cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Muinaisesta lääketieteestä
Luvut 13–19
Luvussa 13 kirjoittaja palaa vastustamaansa oletusteoriaan, ja pyrkii selvittämään, mitä siitä seuraisi. Ne, jotka kannattavat oireiden parantamista niiden vastakohdilla, olettavat, että kaikki sairaudet perustuvat vastakohtaisiin ominaisuuksiin kuuma, kylmä, kostea ja kuiva, ja että kukin sairaus voidaan parantaa sen oireiden vastakohdalla: esimerkiksi kuuma parantaisi kylmän ja kuiva kostean. Kirjoittaja kuvittelee tilanteen, jossa henkilö vaihtaa ruokavalionsa kypsennetystä raakaan, ja tulee tämän seurauksena sairaaksi. Oletuksen mukaan sairaus liittyisi tällöin siis johonkin mainituista neljästä ominaisuudesta, ja hoito olisi sen vastakohta. Ei kuitenkaan ole ilmeistä, miten tätä pitäisi soveltaa annetun esimerkin tapauksessa. Näin malli näyttäytyy yliyksinkertaistuksena. Ruoanvalmistuksessa alkuperäinen raaka ruoka menettää joitakin ominaisuuksiaan ja saa joitakin toisia sekoittamisen ja yhdistymisen kautta. Nautittu ruoka vaikuttaa ihmisruumiiseen, koska jokaisella ruoalla on omat myötäsyntyiset hyveensä. Lääkärille on tärkeää tunnistaa nämä hyveet. Tämän tiedon saaavuttaminen vaatii ymmärrystä ihmisen luonnosta. Ihminen on sekoitus eri nesteistä, humoraaleista. Kun ne ovat tasapainossa ja oikein sekoitettuna, ihminen on terve, mutta niiden epätasapaino tai huono sekoittuminen johtaa sairastumiseen.
Luvussa 15 kirjoittaja argumentoi, että siiinä missä humoraalilääketieteen kannattajat näkevät ruoat ainoastaan kuumina, kylminä, kosteina tai kuivina, on myös sellaisia ominaisuuksia kuin purevuus ja mietous. Luvussa 16 kirjoittaja esittää joukon esimerkkejä yleisestä kokemuksesta. Esimerkiksi kuumeessa kuuma ja kylmä humoraali kamppailevat keskenään ilman tarvetta lääkinnälliselle avulle. Kuten luku 17 huomauttaa, joissakin tapauksissa kuume kuitenkin jatkuu pidempään. Tämä osoittaa, ettei kuuma ole kuumeen ainoa syy, vaan olemassa on joku toinen tekijä, joka ylläpitää kuumetta. Luvut 18 ja 19 kehittelevät edelleen ajatusta, että paraneminen seuraa humoraalien oikeanlaisesta sekoittumisesta. Tämä korostaa jälleen lääketieteen yhteyttä ruoanlaittoon: aivan kuten kokki pyrkii sekoittamaan ruoka-aineet oikein, lääkäri pyrkii sekoittamaan ruumiin humoraalit oikein.
Luvut 20–24
Luvussa 20 kirjoittaja hylkää Empedokleehen ja muuhun esisokraattiseen filosofiaan yhdistetyt teoriat ihmisluonnosta epäoleellisina lääketieteen käytäntöjen kannalta. Nämä teoriat ovat enemmän filosofisia ja kirjallisia kuin tekemisissä lääketieteen kanssa. Kirjoittaja katsoo, että näkemys ihmisluonnosta tulee perustaa lääketieteeseen tarkkailemalla ihmisorganismeja osana luontoa. Jotta lääkintä tehoaisi, lääkärin tulee tuntea todellinen ihmisluonto, ja tämä voidaan määrittää ihmisen suhteella ruokaan, juomaan ja muihin ihmisorganismiin liittyviin käytäntöihin. Siksi lääkärin tulee ymmärtää ruoan koostumus ja sen vaikutukset hoidettavana olevan potilaan ruumiseen. Luvuissa 22–24 kirjoittaja laajentaa teoriansa kattamaan myös ruumiilliset rakenteet. Hän myös laajentaa teoriaansa niin, että analogioiden avulla voidaan ymmärtää niitä ihmisruumiin sisäisiä asioita, joita ei voida havainnoida ulkoapäin.
Anton Coppola
Anton Coppola (21. maaliskuuta 1917 – 9. maaliskuuta 2020 ) oli yhdysvaltalainen kapellimestari ja säveltäjä.
Varhaiset vaiheet
Coppola varttui Brooklynin Bushwickissä italialaisvanhempien lapsena. Kotona puhuttiin italiaa, ja poika oppi soittamaan pianoa. Erityisen voimakas ja tulevaisuudentoiveisiin vaikuttanut varhainen kokemus Coppolalle oli Charles Gounod'n oopperan Faust esitys, johon äiti vei poikansa. Coppola liittyi kahdeksanvuotiaana Metropolitan-oopperan lapsikuoroon ja oli mukana Giacomo Puccinin Turandotin ensimmäisessä yhdysvaltalaistuotannossa, jonka johti Tullio Serafin. Coppola alkoi tutkia ahkerasti oopperoiden partituureja. Hänen setänsä oli parturi, joka Coppolan myöhemmän luonnehdinnan mukaan oli "oopperafanaatikko" ja Metropolitan-oopperan vakituinen kävijä. Sedän tuttuihin kuului kapellimestari Gennaro Papi, jota Puccini piti suosikkipianistinaan harjoituksissa. La bohèmen esityksen jälkeen setä vei nuoren Coppolan tapaamaan kapellimestarin. Pojalla oli mukanaan Puccinin teoksen nuotit, joista kapellimestari esitti tälle kysymyksiä ja sai pojan myös esittämään siitä osia. Papi otti tehtäväkseen pojan musiikkiuran edistämisen, ja Coppolan elämään vaikuttikin merkittävästi tämä suhde.
Coppola aloitti Papin kehotuksesta orkesterin soittimen soittamisen, ja hänen valintansa kohdistui oboeen. Coppola pääsi Radio City Music Halliin ensioboistiksi 19-vuotiaana. Työn keskeytti toinen maailmansota, jonka aikana Coppola toimi neljän vuoden ajan soittokunnan johtajana Texasissa. Sodan päätyttyä San Carlo Opera Company kiersi Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Coppola meni San Franciscoon ja onnistui pääsemään oopperaseurueen palvelukseen. Muutaman seuraavan vuoden aikana Coppola jatkoi urallaan etenemistä ja meni naimisiin. Hän työskenteli myös kapellimestarina Radio City Music Hallissa.
Myöhempi ura
Coppola johti urallaan lähes kaikkia Yhdysvaltojen ja Kanadan keskeisiä oopperoita, joihin ovat kuuluneet muiden muassa San Franciscon ooppera ja New Yorkin kaupunginooppera. Jälkimmäisessä Coppola debytoi vuonna 1965 ja kantaesitti Jack Beesonin Lizzie Bordenin. Samana vuonna hän johti Carmenin, La traviatan, Sevillan parturin ja Madama Butterflyn esitykset. Vuonna 1970 hän johti Seattlen oopperassa Carlisle Floydin Of Mice and Men -teoksen kantaesityksen. Hän teki Covent Gardenin ja Angela Gheorghiun kanssa yhteistyötä Puccinin teosten kokonaislevytyksen julkaistemiseksi. Coppola teki urallaan yhteistyötä myös sellaisten laulajien kuin Roberta Petersin, Sherrill Milnesin, Kurt Baumin, Leonard Warrenin, Robert Merrillin ja Eba Stignanin kanssa. Yhdeksi ikimuistoisimmista kokemuksistaan hän on luonnehtinut Giuseppe Verdin Otello-oopperan esitystä Mario del Monacon kanssa Connecticutin Hartfordissa.
Coppola oli mukana perustamassa Opera Tampaa vuonna 1996 ja toimi sen ensimmäisenä taiteellisena johtajana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2012. Hänen viimeinen tuotantonsa taiteellisena johtajana oli Aidan esitys, jota varten haluttiin lavalle oikea kameli. Opera Tampa rakensi vuosigaalansa 2017 Coppolan satavuotispäivän ympärille. Tässä yhteydessä Coppola johti osia omasta oopperastaan Sacco and Vancetti (2001 ) ja kantaesitti oman uuden finaalinsa Puccinin Turandotiin. Vielä tämän jälkeen Coppolalta kantaesitettiin uusi ooppera, Lady Swanwhite, johon säveltäjä sai ideansa Francis Ford Coppolalta. Oopperassa käytetään kamariorkesteria, mutta ei lainkaan kuoroa. Teoksen esitys kestää kokonaisuudessaan noin puolitoista tuntia. Nimirooliin Coppola löysi esittäjäksi sopraano Maria Brean. Coppolan muihin laajoihin töihin kuuluvat sinfonia ja konsertto viululle.
29. lokakuuta 2018 Coppola sai Martina Arroyo Foundationin 14. vuosigaalassa Simon Estesin ja Rufus Wainwrightin kanssa Michel Maurel -palkinnon elinikäisistä saavutuksista.
Sukulaiset
Francis Ford Coppola on hänen veljenpoikansa.
Avançon (Ardennes)
Avançon on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Rethelin kaupungista lounaaseen.
pienoiskuva|vasen|Saint-Rémyn kirkko Saint-Rémyn kirkko on peräisin 1100- ja 1200-luvuilta. Kirkon poikkilaivan risteys on huomattava leveytensä ja suurten holvikaarien vuoksi. Kirkko on osittain uudelleenrakennettu vuonna 1918.
Rafik Halliche
Rafik Halliche (s. 2. syyskuuta 1986 Alger) on algerialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaavaa Halliche edustaa Qatarin pääsarjassa pelaavaa Qataria.
Ura
Halliche pelasi kotimaassaan NA Hussein Deyn joukkueessa vuosina 2004-2008, jossa hän toimi myös kapteenina vuosina 2006-2008 ennen siirtymistään Portugaliin allekirjoitettuaan neljän vuoden sopimuksen Benfican kanssa. Joukkue kuitenkin lainasin hänet saman tien tammikuussa 2008 Nacionaliin.
24. elokuuta 2010 Halliche siirtyi Englannin Valioliigaan ja Fulhamiin 3-vuotisella sopimuksella. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Fulhamin paidassa 8. tammikuuta 2011 FA Cupin ottelussa Peterboroughta vastaan. Hän tuli ottelun toisen puoliajan lopulla vaihdosta kentälle. Kaksi viikkoa myöhemmin Halliche pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa 22. tammikuuta 2011 Stoke Cityä vastaan. Cup ottelun tavoin hän tuli vaihdosta kentälle 75 minuutin jälkeen. Ottelu jäi myös Hallichen viimeiseksi kaudella 2010–2011. Kaudella 2011–2012 Halliche jäi kokonaan ilman peliaikaa edustusjoukkueessa.
Elokuussa 2012 Halliche siirtyi kahden vuoden sopimuksella portugalilaiseen Académicaan.
Heinäkuussa 2014 Halliche siirtyi Qatar SC:n riveihin vuoden sopimuksella.
Afrikan-mestaruuskilpailut 2010
Ensimmäisen maalinsa Halliche teki vuoden 2010 Afrikan kisoissa Malia vastaan 14. tammikuuta 2010. Hän pelasi samaisessa turnauksessa ensimmäiset arvokisansa, jossa Algeria selvisi pronssiotteluun saakka, mutta hävisi sen Nigerialle 1-0.
MM-kisat 2010
Halliche pelasi Algerian kaikki kolme ottelua vuoden 2010 MM-kisoissa, jossa maa jäi alkulohkoon.
Afrikan-mestaruuskilpailut 2019
Halliche kuului Afrikan-mestaruuden 2019 voittaneeseen joukkueeseen.
Susan Sontag
pienois|Susan Sontagin hauta.
Susan Sontag, alun perin Rosenblatt, (16. tammikuuta 1933 – 28. joulukuuta 2004 New York) oli yhdysvaltalainen kirjailija, esseisti ja ihmisoikeusaktivisti.
Lapsuus
Susan Sontagin vanhemmat olivat turkiskauppiaita Kiinassa. Äiti kävi synnyttämässä Susanin New Yorkissa jättääkseen hänet sitten sukulaisille. Kun Susanin isä kuoli vuonna 1938, äiti muutti takaisin Yhdysvaltoihin, jossa hän yhdessä Susanin kanssa muutti Tucsoniin Arizonassa, koska Susan sairasti astmaa. Sieltä he muuttivat Los Angelesiin. Myöhemmin Susan otti isäpuolensa sukunimen Sontag.
Susan Sontag meni naimisiin sosiologi Philip Rieffin kanssa 17-vuotiaana. Heidän poikansa syntyi vuonna 1952. Kirjailija Benjamin Moser sai Pulizer-palkinnon Susan Sontagin elämäkerrasta (2019). Hän väitti, että Sontag oli huono äiti ja kohteli julmasti parisuhdekumppaneitaan.
Sontag oli erittäin vaikutusvaltainen intellektuelli, maan ”viimeinen suuri kirjailijatähti”, ”mytologisoitu nero”, Helsingin Sanomat kuvaa. Sontag kärsi eri syövän muodoista yli kolme vuosikymmentä ja kuoli 71-vuotiaana leukemiaan. 1980-luvulta lähtien hän eli parisuhteessa valokuvaaja Annie Leibovitzin kanssa.
Tunnustukset
Vuonna 2000 Sontag sai Yhdysvaltain arvostetuimman kirjallisuuspalkinnon National Book Awardin romaanistaan In America.
Antoine Doinel
Antoine Doinel on ranskalaisen elokuvaohjaajan François Truffaut'n kehittämä hahmo, ja tietyssä määrin myös hänen alter egonsa, joka esiintyy useammassa hänen elokuvassaan. Doinelia näytteli Jean-Pierre Léaud.
Doinel esiintyi Truffaut'n esikoiselokuvassa 400 kepposta 1959, sekä vielä kolmessa pitkässä elokuvassa (Varastettuja suudelmia 1968, Nuori pari 1970, Rakkaus karkuteillä 1979) ja yhdessä lyhyessä episodissa ”Antoine ja Colette” usean ohjaajan episodielokuvassa Rakkautta 20-vuotiaana (1962). Alun perin Truffaut kehitti Doinelin vain yhden elokuvan hahmoksi.
Doinelin rakastajatar ja myöhemmin vaimo on Christine Darbon, jota näytteli Claude Jade.
The New York Timesin kriitikot valitsivat vuonna 2004 kaikkien aikojen tuhannen parhaan elokuvan listalleen kaikki Truffaut’n Antoine Doinel -elokuvat, lukuun ottamatta lyhytelokuvaa ”Antoine ja Colette”.
Pyhästä taudista
Pyhästä taudista on Hippokrateen nimiin laitettujen teosten kokoelmaan Corpus Hippocraticumiin kuuluva lääketieteellinen teos, joka käsittelee epilepsiaa pyrkien esittämään sille naturalistisen selityksen.
Historia
Pyhästä taudista ajoitetaan noin vuoteen 400 eaa. Se on perinteisesti laitettu Hippokrateen nimiin, mutta sen todellista kirjoittajaa ei tunneta. Teos on varhaisimpia kuvauksia epilepsiasta ihmisillä. Epilepsiaa pidettiin antiikin aikana usein ”pyhänä tautina”, koska sen kohtausten katsottiin tulleen jumalilta. Kirjoittaja pyrkii selittämään sitä puhtaasti naturalististen eli luonnollisten tekijöiden kautta. Tämä voidaan nähdä merkittävänä siirtymänä lääketieteessä yliluonnollisista selityksistä kohti naturalismia ja rationalismia.
Sisältö
Teoksen teksti jaetaan 18 lukuun. Kirjoittajan mukaan pyhänä pidetyllä kaatumataudilla eli epilepsialla ei ole mitään yhteyttä jumalallisiin asioihin, vaan se on puhtaasti ihmisen luontoon liittyvää alkuperää:
Taudin oireisiin kuuluu hulluus, joka ilmenee muun muassa huutamisena, sylkeen tukehtumisena, suun vaahtoamisena tai hallitsemattomana tärisemisenä. Näitä oireita pidettiin ennen jumalilta tulleena rangaistuksena. Kirjoittaja selittää, etteivät tällaiset oireet ole alkuperältään jumallisia, koska niitä yritettiin aiemmin hoitaa puhdistusmenoilla ja rukouksilla, mikä ei toiminut.
Kirjoittaja selittää, että epilepsian syy on liman (yksi humoraaleista) virtaus aivoista suoniin. Ihmisen aivot ovat samankaltaiset kuin muiden eläinten aivot siinä, että ne ovat kaksiosaiset, ja osia erottaa keskellä ohut kalvo. Siksi pääkipu sijoittuu usein jompaan kumpaan puoliskoon. Muista tärkeimmistä elimistä tulevat suonet yhdistyvät aivoihin ja vaihtelevat kooltaan. Tämän jälkeen kirjoittaja kuvaa yksityiskohtaisemmin eri suonia, jotka kulkevat keuhkoista, sydämestä ja muista elimistä päähän.
Kaatumatauti saa alkunsa siitä, että lima kasautuu pään suoniin. Tämä kasautuminen saa alkunsa jo kohdussa. Jos kasautuminen jatkuu syntymän jälkeen ja aikuisuuteen saakka, siitä kärsivällä henkilöllä on ikään kuin ”sulaneet” aivot, mikä johtaa mielisairauteen. Kun lima tukkii pään, henkilö menettää puhekykynsä ja kärsii tukehtumisoireista, ja suusta valuu vaahtoa, hampaat puristuvat yhteen, kädet kouristuvat, silmät harottavat eikä hän pysty ajattelemaan.
Pienet lapset, jotka sairastuvat, yleensä kuolevat. Kirjoittaja selittää syyksi sen, että heidät ohuet suonensa eivät kykene kuljettamaan lisääntynyttä limaa. Kun lima kasaantuu, lapsi kylmenee nopeasti, mikä johtaa veren hyytymiseen ja kuolemaan. Vanhat ihmiset sen sijaan eivät yleensä kärsi taudista, koska hippokraattisen teorian mukaan heidän suonensa ovat suurempia ja täynnä kuumaa, virtaavaa verta, jota liman kylmyys ei uhkaa.
Monet taudista kärsivät vaikuttavat tietävän ennalta, milloin seuraava kohtaus on tulossa. Tällöin he häpeävät ja pyrkivät menemään piiloon muilta ihmisiltä, jottei kukaan näkisi heidän kaatumistaan. Kirjoittaja katsoo, että he tekevät tämän koska häpeävät tautiaan, eivät siksi, että pelkäisivät jumalia, mikä oli yleinen käsitys. Kirjoittaja yhdistää tautikohtaukset tuulten vaihtumiseen: kohtauksia tapahtuu eniten etelätuulen ja toiseksi eniten pohjoistuulen aikana, sillä nämä ovat tuulista voimakkaimmat. Sen vuoksi liman valumista tapahtuu tuolloin eniten.
Kirjoittaja päättää toteamalla, että pyhä tauti on osoitus siitä, että aivoilla on ihmisessä kaikkein suurin mahti. Ne ovat ilmasta peräisin olevien asioiden tulkitsija ja aistija. Kirjoittaja katsoo, että aivot ovat myös ymmärryksen tulkitsija, siinä missä usein ymmärryksen katsottiin tuohon aikaan sijainneen joko sydämessä tai palleassa. Tämän vuoksi aivoihin liittyvät kaikkein vakavimmat ja tappavimmat sairaudet.
Escalloniaceae
Escalloniaceae on kasviheimo, joka on ainoa koppisiemenisten Escalloniales-lahkossa. Heimon nimisuvun (Escallonia) suomenkielinen nimi on eskalloniat.
Tuntomerkit
Heimon kasvit ovat tavallisesti puuvartiskasveja, joihin kerääntyy alumiinia. Kukinto on tavallisesti terttumainen. Kukissa on erilehtinen teriö ja heteet toisinaan kiinnittyvät siihen. Kukassa on myös mesiäinen, ja sikiäin on kehänalainen.
Levinneisyys
Heimon kasvien levinneisyys keskittyy eteläiselle pallonpuoliskolle. Niitä kastaa Itä-Himalajalta ja Etelä-Kiinasta Itä-Australiaan ja Uuteen-Seelantiin ulottuvalla alueella, Intian valtamerellä sijaitsevalla Réunionilla sekä Keski- ja Etelä-Amerikassa.
Luokittelu
Heimoon kuuluu yhdeksän sukua ja 130 lajia. Ne muodostavat asteridien Campanulidae-ryhmässä oman kladinsa, jolle annetaan oman lahkon asema lahkojen Asterales (mm. mykerökukkais- eli asterikasvit), Bruniales (bruniakasvit), Apiales (mm. sarjakukkaiskasvit), Paracryphiales ja Dipsacales (tesmayrtti- ja kuusamakasvit) rinnalla. Aikaisemmin heimoa on pidetty milloin hortensiakasvien (Hydrangeaceae), milloin rikkokasvien (Saxifragaceae) sukulaisena.
Suvuista systemaattiselta asemaltaan erillisin on Polyosma. Siihen kuuluu 60 Itä-Himalajalta ja Etelä-Kiinasta Itä-Australiaan ja Uuteen-Kaledoniaan ulottuvalla alueella kasvavaa puulajia, joiden lehtiasento on vastakkainen. Toisinaan lehdet ovat sahalaitaisia. Kukat ovat 4-lukuisia, verhiö yhdislehtinen, teriö erilehtinen. Sikiäimessä on turvonneet laitaistukat, joihin kiinnittyy paljon siemenaiheita. Luotti on pallomainen ja kaksiliuskainen. Hedelmä on yksisiemeninen luumarja. Siemenessä on tärkkelyspitoinen ravintovarasto ja erilaistumaton alkio.
Eremosyne pectinata on sukunsa ainoa laji ja on yksivuotinen ruoho, jonka lehdet ovat enemmän tai vähemmän liuskaiset ja kourasuoniset. Kukinto on viuhkomainen, ja siinä on pieniä kukkia. Sikiäin on kehänpäällinen ja kahden yhtyneen emilehden muodostama. Siinä on vain kaksi pystyä siemenaihetta. Vartalo on haarainen. Hedelmä on kota.
Tribeles australis, myös sukunsa ainoa laji, on pieni, pystykasvuinen pensas, jonka lehtiasento on kierteinen. Lehdet ovat leveäkantaiset ja kärjestään pienihampaiset. Kukat sijaitsevat yksittäin haarojen päissä, ovat pieniä, ja niissä on nuppuasennossa kierteiset terälehdet. Sikiäimen päässä on vartalo ja kolmiliuskainen, lähes nuijamainen luotti. Kiiltävät siemenet jäävät pitkäksi aikaa kiinni kodan keskipylvääseen.
San-Pédro
San-Pédro on kunta ja departementti Norsunluurannikon San-Pédron alueella. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannalla 355 kilometriä Abidjanista länteen. Kunnassa on 185 600 asukasta (vuonna 2014).
Pelastusarmeija
thumb|Pelastusarmeijan toiminnan laajeneminen 1865–1990. thumb|Nils Dardell, Pelastusarmeija, 1915. thumb|Ensimmäisen maailmansodan aikainen Pelastusarmeijan juliste Yhdysvalloissa. thumb|Pelastusarmeijan joulupatakeräys [[Lausannessa.]] thumb|Pelastusarmeijan Booth Memorial -sairaala Japanissa. Pelastusarmeija on kansainvälinen avustusjärjestö ja kristillinen liike, joka toimii paikallisesti 132 eri maassa. Järjestö toimii kristillisen arvomaailman pohjalta, mutta avustustyön ehtona ei ole vakaumus. Suomessa Pelastusarmeija järjestää vuosittain muun muassa Joulupata- ja Auta Ihmistä -keräykset, joiden tuotoilla autetaan kotimaan vähävaraisia lapsiperheitä, yksinäisiä vanhuksia ja syrjäytymisvaarassa olevia nuoria. Pelastusarmeijan hierarkia on järjestetty armeijamaisesti. Armeijamaisella hierarkialla pyritään takaamaan toiminnan tehokkuus ja dynaamisuus.
San-Pédro
Samannimisen joen suussa sijaitseva San-Pédro oli vuoteen 1968 saakka pieni kalastajakylä. Syväsataman rakentamisen jälkeen siitä on tullut huomattava teollisuuskeskus, jonka väestö on kasvanut nopeasti. Abidjanin jälkeen maan toiseksi tärkeimmän sataman kautta viedään varsinkin kahvia, kaakaota, kumia ja jalostettua puutavaraa. Nimbavuoren rautamalmiesiintymiltä suunnitellaan rautatietä.
Pelastusarmeija
Pelastusarmeija on yksi maailman suurimmista hyväntekeväisyysjärjestöistä ja Yhdysvaltojen toiseksi suurin hyväntekeväisyysjärjestö. Hyväntekeväisyysorganisaatioita tarkkaileva Charity Watch antaa Pelastusarmeijalle arvosanan ”A-” tai ”A”, mikä on merkki taloudellisesta tehokkuudesta ja toiminnan läpinäkyvyydestä.
Alkuvaiheet
Pelastusarmeijan juuret ovat metodismissa. Sen perustivat metodistipappi William Booth ja hänen vaimonsa Catherine Booth Lontoossa 2. heinäkuuta 1865. Liikkeen nimenä oli aluksi ”Itä-Lontoon Kristillinen Lähetys” ja vuodesta 1869 lähtien ”Evankelinen kristillinen lähetysyhdistys” (Evangelical Christian Mission). . Nimi vaihdettiin 1878 Pelastusarmeijaksi (The Salvation Army), jotta se sopisi paremmin vastikään käyttöön otettuun sotilaallistyyliseen organisaatioon. Lähetysyhdistys kävi sotaa ihmisen ja yhteiskunnan pahuutta vastaan. Pelastussodan innoittamana omaksuttiin armeijakielestä lainattuja sanoja. Nimi Pelastusarmeija (The Salvation Army) otettiin käyttöön vuonna 1878: kerran Lähetyksen vuosiraporttia laatiessaan William Booth luonnehti järjestöä ”vapaaehtoisten armeijaksi”. Hänen poikansa Bramwell moitti vapaaehtoinen-sanaa, ja niinpä William kirjoitti ”vapaaehtoisten” tilalle ”pelastus”. Pelastusarmeija-nimen myötä järjestäydyttiin sotavoimien mallin mukaan: järjestön äänenkannattajaksi tuli Sotahuuto (The War Cry), Boothista tuli virallisesti ”kenraali” ja papisto sai eri sotilasarvoja ”upseereina”. Muista jäsenistä tehtiin ”sotilaita”. Booth ja muut tämän ”Jumalan armeijan” jäsenet käyttivät Pelastusarmeijan omaa univormua kokouksissa ja muissa hengellisissä tilaisuuksissa.
Siinä missä William Booth on tullut tunnetuksi Pelastusarmeijan perustajana ja kenraalina, Catherine Booth tunnetaan ”Pelastusarmeijan äitinä”. William työskenteli köyhien parissa, ja Catherine Booth teki varainkeruutyötä hyväosaisten keskuudessa. Catherine Booth toimi myös pastorina, mikä oli siihen aikaan poikkeuksellista. Jo aiempi Kristillisen Lähetyksen perustuskirja määritteli naisille saman oikeuden saarnata kuin miehillekin. William Booth kuvaili Pelastusarmeijan toimintatapaa seuraavasti: ”Kolme S-kirjainta kuvaa parhaiten sitä, miten autamme yhteiskunnan vähäosaisia: ensiksi soppaa, toiseksi saippuaa, ja lopuksi sielunhoitoa.”
Pelastusarmeija keskittyi alkuvuosina pelastamaan alkoholisteja, huumeiden käyttäjiä, prostituoituja ja muita yhteiskunnasta syrjäytyneitä. William Boothin tarkoituksena oli ohjata uskoon tulleet ihmiset jo olemassa oleviin seurakuntiin, mutta he eivät halunneet mennä niihin ja niitä, jotka menivät, ei otettu vastaan. Näin ollen uudet käännynnäiset jäivät mukaan järjestön toimintaan ja liike kasvoi. Liikkeen alkuaikoina Pelastusarmeijan toiminta herätti voimakasta vastustusta ja sen sotilaat joutuivat jopa väkivallan tekojen uhriksi. Järjestön sosiaalinen toiminta kuitenkin muutti suhtautumista positiivisempaan suuntaan. Pelastusarmeijan vastustajat järjestäytyivät Luurankoarmeija-nimisenä. Pelastusarmeijan kokouksia ja muita tilaisuuksia häirittiin heittelemällä kiviä, rottia, luita ja tervaa, ja pelastusarmeijalaisia myös pahoinpideltiin. Joukkojen johtajina oli usein baarien omistajia, koska alkoholia vastustavat ja baarien vakioasiakkaita tavoittamaan pyrkivät pelastusarmeijalaiset olivat uhka liiketoiminnalle.
Pelastusarmeija Suomessa
Pelastusarmeija tuli Suomeen vapaakirkollisen herätysliikkeen myötä. Suomen Pelastusarmeijan tuleva ensimmäinen johtaja, Constantin Boije af Gennäs (1854–1934) aloitti Helsingissä vuonna 1880 Simonkadulla vanhassa kapakassa evankelioivat herätyskokoukset, ja sai aikaan pienimuotoisen herätyksen. Boije ja kaksi muuta suomalaista uranuurtajaa, Hedvig von Haartman (1862–1902) ja Alva Forsius (1866–1902), lähtivät keväällä 1889 Lontooseen kouluttautumaan pelastusupseereiksi. Heidän palattuaan kotimaahan syksyllä alkoi Pelastusarmeijan toiminta varsinaisesti Suomessa. Pelastusarmeijan ensimmäinen virallinen kokous pidettiin Siltasaaren maneesissa 8.11.1889.
Kuten Englannissa ja monissa muissa maissa, Suomessa Pelastusarmeijan toimintaa vastustettiin aluksi: liikettä arvosteltiin eri kirkkokuntien taholta, eivätkä viranomaisetkaan suhtautuneet toimintaan suopeasti. Senaatti tyrmäsi Pelastusarmeijan rekisteröintihakemuksen. Poliisiviranomaiset kielsivät virkapuvun käytön ja jumalanpalvelukset. Jokunen upseeri (eli pastori) istui vankilassa, ja ulkomaalaisia työntekijöitä karkotettiin maasta. Pelastusarmeijan kokousten iloisuutta ja äänekkyyttä pidettiin omituisena ja loukkaavana. Järjestön alkuaikojen vaikeuksia ei helpottanut se, että Boije riitautui muun johtoryhmän kanssa ja erosi. Boijen jälkeen Pelastusarmeijan johtoon astui Hedvig von Haartman. Vaikeudet jatkuivat Haartmanin johtajakaudellakin, mutta vainoista huolimatta Pelastusarmeijan toiminta jatkoi laajenemistaan. Yleinen asenne Pelastusarmeijaa kohtaan alkoi muuttua, kun sen tekemä laaja sosiaalinen työ alkoi saada tunnustusta. Vuonna 1929 Helsingin kaupunki lahjoitti järjestölle tontin niin pitkäksi aikaa, kun armeija tekee siellä sosiaalista työtä.
Sotien aikana Pelastusarmeija on pitänyt kiinni puolueettomuudestaan, ja kokenut tehtäväkseen auttaa kaikkia kärsiviä. Eversti Karl Larsson kirjoitti vuoden 1918 ensimmäisessä Sotahuudossa: ”Pelastusarmeijalla ei ole koskaan ollut kuin yksi tehtävä, ja se on hädän ja onnettomuuden – hengellisen ja aineellisen – lieventäminen ja torjuminen, missä se on ilmennytkään, kysymättä kansallisuutta, yhteiskuntaluokkaa, uskontoa tai poliittisia mielipiteitä.” Sisällissodan aikana Pelastusarmeija onnistui pysymään puolueettomana, ja toimi vain avuntarpeen mukaan. Talvi- ja jatkosodan aikana pelastusarmeijalaiset auttoivat muun muassa jakamalla junassa matkustaville evakoille ruokaa, vaatteita ja lääkkeitä. Sodanaikaista evakuoitujen, reserviläisten ja pommituksista kärsineiden parissa tehtyä työtä kutsuttiin huoltotyöksi erotukseksi muusta avustustyöstä.
Tunnukset
Ensimmäisen maailmansodan aikana Pelastusarmeijan amerikkalaiset ”donitsitytöt” matkustivat Ranskaan tarjoamaan virvokkeita sekä muuta apua etulinjan sotajoukoille. Pelastusarmeijan punaisen kilven historia liittyy tähän Pelastusarmeijan sodanaikaiseen työhön. Vuosisadan vaihteessa yksi Pelastusarmeijan käyttämistä symboleista oli hopeinen kilpi, jossa luki ”Pelastusarmeija”. Tätä kilpeä käyttivät erityisesti ne upseerit, jotka palvelivat maallisten armeijoiden tukena, mm. sotilaspastoreina.
Nykyinen punainen kilpilogo on samanlainen kaikkialla maailmassa, vain kilvessä käytetty kieli muuttuu maan mukaan. Muita Pelastusarmeijan symboleja ovat lippu ja vaakuna. Pelastusarmeijan lippu symboloi sodankäyntiä syntiä ja sosiaalisia paheita vastaan: punainen väri symboloi Kristuksen vuodattamaa uhriverta, keltainen Pyhän Hengen tulta ja sininen Jumalan puhtautta. Pelastusarmeijan vanhin virallinen symboli on vaakuna, joka oli käytössä jo vuonna 1879.
Organisaatio
Pelastusarmeija toimii 132 maassa ja palvelee 175 eri kielellä. Hallinnollisesti Pelastusarmeija jakautuu maantieteellisiin territorioihin, jotka puolestaan jakautuvat piireihin. Jokaisessa territoriossa on oma hallinnollinen keskuksensa eli territorion päämaja. Suomi ja Viro muodostavat yhden territorion, ja territorion päämaja sijaitsee Helsingissä, Uudenmaankadulla. Territorioiden toimintaa johdetaan Lontoossa olevasta Pelastusarmeijan kansainvälisestä päämajasta. Johtajan arvo on pienemmissä territorioissa eversti ja suuremmissa territorioissa komentaja. Pelastusarmeijan kansainvälinen johtaja on kenraali, jonka valitsee Korkea Neuvosto. Pelastusarmeijalla on ollut 20 kenraalia vuoteen 2016 mennessä. Vuosina 1981–1986 kenraalina toimi suomalainen Jarl Wahlström. Nykyinen kenraali Brian Peddle on työskennellyt virassaan vuodesta 2018.
Avustuskohteet
Pelastusarmeija ylläpitää maailmalla asunnottomien miesten ja naisten asuntoloita, lasten lomakoteja, päiväkoteja, lastenkoteja, sairaaloita, turvakoteja, päihdeklinikoita ja kouluja. Järjestöllä on lisäksi laajat katastrofityövalmiudet ympäri maailmaa.
Suomessa sosiaalisen avun muotoja ovat muun muassa lapsiperheiden taloudellinen tuki ja neuvonta, ruokajakelu, päihdeongelmaisten kuntoutus, nuorisotyö, kodittomien miesten ja naisten asumispalvelutoiminta, lasten päiväkoti- ja leiritoiminta, vanhusten asumis- ja hoivapalvelut ja vankilatyö. Pelastusarmeijan Nummelan lomakodissa on järjestetty lasten leiritoimintaa vuodesta 1914 alkaen. Suomen Pelastusarmeija on tarjonnut asumispalveluja asunnottomille helsinkiläisille vuodesta 1907. Suomen 1990-luvun alun laman aikana Helsingin Kallion Pelastusarmeijan leipäjono pääsi kansainväliseen lehdistöön. Pelastusarmeijalla ei enää ole yömajoja, vaan asumispalveluita, jotka tuotetaan ostopalveluna Helsingin kaupungille. Pelastusarmeija on yksi kansainvälistä tunnustusta saaneen Asunto ensin -toimintamallin toteuttajista Suomessa.
Pelastusarmeija tunnetaan myös kirpputoreistaan, joilla se hankkii rahaa toimintaansa ja hyväntekeväisyyteen. Kirpputoreja on Suomessa 25 kappaletta 12 paikkakunnalla, lisäksi kirpputorilla on oma verkkokauppa.
Toiminta
Pelastusarmeijan toiminnan perusyksikkö on osasto, joka vastaa muiden kirkkokuntien seurakuntaa. Niissä upseerit työskentelevät päätoimisina työntekijöinä ja sotilaat oman työnsä ohessa. Osastot järjestävät kaikille tarkoitettuja hengellisiä tilaisuuksia sekä antavat sosiaalista apua. Kesällä on perinteisesti järjestetty ulkoilmakokouksia toreilla ja puistoissa. Kuka tahansa on tervetullut Pelastusarmeijan kokouksiin eli jumalanpalveluksiin.
Pelastusarmeijassa ei ole kasteen tai ehtoollisen kaltaisia sakramentteja. Boothit luopuivat sakramenteista osana jumalanpalveluksia, koska he uskoivat, että monet kristityt olivat oppineet turvautumaan ulkoisiin Jumalan armon symboleihin itse armon sijaan.
Armeijan jäsenet kieltäytyvät alkoholista, huumeista, tupakasta ja uhkapelistä. Kansainvälisesti Pelastusarmeija on useimmissa maissa oma kirkkonsa. Suomessa yli puolet jäsenistä kuuluu luterilaiseen kirkkoon.
Toimintansa Pelastusarmeija rahoittaa keräysvaroilla sekä kirpputorien tuotoista. Liike ottaa varoja vastaan myös kunnilta ja valtiolta. Järjestö toimii useissa maissa yhteistyössä kirkkojen kanssa. Suomen Pelastusarmeija on jäsenenä Suomen ekumeenisessa neuvostossa, Suomen vapaakristillisessä neuvostossa sekä Suomen Evankelisessa Allianssissa.
Pelastusarmeija ei edellytä mitään tiettyä elämänkatsomusta avunhakijoilta.
Joulupata
Suomessa keräys on toiminut vuodesta 1906. Joulupatakeräyksen aikana Pelastusarmeijan vapaaehtoiset ja työntekijät vartioivat joulupatoja kauppojen edustalla. Padat ottavat vastaan niin käteistä kuin tavaralahjoituksiakin. Joulupatakeräykseen on vuodesta 1998 alkaen voinut osallistua myös Internetissä. Joulupadan tuotto ohjataan osastojen kautta paikallisesti sosiaaliseen apuun.
Sotahuuto-lehti
Toimintansa alkuajoista lähtien Pelastusarmeija on julkaissut omaa kristillistä lehteään Sotahuutoa, englanniksi War Cry. Suomessa ensimmäinen lehti julkaistiin vuonna 1890 Krigsropet-nimisenä. Nykyään Sotahuuto ilmestyy 11 kertaa vuodessa. Nappis on Pelastusarmeijan lasten pyhäkoulu- ja kerholehti, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa.
Univormu
Järjestön upseerit ja sotilaat pukeutuvat univormuun, jonka malli ja väri vaihtelevat eri maissa. Idean isä on Elijah Cadman, joka Pelastusarmeijan ”Sotakongressissa” elokuussa 1878 sanoi: ”Haluan pukea ylleni univormun, josta näkyy että tarkoitan sotaa hampaisiini saakka, ja että haluan pelastusta koko maailmalle.” Univormusta tunnistaa, että henkilö on pelastusarmeijalainen ja kristitty. Se myös symboloi sitä, että on valmis auttamaan hädässä olevia. Univormusta on maailmalla käytössä monenlaisia versioita, mutta kaikista niistä löytyy oman kielen ”pelastus”-sanan alkukirjain, kuten englanninkielisten maiden ”S”. Kirjain kertoo myös, että henkilö on ”Pelastettu palvelemaan”, tai ”Pelastettu pelastamaan”. Punaista kilpeä käytetään yleisesti pelastusarmeijalaisten rennommissa asuissa.
Soittokunnat
Pelastusarmeijalla on omaa musiikkia, etenkin torvisoittokuntia. Ne saivat alkunsa ikään kuin sattumalta: rakennusmestari Charles Fry oli hyvin vihainen siitä, että huligaanit käyttäytyivät raa’asti pelastusarmeijalaisia kohtaan, ja tarjoutui kuuden kaksimetrisen poikansa kanssa näiden henkivartijoiksi. Tämä lopettikin varsin pian häiriköinnin, ja koska Fry ja hänen poikansa olivat puhallinmuusikoita, sai tästä alkunsa Pelastusarmeijan ensimmäinen torvisoittokunta. Soittokunnat ovat mukana kaikissa Pelastusarmeijan kampanjoissa sekä festivaaleilla, tapahtumissa, marsseilla ja joulun aikaan joulupatojen yhteydessä. Ympäri maailmaa soittokunnat ovat olleet keskeinen osa Pelastusarmeijan evankeliointia ja tunnistettava järjestön symboli niin pelastusarmeijalaisille kuin muillekin.
Pelastusarmeijan musiikillisena perinteenä on hyödyntää kunkin aikakauden suosittua musiikkilajia saavuttamaan ihmisiä Jeesuksen nimessä. Pelastusarmeijan Joystrings oli menestyvä pop-yhtye 1960-luvulla Englannissa ja muualla, ja pääsi jopa myydyimpien levyjen listoille ja televisioon. Tamburiinit ovat myös Pelastusarmeijan merkittävä musiikillinen piirre. Tamburiineissa olevat nauhat liehuvat Pelastusarmeijan väreissä, ja tamburiiniryhmät ovat keskeisiä monissa järjestön tapahtumissa.
Paikallisissa osastoissa lauletaan yleensä nykyaikaisia hengellisiä lauluja perinteisten virsien ja soittokunnan säestämien laulujen lisäksi. Nykyään on yleistä, ettei Pelastusarmeijan osastolla ole täysikokoista puhallinorkesteria, vaan pienempi soittajaryhmä.
Partio
Pelastusarmeijan partio toimii kristillisten periaatteiden mukaisesti ja rohkaisee jäseniä kehittymään uskossaan, mutta se on kuitenkin avoin kaikille ja on osa kansainvälistä partioliikettä. Suomessa Pelastusarmeijan partiotoiminta täytti 100 vuotta vuonna 2017.
Seksuaalivähemmistöt
Seksuaalinen suuntautuminen ei ole este saada apua Pelastusarmeijalta, työllistyä järjestössä tai osallistua sen toimintaan vapaaehtoisena. Järjestönä Pelastusarmeija on asettunut vahvasti homofobiaa vastaan, mikä sen mukaan on ihmisten sortoa ja aiheuttaa syrjäytymistä, yksinäisyyttä ja epätoivoa. Järjestö myöntää, että monien muiden kristittyjen yhteisöjen tavoin myös pelastusarmeijalaisten välillä on eroja seksuaalivähemmistöihin suhtautumisessa. Tilanteisiin puututaan asianomaisella vakavuudella. Suomen Pelastusarmeija ei neutraaliusperiaatteidensa mukaisesti ota kantaa tasa-arvoiseen avioliittolakiin vaan keskittyy palvelemaan ihmisiä ilman mitään erottelua.
Kansainvälistä Pelastusarmeijaa on vuosien varrella syytetty seksuaalivähemmistöjen syrjinnästä. Pelastusarmeijan Australian eteläinen territorio joutui vuonna 2012 oikaisemaan tiedottajansa majuri Andrew Craiben radiohaastattelussa syntynyttä väärinkäsitystä siitä, että homot pitäisi surmata. Virallisessa tiedotteessa territorio pyysi syvästi anteeksi tätä väärinkäsitystä, joka juonsi Craiben tekemästä raamatunkohdan väärästä tulkinnasta. Järjestön mukaan Raamatun teksti ei puhu fyysisestä kuolemasta, vaan henkisestä, eikä laajemmassa kontekstissa tutkittuna viittaa erityisesti seksuaalivähemmistöihin. Vuonna 2014 julkisuuteen vuoti Yhdysvaltojen keskisen territorion sisäiseen jakeluun tarkoitettu sähköposti, jossa komentaja Paul Seiler ohjeisti upseereitaan seksuaalivähemmistökysymysten suhteen. Dokumentin mukaan itse homoseksuaalisuus ei ole synti, mutta avioliitto on järjestön nykyisen tulkinnan mukaan miehen ja naisen välinen liitto ja ennen avioliittoa on harjoitettava selibaattia.
Australian hyväksikäyttötapaukset
Australian Pelastusarmeijan itäinen territorio tarjosi vuosina 1940–80 turvapaikan noin 30 000 lapselle. Vuonna 2006 järjestö kertoi, että oli ilmennyt tapahtuneen lasten seksuaalista hyväksikäyttöä kyseisenä ajanjaksona ja pyysi tapahtunutta anteeksi. Järjestö kuitenkin kiisti väitteen, jonka mukaan hyväksikäyttötapauksia olisi ollut jopa 500. Vuonna 2013 Australian Pelastusarmeijan itäinen territorio pyysi anteeksi ja sanoi syvästi häpeävänsä heidän turvakodeissaan tapahtuneita hyväksikäyttötapauksia ja kertoi kaikkiaan 50 virkailijan syyllistyneen lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön. Järjestö maksoi uhreille korvauksia yhteensä yli 15 miljoonaa Australian dollaria.
Pelastusarmeija on sitten 1980-luvun ottanut globaalisti käyttöön erittäin tiukat käytännöt lastensuojelun suhteen.
Lelukeräys lapsille Kanadassa
Kanadan Calgaryssa vuonna 2010 paikallinen Pelastusarmeija kieltäytyi jakamasta keräyksissä saamiaan Harry Potter- ja Twilight-aiheisia leluja, koska ne olivat paikallisen tulkinnan mukaan vastoin järjestön kristillisiä periaatteita. Asian havainnut vapaaehtoistyöntekijä huomautti myös, että sen sijaan väkivalta-aiheiset lelut, kuten leikkiaseet, paikallinen Pelastusarmeija hyväksyi.
Kanadan ja Bermudan territorion päämaja oikaisi paikallisen tulkinnan tiedottaen, ettei maanlaajuisella järjestöllä ole mitään Harry Potter -leluja ja muita sen kaltaisia lahjoituksia vastaan.
Patrick Linman
Patrick Linman (s. 27. heinäkuuta 1968 Taklax, Korsnäs ) on suomenruotsalainen muusikko, lauluntekijä ja manageri.
Linman voitti 22-vuotiaana karaoke-kilpailun, jonka päävoittona oli levytyssopimus. Debyyttialbumi oli nimeltään Heaven Calls (1992). Hän kirjoitti kaikki esikoisalbumin kappaleet ja soitti lähes kaikkia instrumentteja.
Yhdessä Joakim Kuljun kanssa hän muodosti popduon nimeltään Place-2-Go. Duolla oli 2000-luvun alussa sopimus Universalin (Universal Music Group Sweden AB) kanssa. Place-2-Go levytti yhden albumin, Faces (2000), ja esiintyi tv-ohjelmissa Suomen lisäksi Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Thaimaassa.
Linman on ollut mukana seuraavissa yhtyeissä: Action (1980-luvun rockia), Mitchel & The Skarvsladders (rockia Maalahden murteella), Bon Jovi Show (tribuuttiyhtye), ­Holy Divers (heavy metalia Dion tyyliin), Taklax ­Tennessee (1980-luvun musiikkia), ­Place-2-Go (1990-luvun popmusiikkia), Level 1 (uusia lainakappaleita ja klassisia 1980-luvun hittejä).
Patrick Linman on osallistunut Suomen euroviisukarsintoihin vuonna 2004 kappaleella ”Can't Stop Loving You” ja vuonna 2005 kappaleella ”Kissed by a Fool”, joista ensin mainittu pääsi finaaliin. Hän on säveltänyt iskelmiä suomalaisille artisteille, kuten Suvi Teräsniskalle. Yhdessä Mats MP Perssonin kanssa hän on kirjoittanut muun muassa Sturm und Drang -yhtyeen kappaleet ”Indian” ja ”Rising Son”.
Linmanin poika André Linman tuli tunnetuksi Sturm und Drangin laulaja-kitaristina.
Museo Poldi Pezzoli
thumb|Sisäänkäynti Museo Poldi Pezzoliin Museo Poldi Pezzoli sijaitsee Milanossa Italiassa. Se on perustettu vuonna 1881, ja on yksi Euroopan merkittävimpiä talomuseoita. Museo perustuu Gian Giacomo Poldi Pezzolin kokoelmiin sisältäen muun muassa 1800-luvun taidetta, huonekaluja, aseita, keramiikkaa ja kelloja.
Tarkekirjoitus
Tarkekirjoitus eli foneettinen kirjoitus eli foneettinen transkriptio on kirjoitusjärjestelmä, jonka avulla puhetta voidaan esittää tieteellisen tarkasti ääntämyksenmukaisena tekstinä. Tarkekirjoitukseen eivät päde yleiset oikeinkirjoitussäännöt, vaan esimerkiksi suuraakkoselle tai kapiteelikirjaimelle voidaan määritellä eri äännearvo kuin vastaavalle pienaakkoselle. Välimerkkejäkin voi käyttää tarkkeenomaisesti.
Käyttö
Tarkekirjoitus palvelee ensisijaisesti kielitiedettä (murteiden tutkimusta, kielihistoriallista tutkimusta, vertailevaa kielitiedettä, oikeinkirjoituksen kehittämistä) ja kielenopetusta (oppikirjoissa, sanakirjoissa). Tarkekirjoitusta voidaan soveltaa myös tavanomaisten kirjoitusjärjestelmien välisessä siirtokirjoituksessa, jos kohdekielen kirjaimisto ei ole riittävän laaja kattamaan lähdekielen äänteistöä.
Nykyisin laajimmin käytetyt tarkekirjoitusjärjestelmät (kuten IPA ja SUT) pyrkivät hyödyntämään tavanomaisista äännekirjoitusjärjestelmistä (etenkin latinalaisesta ja kreikkalaisesta aakkostosta) lainattuja kirjaimia, joiden äännearvot on vakioitu niin, että kukin kirjain edustaa aina samaa äännettä ja kutakin äännettä merkitään aina samalla tavalla riippumatta kuvattavasta kielestä. Kirjainvalikoimaa voi edelleen monipuolistaa esimerkiksi kirjaimia muuntelemalla, minkä lisäksi prosodisia piirteitä kuten äänteiden pituutta sekä sanapainoa ja sävelkulkua saatetaan merkitään tarkkein tai tarkkeenomaisin merkein. Myös sellaisia tarkekirjoitusjärjestelmiä on kuitenkin esitetty, jotka eivät hyödynnä lainkaan tai hyödyntävät vain vähäisissä määrin olemassa olevia kirjaimistoja ja pyrkivät pikemmin muodostamaan yksittäisten merkkien muodot siten, että muodolla olisi ennustettavissa oleva tai odotuksenmukainen suhde äänneasuun.
Laajimmin ovat nykyisin käytössä kansainvälinen foneettinen aakkosto (IPA), mutta etenkin uralilaisten ja altailaisten kielten tutkimuksessa käytetään yhä paljon suomalais-ugrilaista tarkekirjoitusta (SUT, FUT tai UPA).
Kansainvälinen tarkekirjoitus
Kansainvälinen foneettinen aakkosto eli International Phonetic Alphabet (IPA) on foneetikkojen suurimman ja vanhimman kansainvälisen yhdistyksen International Phonetic Associationin (lyhenteenä samoin IPA) hallinnoima tarkekirjoitusjärjestelmä.
Aleksei Abrikosov
Aleksei Aleksejevitš Abrikosov (25. kesäkuuta 1928 Moskova, Neuvostoliitto – 29. maaliskuuta 2017 Palo Alto, Kalifornia, Yhdysvallat ) oli venäläis-yhdysvaltalainen fyysikko. Hänen tutkimusalansa oli teoreettinen kiinteän olomuodon fysiikka.
Tarkekirjoitus
Kansainvälinen tarkekirjoitus
Kansainvälisen foneettisen aakkoston käytäntönä on, että yleisellä eli foneettisella kuvailutasolla tarkekirjoitus merkitään hakasulkeisiin, ja tämä onkin tavallista esimerkiksi englantilais-suomalaisissa sanakirjoissa. Kielikohtaisella eli foneemisella kuvailutasolla hakasulkeiden sijasta suositaan vinoviivoja.
Kummeli esittää: Kontio & Parmas -elokuva
Kummeli esittää: Kontio & Parmas -elokuva on kuudes suomalaisen viihderyhmän Kummelin tekemä elokuva. Se sai ensi-iltansa elokuvateattereissa 4. marraskuuta 2022. Elokuva pohjautuu samannimiseen televisiosarjaan.
Elokuvan on ohjannut Aleksi Mäkelä ja tuotannosta vastaa Samuli Norhomaa, Jukka Helle ja Markus Selin / Solar Republic Oy. Elokuvan levityksestä vastaa Nelonen Media.
Juoni
Kummeli esittää: Kontio & Parmas -elokuvassa häikäilemätön terroristijärjestö uhkaa räjäyttää Valkeakosken lähialueineen taivaan tuuliin, ellei sen vaatimuksiin suostuta. Mr. Greenin johtama järjestö vaatii metsien tehohakkuiden välitöntä lopettamista. Sinänsä oikeutettu vaatimus saattaa Kontion ja Parmaksen visaisen ongelman eteen: Miten pelastaa maailma julmien terroristien käsistä? Terroristien, jotka haluavat pelastaa maailman tuhoamalla sen.
Sisäiseen tutkintaan erikoistunut spesiaaliagentti Kiiveri ei ehdi maailmaa pelastamaan imetyskiireittensä vuoksi ja kun Kostamovaarallakin tihkuu, on miehistövaje Valkeakosken poliisissa huomattava. Kun kaiken lisäksi poliisipäällikkö Ljunkka on joutunut terroristien panttivangiksi, tilanne tuntuu epätoivoiselta.
Onneksi Taapero tuo kuitenkin paikalle myös Valkeakosken oman pojan Hurtan, joka on saanut hoitoa sekakäyttöönsä ja kouluttautunut siinä ohessa kansainväliseksi erikoismieheksi, erityisalanaan terrorismin vastainen taistelu.
Tarkekirjoitus
Suomalais-ugrilainen tarkekirjoitus
Suomalais-ugrilainen tarkekirjoitus, josta käytetään yleisesti lyhenteitä SUT, FUT ja UPA (engl. Uralic Phonetic Alphabet), merkitään perinteisesti kursiivilla, mutta tämä typografinen käytäntö on harkinnanvarainen, sillä kursiivi voi heikentää luettavuutta. Suomalais-ugrilainen tarkekirjoitus voi pelkistetyimmillään näyttää melkein tavalliselta kirjoitukselta.
Kummeli esittää: Kontio & Parmas -elokuva
Juoni
Jopa humanisti Sumelius on neuvoton, eikä asiaa helpota, että kuuluisa orpojen ja vaivaisten kiduttaja Mr. Green lähettää kaksi brutaalia erikoismiestä iskemään Kontion rakkaimpiin perheen jäseniin; kaksosiin Morttiin ja Verttiin ja tangokuningatar Korisevaan.
Alkaa hermoja riipivä taistelu pahuutta vastaan.
Aleksei Abrikosov
Vuonna 2003 hänelle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto yhdessä venäläisen Vitali Ginzburgin ja yhdysvaltalaisen Anthony Leggettin kanssa suprajohteiden ja -nesteiden tutkimuksesta. Suprajohteita voidaan käyttää muun muassa lääketieteellisessä magneettikuvauksessa ja fysiikan perustutkimuksessa hiukkaskiihdyttimissä tuottamaan korkeita magneettikenttiä.
Abrikosov saavutti filosofian tohtorin tutkinnon Neuvostoliitossa ohjaajanaan Lev Landau vuonna 1951. Vuodesta 1991 alkaen hän työskenteli materiaalitieteen osastossa Argonne National Laboratoryssa Illinoisissa Yhdysvalloissa. Hän oli Venäjän kansalainen ja vuonna 1999 hän sai myös Yhdysvaltain kansalaisuuden.
Perifraasi
Perifraasi on retorinen tyylikeino, jossa asia ilmaistaan useammalla sanalla kuin olisi tarpeen. Perifraasia käytetään joskus myös kiertoilmauksen muotona. Tyypillinen perifraasi on lause ”vastaus on negatiivinen” merkityksessä ”ei”.
Perifraaseja käytetään etenkin liioitellun kohteliaassa puheessa, tai niiden käyttö voi johtua pyrkimyksestä kukkeaan tyyliin. Perifraasien käyttöön ovat erityisen mieltyneitä poliitikot, juristit ja virkamiehet. Perifraaseja on käytetty myös komiikan luomiseen esimerkiksi henkilökuvauksissa.
Rabbe Wrede
Rabbe Wrede -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Rangpo
Rangpo on Intian Sikkimissä sijaitseva kaupunki, jossa asuu noin 10 000 henkeä vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan. Kaupunkiin on valmisteilla rautatie Länsi-Bengalin Sevokesta, jonka tarpeellisuutta on perusteltu Kiinan sotilaallisella aktiivisuudella rajan läheisyydessä. Toinen perustelu on ollut, että rautatie auttaisi Sikkimiä pysymään yhteydessä muuhun Intiaan kaikkina aikoina, jopa silloin kun lumivyöryt tukkivat autotiet. Rautatien uskotaan valmistuvan vuonna 2021.
Rangpossa sijaitsee krikettikenttä, joka on pyritty muuttamaan stadioniksi.
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asuu 10 450 henkeä, joista 74 prosentin enemmistö on uskonnoltaan hindulaisia. Toiseksi suurin uskonto on kristinusko, jonka kannattajia asuu Rangpossa noin 11 prosenttia, buddhalaisia on 8 prosenttia ja muslimeita 5 prosenttia.
Monteleone Rocca Doria
Monteleone Rocca Doria on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 102 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 13,39 neliökilometriä. Se sijaitsee 368 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Tom ja Jerry: Raketilla Marsiin
Tom ja Jerry: Raketilla Marsiin on vuonna 2004 julkaistu yhdysvaltalainen animaatioelokuva. Elokuvan ohjasi Bill Kopp, joka toimi myös elokuvan käsikirjoittajana ja ääninäyttelijänä. Pääosaa esittivät Brad Garrett ja Kathryn Fiore.
Härkä (kiinalainen horoskooppi)
150px|thumb|right Härkä (Vietnam: puhveli) on yksi kiinalaisista horoskooppimerkeistä. Kiinalaisessa ajanlaskussa Härän vuotta pidetään pohdinnan, sadonkorjuun ja varovaisten päätösten aikana. Astrologiassa härkiä pidetään luotettavina ja vakaina henkilöinä ja ovat erinomaisia järjestelijöitä tai systemaattisia suhtautumisessaan tehtäviinsä. He ovat uskollisia, mutta myös pitkävihaisia jos heidät petetään. Härät ovat usein lapsilleen omistautuneita vanhempina ja heihin on muiden hankala vaikuttaa. Härät ovat myös tunnettuja kärsivällisyydestään, velvollisuuden tunnostaan, konservatiivisuudestaan ja siitä että he puhuvat enemmänkin teoillaan kuin sanoillaan.
Härän onnennumerot ovat 1 ja 9.
Härän vuosi on yksi kiinalaisen horoskoopin vuosista. Viimeisin härän vuosi alkoi 12. helmikuuta 2021. Vuosi 2009 on maahärän vuosi, joka oli edellisen kerran 1949-1950.
Charles Martinet
Martinet teki ensiesiintymisensä Marion ääninäyttelijänä vuonna 1995 julkaistussa Mario's FUNdamentals -strategiapelissä. Sen jälkeen hän on toiminut hahmon äänenä yli 40 pelissä. Hänen näyttelijäntyötään on käytetty sekä pelien englannin- että japaninkielisissä versioissa.
Mario-sarjan ohella Martinet on työskennellyt myös muiden videopelien parissa. Niihin lukeutuvat muun muassa nyrkkeilypelin Super Punch-Out!! Super Nintendo -versio, The Elder Scrolls V: Skyrim, Jet Set Radio Future, Skies of Arcadia ja The Lord of the Rings: The Return of the King.