cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Butabarbitaali
Toinen vastaavanlainen valmiste on Donnatal, joka sisältää belladonnaa ja butabarbitaalin sijaan fenobarbitaalia. Tätä valmistetta myydään myös Suomessa nimellä Bellergal.
Butabarbitaalin kemiallinen kaava on C10H16N2O3, CAS-numero 125-40-6 ja moolimassa 212,246 g/mol.
Suippohärkylä
Suippohärkylä (Polystichum lonchitis) on pääasiassa vuoristoseuduilla tavattava saniainen. Suomessa laji on harvinainen ja rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.
Ulkonäkö ja koko
Suippohärkylän maavarsi on lyhyt ja pystyhkö. Kimppuina kasvavat lehdet ovat 15–40 cm pitkät. Ne ovat lyhytruotisia ja nahkeita ja talvehtivat vihreinä. Lehtilapa on 4–5 cm leveä, kapeanpuikea ja kertaalleen parilehdykkäinen. Myös lehdykät ovat kapeanpuikeita, tyvestä epämukaisia ja käyristyvät hieman kärkeä kohti. Lehdyköiden hampaat ovat otakärkisiä. Lehtilavan alapinnassa olevien itiöpesäkkeiden katesuomut ovat kilpimäisiä. Suippohärkylä kukkii Suomessa heinä-elokuussa.
Suippohärkylä saattaa risteytyä samoilla kasvupaikoilla piikkihärkylän (P. aculeatum) kanssa.
Levinneisyys
Suippohärkylää tavataan laajalla alueella Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa, mutta lajin levinneisyysalue on varsin hajanainen ja keskittyy lähinnä vuoristoalueisiin. Sitä tavataan muun muassa Pyreneiltä, Alpeilta, Balkanin niemimaalta, Skotlannista, Uralilta, Skandeilta Kaukasukselta ja Kalliovuorilta.
SSR
SSR voi viitata johonkin seuraavista:
Matti Lahtinen (jääkiekkoilija)
pienoiskuva|Tapparan mestaruusjoukkue 1961. (Matti Lahtinen takarivissä toinen vasemmalta). Matti Armas Lahtinen (28. kesäkuuta 1932 Kangasala – 31. tammikuuta 1987 Lahti) oli suomalainen jääkiekkoilija ja erotuomari. Hän edusti Tapparaa SM-sarjassa vuosina 1959–1962 ja voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1961.
Erotuomarina Lahtinen toimi vuosina 1953–1967 tuomiten yhteensä 81 SM-sarjapeliä, kuusi maaottelua ja Tampereen MM-kilpailut 1965. Lahtinen oli Lennart Jaalan kanssa tuomarina kohutussa ottelussa, missä Ulf Sterner löi mailalla Timo Ahlqvistia päähän. Lahtinen joutui tämän vuoksi oikeuteen todistajaksi. Muihin Lahtisen tuomaripareihin kuului muun muassa Unto Wiitala, Örnulf Diehl, Olli Pulkkanen ja Räshid Hakimsan. Lahtinen toimi Lahden Erotuomarikerhon puheenjohtajana ja Suomen Jääkiekkoliiton erotuomarivaliokunnan sihteerinä. Nuorempana hän harrasti melontaa. Lahtinen oli merkonomi ja sotilasarvoltaan reservin vänrikki.
Tilastot
Erotuomarina 81 SM-peliä, 6 maaottelua, yhdet MM-kisat.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1983
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1983 pelattiin Saksan liittotasavallassa, Dortmundissa, Düsseldorfissa ja Münchenissä. B-sarja pelattiin Tokiossa ja C-sarja Budapestissa.
Maailmanmestaruuskilpailujen A-sarjassa siirryttiin järjestelmään, jossa alkusarjan neljä parasta joukkuetta pelasivat erillisen mitalisarjan. Mitalisarjaan lähdettiin ilman alkusarjan pisteitä. Sijoille 5.–8. jääneet joukkueet jatkoivat puolestaan alkusarjan pisteistä siten, että ne pelasivat vielä kerran toisiaan vastaan.
A-sarjapaikan lisäksi panoksena oli paikka vuoden 1984 Kanada-cupissa neljälle parhaalle eurooppalaiselle joukkueelle. Neljännen paikan sai Länsi-Saksa. Kanada ja Yhdysvallat olivat itseoikeutettuina mukana Kanada-cupissa.
Alkusarja
Alemman loppusarjan otteluttulokset on kursivoitu. Viimeisessä sarakkeessa ovat alkusarjan pisteet. Italia putosi B-sarjaan.
Mitalisarja
Jokaisen joukkueen alkusarjan pisteet nollautuivat mitalisarjan alkaessa.
Euroopan-mestaruus
Euroopan-mestaruuskisojen sarjataulukko laskettiin eurooppalaisten keskinäisten alkusarjaotteluiden perusteella.
B-sarja
Yhdysvallat nousi A-sarjaan. Romania ja Jugoslavia putosivat C-sarjaan. B-sarjan kaksi parasta pääsivat suoraan vuoden 1984 olympiaturnaukseen.
C-sarja
Alankomaat ja Unkari nousivat B-sarjaan.
Gjensidige Forsikring
Gjensidige Forsikring on norjalainen yleisiä vakuutuspalveluja tarjoava konserniyritys. Vakuutuksia myydään yksityisille ja yritysasiakkaille paitsi Norjassa, myös Ruotsissa, Tanskassa, Virossa, Latviassa ja Liettuassa. Näissä maissa toimii emokonserniin kuuluva paikallinen tytäryhtiö.
Yrityksen henkilökuntaan kuului (2014) Norjassa 2 284, Tanskassa 651, Baltian maissa 383 ja Ruotsissa 207 henkeä. Yrityshistoria kattaa jo 200 vuotta, sillä Gjensidige Forsikring katsoo toimintansa alkaneen vuonna 1816 perustetuista norjalaisista keskinäisistä kassoista tulipalojen varalle. Neljäkymmentä vuotta myöhemmin Ole Jacob Broch perusti henkivakuutusyhteisö Gjensidigen (livforsikringsselskapet Gjensidige).
Oman ilmoituksensa mukaan Gjensidige olisi markkinaosuudella mitaten noussut vuosina 2013–2015 Norjan suurimmaksi yleisvakuutusyhtiöksi ohi If-vahinkovakuutusyhtiön. Näitä kahta huomattavasti pienempi yleisvakuuttaja Norjan markkinoilla oli Tryg.
Yrityksen osake noteerataan Oslon pörssissä. Yhtiön osake kuului OBX-indeksiin keväällä 2016; tämä osakeindeksi seuraa Oslon pörssin 25 vaihdetuimman osakkeen kurssikehitystä.
Heikki Koskimies
Heikki Koskimies (s. 17. maaliskuuta 1944 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1963–1966 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Koskimies edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Tapparaa vuosina 1963–1965 ja Helsingfors IFK:ta kaudella 1965–1966. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 30 ottelua, joissa hän sai yhden syöttöpisteen ja kymmenen jäähyminuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Tapparan joukkueessa vuonna 1964.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1906
Pelaajat
Tanska: Viggo Andersen, Peter Petersen, Charles Buchwald, Parmo Ferslev, Stefan Rasmussen, Aage Andersen, Oskar Nørland, Holger Frederiksen, August Lindgren, Henry Rambusch, Hjalmar Heerup
Ateena: Panayotis Vrionis, Nikolaos Dekavalas, Giorgios Gerondakis, Giorgios Pandos, Alexandros Kalafatis, Konstantinos Botasis, Giorgios Merkouris, Panayotis Botasis, Giorgios Vrionis, Konstantinos Siriotis, Omiros Iosiphoglou
Smyrna: Edwin Charnaud, Zaren Kouyoumtzian, Edouard Girard, Jacques Girard, Henry Joly, Percy de la Fontaine, Donald Whittal, Albert Whittal, Godfrey Whittal, Herbert Whittal, Edward Whittal
Thessaloniki: George Vaporis, Nikolaos Pindos, Andonios Tegos, Nikolaos Pentzikis, Ioannis Kirou, Giorgios Sotiriadis, Vasilios Zarkadis, Dimitrios Michitsopoulos, Andonios Karagkonidis, Ioannis Saridakis, John Abbot
Pure Heroine
Pure Heroine on uusiseelantilaisen laulaja-lauluntekijä Lorden ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 2013. Albumin tuotti Joel Little. Hän myös sanoitti ja sävelsi sen kappaleet yhdessä Lorden kanssa.
Arimo Mäkinen
Arimo Olavi Antero Mäkinen (6. helmikuuta 1938 Tampere – 2016 ) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1956–1960 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.
Mäkinen edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Tapparaa vuosina 1956–1959 ja Tampereen Ilvestä kaudella 1959–1960. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 27 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 1 + 1 = 2 ja jäähymääränsä 18 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Tapparan joukkueessa vuonna 1959 ja Ilveksen joukkueessa vuonna 1960.
Hombori
thumb|250px|Näkymä Hombori Tondo -vuorelle. thumb|250px|RN16-maantie ja ”Fatiman käsi”. Hombori on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Douentzan piirissä Malissa. Se sijaitsee Homborivuorten pohjoispuolella 150 kilometriä Douentzasta itään. Kunnassa on 23 100 ja keskuskylässä 7 100 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Maantiede ja asutus
Homborin kunnan pinta-ala on 2 203 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Douentzan piirin Mondoron ja lännessä Haïrén sekä pohjoisessa ja idässä Gourma-Rharousin piirin Inadiatafanen ja Gossin kuntiin.
Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa, jonka keskellä kohoavat Homborivuoret. 1155 metriä korkea Hombori Tondo on Malin korkein kohta. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 200 millimetriä. Vesistöt ovat sadekauden jälkeen kuivuvia jokia ja lampia. Kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia. Eläinkuntaan kuuluvat Gourman norsut.
Kuntaan kuuluu 20 kylää ja kuusi paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat enimmäkseen songhaita. Lisäksi on fulbeja, dogoneja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.
Historia
Seudun kanta-asukkaina pidetään dogoneja. Songhait ovat saapuneet Homborivuorille useassa aallossa Gaon, Timbuktun ja Rharousin suunnasta. Kansanperinteen mukaan alkuperäisiä kyliä oli viisi. Vihollisiaan paenneet songhait perustivat uuden kylän, joka sai nimensä sanoista How boori gaïndi (”Tänään on hyvä päivä”).
Sonni Ali Berin aikana 1460- ja 1470-luvuilla Homborista tuli Songhaivaltakuntaan kuuluneen maakunnan keskus. Alueen päälliköllä eli Hombori-koylla oli huomattava vaikutusvalta Gaon hovissa. Homborin päällikkönä toimineesta Mohammed Tourésta tuli sittemmin valtakunnan hallitsija. Marokkolaisten lyötyä songhait Tondibissa vuonna 1591 Hombori toimi askia Nouhoun jatkaman vastarinnan keskuksena. Marokkolaisen Mahmoud ben Zergoun -paššan joukot valtasivat alueen vuonna 1595.
Timbuktun marokkolaisten vallan heikennyttyä 1600-luvulla Hombori joutui Gourman tuaregien valtapiiriin. Tasangon viljely kävi mahdottomaksi orjakauppiaiden hyökkäysten takia, ja asukkaat vetäytyivät vuorten kiviterasseille puolustuslinnoitusten suojaan. Songhaivaltakunnan aikana alkanut islamin leviäminen jatkui 1800-luvulla. Macinan fulbet pakkokäännyttivät Homborin asukkaat muslimeiksi, minkä johdosta osa heistä pakeni Doriin.
Ranskan siirtomaajoukot saapuivat alueelle vuonna 1899. Ranskalaiset solmivat rauhansopimuksen Homborin päällikön Kodan kanssa ja karkottivat seutua uhanneet tuaregit. Siirtomaaviranomaiset asettivat Kodan jälkeen Homborin päälliköksi Kayesissa ja Dakarissa opiskelleen Bokar Sorgoun, jonka jälkeläiset ovat sittemmin toimineet kylän ja kantonin päällikköinä.
Crib45
Crib45 on suomalainen vaihtoehtoista metallia soittava yhtye, joka ammentaa vaikutteita niin post-metallin kuin jazzin, countryn ja bossanovan suunnalta. Yhtye perustettiin alun perin vuonna 2000 sivuprojektina, mutta todellisen muotonsa se sai vasta vuonna 2002 yhtyeen aktivoiduttua täysipainoisesti. Lokakuussa vuonna 2008 yhtye solmi sopimuksen Symbolic Records Finlandin kanssa, ja debyyttialbumi Metamorphosis julkaistiin 13. toukokuuta 2009. Yhtye on tullut tunnetuksi myös näyttävistä live-esiintymisistään, joissa yhdistyvät valot, televisiot, projektorit ja tarinankerronnalliset taustavideot erilaisia pintoja hyväksikäyttäen.
Hombori
Historia
Vuosina 1908–1926 Hombori toimi Gourman piirin keskuksena. Se oli myös tärkeä ranskalaisten sotilastukikohta. Malin itsenäistyttyä vuonna 1960 Homborista tuli arrondissementin keskus. Nykyinen kunta on perustettu vuonna 1996.
Crib45
Historia
Crib45 perustettiin vuonna 2000 sivuprojektina, joka soitti akustispohjaista grungea vaihtelevalla kokoonpanolla. Pian yhtye jäi tauolle jäsenten siirryttyä muihin yhtyeisiin, mutta palasi vuonna 2002 uusitulla kokoonpanolla ja musiikkityylillä. Tähän aikaan yhtye otti suuresti vaikutteita Deftonesin sekä Massive Attackin suunnalta ja alkoi hiljalleen hioutumaan synkempään ja raskaampaan suuntaan. Yhtye kävi vuosien varrella läpi useita eri kokoonpanoja ennen kuin vakiintui Teemu Mäntysen, Ville Suovaniemen, Pasi Latvan, Antti Hokkalan ja Jussi Yrttiahon muodostamaan ydinryhmään, johon kuuluivat myös osa-aikaisena jäsenistönä Maija Sipiläinen ja Salla Matusiak. Debyyttilevyn Metamorphosis (2009) kynnyksellä Pasi Latva joutui jättäytymään pois perhesyistä. Yhtye julkaisi alkukeväästä 2009 albumin ensimmäisen EP-mittaisen nettisinglen "The Ghosts Among Me", joka sisältää nimikkosinglekappaleen lisäksi myös neljä muuta kappaletta, jotka eivät tulleet levylle. "The Ghosts Among Me" -single-EP:tä jaettiin ilmaiseksi yhtyeen ilmoittamissa internet-palveluissa.
Hombori
Liikenne, elinkeinot ja palvelut
Homborin kautta kulkee Sévarén ja Gaon välinen maantie RN16. Kylien väliset reitit ovat vaikeakulkuisia varsinkin sadeaikaan.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsien hyödyntäminen, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, riisi, maapähkinä, lehmänpapu, maapapu ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, aasit ja siipikarja. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin Moptiin, Bamakoon ja naapurimaihin.
Crib45
Yhtyeen musiikki
Räjähtävää metallia ja tunnelmallisia maisemia maalaileva Crib45 on kehittynyt alkupäänsä grungesta synkempään, tunnelmoivampaan ja yhä aggressiivisempaan suuntaan. Crib45:n musiikkia, jota jäsenet itse kutsuvat alternative metalliksi, jossa on post-metal elementtejä, voi parhaiten kuvailla Deftonesin, Paradise Lostin, Calliston, Toolin sekä Cult Of Lunan välimaastoksi kuitenkaan yrittämättä kuulostaa kyseisiltä yhtyeiltä.
Hombori
Liikenne, elinkeinot ja palvelut
Kunnassa toimii seitsemän alakoulua ja yksi yläkoulu, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä lukutaito- ja koraanikouluja. Terveyspalveluihin kuuluvat Homborin terveyskeskus ja lääkevarasto. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja kaksi vesijohtoverkkoa.
Nähtävyydet ja matkailu
Homborivuoret ovat Malin tärkeimpiä luonnonnähtävyyksiä. Matkailijoita houkuttelevat alueen kiipeilymahdollisuudet, luonto ja kulttuuriperintö. Homborissa on majoitus- ja opaspalveluja, mutta kokonaisuutena matkailu on vielä kehittymätöntä.
Maakri
Maakri on asuinalue Kesklinnan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 13 hehtaaria ja väkiluku 1 100 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 54 prosenttia oli virolaisia.
Dan Duryea
Dan Duryea (23. tammikuuta 1907 White Plains, New York – 8. kesäkuuta 1968 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Duryean ensimmäinen elokuvarooli Leo Hubbardina elokuvassa Nainen ei armoa antanut vuonna 1941. Saman roolin hän oli esittänyt myös Broadwaylla. Muihin Duryean elokuviin kuuluvat muun muassa Sankaritekojen mies (1942), Nainen ikkunassa (1944), Punainen katu (1945) ja Aavikkolento (1965).
Duryea on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Organisaatio
Rovaniemen ilmatorjuntapatteristossa koulutetaan suorituskykyisiä sodanajan joukkoja kaikkien puolustushaarojen ja Rajavartiolaitoksen käyttöön. Nykyaikainen ilmauhka asettaa koulutettaville ilmatorjuntajoukoille korkeat osaamis- ja valmiusvaatimukset. Ilmavoimien käyttöön koulutettavien huoltokomppanioiden on tunnettava hyvin ilmavoimien taistelun tukemisen edellytykset. Tehokas koulutus- ja harjoitusrytmi pyrkivät vastaamaan edellä mainittujen lisäksi myös pohjoisen Suomen olosuhteiden asettamiin haasteisiin.
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteriston organisaatio on 1.1.2017 lähtien:
Koulutusjärjestelmän muutoksista johtuen syksyllä 2019 tehtiin päätös perusyksiköiden tehtäväjaon muuttamisesta. Aiemmin 1.Ilmatorjuntapatteri vastasi ilmatorjunnan joukkotuotannosta, kun taas 2.Ilmatorjuntapatteri vastasi koko joukkoyksikön aliupseerikoulutuksesta sekä sotilaspoliisikoulutuksesta. Sotilaspoliisikoulutus siirrettiin Tukikohtakomppaniaan, joka tämän lisäksi vastaa huoltoyksiköiden koulutuksesta.
1. Ilmatorjuntapatteri
1. Ilmatorjuntapatterissa koulutetaan taistelijoita ITO90M -yksikön tehtäviin. Tärkeintä koulutuskalustoa ovat ilmatorjuntaohjus 90M ja ilmatorjuntakanuuna 23ITK61. 1. ilmatorjuntapatterissa koulutetaan miehistöä sekä johtajia myös valmiusyksikön ilmatorjuntaohjusjaokseen. Näiden lisäksi yksikössä koulutetaan taistelulähettejä, viestimiehiä, keittäjiä ja kuljettajia.
2. Ilmatorjuntapatteri
2.Ilmatorjuntapatteri antaa johtaja- sekä miehistökoulutusta erilaisiin ilmatorjuntatehtäviin johtokeskuskalustolla. Tärkeintä koulutuskalustoa ovat maalinosoitustutkat, linkit, johtamiskontit ja -ajoneuvot.
Tukikohtakomppania
Tukikohtakomppaniassa koulutetaan saapumiserällä 1/21 sotilaspoliiseja, huoltojoukkuetta sekä Ilmavoimien huoltokomppanian osia. Alokaskauden jälkeen Tukikohtakomppania järjestää sotilaspoliisin ja huoltopalvelun koulutushaarakurssit, joista jatketaan joko aliupseerikoulutukseen tai oman alan miehistötehtäviin. Sotilaspoliisijoukkueen miehistöön koulutetaan sotilaspoliiseja, taistelulähettejä, taistelupelastajia sekä tarkka-ampujia.
Historia
Rovaniemen ilmatorjuntapatteriston historian voidaan katsoa alkaneen 29.7.1940, jolloin Oulussa perustettiin Kevyt Ilmatorjuntapatteristo 5. Tämän yksikön ensimmäinen komentaja oli kapteeni C. A. Ehrnrooth ja sen rungon muodostivat talvisodan 9. Kevyt Ilmatorjuntapatteri ja 4. Ilmatorjuntakonekiväärikomppania. Liikekannallepanossa 17.6.1941 tämän patteriston runko täydennettiin kolminkertaiseksi ja alistettiin III armeijakunnalle, jonka keskityskuljetusten suojaamistehtävien päätyttyä yksiköt osallistuivat taisteluihin Uhtuan ja Kiestingin suunnilla, Maaselän kannaksella ja Ilmatorjuntarykmenttinä Karjalan kannaksella kesällä 1944 mm. Vuosalmen, Rautakorven ja Ihantalan torjuntataisteluihin. Aselevon jälkeen siirrettiin Ilmatorjuntarykmentti 15 takaisin Ouluun, josta se osallistui sotatoimiin Pohjois-Suomessa aina joukkojen kotiuttamiseen saakka.
British Warships in the Age of Sail
British Warships in the Age of Sail on merihistorioitsija Rif Winfieldin neljän teoksen sarja, joka listaa perustiedot kaikista Britannian kuninkaallisen laivaston aluksista vuodesta 1603 vuoteen 1863.
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Historia
Ilmatorjuntarykmentti 15 liitettiin Ilmatorjuntarykmentti 2:n I Patteristoksi 4.12.1944. Siihen kuuluivat esikunta, 1. ja 2. Patteri sekä asepaja. Majuri Pentti Paatero määrättiin patteriston komentajaksi.
Aulis Kallakorpi
Aulis Arnold Kallakorpi (synt. Nuutinen, 1. tammikuuta 1929 Kuusankoski – 15. toukokuuta 2005 Mikkeli ) oli suomalainen mäkihyppääjä ja olympiamitalisti. Uransa aikana Kallakorpi edusti Kuusankosken Urheiluseuraa.
British Warships in the Age of Sail
Sisältö
Teokset sisältävät tiedot Amiraliteetin virallisista lähteistä täydennettynä valmistustiedoilla. Perustietoina ovat tilaus, kölin- ja vesillelasku sekä valmistusmisajat ja poistuminen laivastosta. Lisäksi valmistuskustannukset on ilmoitettu. Alusten tietoina on ilmoitettu pituus, leveys, syväys ja uppouma sekä aseistus ja miehistönmäärä. Höyryaluksista on annettu lisäksi tiedot höyrykoneesta ja nopeudesta.
Aulis Kallakorpi
Kallakorpi oli mäkihypyn huippunimiä 1950-luvulla. Hänen parhaimpiin saavutuksiinsa kuuluvat vuoden 1956 talviolympialaisten hopeamitali, Holmenkollenin mäkikisan voitto ensimmäisenä suomalaisena ja toisena ei-norjalaisena 1955 ja Salpausselän mäkikisan voitto vuonna 1953. Keski-Euroopan mäkiviikolla hän voitti Oberstdorfin ja Garmisch-Partenkirchenin osakilpailut kaudella 1954–1955 sekä jakoi Oberstdorfin osakilpailun voiton Eino Kirjosen kanssa kaudella 1955–1956. Mäkiviikon kokonaiskilpailussa hän oli kolmas kaudella 1954–1955. SM-kisoissa Kallakorpi saavutti hopeaa 1952.
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Historia
Tammikuun lopulla vuonna 1945 patterit siirrettiin Oulun Hietasaareen, missä patteriston esikuntakin sijaitsi. Oulussa koulutus-, majoitus- ja varastointiolosuhteet olivat heikot. Olosuhteiden parantamiseksi aloitettiin uuden sijoituspaikan etsiminen.
British Warships in the Age of Sail
Sisältö
Kussakin teoksessa on yli kahdentuhannen aluksen tiedot ja lisäksi niistä noin 200 on esitelty kuvissa.
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Toiminta Naarajärvellä
Uudeksi sijoituspaikaksi käskettiin Naarajärvi lähellä Pieksämäkeä. Siellä sijaitsi käyttämättömäksi jäänyt lentotukikohta. Patteristo siirtyi junakuljetuksena suhteellisen lyhyen valmisteluajan jälkeen 25.-26.2.1945 Naarajärvelle. pienoiskuva|Talvinen sotilasvala Naarajärvellä 50-luvun alkupuolella. Teknisen toimiston päällikkö kapteeni Veikko Järvelä oli määrätty patteriston komentajan sijaiseksi 25.2.1945. Hänelle oli ilmoitettu, että Naarajärvellä on tiet aurattu ja rakennukset valmiina ottamaan henkilöstön ja materiaalin vastaan. Nämä tiedot osoittautuivat vääriksi. Purkauslaiturille mahtui vain kaksi vaunua samanaikaisesti ja muualla oli auraukset suorittamatta. Ahkerasti lumitöitä tekemällä patteristo asettautui lumen seasta löydettyihin rakennuksiin seuraavien lähivuorokausien aikana.
British Warships in the Age of Sail
Teokset
Chatham Publishing julkaisi vuonna 2005 sarjan ensimmäisen teoksen, joka käsitteli vuodet 1793-1817. Loput kolme teosta julkaisi Seaforth Publishing, minkä lisäksi se kustansi ensimmäisen teoksen uudistetun version.
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Toiminta Naarajärvellä
Naarajärvellä käyttöön otetut rakennukset osoittautuivat kylmiksi ja vetoisiksi. Ensi töikseen patteriston henkilöstö ryhtyi kunnostamaan rakennuksia. Kantahenkilökunnan perheitä alkoi saapua paikan päälle jo keväällä. Kesän alkuun mennessä oli kunnostettu kohtuulliset majoitustilat ja asunnot. Koulutettavat varusmiehet olivat astuneet palvelukseen Torniossa ja Kemissä sijaiseviin pattereihin.
Valkoisia keskiviikkoja
Valkoinen keskiviikko on sosiaalinen kampanja, jonka tarkoituksena on torjua hijabien pakotettua käyttämistä Iranin islamilaisen tasavallan vapauden liikkeen perustajan toimesta. Vapaa vapautusliike on online-liike, jolla on samanlainen tarkoitus, ja se perustettiin protestoimaan sosiaalisessa mediassa ja katutekstein.
British Warships in the Age of Sail
Vastaanotto
Journal for Maritime Research arvioi sarjan ensimmäistä teosta kattavaksi ja hyvin jäsennellyksi ja esitetyksi. Se on perusteos purjelaivakaudesta kiinnostuneille tutkijoille sekä opiskelijoille.
South West Maritime History Society arvioi sarjan toisen osan ylivoimaiseksi alallaan sekä kattavimmaksi Britannian kuninkaallisen laivaston aluksista tehdyksi teokseksi.
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Toiminta Naarajärvellä
Varusmiesten palvelusajaksi oli määrätty rauhan ajan organisaatioon siirryttäessä upseereiksi ja aliupseereiksi koulutettaville 440 päivää ja miehistölle 350 päivää. Vielä vuonna 1949 palvelukseen astui miehiä, jotka olivat osallistuneet sotaan.
Kapteeni Veikko Järvelä luovutti komentajan tehtävät majuri Unto Aarniolle 15.12.1945 ja jatkoi sen jälkeen varsinaisessa tehtävässään teknillisen toimiston päällikkönä 6.2.1948 saakka. Majuri Aarnio komennettiin Sotakorkeakouluun syksyllä 1949 ja majuri Erkki Tarvainen toimi viransijaisena, kunnes nimitettiin patteriston komentajaksi 12.1.1951.
Organisaation muutoksessa 31.11.1952 ilmatorjuntatykistö liitettiin maavoimiin ja Naarajärvellä sijaitseva Ilmatorjuntarykmentti 2:n II Patteristo liitettiin 1.12.1952 Helsingin ilmatorjuntarykmenttiin sen I Patteristoksi.
Elokuussa 1954 patteristo sai nimekseen 1. Erillinen Ilmatorjuntapatteristo ja se liitettiin 1. Divisioonaan, jonka esikunta sijaitsi Oulussa.
Kokkolan Pikiruukille
pienoiskuva|Kokkolan Pikiruukin perinnetykit. Patteriston siirto Kokkolaan määrättiin 9.6.1954 päivätyllä Pääesikunnan kirjeellä. Kirjeessä käskettiin: "I/ITR:n kuuluminen ilmatorjuntarykmentin kokoonpanoon päättyy 31.7.1954 ja sen nimi muutetaan 1. Erilliseksi Ilmatorjuntapatteristoksi sekä liitetään I. Divisioonan kokoonpanoon. Patteristo siirretään Naarajärveltä Kokkolaan sen jälkeen, kun 1:n Prikaatin patteristo on vapauttanut majoitustilan." Taasen oli siis muutto edessä.
Koltat
Koltat eli kolttasaamelaiset ovat saamelaisten alkuperäiskansaan kuuluva etninen ryhmä Suomen Lapissa ja Kuolan niemimaalla Venäjällä sekä Norjassa. Heidän asuinalueensa käsittää nykyään Inarin kunnan Sevettijärven ja Nellimin kylät ympäristöineen. Koltat ovat Kuolan niemimaan alkuperäisväestöä, joiden katsotaan kuuluvan itäsaamelaisiin kielensä eli koltansaamen ja perinteidensä perusteella. Vuoden 1995 arvion mukaan kolttia asui Suomessa arviolta 500 ja Venäjällä 400. Norjan saamelaiskäräjien vuonna 2021 julkaiseman koltansaamen toimenpideohjelman mukaan Suomessa asuu noin 6000–7000 kolttasaamelaista, Venäjällä 500 ja Norjassa 400. Julkaisun mukaan Suomen koltista enintään 300 puhuu koltansaamea, Venäjällä puhujia on 15–20 ja Norjassa 10–12.
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Kokkolan Pikiruukille
Patteriston etukomennuskunta saapui Pikiruukkiin kapteeni Arnold Airakorven johdolla 1.10.1954. Patteriston siirto oli loppuun suoritettu 11.10.1954 mennessä. Pikiruukin kasarmialue sijaitsi vanhan satamalahden rannalla. Pohjoisessa aluetta rajoitti Suntti ja etelässä ravirata.
Kokkolassa alku oli jopa hankalampaa kuin Naarajärvellä. Asuntoja riitti vain osalle henkilökuntaa ja varusmiehet majoitettiin sotien aikana korjaamoina käytettyihin lentokonehalleihin. Tilaa kyllä oli, kun yhteen "tupaan" voitiin majoittaa jopa sata miestä, mutta tilat olivat kylmiä ja vetoisia. Rakentaminen käynnistyi nopeasti ja kasarmialueesta kehittyi tarkoituksenmukainen ja viihtyisä alue muutamassa vuodessa. pienoiskuva|Tykkihallin piha Pikiruukissa. Alueella sijaitsivat kasarmirakennus, ruokala- ja liikuntasalirakennus, tykki- ja autohallirakennus, korjaamo, esikunta-, sairastupa- ja kasarmivartiorakennus, kerhorakennus, sotilaskotirakennus, varusmiessaunarakennus sekä henkilökunnan asuntorakennukset.
Koltat
Historia
Koltat asuivat niin sanotulla Koltanmaalla, joka käsitti Suomen ja Norjan Lapin koillisimmat osat sekä Venäjällä Kuolan alueen luoteisosat. 1500-luvulla koltat kääntyivät ortodoksiseen uskontoon ja vanhat pakanalliset uskonnot hävisivät. Akkalansaame kehittyi omaan suuntaansa sen puhujien jouduttua Kantalahden luostarin piiriin, kun taas koltat joutuivat Petsamon luostarin piiriin. Nykyisin akkalansaamelaisia ei enää käsitetä koltiksi.
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Kokkolan Pikiruukille
Alueella oli riittävästi tilaa myös ilmatorjunta- ja sulkeisjärjestys- sekä liikuntakoulutusta varten. Tykkihallissa oli liikkuvan maalin harjoitusrata 40 ITK -tykille ja harjoituskentällä oli liikkuva ilmamaalirata 30 ja 35 ITK -tykkien sauvasuuntaajille. Lähistöllä sijaitsi hyviä harjoitusalueita kuten Harrinniemi, Laajalahti, Kruununkylän lentokenttä ja tietenkin Lohtajan Vattajanniemellä oleva, puolustusvoimien omistama valtakunnallinen ilma-ammunta-alue.
Koltat
Historia
Koltat ovat käyneet keskustelua hallitsijoiden kanssa jo 1500-luvulla veronkantoon liittyvissä asioissa. Suonikylän ja Nuortijärven vastikään ortodoksisuuteen kastetut koltat Lev Denisov ja Petruška Ivanov ovat valittaneet ensin ruotsalaisista verottajista, sittemmin erityisesti Kuolansuun linnoituksen kauppiaasta Jakuško Zvjagasta, joka on vienyt kohtuuttomia veroja väkivalloin ja kavaltanut niitä itselleen. Alueet ovat olleet Venäjän tsaarille merkityksellisiä, koska sekä Iivana Julma, Boris Godunov että Vasili Šuiski ovat kirjallisesti reagoineet kolttien puolesta.
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Kokkolan Pikiruukille
Puolustusvoimien suuressa uudistuksessa patteristo sai taas uuden nimen. Se nimettiin 1.1.1957 Pohjanmaan ilmatorjuntapatteristoksi. pienoiskuva|Taistelukoulutusta Pikiruukin Ankkalammen ympäristössä. Patteriston koulutuskalustona olivat aluksi raskaassa patterissa vanhat 75 mm:n Škoda-malliset tykit ja myöhemmin 88 mm:n tykit. Kevyessä patterissa kalustona olivat 40 ItK 38 Bofors ja 20 ItK 40 "Vekotin" sekä 7.62 ItKK 31.
Koltat
Historia
Tarton rauhassa 1920 kolttien asuinalue jakaantui kahtia. Osa jäi Suomen puolelle ja osa silloisen Neuvosto-Venäjän, nykyisen Venäjän puolelle. Raja vaaransi koko kolttien identiteetin perinteisen elinkeinojen, poronhoidon, metsästyksen ja kalastuksen vaikeuduttua. Koltat jäivät Petsamon alueella pieneksi vähemmistöksi suomalaisten alettua muuttaa alueelle. Vuonna 1926 heitä oli neljäsosa Petsamon alueen asukkaista ja 1930 määrä oli laskenut kuudesosaan.
Rauno Mäkinen (jääkiekkoilija)
Rauno Mäkinen (s. 14. helmikuuta 1934) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1956–1960 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Mäkinen edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Kilpa-Veljiä kaudella 1956–1957 ja Tampereen Tapparaa vuosina 1957–1960. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 31 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 5 + 2 = 7 ja jäähymääränsä kaksi minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Tapparan joukkueessa vuonna 1959 sekä saavutti yhden SM-hopean.
A Better Tomorrow (täsmennyssivu)
A Better Tomorrow voi tarkoittaa seuraavia:
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1948
right|200px|Nykyaikainen viisiottelu Lontoon kesäolympialaisissa 1948 kilpailtiin nykyaikaisessa viisiottelussa pelkästään miesten yksilökilpailussa, jonka voitti ylivoimaisesti Ruotsin William Grut.
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Kokkolan Pikiruukille
Patteristo sai oikeuden omaan lippuunsa joulukuussa 1956 annetulla Pääesikunnan käskyllä. Lipun suunnitteli taiteilija Gustav von Numers ja se hyväksyttiin tasavallan presidentin esittelyssä 17.4.1958. Lipun heraldinen selitys kuului näin: "Sinisessä lippukankaassa kullankeltaisen laakeriseppeleen ympäröimänä vanhimmasta Pohjanmaan vaakunasta kävelevä näätä, jonka yläpuolella kolme ja alapuolella kaksi naularistiä, kaikki hopeanvalkoiset paiksi näädän varukset kullankeltaiset. Lipun kussakin kulmassa hopeanvalkoinen siivekäs ammus, kärjet kulmia kohti. Lipun korkeus 80 cm ja leveys 95 cm, 4 cm:n levyisin, helmenharmain ripsuin. " pienoiskuva|Pikiruukin kasarmialueen tärkeimmät rakennukset ja tiestö v. 1970. Lippu vihittiin puolustusvoimien lippujuhlapäivän paraatissa Helsingissä 4.6.1958 ja luovutettiin joukko-osaston käyttöön. Alkuperäinen Pohjanmaan Ilmatorjuntapatteriston lippu oli käytössä vuoteen 1977 ja se luovutettiin Sotamuseolle 23.11.1977.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1948
Mitalistit
right|200px|Olympialaiset
Mnet Asian Music Awards
Mnet Asian Music Awards (lyhennettynä MAMA) on arvostettu eteläkorealainen musiikkigaala, johon sisältyy gaalaan kutsuttujen artistien ja yhtyeiden esiintymisiä ja useita eri palkinnonjakoja.
Tapahtuma esitetään vuosittain Mnet-kanavalla, jonka omistaa CJ ENM -yhtiö. Palkinnot alkoivat vuonna 1999.
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Kokkolan Pikiruukille
Vuonna 1960 patteriston organisaatioon perustettiin kolmas perusyksikkö. Tämä 3. Patteri alkoi kouluttaa reserviä jalkaväen ilmatorjuntayksiköihin muun muassa Pohjan Prikaatin ja Pohjois-Savon Prikaatin ilmatorjuntakomppanioihin.
Everstiluutnantti Erkki Tarvainen siirtyi reserviin 1962 ja hän luovutti komentajan tehtävät everstiluutnantti Paavo Viirille. Hänen komentajakautensa jäi lyhyeksi, sillä jo seuraavana vuonna tehtävät otti vastaan everstiluutnantti Arnold Airakorpi.
Mnet Asian Music Awards
Vuonna 2020 tapahtuma järjestettiin verkossa Covid-19 pandemian johdosta.
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Kokkolan Pikiruukille
Airakorpi oli palvellut melkein yhtäjaksoisesti patteristossa eri tehtävissä jatkosodasta alkaen. Hän paneutui voimakkaasti koulutuksen kehittämiseen ja toteuttamiseen. Ilmatorjunta-aselajilta puuttui tarpeellisia ohjesääntöjä. Tätä puutetta poistivat patteriston koulutustoimiston komentajan ohjauksessa laatimat useat koulutuksen pysyväisohjeet. Koulutusta kehitettiin tekemällä tärkeimmistä harjoituksista opetussuunnitelmat. Koulutuksessa korostettiin ns. äksiisikoulutusta. Tätä varten tehtiin jalkaväkiryhmän ja tykkiryhmän vakiokoulutusradat. Varusmiesten kuntoa ja kunnon kehitystä seurattiin 15 minuutin juoksutestein ensimmäisenä joukko-osastona puolustusvoimissa. Aamulenkki korvattiin voimisteluharjoituksella.
Puolustusvoimissa alettiin 1960-luvulla järjestää suuria, paljon eri aselajien joukkoja käsittäviä sotaharjoituksia. Patteristo osallistui niihin kevyen ilmatorjuntapatteriston organisaatiolla. Muodostettiin esikunnan ja esikuntapatterin rungot sekä kaksi kevyttä patteria. Toinen yksikkö koostui vanhemmasta saapumiserästä - eli oli heidän loppusotansa - ja toinen yksikkö koostui nuoremmasta saapumiserästä, mikä rajoitti tietenkin se toimintaa.
Koltat
Historia
thumb|right|300px|Koltat asutettiin valtion rakennuttamiin standardimallisiin kolttakoteihin. Kuvan kolttakoti on nykyisin [[Kolttien perinnetalo|museona Sevettijärvellä.]]
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Kokkolan Pikiruukille
Puolustusvoimat siirtyi sotilaslääniorganisaatioon vuonna 1966 ja sen seurauksena johtosuhteet muuttuivat jälleen. Patteristo alistettiin heinäkuussa Vaasassa sijaitsevan Pohjanmaan Sotilasläänin Esikunnan johtoon. Silloisen patteriston komentajan everstiluutnantti Airakorven määrätietoisen työn tuloksena Pohjanmaan ilmatorjuntapatteriston organisaatioon lisättiin oma aliupseerikoulu. Ensimmäinen aliupseerikurssi alkoi 8.1.1968. Kurssin johtajana toimi koulutustoimiston päällikön tehtävän ohella kapteeni Matti Skyttä. Hänen jälkeensä kurssin johtajana toimi yliluutnantti Heikki Haapala Someroharjulle muuttoon asti. Aliupseerikoulun johtajana Someroharjulla 10.8.1970 aloitti yliluutnantti Heikki Viitanen.
Silloisen komentajan everstiluutnantti Airakorven määrätietoisen työn tuloksena Pohjanmaan Ilmatorjuntapatteriston organisaatioon lisättiin oma aliupseerikoulu. Ensimmäinen aliupseerikurssi alkoi 8.1.1968. Kurssin johtajana toimi koulutustoimiston päällikön tehtävän ohella kapteeni Matti Skyttä. Hänen jälkeensä kurssin johtajana toimi yliluutnantti Heikki Haapala Someroharjulle muuttoon asti. Aliupseerikoulun johtajana Someroharjulla 10.8.1970 aloitti yliluutnantti Heikki Viitanen.
Patteristo järjesti Pohjan Prikaatin ilmatorjuntakomppanian kertausharjoituksen kesäkuussa 1966 Lohtajalla. Kyseessä oli siihen mennessä ensimmäinen kokonaisen ilmatorjuntayksikön kertausharjoitus ilmatorjunta-aselajissa rauhan aikana. Harjoituksen johti patteristoupseeri majuri Arvo Niemi. Yliluutnantti Ahti Lappi oli I joukkueen ja luutnantti Heikki Haapala II joukkueen kouluttaja. Joukkueiden kalustona oli kolme 30 ITK 62 -tykkiä. Luutnantti Paavo Rautio oli III joukkueen kouluttaja, kalustona kolme 20 ITK 40 -tykkiä.
Puolustusvoimat muuttivat 1960-luvulla tapaansa esiintyä julkisuudessa. Osallistuttiin muun muassa maatalousnäyttelyihin ja messutapahtumiin. Patteristokin kantoi kortensa kekoon ja osallistui lähes vuosittain näihin tapahtumiin esimerkiksi Rautiossa, Kalajoella ja Kaustisella. Myös Vaasassa toimeenpannuille Bottnia-66 messuille patteristo lähetti osaston. Vetonaulana oli automaattijaos eli 35 ItK 58 -tykit ja Super Fleder-maus -tulenjohtolaite sekä maalinosoitustutka AN-TPS IE. Puolustusvoimien osastot olivat suosittuja vierailukohteita näissä tapahtumissa. Patteriston jalkapallojoukkue voitti puolustusvoimien jalkapallomestaruuden Porin Prikaatin järjestämässä lopputurnauksessa elokuussa 1969 Säkylässä. Yliluutnantti Paavo Rautio vastasi joukkueen kokoamisesta ja valmennuksesta. Suuri osa joukkueen pelaajista pelasi ennen varusmiespalvelusta Kokkolan jalkapallojoukkueissa. Näitä joukkueita olivat Kokkolan Palloveikot, Gamlakarleby Bollklub, Ykspihlajan Reima ja Kaarlelan Kunto. Joukkueessa pelasi myös kantahenkilökuntaa muun muassa kersantti Aki Timonen ja Jorma Kalliomaa sekä joukkueen johtaja/valmentaja yliluutnantti Paavo Rautio itsekin. Hän jopa teki viimeisessä ottelussa maalin.
Patteristossa palveli vuosien mittaan tulevia urheiluhuippuja. Mikko Ala-Leppilampi 3000 metrin estejuoksija, Erkki Niemelä 800 ja 1500 metrin juoksija, Lasse Orimus 5000 ja 10000 metrin juoksija, suunnistaja Markku Salminen, joka myös juoksi 5000 ja 10000 metriä, Timo-Jaakko Virkkala ja Heikki Jolula pikamatkan juoksijoita. Henkilökunnasta ylikersantti Samuli Roimela juoksi 800 ja 1500 metriä. Hän oli maaotteluedustajana muun muassa Pohjola-Balkan ottelussa 1963.
Nyrkkeilijä Mikko Saarikettu oli voittanut Suomen mestaruuspronssia ennen palvelukseen astumista sarjassa 54 kg. Hän juoksi 15 minuutin juoksutestissä raviradalla noin 4300 metriä. Hän voitti seuraavana vuonna kotiuttamisen jälkeen Suomen mestaruuskilpailuissa hopeamitalin. Samassa 54 kg:n sarjassa ylivääpeli Reino Peltomaa oli pistooliampuja. Hän kuului jopa olympiavalmennettavien ryhmään.
Someroharjulle
Kun pohjoiskalotin sotilaallinen merkitys suurvalloille kasvoi, oli nähtävissä uhka sekä Lapin alueen että sen ilmatilan käytöstä suurvaltain keskinäisessä kriisitilanteessa. Tämä johti Suomessa pitkäjänteiseen turvallisuuspoliittiseen ajatteluun, missä Pohjois-Suomen ja erityisesti Lapin alueen puolustusvalmiuden kohottaminen tuli korostetusti esille. Tämän johdosta Pohjanmaan Jääkäripataljoona siirtyi Vaasasta elokuussa 1964 Sodankylään. Pohjanmaan Ilmatorjuntapatteristo päätettiin siirtää myös Lappiin Rovaniemen maalaiskuntaan Someroharjulle lentokentän länsipuolelle. pienoiskuva|Saapuminen Someroharjulle. Patteriston henkilökunta sai varman tiedon tulevasta siirrosta vuoden 1967 lopulla. Patteristo sai esittää omat tilatarpeensa ja myöhemmin myös tarvittavia rakennemuutoksia. Siirto Rovaniemelle voitiin suunnitella alusta alkaen riittävän yksityiskohtaisesti ja pitkällä aikavälillä.
Siirto tapahtui maantiekuljetuksina. Kuljetusapua saatiin 1. Erillisestä Autokomppaniasta. Etukomennuskunta johtajanaan majuri Antti Matomäki muutti kesäkuun lopulla 1970 Rovaniemelle. Komennuskunta oli pieni ja muodostui lähinnä huoltohenkilöstöstä ja varastomiehistä. Etukomennuskunta vahvistui heinäkuussa, kun 2. Patteri yliluutnantti Heikki Viitasen johdolla siirtyi Kokkolasta Someroharjun kasarmialueelle. pienoiskuva|Ohimarssi nelostien montussa 1.8.1970. Patteriston pääosat saapuivat 31.7. iltayöstä Someroharjulle. Tulokatselmus pidettiin Rovaniemen torilla, jossa Pohjanmaan Sotilasläänin komentaja kenraalimajuri Toivo Kytölä luovutti patteriston Pohjois-Suomen Sotilasläänin komentaja kenraaliluutnantti Olli Korhoselle. Ohimarssi tapahtui nelostiellä 1.8.1970.
Tilojen rakentamisen Someroharjulla voidaan katsoa alkaneeksi jo vuonna 1966, kun Someroharjun asuntoalueen rivitalojen rakentaminen käynnistyi Puolustusministeriön Rakennustyö (PLM) Rovaniemen toimesta työllisyystyönä. Ilmatorjunnan tulevia tiloja rakennettiin alkuvuosina aina talviaikana ja kesän ajaksi rakennustyöt olivat keskeytettynä. Arkkitehdit Timo ja Tuomo Suomalainen, Pertti Pajarinen ja Pekka Holma ovat jättäneet merkittävän kädenjäljen Rovaniemen varuskunnassa sotilaalliseen rakentamiseen eri aikakausilla. Heidän arkkitehtuurinen vaikutuksensa Puolustusvoimien rakennuskantaan on nähtävissä hyvin monissa eri varuskunnissa.
Vuoden 1967 joulukuun 15. päivänä käynnistyi kasarmi 1:n rakentaminen. Se valmistui piharakenteineen vuonna 1970, kuten varuskuntaruokala, sotilaskoti ja kaarihallit 1 ja 2. Valmisteluaika ei kuitenkaan riittänyt uuden varuskuntaalueen valmiiksi saamiseen ja patteriston henkilöstöllä oli jälleen edessä muutto osittain keskeneräisiin tiloihin. Esimerkiksi ruokalan laiteasennukset olivat kesken ja esikunta sekä sairastupa sijoitettiin asuntokäyttöön rakennettuun rivitaloon. Kasarmi 2 polkupyöräkatoksineen valmistui vuonna 1972. Kasarmi 1:ssä majoittui myös aina vuoteen 1976 saakka työllisyysvaroilla ympäri maakuntaa palkattuja rakennustyöntekijöitä. Useamman vuoden ajan 1970-luvulla työmailla oli myös vankilasta ehdonalaiseen vapauteen päästettyjä henkilöitä sopeutumassa yhteiskuntaan ja työelämään. pienoiskuva|Kasarmi 2 nousee Someroharjun rinteeseen. Vuonna 1973 valmistui päävartiorakennus ja kahdesta parakista rakennettu varuskuntasairaalarakennus, joka viela kesään 2014 saakka oli - vain nimensä muuttaneena - alkuperäsessä käytössä samoissa tiloissa, tosin useen kertaan korjattuna. Parhaimmillaan 1970-luvun alkupuolelle PLM:n rakennustyön eri kohteissa Rovaniemen mlk:ssa Someroharjulla, Maunun Matissa, Venevaarassa ja Rovaniemellä Evakkotie 75:ssä ja Hillapolulla työskenteli yhteensä lähes 500 henkilöä. Rakentaminen tapahtui omana työnä työllisyysvaroin. Ainoastaan LVIS-työt sekä vesikattojen vesieristystyöt suoritettiin ulkopuolisten urakoitsijoiden voimin.
• Varuskuntakorjaamorakennus, viereinen huoltohalli sekä korjaamon ajoneuvokatos valmistuivat vuonna 1975.
''• Esikuntarakennuksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1974 perustusten, väestönsuojatilojen ja paikalla valetun teräsbetonirungon rakentamisella. Rakennus valmistui syksyllä 1977.''
Koltat
Historia
Talvi- ja jatkosodan jälkeen Suomi menetti Petsamon alueen ja Petsamon, Suonikylän ja Paatsjoen koltat evakuoitiin Suomeen: Suonikylän koltat Sevettijärvelle, Paatsjoen koltat Ivalon koillispuolelle ja Petsamon koltat Mustolaan, Sarmijärvelle Nellimiin ja Sevettijärvelle. Identiteettikriisi paheni perinteisen vuotuiskierron loputtua, kun alueet olivat pienentyneet entiselle elämänmuodolle riittämättömiksi. Koltat asutettiin kiinteisiin taloihin ja elämää yritettiin sopeuttaa uusiin suomalaisiin olosuhteisiin. Kuten karjalaiset evakotkin, myös koltat kohtasivat syrjintää. thumb|Neuvostoliitolle luovutettu Vanha Suonikylän talvikylä vuonna 1913. thumb|left|Kolttaäiti ja lapset Suonikylän talvikylässä vuonna 1932. thumb|Kolttanaisia talvipuvuissaan Suonikylän talvikylässä 1934.
Luettelo maailman suurimmista saarista
Tämä on luettelo maailman suurimmista saarista. Luetteloon on sisällytetty kaikki saaret, joiden pinta-ala ylittää 2 500 km². Lisäksi luettelossa ovat mukana kaikki mantereet.
Mantereet
Nämä tiedot ovat karkeita arvioita.
Australia on pinta-alaltaan 7 600 000 km² eli yli kolme kertaa suurinta saarta Grönlantia suurempi.
Koltat
Koltat nyky-Suomessa
Kolttien ja koltta-alueen elinolojen, toimeentulomahdollisuuksien ja kulttuurin ylläpitämiseksi ja edistämiseksi on voimassa kolttalaki (253/1995). Siinä säädetään laina- ja avustustavoista muun muassa kalastuksen ja poronhoidon sekä koltta-alueen palveluiden edistämiseksi. Laissa on myös säännökset kolttien kyläkokouksista, kolttaneuvostoista ja luottamusmiehestä, mitkä pitävät yllä kolttien vanhaa kylähallintoa ja muodostavat virallisen tavan edustaa tätä etnistä ryhmää Suomen valtioon päin.
Luettelo maailman suurimmista saarista
Lähteet
Useimmat tiedot ovat peräisin lähteestä United Nations Environment Programme list of islands by area.
Koltat
Koltat nyky-Suomessa
Saaʹmi Nueʹtt ry on kolttasaamelainen kulttuuriyhdistys, jonka perustajat ovat kolttasaamelaisia kulttuuriaktiiveja. Yhdistys on perustettu Sevettijärvellä marraskuussa 2006 vastaamaan kolttien omaa halua elvyttää ja kehittää kulttuuriaan ja kieltään. Toinen yhdistyksen päätehtävistä on lujittaa hajallaan asuvien kolttasaamelaisten yhteenkuuluvuutta. Saaʹmi Nueʹttin kotipaikka on koltta-alue Inarin kunnassa, vaikka sen aktiiviset toimijat sijoittuvatkin eri puolille Suomea.
Vuonna 2021 Suomen elokuvasäätiö myönsi Jeʹvida-elokuvalle 800 000 euron tuotantotuen. Maailman ensimmäisen koltansaamenkielisen fiktioelokuvan kuvauksien on määrä alkaa vuonna 2022 Saamenmaalla.
Koltat ja uskonto
Koltat ovat nykyään pääosin ortodoksisen kirkon jäseniä. Trifon Petsamolaisen vaikutuksesta koltat kastettiin ortodoksiseen uskoon jo 1500-luvun puolenvälin tienoilla. Ortodoksisuus erottaa heitä muista saamelaisista, jotka kuuluvat pääosin luterilaiseen kirkkoon.
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Someroharjulle
• Someroharjulla uudisrakentaminen oli pysähdyksissä kuusi vuotta esikuntarakennuksen valmistumisen jälkeen, vain Pahkamaan ampumaradat, lämpökeskuksen
hakesiilo ja pari pientä varastoa valmistui 1980-luvun alussa ja kaikki muu varuskunnallinen rakentaminen keskittyi Lapin lennoston uudisrakennuskohteisiin ja muihin peruskorjauskohteisiin.
• Pahkamaan ampumarata-alue rakennettiin vuosina 1979–1980 ja haulikkorata 1982.
''• Pahkamaan varastojen rakentaminen alkoi syksyllä 1980. Viimeiset luovutettiin käyttäjille 29.12.1981.''
''• Ajoharjoitteluradan rakentaminen alkoi vuoden 1982 lopulla. Valmistuminen venyi asfaltoinnin osalta vuoden 1986 kesään.''
• Vuonna 1983 valmistui Someroharjulle 3,2 ha:n harjoituskenttä varuskuntakorjaamon läheisyyteen tien länsipuolelle.
''• Vuonna 1987 käynnistyi kylmien kalustosuojien rakentaminen. Kalustosuojat 1 ja 2 valmistuivat 24.8.1988 ja kalustosuoja 3 myöhemmin syksyllä koulutushallin koulutuskentän laidalle. Näiden varastorakennusten valmistumiseen asti pääosa sotilaallisesta kalustosta oli sijoitettuna sään armoille ulkovarastointiin. Toki nämä kolme varastorakennusta olivat vain ensiapu vaikeaan''
varuskunnan kaluston säilytystilaongelmaan, jota helpotti myöhemmin 1991 valmistuneet lämpimät kalustovarastot sekä 1993 varuskuntakorjaamon läheisyyteen valmistuneet kylmät kalustosuojat (3 kpl), jotka varustettiin autojen lämmittämiseen käytettävillä lämmityspistorasioilla.
• 1980-luvun lopulla valmistui koulutuskentän kalustovarastojen taakse varusmiehille autojen säilytysalue, joka varustettiin (ensimmäisenä varuskuntana Suomessa) mahdollisuudella autojen sähkölämmittämiseen.
Eräs suurimmista ongelmista toiminnan alkuvaiheissa Someroharjulla oli ajoneuvojen puute. Patteristolla oli kuusi vanhaa ja heikkokuntoista kuorma-autoa, kaksi maastohenkilöautoa, joista toinen oli loppuun ajettu ja yksi Volvo Duett -henkilöfarmariauto, joka myös yski viimeisiä kilometrejään. Ajoneuvojen puute vaikutti olennaisesti koulutuksen tehokkuuteen. Tilanne korjaantui hitaasti vuosien kuluessa ja oli tyydyttävä vasta vuodesta 1976 alkaen. pienoiskuva|Patteristo sai myös oman joukko-osastoristin 30.11.1979. Sotilasmestari Markus Nurila luonnosteli ristin. Ristin viimeisteli taiteilija Björn Ole Heinonen. Vuonna 1971 perustettiin Esikuntapatteri, johon keskitettiin erikoisalojen varusmieskoulutus kuten kuljetusvälinehuollon, viesti-, tutka-, lääkintä- sekä muonitushuollon johtajien ja miehistön koulutus. Patterin päälliköksi määrättiin yliluutnantti Kyösti Karjalainen ja patterin vääpeliksi vääpeli Kari Kauppinen.
Everstiluutnantti Pentti Mäki ontti vastaan patteriston komentajan tehtävät vuonna 1972. Tikkakoskella sijainnut Hämeen Lennosto siirtyi vahventamaan Lapin ilmapuolustusta vuonna 1973. Sen osia sijoitettiin myös Someroharjun kasarmialueelle.
Patteriston tullessa Rovaniemelle vuonna 1970 se sai vastuulleen koko varuskunnallisen huoltotoiminnan. Tämä oli pienelle joukko-osastolle melkoinen rasite, varsinkin kun suunnitelmien mukaista henkilöstölisäystä ei saatu. Komentajan esitykset huollon kehittämiseksi Someroharjulla eivät tulleet hyväksytyksi huoltojohdon piirissä ja niin vuonna 1974 huoltovastuu jaettiin lennoston kanssa. Patteriston vastuulle tuli taloushuolto. Lennoston vastuulle tulivat varuskuntakorjaamo, varuskuntasairaala ja varuskunnan maakuljetukset.
Itsenäisyyspäivänä 1974 patteriston nimi muutettiin Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristoksi. Samalla vahvistettiin joukko-osastotunnus. Pohjanmaan näätä vaihtui Rovaniemen kaupunginvaakunan revontuli- ja tunturikuvioon. Lipuksi periytyi nimenmuutoksen yhteydessä Pohjanmaan ilmatorjuntapatteriston lippu. Everstiluutnantti Antti Matomäki siirtyi patteristoupseerin tehtävästä komentajaksi vuonna 1978.