cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Renault
Historia
Toukokuussa 2019 ilmoitettiin Renaultin ja Fiat Chrysler Automobilesin yhdistymisestä, jonka myötä olisi syntynyt maailman kolmanneksi suurin autonvalmistaja. Kesäkuussa 2019 Fiat Chrysler Automobiles kuitenkin vetäytyi suunnitelmistaan yhdistyä Renaultin kanssa.
Renault myi osuutensa venäläisestä AvtoVAZista vuonna 2022.
Renault Suomessa
Kytäjän ja Mustion kartanoiden omistaja, kamariherra Hjalmar Linder toi vuonna 1900 yhdeltä monista ulkomaanmatkoistaan Renault-auton, jolle hän oli palkannut ranskalaisen kuljettajan. On epävarmaa, onko kyseessä ensimmäinen Suomen kansalaisen omistama auto, sillä turkulainen kauppaneuvos Victor Forselius toi samana vuonna maahan oman ilmoituksensa mukaan ”ensimmäisen todellisen moottorivaunun”.
Ensimmäinen Renault'n edustaja Suomessa vuosina 1924–1926 oli Autola Oy. 1930-luvulla Renault'n maahantuojana oli Oy Ren-Auto Ab, joka osallistui Helsingissä pidettyihin autonäyttelyihin laajalla mallivalikoimalla useana vuonna. Tästä huolimatta Renault ei tullut Suomessa yleiseksi automerkiksi ennen toista maailmansotaa, ja tämän ajan Renault-autoja on säilynyt vain muutama. Yksi näistä on Ranskan Helsingin-suurlähettilään omaan käyttöönsä vuonna 1935 maahantuoma, nykyisin Vehoniemen automuseossa näytteillä oleva Renault'n huippumalli Nervasport. Siirtyessään vuonna 1938 toiseen asemapaikkaan suurlähettiläs myi auton Porvooseen kauppaneuvos Raul Hellbergille, jolta sen osti 1960-luvulla Vehoniemen automuseon perustaja Olavi Sallinen.
Toimitusjohtaja Ragnar Paulsson perusti vuonna 1949 Oy Autorex Ab:n, joka sai samana vuonna Renault'n edustuksen. Ensimmäisen vuoden aikana maahan tuotiin 75 Renault-autoa. Aluksi yhtiön toimitilat olivat muutaman vuoden ajan Kaartin maneesissa ja sen jälkeen Eteläesplanadilla Helsingin keskustassa. Vuodesta 1968 yhtiön pääkonttori sijaitsi Etelä-Haagassa, jonne oli vuonna 1957 valmistunut yhtiön huoltokorjaamo. Autorex toimi koko historiansa ajan perheyhtiönä, ja vuonna 1960 tehdyn sukupolvenvaihdoksen myötä toimitusjohtajaksi tuli Ragnar Paulssonin poika, diplomi-insinööri Harry Paulsson. Vuonna 1981 Oy Autorex Ab:ssa työskenteli 102 henkilöä ja sen liikevaihto oli 101,3 miljoonaa markkaa. Oy Autorex Ab ylläpiti vuosina 1967–1973 suomalaista Renault-kilpatallia, jossa ajoivat muiden muassa Jorma Lusenius ja Pentti Airikkala. Vuonna 1989 Autorexin koko osakekanta siirtyi Volvoa tuoneelle Oy Volvo-Auto Ab:lle (nykyisin Bilia Oy).
Vuoden 1954 lopussa Renault oli Suomen seitsemänneksi yleisin henkilöautomerkki 2 405 autolla. Renault 4:n ja 8:n esittely sattui Suomessa sopivasti samaan aikaan henkilöautojen tuontisäännöstelyn purkamisen kanssa vuonna 1962. 1960-luvun aikana Suomessa myytiin vuosittain parituhatta Renault-henkilöautoa. Vuonna 1969 esiteltyä Renault 12:ta tuotiin Suomeen myös Dacian tehtailta Romaniasta. 1970-luvun kuluessa Suomessa rekisteröitiin liki 25 000 Renaultia. Vuoden 1988 lopussa Suomessa oli rekisterissä 20 863 Renault-henkilöautoa ja se oli merkkikohtaisessa tilastossa 18. sijalla.
Yhteistyö Nissanin kanssa
27. maaliskuuta 1999 Renault osti 36,8 prosentin osuuden japanilaisesta autonvalmistajasta Nissanista. Osuutta kasvatettiin 44 prosenttiin vuonna 2002, jolloin Nissan osti myös 15 prosentin osuuden Renault’sta.
Moottoriurheilu
Renault Sport (toisinaan Renaultsport) oli Renaultin moottoriurheilussa toimiva osasto, joka yhdistyi Alpineen. Yhdistymisestä ilmoitettiin toukokuussa 2021 ja Renault Sport lopetti 31. joulukuuta 2021. Aiemmin Renault Sport F1:stä tuli Alpine F1 kaudelle 2021.
Valmetin historia
Valmet Oyj on valtion entinen asetehdas ja nykyään jättiyritys, joka on kokenut monta muodonmuutosta. Valmetin taustalla on yli 200 vuoden teollisuushistoria. Valmet syntyi uudestaan joulukuussa 2013, kun sellu-, paperi- ja voimantuotantoliiketoiminnat irtautuivat Metso Oyj:stä. Tämä artikkeli kertoo Valmetin vaiheista vuoteen 2013 asti.
Valmetin juuret
Valmetin juuret ulottuvat 1750-luvulle. Helsingin edustalla sijaitsevassa Viaporin (Suomenlinnan) linnoituksessa toimi tällöin pieni allastelakka, joka päätyi 1900-luvulla Suomen valtion omistukseen ja osaksi Valmetia. Tamfelt, josta kehittyi yksi johtavista teknisten tekstiilien toimittajista, perustettiin 1797. Tamfeltin toiminnot ovat nykyään osa Valmetin Palvelut -liiketoimintalinjaa.
Useat yrityksistä, jotka ovat osa uutta Valmetia, on perustettu 1800-luvulla. Karlstads Mekaniska Werkstad (KMW) aloitti toimintansa Ruotsissa vuonna 1865. Beloit Corporation aloitti 1858 valimotoiminnan Beloitin kaupungissa Wisconsinin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sunds Bruk, Sunds Defibrator Industries Ab:n edeltäjä, perustettiin Ruotsissa vuonna 1868.
1946–1970
thumb|250px|[[Valmet 20 -traktori]] Syksyllä 1944 valtion asetehtaat siirrettiin puolustusministeriöltä kauppa- ja teollisuusministeriön alaisuuteen. Pelättiin, että Neuvostoliitto laskee aseteollisuudenkin työvoiman asevoimien vahvuuteen, jota Moskovan välirauhansopimus rajoitti merkittävästi. Eduskunta toimi nopeasti tehdessään tämän päätöksen. Asetehtaista muodostettiin vuonna 1946 Valtion Metallitehtaat (VMT, ValMet), johon Suomen valtio yhdisti eri puolilla maata sijainneet sotakorvauksia valmistavat metallitehtaansa. Perustamisvuonna yrityksellä oli noin 6200 työntekijää. Yhtiömuodoksi tuli vuonna 1951 osakeyhtiö ja nimeksi Valmet Oy.
Valmetin puuhamiehenä toimi Reino R. Lehto, kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäällikkö, joka oli myös Sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan eli Sotevan pääsihteeri. Vuonna 1951 Lehdosta tuli Valmetin hallintoneuvoston puheenjohtaja.
Yhtiön eri tehtaat, jotka olivat valmistaneet muun muassa sota-aluksia, lentokoneita ja tykkejä, etsivät uusia omia osaamisalueitaan vuosikausia. Ennen pitkää entisissä asetehtaissa alettiin valmistaa muun muassa hammaslääkärintuoleja, trukkeja, paperikoneita ja Terhi-perämoottoreita.
Tykkitehtaan muuntuminen paperikonetehtaaksi oli onnistunut muutos, mutta silläkin oli vaikeuksia päästä länsimarkkinoille niiden tuonnin esteiden vuoksi. Telakkateollisuutta verrattiin aina – negatiivisesti – Wärtsilään. Lentokoneteollisuus ylläpidettiin kansallisen turvallisuuden perusteella, mutta oli tappiollinen. Se oli 1940-luvun Valmetin vahva tuotekehittäjä kehittäen sotakorvaustuotteiksi mm. satamien lukkitrukin. Koko monialakonserni etsi uusia toimialoja, muun muassa autoteollisuus ja instrumentointi, kymmeniä vuosia. Muun muassa autoteollisuutena Valmet toi Suomen teollisuuteen modernin tuotannon laadunvalvontatekniikan. Yrityksen johtamiseen ja päätöksentekoon vaikutti voimakkaasti kansallinen politiikka.
Vuonna 1961 Valmet oli Suomen kuudenneksi suurin yhtiö ja sillä oli 8 841 työntekijää.
1971–1990
thumb|250px|Valmetin valmistama RK 62 -rynnäkkökivääri
1970- ja 1980-luvuilla Valmet valmisti muun muassa laivoja, lentokoneita, rynnäkkökivääreitä, vetureita ja traktoreita, mutta vähitellen Valmet alkoi keskittyä paperikoneisiin ja niihin liittyvään teknologiaan.
Valmetin laivateollisuudella oli telakat Turussa ja Helsingissä (ensin Katajanokalla, myöhemmin Vuosaaressa). Valmet myi telakkansa vuonna 1986 Wärtsilä Oy:lle, joka yhdisti ne omien telakoidensa kanssa Wärtsilä Meriteollisuus Oy:ksi. Tämä yhtiö ajautui konkurssiin vuonna 1989. Sen toimintaa jatkoi ensin Masa Yards Oy, sitten Kvaerner Masa-Yards Oy, Aker Yards Oy, Aker Finnyards Oy, STX Finland Oy ja nykyään Meyer Turku Oy. Telakkaryhmän myynnin yhteydessä Valmet osti Wärtsilältä paperin jälkikäsittelykoneita valmistavan, Järvenpäässä sijaitsevan konepajan. Konepajasta muodostettiin Valmetin oman paperikonevalmistuksen kanssa tytäryhtiö Valmet Paperikoneet Oy, joka osti Tampellan kartonkikoneiden valmistuksen vuonna 1992.
Valmetin asevalmistus (Tourulan tehdas) siirtyi vuonna 1986 Sako-Valmet Oy:lle, josta tuli myöhemmin Sako Oy. Yhtiön omistaa nykyään italialainen asevalmistaja Beretta.
Traktorien, metsäkoneiden ja kuljetusvälineiden valmistuksen Valmet myi vuonna 1994 Oy Sisu Auto Ab:lle, joka siirtyi vuonna 1997 Partek Oy:n omistukseen. Vuonna 2002 Kone Oyj osti Partek Oyj:n ja vuonna 2004 se myi Sisun suomalaisten yksityishenkilöiden muodostaman sijoittajaryhmän ja yhtiön johdon perustamalle Suomen Autoteollisuus Oy:lle.
Vuonna 1988 Valmetilla oli 17 405 työntekijää.
Valmet osana Metsoa 1991–2012
Heinäkuussa 1999 Valmet yhdistyi Rauma Oy:n kanssa. Syntyi Valmet-Rauma Oyj, jonka nimi vaihdettiin Metsoksi elokuussa. Paperikoneista tuli Metson yksi liiketoiminta-alue.
Vuonna 2000 Metso osti Beloit Corporationin pehmopaperin- ja paperinvalmistusteknologian sekä sen Yhdysvaltojen ja Ranskan palvelutoiminnot.
Joulukuussa 2006 Metso osti norjalaisen Aker Kvaerner ASA:n Pulping- ja Power -liiketoiminnot. Tämän hankinnan tarkoituksena oli parantaa yrityksen kykyä toimia sellu- ja paperiteollisuuden kokonaistoimittajana ja lisäksi vastata voimantuotannon ja biomassateknologioiden liiketoimintamahdollisuuksiin.
Vuoden 2009 lopussa Metso osti Tamfelt Oyj:n, yhden maailman johtavista teknisten tekstiilien toimittajista.
Uusi Valmet 2013–
Ylimääräinen yhtiökokous päätti 1. lokakuuta 2013 jakaa Metso Oyj:n kahdeksi erilliseksi pörssiyhtiöksi; Metsoksi ja Valmetiksi. 31.12.2013 tapahtuneen jakautumisen jälkeen Metson Massa, paperi ja voimantuotanto -liiketoiminnat muodostavat uuden yhtiön, Valmet Oyj:n, kun taas Kaivos ja maarakennus sekä Automaatio -liiketoiminnat muodostavat Metso Oyj:n.
Jotuni
Jotuni voi tarkoittaa seuraavia:
Sanan alkuperä
Skandinaavista alkuperää oleva sana jotuni on tarkoittanut yleensä isokokoisia hirviöitä, jättiläisiä. Sana on johdos syömistä tarkoittavasta muinaisskandinaavisesta verbistä. (vertaa: syöjätär, ahma)
Shulgin
Shulgin on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Pullo
thumb|220px|Viinipulloja
Pullo on yleensä lasista tai muovista valmistettu ahdassuinen, tavallisesti kaulallinen astia, jossa säilytetään juomaa tai muuta nestettä, esimerkiksi ruokaöljyä, sytytysnestettä, lääkettä, nestesaippuaa, sampoota tai mustetta.
Juomapullo suljetaan korkilla. Jos pullo on suljettu kierrekorkilla, sen voi avata käsin. Kierrekorkit voi yleensä myös kiertää käsin takaisin paikoilleen. Kruunukorkilliset pullot avataan käyttäen apuna korkinavaajaa tai korkkiruuvia. Retkeilyyn ja urheiluun tarkoitetuissa juomapulloissa käytetään usein erityistä korkkimallia, joka perustuu hampailla avattavaan ja suljettavaan venttiiliin.
Historiaa
Aiemmin nesteitä säilytettiin saviruukuissa, lasi oli ylellisyyttä. Varattomat tekivät keramiikkapulloja. Niitä tehtiin pitkään vain yhtä mallia: bellarminepulloa. Lasinpuhaltajat tekivät ohutseinäisiä pulloja jotka särkyivät helposti. Pikkuhiljaa tekniikka kehittyi, ja pullot osattiin valmistaa aiempaa laadukkaammin. Englannissa 1600-luvulla kysyntää oli niin paljon, että huolestuttiin metsänhakkuista, jotka vaaransivat metsät lasinpolttouunien takia.
Pullojen kierrätys
Lasisten viinipullojen kierrätyksestä Suomessa vastaa A-pullo.
Kaikki lasista ja muovista valmistetut pullot voi kierrättää Suomessa. Pantilliset pullot voi palauttaa kauppoihin ja pantittomat lasin ja muovin keräyspisteisiin. Lähimmät pisteet löytyvät Jätelaitosyhdistyksen verkkosivuilta.
Korkin kierrätys
Kierrätysmuovipullot on hyvä palauttaa korkillisina, koska myös ne ovat kierrätettävää materiaalia. Lasipullojen kruunukorkit kuuluvat metallin kierrätykseen.
Pullon valmistus
Pullon valmistuksella on pitkä historia. Lasista valmistetut pullot ovat olleet vuosisatoja yleisiä. Niitä ovat ensimmäisinä valmistaneet foinikialaiset ensimmäisellä vuosisadalla. Pullojen valmistus muuttui teolliseksi roomalaisaikana. Aikaisemmin lasitehtaiden pääartikkeli oli pullo.
Simon LeVay
Simon LeVay (s. 28. elokuuta 1943 Oxford, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläis-yhdysvaltalainen neurotieteilijä ja kirjailija. Hän on tutkinut erityisesti aivojen rakenteen yhteyttä seksuaaliseen suuntautumiseen. Hän tuli tunnetuksi havaittuaan erään hypotalamuksen keskuksen olevan homoseksuaalisilla miehillä kooltaan lähempänä naisten kuin heteroseksuaalisten miesten vastaavaa keskusta. Hän on kirjoittanut tieto- ja kaunokirjallisia teoksia.
Varhainen elämä ja koulutus
LeVay kertoo olleensa 13-vuotias, kun hän tajusi olevansa kiinnostunut muista pojista. Britannian sodomialait kumottiin hänen opiskeluidensa aikana. Hän on avoimesti homoseksuaali.
LeVay opiskeli lääketiedettä ensin Cambridgen yliopistossa ja siirtyi sitten Göttingenin yliopistossa Saksassa, jossa hän sai tohtorinarvon vuonna 1971. Hän tapasi Saksassa yhdysvaltalaisen vaihto-opiskelijan Richard Herseyn, jonka kanssa hän aloitti parisuhteen. LeVay muutti Yhdysvaltoihin ja aloitti postdoc-opinnot Harvard Medical Schoolissa. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden 1980-luvulla.
Ura
LeVay työskenteli akateemisissa viroissa Harvard Medical Schoolissa, kunnes vuonna 1983 hänelle tarjottiin tutkimusvirkaa San Diegossa sijaitsevasta Salk Institutessa. Hänen kumppaninsa Richard Hersey sairastui AIDS:iin ja LeVay joutui olemaan vuoden pois töistä hoitaakseen tätä. Hersey menehtyi vuonna 1990.
Tutkimus hypotalamuksen eroista
Löytö sai paljon huomiota. Seksuaalivähemmistöjen piirissä, samoin kuin LeVay itse, uskottiin havainnon viittaavan siihen, että seksuaalinen suuntautuminen ainakin miehillä olisi yhteydessä aivojen muodostumiseen ja siten olisi synnynnäistä. Kriitikot väittivät, ettei hän oman homoseksuaalisuutensa vuoksi ollut riippumaton ja saattoi antaa vääriä tuloksia. Kriitikot huomauttivat hänen tulkinneen näytteitä yksin ja ettei hän laskenut näytteiden soluja tilavuuden laskemisen sijaan. AIDS-potilaiden käyttö herätti myös kritiikkiä, koska AIDS saattoi olla selittävä tekijä kokoeroihin. LeVay oli julkaisussaan arvioinut tämän olevan mahdollista, mutta huomautti, että myös verrokeissa oli AIDSiin kuolleita henkilöitä. Yhdessä myöhemmässä tutkimuksessa eräs kriitikoista, tohtori William Byne ryhmänsä kanssa selvitti, ettei HIV ollut vaikuttanut huomattavasti INAH3:een ja että hermosolujen lukumäärässä homo- ja heteroseksuaalisten miesten välillä ei ollut eroja, joskin homoseksuaalisten miesten INAH3 oli tilavuudeltaan pienempi kuin heteroseksuaalisilla miehillä, mutta suurempi kuin naisilla.
Myöhempi ura
Vuonna 1992 LeVay muutti West Hollywoodiin, Kaliforniaan. Hän oli mukana perustamassa Institute of Gay and Lesbian Education -nimistä instituuttia. Tämän jälkeen hän on keskittynyt lähinnä kirjoittamiseen.
Dominik Kubalík
Dominik Kubalík (s. 21. elokuuta 1995 Plzeň, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Ottawa Senatorsissa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Seuraura
Kubalík on HC Plzeňin oma kasvatti. Hän oli kaudella 2009–2010 seuran C-nuorten paras maalintekijä 39 osumallaan ja voitti kauden päätteeksi Tšekin C-nuorten mestaruuden. Kaudella 2010–2011 Kubalík voitti Tšekin B-juniorisarjan maalipörssin ja jakoi pistepörssin kolmannen sijan kolmen muun pelaajan kanssa tehoilla 38+21=59. Hän jakoi myös Plzeňin sisäisen pistepörssin voiton Jan Schleissin kanssa ja oli myös pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä neljällä osumallaan. Kaudella 2011–2012 Kubalík oli Plzeňin paras maalintekijä sekä runkosarjassa 22 osumallaan että pudotuspeleissä kolmella osumallaan. Hän pelasi reilut puolet kaudestaan myös seuran A-nuorissa ja debytoi 16-vuotiaana myös Extraligassa, jossa Kubalík pelasi kahdeksan runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Hän pelasi Plzeňin miesten joukkueessa myös yhden European Trophy -ottelun.
OHL-joukkue Sudbury Wolves varasi Kubalíkin 27. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2012. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013 ja teki runkosarjassa 34 tehopistettä. Kubalík jakoi kevään 2013 pudotuspeleissä Wolvesin sisäisen maalipörssin voiton Nathan Pancelin ja Nicholas Baptisten kanssa kolmella osumallaan. Los Angeles Kings varasi hänet seitsemännellä kierroksella 191. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Kesken kauden 2013–2014, tammikuussa 2014 Wolves kauppasi Kubalíkin sekä vuosien 2014 ja 2016 toisen kierroksen varausvuoron Kitchener Rangersiin vaihdossa Radek Faksaan. Kubalík edusti Wolvesia molempien OHL-kausien aikana myös Junior Club World Cupissa.
Kaudeksi 2014–2015 Kubalík palasi kaksivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa HC Plzeňiin. Hänen varsinainen tulokaskautensa Extraligassa toi 35 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7 ja neljässä playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Joulukuussa 2014 Kubalík teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Plzeňin kanssa.
Lokakuussa 2020 Kubalik teki Chicago Blackhawksin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, jonka cap hit on 3,7 miljoonaa dollaria.
Heinäkuussa 2023 Red Wings kauppasi Kubalíkin, Donovan Sebrangon, ehdolliseen ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2024 varaustilaisuudessa ja neljännen kierroksen varausvuoron vuoden 2024 varaustilaisuudessa Ottawa Senatorsiin vaihdssa Alex DeBrincatiin.
Maajoukkueura
Kubalík pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän toimi Tšekin kapteenina. Kubalík pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti Tšekin sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Patrik Zráhalin kanssa.
Tšekin A-maajoukkueessa Kubalík on pelannut kolme ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 5. marraskuuta 2015 Karjala-turnauksen Örnsköldsvikissä pelatussa avausottelussa Ruotsia vastaan.
Muuta
Kubalíkin isoveli Tomáš pelaa Saksan DEL-liigan ERC Ingolstadtissa ja hän on aiemmin pelannut myös 12 NHL-ottelua Columbus Blue Jacketsissa.
Tyrone Riley
Tyrone Riley (s. 21. helmikuuta 1982) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan muun muassa Saksan, Puolan, Alankomaiden ja Suomen pääsarjoissa.
Pelaajaura
Riley pelasi yliopistokoripalloa San Franciscon yliopistossa vuosina 2003–2005.
Yliopiston jälkeen Riley pelasi ammattilaisena Euroopassa. Hän pelasi muun muassa Alankomaiden, Puolan ja Saksan pääsarjoissa. Syksyksi 2009 hän siirtyi Suomen pääsarjajoukkue Namika Lahteen. Riley pelasi Lahdessa 11 ottelua 14,5 pisteen ja 7,1 levypallon keskiarvoilla, mutta Ray Nixonin palattua seuraan hänet sopimuksensa purettiin. Hän pelasi Suomessa kuitenkin vielä kaksi ottelua Tampereen Pyrinnössä sijaistaen loukkaantunutta Chris Hesteriä. Pyrintö voitti kauden päätteeksi Suomen mestaruuden, ja Riley on merkitty Koripalloliiton tilastoissa SM-kultamitalistiksi.
Ultra Magnus
Ultra Magnus on Transformers-universumissa esiintyvä Autobotti. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1986 The Transformers: The Movie -animaatioelokuvassa.
Luonne
Ultra Magnus on yksi Autobottien kokeneimmista johtajista ja parhaimmista sotureista. Hän on Optimus Primen vanha ystävä ja tämän uskollinen soturi. Hänellä on suuret taistelutaidot, viisautta, rohkeutta ja kyky improvisoida tilanteita. Tästä huolimatta hän tuntee olonsa välillä epävarmaksi katsoo tarvitsevansa itselleen johtaja-hahmoa tai toveria rinnalle. Magnus ei pidä itseään johtajana, vaan seuraajana, joka tarpeen tullen kuitenkin hoitaa tehtävänsä Autobottien johtajana, parhaimmilla tuloksilla. Myös hänen aseistuksensa on huippuluokkaa. Ultra Magnus muuntautuu ohjusalustaa vetäväksi rekka-autoksi.
The Transformers: The Movie
Ultra Magnus esiintyy ensi kertaa elokuvassa The Transformers: The Movie. Hän toimii maassa olevan Autobot-tukikohdan, Autobot Cityn komentajana. Ultra Magnus johtaa Autobottien taistelua, tukikohtaan hyökkääviä Decepticoneja vastaan. Optimus Primen kuoltua taistelussa Megatronia vastaan, Magnus saa itselleen Autobottien komentajuuden, sekä Johtajien Matrixin. Unicronin lähestyessä Cybertronia Magnus määräsi Autobotit palamaan kotimaailmaansa, puolustaakseen sitä. Unicronin luomus, Galvatron, tuhosi väliaikaisesti Magnuksen, mutta Junkion planeetan asukkaat ystävystyivät Autobottien kanssa ja korjauttivat Magnuksen. Rodimus Primen tuhottua Unicronin, Ultra Magnus luovutti johtajuutensa Rodimukselle, ja toimi siitä eteenpäin uuden Autobot-johtajan oikeana kätenä ja uskollisena ystävänä.
Sarjakuva
Ultra Magnus esiintyy ainoastaan Brittien sarjakuvaversiossa. Häntä ei nähdä yhdysvaltalaisissa, Marvelin julkaisemissa sarjakuvissa. Sarjakuvassa Autobottikomentaja Emirate Xaaron rakentaa Ultra Magnuksen Cybertronilla uudeksi johtohahmoksi.
The War Within: The Ages of Wrath
War Withinin viimeisessä, kolmannessa sarjakuvassa Ultra Magnus on menestynyt Autobottisoturi ja johtaja. Optimus Primen kadottua edellisessä sarjan osassa, hänestä tuli yhdessä Grimlockin kanssa Autobottien johtohahmo ja he kahdestaan voittivat sisällissodan ja toivat rauhan ja sovinnon kotiplaneetalleen, Cybertronille. Autobottien tehdessä rauhansopimusta Decepticon johtajien Shockwaven ja Ratbatin kanssa, johtajat joutuivat Decepticon-petturi Starscreamin joukkojen yllätyshyökkäyksen kohteeksi. Grimlockin nopea reaktiointi kuitenkin pelasti kaikkien hengen ja tuhosi yllätyshyökkäykseen osallistuneiden vihollisten suunnitelmat. Grimlock joutui kuitenkin Motormasterin salamurhaamaksi, jonka johdosta Ultra Magnus joutui yksin kantamaan raskasta taakkaa niskoillaan. Pian tämän jälkeen Megatron teki yllättävän paluunsa ja Ultra Magnus joutui Megatronin vangiksi. Tämän jälkeen sarja loppui, kustannusyhtiö Dreamwaven mentyä konkurssiin, eikä sarjalle saatu koskaan päätöstä. Sarjan kirjoittaja oli Simon Furman.
Transformers: Armada
Transformers: Armadassa Ultra Magnus on Overloadin japanilainen nimi. Lisäksi Overloadia kutsuttiin virheellisesti tuolla nimellä jaksossa "Unioni".
Transformers: Energon
Transformers: Energoniin pohjautuvassa sarjakuvassa Ultra Magnus esiintyy Autobottina, joka komensi Iron Hope -nimisen aluksen Autobotteja ja jonka haarniskanmuoto on samanlainen kuin Armadan Overloadilla. Hänellä oli apunaan Mini-Con nimeltä Knock Out.
Transformers: Animated
Transformers: Animatedissa Ultra Magnus on Autobottien ylin komentaja, joka taisteli Ratchetin kanssa vuosia sitten Decepticoneja vastaan suuressa sodassa. Hän kuuluu Cybertronin Eliittivartiostoon, johon kuuluvat muun muassa Sentinel Prime ja Jazz. Ultra Magnus käyttää aseenaan Magnus-vasaraa, jonka hän saa tarvitteassa varustettua salamoivalla energialla. Myöhemmin Shockwave hyökkäsi hänen kimppuunsa. Hän muuntautuu kuljetuspanssariajoneuvon tapaiseksi kulkuneuvoksi.
Aligned-jatkumo
Transformers: Primessa ja samaan jatkumoon sijoittuvassa peleissä Transformers: War for Cybertron ja Transformers: Fall of Cybertron Aligned-jatkumossa Ultra Magnus esiintyi Romuttajien pilkuntarkasti sotilasprotokollaa noudattavana komentajana. Romuttajat ovat aina taistelleet normaalien taisteluprotokollien ulkopuolella ja Magnus oli nimitetty komentamaan heitä juuri tämän seikan korjaamiseksi.
The Covenant of Primus
Kirjan Transformers: The Covenant of Primus mukaan Ultra Magnus oli alun perin kuten muut Romuttajat, kunnes Sentinel Prime värväsi hänet väliaikaisesti Eliittivartiostoon. Tämän sekä aikakausia myöhemmin Optimus Primen kouluttamana hän palasi Romuttajien komentajaksi järjestäytyneempänä ja vakavampana kuin aiemmin.
Transformers: Prime
Ultra Magnus teki ensiesiintymisensä sarjan Beast Hunters -kaudella, kun hän Maahan saapuessaan laskeutui aluksellaan Arceen ja Jack Darbyn eteen. Sitten hän kokosi yhteen muut Team Primen jäsenet, lukuun ottamatta Smokescreenia ja Optimusta, jotka olivat peittäneet signaalinsa. Hän johti hyökkäystä Decepticon-linnake Darkmountiin, mutta Optimus Primen palattua ja Darkmountin tuhouduttua Ultra Magnus luovutti johtajuuden takaisin hänelle. Team Primeen liityttyään hän on käyttänyt voimansa menettänyttä Solus Primen Pajaa taisteluaseena, kunnes Predaking tuhosi sen ja samalla Ultra Magnuksen oikean kämmenen. Koska sen korjaamiseksi ei ollut riittävästi varaosia, Ratchet korvasi sen jaksossa kolmisormikyntisellä kädellä.
Musiikkivuosi 2020
Musiikkivuosi 2020 käsittelee vuoden 2020 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Jääkaappi
thumb|Jääkaappi. Jääkaapin tarkoitus on tarjota ympäristöään viileämpi tila lämmönaroille tuotteille. Tällaisia tuotteita ovat esimerkiksi helposti pilaantuvat elintarvikkeet, kuten maito ja liha tai lämmönarat lääkkeet.
Jääkaappi saa nimensä historiallisesta tavasta säilyttää lämmönarkoja tuotteita; jäätä ostettiin jäänmyyjiltä, ja kotona jää laitettiin siihen tarkoitukseen valmistettuun kaappiin, jonka sisätilan jää piti näin ympäristöä viileämpänä.
Nykyisellään jääkaapit ovat teknisiä laitteita, joiden toiminta perustuu lämmön siirtämiseen kaapin sisältä kaapin ulkopuolelle eikä viileän (jää) laittamiseen kaapin sisälle.
Tutuin jääkaapin toimintaperiaate lienee suurimmalle osalle ihmisistä nesteen höyrystymiseen (sitoo lämpöä) ja tiivistymiseen (luovuttaa lämpöä) perustuvat jääkaapit, joissa mekaaninen kompressori paineistaa lämpöä jääkaapista sitonutta kylmäainetta ja johtaa sen jääkaapin takana olevaan lauhduttimeen, jossa se jäähtyessään tiivistyy kaasusta nesteeksi. Lauhduttimesta neste johdetaan passiiviseen paineenalentimeen eli höyrystimeen, joka taas sitoo lämpöä eli tuottaa kylmää; nesteen muuttuminen höyryksi sitoo lämpöä. Höyrystinosa on jääkaapin sisäpuolella. Jääkaapeissa, joissa on kaapin sisäinen pakastelokero, höyrystin ympäröi pakastelokeroa. Höyrystimestä kylmäaine johdetaan taas kompressoriin, ja jäähdytyssykli toistuu, kunnes sykli pysäytetään esimerkiksi termostaatin ohjaamana. Tyypillisimmillään kompressoria pyörittää sähkömoottori, mutta periaatteessa mikä tahansa liike-energia voitaisiin valjastaa kompressorin energianlähteeksi.
Muita kuin kompressoriin perustuvia jääkaappiteknologioita ovat muun muassa kaasujääkaappi ja Peltier-elementtiin perustuvaa tekniikkaa käyttävät kylmälaukut
Jääkaappia, jossa on pieni – erillisen oven takana oleva – pakastinosa, kutsutaan jenkkikaapiksi.
Jääkaappi on nykyään yksi yleisimpiä sähköisiä kodinkoneita maailmassa.
Historia
thumb|1920-luvun jääkaappi. Ennen muinoin jäähdyttäminen tapahtui ympäröimällä jäähdytettävä aines kastelluilla vaatteilla, joista haihtuva neste sitoi lämpöä. Toinen jäähdytyskeino oli jää, jota tuotiin pitkienkin matkojen takaa. Jään myynti oli tuolloin kannattavaa liiketoimintaa. Jääkaappi-nimityskin on peräisin tuosta jään suurkulutuksesta. Jäätä saatettiin sahata talvella järvistä ja säilyttää sitten suuria määriä kesäksi sahanpurukasan suojassa. Suomessa jäätä käytettiin maidon jäähdyttämiseen maitotiloilla ennen sähköistyksen etenemistä syrjäseuduille.
1800-luvulla alettiin valmistaa myös jäälohkarekaappeja elintarvikkeiden säilytystä varten. Puiset sisältä vuoratut ja eristetyt kaapit jäähdytettiin kaappiin erityiseen lokeroon sijoitettujen jääpalojen avulla. Jäätä täytyi lisätä muutaman päivän välein samalla kun sulamisvesiastia tyhjenettiin kaapista. Ensimmäiset jäälohkarekaapit tulivat Suomeen 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa muun muassa Auran Rautateollisuus Oy valmisti Temperator-merkkisiä jäälohkarekaappeja.
Ensimmäinen tunnettu jäähdytyskoe tehtiin vuonna 1748. Kokeen suoritti keksijä nimeltä William Cullen Glasgow'n yliopistossa, mutta hän ei keksinyt tälle mitään käytännön hyötyä. Vuonna 1805 amerikkalainen keksijä Oliver Evans suunnitteli ensimmäisen jäähdytyskoneen, ja vuonna 1834 Jacob Perkins rakensi ensimmäisen jäähdytyskoneen, joka käytti eetteriä höyryn tiivistymisjärjestelmässä. Saksalainen insinööri Carl von Linde patentoi vuonna 1876 menetelmän, jolla höyrystetään kaasu, mistä käynnistyi nykyaikainen kylmätekniikka.
Jääkaapit myöhäiseltä 1800-luvulta aina vuoteen 1929 käyttivät myrkyllisiä kaasuja ammoniakkia (NH3), metyylikloridia (CH3Cl) ja rikkidioksidia (SO2) jäähdytysaineinaan. Useita kuolemaan johtaneita onnettomuuksia sattui 1920-luvulla, kun metyylikloridia vuosi jääkaapeista. Kolme amerikkalaista yritystä aloitti yhteistyötutkimuksen, johon osallistui Thomas Midgley, kehittääkseen vähemmän vaarallisen tavan jäähdyttämiseen. Tuloksena oli myrkyttömien freonien keksiminen ja niiden käyttöönotto jääkaapeissa 1930-luvulla. thumb|1950-luvun jääkaappi. Ensimmäisten kotijääkaappien kompressoriosat olivat niin suuria, että ne asennettiin kellariin. Yksiosaiset jääkaapit tulivat markkinoille 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Tuotemerkkejä olivat esimerkiksi Frigidaire, Electrolux ja Kelvinator. Nämä olivat kalliimpia kuin autot, joten niiden markkinat pysyivät pienenä. Joka kodin varusteen jääkaapista teki vuonna 1927 General Electric tuodessaan markkinoille Christian Steenstrupin suunnitteleman mallin, jonka lempinimi oli Monitor top. Nimitys johtui kaapin päällä olevasta pyöreästä lauhduttimesta, joka muistutti sotalaiva USS Monitorin tykkitornia. Lauhduttimen sisällä oli kompressori. Kaapin pellit oli emaloitu valkoisiksi. Tukeva ovi sulkeutui tiiviisti ja auttoi säilyttämään kylmää. Kaapin hinta oli aluksi 525 dollaria, mutta laski vähitellen 290 dollariin. Vuosien 1927 ja 1936 välillä näitä valmistettiin yli miljoona kappaletta.
Kylmäsuunnittelun ongelmakohtia
Ennen toista maailmansotaa jääkaapin koneisto sijaitsi kaapin päällä, ja senaikaisten moottorien hyötysuhde oli lähes 90 %. Vuonna 1984 moottorien hyötysuhde oli enää 60 %, kun moottori oli siirtynyt kaapin alapuolelle. Kun moottorin tuottama lämpö nousi ylös, sen oli tehtävä työtä poistaakseen itse tuottamaansa lämpöä. Tähän kului jopa puolet käytetystä energiasta.
Vuosien kuluessa jääkaappien valmistajat ovat yrittäneet kasvattaa kaapin sisätilavuutta vähentämällä sen lämpöeristystä. Useimmiten jääkaappi on suunniteltu niin, että kun sen oven avaa, jäähdytetty ilma valuu ulos. Samalla jääkaappi huurtuu, ja huurteen poistamiseksi joihinkin jääkaappeihin on rakennettu sisäpuolelle sähkölämmitys. Joissakin malleissa on ollut sähkölämmitin ovessa, jottei sen tiiviste tarttuisi kiinni. On valmistettu malleja, joiden ulkoseinissäkin on sähkölämmitys estämään huoneilman kosteuden tiivistymistä.
Toimintaperiaate
Nykyaikaiset jääkaapit perustuvat höyrynpuristusprosessiin. Sähkökäyttöinen kompressori puristaa kaasumaisen kylmäaineen tulistuneeksi kaasuksi paineputkeen, josta kylmäaine jatkaa kulkua lauhduttimeen. Jääkaapin takana olevassa lauhdutinputkistossa kylmäaineen lämpötila laskee noin 10-15 celsiusastetta, lähelle huoneenlämpöä, jolloin sen olomuoto muuttuu kaasusta nesteeksi. Paineenalainen kylmäaine ohjataan paisuntaventtiilin läpi höyrystimeen, jossa paineen laskiessa kylmäaine höyrystyy ja samalla jäähtyy noin -10 °C:n lämpötilaan. Jääkaapin sisäpuolella oleva kylmä höyrystin sitoo lämpöenergiaa jääkaapin sisältä, jolloin jääkaapin lämpötila laskee.
Sellaisissa käyttökohteissa, joissa sähkön käyttäminen ei ole mahdollista, voidaan käyttää absorptiojääkaappia.
Jäähdytysaineet
Aiemmin käytetyt freonit eli CFC-yhdistekaasut vahingoittivat maapallon ilmakehän otsonikerrosta voimakkaasti. Tämä huomattiin vasta vuosikymmenien jälkeen ja freonien käyttö lopetettiin kokonaan. Nykyään kylmäaineina käytetään luonnon hiilivetyjä esimerkiksi HFC-134a, jotka ovat vähemmän haitallisia luonnolle. Uusimmissa eurooppalaisissa laitteissa kylmäaineena käytetään isobutaania. Isobutaani on tulenarkaa, mutta kodin kylmäkoneissa tarvittava kylmäainetäytös on hyvin pieni, noin 15-70 grammaa. Isobutaanin GWP-arvo, eli vaikutus kasvihuoneilmiöön on vain kolme (3), kun esimerkiksi HFC-134a kylmäaineella arvo on 1300. Lisäksi jääkaappien energiatehokkuus on kasvanut selvästi jonka vuoksi uusien jääkaappien hiilijalanjälki on aiempaa pienempi.
Lauri Mäkelä
pienoiskuva|Lauri Mäkelä 1930-luvun alussa. Jalmari Lauri Mäkelä (12. lokakuuta 1885 Urjala – 7. kesäkuuta 1947 Luopioinen) oli suomalainen kansanedustaja. Hän oli Kansallisen Kokoomuksen edustaja 1930–1933 Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Mäkelä oli maanviljelijä sekä puutavara- ja meijeriliikkeen harjoittaja. Hän toimi myös Koijärven ja Luopioisten kunnanvaltuutettuna. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Kustaa Mäkelä ja Ida Karoliina Mattila. Hän oli naimisissa vuodesta 1916 Lempi Vilhelmiina Kaislan kanssa.
Goražde
Goražde on kaupunki itäisessä Bosnia ja Hertsegovinassa, Podrinjen kantonin pääkaupunki. Vuonna 2008 kaupungissa oli 17 500 asukasta. Se on teollisuuskaupunki, mutta ympärövällä alueella on paljon hedelmiä viljeleviä maatiloja. Vaikka kaupungissa on ollut 1900-luvun ajan muslimienemmistö, siellä on kuitenkin ollut koko ajan suuri serbivähemmistö.
Historia
Kaupunki kehittyi keski-ajalla pysähdyspaikkana Drina-joen vartta kulkevalle kauppareitille. Ottomaanit valloittivat alueen 1400-luvulla ja muuttivat aikaisemmin roomalaiskatolilaisen alueen islamilaiseksi. Kaupunki liitettiin Serbiaan vuonna 1918 ja oli osa Jugoslaviaa vuodesta 1946 Bosnian vuoden 1992 itsenäisyysjulistukseen asti.
Logan Couture
Logan Couture (s. 28. maaliskuuta 1989 Guelph, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue San Jose Sharksissa keskushyökkääjänä. Joukkue varasi hänet koko varaustilaisuuden yhdeksäntenä pelaajana kesällä 2007. Couturea on analysoitu johtajatyypiksi. Hänen vahvuutensa ovat syöttötaidoissa ja peliälyssä.
Ura
Couture pelasi kauden 2004–2005 OJHL-juniorisarjaa St. Thomas Starsin joukkueessa, minkä jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2005–2006 OHL-joukkue Ottawa 67'siin. Couture pelasi siellä hyvän tulokaskauden ja teki 65 ottelussa tehot 25+39=64, joilla hän oli 67'sin kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 2006–2007 Couture teki 54 ottelussa tehot 26+52=78 ja hän oli joukkueen sisäisen syöttöpörssin voittaja sekä toiseksi paras pistemies edelleen Couturen joukkuetoverina pelaavan Jamie McGinnin jälkeen. Couturen runkosarjaa lyhensi mm. mononukleoosi ja luistimenviilto. San Jose Sharks varasi hänet ensimmäisellä kierroksella numerolla 9 kesällä 2007.
Kaudella 2007–2008 Couture jakoi McGinnin kanssa 67'sin sisäisen pistepörssin voiton tehoilla 21+37=58. Hän kuitenkin itse voitti joukkueen syöttöpörssin. Couturesta tuli kaudella 2008–2009 67'sin kapteeni ja hän teki OHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 39+48=87. Couture voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin ja hän oli koko OHL:n yhdeksänneksi paras pistemies sekä kuudenneksi paras maalintekijä. Couture nimettiin OHL:n tähdistöotteluun vuosina 2007, 2008 ja 2009, mutta vuoden 2008 ottelu jäi väliin loukkaantumisen takia. Hänet nimettiin maaliskuussa 2010 OHL:n viikon pelaajaksi. Keväällä 2009 Couture pelasi neljä runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua San Jose Sharksin farmijoukkueessa Worcester Sharksissa, AHL:ssä.
Couture siirtyi kaudeksi 2009–2010 San Jose Sharksin organisaatioon. Hän pelasi yli puolet kaudesta Worcesterissa, jossa Couture teki 42 runkosarjaottelussa tehot 20+33=53. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies Dan DaSilvan kanssa. Couture nimettiin kauden päätteeksi AHL:n tulokkaiden tähdistöön. Hän debytoi NHL:ssä 25. lokakuuta 2009 Philadelphia Flyersiä vastaan ja teki NHL-uransa ensimmäisen maalin 5. marraskuuta 2009 Detroit Red Wingsin Chris Osgoodin taakse. Couture pelasi kauden aikana NHL:ssä yhteensä 25 runkosarjaottelua tehoin 5+4=9 sekä 15 playoff-ottelua tehden neljä maalia.
Maajoukkue
Couture pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007.
Bacardi Cocktail
thumb|Bacardi Cocktail Bacardi Cocktail (myös Pink Daiquiri) on rommipohjainen makeahko drinkki. Se valmistetaan ravistamalla ja tarjoillaan cocktaillasissa koristeltuna kirsikalla.
Hr. Ms. Noord Brabant (D810)
Hr. Ms. Noord Brabant (runkonumero D810) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Holland-luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 1. maaliskuuta 1951 telakkanumerolla 270. Se laskettiin vesille 28. marraskuuta 1953 ja otettiin palvelukseen 1. kesäkuuta 1955.
James T. Kirk
Kapteeni Kirk on alkuperäisen Star Trekin eli The Original Seriesin päähahmo ja tähtilaiva Enterprisen kapteeni. Sarjassa Kirk miehistöineen tutkii avaruutta kohdaten matkoillaan usein yleensä vihamielisiä avaruusolentoja, robotteja ja planeettoja alistavia hirmuhallituksia. Kapteeni Kirk esiintyy myös seitsemässä elokuvassa.
Hr. Ms. Noord Brabant (D810)
Palvelus
Vuonna 1955 osallistuttuaan Amsterdamissa laivastopäivään alus jatkoi koeajoja ennen palveluksesta poistoaan ja siirtoaan reserviin. Alus palautettiin 1957 palvelukseen amiraali de Ryuterin 350-vuotis syntymäpäivä juhlallisuuksien vuoksi, minkä jälkeen se palautettiin reserviin.
James T. Kirk
thumb|Kirkin ”tulevaa synnyinpaikkaa” mainostava kyltti. Riverside, [[Iowa.]] Kolmannessa Star Trek -jaksossa (”Where No Man Has Gone Before”) Kirkin toisen nimen alkukirjaimeksi esitetään R, mutta seuraavissa jaksoissa se on muutettu T:ksi. Keskimmäinen nimi paljastui Tiberiukseksi vasta vuonna 1974 animaatiosarjassa ja ”kanonisoitiin” Star Trek VI: The Undiscovered Country -elokuvassa vuonna 1991.
Hr. Ms. Noord Brabant (D810)
Palvelus
Alus palautettiin 1965 palvelukseen ja osallistui 1965 Spitheadissä järjestettyyn laivastokatselmukseen. Alus osallistui lukuisiin Naton harjoituksiin kuten Sailors Pride ja Silent Rain 1966, Wicked Lady ja Perfect Play 1967, Silver Tower 1968, Razor Sharp 1969, Strong Express 1972 sekä Sunny Seas, Quick Save ja Swift Move 1973. Alus kolaroi 9. tammikuuta 1974 Britannian lipun alla purjehtivan Reardon-Smith Linen MV Tacoma Cityn (16 700 grt) kanssa Flushingin edustalla. Hävittäjä vaurioitui pahoin ja sen taaemmat kattila- ja konehuoneet täyttyivät vedellä. Yksi merisotilas sai surmansa ja toinen kuoli myöhemmin saamiinsa vammoihin. Tarkastuksessa aluksen vaurioiden todettiin olevan liian suuria korjattavaksi, joten alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa. Vuotta myöhemmin alus hinattiin Ghentiin Belgiaan romutettavaksi.
Raen kunta
Raen kunta sijaitsee Pohjois-Virossa Harjumaan maakunnassa.
Sijainti
Kunta sijaitsee Tallinnan kaikkoispuolella ulottuen Tallinnan rajalta noin 25 kilometrin päähän lounaaseen rajoittuen Kosen kuntaan. Raen muita naapurikuntia ovat lännessä Kiilin kunta sekä idässä Jõelähtmen ja Raasikun kunnat.
Hallinto
Kunta muodostuu Assakun, Jürin, Lagedin, Peetrin ja Vaidan pienkauppaloista (alevik) sekä 27 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Jüri.
Liikenne
Valtatie 2 Tallinnasta Tarttoon ja valtatie 11 (Tallinnan eteläinen ohikulkutie) kulkevat Raen halki. Tallinnan Lennart Meri -lentoasema sijaitsee Raen pohjoisrajalla.
Ossian Ötökkä
Ossian Ötökkä on sarjakuvahahmo, joka esiintyy harvoin Aku Ankassa. Ossianin kotikaupunki on Jätelä ja hänen ystäviään ovat muiden muassa Kille ja Kornelius. Hänen tyttöystävänsä nimi on Suvi. Ossian joutuu usein ongelmiin, esimerkiksi muurahaisarmeijan hyökkäyksen kohteeksi. Kerran Ossian luuli, että oli eksynyt Jätelästä kuuhun. Lopulta hän pääsi Jätelään ja mukaili Neil Armstrongin sanoja: "Tämä on pieni askel ihmiselle mutta suuri askel Jätelälle!".
James T. Kirk
Viimeisessä Shatnerin tähdittämässä Star Trek -elokuvassa, Star Trek – sukupolvet, Kirk kuolee pudottuaan kalliolta taisteltuaan Jean-Luc Picardin kanssa tiedemies Sorania vastaan. Shatner on kuitenkin kirjoittamissaan romaaneissa herättänyt Kirkin henkiin. Kirkin huhuttiin esiintyvän viimeisimmän Star Trek -sarjan, Star Trek: Enterprisen jaksoissa, mutta sarja lopetettiin neljännen tuotantokauden jälkeen.
Figuren im Star-Trek-Universum
Hair (Lady Gagan kappale)
Hair on yhdysvaltalaisen pop-laulaja Lady Gagan kappale ja se julkaistiin artistin toisen studioalbumin Born This Way ensimmäisenä promootiosinglenä 16. toukokuuta 2011. Kappaleen on tuottanut RedOne.
Listasijoitukset
"Hair" debytoi Isossa-Britanniassa sijalla 13. Näin ollen Lady Gagasta tuli sitten Ruby Murrayn (1955) ensimmäinen naisartisti, jolla on neljä kappaletta ("Hair", "The Edge of Glory", "Judas" ja "Born This Way") samanaikaisesti 20:n parhaan joukossa.
Kobbaklintar
pienoiskuva|450x450px|Kobba klintar vuonna 2015
Kobbaklintar (myös Kobba klintar) on kallioluotoryhmä Ahvenanmaalla Jomalan kunnassa Maarianhaminan lounaispuolella. Kobbaklintarilla on vanha vuosina 1862–1972 toiminut luotsiasema, jossa toimii nykyisin kesäkahvila. Kesäisin luotsiasemalle liikennöi yhteysalus. Vuonna 2002 perustettiin luotsiaseman kunnostamiseksi yhdistys Kobba Klintars Vänner r.f..
Kobbaklintarin lähellä sijaitsee Marhällanin majakka.
Ahvenanmaalaisen laivayhtiön Viking Linen Viking Glorylla on Kobba-niminen ravintola, joka on saanut nimensä Kobbaklintarin mukaan.
Aiheesta muualla
60.02778°N, 19.89°W
Jorma Etelälahti
Jorma Etelälahti (s. 17. marraskuuta 1951 Toivakka) on entinen suomalainen yhdistetyn hiihtäjä.
Etelälahti kilpaili urallaan neljissä arvokilpailuissa. Hän oli Innsbruckin talviolympialaisissa 1976 kahdeskymmenesneljäs, Lahden MM-kisoissa 1978 seitsemästoista, Lake Placidin talviolympialaisissa 1980 kolmastoista ja Oslon MM-kisoissa 1982 seitsemäs. Oslon MM-kisoissa Etelälahti toimi myös Suomen yhdistetyn viestijoukkueen ankkurina. Hän taisteli hopeamitalista Norjan Tom Sandbergin kanssa. Kaksikko päätyi lopulta maaliin niin samanaikaisesti, että hopeamitali jaettiin sekä Suomelle että Norjalle.
Kirjallisuusvuosi 2020
Kirjallisuusvuosi 2020 käsittelee vuoden 2020 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Amerikankiinalaiset
Amerikankiinalaiset on Yhdysvaltoihin muuttaneista kiinalaisista ja heidän jälkeläisistään koostuva väestöryhmä. Monilla amerikankiinalaisilla ja heidän esivanhemmillaan on sukujuuria Kiinassa, Hongkongissa, Macaossa, Singaporessa ja Taiwanissa. Vuonna 2018 Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto arvioi amerikankiinalaisten määräksi 5 143 982. Amerikankiinalaisiksi itsensä määritteleviä ihmisiä oli Yhdysvaltain vuoden 2010 väestönlaskennassa yhteensä 3 794 673, ja he olivat siten amerikanaasialaisen väestön suurin ryhmä. Tämän lisäksi 230 382 ihmistä pitivät itseään amerikantaiwanilaisena, mutta eivät amerikankiinalaisena. Suurimmat amerikankiinalaiset väestöt asuivat Kaliforniassa, jossa heitä oli 1 349 111, sekä New Yorkin osavaltiossa, jossa heitä oli 598 597. Amerikankiinalaiset ovat suurin Aasian ulkopuolinen kiinalaisten yhteisö.
Historia
thumb|left|Amerikankiinalaisten osuus väestöstä eri osavaltioissa.
Kiinalaisia maahanmuuttajia saapui ensimmäisen kerran nykyisten Yhdysvaltojen alueelle jo 1600-luvulla, mutta suurimittainen muutto alkoi vasta vuoden 1848 Kalifornian kultaryntäyksen myötä. Kultaryntäyksen aikaan Kaliforniaan saapui yli tuhansia kiinalaista siirtolaista, ja vuonna 1876 Yhdysvalloissa oli jo yli 150 000 kiinalaista maahanmuuttajaa, joista suurin osa asui Kaliforniassa. Kiinalaisia maahanmuuttajia käytettiin halpana työvoimana erityisesti rautateiden rakennustyömailla. Raskasta ruumiillista työtä tekeviä kiinalaissiirtolaisia kutsuttiin usein kuleiksi.
Valtaväestö alkoi suhtautua amerikankiinalaisen väestön kasvaessa heihin yhä kielteisemmin, ja useat Kalifornian osavaltion verotusta, työtä ja maahanmuuttoa koskevat lait sekä liittovaltion vuoden 1882 Chinese Exclusion Act -laki käytännössä estivät kiinalaisten maahanmuuton lähes kokonaan. 1800-luvun jälkipuoliskolla useissa Yhdysvaltain länsirannikon kaupungeissa oli kiinalaisvastaista mellakointia ja väkivaltaa. Alun perin määräaikaisiksi tarkoitettuja kiinalaisten maahanmuuttoa rajoittavia lakeja uusittiin ja jatkettiin toiseen maailmansotaan asti. Tuolloin Yhdysvallat liittoutui Kiinan kanssa Japania vastaan, ja vuonna 1943 Yhdysvaltain kongressi kumosi kaikki erityisesti kiinalaisten maahantuloa rajoittavat lait.
1800-luvulla useisiin Yhdysvaltain suuriin kaupunkeihin syntyi erillisiä kiinalaisia kaupunginosia, jotka tunnetaan usein nimellä Chinatown.
Väestö
Taulukko näyttää etnisesti kiinalaisten määrän Yhdysvalloissa vuodesta 1850 alkaen. US Census: Race and Hispanic or Latino: 2000 ; US Census: 1990  ; US Census: Population 1790–1990  ; Comparison of Asian Populations during the Exclusion Years  ; Estimation of the US-Census for the year 2004
Amerikankiinalaisten väestökeskittymät
Vuoden 2012 väestönlaskennan arvioiden mukaan suurimmat amerikankiinalaisten väestökeskittymät ovat New Yorkin metropolialue 735 019 ihmisellä, San Franciscon lahden ympäristö 629 243 ihmisellä ja Los Angelesin suuralue 566 968 ihmisellä. New Yorkin metropolialue on Yhdysvaltain metropolialueiden suurin amerikankiinalaisten keskittymä. Alueella asuu arvion mukaan 893 697 etnisesti kiinalaista vuonna 2017 ja sijaitsee 12 Chinatownia. New Yorkin kaupunki on etnisesti kiinalaisten suurin Aasian ulkopuolinen keskittymä (628 763 henkeä vuonna 2017). New Yorkin asema merkittävänä globaalina kaupunkina, kehittynyt joukkoliikennejärjestelmä, ja metropolialueen valtava talous ovat syitä alueen vetovoimaan kiinalaisten keskuudessa. San Franciscon väestöstä 21,4 % tai 172 181 henkeä on etnisesti kiinalaisia, mikä on suurempi osuus kuin missään muussa suuressa amerikkalaiskaupungissa. Los Angelesissa sijaitsevassa Monterey Parkissa amerikankiinalaiset muodostavat 47,7 % väestöstä, mikä on suurempi osuus kuin minkään muun kunnan alueella.
Suurten kaupunkien lisäksi amerikankiinalaisia asuu pienissä yliopistokaupungeissa. Esimerkiksi Providencessa amerikankiinalaisten määrä on kasvanut 200 % vuosien 2005 ja 2010 välillä.
pienoiskuva|oikea|[[Chinatown Manhattanilla New Yorkissa. Manhattanin Chinatown on suurin Aasian ulkopuolinen kiinalaisten keskittymä. ]]
Uskonto
Enemmistö amerikankiinalaisista ei kuulu uskontokuntiin. 52 % 15-vuotiaista ja vanhemmista amerikankiinalaisista ei kuulu uskontokuntiin. 15 % on buddhalaisia, 8 % katolisia ja 22 % kuului protestanttisiin uskontokuntiin vuonna 2012.
Koulutus
Amerikankiinalaisten koulutustaso on muuta Yhdysvaltain väestöä korkeampi. Amerikankiinalaisten keskiarvoiset testitulokset SAT-kokeessa, ACT-kokeessa ja GRE-testissä ovat yksiä Yhdysvaltain korkeimmista. Korkeiden SAT- ja ACT-koetulosten sekä hyvien painotettujen keskiarvojen ansiosta amerikankiinalaiset ovat muuta väestöä kilpailukykyisempiä hakijoita arvostettuihin korkeakouluihin.
Vuonna 2017 Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan 55,3 % amerikankiinalaisista oli suorittanut vähintään kandidaatintutkinnon, mikä on muuta väestöä (32,0 %) korkeampi osuus. 28,4 % amerikankiinalaisista omaa vähintään maisterin tai tohtorintutkinnon tai yliopistollisen ammattitutkinnon, mikä on lähes kaksinkertainen osuus muuhun väestöön (12,3 %) verrattuna.
Kiinalaiset opiskelijat ovat suurin kansainvälisten opiskelijoiden ryhmä Yhdysvalloissa. Kiinalaiset muodostavat 33,2 % Yhdysvaltain kansainvälisistä opiskelijoista. Vuonna 2017–2018 Yhdysvalloissa opiskeli lähes 363 000 kiinalaista opiskelijaa.
Työllistyminen
56,2 % amerikankiinalaisista työskentelee valkokaulusammateissa, mikä on korkeampi osuus kuin koko väestöllä (38,2 %). Piilaakson työvoimasta kymmenesosa on amerikankiinalaisia. Amerikankiinalaisten työttömyysaste on kansallista työttömyysastetta alhaisempi, sillä amerikankiinalaisista 4,7 % oli työttömiä, kansallisen työttömyysasteen ollessa 5,9 % vuonna 2010.
Tulot
Amerikankiinalaisten kotitalouksien mediaanitulot ovat Yhdysvaltain korkeimmista. Amerikankiinalaiset omistavat asunnon muuta väestöä todennäköisemmin. Vuonna 2000 Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan 65 % amerikankiinalaisista omisti kotinsa, mikä oli korkeampi osuus kuin Yhdysvaltain väestöllä (54 %).
Alliance Party
Alliance Party voi tarkoittaa seuraavia puolueita: