cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mikko Särelä
Mikko Särelä (s. 1975 ) on suomalainen poliitikko ja kansalaisaktivisti. Särelä tuli tunnetuksi kaupunkisuunnitteluaktiivina ja Lisää kaupunkia Helsinkiin -Facebook-ryhmän perustajana. Ryhmän perustamiseen liittyvistä ansioista hänet palkittiin Vuoden kaupunkilainen -tittelillä vuonna 2014. 2010-luvulla hän on keskittynyt kaupunkisuunnitteluun ja tietoyhteiskuntapolitiikkaan. Vuodesta 2017 hän on ollut vihreiden varavaltuutettu Helsingissä ja toiminut useissa muissa kunnallisissa luottamustoimissa.
Fort Mandan
Fort Mandan oli rakennettu suurista amerikkalaisista poppeleista, joita kasvoi Missourijoen varrella. Tämä alkeellinen varuskunta oli jaettu kahdeksaan huoneeseen, joista kaksi toimi varasto- ja säilytystiloina. Rakennuksen joenpuoleinen takaosa oli suojattu yli viisi metriä korkealla paaluvarustuksella. Kylmistä talvikuukausista huolimatta tukikohta oli vartioitu ympäri vuodokauden siouxien tai muiden vihamielisten intiaanien hyökkäysten varalta.
Mikko Särelä
Kunnallis- ja puoluepolitiikka
Särelä toimii Vihreän liiton aktiivina ja poliitikkona. Hän on jäsen Helsingin Vihreissä ja Tieteen ja teknologian vihreissä. Särelällä on ollut seuraavat kunnalliset luottamustoimet Helsingissä:
Fort Mandan
Retkikunta viipyi Fort Mandanissa yli talven ja jatkoi matkaansa länteen 7. huhtikuuta 1805. Osa tutkimusmatkaajista palasi takaisin lähtöpaikkaansa Saint Louisiin. Heidän tehtävänään oli viedä edellisvuoden aikana otetut tieteelliset tulokset presidentti Thomas Jeffersonille, jonka aloitteesta matka oli toteutettu. Suurin osa retkikunnasta jatkoi kuitenkin matkaansa kohti Tyyntä valtamerta Meriwether Lewisin ja William Clarkin johtamina. Kun ryhmä palasi takaisin elokuussa 1806, Fort Mandan oli poltettu maan tasalle.
Mikko Särelä
Kansalaisaktivismi
Mikko Särelä oli vuonna 2005 Lex Karpelaa vastustavan mielenosoituksen järjestäjä.
Vuonna 2009 hän perusti Lisää kaupunkia Helsinkiin -Facebook-ryhmän. Ryhmä on tarkoitettu ihmisille, jotka haluavat kaupunkiin lisää tiiviitä kerrostalokortteleita, kivijalkaliikkeitä ja korttelipuistoja
Lisää kaupunkia Helsinkiin -ryhmän perustamisen ansiosta Kaupunkitoimittajat ry valitsi Särelän ”vuoden kaupunkilaiseksi” 2014.
Koulutus ja työ
Särelä on koulutukseltaan tekniikan tohtori. Hän on työskennellyt tutkijana Aalto-yliopistossa ja sittemmin Tekniikan akateemisten innovaatio- ja elinkeinopolitiikan asiantuntijana.
Housing and Development Board
Viidessäkymmenessä vuodessa se on tuottanut yli 900 000 asuntoa. 2010-luvulla sillä on 23 aluetoimistoa ja kaikkiaan 4 800 hengen henkilökunta.
Perustaminen
Kun HDB:n perustamisesta päätettiin, Singaporessa oli paljon slummeja. Alle 10 prosenttia Singaporen 1,6 miljoonasta asukkaasta omisti asunnon. Hökkelikylissä asuttiin ilman viemäröintiä tai muita yhteiskunnan peruspalveluita.
Asuntopula ratkaistiin pääosin ensimmäisen kymmenen vuoden aikana. Jo ensimmäisen viiden vuoden aikana HDB rakennutti 55 000 asuntoa.
Asunnot
HDB rakennuttaa asunnot ja myy ne sitten edulliseen hintaan asuntoa tarvitseville asukkaille.
Asunnon saanti ja asuntolainojen myöntäminen
Singaporelaiset voivat saada valtiolta jopa 99 vuoden asuntolainoja. Lainoja ja asuntoja ei kuitenkaan myönnetä kaikille, vaan niissä on tarveharkintaa ja jonoja.
Vuokraaminen
HDB:n rakennuttamien asuntojen antaminen vuokralle on periaatteessa luvallista vain HDB:n myöntämällä erikoisluvalla.
Alea
Alea tai Aléa voi viitata seuraaviin:
Carina Kjellman
Kjellman voitti 20-vuotiaiden Pohjoismaiden mestaruuden seitsenottelussa Ålborgissa 1983. Hän sijoittui 11:nneksi Genovan sisäratojen EM-kilpailujen 1992 kolmiloikkakilpailussa tuloksella 13,19 m. Helsingin EM-kisoissa 1994 hän putosi samassa lajissa karsintakilpailussa. Hän voitti kahdesti kolmiloikan aikuisten ulkoratamaaotteluissa: Tukholmassa vuosina 1991 ja 1994.
Alison Cooper
Alison Cooper (s. ) on brittiläinen yritysjohtaja. Hän on toiminut brittiläisen tupakkayhtiö Imperial Brandsin (2/2016 saakka yhtiö tunnettiin nimellä Imperial Tobacco Group) toimitusjohtajana vuodesta 2010.
Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Fortune luokitteli hänet maailman talouselämän kansainvälisten (ei-yhdysvaltalaisten) naisvaikuttajien 8. sijalle (2017). Cooperin aikana Imperial Brands, maailman neljänneksi suurin tupakkayhtiö, on yhtäältä ostanut useita yhdysvaltalaisia tupakkabrändejä hallintaansa heinäkuussa 2014 tehdyllä 7,1 miljardin dollarin suurkaupalla. Toisaalta yhtiö on pyrkinyt vahvistamaan johtamansa yrityksen markkina-asemia tupakan terveyshaittojen koskevan tietoisuuden aiheuttamia haasteita vastaan perustamalla esimerkiksi yhteisyrityksen Kiinan valtion omistaman China National Tobaccon kanssa tammikuussa 2017. Kiina on maailman suurin tupakkamarkkina, jossa poltetaan 1/3 maailman tupakoista. Cooper syntyi Englannin Surreyn Kingston upon Thamesissa, ja valmistui Bristolin yliopistosta 1988 matematiikka ja tilastotiede pääaineinaan.
Rauli Sohlman
Rauli Sohlman (s. 23. maaliskuuta 1959 Tampere) on suomalainen jääkiekkomaalivahti. Sohlman debytoi SM-sarjassa KooVeen riveissä kaudella 1974–1975. Hän lopetti pelaajauransa Jokereissa kauteen 1988–1989. Kaudella 2014–2015 hän toimi maalivahtivalmentajana GrIFK Hockeyssa.
Svetlana Kitova
Svetlana Aleksandrovna Kitova (, 25. kesäkuuta 1960 – marraskuu 2015) oli Neuvostoliittoa edustanut keskipitkien matkojen juoksija.
Kitova menestyi eritoten sisäradoilla 1980-luvulla: hän saavutti sisäratojen MM-kilpailuista kaksi mitalia ja sisäratojen EM-kilpailuissa neljä mitalia, joista Euroopan mestaruudet 800 metrillä Budapestissä 1983 ja 1 500 metrillä Madridissa 1986. Hän edusti Neuvostoliittoa arvokisoissa myös ulkoradoilla.
Kitova kuoli 55-vuotiaana vakavaan sairauteen pitkän sairastamisen jälkeen. Hänen kuolemastaan uutisoitiin 20. marraskuuta 2015.
Susanne Weinbuchner
Susanne Weinbuchner (s. 16. elokuuta 1991) on saksalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla SC Lenggriesia.
Weinbuchner sijoittui nuorten MM-kilpailuissa Crans-Montanassa vuonna 2011 suurpujottelussa 11:nneksi ja pujottelussa 12:nneksi. Maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Söldenn suurpujottelussa 27. lokakuuta 2012 sijoittuen 12:nneksi.
Mauri Saarivainio
Mauri Kalevi Saarivainio (s. 15. marraskuuta 1945 Iisalmi) on suomalainen nyrkkeilijä.
”Maukka” Saarivainio edusti Suomea Méxicon 1968 olympialaisten välisarjassa (alle 67 kg). Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella länsisaksalaiselle Dieter Kottyschille kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä.
Seuratasolla Saarivainio edusti Iisalmen Työväen Urheilijoita, Iisalmen Pallo-Veikkoja ja Kemin Intoa. Hän voitti nyrkkeilyssä SM-hopeaa vuosina 1966, 1967 ja 1970 sekä SM-pronssia vuonna 1968. Hän voitti kolme TUL:n nyrkkeilymestaruutta. Jalkapalloa hän pelasi IV divisioonassa.
HMS Dykaren
HMS Dykaren (runkonumerot Dy) oli Ruotsin laivaston Sjölejonet-luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1940. Se laskettiin vesille 17. joulukuuta 1940 ja liitettiin laivastoon 26. elokuuta 1941.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1. joulukuuta 1959 ja myytiin 1967 Ystadiin romutettavaksi.
George FitzGerald
pienoiskuva|upright=0.6|George FitzGerald George Francis FitzGerald (3. elokuuta 1851 – 22. helmikuuta 1901) oli irlantilainen fyysikko. Hän keksi menetelmän tuottaa radioaaltoja, mikä oli yksi ”langattoman lennättimen” eli radion keksimisen välttämättömistä esiaskelista.
FitzGerald oli Trinity Collegen fysiikan professori vuodesta 1881. Säteilytutkimuksillaan hän osoitti että värähtelevä sähkövirta tuotti sähkömagneettista säteilyä. Saksalainen Heinrich Hertz vahvisti tuloksen kokeellisesti ja käytti sitä hyväkseen langattoman tiedonsiirron kehittelyssä.
Arzamas (täsmennyssivu)
Arzamas tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Inflammable Material
Inflammable Material on pohjoisirlantilaisen punkyhtyeen Stiff Little Fingersin esikoisalbumi. Albumin julkaisi Rough Trade Records -levy-yhtiö vuonna 1979. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, ”Alternative Ulster” ja ”Suspect Device”.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säv. ja san. Jake Burns ja Gordon Ogilvie ellei toisin mainita.
Valtakunnanvouti
Valtakunnanvouti on Suomen ulosottohallinnon päällikön virkanimike.
Valtakunnanvouti johtaa Ulosottolaitosta, joka aloitti toimintansa 1. joulukuuta 2020. Virasto toimii Turussa. Suomen ensimmäinen valtakunnanvouti on Juhani Toukola. Hän toimi aiemmin oikeusministeriön ulosottojohtajana, joka virka lakkautettiin samalla kun valtakunnanvoudinvirasto perustettiin 2010 uudeksi keskusvirastoksi oikeusministeriön alaisuuteen. Vuodesta 2020 lähtien valtakunnanvoudinvirasto on ollut osa uutta Ulosottolaitosta.
Järvihiirensammal
Järvihiirensammal (Bryum knowltonii) on lehtisammallaji hiirensammalten heimossa (Bryaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkeilla ja viileillä alueilla.
Väärään suuntaan
Väärään suuntaan on laulaja Jenni Vartiaisen single, joka on julkaistu 1. helmikuuta 2018. Kappaleen on Vartiaisen kanssa kirjoittanut Jukka Immonen.
USS Eastport
Palvelus
Yhdysvaltain laivaston tykkiveneet USS Conestoga, USS Tyler ja USS Lexington valtasivat konfederaation höyrylaivan 7. helmikuuta 1862 Cerro Gordossa Tennesseessä. Vallattu alus siirrettiin Cairoon Illinoisiin, jossa se muutettiin ironcladiksi Yhdysvaltain maavoimien käyttöön. Alus lähti satamasta elokuun lopulla komentajakapteeni S. L. Phelpsin komennossa tehtävänään valvoa Mississippiä Saaren No 10 ja Arkansasissa sijaitsevan White Riverin välillä. Alus joutui kuitenkin palaamaan Cairoon korjattavaksi jo 1. lokakuuta, kun joella partioineet alukset siirrettiin maavoimilta laivastolle.
Eastport läpäisi esteet, jotka olivat Fort de Russyn kohdalla. Alus myös osallistui linnakkeen valtaukseen. Se jatkoi Punaista jokea ylävirtaan 5. huhtikuuta saakka aina Grand Ecoreen, jossa alus kääntyi ja aloitti paluumatkansa alavirtaan.
15. huhtikuuta 1864 se törmäsi Etelävaltion joukkojen asettamaan "torpedoon", joiksi kutsuttiin aikanaan lähihakeutuvia magneettimiinoja. Vuotoa ei huomattu alkuun ja alus upposi noin viiden tunnin kuluttua. Muutama päivä myöhemmin alus nostettiin ylös, riisuttiin tykeistä, siirrettiin ja upotettiin 26. huhtikuuta matalikolle, jottei se joutuisi Etelävaltioiden käsiin.
15. kesäkuuta 1865 Pohjoisvaltioiden siipiratasjokialus S.S. Edward F. Dix matkasi samaa jokea pitkin ja törmäsi Eastportin hylkyyn. Edward F. Dix upposi ironcladin viereen. Yhdysvaltain armeijan pioneerijoukot löysivät hylyt ja tutkivat ne vuonna 1995.
Aditya Roy Kapur
Aditya Roy Kapur (s. 16. marraskuuta 1985 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Hän teki näyttelijändebyyttinsä vuoden 2009 musikaalielokuvassa London Dreams, ja myöhemmin sai näkyvyyttä rooleillaan vuoden 2010 elokuvissa Action Replayy ja Guzaarish. Vuonna 2013 hän nousi kuuluisuuteen ja sai positiivista palautetta kriitikoilta suorituksestaan menestyselokuvassa Aashiqui 2. Samana vuonna hän näytteli sivuroolia toisessa peräkkäisessä menestyselokuvassaan Yeh Jawaani Hai Deewani.
Perhe
Aditya Roy Kapur syntyi Bombayssa punjabilaiselle hinduisälle ja juutalaisäidille nuorimpana kolmesta veljeksestä. Vanhin veli Siddharth Roy Kapur on elokuvatuottaja ja liikemies, joka on naimisissa näyttelijä Vidya Balanin kanssa, ja toinen veli Kunaal Roy Kapur on myös näyttelijä.
Vaikertajakyyhkyt
Vaikertajakyyhkyt (Zenaida) on kyyhkyjen heimoon kuuluva lintusuku.
Yandere
Yandere (jap. ヤンデレ) on japanilainen termi henkilölle, joka on ensi alkuun luonteeltaan hyvin hellä ja rakastava, mutta jossain vaiheessa rakkautensa vuoksi muuttuu häiriintyneeksi ja psykoottiseksi, usein brutaalilla tavalla. Yandere on yhdistelmä kahdesta japaninkielisestä sanasta; yanderu, mikä tarkoittaa "olla sairas" ja derere, jonka voi kääntää "uupunut" tai "rakkaudenkipeä".
Termiä käytetään usein anime- ja mangasarjojen ja muiden japanilaisten populaarikulttuurin hahmoista.
Lähteet
Glossary of anime and manga Термины и понятия аниме и манги
Sony Ericsson Satio
Sony Ericsson Satio on Sony Ericssonin vuonna 2009 julkaisema älypuhelin. Sen ominaisuuksiin kuuluu 3,5 tuuman kapasitiivinen kosketusnäyttö, 12,1 megapikselin kamera, GPS, Wi-Fi, 3G ja micro-SD muistikorttipaikka.
Julkaisu
Puhelin julkistettiin Mobile World Congress -tapahtumassa Barcelonassa, Espanjassa 15. helmikuuta 2009.
Arzamas (seura)
Arzamas oli kirjallisuusseura Pietarissa 1815–1818. Se syntyi vastapainoksi Aleksandr Šiškovin taantuville pyrkimyksille puolustamaan Nikolai Karamzinin aikaansaamaa kirjakielen ja kirjallisuuden uudistusta. Seuralla, johon sen loppuajalla Puškinkin kuului, oli ylimyksellinen leima.
Pierre Lemaitre
Pierre Lemaitre (s. 19. huhtikuuta 1951 Pariisi) on ranskalainen kirjailija ja käsikirjoittaja.
Cornelius Fuscus
Cornelius Fuscus (k. 86 tai 87) oli roomalainen sotapäällikkö ja keisari Domitianuksen pretoriaaniprefekti. Hänen uransa alusta tiedetään hyvin vähän. Fuscus osallistui todennäköisesti Rooman sisällissotaan vuonna 69 (neljän keisarin vuosi) ja kannatti Galbaa, Othoa ja Vitelliusta, mutta siirtyi sitten Vespasianuksen puolelle, josta tuli lopulta keisari. Tämän jälkeen hänen elämästään ei tiedetä mitään, mutta Domitianuksen aikana hän toimi pretoriaaniprefektinä vuodesta 81 lähtien. Vuonna 85 hänet lähetettiin Daakiaan sotimaan kuningas Decebalusta vastaan, joka oli edellisinä vuosina hyökännyt Tonavan yli Moesiaan, ja surmannut provinssin maaherran, Gaius Oppius Sabinuksen. Kostaakseen daakialaisten hyökkäyksen, Domitianus johti vastahyökkäystä Daakiaan vuonna 85. Sotaretki sujuikin hyvin, mutta keisari joutui pian lähtemään takaisin Roomaan ja jätti Fuscuksen armeijan komentoon. Fuscus ja hänen komentamansa Legio V Alaudae kuitenkin väijytettiin Tapaessa vuonna 86 tai 87, jolloin hän sai surmansa.
Pierre Lemaitre
Lemaitre sai vuoden 2013 Goncourt-palkinnon historiallisesta romaanistaan Näkemiin taivaassa. Hänen aiempi tuotantonsa käsittää etupäässä dekkareita. Vuonna 2017 Suomen Dekkariseura myönsi hänelle Vuoden johtolankapalkinnon.
Lemaitre on työskennellyt aiemmin kirjallisuuden opettajana, mutta toimii nykyään vapaana kirjailijana.
Leo Roininen
Leo Johannes Roininen (16. heinäkuuta 1928 Toronto, Kanadan dominio, Brittiläinen imperiumi – 21. huhtikuuta 2002 Sudbury) oli kanadalainen keihäänheittäjä ja kuulantyöntäjä.
HMS Sjöhästen (Shä, 1940)
HMS Sjöhästen (runkonumero Shä) oli Ruotsin laivaston Sjölejonet-luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1940. Alus laskettiin vesille 19. lokakuuta 1940 ja liitettiin laivastoon 18. kesäkuuta 1941.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1963 ja myytiin 1963 Ystadiin romutettavaksi.
Miika Muranen
Miika Muranen (s. 26. huhtikuuta 1983) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Tervolasta kotoisin oleva Muranen valmistui Teatterikorkeakoulun ohjauksen koulutusohjelmasta vuonna 2009 ja tämän lisäksi keväällä 2018 hänestä tuli teatteritaiteen maisteri Teatterikorkeakoulun näyttelijäntaiteen koulutusohjelmasta. Pääasiallisesti hän on työskennellyt freelancerina.
Hän on ohjannut lukuisia esityksiä ympäri Suomea sekä näytellyt useissa ammattiteatteriproduktioissa. Myös käsikirjoittaminen kuuluu Murasen työnkuvaan. Ohjaajana hän on tullut tunnetuksi etenkin musiikkiteatteri- ja musikaaliohjauksistaan. Hänen Lahden kaupunginteatterille sovittama ja ohjaama musiikkiteatteriversionsa Hella Wuolijoen klassikkonäytelmästä Niskavuoren naiset keräsi kiitosta vuonna 2013. Murasen musiikkiteatteritulkinta myös toisesta Niskavuori-klassikosta, Niskavuoren nuori emäntä, Pyynikin kesäteatteriin oli kiitelty teos.
Hän on ohjannut muun muassa Lahden kaupunginteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Tampereen Teatterissa sekä Jyväskylän ja Vaasan kaupunginteatterissa. Hän on toiminut näyttelijänä muun muassa Seinäjoen kaupunginteatterissa, Kirjurinluodon kesäteatterissa, Tampereen Komediateatterissa, Teatteri Siperiassa ja Kemin kaupunginteatterissa. Murasen käsikirjoittamat nuortennäytelmät Katve sekä Hattaraa ja pelkotiloja saivat kantaesityksensä Ahaa Teatterissa.
Syksystä 2019 Muranen on Rovaniemen Teatterin taiteellinen johtaja.
Superliga (Serbia)
Superliga on amerikkalaisen jalkapallon korkein sarjataso Serbiassa. Nykymuodossaan sarjaa on pelattu vuodesta 2011 lähtien.
Historia
Ensimmäiset amerikkalaisen jalkapallon seurat perustettiin Serbiaan vuonna 2002. Maan lajiliitto SAFS perustettiin seuraavana vuonna ja ensimmäisestä Serbian mestaruudesta pelattiin 2004. Vuonna 2008 syntyi kilpaileva lajiliitto SAAF ja maassa pelattiin kahta eri sarjaa vuoteen 2011 saakka, jolloin lajiliitot yhdistyivät ja virallisen mestaruussarjan nimeksi tuli Superliga.
Serbian mestarit
¹= 2009–2010 oli kaksi Serbian mestaruussarjaa
Blandine Verlet
Blandine Verlet (27. helmikuuta 1942 Pariisi, Ranska – 30. joulukuuta 2018 ) oli ranskalainen cembalisti. Hän opiskeli Ruggero Gerlinin ja Ralph Kirkpatrickin johdolla.
Verlet aloitti levyttämisen 1970-luvun lopulla Philips Recordsille, mutta siirtyi Astréen artistiksi 1990-luvulla. Hänen levytyksiinsä lukeutuu Johann Sebastian Bachin kosketinsoitinteosten tulkintoja ja Johann Jakob Frobergerin tuotantoa. Hän levytti vähemmän tunnettujenkin säveltäjien, kuten Louis Couperinin ja Élisabeth Jacquet de La Guerren musiikkia. Viulisti Gerard Poulet’n kanssa Verlet levytti Wolfgang Amadeus Mozartin varhaisia viulusonaatteja barokin ajan kosketinsoittimilla fortepianon tai nykyaikaisen pianon sijaan.
Verlet teki yhteistyötä myös huilisti Stephen Prestonin ja viola da gamban soittaja Jordi Savallin kanssa.
Rasul Gamzatov
thumb|200px|Rasul Gamzatov vastaanottamassa apostoli Andreaksen kunniamerkkiä syyskuussa 2003. Rasul Gamzatovitš Gamzatov (, avaariksi Расул XIамзатов, Rasul Hamzatov; 8. syyskuuta 1923 Dagestanin Hunzahin piirin Tsadan kylä – 3. marraskuuta 2003 Moskova) oli avaarilainen runoilija.
Rasul Gamzatov syntyi runoilija Gamzat Tsadasan perheeseen. Hän alkoi kirjoittaa yhdeksänvuotiaana ja julkaisi ensimmäisen runonsa ollessaan seitsemännellä luokalla. Vuonna 1940 Gamzatov valmistui Buinakskin opettajaopistosta ja palasi kotikyläänsä opettajaksi. Myöhemmin hän työskenteli teatteriohjaajan apulaisena sekä avaarinkielisen sanomalehden ja radion toimittajana. Ensimmäinen runokokoelma Hasratab rokigi borkarab tstsingi (”Palava rakkaus ja polttava viha”) ilmestyi toisen maailmansodan aikana vuonna 1943. Gamzatovin kaksi vanhempaa veljeä kaatui sodassa.
Gamzatov hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi vain 20-vuotiaana. Vuonna 1944 hän liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen. Vuosina 1945–1950 hän opiskeli Moskovassa Maksim Gorkille nimetyssä kirjallisuusinstituutissa. Vuodesta 1951 aina kuolemaansa saakka hän toimi Dagestanin kirjailijaliiton puheenjohtajana.
Gamzatovin ensimmäinen venäjänkielinen runokokoelma ilmestyi vuonna 1947. Seuraavien vuosikymmenien aikana hän julkaisi kymmeniä avaarin- ja venäjänkielisiä runo- ja proosakirjoja, joita on käännetty useille vieraille kielille. Runokokoelma Dun gavurab son (”Syntymävuoteni”, 1950) sai Stalin-palkinnon vuonna 1952. Kokoelma Vysokije zvjozdy (”Korkeat tähdet”, 1962) palkittiin Lenin-palkinnolla vuonna 1963. Runokirjoista merkittävimpiä on Konstitutsija gortsa (”Vuoristolaisen perustuslaki”), joka sisältää lisäksi lyyrisen kertomuksen ”Kotimaani Dagestan” (Moi Dagestan, 1968). Gamzatov toimi myös venäläisen kirjallisuuden avaarintajana.
Rasul Gamzatovin inhimillinen, elämänläheinen ja kiihkeä runous teki hänestä yhden Neuvostoliiton suosituimmista kirjailijoista. Monista hänen runoistaan on sävelletty lauluja. Niistä tunnetuin on toisen maailmansodan uhreille omistettu Žuravli (”Kurjet”). Lukijoiden suosion lisäksi Gamzatov sai lukuisia virallisia tunnustuksia. Hänelle on myönnetty Dagestanin kansanrunoilijan ja sosialistisen työn sankarin arvonimet, neljä Leninin ja useita muita kunniamerkkejä sekä neuvostoliittolaisia ja kansainvälisiä kirjallisuuspalkintoja. Gamzatov toimi Dagestanin ASNT:n ja Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana, osallistui eri kansalaisjärjestöjen toimintaan ja työskenteli mm. Novyi mir ja Literaturnaja gazeta -kirjallisuuslehtien toimituskuntien jäsenenä.
Runoilija on haudattu Mahatškalaan vaimonsa Patimatin viereen. He saivat kolme tytärtä.
Kellomesikko
Levinneisyys
Kellomesikkoa tavataan Australian itäosissa. Lajia on kuvattu runsaslukuiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Gökay Akbulut
Gökay Akbulut (s. 1982 Pinarbasi, Turkki) on saksalainen Vasemmisto-puolueen poliitikko. Hän on varsinaiselta ammatiltaan yhteiskuntatieteilijä. Hän valmistui ylioppilaaksi kesäkuussa 2003 Hampurin Hamm-lukiosta ja opiskeli lokakuusta 2003 syyskuuhun 2008 Heidelbergin yliopistossa (Ruprecht-Karls). Hän vietti opiskellessaan lukuvuoden Kanadassa ja suoritti harjoittelun Yhdysvalloissa.
Tunturisulkanen
Tunturisulkanen (Stenoptilia islandica) on Euroopan pohjoisimpien seutujen sulkaperhoslaji. Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa vuodelta 2010 se on arvioitu erittäin uhanalaiseksi (EN).
Koko ja ulkonäkö
Pieni, vaaleanharmaa sulkaperhonen. Siipien pohjaväri on rusehtavan harmaa ja etusiiven kärkiliuskojen eroamiskohdassa on laaja tumma kaksoistäplä. Lisäksi etummaisen liuskan kärjessä on tumma pitkittäisviiru ja siiven keskivaiheilla tumma keskitäplä. Siiven tyvessä on tummanruskeita siipisuomuja. Takasiivet ovat yksivärisen ruskeanharmaat. Siipiväli 17–19 mm.
Levinneisyys ja lentoaika
Levinneisyys Euroopassa kattaa paikoittain Skotlannin ja Islannin sekä Ruotsin, Suomen ja Venäjän pohjoisimmat osat. Norjassa sitä tavataan Keski-Norjasta pohjoiseen. Tunturisulkasta tavataan Suomessa ainoastaan Enontekiön Kilpisjärveltä, jossa se elää pienillä alueilla Mallan luonnonpuistossa sekä Saanatunturilla. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuun alkupuoliskolla.
Elinympäristö ja elintavat
Tunturilaji, jonka elinympäristöjä ovat kosteat tunturikankaat ja louhikot. Suomen esiintymät ovat pahtojen alaisilla niityillä ja soraikoilla sekä kalliohyllyillä. Skotlannissa sitä tavataan kosteilla vuoristoalueilla ja soilla. Esiintymispaikat ovat pinta-alallisesti pieniä, mutta laji saattaa olla niillä runsaslukuinen. Perhoset ovat aktiivisimmillaan alkuyöstä, mutta lähtevät helposti lentoon myös päivällä. Toukka on yöaktiivinen piilotellen päivisin lehtien alapinnoilla. Se elää syöden ravintokasvinsa kukintoja, mutta muuten tiedot perhosen kehitysvaiheista ovat puutteelliset.
Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat rikot (Saxifraga), Suomessa ainakin mätäsrikko (Saxifraga cespitosa), mutta esiintymispaikoilla kasvaa myös nuokkurikkoa (Saxifraga cernua).
Nouse, Inkeri
Nouse Inkeri on Inkerin kansallislaulu, jonka on säveltänyt ja sanoittanut Mooses Putro vuonna 1888. Se esitettiin ensimmäisen kerran yleisinkeriläisillä laulujuhlilla vuonna 1899. Hymniä jouduttiin tuolloin esittämään nimellä Nouse Kansani. Hymnin toisen säkeistön sanat on kirjoittanut opettaja, toimittaja Paavo Räikkönen.
Sanat
Kerran kaikuu vielä kaunis soitto kautta kallihimman synnyinmaan, valon, vapauden ompi voitto, riemuiten käy kansa laulamaan. Kuullen kutsumusta mielin innoin kaikuaapi silloin täysin rinnoin: Nouse, Inkeri, sun laulus soi, nouse, päiväks jo vaihtuu koi!
Muuta
Nouse Inkeri ry on Mooses Putron kotimuseota ylläpitävän yhdistyksen nimi. Museo on Mooses Putron entinen kesähuvila Taipalsaaren Putronniemessä.
Shenandoahin laakso
Shenandoahin laakso on Virginian länsiosassa ja Länsi-Virginian itäosassa Yhdysvalloissa sijaitseva laakso. Sen rajaavat idässä Blue Ridge Mountains, lännessä Ridge-and-Valley Appalachians, pohjoisessa Potomac-joki ja etelässä James-joki.
Shenandoahin laakson nimi Shenandoah (/ʃɛnənˈdoʊə/) tulee jostakin Amerikan alkuperäiskielestä, mutta sen tarkka alkuperä ja merkitys ei ole tiedossa.
Shenandoahin laaksolla oli merkittävä rooli Yhdysvaltain sisällissodassa. Laaksossa käytiin muun muassa Shenandoahin laakson sotaretki 1862 Konfederaation Stonewall Jacksonin ja useiden Unionin komentajien välillä.
Nicholas McCarthy (elokuvaohjaaja)
Nicholas McCarthy (s. 10. marraskuuta 1970 New Hampshire, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja, joka on tunnettu lähinnä kauhuelokuvien tekijänä. Hänen esikoispitkä ohjauksensa on The Pact vuodelta 2012. Viimeisin ohjaustyö on Jeff Buhlerin käsikirjoittama The Prodigy vuodelta 2019, jossa näytteli pääosassa Taylor Schilling ja Jackson Robert Scott.
Connor Clifton
Connor Clifton (s. 28. huhtikuuta 1995) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Puolustajana pelaava Clifton edustaa NHL-seura Boston Bruinsia.
FS Étendard (1868)
Étendard oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu Chacal-luokan tykkivene.
Valmistus
Alus tilattiin Bordeaux'stä Chantiers de l'Océanilta ja sen köli laskettiin 10. joulukuuta 1867. Alus laskettiin vesille 17. elokuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen vielä samana vuonna lokakuussa.
Palvelus
Étendard poistettiin alusluettelosta 16. toukokuuta 1892.
Puro (täsmennyssivu)
Puro tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Reijo Ruotsalainen
Reijo Juhani Ruotsalainen (s. 1. huhtikuuta 1960 Oulu) on uransa päättänyt suomalainen jääkiekkoilija. Hän voitti kahdesti Stanley Cupin. Mittavan uran NHL:ssä tehnyt Ruotsalainen on voittanut mestaruuksia pelaajauransa aikana kolmessa eri maassa, ja häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista suomalaisista puolustajista. Hän on tehnyt NHL:ssä keskimäärin enemmän pisteitä ottelua kohden kuin kukaan muu suomalaispuolustaja, 0,77. Vuoden 2022 tammikuussa hän oli kaikkien NHL-puolustajien joukossa tässä tilastossa 36. sijalla, mutta jos huomioon otetaan vain yli 4 ottelua pelanneet pelaajat hän oli 18. sijalla. Lisäksi hän on tehnyt NHL:ssä keskimäärin enemmän maaleja ottelua kohden kuin kukaan muu suomalaispuolustaja, 0,24. Vuoden 2022 tammikuussa hän oli kaikkien NHL-puolustajien joukossa tässä tilastossa 37. sijalla, mutta jos huomioon otetaan vain yli 8 ottelua pelanneet pelaajat hän oli 18. sijalla. Ruotsalainen muistetaan erityisesti hänen poikkeuksellisesta luistelutaidostaan. Hän oli erityisen nopea luistelemaan myös takaperin.
Ruotsalainen on Oulun Kärppien kasvatti. Hän edusti Kärppiä I-divisioonassa, ja oli mukana nostamassa seuraa jääkiekon SM-liigaan keväällä 1977. Ruotsalainen voitti Kärpissä SM-liigan pronssia ja yhden Suomen mestaruuden. Kärpät on jäädyttänyt Ruotsalaisen pelinumeron 10. 1990-luvulla hän edusti SM-liigassa myös Tampereen Tapparaa ja KalPaa. NHL-urallaan Ruotsalainen pelasi Rangersin ohella New Jersey Devilsissä ja Edmonton Oilersissa, jossa hän saavutti kaksi Stanley Cup -mestaruutta vuosina 1987 ja 1990. Seitsemän NHL-kauden aikana hän pelasi 446 runkosarjaottelua tehopistein 107+237=344, ja pelasi NHL:n tähdistöottelussa vuonna 1986. Sveitsin NLA-liigassa Ruotsalainen edusti SC Berniä ja Zürcher SC:tä yhteensä seitsemän kautta ja voitti kolme Sveitsin mestaruutta. Ruotsin Elitserienissä hän pelasi yhden kauden HV71:n joukkueessa.
Ruotsalainen voitti Suomen jääkiekkomaajoukkueessa aikuisten tasolla olympiahopeaa Calgarysta 1988 ja EM-pronssia vuonna 1985. Ruotsalainen aateloitiin vuonna 2002 Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 122. Ammattilaisuransa jälkeen Ruotsalainen on toiminut jääkiekkovalmentajana.
Pelivuodet Suomessa
Nuorena Ruotsalainen oli lahjakas useassa urheilulajissa, erityisesti jääkiekossa ja jalkapallossa. Hän aloitti jääkiekkoilun viisivuotiaana Oulun Kärpissä. Jo nuorena hän oli ikätovereitaan parempi luistelija. Kärppien D-junioreissa Ruotsalainen oli ylivoimainen puolustaja ja joukkueelleen tärkeä. Kärpät saavutti vuonna 1973 D-junioreiden SM-hopeaa ja vuotta myöhemmin mestaruuden.
Ruotsalainen nostettiin Kärppien edustusjoukkueeseen 15-vuotiaana. Nuorta puolustajaa oli kyselty joukkueeseen jo vuotta aiemmin, mutta tuolloin Ruotsalainen oli ollut omien sanojensa mukaan ”liian ujo lähtemään isojen miesten peleihin”. Kärpät sai Ruotsalaisesta keulakuvan moneksi vuodeksi. Kärppien noustessa SM-liigaan Ruotsalainen oli 17-vuotias ja sai jo tuolloin ensimmäisen ammattilaistarjouksen WHA-liigassa pelanneelta Edmonton Oilersilta. Hän kuitenkin kieltäytyi, sillä halusi kehittyä Suomessa vielä jonkin aikaa ennen Pohjois-Amerikkaan siirtymistä.
Ruotsalainen pelasi SM-liigassa neljä kautta. Sekä joukkue että Ruotsalainen menestyivät: Kärpät saavutti SM-pronssia vuonna 1980 ja Suomen mestaruuden 1981. SM-liigan tulokaskaudellaan 1977–1978 Ruotsalainen teki 30 ottelussa 23 tehopistettä, ja viimeisellä kaudellaan 1980–1981 hän teki 51 tehopistettä 34 ottelussa. Hänet valittiin vuosina 1980 ja 1981 SM-liigan tähdistökentälliseen.
NHL-uran alku New York Rangersissa
New York Rangers varasi Ruotsalaisen NHL:ään vuoden 1980 varaustilaisuudessa kuudennella varauskierroksella numerolla 119. Ruotsalainen siirtyi SM-kullan jälkeen Rangersiin yhdessä Kärpistä tutun seuratoverin Mikko Leinosen kanssa. Ruotsalainen pelasi Rangersissa tulokaskaudellaan 1981–1982 78 ottelua tehopistein 18+38=56. Hänelle annettiin paljon vastuuta, ja hänestä tuli nopeasti joukkueensa puolustuksen tukiranka. Rangersin valmentaja Herb Brooks piti Ruotsalaista NHL:n parhaana luistelijana. Nuorta puolustajaa suitsutettiin myös siitä, että tämä luisteli takaperin nopeammin kuin moni muu eteenpäin. Kaudella 1982–1983 Ruotsalainen pelasi 77 ottelua ja teki niissä 69 tehopistettä. Rangers oli toistamiseen mukana pudotuspeleissä, mutta hävisi toisella kierroksella. Ruotsalainen pelasi Rangersissa vielä kolme kautta. Hän oli kausilla 1984–1985 ja 1985–1986 joukkueensa paras pistemies, mutta joukkue ei menestynyt. Lisäksi rahakiistat keskeyttivät puolustajan NHL-uran hetkellisesti kaudella 1985–1986, sillä Rangersin silloinen toimitusjohtaja Phil Esposito kieltäytyi maksamasta Ruotsalaiselle 10 000 dollarin palkankorotusta. Kaudella1984–1985 Ruotsalainen teki enemmän pisteitä kuin yksikään suomalaispuolustaja, ja 73 pisteen ennätys on edelleen voimassa.
Viimeisellä kaudellaan Rangersissa Ruotsalainen valittiin NHL:n tähdistöotteluun. Ruotsalainen pelasi Rangersissa yhteensä viisi kautta. Niiden aikana syntyivät tehopisteet 99 maalia ja 217 syöttöä, yhteensä 316 pistettä 389 ottelussa. Hän on Rangersin kaikkien aikojen puolustajien tehotilastossa kuudentena ja pudotuspelitilastossa yhdeksäntenä.
Viiden NHL-kauden jälkeen Ruotsalainen siirtyi yllättäen Pohjois-Amerikasta takaisin Eurooppaan, Sveitsin SC Berniin. Euroopassa hän pelasi kuitenkin vain vuoden, sillä jo keväällä 1987 Sveitsin sarjan päättymisen jälkeen Ruotsalainen allekirjoitti NHL-sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa.
Mestariksi Edmonton Oilersissa
Talviolympialaisten 1988 aikana huhuttiin Ruotsalaisen siirtymisestä New Jersey Devilsiin, mutta hänen paluunsa NHL:ään ei toteutunut. Kaudella 1988–1989 hän palasi SC Berniin, joka voitti Sveitsin mestaruuden. Syksyllä 1989 Ruotsalainen neuvotteli pelaajasopimuksesta Helsingin Jokerien kanssa, mutta hän teki sopimuksen New Jerseyn kanssa.
Kausi 1989–1990 New Jerseyssä oli Ruotsalaiselle paha pettymys. Joukkueessa Ruotsalaisen rooli kutistui pelkkien ylivoimatilanteiden pelaamiseen, ja runkosarjassa hän pelasi vain 31 ottelua. Maaliskuussa 1990 New Jersey myi Ruotsalaisen Edmonton Oilersiin. Ruotsalainen oli innoissaan siirrosta takaisin Edmontoniin, jossa hänestä tuli yksi johtavista pelaajista. Takavuosien tähdet Wayne Gretzky ja Coffey oli myyty pois, ja joukkueen johtavia pelaajia olivat Ruotsalaisen ohella kapteeni Mark Messier, Jari Kurri ja Esa Tikkanen. Kevään 1990 pudotuspeleissä Edmonton voitti jälleen Stanley Cup -mestaruuden, ja Ruotsalainen päätti NHL-uransa. Vielä vuonna 1998, kahdeksan vuotta viimeisen NHL-ottelun jälkeen, Edmonton kyseli vanhaa puolustajatähteään takaisin pelaamaan. Ruotsalainen pelasi Oilersissa vain kahdella kaudella, mutta siitä huolimatta hän on Oilersin historian 7. tehokkain puolustaja pudotuspeleissä (4 maalia + 16 syöttöä, 20 pistettä 43 ottelussa).
Uran viimeinen vuosikymmen
NHL-uransa päättymisen jälkeen Ruotsalainen palasi odotetusti Sveitsiin. Hän pelasi SC Bernissä kolme kautta, voitti kaksi Sveitsin mestaruutta ja valittiin viimeisellä kaudella liigan tähdistökentälliseen. Uransa viimeisten vuosien aikana Ruotsalaisen ura risteili Suomen ja Sveitsin välillä. Kaudelle 1993–1994 hän palasi I-divisioonassa pelanneeseen Kärppiin. Hän pelasi Kärpissä neljä ottelua, jonka jälkeen siirtyi Tampereen Tapparaan, jossa pelasi kuusi ottelua runkosarjassa ja SM-liigan pudotuspelit. Kaudella 1994–1995 Ruotsalainen pelasi 19 ottelua Bernissä. Tämän jälkeen hän palasi SM-liigaan, KalPan joukkueeseen. 16 kotimaassa pelatun ottelun jälkeen hän siirtyi kesken kauden Zürich Lionsiin Sveitsiin. 18 ottelussa Ruotsalainen teki 15 tehopistettä. Ruotsalainen pelasi Sveitsissä yhteensä kuudella pelikaudella, joista viidellä SC Bernissä. Hän on SC Bernin kaikkien aikojen tehokkain puolustaja Sveitsin A-liigassa (77 maalia +131 syöttöä, yhteensä 208 pistettä 211 ottelussa).
Kaksi viimeistä kautta Ruotsalainen vietti kotiseudullaan Oulussa. Veteraanipuolustaja pelasi uransa jäähyväisottelun elokuussa 1999, vaikka Edmonton Oilers tarjosi hänelle pelipaikkaa NHL:stä.
Maajoukkueessa
Ruotsalainen pelasi urallaan 117 miesten A-maaottelua, joissa hän teki 27 maalia ja antoi 23 syöttöä (50 pistettä). Lisäksi hän pelasi 47 nuorten ja 12 poikien maaottelua. Ruotsalainen pelasi viisissä maailmanmestaruuskilpailuissa ja kerran olympialaisissa.
Ruotsalaisen ensimmäinen arvoturnaus oli alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut vuonna 1976. Ruotsalainen pelasi samaisessa turnauksessa myös seuraavana vuonna. Vuonna 1977 Ruotsalainen debytoi Suomen alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueessa. Alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoissa Ruotsalainen pelasi vuosina 1977, 1978, 1979 ja 1980. Vuoden 1980 kisoista Ruotsalainen voitti MM-hopeaa ja hänet valittiin kisojen parhaaksi puolustajaksi sekä tähdistökentälliseen.
Ruotsalainen oli valittu Suomen joukkueeseen Lake Placidin olympialaisiin 1980, mutta hän joutui jättämään kisat väliin loukkaantumisen takia. Ruotsalainen pääsi osallistumaan vuoden 1988 talviolympialaisiin, koska pelasi Euroopassa. Kisoissa Suomen jääkiekkomaajoukkue saavutti ensimmäisen maailmanmestaruus- tai olympiamitalinsa arvokisoissa, ja Ruotsalainen oli joukkueen viidenneksi paras pistemies. Kanadassa pelatussa turnauksessa Ruotsalainen oli edellisen kevään Stanley Cup -mestarina haluttu haastateltava, sillä hänen paluustaan NHL:ään huhuttiin.
Ruotsalainen osallistui myös Kanada-cupiin vuonna 1981. Viidestä ottelustaan Suomi hävisi neljä ja pelasi Yhdysvaltoja vastaan tasapelin. Suomi jäi turnauksen viimeiseksi Ruotsalaisen pelattua viisi ottelua tehoin 0+1.
Valmentajaura
Aktiiviuransa jälkeen Ruotsalainen toimi apuvalmentajana East Coast Hockey Leaguen Miami Matadorsissa ja New Orleans Brassissa. Sen jälkeen hän toimi kolmen vuoden ajan Kärpissä valmennustehtävissä. Ruotsalainen oli kakkosvalmentajana voittamassa Suomen mestaruutta 2004. Hän toimi ensi kertaa päävalmentajana kaudella 2006–2007 valmentaen Mestiksen Mikkelin Jukureita, mutta hänet erotettiin tammikuussa 2007 joukkueen pelattua ailahtelevasti. Kaudeksi 2007–2008 Ruotsalainen siirtyi itävaltalaisen Red Bull Salzburgin apulaisvalmentajaksi. Hän toimi tehtävässä aina kauteen 2011–2012. Ruotsalainen piti valmennustehtävistä välivuoden, mutta palasi kaudeksi 2013–2014 DEL-liigassa pelaavan Kölner Haien apulaisvalmentajaksi.
Perhe
Reijo Ruotsalaisen isä oli jääkiekkovalmentaja Reino "Pappa" Ruotsalainen. Reino Ruotsalainen aloitti vuonna 1967 valmentajauransa Kärppien juniorijoukkueissa ja valmensi 1970-luvulla Kärppien junioreita useasti mitaleille. Hän valmensi lisäksi Jokereita ja KooKoota. Jokereissa Ruotsalainen sai vuonna 1983 vuoden valmentaja -tittelin, kun hän oli valmentanut joukkueen hopealle. Reijo Ruotsalainen ja vaimonsa Ulla ovat molemmat jehovantodistajia. Heillä on yksi poika, joka asuu pääkaupunkiseudulla.
Nikita Mazepin
Nikita Dmitrijevitš Mazepin (, s. 2. maaliskuuta 1999 Moskova, Venäjä) on venäläinen rata-autoilija. Hän teki joulukuussa 2020 monivuotisen kuljettajasopimuksen Formula 1 -talli Haasin kanssa. Maaliskuussa 2022 Haas-talli irtisanoi Mazepinin sopimuksen tallin kanssa Venäjän hyökkättyä Ukrainaan.
Mazepinin isä Dmitri on ansainnut Forbesin mukaan noin miljardin euron omaisuutensa kemianteollisuudessa, minkä lisäksi tällä on ollut läheiset suhteet Venäjän presidentti Vladimir Putiniin. Maksukuskin maineen, heikon urheilullisen menestyksen, yksityiselämän skandaalien ja jopa vaarallisena pidetyn ajotyylinsä vuoksi Nikita Mazepin on ollut epäsuosittu kuljettaja monien fanien keskuudessa. Vuoden 2021 alussa hän aiheutti kohun sosiaalisessa mediassa, kun häntä syytettiin epäasiallisesta naisen kourimisesta, ja hän joutui pyytämään anteeksi tekoaan.
Formula 1 -ura
Kaudella Mazepin ajoi Formula 1 -sarjassa Haas -tallissa. Hän joutui jättämään kauden päättäneen Abu Dhabin GP:n väliin koronatartunnan takia. Mazepin ei saavuttanut ensimmäisellä F1-kaudellaan pisteitä parhaana tuloksenaan Azerbaidžanin GP:n 14 sija. Syyskuussa 2021 Mazepin teki Haasin kanssa jatkosopimuksen kaudesta.
Ennen kauden alkua Mazepin ja hänen sponsorinsa Uralkali joutuivat vaikeuksiin, koska Haas-talli poisti sponsorinsa logon ja mainostarrat autoistaan Venäjän hyökättyä Ukrainaan ja myöhemmin irtisanoi sopimukset.
Frankfurtin kirjamessut
thumb|300px|Festhalle thumb|300px|Frankfurtin kirjamessujen esittelytelineitä vuonna 2008. Frankfurtin kirjamessut on Frankfurtissa Saksassa vuosittain lokakuussa järjestettävä kirjamessutapahtuma. Kyseessä ovat maailman suurimmat ja merkittävimmät kirjamessut. Ne järjestetään Messe Frankfurtin tiloissa.
Kirjamessut perusti vuonna 1949 Börsenverein des Deutschen Buchhandels. Niillä esitellään joka vuosi erityisesti jonkin teemamaan kirjallisuutta ja kulttuuria. Kirjamessujen aikana jaetaan Saksan kirjakauppiaiden rauhanpalkinto (Friedenspreis des Deutschen Buchhandels) ja Deutscher Jugendliteraturpreis -nuortenkirjallisuuspalkinto.
HMS Sjöormen (Sor, 1941)
HMS Sjöormen (runkonumero Sor) oli Ruotsin laivaston Sjölejonet-luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1940. Se laskettiin vesille 5. huhtikuuta 1941 ja liitettiin laivastoon 3. joulukuuta 1941.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1. tammikuuta 1964 ja myytiin 1964 Kalmariin romutettavaksi.
FS Fanfare (1868)
Fanfare oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu Chacal-luokan tykkivene.
Valmistus
Alus tilattiin Bordeaux'stä Chantiers de l'Océanilta ja sen köli laskettiin 12. marraskuuta 1867. Alus laskettiin vesille 24. elokuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen 4. elokuuta 1869.
Keltanokkamesikko
Levinneisyys
Keltanokkamesikkoa tavataan suuressa osassa Australiaa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Carter Bays
Carter L. Bay (s. 12. elokuuta 1975 Shaker Heights, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, tuottaja ja muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten yhdysvaltalaisen Ensisilmäyksellä -tilannekomediasarjan toisena luojista.
Bays ja Craig Thomas loivat sarjan vuonna 2005 ja he käsikirjoittivat valtaosan sarjan jaksoista ja toimivat myös sarjan vastaavina tuottajina.
Bays ja Thomas ovat perustaneet myös yhtyeen The Solids vuonna 1996. Yhtyeen kappale ”Hey, Beautiful” on Ensisilmäyksellä sarjan tunnuskappaleena.
Anne Szumigalski
Anne Szumigalski (3. tammikuuta 1922 Lontoo, Englanti – 22. huhtikuuta 1999 Saskatoon, Saskatchewan) oli kanadalainen runoilija. Hän varttui Hampshiren maaseudulla, toimi Punaisen Ristin tulkkina toisen maailmansodan aikana ja muutti vuonna 1951 miehensä sekä perheensä kanssa Kanadaan.
Szumigalski toimi paitsi runoilijana, myös toimittajana, kielenkääntäjänä, näytelmäkirjailijana ja opettajana. Hän oli merkittävä vaikuttaja Saskatchewan Writers' Guildin perustamisen taustalla. Hän vaikutti myös kirjallisuuslehti Grainin perustamiseen. Hän kirjoitti tai oli mukana kirjoittamassa neljäätoista kirjaa, jotka koostuvat enimmäkseen runoudesta. Näiden joukossa ovat Woman Reading in a Bath (1974) ja A Game of Angels (1980).
Omaelämäkerrallisen teoksen The Voice, the Word, the Text Szumigalski julkaisi vuonna 1990. Hän kirjoitti myös holokaustiaiheisen näytelmän. Runoillaan hän voitti Kenraalikuvernöörin palkinnon.
Stuart Craig
Stuart Craig (s. 14. huhtikuuta 1942) on brittiläinen elokuvalavastaja. Hän on voittanut parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon kolmesti, elokuvista Gandhi, Valheet ja viettelijät ja Englantilainen potilas.
Samelinlakson taistelu
Samelinlakson taistelu käytiin Suomen sodassa 27. heinäkuuta 1808 Kauhajoen Samelinlaksossa. Samelinlakso sijaitsee nykyisen Kauhajoen keskustasta Päntäneen suuntaan.
Samelinlakson taistelussa Ruotsin joukkoja johti majuri Carl von Otter ja Venäjän joukkoja Jagodin. Taistelu kesti pari tuntia, ja tuloksena oli, että venäläisjoukot ajettiin pois Kauhajoelta.
Kauhajoen Heikkilänkylässä, Päntäneelle johtavan tien varressa on taistelun muistomerkki. Se on pystytetty vuonna 1938.
Wierzbica
Wierzbica on muun muassa seuraavien Puolan paikkakuntien nimi:
Korven jätinkirkko
Korven jätinkirkko on Keski-Pohjanmaalla Kannuksen Märsylässä sijaitseva mahdollinen jätinkirkko.
Sijainti
Jätinkirkko sijaitsee Märsylän peltoaukean metsäsaarekkeessa Mäntylän ja Huhtalan talojen koillispuolella. Yhdystielle 18053 on matkaa 300 metriä, mutta saarekeelle pääsee pihojen läpi peltotietä pitkin. Metsäalueella laidunnetaan ylämaan karjaa. Mäki on loivapiirteinen ja se on laeltaan tasainen.
Jätinkirkko
Jätinkirkko sijaitsee mäen eteläreunalla ja sen muodostaa matala kivivalli, jonka ulkomitat ovat 29 metriä pitkä ja 27 metriä leveä. Pitkän sivun suunta on pohjoisluoteesta eteläkaakkoon.
Ympäristö
Mäellä on jätinkirkon lisäksi kaksi matalaa kiviröykkiötä. Niiden halkaisijat ovat 4,5 metriä ja 6,0 metriä. Mäen etelälaidalla on pieniä paianteita, jotka voivat olla asuinpainanteita.
Tutkimuksia
Alueen Lidar-keilauksen korkokuvasta tunnistettu muinaisjäänös on tarkastettu vain kerran Petro Pesosen toimesta vuonna 2016.
Niklas Meltio
Ura
Meltio on toiminut valokuvaajana vuodesta 2004 alkaen. Hän on valokuvaajana itseoppinut.
Hän on kuvannut Syyrian ja Irakin sisällissotia. Meltion kuvareportaaseja ovat julkaisseet muun muassa Helsingin Sanomat, Hufvudstadsbladet, Dagens Nyheter ja Svenska Dagbladet.
ASK Rīga
ASK Rīga on latvialainen entinen koripalloseura Riiasta. Nimi ASK on lyhenne sanoista Armijas Sporta Klubs, joka tarkoittaa armeijan urheiluseuraa. Seura on yhdessä KK Splitin kanssa ainoa seura, joka on onnistunut voittamaan Euroliigan kolme kertaa peräkkäin.
Historia
Seura perustettiin vuonna 1925. ASK Rīgan kulta-aikaa oli 1960-luvun vaihe, jolloin se hallitsi Euroopan koripalloa. Euroliiga perustettiin vuonna 1958, jolloin ASK voitti sen. Finaaleissa se kaatoi Academic Sofian otteluvoiton 2–0. Kaudella 1958–1959 joukkueet kohtasivat uudestaan Euroliigan finaalissa, jolloin ASK oli taas parempi. Kotiottelunsa ASK voitti 20 000 ihmisen edessä 79–58 ja vieraissa se voitti 69–67. Seuraavaksi kaudeksi FIBA otti mukaan BC Dynamo Tbilisin, joka pelasi itsensä finaaliin ASK:n vastustajaksi. ASK:n valmentaja Aleksandr Gomelski peluutti pelissä Jānis Krūmiņšia, joka hallitsi korinalustaa ja toi voiton ASK:lle.
Euroliigan mestaruuksien jälkeen alkoi seuran hiljaisempi kausi, jolloin se ei menestynyt Eurooapan seurajoukkuekisoissa. Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen seurasi vuosien hiljaisuus seuran taustajoukoissa, kunnes vuonna 2004 perustettiin BK Riga. Seuran perustamisen taka-ajatuksena oli elvyttää kaupungin koripalloperinteet. Seuran perustamisen takana olivat Riian kaupunginvaltuusto, Latvian asevoimat, Parex Bank sekä Riga-akademia. Vuonna 2006 seura sai nimekseen legendaarisen ASK Rīgan, jolloin myös sen tittelit siirrettiin uudelle seuralle.
Kaudella 2006–2007 seura voitti Latvian mestaruuden ja se pelasi ensi kertaa myös Baltian liigassa sijoittuen viidenneksi. Hyvän kauden ansiosta seura sai osallistumisoikeuden ULEB Cupiin kaudelle 2007–2008. Vuonna 2009 seura ilmoitti talousongelmista, joiden takia seuran tulevaisuus on vaakalaudalla. Kesällä 2009 seuralla arvitoiin olevan velkaa 1 400 902 latia. Syyskuussa 2009 seura ilmoitti lopettavan toimintansa.
Intadjedite
Intadjedite on kunta ja sen keskuspaikka Kidalin alueen Tin-Essakon piirissä Malissa. Se sijaitsee Saharan autiomaassa noin 155 kilometriä Kidalista itään. Kunnassa on 5 400 asukasta (vuonna 2009).
Intadjediten kunnan pinta-ala on toistaiseksi määrittelemätön. Se rajoittuu pohjoisessa Algeriaan, idässä Nigeriin, etelässä Gaon alueen Ménakan piiriin ja lännessä Tin-Essakoon ja Kidaliin. Lännessä ja etelässä on matalia vuoria ja pohjois- ja itäosassa Tamasnan laakso. Sademäärä ylittää harvoin 100 millimetriä vuodessa. Kuivan kauden huippulämpötila on 50° C, talven alin lämpötila 8° C. Maaperä on kiveä, hiekkaa ja savea. Laaksojen kasvillisuus koostuu piikkipensaista, puista ja heinästä. Tamasnan laaksossa elää aavikkogaselleja. Siellä on myös toistaiseksi hyödyntämättömiä öljyesiintymiä.
Väestöstä 90 % harjoittaa karjanhoitoa. Kotieläimiä ovat kamelit, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi tehdään käsitöitä ja käydään pienimuotoista kauppaa. Nuoriso muuttaa työn perässä Algeriaan ja Libyaan.
Arvo Elfving
Arvo Rafael Elfving (11. toukokuuta 1886 Sulva – 23. helmikuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, joka sai professorin arvonimen.
Intadjedite
Kunnassa on kaksi koulua sekä kaksi terveyskeskusta, joista toisesta puuttuu kalusto ja molemmista henkilökunta. Vesihuolto käsittää pumppukaivoja ja patorakennelmia. Lisäksi on naisten lukutaitokeskus, seitsemän elintarvikevarastoa ja moskeija Achiboghossa.
Arvo Elfving
Elfvingin vanhemmat olivat lääninrovasti Nathanael Elfving ja Selma Sofia Sandman. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1921 oli Ilmi Helmi Ihanne Pelkonen ja toinen vuodesta 1934 Toini Kyllikki Ristola. Myös Elfvingin ensimmäisestä avioliitosta syntyneestä pojasta Kaarle Lauri Kustaa Elfvingistä (s. 1929) tuli lääkäri. Elfving pääsi ylioppilaaksi Vaasan suomalaisesta reaalilyseosta 1904 ja opiskeli ensin vuoden teologiaa, mutta valmistui sitten lääketieteen lisensiaatiksi 1915. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1928, jolloin hän myös erikoistui kirurgiaan. Urologian erikoislääkärin pätevyys Elfvingille myönnettiin 1931 ja hän oli urologian dosentti vuosina 1931–1953. Elfving toimi sekä yksityislääkärinä että useissa eri sairaaloissa, samoin kuin lyhyehköt jaksot Helsingin yliopiston virkaa tekevänä apulaisopettajana ja vt. ruotsinkielisenä kirurgian professorina 1938–1939. Elfving työskenteli myös vakuutuslääkärinä ja sotavammasairaalan lääkärinä. Hän oli Suomen urologiyhdistyksen perustaja ja kunniajäsen vuodesta 1956 ja Suomen kirurgiyhdistyksen kunniajäsen vuodesta 1958. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1948.
Kari Puro
Kari Uolevi Puro (s. 1941 Äänekoski) on suomalainen lääkäri ja sosiaalipoliitikko. Hän on oppiarvoiltaan lääketieteen ja kirurgian tohtori ja valtiotieteiden kandidaatti. Hän on ollut sosiaali- ja terveysministeriön kansliapäällikkö 1972 –1990 ja Ilmarisen toimitusjohtaja 1991–2007.