cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kesäolympialaiset
Varhaiset kisat
Ensimmäiset nykyaikaiset olympialaiset järjestettiin Olympian kisojen syntysijoilla Kreikassa 1896. Kisat olivat pienimuotoiset ja vain 14 maata osallistui. Olympiahymni soitettiin ensimmäistä kertaa. Vuoden 1900 Pariisin olympialaiset ja 1904 St. Louisin olympialaiset järjestettiin maailmannäyttelyjen oheistapahtumina useiden kuukausien aikana, joten kisatunnelma ja kilpailutapahtumien katsojamäärät jäivät vaatimattomiksi. Useissa lajeissa kilpailtiin erimaalaisissa sekajoukkueissa. Naiset osallistuivat kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 1900. Vuoden 1904 kisoissa jaettiin ensimmäiset olympiamitalit, ja lajimäärä jatkoi kasvuaan.
Kisojen suosio kasvaa
Vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisissa otettiin käyttöön olympialippu ja olympiavala. Suomi nousi näissä kisoissa urheilun suurvaltojen joukkoon etenkin Paavo Nurmen urotekojen myötä. Pariisin kesäkisoissa 1924 osanottajamaiden lukumäärä oli noussut jo 44:ään, urheilijoiden määrä 3089:ään ja kilpailujen määrä 126:een. Kisat päätettiin ensimmäistä kertaa nykyisen kaltaisella päättäjäistilaisuudella. Amsterdamin kisoissa 1928 nähtiin olympiatuli ensimmäisen kerran, ja avajaisten marssijärjestykseksi otettiin nykyinen, jossa Kreikka marssii stadionelle ensin ja isäntämaa viimeiseksi. Naisurheilijoiden määrä kasvoi voimakkaasti.
Los Angelesin kesäolympialaiset 1932 houkuttelivat syrjäisen pitopaikkansa johdosta puolet vähemmän kilpailijoita kuin aikaisemmat, mutta järjestelyt olivat onnistuneet ja katsojaluvut suuret. Kisat vietiin entisestä poiketen läpi vain 16 päivässä, mikä jäikin käytännöksi. Uutuutena nähtiin myös palkintokoroke ja voittajan liputus. Berliinin kesäkisat 1936 saivat poliittisen sävyn kansallissosialistien käytettyä niitä propagandatarkoituksiin. Kisat muistetaan etenkin Jesse Owensin suorituksista, maineikkaasta olympiafilmistä ja kisojen televisioinnista. Olympiatuli tuotiin kisoihin ensimmäistä kertaa Kreikan Olympiasta soihtuviestinä, ja uusia lajeja tuli yhä ohjelmaan, kuten koripallo ja käsipallo.
Sodanjälkeiset kisat
Rooman kesäkisat 1960 toivat kisat taas antiikin ajan maisemiin. Television yleistymisen myötä kisat tavoittivat miljoonat ihmiset eri puolilla maailmaa. Tokio järjesti 1964 ensimmäiset kisat Aasiassa. Suoritusvälineiden tekniikka jatkoi kehitystään, ja muun muassa lentopallo ja judo nähtiin kisoissa ensimmäistä kertaa. Meksikon kesäolympialaiset 1968 järjestettiin 2300 metrin korkeudessa, mikä vaikutti etenkin pika- ja kestävyysjuoksujen tulostasoon. Kisat muistetaan etenkin Bob Beamonin haamuhypystä pituushypyssä. Saksan demokraattinen tasavalta kilpaili ensimmäistä kertaa omalla joukkueellaan, ja Etelä-Afrikkaa ei päästetty osallistumaan maan rotuerottelujärjestelmän vuoksi. Yleisurheilijat kilpailivat ensimmäistä kertaa tartan-radalla, voittajat joutuivat ensimmäisen kerran doping-testeihin, ja sähköinen ajanotto otettiin virallisesti käyttöön. Kisoissa nähtiin myös poliittisia protesteja.
Boikottien ja tragedian ajat
Münchenin kisoissa 1972 koettiin tragedia, kun 11 israelilaisosanottajaa sai surmansa terroriteossa. Suomalaisittain kisat muistetaan etenkin Lasse Virénin kahdesta olympiakultamitalista. Kisoihin osallistui jo 121 maata ja 7134 urheilijaa. Vuoden 1976 Montréalin kesäkisat kärsivät Afrikan maiden boikotista, vuoden 1980 Moskovan olympialaiset länsimaiden boikotista ja vuoden 1984 Los Angelesin kesäkisat sosialististen maiden boikotista, vaikka osanottajamaita olikin jo 140. Los Angelesin kisat tuottivat kuitenkin 223 miljoonan dollarin voitot ja aloittivat uuden ajan olympialaisten historiassa. Kisat muistetaan etenkin Carl Lewisin neljästä kultamitalista yleisurheilussa.
Nykyaikaiset kesäolympialaiset vakiintuvat
thumb|150px|Yhdysvaltain Dream Team toi [[NBA-sarjan koripallotähdet vuoden 1992 kesäolympialaisiin.]] Soulin kesäkisoissa 1988 suuret boikotit olivat jo mennyttä aikaa, vaikka muutama sosialistimaa, merkittävimpänä Kuuba, kisoista jättäytyikin pois. Doping nousi otsikoihin kanadalaisen Ben Johnsonin jäätyä kiinni anabolisista steroideista. Ammattilaisurheilijat saivat osallistua tennikseen, ja pöytätennis tuli kisaohjelmaan ensimmäistä kertaa. Vuoden 1992 Barcelonan kesäkisoissa ei boikotteja enää nähty, ja Etelä-Afrikkakin sai taas osallistua. Entisen Neuvostoliiton maat osallistuivat kisoihin IVY-nimisellä yhteisjoukkueella. Kisat muistetaan myös Yhdysvaltain Dream Team -koripallojoukkueesta. Atlantan kesäkisoihin 1996 osallistuivat kaikki 197 kansallista olympialiittoa.
Sydneyn 2000 kesäkisoihin osallistui jo yli 10 000 urheilijaa, ja Koreat kilpailivat yhdistetyllä joukkueella. Taekwondo ja naisten painonnosto kuuluivat ensimmäistä kertaa mukana olleisiin lajeihin. Kreikka sai vuoden 2004 kisat järjestettäväkseen. Kisojen televisiointi laajeni edelleen, ja kisoja katsoi televisiosta jo 3,9 miljardia ihmistä. Michael Phelps aloitti kisoissa historiallisen mitaliputkensa voittamalla kuusi kultamitalia uinnissa. Pekingin kesäkisat 2008 muistetaan muun muassa Linnunpesä-stadionistaan ja Usain Boltin pikajuoksusuorituksista. Lontoon kesäkisat 2012 olivat myös suuri menestys, ja Michael Phelps nousi kaikkien aikojen olympiamitalistiksi.
Yhdysvallat on mitalitilaston perusteella kesäolympialaisten menestynein maa – se on saanut vuoteen 2016 mennessä 1022 kultamitalia ja yhteensä 2521 mitalia. Neuvostoliitto on saanut 395 kultamitalia ja Iso-Britannia 263. Väkilukuun suhteutettuna eniten mitaleja on saavuttanut Suomi.
Luettelo kesäolympialaisista
thumb|650px|left|Kesäolympialaisten isäntäkaupungit ja isäntämaat. • = Kaupunki on isännöinyt yksiä kesäolympialaisia • = Kaupunki on isännöinyt kaksia tai useampia kesäolympialaisia (Ateena, Lontoo, Los Angeles, Pariisi ja Tokio).
Erogeeninen alue
Erogeeninen alue on kehossa oleva alue, jonka koskettelu ja hyväily tuottaa seksuaalista mielihyvää. Erogeeniset alueet ovat herkkiä kosketukselle, koska niissä on paljon sensorisia hermopäätteitä. Erogeenisten alueiden koskettelusta voi seurata monimutkaisia fysiologisia reaktioita, joihin liittyy oksitosiinin erityksen lisääntyminen aivolisäkkeestä, mikä herkistää ihoa ja lisää sukuelinten tuntoherkkyyttä.
Kiinan etniset ryhmät
thumb|250px|Kansallisuusryhmät Kiinan kartalla vuonna 1983 Tämä artikkeli käsittelee Kiinan 56 virallisesti tunnustettua kansallisuutta, joista 55 on vähemmistökansoja. Tämän lisäksi Kiinassa on monia muita etnisiä ryhmiä (suurimpien joukossa esimerkiksi longjiat ja äynut), joilla ei ole vastaavaa tunnustetun vähemmistökansallisuuden asemaa.
Erogeeninen alue
Erogeenisia alueita on useimmilla naisilla esimerkiksi korvalehdissä, kaulalla, hartioissa, niskassa, kyynärtaipeissa, kainaloissa, ristiselässä, navassa, reisien sisäpinnoilla, nänneissä, varpaissa, sormissa, sukupuolielimissä sekä välilihan ja peräaukon seudulla. Häpykieli on naisen erogeenisin alue. Toinen erityisen erogeeninen kohta on G-piste emättimen etuseinämässä.
Kiinan etniset ryhmät
Kiina on melko homogeeninen valtio, eli väestöstä suurin osa, yli 92 %, koostuu han-kiinalaisista. Muita etnisiä ryhmiä eli kansoja on historian aikana huomioitu melko heikosti. Ennen Kiinan kansantasavallan perustamista ajatus viidestä kansasta oli yleisesti vallalla oleva tulkinta Kiinan kansan koostumuksesta. Nämä viisi kansaa olivat han-kiinalaiset, mongolit, mantšut, tiibetiläiset ja hui-kiinalaiset.
Erogeeninen alue
Miehen erogeenisia alueita ovat sukuelimet, nännit, niska, kaula, hartiat, reisien sisäpinnat, välilihan ja peräaukon seutu, varpaat ja sormet. Peniksen pää on kaikkein erogeenisin alue.
Kiinan etniset ryhmät
Pian perustamisensa jälkeen Kansantasavalta järjesti laajan tutkimuksen erilaisista etnisistä ryhmistä Kiinassa. Tutkimuksen kuluessa lähes 400 ryhmää ilmoittautui vähemmistökansaksi. Näistä poistettiin päällekkäiset ilmoittautumiset ja lopullinen tulkinta päätyi 55 vähemmistökansaan. Jaottelu on osittain mielivaltainen: toisinaan samaan kansaan luetaan toisistaan etnisesti ja kielellisesti jyrkästi eroavia ryhmiä, toisinaan taas esimerkiksi uskonto on riittänyt erottamaan tietyn väestöryhmän omaksi ”kansakseen”. Kansantasavalta on muodostanut lukuisia autonomisia alueita näille vähemmistökansoille, minkä lisäksi vähemmistöt nauttivat tietyistä etuuksista, esimerkiksi yhden lapsen politiikka ei pääsääntöisesti koske niitä ja vähemmistökansoille on varattu kiintiöitä yliopistojen ja muiden oppilaitosten opiskelupaikoista.
Etnisten ryhmien määrä
Kiinan kommunistihallinnon ensimmäisessä väestönlaskennassa vuonna 1953 rekisteröitiin yli 400 eri etnisten ryhmien nimeä. Osa näistä oli etnisten ryhmien omankielisiä eri nimityksiä samalle ryhmälle ja osa eri tavoin kiinaksi käännettyjä nimiä. Etnisten ryhmien määrä päätettiinkin kartoittaa tarkemmin. Tätä toteuttamaan perustettiin etnisten asioiden komissio, joiden tutkijoiden tarkoituksena oli määritellä maan etnisten ryhmien todellinen määrä. Kulttuurivallankumoukseen mennessä oltiin virallisten vähemmistöjen listalle lisätty 54 vähemmistöä. Viimeisin ja näin 55 lisäys, jinot, tehtiin vuonna 1978. Monella yhdeksi ryhmäksi luokitellulla vähemmistöllä ei kuitenkaan ole yhtenäistä kansallista identiteettiä. Kiinan ulkopuolella suuri osa tutkijoista jakaakin virallisesti tunnustetut vähemmistöt edelleen useisiin satoihin eri ryhmiin.
Väkiluku
Kiinan ollessa maailman väestöltään suurin valtio, ovat myös sen etniset ryhmät kooltaan suuria. Han-kiinalaiset ovat maailman etnisistä ryhmistä väkirikkaimpia, ja myös Kiinan suuremmat etniset vähemmistöt sisältävät useampia miljoonia henkilöitä. Toisaalta pienemmät ryhmät käsittävät vain muutamia tuhansia henkilöitä. Vuoden 2000 väestönlaskennassa Kiinan eri etnisiin ryhmiin kuului yhteensä noin 106,43 miljoonaa henkilöä. Vähemmistöjen väestömäärä oli noussut 2 07-kertaiseksi sitten vuodesta 1953. Han-kiinalaisten määrä oli samaan aikaan kasvanut 1,01-kertaiseksi. Etnisiin vähemmistöihin kuuluvien määrä kasvaa siis suhteessa huomattavasti han-kiinalaisia nopeammin. Vuoden 2000 väestönlaskennan tietojen mukaan 55:tä vähemmistöstä 38:n lukumäärä kasvoi nopeasti tai huomattavan nopeasti. Vauhdikkaimmin kasvoi gelaoiden (8,8 %), tujioiden (7,78 %) ja lhobien (5,72 %) määrä. Kolmen etnisen ryhmän, venäläisten, uzbekkien ja tataarien määrä sitä vastoin pieneni.
Gina Oselio
thumb|right|Gina Oselio Carmenin roolissa (1891)
Gina Oselio (oikealta nimeltään Ingeborg Mathilde Laura Aas; 19. marraskuuta 1858 Kristiania/Oslo – 4. toukokuuta 1937 Oslo) oli norjalainen oopperalaulaja. Äänialaltaan hän oli mezzosopraano, mutta teki esiintymisiä myös sopraano- ja alttorooleissa.
Oselio oli satulaseppä Even Pedersen Aasin (1819–1897) ja Nicoline Engelstadin (k. 1859) nuorin tytär. Hänen lahjakkuutensa laulussa löysi näyttelijä Johanne Regine Reimers. Oselio opiskeli 17-vuotiaasta saakka laulua Fritz Arlbergin ja Fredrika Stenhammarin johdolla. Hän teki debyyttinsä Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa 11. joulukuuta 1879 Leonoran roolissa Gaetano Donizettin oopperassa La favorite. Seuraavana vuonna kuningas Oskar II vaikuttui niin syvästi Oselion tulkinnasta Ortrudin roolista (Wagner: Lohengrin), että tarjosi tälle tien jatko-opintoihin Pariisiin Mathilde Marchesin johdolla. Oselio sai myös nimityksen kuninkaalliseksi hovilaulajaksi.
1880-luvun alkupuolella Oselio pääsi kiertämään Italian oopperataloja. Juuri italialaisia lavoja varten hän omaksui käyttämänsä taiteilijanimen. Oselio teki urallaan kiertueita ja vierailevia esiintymisiä monissa muissakin maissa; vuoteen 1890 mennessä hän oli tulkinnut 22 eri roolissa kolmessatoista oopperassa. Hänen tähtiroolejaan olivat Georges Bizet'n Carmenin nimirooli ja Charles Gounod'n Faustin Marguerite.
Christianiassa eli Oslossa Oselio teki debyyttinsä vuonna 1891. Hän tulkitsi tämän jälkeen useita rooleja Kristianian teatterissa ja Oslon kansallisteatterissa. 4. joulukuuta 1893 Oselio avioitui teatterijohtaja Bjørn Bjørnsonin kanssa. Avioliitto päättyi eroon 1900-vuosikymmenen lopussa. Oselion terveyttä heikensivät toistuvat keuhkoputkentulehdukset 1890-luvulla ja merkittävä vatsan alueen leikkaus vuonna 1903; nämä tekijät vaikeuttivat myös hänen uraansa laulajana. Vuodesta 1903 lähtien Oselion solistiset esiintymiset asteittain vähentyivätkin, kunnes hän päätti uransa konserttikiertueen merkeissä vuonna 1917. Oselio työskenteli myös laulupedagogina ja toimi nuorten lahjakkuuksien tukijana.
Henkilöstöhallinto
Henkilöstöhallinto on organisaatiossa harjoitettavaa työntekijöihin liittyvää hallintoa, josta englanniksi käytetään käsitteitä personnel administration ja human resources (HR). Henkilöstöhallinnon tarkoituksena on maksimoida työntekijän työteho ja minimoida työntekijöiden vaihtuvuus sekä huolehtia heidän osaamisestaan.
Gina Oselio
Oselio sai Kuningas Oskar II:n palkintomitalin (1902), ruotsalaisen Litteris et Artibus -mitalin timantein ja ranskalaisen Officier de l'Instruction Publiquen arvon. Hän nautti valtion taiteilijapalkkiota vuodesta 1929.
Henkilöstöhallinto
Henkilöstöhallinto perustuu siihen, että työntekijät ovat yrityksen arvokkaimpia tuotannontekijöitä ja samalla kalleimpia, joten heitä voidaan joutua myös vähentämään yhteistoimintamenettelyllä. Henkilöstöhallinnon tehtäviä ovat kunkin työtehtävän luokittelu, työnkuvan määrittely, työtehtävässä menestymisen arviointi ja siihen perustuva palkkaus. Englanninkielinen lyhenne POSDCORB (Planning, Organizing, Staffing, Directing, Co-Ordinating, Reporting and Budgeting kuvaa henkilöstöhallinnon eri tehtäviä. Lisäksi henkilöstöhallinto on osavastuussa työterveyshuollosta, jotta työntekijöiden terveys pysyy hyvänä ja yrityksen siitä aiheutuvat kustannukset pieninä.
Henkilöstöhallintoa hoitavaa yrityksen osastoa kutsutaan yleisesti henkilöstöosastoksi tai HR-osastoksi. Huolellisen henkilöstövalinnan avulla pyritään välttämään virherekrytointeja, jotka tulevat organisaatiolle kalliiksi.
SLF (taajuusalue)
SLF-taajuusalue (SLF < ) on Kansainvälisen televiestintäliiton (ITU) termi radiotaajuusalueelle 30–300 Hz (aallonpituus 1 000–10 000 km). SLF-alue on ITU:n ELF-alueen (0,03–300 Hz) alialue.
Tämä taajuusalue sisältää verkkovirran taajuudet (50 Hz ja 60 Hz), joskaan verkkovirrassa kyse ei ole radioaalloista, vaikkakin sähköjohdot jossain määrin emittoinevat 50/60 Hz:n sähkömagneettisia aaltoja ympärilleen.
Hyödyntäminen
Siinä missä koko ELF-alueen radioaallot, myös SLF-alueen radioaallot ovat käyttökelpoisia rannalta sukellusveneelle viestittelyyn. SLF-lähetinantenni on ELF-alueen alialueiden antenneista pienin – kuitenkin kilometrejä, mutta sillä ei ole yhtä hyvä tunkeuma veteen kuin muilla - matalampitaajuisilla - ELF-alueiden radioaalloilla. ITU onkin määritellyt alueen sukellusveneille viestitsemiseen.
Gavoi
Gavoi on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 664 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 38,06 neliökilometriä. Se sijaitsee 777 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Anne Lainto
Anne Lainto (s. 1987 Lohja) on suomalainen radio- ja tv-juontaja. Hän on tullut tunnetuksi YleX-radiokanavalta, missä hän on juontanut Uuden musiikin X -ohjelmaa. Hän juonsi TV2:lla Uuden musiikin kilpailua vuosina 2012–2014. Hän on juontanut Yle TV2:lla myös festarilähetyksiä muun muassa Ruisrockista, YleXPopista ja Blockfesteiltä.
Ura
Lainto opiskeli verkko-, radio-, ja tv-viestintää Turun Diakonia-ammattikorkeakoulussa, josta hän valmistui vuonna 2011. Hän teki harjoittelunsa YleX-radiokanavalla Uuden musiikin iltavuoro -ohjelmassa. Aiemmin hän työskenteli Turussa Auran Aallot -radiokanavalla ja Salossa Rogmo FM -radiokanavalla. Hän teki myös elokuva -ja levyarvioita XTV-verkkomediaan.
YleXllä hän toimi harjottelunsa jälkeen verkkotoimittajana ja alkoi juontaa YleX Viikonloppu -ohjelmaa vuonna 2012. Samana vuonna hän juonsi ensimmäistä kertaa Uuden musiikin kilpailun Joona Kortesmäen kanssa. 2014 hän siirtyi Uuden musiikin iltavuoroon ja 2015 Uuden musiikin aamuvuoroon. Hän juonsi festarikoosteita Yle TV2:lla muun muassa YleXPopista, Ruisrockista ja Blockfesteiltä vuosina 2015–2017.
Vuonna 2018 hän alkoi juontaa YleX:n Uuden musiikin X -ohjelmaa Ida Karimaan kanssa. Lainto tekee musiikkiaiheisia videoita YleX Music Youtube-kanavalle. Vuonna 2017 hän alkoi soittaa DJ-keikkoja Karimaan kanssa. Vuonna 2018 he esiintyivät muun muassa Ruisrockissa, Waterlandissa, Raumanmeren Juhannuksessa ja Slushin avajaisjuhlissa.
Anna Anderson
Anderson väitti viranomaisille ensimmäistä kertaa olevansa Anastasia epäonnistuneen itsemurhayrityksensä jälkeen Berliinissä 17. helmikuuta 1920. Hän joutui psykiatriseen laitokseen ja kertoi, että oli tullut Berliiniin vain tavatakseen sukulaisiaan. Nainen otti nimen Anna Anderson käyttöön vuonna 1920.
Anne Lainto
Ura
Lainto palkittiin musiikkialan Musiikki & Media -tapahtuman Industry Awards -gaalassa vuoden toimittajaksi vuonna 2017.
Karhumäen tivoli
Suomen Tivolin Karhumäen osasto eli Karhumäen tivoli oli toiminnassa 1942–1944 jolloin sitä johtivat Jaffu ja Unto Sariola. Keväällä 1942 perustettu tivoli sijaitsi noin 30 kilometrin päässä rintamasta vanhan venäläisen huvipuiston sijaintipaikalla jossa oli jo ennestään ollut esiintymislava. Tivolialueella oli ketjukaruselli, varietee-teltta, sirkus, pelihalli ja ravintola. Tivolin laitteet ja henkilökunta olivat Suomen Tivolista ja tivolin kenttämestarina toimi parin vuoden ajana Lauri Seiterä (1915–1992) joka sodan jälkeen perusti Tivoli Seiterän. Karhumäen tivolissa oli myös taiteilija- ja näytelmäesityksiä. Tivolissa ei kannettu huviveroa toisin kuin kanta-Suomen alueella. Osa tivolin tuloista meni puolustusvoimille ja osa Sariolalle.
Anna Anderson
Anderson alkoi nimittää itseään Anastasia Tšaikovskiksi. Sukunimi tuli sotilas Aleksandr Tšaikovskilta, jonka Anderson väitti pelastaneen hänet teloitukselta. Parin oletetaan menneen Bukarestiin, jossa Tšaikovski sai Andersonin mukaan surmansa väkivaltaisesti. Tarina on jokseenkin epäselvä, mutta hänen kertomansa mukaan he menivät jossain vaiheessa naimisiin.
Karhumäen tivoli
Tivolin toiminta päättyi kesäkuussa 1944 jolloin se evakuoitiin venäläisten suurhyökkäyksen alettua.
Anna Anderson
Tsaariperheen henkilökohtaisesti tunteneiden ihmisten näkemykset siitä, että Anderson olisi Anastasia, olivat keskenään ristiriidassa. Mielisairaalassa ollessaan (vuonna 1925) Anna Andersson onnistui järjestämään tapaamisen mm. todellisen suuriruhtinatar Anastasian isän tsaari Nikolai II:n sisaren, Venäjän entisen suuriruhtinattaren Olgan kanssa. Keskustelun ja parin kuukauden yhteydenpidon jälkeen Olga kuitenkin julisti, että Anna oli huijari. Samaan lopputulokseen päätyivät vuoteen 1928 mennessä myös ne muut neljätoista Romanovien sukulaista, joiden kanssa Anna onnistui pääsemään puheisiin. Tästä huolimatta ”ruhtinatar” julkaisi väitteittensä puolustukseksi jopa kirjan ”Anastasia: Anna Andersonin arvoitus”, mutta teos ei ollut kovin vakuuttava.
Anderson asui vuosina 1947–1968 lähellä Stuttgartia ja siirtyi sen jälkeen takaisin Yhdysvaltoihin, jossa oli ollut jo vuodesta 1927. Anderson meni Yhdysvalloissa naimisiin John Eacott Manahanin kanssa ja kuoli siellä keuhkokuumeeseen 1984.
Postuumissa DNA-tutkimuksessa osoitettiin epätodennäköiseksi se, että Anderson olisi ollut sukua Venäjän hallitsijaperheelle. Selvisi, että hän oli ollut Puolassa asunut tehdastyöläinen. Tehtaassa oli sattunut räjähdys, jonka seurauksena hänen kehoonsa oli tullut paljon arpia, jotka näyttivät siltä kuin häntä olisi ammuttu.
John Terry
John George Terry (s. 7. joulukuuta 1980 Lontoo) on englantilainen uransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi keskuspuolustajan paikalla. Terry tunnetaan urastaan Chelseassa ja oli joukkueen pitkäaikainen kapteeni. Terry päätti uransa lokakuussa 2018 ja aloitti Aston Villan apuvalmentajana.
Terry pelasi Chelsean edustusjoukkueessa 19 kautta. Hän voitti joukkueen kanssa neljä kertaa Englannin Valioliigan mestaruuden sekä kerran Mestarien liigan.
Seurajoukkue
Terry pelasi amatöörisarjassa Senrab FC:ssä ennen siirtymistään West Hamin ja West Hamin jälkeen Chelsean junioriryhmään. Chelsean edustusjoukkueessa hän debytoi lokakuussa 1998. Välissä hän kävi lainassa Nottinghamissa. Chelsean kapteeniksi hänet nimettiin kaudella 2003-2004. Kaudella 2004-2005 Terry voitti Chelseassa liigamestaruuden, liigacupin ja Community Shieldin. Samana vuonna muut valioliigapelaajat nimesivät hänet vuoden pelaajaksi.
Huhtikuun neljännellä viikolla 2017 John Terry ja Chelsea ilmoittivat, ettei Terry jatka peliuraansa Chelsean edustusjoukkueessa. Hän vakuutti kuitenkin jatkavansa uraansa jossain muualla.
Maajoukkue
Terry on pelannut Englannin maajoukkueessa 78 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän oli mukana joukkueessa 2004 EM-kisoissa. Hänet nimettiin myös mukaan Englannin miehistöön vuoden 2006 MM-kisoihin. Kun David Beckham erosi vuoden 2006 MM-kisojen jälkeen Englannin jalkapallomaajoukkueen kapteeninvirastaan, John Terry valittiin maajoukkueen uudeksi kapteeniksi.
Muuta
Terryn isoveli Paul Terry on myös jalkapalloilija.
Aurskog-Høland
Aurskog-Høland on Norjan kunta. Se sijaitsee Vikenin läänissä, ja sen keskustaajama on Bjørkelangen. Se on pinta-alaltaan entiesen Akershusin läänin suurin kunta. Kunta syntyi vuonna 1964 kun Aurskogin, Nordre Hølandin, Søndre Hølandin sekä Setskogin kunnat yhdistyivät. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 15 260 asukasta.
Media
Paikallislehti Indre Akershus Blad ilmestyy kolmesti viikossa.
ULF (taajuusalue)
ULF on Kansainvälisen televiestintäliiton (ITU) termi sähkömagneettisen spektrin radiotaajuusalueelle 300–3 000 Hz (aallopituusalue 100–1 000 km). ULF on akronyymi englannin kielen sanoista ultra low frequency ('ultramatala taajuus').
Miselli
thumb|right|220px| thumb|right|220px|Kaksi lipidikerrosta, liposomi ja miselli.
Miselli on pallomainen molekyylien muodostama lipidimolekyylirakenne, joka on yleensä vedessä. Lipidit ovat rasvamaisia yhdisteitä, joissa on vesihakuinen eli hydrofiilinen ja vesipakoinen eli hydrofobinen pää. Misellissä lipidien hydrofobiset osat ovat sisällä ja hydrofiiliset osat pinnalla. Esimerkiksi saippuan pitkäketjuiset karboksyylihapot muodostavat misellejä, joissa pooliton osa vetää puoleensa hydrofobista likaa ja näin lian voi huuhdella ylimääräisellä vedellä.
Liposomi on kuplamainen lipidirakenne, joka muistuttaa miselliä, mutta jossa on kaksi lipidikerrosta.
Monet elämän syntyä tutkineet tutkijat olettavat muun muassa misellien ja liposomien edeltäneen eläviä esisoluja ja soluja.
North Las Vegas
North Las Vegas on kaupunki Yhdysvalloissa Nevadan osavaltiossa. Kaupunki sijaitsee Las Vegasin suurkaupunkialueella ja on kasvanut usean muun lähikaupungin kanssa yhteen. Vuonna 2007 North Las Vegasin asukasluku oli 215 026, mikä teki kaupungista Nevadan neljänneksi suurimman kaupungin. 200px|left|thumb|North Las Vegasia ympäröiviä vuoria.
Jean-Pierre Dumont
'''Jean-Pierre ”J. P.” Dumont''' (s. 1. huhtikuuta 1978 Montréal, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi SC Bernin joukkueessa Sveitsin pääsarjassa.
Amatööriura
Dumont pelasi neljä kautta Val-d'Or Foreursissa QMJHL-junioriliigassa, yhdessä Roberto Luongon, Francis Lessardin, Steve Béginin ja Jean-Luc Grand-Pierren kanssa, joista myös tuli NHL-kiekkoilijoita.
Ammattilaisura
New York Islanders varasi Dumontin NHL:ään kolmantena vuoden 1996 varaustilaisuudessa. Hänen NHL-uransa alkoi kuitenkin Chicago Blackhawksin riveissä vuonna 1998. Keväällä 2000 hänet siirrettiin Buffalo Sabresiin.
Elokuussa 2006 Dumont allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa ja helmikuussa 2008 hän jatkoi sopimusta vielä kahdella vuodella. Lokakuussa 2011 hän siirtyi Sveitsin pääsarjan SC Berniin, jossa hän oli pelannut jo NHL:n työsulkukaudella 2004–2005.
Zvjahel
Zvjahel (vuoteen 2022 asti Novohrad-Volynskyi, ) on kaupunki Žytomyrin alueella, pohjoisessa Ukrainassa.
thumb|left|210px|Rautatieasemaa: aseman kello
Jules Bourcier
Jules Bourcier (1797 Cuisery, Saône-et-Loire, Ranska – 9. maaliskuuta 1873 Batignolles, Pariisi) oli ranskalainen lintutieteilijä.
Bourcier oli kolibrien (Trochilidae) asiantuntija, joka kuvaili suuren määrän uusia lajeja ja alalajeja, joko yksin tai muiden lintutieteilijöiden, kuten Adolphe Delattre tai Étienne Mulsant, kanssa.
Bourcier toimi Ranskan konsulina Ecuadorissa vuosina 1849–1850.
Hänen kunniakseen on nimetty kalpaerakkokolibri (Phaethornis bourcieri) ja kardinaaliseppä (Eubucco bourcierii).
ALROSA
ALROSA on kansainvälinen venäläinen suuryritys, joka tuottaa timantteja. Yhtiö harjoittaa timanttiraaka-aineiden tutkintaa, hankintaa, käsittelyä ja myyntiä. Päätoiminta on Jakutiassa, Arkangelin alueella ja Afrikassa. ALROSA tuottaa 97 % Venäjän kaikista timanteista. Yhtiön osuus maailman timanttituotannosta on 27 %. ALROSAn löydetyt varat riittävät 18–20 vuotta nykyisen tuottotason ylläpitämiseksi. ALROSAn ennustukset ovat kolmanneksen maailman timanttivaroista.
Omistaja
ALROSA listautui pörssiin 28. lokakuuta 2013. , jonka tuloksena yhtiöstä myyntiin 16 % (7 % osuudesta luopuivat Venäjän federaatio ja Jakutian hallitus, ja ALROSA 2 % takaisinostetuista osakkeista).
Tuotanto
ALROSAn tuotantoalueet sijaitsevat pääosin Länsi-Jakutiassa ja Arkangelin alueella. Yhteensä ALROSA kehittää 22 esiintymää. Tuotantoon kuuluu 9 esiintymää kallioperässä ja 13 huuhdontaesiintymää. Kallioperäisiä esiintymiä työnnetään avoimella louhimotavalla ja maanalaisella tavalla. Sahan tasavallan alueella (Jakutia) toimii neljä kaivosyritystä: Mirninski, Aihalski, Udachinski, Niurbinski. Lisäksi ALROSA omistaa 32,8 % Keski-Afrikan suuren timanttituottajayhtiön Katokan osakkeista Angolassa.
Toiminnan luvut
Vuonna 2012 ALROSA-yhtiöt tuottivat 34,4 miljoonaa karaattia timantteja, ja niiden timanteista saatu tuotto oli 4 600 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Mannoosifosfaatti-isomeraasi
thumb|250px|Malli Bacillus subtilis-bakteerin mannoosifosfaatti-isomeraasin rakenteesta Mannoosifosfaatti-isomeraasi eli fosfomannoosi-isomeraasi on entsyymi, joka katalysoi mannoosi-6-fosfaatin reversiibeliä isomeroitumista fruktoosi-6-fosfaatiksi. Entsyymi osallistuu sokeriaineenvaihduntaan ja muun muassa polysakkaridien biosynteesiin. Mannoosifosfaatti-isomeraasin EC-numero on EC 5.3.1.8.
Vodek Sadalski
thumb|180px|Vodek Sadalski vuonna 1986. Włodzimierz ”Vodek” Sadalski (s. 29. elokuuta 1949) on Puolan liiton koulutus- ja urheilujohtaja sekä entinen lentopallovalmentaja ja pelaaja, joka valmensi kaudella 2008 Savonlinnan East Volleyta lentopallon 1-sarjassa. Pelaajaurallaan Sadalski pelasi passarina voittaen olympiakultaa Montrealin olympialaisissa vuonna 1976 ja maailmanmestaruuden 1974 Meksikossa. Häntä pidetään yhtenä Puolan kaikkien aikojen parhaista passareista.
Valmennusura
Pelaajauransa jälkeen Sadalski suuntasi Suomeen pelaamaan mestaruussarjaan Kokkolan Tiikereissä syksyllä 1979, seuraavalla kaudella 1980-81 Sadalski ryhtyi Kokkolan Tiikereiden pelaajavalmentajaksi, jona hän toimi myös kaksi seuraavaa kautta. Tiikereiden pudottua mestaruussarjasta hän ryhtyi valmentamaan kakkossarjaan Ylivieskan Kuulaa. Ylivieskasta hänet hankittiin mittavien neuvotteluiden jälkeen Seinäjoen Maila-Jussien riveihin 1-sarjaan valmentamaan. Maila-Jussit nousi Sadalskin opeilla SM-sarjaan heti ensimmäisellä kaudella. Hän hyödynsi joukkueen harjoituksissa etenkin kotimaataan Puolaa, missä joukkue leireili erittäin paljon ja pelasi sikäläisiä huippujoukkueita vastaan. Kaudella 1985 Maila-Jussit otti Suomen Cupin voiton, jonka jälkeen se eteni kaksi kertaa peräkkäin Suomen mestaruuteen kausilla 1986 ja 1987. Tämän jälkeen Maila-Jusseilla koittivat laihemmat vuodet loukkaantumisten ja pelaajapulan takia, ja myös Sadalski oli lähtemässä Seinäjoelta. Hän toimi viimeisinä vuosinaan Seinäjoen Lyseon lentopallo-opettajana. Tämän jälkeen Wlodzimierz Sadalski toimi Suomen miesten maajoukkueen päävalmentajana vuosina 1987–1992.
Sadalski on valmentanut urallaan myös muun muassa Kokkolan Tiikereitä, Salon Piivolleyta, Raision Loimua ja monia muita seuroja Suomessa. Savonlinnan East Volleyta hän on valmentanut vuosina 2001–2003 sekä kaudesta 2005 lähtien.
Muuta
Sadalski oli äärimmäisen vaativa valmentaja. Ei ollut harvinaista, että pelaaja lähti harjoituksista kotiin ennen muita miettimään treenien tarkoitusperiä.
Axel Jonsson Fjällby
Axel Jonsson Fjällby (s. 10. helmikuuta 1998 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Washington Capitalsin organisaatiossa. Hän pelannee lähinnä AHL-joukkue Hershey Bearsissa. Jonsson Fjällby on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seuraura
Washington Capitals varasi Jonsson Fjällbyn viidennellä kierroksella 147. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Samana kesänä hänet varasi myös WHL-joukkue Prince George Cougars 28. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Jonsson Fjällby ei kuitenkaan siirtynyt Cougarsiin, vaan päätti jatkaa kaudella 2016–2017 uraansa Djurgårdenissa. Hän teki seurassa SHL-debyyttinsä 8. lokakuuta 2016 vieraissa HV71:tä vastaan. Jonsson Fjällby sai ottelussa jääaikaa 14.37 minuuttia. Hän sai myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Marcus Davidssonin tekemään maaliin. Jonsson Fjällby pelasi tulokaskautensa aikana kaikkiaan 24 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua tehden molemmissa yhden syöttöpisteen. Lokakuussa 2016 hän teki Djurgårdenin kanssa kevääseen 2018 asti ulottuvan jatkosopimuksen.
Kaudella 2017–2018, 24. lokakuuta 2017 Jonsson Fjällby teki SHL-uransa avausmaalin Örebro HK:ta vastaan. Hänen osumansa jäi Djurgårdenin 2–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Jonsson Fjällby keräsi ottelusta teholukeman +2. Kaikkiaan hänen ensimmäinen kokonainen SHL-kautensa toi 42 runkosarjaottelussa tehot 7+9=16 ja 11 playoff-ottelussa tehot 6+2=8. Jonsson Fjällby oli pudotuspeleissä Djurgårdenin paras maalintekijä.
Toukokuussa 2018 Jonsson Fjällby teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Hänen kausipalkkansa NHL:n puolella on 860 000 dollaria. Syksyn 2018 harjoitusleirin päätteeksi Capitals lähtetti Jonsson Fjällbyn AHL-joukkue Hershey Bearsin vahvuuteen. Hän pelasi siellä 16 ottelua tehopistein 2+1=3, kunnes Capitals lainasi Jonsson Fjällbyn marraskuussa loppukaudeksi 2018–2019 kotimaahansa Djurgårdens IF:n SHL-joukkueeseen. Hän jakoi liigan pudotuspelien maalipörssin toisen sijan joukkuetoverinsa Sebastian Strandbergin kanssa edellään vain Frölunda HC:n Max Friberg. Jonsson Fjällby voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. SHL-kauden päätteeksi, toukokuussa 2019 hän palasi Bearsin AHL-joukkueen vahvuuteen, mutta Jonsson Fjällby ei kuitenkaan saanut loppukeväänä tililleen playoff-otteluita.
Syksyn 2019 harjoitusleirin päätteeksi Capitals lähetti hänet Hershey Bearsin AHL-joukkueeseen, jossa hän pelasi kokonaan kauden 2019–2020. Jonsson Fjällbyn ensimmäinen kokonainen kausi liigassa toi 61 runkosarjaottelussa tehot 12+11=23. Syyskuussa 2020 Capitals lainasi hänet kaudeksi 2020–2021 toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella kotimaansa toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Västerviks IK:hon. Tammikuun 2021 harjoitusleirin päätteeksi Capitals lähetti Jonsson Fjällbyn farmijoukkue Bearsiin.
Maajoukkueura
Jonsson Fjällby pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti hopeaa. Jonsson pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti hopeaa. Valmennus valitsi Jonsson Fjällbyn Ruotsin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Venäjää vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä Jonsson Fjällby on pelannut 23 nuorten ja 16 poikien maaottelua.
Ruotsin A-maajoukkueessa Jonsson Fjällby on pelannut kuusi ottelua tehden kolme syöttöpistettä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Carlson Hockey Gamesissa 21. huhtikuuta 2018 Pardubicessä turnauksen isäntäjoukkue Tšekkiä vastaan. Jonsson Fjällby merkittiin Ruotsin nelosketjun oikeaan laitaan Linus Ölundin ja John Normanin viereen.
BMW Projekt III
BMW Projekt III oli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä kehitetty suunnitteluasteelle jäänyt toisen maailmansodan aikainen suihkuhävittäjälentokone, jonka tarkoituksena oli demonstroida ja toimia mainoskampanjana BMW:n valmistamalle BMW 003 turbojetille.
Suunnittelu ja kehitys
BMW:n kehitystyöt oman turbojetin kanssa olivat venyneet pitkälle sotavuosiin ja lentokonevalmistajien kiinnostus oli jo alkanut siirtyä muihin moottorivaihtoehtoihin. Vuoden 1944 paikkeilla päätettiin BMW:llä aloittaa pieni mainoskampanja pyrkimyksenä jälleen herättää kiinnostusta BMW:n valmistamille 003- ja 018 mallisille turbojeteille kehittämällä muutamia lentokonemalleja, joihin niiden uskottiin hyvin soveltuvan.
BMW Projekt III kehitettiin osaksi mainoskampanjaa marraskuussa vuonna 1944, ja sen kehitystöistä oli vastuussa diplomi-insinööri Huber, joka työskenteli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä. Koneen keskirunko oli lyhyt ja sen peräosaan oli asennettu yksittäinen BMW 003 turbojetti. Tämän ilmanottoaukko sijaitsi koneen nokassa kulkien ohjaamon alapuolelta. Koneen pyrstö koostui kahdesta erillisestä pyrstöpuomista joiden päädyissä olevat yksittäiset peräsimet olivat sisäänpäin kallistettuna. Kone oli aseistettu kahdella 30 mm MK 103 automaattikanuunalla asennettuna pyrstöpuomien etuosaan, piippujen tullen läpi siipien etureunasta.
Projekti ei edennyt suunnitteluastetta pidemmälle.
Toimialan taloustiede
Toimialan taloustiede on taloustieteen ala, joka tutkii yritysten strategista päätöksentekoa sekä markkinarakenteita. Usein tarkastelun kohteena ovat epätäydellisen kilpailun muodot.
Tyypillisimmin tutkittavia markkinamuotoja ovat monopoli, duopoli ja muut oligopolitilanteet. Lisäksi tutkimussuunta tarkastelee esimerkiksi tuotedifferentaation, hintadiskriminaation, yritysjärjestelyiden ja kartellien sekä markkinoille tulo- ja poistumisesteiden vaikutuksia markkinoiden toimintaan ja tasapainoon.
Toimialan taloustieteen teoria on valtavirraltaan sovellettua peliteoriaa. Myös empiirisellä tutkimuksella on vahvat perinteet tutkimussuunnan sisällä. Taloustieteen sisäisessä jaottelussa toimialan taloustiede lukeutuu osaksi mikrotalousteoriaa ja sillä on useita liittymäkohtia esimerkiksi informaatiotaloustieteeseen sekä kilpailupolitiikkaan.
Tunnettuja toimialan taloustieteen tutkijoita ovat muiden muassa Oz Shy, Jean Tirole sekä suomalainen Bengt Holmström.
Jean-Pierre Blanchard
pienoiskuva|225px|Jean-Pierre Blanchard Jean-Pierre François Blanchard (4. heinäkuuta 1753 Les Andelys, Ranskan kuningaskunta – 7. maaliskuuta 1809 Haag, Hollannin kuningaskunta) oli ranskalainen keksijä, joka tunnetaan parhaiten kuumailmapalloilun ja lentämisen pioneerina.
pienoiskuva|vasen|Englannin kanaalin ylitys vuonna 1785 Blanchard teki ensimmäisen onnistuneen lentonsa vetykaasupallolla 2. maaliskuuta 1784 Pariisin Champ de Marsilta. Blanchard oli ensimmäinen kaasupallolla Englannin kanaalin ylittänyt henkilö. Hän teki matkan 7. tammikuuta 1785 yhdessä amerikkalaisen lääkäriystävänsä ja hankkeen rahoittajan John Jeffriesin (1744–1819) kanssa. Lento Englannin Doverista Ranskaan kesti 2 tunnin ja 25 minuuttia. He laskeutuivat Calais’n lähellä olevaan metsään Guînessa.
Blanchardista tuli ahkera pallolla lentäjä. Hän teki useita nousuja ja näytöksiä ympäri Eurooppaa. Hänen 44. lentonsa oli Saksan Lyypekissä, jonka jälkeen hän päätti lähteä poikansa kanssa Amerikkaan. Siellä hän teki vuonna 1793 ensimmäisen ilmapallomatkan Philadelphiassa. Vuonna 1796 New Yorkissa tehdyn lennon jälkeen, hänen poikansa kuoli pyörremyrskyssä. Blanchard päätti tämän jälkeen palata Eurooppaan, missä hän jatkoi lentämistä. Lennollaan Haagissa helmikuussa 1808 hän sai aivoinfarktin, ja putosi ilmapalloistaan 20 metrin korkeudesta. Hän kuoli tämän seurauksena noin vuotta myöhemmin 7. maaliskuuta 1809. Hän teki urallaan 60 nousua. Se oli ennätys, joka kesti noin 50 vuotta.
Golfvirta
Golfvirta on voimakkain ja merkittävin läntinen reunavirtaus. Sen kuljettama lämpö vaikuttaa suuresti Länsi- ja Pohjois-Euroopan ilmastoon etenkin talvella, ja tekee myös Suomen ilmastosta lauhkean.
Varhaiset havainnot
thumb|[[Benjamin Franklinin kartta Golfvirrasta]] Tiettävästi ensimmäinen kirjallinen maininta Golfvirran olemassaolosta tunnetaan espanjalaisen tutkimusmatkailija Juan Ponce de Leónin lokikirjamerkinnöistä vuodelta 1513. Benjamin Franklin selvitti 1700-luvulla ilmiön täsmällisemmin alettuaan ihmetellä, miksi purjehdus Amerikasta Eurooppaan kesti aina vähemmän aikaa kuin päinvastaiseen suuntaan. Franklin teki Atlantilla tuuli- ja virtausmittauksia sekä meriveden lämpötilan kartoituksia. Hän piirsi virrasta kartan ja myös antoi virralle nimen.
Kulku
Golfvirta saa alkunsa Meksikonlahdesta, mistä sen suomenkielinen nimityskin tulee (saksankielinen sana Golf tarkoittaa suurta lahtea). Meksikonlahdelta virta kulkee Floridansalmen kautta Bahamasaarten ohi Yhdysvaltain itärannikon tuntumassa koilliseen. Virta irtautuu rannikolta Pohjois-Carolinan Cape Hatterasin kohdalla. Keski-Atlantilla kohdassa 30° läntistä pituutta, 40° pohjoista leveyttä Golfvirta haarautuu takaisin Afrikan rannikkoa kiertyvään haaraan sekä pohjoiseen, Atlantin ylittävään haaraan. Tämä pohjoinen haara eli Pohjois-Atlantin virta kulkee Britteinsaarten pohjoispuolitse Norjanmerelle. Sen sivuhaara jatkaa Norjan rannikkoa Barentsinmerelle Kuolan niemimaalle asti. Päähaara kääntyy Norjan rannikolla Tromssan kohdalta pohjoiseen kohti Huippuvuoria. Siellä virran vesi painuu Jäämeren pintavettä raskaampana syvemmälle, ja Jäämeren keskusaltaassa Golfvirran vettä löytyy 0,5–1 kilometrin syvyydestä.
Virtaus
thumb|Lämpökuva Golfvirrasta Yhdysvaltain itärannikolla. Lämmin ja taipuileva Golfvirta erottuu punaisella, ja sen eteläpuolella erottuu kylmiä virtauspyörteitä. Golfvirtauksen nopeus on suurimmillaan jopa kaksi metriä sekunnissa (m/s), joka on kymmenkertainen tyypilliseen merivirtaan verrattuna. Nopeimman virtauksen leveys on 20–30 kilometriä, ja 1 m/s nopean virran leveys on noin 50 kilometriä. Suuren virtausnopeuden alueilla esiintyy katkoja. Heikompana virtaus ulottuu muutaman sadan kilometrin leveydelle, jolloin virtauksen keskimääräinen nopeus on enää 0,1 m/s.
Golfvirta on aluksi Pohjois-Atlantilla talvella melko lämmin, 12–15 astetta. Vettä kulkee talvisin noin 1 300 km³ päivässä jäähtyen 1−4 astetta, jolloin vesi uppoaa alas syvävedeksi. Vesi vapauttaa silloin päivässä noin 6·1019 joulea energiaa. Golfvirta jakautuu Irlannin edustalla subpolaariseen ja subtrooppiseen kiertoon.
Golfvirta ulottuu Miaminlahdella jopa 450 metrin syvyyteen. Virtaama Cape Hatterasin kohdalla on 80 sverdrupia (Sv) eli 80 miljoonaa kuutiometriä vettä sekunnissa. Huipussaan virtaus on 65. pituuspiirin itäpuolella Uudesta-Englannista itään, jolloin se saavuttaa jopa 150 Sv:n tason. Golfvirta etenee pitkiä matkoja meanderoiden ei taipuillen liikkuessaan, ja se erottuu hitaammista virtauksista intensiivisenä nauhana. Taipuilussa syntyy usein suljettuja keskimittaisia, noin 100 kilometrin levyisiä virtauspyörteitä, joiden keskukseen jää kylmää tai lämmintä vettä. Kylmänapaisia pyörteitä esiintyy virran eteläpuolella esimerkiksi virtauksen irtauduttua taipuillen Amerikan rannikosta. Lämpimiä pyörteitä syntyy virran pohjoispuolelle, kun alun perin virran eteläpuolella ollut pyörre siirtyy päävirran poikki keskelle kylmän veden aluetta. Pyörteet saattavat irtautua päävirtauksesta ja saavuttaa halkaisijaltaan jopa 1 000 kilometrin koon. Keskileveysasteilla Pohjois-Atlantin ylemmässä kerroksessa olevista pyörteistä vähintään neljännes voi olla jäänteitä vanhoista Golfvirran kylmistä pyörteistä.
Vaikutus
Golfvirta lämmittää huomattavasti ilmastoa Länsi- ja Pohjois-Euroopassa, erityisesti muun muassa Norjassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa ja Ranskassa nimenomaan talvisin. Golfvirta lämmittää meren rannikolla olevaa Länsi-Eurooppaa muuttaen huomattavasti muun muassa Islannin, Englannin ja Norjan ilmastoja.
Muualla Skandinaviassa ja Suomessa vaikutus on hieman pienempi kuin Norjan rannikolla, mutta länsituulten myötä Golfvirran lämpöä kulkeutuu myös Suomeen erityisesti matalapaineissa. Tämän vuoksi Suomen keskilämpötila on jopa kuusi astetta korkeampi kuin vastaavilla leveysasteilla mantereisessa Kanadassa.
Golfvirta mahdollistaa talvimerenkulun hyvin pohjoisessa, sillä Norjan rannikot eivät jäädy missään, ja Suomeen ennen kuuluneen Petsamon Liinahamari oli aikanaan Suomen ainoa ympärivuotisesti jäätön satama.
Golfvirta luo osaltaan valtameren polaaririntamaa, jossa navoilta tuleva kylmä vesi ja päiväntasaajalta tuleva lämmin vesi kohtaavat. Golfvirrasta haihtuu virtauksen aikana vettä ja poistuu lämpöä. Kasvaneen suolapitoisuuden takia osa vedestä laskeutuu alemmaksi. Näin Golfvirta toimii kylmän valtameren syväveden lähteenä. Golfvirta on merkittävä osa valtamerten termohaliinikiertoa.
Golfvirran heikkeneminen; AMOC:n heikkeneminen tai pysähtyminen
Ilmaston lämpenemisen on tiedepiireissä esitetty voivan johtaa Atlantin valtameren etelä-pohjoissuuntainen pystykiertovirtauksen (AMOC), eli Atlantin termohaliinikierron, hidastumiseen tai jopa pysähtymiseen. AMOC on Golfvirran merkittävä komponentti.
Ilmaston lämpenemisen johdosta Grönlannin ja pohjoisnavan jäätiköt lisäävät sulatessaan makean veden osuutta merivedessä. Myös sateet ja lumien sulaminen tuottavat pohjoisessa lämpenemisen takia aiempaa enemmän makeaa vettä. Makea vesi on harvempaa kuin suolainen merivesi, joten makeiden sulamisvesien sekoittuessa Pohjois-Atlantin meriveteen ei merivesi enää jäähtyessään painu pohjaan yhtä helposti. Meriveden makeutuminen ja sen jäähtymisen hidastuminen Pohjois-Atlantilla voisi tukkia tien Atlantilta pohjoiseen tulevalta Golfvirran lämpimältä virtaukselta hidastaen siten koko virtausta.
AMOC:n pysähtymistä pidetään epätodennäköisenä tällä vuosisadalla, ja pysähtymisen on esitetty vaativan vähintään 3–5 °C maapallon keskilämpötilan nousun.
Golfvirran heikkenemisen seuraukset
Golfvirran muutosten vaikutukset Pohjois-Atlantin alueella ovat kiistanalaisia. Media on uutisoinut näyttävästi muutosten vaikutuksista, sekä toistuvasti sekoittanut AMOC:n ja Golfivrran toisiinsa ja uutisoinut virheellisesti Golfivirran pysähtymisestä.
Golfvirran heikkenemisen on esitetty voivan johtaa Pohjois-Euroopan viilentymiseen. Toisaalta samanaikaisen ilmaston lämpeneminen vähentää virtausten muutoksista aiheutuvia muutoksia Euroopan ilmastossa.
Virran pysähtymisen seurauksena merenpinta voisi paikoitellen nousta metrin Pohjois-Atlantilla, eli muun muassa Pohjois-Amerikan Itärannikolla ja Pohjois-Euroopan Länsirannikoilla. Pysähtyminen vaikuttaisi myös sateiden jakautumiseen Etelä- ja Länsi-Euroopassa sekä voisi hidastaa Grönlannin mannerjäätikön sulamista.
Mittaustuloksia
NASA:n vuonna 2010 julkaisemissa mittauksissa Golfvirran on esitetty voimistuneen vuodesta 1993 lähtien. Toisaalta vuonna 2015 virran esitettiin heikentyneen 15–20% viimeisten 200 vuoden aikana. Vuonna 2018 saksalainen Potsdamin ilmastotutkimusinstituutti arvioi Atlantin termohaliinikierron hidastuneen 1900-luvun puolivälin jälkeen 15 prosenttia. Sen seurauksena Golf-virta on siirtynyt Yhdysvaltain rannikolla pohjoisemmaksi, synnyttäen New Yorkin ja Mainen edustoille "lämpökuplan". Tutkijat arvelevat virran hidastumisen jatkuvan, mikä johtaa arvaamattomiin muutoksiin Pohjois-Atlanttia reunustavilla maa-alueilla.
Markus Tavio
Elämä
Markus Tavio kirjoitti ylioppilaaksi 1930 ja opiskeli Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella piirustusta ja maalausta 1930–1932. Hän valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1938 ja työskenteli sitten rakennushallituksen suunnitteluosastolla sekä eri arkkitehtitoimistoissa 1938–1939. Hän teki opintomatkoja useisiin Euroopan maihin ja 1948 Yhdysvaltoihin. Hän perusti oman toimiston heti sodan jälkeen vuonna 1944.
Arkkitehtuuri
Tavion tavoitteena asuntosuunnittelussa oli käytännöllisyys ja kodikkuus. Espoon Tapiolassa on hänen suunnittelemiaan asuinrakennuksia muun muassa 1954 valmistunut Asunto Oy Viisikko ja Otsonkalliolla 1955 valmistunut lamelli- ja pistetaloryhmä. 1958–1960 valmistui Tapiolan Naavakalliolle asuntokokonaisuus.
Tavio oli mukana Alvar Aallon johtamassa Suomen Arkkitehtiliiton toimikunnassa, joka suunnitteli Rovaniemen Poronsarvi-asemakaavan 1945.
Tavio suunnitteli kerrostaloja myös Helsingin Munkkivuoreen, Pajamäkeen, Herttoniemeen, Puotilaan ja Lauttasaareen. Pohjois-Haagassa on hänen suunnittelemiaan vanhusten asuintaloja ja rivitaloja on Espoon Westendissä ja Matinkylässä.
Tavio suunnitteli myös seurakunnille, kuten Oulun keskustaan vuonna 1958 valmistuneen seurakunta- ja virastotalon sekä Jyväskylään 1962 valmistuneen seurakuntatalon. Hänen päätyönään pidetään 1954 valmistunutta Helsingin Meilahden kirkkoa.
Genoni
Genoni on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 832 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 43,79 neliökilometriä. Se sijaitsee 447 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Antti Malinen
pienoiskuva|Antti Malinen
Malinen on pelannut urallaan Kempeleen ja Sun Volleyn lisäksi muun muassa Alavieskan Virissä ja lentopalloseura Ettassa. Ettassa Malinen pelasi SM-liigassa siihen asti kunnes Etta putosi liigasta 2005. Kaudella 2006 Malinen oli nostamassa Kempeleen Lentopalloa SM-liigaan. Kempele voitti kauden aikana yhtä lukuun ottamatta kaikki pelinsä ja eteni ylivoimaisesti SM-liigaan. Malinen kuului usean vuoden ajan SM-liigan keskitorjujien parhaimmistoon ja oli tärkeä lenkki Kempeleen joukkueessa.
Äijänsuon stadion
Stadionin yleisöennätys on 1399, 26.8.1973 ottelussa Rauman Pallo vs Haka (1.div). Kokonaiskapasiteetti on 2 000, joista katettuja istumapaikkoja 500.
José González
pienoiskuva|José González. Zelt Musik Festival 2017 [[Freiburg, Saksa]]
José Gabriel González (s. 1978 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän kuuluu Junip-yhtyeeseen.
Vuonna 2003 José González julkaisi Euroopassa esikoisalbuminsa Veneer. Kaksi vuotta myöhemmin albumi julkaistiin myös Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Gonzálezin tyylin tunnistaa klassisesta kitarasta ja pehmeistä melodioista. Omien sävellysten lisäksi hänet tunnetaan myös muun muassa covereista "Love Will Tear Us Apart", "Born in the U.S.A.", "Heartbeats" ja "Teardrop".
Gonzálezin vanhemmat ovat kotoisin Argentiinasta.
Şahmeran
thumb|Şahmaran. Şahmeran on yksi kurdilaisen mytologian tunnetuimmista hahmoista. Hän on puoliksi ihminen ja puoliksi käärme. Sahmeran tunnetaan hyvyydestään ja hänen kuvansa koristavatkin monien kurdien koteja.
Tarina
Tuhansia vuosia sitten oli käärmeitä, jotka elivät seitsemän kerrosta Tarsuksen maan alla. Käärmeet, joita kutsuttiin nimellä Meran, olivat todella viisaita ja hyväsydämisiä. Ne elivät rauhassa. Heidän mielestään ystävyys ja rakkaus olivat tärkeitä. Meranien kuningatarta kutsuttiin nimellä Sahmeran. Hän oli nuori ja kaunis nainen eikä hän koskaan kasvanut vanhemmaksi. Kun hän kuoli, hänen sielunsa siirtyi hänen tyttäreensä.
Legendan mukaan ensimmäinen mies, joka näkee Sahmeranin, on Camsab. Hän on köyhän perheen poika, joka myy puuta tienatakseen elantonsa. Eräänä päivänä Camsab ja hänen ystävänsä löytävät luolan täynnä hunajaa. Mutta kun hunaja loppui, hänen ystävänsä jättävät Camsabin luolaan. Camsab näkee reiän ja laajentaa sitä taskuveitsellään kunnes pääsee siitä läpi suurempaan tilaan.