiassa ja joissakin indoarjalaisissa kielissä kuten urdussa ja sindhissä wāw äännetään konsonanttina ja tavallisesti myös translitteroidaan v.
Jim Reeves
Hänen suurimpia hittejään olivat ”Mexican Joe”, ”Bimbo”, ”Four Walls”, ”Ramona”, ”He'll Have to Go”, ”I'm Getting Better”, ”Am I Losing You”, ”Welcome to My World”, ”I Love You Because”, ”I Won't Forget You” ja ”Distant Drums”.
Wāw
Wāw-kirjainta käytetään vokaalina ilmaisemaan arabian pitkää u-äännettä. Persiassa se äännetään sanasta riippuen joko, tai diftongina. Urdussa vokaalinen wāw voi saada äännearvon, , tai , ja pandžabissa se ääntyy joko , ,  tai. Sekä paštussa että sindhissä wāw ääntyy joko vokaalina tai. Kurdissa yksi wāw lausutaan takavokaalina, ja kahdennetulla wāw-kirjaimella ( وو ) ilmaistaan etuvokaalia. Kašmirin kielessä wāwia käytetään viiden eri vokaalin esittämiseen, joista jokaisella on oma kirjoitusasunsa: و, ۇ , ۆ , ۄ ja ۄآ.
Matkakortti
Suomi
Matkakortteja on käytössä paikallisesti eri puolilla Suomea: esimerkiksi pääkaupunkiseudulla, Oulussa, Turussa ja Tampereella. Matkahuolto otti omat matkakorttinsa käyttöön Kotkassa vuonna 1988 ja koko Suomessa 1997. Suomen hallitus on suunnitellut, että Suomeen pitäisi saada valtakunnallinen matkakorttijärjestelmä, joka toimisi riippumatta alueesta sekä busseissa että junissa. Järjestelmä on nimeltään Waltti ja on jo käytössä noin kahdellakymmenellä kaupunkiseudulla ja alueella.
Pääkaupunkiseudun matkakorttijärjestelmä
thumb|250px|Pääkaupunkiseudun alkuperäinen matkakortti ja vanha lukijalaite.
Jim Reeves
Reeves kuoli lento-onnettomuudessa managerinsa Dean Manuelin kanssa heinäkuussa 1964.
Matkakortti
Pääkaupunkiseudun matkakorttijärjestelmä
Matkakortti otettiin pääkaupunkiseudulla käyttöön vuonna 2001. Kortti korvasi Helsingin, Espoon, Vantaan ja Kauniaisten joukkoliikenteen pahviset matkaliput. Kerava liittyi matkakorttialueeseen vuoden 2006 alussa kausilippujen osalta. Kirkkonummi liittyi järjestelmään vuoden 2007 alussa junaliikenteen ja Pohjolan Liikenteen linja-autojen osalta. Kortinlukijoita on pääkaupunkiseudulla yhteensä noin 3300. Kortin luku ja mahdollinen kirjoitus korttiin tapahtuu langattomasti radiotaajuudella. Matkakortti toimii RFID-tekniikalla. Matka maksetaan näyttämällä korttia lukijalaitteelle liikennevälineeseen noustessa. Arvolipun ostaminen vanhalla lukijalaitteella tapahtui näyttämällä korttia lukijalaitteelle ja painamalla samalla numeronäppäintä. Kausilippua eli aikaa käytettäessä korttia pelkästään näytettiin lukijalaitteelle. Kun järjestelmä oli uusi, matkakorttirekisterin yksityisyydensuojasta oltiin huolissaan.
HSL uusi lukijalaitteensa vuonna 2016. Uudella laitteella kausilippua käytettäessä riittää, että korttia näytetään lukijalaitteen alalaitaan. Arvolippua ostaessa valitaan ensin lipputyyppi ja vasta sitten näytetään korttia lukijalle.
Akhaimenidit
thumb|right|400px|Akhaimenidien valtakunta laajimmillaan.
Akhaimenidit olivat antiikin Persiaa vuosina 550–330 eaa. hallinnut suku. Mahtavimmillaan akhaimenidien hallitsemaan imperiumiin kuului koko Lähi-itä Anatoliasta Intiaan. Akhaimenidit hallitsivat myös Egyptiä muutamaan otteeseen (27. dynastia ja 31. dynastia). Akhaimenidien valtakunta oli suurin valtakunta, joka siihen mennessä oli ollut olemassa.
Historia
thumb|upright|Persian loistokauden aikainen hallitsija [[Dareios I|Dareios I. Kuva kreikkalaisesta maljakosta.]] Persialaisia oli asettunut Elamin pohjoispuolelle 700-luvun lopussa eaa. osana iranilaisten kansojen vaelluksia. Kuningas Akhaimenes aloitti siellä akhaimenidien dynastian. Se hajosi kuitenkin muutaman sukupolven ajaksi kahtia meedialaisten ylivallan edessä. Dynastian yhdisti Kyyros II (559–529). Hän kukisti Babylonian tuella ensin meedialaiset ja lännempänä Lyydian kuninkaan Kroisoksen. Kyyros eteni lännessä aina Vähän-Aasian länsirannikolle ja alisti sen kreikkalaiset kaupungit. Persian itärajan hän työnsi Baktriaan asti. Etelässä Kyyros otti lähes verettömästi haltuunsa Mesopotamian vuonna 539 eaa. Kyyros kohteli voittamiaan vastustajia lempeästi ja osoitti kunnioitusta valloittamiensa maiden uskonnoille. Juutalaisten hän salli palata Jerusalemiin Baabelin vankeudesta. Egyptiä Kyyros ei elinaikanaan ehtinyt vallata.
Kyyroksen poika Kambyses (529–522) valloitti Egyptin. Hänen siellä ollessaan vallan oli Persiassa kaapannut pappi Gaumata. Palatessaan Egyptistä Kambyses kuoli, mutta vallan otti takaisin akhaimenideille prinssi Dareios I (522–486). Hän joutui aluksi tukahduttamaan kapinoita eri puolilla valtakuntaa. Selvittyään niistä hän vakiinnutti valtansa ja alkoi kehittää maata. Hän muun muassa uudisti Persian hallintojärjestelmän, ryhtyi nostamaan muinaispersiaa sivistyskieleksi sekä rakennutti Susan ja Persepoliksen palatsit.
Kserkses I eteni sotajoukkoineen Kreikkaan, missä hän voitti Thermopylain taistelun mutta hävisi kreikkalaisille Salamiin meritaistelussa. Persialaiset kärsivät tappion myös Plataiain taistelussa.
Artakserkses I kukisti egyptiläisten kapinat ja perusti varuskuntia Levanttiin. Egypti irtautui persialaisten vallasta Artakserkses II:n aikana, mutta hänen seuraajansa valloitti Egyptin takaisin.
Viimeisen akhaimenidin Dareios III:n kukisti Aleksanteri Suuri 330 eaa., minkä jälkeen Persiaa hallitsi seleukidien hallitsijasuku.
Luettelo Akhaimenidien hallitsijasuvun jäsenistä
* Näiden kuninkaiden olemassaolo on kyseenalaistettu. Niiden epäillään olevan Dareios I:n keksimiä.
Elintarviketurvallisuus
Elintarviketurvallisuus on joukko ruoan käsittelyn, valmistuksen ja säilytyksen käytäntöjä, joiden tarkoituksena on taata ruoan turvallisuus kuluttajalle. Käytännöt on suunniteltu vähentämään elintarvikkeiden altistusta vaaratekijöille ja tunnistamaan vaaralliset elintarvikkeet. Elintarvikkeisiin liittyviä vaaratekijöitä ovat ruoka-aineiden luonnostaan tai altistumisen vuoksi sisältämät myrkylliset yhdisteet, haitalliset pieneliöt sekä vieraat esineet, kuten lasinsirut.
Kansainvälinen standardisoimisjärjestö ISO on kehittänyt elintarviketurvallisuuden käytäntöjä määritteleviä standardeja, kuten standardisarjan ISO 22000. Näiden standardien mukaisten käytäntöjen noudatusta valvovat useat alueelliset tai kansalliset virastot, kuten Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto (EFSA) ja Yhdysvaltain Food and Drug Administration. Suomessa elintarviketurvallisuuden käytäntöjen noudatusta valvoo Ruokavirasto, jonka ohjeistuksen perusteella kunnat tekevät käytännön elintarvikevalvontaa yrityksissä. Tulli valvoo elintarvikkeiden turvallisuutta laboratoriotutkimuksin, joilla voidaan tutkia esimerkiksi elintarvikkeiden sisältämien lisäaineiden, kasvinsuojeluaineiden jäämien ja hometoksiinien määriä. Tullin suorittamat tutkimukset kohdistuvat kolmansien maiden ja EU:n sisäkaupan tuontiin.
Going to California
Going to California on rockyhtye Led Zeppelinin kappale, joka julkaistiin yhtyeen albumilla Led Zeppelin IV vuonna 1971. Kappale on albumin seitsemäs raita. Kappaletta säestää Jimmy Pagen akustinen kitara ja John Paul Jonesin soittama mandoliini.
Vuonna 2012 Rolling Stone valitsi kappaleen sijalle 11 The 40 Greatest Led Zeppelin Songs of All Time-listalla.
Alain Corneau
Alain Corneau (7. elokuuta 1943 Meung-sur-Loire, Loiret, Ranska – 30. elokuuta 2010 Pariisi, Ranska ) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Corneau oli alun pitäen muusikko. Hän työskenteli Costa-Gavrasin avustajana, jolloin hänellä oli myös ensimmäinen tilaisuus työskennellä näyttelijä Yves Montandin kanssa, jonka kanssa hän teki yhteistyötä myöhemminkin urallaan, elokuvissa Silmukka kiristyy (1976) ja La menace (1977) ja Raaka peli ratkaisee (1981).
Corneau ohjasi Gérard Depardieuta vuonna 1991 elokuvassa Kaikki elämän aamut. Elokuva sai valtavan suosion ja lukuisia palkintoja, muun muassa seitsemän César-palkintoa.
Corneau kuoli syöpään.
Henrik Öhquist
Henrik Ferdinand Öhquist (22. huhtikuuta 1926 Viipuri – 13. tammikuuta 2005)   oli suomalainen yritysjohtaja, joka valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1950. Öhquist työskenteli Ruotsissa ja Saksassa ja palasi Suomeen Ovakon toimitusjohtajaksi 1967–1977. Hänet nimitettiin Salora Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1977.
Ian Curtis
Ura
Vuonna 1976 Ian Curtis liittyi tuolloin vielä Warsaw-nimellä liikkuneeseen yhtyeeseen laulajaksi. Ensimmäinen yhtyeen julkaisu oli EP An Ideal For Living. Uusi nimi Joy Division oli englanninkielinen käännös toisen maailmansodan aikaisten saksalaisten kenttäbordellien kutsumanimestä. Julkaisun myötä Joy Division sai myös ensimmäisen televisioesiintymisensä Tony Wilsonin (josta tuli myöhemmin erityisesti Curtisin ystävä) luotsaamalla kanavalla. Tästä alkoi suosion raju nousu, joka huipentui ensimmäiseen kokopitkään albumiin Unknown Pleasures, joka myös jäi ainoaksi Curtisin eläessä julkaistuksi albumiksi. Ainoastaan singlenä julkaistu ”Love Will Tear Us Apart” nousi suureksi hitiksi.
Tarja Kautto
Tarja Helena Kautto (s. 10. syyskuuta 1949 Viitasaari) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko.
Ian Curtis
Ura
Yhtyettä alkoi kuitenkin pian vaivata Ian Curtisin pahentuva epilepsia, joka sai hänet muun muassa menettämään tajuntansa kesken konsertin. Curtis myös masentui pahasti, ja hänen yksityiselämäänsä varjostivat kolmiodraama ja isyyden tuoma vastuu, jota hän ei katsonut pystyvänsä täyttämään kiertue-elämän puitteissa. Curtis purki synkkiä ajatuksiaan laulujen sanoituksiin, joista kuuluisin on ”Love Will Tear Us Apart”.
Tarja Kautto
Kautto oli kansanedustajana 14 vuoden ajan. Hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta, toukokuussa 1989, kun Pirjo Ala-Kapee siirtyi Vantaan kaupunginjohtajaksi, ja hän toimi kansanedustajana maaliskuuhun 2003, jolloin putosi eduskunnasta. Hän edusti Uudenmaan vaalipiiriä (vuoteen 1999 nimeltään Uudenmaan läänin vaalipiiri). Hän oli varsinaisena jäsenenä viidessä eduskunnan valiokunnassa, toisessa lakivaliokunnassa (toukokuusta 1989 maaliskuuhun 1991), suuressa valiokunnassa (huhtikuusta 1991 joulukuuhun 1993 ja huhtikuusta 1995 kesäkuuhun 2002), ympäristövaliokunnassa (huhtikuusta 1991 maaliskuuhun 2003), hallintovaliokunnassa (helmikuusta 1994 maaliskuuhun 1995) ja ulkoasiainvaliokunnassa (huhtikuussa 1999 ja kesäkuusta 2002 maaliskuuhun 2003). Lisäksi Kautto oli valtion asuntoneuvoston jäsen vuosina 1991–2003 ja sen puheenjohtaja 1997–2003.
Ian Curtis
Kuolema
Curtis kärsi epilepsiasta ja masennuksesta, ja hän teki itsemurhan keväällä 1980 juuri ennen Joy Divisonin Yhdysvaltojen konserttikiertuetta. Kuoleman jälkeen julkaistu yhtyeen toinen albumi, Closer, oli jopa ensimmäistä levyä synkempi ja apaattisempi, mutta myös kriitikoiden ylistämä teos.
Tarja Kautto
Kautto syntyi Viitasaarella Keski-Suomessa ja hänen perheensä muutti silloiseen Helsingin maalaiskuntaan vuonna 1956. Kautto kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1969 ja samasta vuodesta alkaen hän työskenteli sihteerinä Vantaan kaupungin palveluksessa. Vuonna 1984 hän siirtyi Vantaan Sähkölaitoksen tiedottajaksi, jona hän toimi, kunnes aloitti kansanedustajana vuonna 1989.
Ian Curtis
Kuolema
Curtisin hirttäytymisen jälkeen muut Joy Divisionin jäsenet – Peter Hook, Bernard Sumner ja Stephen Morris – perustivat uuden yhtyeen, New Orderin. Yhtyeeseen otettiin neljänneksi jäseneksi Gillian Gilbert.
Curtisin hautakivessä lukee yhden Joy Division -kappaleen nimi ”Love Will Tear Us Apart”. Heinäkuun 2008 alussa Macclesfieldin hautausmaalla ollut hautakivi varastettiin. Ianin vaimo Deborah Curtis on kirjoittanut miehensä elämästä kirjan Touching from a Distance. Sen pohjalta valmistui vuonna 2007 Anton Corbijnin ohjaama elokuva Control, jossa häntä näyttelee Sam Riley.
Tarja Kautto
Kautto on ollut vuodesta 1971 alkaen naimisissa Pentti Kauton kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, vuosina 1976 ja 1978 syntyneet pojat.
Saana (laulaja)
Saana (oik. Sari Matala, s. 17. kesäkuuta 1973 Simo) on suomalainen laulaja, joka tuli tunnetuksi päästyään Ponnahdus Pinnalle -kilpailun finaaliin vuonna 1993. Vuonna 1995 hän osallistui Seinäjoen tangomarkkinoille sijoittuen toiseksi. Saana on osallistunut Syksyn Sävel -laulukilpailuun vuonna 2000 kappaleella "Läpi tähtisumujen" ja vuonna 2001 kappaleella "Muistatko", jolloin hän sijoittui kolmanneksi. Vuonna 2002 hän osallistui Suomen Euroviisukarsintoihin kappaleella "My special one".
Saana on tehnyt lauluja myös muille artisteille.
Nenetsia
Nenetsia eli Nenetsien autonominen piirikunta on Venäjän federaation autonominen piirikunta Pohjoisen jäämeren rannalla Koillis-Euroopassa.
Nenetsien autonominen piirikunta on yksi Venäjän 83:sta federaatiosubjektista, vaikka onkin osa Arkangelin aluetta, joka itsekin on federaatiosubjekti. Nenetsian hallintokeskus on Narjan-Marin kaupunki.
Maantiede
Piirikunta sijaitsee pääosin Koillis-Euroopassa. Neuvostoliiton maantieteellinen seura pystytti vuonna 1975 maantieteellisen Euroopan ja Aasian välisen muistomerkin Amderman sääaseman lähistölle kohtaan, jossa Vaigatš on lähimpänä Euraasian mannerta. Tämän lähestymisen mukaan Uralvuoriston jatkona Vaigatš muodostaa osan luonnonmaantieteellista Euroopan rajaa. Kaikkein koillisin osa Nenetsiaa on siten jo Aasiaa. Nenetsian maasto on suurimmaksi osaksi melko tasaista. Suurimmat maankohoumat ovat Uralvuoret maan itäosassa ja noin 300–400 metriä korkea Timanin selänne länsiosassa. Nenetsian pinta-alasta yli 75 prosenttia on tundraa, vain aivan alueen eteläisimmissä osissa on metsää. Alueella on myös ikiroutaa.
Suurin joki on Petšora, josta 220 kilometriä on Nenetsian puolella. Se saa alkunsa kaukaa etelästä Komin tasavallan puolelta ja laskee Barentsinmeren Petšoranlahteen piirikunnan keskiosassa. Karajoki muodostaa suuren osan piirikunnan itärajasta. Nenetsian alueella on runsaasti pieniä jokia ja tundrajärviä.
Eläimistä mainittakoon poro, naali, kettu, jääkarhu, hylkeet ja mursu. Kesäisin alueella on lisäksi runsaasti lintuja ja kaloja.
Ilmasto
Ilmasto on ankara ja arktinen. Tammikuun keskilämpötila vaihtelee lounaisosien -12 asteesta koillisen -22 celsiusasteeseen. Heinäkuun keskilämpötila kohoaa piirikunnan pohjoisosissa +6 °C ja +13 °C:een etelässä. Vuotuinen sademäärä on 350 mm luokkaa (280–420 mm).
Narjan-Marin keskimääräisiä ilmastotilastoja
Tärkeimmät luonnonsuojelualueet
Merkittävimmät luonnonsuojelualueet ovat Barentsinmeren äärellä sijaitseva, useasta osasta koostuva Nenetsian luonnonpuisto ja välittömästi sen ydinosan länsipuolella sijaitseva Nenetsian suojelualue.