cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Christopher Lasch
The Revolt of the Elites: And the Betrayal of Democracy
Laschin mukaan globalisaatio on muuttanut eliitin matkailijoiksi omassa maassaan. Yhteiskunnan epäkansallistumisella (de-nationalisation) on taipumus tuottaa luokka, joka näkee itsensä "maailmankansalaisina, mutta hyväksymättä ... minkäänlaisia velvoitteita, joita kansalaisuus hallintojärjestelmässä normaalisti edellyttää". Heidän siteensä kansainväliseen työ-, vapaa-aika- ja informaatiokulttuuriin saavat monet heistä suhtautumaan syvän välinpitämättömästi kansallisen rapautumisen mahdollisuuteen. Julkisten palvelujen ja valtion kassan rahoittamisen sijaan uudet eliitit sijoittavat rahojaan vapaaehtoisten gettojensa parantamiseen: asuinalueidensa yksityiskoulut, yksityiset poliisit, jätteiden keräysjärjestelmät. He ovat "vetäytyneet tavallisesta elämästä".
Kansainvälisen pääoman ja informaation virtoja sekä hyväntekeväisyyssäätiöitä ja korkeakouluja hallitsevat tahot hallitsevat samalla myös kulttuurituotannon välineitä ja asettavat siten julkisen keskustelun ehdot. Näin poliittinen keskustelu rajoittuu pääasiassa hallitseviin luokkiin ja poliittisista ideologioista katoavat kaikki yhteydet tavallisten kansalaisten huoliin. Tämän seurauksena kellään ei ole uskottavaa ratkaisua näihin ongelmiin, ja niihin liittyvissä kysymyksissä on raivokkaita ideologisia taisteluja. He ovat kuitenkin suojassa työväenluokkaan vaikuttavilta ongelmilta: teollisen toiminnan väheneminen ja siitä aiheutuva työpaikkojen menetys, keskiluokan mureneminen, köyhien määrän lisääntyminen, lisääntyvä rikollisuus, lisääntyvä huumekauppa, kaupunkien kriisi. Lisäksi hän viimeisteli ajatuksensa esseistä, jotka sisällytettiin Women and the Common Life: Love, Marriage, and Feminism -kirjaan joka julkaistiin tyttärensä johdannolla vuonna 1997.
Interstellaires
Interstellaires on Mylène Farmerin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 6. marraskuuta 2015.
Britannian Grand Prix 2003
Britannian Grand Prix 2003 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 20. heinäkuuta 2003 Silverstone Circuit -radalla Englannissa. Kilpailun voitti Ferrarin Rubens Barrichello. Juan Pablo Montoya oli toinen ja Kimi Räikkönen kolmas. Kilpailussa nähtiin Cornelius Horan -niminen henkilö joka ryntäsi radalle kesken kilpailun pidellen käsissään uskonnollisia profetioita. Radalle jouduttiin ottamaan turva-auto, jotta hänet saatiin turvallisesti poistettua alueelta. Horan sai tempauksestaan kahden kuukauden vankeusrangaistuksen.
Umberto Maglioli
Formula 1 -tulokset
‡ = Jaettu auto.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1932
Jääkiekko oli olympialaisten ohjelmassa neljättä kertaa vuoden 1932 talviolympialaisissa Lake Placidissa. Jääkiekon olympiaturnauksen ottelut pelattiin 4.–13. helmikuuta. Turnaus oli samalla myös maailmanmestaruuskilpailut. Koska kilpailujen aikaan oli käynnissä suuri lama, useimmilla Euroopan mailla ei ollut varaa matkustaa Yhdysvaltoihin. Euroopan maat järjestivät samana vuonna Euroopan-mestaruuskilpailut Berliinissä.
Lopulta vain neljä joukkuetta osallistui Lake Placidin olympiaturnaukseen. Euroopan maista turnaukseen osallistuivat vain Puola ja Saksa. Osallistuneiden joukkueiden välillä pelattiin kaksinkertainen sarja. Kanada voitti neljännen perättäisen olympiakullan. Kanadan joukkuetta edusti Winnipeg Hockey Club.
Sarjataulukko
thumb|right|300px|Puolan joukkue turnauksessa.
Antti Tuisku
Antti Tapani Tuisku (s. 27. helmikuuta 1984 Rovaniemi ) on suomalainen uransa lopettanut poplaulaja. Hän tuli tunnetuksi Idols-televisio-ohjelman ensimmäisenä kautena vuonna 2003, jolloin hän sijoittui kolmanneksi. Antti Tuiskun ensimmäinen albumi Ensimmäinen julkaistiin vuonna 2004, ja se myi lopulta tuplaplatinaa. Tämän jälkeen hän on julkaissut kymmenen albumia, joista jokainen on myynyt vähintään kultaa ja yhden kokoelmalevyn. Tuiskun albumeita on myyty yhteensä yli 300 000 kappaletta.
2003–2005: Idols ja uran alku
Tuisku osallistui vuonna 2003 Turun Idols-koelauluihin, pääsi jatkoon ja sai kolmannessa semifinaalissa 70 prosentin äänienemmistön, jonka turvin hän pääsi finaaleihin. Hän eteni kilpailussa toiseksi viimeiseen finaaliin asti, jossa sijoittui kolmanneksi Hanna Pakarisen ja Jani Wickholmin jälkeen. Tuisku solmi levytyssopimuksen levy-yhtiö BMG:n kanssa. Tuisku julkaisi keväällä 2004 esikoislevynsä Ensimmäinen, josta ilmestyi myöhemmin myös Deluxe-versio. Levy myi platinaa. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”En halua tietää”, joka nostatti pienen kohun, sillä sen katsottiin plagioivan Justin Timberlaken ”Cry Me a River” -hittiä. "En halua tietää" oli Suomen virallisella singlelistalla yhdeksän viikkoa, joista kaksi ensimmäistä kärkipaikalla.
Toukokuussa 2004 Tuisku valmistui ylioppilaaksi Ounasvaaran lukiosta.
2006–2007: Uusia albumeja
Vuonna 2007 Tuiskulle myönnettiin WWF:n tunnustuspalkinto. Palkintoperusteluissa korostettiin, että Tuiskun avulla WWF tavoittaa ympäristöviestillään nuoria ja nuoria aikuisia.
Tuisku julkaisi lokakuussa 2006 kaksi uutta levyä, joista New York sisälsi tanssimusiikkia ja Rovaniemi pääasiassa balladeja. Tuisku oli ensimmäinen suomalainen artisti, jolta ilmestyi kaksi erillistä levyä samana päivänä. Albumikaksikko teki listahistoriaa, kun New York nousi virallisen albumilistan ensimmäiselle ja Rovaniemi toiselle sijalle. Helsingin Sanomien Nyt-liitteen kriitikolta albumit saivat kehnon vastaanoton.
Tuisku on esiintynyt äänellään Artiena Shrek kolmas -animaatioelokuvassa, joka sai ensi-iltansa 18. toukokuuta 2007.
Tuiskun ensimmäinen kokoelma-albumi Aikaa (Greatest Hits vol. 1) julkaistiin 7. marraskuuta 2007. Vuosia myöhemmin Tuisku myönsi kokoelmalevyn olleen vain tekohengitystä hiipuvalle suosiolleen.
Tuisku näytteli Mikkoa elokuvassa Joulutarina, jonka Suomen ensi-ilta oli 16. marraskuuta 2007.
2008–2010: Kaksi albumia ja Tanssii tähtien kanssa
"Juuret"-single julkaistiin kesäkuussa 2009.
Suomalaiset euroviisufanit valitsivat heinäkuussa 2009 Antti Tuiskun "Juuret"-kappaleen edustamaan Suomea kansainvälisen Euroviisuklubin järjestämään OGAE Song Contest 2009 -laulukilpailuun, joka pidettiin 8. joulukuuta 2009. Hänen sijoituksensa kilpailussa oli 12., keräten yhteensä 52 pistettä. Kilpailuun osallistui yhteensä 30 maata.
Tuisku julkaisi 23. syyskuuta 2009 uuden albumin Hengitän. Albumi nousi ilmestyttyään Suomen virallisen albumilistan kolmanneksi. Albumista julkaistiin 2. joulukuuta 2009 uusi versio, joka sisälsi Hengitän-albumin lisäksi yhden uuden kappaleen sekä DVD:n, jolla on mukana Tuiskun konsertti ja dokumentti "Juuret"-musiikkivideon teosta.
Syksyllä 2010 ilmestyi Juhana Salakarin kirjoittama kirja Hengitän – Äänessä Antti Tuisku.
Vuonna 2010 Antti Tuisku julkaisi "Atlantti"-singlen, joka sai ensiesityksensä MTV3:n Pitkä kuuma kesä -ohjelmassa. Singleä seurasi albumi Kaunis kaaos, joka julkaistiin 27. lokakuuta 2010. Albumin tuottivat Antti Riihimäki, Samuli Sirviö ja Kalle Lindroth. Albumi myi vuonna 2011 platinaa.
Tuisku voitti MTV3:n Tanssii tähtien kanssa -ohjelman viidennen tuotantokauden tanssija Anna-Liisa ”Ansku” Bergströmin kanssa 28. marraskuuta 2010. Pari sai 78 % finaalissa annetuista äänistä.
2011–2014: Minun jouluni 2, keikka- ja levytystauko sekä Toisenlainen tie
Antti Tuisku julkaisi 18. helmikuuta 2013 uuden singlen ”Rakkaus on” 10. toukokuuta julkaistulta albumilta Toisenlainen tie. Singlen kanssa julkaistiin kappaleen musiikkivideo, joka on kuvattu Egyptissä Mikko Harman ohjaamana. Keväällä 2013 Antti Tuisku oli päätuomarina MTV3-kanavalla nähtävässä KIDSing-laulukilpailussa.
Tuisku juhli siihenastista uraansa Toisenlainen tie -nimisellä 10-vuotisjuhlakiertueella syksyllä 2013.
2015–2016: Peto on irti ja En kommentoi
Helmikuussa 2015 Tuiskun julkaisi uuden ”Peto on irti” -singlen. Hän esitti sen ensimmäistä kertaa Uuden Musiikin Kilpailussa 21. helmikuuta 2015. Kyseisen esityksen myötä hänestä tuli Twitterissä maailman kuudenneksi trendaavin artisti sinä päivänä.
Tuisku julkaisi kymmenennen albuminsa En kommentoi toukokuussa 2015. Albumin on tuottanut Jurek. Albumi myi platinaa eli yli 20 000 kappaletta vuoden 2015 loppuun mennessä. Toukokuuhun 2016 mennessä se oli myynyt tuplaplatinaa. Helsingin Sanomat piti sitä yhtenä vuoden parhaimmista levyistä. Albumi on ollut Suomen virallisella listalla yhtäjaksoisesti 119 viikkoa syksyyn 2017 mennessä, ollen 119. listaviikollaan sijalla 11.
Tuisku oli mukana Vain elämää -sarjan neljännellä tuotantokaudella syksyllä 2015.
Huhtikuussa 2016 En kommentoi -albumista julkaistiin Deluxe-versio, jossa on kolme uutta kappaletta: ”Party (papiidipaadi)”, ”Pyydä multa anteeks kunnolla” ja ”Suurin fani”. ”Pyydä multa anteeks kunnolla” -kappaleesta julkaistiin musiikkivideo, jossa Tuisku ja tanssija Haza Hajipoori esiintyvät Antti Tuisku by Seppälä -malliston vaatteissa.
Tuisku julkaisi suunnittelemansa vaatemerkin Antti Tuisku by Seppälä huhtikuussa 2016. Tuisku suunnitteli malliston yhdessä stylisti Vesa Silverin ja Seppälän suunnittelija Petri Pelkosen kanssa.
Tuisku konsertoi Hartwall Arenalla 23. ja 24. huhtikuuta 2016 Peto Show -nimisessä konsertissa. Hänen Peto on irti -kiertueensa käynnistyi loppuunmyydyltä Tavastia-klubilta kesäkuussa 2015 ja päättyi Rovaniemen Lappi-areenalle 16. joulukuuta 2016.
WSOY julkaisi lokakuussa 2016 kesän kiertueesta Antti Tuiskun ja valokuvaaja Otto Virtasen kirjan Petokesä.
2017–2019: Anatude, Idols-tuomarointi ja keikkatauko
Vuonna 2017 Tuisku jatkoi keikkailua ahkerasti esiintyen muun muassa kesän suurimmilla festivaaleilla.
Helmikuussa 2017 Tuisku tiedotti, että hän toimii syksyllä 2017 Nelosella alkavassa Idolsissa päätuomarina. Muita tuomareita olivat Erin sekä Jurek Reunamäki. Kahdeksas Idols-tuotantokausi alkoi 13. syyskuuta ja päättyi finaaliin Espoon Metro Areenalle 1. joulukuuta.
Hän julkaisi 15. syyskuuta albumin Anatude, joka oli hänen 11. albuminsa. Albumilta julkaistiin vuoden 2017 aikana singlet ”Mä hiihdän”, ”Rahan takii”, ”Hanuri” (mukana Boyat), ”Aamukuuteen” (mukana Erin), ”Tragedia” ja ”Swäg” (mukana JVG). Samana päivänä aukesi myös Anatude pop-up -kauppa sekä näyttely Helsingin Forumissa.
Tuisku tiedotti 7. marraskuuta 2017, että aikoo jäädä määrittelemättömän mittaiselle tauolle. Ennen tauolle jäämistään hän esiintyi areenakiertueen jälkeen vielä Provinssissa kesäkuussa 2018.
Elokuussa 2018 WSOY julkaisi Antti Tuiskun elämäkerran Antti Tapani, jonka kirjoittivat Antti Aro ja Anton Vanha-Majamaa.
Syksyllä Tuisku muutti Espanjaan ja suoritti Varalan urheiluopistossa liikunta-alan ammattitutkinnon pääosin etäopintoina valmistuen toukokuussa 2019.
Tuisku ilmoitti marraskuussa 2019 konsertoivansa uusitulla Helsingin olympiastadionilla 21.–22. elokuuta 2020. Ensimmäinen Bailantai-niminen konsertti myytiin loppuun muutamassa minuutissa ja siksi oli tarkoitus järjestää edellisenä päivänä lisäkonsertti. Kyseiset konsertit kuitenkin peruuntuivat koronaviruspandemian vuoksi ja ne siirrettiin syyskuuhun 2022.
2020–2023: Valittu kansa
Tuiskun uusin albumi, Valittu kansa, julkaistiin 7. helmikuuta 2020. Helsingin Sanomien Oskari Onninen antoi uskontoteemaiselle levylle viisi tähteä: ”Valittu kansa on itsetarkoituksellista pervoilua keskellä evankelis-luterilaisen kirkon sisällissotia.” Valittu kansa nousi albumilistan ykköseksi avausviikollaan helmikuussa 2020. Samalla viikolla albumin 11 kappaleesta yhdeksän nousi singlelistan top 20:een.
Vuonna 2021 ilmestyi WSOY:n kustantama, Tuiskun kirjoittama kirja Menesty!. 19. helmikuuta 2021 julkaistiin Tuiskun ensimmäinen EP-levy, Master Workout, jolta julkaistiin kaksi singleä ”Treenaa” ja ”Kipee”.
22. lokakuuta 2021 Tuisku julkaisi uuden singlen, ”Huonoja ideoita”, yhdessä Erika Vikmanin kanssa.
Maaliskuussa 2022 julkaistiin single ”Koti”. 9. ja 10. syyskuuta 2022 Tuisku piti jo kahdesti lykkääntyneet Bailantai-konserttinsa Helsingin olympiastadionilla.
Loppuvuodesta 2022 Antti Tuisku valmistui ratkaisukeskeiseksi lyhytterapeutiksi.
Tuisku on ostanut talon Espanjasta ja ilmoitti keväällä 2023 muuttavansa sinne. Keväällä 2023 Tuisku ilmoitti ryhtyneensä yrittäjäksi. Hän on osaomistajana Loma Espanjassa -nimisessä kiinteistö- ja lomavuokrausyrityksessä.
Michael Uhrmann
Uhrmann kuului Saksan joukkueeseen, joka voitti Lahden MM-kisoissa 2001 kultaa suurmäen ja pronssia normaalimäen joukkuekilpailussa. Suurmäen henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kolmastoista. Lentomäen MM-kilpailuissa Harrachovissa hän oli samana vuonna kolmastoista.
Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 Uhrmann voitti Saksan joukkueen jäsenenä kultaa joukkuemäen kilpailussa 0,1 pisteen erolla Suomeen. Hän oli lisäksi normaalimäessä kahdeksas ja suurmäessä kuudestoista. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003 hän oli suurmäessä yhdeksäs, normaalimäessä kolmastoista ja Saksan joukkueen mukana neljäs. Lentomäen MM-kisoissa Planicassa 2004 hän oli kymmenes ja Saksa joukkuekilpailussa neljäs.
Uhrmann saavutti junioreiden MM-kilpailussa kultaa henkilökohtaisen kilpailussa Asiagossa 1996 sekä joukkuekilpailussa niin Jällivaarassa 1995 kuin Asiagossakin.
Korkeakoski (Kotka)
Korkeakoski on Kotkan kaupunginosa, joka sijaitsee Kymijoen Korkeakoskenhaaran itäpuolella. Korkeakoski oli entisen Kymin kunnan keskeisimpiä kyliä. Asutus Korkeakoskella on pientalovaltaista. Maisemaa hallitsee Kymijoen Korkeakoskenhaara, sekä Korkeakosken putoukseen vuonna 1906 valmistunut vesivoimala. Korkeakoskella sijaitsee Sonoco Alcore Oy:n hylsy- ja kartonkitehdas (Korkeakosken kartonkitehdas) sekä Stora Enso Oyj:n Karhulan tehdas.
Tilastojen mukaan Korkeakosken alueella on 231 asukasta ja Veikkolassa 580 asukasta (31.12.2012), joten näillä alueilla on yhteensä 811 asukasta. Tilastoalueeseen kuuluu myös kaupunginosan ulkopuolisia alueita Laajakosken kylässä.
Historia
right|thumb|250px|Korkeakoski vuonna 1837 Korkeakoski on muodostunut kolmen maakirjakylän, eli Laajakosken, Osolan ja Sukulan yhteensulautumisesta. 1550-luvulla Sukula liittyi Osolaan ja 1600-luvun lopulla Osola ja Laajakoski Korkeakoskeksi. Kuninkaantie ylitti Kymijoen Korkeakoskenhaaran Korkeakosken putouksen yläpuolelta. Korkeakosken jyrkässä vesiputouksessa oli luonnontilassaan noin 10 metrin pudotus. Putouksessa on toiminut Kyminkartanon jauhomylly jo ainakin 1550-luvulla ja sinne rakennettiin 1563 sahamylly, joka oli ensimmäinen sahalaitos Kymenlaaksossa.
Korkeakoski kuului Kymin kuntaan vuoteen 1950 saakka ja Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976.
Liikenneyhteydet
Korkeakoskella sijaitsee Kymin rautatieasema, josta on taajamajunayhteydet Kotkan ja Kouvolan suuntiin. Lisäksi Korkeakoskelta on säännölliset paikallisbussiyhteydet Kotkan keskustaan Kotkansaarelle sekä Karhulaan ja Laajakoskelle.
Palvelut ja vapaa-aika
Pienelle kaupunginosalle tyypillisesti palvelut ovat vähentyneet Korkeakosken ja Kierikkalan alueelta 1990- ja 2000-luvuilla; lähikauppa, apteekki, posti, leipomo ja kolme kioskia on lopetettu. Suurin osa palveluista löytyy Karhulasta 3 kilometrin päästä. Joitakin palveluja on kuitenkin vielä saatavissa (muiden muassa baari, lounasravintola ja pizza-ravintola). Korkeakosken vesivoimalaitoksen alapuolinen alue on suosittua jokikalastusaluetta. Voimalaitospadon alapuolella on Kierikkalan puolella 300 metriä pitkä heittolaituri.
Esko Saira
Esko Raimo Saira (s. 14. kesäkuuta 1938 Lemi) on entinen suomalainen ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti.
Saira voitti ampumahiihtoviestin olympiahopeaa Sapporossa 1972 ja Innsbruckissa 1976. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui molemmissa kisoissa kuudenneksi. Anterselvan MM-kisoissa 1975 hän voitti pronssia 20 kilometrin matkalla. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti 20 kilometrillä vuosina 1973 ja 1975 sekä viestissä vuosina 1971, 1973, 1975 ja 1976.
Seuratasolla Saira edusti muun muassa Lemin Eskoja. Hän voitti Suomen mestaruuden 20 kilometrillä vuonna 1972 ja 10 kilometrillä vuonna 1975. Nykyaikaisessa kolmiottelussa hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1969 ja 1970.
Anglet
Anglet on kaupunki ja kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 35 263 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Anglet'n pinta-ala on 27 neliökilometriä.
Anglet on osa kolmen kaupungin muodostamaa kaupunkiseutua Communauté d'agglomération de Bayonne-Anglet-Biarritz.
Sam Spade
Sam Spade on päähenkilö Dashiell Hammettin romaanissa Maltan haukka (The Maltese Falcon, 1931) ja sen pohjalta tehdyissä elokuvissa. Romaani julkaistiin ensimmäisen kerran jatkokertomuksena Black Mask -kioskikirjallisuuslehdessä.
Sam Spade liitetään yleensä Humphrey Bogartiin, näyttelijään, joka esitti hahmoa kuuluisimmassa, vuonna 1941 valmistuneessa elokuvassa Maltan haukka. Tämä elokuva oli jo kolmas filmatisointi kirjasta. Elokuvasta kuuluisaksi tullut Bogart loi roolissa yksityisetsivän perustyypin, joka on vaikuttanut film noir -hahmoihin siitä lähtien – huolimatta siitä, että hän ei onnistunut värjäämään tukkaansa kirjan vaatimaksi vaaleaksi, häntä pidettiin liian pienenä ja tummana rooliin eikä hän ollut riittävän ”elostelija”.
George Segal esitti Sam Spade Junioria vuoden 1974 parodiassa The Black Bird.
Sulo Strömberg
Sulo Strömberg (1941–2012) oli kerimäkeläinen historian ja arkeologian harrastaja. Jäätyään v. 1991 eläkkeelle tielaitoksen työnjohtajan tehtävistä, hän omistautui kotiseudun historian tutkimiseen ja tallentamiseen mm. haastattelemalla vanhoja paikkakuntalaisia ja nauhoittamalla heidän tarinoitaan.
Sulo Strömberg sai useita huomionosoituksia ja kunniamainintoja tekemästään tärkeästä dokumentointityöstä. Tutkimuksen kohteina ovat olleet erityisesti Etelä-Savon ja Karjalan kallioihin ja kiviin hakatut rajamerkit 1500–1800-luvuilta, muistohakkaukset, kuppikivet ja jäätiet. Valokuvanäyttely "Hakattu historia" on kiertänyt eri puolilla Suomea ja jääteistä kertova näyttely "Valkeat tiet" on ollut esillä Savonlinnan maakuntamuseossa. Sulo Strömbergin kokoama haastattelu- ym. aineisto on talletettuna Joensuussa yliopiston arkistoissa.
Sulo Strömbergin tutkimuksista ja keräämästä aineistosta on julkaistu kolme kirjaa. Hänen kokoamansa Kerimäen ja Savonrannan kyliä kiertämässä Tarinoita Paasveden pirusta ja pohuista ilmestyi v. 2006. Jorma Julkusen kirja Sulo Strömbergin matkassa itärajalla - Rajahakkauksia neljältä vuosisadalta ilmestyi v. 2011. Jussi Virratvuoren toimittama Kiveen hakattu historia - Sulo Strömberg Kerimäen ja Puruveden alueen historiatiedon etsijä ja kerääjä ilmestyi itsenäisyyspäiväksi 2012.
Lancashire
Lancashire on hallinnollinen, muodollinen ja historiallinen kreivikunta Luoteis-Englannissa Irlanninmeren rannalla. Hallinnolliseen kreivikuntaan kuuluu kaksitoista hallintopiiriä ja sen keskuksena toimii Prestonin kaupunki; muodolliseen kreivikuntaan luetaan niiden lisäksi itsenäiset Blackburn with Darwenin ja Blackpoolin yhtenäishallintopiirit. Vuonna 2020 muodollisen kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin ihmistä.
Teollinen vallankumous 1800-luvulla toi Lancashireen vaurautta: kaivos- ja puuvillateollisuus kukoistivat ja satamat olivat merkittäviä ulkomaankaupan keskuksia. Vuonna 1971 Lancashiressä oli yli 5 miljoonaa asukasta, joten se oli Yhdistyneen kuningaskunnan väkirikkain kreivikunta. Vuoden 1974 hallinnonuudistuksessa kreivikunnasta kuitenkin irrotettiin Merseysiden ja Suur-Manchesterin metropolikreivikunnat, jolloin sen väkiluku laski roimasti. Nykyisin Lancashiressä valmistetaan autoja ja lentokoneita.
Hallinto
pienoiskuva|vasen|Lancashiren kreivikunnantalo Prestonissa. Lancashiren hallinnollisen kreivikunnan keskuksena toimii Prestonin kaupunki, jossa sijaitsevassa kreivikunnantalossa valtuusto kokoontuu. Vuonna 2017 valitussa kreivikunnanvaltuustossa on 84 valtuutettua, joista 45 kuuluu konservatiivipuolueeseen, 30 työväenpuolueeseen ja 4 liberaalidemokraatteihin. Kreivikunnan vastuulla ovat muun muassa sosiaali- ja terveyspalvelut, peruskoulutus, tiehuolto ja kirjastot, kun taas yksittäiset hallintopiirit vastaavat jätehuollosta, kaavoituksesta, pysäköinnistä ja virkistyspalveluista alueellaan.
Blackburn with Darwenin yhtenäishallintopiirin valtuusto kokoontuu Blackburnin kaupungissa. Vuonna 2019 valitussa piirivaltuustossa on 51 valtuutettua, joista 33 kuuluu työväenpuolueeseen, 12 konservatiivipuolueeseen ja 2 liberaalidemokraatteihin. Blackpoolin yhtenäishallintopiirin valtuusto kokoontuu Blackpoolin kaupungissa. Vuonna 2019 valitussa piirivaltuustossa on 42 valtuutettua, joista 23 kuuluu työväenpuolueeseen ja 15 konservatiivipuolueeseen. Yhtenäishallintopiirit vastaavat alueellaan samoista palveluista kuin Lancashiren hallinnollinen kreivikunta ja hallintopiirit muualla kreivikunnassa.
Lordiluutnantti Charles Kay-Shuttleworth on edustanut Ison-Britannian kuningatarta Lancashiressä tammikuusta 1997 lähtien.
Osa-alueet
Lancashiren muodollinen kreivikunta muodostuu seuraavista neljästätoista osa-alueesta, joista Blackburn with Darwen ja Blackpool toimivat itsenäisesti ja kaksitoista muuta hallintopiiriä yhteistyössä kreivikunnan hallinnon kanssa:
Hallintopiirit jakaantuvat edelleen 240 kuntaan (civil parish), joilla on omat kunnan- tai kaupunginvaltuustonsa. Kunnat edustavat asukkaitaan paikallishallinnon ylempiin tasoihin nähden, tuottavat paikallisia palveluja ja pyrkivät parantamaan kunnan elintasoa. Ne voivat järjestää asukkailleen esimerkiksi vapaa-ajankeskuksia, puistoja, viljelypalstoja, bussikatoksia, julkisia jäteastioita ja parkkialueita.
Väestö
Vuonna 2020 Lancashiren muodollisessa kreivikunnassa oli noin asukasta ja seuraavat yli  asukkaan asutuskeskukset:
Lippu
Lancashiren lipussa on keltaisella pohjalla punainen ruusu (ilmeisesti gallianruusu), kreivikunnan vanha symboli. Ensimmäisenä ruusun otti tunnusmerkikseen Edmund Kyyryselkä (1245–1296), kuningas Henrik III:n poika ja ensimmäinen Lancasterin herttua, ja hänen jälkeläisensä vakiinnuttivat sen Lancasterien aatelissuvun tunnukseksi. Ruusujen sodan (1455–1485) jälkeen Henrik VII yhdisti Lancasterien punaisen ruusun sodan hävinneiden Yorkien valkoiseen ruusuun ja loi näin Tudor-ruusun, josta tuli koko Englannin symboli. Nähtävästi vasta tämän jälkeen Lancasterien ruususta tuli Lancashiren kreivikunnan tunnus. 1800-luvulla ruusu ilmestyi sotilaallisiin kunniamerkkeihin ja kaupunkien vaakunoihin kreivikunnassa. Lancashirelle alettiin suunnitella virallista lippua 1990-luvulla, ja se otettiin viralliseen käyttöön 20. marraskuuta 2008.
Kreivikuntapäivä
Lancashiren kansallispäivää vietetään marraskuun 27. päivä, sillä samana päivänä vuonna 1295 Englannin parlamentti sai kuningas Edvard I käskystä ensimmäiset lancashireläiset edustajat. Päivää vietettiin ensimmäisen kerran vuonna 1996 ja siitä on tullut hyvin suosittu. Päivän aikana ympäri kreivikuntaa kiertää airuita lukemassa Lancashiren päivän julistusta, johon sisältyy kreivikunnan ikiaikaisten rajojen kuuluttaminen.
Tom Jones
Tom Jones (oik. Thomas John Woodward, s. 7. kesäkuuta 1940 Treforest, Pontypridd, Glamorgan, Wales, Britannia ) on walesilainen laulaja.
Lempinimellä ”Walesin tiikeri” tunnettu Jones on esittänyt yli kuusi vuosikymmentä kestäneen uransa aikana muun muassa rockia, popmusiikkia, rhythm and bluesia, countrya, soulia sekä elektronista tanssimusiikkia. Jones oli eräs 1960-luvun British Invasionin keskeisimpiä laulajia ja aikansa seksisymboleja. Hänen tuotantoaan on myyty kansainvälisesti yli 150 miljoonaa kappaletta.
Jones aloitti uransa vuonna 1963 The Senators -yhtyeen laulajana. Jonesin läpimurto tapahtui vuonna 1965, kun BBC:n kieltämä single ”It’s Not Unusual” muodostui hitiksi brittiläisessä piraattiradiossa. Muita hänen varhaisia hittikappaleitaan olivat muun muassa ”What’s New Pussycat”, ”Delilah”, ”Green, Green Grass of Home” sekä James Bond -elokuvan Pallosalama tunnussävel ”Thunderball”. Vuodesta 1968 alkaen hän teki konsertteja Las Vegasissa ja vuosina 1969–1971 esiintyi omassa televisio-ohjelmassaan Yhdysvalloissa. 1970- ja 1980-lukujen kuluessa Jonesin ura hiipui vähitellen, mutta vuonna 1987 levytetty versio kappaleesta ”Kiss” palautti hänen suosionsa. Jonesin uran myöhempiä hittejä ovat olleet muun muassa ”If I Only Knew” ja ”Sex Bomb”.
Musiikillisen uransa lisäksi Jones on toiminut myös näyttelijänä, ensimmäisen kerran vuonna 1979 televisioelokuvassa Pleasure Cove. Vuonna 1996 hän esiintyi Tim Burtonin elokuvassa Mars hyökkää!. Vuodesta 2012 lähtien hän on toiminut brittiläisen The Voice UK -laulukilpailun tähtivalmentajana.
Jones on voittanut muun muassa parhaan uuden artistin Grammy-palkinnon vuonna 1966, MTV Video Music Award -palkinnon vuonna 1989 sekä kaksi Brit Award -palkintoa, vuosina 2000 ja 2003. Hän sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan OBE-kunniamerkin vuonna 1999, ja kuningatar Elisabet II löi Jonesin ritariksi maaliskuussa 2006.
Varhainen elämä
Thomas John ”Tommy” Woodward syntyi 7. kesäkuuta 1940 Treforestin kylässä Pontypriddin kaupungin kupeessa Rhonddan laaksojen hiilikaivosalueella Etelä-Walesissa. Hänen vanhempansa olivat kaivosmies Thomas Woodward (k. 1981 ) ja äiti Freda Woodward (o.s. Jones, k. 2003 ), ja hänellä on isosisko Sheila.
12-vuotiaana Tomilla diagnosoitiin tuberkuloosi, joka piti hänet vuoteenomana 14-vuotiaaksi saakka.
Tomin vanhemmat olivat innokkaita laulajia ja hänen setänsä lauloivat mieskuorossa, kuten miehillä oli Walesissa usein tapana. George-setä opetti Tomille laulamista ja esiintymistä, ja Edwin-setä käytti nuorta Tomia baareissa esiintymässä. Tom kuunteli 1950-luvulla ikätovereidensa tapaan yhdysvaltalaista rock'n'roll-musiikkia. Hän lisäsi usein omaa tulkintaansa koulussa laulamiinsa tuttuihin kappaleisiin ja osoitti jo nuorena taipumusta soololaulajaksi.
Teini-ikäisenä Tom oli jengiläinen, tappelija ja pikkurikollinen, mutta hänen onnistui välttää rikosrekisteri perheensä hyvän maineen ansiosta. Jonesin mukaan hänen huono menestyksensä koulussa johtui lukihäiriöstä. Tomin tyttöystävä Linda tuli raskaaksi 15-vuotiaana, ja pari meni naimisiin vuonna 1957. Heidän poikansa Mark syntyi kuusi viikkoa häiden jälkeen, kun Tom oli 16-vuotias. Tom elätti perhettään pienipalkkaisilla tehdas- ja rakennustöillä.
Laulajanuran alku
Jones aloitti keikkailun paikallisilla esiintymislavoilla vuonna 1957 yhä Tommy Woodward -nimisenä. Vuonna 1961 hän liittyi laulusolistiksi yhtyeeseen nimeltä The Senators ja otti taiteilijanimekseen Tommy Scott. Yhtye kiersi Rhonddan laaksoseudun klubeja ahkerasti, mutta Walesin ulkopuolella yhtyeestä ja Jonesista ei edelleenkään tiedetty mitään. Vuonna 1963 Senators nauhoitti Lontoossa seitsemän kappaletta, mutta levy-yhtiöt eivät olleet kiinnostuneita julkaisemaan niitä. Yhtyeen onni kääntyi, kun tunnettu lontoolainen DJ Jimmy Savile, johon Jones oli tutustunut, toimitti yhtyeen demon Decca-yhtiöön. Deccan Peter Sullivan kiinnostui yhtyeestä ja meni katsomaan heidän esiintymistään Pontypriddin työväenkerholle, missä Jonesin taidot tekivät häneen vaikutuksen. Jones oli jo tuolloin paitsi hyvä ja omaperäinen laulaja, myös karismaattinen ja kesytön lavaesiintyjä. Vuonna 1964 Jones teki managerisopimuksen lontoolaistuneen walesiläisen laulajan ja lauluntekijän Gordon Millsin kanssa, ja Senators muutti asumaan Lontooseen.
Jones oli käyttänyt taiteilijanimeä Tommy Scott, mutta Lontoossa Mills nimesi hänet vuoden 1963 hittielokuvan Tom Jones – hulivilihurmuri mukaan Tom Jonesiksi. Jones oli sattumalta myös Tomin äidin tyttönimi, mutta manageri ei sitä tiennyt. Samalla Jonesin yhtye nimettiin The Playboysiksi ja myöhemmin Squiresiksi. Jones ja yhtye tekivät keikkoja muun muassa Rolling Stonesin lämmittelijänä, mutta Jonesin miehekäs lavaesiintyminen, nahkahousut ja puoliavoin paita herättivät managereissa vastustusta aikana, jolloin mieslaulajilta odotettiin siistiä pukeutumista. Jonesin ja Playboysin ensisingle "Chills and Fever" ei menestynyt, ja kuusi kuukautta Lontoossa rähjäisissä oloissa rutiköyhänä elänyt Jones oli murtunut ja epätoivoinen. Hän harkitsi kotiin palaamista ja jopa metrojunan eteen heittäytymistä.
Läpimurto
Vuonna 1965 Jones teki läpimurtonsa. Tammikuussa 1965 Decca julkaisi Jonesin ja studiomuusikoista koostuneen taustabändin levytyksen, Motown-soundia ja puhallinorkesteria yhdistelevän, Peter Sullivanin tuottaman singlen "It's Not Unusual", joka on säilynyt yhtenä Jonesin tunnetuimmista kappaleista. Single nousi maaliskuussa 1965 Englannin listojen kärkeen. Menestystä jatkoi Burt Bacharachin kirjoittama "What's New Pussycat" sekä esiintymiset Ed Sullivan Show'ssa ja Yhdysvaltain konserttisaleissa. Samana vuonna Jones julkaisi kaksi ensimmäistä albumiaan Along Came Jones ja It's Not Unusual. Niitä seurasi raskas Yhdysvaltain-kiertue ja sen myötä pitkän ystävyyssuhteen alkaminen Jonesin idolin Elvis Presleyn kanssa. Vuonna 1965 Jones sai myös esittää James Bond -elokuvan Pallosalama tunnussävelmän "Thunderball". Vuonna 1966 Jones sai Grammy-palkinnon parhaana uutena artistina. thumb|Tom Jones esiintymässä [[Anthony Newleyn kanssa 1969]] Manageri Gordon Millsin tallissa oli samaan aikaan myös Engelbert Humperdinck, jonka kanssa Jones kilpaili 1960-luvun lopulla listasijoituksista. Jones sai lauluntekijöiltään esitettäväkseen seksikkäimmät laulut, ja Humperdinck levytti romanttiset kappaleet.
Vuonna 1966 Jones levytti suurimman hittinsä, balladin "Green, Green Grass of Home", jonka hän oli kuullut Jerry Lee Lewisin country-albumilla.
Las Vegas
Vuonna 1966 Jonesin manageri Gordon Mills halusi Tom Jonesista tähden Las Vegasiin. Jones oiotti hampaansa ja korjautti nuorena tappeluissa murtuneen nenänsä. Hän vaihtoi myös entisen karkean musiikki- ja pukeutumistyylinsä hienostuneempaan. Ennen Vegasia Jones esiintyi New Yorkin kuuluisassa Copacabanan yökerhossa, jonne kaupungin mafiosot kerääntyivät, ja jota pidettiin porttina mafian johtamaan Vegasiin. Copacabanassa sai alkunsa kuuluisa Jonesin yleisön tapa, jossa naiskatsojat heittelevät Jonesille alushousujaan, joihin Jones niihin aikoihin pyyhki otsansa. Jones kiinnitettiin pian Vegasiin, ja hän aloitti esiintymiset Flamingo-kasinolla maaliskuussa 1968. Hänestä tuli kaupungissa suurmenestys ja yksi maailman parhaiten palkattuja laulajia vaikka ei koskaan aivan saavuttanutkaan Elvis Presleyn menestystä. Vuonna 1971 Jones siirtyi Caesars Palacen palkkalistoille ja esiintyi siellä vuoteen 1984 saakka. Paul Ankan mukaan Jones esiintyi Vegasissa niin monta vuotta siksi, koska hänen peliriippuvainen managerinsa Gordon Mills tarvitsi Jonesin avulla saamiaan tuloja pelivelkojensa maksuun. Jones ei itse koskaan ollut kiinnostunut uhkapeleistä.
Tom Jones Show
Vuosina 1969–1971 Jones teki yhdysvaltalaiselle ABC-televisiokanavalle varietee-televisio-ohjelmaa Tom Jones Show, jota kuvattiin Lontoossa ja Los Angelesissa. Ohjelmassa oli sketsejä, Jonesin lauluesityksiä ja vierailevia esiintyjiä, joiden kanssa Jones lauloi myös duettoja. Ohjelma oli tyyliltään viihteellinen, mutta Jones kutsui vieraikseen myös vanhoja rock'n'roll-idoleitaan, kuten Little Richardin ja Jerry Lee Lewisin. Jonesilla oli usein vaikeuksia show’nsa tanssiosuuksien, näyttelemisen ja etenkin spontaanin jutustelun kanssa, vaikka hänen taitonsa kehittyivätkin ajan myötä. Ohjelma teki Jonesista tunnetun Yhdysvaltain joka kolkassa, mutta vähensi hänen suosiotaan Britanniassa, osin siksi että siellä jaksot nähtiin vain mustavalkoisina.
Veropakolaisuus
Vuonna 1974 Britannian verolait olisivat edellyttäneet Jonesin maksavan lähes koko omaisuutensa pois veroina, minkä välttääkseen hän ei enää voinut palata Britanniaan edes lyhyeksi aikaa. Jones joutui elämään Yhdysvaltain ja Barbadoksen välillä matkustellen, sillä hän ei verosyistä saanut myöskään oleskella Yhdysvalloissa kuutta kuukautta kauempaa kerrallaan. Vuonna 1976 Jones muutti vaimoineen Dean Martinilta ostamaansa kartanoon Bel Airissa Kaliforniassa.
Suosion notkahdus
Vuoteen 1971 mennessä Jones oli myynyt jo yli 30 miljoonaa levyä. Jones sai 1960-luvun lopulta vuoteen 1972 asti vielä hittejä kappaleilla "Delilah", "She's a Lady", "Till" ja "Young New Mexican Puppeteer", mutta niiden jälkeen hän katosi 15 vuodeksi Britannian hittilistoilta.
1980-luvun alussa Jonesin ura oli aallonpohjassa. Hänen esiintymislavansa pienenivät vuosi vuodelta, ja hän teki joitain country-albumeja, jotka eivät menestyneet country-listojen ulkopuolella. Jonesin pitkäaikainen manageri ja rakas ystävä Gordon Mills kuoli syöpään 1986. Hänen tilalleen Jones otti managerikseen poikansa Mark Woodwardin.
Paluu huipulle
Uusi manageri Woodward alkoi uudistaa Jonesin imagoa ja nuorentaa taustajoukkoja. Jones sai pitkästä aikaa menestystä listoilla vuonna 1987 kun "A Boy from Nowhere" nousi brittilistojen kakkoseksi. Jones esiintyi myös menestysmusikaalissa Matador. Samana vuonna Jones esiintyi Channel 4:n musiikkiohjelmassa The Last Resort. Hänen siinä esittämänsä versio Princen kappaleesta "Kiss" ja siitä seuraavana vuonna levytetty menestyssingle osoittautuivat hänen urallaan käännekohdaksi, joka nosti hänet takaisin maineeseen uudella nuorekkaalla imagolla.
1990-luvun alussa Jones teki normaalien kiertueiden ja vaisusti myyneiden levytysten lisäksi useita hyväntekeväisyyskonsertteja ja hyväntekeväisyyslevytyksiä. Hän aloitti myös nuorelle yleisölle tarkoitetun televisiosarjan The Right Time, joka jäi tosin lyhytikäiseksi.
Vuonna 1993 Jones teki levytyssopimuksen Interscopen kanssa ja tuloksena oli The Lead and How to Swing It, jonka singlestä "If I Only Knew" tuli hitti Britanniassa. 1990-luvulla Jones esiintyi muutamassa elokuvaroolissa omana itsenään.
Jones esiintyi Glastonburyn festivaalilla 1995 yhtenä pääesiintyjistä.
Vuonna 1999 Jones levytti albumin Reload, joka sisältää Jonesin ja tunnettujen laulajien duettoja. Reloadista tuli Jonesin ensimmäinen brittilistan ykkösalbumi vuoden 1975 jälkeen, ja myös siltä otetut singlet menestyivät hyvin. Levyn menestyksen ansiosta Madame Tussaudsin vahakabinetti palautti Jonesin galleriaansa 20 vuoden poissaolon jälkeen.
2000-luku
thumb|upright|Tom Jones vuonna 2009. Jones esiintyi vuoden 2000 alussa Washingtonissa vuosituhatjuhlissa presidentti Bill Clintonin kutsusta. Sen jälkeen hän lähti uransa pisimmälle maailmankiertueelle. Samana vuonna hän äänitti kappaleen ”Perfect World” Disneyn animaatioon Keisarin uudet kuviot. Jones sai vuoden 2000 Brit Awards -palkinnon vuoden parhaana miesartistina.
Vuonna 2001 Jones sai Silver Clef -palkinnon elämäntyöstään.
Jones julkaisi seuraavan albuminsa Mr. Jones vuonna 2002. Vuonna 2003 Jones julkaisi neljän CD:n kokoelman uransa ajalta sekä Greatest Hits -kokoelmalevyn. Hän sai Brit Awardin merkittävästä panoksestaan musiikille.
Vuonna 2004 Jones julkaisi Jools Hollandin kanssa tehdyn albumin Tom Jones & Jools Holland. Singlestä "Sex Bomb" tuli vuonna 2004 suuri hitti Yhdysvaltain klubilistoilla.
Jonesin 65-vuotisjuhlakonsertissa 28. toukokuuta 2005 Pontypriddissa oli 25 000 hengen yleisö. Konsertti oli Jonesin ensimmäinen syntymäkaupungissaan vuoden 1964 jälkeen.
Kuningatar Elisabet II löi Jonesin ritariksi 29. maaliskuuta 2006. Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriluokan merkin (OBE) Jones oli saanut vuonna 1999.
Vuonna 2008 julkaistulla albumilla 24 Hours oli ensi kertaa lauluja, joita Jones itse on ollut kirjoittamassa.
2010-luku
Jones esiintyi vuonna 2010 Help for The Heroes -konsertissa 50 000 ihmiselle.
Jones teki 90 minuuttia kestäneen esiintymisen Red Cross Ball -hyväntekeväisyystapahtumassa ja kuittasi siitä Daily Mirrorin mukaan 3,73 miljoonaa euroa, suurimman yhdestä keikasta maksetun summan.
Jones oli Kuningatar Elisabet II:n 60-vuotisen hallitsijakauden kunniaksi järjestetyn konsertin pääesiintyjiä.
Jones on vuodesta 2012 alkaen ollut The Voice UK -kykyjenetsintäohjelman yksi neljästä tuomarista.
Jones esiintyi yhdessä Jessie J:n kanssa vuoden 2015 Grammy-gaalassa.
Jonesin omaelämäkerta Over The Top And Back julkaistiin syksyllä 2015.
Tyyli
Jones on aina ollut hyvin monipuolinen laulaja ja on esittänyt erityylistä musiikkia. Hän kertoi haastattelussa 2000-luvulla:
Vikinglotto
thumb|100px|Veikkauksen Vikingloton logo vuosina 2006–2011. Vikinglotto (toukokuuhun 2017 asti Viking Lotto) on Veikkauksen onnenpeli, jota pelataan Suomen lisäksi kaikissa muissa Pohjoismaissa, Virossa, Latviassa, Liettuassa, Sloveniassa ja Belgiassa. Peliä on pelattu Pohjoismaissa maaliskuusta 1993 alkaen. Viro liittyi mukaan vuonna 2000. Latviassa ja Liettuassa Vikinglottoa on pelattu vuodesta 2011 alkaen, Sloveniassa vuodesta 2017 alkaen ja Belgiassa vuodesta 2020 alkaen.
Tom Jones
Yksityiselämä
Jones asuu nykyisin Los Angelesissa. Hänen kerrotaan pitävän huolta ikääntyvästä äänestään esimerkiksi käyttämällä matkustaessaan ilmankostutinta, jotta hänen kurkkunsa ei kuivaisi.
Vikinglotto
Pelissä on tarkoitus valita kuusi numeroa 1–48 väliltä. Itse arvonnassa arvotaan kuusi numeroa ja yksi vikingnumero väliltä 1-5. Lisäksi arvonnassa arvotaan plusnumero väliltä 1-30. Osallistumalla Vikingloton Plussaan ja voittavan pelirivin plusnumeron ollessa oikein, saa voiton viisinkertaisena. Pelissä on kahdeksan voittoluokkaa, joista suurin on kuusi ja vikingnumero oikein ja pienin kolme oikein.
Tom Jones
Yksityiselämä
Jones oli aina uskoton vaimolleen, mutta he pysyivät siitä huolimatta naimisissa. Jones makasi oman kertomansa mukaan parhaimmillaan 250 naisen kanssa vuosittain. Hänen suhteistaan vakavin oli Supremes-laulaja Mary Wilson 1960-luvun lopulla. Vuosina 1973–74 Jonesilla oli paljon lehtijulkisuutta saanut suhde Miss Maailman 1973 Marjorie Wallacen kanssa. Elämäkerturi Robin Eggar kutsuu kyltymätöntä Jonesia hurmaavaksi mutta laskelmoivaksi seksiaddiktiksi.
Jones sanoo, ettei monista 1970-luvun tähdistä poiketen ole koskaan käyttänyt huumeita. Hän on aina juonut paljon alkoholia, mutta pitää huumeidenkäyttöä tuhoisana artistin esiintymiskyvylle. "En koskenut huumeisiin, koska näin, mitä se sai aikaan. Kokaiini ja kaikki se sonta, jota viihdealan ihmiset vetivät vessassa – se ei näyttänyt houkuttelevalta. Ja sen lisäksi pilvi haisi karmealta."
Vuonna 2011 Jones vähensi alkoholinkäyttöään ja laihdutti yli 13 kilogrammaa kivikautisella ruokavaliolla. Jones lopetti hiustensa värjäämisen vuonna 2009. Hänelle on tehty useiden nenän ja hampaiden korjausleikkausten lisäksi alaleuan rasvaimuja ja silmäpussien pienennys. Hän on käynyt 1990-luvulla myös kasvojenkohotuksessa. Vuonna 1989 häneltä leikattiin äänihuulikyhmyt.
Tom Jones Suomessa
pienoiskuva|upright|Tom Jones esiintymässä [[Turku|Turussa vuonna 2012.]]
Jonesin oli myös määrä esiintyä Turun Down By The Laituri -festivaalilla 25. heinäkuuta 2018, mutta esiintyminen peruuntui Jonesin sairastumisen vuoksi.
Lavumisa
Lavumisa on kaupunki Shiselwenin hallinnollisessa piirissä Swazimaassa. Vuoden 1997 väestönlaskennan mukaan Lavumisassa on 1 117 asukasta.
Ilmasto
Lämpimimmät kuukaudet ovat tammikuu ja helmikuu. Kylmin kuukausi heinäkuu. Sateisin kuukausi on marraskuu, vähiten sateisimmat ovat touko-, kesä- ja heinäkuu.
Worcestershire
Worcestershire [wʊstərʃər, wʊstərʃɪər] on hallinnollinen, muodollinen ja historiallinen kreivikunta Länsi-Midlandsin alueella Keski-Englannissa. Hallinnolliseen kreivikuntaan kuuluu kuusi hallintopiiriä ja sen keskuksena toimii Worcesterin kaupunki. Vuonna 2020 muodollisen kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin ihmistä.
Kreivikunnan halki virtaa kaksi suurta jokea: Severn ja Avon. Lisäksi kanavayhteys Worcesterista Birminghamiin on tärkeä vesireitti.
Worcestershire oli 1900-luvulla pienten erikoistuneiden teollisuuskaupunkien aluetta: Worcesterissa tehtiin kuuluisia käsineitä, Redditchissä neuloja ja koukkuja ja Kidderminsterissä mattoja. Malvernin kylpyläkaupunki oli kuuluisa terveyskylpylästään.
Ennen toista maailmansotaa Worcestershiressä kasvatettiin paljon hedelmäpuita ja humalaa; kreivikunnan vaakunassakin on kolme päärynää.
Hallinto
Worcestershiren muodollisen kreivikunnan alueella sijaitsevat seuraavat hallinnolliset alueet:
Väestö
Vuonna 2020 Worcestershiren muodollisessa kreivikunnassa oli noin asukasta ja seuraavat yli kymmenentuhannen asukkaan asutuskeskukset:
Lippu
Worcestershiren lipun keskellä on valkoinen kilpi ja kolme mustaa päärynää, kreivikunnan vanha tunnus, jota sen sotilaat käyttivät jo Agincourtin taistelussa. Lipussa on vihreällä pohjalla kaksi sinistä, aaltomaista raitaa, jotka symboloivat Severnjoen vehreää laaksoa. Nykyinen lippu otettiin käyttöön 8. huhtikuuta 2013, ja se valittiin BBC:n paikallisosaston järjestämässä kilpailussa, jonka voitti worcestershireläinen Elaine Truby.
Silja (nimi)
Silja on suomalainen naisen etunimi. Siljan nimipäivä on 22. marraskuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 7 826 henkilöä saanut etunimekseen Silja, kaikki ovat naisia.
Alkuperältään nimi on Cecilian kansanomainen lyhentymä, joka perustuu nimen vanhaan ääntämistapaan ”Sesílja”. Vastaava nimimuoto esiintyy myös viron ja friisin kielissä. F. E. Sillanpään vuonna 1931 ilmestynyt romaani Nuorena nukkunut kasvatti nimen suosiota.
Good Morning Revival
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan seitsemännelle sijalle. Suomessa se debytoi Suomen virallisen listan kuudennellatoista sijalla, ja putosi toisella listaviikollaan sijalle 36.
Näytteenottotaajuus
Näytteenottotaajuus on taajuus, joka ilmoittaa jatkuvasta analogisesta signaalista otettavien näytteiden määrän sekunnissa. Tavallisimmin näytteet muunnetaan analogia-digitaalimuuntimella lukuarvoiksi, joiden perusteella alkuperäisen kaltainen jatkuva signaali voidaan muodostaa uudelleen, mikäli näytteenottotaajuus on riittävän suuri.
Näytteenottoteoreeman mukaan suurimpaan signaalissa esiintyvään taajuuteen nähden kaksinkertainen näytteenottotaajuus on riittävä, jotta alkuperäinen signaali voidaan muodostaa uudelleen. Esimerkiksi jos ihmisen kuuleman ääni-informaation taajuuskaista on noin 15 000 Hz, riittävä näytteenottotaajuus on vähintään 30 000 Hz. Liian pieni näytteenottotaajuus aiheuttaa laskostumista, jolloin signaalista saadaan vähemmän kuin kaksi näytettä värähtelyjakson aikana, eikä alkuperäistä signaalia enää voida tarkasti palauttaa näytteiden perusteella.
Käytännön sovelluksissa näytteenottotaajuus on aina suurempi kuin kaksinkertainen kaistaleveys, esimerkiksi CD-levyillä äänisovelluksissa 44.1 kHz. Tällöin puhutaan ylinäytteistämisestä.
Näytteenottotaajuuden ja kaistaleveyden välisen riippuvuuden teoreettinen perusta on siinä, että mielivaltaisen signaalin esittämiseen tarvittavien vapausasteiden lukumäärä  aikayksikköä kohti on verrannollinen signaalin käytettävissä olevaan kaistanleveyteen.
Laura Giuliani
pienoiskuva|Laura Giuliani Laura Giuliani (s. 5. kesäkuuta 1993) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Italian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 44 maaottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi ykkösmaalivahtina.
Giuliani edustaa kotimaassaan Juventusta. Hän on pelannut myös Saksassa.
Hauhon kihlakunta
Hauhon kihlakunta on entinen Suomen kihlakunta. Vuodelta 1431 Hauhon kihlakunnan tuomarina mainitaan Nils Olofinpoika Tavast ja 1500-luvun lopulta sekä 1600-luvun alusta Henrik Pietarinpoika Rapala voutina, lainlukijana ja tuomarina. Kihlakuntajako Hämeen läänissä uudistettiin vuonna 1869. Yksi uusista kihlakunnista oli Hauhon kihlakunta, johon kuuluivat Hauhon, Hattulan, Vanajan, Lopen, Janakkalan ja Hausjärven pitäjät, Hämeenlinnan maaseurakunta sekä Tuuloksen, Tyrvännön ja Rengon kappelit. Vuonna 1940 kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Kihlakunnan ulkopuolella oli Hämeenlinnan kaupunki.
Ylikylä (Kortesjärvi)
Ylikylä on tunnettu Valehtelun SM-kisoista, jotka järjestetään vuosittain Kortesjärven Ylikylän nuorisoseuralla.
Kreikan maastopalot 2007
Kreikan vuoden 2007 maastopalot yltyivät 28. kesäkuuta 2007, jolloin merkittäviä osia Párnitha-vuoren kansallispuistosta tuhoutui. Maastopalot jatkuivat yhä elokuussa. Maastopaloja epäiltiin osin tahallaan sytytetyiksi, ja Kreikan poliisi otti elokuussa kiinni muutamia henkilöitä epäiltynä niiden sytyttämisestä. Tekojen motiivina katsottiin olleen rakennusmaan lisääminen metsiä polttamalla. Kreikan viranomaiset lupasivat elokuussa vihjepalkkioita sytyttäjien kiinnisaamiseksi; summat vaihtelivat 100 000:sta aina miljoonaan euroon. Ainakin 64 ihmistä kuoli paloissa. Kreikkaan julistettiin hätätila.
26. elokuuta 2007 liekit saavuttivat Olympian kisoista tunnetun Olympian pyhäkköalueen, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tuli ehdittiin kuitenkin tukahduttaa ennen kuin se tavoitti arkeologisen alueen.
Jämsän kihlakunta
Jämsän kihlakunta on entinen Suomen kihlakunta, joka sijaitsi Hämeen läänissä. Vuonna 1940 kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat:
Kihlakunnan maapinta-ala oli 3 535,68 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 42 729 henkeä (31.12.1939).
Gunnar Heinrichs
Karl Gunnar Heinrichs (26. huhtikuuta 1893 Helsinki – 1. marraskuuta 1953) oli suomalainen jääkärieversti. Hänen vanhempansa olivat filosofian tohtori Axel Ossian Andreas Heinrichs ja Johanna Matilda Rönnholm. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Elisabet Anderzénin kanssa. Heidän poikansa Lars Heinrichs yleni urallaan Puolustusvoimissa kenraalimajuriksi. Toinen poika Per V. Heinrichs oli majuri ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Opinnot
Heinrichs kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1911 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Teknillisen korkeakoulun konerakennusosastolla vuosina 1911–1914. Diplomi-insinööritutkinnon hän suoritti vuonna 1923. Hän kävi Ranskan sotakorkeakoulun 1. vuosikurssin vuosina 1919–1920 ja Sotakorkeakoulun yleisen osaston vuosina 1925–1926.