cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tuomas Alatalo
Alatalon kirjoitustaitoa epäileviä argumentteja
Saloviita esitti "seitsemän vahvaa perustelua" sen puolesta, että Alatalo ei kirjoittanut itse vaan tekstit tuotti fasilitoija, useimmin Alatalon äiti, ja että hän teki sen ymmärtämättä itse tuottavansa tekstiä poikansa puolesta. Vahvimmaksi argumentikseen Saloviita mainitsi, että Alatalo ei kyennyt tuottamaan tekstiä videoista, jotka hän näki mutta jota avustanut äiti ei ollut nähnyt. Aineistonaan Saloviita käytti Alatalon esikoisteoksen ja lehtiartikkelin lisäksi Alataloa käsitellyttä jaksoa Inhimillinen tekijä-tv-ohjelmasta. Saloviidan muita argumentteja olivat, että Alatalo ei voinut olla kirjoittaja, koska hän käyttäytyi kuten älyllisesti vaikeavammainen, hän ei osannut lukea, hänen tekstinsä olivat ristiriidassa hänen muun kommunikaationsa kanssa, hän väitti muistavansa asioita hyvin varhaisesta vauvaiästä mutta ei tiennyt asioita, joita avustaja ei tiennyt, hän katsoi vain satunnaisesti näppäimistöä kirjoittaessaan yhdellä sormella ja avustaja katsoi näppäimistöä kirjoittamisen aikana. Alatalon kirjoitustaitoa epäileviä kantoja esittivät myös lastenneurologian linjajohtaja Hannu Heiskala, sosiaalipolitiikan professori J. P. Roos ja CP-lehden toimittaja Sini Pälikkö. Fasilitoinnin toimivuudesta ei ole tieteellistä näyttöä, ja useat organisaatiot ovat lakanneet käyttämästä sitä. Timo Saloviita kritisoi, että Alataloa esitelleessä tv-ohjelmassa ei esitetty yhtään autenttista näytettä fasilitoinnista. Saloviidan mukaan Alatalo jätettiin rimpuilemaan fasilitaatiota vastaan.
Vuonna 2020 Youtubessa ja Aamulehdessä julkaistiin uutta videomateriaalia Alatalon kirjoittamisesta. Timo Saloviidan mukaan videomateriaali todisti ettei Alatalo kirjoittanut itse: avustaja ohjasi Tuomaksen kättä samalla kun Alatalo itse katseli ympärille ja taakseen. Saloviidan mukaan kirjoittaminen ilmasta käsin katsomatta näppäimistöä on mahdotonta.
Alatalon kirjoitustaitoa puolustavia argumentteja
Alatalon nimissä vuonna 2017 julkaistussa yleisönosastokirjoituksessa väitetään, että Alatalo oli ollut seurannassa Jorvin sairaalan erityissairaanhoidon neuro­logisella osastolla, tavannut neurologinsa vuosittain ja hänen kuntoutussuunnitelmassaan todettiin, että kirjoittaminen auttoi häntä pysymään tervejärkisenä. Alatalon kirjoitustaitoa julkisuudessa puolustivat lastenpsykiatri Jari Sinkkonen, runoilijat Risto Ahti ja Jyrki Kiiskinen sekä kirjailijat Jukka Parkkinen ja Timo Montonen. Lisäksi kirjailijat Mikko Rimminen ja Tommi Parkko osoittivat luottamuksensa Alatalon opettajina. Yksi puolustajien argumentti oli, että he olivat henkilökohtaisesti viettäneet runsaasti aikaa Alatalon kanssa eikä heillä ollut syytä kyseenalaistaa tämän kirjoitustaitoa tai älykkyyttä. Yksikään Alatalon kirjoitustaitoa julkisesti epäillyt henkilö ei ollut tavannut Alataloa, joten heidän käsityksensä perustuivat vain vähäisessä määrin empiiriseen tarkasteluun. Timo Montonen, joka toimi nuoren Alatalon yksityisopettajana, kirjoittaa: "Tapasimme muutaman kuukauden välein, kävimme Fazerilla syömässä lihapullia ja ajelimme junalla ja metrolla, kapusimme Stadionin torniin ja vierailimme toistemme kotona pippaloissa. Poikkeuksetta Tuomas aina hurmasi tapaamansa ihmiset. Vähitellen opin lukemaan hänen kehonkieltään, katsetta, silmäkulman väräytystä, nyökkäyksiä, taakse kaartumista. Viestinnällinen vuorovaikutuksemme laajeni, ja pystyin näkemään, että hänen eleensä ja puheensa olivat linjassa ja tukivat toisiaan."
Lisäksi esitettiin argumentti, että Alatalon ei väitetäkään kirjoittaneen kirjojaan yksin: kirjat on toimitettu, niin kuin muidenkin kirjailijoiden kirjat. Ensimmäisen Alatalon kirjan Jukka Parkkinen oli toimittanut noin tuhannesta tiedostosta, minkä lisäksi käsikirjoitusta toimitettiin kustantamossa, ja runoteoksen kirjoittamisessa Alataloa oli avustanut yhdeksän henkilöä kahdenkymmenen vuoden aikana.
Austin Pendleton
Austin Pendleton (s. 27. maaliskuuta 1940) on yhdysvaltalainen näyttelijä sekä teatteriohjaaja. Pendleton on tehnyt yhteensä yli sata esiintymistä eri televisiosarjoissa ja elokuvissa, joista tunnetuimpia ovat mm. William Giles vankiladraamassa Kylmä rinki sekä Frederick Larrabee komediaelokuvassa Ottaaks’ päähän?.
Pendleton on ollut naimisissa v. 1970 alkaen Katina Commingsin kanssa, jonka kanssa hänellä on yksi lapsi.
Meksikonpihta
Nimet
Meksikonpihdan tieteellisen nimen lajimääre religiosa tarkoittaa uskonnollista ja viittaa puun perinteiseen uskonnolliseen merkitykseen Meksikossa ja Guatemalassa.
Puusta voidaan käyttää sen kotiseudulla alun perin nahuatlinkielistä nimeä oyamel tai espanjankielistä nimeä pinabete.
Kuvaus
pienoiskuva|Puun versoja ja käpy kasvitieteellisessä piirroksessa. Meksikonpihta on suuri ainavihanta puu. Se saattaa kasvaa enimmillään noin 50–60 metriä korkeaksi, mutta jää usein alle 40-metriseksi. Puu voi tulla rungon rinnankorkeusläpimitaltaan 1,5–2 metriä paksuksi.
Meksikonpihta eroaa lähisukuisista väliamerikkalaisista pihtalajeista käpyjensä näkyvien taakäänteisten peitinsuomujen ja kampamaisesti asettuneiden versorangan paljastavien neulastensa puolesta.
Varsi
Meksikonpihta on yleensä yksirunkoinen ja rungoltaan pylväsmäisen suora ja liereä. Puun latvus on kartiomainen. Rungon harmahtava kuori on nuorilla puilla sileää, mutta tulee vanhemmiten syvän uurteiseksi ja halkeilee levyinä. Rungosta haarautuvat oksat ovat aluksi kohenevia ja myöhemmin vaakasuunnassa siirottavia; alimmat oksat ovat riippuvia. Oksanhaarat voivat olla vaakasuuntaisia tai hieman kohenevia. Pienimmät oksanhaarat ovat solakoita, jäykkiä ja väritykseltään punertavan ruskeita tai purppuraisen punaisia. Neulasten kohdalle muodostuu versorankaan pullistumia ja niiden väleihin uurteita. Pienet pihkaiset kasvusilmut ovat muodoltaan pyöreän munanmuotoisia. Silmua peittävät punaruskeat puikeat silmusuomut, jotka pysyvät verson tyvessä useita vuosia.
Neulaset
Neulasiksi kutsutut lehdet ovat litteitä ja kapeita. Lehtiasento on kierteinen, mutta neulaset tyypillisesti asettuvat kasvuversoissa kampamaisesti hieman etuviistoon ja käpyjä tuottavissa versoissa siirottaen ja hieman ylöspäin kaartuen. Neulaset ovat muodoltaan tasasoukkia ja tavallisesti 1,5–3 senttimetriä pitkiä ja 1,2–1,6 millimetriä leveitä. Neulasen kärki voi olla terävä tai typäkkä. Ilmarakoja on lähinnä neulasen alapinnalla kahtena keskisuonen erottamana juovana.
Kukinnot
Meksikonpihta on yksikotinen, mikä tarkoittaa samaan puuhun kehittyvän sekä hede- että emikukintoja. Kukinnot kehittyvät hankasilmuista. Kierteisesti rankaan asettuneista hedelehdistä koostuvat hedekukinnot eli hedekävyt ovat tyypillisesti riippuvia ja 1–1,5 senttimetriä pitkiä.
Emikävyt eli varsinaiset kävyt ovat pystyjä, lyhytperäisiä ja muodoltaan tylppäkärkisiä, pitkänpyöreän munanmuotoisia tai lieriömäisiä, joskus käyriä. Kierteisesti rankaan asettuneista käpysuomuista ja näkyvistä peitinsuomuista koostuva käpy on tavallisesti 10–16 senttimetriä pitkä ja 4–6 senttimetriä leveä. Käpy on aluksi violetin sinertävä kellertävin peitinsuomuin, mutta tulee kypsyessään tumman purppuraisen ruskeaksi. Käpysuomut ovat muodoltaan kiilatyvisen viuhkamaisia. Käpysuomu on tavallisesti 2–3 senttimetriä pitkä ja 3–3,5 senttimetriä leveä. Sen laita on ehyt ja pinta sileä sekä hienokarvainen. Peitinsuomut ovat muodoltaan tasasoukan lusikkamaisia ja kärjestään otapäisiä. Peitinsuomu on yleensä 3–3,5 senttimetriä pitkä. Peitinsuomun kärki on näkyvä ja taakäänteinen. Kävyn pysty ranka pysyy puussa pitkään käpysuomujen karistua; kävyn paljastuva ranka on kapean kartiomainen ja tumman ruskea.
Ruskeat siivelliset siemenet ovat kiilamaisen pitkänpyöreitä, noin 10 millimetriä pitkiä ja viisi millimetriä leveitä. Siemenen kiilatyvinen lenninsiipi on 10–15 millimetriä pitkä.
Luokittelu
Meksikonpihta on mäntykasvien heimon (Pinaceae) pihtojen sukuun (Abies) kuuluva havupuulaji. Pihtojen suvussa laji luokitellaan suvun Väli-Amerikassa endeemiseen sektioon Oiamel ja sen alasektioon Religiosae. Siten meksikonpihdan lähin sukulaislaji on alasektion toinen laji Abies vejarii.
Levinneisyys
Meksikonpihtaa esiintyy luonnonvaraisena Väli-Amerikassa Meksikon ja Guatemalan vuoristoissa. Meksikossa puuta kasvaa luontaisena maan Chihuahuan, Coliman, Guerreron, Jaliscon, Michoacánin, Méxicon, Nuevo Leónin, Oaxacan, Pueblan, San Luis Potosín, Sinaloan, Tamaulipasin ja Veracruzin osavaltioissa.
Elinympäristö
pienoiskuva|Horrostavia monarkkiperhosia tiheänä mattona meksikonpihdan oksalla. Meksikonpihta on ylänköalueiden puu. Sitä esiintyy luonnossa 1 200–4 100 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella. Yleisin se on 2 100–3 100 metrin korkeudella. Se menestyy tuliperäisillä alueilla hyvin vettä läpäisevillä mailla. Puun elinalueiden ilmasto on tyypillisesti kostea ja runsassateinen, sisämaan vuorilla talvisin myös luminen.
Merkitys ihmiselle
Meksikonpihdalla on ollut perinteisesti huomattavaa uskonnollista merkitystä useille Meksikon ja Guatemalan alkuperäiskansoille. Alueen väestön kääntyessä kristinuskoon useita alueen vanhoja uskonnollisia perinteitä yhdistettiin uuteen uskontoon. Siten myös meksikonpihta kuuluu edelleen alueen uskonnolliseen perinteeseen, ja puun oksia käytetään usein koristelemaan kirkkoja uskonnollisia juhlia varten.
Meksikonpihdan puuta käytetään jonkin verran paikallisesti puurakentamisessa ja huonekalujen valmistuksessa. Puulla on pienessä osassa levinneisyysaluettaan merkitystä myös turismin kannalta, sillä monarkkiperhoset suosivat sitä talvehtimispuunaan.
Magnus Björnstjerna
thumb|Magnus Björnstjerna Magnus Fredrik Ferdinand Björnstjerna (1779–1847) oli ruotsalainen kenraali ja diplomaatti. Suomen sodan aikana 1808 hän oli Suomen armeijan yleisesikunnan yliadjutanttina ja osallistui Siikajoen, Lapuan ja Oravaisten taisteluihin. Hänen ansiostaan solmittiin marraskuussa 1808 Olkijoen sopimus.
Donny Montell
Donny Montell (oikealta nimeltään Donatas Montvydas, s. 22. lokakuuta 1987, Vilna, Liettua) on liettualainen laulaja-lauluntekijä.
Montell edusti Liettuaa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "Love Is Blind". Hänet valittiin Liettuan edustajaksi vasta neljännellä yrityksellä sijoituttuaan toiseksi jo vuoden 2009 Liettuan karsinnoissa. Hän selviytyi semifinaalista loppukilpailuun, ja loppukilpailussa hän sijoittui neljänneksitoista. Hän edusti toistamiseen maata vuoden 2016 kilpailussa, kappaleella "I’ve Been Waiting for This Night". Kappale sijoittui yhdeksänneksi.
Apaches
Apaches on Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1977 valistuskäyttöön tehty lyhytelokuva (Public Information Film). Sen tarkoitus on varoittaa lapsia maatiloilla leikkimisen vaaroista, ja se on raakuutensa ja pelottavuutensa vuoksi yksi kaikkien aikojen tunnetuimmista valistuselokuvista. Sen ohjasi John Mackenzie, käsikirjoitti Neville Smith ja tuotti John Arnold. Se kertoo apasseja leikkivistä lapsista, jotka kuolevat yksi kerrallaan erilaisissa onnettomuuksissa.
Juoni
Lapsijoukko leikkii karjapaimenia ja apassisotureita maatilalla, jossa valmistellaan teekutsuja. Yksi lapsista, Danny, toimii kertojana. Maanviljelijä ajaa traktorillaan sen pellon läpi, jolla lapset leikkivät. Lapset lähtevät juoksemaan sen perään, ja Kim hyppää perävaunulle kuvitellen sen olevan juna. Kun traktori tulee mutkaan, Kim putoaa kyydistä, jää renkaan alle ja kuolee.
Lapset leikkivät taas pelloilla, kun heidän vanhempansa ovat lähdössä teekutsuille. Pojat haluavat pelata jalkapalloa, mutta lapset päätyvät lopulta leikkimään kick the can -nimistä hippaleikkiä (samankaltainen kuin kymmenen tikkua laudalla). Dannyltä piileskellessään Tom kävelee lieteallasta ympäröivällä aidalla, mutta liukastuu ja putoaa altaaseen. Kukaan ei kuule hänen avunhuutojaan, ja hän hukkuu.
Lasten vanhempien valmistellessa lastenkutsuja lapset leikkivät ratsuväkeä ja apasseja. Leikin loputtua he menevät työkaluvajaan, josta he löytävät kemikaalia sisältävän astian. Danny ehdottaa, että he juovat siitä juhlistaakseen voittojaan. Michael huomauttaa, että neste voi olla myrkyllistä, ja lapset päättävät vain olla juovinaan sitä. Sharon nielaisee kuitenkin sitä vahingossa, mutta vaikuttaa olevan kunnossa syljettyään aineen ulos. Myöhemmin hän kuitenkin sairastuu ja herää keskellä yötä koviin kipuihin kirkuen ja huutaen äitiä.
Loput lapset leikkivät taas pelloilla, ja yksi heistä on vähällä jäädä traktorin alle. Kun he leikkivät olevansa Starsky ja Hutch -ohjelmassa, Michael irrottaa vahingossa raskaan rautaportin, joka murskaa Robertin kuoliaaksi. Danny lähtee etsimään muita lapsia ja löytää tauolla olevia maatyöläisiä. Hän pyytää päästä istumaan traktorin kyytiin ja saa luvan. Kilpakuljettajaa leikkiessään hän vapauttaa vahingossa käsijarrun, ajaa traktorilla kolarin ja katkaisee niskansa.
Danny jatkaa kertojana toimimista omissa hautajaisissaan kertoen rauhallisena ”juhlista”, joita valmisteltiin pitkin elokuvaa. Hän sanoo, että juhlat olivat oikein mukavat ja kaikki hänen sukulaisensa olivat siellä. Lopuksi hän sanoo surullisesti toivovansa, että olisi itsekin ollut siellä. Lopputeksteissä on pitkä lista lapsista, jotka olivat kuolleet maatilaonnettomuuksissa elokuvan tekoa edeltäneen vuoden aikana.
Kidderminster
Kidderminster on noin asukkaan kaupunki Worcestershiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa, Birminghamista länsilounaaseen. Se on Wyre Forestin hallintopiirin suurin kaupunki ja Worcestershiren kolmanneksi suurin kaupunki. Kaupunki sijaitsee Stourjoen ja Staffordshiren–Worcestershiren kanavan varrella. Kidderminster on kuuluisa perinteikkäästä mattoteollisuudestaan, joka tuottaa merkittävän osan Isossa-Britanniassa valmistetuista matoista – kaupungin suurin työllistäjä onkin mattovalmistaja Brintons.
Kidderminster on saksalaisen Husumin ystävyyskaupunki.
Baotian BT49QT-7
Baotian BT49QT-7 on kiinalaisen Baotianin valmistama nelitahtisella moottorilla varustettu moposkootterimalli. Moottori on Kiinassa lisenssillä valmistettu GY6 52,6cc. Renkaina skootterissa on käytetty aluksi Suomeen tuoduissa malleissa kymmenentuumaista takarengasta vuoteen 2005 saakka eturenkaan ollessa 12-tuumainen. Vanteet ovat alumiinivalua. Itse alkuperäiset renkaat ovat kiinalaisvalmisteiset ja melko liukkaat suuren muovipitoisuutensa vuoksi. Alkaen vuoden 2007 mallista myös takarenkaaksi vaihtui kaksitoistatuumainen. Takapyörän rumpujarru korvaantui levyjarrulla vuoden 2007 mallin myötä. Vuosimallista 2008 alkaen Suomen maahantuojat yleisesti palasivat takaisin mekaaniseen jarruun takapyörässä, poikkeuksena Solifer.
Moposkootterin tieliikennelain mukainen rakenteellinen enimmäisnopeus on Suomessa 45 km/h ja tässä mallissa enimmäisnopeutta on rajoitettu versiosta riippuen joko mekaanisesti tai elektronisesti. Ajovalona toimii maahantuojasta riippuen joko yksi hehkulankapolttimoinen umpio tai kaksi halogeenipolttimoin varustettua umpiota.
Piedmont (Kalifornia)
Kaupungin asukkaat ovat pääosin valkoisia (71,7 %) ja aasialaisia (16,9 %). Piedmontin kotitalouksien mediaanitulot olivat vuosina 2014–2018 noin 210 900 dollaria, kun koko osavaltion tasolla sama luku oli noin 71 200 dollaria. Kaupungin asukkaista 2,7 prosenttia asui köyhyysrajan alapuolella, kun vastaava luku koko osavaltion tasolla oli 12,8 prosenttia.
Piedmont listattiin vuonna 2007 CNN Money Magazinen 25:n parhaiten tienaavan kaupungin joukkoon. Forbes nimesi kaupungin samana vuonna Yhdysvaltojen parhaaksi asuinpaikaksi.
Luettelo YK:n pakkausnumeroista 0001–0100
Alla on esitetty YK:n asettamat kemikaalien sekä teollisten valmisteiden pakkaus- ja kuljetusmerkinnät aineille, joiden YK-numerot ovat 0001–0100.
Walter Reisch
Walter Reisch (23. toukokuuta 1903 Wien, Itävalta-Unkari – 28. maaliskuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli itävaltalaissyntyinen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Reisch oli Oscar-ehdokkaana kaikkiaan neljä kertaa. Palkinnon parhaasta alkuperäiskäsikirjoituksesta hän sai elokuvasta Titanic (1953).
Samuli Putro
Samuli Tapani Putro (s. 21. elokuuta 1970 Helsinki) on suomalainen muusikko ja lauluntekijä. Putro on syntynyt Helsingissä, mutta perhe muutti heti hänen synnyttyään Raaheen.
Ura
Vuosina 1992–2007 Putro oli Zen Café -yhtyeen laulaja-kitaristina ja lauluntekijänä. Yhtyeen jäätyä yhä jatkuvalle tauolle Putro on keskittynyt soolouraan. Ensimmäisen soololevynsä Putro julkaisi 17. syyskuuta 2004. Kyseessä on EP, joka sisältää musiikkia elokuvasta Lapsia ja aikuisia. 11. helmikuuta 2009 julkaistiin Putron ensimmäinen sooloalbumi Elämä on juhla, joka rakentuu paljolti samannimisen esityksen ympärille, mutta sisältää myös joitakin sellaisia kappaleita, joita esityksessä ei ollut. Vuonna 2009 Putro sävelsi musiikkia Mika Ronkaisen dokumenttielokuvaan Freetime Machos. Putron toinen sooloalbumi Älä sammu aurinko ilmestyi 16. maaliskuuta 2011. Kolmas sooloalbumi Tavalliset hautajaiset julkaistiin 24. elokuuta 2012, ja puolitoista vuotta myöhemmin, 28. helmikuuta 2014, julkaistiin neljäs soolona tehty albumi Taitekohdassa. Putron viides sooloalbumi Valkoinen hetero julkaistiin 24. helmikuuta 2017 ja kuudes sooloalbumi Pienet rukoukset 1. maaliskuuta 2019. Putron seitsemäs sooloalbumi Keskellä kesää julkaistiin 19. helmikuuta 2021.
Georg Luiga
thumb|upright|Georg Luiga Georg Eduard Luiga (1866–1936) oli virolainen toimittaja ja kirjailija. Hän oli Päevalehden päätoimittaja 1908–1934. Vuonna 1919 hän oli Viron Helsingin-lähetystön lehdistöavustaja. Hän julkaisi runoja ja novelleja.
Luiga oli nuorena kansakoulunopettajana ja myöhemmin kymmenen vuotta vuoteen 1901 Volgan varrella ja Siperiassa virolaisten siirtokunnissa. Hän oli kahdeksan vuotta Tallinnan kaupunginvaltuuston jäsen.
Luettelo Suomen virallisen mid-price-listan ykkösistä vuonna 2011
Tämä on luettelo Suomen virallisen mid-price -listan ensimmäistä sijaa hallussaan pitäneistä artisteista/yhtyeistä ja mid-price -levyistä vuonna 2011.
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2020
Menestynein maa oli Kiina, jonka urheilijat saavuttivat 12 mitalia ja voittivat seitsemän kahdeksasta kilpailusta. He saavuttivat kaksoisvoiton neljässä kilpailussa eli kaikissa niissä, joissa samasta valtiosta sai olla kaksi kilpailijaa. Myös Iso-Britannia saavutti yhden kultamitalin.
Aikataulu
Lähde:
Kapteeni Kalsari: Elokuva
Kapteeni Kalsari: Elokuva (Captain Underpants: The First Epic Movie) on yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu Dav Pilkeyn kirjoittamaan samannimiseen kuvitettuun kirjaan.
Juoni
Erno ja Huuko ovat erottamattomia ystäviä sekä koulussa että puumajassa. He piirtävät sarjakuvia Kapteeni Kalsarista, heidän keksimastaan ​​supersankarista. Molemmat rakastavat pitää hauskaa ja keppostella erityisesti suhteessa opettajiin ja törkeään rehtori Kruppiin. Kun heitä uhkaillaan luokalta erottaminen, Erno käyttää hypno-rengasta rehtoria vastaan, mikä saa hänet noudattamaan kaikkia käskyjään. Silloin duo saa ajatuksen tehdä hänestä itse Kapteeni Kalsari.
Cincinnati Masters
Cincinnati Masters (nykyiseltä nimeltään Western & Southern Open) on elokuussa Cincinnatin esikaupunkialueella Masonissa, Ohiossa järjestettävä tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1899. Turnaus pelataan Lindner Family Tennis Centerissä. Miesten turnaus kuuluu ATP Tour Masters 1000 -sarjaan ja naisten turnaus Premier 5 -sarjaan.
Lumikko ja yhdeksän muuta
Lumikko ja yhdeksän muuta on Pasi Ilmari Jääskeläisen vuonna 2006 ilmestynyt esikoisromaani. Teoksen kustansi Atena. Kirja ilmestyi englanniksi vuonna 2013 nimellä The Rabbit Back Literature Society lontoolaisen Pushkin Pressin kustantamana.
Romaani sai vuonna 2006 Kuvastaja-palkinnon.
Kansan toimintapuolue
Kansan toimintapuolue (, PAP) on singaporelainen puolue. Kansan toimintapuolue on Singaporen hallitseva puolue, joka on voittanut kaikki maan vuonna 1965 tapahtuneen itsenäistymisen jälkeiset vaalit. PAP:n suosion taustalla pidetään Singaporen nopeaa nousua maailman kehittyneimpien talouksien joukkoon, mutta myös sen tiukkaa poliittista kontrollia. pienoiskuva|267x267px|[[Lee Kuan Yew vuonna 1965.]] Kansan toimintapuolueen perustivat 21. marraskuuta 1954 joukko poliittisia aktivisteja, jotka edustivat kolmea Singaporen suurinta etnistä ryhmää. Perustajien joukossa oli myös Lee Kuan Yew. Perustamisensa aikoihin puolueen tärkeimpiä tavoitteita olivat Singaporen itsenäisyys, jota tavoiteltiin tuolloin liittymällä mukaan Malesian liittovaltioon, demokraattis-sosialistisen hallituksen perustaminen ja monikulttuurisen yhteiskunnan luominen.
Ensimmäisissä parlamenttivaaleissa 1955 PAP voitti kolme neljäosaa paikoista, joissa puolue oli asettanut ehdokkaan. Seuraavissa vaaleissa 1959 PAP saikin jo 43 paikkaa parlamentin 51:stä paikasta, ja puolueen pääsihteerinä tuolloin toiminut Lee Kuan Yew nimitettiin vaalien jälkeen Singaporen ensimmäiseksi pääministeriksi.
Vuoden 2011 vaaleissa puolue sai enemmistön: 60,1 prosenttia äänistä ja 81 parlamenttipaikkaa 87:stä.
Janez Jazbec
Janez Jazbec (s. 27. joulukuuta 1984 Kranj) on slovenialainen alppihiihtäjä, jonka päälaji on suurpujottelu. Hän edustaa SK Tržič -seuraa.
Jazbec sijoittui Vancouverin olympialaisissa 2010 suurpujottelussa 19:nneksi. Hän kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Alta Badiassa joulukuussa 2004. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 21:s Val d'Isèren suurpujottelussa joulukuussa 2009. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 18:nneksi Banskon suurpujottelussa helmikuussa 2012. Hän voitti Euroopan cupin suurpujottelukilpailun Meribelissä tammikuussa 2012.
Virpi Moskari
Virpi Moskari on suomalainen laulaja, äänialaltaan mezzosopraano, ja suomalaisen a cappella lauluyhtye Rajattoman perustaja. Hän lauloi yhtyeessä 20 vuotta, lopetti vuoden 2018 alussa.
Moskari kävi Itä-Helsingin musiikkiopistoa, jossa hän opiskeli viulun- ja pianonsoittoa, ja myöhemmin hän opiskeli laulua. Moskari kävi Sibelius-lukion ja lauloi sen kamarikuorossa. Hän on kamarikuoro Grex Musicuksen perustajajäsen ja laulaa CD:llä The Making of the Drum.
Moskari laulaa myös kahdella Ultra Bran CD:llä Vapaaherran elämää ja Sinä päivänä kun synnyin.
Chahār Mahāl ja Bakhtīārī
thumb|Provinssi Iranin kartalla. Chahār Mahāl ja Bakhtīārī on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan länsiosassa. Provinssin pääkaupunki on Šahr-e Kord. Vuonna 2010 provinssissa eli noin 893 000  asukasta.
Anita Nyman
Anita Nyman (s. 15. syyskuuta 1971) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän kilpaili 1993–2005. Vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa hän tuli seitsemänneksi 4 × 5 km:n viestihiihdossa ja 44:ksi 5 km + 10 km:n yhdistetyssä takaa-ajossa. Perinteisellä tyylillä hiihdetyssä 5 km:n kisassa Nyman sijoittui sijalle 56.
Nyman tuli 26:ksi 15 km:n hiihdossa vuoden 1999 maailmanmestaruuskisoissa Ramsaussa. Hänen paras world cup -tuloksensa on 17. sija 10 km:n vapaan tyylin kilpailussa Japanin Hakubassa tammikuussa 1997.
Nymanin paras henkilökohtainen tulos on kolmas sija 5 km:n Continental Cup -kilpailussa Kuusamossa maaliskuussa 1995. Kisa käytiin vapaalla tyylillä.
Polyaniliini
thumb|350px|Polyaniliinin rakenne Polyaniliini on sähköä johtava polymeeri, jonka monomeeri on aniliini.
Ominaisuudet
Polyaniliinin rakenteessa vaihtelevat amiini- ja imiiniyksiköt, jotka ovat hapetusasteiltaan erilaisia. Polymeerin sähkönjohtokyky on 10 S/cm. Hyvin happamissa olosuhteissa se kuitenkin menettää sähkönjohtokykynsä. Polyaniliinin sähkönjohtokykyä voidaan parantaa douppauksella, ja poikkeuksellisesti douppaukseen käyvät protonit. Polyaniliinista on sekä liukenemattomia että orgaanisiin liuottimiin liukenevia muotoja. Polyaniliini myös kestää melko korkeita lämpötiloja, doupattuna se on stabiili aina 150 °C:n lämpötilaan asti ja douppaamattomana 250 °C:n lämpötilaan asti.
Valmistus ja käyttö
Ensimmäisen kerran polyaniliinia valmistettiin jo 1834, mutta sen ominaisuudet nousivat erityisen tutkimuksen kohteeksi 1980-luvulla. Polyaniliinia valmistetaan hapettamalla aniliinia joko kemiallisesti tai sähkövirran avulla. Teollisuudessa tavallisin tapa valmistaa tätä polymeeriä on aniliinin hapetus ammoniumpersulfaatin avulla vetyfluoridin tai -kloridin läsnä ollessa. Muita tapoja ovat anodinen aniliinin hapetus sähkövirralla tai polyantraniilihapon dekarboksylointi. Polyaniliinin etuna on, että aniliini on suhteellisen edullista verrattuna monien muiden sähköä johtavien polymeerien monomeereihin.
Polyaniliinia voidaan valmistaa joko kalvoina, pulverina tai kuituina. Sitä käytetään ja tutkitaan erityisesti elektrodimateriaalina, mutta sillä voi olla sovellutuksia myös orgaanisen elektroniikan parissa esimerkiksi ledien ja painetun elektroniikan valmistuksessa. Myös polymeerin käyttöä korroosionestomaaleissa on tutkittu.
Portulakat
Portulakat eli ruohoportulakat (Portulaca) on portulakkakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Se on nykyisin ainoa heimossa jäljellä oleva suku.
Tuntomerkit
Portulakat ovat meheviä eli sukkulenttisia ja tavallisesti monivuotisia ruohoja. Yhteyttäminen on niillä C4-tyyppiä. Lehdet sijaitsevat tavallisesti kierteisesti, harvoin vastakkaisesti, ja ovat enemmän tai vähemmän liereitä. Lehtihangoissa on tavallisesti karvoja. Suojuksellinen kukinto sijaitsee kasvin varren päässä ja on enemmän tai vähemmän mykerömäinen, joskus viuhkomainen ja toisinaan kukat sijaitsevat yksittäin. Verholehtimäisiä osia on kaksi ja näyttäviä terälehtimäisiä tavallisesti viisi. Yhdislehtinen sikiäin on kehänpäällinen tai puoleksi kehänalainen ja muodostuu kahdesta kahdeksaan, tavallisesti viidestä emilehdestä. Siemenaiheet sijaitsevat siinä laita- tai pohjaistukoissa. Hedelmä on kansikota, ja siemenessä on vaippa eli arillus. Kromosomiluku n = (8–)10.
Levinneisyys
Portulakat kasvavat ympäri koko maapallon tropiikissa ja lämpimillä alueilla eteläisellä pallonpuoliskolla. Enin osa lajeista kasvaa trooppisessa ja subtrooppisessa Amerikassa.
Käyttö
Vihannesportulakkaa on kasvatettu salaattikasvina jo antiikin ajoista lähtien. Koristeportulakka on suosittu yksivuotinen puutarhakasvi, josta on kehitetty risteyttämällä suuri valikoima erinäköisiä jalosteita.
Henry Tiller
Henry Tiller (14. kesäkuuta 1914 Trondheim Norja – 4. toukokuuta 1999 Trondheim) oli norjalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiahopeaa Berliinin olympialaisissa vuonna 1936 72,6 kilon keskisarjassa. Seuraavan vuoden EM-kilpailuissa hän sijoittui omassa sarjassaan neljänneksi. Tiller edusti urheilu-uransa ajan B-1930:aa.
Loputon sota
Loputon sota on Joe Haldemanin science fiction -romaani vuodelta 1974, joka kertoo ihmisten ja tauruslaisten sodasta.
Kirja on voittanut Nebula-, Hugo-, ja Locus-palkinnot.
Harjukaupungin salakäytävät
Harjukaupungin salakäytävät on Pasi Ilmari Jääskeläisen vuonna 2010 ilmestynyt toinen romaani. Kirjan julkaisi Atena. Se sai Kuvastaja-palkinnon vuonna 3022.
Richard Bachman (jääkiekkoilija)
Richard Bachman (s. 25. heinäkuuta 1987 Salt Lake City, Utah, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Vancouver Canucksin organisaatiossa. Bachman on Dallas Starsin neljännen kierroksen varaus vuodelta 2006. Bachman siirtyi Oilersiin kautena 2013–2014. Vancouveriin Bachman siirtyi kesällä 2015. Kesäkuussa 2018 hän solmi Vancouverin kanssa vuoteen 2020 ulottuvan jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Bachman pelasi ensimmäisen kerran maajoukkueessa MM-kisoissa 2012. Kisoissa hän pääsi pelaamaan yhdessä ottelussa.
Manne Liimatainen
Manne Matti Liimatainen (s. 31. maaliskuuta 1943 Kannonkoski) on entinen suomalainen hiihtäjä.
Liimatainen sijoittui Sapporon 1972 talviolympialaisissa 15 kilometrin hiihdossa 35:nneksi. Hän edusti seuratasolla aluksi Kannonkosken Kihoa ja sittemmin Kuusamon Erä-Veikkoja, jonka joukkueessa hän voitti 4 × 10 kilometrin viestissä Suomen-mestaruuden vuosina 1970–1973 ja 1975. Henkilökohtaisen SM-hopean hän saavutti 50 kilometrillä vuonna 1971. Hän voitti Puijon 30 kilometrin kilpailun vuonna 1967 ja sijoittui kolmanneksi Salpausselän 50 kilometrillä vuonna 1972.
Ammatiltaan Manne Liimatainen oli rajavartija.
Petter Johan Bladh
Peter (Petter, Pehr) Johan Bladh (3. joulukuuta 1746 Vaasa – 1. maaliskuuta 1816 Närpiö ) oli suomalainen liike- ja valtiopäivämies.
Bladh meni 1766 Ruotsin Itä-Intian kauppaseuran palvelukseen ja yleni superkargööriksi. Hän palasi 1784 ja asettui Närpiöön Benvikin kartanoon, jonka maanviljelyn hän järjesti kuntoon. Hän hankki Kaskisille tapulioikeudet ja kävi ulkomaankauppaa ja harjoitti laivaliikennettä. Suomen sodan aikana venäläiset polttivat 1808 hänen talonsa ja vangitsivat hänet ja hänen poikansa, kun hänen epäiltiin yllyttäneen talonpoikia aseisiin.
Bladh oli aikansa merkittäviä talousajattelijoita. Hän otti osaa valtiopäiville 1786, 1789, 1792, 1800 ja 1809, jolloin hänet kutsuttiin myös hallituskonseljin jäseneksi. Hän kirjoitti talouskysymyksistä artikkeleita, joita on myös julkaistu. Hänet kutsuttiin 1779 Ruotsin tiedeakatemian jäseneksi.
Petter Johan Bladhin vanhemmat olivat kauppias Johan Bladh ja Katarina Juvelius. Lääkäri ja numismaatikko Anders Bladh oli hänen veljensä.
Leena Simonen
pienoiskuva|Leena Simonen Kuluttajaliiton seminaarissa 2020. Alkupräisen kuvan ottanut Linda Lipponen. Leena Kaarina Simonen (s. 8. helmikuuta 1946 Alavieska) on suomalainen järjestöneuvos. Hän toimi Suomen Kuluttajaliitto ry:n pääsihteerinä vuosina 1978–1997. Tuona aikana liitto tuli valtionapujärjestelmän piiriin ja sai aseman lausunnonantajana. Vuonna 1997 Simonen siirtyi ympäristöministeriöön, jossa hän toimi kansainvälisten asiain neuvoksena, kunnes jäi eläkkeelle 2008.
Koulutus
Ylioppilastutkinto, Ylivieskan yhteiskoulu, 1966; Valtiotieteen kandidaatin tutkinto, yleinen valtio-oppi, Helsingin yliopisto,1974 ja valtiotieteen maisteri, 1974; Kelpoisuus kansanopiston opettajan toimeen, (kansanopistojen valtionavusta annettu A 4/1970), Työväen Akatemia, 1976; Ruotsin kielen tyydyttävä suullinen ja kirjallinen taito, Valtion kielitutkintolautakunnan apujäsen Ann-Mari Arnold, 1976;Talouspolitiikan 37. johtamiskurssi, SITRA, 1991; Valtakunnallinen maanpuolustuskurssi, Sotakorkeakoulu, 1992; Ranskan kielen kurssi, CERAN, Spa, Belgia, 1998; Englannin kielen kurssi, EF Executive Centre, Cambridge, Englanti, 1998; Stora Enso Executive 2002 (Johtamiskoulutus/JOKO), Helsinki School of Economics, 2003; Johtamisen erikoisammattitutkinto, Johtamistaidon opisto JTO ry, 2006 ja Kertomukset kirjaksi -verkkokurssi (2006-2008), Helsingin yliopiston Koulutus- ja kehittämiskeskus Palmenia, 2008
Työura
Leena Simonen työskenteli opiskeluaikoinaan lyhyitä jaksoja seuraavasti : harjoittelija, Kalajokilaakson Osuusliike, vuosina 1964-1966; pääohjaaja, Helsingin Kotien Puolesta ry:n lasten päiväleirillä,1967; Suomen Sosialidemokraattinen Puolue rp:n palveluksessa, 1968; piirisihteeri, Helsingin Sosialidemokraattinen Nuorisopiiri ry, 1969; vs. toimistosihteeri, Suomen Kasvatusopillinen Yhdistys ry, 1970 ja tp. työnvälitysharjoittelija, Helsingin työvoimapiiri, 1970
Vuosina 1970–1975 Simonen toimi Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:n toimitsijana koulutusjaostossa ja vuosina 1975–1978 Työväen Akatemian yhteiskunnallisten aineiden ja kurssitoimintaa ohjaavana opettajana. Vuosina 1978–1979 hän toimi Kotineuvontaliiton toiminnanjohtajana. Hänen johdollaan Kotineuvontaliitosta kehitettiin ensin Kuluttajaneuvontaliitto (1979–1987) ja sen jälkeen Suomen Kuluttajaliitto (1987–1990). Liitto aloitti 18. kesäkuuta 1990 kokonaan uudelta pohjalta riippumattomana, laaja-alaisena ja itsenäisenä kuluttajien etujärjestönä. Simonen toimi myös uuden liiton pääsihteerinä, kunnes siirtyi ympäristöministeriöön.
Suomen Kuluttajaliiton aikoina Simonen osallistui moniin merkittäviin yhteiskunnallisiin hankkeisiin valtion komiteoissa, neuvottelukunnissa ja muissa julkishallinnon ja elinkeinoelämän yhteistoimintaelimissä ja osallistui laajasti yhteiskunnalliseen keskusteluun kuluttajan näkökulmasta. Hän oli perustamassa velkaneuvonta- ja velkajärjestelyjärjestelmää ja edusti yleisesti kuluttajia julkisuudessa ja suhteessa viranomaisiin. Hänen aikanaan luotiin yhteydet myös kansainvälisiin kuluttajaorganisaatioihin.
Ympäristöministeriössä kansainvälisten asiain neuvos Simonen toimi EU-yhteistyön tulosryhmän päällikkönä vuosina 1999–2008. Vuosina 1997–1999 hän vastasi Suomen ensimmäisen EU-puheenjohtajakauden ympäristöasioiden valmistelusta ja sen koordinaatiosta ministeriössä. EU-yhteistyön tulosryhmän päällikkönä hän johti myös vuoden 2006 Suomen EU-puheenjohtajakauden valmistelun yhteensovittamista ministeriössä osana tulosryhmän muuta toimintaa.
Simonen palasi vuonna 2010 Kuluttajaliiton toimintaan aluksi paikallisella tasolla. Liiton nimi muutettiin kuluttajajärjestöjen yhdistymisen seurauksena Kuluttajaliitto-Konsumentförbundet ry:ksi vuonna 2010. Ensin Simonen toimi Pääkaupunkiseudun Kuluttajien varapuheenjohtajana ja 15.3.2016 alkaen Pääkaupunkiseudun Kuluttajat ry:n puheenjohtajana, missä tehtävässä hän toimi 12.4.2018 saakka ja hallituksen jäsenenä edelleen kesäkuusta 2022 lähtien. Kuluttajaliiton liittokokouksessa 15.4.2013 Leena Simonen valittiin Kuluttajaliiton puheenjohtajaksi vuosiksi 2013–2016.
Kuluttajaliiton liittokokous 1.10.2016 uudisti liiton toimintarakenteet. Sen mukaan liiton ylin päättävä elin liittokokousten välillä on kuluttajayhdistysten edustajista koostuva valtuusto, jonka puheenjohtajaksi Leena Simonen valittiin yksimielisesti vuosiksi 2016–2018 ja uudestaan liittokokouksessa 12.9.2022 äänestystuloksen (36-8) perusteella. Valtuusto valitsee liitolle suppean hallituksen ja sille puheenjohtajan, hyväksyy tilipäätöksen, vuosikertomuksen, talousarvion ja toimintasuunnitelman. Valtuusto myöntää vastuuvapauden tilivelvollisille ja päättää kuluttajapolitiikan suuntaviivoista.
Liittokokouksessa vuonna 2018 Simoselle myönnettiin kunniapuheenjohtajan arvo.
Simonen on Kuluttajamedia ry:n (vuoteen 2021 saakka Kuluttajatietoisuuden Edistämisyhdistys KERY ry) perustajajäsen ja ensimmäinen puheenjohtaja (2013–2014). 15.2.2014 - 15.6.2022 hän on ollut yhdistyksen varapuheenjohtaja. Kuluttajaviranomaisten julkaisema Kuluttaja-lehti siirtyi Kuluttajamedia ry:n tuottamaksi julkaisuksi vuoden 2014 alusta lukien.
Riippumattoman ja itsenäisen Kuluttajaliiton 25-vuotisjuhlan merkeissä vuonna 2015 julkaistiin Leena Simosen kirjoittama ja Katri Jakosuon toimittama "Kuluttajaliiton historia 1990 - 2015 -kohokohtia" (ISBN: 978-952-9787-55-5 (nid.), 978-952-9787-56-2 (pdf).
Tasavallan Presidentti myönsi 17.6.2016 Leena Simoselle järjestöneuvoksen arvonimen.
Kansan Sivistysrahaston alarahastona toimii Leena Simosen rahasto. Leena Simonen -tunnustuspalkinto perustettiin vuonna 2020. Palkinto jaetaan ansiokkaasta kuluttajatoiminnan perustason työstä henkilölle tai yhteisölle 3–5 vuoden välein.
Simosen arkistoaineistoa on Työväen Arkistossa.
Salibandyn P19 SM-sarja
B-poikien SM-sarja on salibandyn B-poikien korkein sarjataso. Sarjan järjestämisestä vastaa Suomen Salibandyliitto. Sarja pelataan yhdessä 12 joukkueen lohkossa yksittäisinä otteluina. Peliaika otteluissa on 3×20 minuuttia.
SM-sarjaan selviävät syyskuussa pelattavien SM-karsintojen 12 parasta joukkuetta. Karsintoihin osallistuvat siis myös kaikki edellisen kauden SM-sarjajoukkueet.
Runkosarja
Runkosarja pelataan kaksinkertaisena, eli jokainen joukkue pelaa 22 ottelua. Runkosarjassa varsinaisen peliajan jälkeen tilanteen ollessa tasan pelataan 5 minuutin jatkoaika ja tarvittaessa rangaistuslaukauskilpailu.
Runkosarjan 6. parasta pääsevät pudotuspeleihin. 7. ja 8. karsivat pudotuspeleihin pääsystä Playoff-karsinnoissa.
Pudotuspelit
Pudotuspeleissä pelaavat kuusi runkosarjan parasta ja Playoff-karsinnoista tulleet kaksi joukkuetta.
Välierien häviäjät pelaavat pronssiottelussa ja voittajat finaaleissa. Puolivälierät, sekä välierät pelataan paras kolmesta ja finaalit paras viidestä. Pronssista pelataan vaib yksi peli.
Jatkoajan pituus on pudotuspeleissä 20 minuuttia.
Playoff-karsinnat
1.vaihe
Playoff-karsintojen 1. vaihe pelataan turnausmuotoisesti. Peliaika on 3×15 minuuttia juoksevaa peliaikaa. Alueellisista sarjoista tulleet 8 joukkuetta jaetaan kahteen 4 joukkueen lohkoon. Lohkoissa pelataan yksinkertainen sarja.
Lohkojen voittajat kohtaavat 1. vaiheen finaalissa. Peliaika finaalissa on 3×15 tehokasta peliaikaa. Tarvittaessa 10 minuutin jatkoaika ja rangaistuslaukauskilpailu. Finaalin voittaja etenee 2. vaiheeseen.
2.–3. vaihe
Playoff-karsintojen 2. vaiheessa 1.divisioonan runkosarjan 1. pelaa playoff-karsintojen 1. vaiheen voittajaa vastaan ja 1. divisioonaan runkosarjan 2. pelaa 1. divisioonan pudotuspelien voittajaa vastaan. Otteluiden voittajat etenevät 3. vaiheeseen.
3. vaiheessa 2. vaiheen voittajat pelaavat SM-sarjan runkosarjan 7. ja 8. sijoittuneita vastaan. Parien voittajat pääsevät SM-sarjan pudotuspeleihin.
B-poikien seuraranking
B-pojissa on käytössä seuraranking. Edellisen kauden seurarankingin 12 parasta pääsee suoraan varsinaiseen SM-karsintaan. Seuraranking vaikuttaa myös esikarsintalohkoihin. Seurarankingissa lasketaan yhteen seurojen saavuttamat rankingpisteet B-, ja C1-pojista. Vain valtakunnallisista sarjoista saa pisteitä. Aluesarjajoukkue voi päästä pisteille, jos se pudottaa SM- tai 1. divisioonajoukkueen pudotuspelikarsinnoissa.
Je ne sais pas pourquoi
"Je ne sais pas pourquoi", nimeltään "I Still Love You (Je Ne Sais Pas Pourquoi)" Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa, on kappale Kylie Minoguen debyyttialbumilta Kylie (1988). Se julkaistiin singlenä 17. lokakuuta 1988, ja sen kirjoittivat ja tuottivat Stock, Aitken ja Waterman.
Larkin Administration Building
thumb|Kuva vuodelta 1906. Larkin Administration Building oli arkkitehti Frank Lloyd Wrightin suunnittelema toimistorakennus Buffalossa, Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa. Talo rakennettiin vuonna 1904 ja purettiin 1950. Siinä toimi Larkinin postimyyntiyritys. Se oli ensimmäinen Wrightin suunnittelema julkinen rakennus.
Mauritania olympialaisissa
Mauritania osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Los Angelesissa 1984, ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut.
Mauritania on osallistunut olympialaisissa painiin ja yleisurheiluun. Se ei ole saavuttanut yhtään mitalia eikä pistesijaa, eli sijoitusta kahdeksan parhaan joukkoon.
Elokuvavuosi 1919
Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1919 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Bernardo Álvarez Afonso
Álvarez Afonso on ilmaissut, että osassa seksuaalisista hyväksikäyttötapauksista 13-vuotiaat itse ovat toimineet yllyttäjinä. Hänen mukaansa homoseksuaalisuus aiheuttaa pitkällä tähtäimellä yhteiskunnallisia ongelmia, kuten lasten hyväksikäyttökin.
Ville Heinola
Ville Heinola (s. 2. maaliskuuta 2001 Honkajoki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-seura Winnipeg Jetsissä. Häntä on yleisesti pidetty yhtenä ikäluokkansa lupaavimmista pelaajista Suomessa. Jets varasi Heinolan ensimmäisellä kierroksella 20. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019.
Seuraura
Honkajoelta kotoisin oleva Heinola on Kankaanpään Jääkarhujen (KJK:n) kasvatti. Hän oli kaudella 2015–2016 C-nuorten Mestiskarsinnoissa joukkueensa paras syöttäjä ja tehokkain puolustaja tehoilla 7+11=18. Heinola siirtyi kesken kauden Porin Ässien C-nuoriin, joiden eniten maaleja tehnyt puolustaja hän oli seitsemällä osumallaan. Kaudella 2017–2018 Heinola oli B-nuorten SM-sarjan runkosarjassa pelipaikastaan huolimatta Ässien paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 6+16=22. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan seuran A-nuorissa.
Huhtikuussa 2018 Heinola teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen Rauman Lukon kanssa. Syyskuussa seura lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon, mutta jo ennen Mestis-kauden alkua Lukko kutsui Heinolan takaisin vahvuuteensa. Hän teki joukkueessa SM-liigadebyyttinsä kauden 2018–2019 viidennellä kierroksella 26. syyskuuta 3–4-vierasvoitossa Tapparaa vastaan. Heinolalle ja toiselle debytantille, Antti Palojärvelle avautui paikka Lukon kokoonpanosta, kun valmennusjohto halusi lepuuttaa Janne Niskalaa ja Jyri Marttista viikonlopun peleihin. Heinola merkittiin joukkueen kakkospuolustajapariin Roni Seväsen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 15.45 minuuttia ja hän keräsi teholukeman +2. Liigauransa avausmaalin Heinola teki 23. marraskuuta 2018 kahden miehen ylivoimalla paikallisvastustaja Porin Ässiä vastaan. Hän keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen Arttu Ilomäen tekemään maaliin. Samu Isosalo valitsi Heinolan ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi.
Kaikkiaan Heinolan tulokaskausi 2018–2019 toi 34 runkosarjaottelussa tehot 2+12=14 ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 1+3=4. Hänen kauteensa mahtui myös yli kuukauden mittainen poissaolo alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa tulleen polvivamman vuoksi. Heinola jakoi runkosarjassa Lukon sisäisen tehotilaston voiton Justin Danforthin kanssa lukemalla +7. Hän teki liigauransa ensimmäisen playoff-maalin ensimmäisen kierroksen kolmannessa ottelussa 19. maaliskuuta 2019 JYPiä vastaan. Heinolan osuma jäi Lukon 4–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi ja se ratkaisi joukkueelle puolivälieräpaikan. Hän oli ehdolla SM-liigan vuoden tulokkaalle myönnettävän Jarmo Wasaman muistopalkinnon voittajaksi, mutta palkinnon vei lopulta kuitenkin TPS:n Kaapo Kakko.
Winnipeg Jets – NHL (2019–)
Winnipeg Jets varasi Heinolan ensimmäisellä kierroksella 20. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Heinäkuussa hän teki seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Heinolan kausipalkka NHL:n puolella on 925 000 dollaria. Hän otti harjoitusleirin päätteeksi varsin yllättäen paikan Jetsin NHL-kauden 2019–2020 avauskokoonpanosta. Heinola teki näin ollen NHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 3. lokakuuta 2019 vieraissa New York Rangersia vastaan. Hänet merkittiin Jetsin kakkospuolustajapariin Neal Pionkin viereen. Heinola sai ottelussa jääaikaa 18.24 minuuttia ja hän keräsi myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Blake Wheelerin tekemään maaliin. Heinolasta ja hänen vastustajajoukkueen puolella pelanneesta maanmiehestään Kaapo Kakosta tuli NHL:n ensimmäiset vuonna 2001 syntyneet pelaajat. Heinolasta tuli näin ollen ikäluokkansa ensimmäinen tehopisteen tehnyt pelaaja NHL:ssä. Hänestä tuli myös nykyisen Jetsin seurahistorian toiseksi nuorin tehopisteen tehnyt pelaaja Patrik Laineen jälkeen 18 vuoden ja 215 päivän ikäisenä. Hänestä tuli myös kaikkien aikojen kolmas 18-vuotiaana NHL:ssä debytoinut suomalaispuolustaja Aki Bergin ja Rasmus Ristolaisen jälkeen. Heinola teki NHL-uransa avausmaalin neljännessä ottelussaan 8. lokakuuta 2019, kun Winnipeg Jets kaatoi Pittsburgh Penguinsin vieraissa lukemin 4–1. Heinolasta tuli 18 vuoden ja 247 päivän ikäisenä Winnipeg Jetsin seurahistorian nuorin maalin tehnyt puolustaja. Jetsissa tai sitä edeltäneessä Atlanta Thrashersissa 18-vuotiaana maalin on onnistunut tekemään aiemmin vain Zach Bogosian. Heinola keräsi ottelusta myös teholukeman +3.
Kahdeksan pelaamansa ottelun jälkeen Heinola oli tehnyt viisi (1+4) tehopistettä. Hänestä tuli ensimmäinen alle 19-vuotias puolustaja vajaaseen 25 vuoteen, joka on onnistunut tekemään vähintään viisi tehopistettä uransa kahdeksassa ensimmäisessä NHL-ottelussaan. Edellisen kerran saavutukseen ylsi Oleg Tverdovski kaudella 1994–1995. Heinola seurasi kaksi seuraavaa ottelua katsomosta, kunnes lokakuun 2019 lopulla Jets lähetti hänet AHL-joukkue Manitoba Moosen vahvuuteen. Heinola pelasi siellä kolme ottelua tehden yhden syöttöpisteen, kunnes marraskuussa Jets lainasi hänet loppukaudeksi Rauman Lukon SM-liigajoukkueeseen. Heinola ei kuitenkaan onnistunut nousemaan Lukossa aiemmin nähtyyn vireeseensä ja hän kärsi myös loukkaantumisista. Heinola teki lopulta 29 ottelussa vain seitsemän syöttöpistettä.
Elokuussa 2020 Winnipeg Jets lainasi Heinolan kaudeksi 2020–2021 Lukkoon toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella. Tammikuussa 2021 Heinola liittyi Winnipeg Jetsin harjoitusleirille, ja hänet määrättiin kauden alussa AHL-joukkue Manitoba Mooseen. Hänet nostettiin Jetsin kokoonpanoon 18. tammikuuta 2021 ja pelasi toisen kautensa ensimmäisen ottelun NHL:ssä 21. tammikuuta Ottawa Senatorsia vastaan Jetsin voittaessa maalein 4–1.
Maajoukkueura
Vuonna 2016 Heinola valittiin kaikkien aikojen ensimmäisenä Kankaanpään Jääkarhujen pelaajana Pohjola-leirin maajoukkuehdokkaaksi.
Heinola pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Hänet valittiin myös Suomen alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2018 turnaukseen, mutta Heinola putosi kuitenkin viimeisten joukossa lopullisesta kisajoukkueesta. Heinola pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä Heinola on pelannut 31 nuorten ja 46 poikien maaottelua.
Pelityyli
The Sports Forecaster -sivuston mukaan Heinola on liikkuva ja lahjakas all around -puolustaja, joka liikuttaa kiekkoa hyvin ja on ketterä. Hän on jo todistanut pärjäävänsä miesten peleissä. Heinola kykenee pelaamaan isoja jääaikoja ja missä tahansa pelitilanteessa, sillä hän pelaa omassa puolustuspäässä kypsästi ja luotettavasti. Heinola ei ole kuitenkaan kovin isokokoinen, mikä saattaa lisätä hänen loukkaantumisriskiään. Heinolan tulee lisätä myös fyysistä voimaa menestyäkseen NHL:ssä.
Muuta
Heinola on pelannut myös pesäpalloa Kankaanpään Mailan junioreissa, jossa hän voitti C-poikien Suomenmestaruuden vuonna 2016.
International Island Games Association
International Island Games Association eli IGA on järjestö, jonka päätehtävä on hallinnoida Island Games -nimistä tapahtumaa, johon osallistuu useita saaria sekä Euroopasta että muilta hallintoalueilta. IGA toimii yhteistyössä jäseniensä kanssa sekä sponsoroi kisoja. IGA tutkii, mitkä saaret täyttävät sen vaatimukset. Edelleenkään vuoden 2005 jälkeen, jolloin Menorca liittyi, ei ole uusia jäseniä tullut.
Jäsenet
Nykyiset IGAn jäsenet ovat:
Zuhair Mohsen
Zuhair Mohsen (arabiaksi: زهير محسن, tai Zuhayr Muħsin, Zahir Muhsein) (1936, Tulkarm –1979) oli palestiinalainen PLO:hon kuuluvan, Syyrian valvoman baathilaisen al-Saikan johtaja 1971–1979. Mohsen oli pakolaisena Jordaniassa, jossa hän toimi Baath-puolueessa. Mohsen nousi siihen asemaan, kun Syyrian puolustusministeri Hafiz al-Assadista tuli Syyrian presidentti. Hän oli tukenut tätä aiempaa Salah Jadidin hallintoa vastaan.
Haastattelu
Zuhair Mohsen sanoi vuonna 1977 hollantilaisen Trouw-lehden haastattelussa:
Vaikka tämä rikkoi PLO:n peruskirjaa vastaan, joka vahvistaa Palestiinan kansan olemassaolon ja sen oikeuden kansana, se oli linjassa al-Saikan syyrialais-baathilaisen ideologian kanssa.
Osuus joukkomurhassa
Vuonna 1976 Mohsenia arvosteltiin siitä, että hän johti arabijoukkoja, jotka hyökkäsivät Libanonin kristittyjen kaupunkiin Damouriin ja seurauksena oli satojen kristittyjen joukkomurha, joka tunnetaan nimellä Damourin joukkomurha. Independentin toimittajan Robert Fiskin mukaan sen takana oli PLO:n ja Fatahin päällikkö, eversti Abu Musa, josta myöhemmin tuli Jasser Arafatin kiistakumppani.
Mohsenin murhan jälkeen al-Saikan merkitys väheni, ja Syyria ryhtyi yhteistyöhön muiden palestiinalaisliikkeiden kanssa, kuten PFLP-GC:n ja Fatah al-Intifadan.