cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Franz Xaver Gabelsberger
Elämä ja ura
Franz Xaver Gabelsberger syntyi 9. helmikuuta 1789 Münchenissä. Hänen isänsä Joseph Gabelsberger työskenteli Münchenissä puhallinsoitinten valmistajana. Äiti Ursula Pertl oli kotoisin Ylä-Baijerista. Perheeseen syntyi viisi lasta, joista Franz Xaver oli keskimmäinen. Isä kuoli jo vuonna 1793, muutama kuukausi viidennen lapsen syntymän jälkeen, jolloin Franz Xaver oli neljävuotias. Äiti joutui hakemaan palkkatöitä ja sijoittamaan lapsensa muiden huostaan. Franz Xaver joutui lyhyeksi aikaa isovanhempiensa hoidettavaksi Ylä-Baijerin Haagiin, mutta pian hänen huoltajakseen tuli kuoronjohtaja ja opettaja Franz Xaver Plinkhart. Yhdeksänvuotiaasta alkaen Gabelsberger opiskeli luostarikouluissa. Vuonna 1802 Ottobeurenin luostari kuitenkin suljettiin, ja Gabelsberger palasi Müncheniin. Siellä hän kävi lukion, ja alkoi opiskella opettajaksi, mutta joutui jättämään opinnot kesken vuonna 1809 huonon terveytensä takia.
Italian Grand Prix 2020
Kilpailu
Kilpailun lähdössä Lewis Hamilton onnistui pitämään helposti johtoaseman, kun toisesta lähtöruudusta lähtenyt Valtteri Bottas sai huonon lähdön, ja joutui molempien McLaren-kuljettajien sekä Racing Pointin Sergio Pérezin ohittamaksi, pudoten kuudenneksi. Bottas valitti ongelmia autossa, eikä hän missään vaiheessa päässyt haastamaan edellä ajavaa Daniel Ricciardoa, sillä hänen piti koko ajan ajaa eri linjaa autossa ilmenneen ylikuumenemisongelman vuoksi saadakseen parempaa jäähdytysilmaa. Sebastian Vettel keskeytti kilpailun jo alkukierroksilla, kun hänen autostaan hajosi takajarrut.
Franz Xaver Gabelsberger
Elämä ja ura
Gabelsberger osasi kalligrafiaa, ja sai sen ansiosta töitä. Hän toimi kanslisti- ja sihteeritehtävissä eri virastoissa ja ministeriöissä. Vuonna 1825 ministeriöissä tehtiin säästötoimia, ja Gabelsberger menetti useiden muiden mukana virkansa, minkä jälkeen hänen työnsä olivat satunnaisempia.
Italian Grand Prix 2020
Kilpailu
Kierroksella 18 Kevin Magnussenin auton voimayksikkö hajosi, ja hän joutui pysäköimään auton varikkosuoran sisäänkäynnin alkupäähän. Tämän vuoksi turva-auto tuli radalle ja varikko suljettiin, mutta siitä huolimatta Lewis Hamilton ja Antonio Giovinazzi ajoivat varikolle renkaanvaihtoon. Molemmat saivat tästä 10 sekunnin stop-and-go rangaistuksen. Pierre Gasly, joka oli tehnyt varikkopysähdyksensä juuri ennen turva-autoa, nousi turva-auton ja varikon sulkemisen ansiosta sijoituksissa kolmanneksi ohi McLarenin kuljettajien. Turva-auton lähdettyä radalta, kierroksella 24 Charles Leclerc menetti Ferrarinsa hallinnan kovavauhtisessa Parabolica-mutkassa, ja törmäsi rajusti rengasvalliin. Turva-auto tuli radalle uudelleen, mutta lopulta tuomaristo otti punaiset liput, koska Leclercin ulosajo tuhosi rengasvallia pahoin, ja se oli korjattava. Lance Stroll teki ainoan renkaanvaihtonsa punaisten lippujen aikana, eikä näin ollen menettänyt yhtään sijoitusta. Tallikaveri Pérez sen sijaan joutui taistelemaan Norrisia ja Verstappenia vastaan, joiden kanssa hän kolaroi myöhemmin turva-auton poistuttua radalta ja putosi kymmeneksi.
Franz Xaver Gabelsberger
Elämä ja ura
Gabelsberger oli naimisissa vuodesta 1816 Franziska von Schwellerin kanssa. Heillä oli kaksi lasta: Georg syntyi 1817 ja Cäcilie 1824. Gabelsberger kuoli 4. tammikuuta 1849 saatuaan äkillisen halvauskohtauksen.
Italian Grand Prix 2020
Kilpailu
Kilpailua jatkettiin uusintalähdöllä lähtöruudukosta. Kolmen kärki oli uusintalähdössä Hamilton, Stroll ja Gasly. Strollin lähtö epäonnistui, ja Gasly, Räikkönen, Giovinazzi ja Carlos Sainz pääsivät hänen ohitseen. Gasly nousi kilpailun johtoon Hamiltonin mentyä kärsimään rangaistuksensa, joka pudotti hänet viimeiseksi. Räikkönen piti kakkospaikkaa jonkin aikaa, mutta hän ei pystynyt pitämään muita takanaan. Räikkösen sijoitus oli lopulta 13. Red Bullin kilpailu epäonnistui, kun Verstappen keskeytti moottorivikaan ja tallikaveri Alexander Albon sijoittui pisteiden ulkopuolelle 15:nneksi saatuaan aikaisemmin kilpailun aikana viiden sekunnin aikarangaistuksen osuttuaan Haasin Romain Grosjeaniin. Gasly ajoi kilpailun voittoon, vaikka toiseksi noussut Sainz hiillosti häntä viimeisillä kierroksilla, ja kolmas oli Stroll. Gaslyn tallikaveri Daniil Kvjat ajoi myös pisteille, mutta oli vain osittain tyytyväinen omaan tulokseensa, koska turva-autotilanne ja väärä rengasvalinta heikensivät hänen mahdollisuuksiaan palkintokorokkeelle. Hamiltonin aikarangaistuksen myötä Bottas voitti tallikaverinsa, mutta hän ei ollut tyytyväinen autonsa kilpailun aikaisiin teknisiin vikoihin. Myös Renault ajoi hyville sijoituksille, kun Ricciardo oli kuudes ja Ocon kahdeksas, vaikka Oconin mukaan vauhti olisi ollut kilpailuolosuhteiden ja -tapahtumien vaikutuksen myötä vieläkin parempi ja hän purki turhautumistaan kilpailun aikana tiimiradiossaan.
Kilpailu oli ensimmäinen sitten vuoden 2012 Unkarin Grand Prix’n, jolloin palkintokorokkeella ei ollut ketään kuljettajaa Red Bullilta, Mercedekseltä tai Ferrarilta, ja ensimmäinen sitten 2013 Australian Grand Prix’n, jolloin voittaja oli muu kuin edellä mainittujen tallien kuljettaja.
Franz Xaver Gabelsberger
Pikakirjoitusjärjestelmän kehittäminen
Gabelsberger alkoi vuonna 1817, tuntematta aikaisempia pikakirjoitusjärjestelmiä, kehittää kirjoitusjärjestelmää, jolla voisi nopeammin kirjoittaa ylös esimiesten saneluja ja ohjeita. Kun Baijerissa päätettiin vuonna 1818 perustaa kaksikamarinen parlamentti, Gabelsberger otti tavoitteekseen päästä valtiopäiville pikakirjoittajaksi, ja järjestelmän kehittäminen sai uuden suunnan. Hän kokeili järjestelmänsä käyttöä vuonna 1819 Baijerin valtiopäivillä yhdessä ensimmäisen oppilaansa Joseph Zeilerin kanssa, mutta tuolloin he eivät vielä pystyneet käyttämään järjestelmää riittävän hyvin. Gabelsberger jatkoi järjestelmän kehittämistä, ja vuodesta 1822 lähtien hän toimi valtiopäivillä pikakirjoittajana.
Järjestelmä
Gabelsberger muodosti pikakirjoitusmerkkinsä tavallisten kaunokirjoitusmerkkien muodoista, siten että ne voitaisiin liittää toisiinsa mahdollisimman sulavasti. Järjestelmää sanotaan kursiiviseksi tai graafiseksi, ja se eroaa selvästi aikaisemmista englannin- ja ranskankielisistä niin sanotuista geometrisista järjestelmistä. Gabelsbergeriä pidetään modernin saksalaisen pikakirjoituksen perustajana, ja myös myöhemmät saksankieliset järjestelmät pohjautuivat samoihin periaatteisiin.
Oppikirjat
Vuonna 1838 Gabelsberger julkaisi teoksen Stenographische Lese-Bibliothek, joka oli tarkoitettu luku- ja kirjoitusharjoituksia varten. Se oli myös ensimmäinen saksalainen kokonaan pikakirjoituksella kirjoitettu kirja.
Vuoden 1840 paikkeilla Gabelsberger laati ehdotuksen uusista parannuksista järjestelmäänsä, ja kun muutoksia oli kokeiltu käytännössä valtiopäivillä, Gabelsberger julkaisi ne vuonna 1843 teoksessa Neue Vervollkommungen in der deutschen Redezeichenkunst oder Stenographie.
Euroopanpähkinäpensas
Euroopanpähkinäpensas eli pähkinäpensas (Corylus avellana) on koivukasvien (Betulaceae) heimoon kuuluva lehtokasvi. Pähkinäpensaiden suvun lajeista käytetään toisinaan myös nimeä hasselpähkinä, joka on myös pähkinöiden kauppanimi. Laji kasvaa 2–7 metriä korkeaksi ja tukevaksi pensaaksi. Se on nuorena hidaskasvuinen ja saavuttaa 15–20-vuotiaana maksimikorkeutensa. Euroopanpähkinäpensaita kasvaa koko Euroopassa, sen pohjoisimpia osia ja aroalueita lukuun ottamatta, ja Kaakkois-Aasiassa. Laji on kalkinsuosija, ja se viihtyy runsasravinteisissa lehti- ja sekametsissä.
Suomen Huippu-urheilijoiden Unioni
Suomen Huippu-urheilijoiden Unioni (SHU) on suomalainen ammatti- ja huippu-urheilijoita edustavien yhdistysten kattojärjestö. SHU perustettiin vuonna 2002.
Euroopanpähkinäpensas
Lajin tieteellinen nimi tarkoittaa ”avellinolaista pähkinäpensasta”. Corylos on pähkinäpensas latinaksi ja avellana viittaa eteläitalialaiseen Avellan paikkakuntaan.
Suomen Huippu-urheilijoiden Unioni
Yhdistyksen tehtävänä on huippu-urheilijoiden yhteiskunnallisten, sosiaalisten ja koulutuksellisten etujen ajaminen. Jäseniä SHU:ssa oli tammikuussa 2022 noin 1 700, joista miehiä oli noin 76 %.
Euroopanpähkinäpensas
Kasvutapa ja lehdet
thumb|220px|vasen|Euroopanpähkinäpensaan kasvutapa on tyypillisesti monihaarainen. Euroopanpähkinäpensas kasvaa Suomessa 2–7 metriä korkeaksi ja varsin tukevarunkoiseksi, pystyksi pensaaksi. Runkojen kuori on ruskeanharmaa. Oksat kasvavat aluksi suorina, mutta haaroittuvat viimeistään parin metrin korkuisina. Sivuoksat ovat yleensä samalla korkeudella rungon molemmin puolin. Kuluvan kesän haarat ovat siirottavasti nystykarvaisia ja väriltään ruskeita.
Suomen Huippu-urheilijoiden Unioni
SHU muodostuu palloilulajien pelaajayhdistyksistä sekä yksilöurheilijoita edustavasta yhdistyksestä. Joulukuussa 2021 perustettiin uusi Joukkueurheilijat ry, joka edustaa koripallon, lentopallon, pesäpallon ja salibandyn pelaajia.
Euroopanpähkinäpensas
Kasvutapa ja lehdet
Euroopanpähkinäpensaan lehtisilmut ovat perättömiä, tylppiä, munanmuotoisia ja 2–3 mm pitkiä. Vihreät lehdet ovat kierteisesti, lehtiruodit ovat alle 2 cm pitkiä. Lehtilapa on 5–10 cm pitkä, ehyt, vastapuikea, herttatyvinen ja karvainen. Suonipareja lehtilavassa on kuusi tai seitsemän kappaletta. Lehtilavan kärjessä on lyhyt, terävä nipukka ja lehden laita on toissahainen. Lehden muoto on hieman samantapainen kuin harmaalepällä (Alnus incana) sekä vuorijalavalla (Ulmus glabra) ja kynäjalavalla (Ulmus laevis).
Suomen Huippu-urheilijoiden Unioni
SHU haki Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:n jäsenyyttä 25. lokakuuta 2012, ja keskusjärjestön hallitus hyväksyi hakemuksen 5. marraskuuta.
Euroopanpähkinäpensas
Kukat ja hedelmät
Euroopanpähkinäpensaan hedelmä on 1–2 cm pitkä, pallomainen ja yhdislehtinen pähkinä, jota ympäröi yhdiskasvuisista kukan esi- ja tukilehdistä syntynyt suojus. Suojus on pähkinän pituinen, kuppimainen ja liuskainen. Liuskat ovat puikeita ja hammaslaitaisia tai liuskaisia. Kypsät pähkinät ovat harmahtavan ruskeita.
Levinneisyys
Euroopanpähkinäpensaan levinneisyysalue rajoittuu Eurooppaan ja Luoteis-Aasian. Sitä tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Islantia, Fennoskandian keski- ja pohjoisosia, Venäjän pohjoisosia sekä Ukrainan ja Venäjän aroalueita. Euroopan ulkopuolella lajia kasvaa Kaukasuksella sekä paikoitellen Turkissa sekä Pohjois-Iranissa. Jääkauden jälkeisellä lämpökaudella euroopanpähkinäpensasta kasvoi yleisenä nykyistä pohjoisempana.
Suomessa euroopanpähkinäpensas kasvaa levinneisyysalueensa pohjoisrajoilla. Se kasvaa yleisenä lehtopensaana ainoastaan kapealla kaistaleella etelä- ja lounaisrannikolla eli hemiboreaalisella vyöhykkeellä. Kaikkein runsaimmillaan laji on Ahvenanmaalla ja Turun saaristossa. Lajin luonnonvarainen pohjoisraja on Satakunnassa, Etelä-Hämeessä ja Etelä-Savossa. Pohjoisimmat luonnonvaraiset pähkinäpensasyksilöt kasvavat Suomessa Korpilahdella. Pohjoisimmat suuremmat esiintymät ovat Hollolassa ja Hämeen lehtokeskuksen alueella. Suomessa pohjoisimmat esiintymät ovat lämpökauden jälkeisiä, paikallisia ja harvinaisia reliktejä.
Suomen lounais- ja etelärannikolla euroopanpähkinäpensas on sen verran yleinen, että niiden kukinta keväisin aiheuttaa joillekin ihmisille allergiaoireita. Osa Suomessa keväisin olevasta siitepölystä kaukokulkeutuu maahan tuulten mukana lounaasta ja etelästä.
Elinympäristö ja ekologia
Euroopanpähkinäpensas viihtyy kuivahkoissa ja tuoreissa, runsasravinteisissa lehti- ja sekametsissä. Laji on kalkinsuosija. Toisinaan sitä kasvaa niin runsaasti, että pähkinäpensaslehdoista puhutaan omana lehtotyyppinään. Parhaiten euroopanpähkinäpensas kasvaa valoisassa, lehtipuuvaltaisessa ja ravinteikkaassa rinnemaassa. Se sietää varjoa kohtuullisesti, mutta kuusettuminen voi näännyttää pähkinäpensaiden elinvoiman. Suomessa pähkinäpensaslehto on yksi luonnonsuojelulain mukaan suojeltavista luontotyypeistä.
Pähkinähakki, närhi ja orava levittävät pähkinöitä tehokkaasti. Koska pähkinäpensas varjostaa tehokkaasti, ei juuri mikään muu kasvi kasva sen alla. Silti se luo ympärilleen omanlaisensa kasvi- ja eläinlajiston. Sinivuokko (Hepatica nobilis) viihtyy selvästi parhaiten pähkinäpensaan alla, ja sen kasvustot ovatkin runsaita alueilla, missä esiintyy pähkinäpensasta. Pähkinäpensaalla on myös oma sieni- ja loislajistonsa, esimerkiksi siitä riippuvainen suomukka (Lathraea squamaria).
Euroopanpähkinäpensas muodostaa tiheitä pensaita, joissa voi olla jopa 200–300 runkoa. Yksittäisten pensaitten ympärysmitta voi olla yli 10 metriä. Joskus hyvin harvoin se saattaa kasvaa yksirunkoiseksi puuksi. Pensaan keskimmäiset osat ovat vanhimpia, ja ne kuolevat ensin, mutta pensas kasvattaa jatkuvasti reunoilleen uusia taimia rengasmaisesta juurakosta, joka pensaan vanhetessa laajenee ulospäin. Näin muodostuu pähkinäpensaskehiä eli runnoja. Euroopanpähkinäpensaan juurakko on hyvin pitkäikäinen ja saattaa elää jopa yli tuhat vuotta. Maanpäälliset runkohaarat ovat kuitenkin lyhytikäisiä ja elävät harvoin yli 50-vuotiaiksi. Ensimmäisinä vuosinaan euroopanpähkinäpensas kasvaa hitaasti. Vajaan kymmenen vuoden ikäisenä sen kasvu kuitenkin nopeutuu, ja 15–20-vuotiaana se saavuttaa maksimikorkeutensa.
Pähkinät ravintona
thumb|Kypsiä euroopanpähkinäpensaan pähkinöitä. Euroopanpähkinäpensaan pähkinä, ”hasselpähkinä”, on erittäin ravinteikas, sillä se sisältää noin 60 % rasvaa sekä valkuaisaineita, mineraaleja ja C-vitamiinia. Kaupoissa myytävät hasselpähkinät eivät tosin yleensä ole euroopanpähkinäpensaista vaan sukulaislaji isopähkinäpensaasta (Corylus maxima). Hasselpähkinöitä voi syödä sellaisenaan, ja niistä saadaan lisäksi hyvälaatuista öljyä.
Muu käyttö
Paitsi ravinnoksi, euroopanpähkinäpensaan pähkinöitä on nautittu myös rohtona. Aikoinaan niillä hoidettiin muun muassa impotenssia ja karhunrasvasta ja murskatuista pähkinöistä valmistetun hiusöljyn uskottiin ehkäisevän kaljuuntumista. Nykyään pähkinäpensaan lehtiä ja kuoria käytetään rohtona muun muassa kuumelääkkeenä.
Euroopanpähkinäpensaan nuoria haaroja on käytetty Ahvenanmaalla silakkatynnyreiden vanteisiin. Tämän vuoksi pähkinäpensaskasvustoja hakattiin säännöllisesti kasvun nopeuttamiseksi. Sitä on myös käytetty polttopuuna, sillä sen lämpöarvo on hyvä.
Euroopanpähkinäpensas on myös koristekasvi, jota kasvatetaan pihoilla, puistoissa ja puistometsissä. Siitä on jalostettu useita kaupallisia viljelylajikkeita, kuten 'Aurea' (kultapähkinäpensas), 'Contorta' (peikonpähkinäpensas) ja 'Fuscorubra' (punapähkinäpensas). Viljeltynä laji menestyy Suomessa hyvin Keski-Suomen korkeudelle saakka. Pohjoisempana se menestyy huonommin, mutta kasvaa jotenkuten Länsi-Lappia myöten.
Tuholaiset
Kovakuoriaislaji pähkinäkärsäkäs (Curculio nucum) munii pähkinäpensaiden pähkinöiden sisään ja toukat kasvavat niiden sisällä. Pähkinöiden pudotessa loppukesästä maahan toukat porautuvat pähkinästä ulos koteloituakseen maan sisään.
Tsukushi (1880)
Tsukushi oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1880 vesillelaskettu tykkivene.
Valmistus
Chile tilasi Arturo Pratiksi nimetyn aluksen Armstrong Whitworthin Low Walkerin telakalta. George Rendell'n suunnitteleman aluksen köli laskettiin 2. lokakuuta 1879 telakkanumerolla 399, ja alus laskettiin vesille 11. elokuuta 1880. Alus valmistui vielä samana vuonna 11. marraskuuta.
Chilen ja Perun välisen sodan edetessä Chilen kannalta edullisesti maan laivasto menetti kiinnostuksensa uuteen alukseen ja sen maksaminen keskeytettiin. Telakka myi 16. kesäkuuta 1883 aluksen Japanille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Tsukushi.
Jääpallon Viron-mestaruuskilpailut 1922
Jääpallon Viron-mestaruudesta 1922 pelasi viisi joukkuetta. Viron jääpallomestaruus ratkaistiin virallisesti toisen kerran. Mestaruusottelussa kohtasivat Tallinna Kalev ja Tallinna Sport. Muut joukkueet olivat Tartu Sport, Tartu Kalev ja Tartu Noorsoo Selts.
Mestarijoukkue
Sportin joukkue: Paul Bersing, Christfried Burmeister, Edgar Klumberg (Kolmpere), Heinrich Paal, Aleksander Rubli, Reinhold Saulmann, Harald Stunde, Aleksander Tamm, Vladimir Tell, Georg Turgan, Oskar Üpraus.
Lokki: Kaikki parhaat – 36 toivotuinta
Lokki: Kaikki parhaat ‎– 36 toivotuinta on suomalaisen iskelmälaulaja Arja Havakan vuonna 2004 julkaistu kokoelma-albumi hänen edellisistä julkaisuistaan. Albumille on nimensä mukaisesti koottu edellisiltä levyiltä 36 toivotuinta kappaletta.
Urheiluvuosi 1978
Urheiluvuosi 1978 käsittelee vuoden 1978 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Bani Walid
Bani Walid on kaupunki Merdum-nimisen vadin lähistöllä Tripolitanian alueella Al Misratahin piirikunnassa Libyassa. Kaupunkia ympäröi Libyan aavikko. Kaupunki sijaitsee noin 185 kilometrin päässä Tripolista kaakkoon.
Belek
Belek on matkailukaupunki Antalyan maakunnassa Turkissa, Välimeren rannalla. Belek tunnetaan golfausmahdollisuuksistaan.
Belekissä on paljon pinjametsiä, ja kaupunki sijaitsee Taurusvuorten juurella.
Adalmiina
Adalmiina on Suomessa käytetty naisen etunimi, josta tunnetaan myös kirjoitusasu Adalmina. Nimen alkuosa adal (adel) on muinaissaksaa ja merkitsee ’jaloa’; se esiintyy useissa saksalaisissa naisennimissä (esim. Adelgunde, Adelheid, Adelhilde). Loppuosa on Miina-nimen tavoin lähtöisin Vilhelmi(i)nasta. Adalmiina-niminen prinsessa tunnetaan Sakari Topeliuksen sadusta Adalmiinan helmi.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2020 mennessä tilastoitu noin 1 960–1 970 Adalmiinaa ja noin 330–340 Adalminaa. Suurin osa heistä on syntynyt 2000- tai 2010-luvulla. Adalmiinalla ei ole virallista nimipäivää almanakassa.
Hans Krankl
Johann "Hans" Krankl (14. helmikuuta 1953) on entinen itävaltalainen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja.
Helmikuusta 2009 hän siirtyi itävaltalaisseura LASK Linzin päävalmentajaksi. Tavoitteena oli nostaa LASKia korkeammalle Itävallan Bundesliigassa. Tulokset jäivät kuitenkin keskinkertaisiksi ja kauden jälkeen Krankl joutui jättämään tehtävänsä ja hänen tilalleen palkattiin Matthias Hamann.
August Törnqvist
Pehr August Törnqvist (1. elokuuta 1822 Espoo – 18. kesäkuuta 1872 Helsinki) oli suomalainen valtiopäivä- ja pankkimies, joka toimi Suomen Pankin johtokunnassa ja Suomen Yhdyspankin toimitusjohtajana.
Isajev S-125
Ohjusjärjestelmästä on olemassa useita tyyppejä, kuten:
Suomessa
Isajev S-125 oli Suomen puolustusvoimien ensimmäinen ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Järjestelmä hankittiin Suomen ilmapuolustuksen vahvistamiseksi vuosina 1978–1979. Sen tyyppinimi oli ItO 79, tarkoittaen 1979 käyttöönotettuja ilmatorjuntaohjuksia. Ohjustyypillä aloitettiin koulutusammunnat Lohtajan ampuma-alueella 1982, jota jatkettiin vuoteen 1995 saakka. Ito 79-ohjukset poistettiin Puolustusvoimien käytöstä BUK M1-alueilmatorjuntaohjusjärjestelmän hankinnan myötä.
Suomessa käytöstä poistettuja ohjuksia on museoituna Ilmatorjuntamuseossa Tuusulan Hyrylässä. pienoiskuva|Kartta Isajev S-125 -it-ohjuksen käyttäjämaista. Punaisella entiset käyttäjämaat, sinisellä nykyiset.
Mieto
Kylässä on oma alakoulu, ja Kurikan kirjastoauto käy siellä viikoittain. Mietaan Nuorisoseura on ollut vuosikymmeniä tunnettu tanssipaikka, ja nuorisoseurantalolla on nykyisin monenlaista liikuntatoimintaa. Tripuusensillan pielessä joessa on uimaranta.
Kurikan seurakunnalla on Miedossa seurakuntakoti.
Mieto tunnetaan entisen kilpahiihtäjän ja kansanedustajan Juha Miedon kotikylänä.
Joakim Andersson
Anders Joakim Andersson (s. 5. helmikuuta 1989 Munkedal, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi urallaan NHL-seura Detroit Red Wingsissa yhteensä 205 runkosarjaottelua tehopistein 15+21=36 ja 27 pudotuspeliottelua tehopistein 2+6=8. Andersson pelasi myös 208 runkosarja- ja 20 pudotuspeliottelua seuran farmijoukkueessa, AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsissa, jossa hän voitti Calder Cupin vuonna 2013. Andersson pelasi myös kotimaassaan Elitserienissä/SHL:ssä Frölunda HC:n, Örebro HK:n ja HV71:n joukkueissa yhteensä 253 runkosarjaottelua tehopistein 35+52=87 ja 29 pudotuspeliottelua tehopistein 3+5=8. Hän kuului Örebrossa joukkueensa kapteenistoon. Andersson oli voittamassa myös alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuosina 2008 ja 2009 sekä alle 18-vuotiaiden MM-pronssia vuonna 2007. Hän pelasi myös yhden ottelun Ruotsin A-maajoukkueessa. Andersson tunnettiin pelityyliltään kahden suunnan sentterinä.
Juniorivuodet ja ensimmäiset Elitserien-kaudet
Andersson on Munkedals BK:n kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa vain 14-vuotiaana Ruotsin viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla maan III-divisioonassa kaudella 2003–2004. Andersson siirtyi kaudeksi 2005–2006 Frölunda HC:n organisaatioon. Hän voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin hopeaa. Kaudella 2006–2007 Andersson oli tehoilla 20+26=46 Frölundan J20-junioreiden toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Hän jakoi koko SuperElitin pistepörssin kahdeksannen sijan Södertälje SK:n Fredric Anderssonin ja Brynäs IF:n Johan Alcénin kanssa. Andersson voitti koko sarjan pudotuspelien syöttöpörssin seitsemällä syöttöpisteellään. Hän voitti kauden päätteeksi SuperElitin mestaruuden. Andersson vahvisti myös Frölundan J18-junioreita, jossa hän voitti J18 Allsvenskanin hopeaa. Andersson sai kauden aikana tililleen myös ensimmäisen Elitserien-ottelunsa 5. lokakuuta 2006 vieraissa Malmö Redhawksia vastaan. Hän jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Andersson pelasi miesten pelejä myös kaksi ottelua lainalla Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonan Kungälvs IK:ssa.
Detroit Red Wings varasi Anderssonin kolmannella kierroksella 88. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2007. Kauden 2007–2008 hän pelasi suurimmaksi osaksi Frölundasta lainalla HockeyAllsvenskan-joukkue Borås HC:ssä. Andersson pelasi siellä 33 runkosarjaottelua tehopistein 6+17=23, joilla hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies. Andersson sai Frölundan Elitserien-joukkueessa tililleen yhdeksän runkosarjaottelua tehden yhden maalin ja neljä pudotuspeliottelua tehopistein 1+1=2. Hän sai liigassa tililleen ensimmäiset peliaikansa uransa kolmannessa ottelussa 24. tammikuuta 2008 vieraissa Färjestad BK:ta vastaan. Hän sai siinä jääaikaa 4.01 minuuttia. Elitserien-uransa avausmaalin Andersson teki viidennessä ottelussaan 29. tammikuuta 2008 vieraissa Brynäs IF:ää vastaan. Hän vahvisti pudotuspeleissä Frölundan J20-junioreita. Andersson voitti kuudella osumallaan koko J20 SuperElitin pudotuspelien maalipörssin. Hän teki joukkuelle sarjan mestaruuden ratkaisseen maalin.
Maaliskuussa 2008 Andersson teki Frölundan kanssa vuoden mittaisen Elitserien-sopimuksen. Hänen ensimmäinen kokonainen kautensa 2008–2009 liigassa toi 49 runkosarjaottelussa tehot 6+6=12 ja 11 pudotuspeliottelussa ilman tehopisteitä. Andersson pelasi kauden aikana myös neljä Allsvenskan-ottelua lainalla Boråsissa. Elitserien-kauden jälkeen, huhtikuussa 2009 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella loppukevääksi AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsiin. Andersson pelasi siellä yhden runkosarjaottelun tehden yhden syöttöpisteen ja kymmenen pudotuspeliottelua tehopistein 1+2=3. Toukokuussa 2009 hän teki Frölundan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Andersson teki kaudella 2009–2010 55 runkosarjaottelussa tehot 6+12=18 ja seitsemän pudotuspeliottelua tehopistein 1+2=3.
NHL-sopimus Detroit Red Wingsiin
Huhtikuussa 2010 Andersson teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Kauden 2010–2011 hän pelasi kokonaan Grand Rapids Griffinsin AHL-joukkueessa, jossa Anderssonin varsinainen tulokaskausi toi 79 runkosarjaottelussa tehot 7+15=22. Myös kauden 2011–2012 hän pelasi suurimmaksi osaksi Griffinsissa, jossa Andersson teki runkosarjassa 73 ottelussa tehot 21+30=51. Hän debytoi kauden aikana myös NHL:ssä, jossa Andersson pelasi viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki NHL-debyyttinsä 27. joulukuuta 2011 kotona St. Louis Bluesia vastaan. Andersson pelasi Red Wingsin nelosketjussa Cory Emmertonin ja Justin Abdelkaderin vieressä. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.10 minuuttia.
Elokuussa 2013 Andersson teki Detroit Red Wingsin kanssa kaksivuotisen, yksisuuntaisen ja 1,465 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Hän pelasi kauden 2013–2014 kokonaan seuran NHL-joukkueen vahvuudessa, jossa Andersson teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehtyään 65 runkosarjaottelussa tehot 8+9=17. Kaudella 2014–2015 hän teki runkosarjassa kahdeksan tehopistettä. Kesäkuussa 2015 Andersson teki Red Wingsin kanssa vuoden mittaisen, yksisuuntaisen ja 850 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Tammikuussa 2016 seura asetti hänet siirtolistalle. Koska mikään toinen NHL-seura ei napannut Anderssonia vuorokauden kuluessa, Red Wings lähetti hänet farmiin. Andersson kutsuttiin kuitenkin loppukaudella 2015–2016 vielä kahdesti NHL:ään, jossa hän sai kauden aikana tililleen kaikkiaan 29 runkosarja- ja viisi pudotuspeliottelua.
Paluu Eurooppaan ja pelaajauran loppu
Kaudeksi 2016–2017 Andersson palasi kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Örebro HK:hon. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi, mutta Andersson oli kuitenkin koko ensimmäisen sopimuskautensa sivussa lonkkavamman vuoksi. Kaudella 2017–2018 hän teki 39 runkosarjaottelussa 15 tehopistettä. Kaudeksi 2018–2019 Andersson siirtyi jatkamaan SHL-uraansa kaksivuotisella sopimuksella HV71:n riveihin. Hän teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+20=25.
Heinäkuussa 2020 Andersson teki vuoden mittaisen sopimuksen SM-liigajoukkue KooKoon kanssa. Jo kuukautta myöhemmin hänen sopimuksensa kuitenkin jouduttiin purkamaan, koska Andersson ei läpäissyt seuran lääkärintarkastusta. Hän ei syksyn mittaan löytänyt enää uutta seuraa. Lopulta joulukuussa Andersson ilmoitti lopettaneensa pelaajauransa.
Maajoukkueura
Andersson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009, joista molemmat turnaukset päättyivät hopeaan. Ensimmäisessä turnauksessa hän oli kuudella syöttöpisteellään Ruotsin paras syöttäjä. Jälkimmäisessä turnauksessa Andersson toimi joukkueen varakapteenina ja hän voitti Ruotsin sisäisen tehotilaston lukemalla +7. Andersson pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-pronssia vuosina 2006 ja 2007, joista jälkimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2006. Yhteensä Andersson on pelannut 34 nuorten ja 48 poikien maaottelua.
Ruotsin A-maajoukkueessa Andersson pelasi ensimmäisen ja ainoaksi jääneen ottelunsa Karjala-turnauksen 8. marraskuuta 2017 Örebrossa pelatussa avausottelussa Tšekkiä vastaan. Hänet merkittiin joukkueensa kolmossentteriksi laidoilleen Patrick Cehlin ja Dick Axelsson.
Muuta
Anderssonin serkku Fredrik Johansson pelaa hyökkääjänä HockeyAllsvenskan-joukkue Västerås IK:ssa. Hän on aiemmin pelannut 125 Elitserien-ottelua Frölunda HC:ssä ja yhden kauden Pohjois-Amerikassa. Johanssonilla on myös Edmonton Oilersin NHL-varaus vuodelta 2002. Anderssonin serkku ja Fredrikin veli Henrik Johansson pelasi puolustajana Joakimin joukkuetoverina Munkedals BK:ssa kaudella 2004–2005.
Pääryhmä
Pääryhmä tarkoittaa seuraavia asioita:
Kapoor
Kapoor tai Kapur on yleinen intialainen sukunimi. Tämännimisiä henkilöitä ovat:
Kumamoton linna
Kumamoton linna on japanilainen linna, joka sijaitsee Kumamoton prefektuurissa. Nykyisen linnan päätorni on kopio alkuperäisestä, joka tuhoutui vuoden 1877 Satsuman kapinassa. Linna oli aikanaan hyvin suuri ja hyvin linnoitettu, ja sitä pidettiin yhtenä Japanin tärkeimmistä linnoista Himejin ja Matsumoton linnojen ohella.
Historia
Kumamoton linna on peräisin vuodelta 1467, jolloin Ideta Hidenobu rakennutti alueelle ensimmäisen linnoituksen, ja Kanokogi Chikakazu laajensi tätä vuonna 1496. Vuonna 1588 Katō Kiyomasalle myönnettiin Kumamoton linna, ja tämä laajensi sitä paljon vuosina 1601–1607. Hän muun muassa lisäsi sen porttien ja tykkiaukkojen määrää, sekä istutti pihalle pähkinäpuita ruuaksi piiritystilanteessa.
Linna piiritettiin vuonna 1877 Satsuman kapinan aikaan, ja suuri osa linnasta poltettiin. Linnan alueella vahingoittumattomina selvisi 13 rakennusta, jotka on sittemmin nimetty tärkeiksi kulttuurikohteiksi. Vuonna 1960 linnan päätorni jälleenrakennettiin betonista. Restaurointia jatkettiin vuosina 1998–2008, jolloin useimmat 1600-luvun rakennuksista uudistettiin. Osa linnan 1600-luvulla rakennetuista kivimuureista sortui maanjäristyksessä vuonna 2016.
Sulkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2019
Sulkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2019 kilpailtiin 19.–25. elokuuta Baselissa, Sveitsissä. Kilpailupaikkana oli St. Jakobshalle. Ohjelmassa olivat miesten ja naisten kaksinpeli, miesten ja naisten nelinpeli sekä sekanelinpeli. Japani voitti kaksi kultamitalia ja yhteensä kuusi mitalia. Kaikkiaan mitaleille ylsi kuusi maata. Kaksinpelien mestarit olivat Japanin Kento Momota ja Intian P. V. Sindhu.
HMS Warrior (1781)
HMS Warrior oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1781 vesillelaskettu Alfred-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1781 päällikkönään Sir James Wallace. Alus lähti 10. tammikuuta 1782 Tuulensuunnansaaristoon, missä se liittyi Rodneyn laivasto-osastoon 28. helmikuuta. Laivaston mukana alus osallistui 9. huhtikuuta Dominican kanaalissa käytyyn kahakkaan, 12. huhtikuuta 1782 Saintesin taisteluun ja 19. huhtikuuta Monan salmessa käytyyn kahakkaan.
Iloinen Teatteri
Iloinen Teatteri oli Helsingissä vuosina 1945–1946 toiminut revyyteatteri. Teatterin perustajat olivat Reino Palmroth, Paavo Päiwiö ja Ossi Elstelä. Teatteri aloitti toimintansa talvella 1945 Hämäläis-Osakunnan talossa Kampinkadun varrella, mutta teatteri teki myös maaseutukiertueita. Kesällä 1945 suuren suosion saanut teatteri vuokrasi esitystilat Messuhallista, jonne esityksiä katsomaan mahtui jopa tuhat katsojaa. Messuhallissa toimineen Puutarhateatterin yhteydessä oli myös ravintola, jossa järjestettiin tanssiaisia.
HMS Warrior (1781)
Palvelus
Vuonna 1801 alus kuului amiraali Sir Hyde Parkerin johtamaan reserviin Kööpenhaminan taistelussa eikä se siten osallistunut varsinaiseen taisteluun. Vuonna 1805 alus kuului amiraali Robert Calderin laivastoon Finisterren taistelussa. Saman vuoden joulukuussa alus hinasi HMS Victoryn Spitheadiin.
Iloinen Teatteri
Iloisen Teatterin ensimmäiset revyyt kirjoitti Reino Palmroth, myöhemmin kirjoittajiin kuuluivat muun muassa Heikki Sakari Marttila, Kai Brunila, Boris Grünstein ja Gustaf Laurent (1912–2002). Iloisen Teatterin näyttelijöinä olivat muun muassa Hannes Hako, Kauko Käyhkö, Einari Ketola, Lulu Paasipuro ja Pentti Viljanen. Revyiden vitsit ja ohjelmanumerot saivat aiheensa ajankohtaisista tapahtumista. Teatteri maksoi 40 prosentin huviveroa esityksistään ja revyiden käsikirjoitukset täytyi esitellä viranomaisille ennen niiden esitysten aloittamista. Huviverosta pyrittiin vapautumaan tekemällä revyistä yhtenäinen juonen sitoma kokonaisuus tanssi- ja musiikkinumeroista.
HMS Warrior (1781)
Palvelus
Alus poistettiin syyskuussa 1815 palveluksesta Chathamissa, missä siitä tehtiin vastaanottoalus elokuussa 1819. Alus sijoitettiin tilapäiseksi karanteeniksi heinäkuussa 1831, kunnes se siirrettiin joulukuussa 1832 Woolwichiin vastaanottoalukseksi. Alus muutettiin Woolwichissa vankilaivaksi kesäkuusta 1839 helmikuuhun 1840. Aluksen romutus saatiin päätökseen 11. joulukuuta 1857 Woolwichissa.
Imaginary Monsters
Imaginary Monsters on kanadalaisen The Birthday Massacren EP, joka julkaistiin 9. elokuuta 2011. Levy asetettiin ennakkokuunneltavaksi yhtyeen MySpace-sivustolle viisi päivää ennen julkaisua.
Levy sisältää kolme uutta kappaletta ja viisi remixiä aiemmin Pins and Needles -levyllä julkaistuista kappaleista sekä musiikkivideon kappaleeseen In the Dark.
Molla Mallory
Anna Margrethe ”Molla” Bjurstedt-Mallory (6. maaliskuuta 1884 Mosvik, Nord-Trøndelag, Norja – 22. marraskuuta 1959 Tukholma, Ruotsi) oli norjalainen tennispelaaja. Hän muutti vuonna 1914 Yhdysvaltoihin.
Mallory saavutti Tukholman olympialaisissa 1912 pronssia kaksinpelissä. Hänet valittiin vuonna 1958 International Tennis Hall of Fameen.
Rikos (televisiosarja)
Rikos on tanskalainen rikosdraamasarja, jonka on tuottanut yleisradioyhtiö DR. Sarjan pääkäsikirjoittajana on toiminut Søren Sveistrup, ja sarjan päähenkilöä, kööpenhaminalaista rikosetsivää Sarah Lundia, esittää Sofie Gråbøl.
Ensimmäinen tuotantokausi
Rikos-sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Tanskassa vuonna 2007. Kauden kymmenen ensimmäistä jaksoa esitettiin keväällä 2007, ja kymmenen viimeistä jaksoa oli tarkoitus esittää keväällä 2008. Suuren suosion takia kymmenen viimeistä jaksoa esitettiin jo syyskaudella 2007, ja viimeistä jaksoa seurasi 2 107 000 katsojaa.
Ensimmäinen tuotantokausi käsittelee lukiolaisen Nanna Birk Larsenin murhan selvittelyä. Tapahtumat sijoittuvat marraskuuhun 2003, ja jokainen jakso kuvaa yhden päivän tapahtumia. Syyllisiksi epäillään niin oppilaita ja opettajia kuin poliitikkojakin. Murhaajan henkilöllisyys pysyy pitkään avoimena.
Sarjasta tuli suosittu myös Britanniassa, ja se sai Bafta-palkinnon. Sekä kymmenen ensimmäistä että kymmenen viimeistä jaksoa olivat Emmy-ehdokkaina. Sarjasta tehtiin Yhdysvalloissa uusintaversio Jälkiä jättämättä (2011–2014).
Keskeisiä henkilöitä ensimmäisellä kaudella:
Toinen tuotantokausi
Toinen tuotantokausi oli kymmenen jakson mittainen, ja se esitettiin Tanskassa syys–marraskuussa 2009. Tapahtumat sijoittuvat vuoteen 2005. Asianajaja Anne Dragsholm löydetään murhattuna, mutta rikoksen selvittely ajautuu pian umpikujaan. Sarah Lund kutsutaan johtamaan tutkimuksia.
Keskeisiä henkilöitä toisella kaudella:
Kolmas tuotantokausi
Rikoksen kolmas tuotantokausi esitettiin Tanskassa syys–marraskuussa 2012. Jaksoja oli jälleen kymmenen. Parlamenttivaalien lähestyessä kolme merimiestä löydetään murhattuina ja laivanvarustamo Zeelandin omistajan Robert Zeuthenin yhdeksänvuotias tytär siepataan.
Dougouténé II
Dougouténé II on maalaiskunta Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Sen keskuskylä Andiagana sijaitsee Gondo-Sénon tasangolla 43 kilometriä Korosta lounaaseen. Kunnassa on 20 100 asukasta (vuonna 2009).
Dougouténé II:n kunta rajoittuu pohjoisessa Koron piirin Pel Maoudén ja idässä Dougouténé I:n, etelässä Bankassin piirin Bayen ja Koulongon Habé sekä lännessä Soubalan ja Bankassin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 20 kylää. Asukkaat ovat dogoneja, fulbeja ja moseja. Heistä 90 % on muslimeja ja loput kristittyjä ja animisteja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maapähkinä, maapapu, lehmänpapu, seesami ja fonio. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat kuusi alakoulua, koraanikoulu ja terveysasema.
Klaus Salmi
thumb|right|Klaus Salmi vasemmaisimpana
Karl Klaus Salmi (3. joulukuuta 1908 Helsinki – 10. heinäkuuta 1987 Kuopio) oli suomalainen pasunisti, laulaja ja lauluntekijä. Hän käytti myös salanimeä Kaarlo Kurki. Salmi johti vuosina 1931–1952 Ramblersia, jonka on katsottu ensimmäisenä suomalaisorkesterina varsinaisesti edustaneen jazzia. Hän toimi orkesterissa itse pasunistina. Hän oli ennen uraansa Ramblersissa soittanut vuodesta 1927 lähtien eri kokoonpanoissa trumpettia ja pasuunaa.
Ramblers
Zamban pohjalta syntyi Ramblers, jossa Salmi toimi vaihtelevan kokoonpanon johtohahmona. Hänen johdollaan tehtiin vuonna 1931 sen ensimmäinen äänilevy. Siinä laulajana toimi Leo Adamson, ja kappaleet (”Muistan sua, Elaine”, ”Onnen maa”) olivat Allu Kososen sekä Matti Jurvan tekemiä. Vuodelta 1938 on merkittävä Tukholmassa tehty äänitys kappaleesta ”Unelmissain oot mun”, jossa harmonikkaa soittaa Toivo Kärki. Salmi tulkitsi vuonna 1945 Ramblersin kanssa laulajana kappaleet ”Dinah” ja ”Some of These Days”. Orkesterin viimeinen julkinen esiintyminen tehtiin vuonna 1952. Myöhemmin se kuitenkin säesti levytyksillä solisteja.
Muu työ
Salmen tekemiä kappaleita levyttivät eri artistit. Useimmat hänen kappaleistaan julkaistiin salanimellä (Kaarlo Kurki), ja hänen kanssaan niitä oli tekemässä muiden muassa Lauri Jauhiainen. Salmelta levytettyjen kappaleiden joukossa ovat ”Ilta Linnanmäellä” (Kipparikvartetti, 1949), ”Kenen syy” (Jorma Ikävalko, 1950) ja ”Satu ruskeista silmistä” (Veikko Tuomi, 1950). Näiden levytysten tekemisen aikaan Salmi toimi sovittajana ja levytyspäällikkönä Niilo Saarikon Levytukussa. Hän asui vuodesta 1972 Kuopiossa, jossa teki opetustehtäviä. Hän palautti Ramblers-kokoonpanon toimintaan enää vain harrastusluonteisesti.
Hän saavu ei
Hän saavu ei on suomalaisen iskelmälaulaja Arja Havakan vuonna 2002 julkaistu neljäs studioalbumi.
Kalevan kirkko
Historia
Kalevan seurakunta perustettiin Tampereelle vuonna 1953, mutta seurakunta sai oman kirkon vasta 1966.
Varsinaisen suunnitteluvaiheen Reima Pietilä hoiti yhdessä vaimonsa arkkitehti Raili Pietilän kanssa. Kirkko on kokonaisuudessaan, sisustusta myöten, Pietilöiden suunnittelema. Toteutusvaiheessa rakennusta pienennettiin kilpailuehdotuksesta noin 15 prosenttia.
Pietilä suunnitteli vuonna 1963 toteutetun Branderin kahvilan Kalevan kirkon sisätilojen kokeiluprototyypiksi. Kahvila sijaitsi Tampereen Hämeenpuiston ja Kauppakadun kulmassa. Se purettiin 1984, ja kalusteet ja puurakennelmat siirrettiin Pietilöiden suunnittelemaan Hervannan toimintakeskukseen.
Kirkkorakennus
thumb|Raili ja Reima Pietilän suunnittelema kirkko on yksi Suomen omaperäisimmistä kirkko­rakennuksista, ja se kuuluu Tampereen kuuluisimpiin nähtävyyksiin. Kalevan kirkko on Suomen mittakaavassakin varsin omaperäinen rakennus, ja se suojeltiin vuonna 2006. Museoviraston luonnehdinnan mukaan se on ”uudemman kirkkoarkkitehtuurin monumentaalisin esimerkki Suomessa”. Kirkon seinät ovat pystysuorat ja korkeat. Sisätiloissa on käytetty paljon puupintoja ja rakennuksen ulkoseinien väri on sama kuin valkaisemattomalla pellavalla. Pystysuorat, lattiasta kattoon yltävät ikkunat antavat runsaasti valoa ja korostavat seinien katedraalimaista korkeutta. Kirkolle onkin ominaista avaruus, valoisuus ja pitkät sisänäkymät.
Kirkkoa on silloisen Kalevan kirkkoherran Paavo Viljasen mukaan sen viljasiiloa muistuttavaksi katsotun ulkomuodon vuoksi kutsuttu myös nimillä ”Sielujen siilo” tai ”Viljasen (vilja)siilo”.
Pinta-alaa kirkossa on 3 600 m², ja sen kokonaistilavuus on 47 000 m³. Salin lisäksi rakennuksessa on kokoontumistiloja ja muita tiloja. Kalevan kirkko on suosittu ehtoollis- ja jumalanpalveluskirkko, joka tarjoaa mahdollisuuksia myös muuhun seurakuntatyöhön.
Rakenne
Kalevan kirkko on rakennettu betonista liukuvalumenetelmällä. Menetelmä oli 1960-luvulla poikkeuksellinen erityisesti sakraalirakennuksiin käytettynä. Rakennuksen rungossa on betonia kaikkiaan 4 500 m³ ja terästä 150 tonnia. Seinien liukuvalu kesti 12 vuorokautta.
Rakennuksen teräsbetonisten kattopalkkien leveys on neljä metriä, ja niitä on kymmenen metrin välein. Pisin palkeista on 35-metrinen. Kirkossa on kaikkiaan 18 lattiasta kattoon ulottuvaa suurta puukehyksistä ikkunaa, joiden ruudut ovat umpiolaseja, kaikki eri kokoisia. Myös ulko-ovia on 18 kappaletta.
Kirkon koko julkisivu on vaaleakeltaisista laatoista. Laatat on poltettu seitsemästä erilaisesta englantilaisesta savilajista. Laattoja tarvittiin kaikkiaan 8 000 m² eli 150 000 kappaletta. Kilpailuehdotuksessa rakennus oli betonipintainen, ja laatat oli sijoitettu kirkon ulkoseinien sisäpintaan, mutta ne siirrettiin rakennuksen julkisivuun, kun kävi ilmeiseksi, että betoniraudoitukset olisivat ajan kuluessa aiheuttanut ulkoseiniin ruostevalumia. Pietilän mukaan saumauksen mittakaava on väärä, ja siksi veistoksellinen muoto heikkenee. Alun perin laattojen oli tarkoitus olla suurikokoisia.
Koko
Kirkkosalin tilavuus on 36 000 m³ ja kokonaispinta-ala 1 200 m². Korkeutta salilla on vaikuttavat 30 metriä, ja istumapaikkoja löytyy 1 120 kappaletta, näistä 115 kuoron käyttöön.
Kirkkosalin pääovelta kertyy alttarille matkaa noin 50 metriä. Salin lattia laskee puoli metriä alttaria kohti kuljettaessa. Tämä varmistaa hyvän näkyvyyden kaikista salin osista. Kirkkosalin lattian klinkkerilaatat on valmistettu Suomessa, ja ne muistuttavat väriltään kosteaa rantahiekkaa.
Sisustus
thumb|Kalevan kirkon alttari ja alttariveistos Särkynyt ruoko. Pietilät suunnittelivat kirkkorakennuksen ohella myös kirkkosalin sisustuksen ja alttariveistoksen. Kaikki kalusteet ja varusteet, kuten alttari, penkit ja urkufasadi on valmistettu suomalaisesta männystä. Myös kirkon sisällä voi huomata perinteisestä poikkeavan tyylin. Alttarin risti ei ole suora, vaan sillä on hieman kumartuva asento, joka symboloi siunausta ja suojaamista. Alttarikaide poikkeaa perinteisestä, koska se kaartuu kohti kirkkosalia eikä alttaria, kuten tavallisesti. Alttarivaatteessa ovat kirjaimet alfa ja omega, kreikkalaisten aakkosten ensimmäinen ja viimeinen kirjain, jotka merkitsevät, että Jeesus on ensimmäinen ja viimeinen.
Alttariveistoksena on Reima Pietilän teos Särkynyt ruoko vuodelta 1969. Veistoksen innoitus on tullut Jesajan kirjan jakeesta Raamatusta: ”Särjettyä ruokoa hän ei muserra.”
Valot on suunnattu joko ylhäältä alas tai alhaalta ylös ja niiden kirkkautta voidaan säädellä. Salin seinissä on muutama luukku aputiloihin mahdollisia televisiokuvauksia varten.
Urut ja äänentoisto
Kalevan kirkon urut on valmistettu Kangasalan urkutehtaassa. Niissä on 41 äänikertaa, kolme sormiota ja jalkio. Urkujen 16 metriä korkea julkisivu on Pietilöiden suunnittelema. Urkujen koneisto on osittain mekaaninen ja osittain sähköpneumaattinen. Uruissa on kaikkiaan 3 500 pilliä, joista suurin on 6,3 metriä pitkä. Pienimmällä on pituutta vain 1,5 senttiä.
Kirkkosalissa on myös kahdeksan kaiutinta ja 5–6 jumalanpalveluksissa käytettävää mikrofonia.
Kellotorni
Kalevan kirkon laella kohoaa ristimäiseksi muotoiltu kellotorni. Se toimittaa tavallaan kirkon katolla yhtä aikaa sekä kellotornin että ristin virkaa, sillä rakennuksen ulkosivulla ei ole nähtävissä yhtään tavanomaista ristiä.
Sijainti
Kalevan kirkko sijaitsee Liisankalliolla Kalevan kaupunginosassa Teiskontien ja Sammonkadun välissä. Kirkkoa ympäröivä Liisanpuisto on avointa aluetta, jolla on vain vähän puita. Tämä antaa kirkolta hyvän näkyvyyden lähiympäristöön. Hyvää näkyvyyttä korostaa entisestään se, että kirkko kohoaa ympäristöään korkeammalla pienen mäen päällä.
Alun perin Tampereen kaupunki tarjosi Liisankallion tonttia Tampereelle muuttamassa olleen Yhteiskunnallisen korkeakoulun opiskelija-asuntolan paikaksi kesällä 1957, mutta kun paikalle päätettiinkin rakentaa Kalevan kirkko, asuntolalle osoitettiin uusi paikka Väinämöisenkadulta.
Kalevala-muistomerkki
Liisanpuistossa Kalevan kirkon länsipuolella kohoaa 4,5 metriä korkea Kalevala-muistomerkki, jonka on suunnitellut Terho Sakki. Pronssisen veistoksen valmistusta siirrettiin Kalevan kirkon rakennustöiden takia ja se paljastettiin 30. syyskuuta 1973. Veistos kuvaa maailman syntyä sotkan munasta. Sakki sai ajatuksen veistoksensa ulkonäköön sen vieressä kohoavalta kirkolta. Kuvanveistäjä halusi luoda veistoksessaan vastakohdan kirkon pystysuorille pinnoille. Ulkonäkönsä vastakohtaisuuden lisäksi Kalevan kirkossa ja Kalevala-muistomerkissä kohtaavat Kalevala ja luterilainen kristinusko.
Kynähame
thumb|Kynähame puvun osana, Saksa 1954.
Kynähame on suora, kapean mallinen hame, jossa helma ulottuu polveen tai vähän sen alapuolelle. Nimensä kynähame on saanut mallistaan, joka on kapea ja pitkä kuten kynä.
Helma ulottui 1950-luvulla jopa puoleen sääreen, mikä vaikeutti liikkumista. Tästä syystä kynähametta kutsuttiin myös ”nilkutushameeksi”.
Historia
Ihmiset kaipasivat toisen maailmansodan jälkeen uutta tyyliä ja kynähameesta muodostui nopeasti työssäkäyvän naisen vaatekappale. Kynähameen suoran mallin ansiosta sen tekemiseen ei tarvittu paljon kangasta, joka sodan jälkeisinä vuosina oli kallista.
Christian Dior esitteli kynähameen mallistossaan 1940-luvun lopulla ja sen jälkeen kynähameesta tuli nopeasti suosittu. Kynähameen vyötärölle ulottuva, tyköistuva malli korosti vartalon muotoja, jotka aikaisemmin olivat jääneet A-linjaisen hameen peittoon.
Parhaan romaanin World Fantasy -palkinto
Parhaan romaanin World Fantasy -palkinto on yksi World Fantasy -palkinnon luokista. Palkinnon myöntää tuomaristo fantasiaromaanille tai -romaaneille vuosittain World Fantasy Conventionissa.
Pins and Needles (The Birthday Massacren albumi)
Pins and Needles on kanadalaisen The Birthday Massacren neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 14. syyskuuta 2010. Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 152.
Kappaleesta ”In the Dark” kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut sekä esittänyt Chibi, Rainbow, Michael Falcore & OE.
Sormijärvi
Sormijärvi on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee itäosassa harvaan asutulla alueella.
Sormijärvi sijaitsee kuivuneen ja suoksi muuttuneen Sormijärven itälaidalla. Kylää reunustavat mäet, mutta muutoin kylä on tasaista peltomaata. Asutus on harvaa eikä kaikkia kylän taloja asuteta enää ympärivuotisesti.
Sormijärveltä on tehty löytöjä kivikaudelta ja pronssikaudelta. Puolamäellä ja Varemäellä on pronssikautiset hautaröykkiöt. Itse Sormijärven kylä on perustettu verrattain myöhään, eikä kylää mainita vuoden 1540 veroluettelossa. Kylän kantatilat Sällylä ja Ihala ovat sijainneet nykyisillä paikoillaan 1700-luvusta lähtien. Tiloista itsenäistyi muutamia pientiloja 1900-luvun alussa, mutta uudempaa asutusta kylään ei ole syntynyt.
Saksin vaaliruhtinaskunta
Saksin vaaliruhtinaskunta oli Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan kuulunut vaaliruhtinaskunta, joka perustettiin, kun keisari Kaarle IV nosti Askania-suvun hallitseman Saksi-Wittenbergin herttuakunnan vaaliruhtinaan statukselle vuoden 1356 kultaisen bullan mukaan. Keisarikunnan tullessa hajotetuksi vuonna 1806 Saksin vaaliruhtinaskunta nostettiin kuningaskunnan statukseen.
HMS Alexander (1778)
HMS Alexander oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1778 vesillelaskettu Alfred-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Verstappen
Verstappen on alankomaalainen sukunimi. Verstappen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
HMS Alexander (1778)
Valmistus
Alus tilattiin 21. heinäkuuta 1773 Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin 6. huhtikuuta 1774. Alus laskettiin vesille 8. lokakuuta 1778 ja valmistui 6. joulukuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 38 895 puntaa 18 shillinkiä ja 3 dimeä sisältäen varustamisen.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1778 päällikkönään Richard Kempenfelt. Alus valtasi 12. maaliskuuta 1779 yhdessä HMS Courageux'n kanssa 40-tykkisen kaapparin Le Monsieurin.
Vuonna 1794 alus suojasi HMS Canadan kanssa saattueen Espanjaan''. Paluumatkalla alukset kohtasivat 6. marraskuuta Ranskan laivaston Joseph-Marie Niellyn viiden 74-tykkisen linjalaivan osaston. Alexander vallattiin Canadan kyetessä pakenemaan. Aluksella sai taistelussa surmansa ja haavoittui 40 miehistönjäsentä.
Vallattu alus siirrettiin Brestiin, jossa se liitettiin Ranskan laivastoon nimellä L'Alexandre. Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi aluksen takaisin Groix'n taistelussa 23. kesäkuuta 1795.