cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luettelo Marvel Cinematic Universe -elokuvien näyttelijöistä (Ikuisuus-saaga)
Ensiesiintyminen toisessa vaiheessa
! scope="row" | Howard Ankka ! scope="row" | Cooper BartonMS ! scope="row" | Laura BartonMS ! scope="row" | Lila BartonMS ! scope="row" | Sharon CarterMS ! scope="row" | Dave ! scope="row" | Drax Tuhoaja4 5 SP ! scope="row" | Gamora ! scope="row" | Kurt Goreshter ! scope="row" | Groot4 5 SP ! scope="row" | Harley Keener ! scope="row" | Ulysses Klaue ! scope="row" | Korath ! scope="row" | Cassie Lang5 ! scope="row" | Maggie Lang ! scope="row" | Scott Lang Muurahaismies 5 DS ! scope="row" | Luis ! scope="row" | Wanda Maximoff4 MS ! scope="row" | Nebula4 5 SP ! scope="row" | Kraglin Obfonteri4 5 SP ! scope="row" | Jim Paxton ! scope="row" | Perjantai ! scope="row" | Alexander Pierce ! scope="row" | Henry ”Hank” Pym5 ! scope="row" | Jason Quill5 ! scope="row" | Meredith Quill ! scope="row" | Peter Quill Tähtilordi 4 5 SP ! scope="row" | Rocket4 5 SP ! scope="row" | Jack Rollins ! scope="row" | Ronan Syyttäjä ! scope="row" | Brock Rumlow Kallo ! scope="row" | Taneleer Tivan Keräilijä ! scope="row" | Yondu Udonta5 SP ! scope="row" | Hope van Dyne Ampiainen 5 ! scope="row" | Janet van Dyne5 ! scope="row" | VisionMS ! scope="row" | Sam Wilson Haukka 5 MS ! scope="row" colspan="12" style="background-color:#ddf;" |
Ensiesiintyminen televisiosarjoissa
! scope="row" | Edwin Jarvis ! scope="row" colspan="12" style="background-color:#ddf;" |
Ensiesiintyminen: Captain America: Civil War
! scope="row" | AyoMS ! scope="row" | MIT:n dekaaniMS ! scope="row" | May Parker4 ! scope="row" | Peter Parker Hämähäkkimies 4 ! scope="row" | Everett Ross4 MS ! scope="row" | Miriam Sharpe ! scope="row" | Maria Stark ! scope="row" | T’Chaka ! scope="row" | T’Challa Musta Pantteri ! scope="row" | Helmut ZemoMS ! scope="row" colspan="12" style="background-color:#ddf;" |
Ensiesiintyminen: Doctor Strange
! scope="row" | Lucian Aster ! scope="row" | Dormammu ! scope="row" | Daniel Drumm ! scope="row" | Hamir4 ! scope="row" | Kaecilius ! scope="row" | Tina Minoru ! scope="row" | Karl Mordo4 ! scope="row" | Muinainen ! scope="row" | Christine Palmer4 ! scope="row" | Jonathan Pangborn ! scope="row" | Stephen Strange Tohtori Outo 4 ! scope="row" | Nicodemus West4 ! scope="row" | Wong4 ! scope="row" colspan="12" style="background-color:#ddf;" |
Ensiesiintyminen: Guardians of the Galaxy Vol. 2
! scope="row" | Ayesha ! scope="row" | Brahl ! scope="row" | Charlie-27 ! scope="row" | Ego ! scope="row" | Gef ! scope="row" | Half-Nut ! scope="row" | Mainframe5 ! scope="row" | Mantis4 5 SP ! scope="row" | Martinex N’Taga5 ! scope="row" | Narblik ! scope="row" | Oblo ! scope="row" | Aleta Ogord ! scope="row" | Stakar Ogord5 ! scope="row" | Scrote ! scope="row" | Taserface ! scope="row" | Tullk ! scope="row" | Wretch ! scope="row" colspan="12" style="background-color:#ddf;" |
Ensiesiintyminen: Spider-Man: Homecoming
! scope="row" | Sally Avril ! scope="row" | Betty Brant4 ! scope="row" | Jackson Brice Shokeeraaja #1 ! scope="row" | Abraham ”Abe” Brown ! scope="row" | Cobbwell ! scope="row" | Aaron Davis ! scope="row" | Delmar ! scope="row" | Foster4 ! scope="row" | Mac Gargan ! scope="row" | Barry Hapgood ! scope="row" | Anne Marie Hoag ! scope="row" | Jason Ionello ! scope="row" | Michelle ”MJ” Jones-Watson4 ! scope="row" | Karen ! scope="row" | Edward ”Ned” Leeds4 ! scope="row" | Phineas Mason Tinuri ! scope="row" | Brian ”Tiny” McKeever ! scope="row" | Cindy Moon ! scope="row" | rehtori Morita ! scope="row" | Charles Murphy ! scope="row" | Seymour O’Reilly ! scope="row" | Herman Schultz Shokeeraaja #2 ! scope="row" | Eugene ”Flash” Thompson4 ! scope="row" | Adrian Toomes Korppikotka ! scope="row" | Doris Toomes ! scope="row" | Liz Toomes ! scope="row" | Monica Warren ! scope="row" | Andre Wilson4 ! scope="row" colspan="12" style="background-color:#ddf;" |
Ensiesiintyminen: Thor: Ragnarök
! scope="row" | En Dwi Gast Suurmestari OS ! scope="row" | Hela ! scope="row" | Korg4 ! scope="row" | Skurge ! scope="row" | Surtur ! scope="row" | Topaz ! scope="row" | Valkyyria4 ! scope="row" colspan="12" style="background-color:#ddf;" |
Ensiesiintyminen: Black Panther
! scope="row" | Griot4 ! scope="row" | Linda ! scope="row" | M’Baku4 ! scope="row" | N’Jadaka / Erik ”Killmonger” Stevens4 ! scope="row" | N’Jobu ! scope="row" | Nakia4 ! scope="row" | NombleMS ! scope="row" | Okoye4 ! scope="row" | Ramonda4 ! scope="row" | Shuri4 ! scope="row" | W’Kabi ! scope="row" | Xoliswa ! scope="row" | YamaMS ! scope="row" | Zuri ! scope="row" colspan="12" style="background-color:#ddf;" |
Ensiesiintyminen: Avengers: Infinity War
! scope="row" | Eitri ! scope="row" | Corvus Glaive ! scope="row" | Ebony Maw ! scope="row" | Proxima Midnight ! scope="row" | Cull Obsidian ! scope="row" colspan="12" style="background-color:#ddf;" |
Ensiesiintyminen: Ant-Man and the Wasp
! scope="row" | Sonny Burch ! scope="row" | Bill Foster ! scope="row" | Ava Starr Aave 5 ! scope="row" | Elihas Starr ! scope="row' | Uzman ! scope="row" | Jimmy Woo5 MS ! scope="row" colspan="12" style="background-color:#ddf;" |
Ensiesiintyminen: Captain Marvel
! scope="row" | Att-Lass ! scope="row" | Bron-Char ! scope="row" | Carol Danvers Kapteeni Ihme 4 5 MS ! scope="row" | G'iahMS Harriet L. Ophuls ! scope="row" | Korkein Äly ! scope="row" | Mar-Vell / Wendy Lawson ! scope="row" | Minn-Erva ! scope="row" | Maria Rambeau5 ! scope="row" | Monica RambeauMS ! scope="row" | SorenMS ! scope="row" | TalosMS ! scope="row" | Yon-Rogg ! scope="row" colspan="12" style="background-color:#ddf;" |
Ensiesiintyminen: Avengers: Endgame
! scope="row" | Akihiko ! scope="row" | Nathaniel BartonMS ! scope="row" | Gamora5 ! scope="row" | Loki5 MS ! scope="row" | Morgan Stark ! scope="row" colspan="12" style="background-color:#ddf;" |
Ensiesiintyminen: Spider-Man: Far From Home
! scope="row" | Quentin Beck Mysterio ! scope="row" | Zach Cooper ! scope="row" | Brad Davis ! scope="row" | Julius Dell4 ! scope="row" | J. Jonah Jameson4 ! scope="row" | Dimitri Smerdyakov
Yläjoki (Hämeenlinna)
Yläjoki on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 11,2 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 6 saarta. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä.
Nína Björk Árnadóttir
Nína Björk Árnadóttir (1941 Thoreyjarnupur, Islanti – 2000 ) oli islantilainen runoilija ja näytelmäkirjailija. Hänen aiheitaan ovat naisen elämän eri puolet.
Suomennettuja runoja
Nínan runoja on suomeksi julkaistu antologiassa Ja tunturin takaa kuulet –: Islannin sodanjälkeistä lyriikkaa, suom. ja toim. Maj-Lis Holmberg, Espoo: Weilin+Göös 1977 ISBN 951-35-1521-4
Erik Edman
Erik Edman (s. 11. marraskuuta 1978) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Uransa alussa ja lopussa hän edusti Helsingborgia mutta pelasi seuratasolla myös Saksassa, Alankomaissa, Englannissa ja Ranskassa.
Ura
Edman aloitti pelaajauransa Helsingborgin joukkueessa 1994. Hän nousi 1990-luvun lopulla seuran avauskokoonpanoon ja siirtyi 1999 Italiaan Torinon joukkueeseen. Ura ulkomailla ei kuitenkaan auennut nuorelle ruotsalaispuolustajalle helposti. Hän jäi Torinossa vaille peliaikaa, eikä saksalaisseura Karlsruhessakaan tullut liikaa vastuuta. Vuonna 2001 Edman palasi kotimaahansa AIK:n joukkueeseen, josta ponnisti uudelleen ulkomaille.
AIK:ssa Edman palasi jälleen pelaavaan kokoonpanoon ja pian hän siirtyikin SC Heerenveeniin. Samana vuonna 2001 hän debytoi myös Ruotsin maajoukkuepaidassa. Kolmen Alankomaissa vietetyn vuoden jälkeen Edman siirtyi kesällä 2004 Englannin Valioliigaan Tottenhamin joukkueeseen. Hän nousi nopeasti joukkueen avauskokoonpanoon ja muistetaan Spurs-kaudellaan myös huikeasta maalistaan Liverpoolia vastaan. Spursin hankittua korealaispuolustaja Lee Young-Pyon kesällä 2005, päätti Edman vaihtaa maisemaa.
Ruotsalainen jatkoi uraansa Ranskan Ligue 1:ssä Stade Rennes'n joukkueessa. Ranskan vuodet olivat loukkaantumisten värittämiä, mutta kunnossa ollessaan Edman oli yleensä joukkueensa pelaavassa kokoonpanossa. Tammikuussa 2008 hän palasi Valioliigaan Wiganin ostettua hänet Rennes'stä 500 000 punnalla. Edmanin oli tarkoitus korvata Leighton Baines Wiganin takalinjoilla, mutta vakava polvivamma maaliskuussa 2008 päätti ruotsalaisen kauden ennen aikojaan. Loppukausi jäi sivuun, samoin EM-kisat 2008. Edman palasi pelikentille vasta tammikuussa 2009, mutta sen jälkeen peliaika Wiganissa on jäänyt vähälle Maynor Figueroan vietyä hänen paikkansa.
Helmikuun alussa 2010 Edman allekirjoitti viisivuotisen sopimuksen Helsingborgin kanssa ja näin hän palaa seuraan 10 vuoden tauon jälkeen.
Ruotsin maajoukkueessa Edman pelasi vuosina 2001–2009 yhteensä 57 ottelua ja teki yhden maalin. Hän on edustanut Ruotsia vuoden 2002 MM-kisoissa, vuoden 2004 EM-kisoissa sekä vuoden 2006 MM-kisoissa.
Siviilielämä
Edman avioitui joulukuussa 2006 Hanna Kjellsonin kanssa. Pariskunnalla on syyskuussa 2005 syntynyt poika Elias sekä toukokuussa 2008 syntynyt tytär Nora.
Jorge Scarso
Jorge Scarso (13. elokuuta 1916 Modica – 28. lokakuuta 2015) oli italialaissyntyinen Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 28. kesäkuuta 1942 ja nimitettiin Patos de Minasin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Gemellae in Numidian titulaaripiispaksi 29. marraskuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta 1968. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat José Maria Pires ja José André Coimbra.
Scarso sai 28. joulukuuta 1968 nimityksen Patos de Minasin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 8. tammikuuta 1992.
Cozy Tapes Vol. 2: Too Cozy
'''Cozy Tapes: Vol 2. Too Cozy''' on hip-hop kollektiivi Asap Mobin toinen studioalbumi, jonka julkaisi RCA Records 25. lokakuuta 2017. Albumissa esiintyy kaikki Asap Mobin jäsenet ja moni muukin tunnettu hip-hop artisti kuten Joey Bada$$ tai Playboi Carti
Jaakko Tervo
Jaakko Hermanni Tervo (aik. Herman Jakob Nyström) (4. syyskuuta 1871 Oulu – 1. joulukuuta 1931 Kuopio) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän käytti nimimerkkiä Samppa.
Tervon vanhemmat olivat vahtimestari Jakob Nyström ja Maria Tervo. Hän kävi Oulun lyseota kuusi luokkaa, mutta ei kirjoittanut ylioppilaaksi. Tervo aloitti toimittajan uransa vuonna 1892 oululaisen Louhi-lehden toimittajana. Oulusta Tervo siirtyi 1897 Kuopioon Uusi Savo-lehteen mutta palasi vielä kotikaupunkiinsa ensin vuonna 1900 Sanomalehti Kalevan toimitussihteeriksi, myöhemmin myös vuodesta 1904 päätoimittajaksi ja lehden omistajaksi. Kalevan palveluksessa Tervo oli yksitoista vuotta. Kalevan tehtävät jätettyään Tervo muutti 1910 Helsinkiin ensin Suomalaisen Uutistoimiston ja sitten 1911 Suomen Tietotoimiston palvelukseen. Tervo oli Etelä-Suomen Sanomat-lehden päätoimittajana Lahdessa 1915–1921 ja sitten Lahti-lehden toimitussihteerinä. Vuonna 1928 Tervo muutti Kuopioon, jossa ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi ja toimittajaksi. Vuoteen 1931 mennessä Tervo oli kirjoittanut neljä nuorten kirjaa ja yhden aikuisten romaanin.
Tervo oli Oulussa asuessaan Oulun Hiihtoseuran johtokunnan jäsenenä ja sihterinä 1901—1910 sekä Oulun läänin hätäapukomitean kamreerina 1902—1904. Hän oli Nuorsuomalaisen Sanomalehtimiesyhdistyksen sihteerinä 1912–1915 ja yhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1912–1921. Tervo oli mukana perustamassa Lahden Hiihtoseuraa, oli seuran johtokunnan jäsenenä ja sihteerinä sekä toimi Salpausselän hiihtojen järjestäjänä.
Naukajärvi
Naukajärvi Naukjärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,7 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,4 metriä mpy.
Jorma Luhta
Jorma Juhani Luhta (s. 5. helmikuuta 1951 Seinäjoki ) on suomalainen luontokuvaukseen erikoistunut palkittu valokuvaaja ja kirjailija.
Luhta syntyi melkein sokeana, mutta synnynnäinen harmaakaihi saatiin korjattua useissa leikkauksissa kouluikään mennessä. Poika innostui piirtämisestä, metsässä kulkemisesta ja karttojen laatimisesta metsäalueista. Yhdeksän ikävuoden vaiheilla Jorma Luhta lainasi isän kameraa kalastusretkellä Kaldoaivin erämaassa, mutta vasta 14 ikävuoden paikkeilla hän kiinnostui valokuvauksesta ja luontoaiheisten kirjojen tekemisestä vakavammin. Seinäjokelaispojan tärkeimmäksi ohjaajaksi luontokuvauksessa sattui kaupunkiin muuttanut, autonasentajana vielä tuolloin elantonsa ansainnut Hannu Hautala.
Luhdan tunnetuimmat valokuvateokset ovat Kurkimaa (1980), Metson kuolema ja Aapaa (1987), Tansseja aavalla (1994), Metsola (2001), Tähtiyöt (2009) sekä Vaeltajat (2014). Luhta kirjoittaa itse teostensa usein puolifiktiiviset, tarinanomaiset tekstit ja on myös suunnitellut monien teostensa ulkoasun.
Luhdan valokuvanäyttely The Magic Forest on kiertänyt Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Keski-Euroopassa. Muita tärkeitä yksityisnäyttelyjä ovat muun muassa Kurjet eivät palaa (1973), Kuukkelimetsä (1982), Tansseja aavalla (1991) sekä Sininen kausi (1993).
Lumi Maunuvaara
Lumi Helmi Maunuvaara (s. 1997) on Havu Cosmetics -luonnonkosmetiikkayrityksen toimitusjohtaja ja toinen perustaja. Maunuvaara on kemiantekniikan kandidaatti Aalto-yliopistosta. Yrityksen kaikki tuotteet ovat täysin biohajoavia. Prototyypit Maunuvaara teki Aalto-yliopiston CHEMARTS-kesäkurssilla vuonna 2017, jonka jälkeen tuotteet olivat syksyllä esillä Habitare- designmessuilla. Maunuvaaran innovimat tuotteet herättivät myös kansainvälistä kiinnostusta, jopa tunnettu design-lehti Wallpaper kiinnostui niistä. Ensimmäinen Havu Cosmeticsin huulipunaerä tuli myyntiin syksyllä 2018. Se myytiin vuorokaudessa loppuun. Maunuvaara haluaa erityisesti keskittyä värikosmetiikkaan.
Cádiz CF
Cádiz Club de Fútbol on espanjalainen jalkapalloseura Cádizista Andalusiasta. Seura perustettiin vuonna 1910, ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa.
Cádiz pelasi Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa edellisen kerran kaudella 2005–2006, ja yhteensä se on pelannut sarjassa 12 kautta. Suurin menestys ajoittui vuosille 1985–1993, jolloin Cádiz pelasi korkeimmalla sarjatasolla kahdeksan kautta peräkkäin. Paras sijoitus on 12. kaudelta 1987–1988.
Cádizin lempinimi on El Submarino Amarillo, johtuen kotipelipaidan keltaisesta väristä. Seuran kotistadionina toimii 20 724 -paikkainen, vuonna 1955 käyttöönotettu Estadio Ramón de Carranza. Stadion, kuten myös seuran vuosittain järjestämä kutsuturnaus Trofeo Ramón de Carranza, on nimetty Cádizin kunnan entisen pormestarin mukaan. Seuran tunnuksessa esiintyy kunnan vaakunan tavoin Herakles kahden leijonan kanssa.
Cádizin kannattajat ovat maankuuluja ystävällisyydestään ja joviaalisuudestaan.
4Kids Entertainment
4Kids Entertainment (tunnetaan myös pelkästään nimellä 4Kids) on yhdysvaltalainen televisio-ohjelmien ja elokuvien tuotantoyhtiö, joka on erikoistunut lisensoimaan englannin kielelle lastenohjelmia ympäri maailmaa. Yhtiö tunnetaan erityisesti animesarjojen Pokémonin ja Yu-Gi-Ohin dubbaamisesta.
4Kids Entertainment toimii lisensoimisen lisäksi tuotteiden kehittäjänä ja levittäjänä maailmalle. Useat heidät tuotteistaan on käännetty japanin kielestä englanniksi, muun muassa yhtiön välittämät videopelit ja televisiosarjat ja televisiosarjojen oheistuotteet, kuten Pokémon, Yu-Gi-Oh, Shaman King, One Piece ja Tokyo Mew Mew.
4Kidsillä on myös oma televisio-osio 4Kids TV vuodesta 2002 lähtien, jossa he esittävät lisensoimiaan ohjelmia. Vuodesta 2008 lähtien yhtiöllä on ollut toinen televisio-osio The CW4Kids The CW -kanavalla, joka korvattiin elokuussa 2010 Toonzai!-televisio-osiolla.
Sensuuri
Huolimatta suosittujen animesarjojen levittämisestä Yhdysvaltoihin ja sitä kautta muihin länsimaihin on 4Kids saanut erityisesti negatiivista huomiota animen lokalisoinnilla englanninkieliselle yleisölle. Yhtiö pyrkii tekemään animesta lapsiystävällisen sensuurin keinoin, johon kuuluvat kaiken väkivallan, päihteiden käytön, kuolemaan liittyvien viittausten ja muun arveluttavan sisällön poistaminen sekä yksittäisistä kohtauksista että sarjoista kokonaan. Sensuurin lisäksi 4Kids tekee muutoksia animen sisältöön muokkaamalla vuorosanoja ja uudelleensäveltämällä musiikin. Muokkauksiin myös kuuluvat Japanin kulttuuriin liittyvien viittausten muuttaminen, kuten fiktiohahmojen japanilaisten nimien vaihtaminen englanninkielisiksi vastineiksi ja japaninkielisten kirjoitusmerkkien poistaminen; esimerkkinä tietyissä Pokémonin jaksoissa Japanissa suositut välipalat, riisipallot, on vaihdettu hillomunkkeihin ja täytettyihin patonkeihin.
Yhdysvalloissa vallitsevia Federal Communications Commissionin säädöksiä noudattaen 4Kids sensuroi alkoholijuomat, tupakoinnin ja käsiaseet kaikista lastenohjelmistaan. Lapsille sopimattomiksi käsitetyt esineet, kuten pistoolit ja savukkeet, muutetaan kuvanmuokkauksella esimerkiksi tikkukaramelleiksi.
Miroslav Lacký
Miroslav Lacký (4. syyskuuta 1943 Ostrava – 31. tammikuuta 2023 ) oli Tšekkoslovakiaa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän oli Tšekkoslovakian maajoukkueen kakkosmaalivahti MM-kilpailuissa, kun joukkue saavutti MM-pronssia Tukholmassa 1969 ja samassa kaupungissa 1970.
4Kids Entertainment
Tuotanto
Lista 4Kidsin tuottamista sarjoista.
Miroslav Lacký
Lacký edusti kotimaansa pääsarjassa huippuvuosinaan kausina 1964–1972 Tesla Pardubicea.
Ted Kulongoski
thumb|right|Ted Kulongoski Theodore R. ”Ted” Kulongoski (s. 5. marraskuuta 1940) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Kulongoski syntyi Missourissa. Hän toimi vuodesta 2003 vuoteen 2011 Oregonin kuvernöörinä. Hänet valittiin ensimmäiselle kaudelleen vuonna 2002 ja toiselle kaudelleen vuonna 2006. Ennen kuvernööriyttään hän toimi vuosina 1993–1997 Oregonin oikeusministerinä ja vuosina 1997–2001 osavaltion korkeimman oikeuden tuomarina.
Kulongoski on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Äiti Teresa
Äiti Teresa, oikea nimi Anjezë Gonxhe Bojaxhiu (ääntämys albaniaksi ), katolisen kirkon piirissä tunnettu myös nimellä Pyhä Teresa Kalkuttalainen (26. elokuuta 1910 Üsküp, Osmanien valtakunta – 5. syyskuuta 1997 Kalkutta, Intia) oli maailmankuulu roomalaiskatolilainen nunna, etniseltä taustaltaan albaani. Hän perusti Rakkauden lähetyssisaret -nimisen sääntökunnan, jonka työstä Kalkutan köyhien parissa raportoitiin laajalti.
Äiti Teresan toiminta on saanut myös kritiikkiä sekä länsimaissa että Intiassa. Aroup Chatterjeen mukaan äiti Teresan järjestöllä ei ollut Kalkutassa sairaalaa eikä hoidettaville tarjolla kunnollista hoitoa. Chatterjeen ja Sanal Edamarukun mukaan Kalkutta on saanut paljon kielteistä mainetta äiti Teresan takia ja kaupunki on menettänyt siksi paljon matkailutuloja.
Varhaiset elämänvaiheet
Anjezë Gonxhe Bojaxhiu syntyi 26. elokuuta 1910 katoliseen albaaniperheeseen Üsküpin kaupungissa Kosovon maakunnassa (nyk. Skopje, Pohjois-Makedonia) silloisessa Osmanien valtakunnassa. Seuraavana päivänä pidetyssä kastetilaisuudessa hän sai nimen Agnes Gonxha Bojaxhiu.
Äiti Teresa itse ei puhunut kovin usein lapsuudestaan. Tämän sanottiin johtuneen siitä, ettei hän halunnut juurikaan korostaa itseään. Äiti Teresan varhaisesta elämästä tiedetään vähän, ja esimerkiksi hänen syntymäaikansa on usein ilmoitettu virheellisesti. Useat eri lähteet, jopa äiti Teresan oman sääntökunnan nimikirja, mainitsevat syntymäpäiväksi elokuun 27. päivän, joka todellisuudessa oli kastepäivä. Hän oli syntynyt jo edellisenä päivänä. Lapsuutensa äiti Teresa kertoi olleen sopusointuista. Hän painotti ”kätkössä eletyn, tavallisen elämän” merkitystä ja vertasi sitä Jeesuksen kolmikymmenvuotiseen hiljaiseloon ennen julkisen toiminnan aloittamista.
Anjezë Gonxhe Bojaxhiun lapsuusvuodet olivat poliittisesti epävakaata aikaa, sillä hänen syntymävuotenaan 1910 alkoi Albanian ensimmäinen kansannousu. Vuonna 1912 käynnistyi ensimmäinen Balkanin sota, ja 28. marraskuuta 1912 Albania julistettiin itsenäiseksi. Perheen isä Nikola Bojaxhiu kannatti Albanian itsenäisyyttä ja osallistui myöhemmin ensimmäisen maailmansodan jälkeisiin suunnitelmiin, joiden tarkoitus oli liittää albaanienemmistöinen Kosovo osaksi Albaniaa. Vuonna 1919 hän matkustikin Belgradissa pidettyyn poliittiseen kokoukseen, josta hän palasi kuolemansairaana ja kuoli neljänkymmenenviiden vuoden iässä. Lopullinen kuolinsyy ei selvinnyt, joskin osa omaisista ja lääkäreistä oli sitä mieltä, että hänet oli myrkytetty poliittisista syistä.
Perheelle Nikola Bojaxhiun yllättävä poismeno oli järkytys, minkä lisäksi se aiheutti taloudellisia huolia, sillä hänen liikeyrityksensä joutui italialaisen liikekumppanin haltuun. Perhe sai pitää talonsa, mutta muuten tulevaisuus oli epävarma.
Äiti Teresan perhe oli hyvin uskonnollinen. Aikuisena äiti Teresa toistikin usein ajatusta: ”Perhe, joka rukoilee, pysyy koossa.” Bojaxhiun suku oli ollut katolilainen jo sukupolvien ajan, ja uskonto näkyi selvästi myös perheen elämässä: joka ilta pidettiin yhteinen rukoushetki ja osallistuttiin paikallisen katolisen kirkon toimintaan.
Hengellisen kutsumuksen löytyminen
Äiti Teresa oli jo nuorena halukas toimimaan kirkon tehtävissä, ja jo kaksitoistavuotiaana hän tunsi saaneensa kutsumuksen hengellistä elämää varten. Hän itse sanoi, ettei se ollut minkäänlainen yliluonnollinen tai profeetallinen ilmestys. Myöhemmin hän myös totesi: ”Se on yksityisasia. Se ei ollut näky. En ole koskaan saanut näkyjä.”
Vaikka hengellinen elämä oli tärkeää nuorelle äiti Teresalle, hänellä oli muitakin urasuunnitelmia. Hän esimerkiksi haaveili muusikon tai kirjailijan ammatista, ja kaksi hänen kirjoittamaansa artikkelia julkaistiin paikallislehdessä. Hänen elämäkertansa kirjoittaja Kathryn Spink on myös huomauttanut, että koska äiti Teresa oli huomattavan kiintynyt lapsuudenperheeseensä, hän todennäköisesti haaveili nuorena myös omasta perheestä ja lapsista. Myöhemmin, lokakuussa 1981, äiti Teresa vastasi australialaisen toimittajan kysymykseen siitä, oliko hän koskaan kaivannut omaa lasta: ”Luonnollisesti, luonnollisesti, totta kai. Me joudumme antamaan uhrin. Se on lahjamme Jumalalle.”
Myöhemmin äiti Teresa kertoi, että hänen kotinsa oli ollut onnellinen, eikä nunnaksi lähteminen ollut siksi helppoa. Hän lähti kotoa 18-vuotiaana, meni katoliseen luostariin ja liittyi Dublinissa toimiviin Loreton sisariin, eikä hän tavannut enää äitiään eikä sisartaan.
Intiaan
thumb|Äiti Teresan muistolaatta [[Olomoucissa, Tšekissä.]]
Dublinissa englannin kieltä taitamaton äiti Teresa vietti vain kuusi viikkoa. Joulukuussa 1928 hän lähti purjehtimaan kohti Intiaa. Matkalla hän valitsi uudeksi nimekseen Teresan. Intiaan matkaava seurue vietti joulun laivassa, ja äiti Teresan matkakirjeen mukaan heidän suurin surunaiheensa oli se, että laivalla ei ollut katolilaista pappia, joka olisi voinut suorittaa messun.
Intiaan äiti Teresa saapui vuonna 1929. Noviisiaikansa sisar Teresana hän aloitti yli kahden kilometrin korkeudessa Himalajalla sijaitsevassa Darjeelingin kaupungissa. Samaan aikaan Intiassa työskennellyt sisar Marie Thérèse muisteli vuonna 1991 silloista sisar Teresaa ”isona lapsena, joka oli hyvin hauskannäköinen ja älykäs, täynnä leikkimieltä”.
Äiti Teresa antoi ensimmäiset, silloin vielä väliaikaiset, nunnalupauksensa 24. toukokuuta 1931. Tämän jälkeen hän aloitti opetustyön Darjeelingissa sijaitsevassa Loreton luostarikoulussa. Darjeelingissa hän kävi säännöllisesti vuotuisilla lomilla, ja mennessään sinne vuonna 1945 hän lopulta koki herätyksen, että hänen on Jeesuksen tavoin työskenneltävä halveksittujen, hylättyjen, alastomien ja muiden huono-osaisten kanssa, joita hän oli Intiassa nähnyt runsaasti. Hän koki tämän innoituksen päiväksi, ja siitä tuli Rakkauden sisarten syntymäpäivä.
Äiti Teresa työskenteli lähes kaksikymmentä vuotta opettajana Kalkutassa nunnaluostarin koulussa. Hän opetti aluksi maantietoa ja myöhemmin historiaa, vaikka hänellä ei ollut muodollista pätevyyttä kumpaankaan oppiaineeseen. Opettaessaan Pyhän Marian lukiossa, jossa ensimmäinen opetuskieli oli bengali ja toinen englanti, äiti Teresa sai kutsumanimen ”Bengalin Teresa”. Opetustilat olivat erittäin huonossa kunnossa, ja äiti Terasa sanoi, että oppilaiden nukkumis- ja syömispaikka oli ”täynnä ahdistusta” ja että ”on mahdotonta tavata pahempaa köyhyyttä”. Samassa paikassa oppilaat alkoivat kutsua äiti Teresaa ensimmäisen kerran nimellä ”Ma”, Äiti.
24. toukokuuta 1937 äiti Teresa antoi elinikäisen nunnalupauksen, minkä jälkeen häntä ei enää kutsuttu sisareksi, vaan äiti Teresaksi.
Toinen maailmansota pahensi Kalkutan ja koko Intian oloja entisestään. Britannian mukana Intiakin ajautui sotaan, mikä johti nälänhätään vuonna 1943. Miljoonat ihmiset kuolivat, ja valtavat pakolaisjoukot yrittivät löytää Kalkutan kaltaisista kaupungeista keinoja selvitä hengissä. Samaan aikaan äiti Teresasta tuli mauritanialaisen nunnan seuraaja ja samalla Pyhän Annan Tyttäret -nimisen yhteisön johtaja. Hänelle annettiin määräys, jonka mukaan opetuksen oli jatkuttava ennallaan huolimatta muuttuneesta tilanteesta. Äiti Teresa kirjoitti pian äidilleen ja kertoi uudesta asemastaan, mihin hänen äitinsä vastasi: ”Rakas lapsi, älä unohda, että olet lähtenyt Intiaan köyhien takia.”
Uusi kutsumus
Äiti Teresa sai omien sanojensa mukaan 10. syyskuuta 1946 ”kutsumuksen kutsumuksen sisällä” junassa matkalla Darjeelingiin. Hän ei juurikaan puhunut saamastaan kokemuksesta elämänsä aikana, mutta yhdessä haastattelussa hän totesi: ”Minun oli jätettävä luostari ja autettava köyhiä elämällä heidän keskellään. Se oli määräys. Jos en olisi totellut sitä, uskoni olisi murtunut.”
Äiti Teresa alkoi opettaa lapsia, ja pian hän sai seuraajia, joiden joukossa oli entisiä nunnien koulun oppilaita. Vuonna 1950 paavi tunnusti Rakkauden lähetyssisaret viralliseksi sääntökunnaksi.
Vuonna 1952 Kalkuttaan perustettiin ensimmäinen hoitokoti köyhille. Rakkauden lähetyssisaret tulivat kuuluisiksi siitä, että he tarvittaessa vaikka kantoivat hoitokotiinsa ihmisiä, jotka oli hylätty kadulle ja jotka olivat jo liian heikkoja kävelemään. Vuonna 1963 äiti Teresa perusti miehille tarkoitetun sääntökunnan, Rakkauden lähetysveljet. Hoitokotitoiminta alkoi levitä nopeasti Kalkutan ulkopuolelle ja 1960-luvun puolivälissä Intian ulkopuolelle. Rakkauden lähetyssisaret saivat avustajia ja tukijoita ympäri maailmaa.
Maailmanlaajuinen julkisuus
Modernit joukkotiedotusvälineet olivat tärkeitä äiti Teresan työlle, sillä niiden välityksellä hänet tunnettiin ja huomioitiin maailmanlaajuisesti. Onkin arveltu, että ilman joukkotiedotusvälineitä hänen työnsä olisi rajoittunut ainoastaan Intiaan ja kehittynyt huomattavasti hitaammin kuin todellisuudessa tapahtui.
Ensimmäinen huomattava tiedotusväline, joka kiinnostui äiti Teresasta, oli kalkuttalainen paikallislehti The Statesman. Tämän jälkeen myös toinen johtava päivälehti, Amrita Bazar Patrika alkoi seurata hänen toimintaansa. Intian ulkopuolella äiti Teresan työn noteerasi arvostettu Time, joka julkaisi hänestä useita kuvitettuja artikkeleita. Vuonna 1975 äiti Teresan kuva julkaistiin The Illustrated Weekly -lehden kannessa. Tapaus oli hyvin merkittävä siksi, koska TIW oli Intian keski- ja yläluokan parissa suosituin viikkolehti. Päätoimittaja Kushwant Singh esitti äiti Teresan toiminnan hyvin myönteisessä valossa, ja muutamaa kuukautta myöhemmin äiti Teresa itse kommentoi kirjoituksen vaikutuksia:
1970-luvulla äiti Teresasta alkoi tulla kansainvälisesti tunnettu, mihin vaikuttivat vuonna 1969 tuotettu BBC:n dokumenttifilmi Something Beautiful for God ja samanniminen kirja vuodelta 1971. Filmissä äiti Teresa vastaili ennalta suunniteltuihin kysymyksiin ja puhui paljon Jumalasta. Televisioesiintymisen ansiosta äiti Teresan työstä vaikuttuneet katsojat lahjoittivat siihen paljon rahaa, minkä lisäksi hän sai lisää julkisuutta.
Terveyden hiipuminen ja kuolema
Äiti Teresan viimeisiä vuosia leimasivat erilaiset sairaudet ja tapaturmat. Vuoden 1991 loppupuolella hän sai flunssatartunnan vierailtuaan Los Angelesissa. Myöhemmin hänellä todettiin myös bakteeriperäinen keuhkokuume sekä siitä aiheutuneita sydänsairauksia. Seuraavana vuonna äiti Teresa ei päässyt vastaanottamaan hänelle myönnettyä palkintoa malariakohtauksen takia.
Äiti Teresan kunnon heikkeneminen synnytti muutoinkin huhuja hänen kuolemastaan. Huhujen vuoksi ihmisjoukot kerääntyivät yhteen rukoilemaan äiti Teresan puolesta. Rukoilijoiden joukossa ei ollut pelkkiä kristittyjä, vaan myös intialaisia sikhejä, hinduja ja muslimeja. Äiti Teresan heikko terveydentila herätti myös spekulaatioita siitä, kuinka kauan hän jaksaisi harjoittaa toimintaansa maailmanlaajuisessa julkisuudessa. Jo vuonna 1991 epäiltiin, että hänen Amerikan-matkansa olisi jäänyt viimeiseksi pitkäksi vierailuksi Intian ulkopuolella. Tammikuussa 1997 Rakkauden lähetyssisaret -sääntökunta valitsi itselleen uuden johtajan, koska äiti Teresa ei voinut enää toimia tehtävässä heikentyneen terveytensä vuoksi.
Kuolema ja hautajaiset
Äiti Teresa kuoli 87-vuotiaana 5. syyskuuta 1997 Kalkutassa Länsi-Bengalissa Intiassa. Hänen ruumistaan kuljetettiin kaupungin halki tykinlavetilla, jonka päällä myös Mahatma Gandhin ja Jawaharlal Nehrun ruumiita oli kannettu. Äiti Teresalle järjestettiin julkinen hautajaisjuhla ja valtiollinen hautajaismessu. Paikalla oli joukko maailman arvohenkilöitä kuten Britannian kuningatarta edustanut Kentin herttua, Hillary Clinton, Ranskan presidentin Jacques Chiracin vaimo Bernadette Chirac, Espanjan, Belgian ja Jordanian kuningattaret sekä silloinen paavin kardinaalivaltiosihteeri Angelo Sodano.
Palkintoja
thumb|Yhdysvaltain presidentti [[Ronald Reagan|Reagan luovuttamassa Yhdysvaltain presidentillistä vapaudenmitalia äiti Teresalle vuonna 1985.]]
Vuonna 1962 äiti Teresalle myönnettiin filippiiniläinen Ramon Magsaysayn rauhanpalkinto. Perusteluissa häntä kiitettiin työstä köyhien ja sairaiden auttamiseksi. Kun äiti Teresasta tuli kansainvälisesti tunnettu, hän alkoi saada tunnustusta katolisessa maailmassa, ja esimerkiksi paavi Paavali VI myönsi hänelle ensimmäisen Johannes XXIII:n rauhanpalkinnon. Vuonna 1976 äiti Teresa vastaanotti Pacem in Terris -palkinnon (suomennettuna Rauha maassa -palkinto).
Äiti Teresa vastaanotti vuonna 1973 Templeton-palkinnon ja vuonna 1979 Nobelin rauhanpalkinnon. Palkintogaalassa hän hätkäytti pyytämällä, että kaikki rahat lahjoitettaisiin Kalkutan köyhille. Se auttaisi ruokkimaan tuhansia, hän sanoi. Nobel-palkinnot jakava säätiö on julkaissut internetsivuillaan äiti Teresan lyhyen elämäkerran. Siinä kerrotaan muun muassa, että hänen avustustoimintansa toimi Kalkutan lisäksi ympäri maailmaa, myös entisen Neuvostoliiton ja Itä-Euroopan alueilla. Elämäkerrassa sanotaan myös äiti Teresan auttaneen ”köyhimmistä köyhimpiä” useissa Afrikan, Aasian ja Latinalaisen Amerikan maissa. Lisäksi säätiö huomioi, että äiti Teresan järjestö toimi erilaisten luonnonkatastrofien aiheuttamien tuhojen avustustöissä ja sillä oli useita taloja muun muassa kodittomille, alkoholisteille ja AIDS-potilaille sekä Pohjois-Amerikassa, Euroopassa että Australiassa. Nobel-palkintojuhlissa professori John Sanness, Nobel-komitean jäsen, piti puheen, jossa hän luonnehti vuotta 1979 huonoksi rauhan kannalta ja viittasi useisiin sotiin ja konflikteihin sekä niistä aiheutuneisiin siviilien kärsimyksiin. Puheessaan hän totesi myös, että useimmiten Nobelin rauhanpalkinto on annettu tärkeille valtiomiehille, jotka ovat tehneet osuutensa sotien lopettamiseksi ja rauhan aikaansaamiseksi. Puheen mukaan komitea päätti 1979 antaa palkinnon ”paremman maailman puolesta työskentelevälle idealistille, jonka maailmassa sota olisi tarpeetonta ja perinteinen valtiomiesjohto liioiteltua”.
Tie pyhimykseksi
Äiti Teresan työtä kiiteltiin laajalti, ja häntä kutsuttiin ”eläväksi pyhimykseksi” jo hänen elinaikanaan. Häntä kuvattiin esimerkiksi ”maailmanrauhan rakentajaksi” ja yhdeksi ihailluimmista naisista maailmassa. Esimerkiksi Lucinda Vardey toteaa toimittamansa kirjan Äiti Teresan tie (1997) johdannossa:
19. lokakuuta 2003 paavi Johannes Paavali II julisti edesmenneen äiti Teresan autuaaksi. Tällöin tämä myös sai häneltä arvonimen ”Kalkutan autuas Teresa” (Blessed Teresa of Calcutta). Äiti Teresan kanonisointiprosessi oli poikkeuksellisen nopea, sillä tavallisesti kuolemasta pitää kulua viisi vuotta ennen kuin prosessi voidaan aloittaa. Äiti Teresan tapausta tutkivat erilaiset komiteat ja työryhmät vuodesta 1999 alkaen. Ehdotusta koordinoi kanadalainen 46-vuotias pappi, joka haastatteli 113 todistajaa, kokosi 76 lausuntoa joissa oli yhteensä 35 000 sivua aineistoa. Pyhimykseksi julistamisen ehtona on ainakin yksi kuoleman jälkeen tapahtunut ihme. Äiti Teresan tapauksessa tällaiseksi laskettiin länsibengalilainen lukutaidoton nainen Monica Besra, joka tuli vuonna 1998 Äiti Teresan haudalle rukoilemaan ja parani ihmeellisesti kasvaimestaan.
Paavi Franciscus hyväksyi 15. maaliskuuta 2016 Äiti Teresan julistamisen pyhimykseksi, joka tapahtui 4. syyskuuta 2016.
Paikannimiä, muistopäiviä ja elokuvia
Intiassa Tamil Nadun osavaltiossa on Äiti Teresan naisten yliopisto.
Äiti Teresan päivää vietetään Intiassa ja Albaniassa.
Televisioelokuvassa Mother Teresa: In the Name of God’s Poor (1997) nimiosaa esitti Geraldine Chaplin, elokuvassa The Letters (2014) Juliet Stevenson.
Maailman suurin kuitumosaiikki hymyilevästä Äiti Teresasta on sijoitettuna Kosovon kansallismuseoon Pristinaan. Sen on laatinut albanialainen taiteilija Saimir Strati, ja siinä on 1,5 miljoonaa kuitua.
Äiti Teresan elämänfilosofia
thumb|upright|Äiti Teresan rukoileva patsas hänen synnyinkaupungissaan Skopjessa.
Kathryn Spink on tehnyt äiti Teresasta ainoan tämän itse hyväksymän elämäkerran. Sen mukaan äiti Teresa ei halunnut, että hänet nostettaisiin muiden ihmisten yläpuolelle. Hän pelkäsi sitä, että ihmiset ylistäisivät häntä vain vapautuakseen omasta vastuustaan. ”Pyhyys ei ole muutamien harvojen etuoikeus. Se on yhtä lailla sinun kuin minunkin velvollisuuteni.” Hän on sanonut myös, että ”maailmassa on köyhiä sen vuoksi, että sinä ja minä emme ole antaneet kylliksi”.
Äiti Teresan elämänfilosofia oli Kathryn Spinkin mukaan erittäin elämästä iloitsevaa ja sitä arvostavaa. Yli seitsenkymmenvuotiaana hän itse tiivisti elämänfilosofiansa seuraaviin lauseisiin:
Äiti Teresa on sanonut ”elämän olevan Jumalan antamista lahjoista kallisarvoisin”. Lisäksi hän kertoi: ”Jokainen ihminen on minulle Kristus, ja koska on olemassa vain yksi Kristus, on se henkilö, jonka kunakin hetkenä kohtaan, minulle ainoa ihminen maailmassa.”
Äiti Teresa arvosti myös rauhaa, ja hän muun muassa vetosikin Yhdysvaltain presidentti George H. W. Bushiin ja Irakin johtajaan Saddam Husseiniin Persianlahden sodan välttämiseksi. Hän kirjoitti heille kirjeessään:
Syvä uskonkriisi
Vuonna 2007 julkaistiin äiti Teresan ahdistuksista ja epäilyksistä kertova kirja Mother Teresa: Come Be My Light. Kirja sisältää hänen kirjeitään 66 vuoden ajalta rippi-isilleen ja esimiehilleen. Äiti Teresan työ alkoi 1940-luvulla Kalkutassa voimakkaiden uskonnollisten kokemusten innoittamana. Eräässä vaiheessa hän koki Kristuksen itsensä käskeneen häntä palvelemaan kaikkein köyhimpiä slummeissa.
Äiti Teresan siirryttyä slummityöhön hänen uskonelämänsä muuttui. Uskonnolliset kokemukset lakkasivat ja Jumalan tilalle tuli pelkkä hiljaisuus. Kirjeissään hän kirjoitti sisällään olevasta ”kuivuudesta, pimeydestä, tyhjyydestä ja kärsimyksestä”. Hän vertasi kokemustaan helvettiin, ja välillä hän epäili taivaan ja jopa Jumalan olemassaoloa. Äiti Teresa oli tietoinen julkisen ja sisäisen henkilökuvan ristiriidasta. Hän kirjoitti, että hymy oli naamio, joka peitti kaiken.
Äiti Teresan perustaman hyväntekeväisyysjärjestön edustajat ja hänen työtoverinsa eivät olleet tietoisia hänen ahdistuksistaan ja epäilyksistään. Hän oli toivonut yksityiskirjeidensä hävittämistä, sillä niiden julkistaminen ”johtaisi ajatukset Jeesuksesta häneen itseensä”. Kirjeiden julkaiseminen kuului kuitenkin katolisen kirkon tutkimusprojektiin, joten kyseessä ei ollut mustamaalaukseen pyrkivä paljastuskirja. Kirjeiden julkaisija pastori Brian Kolodiejchuk oli äiti Teresan vanha työtoveri.
Kritiikkiä
1990-luvulla äiti Teresasta julkaistiin kaksi paljastuskirjaa: Christopher Hitchensin The Missionary Position ja Aroup Chatterjeen Mother Teresa: The Final Verdict. Kirjoissa häntä moititaan muun muassa korruptiosta, köyhäinhoidon lääketieteellisesti varsin huonosta tasosta sekä hyvistä suhteista eri maiden diktaattoreihin, kuten Haitin yksinvaltiaaseen Jean-Claude Duvalier’hen.
Chatterjee esimerkiksi kertoo, ettei äiti Teresan järjestöllä ole Kalkutassa sairaalaa eikä kaupungissa edes anneta ruoka-apua köyhille. Hänen mukaansa järjestön toiminta rajoittuu pääosin siihen, että se ylläpitää saattokotia köyhille. Saattokodissakaan ei ole lääkäriä, kertakäyttöruiskuja eikä jäähdytettyä ruumishuonetta. Samoin Chatterjee kuvaa saattokodin potilaiden hoitoa huonoksi ja väittää, että kuolleille annetaan kaste heidän uskonnostaan ja omasta tahdostaan riippumatta. Vuonna 1994 lääketieteellisen aikakauslehden The Lancetin toimittaja kertoi, että äiti Teresan klinikoilla ei ollut ohjeita parannettavien ja parantumattomien tunnistamiseksi ja erottelemiseksi toisistaan. Intialainen Sanal Edamaruku taas on kertonut, että vaikka äiti Teresan sairaaloissa hoidetaan tarttuvia tauteja sairastavia potilaita, siellä ei kiinnitetä mitään huomiota hygieniaan, injektioneuloja käytetään useita kertoja eikä kipulääkitystä ole juurikaan käytössä.
Lisäksi Chatterjeen kirjassa kritisoidaan äiti Teresalle lahjoitettujen rahavarojen käyttöä. Järjestön saamia hoitolaitteita ei käytetä oikein tai ne myydään, ja sairasautojen tehtävänä on vain kuljettaa nunnia kaupungilla. Lahjoitusvaroja käytetään pääasiassa uskonnolliseen työhön – kuten pappien kouluttamiseen – eikä köyhien auttamiseen. Chatterjeen kirjan arvioinut Bill Cooke pitääkin sitä kuvaa, joka äiti Teresasta on länsimaissa, propagandan tuotteena. Hänen avustustyönsä tarkoitus oli pääosin sielujen pelastaminen, ei köyhien parantaminen ja hoitaminen. Tässä yhteydessä on myös muistutettu äiti Teresan lauseesta: ”Me emme ole sairaanhoitajia, me emme ole lääkäreitä, me emme ole opettajia, me emme ole sosiaalityöntekijöitä. Me olemme uskovaisia, me olemme uskovaisia, me olemme uskovaisia.”
Chatterjee on myös huomauttanut, että äiti Teresan ja häntä tukevien tiedotusvälineiden luoma kuva Kalkutasta on karkottanut turisteja ja tuonut kaupungille huonon maineen. Hänen mukaansa turistituloja ja investointeja olisi menetetty tämän toiminnan takia yhteensä 4,5 miljardia dollaria. Samoin Chatterjee on huomauttanut, että äiti Teresan saamat lahjoitukset ovat vähentäneet muiden, Rakkauden lähetyssisaria tehokkaampien ja toimivampien, avustusjärjestöjen saamia lahjoitusvaroja.
Toinen äiti Teresan tunnettu arvostelija, Christopher Hitchens, julkaisi oman kriittisen kirjansa jo äiti Teresan elinaikana vuonna 1995. Kirjassaan Hitchens muun muassa kritisoi sitä, ettei äiti Teresa juurikaan kieltäytynyt lahjoituksista riippumatta siitä, keneltä hän niitä sai. Hän nostaa esille Haitia yksinvaltaisesti johtaneen Jean-Claude Duvalier’n sekä mainitsee joukon ”erilaisiin hämäräpuuhiin sekaantuneita liikemiehiä”. Yhdysvaltalaisen Penn & Teller -televisiosarjan jaksossa ”Holier than Thou” käsiteltiin kriittisesti äiti Teresaa, 14. dalai-lamaa ja Mahatma Gandhia. Jaksossa kiinnitettiin huomiota myös Hitchensin mainitsemiin Jean-Claude Duvalier’n lahjoituksiin, jotka ohjelmaa juontavan Penn & Teller -taikuriparin mukaan olisi pitänyt pikemminkin käyttää Haitin köyhien avustamiseen kuin viedä ne kauas ulkomaille Kalkuttaan.
Äiti Teresaa kritisoitaessa on myös huomautettu, ettei hän oikeastaan juuri pyrkinyt vähentämään rakenteellista köyhyyttä, vaan pikemminkin pahensi sitä tiukan konservatiivisilla mielipiteillään kuten vastustamalla syntyvyyden säännöstelyä.
Intian rationalistiliiton pääsihteeri Sanal Edamaruku on kommentoinut äiti Teresan työtä Kalkutassa seuraavasti:
Edamarukun, kuten Chatterjeenkin, mielestä äiti Teresa vaikutti kielteisesti Kalkutan maineeseen. Rahavarojen käyttämisestä hän sanoo: ”Mihin kaikki tämä raha on mennyt? Ei ainakaan parantamaan niiden oloja, joille se oli tarkoitettu. Nunnat saattoivat antaa heille lautasellisen keittoa ja jotkut sairaudesta sekä puutteesta kärsivät saivat suojaa ja huolenpitoa. Maailman rikkain sääntökunta ei ole kovinkaan antamishaluinen, koska se haluaa opettaa köyhyyden auvoisuuden. 'Köyhien kärsimys on erittäin kaunista, tämä näyte kurjuuden ja kärsimisen ylväydestä auttaa maailmaa suuresti', sanoi Äiti Teresa. Pitäisikö tästä omalaatuisen miljardöörin opetuksesta olla kiitollinen?”
Chatterjee ja Hitchens olivat virallisia vastustavia todistajia Äiti Teresan beatifikaatio-prosessissa vuonna 2003.
Rio Rancho
Rio Rancho on kaupunki Sandovalin piirikunnassa Yhdysvalloissa. Se on New Mexicon osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki. Pieni osa kaupungin alueesta kuuluu Bernalillon piirikuntaan. Kaupungin arvioitu asukasluku on 91 956 (2013).
Historia
Kaupunki on perustettu vuonna 1981. Rio Rancho kuuluu Albuquerquen metropolialueeseen.
Vuonna 1929 Albert F. Black osti 83 km² maata ja perusti sille Seven Bar Ranchin. Blackin perhe asui savitiilestä rakennetussa talossa. Vuonna 1947 perhe rakensi alueelle pienen lentokentän.
Vuonna 1962 Rio Ranch Estates alkoi kehittää aluetta asumista varten. Vuonna 1970 alueella asui alle 2 000 asukasta, ja vuoteen 1995 mennessä asukasluku oli noussut 42 000:een.
Maantiede
Rio Rancho sijaitsee 1612 metriä merenpinnan yläpuolella. Alueella vallitsee aroilmasto. Heinäkuu on keskimäärin kuumin kuukausi ja joulukuu kylmin. Korkein mitattu lämpötila on 41 °C vuonna 2003 ja alin −24 °C vuonna 2011.
Väestö
Valkoihoisten osuus väestöstä on 76,0 %, latinojen (mitä tahansa rotua; alkuperä espanjankielisessä Latinalaisessa Amerikassa tai Espanjassa ) 36,7 %, intiaanien 3,2 %, mustien 2,9 % ja aasialaisten 1,9 % (2010).
Talous
Teknologiayhtiö Intel on kaupungin suurin työllistäjä. Muita suuria työnantajia ovat muun muassa julkiset oppilaitokset ja tietotekniikkayritys Hewlett Packard.
Kulttuuri
Kaupungissa järjestetään vuosittain suosittuja yleisötapahtumia: Taste of Rio Rancho tarjoaa keväisin makuelämyksiä paikallisilta ravintoloilta. Heinäkuussa pidettävää Pork & Brew -viikonlopputapahtumaa vietetään barbequen merkeissä. Lokakuun Oktoberfest tarjoaa olutta, saksalaista ruokaa ja musiikkia.
Honey 2
Honey 2 on jatko-osa vuoden 2003 elokuvalle Honey. Pääosissa näyttelevät muun muassa Katerina Graham ja Audrina Patridge. Elokuva julkaistiin vuonna 2011.
Marjo Keiramo
Marjo Keiramo (s. 1965 Halsua) on diplomi-insinööri ja tekniikan tohtori Aalto-yliopistosta. Hän on viides nainen, joka on väitellyt laiva- ja meritekniikan alalta Suomessa. Keiramo on kehittänyt mallin risteilylaivojen konseptisuunnitteluun.
Hän oli 10 vuotta töissä Turun telakkaa pyörittävissä yhtiöissä, ensin Kvaerner Masa Yardsissa joka muuttui omistajavaihdoksen myötä STX:ään. Keiramo oli muutaman vuoden Pietarsaaressa luksuspurjeveneitä rakentavan Baltic Yachtsin toimitusjohtaja. Vuodesta 2012 lähtien Keiramo on ollut kehittämässä uusia laivakonsepteja Royal Caribbeanin Euroopan-organisaatiossa.
Jeanne Moreau
Jeanne Moreau (23. tammikuuta 1928 Pariisi – 31. heinäkuuta 2017 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja laulaja. Hän näytteli yli 50-vuotisen uransa aikana yli 120 elokuvassa.
Moreau opiskeli konservatoriossa Pariisissa. Vuonna 1947 hän teki teatteridebyyttinsä Avignonin teatterifestivaaleilla. 20-vuotiaana hän oli jo Ranskan suosituimpia teatterinäyttelijöitä Comédie-Françaisessa. Suuri kiitos kuuluu Louis Mallelle hänen antamastaan kannustuksesta, kun he tekivät yhdessä elokuvan Hissillä mestauslavalle vuonna 1958.
Valikoitu filmografia
pienois|Moreau San Sebastiánin elokuvajuhlilla vuonna 2006.
Hybrid Theory
Hybrid Theory on Linkin Park -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2000. Albumista tuli julkaisuvuotensa myydyin (ja vuoden 2001 viidenneksi myydyin) albumi Yhdysvalloissa ja se on 2000-luvun myydyin esikoisalbumi. Albumi on mainittu myös tyylilajinsa (ns. nu metal) myydyimmäksi julkaisuksi. Yhdysvalloissa albumi myi timanttia (yli 10 miljoonaa kappaletta ) ja maailmanlaajuisesti sitä on myyty 24 miljoonaa kappaletta vuoteen 2009 mennessä, tehden siitä yhtyeen parhaiten myyneen ja vuosikymmenen toiseksi parhaiten myyneen albumin heti Beatlesin 1-albumin jälkeen.
Suomessa albumi on myynyt triplaplatinaa (yli 62 500 kpl), ja se on yksi 2000-luvun myydyimmistä ulkomaisista albumeista. Suomen albumilistalle Hybrid Theory pääsi maaliskuussa 2001 ja oli siellä yhtämittaisesti 57 viikkoa maalis-huhtikuulle 2002, jonka jälkeen vielä yhden viikon. Paras sijoitus oli kesä-heinäkuun ja lokakuun neljäs sija, jolla albumi oli yhteensä viiden viikon ajan.
Kappaleet
Albumista julkaistiin myös erikoispainos, joka sisälsi seuraavat lisäkappaleet:
Singlet on julkaistu albumin kappaleista "One Step Closer", "Crawling", "Papercut" ja "In the End".
Kokoonpano
Alkuperäinen basisti Dave "Phoenix" Farrell toimi erilaisten sivuhankkeiden parissa levyä tehdessä, joten hänen tilalleen palkattiin useita basisteja soittamaan levyllä. Eräs näistä palkatuista basisteista, Scott Koziol, on nähtävissä "One Step Closer" -singlen musiikkivideolla.
Torsten Stålhandske
thumb|220px|Torsten Stålhandske vuonna 1934 julkaistussa postimerkissä. Torsten Stålhandske (1. syyskuuta 1593 Porvoon pitäjä – 21. huhtikuuta 1644 Haderslev) oli suomalainen Ruotsin armeijassa palvellut ratsuväen kenraali ja hakkapeliittojen päällikkö kolmikymmenvuotisen sodan aikana.