cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Masao Uchino
Jalkapallomaajoukkue
edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1955-1962. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1956.
Shefa
Shefa on Vanuatun maakunta. Se sijaitsee saariryhmän keskiosassa ja siellä sijaitsee Vanuatun pääkaupunki Port Vila, joka toimii myös maakunnan hallinnollisena keskuksena. Maakunnan pinta-ala on 1 455 neliökilometriä ja siellä asui vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 97 602 asukasta. Shefa on Vanuatun väkirikkain maakunta. Siellä asuu noin kolmasosa Vanuatun väestöstä. Vuosina 2009–2016 maakunnan väkiluku kasvoi 24 prosenttia.
Shefan suurimmat saaret ovat Efate ja Epi. Efate on Vanuatun saarista väkirikkain. Näiden kahden saaren lisäksi maakuntaan kuuluu yli 20 pienempää saarta. Shefa rajoittuu pohjoisessa Malampaan ja etelässä Tafeaan.
Kuningattaren sisar
Kuningattaren sisar on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut draamaelokuva. Se perustuu Philippa Gregoryn samannimiseen romaaniin, ja sen on ohjannut Justin Chadwick. Sen pääosissa ovat Natalie Portman, Scarlett Johansson ja Eric Bana.
Tuotanto
Elokuva kuvattiin osittain Kentissä. Doverin linna esittää elokuvassa Lontoon Toweria ja Sevenoaksissa sijaitseva Knole Park Whitehallin palatsia.
Ryūzō Hiraki
Jalkapallomaajoukkue
edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1954-1962. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1956 ja 1964.
Kymenlaakso-ajo
Kymenlaakso-ajo on vuosittain Kouvolan raviradalla järjestettävä ikäluokkakilpailu 3-vuotiaille lämminveriselle. Ensimmäistä kertaa se juostiin vuonna 1979.
Se ajetaan 2 100 metrin matkana tasoitusajona, jossa enintään 5 000 euroa ansainneet hevoset saavat 20 metrin hyvityksen.
Natsuzuki (1944)
Natsuzuki oli keisarillisen Japanin laivaston Fuyutsuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Kvanttitietokone
300px|right|thumb|alt=|D-Wave Systemsin kvanttisiru. Kvanttitietokone on kehitteillä oleva tietokone, joka hyödyntää kvanttitilojen superpositiota ja sen tarjoamia erityisiä mahdollisuuksia. Mikäli suurempien kvanttitietokoneiden rakentaminen onnistuu, niillä voidaan ratkaista tiettyjä ongelmia huomattavasti klassisia tietokoneita nopeammin. Esimerkkejä ovat salausavainten tekijöihin jako ja erityisesti kvanttimekaniikan mallintaminen.
Natsuzuki (1944)
Valmistus
Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. toukokuuta 1944. Se laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 2. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 8. huhtikuuta 1945.
Kvanttitietokone
Vuoteen 2019 mennessä kvanttitietokoneilla ei ollut ratkaistu mitään sellaista ongelmaa, jota ei voitaisi ratkaista klassisesti samassa ajassa, eli saavutettu niin sanottua kvanttiherruutta. Lokakuussa 2019 Google väitti 54-kubittisen Sycamore-kvanttitietokoneensa suorittaneen menestyksellisesti 200 sekunnissa tehtävän, jonka simuloimiseen klassiselta supertietokoneelta olisi Googlen oman arvion mukaan kulunut aikaa 10 000 vuotta. . Kilpailija ja klassisten supertietokoneiden valmistaja IBM ei tuoreeltaan kiistänyt mahdollisesti saavutettua kvanttiherruutta mutta piti Googlen arviota koneensa suhteellisesta ylivoimasta räikeästi liioiteltuna.
Natsuzuki (1944)
Palvelus
Palvelukseenotettaessa alus liitettiin miehistön koulutukseen Japanin 2. laivaston 11. hävittäjälaivueeseen päällikkönään aiemmin Shiguren päällikkönä ollut komentaja Nishino Shigeru. Alus liitettiin 20. huhtikuuta laivueen mukana yhdistettyyn laivastoon.
Kvanttitietokone
Taustaa
Jo vuonna 1959 amerikkalainen Nobel-palkittu fyysikko Richard Feynman huomasi, että elektronisten osien pienentyessä mikroskooppiseen mittaluokkaan kvanttimekaniikan ilmiöt tulevat yhä merkittävämmiksi. Hän vihjaisi, että niiden avulla voitaisiin kehittää yhä tehokkaampia tietokoneita. Erityisesti kvanttitietokonetutkijat toivovat pystyvänsä valjastamaan superpositioksi kutsutun ilmiön. Kvanttimekaniikan maailmassa objekteilla ei välttämättä ole selkeästi määrittynyttä tilaa. Asiaa havainnollistaa kuuluisa kaksoisrakokoe, jossa yksi valon fotoni kerrallaan läpäisee varjostimen, jossa on kaksi rakoa. Tällöin fotonit tuottavat interferenssikuvion superpositiona kaikista mahdollisista reiteistä. Jos taas yksi rako on suljettu tai mittalaitteella havainnoidaan, kumpaa reittiä pitkin fotoni kulki, interferenssikuvio katoaa. Seurauksena kvanttijärjestelmä ”on olemassa” kaikissa mahdollisissa tiloissa, kunnes mittaus ”romahduttaa” järjestelmän yhteen tilaan. Tämän ilmiön valjastaminen tietokoneessa mahdollistaa tietokoneiden laskentakykyjen suuren laajenemisen. Perinteinen binääritietokone käyttää binäärilukuja tai bittejä, jotka voivat olla kahdessa eri tilassa, jotka esitetään 0:na ja 1:nä. Näin ollen 4-bittinen tietokonerekisteri voi kerrallaan sisältää yhden 16:sta (2^4) mahdollisesta numerosta. Sitä vastoin kvanttibitti eli kubitti on samanaikaisesti aallon tapaisessa arvojen 0 ja 1 superpositiossa, jolloin 4-kubittinen tietokonerekisteri voi sisältää kaikki 16 lukua samanaikaisesti. Teoriassa kvanttitietokone voi siksi käyttää monia lukuja rinnakkaisesti, jolloin 30-kubittinen tietokone olisi verrattavissa digitaalisen tietokoneeseen, joka voi suorittaa 10 biljoonaa terafloppia sekunnissa (TFLOPS), mikä on verrattavissa nopeimpiin supertietokoneisiin.
Natsuzuki (1944)
Palvelus
Alus liitettiin 25. toukokuuta yhdistetyn laivaston 31. saattajalaivueen 41. hävittäjäviirikköön, jonka muut alukset olivat Fuyutsuki, Suzutsuki ja Yoizuki. Se vaurioitui 16. kesäkuuta pahoin osuttuaan miinaan ja jouduttiin siirtämään Saseboon korjattavaksi. Japanin antautuessa alus oli Mojissa.
Alus poistettiin palveluksesta 5. lokakuuta 1945, minkä jälkeen se kuljetti kotiutettavia sotilaita takaisin Japaniin. Se luovutettiin 25. elokuuta 1947 sotakorvauksena Britannian kuninkaalliselle laivastolle ja romutettiin 1948 Uragassa.
Kvanttitietokone
Toimintaperiaate
Mahdollisten tilojen suuren määrän ansiosta kvanttitietokone voi suorittaa suuren määrän laskutoimituksia paljon nopeammin kuin binääritietokoneet. Kvanttilaskennassa tutkijat tavallisesti eristävät molekyylin, atomin tai subatomisen hiukkasen, manipuloivat sen spiniä ja mittaavat tulokset. Tähän tarkoitukseen on eristetty myös valon fotoneita. Toistaiseksi manipulointi on onnistunut vain kokeellisella tasolla. Kvanttilaskennan uranuurtajina olivat Paul Benioff, Yuri Manin (1980) ja Richard Feynman (1982). Onnistuneet kokeet kvanttitietokoneiden saralla alkoivat 1990-luvun jälkipuoliskolla. Kyky suorittaa suuria määriä laskutoimituksia ja tehokkuus rinnakkaisprosessoinnissa tarkoittavat, että kvanttitietokoneita luultavasti käytetään tietoturvaa ja kryptografiaa vaativissa tehtävissä. Toinen mahdollinen hyöty kvanttitietokoneista tulee olemaan koon pieneneminen. Kuitenkin tähän mennessä koneisto, jota käytetään näissä projekteissa, on vieläkin melko suurta.
Superposition ansiosta kvanttitietokoneilla on potentiaalia ratkaista joitakin ongelmia klassisia tietokoneita nopeammin. Kvanttitietokoneessa moni luku on superpositiotilassa, ja kvanttitietokone suorittaa tätä kautta laskutoimituksen kaikille näille luvuille rinnakkain. Kvanttitietokoneessa yhden kubitin tila kaukovaikuttaa toisen tilaan ilman aikaviivettä, vaikka ne olisivat hyvinkin kaukana toisistaan. Tämä ominaisuus mahdollistaa tiettyjen, aiemmin liian suuren laskentatehon vaatineiden ongelmien tehokkaan ratkaisemisen. Kuuluisa esimerkki tästä on kvanttitietokoneelle suunniteltu Shorin algoritmi (1994), jolla luku voidaan jakaa tekijöihinsä tehokkaasti. Algoritmia voitaisiin käyttää murtamaan nykyisin yleisesti käytetty RSA-salakirjoitus.
Kvanttitietokoneiden rajoituksena on se, että mittaushetkellä superpositiot romahtavat. Siksi kvanttitietokoneella kyetään ratkaisemaan vain sellaisia ongelmia, joiden vastaus löytyy yhdellä kysymyksellä. Useampia kysymyksiä ongelman ratkaisemiseksi ei siis voida kysyä.
Kubitit
thumb|Kubittien superpositioita Tietoa varastoivia yksikköjä kutsutaan kubiteiksi (”kvanttibitti”). Fyysisesti ne voivat olla hiukkasia tai suprajohtavia virtasilmukoita, loogisina kubitteina myös niiden ryhmiä. Toisin kuin klassisessa tietokoneessa, jossa kussakin transistorissa on käytettävissä rajaton määrä varauksenkuljettajia, kvanttitietokoneessa yhdenkin kubitin häiriö tai menetys riittää laskun piloille menemiseen. Kvanttikoherenssi on vaikea säilyttää ja vaatii kubitin suojaamista hyvin ympäristön vaikutukselta. Energianmenetys |1> -> |0> tapahtuu kubitille vakiotodennäköisyydellä aikayksikössä. Toinen häiriö ovat satunnaiset muutokset kubitin energiassa, jotka muuttavat sen suhteellista tilaa. Usein myös tämän häiriön todennäköisyys kasvaa ajan myötä. Kubitit pysyvät tilassaan niin lyhyen aikaa, että tarvitaan keinoja, joilla joko voidaan jatkaa niiden pysymistä superpositiossa tai tehdä järjestelmä muuten sietämään virheitä paremmin. Toivottavaa olisi, että koko lasku voitaisiin suorittaa mahdollisimman nopeasti ja vähillä operaatioilla, koska jokainen operaatio osaltaan horjuttaa kubitin tilaa.
Fyysisinä kubitteina on kokeiltu erilaisia objekteja: elektroneja, ioneja (atomeja) ja suprajohtavassa tilassa olevia virtasilmukoita. Toimiakseen kubittina valitulla kohteella tulee olla erityinen kvanttifysikaalinen ominaisuus, jota hyödyntää. Elektronin tapauksessa se on yleensä spin, ioneilla jokin sen elektronitiloista, joka voidaan valita vakaaksi, kuten atomikelloissa.
Suprajohtavuutta ja Josephsonin liitosta hyödyntämällä voidaan normaaliin virtapiiriin luoda oskillaattori, joka toimii kubittina. Tätä menetelmää on hyödyntänyt muun muassa yritys D-Wave Systems.
Virheenhallinta
Kuten edellä todettiin, kubitit ovat alttiita ulkoisille häiriöille. Niiden sietokykyä järjestelmässä voidaan kasvattaa muodostamalla loogiset kubitit useista yksittäistä, fyysisistä kubiteistä. Tällöin yksittäisen fyysisen kubitin tilan pilaava häiriö ei riitä estämään laskun etenemistä ja kubittien tilojen seuranta voidaan suorittaa yksi fyysinen osa kerrallaan. Näin vähennetään ryhmän yksittäiseen jäseneen kohdistuvaa rasitusta ja kasvatetaan sen ”eliniänodotetta”.
Ohjelmointi ja algoritmit
Laskenta perustuu amplitudien interferenssiin. Tavoitteena on saada matemaattinen ongelma sellaiseen muotoon, että kvanttitietokoneessa oikea vastaus vahvistaa itseään, kun taas väärät vastaukset päinvastoin pyrkivät heikentämään itseään. Jos ongelmaa ei voida saattaa tällaiseen muotoon, kvanttitietokoneella ei luultavasti voida saada nopeusetua.
Toteutustapoja
Suunnitelmia kvanttitietokoneiden rakentamiseen on ehdotettu. Vaikka moni niistä havainnollistaa perusperiaatteet, mikään ei ole edistynyt kokeellista käyttöä pitemmälle. Kolme lupaavinta lähestymistapaa ovat ydinmagneettinen resonanssi (NMR), ioniloukut ja kvanttipisteet.
Vuonna 1998 Isaac Chuang Los Alamos National Laboratorysta, Neil Gershenfeld Massachusetts Institute of Technologystä (MIT) ja Mark Kubinec Kalifornian yliopistosta Berkeleyssä kehittivät ensimmäisen, 2-kubittisen kvanttitietokoneen, johon voisi syöttää dataa ja saada tulokseksi ratkaisun. Vaikka heidän järjestelmänsä oli koherentti vain muutaman nanosekunnin ja triviaali merkittävien ongelmien ratkaisemisen kannalta, se havainnollisti kvanttitietokoneiden toimintaperiaatteita. Subatomisen hiukkasen eristämisen sijaan he hajottivat suuren määrän kloroformimolekyylejä (CHCL3) huoneenlämpöiseen veteen ja käyttivät magneettikenttää sen hiili- ja vetyatomien spinien orientoimiseen. Koska normaalilla hiilellä ei ole magneettista spiniä, heidän ratkaisunsa oli käyttää hiilen isotooppia 13. Ulkoisen magneettikentän suuntainen spin voitiin tällöin tulkita tulkita 1:ksi ja vastasuuntaisena 0:ksi, ja vety- ja hiili-13-ytimiä voitiin kollektiivisesti pitää 2-kubittisena järjestelmänä. Ulkoisen magneettikentän lisäksi radiotaajuista pulssia käytettiin spin-tilojen kääntämiseen yhdensuuntaisen ja vastasuuntaisen tilan välillä. Lisäpulsseja lähetettiin yksinkertaisen algoritmin suorittamiseen ja järjestelmän lopputilan tutkimiseen. Tämän tapaista kvanttitietokonetta voi laajentaa käyttämällä molekyylejä, joissa on enemmän yksilöllisesti kohdistettavia atomiytimiä. Vielä maaliskuussa 2000 Emanuel Knill, Raymond Laflamme ja Rudy Martinez Los Alamokselta ja Ching-Hua Tseng MIT:stä kertoivat valmistaneensa 7-kubittisen tietokoneen käyttämällä trans-krotonaldehydihappoa. Monet tutkijat suhtautuvat kuitenkin epäillen tämän magneettisen menetelmän laajentamiseen yli 10:n ja 15 kubitin, koska koherenssi pienenee nopeasti atomiytimissä.
Viikko ennen 7 kubitin tietokoneen julkaisemista fyysikko David Wineland ja hänen kollegansa (NIST):stä kertoivat tehneensä 4 kubitin kvanttitietokoneen lomittamalla neljä ionisoitunutta berylliumatomia sähkömagneettiseen ”loukkuun”. Sen jälkeen, kun ionit oli vangittu lineaarisella järjestelyllä, lasersäde jäähdytti hiukkaset lähelle absoluuttista nollapistettä ja synkronoi niiden spin-tilat. Lopuksi hiukkaset lomitettiin laserilla, mikä loi superposition "spin ylös"- ja "spin alas" -tilojen välille samanaikaisesti kaikille neljälle ionille. Jälleen tämä havainnollisti kvanttitietokoneiden perusperiaatteet, mutta tämänkin tekniikan laajentaminen käytännöllisiin mittasuhteisiin on ongelmallista.
Manfred Scheuer
pienoiskuva|Manfred Scheuer Manfred Scheuer (s. 10. elokuuta 1955) on itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Linzin hiippakuntaan Joseph Schröffer 10. lokakuuta 1980. Hänet nimitettiin Innsbruckin hiippakunnan piispaksi 21. lokakuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alois Kothgasser, jota avustivat Maximilian Aichern ja Reinhold Stecher.
Kvanttitietokone
Toteutustapoja
Puolijohteisiin perustuvat kvanttitietokoneet ovat yksi toteutusvaihtoehto. Eräs lähestymistapa on joukko eristettyjä vapaita elektroneja (kubitteja), jotka sijaitsevat erittäin pienillä alueilla, joita kutsutaan kvanttipisteiksi. Kukin kahdesta spin-tilasta tulkitaan nollaksi tai ykköseksi. Vaikka tämä on altis dekoherenssille, sellaiset kvanttitietokoneet pohjautuisivat hyvin tunnetuille kiinteän aineen tekniikoille ja niihin voitaisiin soveltaa integroitujen piirien mittakaavan teknologiaa. Lisäksi suuri joukko identtisiä kvanttipisteitä voitaisiin mahdollisesti tehdä yhdelle sirulle. Siru toimii ulkoisessa magneettikentässä, joka ohjaa elektronien spin-tiloja, kun taas naapurielektronit ovat heikosti kytkeytyneet toisiinsa (lomittuneet) kvanttimekaanisten ilmiöiden seurauksena. Kokoelma päällekkäisiä lankaelektrodeja sallii yksittäisten kvanttipisteiden käsittelyn, algoritmien suorittamisen ja lopputuloksen päättelemisen. Sellaista järjestelmää täytyy käyttää lämpötiloissa lähellä absoluuttista nollapistettä, jotta ympäristön dekoherenssi saataisiin minimoitua, mutta siinä voidaan toteuttaa järjestelmiä, joissa on suuri määrä kubitteja.
Tulevaisuudessa kvanttitietokoneita saatetaan käyttää koodinmurtamisessa (katso kryptografia) ja suurien tietokantojen hakemisessa. Teoreetikot kemiassa, tietojenkäsittelytieteessä, matematiikassa ja fysiikassa työstävät kvanttitietokoneiden rajoituksia ja mahdollisuuksia.
Kehitys
pienoiskuva|IBM:n kehittämä kvanttitietokone. Hiljattain on rakennettu pieniä kvanttitietokoneita, ja tutkimus jatkuu. Kanadalainen D-Wave Systems yritti valmistaa kaupallisia laskentapalveluja tarjoavan, tunneloitumistekniikkaan perustuvan kvanttitietokoneen vuoteen 2008 mennessä. Yritys havainnollisti omien sanojensa mukaan 16-kubittistä kvanttitietokonetta vuonna 2007, mutta tuloksia on kritisoitu.
Vuonna 2013 D-Waven 512 kubitin kvanttitietokoneen ostivat muun muassa Lockheed Martin ja Google.
IBM on kehittänyt kvanttitietokoneen, joka on yleiskäyttöinen toisin kuin D-Wave:n kvanttitietokone, mutta IBM:n toteutus on viiden kubitin kapasiteetilla.
Vuonna 2017 D-Wave julkisti 2 000 kubitin D-Wave 2000Q -mallin. Tätä mallia on kritisoitu sen kubittien rakenteen ja toiminnan eroavaisuuksista verrattuna perinteisiin kvanttikoneisiin. Kriitikoiden mukaan D-Wave 2000Q:n kubitit eivät ole yhtä kestäviä eivätkä tarjoa yhtä tarkkaa fyysistä käsittelykykyä (manipulointikykyä) kuin perinteisissä kvanttikoneissa. Lisäksi D-Waven kvanttitietokoneet pystyvät ratkaisemaan vain yhden tyyppisiä tehtäviä, nimittäin optimointiongelmia.
Google ilmoitti vuonna 2017 aikeistaan julkaista oman ratkaisunsa, mutta tarkkaa julkaisuajankohtaa ei ilmoitettu. IBM:n ratkaisussa epätarkkuudet laskennassa on saatu rajattua kahden ja neljän prosentin virhemarginaaliin beryllium-yhdisteen mallinnuksessa.
Techforecast-asiantuntijapaneeli arvioi kvanttitietokoneiden olevan yleisesti käytössä 2020-luvulla. Vuonna 2019 Googlen tutkijat ilmoittivat suorittaneensa 53-qubittisen Sycamore-kvanttitietokoneen avulla 200 sekunnissa tehtävän, jonka laskeminen klassisella periaatteella toimivalla supertietokoneella olisi kestänyt 10 000 vuotta, ja siten saavuttaneensa kvanttiherruuden. IBM:n tutkijat kiistivät tämän väittäen, että klassinen tietokone voisikin ratkaista saman ongelman jo 2,5 päivässä ja vieläpä suuremmalla tarkkuudella. Siten kyseessä olisi ainoastaan etu, ei "herruus". Googlen tutkijat saivat kuitenkin tukea Texasin yliopiston tietojenkäsittelyn professorilta Scott Aaronsonilta sekä Aalto-yliopiston ja VTT:n kvanttiteknologian professorilta Mikko Möttöseltä, jonka mukaan IBM:n väite ei riitä tuhoamaan Googlen saavutusta, ja Google julisti edelleen pitävänsä kvanttiherruutta hallussaan.
pienoiskuva|Espoolainen kvanttitietokone.|300px
Syyskuussa 2019 julkisuuteen vuoti artikkeli, jonka Google ensin veti pois mutta julkaisi myöhemmin uudelleen. Artikkelissa kvanttitietokonetta käytettiin ratkaisemaan korkean virhetason ongelma, joka perinteisillä tietokoneilla olisi vaatinut huomattavan paljon aikaa. Googlen mukaan ongelma valittiin ratkaisukohteeksi nimenomaan kvanttitietokoneiden kyvyllä tuottaa tuloksia korkeasta virhemäärästä huolimatta. Tavoitteena oli osoittaa kvanttietokoneiden pystyvän olemaan ylivertaisia.
Kiinalainen Origin Quantum kertoi toimittaneensa asiakkaalle 28-qubitin Wuyuan-kvanttitietokoneen vuonna 2021. Kiina on siis kolmas valtio, jossa pystytään rakentamaan käyttökelpoinen kvanttitietokone. Yhtiön perustivat Kiinan tiede- ja teknologiayliopiston kvanttitutkijat Guo Guoping ja Guo Guangcan vuonna 2017.
Suomessa
Vuonna 2021 Teknologian tutkimuskeskus VTT ja suomalainen startup IQM saivat valmiiksi Suomen ensimmäisen kvanttitietokoneen. Koneessa on viisi kubittia. Sen nimi on Helmi. Kone sijaitsee Espoon Micronovassa. Seuraavaksi rakennetaan 20 kubitin konetta, jonka pitäisi valmistua vuoden 2023 aikana. VTT:n ja IQM:n tavoitteena on rakentaa 50 kubitin kvanttitietokone vuoteen 2024 mennessä.
Vuonna 2021 Suomessa toimi 15 kvanttitietokonealan yritystä, joiden yhteenlaskettu liikevaihto lähestyi sataa miljoonaa euroa. Näihin kuuluu esimerkiksi kryostaatteja valmistava Bluefors.
Maximilian Aichern
Maximilian Aichern (s. 26. joulukuuta 1932 Wien) on benediktiineihin kuuluva itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. heinäkuuta 1959 ja nimitettiin Linzin hiippakunnan piispaksi 15. joulukuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. tammikuuta 1982. Pääkonsekraattorina toimi Franz König, jota avustivat Franz Sales Zauner ja Alois Wagner.
Aichern erosi tehtävistään piispana 18. toukokuuta 2005.
Head & Shoulders
Head & Shoulders on yhdysvaltalaisen Procter & Gamblen omistama hilseshampoon tuotemerkki. Yhtiö alkoi kehittää hilseshampoota vuonna 1950, testasi sitä kymmenen vuoden kehityksen jälkeen 1960 ja toi shampoon kauppoihin Yhdysvalloissa keväällä 1961. Silloin shampoopakkaus oli väriltään sinivihreä, nykyisin se on muuttunut valkoiseksi, mutta on muita värejä joissain päin maailmaa. Tällä hetkellä myynnissä on noin kymmenen erilaista shampootyyppiä eri hiustyypeille.
Salla Kyhälä
Salla Kyhälä (s. 1983 Ylivieska) on suomalainen ringetenpelaaja ja alamäkiluistelija. Hän on molempien lajien maailmanmestari.
Ringette
Kyhälä on voittanut Suomen ringettemaajoukkueen kanssa maailmanmestaruuden vuosina 2004, 2007, 2010 ja 2013. Vuoden 2013 MM-kisoissa hän voitti pistepörssin ja hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hyökkääjänä pelaava Kyhälä on Tuusulan ringeten kasvatti.
Alamäkiluistelu
Alamäkiluistelussa Kyhälä on voittanut lajin MM-sarjan, Red Bull Crashed Icen vuosina 2011, 2014 ja 2015.
Castiglione della Pescaia
Castiglione della Pescaia on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Grosseton maakunnassa. Se sijaitsee Tyrrhenanmeren rannikolla Maremman alueella.
Castiglione della Pescaia on suosittu merenrantalomakohde, jossa on pitkät uimarannat ja huvivenesatama. Kaupungin näkymää hallitsee suuri keskiaikainen linnoitus, Mura di Castiglione della Pescaia.
Marcelo Meli
César Marcelo Meli (s. 20. kesäkuuta 1992 Salto, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Meli pelasi vuosina 2012–2014 Colónissa 33 Argentiinan pääsarjan ottelua. Kesällä 2014 hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Boca Juniorsiin 550 000 euron siirtosummalla. Vuosina 2014–2016 Meli pelasi seurassa 42 pääsarjaottelua. Elokuussa 2016 Boca Juniors lainasi Melin Portugalin pääsarjassa pelaavaan Sporting CP:hen.
Ashi
Ashi on kraatterijärvi Kanagawan prefektuurissa Japanissa. Se sijaitsee Fuji-Hakone-Izu kansallispuistossa ja sieltä on näkymä Fujivuorelle. Koska järvi sijaitsee tuliperäisellä seudulla, siellä on myös onsen-kylpylöitä.
Turun kauppatieteiden ylioppilaat
Turun kauppatieteiden ylioppilaat ry (lyh. TuKY tai Turun KY) on vuonna 1995 perustettu, mutta vuonna 2010 varsinaisen toimintansa aloittanut yhdistys. Se perustettiin jatkamaan Turun kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan perinteitä ja toimintaa ja se kerää kaikki Turun kauppakorkeakoulussa opiskelevat kauppatieteilijät eli kylterit yhteen. Yhdistyksen tarkoituksena on olla jäsentensä yhdyssiteenä ja edistää heidän yhteiskunnallisia, ammatillisia, sosiaalisia ja henkisiä pyrkimyksiään. Käytännössä tämä tarkoittaa opiskelijoiden edunvalvontaa Turun Kauppakorkeakoulussa sekä opiskelijajärjestötoimintaa juhlineen ja vapaa-ajan harrastuksineen.
Hallitus
Yhdistyksen jäsenistö valitsee syyskokouksessa hallituksen, jolla on yhdistyksen hallinto- ja toimeenpanovalta. Tämä tarkoittaa esimerkiksi hallinnollista vastuuta, sääntöjen- ja määräysten noudattamista, sekä yhdistyksen järjestötoiminnan johtamista. Hallitus. Hallitukseen valitaan puheenjohtajan lisäksi 11 jäsentä, joilla kaikilla on oma vastuusektorinsa. Hallituksen on nautittava yhdistyksen luottamusta ja se raportoi vuosittain toiminnastaan yhdistyksen kevätkokouksessa.
Hallituksen puheenjohtajat:
Toimihenkilöt
Toimihenkilöt ovat yhdistyksen palkattuja työntekijöitä, jotka avustavat yhdistyksen toimintaa eri asiantuntijatehtävissä
Pääsihteerit (YO) ja toiminnanjohtajat (Yhd.):
Jaostot, asiantuntijaelimet, luottamustoimet sekä työntekijät
Jaostot ovat toimintasektoreittain asetettuja pysyviä työryhmiä, jotka tuottavat palveluja yhdistyksen jäsenistölle. Toiminta ulottuu aina vapaa-ajan toiminnasta korkeakoulun edunvalvontaan.
Jaostoja ovat:
Muut toimielimet Muut luottamustoimet Työntekijät (Toiminnanjohtajan lisäksi)
Toimijaryhmät
Toimijaryhmät ovat Turun KYn hyväksymiä erillisiä yhdistyksiä, jotka tarjoavat palveluita kauppakorkeakoulun opiskelijoille. Ainejärjestöt tarjoavat palveluita eri oppiaineiden opiskelutoiminnan piiristä. Harrasteryhmät taas keskittyvät jonkin harrastuksen tai urheilulajin toimintaan. Lisäksi toimijaryhmiin kuuluu bändejä, kuoro sekä erillistoimijoita.
Ainejärjestöt
Turun kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan alaisuudessa toimii 10 ainejärjestöä.
Edustajistoryhmä
Turun KY:llä on ryhmä TYYn edustajistossa, joka käyttää ylioppilaskunnan korkeinta valtaa. Edustajistoryhmän toiminta pitää huolen, että kauppakorkeakoulussa opiskelevien jäsenten ääni kuuluu myös uudessa Turun yliopiston ylioppilaskunnassa. Edustajiston kaksivuotiskaudelle valitaan vaaleilla 41 jäsentä.
TuKY-listan paikat Turun yliopiston ylioppilaskunnan edustajistossa:
Monttu
Montun alkutaipale sijoittuu alkuvuoteen 1953 ja silloiseen kauppakorkeakoulurakennukseen, joka sijaitsi kauppaopiston kanssa samassa talossa Aurakatu 11:ssä. Ylioppilaskunnalla oli tuolloin polttava tilaongelma, johon se haki ratkaisua pyytämällä rehtori Niilo Ikolalta lupaa saada käyttää tiettyinä päivinä viikossa koulun tiloja. Vahtimestarille luvattiin maksaa siivoamisesta ja koululle korvausta valosta ja lämmöstä. Keskusteluissa Ikolan kanssa kävi ilmi, että ylioppilaskunnalla oli mahdollisuus saada käyttöönsä kokonaan oma tila - kellarikerroksessa sijaitsevat kaksi koululle tarpeettomiksi jäänyttä laboratoriohuonetta. Tämä mahdollisuus toteutui ja ylioppilaskunnalla oli huhtikuussa 1953 oma kolmenkymmenen neliön kerhohuone. Paikka sai sijaintinsa perusteella nimekseen Monttu.
Ylioppilaskunta ja Monttu muuttivat korkeakoulun mukana Aurakadulta Rehtorinpellolle maaliskuussa 1958. Monttu oli alkuaikoinaan ajanviettopaikka, joka oli auki joka päivä iltamyöhään asti. Montussa oli radio, televisio ja puhelin, siellä oli myös tarjolla virvokkeita, sanomalehtiä sekä ammatillisia aikakauslehtiä. Alusta lähtien Monttu toimi myös railakkaampien opiskelijajuhlien näyttämönä. 1950-luvulla Monttu jouduttiin parikin kertaa sulkemaan määräajaksi juhlimisen aiheuttamien järjestyshäiriöiden vuoksi. Molemmilla kerroilla sulkemisen syynä oli “juhlinnan laatu”, johon rehtori oli pakotettu puuttumaan.
Montussa sijaitsivat myös ylioppilaskunnan kirjakauppa, ylioppilaskuntatuotteita myyvä Wanha Narikka sekä ylioppilaskunnan toimistotilat. Monttu on vuosien aikana käynyt läpi ehkä suurimman yksittäisen muutoksen Aurakadulta Rehtorinpellonkadulle muuton jälkeen. Korkeakoulun lisärakennus valmistui 2002 ja samalla korkeakoulun vanhan puolen kunnostus alkoi, joten myös Monttu oli kunnostettavana koko lukuvuoden 2002–2003 ajan. Ylioppilaskunnan toimisto muutti korjauksen alta korkeakoulun puutalon ensimmäiseen kerrokseen Patriankadulle. Ylioppilaskunta nimesi talon Patriaksi ja sinne siirtyivät hallituksen ja sihteeristön työhuoneet sekä ylioppilaskunnan toimisto. Kirjakauppa ja Wanha Narikka siirtyivät lisärakennuksen uusiin tiloihin, mutta niille osoitettiin huomattavasti entistä pienempi tila, joten Wanhan Narikan tuotevalikoimaa jouduttiin osin karsimaan ja osin yhdistämään kirjakaupan tuotevalikoimiin. Samalla aikaisemmin pelkästään kirjakauppana tunnetun kaupan nimeksi muutettiin Wanha Narikka, eikä erillistä ylioppilaskuntatuotteita myyvää kauppaa enää ollut. Montun juhlien järjestämisestä kunnostusvuonna ylioppilaskunta teki sopimuksen Sedu Koskisen ja SK-ravintoloiden kanssa ensin ravintola Metropolissa ja myöhemmin, kun sen tilat osoittautuivat liian ahtaiksi, ravintola Primassa. Kokonaisen vuosikurssin ensikosketus ylioppilaskunnan juhlahumuun tapahtui poissa ylioppilaskunnan kodista, Montusta.
Parkki
Ylioppilaskunnan pitkäaikainen haave omasta talosta toteutui ensimmäisen kerran vuonna 1984, jolloin se osti omakotitalon Parkinkatu 6:sta. Talon nimeksi tuli Parkki ja se maksoi 440 000 markkaa. Käyttöön Parkki otettiin vuoden 1986 syksyllä pienten vastoinkäymisten ja odotettua laimeamman talkooinnon viivästyttämänä. Kovassa käytössä Parkki rappeutui odotettua nopeammin. Osaltaan asiaan vaikutti luonnollisesti myös talon ikä: olihan Parkki valmistunut vuonna 1946. Jo 1990-luvun loppupuolella selvitettiin varsin ahkerasti erilaisia vaihtoehtoja Parkin kunnostamiseksi. Vuonna 1997 tehtiinkin kevyehkö pintakunnostus ja rakennettiin grillikatos.
Parkinkadun ensimmäisenä talonmiehenä toimi rakennuksen yläkerrassa asuva merikapteeni ja kauppatieteiden ylioppilas Paavo Arpiainen. Parkinkadun toimistotilat olivat ensimmäisessä kerroksessa ja alakerrassa pieni baaripöydällä varustettu tila, jossa oli televisio, videonauhuri ja sauna suihkuineen. Parkinkatu oli monien eri ainejärjestöjen käytössä, kuten laskentatoimen järjestö Aktiivan, AIESEC:n sekä Turun kauppakorkeakoulun reserviupseerien, jonka jäsenistä koostui pääasiassa Turun yliopiston ja Turun kauppakorkeakoulun reserviupseereista, mutta joka otti jo 1980-luvulla jäsenikseen aliupseereita ja miehistöön kuuluneita sekä asepalvelusta suorittamattomia naisia. Kohokohdiksi muodostuivat myös saunaillat. Alakerrassa seinää koristi Virosta tuotu katukyltti Pargi.
Ensi töikseen parkkityöryhmä teetti tarkemman kuntokartoituksen, jonka viesti oli selvä: peruskorjaus tulee lähes yhtä kalliiksi kuin uuden talon rakentaminen. Hyvässä kunnossa vanhassa Parkissa oli ainoastaan katto. Mielissä alkoi kypsyä kokonaan uudet, paremmin ylioppilaskunnan käyttöön soveltuvat tilat. Edustajisto päättikin parkkityöryhmän esityksestä 18.11.2003 uuden Parkin rakentamiseen ryhtymisestä. Helmikuussa 2004 järjestettiin urakkakilpailu, jonka perusteella hallitus valitsi 16.3.2004 urakoitsijaksi Varpe Oy:n. Huhtikuussa Valtteri Peltomäki aloitti varainhankkijana parkkiprojektissa tavoitteenaan huimat 200 000 euroa. Toteutunut summa oli tavoitteesta noin neljäsosa, ja se sisälsi myös tavaralahjoituksia. Varoja kerättiin ensisijaisesti myymällä uuden Parkin tiloja yrityksille nimikkotiloiksi.
Suunnitelmien huolellisen hiomisen jälkeen rakennuslupahakemus jätettiin kaupungin rakennusvalvonnalle toukokuussa 2004. Ajatuksissa oli, että rakennuslupa saataisiin parissa kuukaudessa, mutta toisin kävi. Sitkeän painostuksen ja lobbaamisen jälkeen rakennuslupa saatiin vihdoin 22.12.2004. Vanha Parkki purettiin maaliskuussa 2005 ja huhtikuun alussa aloitettiin uuden rakennustyöt. Harjakorkeuden uusi Parkki saavutti heinäkuussa 2005 ja sen avajaisia juhlittiin maaliskuussa 2006.
Uusi Parkki sisältää alakerran kerhotilan, harjoittelutilan ylioppilaskunnan yhtyeille, entistä huomattavasti paremmat saniteettitilat, tupakointihuoneen sekä erityisesti sitsien järjestämistä silmällä pitäen suunnitellun keittiön. Yläkerrassa on saunatilat oleskelutiloineen sekä kokous- ja toimistotiloja. Toimistotiloihin muuttivat ylioppilaskunnan yrityksistä Valmennusakatemia Proffa Oy ja KY-Dealing Oy. Uusi Parkki avattiin käyttöön kevättalvella 2006. Parkkia voi myös vuokrata ulkopuoliset. Varauksen hoitaa KY-Dealing Oy.
1950-luku
Turun KY perustettiin vuonna 1950. Varsinainen perustamiskokous pidettiin 12. lokakuuta 1950. Syyskuun 25. päivän iltana 1950 kokoontui Lehtisen kahvilaan Yliopistonkadun varrelle kahdeksan opiskelijaa äskettäin sadan opiskelijan voimin aloittaneen silloin yksityisen Turun Kauppakorkeakoulun neljältä vuosikurssilta. Tapaamisessa keskusteltiin oman ylioppilaskunnan perustamisesta ja sääntöehdotusta laatimaan valittiin Jyrki Valtanen, ylioppilaskunnan ensimmäinen puolestapuhuja. Perustavassa kokouksessa 12. lokakuuta 32 opiskelijaa vahvisti säännöt, valitsi hallituksen ja näin loi pohjan ylioppilaskunnan toiminnalle. Maaliskuun alussa 1951 runsaan puolen vuoden ikäinen ylioppilaskunta järjesti ravintola Itämeressä korkeatasoiset illallistanssiaiset. Menestyksellinen tapaus huomattiin laajalti ja seuraavina vuosina turkulaiset seurapiirit odottivat jännityksellä, mihin Uncle Baltic - pyörähtelevä herrasmies Merkuriuksen sauvoineen - suvaitsee heitä kutsua. Syksyllä 1953 ylioppilaskunta sai koulutalon kellarista 30m2:n oleskelu- ja toimistotilan, joka sijaintinsa mukaan nimettiin Montuksi. Kerho- toiminta laajeni, ja muutenkin vuodet 1953–1954 olivat ylioppilaskunnan ensimmäisen kymmenvuotiskauden aktiivisimmat.
Koko 1950- luvun ajan oli Turun KY:n toiminta pienen ylioppilaskunnan kiinteähenkistä vapaa-ajanviettoa. Baltic Clubin tyyppisillä tempauksilla pidettiin yllä sekä ylioppilaskunnan taloutta että suhteita talousalueen päättäjiin. Kerhotoiminta oli vaihtelevan vilkasta ja bridgen peluu monella opiskelijalla lähes sivuaineena, vaikka vuonna 1954 luennoilla pelaaminen kiellettiinkin. Yhteydet muihin ylioppilaskuntiin olivat muodollisia ja rajoittuivat lähinnä vuosijuhlaedustajien vaihtoon, mutta muutto Rehtorinpellonkadulle vuonna 1958 lisäsi turkulaisten ylioppilaskuntienyhteistyötä esimerkiksi ylioppilaslehden teossa ja opintososiaalisissa asioissa. Päähuomio säilyi kuitenkin sisäisissä asioissa ja kerhotoiminnassa, ja jäsenkunnan voimakkaasti kasvaessa jouduttiin panostamaan erityisesti sisäiseen tiedotukseen.
1960-luku
Ylioppilaskunnan toinen vuosikymmen oli vahvasti kriisiytynyttä aikaa. Kuntalaiset muuttuivat passiivisiksi ja kokoukset olivat useimmiten päätösvallattomia. Sisäinen tiedote Aika-Akseli paisui 80-sivuiseksi mammutiksi mainoksineen. Opintososiaaliset ongelmat olivat polttavia, mutta ratkaisuja etsittiin tuloksettomasti omassa piirissä vailla riittäviä yhteyksiä ulospäin. 60-luvulta Turun KY:llä on rekisterissä ainakin kaksi maailmanennätystä. Ompelun maailmanennätystä pidettiin jonkin aikaa hallussa tekemällä viikko yhtäjaksoisesti djellabaviittoja Algerian pakolaisille. Hieman myöhemmin saavutettiin kuntokävelyn maailmanennätys kahden vuorokauden viestikävelyllä. Maininnan arvoisia ovat myös mittava metsämarssi ja Maku Mappi -teos, joka koottiin turkulaisten julkkisten mieliruoka-vihjeistä.
Vuosikymmenen viimeiset vuodet merkitsivät painopisteen muuttumista koko opiskelijamiljöössä; Euroopassa, Suomessa, Turussa ja jopa Turun KY:ssä. Opiskelijat pyrkivät vaikuttamaan opintojen sisältöön ja korkeakoulun hallintoon; ylioppilaskunnasta tehtiin kovalla vauhdilla opiskelijoiden etujärjestö. Yhteyksiä Suomen Ylioppilaskuntien Liittoon tehostettiin ja tuettiin poliittisten ryhmientoimintaa. Samalla lisättiin voimakkaasti kauppatieteiden opiskelijoiden pohjoismaista yhteistoimintaa. Ikkunoita avattiin, joitakin ehkä tavallista rajummin ottein. Tämä tapahtui tilanteessa, jossa opiskelijamäärän kasvun takia ylioppilaskunnan jäsenet eivät enää muodostaneet ylioppilaskuntaa, vaan he kuuluivat siihen. Kuvaavaa oli organisaation muutos edustajistojärjestelmään, jolloin kuntakokous jäi pois eivätkä jäsenet enää suoraan voineet osallistua päätöksentekoon. Ensimmäinen edustajisto otti päätäntävallan syksyllä 1971.
1970-luku
Seitsemänkymmentäluvulla ylioppilaskunnan etujärjestörooli alkoi vahvistua. Ylioppilaskunta vaati muun muassa assistenttien vt. virkojen julkista auki julistamista ja kielten tenttien lisäämistä. Tutkinnonuudistuksen toteutumista 1974 vauhditettiin lakkojärjestelyin. Tilanne kuitenkin laukesi ilman lakkoa, ja syksyllä 1974 aloittanut kurssi ei suorittanutkaan arvosanoja vaan pisteitä, eikä heistä tulisi ekonomeja vaan kauppatieteiden kandidaatteja. Ylioppilaskunnan 25-vuotisjuhlien kynnyksellä näytti siltä, että koulun taival yksityisenä laitoksena oli väistämättä päättymässä. Ylioppilaskunta ajoi valtiollistamista tarmokkaasti kannustimenaan 800 markkaan noussut lukukausimaksu. Sopimus Turun kauppakorkeakoulun valtiollistamisesta allekirjoitettiin 18.11.1976 ja leijonalippu vedettiin Turun kauppakorkeakoulun salkoon ensimmäisen kerran aprillipäivänä 1977.
Kasvava kiinnostus opintojen ja opiskelun kehittämiseen johti ensimmäisten ainekerhojen perustamiseen vuonna 1978. Keväällä syntyi Markkinointiklubi (M-klubi) ja loppuvuodesta kansantalouden ja talousmaantieteen ainekerho KAMA. Vielä pari vuotta aikaisemmin ainekerhot oli virallisesti julistettu tarpeettomiksi. Vuonna 1972 ensimmäisen kerran järjestetty Siskodisco oli keksintö, joka nosti Montussa järjestetyn KY Clubin pitkäksi aikaa yhdeksi Turun suosituimmista tanssipaikoista. Siskodiskossa yhdistyivät silloin vielä tuore ilmiö disko ja tuliterä ajatus naistentansseista, ja väitetäänkin, että Turun KY olisi Suomen ensimmäinen naistentanssien järjestäjä. Soitannolliset illat kokosivat KY Clubille toisenlaisen yleisön kuin normaali disko. Vielä 1979 riitti diskossakin kävijöitä, mutta sitten kilpailutilanne muuttui epäedulliseksi ja kesällä 1980 KY Clubin tarina yleisenä tanssipaikkana päättyi. Monttu ei kuitenkaan jäänyt tyhjilleen. Lama-ajat olivat viihteen kulta-aikaa. Turun KY kokikin keväällä 1977 vuosikymmenen vauhdikkaimman kulttuuriboomin, jossa pääpaino oli viihdyttävällä, huuheloinniksi kutsutulla yhdessäololla. Boomin merkitys ylioppilaskuntatoiminnalle oli joka tapauksessa perinpohjaisen elvyttävä. Edellisen vuoden syksyllä oli järjestetty ensimmäiset perinteiset KYlumpialaiset. Vuosien varrella lajeina on nähty mm. karjuntaa (RAHAA!), veden heittoa, tandem-pussijuoksua ja veronkiertoa. Ensimmäisissä KYlumpialaisissa rahaa kerättiin SOS-lapsikylän hyväksi. 70-luvun lopulla yhdessäolotoiminnassa toteutettiin rutiinilla tuttuja ja suosittuja tempauksia: laskiainen, T-illat, ekskursiot, soitannolliset illat, Anselminpäivä Helsingin KY:n kanssa, kulttuuri- sekä vuosijuhlaviikot.
1980-luku
Turun kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan neljäs vuosikymmen aloitettiin luonnollisesti juhlimalla 30-vuotista taivalta muun muassa muutaman tunnin ja 12 000 turkulaisen mittaisella kättelyn maailmanennätystempauksella sekä Turun linnassa pidetyillä vuosijuhlilla. Historia kertoo, että vuosikymmenen lumisateen vuoksi juhlaväki ei voinut poistua jatkoilta ennen aamuyhdeksää, vaan yhteisen aamukahvin jälkeen he siirtyivät Kårenin Sillikselle frakeissaan ja iltapuvuissaan Hämeenkadun kinoksissa kahlaten. Kuntatoiminta oli jatkuvaa aaltoliikettä aktiivisten ihmisten vaihtuessa nopeasti ja toiminnan muuttaessa muotoaan ja painopistealueitaan. Kulttuurin kukoistuskaudesta kertoo Turun KY:n kuoron perustaminen vuonna 1982.
Kaikesta väitetystä sisäänpäin lämpiävyydestä huolimatta Turun KY katseli kaudella 1980–1990 vilkkaasti myös ulospäin - tai ainakin sivuilleen, ja olikin joulukuussa 1981 mukana perustamassa Ekonomiopiskelijoiden liittoa hoitamaan erityisesti kauppatieteellisen alan opiskelijoiden asioita. Myös ensimmäiset valtakunnalliset ekonomiopiskelija-päivät järjestettiin Turussa.
Vuokratiloissa toimimiseen kyllästyneenä taloudeltaan vakaa Turun KY etsiskeli koko 1980-luvun alun ajan sopivaa kiinteistöä korkeakoulun lähettyviltä. Lisäksi 30-vuotisjuhlien yhteydessä tempauksilla kerätty pesämuna yhdessä osakesalkun ja Kerttulinkadun huoneiston kanssa lisäsi taloudellisia mahdollisuuksia. Kesän 1984 kynnyksellä sopiva kiinteistö löydettiinkin ja kauppa Parkinkatu 6:sta lyötiin lukkoon syksyllä. Turun KY:n rahoitustavoitteeksi asetettiin noin 700 000 markkaa ja yritysten sekä yksityisten tuen varaan jäi 400 000 markkaa. Parkin kerhotilat saatiin käyttöön  loppusyksystä 1986, jolloin tapahtumaa juhlistamassa oli mukana muun muassa mahdollisille tukijoille suunnatun rahankeräysvetoomuksen aikanaan allekirjoittanut Tellervo Koivisto.
1990-luku
Vuonna 1990, 40-vuotisjuhlavuonnaan, Turun KY kärsi jonkinlaisesta kriisistä. Keski-iän kriisi oli tuntematon käsite, mutta kuntalaisten alhaisen edustajistovaalikiinnostuksen vuoksi oltiin pulassa. Aiemmin korkeaa osallistumisaktiivisuutta ylioppilaskunnan toimintaan oli pidetty itsestäänselvyytenä, mutta kaudella 1990–1991 ymmärrettiin, että Turun KY:n tarvitsee tosissaan kilpailla omista jäsenistään ulkopuolisten aktiviteettien kanssa.
Suhteet muihin sidosryhmiin olivat ajoittain koetuksella, ajoittain erinomaiset. Turkulaisten ylioppilaskuntien liiton STYL:n tarkoituksena oli 1990–1991 yhdessä kaupungin johdon kanssa luoda Turusta opiskelijaystävällisempi kaupunki. Ekonomiopiskelijoiden liiton toimintaan oltiin Turun KY:ssä 1991–1992 jopa erosuunnitelmiin asti tyytymättömiä. Kausi 1999–2000 oli ylioppilaskunnalle monella tapaa merkittävä. Ylioppilaskunta täytti puoli vuosisataa ja sen kunniaksi julkaistiin ylioppilaskunnan historiikki sekä oma Monttu Auki -laulukirja, naulattiin ylioppilaskunnan uusi lippu, ja vietettiin tavallista juhlavammat vuosijuhlat. Ylioppilaskunnan kuorokin järjesti 50-vuotisjuhlakonsertin. Juhlavuosi oli merkittävä valtakunnallisellakin tasolla. Heti kauden alussa Suomen Ylioppilas-kuntien Liittoon valittiin sen historian ensimmäinen Turun KY:n edustaja Anna Korhonen.
Ylioppilaskunnassa ei hurjimpien kasinotalousvuosienkaan aikoina totuttu rypemään rahassa, vaan työtä tehtiin pyyteettömästi ja suurella sydämellä. Ylioppilaskunnan 50-vuotismatrikkelissa kauden 1999–2000 hallituksen puheenjohtaja kirjoittikin ylioppilaskuntatoiminnasta seuraavasti: Taloudellista hyötyä enemmän viivan alle jää lukemattomia ystäviä, työkavereita, voittoja ja tappioita, mutta ennen kaikkea kokemuksia opiskelusta elämää varten.
2000-luku
Lisätietoa muun muassa TuKYn historiasta löytyy vanhan Ylioppilaskunta-TuKYn sivulta.
Joensuu (Somero)
Keskustaajama
Liikenteellisesti Joensuun sijainti Somerolla on keskeinen, ja sen vaikutus keskuksena on vanhastaan ulottunut myös Someron rajojen ulkopuolelle. Vielä nykyäänkin kylässä risteävät Salosta Jokioisille ja Forssaan johtava Kantatie 52 ja Hämeen Härkätiehen kuuluvat Koskelta Somerolle johtava Yhdystie 2810 ja Somerolta Tammelaan vievä yhdystie 2802. Keskeisen sijaintinsa takia Joensuusta muodostui Someron keskustaajama jo 1800-luvulla, ja 1900-luvulla taajama laajeni myös viereisiin Jaatilan, Pappilan, Ruunalan, Harjun, Lammin, Härkälän ja sittemmin myös Kultelan kyliin. . Koko Someron keskustaajaman väkiluku näiden kylien taajamaan kuuluvissa osissa vuonna 2005 oli 5 278
Someron keskustaajaman pääkatu on kylän halki kulkeva Joensuuntie. Sen varrella sijaitsevat muun muassa 1970-luvulla valmistunut Someron kaupungintalo ja sen vieressä keskustaajaman maamerkkinä toimiva Kiiruun puisto sekä näiden läheisyydessä tien toisella puolen entisen valtion virastotalon luona Someron tori ja kaupungintaloa vastapäätä Someron linja-autoasema. Joensuuntien varrelle on vanhastaan sijoittunut myös pääosa Someron keskustaajaman julkisista ja kaupallisista palveluista.
Joensuun kylään kuuluvia Someron keskustaajaman asuinalueita ovat Kaislaranta, Haironpelto ja Pärnämäki. Pohjoisessa, Jaatilanjoen keskijuoksun varressa kylään kuuluvat Palman teollisuusalue Jokioistentien varressa ja Pikku-Joensuun kulmakunta Jokioisten- ja Forssanteiden varsilla.
Historia ja rakennettu kulttuuriympäristö
Joensuun kylän historiallinen kylätontti on sijainnut Someron Kirkkojärven rannalla siihen laskevan Jaatilanjoen suussa, mistä kylä on saanut nimensä, ja Joensuun kanssa samaan jakokuntaan on kuulunut läheinen Ruunalan kylä ylempänä Jaatilanjoen varressa. Joensuun kylän alkuperäisiä kantataloja ovat olleet Akusti, Hätä, Kiiru ja Hoppu (myöhemmin Seppälä), joista kolme viimeksi mainittua ovat muodostaneet leikillisen nimiketjun. Vielä 1980-luvulla vanhalla kylätontilla oli jäljellä Ali-Aukustin talo, joka kuitenkin 1980-luvun lopussa purettiin. Kylän vielä jäljellä olevia kantataloja ovat Someron kulttuuri ry:n käytössä 2000-luvulla oleva Kiiru Joensuuntien varrella, Someron seurakunnan käytössä oleva Svensson eli Yli-Aukusti Vanhantien varrella ja Hämeen Härkätien varressa sijaitseva Yli-Seppälä. Hävinnyt kantatalo on Hätä. Kantataloista Kiiru päärakennuksineen ja kivisine viljamakasiineineen muodostaa sekä maisemallisesti että historiallisesti merkittävän kokonaisuuden, samoin Svensson ja Yli-Seppälä ovat maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti merkittäviä. Myös muuta maisemallisesti ja rakennus- ja kulttuurihistoriallisesti arvokasta rakennuskantaa on säilynyt, vaikka uudempi liikerakentaminen onkin rikkonut kyläkuvaa.
Luonto
Kylän luonnonympäristöä hallitsevat Kirkkojärven, Jaatilanjoen ja kylän etelänpuolisen Someronjoeksi nimitetyn Paimionjoen osuuden ohella laajat pellot kylän pohjoisosassa Palmassa, missä Jaatilanjokeen laskee Laukkonlammista alkunsa saava Palmanoja. Näiden pohjoispuolella Someron keskustaajaman lähivirkistysalueena toimii Palmankallion metsäalue.
Tommy Archer
Tommy Archer (s. 16. marraskuuta 1954 Duluth, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen autourheilija, joka on kilpailut lähinnä urheiluautoilla Yhdysvaltain sarjoissa. Hänen sarjojaan ovat olleet muun muassa FIA GT Championship, American Le Mans Series, Trans-Am ja Speed World Challenge, jossa hän ajoi 2004–2008.
Juraj Jezerinac
thumb|right|Juraj Jezerinac
Juraj Jezerinac (s. 23. huhtikuuta 1939 Jezerine) on kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 26. kesäkuuta 1966 ja nimitettiin Zagrebin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Strumnitzan titulaaripiispaksi 11. huhtikuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Franjo Kuharic, jota avustivat Gabriel Montalvo Higuera ja Anthony Frederick Tonnos.
Jezerinac sai 25. huhtikuuta 1997 nimityksen Kroatian sotilaspiispaksi.
Anthony Frederick Tonnos
Anthony Frederick Tonnos (s. 1. elokuuta 1935 Port Colborne) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Saint Catharinesin hiippakuntaan 27. toukokuuta 1961 ja nimitettiin Hamiltonin vihkipiispaksi sekä Nationan titulaaripiispaksi 13. toukokuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Thomas Joseph McCarthy, jota avustivat Thomas Benjamin Fulton ja Paul Francis Reding.
2. toukokuuta 1984 Tonnos sai nimityksen Hamiltonin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 18. kesäkuuta. Hän jäi eläkkeelle 24. syyskuuta 2010.
Yoshio Furukawa
(s. 5. heinäkuuta 1934 Osaka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1956-1962. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1956.
Talvisota (videopeli)
Talvisota on Olli Kainulaisen kehittämä vuoropohjainen strategiapeli, jonka TrioSoft julkaisi MSX:lle vuonna 1987. Peli sijoittuu Suomen ja Neuvostoliiton välillä vuosina 1939–1940 käytyyn talvisotaan.
Pelissä on tarkoituksena torjua Neuvostoliiton hyökkäys Hamina–Lappeenranta–Savonlinna-linjalla. Jos linja pysyy pelaajan hallussa 13. maaliskuuta 1940 asti, pelaaja voittaa. Pelissä on kaksi osuutta, strategia ja uutiset. Strategiaosuus on kuvattu ruutupohjaisessa näkymässä, jossa voi liikutella divisioonittain joukko-osastoja. Ensin joukkoja liikutellaan, sen jälkeen hyökätään, minkä jälkeen Neuvostoliitto tekee omat siirtonsa. Kun kumpikin osapuoli on pelannut vuoronsa, tulee uutisosa, jossa pelaajan pitää arvioida uutisen vaikutus Suomen sotamenestykseen viisiportaisella asteikolla. Mitä tarkempi arvaus, sitä enemmän pelaaja saa täydennysjoukkoja.
Peli oli tarkoitus julkaista myös Commodore 64:lle.
Yasuo Takamori
(s. 3. maaliskuuta 1934) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1955–1963. Hän on osallistunut mm. Melbournen kesäolympialaisiin 1956.
Arioso
Arioso on ooppera- ja oratoriosävellyksissä käytetty aarian ja resitatiivin välimuoto. Sana tulee italian kielestä ja tarkoittaa ”ilmava”.
Torba
Torba on Vanuatun pohjoisin maakunta. Se sijaitsee saariryhmän pohjoisosassa Port Vilan pohjoispuolella. Sen hallinnollisena keskuksena toimii Sola. Maakunnassa asui vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 10 161 asukasta. Noin puolet asukkaista asui Gauan ja Vanua Lavan saarilla. Maakunnan pinta-ala on 882 neliökilometriä.
Torba on Vanuatun maakunnista pohjoisin ja rajoittuu etelässä Sanman ja Penaman maakuntiin. Torbaan kuuluvat Bankssaaret ja Torresinsaaret, joiden alkukirjaimista se on saanut nimensä. Maakuntaan kuuluu yhteensä noin 15 saarta.