cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nya Pressen (1921–1974)
Vuoden 1945 alussa lehden nimeksi tuli Nya Pressen. 1950- ja 1960-luvuilla lehti joutui taloudellisesti yhä ahtaammalle, jolloin sen kuluja ja samalla toimintaedellytyksiä oli pakko supistaa. Hufvudstadsbladetin kannattavuuden heikennyttyä tappiollinen iltapäivälehti päätettiin lopettaa.
Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden rinnalla julkaistiin kolmipäiväistä painosta vuosina 1921–1922. Sen levikki oli enimmillään 19 700 kappaletta vuonna 1944 ja lähes 15 900 vuonna 1972 mutta kävi 1960-luvulla myös huomattavasti alle kymmenen tuhannen.
Lukijaisuus
pienoiskuva Lukijaisuus eli lukijat, ruotsiksi läsare, on Ruotsin Norrlandissa noin vuonna 1740 alkunsa saanut kirkon sisällä toiminut herätysliike. Liike sulautui 1800-luvulla osin lestadiolaisuuteen. Myös roseniolaisuus on peräisin lukijaisuudesta. Liikkeen juuret ovat Saksasta tulleessa pietismissä ja herrnhutilaisuudessa. Lukijaisuus vaikutti Ruotsissa vuosina 1750–1900. 1850-luvulla "läsare" oli Ruotsissa yleinen nimitys kaikille kansanherätyksille.
Liikkeen historiaa
Saksan kirkon sisällä syntyneet herätysliikkeet säteilivät vaikutustaan Ruotsiin. 1740-luvulla herrnhutilaisuus koki voimakkaan leviämisen Ruotsissa. Liike levisi Norlantiin vuonna 1770 aina Norrbottenin rannikolle, Uumajaan, Piitimeen ja Tornioon saakka. Tiettävästi ensimmäisen kerran tästä uskonnollisesta liikehdinnästä käytti nimitystä lukijaisuus lehtori Anders Knös vuonna 1761.
Nimitys lukijaisuus tulee siitä, että he ajattelivat tavallisellakin ihmisellä olevan oikeus tutkia Raamattua ja muita uskonnollisia kirjoja ilman papin koulutusta. Papit eivät tästä pitäneet, vaan yrittivät estää liikkeen leviämisen. Liike oli maallikkojohtoinen, mutta myös kirkossa viroissa toimivia lukijaisia oli, esimerkiksi kappalainen Mårten Thunberg 1760-luvulla, pastori Pehr Erik Bylund ja Pehr Brandell 1800-luvulla. Myös maallikot toimivat lukijaisuudessa, esimerkiksi talonpojat Olof Palmgren 1800-luvun alussa ja Per Ersson ja Johan Riström 1840-luvulla.
Lukijaisuus hajaantui separaation aikakautena 1820-luvulla erimielisyyksien takia, ja hektisen ekspansion kausi päättyi 1830-luvulla. 1800-luvun alussa Ruotsissa vaikutti viisi lukijaisuuden suuntaa: vanhalukijaisuus, herrnhutilainen lukijaisuus, uuslukijaisuus, ylievankelinen lukijaisuus sekä roseniolainen uuslukijaisuus. Pääsuuntaa eli vanhalukijaisuutta pidettiin lainomaisena sekä uskollisena kirkolle, papeille ja jumalanpalveluselämälle. Uuslukijaisuutta pidettiin evankelisena. Se jakautui maantieteellisesti Norrbottenin ja Västerbottenin alueella vaikuttaneisiin ryhmiin. Erityisesti Västerbottenissa uuslukijaiset olivat kriittisiä kirkkoa kohtaan, mutta tavallisesti kuitenkin sille uskollisia. Norrbottenissa uuslukijaiset olivat usein separatisteja. Norrlandin lukijaisuus sai nimensä vaikutusalueensa mukaan.
Lars Levi Laestadiuksen äiti kuului vanhalukijaisuuteen, kun taas Laestadius itse löysi elävän uskon uuslukijaisiin kuuluneelta Lapin Marialta Åselessa vuonna 1844. Laestadius tunsi jo opiskeluaikanaan heihin "salaista vetoa" ja puolusti heitä. Laestadius huomasi että saamelaiset lukijaiset "osoittivat suurempaa uutteruutta kristinoppiin kuin ruotsalainen väki yleensä". Lapin Maria tuli "elävään uskoon" Pehr Brandellin välityksellä. Aiemmin Laestadius tutustui uuslukijalaisuuteen Pehr Brandellin ystävän, pastori Pehr Bylundin välityksellä.
Liikkeestä ei ole jäänyt paljoakaan tietoa jälkipolville, koska lukijaisten piti toimia mahdollisimman huomaamattomasti Ruotsin lain kieltäessä seurojen pitämisen. Saarnaajat eivät myöskään kirjoittaneet saarnojaan muistiin.
Ruotsin kirkon herätysliike
Kuten muutkin herätysliikkeet, lukijaisuus oli vastatoimi kirkon puhdasoppisuudelle ja tapakristillisyydelle. Ruotsin kirkossa vaikutti tuolloin puhdasoppisuus eli niin sanottu luterilainen ortodoksia. Puhdasoppiset papit eivät suvainneet poikkeavia opin- ja uskonkäsityksiä. Jännitteitä aiheuttivat erilaiset käsitykset lain ja evankeliumin suhteesta. Lutherin postillojen tulkinnoista oli myös erilaisia näkemyksiä. Ruotsin kirkko ei jäänyt toimettomana katsomaan tämän herätysliikkeen leviämistä, vaan papisto sai hallitusvallan säätämään pietistiset seurat kieltävän lain eli konventikkeliplakaatin. Konventikkeliplakaatti ei kuitenkaan pystynyt estämään liikkeen leviämistä. Kotihartaudet ja maallikkopuhujat veivät liikkeen sanomaa eteenpäin yhä laajemmalle. Kotiseurat olivat liikkeen keskeinen tuntomerkki. Heitä ilmiannettiin luvattomasta seurojen pidosta viranomaisille.
Ruotsin hallitus joutui käsittelemään lukijaisuuden aiheuttamia konflikteja etenkin vuosina 1810–1850. Tuolloin osa lukijaisryhmistä ajautui täyteen eroon kirkosta. Osassa lukijaisryhmistä alettiin valita omia sielunhoitajia ja sakramenttien toimittajia. Erimielisyyksiä kirkon kanssa syntyi uudesta kastekaavasta, katekismuksesta, kirkon käsikirjasta sekä virsikirjasta. Vuonna 1823 lukijaisuudesta käytiin huomiota herättänyt valtiopäiväkeskustelu.
Lukijaisuus levisi, kun kansa ei saanut kirkosta kaipaamaansa hengellistä ravintoa. Esimerkiksi Noran seurakunnan kirkko, johon mahtui noin 2 000 ihmistä, tuli ääriään myöten täyteen kaukaakin vaeltaneista ihmisistä, kun lukijaispappi Brandell saarnasi. Lukijaisuus levisi vaeltavien lappalaisten mukana.
Elämä ja elintavat
Kristillisyys näkyi lukijaisten elämässä. Heillä oli vakavat elintavat, ja he vieroksuivat maallista elämäntapaa poiketen näin ympäristöstään. Esimerkiksi alkoholi, kortinpeluu ja tanssit nähtiin syntinä. Seuroja pidettiin kodeissa, ja niissä puhui maallikko tai liikkeen pappi. Seuroissa saarnattiin parannuksen teosta ja syntien anteeksiantamisesta. Lukijaisilla oli käytössä taivaan valtakunnan avaimet ja hengellinen pappeus. Lukijaiset opettivat ihmisen tulevan synnintuntoon lain kautta. Lukijaisuudessa arvostettiin Raamattua ja sitä luettiin kotihartauksissa. Myös erilaiset hartauskirjat ja postillat kuuluivat lukemistoon. Kotihartaudet olivat keskeinen tuntomerkki ja kotihartauksia ilmiannettiin viranomaisille. Hartauskokouksia kutsuttiin konventikkeleiksi ja kylärukouksiksi. Lukijaisten keskuudessa esiintyi myös liikutuksia.
Lukijaisia pidettiin hengellisesti ylpeinä. Lars Levi Laestadiuksen mukaan lukijaisuus oli pilkkanimi, ja he olivat halveksittuja etenkin kirkon taholta. Rovasti Isac Grape nuoremman (1779–1855) kirjoitus Skellefteåsta kertoo hyvin silloin vallinneesta jännitteestä: ''”Eräät seurakuntalaiset täällä kuvittelevat olevansa päteviä oitis tutkimaan ja tuomitsemaan kaikkea oppia maailmassa sekä tekemään jokaisen uskontunnustuksesta eron, onko hän oikea kristitty vai eikö - -. He pitävät oikeutenaan tutkia toisten uskoa. Lisäksi he ovat yleensä sitä mieltä, että hyväksi tunnetut papit, korjatut katekismukset ja hengelliset kirjat, lukuun ottamatta Lutheria, ovat vielä lujasti pimeydessä.”''
Lukijaiset olivat myös ahkeria puhuttelemaan muita ihmisiä. He saattoivat kysyä ihmisiltä näiden sieluntilaa ja sitä, että ovatko nämä uudestisyntyneet. He saattoivat puhutella ihmisiä ennen ja jälkeen jumalanpalveluksen. Tämä ärsytti joitakin ihmisiä, ja Ruotsin Ylitorniolla tuomari joutui nuhtelemaan muita luterilaisia siitä, että nämä olivat pahoinpidelleet lukijaisia. Esimerkiksi seurakunnan kirkkoherra oli lyönyt häntä puhutellutta renkiä. Kruununvouti Hackzellin mukaan joukossa oli myös monia, jotka "lausuvat ajatuksensa uskonnollisista aiheista ainoastaan silloin, kun joku herättää kysymyksen sellaisesta, mutta eivät ensinkään millään sopimattomalla ja poistyöntävällä tavalla."
Kirkkoherra Nils Johan Eklund kuvaa saamelaisia lukijaisia näin: "Varmin osoitus kristillisyyden syvästä vaikutuksesta heihin oli se, että he itse olivat voittaneet heidän heimoaan kaikkialla hallinneen juoppouden paheen, niin että he kaikki elivät niin kuin kristityn tuleekin". Myös Petrus Laestadius kirjoittaa Sirkan saamelaiskylässä tapahtuneesta muutoksesta: "Nyt sirkkalaiset ovat mitä uskonnollisinta väkeä, hiljaisia ja järjestykseen taipuvaisia saamelaisia".
Uuslukijaisuudeksi (”nyläseriet”) nimitettiin liikettä, joka syntyi 1800-luvun alussa Piitimen Lapissa. Se levisi Tornionjokivarteen.
Primož Peterka
Primož Peterka (s. 28. helmikuuta 1979 Ljubljana) on slovenialainen mäkihyppääjä, joka voitti kahdesti maailmancupin sekä saavutti joukkuekilpailuissa kaksi arvokisamitalia.
Peterka aloitti hyppäämisen kotikaupunkinsa Moravčen lähistöllä sijaitsevasta pienestä 20 metrin mäestä. Myöhemmin hän liittyi Triglav-hiihtoseuraan Kranjn kaupungissa, jossa hän myös opiskeli toisen asteen talousoppilaitoksessa.
Ensimmäisen maailmancupin kisansa Peterka hyppäsi 4. tammikuuta 1996, ja yllätti kaikki kahdeksannella sijallaan. Samalla kaudella hän jatkoi hyviä hyppyjään, ja otti ensimmäisen voittonsa Puolan Zakopanessa. Toinen voitto tuli Ruotsin Falunissa. Samana vuonna hän sijoittui nuorten MM-kisoissa hopealle Michael Uhrmannin jälkeen.
Kaudella 1996–1997 nuorisosensaatio Peterka voitti seitsemän osakilpailua, mäkiviikon sekä maailmancupin kokonaiskilpailun. Hänen ainoa haastajansa oli kokenut saksalainen Dieter Thoma, joka kuitenkin jäi kakkoseksi.
Kaudella 1997–1998 hän voitti neljä osakilpailua sekä toistamiseen maailmancupin kokonaiskilpailun. Naganon olympialaisissa Peterka sijoittui monien slovenialaisten pettymykseksi suurmäen kilpailussa viidenneksi ja normaalimäessä kuudenneksi.
Monille nuorille menestyneille mäkihyppääjille tyypilliseen tapaan myös Peterkalla ilmeni urallaan suvantovaihe, henkilökohtainen kriisi, joka kesti peräti kolmen vuoden ajan. Hänellä oli ongelmia valmentajiensa ja muiden henkilöiden kanssa. Tuolloin hän myös löysi nykyisen vaimonsa Renata Bohincin, vuoden 1996 Slovenian missikilpailujen voittajan. Vuonna 2001 heille syntyi poika, Maj. Heillä on myös kaksi muuta lasta. Kaudella 2001–2002 Peterka teki paluun mäkihypyn huipulle. Yhdessä Robert Kranjecin, Damjan Frasin ja Peter Žontan kanssa hän voitti Salt Lake Cityn olympialaisten joukkuekilpailun pronssimitalin. Seuraavalla kaudella hän otti kaksi maailmancupin osakilpailuvoittoa. Hän on lopettanut uransa vuonna 2011 kilpailtuaan sitä ennen Continental Cupissa.
Alankomaiden sotalaivat toisessa maailmansodassa
Alankomaiden sotalaivat toisessa maailmansodassa luettelee Alankomaiden laivaston toisessa maailmansodassa palveluksessa olleet sotalaivat aakkosjärjestyksessä.
Gianluigi Saccaro
Gianluigi Saccaro (29. joulukuuta 1938 Milano – 17. helmikuuta 2021 ) oli italialainen miekkailija. Hän oli mukana voittamassa kultaa kalvan joukkuekilpailussa vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa. Lisäksi hän saavutti kalvan joukkuehopeaa vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa.
Vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa Saccaro voitti pronssia kalvan yksilökilpailussa.
Alankomaiden sotalaivat toisessa maailmansodassa
Toisen maailmansodan puhkeaminen Euroopassa ei aiheuttanut välittömästi muutoksia Alankomaiden politiikassa ennen Saksan hyökkäystä maahan 10. toukokuuta 1940, minkä seurauksena maa antautui viidessä vuorokaudessa. Laivaston aluksista pakeni Britteinsaarille kaksi risteilijää, yksi hävittäjä, yhdeksän sukellusvenettä, kaksi tykkivenettä, yksi sluuppi ja kuusi torpedovenettä muiden joutuessa tuhotuiksi tai vallatuiksi. Alankomaiden pakolaishallitus perustettiin 20. toukokuuta Lontooseen, ja jäljelle olevat laivaston yksiköt alistettiin Britannian Kuninkaallisen laivaston alaisuuteen, missä ne jatkoivat taisteluaan sodan loppuun saakka liittoutuneiden rinnalla. Alankomaat julistivat sodan Italialle vasta 11. joulukuuta 1941, jolloin sen hallussa olleet laivastoyksiköt olivat jo olleet taistelussa Italian laivastoa vastaan Välimerellä.
Japanin liityttyä sotaan Alankomaiden Itä-Intiassa oli neljä risteilijää ja seitsemän hävittäjää, joiden tukena oli viisitoista sukellusvenettä. Sukellusveneet aloittivat sotatoimet heti, mutta ensimmäisen kuukauden aikana niistä tuhoutui neljä. Japani aloitti 11. tammikuuta 1942 maihinnousun Alankomaiden Itä-Intiaan miehittäen Celebesin, minkä jälkeen hyvin nopeasti noustiin maihin Borneoon, Amboinalle, Sumatralle, Balille, Timoriin ja lopulta Jaavalle. Kaikki mainitut alueet oli vallattu maaliskuun loppuun mennessä. Alankomaiden odotukset liittoutuneiden tuesta pettivät, koska millään sotaa käyvällä maalla ei ollut alueella riittävästi joukkoja eikä kalustoa. Lisäksi joukoilta puuttui keskitetty johto, joten toiminta oli tehotonta. Jaavanmeren taistelussa Alankomaiden laivasto menetti kaikki risteilijänsä ja hävittäjänsä lukuun ottamatta Hr. Ms. Sumatraa, ja miehistöt upottivat jäljelle jääneet, tai ne tuhoutuivat tai vallattiin lukuun ottamatta tykkivene Hr. Ms. Soembaa ja seitsemää sukellusvenettä, jotka pakenivat Hr. Ms. Sumatran kanssa Australiaan. Alukset alistettiin Kuninkaalliselle laivastolle, jonka alaisuudessa ne olivat sodan päättymiseen saakka.
Useat aluksista kärsivät huolto-ongelmista, koska niiden järjestelmät eivät olleet yhteensopivia brittiläisten ja Yhdysvaltain laivaston alusten kanssa. Alusten tilalle luovutettiin miehitettäväksi muita aluksia, joista osa jatkoi palvelustaan Alankomaiden laivastossa sodan päätyttyä.
A
thumb|200px| Hr.Ms. A thumb|200px| Hr.Ms. Abraham Crijssen
B
thumb|200px| Hr.Ms. B thumb|200px| Hr.Ms. Brinio
C
thumb|200px| Hr. Ms. Christiaan Cornelis
D
thumb|200px| Hr. Ms. Dolfijn bron:Koninklijke Marine
E
thumb|200px| Hr. Ms. Evertsen op open Zee bron:Koninklijke Marine
F
thumb|200px| Hr. Ms. Flores bron:Koninklijke Marine
G
thumb|200px| Hr. Ms. Gouden Leeuw in 1932
H
thumb|200px| Hr. Ms. Heffering
J
thumb|200px| Hr. Ms. Jan van Amstel bron:Koninklijke Marine
K
thumb|200px| Hr. Ms. K XVIII (11. heinäkuuta 1935) thumb|200px| Hr. Ms. Krakatau 11. lokakuuta 1933
M
thumb|200px| Hr. Ms. Mercuur bron: Koninklijke Marine
Joosef (Jaakobin poika)
Lempilapsesta orjaksi
thumb|240px|[[Friedrich Overbeckin fresko Joosef myydään orjaksi (1816-1817)]] Joosef oli toinen isänsä lempilapsista, koska hänen äitinsä oli Jaakobin suuri rakkaus Raakel. Siksi Jaakob teettikin pojalleen tämän täyttäessä 17 vuotta kauniin ja kalliin vaatteen, joka Joosefilla oli yllään hänen viedessään ruokaa paimenessa olleille veljilleen. Tällaista pukua pitivät yleensä ne, joiden ei tarvinnut tehdä työtä, ja se herätti vanhemmissa veljissä kateutta.
Alankomaiden sotalaivat toisessa maailmansodassa
N
thumb|200px| Hr. Ms. Noord-Brabant
Joosef (Jaakobin poika)
Lempilapsesta orjaksi
Kateelliset vanhemmat veljet olisivat halunneet tappaa hänet, mutta koska heistä vanhin, Ruuben, ei sitä hyväksynyt, he päättivätkin myydä Joosefin orjaksi paikalle osuneille midianilaisille kauppiaille. Kauniin vaatteen he kastoivat vuohipukin vereen ja kertoivat isälleen, että veli oli joutunut leijonan saaliiksi.
Alankomaiden sotalaivat toisessa maailmansodassa
O
thumb|200px| Hr. Ms. O 9 thumb|200px| Hr. Ms. O 21
Joosef (Jaakobin poika)
Lempilapsesta orjaksi
Lempilapsen kuolema oli kauhea uutinen: Jaakob itki ja suri, huutaen tuskan vallassa:
Alankomaiden sotalaivat toisessa maailmansodassa
P
thumb|200px| Hr. Ms. Pro Patria
Joosef (Jaakobin poika)
Lempilapsesta orjaksi
- eikä hevin huolinut lohdutuksesta.
Alankomaiden sotalaivat toisessa maailmansodassa
S
thumb|200px| Hr. Ms. Soemba thumb|200px| Hr. Ms. Sumatra
Joosef (Jaakobin poika)
Lempilapsesta orjaksi
Raamatun mukaan Jaakob sanoi: "Ei, minä suren, kunnes menen tuonelaan poikani luo."
Joosef päätyi orjana Egyptiin, missä hän joutui Potifarin, faaraon henkivartioston päällikön, orjaksi. Joosef palveli Potifaria hyvin, mutta Potifarin vaimo syytti häntä aviorikoksesta. Potifar uskoi vaimonsa valheita ja toimitti Joosefin vankilaan. Vankilassa Joosef selitti faaraon ylimmäisen juomanlaskijan ja faaraon ylimmäisen leipurin unet. Kolmen päivän kuluttua kävi niin kuin Joosef heidän uniensa perusteella ennustikin: ylimmäinen juomanlaskija sai palata työhönsä, mutta leipuri hirtettiin.
Alankomaiden sotalaivat toisessa maailmansodassa
V
thumb|200px| Hr. Ms. Van Galen
Joosef (Jaakobin poika)
Orjasta koko Egyptin talouden hallitsijaksi
Myöhemmin faarao näki unen, jota kukaan ei osannut selittää hänelle. Silloin juomanlaskija muisti ja kertoi faaraolle Joosefista, jonka oli tavannut vankilassa ja osasi selittää unia. Joosef tulkitsi unen merkitsevät seitsemää hyvää ja viljavaa vuotta ja seitsemää nälkävuotta. Kiitollisuuden osoituksena faarao valitsi Joosefin Egyptin käskynhaltijaksi.
Alankomaiden sotalaivat toisessa maailmansodassa
W
thumb|200px| Hr. Ms. Willem van der Zaan bron: Koninklijke Marine
Joosef (Jaakobin poika)
Orjasta koko Egyptin talouden hallitsijaksi
Seitsemän viljavaa vuotta ja niiden jälkeiset katovuodet tulivat niin kuin Joosef oli ennustanutkin. Nälänhädältä Egyptissä kuitenkin vältyttiin, koska viljavien vuosien aikana oli saatu kootuksi varastoon suuret määrät viljaa. Mutta samaan aikaan kuin Egyptissä, tuli katovuosia myös Kanaanin maassa. Jaakob lähetti poikansa ostamaan viljaa Egyptistä, ja he saapuivat Joosefin luo. Joosef kätki faaraon kalleuksia viljan sekaan, ja veljesten paluumatkalla Joosef otti heidät kiinni ja vangitutti heidät. Myöhemmin Joosef päästi veljensä vapaaksi sillä ehdolla, että nämä palaisivat Egyptiin ja toisivat mukanaan nuorimman veljensä, jonka hän tiesi olevan isällensä rakas. Tänä aikana veljekset eivät tunnistaneet Joosefia omaksi veljekseen, koska vuodet olivat vierähtäneet orjuudessa ja myöhemmin Egyptin hovissa. Joosef kuitenkin tunnisti veljensä. Hän valitsi Simeonin panttivangiksi ja antoi muiden veljien palata kotimaahansa. Joosef käski tuoda nuorimman veljen Benjaminin Egyptiin. Veljekset palasivat Egyptiin Benjamin mukanaan, ja Joosef kyseli heidän asioistaan mutta ei paljastanut henkilöllisyyttään. Heidän lähtiessään takaisin Benjaminin säkistä löydettiin kätketty hopeamalja, ja siksi heitä syytettiin varkaudesta. Vasta tämän jälkeen Joosef ilmaisi henkilöllisyytensä, kysyi Jaakobin voinnista ja kutsui tämän perheineen Egyptiin. Jaakob asettui asumaan Egyptiin, Goosenin maakuntaan.
Alankomaiden sotalaivat toisessa maailmansodassa
Z
thumb|200px| Hr. Ms. Z 5
Joosef (Jaakobin poika)
Orjasta koko Egyptin talouden hallitsijaksi
Joosefilla oli kaksi poikaa, Efraim ja Manasse.
Najat Aatabou
Najat Aâtabou (s. 9. toukokuuta 1960 Meknes) on marokkolainen laulaja ja säveltäjä. Lauluissaan hän on tuonut esille marokkolaisen naisen asemaa yhteiskunnassa ja herättää naisia feminismiin.
Aatabou syntyi köyhään perheeseen jossa oli viisi poikaa ja neljä tyttöä. Hän unelmoi lakiopinnoista, mutta hänestä tuli sattumalta laulaja. Aatabou oli laulamassa eräissä perhejuhlissa, kun yksi juhlijoista nauhoitti salaa hänen laulunsa ja laittoi sen myyntiin. Kasetista otettiin lukemattomia kopioita ja hänen laulunsa soi pian kaikkialla.
Perhe halusi Aatabousta jotain muuta kuin laulajaa ja hänen veljensä uhkaisivat tappaa hänet. Hänen oli jätettävä kotinsa ja asuttava kolme vuotta Casablancassa mahdollisimman huomaamattomana.
Aataboun hitti vuonna 1991 oli nimeltään "Hedi Kebna Bayna", suomeksi selvä vale. Laulu kertoo miehestä joka pettää vaimoaan täysin avoimesti. Sen jälkeen hänen laulunsa ovat kertoneet naisista. Naisista jotka ovat vahvoja, haavoittuneita, mutta silti valmiita puolustamaan oikeuksiaan. Rohkeiden laulujensa johdosta hän alkoi saada valtavasti ihailijoita. Hänellä on nykyään ihailijoita kaikkialla arabimaissa ja Euroopassa asuvien marokkolaisten keskuudessa.
Laajempi autismin fenotyyppi
Laajemmalla autismin fenotyypillä eli subkliinisellä autismikirjon häiriöllä (engl. broad autism phenotype, BAP) viitataan niihin autistien tai aspergerien sukulaisiin, joilla esiintyy autismin kirjoon liittyviä piirteitä ja oireita, mutta niin vähäisessä määrin, että se ei riitä autismin kirjon diagnoosiin.
Muutokset yhdysvaltalaisessa DSM-diagnoosiluokituksessa saattavat lisätä laajemman autismin fenotyypin tarvetta, sillä vuonna 2013 julkaistussa DSM-5 luokituksessa esimerkiksi Aspergerin oireyhtymä on vain eräs autismikirjon häiriö ilman omaa nimettyä diagnoosia, mikäli sen kriteerit täyttyvät. Muussa tapauksessa se jää ilman varsinaista diagnoosia. Laaja-alaisiin kehityshäiriöihin on luettu autismi, Aspergerin oireyhtymä ja tarkemmin määrittelemätön laaja-alainen kehityshäiriö tai epätyypillinen autismi. Useat diagnostiset kriteerit, päällekkäisyydet, epätarkkuudet ja monien psykiatristen liitännäishäiriöiden poissulkeminen laaja-alaisissa kehityshäiriöissä ovat aiheuttaneet sekaannuksia. Myös osa niistä, jotka aiemmin olisivat saaneet Aspergerin oireyhtymän diagnoosin siirtynevät autismikirjon häiriön ulkopuolelle laajempaan autismin fenotyyppiin.
Ruslan Gritsan
Hiihtosuunnistus
Viimeisenä juniorivuotenaan Gritsan voitti nuorten MM-kilpailuissa kultaa normaali- ja pikamatkalta. Borovetsin MM-kilpailuissa 2002 hän voitti viestikultaa Andrei Gruzdevin, Viktor Kortšaginin ja Eduard Hrennikovin kanssa. Åsarnassa 2004 he uusivat MM-viestikultansa. Tosin Viktor Kortšaginin tilalla hiihtosuunnisti Vasili Gluharjov. Vuotta myöhemmin Kittilässä viesti oli muuttunut kolmiosuuksiseksi. Gritsan voitti kolmannen viestikultansa yhdessä Andrei Gruzdevin ja Eduard Hrennikovin kanssa. Samoissa kisoissa hän voitti myös keskimatkalta kultaa.
Pyöräsuunnistus
Banská Bystrican MM-kilpailuissa 2005 Gritsan voitti kultaa keskimatkalta ja pitkältä matkalta. Seuraavana vuonna Joensuussa hän voitti hopeaa pitkältä matkalta ja viestistä sekä pronssia keskimatkalta. Nové Město na Moravěssa 2007 hän voitti toisen pitkän matkan MM-kultansa. Ostródan MM-kilpailuissa 2008 hän voitti kultaa pitkältä matkalta ja hopeaa viestistä. Ben Shemenin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti viestikultaa Maxim Zhurkinin ja Anton Foliforovin kanssa, hopeaa pitkältä matkalta ja pronssia sprintistä. EM-kilpailuissa Gritsan on voittanut yhden kullan ja kolme pronssia.
Hitlerin päämajat
Hitlerin päämajat olivat natsi-Saksan johtajan Adolf Hitlerin toisen maailmansodan aikaisia päämajoja, joista hän johti Saksan sodankäyntiä. Hitler perusti päämajojaan eri puolille Eurooppaa sodan aikana.
Hitlerin päämajoja olivat:
Väinö Saikko
Väinö Gabriel Saikko (20. joulukuuta 1893 Viipuri – 8. marraskuuta 1952) oli suomalainen taidemaalari.
Saikon vanhemmat olivat järjestelymestari Gabriel Saikko ja Anna Kajanus. Hän pääsi ylioppilaaksi 1916 ja valmistui agronomiksi 1924. Saikko opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalilla 1916–1917 ja Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1918–1920. Hän teki opintomatkat 1928 Tallinnaan, Berliiniin ja Pariisiin sekä 1931–1932 Tukholmaan ja Lontooseen.
Saikko oli Hankkijan siemenosaston hoitajana vuodesta 1922 ja OTK:n maatalousosaston hoitajana 1924–1926. Vuodesta 1927 hän toimi vapaana taiteilijana. Saikko osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1926, 1928, 1933 ja 1946. Hän maalasi muotokuvia, maisemia ja asetelmia.
Kymenlaakson laulu (televisiosarja)
Kymenlaakson laulu on vuonna 2008 esitetty, Pirkka-Pekka Peteliuksen ohjaama ja yhdessä Harri Virtasen kanssa käsikirjoittama kolmiosainen television draamasarja. Siinä Petelius myös näyttelee pääosaa, kouvolalaista julkkispsykologi ja kirjailija Fabian Djupsjötä. Mies terapoi Voikkaan paperitehtaalta työttömäksi jääneitä, kipuilee suhteessaan rakkaudettomaan äitiinsä (Ritva Oksanen) ja luo suhdetta uuteen naisystäväänsä, kollega Kariniin (Kristiina Halttu). Sarjan dramaturgia perustuu paljolti pitkiin, intensiivisiin dialogeihin sekä tangosävelmiin instrumentaaliesityksinä. Petelius on sanonut sarjan olevan kaikista töistään itselleen henkilökohtaisin, kokonaisvaltaisin ja painavin.
Sarja esitettiin uusintana vuonna 2012, 12. maaliskuuta - 26. maaliskuuta Yle TV1:llä. Se on julkaistu DVD:nä, joka sisältää myös Peteliuksen ja Harri Virtasen toisen draamayhteistyön, 55-minuuttisen lyhytelokuvan 55 minuuttia puheaikaa (2004).
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Jussi Karjalainen piti Kymenlaakson laulua kauden merkittävimpänä kotimaisena draamasarjana, jossa koomikkona tunnettu Petelius on sydänjuuriaan myöten tosissaan. Hän rinnasti sarjan jopa Mikko Niskasen ylistettyyn sarjaan Kahdeksan surmanluotia ja Ingmar Bergmanin tuotantoon.
Säädös
Säädös on julkista valtaa käyttävän elimen antama yksipuolinen, velvoittava ja kirjallinen tahdonilmaisu eli määräys. Tällaisia julkisen vallan käyttäjiä ovat Suomessa Euroopan unioni, valtio, kunnat tai itsehallinnolliset yhteisöt. Säädöksiä ovat esimerkiksi lait, asetukset, direktiivit ja määräykset.
Säädökset ovat oikeudellisesti velvoittavia, sillä ne on sellaisiksi vankasti hyväksytty eikä niiden velvoittavuutta aseteta demokraattisessa yhteiskunnassa kyseenalaisiksi. Säädösten rinnalla on yleinen oikeuskäsitys eli kansan oikeustaju, joka voi olla moraalisesti velvoittava.
Säädösten jaottelu
Säädökset voidaan Suomessa jaotella seuraavasti:
Euroopan yhteisön oikeus
Euroopan yhteisön (EY) oikeus tarkoittaa Euroopan unionin I pilaria (pilareista tarkemmin myöhemmin). Euroopan yhteisö perustettiin Roomassa vuonna 1957. Tämän kansainvälisen järjestön nimenä oli aluksi Euroopan talousyhteisö, mutta nimeksi tuli Euroopan yhteisö vuonna 1993, kun Euroopan unioni perustettiin. Suomea tämä yhteisöoikeus velvoittaa Suomen 1994 solmiman liittymissopimuksen perusteella.
Euroopan yhteisön yhteisöoikeudellisista säädöksistä ensisijaisessa asemassa ovat jäsenvaltioiden keskenään tekemät yhteisön perustamissopimukset muutoksineen ja lisäyksineen. Tästä kokonaisuudesta käytetään nimitystä perussopimukset. Näitä sopimuksia voidaan muuttaa vain hallitusten välisessä konferenssissa (HVK) ja muutokset pitää hyväksyä jokaisessa jäsenvaltiossa.
Perussopimuksia ovat alkuperäiset perussopimukset:
Perussopimuksia muuttavia ja täydentäviä sopimuksia ovat muun muassa:
Näihin primaarioikeudellisiin sopimuksiin kuuluvat myös eri maiden liittymissopimukset.
Johdetulla- eli sekundaarioikeudella tarkoitetaan niitä säädöksiä, joita toimielimet antavat perussopimusten nojalla. Toimielimiä ovat:
Asetukset velvoittavat kaikkia jäsenmaita välittömästi. Niiden avulla luodaan yhtenäistä lainsäädäntöä esimerkiksi maatalouteen ja kauppapolitiikkaan.
Direktiivit ovat jäsenmaita velvoittavia. Niiden avulla määritellään lainsäädännön tavoitteet. kukin maa voi itse päättää keinoista, joilla nämä tavoitteet maassa saavutetaan. Direktiiveillä lähennetään jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Suomessa direktiivin määräykset saatetaan voimaan yleensä lailla. Direktiivi ei ole arvoasteikossa (hierarkiassa) asetuksen alapuolella, vaan niiden luonne on erilainen.
Päätökset velvoittavat niitä, joille ne on osoitettu. Tavallisesti ne ovat hallintopäätöksiä, mutta ne voidaan osoittaa myös vaikkapa kaikille jäsenvaltioille.
Suositukset ja lausunnot ohjaavat säännösten tulkintaa. Ne eivät ole sitovia, mutta niillä voi jossakin yksittäistapauksessa olla huomattavakin merkitys.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisut ovat luoneet oikeusohjeita ja -käytäntöjä. Näistä tärkein on yhteisöoikeuden ensisijaisuus- eli etusijaperiaate. Tämän periaatteen mukaan Suomen tuomarien ja virkamiesten on sovellettava ensisijaisesti yhteisön oikeussääntöjä, jos yhteisöoikeudellinen ja kansallinen säädös ovat keskenään ristiriitaisia. Käytännössä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltion välillä pyritään pakon sijasta yhteistyöhön, jotta niiden suhde olisi toimiva.
Oma ryhmänsä säädöksiä ovat pehmeät oikeuslähteet (soft law). Tämän ryhmän sitovuutta, velvoittavuutta ja vaikutusta on arvioitava tapauskohtaisesti. Ryhmään kuuluvat:
Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimus ja Euroopan neuvoston ihmisoikeustuomioistuimen tulkinnat siitä ovat Suomea sitovia, sillä ne on lailla saatettu osaksi Suomen lainsäädäntöä. Kaikki eivät kuitenkaan pidä tätä sopimusta eurooppaoikeuteen sisältyvänä.
Euroopan unionin pilarit
Euroopan unioni (EU) on kokonaisuus, johon sisältyy kolme pilaria:
I pilari käsittää Euroopan yhteisön (EY) ja Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom).
II pilari käsittää yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan.
Euroopan yhteisön oikeus käsittelee I pilariin kuuluvia asioita.
Pilareissa II ja III on kysymys hallitusten välisestä yhteistyöstä:
Kansallinen lainsäädäntö
Perustuslaki on valtion rakenteen perusteita koskeva valtiosääntöasiakirja. Sitä voidaan muuttaa tai se voidaan kumota vain normaalista lainsäädäntömenettelystä poikkeavalla menettelyllä. Tämä perustuslain säätämisjärjestys tarkoittaa, että se on jätettävä lepäämään eduskuntavaalien yli. Uuden eduskunnan on hyväksyttävä se asiasisällöltään muuttamattomana. Se hyväksytään, jos kaksi kolmasosaa annetuista äänistä kannattaa sitä. Asia voidaan myös julistaa kiireelliseksi, jos viisi kuudesosaa annetuista äänistä kannattaa ehdotusta. Tällöin asiaa ei jätetä lepäämään yli vaalien, vaan se voidaan hyväksyä kahden kolmasosan kannatuksella.
Suomessa on vain yksi perustuslaki, mutta asiallisesti siihen verrattavia ovat molemmat Ahvenanmaan maakunnan perussäädökset. Näitä säädöksiä, Ahvenanmaan itsehallintolakia ja Ahvenanmaan maanhankintalakia voidaan muuttaa vain perustuslain säätämisjärjestyksessä.
Poikkeuslaki tarkoittaa perustuslaista poikkeamista erityisoloissa. Suomen nykyisessä perustuslaissa tätä asiaa sivuaa supistettu perustuslain säätämisjärjestys, kun käsitellään kansainvälisen velvoitteen voimaansaattamista (95 §).
Perustuslain mukaan julkisen vallankäytön tulee perustua lakiin, ja perustuslaissa säädetään, että lainsäädäntövaltaa käyttää eduskunta.
Eduskunta siis päättää lain sisällöstä ja presidentti vahvistaa lain. Jollei presidentti vahvista lakia, se palautuu eduskunnan käsiteltäväksi.
Yksilön oikeuksista ja velvollisuuksista on säädettävä aina lailla. Samoin on tehtävä niissä tapauksissa, joista perustuslaissa nimenomaan säädetään. Lailla säädetään esimerkiksi eduskuntavaalien ajankohdasta ja vaalipiireistä, osakasvallan käytöstä valtionyhtiöissä, valtionhallinnon perusteista, kuntien tehtävistä, veroista jne.
Lakiin sisältyy usein valtuutussäännös: "Tarkempia säännöksiä tämän lain täytäntöönpanosta annetaan tarvittaessa asetuksella."
Asetuksia voivat antaa tasavallan presidentti, valtioneuvosto ja ministeriöt perustuslaissa tai muussa laissa säädetyn valtuuden nojalla. Asetuksessa voidaan säätää valtuutus seuraavaksi alemmalle tasolle. Esimerkiksi: "Tarkempia määräyksiä sopimuksen täytäntöönpanosta antaa tarvittaessa liikenneministeriö." Viranomaisohjeiden antaminen voi perustua myös laissa olevaan säännökseen. Tällainen oikeus antaa määräyksiä on varsin suppea ja tarkasti rajattu.
Oma säädösryhmänsä on Ahvenanmaan maakuntalait ja maakunta-asetukset. Ahvenanmaan itsehallintolain perusteella maakuntapäivät säätää lakeja maakuntaa varten. Asiat, joista voidaan päättää maakuntalailla, luetellaan itsehallintolaissa. Tasavallan presidentti voi määrätä maakuntalain raukeamaan osittain tai kokonaan, jos hän katsoo maakuntapäivien ylittäneen valtansa.
Säädöksen velvoittavuus
Säädökset ovat velvoittavia. Tuomari tai muu virkamies menettelee itse lainvastaisesti, jos sivuuttaa säädöksen.
Velvoittavuudella on kuitenkin eräitä rajoituksia:
1) Jos alemmanasteinen säädös on ristiriidassa ylemmänasteisen säädöksen kanssa, niin alemmanasteinen säädös on sivuutettava. Tästä on muun muassa perustuslaissa säännös, että jos lain soveltaminen olisi ilmeisessä ristiriidassa perustuslain kanssa, on tuomioistuimen annettava etusija perustuslain säännökselle.
2) Jos kansallinen säädös on ristiriidassa ylikansallisen säädöksen kanssa, niin kansallinen säädös on sivuutettava. Tällaisia ylikansallisia säädöksiä voivat olla Suomea sitovat EU-säädökset tai Suomessa lailla voimaan saatetut kansainväliset sopimukset.
Dharma ja Greg
Dharma ja Greg (Dharma & Greg) oli yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa ABC:llä vuosina 1997–2002. Suomessa sarjaa on esitetty MTV3:lla ja Subilla.
Sarja perustuu kahden henkilön, Dharman ja Gregin, väliseen suhteeseen. He ovat kotoisin hyvin erilaisista perheistä niin elämänkatsomuksen, elintason kuin arvomaailmankin osalta. Dharma (Jenna Elfman) on hippiperheen tytär, kun taas Greg (Thomas Gibson) on rahakkaasta perheestä lähtöisin oleva asianajaja. Naimisiin he päätyivät ensimmäisillä treffeillään.
Sarja keskittyy pääparin avioelämään ja kompromisseihin, joita he joutuvat suhteessaan tekemään erilaisen elämänkatsomuksensa ja taustansa vuoksi. Dharman ja Gregin vanhemmat kuvataan varsin kärjistettyinä hahmoina, hippien ja raharikkaiden stereotypioina, kun taas pääpari kuvataan enemmän keskiluokkaisina, ”tavallisina tallaajina”. Sarjan tapahtumat sijoittuvat pääosin San Franciscoon.
Sarja päättyi vuonna 2002 yhtä aikaa sarjojen Spin City ja Vielä kerran kanssa. Syynä tähän olivat alhaiset katsojaluvut sekä muutokset kohderyhmissä.
Palkinnot
Dharma ja Greg oli useasti ehdolla eri palkintojen saajaksi, ja se on voittanutkin muutamia palkintoja. Esimerkiksi Dharmaa esittänyt Jenna Elfman on voittanut Golden Globe -palkinnon.
Monumenta Germaniae Historica
Monumenta Germaniae Historica (latinaa, ”Saksan historian monumentteja”) on moniosainen lähdejulkaisusarja, joka sisältää Saksan historiaan liittyviä asiakirjoja noin vuosien 500 ja 1500 väliseltä ajalta. Sarjan julkaisu käynnistettiin 1800-luvun alussa saksalaisen kansallistunteen nousun innoittamana, ja se toimi esikuvana vastaaville julkaisusarjoille monissa muissa maissa.
Julkaisusarjan alullepanija oli preussilainen valtiomies Karl vom Stein, joka eläkepäivinään suuntasi huomionsa Saksan historiaan. Hän perusti Frankfurt am Mainissa vuonna 1819 Saksan vanhemman historian seuran (Gesellschaft für Deutschlands Ältere Geschichtskunde), joka ryhtyi toimittamaan lähdejulkaisusarjaa. Päätoimittajana oli vuodesta 1823 Georg Heinrich Pertz, jonka kykyjen ansiota hankkeen onnistuminen suurelta osin oli. Sarjan ensimmäinen osa ilmestyi 1826. Pertz jatkoi hankkeen johdossa vuoteen 1874. Häntä seurasivat Georg Waitz (1874–1886), Wilhelm Wattenbach (1886–1888) ja Ernst Dümmler (1888–1902). Pertzin päätoimittajakauden aikana sarjassa julkaistiin 20 osaa, ja vuoteen 1925 mennessä niitä ilmestyi 100 lisää. Julkaisijana alkujaan toiminut seura korvattiin vuonna 1875 keskusjohdolla ja 1935 erityisellä valtakunnaninstituutilla, joka kuitenkin lakkautettiin toisen maailmansodan jälkeen. Vuodesta 1949 alkaen hankkeesta on vastannut Müncheniin sijoitettu instituutti, jolla on julkisyhteisön asema. Sen toimipaikka on vuodesta 1967 alkaen ollut Baijerin valtionkirjaston yhteydessä.
Sarjassa ilmestyneet osat on jaettu viiteen kokonaisuuteen: Scriptores (historioita ja kronikoita), leges (vanhoja lakeja), diplomata (asiakirjoja), epistolae (kirjeitä) ja antiquitates (muinaismuistoja).
Erenhot
Erenhot on piirikuntatason kaupunki Kiinan Sisä-Mongolian autonomisen alueen Xilingolin liitossa. Se sijaitsee Kiinan ja Mongolian rajalla. Kaupungin pinta-ala on 4 015 neliökilometriä ja väkiluku 74 179 (2010).
Aston Martin One-77
Aston Martin One-77 on kaksiovinen coupé, jota valmisti Aston Martin. Auto esiteltiin ensimmäisen kerran vuoden 2008 Paris Motor Show’ssa. Autoja valmistettiin vain 77 kappaletta. Autossa on 7,3l V12 -moottori, joka antaa 750Hv. Auto maksoi 1 338 000 euroa.
Hanna Thompson
Lisäksi Thompson sai hopeaa floretissa ja säilän joukkuekilpailussa Pan-Amerikan kisoissa 2007 Rio de Janeirossa.
Aston Martin One-77
Yksityiskohdat
One-77:ssa on kokonaan hiilikuituinen runko, käsin valmistettu alumiininen kori ja 7.3l V12 -moottori, joka tuottaa 750 Hv, 560 Kw.
Auton huippunopeuden sanottiin olevan 320 km/h, mutta todellisuudessa se oli 354 km/h. Auto kiihtyy nollasta sadan kilometrin tuntinopeuteen noin 3,5 sekunnissa.
Huomionosoitukset
Aston Martin One-77 on saanut lukuisia kansainvälisesti arvostettuja muotoilun palkintoja.
Göran Malmqvist
thumb|Göran Malmqvist 11. lokakuuta 2012 [[Börshuset|Tukholman pörssitalolla.]] Nils Göran David Malmqvist (6. kesäkuuta 1924 Jönköping, Ruotsi – 17. lokakuuta 2019 Danderyd) oli ruotsalainen sinologi, Kiinan-asiantuntija ja kääntäjä. Professori Malmqvist oli sekä Ruotsin akatemian että Kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen.
Sen jälkeen kun kiinalainen kirjailija Mo Yan vuonna 2012 sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon, ruotsalaisissa viestimissä esitettiin epäilyksiä Malmqvistin jääviydestä Mo Yanin valinnassa. Hän on kääntänyt Mo Yanin teoksia, jotka eivät vielä palkintopäätösvaiheessa olleet ilmestyneet ruotsiksi. Julkisen kohun vuoksi Malmqvist lahjoitti käännösoikeutensa pois. Tilanne oli sama edellisen kiinalaisen Nobel-palkitun valinnan aikaan. Malmqvistilla oli käännös valmiina pian palkinnon julkistuksen jälkeen, ja asia sai silloinkin julkista huomiota. Malmqvist on paheksunut jääviysepäilyjä.
Keisarinelämänlanka
Keisarinelämänlanka (Ipomoea nil) on koristeena kasvatettu köynnöskasvi. Se on tropiikissa monivuotinen, mutta lauhkeilla alueilla sitä kasvatetaan yksivuotisena. Suomen ilmastossa sitä esikasvatetaan sisätiloissa jo maalis-huhtikuusta alkaen, jotta se ehtii kukkia ennen syyshalloja. Kasvi kestää kylmää 7–10 asteeseen asti.
Ulkonäkö ja koko
Keisarinelämänlangan varret voivat kasvaa 2–5-metrisiksi. Lehdet ovat muodoltaan herttamaisia, ja yli 10 cm halkaisijaltaan. Hyvissä olosuhteissa lehdistöstä tulee hyvin runsas. Kukat ovat suppilon muotoiset. Yksittäinen kukka kestää vain muutaman päivän, mutta kasvi tuottaa kierteisiä nuppuja niin paljon, että kukkia riittää pitkään. Villin muodon kukka vaihtaa väriä vanhetessaan: se on aamulla sininen ja illansuussa vaaleanpunainen. Kukan halkaisija on tyypillisesti 5-8 senttimetriä. Keisarinelämänlanka aukoo kukkiaan loppukesästä aamuyöllä. Keisarinelämänlangasta on jalostettu puna- ja sinikukkaisia lajikkeita, joissa on usein valkoisia raitoja.
Levinneisyys ja kasvupaikka
Keisarinelämänlangan alkuperäisestä levinneisyydestä on erilaisia käsityksiä. Se on levinnyt viljelykarkulaisena lähes kaikkialle tropiikkiin ja laajoille alueille lauhkeassa ilmastossa. Sitä kuvataan japanilaisessa taiteessa jo 1100-luvulla, eikä ole varmaa, miten se on levinnyt Japaniin asti jo niin varhain. Se tarvitsee aurinkoisen kasvupaikan, kiipeilytukea kuten ristikon ja humuspitoisen kasvualustan.
Lucien Guiguet
Lucien Guiguet (s. 26. huhtikuuta 1942 Cherchell, Algeria) on ranskalainen entinen nykyaikainen viisiottelija. Hän sai vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa pronssia joukkuekilpailussa. Yksilökilpailussa hän jäi 21. sijalle.
Lakkoliitti
Lakkoliitti on intruusioperäinen konkordantti plutoni, joka on työntynyt kahden sedimenttikivikerroksen väliin. Magman paine on riittävän korkea työntämään ylempää kerrostuman ylöspäin, jolloin lakkoliitti saa sille tyypillisen linssi- tai sienimäisen muodon, pohjan ollessa tasainen. Lakkoliitti muodostuu melko lähellä maanpintaa, ja niitä syntyy suhteellisen paksuista magmoista, sellaisista joista muodostuu kiteytymisessä dioriittia, granodioriittia ja graniittia. Maan alla jäähtyminen on hidasta, joten kiinteytyvässä magmassa muodostuu suuria kiteitä. Lakkoliittien yläpuolinen kivi usein kuluu kokonaan pois, ja jäljelle jää paljas magmakiviydin. Termiä käytti ensi kerran Grove Karl Gilbert tutkittuaan dioriitti-intruusioita Utahin Henry Mountains -vuorilla vuonna 1875.
Intruusioiden muoto on yleensä vaikea rekonstruoida. Esimerkiksi Wyomingissa olevan Devils Towerin on väitetty olevan vulkaanisen kaulan sijaan eroosiossa kulunut lakkoliitti. . Kiven olisi pitänyt jäähtyä erittäin hitaasti muodostaakseen nykyään näkyvillä olevan lyijykynänmuotoisista fonoliittisesta porfyyripylväistä koostuvan rivistön. Kuitenkin, eroosio on kuluttanut ympäröivän ja päällä olevan kiven, joten magmakivi-intruusion alkuperäinen muoto voidaan rekonstruoida. Varmuutta siihen, onko kivi lakkoliitti, ei ole. Muualla, kuten Henry Mountains -vuorilla ja muilla eristyneillä Coloradon laakion vuorijonoilla, jotkin intruusiot ovat todistettavasti lakkoliitin muotoisia. Charlottessa, Vermontissa olevassa pienessä Barber Hill -syeniitistä koostuvassa stokissa on lakkoliittiin yhdistettyjä trakyyttijuonia. Paljastuneen lakkoliitin puhkeamissa on näkyvillä myös molybdeenihohdetta.
Kuun pinnalla on mahdollisesti useita lakkoliitteja. Magmakivimuodostelmat voi tulkita myös törmäyskraatterien tuotoksiksi.
Kaksi lippua Broadwaylle
Kaksi lippua Broadwaylle on James V. Kernin ohjaama yhdysvaltalainen Technicolor-menetelmällä kuvattu komediallinen elokuvamusikaali, jonka pääosissa ovat Tony Martin ja Janet Leigh. Muissa osissa ovat muun muassa Gloria DeHaven, Eddie Bracken ja Ann Miller. RKO Radio Pictures toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Busby Berkely toimi elokuvan koreografina.
Kaksi lippua Broadwaylle sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 20. marraskuuta 1951. Suomessa elokuva tuli teattereihin 30. toukokuuta 1952. Kaksi lippua Broadwaylle oli taloudellinen menestys. Musikaalin äänittäjä John Aalberg oli ehdolla parhaan äänityksen Oscar-palkintoon vuonna 1952.
Kahden herkkukaupan omistajan roolia (Charles Dalen näyttelemä Leo ja Joe Smithin näyttelemä Harry) alun perin tarjottiin Stan Laurelille ja Oliver Hardylle, jotka joutuivat kieltäytymään rooleista Laurelin sairastelun takia. Warner Brothers julkaisi elokuvan DVD:llä 2. syyskuuta 2011.
Lisa Makas
right|thumb Lisa Marie Makas (s. 11. toukokuuta 1992) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Itävallan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 70 maaottelua ja tehnyt niissä 19 maalia. Hän pelasi muun muassa EM-kisoissa 2017, joissa Itävalta selviytyi välieriin ja Makas teki yhden maalin alkulohkon ottelussa Ranskaa vastaan. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2010 Maltaa vastaan.
Seuratasolla Makas on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi Saksassa SC Freiburgia kaudella 2015–2016 sekä MSV Duisburgia kausina 2016–2020. Kesällä 2020 hän palasi kotimaahansa ja liittyi St. Pöltenin joukkueeseen. Tammikuussa 2022 hän siirtyi Austria Wieniin.
Kaliumvetysulfaatti
Valmistus ja ominaisuudet
Kaliumvetysulfaattia tuotetaan kaliumsulfaatista ja rikkihaposta kuumentamalla ja kiteyttämällä.
Geostatistiikka
Geostatistiikka  on tilastotieteeseen kuuluva, alkujaan kaivosteollisuudessa malminarviointiin kehitetty, ja pitkälle kehittynyt tilastollinen analysointimenetelmä, jolla mahdollistetaan avaruudellisesti (myös aika-avaruus) levittäytyneen otoksen hyödyntämistä tilastollisessa analyysissä. Geostatistiikan sovellusalueita ovat esimerkiksi kaivosteollisuus, öljygeologia , maaperätiede , hydrologia , geohydrologia  , meteorologia , geokemia , maantiede , metsänhoito , ekologia , populaatiogenetiikka ja maanviljely. Se tarvitsee pohjakseen paikkatietojärjestelmän ja tutkittavilla suureilla on oltava merkittävä spatiaalinen autokorrelaatio, jotta tilaan levittäytyneen suureen sijaintitietoa voidaan hyödyntää tehokkaasti.
Kaliumvetysulfaatti
Valmistus ja ominaisuudet
Kaliumvetysulfaattia muodostuu myös kaliumsulfaatin valmistuksen yhteydessä, kun kaliumkloridi ja rikkihappo reagoivat.
Geostatistiikka
Analyysitekniikan matemaattisen pohjan kehitti ranskalainen geologi ja matemaatikko Georges Matheron tutustuttuaan Danie G. Krigen työhön ja julkaistuihin papereihin Witwatersrandin yliopistossa 1950-luvun alussa. Krige toimi 1940-luvulla Etelä-Afrikassa kultakentillä kaivosinsinöörinä yrittäen parantaa kultamalmin määrän arviointitapoja. Geostatistisen menetelmän kehitystyö alkoi 1950-luvun alussa. Kehitystyön jatkuvuus turvattiin liittämällä se keskuksen Centre de Morphologie Mathématique Fontainebleau'n tieteelliseen ohjelmaan.
Kaliumvetysulfaatti
Valmistus ja ominaisuudet
Kaliumvetysulfaatti liukenee hyvin veteen ja kuumaan paremmin kuin kylmään. Muodostuva vesiliuos on keskivahva happo johtuen vetysulfaatti-ionin protolysoitumisesta. Kaliumsulfaatti sulaa 214 °C:n lämpötilassa ja voimakkaammin lämmitettäessä se hajoaa kaliumpyrosulfaatiksi.
Geostatistiikka
Interpolointia historian näkökulmasta
Maastosta otettujen näytteiden suureiden analysointia perusteltiin usein sillä, että niiden avulla voitiin halvalla määrittää alueen suureen kumulatiivinen arvo. Silloin laskettiin näytteiden arvojen keskiarvo tai, jos tavoitteena oli kartoittaa suureen arvojen vaihtelu alueella, laskettiin eri kohteisiin suuren arvot käyttämällä lineaarista interpolaatiota, käänteisen etäisyyden menetelmää, suuren arvoa kuvaavan pinnan sovittamista (regressiomallit) tai käyttämällä hyväksi jotain muuta estimointimenetelmää. Näiden menetelmien edut ja haita ohjasivat valintaa suuresti. Eräs haitta oli, ettei ilmiön olemusta käytetty hyväksi estimoinnissa ja suureen arvojen pienet vaihtelut jäivät huomiotta. Puute voitiin korjata ottamalla näytteitä riittävän tiheästi.
Kaliumvetysulfaatti
Käyttö
Kaliumpyrosulfaattia käytetään elintarvikkeissa happamuudensäätöaineena. Yhdisteen E-koodi on E15, joka on sama myös kaliumsulfaatilla. Yhdistettä voidaan käyttää myös orgaanisessa kemiassa esimerkiksi anisolin valmistuksessa ja metallurgiassa niin kutsuttuna fluksina.
Geostatistiikka
Interpolointia historian näkökulmasta
Kaivosteollisuudessa näytteiden ottaminen oli hyvin kallista, koska jouduttiin kairaamaan kalliota hyvinkin syvältä. Näytteitä kertyi siten vähän ja tämä asetti paineita menetelmän ominaisuuksille. Niihin tuli lisätä tieto kalliossa olevan mineraalin pitoisuuksien vaihteluista ja niiden leviämismekanismista. Geostatistiikassa on juuri tähän pyrittykin. Siinä käytettiin hyväksi tietoa kalliosta louhittavan mineraalin pitoisuuksista, näytteiden sijoittumisesta estimoitavan kohdan ympärillä sekä näytteiden ja estimoitavan kohteen muodosta ja koosta. Nämä parannukset menetelmässä tarkensivat estimointia, mikä lisäsi tuotannon kustannustehokkuutta.
Abraham Paz
Abraham Paz Cruz (s. 29. kesäkuuta 1979 El Puerto de Santa María, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Sabadellia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura
Paz aloitti ammattilaisuransa Cádizin reservijoukkueesta. Ennen edustusjoukkueeseen nousua vuonna 2000, hän pelasi lainalla kauden 1999–2000 Portuensessa. Kaudeksi 2005–2006 Cádiz nousi maan pääsarjaan Primera Divisióniin, jossa Paz pelasi lopulta yhteensä 22 ottelua ja teki niissä yhden maalin.
Kesällä 2008 hän siirtyi Hérculesiin. Kahden ensimmäisen kauden aikana hän pelasi yhteensä 60 ottelua ja teki kuusi maalia. Joukkue nousi toisen kauden 2009–2010 päätteeksi Primera Divisióniin. Kaudella 2010–2011 Paz pelasi 29 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hércules putosi kauden päätteeksi jälleen Segunda Divisióniin. Paz sen sijaan vaihtoi seuraa, niin ikään Segunda Divisiónissa pelaavaan Cartagenaan, jossa pelasi kauden 2011–2012 aikana 34 ottelua tehden kolme maalia. Kesällä 2012 hän siirtyi Sabadelliin.