cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Väite
Väitteellä tarkoitetaan asiaa, mikä on totta tai mikä on faktaa, vaikkakin sitä ei voida todistaa todeksi, taikka muut eivät uskoisi väittämään. Väite on varmana esitetty toteamus, toisin kuin tosiasia, mikä on subjektiivisesta tiedosta ja/tai tulkinnasta riippumaton asia.
Väite voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kurt Jäger
Kurt Gustav Otto Jäger (sukunimi alun perin Jaeger; 14. lokakuuta 1898 Berliini, Saksa – 10. joulukuuta 1965 Helsinki) oli saksalaissyntyinen elokuvaaja, elokuvatuottaja ja elokuvatekniikan kehittäjä, joka asui Suomessa 1920-luvun alusta lähtien.
Jäger saapui Suomeen vastaperustetun Suomi-Filmin elokuvalaboratorion johtajaksi ja pääkuvaajaksi. Hän kuvasi 1920-luvulla useita suomalaisia kokoillan elokuvia.
Äänielokuvaan siirryttäessä Jäger kehitti elokuvateattereita varten Jägerphon-äänentoistomenetelmän 1929 ja äänielokuvausta varten Jägerton-äänimenetelmän 1931. Jäger toimi 1930- ja 1940-luvuilla elokuvatuottajana ja tuotti yhteensä kymmenen pitkää elokuvaa yhtiönsä Jäger Filmi nimissä. Monet Jägerin tuottamista elokuvista tuhoutuivat Adams Filmin varaston tulipalossa Helsingin Kaisaniemenkadulla vuonna 1959. Osasta niistä on kuitenkin löytynyt esityskopioita myöhemmin: Isoviha-elokuvan kopio löytyi Ruotsista, ja Michiganista Yhdysvalloista löytyi kopiot Elinan surma ja Tukkijoella-elokuvista. Kadonneiden joukossa on Rakkautensa uhri, joka jäi suunnitelmista huolimatta Jägerin yhtiön viimeiseksi elokuvaksi.
Jatkosodan päätyttyä Saksan kansalainen Jäger joutui joksikin aikaa internointileirille. Hän sai Suomen kansalaisuuden 1948.
Maija-Liisa Wassmund teki 1994 Kurt Jägerin elämästä lyhyen dokumenttielokuvan Kurt Jäger – erään vierasmaalaisen tarina, jota esimerkiksi Yleisradio on esittänyt muutaman kerran.
Reino Ryhänen
Hän vaikutti myös Helsingin yliopiston hallinnossa, muun muassa maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan dekaanina 1974–1978 ja yliopiston vararehtorina 1978–1985.
Ryhänen tutki kalavesien tilaa ja hoitoa sekä vesiensuojelun kehittämistä. Hän oli myös Suomen Kalastusyhdistyksen ja sittemmin Kalatalouden Keskusliiton puheenjohtaja.
Lumosiivet
Lumosiivet (Uraniidae) on mittarimaisten perhosten yläheimoon kuuluva perhosheimo. Lajeja tunnetaan yhdeksässäkymmenessä suvussa yhteensä noin 700. Europassa esiintyy vain yksi laji, Eversmannia exornata.
Lumosiipien levinneisyys kattaa maapallon trooppiset alueet. Ne ovat leveäsiipisiä ja kapearuumiisia perhosia, joiden koko vaihtelee pienestä erittäin suureen. Siipisuonitus on heimolle ominainen ja takasiiven takareuna on monilla lajeilla teräväkulmainen tai liuskoittunut. Pistesilmät ovat pienet tai puuttuvat, mutta pään chaetosemat ovat hyvin kehittyneet. Useimmista muista mittarimaisista perhosista poiketen lajit suvuissa Alcides, Chrysiridia ja Urania ovat päiväaktiiviisia, minkä vuoksi niitä voi erehtyä pitämään varsinaisina päiväperhosina. Yöaktiiviset lajit lentävät valolle. Lepäävät perhoset pitävät siipiään levällään, ja erityisesti etu- ja takasiipien väli on tällöin suuri. Heimon perhoset ovat usein värikkäitä, metallinkiiltoisia ja suurikokoisia, minkä vuoksi ne ovat myös suosittuja keräilykohteita. Värikkyyden varsinainen tarkoitus on varoittaa lajien myrkyllisyydestä. Eri sukupuolten välillä on merkittävä ero tympanaalielinten rakenteessa ja sijainnissa.
André Macanga
André Macanga pelasi uransa alkupuolella Portugalissa, jossa hän edusti Arrifanensea, Vilanovensea, Salgueirosia, Alvercaa, Vitóriaa, Académica de Coimbraa ja Boavistaa, kutakin yhden kauden ajan. Kauden 2004–2005 hän pelasi Turkissa Gaziantepsporin joukkueessa. Sen jälkeen hän pelasi vielä Kuwaitissa Al Kuwaitin ja Al Jahran joukkueissa sekä bahrainilaisseura Al Shamalissa. Hän voitti Kuwaitin mestaruuden vuosina 2006, 2007 ja 2008.
Lumosiivet
Tunnettuja lajeja ovat mm. Alcides metaurus, Chrysiridia rhipheus, Lyssa zampa, Urania fulgens sekä sukupuuttoon hävinnyt Urania sloanus.
Polyfemos
Polyfemos viittaa useampaan henkilöön kreikkalaisessa mytologiassa.
thumb|right|260px|Odysseus ja Polyfemos, [[Jacob Jordaens]]
Polyfemos kyklooppi
Polyfemos oli yksi Poseidonin jälkeläisistä. Hän oli kyklooppi.
Odysseian mukaan Odysseus joutui Polyfemoksen saarelle ja eksyi tämän luolaan. Kun Polyfemos saapui paikalle, ja huomasi Odysseuksen ja tämän miehistön, hän vieritti suuren kiven luolan suulle, jotteivät he pääsisi ulos. Sitten hän halkaisi kahden miehen päät lyömällä niitä luolan lattiaan, ja söi kuolleet miehet. Kun Polyfemos kävi nukkumaan, Odysseus punoi miestensä kanssa juonen, jolla he pääsisivät pois luolasta. Aamun tullen Polyfemos söi taas kaksi miestä Odysseuksen miehistöstä, päästi lampaansa ulos ja vieritti lähtiessään niitä kaitsemaan taas kiven luolan suulle. Kun Polyfemos palasi, Odysseus pani suunnitelman täytäntöön. Polyfemoksen syötyä kaksi miestä Odysseus juotti hänet humalaan. Juuri ennen nukahtamistaan Polyfemos kysyi Odysseuksen nimeä, johon tämä ovelasti vastasi olevansa "Ei kukaan". Polyfemoksen nukkuessa Odysseuksen miehistö nosti uunissa kuumennetun, teroitetun seipään, ja puhkaisi sillä kykloopin ainoan silmän. Sokea Polyfemos heräsi, ja alkoi heti huutaa: "Ei kukaan tekee minulle pahaa! Ei kukaan tappaa minut!" Muut kykloopit luulivat veljensä tulleen hulluksi, eivätkä menneet häntä auttamaan. Kun aamu sitten koitti, Odysseus miehistöineen kiinnittäytyi lampaitten vatsavilloihin ja ratsasti niissä ulos luolasta sokean Polyfemoksen tunnustellessa lampaitten selät. Kulkiessaan odottaviin laivoihin Odysseus ei malttanut olla huutamatta oikeaa nimeään. Polyfemos pyysi isäänsä Poseidonia kostamaan Odysseukselle. Poseidon rankaisi Odysseusta, eivätkä he päässeet pitkiin aikoihin kotiinsa.
Polyfemos argonautti
Polyfemos oli Elatoksen ja Hippean poika ja yksi argonauteista. Hän kuitenkin jäi pois Argon matkasta Myysiassa jäätyään Herakleen kanssa etsimään kadonnutta Hylasta. Kun tätä ei etsinnöistä huolimatta löytynyt, Polyfemos perusti Keioksen kaupungin Myysiaan ja hallitsi sitä kuninkaana.
Rarities
Rarities on The Beatlesin 17 kappaletta sisältävä kokoelma-albumi vuodelta 1978.
Kappaleet
Kaikki kappaleet Lennon/McCartney, jollei toisin ilmoitettu.
A-puoli
B-puoli
He Cihong
He Cihong (, s. 6. kesäkuuta 1975 ) on kiinalainen uinnin maailmanmestari.
He voitti Rooman MM-kilpailuissa 1994 kultaa 100 metrin selkäuinnissa ajalla 1.00,57, 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.07,40 ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Perthin MM-kilpailuissa 1998 hän oli 100 metrin selkäuinnissa kahdeksas.
He voitti Palmassa 1993 lyhyen radan maailmanmestaruuden 200 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä sai hopeaa 100 metrin selkäuinnissa. Olympialaisissa hän oli Barcelonassa 1992 4 × 100 metrin sekauintiviestissä neljäs ja 100 metrin selkäuinnissa 13:s, Atlantassa 1996 100 metrin selkäuinnissa 26:s.
Liz Williams
Elizabeth (Liz) Williams (s. 1965) on brittiläinen kirjailija. Häneltä on suomennettu kolme romaania Rikoskomisario Chen -sarjasta. Williams on koulutukseltaan tieteenfilosofian tohtori ja opettanut työkseen englantia Aasiassa. Williams oli kunniavieraana vuoden 2012 Finnconissa.
Srednekolymskin ulus
thumb|right|200px|Piirin (ulusin) sijainti Sahan tasavallan kartalla Srednekolymskin ulus tai Srednekolymskin piiri on paikallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan koillisosassa Venäjällä. Piiri sijaitsee Kolymajoen varrella. Se rajoittuu pohjoisessa Nižnekolymskin piiriin, idässä Tšukotkan autonomiseen piirikuntaan ja Magadanin alueeseen, etelässä Verhnekolymskin ulusiin sekä lännessä Allaihan ja Abyin uluseihin eli piireihin. Srednekolymskin ulusin pinta-ala on 125 200 km². Sen hallinnollinen keskus on Srednekolymskin kaupunki, jonka lisäksi siihen kuuluu yhdeksän naslegia eli maalaiskuntaa. Piirissä on yhteensä 15 asutuskeskusta. Tärkeimmät elinkeinot alueella ovat poronhoito ja kalastus. Piirin asukasluku on vajaat 8000 henkeä (2010).
Perryn piirikunta (Ohio)
Perryn piirikunta on piirikunta Ohiossa Yhdysvalloissa. Sen hallintokeskus on New Lexington. Piirikunta on perustettu vuonna 1818 ja nimetty Oliver Hazard Perryn mukaan.
Maantiede
Perryn naapuripiirikuntia ovat Licking pohjoisessa, Muskingum koillisessa, Morgan kaakossa, Athens etelässä, Hocking lounaassa ja Fairfield lännessä.
Väestö
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 36 058 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 97,8%, mustiin (0,5%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (0,1%).
Kotitalouden mediaanitulo on 42 860 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 17,7% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.
Tadaaki Otaka
Tadaaki Otaka (s. 1947 Kamakura) on japanilainen kapellimestari. Hän opiskeli Toho Gakuen -musiikkikoulussa Hideo Saiton johdolla ja jatkoi opintojaan Wienissä Hans Swarowskyn ja Spannagelin? johdolla. Otaka on toiminut muun muassa Tokion filharmonikkojen sekä NHK-sinfoniaorkesterin vakituisena kapellimestarina ja Osakan filharmonikkojen musiikillisena johtajana. Hänet tunnetaan erityisen hyvin Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa hän on johtanut lukuisia merkittäviä orkestereita.
Oopperan alalla Otaka on johtanut muun muassa Peter Grimesin, Fidelion, Lepakon, Toscan, Tannhäuserin, Carmenin, Taika-ampujan ja Salomen esityksiä. Hän on myös johtanut muiden muassa Teizo Matsumuran, Toru Takemitsun ja Akira Miyoshin teosten kantaesityksiä.
Kuivilla (elokuva)
Kuivilla on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut draamaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Michael Keaton, Kathy Baker, Morgan Freeman, M. Emmet Walsh, Luca Bercovici, Tate Donovan, Claudia Christian, J. David Krassner, Dakin Matthews, Ben Piazza ja Rachel Ryan. Elokuva oli Glenn Gordon Caronin esikoisohjaus. Siinä mies herää huumeiden yliannostukseen kuolleen naisen vierestä ja hakeutuu hoitoon.
Vastaanotto
Keaton voitti elokuvasta National Society of Film Critics -yhdistyksen parhaan näyttelijän palkinnon. Video-oppaassa vuodelta 1995 Asko Alanen antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Hänestä Kuivilla on hyvää tarkoittava mutta jaaritteleva päihdehoitokuvaus.
Itaka
Itaka on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Mogotšan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Itaka-joen varrella 160 kilometriä Mogotšasta luoteeseen. Asukkaita on 500 henkeä (vuonna 2009).
Diversiteetti-indeksi
Diversiteetti-indeksi on mittari, joka ilmaisee lajiluokittelun (tai jonkin muun luokittelun) mukaista monimuotoisuutta siten, että se ottaa samanaikaisesti huomioon sekä lajien lukumäärän että niiden suhteelliset runsaudet. Diversiteetti-indeksin arvo kasvaa, kun lajimäärä kasvaa tai lajien suhteelliset runsaudet muuttuvat tasaisemmiksi. Suurin diversiteetti-indeksin arvo tietylle lajimäärälle saadaan silloin, kun kaikki lajit ovat yhtä runsaita. Lajien runsautta voidaan eri yhteyksissä mitata eri tavoin, esimerkiksi yksilömäärällä, peittävyydellä tai biomassalla.
Vaikka lajidiversiteetti kiinnostaa yleensä varsinkin ekologiassa, luokitteluna voidaan yhtä hyvin käyttää mitä tahansa muutakin taksonomisen luokittelun tasoa, kuten sukua (jolloin mitataan sukudiversiteettiä) tai heimoa (jolloin mitataan heimodiversiteettiä). Muilla tieteenaloilla voidaan mitata samoilla indekseillä esimerkiksi geneettistä diversiteettiä, etnistä diversiteettiä, kielen sanadiversiteettiä tai tekstin kirjaindiversiteettiä.
Tehollinen lajimäärä
Eri diversiteetti-indeksit mittaavat hyvin eri asioita, joten niiden arvoja ei voi suoraan verrata toisiinsa. Useimmat ovat kuitenkin tavalla tai toisella johdettavissa suureesta, jota on englanninkielisissä teksteissä kutsuttu nimellä true diversity eli aito diversiteetti. Tällä tarkoitetaan tehollista lajimäärää eli sitä, kuinka monta keskenään yhtä runsasta lajia tarvittaisiin, jotta kunkin suhteellinen runsaus olisi sama kuin kiinnostuksen kohteena olevassa aineistossa havaittu lajien keskimääräinen suhteellinen runsaus. Keskimääräinen suhteellinen runsaus mitataan painotettuna keskiarvona, jossa kunkin lajin suhteellinen runsaus pi painotetaan itsellään. Keskiarvona käytetään yleistettyä keskiarvoa jonka eksponentti on q - 1 (missä q ≥ 0). Tehollinen lajimäärä qD on tämän keskiarvon käänteisluku, ja lasketaan siis seuraavasti:
Nimittäjässä R on rikkaus eli havaittujen lajien lukumäärä. Vakio q käytännössä määrää, mitä keskiarvoa käytetään; esimerkiksi q = 2 vastaa aritmeettista keskiarvoa ja q = 0 harmonista keskiarvoa. Mitä suurempi q:n arvo valitaan, sitä lähempänä keskiarvo on yleisimmän lajin suhteellista runsautta. Koska nollas juuri ei ole määritelty, yllä olevaa kaavaa ei voi käyttää, kun q = 1, vaan silloin nimittäjä lasketaan käyttäen geometrisen keskiarvon kaavaa:
Shannonin–Wienerin indeksi
Tehollinen lajimäärä q:n arvolla 1 voidaan kirjoittaa myös muodossa:
Olavi Kuismanen
Olavi Kuismanen (s. 6. marraskuuta 1929 Viipuri) on entinen suomalainen urheilija, jonka lajeja olivat muun muassa pesäpallo.
Olavi Kuismanen pelasi vuosina 1951–1952 Kouvolan Pallonlyöjien, 1953–1955 Haukkojen ja 1956–1959 Pallo-Toverien SM-sarjajoukkueissa. Vuonna 1959 hän saavutti PT:ssa SM-kultaa ja voitti vuonna 1954 SM-sarjan lyöjäkuninkuuden sekä valittiin vuosina 1953 ja 1954 Itä–Länsi-otteluun.
Ammunnassa Kuismasella on kaksi SM-kultaa joukkuekilpailusta ja yksi pronssi henkilökohtaisesta kilpailusta. Keilailussa hän puolestaan nousi M-luokkaan vuonna 1957. Yleisurheilussa hän voitti nuorten SM-pronssia kolmiloikassa vuonna 1945. Lisäksi Kuismanen pelasi myös jääpalloa SM-sarjassa.
Pint
Pint [ˈpaɪnt], suomalaisittain pintti tai paintti, on yleisemmin Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa käytössä oleva tilavuusmitta. Sitä käytetään nesteitä tai kuivia aineksia mitattaessa. Pint on 1/8 gallonaa.
Mätäjoki
thumb|Talvinen Mätäjoki [[Kannelmäki|Kannelmäessä.]] thumb|Pieni vesiputous Mätäjoessa [[Pitäjänmäki|Pitäjänmäellä.]] Mätäjoki, Vantaan puolella Mätäoja on kaupunkipuro, joka sijaitsee Helsingin ja Vantaan kaupunkien alueella ja laskee Isoon Huopalahteen. Sen valuma-alue on 24,4 km², ja sen alueella asuu noin 72 000 ihmistä. Geologiselta historialtaan se on Vantaanjoen entinen uoma.
Mätäjoki on entinen Vantaanjoen lasku-uoma ja se saa alkunsa Kaivokselan alueella soistuneesta jokiuomasta. Suuren valuma-alueen vuoksi Mätäjoki reagoi herkästi sateisiin, ja rankkasateet saavat sen helposti tulvimaan yli äyräidensä. Mätäjoen suurimpia sivuojia ovat Pajamäenoja, Lassilanoja, Konalanoja, Malminkartanonoja ja Hakuninmaanoja.
Vantaanjoen uomanvaihto
Vantaanjoki virtasi ennen mereen nykyistä Mätäjoen uomaa pitkin. Maankohoaminen ja kallionselänteen paljastuminen hiekkamaan alta ajanlaskun alun vaiheilla sai aikaan sen, että joki alkoi kiertää selänteen sen itäpuolelta. Lopulta parinsadan vuoden kuluessa virtaus itään lisääntyi ja Vantaanjoki yhtyi Keravanjokeen Helsingin pitäjän kirkonkylän kohdalla.
Piijoen ratasilta
Haaga–Vantaa-aluerakentamishankkeiden yhteydessä Mätäjoen laakson yli rakennettiin Piijoen ratasilta silloiselle Martinlaakson radalle. Mätäjoen nimi ei sopinut moderniin kaupunkiympäristöön, minkä vuoksi päätettiin käyttää joesta nimeä Piijoki. Vakiintuneen nimen vaihtaminen ei kuitenkaan onnistunut, ja Mätäjoki jäi edelleen joen nimeksi. Piijoen ratasillan kokonaispituus on 552,8 metriä. Siltaan päädyttiin, koska kulkua Mätäjoen laaksoalueen läpi ei haluttu rajoittaa penkereellä.
Myös Helsinki–Turku-rata ylittää Mätäjoen Pitäjänmäellä.
Mätäjoen ympäristö
Mätäjokea on kunnostettu Kannelmäen kohdalla, ja sen varrella on pidetty muun muassa ympäristötaidenäyttelyitä ja Mätäjoki-festareita. Muilta osin Mätäjoki on pensaikkoinen, minkä ansiosta sen varrella elää muun muassa paljon satakieliä. Myös vesilintuja, muun muassa tukkasotkia, telkkiä ja haapanoita, on runsaasti. Mätäjoessa asuu myös paljon vesimyyriä. Mätäjoen puustoa luonnehtivat suoraan vedestä nousevat tervalepät ja pajut. Rannoilla kasvaa tuomea ja kuusta. Kosteilla tulvatasangoilla kasvaa joissain paikoissa myös luonnonvaraisia saarnia.
Mätäjoki ja sen varsi muodostavat kaupungin keskelle ekokäytävän eläimille ja kasveille. Paikalliset asukkaat arvostavat varsinkin purovarren linnustoa.
Mätäjoen nimi ja nimen kehitys
Mätäjoen nimi esiintyy 1690 Skallbuus åå, Såungs beck, 1699 Swartbeck minne, 1737 Lerbäcken, Swart bäkz Råå (rajamerkki), 1837 Ruttin ån, 1933 Mätäjoki, Rutiån, 1950 Kaarelan joki, Kaarelanjoki eli Mätäjoki, Rutinån, 1961 Mätäjoki, 1970 Mätäoja, 1970-luvulla Myyrinoja, 1963 sanottu ruti oon, rutioon, Kaarelassa myös oon, Malminkartanossa vassbekk, Pitäjänmäellä kutsuttu myös Rutijoeksi, 1965 Ruutinjoki, Rutiån, 1965 alkaen Mätäoja, Rutiån. Helsingin puolella Mätäjoki, Rutiån. - Uudellamaalla on muitakin Mätä-nimiä, jotka liittyvät kuivuneisiin, kuroutuneisiin tai soistuneisiin vesialueisiin. Jokea pienemmät vesiuomat ovat mm. Uudenmaan ja Hämeen paikannimistössä ojia, Itä-Suomessa puroja. (Timo Kallaluoto 2012)
Ruotsinkielinen nimi ”Ruttin ån” esiintyy siis kartassa 1837 ja suomenkielinen nimi ”Mätäjoki” otettiin käyttöön 1900-luvun alussa. Joissakin vanhoissa kartoissa esiintyy myös nimiä ”Mätäsjoki” ja ”Mätäoja”.
Haaganpuro
Mätäjokea ei pidä sekoittaa Pikku Huopalahteen laskevaan Haaganpuroon, jonka nimi vuoteen 2011 saakka oli Mätäpuro.
Pierre Favre
thumb|Pierre Faber Autuas Peter Faber (13. huhtikuuta 1506 – 1. elokuuta 1546) (ranskaksi Pierre Lefevre tai Pierre Favre) oli ranskalainen jesuiitta, teologi ja jesuiittaveljeskunnan perustajajäseniä. Katolinen kirkko kanonisoi hänet 5. syyskuuta 1872.
Faber syntyi Villaretissa, Savoijissa Etelä-Ranskassa. Vanhempana hän siirtyi kotikaupungistaan suorittamaan opiskelujaan Pariisissa. Siellä hän myös kohtasi entisen ritarin Ignatius Loyolan. Yhdessä kuuden toverinsa, muun muassa Loyolan ja Francisco Xavierin, kanssa hän sitoutui 15. elokuuta 1534 elämään köyhyydessä ja siveydessä. Nämä pariisilaiset opiskelijat muodostivat jesuiittaveljeskunnan ensimmäisen jäsenistön, ja kuutta vuotta myöhemmin myös paavi tunnusti veljeskunnan ja antoi sille siunauksensa.
Asetuttuaan jesuiittana suoraan paavin alaiseksi, Faber sai matkustaa useita vuosia ympäri Eurooppaa paavin ja katolilaisuuden asialla. Hän muun muassa osallistui Wormsin valtiopäiville, missä Luther kieltäytyi kumoamasta oppiaan. Samoin hän osallistui Regensburgissa pidettyyn konferenssiin. Hänen oli tarkoitus myös osallistua teologina Trenton kirkolliskokoukseen, mutta matkalla Roomaan hän menehtyi kuumeeseen vain neljänkymmenen vuoden iässä.
CE-merkintä
right|200px CE-merkintä tuotteessa osoittaa, että valmistaja vakuuttaa tuotteen täyttävän sitä koskevien EU:n direktiivien vaatimukset, ja että tuote on läpikäynyt mahdollisesti vaaditut tarkistukset. CE-merkintä on tarkoitettu helpottamaan tavaroiden vapaata liikkumista Euroopan sisämarkkinoilla. Euroopan talousalueella merkintä on pakollinen tietyissä tuoteryhmissä, kuten henkilösuojaimissa, leluissa, koneissa ja sähkölaitteissa. CE-merkintä tuli ensimmäiseksi EU-maissa käyttöön leluissa vuoden 1990 alusta.
CE-merkintä ei ole laatumerkki. Se voidaan yleensä kiinnittää tuotteeseen ilman puolueettoman osapuolen suorittamaa testausta, vaikkakin merkinnän saa kiinnittää vain niiden tuoteryhmien tuotteisiin, joissa sitä edellytetään.
CE-merkintä sähkölaitteissa
Direktiiviä 2006/95/EY sovelletaan kaikkiin sähkölaitteisiin, jotka on suunniteltu käytettäviksi vaihtovirralla nimellisjännitealueella 50–1000 V (AC) ja tasavirralla nimellisjännite-alueella 75–1500 V (DC) lukuun ottamatta tiettyjä direktiivissä lueteltuja laitteita tai ilmiöitä mm. Pienjännitedirektiivin 2006/95/EY tarkoituksena on taata, että Euroopan unionin markkinoilla olevat sähkölaitteet eivät oikein käytettyinä, asennettuina ja huollettuina vaaranna henkilöiden, kotieläinten tai omaisuuden turvallisuutta. Direktiivissä esitetään olennaiset turvallisuustavoitteet, joiden mukaisia sähkölaitteiden on oltava, jotta ne voidaan saattaa EU:n markkinoille. Direktiivin olettamuksena on, että standardinmukainen tuote täyttää direktiivin olennaiset turvallisuusvaatimukset. Standardien käyttäminen ei kuitenkaan ole pakollista, vaan direktiivin turvallisuusvaatimusten täyttyminen on mahdollista todistaa myös esimerkiksi erilaisia osoittamismenettelyitä ja riskinarviointeja käyttäen.
Pienjännitedirektiivi on saatettu osaksi Suomen lainsääsäädäntöä seuraavien säädösten kautta: sähköturvallisuuslaki (410/1996), sähköturvallisuusasetus (498/1996), KTM:n päätös sähkölaitteiden turvallisuudesta (1694/1993). Tukesin mukaan kertaluontoisesti myytävissä itse valmistetuissa yksittäisissä sähkölaitteissa ei ole pakko olla CE-merkintää, mutta silloinkin myyjä on vastuussa laitteen turvallisuudesta.
CE-merkintä muissa laitteissa
Eräissä tuoteryhmissä CE-merkinnän kiinnittäminen edellyttää laitteen vaatimustenmukaisuuden arviointia kolmannella osapuolella, testauslaboratoriossa. Näissä tapauksissa tuotteen mallikappaleen rakenne ja toimivuus on tyyppitarkastettu ja CE-merkintä osoittaa, että arvioitu mallikappale on täyttänyt turvallisuusvaatimukset.
Tällaisia kuluttajakäyttöön tarkoitettuja laitteita ovat kaasulla toimivat kotitalouslaitteet, eräät koneet (mm. autonnostimet, moottorisahat) ja henkilönsuojaimet (mm. ratsastus-, pyöräily- ja laskettelukypärät, hengityksensuojaimet).
CE-merkintä Suomessa
Suomessa merkintä tuli pakolliseksi leluissa ja eräissä muissa tuotteissa ETA-sopimuksen perusteella vuoden 1994 alusta. Sähkölaitteissa ja koneissa merkintä on ollut pakollinen vuoden 1995 alusta lähtien. Rakennustuotteissa merkintä on myös yleistymässä. Rakennustuotteisiin CE-merkintä tulee eri aikataululla eri tuotteisiin. EU:n olennaisiin vaatimuksiin keskittyvien säädösten jatkeeksi on laadittu yksityiskohtaisia eurooppalaisia standardeja. Suomessa nämä standardit vahvistetaan kansallisiksi SFS-EN-standardeiksi.
Anton Tevaala
Anton Tevaala, kirjailijanimi Alpa Anto (sukunimi vuoteen 1950 Tevalin; 16. joulukuuta 1888 Kuhmoinen – 18. elokuuta 1963 Lahti) oli suomalainen runoilija.
Footsteps
Footsteps on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva, jonka ohjasi John Badham ja käsikirjoitti Shelley Evans. Pääosassa esiintyivät Candice Bergen, Michael Murphy ja Bryan Brown.
Suomessa elokuva esitettiin MTV3:lla 22. tammikuuta 2009.
Rankat ankat
Rankat ankat on Kari Peitsamon Skootterin albumi vuodelta 1989. Albumin kaikki kappaleet ovat Kari Peitsamon säveltämiä ja sanoittamia.
Preăh Vihéar
thumb|right|250px|Maakunnan sijainti kartalla Preăh Vihéar tai Preah Vihear on yksi Kambodžan 24 maakunnasta. Se sijaitsee maan pohjoisosassa rajautuen pohjoisessa Dângrêk-vuoriin sekä Thaimaan ja Laosin rajaan. Preah Vihear on kooltaan Kambodžan kolmanneksi suurin maakunta (13 788 km2) ja sen asukasluku oli vuoden 2008 väestönlaskennassa 170 852. Maakunta jakaantuu seitsemään piirikuntaan.
Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Prasat Preah Vihearin muinainen temppeli sijaitsee maakunnan pohjoisosassa aivan Thaimaan rajan tuntumassa.
Sumiya Dorjsuren
Sumiya Dorjsuren (s. 11. maaliskuuta 1991 Baruunturuun) on mongolialainen judoka, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Dorjsuren saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 57 kg painoluokassa. Hän oli jo mukana Lontoon olympialaisissa 2012, mutta putosi tuolloin ensimmäisellä kierroksella. Maailmanmestaruuden hän voitti vuonna 2017 Budapestissä. Hänellä on myös MM–kilpailuista hopeaa joukkuekilpailusta vuodelta 2014 sekä kaksi pronssia Astanasta 2015 ja Bakusta 2018. Aasian mestaruuden hän voitti 2016. Hänellä on myös kaksi pronssia AM–kilpailuista vuosilta 2012 ja 2013.
Frank Bough
Frank Bough (15. tammikuuta 1933 Fenton, Stoke-on-Trent – 21. lokakuuta 2020) oli brittiläinen televisiojuontaja, joka toimi muun muassa urheiluohjelmissa. Hän opiskeli Oxfordin Merton Collegessa.
Bough aloitti BBC-uransa 1960-luvulla ja työskenteli ohjelmissa Look North, Sportsview ja Grandstand. Vuonna 1964 hän alkoi juontaa BBC Sports Personality of the Year -show’ta, jota hänen kanssaan tuli juontamaan 1970–1980-luvuilla Harry Carpenter. Lisäksi Bough työskenteli Nationwide-ohjelmassa, ja vuodesta 1983 hän juonsi Selina Scottin kanssa Breakfast Timea. Hän jatkoi BBC-uraansa vuoteen 1988.
Bough myönsi vuonna 1988 viettäneensä aikaa prostituoitujen kanssa kokaiinijuhlissa, ja vuonna 1992 hänet kuvattiin menemässä sadomasokistien ”synninpesään” ja palaamassa sieltä. Hänellä todettiin maksasyöpä, ja hänelle ennustettiin vain viikkoja elinaikaa, mutta hän selvisi sairaudestaan vuonna 2001 suoritetun maksansiirron avulla.
Antipatros Tyroslainen (nuorempi)
Ciceron maininnasta voidaan päätellä, että Antipatros kirjoitti teoksen Velvollisuuksista (De Officiis), ja Diogenes Laertios viittaa hänen kirjoittamaansa teokseen Maailmasta (Peri kosmou) ja lainaa sen kahdeksatta kirjaa.
Adeniitti
Adeniitti on rauhastulehdus – sanaa käytetään toisinaan myös imusolmuketulehduksesta. Tulehtuva rauhanen voi olla esimerkiksi talirauhanen tai kaulan alueen imusolmukkeet. Joskus vatsan alueen adeniitti sekoitetaan umpilisäkkeen tulehdukseen.
Taktisches Luftwaffengeschwader 33
Taktisches Luftwaffengeschwader 33 (TaktLwG 33), joka aiemmin tunnettiin nimellä Jagdbombergeschwader 33 (JaBoG 33), on Saksan ilmavoimien hävittäjäpommittajalennosto, joka on sijoitettu Büchelin lentotukikohtaan ja sen tehtävänä on Air interdiction, Offensive Counter Air ja maajoukkojen lähituki. Kalustona lennostolla on Panavia Tornado IDS:t.
Historia
Saksan ilmavoimat perusti 13. marraskuuta 1956 ensimmäisen ilmasotakoulunsa Fürstenfeldbruckin lentotukikohtaan, minkä johtajana oli majuri Walter Krupinski. Koulu sai nimen Waffenschule der Luftwaffe 30 ja sen kalustona olivat Republic F-84F Thunderstreak -hävittäjät. Lokakuun lopussa 1957 alkoi koulun siirto Büchelin lentotukikohtaan, missä siitä muodostettiin 1. heinäkuuta 1958 Jagdbombergeschwader 33.
Toukokuussa 1959 lennosto siirrettiin kuukauden mittaiseen harjoitukseen Bandirman lentotukikohtaan Turkkiin. Vuoden 1960 lopusta alkaen lennosto vieraili säännöllisesti Decimomannun lentotukikohdassa Sardiniassa osallistuakseen Naton Dissimilar Air Combat Training -harjoituksiin. Elokuun alussa 1962 lennosto aloitti Lockheed F-104 Starfighter -kaluston vastaanoton. 30. toukokuuta 1985 lennosto sai päätökseen Panavia Tornado IDS -kalustoon siirtymisen.
Saksan ilmavoimat päätti pitää 46 Panavia Tornado IDS:ää palveluksessa JaBoG 33:ssa ainakin vuoteen 2025 taatakseen mahdollisuuden Naton ydinaseiden käyttöön.
Ydinaseiden käyttö
JaBoG 33 on ainoa jäljellä oleva Saksan ilmavoimien lennosto, joka kykenee toimittamaan ydinaseita kohteeseen. Büchelin lentotukikohdan Yhdysvaltain ilmavoimien hallinnoimiin bunkkereihin voidaan varastoida jopa 44 kappaletta B61-ydinpommia Saksan ilmavoimien käyttöön. Varastoitujen pommien lukumäärä on salainen, mutta oletettavasti niitä on varastoituna 10-20 kappaletta. Pommeja huoltaa, vartioi ja sodan aikana aktivoi Yhdysvaltain ilmavoimien 52. hävittäjälennoston 52. taisteluvälineryhmän 702. taisteluvälinelaivue.
Büchelin lentotukikohdan erityisluonteen vuoksi lennosto on Saksan ilmavoimien lennostoista ainoa, mihin on liitetty suojauslaivue Luftwaffensicherungsstaffel "S". Laivueeseen kuuluu 429 sotilasta ja se on siten miesmäärältään ilmavoimien suurin laivue. Se jaettiin 1. huhtikuuta 2013 kahteen lentueeseen.
Komentajat
Lennoston komentajina ovat olleet :
Stefan Liv
Stefan Daniel Patryk Liv (syntyjään Patryk Śliż, 21. joulukuuta 1980 Gdynia, Puola – 7. syyskuuta 2011 Jaroslavl, Venäjä ) oli ruotsalainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Strictly Come Dancing
Ohjelman uusimman, seitsemännentoista tuotantokauden tuomareina nähtiin Craig Revel Horwood, Motsi Mabuse sekä Shirley Ballas.
Stefan Liv
Varhainen elämä
Nuori Stefan innostui jääkiekosta, ja aloitti jääkiekkouransa paikallisessa seurassa HV 71:ssä, joka oli hänen kasvattajaseuransa. Liv pelasi HV:n junioreissa useissa ikäluokissa, ennen kuin nousi HV 71:n edustusjoukkueeseen, seuran Elitserien-kokoonpanoon kaudella 1999–2000.
Strictly Come Dancing
Tanssit
Keskimääräisesti sarjan tanssit kestävät noin puolitoista minuuttia. Musiikit esityksiin hoitaa sarjan oma The Strictly Come Dancing-Bändi.
Stefan Liv
Seurataso
Liv pelasi ensimmäiset ammattilaisottelunsa kaudella 1999–2000 kasvattajaseuransa HV71:n riveissä Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä ja Tranås AIF.n riveissä Allsvenskanissa, Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Hän edusti HV71:tä kauden aikana 12 Elitserienin runkosarjaottelussa, joista ensimmäinen oli tammikuussa 2000 Luleå HF:ää vastaan.
Strictly Come Dancing
1. tuotantokausi, 2004
Valssi, Cha Cha, Quickstep, Rumba, Tango, Jive, Foxtrot, Paso Doble ja Samba.
Nämä ovat kaikki vakiotansseja, joita tanssitaan jokaisena tuotantokautena. Tämän lisäksi tuotantokausilla esiintyy erityisiä kausikohtaisia tansseja.
Modaalisuus
Modaalisuus (lat. modus = 'tapa, laatu, standardi', moodi = järjestelmän perustaksi soveltuva) viittaa länsimaisen musiikin yhteydessä keskiajalla syntyneeseen asteikkojärjestelmään, jossa diatonisen asteikon sävel voi muodostaa perussävelen asteikolle, jolla on sille ominainen intervallirakenne. Moodit ovat kiinteitä, pysyviä säveltasorakenteita tai pysyviä rytmikuvioita. Moodeja sanotaan myös kirkkosävellajeiksi.
Moodijärjestelmään perustuvat monien kulttuurien sävel- ja rytmijärjestelmät, ja länsimaisten säveltäjien kiinnostusta ovat herättäneet Intian, Japanin, Balin, Indonesian ja arabialaisten sekä monien Afrikan kulttuurien järjestelmät. Moodijärjestelmää ovat soveltaneet muun muassa Béla Bartók, Igor Stravinsky ja Olivier Messiaen. Sibelius käytti arkaisoivaa modaalista ilmaisua uransa alkuvaiheen kuorolauluissa, mutta orkesteriteoksissa modaalisia piirteitä on tuotannon kaikissa vaiheissa.
Stefan Liv
Seurataso
Liv sai NHL-varauksen vuonna 2000, jolloin Detroit Red Wings varasi hänet numerolla 102 uusien pelaajien varaustilaisuuden neljännellä kierroksella. Toukokuussa 2006 Liv teki yksivuotisen sopimuksen Red Wingsin kanssa. Hän pelasi Red Wings -organisaatiossa kauden 2006–2007, joka kului häneltä pääasiassa AHL-seura Grand Rapids Griffinsissä. Hän pelasi 35:ssä AHL:n runkosarjaottelussa ja sai torjuntaprosentikseen 89,5 ja päästettyjen maalien keskiarvokseen 3,01. Liv pelasi kauden aikana myös kolme ottelua ECHL-seura Toledo Stormissa.
Strictly Come Dancing
1. tuotantokausi, 2004
Jokaisen kauden finaalissa jäljellä olevat parit ovat esittäneet vapaamuotoisen Showtanssin.
3. tuotantokausi, 2005
American Smooth sekä Wienervalssi.
4. tuotantokausi, 2006
Salsa sekä Argentiinalainen Tango. Tämän jälkeen muutoksia tansseihin tuli vasta seitsemännellä tuotantokaudella.
Stefan Liv
Seurataso
Vuonna 2010 Liv siirtyi KHL:n HK Sibir Novosibirskiin, jota edusti yhden kauden ajan. Hän oli mukana vuoden 2011 KHL:n tähdistöottelussa. Keväällä 2011 Liv teki sopimuksen KHL-seura Lokomotiv Jaroslavlin kanssa. Hän kuoli joukkueen lentokoneen syöksyttyä maahan 7. syyskuuta 2011.
Strictly Come Dancing
7. tuotantokausi, 2009
Kilpailijat saivat valita esitettäväksi joko Charlestonin tai Rock N' Roll-rutiinin. Finaalissa nähtiin myös Lindyhop-tanssi.
Stefan Liv
Maajoukkue
Liv pelasi ensimmäisen maaottelunsa Ruotsin paidassa marraskuussa 2000 ottelussa Tšekkiä vastaan. Hän edusti Ruotsia varamaalivahdin roolissa kuusissa jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa ja kaksissa olympialaisissa, Torinon olympialaisissa vuonna 2006 ja Vancouverin olympialaisissa vuonna 2010. Vuonna 2002 hän oli voittamassa MM-pronssia, vuonna 2004 MM-hopeaa, vuonna 2006 olympiakultaa sekä MM-kultaa ja vuonna 2009 MM-pronssia.
Strictly Come Dancing
8. tuotantokausi, 2010
Swing-a-thon-rutiini, jossa kaikki kilpailevat parit tanssivat Swingi ä samanaikaisesti, ja heitä äänestetään pois tanssilattialta kunnes vain yksi pari on jäljellä ja näin selviytynyt Swing-a-thonin voittajaksi.
Stefan Liv
Kuolema
Stefan Liv kuoli 7. syyskuuta 2011 lento-onnettomuudessa, jossa Jakovlev Jak-42 -tyyppinen kone syöksyi maahan. Kone oli kuljettamassa KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlia Jaroslavlista Minskiin, missä joukkue olisi pelannut kauden ensimmäisen ottelun Dinamo Minskiä vastaan. Onnettomuuden syyksi paljastui lentäjän virhe.
Guardia de Asalto
Guardia de Asalto perustettiin, koska jo vuodesta 1844 toiminut Guardia Civil ei kaupungeissa nauttinut väestön luottamusta, vaan erityisesti työväestön keskuudessa sen koettiin edustavan vanhaa kuningaskunnan aikaista sortohallintoa. Espanjan sisällissodan syttyessä heinäkuussa 1936 Guardia de Asaltossa oli 18 000 poliisia, joista noin 12 000 pysyi uskollisena toisen tasavallan vasemmistolaiselle kansanrintamahallitukselle. Sodan alkuvaiheissa organisaatiolla oli merkittävä rooli muun muassa Barcelonassa yritetyn sotilasvallankaappauksen kukistamisessa sekä myöhemmin Madridin piirityksen yhteydessä kaupungin puolustamisessa kansallismielisten joukkoja vastaan.
Strictly Come Dancing
10. tuotantokausi, 2012
"Dance Fusion", jossa parit pyrkivät esittämään kaksi eri tanssia peräkkäin, samassa rutiinissa.
Guardia de Asalto
Guardia de Asalto lakkautettiin tasavaltalaisten häviöön päättyneen sisällissodan jälkeen vuonna 1939.
Strictly Come Dancing
12. tuotantokausi, 2014
Waltz-a-thon-rutiini, jossa kaikki kilpailevat parit tanssivat Valssia samanaikaisesti, ja heitä äänestetään pois tanssilattialta kunnes vain yksi pari on jäljellä ja näin selviytynyt Waltz-a-thonin voittajaksi.
13. tuotantokausi 2015
Quickstep-a-thon-rutiini, jossa kaikki kilpailevat parit tanssivat Quicksteppiä samanaikaisesti, ja heitä äänestetään pois tanssilattialta kunnes vain yksi pari on jäljellä ja näin selviytynyt Quickstep-a-thonin voittajaksi.
14. tuotantokausi 2016
Cha-Cha-Challenge esiteltiin yleisölle. Jäljellä olevat parit tanssivat Cha Chaata samanaikaisesti, ja heitä äänestetään pois tanssilattialta kunnes vain yksi pari on jäljellä ja näin voittanut haasteen.
16. tuotantokausi, 2018
Nykytanssi, jazz ja streetdance otettiin mukaan "Couples' Choice"- kategoriaan.
1. tuotantokausi (kesä 2004)
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi alkoi 15. toukokuuta 2004 ja päättyi 3. heinäkuuta 2004.
2. tuotantokausi (syksy / talvi 2004)
Sarjan toinen tuotantokausi alkoi 24. lokakuuta ja päättyi 11. joulukuuta 2004.
3. tuotantokausi (syksy / talvi 2005)
Sarjan kolmas tuotantokausi alkoi 15. lokakuuta ja päättyi 17. joulukuuta 2005.
4. tuotantokausi (syksy / talvi 2006)
Sarjan neljäs tuotantokausi alkoi 7. lokakuuta ja päättyi 23. joulukuuta 2006.
5. tuotantokausi (syksy / talvi 2007)
Sarjan viides tuotantokausi alkoi 6. lokakuuta ja päättyi 22. joulukuuta 2007.
6. tuotantokausi (syksy / talvi 2008)
Sarjan kuudes tuotantokausi alkoi 20. syyskuuta ja päättyi 20. joulukuuta 2008.
7. tuotantokausi (syksy/talvi 2009)
Sarjan seitsemäs tuotantokausi alkoi 18. syyskuuta ja päättyi 19. joulukuuta 2009.
8.tuotantokausi (syksy/talvi 2010)
Sarjan kahdeksas tuotantokausi alkoi 11. syyskuuta ja päättyi 18. joulukuuta 2010.
9.tuotantokausi (syksy/talvi 2011)
Sarjan yhdeksäs tuotantokausi alkoi 10. syyskuuta ja päättyi 17. joulukuuta 2011.
10.tuotantokausi (syksy/talvi 2012)
Sarjan kymmenes tuotantokausi alkoi 15. syyskuuta ja päättyi 22. joulukuuta 2011.
Jalopähkämö
Jalopähkämö (Betonica macrantha) on monivuotinen pallepähkämöiden sukuun kuuluva laji. Se on kuin rohtopähkämö (Betonica officinalis), mutta lehtilavat ovat muodoltaan pitkulaisesta kolmiomaiseen puikeita ja selvästi tyveltä leveneviä. Kukinto on purppuranpunaisista kukista muodostuva latvatähkä. Teriö on 2,5–3,5 senttimetriä pitkä.
Jalopähkämöä esiintyy alkuperäisenä Lounais-Aasiassa. Sitä käytetään koristekasvina ja havaitaan satunnaisesti tulokkaana Suomen luonnossa.
Bengt Lindström
thumb|Åbyn voimalaitos [[Örebrossa.]] thumb|[[Muraalit vesivoimalaitoksessa: Akkats kraftstation, Jokkmokk.]] thumb|[[Timrån kunta|Timrån Y, eurooppatie E4, Sundsvall-Timrån lentoaseman lähellä.]] Bengt Lindström (3. syyskuuta 1925 Storsjö, Härjedalen, Ruotsi – 28. tammikuuta 2008 Njurunda, Sundsvall) oli ruotsalainen taidemaalari, kansainvälisesti maineikkaimpia ruotsalaisia taiteilijoita. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat suurikokoisia, värikkäitä maalauksia. Tunnetuimpia teoksia ovat Timråssa Midlandan lentoaseman sisäänajotien vieressä oleva suuri Y:n muotoinen veistos, Örebrossa sijaitseva Åbyn voimalaitoksen julkisivun maalaus 1990-luvun lopulta ja lähistöllä olevan jakeluaseman seinän samantapainen maalaus. Maalausten sanotaan syntyneen pohjoismaisen muinaistaruston pohjalta.
Muutettuaan 1944 Tukholmaan hän opiskeli Isaac Grünewaldin taidekoulussa ja sen jälkeen useissa ulkomaisissa kouluissa. Hän muutti 1948 Ranskaan, jossa hän asui Pariisissa vuoteen 2004. Siinä vaiheessa hän palasi pysyvästi Ruotsiin ja asettui Sundsvalliin, jossa hän oli aiemmin viettänyt kesät.
Hänen puolisonsa oli pariisilainen galleristi Michèle Lindström. He ovat lahjoittaneet taidekokoelmansa Härnösandiin Västernorrlandin läänin lääninmuseoon.
John Neumeier
pienoiskuva|John Neumeier (keskellä) vuonna 2018. John Neumeier (24. helmikuuta 1939 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tanssija, koreografi ja baletinjohtaja. Neumeier muutti 1960-luvulla Saksaan ja on toiminut Hampurin valtionoopperan baletin taiteellisena johtajana ja koreografina vuodesta 1973 ja koko baletin yleisjohtajana vuodesta 1996.
Ulrich Erfurth palkkasi Neumeierin Frankfurtin baletin johtajaksi 1969, missä hän pian nousi sensaatiomaiseen maineeseen. Tämä johtui erityisesti hänen uusista tulkinnoistaan vanhoista balettiklassikoista, kuten Pähkinänsärkijä, Romeo ja Julia, sekä Dafnis ja Khloe. August Everding toi Neumeierin Hampuriin vuonna 1973, missä tämä on työskennellyt pääosan urastaan. Neumeierin johdolla Hampurin baletista on tullut eräs johtavia Saksan tanssitaiteen keskuksia ja saanut myös kansainvälistä tunnustusta.
Tanska Eurovision tanssikilpailussa
Tanska osallistui historiansa ensimmäiseen Eurovision tanssikilpailuun, joka järjestettiin Lontoossa 1. syyskuuta 2007. Tanskan tanssipari Mette Skou Elkjær ja David valittiin edustamaan maatansa Tanskan Eurotanssien karsinnassa, joka järjestettiin 24. elokuuta 2007. Elkjær ja Jørgensen sijoittuivat 9. sijalle.
Tanska sai pisteitä seuraavilta mailta: Itävalta (1), Saksa (1), Ukraina (2), Espanja (2), Irlanti (3), Suomi (4), Puola (4) Kreikka (6), Liettua (7) ja Ruotsi (8).
Saksa Eurovision tanssikilpailussa
Saksa osallistui historiansa ensimmäiseen Eurovision tanssikilpailuun, joka järjestettiin Lontoossa, Isossa-Britanniassa 1. syyskuuta 2007. Saksan tanssipari Wolke Hegenbarth ja Allan Frank sijoittui 8. sijalle.
Saksa oli koko kilpailun 8. pistemäärällä 59. Saksalle pisteitä antoivat seuraavat maat: Itävalta (10), Sveitsi (10), Espanja (7), Tanska (7), Alankomaat (6), Portugali (6), Puola (5), Venäjä (5), Ruotsi (2) ja Ukraina (1).
Saksa ei osallistunut vuonna 2008.
Hellsinkin’
Hellsinkin' on Kari Peitsamon Skootterin albumi vuodelta 1990. Albumin kaikki kappaleet ovat Kari Peitsamon säveltämiä ja sanoittamia.
Antipatros Tyroslainen
Antipatros Tyroslainen oli kahden ensimmäisellä vuosisadalla eaa. eläneen stoalaisen filosofin nimi:
Renata Fast
Renata Fast (s. 6. lokakuuta 1994 Hamilton, Ontario ) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana voittanut olympialaisissa kultaa Pekingissä 2022 ja saavuttanut hopeaa Pyeongchangissa 2018. MM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa kotikisoissaan 2021 ja Tanskassa 2022 ja saavuttanut hopeaa Yhdysvaltain kisoissa 2017 ja kotikisoissaan 2023 sekä pronssia Suomessa 2019. Seuratasolla hän edustaa CWHL-seura Toronto Furiesia.
Fast edusti Burlington Barracudasia vuosina 2010–2012 ja Clarksonin yliopiston joukkuetta vuosina 2012–2016. Vuodesta 2016 hän on pelannut Toronto Furiesin joukkueessa. Hän voitti NCAA:n mestaruuden vuonna 2014.
Uskontoantropologia
Uskontoantropologiassa tutkitaan laaja-alaisesti uskontoa ja uskontoja kulttuurisina ilmiöinä. Sen tutkimusalaan kuuluvat esimerkiksi uskonnollisten instituutioiden suhde muihin yhteiskunnan instituutioihin sekä uskonnollisten uskomusten ja käytäntöjen vertailu kulttuurien välillä. Modernissa antropologiassa uskontoa pidetään maagisen ajattelun kehittyneempänä muotona. Samoin jokaisen uskonnon nähdään olevan sitä harjoittavan ihmisyhteisön kulttuurinen tuote.
Thaana
Thaana (divehiksi ތާނަ‎ thaana, äännetään ) on Malediiveilla puhutun divehin kielen kirjoitusjärjestelmä.
Historia
pienoiskuva|Yhdeksän thaana-kirjainta on muodostettu persialaisista numeromerkeistä. Divehin kirjoittamiseen käytettiin Malediiveilla pitkään dives akuru -kirjaimistoa (vap. suom. ”saarikirjaimet”), jonka ensimmäiset esiintymät ovat 700-luvulta jaa. Dives akuru perustui grantha-aakkostoon, joka periytyi edelleen brahmi-kirjoituksesta.
Thaana-aakkosto kehitettiin 1700-luvun alussa, ja ensimmäisen kerran se esiintyi virallisissa dokumenteissa vuonna 1703. Osa thaanan kirjaimista lainattiin dives akurusta ja osa mukailtiin persialaisten numeromerkkien pohjalta. Vokaalien ilmaiseminen konsonanttikirjaimen päälle merkittyinä tarkkeina suunniteltiin arabialaisen kirjaimiston vokaalitarkejärjestelmän perusteella. Toisin kuin arabialaisessa tekstissä, thaanassa vokaalien merkitseminen on pakollista.
Konsonantit
Konsonantit eivät esiinny thaanalla kirjoitetussa tekstissä koskaan yksinään, vaan niihin liitetään aina joko vokaalimerkki tai vokaalin puuttumista ilmaiseva sukun-tarke. Alifu-konsonantilla ei ole omaa äännearvoa ja sitä käytetään ilmaisemaan vokaaleja, joilla ei ole edeltävää konsonanttia, esimerkiksi sanan alussa.
Arabiasta lainatut konsonantit
Divehin kirjoittamiseen tarvittavien kirjainten lisäksi thaanaan kuuluu joukko konsonantteja, joita käytetään ainoastaan arabian translitterointiin.
Vokaalit
Vokaaleilla ei ole omia itsenäisiä merkkejä, vaan ne esitetään aina tarkemerkkeinä konsonanttikirjaimen ylä- tai alapuolella. Itsenäiset vokaalit esimerkiksi sanan alussa kirjoitetaan konsonantin އ alifu avulla.
Sukun
Sukunilla varustetulla alifu-konsonantilla (އް‎) merkitään sanan lopussa esiintyvää glottaaliklusiilia, esim. ފައް‎‎ fa’ .‎ Sanan keskellä alifun ja sukunin yhdistelmä ilmaisee seuraavan konsonantin ääntymistä geminaattana, esim. ބައްދަލު‎‎‎ ba’dhalu.
Jörg Drehmel
Jörg Drehmel (s. 3. toukokuuta 1945) on entinen itäsaksalainen kolmiloikkaaja.
Drehmel sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1969 kolmiloikassa kuudenneksi tuloksella 16,23 m. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa sisäratojen EM-kilpailuissa Wienissä tuloksella 16,74 m edellään vain olympiavoittaja Viktor Sanejev. Kesällä hän ylitti ensimmäisenä saksalaisena kolmiloikkaajana 17 metrin rajan ja voitti Sanejevin Euroopan cupin finaalissa tuloksella 17,13 m. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän voitti Sanejevin kuuden sentin erolla ja voitti kultaa ensimmäisen kierroksen tuloksellaan 17,16 m.
Münchenin olympialaisissa 1972 Sanejev palasi voittajaksi mutta Drehmel sai hopeaa hypättyään viidennellä kierroksella tuloksen 17,31 m, jolla hän jäi voittajasta vain neljän senttimetrin päähän. Toisella hypyllään hän sai tuloksen 17,02 m mutta muut yritykset epäonnistuivat pahasti. Rooman EM-kilpailuissa 1974 Drehmel jäi mitalisijasta seitsemän sentin päähän hypättyään tuloksen 16,54 m ja sijoittuen neljänneksi.
Kiiskilän kartano
Kiiskilän hovi on kartano entisessä Viipurin maalaiskunnassa. Kartano sijaitsee Viipurinlahden rannalla, Kiiskilän kylässä, noin kymmenen kilometriä Viipurista lounaaseen. Nimensä se saa kartanon maiden läpi virtaavasta Kiiskijoesta. Viipurin ympäristön kartanoista se on ainoa vielä jäljellä oleva. Kartano mainitaan jo 1560-luvulla. Kartano tuli avioliiton kautta Leopold Krohnin omistukseen.
Dannenbergit
Kartano oli 1800-luvun alussa Sesemann-suvun hallussa. Kartanon osti vuonna 1818 Friedrich Dannenberg, joka Sesemannien tapaan kuului Viipurin saksankielisiin kauppiassukuihin. Hän puratutti kartanon vanhat rakennukset ja rakennutti nykyisen päärakennuksen. Hänen tyttärensä Julie Dannenberg (1818–1889) nai 16-vuotiaana pietarilaisen panimonomistajan pojan Leopold Wilhelm Krohnin (1806–1890).
Friedrich Dannenberg lahjoitti (toisten lähteiden mukaan myi) vuonna 1841 Kiiskilän tyttärelleen Julielle ja vävylleen Leopold Wilhelm Krohnille. Kartanossa kasvoivat Julien ja Leopold Wilhelmin lapset ja lapsenlapset. Tunnetuimpia heistä ovat pojat Julius Krohn ja Leopold August Krohn sekä Juliuksen lapset Aino Kallas, Helmi Krohn (Setälä) Ilmari Krohn ja Kaarle Krohn. Heistä Aino ja Helmi ovat käsitellet Kiiskilää myös kirjallisessa tuotannossaan.
Julius Krohn kuoli vuonna 1888 lähdettyään kartanon rannasta purjehdusretkelle Viipurinlahdelle. Pian hukkumisonnettomuuden jälkeen hänen vanhempansa onnettomuuden järkyttäminä myivät kartanon, ja irtaimisto huutokaupattiin.
Kartanon osti vuonna 1888 sotakamreeri Viktor Ahrenberg, ja sittemmin omistajat vaihtuivat usein. Vuonna 1897 sen osti Wilhelm Breitenstein, joka äitinsä puolelta oli myös pietarilaista Krohn-sukua. Wilhelm Breitensteinin jälkeläisistä tunnetuimpia ovat Suomen entinen YK-lähettiläs Wilhelm Breitenstein ja ulkoasiainministeri Alexander Stubb.
Yksi kartanon sohvakalusto sijaitsee nyt Tampereen raatihuoneen pietarilaishuoneessa.
Vuoden 1918 jälkeen kartano siirtyi Vapaussodan invalidien käyttöön. Kartano maineen luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1940 Moskovan rauhassa.
Rakennukset
Kartanon nykyinen päärakennus valmistui vuonna 1820. Arkkitehdiksi palkattiin Pietarissa vaikuttanut ranskalainen Villiers. Puinen päärakennus edustaa palladianista tyyliä. Julkisivua koristaa kuusi doorilaista pylvästä. Niiden yläpuolisessa päätykolmiossa on tyylille ominainen puolikaaren muotoinen ikkuna.
Neuvostoaika ja Venäjän Federaation aika
Vuonna 2018 bussilastillinen Krohnin suvun jäseniä kävi tutustumassa kartanoon ja entisöintiin. Krohnin suvun sukuseuran puheenjohtaja Risto Honkanen oli vaikuttunut näkemästään: “Hän [Sleptsov] oli valmistautunut hyvin. Hän on vienyt rakennusprojektia eteenpäin pieteetillä ja isolla sydämellä.”
Paatsivuono (vuono)
thumb|280px|right|Paatsivuono.
Luettelo Etelä-Trøndelagin läänin taajamista
Tämä artikkeli on luettelo Etelä-Trøndelagin läänin taajamista perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Etelä-Trøndelagin läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 49 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat.
Paatsivuono (vuono)
Vuono on yhteydessä Atlantin valtamereen Straumsfjordenista Malankivuonon, Kvalsundetin ja Grøttsundetista Ullsfjordenin kautta.
Aksjonovo-Zilovskoje
Aksjonovo-Zilovskoje on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Tšernyševskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Belyi Urjum -joen rannalla 83 kilometriä Tšernyševskistä koilliseen. Taajaman kautta kulkee Siperian rata. Asukkaita on 4 100 henkeä (vuonna 2009).
Paatsivuono (vuono)
69.4749°N, 18.93494°W
Aksjonovo-Zilovskoje
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1908 perustetusta Zilovon rautatieasemasta. Asemataajaman nimenä oli aluksi Aleksejevski. Vuonna 1930 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Tärkein työnantaja on rautatieliikenne. Taajamassa on kaksi koulua, sairaala, kerhotalo ja kirjasto.