cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vaaratiedote
Vaaratiedotteet Suomessa
Vaaratiedote välitetään väestölle tiedoksi radiossa ja myös televisiossa, jos vaaratiedotteen antanut viranomainen niin päättää. Radiossa vaaratiedote keskeyttää meneillään olevan ohjelman.
Televisiossa esitettävässä tiedotteessa näkyy ruudun yläreunassa vierivänä tekstinä, punaisella taustavärillä, varsinainen tiedote ja televisiosta kuuluu kansainvälinen CQ-kutsuääni morseaakkosilla ( — · — ·   — — · — ).
Vaaratiedote pyritään kohdentamaan vain sitä tarvitseville, pääasiassa sisällyttämällä vaaratiedotteeseen riittävän tarkka kuvaus siitä, mitä alueita tai ihmisryhmiä tiedote koskee ja joskus myös käyttämällä esimerkiksi vain tietyn alueen paikallisradioita tai väestöhälyttimiä vaaratiedotteen lähettämiseen.
Vaaratiedotelaki tuli voimaan 1.6.2013. Vaaratiedote korvaa aiemmin käytössä olleet termit hätätiedote ja muu viranomaistiedote.
Ensimmäinen Suomen televisiossa esitetty vaaratiedote (tunnettiin silloin nimellä hätätiedote) lähetettiin perjantaina 30. tammikuuta 2009 kello 22 jälkeen Abloyn Joensuun tehtaan palon takia.
Kissankello
Kissankello (Campanula rotundifolia) on monivuotinen 10–60 senttimetriä korkea kellokasveihin kuuluva ruoho. Se on kuivien ja aurinkoisten paikkojen, kuten niittyjen, ketojen, mäenrinteiden, kallioiden ja pientareiden kasvi.
Kissankello kasvattaa ensimmäisenä vuonna pääjuuren ja matalan lehtiruusukkeen. Toisena vuonna kasvavat kukkaversot, jolloin kasvi myös kehittää uusia ruusukeversoja muodostavia maanalaisia rönsyjä. Kukkaversojen lehdet poikkeavat malliltaan huomattavasti ensimmäisen vuoden ruusukeversojen munuaismallisista lehdistä, jotka yleensä kuihtuvat kukinnan alkaessa kesäkuussa. Kukinta-aikaa kestää kesäkuusta elokuuhun. Kellomaiset kukat ovat nuokkuvia, vaaleansinisiä (harvinaisemmin valkeita) ja kooltaan 10–30 millimetriä.
Kissankello esiintyy yleisenä koko Suomessa, myös pohjoisen Lapin tuntureilla metsänrajaakin korkeammalla. Suomessa kissankelloa tavataan viittä alalajia, joiden väliset erot ilmenevät muun muassa koossa, kasvupaikassa ja kukkien lukumäärässä: niittykissankello (Campanula rotundifolia subsp. rotundifolia), tunturikissankello (Campanula rotundifolia subsp. groenlandica), lapinkissankello (Campanula rotundifolia subsp. gieseckiana), metsäkissankello (Campanula rotundifolia subsp. fennica) ja pohjankissankello (Campanula rotundifolia subsp. kemensis). Tunturikissankello on silmälläpidettävä laji.
Kissankello on Keski-Pohjanmaan maakuntakukka.
Zsh
Zsh korvasi Bashin macOS:n Catalina-versiossa.
Leaving Neverland
Leaving Neverland on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut dokumenttielokuva, jonka ohjasi ja tuotti Dan Reed. Elokuvan keskiössä ovat Wade Robson ja James Safechuck, jotka kertovat poplaulaja Michael Jacksonin käyttäneen heitä seksuaalisesti hyväkseen heidän ollessaan lapsia. Jackson kuoli vuonna 2009. Elokuvan nimi viittaa Kaliforniassa sijaitsevaan Neverland Ranchiin, jossa Jackson asui.
Salon seutukunta
Salon seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Varsinais-Suomen maakunnassa. Siihen kuuluu kaksi kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 022.
Leaving Neverland
Robson on aiemmin todistanut oikeudessa, että Jackson ei koskaan tehnyt hänelle mitään, mutta Leaving Neverlandissa väitetään Jacksonin manipuloineen ja käyttäneen Robsonia ja Safechuckia seksuaalisesti hyväksi jopa vuosien ajan. Molemmat miehet nostivat asiassa syytteet vuosina 2013 ja 2014, jolloin Jackson ei ollut enää elossa. Syytteet hylättiin, koska tapahtumista oli kulunut jo pitkä aika.
Elokuva sai ensi-iltansa Sundance-elokuvajuhlilla tammikuussa 2019. Televisioyhtiö HBO esitti elokuvan maaliskuun 2019 alussa. Suomessa sen esitti ensimmäisenä Yle TV2 2. huhtikuuta 2019.
Salon seutukunta
Kesäkuussa 2006 valmistunut selvitys suositteli kaikkien Salon seutukunnan yhdistämistä yhdeksi kunnaksi. Kunnista kaikki paitsi Somero päättivätkin yhdistyä vuoden 2009 alussa.
seutukunnassa oli 0 asukasta.
Leaving Neverland
Kritiikki
Venäläisen RT-uutiskanavan artikkelissa Wade Robsonin ja James Safechuckin kertomusta nimitetään #MeToo-sukupolven jutuksi, jota sen mukaan harva toimittaja kyseenalaisti. Siinä kerrotaan sekä Jacksonin elämäkerran kirjoittaja Mike Smallcomben että toimittaja John Zieglerin väittäneen löytäneensä kertomuksesta aukkoja. Zieglerin mukaan #MeToo-aikakaudella syytösten esittämisen säännöt ovat muuttuneet radikaalisti.
Laulaja Madonna puolusti Michael Jacksonia brittiläisessä Vogue-lehdessä ja kutsui dokumenttia mockumentaryksi. Madonna sanoi, että hänellä ei ole lynkkausjoukon mentaliteettia ja että Jackson on syytön kunnes toisin todistetaan.
Salon seutukunta
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1975 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2021 tilanteen mukainen.
Mantas Kalnietis
Mantas Kalnietis (s. 6. syyskuuta 1986 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen koripalloilija.
Pelintekijänä pelaava Kalnietis on voittanut muun muassa Eurocupin vuonna 2013, neljä Baltian liigan mestaruutta ja neljä Liettuan mestaruutta.
Liettuan maajoukkueessa Kalnietis on voittanut pronssia vuoden 2010 MM-kilpailuista ja EM-hopeaa Sloveniasta 2013 sekä vuonna 2015. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Liettuan joukkueessa kahdeksanneksi Lontoossa 2012.
Töyhtökääpiöahven
Töyhtökääpiöahven (Apistogramma cacatuoides) on yksi suosituimmista Apistogramma-suvun kääpiökirjoahvenista.
Koko ja ulkonäkö
Töyhtökääpiöahvenkoiras on naarasta suurempi ja värikkäämpi. Koiraat voivat olla jopa 9 cm pitkiä. Naarat ovat pari senttimetriä lyhyempiä, yleensä noin 5-senttisiä.
Lajista on olemassa erivärisiä kantoja, joilla erityisesti pyrstökuviot vaihtelevat.
Viljankuivaamo
Viljankuivaamo on maatilarakennus, jossa kuivataan viljaa. Koska syksyisin on kosteaa ja kylmää, vilja on kuivattava säilyvyyden parantamiseksi. Kuivureilla viljan kosteusprosentti lasketaan 14 prosentin tienoille.
Iikka Juura
Iikka Juura (s. 14. lokakuuta 1988 Kouvola) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan laitapuolustaja. Viimeksi Juura pelasi Tampereen Pallo-Veikoissa kaudella 2010.
Viljankuivaamo
Tilan käytössä olevan kuivurin tilavuus hehtolitroina pitää olla tilan viljapinta-ala hehtaareina kerrottuna kolmella. Pienemmillä tiloilla voi olla yhteisiä kuivureita.
Iikka Juura
Myllykosken Pallon kasvatti Juura pelasi yhden ottelun Veikkausliigassa kaudella 2006. Hän on pelannut myös Ykköstä Hämeenlinnassa ja Kakkosta MP:ssä.
Viljankuivaamo
Kuivuri on hyvin kallis. Sen käyttöaika vuodessa on lyhyt, vain muutamia viikkoja syksyisin, mutta käyttöikä on yleensä pitkä, ellei kuivuri käy pieneksi ennen aikojaan. Toisaalta kuivureita on yritetty kehittää niin, että niille olisi käyttöä ympäri vuoden, esimerkiksi puuhakkeen kuivauksessa.
Myös heinänkuivaukseen ja joillekin erikoiskasveille on omanlaisensa kuivurit. Kotitalouskäyttöön valmistetaan pienoiskuivureita, jotka soveltuvat esimerkiksi marjojen, vihannesten ja sienten kuivaamiseen.
Kylmäilmakuivuri
Kylmäilmakuivaamo on edullisin kuivaamotyyppi. Kylmäkuivaamossa puhalletaan suuria määriä ulkoilmaa viljakerroksen läpi. Viljan siirrossa käytetään elevaattoria ja vaakakuljetinta. Ongelmana kylmäilmakuivurissa on pitkä kuivausaika. Myös viljan siirtely voi olla työlästä. Lisäenergiana käytetään aurinkoa, öljykäyttöistä lämminilmapuhallinta, sähkövastuksia lämmittämään puhallusilmaa ja aurinkoenergian kerääjänä aurinkopaneelia. Ilma voidaan ottaa myös konevarastosta, jossa seinät ovat suomulevystä. Ilma tulee seinien läpi ja sen suositellaan tulevan auringon puoleiselta seinältä, jottei maan kosteus tule mukaan. Ottoaukko ja poistoaukko sijoitetaan niin, ettei ilma pääse kiertämään. Kylmäilmakuivaamoa käytetään pienillä tiloilla viljan varastokuivaamona. Viljaa tuuletetaan puhaltimella. Potkuripuhallin on yleisin. Kylmäilmakuivuria voidaan käyttää myös lämminilmakuivurin kanssa yhdessä. Kylmäilmakuivuria voidaan käyttää ns. puskurikuivurina, jolloin voidaan puida suurempi ala kerralla, ilman, että tarvitsi pelätä viljan pilaantumista kuivuria odotellessa. Tällöin vilja laitetaan kylmäilmakuivuriin ennen lämminilmakuivuriin menoa, mikä säästää aikaa.
Kylmäilmakuivauksessa ei energiaa kulu alkusyksystä, sillä kuivaus onnistuu lämmittämättömällä ulkoilmalla. Myöhemmin syksyllä käytetään lisälämpöä, mutta lämmönnoston tarve on pieni.
Kylmäilmakuivuria ei voi viljan loppukuivatusvaiheessa käyttää sateella, sillä ilman kosteus siirtyy viljaan. Toinen ongelma on kuorettumisilmiö, jolloin viljakerros ei kuivu pinnalta. Tällöin viljakerros on ollut liian paksu, minkä takia viljaa pitäisikin sekoittaa, jotta kuivuminen tapahtuisi tasaisesti.
Lämminilmakuivuri
Lämminilmakuivuri voidaan sijoittaa vanhaan rakennukseen tai rakentaa tai pystyttää kokonaan uusi rakennus tai pystyttää kuivuri ilman minkäänlaista rakennusta tai rakentaa kuivuri viljasiilojen keskelle. Tavallinen ratkaisu on valmis pakettikuivaamo. Elevaattori nostaa viljan alhaalta ylöspäin, josta vilja kulkee jakajan kautta joko esipuhdistajan läpi kuivaussiiloon tai varastosiiloon. Lämminilmakuivuri on pitkälle koneistettu.
Uuni on lämminilmakuivurin tärkein osa. Yleisin Suomessa viljan kuivaukseen käytettävistä kuivuriuuneista on ylipaineuuni, jossa lämmennyt ilma puhalletaan viljan läpi. Puhallusilman virtausnopeus ja ilman lämpötila on tärkeää säätää oikeaan suhteeseen viljan kosteuden ja määrän kanssa. Perinteisissä ylipaineuuneissa on polttoaineena öljy, mutta nykyisin myös hakkeella ja kaasulla toimivia kuivausuuneja on käytössä. Hakeuuneissa voidaan polttoaineena käyttää lähes mitä vain, esimerkiksi kuivattua haketta, turvetta, muovia, sahanpurua ja jopa metsätuoretta haketta. Pannussa kytee automatiikan ylläpitämä hiillos, joka on valmiina syttymään, kun virtaa kääntää sähköpääkeskuksesta. Automatisoiduimmissa kuivuriuuneissa on myös automaattinen polttoaineen syöttö, jossa sykelaskuri laskee polttoaineen määrää, jolloin laparuuvi työntää pesään lisää poltettavaa. Ainoastaan jäähdytys kestää hieman kauemmin kuin öljypannulla kuivattaessa, koska pesästä tulee lämmintä pidempään. Alipaineuunissa ilma imetään viljan läpi, jolloin prosessista saadaan pölytön. Samalla uunin hyötysuhde paranee ja järjestelmä imee viljassa mahdollisesti olevat home- ym. itiöt mukaansa. Keski-Euroopassa ja Baltiassa alipaineuunit ovat jo yleisesti käytössä, ja niissä käytetään hyvin korkeita lämpötiloja. Suomessa ei kuitenkaan 120 asteen kuumuuden käyttö uuneissa ole sallittua paloturvallisuussyistä. Alipaineuunien rakenne voi olla putkimainen, jolloin lämpöliike pystytään ohjailemaan ja hallitsemaan perinteistä uunia paremmin. Myös kuivausilman lämpötilan ja ilmavirtauksen määrän säätö on helppoa. Alipaineuuni ei tarvitse ylipaineella toimivan uunin tavoin erillistä uunihuonetta, vaan se voidaan sijoittaa taivasalle kuivurirakennuksen viereen.
Lämminilmakuivauksessa 95 prosenttia kokonaisenergian kulutuksesta menee varsinaiseen kuivaukseen ja lämpöhäviöihin, loppu 5 prosenttia apulaitteisiin, kuten elevaattoreihin ja puhaltimiin.
Lämminilmakuivureita ovat kennokuivurit, verkkolavakuivuri, jatkuvatoiminen kuivuri ja vaunukuivuri
Verkkolavakuivuri
Verkkolavakuivuria käytetään pienillä tiloilla. Se soveltuu myös erikoiskasvien kuivaukseen. Kuivattava tavara on verkon päällä ja lämmin ilma tulee verkon alta. Lämpötila on melko alhainen. Kuivauksen ja jäähdytyksen aikana tavaraa on sekoitettava, koska muutoin vilja kuivuu ja jäähtyy epätasaisesti. Tyhjennys tapahtuu kippaamalla tai säkittämällä.
Töyhtökääpiöahven
Alkuperä
Töyhtökääpiöahventa tavataan Perussa Amazonin ja Ucayali-joen alueella.
Käyttäytyminen
Töyhtökääpiöahven on aika kiltti kirjoahven, joka kuitenkin muiden kirjoahventen tavoin tarvittaessa puolustaa reviiriään. Lajin vaatima reviiri on kuitenkin aika pieni, joten tarpeeksi isossa akvaariossa töyhtökääpiöitä voi yhdistää muiden pienten kirjoahventen kanssa.
Viljankuivaamo
Verkkolavakuivuri
Muuta kuivattavaa tavaraa on heinä. Pienpaalien kuivauksessa käytetään ritiläpohjaista kuivaamoa. Ilmankulkukanavistot rakennetaan asettelemalla paalit niin, että ilma kulkee tasaisesti niiden välissä. Kanaviston suulle laitetaan puusta rakennettu kehikko, jonka suulle puhallin asetetaan. Paalit paalataan melko löyhiksi, jotta kuivaustulos on paras mahdollinen.
Töyhtökääpiöahven
Vesiolot ja ravinto
Veden lämpötilan tulisi olla 24–27 °C, pH-arvon noin 6–7 ja kovuus pehmeä, 2–10 °dH. Akvaarion minimikoko on 80 litraa, mutta isommassa vesiolot on luonnollisesti helpompi pitää vakaina. Töyhtökääpiöt eivät ole kovin nirsoja ravinnon suhteen, mutta niille maistuvat muiden kalojen poikaset ja kaikki ravinteet akvaariossa.
Viljankuivaamo
Verkkolavakuivuri
Pyöröpaalikuivaamossa lattian voi tehdä koteloelementeistä tai materiaalista, joka kestää traktorin painon lattian päällä ajettaessa. Täytetään koneellisesti etukuormaajaa käyttäen. Paaleja voidaan laittaa kaksi päällekkäin, mutta paalien väli rivissä on oltava kymmenen senttiä. Lattialla on reiät, joiden päälle paalit pinotaan ja reiästä puhalletaan ilmaa.
Jatkuvatoiminen kuivuri
Jatkuvatoimisen kuivurin kysyntä ei ole vielä kovin suuri Suomessa. Suurin kysyntä suurtehokuivureilla on Baltian ja Ukrainan suurilla viljatiloilla.
Jatkuvatoimisen kuivurin uunit ovat toiminnassa koko kuivauksen ajan, jonka takia erillisiä täyttö- ja jäähdytysaikoja ei tarvita. Viljanjäähdytys tapahtuu kuivauksen aikana kuivurin alaosassa. Vilja ei kierrä jatkuvatoimisessa kuivurissa, minkä takia vilja ei ole yhtä tasalaatuista kuin muuten kuivattu vilja.
Viljankuivaus alkaa samoin kuin perinteisissä kuivureissa, mutta kun ensimmäistä erää on kuivattu tarpeeksi, suljetaan alimmaisen kuivauskennon ilmaluukut, jolloin kuuma ilma pääsee vain kahteen ylimpään kuivauskennoon ja alin kenno toimii ainoastaan jäähdytyskennona. Ilmaluukkujen säätö toimii jatkossa automaattisesti viimeiseen viljaerään asti. Viljaa lisätään koko kuivauksen ajan.
Jatkuvatoiminen kuivuri voidaan muuttaa tavalliseksi "eräkuivuriksi" alimman jäähdytyskennon ilmaluukut sulkemalla. Keskikanavan sulkuläppä avataan ja kennot muuttuvat kuivauskennoiksi. Lisäksi viljan jakaja käännetään niin, että vilja kiertää kuivurissa.
Vaunukuivuri
Vaunukuivuri on pyörien päälle rakennettu kuivuri, jonka voi sijoittaa melkein mihin tahansa; ei tarvita perustus-, rakennustöitä. Joitakin asennustöitä joutuu tekemään. Vaunukuivuria voi käyttää ulkotiloissa tai sen voi sijoittaa esimerkiksi viljavaraston yhteyteen tai konehalliin – periaatteessa vain mielikuvitus on rajana. Vaunukuivurin perustoimintaperiaate on samanlainen kuin missä tahansa muussakin lämminilmakuivurissa. Vaunukuivurin elevaattori on joko läppäelevaattori tai kuppielevaattori, lisäksi joissain malleissa elevaattori kiertää kuivurin ympäri.
Kuivureiden historiaa
Aikaisemmin vilja kuivattiin lyhteinä riihessä, jota lämmitettiin kiukaalla tai savu-uunilla. Viljan puinti tapahtui lattialla varstoilla lyömällä tai jaloin polkemalla. Tämä tehtiin ihmistyönä. Työ oli raskasta ja vei paljon aikaa, usein se jatkui pitkälle talveen. Viljan säilyvyys ja itävyys olivat kuitenkin hyvät.
Yleensä viljankuivaus jatkui läpi koko puintiajan. Joskus viljaa jouduttiin sen kosteuden takia kuivaamaan jopa kaksi vuorokautta. Jyvien kosteus todettiin puraisemalla tai veitsellä katkaisemalla.
Autoestrada A17 (Portugali)
Autoestrada A17 on moottoritie Portugalin länsirannikolla. Väylä on 117,3 kilometriä pitkä ja se on avattu liikenteelle vuosina 2004-2008. Tiellä on moottoriteiden A8 ja A14 välillä kolme kaistaa suuntaansa ja moottoriteiden A14 ja A25 välillä kaksi kaistaa suuntaansa.
Lähteet
http://www.imt-ip.pt/sites/IMTT/Portugues/InfraestruturasRodoviarias/RedeRodoviaria/Relatrios/Relat%C3%B3rio%20de%20Tr%C3%A1fego%20-%204%C2%BA%20Trimestre%20de%202017.pdf/
Djamel Limam
Jameleddine ”Djamel” Limam (s. 11. kesäkuuta 1967) on tunisialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän voitti kahdesti Tunisian cupin Club Africainin paidassa vuosina 1998 ja 2000, sekä Arabian cup voittajien cup vuonna 2002 Stade Tunisienin paidassa.
Älymystö
Älymystö eli intellektuellit ovat henkisesti vapaa itsenäisten ajattelijoiden ryhmä. He muotoilevat ja levittävät aatteita. Toinen määritelmä painottaa älymystön riippumattomuutta: “Älymystöllä viitataan varsinkin yhteiskunnan tiede- ja kulttuuripiirien vaikuttajiin kokonaisuutena.” Älymystön jäsenet määrittävät aikakauden luonnetta ja väittelevät asioista julkisuudessa. Suomessa heitä on tässä mielessä ollut 1800-luvun puolivälistä asti, jolloin poliittinen julkisuus syntyi.
Kriittisyys vallanpitäjiä kohtaan
Älymystö ei kuulu hallitsevaan talous- tai hallintoeliittiin. Klassisina esimerkkeinä eliitistä pidetään 1700-luvun valistusajattelijoita ja Encyclopédien kirjoittajia, jotka pyrkivät kuvaamaan vallitsevaa elämää ja yhteiskuntaa kriittisesti. Seuraavalla vuosisadalla älymystö vaikutti vapaassa sanomalehdistössä. Kun lehdistön vapautta 1800-luvulla rajoitettiin monissa maissa, kriittinen keskustelu siirtyi klubeihin ja yhdistyksiin. Erityisen huomattava merkitys älymystöllä oli Venäjän keisarikunnan henkisessä elämässä, koska maan yhteiskuntarakenteen jäykkyys esti hallinnolliset uudistushankkeet, vaikka niitä yritettiin 1840-luvulla tehdä. Älymystöstä käytetty nimi intelligentsija onkin venäläistä alkuperää.
Intellektuellit puolustavat yhteisiä arvoja
Älymystöllä on yleisö, joka esimerkiksi lukee heidän teoksiaan tai kuuntelee heidän luentojaan. Suuret intellektuellit kuten Jean-Paul Sartre ja Georg Henrik von Wright hyväksyttiin laajasti muiden puolestapuhujina ja yhteisten käsitysten hahmottajina. Näitä yhteisiä asioita ovat ennen kaikkea ihmisarvon, ihmisoikeuksien ja ihmiskunnan pelastaminen. Toisaalta on alettu epäillä (filosofi Jean-François Lyotard), ettei modernissa yhteiskunnassa enää ole sellaisia yhteisiä asioita, joiden puolustaminen olisi suuren yleisön yhteinen asia. Sosiologi Pierre Bourdieu oli tätä käsitystä vastaan. Hänen mielestään intellektuellien tehtävä on edelleen puolustaa yhteisiä arvoja eikä tarttua “pieniin kertomuksiin”.
Riippumattomuus ja organisoitumattomuus
Unkarilais-brittiläinen filosofi Karl Mannheim korosti, että älymystön voima ja merkitys perustuu sen riippumattomuuteen. Vain sitoutumattomana se voi edistää kriittistä ajattelua sekä edustaa tietoa ja pyrkimyksiä, jotka ovat riippumattomia ryhmän omista etunäkökohdista. Mannheim käytti tästä termiä freischwebende Intelligenz. Suomessa Terho Pursiainen on korostanut älymystöön kuuluvan riippumattomuutta määritelmässään: “Intellektuellit ovat selkeitä, olennaisia ajattelevia ja riippumattomia ihmisiä, jotka eivät anna kaupallisten mahdollisuuksien korruptoida sanottavaansa.”
Älymystö ei ole organisoitunut. Klassisena aikana sen jäsenet tapasivat toisiaan sanomalehtien toimituksissa ja kuppiloissa lukemassa lehtiä. Monet älymystön jäsenet ovatkin ammatittomia tai vapaissa ammateissa, mikä sallii fyysisen “vapaan leijumisen”, etsimässä vaikutteita ja tietolähteitä. Tietyt kantakahvilat ovatkin muodostuneet älymystön kohtaamispaikoiksi: Helsingissä 1920-luvulla Brondinin kahvila, Pariisissa 1940-luvulla Café des Deux Magots, jonka kassakuitissakin luki “intellektuaalisen älymystön kohtauspaikka”. Tällainen julistautuminen kääntyy usein itseään vastaan: intelligenttien piiriin tulee ihmisiä, jotka muistuttavat vain ulkoisesti älymystöä, mikä karkottaa älyllisesti ajattelevat pois.
Älymystö ja sivistyneistö
Älymystö korvataan usein ehkä hieman suppeamman merkityksen sanalla sivistyneistö. Viimeksi mainittu käsite on vakiintunut suomalaiseen kielenkäyttöön kuvaamaan henkilöitä, jotka toimivat niin sanotun korkeakulttuurin alueella. Älymystön kriittisyys näkyy siinä, että sivistyneistön toiminta on usein rakentavampaa ja tuloksekkaampaa kuin älymystön. Kuuluminen lukeneistoon ei vielä takaa kuulumista älymystöön eikä sivistyneistöön, sillä lukijat ovat vain älymystön yleisöä. Romaanisissa kielissä sana liber tai sen muunnelmat tarkoittavat sekä 'kirjaa' että 'vapaata'. Tämä korostaa näillä alueilla lukeneiston ajattelun vapautta.
Galați (piirikunta)
Maantiede
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 4 466 km². Alueella virtaavat Prut- ja Siretjoet, jotka yhdistyvät Tonavaan Tulcean piirikunnan rajalla.
Galațin piirikunta rajautuu idässä Moldovan tasavallan Cahulin piiriin, lännessä Vrancean piirikuntaan, pohjoisessa Vasluin piirikuntaan sekä etelässä Brăilan ja Tulcean piirikuntiin.
Väestö
Vuoden 2021 väestönlaskennan arvion mukaan piirikunnassa oli 494 349 asukasta, ja sen väestötiheys oli 110,7 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 98 prosenttia, venäläisiä, ukrainalaisia ja romaneja 2 prosenttia.
Suomen jääkiekkomaajoukkueen kausi 2013–2014
Suomen jääkiekkomaajoukkueen kausi 2013–2014 alkoi Euro Hockey Tourin turnauksella Tšekissä. Kauteen kuului myös kaksi arvoturnausta, sillä keväällä 2014 pelattiin sekä talviolympialaiset että MM-kilpailut. Erkka Westerlund valmensi Suomea kauden aikana; hänet valittiin marraskuussa 2012 Jukka Jalosen korvaajaksi.
Uuden valmennusjohdon valinta
Jukka Jalonen aloitti Suomen jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana loppuvuodesta 2008 ja valmensi Suomea viisi kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa ja kerran olympialaisissa. Slovakian MM-kilpailuissa 2011 Suomi voitti kultaa, mutta hänellä oli ongelmia kokeneempien pelaajien ja erityisesti NHL-pelaajien kanssa: heidän saamisensa edustamaan Suomea oli Jalosen loppuaikoina haastavaa. Jo vuoden 2012 aikana tuli selväksi, ettei Jalonen enää jatkaisi Leijonien päävalmentajana 2013 MM-kisojen jälkeen. Suomen jääkiekkoliitto alkoi etsiä Jaloselle korvaajaa ja käsitteli useita ehdokkaita läpi. Lopulta lehdistötilaisuudessa marraskuussa 2012, tiedotettiin, että jääkiekkoliitto oli valinnut Suomen päävalmentajaksi vuoden 2014 talviolympialaisiin ja MM-kilpailuihin Erkka Westerlundin, joka oli valmentanut maajoukkuetta jo aiemmin vuosina 2005–2007.
Westerlundin linja päävalmentajana
Westerlund teki palattuaan päävalmentajaksi useita muutoksia edeltäjäänsä Jaloseen verrattuna. Westerlund alkoi parantaa suhteita NHL-pelaajiin ja saikin kaksi kokenutta NHL-pelaajaa, keskushyökkääjä Olli Jokisen ja laitahyökkääjä Teemu Selänteen palaamaan takaisin maajoukkueeseen, ainakin olympialaisten ajaksi. Uusi päävalmentaja myös luopui tiukasta pelikirjasta ja antoi pelaajille enemmän vapauksia. Westerlundin aikana Suomi alkoi pelata myös hyökkäävämpää jääkiekkoa kuin Jalosen aikana. Asiantuntijat kiinnittivät suurta huomiota myös sille, että Westerlundin palattua penkin taakse, hyökkäyksiin lähdöt olivat nopeita eikä peliä jäädytetty maalin taakse.
Westerlund on sanonut haastattelussa, että Suomi pyrkii pelaamaan maailman nopeinta hyökkäyspeliä hänen komennossaan. Westerlund sanoi samaisessa MTV3:n haastattelussa, että Suomella ei ole maailman parhaita yksilöitä, mutta Suomi voi olla maailman paras joukkue.
Westerlund kertoi myös, että Suomi ei enää pärjää pelkästään vanhalla rungolla, ja joukkue tarvitsee myös uusia, nuoria pelaajia.
Tšekin turnaus
Suomi pelasi ensimmäiset ottelunsa Westerlundin alaisuudessa vuoden 2013 Euro Hockey Tourilla. EHT:n Tšekin turnaukseen Westerlund valitsi kokeilevamman joukkueen, jossa oli paljon pelaajia olympiaehdokaslistan ulkopuolelta ja myös muutamia maajoukkueen ensikertalaisia. Tšekin EHT-turnaus pelattiin elokuussa 2013, ja Suomi kohtasi turnauksessa Tšekin, Venäjän ja Ruotsin. Suomi voitti kaikki kolme otteluaan kokonaismaalierolla 10–1).KHL:n Sibir Novosibirskia seuratasolla edustava Jori Lehterä teki kolmessa ottelussa kaksi maalia ja keräsi yhteensä neljä tehopistettä.
Karjala-turnaus
Westerlundin toinen turnaus Leijonien johdossa oli marraskuussa 2013 Suomessa pelattu Karjala-turnaus. Suomella oli mukana kokenut joukkue, jossa pelasivat muun muassa maajoukkueessa aiemminkin kunnostautuneet SM-liigatähdet Lasse Kukkonen, Ossi Väänänen, Jere Karalahti (joka valittiin turnaukseen Petteri Nummelinin loukkaannuttua ja jäätyä sivuun), Juhamatti Aaltonen, Mika Pyörälä ja Niklas Hagman. Myös edellisessä turnauksessa loistanut Lehterä valittiin turnaukseen. Ainoa tulokas oli Kärppien maalivahti Jussi Rynnäs. Westerlund kertoi keskushyökkääjä Niko Kapasen jääneen pois loukkaantumisen vuoksi. Joukkueen kapteeniksi valittiin Dynamo Moskovan hyökkääjä Leo Komarov.
Karjala-turnauksen ensimmäisessä ottelussaan 6. marraskuuta Suomi voitti Venäjän 4–3. Suomen maalintekijät olivat Juuso Hietanen, Oskar Osala, Leo Komarov ja KHL:ssä pelaava Sakari Salminen. Maalivahtina pelasi Jussi Rynnäs. Kiitosta panoksestaan sai erityisesti Suomen KHL:ssä pelaavista voimahyökkääjistä koostunut ketju Teemu Hartikainen – Leo Komarov – Antti Pihlström. Toisessa ottelussaan 9. marraskuuta Suomi kohtasi Tšekin, joka pääsi kahdella ylivoimamaalilla 2–0-johtoon. Suomi nousi kuitenkin voittoon maalein 3–2, maalintekijöinä Petri Kontiola, Mika Pyörälä ja Jori Lehterä. Suomen maalivahtina pelasi Niko Hovinen. Tämä oli Erkka Westerlundin valmennuskauden viides voitto viidestä ottelusta.
Joonas (sarjakuva)
Joonas on Veikko Savolaisen luoma suomalainen sarjakuva. Se ilmestyi yksirivisinä strippeinä Helsingin Sanomissa vuosina 1950–1958 sekä kaksirivisinä strippeinä ensin Seurassa vuosina 1959–1961 ja sitten Kotipostissa vuosina 1961–1972. Erillisiä tarinoita näistä kertyi 30. 1970-luvulla joitakin Joonas-sarjoja julkaistiin uudestaan Sarjis-lehdessä ja sittemmin niitä on julkaistu myös albumeina.
Joonaksella oli Jonni-poika, tarinassa Jonni ja maailmanmestari. Seura-lehden jatkosarjana joskus 80-luvun puolivälissä ja sitten Suuri sarjakuvakirja 3:ssa (1986, Jalava)
Suomen jääkiekkomaajoukkueen kausi 2013–2014
Venäjän EHT-turnaus
Joulukuussa 2013 pelattiin tulevassa olympiakaupungissa Sotšiissa EHT:n viimeinen olympialaisia edeltänyt turnaus, The Channel One Cup. Päävalmentaja Westerlund nimesi turnaukseen melko kokemattoman joukkueen, jonka pelaajista seitsemän oli syntynyt 1990-luvulla. Joukkueen kokemattomin maajoukkueessa oli Tapparassa loistavan alkukauden pelannut hyökkääjä Olli Palola. Kokemusta joukkueessa edustivat Westerlundin luottopelaajat Petteri Nummelin ja Jere Karalahti. Paluun maajoukkuepaitaan vuoden 2012 MM-kisojen jälkeen teki puolustaja Anssi Salmela. Joukkueessa olivat mukana myös veljekset Jere Sallinen ja Tomi Sallinen.
Ensimmäisessä ottelussa Suomi kohtasi Tšekin. Maalivahdeista Jakub Kovar torjui maalilla 37 laukausta ja Mikko Koskinen Suomen maalin suulla 35 laukausta. Tšekki teki yhden maalin ylivoimalla ja lopuksi toisen maalin Suomen pelatessa ilman maalivahtia, joten ottelu päättyi 2–0. Toisessa ottelussaan Venäjää vastaan Olli Palola, Teemu Hartikainen ja Juha-Pekka Hytönen veivät maaleillaan Suomen 3–1-johtoon ja Ilja Kovaltšuk kavensi viimeisellä minuutilla loppunumeroiksi 3–2.
Viimeisessä ottelussaan Suomi kohtasi Ruotsin. Jere Sallinen tasoitti Ruotsin johdon, Pekka Jormakka vei Suomen noin puolen tunnin kohdalla johtoon ja Teemu Hartikainen lisäsi johdon kahteen maaliin kolmannen erän alussa. Suomen maalivahti Mikko Koskisen menetettyä kiekon maalinsa takana Ruotsin teki kavennusmaalin mutta runsas minuutti ennen loppua Olli Palola laukoi loppunumeroiksi 4–2 tyhjään maaliin. Suomi sijoittui Sotšin turnauksessa toiseksi ja varmisti itselleen koko Euro Hockey Tourin ykkössijan.
Ehdokaslista
25. kesäkuuta 2013 Westerlund julkaisi valitsemansa alustavan ehdokaslistan pelaajista, jotka edustavat Suomea olympialaisissa. Jalosen aikana maajoukkueuransa lopettaneet Olli Jokinen ja Teemu Selänne olivat pyörtäneet päätöksensä ja liittyivät takaisin mukaan maajoukkueseen. Listalla oli yli 50 nimeä. Lokakuussa Westerlund ilmoitti IIHF:lle tekemän listan, jonka ulkopuolelta ei saisi enää valita pelaajia olympialaisiin. Listaa ei julkistettu, mutta siinä oli yli sata nimeä.
McLaren 12C
McLaren 12C (alkuperäinen nimi oli Mclaren MP4-12C on McLaren Automotiven valmistama superauto. Se on kaksipaikkainen, keskimoottorinen ja takavetoinen. Autoa pidetään valmistajan erittäin suorituskykyisen McLaren F1-mallin manttelinperijänä. Auto on nimetty McLaren-formulatallin vuonna 1997 käyttämän MP4/12-mallin mukaan. Kyseisellä autolla kilpailivat Mika Häkkinen sekä David Coulthard.
Moottori
12C on varustettu sitä varten suunnitellulla McLarenin M838T -moottorilla joka on 90-asteen kulmaan sijoitettu 3,8 litran "flat plane" V8-moottori kahdella turboahtimella. Moottori tuottaa 440 kW (n. 600 hv) huipputehonsa 7000 rpm käyntinopeudella, mutta silti jopa 80 % huippuväännöstä (601 Nm) on käytettävissä jo 2000 rpm käyntinopeudella. Voimansiirto on toteutettu seitsenportaisella "Seamless Shift Gearbox" -kaksoiskytkinvaihteistolla.
F1-peräinen tekniikka
Autossa käytetään paljon Formula 1-peräistä tekniikkaa, kuten "brake steer" -järjestelmää, joka jarruttaa sisämutkan puoleista takarengasta nopean käännöksen aikana aliohjautumisen vähentämiseksi. Autossa on runsaasti hiilikuitukomposiittisia osia, 12C:n runkokin on F1-autojen tapaan hiilikuidusta valmistettu monokokki jonka etuja ovat keveys (vain n. 80 kg) ja jäykkyys.
Eduard Einstein
Eduard Einstein (28. heinäkuuta 1910 – 25. lokakuuta 1965) oli Albert Einsteinin ja Mileva Marićin kolmas lapsi ja toinen poika. Eduard Einstein syntyi Zürichissä.
Elämä
Eduard Einstein osoitti ällistyttävää lahjakkuutta jo ennen kouluikää. Hän luki sanomalehtiä ja pystyi opettelemaan ulkoa pitkiä kappaleita valokuvamuistinsa avulla. Kansakoulun ensimmäisellä luokalla Edward luki jo Goethen ja Schillerin kaltaisia saksankielisen kirjallisuuden klassikoita. Hän osoittautui myös lahjakkaaksi pianistiksi.
Koulussa Eduard oli hyvä oppilas ja läpäisi ylioppilastutkinnon luokkansa parhaimmilla arvosanoilla. Eduard oli kiinnostunut kirjallisuudesta, taiteesta ja musiikista mutta ryhtyi opiskelemaan lääketiedettä, koska halusi psykiatriksi.
Eduard Einstein kärsi jo lapsena huolestuttavan suurista mielialan vaihteluista. Hän sairastui 20-vuotiaana skitsofreniaan hänen naisystävänsä jätettyä hänet. Eduardia hoidettiin aluksi insuliini- ja myöhemmin sähköshokeilla. Sähköshokkiterapia teki Eduardista dementikon, jota ei voinut jättää hetkeksikään oman onnensa nojaan.
Mileva ja Albert Einstein muuttivat erilleen vuonna 1914. Ero kosketti hyvin paljon Eduardia ja Hans Albertia. Vaikka ero etäännytti poikien ja isän väliä, he kävivät kirjeenvaihtoa ja lomailivat yhdessä. Eduardin sairastumisen jälkeen Albert Einstein ei kuitenkaan enää halunnut tavata poikaansa, joten Eduardista huolehtiminen jäi Milevan vastuulle aina Milevan vuonna 1948 tapahtuneeseen kuolemaan saakka. Eduard Einstein vietti loppuelämänsä vuoroin laitoshoidossa, vuoroin äitinsä luona.
Muut lähteet
Albert Einstein
Loimaan seutukunta
Loimaan seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Varsinais-Suomen maakunnassa. Siihen kuuluu kuusi kuntaa, sen seutukuntaluokitus on 025 ja se kuuluu EU:n alueluokituksen NUTS-luokkaan FI1C1. seutukunnassa oli 0 asukasta.
Volvo 940 ja 960
Volvo 940 ja 960 ovat Volvon vuosina 1990–1998 valmistamia edustusluokan henkilöautomalleja, jotka korvasivat aiemman 700-sarjan. Ne eivät olleet täysin uusia malleja, vaan edeltäjistään uudistettuja versioita. Vuonna 1996 960-mallin sedanin nimeksi vaihtui S90 ja farmarista puolestaan tuli V90. 900-sarjan seuraajaksi tuli Volvo S80, joka oli etuvetoinen ja päätti takavetoisten Volvojen aikakauden.
Loimaan seutukunta
Yksi Loimaan seutukunnan alueista on Auranmaa, johon kuuluvat kaikki seutukunnan kunnat Loimaata lukuun ottamatta. Siellä julkaistaan Auranmaan viikkolehti -nimistä lehteä.
Volvo 940 ja 960
Volvo 940
Volvo 940 esiteltiin syksyllä 1990 korvaamaan 740, joka jäi kuitenkin vielä mallistoon vuoteen 1992 saakka. Ulkonäöllisinä muutoksina keulan ja perän muotoilu oli aiempaa pehmeämpää. Uutena turvaominaisuutena sekä 940- että 960-malleissa oli SIPS-sivutörmäyssuoja, jota myöhempinä mallivuosina täydennettiin etuistuimiin asennetuilla sivuturvatyynyillä. vasen|pienoiskuva|Farmarikorinen Volvo 940 GL.
Loimaan seutukunta
Loimaan seutukunta on myös osana Seutu-hanketta, joka on sisäasiainministeriön ja Suomen Kuntaliiton käynnistämä Seutukuntien tukihanke. Eduskunta on päättänyt jatkaa hanketta vuoden 2012 loppuun asti. Hankkeen tavoitteena on edistää kuntien vapaaehtoista yhteistyötä palvelutuotannossa, elinkeinopolitiikassa sekä ympäristön ja maankäytön kehittämisessä.
Volvo 940 ja 960
Volvo 960
Ylellisempi Volvo 960 esiteltiin syksyllä 1990 760-mallin korvaajaksi. Edeltäjänsä tavoin sen kojelauta oli erilainen kuin 940-mallissa. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Volvo 960. Syksyllä 1994 960 koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai uudet matalammat ajovalot ja pehmeämmin muotoillut puskurit. 940-malliin vastaavia uudistuksia ei tehty.
Loimaan seutukunta
Aura ja Pöytyä ovat halukkaita siirtymään Turun seutukuntaan, mutta seutukuntasiirtoja ei ole mahdollista tehdä, kun kunta- ja palvelurakenneuudistus on kesken.
Volvo 940 ja 960
Volvo 960
Vuonna 1996 Volvon uuden nimeämiskäytännön mukaisesti sedanista tuli S90 ja farmarista V90.
Loimaan seutukunta
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1975 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2021 tilanteen mukainen.
Antic Cafe
Antic Cafe (usein pelkästään An Cafe) (アンティック-珈琲店) on japanilainen yhtye, joka perustettiin vuonna 2003. Yhtye kutsuu musiikkityyliään 'Harajuku rock keiksi', mutta se yleisesti luokitellaan kuitenkin visual keihin.
Historia
thumb|upright|Yhtyeen basisti [[Shinya Sano (Kanon) vuonna 2010.]] Nimeä miettiessään silloinen kitaristi Bou (Kazuhiro Saitou) piti kilpahevosista, erityisesti hevosesta, jonka nimi oli Manhattan Cafe, ja näin ollen hän ehdotti sitä yhtyeen nimeksi. Yhtyeen alkuperäinen nimi oli Athletic Cafe, mutta tutkittuaan sanakirjaa he päättivät, että Antic Café olisi sopivampi nimi. Joskus voi törmätä myös nimeen Antique Cafe, joka on ranskalainen väännös nimestä. Parhaiten yhtye tunnetaan silti nimellä An Cafe.
Yhtye perustettiin vuonna 2003, jolloin nykyinen rumpali Teruki ei ollut vielä mukana. Miku (Akiharu Tsukiyama), Kanon (Shinya Sano) ja Bou (Kazuhiro Saitou) tapasivat toisensa internetissä. Vaikka rumpali puuttuikin, yhtye esiintyi siitä huolimatta erinäisissä tapahtumissa. Ensimmäinen demo ilmestyi 17. kesäkuuta 2003, ja se oli nimeltään Ôpu*ngu (Openig). "Ôpu*ngun" ilmestyessä Teruki kuului vielä Feathers-blue-nimiseen yhtyeeseen, mutta elokuussa hänestä tuli virallisesti An Cafen jäsen.
An Cafen ensimmäinen single "Candy Holic" ilmestyi 24. maaliskuuta 2004, ja sillä oli kolme kappaletta. Levytys tapahtui Loop Ashin -levy-yhtiön alaisuudessa. Myöhemmin samana vuonna ilmestyivät singlet "Hatsukoi", "v69", "Touhikairo" ja "Cosmos". 10. lokakuuta 2004 ilmestyi yhtyeen ensimmäinen DVD, "Reika Cafe".
"Happy Birthday Tsuyu", An Cafen ensimmäinen oneman-konsertti, oli Takadanobaba Arealla Japanissa jo vuonna 2003.
Helmikuussa 2005 yhtye julkaisi minialbumin, joka oli kokoelma aiemmin julkaistuja kappaleita. Nimekseen albumi sai "Amedama Rock". Noin kuukausi myöhemmin julkaistiin taas uusi single, "Karakiri hitei".
Vuosi 2005 oli An Cafelta tuottoisa, uusia singlejä julkaistiin kesällä noin kuukauden välein. Loppuvuodesta ilmestyi vielä yksi kokonainen albumi, "Shikisai Moment", jolla oli 11 kappaletta ja piilotettu Hidden track, jonka esittivät Bou, Kanon ja Teruki. Tuolloin An Cafe oli muuttanut tyyliään aikuismaisemmaksi.
Kesäkuussa vuonna 2005 tapahtui kuitenkin An Cafen kirjojen muuttaminen Red Cafe -levy-yhtiöön.
Vuoden 2006 alussa alkoi An Cafen 'Nyappy go around' -kiertue ympäri Japania. 1. maaliskuuta ilmestyi myös single, 10's Collection March. Lipunmyynti oli heikkoa, ja yhtye mietti jo lopettavansa toimintansa, mutta päätti silti pysyä yhdessä. Samana vuonna yhtye toi julkisuuteen elokuvansa 'Kyu ~BondS movie~'. Saman vuoden toukokuussa yhtye julkaisi jo yhdeksännen singlensä, 'BondS~Kizuna~'n. Alkukesän aikana he esiintyivät ympäri Japania suurella kiertueellaan, joka loppuunmyytiin nopeasti. Kiertue tunnettiin nimellä 9 Dance War.
An Cafe on toiminut myös mallina japanilaiselle punk-tyyliselle vaatevalmistajafirmalle, Sex Pot ReVenGelle.
Huhtikuussa 2007 kitaristi Bou (Kazuhiro Saitou) erosi yhtyeestä. Viimeinen live-konsertti Boun kanssa oli Hibiya Yagai Dai Ongakudoulla 30. huhtikuuta 2007. 18. toukokuuta 2007 Boun tilalle tuli kaksi uutta jäsentä: Takuya kitaraan ja koskettimiin Yuuki. Uuden instrumentin ansiosta An Cafen musiikki muuttui paljon.
An Cafe aloitti ensimmäisen maailmankiertueensa konsertoimalla Helsingin Tavastia-klubilla 15. maaliskuuta 2008. Yhtye saapui uudestaan Suomeen 17. maaliskuuta 2009 Tavastialle ja soitti seuraavana päivänä Tampereen Pakkahuoneella.
4.1.2010 pidettävän Budokanin-konsertin jälkeen yhtye on ilmoittanut jäävänsä tauolle. Tauon pituus on määrittelemätön. Kuusi vuotta yhdessä toiminut bändi kertoo jäsenten kaipaavan taukoa saadakseen mahdollisuuden kehittyä kukin omalla tahollaan, jonka jälkeen he voisivat palata takaisin An Cafen pariin Pitkään kestänyt tauko päättyi vuonna 2012. An Cafe julkaisi Eurooppa-kiertueensa ajat ja kauan odotettu yhtye esiintyi Suomessa Nosturi-kulttuurikeskuksessa 6. marraskuuta 2012.
An Cafe palaa kahden vuoden tauolta
An Cafe esiintyi huhtikuun 1. päivänä YATTAR JAPAN -sivuston livestream-lähetyksessä. Ilmoitusta ehdittiin jo epäillä aprillipilaksi, mutta yhtye on varmistanut uuden julkaisun kesällä ja kaksipäiväisen comeback-konsertin 8.–9. syyskuuta Tokion Yoyogi Hallissa. Saksalainen levy-yhtiö Gan-Shin puolestaan uutisoi alustavista maailmankiertuesuunnitelmista.
11. maaliskuuta 2014 päättyi An Cafen Nyappy Go Around The World IV Kawaii Cafekko AISHITERU-kiertue Helsingin Tavastialle.
Julkaisut
Järjestyksessä uusimmasta vanhimpaan.
Lady Ostapeck
Alma Ostapeck (o.s. Kaukinen, 22. helmikuuta 1918 New York, Yhdysvallat – 2. helmikuuta 2017) oli amerikansuomalainen valokuvaaja, joka käytti taiteilijanimeä Lady Ostapeck. Hänen työskentelytapansa muistutti voimauttavan valokuvaamisen menetelmää. Ostapeck halusi ottaa ihmisistä muotokuvia, joissa nämä näyttäytyivät kauniina ja positiivisessa valossa. Hän yhdisti kuvissaan nykyhetken, menneisyyden ja fantasian elementtejä.
Varhaislapsuus ja nuoruus
Ostapeck, alkuperäiseltä nimeltään Alma Kaukinen, syntyi Brooklynin Finntownissa. Hänellä oli suomalaiset vanhemmat. Alman ollessa vielä vauva hänen äitinsä kuoli ja isä muutti töiden perässä toiselle paikkakunnalle. Alma pääsi hoitoon äitinsä sisaren luokse Connecticutiin, mutta myös tämä hänen tätinsä kuoli yllättäen, henkirikoksen uhrina. Kierrettyään kasvatuskodista toiseen Alma sai lopulta turvallisen kodin New Jerseystä erään suomalaissiirtolaisen luota.
Alma Kaukinen opiskeli pukusuunnittelua ja teki jonkin aikaa alan töitä. Hän meni nuorena naimisiin ukrainalaissyntyisen Peter Ostapeckin kanssa, ja he saivat lapsen vuonna 1940. Avioliitto päättyi kuitenkin pian eroon. Alma ei ollut kiinnostunut perinteisestä kotiäidin roolista, vaan haaveili taiteilijan urasta.
Elämäntyö valokuvien parissa
Ostapeck ei ollut aikaisemmin itse valokuvannut, mutta 1960-luvulla hän innostui kokeilemaan sitä. Hän löysi kirpputorilta 1900-luvun alun kameran ja alkoi ottaa sillä tunnelmallisia muotokuvia, joiden rekvisiittana hän hyödynsi keräämiään vanhoja vaatteita ja muita esineitä. Hän antoi kuvattavien itse valita, minkä aikakauden asua kuvassa käytettiin. Ostapeck jatkoi valokuvaamista vuosikymmeniä, aina 2000-luvulle asti. Suuren osan muotokuvista hän kuvasi kotitalossaan Fly Creekissä. 1970-luvulla hän kiersi Etelä-Karjalaa ja kuvasi paikallisia heidän kansallispuvuissaan.
Näyttelyt
Lady Ostapeckin muotokuvia on ollut esillä lukuisissa näyttelyissä Yhdysvalloissa ja Suomessa. Vuosina 2011–2012 Tampereen Vapriikissa järjestettiin ”Ladyn tyyli” -niminen näyttely, jossa esiteltiin valokuvien lisäksi Ostapeckin pukukokoelmaa.
Astrometria
Astrometria on tähtitieteen osa-alue, joka tutkii tähtien sekä muiden taivaankappaleiden paikkoja, etäisyyksiä ja ominaisliikkeitä taivaalla. Astrometria on luonut perustan taivaanmekaniikalle, tähtien liikkeiden tutkimukselle ja galaktiselle tähtitieteelle.
Historia
Astrometria on yksi vanhimmista tieteenlajeista, ja se kehittyi yksinkertaisesta tähtien paikanmäärityksestä. Astrometrian isänä voidaan pitää Hipparkhosta, joka laati ensimmäisen kirkkausskaalaa käyttävän tähtiluettelon 100-luvulla eaa. Hipparkhoksen käyttämä logaritminen skaala perustui silmin havaittuihin kirkkauksiin ja on yhä nykyisin käytössä perusperiaatteiltaan samanlaisena. Modernin astrometrian kehitti Friedrich Bessel teoksellaan Fundamenta astronomiae, johon oli merkitty 3222 tähden keskimääräinen sijainti 1750–1762 tehtyjen havaintojen perusteella.
Astrometria on synnyttänyt merkittäviä keksintöjä ja edistysaskeleita tieteessä. Aurinkokelloa käytettiin kellonajan mittaukseen ja astrolabit sekä myöhemmin sekstantit auttoivat taivaan kulmien selvittämisessä. Tyko Brahe todisti planeettojen liikkeiden tarkoilla mittauksilla Kopernikuksen aurinkokeskisen maailmankuvan oikeaksi. Lopulta 1900-luvun alussa Henrietta Swan Leavitt havaitsi kefeidien muuttumisjakson ja luminositeetin olevan verrannollisia toisiinsa, kun läheisten kefeidien etäisyyksiä oli laskettu parallaksin avulla. Siten saatettiin laskea minkä tahansa kefeidin etäisyys, ja Edwin Hubble osoitti eräiden tähtisumujen sijaitsevan Linnunradan ulkopuolella muodostaen galakseja.
Nykyisiä tutkimuskohteita
Euroopan avaruusjärjestön Hipparcos-satelliitti määritti vuosina 1989–1993 yli miljoonan tähden sijainnin astrometrisin menetelmin 20–30 millikaarisekunnin tarkkuudella. Myös Maata lähelle radallaan saapuvien asteroidien jäljittäminen tapahtuu astrometrian keinoin. Muiden tähtien ympäriltä on havaittu eksoplaneettoja mittaamalla niiden aiheuttamia pieniä muutoksia tähden näennäisessä sijainnissa, kun tähti ja planeetta kiertävät toistensa ympäri. Lisäksi astrometriaa on käytetty määrittämään pimeän aineen jakautumista galakseissa.
Game of Thrones (1. tuotantokausi)
Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Game of Thronesin ensimmäinen tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa HBO-kanavalla 17. huhtikuuta 2011 ja päättyi 19. kesäkuuta. Suomessa Canal+ esitti tuotantokauden touko–kesäkuussa 2011. YLE TV2 alkoi esittää sitä 12. tammikuuta 2012. Kausi sisältää kymmenen 60 minuutin pituista jaksoa.
Kausi julkaistiin DVD:nä ja Blu-rayna 7. maaliskuuta 2012 Suomessa ja 6. maaliskuuta 2012 Yhdysvalloissa.
Näyttelijät
Ensimmäinen tuotantokausi käsittää 19 pääroolia: Sean Bean esittää Eddard "Ned" Starkia, Talvivaaran lordia. Michelle Fairley esittää hänen vaimoaan Catelyn Starkia (o.s. Tully). Heillä on viisi lasta: Robb (Richard Madden), Sansa (Sophie Turner), Arya (Maisie Williams), Bran (Isaac Hempstead-Wright) ja Rickon (Art Parkinson). Kit Harington näyttelee Nedin äpäräpoikaa Jon Nietosta, ja Alfie Allen lordi Starkin suojattia Theon Greyjoyta. Kuningas Robert Baratheonin roolia esittää Mark Addy ja hänen vaimoaan Cersei Lannisteria näyttelee Lena Headey. Cersein kahta veljeä Jaime ja Tyrion Lannisteria esittävät Nikolaj Coster-Waldau ja Peter Dinklage. Cersein vanhinta poikaa Joffrey Baratheonia esittää Jack Gleeson ja tämän henkivartijaa, Sandor Gleganea, Rory McCann. Aidan Gillen näyttelee Petyr "Pikkusormi" Baelishia, joka on yksi kuningas Robertin neuvonantajista. Meren takana elävät maanpaossa Targaryenin sisarukset Viserys (Harry Lloyd) ja Daenerys (Emilia Clarke). Viserys on naittanut siskonsa dothrakipäällikkö Khal Drogolle (Jason Momoa) saadakseen Drogon lupaaman armeijan. Iain Glen näyttelee Jorah Mormontia, Westerosista karkotettua miestä, joka on vannonut suojelevansa sisaruksia. thumb|Emilia Clarke teki läpimurtonsa sarjassa. Sarjassa on myös lukuisia sivurooleja: Charles Dance esittää Tywin Lannisteria, joka on Jaimen, Cersein ja Tyrionin isä, ja Casterlykallion valtias. Julian Glover esittää vanhaa suurmestari Pycellea, joka kuuluu kuninkaanneuvostoon; hänen kollegaansa eunukki lordi Varysta näyttelee Conleth Hill. Gethin Anthony esittää kuningas Robertin veljeä Renly Baratheonia. Ian McElhinney esittää Barristan Selmyä, kunniallista ritaria, joka on kuningas Robertin palveluksessa. Donald Sumpter näyttelee mestari Luwinia, joka on Talvivaarassa Starkin palveluksessa. Ron Donachie näyttelee Rodrik Casselia, joka kouluttaa Talvivaaran miehiä taistelussa. Susan Brown esittää Septa Mondanea, joka toimii Sansan ja Aryan opettajana. James Cosmo esittää Yövartion ylikomentajaa Jeor Mormontia ja Francis Magee Yövartion rekrytoijaa Yorenia. John Bradley näyttelee Samwell Tarlya, lihavaa ja avutonta Yövartion miestä, josta tulee Jonin hyvä ystävä. Jerome Flynn näyttelee Bronnia, miestä joka vapauttaa Tyrionin Lisa Arrynin hallusta ja alkaa matkata hänen kanssaan.
Vastaanotto
Sarjaa odotettiin erittäin paljon, ja monet kriitikot listasivat sen vuoden 2011 innolla odotettavien televisiosarjojen joukkoon. Monet kehuivat sarjaa sen hyvästä toteutuksesta, monipuolisista hahmoista ja varsinkin lapsinäyttelijöiden työpanoksesta. The Hollywood Report sanoi sarjan kovan odotuksen olleen sen arvoista, ja New York Post kertoi näyttelyn ja ällistyttävien lavasteiden olevan henkeäsalpaavia. Näyttelijöistä eniten kehuttiin Peter Dinklagea, joka voitti Emmy-palkinnon Tyrion Lannisterin roolista.
Yhdysvalloissa ensimmäinen jakso sai 2,2 miljoonaa katsojaa. Viimeinen jakso esitettiin 19. kesäkuuta 2011 ja sen katsoi vähän yli 3 miljoonaa katsojaa. Keskimääräinen katsojaluku ensimmäisellä kaudella oli 2,5 miljoonaa.
Viljuisk
Viljuisk on noin 10 000 asukkaan kaupunki Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Viljuin varrella, 592 kilometriä tasavallan pääkaupungista Jakutskista luoteeseen. Se on Viljuiskin piirin hallinnollinen keskus. Kaupungin lentoasema sijaitsee runsas kolme kilometriä keskustasta itään.
Historia
Viljuiskin paikalle perustettiin kasakoiden talviasutus vuonna 1634, ja siitä käytettiin joko nimeä Tjukanskoje tai Verhneviljuiskoje. Vuonna 1783 paikalle perustettiin Olensk-niminen kaupunki, joka sai nimen Viljuisk, vuonna 1821.
Toni Lindberg
Toni Lindberg (s. 23. syyskuuta 1985 Ruotsinpyhtää) on suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Peliuran aikana hänen pelipaikkansa oli keskuspuolustaja.
Ura pelaajana
Lindberg debytoi Veikkausliigassa 8. toukokuuta 2008 ottelussa Jaroa vastaan ja vakiinnutti paikkansa MYPAn joukkueessa kaudella 2009. Kaudella 2011 hän oli liigan ainoa kenttäpelaaja, joka pelasi kaikki ottelut alusta loppuun. Kauden lopulla hänet valittiin MYPAn vuoden pelaajaksi ja kutsuttiin maajoukkueleirille.