cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tamilit
Kuvataiteet ja arkkitehtuuri
Tamiliveistokset on yleensä tehty pronssiin valamalla tai kivestä (yleensä temppelien yhteydessä). Vanhimmat säilyneet veistokset ovat 600-luvulta. Mahabalipuramin luolaveistokset ja Chola-dynastian aikaiset pronssiveistokset ovat hienoimpia esimerkkejä tamilien veistotaiteesta ja -tyylistä. Erityisen suosittu pronssiveistosten aihe oli Sivan kuvaaminen Nataraja-tanssiasennossa, jossa hän on kuvattuna yksi jalka ylhäällä ja sädekehän ympäröimänä.
Tamilitemppelit itsessään voidaan usein nähdä yhtenä suuren mittakaavan veistoksena. Temppelit tunnetaan erityisesti korkeista torneistaan, joita kutsutaan nimellä gopuram (tai gopura). Ne muodostuvat useista kerroksista, joista jokainen muodostaa oman pienoispyhäkkönsä. Aluksi temppelit olivat yksinkertaisia ja elegantteja, mutta myöhemmin niistä tuli huolitellumpia ja koristeellisempia kuten Brihadisvaran temppeli Thanjavurissa. 1200-luvulta eteenpäin temppelien sisääntuloportit – joita kutsutaan tamilin kielellä gopurameiksi – alkoivat myös kasvaa isommiksi ja koristeellisemmiksi. Erityisesti Chidambaramissa ja Srirangamissa olevien temppeleiden gopuramit ovat erityisen vaikuttavia, täynnä veistoksia ja reliefejä, jotka kuvaavat hindumytologian hahmoja ja tapahtumia.
Kuten intialaisessa taiteessa yleensä, tamilitaide ei perinteisesti harrasta muotokuvausta tai realismia. Pääpaino on teokseen liittyvien ideaalisten prototyyppien ja symbolien kuvaamisessa. Tämä tarkoittaa usein, että pienten yksityiskohtien, kuten käden asennon suunnan, kuvassa olevien eläinten tai puiden, kuvatun vuorokaudenajan tietäminen on tärkeää taideteoksen merkityksen ymmärtämiselle.
Esittävät taiteet
Perinteisillä tamilien esittävillä taiteilla on antiikkiset juuret. Temppelit ja kuninkaalliset hovit olivat esittävien taiteen keskuksia jo ainakin klassiselta aikakaudelta lähtien. Klassisen tamilikirjallisuuden ja Natya Shastran perusteella nykyiset taidemuodot ovat hyvin lähellä antiikkisia. Paljolti kuten muissakin intialaisissa perinteissä, tamiliperinne painottaa eri esittävien taiteiden ykseyttä ja niiden symbioottista suhdetta kuvataiteisiin ja kirjallisuuteen. Tamiliperinteen mukaisesti esityksen tavoitteena on tuoda rasa – maku, mieliala, tunne – esiin, ja laatua arvioidaan sen mukaan kuinka se vaikuttaa yleisön mielialaan.
Tamileilla on yhteinen musiikkiperinne muun Etelä-Intian kanssa, jota kutsutaan nimellä karnaattinen musiikki. Karnaattisella musiikilla on juurensa antiikkisissa musiikkimuodoissa, joita kuvataan klassisessa tamilikirjallisuudessa ja johon on vaikuttanut Natya Shastran musiikilliset teoriat. Musiikkityyli keskittyy lauluääneen, soittimia käytetään säestykseen tai matkimaan laulajan roolia. Karnaattinen musiikki rakentuu melodiatyyppien (rāgam) ja toistuvien rytmityyppien (thāḷam) ympärille. Toisin kuin pohjoinen hindustanilainen klassinen musiikki, karnaattinen musiikki on lähes täysin uskonnollista.
pienoiskuva|[[Bharata natyam -tanssija Chennaissa.]]
Hallitseva klassinen tanssityyli on bharata natyam. Bharata natyam on enimmäkseen esittävää, ei osallistuvaa. Tanssissa kuvataan laulussa kerrottua tarinaa ja sitä esittää lavalla yleensä yksi tanssija orkesterin säestyksellä. Taustalla laulaa yksi tai useampi laulaja. Tarina kerrotaan käyttäen käsien asentoja (mudra), kasvonilmeitä ja vartalonasentoja. Temppeleitä varten oli oma tyylinsä, jota esitettiin vain temppeleissä aina 1930-luvulle asti. Tanssijat ovat perinteisesti olleet aina naisia, mutta nykyään tanssia esittävät myös useat tunnetut miestanssijat.
Tamileilla on myös suuri joukko kansantansseja. Arvostetuin näistä on karakāṭṭam. Sen uskonnollisessa muodossa tanssia esitetään Mariamma-jumalattaren kuvan edessä. Tanssija kantaa päänsä päällä bambukehityksen ympäröimää messinkikannua, joka on täynnä keittämätöntä riisiä ja joka on koristeltu kukkasin. Tanssija elehtii ja hyppii laulun rytmin mukaan tiputtamatta jyviä. Karakāṭṭamia esitetään yleensä erityisten laulujen kanssa, joita kutsutaan nimellä temmanguppāṭṭu tai thevar pāṭṭu. Näissä kansanlauluissa rakastaja laulaa rakkautensa kohteelle nadaswaramin ja melamin säestyksellä. Muita kansantanssityylejä ovat muun muassa mayilāṭṭam, jossa tanssijat sitovat riikinkukonsulkia vyötärölleen; ōyilāttam, jota tanssitaan ympyrässä samaan aikaan heiluttaen erivärisiä vaatekappaleita; poykkāl kuthiraiyaaṭṭam,, jossa tanssijat käyttävät leikkihevosia; mān̲āṭṭam,, jossa tanssijat matkivat peuran sulavia hyppyjä; par̲aiyāṭṭam, jota tanssitaan rytmisten rummunlyöntien tahtiin sekä thīppandāṭṭam, johon liittyy palavat puiset soihdut.
Tamilitanssi liittyy läheisesti tamilien teatteriperinteeseen. Useimmat taidemuodot sisältävät molempia. Kuravañci on draamatanssityyppi, jota esittää neljä tai kahdeksan naista. Draama alkaa kurava-heimon ennustajanaisen kertomuksella rakkaudestaan riutuvasta naisesta. Laulut itsessään ovat lyyrisen kauniita, jota vaikutelmaa vahvistetaan tanssiesityksellä.
Therukkūthu (kirjaimellisesti ”katunäytelmä”) on kyläteatterin tai kansanoopperan muoto. Sitä esitetään perinteisesti kylien aukioilla ilman lavasteita. Esitykset sisältävät sekä lauluja että tanssia, usein samanaikaisesti ja tarinat voivat olla uskonnollisia tai maallisia. Esityksillä ei ole tiukkaa muotoa ja esiintyjät ovat usein vuorovaikutuksessa yleisön kanssa, pilkaten heitä tai ottaen heidät mukaan dialogiin. Viime aikoina therukkūthu on toiminut menestyksellisesti erilaisten sosiaalisten sanomien, kuten raittiuden, kastijärjestelmän kritisoinnin ja laillisten oikeuksien välittäjänä. Tämä on levinnyt myös Intian muihin osiin.
Tamil Nadussa Melaturin kylässä järjestetään paikallisen jumaluuden kunniaksi vuosittain bhagavatamelaksi kutsuttu esitys, joka kestää läpi yön. Osavaltiossa on myös kehittynyt länsimaista vaikutteita ottanut näyttämötaideperinne.
Nykyaikaisessa tamiliyhteiskunnassa ovat säilyneet sekä klassiset että perinteiset esittävät taiteet. Kansantaiteet taantuivat 1900-luvun puolivälissä, mutta ovat elpyneet uudelleen viime vuosina erityisesti eteläisessä Tamil Nadussa vaikkakin niiden suosio keskittyy maaseudulle. Tamil Nadun kansantaiteiden seura (Tamil̲nāṭu iyalisai nāṭaka man̲r̲am) on keskittynyt kansantaiteiden säilyttämiseen ja edistämiseen ja sillä on ollut merkittävä rooli kulttuuriperinteiden jatkumisessa.
Tamil Nadun tamilit suhtautuvat kiihkeästi elokuvaan. Tamilien elokuvateollisuus, jota kutsutaan yleisesti nimellä ”Kollywood”, on Intian toiseksi tuotteliain filmiteollisuus. Suurin osa tamilielokuvista sisältävät laulu- ja tanssikohtauksia. Elokuvamusiikki on oma suosittu genrensä, joka yhdistelee karnaattista musiikkia, tamilien kansanmusiikkia, Pohjois-Intian tyylejä, hip hoppia ja jopa heavy-musiikkia. Kuuluisia 1900-luvun lopun elokuvamusiikkisäveltäjiä ovat M. S. Viswanathan, Ilayaraaja ja A. R. Rahman.
Uskonto
Useimmat tamilit ovat hinduja, mutta islamilla ja kristinuskolla on myös pitkät perinteet Tamil Nadussa. Suositun legendan mukaan viimeisen Chera-kuninkaan sanotaan kääntyneen muslimiksi ja matkustaneen Arabiaan Muhammadin kumppaniksi (sahaba). Erään varhaisen Pallava-kuninkaan äidin uskotaan olleen kristitty. Eurooppalainen kristinusko korvasi alkuperäisen tamilikristinuskon kokonaisuudessaan 1500-luvulla ja useimmat nykypäivän kristityistä ovat joko protestantteja tai katolilaisia. Jainalaisuus oli yhteen aikaan valtauskonto Tamil Nadussa, mutta se taantui huomattavasti Pallava-dynastian aikana ja nykyään on vain muutamia tuhansia tamilijainalaisia.
Tamilihindulaisuudessa kuten muissakin hindulaisuuden paikallisissa muodoissa, on omia erityispiirteitään. Suosituin jumaluus on Murukan, joka on jo hyvin varhain esiintynyt Sivan pojan Kartikeyan kanssa, mutta joka alun perin on ollut ehkä toinen jumaluus. Mariammanin (Ammanin), jonka ajatellaan polveutuvan vanhoista äitijumalista, palvonta on hyvin yleistä. Cilappatikaramin sankaritarta Kannagia palvotaan paljon, erityisesti Sri Lankassa. Vishnulle, Sivalle, Ganapathille ja muille yleisille hindujumalille pyhitettyjä temppeleitä on paljon. Ayyavazhi-uskonto levisi Tamil Nadun eteläisissä osissa 1800-luvun puolivälissä ja sillä on paljon kannattajia Tirunelvelissa, Thoothukudissa ja Kanyakumarissa.
Maaseudulla Tamil Nadussa palvotaan monia paikallisia jumaluuksia, joita kutsutaan nimellä aiyyan̲ār. Niiden uskotaan olevan paikallisten sankareiden henkiä, jotka suojelevat kylää vaikeuksilta. Näiden palvonta keskittyy usein naḍukkalin – sankarin muistolle pystytetyn kiven – ympärille. Tämä palvonnan muoto mainitaan säännöllisesti klassisessa kirjallisuudessa ja on ilmeisesti siis jäänne antiikkisesta tamiliperinteestä.
Šaivismilla on vahva kannatus tamilien keskuudessa vaikka sen suurimmat kannattaja-alueet ovatkin pohjoisessa. Alvarit ja nayanarit, jotka olivat valtaosin tamileja, olivat tärkeässä asemassa bhakti-perinteen renessanssissa Etelä-Intiassa. 900-luvulla Vishishtadvaita-teorian puolestapuhuja filosofi Ramanuja teki monia muutoksia palvontatapoihin luoden uusia määräyksiä temppelimenoihin ja hyväksyen alempikastiset hindut hänen tärkeimmiksi opetuslapsikseen. Muita tärkeitä tamilien hengellisiä johtajia olivat Vallalar (eli Jothi Ramalinga Swamigal), Ramana Maharshi ja siddharit, jotka olivat ryhmä joogeja. Siddha-lääkintä liittyy myös tamilien šaivismiin. Ramayanan tapahtumat sijoittuvat monilta osin tamilialueille ja legendojen mukaan monet Raman sotilaista olivat tamileja. Ainoa Parashuramalle omistettu temppeli on Tamil Nadussa.
Kamppailulajit
Tamililegendan mukaan Chola-, Chera- ja Pandya-kuninkaat kävivät satavuotisen sodan ensimmäisen vuosisadan alussa, jonka aikana he kehittivät täydelliset kamppailulajit. Neljän kamppailulajin oletetaan saaneen alkunsa tästä: kalarippayattu, silambam nillaikalakki, maankombukkalai ja varma kalai, joita kaikkia harjoitetaan nykyään osissa Tamil Nadua ja Keralaa.
Antiikkinen tamilien taistelulaji, aseeton härkätaistelu, oli suosittua klassisen aikakauden sotilaiden keskuudessa. Sitä harjoitetaan edelleen osissa Tamil Nadua, erityisesti Alanganallurissa lähellä Maduraita, jossa se tunnetaan nimellä jallikaṭṭu tai mañcuviraṭṭu. Lajin tapahtuma järjestetään vuosittain pongal-juhlan aikoihin.
Instituutiot
Koska tamilit ovat olleet levittäytyneenä useisiin valtioihin läpi historiansa, on olemassa muutamia muodollisia yleisiä tamili-instituutiota. Tärkeimmät tamilien kansalliset toimielimet ovat olleet Tamil Nadun ja Sri Lankan hallitukset, jotka ovat edesauttaneet tamilin kielen käyttöä 1950-luvulta lähtien.
Tamil Nadun politiikan tärkein liike on Periyar Ramasamin perustama ”Itsekunnioituksen liike” (Self-respect Movement), joka perustuu itsekunnioitukselle ja rationalismille ja taistelee kastilaitosta ja alempien kastien syrjintää vastaan. Tamil Nadun kaikkien tärkeimpien poliittisten puolueiden ideologiat perustuvat Itsekunnioituksen liikkeeseen.
Sri Lankassa tamilipolitiikkaa hallitsivat federalistiset liikkeet Federal Partyn (Liittovaltiopuolue, myöhemmin Tamil United Liberation Front, Tamilien yhdistynyt vapautusrintama) johdolla aina 1980-luvun alkuun. 1980-luvulla Sri Lankan tamilipolitiikkaan alkoivat vaikuttaa useiden aseellisten joukkojen suorittamat väkivaltaiset sotatoimet. Tamil Eelamin vapautuksen tiikerit eli Tamilitiikerit nousi näistä ryhmistä tärkeimmäksi 1990-luvulla. 2000-luvulla Tamilitiikerit ovat aina välillä yrittäneet käynnistää neuvotteluja Sri Lankan hallituksen kanssa. Järjestö kontrolloi osia Sri Lankan pohjois- ja itäosia ja on yrittänyt muodostaa alueelle omaa hallintoa, jota se kutsuu Tamil Eelamin hallitukseksi.
1960-luvulla Tamil Nadun hallitus järjesti Tamilien maailmankonferenssin ja kokouksia on järjestetty sen jälkeen säännöllisesti. Vuonna 1999 perustettiin Tamilien maailmankonfederaatio suojelemaan ja edistämään tamilikulttuuria sekä lisäämään yhteenkuuluvaisuuden tunnetta eri puolilla maailmaa asuvien tamilien välillä. Sen jälkeen konfederaatio on ottanut käyttöön tamilien lipun sekä laulun tamilien ylikansallisiksi symboleiksi. Lipun sanat ovat klassisen runoilijan Kanian Poongundranaarin runon avaussanat: ”Kaikki maat ovat kotimme, kaikki ihmiset ovat sukumme”.
Grameen Bank
thumb|200px|Grameen Bankin perustaja [[Muhammad Yunus.]] thumb|200px|Grameen Bankin rakennus [[Dhakassa.]] Grameen Bank on bangladeshilainen pankki, joka myöntää köyhille pieniä luottoja eli mikrolainoja ilman vakuuksia. Pankki myös ottaa vastaan talletuksia sekä tarjoaa muita pankkipalveluja. Se on mukana yritystoiminnassa muun muassa kangas-, puhelin- ja energia-alan yrityksissä. Grameen Bank ja sen perustaja Muhammad Yunus saivat yhdessä vuoden 2006 Nobelin rauhanpalkinnon "toiminnastaan luoda taloudellista ja sosiaalista kehitystä alhaaltapäin".
Perustaminen
Pankki on perustettu Bangladeshin nälänhädän aikana, vuonna 1974. Pankki syntyi siten, että Muhammad Yunus tapasi korinpunojanaisia, jotka eivät saaneet pyytämäänsä lainaa maan pankeista. Yunus lainasi itse 42:lle korinpunojalle yhteensä 27 USA:n dollarin verran rahaa ilman vakuuksia. Tällä pienellä alkupääomalla naiset pystyivät hankkimaan uusia työvälineitä ja punomaan koreja aikaisempaa vauhdikkaammin, ja he maksoivat lainan nopeasti takaisin.
Toimintatavat
Pankki toimii siten, että laina myönnetään viiden henkilön ryhmälle ilman takauksia. Yksi tai kaksi henkilöä kerrallaan ryhmässä saa lainan ryhmän päätöksen mukaisesti - ryhmän puheenjohtaja on viimeisenä vuorossa. Jos yksi heistä ei suoriudu lainasta, ryhmä ei saa jatkossa uusia lainoja. Tämä kannustaa ryhmää toimimaan taloudellisesti vastuuntuntoisesti. Elokuun 2006 tietojen mukaan 98,85 prosenttia asiakkaista maksaa mikroluottonsa.
Suurin osa asiakkaista (96 prosenttia) on naisia, päinvastoin kuin monen kehitysmaan suurten kaupallisten pankkien asiakaskunnasta. Toukokuuhun 2006 mennessä se oli antanut lainaa 6,39 miljoonalle lainaajalle.
Nykyisinkin köyhät ostavat pienillä lainoillaan kaupusteltavaa, maatalouseläimiä, ompelukoneita, polkupyörätakseja tai muuta päästäkseen alkuun. Näin moni on voinut vaihtaa kerjäämisen yrittämiseen. Moni on ostanut kännykän, jota vuokraamalla hän on alkanut ansaita ja samalla tarjonnut kotikyläläisilleen mahdollisuuden pitää yhteyttä sukulaisiinsa tai hoitamaan liikeasioita.
Grameen-"perheen" muu toiminta
Grameen-perheeseen kuuluu nykyisin pankin lisäksi muita yrityksiä. Grameen on myös alkanut varustaa kyliä sellaisella tietotekniikalla, jonka käyttö ei välttämättä vaadi lukutaitoa. Energia-alan yritys Grameen Shakti on levittänyt mm. aurinkopaneelien avulla sähköistämistä Bangladeshissa. Grameen Shakti on saanut vuoden 2007 Right Livelihood -palkinnon.
Yunuksen erottaminen ja verokiertoväitteet
Norjalainen dokumenttiohjelma kertoi keväällä 2011 pankin epäselvyyksistä ja väitti, että pankki kiertää veroja. Yunus erotettiin keväällä 2011 Grameen-pankin johdosta ja kerrottiin, että eroa edelsi tiettävästi kuukausia kestänyt poliittinen painostus. Samalla väitettiin, että Yunusin nimityksen yhteydessä vuonna 2000 rikottiin pankin sisäisiä sääntöjä. Syytökset todettiin kuitenkin myöhemmin perättömiksi.
Family and Civilization
Family and Civilization on yhdysvaltalaisen sosiologin Carle C. Zimmermanin teos sukujen merkityksestä sivilisaatioiden nousussa ja tuhoutumisessa. Teos julkaistiin vuonna 1947. Teoksessa Zimmerman tarkastelee perherakenteita heimoista ja klaaneista ydinperheeseen. Zimmerman pohtii teoksessa eri perhemallien soveltuvuutta lasten hankkimiseen ja kasvattamiseen. Teoksessa Zimmerman käy läpi Antiikin Kreikan, Rooman valtakunnan, keskiajan Euroopan ja sen ajan modernin Euroopan perheitä.
Zimmermanin kolme familismin tyyppiä
Zimmerman kutsuu familismiksi (familism) sukua sosiaalisena ja henkilökohtaisena instituutiona.
Zimmerman erottaa kolme eri familismin tyyppiä: trustee-familismi (trustee familism), domestinen familismi (domestic familism) ja atomistinen familismi (atomistic familism). Trustee-familismi liittyy valtioita edeltävään heimoyhteiskuntaan, mutta se muodosti myös Antiikin Kreikan kehityksen pohjan. Antiikin Kreikassa familismi kehittyi valtion kasvun myötä domestiseen familismiin ja lopulta atomistiseen familismiin. Atomistisen familismin vaihe kulminoitui Kreikan valtion hajoamiseen ja sen valloittivat väestöt joilla oli vakaammat ja vahvemmat familismin tyypit. Zimmerman osoittaa että tämä kuvio toistui Rooman valtakunnassa ja keskiajan Euroopassa. Zimmerman osoittaa teoksessa eri familismin tyyppien läheiset ja kausaaliset vaikutukset sivilisaatioiden nousuun ja tuhoon.
Mōri Terumoto
Mōri Terumoto (, 22. tammikuuta 1553 – 27. huhtikuuta 1625) oli japanilainen daimio ja Mōri-klaanin johtaja. Hän oli Mōri Takamoton poika ja kuuluisan ruhtinas Mōri Motonarin pojanpoika.
Family and Civilization
Prosessi siirtymistä familismin eri tyyppien välillä
Zimmermanin mukaan trustee-familismi ja atomistinen familismi eivät voi olla olemassa samassa yhteiskunnassa samaan aikaan, sillä he jotka harjoittavat atomistista familismia tulevat trustee-familismin syömiksi. Domestinen familismi voi olla olemassa valtion auktoriteetin alaisuudessa. Zimmermanin mukaan sivilisaatio ei kykene säilyttämään domestista familismia pitkään, sillä valtio kasvaa kooltaan ja lainsäädännön auktoriteetiltaan viemään suvun vastuut, ja suku välttämättä pienenee merkitykseltään, kunnes enää vain löyhä kokoelma yksilöllisiä haluja on jäljellä. Zimmermanin mukaan kyse ei ole siitä tapahtuuko tämä prosessi, vaan se on vain ajan kysymys.
Mōri Terumoto
Terumoto oli jäsen Toyotomi Hideyoshin nimittämässä viiden vanhemman neuvostossa, jonka tuli hallita valtakuntaa, kunnes vallanperijä Toyotomi Hideyori olisi tarpeeksi vanha. Kun erimielinen neuvosto hajosi kahteen vastakkaiseen leiriin Tokugawa Ieyasun ja Ishida Mitsunarin ympärille, Terumoto valitsi jälkimmäisen. Hän ei kuitenkaan ollut paikalla ratkaisevassa Sekigaharan taistelussa, koska oli tuolloin Osakan linnassa puolustamassa Hideyoria. Taistelu päättyi Ieyasun voittoon, ja Terutomo päätti antautua tälle. Ieyasu antoi Terutomon elää, mutta vähensi Terumoton läänitystä ja jätti tälle vain Nagaton ja Suōn provinssit.
Mōri-klaanin johdossa Terumotoa seurasi Mōri Hidenari.
Family and Civilization
Prosessi siirtymistä familismin eri tyyppien välillä
Zimmermanin mukaan kun sivilisaatio kasvaa voimakkaaksi ja kokee dekadenssin, suku alkaa hajota. Kun suku hajoaa, yhteiskunnat joilla on vahvempi familismin tyyppi (yleensä trustee-tyyppiä) valloittavat ja korvaavat atomistiset ihmiset, jotka eivät kykene tai ovat haluttomia puolustamaan elämäntapaansa. Zimmermanin mukaan kuvio on historiassa toistuva, ja atomistisesta familismista yleensä palataan trustee-familismiin.
Atomismi tienä sivilisaation auringonlaskuun
Zimmermanin mukaan atomistisella aikakaudella suku vaikuttaa epämerkittävältä ja koko kulttuuri saa individualistisen värityksen.
Teos ennusti länsimaissa myöhemmin koetun perheiden rikkoontumisen, joka liittyy Zimmermanin tunnistamaan atomismiin. Atomismi tarkoittaa Zimmermanin mukaan sitä että "atomistinen ihminen on yhteiskunnan ainoa yksikkö". Zimmermanin mukaan myös Antiikin Kreikassa ja Rooman valtakunnassa koettiin atomismin vaiheet. Zimmermanin mukaan atomistisesta rappiosta kertoo kasvanut irstailu. Myöhäisessä Rooman valtakunnassa koettiin sukupuolitautien dramaattinen nousu ja siihen vertautuva ongelma koettiin renessanssin aikakaudella, jolloin uudet sukupuolitaudit yleistyivät ja kasvavalle hedonistiselle luokalle maahantuotiin ja keksittiin uusia seksitapoja.
Atomistiseen familismiin siirtyneisyyden indikaattorit
Zimmermanin analyysin mukaan sivilisaatioiden auringonlaskusta kertovat seuraavat tekijät, jotka toimivat indikaattoreina atomistiseen familismiin siirtyneisyydestä:
Othmar Reiser
pienoiskuva|Othmar Reiser Othmar Reiser (21. joulukuuta 1861 Wien – 31. maaliskuuta 1936 Pekre, kylä Mariborin liepeillä Sloveniassa) oli itävaltalainen lintutieteilijä.
Reiser kävi koulunsa Wienissä. Armeijapalveluksensa (1882–1883) jälkeen hän meni opiskelemaan metsänhoitajaksi Wienin maatalousakatemiaan. Reiser kuului Wienin lintutieteelliseen seuraan ja toimitti Mitteilungen nimisen julkaisun 1885. Vuonna 1887 hän sai lintutieteilijän assistentin paikan Sarajevon Zemaljski Muzejissa, missä hän työskenteli vuoteen 1926 saakka. Hän teki useita tutkimusretkiä Balkanille ja Keski-Eurooppaan, ja julkaisi kolmiosaisen teoksen Materialien zu einer Ornis Balcanica (1894, 1896 ja 1905).
Reiser keräsi huomattavan, noin 16 000 kappaleen lintu- ja munakokoelman, jotka lahjoitettiin Wienin museolle. Vuonna 1903 hän osallistui Itävallan tiedeakatemian matkalle Brasiliaan, missä hän ensimmäisenä havaitsi luonnossa siniaran (Cyanopsitta spixii). Matkakertomus Mémoires julkaistiin vuosina 1910 ja 1925. Vuonna 1932 Grazin yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvon.
Reiser nimesi uudet lintulajit punaolkaorneeron (Gyalophylax hellmayri) ja isopystynokan (Megaxenops parnaguae).
From Me to You (Yuin albumi)
From Me to You on Yuin debyyttialbumi, joka julkaistiin 22. helmikuuta 2006.
Tom Vilsack
Thomas James Vilsack (s. 13. joulukuuta 1950 Pittsburgh) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Iowan entinen kuvernööri, jonka Joe Biden nimitti Yhdysvaltain maatalousministeriksi virkakautensa alussa 2021.
Hän oli presidentti Barack Obaman hallituksen maatalousministeri.
Tom Vilsack on orpolapsi, jonka Vilsackit adoptoivat katolisesta orpokodista. Hänen adoptioisänsä oli kiinteistönvälittäjä ja vakuutusasiamies, äiti kotirouva. Tom kävi Pittsburghissa Shady Side Academy -nimistä valmistavaa koulua, suoritti Bachelor-tutkinnon Hamilton Collegessa New Yorkissa 1972 sekä lainopillisen Juris Doctor -tutkinnon 1975 Albany Law Schoolissa, minkä jälkeen hän muutti vaimonsa kotikaupunkiin Mount Pleasantiin Iowaan. Hamiltonin aikanaan Vilsack liittyi julkiseen Delta Upsilon -veljeskuntaan.
Harri Tuominen
thumb|Harri Tuominen kotonaan Lappeenrannassa 26.10.1988. Harri Olavi Tuominen (1. huhtikuuta 1944 Kuusankoski – 1. maaliskuuta 2006) oli suomalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja. Häntä opettivat vuosina 1966–1973 Tauno Marttinen ja Ahti Sonninen.
Tom Vilsack
Tom Vilsack valittiin murhatun Ed Kingin jälkeen Mount Pleasantin pormestariksi 1987 ja Iowan osavaltion senaattiin täpärästi 1992. Siellä hän ajoi sosiaalisia uudistuksia. Vuonna 1999 hänestä tuli Iowan ensimmäinen demokraattikuvernööri kymmeniin vuosiin. Tätä virkaa hän hoiti vuoteen 2007 asti, jolloin hänen tilalleen valittiin puoluetoveri Chet Culver.
Harri Tuominen
Tuominen nimitettiin vuodesta 1969 Kuusankosken Työväen Laulajien johtajaksi. Hän johti Kuusankosken jälkeen Joensuussa ja vuosina 1975–1994 Lappeenrannassa. Tuominen toimi lisäksi Kuusankosken musiikki- ja taidelautakunnan puheenjohtajana 1969–1972. Vuodet 1979–1990 hän kuului Kotkan merilaulufestivaalien tuomaristoon. Tuominen oli Kymen läänin taidetoimikunnan läänintaiteilijana.
Tuominen piti vuodesta 1973 alkaen omia sävellyskonserttejaan Kouvolassa, Kotkassa, Lappeenrannassa, Porissa, Imatralla ja Kuusankoskella. Tuominen kuoli 2006, kuukautta aiemmin kuin olisi täyttänyt 62 vuotta. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu näyttämömusiikin lisäksi muun muassa orkesteriteoksia ja vokaalimusiikkia. Kotkan kaupunki tilasi häneltä teoksen Nocturne in City kaupungin satavuotisjuhlaan.
Tom Vilsack
Marraskuussa 2006 Vilsack ilmoittautui Yhdysvaltojen presidentinvaalikisaan 2008, mutta vetäytyi siitä jo helmikuussa 2007 Hillary Clintonin hyväksi. Tämän jälkeen hän on ollut yksityisen lakitoimiston palveluksessa Des Moinesissa.
Tom Vilsackilla ja hänen vaimollaan Christie Bellillä on kaksi aikuista poikaa.
Myynnin ja markkinoinnin ammattilaiset MMA
Myynnin ja markkinoinnin ammattilaiset MMA on noin 20 000 myynnin, markkinoinnin ja oston ammattilaisen sitoutumaton edunvalvonta- ja palvelujärjestö. MMA toimii jäsentensä ammatillisena etujärjestönä, valvoo ja turvaa jäsentensä yhteiskunnallisia, taloudellisia ja ammatillisia etuja ja kehittää jäsenten ammattitietoja ja -taitoja. MMA kuuluu keskusjärjestö Akavaan.
Järjestön jäsenlehti Myynti & Markkinointi ilmestyy neljä kertaa vuodessa.
Järjestö
MMA neuvoo palkka- ja sopimusasioissa, tarjoaa apua uralla etenemiseen ja tuottaa jäsenetuja.
Historia
MMA on yksi Suomen vanhimmista ammattijärjestöistä. Se perustettiin kolmenkymmenen kauppaedustajan voimin 30. maaliskuuta 1895 hotelli Kleinehissa Helsingin Pohjoisesplanadilla nimellä ”Finlands Handelsresandeförening”.
Myynnin ja markkinoinnin ammattilaiset otti nimilyhenteekseen MMA 1. helmikuuta 2015. Aiempi lyhenne SMKJ oli perua vanhasta nimestä "Suomen Myyntimiesten Keskusjärjestö". Vuonna 2009 liitto vaihtoi keskusjärjestöä STTK:sta Akavaan.
Oma työttömyyskassa perustettiin 1974. Kassa sulautui Korkeasti koulutettujen työttömyyskassa KOKOon 1.1.2021.
Miesten Ykköspesis-kausi 2018
Ykköspesis-kausi 2018 oli Suomen pesäpallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykköspesiksen 38. kausi. Kauteen osallistui 11 joukkuetta. Tarkoituksena oli, että sarjassa olisi pelannut 12 joukkuetta, mutta Jyväskylän Kiri ilmoitti vetäytyvänsä sarjasta lokakuun 2017 lopussa, eikä sarjaa enää täydennetty. Edellisen kauden putoamiskarsinnan hävinnyt Vähänkyrön Viesti sen sijaan säilytti paikkansa Ykköspesiksessä Muhoksen Pallo-Salamien luopuessa sarjapaikastaan jo lokakuun 2017 alussa.
Comedian Harmonists
thumb|220px|Comedian Harmonists thumb|220px|Comedian Harmonists -laulukuoroa kunnioittava muistolaatta yhtyeen perustamispaikalla [[Berliinin Friedenaussa.]]
Comedian Harmonists oli saksalainen lauluyhtye, joka toimi 1927–1935. Esikuvanaan yhdysvaltalainen The Revelers kuoro levytti stemmalauluja, joissa oli usein humoristisia piirteitä. Kappaleet kuten Wochenend und Sonnenschein ja Veronika, der Lenz ist da keräsivät yhtyeen keikoille yleisöä tungokseen asti. Yhtye kiersi ulkomailla Lontoossa, Pariisissa ja New Yorkissa, sekä esiintyi elokuvissa. Suosion huipulla alkoi nopea hiipuminen uusien vallanpitäjien, natsien, otteen kulttuurista kiristyessä.
Kansallissosialistien noustua valtaan Saksassa 1933 yhtye joutui asteittain yhä suurempiin vaikeuksiin, koska osa jäsenistä oli juutalaista sukujuurta. Yhtyeen ulkomainen nimi herätti paheksuntaa sensoreissa. Lopulta juutalaisilta kiellettiin ammattimainen esiintyminen estradeilla. Viimeinen esiintymistilaisuus Saksassa oli maaliskuussa 1934. Yhtyeen jäsenet jatkoivat tahoillaan seuraajakokoonpanoissa Meister Sextett ja Comedy Harmonists, mutta suosio ei ollut entisen kaltaista.
Miesten Ykköspesis-kausi 2018
Sarjan voitti Kempeleen Kiri, joka nousi takaisin Superpesikseen kaudeksi 2019. Myös Siilinjärven Pesis onnistui nousemaan Superpesiskarsinnan kautta. Kauden päätteeksi Jokioisten Koetus putosi takaisin Suomensarjaan. Lisäksi Lievestuoreen Kisan sarjapaikka siirrettiin vastaperustetulle Laukaan Urheilijoiden pesäpallojaostolle.
Comedian Harmonists
Kokoonpano
Comedian Harmonists -yhtyeen menestykseikkämmässä kokoonpanossa olivat seuraavat henkilöt:
Lisäksi perustajajäseniin kuuluivat Walter Nußbaum ja Theodor Steiner, jotka lähtivät yhtyeestä varhaisessa vaiheessa. Walter Joseph soitti pianoa 1930–1931.
Miesten Ykköspesis-kausi 2018
Sarjajärjestelmä
Runkosarjassa pelattiin kaksinkertainen sarja kaikkia joukkueita vastaan sekä kaksi lisäottelua paikallisvastustajia vastaan. Runkosarjan voittaja nousi suoraan Superpesikseen. Sijoille 2–5 sijoittuneet joukkueet pelasivat välieräsarjat paras viidestä -järjestelmällä, joiden voittajat etenivät Superpesiskarsintaan. Runkosarjan sijoille 10 ja 11 sijoittuneet pelasivat putoamiskarsinnat paras kolmesta -menetelmällä. Ottelusarjan hävinnyt joukkue putosi Suomensarjaan.
Paikallisotteluparit olivat:
Välierät
Välieräpareissa kohtasivat toiseksi sijoittunut Siilinjärven Pesis ja viidenneksi sijoittunut Vähänkyrön Viesti sekä kolmanneksi sijoittunut Manse PP ja neljänneksi sijoittunut Puijon Pesis. Välieräparien voittajat etenivät Superpesiskarsintaan. Välieräsarjojen voittoon vaadittiin kolme otteluvoittoa.
Putoamiskarsinta
Putoamiskarsinnassa kohtasivat runkosarjan sijoille 10 ja 11 sijoittuneet Jokioisten Koetus ja Lievestuoreen Kisa. Voittaja säilyi sarjassa ja häviäjä putosi Suomensarjaan. Karsintasarjan voittoon vaadittiin kaksi otteluvoittoa.
Ferratum
Historia ja perustaja
Ferratumin perusti vuonna 2005 konsernin perustaja ja toimitusjohtaja Jorma Jokela. Hän opiskeli laskentatointa Kuopion kauppaopistossa ja Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa Helsingissä. Hän perusti Helsingissä Jokela Capital Oy:n, jonka toimitusjohtajana hän toimi vuosina 1998–2000. Sittemmin hän myi Jokela Capitalin liiketoiminnan vuonna 2004. Vuonna 2005 hän perusti Ferratumin ja on ollut sen toimitusjohtaja yrityksen perustamisesta lähtien.
Frankfurtin pörssiin listautuminen
Ferratum listautui Frankfurtin pörssin päälistalle 6. helmikuuta 2015. Ferratum oli pörssin ensimmäinen finanssiteknologiayritys. Listautumisen yhteydessä Ferratum myi osakkeitaan kansainvälisille institutionaalisille sijoittajille. Osakkeiden myyntihinta oli 17 euroa, joilla yhtiön markkina-arvo oli noin 370 miljoonaa euroa. Yhtiölle kerättiin yhteensä 48 miljoonaa euroa sen tulevan kasvun rahoittamiseksi uusille tuotealueille ja liiketoiminnan laajentamiseksi. Listautumisen jälkeen Jorma Jokela on yhä yhtiön suurin osakkeenomistaja.
Istat
Istituto Nazionale di Statistica (Istat) on Italian valtion tilastovirasto eli kansallinen tilastokeskus.
Royal Engineers AFC
150px|right|thumb|[[Royal Engineersin vaakuna]] Royal Engineers AFC on englantilainen jalkapalloseura, joka on perustettu 1863. Seuran perustivat Britannian armeijan pioneerit eli Royal Engineers. Seuran virallinen perustajajäsen on majuri Francis Marindin. Joukkueen parhaimmat vuodet olivat 1870-luvulla, jolloin se pääsi FA Cupin finaaliin neljästi ja voitti cupin 1875, jolloin se päihitti loppuottelussa Old Etoniansin uusintaottelussa maalein 2–0. Ensimmäinen loppuottelu oli päättynyt 1–1-tasatulokseen. Se selvisi lisäksi 1870-luvulla cupin loppuotteluun kolmesti. Vuonna 1872 se hävisi Wanderersille 0–1. Vuonna 1874 Oxfordin yliopisto oli parempi maalein 2–0 ja vuonna 1878 Wanderers vei cup-mestaruuden loppunumeroin 3–1. Seuran pelaajista kuusi on pelannut Englannin maajoukkueessa ja kaksi Skotlannin maajoukkueessa. frame|left|Royal Engineers vuonna 1872.
IPhone 6
iPhone 6 on Applen 9. syyskuuta 2014 julkaisema älypuhelin. Samaan aikaan julkaistiin myös optisella kuvanvakaimella ja 0,8 tuumaa suuremmalla näytöllä varustettu iPhone 6 Plus. iPhone 6- ja iPhone 6 Plus -puhelinten myynti aloitettiin 19. syyskuuta 2014 Yhdysvaltojen lisäksi kymmenessä maassa, ja Suomessa molemmat julkaistiin tasan viikkoa myöhemmin.
Tekniikka
iPhone 6:ssa on 4,7 tuuman kapasitiivinen Retina HD -kosketusnäyttö, jonka kuvatarkkuus on 1 334 × 750 pikseliä, joten pikselitiheys 326 pistettä tuumaa kohti. Puhelimen paksuus on 6,9 millimetriä ja paino 129 grammaa. Sen käyttöjärjestelmä julkaisuvaiheessa oli iOS 8.0, ja nykyään se on päivitettävissä versioon 12.4. Puhelimen suorittimena toimii Applen kaksiytiminen A8, jonka kellotaajuus on 1,4 GHz. Puhelimen akun kapasiteetti on 1 810 milliampeerituntia, ja se ei ole käyttäjän vaihdettavissa. iPhone 6 sisältää NFC-piirin, mutta sitä voi käyttää ainoastaan Apple Pay:ssa. Puhelin ei tue langatonta latausta. Kameran kuvailmaisimen resoluutio on 8,0 megapikseliä (pikselikoko 1,3 mikrometriä), ja kamerassa on muita ominaisuuksia. Kameralla pystyy kuvaamaan täysteräväpiirtotasoista videokuvaa enintään 60 ruudun kuvataajuudella.
iPhone 6:n ja iPhone 6 Plussan yhteinen iskulause on Bigger than bigger. Puhelin on saatavilla harmaana, hopeana sekä kultaisena.
Puhelimen taipumiseen liittyvä ongelma herätti huomiota vuonna 2014 (lempinimellä Bendgate).
Talonpoikaislevottomuudet Ruotsin valtakunnassa
Väkivaltaiset talonpoikaislevottomuudet Ruotsin valtakunnassa alkoivat laajamittaisesti Kustaa Vaasan uudistettua valtakunnan hallintoa vahvistaen kuninkaanvaltaa. Levottomuuksia oli kuitenkin ollut jo aikaisemminkin.
Keskiaika
Keskiaikaisen kuningaskunnan ja kirkko-organisaation muodostumisprosessi 1100–1300-luvuilla aiheutti väkivaltaisuuksia talonpoikaiston keskuudessa. Näistä tapahtumista on kuitenkin säilynyt vain vähän tietoa. Tunnetuimpia näistä tapahtumista on varmaankin Lalli-nimisen talonpojan tekemä piispa Henrikin murha Köyliönjärven jäällä. Tämän tarun todenperäisyys on kuitenkin kyseenalaistettu. Suuri talonpoikaiskapinoiden aika Ruotsin valtakunnassa alkoi 1400-luvulla Kalmarin unionin sisäisten ristiriitojen myötä.
Unionikuningas Eerik Pommerilainen oli omapäinen kuningas ja riitautui hansakauppiaiden kanssa, jolloin kaupankäynti vaikeutui. Tämä vahingoitti etenkin Ruotsia, joka oli ollut vilkkaissa kauppasuhteissa Lyypekin kanssa. Tämä herätti yhdessä muutenkin kaukaiseksi koetun Etelä-Jyllannin sotien kanssa katkeruutta Ruotsissa kaikissa kansankerroksissa. 1430-luvulla Ruotsin puolella nousevat ylimystön ja talonpoikien kapinaliikkeet eivät juuri vaikuttaneet Suomessa. Yhteiskunnallisesti kuningas Eerik Pommerilaisen kaudella kuitenkin myös Suomen talollisten olosuhteet kävivät heikommiksi. Veronkannossa oli lisätty rahaverojen osuutta ja tilan tuotteiden vaihtohintoja muutettiin entistä epäedullisimmiksi. Samanaikaisesti rälssimiesten valta yhteiskunnassa ja maanomistuksessa kasvoivat. Tunnetuin suomalainen kapina aikakaudella oli Ylä-Satakunnassa vuonna 1439 puhjennut niin kutsuttu Davidin kapina, joka kohdistui Viikin kartanoon.
Vuoden 1435 syksyllä piispa Maunu Tavast ja Krister Nilsson saapuivat Ruotsiin, jossa järjestetyissä neuvotteluissa he vaikuttivat Engelbrektin kapinana tunnetun liikkeen johtajien syrjäyttämiseen ja kompromissin aikaansaamisen. Drotsiksi tuli Krister Nilsson ja marskiksi nousi Kaarle Knuutinpoika Bonde. Ensiksi mainitun palattua saman vuoden syksyllä Suomeen alkoi kapinaliikehdintä Ruotsissa jälleen. Lopulta kuningas erotettiin vuonna 1439, minkä jälkeen Ruotsia hallitsi aristokraattien valtaneuvosto. Se koostui piispoista ja johtavista ylimyksistä. Tästä joukosta mahtavimmaksi nousi Kaarle Knuutinpoika, joka valittiin 1438 valtionhoitajaksi.
Kustaa Vaasan aika
Kustaa Vaasa vakiinnutti valtaansa muun muassa perustamalla lähes feodaalisia herttuakuntia Suomeen, Itä-Götanmaalle ja Södermanlandiin. Herttuakuntien tarkoituksena oli lujittaa kuninkaan asemaa aikaisemmin itsenäisen aatelin kustannuksella. Kustaa Vaasa myös aloitti uskonpuhdistuksen valtakunnan alueella Västeråsin valtiopäivillä ja rajoitti kirkon taloudellista ja poliittista valtaa.
Suomen asema valtakunnan rajamaana ja ulkopoliittisen jännitteen lisääntyminen Ruotsin valtakunnan ja Venäjän välillä 1500-luvun puolenvälin aikoihin lisäsi tarvetta sotajoukkojen tehokkaalle keräämiselle, joka puolestaan nosti talonpoikien verorasitusta. Samanaikaisesti myös uuden hallitsijakeskeisen valtajärjestelmän ylläpito vaati lisää verotuloja. Nämä johtivat valtakunnan veronkantojärjestelmän perinpohjaiseen uudistamiseen. Suomessa verojärjestelmän uudistaminen alkoi vuonna 1538, jolloin kuningas antoi käskyn, jonka mukaan "jokainen, rikas ja samalla tavoin kuin köyhäkin maksaisi kruunulle veroa jokaisesta koukun maasta, niin että siinä suhteessa ei toinen olisi toista vapaampi". Verouudistukseen kuului myös joidenkin aatelisten läänityksien peruuttamisia ja näillä toimilla Suomen verotulojen on arvioitu kaksinkertaistuneen. Talonpoikien keskimääräinen viljavero oli noin 1/6 vuotuisesta nettosadosta, mikä huonoina vuosina saattoi merkitä perheen vajoamista toimeentulorajan alapuolelle.
Uudistusten nostama vastarinta
Nopeasti toteutetut suuret hallinnolliset uudistukset aiheuttivat vastustusta. Kirkon aseman rajoittaminen nosti talonpojat kapinaan Taalainmaalla 1520- ja 1530-luvuilla. Suurin ja merkittävin kapinaliike oli Nils Dacken johtama kapina Smålannissa vuonna 1542, joka pyrki toteuttamaan myös aktiivista ulkopolitiikkaa. Kapina kukistettiin kuitenkin lopulta väkivalloin ja rajoittamalla alueen kaupankäyntiä.
Verotuksen kiristymisestä johtunut samansuuntainen kapina alkoi myös Maunu Pekanpoika Nyrhin johdolla Lappeen kihlakunnassa 1550-luvulla, kun kruunun kestitys- ja kinkerijärjestelmä vaati talonpojilta aikaisempaa laajempaa virkamiesten kyyditys- ja majoitusvelvoitetta. Kapinallisten viha kohdistui pääsääntöisesti lähimpiin paikallisiin viranomaisiin kuten kihlakunnantuomariin ja voutiin. Epäonnistuneiden neuvottelujen jälkeen kuningas viranomaisten valistuksen vuoksi nuhteli ankarasti talonpojille ja lopulta laamanni Henrik Klaunpoika Horn ja Olavinlinnan isäntä Kustaa Fincke vangitsivat kapinan johtajat. Kapina tyrehtyi lopulta johtajien teloituksen jälkeen.
Kuninkaan vallan kasvusta johtunutta kapinamielialaa ilmeni aikakaudella myös aateliston piirissä. 1530-luvun lopulla puhkesi Länsi-Göötanmaalla "herrojen kapina", johon osallistui alueen varakkaita maanviljelijöitä ja rälssimiehiä. Erityisen laajasti aateliston omavaltaisuus ilmeni Suomessa, jonka aatelisto oli etäisyyden vuoksi tarkimman valvonnan ulkopuolella. 1550-luvun puolivälissä se joutui Kustaa Vaasan ankaran nuhtelun kohteeksi lukuisista väärinkäytöksistä niin sanotun Jaakko Teitin valituksen muodossa.
Rappasota
Juhana III:n kuningaskaudella rajakahakat Käkisalmen läänin rajalla johtivat jälleen uuteen sotaan Venäjää vastaan (1570–1595), joka tunnetaan "25-vuotisen sodan" ja "rappasodan" nimillä. Pääosin kyse oli raa'asta, molemminpuolisesta sissisodasta. Alkuvaiheissa sodankäynti oli kuitenkin organisoitua ja 1573–1577 Suomen rintamalla elettiin aselevon aikaa. Vuosikymmenen puolessa välissä alkoivat kuitenkin talonpoikaiset kahinoinnit: karjalaiset hyökkäilivät Oulujärven ja Iijoen suunnalle, Etelä-Suomesta lähdettiin Suomenlahden tuolle puolen.
Sota asetti Suomen hallinnolle suuria haasteita ja rajaseutujen väestö kantoi suurimman taakan sodan rasituksista. Talonpoikia koetteli muun muassa jatkuvat väenotot ja apuverot, lisääntyneet kyyditys- ja majoitusvelvoitteet sekä sotaväen majoitusrasitus, jota kutsuttiin linnaleiriksi. Sodan aikana talonpoikien asema kurjistui ja osa tiloista autioitui pysyvästi ja osa joutui aatelin omistukseen. Talonpoikien tilanteen heiketessä aateliston asema sen sijaan parani, mikä myöhemmin johti laajoihin väkivaltaisuuksiin.
Sotaväen vastaiset paikalliskapinat ja nuijasota
Sotavuosien aikana, erityisesti 1590-luvulla alkoi jo esiintyä alueellisia talonpoikaiskapinoita muun muassa Marttilassa, Huittisissa, Loimaalla, Halikossa, Pöytyällä, Paimiossa ja Rautalammilla. Rautalammilla vuosina 1592–1592 raskaiden sotaväen pakko-ottojen vuoksi noussut kapina oli näistä suurimittaisin. Rappasodan päätyttyä eivät sotarasitukset kaikilta osin poistuneetkaan talonpoikien odotusten vastaisesti ja ärtymys lisääntyi heidän keskuudessaan. Syypääksi rasituksiin koettiin Klaus Fleming.
Nuijasota syntyi Ruotsin valtataisteluiden ja Suomen kiristyvien säätyvastakohtaisuuksien, sekä pitkällisen Venäjän sodan aiheuttaman väsymysreaktion takia. Sigismund, joka oli jo vuodesta 1587 ollut Puolan vaalikuningas, peri Ruotsin kuninkuuden isänsä Juhana III:n kuoltua 1592. Sigismund kuitenkin vietti aikaansa Puolassa, jolloin Ruotsissa käytännön valtaa pitivät valtaneuvosto ja Sigismundin setä (Juhanan nuorempi veli) Kaarle-herttua. Uskonpuhdistusta kannattaneen Kaarle-herttuan ja katolisen Sigismundin välille ilmaantui varsin pian erimielisyyksiä.
Valtakamppailun yhteydessä suomalaiset talonpojat liittoutuivat Kaarle-herttuan kanssa, joka Söderköpingin valtiopäivillä suhtautunut suopeasti linnaleiri-järjestelmän purkamiseen ja antanut ymmärtää lopettavansa Klaus Flemingin vallan Suomessa. Pohjalaiset talonpojat nousivat kapinaan aatelistoa ja sotaväkeä vastaan 1596–1597. Nuijasota päättyi verisesti armeijan kukistaessa nuijin, keihäin ja jousin aseistetut talonpojat. Nuijasodassa kuoli 2 500–3 000 talonpoikaa.
Myöhemmät talonpoikaiskapinat
Nuijasodan jälkeen Ruotsin valtakunnassa esiintyi paikallisempia talonpoikaislevottomuuksia. Ruotsissa puhkesi 1650-luvulla ns. aamutähtikapina (morgonstjärnupproret). Skånessa talonpojat kävivät kiivasta sissisotaa ruotsalaisia miehittäjiä vastaan 1670-luvulla. Pohjois-Karjalassa esiintyi vuosina 1696–1697 nälkäkapinaksi luonnehdittua liikehdintää. Verilöylyyn päättynyt Taalainmaan talonpoikien marssi Tukholmaan vuonna 1742 (stora daldanset eli "suuri taalalaistanssi") oli viimeinen vallanpitäjiä vastaan suunnattu aseellinen kansannousu Ruotsin valtakunnassa. Sääty-yhteiskunnan jännitteet säilyivät tämän jälkeenkin, mutta laajoja väkivaltaisuuksia ei enää puhjennut
Wagnerilaisuus
Wagnerilaisuus on saksalaisen oopperasäveltäjän Richard Wagnerin (1813–1883) musiikiin, teoreettisiin kirjoituksiin, poliittisiin ajatuksiin ja esteettisiin näkemyksiin perustuva aatesuuntaus. Wagnerilaisuuden merkitys oli suurin 1800-luvun loppupuolella, jolloin erityisesti musiikkimaailma oli jakautunut Wagnerin kiihkeisiin kannattajiin, jotka suosivat ohjelmamusiikkia, ja vastustajiin, jotka olivat absoluuttisen musiikin kannalla.
Poliittisessa merkityksessä wagnerilaisuus oli alun perin luokkatietoinen liike, joka myöhemmin suuntautui esifasismiin. Taidepiireissä Wagnerin vaikutus ilmeni erityisesti dekadenttisissa ja symbolistisessa taidesuuntauksissa. Niiden ulkopuolellakin Wagnerin vaikutus näkyy viitteellisesti lähes kaikessa länsimaisessa taiteessa. Nykyisin ilmiön näkee selvimmin monissa elokuvissa, esimerkiksi Matrix-elokuvatrilogiassa. Wagnerin viimeisessä oopperassa Parsifal (1882) nimihenkilö oppii näkemään taikuri Klingsorin luoman valhekuvan taakse ja saa ylivertaiset kyvyt, kuten pysäyttämään häntä kohti heitetyn keihään. Matrixissa taas on keinotodellisuus, jossa Neo pysäyttää pahantahtoisten agenttien luodit. Pirates of the Caribbean -elokuvasarjan Davy Jones, joka on mennyttä rakkauttaan sureva Lentävä hollantilainen -laivan kapteeni, kun Wagnerin Lentävä hollantilainen -oopperan (1843) päähenkilön kirouksen pystyy purkamaan vain pyyteetön rakkaus. Tosin nämä asetelmat usein pohjautuvat vanhempiin tarinoihin, mutta Wagner pystyi luomaan niistä uusia myyttisiä kokonaistaideteoksia, joissa eri taidemuodot kohtaavat.
Kategoria superioren kausi 2014–2015
Kategoria superioren kausi 2014–2015 oli Albanian jalkapallon pääsarjan Kategoria superioren 76. kausi. Kausi päättyi KF Skënderbeu Korçën mestaruuteen, mikä oli seuralle viides perättäinen mestaruus ja yhteensä kuudes. Sarjan paras maalintekijä oli FK Kukësin kroatti Pero Pejić, joka teki 22 maalia kauden aikana. Sarjan kaksi huonointa, KF Apolonia Fier ja KS Elbasani, putosivat alemmalle sarjatasolle kauden päätteeksi. Molemmat seurat olivat juuri edellisellä kaudella nousseet pääsarjaan.
Henkilöstö ja peliasut
Huomautus: Liput merkitsevät FIFA:n sääntöjen mukaisia kansallisia joukkueita. Pelaajilla ja managereilla voi olla useampi FIFA:n sääntöjen ulkopuolinen kansallisuus.
Oreot
Oreot (Oreosomatidae) on pietarinkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä Atlantista ja Intian valtamerestä.
Lajit ja anatomia
Oreoiden heimoon kuuluu 4 sukua ja noin 10 lajia, esimerkiksi oreo (Oreosoma atlanticum). Heimon kalat ovat keskikokoisia kaloja, ja suurimmat niistä voivat saavuttaa 60 cm:n pituuden. Tyypillisiä piirteitä oreolajeille ovat hyvin litteä ja korkea ruumis, suurikokoiset pää ja silmät, pitkät selkä- ja peräevät sekä pieni ja pyöreähkö pyrstöevä. Väriltään aikuiset oreolajit ovat tyypillisesti tuhkan- tai hopeanharmaita.
Levinneisyys ja elintavat
Oreolajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Runsaimpia ne ovat eteläisellä pallonpuoliskolla Australian ja Uuden-Seelannin läheisyydessä. Eräitä lajeja tavataan myös Etelämantereen läheisyydestä. Heimon kalojen ravintoa ovat kalat, mustekalat ja äyriäiset. Oreot ovat syvänveden kaloja, joita tavataan tyypillisesti 400–1 500 metrin syvyydessä. Oreoita kalastetaan taloudellisesti merkittävissä määrin Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Japanissa.
The Rope Dancers
The Rope Dancers on Morton Wishengradin kirjoittama yhdysvaltalainen näytelmä vuodelta 1957. The Rope Dancers on kolminäytöksinen ja viisikohtauksinen draama, joka sijoittuu 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun New Yorkiin.
Motonet
thumb|Motonetin myymälä Jyväskylän Keljossa. Motonet on suomalainen autovaraosien ja -tarvikkeiden, työkalujen sekä kodin ja vapaa-ajantuotteiden erikoisliikeketju. Motonet on 100-prosenttisesti suomalaisen Broman Group -konsernin tytäryhtiö. Konsernissa toimii viisi tytäryhtiötä: Motonet Oy, Varaosamaailma Oy, Finntest Oy, Broman Logistics Oy ja Broman Yhtiöt Oy. Vuonna 2018 Motonetissa työskenteli yli 1 200 työntekijää. Motonet-myymäläverkosto kattaa yli 40 tavarataloa. Lisäksi Motonet toimii motonet.fi-verkkokaupan kautta. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Turun myymälän yhteydessä.
Tavaratalot
Tammikuussa 2022 Motonet-tavarataloja oli 39 ympäri Suomea. Lisäksi ensimmäinen ulkomaille avattu Motonet Viron Tallinnassa aloitti toimintansa toukokuussa 2016. Tavarataloketju on avannut uusia ja uudistanut vanhoja myymälöitään kovalla tahdilla. Ensimmäinen pienemmille paikkakunnille suunnitellun konseptin mukainen Motonet-myymälä aukesi toukokuussa 2019 Loimaalla. Keväällä 2021 avattiin uudet myymälät Iisalmeen, Imatralle, Oulun Ritaharjuun. sekä Varkauteen.
Vuoden 2022 aikana aukeaa uusi myymälä Järvenpäähän ja Hyvinkään myymälä muuttaa uusiin tiloihin.
Syksyllä 2021 Motonet kertoi laajentavansa Ruotsiin, johon on tarkoitus avata ensimmäinen myymälä vuoden 2023 lopulla.
Historia
Motonetin perusti Lauri Juntunen (1950–2019) Turussa vuonna 1989 ja toiminta alkoi 1990. Maaliskuussa 2007 Broman Group osti Motonet-varaosaketjun koko osakekannan. Broman Group oli alun perin autojen varaosien ja autotarvikkeiden myyjä. Se perustettiin vuonna 1965 nimellä Pielisensuun Auto. Nykyisen nimensä yritys sai vuonna 2002. Broman Group -konsernin pääkonttori sijaitsee Joensuussa. Motonetin logistiikkakeskus Broman Logistics sijaitsee Hyvinkäällä. Voimakkaan kasvun tukemiseksi Broman Group osti kesällä 2018 Keskolta Anttilan entisen logistiikkakeskuksen Keravalta.
Heinäkuussa 2017 Motonet osti konkurssiin menneeltä Erätukulta sen tärkeimpiä tuotemerkkejä. Samoihin aikoihin liikevaihtoaan 17,6 prosenttia edellisvuodesta kasvattaneen Motonetin kerrottiin olevan Puuilon ohella yksi Anttilan katoamisesta hyötyneistä halpahalliketjuista samaan aikaan, kun Tokmanni oli vaikeuksissa ja Hong Kong (nyk. Rusta) yrityssaneerauksessa. Tuolloin Broman Groupin toimitusjohtaja Harri Broman arveli Motonetin kasvattavan liikevaihtoaan jatkossakin 10–15 prosentilla vuodessa.