cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Radiohiiliajoitus
Radiohiilen määrän vaihtelu ilmakehässä
Ilmakehässä olevan radiohiilen suhteellinen osuus vaihtelee. Radioaktiivista hiiltä ei synny ilmakehässä vakiovauhdilla, koska kosmisen neutronisäteilyn määrä vaihtelee. Ydinkokeet lisäsivät varsinkin 1950-luvulla ja 1960-luvulla radiohiilen määrää. Tämä vaikeuttaa vain ydinkokeiden jälkeen syntyneiden näytteiden ajoitusta, mutta virhettä on käytetty luomaan huonoa mainetta kaikille radiohiiliajoituksille. Toisaalta fossiilisten polttoaineiden käyttö on vähentänyt radiohiilen suhteellista osuutta ilmakehässä olevasta hiilestä. Niiden käytöstähän ilmakehään tulee lisää hiilidioksidia, mutta näiden aineiden suuren iän vuoksi niissä oleva radiohiili on käytännöllisesti katsoen hajonnut loppuun eikä sen määrä ilmakehässä sen vuoksi lisäänny vastaavassa suhteessa. Nämä muuttavat myös 13C isotoopin määrää, joten epävarmuuden suuruutta voidaan arvioida.
Patrick Maroon
Pelaajaura
Philadelphia Flyers varasi Maroonin NHL:ään kuudennella kierroksella numerolla 161 vuoden 2007 varaustilaisuudessa.
Lokakuussa 2020 Maroon teki Lightningin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,8 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Helmikuussa 2022 Maroon teki Lightningin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Heinäkuussa 2023 Lightning kauppasi Maroonin ja Max Cajkovicin Minnesota Wildiin vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa.
Niskavuoren leipä
Niskavuoren leipä on Hella Wuolijoen kirjoittama näytelmä vuodelta 1938. Wuolijoki julkaisi näytelmän salanimellä Juhani Tervapää. Näytelmä on Niskavuori-sarjan toinen, ja yhdessä pari vuotta aiemmin julkaistun Niskavuoren naiset -näytelmän kanssa se muodostaa hämäläisen mahtitilan 1930-luvun tapahtumista kertovan kokonaisuuden. Tapahtumien mukaisessa aikajärjestyksessä Niskavuoren leipä on sarjan neljäs eli toiseksi viimeinen.
Keskeiset henkilöt ovat molemmissa näytelmissä samat: suurtilan matriarkka Loviisa, tämän poika Aarne ja pojan vaimo Martta sekä nuori, hehkeä opettajatar Ilona. Tematiikka on tyypillisen niskavuorelaista: vahvatahtoisten naisten väliset konfliktit, niiden keskellä tasapainoilevat miehet sekä agraarin ja urbaanin kulttuurin ristiriita. Keskiössä on ikuinen taistelu rahasta, kunniasta ja rakkaudesta.
Toinen näytös
Paikkana on Ilonan ja Aarnen koti Helsingissä. Loviisa saapuu vierailulle. "Ja niin tuli Niskavuori ovestamme sisään", Aarne toteaa nähdessään äitinsä ensimmäisen kerran viiteen vuoteen. Tuliaisinaan Loviisalla on Huhdanpohjan rukiista tehtyä leipää, jonka tuoksu saa Aarnen kaihoisaksi. Loviisa on pyytänyt lapsensa sukuneuvotteluun, jonka syynä on Martan raskaus ja haluttomuus avioitua pehtoorin kanssa. Loviisa pelkää Martan joutuvan hunningolle, mikäli tämä tekee isättömän perillisen Niskavuorelle. Hän pyytää sukua hyväksymään pehtoorin Martan mieheksi. Aarne paljastaa, että hän haluaisi palata Niskavuoren isännäksi, ja Martan avioliitto pehtoorin kanssa romuttaisi suunnitelman. Ilona kummastelee Aarnen aikeita. Simolan isäntä ja tohtori tulevat myöhemmin paikalle, tohtori kertoo, että hän ja Martta ovat menossa naimisiin.
Kolmas näytös
Matti, Kaarlo, Aarne ja Saima pelaavat skruuvia Niskavuoren salissa. Loviisa on kutsunut heidät päättämään Niskavuoren kohtalosta. Tohtorinsa nainut Martta on aikeissa myydä oman osuutensa Niskavuoresta, mikä on Matin, Kaarlon ja Saiman mielestä huono idea, sillä talosta saa paremman hinnan, mikäli se myydään jakamattomana. Aarne ei välitä koko asiasta, vaan lähtee Ilonan kanssa kävelylle. Loviisa on kuitenkin jo päättänyt ostaa Martan osuuden. Martta on antanut puolisolleen valtakirjan, mutta hän luulee, että ostajana on Simolan isäntä. Martta ryntää Niskavuorelle repimään valtakirjan saatuaan tietää, että tarkoitus onkin myydä niskavuorelaisille. Ilona ei halua muuttaa Niskavuorelle, ja hän on tyytyväinen Martan kieltäytyessä myymästä. Kotvan emmittyään Martta päättää myydä osuutensa suoraan Loviisalle. Kun Niskavuori kuuluu kokonaan Loviisalle, tosin velkarahalla ostettuna, hän siirtää sen Aarnelle ja Ilonalle. Ilona suostuu pitkän taivuttelun jälkeen muuttamaan Niskavuorelle.
Esitykset
Niskavuoren leipä sai ensi-iltansa Helsingin Kansanteatterissa 1939. Siitä on tullut teattereiden ja kesänäyttämöiden kestosuosikki, kuten muistakin neljästä Niskavuori-näytelmästä. Esimerkiksi Hauhon Kesäteatterissa vuonna 2000 näytelmä keräsi yli 5 000 katsojaa. Niskavuoren leivästä on julkaistu myös äänikirja. Näytelmä on käännetty viroksi (Niskamäe leib, kääntäjänä Albert Kivikas), venäjäksi (Hleb Niskavuori) ja ruotsiksi (Niskavuoris bröd, kääntäjinä Hans Fors ja Agneta Ara).
Viipurin Kaupunginteatterissa Niskavuoren leipä esitettiin tuoreeltaan. Niskavuoren naisten jatkona sillä ei ollut enää sensaatioarvoa eikä samaa monumentaalisuutta. Tuotantoa pidettiin kuitenkin huolellisesti muovattuna ja vuorosanoissa ilmeni Wuolijoen "luontaista näyttämöllistä ytimekkyyttä". Pääroolit olivat kuten Niskavuoren naisissa: Martta Suonio Loviisana, Uno Wikström Aarnena ja Aino-Inkeri Notkola Marttana. Ilona oli vaihtunut Martta Kontulasta Rauni Luomaan. Eräässä esityksessä sattui, että Aarnen paiskattua rukiisen leivän lattialle, katsomosta kuului ankara käsky: "Nostakaa se leipä ylös ja heti!".
Filmatisoinnit
Edvin Laine ohjasi Niskavuoren leivästä elokuvan Niskavuoren Aarne vuonna 1954, pääosissa Tauno Palo, Rauni Ikäheimo, Hillevi Lagerstam ja Elsa Turakainen. Matti Kassilan vuonna 1984 ohjaaman Niskavuori-elokuvan jälkipuolisko perustuu Niskavuoren leipään. Laine on lisännyt elokuvaansa kansantanssia ja maalaisromantiikkaa hehkuvia kohtauksia. Kassilan versio noudattelee uskollisemmin alkuperäistekstiä.
Ilmari Ihalainen
Teoksia
Nimellä Ilmari Ihalainen: Nimellä Topo Taviomaa:
Nenä (ooppera)
Nenä on Dmitri Šostakovitšin vuosina 1927–1928 säveltämä satiirinen ooppera. Se perustuu Nikolai Gogolin samannimiseen novelliin. Teoksen ensiesitys oli Leningradissa 18. tammikuuta 1930.
Ooppera kertoo pietarilaisesta virkamiehestä, jonka nenä lähtee pois hänen kasvoiltaan ja alkaa elää itsenäisesti. Oopperassa käytetään erilaisia tyylejä, kuten atonaalisuutta. Siinä on myös paikoittain vaikutteita kansanmusiikista.
Luonnonsuojelu
Luonnonsuojelu on toimintaa, jonka tavoitteena on eliölajien, luontotyyppien, luonnon monimuotoisuuden, luonnonkauneuden ja maisema-arvojen elin nk. luonnon säilyttäminen. Suojelu voi kohdistua eliölajiin, elinympäristöön, luontotyyppiin, luonnonmuistomerkkiin, alueeseen tai koko maailman kattaviin järjestelmiin kuten meret, ilmakehä ja ilmasto. Luonnonsuojelulle osittain rinnakkainen käsite on ympäristönsuojelu.
Luonnonsuojelu pyrkii ehkäisemään ihmisen aiheuttamia muutoksia luonnontilaisessa ympäristössä. Tämän lisäksi pyritään säilyttämään ihmisen pitkäaikaisen toiminnan aikaansaamia ympäristöjä, joille on muodostunut omaleimainen pienekosysteemi. Lisäksi pyritään palauttamaan ihmisen toiminnan tuhoamia ympäristöjä entiselleen.
Tyypillisesti luonnonsuojelussa keskitytään ihmisen toiminnan aiheuttamiin uhkiin luonnolle. Ihmisen toiminnasta aiheutuu luonnontilaisen ympäristön muuttumista tai tuhoutumista, saastumista, roskaantumista, rehevöitymistä ja muista kuormittumista. Eliölajien pyynti aiheuttaa muutoksia lajitasapainoon, ja eliölajien teollinen kasvattaminen ja viljely yksipuolistavat ympäristöä.
Kasvi-, sieni- ja eläinlajien yksilömääriä tutkitaan ja seurataan, ja tutkimusten mukaan pidetään kirjaa uhanalaisista lajeista. Kun jokin laji on käymässä uhanalaiseksi, sen elinympäristöä pyritään suojelemaan. Esimerkiksi metsikön hakkaaminen tai tien rakentaminen voidaan estää, jos todetaan, että se uhkaa uhanalaisen lajin elinmahdollisuuksia.
Luonnonsuojelu ja julkishallinto
Luonnonsuojelua toimeenpannaan monenlaisilla julkisen hallinnon direktiiveillä, laeilla, asetuksilla ja päätöksillä ja ohjeilla.
Lainsäädäntö asettaa yhteiskunnalle ja yritystoiminnalle vaatimuksia päästörajoitusten, maankäytön ja ympäristövahinkojen ennaltaehkäisyn suhteen. Pääosiltaan tämä lasketaan ympäristönsuojelun piiriin.
Julkishallinnon lisäksi luonnonsuojeluun osallistuu suuri määrä luonnonvara-alan yrityksiä, järjestöjä, yhdistyksiä ja yksityishenkilöitä.
Lintudirektiivi
Euroopan unionissa luonnonsuojelu perustuu pääasiassa sitoviin lainsäädäntöohjeisiin, direktiiveihin, jotka jäsenvaltioiden on saatettava kohtuullisessa ajassa kansallisiin lainsäädäntöihinsä osaksi uhalla, että muutoin Euroopan unionin komissio haastaa oikeuteen.
Euroopan unionissa noudatettava ensimmäinen luonnonsuojelua tarkoittava direktiivi oli Euroopan talousyhteisön neuvoston 2. huhtikuuta 1979 hyväksymä direktiivi 79/409/EEC, johon viitataan lintudirektiivinä yleisesti. Lintudirektiivin I liite määrittelee 181 uhanalaista villieläinlintua, joista Suomessa esiintyy 63 lajia.
Luontodirektiivi
Euroopan unionissa noudatettava toinen luonnonsuojelua tarkoittava direktiivi Euroopan talousyhteisön neuvoston 21. toukokuuta 1982 hyväksymä direktiivi 92/43/EEC, johon viitataan luontodirektiivinä yleisesti.
Luontodirektiivin I liite määrittelee suojeltavia kasvupaikkoja. Luontodirektiivin II liite puolestaan Euroopan talousyhteisön tärkeinä pitämät eläin- ja kasvilajit, joiden suojelemiseksi on osoitettava erityisiä suojelutoimen alueita, joita I liitteen kanssa Suomessa ovat Natura 2000-alueet.
Lisäksi direktiivissä on Luontodirektiivin III liite, Luontodirektiivin IV liite ja Luontodirektiivin IV (a) liite, joista Luontodirektiivin IV liittessä suojellaan mm. liito-oravaa, ja jonka suojelematta jättämisestä mm. Lounaisen Sisä-Suomen luonnonsuojeluyhdistys on jättänyt kantelun Euroopan unionin komissiolle ''yhteisöoikeuden sovitus- ja harmonisointivirheestä sekä noudattamis- ja valvontavelvollisuuden rikkomisesta Suomen valtiota, ympäristöministeriötä, Hämeen ympäristökeskusta ja Forssan kaupunginvaltuuston ympäristölautakuntaa koskien.
Suomi
Luonnonsuojelusta määrää Suomessa Luonnonsuojelulaki (20.12.1996/1096), jonka tavoitteena on luonnon monimuotoisuuden ylläpitäminen, luonnonkauneuden ja maisema-arvojen vaaliminen, luonnonvarojen ja luonnonympäristön kestävän käytön tukeminen, luonnontuntemuksen ja yleisen luonnonharrastuksen lisääminen sekä luonnontutkimuksen edistäminen.
Luonnon- ja maisemansuojelua ohjaava ja valvova ylin elin on ympäristöministeriö. Alueellisten ympäristökeskusten tehtävänä on edistää ja valvoa suojelua alueellaan. Kunnat on velvoitettu edistämään suojelua alueellaan.
Luonnonsuojelualueet
Luonnonsuojelulain mukaan luonnonsuojelualueita ovat kansallispuistot, luonnonpuistot ja muut luonnonsuojelualueet.
Kansallispuisto
Kansallispuisto on valtion omistama alue, jonka käyttö kansallispuistona on säädetty lailla. Vaatimuksena on alueen merkitys yleisenä luonnonnähtävyytenä tai muutoin luonnontuntemuksen lisäämisen tai yleisen luonnonharrastuksen kannalta. Vähimmäispinta-ala kansallispuistolle on 1000 hehtaaria.
Kaikkia Suomen kansallispuistoja hoitaa Metsähallitus.
Luonnonpuisto
Luonnonpuisto on valtion omistama alue, jonka käyttö luonnonpuistona on säädetty lailla (pinta-ala 1000 hehtaaria tai enemmän), tai asetuksella (pinta-ala alle 1000 hehtaaria). Vaatimuksena on alueen merkitys luonnonmukaisen kehityksen turvaamiselle, tieteelliselle tutkimukselle tai opetukselle.
Luonnonpuistoissa liikkuminen on sallittu vain merkittyjä reittejä pitkin.
Muu luonnonsuojelualue
Muita luonnonsuojelualueita voidaan perustaa kunnan, yhteisön ja yksityinen omistamalle maalle maanomistajan hakemuksesta tai suostumuksella ympäristökeskusten päätöksellä.
Abdul Rahman Pazhwak
Abdul Rahman Pazhwak (7. maaliskuuta 1919 – 8. kesäkuuta 1995) oli afganistanilainen runoilija ja diplomaatti. Hänet oli koulutettu Afganistanissa ja aloitti uransa journalistina, mutta liittyi lopulta ulkoministeriöön. 1950-luvulla hänestä tuli Afganistanin Yhdistyneiden kansakuntien suurlähettiläs ja toimi YK:n yleiskokouksen puheenjohtajana vuosina 1966-1967. 1970-luvun alussa hän toimi lyhyen ajanjaksona Afganistanin suurlähettiläänä Länsi-Saksassa ja Intiassa.
Luonnonsuojelu
Luonnonsuojelualueiden määrä Suomessa
Vuonna 2017 Suomessa on luonnon monimuotoisuuden edistämiseksi suojeltu Luonnonvarakeskuksen mukaan 12 prosenttia metsä- ja kitumaan alasta. Nagoyan sopimuksen periaatteilla laskien määrä on Suomessa vähintään Nagoyan sopimuksen tavoitteen mukainen 17 prosenttia suojeltuja maa- ja vesialueita.
Abdul Rahman Pazhwak
Vuonna 1976 hänestä tuli suurlähettiläs Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hän palveli tässä asemassa vuoteen 1978 saur-vallankumoukseen saakka jonka jälkeen hän palasi Afganistaniin ja asetettiin kotiarestiin. Hänellä oli lupa lähteä lääkärinhoitoon vuonna 1982 ja hän sai turvapaikan Yhdysvalloissa, jossa hän asui vuoteen 1991 asti, ennen siirtymistä Peshawariin, Pakistaniin.
Luonnonsuojelu
Merien suojelu
Meristä alle neljä prosenttia on jollain tasolla suojeltu ja osittain vain paperilla.
Abdul Rahman Pazhwak
Abdul Rahman Pazhwak kuoli Hayatabadissa Peshawarissa 8. kesäkuuta 1995.
Luonnonsuojelu
Merien suojelu
2016 Commission for the Conservation of Antarctic Marine Living Resources (CCAMLR) sopi Rossinmerelle perustettavasta suojelualueesta. 1,55 miljoonan km2 kokoisena se olisi suurin meren suojelualue.
Tarhapapu
Tarhapapu (Phaseolus vulgaris) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluva yksivuotinen kasvi. Tarhapapu on kotoisin Amerikasta, jossa sen kasvatus aloitettiin Mesoamerikassa ja Andeilla. Nykyään sitä viljellään maailmanlaajuisesti.
Luonnonsuojelu
Luonnonsuojelun historiaa
Usein ajatellaan, että luonnonkansat ovat pitkään eläneet luonnon kanssa tasapainossa siten, ettei luonnonvaroja ole riistetty eikä luonto juuri muuttunut. Nykyihminen tosin on jo varhain aikaansaanut metsäpaloja ja metsästänyt monet jättimäiset nisäkäslajit eli megafaunan sukupuuttoon. Luonnonkansojen elämäntyyli ei kuitenkaan ole luonnonsuojelua sanan pääasiallisessa merkityksessä. On vain niin, että esimaataloudellinen tai esiteollinen elämäntapa ei kykene rasittamaan luontoa samalla volyymillä. Näin pitkän ajan saatossa populaatiot ovat voineet asettua tasapainoon ympäröivän luonnon kanssa ja ne jotka eivät ole tähän kyenneet ovat hävinneet.
1800-luvulla alkoi moderni luonnonsuojeluaate. Britanniassa oli eläinsuojeluyhdistyksiä ja luontoharrastusta. Suomessa luonnonsuojelu liittyi kansallismielisyyteen. Sen puolesta toimivat muun muassa tutkimusmatkailija A. E. Nordenskiöld ja kirjailija Zachris Topelius.
Tarhapapu
Tarhapavusta on kehitetty suuri joukko toisistaan huomattavasti eroavia viljelysmuotoja. Käyttötavaltaan ne jaetaan puutarhakasveina viljeltyihin vihreisiin papuihin (, green beans, ), joiden palkoja syödään vihreinä vihanneksina, ja kuiviin papuihin, joiden tuleentuneet, kuivat siemenet ovat useissa maissa tärkeää, runsaasti proteiinia sisältävää perusravintoa. Suomenkielinen nimitys tarhapapu tarkoittaa varsinaisesti vihreitä papuja, jotka ovatkin Suomessa ja muutoinkin suuressa osassa Eurooppaa kasvin yleisin käyttötapa, mutta sanaa käytetään myös kasvilajin suomenkielisenä yleisnimenä.
Luonnonsuojelu
Luonnonsuojelun historiaa
1960-luvulla länsimaissa alettiin kiinnittää huomiota tuholaismyrkkyjen, kuten DDT:n vaarallisuuteen. Rachel Carsonin kirja Äänetön kevät (1962) nosti ympäristömyrkyt keskustelun kohteeksi. Yrjö Kokon kirja Laulujoutsen (1950) havahdutti suomalaiset sukupuuttoriskiin.
Tarhapapu
Useimpien muiden palkokasvien tavoin myös tarhapavun juurissa on Rhizobia-suvun bakteereja, jotka kykenevät sitomaan typpeä ilmasta. Kasvi saakin tällä tällä tavoin tarvitsemansa typen.
Luonnonsuojelu
Luonnonsuojelun historiaa
1970-luvun alussa yhdysvaltalaisten ja norjalaisten tutkijoiden Kasvun Rajat raportti nousi menestyskirjaksi, ja kysymys maapallon kestokyvystä tuli laajemmin keskustelunaiheeksi. 1970-luvun energiakriisi kiinnitti huomion kohdistumisen erityisesti energiavarojen riittävyyteen. Monet luonnonsuojeluyhdistykset kannattivat ydinvoimaa.
1970- ja 1980-lukujen vaihde oli metsäaktivismin kiihkeintä aikaa Suomessa. Vanhoja metsiä ja vesistöjä suojeltiin asettumalla niitä uhkaavien toimien tielle. Usein esimerkiksi kahliuduttiin puihin. Toimittajat olivat usein paikalla, kun poliisit kantoivat luontoaktivisteja pois.
Tarhapapu
Alkuperä ja levinneisyys
right|thumb|250px|Tarhapavun kukintoja. right|thumb|250px|Kuvia tarhapavun eri lajikkeista Vilmorin-Andrieux'n ja Cien kirjasta vuodelta 1891. Tarhapapua viljellään kaikissa maanosissa Etelämannerta lukuun ottamatta. Kuivien papujen suurimpia tuottajia ovat Brasilia ja Intia, kun taas vihreitä papuja tuotetaan ylivoimaisesti eniten Kiinassa. Maailmassa tuotettiin vuonna 2013 kaikkiaan 23,7 miljoonaa tonnia kuivia ja 21,3 miljoonaa tonnia vihreitä papuja.
Luonnonsuojelu
Luonnonsuojelun historiaa
1980-luvun aikana pelko maailmanlaajuisia ympäristöongelmia, kuten kasvihuoneilmiötä, kohtaan laajeni. Suomeen perustettiin monen muun maan tavoin ympäristöministeriö. Monien luonnonsuojelijoiden kanta ydinvoimaa kohtaan muuttui silti kielteiseksi; eräänä syynä tähän oli Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus. Uusiutuvien energianlähteiden kannatus alkoi kasvaa.
Tarhapapu
Alkuperä ja levinneisyys
Lajin villimuoto kasvaa Amerikan manterella. Se otettiin viljelykseen erikseen sekä Keski-Amerikassa että eteläisellä Andien alueella, minkä vuoksi viljellyllä tarhapavulla on kaksi nykyisinkin toisistaan selvästi erottuvaa geenipoolia. Nykyisin Euroopassa, Yhdysvaltojen itäosissa ja Afrikassa viljellyt lajikkeet polveutuvat enimmäkseen Andeilta peräisi olevista tyypeistä, kun taas keskiamerikkalaiset tyypit ovat levinneet pääasiassa Yhdysvaltojen eteläosiin sekä Etelä- Amerikan trooppisiin osiin.
Luonnonsuojelu
Luonnonsuojelun historiaa
1990-luvulla Suomessa luonnonsuojeluliike näivettyi suurien lamojen vuoksi. Kierrätystä ja kestävää kehitystä ylläpitävää elintapaa alettiin suosia. Aktivistien määrä laski, mutta nämä muuttuivat varmemmiksi. Tiedotusvälineitä pyrittiin hyödyntämään aina kun mahdollista suuremman julkisuuden aikaansaamiseksi. Kansainväliset luonnonsuojeluyhdistykset, kuten Greenpeace, alkoivat toimia aktiivisemmin Suomessa. Greenpeace levitti maailmalla kuvaa Suomesta maana, missä vanhatkin metsät hävitetään. Samaan aikaan uudistettiin metsälaki ja luonnonsuojelulaki sekä otettiin käyttöön metsätalouden PEFC-sertifiointijärjestelmä, joiden tarkoituksena oli parantaa luonnon monimuotoisuutta myös talousmetsissä.
Tarhapapu
Alkuperä ja levinneisyys
Tarhapapu oli kurpitsan ja maissin ohella yksi "kolmesta sisaresta" eli kolmesta tärkeimmästä Pohjois-Amerikassa ennen eurooppalaisten saapumista viljellystä kasvista.
Luonnonsuojelu
Luonnonsuojelun historiaa
2000-luvulla on Suomessa alettu yhä enemmän velvoittaa kuntia ja yrityksiä kierrätykseen. Tutkimuksissa nuorison myönteisyys ympäristönsuojelua kohtaan on kasvanut, vaikka varsinaisten aktivistien määrä nousee vain hitaasti. Metsäalan oppilaitoksissa metsien luonnonhoito tuli yhä vahvemmin mukaan opetukseen. Nykyään talousmetsien luonnonhoito on kiinteä osa arkityötä. Erityisen arvokkaat luontokohteet ovat pääsääntöisesti kirjattuna metsätalouden toimijoiden paikkatietojärjestelmään. Tiedon kertymisen myötä kohteiden suojelu on tehostunut. Lisäksi metsäala kehittää jatkuvasti uusia toimenpiteitä, jolla voidaan vahvistaa metsäluonnon monimuotoisuutta ja lajiston elinpiirien säilymistä.
Tarhapapu
Ulkonäkö
Tarhapapulajikkeet ovat ulkonäöltään vaihtelevia. Kasvutavaltaan ne jaetaan pensasmaisesti kasvaviin pensaspapuihin (var. nanus) ja köynnösmäisesti kasvaviin salkopapuihin (var. vulgaris). Pensaspavut kasvavat 20–60 senttiä korkeiksi, salkopavut kasvavat 2–3 metriä pitkiksi köynnöksiksi. Lajin kaikki villimuodot ovat kuitenkin köynnöstäviä.
Tarhapavun lehdet ovat kolmisormiset. Kukat ovat valkoisia, vaaleanpunaisia tai purppuranvärisiä. Palko on väriltään vihreä, keltainen tai violetti, 8–20 cm pitkä. Palossa on 4–6 papua. Pavut ovat sileitä, pyöreähköjä, väriltään vaihtelevia, suurimmillaan 1,5 senttiä halkaisijaltaan.
Viljelysmuotoja
Pitkä- ja hentovartinen salkopapu on lajin alkuperäinen tyyppi. Se vaatii kasvaakseen tuen. Perinteisesti sitä on varsinkin Meksikossa viljelty maissin seassa, jolloin maissin varsi toimii tukikeppinä. Muissa olosuhteissa sen viljelys on varsin työvoimavaltaista ja pienimuotoista, ja suurin osa Euroopassa ammattimaisesti viljellyistä tarhapavuista onkin pensaspapuja, jotka eivät tällaista tukea tarvitse.
Pensaspapulajikkeet voidaan jakaa taitepapuihin, leikkopapuihin ja vahapapuihin. Pyöreäpalkoisista pensaspavuista käytetään nimeä taitepapu ja litteäpalkoisista leikkopapu.
Tarhapavun moniin viljelysmuotoihin kuuluvat myös kidneypavut, valkoiset pavut ja pintopavut. Sitä vastoin esimerkiksi ruusupapu (Phaseolus coccineus) ja härkäpapu (Vicia faba) ovat eri lajeja.
Kuivat pavut
right|thumb|250px|Erityyppisiä kuivia papuja. Kuivissa pavuissa eli tuleentuneissa tarhapavun siemenissä on 20–24 % proteiinia, suunnilleen saman verran kuin naudanlihassa, sekä 45–58 % hiilihydraatteja ja 1–2 % rasvaa. Ne ovat myös erinomainen raudan, kaliumin, seleenin, molybdeenin, tiamiinin, B6-vitamiinin ja folaatin lähde.
Kuivat pavut säilyvät kauan, jos niitä säilytetään viileässä, kuivassa paikassa, mutta ajan myötä niiden ravintoarvo ja maku heikkenevät ja niitä on ruoaksi valmistettaessa keitettävä yhä pitempi aika. Kuivat pavut lähes aina keitetään, ja usein niitä sitä ennen liotetaan vedessä useita tunteja. Liottaminen ei tosin ole välttämätöntä, mutta se lyhentä keittoaikaa ja parantaa papujen rakennetta. Lisäksi liottaminen poistaa 5–10 % kaasua muodostavista sokereista, jotka voivat joillekuille henkilöille aiheuttaa ilmavaivoja. Pavut voidaan joko jättää yöksi veteen tai voidaan käyttää teholiotusta, jolloin papuja keitetään ensin kolme minuuttia, minkä jälkeen ne jätetään sivuun 2–4 tunniksi. Ennen lopullista valmistusta liotusvesi kaadetaan pois. Kuivat pavut edellyttävät pidempää keittoaikaa kuin useimmat muut palkokasvikset: keittoaika vaihtelee yhdestä neljään tuntiin, mutta sitä voidaan huomattavasti lyhentää käyttämällä painekattilaa.
Meksikossa sekä Keski- ja Etelä-Amerikassa papujen kanssa perinteisesti käytetty mauste on sitruunasavikka, jonka sanotaan myös auttavan ruoansulatuksessa. Itä-Aasiassa papujen mausteena käytetään vesikasvia kombua. Sokeri, suola ja happamat ravintoaineet kuten tomaatti voivat kovettaa keittämättömiä papuja, jolloin ne saattavat parantaa niiden makua, mutta papuja on tällöin keitettävä kauemmin.
Kuivia papuja myydään myös valmiiksi keitettyinä tai säilykkeinä, toisinaan myös suolattuina tai sokeroituina.
Vihreät pavut ja vahapavut
Vihreät pavut voidaan jakaa kahteen tyyppiin: säikeellisiin, joiden palko voi olla poikkileikkaukseltaan pyöreä tai sen alapinta voi olla tasainen, ja säikeettömiin. Säikeellisiä vihreitä papuja muistuttaa myös ruusupapu, jonka palko voi olla jopa 30 cm:n pituinen, mutta se kuuluu eri kasvilajiin, Phaseolus coccineus.
In Concert/MTV Plugged
In Concert/MTV Plugged on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin konserttivideo sekä live-albumi. Video julkaistiin vuonna 1992, ja albumi vuonna 1993. Kyseessä on "Pomon" konsertti Los Angelesissa 1992.
Tarhapapu
Vihreät pavut ja vahapavut
Vihreän pavun palko saattaa olla väriltään, paitsi vihreä, myös purppuranvärinen, jolloin se kuitenkin keitettäessä muuttuu vihreäksi. Vahapavut ovat tarhapavun lajikkeita, joilla on keltainen tai valkoinen palko. Ne ovat laajalti viljeltyjä, ja kasvutavaltaan ne ovat tavallisesti pensaspapuja.
In Concert/MTV Plugged
Kappaleet
Kaikki kappaleet ovat Springsteenin käsialaa.
Tarhapapu
Vihreät pavut ja vahapavut
Toisin kuin kuivissa pavuissa, vihreissä pavuissa on yleensä vain 2–3 % proteiinia ja 3–6 % hiilihydraattia, joskin nämä pitoisuudet vaihtelevat huomattavasti kehitysasteen ja kasvupaikan mukaan. Sitä vastoin niissä on enemmän A- C-vitamiinia. Niitä syödään keitettyinä tai paistettuina.
In Concert/MTV Plugged
Video
VHS-versio videosta julkaistiin 15. joulukuuta 1992, ja DVD 9. marraskuuta 2004. Video on kestoltaan 120 minuuttia.
Vantaan Kiekko
Vantaan Kiekko (VaKi) on vuonna 1974 perustettu vantaalainen jääkiekkoseura.
Tarhapapu
Nuña eli popping-papu
Nuña, Phaseolus vulgaris subsp. nunas) on Perun ja Kolumbian korkeilla ylängöillä viljelty tarhapavun tyyppi, jolla on pyöreät, moniväriset, kyyhkysen munaa muistuttavat siemenet. Kun niitä keitetään korkeassa lämpötilassa, siemenet räjähtävät samaan tapaan kuin paukkumaissi ja laajenevat pehmeiksi ja syömäkelpoisiksi. On arveltu, että se on tullut paikallisesti suosituksi juuri sen vuoksi, koska se on tällä tavoin nopeasti kypsennettävissä. Muutoinhan papuja on keitettävä jokseenkin kauan, ja korkealla vuoristossa, jossa vesi alemman ilmanpaineen vuoksi kiehuu tavallista alemmassa lämpötilassa, niitä olisi keitettävä vielä kauemmin kuin alavilla mailla.
Tyyppejä
Tähän lajiin kuuluu monia erityyppisiä viljelymuotoja, eikä alla oleva luettelo ole missään mielessä täydellinen. Mukana on sekä pensas- että salkopapuja. Palkojen ja siementen muoto ja väri vaihtelee suuresti.
Vantaan Kiekko
Parhaimmillaan VaKin edustusjoukkue pelasi I-divisioonaa. Nousu I-divisioonaan tapahtui kauden 1986-1987 päätteeksi, mutta seura kuitenkin putosi sarjasta kauden 1988 jälkeen sijoituttuaan sarjan viimeiseksi.
Lasse Viskari
Lasse Kalervo Viskari (s. 19. huhtikuuta 1946) on suomalainen entinen korkeushyppääjä.
Vantaan Kiekko
Vantaan Kiekon A-juniorit nousivat kauden 1989 päätteeksi A-nuorten I-divisioonaan.
Tarhapapu
Myrkyllisyys
Monet tarhapapulajikkeet sisältävät myrkyllistä, lektiineihin kuuluvaa fytohemagglutiniinia. Erityisen paljon sitä on punaisissa kidney-pavuissa. Valkoisissa kidney-pavuissa sitä on vain kolmasosa punaisissa olevasta määrästä, ja esimerkiksi härkäpavussa vain 5–10 % vastaavasta määrästä.
Fytohemagglutiniini hajoaa keitettäessä. Veden kiehumispisteessä (100 °C) se hajoaa suurelta osin vaarattomaksi noin kymmenessä minuutissa, mutta Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto FDA suosittelee niitä keitettäväksi vähintään 30 minuuttia, jotta myrkky hajoaisi täysin. Kuivia papuja FDA suosittelee sitä paitsi liotettavaksi ennen keittämistä ainakin viisi tuntia vedessä, joka sitten kaadetaan pois. Eräiden myrkytystapausten on epäilty aiheutuneen haudutuspadassa keitetyistä kidney-pavuista.
Vantaan Kiekko
Vantaan Kiekon miesjoukkue luopui 1989 II-divisioonapaikastaan ja päätti aloittaa uudelleen IV-divisioonasta. Parhaimmillaan Vantaan Kiekkon miesjoukkue karsi 90-luvulla II-divisioonaan pääsystä, mutta ei onnistunut nousussaan. 90-luvulla Vantaan Hockey Teamin kaaduttua talousvaikeuksiin ja lopetettua toimintansa alkoi VHT:n organisaatiosta tulla henkilöitä VaKiin.
Lasse Viskari
Viskari voitti korkeushypyn SM-kultaa vuonna 1972 tuloksella 214 senttimetriä. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa hän saavutti neljä mitalia. Viskari sijoittui kahdeksanneksi sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1973. Viskari hyppäsi ennätyksekseen 216 senttimetriä vuonna 1972. Hän edusti urallaan Lahden Sampoa, Ähtärin Valpasta ja Viipurin Urheilijoita.
Vantaan Kiekko
Viimeisin Vantaan Kiekon edustusjoukkue (VaKi HT) pelasi kauden 2006-2007 osan kautta II-divisioonaa, kunnes erotettiin sarjasta joulutauon aikana syystä, joka vieläkin on epäselvä. Vantaan Kiekko ry ei ole entinen jääkiekkoseura, vaikka sillä ei juuri nyt ole sarjapaikkaa tai joukkuetta missään ikäluokassa. Joukkueita ei ole, koska Vantaan Kiekko ry:lle ei ole annettu Vantaalla jäävuoroja ollenkaan.
Tarhapapu
Myrkyllisyys
Fytohemagglutiniinimyrkytyksen oireita ovat pahoinvointi, oksennus ja ripuli. Jos tarhapapuja ei ole asian­mukaisesti valmistettu, nämä oireet ilmenevät tavallisesti yhdestä kolmeen tunnin kuluttua niiden syömisestä ja jatkuvat muutaman tunnin ajan. Jo neljä tai viisi raakana syötyä papua voi aiheuttaa oireita. Säilykkeinä myydyistä punaisista kidney-pavuista myrkky kuitenkin on jo valmiiksi poistettu, joten ne ovat turvallisia.
Pavuissa on runsaasti puriinia, joka ihmisen aineenvaihdunnassa muuttuu virtsahapoksi. Virtsahappo ei sellaisenaan ole myrkyllistä, mutta se voi myötävaikuttaa kihdin kehittymiseen tai pahenemiseen. Sen vuoksi kihtipotilaita on ennen kehotettu välttämään papujen syömistä. Uudempi tutkimus on kuitenkin kyseenalaistanut tämän käsityksen eikä pidä puriinipitoisia ruokia kohtuullisesti käytettyinä kihdin riskitekijänä.
Vantaan Kiekko
Vantaan Kiekko ry on Suomen Jääkiekkoliitto ry:n sekä TUL:n jäsenseura ja omistaa myös huomattavan määrän osakkeita Myyrmäen Urheiluhallit Oy:ssä, joka hallinnoi Myyrmäen Urheilupuistossa jää- ja muita liikuntahalleja.
Seuran toimintaan on kuulunut jääkiekon lisäksi lentopallo.
Tarhapapu
Tuotanto
thumb|upright|Salkopapuja [[Kongon demokraattinen tasavalta|Kongon demokraattisen tasavallan pääkaupungissa Kinshasassa.]] thumb|right|330 px|Pensaspapupelto [[Laosissa.]]
Vuonna 2014 kuivien papujen viljelyala koko maailmassa oli yhteensä 30 miljoonaa hehtaaria, ja niitä tuotettiin kaikkiaan 23,7 miljoonaa tonnia. Vihreitä papuja tuotettiin noin 1,54 miljoonalla hehtaarilla 21,3 miljoonaa tonnia.
Terminus (jumala)
pienoiskuva|Terminus kuvataan usein rajakiveen veistettynä patsaana. Hans Holbeinin piirros. Terminus oli roomalaisten rajakivien (termini) jumala ja suojelija. Rajakivien pystytys oli pyhä toimitus, jossa suoritettiin uhreja, ja uhrien tuhkaa siroteltiin rajakivien perustuksiin. Terminuksen kunniaksi vietettiin roomalaisen kalenterivuoden lopussa, 23. helmikuuta, Terminalia-juhlaa kuudennen mailipylvään kohdalla Via Laurentiuksen varrella. Tämä paikka oli Rooman kaupungin vanhimman alueen raja.
Tarhapapu
Kasvatus Suomessa
Tarhapapu on yksivuotinen kasvi. Sen vuoksi sitä on mahdollista viljellä jokseenkin viileässäkin ilmastossa, vaikka se on peräisin subtrooppiselta vyöhykkeeltä. Se vaatii kuitenkin itääkseen ja kehittyäkseen melko runsaasti lämpöä, ja se on hyvin hallanarka.
Suomessa lajin monista viljelymuodoista viljellään lähinnä vain vihreitä papuja. Eniten sitä viljellään Turun saaristossa ja sen läheisyydessä. Vuonna 2013 niitä tuotettiin Suomessa 63 tonnia. Suurin osa sen viljelyksestä on pakastetehtaiden sopimusviljelyä, sillä vihreä papu on suosittu pakastevihannes.
Vihreitä papuja viljellään paljon myös kotipuutarhoissa. Siemenet kylvetään lämpimään maahan, mieluusti vasta kesäkuussa. Pavut vaativat lämpimän kesän, jotta sato olisi runsas. Satoa saa vasta runsaan 2 kuukauden kuluttua kylvämisestä.
Kirjallisuutta
Baune
Yhdistetty funktio
pienoiskuva|Esimerkki kahden funktion kuvauksien yhdistämisestä. Matematiikassa yhdistetyllä funktiolla tarkoitetaan kahta funktiota siten, että ensiksi muuttuja kuvataan ensimmäisellä funktiolla joksikin arvoksi ja sitten saatu tulos kuvataan toisella funktiolla uudeksi arvoksi. Täsmällisesti:
Olkoon f:Y \to Z ja g:X \to Y kuvauksia. Tällöin yhdistetty funktio f \circ g (luetaan "f pallo g") tarkoittaa kuvausta, jolle kaikilla x \in X.  Yhdistetty funktio f \circ g on kuvaus.
Derivaatta
Jos f ja g ovat reaalilukujen reaaliarvoisia funktioita ja jos lisäksi g on derivoituva pisteessä x ja f derivoituva pisteessä g(x), voidaan yhdistetty funktio f \circ g ketjusäännön avulla:
missä ' tarkoittaa derivaattaa x:n suhteen. Leibnizin merkintää käytettäessä sääntö saa muodon
Luettelo Suomen kansallispuistoista
Tämä artikkeli on luettelo Suomen kansallispuistoista. Suomen luonnonsuojelulaki määrittää kansallispuiston yhdeksi tyypiksi Suomen luonnonsuojelualueista. Lain mukaan kansallispuisto voidaan perustaa vain valtion omistamalle alueelle, mutta puistoon liittyvä, muun julkisoikeudellisen yhteisön kuin valtion omistama alue voidaan yhteisön suostumuksella liittää kansallispuistoon. Kansallispuiston pinta-alan on oltava vähintään 1 000 hehtaaria. Alueella on oltava merkitystä yleisenä luonnonnähtävyytenä tai muutoin luonnontuntemuksen lisäämisen tai yleisen luonnonharrastuksen kannalta.
Suomessa on 41 kansallispuistoa.
Mustakoiso
Mustakoiso (Solanum nigrum) on myrkyllinen perunan ja tomaatin sukulainen. Koko kasvi on myrkyllinen, mutta aiheuttaa harvoin oireita. Kasvi sisältää mm. solaniinia.
Victor Kraft
Victor Kraft (4. heinäkuuta 1880, Wien – 3. tammikuuta 1975) oli itävaltalainen filosofi ja tietoteoreetikko. Hän kuului Wienin piiriin. Kraftin oppilaisiin kuuluvat Paul Feyerabend, Ernst Topitsch ja Ingeborg Bachmann.
Liègen joukkosurma 2011
Liègen pommi-isku tapahtui Belgian Vallonia-alueella Liègen kaupungissa 13. joulukuuta 2011.
Mustakoiso
Ulkonäkö ja koko
Mustakoiso on mustamarjainen, 20–50 cm korkeaksi kasvava kasvi. Sillä on ohuet, hammaslaitaiset lehdet, valkoiset tähdenmuotoiset kukat, joiden keskusta on keltainen, ja mustat, kiiltävät marjat. Se kukkii heinä-lokakuussa. Mustakoisoa muistuttava kasvi on eteläisessä Suomessa esiintyvä karvaiselta mustakoisolta näyttävä kehtokoiso (Solanum physalifolium).
Liègen joukkosurma 2011
Hyökkääjä, 33-vuotias Nordine Amrani, heitti kranaatteja ja ampui FN FAL -aseella tavallisia ihmisiä kohti. Hän tappoi viisi ihmistä ja 125 loukkaantui, joista seitsemän vakavasti. Aiemmin samana päivänä hyökkääjä ampui naisen kotonaan.
Live in New York City
Live in New York City on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin live-CD ja -DVD vuodelta 2001. Kyseessä on Bruce Springsteen & the E Street Bandin konsertti vuodelta 2000.
Saint-Valery-en-Caux
Saint-Valery-en-Caux on kunta läntisessä Ranskassa Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian alueella. Kunta on suosittu merenrantalomakohde huvivenesatamineen. Kunnan elinkeinoihin kuuluu myös kalastus ja siellä on kalatori.
Historia
Toisessa maailmansodassa saksalaiset joukot valtasivat Saint-Valery-en-Caux’n vuonna 1940 Erwin Rommelin johdolla.
Enantiomeeri
Enantiomeerien nimeäminen ja ominaisuudet
250px|right|R- ja S-konfiguraatiot Kun tetraedriseen hiiliatomiin on kiinnittynyt neljä erilaista substituenttia (A, B, C ja D), ne voidaan sijoittaa hiiliatomiin kahdella eri tavalla, jolloin molekyylillä on kaksi eri isomeeria. Rakenteeltaan nämä isomeerit eroavat toisistaan vain siinä, että atomien keskinäinen avaruudellinen sijoittuminen on niissä erilainen. Enantiomeereissa isomeerit ovat toistensa peilikuvia mutta eivät yhteneviä peilikuvansa kanssa, siten ne eivät ole päällekkäin asetettuna samanlaisia. Samoin suhtautuvat toisiinsa kaikki epäsymmetriset kappaleet, esimerkiksi vasen ja oikea käsi. Enantiomeerejä voidaan kutsua oikea- tai vasenkätisiksi – kemiassa S- ja R-enantiomeereiksi (latinan sanoista sinister, ’vasen’ ja rectus, ’oikea’). Nimitykset perustuvat Cahn–Ingold–Prelog-prioriteettisääntöihin. R- ja S-konfiguraatio sta ei voi päätellä, kääntääkö yhdiste tasopolarisoitua valoa vasemmalle vai oikealle. Enantiomeerien aiheuttamaa tasopolarisoidun valon värähtelysuunnan muutosta voidaan mitata polarimetrillä. Jos yhdiste kiertää tasopolarisoidun valon värähtelysuuntaa myötäpäivään, on kyseessä (+)-enantiomeeri, ja jos värähtelysuunta kiertyy vastapäivään, on kyseessä (−)-enantiomeeri.
Yhdisteet, jotka eivät ole identtisiä peilikuvansa kanssa ja joilla on kaksi enantiomeeria, ovat kiraalisia. Jos yhdisteellä on symmetriataso, se ei ole kiraalinen. Epäsymmetrisillä molekyyleillä ei ole symmetriatasoa. Yhdisteille, joilla esiintyy peilikuvaisomeriaa, on tyypillistä molekyylin epäsymmetrisyys eli kiraalisuus. Esimerkiksi propaanihappo ei ole kiraalinen, koska se sisältää symmetriatason. Vastaavasti maitohappo on kiraalinen, koska se ei sisällä symmetriatasoa.
Jos aineet eroavat vain atomiryhmien keskinäisen avaruudellisen sijainnin mukaan mutta eivät ole toistensa peilikuvia, niitä ei sanota enantiomeereiksi vaan yleisesti diastereomeereiksi. Muiden diastereomeerien kuin enantiomeerien kemialliset ominaisuudet saattavat erota selvästi. Jos reaktio tuottaa vain toista diastereomeeria, sitä kutsutaan stereoselektiiviseksi, mitä termiä käytetään yleensä myös enantioselektiivisen sijasta.
Enantiomeerien kemialliset ominaisuudet ovat samat lukuun ottamatta kiraalisuutta ja ne voidaan erottaa toisistaan ainoastaan toisten kiraalisten aineiden avulla. Kromatografiaan voidaan käyttää luonnonsokeria (eli vain yhtä enantiomeeria) sisältävää putkea, jossa eri enantiomeerit liikkuvat eri nopeudella. Enantiomeerien fysikaaliset ominaisuudet ovat muutoin samat, mutta puhdas enantiomeeri saa valonsäteen polarisaation kiertymään muutamalla asteella eli se on optisesti aktiivinen, mikä voidaan havaita esimerkiksi sokeriliuoksesta. Eri enantiomeerit kiertävät valon polarisaatiotasoa vastakkaisiin suuntiin.
Enantiomeerit voidaan erottaa toisistaan myös resoluution avulla. Yleensä tämä perustuu siihen, että jo puhdas yhtä enantiomeeriä sisältävä kiraalinen yhdiste muodostaa suolan raseemisen seoksen kanssa. Tällöin raseemisesta seoksesta enantiomeerit muodostavat diastereomeeriset suolat. Näillä suoloilla on erilaisia ominaisuuksia, esimerkiksi erilaiset liukoisuudet. Näin sopivaa liuotinta käyttämällä voidaan kiteyttää toinen diastereomeereista toisen jäädessä liuokseen. Toivottu enantiomeeri voidaan vapauttaa suolastaan käyttämällä sopivaa kemikaalia.
Enantiomeerit luonnossa ja lääkeaineissa
Elävissä olennoissa olevat kiraaliset aineet ovat järjestään puhtaasti vain toista enantiomeeria. Esimerkiksi aminohapot ovat niin sanottua vasenkätistä muotoa. Tämän vuoksi esimerkiksi ihmisen makuaisti on enantioselektiivinen: saman aineen, karvonin, toinen enantiomeeri on piparmintun makuaine, toinen taas tillin. Saman aineen vaikutus elävään olentoon on usein aivan toinen riippuen enantiomeerista. Lääkeaineissa on usein niin, että vain toinen enantiomeeri vaikuttaa, toinen taas korkeintaan aiheuttaa epämiellyttäviä sivuvaikutuksia, mistä tunnetuin esimerkki on talidomidi.
Timo Leisiö
Timo Ilmari Leisiö (s. 16. heinäkuuta 1946 Uusikaupunki ) on suomalainen kansanmusiikin tutkija ja Tampereen yliopisto etnomusikologian emeritusprofessori ja musiikintutkimuksen laitoksen johtaja. Hän jäi eläkkeelle professorin tehtävästä vuonna 2011.
Leisiö on väitellyt soitintutkimuksesta väitöskirjalla Suomen ja Karjalan vanhakantaiset torvi- ja pillisoittimet, joka käsitteli rahvaanomaisia luonnonsoittimia. Sen jälkeen Leisiö on liikkunut hyvin laajasti eri tutkimusaiheiden parissa ja käsitellyt erilaisia musiikkiantropologian kysymyksiä. Vuonna 2010 Leisiö oli yksi ensimmäistä kertaa jaetun Koneen Säätiön Vuoden Tiedekynä -palkinnon vastaanottajista. Hän sai palkinnon Tieteessä tapahtuu -lehdessä julkaistusta artikkelistaan ”Musiikin yhdeksän evoluutiota”.
Leisiön puoliso on venäjän kielen professori Larisa Leisiö.
Martti Kerkkonen
Martti Aatto Olavi Kerkkonen (13. syyskuuta 1905 Liminka – 28. helmikuuta 1990 Helsinki ) oli suomalainen historiantutkija. Hän oli Valtionarkiston arkistoneuvos 1952–1967, valtionarkistonhoitaja professorin arvolla 1967–1970. Hän tutki Pietari Kalmin vaiheita.
Martti Kerkkosen vanhemmat olivat kouluneuvos Kaarlo Kerkkonen ja Anni Kulta Sofia Krank. Hänen vanhempi veljensä oli yliopettaja Veikko Kerkkonen. Kerkkosen puoliso vuodesta 1930 oli historiantutkija Gunvor Kerkkonen.
Professional Graphics Controller
Professional Graphics Controller (lyhyemmin PGC, tunnettiin myös nimillä Professional Graphics Adapter ja Professional Graphics Array) oli IBM PC/XT -grafiikkakortti, jonka IBM julkaisi vuonna 1984. Näyttöstandardi oli erittäin edistynyt ja siinä oli kiihdytinpiirit 2D- ja 3D-grafiikoille. Standardi oli tarkoitettu erityisesti CAD-suunnitteluun.
Itse grafiikkakortti koostui kolmesta yhteenkytketystä ISA-väyläisestä grafiikkakortista. Standardi tarjosi hieman samana vuonna julkaistua EGA-standardia korkeamman resoluution 640 × 480 pikselin resoluution 256 värin väripaletilla sekä 60 hertsin virkistystaajuudella. Koska standardi oli suunnattu CAD-markkinoille, grafiikkakortti tarvitsi paljon muistia ja sisälsikin 320 kilotavua perusmuistia. Lisäksi standardi sisälsi sisäänrakennetun mikroprosessorin, jonka avulla voitiin tehdä 3D-pyöritykset sekä kuvien leikkaukset.
Standardista ei tullut suosittua kotikäyttäjien keskuudessa, mutta sen hinta (listahinnaltaan 4 290 $) oli kuitenkin kilpailukykyinen, kun sitä verrattiin ajan CAD-työasemien hintoihin.
Standardin tukeman 640×480 resoluution lisäksi standardi tuki CGA:n grafiikka- ja tekstitiloja.
René Bourque
René Gary Wayne Bourque (s. 10. joulukuuta 1981 Lac La Biche, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsissa. Taustaltaan hän kuuluu métis-kansaan.
Bourquella on kova laukaus ja hänen rannelaukaustaan on verrattu Joe Sakicin laukaukseen. Bourque on myös voimakas pelatessaan kulmissa.
Bourquen kasvattajaseura on St. Albert Saints. Hän pelasi siellä vuoteen 2000 saakka, ja sen jälkeen Bourque kävi vuodet 2000–2004 Wisconsinin yliopistoa. Bourquea ei koskaan varattu NHL:ään. Hän siirtyi kaudeksi 2004–2005 Chicago Blackhawksin organisaatioon, mutta pelasi kauden farmijoukkue Norfolk Admiralsissa NHL:n työsulun takia. Bourque valittiin AHL:n parhaaksi tulokkaaksi. Kauden 2005–2006 Bourque pelasi kokonaan NHL:ssä, ja hän teki 77 ottelussa tehopisteet 16+18=34.
Bourque siirtyi kolmen Chicagossa vietetyn kauden jälkeen Calgary Flamesiin kaudeksi 2008–2009, jolloin Bourque teki läpimurtonsa tehtyään 58 ottelussa tehopisteet 21+19=40. Bourquen kausi jäi kuitenkin lyhyeksi hänen loukkaannuttuaan tammikuussa 2009. Myös kausi 2006–2007 jäi Bourquen osalta vain 44 ottelun mittaiseksi niskavamman takia. Helmikuussa 2010 Bourque solmi Calgaryn kanssa kuusivuotisen ja 20 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Bourque sai sopimuskauden kahdesta ensimmäisestä kaudesta 2010–2012 kahdeksan miljoonaa dollaria. Bourque pelasi Flamesissa tammikuuhun 2012 saakka, jolloin hänet kaupattiin Montreal Canadiensiin. Samassa vaihtokaupassa Flames sai Michael Cammallerin, Karri Rämön pelaajaoikeudet ja viidennen kierroksen varausvuoron 2012. Canadiensiin siirtyivät Bourquen ohella Patrick Holland ja toisen kierroksen varausoikeus 2013.
Karpov
Karpov on seuraavien tunnettujen henkilöiden sukunimi:
René Bourque
Juniori- ja collegeura
WHL:n sijaan Bourque pelasi juniorikiekkoa AJHL-joukkue St. Albert Saintsissa säilyttäen NCAA -kelpoisuuden. Hän teki 44 maalia ja 81 pistettä ollen joukkueen sisäisen pistepörssin toinen kaudella 1999–2000. Hänet nimettiin AJHL:n tulokkaiden tähdistöön sekä ehdokkaaksi vuoden tulokkaaksi. Tästä huolimatta häntä ei varattu NHL:ään.
Valmistumisensa jälkeen Bourque teki 29. heinäkuuta 2004 vapaana agenttina tulokassopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Hänet lähetettiin Chicagon AHL:ssä pelaavaan farmijoukkue Norfolk Admiralsiin kaudeksi 2004–2005. Hän teki Norfolkin seuraennätyksen iskemällä 33 maalia ja oli joukkueen paras pistemies 60 tehopisteellään. Hänet palkittiin vuoden tulokkaalle annettavalla Dudley "Red" Garrett Memorial Awardilla. Lisäksi hänet valittiin tulokkaiden joukkueeseen ja hän pelasi Team Canadan paidassa vuoden 2005 AHL:n tähdistöottelussa, jossa hän voitti kovin laukaus -kilpailun.
NHL
Bourque liittyi Chicago Blackhawksiin kauden 2005–2006 alussa. Hän teki ensimmäisen maalinsa debyyttiottelussaan 5–3-tappiossa Mighty Ducks of Anaheimille. Yhteensä hän teki tulokaskaudellaan 16 maalia ja 34 pistettä ollen joukkueen sisäisen pistepörssin neljäs. Myöhemmin Bourque ja Chicago tekivät kahden vuoden jatkosopimuksen. Hänen kausi 2006–2007 oli loukkaantumisten täyttämä. Hän pelasi vain 44 ottelua, joissa teki seitsemän maalia. Bourque vietiin sairaalaan 12. marraskuuta 2006 hänen saatuaan Columbus Blue Jacketsia vastaan pelatussa ottelussa Nikolai Žerdevin luistimesta viillon niskaansa. Blackhawks ilmoitti tämän jälkeen hänen olevan kolmesta kuuteen viikkoa sivussa otteluista. Bourque piti itseään onnekkaana palatessaan neljän viikon jälkeen pelaamaan, sillä hän ei olisi ehkä selviytynyt, mikäli haava olisi ollut pari millimetriä syvempi.
Vain kaksi viikkoa paluunsa jälkeen Bourque joutui uudelleen sivuun murrettuaan nilkkansa 31. joulukuuta 2006. Hän palasi kokoonpanoon lähes kahden kuukauden poissaolon jälkeen 21. helmikuuta 2007. Loukkaantumiset haittasivat myös kautta 2007–2008, jolloin hän oli kauden alun sivussa nivusvamman vuoksi, jonka jälkeen hän tippui marraskuussa pois kokoonpanosta peukalovamman vuoksi kuukaudeksi. Paluunsa jälkeen hän pelasi loppukauden ajan ja tilille kertyi 62 peliä sekä kymmenen maalia ja 14 syöttöä.
Heinäkuun ensimmäisenä päivänä 2008 Bourque kaupattiin Calgary Flamesiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuodelle 2009. Calgary teki hänen kanssaan nopeasti kahden vuoden sopimuksen. Calgaryssa hän teki uransa ensimmäisen hattutempun Ottawa Senatorsia vastaan 27. joulukuuta 2008 pelatussa ottelussa. Hän nyrjäytti nilkkansa ja oli runkosarjan kaksi viimeistä kuukautta loukkaantuneena. Vaikka hän pelasi vain 58 ottelua, hän kuitenkin onnistui ensimmäisen kerran urallaan rikkomaan 20:n maalin rajan, minkä lisäksi hän teki ennätyksensä 40 pisteellä. Hän palasi pelaamaan vuoden 2009 pudotuspeleihin entistä seuraansa Chicago Blackhawksia vastaan. Häneltä jäi yksi sarjan ottelu väliin vammojen uusiutumisen vuoksi. Tämän jälkeen hänen nilkkansa hoidettiin leikkauksella.
Bourque jatkoi kaudella 2009–2010 Calgaryssa, jossa johti joukkueen sisäistä pistepörssiä vielä marraskuun lopussa, kunnes loukkaantui jälleen. Hän palasi kentälle kahden viikon kuluttua tästä oltuaan sivussa kuudesta ottelusta. Bourque teki kauden päätteeksi uransa parhaat tehopisteet viimeistellen 27 maalia ja antaen 31 maalisyöttöä, yhteensä 58 tehopistettä ja saavuttaen plus/miinus-lukeman +7. Kauden päätteeksi hänet kutsuttiin pelaamaan Kanadan maajoukkueeseen maailmanmestaruuskilpailuihin. Niissä hän teki seitsemässä ottelussa yhden maalin ja antoi yhden maaliin johtaneen syötön Kanadan sijoituttua seitsemänneksi.
Bourque sai paljon mediahuomiota kaudella 2011–2012. Hän pelasi huonon alkukauden, jonka jälkeen Hockey Night in Canadan kommentaattori Kelly Hrudey kyseenalaisti Bourquen omistautumisen ja sanoi, ettei Bourque välitä pelistä. Hänen joukkuetoverinsa kuitenkin puhuivat hänen puolestaan. Hänet asetettiin kahdesti pelikieltoon kuukauden sisällä sääntöjen vastaisten taklauksien vuoksi. Ensimmäinen pelikielto oli kahden ottelun mittainen ja tuli 19. joulukuuta 2011, kun Bourque taklasi Chicago Blackhawksin Brent Seabrookia takaapäin. Toinen pelikielto toi viiden ottelun pelikiellon, kun Bourque iski Washington Capitalsin Nicklas Bäckströmiä kyynärpäällä päähän 4. tammikuuta 2012. Kyseinen ottelu oli viimeinen, jonka Bourque pelasi Calgaryssa. Hänet kaupattiin Patrick Hollandin ja toisen kierroksen varausvuoron kanssa Montreal Canadiensiin vaihdossa Michael Cammalleriin, Karri Rämöön ja viidennen kierroksen varaukseen.
Yhteensä Calgaryssa ja Montrealissa Bourque teki 18 maalia ja 24 pistettä, jotka olivat hänen alhaisimmat tilastonsa neljään vuoteen. Bourquen kauden 2012–2013 aloitus viivästyi hänen kärsiessään kesäkaudella leikkauksella hoidetusta vammasta.
9. marraskuuta 2014 maalittoman 13 ottelun jälkeen Bourque asetettiin waiver-listalle. Hän oli tällöin tehnyt kaksi syöttöpistettä ja hänen plus/miinus-lukemansa oli –9. Bourque lähetettiin 10. marraskuuta farmijoukkue Hamilton Bulldogsiin, kun yksikään muu joukkue ei poiminut häntä itselleen waiver-listalta. Montrealin organisaatiosta Bourque lähti 20. marraskuuta 2014, kun hänet kaupattiin Anaheim Ducksiin vaihdossa Bryan Alleniin.