cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Havaiji
Ilmasto
Vaikka saaret tunnetaan enimmäkseen rannikoidensa trooppisesta ilmastosta, etenkin vuoristoisilla Mauilla ja Havaijin saarella voidaan tunnistaa seitsemästä jopa yhteentoista eri ilmastotyyppiä, jotka jakautuvat niin sanottuihin tuulen ja suojanpuoleisiin alueisiin. Suojanpuoleiset alueet ovat kuivempia, vähäsateisempia ja aurinkoisimpia, minkä takia myös matkailu keskittyy näiden alueiden rannikoille, saarten länsi- ja kaakkoisosiin. Lämpötilavaihtelut ilmastovyöhykkeiden sisällä ovat pienet. Honolulussa lämpimin kuukausi on elokuu, jonka keskilämpötila on 28 °C, ja kylmintä on helmikuussa, 23 °C. Vuorilla, etenkin Mauna Kealla, Mauna Loalla ja Haleakalālla, lämpötila voi laskea nollan alapuolelle, eikä lumi ole lainkaan tuntematon ilmiö. Mauna Kealla on mitattu saarten kylmyysennätys, −11 °C vuonna 1979, kun taas saarten lämpöennätys, 38 °C, on mitattu Pahalassa, Havaijin saaren etelärannikolla vuonna 1931. Waialealen vuori Kauailla on maailman toiseksi sateisin paikka, ja sen vuotuinen sademäärä on muhkeat 11,7 m.
Ilmastonmuutos vaikuttaa Havaijilla nostamalla ilman ja ympäröivien merialueiden lämpötiloja, merenpinnan korkeutta ja meren happamuustasoa. Meren lämpeneminen ja happamuuden nousu on vaaraksi Havaijin koralliriutoille ja muille meren ekosysteemeille, joista osa elää vain Havaijilla. Toisaalta ilmastonmuutos saattaa lisätä kuivuutta Havaijin maa-alueilla.
Luonto
Havaijin eristyneisyys on muokannut siitä ainutlaatuisen ekosysteemin. Saarilla on 1 400 muualla esiintymätöntä kasvilajia, joista useita esiintyy vain tietyissä laaksoissa ja vaikeapääsyisillä vuorilla. Myös saarien linnusto on ainutlaatuista – saarilla esiintyy muun muassa 28 kotoperäistä tangaralajia, joista osa elää vain yhdellä saarella. Saarten kansallislintu on vaarantunut havaijinhanhi eli nene, jonka kanta oli alimmillaan 30 yksilön tienoilla, mutta on suojelun ansiosta elpynyt jo muutamaan sataan yksilöön. Marras–huhtikuun välillä Mauin ja Havaijin saaren vesille tulevat leikkimään ja lisääntymään ryhävalaat. Vedet vilisevät trooppisia kaloja ja muun muassa merikilpikonnalajeja, joiden havainnointi snorklaamalla ja sukeltamalla onkin suosittua ajanvietettä. Ainoat saarilla luontaisesti elävät nisäkkäät ovat muutama lepakkolaji. Lisäksi rannikoilla ja lähivesillä liikkuu valaita ja hylkeitä. Havaijinhylkeen pääasialliset lisääntymispaikat ovat Luoteis-Havaijin saarilla. Viime vuosina laji on levinnyt myös Havaijin pääsaarille.
Historia
thumb|Havaijilaisia merikanootteja 1784. Piirros: John Webber (1751-1793). Teoksessa: Cook, J. A voyage to the Pacific Ocean (London, Strahan, 1784).
Löytöretkeilijät
Havaijin alkuperäisväestö on polynesialaista. Havaijin arvioidaan tulleen asutetuksi kahdessa aallossa. Ensimmäinen aalto polynesialaisia löytöretkeilijöitä tuli ilmeisesti Marquesassaarilta jo 300 eaa. tienoilla. Toinen asutusaalto saapui Seurasaarilta noin 1100-luvulla. Havaijilainen yhteiskunta muodostui luokkajakoiseksi. Ensimmäisenä eurooppalaisena saarille saapui 20. tammikuuta 1778 englantilainen kapteeni James Cook. Cook antoi tuolloin ”löytämälleen” saariryhmälle nimen Sandwich Islands. Nimi viittaa Sadwichin 4. jaarliin, John Montaguun, joka rahoitti Cookin matkoja.
Havaijin kuningaskunta 1810–1893
Ennen eurooppalaisten saapumista saariryhmä oli hajautunut lukuisiin pieniin, keskenään usein sotineisiin heimokuntiin, kunnes kuningas Kamehameha I, joka tunnetaan myös Kamehameha Suurena, yhdisti saaret yhdeksi kuningaskunnaksi vuonna 1810. Hän oli kotoisin Havaijin saarelta, ja yhdistettyään kaikki saaret yhdeksi kuningaskunnaksi hän nimesi sen kotisaarensa mukaan. Samoihin aikoihin ulkomaisia laivoja alkoi saapua saarille yhä enemmän, ja ne toivat mukanaan uusia eläin- ja puulajeja, hedelmiä, tuliaseita, alkoholijuomia – sekä tauteja. Pian alkuperäisasukkaita kuoli runsaasti koleraan, tuhkarokkoon ja tippuriin. Sen lisäksi että havaijilaisia kuoli näihin uusiin tauteihin, monet heistä tulivat hedelmättömiksi mikä lisäsi väestökatoa. Vaikka Cookin saapuessa havaijilaisia on arvioitu olleen useita satoja tuhansia, heitä oli jäljellä vuonna 1848 enää 88 000.
Yhdysvaltojen vaikutus alkoi voimistua Havaijissa 1830-luvulta lähtien, jolloin aloitettiin laajamittaisempi sokeriruo’on viljely. Viljelykset olivat pääosin Yhdysvalloista tulleiden siirtolaisten omistuksessa. Sokeriruokoviljelmät houkuttelivat myös eri kansallisuuksia edustaneita siirtotyöläisiä. Vuonna 1820 saapuivat myös ensimmäiset amerikkalaiset puritaanilähetyssaarnaajat, jotka perustivat saarille lukuisia kouluja ja loivat havaijin kielen ensimmäisen kirjoitetun muodon.
Kuningas Kamehameha I:n vaimo, kuningatar Kaahumanu toimi tärkeässä roolissa saarten tabu (kapu) -järjestelmän kumoamisessa yhdessä vuonna 1819 valtaan astuneen kuningas Kamehameha II:n kanssa. Kamehameha II matkusti vaimonsa Kamamalun ja monien hovin jäsenten kanssa 1823 valtiovierailulle Englantiin, jossa kuningas ja kuningatar kuolivat vastustuskyvyttöminä tuhkarokkoon.
thumb|left|Kalākaua.
Vaikka kuningas Kamehameha III julisti 1840 Havaijin perustuslaissa maan monarkiaksi 1840 ja sai Yhdysvallat tunnustamaan saarten itsenäisyyden 1842, saarten riippuvuus Yhdysvalloista kasvoi jatkuvasti. Yksityinen maanomistus tuli mahdolliseksi 1848, jonka jälkeen pääomainvestoinnit maahan kasvoivat huomattavasti. Kamehameha III:n jälkeen maata hallitsivat kuninkaat Kamehameha IV (1854–1863), Kamehameha V (1863–1872) ja Lunalilo (1872–1874).
Vuonna 1874 Havaijin valtaistuimelle nousi kuningas Kalākaua, joka suosi alkuperäisväestön nimittämistä julkisiin asemiin. Havaijilainen sokeri sai suosituimmuusaseman Yhdysvaltojen markkinoilla vuonna 1875 solmitun kauppasopimuksen pohjalta, joka uusittiin 1884 ja lopullisesti ratifioitiin 1887. Samalla Yhdysvallat sai luvan perustaa laivastotukikohdan Pearl Harboriin. Kalākauan valtaa rajoitettiin merkittävästi lopulta uuden perustuslain voimin. Oppositio teki myös aseellisen vallankaappausyrityksen.
thumb|oikea|Kuningatar Lili'uokalani.
Kalākauan sisaren, kuningatar Lili’uokalanin, noustessa seuraavana hallitsijana valtaan tilanne maassa oli jo varsin hankala. Omistava luokka eli lähinnä valkoiset siirtolaiset kannattivat maan yhdistämistä Yhdysvaltoihin ja tavallisen kansan enemmistö oli itsenäisen monarkian puolella. Vuonna 1893 Lili’uokalani syrjäytettiin valkoisten sokeriruokoliikemiesten järjestämässä vallankaappauksessa Yhdysvaltojen merijalkaväen avulla.
Tasavalta ja Yhdysvaltojen protektoraatti 1893–1900
Havaijiin perustettiin poikkeustilahallitus ja Yhdysvaltain Havaijin-lähettiläs John L. Stevens julisti Havaijin Yhdysvaltojen protektoraatiksi. Presidentti Grover Cleveland kuitenkin kieltäytyi Havaijin haltuunotosta, koska useimmat alkuperäisasukkaat eivät olleet vallankumouksen takana. 1894 poikkeustilahallitus julisti Havaijin tasavallaksi ja valitsi Sanford Ballard Dolen presidentiksi. Ryhmä kuningattarelle uskollisia havaijilaisia yritti vielä 1895 nousta kapinaan ja palauttaa vanhan kuningattaren valtaistuimelle, mutta yritys murskattiin ja kuningatar Lili’uokalani pantiin kotiarestiin. Seuraava Yhdysvaltojen presidentti William McKinley kannatti kuitenkin saarten ottamista Yhdysvaltojen hallintaan ja allekirjoitti sitä koskevan päätöslauselman 7. heinäkuuta 1898.
Yhdysvaltain territoriosta osavaltioksi 1900–1959
Päätöslauselman pohjalta saaret julistettiin Yhdysvaltojen territorioksi 1900, jolloin Sanford B. Dolesta tuli kuvernööri. Havaijia ehdotettiin kongressissa osavaltioksi ensi kertaa jo 1937, mutta ehdotus hylättiin saarten sekalaisen asujaimiston ja etäisen sijainnin vuoksi. . vasen|thumb|Japanilaisten hyökkäys Pearl Harboriin 7. joulukuuta 1941 sai Yhdysvallat liittymään toiseen maailmansotaan. 7. joulukuuta 1941 Japanin ilmavoimat hyökkäsivät varoittamatta Pearl Harboriin, mikä veti Yhdysvallat mukaan toiseen maailmansotaan. Sodan aikana Havaiji oli Yhdysvaltain Tyynenmeren-joukkojen päätukikohta ja sotatilalain alainen 7:nnestä joulukuuta 1941 maaliskuuhun 1943.
Ammattiyhdistystoiminta lisääntyi räjähdysmäisesti sodan jälkeen, ja saaret olivat yleislakossa 1946, 1949 ja 1958. Vuodesta 1930 alkanut matkailu lisääntyi merkittävästi ilmailun teknologisen kehittymisen myötä ja houkutteli saarille uusia investoijia.
Havaijista tuli Yhdysvaltojen 50. osavaltio elokuussa 1959. Suuria levottomuuksia tai vastarintaa ei syntynyt, vaikkakin itse prosessi oli eräiden lähteiden mielestä arveluttava. Asiasta järjestettiin kansanäänestys, jossa vaihtoehtoina olivat joko territoriona jatkaminen tai Yhdysvaltoihin osavaltiona liittyminen. Itsehallinto- tai itsenäisyysvaihtoehtoa ei äänestyksessä ollut vastoin YK:n suosituksia. Äänioikeutettuja olivat Yhdysvaltojen kansalaiset, jotka olivat asuneet Havaijissa vähintään vuoden. Henkilöiltä, jotka eivät olleet Yhdysvaltojen kansalaisia tai eivät kansalaisuutta halunneet ottaa, evättiin äänioikeus.
Osavaltiona 1959–
1960-luvun alussa matkailu suihkukoneilla yleistyi ja Havaijilla kävijöiden määrä kasvoi räjähdysmäisesti. Waikikiin rakennettiin monikerroksisia hotelleja jotta kaikki halukkaat voitiin majoittaa sinne.
Matkailun kasvaessa maanviljelyn merkitys pieneni. Jo vuonna 1960 turismista saatiin enemmän tuloja kuin ananasten tai sokerin tuotannosta. Viimeiset sokeriviljelmät suljettiin 1990-luvulla.
Vuonna 1976 protestoijat valtasivat Kahoolawen saaren lopettaakseen Yhdysvaltojen armeijan ampumaharjoitukset saarella. Vuonna 1990 presidentti George Bush määräsi harjoitukset lopetettaviksi, ja vuonna 2003 merivoimat siirsi saaren Havaijin osavaltion hallintaan.
Vuonna 2016 Yhdysvaltojen sisäministeriö ilmoitti valmistelevansa lakia, joka mahdollistaisi havaijilaisten oman hallinnon perustamisen samoilla ehdoilla kuten Manner-Yhdysvalloissa muiden maan alkuperäisasukkaiden keskuudessa.
Hallinto
Osavaltion lainsädäntöelin on kaksikamarinen: Havaijin edustajainhuoneessa on 52 edustajaa ja senaatissa on 25 senaattoria. Vuonna 2013 demokraattisella puolueella on selvä enemmistö: 44 edustajaa ja 24 senaattoria.
Havaijin kuvernöörinä toimii demokraattista puoluetta edustava Josh Green, joka valittiin ensimmäisen kerran virkaan vuonna 2022.
Osavaltio lähettää muiden tavoin kaksi senaattoria Yhdysvaltain senaattiin. Tämänhetkiset senaattorit ovat Mazie Hirono ja Brian Schatz, joista kummatkin edustavat demokraatteja. Yhdysvaltojen edustajainhuoneeseen Havaiji lähettää myös kaksi edustajaa. Huhtikuussa 2022 he olivat Ed Case ja Jill Tokuda, joista kummatkin edustavat demokraatteja.
Paikallishallinto
Havaiji eroaa muista osavaltioista siten, että sen paikallishallinto on vain kaksiportainen: osavaltio ja piirikunnat. Havaijilla ei ole virallisesti kuntia tai kaupunkeja, vaikka osavaltion perustuslaki sallisikin niiden perustamisen. Kansalaisaloitteet tai kansanäänestykset osavaltion tasolla eivät ole mahdollisia.
Havaiji on jaettu viiteen piirikuntaan, joista neljää johtaa pormestari: Honolulu, Maui, Kauaʻi ja Hawaiʻi. Viides piirikunta on Kalawao. Havaijin suurimmat asutuskeskukset (vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan) ovat Honolulu (353 706 asukasta), Itä-Honolulu (51 124), Pearl City (44 815), Waipahu (44 539), Hilo (44 370), Kailua (40 890) ja Kaneʻohe (37 996).
Talous
Havaijin merkittävin elinkeino on matkailu, jonka jälkeen toiseksi tärkein tulonlähde saariryhmälle ovat Yhdysvaltojen sotilastukikohtien henkilöstön ja niiden vaatimien palvelujen tuottamat tulot. Sokeriruoko ja ananas, joiden viljely on pääasiassa yritysmuotoisten plantaasien hallussa, ovat saarten pääasialliset maataloustuotteet. Muita maataloustuotteita ovat makadamia-pähkinät, papaijat, vihannekset ja kahvi. Kalastuksella on myös tärkeä rooli, ja saarten vesiltä saadaan muun muassa runsaasti tonnikalaa. . Vuonna 2011 Havaijin bruttokansantuote asukasta kohden oli 42 925 USD. . Vuosina 2017–2019 osavaltion työttömyysaste oli keskimäärin 2,5 %. Vuonna 2022 osavaltion viisi suurinta työnantajaa olivat Tesoro, Hawaii Pacific Health, Hawaiian Airlines, Havaijin osavaltion opetustoimi sekä Kyo-Ya Hotels Resorts.
Lämpimän ilmaston takia Havaijilla käytetään henkeä kohti kolmanneksi vähiten energiaa Yhdysvaltojen osavaltiosta. Suurin energian kuluttaja on liikennesektori. Vuonna 2010 Havaiji toi 94 prosenttia käyttämästään energiasta osavaltion ulkopuolelta. Sähkön kuluttajahinnat ovat Yhdysvaltojen korkeimmat. Se panostaa biopolttoaineisiin, ja sillä on jo nyt maailman suurin pelkkiä biopolttoaineita käyttävä sähköntuotantolaitos. Se käyttää myös geotermistä lämpöä ja aurinkoenergiaa. Vuonna 2020 osavaltion kotitalouksien kuluttamasta sähköstä 67,7 % tuotettiin raakaöljyllä, 12,8 % hiilellä ja 6,5 % tuulivoimalla. Ainoa paikallinen hiilivoimala, AES Hawaii, suljettiin 1. syyskuuta 2022.
Havaijin verovirasto verottaa tuloja yhdeksänportaisella asteikolla, joka on minimissään 1,4 % ja maksimissaan 8,25 %. Havaijilla ei kerätä myyntiveroa, vaan sen sijaan osavaltiossa on käytössä yleinen valmistevero (, lyh. GET), joka on osavaltion tasolla joko 0,15 % (vakuutusalalla) 0,5 % (tukku-, tuotanto- tai palvelualoilla) tai 4 % (kaikki muut). Mikäli sovelletaan 4 % valmisteveroa, piirikunnat saavat lisätä oman lisänsä sen päälle. Vuoden 2030 loppuun asti nämä lisät ovat kaikissa piirikunnissa 0,5 % paitsi Mauilla, jossa lisää ei kerätä ollenkaan.
Liikenne
Havaijilla on 20 lentoasemaa. Se on keskeinen lentopaikka Tyynenmeren ylittävillä lennoilla. Monet Aasiasta, Australiasta ja Yhdysvaltojen mannerosasta tulevat lennot pysähtyvät siellä matkallaan Tyynen valtameren eteläosiin. Lentoasemista kymmenellä oli kaupallista liikennettä vuonna 2015. Vilkkain niistä oli Honolulun kansainvälinen lentoasema, jolta lähti lähes 9,5 miljoonaa matkustajaa. Muut vilkkaimmat olivat Kahuluin (3,2 milj.), Lihuen (1,5 milj.), Kailua-Konan (1,5 milj.) ja Hilon (630 000) lentoasemat. Lentoasemista Honolulu ja Kahului ovat Federal Aviation Administrationin Yhdysvaltain pääasiallisiksi kansainvälisiksi lentoasemiksi määrittelemien joukossa. Saarten välisiä lentoja tarjoavat Hawaiian Airlines, Mokulele Airlines ja Island Air.
Satamia Havaijilla on kaikkiaan 15. Honolulun satama oli vuonna 2015 Pohjois-Amerikan 13. vilkkain tavarasatama konttiliikenteen määrällä mitattuna. 50 vilkkaimman joukkoon mahtuivat myös Kahuluin, Kawaihaen, Nawiliwilin ja Hilon satamat. Risteilysatamista suurimmat olivat Honolulu, Hilo ja Nawiliwili, joissa jokaisessa vieraili yli sata risteilyalusta ja yhteensä yli 870 000 matkustajaa vuonna 2015.
Oʻahulla on kattava linja-autoverkosto, mutta Mauilla, Havaijin saarella ja Kaua'illa on liikennettä vain suurimpien kaupunkien välillä.
Väestö
Nykyisin Havaijin väestö on etniseltä ja kulttuuriselta taustaltaan monipuolisempaa kuin minkään muun Yhdysvaltojen osavaltion. Jo vuodesta 1852 lähtien maan sokeriruokoplantaaseille alkoi saapua kiinalaisia siirtotyöläisiä. 1800-luvulla maahan saapui myös lukuisia portugalilaisia, saksalaisia, japanilaisia ja puertoricolaisia. Viimeisimpiä siirtolaisaaltoja tuli vuoden 1900 jälkeen Filippiineiltä, Koreasta ja Samoalta. Eri kansallisuudet ovat sekoittuneet voimakkaasti keskenään, ja puhdasveriset havaijilaiset edustavat enää erittäin pientä osaa saariryhmän kokonaisväestöstä. Vuonna 2011 havaijilaisista oli ulkomailla syntyneitä 17,9 %, joista 79 % aasialaisia.
Havaijin suurimmat etniset ryhmät vuonna 2010 olivat valkoiset (24,7 %), filippiiniläiset (14,5 %), japanilaiset (13,6 %) ja havaijilaiset (5,9 %).
Kristinusko on suurin uskonto, johon kuuluu 63 % väestöstä. 26 % asukkaista ei kuulu mihinkään järjestäytyneeseen uskontoon. Muiden uskontojen edustajia on 10 % havaijilaisista, joista suurin yksittäinen on buddhalaisuus (8 % koko osavaltion väestöstä).
Vuonna 2017 Yhdysvaltain liittovaltio ilmoitti, että se alkaa käyttämään osavaltion asukkaista nimitystä "Havaijin asukas". Syynä oli tarve tehdä ero Havaijin alkuperäisväestön ja muiden osavaltioin asukkaiden välille. Pitkään Havaijilla asuneista henkilöistä voidaan käyttää nimitystä kama‘āina. Sana "havaijilainen" viittaa ennemminkin sellaisiin henkilöihin, jotka ovat etniseltä taustaltaan Havaijin alkuperäisväestöä. Tästä ei kuitenkaan ole täydellistä konsensusta ja sanan lopullinen merkitys riippuu usein siitä, minkä viraston kanssa asioidaan.
Opetus ja koulutus
Havaijissa on kaikkiaan 287 koulua. Se on yksi 18 Yhdysvaltojen osavaltiosta, jotka valittiin Race to the Top -kehittämisohjelmaan. Sen tarkoituksena on saada vertailukelpoiset opetusohjelmat ja tasokokeet, joiden avulla entistä useampi koululainen pystyy jatkamaan opintojaan korkeammissa oppilaitoksissa tai siirtymään työelämään. Julkiset koulut toimivat yhden, koko osavaltion alueen kattavan, koulupiirin alaisuudessa, jota hallinnoi osavaltion opetushallitus kaikilla koulutuksen tasoilla korkeakouluja lukuun ottamatta. Se puolestaan nimittää yhden ylitarkastajan, joka käyttää toimeenpanovaltaa julkisissa kouluissa koko osavaltion alueella.
Havaijin yliopistokeskus toimii kuudella saarella, joissa on yhteensä neljä yliopistoa ja kymmenen kampusta. Syksyllä 2011 yliopistolla oli noin 60 000 opiskelijaa, joista reilut kuusituhatta jatko-opiskelijoita. Osavaltion alueella toimii myös muutamia yksityisiä yliopistoja kuten Havaijin Brigham Youngin yliopisto, Honolulun Chaminade-yliopisto ja Havaijin Tyynenmeren yliopisto.
Kulttuuri ja urheilu
thumb|Havaijilainen hula-tanssijatar Havaijin alkuperäisväestön ikiaikaista kulttuuria edustanee parhaiten hula. Hulaan kuuluvat olennaisina lauletut tarinat (chant), joita hula-tanssi puolestaan elävöittää. Jokainen laulu kertoo uniikin tarinan suullista perimätietoa havaijilaisten uskonnosta, arvoista, historiasta, legendoista, isänmaanrakkaudesta ja ihmisten välisestä rakkaudesta.
Lainelautailu on ilmeisesti alkujaan polynesialainen keksintö, mutta siitä tuli suosittua Havaijissa, varsinkin Waikiki Beachilla 1900-luvun alussa.
Nykyisentyyppinen triathlon nousi maailmanmaineeseen Havaijissa järjestettävän Ironman-kilpailun myötä 1970-luvun lopulla. Vuonna 2006 kilpailuun osallistui lähes 3 000 osanottajaa.
Tommi Kainulainen (jalkapalloilija)
Tommi Kainulainen (s. 8. tammikuuta 1974 Iisalmi) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Kainulainen edusti urallaan Veikkausliigassa FC Hakaa 1994–1996, Ilvestä 1995 ja FF Jaroa 1997–1998. Lisäksi hän pelasi Ykkösessä PK-37:ssa 1990–1993 ja AC Vantaassa 1999. Kainulainen voitti Suomen mestaruuden Hakassa kaudella 1995, mutta oli kauden aikana kentällä vain yhdessä ottelussa. Kaikkiaan Kainulainen pelasi seitsemän kauden aikana 87 pääsarjatason ottelua.
Maajoukkueessa Kainulainen pelasi yhden maaottelun vuonna 1997.
Heikki Hirvas
Heikki Juhani Hirvas (2. elokuuta 1943 Helsinki – 5. lokakuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen geologi. Hän toimi Geologian tutkimuskeskuksessa yli 40 vuoden ajan erikoisalanaan moreenistratigrafia ja malminetsinnälliset maaperätutkimukset.
Hirvas oli Geologian tutkimuskeskuksen tutkimusassistentti 1967–1968 ja geologi 1968–1998, sekä YK:n asiantuntijageologi kultatutkimuksissa Perun Andeilla. Hän teki tutkimusmatkan Antarktikselle Vestfold Hillsin alueelle 1988–1989. Hän palasi GTK:n toimialapäälliköksi 1998, ja oli vt. maaperägeologian professori vuodesta 2001. Hirvas osallistui Karijoella Susiluolan tutkimuksiin koko tutkimusten ajan.
Hirvas oli maaperägeologian dosentti Oulun yliopistossa.
Hirvaksen puoliso oli Marju Rosa Sallinen.
Risto Saanila
Risto Armas Rolf Saanila (s. 13. heinäkuuta 1937 Helsinki ) on suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä Lahden kaupunginteatteriin 1958–1963 sekä edelleen vuodesta 1985 ja välillä Turun kaupunginteatteriin 1963–1985, josta ajasta hän oli johtajana 1978–1981. Hänen näyttelijätekniikkaansa pidetään hallittuna hänen esittäessää erityyppisiä luonnerooleja. Hänen roolejaan ovat olleet Jussi (Täällä Pohjantähden alla), Gauguin (Van Gogh ja postinkantaja), Robespierre (Danton), Lidman (Gertrud) ja Trigorin (Lokki). Hän on näytellyt myös elokuvissa, kuten Jäähyväiset ilman kyyneleitä (2000), ja television minisarjassa Sotapojan heilat (1958) sekä monissa televisioelokuvissa.
Tomoyuki Hirase
(s. 23. toukokuuta 1977 Kagoshima, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Rurik Lindquist
Rurik Nestor Lindquist (26. tammikuuta 1870 Mikkeli – 20. marraskuuta 1950) oli suomalainen taiteilija.
Rurik Lindquist opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Hän opiskeli myös Pariisissa. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1950. Lindquist toimi johtajaopettajana Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa alkaen vuodesta 1900 aina 40 vuoden ajan. Hän oli myös Viipurin taidemuseon johtaja. Ennen Viipuriin siirtymistä Lindquist Haminan kadettikoulun piirustuksenopettajana vuosina 1896–1900.
Rurik Lindquist vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Hämeenlinnassa ja toimi 1890-luvulla Hämeenlinnan käsityöläiskoulun opettajana. Myöhemmin hän perusti Hämeenlinnan taidemuseon vanhaan viljamakasiiniin. Viipurin taidemuseosta vuonna 1939 evakuoidut teokset loivatkin sitten perustan taidemuseon kokoelmalle. Taideteosten evakoinnista pois sodan jaloista hän vastasi museointendenttinä. Arvokas taidekokoelma evakointiin alkuun Rautalammille Peuran museoon.
Taide
Rurik Lindquistin taidetta on nähtävillä Hämeenlinnan taidemuseossa.
Astronominen yksikkö
Nykyisen (2012) määritelmän mukaan:
Historia
Koska Maan etäisyydelle Auringosta ei voi antaa tarkkaa arvoa, määriteltiin vuonna 1968, että astronominen yksikkö on tarkalleen 1,496 · 1011 metriä. Tällöin Maan radan isoakselin puolikas on hieman enemmän kuin 1 au.
Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni (IAU) määritteli vuonna 1976 astronomisen yksikön siksi etäisyydeksi Auringosta, jolla hiukkanen kiertäisi häiriöttä 365,2568983 päivässä. Näin ollen yksi astronominen yksikkö on tarkoin 149 597 870,691 kilometriä.
Vuonna 1984 yksikkö määriteltiin yhden AU:n pituudeksi 1,49597870 · 1011 m.
Vuonna 2012 IAU määritteli uudeksi arvoksi tarkalleen 149 597 870 700 metriä. Pekingissä pidetyssä kokouksessa päätettiin samalla, että jatkossa lyhenne kirjoitetaan pienellä: au. Määritelmää muutettiin, koska Auringon vetovoimaan perustuva arvo ei pysy vakiona Auringon massan vähetessä. Tarkkojen mittausten tultua mahdolliseksi karkea Maan etäisyys Auringosta ei enää ole tarpeellinen.
Käyttötarkoitus
Astronominen yksikkö on lähinnä tähtitieteessä käytetty metripohjaiseen SI-järjestelmään kuulumaton pituuden mittayksikkö. Kun mitattavat pituudet kasvavat niin suuriksi, ettei metrien käyttö ole enää järkevää, voidaan siirtyä astronomisiin yksiköihin.
Tähtitieteessä käytetään astronomista yksikköä myös siksi, että käytettäessä yksikköä AU pituudelle, sideeristä vuotta ajalle ja Auringon massaa massalle, gravitaatiovakio G saa arvon 4\pi^2. Koska gravitaatiovakio on yksi epätarkimmin tunnetuista luonnonvakioista, saadaan laskentatarkkuutta taivaanmekaniikkaan liittyvissä laskutoimituksissa parannettua.
Điện Biên
thumb| Maakunta Vietnamin kartalla. Điện Biên on maakunta Vietnamin luoteisnurkassa, Tây Bắcin alueella, Laosin ja Kiinan vastaisella rajalla. Sen pinta-ala on 9 562,5 km², ja vuonna 2009 maakunnassa oli 491 046 asukasta. Sen pääkaupunki on nimeltään Điện Biên Phủ.
Điện Biên tunnetaan erityisesti Điện Biên Phủn taistelusta, joka käytiin Điện Biên Phủn kaupungin lähellä 56 päivän ajan alkaen 13. maaliskuuta 1954 Ranskan ja Pohjois-Vietnamin välillä. Taistelu- ja leiripaikoista, bunkkereista ja hautausmaasta on tullut matkailunähtävyyksiä.
Merkittäviä luontokohteita maakunnan alueella ovat Pa Khoan -järvi, Pa Thomin ja Tham Puan luolat sekä mineraalipitoiset kuumat lähteet Hua Pe ja U Va.
Muong Thanhin lentoasema oli tärkeä taistelun voittamisessa. Nykyisin sitä laajennetaan palvelemaan paremmin koti- ja ulkomaanliikennettä. Sinne on Hanoista lentoyhteys, jonka vaihtoehtona on 16 tunnin bussimatka.
Jarmo Kaivonurmi
Jarmo Kaivonurmi (s. 12. marraskuuta 1957 Kuopio) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Kaivonurmi edusti urallaan Kuopion Pallotovereita 1976–1981 ja 1987–1990 sekä Kuusysiä 1982–1986. Hän voitti Kuusysissä Suomen mestaruuden 1982, 1984 ja 1986 sekä Suomen Cupin 1983. Kaikkiaan Kaivonurmi pelasi 11 kauden aikana 233 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 35 maalia.
Maajoukkueessa Kaivonurmi pelasi kaksi maaottelua vuonna 1979.
Kaspars Gorkšs
Kaspars Gorkšs (s. 6. marraskuuta 1981) on latvialainen jalkapalloilija, joka pelaa Readingissa puolustajan paikalla. Hän kuuluu myös Latvian maajoukkueeseen.
Ura
Riiassa syntynyt Gorkšs aloitti uransa kotimaassaan FK Audassa, jossa hän teki 77 ottelussa 9 maalia. Viikon pituisen koejakson jälkeen hän siirtyi Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaan Östers IF:ään joulukuussa 2002. Hän siirtyi toiseen ruotsalaisseuraan Assyriska Föreningeniin vuonna 2005. Hän palasi Latviaan vuonna 2006 ja teki sopimuksen FK Ventspilsin kanssa. ja teki viisi maalia kaudella 2006 auttamalla seuran Virslīgan mestaruuten.
Gorkšs siirtyi Blackpooliin tammikuussa 2007 Hänet nimettiin elokuussa 2007 mestaruussarjan viikon joukkueeseen. Hän ensimmäiset maalinsa Blackpoolille liigacupin toisella kierroksella Derby Countya vastaan. Lokakuussa 2007 hänet nimettiin jälleen viikon tähdistökentälliseen. Toukokuussa 2008 hän teki Blackpool käytti sopimuksen option ja jatkoi Gorkšsin sopimusta vuodella. Kauden jälkeen häntä huhuiltiin moniin englantilaiseen seuroihin.
James Branch Cabell
James Branch Cabell (1879 Richmond, Virginia, Yhdysvallat – 1958 Richmond, Virginia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja, muun muassa New York Heraldissa.
Kaspars Gorkšs
Ura
Heinäkuussa 2008 hän siirtyi Queens Park Rangersiin. Hän teki ensimmäisen maalinsa Rangersille marraskuussa 2009 Sheffield Wednesdayta vastaan. Syyskuussa 2010 Gorkšs teki kaksivuotisen jatkosopimuksen seuran kanssa. Kauden 2010–2011 päätteeksi QPR nousi Englannin valioliigaan. Elokuussa 2011 Gorkšs siirtyi kuitenkin Readingiin, joka nousi niin ikään valioliigaan kauden 2011–2012 päätteeksi.
James Branch Cabell
Cabell oli satiirikko ja fantasiakirjailija. Cabellin kuuluisia teoksia oli vuonna 1919 julkaistu Jurgen, jonka sensurointiyritykset nostivat hänet mainettaan. Se sisältyy sarjaan, jossa hän loi myyttisen ranskalaisen maakunnan Poictesmen. Sen kuvitteellista historiaa vuosilta 1223-1750 hän kirjoitti parissakymmenessä romaanissa, joissa hän rivien välissä arvosteli Yhdysvaltojen oloja, esimerkiksi todellisuuden ja unelmien välistä ristiriitaa. Hän kirjoitti muitakin romaaneja ja omaelääkerrallisen esseekokoelman Please (1952).
David Lee Roth
David Lee Roth (s. 10. lokakuuta 1954 Bloomington, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, kirjailija, näyttelijä ja radio-DJ. Hän tuli alun perin tunnetuksi Van Halen -yhtyeen laulajana ja keulamiehenä.
Vuonna 1985 Roth erosi Van Halenista hänen ja kitaristi Eddie Van Halenin välisten erimielisyyksien vuoksi. Hänen tilalleen yhtyeeseen tuli Sammy Hagar. Roth lähti menestyksekkäälle soolouralle, jossa hänen taustayhtyeissään toimi muun muassa Steve Vai, Jason Becker ja Billy Sheehan.
Taisto – koulujen kisa
Taisto - koulujen kisa on Yle TV2 -kanavalla ohjelma, jossa yläkoululaiset kilpailevat liikkumalla. Se liittyy Nuoren Suomen Taisto School Power -kampanjaan. Viimeisessä jaksossa selvisi, mikä on 200 koulusta paras ja sai "Taistotittelin". Sen sai Liperin koulu. Aku Hirviniemen ja Krista Kososen, Duudsonien Jarpin sekä nyrkkeilijä Eva Wahlströmin tehtävä on saada yläkoululaiset liikkeelle.
David Lee Roth
Lapsuus
David Lee Roth on silmälääkäri Nathan Rothin ja Sibyl Rothin poika. Hänellä on kaksi siskoa, Allison ja Lisa. Hänen setänsä, Manny Roth, oli yrittäjä, joka omisti kuuluisan yökerhon Cafe Wha?:n New Yorkissa. 1960-luvun alussa yökerhossa esiintyi muun muassa Bob Dylan ja Jimi Hendrix pitämässä systeeminvastaisia esityksiään. ”The Wha:ssa” oleskelemalla David Lee Roth sai ensikosketuksensa showbisnekseen.
Taisto – koulujen kisa
1. jakso
Taisto-koitos alkaa, jossa tsemppaamassa näyttelijät Aku Hirviniemi ja Krista Kosonen, Duudsonien Jarppi sekä nyrkkeilijä Eva Wahlström. Ensiesitys Ma 28.05.2012
Opotškan piiri
thumb|200px|Opotškan piirin sijainti Pihkovan alueen kartalla. Opotškan piiri on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen keskiosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 2 036 neliökilometriä. Asukkaita on 21 100 henkeä (vuonna 2009).
Taisto – koulujen kisa
2. jakso
Aluekisat alkaa, jossa koulujen joukkueet tavoittelevat finaalipaikkaa. Turku on ensimmäisenä kolmesta aluekisasta. Ronja Salmi juontajana. Ensiesitys Ti 29.05.2012
David Lee Roth
Lapsuus
Roth valmistui The Webb Schoolista Kaliforniasta ja John Muir High Schoolista Pasadenasta. Myöhemmin hän kävi Pasadena City Collegea, kuten myös muut Van Halenin jäsenet, mutta ei ikinä valmistunut.
Taisto – koulujen kisa
3. jakso
Kolmesta aluekisasta toisena on Oulu. Juontamassa Ronja Salmi ja Pietari Vappula. Ensiesitys Ke 30.05.2012
Opotškan piiri
Piirin kautta kulkee Pietarin, Pihkovan ja Valko-Venäjän rajan välinen M20-valtatie.
Taisto – koulujen kisa
4. jakso
Kolmannessa viimeisessä aluekisassa on Tampere, jossa tsemppaamassa Duudsonien Jarppi ja Eva Wahlström. Juontamassa Ronja Salmi ja Pietari Vappula. Ensiesitys To 31.05.2012
Opotškan piiri
Talous perustuu elintarviketeollisuuteen sekä lihan ja maidon tuotantoon erikoistuneeseen maatalouteen. Lisäksi toimii metallitehdas, konepaja, pellavanjalostamo sekä pieniä sahoja.
Taisto – koulujen kisa
5. jakso
Taiston finaali, jossa jännittämässä mukana Aku Hirviniemi ja Eva Wahlström. Juontamassa Ronja Salmi ja Pietari Vappula. Ensiesitys Pe 01.06.2012
David Lee Roth
Van Halen -ajat
Roth pääsi Los Angelesin rock-skeneen mukaan Van Halenin laulajana. Tarina kertoo, että vuonna 1974 Roth vuokrasi PA-laitteistoaan Eddie ja Alex Van Halenille heidän esiintyessään paikallisella klubilla. Veljesten Mammoth-yhtye sai esiintymispalkkiota 50 dollaria, mutta kun mikserin ja kaiuttimien vuokra oli 40 dollaria, he päättivät ottaa Rothin mukaan yhtyeeseen. Toisen tarinan mukaan silloinen kitaristi-laulaja Eddie Van Halen halusi keskittyä vain kitaransoittoon ja kun he näkivät David Lee Rothin laulamassa karaokessa ”Ice Cream Man” -kappaletta (joka päätyi myös Van Halenin debyyttialbumille), he päättivät ottaa Rothin laulajakseen. Roth ehdotti vähän ajan kuluttua, että yhtyeen nimen voisi vaihtaa veljesten sukunimen mukaan Van Haleniksi. Yhtyeen julkaistua 1978 debyyttialbuminsa siitä alkoi tulla myös kaupallisesti menestynyt.
Vähän Van Halenin debyyttialbumin julkaisemisen jälkeen Rothista tuli tunnettu mahtailevan esiintymistyylinsä ja villin käytöksensä vuoksi. Myös kritiikkiä tuli: arvostettu The Rolling Stone -lehti kertoi Rothin olevan ”ärsyttävin laulaja ihmiskunnan historiassa, mikä on merkittävä saavutus perinteikkäässä ja vahvasti kilpaillussa lajissa” (the most obnoxious singer in human history, an achievement notable in the face of long tradition and heavy competition). Tällä ei kuitenkaan ollut suosioon suurta vaikutusta. Rothin laulutyyliä on kuvailtu enemmän fyysiseksi kuin tekniseksi, näyttäväksi. Rothin bluesahtava baritoniääni ja persoonalliset huudot huilurekisterissä yhdistettynä humoristisiin ja usein camp-henkisiin sanoituksiin toivat lisän Van Halenin soundiin.
Vuodesta 1979 vuoteen 1984 Van Halen julkaisi lisää albumeita: Van Halen II, Women and Children First, Fair Warning, Diver Down ja 1984. Vuonna 1983 Van Halenille maksettiin miljoona dollaria yhden setin soittamisesta US Festivaleilla Kaliforniassa. Heistä tuli näin toinen esiintyjä, jolle on maksettu näin paljon yhdestä esiintymisestä. Toinen oli festivaalien toinen pääesiintyjä David Bowie. Van Halen saavutti suurimman suosionsa 1984 -albumin myötä, kun he saivat ensimmäisen singlensä ("Jump") Billboardin ensimmäiselle sijalle. Vain vähän tämän jälkeen jännite kasvoi Rothin ja muun yhtyeen, erityisesti Eddie Van Halen välillä. Alkuvuodesta 1985, kun Roth oli vielä Van Halenin jäsen, hän julkaisi soolo-EP:n "Crazy From The Heat", jonka singleistä "Just a Gigolo/I Ain't Got Nobody" sekä "California Girls" saavuttivat suurta suosiota. Myös kappaleista tehdyt musiikkivideot olivat suosittuja Rothin luomien, videoissa esiintyvien hulvattomien hahmojen vuoksi.
Sooloura
Huhtikuussa 1985, Roth erosi Van Halenista. Yleisimmän teorian mukaan yhtyeen hajottaneet jännitteet Rothin ja kitaristi Eddie Van Halenin välillä johtuivat suurimmaksi osaksi Eddien halusta ottaa musiikkiin mukaan kosketinsoittimia, syntetisaattoreita ja mahtipontisia voimaballedeita. Yleisesti ottaen Eddie halusi raskaampaa soundia Fair Warningin tapaan, kun Roth halusi ottaa vaikutteita myös kevyemmästä musiikista Diver Downin tapaan. Roth kuvaili vuonna 1998 julkaistussa omaelämäkerrassaan Van Halenin uutta suuntaa "juroksi". Roth halusi nauhoittaa sooloalbuminsa nopeasti, lähteä kiertueelle ja näytellä elokuvissa. Nopea aikataulu oli hänen mielestään välttämätöntä Crazy From The Heatin suosion vuoksi. Omien sanojensa mukaan hän olisi julkaissut uuden albumin Van Halenin kanssa, mutta mielestään muu yhtye koostui apaattisista, veltoista juopoista. Todistetusti Roth ei myöskään pitänyt Eddien käytöksestä, kun hän nauhoitti Michael Jacksonin kanssa kappaleen Beat It kertomatta siitä Rothille, koska pelkäsi että Roth ei antaisi julkaista kappaletta. Roth kirjoitti omaelämäkerrassaan, että hän suostui Eddien osuuteen Beat Itissä, koska uskoi Quincy Jonesin tuottaman kappaleen näyttävän loistavalla tavalla Eddien taitoja ja vaikuttavan näin positiivisesti myös Van Halenin uraan. Toiset uskovat, että Michael Jacksonin kappaleella soittaminen aiheutti Rothin eron yhtyeestä. Joka tapauksessa, Roth on sitoutunut näyttävään, värikkääseen tyyliinsä myös soolouralla, josta on tehty otsikoita ympäri maailman ja joka on aiheuttanut paljon julkista keskustelua.
Loppuvuonna 1985, Roth ilmoitti kokoavansa yhtyeen. Yhtyeeseen kuului kitaristi Steve Vai, basisti Billy Sheehan ja rumpali Gregg Bissonette. Myöhemmin hän ilmoitti Van Halen -tuottajan Ted Templemanin tuottavan yhtyeen debyyttialbumin Eat 'Em And Smile. Albumi oli Rothin paluu raskaampaan hard rock -ilmaisuun ja saavutti runsaasti kaupallista suosiota. Tuon ajan haastatteluissa hän ilmoitti nauhoittaneensa espanjan- ja portugalinkieliset versiot levystä, mutta vain espanjankielinen albumi ilmestyi nimellä Sonrisa Salvaje.
Van Halenin ensimmäinen albumi 5150 uuden laulajan Sammy Hagarin kanssa saavutti suuremman kaupallisen menestyksen kuin Eat 'Em And Smile, mutta kriitikoiden mielestä se oli menettänyt Rothin aikaisen särmänsä. Van Halen nimesi seuraavan albuminsa nimellä OU812 (Oh, you ate one too?, "sinäkin söit yhden?") pilkatakseen Rothin albumia (Eat 'Em And Smile, "syö heidät ja hymyile").
Alkuvuonna 1988 Roth julkaisi albumin Skyscraper, huomattavasti kokeellisemman teoksen kuin ensimmäinen sooloalbumi. Se sisälsi kappaleen "Just Like Paradise", josta tuli hitti. Skyscraperin tuottivat Roth sekä kitaristi Steve Vai, jonka vaikutus oli uudella albumilla selvästi kuultavissa. Albumi sisältää monen kerroksittaisen kitararaidan muodostamia osuuksia, jotka erottavat sen enemmän "Van Halenmaisesta" "Eat 'Em And Smilestä". Albumi myi Yhdysvalloissa platinaa ja saavutti kuudennen sijan Billboardin albumilistalla. Siitä ei kuitenkaan tullut yhtä suurta kaupallista menestystä kuin ensimmäisestä sooloalbumista. Vain vähän aikaa albumin julkaisun jälkeen, Billy Sheehan ilmoitti jättävänsä yhtyeen. Tilalle otettiin kiertuebasistiksi Matt Bissonette, joka soitti yhtyeessä lähes vuoden. Levyä seuranneella kiertueella Rothilla oli valtavia lavarakennelmia, hän mm. surffasi yleisön yllä köydessä riippuvalla surffilaudalla ja esiintyi nyrkkeilykehän sisällä. Molemmat näistä spektaakkeleista ovat nähtävillä "Just Like Paradisen" musiikkivideolla.
Koko yhtye soitti myös lavalla calypso-osion, jossa oli mm. karibialaisia steelrumpuja. Esiintymisiin kuului myös ns. "unplugged" -osio, jossa yhtye esitti akustisia covereita tunnetuista 1950 -luvun rock n' roll -kappaleista, kuten Evelyn Brothersin Wake Up Little Susie. Eräässä Sounds Magazinen arvostelussa yhtyeen keikkaa St. Louisissa kehuttiin "hienoimmaksi rockshowksi tällä planeetalla ("the greatest rock show on earth") ja Kerrang Magazine tiivisti kiertueen sanoihin "älä ohita tätä tai menetät jotain todella vaikuttavaa" (don't blink it or you'll miss it spectacular") ja joka sai toimittaja Mick Wallin "ryntäämään hakemaan uusia pattereita sydämentahdistimeensa" ("scrabbling to put new batteries into his pacemaker"). Huolimatta kriitikoiden ylistyksestä ja huikeasta kaupallisesta menestyksestä, Steve Vai jätti yhtyeen liittyäksensä Whitesnakeen.
Vuonna 1990 Roth julkaisi albumin A Little Ain't Enough. Albumin tuotti Bob Rock ja se saavutti RIAAN kultalevymerkinnän. 21-vuotias Jason Becker soitti albumilla kitaraa, mutta kun hänellä todettiin ALS-tauti, kiertueelle hänet korvattiin Joe Holmesilla. A Little Ain't Enough -kiertueen lavarakennelmiin kuului mm. patsaita, jotka sylkivät viskiä Rothin yleisöön sekä jättiläismäiset jalat haarat levällään päällään revityt verkkosukat. Grungen tullessa vuoden 1991 lopussa, Rothin kiertueelle ei riittänyt yleisöä totuttuun tapaan.
Vuonna 1993 Roth pidätettiin New York Cityn Washington Square Parkista hänen ostaessaan oman kuvailunsa mukaan "$10 worth of Jamaican, bunk reefer maan" eli kymmenellä dollarilla kannabista peitetehtävissä olevalta poliisikonstaapelilta.
thumb|260px|David Lee Roth esiintymässä Van Halenin kanssa marraskuussa 2007.
Roth julkaisi albumin Your Filthy Little Mouth vuonna 1994. Albumi sisälsi elementtejä rockista, countrysta, reggeasta, hip hopista sekä housebandien musiikista. Se sisälsi esimerkiksi kappaleen Cheating Heart Cafe, joka oli duetto kuuluisan kantrilaulajan Travis Trittin kanssa. Levy ei myynyt kovin hyvin, eikä saavuttanut edes kultalevystatusta. Roth alkoi esiintyä pienemmillä areenoilla USAssa.
Vuonna 1999 David Lee Roth esiintyi Suomessa Vaasassa pidetyillä Rantarock-festivaaleilla. Konsertissa kuultiin Rothin soolotuotannon lisäksi myös monia Van Halenin kappaleita, kuten mm. Jump, Eruption ja Ain't Talkin' 'Bout Love.
Vuonna 1995 Roth suunnitteli ja esitteli ns. aikuisille tarkoitetun näytöksen Las Vegasin kasinoissa. Mukana oli puhallinorkesteri, johon kuului Nile Rodgers, Edgar Winter sekä Miami Sound Machinen jäsenet. Näytöksessä oli mukana myös eksoottisia tanssijoita, jotka olivat Rothin mukaan "niin suloisia, että he varmaan paskantavatkin sokeria" ("they're so sweet, I bet they shit sugar").
Vuonna 2007 David Lee Roth liittyi takaisin Van Haleniin.
Dala
Dala voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kurt H. Debus
pienoiskuva|Kurt H. Debus NASAn johtajana Kurt Heinrich Debus (29. marraskuuta 1908 – 10. lokakuuta 1983) oli saksalainen rakettitiedemies, joka osallistui V-2 raketin kehittelyyn toisen maailmansodan aikana. Hän kuului SS:ään ja antoi erään kollegansa ilmi Gestapolle. Hänet siirrettiin sodan jälkeen operaatio Paperiliittimessä Yhdysvaltoihin, jossa hänestä tuli Kennedyn avaruuskeskuksen ensimmäinen johtaja (1962–1974). Hän johti Saturn-rakettienlaukaisuaseman rakentamista Cape Canaveralissa. Debus työskenteli Wernher von Braunin työtoverina NASAlle. Hän kuoli vuonna 1983.
Rhys Ifans
Rhys Ifans (s. 22. heinäkuuta 1967 Pembrokeshire, Wales, Iso-Britannia) on walesilainen näyttelijä. Hän sai Bafta-ehdokkuuden roolistaan vuoden 1999 elokuvassa Notting Hill, jossa hän esitti taiteilijanelämästä haaveilevaa Spikea.
Ifans näytteli Luna Lovekivan isää, Ksenofilius Lovekivaa, elokuvassa Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1. Hän on näytellyt Little Nicky -elokuvassa Adriania, yhtä Saatanan kolmesta pojasta. Tämä roolisuoritus osoittautui kannattavaksi Notting Hill -elokuvan jälkeiseen suosioon, ja hän sai lisää tunnustusta. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Merirosvoradio ja Serena.
Ifans näytteli Holmes NYC -televisiosarjan toisella tuotantokaudella Sherlock Holmesin veljeä Mycroft Holmesia. Vuosina 2016–2019 hän esiintyi Hector DeJean'na vakoilusarjassa Berlin Station. Vuonna 2021 hän esiintyi elokuvassa The King’s Man Grigori Rasputinin roolissa. House of the Dragon -sarjassa (2022) Ifans esittää Otto Hightoweria, Kuninkaan Kouraa.
Kaksinnaiminen
Kaksinnaiminen eli bigamia tarkoittaa uuden avioliiton laitonta solmimista aikaisemman avioliiton ollessa voimassa. Termi poistui Suomen rikoslaista vuonna 1999. Avioliittolain 6 § mukaan kaksinnaiminen on kielletty, mutta itse termiä ei laissa käytetä. Viimeinen kaksinnaimisesta Suomessa teloitettu oli kornetti Carl Jordan.
Yksipuolinen kaksinnaiminen tapahtui, kun avioliittoon vihitty mies tai nainen avioitui naimattoman kumppanin kanssa. Kaksipuoliseksi kaksinnaimiseksi kutsuttiin tapausta, jossa avioliitossa ollut mies avioitui avioliitossa olleen naisen kanssa. Kaksinnaimisrikokseksi katsottiin vain tapaukset, joissa vihkiminen oli tapahtunut muodollisesti pätevästi sekä aiemmassa että myöhemmässä avioliitossa. Toinen edellytys rikoksen toteutumiselle oli se, ettei aiempi avioliitto ollut laillisesti purkautunut tai sitä ollut julistettu mitättömäksi tai se ollut lakannut puolison kuoltua.
Jurgen
Kirja yritettiin sensuroida kuuluisassa lakijutussa, mutta koska väitetyt epäsiveelliset kohdat olivat niin viitteellisiä ja allegorisesti häivennettyjä, että hyvin harva niitä olisi havainnut, ja niillekin oli myös täysin viaton tulkintamahdollisuus, sai kirja vapauttavan tuomion.
Sakke Wallenius
Sari "Sakke" Wallenius on suomalainen laulaja–lauluntekijä ja musiikkialan yrittäjä, joka esiintyy yhtyeissä Mascara ja The Blush. Hän johtaa Max Haapa-ahon kanssa Heavenly Hip records -levy-yhtiötä. Lisäksi Wallenius laulaa Cellophane Flowersissa. Hän perusti globaalin musiikkiyhteisön WE ARE ONE FB LIVEn huhtikuussa 2020.
Wallenius oli kiertueella Mascaran kanssa vuosina 1996–1998. Yhtye osallistui Ylen We Want More -ohjelmaan vuonna 2014 ja teki comebackin vuonna 2019. Wallenius on tehnyt kymmenen kiertuetta The Blushin kanssa Euroopassa ja Yhdysvalloissa vuodesta 2012 lähtien. Vuonna 2004 hän toimi ohjaaja Kristiina Helinin assistenttina Rusalka-oopperassa Helsingin juhlaviikoilla. Wallenius työskenteli myös koreografina, tanssijana ja laulajana Suomen Kansallisteatterissa vuosina 1998–2002 Peppi Pitkätossu -näytelmässä. Vuonna 1999 hän käsikirjoitti ja tuotti Play it again Ma's Cara variety show'n ja esiintyi ryhmän kanssa vuosina 1999–2002. Wallenius osallistui Up With Peoplen The Rhythm of the World -kiertueelle Yhdysvalloissa, Australiassa, Meksikossa ja Kanadassa vuonna 1992.
Wallenius valmistui muusikoksi vuonna 2014 ja yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 2018. Lisäksi hän on opiskellut Complete Vocal Institute -akatemiassa vuonna 2011.
Levytykset
Levy-yhtiöt: Heavenly Hip records, Secret Entertainment, Warner Music Finland, Reetu records, Spinfarm ja Polydor Musiikkivideot: Wicked 2013, The Blush; Tyylilyyli 1997, Mascara; Erittäin hyvä ellei täydellinen 1996, Mascara
Sanoitukset muille: Frederik: Ja käsi käy, Hei Beibi, Beibibuumi, Äijä viilee, Hurja Antti, Rytsölät baanalla jne.; Gummy Bear-käännösteksti eli Nalle-nami; Calle Pakarinen: Elämä kantaa
Jerry Mateparae
pienoiskuva|Jerry Mateparae vuonna 2011. Jerry Mateparae (s. 14. marraskuuta 1954) on uusiseelantilainen upseeri ja virkamies, joka toimi maan kenraalikuvernöörinä 2011–2016. Hän syntyi Whanganuissa, Manawatu-Wanganuissa Pohjoissaarella. Hän meni armeijaan vuonna 1974. Australiassa kadettikoulussa hänestä tuli upseeri. Vuonna 2006 Mateparae ylennettiin kenraaliluutnantiksi.
Hän oli Uuden-Seelannin puolustusvoimien ylipäällikkö 2006–2011, ja vuonna 2011 hänestä tuli kenraalikuvernööri.
Carlos Manuel Escribano Subías
pienoiskuva Carlos Manuel Escribano Subías (s. 15. elokuuta 1964 Carballo) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Zaragozan arkkihiippakuntaan Elías Yanes Alvarez 14. heinäkuuta 1996. Hänet nimitettiin Teruel y Albarracínin hiippakunnan johtoon 20. heinäkuuta 2010, ja piispaksi vihkiminen seurasi 26. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio María Rouco Varela, jota avustivat Renzo Fratini ja Elías Yanes Alvarez.
Kaarna (Tuntematon sotilas)
Kaarna on Väinö Linnan Tuntematon sotilas -romaanin hahmo, joka esiintyy vain kirjan alussa.
Kaarnan kuvaus romaanissa
Kaarna on romaanin kuvaaman konekiväärikomppanian päällikkö jatkosodan alkaessa ja sotilasarvoltaan kapteeni. Kaarna esitellään romaanin ensimmäisessä luvussa, kun hän saapuu katselemaan komppanian harjoitusta paloaukealla. Kaarnan kerrotaan olevan jääkäri ja osallistuneen Aunuksen retkikuntaan. Kaarnan kerrotaan saanen mitaleita talvisodassa. Tämän johdosta hän on tyytymätön siihen, ettei saanut komennettavakseen pataljoonaa. Kaarna kaatuu heti komppanian ensimmäisessä taistelussa yrittäessään innostaa miehiä hyökkäämään. Hänen viimeiset sanansa ovat "Tankki se on piru!" hänen kiisteltyään lähetti Mielosen kanssa vihollisen ammunnasta. Lammiosta tulee Kaarnan kuoltua komppanian päällikkö.
Kaarna dramatisoinneissa
Edvin Laineen vuonna 1955 ohjaamassa elokuvassa Tuntematon sotilas Kaarnaa näytteli Pentti Irjala. Rauni Mollbergin vuonna 1985 ohjaamassa uudemmassa filmatisoinnissa hahmoa näytteli Veikko Tiitinen. Vuoden 2017 filmatisoinnissa roolissa nähtiin Pirkka-Pekka Petelius.
Analyysi
Ilkka Malmberg näkee Tuntematonta sotilasta analysoivassa teoksessaan Kaarnassa isällisiä piirteitä. Kaarna on kuolemansa jälkeen erityisesti Kariluodon esikuva. Linna kuvailee Kaarnaa jo viisissäkymmenissä olevaksi vanhaksi mieheksi. Kaarnalla kerrotaan olevan vaimo, jota Lehto on ennen sotaa auttanut muutossa. Kaarnan esikuva oli Linnan oma komppanianpäällikkö Toivo Kärnä, joka niin ikään kaatui pian sodan alettua.
Breda M35
thumb|250px|Italialaisvalmisteinen 20 mm:n ilmatorjuntatykki vuosimallia 1935. Cannone-Mitragliera da 20/65 modello 35 (Breda) tai Breda M35 on italialaisen Breda-asetehtaan vuodesta 1935 valmistama ilmatorjuntaan tarkoitettu sarjatulta ampuva 20 mm:n tykki. Sitä valmistettiin Italiassa runsaasti ja se oli käytössä useilla toisen maailmansodan rintamilla muun muassa suomalaisten ja saksalaisten käytössä. Suomeen niitä hankittiin talvi- ja jatkosodan aikana yhteensä 92 kappaletta.
Tekniset tiedot
Tykin varsinainen ase toimii kaasurekyylillä ja se pystyy automaattisen latauskoneistonsa avulla ampumaan myös sarjatulta. Ammusten syöttäminen tapahtuu syöttölevyjen avulla, kussakin syöttölevyssä voi olla 12 patruunaa. Tykillä on kolmihaarainen jalusta, joka on keskeltä pyörivä. Tykki on varustettu istuimella ja irrotettavilla ajopyörillä. Tykin siirtäminen on sen keveyden vuoksi mahdollista paitsi moottoriajoneuvolla myös hevosella. Tykin jalusta mahdollistaa sekä ilma- että suora-ammunnan (jälkimmäinen esim. maamaaliin).
Käyttö Suomessa
Talvisodan aikana Suomeen tilattiin kaikkiaan 48 kappaletta 20 mm:n Breda-tykkejä. Suomeen tykit saapuivat helmikuussa 1940, mutta rintamajoukoille niitä ei ehditty enää jakaa ennen sodan päättymistä. Myöhemmin (välirauhan ja jatkosodan aikana) aseita tilattiin lisää joitakin kymmeniä kappaleita, joista osa oli kiinteälavettisia laivoihin tapahtuvaa asennusta varten. Breda-tykkien melko suuresta lukumäärästä johtuen ne osallistuivat sangen näkyvästi sotatoimiin useilla jatkosodan rintamilla.