cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slayer
Jäähyväiskiertue ja uran loppu (2018–2019)
22. tammikuuta 2018 Slayer ilmoitti lopettavansa uransa jäähyväiskiertueeseen. Asiasta ilmoitettiin ​​videolla, joka sisälsi kokoelman lehtileikkeitä, ​​julisteita ja promokuvia koko yhtyeen uran ajalta. Slayerin jäsenet eivät ole julkisesti selittäneet, miksi he lopettivat uransa. Arvellaan, että merkittävä syy päätökseen on Tom Arayan halu olla kiertämättä enää ja viettää aikaa perheensä kanssa. Araya oli jo useita vuosia vihjannut mahdollisesta eläkkeelle jäämisestä. Jeff Hannemanin kuolemaa pidetään myös syynä, sillä Hanneman oli yhtyeen johtohahmo eläessään.
Dave Lombardon toivottiin osallistuvan jäähyväiskiertueelle, mutta jäsenten kanssa edelleen riidoissa ollut Lombardo kielsi kaikki mahdollisuudet.
Jäähyväkiertue alkoi Pohjois-Amerikasta toukokuussa 2018. Loppuvuonna yhtye kiersi Eurooppaa. Joulukuussa Gary Holt ilmoitti, ettei hän pääse mukaan Euroopan-kiertueen loppuosuudelle ollakseen kuolemansairaan isänsä kanssa. Vio-lence- ja Machine Head -yhtyeiden kitaristi Phil Demmel tuli Holtin tilalle.
Slayerin viimeinen konsertti pidettiin Yhdysvalloissa Inglewoodissa 30. marraskuuta 2019. Viimeisenä soitetun "Angel of Deathin" jälkeen yhtye jäi lavalle vielä 10 minuutiksi kiittämään fanejaan.
Hajoamisen jälkeen (2020–)
Gary Holt jatkaa levyttämistä ja esiintymistä Exoduksen kanssa.
Tom Araya on vetäytynyt musiikillisen toiminnan parista eikä ole antanut haastatteluja Slayerin viimeisen kiertueen jälkeen. Poikkeuksena tähän Araya esiintyy thrash metal -aiheisessa dokumenttielokuvassa Murder in the Front Row.
Slayerin jäsenet ovat tyrmänneet kaikki spekulaatiot yhtyeen paluusta. Gary Holtin mielestä yhtye lopetti tyylillä ja oli uransa huipulla. Lokakuussa 2021 Kerry King sanoi Slayerin lopettaneen hänen mielestä liian aikaisin ja lisäsi ikävöivänsä soittamista. King ei ole sulkenut pois mahdollisuutta pitää uusia Big Four -konsertteja Metallican, Megadethin ja Anthraxin kanssa, mutta sanoi heti perään ettei usko Slayerin soittavan enää koskaan. Tom Arayan vaimo on myös kieltänyt mahdollisuuden Slayerin paluuseen.
Slayerin musiikki
thumb|left|Slayer vuonna 2007 Slayerin musiikki perustuu hyvin pitkälti kahden kitaristin erittäin nopeatempoiseen, kitarankieliä sahaavaan riffittelyyn, jota samankaltainen, kitaroita seuraava bassolinja tukee. Useiden Slayer-kappaleiden rakenne on samankaltainen: A-osan ja kertosäkeen jälkeen seuraa kahdesta neljään soolokitaraosuutta, jotka kitaristit Hanneman ja King usein soittavat vuorotellen ja toisiaan täydentäen. Esikoisalbumi Show No Mercy sisältää vielä sooloja, joissa oli melodioita, mutta sen jälkeen kitaristien atonaaliset soolot ovat muodostuneet yhtyeen tavaramerkiksi. Rumpukompeissa korostuu tuplabasarien käyttö ja nopeat fillit, jotka ovat rumpalille haasteellisia tempon noustessa ajoittain yli 200 iskuun minuutissa. Tom Arayan lauluosuudet ovat tavallisesti äärimmäisen nopean tempon taustalla tasaista, vain muutaman laulunuotin sisältävää laskettelevaa hokemista.
Yhtyeen sanoitukset käsittelevät useimmiten uskontoa, uskonnonvastaisuutta, kuolemaa, sotaa, sarjamurhaajia ja yhteiskuntaa. Yhtyeen 1980-luvun tuotannossa on vahvoja viitteitä myös kauhua ja paholaista käsitteleviin teemoihin. Yhtyeen alkuaikojen saatanallinen imago ja lyyriset teemat saivat vahvasti vaikutteita brittiläiseltä Venom -yhtyeeltä. Slayerin eri kappaleiden sanoittajat voi usein tunnistaa tekstien perusteella, sillä Kerry King käyttää sanoituksissaan miltei aina loppusointuja, mutta Jeff Hanneman ja Tom Araya eivät.
Slayerin myydyimmät albumit ovat Reign in Blood, South of Heaven, Seasons in the Abyss sekä Divine Intervention, joista jokainen on ylittänyt kultalevyrajan Yhdysvalloissa. Myös konserttitaltiointeja War At the Warfield ja Still Reigning on myyty pelkästään Yhdysvalloissa DVD-levyjen kultalevyrajan rikkonut määrä.
Lavaesiintyminen
thumb|left|Slayerin kielisoittajat tyypillisessä ryhmityksessä lavalla, vasemmalta oikealle: Jeff Hanneman, Tom Araya ja Kerry King Lavalla Gary Holt (aikaisemmin Jeff Hanneman) oli yleisöstä katsottuna aina Tom Arayan vasemmalla ja Kerry King oikealla puolella. Ryhmitys on tallennettu myös livealbumille Decade of Aggression, jolla Jeff Hannemanin kitara kuuluu ainoastaan vasemmasta kanavasta (kaiuttimesta) ja Kerry Kingin kitara vain oikeasta. Samaa tekniikkaa käytettiin myös useilla studioalbumeilla, joista poikkeuksena Divine Intervention on ainoa Slayer-albumi, jolla Jeff Hannemanin kitara kuuluu oikeasta kanavasta. Lavamonitoroinnissa Kerry King kuunteli rumpuja ja omaa kitaraansa, Gary Holtille (aiemmin Jeff Hannemanille) ohjattiin bassorummun ääni.
Yhtyeen alkuvuosina vasenkätinen, mutta oikeakätisesti bassoa soittava Araya alusti seuraavaa soitettavaa kappaletta pitkähköillä yksinpuheluilla, mutta 2000-luvusta alkaen hänen puheenvuoronsa vähentyivät. Arayan tavaramerkiksi muodostui seistä kappaleiden välissä yhden valonheittimen valokeilassa, tarkkailla yleisöä ja hymyillä huutomyrskyn keskellä. Arayalla oli myös tapana kiitellä vuolaasti yleisöä konsertin aikana hyvin nöyrällä äänensävyllä. Kitaristit King, Holt (aiemmin Hanneman) sekä rumpali Bostaph (aiemmin Lombardo) eivät koskaan keskustelleet yleisön kanssa.
thumb|200px|Slayerin pelkistettyä lavarekvisiittaa vuoden 2008 [[Tuska-festivaaleilla]] Slayerin lavarekvisiitta oli hyvin vähäistä. Tavallisesti lavalla oli näkyvissä vain Marshall-vahvistinkaapeista rakennetut seinät rumpulavan molemmin puolin. Lavalla oli usein vain uusimman albumin aiheiden mukaista kuvitusta ja valonheittimiä. Yhtye käytti hyvin vähän pyrotekniikkaa. Harvoja poikkeuksia efektien käytössä yhtyeen pitkällä uralla oli Still Reigning -DVD:tä ja kiertuetta sekä The Unholy Alliance III -kiertuetta varten tehty efekti, jossa kappaleen ”Raining Blood” aikana koko lava ja soittajat kappaleen nimen mukaisesti saivat niskaansa keinoverestä luodun verisateen.
Slayer Suomessa
Slayerin ensivierailua Suomeen saatiin odottaa pitkään, aina vuoteen 1998 asti. Tuolloin Slayer esiintyi juhannusaattona Kauhajoen Nummirockissa. Yhtye onkin vieraillut Suomessa enimmäkseen 2000-luvulla, mutta hyvin säännöllisesti. Vuonna 2005 yhtye esiintyi Sauna Open Air -tapahtumassa. Seuraavan vuoden Suomen konsertit olivat osa The Unholy Alliance -kiertuetta 26. marraskuuta 2006 Tampereen jäähallissa ja 27. marraskuuta 2006 Helsingin jäähallissa. Seuraavan kerran Slayer esiintyi 29.6.2008 Tuska-festivaaleilla Kaisaniemessä ja parin vuoden päästä Porin Sonisphere-festivaaleilla 8. elokuuta 2010. Sonispheressa Slayer joutui myrskyn seuraamuksena lainaamaan soittimiaan ja vahvistimiaan myös Alice Cooperille ja Iron Maidenille, joilta nämä olivat tuhoutuneet.
Tanssivat tyttäremme
Tanssivat tyttäremme (Our Dancing Daughters) on vuonna 1928 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamamykkäelokuva, jonka pääosissa näyttelevät Joan Crawford, Johnny Mack Brown ja Anita Page. Elokuva sai kaksi Oscar-ehdokkuutta vuonna 1929, parhaasta kuvauksesta ja parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta ja sitä pidetään usein Crawfordin läpimurtoroolina. Elokuvaan on tehty jatko-osat nimeltään Puolineitseitä (1929) ja Punastuvat morsiamemme (1930), jossa Crawford ja Page myös esiintyvät. Elokuva on mustavalkoinen, ja se kestää 85 minuuttia. Tanssivat tyttäremme sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 1. syyskuuta vuonna 1928, ja Suomessa 4. marraskuuta vuonna 1929.
Slayer
Slayer Suomessa
Slayerin ja Megadethin yhteinen Euroopan kiertue European carnage tour oli Helsingin Jäähallissa maaliskuun 17. päivä 2011. Provinssirock 2012 keikalla toista kitaraa soitti Exoduksen Gary Holt koska Jeff Hanneman oli sairastunut hämähäkin puremasta. Slayer esiintyi kaksipäiväisen Jalometalli-festivaalin pääesiintyjänä Oulun Club Teatrialla 9. elokuuta 2013. Slayer esiintyi myös Helsingin Sonisphere-festivaaleilla 28.5.2014 ja seuraavaa Suomen Slayer-keikkaa saatiin odottaa vuoden 2015 joulukuuhun saakka, kun yhtye konsertoi Hartwall Arenalla yhdessä Anthraxin, At The Gatesin ja Lost Societyn kanssa. Slayer esiintyi Tampereella South Park-festivaalien pääesiintyjänä 10. kesäkuuta 2016. Jäähyväiskiertueellaan yhtye esiintyi Suomessa Helsingin jäähallissa 8. joulukuuta 2018 yhdessä Anthraxin, Lamb of Godin ja Obituaryn kanssa ja viimeisen kerran Slayer esiintyi Suomessa Helsingin Tuska-festivaaleilla 29. kesäkuuta 2019.
Slayerin eri kappaleiden sanoitusten aiheita
Show No Mercy
Haunting the Chapel
Reign in Blood
South of Heaven
Seasons in the Abyss
Divine Intervention
Diabolus in Musica – Keskiaikainen termi tritonukselle, latinaksi Paholainen musiikissa
Christ Illusion
World Painted Blood Mayat ja heidän ennustuksensa, jonka mukaan maailmanloppu koittaa vuonna 2012
Nuoruustango (elokuva)
Nuoruustango on suomalainen televisioelokuva vuodelta 2017. Elokuva kertoo joukosta entisiä kommunisteja, jotka ovat 1970-luvulla tutustuneet toisiinsa kesälukiossa, ja tapaavat toisensa nyt venäläisen ruoan kurssilla 40 vuotta myöhemmin. Elokuvassa pohditaan Neuvostoliiton hajoamisen merkitystä, pääpainon ollen kuitenkin hahmojen henkilökohtaisissa asioissa.
Elokuva pohjautuu Heidi Köngäksen ja Taina Westin vuonna 1993 esitettyyn televisioelokuvaan Kalliolle kukkulalle. Elokuvasta nähdään Nuoruustangossa myös otteita.
Elokuva kuvattiin Villa Frosteruksessa Espoossa touko-kesäkuussa 2017.
Lanajoki
Lanajoki eli Sarkolanjoki (aiemmin myös Miemojoki ja Niemojoki ) on 10 kilometriä pitkä joki Pirkanmaalla Nokialla ja Vesilahdella. Se on Sarkolanjoen valuma-alueen laskujoki, joka laskee Kuloveteen Sarkolanlahdessa Sarkolan kylässä Nokialla. Valuma-alueen pinta-ala on 106 km². Lanajoki on osa Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen aluetta, joka laskee Kokemäenjoen mukana Selkämereen Porin edustalla Pihlavanlahdella.
Maantieto
Lanajoki laskee Suonojärvestä Rämsööstä vajaan 10 kilometrin matkan Kuloveteen. Joki virtaa kapeassa laaksossa, mutta leviää luikertelemaan kapeilla savisilla peltoaukeilla. Neljän kilometrin jälkeen se virtaa Murtoonjärven läpi ja jatkaa Myllykylään. Ohitettuaan Siukolanjärven, se virtaa peratun Rekolanjärven läpi. Alittaessaan valtatien 12 se on ohittanut Myllykosken padot ja rännit ja laskee sen jälkeen Kuloveteen Sarkolanlahdessa Sarkolan kylässä.
Koska Suonojärven vedenpinta on 105,1 metriä merenpinnan yläpuolella, tulee joelle pudotusta 47,6 metriä, kun se laskee alas Kuloveteen 57,5 metriä merenpinnan yläpuolelle. Matkalle mahtuukin monia koskia. Pisin ja korkein niistä on Myllykoski, jonka yläosan pudotus on 19,5 metriä 550 metrin matkalla. Myös Laukon eli Lanan myllykoski on suuri, koska se putoaa 9,1 metriä 300 metrin matkalla, ja samoin on Hummerkoski, joka putoaa 8,3 metriä. Näissä, ja monessa muussa koskessa, oli parhaimmillaan yhdeksän myllyä yhtäaikaa käytössä.
Lanajoki ja siten Sarkolanjoen valuma-alue jää kahden viereisen valuma-alueen väliin puristukseen niin, että itse Lanajoen alue on alaltaan vain 19 km² suuri. Valuma-alueen kapein kohta sijaitsee Joutsjoen valuma-alueeseen kuuluvan Hätikkäjärven kohdalla. Siitä noin 1,5 kilometriä länteen sijaitsee Masojärvi, joka kuuluu Kärppälänjoen valuma-alueeseen.
Sarkolanjoen valuma-alue
Sarkolanjoen valuma-alueen pinta-ala on 106 km² ja siihen kuuluu 17 järveä, joiden pinta-alat tekevät yhteensä 655 hehtaaria. Järvistä suurin on Suonojärvi, jonka pinta-ala on 475 hehtaaria. Kauimpana suistosta noin 26 kilometrin päässä sijaitsee Mustajärvi. Valuma-alueen laskujoki on Lanajoki, joka laskee Rämsöön Suonojärvestä Kuloveden Sarkolanlahteen.
Nimi
Nimitykset Lanajoki ja Sarkolanjoki ovat nykyään varsin yleisessä käytössä. Sen sijaan Miemo- ja Niemojoki ovat paikallisten aiemmin käyttämiä nimityksiä, jotka ovat nykyään jäämässä pois käytöstä. Miemokoski sijaitsee suiston lähellä samoin kuin Miemonsilta, jonka yli kulkee vanha kylien läpikulkutie. Miemojoen nimi liittyy siten suiston nimistöön. Sen sijaan Niemojoen nimi, joka esiintyy Isonjaon kartassa vuodelta 1783, saattaa olla vanhempi nimitys. Ehkä Miemo kehittyi Niemosta.
Joen nimitys voi muuttua historian aikana monista syistä. Usein joki saa nimensä siitä järvestä, josta se laskee, koska eränkävijät käyttivät jokea kulkuväylänään käydessään järvellä kalastamassa. Kun maatila perustettiin joen suistoon tai sen varrelle, alettiin jokea kutsumaan tilan tai asukkaan mukaan. Jos asutus tiheni kyläksi, antoi kylä nimensä joelle tai päinvastoin. Sarkolan- ja Miemojoken tapauksessa asutus on antanut joelle nimensä. Myös Lanan koski esiintyy seudun nimistössä yläjuoksulla. Kuloveden viljelyasutus on peräisin viimeistään rautakauden alusta ja Sarkolan alueen kiivas asuttaminen käynnistyi jo 1200-luvulla. Jouko Vahtola ehdottaa, että Sarkolan kylän nimitys tuli sarkaviljelystä, jota seudulla tiedetään harjoitetun suuressa mitassa.
Erätalouden aikoina käytetty alkuperäinen nimi on siten voinut olla esimerkiksi Suonojoki lähdejärven Suonojärven mukaan, mutta tästä ei ole jäänyt kansanperinteeseen mitään muistumia. Unto Salo kuitenkin esittää seudun nimistölle saamelaista alkuperää esittelemällä joitakin saamen etymologiasta selityksensä saavia nimiä. Sellaisiin kuuluvat esimerkiksi ”lana”, joka tarkoittaa pyydystä ja ”suono”, joka tarkoittaa kenkäheinää tai Ante Aikion mukaan vetistä suota.
Myllyt
Lanajoen alajuoksulla olleita vesimyllyjä on 1800-luvun keskivaiheen jälkeen olleet Nikkilän mylly, Vainiomylly, Odottavan mylly, Koskisen mylly, Tömyn mylly, Tyrisevän-, Vahalahden- ja Kutalan lahkojen myllyt. Parhaimmillaan myllyjä oli yhtäaikaa käynnissä yhdeksän.
Varhaisia tietoja myllyistä voidaan lukea 1670-luvulta, kun Laukon kartanon isäntä halusi purkauttaa Lanajoessa olleen jalkamyllyn.
Pyhä Vitalianus
Pyhimykseksi julistetun Vitalianuksen muistopäivää vietetään hänen kuolinpäivänsä mukaan 27. tammikuuta.
Venla (nimi)
Venla on suomalainen naisen etunimi. Venla viettää nimipäiväänsä 2. kesäkuuta. Almanakassa Venla on ollut vuodesta 1908 lähtien.
Venla on ilmeisesti muunnos ruotsin kielessä esiintyvistä etunimistä Vendla ja Vendela, jotka juontavat juurensa germaanien slaaveista käyttämästä nimityksestä vendi. Alkujaan nimi on esiintynyt miehennimenä muodossa Wendel tai Wendelin. Nimen lähteenä voi olla myös paikannimi Wendelburga.
Suomessa nimi Venla on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 9 791 ja Vendla noin 1 200 henkilölle. Venla oli 1970-luvulle saakka varsin harvinainen nimi, mutta 1980-luvulla sen suosio alkoi kasvaa selvästi. 1990-luvulla syntyneiden joukossa Venla oli jo 79. suosituin tytönnimi ja 2000-luvun ensimmäisinä vuosina (2000–2004) yhdeksänneksi suosituin. Suosio saavutti huippunsa vuonna 2015, kun Venla oli Suomessa syntyneiden tyttöjen yleisin nimi.
M/S Viking Saga
M/S Viking Saga oli Rederi AB Sallyn Wärtsilältä tilaama matkustaja-autolautta. Se liikennöi aluksi Viking Linen väreissä, mutta sai myöhemmin nimen M/S Sally Albatross. Alus tuhoutui tulipalossa vuonna 1990, ja sen rungon vedenalainen osa käytettiin uuden Sally Albatrossin (nyk. M/S Celestyal Crystal) rakentamiseen.
Laivan sisaralus on alun perin Viking Song -nimisenä valmistunut M/S Regina Baltica.
Kansikuvaus
Tiedot ovat Viking Linen ajoilta.
Käyttöhistoria
Alus hinattiin myöhemmin samana vuonna Poriin Mäntyluodon telakalle, jossa aluksen kaikki vesirajan yläpuoliset osat riisuttiin ja rungon vedenalainen osa siirrettiin Finnyardsin Rauman telakalle, jossa se käytettiin uuden Sally Albatrossin (nyk. M/S Celestyal Crystal) rakentamiseen.
Louisa Hanoune
pienoiskuva|Louisa Hanoune Louisa Hanoune (, s. 1954) on algerialainen poliitikko. Hän on trotskilaisen Työväenpuolueen johtaja ja oli vuonna 2004 ensimmäinen naispuolinen presidenttiehdokas Algerian historiassa. Hän sai prosentin äänistä.
Hanoune syntyi Jijelissä. Hän joutui kahteen otteeseen vangituksi ennen monipuoluejärjestelmän käyttöönottoa vuonna 1988. Algerian sisällissodan aikana 1990-luvulla Hanoune oli yksi harvoja opposition edustajia parlamentissa. Puolueensa kannattamista sekulaarisista arvoista huolimatta hän vastusti hallituksen islamisminvastaista linjaa. Hän oli 13. tammikuuta 1995 mukana allekirjoittamassa Sant'Egidion toimintaohjelmaa, jolla sisällissota pyrittiin saattamaan päätökseen.
Hanoune on koulutukseltaan juristi ja aloitti poliittisen uransa huomattavana naistenoikeusaktivistina.
Rajakylän tenniskeskus
Rajakylän tenniskeskus on Vantaan Rajakylän kaupunginosassa sijaitseva liikuntapaikka. Tenniskeskus sijaitsee Porvoonväylän eteläpuolella ja keskuksen naapurustosta löytyvät esimerkiksi Rajakylän koulu ja Latupuiston päiväkoti. Keskukseen kuuluu tennishalli ja liikuntahalli, ja asiakkaille on tarjolla sulkapallo- ja tenniskenttien sekä liikuntasalin käyttövuoroja. Keskuksella on esimerkiksi kolme tenniskenttää sisällä ja kaksi massakenttää ulkona. Rajakylän tenniskeskus siirtyi Vantaan kaupungin liikuntapalveluiden hallintaan 1.6.2015 alkaen.
Eretria
Eretria oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Euboian saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Erétrian kaupungin paikalla, ja sen arkeologisia kohteita on eri puolilla kaupunkia.
Maantiede
Eretria sijaitsi Euboian etelärannikolla Eteläisen Euboianlahden rannalla ja hedelmällisen Lelantoksen tasangon (nyk. Lilántion tasanko) etelälaidalla noin 18 kilometriä kaakkoon Khalkiista (ja nykyisestä Chalkídan kaupungista). Kaupungin pohjoislaidalla on korkea akropolis eli linnavuori. Kaupungin koko on ollut noin 80 hehtaaria.
Antiikin aika
Varhaisimmat löydöt kaupungista sen antiikin aikaiselta paikalta ovat peräisin myöhäiseltä geometriselta kaudelta. Eretria oli nimensä mukaisesti varhainen kreikkalainen kauppa- ja merimahti, ja sen alaisuuteen kuuluivat laajimmillaan muun muassa pohjoisten Kykladien Andros, Tenos ja Keos. Kaupunki oli Khalkiin ohella yksi keskeisimpiä kreikkalaisia siirtokuntien perustajia, ja asutti muun muassa nykyistä Chalkidikín niemimaata sekä perusti Fanagorian, Pantikapaionin ja Pithekussain. Tämä tuotti myös vihollisuuksia Khalkiin ja Eretrian välille. 700-luvulla eaa. kaupungit sotivat Lelantoksen tasangon hallinnasta Lelantoksen sodassa, joka on varhaisimpia historiallisesti tunnettuja sotia kreikkalaisten kaupunkivaltioiden välillä. Sota oli mahdollisesti syynä Eretrian siirtämiseen sen nykyiselle paikalle.
Arkaaisella ja klassisella kaudella Eretria oli yksi Euboian neljästä merkittävimmästä kaupunkivaltiosta. 500-luvulla eaa. Eretria tuki Joonian kapinaa kiitoksena Miletokselle avusta Lelantoksen sodassa. Tämän seurauksena persialaiset tuhosivat kaupungin persialaissotien ensimmäisessä hyökkäyksessä Kreikkaan vuonna 490 eaa. Toisen hyökkäyksen aikaan 480 eaa. kaupunki oli kreikkalaisten puolella ja osallistui Artemisionin, Salamiin ja Plataiain taisteluihin. 400-luvulla eaa. kaupungista oli kotoisin tragediakirjailija Akhaios.
Persialaissotien jälkeen Eretria liittyi Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon ja pysyi siinä vuoteen 411 eaa. saakka. Vuonna 411 eaa., peloponnesolaissodan aikaan, kaupungin edustalla käytiin Eretrian meritaistelu, jonka Sparta voitti. Siinä Eretria liittyi euboialaisten kaupunkien kapinaan Ateenaa vastaan, ja se tuki Spartaa sodan loppuajan. Kaupunki oli nyt osa Euboian liittoa ja saattoi myös toimia sen johtajana. Seurannut aika oli kaupungin suurinta kukoistuskautta. 300-luvulla eaa. kaupunki oli vuoroin Ateenan ja vuoroin Theban puolella. Tuohon aikaan kaupunkia hallitsivat tyrannit, joihin lukeutuvat Themison ja Plutarkhos.
Eretria sai joksikin aikaa demokraattisen hallinnon, mutta lopulta Makedonia nosti tyranniksi Kleitarkhoksen, joka hallitsi Makedonian alaisuudessa vuoteen 341 eaa. Khaironeian taistelun vuonna 338 eaa. jälkeen Eretria jäi kokonaan Makedonian vallan alle. Seuranneen sadan vuoden aikana kaupungin kukoistus jatkui. Se oli Euboian merkittävin ja hallitsi pääosaa saaren eteläosasta. Eretriassa toimi muun muassa sieltä kotoisin olleen Menedemoksen johtama eretrialainen filosofikoulukunta. Kaupungista oli kotoisin myös taidemaalari Filoksenos. Roomalaiset tuhosivat kaupungin vuonna 198 eaa., minkä jälkeen se taantui, vaikkakin rakennettiin uudelleen. Lopullisesti Eretria tuhoutui Mithridateen sodissa 87–86 eaa., ja autioitui tämän jälkeen.
Myöhempi historia ja kaivaukset
Cyriacus Anconalainen (Ciriaco de' Pizzicolli) vieraili paikalla vuonna 1436 ja teki huomioita ja piirustuksia antiikin aikaisista jäännöksistä. Kaupungin paikka säilyi asumattomana, kunnes vuonna 1824 paikalle syntyi Psarálta paenneiden perustama Néa Psarán kylä. Se on sittemmin kehittynyt nykyiseksi kaupungiksi, joka on ottanut nimen Erétria antiikin aikaisen kaupungin kunniaksi.
Antiikin Eretrian arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1886 Chrístos Tsoúntaksen johdolla. Vuosina 1891–1895 niitä jatkoi American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu Charles Waldsteinin johdolla. Kreikkalaiset jatkoivat kaivauksia vuosina 1897–1917 sekä 1952–1956. Vuodesta 1964 kaivauksia ovat suorittaneet yhdessä École Suisse d'Archéologie en Grèce eli Sveitsin arkeologinen koulu sekä kreikkalaiset arkeologit.
Rakennukset ja löydökset
Eretria oli rakennettu lähes suorakulmionmuotoiselle alueelle ja ympäröity muurein. Kaupungin keskellä oli Apollon Dafneforoksen temppeli. Temppelin ja rannikolla olleen sataman välissä sijaitsi agora eli kauppapaikka. Temppelin ja kaupungin pohjoislaidalla olleen akropoliin välisellä alueella sijaitsi puolestaan joukko muita pyhäköitä sekä teatteri, stadion ja gymnasion. Kaupungin pääkadut jakoivat sen suurin piirtein kolmeen osaan. Itä-länsisuuntainen katu yhdisti kaupungin pääportit. Pohjois-eteläsuuntainen pääkatu kulki tältä kadulta Apollonin temppelin suuntaan.
Eretrian rauniot ovat koko Euboian laajimmat. Pääosa antiikin kaupungista on kuitenkin nykyisen Erétrian kaupungin alla. Laajimman arkeologisen alueen muodostaa teatterin ympäristö nykyisen kaupungin pohjoislaidalla. Apollonin temppeli sijaitsee siitä kaakkoon, ja agoran alueen yksittäiset kohteet temppelin eteläpuolella.
Kaupungin vanhimpiin löytöihin kuuluvat myöhäisen geometrisen kauden muurien osat ja heroon, jotka sijaitsevat muurien länsiportilla eli Khalkiiseen johtaneen tien suunnassa.
pienoiskuva|Ylemmän gymnasionin rauniot. Akropolis ja kaupunginmuurit
Apollon Dafneforoksen temppeli pienoiskuva|[[Apollon Dafneforoksen temppelin rauniot ilmasta.]]
Teatteri ja muut akropoliin rinteen rakennukset pienoiskuva|[[Eretrian teatteri.]]
Akropoliin ja agoran välisellä alueella sijaitsivat teatterin lisäksi niin kutsuttu ylempi gymnasion sekä stadion. Ylempänä rinteessä sijaitsivat Thesmoforeion eli Demeter Thesmoforokselle omistettu temppeli, joka oli rakennettu 200-luvulla eaa., sekä tätä vanhempi Artemiin temppeli.
Agora pienoiskuva|Lattiamosaiikki Eretriasta.
Agora eli kauppapaikka oli reunustettu stoilla eli pylväshalleilla sen neljältä sivulta. Agoralla oli myös pyöreä tholos-rakennus sekä pyhäköitä ja lähdekaivorakennuksia.
Heroon ja palatsit
Länsiportin eteteläpuolelta on löydetty heroon, joka on alun perin geometrisella kaudella ollut jonkun heeroksena pidetyn hautapaikka. Hellenistisellä kaudella se on muutettu osaksi jonkinlaista palatsin kaltaista rakennusta (nk. Palatsi I), jonka ajatellaan olleen kyseisen heeroksen myöhempien sukulaisten omistama. Etelämpää on löydetty toinen, vielä suurempi palatsin kaltainen rakennus (nk. Palatsi II) 300-luvulta eaa.
Muut rakennukset ja rakennelmat
Pääkatujen risteyksen tienoilla sijaitsi Mosaiikkien taloksi kutsuttu rakennus noin vuodelta 370 eaa. Se on saanut nimensä lukuisista mytologisia aiheita, kuten nereidejä sekä arimaspien taistelua griippejä vastaan, esittävistä lattiamosaiikeistaan.
Niin sanottu alempi gymnasion tai palaistra sijaitsi lähellä satamaa, samoin kuin Isikselle omistettu pyhäkkö.
Kaupungin hautausmaat sijaitsivat muurien ulkopuolella, arkaaisen ajan hautausmaa länsipuolella ja myöhempi hautausmaa itäpuolella. Vajaa kaksi kilometriä kaupungista sijaitsi Artemis Amarynthokselle omistettu temppeli.
Esinelöydöt
Alueen esinelöytöjä esittelee Erétrian arkeologinen museo. Siellä ovat muun muassa Apollonin temppelin veistoskoristelun säilyneet osat.
Sinivuokot
Sinivuokot (Hepatica) on leinikkikasvien (Ranunculaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, joka toisinaan on yhdistetty metsävuokkojen (Anemone) ja kylmänkukkien (Pulsatilla) kanssa yhdeksi vuokkojen suvuksi.
Sinivuokot ovat monivuotisia, talvivihantia ruohovartisia kasveja. Niiden ruusukkeina sijaitsevat lehdet ovat pitkäruotisia ja kolmiliuskaisia. Lehtien yläpinnat ovat vihreitä ja alapinnat ruskehtavan violetteja. Korvakkeet puuttuvat. Kukat sijaitsevat yksittäin varsien päissä. Kukissa on tavallisesti viidestä kahdeksaan terälehtimäistä lehteä, jotka ovat yleensä sinisiä, mutta joskus vaaleanpunaisia tai valkoisia. Heteet ovat lähes valkoisia ja niitä on runsaasti. Hedelmä on munanmuotoinen pähkylä, jossa on elaiosomi.
Sinivuokkojen (Hepatica) suvun tieteellinen nimi tulee latinan kielen sanasta hepar (suom. maksa) viitaten siihen, että sinivuokkojen lehtien alapinnan väri ja lehtien muoto muistuttavat maksaa.
Meana Sardo
Meana Sardo on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 813 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 73,8 neliökilometriä. Se sijaitsee 588 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Dataverkkojen signaalitiedustelu
Dataverkkojen signaalitiedustelu on osa elektronista tiedustelua, joka kohdistuu datasiirtoverkkoihin, esimerkiksi Internetiin.
Kolmijalkakala
Kolmijalkakala (Bathypterois grallator) on levysilmiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä.
Koko ja ulkonäkö
Kolmijalkakala voi kasvaa suurimmillaan noin 43 cm pitkäksi ja tavanomainen pituus on noin 30 cm. Lajin ruumiinmuoto on pitkänomainen ja tunnusomainen piirre ovat hyvin pitkät ruodot vatsa- ja pyrstöevissä. Ruodot voivat olla jopa metrin mittaiset. Rintaevät ovat pitkät ja kala pitää niitä pystyssä asennossa. Kolmijalkakalan silmät ovat hyvin pienet ja alkeelliset. Väriltään kala on musta.
Levinneisyys ja elintavat
Kolmijalkakalaa tavataan Atlantin itäosassa Marokosta Guineanlahdelle ja paikoitellen Välimerestä ja Atlantin länsiosissa Yhdysvalloista Guyanaan. Lisäksi sitä tavataan Intian valtamerestä Madagaskarin lähistöltä ja Tyynenmeren länsi- ja keskiosista. Kolmijalkakala elää yksittäin lähellä pehmeää pohjaa tyypillisimmin 900–4 700 metrin syvyydessä, mutta syvimmillään sitä on tavattu noin 6 000 metrin syvyydestä. Laji käyttää pitkiä vatsa- ja pyrstöevän ruotojaan pitääkssen itseään paikallaan pohjan yläpuolella ja rintaeviää se käyttää saaliinsa paikantamiseen. Kalan ravintoa ovat äyriäset kuten suuria hankajalkaisia. Kolmijalkakalat ovat hermafrodiitteja.
Nina Terno
400px|pienoiskuva|alt=Nina Terno, Havukka-ahon ajattelija, veistos 1989 Hirvisaaren puistikko |Havukka-ahon ajattelija 1989, Hirvisaaren puistikko, [[Sotkamoon menevän tien varrella.]] Nina Terno (31. toukokuuta 1935 Viipuri – 3. joulukuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä, kuvataiteilija ja soitonopettaja. Tunnusomaisimpia teemoja Ternolla olivat hevos- ja ratsastaja-aiheet sekä riisuutuvat hahmot. Pronssiveistoksissa on usein informalistisia vaikutteita.
Terno teki vuodesta 1960 lähtien eläinveistoksia, kuten hevosia, mutta ei tavoitellut niissä naturalistisia piirteitä. Niissä on päinvastoin tyyliteltyjä ja kubistisiakin teemoja, kuten ns. negatiivisia muotoja eli esimerkiksi että kuperat pinnat on kuvattu koverina. Myöhemmin hänen toinen tärkeä aiheensa oli riisuuntuva nainen. Terno teki myös muotokuvia, mitaleita ja muistorahoja.
Henkilöhistoria
Viipurissa asunut Terno joutui talvisodan sytyttyä evakkomatkalle, jonka aikana hän asui eri puolilla Suomea, kunnes hänen perheensä kotiutui Tampereelle. Siellä hän myös kävi koulunsa. Taideopintoja Terno suoritti Suomen Taideakatemian koulussa 1955–1959, mutta hän opiskeli kuvataiteiden ohella myös musiikkia Sibelius-akatemiassa vuosina 1955–1957. Terno toimi 1960-luvulla pianonsoiton opettajana Hämeenlinnassa ja kaupungin musiikkiopistossa. Hän oli naimisissa näyttelijä Veli-Matti Kaitalan kanssa.
Savon ammattiopisto
Savon ammattiopisto (ennen vuotta 2018 Savon ammatti- ja aikuisopisto) on Savon koulutuskuntayhtymän Pohjois-Savossa ylläpitämä oppilaitos, jonka toimipisteet sijaitsevat Kuopiossa, Iisalmessa, Varkaudessa ja Siilinjärvellä. Koulutuskuntayhtymän johtaja on Heikki Helve, ja rehtorina toimii Rauno Kettunen.
Vuonna 2015 oppilaitoksella oli yhteensä 5 721 ammatillista perustutkinto-opiskelijaa. Suurimmat koulutusalat olivat tekniikan ja liikenteen ala (2 246 opiskelijaa), sosiaali- terveys- ja liikunta-ala (1 325 opiskelijaa) ja yhteiskuntatieteiden, liiketalouden ja hallinnon ala (781 opiskelijaa). Vuonna 2015 oppilaitoksessa suoritettiin yhteensä 2 663 tutkintoa, joista 2 212 oli perustutkintoja, 339 ammattitutkintoa, 112 erikoisammattitutkintoa. Lisäksi oppilaitoksen oppilaat suorittivat 105 ylioppilastutkintoa ja 128 muun tutkinnonjärjestäjän tutkintoa.
Ammattiosaamista mittaavan Taitaja 2015 -kilpailun finaaleihin pääsi Savon ammattiopistosta 26 opiskelijaa 17 kilpailulajiin. Saavutuksena oli 2 kultaista, 6 hopeista ja 3 pronssista mitalia. Kilpailumenestyksellä mitaten Savon ammattiopisto oli Suomen kolmanneksi paras ammatillisen koulutuksen järjestäjä. On huomattava, ettei mitalimäärää tai menestystä ole suhteutettu oppilaitosten kokoon (opiskelijamäärään).
Kuopio
alt=Koulurakennus kesäisessä maisemassa.|pienoiskuva|Savon ammattiopiston Toivalan kampus Siilinjärvellä. thumb|Aiempi toimipiste Presidentinkatu 3. Pääsisäänkäynnin viereisessä julkisivussa erottuu kuvanveistäjä [[Väinö Lätti|Väinö Lätin veistos Myötätuuli (1990), joka on siirretty uuteen kampukseen.]] thumb|Savon ammattiopiston aiempi toimipiste: Sammakkolammentie 2. Hotelli Savonia, Ravintola Savonia ja [[Savonia-ammattikorkeakoulun hotelli-, ravintola- ja matkailualan toimipiste Puijonlaaksossa.]] Savon ammattiopiston päätoimipiste muutti vuosina 2020-2022 uudistiloihin Kuopion Savilahden kaupunginosaan. Tätä ennen päätoimipaikka sijaitsi Kuopion Haapaniemen kaupunginosan Mölymäellä, osoitteessa Presidentinkatu 1–3. Muutto vapauttaa Mölymäen aluetta osaltaan kerrostalojen ja tapahtuma-areenan rakentamiselle. Savilahden ja Presidentinkadun toimipisteiden ohella opetusta annetaan Kuopiossa myös Kolmisopen, Pohjolankadun ja Sahakadun kampuksilla.
Savilahti, Hehkukatu 1 (Valo, Virta, Voima) ja Microkatu 1U (Vire)
Muut yksiköt:
Rissala
Siilinjärven Rissalassa voi opiskella lentokoneasentajaksi (lentokoneasennuksen perustutkinto).
Toivala
Siilinjärven Toivalassa voi opiskella luonnonvara- ja ympäristöalaa (luonto-ohjaaja, metsuri-metsäpalvelujen tuottaja, metsäkoneenkuljettaja, ympäristönhoitaja) sekä tekniikan ja liikenteen alaa (talonrakentaja, putkiasentaja, ilmanvaihtoasentaja, lämmityslaiteasentaja (uusiutuva energia),
Varkaus
Varkaudessa järjestetään koulutusta Osmajoentie 75 -koulutusyksikössä, jossa voi opiskella kone- ja tuotantotekniikkaa, autoalaa, sähköalaa, rakennusalaa, talotekniikkaa, turvallisuusalaa, kulttuurialaa, liiketaloutta ja sosiaali- ja terveysalaa.
Entisiä toimipaikkoja
Kuopion Muuruvedellä opetettiin kevääseen 2019 saakka maatalousalaa (maatilatalouden ja maatalousteknologian osaamisalat) ja puutarhataloutta (puutarhatuotanto, osittain myös kukka- ja puutarhakauppa sekä viherala).
AirHelp
AirHelp  on teknologiayritys, joka tarjoaa apua korvausasioissa lentomatkustajille, joiden lento on peruttu, myöhästynyt, tai matkustajan pääsy lennolle on evätty ylivarauksen johdosta. Yhtiö kertoo pyrkivänsä sekä valistamaan kuluttajia että kehottamaan heitä pitämään kiinni oikeuksistaan. Samalla yhtiö kertoo toivovansa heidän toimintansa pakottamaan lentoyhtiöt parempaan asiakaspalveluun.
Yleensä AirHelpin korvaushakemukset perustuvat EU:n asetukseen EY 261/2004, joka koskee lentoyhtiöitä joiden kotipaikka on EU:n tai Euroopan talousalueen EEA:n alueelta ja lentoja jotka lähtevät samalta alueelta. Asetus vapauttaa lentoyhtiöt vastuusta lennoilla, joita on kohdannut poikkeuksellinen olosuhde, kuten esimerkiksi voimakas sääilmiö, tai lakko lentokentällä.
Palvelussa lentomatkustajat voivat tarkistaa lennon korvattavuuden verkkopalvelun tai mobiilisovelluksen avulla. Jos lento todetaan korvattavaksi, matkustaja voi tehdä toimeksiannon AirHelpille korvaushakemuksen tekemiseksi. Lennon korvattavuus määritellään usean tekijän perusteella. Muun muassa lennon lähtöpaikka ja kohde, lennon pituus, myöhästymisen pituus kohteessa vaikuttavat korvattavuuteen. Yhtiö ottaa komission toimeksiannoista lentomatkustajalle maksetun korvauksen perusteella.
Yritys kertoo pyrkivänsä helpottamaan korvaushakemuksen tekemistä, jotta yhä useampi matkustaja hakisi lain mukaista korvausta. Kauppalehden artikkelin mukaan vain harva hakee korvauksia.
Palvelu on käytettävissä 35 maassa 15 kielellä. AirHelp kertoo auttaneensa yli 3 miljoonaa matkustajaa.
Historia
AirHelp perustivat tammikuussa 2013 toimitusjohtaja Henrik Zillmer, Nicolas Michaelsen (CMO) ja Greg Roodt (CTO), joka tunnetaan muun muassa työstään Moshi Monsters pelin parissa. Myöhemmin perustajaksi tuli myös Poul Oddershede (CFO) ja Skypeen sijoittanut sarjayrittäjä Morten Lund.
AirHelp oli ensimmäistä kertaa julkisuudessa kun TechCrunch -julkaisu esitteli talven 2014 osallistujat Piilaakson kuuluisaan YCombinator yrityskiihdyttämöön. Yrityksen palvelu lanseerattiin Yhdysvalloissa maaliskuussa 2014. Saman vuoden toukokuussa Airhelpin Gmailin-sähpostipalvelussa toimiva palvelu julkaistiin vuosittaisessa Tech Crunch Disrupt Tapahtumassa New York Cityssä. Palvelun avulla asiakas voi hakea korvauskelpoisia lentoja automaattisesti sähköpostilaatikostaan.
AirHelp sai vuoden 2014 Spark award -palkinnon Collision Conference tapahtumassa Las Vegasissa toukokuussa 2014. Palkinnon saaja valittiin yli 500 startup-kilpailijan joukosta valitusta 30 finalistista. AirHelp valittiin myös vuonna 2014 Tanskan parhaaksi startupiksi Nordic Startup Awards tapahtumassa.
Lokakuussa 2015, yritys julkaisi uuden lentoyhtiöiden arvostelun, jota hyödyntäen asiakas voi valita lentoyhtiön joka on ajallaan, jolla on mukava matkustaa ja hoitaa korvaukset asianmukaisesti.
Meritxell Batet
Meritxell Batet i Lamaña (s. 19. maaliskuuta 1973 Barcelona) on Katalonian sosialistien puolueen poliitikko ja Espanjan edustajainhuoneen puheenjohtaja. Virka on maan kolmanneksi korkein kuninkaan ja pääministerin jälkeen.
Batet opiskeli oikeustiedettä. Hän on Pompeu Fabra -yliopiston valtiosääntöoikeuden professori.
Sappitie
right Sappiteillä tarkoitetaan kaikkia niitä teitä, joita pitkin sappi kulkee maksasta pohjukaissuoleen ja sappirakkoon. Pienimpiä sappiteitä ovat sappihiussuonet, jotka kulkevat maksasolujen välissä keräten maksasoluista erittyvää sappea. Ne ovat hyvin ohutseinäisiä tiehyitä, jotka laskevat maksaliuskatiehyisiin. Maksaliuskatiehyistä sappi kulkee edelleen sappitiehyisiin eli vasempaan ja oikeaan maksatiehyeen. Vasen ja oikea maksatiehyt kulkevat ulos maksasta maksaportin kautta, jonka jälkeen ne yhtyvät yhteiseksi maksatiehyeksi. Yhteinen maksatiehyt vie sappea sapenjohtimeen, joka laskee pohjukaissuolen isoon pohjukaissuolinystyyn. Sappirakon tiehyt yhdistää sappirakon sapenjohtimeen.
Sialla on vasen maksatiehyt, mutta siltä puuttuu oikea maksatiehyt. Maksasta tulevat oikean puolen sappitiehyet yhtyvätkin sialla suoraan yhteiseen maksatiehyeen.
Lihansyöjiltä puuttuvat oikea ja vasen maksatiehyt sekä yhteinen maksatiehyt. Näillä lajeilla maksasta tulevat sappitiehyet yhtyvät erillisinä pieninä tiehyinä sappirakon tiehyeen.
Milis
Milis on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 555 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 18,67 neliökilometriä. Se sijaitsee 72 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Yhdystie 7715
Yhdystie 7715 on Keski-Pohjanmaalla Kokkolassa, kokonaisuudessaan entisen Lohtajan kunnan alueella kulkeva yhdystie. Tien pituus on noin 15 kilometriä. Tie palvelee lähinnä paikallista liikennettä ja yhdistää Lohtajan kyliä toisiinsa ja valtatieverkkoon. Tie on kokonaisuudessaan päällystetty.
Tien ympäristö on määritelty kulttuuriympäristön ja maiseman vaalimisen kannalta tärkeäksi alueeksi.
Historiaa
Yhdystien 7715 osuus Marinkaisista Lohtajan kirkonkylälle (ja edelleen Ala-Viirteelle) on historiallisen Pohjanmaan rantatien ja myöhemmin valtatien 8 vanha linjaus. 1950-luvulla valtatie 8 rakennettiin kulkemaan lähes viivasuorasti vanhan linjauksen kaakkoispuolelle.
Karhin kylässä yhdystien 7715 vieressä on Kasakkakivi. Kasakkakiven takaa kerrotaan perimätiedon mukaan Erkki Erkinpoika Anttilan ampuneen Karhin taloja ryöstelleen kasakan kesällä 1808.
Lohtajan kirkonkylän kupeessa, hautausmaan ja kappelin lähellä on tien varrella vanha mestauspaikka. Mestauspaikkaa lienee viimeksi käytetty 1796.
Viitaniemi
pienoiskuva|Katunäkymä Viitaniemessä. Viitaniemi on Nisulan kaupunginosaan kuuluva pienalue Jyväskylässä.
Viitaniemen asuinalue koostuu vuosina 1959–1964 rakennetuista kerros- ja rivitaloista 35 hehtaarin alueella sekä alueen puistoista. Alueen rakennutti Asuntosäätiö arkkitehti Jorma Järven vuonna 1958 laatiman asemakaavan pohjalta. Se on rakennushistoriallisesti merkittävä, aikakautensa puutarhakaupunki-ideologiaa edustava alue. Vuonna 2007 alueelle laadittiin säilyttävä suojelukaava.
Viitaniemen alue kuuluu Museoviraston ylläpitämälle valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen listalle. Viitaniemessä on myös laajoja hoidettuja viheralueita kaupunkilaisten virkistyskäytössä. Viitaniemessä on Alvar Aallon suunnittelema 13-kerroksinen Viitatorni, joka oli pitkään Jyväskylän korkein rakennus. Viitatorni, kuten muutkin alueen kerrostalot, on väriltään valkoinen.
Yūichi Komano
Yūichi Komano (, s. 25. heinäkuuta 1981 Kainan, Wakayaman prefektuuri, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, joka on edustanut pitkään Sanfrecce Hiroshimaa ja Júbilo Iwataa.
Ali Raymi
Ali Raymi (7. joulukuuta 1973 Mekka, Saudi-Arabia – 23. toukokuuta 2015 Sanaa, Jemen) oli jemeniläinen nyrkkeilijä ja maailmanmestari. Raymi otteli ammattilaisena 25 ottelua, joista hän voitti jokaisen ennen täyttä aikaa.
Taistelu tulesta
Taistelu tulesta (La Guerre du feu) on Jean-Jacques Annaudin ohjaama, vuonna 1981 ensi-iltansa saanut ranskalais-kanadalainen elokuva. Se sijoittuu esihistorialliseen aikaan ja kuvaa, kuinka varhainen ihmisheimo oppii tekemään tulta. Taistelu tulesta perustuu J.H. Rosnyn romaaniin La guerre du Feu.
Juoni
Luolassa asuva heimo varjelee pientä tulenliekkiä, jonka avulla he sytyttävät nuotioita. Vihamielinen heimo ajaa heidät kuitenkin pois kodistaan ja samalla liekki sammuu. Heimo ei osaa itse tehdä tulta, joten heimon johtaja lähettää kolme miestä, Naohin, Amoukarin ja Gawin, etsimään tulta.
Matkalla kolmikko kohtaa useita vaaroja, muun muassa primitiivisen kannibaaliheimon, joilla on tuli. Miehet onnistuvat lopulta ryöstämään kannibaaleilta tulen. Heidän joukkoonsa liittyy kannibaaliheimon vankina ollut nainen, Ika. Myöhemmin he kohtaavat naisen heimon, joka on kehittyneempi, sillä he taitavat tulenteon tuliporan avulla.
Kolme miestä palaavat lopulta heimonsa luo mukanaan kehittyneeltä heimolta saamansa tuli. Ika tulee heidän mukaansa, sillä hänen oma heimonsa hylkii häntä, koska hän on heidän mielestään liian laiha. Heimo on tyytyväinen saatuaan taas tulen, mutta pian se sammuu. Kolmikon johtaja Naoh yrittää tehdä tulta, mutta epäonnistuu. Silloin Ika tekee tulen ja opettaa taidon uudelle heimolleen.
Lavajärvi
Lavajärvi on kylä Hämeenkyrön kunnassa Pirkanmaan maakunnassa. Kylä sijaitsee samannimisen järven etelärannalla, noin 13 kilometrin päässä kuntakeskuksesta itään ja noin 30 kilometrin päässä Tampereelta. Oikorata Tampere–Seinäjoki kulkee kylän itäpuolitse.
Järven rannalla sijaitsevat Lavajärven ja Komin kylät ovat muotoutuneet yhtenäiseksi kyläalueeksi erillisten kyläkoulujen lakkauttamisen ja yhteisen peruskoulun perustamisen jälkeen.
Uskonto Nepalissa
Nepal on uskonnollisesti monimuotoinen valtio, jossa enemmistö väestöstä on hinduja. Maan kuningasta palvottiin pitkään hindujumala Vishnun ruumiillistumana, kunnes maasta tuli 2000-luvun ensi vuosikymmenen lopulla tasavalta, jossa lainsäädäntö takaa uskonnonvapauden. Sitä ennen Nepal oli maailman ainoa valtio, jossa hindulaisuus oli virallinen valtionuskonto. Nepalin vuonna 2015 hyväksyttyyn perustuslakiin kirjattiin, ettei maalla ole valtionuskontoa.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 81,3 prosenttia Nepalin väestöstä oli hindulaisia, 9 % buddhalaisia, 4,4 % muslimeita, 3 % kiratisteja (paikallisen kansan etninen uskonto), 1,4 % kristittyjä ja 0,9 % muita uskontoja tai uskonnottomia.
Buddhalaisuus
Buddha Siddhartha Gautama syntyi Lumbinissa, joka sijaitsee nykyisen Nepalin alueella. Alueelta on löytynyt maailman vanhin buddhalainen temppeli, joka on ajoitettu 500-luvulle ennen ajanlaskun alkua. Lumbini on tärkeimpiä Buddhan elämään liittyviä paikkoja ja merkittävä pyhiinvaelluspaikka.
Vuonna 2007 Nepalin pohjoisosasta löytyi lähes pystysuorasta kalliosta luolasto. Sieltä löytyi runsaasti Buddhan elämää esittäviä kuvia, jotka ovat peräisin jopa 1300-luvulta, sekä musteella, hopealla ja kullalla maalattuja tiibetinkielisiä käsikirjoituksia ja esikristillisen aikakauden keramiikan sirpaleita.
Politiikka ja lainsäädäntö
Vuonna 2015 hyväksytyn perustuslakinsa mukaan Nepalissa ei ole valtionuskontoa, mutta valtio pyrkii suojelemaan "muinaisista ajoista saakka harjoitettua uskontoa" ja käännyttäminen on kiellettyä. Perustuslaki myös tekee hindujen pyhästä eläimestä lehmästä maan kansalliseläimen. Perustuslaki on saanut kritiikkiä osakseen useilta ryhmiltä. Hindunationalistit ovat arvostelleet sitä, että hindulaisuus ei enää ole valtionuskonto. Kristityt uskovat käännyttämisen kieltävän lakipykälän olevan suunnattu heitä vastaan.
Nepal on pyrkinyt kieltämään vanhoja haitallisia uskonnollisia tapoja, kuten chhaupadi-nimellä tunnetun hindulaisen tavan eristää nainen kuukautisten ajaksi karjasuojaan. Tapa on johtanut useisiin kuolemiin, jotka ovat johtuneet käärmeenpuremista tai savunhengittämisestä. Tapa on ollut kielletty vuodesta 2005, mutta kiellon rikkomisesta alettiin rangaista vasta vuonna 2017. Toinen vastaava tapa on Gadhimai-jumalattarelle toimitetut veriuhrit, jotka lopetettiin vuonna 2015 eläinsuojeluaktivistien painostuksen vuoksi.
Nepalin hindunationalistien menestys politiikassa on ollut vähäistä. Nepalin merkittävimmällä hindunationalistisella puolueella Rastriya Prajatantra Partyllä on vain yksi paikka parlamentissa vuonna 2019.
Kummeli esittää: Kontio & Parmas
Kummeli esittää: Kontio & Parmas on Ruutu+-suoratoistopalvelussa ja Nelosella esitettävä Kummeli-ryhmän 40-osainen komediasarja. Sarjan pääosissa näyttelevät muun muassa Heikki Silvennoinen, Elsa Saisio, Mari Perankoski, Ernest Lawson, Timo Kahilainen, Ona Kamu, Ilkka Heiskanen, Heikki Hela ja Heikki Vihinen.
Sarjan ensimmäinen kausi esitettiin Ruutu+:ssa ja televisiossa vuonna 2018. Toisen tuotantokauden julkaisu alkoi Ruutu+:ssa loppukeväästä 2019 ja se esitettiin Nelosella tammikuusta 2020 alkaen. Kolmas kausi alkoi Ruudussa 26. toukokuuta 2021 ja se esitettiin Nelosella keväällä 2022. Neljäs kausi alkaa Ruudussa 19. joulukuuta 2022.
Sarjasta on tehty myös kokoillan Kummeli esittää: Kontio & Parmas -elokuva, joka saapui valkokankaille 4. marraskuuta 2022.
Juoni
Sarja seuraa Valkeakosken poliisilaitoksen arkea. Sarjan alussa, töihin ilmoittautuu uusi poliisi, Auni Parmas (Elsa Saisio) joka saa työparikseen komisario Otso Kontion (Heikki Silvennoinen). Kaksikko ystävystyy työnsä ohella, ja he saavat toinen toistaan erikoisempia ja vaarallisempia tehtäviä.
Sarja seuraa myös sukupolvien välisiä näkemyseroja, Kontion henkilökohtaisia kriisejä, tämän tyttären raskautta, musiikkimaailmaa, aaltoilevia ihmissuhteita, eksentrisiä paikallisia sekä Mokkapirtti-nimisen kantakuppilan tiloissa toimivaa "Valkeakosken Humanistit"-yhdistystä.
Ensimmäinen tuotantokausi
1 Keskikatsojamäärä Nelosella
Toinen tuotantokausi
1 Keskikatsojamäärä Nelosella
Kolmas tuotantokausi
1 Keskikatsojamäärä Nelosella
Aiheesta muualla
Kummeli esittää: Kontio & Parmas Ruutu-palvelussa
Leevi Salonen
Leevi Artturi Salonen (s. 11. huhtikuuta 2001) on suomalainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä.
Salonen tuli tunnetuksi Idolsin 8. tuotantokaudella herkillä tulkinnoillaan ja koskettavilla tarinoillaan. Hänellä on yksi julkaistu kappale ”Pidin musta kii”, joka tehtiin Idolsin yhteydessä. Hän esitti kappaleen ensimmäistä kertaa Idols-finaalissa sijoittuen toiseksi voittaja Anniina Timosen jälkeen.
Salonen on näytellyt Ava & Frank -musikaalin miespääroolissa Frank Sinatraa.
Kortepohja
Kortepohja on kaupunginosa Jyväskylässä. Sen väkiluku vuoden 2021 lopussa oli 8 336. Nimensä alue sai siten, että otettiin paikannimen Kortesuo alkuosa ja paikannimen Rautpohja loppuosa nimeksi. Kortepohjaa, samoin kuin Helsingin Itä-Pasilaa suunniteltaessa palattiin ruutukaavaan.
Kortepohjassa sijaitsee suuri osa Jyväskylän ylioppilaskunnan opiskelija-asunnoista, 1 339 asukkaan (2022) ylioppilaskylä. Kortepohjan kupeessa on Laajavuoren laskettelurinne. Kortepohja on kerrostalovaltainen alue; lisäksi siellä on rivitaloja, joita kutsutaan "legotaloiksi". Kortemäen omakotialue sijaitsee Kypärämäen länsirinteellä. Maantieteellisen Kypärämäen huippu kuuluu myös Kortepohjan kaupunginosaan. Kortemäestä pääsee autolla muualle Kortepohjaan vain Kypärämäen kautta.
Arkkitehdit Bengt Lundsten ja Esko Kahri suunnittelivat Kortepohjan asuinalueen 1964–1968. Alue on rakennettu pääosin 1960- ja 1970-luvulla. Kortesuon alueen rakennuskanta on valmistunut enimmäkseen 1990-luvulla ja 2000-luvun ensikymmenellä.
Historiaa
Nykyinen Kortepohjan alue tuli osaksi Jyväskylää vuonna 1941. Se nimettiin Kortepohjaksi virallisesti vuonna 1965. Alueen asemakaava hyväksyttiin vuonna 1966 ja rakentaminen aloitettiin seuraavan vuoden aikana. 1970-luvulla Kortepohjaan rakennettiin koulu, päiväkoti, ostoskeskus, kirjasto ja kirkko, ja 1980-luvun alkuun mennessä kaupunginosaa pidettiin valmiina.
Tämän jälkeen alkoi täydennysrakentaminen, josta syntyi muun muassa Kortesuon 1990-luvulla ja 2000-luvun ensikymmenyksellä valmistunut asuinalue. Vuonna 2022 Kortepohjaan avattiin Kortetalo, johon siirtyi kaupunginosan kirjasto ja koulu- ja päiväkotitoiminta. Sen tiloissa toimii myös muita palveluja.