cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lido
Neljännen ristiretken alussa siihen aikaan asumaton Lidon hiekkasärkkä toimi vuonna 1202 yli 10 000 ristiretkeläisen sotilasleirinä, jotka venetsialaiset myöhemmin saartoivat kun näillä ei ollut varaa maksaa tilaamiaan kuljetuspalveluja ja muonaa.
Warren Worthington III
Warren Worthington III (aiemmin Arkkienkeli ja Enkeli) on Marvelin sarjakuvahahmo, joka seikkailee Ryhmä-X:n joukoissa.
Sarjakuvissa
Warren Worthington III kävi murrosikäisenä yksityiskoulua, kun hänen selästään alkoi kasvaa siivet. Parissa kuukaudessa siivet kasvoivat täyteen mittaansa, mutta Warren piti ne salassa sitomalla ne tiukasti selkäänsä vasten ja kätkemällä vaatteidensa alle.
Aluksi hän luuli olevansa vain jokin luonnonoikku, mutta oppi sittemmin lentämään siivillään, mistä nauttikin suuresti. Yhtenä yönä koulun asuinsiipeen syttyi tulipalo ja Warren päätti käyttää voimiaan pelastaakseen koulutoverinsa. Hän pani päälleen pitkän valkoisen pyjaman ja päähänsä peruukin ja esiintyi pelastavana "enkelinä".
Pian tuon jälkeen Warren aloitti toimintansa New Yorkissa Koston Enkelinä, joka taisteli rikollisuutta vastaan. X-miehet ottivat häneen yhteyttä ja kertoivat hänen olevan mutantti. Warren päätikin liittyä Ryhmä-X:ään.
Myöhemmin Professori X kertoi uusia mutantteja Ryhmä-X:ään ja Enkeli lähti ryhmästä. Hän peri valtaisan summan vanhemmiltaan kun nämä kuolivat ja sijoitti osan perinnöstään Champions nimisen sankariryhmän toiminnon rahoittamiseen.
Hän myös ilmoitti julkisesti olevasta Enkeli, joskin piti Xavierin koulun ja Ryhmä-X:n salassa. Kun Championit hajosivat, alkoi Warren lämmitellä uudelleen romanssia entisen tyttöystävänsä Candy Southernin kanssa.
Puolustajia menehtyi suuri joukko taistelussa äärimmäisen vaarallista vihollista vastaan ja ryhmä hajosi. Enkeli ja neljä muuta alkuperäisen Ryhmä-X:n jäsentä perustivat Tekijä-X:n, jonka tehtävänä oli auttaa mutantteja ja antaa samalla kuva että he todellisuudessa metsästivät mutantteja.
Warrenin koulutoveri, Cameron Hodge, oli Tekijä-X:n manageri. Mutta sitten paljastui että Hodge todellisuudessa johti mutanttienvastaista The Rightiä ja käytti Tekijä-X:ääkin hyväkseen kääntääkseen yleisen mielipiteen mutantteja vastaan.
Kun Marauderit hyökkäsivät Morlokkien kimppuun, Ruho-niminen Marauder vangitsi Warrenin ja yhdessä toisen Marauderin, Harpuunan, kanssa kidutti häntä. Thor pelasti Enkelin, mutta tämän siivet olivat pahasti vahingoittuneet. Kirurgit joutuivat amputoimaan Warrenin siivet. Warren joutui masennuksen valtaan ja teki itsemurhan.
Jälkikäteen paljastui että Cameron Hodge oli päättänyt siipien amputoinnista ja suunnitellut jopa Warrenin kuolemankin. Mutta Tuho-niminen mutantti olikin siirtänyt Warrenin viime hetkellä turvaan ja tämä olikin jäänyt eloon. Tuho kasvatti Enkelille uudet siivet ja teki tästä yhden Ratsumiehistään.
Kuolema-nimisenä Enkeli kohtasi Tekijä-X:n ja taisteli heitä vastaan, mutta kääntyi sitten Tuhoa vastaan. Herken aikaa Warren seikkaili yksinään ja kosti Cameron Hodgelle. Infernon alkaessa hän palasi Tekijä-X:ään ja sai uuden nimen Arkkienkeli.
René Navarre
pienoiskuva|René Navarre 1920-luvulla. René Navarre (8. heinäkuuta 1877 Limoges – 8. helmikuuta 1968 Azay-sur-Cher, Indre-et-Loire) oli ranskalainen näyttelijä.
Warren Worthington III
Yli-inhimilliset voimat
Warren on mutantti ja voi lentää siivillään. Nykyään hän kykynee jopa rikkomaan äänen nopeuden. Lisäksi, nykyään Warren voi käyttää siipiään aseena kahdellakin tavalla. Hän voi lyödä niillä kuin valtaisalla teräaseella tai ampua sulkiaan kuin veitsiä. Sulissa on kemikaalia, joka, verisuoneen päästessään, lamaannuttaa hetkeksi uhrin hermonpäät.
René Navarre
Navarre aloitti elokuvauransa vuonna 1911 Gaumontilla, jossa hän teki yli 60 elokuvaa etupäässä Louis Feuilladen ohjaamana. Hänen tunnetuin roolinsa oli Fantomas vuosina 1913–1914. Vuonna 1915 Navarre kutsuttiin ensimmäiseen maailmansotaan. Hänet vapautettiin pian palveluksesta, minkä jälkeen hän perusti oman tuotantoyhtiön. Vuosien 1918 ja 1946 välillä Navarre näytteli yli 20 elokuvassa. 1910- ja 1920-lukujen vaihteessa hän teki myös muutamia ohjaustöitä.
Englantilaiset naiset
Englantilaiset naiset (Les Deux Anglaises et le Continent) on François Truffaut’n ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1971. Truffaut teki myös käsikirjoituksen yhdessä Jean Gruault’n kanssa Henri-Pierre Rochén romaanin pohjalta. Elokuvan pääkuvaajana toimi Néstor Almendros, ja musiikin siihen teki Georges Delerue.
Elokuvassa äitinsä vaikutusvallasta kärsivä nuori ranskalaismies (Truffaut’n vakionäyttelijä Jean-Pierre Léaud) rakastuu kahteen englantilaistyttöön, joista toinen on vapaamielinen taiteilija ja toinen asenteiltaan tiukempi.
Tuotanto
1970-luvun alussa Truffaut kärsi masennuksesta muun muassa hänen suhteensa Catherine Deneuveen kariuduttua. Lohtua toi Henri-Pierre Rochén romaani Les Deux Anglaises et le Continent, jonka pohjalta Truffaut alkoi suunnitella uutta elokuvaa. Se kuvattiin Normandian rannikolla kesällä 1971.
Vastaanotto ja arvostus
Marraskuussa 1971 ensi-iltansa saanut Englantilaiset naiset sai vaihtelevia arvosteluja. Sitä pidettiin kylmäkiskoisena ja liian realistisena, kun elokuvassa näytettiin muun muassa verisiä lakanoita toisen englantilaistytön neitsyyden menettämisen ilmentäjinä. Elokuva sai Ranskan ulkopuolella parempia arvioita kuin kotimaassaan, ja sen arvostus on vuosikymmenten mittaan kasvanut.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Englantilaiset naiset vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Simeon Uusteologi
Simeon Uusteologi (, n. 957-1037 jaa.) oli bysanttilainen munkki ja runoilija, ja erityisesti ortodoksisen kirkon merkittävä teologinen ajattelija. Hän on yksi kolmesta henkilöstä, joka on saanut teologin arvonimen ortodoksisessa kirkossa. Simeonia pidetään klassisena mystikkona ja Pyhän Hengen roolia pohtineena teologina. Hän eli ensin maallista elämää, mutta muutti 27-vuotiaana luostariin ja vietti eri luostareissa lopun ikänsä. Hänet myöhemmin julistettiin pyhimykseksi.
Simeon oli tuottelias kirjailija. Häneltä on säilynyt noin 92 opetuspuhetta ja 55 hymniä. Puheissaan hän käsittelee kristillisiä aiheita kuten katumusta, rukousta, hengellistä ohjausta, ehtoollista, Pyhän Hengen kastetta, yhdistymistä Jumalaan ja ihmisen jumalalistumista. Hymneistä parhaiten tunnettuja ovat ne, joissa Simeon kuvailee Jumalan ja ihmisen välistä suhdetta. Yksi Simeonin hymneistä kuuluu rukouksiin, jotka luetaan ennen ehtoollista.
Half and Half
Half and Half (Parlophone 777-7944541) on Topi Sorsakosken & Agentsin albumi vuodelta 1990. Levyn A-puoli sisältää laulua ja B-puoli Agentsin rautalankaa. Half and Half myi kultaa (31 000 kpl). Topi ja Agentsin tiet erkanivat levyn jälkeen, mutta 17 vuotta myöhemmin 2007 palasivat taas studioon.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Esa Pulliainen, ellei toisin mainittu.
Yleisurheilun GP-finaali
Yleisurheilun GP-finaali oli IAAF:n vuosina 1985–2002 järjestämä yleisurheilukilpailu. Kilpailun osallistujat valittiin aiemmin vuoden aikana järjestettyjen Grand Prix -kilpailuista kerättyjen pisteiden perusteella. Vuosina 1985–1992 lajien voittajat valittiin pisteiden perusteella. Vuodesta 1993 finaalissa lajin voittaneet keräsivät palkintorahat, mutta yhteiskilpailun voittaja valittiin edelleen pisteiden perusteella.
Vuonna 2003 IAAF uudisti Grand Prix -kilpailujärjestelmänsä, jolloin GP-finaali korvattiin IAAF:n yleisurheilufinaalilla.
Uni (jumalatar)
thumb|Unia esittävä terrakottapatsas Villa Guilian etruskimuseossa, n. 380 eaa.
Uni on etruskien jumalatar ja taivaan jumalan Tinian puoliso sekä Perugian suojelusjumalatar. Hän oli etruskimytologian johtava naishahmo. Uni vastaa kreikkalaisten Heraa. Hänen nimensä ei mahdollisesti ole alkuperältään etruskinkielinen, vaan pohjana on latinalainen nimi Iuno eli Juno.
Uni muodosti yhdessä puolisonsa Tinian sekä Menervan kanssa etruskijumalten ylimmän kolminaisuuden.
Etruskien mytologiassa Unin rintamaitoa juo Herkules. Hän tekee sen siksi, että hänestä tulisi kuolematon.
Matthew Stevens
pienoiskuva|Matthew Stevens vuonna 2016 Matthew Stevens (s. 11. syyskuuta 1977) on walesilainen snooker-ammattilainen. Hän on ollut maailmanmestaruuskisojen finaalissa kaksi kertaa saavuttamatta kuitenkaan tätä snookerin arvostetuinta turnausvoittoa. Stevens tunnetaan myös lempinimellä The Welsh Dragon ja hän on urallaan tehnyt 302 yli sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa ammattilaisturnaustasolla sekä ollut 32:n parhaan pelaajan joukossa ranking-listalla jo vuosia.
Masters-voittaja
Uransa suurimman turnausvoiton Stevens saavutti vuoden 2000 Benson & Hedges Masters-kutsuturnauksessa, jonka finaalissa kaatui Ken Doherty, joka samaisessa ottelussa suoritti viimeistä mustaa palloa vaille maksimibreikin 147.
UK Championship-voittaja
Stevens on pelannut 2000-luvun aikana hyvällä tasolla saavuttaen useita puolivälierä- ja semifinaalipaikkoja saavuttamatta kuitenkaan kuin yhden ranking-turnausvoiton. Tämä tuli kuitenkin toiseksi arvostetuimmassa UK Championship-turnauksessa vihdoin vuonna 2003, viisi vuotta ensimmäisen finaalipaikan jälkeen samassa turnauksessa. Finaalissa kaatui suuri mestari Stephen Hendry erin 10-8.
Maailmanmestaruuskisojen kaksinkertainen finalisti
Stevens on kahdesti hävinnyt maailmanmestaruusturnauksen finaalissa tiukin lukemin 16-18. Ensin vuonna 2000 Mark Williamsille ja toisen kerran vuonna 2005 Shaun Murphylle, jota vastaan Stevens johti erin 10-6. Stevens on ollut näiden kahden finaalin lisäksi ollut kolmesti semifinaalissa.
Kaudella 2005/2006 Stevens oli ranking-listalla sijoitettuna neljänneksi, mikä on toistaiseksi hänen uransa paras listasijoitus. Tämän kauden hän aloitti vakuuttavasti voittamalla Northern Ireland Trophy-turnauksen, jonka finaalissa hän kaatoi jälleen Stephen Hendryn, tällä kertaa erin 9-7. Stevensin pelivire laski kuitenkin tämän jälkeen huomattavasti hänen hyvän ystävänsä, ja toisen huippupelaajan, Paul Hunterin sairastuttua ja kuoltua syöpään. Kaudella 2006/2007 ja 2007/2008 Stevens paransi peliotteitaan saavuttamatta kuitenkaan suurempaa menestystä. Tasaiset suoritukset kuitenkin antoivat itseluottamusta ja Stevens uskoi palaavansa vielä turnausvoittajaksi.
Kaudella 2008/2009 Stevens saavutti pitkästä aikaa finaalipaikan ranking-turnauksessa Bahrain Championship, mutta hävisi Neil Robertsonille finaalin erin 7-9. Maanmies Ryan Dayn pudottaminen vei Stevensin Maplin UK Championship-turnauksessa 16 parhaan joukkoon, mutta Marco Fu osoittautui sittemmin paremmaksi. Pitkästä aikaa Stevensin peli näytti syyskaudella piristyvän. Kausi 2009/2010 ei tuonut mukanaan suurempaa menestystä, mutta Stevens pysyi edelleen ranking-listalla 32. parhaan joukossa.
Muut harrastukset
Stevens pelaa snookerin lisäksi pokeria. Hän onnistui voittamaan vuonna 2004 260 000 £ suuressa UK Open-turnauksessa.
Baume-les-Messieurs
thumb|250px|Baume-les-Messieursin kylä Baume-les-Messieurs on kunta Juran departementissa Franche-Comtén hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 194 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Baume-les-Messieursin pinta-ala on 13 neliökilometriä.
Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi.
Bonnefontaine
thumb|250px|Bonnefontainen kirkko Bonnefontaine on kunta Juran departementissa Franche-Comtén hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 84 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bonnefontainen pinta-ala on yhdeksän neliökilometriä.
The Kinks Are the Village Green Preservation Society
The Kinks Are the Village Green Preservation Society on The Kinksin vuonna 1968 julkaistu kuudes studioalbumi ja samalla viimeinen, jolla bassokitaraa soittaa alkuperäisjäsen Pete Quaife. Se on myös yhtyeen ensimmäinen varsinainen konseptialbumi. Albumi kuvaa nostalgiseen ja mystis-romanttiseen sävyyn 1940- ja 1950-lukujen brittiläistä maaseutua.Sanoitusten sanotaan olevan yhtyeen johtohahmon, kitaristi-laulaja-lauluntekijä Ray Daviesin uran henkilökohtaisimpia.
Kun Village Green julkaistiin, elettiin rauhan, rakkauden ja San Franciscon aikakautta. Näin ollen albumi ei ilmestyessään ollut ajankohtaisten poptrendien mukainen ja sen myyntimenestys jäi heikoksi. Levy ei noussut listoille Britanniassa (Top 40) eikä Yhdysvalloissa (Top 200). Ray Davies onkin myöhemmin todennut: Samalla kun muut vetivät happoa, käyttivät mahdollisimman paljon huumeita ja kuuntelivat musiikkia koomassa, The Kinks lauloi lauluja menetetyistä ystävistä, kaljoittelusta, moottoripyöräilijöistä, pahoista noidista ja lentävistä kissoista. Albumi on kuitenkin myöhemmin saavuttanut arvostusta ja saavuttanut aseman rock-klassikkona.
UK- ja USA-versio
B-puoli
Euroopan-versio
A-puoli B-puoli
Vuoden 1998 julkaisu (Castle Communications)
UK- ja USA-painos (Mono) Euroopan versio (Stereo)
Vuoden 2004 kolmen CD:n versio
CD 1: Stereo
CD 2: Mono
CD 3: Harvinaisuudet
Cernans
thumb|250px|Suihkulähde Cernansin kylän keskustassa Cernans on kunta Juran departementissa Franche-Comtén hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 98 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Cernansin pinta-ala on kuusi neliökilometriä.
Royals (kappale)
"Royals" on uusiseelantilaisen laulaja-lauluntekijä Lorden kappale hänen ensimmäiseltä äänitteeltään, The Love Club -EP:ltä. Hän julkaisi sen myös ensimmäisellä studioalbumillaan, Pure Heroinella. "Royals" julkaistiin 8. maaliskuuta 2013 hänen EP:nsä johdantosinglenä. Saman vuoden lopulla kappale listattiin yhdeksi vuoden parhaimmista kappaleista lukuisissa julkaisuissa, kuten Rolling Stonessa, Timessa ja Spinissä.
Kappaleen sanoittivat Lorde ja Joel Little puolessa tunnissa. Littlen mukaan "Royals" on "vastaus kaikkeen, mitä on popradiossa". Monet kriitikot yllättyivät kappaleen kokonaistuotannosta sekä "Royalsin" viestistä. Julkaisusta tuli kaupallinen menestys, joka sijoittui Billboard Hot 100 -listan kärkeen yhdeksäksi peräkkäiseksi viikoksi. Menestys oli samankaltaista monissa valtioissa, kuten Belgiassa, Irlannissa, Kanadassa, Britanniassa ja Uudessa-Seelannissa. Kappale sai lukuisia palkintoja monissa maissa, kuten Kanadassa, Uudessa-Seelannissa, Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Joel Kefali ohjasi kappaleelle kaksi musiikkivideota, joista toinen on kansainvälinen versio ja toinen taas Yhdysvaltoihin suunnattu versio. Molemmat sisältävät hidastettuja kohtauksia Lorden koulutovereiden elämästä. Lorde on esittänyt kappaleen lukuisissa tapahtumissa, kuten Late Night with Jimmy Fallonissa, The Ellen DeGeneres Show'ssa ja Uuden-Seelannin vuoden 2013 musiikkigaalassa. Kappaleen ovat coveroineet monet artistit, kuten Selena Gomez, Mayer Hawthorne sekä Pentatonix.
Kroatia Eurovision laulukilpailussa
Kroatia osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäisen kerran vuonna. Kroatian edustaja valittiin vuosittain Dora-nimisellä popfestivaalilla. Sen paras sijoitus on ollut neljäs sija, jonka se on saavutti vuosina ja.
Suurin osa Kroatian kappaleista on esitetty kroatian kielellä. Englantia Kroatia käytti vuosina 2001, 2002, 2004, 2011, 2016, 2017 ja 2018, sekä myös vuoden 1993 kappaleen nimilauseessa. Vuoden 2017 kappale oli laulettu osittain italiaksi.
Kaksivaiheinen loppukilpailu
Vuonna 2003 EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta. Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä ja laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota. Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on edellisenä vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin.
Kaksi semifinaalia
Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa.
Uusi pisteidenlaskujärjestelmä
Vuonna 2016 otettiin käyttöön uusi pisteidenlaskujärjestelmä, jolla halutaan pitää jännitys loppuun asti. Ennen vuotta 2016 voittaja saattoi selvitä jo hyvin varhaisessa vaiheessa pisteidenlaskua. Tämän ja usein moititun pisteiden vääristymisen takia haluttiin antaa molemmille äänestysryhmille täysin oma valta, joten pisteet jaettiin. Uudessa systeemissä jokaisen osallistujamaan raadit antavat pisteet 1-8, 10 ja 12. Sen jälkeen puhelinäänet julistetaan könttäsummina. Näin ollen voittaja selviää vasta kun eniten puhelinääniä saanut maa saa pisteet.
Kapellimestarit
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Kroatia osallistui myös vuoden 1993 Eurovision laulukilpailun esikarsintaan Kvalifikacija za Millstreet, jossa Kroatian kappaletta johti Andrej Baša, kuten Millstreetissäkin. Kroatian kappale esitettiin ilman orkesterisäestystä vuoden 1997 kilpailussa.
Vihivaunu
thumb|Paperikelaa kuljettava vihivaunu [[Axel Springer AG|Axel Springerin painotalolla Berliinissä]]
Vihivaunu (eng lyh. AGV) on automaattitrukki, joka siirtää ennalta määrättyjä reittejä pitkin tavaraa paikasta toiseen varastoissa, teollisuuslaitoksissa, painotaloissa tms. paikoissa, jotka on muutenkin pitkälti automatisoitu. Esimerkiksi painotaloissa vihivaunuja käytetään raskaiden paperirullien siirrossa varastosta painokoneelle tai välivarastoihin. Raakapaperivarastojen automatisointi voidaan toteuttaa kustannustehokkaalla tavalla käyttäen vihivaunuja. Terästeollisuudessa vihivaunuilla siirretään jopa 30 tonnin painoisia nauhavalssattuja keloja. Vaunut toimivat usein osana laajempaa automatisoitua materiaalinsiirtoketjua, johon kuuluu myös esimerkiksi automaattiohjattuja siltanostureita.
Vihivaunujen toiminta
Vaunu lähtee liikkeelle saatuaan tehtävän ohjausjärjestelmältä. Tehtävän tiedot, kuten haku- ja jättöosoitteet, välitetään vihivaunulle radiosignaalin välityksellä. Tavallisille vihivaunuille on opetettu reitit, joita ne kulkevat. Käytännössä yhtä vaunua voi käyttää silloin enintään muutamalla "linjalla". Kehittyneemmissä järjestelmissä vaunu tunnistaa paikkansa radiolähettimien, heijastimien tai karttapohjaisen ratkaisun avulla. Edellisen työvaiheen päätyttyä vaunu voi saada kutsun seuraavaan kohteeseen ilman, että sen pitää palata takaisin alkupaikkaan.
Vihivaunu menee akkujen jännitteen laskettua tarpeeksi alas latausasemaan ja lataa akkunsa automaattisesti.
Vihivaunujen turvallisuus
Turvallisuussyistä vihivaunut kulkevat aina pitkin ennalta merkittyjä reittejä. Yleensä vaunu antaa liikkuessaan pientä äänimerkkiä, ja on varustettu huomiovilkulla. Näin samassa tilassa työskentelevät ihmiset havaitsevat vaunun paremmin.
Vibriot
Vibriot (Vibrio) ovat yleinen suolaisessa vedessä elävä bakteerisuku. Näitä gramnegatiivisia bakteereja esiintyy yleisesti merenelävissä ja kaloissa. Ne kasvavat sekä hapellisissa että hapettomissa oloissa. Tunnetuimpia patogeenisia lajeja on kolme: V. cholerae,jonka sadoista serotyypeistä vain pieni osa aiheuttaa koleraa, V. parahaemolyticus, ja V. vulnificus. Kaikkiaan vibrioita tunnetaan muutamia kymmeniä lajeja. Ne leviävät tyypillisesti ihmiseen meri- tai murtoveteen joutuneen haavan tai veden saastuttamien kypsentämättömien merenelävien ja kalojen tai muiden elintarvikkeiden välityksellä. Yhdysvalloissa vibrioinfektiot ovat tavallisimpia kesäkaudella (touko-lokakuussa) meriveden lämpötilan ollessa tavanomaista korkeampi.
Yhdysvalloissa vibriot aiheuttavat CDC:n mukaan arviolta 80 000 sairastumista ja 100 kuolemaa vuosittain. Ei-koleraa aiheuttavien vibrioiden aiheuttamien infektioiden määrän arvioidaan kuitenkin lisääntyneen. Kaikkiaan Yhdysvalloissa sairastuu noin 124 000:een ja kuolee noin 3 000 henkeä elintarvikkeiden välityksellä vuosittain.
Maailmanlaajuisesti tarkasteltaessa luvut ovat huomattavasti suurempia, sillä vibriot aiheuttavat suurimman osan merenelävien välityksellä ihmiseen leviävistä sairauksista. Seuraukset voivat olla hyvin vakavia. Esimerkiksi Vibrio vulnificus -haavainfektion saaneiden potilaiden kuolleisuus on ilman hoitoa 25 prosentin luokkaa. Bakteereja sisäisesti nauttineilla ja verenmyrkytykseen edenneillä potilailla kuolleisuus on jo 50 %; kuolema seuraa tyypillisesti 48 tunnin sisällä infektiosta. Shokkivaiheessa sairaalahoitoon edenneiden potilaiden kuolleisuus on 33 % luokkaa.
Suomessa on koettu koleravibrion aiheuttamia pandemioita 1800-luvulta lähtien, mutta ne ovat johtuneet pitkälti huonosta elintarvikehygieniasta ja heikkotasoisesta jätehuollosta. Koleravibrio on itse asiassa vain ihmisen loinen.
Itämeressä helteiset säät viimeistään 2010-luvulta alkaen ovat aiheuttaneet vibrioiden esiintyvyyttä ainakin Pohjanlahdessa Ouluun asti. Osa todetusita mikrobeista on ollut koleravibrioita. Patogeeni aiheuttaa ihmisellä ihon ja ulkokorvan tulehduksia. Myös lievää vatsan oireilua voi esiintyä, jos uimaveden mukana tulee nielleeksi näitä patogeeneisiä bakteereja.
Jouni Pellinen
Urheilu-uran jälkeen hän on toiminut painonnostovalmentajana ja Ylellä skicross- ja alppihiihtoselostajana. Hänellä on yksi poika.
Alppihiihto
Pellinen laski ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa Kranjska Gorassa joulukuussa 2005 ja sijoittui ainoan kerran pisteille joulukuussa 2006 oltuaan 28:s Hinterstoderin supersuurpujottelussa.
Vuonna 2007 Pellinen osallistui alppihiihdon MM-kisoihin, jossa hän sijoittui supersuurpujottelussa 33:nneksi ja syöksylaskussa 40:nneksi.
Freestyle
Freestylen maailmancupissa Pellinen kilpaili ensimmäisen kerran Tirolissa tammikuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai Flainessa 14. tammikuuta 2009 sijoituttuaan viidenneksi.
Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa Pellinen sai 3. maaliskuuta 2011 Grindelwaldissa sijoituttuaan toiseksi. Kolme päivää myöhemmin Meiringen-Haslibergissa hän voitti ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa. Kaudella 2010–2011 hän sijoittui skicrossin kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Hänen harjoitteluaan häiritsi loukkaantuminen kauden lopussa. Toisen osakilpailuvoittonsa Pellinen saavutti 3. maaliskuuta 2012 Branäsissa. Seuraavalla kaudella hän oli toinen Megeven kilpailussa.
Vuonna 2011 Pellinen sijoittui Aspenin X Gameseissa skicrossissa kahdeksanneksi. Vuonna 2012 hän oli neljäs.
Ortamo Mattila
Ortamo Mattila (8. lokakuuta 1911 Hollola – 24. syyskuuta 1966 Lahti) oli lahtelainen taiteilija ja kuvaamataidon opettaja.
Ortamo Mattila on yksi sodanjälkeisen lahtelaisen kuvataiteen keskeisistä hahmoista. 1930-luvun jälkipuoliskolla hän opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa Helsingissä (Ateneum) graafisella osastolla. 1938 hän voitti ensimmäisen palkinnon Juhannuskeinu-julisteellaan Ateneumin julistekilpailussa. Taideteollisen korkeakoulun arkistossa on kaksi hänen opiskeluaikaista harjoitustyötään, puupiirros Savonlinna ja akvarelli Ornamentti. Sodasta palattuaan hän toimi vapaana taiteilijana Jyväskylässä ja Lahdessa.
Näyttelyissä hänen teoksensa saivat hyvän vastaanoton sekä arvostelijoilta että yleisöltä. Erityisesti hänen taitonsa akvarellistina ja rohkeana värien käyttäjänä sai tunnustusta. Jyväskylässä hänen 48 työtä sisältänyt näyttelynsä 1945 myytiin loppuun. Hänen työnsä sijoittuivat hyvin lahtelaisten taiteilijoiden sommittelukilpailussa 1948. Lahden taiteilijayhdistyksen kevätnäyttely 1949: Tuntureita IV palkinto. Hän oli mukana myös Lahden taidehallin avajaisnäyttelyssä 27.11.-8.12.1949.
Jyväskylässä hän kuului 25.9.1945 taide-elämän yhdyssiteeksi perustettuun Jyväskylän taiteilijaseuraan. Vuonna 1947 hän oli perustamassa Lahden Kuvaamataiteilijain Kerhoa, joka 1954 muutettiin Lahden Taiteilijaseuraksi.
Maalaustaiteen ohella Mattila toimi myös graafikkona. Hän on laatinut kansikuvia Kustannusosakeyhtiö Mietteen julkaisemiin teoksiin.
1940-luvun lopulla Mattila kiinnostui Lapin maisemista, mikä vei hänet 1950 kansakoulunopettajaksi Kittilän Tepsaan. Opettaminen vei voiton taiteilijan urasta, ja hän toimi kuvaamataidon opettajana Suolahden, Leppävirran ja Kangasniemen yhteiskouluissa. Opettajantyönsä ohella hän talletti teoksiinsa Keiteleen, Leppävirran ja Puulaveden maisemia. Lahteen Mattila palasi 1961 ja opetti kuolemaansa asti 1966 kuvaamataitoa Lahden yhteiskoulussa ja graafikkona myös somistusta Lahden kauppaoppilaitoksessa.
Pasi Vainio
Pasi Markku Juhani Vainio (s. 6. heinäkuuta 1959 Turku) on suomalainen yritysjohtaja. Hän oli Kustannusosakeyhtiö Otavan toimitusjohtaja vuodesta 2009 vuoden 2022 loppuun. Hän on ollut Otavan palveluksessa vuodesta 1996.
Ortamo Mattila
Mattilan haastattelu ja toimittajan vierailu hänen ateljeessaan on kuvattu artikkelissa Taiteilijaidylliä Möysässä: Käynnillä Ortamo Mattilan ateljeessa.
Pasi Vainio
Vainio valmistui ylioppilaaksi 1978 ja kauppatieteiden maisteriksi 1987. Hän työskenteli Akateemisessa Kirjakaupassa 1981–1985 ja Turku-TV:n myyntipäällikkönä 1985–1987. Vainio toimi vuosina 1987–1995 Asan, Finluxin ja Nokian kodinelektroniikka Oy:n tuotepäällikkönä, brand managerina ja markkinointipäällikkönä ja vuosina 1994–1996 Nokia Mobile Phonesin program managerina ja business line managerina ennen siirtymistään Otavalle.
Otavalla Vainio työskenteli markkinointipäällikönä 1996–2000 ja myynti- ja markkinointijohtajana 2001–2009 vastuualueinaan myös viestintä, graafinen suunnittelu sekä verkko ja uudet liiketoimintamahdollisuudet -ryhmä. Hänet nimitettiin vt. toimitusjohtajaksi Sara Mellan irtisanouduttua yllättäen marraskuussa 2009 ja toimitusjohtajaksi 16. joulukuuta 2009 alkaen. Vainio on ollut Like Kustannuksen ja Suuren Suomalaisen Kirjakerhon hallituksen jäsen.
Vainio on myös Suomen Kustannusyhdistyksen puheenjohtaja.
Vainio osti vuonna 2022 antikvariaattiyrittäjä Mikko Vartiaisen kanssa Ruovedellä sijaitsevan Vinhan kirjakaupan ja pyrkii remontin jälkeen avaamaan sen huhtikuussa 2023.
Eduskuntavaalit 1924
'''Suomen 11. eduskuntavaalit''' järjestettiin 1.–2. huhtikuuta 1924.
Elokuussa 1923 oli Suomen Työväenpuolueen kaikki 27 kansanedustajaa vangittu maanpetoksesta syytettyinä. Tämän vuoksi eduskunta oli jäänyt vajaalukuiseksi. Eduskunta ehti toimia vajaalukuisena useiden kuukausien ajan, mutta lopulta tämä asiantila antoi presidentti Kaarlo Juho Ståhlbergille aiheen määrätä eduskunta hajotettavaksi ja uudet vaalit toimitettavaksi. Muussa tapauksessa seuraavat vaalit olisi pidetty heinäkuun alussa 1925. Vaalien perusteella muodostettiin Ingmanin II hallitus, jota seurasivat Tulenheimon hallitus, Kallion II hallitus ja Tannerin hallitus.
Uusia kansanedustajia olivat mm. SDP:n Johan Fredrik Aalto, Maalaisliiton Kaarlo Hänninen, Toivo Janhonen ja Eino Tuomivaara, Kokoomuksen Sakari Ainali, Aukusti Neitiniemi, Erkki Paavolainen ja Ernsti Turja, Sosialistien Edvard Huttunen, Mauritz Rosenberg, Emil Tabell ja Bruno Tenhunen, RKP:n Otto Jacobsson, Josef Mangs ja Rolf Witting, sekä Edistyspuolueen Walto Tuomioja. Eduskuntaan palanneita olivat mm. SDP:n Valentin Annala, Kalle Hakala ja Johan Helo, Maalaisliiton Pekka Ville Heikkinen ja August Raatikainen, Edistyspuolueen Uuno Brander, sekä Kokoomuksen Hedvig Gebhard.
Eduskunnasta poisjääneitä olivat mm. SDP:n Oliver Eronen ja Vilho Korhonen, Maalaisliiton Vilkku Joukahainen ja Väinö Kivilinna, Kokoomuksen Tekla Hultin, Matti Pesonen ja Heikki Renvall, sekä RKP:n Wilhelm Roos.
Tulokset
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Puolue !rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Edustajat !style="background:#e3e3e3" colspan=4|Äänet !style="background:#e3e3e3" colspan=2| Osuus !style="background:#e3e3e3" colspan=2| Lukumäärä
Murano
Murano on saari Venetsiassa, Italiassa. Se on kuuluisa Muranon lasista ja sen ympärille muodostuneesta vuosisatoja vanhasta lasiteollisuudesta. Saarelle on hyvät yhteydet Piazza San Marcolta, josta saarelle kulkee vaporettoja (vesibusseja) ja vesitakseja. Saarella on 1100-luvulta lähtien ollut tuomiokirkko.
Lasia on valmistettu Venetsiassa 900-luvulta. Avouunit olivat kuitenkin suuri tulipaloriski, joten lasitehtaat siirrettiin 1200-luvun lopulla dogen määräyksestä Muranon saarelle, jonne kerääntyneet lasinpuhaltajat varjelivat tarkoin ammattisalaisuuksiaan.
The Revölution by Night
The Revölution by Night on Blue Öyster Cultin yhdeksäs studio-albumi. Se julkaistiin marraskuussa 1983. Musiikillisesti yhtye meni kahden raskaamman albumin jälkeen kaupallisempaan ja radioystävällisempään suuntaan, eikä albumi saavuttanut kovinkaan suurta kaupallista menestystä. Albumin nimeksi piti alun perin tulla Night Makes Right.
Taustaa
Rumpali Bouchard oli ollut myös yksi yhtyeen pääsäveltäjistä, ja hänen poissaolonsa myötä BÖC joutui turvautumaan ulkopuolisiin säveltäjiin aiempaa enemmän. Yhtye oli paria vuotta aiemmin saanut hitin kappaleella "Burnin’ for You", ja The Revölution by Night-albumilla yhtye lähti entistä kaupallisempaan ja pop-vaikutteiseen suuntaan ottamalla vaikutteita tuohon aikaan radiossa soineesta syntetisaattori-voittoisesta AOR-musiikista, vaikkakin se oli palannut parilla aiemmalla studio-albumilla raskaampaan heavy rock -voittoiseen ilmaisuun. Tuottajaksi tuli myöhemmin mm. Bon Jovia ja AC/DC:ta tuottanut Bruce Fairbairn. Albumilla käytetään paljon ohjelmoituja syntetisaattoreita sekä myös konerumpuja.
Albumin sisältö
Albumin avaa sen raskaampaan antiin kuuluva singlenä ja videonakin julkaistu synkkätunnelmallinen "Take Me Away". Laulaja-kitaristi Eric Bloom oli tehnyt kappaleen yhdessä kanadalais-artisti Aldo Novan kanssa. Hän myös soittaa kitaraa ja syntetisaattoria kappaleessa.
"Eyes on Fire" on AOR-henkinen kappale, jossa käytetään ohjelmoituja konerumpuja ja Allen Lanierin piano on myös vahvasti esillä kappaleessa. Sen on säveltänyt yhtyeen lähipiiriin kuulunut muusikko Gregg Winter. Sitä seuraava, yli 7-minuuttinen "Shooting Shark" julkaistiin singlenä ja siitä tehtiin myös video. Kappale on myöskin AOR-vaikutteinen konerumpujen ja syntetisaattorin myötä ja siinä on myös saksofoni-soolo. Sen sävelsi Roeser ja sanoitti rock-lyyrikko Patti Smith. Bassoa kappaleessa soittaa nykyisin mm. American Idol-ohjelmista tuttu Randy Jackson.
Roeserin ja Richard Meltzerin "Veins" on enemmän heavy rock-painotteinen, tosin koskettimet ovat suuressa osassa tässäkin kappaleessa. Basisti Joe Bouchardin, manageri Sandy Pearlmanin ja Alice Cooperin yhtyeestä tutun Neal Smithin säveltämä "Shadow of California" palaa tieteis- ja synkkähenkisempään tunnelmaan kuten myös sitä seuraava Eric Bloomin sävellys "Feel the Thunder".
"Let Go" on nopeampitempoisampi ja rock and roll-vaikutteinen yhteislaulu-osuuden ja honky tonk-henkisen pianon myötä. Kappaleen ovat säveltäneet Bloom, Roeser ja Ian Hunter. Roeserin ja Broadway Blotton "Dragon Lady" edustaa albumin raskaampaa osastoa. Albumin päättää Joe Bouchardin ja lyyrikko Helen Wheelsin kosketinsoitin-balladi "Light Years of Love", jossa Bouchard itse soittaa espanjalais-tyylisen kitarasoolon.
Albumin julkaisu ja vastaanotto
The Revölution by Night julkaistiin marraskuussa 1983. Singleinä julkaistiin kappaleet "Take Me Away" ja "Shooting Shark", joihin kuvattiin myös promovideot MTV:tä varten. Vaikkakin singlet saivat jonkin verran menestystä Mainstream-listoilla, ei itse albumi yltänyt lähellekään edellisten levyjen listasijoituksia tai myyntilukuja.
Musiikkikriitikot antoivat albumille kohtalaista palautetta. Amerikkalainen Rolling Stone-lehti piti albumia "kohtalaisena, mutta ylituotettuna", mutta kehui kuitenkin yhtyeen tapaa yhdistellä kevyempiä ja raskaimpia vaikutteita. Myös Creem- ja Record Review-lehtien kriitikot pitivät albumia onnistuneena. Allmusic.com-sivuston kriitikko puolestaan sanoo "yhtyeen menettäneen identiteettinsä albumilla lähtemällä seuraamaan Loverboy- ja Foreigner-yhtyeiden tyyliä".
Albumin julkaisun jälkeen tammikuussa 1985 rumpali Rick Downey jätti yhtyeen, koska BÖC oli aikonut käyttää eri rumpalia seuraavalla albumilla. Hänen tilalleen tuli väliaikaisesti alkuperäis-rumpali Albert Bouchard. Pian myös Allen Lanier jätti yhtyeen koska oli pettynyt BÖC:n uuteen soundiin ja yhtyeen aikomukseen käyttää ulkopuolisia kirjoittajia tulevallakin albumilla. Tämän jälkeen jäljelle jäänyt kolmikko Bloom, Roeser ja basisti Joe Bouchard jatkoivat yhtyeen toimintaa.
The Revölution by Night julkaistiin remasteroituna versiona vuonna 2012 osana yhtyeen The Columbia Albums Collection-boksia.
Muusikot
sekä
Cinema 4D
Ohjelmaa voidaan käyttää proseduraaliseen ja polygoniseen subd-mallinnukseen, animointiin, valaistukseen, teksturointiin ja renderöintiin.
Ohjelma kehitettiin Amigalle 1990-luvun alussa ja on myöhemmin julkaistu myös Mac OS X:lle, Windowsille. Production Bundlen myötä ohjelma on julkaistu myös Linuxille.
Yleistä
CINEMA 4D käytetään 3D-sovelluksena ja se soveltuu esimerkiksi matte maalaukseen elokuvissa BodyPaint 3D:n kanssa. Sitä on käytetty elokuvissa, kuten Napapiirin pikajunassa, Karvakamuissa ja Monsteritalossa.
Sovellus luottaa yleisesti käytettyyn 3D-grafiikka -teknologiaan joka luo ryhmän "pisteitä" (tunnetaan myös verteksinä) joka muodostuu yhteenliitetyistä pinnoista. Illuusio kolmannesta ulottuvuudesta luodaan objekteilla monista pinnoista. Still kuvat, elokuvat ja peliympäristöt (muiden joukossa) voidaan luoda tällä tekniikalla.
thumb|Saksankielinen Wikipedia heijastuu pallosta Cinema 4D:ssä mallinnetussa kuvassa.
Mehmet Shehu
pienoiskuva|Mehmet Shehu vuonna 1944
Mehmet Shehu (10. tammikuuta 1913 Çorush – 17. joulukuuta 1981 Tirana) oli albanialainen kommunistipoliitikko ja maansa pääministeri vuosina 1954–1981.
Shehu syntyi eteläisessä Albaniassa ja opiskeli 1930-luvulla Napolissa. Hän soti Espanjan sisällissodassa Garibaldin kansainvälisessä prikaatissa ja vietti vuodet 1939–1942 keskitysleirillä Ranskassa. Shehu toimi Albanian pääministerinä vuodesta 1954 kuolemaansa saakka. Shehun kuolema Tiranassa joulukuussa 1981 ilmoitettiin virallisesti itsemurhaksi, mutta Enver Hoxhan huhutaan ammuttaneen hänet Shehun vastustettua Hoxhan eristäytymispolitiikkaa. Itsemurha oli kielletty Albanian rikoslaissa, jonka vuoksi Shehu julistettiin "kansakunnan viholliseksi" ja haudattiin joutomaalle lähelle Ndroqin kylää Tiranan länsipuolelle.
Mehmet Shehu oli Ismail Kadaren "Pasardhësi"-romaanin (2003) aiheena.
Laulajatar, musta
Laulatar, musta kuvaa mustiin vaatteisiin, takkiin ja baskeriin, pukeutunutta laulajatar Helny Nykoppia (1889–1963), myöhemmin Westman. Maalaus kuvaa ulkovaatteisiin pukeutunutta Nykoppia rintakehästä ylöspäin. Työ lahjoitettiin Ateneumin taidemuseoon vuonna 2005. Helene Schjerfbeck maalasi samana ajankohtana Helny Nykoppista myös Laulajatar, vihreä -maalauksen. Se on kooltaan pienempi, 34,5 × 30 cm, ja se kuvaa Nykoppia olkapäistä ylöspäin. Viimeksi mainittu kuuluu yksityiskokoelmaan. Ensiksi mainitussa Nykoppin kasvot ovat beiget, viimeksi mainitussa vihreät.
Portti (sarjakuvahahmo)
Portti on Marvelin sarjakuvissa esiintyvä hahmo.
Portilla on ihmeellinen kyky luoda yliluonnollisia "portteja" kahden paikan välille, jotka voivat olla hyvinkin etäällä toisistaan. Näistä porteista kulkemalla pääsee hetkessä paikasta toiseen. Ei ole tiedossa, ovatko Portin voimat maagista perua vai onko hän ehkä mutantti. Hänen voimiensa raja ei ole myöskään tiedossa, mutta ilmeisesti se kattaa vain maapallon, ei avaruutta tai toisia ulottuvuuksia.
Portin elämän alkuvaiheet ovat hämärän peitossa, eikä myöskään ole mitään tietoa siitä, kuinka hän joutui tekemisiin Raatelijoina tunnetun roskasakin kanssa. Raatelijat pakottivat hänet käyttämään voimiaan cyborgiroistojen siirtämiseen uhkaamalla tuhota hänen heimonsa pyhän paikan, minkä seurauksena Portin heimon esi-isien henget olisivat joutuneet (aboriginaalien uskomuksen mukaan) demonien orjiksi. Portti on hyvinkin saattanut saada kutsunimensä juuri Raatelijoilta, hänen oikeaa nimeänsä ei tiedä kukaan muu kuin hän itse.
Portista on siten tullut arvoituksellinen Ryhmä-X:n epävirallinen jäsen. Hän ei tiettävästi koskaan puhu, vaan istuu kaiket päivät mietiskellen kalliollaan.
Amerikankampamaneetti
Amerikankampamaneetti (Mnemiopsis leidyi) on alun perin Amerikan mantereen rannikkovesissä esiintyvä kampamaneettilaji, joka viime aikoina on tulokaslajina levinnyt myös Euroopan sisämeriin.
Ulkonäöltään amerikankampamaneetti muistuttaa meduusoja, vaikkei se olekaan niille lähisukua. Amerikankampamaneetti on väritön ja läpikuultava. Laji voi kasvaa jopa 10 cm:n pituiseksi. Häirittäessä se hohtaa sinisenä. Amerikankampamaneetti on erittäin tehokas saalistaja, joka syö muun muassa eläinplanktonia, kalojen mätiä ja nuoria kalanpoikasia. Ihmiselle se ei ole vaarallinen. Lajin luontainen levinneisyysalue on Länsi-Atlantilla, Pohjois- ja Etelä-Amerikan rannikkovesissä. Sieltä se on levinnyt luultavasti muualle laivojen painolastivesien mukana.
Amerikankampamaneetti on luettu sadan pahimman vieraslajin joukkoon.
Lisääntyminen
Amerikankampamaneetti on tehokas lisääntyjä. Laji on kaksineuvoinen, ja suvullisen lisääntymisen lisäksi se voi lisääntyä jakautumalla. Sopivissa olosuhteissa se pystyy tuottamaan 2 000–3 000 munaa päivässä.
Amerikankampamaneetin leviäminen
Amerikankampamaneetti on osoittautunut hankalaksi tulokaslajiksi. Kampamaneetin saapuminen 1980-luvulla Mustallemerelle ajoi kalastuselinkeinon tuhon partaalle, kun laji tuhosi sardellien mätiä ja romahdutti sardellikannat muutamassa vuodessa. Amerikasta saapunut laji on jo levittäytynyt myös Välimereen ja Kaspianmereen kauppalaivojen välityksellä.
Vuonna 2006 laji havaittiin Etelä-Itämeressä, jopa hälyttävän runsaana. Itämeressä on vähän amerikankampamaneetin kilpailijoita tai sitä syöviä petoja. Elokuussa 2007 pieniä kampamaneetteja havaittiin jo Ahvenanmerellä ja Selkämerellä suurinakin tiheyksinä. Laji ilmeisesti pystyy lisääntymään Itämeressä. Joulukuussa 2007 Merentutkimuslaitos havaitsi lajin levinneen jo koko Suomenlahdelle ja keväällä todettiin kampamaneetin myös talvehtineen Itämeressä. Vuoden 2008 elokuussa kuitenkin amerikankampamaneettien määrä oli vähentynyt hurjasti, joten on mahdollista, että se ei pysty sittenkään selviytymään vesillämme. Itämeren yksilöt ovat kuitenkin huomattavan pieniä, millimetrin kokoluokkaa. Itämeren murtovesi on kuitenkin alhaisen suolapitoisuutensa vuoksi hyvin ongelmallinen elinympäristö kampamaneeteille ja polttiaiseläimille.
Kevättalvella 2009 ilmeni, että Suomenlahdella kyse ei ehkä ole ollutkaan amerikankampamaneetista, sillä nyttemmin löydetyt maneetit ovat arktisia kampamaneetteja (Mertensia ovum)
Lajin hävittäminen on hankalaa, käytännössä jopa mahdotonta, mutta populaatiota voidaan pitää kurissa sen luontaisten vihollisten avulla. Mustallamerellä amerikankampamaneettia on pitänyt kurissa sinne ilmaantunut toinen kampamaneettilaji (Beroe ovata), joka syö erityisesti amerikankampamaneetteja.
Jukeboxin luona
Jukeboxin luona (PSCD 96) on Pate Mustajärven kappale ja single vuodelta 1998. Sen on säveltänyt Olli Lindholm ja sanoittanut Pauli Hanhiniemi, jotka ovat tehneet myöhemminkin kappaleita Mustajärvelle. Laulusta tuli yksi Pate Mustajärven tunnetuimmista hiteistä. Single oli ensimmäinen samana vuonna julkaistulta Vol. 4 -albumilta.
Kappaleen aihe syntyi, kun Pate Mustajärvi kertoi Pauli Hanhiniemelle nähneensä Popedan edesmenneen kitaristin Arwo Mikkosen ravintola Pispalan Pulterissa jukeboksin luona.
Kokoonpano
The Band
Vierailijat
The Random House Encyclopedia
The Random House Encyclopedia on vuonna julkaistu yksiosainen englanninkielinen tietosanakirja. Kirjasta tehtiin kaksi painosta vuonna 1972 ja 1990. Kirja on jaettu kahteen osioon Colorpedia, jossa on pitkiä artikkeleita eri aiheista ja Alphapedia, jossa on aakkosjärjestyksessä lyhyitä artikkeleita. Vuoden 1990 painoksesta tehtiin myös sähköinen versio MS-DOS 3.3 käyttöjärjestelmälle, jota jaettiin kuudellatoista 5 ¼ levykkeellä ja myös kahdeksalla 3 ½ levykkeellä. Siinä on yli 20 000 artikkelia.
Sisältö
thumb|oikea|200px|Kuva kirjan sivulta käsitellen hakuteoksia.
Jousiammunta kesäolympialaisissa 2020
Jousiammunnassa kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa 17:tta kertaa. Kilpailut käytiin Dream Island Archery Fieldilla. Eri kilpailutapahtumia oli viisi: yksilö- ja joukkuekilpailut miehille ja naisille sekä sekajoukkuekilpailu.
Give Peace a Chance
Give Peace a Chance on protestivivahteinen rock-kappale, jonka on säveltänyt ja tehnyt John Lennon ja sen esittää John Lennon yhdessä Plastic Ono Bandin kanssa. Give Peace a Chance oli Lennonin ensimmäinen soolojulkaisu.
Sävellystyö, nauhoitus ja julkaisu
John Lennon kirjoitti kappaleen vuonna 1969 protestiksi vastustamaan Vietnamin sotaa, ollessaan Montrealissa, Kanadassa. Lennonilla oli tuolloin meneillään ”bed in” -tapahtuma, jossa hän istui sängyllä koko päivän vastaillen toimittajien esittämiin kysymyksiin ja puhuen maailmanlaajuisesta rauhasta. Lennon sai inspiraation kappaleeseen erään toimittajan kysyttyä, mitä hän yritti saavuttaa ”bed in” -tapahtumallaan, johon hän vastasi: ”just give peace a chance” (suom. ”anna rauhalle mahdollisuus”). Kappaleen kirjoitusajankohta osui ajalle, jolloin The Beatles oli hajoamaisillaan ja Lennon oli turhautunut yhtyeen tilanteesta. Lennon ja toinen Beatlesin jäsen, Paul McCartney, olivat sopineet jo yhtyeen uran alkuvaiheissa, että kaikki heidän kirjoittamansa kappaleet merkitään molempien tekemiseksi. Näin ollen Give Peace a Chancekin merkittiin myös Lennon-McCartney-kaksikon tekemäksi. The Beatles julkaisi vielä yhden menestysalbumin, Abbey Roadin, minkä jälkeen kaikkien aikojen menestynein yhtye lopetti.
Kappale nauhoitettiin 1. kesäkuuta 1969 Montrealissa. John Lennon lauloi kappaleen itse ja soitti myös levytyksellä kitaraa. Levytykseen osallistui myös Tom Smothers, joka soitti myös kitaraa, ja Lennonin vaimo Yoko Ono, joka soitti tamburiinia. Single julkaistiin Lennonin ensimmäisenä soolosinglenä ja myös Plastic Ono Bandin ensimmäisenä julkaisuna. Se julkaistiin Britanniassa 4. heinäkuuta ja Yhdysvalloissa 7. heinäkuuta. Britanniassa kappale sijoittui listan sijalle kaksi. Yhdysvalloissakin se menestyi erittäin hyvin (11. Cashboxin listalla, 14. Billboardin listalla), mutta kappaleen Vietnamin sodan -vastaisuus luultavasti vaikutti heikentävästi singlen myyntiin Yhdysvalloissa, joka oli osallisena sotaan. Give Peace a Chancen -singlen B-puolena julkaistiin kappale Remember Love.
Merkitys
Give Peace a Chance on yksi Lennonin tunnetuimmista soolo-uran sävellyksistä. Siitä on tullut eräänlainen rauhan symboli, ja siitä tuli Vietnamin sodan vastaisten mielenosoitusten ja muidenkin rauhantapahtumien tunnuskappale. Tämä johtuu varmasti sanoituksen ja sanoman lisäksi myös kappaleen yksinkertaisesta melodiasta, joten sitä on helpompi laulaa suurella joukolla. Kappaleen merkitys rauhan symbolina on säilynyt vuosikymmenistä toiseen, ja se on edelleen tunnettu rauhan laulu.
Kun John Lennon murhattiin 8. joulukuuta 1980, pian tämän jälkeen Lennonin kotitalon, Dakota Housen ulkopuolelle kertyi tuhansia ihmisiä, jotka lauloivat kappaletta. Tämä jatkui useiden päivien ajan ja kappale nousikin murhan jälkeen uudestaan single-listoille Yhdysvalloissa.
Meersburg
Meersburg on kaupunki eteläisessä Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa, Bodenjärven rannalla. Kaupungissa oli kesäkuun 2022 lopussa 6 161 asukasta, ja sen pinta-ala on 12,1 neliökilometriä.
Meersburgille myönnettiin kaupankäyntioikeudet vuonna 1233 ja kaupunginoikeudet vuonna 1299. Nykyisin turismi on kaupungin tärkeimpiä elinkeinoja. Kaupunki tunnetaan keskiaikaisesta vanhastakaupungistaan sekä idyllisestä sijainnistaan Bodenjärven rannalla. Yksittäisiin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa Neues Schloss, joka nykyisin sisältää museoita ja taidegallerian. 1700-luvulta 1800-luvun alkuun linna toimi Konstanzin ruhtinaspiispojen virallisena residenssinä.
CBS World News Roundup
CBS World News Roundup pääsi Radio Hall of Fameen vuonna 1995.
Lähteet
Radio Hall of Fame: CBS World News Roundup
Audi A4 (B7)
Audi A4 B7 (Typ 8E) on Audi A4:n kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2004–2008, cabrioletia vuoteen 2009 saakka. Se ei ollut täysin uusi malli, vaan perustui edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä B6, vaikka autoa olikin uudistettu sekä teknisesti että ulkonäöllisesti. Mallin seuraajaksi tuli Audi A4 B8, mutta cabriolet siirtyi osaksi uutta A5-mallisarjaa.
Audi A4 B7 (2004–2009)
Kolmannen sukupolven Audi A4 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2004. Se oli perusteellisesti uudistettu versio edeltäjästään. Uusi ulkoasu noudatteli samaa muotoilukieltä kuin aiemmin samana vuonna esitelty Audi A6 (C6). Uudistuksia oli tehty myös ohjaukseen ja jousitusgeometriaan. Sisustan muutokset olivat vähäisiä, huomattavimpana uusi ohjauspyörä. Neliovinen sedan ja farmarimalli Avant olivat saatavana alusta alkaen, kangaskattoinen cabriolet esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2005. vasen|pienoiskuva|Audi A4 B7 Avant vasen|pienoiskuva|Audi A4 B7 Cabriolet
Château-Chalon
thumb|250px|Näkymä Château-Chalonin kylään Château-Chalon on kunta Juran departementissa Franche-Comtén hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 160 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Château-Chalonin pinta-ala on 10 neliökilometriä.
Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi.
Kim Hye-ri
pienoiskuva|Kim Hye-ri vuonna 2010. Kim Hye-ri (s. 25. kesäkuuta 1990) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010. Hän pelasi Etelä-Korean naisten maajoukkueessa vuoden 2015 MM-kilpailuissa kolme alkulohko-ottelua avauskokoonpanossa. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi kaksi alkulohko-ottelua kokonaan. MM-kisojen 2019 päättyessä hän on pelannut 83 aikuisten maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.