cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anssi Mänttäri
1980-luku
Anssi Mänttäri jatkoi ohjaajana ja käsikirjoittajana ahkerasti koko 1980-luvun ajan. Korvenheimo-trilogian jälkeen Mänttäri ohjasi vuonna 1984 elokuvat Rakkauselokuva ja Kello. Ensimmäinen on tarina pariskunnasta, joka on pitkän aikaa yrittänyt saada itselleen lasta, mutta epäonnistunut useamman kerran. Vaimo tulee kuitenkin raskaaksi syrjähypyn jälkeen. Kello on minimalistinen elokuva, joka sijoittuu lähinnä yhteen asuntoon, jossa kaksi tahoillaan naimisissa olevaa toisilleen ennestään vierasta ihmistä tekee tiliä elämästään. Pääosissa Paavo Piskonen ja Riitta Havukainen. Elokuva on nopeimmin (parissa vuorokaudessa) kuvattu kotimainen elokuva.
Vuonna 1985 Mänttäriltä valmistui jälleen kaksi pitkää elokuvaa: Ylösnousemus ja Viimeiset rotannahat. Ylösnousemus on Ilkka Kylävaaran pääosittama musta komedia miehestä, joka lavastaa oman itsemurhansa ja kuvittelee, että häntä tullaan kaipaamaan ”kuolemansa” jälkeen, mutta erehtyy. Myös Viimeiset rotannahat on komediallinen elokuva, jossa Anssi Mänttärin itsensä näyttelemä ”Valkopukuinen mies” vaeltelee paikasta toiseen ja eksyy elämässään yhä enemmän.
Itä-Ukrainan kriisin ilma- ja lentokonetappiot
Ilma- ja lentolaitetappiot
Donetskin ja Luhanskin kansantasavalloilla ei ole ilmavoimia, mutta niillä on olalta laukaistavia erittäin lyhyen kantaman ilmatorjuntaohjuksia, minkä lisäksi Donetskin kansantasavallalla on Ukrainan asevoimilta kesäkuun 2014 lopulla kaapattuja alueilmatorjuntaohjuksia.
Ukrainan asevoimat ovat menettäneet helikoptereita, kuljetuskoneita ja rynnäkköhävittäjälentokoneita lentäessään itäukrainalaisten hallussa pitämien alueiden yläpuolella.
Anssi Mänttäri
1990-luku
Muuttolinnun aika (1991) on mainittu Mänttärin parhaaksi elokuvaksi. Se on tarina Antti Litjan näyttelemästä keski-ikäisestä eronneesta miehestä, joka yrittää luoda uudelleen suhdetta nyt jo myöhäisteini-ikäiseen tyttäreensä. Mestari (1992) puolestaan on ensimmäinen Matti Nykänen -ilmiöön keskittyvä elokuva. Vaikka suoraa yhteyttä Matti Nykäseen ei mainittu, yhteys on luettavissa kuvien ja rivien välistä. Elokuva ei niinkään keskity Konsta Mäkelän esittämään mäkihyppääjä Teemu Kimpilään kuin hänen ympärillään pyörivään julkisuuteen, iltapäivälehtiin ja liikemaailmaan. Kun Teemu Kimpilä erään kisan jälkeen päättää kadota, se saa Suomen liikemaailman ja politiikan sekaisin. Mustan komedian pääosaa, Kimpilää etsivää iltapäivälehden toimittajaa näytteli Kari Väänänen.
Krasimira Bogdanova
Krasimira Bogdanova (, 5. kesäkuuta 1949 – 10. maaliskuuta 1992) oli bulgarialainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Bogdanova saavutti Bulgarian naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Moskovassa 1980, olympiapronssia Montréalissa 1976 , EM-hopeaa Bulgariassa 1972 ja EM-pronssia Ranskassa 1976. Hän kuului Bulgarian kokoonpanoon myös vuosien 1970 ja 1974 EM-kilpailuissa.
Anssi Mänttäri
1990-luku
Marraskuun harmaa valo (1993) on poikkeuksellisesti rikoselokuva, joka kertoo elämänsä liiketoiminnalle omistaneen miehen tunnekylmyydestä. Se on kokonaan Tallinnassa kuvattu tarina Esko Salmisen näyttelemästä suomalaisesta liikemiehestä, joka hetken mielijohteesta päättää tilaisuuden tullen tappaa huoneeseen eksyneen epätoivoisen pankkiryöstäjän.
Vuonna 1997 valmistunut Palkkasoturi on pääosin helsinkiläiseen kapakkaan sijoittuva ja sen asiakkaista kertova elokuva. Tarinan keskiöön nousee Ilkka Heiskasen näyttelemä mies, joka päättää ryhtyä palkkasoturiksi, koska ainoastaan valta päättää toisen ihmisen elämästä saa hänet tuntemaan itsensä ihmiseksi.
2000-luku
Dirlandaan jälkeen seurasi viiden vuoden tauko ennen Mänttärin seuraavaa elokuvaa Joensuun Elli (2004), joka pohjautuu Heikki Turusen samannimiseen klassikkoromaaniin ja on siten yksi kolmesta muuhun kuin hänen omaan kirjalliseen alkuperäisaiheeseensa perustuvasta elokuvasta Pyhän perheen ja Kuningas lähtee Ranskaan -elokuvan lisäksi. Joensuun Elli on tarina kolmesta päivästä ennen juhannusta. Jenni Banerjee näyttelee nuorta Paula-nimistä naista, johon yksi jos toinen elokuvan mieshenkilöistä on ihastunut. Elokuva on varsin värikäs kokoelma erilaisia ihmiskohtaloita suomalaisessa kesässä.
2010-luku
Mänttärin seuraava pitkä näytelmäelokuva, Tarkastaja (2011) sai ensi-iltansa vuoden 2011 Sodankylän elokuvajuhlilla, mutta jäi ilman elokuvateatterilevitystä. Elokuva on tragikomedia, joka kertoo Niko Saarelan esittämästä vakuutustarkastajasta, jonka tehtävänä on selvittää tietyn yhtiön kirjanpitoa.
Seuraavaksi Mänttäri ohjasi elokuvan Saunavieras (2012), joka kertoo Kari Väänäsen näyttelemästä kirjailijasta, joka saa lapissa sijaitsevalle mökilleen vieraaksi Jone Takamäen esittämän miehen, joka kertoo olevansa geologi. Saunavieras ei saanut Suomen elokuvasäätiön tuotantotukea ja se kuvattiin Sodankylän kunnan rahoittamana.
Romanssi (2014), kertoo Elina Reinikan esittämästä Liasta, joka tapaa kadulla Juha Langströmin esittämän Jannen, joka kertoo heidän yhteisistä tapaamisistaan 11 vuotta aiemmin. Lia ei muista miestä, mutta suostuu lähtemään hänen kanssaan illalliselle, jonka aikana hän muistelee elämässään kohtaamiaan miehiä.
Romanssin jälkeen Mänttäri siirtyi murhamysteerien pariin. Kuinka myöhään valvoo blues (2014) sai ensi-iltansa Sodankylän elokuvajuhlilla ja se kertoo baarin yösiivojaan murhatutkimuksesta. Yön pimeinä tunteina (2019) käsittelee puolestaan murhatapausta, jossa kuvataiteilijan kesämökin rannasta löytyy ruumiis.
Televisiotyöt
Pitkien elokuvien lisäksi Mänttäri on tehnyt useita töitä myös televisiolle. Hän on dramatisoinnut ja ohjannut vuosina 1987−1999 kaikkiaan viisi Pentti Kirstilän Hanhivaara -dekkaria televisioelokuviksi tai -sarjoiksi.
Vuosina 1996–1997 Mänttäri ohjasi pitkän, komediallisen televisiosarjan Mahdottoman tavallinen Jorma Laine, jossa Puntti Valtonen näyttelee nimihenkilöä, epätoivoisesti uutta työpaikkaa etsivää miestä.
Mänttäri on tehnyt myös muutamia dokumentteja ja lyhytelokuvia.
Langattomat verkot Suomessa
Langattomat verkot Suomessa koostuvat yksityisistä ja julkisista langattomista verkoista. Kattavimmat langattomat verkot ovat teleoperaattoreiden matkapuhelinverkkoihin liittyvä GPRS-verkot, jotka kattavat koko maan ja joilla on miljoonia päätelaitteita GPRS-matkapuhelimissa.
GPRS
GPRS (lyhenne sanoista General Packet Radio Service) on alkuaan GSM-verkossa toimiva pakettikytkentäinen tiedonsiirtopalvelu, jota käytetään pääasiassa langattoman Internet-yhteyden muodostamiseen matkapuhelimen tai GPRS-sovittimen avulla. GPRS-verkot Suomessa toteutettiin kesään 2001 mennessä kaikkien kolmen teleoperaattorin eli Soneran (nyk. TeliaSonera), Radiolinjan (nyk. Elisa) ja DNA:n) verkoissa. Suomessa jokaisella operaattorilla GPRS-yhteys on käytettävissä maanlaajuisesti.
Vanhoja GPRS-verkkoja (siis GSM-pohjaisia) on osittain päivitetty uudempaan EDGE-tekniikkaan, jolla saadaan samasta verkosta lisää siirtokapasiteettia. Viimeaikaiset uusimiset ovat kuitenkin jopa purkaneet GSM/GPRS-verkkoa 3G-verkon tieltä.
WLAN
Langattomat avoimet paikallisverkot ovat yleensä kuntien tai kunnallisten yhteistyöjärjestöjen tai yliopistojen ylläpitämiä. Myös joitain yksityisiä avoimia langattomia verkkoja löytyy esimerkiksi Helsingistä ja Kouvolasta.
Kaupallisia langattomia WLAN-verkkoja on Suomessa muutamia kymmeniä. Niiden periaatteena on kilpailla samoista asiakkaista kuin ADSL-, WiMAX-, tai 3G-verkot.
Yksityisiä suljettuja verkkoja ovat mm. hotellien asiakkailleen tarjoamat verkot ja yksityisiä avoimia verkkoja on joissain ravintoloissa ja kahviloissa.
Julkisia suljettuja verkkoja on eri laitoksissa ja julkiset avoimet verkot ovat yleensä kirjasto- ja yliopistolaitoksen ylläpitämiä.
Paperin marmorointi
pienoiskuva|Marmoroitua paperia kirjan loppusivuilla Paperin marmorointi on väritystekniikka, jonka tulos muistuttaa leikattua marmoria. Tekniikka perustuu siihen, kun vedessä kelluvia värejä sotketaan ja ne imaistaan paperiin. Marmoroitua paperia käytetään usein esimerkiksi alustana kalligrafiassa ja kirjojen loppusivuissa.
Langattomat verkot Suomessa
WLAN
Kansainvälisistä kaupallisista verkoista esimerkkinä myös Suomessa toimiva TeliaSonera HomeRun. Tukiasemia löytyy esimerkiksi lentokentillä, käyttömaksut ovat korkeita ja suunnattu yrityskäyttäjille. (Muodostui kun Soneran vastaava wGate palvelu yhdistettiin tuotenimenä Telian HomeRun palveluksi)
Paperin marmorointi
Yleisimmässä paperin marmorointitekniikassa otetaan matala astia, joka täytetään vedellä. Sitten veteen laitetaan haluttu määrä veteen liukenemattomia värimusteita. Värejä puhallellaan tai siirrellään varovasti esimerkiksi puutikulla. Kun värit on saatu haluttuun muotoonsa, niin vedenkestävä paperi kastetaan vesialtaassa olevaan värimuodostelmaan ja annetaan kuivua.
Ensimmäisten todisteiden paperin marmoroinnista uskotaan löytyneen Itä-Aasiasta. Siellä 900-luvulla kirjoitetussa tekstissä puhutaan muun muassa mustekynistä ja paperista. Eräs marmoroinnin muoto nousi suosioon 1400-luvulla islamilaisilla alueilla. Eurooppaan ilmiö tuli 1600-luvulla itämaisten kauppamatkustajien mukana, jossa se herätti kiinnostusta esimerkiksi filosofien ja tiedemiesten keskuudessa.
Langattomat verkot Suomessa
Kattavuus
Hallituksen tietoyhteiskuntaohjelman mobiilityöryhmä ehdotti, että kuntien tietotekniikkapanostusten lisäksi olisi koko maahan saatava avoin langaton verkko vuoteen 2010 mennessä. Maanlaajuista palvelua on tällä hetkellä vain GPRS-palvelut matkapuhelinoperaattoreiden verkoissa, mutta ongelmaksi niissä nähdään hitaus ja heikot vasteajat.
Koko maan kattavaa yksittäistä verkkoa ei ole odotettavissa lähivuosina, vaikka mobiilityöryhmä sitä haluaisikin. Suomeen on mahdollista rakentaa kattava verkko, mutta mikään tällä hetkellä (vuonna 2010) käytössä olevista tekniikoista ei siihen taivu. Koko maan kattaminen onnistuu joko satelliittipalveluna tai vähintään kahdella eri tekniikalla maan pinnalla. Käytännössä sopivaa tekniikkaa ei ole standardina olemassa, sellainen pitäisi kehittää ja mikä pahinta standardoida kansainvälisesti.
3G
3G-verkkoja on jokaisella matkapuhelinoperaattorilla, mutta niiden kattavuus ei ole maanlaajuinen, vaan laajoja katvealueita esiintyy edelleen. Lapin maakunnassa on esimerkiksi operaattoreiden peittoaluekarttojen mukaan 3G-kuuluvuusaluetta ainoastaan suurimmissa taajamissa ja matkailukeskuksissa. Lisäksi operaattorit itse ovat katteettomalla mainonnallaan saaneet aikaan tilanteen, jossa asiakkaat luulevat kunnollisen 3G-yhteyden saamisen järjestyvän lähes ilmaiseksi ja ilman asiantuntijaa käyttöönotossa.
HSPA
HSPA koostuu HSDPA:sta sekä HSUPA:sta, jotka nopeuttavat tiedonsiirtoa teoriassa merkittävästi verrattuna perus-3G:hen. Uusimman tekniikan peittoalue kasvaa kohtuullista vauhtia, koska lähes kaikki uudet tukiasemat ovat jo HSPA+ -tekniikkaa. Nopean yhteyden pinta-ala ei kuitenkaan kasva niin kuin mainoksissa, suuret nopeudet ovat käytettävissä vai tukiaseman läheisyydessä.
Arvid Henrikinpoika Horn
Arvid Henrikinpoika Horn af Kanckas (syntynyt ennen vuotta 1577 – kuollut 1606) oli Pohjanmaan käskynhaltija ja valtaneuvos. Hänen vanhempansa olivat Henrik Klaunpoika Horn ja Elin Arvidintytär Stålarm. Arvid Horn oli kirjoilla Frankfurtin yliopistossa 1574 ja hän oli päälippueen ratsumiehenä 1579. Luutnantti hänestä tuli 1583. Hän matkasi Sigismundin seurueessa 1587 Puolaan. Horn oli Ivangorodin käskynhaltijana. Hänet vangittiin 1590, jolloin hänen veljensä Kaarle oli Ivangorodin, Kaprion ja Jaman käskynhaltijana. Hänet vapautettiin 1592.
Arvid Horn avioitui Ingeborg Ivarintytär kanssa. Vaimon vanhemmat olivat kenttäeversti Ivar Månsson Stiernkors ja Elin Jönsdotter Kurck. Parilla oli neljä lasta:
David Carlsson
David Carlsson (s. 7. maaliskuuta 1983 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Kaudella 2016 hän edusti Kakkosessa pelannutta Kokkolan GBK:ta. Aiempina vuosina hän pelannut Suomessa kuusi kautta IFK Mariehamnissa, kaudella 2006 HJK:ssa ja kaudella 2013 Kokkolan GBK:ssa ja kausilla 2014-15 Pietarsaaren Jarossa.
Carlsson on Tullinge TP:n kasvatti. Hän siirtyi Älvsjö AIK FF:sta IFK Mariehamniin kaudeksi 2003 ja oli yksi joukkueen avainpelaajista nousukaudella Ykkösestä Veikkausliigaan vuonna 2004 tehden mm. IFK:n molemmat maalit toisessa nousukarsintaottelussa FC Jazzia vastaan. Tulokaskaudellaan Veikkausliigassa hän kuului sarjan parhaimpiin maalintekijöihin 14 maalillaan, joukossa kaksi hattutemppua. Kauden 2006 loppupuolen Carlsson oli lainalla HJK:ssa. Vuosina 2005-2008 Carlsson pelasi Veikkausliigassa kaikkiaan 84 ottelua ja teki 25 maalia.
Kaudeksi 2009 Carlsson palasi Allsvenskanissa pelanneeseen tukholmalaiseen Brommapojkarnan joukkueeseen. Ura jäi silloin seurassa kahden ottelun mittaiseksi, sillä hänet lainattiin Ruotsin Ykkösdivisioonassa pelanneeseen Västerås SK:hon. Seuraavina kausina merkittävin ura oli Superettanissa pelanneessa IK Bragessa.
David Carlsson palasi keväällä 2013 Suomeen ja Kokkolan GBK:hon, joka pelasi silloin Kakkosessa. Carlsson oli joukkueensa parhaita maalintekijöitä. Niinpä hän siirtyikin kaudeksi 2014 naapurikaupungin Veikkausliigassa pelanneeseen Jaroon eli oli kulunut viisi kautta edellisestä Veikkausliiga-ajasta. Carlsson tuli kentälle yleensä vaihdosta. Kauden 2015 alkaessa Carlsson pelaa edelleen Jarossa. Hänellä on takana 111 Veikkausliigan ottelua ja niissä 26 tehtyä maalia. Carlsson siirtyi kaudeksi 2016 Kokkolaan Kakkosessa pelanneen GBK:n riveihin. Carlson kaudet Kakkosesa ovat olleet sen jälkeen menestyksellisiä - kaudella 2016 14 maalia, kaudella 2017 17 maalia ja lohkonsa 2. sija maalintekijöissä ja kaudella 2018 18 maalia ja samoin 2. sija lohkonsa maalintekijöissä. Lisäksi hänet valittiin kaudella 2018 Kakkosen lohkonsa parhaaksi pelaajaksi.
Sailendra
thumb|right|250px|[[Borobudurin buddhalainen pyhäkkö.]] Sailendra-dynastia oli Jaavan saaren keskiosissa noin vuosien 750 ja 850 välillä kukoistanut dynastia. Sailenda-dynastian valtakausi oli mahajana-buddhalaisuuden kulttuurin kukoistusaikaa. Ajalta on peräisin Borobudurin buddhalainen temppeli. Vanhimmat Sailendra-ajan temppelit ovat peräisin 700-luvun lopulta. Sailendrakuninkaat hallitsivat laajimmillaan suurta osaa Jaavan saaresta ja sieltä tehtiin sotaretkiä Malakan niemimaalle ja Indokiinan alueelle.
Kribi
Kribi on kaupunki Kamerunissa. Se sijaitsee rannikolla noin 250 km Doualasta etelään. Kaupunki on rantakaupunki, jossa on jonkin verran paikallista turismia Doulasta. Kaupungissa on kalastussatama ja kalastus merestä on kohtalaisen iso elinkeino. Sinne rakennetaan syväsatamaa ja kaasuterminaalia.
Kaupungissa on katolinen kirkko, joka on rakennettu 1800-luvulla sekä moskeija. Kribissä on n. 60 000 asukasta (arvio vuodelta 2005). thumb|left|Kalasatama Kribissä
Nahkapaska
thumb|Nykyaikainen vaihtokärkinen meisti. Nahkapaska tai nahkapasko on nahan rei'ittämiseen tarkoitettu työkalu. Sitä sanotaan nykyään myös meistiksi tai reikämeistiksi. Nahkapaska on ontto, kärkiosan reunoistaan terävä teräsputki. Rei'itettävä nahka asetetaan yleensä laudan tai jonkin muun vastakappaleen päälle. Nahkapaskan kärki asetetaan nahan päälle kohtaan, johon reikä halutaan, ja työkalun toiseen päähän lyödään vasaralla tai nuijalla. Erikokoisia reikiä varten tarvitaan omat nahkapaskansa tai työkalussa voi olla vaihtokärkiä. thumb|Revolveripihdit.
Nykyään nahkapaskan ovat korvanneet revolveripihdit, joita käytettäessä nahka asetetaan avonaisten pihtien väliin. Tällöin reikä tehdään puristamalla pihdit yhteen. Pihtien toinen kärki toimii vastakappaleena ja toisessa kärjessä on ”revolveri”, pyörivä rulla, josta voidaan kääntää kuusi erikokoista terää rei'itystä varten. Näin yhdellä työkalulla saadaan nopeasti aikaan monenkokoisia reikiä, eikä erillisiä lyömisvälineitä ja vastakappaleita tarvita. Vaikka revolveripihdit ovat nahkapaskoja käytännöllisemmät, saattaa pihtien puristaminen olla lyömistä työläämpää, etenkin kun tehdään reikiä paksuun ja kovaan nahkaan. Myös revolveripihdeistä saatetaan käyttää nahkapaska-nimitystä.
Markus
Markus on miehen etunimi, joka esiintyy myös sukunimenä.
Nimi Markus tulee roomalaisesta nimestä Marcus, joka todennäköisesti juontuu sodanjumala Marsin nimestä.
Markuksen nimipäivä on 25. huhtikuuta, joka katolisessa pyhimyskalenterissa on evankelista Markuksen muistopäivä. Suomen almanakassa Markus on ollut vuodesta 1950.
Suomessa nimi Markus on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 47 985:lle ja Marcus 3 183 henkilölle. Henkilöitä, joiden sukunimi on Markus, on 3 196.
Markus on myös laulaja Markku Tranbergin taiteilijanimi. Markus-setä oli aikoinaan radiotoimittaja Markus Raution taiteilijanimi.
Aiheesta muualla
Marco
4Radio
4Radio Oy oli vuosina 2006–2009 toiminnut radio- ja televisiotoimintaan keskittynyt yritys. Yrityksen pääkonttori sijaitsi Helsingin keskustassa. 4Radio Oy omistamia radiokanavia olivat Classic Radio, Radio ClubFM, Spiidi FM, Nappularadio ja RomantikFM.
ClubFM toimi lyhytaikaisilla toimiluvilla mm. pääkaupunkiseudulla sekä internetissä. Se aloitti vuoden 2007 alussa, ja sen ohjelmisto koostui pääasiassa tanssi- ja diskomusiikista. ClubFM lopetettiin alkuvuodesta 2009. .
Marraskuussa 2008 taustayhtiön toimitusjohtaja tuomittiin törkeästä petoksesta. Seuraavan vuoden elokuussa Classic Radio menetti toimilupansa. 4Radio Oy lopetti Classic Radion toiminnan syyskuussa 2009 ja myi sen Classicus Oy:lle.
Ousainou Darboe
pienoiskuva|Ousainou Darboe vuonna 2018. Ousainou Darboe (s. 8. elokuuta 1948) on gambialainen poliitikko. Hän johtaa maan Yhdistynyttä demokraattipuoluetta (UDP).
Darboe on ollut ehdolla Gambian presidentinvaaleissa vuosina 1996, 2001 ja 2006. Viimeisimmällä kerralla hän sai 26,7 % äänistä häviten Yahya Jammehille.
Darboe oli ehdolla myös vuoden 2021 presidentinvaalissa. Hän sai ehdokkaista toiseksi eniten ääniä (noin 28 %) ja hävisi vaalit istuvalle presidentille Adama Barrow’lle.
Silo (muinainen kaupunki)
Silo eli Siilo (שלו, Šīlô; שילו, Šîlô) oli kaupunki Samarian vuoriseudulla 18 kilometriä Nablusista kaakkoon nykyisen Seilun-nimisen arabikylän paikalla. Silo oli israelilaisten maahanmuuton jälkeen heidän tärkein kulttipaikkansa. Filistealaiset valtasivat Eelin aikana ilmestysmajan ja veivät Liitonarkin, jonka Joosua oli tuonut Siloon. Samuel sai Jumalan kutsun Silossa.
Cron
cron on ajastuspalvelu Unix-pohjaisille käyttöjärjestelmille. Nimi pohjautuu kreikan sanaan ”chronos” (χρόνος), joka tarkoittaa aikaa.
crontab
Yleensä ajastimia muokataan <tt>crontab</tt>-ohjelmalla, joka ohjaa crond-daemonia, joka ajaa komennot taustalla ja tarkistaa minuutin välein, jos komentoja pitää suorittaa ja suorittaa ne. Tehtävät suoritetaan, kun aika- ja päivämääritykset täsmäävät nykyhetkeen.
Historia
cronin tiedetään olleen mukana AT&T:n version 7 Unixissa vuodelta 1979. Sen toiminta oli vielä melko yksinkertaista. Ohjelma luki käynnistyessään asetustiedostonsa, tarkisti oliko mitään ajettavana ja nukkui minuutin ennen toistoa.
Purduen yliopiston opiskelija Robert Brown kehitti 1979 uuden version cronista perustuen Franta–Malyn vuonna 1977 julkaisemaan algoritmiin, joka oli hiin tehokas, että cron voitiin antaa käytettäväksi kaikille käyttäjille. Tämä versio julkaistiin UNIX System V:n mukana.
1980-luvun lopulla Paul Vixien kehittämä Vixie cron nousi hallitsevaan asemaan. Monet myöhemmät ohjelman perustuvat siihen tai ainakin ovat sen kanssa yhteensopivia. cron on standardoitu POSIX-standardissa IEEE Std1003.2-1992.
Albacora-luokka
Albacora-luokka oli Portugalin laivaston neljän dieselkäyttöisen sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset valmistuivat 1960-luvun lopulla. Luokan alusten suunnittelu perustui Ranskan merivoimien Daphné-luokan aluksiin.
Portugalin hallitus tilasi 1964 Dubigeòn-Normándien telakalta neljä sukellusvenettä, joilla oli tarkoitus luoda 4. sukellusvenelaivue. Ensimmäisen tilatun aluksen palvelukseenotto 1. lokakuuta 1967 aloitti rannikko- ja avomerikelpoisen sukellusveneaseen käytön laivastossa. Luokan viimeinen Barracuda teki viimeisen partiomatkansa 2010. Luokka korvattiin kahdella Tridente-luokan aluksella.
Strong (Anette Olzonin albumi)
Strong on ruotsalaisen laulajan Anette Olzonin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 10. syyskuuta 2021
Cristina Martinez
Cristina Martinez on Philadelphiassa vaikuttava meksikolainen keittiömestari ja siirtolaisaktivisti. Martinez on tunnettu mm. Netflixin Chef's Table -ohjelmasta.
Martinez omistaa ravintolan South Philly Barbacoa yhdessä miehensä, yhdysvaltalaisen Benjamin Millerin kanssa. Martinez ja Miller ovat myös perustaneet paperittomien siirtolaisten työolosuhteisiin keskittyvän organisaation Popular Alliance for Undocumented Workers' Rightsin. Martinezilla ei itsellään ole Green Cardia, joka oikeuttaa ulkomaalaisen pysyvään oleskelulupaan ja lailliseen työskentelyyn Yhdysvalloissa.
Tausta ja poliittinen aktivismi
Alun perin Capulhuacista, Meksikosta kotoisin oleva Martinez on paperiton siirtolainen, joka hakeutui Yhdysvaltoihin Juárezin rajakaupungin kautta aavikon läpi vaeltaen. Martinez ylitti rajan ensimmäisen kerran 2006, mutta palasi takaisin Meksikoon lastensa luokse. 2009 Martinez ylitti autiomaan uudelleen ja jäi Yhdysvaltoihin. Syyksi laittomaan maahantuloonsa Martinez on kertonut tyttärensä Karlan opiskeluiden rahoittamisen, sekä väkivaltaisesta avioliitosta pakenemisen. Martinez päätyi Philadelphiaan työskentelemään ilman laillisen työntekijän statusta italialaiseen ravintolaan, missä hän tutustui tulevaan mieheensä Milleriin. Martinez irtisanottiin ravintolasta tämän pyydettyä omistajaa kirjoittamaan suosituksen viisumihakemusta varten.
Tämän kokemuksen jälkeen Martinez omistautui keskisestä Meksikosta lähtöisin olevan lammasruoan barbacoan valmistamiseen, minkä laitto on perinteisesti Meksikossa miesten osaamisaluetta. Martinez ja Miller perustivat kotiinsa ravintolan, joka keskittyi autenttisen meksikolaiseen ruokaan, tarjoten meksikolaisesta luonnonmaissista tehtyjä tacoja GMO-maisseista tehtyjen sijaan. Sunnuntaisin auki ollut kotiravintola sai valtaisan suosion, ja muodostui merkittäväksi yhteisöksi koti-ikävää poteville siirtolaisille. Martinez ja Miller avasivat 2015 South Philly Barbacoan, joka on auki kolmena päivänä viikossa, noudattaen meksikolaisten siirtotyöläisten viikkorytmiä. Martinezin poliittinen aktivismi kehittyi hänen kuultuaan asiakkaidensa kohtaloita. Martinez ja Miller työskentelevät aktiivisesti paperittomien siirtotyöläisten aseman parantamiseksi huolimatta siitä, että Martinez saatetaan karkottaa takaisin Meksikoon.
Martinezin ainoa Yhdysvalloissa asunut lapsi Isaias Berriozabal-Martinez kuoli yllättäen tammikuussa 2017 vain 23-vuotiaana. Martinez siirtyi poikansa El Compadre -ravintolan omistajaksi, mutta sulki paikan vuoden 2018 lopussa.
Tunnustukset
Martinez on ehdolla 2019 arvostetun James Beard Foundation Awardsin parhaan keittiömestarin palkinnon saajaksi mid-Atlantic-kategoriassa.
Apilasaniaiset
Apilasaniaiset (Marsilea) on ormiokasveihin kuuluva suku, johon kuuluu noin 65 lajia vedessä eläviä saniaisia. Lajit ovat pieniä eikä niitä ensi vilkaisulla tunnistaisi sanikkaisiksi – lehtien muoto muistuttaa enemmänkin apilaa tai käenkaalia. Lajeja elää muun muassa Australiassa ja Kaakkois-Aasiassa, missä niistä on tullut riisipeltojen rikkaruohoja.
Joitakin lajeja (Marsilea hirsuta ja apilasaniainen Marsilea quadrifolia) on kasvatettu myös akvaariokasveina.
Turun Palloseuran SM-liigakausi 2018–2019
Turun Palloseuran SM-liigakausi 2018–2019 oli TPS:n järjestyksessään 72. pääsarjakausi. Kausi alkoi TPS:n osalta 14. syyskuuta 2018 kotiottelulla HPK:ta vastaan ja päättyi 14. maaliskuuta 2019 kotiottelulla SaiPaa vastaan. Joukkueen päävalmentajana jatkoi Kalle Kaskinen.
Runkosarja
Joukkueen paras pistemies runkosarjassa oli Oula Palve, joka sijoittui pistepörssissä sijalle seitsemän.
Pudotuspelit
Pudotuspeleissä TPS kohtasi HPK:n, jolle hävisi puolivälieräsarjan 1–4. Joukkueen paras pistemies oli Kaapo Kakko, joka teki sarjan viidessä ottelussa neljä maalia ja yhden syöttöpisteen.
Faucon
pienoiskuva|vasen|Vanhoja kaupunginmuureja Faucon on pieni kukkulalle keskiajalla rakennettu linnoitettu kylä. 1100- ja 1200-luvuilla se kuului Toulousen kreivien hallintaan. Vuonna 1274 Faucon liitettiin osana Comtat Venaissinia paavin Kirkkovaltioon. Nykyään kylä elää pääasiassa viininviljelyllä. Se kuuluu Côtes-du-Rhône -viinintuotantoalueeseen, ja sen viineillä on Puyméras (AOC) -laatuluokitus.
Lauri Solla
Lauri Johannes Solla (12. lokakuuta 1911 Leppävirta – 21. heinäkuuta 1995 Leppävirta) oli suomalainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana yhden vaalikauden ajan vuosina 1951–1954. Hänet valittiin vuoden 1951 vaaleissa eduskuntaan Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä. Solla edusti Maalaisliittoa.
Solla oli käynyt kansakoulun ja valmistunut maamieskoulusta vuonna 1933. Hän toimi maanviljelijänä kotikunnassaan Leppävirralla vuodesta 1925. Sollan vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Juho Solla ja Emma Katariina Itkonen. Solla meni naimisiin vuonna 1941 Hilkka Pauliina Koivistoisen kanssa.
Eduskunnassa Solla oli jäsenenä laki- ja talousvaliokunnissa. Vain muutamaa viikkoa ennen vuoden 1954 eduskuntavaaleja Solla aiheutti yhdessä kokoomuksen Tuure Junnilan ja Niilo Kosolan kanssa ns. tulitikkuäänestyksellä vuoden 1954 eniten huomiota herättäneen eduskuntaskandaalin. Helmikuun 12. ja 13. päivien välisen yön kestäneessä täysistunnossa, äänestettäessä SKDL:n budjetin sosiaalimenoihin tekemistä lukuisista muutosesityksistä kolmikko kiilasi tulitikulla äänestysnappinsa näyttämään jatkuvasti ei-ääntä, jolloin he saattoivat poistua istuntosalista eduskunnan kahvilaan kyllästyttyään ”äänestysmaratoniin”. Puhemies K.-A. Fagerholm antoi Sollalle, Junnilalle ja Kosolalle tapauksen johdosta nuhteet ja varoituksen.
Kunnallispolitiikassa Solla toimi muun muassa Leppävirran kunnanvaltuuston puheenjohtajana sekä Maalaisliiton ja myöhemmin Keskustapuolueen Kuopion piirin puheenjohtajana. Hän oli myös Varkauden osuuspankin hallintoneuvoston puheenjohtajana. Sollalle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1979.
Kaija Siirala
Kaija Angervo Siirala (o.s. Aantaa, 16. joulukuuta 1918 – 23. tammikuuta 1989) oli suomalainen psykologi, televisioesiintyjä ja tietokirjailija, joka toimi Suomen evankelisluterilaisen kirkon perheasiain neuvottelukeskuksessa. Siirala esiintyi usein mielenterveyteen ja perheasioihin liittyvissä tv-ohjelmissa 1960-luvulla. Hän toimitti ja juonsi muun muassa ohjelmaa Mitä tehdä?, jota Mainos-TV esitti ohjelmistossaan vuosina 1961–1964. Hänen toinen tv-sarjansa oli Nuoret puhuvat (1964).
Siirala sai televisio-ohjelmistaan vuonna 1966 Mannerheimin Lastensuojeluliiton Ylppö-mitalin.
Alejandro González Iñárritu
Alejandro González Iñárritu (s. 15. elokuuta 1963 México), vuodesta 2014 alkaen tekijänimellä Alejandro G. Iñárritu, on meksikolainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. González Iñárritu on voittanut parhaan elokuvan, ohjauksen ja alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnot elokuvasta Birdman (2014), ja parhaan ohjauksen palkinnon elokuvasta The Revenant (2015).
Varhainen elämä
González Iñárritu erotettiin koulusta 16-vuotiaana. Hän työskenteli merimiehenä ja opiskeli sen jälkeen Universidad Iberoamericana -yliopistossa Méxicossa. Vuonna 1984 González Iñárritu työskenteli tiskijukkana Meksikon suosituimmalla radioasemalla. Hänen tapanaan oli yhdistää soittolistan kappaleet toisiinsa löyhällä tarinalla, mikä herätti hänessä kiinnostuksen tarinankerrontaan. Radiotyön jälkeen hänestä tuli Meksikon tärkeimmän televisioyhtiön Televisan nuorin tuottaja. Televisalta lähdettyään hän perusti vuonna 1991 Zeta Film -yhtiön ja ryhtyi televisiomainosten kirjoittajaksi ja ohjaajaksi.
Elokuvaura
Vuosien 1988–1990 aikana González Iñárritu sävelsi musiikin kuuteen meksikolaiselokuvaan. Sitä kautta hän tutustui kirjailija ja käsikirjoittaja Guillermo Arriagaan, ja he aloittivat pitkän ja tuottoisan yhteistyön. González Iñárritu siirtyi Yhdysvaltoihin opiskelemaan elokuvantekoa, ja hän ja Arriaga kehittivät yhdessä käsikirjoituksen González Iñárritun ensimmäiseen pitkään elokuvaan Amores perros (2000). Elokuvassa on kolme toisiinsa liittyvää tarinaa, jotka tapahtuvat synkässä mutta realistisessa Méxicon suurkaupungissa. Elokuva oli kansainvälinen menestys ja voitti useita palkintoja sekä sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta vieraskielisestä elokuvasta.
González Iñárritu ohjasi seuraavaksi lyhyen BMW-mainoselokuvan Powder Keg (2001) ja lyhytelokuvan Mexico episodielokuvaan 11'0901–September 11'' (2002).
González Iñárritun ja Arriagan toinen kokopitkä elokuva 21 grammaa (2003) on englanninkielinen kertomus näennäisesti toisiinsa liittymättömistä ihmisistä, joiden elämät sivuavat toisiaan. Kaksikon kolmas elokuva Babel (2006) on monikielinen draama, joka edeltäjiensä tapaan on rakenteeltaan mosaiikkimainen. González Iñárritu sai elokuvasta parhaan ohjauksen Oscar-ehdokkuuden.
Babelin jälkeen González Iñárritun ja Arriagan tiet erosivat. González Iñárritun seuraava ohjaustyö oli hänen itsensä osin kirjoittama Biutiful (2010), espanjankielinen kuvaus barcelonalaisesta rikollisesta, joka kasvattaa syöpäsairaana kahta lasta. Hänen seuraava ohjauksensa oli englanninkielinen Birdman (2014), pureva komedia entisestä elokuvatähdestä, joka yrittää paluuta. González Iñárritu sai elokuvasta parhaan ohjaajan ja parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnot, ja elokuva valittiin vuoden parhaaksi.
Seuraava ohjaus, The Revenant (2015) on tositapahtumaan perustuva elokuva kuolemaan jätetystä turkismetsästäjästä. González Iñárritu voitti elokuvasta parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon.
Ramsteinin lentotukikohta
Ramsteinin lentotukikohta  on Yhdysvaltojen käyttämä suuri sotilastukikohta Rheinland-Pfalzissa Saksassa. Se on Yhdysvaltojen ilmavoimien Euroopan–Afrikan osaston (USAFE-AFAFRICA) ja Naton Allied Air Commandin johtokeskus.
Historia
Ramstein rakennettiin Yhdysvaltain asevoimien käyttöön toisen maailmansodan jälkeen. Rakentaminen alkoi vuonna 1948 Ranskan kanssa, koska USA halusi Länsi-Saksaan hävittäjäyksiköitään. Kaksi tukikohtaa rakennettiin; Ramstein Air Station (komentokeskus useille USAn ja Naton yksiköille) ja Landstuhl Air Base (hävittäjätukikohta). Landstuhl avattiin 1952 ja Ramstein 1953. Nykyään tukikohdat ovat yhtenäistä aluetta.
Ramsteinia on käytetty useiden Lähi-idän ja Afrikan operaatioiden päätukikohtana (mm. Persianlahden sota, Irakin sota, Afganistanin sota) ja myöhemmin lennokki-iskujen komentokeskuksena. Se oli tärkeässä asemassa Afganistanin evakuointien logistiikassa.
Nykyään tukikohdan alueella on kaksi kiitorataa ja useita lentotoimintaa tukevia tiloja. Työntekijöille on asuinalueet ja mm. neljä koulua. Kaiserslauternin alueella on suurin Yhdysvaltojen ulkopuolella oleva amerikkalaisten yhteisö.
Savoijin kuningashuone
thumb|Savoijin kuningashuoneen [[vaakuna. Kilpeä ympäröi Italian kuningaskunnan korkeimman ritarikunnan, Pyhän Ilmestyksen ritarikunnan ketju, jossa toistuu Savoijin motto, ”FERT” ja suvun symboli kahdeksikkosolmu eli savoijinsolmu.]]
Savoijin kuningashuone on hallitsijasuku (alun perin aatelisperhe, sittemmin ruhtinassuku ja lopulta kuninkaallinen dynastia), jonka ruhtinaskunta oli alkujaan Savoiji. Suvun päämiehet ovat kantaneet arvonimiä Savoijin kreivi (vuodesta 1033) ja herttua (vuodesta 1416), Piemonten ruhtinas, Kyproksen, Jerusalemin ja Armenian kuningas (vuodesta 1460), Sisilian kuningas (1713–1720), Sardinian kuningas (1720–1861) ja viimeksi Italian kuningas (1861–1946).
Historia
Kuningashuoneen jäsenet polveutuvat Umberto Valkokädestä (1003–1047 tai 1048). He hallitsivat pitkään Savoijia, joka on nykyään ranskalainen maakunta Italian ja Sveitsin ranskankielisen osan naapurissa Alpeilla. Savoijin vaakunana on ollut hopeinen risti punaisella kentällä jo 1200-luvulta alkaen, perintönä ristiritareilta. Savoijien hallitsijavalta päättyi italialaisten valittua kansanäänestyksellä valtiomuodokseen tasavallan vuonna 1946. Italian viimeiseksi kuninkaaksi jäi Umberto II, joka hallitsi vain 33 päivää.
Kuningashuone nykyään
Italian perustuslaissa oli vuoteen 2002 asti säännös, jonka mukaan Savoijin kuningashuoneen miespuoliset jälkeläiset eivät saaneet tulla Italian rajojen sisäpuolelle. Perustuslainmuutoksen jälkeen kuninkaallisen perheen jäsenet, mukaan lukien kruununtavoittelija, Napolin prinssi Viktor Emanuel sekä hänen poikansa, Venetsian ja Piemonten prinssi Emanuele Filiberto ovat palanneet Italiaan.
Vaikka Italian tasavallan lainsäädäntö ei anna kuningashuoneen jäsenille erivapauksia, niin kuningashuone jatkaa muutamien dynastisten ritarikuntien kunniamerkkien jakoa (tasavalta lopetti vanhojen ritarikuntien kunniamerkkien jakamisen ja korvasi ritarikunnat uusilla, mutta vanhojen kunniamerkkien käyttöä ei kielletty) samaan tapaan kuin eräät muut tasavalloiksi muuttuneet Euroopan maat. Samoin kansainvälisen kohteliaisuuskäytännön mukaisesti suvun keskeisistä jäsenistä käytetään myös prinssien ja prinsessojen titteleitä ja heitä puhutellaan kuninkaallisiksi korkeuksiksi, vaikka suvun päämiestä ei valtaistuimen puuttuessa enää kutsutakaan kuninkaaksi tai hänen majesteetikseen eikä Savoijin suvulla ole virallista asemaa Italian tasavallan valtiollisessa protokollassa.
Hallitsijat
thumb|Sardinian kuningas [[Kaarle Albert (1798–1849)]]
Sardinian kuninkaat
Savoiji-Carignanon haara
Italian kuninkaat
thumb|150px|Italian kuningas Viktor Emanuel III
Muuta
Venetsian ja Piemonten prinssi Emanuele Filiberto lähetti ainoana kuninkaallisena julkisen tervehdyksen Porin kaupungille kaupungin täyttäessä 450 vuotta vuonna 2008. Tapaus ja sen arvokkuus huomioitiin useimmissa paikallisissa tiedotusvälineissä. Prinssin yhteyksien kaupunkiin arveltiin olevan henkilötasolla, vaikka tarkkaa taustaa ei kerrottukaan.
Garry Trudeau
thumb|210px|Garry Trudeau vuonna 1999. Garretson Beekman (Garry) Trudeau (s. 21. heinäkuuta 1948 New York) on yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä. Hänet tunnetaan parhaiten satiirisesta ja poliittisesti kantaa ottavasta strippisarjakuvastaan Doonesbury, jota hän on piirtänyt vuodesta 1968.
Trudeau syntyi varakkaaseen perheeseen ja opiskeli taideaineita Yalen yliopistossa, josta hän valmistui maisteriksi vuonna 1970. Hän piirsi opiskelijalehti Yale Daily Newsissä ilmestynyttä Bull Tales -nimistä sarjakuvaa, josta tuli Doonesburyn varhainen muoto. Trudeaun esikuvia olivat sarjakuvapiirtäjät Jules Feiffer ja Walt Kelly, jotka tunnettiin myös poliittisesta kannanotostaan liberaalien näkemysten puolesta. Bull Tales saavutti opiskelijapiireissä kulttimaineen, joten vuonna 1970 Universal Press Syndicate otti sen levitykseensä ja se alkoi ilmestyä valtakunnallisesti nimellä Doonesbury. Sarjasta tuli suosittu ja kriitikkojen kehuma. Trudeau sai vuonna 1975 Pulitzer-palkinnon pilapiirtäjien sarjassa, ensimmäisenä sarjakuvapiirtäjänä. Trudeau piti 1980-luvun alussa kaksi vuotta kestäneen tauon eli niin sanotun sapattivapaan Doonesburyn piirtämisestä, minä aikana hän työsti muun muassa sarjaansa pohjautunutta Broadway-musikaalia. Palattuaan piirtämään Doonesburya vuonna 1984 hän muutti tyyliään, siirsi sarjansa hahmot opiskelijamaailmasta työ- ja perhe-elämään, ja antoi heidän tästä alkaen vanheta luonnollisesti ajan kuluessa.
Trudeau käsikirjoitti vuonna 1977 Doonesburyyn perustuneen lyhytanimaation A Doonesbury Special, joka voitti Cannesin elokuvajuhlilla tuomariston palkinnon ja sai Oscar-ehdokkuuden parhaan lyhytanimaation sarjassa. Hän on käsikirjoittanut myös Robert Altmanin ohjaamat poliittiset dokumenttiparodiat Tanner ’88 (minisarja, 1988) ja Tanner on Tanner (elokuva, 2004). Vuosina 2013–2014 Trudeau on käsikirjoittanut Amazon.com-internetsivulla julkaistavaa Alpha House -nimistä poliittiseen satiiriin keskittyvää televisiosarjaa, ja on keskeyttänyt sen vuoksi Doonesburyn piirtämisen kahdesti. Doonesbury on tällä hetkellä edelleen tauolla.
Simpsonit (5. tuotantokausi)
Simpsoneiden viides tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa 30. syyskuuta 1993 jaksolla Homer's Barbershop Quartet, jonka nimisuomennos on Homerin kvartetti, ja päättyi 19. toukokuuta 1994. Tuotantokausi sisältää sarjan 100. jakson. Suomessa kauden esitykset alkoivat 4. joulukuuta 1993 ja päättyivät 4. maaliskuuta 1995.
Opiskelija Homer Simpson (Homer Goes to College)
Ydinvoimalaan tehdään yllätystarkastus, jonka vuoksi Homer joutuu uudestaan ydinfysiikan kurssille. Ajat ovat kuitenkin muuttuneet sitten Homerin edellisten opiskeluvuosien, ja tämä aiheuttaa monia seurauksia. Delta-jengi-tyyppisten elokuvien vaikutuksesta Homer esimerkiksi inhoaa dekaania, vaikka tämä on oikeasti todella rento tyyppi, ja saa vahingossa nörttitoverinsa Garyn, Dougin ja Benjaminin erotetuksi collegesta. Homer saa loppukokeestaan hylätyn arvosanan, mutta hänen kaverinsa muokkaavat numeron tietokoneella A+:ksi.
Margen pakomatka (Marge on the Lam)
Marge ystävystyy naapurinsa Ruth Powersin kanssa, ja he alkavat viettää yhä enemmän aikaa yhdessä. Eräänä iltana he saavat kuitenkin poliisit peräänsä, sillä heidän käyttämänsä auto on varastettu Ruthin entiseltä aviomieheltä. Pako loppuu rotkon äärelle, jolloin takaa-ajoon osallistuneet Wiggum ja Homer ajavat vahginossa rotkoon, mutta pelastuvat autonsa pudotessa suoraan valtavaan jätekasaan.
Kohta ei huvita enää mikään (Bart’s Inner Child)
Homer saa Hassulta ilmaisen trampoliinin, mutta koska se osoittautuu vaaralliseksi, Homerin on hankkiuduttava siitä eroon. Kun lapset huomaavat trampoliinin hävinneen, he tulevat hyppimään auton päällä.
Marge alkaa nalkuttaa trampoliinin hankkimisestä, ja lopulta hän tajuaa nalkuttavansa aina joka asiasta. Hän menee käymään sisariensa luona, jotka suosittelevat avuksi Phil Goodmanin videota. Tuloksena on se, ettei Marge nalkuta enää yhtään mistään. Kun Goodman saapuu kaupunkiin luennoimaan, vievät Marge ja Homer Bartin kuuntelemaan. Bart alkaa huudella herjoja yleisöstä, jolloin Goodman ottaa tämän luokseen lavalle. Sitten Goodman neuvoo kaikki olemaan "kuin poika" eli tekemään mitä huvittaa.
Partiopojat hukkateillä (Boy-Scoutz ’n the Hood)
Bart ja Millhouse löytävät kadulta Homerin hukkaaman setelin ja ostavat sillä pelkästä sokerista valmistetun pirtelön. Sokerihumalassa he tekevät kaikkea hullua, ja aamulla Bart herää partiopuvussa. Aluksi häntä tympii olla partiolaisena, mutta sitten hän tajuaa partiolaisten saavan taskuveitsen ja päättääkin pysyä ryhmässä. Bart ja Homer osallistuvat isä–poika-leirille ja melontaretkellä päätyvät samaan veneeseen Flandersin kanssa. Homer kuitenkin hukkaa kartan ja he eksyvät avomerelle. Homer, Bart, Ned ja Rod luulevat lopun jo tulleen, kun Homer haistaa öljynporauslautalla olevan Hassuburgerin. He melovat nopeasti Homerin nenän vainuamaan suuntaan ja pelastuvat. — Jaksossa vierailee Ernest Borgnine.
Homerin viimeisimmät kiusaukset (The Last Temptation of Homer)
Homerin työpaikalle tulee töihin Mindy Simmons (Michelle Pfeiffer), johon Homer ihastuu. Mindy vaikuttaa joka suhteessa paremmalta kumppanilta kuin Marge, etenkin kun Marge on sairastunut pahaan flunssaan. Homer ei halua menettää perhettään, joten hän päättää kertoa Mindylle, ettei heillä voi olla yhteistä tulevaisuutta. Johtaja Burns kuitenkin näkee heidän juttutuokionsa turvakamerasta ja lähettää heidät yhteiselle työmatkalle. He joutuvat samaan hotellihuoneeseen, ja Homer purskahtaa itkuun tajutessaan pettävänsä vaimoaan. Lopulta hän kutsuu Margen hotellihuoneeseen ja viettää yön Mindyn sijasta Margen kanssa. — Bart joutuu käyttämään silmälaseja tässä jaksossa.
Springfield ($pringfield (Or, How I Learned to Stop Worrying and Love Legalized Gambling))
Uhkapeli laillistetaan Springfieldissä, jolloin Burns perustaa oman kasinon. Homer palkataan töihin jakajaksi, mutta Bartia ei lasketa alaikäisenä sisään. Niinpä hän kostoksi perustaa puumajaansa oman kasinon ja hankkii Robert Goulet’n esiintyjäksi. Eräänä iltana Marge tulee tapaamaan Homeria ja kokeilee samalla pelata yksikätistä rosvoa. Hänelle kuitenkin perustuu peliriippuvuus ja hän alkaa käydä kasinolla joka ilta. Lopulta Homer tympääntyy Margen ainaiseen poissaoloon ja ryntää kasinolle etsimään häntä.
Herrasmiesvaras (Homer the Vigilante)
Springfieldissä riehuu rikosaalto, jota Homer rupeaa selvittämään. Rikollinen ilmoittaa suorassa TV-lähetyksessä ryöstävänsä museosta suuren timantin. Hän onnistuukin, sillä Homer jätti vartiopaikkansa juodakseen Duffia. Rikollinen jää lopulta kiinni Homerin isän ansiosta: kyseessä on vanhainkodin asukki Malloy (Sam Neill). Varas palauttaa kaiken varastamansa, mutta pakenee poliisiaseman sellistä nerokkaalla huijauksella.
Bartista tulee suosittu (Bart Gets Famous)
Bartin luokka käy luokkaretkellä pahvilaatikkotehtaassa. Bart kyllästyy kiertokäyntiin ja pakenee naapurissa olevaan TV-yhtiöön. Siellä hän onnistuu pääsemään Hassu-klovnin apulaiseksi tuomalla tälle donitsin. Työ on kuitenkin kaikkea muuta kuin hauskaa. Niinpä Bart päättääkin jo lähteä, kun Hassu tarvitsee tätä ohjelmassaan statistiksi. Bart kuitenkin tuhoaa vahingossa lavasteet ja toteaa yleisölle nopeasti: "I didn't do it!" eli "En se minä ollut!" Tuon lausahduksen takia Bartista tulee julkkis, ja hän saavuttaa suuren suosion. Villitys kuitenkin lopahtaa yhtä nopeasti kuin alkoikin, sillä lopulta sutkautus ei ole enää hauska. Jakson lopussa sarjan tekijät vitsailevat tällä, sillä he laittavat hahmot sanomaan suurimman osan vakiohokemistaan peräkkäin. (Näitä ovat muun muassa Homerin ”D'oh!”, Margen ”Hhrrmmmm...”, Bartin ”¡Ay Caramba!”, Nelsonin ”Ha-ha!” ja johtaja Burnsin ”Excellent!” – Lisa yrittää lanseerata oman hokeman ”If anyone asks, I'll be in my room...”)
Kristaps Sotnieks
Kristaps Sotnieks (s. 29. tammikuuta 1987 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkopuolustaja. Hän on puolustava puolustaja, joka pitää fyysisestä pelistä. Hän on pelannut urallaan KHL-liigassa 14 kautta. Hän on edustanut pääosin Dinamo Riikaa, mutta hän on pelannut kaksi kautta myös Lada Togliattissa. Latvian maajoukkueessa Sotnieks on pelannut muun muassa 13 MM- ja 2 olympiaturnausta.
Simpsonit (5. tuotantokausi)
Homer ja Apu (Homer and Apu)
Homer ostaa Kwik-e-Martista pilaantunutta kinkkua sekä katkarapuja ja joutuu sairaalaan. Lisan ehdotuksesta Homer valittaa kuluttajaviranomaisille, ja Apu saa potkut. Korvaukseksi Homer ottaa Apun luokseen asumaan. Simpsonit huomaavat pian, että Apu kaipaa kauppaansa enemmän kuin mitään maailmassa, joten Homer ja Apu matkustavat Intiaan hankkimaan Apun työpaikkaa takaisin. He löytävät suuren gurun, joka lupaa vastauksen kolmeen kysymykseen. Homer tuhlaa ne kysymällä "Oletko sinä suuri guru?", "Sinäkö?" ja "Ihanko varmasti?" eikä Apu saa työtään takaisin. Kotiin palattuaan Apu kuitenkin päättää marssia Kwik-e-Martiin ja vaatii työtään takaisin. Sijaisena toiminut leffatähti James Woods on tympääntynyt kauppiaana olemiseen ja niinpä hän luovuttaa paikan Apulle heti.
Kristaps Sotnieks
Seuraura
Sotnieks on pelannut koko uransa ajan kotikaupungissaan Riiassa. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä HK Riika 2000:n paidassa kaudella 2004–2005, jolloin 17-vuotiaalle Sotnieksille kertyi pelejä sekä Valko-Venäjän että Latvian pääsarjassa, kuten myös seuraavalla kaudella 2005–2006. Kahdella seuraavalla kaudella hän pelasi siellä ainoastaan Latvian pääsarjaa. Kaudella 2007–2008 Sotnieks edusti HK Riika 2000:ta myös Continental Cupissa, jossa joukkue sijoittui toiseksi.
Simpsonit (5. tuotantokausi)
Lisa Leijonamieli (Lisa vs. Malibu Stacy)
Uusi puhuva Malibu Stacy tulee kauppoihin ja kaikki ryntäävät ostamaan sen. Myös Lisa ostaa nuken, mutta on hyvin pettynyt siihen, koska Lisan mielestä nuken puheet ovat liian seksistisiä. Yksi nuken repliikeistä on: ”Älä minulta kysy, olen vain tyttö!” Lisa aikoo valittaa suoraan Malibu Stacyn perustajalle (Kathleen Turner), missä hän onnistuukin. Yhdessä he tekevät Lisalle oman nuken, Lisa Leijonamielen, joka on huomattavasti tasa-arvotietoisempikuin Malibu Stacyt. Kun nukke pääsee myyntiin ja kaikki tytöt (sekä Smithers) ovat juoksemassa ostamaan sitä, työntää kaupan myyjä tyttöjen eteen kärryn täynnä Malibu Stacy -nukkeja, joilla on uusi hattu. Ainoastaan yksi tyttö ehti ostaa Lisa Leijonamieli -nuken, mutta Lisa on siihenkin tyytyväinen.
Homerin paras ystävä (Homer Loves Flanders)
Homer haluaa päästä katsomaan jalkapallo-ottelua mutta ei onnistu saamaan lippua. Sen sijaan Flanders voittaa liput otteluun ja ottaa Homerin mukaansa. Naapureista tulee pian ystävykset, eikä Homer puhu muusta kuin Flandersista. Kuitenkin hän alkaa puuttua Flandersin elämään liian paljon, ja lopulta Flanders lähtee pakomatkalle. Muu Springfieldin väki pitää Nediä kateellisena ja halveksuu tämän käytöstä. Kirkossa Flandersin hermot kuitenkin pettävät, ja hän haukkuu Homerin pystyyn. Homer kuitenkin pitää Flandersin puolesta puolustuspuheen. Jakson lopussa kaikki on kuitenkin taas ennallaan, ja Homer vihaa jälleen Flandersia kuten ennenkin.
Kristaps Sotnieks
Seuraura
Kaudeksi 2008–2009 Sotnieks siirtyi pelaamaan Dinamo Riikaan kaikkien aikojen ensimmäistä KHL-kautta. Hänen ensimmäinen kautensa liigassa toi 46 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Kaudella 2011–2012 Sotnieks edusti joukkuetta myös Spengler Cupissa, jossa Dinamo eteni finaaliin, mutta hävisi lopulta HC Davosille lukemin 3–2. Huhtikuussa 2012 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2013–2014 Sotnieks teki KHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+6=11. Hän voitti kauden päätteeksi KHL:n pudotuspelien ulkopuolelle jääneiden joukkueiden kesken pelatun turnauksen, Nadežda Cupin.
Simpsonit (5. tuotantokausi)
Bart saa elefantin (Bart Gets an Elephant)
Bart osallistuu radion tietokilpailuun, jossa on palkintona joko rahaa tai pilailupalkinto. Bart valitsee pilailupalkinnon, joka on juontajien vitsinä heittämä elefantti. Kun Bart ei saakaan valitsemaansa palkintoa, hän alkaa ärsyttää radion henkilökuntaa toistamalla joka paikassa hokemaa "Missä on elefanttini?" Lopulta kanavan tuottajat ärsyyntyvät ja hankkivat Bartille oikean elefantin. Bart antaa tälle nimeksi Stampy (eli Tallari). Elefantin ruokintakustannukset kuitenkin ajavat Simpsonit lähes vararikon partaalle, ja lopulta he vievät Tallarin eläintensuojelualueelle.
Burnsin perillinen (Burn’s Heir)
Burns on vähällä hukkua kylpyammeeseen, ja hän tajuaa kuolevansa joskus. Niinpä hän julistaa kilpailun siitä, kuka pääsee hänen perillisekseen. Myös Bart ja Lisa osallistuvat, mutta kukaan osallistujista ei miellytä Burnsia. Bart suuttuu ja kostoksi rikkoo Burnsin omaisuutta. Tämä ei ole koskaan nähnyt moista äkeyttä, ja iloissaan hän nimittää Bartin perijäkseen. Bart alkaa pikkuhiljaa viettää yhä enemmän ja enemmän aikaa Burnsin kartanossa, sillä hän saa tehdä siellä mitä haluaa. Burns jopa palkkaa näyttelijöitä esittämään Simpsoneita, jotka muka eivät enää kaipaa Bartia. Lopulta Burns asettaa Bartin tulikokeeseen: Bartin tulee antaa potkut isälleen. Bart ei kuitenkaan kykene tähän vaan luopuu perintöoikeudestaan ja palaa kotiinsa.