cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kristian Smeds
Ura
Kristian Smeds opiskeli vuosina 1990–1995 Teatterikorkeakoulussa dramaturgian koulutusohjelmassa ja oli vuonna 1996 perustamassa Teatteri Takomoa, jonka taiteellisena johtajana hän toimi 1996–2001. Vuonna 2001 hänet valittiin Kajaanin kaupunginteatterin johtajaksi, jonka tehtävän hän jätti vuonna 2004. Vuonna 2007 hän perusti kansainvälisen omaa nimeään kantavan Smeds Ensemble -teatteriryhmän. Suomen lisäksi hän on ohjannut muun muassa Virossa, Liettuassa ja Belgiassa. Hänen ohjauksensa ovat vierailleet kansainvälisesti Belgiassa, Virossa, Ranskassa, Saksassa, Liettuassa, Latviassa, Unkarissa, Norjassa, Itävallassa sekä Ruotsissa.
Vuonna 2005 Kustannusyhtiö Tammi julkaisi Annukka Ruuskasen ja Kristian Smedsin kirjan Kätketty näkyväksi: Mielikuvituksen ja toden tilat Kristian Smedsin teatterissa.
Patrik Hersley
Seuraura
Kaudella 2012–2013 Hersley oli voitti Allsvenskanin puolustajien maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä kuudenneksi tehoilla 13+17=30. Hänellä oli kevään 2013 Kvalserienissa Johan Svedbergin ohella Leksandin paras teholukema (+10). Joukkue nousi SHL:ään (ent. Elitserien) kaudeksi 2013–2014, jolloin Hersley teki liigan uuden puolustajien yhden kauden maaliennätyksen 24 osumallaan. Ennätyksen edellinen haltija Jan Huokko teki 21 maalia kaudella 1998–1999. Hersley voitti myös Leksandin sisäisen maalipörssin ja oli joukkueen toiseksi paras pistemies Mikael Johanssonin jälkeen. Hän sijoittui SHL:n maalipörssissä kuudenneksi ja jakoi liigan puolustajien pistepörssin toisen sijan Linköpings HC:n Magnus Johanssonin kanssa edellään vain Brynäs IF:n Ryan Gunderson.
Kristian Smeds
Ura
Vuoden 2007 marraskuussa sai ensiesityksensä Smedsin ohjaama ja sovittama teatteriversio Väinö Linnan Tuntemattomasta sotilaasta.
Patrik Hersley
Seuraura
Hersley siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Sibir Novosibirskiin. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Lokomotiv Jaroslavlin joukkueeseen.
Maajoukkueura
Hersley pelasi U-18 Junior World Cupissa vuonna 2003. Ruotsin A-maajoukkueessa hän on pelannut yhteensä 24 ottelua tehopistein 7+5=12. Hersley putosi viimeisten joukossa vuoden 2014 MM-joukkueesta. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 19. joulukuuta 2013 Channel One Cupin avausottelussa Sotšissa Venäjää vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Hersley teki 9. huhtikuuta 2014 Rapperswil-Jonassa ylivoimalla Sveitsiä vastaan.
Kristian Smeds
Ura
Smedsin Tuntematonta sotilasta esitettiin Suomen Kansallisteatterissa vuosina 2007–2009 yhteensä 122 kertaa ja siihen myytiin 73 265 lippua. Suomen Kansallisteatteri, Yle Teema ja Yle Draama tuottivat Smedsin Tuntemattomasta TV-version, joka oli osa Tutkivan teatterityön keskuksen Teatteri mediana -hanketta. TV-versio ensi-esitettiin Yle Teema -kanavalla helmikuussa 2009.
Vuoden 2009 helmikuussa sai ensiesityksensä Smedsin kirjoittama ja ohjaama kansainvälinen tuotanto Mental Finland Belgian kuninkaallisessa flaamilaisessa kansallisteatterissa (KVS). Esityksessä oli mukana joukko eturivin suomalaisia teatterintekijöitä, muun muassa Kalle Holmberg, Hannu-Pekka Björkman, Tommi Korpela, Janne Reinikainen sekä Tarja Heinula. Mental Finland -esitys vieraili Belgian lisäksi muun muassa Helsingissä, Vilnassa, Strasbourgissa sekä Linzissä.
Lokakuussa 2010 julkistettiin Kristian Smedsille vuonna 2011 myönnetty merkittävä eurooppalainen teatteripalkinto, XII Europe Prize New Theatrical Realities, ensimmäisenä teatterintekijänä Pohjoismaissa.
Vuonna 2017 Smeds valittiin Teatterikorkeakoulun näyttelijätaiteen professoriksi viisivuotiskaudelle 2018–2023. Hän on aiemminkin vieraillut oppilaitoksen opettajana.
Kristian Smeds vaikuttaa myös rumpalina Houkka Bros -yhtyeessä.
Lakuanjärvi
Lakuanjärvi on Pirkanmaalla Ruoveden Hyyrylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,6 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee aivan Juupajoen kuntarajan tuntumassa Hyytiälän kohdalla. Alue on kumpuilevaa moreenialuetta, jossa on harvakseltaan haja-asutusta. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja se on metsämaata. Rannalla sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdysteiltä 3441 ja 14313.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Rauhtianojan valuma-alueeseen (35.755) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 162 metriä mpy. Järveen laskee kaksi suo-ojaa samalta suolta. Järven laskuoja lähtee sen etelärannasta ja se laskee johto-ojana Juupajoen Musturinkulmalle, missä se yhtyy Rauhianojaan. Se laskee puolestaan Kopsamoon 11 kilometrin päässä Lakuanjärvestä.
Historiaa
Vuoden 1957 peruskartassa oli järvellä kaksi maatilaa Lakua ja Järvensivu. Niiden pellot ulottuivat järven etelärantaan. Järvelle kaivettiin tai merkittiin laskuoja vasta vuoden 1983 karttaan. Tässä kartassa pellot olivat jo lähes kokonaan metsitettyjä.
K Beerschot VA
Koninklijke Beerschot Voetbalclub Antwerpen on jalkapalloseura Antwerpenin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2021–22 Belgian korkeimmalla sarjatasolla Jupiler Pro Leaguessa. Seura on perustettu vuonna 1921.
Seura on perustettu alun perin nimellä Football Club Wilrijk vuonna 1921. Vuonna 1993 se fuusioitui Olympia Wilrijk 72:n kanssa, jolloin nimeksi tuli KFC Olympia Wilrijk. Kun KFC Germinal Beerschot ajautui konkurssiin vuonna 2013, seura päätti muuttaa nimensä Beerschotiksi ja lopulta seuran nieksi tuli kesäkuussa 2017 FCO Beerschot Wilrijk. Nykyisen nimensä seura otti vuonna 2019, jolloin se vaihtoi myös logonsa.
Lantakärpäset
Ryhmän lajit ovat ruumiinrakenteeltaan tanakoita ja lieriömäisiä. Niiden kärjestään alaspäin taipuva takaruumis jakautuu viiteen näkyvään jaokkeeseen. Lantakärpästen toukat elävät tavanomaisesti maassa ja ovat joko petoja tai syövät mätäneviä aineksia. Monet ryhmään kuuluvat lajit elävät lannassa. Tavallisin lannassa elävistä lajeista, Scatophaga stercoraria, on peto ja se pyydystää muita naudanlantaan tai lantakasojen lähettyville tulleita kärpäsiä. Lantakärpästen heimoon kuuluvia lajeja Suomesta tunnetaan noin 70. Aikuisena lantakärpästen koko on 6–10 millimetriä.
Lincoln Motor Company
pienoiskuva|Lincoln Town Car Lincoln on yhdysvaltalaisen Ford Motor Companyn loistoautomerkki.
Valkoisen talon edustusauto
Lincoln on ollut Yhdysvaltain presidentin virallinen automerkki 1940-luvun vaihteesta 1970-luvun lopulle. Vuonna 1939 Franklin D. Roosevelt sai ”Sunshine Special” -nimen saaneen Lincolnin, joka palveli presidenttejä vuoteen 1950 asti. Autoon kertyi vain 88 000 ajokilometriä, mutta sitä kuljetettiin laivoilla ympäri maailmaa yli sata tuhatta kilometriä, muun muassa Jaltan rauhankonferenssiin 1945. Sitä seurasi Dwight D. Eisenhowerille luovutettu ”Bubbletop”, jota vuosina 1950–1961 ajettiin noin 160 000 kilometriä, kuljetettiin lentokoneella 90 000 kilometriä ja laivoilla vielä vähän enemmän. Keväällä 1961 John F. Kennedylle luovutettu Lincoln matkasi kahdeksan käyttövuotensa aikana lentokoneen ruumassa puolitoista miljoonaa kilometriä ja omilla pyörillään 88 000 kilometriä. Lyndon B. Johnsonille 1968 luovutettu Lincoln oli rakennettu luodinkestäväksi, ja samalla Ford sitoutui toimittamaan uuden Lincolnin Valkoiseen taloon joka neljäs vuosi ja pitämään presidentin käytössä kahta Lincolnia kerrallaan.
1980-luvulta lähtien Valkoisen talon autot ovat olleet välillä myös Cadillacin valmistamia.
Lincoln Suomessa
Suomessa Lincolnin edustajana on toiminut Ford-autoja maahantuonut, vuonna 1926 perustettu Oy Ford Ab. Vuonna 1946 presidentti J. K. Paasikivi, joka oli kutsuttu Suomen Automobiiliklubin kunniajäseneksi, sai Ford Motor Companyn lahjana Lincoln V12 -henkilöauton; uusi auto oli ylipäätään poikkeuksellinen ilmiö Suomessa heti sotaa seuranneina vuosina. Paasikivi käytti Lincolnia virantoimituksen ulkopuolella. Vuonna 1965 Lincoln Continental maksoi Suomessa 43 200 markkaa; samassa hintaluokassa olivat Cadillac ja Chrysler Imperial sekä BMW:n ja Mercedes-Benzin suurimmat mallit. Vuoden 1979 lopussa Suomessa oli rekisterissä 20 Lincolnia. Vuoden 1999 lopussa Suomen ajoneuvorekisterissä oli yhteensä 262 Lincoln-autoa, jotka edustivat vuosimalleja 1926–1995.
Liesjärvi (Ulvila)
Liesjärvi on kuivatettu järvi Kullaalla Ulvilassa Satakunnassa. Järven kuivatus suoritettiin 1830-luvulta lähtien. Kuivatuksen seurauksena saatiin heinäniittyä laiduntamiseen ja talvirehuksi. Myöhemmin järven reunaa raivattiin myös pelloksi. Nykyisissä kartoissa lukee entisen järven paikalla Liesjärvi, jolla tarkoitetaan suota.
Maantieto
Vaikka järvi on kokonaan kuivatettu, voidaan sen mittoja arvioida vanhan Kalmbergin kartaston mittakaavan perusteella. Mikäli kartastossa olevat järvet ovat olleet tarkasti piirrettyjä, olisi Liesjärvi ollut noin 1,2 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järven luusua olisi sijainnut sen pohjoispäässä. Järven kaakkoiskulmaan olisi laskenut Sammaljärven laskuoja. Lähtötietona Kalmbergin kartalle on ollut tiluskartta Ahmauksen, Paluksen ja Saarijärven kylistä vuodelta 1802.
Nykyään Liesjärven paikalla on ojitettua soistunutta metsää ja luoteiskulmassa peltomaata. Alueelle laskee Liesoja, joka oli Sammaljoen laskuoja, ja joka jatkaa matkaansa Liesjärven alueen halki pohjoiseen, jossa se yhtyy Jylhäjokeen.
Kuivatus
Vuonna 1831 Äijä Matts Mattsson haki ja sai luvan kuivattaa Liesjärven. Näin on myös tapahtunut, joska koko järven alue on muuttunut ojitetuksi soistuneeksi metsäksi. Alkuperäinen tarkoitus on ollut saada karjatalouden tarvitsemia niittyjä, joilla karja voisi laiduntaa ja jolta voisi kerätä talveksi rehua.
Puhatu järv
Puhatu järv (myös Puhato järv, Suur Pühatu järv) on Virossa Itä-Virumaalla Alutagusen kunnassa Puhatun kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 21 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Se sijaitsee laajan Puhatu soon eteläosassa. Järveen ei ole johdettu tulo-ojia, mutta sen suoraksi kaivettu laskuoja laskee Korponi järven läpi Martiska järveen, josta vedet jatkavat toista ojaa myöten etelään yhtyen sitten Puhatu ojaan. Oja yhtyvät ensin Poruni jõgeen, joka yhtyy Narvanjokeen. Järven valuma-alueen laajuus on 4,8 neliökilometriä. Järvi kuuluu Narvanjoen lähialueessa Poruni jõen valuma-alueeseen. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2 metriä ja suurin syvyys 3 metriä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 40,0 m mpy. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00041 kuutiokilometriä eli 0,41 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä ja sen rannat ovat pelkkää suota. Järvi on autio eikä sinne johda tietä.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma.
Kristian I
Kristian I Oldenburgilainen (helmikuu 1426 – 21. toukokuuta 1481) oli tanskalainen monarkki ja Kalmarin unionin maiden unionikuningas (Tanskan 1448–1481, Norjan 1450–1481 ja Ruotsin 1457–1464). Hän oli myös Schleswigin ja Holsteinin herttua vuosina 1460–1481.
Kristian I oli ensimmäinen Oldenburgin hallitsijasukua edustanut Tanskan kuningas. Suku on hallinnut Tanskaa yhtäjaksoisesti hänestä alkaen vuoteen 1863 asti.
Elämäkerta
Kristian valittiin Tanskan kuninkaaksi vuonna 1448 edellisen kuninkaan Kristofer Baijerilaisen kuoltua ilman perillistä. Ruotsin kuninkaaksi oli aiemmin valittu Kaarle Knuutinpoika Bonde, mikä johti kiistaan unionikuninkuudesta. Kaarle Knuutinpoika otti pian myös Norjan kruunun, mutta joutui luovuttamaan sen Kristianille 1450. Tanska ja Ruotsi joutuivat sotaan vuonna 1451.
Kristian meni naimisiin edeltäjänsä lesken Dorotea Brandenburgilaisen kanssa.
Kristian sai vallattua syrjäytetyn unionikuninkaan Eerik Pommerilaisen hallitseman Gotlannin tämän sovittua tanskalaisten kanssa. Vuonna 1457 Ruotsissa puhkesi kapina, ja Kaarle syrjäytettiin. Kapinajohtajat Jöns Pentinpoika Oxenstierna ja Eerik Akselinpoika Tott kutsuivat Kristianin Ruotsin kuninkaaksi, ja hänet kruunattiin 23. kesäkuuta 1457. Kristian hankki itselleen myös Schleswig-Holsteinin vuonna 1460. Tämä aiheutti kuitenkin suuren velkataakan, ja Kristian joutui kiristämään veroja.
Uppsalan arkkipiispa Jöns Pentinpoika Oxenstierna lupasi 1463 Uplannin talonpojille omin päin verohelpotuksia, mikä johti hänen vangitsemiseensa. Tämä synnytti arkkipiispan tukijoiden kapinan, jonka päätteeksi Kristian joutui pakenemaan Ruotsista Tanskaan 1464. Ruotsin kuninkaaksi nousi jälleen Kaarle Knuutinpoika.
Kristian kuoli 1481 ja hänet on haudattu Roskilden tuomiokirkkoon. Hän on Englannin ja Skotlannin Jaakko I:n kaukainen esi-isä, ja sitä kautta sukua nykypäivän brittimonarkeille.
Harrison Ford
Harrison Ford (s. 13. heinäkuuta 1942 Chicago, Illinois ) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa tunnetuissa ja menestyneissä elokuvissa. Hänen tunnetuimpia roolihahmojaan ovat olleet Han Solo Tähtien sodassa ja sen jatko-osissa, sekä Indiana Jones. Hän on ollut pääosassa myös monissa muissa tunnetuissa elokuvissa, kuten Blade Runner ja Takaa-ajettu.
Vuonna 2009 Ford oli talouslehti Forbesin mukaan maailman parhaiten palkattu näyttelijä. Vuoden 2012 syksyyn mennessä Fordin elokuvat ovat olleet Yhdysvaltain elokuvahistorian kolmanneksi tuottoisimpia näyttelijöiden vertailussa. Fordille myönnettiin Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto vuonna 2000.
Lapsuus ja nuoruus
Harrison Ford syntyi Chicagossa, Illinoisin osavaltiossa. Hänen isänsä Christopher Ford oli katolilainen jonka vanhemmat olivat siirtolaisia Irlannista ja Saksasta, ja äitinsä Dorothy Ford juutalainen jonka vanhemmat saapuivat Venäjän keisarikunnasta (nykyisen Valko-Venäjän alueelta). Ford opiskeli aluksi Mainessa sijainneessa high schoolissa ja myöhemmin Ripon Collegessa Wisconsinissa. Hän alkoi kiinnostua näyttelemisestä esiinnyttyään koulun näytelmissä.
Ford joutui nuorena auto-onnettomuuteen, jossa hän törmäsi puhelinpylvääseen yrittäessään laittaa turvavyötä päälleen. Hän sai onnettomuuden seurauksena leukaansa arven.
Näyttelijän ura
Vuonna 1964 Ford muutti Los Angelesiin ja allekirjoitti työsopimuksen Columbia Picturesin kanssa. Hän esiintyi sivuosarooleissa useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Vuonna 1973 hän teki ensimmäisen merkittävän sivuosaroolinsa Bob Falfana George Lucasin nuorisoelokuvassa Svengijengi ’62. Hänen uransa ei kuitenkaan saanut kaivattua nostetta, joten hän palasi aikaisempaan työhönsä puusepäksi saadakseen elantonsa. Francis Ford Coppola löysi Fordille pienen osan elokuvaansa Keskustelu. Elokuva oli ehdolla parhaan elokuvan Oscarin saajaksi. Keskustelun menestyksen myötä hän ryhtyi taas näyttelemään elokuvissa.
Vuonna 1975 George Lucas etsi näyttelijöitä uuteen elokuvaansa Tähtien sota. Ford oli palkattu tekemään puusepän työtä Lucasin toimistossa joko sattumalta tai tuottaja Fred Roosin toimesta, jotta Ford saisi osan elokuvasta. Lucas pyysi Fordia lukemaan vuorosanoja koe-esiintyjien kanssa. Ford oli turhautunut, koska Lucas ei tarjonnut hänelle roolia ja vastaili kysymyksiin sarkastisesti, mikä yllättäen miellyttikin Lucasia, joka palkkasi Fordin näyttelemään Han Soloa. Tähtien sodan menestyksen myötä Fordista tuli tunnettu henkilö. Hän esiintyi Han Solona myöhemmin Tähtien sodan jatko-osissa Imperiumin vastaisku ja Jedin paluu. Ford itse halusi hahmon kuolevan Jedin paluussa. Tähtien sodan jälkeen Ford oli mukana Francis Ford Coppolan Vietnam-elokuvassa Ilmestyskirja. Nyt ja Guy Hamiltonin ohjaamassa Navaronen tykit -elokuvan jatko-osassa Navaronen haukat.
thumb|left|Harrison Ford vuonna 2007. George Lucas ja Steven Spielberg palkkasivat Fordin yhteen hänen tunnetuimmista rooleistaan seikkailija-arkeologi Indiana Jonesina elokuvassa Kadonneen aarteen metsästäjät (1981). Tom Selleck oli aiemmin joutunut kieltäytymään Indiana Jonesin roolista, koska hän oli jo lupautunut esiintymään televisiosarjassa Magnum. Ford palkattiin tämän takia vain kolme viikkoa ennen kuvausten alkua. Kadonneen aarteen metsästäjät teki Fordista lopullisesti kuuluisan. Ford esitti Jonesia myös elokuvan jatko-osissa Tuomion temppeli ja Viimeinen ristiretki sekä Kristallikallon valtakunta. The Walt Disney Company ilmoitti maaliskuussa 2016, että ohjaaja Steven Spielberg ja Ford tekevät vielä viidennen Indiana Jones -elokuvan, joka saa ensi-iltansa kesäkuussa 2023.
Ford jatkoi näyttelemistä ja esitti esimerkiksi Rick Deckardia Ridley Scottin tieteiselokuvassa Blade Runner, John Bookia trillerissä Peter Weirin Todistaja, Richard Walkeria elokuvassa Frantic, Jack Ryania Tom Clancyn kirjoihin perustuvissa toimintaelokuvissa Näkymätön vihollinen ja Isku Kolumbiaan, Richard Kimbleä toimintaelokuvassa Takaa-ajettu, presidentti James Marshallia toimintaelokuvassa Air Force One ja Norman Spenceria kauhuelokuvassa Salaisuus pinnan alla.
Menestyksestään huolimatta Ford ei ole voittanut yhtään Oscar-palkintoa. Ehdollakin hän on ollut vain yhden kerran, parhaasta miespääosasta elokuvassa Peter Weirin Todistaja.
Yksityiselämä
Harrison Ford meni tyttöystävänsä Mary Marquantin kanssa naimisiin vuonna 1964, mutta he erosivat 1979 koska hänen vaimonsa oli epäluuloinen Fordin uskollisuudesta kuvauksien aikana. Heillä on kaksi lasta (s. 1967 ja 1969). Fordin toinen vaimo oli Melissa Mathison, jonka kanssa hän meni naimisiin 1983. Pariskunta muutti asumuseroon vuonna 2001 ja heidän avioeronsa tuli viralliseksi vuonna 2004. Fordilla ja Mathisonilla on kaksi lasta (s. 1987 ja 1990).
Ford alkoi seurustella näyttelijä Calista Flockhartin kanssa vuonna 2002. He menivät kihloihin ystävänpäivänä 2009 ja avioituivat 15. kesäkuuta 2010. Heillä on yksi yhteinen adoptoitu lapsi.
Fordin pikkuveli Terence Ford on myös näyttelijä.
Filmografia
thumb|Harrison Fordin tähti [[Hollywood Walk of Famella.]]
Larry Bryggman
Arvid Laurence "Larry" Bryggman (s. 21. joulukuuta 1938 Concord, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Bryggman on esiintynyt muun muassa elokuvassa Die Hard – Koston enkeli, jossa hän näytteli tarkastaja Walter Cobbia.
Clermont-Ferrand
Kaupungissa sijaitsee myös Michelinin pääkonttori ja kaupungin lähistöllä Circuit de Charaden moottorirata, jossa järjestettiin F1:n Ranskan GP vuosina 1965, 1969, 1970 ja 1972
Ravintola
thumb|250px|[[Boris Kustodijevin maalaus: Ravintola Moskovassa (1916)]] thumb|250px|Nosturi-anniskeluravintola Rautatientorilla Helsingissä (muutamina kesinä)
Sammaljärvi (Ulvila)
Sammaljärvi on kuivatettu järvi Kullaalla Ulvilaassa Satakunnassa. Järven kuivatus suoritettiin 1810-luvulta alkaen. Kuivatuksen seurauksena saatiin heinäniittyä karjan laiduntamiseen ja talvirehuksi, mutta nykyään alue on peltomaata. Nykyisissä kartoissa lukee entisen järven paikalla Sammaljärvi.
Maantieto
Vaikka järvi on kokonaan kuivatettu, voidaan sen mittoja arvioida vanhan Kalmbergin kartaston mittakaavan perusteella. Mikäli kartastossa olevat järvet ovat tarkasti piirrettyjä, olisi Sammaljärvi ollut noin 1,1 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järven luusua olisi sijainnut sen lounaispäässä. Järven kaakkoiskulmaan olisi laskenut tulo-oja läheiseltä suolta. Lähtötietona Kalmbergin kartalle on ollut tiluskartta Ahmauksen, Paluksen ja Saarijärven kylistä vuodelta 1802.
Ravintola
Ravintola on joskus osa suurempaa kokonaisuutta, kuten hotellia, musiikki- tai tanssikulttuuripaikkaa. Matkoilla ruuan valmistaminen itse on usein rajoitetumpaa, joskaan ei täysin mahdotonta, joten siksi erityisesti tällöin syödään usein ravintolassa. Maissa myös vaihtelee kulttuuri kotiruoan tai ravintolaruoan syömisen yleisyydessä.
Nykyajan basaareista, kauppakeskuksista on tullut myös ravintola-keskittymiä. Helsingin Pasilan uudehkossa kauppakeskus Mall of Triplassa on liki 70 ruoka- tai anniskeluravintolaa tai kahvilaa. Erityyppisiä ruoka- ja juomaravintoloita voi nykyään etsiä digitaalisista haku- ja karttapalveluista, joiden kautta ravintoloiden nettisivustoihin ja ruokalistoihin voi tutustua etukäteenkin ja niiden tarjonnasta ja palveluista voi myös antaa palautetta.
Sammaljärvi (Ulvila)
Maantieto
Nykyään entisen järven paikalla on peltomaata, joka on raivattu järven pohjaan ja sitä ympäröiville soille. Alueen läpi virtaa Liesoja, joka jatkaa virtaamistaan länteen kuivatetun Liesjärven halki ja yhtyy pohjoisempana Jylhäjokeen.
Kuivatus
Vuonna 1811 lautamies Johan Johansson Sippola haki ja sai luvan kuivauttaa Sammaljärven. Kuivattaminen onnistui kokonaan, sillä alue on nykyään peltomaata. Alkuperäinen tarkoitus lienee ollut saada karjatalouden tarvitsemia niittyjä, joilla laidunta ja kerätä talveksi rehua.
Ravintola
Viime vuosikymmeninä ravintolaruoan tilaus ja kotiinkuljetus on yleistynyt ja useita kuljetusyrityksiä on syntynyt sitä varten. Suomessa toimii noin 5000 ruokalähettiä (2020). Koronapandemia on myös osaltaan lisännyt ravintolaruoan kotiin tilaamista.
Historia
Esihistoriallisissa sekä eräissä nykyajan alkuperäiskansojen kyläyhteisöissä on kokoonnuttu syömään yhdessä ruokaa, jota on valmistettu yhteisön jäsenten hankkimista ruoka-aineksista. Asutustaajamakulttuureissa on ollut antiikin sivilisaatioista lähtien työväestön yhteisiä ruokailupaikkoja. Niissä on tyypillisesti tehty tiettyä ruokaa suuret määrät kerralla. Mesopotamiasta löydettiin 3000 eaa. suuria määriä keraamisia lautasia, joihin oli merkitty nuolenpääkirjoituksella teksti 'syömistä varten'. Antiikin Roomassa oli thermopoliumeiksi kutsuttuja lämpimän ruoan myyntipaikkoja, joista ohikulkijat ostivat valmisruokaa syötäväksi. Vaikutusvaltaisissa hallinto- ja yhteiskuntapiireissä on järjestetty antiikin ajoista lähtien ruokailu-, keskustelu- ja viihdetilaisuuksia, jotka ovat osin osallistujien kustantamia.
Varsinaisten ravintoloiden yleistyminen alkoi maailman ensimmäisissä miljoonakaupungeissa Hangzhoussa ja Kaifengissa Kiinassa myöhäisintään 1000-luvulla jaa. Valtaan nousseen Song-dynastian vapaamielisyys mahdollisti sosiaalisemman elämäntavan: ihmisiä liikkui etnisine vaikutteineen ja kauppiaat perustivat teepuoteja, baareja ja ravintoloita, jopa ravintolalaivoja. Ruokalistat, ruokalajit ja tarjoilija-ammattikunta syntyivät. Euroopassa oli siellä täällä joitakin kestikievari-tyyppisiä ravintoloita keskiajalta lähtien, mutta varsinainen ruokaravintoloiden synty käynnistyi Ranskan suuren vallankumouksen lähetessä 1700-luvun lopun Pariisissa ja muualla Ranskassa. Syntyi uutta sosiaalista ja poliittista elämää, jolle ravintolat olivat oivia paikkoja. Siihen asti myös ruoanvalmistajien killoilla oli toimintareviirioikeuksiaan, eli leipä piti ostaa leipäkojusta, liha lihakojusta ja viini viinikojusta - kunnes ravintolatoiminnan synty mursi kiltojen reviirit. Lähi-idän suurilla basaarialueilla on myös ollut vuosisatoja ravintolamaisia ruokailupaikkoja.
Afrikka, Lähi-itä, Keski-ja Etelä-Aasia sekä Amerikat ovat olleet historiallisesti sormin syönnin alueita, mikä on osin jatkunut nykyaikaan asti. Itäinen Aasia on nykyään syömäpuikkojen ja Eurooppa veitsen, haarukan sekä lusikan aluetta.
Perinteiset teet ja maitopohjaiset juomat kuten jogurttijuomat ovat laajalti käytössä ravintolaruokailuissa. Oluita ja simoja on valmistettu joka puolella maailmaa. Viinien valmistus on lähtöisin Lähi-idästä, kuten myös väkevien alkoholijuomien valmistus, sillä kemiallinen tislaaminen ilmeisesti tunnettiin jo Babyloniassa 1 200 vuotta eaa. Väkevän alkoholin kemiallisen tislauksen taito levisi arabi-tiedemiesten kautta muun muassa Välimeren kautta luostarimunkeille ja sitten muullekin maailmalle. Nykyään valmistetaan myös laadukkaita alkoholittomia oluita ja viinejä.
Suomen ravintolatoiminnan historiaan voi tutustua kirjallisuuden avulla sekä Helsingissä Ravintola- ja hotellimuseossa.
Vielä 1960- ja 1970-lukujen Suomessa naiset eivät yleisesti päässeet yksin ravintolaan ilman miespuolista seuraa. Käytäntö ei tosin perustunut lakiin, vaan oli osa ravintoloiden tapakulttuuria. Vuonna 1970 nainen saatettiin päästää ravintolaan syömään yksin; niin kutsuttuihin tanssiravintoloihin pääsy oli kuitenkin edelleen kielletty, jos mukana ei ollut miesseuraa. Muutos tapahtui vasta noin vuoden 1977 aikoihin: vaikka jo vuodesta 1952 oli ollut olemassa yksi naiset hyväksyvä ravintola, se oli poikkeus jota pidettiin huonomaineisena.
Eri tyyppisiä ravintoloita
Ruokaravintola on ravintola, johon asiakas tulee viihtymään ja ruokailemaan. Ravintolaruuan lisäksi asiakkaat voivat nauttia musiikista ja rauhallisesta ympäristöstä ruokailun yhteydessä. Ruokaravintoloiden taso ja tarjolla olevien ruokien alkuperämaa ja tyyli vaihtelevat, jolloin puhutaan esimerkiksi kiinalaisesta ravintolasta, buffetravintolasta tai lounasravintolasta. Lounasravintolassa ei välttämättä ole alkoholitarjoilua.
Pekka Lampela
Pekka Lampela (s. 18. joulukuuta 1948 Helsinki) on suomalainen elokuvaäänittäjä ja -leikkaaja. Hän aloitti äänittäjäuransa 1960-luvun lopulla. Lampela oli vuodesta 1979 lähtien mukana miltei kaikissa Spede Pasasen elokuva- ja tv-tuotannoissa. Usein hän myös vilahti pienissä avustajan rooleissa elokuvissa. Nykyään hän on eläkkeellä ja asuu Yhdysvaltojen Philadelphiassa Pennsylvanian osavaltiossa.
Ravintola
Eri tyyppisiä ravintoloita
Pikaruokala on ravintola, jossa tarjoilu keskittyy pikaruokaan ja virvoitusjuomiin, eikä siellä yleensä tarjoilla alkoholia. On monia tunnettuja kansainvälisiä pikaruokaravintolabrändejä, kuten McDonald's, Burger King, KFC ja Subway. Myös grillikioskeja voidaan pitää pikaruokaravintoloina. Ravintolaruokailun lisäksi pikaruokaravintoloista voi yleensä hakea ruokaa mukaan (take away), joskus myös autokaistan kautta.
Pekka Lampela
Perhe
Lampelalla on kolme lasta: Tiia Forsström sekä Titta ja Taneli Lampela, ja viisi lastenlasta. Pekka Lampelan äiti oli näyttelijä Kaija Rahola (1920-1962) ja isä ohjaaja Viljo Lampela (1918-2008).
Hitit (Muska)
Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut J. Varpama & The House Band
Ravintola
Eri tyyppisiä ravintoloita
Teatteriravintola on ravintola, joka tarjoaa asiakkailleen ruokaravintolan tiloissa mahdollisuuden nauttia samanaikaisesti laulu-, näytelmä- ja muista viihde-esityksistä.
Tanssiravintola on ravintola, joka muistuttaa enemmän yökerhoa kuin ruokaravintolaa. Tarjolla on virvokkeita ja alkoholijuomia sekä tanssilattia asiakkaille. Ruokatarjoilu vaihtelee ravintoloittain.
Baari on pienehkö ravintola tai osa ruokaravintolaa, jossa on usein kahvilapalveluita ja alkoholitarjoilua. Hotellien auloissa olevia kahviloita tai ravintoloita sekä huoltoasemilla olevia kahviloita kutsutaan myös baareiksi. Ruokaravintolan baari on paikka, jossa asiakkaat odottavat pöytiin pääsyä.
Pub on pieni ravintola, jossa tarjoilu keskittyy oluisiin ja muihin alkoholijuomiin. Ruokaa on harvoin tarjolla.
Yökerho tai klubi on läheinen sukulainen tanssiravintolalle. Nimensä mukaisesti yöaikana ravinnon sijaan tarjoilu painottuu viihteeseen sekä virvokkeisiin ja alkoholijuomiin. Joissakin yökerhoissa on tarjolla yksinkertaisia ruoka-annoksia. Yökerhot avautuvat usein myöhään illalla tai yöllä ja ovat avoinna klo 04:00:ään.
Yksityisklubi on ravintola, jonka asiakaskunta on rajattu. Rajoittavana tekijänä voi olla esimerkiksi kallis jäsenkortti, joka myönnetään vain halutuille henkilöille.
Anniskeluravintola on ravintola- tai baaritila, jossa yritys saa luvallisesti myydä alkoholipitoisia juomia. Suomessa aiemmin, muun muassa kieltolain aikana, ravintoloissa ei välttämättä ollut anniskeluoikeuksia, mutta nykyään lähes kaikki ravintolat lounas- ja pikaruokaravintoloita lukuun ottamatta mielletään alkoholijuomien anniskelupaikoiksi. Ulkomailla ravintola-anniskelun luvanvaraisuus vaihtelee kunkin maan lainsäädännön mukaan.
Ravintola kokoontumispaikkana
Yksittäiset ihmiset ja ryhmät käyttävät ravintoloita kokoontumispaikkoina. Lavatansseja ja kansanmusiikkitapahtumia järjestetään yhä myös Pääkaupunkiseudillakin, jossa tosin perinteiset lavatanssipaikat ovat vähentyneet paljonkin aiempiin vuosikymmeniin verrattuna.
Yökerho on paikka, jossa ihmiset nuorista aikuisista lähtien voivat tavata toisiaan, sekä ikäisiään, juomatarjoilu ja joskus myös ruokatarjoilun merkeissä. Yökerhotapahtumia on syntynyt myös esim. yli 50-vuotiaille (50+ -yökerhot), sekä yleistyvänä trendinä raittiille ja päihteettömille (Sober-yökerhot ja -ravintolat).
Ihmiset kokoontuvat ravintoloihin nauttimaan myös tietynlaisten genrejen musiikista. Alakulttuurit ovat luoneet uusia ravintoloiden tyyppejä: voidaan puhua esimerkiksi rock-ravintoloista, sekä latino-, afro- tai lähi-itätanssien ravintola-clubi-illoista. Osa maahanmuuttajaryhmien ihmisistä ja monet kantasuomalaisetkin heidän kerallaan viihtyvät aika-ajoittain järjestettävissä somalialais-, slaavilais-, kurdi-halparke-, arabialais- jne. nykytanssimusiikkien ravintolatapahtumissa. Seurakunnilla on myös kahvila-ravintolatoimintaa, gospel-musiikkeineen.
Myös seksuaali- tai sukupuolivähemmistöryhmissä ihmiset ovat löytäneet toisiaan tietyissä, heille suunnatuissa ravintoloissa. Joskin monimuotoisen yhdenvertaisuuden ja tasa-arvon edistyessä eri vähemmistöjen ihmisetkin voivat viihtyä ja olla yhä enemmän omina itsenään kaikille yhteisissä, syrjimättömissä ravintoloissa. Toisaalta myös esimerkiksi ns. gay-yökerhoissa käy myös hetero-ystäviäkin.
Ravintola-anniskelu Suomessa
Alkoholitarjoilu eli anniskelu ja sen mainonta on luvanvaraista ja alkoholilain ohjaamaa. Luvan myöntää aluehallintoviranomainen; aiemmin lupia myönsivät lääninhallitus sekä sosiaali- ja terveysministeriö. Jokaisella anniskeluravintolalla pitää olla nk. vastaava hoitaja, joka täyttää lupaviranomaisen asettamat kelpoisuusehdot. Lisäksi ravintolatoimintaan tarvitaan mm. terveysviranomaisen (yleensä kunnan tai kaupungin ympäristökeskuksen) lupa: tilan, jossa toimintaa harjoitetaan, pitää olla hyväksytty elintarvikehuoneistoksi.
Alkoholijuomien anniskelu alle 18-vuotiaalle tai päihtyneelle on kielletty. Alaikäisten oleskelua anniskeluravintolassa laki ei kiellä, mutta anniskeluravintola saa vapaasti asettaa ikärajan sinne pääsyyn. Päihtynyttä ei saa päästää anniskelupaikkaan.
Vuoden 2018 maaliskuussa astui voimaan uusi alkoholilaki, joka väljensi alkoholijuomien anniskelumääräyksiä. Vuoteen 2018 asti alkoholitarjoilu jaettiin kolmeen luokkaan (suluissa puhekielen ilmaisut): Ravintoloiden A- ja B-oikeudet poistuivat 2018 ja ravintolat saavat itse päättää juomavalikoimistaan. Samoin ravintoloiden aukioloajat vapautettiin kokonaan, mutta tarjoilua niissä saa olla vain 04:ään saakka. Ravintoloille tuli myös alkoholijuomien ulosmyyntioikeus ja happy hour-jaksoja sai jälleen mainostaa vapaasti ravintoloiden ulkopuolella. Festivaalien ravintoloiden anniskelualueiden aitaukset myös poistuivat ja 16-vuotiaat saivat oikeuden anniskella alkoholijuomia vuorovastaavan valvonnan alaisena.
Aiemmin alkoholijuomia sai anniskella ravintoloissa vain ruoan kanssa, mikä saattoi käytännössä tarkoittaa voileipää.
Alkoholittomat, päihteettömät ravintolat ja yökerhot
Maailmalla jo pidempään ja Suomessakin kasvava trendinä ovat alkoholittomat ja päihteettömät ravintolat, baarit, tanssiklubit ja yökerhot. Monissa baareissa ja yökerhoissa Suomessakin on jo näkyvästi esillä alkoholittomien juomien listat, laadukkaine valikoimineen, myös alkoholittomin oluin ja viinein, sekä alkoholittomine mocktail-drinkkeineen.
Moctailien, eli alkoholittomien coctailien innovointi on suosittu trendi.
Helsingissä käynnistyi raivoraitis-käännösnimetty Sober Furious tanssiklubi-ravintolatoiminta vuoden 2022 alusta.
Johannes Nepomukilainen
thumb|Johanneksen patsas Kaarlensillalla thumb|Paikka josta Johannes heitettiin jokeen
Ravintola
Pitkään jo toimineita ravintoloita maailmalla
thumb|250px|Honke Owariya, Kioto, Japani, 1465-, ulkoapäin thumb|250px|Sobrino de Botín, Madrid, Espanja, 1725- thumb|250px|Kallenaution kestikievari-majatalo-museokahvila, Juupajoki (1778-) Eri puolilla maailmaa on monia, hyvin pitkään jo toimineita ravintoloita. Ne eivät toki ole maailman varhaisimpia ravintoloita, mutta jatkaneet toimintaansa (mahdollisesti liiketilapaikkaa vaihtaenkin) nykypäiviin asti. On myös koottu karttalistaus maanosittain, vanhoista, yhä toimivista ravintoloista.
Katso myös
thumb|250px|Kansainvälinen Ravintola-opaste-liikennemerkki
Johannes Nepomukilainen
Pyhä Johannes Nepomukilainen on Tšekin suojeluspyhimys, jonka muistopäivää vietetään 16. toukokuuta. Hän syntyi 1330- tai 1340-luvulla Böömissä ja kuoli marttyyrinä 20. maaliskuuta 1393.
Vuonna 1393 arkkipiispa julisti yhden kuningas Venceslaus IV:n (tšekiksi Václav, saksaksi Wenzeslaus) suosikeista kirkonkirkoukseen ja esti kuninkaan aikeet tehdä Prahasta uusi hiippakunta. Ylivikaari Johannes otettiin kiinni piispan kätyrinä ja kuningas kidutti häntä tulella. Estääkseen kidutusta paljastumasta kuningas heitätytti Johanneksen Vltava-jokeen Kaarlensillalta. Muutamian kuukausia myöhemmin joki kuivui ja ruumis löydettiin ja haudattiin Pyhän Vituksen katedraaliin. Böömin katolilaiset kunnioittivat häntä marttyyrina.
Kronikoitsija Thomas Ebendorfferusin mukaan puolestaan Johannes oli Böömin kuningattaren Sofian rippi-isä ja kieltäytyi paljastamasta rippisalaisuutta kuninkaalle. Tämä vuoksi kuningas vangitsi hänet luolaan kidutettavaksi.
Vuonna 1719 Prahan arkkipiispa määräsi arkun avattavaksi kanonisoinnin aloittamiseksi. Tuolloin havaittiin Johannes Nepomukilaisen kielen säilyneen mädäntymättömänä 350 vuotta hänen kuolemastaan. Koska Johannes tunnettiin juuri vaikenemisestaan, tätä pidettiin ihmeenä. Vuonna 1721 hänet julistettiin autuaaksi ja pyhäksi 1729.
Louhunsalmen riippusilta
Louhunsalmen riippusilta on Jyväskylässä, Säynätsalon kaupunginosassa sijaitseva riippusilta, joka yhdistää Säynätsalon saaren Lehtisaareen. Silta on teräsrakenteinen ja teräsbetonikantinen, ja sen on suunnitellut Bruno Kivisalo. Silta valmistui vuonna 1957. Sillä on pituutta 178 metriä. Sillan pisin jänneväli on 140 metriä ja se on jänneväliltään Suomen seitsemänneksi pisin silta. Sillalla kulkee paikallistie 16621 eli Saaritie. Aiemmin sillan molemmin puolin kulki kapeat kevyen liikenteen väylät, jotka sopivat lähinnä jalankulkijoille, mutta vuoden 2011 peruskorjauksessa sillan Kaijanlahden puoleiselle sivulle levennettiin yhdistetty pyörätie ja jalkakäytävä.
Historia
Säynätsalon kunnanvaltuusto asetti tammikuussa 1949 toimikunnan suunnittelemaan tieverkon kehitystä, muun muassa sillan saamiseksi Louhunsalmeen. Joulukuussa valtuusto nimitti uuden työryhmän hanketta varten. Hanke eteni tämän jälkeen hitaasti, kunnes SKDL:n kansanedustaja Lauri Myllymäki teki asiasta aloitteen. Myllymäki ehdotti, että hankkeelle varataan 50 miljoonaa markkaa vuoden 1952 budjettiin. Kunnanvaltuusto nimitti syyskuussa 1952 siltatoimikunnan kehittämään asiaa ja antoi sille miljoonan markan määrärahan alkusuunnitelmia varten. Merenkulkuhallitus ja Uittoyhdistys vaativat kymmenen metriä korkeaa ja 30 metriä leveää aukkoa.
Sillan lopulliset piirustukset ja kustannusarviot saatiin valmiiksi helmikuussa 1953. Suunnittelija Kivisalo päätyi teräsbetonikannelliseen riippusiltaan, jonka pääaukko on 140 metriä ja pienet aukot 18 ja 20 metriä. Kustannusarvion loppusumma oli 119 miljoonaa markkaa. Sillan rakentaminen aloitettiin tammikuussa 1953. Tekninen työvaihe valmistui talvella 1953–1954, ja alusrakennustyöt käynnistyivät syksyllä 1954. On mahdollista, että sillan metalliosat rakensi A. Ahlström Oy:n Varkauden konepaja. Silta alkoi näyttää lopullisen muotonsa maaliskuussa 1956 ja sillan vihkiäisjuhlaa vietettiin kesäkuussa 1957. Valmistuessaan se oli Suomen pisin riippusilta. Hanke maksoi 136 miljoonaa markkaa ja se oli Säynätsalon historian huomattavin kunnallinen rakennustyö. Valtionapu kattoi vain noin 25 prosenttia, joten rahoitus oli järjestettävä muun muassa Enso-Gutzeitin antamalla halpakorkoisella 25 miljoonan markan lainalla.
Silta peruskorjattiin kesällä 2011. Korjauksessa sillalle rakennettiin puukantinen pyörätie-jalkakäytävä ja sillan valaistus uusittiin. Samalla sillan päähän rakennettiin pyöräilyn ja jalankulun yhteys. Hankkeen kustannukset jakautuivat Jyväskylän kaupungin ja Keski-Suomen ely-keskuksen välillä siten, että Jyväskylän kaupungin osuus peruskorjauksesta oli 23 prosenttia eli 362 825 euroa. Hankkeen kokonaiskustannuksiksi arvioitiin 1 562 850 euroa. Kesäkuussa 2013 voimaan tulleen asemakaavan muutoksen myötä ely-keskuksen omistama silta ja liikennealueet muuttuivat katualueeksi ja siirtyivät näin Jyväskylän kaupungin omistukseen ja kunnossapidon piiriin. Silta suojeltiin asemakaavan yhteydessä.
Syksyllä 2013 sillasta tuli yksi Jyväskylän kaupungin Valon kaupunki -hankkeen pysyvistä valaistuskohteista. Sillalla käytetään led-valaistusta ja sillan pylonit on valaistu sinivalkoisella valolla.
thumb|center|600px|Louhunsalmen riippusilta Kaijanlahden venesatamasta päin kuvattuna.
Marokonarabia
Marokonarabia on Marokossa ja Länsi-Saharassa puhuttava arabian puhekielimuoto. Sitä puhuu äidinkielenä noin 21 miljoonaa ihmistä, minkä lisäksi Marokon berberikielten kuten tašelhitin ja keskiatlaksentamazightin puhujat osaavat sitä toisena kielenä. Marokonarabiassa on paljon lainasanoja ranskasta, espanjasta ja berberikielistä.
Marokonarabia on Marokossa pääkieli jokapäiväisessä puheessa, kun taas virallinen viestintä tapahtuu standardiarabiaksi. Tunisian, Algerian ja Libyan arabiankielinen väestö ymmärtää jotenkuten marokonarabiaa, mutta kauempaa tulevilla arabian puhujilla on vaikeuksia Marokon puhekielen ymmärtämisessä.
Ilmastomalli
thumb|220px|Maapallon keskilämpötila havaintojen ja kahden sitä laskennallisesti ennustavan tietokonemallin mukaan. Tarkkaa ilmastoa ennustavaa tietokonemallia on vaikea laatia ilmastotiedon riittämättömyyden ja suurtenkin koneiden rajallisen laskentakyvyn takia. Vihreä, havaittu lämpötilan muutos.
Ilmastomalli on tavallisimmin tietokoneeseen ohjelmoitu fysiikan lakeihin pohjautuva matemaattinen järjestelmä, jolla jäljitellään eli simuloidaan ilmastoa eli pitkän aikavälin lämpötilaa, sademäärää, tuulia ja muita ilmastollisia asioita.
Ilmastomalleissa simuloidaan laskennallisesti maan ilmakehän, merien, maan ja jään vuorovaikutuksia. Niitä voidaan käyttää muun muassa sään dynamiikan, ilmastojärjestelmän tai ilmastonmuutosten tutkintaan.
Ilmastomalli vaatii edes kohtuullisen suureen tarkkuuteen pääsemiseksi supertietokoneen tasoisen laitteiston, vaikka matalan erotuskyvyn malleja voi ajaa melko vaatimattomissa tietokoneissa.
Käytännössä ilmastoon vaikuttavien tekijöiden siirtäminen tietokoneelle on vaikea tehtävä, ja kaikki käytössä olevat ilmastomallit näyttävät ainakin hieman toisistaan poikkeavia lukemia.
Eniten keskustelua ovat herättäneet mallit joilla tutkitaan hiilidioksidin vaikutusta ilmaston lämpötilaan. Nämä mallit poikkeuksetta ennustavat hiilidioksidin aiheuttavan ilmaston lämpenemistä. Ilmastomalleille on myös koetettu laskea muinaisten geologisten kausien, esimerkiksi jääkauden ja liitukauden ilmastoja. Voidaan myös laskeskella jonkin kuvitteellisen planeetan ilmastoja.
Ilmastomalli
thumb|220px|Verkossa olevan Oxfordin yliopiston ClimatePrediction.net:in tuottama ilmastomalli.
Jo 80-luvun alun ilmastomalleilla pystyttiin kohtalaisen tarkasti laskemaan esimerkiksi vuotuinen keskilämpötila jollain Maan seudulla.
Tietokoneella toteutetussa ilmastomallissa on yleensä Maan pintakerroksen ja lumen malli, valtamerien ja merijään malli sekä ilmakehämalli, jotka vuorovaikuttavat keskenään. . Käytännössä esimerkiksi maaperän ja kasvillisuuden mallit ovat monesti melkoisen pelkistettyjä ja epätarkkoja.
2000-luvun puolivälissä käytettyjä ilmastomalleja olivat esimerkiksi Kiinan BCC-CM1, Norjan BCCR-BCM 2.0, Kanadan CGCM 3.1 (T47), Ranskan CNRM-CM3, Saksan ECHAM5/MPI-OM, Yhdysvaltain GFDL-CM 2.1, Japanin MICROC 3.2 (hires) ja Ison-Britannian UKMO-HadGEM1.
Reaganismi
Reaganismi (engl. Reaganomics) viittaa talouspolitiikkaan, jota Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan ajoi 1980-luvulla. Reaganismilla on myös samankaltaisuuksia Laissez-faire-talouspolitiikan kanssa. Reaganin talouspolitiikan neljä peruspilaria olivat:
Ilmastomalli
Ilmastomalli
Suomalaiset tutkijat ovat olleet mukana kehittämässä saksalaista ECHAM5-mallia.
Useimmiten ilmastomallien ajaminen vaatii raskaan sarjan tietokoneen tai monia yhteen liitettyjä tietokoneita. Vuosina 2002–2004 oli maailman nopein tietokone japanilaisten rakentama Earth Simulator, jolla laskettiin kasvihuoneilmiön vaikutuksia. Koneen laskentakyky oli 35,86 TFLOPS. Sen laskentaruudukon tarkkuus oli 10x10 km. Vertailun vuoksi esimerkiksi englantilaisten käyttämässä HadCM3-mallissa on noin 300 km tarkkuus.
Esimerkki yksiulotteisesta mallista
Yksinkertaisimmillaan Maan säteilytasapainoa kuvaavaa yhtälöä voidaan pitää ilmastomallina.
missä vasen puoli edustaa Auringosta saatavaa energiaa, oikea puoli Maan luovuttamaa energiaa Stefanin-Boltzmannin lain mukaan. S on aurinkovakio (1367 W·m-2), a Maan albedo (noin 0,3), r on Maan säde (6,371×106 m), σ on Stefanin-Boltzmannin vakio (5.67×10 -8 J·K-4·m-2·s-1) ja ε on Maan efektiivinen emissiivisyys (0,612). Efektiivisen emissiivisyyden käyttäminen huomioi kasvihuoneilmiön.
Sailor (albumi)
SAILOR on Sailor-yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin elokuussa vuonna 1974. Levy-yhtiö halusi ehdottomasti Traffic Jam -kappaleen albumille, vaikkakin yhtyeen jäsenet olivat hiukan eri mieltä asiasta, mutta lopputuloksen kannalta olivat tyytyväisiä levy-yhtiön oikeaan ratkaisuun. Yhtye tapasi vuonna 1974 Josephine Bakerin, joka oli USA:ssa syntynyt ja Ranskassa laulajan ja tanssijan uransa luonut naisartisti. Levyllä olevat muut kappaleet käsittelevät romantisoitua merimieselämää mm. Amsterdamin punaisten lyhtyjen kaduilta. Single Traffic Jam menestyi ainoastaan Alankomaissa: 1974 TOP 40:ssä 7 viikkoa sijoituksen ollessa parhaimmillaan kolmas, sekä vielä 1975 listoilla 2 viikkoa. Myös single Sailor oli Alankomaissa TOP 40:ssä parhaimmillaan kakkosena (2 viikkoa) pysytellen siellä 10 viikkoa. Alankomaissa 1975 albumilistalla numero yksi. Alankomaista kultalevy vuonna 1975. Albumin kansista on tehty kolme eri versiota. Albumi on julkaistu LP-levynä ja c-kasettina (EPC 80337). Sony Music on uudelleenjulkaissut albumin CD:nä 2001 (Epic 4694452).
Ilmastomalli
Esimerkki yksiulotteisesta mallista
Yhtälöstä voidaan supistaa vakio πr^2 pois. jolloin se sievenee muotoon
Nyt voidaan selvittää lämpötila T, jossa tuleva ja lähtevä säteily on tasapainossa. Kun tämä ratkaistaan yhtälöstä saadaan 288 K.
Tämän mallin voi fysiikkaan riittävästi perehtynyt ratkaista helposti käsin, mutta muut ilmastomallit ovat käytännössä paljon yllä esitetty monimutkaisempia. Tällaisia idealisoituja malleja voidaan edelleen laajentaa monin tavoin, mutta toinen vaihtoehto on siirtyä monimutkaisempiin täydellisiin virtausmalleihin.
Ilmastomallin kolme pääosaa
Maailmanlaajuisessa ilmastomallissa on osionsa ilmakehälle, valtamerille ja maaperälle.
Saka järv
Saka järv (myös Sokajärv) on Virossa Saarenmaalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 20 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Se sijaitsee Killatu järven eteläpuolella noin 150 metrin etäisyydellä. Järvien väliin jää kannas, jota kutsutaan nimellä Portsik. Järven itäpuolelle jää pieniä lampia, joista suurimman nimi on Pardikael. Järvessä on yli neljä saarta, joiden yhteinen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Saaret ovat matalia ruokosaaria. Järveen ei johda tulo-ojia eikä sillä ole myöskään laskuojaa. Järven valuma-alueen laajuus on 1,4 neliökilometriä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on metrin ja sen suurin syvyys kaksi metriä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 3,0 metriä mpy. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00020 kuutiokilometriä eli 0,20 miljoonaa kuutiokilometriä. Järven rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä, joka on autio ja tietön
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 8) mukaan rannikkojärvi, joka on vielä yhteydessä mereen.
Järvi luokitellaan limnologisesti halotrofiseksi järveksi, jos sen suolapitoisuus on kohonnutta (, HA). Tällaisia järviä ovat Virossa ne, joilla on matala yhteys mereen.
Knud Børge Overgaard
Overgaard pelasi Tanskan miesten maajoukkueessa kahdeksan ottelua. Hän voitti Tanskan kokoonpanossa olympiapronssia Lontoossa 1948. Seurajoukkuetasolla Overgaard edusti Aarhus GF:ia ja Boldklubben af 1893:ta.
Lintuhyttynen
Lintuhyttynen (Culex pipiens) on hyttysiin (Culicidae) kuuluva sääskilaji (Nematocera).
Ulkonäkö
Lintuhyttysen takaruumiin jaokkeet ovat väriltään tummanruskeat ja edestä valkovöiset. Naarassukupuolen takaruumis on kärjestään tylppä. Koiraalla huulirihmat sojottavat ylöspäin.
Elintavat
Hedelmöittyneet naaraat talvehtivat. Laji imee verta pääasiassa linnuilta.
Viemärihyttynen (C. p. molestus)
Lajista on ilmaantunut urbaanimpi alalaji viemärihyttynen (Culex pipiens molestus), joka voi imeä verta nisäkkäiltä eli myös ihmisiltä. Laji saattaa ilmestyä eri vuodenaikoina, ja se leviää helposti rakennuksissa. Viemärihyttysiä esiintyy etenkin Etelä-Suomessa. Lintuhyttysten ja viemärihyttysten lisäksi Suomessa esiintyy muitakin lajeja, joilla on heikot, vaaleat vyöt takaruumiin jaokkeissa, mistä johtuen joitakin lajeja saatetaan luulla samaksi.
Sahrajärvi (järvi Juupajoella)
Sahrajärvi on Pirkanmaalla Juupajoen Sahrajärvellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 10,1 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee Sahajoen laaksosta erkanevassa kalliomurrokseen syntyneessä laaksossa, jota ympäröi eri suunnilla matalat mäet. Kaakossa kohoaa kuitenkin Tuhkurinmäki 55 metrin korkeuteen. Järveä ympäröi monelta suunnalta peltomaat. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja sen rannat ovat peltoa tai metsämaata. Sen haja-asutus muodostuu viidestä taloudesta, joista kolme ovat maatiloja, sekä kahdesta vapaa-ajan asunnosta. Niille tulee tiet yhdystieltä 14297, joka yhdistää Kopsamon ja Hirvijärven toisiinsa.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,1 metriä mpy. Siihen on johdettu kaksi metsäojaa ja kaksi pelto-ojaa. Järven laskuoja lähtee sen pohjoisrannasta ja se yhtyy Sahrakoskella Pylkinjärvestä tulevaan jokeen. Joki yhtyy pian Sahajokeen.
Historiaa
Vuoden 1957 peruskartassa järveä ympäröi lähes kaikissa ilmansuunnissa pellot. Pohjoisrannassa ja lounaispäässä oli vielä ojittamatonta suota. Nämä suot on lähes kaikki otettu viljelyyn vuoden 1977 kartan julkaisuun mennessä. Nykyään on osasta viimeiseksi raivatuista pelloista jätetty pois viljelystä.