cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tietotekniikka
Informaatioteknologia yhteiskunnassa
Käyttäjäroolissa oikeastaan kaikki julkisen toiminnan sektorit voivat olla hedelmällisiä tietotekniikan soveltamisen kohteita: sosiaalitoimi, opetus ja tutkimus, terveydenhuolto, ympäristöhallinto ja kaavoitus, liikenneinfrastruktuuri, informaatiosodankäynti, maanpuolustus ja yleinen turvallisuus. Tässä suhteessa pullonkaulana varsinkin Suomessa on se, että vain harvat järjestelmätoimittajat pystyvät ylimalkaan hallitsemaan näiden palvelujen problematiikkaa. Myös erilaiset rakenteelliset esteet, kuten eri ministeriöiden reviiriristiriidat sekä valtion ja kuntien tehtävänjako vaikeuttavat tietotekniikan laajamittaista soveltamista.
Kodin ja arjen informaatioteknologia
Tietotekniikka ulottaa vaikutuksensa koteihin ja arjen elämään kolmea eri reittiä:
Tietoyhteiskuntaneuvoston vuonna 2006 julkaiseman raportin mukaan tietotekniikan soveltamista Suomessa voi kuvata seuraavin tiedoin: Välitön ja näkyvä tietotekniikan soveltaminen ulottuu siis merkittävään osaan suomalaisista.
Amreli
Kaupungissa on lentoasema ja rautatieasema.
Tietotekniikka
Kodin ja arjen informaatioteknologia
Näkymättömän tietotekniikan kattavuus on kuitenkin vielä suurempi. Harva ihminen tulee ajatelleeksi, tai edes osaa arvata, montako tietokonesuoritinta hän mahtaa omistaa. Niitä on runsaasti: uusissa autoissa hyvinkin parisenkymmentä, televisiossa, kännykässä, jääkaapissa, uunissa, jne. Toistaiseksi, ja mahdollisesti myös kauan tulevaisuudessa, nämä suorittimet tekevät työtään piilossa käyttäjiltä. On kuitenkin ajateltavissa, että monet näistä laitteista tulevat tietoteknisesti näkyviksi langattoman tietoliikenteen kautta. Oletettavasti kodin viihde-elektroniikka tulee toimimaan tässä ajurina, varsinkin koska digitaalinen televisio tuo sen tietoteknistymiselle vauhtia.
Välillisen tietotekniikan kohtaa joka kerta kun maksaa ostoksensa kaupan kassalla: myyjä ei kaiva vaihtorahaa kassakoneesta, vaan tietoverkkoon kytketystä kassapäätteestä. Jos kuluttaja maksaa ostoksensa maksukortilla, tai tarjoaa kanta-asiakaskorttiaan, on ostotapahtuma kohdistettavissa häneen itseensä. Sama toistuu kirjastossa, terveysasemalla, julkisessa liikenteessä. Jo varsin pian ollaan tilanteessa, jossa melkein kaikki arkiset toimet ovat myös informaatiotoimia: niistä jää jälki tietoverkkoon ja tätä tietoa myös sovelletaan. Yksityisyyden suojasta huolissaan olevat henkilöt eivät ole huolissaan ihan turhaan.
Informaatioteknologian tutkimus
Informaatioteknologian tutkimus jakaantuu monelle tieteen ja tekniikan alalle, ja oikeastaan koskettaa melkein kaikkia niitä.
Tietojenkäsittelytiede tutkii tietotekniikan "omia" laskennallisia ja menetelmällisiä kysymyksiä. Kapeassa mielessä se kattaa tiedon käsittelyn laskennallisia menetelmiä ja rakenteita, jolloin voidaan käyttää myös termiä tietojenkäsittelyteoria. Termiä käytetään myös laajemmassa mielessä tarkoittamaan samaa kuin englanninkielinen ilmaus "Computer Science", jolloin siihen sisältyvät myös muun muassa ohjelmistotekniikka, tietokonetekniikka ja tietoliikennetekniikka.
Tietotekniikka on muuttanut syvällisellä tavalla monia luonnontieteitä ja tarjoaa välineitä myös muun muassa käyttäytymistieteisiin, yhteiskuntatieteisiin ja humanistisiin tieteisiin. Termi laskennallinen tiede viittaa tähän muutokseen, jossa tietokone ja laskennallinen mallittaminen jopa korvaa laboratorio- tai kenttäkokeet. Osittain sama koskee myös teknisiä tieteitä, jotka myös soveltavat tietotekniikkaa tietokoneavusteiseen suunnitteluun. Liiketaloustieteen kannalta tietotekniikka on väline yritysten ja yritysverkostojen toiminnan uudelleenorganisointiin ja tehostamiseen. Kun tietotekniikka myös muuttaa markkinoiden rakenteita, se asettaa monia haasteita muun muassa yrityksen teorian tutkimukselle. Tietojärjestelmätiede on tutkimusala, joka tutkii tietotekniikan soveltamista ihmisten, organisaatioiden ja yhteiskunnan tarpeisiin.
Tietotekniikan vaikutusta yhteiskuntaan makroskooppisella tasolla tutkii tietoyhteiskuntatutkimus.
Henkitorven syöpä
Henkitorven syöpä on harvinainen henkitorvessa alkava syöpäsairaus. Tavallisimmin se ilmenee levyepiteelikarsinoomana (varsinkin yli 60-vuotiailla miehillä), mutta myös esimerkiksi adenoidista kystistä karsinoomaa tavataan henkitorvessa (varsinkin 40–60-vuotiailla henkilöillä). Tupakoinnilla on tunnettu yhteys levyepiteelikarsinoomaan mutta ei adenoidiseen kystiseen karsinoomaan.
Henkitorven syövälle tyypillisiä oireita ovat hengitys- ja nielemisvaikeudet, kuiva yskä, veriyskä, äänen käheytyminen, kuumeilu, vilu ja toistuvat rinnan alueen infektiot. Oireet ovat yleisiä myös monissa hyvänlaatuisissa taudeissa. Henkitorven syövän pääasialliset hoitomuodot ovat leikkaus ja sädehoito. Kemoterapiaa annetaan yleensä palliatiivisessa tarkoituksessa, oireiden lievityksenä. Siinä voidaan käyttää sisplatiinia tai karboplatiinia. Henkitorven syöpäkasvain on mahdollinen yläonttolaskimo-oireyhtymän aiheuttaja.
Henkitorven syöpää sairastanut henkilö sai ensimmäistä kertaa keinotekoisen henkitorven vuonna 2011 Karoliinisessa yliopistosairaalassa Tukholmassa. Potilas oli 36-vuotias geologian opiskelija Eritreasta. Potilas kuoli tammikuussa 2014 uuden henkitorven irrottua. Menetelmän kehittänyttä tohtori Paolo Macchiarinia epäillään kuolemantuottamuksesta ja tutkimusvilpistä.
Sintosi
Asukkaat kuuluivat Venjoen evankelisluterilaiseen seurakuntaan, mutta Neuvostoliiton aikana uskonnon harjoittaminen oli jyrkästi kiellettyä.
Brysselin metro
Brysselin metro avattiin vuonna 1976 ja sitä on siitä lähtien vähitellen laajennettu. Yhteensä raiteiden pituus on 32 kilometriä, mutta mikäli laskuihin otetaan myös raitiovaunujen (ranskaksi prémétro) raiteet, niin verkosto käsittää 55,7 kilometriä. Metroverkostojen pituudessa Brysselin metro sijoittuu 61. sijalle maailmantilastoissa. Varsinaisia metroasemia Brysselin metrossa on 58. Metrojen raiteiden leveys on 1,435 metriä. Metromalli M6 "Boa" tuli vuonna 2007.
Sintosi
Arki NL:n alkuvuosikymmeninä
1930-luvulla kylässä oli 32 perhettä, jotka asuivat 25 talossa. Kaikilla oli suomalainen sukunimi, lisäksi joissakin taloissa oli venäläisiä vuokralaisia. Kylään perustettiin Sintosi-niminen kolhoosi, johon talonpojat määrättiin työskentelemään. Yksityistaloudessa he saivat pitää yhden lehmän, sian, muutamia lampaita ja kanoja. Talojen eläinmäärä voitiin kaksinkertaistaa majoittamalla samaan taloon kaksi perhettä. Tuotetusta maitomäärästä tuli luovuttaa valtiolle 280 litraa ja kananmunista 50 kpl vuodessa. Eläinten rehut pääasiassa ostettiin ja lisäksi sai pitää omaa kasvitarhaa.
Brysselin metro
Seuraava malli on M7, jonka ensimmäinen juna esiteltiin heinäkuussa 2020.
Sintosi
Arki NL:n alkuvuosikymmeninä
Kylän lapset kävivät koulua kilometrin päässä Kapasissa. Ensimmäisen lukukauden oppilaat saivat käyttää suomen kieltä, mutta toiselta luokalta lähtien sallittiin vain venäjä.
Asukkaat asioivat usein junalla Leningradissa, jossa he myivät maataloustuotteitaan, maitoa ja sianlihaa. Leningradista ostettiin vaatteita, kenkiä, leipää ja muita elintarpeita. Lähin kauppa oli Aleksandoskajassa. Kylässä oli vain kaksi polkupyörää.
Stalinin poliittisissa puhdistuksissa NKVD:n erikoisryhmä vangitsi 30. marraskuuta 1937 neljä kylän miestä ja tuomitsi heidät 19. joulukuuta 1937 kuolemaan. Tuomiot perustuivat pykälään 58/7/10/11. Tuomitut teloitettiin ampumalla 24. joulukuuta 1937. Kaikki kuuluivat Sintosin kolhoosiin, mutta kukaan ei ollut kommunistisen puolueen jäsen. Uhrit olivat Antti Adaminpoika Sintonen (s.1889), Foma Matinpoika Sintonen (s. 1900), Matti Adaminpoika Sintonen (s. 1882) ja Tuomas Matinpoika Sintonen (s. 1900).
Leningradin piiritys
Saksalaisten ryhdyttyä piirittämään Leningradia Sintosi jäi rintamalinjojen välimaastoon, kuitenkin Saksan armeijan hallitsemalle alueelle. Saksalaiset antoivat kaksi tuntia aikaa kylän tyhjennykseen ja lähes kaikki lähtivät yhtäaikaa Hatsinan leirille, josta jatkettiin Veimariin. Kolmas leiri oli Kingisepissä, josta matka jatkui edelleen Pölkkylään Viroon, jonne jäätiin kahdeksi vuodeksi. Vuonna 1943 heidät siirrettiin Kloogan kautta Hankoon Suomeen ja edelleen kuukaudeksi Virkkalan leirille, josta he pääsivät töihin Vekkaan kylään Laitilaan.
Paluu Neuvostoliittoon
Suomen Jatkosodan päättymisen jälkeen Suomi palautti inkeriläiset takaisin Neuvostoliittoon. Heidän ei sallittu enää valvontakomission paikallisosastojen lupauksista huolimatta palata omaan kyläänsä Inkeriin, vaan juna kuljetti heidät suoraan Jaroslavin alueelle. NL rajalla tulliviranomaiset ottivat kaikki suomalaisuuteen viittaavat tavarat pois. Perillä odottivat ihmiset, jotka kuljettivat heidät härkävaunuilla eri kyliin. He majoittuivat paikallisten koteihin ja vastaanotto oli pääsääntöisesti myönteinen, mutta oli poikkeuksiakin. Eräs äiti lapsineen majoitettiin vuosia tyhjänä olleeseen taloon, jonka lattialla oli lunta. Äiti nosti äläkän asiasta, mutta kuljettaja totesi paikallisten pelkäävän suomalaisia ja epäili heidän majoittumismahdollisuutta muihin taloihin.
Jaroslavissa he joutuivat kolhooseihin töihin, joissa palkka maksettiin vain kerran vuodessa. Alkuvaiheessa mukana olleita vaatteita vaihdettiin ruokaan. Sintoslaiset menivät kylän vanhimmalta tiedustelemaan toimentulo mahdollisuuksia.
Paikalliset neuvoivat ryhtymään ompelemaan ja kutomaan vaatteita, joiden myyntituloilla pärjäsi paremmin. Kolhoosissa täytyi kuitenkin työskennellä, koska muuten ei voinut saada viljelysmaata itselleen. Osa henkilöistä palasi myöhemmin takaisin Viroon, mutta heidät useimmiten palautettiin takaisin Venäjälle. Palautettujen henkilöiden oli etsittävä asuinpaikka jostakin Venäjän maaseudulta, koska suljettuihin kaupunkeihin asettuminen oli kiellettyä.
Timon Ateenalainen (näytelmä)
thumb|250px|Charles Robert Leslien maalaus Timon Ateenalaisesta vuodelta 1812. Timon Ateenalainen on William Shakespearen näytelmä, joka perustuu Timon Ateenalaisen hahmoon.
Thursday (yhtye)
thumb|Thursday Thursday on newjerseyläinen post-hardcore-yhtye. Sen perustajajäsenet ovat laulaja Geoff Rickly, basisti Tim Payne ja rumpali Tucker Rule. Myöhemmin mukaan tulivat kitaristi Tom Keeley ja kosketinsoittaja Andrew Everding.
Wake Up
Wake Up voi tarkoittaa:
Antonius ja Kleopatra
thumb|200px|[[John William Waterhouse, Kleopatra, 1888.]] Antonius ja Kleopatra on William Shakespearen tragedia, joka kertoo Marcus Antoniuksesta ja Kleopatrasta. Se kuvaa aikaa Rooman–Parthian sodista Kleopatran kuolemaan asti.
Hell in a Cell
Hell in a Cell -ottelussa teräshäkin ovi lukitaan ja kahlitaan, jotteivät muut ulkopuoliset pääsisi häiritsemään ottelijoita. Se ei kuitenkaan ole täysin estänyt täysin ulkopuolisia sekaantumasta otteluihin. Joissain otteluissa on painittu häkin ulkopuolella ja sen päälläkin.
Ensimmäinen Hell in a Cell -ottelu oli Shawn Michaelsin ottelu Undertakeria vastaan vuonna 1997.Joka oli samalla Kanen debyytti.
<!-- Hell in a Cell päättyy joko selätykseen tai luovutukseen, hylkäyksiä ei ole. Vaikka häkki on teljetty kiinni, ottelijat ovat useamman kerran päässeet häkin ulkopuolelle, ja siirtyneet ottelemaan häkin katolle. Mahdollisesti tunnetuin Hell in a Cell on Mankindin ja Undertakerin välillä vuonna 1998 käyty ottelu, joka alkoi epätavallisesti häkin katolta. Ottelussa Undertaker pudotti vastustajansa häkin katolta kaksi kertaa. Ensimmäinen pudotus tehtiin häkin reunalta selostajien pöydän läpi ja toinen häkin läpi kehään. Ensimmäisestä poiketen toinen pudotus ei ollut suunniteltu, ja sen seurauksena Mick Foley muun muassa sai aivotärähdyksen ja hänen päälleen samalla pudonnut tuoli löi hänen leukansa sijoiltaan ja muutaman hampaan hänen huulensa läpi. Undertakerin lopulta voitettua ottelun Mick Foley oli aiemmin mainittujen loukkaantumisten lisäksi katkaissut muutaman hampaansa, murtanut kaksi kylkiluutaan, hänen olkapäänsä oli mennyt sijoiltaan ja hänen munuaisensa oli vaurioitunut. Toipuminen ottelusta vei Foleyltä kaksi kuukautta ja se todennäköisesti lyhensi merkittävästi hänen aktiiviuraansa. Undertaker on otellut eniten Hell in a Cell -otteluita.
Esiintymiset HIAC:ssä. Kevin Nash 1 Cm Punk 1 John Cena 1 Legacy 1 Big Boss Man 1 Rikishi 1 Kurt Angle 1 ( 1v) The Rock 1 Edge 1 Chris Jericho 1 Shane & Vince McMahon 1 Big Show 1 Brock Lesnar 1 (1v) Randy Orton 2 Stone Cold 2 Batista 2 Kane 2 Mick Foley 4 HBK 4 (2v) HHH 8 ( 5v) UT 10 ( 4v )
Lähteet
-->
Saksan Grand Prix 1985
Saksan Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan yhdeksäs osakilpailu kaudella 1985, joka ajettiin 4. elokuuta Nürburgringin radalla. Kilpailun voitti Michele Alboreto, jolle voitto oli kauden toinen. Se oli myös hänen F1-uransa viidestä voitosta viimeinen.
Keula
pienoiskuva|258x258px|Laivan keula Keula eli kokka on aluksen tai muun veneen etuosa. Keulassa sijaitsevat yleensä laivan ankkurit ja muut kiinnityslaitteet.
Toiminta
Keula on suunniteltu vähentämään laivan liikkeeseen liittyvän kitkan ja aaltojen muodostumisen synnyttämää vastusta, koska aallot yleensä osuvat laivan keulaan. Nykylaivoissa on myös osa nimeltään keulabulbi, joka vähentää aaltojen muodostamaa vastusta.
Mitä nopeammin laiva tai alus purjehtii, sitä korkeammat aallot se synnyttää. Tämän takia laiva tarvitsee enemmän energiaa, jotta se pääse itse luomiensa aaltojen läpi.
Olkavarsi
pienoiskuva|Naisen olkavarsi Olkavarsi (lat. brachium) on olkanivelen ja kyynärnivelen välinen osa yläraajasta. Niveliä yhdistää yksi luu, olkaluu.
Olkavarren etuosassa on kolme lihasta (hauislihas, korppilisäke-olkaluulihas ja olkavarsilihas). Hauislihas on olkavarren alueen lihaksista suurin ja sen pääasiallinen tehtävä on kyynärnivelen koukistaminen. Sen muita tehtäviä ovat olkanivelen koukistus (käden nostaminen eteen) sekä kyynärvarren ulkokierto eli supinaatio. Olkavarsilihas koukistaa kyynärniveltä, korppilisäke-olkaluulihas ojentaa olkaniveltä.
Takaosan lihaksia eli ns. ojentajalihakset on vain kaksi (kolmipäinen olkalihas ja kyynärpäälihas). Näiden lihasten tehtävänä on ensisijaisesti kyynärnivelen ojentaminen. M. triceps brachii on myös olkanivelen ojentaja.
Olkaluun kehonpuolella kulkevat tärkeät kättä hermottavat hermot (n. medianus, n. ulnaris), sekä ravitsevat valtimot (a. brachialis). Lisäksi olkavarren läpi kulkee värttinähermo (n. radialis), joka hermottaa m. triceps brachiita. N. musculocutaneus hermottaa olkavarren etuosan koukistajalihaksia.
Lihaksia ja hermoja ympäröi fascia brachii- sidekudoskerros. Fascia brachiin päällä on iho. Ihon ja fascian välissä kulkee kaksi suurta, pinnallista laskimoa: v. basilica kehon puolella olkavartta ja v. cephalica olkavarren ulkoreunalla.
Rimaibet
Rimaibet ovat fulbeihin kuuluva etninen ryhmä Länsi-Afrikassa. He ovat fulbejen entisiä orjia, joiden tehtävänä oli harjoittaa maanviljelyä vapaiden ja ”jalosukuisten” fulbejen keskittyessä karjanhoitoon. Ryhmien väliset erot ovat sittemmin tasoittuneet, mutta he eivät edelleenkään mene naimisiin keskenään.
Rimaibeja asuu varsinkin entisen Macinan fulbevaltion alueella Malissa sekä Burkina Fasossa. Samankaltaisia ryhmiä ovat wolosot mandelaisten kielten puhujien keskuudessa, haratinit maureilla sekä bellat tuaregien parissa.
Aidan (kuningas)
Aidan, joka tunnettiin myös nimellä Aedan (k. noin 608), oli Dalriadan kuningas. Hän oli kuningas Gabranin poika. Pyhä Columba kruunasi Aidanin Ionassa. Aidan halusi pitää Skotlannin Dalriadan riippumattomana kuningaskunnan Irlannin puoleisesta osasta. Hän joutui hallituskaudellaan sotaan eteläisten naapuriensa kanssa ja johti sotajoukon Northumbrian kuningasta Aethelfrithiä vastaan. Aidan kärsi kuitenkin tappion Degsastanissa tai Liddesdalessa.
Volvo (henkilöauto)
thumb|200px|Volvon aiempi logothumb|200px|Volvon logo vuoteen 2021. thumb|Volvo Carsin pääkonttori Göteborgissa syyskuussa 2009. Volvo Personvagnar AB eli Volvo Cars on ruotsalainen henkilöautoja valmistava yhtiö. Se perustettiin Göteborgissa Ruotsissa vuonna 1927. Yhtiö oli ruotsalaisen AB Volvon omistuksessa vuoteen 1999, jolloin yhdysvaltalainen Ford Motor Company hankki sen omistukseensa. Ford myi yhtiön kiinalaiselle Zhejiang Geely Holding Companylle 1,8 miljardilla dollarilla vuonna 2010. Volvo Cars listautui Tukholman pörssiin lokakuussa 2021.
Volvo on Saabin ohella ruotsalaisena automerkkinä tunnettu panostuksesta turvallisuuden kehittämiseen autoilussa ja on toiminut usein suunnannäyttäjänä henkilöautojen turvallisuuden kehittämisessä. Sana volvo on persoonamuoto latinankielisestä verbistä volvere, joka tarkoittaa minä pyörin.
Suomessa Volvo on ollut myynnissä jo vuodesta 1928 lähtien. Nykyään suosituin malli on Volvo V60.
Kesällä 2006 Volvo ilmoitti siirtävänsä autojen tuotannon halvempiin tuotantomaihin, kuitenkin suunnittelu ja prototyyppien valmistus tapahtuu edelleen Ruotsissa. Samalla valmistaja ilmoitti aloittavansa autojen myynnin myös Intian kasvavilla henkilöautomarkkinoilla vuoden lopulla. Aluksi esiteltiin S80- ja XC90-mallit, myöhemmin myös muita malleja.
Helmikuussa 2008 Volvo ilmoitti valmistaneensa historiansa aikana yhteensä 15 miljoonaa autoa, kun merkkipaalun rikkonut C70-mallin auto valmistui Ruotsin Uddevallan tehtaalta.
Volvon markkinoinnin tunnuslauseena toimi pitkään ''Volvo. For life, mutta suomalaisessa mainonnassa käytettiin myös lausetta Ajattele millä ajat. Volvo''. Nykyisin Volvon slogan on Designed Around You.
Historia
Volvo ilmoitti kesällä 2017 ensimmäisenä suurena automerkkinä luopuvansa pelkästään polttomoottorilla varustettujen autojen valmistuksesta, kaikki uudet esiteltävät mallit 2019 eteenpäin ovat joko hybridejä tai täysin sähkökäyttöisiä.
Volvo ilmoitti vuonna 2019 rajoittavansa henkilöautojen enimmäisnopeuden 180 kilometriin tunnissa vuodesta 2020 alkaen.
Valmistus lopetettu
thumb|200px|Volvo PV544
Jonkin aikaa Volvo käytti mallimerkinnöissä kolmen numeron järjestelmää. Ensimmäinen numero oli mallinumero, toinen kertoi sylinterien määrän (lukuun ottamatta muutamaa poikkeusta, esimerkiksi 780:ssä ei ole kahdeksansylinteristä moottoria) ja kolmas ovien määrän. Viimeinen numero muuttui nollaksi vuonna 1983. Nykyään yhtiö käyttää kirjaimia korityypin merkitsemiseen ja numeroita mallin merkitsemiseen. S tarkoittaa sedania, V (versatility = monipuolisuus) tarkoittaa farmaria ja XC Cross Countrya eli maastoversiota.
Tasapainotusliivi
Tasapainotusliiviä käytetään laitesukelluksessa nosteen hallitsemiseksi. Noste voi olla negatiivinen, jolloin sukeltaja painuu syvemmälle tai joutuu työskentelemään pysyäkseen halutussa syvyydessä. Positiivinen noste tarkoittaa, että sukeltaja on syrjäyttämäänsä vettä kevyempi, ja näin ollen sukeltaja nousee pinnalle. Neutraalissa nosteessa sukeltaja pysyy halutussa syvyydessä ilman työtä.
Toiminta ja käyttö
Tasapainotusliivin toiminta perustuu siihen, että sukeltaja voi mukana olevalla hengityskaasullaan tai puhaltamalla täyttää liiviä, ja säätää nosteen halutuksi. Liiviä käytetään käänteisesti, syvemmälle mentäessä liiviä täytetään ja noustessa tyhjennetään koska noste pyrkii muuttumaan labiilisti. Boylen lain mukaisesti paineen kasvaessa kaasu tasapinotusliivissä puristuu kasaan joka vähentää nostetta. Pinnalle noustessa sama ilmiö toistuu käänteisesti, nousunopeus kiihtyy ellei liiviä tyhjennetä.
Muoto
Liivin muoto oli aluksi neliömäinen, päänreiällä varustettu, rinnalla pidettävä pussi (vrt. lentokoneen pelastusliivi). 1990-luvulla malli muuttui liivimäiseksi nostopussin sijaitessa kyljissä ja vatsan päällä, myös sukelluspullo kiinnitettiin siihen. 2000-luvulla malleihin mukaan on tullut Wings-tyyppinen siipiliivi jossa nostepussi sijaitsee kokonaan selässä, mallin edut tulevat tekniikkasukelluksen tarpeista ja kuivapukujen käytön lisääntymisestä. Wings-liivissä nostava ilmapussi on sukeltajan yläpuolella, joka parantaa tasapainoa, kuivapuvun täyttöventtiiliin on helpompi päästä käsiksi ja liivin tilavuus voi olla suurempi. Luola- ja hylkysukelluksessa sukeltaja mahtuu myös pienemmästä aukosta läpi.
Tasapainotusliivi kuivapukua käytettäessä
Kuivapuvun yhteydessä, paineilmaa pukukaasuna käytettäessä, tasapainoliiviä käytetään vain turvavälineenä ja neutraalinoste hoidetaan kuivapuvun sisään johdettavalla sukelluskaasulla puvun sisällä olevan ilman kokonpuristumisen vuoksi. Syvissä tekniikkasukelluksissa tasapainotus hoidetaan kuitenkin liivillä, jotta säästetään pukukaasuna käytettävää argonia.
Rikhard II (näytelmä)
Rikhard II  on William Shakespearen historiallinen näytelmä Englannin kuningas Rikhard II:sta. Uusimman suomennoksen on tehnyt Matti Rossi vuonna 2008.
Tulimaa
Piirteet
thumb|Eteläistä Tulimaata Argentiinan puolella. Koko saariston pinta-ala on 73 746 km². Kaksi kolmasosaa saaristosta kuuluu Chilelle ja yksi kolmasosa Argentiinalle, mutta maiden välillä on kiistaa joidenkin pienten saarten omistuksista. Pääsaari Isla Grande de Tierra del Fuego (eli Tierra del Fuego) on pinta-alaltaan 48 100 km².
Tulimaa on maastoltaan vaihtelevaa. Pääsaaren pohjoisosassa on paljon järviä ja moreenia, ja se on alle 180 metrin korkeudessa merenpinnasta. Pääsaaren eteläiset ja läntiset osat sekä pienemmät saaret ovat vuoristoisempia ja niillä on jäätikköjä. Tulimaan korkeimpia huippuja ovat Monte Darwin (2 438 m) ja Monte Sarmiento (2 300 m).
Ilmasto ja kasvillisuus
Tulimaan ilmasto on kesällä viileä ja talvella kylmä. Vuotuinen sademäärä vaihtelee alueittain 4 600 millimetristä 500 millimetriin. Etelässä ja lännessä kasvaa sammalta ja kitukasvuisia puita. Pääsaaren keskiosissa kasvaa kesävihantia pyökkimetsiä ja pohjoisessa ruohikkoa.
Asutus ja elinkeinot
thumb|Turisteja kuljettava höyryjuna [[Ushuaian kaupungin lähellä sijaitsevalla seitsemän kilometrin mittaisella näköalaradalla. ]] Saarten pääelinkeinot ovat öljy, maakaasu, lammastalous ja ekoturismi.
Saarilla on huonot tieyhteydet, eikä rautateitä ole. Tärkeimmistä asutuskeskuksista on lento- ja laivayhteydet Chileen ja Argentiinaan.
Chilen hallinnoimalla puolella sijaitseva Puerto Williams on maailman eteläisin kaupunki.
Tulimaassa asui ainakin neljä eri intiaanikansaa: onat, haushit, yahganit ja alacalufit. Onat asuivat pääsaaren Isla Grande de Tierra del Fuegon sisäosissa ja elivät pääasiassa guanakoita metsästämällä. Muut kansat asuivat rannikolla ja liikkuivat kalan- ja hylkeenpyynnissä kanooteilla. Eurooppalaisten asutettua Tulimaan 1800-luvun puolivälissä intiaanit alistettiin valtaväestöön ja reservaatteihin. Kapinoivat intiaanit tapettiin. Vieraiden mukana saapui isorokko ja muita virustauteja, jotka surmasivat valtaosan intiaaneista, joita arvioidaan olleen tuhansia, mutta 1900-luvun alussa enää satoja. Nykyään puhdasverisiä Tulimaan intiaaneja lienee jäljellä vain muutamia.
Tutkimuksen historiaa
Ensimmäisenä eurooppalaisena Tulimaan näki portugalilainen Fernão de Magalhães marraskuussa 1520 purjehtiessaan laivastoineen Magalhãesinsalmen läpi. Intiaanit polttivat saaren rannoilla merkkitulia varoittaakseen naapureitaan oudosta laivasta. Magalhães nimesi saaren Tulimaaksi intiaanien nuotioiden mukaan. Hänen retkikuntansa ei kuitenkaan astunut Tulimaan maaperälle. Tämän jälkeen Magalhãesinsalmea käyttivät sekä espanjalaiset, englantilaiset että hollantilaiset laivastot, kartoittaen vesireittejä pääasiassa sotilaallisissa ja kaupallisissa tarkoituksissa.
Englantilainen amiraali John Narborough oli ensimmäinen, jonka retkikunta 1670 tutki Tulimaan asukkaita, eläimistöä ja kasvillisuutta. Hän myös laati ensimmäisen kelvollisen kartan Magalhãesinsalmesta. James Cookin retkikunta suoritti varsin perusteellisia tutkimuksia Tulimaan itärannikolla 1768–1771. Vielä silloin paikallisia intiaaneja verrattiin eläimiin. 1800-luvun alkupuolella englantilaiset lähettivät Tulimaahan useitakin tutkimusretkikuntia. 1830 kapteeni Robert FitzRoyn johtama retkikunta HMS Beaglellä, mukanaan Charles Darwin, tutki tarkoin Tulimaan lounaissaaristoa. 1866 aloittivat englantilaiset alueen perusteellisen kartoittamisen. Myös italialaiset ja ranskalaiset osallistuivat ansiokkaasti Tulimaan tutkimiseen. Ruotsalaisten Nordenskjöldin (1895) ja Skottsbergin (1904–1905) retkikunnat on myös mainittava, erittäinkin Nordenskjöldin retkikunnan mukana olleen kasvitieteilijän Dusénin erittäin ansiokkaan kasvillisuustutkimuksen ansiosta.
Suomen Maantieteellinen Seura varusti opetusministeriön tuella suomalaisen retkikunnan tutkimaan Tulimaan maaperää ja etenkin alueen soita. Retkikunnan johtajana toimi suotutkija Väinö Auer, geologina tohtori Ernst Håkan Kranck, kasvitieteilijänä Pohjois-Suomen Laidun- ja Nurmiviljelysyhdistyksen johtaja Heikki Roivainen ja Auerin assistenttina ylioppilas Esa Hyyppä. Matka alkoi Hampurista 22. syyskuuta 1928 ja 4. joulukuuta 1928 retkikunta rantautui Tulimaahan. Retkikunta suoritti arvokkaita tutkimuksia Tulimaan soista, maaperästä ja kasvillisuudesta. Retkikunta kotiutui Suomeen 1929. Väinö Auer laati matkasta kirjan Tulimaata tutkimassa, joka on monissa seikoissa varsin perusteellinen, mutta eräissä, esimerkiksi päivämäärissä ja tutkimustulosten selvittelyssä, varsin epämääräinen.
Cleverbot
Cleverbot on web-sovellus, joka tekoälyä hyödyntäen keskustelee ihmisten kanssa. Ohjelman kehitti brittiläinen tekoälytutkija Rollo Carpenter. Ohjelma julkaistiin vuonna 1997.
Teuvo Myyryläinen
Myyryläinen oli yksi lappeenrantalaisseura SaiPan perustajista vuonna 1948. Hän oli myös yksi seuran varhaisista taustavaikuttajista. SaiPan päävalmentajana Myyryläinen toimi 1959–1964, 1967–1969 ja vielä 1985–1986. Hän on toiminut myös itäsuomalaisten KooKoon ja Jukurien valmentajana.
Cleverbot
Ohjelmassa ideana on keskustella Cleverbotille. Kun ohjelmalle sanoo jotain, se vastaa joko käyttäjän kysymykseen tai itse kysyy jotain. Cleverbot osaa myös tervehtiä käyttäjää takaisin.
Teuvo Myyryläinen
Myyryläinen teki pitkän uran Suomen Jääkiekkoliiton liittohallituksessa, jossa istui vuodet 1960–1975. Hän ehti toimia myös 15 vuotta Jääkiekkoliiton valmennus- ja koulutusvaliokunnassa.
Cleverbot
Cleverbot on yksi menestyneimpiä tietokoneohjelmia Turingin testissä. Vuonna 2011 Intiassa järjestetyssä kokeessa ohjelman kanssa käydyn neliminuuttisen keskustelun jälkeen 59,3 prosenttia sitä seuranneista luuli keskustelun tapahtuneen ihmisen kanssa.
Teuvo Myyryläinen
Myyryläinen on Jääkiekkoleijona numero 46.
Fountainin oireyhtymä
Fountainin oireyhtymä on äärimmäisen harvinainen sairaus. Se aiheuttaa kuuroutta, keskitasoisen tai vaikean kehitysvammaisuuden, tukirakenteen poikkeavuuden, karkeat kasvonpiirteet sekä huulten ja poskien etenevän turpoamisen. Turvonneisuus johtuu ihonalaisten kudosten ödeemasta ja kuurous sisäkorvan simpukan vauriosta. Tyypillisesti vammautuneiden kädet ovat lyhyet ja paksut. Fountain kuvasi ensimmäiset neljä tapausta vuonna 1974.
Perinnöllisyys
Fountainin oireyhtymä ilmeisesti periytyy autosomissa resessiivisesti.
Kuningas Juhana
250px|right|thumb|Kuningas Juhana painettiin ensi kerran Ensimmäisessä foliossa vuonna 1623. Kuvassa näköispainos. Kuningas Juhana on William Shakespearen näytelmä, jonka aiheena on Englannin kuningas Juhana Maaton. Se kertoo poliittisesta juonittelusta, vastuusta, vehkeilystä ja vallanhimosta. Näytelmä on ilmestynyt suomeksi 1901 Paavo Cajanderin suomentamana ja 2008 Matti Rossin suomentamana.
Näytelmä painettiin ensi kerran niin sanotussa First foliossa vuonna 1623, mutta sitä oli esitetty jo 1596–1597.
BDI-kysely
BDI-kysely eli Beckin depressiokysely on laajalti  masentuneisuuden seulontaan, kliiniseen arviointiin ja seurantaan käytetty kliinisen psykologian ja psykiatrian mittaristo. Sen kehitti amerikkalainen psykiatri Aaron T. Beck työryhmineen. Kyselyn pätevyyttä ja toistettavuutta on selvitetty monin vertailututkimuksin, joita on tehty myös Suomessa.
BDI-lomaketta voivat käyttää niin koulutetut arvioijat kuin omaa masennustaan pohtivat henkilöt omatoimisesti. On huomattava, että Beckin depressiokyselystä on useita eri versioita. Vaikka kyselyn kokonaispistemäärän laskeminen on helppoa, kyselyn syvällisempi tulkinta vaatii koulutusta ja kokemusta. Pelkästään BDI-kyselyn antaman pistemäärän perusteella ei kliinistä masennusdiagnoosia voi tehdä.
Carl Fredrik Adelcrantz
Työuransa C. F. Adelcrantz aloitti isän toivomuksesta virkamiehenä. Vasta isänsä kuoltua 1739, lähti hän Ranskaan ja Italiaan neljäksi vuodeksi opiskelemaan taiteita. Tultuaan takaisin valvoi hän yhdessä Carl Hårlemanin kanssa, Nicodemus Tessin nuoremman suunnitteleman, Tukholman kuninkaallisen linnan rakennustöiden loppuunsaattamista.
Seuraavina vuosina C. F. Adelcrantzin ura lähti jyrkkään nousuun. Vuonna 1750 hänestä tuli hovi-intendentti, vuonna 1757 yli-intendentti ja vuonna 1766 hänet korotettiin vapaaherraksi.
C. F. Adelcrantzin merkittävimpiä luomuksia ovat Drottningholmin linnateatteri (1766), Kiinalainen paviljonki (1769), Aadolf Fredrikin kirkko (1774) ja Kustaa III:n aikana rakennetteu Ruotsin kuninkaallinen ooppera (1782), joka kuitenkin purettiin 1891 nykyisen tieltä. Suomeen hän on myös suunnitellut Vaasan hovioikeuden talon (1786), joka muutettiin Vaasan palon jälkeen Mustasaaren kirkoksi.
Aisnen ensimmäinen taistelu
Aisnen ensimmäinen taistelu oli ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa osa ympärysvaltojen hyökkäystä Marnejoen taistelusta vetäytyvien Alexander von Kluckin komentaman Saksan keisarikunnan 1. armeijan ja Karl von Bülowin 2. armeijan oikeaa sivustaa vastaan. Hyökkäys alkoi illalla 12. syyskuuta 1914 vetäytyvien saksalaisten kiivaan takaa-ajon jälkeen ja taistelu päättyi 28. syyskuuta. Tämän jälkeen alkoi rintaman jatkaminen kohti pohjoista eli ”kilpajuoksu Atlantille”.
Taistelu
Saksalaisten käännyttyä takaa-ajavia ympärysvaltojen joukkoja vastaan 13. syyskuuta, jolloin heillä oli hallussaan eräs edullisimmasta asemista länsirintamalla. Samalla Josias von Heeringin johtama Saksan keisarikunnan 7. armeija oli liittynut puolustajiin. Joukot olivat Compiègnen ja Berry-au-Bacin välillä syvän ja kolmekymmentä metriä leveän länteen virtaavan Aisne-joen rannalla. Kummallakin puolella jokea oli runsas kilometri alavaa maata, jonka jälkeen alkoi ylänkö. Saksalaiset asettuivat asemiin korkeammalla olevalle pohjoispuolelle noin kolme kilometriä joesta. Rintaman edessä oleva alue ei tarjonnut hyökkääjille suojaa.
Sakeassa sumussa 13. syyskuuta pääosa Brittiläisen siirtoarmeijan joukoista ylitti ponttoonisiltaa tai osittain tuhottuja siltoja pitkin Aisnen ja ryhmittyi oikealla Bourg-et-Cominiin ja vasemmalla Venizeliin. Venizelin itäpuolella oleva Chivres oli saksalaisten puolustussuunnitelman mukaan pidettävä alue, jonne oli pääosa voimasta koottu. Ranskan 5. (Franchet d’Espèrey) ja 6. armeija (Maunoury) ylittivät Aisnen Berry-au-Bacissa vallaten Chemin des Damesin itäkärjen. Joukot olivat taistelukosketuksissa koko rintaman pituudelta. Chemin des Damesin itäpuolella Ranskan 4., 5. ja 9. armeija olivat passiivia edeten ainoastaan hieman 13. syyskuuta saavuttamistaan asemista.
Brittien siirtoarmeija ylitti aukion sumun turvin, mutta aamulla kaikonnut sumu paljasti heidät puolustajille. Joukot olivat ilman suojaa avoimella kentällä puolustajan tulessa.
Asemasota
Nopeasti selvisi, ettei kumpikaan kyennyt etenemään eikä kumpikaan osapuoli perääntyisi. Joukot jumiutuivat tälle kapealle alueelle seuraaviksi neljäksi vuodeksi. John French määräsi 14. syyskuuta Britannian siirtoarmeijan kaivautumaan, mutta käytettävissä oli ainoastaan rajallinen määrä pioneerivälineistöä. Sotilaat hankkivat kaivautumiseen tarvittavia välineitä läheisiltä maatiloilta ja kylistä. Ilman taistelutapaan liittyvää koulutusta joukot kaivautuivat mataliin kuoppiin, jotka antoivat vain hieman suojaa tulelta ja tähystykseltä. Pian kaivauduttiin syvemmälle, ja juoksuhaudat olivat jopa kaksi ja puoli metriä syviä ja samalla niitä maastoutettiin.
Sodankäyntitapa oli myös saksalaisjoukoille uutta, ja heidän varusteensa oli suunniteltu kuuden viikon liikkuviin taisteluihin. Joukot omaksuivat kuitenkin nopeasti uuden taktiikan. Piirityshaupitsit aloittivat ammunnan ja kranaatinheittimet, kiväärikranaatit sekä käsikranaatit otettiin käyttöön. Valonheittimet, soihdut ja periskoopit otettiin myös osaksi saksalaisjoukkojen varustusta.
Brittijoukoilla oli puutetta raskaasta aseistuksesta ja divisioonalla oli vain neljä 60 naulan tykkiä, jotka kantoivat saksalaisten asemiin ja nekin olivat kaliiperiltaan pienempiä kuin saksalaisten, niiden kantama oli pienempi ja ennen kaikkea niitä oli vähemmän. Britteinsaarilta toimitettiin neljä nelitykkistä kuuden tuuman tykein varustettua patteria, vaikka ne eivät vastanneetkaan teholtaan saksalaisten kahdeksan tuuman haupitseja kykenivät hieman tasoittamaan tilannetta.
Kilpajuoksu Atlantille
Kolme viikkoa kestäneen kaivautumisen jälkeen kumpikin osapuoli luopui rintamahyökkäyksestä ja pyrki kiertämään pohjoisen siiven. Tätä jaksoa kutsutaan kilpajuoksuksi Atlantille. Länsirintama vaihtui asemasodaksi ja juoksuhaudat kattoivat yli 640 kilometrin matkan. Belgiasta Nieuwpoortista juoksuhaudat kulkivat etelään kääntyen kaakkoon Noyonissa ja jatkuen ohi Reimsin, Verdunin, Saint-Mihielin ja Nancyn ennen kääntymistään etelää Sveitsin rajalle 32 kilometriä Belfortista itään.
François Peltier
François Peltier (26. huhtikuuta 1728 Savennières, Maine-et-Loire, Ranska – 5. tammikuuta 1794 Angers, Maine-et-Loire, Ranska) oli pappi Ranskan Angersin hiippakunnasta ja marttyyri Ranskan vallankumouksen vainoissa. Paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 9. kesäkuuta 1983 ja autuaaksi 19. helmikuuta 1984, ja hänen muistopäiväänsä vietetään 2. tammikuuta yhtenä Anjoun marttyreistä tai 5. tammikuuta.
Nora (lentokenttä)
thumb|Tukikohdasta toiminut konetyyppi [[Hawker Hart|Hawker Hart I.]] Nora oli etutukikohta, jonka ruotsalainen vapaaehtoisyksikkö Lentorykmentti 19 perusti talvisodan aikana 17. tammikuuta 1940 Hirvasjärvelle, 30 kilometriä Märkäjärveltä eli nykyisestä Sallan kirkonkylästä etelään. Tukikohdan nimi tuli ruotsin kielen sanasta norra. Kenttä oli varustettu toimimaan yksittäisten Hawker Hart I -pommikoneiden tukikohtana. Kenttä joutui 26. tammikuuta 1940 neuvostoliittolaisten pommitusten kohteeksi mutta ei kärsinyt vaurioita. 30. tammikuuta Noran toiminta siirrettiin Nora 2:lle.
DiEversity
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 11.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Entwine.
Amerikanka
Amerikanka (eli SIZO KGB, (be): ”Амерыканка”, Следчы ізалятар КДБ Беларусі, (ru):”Американка”, Следственный изолятор КГБ Республики Беларусь, СИЗО КГБ, epävirallisesti kutsuttu Amerikanka tarkoittaa amerikkalaista naishenkilöä) on Valko-Venäjän valtion turvallisuuskomitean KGB:n suljettu pidätyskeskus ja tärkein sisäinen tutkintavankila pääkaupungissa Minskissä. Sitä pidetään myös virka- ja liikemiehille tarkoitettuna elitistisenä vankilana.
Menneen vuosisadan 40-50-luvulla tähän suljettiin puolue- ja talousjohtajia, tunnettuja kirjailijoita ja runoilijoita, myöhemmin Neuvostoliiton toisinajattelijoita ja Naton vakoojia ja nykyisin aktivisteja ja oppositiojohtajia. Tästä vankilasta vietiin ammuttaviksi Minskin metron pommi-iskun tekijöinä kuolemaan tuomitut Dmitri Konovalov ja Vladislav Kovalev.
Sijainti ja historiaa
”Amerikanka” kuuluu sisäasiainministeriön (MUS:n) hallintorakennuksiin turvallisuuspoliisin (KGB):n päämajan, sisäasiainministeriön museon ja muiden johto-, toiminta- ja hallintotukiyksikköjen lisäksi. Tämä kaksikerroksinen pyöreä rakennus sinisine kattotorneineen sijaitsee sisäministeriön ja turvallisuuskomitean (KGB:n) päärakennuksien sisäpihalla lainvalvonta- ja voimankäyttöviranomaisten hallintorakennuksien korttelissa aivan Minskin keskustassa ja siihen liittyy historiaa lähes sadan vuoden ajalta.
Panoptikon-tyyppisenä on rakennettu myös Minskin kaksikerroksinen "Amerikanka” ja sekä ulkomuodoltaan että yleisrakenteissa se muistuttaa pientä amerikkalaista vankilaa, jossa ylimmässä kerroksessa on 18 säteittäisesti sijaitsevaa vankihuonetta, keskellä alun perin korkea näköalatasanne ja kattotorni. Todennäköisesti laitos sai nimensä siitä. Tai mahdollisesti siitä, että sen perustamiseen osallistui amerikkalaisia, mikä selittäisi rakennuksen luomisen yhdysvaltalaisen erittäin salaisen arkkitehtonisen vankilasuunnitelman mukaan. XX vuosisadan alussa Minskistä kehittyi poliittisen liikkeen toiseksi merkittävin keskus (Vilnan jälkeen), jossa pitkäaikainen rauha päättyi kuitenkin  I maailmansotaan ja kaupungista tuli Saksan joukkojen etulinja. Kaupungissa asui vuodesta 1922 lähtien kuusi Yhdysvaltojen kansalaista, jotka taistelivat kuten muut kaupunkilaiset sekä vallankumouksen että sodan jälkeisen elämän koettelemuksien keskellä ja auttoivat valkovenäläisiä pysymään hengissä. Työskennellessä tohtori Frank Wileyn, tohtori Ralph Hertzin ja ensimmäisen johtajan Donald Hardyn johtamana ensimmäisessä maailmansodassa kärsineille maille apua antavassa yhdysvaltalaisessa järjestössä, heidän kautta kaupunkilaiset saivat humanitaarista apua ja ruokapaketteja. Niinä nälkävuosina rikollisuuden kukoistaessa täyttyivät majesteettisen Pishchalovskin linnan vankisellit Minskin keskustassa. Tämän lokakuun 1917 tapahtumien jälkeen ”Volodarkaksi” (be:Valadarkaksi) nimitetyn vankilan lisäksi uuteen vankilaan ja sen amerikkalaistyyliin pohjasuunnitelmien mukaiseen rakentamiseen liittyvästi käynnistettiin Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton hallituksien väliset neuvottelut. Koska diplomaattiset suhteet kahden suurvallan välillä solmittiin virallisesti vasta vuonna 1933, jouduttiin vankilaneuvottelut hoitamaan todennäköisesti näiden avustustyöntekijöiden välityksellä. Joidenkin lähteiden mukaan vaikka aluksi bolševikit aloittivat neuvottelut amerikkalaisten kanssa projektin ja pohjapiirustuksien ostamisesta, oli rakentaminen onnistunut ilman niitäkin.
Vankila sisältäpäin
"Amerikanka" on suunniteltu 34:n vangin tutkintavankilaksi, jonka kellarissa on muutamaa huonetta kuulusteluja varten. Ensimmäisessä kerroksessa on sairaalaosasto ja vastaanottohuone, pääsy hallinnolliselle osastolle ja useita ns. yösellejä saattajatta vankeja varten. Saattajatta vangit tai "hoznikit" ovat lyhyellä rangaistusajalla olevia vankeja, jotka suorittavat jäljelle jäänyttä rangaistustaan tekemällä töitä tutkintavankilan talousaskareiden parissa. He kulkevat vankilassa ilman saattajaa, pesevät, puhdistavat, kokkaavat, korjaavat, voivat vapaasti soittaa kotiin ja vain yöksi heidät lukitaan selliin. Kapea rautaportaikko johtaa ylimpään kerrokseen. Toisessa kerroksessa on vartiointipiste eli vartiotorni, jonka ympärillä kuin päivänkakkaran terälehdet sijaitsevat 18 noin 12 neliömetrin kokoista vankikammiota. Joidenkin poliittisten vankien tarinoiden mukaan ”Amerikankan” selli on suunniteltu kahdelle ja se on ikkunasta oven suunnassa kapenevan arkun muotoinen, jossa katon korkeutta on yli kolme metriä ja erittäin paksut seinät varmistavat täysimittaisen äänieristyksen. Ilman suorakulmia vankihuoneen leveys ovensuussa on 1,2 metriä ja lähempänä ikkunaa se on 2,0 metriä, kopin pituus on n. 5 tai 7 ja korkeus 3,5 metriä. Tarpeen mukaan vankihuone voi olla kolmipaikkainenkin, jossa taas neljäs ei enää nuku puisella makuulaverilla tai lankkuvuoteella, vaan lattialla tai puiselle levylle asetetulla patjalla. Yksi "Amerikankan" selleistä on karsseri ja sen yksityissellin seinät ovat nahkapäällysteisiä. Matolla pedatulla pyöreällä käytävällä kuljetaan tohveleissa, jotta olisi hiljaista. Sellin ikkunan rei’istä vankeja tarkoin seuraavat kaksi vartijaa takaavat vankilan tehovartioinnin ja korkeimman turvallisuusluokituksen.
Vartijoiden liikettä on suunniteltu siten, että he ovat aina vastakkain. Jos toinen vartijoista avaa sellin oven, toinen on valmiina tarvittaessa painamaan hälytysnappia, joka laukaisee sellien sähkölukkojen ja vankilan muiden ovien lukituksen ja antaa hälytyksen päivystävälle terrorisminvastaiselle ryhmälle "Alpha". Kuulusteluihin saatettavien vankien kohtaamisen estämiseksi vanginkuljettajat antavat merkin kovalla kimeällä vihellyksellä. Tietoa muiden sellien asukkaista pidetään salassa niin, ettei vartija mainitse nimiä kutsuessa jotakuta kuulusteltavaksi. "Kuulusteltavaksi" he kutsuvat joka ikisessä tapauksessa, jopa vankilan johtajan puheille tai sairastuvalle käyntiä varten. Kun joskus kuitenkin sanotaan: "Laita päällysvaatteet", tämä tarkoittaa, että oikeasti viedään sisäpihan kautta kuulusteltavaksi. Tai päinvastoin: "turkki ei ole tarpeen", joten toimenpide toimitetaan todennäköisimmin jossain päässä vankilarakennusta. Koppien pienet ikkunat sijaitsevat korkealla lähellä kattoa ja ulkopuolella niissä on rautainen konstruktio, ns. kuonokoppa kuten 1930-luvulla Lubjankan vankilassa estämään vetämästä köyttä sellien väliin tietojenvaihtoa varten. Ikkuna on pieni ja kapea, siinä on valkoisella mattavärillä sävytetty lasi ja A 4 kokoinen tuuletusikkuna.
KGB pidätyskeskuksen sisäisten sääntöjen mukaan jokaiselle vangille annetaan liinavaatteet, vuodevaatteet, lakanat, pyyhkeet, astiat, kausivaatteet ja kirjallisuutta. Eli vankihuoneessa tulisi olla pöytä ja penkit, erillinen wc, peili, naulakot, pistorasiat, hana vesijohtovedellä ja juomavesisäiliö, roskakori, henkilökunnan kutsunappi, jääkaappi ja televisio, mikäli mahdollista. Yleensä varusteisiin kuului vain pesuallas ja sellit olivat vessattomat, joten yhteisiin latriineihin vietiin valvotusti, kaksi kertaa päivässä ja siellä ei saanut viipyä kauan. Yleensä kopissa oli muovinen ämpäri, juomavesisäiliön paikalla seisoi veden suodattaja eli vettä joutui juomaan hanasta ja kirjallisuudesta oli käytettävissä venäläisiä etsivädekkareita. Järjestelyihin kuuluu kolme ateriaa päivässä ja ruokaa ei voinut sanoa huonommaksi kuin opiskelijaravintolassa. "Amerikankalla" on viisi yläpuolelta verkkoon kätkettyä kävelyaluetta ja ylhäältä suojaverkon läpi vankeja seuraavat vartijat. Vangit eivät myöskään saa puhua käytävillä tai pihoilla ja sen vuoksi mm. kävelyn aikana pihoilla soitetaan radiota. Vangin käyttöön annetaan setti vuodevaatteita. Pidätetyn henkilön henkilökohtaisia tavaroita säilytetään erillisessä laatikossa, joka sijaitsee lähellä kutakin selliä. Lusikan ja pyyhkeen olisi aina pysyttävä esillä ikkunalaudalla ja näkyvissä vartijalle, jottei niitä käytettäisi itsemurhaan tai muuhun tarpeeseen. Viikossa kerran järjestetään 15 minuutin käynti saunassa ja yhdessä suihkussa yhteensä viidelle henkilölle kerralla, lautapelejä (yksi selliä kohti), aikakauslehtiä ja kirjoja vankilan kirjastosta. Kerran viikossa järjestettiin 15 minuutin käynti saunassa, johon kuului suihku yhteensä neljän muun henkilön kanssa. Läpimurto tehtiin, kun sellit 7, 8, 9, 10, 11 ja 12 varustettiin omalla vessalla, muissa jouduttiin jatkamaan kannellisen muoviämpärin ”Belplastin” käyttöä. Vuonna 2012 voimaan tulleiden uudistuksien mukaisesti vankihuoneisiin oli määrä lisätä kaappeja ruokaa ja vaatteita varten ja erillinen WC-tila. Uudistuksiin kuuluivat samoin altaat saniteettitarkoituksiin. Muutoksia tehtiin luetteloon tavaroista, joita saa pitää mukanaan sellissä ja joihin nykyisin kuuluvat mm. verenpaine- ja verensokerimittarit ja vyöt ortopedisiin tarpeisiin.
Ankarista turvatoimenpiteistä huolimatta 1990-luvun alussa "Amerikankasta" pakeni menestyksellisesti Andrei Mezin, entinen poliisi Žlobinista.
Riku Pitkänen
Riku Pitkänen (s. 18. heinäkuuta 1991 Suolahti) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän siirtyi 2020 syksyllä toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Suolahden Urhoon, joka pelaa II-divisioonassa. Pitkänen on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa.
Ura
Pitkänen on Suolahden Urhon kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä JYPiin. Pitkänen ylsi seurassa joukkueensa sisäisen maalipörssin voittoon kaudella 2006–2007 C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa kahdeksalla osumallaan Mikko Salmion kanssa sekä kaudella 2007–2008 B-nuorten I-divisioonan runkosarjassa 20 osumallaan. Hän voitti kauden 2010–2011 päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Kaudeksi 2011–2012 Pitkänen siirtyi try-outin kautta vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue JYP-Akatemiaan. Hänen tulokaskautensa toi siellä 42 runkosarjaottelussa tehot 7+8=15. Kaudella 2012–2013 Pitkänen oli JYP-Akatemian toiseksi paras pistemies Oula Palveen jälkeen tehoilla 14+17=31. Kaudella 2013–2014 hän nousi joukkueen kapteenistoon ja oli Akatemian paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 16+23=39. Pitkänen siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella Mikkelin Jukureihin. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden.
Kaudeksi 2015–2016 Pitkänen Mestis-joukkue KeuPa HT:hen SM-liigajoukkue Rauman Lukon 1+1-vuotisella sopimuksella kiinnittämänä sopimuspelaajana. Hän teki pääsarjadebyyttinsä Lukossa Mestarien liigassa 27. elokuuta 2015 sveitsiläistä Fribourg-Gottéronia vastaan. SM-liigadebyyttinsä Pitkänen teki runkosarjan avauskierroksella 11. syyskuuta 2015 paikallisvastustaja Porin Ässiä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.52 minuuttia. Pitkänen pelasi kauden aikana Lukon liigajoukkueessa kaikkiaan yhden runkosarja- ja kolme CHL-ottelua. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan KeuPassa.
Pitkänen palasi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella JYP-Akatemiaan. Siirron taustalla oli myös hänen liikuntatieteiden opintonsa Jyväskylän yliopistossa. Pitkänen nimettiin JYP-Akatemian kapteeniksi. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 11+26=37. Akatemian kausi päättyi kuitenkin putoamiseen Suomi-sarjaan ja tämän myötä koko joukkueen toiminnan lopettamiseen.
Kaudeksi 2017–2018 Pitkänen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Herning Blue Foxiin. Hän voitti pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +8. Pitkänen voitti kauden päätteeksi hopeaa. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi samassa sarjassa pelaavan Rødovre Mighty Bullsin riveihin.
Muuta
Pitkäsen serkku Petri pelaa maalivahtina KeuPa HT:n Mestis-joukkueessa. Serkukset pelasivat siellä samaan aikaan kaudella 2015–2016 sekä aiemmin JYPin junioreissa.
Harley Granville-Barker
Harley Granville-Barker (taiteilijanimi Granville Barker, 25. marraskuuta 1877 Lontoo – 31. elokuuta 1946 Pariisi) oli englantilainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja -tuottaja, kriitikko ja näytelmäkirjailija. Häntä pidetään merkittävänä brittiläisen teatterin uudistajana 1900-luvun alussa.
Menestyksekkään Stage Society -kauden jälkeen Barker ja J. E. Vedrenne vuokrasivat käyttöönsä Lontoon Royal Court -teatterin, jota Barker johti kolme näytäntökautta ja toi näyttämölle muun muassa Shaw’ta, Henrik Ibseniä ja Maurice Maeterlinckiä. Barkerin produktioiden ja usein myös hänen tekemiensä pääroolien myötä Shaw’n maine johtavana näytelmäkirjailijana vahvistui.
1910-luvulla Barker tuli tunnetuksi William Shakespearen näytelmäproduktioistaan Lontoon Savoy-teatterissa. Niissä käytettiin vain viitteellistä lavastusta ja vuorosanat lausuttiin nopeasti ja aiempaa vähemmän juhlavasti, ettei teosten kesto kasvaisi liian pitkäksi. Hän käytti näyttämönä usein myös ensimmäisiä penkkirivejä, mikä lähensi yleisöä ja esittäjiä ja toi Barkerin mielestä näin Shakespearen hengen paremmin esiin.
Näytelmäkirjailijana Barker teki muotokokeiluja ja osoittautui lahjakkaaksi ideoijaksi ja dialogin kirjoittajaksi. Hänen tunnetuimmat näytelmänsä ovat The Voysey Inheritance (1905, myöhemmin myös David Mametin sovituksena), Waste (1907, kantaesitetty uudistettuna vasta 1936) ja The Madras House (1909). Hänen vuonna 1916 kirjoittamansa Farewell to the Theatre  sai maailman kantaesityksensä vasta 2011 Rose Theatressa Kingston upon Thamesissä, pääroolissa Jane Asher.