cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
François Duvalier
Nousu presidentiksi
Duvalier’n kannattajat pitivät häntä kouluttautuneena, hyväkäytöksisenä, poliittisesti kunnianhimottomana ja kansainvälisenä miehenä. Duvalier muistettiin myös hänen lääketieteellisestä työstään köyhien parissa ja kansallismielisyydestään. Hän oli eräänlainen isähahmo, ja sai sen ansiosta lempinimen ”Papa Doc”.
Lastukoski
Lastukoski tarkoittaa seuraavia
François Duvalier
Nousu presidentiksi
Duvalier vakuutti 22. lokakuuta pitämässään virkaanastujaispuheessaan yhtenäisyyttä, sovintoa ja taloudellista tasa-arvoa. Muutamassa viikossa hän kuitenkin alkoi järjestelmällisesti tuhota vastustajiaan ja keskittämään kaikkea valtaa itselleen.
Hirmuhallinnon aika
Heinäkuussa 1958 tapahtuneen vallankaappausyrityksen jälkeen Duvalier alkoi järjestää itselleen henkilökohtaista armeijaa. Hän pienensi varsinaisen armeijan kokoa ja perusti omat joukkonsa yhteistyössä pääneuvonantajansa Clément Bardot’n kanssa.
Duvalier perusti vuonna 1959 Kansallisen turvallisuuden vapaaehtoiset (Volontaires de la Sécurité Nationale) ‑nimisen puolisotilaallisen ryhmittymän. Kansan suussa se tunnettiin haitinkreolinkielisellä nimellä Tonton Makout (”Säkkisetä”) ja kansainvälisesti tämän ranskankielisellä vastineella Tonton Macoute. Nimi juontui haitilaisen mytologian möröstä, joka kantoi nukkuvia lapsia säkissään. Joukkoja alettiin nopeasti pelätä, sillä ne käyttivät aseenaan väkivaltaa, kidutusta, raiskauksia ja murhia. Pääosa sotilaista ei saanut palkkaa, joten heillä oli myös lupa varastaa tarvitsemansa.
Duvalier valittiin vuonna 1961 uudelle kuusivuotiselle kaudelle täysin peukaloiduissa vaaleissa. Sata prosenttia annetuista äänistä meni hänelle. Vaalien perusteella hänellä oli omasta mielestään kansan lupa tekojensa toteuttamiseen. Niiden jälkeen väkivalta ja ihmisoikeusrikkomukset kävivät niin mittaviksi, että Yhdysvallat ja monet muut valtiot vetivät taloudellisen tukensa Haitilta. Yhdysvallat palautti tukensa, kun Duvalier lakkautti vuonna 1962 maansa diplomaattiset suhteet Fidel Castron Kuubaan ja äänesti Kuuban Amerikan valtioiden järjestöstä erottamisen puolesta.
Duvalier alkoi vuonna 1963 siirtyä entistä enemmän kohti itsevaltiutta. Hän julisti itsensä Haitin puolijumalalliseksi ruumiillistumaksi kehittäen näin henkilökulttian. Duvalier julisti huhtikuussa 1964 itsensä elinikäiseksi presidentiksi.
thumb|Duvalier kättelee Guatemalan Haitin-suurlähettilästä [[David Tercero Castroa, kuva vuodelta 1968.]] Katolisella kirkolla oli runsaasti valtaa Haitissa, minkä takia Duvalier pyrki jatkuvasti heikentämään kirkkoa, joskaan ei yhtä väkivaltaisesti kuin muita voimakkaita instituutioita. Vaikka Duvalier oli pidättänyt ja ajanut maanpakoon monia häntä vastustaneita pappeja ja takavarikoinut kirkon ominaisuutta, Vatikaani teki lokakuussa 1966 hänen kanssaan sopimuksen, joka antoi hänelle luvan kansallistaa kirkko. Duvalier’sta tuli näin käytännössä Haitin kirkon pää.
Duvalier kohdisti monet sortotoimistaan oppineisiin, koska hän tiesi heidän pystyvän järjestämään kapinoita. Tämän seurauksena Haitista pakeni paljon keskiluokkaa. Duvalier jopa purki vuonna 1969 kansallisen lukutaito-ohjelman, koska pelkäsi, että opettajat levittäisivät hänen vastaistaan propagandaa. Duvalier syöksi näin kansansa entistä pahemmin lukutaidottomuuteen.
Vuonna 1986, 15 vuotta Duvalier’n kuoleman jälkeen, hänen ruumiinsa kaivettiin ylös ja sille suoritettiin niin sanottu kuolemanjälkeinen teloitus.
Yksityiselämä
François Duvalier tapasi lääkärinä työskennellessään tulevan vaimonsa, sairaanhoitaja Simone Ovide Fainen. He menivät naimisiin 1939 ja saivat neljä lasta: Marie-Denisen, Nicolen, Simonen ja Jean-Clauden. Miehensä valtakaudella Simone Duvalier tuki monia suosikkitahojaan. Jean-Clauden valtakauden alussa Simone vaikutti huomattavasti poikansa politiikkaan.
Perintö
Duvalier'n hallituskautta sävytti korruptio, ja hän pysyi vallassa yksityisarmeijoiden avulla. Noin 30 000 ihmistä surmattiin poliittisista syistä. Yhdysvallat ei puuttunut tilanteeseen, koska katsoi Duvalier'n suojaavan Haitia Kuuban kaltaiselta kommunistiselta vallankumoukselta. Duvalier käytti voodoota yhtenä aseistaan pysyäkseen vallassa: hän laillisti pelätyt voodoo-noitatohtorit. Koko hänen valtakautensa ajan nämä saivat ilmoittaa julkisesti toiminnastaan, muun muassa Port-au-Princen puhelinluettelon keltaisilla sivuilla.
LOOM
thumb|250px|Kuvankaappaus pelistä LOOM on LucasArtsin kehittämä ja julkaisema seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna.
LOOM oli neljäs SCUMM-peli, ja niistä poikkeava. Sen käyttöliittymä oli äärimmäisen pelkistetty, sillä hahmoa ohjattiin yksinkertaisesti klikkaamalla objekteja, ja ainoa pelissä käytetty esine on värttinä, jota käytetään loitsimiseen. Tyyliltään peli on vakava, kun muut SCUMM-pelit ovat melko koomisia, ja sen juoni perustuu peliä varten sepitettyyn monipuoliseen fantasiaan.
Juoni
LOOMin mukana tuli äänikasetti, jossa oli useaan kohtaukseen jaettu 29-minuuttinen näytelmä, joka kertoi juonen taustan siihen hetkeen asti, mistä peli alkaa.
Taustatarina
Lapsen kasvattajaksi määrättiin kätilö Hetchel, joka risti hänet Bobbin Threadbare'iksi. Bobbin kasvatettiin muista kutojista erillään, eikä hänelle opetettu perinteisten loitsujen kutomisen taitoja, koska hänen pelättiin epätavallisen syntyperänsä vuoksi edustavan Kaaosta. Kätilö kuitenkin katkeroitui lapsen julman kohtelun vuoksi, ja opetti hänelle kutomisen alkeita.
SMS Thetis (1900)
SMS Thetis oli Saksan keisarikunnan laivaston Gazelle-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
LOOM
Taustatarina
Bobbinin 17:tenä syntymäpäivänä kätilön rikkomukset paljastuivat killan vanhimmille, ja he tuomitsivat hänet kuolemaan Kangaspuiden äärellä. Loitsu kuitenkin yllättäen epäonnistui, ja kätilö muuttui joutsenenmunaksi. Samalla hetkellä Cygna lensi joutsenena ikkunan läpi sisään, loitsui Kangaspuilla ja muutti koko killan Bobbinia lukuun ottamatta joutseniksi. Kaikki lensivät ulos, ja Bobbin löysi hylättyjen Kangaspuiden edestä joutsenenmunan ja värttinän.
SMS Thetis (1900)
Valmistus
Alus tilattiin Danzigin telakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1899. Alus laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1900 ja se valmistui 14. syyskuuta 1901.
LOOM
Pelin juoni
Bobbin ottaa värttinän ja loitsuu sillä joutsenenmunan auki. Kätilö Hetchel kuoriutuu nuorena joutsenena, kehottaa Bobbinia poistumaan saarelta ja lentää pois.
Pelin useimmat ongelmat liittyvät värttinällä loitsumiseen. Kun värttinälle lauletaan eri säveliä, saavat ne värttinän tekemään jonkin loitsun valittuun kohteeseen. Bobbinin on opeteltava seikkailussa käytettävät loitsut poimimalla niitä luonnosta tai toisilta ihmisiltä. Esimerkiksi pöllöjen huhuilusta syntyy sävelmä, joka värttinälle laulettuna antaa kyvyn nähdä pimeässä. Rukin kitinästä kuuluu sävelmä, jolla olkia voi loitsua kullaksi, ja laulamalla sävelmän takaperin kulta muuttuu oljiksi.
Bobbin päättää seurata joutsenparvea. Päästyään pois saarelta hän matkustaa lasinpuhaltajien, lammaspaimenten ja raudantakojien kiltojen läpi. Hän päätyy lopulta pappien killan vangiksi, jonka piispa Mandible on käynnistämässä maailmanvalloitusta nostattamalla epäkuolleiden armeijan. Piispa Mandible avaa Bobbinin värttinän avulla aukon kuolleiden ja elävien maailman välille, ja vapauttaa Kaaoksen, joka on voimakas henki. Lopun pelistä Bobbin yrittää pysäyttää Kaaosta, jolla on profetioiden mukaisesti omat valloitussuunnitelmat, mutta onnistuu luomaan vain pattitilanteen, jossa Kaaos hallitsee puolta elävien maailmasta, Kangaspuiden jakautuessa molemmille puolille.
LOOMin toteutus
LOOMin käyttöliittymä on pelkistetty äärimmäisyyteen. Hahmolla on vain kolme toimintoa. Liikkuminen tehdään klikkaamalla kohdetta hiirellä. Objektia voi käsitellä tai tarkastella kaksoisklikkauksella. Lähes kaikki objektit ovat juonen kannalta olennaisia, ja niitä on niukasti, yleensä vain yksi tai kaksi yhtä ruudullista kohti.
LOOM on helpoimpia LucasArtsin seikkailupelejä. Pelissä on mahdoton kuolla. Pelaajan on itse pidettävä kirjaa kaikista kohtaamistaan loitsuista. Ainoa tapa joutua umpikujaan on olla huomaamatta tai kirjaamatta uutta loitsua muistiin ja jatkaa peliä. Pelissä on kolme vaikeustasoa, jotka vaikuttavat värttinän käyttämiseen. Helpoilla tasoilla värttinään liittyy sävelasteikko, josta näkee kuultavat ja voi valita loitsuttavat nuotit. Vaikeimmalla tasolla kaikki loitsut on kirjattava muistiin pelaajan korvakuulolla, ja loitsuminen on tehtävä ilman asteikkoa.
LOOMin julkaisut
thumb|LOOMin VGA-versio LOOM julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1990 Amigalle, Atari ST:lle, Macintoshille ja MS-DOSille. Tämä julkaisu käytti SCUMMin versiota 3 ja sen tallennusväline oli levykkeet. Kuvitukset olivat 16-värisiä.
Vuonna 1991 LOOM julkaistiin FM Townsille. Tämä käytti SCUMMin versiota 3 ja sen tallennusväline oli CD-ROM. Peli oli 256-värinen ja sen taustamusiikit tulivat erilliseltä CD:ltä.
Vuonna 1992 LOOM julkaistiin MS-DOSille käyttäen SCUMMin versiota 5. Sen tallennusväline oli CD-ROM ja kuvitukset samat kuin FM Townsilla, mutta jotkin animaatiot olivat monimutkaisempia. Kaikki puhe tuli CD:ltä, mutta muihin julkaisuihin verrattuna dialogin määrä oli tiivistetty noin puoleen, että se olisi mahtunut yhdelle CD:lle. Edellistä MS-DOS julkaisua kutsutaan EGA- ja jälkimmäistä VGA-versioksi. VGA-version myyntioikeus kuuluu Mindscapelle, joka on konkurssissa. Tästä syystä kokoelmilla myydään vain EGA-versiota.
LOOM julkaistiin lisäksi PC Enginelle (TurboGrafx-16) vuonna 1992. Kuvituksiltaan niiden julkaisut olivat sekoitus 16- ja 256-värisistä.
LOOM julkaistiin englanniksi, saksaksi, ranskaksi ja hepreaksi (nimellä האורגים).
LOOMin mukana kasetilla tullutta näytelmää jaettiin vuonna 1990 myös tuhannen kappaleen painos CD:llä pelin mainostamiseksi.
LOOMin tekijät
Brian Moriarty kirjoitti fantasian, johon LOOM perustuu, ja suunnitteli pelin.
LOOMin taustakuvitukset teki Mark J. Ferrari. Hahmot ja niiden animaatiot tekivät Steve Purcell ja Gary Winnick. Muut animaatiot tekivät Mark J. Ferrari, Ken Macklin, Steve Purcell ja Gary Winnick.
LOOMin musiikki perustuu enimmäkseen Pjotr Tšaikovskin balettiin Joutsenlampi.
Vastaanotto
Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 85%.
Peli on saanut CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 85%.
Mikrobitin Petri Teittinen antoi pelin DOS-versiolle 89 pistettä sadasta.
X-Men: The Official Game
X-Men: The Official Game on Z-Axis Gamesin kehittämä ja Activisionin julkaisema toimintapeli, joka julkaistiin samoihin aikoihin X-Men: Viimeinen kohtaaminen -elokuvan kanssa. Pelissä on tapahtumia elokuvasta ja sen edeltäjästä, X-Men 2:sta. Tapahtumat seuraavat erityisesti Wolverinea, Jäämiestä ja Painajaista. Peli myös kertoo tapahtumista elokuvien välissä ja selittää muun muassa fiktiivisen puolen siitä, miksi Painajaista ei nähdä kolmannessa elokuvassa.
Sergio Sánchez Ortega
Sergio Sánchez Ortega (s. 3. huhtikuuta 1986 Mataró, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura
Sánchez on Espanyolin junioriakatemian kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 24. huhtikuuta 2005 kotiottelussa Real Zaragozaa vastaan.
23. kesäkuuta 2011 hän siirtyi 2,8 miljoonan euron siirtokorvauksella Málagaan. Hän teki joukkueen kanssa kolmivuotisen sopimuksen.
Mikojan
Mikojan on armenialaislähtöinen sukunimi, jota käyttävät mm. seuraavat henkilöt:
Paineilma
Paineilman tuotanto ja jakelu
Tehtaissa on usein kiinteä paineilmaverkko, johon tuotetaan keskitetysti ilmaa kompressoreilla. Myös sairaaloissa on paineilmaverkkoja, ja näissä kohteissa ilman puhtausvaatimukset (kosteus, öljyisyys tai hiukkaset) ovat huomattavasti korkeammat.
Paineilmaa voidaan tuottaa myös kohdekohtaisesti yhden tai useamman paineilmalaitteen tarpeisiin.
Paineilman tuottamisessa on tyypillisesti kolme vaihetta ennen jakelua:
Usein juuri ennen käyttökohdetta voi olla toinen puhdistusvaihe sekä paineen lasku käyttökohteelle. Työkaluissa paineilman paine on yleensä alle 10 baaria.
Paineilman syöttö hyvin pieniin tarpeisiin voi tapahtua siirrettävän säiliön avulla, jossa ilma on varastoitu paineen alaisena.
Paineilmalaitteiden kytkemiseksi paineilmaverkkoon tai kompressoriin käytetään usein pikaliittimiä, jotka sallivat työkalujen kytkemisen ja irrottamisen ilman työkaluja ja järjestelmän ollessa paineen alaisena.
Paineilman jälkikäsittely
Paineilman jälkikäsittelyn tarkoitus on muuttaa sen laatu käyttökohteeseen sopivaksi.
Jälkikäsittelylaitteistoon kuuluu jälkijäähdytin, öljynerotin, pöly- ja muut suodattimet ja kuivain. Käyttöpaikan jälkikäsittelyyn voidaan lukea vedenerotus, suodatus, paineensäätö ja voitelu. Nämä hoidetaan yleensä erillisellä huoltoyksiköllä.
Jälkikäsittelylaitteet aiheuttavat painehäviöitä, joten ne on otettava huomioon kompressoria mitoitettaessa.
Paineilman kuivaus
Paineilman tuotannossa syntyy sivutuotteena lauhdevettä, joka aiheuttaa korroosiota ja sen myötä epäpuhtauksia järjestelmään ja toimilaitteisiin. Lauhdevettä voidaan poistaa muun muassa vedenerottimilla ja rakenteellisilla yksityiskohdilla, kuten joutsenkauloilla. Kuiva ilma määritellään niin, että sen kastepiste käyttöpaikassa on aina alhaisempi kuin ympäröivän ilman lämpötila.
Jäähdytyskuivaimella ilman lämpötila lasketaan noin +2 °C:een ja siitä poistetaan lauhdevesi. Tämän jälkeen ilma lämmitetään lämmönvaihtimessa uudelleen normaaliin käyttölämpötilaan. Näin ilman kastepiste saadaan nostettua lähelle +2 °C työpaineen ollessa 7 baaria.
Alhaisemmissa lämpötiloissa toimittaessa voidaan käyttää esimerkiksi adsorptiokuivausta. Siinä ilma kuljetetaan vettä sitovan adsorptioaineen läpi, joka poistaa suurimman osan sen sisältämästä vesihöyrystä. Yleensä adsorptiokuivaimessa on kaksi kuivauskolonnia, joiden toimintaa jaksotellaan automatiikalla. Tällä tekniikalla päästään jopa –80 °C kastepisteeseen.
Paineilman käyttö
pienoiskuva|[[Paineilmasylinteri]] Vaikka sähkökäyttöiset koneet ovat nykyään yleisiä, on paineilmalle edelleen tarvetta. Jopa sähkökoneiden yleisesti valtaamilla alueilla (mm. poraus, hionta, pistosahaus) paineilmakoneet ovat toisinaan parempi ratkaisu. Paineilmakäyttöinen koje kestää paremmin rasitusta äärirajoilleen, toisin kuin sähkömoottorit, joiden käämitys voi ylikuumentua ja palaa. Muttereiden vääntämisessä sähkökäyttöiset kojeet häviävät selvästi paineilmakäyttöisille.
Puutavaran naulaukseen käytetään monia erilaisia naulaimia kohteen mukaan; runkonaulaimet karkeaan työhön, viimeistely- ja hakasnaulaimet panelointiin ja muihin kevyempiin töihin.
Maalauksessa paineilma on edelleen huomattavasti parempi vaihtoehto kuin sähkökäyttöiset kojeet. Lisäksi paineilmaa voi käyttää suoraan esimerkiksi renkaiden täyttämiseen ja puhdistukseen.
Paineilmaa käytetään tehtaissa erilaisiin tarpeisiin suoraan tuotantoprosessissa. Lisäksi suurten kauko-ohjattujen venttiileiden voimanlähteenä on usein paineilma ja toimilaitteena paineilmasylinteri. Paineilmasylintereitä käytetään tuotantokoneissa tuottamaan mekaaninen liike.
Monilla teollisuuden aloilla paineilma on elinehto, ilman sitä prosessit eivät toimisi. Yleisesti ottaen paineilman käyttö helpottaa monia työsuorituksia, tekee ne kevyemmiksi, nopeammiksi ja turvallisemmiksi. Paineilma on helppokäyttöinen väliaine. Ilmaa on aina saatavilla ja se on melko vaaratonta, siistiä ja sitä voidaan varastoida. Haittapuolina voi olla liian pieni paine (6–10 bar), kokoonpuristuvuus ja huono hyötysuhde.
Anders Bruse
Anders Bruse (k. luultavasti 1667) oli ruotsalainen urkuri ja urkujenrakentaja. Toimittuaan Linköpingin kirkon urkurina vuosina 1622–1641 hän siirtyi Uppsalaan, missä rakensi kuoriurut Uppsalan tuomiokirkkoon. Vuonna 1643 Bruse muutti Suomeen piispa Rothoviuksen pyynnöstä rakentamaan urut Turun tuomiokirkkoon. Tämän lisäksi Bruse teki sopimuksen Tallinnan Olavinkirkon urkujen rakentamisesta, mutta hanke ei toteutunut.
Frasses
pienoiskuva|Frasses-ketjun ravintola Uumajassa. Frasses on ruotsalainen pikaruokalaketju. Ensimmäinen Frasses-ravintola avattiin Luulajaan vuonna 1975. Ketjun tuotteisiin kuuluvat muun muassa hampurilaiset, ranskalaiset perunat ja kananuggetit.
Ketjun ravintoloita löytyy Luulajan lisäksi muun muassa Pajalasta, Uumajasta ja Kiirunasta.
Stone Island
pienoiskuva|Stone Islandin logo Stone Island on italialaisen vaatesuunnittelija Massimo Ostin vuonna 1982 perustama ja suunnittelema vaatemerkki. Merkki on nykyisin osa Carlo Rivettin "Sportswear Companyä" (SPW).
Brändi
Stone Islandin vaatteet on tunnettu vaatteissa kiinni olevasta kompassimerkistään. Alkuperäisissä kompassimerkeissä reunat olivat vihreät, mutta nykyisin merkeissä on mustat reunat. Kangasmerkistä on tehty myös lukuisia variaatioita, joita ovat esimerkiksi eri väriset 'ghost badget' sekä 30-vuotisjuhlamerkki.
Merkin vaatteet ovat tunnettuja myös erikoisista materiaalivalinnoista sekä erilaisista käsittelytekniikoista.
Historia
Massimo Osti perusti ensimmäisen vaatemerkkinsä C.P. Companyn vuonna 1974. Stone Island syntyi vuonna 1982 merkin kokeilevammaksi tytäryhtiöksi. Vuonna 1996 Massimo jätti pääsuunnittelijan paikkansa Stone Islandilla ja siirtyi muihin projekteihin, Massimon tilalle pääsuunnittelijaksi tuli englantilainen Paul Harvey, joka jatkoi suunnittelua Ostin jalanjäljissä. Paul Harvey lähti Stone Islandilta vuonna 2006.
Joulukuussa 2020 Moncler osti Stone Islandin 1,15 miljardilla eurolla.
Jalkapallohuliganismi
80-luvun lopussa Stone Islandin vaatteet alkoivat saada suosiota jalkapallohuligaanien keskuudessa ja siitä tulikin hyvin nopeasti yksi Casual-kulttuurin suosituimmista merkeistä Englannissa sekä myöhemmin myös muualla Euroopassa. Alussa kannattajat tutustuivat merkin vaatteisiin vieraspelimatkoilla Italiaan. Vaikka merkin haluttavuus kannattajien keskuudessa on vähentynyt niin Stone Island yhdistetään yhä vahvasti jalkapallohuliganismiin. Voit helposti bongata merkin vaatteita myös useissa jalkapallohuliganismista kertovissa elokuvissa, joita ovat esimerkiksi The Football Factory sekä Green Street Hooligans.
Stone Island Marina
Stone Island Marina on yksi Stone Islandin linjoista, joka alun perin kehitettiin purjehdusvaatemallistoksi.
Stone Island Shadow Project
Stone Island Shadow Project on Acronymin pääsuunnittelija Errolson Hughin kanssa kehitetty Stone Islandin teknisempi linja. Shadow Project oli varsinkin alun perin Stone Islandin omistajan Carlo Rivettin toimeksiannosta tehty kokeilu luoda Stone Islandin arkistojen pohjalta uudenlaisia, mutta myös käytännöllisiä vaatteita.
Hypekulttuuri
Nykyaikoina Stone Island on ollut paljon esillä myös eri ”hype-piireissä”. Stone Islandin ja Supremen julkaisemat yhteistyömallistot ovat varmasti vaikuttaneet tähän.
Virginia City (Nevada)
Virginia City on Nevadan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva historiallinen kaivoskaupunki, jossa Mark Twain aloitti uransa lehtimiehenä vuonna 1863. Virginia City on statukseltaan epäitsenäinen unincorporated community ja Storeyn piirikunnan keskus. Virginia Cityssä on alle tuhat asukasta, ja sen kaupunkikuva, joka muodostaa Virginia City Historic Districtin, on julistettu suojelukohteeksi.
Virginia City on Nevadan vanhimpia asutuskeskuksia, joka syntyi kultaryntäyksessä lähes yhdessä yössä 1859, kun Comstockin hopea- ja kultarikas malmijuonne löydettiin. Löytö houkutteli paikalle tuhansia kaivajia, ja enimmillään kaupungin asukasluku lähenteli 30 000 ihmistä. Kaupunki kuihtui nopeasti, kun kaivostoiminta tyrehtyi Comstockin suonen ehdyttyä 1898.
Virginia City sijaitsee 1 896 metrin korkeudella merenpinnasta Mt. Davidson -vuoren kupeessa.
Kangaslimaseitikki
Kangaslimaseitikki (Cortinarius collinitus) on limapintainen, punaruskealakkinen sieni jonka vaaleassa jalassa on violetin vivahdetta. Se on kuusen mykorritsasieni.
Yrjö Vilhelm
thumb|right|200px|Brandenburgin vaaliruhtinas Yrjö Vilhelm Yrjö Vilhelm oli Hohenzollern-sukuinen Brandenburgin vaaliruhtinas ja Preussin herttua vuosina 1619–1640. Hän oli kalvinisti, mutta koetti pysyä ensin kolmikymmenvuotisen sodan ulkopuolella. Siitä huolimatta koko hänen hallintokauttaan leimasi sotivien osapuolten aiheuttama hävitys Brandenburgissa.
Kangaslimaseitikki
Ulkonäkö ja koko
Kangaslimaseitikki lakki on 3-10 cm leveä ja nimensä mukaisesti limainen, nuorena puolipallomainen tai kellomainen, vanhemmiten kuperaksi laakeneva, lakissa on keskuskohouma, keskikokoinen helttasieni, Väriltään lakki on puna- tai oranssinruskea ja malto on kellanvalkoista. Kostealla säällä itiöemä on limainen, mutta kuivuessaan kiiltävän tahmea. Heltat tiheitä, nuorina vaalean harmaat ja vanhempana vaalean harmaan- tai kanelinruskeat. Jalka pitkä ja tasapaksu, paksun vaalean sinivioletin limakerroksen peittämä, limapinta vuoksi katkeileva. Se juurikaan tuoksu.
Yrjö Vilhelm
Vaikka Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf oli Yrjön lanko (naituaan Yrjön sisaren Maria Eleonooran 1620), hän hyökkäsi Brandenburgiin 1631 ja painosti vastentahtoisen vaaliruhtinaan ruotsalaisten puolelle. Maa jaettiin kymmeneen osaan, joista jokaisen tuli maksaa "liittolaisille" 30 000 taaleria kuukausittain. Ruotsalaisten hävittyä Nördlingenin taistelun vuonna 1634 Yrjö koetti vetäytyä sodasta solmimalla keisarin kanssa rauhan. Tämän epäonnistuttua hän jätti Brandenburgin hallitsemisen neuvonantajilleen ja vetäytyi 1637 Königsbergiin, jossa vietti elämänsä viimeiset vuodet. Ruotsalaiset miehittivät Brandenburgia vuoteen 1641 asti käyttäen maan taloutta sodan rahoitukseen.
Yrjö Vilhelmin jälkeen Brandenburgin vaaliruhtinaaksi tuli hänen poikansa, Fredrik Vilhelm, joka tunnettiin suurena vaaliruhtinaana.
Kangaslimaseitikki
Kasvupaikka ja elinympäristö
Suomessa se kasvaa tuoreissa ja kuivahkoissa sammaleisissa tuoreissa kangasmetsissä elokuusta syyskuulle. Hyvin yleinen koko maassa (LC). Se on kuivissa ja tuoreissa havumetsissä tavattava sieni.
Erityistä
Kangaslimaseitikki ei ole myrkyllinen muttei myöskään erityisen hyvän makuinen sieni. Seitikkilajeja on Suomessa satoja ja osa niistä on hankalasti tunnistettavia, niitä ei suositella perusruokasienestäjien kerättäväksi.
Oskar Sundqvist
Nils Oskar Sundqvist (s. 23. maaliskuuta 1994 Boden, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue St. Louis Bluesissa. Sundqvist on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa. Sundqvist laukoo oikealta.
Seuraura
Sundqvist on Bodens IK:n kasvatti. Hän siirtyi kotikaupungistaan Skellefteå AIK:n J18-junioreihin kaudeksi 2010–2011. Kaudella 2011–2012 Sundqvist ylsi sekä J18 Allsvenskanin runkosarjassa tehoilla 8+9=17 että pudotuspeleissä tehoilla 5+5=10 joukkueensa sisäisen piste- ja maalipörssin voittoon. Hän voitti kauden päätteeksi hopeaa.
Varsinaisella SHL:n (ent. Elitserien) tulokaskaudellaan 2013–2014 Sundqvist teki 51 runkosarjaottelussa tehot 6+10=16 sekä 13 playoff-ottelussa tehot 4+2=6. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Toukokuussa 2014 Sundqvist teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Saman syksyn harjoitusleirin päätteeksi lokakuussa hänet lähetettiin kaudeksi 2014–2015 vielä Skellefteån vahvuuteen. Sundqvist voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. SHL-kauden jälkeen, huhtikuun 2015 lopulla hän siirtyi AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin vahvuuteen. Sundqvist pelasi siellä yhden ottelun.
Kauden 2015–2016 Sundqvist aloitti Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Hän debytoi Pittsburgh Penguinsin NHL-joukkueessa 5. helmikuuta 2016 vieraissa Tampa Bay Lightningia vastaan. Sundqvist sai ottelussa jääaikaa 11.11 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin hän teki 2. huhtikuuta 2016 vieraissa alivoimalla New York Islandersia vastaan.
Kesäkuussa 2017 Sundqvist kaupattiin varausvuoron kanssa St. Louis Bluesiin vaihdossa Ryan Reavesiin.
Maaliskuussa 2022 Blues kauppasi Sundqvistin, Jake Walmanin ja toisen kierroksen varausvuoron Detroit Red Wingsiin vaihdossa Nick Leddyyn ja Luke Witkowskiin.
Maaliskuussa 2023 Red Wings kauppasi Sundqvistin Minnesota Wildiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2023 Sundqvist palasi vapaana agenttina St. Louis Bluesiin yksivuotisella ja 775 000 dollarin arvoisella sopimuksella.
Maajoukkueura
Sundqvist pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Sundqvist on pelannut 25 nuorten maaottelua. Ruotsin A-maajoukkueessa hän on pelannut yhden ottelun. Sundqvist teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Tourin ensimmäisessä kaksoismaaottelussa 6. helmikuuta 2015 Västeråsissa Suomea vastaan, mutta ottelu kuitenkin keskeytyi jään pettämisen vuoksi, joten virallisen debyyttinsä hän teki seuraavassa ottelussa 8. helmikuuta 2015 Tukholman Globenissa Suomea vastaan. Sundqvist on sai ottelussa yhden syöttöpisteen, mutta hänen osaltaan kuitenkin myös Sundqvistin toinenkin maaottelu keskeytyi, sillä Suomen Janne Jalasvaaran maila osui hänen kasvoihinsa ottelun kolmannessa erässä. Jäälle valui runsaasti verta ja Jalasvaara sai tilanteesta 2+2-minuutin rangaistuksen korkeasta mailasta.
Muuta
Sundqvistin isoveli Anton pelaa HockeyTvåan-joukkue Brunflo IK:ssa.
Winnie van Weerdenburg
Wilhelmina ”Winnie” van Weerdenburg (1. lokakuuta 1946 Haag – 27. lokakuuta 1998 Haag) oli alankomaalainen uimari, joka saavutti pronssimitalin 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä kesäolympialaisissa 1964. Hänen joukkuetoverinsa olivat Pauline van der Wildt, Toos Beumer ja Erica Terpstra, ja heidän pronssiaikansa oli 4.12,0. Ainoassa henkilökohtaisessa startissaan, 100 metrin vapaauinnissa, van Weerdenburg ei selviytynyt alkueriä pidemmälle.
Daniellin pari
right|thumb|250px|Daniellin pari Daniellin pari on galvaaninen kenno, jonka elektrodeista toinen on sinkkiä ja toinen kuparia. Sinkkielektrodi on sinkkisulfaatin (ZnSO4) ja kuparielektrodi kuparisulfaatin (CuSO4) vesiliuoksessa. Vähemmän jalona sinkkielektrodi hapettuu eli luovuttaa elektroneja – se on siis negatiivinen elektrodi eli anodi. Vastaavasti kuparielektrodi pelkistyy eli on katodi. Daniellin pari voidaan kuvata kennokaaviolla:
Kennossa tapahtuvat reaktiot
Katodireaktio:
Anodireaktio:
Kennoreaktio:
Daniellin parin teoreettinen jännite on 1,1 V.
Historia
thumb|left|140px|Callaudin versio Daniellin parista.
John Frederic Daniell kehitti Daniellin parin 1820-luvulla. Se säilytti varauksen pidempään kuin Alessandro Voltan Voltan patsas. Daniellin parin alkuperäinen rakenne muodostui kahdesta sisäkkäisestä astiasta, joista sisempi oli puoliläpäisevä. Puoliläpäisevässä astiassa oli kuparitikku ja kuparisulfaattiliuosta. Ulompi astia ja oli sinkkiä ja se sisälsi puoliläpäisevän astian lisäksi sinkkisulfaattiliuosta. 1871 ranskalainen Callaud kehitti uuden rakenteen Daniellin parille. Se syrjäytti pian vanhan rakenteen. Callaudin kennossa sinkki- ja kuparisulfaatin vesiliuokset olivat yhdessä astiassa päällekkäin kahtena faasina. Sinkkisulfaattiliuos oli vähemmän tiheänä kuparisulfaattiliuoksen päällä. Elektrodit olivat upotettuina omiin sulfaatteihinsa – kuparielektrodi pohjalla. Daniellin parin faasit sekoittuivat herkästi esimerkiksi ravistuksesta – siksi sitä käytettiin lähinnä paikallaan olevissa laitteissa, kuten lennättimissä, puhelimissa ja ovikelloissa.
Lost Highway (albumi)
Lost Highway on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Bon Jovin 8. kesäkuuta 2007 julkaistu, yhtyeen kymmenes studioalbumi. Albumin tuottivat John Shanks, Desmond Child ja Dann Huff. Ilmestymikuukautensa aikana albumi sijoittui Billboard 200-listan kärkisijalle, ollen ensimmäinen kyseisellä listalla ykkössijan saavuttanut yhtyeen albumi sitten vuoden 1988. Suomessa albumi nousi Albumilistan sijalle 3.
Albumin taustatiedot
Lost Highway on päätyyliltään pophenkistä kantrirokkia. Idea kantrialbumin tekemiseen lähti alun perin tyyliä edustavan, yhtyeen menestyksekkään singlen Who Says You Can't Go Homen suosion myötä. Albumia päätettiinkin lähteä nauhoittamaan "kantrimusiikin pääkaupunkiin", Nashvilleen.
Ilmestymisviikollaan Lost Highway sijoittui ensimmäiselle sijalle Sveitsin, Japanin, Saksan ja Tanskan albumilistoilla. Lisäksi albumi oli toisella sijalla Yhdistyneen kuningaskunnan virallisella albumilistalla. Irlannissa ja Australiassa levy oli listansijalla 5, ja nousi Bon Jovin Australian-kiertueen jälkeen toiselle sijalle Australiassa. Albumi julkaistiin Japanissa vasta 14. kesäkuuta, ja ilmestymisviikollaan sitä myytiin yli 73,212 kappaletta. Yhdistyneessä kuningaskunnassa albumi julkaistiin 11. kesäkuuta, ja ilmestymisviikollaan sitä myytiin 79,000 kappaletta.
RIAA myönsi yhtyeelle albumista platinalevyn, kun levy ohitti platinalevyn myynnin oikeuttavan määrän ilmestymisvuotensa loppupuolella.
Lose Somebody
Lose Somebody on norjalaisen DJ-tuottajan Kygon ja yhdysvaltalaisyhtyeen OneRepublicin musiikkikappale. Sen julkaisi Sony Music Kygon Golden Hour-studioalbumin viidentenä singlenä 15. toukokuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Kygo, Philip Plested, Ryan Tedder, Jacob Torrey, Morten Ristorp, Alexander Delicata ja Alysa Vanderheym, joista ensimmäinen myös tuotti sen. Kappale on mukana myös OneRepublicin Human-studioalbumilla. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Christian Lamb ja se julkaistiin 8. kesäkuuta 2020.
"Lose Somebody" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon Islannissa, Norjassa, Ruotsissa, Sveitsissä ja Uudessa-Seelannissa. Julkaisunsa jälkeen kappale on myynyt Australiassa ja Kanadassa yli platinalevyyn oikeuttavan rajan.
George Stevens
pienoiskuva|George Stevens vuonna 1957. George Cooper Stevens (18. joulukuuta 1904 Oakland, Kalifornia - 8. maaliskuuta 1975 Lancaster, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen ohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja ja kuvaaja. Hän voitti uransa aikana kaksi kertaa parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon elokuvista Paikka auringossa ja Jättiläinen. Lukuisat hänen ohjaamistaan elokuvista ovat nousseet klassikoiksi. Hän on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Jean-Pierre Jabouille
Jean-Pierre Jabouille (1. lokakuuta 1942 Pariisi, Ranska – 2. helmikuuta 2023 ) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja. Pariisissa syntynyt ajaja oli yksi viimeisistä F1-kuljettajista, joka toimi myös insinöörinä.
Jabouille aloitti uransa Ranskan Formula 3 -luokassa 1967 ja 1968. Vuodeksi 1969 hän sai sopimuksen Alpinen kanssa, joka ajoi Formula 2 -sarjassa ja erilaisissa autoluokissa. Vuonna 1973 ja 1974 hän ajoi Le Mansin 24 tunnin ajossa kolmanneksi. 1974 hän myös pääsi kokeilemaan Formula 1:stä kotikisassaan ja Itävallan GP:ssä, muttei päässyt aika-ajoista kilpailuun.
Kun vuonna 1979 Renault'n luotettavuus alkoi parantua Jabouille ja René Arnoux menestyivät sarjassa. Jabouille saavutti Renault'n ensimmäisen paalupaikan Etelä-Afrikan GP:ssä, ja voitti Ranskan GP:n. Voitto oli ensimmäinen turbolla varustetulla moottorilla ajettu. Vuonna 1980 Jabouille saavutti kaksi paalua, ja voitti Itävallan GP:n. Kuitenkin ripustusten pettämisestä johtunut onnettomuus Kanadan GP:ssä katkaisi hänen kautensa, koska hänen jalkansa murtui. pienoiskuva|vasen|Jabouillen Renault RS01 ja kypärä [[Deutsches Museumissa.]]
Kauden 1981 kaksi ensimmäistä GP:tä jäi häneltä väliin yhä vaivanneen loukkaantumisen takia, eikä hänen kuntonsa palannut koskaan ennalleen; hänen vauhtinsa oli hiipunut, ja hän karsiutui monesti aika-ajoista. Epäonnistumisien takia hän lopulta päätti lopettaa uransa.
Formula 1 -tilastot
Lihavoitu merkitsee paalupaikkaa ja kursivoitu kilpailun nopeinta kierrosta.
Ranskan urheiluosasto
Jabouille toimi uransa jälkeen Peugeot'n organisaatiossa kehittämässä sen kilpa-autoja. Hänen huippukohtansa oli Le Mansissa Peugeot'lla saavutettu kolmas sija. 1994 hän seurasi Jean Todtia Peugeot'n urheiluosaston johdossa, mutta hänet irtisanottiin epäonnistumisien jälkeen 1995. Siitä lähtien hän johti omaa kilpa-autotalliaan ISRS -sarjassa.
Pienlepakot
Pienlepakot ovat ruokatottumuksiltaan hyvin erilaisia. Osa on puhtaasti hyönteissyöjiä, mutta joukosta löytyy myös kalan, lihan ja hedelmien syöjiä. Pienlepakoilla on pienet silmät ja niiden pääasiallinen ympäristönhahmotustapa on kaikuluotaus. Pienlepakoiden pituus vaihtelee 4–16 sentin välillä.
Erot pienlepakoiden ja suurlepakoiden (Megachiroptera) välillä ovat
Heimoja
Alla esitellään vain osa pienlepakoihin luetuista lepakkoheimoista, kaikki heimot ovat listattuina sivun oikean laidan laatikossa.
Malediivien lippu
thumb|250px|right|Malediivien lippu. thumb|250px|Lipun mittasuhteet. Malediivien nykyinen lippu otettiin käyttöön 25. heinäkuuta 1965. Sen punainen väri kuvaa sankarien rohkeutta ja vihreä saarten kookospalmuja. Valkoinen sirppikuu keskellä lippua kuvaa islamia, joka on Malediiveilla hallitseva uskonto.
Pienlepakot
Heimoja
Hautalepakot eli tuppihäntälepakot (Emballonuridae) ovat pieniä ja yleensä ruskeitä tai harmaita lepakkoja. Ainoastaan suvun Diclidurus lepakot ovat valkoisia. Hautalepakoita esiintyy kaikkialla maailmassa trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Niihin kuuluu 51 lepakkolajia.
Hiirenhäntälepakot (Rhinopomatidae) ovat hyönteissyöjiä, jotka ovat saaneet nimensä pitkästä hiirimäisestä hännästä. Hiirenhäntälepakoita löytyy Euroopasta, Pohjois-Afrikasta Thaimaahan ja Sumatraan. Ne pesivät luolissa, taloissa ja jopa Egyptin pyramideissa. Hiirenhätälepakoihin kuuluu vain yksi suku (Rhinopoma) ja neljä lajia.
Siankuonolepakot (Craseonycteridae) sisältävät vain yhden suvun, Craseonycteris ja yhden lajin, siankuono- eli kimalaislepakko (Craseonycteris thonglongyai). Siankuonolepakko on 3–4 senttiä pitkä, siipienväli on 15 senttiä ja se painaa 1,5 grammaa.
Hevosenkenkäyököt (Rhinolophidae) on suuri lepakkoheimo, joka sisältää yhden suvun ja lähes 80 lajia. Kaviokuonoyököt (Hipposideridae) luokitellaan usein samaan heimoon hevosenkenkäyökköjen kanssa.
Valkopäälepakot (Nycteridae) sisältää vain yhden suvun, Nycteris. Valkopäälepakkoja elää Itä-Malesiassa, Indonesiassa ja monissa Afrikan osissa.
Siipat (Vespertilionidae) on suurin ja tunnetuin lepakkojen heimo, jonka yli 400 eri lajia ovat levinneet ympäri maailmaa. Kaikki Suomessa elävät lepakot kuuluvat siippojen heimoon.
Lihoslavl
thumb|Lihoslavlin rautatieasema vuonna 2006. Lihoslavl on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Lihoslavlin harjanteen reunalla 41 kilometriä Tveristä luoteeseen. Kaupunki on Lihoslavlin piirin keskus. Sen läpi kulkee Moskovan ja Pietarin välinen päärata (Lihoslavlin asema) ja pieni Tšerjomuška-joki. Asukkaita on 11 800 henkeä (vuonna 2009).
Paikalla sijainnut Ostaškovon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1624. Vuonna 1849 sen läpi rakennettiin Moskovan ja Pietarin välinen rautatie ja vuonna 1870 avattiin Toržokiin haarautuva rata. Vuonna 1907 rautatieasema sai nimen Lihoslavl lähellä sijainneen samannimisen maatilan mukaan. Nimenmuutoksen taustalla oli halu välttää sekannuksia, koska alueella on myös Ostaškov-niminen kaupunki. Aseman ympärille kehittynyt taajama sai kaupunginoikeudet vuonna 1925. Vuosina 1937–1939 se oli Kalininin alueen Karjalaisen kansallisen piirikunnan keskus.
Tärkeimmät teollisuuden alat ovat kone- ja laite-, kevyt ja elintarviketeollisuus. Kaupungissa toimivat seuraavat teollisuuslaitokset:
Lihoslavlissa toimii kolme keskikoulua, ammattikoulu, opettajaopisto, lasten taidekoulu, urheilukoulu ja lasten luomistyön keskus. Kulttuurilaitoksia ovat kaupungissa syntyneen runoilija Vladimir Sokolovin mukaan nimetty kirjasto, kulttuuritalo ja kotiseutumuseo. Lisäksi julkaistaan piirilehteä Naša žizn. Paikallinen nähtävyys on vuosina 1885–1887 rakennettu venäläistyylinen Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen kirkko.
Kaupunginhallinnon johtajana toimii Natalja Vinogradova.
Ulises Dávila
Ulises Alejandro Dávila Plascencia (s. 13. huhtikuuta 1991 Guadalajara) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Portugalin Primeira Ligassa pelaavaa Vitória FC:tä lainasopimuksella Valioliigan Chelsea FC:stä. Vasenjalkainen Dávila on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura
Elokuussa 2011 Dávila siirtyi Valioliigan suurseuraan Chelsea FC:hen. Hänet lähetettiin heti lainalle Alankomaiden Eredivisien Vitesseen, jota hän edusti kauden 2011–2012 pelaten vain kaksi ottelua Eredivisiessä. Kaudeksi 2012–2013 Dávila lähetettiin Chelseasta lainalle Espanjan kakkostason Segunda Divisiónin CE Sabadell FC:hen. Sabadellissä Dávila oli luottopelaaja pelaten kauden aikana 35 ottelua, joissa syntyi neljä maalia. Seuraavan kauden eli kauden 2013–2014 Dávila vietti lainalla toisessa Segunda Divisiónin seurassa, Córdoba CF:ssä. Córdobassakin hän sai hyvin vastuuta pelaten kauden aikana 37 ottelua, joissa hän teki seitsemän osumaa. Córdoba nousi kauden jälkeen pääsarjaan, mutta Dávila lähetettiin syksyllä 2014 jälleen lainalle Segunda Divisióniin, nyt CD Tenerifeen. Hän pelasi Tenerifessä syyskauden aikana kymmenen peliä ja teki yhden maalin, kunnes Chelsea lähetti hänet tammikuussa 2015 lainalle Portugalin pääsarjan Primeira Ligan Vitória FC:hen.
Maajoukkueura
Dávila on edustanut monia Meksikon nuorten maajoukkueita. Vuodet 2007–2011 hän pelasi alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 11 ottelua, joissa syntyi kolme osumaa. Vuonna 2011 Dávila voitti alle 20-vuotiaiden kanssa sekä maanosan mestaruuden että pronssia MM-kilpailuista Kolumbiasta. MM-kilpailuissa Dávila onnistui tekemään yhden maalin.
Konsensuaalinen valorefleksi
Konsensuaalinen valorefleksi on silmän toimintaan liittyvä refleksi. Sillä tarkoitetaan tilannetta, jossa toisen silmän pupilli supistuu, mikäli toisenkin silmän pupilli supistuu. Silmän pupillin supistuminen tapahtuu aina kirkkaassa valossa.
Formigine
Formigine on kaupunki Modenan maakunnassa Emilia-Romagnan alueella Italiassa. Sen pinta-ala on 47 km² ja asukasluku runsaat 30 000.
Historia
Formigine on syntynyt, kun linnan (rakennettu 1201) ympärille, on kasvanut kylä. Linnan rakensi Modenan herttuakunta suojautuakseen Regio Emiliaa vastaan. Vuonna 1395 Niccolò III d'Este luovutti sen Carpin lordille, Marco Piolle.
To the 5 Boroughs
Kappaleet
(Australian 2-CD-versio)
Listasijoitukset
Albumi
Singlet
Matsa
thumb|Matsaa Matsa on suolakeksityyppinen juutalaisen pesah-juhlan tunnusomainen ruoka. Tooran käskyn mukaisesti tavallinen hapatettu leipä on pesahina ankarasti kielletty:
Matsa-leivät leivotaan vehnäjauhosta ja vedestä. Ne täytyy sekoittaa hyvin matalassa lämpötilassa, ja taikina on saatava paistoon 18 minuutin kuluessa. Jos taikina lämpenee tai sen käsittely pitkittyy, hametsia eli hapatetta saattaa alkaa muodostua ja silloin taikina olisi ei-košer.
Oikeaoppisessa matsassa ei saa olla suolaa, sokeria eikä mausteita. Hapate symboloi ylpeyttä ja sydämen kovuutta, josta juutalaisen täytyy erottautua. Tämän vuoksi matsaa kutsutaan köyhäksi leiväksi, ja se symboloi nöyryyttä.
Marie Louise Coleiro Preca
Marie Louise Coleiro Preca (7. joulukuuta 1958 Qormi) on maltalainen poliitikko. Vuonna 2014 hänet kutsuttiin maansa presidentiksi. Maltalla parlamentti nimittää presidentin viisivuotiskaudelle. Coleiro Precan valinnasta päätti pääministeri Joseph Muscat, ja oppositio arvosteli toimintatapaa jossa sitä ei ollut kuultu tarpeeksi. Vuonna 2019 hänen seuraajakseen Maltan presidenttinä valittiin George Vella.
Coleiro Preca on Maltan tasavallan (vuodesta 1974) yhdeksäs presidentti ja tehtävässään toinen nainen. Ensimmäinen oli Agatha Barbara vuosina 1982-1987. Hän edustaa työväenpuoluetta (Partit Laburista). Valintansa aikaan hän oli 55-vuotias. Coleiro Preca on toiminut aktiivisesti politiikassa 16-vuotiaasta asti.
Sauvabakteerit
thumb|right|250px|[[Gramvärjäys|Gramvärjättyjä Bacillus subtilis -bakteereja mikroskooppikuvassa]] Sauvabakteerit eli basillit ovat sauvaa muistuttavia bakteereita. Bakteerin muoto on selvästi mikroskoopissa havaittavissa. Basillit kuuluvat moniin eri bakteerisukuihin. Tyypillisiä basillien aiheuttamia tauteja ovat esimerkiksi lavantauti, kurkkumätä, hinkuyskä, tuberkuloosi ja jäykkäkouristus. Useita basillien aiheuttamia tauteja vastaan on rokote ja lisäksi ne paranevat sopivalla antibioottihoidolla.
Sauvabakteereita on aerobisia ja anaerobisia sekä grampositiivisia ja gramnegatiivisia.
Killbox 13
Killbox 13 on thrash metal -yhtye Overkillin vuonna 2003 ilmestynyt, järjestyksessään kolmastoista albumi.
Studium Catholicum
Studium Catholicum on suomalainen dominikaanisääntökunnan ylläpitämä kulttuurikeskus, kirjasto ja kustantamo Helsingissä. Kirjastolla on nykyisin noin 40 000 niteen kokoelma pääasiassa teologista kirjallisuutta. Keskus järjestää myös luento- ja kulttuuritilaisuuksia sekä säännöllistä aamu- ja iltapalvelus- sekä messutoimintaa. Keskuksen nykyiset tilat sijaitsevat Ritarikadulla, minne laajeneva kirjasto siirtyi alkuperäiseltä paikaltaan Bulevardilta vuonna 1966. Nykyisessä keskuksessa on kirjaston lisäksi kappeli, juhlasali sekä asuintilat Suomessa toimiville dominikaaneille. Studium Catholicum on myös kustantanut teologiaa ja kirkkohistoriaa käsittelevää kirjallisuutta.
Studium Catholicum perustettiin toisen maailmansodan jälkeen, kun Pyhä istuin vuonna 1946 ilmoitti aikeistaan perustaa Suomeen keskiajan pohjoismaiseen tieteeseen, taiteeseen, kirjallisuuteen ja kansanperinteeseen keskittyvän tutkimuskeskuksen, jonka hoitaminen annettaisiin dominikaaneille. Suunnitelmia dominikaanien toiminnan uudelleenkäynnistämiseksi Suomessa oli ollut jo 1930-luvulla, kun sääntökunta oli uskonpuhdistuksen jälkeen palannut vuosisadan alkuvuosikymmeninä myös Norjaan ja Ruotsiin, mutta sota viivästytti alkuperäisiä suunnitelmia. Vuonna 1949 dominikaanisääntökunta aloitti jälleen toimintansa Suomessa, 700 vuotta sen jälkeen kun dominikaanit olivat alun perin perustaneet konventin Turkuun. Seuraavana vuonna perustettiin Studium Catholicumin säätiö, joka sai Vatikaanilta neljän miljoonan markan peruspääoman. Säätiön perustamiseen oli pyydettävä erityislupaa oikeusministeriöstä, koska säätiö oli dominikaanien Ranskan provinssin alaisuudessa eikä sen johtaja dominikaanipappi André Bonduelle ollut Suomen kansalainen. Aluksi keskuksen dominikaanit olivat Ranskasta Suomeen tulleita munkkeja, mutta 1961 vihittiin papiksi Martti Voutilainen. Kyseessä oli tällöin ensimmäinen suomalainen katolinen ordinaatio neljään vuosisataan. Myös silloinen paavi Johannes XXIII välitti tervehdyksensä tapauksen johdosta. Martti Voutilainen työskenteli Studiumissa kuolemaansa asti vuonna 2001. Vuonna 2015 vihittiin papiksi toinen reformaation jälkeinen suomalainen dominikaani, Gabriel Salmela, joka nykyään toimii Studium Catholicumin johtajana.
Yksityisen kielen argumentti
pienoiskuva|Ludwig Wittgenstein (toinen oikealta) kesällä 1920.
Yksityisen kielen argumentilla tarkoitetaan Ludwig Wittgensteinin väitettä, jonka mukaan on mahdotonta, että olisi kieli, jonka kuvaamat merkitykset tuntee vain yksi henkilö. Argumentti on Wittgensteinin kielifilosofian keskeisimpiä.
Wittgensteinin mukaan Descartesin jälkeinen kieli- ja mielenfilosofia nojaa oletukseen tällaisen idealistisen kielen mahdollisuudesta. Hänen filosofiansa oli kritiikkiä tällaista olettamusta kohtaan.
Elias James Corey
Elias James Corey (s. 12. heinäkuuta 1928) on yhdysvaltalainen tieteilijä, jolle myönnettiin vuonna 1990 Nobelin kemianpalkinto ansioista orgaanisen synteesin teorian ja metodologian kehittämisessä. Hänet on niin ikään palkittu Japani-palkinnolla vuonna 1989.
Vuonna 1957 Corey alkoi kehittää kemiallista synteesiä menetelmäksi, jota kutsuttiin myöhemmin retrosyteemiksi. Siihen asti synteesiä oli tehty aloittamalla tutuista yhdisteistä ja kokoamalla niitä monimutkaisemmiksi yhdisteiksi. Corey aloitti monimutkaisesta yhdisteestä jonka hän halusi syntetisoida ja tarkasteli teoreettisesti sen rakennusosia pilkkoen sen pienemmiksi palasiksi kunnes pääsi palasiin joita voitiin toteuttaa. Core ja hänen ryhmänsä valmistivat synteettisesti yli sataa luonnossa tavattua ainetta, kuten neidonhiuspuussa olevaa yhdistettä, jota on käytetty kiinalaisessa lääketieteessä.
Corey siirtyi vuonna 1959 Harvardin yliopistoon, jossa hän nykyisin on orgaanisen kemian emeritusprofessorina. Hänet valittiin Kansalliseen tiedeakatemiaan vuonna 1966; hänelle on lisäksi myönnetty Royal Societyn ulkomaalaisjäsenyys, Wolfin palkinto 1986, National Medal of Science 1988 ja Priestley-mitali 2004.
Teukros
Teukros viittaan kreikkalaisessa mytologiassa kahteen hahmoon:
Kié-Ntemin provinssi
Kié-Ntemin provinssi on yksi Päiväntasaajan Guinean seitsemästä provinssista. Se sijaitsee maan manneralueen Río Munin koiliskulmassa, Rio Benito-joen pohjoispuolella Kamerunin ja Gabonin rajoilla. Provinssin pääkaupunki on Ebebiyín. Kié-Ntemin asukasluku oli 167 279 vuonna 2001.
Verve
Verve voi tarkoittaa seuraavia:
The Truth (Kygon kappale)
The Truth on norjalaisen DJ-tuottajan Kygon ja yhdysvaltalaislaulajan Valerie Broussardin musiikkikappale. Sen julkaisi Sony Music Kygon Golden Hour-studioalbumin kuudentena singlenä 22. toukokuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Kygo, Lena Leon ja Broussard, joista ensimmäinen myös tuotti sen. "The Truth" on päässyt julkaisunsa jälkeen singlelistalle Norjassa, Ruotsissa ja Sveitsissä.
Nokkaeläin Perry
pienoiskuva Nokkaeläin Perry (tunnetaan myös nimellä Agentti P tai yksinkertaisesti Perry) on hahmo animaatiosarjassa Finias ja Ferb. Perry on vesinokkaeläin. Sarjan ja sen hahmot ovat luoneet Dan Povenmire ja Jeff "Swampy" Marsh. Perry nähtiin ensimmäisen kerran sarjan jaksossa Rollercoaster, jossa valtaosa päähenkilöistä tavattiin ensi kerran. Perry ei osaa puhua, mutta tämä murisee toisinaan. Tällöin Perryn ääninäyttelijänä toimii Dee Bradley Baker.
Perry on Flynn–Fletcherin-perheen lemmikkieläin, jota pidetään hiljaisena ja mitään tekemättömänä. Hän elää kuitenkin kaksoiselämää salaisena agenttina. Perry on päähenkilönä jokaisessa sarjan sivujuonessa, jossa hän taistelee vihollistaan Tohtori Tollontyötä vastaan. Joissain jaksoissa on kuitenkin viitattu siihen, että Perry ja Tollontyö ovat melko hyvissä väleissä siitäkin huolimatta, että he ovat eri puolilla. Kaksikko onkin useamman kerran liittoutunut väliaikaisesti päihittääkseen yhteiset vihollisensa.
Emil Jakob Schindler
thumb|Emil Jakob Schindler Emil Jakob Schindler (27. huhtikuuta 1842 Wien, Itävalta – 9. elokuuta 1892 Westerland, Sylt) oli itävaltalainen maisemamaalari.
Yksityiselämä ei ollut yhtä onnekas, sillä vaikka Annan suhde Bergeriin oli päättynyt, hänellä oli uusi suhde Schindlerin oppilaan ja avustajan Carl Mollin kanssa. Perhetilannetta pidetään syynä molempien tyttärien psyykkisiin ongelmiin.
Schindler kuoli uransa huipulla 1892 umpisuolentulehdukseen. Hänen leskensä avioitui Carl Mollin kanssa 1895.
Prince of Persia 2: The Shadow and the Flame
Prince of Persia 2: The Shadow and the Flame on Brøderbundin kehittämä ja vuonna julkaisema jatko-osa vuoden 1989 Prince of Persia -tasohyppelypelille.