cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Minolainen uskonto
Pyhäköt
Vuorenhuippupyhäkköjä tunnetaan varmuudella ainakin 20. Ne sijaitsevat usein merkittävien paikallisten kukkuloiden huipulla tai hieman huipun alapuolella, eivät välttämättä varsinaisten vuorten huipuilla. Tällaisissa paikoissa ei ilmeisesti ole suoritettu eläinuhreja; niiden sijasta paikoilta on löydetty paljon eläinhahmoja, jotka ovat mahdollisesti korvanneet uhrin tai toimineet ilmaisuna jossain muualla suoritetusta uhritoimituksesta. Lisäksi vuorenhuippujen pyhiltä paikoilta on löydetty paljon ihmisruumiin osia esittäviä esineitä. Arkeologisten löydösten perusteella vuorenhuipuilla on vietetty jonkinlaisia tulijuhlia, joissa on mahdollisesti poltettu osallistujien tuomia esineitä. Pyhäköt sijaitsivat usein palatsien läheisyydessä paikalla, josta ne näkyivät palatsille, ja ne olivat mahdollisesti niiden hallinnassa. Merkittävimmät tunnetut vuorenhuippupyhäköt ovat keskisen Kreetan Gioúchtas (Juktas, 811 m), joka palveli Knossosta ja Archánesta, sekä itäisen Kreetan Petsofás (korkeus 215 m), joka palveli Rousolákoksen (Palaíkastron) minolaisaikaista asutusta. Kummastakin paikasta on löydetty rakennusten jäännöksiä.
thumb|left|240px|[[Ídan luola Ída- eli Psiloreítisvuorella.]] Pyhiä luolia on tunnistettu varmuudella ainakin 15. Tunnetuimpia pyhinä paikkoina pidettyjä luolia ovat Ídan luola eli niin kutsuttu Zeuksen luola Ídavuoren pohjoisrinteellä; Kamáresin luola saman vuoren etelärinteellä; Díktin eli Psychrón luola Díktivuorella; niin kutsuttu Eileithyian luola, joka mainitaan myös Homeroksen Odysseiassa, Amnisoksessa; sekä Arkalochórin luola lähellä Galatáksen palatsia.
Varsinkin aiemmin ajateltiin, etteivät minolaiset tunteneet temppeleitä ainakaan samassa merkityksessä kuin miksi kreikkalaiset ne myöhemmin kehittivät. Tämä johtuu siitä, ettei tällaisia rakennuksia ollut löydetty. Vuonna 1979 Archánesista löydettiin kuitenkin rakennus, joka on tulkittu mahdolliseksi temppeliksi. Se on rakennettu noin 1700 eaa. Lisäksi Agía Eirínistä Kéan saarelta on löydetty minolaisaikainen temppeli, joka rakennettiin 1400-luvulla eaa. ja oli käytössä yli tuhat vuotta. Gourniásta on löydetty pieni, noin 3 x 4 metriä kooltaan oleva temppeli.
Minolaisissa palatsikomplekseissa on ollut joitakin kultille omistettuja tiloja. Marinatoksen mukaan palatsit saattoivat olla minolaisen uskonnon eräänlaisen teokraattisen vallan keskuksia. Palatsien keskusaukioilla on voitu harjoittaa erilaisia rituaaleja, kuten härkärituaaleja. Myöhäisminolaisella kaudella rakennuksissa alkoi esiintyä erillisiä huoneita, joissa oli jumalpatsas. Pyhäkköhuoneita on tunnistettu muun muassa Knossoksen ja Faistoksen palatseista.
thumb|240px|Minolainen kultainen [[labrys eli kaksoiskirves. Iraklionin arkeologinen museo.]] Minolaisilla on ollut myös pyhiä puita. Taiteessa pyhät puut ovat yleensä viikuna- ja oliivipuita. Ne oli yleensä erotettu aitauksella erillisiksi pyhiksi alueiksi. Puut vaikuttavat sijainneen maaseudulla erillään palatseista ja muista pyhäköistä. Niitä ei kuitenkaan voida löytää helposti arkeologian menetelmin. Puiden juurella on mahdollisesti tanssittu ja harjoitettu muita seremonioita.
Kulttiesineet ja -symbolit
Minolaisiksi pyhiksi symboleiksi on oletettu muun muassa härkä ja sen sarvet (niin kutsutut ”vihkiytymissarvet”), labrys eli kaksoiskirves, sekä käärme. Erilaisiin löydettyihin kulttiesineisiin kuuluu myös muun muassa alttareiksi, kolmijalkaisiksi uhripöydeiksi ja juomauhriastioiksi tulkittuja esineitä.
Knossoksen palatsi oli koristeltu suurilla sarvilla, jotka saattoivat toimia palatsin uskonnollisen vallan merkkinä.
Tanssi ja härkähyppy
Tanssi esiintyy usein minolaisessa taiteessa. Se oli mahdollisesti yksi keskeisiä kulttitoimintoja ja vaikuttaa sijoittuneen palatsien keskusaukioille. Vielä Homeroksen Ilias mainitsee, että Daidalos rakensi Ariadnelle tanssipaikan Knossokseen.
thumb|left|240px|[[Härkähyppy|Härkähyppääjää esittävä fresko Knossoksesta. Ajoitettu keskiminolaisen kauden III (MMIII) ja myöhäisminolaisen kauden I B (LMIB) väliseen aikaan (1600–1400-luvut eaa.). Iraklionin arkeologinen museo.]] Eräs minolainen kenties (uskonnollisiin) juhliin liittynyt käytäntö oli jonkinlainen härkähyppy, joka esiintyy muun muassa Knossoksen palatsista löydetyissä suurissa freskoissa. Tutkijat ovat erimielisiä siitä, kuinka hyppy todellisuudessa suoritettiin ja hypättiinkö siinä todellisuudessa härän yli. Evans esitti, että urheilijat ottivat hypyssä kiinni härän sarvista ja hyppäsivät tämän jälkeen härän selkään. Toiset tutkijat ovat esittäneet freskon kuvaavan nuorten minolaisten yritystä ratsastaa härällä.
Ihmisuhrit
Anemóspilian pyhäkkö tuhoutui maanjäristyksessä MMII-kaudella. Rakennuksesta löydettiin neljä ihmisen luurankoa. Yksi niistä kuului nuorelle miehelle. Mies oli asetettu huoneen keskellä sijaitsevalle korokkeelle ikään kuin uhrattavaksi, ja luurangon luiden välissä oli pronssinen tikari. Lisäksi luiden värjäytyminen kyljestä viittaa siihen, että mies kuoli verenvuotoon. Muiden huoneesta löytyneiden kolmen luurangon asennot viittaavat siihen, että maanjäristys yllätti seurueen ja muut henkilöt kuolivat rakennuksen romahtaessa heidän päälleen. Tämän jälkeen rakennus tuhoutui tulipalossa. Mahdollisesti uhrattavana ollut nuori mies oli kuitenkin ilmeisesti kuollut jo ennen tätä.
Tilanne on tulkittu niin, että mahdollisesti toistuneiden pienempien maanjäristysten vuoksi jumalille oli päätetty antaa lepytykseksi ihmisuhri. Lopulta suuri maanjäristys oli kuitenkin iskenyt kesken uhritoimituksen. Kaikki tutkijat eivät kuitenkaan hyväksy sitä, että kyseessä olisi ollut ihmisuhri. Nanno Marinatos on tulkinnut miehen kuolleen maanjäristyksessä, eikä hän tulkitse kyseistä rakennusta temppeliksi. Dennis Hughes katsoo, ettei tasanne, jolla mies makasi, välttämättä ollut alttari, ja tikariksi tulkittu esine saattoi olla nuolenkärki.
Knossoksen pohjoistalosta on löydetty neljän lapsen luut. Vaikuttaa siltä, että lapset on teurastettu samalla tavalla kuin millä minolaiset teurastivat lampaita ja vuohia, sillä luissa on samanlaisia viiltoja. Tämä viittaisi siihen, että lapset on uhrattu ja ehkä jopa syöty. Luut ajoittuvat kaudelle LM IB (1580–1490 eaa.). Foúrnou Koryfín pyhäkkökokonaisuudesta on löydetty ihmiskallon jäänteitä. Ne on tulkittu uhratun henkilön jäänteiksi.
Hautauskäytännöt
thumb|right|180px|Hauta [[Arménoin minolainen hautausmaa|Arménoin minolaisella hautausmaalla.]]
Pronssikauden arkeologialle tyypillisesti suuri osa löydetystä aineistosta koostuu hautajäännöksistä. Minolaisessa kulttuurissa hautaus tapahtui yleensä ruumishautauksena; polttohautaus ei vaikuta olleen suosiossa pronssikauden Kreetalla.
Esipalatsikaudella haudat olivat erityisesti Pohjois- ja Itä-Kreetalla suorakulmaisia hautataloja. Toisella palatsikaudella varsinkin Etelä-Kreetan Messarán tasangon alueella hautojen muodoksi vakiintuivat pyöröhaudat eli tholos-haudat. Nämä kaksi hautojen muotoa hallitsivat toisen palatsikauden loppuun asti. Haudat muodostivat usein hauta-alueita yhdyskuntien lähelle. Haudat saattoivat olla ryhmitelty ja erota kooltaan yhteiskunnallisen aseman mukaan. Ruumiit haudattiin usein yhdessä muiden ruumiiden kanssa. Tällöin kyseessä saattavat olla sukuhaudat tai muut ryhmähaudat. Eräitä esimerkkejä ovat Fournín minolainen hautausmaa, joka oli käytössä yli 1000 vuotta, ja joka käsittää lukuisia erilaisia hautarakennuksia ja hautoja, mukaan lukien tholos-hautoja; sekä Chrysólakkoksen rakennuskokonaisuus keskellä Málian hauta-aluetta, joka on saattanut olla hautarituaalien keskiössä tai jonkun merkittävän perheen hauta. Joihinkin hautoihin on saatettu haudata pelkästään lapsia.
Myöhäisminolaisella kaudella alettiin käyttää myös kallioon hakattuja hautoja, joiden hautahuoneeseen johtaa pitkä käytävä ja portaat. Kehitys kulki kohti yksilöhautoja. Tällöin ruumiit haudattiin suuriin säilytysastioihin (pithoi), terrakotta-arkkuihin tai savesta tai puusta valmistettuihin sarkofageihin. Nämä oli usein koristeltu samanlaisin kuvin kuin ajan freskotaiteessa ja keramiikassa. Eräs tunnettu myöhäisminolaisen ajan hautausmaa on Arménoin minolainen hautausmaa lähellä Réthymnoa. Hautoja on yli 200. Sarkofageista tunnetuimpiin kuuluu minolais-mykeneläiseltä ajalta peräisin oleva Agía Triádan sarkofagi.
Hautoihin saatettiin jättää ruukkuja, pronssiesineitä kuten työkaluja ja aseita, tai koruja, kuten riipuksia. Hautajaisrituaaleista tai ruumiin valmistamisen vaiheista ei tiedetä paljoakaan, mutta niihin on saattanut liittyä juomien nauttimista, sillä joistakin haudoista on löydetty juoma-astioita.
Saksalainen geologi H. G. Wunderlich esitti, että koko Knossoksen palatsi olisi itse asiassa ollut hautatemppeli. Tämä näkemys on kuitenkin hylätty valtavirran arkeologiassa.
Perintö mykeneläisen ja antiikin ajan uskonnossa
thumb|240px|[[Theseus|Theseuksen ja Minotauroksen taistelu attikalaisessa mustakuviotekniikalla valmistetussa amforassa noin vuodelta 540 eaa.]]
Minolainen kulttuuri vaikutti laajasti koko Egeanmeren alueella kauppayhteyksien kautta. Myös uskonnolliset vaikutteet levisivät muihin alueen kulttuureihin. Minolainen uskonto vaikutti merkittävästi erityisesti mykeneläiseen uskontoon samalla, kun minolainen ja mykeneläinen kulttuuri kietoutuivat loppuvaiheessaan muutoinkin yhteen. Walter Burkert huomauttaa jopa, ettei ole selvää, missä määrin minolaista ja mykeneläistä uskontoa voidaan lainkaan erottaa toisistaan, koska kulttuurit olivat niin läheisessä yhteydessä toisiinsa.
Mykeneläisen ajan uskonnon kautta minolainen uskonto vaikutti edelleen antiikin Kreikan uskontoon. Muistumat minolaisesta uskonnosta eivät välittyneet antiikin kreikkalaiseen kulttuuriin minolaisten omalla kielellä eivätkä kirjoitettuna, vaan kreikan kielellä ja suullisen perimätiedon välityksellä. Näin minolaiset myyttiset teemat ovat ajan kuluessa muuttuneet epäselviksi osiksi kreikkalaista mytologiaa. Tunnetuin on kertomus Theseuksesta, Ariadnesta, kuningas Minoksen labyrintistä ja Minotauroksesta. Eräissä tapauksissa kulttipaikat pysyivät samoina pronssikaudelta antiikin ajalle siirryttäessä, ja kultissa tapahtui joitakin muutoksia niin, että muistuma minolaisesta jumaluudesta yhdistettiin antiikin kreikkalaisen uskonnon jumaluuteen.
Nordbanken
Pankki yhdistyi vuonna 1997 Meritan kanssa, jolloin syntyi Merita-Nordbanken. Nykyisin se on Nordea.
Pääsiäissaaren musiikki
Pääsiäissaarelaisessa populaarimusiikissa on vaikutteita latinalaisamerikkalaisesta musiikista. Esimerkiksi tango-musiikista on kehittynyt Pääsiäissaarella oma muunnoksensa, tango Rapanui. Tunnetuimpiin pääsiäissaarelaisiin yhtyeisiin kuuluu muun muassa Matato'a.
Sara Suominen
Sara Suominen (s. 17. lokakuuta 1990) on suomalainen koripalloilija. Sentterinä pelaava Suominen on Forssan Koripoikien kasvatti. Hän on pelannut SM-sarjassa kaksi kautta.
Suominen pelasi kasvattajaseurassaan Forssan Koripojissa yhden kauden I-divisioonaa, kunnes siirtyi naisten pääsarjassa pelanneeseen Forssan Alkuun kahden kauden ajaksi. Tämän jälkeen hän pelasi kolme kautta I-divisioonaa Turun Riennossa eikä pelannut kilpatasolla kaudella 2012–2013. Kaudeksi 2013–2014 Suominen siirtyi pelaamaan I-divisioonan Tampereen Pyrintöön.
Pieces of Africa
Pieces of Africa on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 1992 levymerkillä Nonesuch Records. Levy sisältää seitsemän afrikkalaisen säveltäjän sävellyksiä.
Swingtown
Swingtown on yhdysvaltalainen draamasarja, jota tuotantoyhtiö CBS esitti kesällä 2008 yhden tuotantokauden, 13 jakson verran. Käsikirjoittaja Mike Kelleyn luoma Swingtown kertoo 1970-luvun elämästä kolmen erilaisen pariskunnan näkökulmasta. Sarjan keskeisiä teemoja ovat aikakaudelle tunnusomaisia asioita, kuten sosiaalisen elämän muutokset ja seksuaalisen vallankumouksen vaikutukset yhdysvaltalaiseen lähiöelämään. Swingtownin yksittäiset jaksot käsittelevät eri aiheita, kuten parinvaihtoa, avointa avioliittoa, ryhmäseksiä, uskollisuutta, uskottomuutta, ydinperheen kriisejä ja tasa-arvoa. Sarjassa viitataan myös todellisiin poliittisiin ja taloudellisiin tapahtumiin, kuten vuoden 1976 presidentinvaaleihin ja 1970-luvun öljykriiseihin.
Sarjan taustat
Swingtown sijoittuu vuoden 1976 kesään. Millerin perhe muuttaa ylemmän keskiluokan kansoittamaan lähiöön Chicagon North Shoreen. Bruce Miller (Jack Davenport) on nousujohteisella urapolulla oleva pörssimeklari ja naimisissa Susanin (Molly Parker) kanssa. Kotiäiti Susan Miller on Brucen lukioaikainen heila. He menivät naimisiin ja Susan tuli raskaaksi molempien ollessa vielä high schoolissa. Pariskunnalla on teini-ikäinen tytär Laurie (Shanna Collins) ja nuorempi poika Bruce Junior, lempinimeltään B.J. (Aaron Howles).
Tom ja Trina Decker (Grant Show ja Lana Parrilla) ovat Millereiden uudet naapurit. Tom, ammatiltaan lentäjä, tapasi Trinan työssään − Trina oli aiemmin lentoemäntä. Deckerit ystävystyvät nopeasti Millereiden kanssa ja pian Millereille selviää, että heidän uudet naapurinsa elävät avoimessa avioliitossa.
Vaikka Swingtown keskittyykin kertomaan erityisesti kolmen aikuisen pariskunnan elämästä, sarjassa seurataan sekä Millereiden että Thompsonien lasten tarinaa. Erityisesti Millerien teini-ikäisen tyttären Laurien elämä muuttuu kesäkoulun aikana, kun hän ihastuu opettajaansa (Michael Rady). Muutto koettelee myös B.J.:n ja Rickin ystävyyttä, varsinkin kun B.J. tutustuu uuteen naapuriinsa, samanikäiseen tyttöön nimeltä Samantha Saxton (Brittany Robertson).
Jaksot
Sarjan jaksot sisältävät aikakauden musiikkia, jota on kuultavissa CBS:n omistamassa Last.fm-palvelussa.
Esitysajat Yhdysvalloissa ja muualla maailmassa
Swingtownin ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 5. kesäkuuta 2008. Swingtownia esittivät myös Global Kanadassa, ITV3 Isossa-Britanniassa, TV3 Ireland Irlannissa, Network Ten Australiassa, Rai 4 Italiassa Italy, Warner Channel Etelä-Amerikassa, ja Universal Channel Puolassa ja Romaniassa. Sarja päätyi Suomessa Nelosen kevään ja kesän 2010 ohjelmistoon.
CBS esitti seitsemän ensimmäistä jaksoa torstaisin, mutta jatkuvasti laskevien katsojalukujen takia sarja siirtyi esitettäväksi perjantai-iltaan. Ensimmäisen tuotantokauden viimeinen jakso esitettiin 5. syyskuuta 2008.
Sarja oli pitkään lopetusuhan alla, mutta CBS ilmoitti vasta 14. tammikuuta 2009, että ensimmäinen tuotantokausi jää sarjan ainoaksi.
Katsojaluvut
Swingtownin seitsemän ensimmäistä jaksoa saivat verrattain heikot katsojaluvut – torstai-illassa jaksot keräsivät noin 6,7 miljoonaa katsojaa ja kohderyhmässään 18-49-vuotiaat aikuiset sen katsojalukuindeksi oli 2,3. CBS päätti siirtää esitysajankohdan torstaista perjantaihin, mutta katsojaluvut heikkenivät entisestään: seuraavia neljää jaksoa seurasi keskimäärin vain 3,9 miljoonaa katsojaa heikolla 1,3:n katsojalukuindeksillä.
DVD-julkaisu
Ensimmäisen tuotantokauden jaksot julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:nä 9. joulukuuta 2008.
Johan Emil von Etter
Johan Emil von Etter (3. elokuuta 1863 Pietari, Venäjän keisarikunta – 22. maaliskuuta 1941 Porvoon maalaiskunta ) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa kenraalimajuriksi kohonnut suomalainen sotilas, joka vallankumoukselliselta Venäjältä muutettuaan asui omistamassaan Haikon kartanossa.
Sotilaskoulutus Pietarissa
Johan Emil von Etter valmistui Keisarin paašikoulusta, ja hänet ylennettiin vänrikiksi ja määrättiin Pietarissa Henkivartiokaartin Semenovskojen rykmenttiin 24.3.1883. Siellä palvellessaan hänet ylennettiin aliluutnantiksi 11.9.1884 ja edelleen luutnantiksi 11.9.1887, alikapteeniksi 18.12.1895, kapteeniksi 18.12.1899 ja everstiksi 10.4.1904.
Komentajana rauhan ajan Pietarissa ja maailmansodassa
Eversti von Etter määrättiin 27.11.1909 5. Kiovan, Suuriruhtinatar Elisabeth Feodorovnan krenatöörijääkärirykmentin komentajaksi. Neljän vuoden Kiovan palveluksen jälkeen hänet ylennettiin 5.12.1913 kenraalimajuriksi ja nimitettiin Pietariin Henkikaartin Semjonovin rykmentin komentajaksi.
Kenraalimajuri von Etter osallistui ensimmäiseen maailmansotaan rykmenttinsä kanssa Puolan suunnalla osana 4. armeijaa. Hänen joukkonsa kunnostautuivat niin, että von Etter ansaitsi syksyn 1914 taistelujen ansiosta helmikuussa 1915 myönnetyt Yrjön miekan ja Yrjön ristin. Toukokuussa 1915 hänet korotettiin kenraalimajuriksi H. M. Keisarin seurueessa. Käytännössä hän jatkoi edelleen Semenovskojen rykmentin komentajana. Seuraavana vuonna hän sai kuitenkin eron Henkivartioväen Semenovskojen rykmentin komentajan tehtävästä pysytettynä rykmentin upseeriluetteloissa. Sen jälkeen hän palveli vielä 1916–1917 aina Helmikuun vallankumoukseen asti maailmansodassa 79. jalkaväkidivisioonan komentajana.
Paluu Haikon kartanoon
Vallankumousvuonna 1917 kenraalimajuri von Etter siirtyi vaimonsa kreivitär Marie Vladimirovna o.s. Kleinmichel kanssa omistamaansa sukukartanoon Haikkoon Porvoon maalaiskuntaan. Kartanon vanha päärakennus oli tuhoutunut vuonna 1911, mutta jälleenrakennettu nykyinen päärakennus on vuodelta 1913. Kenraalimajuri von Etter ei osallistunut vuonna 1918 käytyyn Suomen sisällissotaan.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917 suuriruhtinas Kirill Vladimirovitš Romanov ja hänen puolisonsa Victoria pakenivat vallankumouksen melskeitä von Etterien omistamaan Suomeen Haikon kartanoon. Romanov-sukuisille von Etterit olivat perhetuttuja, sillä kenraalimajuri von Etterin äiti Emilia von Etter ja puoliso Marie Vladimirovna olivat olleet Maria Fjodorovnan hovineiteinä. Erityisesti suuriruhtinas Kirill Vladimirovitš oli ollut perinteisesti läheinen perhetuttu von Ettereille. Romanoveille syntyi Porvoossa 30. elokuuta 1917 poika, joka kastettiin Haikossa Vladimir Kirillovitš Romanoviksi. Kevään 1918 Suomen sisällissodan aikaan kartano sai olla rauhassa, vaikka seutu oli punaisen Suomen valtapiiriin kuuluneella eteläisen Suomen alueella. Tsaariperheen surman jälkeen vuonna 1918 suuriruhtinas Kirillistä tuli maanpakoon siirtyneen Romanov-suvun päämies. Suomesta Kirill Vladimirovitš ja Victoria muuttivat lähes kolmivuotisen Haikossa oleskelun jälkeen pois vuonna 1920 ja asettuivat ensin Saksaan Coburgiin.
Sukulaissuhteista
Johan Emil von Etterin vanhempi veli oli Paul von Etter, joka palveli myös Pietarissa, vaikka ei jäänytkään sotilasuralle sotilaskoulutuksen saatuaan, vaan toimi keisarikunnan virkamiehenä muun muassa Suomen ministerivaltiosihteerin virastossa. Nuoremmat veljet Nikolai ja Alexander von Etter palasivat vallankumousten jälkeen, kuten vanhemmat veljensäkin Paul ja Johan Emil, Suomeen.
Johan Emilillä ja Marie Vladimirovnalla oli yksi poika Vladimir (suom. Waldemar) (1899–1978), joka asui myös Venäjän vallankumousten jälkeen Suomessa.
Kenraalimajuri Johan Emil von Etter kuoli 77-vuotiaana Suomen välirauhan keväänä maaliskuussa 1941.
HMS Daring (D32)
Valmistus
Alus tilattiin BAe Systems Naval Shipsiltä (nykyisin BAE Systems Surface Ships) Scotstounista, missä köli laskettiin 28. maaliskuuta 2003. Se laskettiin vesille 1. helmikuuta 2006 kello 14.21 GMT kumminaan Wessexin kreivitär Sophie. Wessexin kreivitär saapui 16. marraskuuta alukselle ja käynnisti seuraavana päivänä aluksen dieselgeneraattorit osana niiden testausta.
Alus aloitti 18. heinäkuuta 2007 koeajojen avomeriosuuden (stage 1.1), joka päättyi neljä viikkoa myöhemmin 14. elokuuta. Luokkansa ensimmäisenä aluken piti suorittaa tyyppihyväksyntäkokeet ja erityisesti rasitustestit pääaseen kanssa. Koeajojen aikana alus saavutti suunnitellut 29 solmun nopeuden 70 sekunnissa sekä 31,5 solmun nopeuden 120 sekunnissa. Alus aloitti 30. maaliskuuta 2008 seuraavan koeajosarjan (stage 1.2), josta se palasi 2. toukokuuta. Koesarjaan kuului muun muassa tutkan ja navigointijärjestelmän testaukset, apuaseiden painevaikutusten testaus, aseiden sijaintitestit sekä toimintasäteen testaus. Kolmas testivaihe (stage 1.3) alkoi 26. elokuuta ja päättyi 22. syyskuuta, jolloin testattiin viestijärjestelmät. Alus luovutettiin Kuninkaalliselle laivastolle joulukuussa 2008, jolloin päästiin aloittamaan miehistön koulutus aluksella. Laivasto aloittaisi sen jälkeen vastaanottotestit (stage 2) 2009.
Palvelus
Alus saapui 28. tammikuuta 2009 kotisatamaansa Portsmouthiin. Se otettiin virallisesti palvelukseen 23. heinäkuuta, jolloin Wessexin kreivitär tarkasti aluksen. Alus aloitti operatiivisen palveluksen 31. heinäkuuta 2010 ja pian sen jälkeen 7. syyskuuta 2010 alus kolaroi saapuessaan Marchwood Military Portiin hinaajan kanssa.
Alus laukaisi ensimmäisen Sea Viper -ohjuksensa toukokuussa 2011 Ulko-Hebridien edustalla ja sille on asennettu Phalanx CIWS -järjestelmä kummallekin puolelle kansirakenteita. Kuninkaallinen laivasto ilmoitti 6. tammikuuta 2012, että alus lähtee 11. tammikuuta 2012 Portsmouthista ensimmäiseen operaatioonsa. Alus lähetetään Suezin kanavan kautta Persianlahdelle, jossa sen tehtävänä on vapauttaa alueella partioinut tyypin 23 fregatti.
Kalliokaviosammal
Kalliokaviosammal (Buxbaumia aphylla) on kaviosammalten heimoon (Buxbaumiaceae) kuuluva lehtisammallaji. Se on pystykasvuinen kooltaan pieni yhdestä kahteen senttimetriä korkeaksi kasvava. Se elää usein hiekalla tai humuksella muiden sammalten ja jäkälien välissä. Lehdet ovat hyvin pienet ja lyhytikäiset. Itiöpesäke on kookas, muodoltaan epäsymmetrisesti kaviomainen, väriltään ensin vihertävä myöhemmin kiiltävän punaruskea.
Eemeli Harja
Matti Eemil (Eemeli, M. E.) Harja oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Kansallinen Kokoomus.
Harja valittiin eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1936 Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä ja hän toimi kansanedustajana kolmen vuoden ajan, syyskuusta 1936 elokuuhun 1939. Hän oli eduskunnan maatalousvaliokunnan jäsen. Hän vaikutti poliittisella urallaan myös Kauhajoen kunnallispolitiikassa ja oli neljissä vaaleissa presidentin valitsijamies, 1925, 1937, 1940 ja 1943.
Kansakoulun ja kansanopiston käynyt Harja syntyi maanviljelijäperheeseen ja oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä, jona hän työskenteli kotikunnassaan Kauhajoella. Hän oli perustamassa Etelä-Pohjanmaan maataloustuottajain liittoa, jonka ensimmäisenä puheenjohtajana hän toimi, ja hän oli myös muun muassa Etelä-Pohjanmaan maanviljelysseuran johtokunnan ja MTK:n valtuuskunnan jäsen.
Kunming Changshuin kansainvälinen lentoasema
Kunming Changshuin kansainvälinen lentoasema on lentoasema Yunnanin maakunnan pääkaupunki Kunmingissa, Kiinassa. Lentoasema sijaitsee Changshuin kylässä, Guandun kaupunkipiirissä, Kunmingissa. Matka Kunmingin keskustaan linnuntietä on noin 25 kilometriä.
Eemeli Harja
Harja sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1939. Hän kuoli toukokuussa 1949, 69-vuotiaana.
Kunming Changshuin kansainvälinen lentoasema
Vuonna 2016 se oli Kiinan 5. vilkain lentoasema noin 42 miljoonalla matkustajalla.
Lucky Airilla oli suunnitelma aloittaa lennot ensin Kunmingista Chengduun ja jatkaa sieltä lyhyen pysähdyksen jälkeen Helsinkiin 17. tammikuuta 2018 lähtien. Lentoreittiä lennetään Airbusin A330-laajarunkokoneilla kahdesti viikossa. Mutta tämä suunnitelma ei ole toteuttunut.
Tapolanjärvi
thumb|250px|Näkymä järven itärannalta Hyypiökallion suuntaan marraskuussa 2014. thumb|250px|Järven kaakkoiskulmassa sijaitsevan Siltalahden tulipaikan rantaa marraskuussa 2014. thumb|250px|Tapolanjärven keskikohdassa sijaitsevan Hyypiökallion Välimetsän näköalapaikalta järvelle ja pienelle Riihilahdelle avautuvat näkymät marraskuussa 2014. Tapolanjärvi eli Tapolan-Kyynärä on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen, jossa Tapolan-Kyynärän valuma-alue sijaitsee.
Maantiede
Järven pinta-ala on 128 hehtaaria ja sen pituus on 2,5 kilometriä ja leveys 1,3 kilometriä. Järvellä on kaksi saarien erottamaa vesiallasta. Idässä on Talolanjärven pääallas ja lännessä pienempi Etu-Kyynärän allas. Altaiden välissä sijaitsee suuri Isosaari sekä joukko pienempiä saaria. Järveen laskee yhdeksän ojaa, joista Hangaslamminoja tuo Hangaslammin ja Iso Katavalammin vedet, Ruosteoja tuo Ruostejärven ja Perhonjärven vedet ja Lamminoja Hiisilänlammin ja Vahaksenjärven vedet. Järven luusua sijaitsee Etu-Kyynärän lounaisrannalla, josta saa alkunsa 700 metriä pitkä Välijoki, joka laskee Liesjärven Kyynärään.
Järven rantaviiva on 12 kilometriä pitkä ja se on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järvessä on 29 saarta, joista 24 ovat pieniä luotoja ja loput suurempia saaria, kuten esimerkiksi Isosaari, Tarkinsaari, Pajusaari ja Kaurionsaari. Valtatie 2 ohittaa järven Etu-Kyynärän Hirvilahdella. Rannoille on rakennettu yli 30 loma-asuntoa, joille johtaa tiet valtatieltä 2.
Kansallispuisto
Järven etelä- ja itäranta sekä useimmat saaret, Isosaari mukaan lukien, sisältyvät Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua retkeillen eteläsuomalaisiin metsätyyppeihin. Niiden muodostama 13,2 hehtaarin ala kuuluu puiston Natura 2000 -ohjelmaan. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi risteilee Tapolanjärven Välimetsässä sen etelärantoja kiertäen. Reitille pääsee Kyynärharjulta tai Tapolanjärven Riihilahden valkamasta. Siltalahden pohjoispuolella on rannassa tulentekopaikka ja käymälä.
Luonnontila
Alueen järvillä on yhteisenä ominaisuutena veden suuri humuspitoisuus, joka aiheuttaa veteen sameutta. Järven fosforiarvot ovat matalat, mutta typpiarvot lievästi koholla. Kun järven happitilanne on hyvä, vapautuu sedimenttien ravinteista vain osa takaisin kiertoon.
Liesjärven kansallispuiston suoalueita on ennallistettu tukkimalla niiden laskuojia. Näiden suo-ojien pääasiallinen laskujärvi on Tapolanjärvi ja ennallistaminen pitäisi pitkällä tähtäimellä parantaa järven ravinnetilaa, vaikka ensimmäiset vaikutukset ovat päinvastaisia.
Historia
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi oli "Kyynäräjärvi". Järvestä käytettävät nimitykset vaihtelevat. Vuoden 1960 peruskartassa järven itäosan nimi oli "Tapolan-Kyynärä" ja länsiosan "Letkun Kyynärä". Vuonna 1992 itäosan nimi oli "Tapolanjärvi" ja länsiosan "Etu-Kyynärä". Se, kumpaa nimeä käytettiin koko järven nimenä, jää karttatietojen perusteella avoimeksi kysymykseksi. Etelämpänä on myös Kyynäränharjun Liesjärvestä erottaman järvenselän nimenä Kyynärä.
Tornimusiikki
pienoiskuva Tornimusiikki tarkoittaa muusikoiden aiemmin säännöllisesti kirkkojen ja raatihuoneiden torneista esittämää kirkollista puhallinmusiikkia. Esitettävät sävellykset olivat koraaleja ja muita lyhyehköjä kappaleita. Tällaisia sävellyksiä on säilynyt 1600-luvulta, esimerkiksi tornisonaateiksi kutsuttuja kappaleita. Tornimusiikin esittämistä on elvytetty 1900-luvun jälkipuoliskolla ja Saksassa tämä musiikin laji tunnetaan nimellä Turmblasen.
Winternight Tragedies
Winternight Tragedies on Catamenian kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 25. huhtikuuta 2005.
Rayman (pelisarja)
Rayman on Ubisoftin tasohyppelypelisarja, jonka pääosassa on Rayman-hahmo.
Sarjan pelit
Rayman on pelisarjan ensimmäinen osa, joka julkaistiin vuonna 1995. Se on kaksiulotteinen tasohyppelypeli. Rayman 2: The Great Escape on pelisarjan toinen osa, joka julkaistiin vuonna 1999. Rayman 2 on kolmiulotteinen peli. Siinä Raymanin tehtävä on pelastaa maailma ilkeiden robomerirosvojen käsistä. Rayman 3: Hoodlum Havoc -pelissä Raymanin pitää pelastaa maailma ilkeiltä Hoodlumeilta, jotka ovat muuttaneet punaiset Lum-oliot Hoodlumeiksi. Rayman: Hoodlums' Revenge sijoittuu Hoodlum Havocin tapahtumien jälkeen. Peli on julkaistu vain Game Boy Advancelle. Rayman Origins -pelissä pelaajan täytyy auttaa Raymania, Globoxia ja muutamia Teensies-olentoja pelastamaan Raymanin maailma ja kaikki vaaleanpunaisen väriset Electoonit ilkeiltä Darktoon-nimisiltä olennoilta.
Raving Rabbids -sarja
Rayman
Anna Gurji
Anna "Giorgobiani" Gurji (s. 1. huhtikuuta 1991 Tbilisi, Georgia) on georgialainen elokuvanäyttelijä.
Hän aloitti elokuva-uransa vuonna 1998 elokuvassa Town, jonka jälkeen hän palasi elokuvauralla vuonna 2006.
Ohjaaja Khatuna Giorgobiani on Annan vanhempi sisar.
Fort La Reine
Fort La Reine oli linnoitus läntisessä Kanadassa, linnoitus oli yksi useasta Pierre La Vérendryen rakennuttamasta linnoituksista joita hän käytti tukikohtinaan tutkiessaan ja edetessään läntisen Kanadan erämaa-alueilla. Linnoitus rakennettiin vuonna 1738 Assiniboinejoen rannalle, paikalle jossa sijäitsee nykyisessä Manitoban provinssissa, Portage la Prairien kaupungin paikalla. Linnoitus oli tutkimusmatkailun ohella tärkeä turkiskaupan keskus, jossa kauppiaat Manitoba-, Winnipegosis-, Winnipegjärviltä ja Saskatchewanjoelta kohtasivat.
Vérendrye suoritti useita tutkimusmatkoja ja niiden seurauksena rakensi useita tukikohtia, kuten Fort Dauphin, Fort Bourbon, Fort Paskoya ja Fort de la Corne.
Kivikutrisammal
Kivikutrisammal (kutrisammal) (Homalothecium sericeum) on lehtisammallaji suikerosammalten heimossa. Sitä esiintyy Euroopassa, Välimeren alueella, Lähi-idässä ja Pohjois-Amerikan itäosassa.
Satoshi Kon
Satoshi Kon (, 12. lokakuuta 1963 – 24. elokuuta 2010 ) oli japanilainen anime-ohjaaja.
Kon aloitti uransa mangapiirtäjänä ja toimittajana Young Magazine -lehdessä ja sitten teki ensimmäisen työnsä käsikirjoittajana yhdessä "Magnetic Rosen" kanssa osaan antologiaelokuva Memoriesia. Konin ensimmäinen työ ohjaajana oli Perfect Blue vuonna 1997, jonka jälkeen hän ohjasi elokuvat Millennium Actress, Tokyo Godfathers ja Paprika sekä televisiosarja Paranoia Agentin. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi Dreaming Machine. Hän teki kaikki ohjaajantyönsä yhteistyössä Studio Madhousen kanssa, jossa hän toimi ohjaajana yhdessä Rintaron ja Yoshiaki Kawajirin kanssa. Hän oli 15-jäsenisen johtoryhmän perustajajäsen Japan Animation Creators Association (JAniCa)-työvoimaryhmässä.
Kon kuoli haimasyöpään 46-vuotiaana 24. elokuuta 2010.
F2000 Championship Series
F2000 Championship Series on Pohjois-Amerikassa ajettava autourheilusarja. Sarja perustettiin vuonna 2006. Sarjassa ajetaan Van Diemen Internationalin, Mygalen, Citationin ja Piperin valmistamilla autoilla ja Fordin, Zetechin ja Pinton moottoreilla. Sarja muistuttaa säännöiltään ja pisteytykseltään Formula Ford -sarjaa. Sarjan kanssa kilpaileva lähes samanniminen sarja on U.S. F2000 National Championship, jossa ajetaan samanlaisilla autoilla kuin IndyCar-sarjoissa.
Ai-ai
Ai-ai eli sormieläin (Daubentonia madagascariensis) on Madagaskarin itärannikon sademetsissä elävä puoliapina ja sormieläinten heimon (Daubentoniidae) ainoa laji. Sen läheisimpiä sukulaisia ovat lorit ja makit. Ai-ai on kotikissan kokoinen, suurisilmäinen ja -korvainen yöeläin, jolla on tuuhea turkki ja pitkä häntä. Sen sormet ovat pitkät ja hoikat. Kapean keskisormensa avulla se kaivelee puissa eläviä toukkia, toisinaan se syö hedelmiäkin. Eläimen varpaat ovat melkein yhtä pitkät ja hoikat kuin sormet, ja niissä on käyrät koukkukynnet (paitsi isossa varpaassa, jonka kynsi on litteä kuten peukalon).
1900-luvun alkupuolella ai-ain luultiin kuolleen sukupuuttoon, kunnes yksi yksilö havaittiin vuonna 1957. Harvoin näyttäytyvä ja yöaktiivinen laji saattaa silti olla yksi Madagaskarin yleisimmistä puoliapinoista.
Lisääntyminen
Ai-ait hakeutuvat toistensa seuraan lähinnä vain lisääntyäkseen. Naaras synnyttää joka toinen tai kolmas vuosi. Uros parittelee sellaisten kiimaan tulleiden naaraiden kanssa, joiden elinpiirit ovat päällekkäin sen oman reviirin kanssa. Kosiskeluvaiheessa uros ja naaras syleilevät toisiaan, näykkivät toisiaan varovasti naamasta ja joskus myös sukivat kumppaninsa turkkia. Noin viisi kuukautta kestävän tiineyden päätteeksi naaras synnyttää yhden poikasen. Pienokainen pysyttelee pesässä kahden kuukauden ajan. Naaras etsii ravintoa pesän tuntumasta ja uroskin oleskelee jälkeläisensä lähellä. Nuori ai-ai alkaa nauttia kiinteää ravintoa 3½ kuukauden ikäisenä ja vieroitetaan lopullisesti 3½ kuukautta myöhemmin.
Uskomuksia
Muinoin Madagaskarin asukkaat suhtautuivat ai-aihin pelonsekaisella kunnioituksella. Otuksen erikoisen ulkonäön vuoksi he yhä uskovat sen tuovan huonoa onnea. Ai-ain madagaskarilainen nimi fady merkitseekin "paha". Vielä nykyäänkin asukkaat tappavat ai-ain oitis tavatessaan, sillä sen uskotaan tuovan kylälle kuolemaa ja tappavan kanoja. On myös synkkä uskomus, että kun ai-ai osoittaa luisella keskisormellaan ihmistä, tätä kohtaa pian kauhea kuolema. Ei siis ihme, että näillä seuduilla ai-ai yleensä tapetaan ja ruumis ripustetaan tienvarteen, jotta siitä uhoava paha voima osuisi satunnaiseen ohikulkijaan eikä omaan kylään. Madagaskarilaiset uskoivat, että jos retkeilijä yöpyy metsässä, ai-ai saattaa tehdä hänelle tyynyn. Jos tyyny oli pään lähellä, oli tulossa vauraus ja onni. Mutta jos tyyny oli jalkojen lähellä, tulossa oli huono onni ja perikato.
Erkki Reinikainen
Erkki Johannes Reinikainen (20. helmikuuta 1919 Parikkala – 21. joulukuuta 2006 Oulu) oli suomalainen yleisesikuntaeverstiluutnantti evp., sekä SRK:n puheenjohtaja vuosina 1983–1992. Varapuheenjohtajana hän toimi vuosina 1978–1983, edellisen puheenjohtajan, Kauko Mäntylän kuolemaan saakka. Reinikainen oli jäsenenä 18 vuotta kirkolliskokouksessa ja vuosina 1981–1988 kirkkolain uudistamiskomiteassa. Hän kirjoitti useita vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen uskonkäsityksiä käsitteleviä opillisia kirjoja.
Reinikainen osallistui Oulun kunnallispolitiikkaan Kokoomuksen ryhmässä. Hänet valittiin kaupunginvaltuustoon vuosiksi 1965–1968 ja edelleen 1977–1984.
Short Stories
Short Stories on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 1993 levymerkillä Nonesuch Records.
Gordon Cooper
thumb|200px|Gordon Cooper Leroy Gordon "Gordo" Cooper jr. (6. maaliskuuta 1927 Shawnee, Oklahoma – 4. lokakuuta 2004 Ventura, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen astronautti.
Leroy Gordon Cooper liittyi Yhdysvaltain ilmavoimiin vuonna 1949. Hän palveli 86. hävittäjälentolaivueessa Münchenissä Länsi-Saksassa lentäen F-84 ja F-86 koneilla neljän vuoden ajan. Palattuaan takaisin Yhdysvaltoihin hän suoritti ilmailualan insinöörin tutkinnon Yhdysvaltain ilmavoimien teknisessä instituutissa (Air Force Institute of Technology AFIT) vuonna 1956.
Tutkinnon suoritettuaan hän siirtyi koelentäjäksi ilmavoimien Edwards Air Force Baseen Kaliforniaan.
Ura astronauttina
Toukokuun 15.–16. päivänä 1963 hän lensi ensimmäisen avaruuslentonsa "Faith 7" -avaruusaluksella. Avaruuslennon aikana Cooper kiersi maapallon 22 kertaa 34 tuntia ja 20 minuuttia kestäneen lennon aikana. Faith 7 oli viimeinen Mercury-sarjan lento.
Gordon Cooper toimi Gemini 5 -lennon komentajana, yhdessä astronautti Charles "Pete" Conradin kanssa. Gemini 5:n laukaisu tapahtui elokuun 21. päivänä 1965, ja lennon aikana Cooper ja Conrad rikkoivat silloisen pituusennätyksen lentämällä 120 maata kiertävän kierroksen aikana yhteensä 3 312 993 mailia. Lennon kokonaiskesto oli 190 tuntia 56 minuuttia.
Cooper toimi Gemini 5 lennon jälkeen Gemini 12 ja Apollo 10 -lentojen varakomentajana, muttei enää palannut avaruuteen.
Gordon Cooper erosi ilmavoimien ja NASA:n palveluksesta vuonna 1970 ja siirtyi liike-elämän palvelukseen.
Cooperin sanotaan olleen itsevarmin koko alkuperäisestä astronauttiryhmästä. Tom Wolfen kirjassa The Right Stuff ja siihen pohjautuvassa elokuvassa toimittaja kysyy häneltä kuka astronauteista olisi ehdottomasti paras tehtäväänsä. Cooper vastaa:
Myöhemmät vuodet
Cooper oli kiinnostunut rajatieteestä. Muiden asioiden ohella Cooper väitti, että Yhdysvaltojen hallitus peitteli tietoja UFOista. Cooper väitti nähneensä elämänsä ensimmäisen UFOn Länsi-Saksassa vuonna 1951 ja kirjoitti elämäkertaansa, että hän oli nähnyt muitakin selittämättömiä lentäviä esineitä useita kertoja uransa aikana. Cooper myös vakuutti, että hänen ohellaan olisi myös satoja muita muiden lentäjien tekemiä raportteja, joista monet tulisivat armeijan hävittäjälentäjiltä tutkasta tai silminnähtyinä. Hän oli melko vakuuttunut kuolemaansa asti siitä, että hän oli nähnyt UFOja.
Vuoden 1963 Mercury-lennolta palattuaan Cooper kertoi nähneensä rakennuksia ja auton nostattaman pölypilven Tiibetissä sekä höyryvetureiden vetämiä junia Yhdysvaltain kaakkoisosissa. Hänen aluksensa kiersi Maata yli 160 kilometrin korkeudessa. Nasan tutkimuslautakunnan raportin mukaan havainnot saattoivat olla todellisia. Sää Cooperin mainitsemilla alueilla oli pilvetön ja hänen näkökykynsä oli hyvin tarkka.
Z Nation
Z Nation on yhdysvaltalainen post-apocalypse-, kauhu- ja draamasarja, jota alettiin esittää 12. syyskuuta 2014 Syfy-kanavalla. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi koostuu 13 jaksosta ja toinen tuotantokausi 15. Sarja saa kolmannen tuotantokauden syksyllä 2016.
Yhdysvaltain Grand Prix 1973
Yhdysvaltain Grand Prix 1973 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. lokakuuta 1973 Watkins Glenin radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Ronnie Peterson. Voitto oli Petersonille kauden neljäs.
François Cevert kuoli edellisen päivän harjoituksissa, minkä takia Tyrrellin autot vetäytyivät kilpailusta.
Biswabhusan Harichandan
Kun Intian kansanpuolue perustettiin vuonna 1980 hän siirtyi siihen ja päätyi puolueensa Odishan yksikön puheenjohtajaksi. Odishan osavaltioparlamenttiin hänet äänestettiin lainsäätäjäksi viisi kertaa. Vuonna 1990 hän siirtyi viideksi vuodeksi Biju Janata Dal -puolueeseen, kunnes palasi takaisin Intian kansanpuolueeseen. Osavaltiopolitiikassa hän on toiminut useita kertoja Odishan osavaltiohallitusten eri ministerinviroissa.
Kirjailijana Harichandan on kirjoittanut useita orijankielisiä kirjoja sekä artikkeleita kotiosavaltionsa eri sanomalehtiin.
Cmd.exe
cmd.exe eli komentorivi on Windows-käyttöjärjestelmän komentotulkki. Se on tarkoitettu sellaisten tietokoneohjelmien ajamiseen, joilla ei ole graafista käyttöliittymää, tai joiden kuvaketta ei ole asennettu käynnistä-valikkoon, kuten Regedit tai MSconfig. Komentotulkissa voidaan suorittaa rutiininomaisia töitä, kuten varmuuskopiointeja tai ajaa skriptejä.
cmd.exe on DOSin COMMAND.COMin seuraaja, joka esiteltiin NT 3.1:ssa. Samanniminen ohjelma oli käytössä myös OS/2:ssa. Ennen kuin DOS integroitiin kiinteästi käyttöliittymään Windows 95:ssä, piti graafinen käyttöliittymä käynnistää komentoriviltä, mutta nykyään cmd.exe on graafisesta käyttöliittymästä ajettava apuohjelma. Komentotulkin käyttö on vähentynyt graafisten ohjelmien yleistyttyä.
Listan komentotulkin komennoista saa <tt>HELP</tt>-komennolla ja kunkin komennon käyttöohjeen, sekä valitsimet eli parametrit saa kirjoittamalla komennon perään valitsimen "<tt>/?</tt>" esim. <tt>DIR /?</tt> antaa dir-komennon ohjetekstin. Parametreina esim. dir-komenolla on /p ja /q ja cd-komennolla /d.
Graafisten ohjelmien käynnistäminen
Nykyään komentotulkista voidaan käynnistää myös graafisia ohjelmia, jos niiden .exe-tiedosto on ns. hakupolun varrella. Esim. WRITE-kommenolla käynnistyy WordPad-tekstinkäsittelyohjelma. Komentorivin käyttö myös lähentää eri käyttöjärjestelmiä toisiinsa. Esim. Linuxia ja Windowsia varten on käännetty omat versiot FTP, PING ja NETSTAT ohjelmista, joita käytetään internetissä.
Komentojonot
Komentotulkin komentoja voi koota ns. komentojonoihin. Kun komentojonoa kutsutaan, siinä olevat komennot suoritetaan yksi kerrallaan. Jokainen komento kirjoitetaan omalle rivilleen BASIC-kielen tapaan.
Komentojono aloitetaan yleensä <tt>@echo off</tt> -käskyllä, joka poistaa komentokaiutuksen. Kommentit aloitetaan sanalla <tt>rem</tt>, ja ne jatkuvat rivin loppuun asti.
Komentojonojen parametreihin viitataan kirjoittamalla %[parametrin numero]. Esimerkiksi %1.
Esimerkki
rem Poistetaan komentokaiutus @echo off echo Hello world! echo Ensimmäinen parametri on %1. echo Toinen parametri on %2. rem Näytetään tiedosto teksti.txt. type teksti.txt
Sum 41
Sum 41 on Kanadan Ajaxista, Ontariosta kotoisin oleva punkrock-yhtye, johon kuuluvat Deryck Whibley (laulu, kitara), Steve Jocz (rummut), Jason "Cone" McCaslin (basso) ja Tom Thacker (kitara). Yhtyeen ensimmäinen hitti oli ”Makes No Difference” debyyttialbumilta Half Hour Of Power vuonna 2000. Yhtyeen muita tunnettuja kappaleita ovat muun muassa ”Fat Lip”, ”In Too Deep”, ”Motivation”, ”Still Waiting”, ”The Hell Song”, ”Pieces” ja ”Underclass Hero”. Sum 41:n albumeita on myyty yli 12 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Lukiolaisbändi
Kanadan Ajaxissa, Ontariossa kitaristi Deryck Whibley, rumpali Steve Jocz ja kitaristi Marc Costanzo perustivat Kaspir-nimisen lukiolaisyhtyeen, joka esitti lähinnä NOFX-covereita. Bändin alkuvaiheissa kitaristit ja basistit vaihtuivat tiuhaan. Lopulta yhtye sai vakituiseksi kitaristiksi 747-nimisestä Rage Against The Machine -covereita soittaneesta yhtyeestä Dave "Brownsound" Bakshin. Yhtyeen ensimmäistä isomman yleisön keikkaa varten yhtye vaihtoi nimekseen Sum 41, yhtyeen perustamisajankohdan (heinäkuun 31. päivä vuonna 1996, 41 päivää kesäloman alkamisesta) mukaisesti. Kyseistä keikkaa oli seuraamassa Treble Charger -yhtyeen Greig Nori, joka Sum 41:n esityksen nähdessään tarjoutui heidän managerikseen ja tuottajakseen. Nori teki kovasti töitä saadakseen "Sumit" yleiseen tietoisuuteen.
Ensimmäinen demokasetti Sum 41 ilmestyi vuonna 1998. Kasetin tuottajana toimi yhdessä Norin kanssa ex-kitaristi Marc Costanzo. Demokasetti lähetettiin useille eri levy-yhtiöille, ja lopulta sopimus Island Recordsiin syntyi vuonna 1999. Tähän asti pisimpään yhtyeessä soittanut basisti Richard "Twitch" Roy oli jo ehtinyt jättää yhtyeen sopimuksen synnyttyä, ja hänen tilalleen yhtyeeseen liittyi Jason "Cone" McCaslin. Cone leikkisästi muistuttaakin, että sopimus syntyi hänen liittymisensä seurauksena.
Nousukausi
Yhtyeen ensimmäinen studioalbumi Half Hour of Power ilmestyi vuonna 2000. Se ei vielä tuonut merkittävää menestystä yhtyeelle, vaikka singlenä julkaistu ”Makes No Difference” pärjäsi hyvin listasijoituksissa. Se nousi Yhdysvaltain listoilla sijalle 37 asti ja Britanniassa sijalle 12.
Toinen albumi All Killer No Filler aloitti heidän menestyksensä kiipeämällä Britannian listalla sijalle seitsemän. Levyn ensimmäinen single oli ”Fat Lip”, joka pääsi Yhdysvaltain listalla sijalle 66 ja Britanniassa kahdeksanneksi. Myös seuraavat singlet, ”In Too Deep” ja ”Motivation”, pärjäsivät hyvin listoilla. Sum 41 tuli tunnetuksi ympäri maailman, ja yhtye teki kiertueita ensimmäistä kertaa Pohjois-Amerikan ulkopuolella. Radiohittien ohella heidän kappaleitaan esiintyi myös useissa nuorisoelokuvissa sekä videopeleissä.
Kolmannella albumilla, Does This Look Infected?, yhtye siirtyi hieman raskaampaan tyyliin, ja muutti sanoituksia huomattavasti, nyt esitellen vakavampia lyriikoita kuin edeltäjänsä sisälsi. Yhtye lykkäsi nimen keksimistä niin pitkään, että lopulta heidän oli keksittävä se puolen tunnin sisällä tai levyä ei olisi saatu ulos sovittuna aikana. Bändi istui pöytään, katseli levyn kansikuvaa ja mietti, mitä kuvasta tulee mieleen. Näin päädyttiin albumin nimeen. Ensimmäinen single Still Waiting pääsi Britannian listoilla sijalle 16. Toinen single The Hell Song toi arvostusta omaperäisellä musiikkivideollaan.
Vaikeudet alkavat
Keikkailtuaan viisi vuotta yhteen menoon yhtye päätti vetäytyä tauolle syksyllä 2005. Laulaja Deryck Whibleyn mukaan yhtye oli käytännössä hajonnut eikä tulevasta ollut juurikaan puhetta. Keväällä 2006 yhtye katkaisi välinsä johtoportaaseensa, mukaan lukien pitkäaikaiseen manageri-tuottajaan Greig Noriin, joka nosti Sum 41:n kouluyhtyeiden joukosta koko maailman tietoisuuteen. Deryckin mukaan Nori petti yhtyeen jäsenet ja vei paljon rahaa mukanaan. Kappale King Of Contradiction on kirjoitettu tämän välirikon pohjalta.
11. toukokuuta 2006 yhtyeen pitkäaikainen kitaristi Dave "Brownsound" Baksh ilmoitti jättävänsä yhtyeen musiikillisten erimielisyyksien vuoksi. Dave kertoi, ettei pysty toteuttamaan itseään Sum 41:ssä haluamallaan tavalla. Brownsound perusti oman metal-yhtyeen Brown Brigaden, joka vuonna 2007 ilmestyneen debyyttialbuminsa Into The Mouth Of Badd(d)ness jälkeen jäi tauolle. Sittemmin Dave on vaikuttanut The Organ Thieves -nimisessä yhtyeessä. Deryck kirjoitti Daven lähdöstä kappaleen So Long Goodbye.
Vastoinkäymisistä huolimatta Deryck, Steve ja Cone päättivät tehdä uuden albumin - tällä kertaa ilman ulkopuolista ohjausta: Deryck päätti tuottaa albumin itse.
Uusi tuleminen
Heinäkuussa 2007 julkaistiin yhtyeen viides studioalbumi Underclass Hero. Se on ensimmäinen studioalbumi ilman kitaristi Dave Bakshia. Albumin nimi kuvastaa kuinka hajoamaisillaan oleva yhtye onnistui voittamaan vaikeutensa ja nousemaan taas huipulle. Nimi on myös kunnianosoitus John Lennonille, jonka Deryck nimeää yhdeksi suosikkilauluntekijäkseen.
Underclass Hero -albumia on kritisoitu sen samankaltaisuudesta Green Dayn American Idiot -albumin kanssa. Muun muassa molempien albumien ensimmäinen single oli samanniminen albumin kanssa. Lisäksi kyseisten kappaleiden kitarasoolot muistuttavat arvostelijoiden mukaan toisiaan.
Yhtye palasi kiertue-elämään toukokuussa 2007 puolentoista vuoden tauon jälkeen. Daven poissa ollessa hänet korvasi keikoilla Gob-yhtyeen laulaja/kitaristi Tom Thacker. Lokakuussa 2007, kesken yhtyeen kiivaimman keikka-aikataulun, Deryck loukkasi selkänsä Calgaryssä pidetyssä konsertissa soitettuaan Pain For Pleasure -kappaleessa rumpuja. Yhtye joutui perumaan kaikki loppuvuoden keikkansa Deryckin kuntoutuksen ajaksi. Useat radiokanavat vastustivat yhtyeen päätöstä perua keikkansa poistamalla heidän kappaleensa radiokanavien soittolistoilta. Kun Sum 41 teki paluun lavalle helmikuun lopussa 2008, oli yhtyeellä vaikea herättää kuulijoiden innostus uudelleen, ja Underclass Heron markkinointi jouduttiin aloittamaan lähes alkupisteestä. Uusi single "With Me" toi yhtyeelle jo kertaalleen menetettyä suosiota osittain takaisin hyvillä listasijoituksillaan.
Sum 41 ilmoitti kesäkuussa 2008 vetäytyvänsä tauolle pohtimaan yhtyeen tulevaisuutta huonosti menneen levyn markkinoinnin jälkeen. Bändin jäsenet jakautuivat työskentelemään eri projektiensa parissa. Deryck vietti aikaansa silloisen vaimonsa kanssa ja kävi soittamassa tämän keikoilla, Cone työsti uutta The Operation M.D. -albumia, Stevo työsti musiikkivideoita ja toimi The Vandals -yhtyeen keikoilla rumpalina ja Tom keikkaili yhtyeensä (Gob) kanssa.
Takaisin studioon
Lokakuussa 2008 Deryck ilmoitti yhtyeen työstävän EP-julkaisua keväälle 2009. Julkaisu tulisi sisältämään 5-7 uutta kappaletta. Uusien kappaleiden työstäminen sujui kuitenkin odotettua paremmin, joten yhtye ilmoitti maaliskuussa 2009 työstävänsä uutta täysmittaista albumia, jonka olisi määrä tulla julkaistuksi loppuvuodesta 2009. Tyylisuunnaksi yhtye ilmoitti levyn olevan raskaampaa ja synkempää kuin aikaisemmin, eniten jotain DTLI:n ja Chuckin väliltä, mutta kuitenkin uutta ja erilaista.
Yhtye aloitti jälleen keikkailun maaliskuussa 2009, 10 kuukauden tauon jälkeen. Yhtyeen suuntaus oli aikaisempaa raskaampi, mistä johtuen keikkojen soittolistat poikkesivat rajusti aikaisemmista vuosista: mukana oli tunnetuimpien sinkkujen lisäksi yhtyeen raskaimpia kappaleita. Deryck ilmoitti, että yhtyeen keikat jäisivät loppuvuodelta vähiin, sillä bändi panosti uuden albumin työstämiseen. Yhtye keikkaili pääsääntöisesti vain Yhdysvalloissa, lukuun ottamatta muutamaa Japanin keikkaa huhtikuussa ja Moskovaa kesäkuussa 2009.