cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Danny
Henkilökuva
Hämäläisen mukaan Dannystä on helppo pitää, mutta hän myös ärsyttää monia. Danny on Hämäläisen mukaan perinteiseen taiteilijatapaan ”kaksipersoonainen” eli hänen laulaja- ja yksityishenkilöpersoonansa ovat erilaisia. Dannyn kaksijakoisuuteen vaikuttaa lisäksi se, että häntä on vaikea luokitella. Hämäläisen mielestä Dannyssä riitelevät nuoruudessaan rock and rollin ja katutappeluiden maailmassa elänyt katupoika, mutta myös hyvän kotikasvatuksen ja ruotsinkielisen koulutaustan sekä etiketin ja erittäin hyvät käytöstavat omaava herrasmies. Danny ei myöskään ole suomalaisille taiteilijoille tyypillisesti boheemi, vaan laulava liikemies, kuten Frank Sinatra, Madonna ja Mick Jagger.
Filmografia
Vuonna 2016 ilmestyi Sakari Saksan ohjaama dokumenttielokuva Danny.
Sanna Perkiö
Sanna Leena Perkiö (s. 28. maaliskuuta 1962 Sauvo) on suomalainen kokoomuslainen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 2007–2011, Helsingin kaupunginvaltuutettuna vuosina 2004–2012 ja Helsinki-säätiön (Helsingin Juhlaviikot) hallituksen puheenjohtajana vuonna 2009. Hän on Tekniikan Akateemisten Liiton valtuuston jäsen.
Autódromo Hermanos Rodríguez
Autódromo Hermanos Rodríguez on moottorirata Méxicossa Meksikossa.
Autódromo Hermanos Rodríguez sijaitsee 2 226–2 229 metriä merenpinnan yläpuolella. Normaalia ohuempi ilma aiheuttaa ongelmia autoille. Rata on pomppuinen, koska se sijaitsee geologisesti aktiivisella alueella.
Historia
thumb|left|250px|Foro Sol -[[baseballstadion.]] thumb|left|250px|Autódromo Hermanos Rodríguez’n lähtösuora. Rata avattiin vuonna 1959 ja ensimmäinen virallinen Formula 1 -osakilpailu järjestettiin vuonna 1963. Formula 1:siä ajettiin vuoteen 1970 asti, jolloin katsojien suuri määrä aiheutti turvallisuusongelmia. Rata avattiin uudestaan 1986. Remontin aikana radalle rakennettiin suuremmat turva-alueet, uusi varikkokompleksi sekä muuta turvallisuutta parantavia järjestelyjä.
Champ Car -sarjaa radalla on ajettu vuosina 1980–1981 ja 2002–2007. NASCAR-sarjaa on ajettu radalla vuodesta 2004 alkaen.
Rataa uusittiin Hermann Tilken johdolla vuosina 2014–2015 ja Formula 1 palasi radalle Meksikon GP:n merkeissä kaudella 2015.
Radalla ajetaan myös FIA WEC -sarjan Méxicon 6 tunnin ajo ja Formula E:n Meksikon ePrix vuodesta 2016 alkaen.
Formula 1
Vuoden 1962 kilpailu oli epävirallinen Formula 1 -sarjan osakilpailu.
Pentti Huovinen
pienoiskuva|Pentti Huovinen. Pentti Olavi Huovinen (s. 14. lokakuuta 1956 Helsinki) on Turun yliopiston bakteeriopin professori ja Turun yliopistollisen keskussairaalan laboratoriotoimialueen ylilääkäri. Koulutukseltaan hän on lääketieteen ja kirurgian tohtori (TY 1984) sekä kliinisen mikrobiologian erikoislääkäri (TY 1990). Sivutoimisen kanttoriurkurin tutkinnon hän suoritti 1980 (Turun tuomiokapituli).
Vuosina 2014-2019 hän toimi Turun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan päätoimisena dekaanina. Ennen siirtymistään Turun yliopistoon syksyllä 2010 hän toimi Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) ja sitä edeltäneen Kansanterveyslaitoksen (KTL) tutkimusprofessorina, osastonjohtajana sekä Kansanterveyslehden päätoimittajana. Hän on tehnyt tutkimustyötä KTL:n, THL:n ja Turun yliopiston lisäksi Harvard Medical Schoolissa Bostonissa ja saanut johtamistaidon koulutuksen Philadephiassa Wharton Schoolissa. Hän on julkaissut runsaat 400 tieteellistä artikkelia ja oppikirjan kappaletta ja toimittanut useita oppikirjoja. Huovinen on käynyt 2017 Valtakunnallisen maanpuolustuskurssin (kurssi nro 222).
Vuonna 2009 hän oli Helsingissä järjestetyn European Congress of Clinical Microbiology and Infectious Disease -kongressin presidentti. Kongressi oli toiseksi suurin Suomessa koskaan järjestetty kongressi, johon otti osaa yli 8000 henkeä 101 eri maasta. Vuosina 2020-2021 Huovinen toimi valtioneuvoston asettamassa koronaviruspandemian ensimmäisen vaiheen torjuntatoimia tutkivassa, Onnettomuustutkintakeskuksen yhteyteen perustetussa riippumattomassa tutkintaryhmässa, joka antoi raporttinsa 30.6.2021.
Huovinen on myös tiedetoimittaja ja tietokirjailija. Hän on toiminut KTL-lehden päätoimittajuuden lisäksi kolumnistina muun muassa useissa YLEn maakuntaradioissa ja Turun Sanomissa, julkaissut useita tietokirjoja sekä toiminut Suomalaisen Lääkärikirjan (WSOY 2006) päätoimittajana. Hän on saanut muun muassa lääketieteen toimittajien myöntämän Hyvän Tiedon Omenan 1997, Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon 2008 sekä Euroopan kliinisen mikrobiologian ja infektiotautien yhdistyksen (ESCMID) Award of Excellence –palkinnon 2008. Finland Convention Bureaun Pro Congress palkinto hänelle myönnettiin 2010. Suomen tietokirjailijat ry myönsi Pentti Huoviselle Warelius-tietokirjailijapalkinnon vuonna 2012. Vuonna 2021 hänelle myönnettiin suomalaisen nobelistin A.I. Virtasen nimeä kantava palkinto. Tasavallan presidentti myönsi hänelle 2018 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarimerkin (SVR R1).
Pentti Huovisen isä oli tuomiorovasti Lauri Huovinen.
Tärkeimpiä tieteellisiä julkaisuja
ORCID ID: orcid.org/0000-0003-0003-1539
Lechainá
Lechainá (myös Lechená) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Andravída-Kyllínin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Λεχαινών, Dimotikí Enótita Lechainón) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Eliksen alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 855 ja varsinaisen Lechainán kaupungin väkiluku 2 641 (vuonna 2011). Lechainá on Andravída-Kyllínin kunnan kuntakeskus.
Lechainá sijaitsee noin 17 kilometriä Amaliádasta luoteeseen ja noin 54 kilometriä Patraksesta lounaaseen. Aivan kaupungin kaakkoispuolella on Andravídan sotilaslentokenttä. Lechainá oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Andravída-Kyllínin kunnaksi yhdessä Andravídan, Kástro-Kyllínin ja Vouprasían kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Lechainán kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Boris Maiorov
Boris Aleksandrovitš Maiorov (, s. 11. helmikuuta 1938 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Maiorov pelasi vuosina 1960–1969 134 ottelua Neuvostoliiton maajoukkueessa, ja teki niissä 65 maalia. Neuvostoliiton mestaruussarjassa Maiorov pelasi 400 liigaottelua, joissa hän teki 255 maalia. Hän edusti Moskovan Spartakia yhdessä kaksoisveljensä Jevgeni Maiorovin ja Vjatšeslav Staršinovin kanssa muodostaen kuuluisan hyökkäysketjun.
Maiorov on toiminut myös valmentajana mm. Tampereen Tapparassa sekä Helsingin Jokereissa.
John Frederick Miller
thumb|450px|right|Maalaus Millerin teoksesta Cimelia Physica, [[hirvi.]] John Frederick Miller (1759–1796) oli englantilainen maalari. Hänen isänsä oli saksalainen taiteilija Johan Sebastian Müller (1715 – noin 1790). Miller oli yksi taiteilijoista, jotka maalasivat tauluiksi Sydney Parkinsonin tekemät piirrokset hänen matkaltaan James Cookin Tyynenmeren retkellä. Miller kuvitti etupäässä kasveja mutta myös eläimiä. 1772 hän matkusti tutkimusretkelle Islantiin Joseph Banksin (1743–1820) kanssa.
Miller julkaisi kuvateoksen ''Cimelia Physica. Figures of rare and curious quadrupeds, birds, &c. together with several of the most elegant plants (1796)''. Tekstin laati George Kearsley Shaw (1751–1813). 1776 ja 1782 hän julkaisi Lontoossa teoksen Various subjects of Natural History, wherein are delineated birds, animals and many curious plants.
Linnuista Miller nimesi ainakin sihteerin (Sagittarius serpentarius) ja kuningaspingviinin.
André Sehmisch
thumb|200px|André Sehmisch vuonna 1984. André Sehmisch (s. 27. syyskuuta 1964) on entinen Itä-Saksaa edustanut ampumahiihtäjä.
Sehmisch saavutti ampumahiihdossa yhteensä 9 MM-mitalia. Ainoat MM-kisojen kultamitalinsa hän sai viesteistä. Olympiakisoissa hän sijoittui pisteille Calgaryn 1988 kisoissa.
Ampumahiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun Sehmisch voitti kaudella 1985/1986.
Luoteiset Havaijisaaret
Luoteisiin Havaijisaariin kuuluvat:
Horatius
Quintus Horatius Flaccus (8. joulukuuta 65 eaa. – 27. marraskuuta 8 eaa.) oli roomalainen runoilija. Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä latinaksi kirjoittaneista runoilijoista. Horatius oli vapautetun orjan poika. Hän kuului Vergiliuksen tavoin Maecenaksen ylläpitämään kirjailijapiiriin. Parhaiten Horatiukselta tunnetaan nykypäivän yleinen lausahdus carpe diem eli tartu hetkeen tai kirjaimellisesti poimi päivä.
Elämä
Horatius syntyi vapautetun orjan perheeseen Etelä-Italiassa Venusiassa. Perheellä oli varallisuutta hankkia pieni maatila, ja pojalle haluttiin antaa parhaat mahdollisuudet elämänsä varalle. Vanhemmat lähettivät pojan opiskelemaan Roomaan mutta eivät halunneet antaa tätä kouluvuosien ajaksi vieraiden kasvatettavaksi, joten he antoivat maatilansa vuokralle voidakseen asua poikansa luona. Horatius muisteli myöhemmin nuoruuttaan ja vanhempiaan suurella lämmöllä.
Opetusta Horatius sai aikansa kuuluisimmalta opettajalta Orbiliukselta, ja hän teki myös opintomatkan Ateenaan.
Horatiuksen nuoruudessa Rooman valtakuntaa piinasivat poliitikkojen valtakamppailut, salamurhat ja sisällissodat. Horatiuskin osallistui sisällissotaan, mutta häviäjän eli Brutuksen puolella. Hänen oli onnistunut nousta päällikön asemaan, ja hänen oli tarkoitus osallistua Filippoin taisteluun. Taistelun alkaessa hän kuitenkin heitti kilpensä ja aseensa maahan ja juoksi pakoon.
pienoiskuva|vasen|upright=1.1|Horatius lukee runojaan [[Maecenas|Maecenaalle. Fjodor Bronnikovin historiamaalaus vuodelta 1863.]] Sisällissodan voittaja, keisari Augustus armahti Horatiuksen ja tarjosi hänelle yksityissihteerin hyväpalkkaista virkaa. Runoilija kuitenkin kieltäytyi ottamasta työtä vastaan, sillä hän halusi elää vapaana runoilijana. Augustus piti runoilijaa ystävänään, sillä hän arvosti Horatiuksen hyväntahtoisuutta ja nopeaa älyä.
Taiteiden suosija ja Augustuksen ystävä Maecenas lahjoitti Horatiukselle maatilan läheltä Tivolia. Horatius oli tyytyväinen, sillä nyt hän saattoi elää tuntemattomuudessa maaseudulla tavallisten ihmisten parissa ilman toimeentulohuolia. Maecenaan kautta hän ystävystyi Vergiliuksen ja Variuksen kanssa. Heidän kanssaan Roomasta Brundisiumiin tehtyä matkaa hän myöhemmin kuvaili purevan satiirisesti kirjeissään.
Testamentissaan Maecenas pyysi, että Augustus pitäisi huolta Horatiuksen asioista. Kovinkaan kauan ei keisarin tarvinnut sitä tehdä, sillä runoilija kuoli vain muutaman viikon mesenaattinsa jälkeen. Horatius haudattiin Roomaan Esquilinus kukkulalle.
Tuotannosta
Useat Horatiuksen käyttämät runomitat ovat kreikkalaisten kehittämiä, ja niiden täydellinen ymmärtäminen vaatii antiikin Kreikan kirjallisuuden tuntemusta. Horatiuksen oodit taas olivat ainutlaatuisia ja ilmestyessään uusi muoto Rooman kirjallisuudessa. Ne poikkesivat suuresti esimerkiksi Catulluksen lyyrisestä tuotannosta. Lähimpinä esikuvina Horatiukselle olivat kreikkalaiset runoilijat Alkaios ja Arkhilokhos. Oodeissa Horatius käsitteli sekä henkilökohtaisia kokemuksiaan että esikuvilta lainattuja aiheita, esimerkiksi maalaiselämän ylistystä. Monet hänen oodeistaan ovat hyökkäyksiä aikalaisia vastaan tai pilkkarunoja heistä. Oodeissa tulevat esille liiallisuuksien välttäminen eli kultainen keskitie, ajan nopea kuluminen, oikeaan hetkeen tarttuminen, rakkaus, viini, isänmaallisuus ja terve itsetietoisuus.
Horatiuksen jambimittaisista oodeista kootulle teokselle on myöhemmin annettu nimi Epodes. Epodeissaan Horatius kehitteli oodien runomittaa Arkhilokhoksen mallin mukaisiksi säepareiksi. Hän ilmaisi niissä oman aikansa roomalaisten huolia ja toiveita, poliittisia aiheita sekä rakkauden tunteita.
Kahdeksassatoista satiirissaan (Sermones, 'Pakinoita') Horatius nojautui Luciliuksen kehittelemään tyyliin. Myös Pindaros on niiden innoittaja, ja toisin päin ajateltuna Horatius on ehkä huomattavin Pindaroksen runouden ymmärtäjä.
pienoiskuva|upright|Horatiuksen Satiirien vuoden 1577 painoksen nimiösivu. Teosten kirjoitusvuodet ovat arvioita.
Ukraina-instituutti
Ukraina-instituutti on Ukrainan valtion hallinnoima laitos, joka edustaa ukrainalaista kulttuuria ulkomailla. Se on perustettu vuonna 2017. Sen palveluksessa on 43 henkilöä, ja nykyinen johtaja on Volodymyr Sheiko.
Luettelo tietotekniikkalehdistä
Tietotekniikkalehdiksi määritellään ne aikakauslehdet, jotka ovat keskittyneet tietotekniikkaan sekä sitä sivuaviin aiheisiin.
Ukraina-instituutti
Instituutti on määritellyt tehtäväkseen tuoda Ukrainaa näkyväksi kansainvälisellä kentällä, auttaa eri alojen ammattilaisia löytämään työtä Ukrainasta ja edistää ukrainan kielen opiskelua.
Toiminta aloitettiin vuonna 2018, jolloin sillä oli 35 työntekijää. Instituutti toimii Ukrainan ulkoministeriön alaisuudessa. Vuonna 2020 instituutilla oli toimintaa yhteensä 11 eri maassa.
Hud (koraani)
Hud on Koraanin 11. suura. Se sisältää 123 jaetta ja on ajoitukseltaan "mekkalainen".
Sisältö
Suuran alku kuuluu Ahsen-Bören suomennoksen mukaan seuraavasti:
Edward Gibbon
thumb|Edward Gibbon.
Hud (koraani)
Johdanto
Mystiset kirjaimet ALR (alif, lääm, raa) aloittavat suuran. Islamilainen eksegetiikka on yli tuhat vuotta pyrkinyt selittämään niitä. Muhammad al-Tabari asettui sille kannalle, että jokainen kirjain kantaa omaa merkitystään, joka koostuu useista merkityksistä, Niihin kuuluvat Jumalan, nimi, hänen ominaisuutensa ja niin edelleen. Jaakko Hämeen-Anttila arvelee, että kirjaimet ovat luomassa tunnelmaa. Christoph Luxenberg on etsinyt ratkaisua syyrialais-antiokialaisen kirkon perinteestä, sillä hän katsoo, että Koraani kehittyi tuntemattoman kristillisen lahkon piirissä. Liturgiseen rukouskirjaan merkittiin lyhenteillä hetkijumalanpalveluksessa (Officium) käytetyt psalmit. Kun käytössä ovat yksittäiset kirjaimet, ne voisivat olla viittauksia tiettyyn psalmiin, kun taas kirjainyhdistelmät olisivat psalmin nimen lyhenteitä.
Edward Gibbon
Edward Gibbon (8. toukokuuta 1737 – 16. tammikuuta 1794) oli englantilainen historioitsija, jota on pidetty yhtenä nykyaikaisen historiankirjoituksen perustajista.
Hud (koraani)
Varoittajan viesti (1–24)
Suuran alussa (jakeet 1–24) esiintyy anonyymi "varoittaja", joka kehottaa kääntymään katuvana Herran puoleen. Jumala on kaikkivaltias. Hän loi taivaan ja maan kuudessa päivässä. Niitä, jotka uskovat ja tekevät hyviä töitä odottaa tuomiopäivän tullessa suuri palkka, kun taas uskottomia odottaa rangaistus. Varoittaja puhuu "tästä kirjasta" ja "tästä Koraanista", ja kaikki on kerrottu tässä "selkeässä Kirjassa". Varoittaja kertoo, että "sitä ennen Mooseksen kirja oli ohjeena ja armona". Sen kieltäjien kohtauspaikkana on tuli, joten kehotus kuuluu: "Älä siis epäile sitä".
Edward Gibbon
Elämä
Gibbon syntyi kohtalaisen varakkaaseen englantilaiseen perheeseen, joka tuki hänen opintojaan. Hän pääsi jo 15-vuotiaana protestanttiseen Oxfordin Magdalen Collegeen. Hän ei kuitenkaan pitänyt saamastaan opetuksesta ja kääntyi hetkeksi katolisuuteen. Tästä nousi suuri kohu, jota hän pakeni Sveitsiin. Hylättyään englantilaisen yliopistomaailman Gibbon opiskeli itsekseen. Hän palasi Englantiin vuonna 1759 ja toimi muutaman vuoden armeijan palveluksessa, mutta jatkoi samalla yksityisiä opintojaan.
Reino Harsti
Reino Aksel Harsti (vuoteen 1921 Henriksson; 27. tammikuuta 1900 Uusikaupunki – 27. elokuuta 1979 Vantaa) oli taidegraafikko ja taidegrafiikan opettaja.
Edward Gibbon
Elämä
Gibbon lähti uudelleen kotimaastaan vuonna 1764. Nyt kohteena oli Rooma, jossa hän koki tuotantonsa kannalta ratkaisevan elämyksen tuolloin vielä antiikin raunioiden täyttämällä Capitolium-kukkulalla. Hän halusi kirjoittaa Rooman valtakunnan katoamisen historian. Vuosina 1776–1789 hän julkaisi kuusiosaisen teoksen Rooman valtakunnan rappio ja tuho. Viimeiset vuotensa Gibbon asui vuoroin Lausannessa ja Lontoossa.
Rooman, Bysantin ja keskiajan historia
Gibbonin teosta on pidetty 1700-luvun historiankirjoituksen huipentumana, koska siinä yhdistyivät aikakauden pääsuuntauksien tärkeimmät piirteet. Ensiksikin se perustui hyvin huolelliseen alkuperäislähteiden kartoittamiseen niin sanotun antikvarismin mallin mukaan. Toisaalta Gibbon jäljitteli ylittämättömästi ajan filosofista historiankirjoitusta, jolle tyyli ja luettavuus olivat tärkein ansio.
Vaikka Gibbon puhuukin otsikossa vain Rooman valtakunnan rappiosta, teos on kuitenkin laaja katsaus keskiajan syntyyn ja sen vaiheisiin. Hän aloittaa historian keisari Trajanuksen kaudesta (98 jaa.) ja jatkaa sitten valtakunnan hajoamisen selvittelyä. Gibbon katsoi Rooman suuruudenajan olleen vuosien 90 ja 180 välillä, Domitianuksen kuolemasta Commoduksen valtaantuloon saakka, ihmiskunnan historian onnellisimpana aikakautena, jonka hyvinvointi kuitenkin riippui ratkaisevasti Rooman silloisten keisarien luonteesta. Ennen tätä kautta Roomaa olikin hallinnut joukko kelvottomia keisareita kuten Caligula, Nero ja Domitianus, ja jatkuvasti oli vaarana, että joku heidän kaltaisensa nousisi jälleen valtaistuimelle.
Gibbon kirjoittaa niin Bysantista kuin lännen valtioistakin, ja kuusiosainen, tuhansien sivujen laajuinen teos päättyy Konstantinopolin luhistumiseen vuonna 1453. Tällöin hänen mielestään antiikin Rooma oli lopullisesti kadonnut.
Hud (koraani)
Varoittajan viesti (1–24)
Karl-Heinz Ohlig jakaa Koraanin suurat ajoituksellisesti kolmeen, osittain päällekkäiseen ryhmään. Vanhimmassa ryhmässä tärkeimpänä hahmona on nimetön profeetta. Se on luultavasti Mooses, joka Koraanissa mainitaan nimeltä 136 kertaa eli useimmin kaikista profeetoista. Varoittaja voisi olla myös Jeesus, joka mainitaan 23 kertaa. Ensimmäisen ryhmän tekstit ovat sisällöltään kristillisiä. Seuraavassa ryhmässä tekstit ovat edelleen kristillisiä, mutta nimetön keskushahmo on arabiprofeetta. Viimeisessä vaiheessa tämä profeetta välittää aivan uusia, Raamatun sanasta poikkeavia ilmestyksiä. Samalla Koraani nähdään lopullisena totuutena eikä enää vahvistuksena aikaisemmille kirjoituksille. Ohligin mukaan vasta tässä vaiheessa kyse on uudesta uskonnosta, islamista. Suuran 11 varoittaja on nimetön profeetta ja kuuluisi siten ensimmäiseen ryhmään.
Nooan tarina (25–49)
Suura sisältää seuraavaksi pitkän jakson Nooasta ja vedenpaisumuksesta.
Muita profeettoja (50–99)
Seuraavat jakeet sisältävät Huudin, Salihin, Abrahamin, Lootin ja Shu'aibin tarinat sekä viittauksen Mooseksen ja Faraon tarinaan.
Heino Jürisalu
Heino Jürisalu (13. elokuuta 1930 Tarto – 18. huhtikuuta 1991 Tallinna) oli virolainen säveltäjä.
Jürisalu aloitti musiikin opiskelun pianotunneilla ja eteni Heino Ellerin sävellysluokalle Tallinnan konservatorioon, josta valmistui vuonna 1954. Vuosina 1950–1969 hän työskenteli ääni-insinöörinä ja säveltäjänä Viron radiossa ja televisiossa. Vuosina 1969–1991 hän opetti sävellystä Tallinnan konservatoriossa, jossa hänen tunnetuimpia oppilaitaan olivat Lepo Sumera ja Kaupo Uibo. Jürisalu kuului vuodesta 1956 Viron säveltäjäliittoon. Vuonna 1991 hän perusti Viroon Orff-pedagogiikan keskuksen.
Jürisalu myös tutki innokkaasti ja esitti vanhaa musiikkia. Hän johti vuosina 1970–1988 vanhan musiikin Consortium-kokoonpanoa. Hän soitti itse monia soittimia, erityisesti nokkahuiluja. Hän julkaisi nokkahuiluille oppimateriaaleja ja sävelsi uutta ohjelmistoa. Lisäksi Jürisalu sävelsi muun muassa orkesteri-, kuoro- ja kamarimusiikkia, joista viimeksi mainitussa keskeisen roolin saivat puu- ja vaskipuhallinsoittimet.
Reino Harsti
Harsti opiskeli Cainellin johdolla Firenzessä 1921–1922, sen jälkeen Wienin kuvataideakatemiassa ja Münchenin taideakatemiassa. Myöhemmin hän opiskeli Kungliga Akademien för de Fria Konsternassa Tukholmassa 1936. Hän opetti Suomen Taideakatemian koulussa 1936–1950 ja oli yksi Suomen Taidegraafikot ry:n perustajajäsenistä.
Harsti osallistui Suomen taiteilijain näyttelyihin 1923 alkaen. Harstille myönnettiin Pro Finlandia 1950 ja Valtion taiteilijaneläke 1963. Harstin teoksia muun muassa Ateneumin taidemuseossa, sekä Turun, Tampereen ja Jyväskylän taidemuseoissa.
Purjo
Purjo eli purjosipuli (Allium porrum) on sipulin sukuinen mauste- ja vihanneskasvi. Sen lehtien tyvi kasvaa lieriönmuotoiseksi tupeksi.
Purjon kasvukausi on melko pitkä, joten Suomessa se yleensä kasvatetaan taimeksi ennen istutusta. Purjon tyvi pysyy valkoisena, kun se pidetään maan alla multaamalla purjopenkkiä.
Purjo on kotoisin Välimeren alueelta jossa sitä on viljelty jo tuhansia vuosia sitten. Suomeen purjo on saapunut 1600-luvulla.
Purjo ruoanlaitossa
Purjo on maultaan muita sipuleita miedompi, ja siinä on vain vähän rikkiyhdisteitä. Purjoa voi käyttää kokonaisuudessan ruoanvalmistukseen. Purjo sopii keittoihin, pataruokiin ja liemiin makua antamaan. Sitä voi myös käyttää raakana samaan tapaan kuin ruohosipulia. Purjoa on käytetty raakana salaateissa.
Purjoa käytetään paljon liemissä, keitoissa ja piiraissa. Klassisia reseptejä ovat muun muassa ranskalainen purjo-perunasosekeitto eli vichysoisse, italialainen purjokeitto eli crema di porri, perinteinen purjopata ja kreikkalainen marinoitu purjo. Purjosipulia käytetään usein myös ranskalaisissa suolaisissa quiche-piirakoissa. Suomessa suosittu purjoa sisältävä ruoka on siskonmakkarakeitto.
Tom Parker
thumb|200px|Tom Parker vuonna 1969 ”Eversti” Thomas Andrew "Tom" Parker, syntyjään Andreas Cornelis van Kuijk, (26. kesäkuuta 1909 Breda, Alankomaat – 21. tammikuuta 1997 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen viihdealan manageri. Hän oli Elvis Presleyn manageri lähes koko tämän uran ajan 1955–1977. Parker johti Presleyn, kuten muidenkin asiakkaittensa, uraa huomattavan tarkasti ja kokonaisvaltaisesti, ja hän sai jopa 50 prosenttia Presleyn ansioista. Parker työskenteli ennen Presleyä muun muassa Hank Snown managerina sekä tivolin palveluksessa.
Elämä ja ura
Lopetettuaan koulunkäynnin Parker muutti 16-vuotiaana Rotterdamiin. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1926 ja työskenteli siellä kesäisin kiertävässä seurueessa. Hän palasi Hollantiin syksyllä 1927 ja työskenteli laivanvarustamossa ahtaajana. Parker lähti toukokuussa 1929 yhtäkkisesti ja lopullisesti Yhdysvaltoihin, jättäen kaikki rahansa ja tavaransa kuten passinsa jälkeensä. Äkkilähdön syitä ei tiedetä.
Yhdysvalloissa Parker liittyi aluksi kiertäviin tivoleihin ja alkoi pian käyttää nimeä Tom Parker. Kesällä 1929 hän liittyi armeijaan Georgiassa ja palveli Havaijilla. Hän sai 1931 siirron Floridaan, mutta lähti pitkälle luvattomalle vapaalle, minkä seurauksena hänet alennettiin. Hän kärsi rangaistustuomion ja vapautettiin palveluksesta elokuussa 1933. Hän palasi asumaan Floridaan ja liittyi taas tivoliin.
Parker siirtyi viihdealalle. Vuonna 1938 hän alkoi mainostaa laulaja Gene Autryn kiertuetta. Hän muutti Tennesseehen vuonna 1941 promotoimaan countrylaulajia kuten Roy Acuffia. Hänestä tuli laulaja Eddy Arnoldin manageri vuonna 1945. Parker otti Arnoldin tuloista 25 prosenttia mutta sitoutui tämän uran edistämiseen kaikin tavoin ja Arnoldin mukaan hyvin tehokkaasti. Parker otti työskentelytavakseen pitää artisti ja levy-yhtiö erillään toisistaan, mikä nosti managerin korvaamattomaan asemaan.
Parker sai vuonna 1948 Louisianan kuvernööri Jimmie Davisilta kunnianimen "Colonel", 'eversti', palveluksistaan tämän kampanjassa. Parker otti kunnianimen vakituiseen käyttöön.
Parker perusti vuonna 1952 Jamboree Attractions -yhtiön, jonka kautta hän edusti artisteja kuten Hank Snowta ja Tommy Sandsia. Sen seurauksena Arnold irtisanoi Parkerin, ja myöhemmin myös Sands.
Loppuvuonna 1954 Parker kuuli nousevasta tähdestä nimeltä Elvis Presley. Parker hankki seuraavana vuonna Presleyn managerointioikeudet ja ohjasi siitä lähtien Presleyn uraa hyvin kokonaisvaltaisesti. Hän avasi Presleylle ihailijakerhon ja ideoi lukemattomia fanituotteita sekä järjesti Presleylle nopeasti useita maanlaajuisia televisioesiintymisiä ja elokuvarooleja, jotka nostivat Presleyn suursuosioon. 1960-luvulla Parker suuntasi Presleyn uraa lähinnä elokuvanäyttelijäksi. Vuonna 1969 hän neuvotteli Presleylle sopimuksen toistuvista esiintymiskiertueista Las Vegasissa. Parker ideoi myös Presleyn menestyksekkäät konserttielokuvat 1970-luvulla. Parker ei koskaan päästänyt Presleytä esiintymään ulkomailla, mikä johtui ilmeisesti osittain Parkerin omista maastapoistumisongelmista.
Parker oli koko aikuisikänsä ajan innokas uhkapelaaja. Hän ajautui pelivelkoihin, ja hänen häviönsä saattoivat nousta satoihin tuhansiin dollareihin illalta.
Elvis Presley kuoli vuonna 1977. Sen jälkeen Parkerin managerointisopimuksia alettiin tutkia, ja ne julistettiin kohtuuttoman edullisiksi Parkerille, joka oli saanut 50 prosenttia Presleyn tuloista. Tuomari määräsikin Presleyn perikunnan asianajajat jäädyttämään kaikki Parkerille menevät maksut ja nostamaan syytteet Parkeria vastaan. Perikunta sai lopulta täydet valtuudet Presleyn suhteen, ja se osti Parkerilta myöhemmin kaikki tämän omistukset Presleyyn.
Parker kuoli 21. tammikuuta 1997.
Circuit de Pedralbes
Circuit de Pedralbes oli katurata Pedralbesin kaupunginosassa Barcelonassa. Rata valmistui kaupungin läntiselle esikaupunkialueelle 1946, jossa ajettiin samana vuonna Penya Rhinin Grand Prix. Siellä ajettiin Formula 1 -luokan Espanjan Grand Prix kahdesti; 1951 ja 1954. Le Mansissa vuonna 1955 tapahtuneen onnettomuuden jälkeen radalla ei ole tiukentuneiden turvallisuussäädösten vuoksi ajettu.
John Ngugi
John Ngugi (s. 10. toukokuuta 1962 Nyahururu, Kenia) on aktiiviuransa päättänyt kenialainen kestävyysjuoksija.
Ngugi voitti maastojuoksun MM-kisoissa vuosina 1986–1989 neljä kertaa peräkkäin pitkän matkan maailmanmestaruuden ja viidennen kerran 1992. 1988 Soulin olympiakisoissa hän selviytyi 5 000 metrillä finaaliin. Kahden rauhallisen kierroksen jälkeen Ngugi lähti jonon hänniltä, juosten muiden ohi ja karkuun. Liian myöhään Domingos Castro lähti yrittämään kiinniottoa, mutta ei onnistunut yksin, muiden jättäessä ratkaisun loppukirin varaan. Dieter Baumann ja Hansjörg Kunze ehtivät lopussa ohittaa Castron, mutta Ngugi voitti 30 metrin erolla toiseksi tulleeseen. 1990 Kansainyhteisön kisoissa Ngugi yritti 5 000 metrillä samaa kuin olympialaisissa, mutta jäi toiseksi 0,08 sekunnin erolla kun Andrew Lloyd ohitti hänet viime metreillä. Ngugi lopetti uransa vuonna 1992.
Peeter Paemurru
Peeter Paemurru (s. 27. kesäkuuta 1948 Tallinna) on virolainen sellisti ja kapellimestari.
Paemurru valmistui vuonna 1966 Tallinnan musiikkilukiosta ja vuonna 1969 Vladimir Luhtin kontrabassoluokalta Tallinnan konservatoriosta. Samalla hän jatkoi jo aiemmin aloittamiaan sellonsoiton opintoja, ja vuonna 1973 hän valmistui Sergei Širinskin selloluokalta Moskovan konservatoriosta. Hän suoritti vuodesta 1975 Moskovan konservatoriossa täydentäviä opintoja Valentin Feiginin johdolla. Lisäksi Paemurru suoritti saksalaisen filologian opintoja Tarton yliopistossa vuosina 1975–1979. Vuonna 1975 hän voitti ensipalkinnon Virolaisten jousisoittajien kilpailussa.
Vuosina 1973–1979 Paemurru johti Viron kansallisoopperan orkesterin sellosektiota, ja vuosina 1985–2004 hän oli taas orkesterin jäsenenä. Vuonna 1977 hän aloitti työskentelyn Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa. Vuonna 1996 hänestä tuli sen professori ja vuonna 2001 jousisoitinten laitoksen johtaja. Hänen johdollaan ovat opiskelleet muiden muassa Ülle Hahndorf, Teet Järvi, Mart Laas, Andres Narma, Pärt Tarvas, Aare Tammesalu, Henry-David Varema, Reet Mets, Kaido Kelder, Levi-Daniel Mägila ja Andreas Lend. Paemurru on myös johtanut mestarikursseja ja istunut tuomaristoissa monissa kansainvälisissä kilpailuissa.
Vuosina 1979–1980 Paemurru työskenteli Kairon konservatorion professorina ja vuosina 1981–1984 Méxicon filharmonisen orkesterin jäsenenä. Vuonna 1996 hän perusti sellokoulun Rakvereen, ja vuonna 1997 hän perusti Virumaan nuoriso-orkesterin. Hän on johtanut monia nuoriso-orkestereita uransa aikana. Sellistinä Paemurrun ohjelmisto on ulottunut klassikoista virolaiseen ohjelmistoon. Hän on esimerkiksi kantaesittänyt Els Aarnen teoksia ja levyttänyt sävellyksiä muiden muassa Jaan Räätsiltä ja Heino Jürisalulta. Kapellimestareita, joiden kanssa Paemurru on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet Neeme Järvi, Vallo Järvi, Roman Matsov, Peeter Lilje, Jüri Alperten, Juozas Domarkas ja Igor Bezrodnyi. Kamarimusiikin alalla Paemurru on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Mari Tampere-Bezrodnyn, Aleksandra Juozapėnaitė-Eesmaan, Pille Lillin, Kristina Vähin, Anna-Liisa Bezrodnyn, Peep Lassmannin, Piia Paemurrun, Marje Lohuarun, Tiia Tenno-Rataksen, Toomas Trassin ja Maris Oidekivi-Kaufmannin kanssa. Paemurru on myös kirjoittanut artikkeleita musiikkilehtiin. Hän on ollut poliittisesti aktiivinen Viron itsenäisyyspuolueessa.
Paemurru on muusikoiden Els Aarnen ja Mart Paemurrun poika. Pianisti Piia Paemurru on hänen puolisonsa.
Pat Quinn (poliitikko)
Patrick Joseph ”Pat” Quinn III (s. 16. joulukuuta 1948) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Illinois’n osavaltion kuvernöörinä vuosina 2009–2015. Hän nousi kuvernööriksi varakuvernöörin paikalta tammikuussa 2009 sen jälkeen, kun Illinoisin senaatti oli erottanut edellisen kuvernöörin Rod Blagojevichin.
Vieno Saaristo
Vieno Hillervo Saaristo (14. elokuuta 1936 Ilmajoki, Suomi – 1. joulukuuta 2016 Helsinki, Suomi) oli suomalainen näyttelijä, joka aloitti uransa Kouvolan amatööriteatterissa. Saaristo toimi myös opettajana Teatterikorkeakoulussa.
Puikkiot
Puikkiot (Kunkeliella) on santelipuukasveihin eli santelikasveihin kuvattu kasvisuku, joka nykyisin yhdistetään hämähäkinruohoihin. Sukuun on kuulunut aiemmin neljä lajia, jotka esiintyvät luonnonvaraisina Kanariansaarilla.
Vieno Saaristo
Hän esiintyi myös musiikkinäytelmissä. Hän oli Helsingin Hengitysyhdistyksen sekakuoron Huijeleiden perustajajäsen.
Messeturm
Messeturm on pilvenpiirtäjä Frankfurt am Mainin kaupungissa, Saksassa. Se rakennettiin vuosina 1988-1990, ja sen suunnitteli arkkitehti Helmut Jahn. Pilvenpiirtäjä yltää 257 metrin korkeuteen, lukeutuen Saksan korkeimpiin pilvenpiirtäjiin. Euroopan korkeimman rakennuksen titteliä Messeturm ehti kantaa vuoteen 1997 saakka, jolloin samaan kaupunkiin valmistui Norman Fosterin suunnittelema Commerzbank Tower. Tämä oli vuorostaan Euroopan korkein joulukuuhun 2003 asti, jolloin Moskovan 264-metrinen Triumph-Palace valmistui.
Lähteet
50.11222°N, 8.6525°W
Stabat Mater
pienoiskuva|[[Tizianin maalaus Mater Dolorosa (1550)]] Stabat Mater on katolinen hymni 1200-luvulta. Sen todennäköinen tekijä on Jacopone da Todi, ja se käsittelee Marian kärsimystä Jeesuksen ristiinnaulitsemisen aikana. Nimi on lyhenne ensimmäisen rivin sanoista Stabat mater dolorosa (”Seisoi äiti tuskissaan”). Sitä pidetään yhtenä vaikuttavimmista keskiaikaisista latinankielisistä runoista.
Hymni liitettiin roomalaisen riituksen liturgiaan sekvenssinä 1400-luvulla ja poistettiin käytöstä Trenton kirkolliskokouksessa. Se otettiin uudelleen käyttöön Jeesuksen äidin tuskien muistopäivänä (15. syyskuuta) yhteydessä 1727.
Sävellyksiä
Stabat materin tekstin ovat säveltäneet useat säveltäjät, mm:
Suomalaisia säveltäjiä
Al-Hajj
Al-Hajj on Koraanin 22. suura. Se sisältää 78 jaetta.
Sisältö
Suuran alku kuuluu Ahsen-Bören suomennoksen mukaan seuraavasti:
Jakeet 1–4 varoittavat tuomiopäivästä, mikä on tavallinen aihe Koraanissa. Jakeet 6–7 puhuvat ylösnousemuksesta. Jakeet 8–22 sisältävät polemiikkia uskottomia vastaan. Jakeet 23–24 kertovat, että uskovat viedään Paratiisiin. Jakeet 25–38 antavat ohjeita pyhiinvaelluksesta. Jakeet puhuvat "suojellusta temppelistä", mutta eivät kerro, missä se sijaitsee. Jakeet 39–41 käsittelevät taistelemista pyhinä kuukausina. Ohjeen mukaan puolustussota on sallittu myös Pyhinä kuukausina.
Jakeet 42–78 sisältävät Koraanille tyypillistä ja usein toistuvaa tekstiä. Niitä ovat Jumalan antamat selkeät merkit, uskottomien rankaiseminen, uskovien palkitseminen, varoittajan neuvot ja polemiikki uskottomia vastaan.
Jakeessa 78 sanotaan: Hän on nimennyt teidät muslimeiksi. Sana esiintyy ainoan kerran Koraanissa tässä kohtaa ja käännetään joskus myös "häneksi, joka alistuu". Kyseessä on johdos sanajuuresta S-L-M, jonka yksi johdannainen on Jumalalle alistumista tarkoittava "islam". "Muslimi" vuorostaan tarkoittaa ”hän, joka alistuu (Jumalalle)”.
Poonam Dhillon
Poonam Dhillon (s. 18. huhtikuuta 1962 Kanpur, Uttar Pradesh, Intia) on intialainen näyttelijä ja poliitikko, joka on työskennellyt hindinkielisissä elokuvissa, teatterissa ja televisiossa. Hän on Miss Intia vuodelta 1977 ja aloitti pian näyttelijän uransa Yash Chopran vuonna 1978 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Trishul. Hän liittyi Intian kansanpuolueeseen vuonna 2004 ja hänet nimitettiin puolueen Mumbain yksikön varapuheenjohtajaksi vuonna 2019.
Yksityiselämä
Dhillon oli naimisissa tuottaja Ashok Thakerian kanssa vuosina 1988–1997 ja heillä on kaksi lasta, poika Anmol ja tytär Paloma.
Shide
thumb|250px|Shide-nauhoja puun ympärille sidotussa [[shimenawa-köydessä]] thumb|250px|Erilaisia shidejä Shide on šintolaisissa menoissa käytettävä paperista tai kankaasta valmistettu nauha. Ne ovat tavallisesti valkoisia, kapeita ja leikattu taiteltuna siksak-muotoon. Perinteisesti kankaiset shidet valmistettiin paperimulperipuun (Broussonetia papyrifera) kuiduista tehdystä yū-kankaasta, mutta nykyään ne tehdään yleisimmin paperista. Nauhojen taittamiseen ja leikkaukseen on useita eri tapoja.
Shidejä kiinnitetään usein seremonialliseen puhdistukseen käytettäviin sauvoihin, shimenawa-köysiin tai šintolaisissa seremonioissa käytettyihin sakakin eli salpapensaan (Cleyera japonica) oksiin.
Juvenalis
pienoiskuva|pysty|Juvenalis seppelöitävänä. Kansikuva teoksesta John Dryden et al., The Satires of Decimus Junius Juvenalis: And of Aulus Persius Flaccus, 4th ed. (Lontoo, 1711). Decimus Iunius Iuvenalis (n. 60 Aquinum nyk. Aquino – n. 135) oli roomalainen satiirikko ja runoilija. Juvenaliksen elämästä ei tiedetä paljoakaan. Juvenalikselta tunnetaan parhaiten lentävä lause panem et circenses eli "leipää ja sirkushuveja". Häneltä on säilynyt vain 16 heksametrillä kirjoitettua satiiria. Satiirit ovat harvinainen ja mielenkiintoinen kuvaus keisariajan elämästä. Yhdessä Martialiksen ja Persiuksen kanssa hänen katsotaan kuuluvan Rooman kirjallisuuden hopea-ajan satiirikoihin.
Juvenalikselta on peräisin myös lentävä lause "Kuka valvoo itseään valvojia?" (Quis custodiet ipsos custodes?)
Elämä
Juvenalis oli vapautetun orjan poika ja hän lähti nuoruudessaan tekemään kunnianhimoista virkauraa. Hänen tiedetään olleen legioonassa ja palveluspaikka oli todennäköisesti Britanniassa.Sen jälkeen hän oli ollut pikkuvirkamiehenä syntymäkaupungissaan ja yrittänyt luoda uraa Roomassa. Urasta ei kuitenkaan muodostunut niin hohdokasta kuin Juvenalis olisi toivonut.
Ryhtyessään runoilijaksi noin 50-vuotiaana hänestä oli kehittynyt sapekas, katkera ja inhimillisille heikkouksille tarkkanäköinen kirjoittaja.
Syynä Juvenaliksen virkauran kariutumiselle oli se, että hän erehtyi tekemään pilaa väärästä miehestä. Juvenalis oli aloittelemassa uraansa Roomassa ja mies, jota hän pilkkasi, oli keisari Domitianuksen suosikki ja hänellä oli oikeus päättää ylennyksistä. Juvenalis karkotettiin luultavasti Egyptiin, Syeneen (nykyinen Assuan), ja hänet tuomittiin menettämään omaisuutensa.
Kun Domitianus oli syrjäytetty vuonna 96, sai Juvenalis luvan palata Roomaan. Hän ei kuitenkaan saanut takavarikoitua omaisuuttaan takaisin eikä hän saanut myöskään mitään virkaa. Juvenalis elätti itsensä klienttinä, eli teki varakkaammilleen erilaisia palveluksia.
Vähitellen hänen kuitenkin onnistui päästä parempaan asemaan. Omaelämäkerrallisessa satiirissaan numero 11 hän kuvailee asuvansa Roomassa vaatimattomasti mutta mukavasti. Elatuksensa hän sai Tivolissa sijaitsemansa maatilan tuotosta. Maatilalla oli karjaa ja siellä työskenteli jokunen orja.
Vaikka Juvenalis oli viimeisissä kirjoituksissaan edelleen pessimisti, niissä on havaittavissa jonkinlaista lientymistä. Kirjoittaja lienee saanut jonkinlaisen mielenrauhan. Juvenaliksen kuolinvuodesta voidaan esittää vain olettamuksia.
Satiirit
pienoiskuva|pysty|Juvenaliksen ja [[Persius|Persiuksen satiirien vuoden 1535 laitoksen kansilehti.]]
Satiireissaan Juvenalis käsittelee monia aiheita ja ne piirtävät värikkään kuvan keisariajan Rooman elämästä. Niistä välittyy kirjoittajan ilkeys ja katkeruus aikalaisiaan kohtaan. Sanotaan, että Horatius hymyili ihmisten heikkouksille ja vioille kun taas Juvenalis ruoski niitä armottomasti.
Monessa satiirissaan Juvenalis kritisoi aikansa hyväosaisia siitä, että he eivät tunne minkäänlaista myötätuntoa köyhiä kohtaan. Se, että rikkaat matelevat hallitsijan edessä ja lipevästi kehuvat häntä, on hänestä erityisen inhottavaa. Eniten hän kuitenkin pilkkaa heitä, jotka ovat hänenlaisiaan vapautetun orjan poikia, mutta toisin kuin hän, onnistuneet rikastumaan ja pääsemään ylhäiseen asemaan. Runoilija suorastaan kiehuu inhosta kuvaillessaan heidän korujaan ja kalliita vaatteitaan.
Yhteiskunnan ylimmän kerroksen elämää kuvaillessaan Juvenalis ei enää pilkkaa, vaan päästää inhonsa täysin valloilleen. Keisari Domitianuksen hovissa suuria huolia aiheutuu siitä, miten suuri kampela, joka ei mahdu patoihin eikä kattiloihin, valmistetaan ruoaksi. Toisessa satiirissa humaltunut vaimo oksentaa kalliille marmorilattialle ja huomaavainen aviomies katselee muualle ja toisaalla impotentti sulhanen palkkaa hääyönä morsiamelleen ilopojan. Pistävästi kuvataan myös naisten ja homomiesten seksuaalista hillittömyyttä.
Juvenalis kuvasi pistävällä tyylillään unettomuutta, jonka aiheuttaa asuminen Insulassa. Kirjoittajan oli vaikea nukkua, sillä hän pelkäsi öistä tulipaloa tai sitä, että talo romahtaa huonon rakentamisen vuoksi. Kaduilta kuului öisin kärrynpyörien jyrinä kun liikkeiden varastoja täydennetään ja jyrinä herätti kirjoittajan mukaan merilehmätkin. Jos unettomuutta pakeni öisille kaduille, ei tilanne parantunut mitenkään. Kadulla piti väistellä humalaisia juhlijalaumoja tai riidanhaastajia, ja joku saattoi tyhjentää ikkunasta pottansa niskaasi tai heitää sinua rikkinäisellä astialla. Pahimmillaan rosvo pisti sinut tikarillaan kuoliaaksi.
Kirjoitustyyliltään Juvenalis oli selkeä ja vahva. Hän osasi löytää iskeviä ilmaisuja ja tehokkaita kielikuvia. Ne ovat rytmikkäitä ja mieleenjääviä kielikuvia kuten "leipää ja sirkushuveja". Juvenalis ei ollut missään nimessä optimisti, mutta hänellä oli voimaa.
Pääaine
Pääaine on yliopistotutkintoon kuuluva opintokokonaisuus, jonka alalta opinnäytetyö, esimerkiksi pro gradu tai diplomityö, sekä kypsyysnäyte tehdään. Pääaineen varsinaiset opinnot (opinnot ilman opinnäytetyötä) ovat usein laajemmat kuin sivuaineen, mutta näin ei aina ole. Yleensä opiskelija opiskelee ensimmäisen vuotensa lähinnä pääaineensa (perus)opintoja ja kieliopintoja ja aloittaa sivuaineiden opinnot vasta toisena vuotenaan. Pääaine yhdistää opiskelijoita siten, että samaa pääainetta opiskeleville on oma ainejärjestönsä, johon sivuaineopiskelijatkin saattavat joskus kuulua.
Juvenalis
Satiirien vaikutus
Myöhemmistä kirjoittajista Giovanni Boccaccio, Nicolas Boileau ja Lordi Byron ovat tutkineet ja ihailleet Juvenaliksen tuotantoa.
Pääaine
Helsingin yliopistossa puhutaan nykyään pääaineiden sijaan koulutusohjelmista ja niiden opintosuunnista sekä sivuaineiden sijaan toisen tieteenalan opinnoista.
Rahola (täsmennyssivu)
Rahola voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Napakymppi (viihdeohjelma)
Napakymppi on alun perin vuosina 1985–2002 ja uudelleenlämmitettynä 2017–2019 esitetty television parisuhdevisailu, jossa kilpailijat koettivat kysymysten avulla selvittää, kuka kolmesta ehdokkaasta oli heille sopivin kumppani. Ohjelma perustui Yhdysvalloissa 1960-luvulla kehitettyyn formaattiin nimeltä The Dating Game.
Ensimmäisellä kaudella juontajana toimi Markus Similä, minkä jälkeen ohjelmaa juonsi 17 vuoden ajan Kari Salmelainen. Uudelleenlämmitetyssä ohjelmassa juontajana toimi Janne Kataja.
Rakenne
Kuhunkin ohjelmaan valittiin kaksi pääkilpailijaa, herra ja neiti X. Heille tietokantaohjelma etsi osallistujien joukosta kolme parhaiten sopivaa kumppania, neidit ja herrat A, B ja C.
Televisioidussa ohjelmassa herra ja neiti X eivät nähneet kumppaniehdokkaitaan. He esittivät kysymyksiä, joihin kumppaniehdokkaat vastaavat. Myös yleisö ja X:n ystävä pääsivät esittämään kysymyksen. Vastausten pohjalta X valitsi yhden ehdokkaan.
X ja kumppani saivat palkinnoksi matkan, jonka arvo riippui siitä, miten lähelle tietokoneen valintaa X päätyi. Matkakohde suuntautui siten kaukomaille, Eurooppaan tai kotimaahan.
Historia
MTV:ssä aiemmin lavastemiehenä ja ohjaajana työskennellyt Kari Salmelainen on muistellut, että ohjelmajohtaja Tauno Äijälä oli toivonut MTV:lle lauantai-iltaisin esitettävää, katsojia houkuttelevaa ohjelmaa, joka ei maksaisi mitään, ja ohjelmaformaatin toi Yhdysvalloista Markku Veijalainen. Samaan aikaan Oulussa pidetyssä maatalousnäyttelyssä oli esillä tietokoneohjelma, jonka avulla yksinäiset maalaistalojen isännät voivat etsiä itselleen puolisoa. Salmelaisen mukaan Napakympissä yhdistettiin nämä kaksi asiaa. Alun perin oli ollut tarkoituksena, että ohjelman juontajina vuorottelisivat Markus Similä, Markku Veijalainen ja Kari Salmelainen, kukin puoli vuotta kerrallaan. Kun Similä ja Veijalainen lähtivät MTV:ltä perustamaan Radio Ykköstä, Napakympin vetovastuu siirtyi kokonaan Salmelaiselle.
Napakymppi oli MTV:n ohjelmistossa vuosina 1985–2002. Vuoteen 1992 asti MTV:llä ei vielä ollut omaa kanavaa, vaan sen ohjelmia esitettiin Yleisradion kanavien ohjelmien välissä. Ohjelma näkyi joinakin kausina Yle TV1:ssä ja muina kausina TV2:ssa. Vuosina 1993–2002 Napakymppiä esitettiin MTV:n omalla MTV3-kanavalla. Ohjelma palasi ruutuun syksyllä 2017 Nelonen-kanavalla.
Ohjelman kulta-aikana 1980-luvun lopulla katsojaluvut kohosivat jopa 2,7 miljoonaan ja sarjan suosiota tutkittin akateemisesti. Alkuperäisen version aikakaudella Napakympissä ehti vierailla yli 7000 kilpailijaa.
Muut esiintyjät
Juontajan lisäksi Napakympissä on pianisti, joka luo tunnelmaa soittamalla melodioita. MTV:n ja MTV3:n aikakaudella pianistina toimi Kaj Wessman, joka tunnettiin lempinimellä Kaitsu. Kesällä 2001 hänet korvattiin Kaisa Siiralan bändillä, jolloin hänen lisäksi esiintyivät Varre Vartiainen ja Pasi Lehtinen. Nelosen versiossa pianoa soittaa Lenni-Kalle Taipale.
Muuta
Kari Salmelainen on kertonut, että Napakympin ansiosta Suomeen on saatu useita aviopareja ja jälkikasvuakin, mikä on ollut juontajan kannalta hyvin palkitsevaa. Monille maaseudulta tulleille kilpailijoille osallistuminen Napakymppiin merkitsi ensimmäistä käyntiä Helsingissä ja palkintona saatu ulkomaanmatka oli monelle ensimmäinen käynti Suomen rajojen ulkopuolella. Varsinkin 1990-luvun alun laman aikana pääsy ulkomaanmatkalle oli harvinaista ja tavoiteltua herkkua. Myös pääsystä ohjelman studioyleisön joukkoon kamppailtiin. Salmelainen on kertonut tuotantotiimin hämmästelleen, kuinka tosissaan suomalaiset ottivat pilke silmäkulmassa tehdyn ohjelman. Kilpailijoiksi pyrki usein leskiä ja yksinäisiä, joille Napakymppi saattoi olla viimeinen oljenkorsi elämänkumppanin löytämiseksi. Muutama valmiiksi kuvattu jakso jätettiin omaisten pyynnöstä esittämättä televisiossa, kun valitsematta jäänyt kilpailija oli masentunut niin, että hän oli riistänyt ohjelman kuvausten jälkeen itseltään hengen.
Napakymppi nauhoitettiin jopa puoli vuotta etukäteen, mistä seurasi lapsuksia. Toukokuussa 1986 Salmelaisen onnistui kehua kohdekaupungiksi arvottua Kiovaa osuvasti "loistavaksi kaupungiksi", vaikka kaikki katsojat tiesivät aivan sen lähettyvillä edellisellä viikolla tapahtuneen Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden. Toisena kömmähdyksenä Kari Salmelainen ehti vielä puhua Neuvostoliitosta siitä huolimatta, että todellisuudessa valtio oli jo lakannut olemasta vuonna 1991.
Vuonna 2011 Kari Salmelainen yritti tuoda Napakympin uudelleen televisioon netti-tv:ssä nimellä Broken Hearts Inn (Särkyneiden sydänten majatalo), jota esitti Salmelaisen oma tv-kanava Seniori TV. Ohjelma alkoi lokakuussa 2011.
Parodioita Napakympistä
Kummelin viidennen kauden kolmannessa jaksossa (1999) nähtiin parodia nimeltä "Rapakymppi", jonka juontajana oli Eero Kakko (Olli Keskinen) ja pääkilpailijana Neiti Å (Mari Turunen).
Putous-ohjelman kuudennen kauden neljännessä jaksossa (2014) oli parodia Napakympistä. Parodian jälkeen Putouksessa oli vieraana Kari Salmelainen, joka kettuili juontaja Heikki Paasoselle. Myös kahdeksannen kauden kolmannen jakson (2017) sketsihahmokilpailussa oli parodia nimeltä "Karikymppi", jossa juontaja Roope Salminen imitoi Salmelaista ja pääkilpailijana oli Minka Kuustosen esittämä sketsihahmo "Ratiomies" Murosen Kari.
Rap-duo Himmeet kuviot parodioi Napakymppiä vuoden 2015 musiikkivideollaan "Hyppää mun kyytiin", jossa juontajana esiintyi Mäkki ja pianonsoittajana Kube.
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1980–1981
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1980–1981 oli mestarijoukkueiden Euroopan cupin 26. kausi. Cupiin osallistui 33 joukkuetta, ja yhden karsintaottelun jälkeen 32 joukkuetta aloittivat cup-muotoisen kilpailun, jossa välieriin saakka kukin joukkuepari pelasi ottelun koti- ja vieraskentällä yhteistuloksen ratkaistessa jatkoon pääsemisen. Loppuottelu pelattiin Parc des Princes -stadionilla, Pariisissa 27. toukokuuta 1981. Englantilainen Liverpool voitti loppuottelussa espanjalaisen Real Madridin maalein 1–0.
Kauden parhaan maalintekijän tittelin jakoivat kuusi maalia tehneet Liverpoolin Graeme Souness ja Terry McDermott sekä Bayern Münchenin Karl-Heinz Rummenigge. Souness ja McDermott tekivät hattutempun ensimmäisen kierroksen toisessa osaottelussa Oulun Palloseuraa vastaan ja Souness myös kolmannen kierroksen ensimmäisessä ottelussa TsSKA Sofiaa vastaan.
Toiset osaottelut
Liverpool eteni loppuotteluun yhteismaalein 1–1 vierasmaalisäännön perusteella.
Real Madrid eteni loppuotteluun yhteismaalein 2–1.
Leonídio
Leonídio (myös Leonídi) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Nótia Kynourían kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Λεωνιδίου, Dimotikí Enótita Leonidíou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 5 869 ja varsinaisen Leonídion kaupungin väkiluku 3 761 (vuonna 2011). Leonídio on Nótia Kynourían kunnan kuntakeskus.
thumb|none|480px|Panoraamakuva Leonídiosta ja Réma Dafnón -joen laaksosta.
Kunnallisyksikön osat
Leonídion kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Sofiero (olut)
thumb|right|Sofiero-tölkki. Sofiero Original (5,2 t-%) on Kopparbergin panimon vaalea lager. Se on Ruotsin Systembolagetin myydyin olut, joka myös sijoittui toiseksi vuoden 2004 World Beer Cupissa eurooppalaisten lageroluiden sarjassa. Suomessa Sofiero Originalin alkoholipitoisuus on 4,6 t-%.