cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Tide Is High
The Tide Is High on jamaikalaisen John Holtin vuonna 1967 kirjoittama ja Holtin ja The Paragonsin esittämä reggae-laulu. Pari kuukautta Jamaikan-julkaisunsa jälkeen se julkaistiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa "Only a Smile" -singlen b-puolena.
The Tide Is Highista on tehty useita covereita, joista tunnetuimman teki Blondie (1980). Muita kappaleen levyttäneitä ovat ainakin Papa Dee (1996), Seeed (2001) ja Atomic Kitten (2002). Blondien versio pääsi heti brittilistan kärkeen ja myi platinaa. Myöhemmin Atomic Kittenin laulu vietti brittilistan kärjessä kolme viikkoa myyden kultaa.
Alkuperäinen julkaisija oli Treasure Isle -levy-yhtiö. Blondien versio julkaistiin Chrysalis Recordsin ja Atomic Kittenin versio Virgin Recordsin kautta.
Kimaltavia unelmia
Kimaltavia unelmia on suomalaisen Ville Leinonen & Valumo -yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001.
Nokia X20
Nokia X20 on HMD Globalin 8. huhtikuuta 2021 julkistama älypuhelin. Se tuli Suomessa myyntiin 3. toukokuuta 2021 399 euron suositushinnalla.
Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,67 tuuman näyttö. Tallennustilaa on 128 gigatavua ja keskusmuistia on valittavana kuusi tai kahdeksan gigatavua. Suomessa puhelimesta tuli myyntiin versio, jossa on 128 gigatavua tallennustilaa ja kahdeksan gigatavua keskusmuistia. Tallennustila on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla.
Puhelimessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 64 megapikseliä, ultralaajakulmakameran viisi megapikseliä, makrokameran kaksi megapikseliä ja syvyyskameran kaksi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 32 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 4 470 milliampeerituntia ja se tukee 18 watin pikalatausta. Sormenjälkitunnistin on sijoitettu laitteen kylkeen. Käyttöjärjestelmänä on Android 11. Puhelimelle on luvattu kolme vuotta järjestelmäpäivityksiä.
Matheson Island
Matheson Island on kylä Winnipegjärven keskiosassa sijaitsevassa samannimisessä saaressa Manitoban provinssissa Kanadassa. Kylässä asuu 99 asukasta ja siellä on 69 taloutta. Saarelle liikennöi lossi C.F. Ingemar Carlson II mannermaalta Islandview'stä, ja lautta MV Edgar Wood liikennöi Islandview'stä järven itärannalle Princess Harbourin ja Bloodveinin kyliin. Kylä sijaitsee noin 215 kilometriä pohjoiseen Winnipegistä. Kylä on perustettu vuonna 1903.
Johanna Asklöf
Aino Johanna Asklöf (o.s. Tiira, s. 25. elokuuta 1972 Imatra) on entinen suomalainen huippusuunnistaja, moninkertainen MM-mitalisti.
Asklöf, tuolloin vielä Tiira, suunnisti avausosuuden Suomen viestijoukkueessa, joka saavutti hopeaa West Pointin MM-kilpailuissa 1993. Suomi sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta sijoitus koheni, kun toiseksi sijoittunut Norja hylättiin Torunn Fosslin jäätyä kiinni dopingista. Tiira oli lisäksi pikamatkalla seitsemästoista.
Solmittuaan avioliiton Asklöf sijoittui Grimstadin MM-kisoissa 1997 pikamatkalla kuudenneksi, normaalimatkalla yhdenneksitoista ja viestijoukkueen mukana neljänneksi. Kaksi vuotta myöhemmin Invernessissä hän saavutti pronssia normaalimatkalla. Hän hävisi kultaa voittaneelle sisarelleen Kirsi Boströmille 37 sekuntia, mutta hopeamitalisti Hanne Staffille vain kolme sekuntia. Viestissä Asklöf toi Suomen maaliin toisena 14 sekuntia Norjan jälkeen. Lisäksi hän oli pikamatkalla kahdeksas.
Tampereen MM-kilpailuissa 2001 Asklöf toi Suomen viestijoukkueen maailmanmestarina maaliin neljä minuuttia ennen Ruotsia. Sprinttikilpailussa hän sai hopeaa 5,6 sekuntia Vroni König-Salmelle hävinneenä. Normaalimatkalla Asklöf oli viides ja pikamatkalla kuudes.
Franz Fuchsberger
Franz Fuchsberger (28. syyskuuta 1910 Wolfsbach – 1992) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Fuchsberger edusti SV Urfahria.
Ystävyyskakku Hermanni
pienoiskuva|Hermannin valmistusta. thumb|Hermanni Hermanni tai ystävyyskakku Hermanni on leivos, joka valmistetaan yleensä ystävältä saadusta juuresta. Leivoksen ajatuksena on, että taikinajuuren ystävältään saanut henkilö ylläpitää ja ruokkii juurta reilun viikon ajan ja ennen leipomista jakaa kasvaneen juuren neljään osaan. Yhdestä osasta leivotaan kakku itselle ja loput kolme osaa juuresta jaetaan jälleen eteenpäin ystäville, joilloin ”sama taikina juuri” kiertää ketjukirjeen tavoin ystävältä toiselle. Juuri voikin olla kiertänyt jo useamman ystävän kautta, kun sen saa itselle leivottavaksi. Juuren voi myös ystävältä saamisen sijaan valmistaa itse ja näin aloittaa uuden ketjun.
Hermannikakku tunnetaan useassa maassa, mutta kakun alkuperää tai sen saapumista Suomeen ei tunneta tarkkaan. Hermanni on mahdollisesti lähtöisin Yhdysvalloista. Suomessa ystävyyskakun juuria on jaettu ystävien kesken jo ainakin 1970-luvulla.
Luettelo entisistä lentoyhtiöistä
Luettelo entisistä lentoyhtiöistä
La Crèche
La Crèche on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin koillispuolella. Kunnan pinta-ala on 34,5 neliökilometriä ja siellä on arviolta 5 576 asukasta (vuonna 2016).
1980-luvulla Pariisin ja Bordeaux’n välinen valtatie A10 rakennettiin kulkemaan La Crèchen kautta, mikä on vilkastuttanut kunnan elinkeinoelämää ja lisännyt asukasmäärää.
Aarno Turpeinen
Aarno Johannes Turpeinen (21. maaliskuuta 1971 Oulu – 8. kesäkuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.
Oululaislähtöinen Turpeinen aloitti pelaajauransa Oulun Työväen Palloilijoissa, joissa pelasi 58 pääsarjaottelua vuosina 1989–1991. Seuraavalla kaudella hän pelasi 30 veikkausliigaottelua FC Oulussa. Vuosina 1993–1994 hän pelasi 51 liigaottelua Rovaniemen Palloseurassa ja teki pääsarjauransa ensimmäiset kolme maalia. Parhaat saavutuksensa hän teki Helsingin Jalkapalloklubissa, jossa hän voitti kolme Veikkausliigan mestaruutta (1997, 2002 ja 2003) ja pelasi myös Mestarien liigaa kaudella 1998–1999. Turpeinen voitti neljästi Suomen Cupin ja hänet on valittu Veikkausliigan legendaksi. Hän pelasi HJK:ssa vuosina 1995–2004 kaikkiaan 225 veikkausliigaottelua ja viimeisteli neljä maalia.
Turpeinen kuoli pitkäaikaisen sairauden uuvuttamana vuonna 2022.
Kristjan Kombe
Seuraura
Kombe syntyi Viron Saarenmaalla, mutta hän muutti jo viisivuotiaana perheineen Suomeen. Kombe aloitti jääkiekkoilun Kangasalan Kisassa, josta hän esiirtyi ensin Tampereen Ilveksen ja myöhemmin Hämeenlinnan Pallokerhon junioreihin. Hän oli kaudella 2015–2016 joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä sekä C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 6+13=19 että C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 11+19=30.
Kaudella 2018–2019 Kombe oli tehoilla 16+20=36 HPK:n A-nuorten paras pistemies ja hän jakoi joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Joonas Uimosen kanssa. Pudotuspeleissä Kombe oli HPK:n paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+5=6. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Kombe pelasi kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 28. joulukuuta 2018 Vaasan Sportia vastaan. Hänet merkittiin HPK:n kakkosketjun vasempaan laitaan Otto Paajasen ja Eetu Tuulolan viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.39 minuuttia. Kombe keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta.
Toukokuussa 2019 Kombe teki HPK:n kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi kaudella 2019–2020 SM-liigassa kymmenen runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen sekä Mestarien liigassa neljä ottelua ilman tehopisteitä. Kombe pelasi suurimman osan kaudestaan HPK:n A-nuorissa. Kauden 2020–2021 hän pelasi kokonaan SM-liigassa ja se oli myös Komben varsinainen tulokaskausi. Hän pelasi 51 runkosarjaottelua tehden kaksi maalia. Hän teki liigauransa avausmaalin 9. tammikuuta 2021 vieraissa Vaasan Sportia vastaan.
Toukokuussa 2021 Kombe teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen KHL-sopimuksen Jokereiden kanssa. Samalla hänen vahvistettiin siirtyvän kaudeksi 2021–2022 Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan vahvuuteen. Kombe pelasi siellä suurimman osan kaudestaan. Hän oli tehoilla 8+22=30 joukkueen paras syöttäjä Roope Elimäen kanssa sekä sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Kombe pelasi kauden aikana Jokereissa kolme KHL-ottelua tehden yhden maalin.
Kaudeksi 2022–2023 Kombe teki Kiekko-Vantaan kanssa vuoden mittaisen sopimuksen. Hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin ennen kauden alkua syyskuussa ja Kombe siirtyi Joensuun Kiekko-Poikiin loppukauden mittaisella sopimuksella.
Maajoukkueura
Kombe edusti Viroa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2022. Hän voitti joukkueen sisäisen syöttöpörssin kolmella syöttöpisteellään ja sisäisen tehotilaston lukemalla +2. Kombe debytoi Viron A-maajoukkueessa syksyn 2021 Baltic Hockey Challengessa.
Josef Kitzmüller
Josef Kitzmüller (21. kesäkuuta 1912 – 14. maaliskuuta 1979) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Kitzmüller edusti SV Admiraa.
Kristjan Kombe
Maajoukkueura
Kombe pelasi myös alle 20-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2020, jolloin hän toimi Viron varakapteenina. Kombe valittiin myös IIA-divisioonan MM-joukkueeseen vuoden 2019 turnaukseen, mutta hän kuitenkin perui osallistumisensa turnaukseen ja päätti liittyä Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen helmikuussa 2019. Kombe edusti Suomea kaikkiaan seitsemässä nuorten maaottelussa, mutta palasi myöhemmin edustamaan Kansainvälisen jääkiekkoliiton virallisissa turnauksissa Viroa.
Kombe on pelannut myös kaksi ottelua Viron alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa.
Sotaorpo
250 px|right|thumb|Sotilaat jakavat taisteluhaudan sotaorvon kanssa [[Okinawalla 1945.]]
Bengt Göransson
pienoiskuva|Bengt Göransson. Bengt Gunnar Ingemar Göransson (25. heinäkuuta 1932 Tukholma – 16. kesäkuuta 2021 Tukholma) oli ruotsalainen sosialidemokraattinen poliitikko. Hän oli kulttuuriministeri (1982–1991), peruskoulutusministeri (1982–1989) ja koulutus- ja tiedeministeri (1989–1991). Hän oli Ruotsin valtiopäivien jäsen vuosina 1985–1991.
Sotaorpo
Sotaorpo on henkilö, joka lapsena on sodan johdosta menettänyt huoltajansa, useimmiten isänsä, sodan vuoksi orpo.
Oulujoen koulu
Oulujoen koulu on Oulun Kirkkokankaan kaupunginosassa sijaitseva peruskoulu, jossa on luokat 1-6. Koulussa on noin 200 oppilasta.
Koulu aloitti toimintansa syyslukukaudella 1939 silloisessa Oulujoen kunnassa nimellä Oulujoen kirkonkylän kansakoulu. Ennen oman koulurakennuksen valmistumista koulu ehti toimia Iso-Saarelassa, Oulujoen pappilan kirkkopirtissä ja välillä myös kirkon sakastissa. Omaa koulutaloa oltiin suunniteltu jo aiemmin, mutta sotien vuoksi rakentaminen siirtyi vuosille 1948-1949. Rakennusliike Valjus rakensi koulutalon kunnan hankkimalle tontille Oulujoen kirkon lähettyville. Koulu laajennettiin lisäsiivellä vuonna 1955.
Sotaorpo
Lapsisotilaat
Kodittomia sotaorpoja on helppo pakottaa ja orjuuttaa lapsisotilaiksi. Kansainvälinen työjärjestö ILO arvioi lapsisotilaitten määräksi 120 000. Arviolta 80 000 lasta on joutunut pakkotyöhön armeijalle. IRC arvioi lapsisotilaiden kokonaismääräksi jopa 300 000.
Sodan traumat
Ilman vanhempia kasvavat sotaorvot ovat traumoille alttiina. Nykyaikaisissa sodissa lisäksi monet lapset haavoittuvat. Arviolta noin kuusi miljoonaa lasta on vakavasti haavoittunut ja neljä miljoonaa lasta on pysyvästi vammautunut nykyisten sotien seurauksena. Puolet näistä sodan vammauttamista lapsista elää Afrikassa. Vähintään sama määrä lapsia kärsii sodan aiheuttamista psyykkisistä traumoista. .
Sisällissota
Vuoden 1918 sisällissota jätti jälkeensä noin 20 000 huoltajansa menettänyttä lasta. Näistä noin 90 % oli punaisten puolella taistelleiden lapsia. Täysin orvoiksi jäi toistatuhatta lasta. Valtio rahoitti sotaorpojen huoltoa, mutta avun piirissä oli vain noin puolet sotaorvoista, koska varsinkin työväenliike sekä eräät punaorpojen äidit eivät halunneet turvautua apuun. Punaisen puolen perheet olivat köyhempiä kuin valkoisen. Kuitenkin noin puolet valkoistenkin perheistä luokiteltiin köyhiksi. Valkoisen puolen orvoille myönnettiin valtion eläke, sen sijaan punaorpoja avustettiin köyhäinhoidon kautta.
Toinen maailmansota
Vuosien 1939–1945 taisteluissa Suomi menetti noin 90 000 miestä. Heiltä jäi noin 30 000 sotaleskeä ja yli 50 000 sotaorpoa. Valtiolta nämä sotaorvot saivat huoltoeläkkeen ja yhteiskunta tuki myös koulutusta. Tärkeä tukija oli sotaleskien perustama Kaatuneitten Omaisten Liitto, joka järjesti esimerkiksi kesäleirejä sotaorvoille. Toisaalta taloudellinen apu ei pystynyt korvaamaan isän menettämisen aiheuttamaa kaipuuta, ja moni sotaorpo joutui elämään ilman aikuisen antamaa turvaa, sillä huoltajan kaatumisen aiheuttaman taloudellisen ja henkisen taakan alla äiditkin saattoivat etääntyä lapsistaan. Lapsuus- ja nuoruusvuosinaan sotaorvot eivät juuri puhuneet sotaorpoudestaan eivätkä myöhemminkään.
Suomen sotaorvot nyt
Vasta nyt 2000-luvulla kun sotaorvot ovat jo eläkeiässä, lapsuuden muistot ja isättömyyden traumat ovat tulleet yhä enemmän esiin. On tullut tarve tavata kohtalotovereita, keskustella koetusta ja järjestäytyä. Ensimmäinen paikallisyhdistys perustettiin Lahteen vuonna 1999, sen jälkeen Jyväskylään ja Kymenlaaksoon. Nykyään paikallisyhdistykset kattavat koko maan ja ovat liittyneet Kaatuneitten Omaisten Liittoon. Sotaorpojen kohtaloita valottavat 2000-luvulla ilmestyneet muistelmateokset, joita ovat julkaisseet sekä kustannusosakeyhtiöt että paikallisyhdistykset omakustanteina.
Bengt Göransson
Göransson kuoli 88-vuotiaana kesäkuussa 2021.
Kansallislippu
thumb|[[Viron lippu|Viron lipussa on värisymboliikkaa. Lipun sininen väri kuvaa taivasta tai uskollisuutta ja lojaaliutta. Musta kuvaa menneisyyden synkkiä kärsimyksiä tai maata. Valkoinen kuvaa lunta tai toivoa.]] thumb|[[Yhdysvaltain lippu|Yhdysvaltain lipun tähtien ja raitojen lukumäärät edustavat nykyisten ja alkuperäisten osavaltioiden lukumääriä]] Kansallislippu on lippu, joka toimii valtion tai maan kansallissymbolina.
Historiaa
Alun perin liput olivat käytössä hallitsijasukujen symboleja. Kansa omaksui lippujen käytön Ranskan vallankumouksen myötä 1700-luvulla. Tällöin syntyivät kansallisliput ja lippujen kuviointi yksinkertaistui. Kolme neljäsosaa nykyisistä kansallislipuista on toisen maailmansodan jälkeiseltä ajalta ja vain 12 valtiolla on lippu, joka on otettu käyttöön ennen vuotta 1800. Vanhin kansallislippu on Tanskalla, joka on 1200-luvulta.
Muoto
Kansallisliput ovat lähes aina suorakaiteen muotoisia, toisin kun niitä edeltäneet keskiajan armeijoiden liput, jotka olivat muodoltaan vaihtelevampia. Nykyisin Nepalin lippu on ainoa kansallislippu, joka ei ole suorakaiteen muotoinen.
Värit ja symbolit
Kansallislipun eri väreillä on usein tietty merkitys. Joidenkin valtioiden lipuissa on hallitsijasuvun vaakuna. Joskus lipun symboli edustaa jotain poliittista tai uskonnollista ideologiaa, tai se liittyy maatalouteen tai merenkulkuun, tai se voi edustaa jopa kansanluonnetta.
Uskontoon liittyvät symbolit ovat kansallislipuissa yleisiä. Monen kristityn maan lipussa on kristinuskon risti, Israelin lipussa on juutalaisuutta edustava daavidintähti, ja monen islamilaisen valtion lipussa on kuunsirppi. Neuvostoliiton lipussa oli kommunismia edustavat sirppi ja vasara.
Yhdysvaltain lipun 13 raitaa edustavat maan alkuperäisiä 13 osavaltiota, ja sen 50 tähteä edustavat nykyisiä osavaltioita. Ison-Britannian lipussa yhdistyvät maan osien, Englannin, Skotlannin ja Irlannin kansallispyhimysten ristit.
Jotkin kansallisliput muistuttavat toisiaan silloin kun mailla on joitain kulttuurisia yhteyksiä. Tällaisia kansallislippujen ryhmiä ovat esimerkiksi pohjoismaiset ristiliput sekä liput, joiden osana on Ison-Britannian lippu eli Union Jack, kuten Australian ja Uuden-Seelannin liput.
Ainoa yksivärinen kansallislippu oli Libyan kokovihreä lippu, jota maa käytti vuosina 1977–2011. Sen jälkeen ei ole ollut kansallislippua, jossa ei olisi joko valkoista, punaista tai keltaista väriä.
Merkitys ja käyttö
Valtion kansalainen näkee kansallislippunsa usein oman kansalaisuutensa tärkeänä merkkinä ja voi tuntea uskollisuutta lipulleen.
Kansallislipulla liputetaan puolitangossa surun merkkinä.
Échiré
Échiré on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Kunnan pinta-ala on 31,0 neliökilometriä ja siellä on arviolta 3 337 asukasta (vuonna 2016).
Échiré kuuluu Niortin kaupungin ympärille syntyneeseen 45 kunnan muodostamaan taajamakuntaan Communauté d’agglomération du Niortais (CAN). Kunta sijaitsee kymmenisen kilometriä Niortista pohjoiseen Parthenayn kaupunkiin johtavan tien varrella.
Brühlsche Terrasse
thumb|300px|Brühlsche Terrasse vuoden 1900 tienoilla. Brühlsche Terrasse on arkkitehtitoninen kokonaisuus ja suosittu nähtävyys saksalaisessa Dresdenin kaupungissa, Saksin osavaltiossa. Sitä reunustaa Elbe-joki ja Dresdenin jälleenrakennettu vanhakaupunki. Sen varrella sijaitsee muun muassa taidemuseo Albertinum ja Dresdenin taideakatemia.
Brühlsche Terrassen nimi viittaa kreivi Heinrich von Brühliin, joka rakennutti alueelle palatsin vuonna 1737. Vuonna 1747 Saksin vaaliruhtinas lahjoitti koko alueen kreiville. Toisen maailmansodan Dresdenin pommituksissa vuoden 1945 helmikuussa alue tuhoutui täysin, ja se sittemmin jälleenrakennettiin.
51.05333°N, 13.74028°W
Orapaatsama
Orapaatsama (Rhamnus cathartica) on paatsamakasvien heimoon kuuluva puuvartinen pensas.
Kuvaus
thumb|vasen|200px|Orapaatsaman kuvaus. thumb|vasen|200px|Orapaatsaman kypsiä marjoja. Orapaatsama muistuttaa toista heimonsa pensasta korpipaatsamaa, mutta on erotettavissa siitä pienemmän kokonsa, sahalaitaisten lehtiensä ja oksanhaarojen piikkisten kärkiensä perusteella. Orapaatsama kasvaa 2–4 metriä korkeaksi pensaaksi, harvoin pieneksi puuksi. Kukat ovat yksineuvoisia, kellanvihreitä ja nelilehtisiä. Orapaatsama kukkii kesä–heinäkuussa. Marjat ovat pieniä, raakoina vihreitä ja kypsinä mustia.
Levinneisyys ja kasvupaikat
Orapaatsaman levinneisyysalue ulottuu Keski-Euroopasta itään ja melko pitkälle Venäjälle. Suomessa orapaatsama kasvaa luonnonvaraisena ainoastaan Ahvenanmaalla ja lounaissaaristossa. Kasvupaikkana on tavallisesti lehto tai lehtomainen kuiva rinne, kallio tai niitty. Luodoilla se kasvaa tavallisesti korkeimmalla paikalla muodostaen pienialaisia takkuisia pusikoita. Linnut syövät sen marjoja ja niiden ulosteiden mukana laji on levinnyt monille pienillekin luodoille. Saariston entisten laidunsaarien umpeenkasvu laiduntamisen loputtua on heikentänyt orapaatsaman elinmahdollisuuksia, sillä se vaatii kasvupaikaltaan valoisuutta.
Käyttö
Orapaatsaman marjoista on valmistettu sekä sapenvihreää että keltaista väriä. Kuoresta saadaan keltaista väriä. Orapaatsaman pääasiallinen väriaine on kemferoli. Laji on lääkekasvi, joka tuoreena syötynä on myrkyllinen. Se on myös yleinen puutarhakasvi, joka koristepensaana menestyy rannikolla aina Oulun korkeudelle saakka.
Lipputetra
Lipputetra (Hyphessobrycon anisitsi, syn. Hemigrammus anisitsi ja Hemigrammus caudovittatus) on tetroihin kuuluva eteläamerikkalainen kala. Suosiota akvaariokalana on rajoittanut kalan taipumus syödä kasveja.
Koko ja ulkonäkö
Lipputetra kasvaa noin kuusi senttiä pitkäksi. Sen vartalo on hopeanharmaasävyinen, pyrstön tyvi lähes musta ja evät suurikokoiset ja oranssinsävyiset ”liput”.
Alkuperä
Lipputetroja elää luonnossa Etelä-Amerikassa Parana- ja Uruguay-jokien vesistöissä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Lipputetra sopii seura-akvaarioon muiden pehmeän veden kalojen joukkoon. Lipputetra syö usein hentolehtiset kasvit. Se viihtyy vähintään kuuden yksilön parvessa. Jos lipputetroja on liian vähän, ne voivat ärhennellä muiden lajien kaloille - lajitoverien seura rauhoittaa niiden käytöstä.
Sydney Brenner
Sydney Brenner (13. tammikuuta 1927 – 5. huhtikuuta 2019 ) oli eteläafrikkalainen biologi. Hän voitti Copley-mitalin vuonna 1991 ja jakoi vuoden 2002 Nobelin lääketieteen palkinnon Horvitzin ja Sulstonin kanssa.
Lipputetra
Vesiolot ja ravinto
Lipputetra sopeutuu monenlaisiin vesioloihin. Sopiva veden happamuus on 5,8–8,5 ja lämpötila 18–30 °C. Se syö sekä kasvi- että eläinperäistä ruokaa: hiutaleita ja pakasteruokaa.
Sydney Brenner
Brenner syntyi Germistonissa, johon hänen juutalaiset vanhempansa olivat muuttaneet Baltian maista. Hän opiskeli Witwatersrandin ja Oxfordin yliopistoissa.
Brenner sai Nobel-palkinnon töistä, jotka liittyivät yksilönkehitykseen ja ohjelmoituun solukuolemaan. Hänen ansioitaan on myös Caenorhabditis-sukkulamadon vakiinnuttaminen kehitysbiologian malliorganismiksi.
Brenner oli Royal Societyn ja Ranskan tiedeakatemian jäsen. Hän kuului Yhdysvaltain kansalliseen tiedeakatemiaan vuodesta 1977.
Juha Alastalo
Juha Alastalo (s. 29. toukokuuta 1981 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestiksessä pelaavaa KooKoota. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Alastalo edusti kauteen 2008–2009 asti KalPaa ja nousi Mestiksessä joukkueen luottopuolustajaksi. Hän kärsi liigauran ajan useista loukkaantumisista.
Imre Polyák
thumb|upright|Imre Polyák (vasemmalla) palkintojenjaossa Melbournen olympialaisissa 1956. Imre Polyák (16. huhtikuuta 1932 – 15. marraskuuta 2010 ) oli unkarilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja.
Polyák nousi olympiavoittajaksi vasta neljänsissä kisoissaan. Helsingissä 1952 hän jäi hopealle 62 kilon sarjassa jouduttuaan Neuvostoliiton Jakov Punkinin selättämäksi ajassa 1.26. Melbournessa 1956 Polyák olisi voittanut kultaa, mikäli olisi selättänyt viimeisessä ottelussaan Neuvostoliiton Roman Dzneladzen. Polyák sai kuitenkin vain pistevoiton ja jäi hopealle Suomen Rauno Mäkisen jälkeen. Roomassa 1960 Turkin Müzahir Sille oli unkarilaista parempi. Vasta Tokiossa 1964 Polyák voitti kultaa 63 kilon sarjassa, vaikka Neuvostoliiton Roman Rurua antoikin kovan vastuksen. Maailmanmestaruuteen Polyák ylsi kolmasti. EM-kisoja hänen huippuvuosinaan ei järjestetty.
Kirkkojen maailmanneuvosto
Kirkkojen maailmanneuvosto (lyhenne KMN ) on kristillisten kirkkojen kansainvälinen yhteistyöelin, jonka päämaja sijaitsee Sveitsissä, Geneven naapurikaupungissa Le Grand-Saconnex’ssa.
Kirkkojen maailmanneuvostoon kuuluu 349 kirkkoa yli 120 maasta. Se perustettiin toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1948 Amsterdamissa toteuttamaan ekumeenisen liikkeen päämääriä.
Kirkkojen maailmanneuvostossa on mukana ortodoksisia kirkkoja, protestanttisia kirkkoja, kuten esimerkiksi baptistit, luterilaiset, metodistit, reformoidut, ja anglikaaninen kirkko. Suurin kirkkokunta katolinen kirkko ei ole Kirkkojen maailmanneuvoston jäsen. Se osallistuu kuitenkin neuvoston kokouksiin tarkkailijajäsenenä. Katolisilla on erilaisia jäsenyyksiä ja tarkkailijoita erilaisissa toimikunnissa ja KMN:n sisäisessä organisaatiossa, ja katolisella kirkolla ja KMN:llä on yhteistyöelin.
Peruskirja
Peruskirjaa muutettiin New Delhin yleiskokouksessa 1961, jolloin mukaan otettiin mm. kolminaisuusoppi:
Peruskirjan tarkoitus on ilmentää käsitystä siitä, mikä on kristillisen kirkon tuntomerkki. Peruskirja rajaa ulkopuolelle muun muassa juutalaisuuden ja islamin. Kristillisperäisistä uskonnoista määritelmän ulkopuolelle jäävät esimerkiksi mormonit ja jehovan todistajat.
Historia
1900-luvun maailmansotien jälkeen kirkoissa heräsi voimakas yhdistymisen tarve. Pyrkimysten tuloksena syntyi vuonna 1948 Kirkkojen maailmanneuvosto, joka on peruskirjansa mukainen kirkkojen välinen veljesliitto. Katolisella kirkolla ei aluksi ollut Kirkkojen Maailmanneuvostossa omaa edustajaa, mutta suhteet järjestöön paranivat Johannes XXIII:n toimikaudesta lähtien. Tilanteen parantumiseen, uudelleen arviointiin ja teologien yhteisiin tapaamisiin vaikutti erityisesti Augustin Bean johtaman kristittyjen yhteyden edistämiseen pyrkivän sihteeristön perustaminen Roomaan.
Yleiskokoukset
Kirkkojen Maailmanneuvostonn yleiskokous pidetään kuuden–seitsemän vuoden välein. Istunnoissa tulevat esiin vaikeudet, jotka ovat opin yhtenäistämisen ja usein hyvin erilaistten ryhmittymien toiminnan tiellä. Istuntojen on arvioitu osoittavan yhteistyön välttämättömyyttä ja tarpeellisuutta.
Suomalaiset Kirkkojen maailmanneuvostossa
Kirkkojen maailmanneuvoston keskuskomiteassa on neljä suomalaista. Brasilian Porto Alegren kokouksessa 2006 keskuskomitean jäseniksi valittiin Lapuan hiippakunnan piispa Simo Peura ja vs. suunnittelija Aaro Rytkönen Suomen luterilaisesta kirkosta. Suomen ortodoksisesta kirkosta jäseniksi tulivat isä Heikki Huttunen ja teologian maisteri Outi Vasko.
Frans I (Liechtenstein)
Frans I (koko nimi Franz de Paula Maria Karl August, 28. elokuuta 1853 – 25. heinäkuuta 1938) oli Liechtensteinin ruhtinas vuodesta 1929 kuolemaansa asti 1938 eli yhdeksän vuoden ajan. Ennen valtaan nousuaan hän toimi maansa suurlähettiläänä Brysselissä ja Venäjällä.
Stille Hilfe
Aluksi järjestö toimi maanalaisesti ja oli mukana auttamassa Adolf Eichmannin ja Josef Mengelen kaltaisia sotarikollisia pakenemaan Saksasta heti sodan jälkeen. Järjestö aloitti julkisen toiminnan 1951 ja sen johtajana toimi Isenburgin prinsessa Helene Elisabeth. Järjestön perustajajäseniin kuuluivat muun muassa entinen SS-Standartenführer William Spengler, joka toimi natsi-Saksassa RSHA:n osastonjohtajana ja SS-Obersturmbannführer Heinrich Malz, RSHA:n päällikön Ernst Kaltenbrunnerin henkilökohtainen avustaja.
Frans I (Liechtenstein)
Hän kuoli lapsettomana, joten valta siirtyi hänen veljenpoikansa pojalle Frans Joosef II:lle, josta tuli sijaishallitsija jo maaliskuussa 1938, kolme kuukautta ennen Frans I:n kuolemaa.
Stille Hilfe
Helene Elisabeth toimi myös keulakuvana, sillä hänellä oli hyvät suhteet aristokraatteihin ja myös katoliseen kirkkoon. Järjestö tuki sotaoikeudenkäynneissä tuomittuja natseja ja sotarikollisia ja heidän perheitään taloudellisesti. Oikeudenkäynneissä ja muutoksia hakiessa syytetyt saivat järjestöltä lakiapua.
Järjestön keulakuvana toimi myös Heinrich Himmlerin tytär Gudrun Burwitz.
David Cotterill
David Rhys George Best Cotterill (s. 4. joulukuuta 1987 Cardiff, Wales) on walesilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitalinkki. Cotterill on vapaa pelaaja. Viimeksi hän edusti Birmingham Cityä vuosina 2014–2017.
Cotterill on pelannut valtaosan urastaan Englannin mestaruussarjassa, jossa hän on edustanut Sheffield Unitedia, Swansea Cityä, Portsmouthia, Barnsleya, Doncaster Roversia, Birmingham Cityä ja Bristol Cityä yhteensä 271 ottelussa, joissa hän on tehnyt 32 maalia (tilanne 27. joulukuuta 2017).
Englannin Valioliigassa Cotterill pelasi vuosina 2006–2007 Wigan Athleticissä 18 ottelua, joissa hän teki yhden maalin – 6. joulukuuta 2006 2–0-vierasvoitossa West Ham Unitedista.
Flygare
Flygare on ruotsinkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Épannes
Épannes on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin kaupungin lounaispuolella. Kunnan pinta-ala on 8,0 neliökilometriä ja siellä on arviolta 856 asukasta (vuonna 2016). Épannes kuuluu Niortin kaupungin ympärille syntyneeseen 45 kunnan muodostamaan taajamakuntaan Communauté d’agglomération du Niortais (CAN).
Èpannesin lähellä on Marais poitevinin laaja suoalue.
Hut 8
Hut 8 oli toisen maailmansodan aikainen Bletchley Parkin koodinmurtotukikohdan osasto, jonka tehtävänä oli purkaa Saksan laivaston Enigmalla koodattuja sanomia. Osaston johtajana toimi ensin Alan Turing, jota seurasi marraskuussa 1942 Hugh Alexander.
Hut 8 toimi yhteistyössä Hut 4:n kanssa, joka käänsi ja analysoi Hut 8:n purkamat sanomat. Vuonna 2005 Hut 8 avattiin entisöitynä sodan ajan asuunsa.
Naturalismi (tietoteoria)
Naturalismi menetelmällisenä tai tietoteoreettisena käsitteenä tarkoittaa näkemystä, jonka mukaan luonnossa havaittavat ilmiöt ovat parhaiten selitettävissä luontoon pohjautuvilla syillä. Naturalistisen näkemyksen mukaan tietoteoria ei ole itsenäinen filosofian alue, vaan se tukeutuu empiirisen tutkimuksen tietoon, jonka tiede voi tarjota. Kysymyksiä näkemykselle asettaa muun muassa se kuinka naturalisti suhtautuu tietoteorian normatiiviseen luonteeseen, jos tieto ylipäätään käsitetään normatiivisena.
Ontologinen naturalismi
Kysymyksiä naturalismille asettaa muun muassa se kuinka suhtaudutaan tietoteorian normatiiviseen luonteeseen, jos tieto ylipäätään käsitetään normatiivisena.
Kaikki eivät pidä erottelua metodologiseen ja ontologiseen naturalismiin onnistuneena. Filosofi Sami Pihlström on todennut, että naturalismi näyttäisi edellyttävän paitsi luottamusta tieteen menetelmiin, myös jonkinlaista näkemystä todellisuuden luonteesta, siitä, että todellisuus on todella luonnollinen ja sellaisena tieteen menetelmin tutkittavissa. Esimerkiksi teoksessa ''Naturalism. A Critical Analysis'' (2000) monet naturalismin arvostelijat esittävät, ettei naturalismia voida tulkita puhtaasti menetelmälliseksi kannaksi vaan se on omaleimainen filosofinen näkemys vain ontologisessa (palauttavassa tai karsivassa) muodossaan, jossa kaikki yliluonnolliset tai muut luonnontieteen maailmankuvaan sopimattomat oliot poistetaan järkiperäisen ajattelijan todellisuuskäsityksestä.
Peder Skram -luokka
Peder Skram -luokka oli Tanskan laivaston kahden fregatin muodostama alusluokka.
Carlén
Carlén on ruotsinkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Bodorganin rautatieasema
Bodorganin rautatieasema on rautatieasema Bodorganin taajamassa lähellä Bethelin kylää Angleseyn saarella, Walesissa. Se sijaitsee North Wales Coast Linen varrella.
Asema avattiin lokakuussa 1849. Sitä käytti 5 552 matkustajaa kaudella 2017–2018.
pienoiskuva|left|[[Pacer-juna Bodorganin asemalla.]]
Porin Musa
Porin Musa on Porissa vuonna 2016 perustettu elävän musiikin yhdistys. Yhdistyksen ovat perustaneet Jarmo Ylinen sekä Alex Jalonen. Mukaan on tullut myös porilaisessa Blowtorch -yhtyeessä vaikuttava Niko Laaksonen. Yhdistyksen tarkoituksena on livemusiikkikulttuurin ylläpitäminen, keikkojen järjestäminen sekä porilaisbändien tukeminen.
Porin Musaa ei pidä sekoittaa urheiluseura Musan Salamaan.
Kuusankosken vaakuna
thumb|right|150px|Kuusankosken vaakuna (1951–2008) Kuusankosken vaakuna oli Kuusankosken kaupungin tunnus. Sen on suunnitellut heraldikko Olof Eriksson vuonna 1951.
Kuusankosken vaakunassa on punaisella kentällä hopeinen kuusi, jossa on kolme kultaista käpyä. Kuusi kuvastaa paperiteollisuuden raaka-ainetta ja alueen kuusivaltaisuutta. Kävyt symboloivat kolmea asutuskeskusta, Kuusankoskea, Kymintehdasta ja Voikkaata.
Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuonna 2009 Kuusankosken liityttyä osaksi Kouvolan kaupunkia.
Elävänä Pispalassa (ja vähän muuallakin)
Ajatus livelevystä lähti Harri Rinteeltä; "Tehdään lyhyitä lauluja ja väliin hauskoja puheita, ajankohtaisia satiireja ja ironiaa". Amerikassa tyyli oli jo tuttua muun muassa Richard Pryorin, Eddie Murphyn ja Chevy Chasen johdolla, mutta Suomessa se Alatalon mukaan oli uutta.
Albumi äänitettiin osittain Ylä-Pispalan Pispalan Pulteri -ravintolassa, mutta enimmäkseen ympäri Suomea opiskelija-kuppiloissa, kuten esimerkiksi Helsingin Ostrobotnialla. Alatalon mukaan "opiskelija-yleisöt olivat riittävän 'fiksuja' ja 'nopeita'" stand up-koomiselle trubaduurille. Levyn äänitti 2-raita Revox-nauhurilla roudari Jokke Front; yleisömikit laitettiin auki ja kaikki meni nauhalle virheineen päivineen. Tuolloin Alatalo huomasi olevansa parhaimmillaan lavalla - vain mies ja kitara - suorassa vuorovaikutuksessa yleisön kanssa, "Rautavaara-pohjalta".
Elävänä Pispalassa -albumin suurimmaksi hitiksi nousi "Kyllä sitä ny ollaan niin neekeriä, että...", joka tehtiin Alatalon mukaan alun perin satiiriksi suomalaisten rotuennakkoluuloista. Kappale tosin kääntyi itseään vastaan; eräs afrikkalainen opiskelija sanoi pihan lasten kiusaavan häntä laulun sanoin.
Pylväsokotillo
pienoiskuva|oikea|250px|Pylväsokotillon lehtiä Pylväsokotillo (Fouquieria columnaris) on okotillokasvien (Fouquieriaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on puumainen kasvi ja voi kasvaa noin 15 metriä korkeaksi. Sen varresta kasvaa piikikkäitä versoja, joihin kehittyy sateiden jälkeen pieniä lehtiä. Kuivana aikana kasvi pudottaa lehtensä veden haihtumisen hillitsemiseksi. Suurin osa lajin fotosynteesistä tapahtuukin vihertävien varsien kautta. Lajin kukat ovat kellertäviä ja ne kehittyvät versoihin roikkuvina ryhminä.
Pylväsokotillo kasvaa luonnossa Meksikossa Kalifornian niemimaan autiomaissa sekä pienessä osassa Sonoran osavaltion autiomaita. Pylväsokotillo on näiden autiomaiden endeeminen laji. Pieniä pylväsokotilloja voidaan kasvattaa myös huonekasveina.
Kompleksi (kemia)
thumb|300px|Yksinkertainen kompleksiyhdiste diammiinihopea(I)-ioni, jossa keskusatomia - eli positiivisesti varautunutta [[hopea-ionia - ympäröi kaksi ammoniakkiligandia.]]
Kompleksiyhdisteillä (myös koordinaatiokompleksi) tarkoitetaan molekyylejä, jotka ovat muodostuneita keskusatomista tai -ionista ja sitä ympäröivistä ioneista, molekyyleistä tai atomeista.
Kompleksiyhdisteen nimeäminen
Kompleksiyhdisteen nimessä ilmoitetaan ensin ligandit niiden aakkosjärjestyksen mukaisessa järjestyksessä. Ligandin määrä ilmoitetaan etuliitteellä di-, tri-, tetra- ja niin edelleen. Jos ligandina on moniatominen ryhmä, liitteenä käytetään liitteitä bis-, tris-, tetrakis- ja niin edelleen. Tämän jälkeen ilmoitetaan keskusatomi ja suluissa keskusatomin hapetusluku. Jos kompleksi on anioni saa keskusatomin nimi -aatti-päätteen. Joissain tapauksissa pääte lisätään alkuaineen latinankieliseen nimeen esimerkiksi kullan tapauksessa yhdiste on auraatti ja hopean tapauksessa argentaatti.
Isomeria
Kompleksiyhdisteillä on usein monta erilaista stereo- ja rakenneisomeeriä. Eri isomeerit voivat erota toisistaan esimerkiksi silmin nähtävän värin perusteella.
Esimerkiksi propellimaiset yhdisteet ilmentävät aksiaalista kiraalisuutta (P,M- eli Δ,Λ-stereoisomeriaa).
cis, trans, fac, mer -stereoisomeria
Tasoneliömäisissä yhdisteissä, joissa ryhmiä on kaksi, isomeerit voivat olla cis tai trans kuten kuvissa alla, joissa on esitetty sisplatiini ja transplatiini.
Tiedosto:Cisplatin and transplatin.svg
Metallien akvaionit
Kompleksiyhdistettä, jossa metalli-ioniin on sitoutunut ligandina yksi tai useampi vesimolekyyli, sanotaan metallin akvaioniksi. Sellaisia esiintyy varsinkin suolojen vesiliuoksissa, mutta monissa aineissa silloinkin, kun ne ovat kiteisessä muodossa, jolloin kyseessä on kidevesi.
Metallien akvaionit ovat heikkoja happoja eli niissä oleva vesiligandi voi liuoksessa luovuttaa protonin. Jos metalli-ionille, jonka varaus on +n ja vesiligandien lukumäärä m, käytetään merkintää Me(H2O)mn+, tapahtuu reaktio seuraavasti:
Tämä reaktio tapahtuu sitä herkemmin, mitä lujemmin metalli-ioni voi sitoa veden hapen elektroneja. Esimerkiksi raudan akvaionin Fe(H2O)63+ happovakio on pKa = 3,1, joten se on heikompi happo kuin fosforihappo mutta vahvempi kuin esimerkiksi etikkahappo. Toisaalta sinkin akvaionin Zn(H2O)62+ happovakio on pKa = 0,7, joten se on varsin vahva happo.
Foudila
Foudila voi tarkoittaa muun muassa:
Dani Juris
thumb|Dani Juris [[Helsingin Musiikkitalo|Musiikkitalossa Helsingin Barokkiorkesterin 15-vuotiskonsertissa.]] Dani Juris (s. 11. huhtikuuta 1984 Moskova) on suomalainen kuoronjohtaja. Hänen sukujuurensa ulottuvat mm. Keski-Eurooppaan, Lähi-itään ja Etelä-Amerikkaan, ja hänen molemmat vanhempansa ovat pianonsoitonopettajia. Juris aloitti kuoromusiikin harrastuksen Cantores Minores -poikakuorossa ja kuoronjohdon ammattiopinnot vuonna 2004 Helsingin ammattikorkeakoulussa Jani Sivénin johdolla. Syksystä 2008 Juris opiskeli Sibelius-Akatemiassa professori Matti Hyökin oppilaana. Juris suoritti kuoronjohdon A-tutkintokonserttinsa erinomaisin arvosanoin ja valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta joulukuussa 2011.
Kotikaupungissaan Helsingissä Juris johtaa vuonna 2007 perustamaansa Kamarikuoro Kaamosta sekä sekakuoroa Savolaisen Osakunnan Laulajat. Lisäksi hän on johtanut syksystä 2012 alkaen Helsingin Filharmonista Kuoroa. Hän on myös työskennellyt aktiivisesti korrepetiittorina Suomessa ja Itävallassa. Kuoronjohdon opintojen ohessa Juris on opiskellut pianon- ja harpunsoittoa.
Maaliskuussa 2009 Dani Juris voitti 5. kansainvälisen nuorten kuoronjohtajien kilpailun Slovenian Ljubljanassa. Kilpailun pääpalkinnon ohella hän sai nuorimman kilpailijan palkinnon sekä Europa Cantatin erikoispalkinnon. Lisäksi kolme viidestä kilpailussa mukana olleesta kuorosta valitsi hänet suosikkikilpailijakseen.
Basileios Suuri
pienoiskuva|180px|Basileios Suuri [[Kiovan luolaluostari|Kiovan luolaluostarin mosaiikissa 1000-luvulta.]] pienoiskuva|180px|Basileioksen koottujen teosten laitos Basilii Magni Opera, 1540.
Pyhä Basileios Suuri (myös Basileios Kesarealainen; ; 330 Kesarea, Kappadokia - 1. tammikuuta 379 Kesarea, Kappadokia) oli piispa, arkkipiispa, pyhimys, luostarien perustaja, kirkkoisä, kirkonopettaja, areiolaisuuden vastustaja ja ortodoksisen luostarilaitoksen isä. Hän oli Gregorius Nazianzuksen ja Gregorius Nyssalaisen kanssa niin sanotut “Kolme kappadokialaista”, vaikkakin oli heistä nerokkain ja ansioitunein.
Elämänvaiheet
Basileios oli lähtöisin uskonnollisesta perheestä, jossa vanhemmat ja neljä hänen yhdeksästä sisaruksestaan kanonisoitiin. Hän itse opiskeli Konstantinopolissa ja Ateenassa. Hän valmistui papiksi ja munkiksi. Työssään hän taisteli kirkollista korruptiota vastaan, auttoi nälänhädän uhreja, pyrki kehittämään papistoa, vastusti pahuutta ja erotti kirkon yhteydestä Kappadokian prostituutioliikkeeseen sekaantuneet henkilöt. Pyhimys kuoli syntymäalueellaan 1. tammikuuta 379 luonnollisista syistä.
Basileios eli seuraavien viiden paavin hallintokausien aikana: pyhä Sylvester I (314–335), pyhä Marcus (336), pyhä Julius I (337–352), Liberius (352–366) ja pyhä Damasus I (366–384).
Hänen muistopäiväänsä vietetään 2. tammikuuta, 15. tammikuuta, 30. tammikuuta ja 14. kesäkuuta.
Työ piispan virassa
Basileios valittiin piispaksi vuonna 370. Piispan asema antoi hänelle vallan johtaa eksarkaattia, johon kuuluvilla muilla piispoilla oli oppositioasennetta häntä kohtaan. Vaikka Basileios oli itsekin luonteeltaan kiivas, hän oli myös luova, miellyttävä ja sosiaalinen. Niipä hän henkilökohtaisesti organisoi nälänhädän aikana ruuanjakelun köyhille. Samalia Rooman valtakunnan "leipää ja sirkushuveja" -tyyppinen köyhäinapu muutettiin seurakuntien kautta annettavaksi kaikkein köyhimmille suunnatuksi avuksi.
Pyhimysasema
Roomalaiskatolinen kirkko muistaa pyhää Basileiosta pyhässä messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
Basileos on Venäjän, Kappadokian, munkkien ja sairaaloiden esimiesten suojeluspyhimys ja hänet kuvataan kantamassa kirjaa tai kääröä sekä yliluonnollisen tulen kanssa, usein kyyhkysen kanssa.
Michael Jeffery
Philip Michael Jeffery (12. joulukuuta 1937 – 18. joulukuuta 2020 ) oli australialainen kenraalimajuri evp. Hän toimi Länsi-Australian kuvernöörinä vuosina 1993–2000 ja koko Australian kenraalikuvernöörinä vuosina 2003-2008.
Jeffery palveli Vietnamin sodassa ja hänet palkittiin Military Crossilla. Vuodesta 1975 hän komensi erikoisjoukkoja ja kehitti myöhemmin Australian terrorisminvastaisia suunnitelmia. Hän oli myös pääesikunnan varapäällikkö ennen siirtymistään siviiliin 1993.
Vartiokylän linnavuori
pienoiskuva|Ensimmäisen maailmansodan aikainen taisteluhauta Vartiokylän linnavuori sijaitsee Helsingin Vartiokylässä, Vartioharjun alueella. Kyseessä on vanha mäen laelle varustettu puolustusvarustus eli linnavuori. Noin 30 metriä korkean mäen rinteillä näkyy edelleen puisten rintavarustusten kivisiä perustuksia. Linnavuori on pääkaupunkiseudun keskeisimpiä muistomerkkejä Helsingin kaupungin perustamista edeltävältä ajalta.
Radiohiiliajoitukset ja kaivauslöydöt kesällä 2002 todistavat selvästi, että Vartiovuoren linna on rakennettu keskiajalla eli 1200- tai 1300-luvulla. Linnan löydettyjen jäännösten rakentaminen on radiohiiliajoitusten mukaan ajoitettavissa noin vuosiin 1240–1330, jolloin sillä olisi ajallinen yhteys Birger-jaarlin tekemään toiseen ristiretkeen, joka on mahdollisesti tehty vuosina 1238–1239, ja sen seurauksena tapahtuneeseen ruotsalaisten saapumiseen Itä-Uudellemaalle. Löytöjen vähäisestä lukumäärästä on päätelty, että linna on kuitenkin ollut aktiivisessa käytössä vain lyhyen aikaa.
Nuorimmat mahdolliset hiiliajoitukset ja 1300-luvulle ajoittuvat esinelöydöt tukevat tulkintaa, että linna olisi rakennettu vasta kuningas Albrekt Mecklenburgilaisen hallituskaudella (1364–1389). Ajoituksen perusteella Vartiokylän linnavuori on ehdokas Wartholmin linnaksi, mutta todennäköisyyttä vähentävät linnan muinaislinnamaiset rakenteet, vaatimattomuus sekä sijainti aivan voutikunnan länsireunassa.
Käyttöaikanaan keskiajalla linnavuori on ollut verrattain hyvin varusteltu. Sitä ovat suojanneet vuoren eteläpuolella kolminkertaiset ja lännessä ja pohjoisessa ainakin kaksinkertaiset kiviperusteiset varustukset. Linnan laelta on löytynyt myös rakennuksen jäänteitä liesineen. Suurin osa valleista on kuitenkin aikojen kuluessa hävitetty. Tämän kaltaisia useampia kehävalleja ei yleensä käytetty suomalaisissa linnavuorissa. Niille on nähty yhtymäkohtia ruotsalaisiin muinaislinnoihin, kuten esimerkiksi Vestmanlandissa sijaitsevat Odensvin Stålbergetiin ja "Skofsta skansiin".
Ensimmäisen maailmansodan aikana venäläiset rakensivat linnavuoren rinteille ampumahautoja ja tuliasemia osana Helsingin linnoitusjärjestelmää.
Kansanperinnettä linnasta
Paikallisen tarinan mukaan linnan perusti viikinkipäällikkö Helsing, jonka veljet Sibbe ja Borg perustivat omat linnansa Sipooseen ja Porvooseen. Tarinalla ei ole mitään todellisuuspohjaa, vaan se on humoristinen alluusio lähikuntien nimistä.
Mengistu Haile Mariam
Mengistu Haile Mariam, myös Marx Mengistu Haile Mariam  (s. 21. toukokuuta 1937) oli Etiopiaa johtaneen marxilaisen sotilasjuntan Dergin huomattavimpia upseereita ja Etiopian demokraattisen kansantasavallan presidentti 1977–1991. Hänet todettiin vuonna 2007 syylliseksi kansanmurhaan ja tuomittiin poissaolevana elinkautiseen vankeusrangaistukseen, jonka Etiopian korkein oikeus muutti vuonna 2008 kuolemantuomioksi. Mengistu on välttänyt oikeuden asumalla Zimbabwessa, jonne hän pakeni Etiopiasta 1991.
Varhaisnuoruus
Mengistun varhaisvaiheista tiedetään varsin vähän. Hän syntyi 1937 Addis Abebassa, Etiopiassa. Hänen äitinsä oli palvelijatar alhaiseen aatelistoon kuuluneen Dejazmach Kebbede Tesseman kotitaloudessa ja isänsä entinen orja, joka kuului shewalaiselle maanomistajalle Afenegus Eshete Gedalle. Mengistu sai lapsena kärsiä tummasta ihonväristään ja negridisistä piirteistään, koska tumma oli konsoheimon ihonväri. Etiopian luokkayhteiskunnassa vaalea ihonväri oli eliitin ominaisuus.
Valtaannousu
Mengistu sai sotilaskoulutuksen lähellä Addis Abebaa sijaitsevassa Holettan sotilaskoulussa, josta valmistui 1966, ja jatkokoulutuksen Yhdysvalloissa. Yhdysvalloissa ollessaan Mengistu opiskeli myös Marylandin yliopistossa. Siellä ollessaan hän läheni maan mustien kansalaisoikeusliikettä. Hän palasi Etiopiaan 1971. Ennen liittymistään sotilasjunttaan hän oli arvoltaan majuri.
Vuodesta 1930 Etiopiaa hallinnut keisari Haile Selassie kukistui vuonna 1974 sotilaskaappauksessa, jonka toteutti keisarin itsensä perustama sotilasneuvosto Derg. Dergin alkuperäinen tehtävä oli ollut rauhoittaa nälänhädän vuoksi sekasortoon joutunut maa. Mengistu oli yksi kaappaukseen osallistuneen Dergin sotilaista. Hän nousi maan johtoon juntan sisäisessä valtataistelussa vuonna 1977 ja keskitti lopulta lähes kaiken vallan itselleen. Matkalla huipulle Mengistu raivasi tieltään useita puoluetovereitaan. Mengistun johdolla maa siirtyi nopeasti feodalismista sosialismiin ja hakeutui läheisiin suhteisiin Neuvostoliiton ja Kuuban kanssa. Mengistu valittiin myös maan presidentiksi 1987.
Walter Werginz
Walter Werginz (18. elokuuta 1913 Itävalta – 21. maaliskuuta 1944 Sukhovola Ukraina) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Werginz edusti KAC:tä.
Mengistu Haile Mariam
Punainen terrori
Mengistu organisoi kaupunkien ja maaseudun väestön puolustuskomiteoiksi (Kebele), jotka taistelivat vastavallankumouksellisuutta vastaan. Kebelen avulla Mengistu toteutti vuosina 1977–1978 Etiopiassa laajamittaisia puhdistuksia, jotka tunnettiin "punaisena terrorina". Etiopian ihmisoikeustilanne oli kuitenkin huono koko Mengistun hallinnon ajan. Terrorin todellisten uhrien määrän arvioiminen on vaikeata, sillä maassa käytiin sotaa ja kuivuus aiheutti vakavia ongelmia maataloudelle. Aliravitsemus vaati paljon kuolonuhreja. Mengistu poikkesi useimmista despooteista siten, että hän riisti hengen omin käsin useilta vastustajiltaan, mitä hän perusteli välttämättömyydellä ”ruokkia vallankumousta verellä” ja ”johtamisena esimerkkiä näyttäen”.
Hallinto
Mengistun valtakaudella Etiopiaa johti periaatteessa Etiopian työväenpuolue, mutta todellisuudessa valta oli Mengistun johtamalla juntalla.
Etiopiaan aiemmin liitetyt somalien asuttama Ogaden ja Eritrea kapinoivat ja pyrkivät itsenäistymään. Ogadenin kansanvapautusliikettä avustivat Somalian joukot. Neuvostoliiton ja Kuuban aseavulla Mengistu pysyi kuitenkin vallassa. Maahan virtasi Neuvostoliitosta 10–18 miljardin Yhdysvaltojen dollarin arvosta aseapua, jolla Mengistu loi mustan Afrikan suurimman armeijan.
Vuonna 1984 maan bruttokansantuotteesta sotilasmenojen osuus ylitti 60 prosenttia. Etiopiassa koettiin satojatuhansia uhreja vaatinut nälänhätä vuosina 1984–1985. 1980-luvun runsaan kehitysavun Mengistu kanavoi suurelta osin sotilas- ja ylellisyysmenoihin. Riippumattomien avustusjärjestöjen toimintaa hankaloitettiin Etiopiassa. Lääkärit ilman rajoja -järjestö karkotettiin maasta 1985, mutta sen sallittiin palata, kun Yhdysvallat uhkasi lopettavansa humanitaarisen avun. Kuivuudella perusteltiin myös pohjoisesta hedelmällisempään etelään tehtyjä väestön pakkosiirtoja, joilla heikennettiin vastarintaliikkeiden tukipohjaa.
1980-luvun lopulla kapinointi Mengistun hallintoa vastaan voimistui erityisesti Eritreassa ja Tigressä. Eritrean kansanvapautusrintama ja Tigrén kansanvapaustusrintama valtasivat Tigrén helmikuussa 1989, mikä oli hallituksen ensimmäinen merkittävä tappio. Sen jälkeen Mengistua vastaan tehtiin vallankaappausyritys, joka johti armeijan johdon puhdistuksiin.
Viimeisetkin Neuvostoliiton neuvonantajat vetäytyivät maasta maaliskuussa 1990. Sen jälkeen Mengistu yritti vielä pysyä vallassa julistamalla yleisen asevelvollisuuden ja vahvistamalla taloutta aiempaa vapaamielisemmillä uudistuksilla. Eri kapinallisjärjestöjen muodostaman ja Meles Zenawin johtaman Etiopian kansojen vallankumouksellisen demokraattisen rintaman joukkojen lähestyessä Addis Abebaa Mengistu päästettiin Yhdysvaltojen myötävaikutuksella lähtemään 21. toukokuuta 1991 maanpakoon Zimbabween, missä presidentti Robert Mugabe myönsi hänelle turvapaikan. Tarkoituksena oli säästää pääkaupunki verenvuodatukselta.