cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Miinalaiva Frej
Talvisota
Ylimääräisten harjoitusten alettua lokakuussa 1939 alus otettiin merivoimille, joka muutti aluksen miinalaivaksi. Aluksen muutostyöt sujuivat nopeasti, vaikka ammattitaitoisen henkilöstön puute sitä haittasikin. Alus aseistettiin 75 mm tykillä ja konekiväärillä. Muutostöiden jälkeen alus kykeni kuljettamaan ja laskemaan 50 miinaa. Sodan aikana Frej laski miinoja Itämerelle päällikkönään luutnantti A. Gylling.
Sodan jälkeen
Alus palautettiin sodan päätyttyä omistajalleen. Frej myytiin 1959 Partrederi Fylgialle, jolloin se nimettiin Fylgiaksi.
Mihail Botvinov
Mihail "Boti" Botvinov (s. 17. marraskuuta 1967 Lidinka, Neuvostoliitto, nykyisen Venäjän alueella) on itävaltalainen hiihtäjä. Arvokisoista hän on voittanut yhden olympiahopean, yhden olympiapronssin, yhden MM-kullan ja kaksi MM-pronssia.
Botvinov oli vuoteen 1996 saakka Venäjän kansalainen ja kilpaili Venäjän joukkueessa kansainvälisellä tasolla, mutta riitaantumisen seurauksena siirtyi Itävallan maajoukkueeseen. Kansalaisuusvaihdoksen vuoksi hän joutui olemaan poissa kilpaladuilta kauden 1996–1997.
Uukuniemi
Uukuniemi on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Etelä-Karjalassa ja joka liitettiin vuoden 2005 alusta Parikkalaan samaan aikaan Saaren kunnan kanssa. Parikkalan kunnan päätöksellä vuonna 2017 nimitys Uukuniemen pitäjä hyväksyttiin käyttöön.
31.12.2004 kunnassa asui 502 henkeä ja sen pinta-ala oli 156,58 km², josta 54,88 km² oli vesistöjä. Väestötiheys oli 5,52 asukasta/km². Entisen Uukuniemen kunnan alue kuuluu luonnonmaantieteellisesti Laatokan Karjalaan. Uukuniemi oli aikanaan Kymen läänin sekä pohjoisin että itäisin kunta.
Uukuniemen naapurikunnat ennen kunnan lakkauttamista olivat Kesälahti, Kitee ja Saari. Ennen 1940-luvun alueluovutuksia naapurikuntiin kuuluivat myös Jaakkima, Sortavalan maalaiskunta ja Ruskeala, jotka lakkautettiin Karjalan luovutuksen takia.
Mihail Botvinov
Viimeisimmän arvokisamitalinsa Botvinov otti 2006 Torinon olympialaisista. Kisoissa Itävallan hiihtäjien ja ampumahiihtäjien ympärille syntyi kova kohu, kun heidän majapaikastaan löydettiin verensiirrossa käytettäviä välineitä. Samaan aikaan Botvinov ja Christian Hoffmann pakoilivat kohua harjoittelemalla Ramsaussa. Monet epäilivät, uskaltaako Botvinov saapua kisapaikalle, mutta hän teki niin ja otti paraatimatkaltaan pronssia.
Luettelo Morbid Angelin kappaleista
Luettelo Morbid Angelin kappaleista. Kappaleita voi järjestää raidan, kappaleen nimen, albumin, julkaisuvuoden tai keston mukaan.
Pekka Rajala
pienoiskuva|Rajala 25. tammikuuta 2020 Pekka Tapani Rajala (s. 1963) on Limingan kunnanjohtaja. Vuonna 2004 Limingan kunnanhallitus päätti äänin 5–3 esittää hänen valitsemistaan kunnanjohtajaksi, ja Limingan kunnanvaltuuston valitessa kunnanjohtajaa hän voitti Eeva-Maija Mäntysen 22–5. Sitä ennen hän toimi Toholammin kunnanjohtajana vuodesta 1995 ja sitä ennen Toholammin hallintojohtajana vuodesta 1990. Ennen Liminkaan siirtymistään hän ei saanut hakemaansa Ilmajoen kunnanjohtajan virkaa. Syksyllä 2012 hän haki Kempeleen kunnanjohtajaksi mutta peruutti hakemuksensa.
Lokakuussa 2019 Ylen MOT-toimitus julkaisi dokumentin Suomen komein jätesotku, jossa haastateltiin myös Pekka Rajalaa. Haastattelussa kävi ilmi, että Rajala oli yrittänyt vaikuttaa ympäristölupa-asiassa Vaasan hallinto-oikeuteen soittamalla suoraan ympäristölupa-asiaa käsittelevälle tuomarille. Sitten Rajala oli lähettänyt kirjelmän kunnanhallituksen nimissä kysymättä kunnanhallituksen lupaa. Vaasan hallinto-oikeus ei kuitenkaan ollut kirjelmää pyytänyt. MOT-toimituksen haastattelema Itä-Suomen yliopiston kunnallisoikeuteen perehtynyt professori Asko Uoti katsoi, että Rajala "asettuu ikäänkuin itse tuomarin rooliin". Professorin mukaan näytti siltä, että Rajala oli yrittänyt vaikuttaa oikeuden päätökseen. Uoti katsoi, että kunnanjohtajan toiminta ei ollut lainmukaista.
Mihail Botvinov
Botvinov lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2007.
Flowing Tears
Flowing Tears oli saksalainen goottimetalliyhtye. Sen alkuperäistä nimeä Flowing Tears And Withered Flowers käytettiin kahdella ensimmäisellä albumilla.
Uukuniemi
Historia
thumb|[[Uukuniemen kirkko.]] thumb|Osittain Kiteen puolella sijaitseva [[Pyhäjärvi (Kitee)|Pyhäjärvi on Uukuniemen suurin järvi.]] thumb|[[Yhdystie 4021 on Uukuniemen pääliikenneväylä.]]
Flowing Tears
Flowing Tearsilla oli uransa aikana kolme päälaulajaa. Debyyttialbumi Swansongsilla (1996) lauloi Manfred Bersin; vuosina 1998–2004 laulajana toimi Stefanie Duchêne ja vuoden 2004 jälkeen Helen Vogt.
Uukuniemi
Historia
Uukuniemen alue mainitaan vuonna 1500 Sortavalan pitäjään kuuluvana kylänä. Vuonna 1589 Uukuniemestä tuli Kurkijoen ortodoksisen seurakunnan kappeliseurakunta, joka käsitti myös nykyisen Kesälahden alueen. Käkisalmen läänin siirryttyä Ruotsille 1617 muodostettiin Uukuniemen ortodoksisesta kappelista luterilainen seurakunta, jolla oli oma kirkkoherra ainakin vuodesta 1632 lähtien. Vuonna 1700 Kesälahdesta muodostettiin Uukuniemen seurakunnan alainen kappeliseurakunta. Vuonna 1721 Uudenkaupungin rauhan raja jakoi Uukuniemen seurakunnan siten, että pääosa Kesälahden kappelista jäi Ruotsille ja muu osa seurakunnasta Venäjälle. Tämän jälkeen Kesälahdesta ja Uukuniemestä muodostettiin erilliset seurakunnat.
Flowing Tears
20. lokakuuta 2004 kaksi jo yhtyeestä eronnutta alkuperäisjäsentä, Björn Lorson ja Cristian Zimmer, kuolivat liikenneonnettomuudessa.
II (The Exploding Eyes Orchestran albumi)
II on The Exploding Eyes Orchestran toinen ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin 5. lokakuuta 2018. Albumista julkaistiin CD-painoksen lisäksi 500 kopiota käsittävä vinyylipainos.
Uukuniemi
Historia
1800- ja 1900-lukujen taitteessa syntyi uukuniemeläisyys, herätysliike joka vaikutti Kaakkois-Suomessa. Liikkeen keskeisiin hahmoihin kuului horrossaarnaaja Helena Konttinen. Liikkeen perintöä jatkaa nykyään Parikanniemisäätiö.
Tina Fey
Elämä
Fey syntyi Pennsylvanian Upper Darbyssä, Philadelphian lähiöalueella. Hän on Jeanne ja Donald Feyn tytär. Feyn isällä on saksalaiset ja skotlantilaiset sukujuuret ja hänen äitinsä on amerikankreikkalainen. Fey kävi Cardingtonin peruskoulua ja Beverly Hills Middle School keskikoulun Pennsylvaniassa. Fey kiinnostui huumorista yläkoulun aikana. Hän valmistui Upper Darby High Schoolista vuonna 1988.
II (The Exploding Eyes Orchestran albumi)
Yhtye lopetti toimintansa albumin julkaisun jälkeen, kun keulahahmo Tommi Hoffren ilmoitti projektin ”täyttäneen tehtävänsä”.
Uukuniemi
Historia
Talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 pieni osa siihenastisen Uukuniemen alueesta pysyi Suomessa ja jatkoi itsenäisenä kuntana, vaikkakin noin 4/5 (437,5 km²) kunnan alueesta oli luovutettava Neuvostoliitolle. Noin 4 000 kunnan 6 000 asukkasta joutui sodan seurauksena evakotielle. Jatkosodan alussa 1941 Suomi valtasi alueen takaisin.
Tina Fey
Ura
Valmistuttuaan Virginian yliopistosta vuonna 1992 Fey muutti Chicagoon. Hän kävi improvisaatiokursseilla The Second City -nimisessä komediakerhossa. Siellä hän teki stand-up -esiintymisiä ja opetteli improvisaatiota. Vuonna 1994 Feystä oli jo tullut osa The Second Cityn ryhmää. Hän sai urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle syyskuussa 2011.
Uukuniemi
Historia
Suomalainen Bristol Blenheim -pommikone, jonka ohjaaja ja tähystäjä olivat haavoittuneet ilmatorjuntatykin ammuksen räjähdyksestä Karjalankannaksella, teki pakkolaskun Uukuniemen Kummun kylään kesäkuussa 1944. Sodan 1944 päättäneen Moskovan välirauhansopimuksen mukaan suomalaisjoukkojen oli taas vetäydyttävä vuonna 1940 käyttöön otetulle rajalle.
Suurimman osan alueistaan menettänyt Uukuniemi liitettiin vuonna 1945 Viipurin läänistä Kuopion lääniin. Kolmen vuoden kuluttua vuonna 1948 kunta siirrettiin Kuopion läänistä osaksi Kymen lääniä. Rauhanteossa Pyhäjärven itäpuolelle jäi pieni kaistale Uukuniemeä, jolla oli maayhteys ainoastaan Kiteen kanssa, mutta maayhteyttä muiden Uukuniemen Suomelle jääneiden alueiden kanssa ei ollut. Nykyään tämä alue kuuluu Kiteeseen.
Tina Fey
Saturday Night Live
Käsikirjoittaja Adam McKayn avustuksella Feystä tuli NBC:n televisiosarjan Saturday Night Liven käsikirjoittaja vuonna 1997. Fey aloitti vuonna 1999 Saturday Night Liven ensimmäisenä naispuolisena pääkäsikirjoittajana. Hän voitti 2001 Writers Guild of America -palkinnon, ja vuonna 2002 Fey voitti käsikirjoittajatiiminsä kanssa Emmy-palkinnon työstään sarjassa.
Uukuniemi
Historia
Vuonna 2005 Uukuniemi yhdistyi Parikkalan ja Saaren kuntien kanssa uudeksi Parikkalan kunnaksi.
Nimi
Uukuniemen nimen alkuperästä on olemassa lukuisia selityksiä, mutta sitä ei ole täysin selvitetty. Uukuniemen pohjoispuolella Kiteellä tunnetaan Karjalan pakanalliseen aikaan ja kulttuuriin viittaava Ukonniemi-niminen paikka. Uukuniemi-sanaa on selitetty myös uupua-verbillä ja sen mukaisella legendalla.
Tina Fey
30 Rock
Fey kehitti NBC:lle tilannekomedian 30 Rock, sarjan ensiesitys oli syksyllä 2006. Sarjaa kuvattiin NBC:n studiolla Rockefeller Centerissä. Sarja sai pääosin positiivisen vastaanoton, mutta katsojaluvut olivat odotettuja alhaisemmat keskiviikon kello 20 ohjelmapaikalla, joten NBC päätti siirtää 30 Rockin torstain komediaputkelle. Ohjelman ensimmäisen esityksen jälkeen uudella torstain 22.30 ohjelmapaikalla NBC päätti näyttää 30 Rockia koko kauden ajan. Tina Fey sai roolistaan Liz Lemonina Emmy-palkinnon. Itse ohjelma voitti parhaan komediasarjan Emmy-palkinnon vuonna 2007.
Uukuniemi
Vaakuna
Uukuniemen kohdalla Uudenkaupungin rauhan rajalinja toimi aiemmin Kuopion läänin ja Viipurin läänin (sittemmin Kymen läänin) rajana. Nykyään se muodostaa Pohjois-Karjalan ja Etelä-Karjalan maakuntien välisen rajan.
Moskovan rauhassa vuonna 1940 määritelty valtakunnanraja kulkee karkeasti kuvaten lähellä Uudenkaupungin rauhan rajalinjaa, mutta Uukuniemen kohdalla ne kulkevat erisuuntaisina ja kohtaavat siten, että Suomessa pysynyt Uukuniemen kunnan alue jäi koilliseen osoittavan kiilan muotoiseksi. Tästä muodosta Pirkko Hyvärinen suunnitteli vuonna 1969 vahvistetun Uukuniemen vaakunan. Kuntaliitoksen jälkeen se on ollut kotiseutuvaakuna.
Tina Fey
Elokuvia
Fey käsikirjoitti ja näytteli vuonna 2004 elokuvassa Mean Girls. Elokuvan roolihahmot ja niiden käytös perustuvat Feyn omiin kokemuksiin Upper Darby High Schoolissa. Vuonna 2008 Fey näytteli elokuvassa Baby Mama. Elokuva kertoo bisnesnaisesta, joka haluaa saada lapsen. Koska mahdollisuus siihen on hyvin pieni, hän käyttää kohdunvuokrausta.
Vartiolaiva Tursas
Vartiolaiva Tursas oli Suomen merivartiolaitoksen ulkovartiolaiva, joka talvi-jatkosodassa liitettiin  Suomen merivoimiin.
Tina Fey
Yksityiselämä
Fey paljasti lehtihaastattelussa vuonna 2009 että hänen leuassaan näkyvä arpi johtuu siitä, että hän joutui viisivuotiaana tuntemattoman hyökkääjän puukotuksen uhriksi.
Uukuniemi
Kylät
Uukuniemi on haja-asutusaluetta, sille ei muodostunut yhtään taajamaa eikä selkeää kuntakeskusta. Keskeisiä kyliä olivat 1980-luvulla Uukuniemen kirkonkylä (kunnan virastot, ala-aste), Selkäkylä (yläaste) ja Niukkala (kauppa).
Uukuniemen kyliä ennen kuntaliitosta Parikkalaan olivat:
Tina Fey
Yksityiselämä
Fey meni naimisiin Jeff Richmondin kanssa vuonna 2001. Vuonna 2005 heille syntyi tytär, jolloin Fey jäi äitiyslomalle työstään Saturday Night Livessa. Fey kertoi heinäkuussa 2006 The Tonight Show’ssa, ettei aio palata töihin Saturday Night Liveen.
Vartiolaiva Tursas
Hankinta
Alus ostettiin 1939 Belgiasta, jolloin sen nimenä oli Baltic. Alus tuotiin 14. kesäkuuta 1939 Suomeen, minkä jälkeen se muutettiin ulkomerikalastustroolarista ulkovartiolaivaksi.
Paracelsus
Paracelsus (11. marraskuuta tai 17. joulukuuta 1493 Einsiedeln, Sveitsi – 24. syyskuuta 1541 Salzburg, Itävalta) oli sveitsiläissyntyinen alkemisti, lääkäri, astrologi, psykologi ja okkultisti. Hänen nimensä oli alun perin Theophrastus Philippus Aureolus Bombastus von Hohenheim, mutta hän otti Para-Celsus (parempi kuin Celsus) -nimen roomalaisen parantajan Celsuksen mukaan. Paracelsus halusi korvata skolastisen tieteentekemisen perinteen, jossa tutkimuksen ensisijaisina kohteena olivat klassisten auktoriteettien opit, kuten galenoslainen lääketiede ja aristotelinen luonnonfilosofia, luonnon todellisia ilmiöitä ja vuorovaikutuksia tutkivalla tieteellä. Paracelsus painotti tutkimuksissa suoraan luonnosta tapahtuvaa ilmiöiden havainnointia ilman harhaanjohtavia klassisia teorioita ja ajatuksia.
Elämä
thumb|160px| Paracelsuksen [[monumentti|hautamonumentti Salzburgissa.]]
Paracelsus syntyi Sveitsissä lääkärin poikana, kasvoi Itävallassa, opiskeli lääketiedettä Wienissä ja Ferrarassa ja matkusteli itämailla (Egyptiin, Arabiaan, Jerusalemiin ja Konstantinopoliin asti) etsimässä kuuluisia alkemisteja. Hän oli Johannes Trithemiuksen aikalainen ja mahdollisesti tämän oppilas. Matkoillaan hän oppi muun muassa poikkeavan tavan hoitaa haavoja: hän ei uskonut kiehuvaan veteen eikä amputaatioon haavatulehduksen leviämisen estäjänä, vaan sen sijaan suosi hyvää hygieniaa ja uskoi haavojen parantuvan usein itsestään. Paracelsus ennätti opiskella useassakin yliopistossa ja sai lääkärin kokemusta myös osallistumalla välskärinä sotiin ja kahakoihin. Lääkäriksi hän valmistui Ferraran yliopistosta vuonna 1516. Paracelsukselle myönnettiin oppineisuudestaan lääketieteen tohtorin arvo ja nimitettiin Baselin kaupunginlääkäriksi vuonna 1527.
Vartiolaiva Tursas
Palvelus
Jatkosodassa Tursas kuului saattajalaivueeseen, jonka mukana se torjui sukellusveneitä. Sotatoimien päätyttyä alus palautettiin 1944 rajavartiolaitokselle. Siihen asennettiin 1952 jääkeula. Alus oli 1959 peruskorjattavana, jolloin siihen asennettiin jääperä, uusittiin kansirakenteet ja asennettiin uusi tehokkaampi 960 hevosvoiman moottori. Alus muutettiin 1974 tukialukseksi, jolloin se varustettiin merivartioasemaksi. Aluksen sijoituspaikkoina olivat Fagerholma, Korppoon ja Nauvon välisen salmen eteläpäässä ja myöhemmin Stormalön ranta Paraisten länsipuolella.
Paracelsus
Elämä
Paracelsus toimi usein provosoiden, herätti paljon närkästystä ja sai suoranaisia vihamiehiä. Esimerkiksi hän ensimmäisellä julkisella luennollaan poltti Galenoksen ja Avicennan lääketiedettä käsittelevät kirjat. Paracelsus pakotettiin jättämään virkansa Baselissa noin vuoden toiminnan jälkeen. Paracelsus ei tämän jälkeen asettunut mihinkään pysyvästi asumaan vaan jatkoi laajoja matkojaan kuolemaansa saakka. Paracelsuksen radikalismi ja äänekkyys johti siihen että hänet karkotettiin muun muassa Puolasta, Liettuasta ja Preussista. Hän sai surmansa väkivaltaisesti, kun palveluskunta heitti hänet kadulle erään salzburgilaisen lääkärin asunnon ikkunasta 24. syyskuuta 1541.
Vartiolaiva Tursas
Palvelus
Alus poistettiin käytöstä samannimisen ulkovartiolaivan valmistuttua.
Paracelsus
Iatrokemian uranuurtaja
Lääketiedettä ja kemiaa edeltävän alkemian haaran, iatrokemian, syntyminen oli suurelti Paracelsuksen ansiota. Vaikka Paracelsus uskoi metallien transmutaatioihin, hän pyrki laajentamaan alkemiaa niin, että se käsittäisi yleisesti kaikki aineiden väliset muodonmuutokset. Paracelsuksen omat iatrokemiaa käsittelevät kirjoitukset olivat hämäräperäisiä, ja ne oli usein kirjoitettu humalassa. Asialliset Paracelsuksen töitä käsittelevät kirjat ilmestyivät muiden iatrokemistien tekeminä vasta parikymmentä vuotta hänen kuolemansa jälkeen.
Paracelsus alkoi myös nimittää spriitä alkoholiksi ja nimittää aikaisemmin alkemiana kutsuttua toimintaa kemiaksi (chemy).
Uukuniemi
Ruokakulttuuri
Uukuniemen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla rantakala sekä makeat ruoat rotinakukko, lanttulohko ja kaurakiisseli.
Paracelsus
Paracelsuksen kolme elementtiä
Paracelsus kehitti edelleen islamilaisen alkemian rikki-elohopeateoriaa. Paracelsuksen mukaan oli olemassa kolme "perusainetta" eli ensimmäiset kolme, joista muiden aineiden koostumus voitiin koostaa.
Uukuniemi
Uukuniemi-virus
Uukuniemen mukaan on nimetty punkeista eristetty Bunya-virusten ryhmään kuuluva Uukuniemi-virus, jonka professori Ralf Pettersson eristi 1960-luvun alussa.
Paracelsus
Paracelsuksen kolme elementtiä
Paracelsus ei täysin hylännyt vanhojen luonnonfilosofioiden ruumiinnesteitä ja elementtejä, mutta piti niitä passiivisina verrattuina tria priman aktiiviseen toimintaan.
Vaikutus lääketieteeseen
Paracelsus oli renessanssihenkinen uudistaja, joka ei kumarrellut vanhoja auktoriteetteja tai käytäntöjä. Hän esimerkiksi alkoi luennoida kansankielellä latinan sijasta. Paracelsus myös hylkäsi Galenoksen sairauksien syntyä koskevan opin, joka perustui oletukseen neljän ruumiinnesteen (keltainen sappi, musta sappi, veri ja lima) epätasapainosta tai häiriötilasta, ja korvasi sen patologialla ja kemiallisella biologialla. Paracelsus kehitti tunnettuihin sairauksiin uusia lääkehoitoja ja teki myös uusia tautikuvauksia. Hän loi käsitteen ammattitauti kirjoittaessaan ensimmäisen aihetta käsittelevän kirjan. Ammattitaudeista hän kuvasi arseenimyrkytyksen ja silikoosin, jotka olivat yleisiä vuori- ja kaivostyöntekijöiden keskuudessa.
Parcelsuksen merkitys alkoi kasvaa vasta 1550-luvulta, kun hänen kirjoituksien julkaisumäärät alkoivat levitä. Paracelsuksen oppien kannattajien korostamat havainnointi, kemiallinen analyysi sekä kokeiden korostus ei heti lyönyt läpi yliopistojen lääketieteellisen humanismin parissa vaikka kemiallisvalmisteiset lääkkeet otettiinkin nopeasti mukaan farmakopeoihin. Kirurgit, apteekkarit ja jopa itseoppineet parantajat kuitenkin omaksuivat halukkaasti Paracelsuksen oppeja. Lääketieteen galenoslainen paradigma murtuikin ensin käytännön lääkintätaidon harjoittajien keskuudessa ja vasta hitaasti yliopistojen lääketieteellisessä opetuksessa.
Richard Dreyfuss
Richard Stephen Dreyfuss (s. 29. lokakuuta 1947 New York) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Paracelsus
Paracelsus etsi taudin olemusta
Paracelsus hylkäsi vanhan luonnonfilosofian ajatuksen ruumiinnesteiden epätasapainosta tautien aiheuttajana. Hänestä epätasapaino oli enemminkin taudin olemuksen seuraus. Esimerkiksi kihdin suhteen hän päätteli että jokin potilaan nauttiman ruuan ja juoman mukana aiheutti kemialliset saostumat potilaan kihtikyhmyissä. Kihdin oireiden aiheuttajaksi Paracelsus totesi "ulostesuolan" ja kalsinoituneen nivelnesteen. Hän huomatti munuais-, hammas- ja sappikivien syntyvän samalla periaatteella kuten myös viinin säilytyksessä syntyvä viinikivi.
Richard Dreyfuss
Dreyfuss syntyi New Yorkin Brooklynissä amerikanjuutalaisille vanhemmille. Hän muutti yhdeksänvuotiaana perheineen Los Angelesiin ja valmistui vuonna 1965 Beverly Hills High Schoolista. Hän aloitti näyttelemisen nuorena Beverly Hillsissä ja pääsi 15-vuotiaana televisioon. Hänen ensimmäinen roolinsa oli vuonna 1967, jolloin hänellä oli vähäinen osa Mike Nicholsin elokuvassa Miehuuskoe.
Paracelsus
Toksikologian isä
Paracelsusta pidetään myös toksikologian isänä. Häntä syytettiin potilaiden myrkyttämisestä hänen hoitaessaan kuppapotilaitaan elohopealla. Tällöin Paracelsus vasta-argumentoi kuuluisalla määritelmällään, jonka mukaan "annos tekee myrkyn".
Hän viittasi siihen tosiasiaan, että pienessä määrin hyödylliset aineet voivat olla liiallisina annoksina vaarallisia. Paracelsus ymmärsikin ensimmäisenä lääkkeiden terapeuttisen alueen merkityksen. Siksi hän vaatikin lääkeaineiden tarkkaa annostusta juuri niiden yliannostuksen vaarallisuuden vuoksi. Paracelsus teki uraauurtavaa työtä lääketieteellisen kemian parissa. Hän otti lääkinnässä käyttöön vanhojen tunnettujen lääkeaineiden lisäksi elohopean, raudan, lyijyn, arsenikin, rikin ja kuparisulfaatin. Pitkälti hänen vaikutuksestaan kemia otettiin uudeksi oppiaineeksi yliopistojen lääketieteellisissä tiedekunnissa.
Richard Dreyfuss
Ura
Ensimmäisen pääroolinsa Dreyfuss sai elokuvasta Syntymäfiksu vuonna 1974. Hänelle myönnettiin Parhaan miespääosan Oscar-palkinto roolista elokuvassa Rakkaus ei sula sateessa (1977). Hänen muita merkittäviä elokuviaan ovat Svengijengi '62 (1973), Tappajahai (1975), Kolmannen asteen yhteys (1977) sekä myöhemmin muiden muassa Stand by Me – viimeinen kesä 1986 jossa hän oli kertoja sekä lisäksi lyhyessä näkyvässä roolissa aikuistuneena tarinan hahmona. Kyttäyskeikka (1987) ja Toinen kyttäyskeikka (1993).
Paracelsus
Toksikologian isä
Paraselsus otti ensimmäisenä laajamittaiseen käyttöön nukutusaineeksi oopiumtinktuurin eli laudanumin ja toi sen farmakopean rohdokseksi.
Richard Dreyfuss
Ura
Dreyfuss pidätettiin kokaiinin hallussapidosta törmättyään autollaan puuhun vuonna 1982. Hän toipui ja sai vuonna 1986 tunnetun roolin elokuvassa Beverly Hillsin pummi. Hän pääsi Oscar- ja Golden Globe -ehdokkaaksi osastaan elokuvassa Mr Holland's opus – elämän sinfonia (1995). Hän on jatkanut uraansa vielä kuusikymppisenä ja esiintynyt elokuvassa Poseidon vuonna 2006.
Paracelsus
Paracelsus kaunokirjallisuudessa
Mika Waltari on kirjoittanut näytelmän Paracelsus Baselissa. Näytelmän henkilöt ovat suurimmaksi osaksi historiallisia, ja myös monet sen tapahtumat perustuvat tutkittuun historiaan. Siinä Paracelsus kuvataan miehenä, joka puolustaa tieteen vapautta ja riippumattomuutta kirkosta, empiiristä tutkimusta sekä kansankielen käyttöä latinan asemesta. Paracelsuksen parannusmenetelmät eivät perustu koululääketieteeseen vaan kansan tietoon, ja hän on kokeillut yrttejä ja menetelmiä itseensä varmistaakseen niiden tehon. Panu Rajalan mukaan hänen metodinsa muistuttavat nykyaikaisia, vaihtoehtoisia hoitomuotoja. Hänessä on sekä huijarin että neron ominaisuuksia. Paracelsus Baselissa aukaisi uraa Waltarin laajoille historiallisille romaaneille, etenkin Mikael Karvajalalle, jossa Paracelsus myös esiintyy.
Richard Dreyfuss
Yksityiselämä
Dreyfussin suku väittää näyttelijän olevan Alfred Dreyfusin kaukainen sukulainen. Dreyfuss sairastaa kaksisuuntaista mielialahäiriötä, ja Stephen Fry haastatteli häntä asian tiimoilta vuoden 2006 dokumentissaan. Dreyfussilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Dreyfuss oli vuosina 1983–1995 naimisissa Jeramie Rainin kanssa ja sai tämän kanssa kolme lasta. Hän meni vuonna 1999 naimisiin Janelle Laceyn kanssa, erosi ja solmi 16. maaliskuuta 2006 kolmannen avioliiton Svetlana Erokhinin kanssa Virginian Harrisonburgissa.
Kosti Kuronen
Kosti Antero Kuronen (s. 5. maaliskuuta 1934) on suomalainen arkkitehti.
Kuronen valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1965 ja hänellä on oma arkkitehtitoimisto. Kurosen tunnetuin suunnittelutyö on vuonna 1981 valmistunut Helsingin Kaivopiha ja siihen liittyvät liikerakennukset Citytalo ja Hansatalo, joissa oli Suomen ensimmäiset kaksoislasijulkisivut. Muita Kurosen suunnittelemia rakennuksia ovat Helsingissä entinen STS-pankin liiketalo Paasivuorenkadulla Siltasaaressa (1981) ja Talin keilahalli (1974), muualla Suomessa muun muassa Lahden suurhalli (1981), STS:n entinen liiketalo Tampereen Itsenäisyydenkadulla (1976), entiset tai nykyiset kunnantalot Puolangalla (1966), Vilppulassa (1968) , Pudasjärvellä (1974) , Jurvalla (1983) ja Vihdissä (1987) sekä Keravan kauppahalli (1985).
Kuronen voitti 1970-luvulla suunnittelukilpailun Helsingin Linnanmäen huvipuistoon kaavaillusta näköalatornista, jota ei kuitenkaan rakennettu.
Aloitettuaan 1970-luvulla golf-harrastuksen Kuronen on erikoistunut golfkenttien suunnitteluun. Hän on suunnitellut Suomeen yli 50 golfkenttää, enemmän kuin kukaan toinen. Lisäksi hän on suunnitellut pari suomalaisten suosimaa golfkentää Viroon ja Espanjan Aurinkorannikolle.
HK Vodnik Arkangeli
thumb|275px|Arkangelin Trud-stadion, Vodnikin kotikenttä Vodnik on arkangelilainen jääpalloseura, joka pelaa Venäjän pääsarjassa.
Vodnik on perustettu vuonna 1925. Seura pelasi useita kausia Neuvostoliiton mestaruussarjassa, mutta mitalisijoja se ei koskaan saavuttanut. Vodnikin suurimmat menestysvuodet ovat ajoittuneet vuosien 1996–2005 väliselle ajalle, jolloin se voitti yhdeksän Venäjän mestaruutta. Ainoastaan vuonna 2001 se jäi hopealle mestaruuden mentyä Kransnojarskin Jeniseille. Jääpallon maailmancupin Vodnik voitti vuosina 2003 ja 2004, ja oli hopealla vuonna 2002. Kaudeksi 2006 suuri osa huippujoukkueen tähtipelaajista siirtyi Moskovan Dynamoon, minkä seurauksena Vodnik vajosi sarjassa keskikastiin ja Dynamo nousi Venäjän uudeksi superjoukkueeksi.
Suomalaisista Venäjän Superliigaseurassa on pelannut Sami Laakkonen kaudella 2004-2005.
Saavutuksia
Saavutuksia Venäjän liigassa
2 Maailmancupin voittoa 2003, 2004
M/S Ortviken
Ortvikenin sisaraluksia ovat M/S Östrand ja M/S Obbola.
Käyttöhistoria
Syyskuussa 1996 vastavalmistunut Ortviken luovutettiin Sanaga Shippingin (B&N Gorthons Lines) omistukseen. Alus rekisteröitiin Ruotsin lipun alle ja kotisatamaksi tuli Helsingborg. Vuonna 2000 alus meni Turun Korjaustelakalle Naantaliin, jossa sitä pidennettiin 14 metrillä.
Vuonna 2005, B&N Gorthons Linesin ja Rederi AB Transatlanticin yhdistyttyä, alus rekisteröitiin Rederi AB Transatlanticin omistukseen.
Toni Haikonen
Toni Haikonen (s. 1971 Rovaniemi) on suomalainen moottorikelkkailija. Kansainvälisesti tunnetuksi hän tuli Pohjois-Amerikassa. Kilpailuissa hän niitti mainetta erityisesti rajulla ajotyylillään. Haikonen ajoi hyppyyn täyttä vauhtia ja lensi pidemmälle kuin moni muu kilpailija. Hän vaikutti snowcrossin nopeaan kehitykseen 90-luvun puolivälissä.
Varhaiset vuodet
Toni Haikosen ollessa 4-vuotias hänen perheensä muutti Kemijärvelle. Tonin isä Raimo kisasi silloin snowcrossissa, ja perhe kävi usein katsomassa kisoja. Jo nuorella iällä Haikonen unelmoi ammattiurasta moottorikelkkailijana. Hän aloitti kelkkailun 9-vuotiaana ja motocrossin 13-vuotiaana. Ensimmäisiin snowcross-kisoihin Haikonen otti osaa 12-vuotiaana. Hän tuli kisojen viimeiseksi: kelkka lopetti toimintansa 100 metriä ennen maalia, ja Haikonen tippui ensimmäiseltä sijalta viimeiseksi, kunnes moottori alkoi taas toimia.
Ura
Vuosina 1983-1992 Haikonen kilpaili Euroopassa. Vuonna 1993 hän muutti Yhdysvaltoihin 22-vuotiaana, jolloin unelma ammattikelkkailijan urasta kävi toteen. Pohjois-Amerikan snowcrossissa Haikonen sai nimen "Flying Finn", Lentävä suomalainen. 11 vuotta tuli Tonilla taukoa kisaamiseen, kun hän vasta 41-vuotiaana palasi snowcrossin pariin, tällä kertaa kuitenkin harrastajana. Asuessaan Floridassa Toni ei nähnyt lunta 7:n vuoden aikana.
Saavutukset
* 1994 race in Sweden had been discredited by FIM as being world championship.
Karjalainen kansallinen piirikunta
thumb|right|250px|Piirikunta on merkitty Kalininin alueen kartalle punaisella. Siniset pisteet esittävät karjalaisten asuttamia kyliä.
Karjalainen kansallinen piirikunta oli hallinnollinen alue Neuvostoliiton Kalininin alueella 8.7.1937–25.2.1939. . Piirikunnan pinta-ala oli 5 769 km² ja sen asukasluku noin 170 000, joista noin 95 000 oli karjalaisia.
Piirikunta käsitti tverinkarjalaisten ydinalueen. Siihen kuuluivat Lihoslavlin, Novokarelskin, Rameškin, Maksatihan ja Kozlovon piirit, ja sen keskuksena oli Lihoslavlin kaupunki
On epäselvää, miksi kansallinen piirikunta perustettiin. Todennäköisesti piirikunnan tarkoituksena oli edistää Karjalan autonomisessa sosialistisessa tasavallassa meneillään ollutta suomalaishanketta, johon liittyen suomen kieli korvattiin Neuvostoliiton karjalaisille suunnatulla uudella karjalan kirjakielellä.
Eva Röse
pienoiskuva|Eva Röse [[Intiassa.]] Eva Charlotta Rocky Felländer Röse (s. 16. lokakuuta 1973 Skärholmen, Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen näyttelijä. Suomalaisille hän on tullut tutuksi muun muassa rooleistaan Ann-Mariena televisiosarjassa Kotikatu, Sophiena elokuvassa Minä ja Morrison (2001) ja Jessicana elokuvassa Kopps (2003). Hän on myös esittänyt pääroolia Maria Wern Anna Janssonin romaaneihin perustuvassa rikossarjassa Maria Wern.
Hrvoje Appelt
Hrvoje Appelt (s. 15. tammikuuta 1974 Zagreb, Jugoslavia) on uransa jo päättänyt kroatialainen alamäkiluistelija ja jääkiekkoilija. Appelt on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 75 kilogrammaa.
Appelt kilpaili alamäkiluistelun MM-sarjassa Red Bull Crashed Icessä vuosina 2000-2008. Vuonna 2003 hän sijoittui Duluthissa, Minnesotassa kolmanneksi ja parhaimmillaan seuraavana vuonna Moskovassa MM-sarjan toiseksi heti Ruotsin Jasper Felderin jälkeen. Uransa jälkeen Appelt on ajanut alamäkiluistelun asemaa Kroatiassa.
Jääkiekossa Appelt pelasi vuosina 1991-2001 Medveščak Zagrebin riveissä sekä Kroatian pääsarjassa että IEL-liigassa. Appelt pelasi myös Kroatian jääkiekkomaajoukkueessa 36 ottelua tehden tehot 10+13=23. Pelipaikaltaan Appelt oli oikea laitahyökkääjä.
Une Seule Nuit
Le Dytanie on Burkina Fason kansallislaulun virallinen nimi. Laulun on sanoittanut maan entinen presidentti Thomas Sankara. Laulun sanoissa tulevat esiin Sankaran politiikan keskeiset teemat, kuten mustan Afrikan vapaustaistelun jälkikolonialismia ja riistoa vastaan sekä yhteistoimin luotava uusi tulevaisuus. Myös Sankaran politiikalle ominainen ajatus miesten ja naisten tasa-arvosta tulee laulussa esiin. Laulu otettiin virallisesti käyttöön 1984.
Ranskalaiset sanat
Contre la férule humiliante il y a déjà mille ans, La rapacité venue de loin les asservir il y a cent ans. Contre la cynique malice métamorphosée En néocolonialisme et ses petits servants locaux Beaucoup flanchèrent et certains résistèrent. Mais les échecs, les succès, la sueur, le sang Ont fortifié notre peuple courageux et fertilisé sa lutte héroïque.
Kuoro: Et une seule nuit a rassemblée en elle L'histoire de tout un peuple. Et une seule nuit a déclenché sa marche triomphale Vers l'horizon du bonheur. Une seule nuit a réconcilié notre peuple Avec tous les peuples du monde, A la conquête de la liberté et du progrès La patrie ou la mort, nous vaincrons.
Nourris à la source vive de la Révolution. Les engagés volontaires de la liberté et de la paix Dans l'énergie nocturne et salutaire du 4 août N'avaient pas que les armes à la main, mais aussi et surtout La flamme au coeur pour légitimement libérer Le Faso à jamais des fers de tous ceux qui Çà et, là en poluaient l'âme sacrée de l'indépendance, de la souveraineté.
Kuoro
Et séant désormais en sa dignité recouvrée L'amour et l'honneur en partage avec l'humanité, Le peuple du Burkina chante un hymne à la victoire, A la gloire du travail libérateur, émancipateur. A bas l'explotation de l'homme par l'homme! Hé en avant pour le bonheur de tout homme, Par tous les hommes aujourd'hui et demain, par tous les hommes ici et pour toujours!
Révolution populaire notre sève nourricière. Maternité immortelle du progrès à visage d'homme. Foyer éternel de démocratie consensuelle, Où enfin l'identité nationale a droit de cité, Où pour toujours l'injustice perd ses quartiers, Et où, des mains des bâtisseurs d'un monde radieux Mûrissent partout les moissons de væux patriotiques, brillent les soleils infinis de joie.
Käännös
Tuhannen vuoden nöyryytyksen kahleita vastaan petoja, jotka tulivat alistamaan heitä sadaksi vuodeksi, sitä kyynista pahuutta vastaan, joka on ottanut uuskolonialismin ja sen paikallisten palvelijaraukkojen muodon. Monet luovuttivat, jotkut tekivät vastarintaa. Mutta epäonnistumiset ja onnistumiset, hiki ja veri ovat vahvistaneet rohkeaa kansaamme ja antaneet sen urhean taistelun kantaa hedelmää.
Kuoro: Ja yksi ainoa yö on koonnut yhteen kokonaisen kansan menneisyyden, ja yksi ainoa yö on saattanut alkuun sen marssin kohti hyvän onnen taivaanrantaa. Ja yksi ainoa yö on yhdistänyt kansamme kaikkien maailman kansojen kanssa, vapauden ja edistyksen saavuttamiseksi. Isänmaa tai kuolema, me voitamme.
Vallankumouksen elävästä lähteestä ravintonsa saaneilla, vapaaehtoisilla rauhan ja vapauden esitaistelijoilla, joita 4. elokuuta yöllinen ja eläväksi tekevä voima elähdyttää, ei ole vain aseita käsissään, heillä on myös ja ennen kaikkea liekki sydämissään, vapauttaa lainkin edessä Faso ikuisesti niiden kynsistä, jotka tahrasivat itsenäisyyden ja riippumuuden pyhää sielua.
Kuoro
Ja tästedes istuen uudestilöydetyssä arvokkuudessaan, rakkaus ja kunnia yhdistettyinä inhimillisyyteen, Burkinan kansa laulaa laulun voitolle vapauden ja sukupuolten välisen tasa-arvon saavuttamisen kunnialle. Alas se, että ihminen riistää toista ihmistä! Eteenpäin yhteisen hyvän puolesta jokaiselle tänään ja huomenna, täällä sekä aina ja kaikkialla!
Tuula Solin
Tuula Solin (s. 1942) on suomalainen kuvataiteilija ja taidegraafikko, joka asuu ja työskentelee Raumalla.
Ura
Solin opiskeli Turun Taideyhdistyksen Piirustuskoulussa vuosina 1962–64 ja Kankaanpään taidekoulussa vuosina 1965–67. Lisäksi hän on suorittanut taidegrafiikan kursseja Kankaanpäässä 1966, Hämeenkyrössä 1983 ja Raumalla 1992. Hän on osallistunut lukuisiin yhteisnäyttelyihin Suomessa ja ulkomailla vuodesta 1967 lähtien. Yksityisnäyttelyitä Solin on pitänyt mm. Porissa ja Eurajoella.
Solinin teoksia on Porin, Harjavallan ja Ulvilan kaupungin taidekokoelmissa sekä Emil Cedercreutzin museon, Rauman taidemuseon ja Satasairaalan kokoelmissa sekä yksityiskokoelmissa. Hän kuuluu seuraaviin taiteilijaseuroihin: Suomen Taidegraafikot, Rauman Taiteilijaseura, Rauman Taidegraafikot, Porin Taiteilijaseura ja Porin Taidegraafikot.
Taideopettajana
Solin on toiminut kuvataideopettajana oppikouluissa, peruskouluissa ja lukiossa vuodesta 1967 lähtien, piirustuksen opettajana Porin piirustuskoulussa (1972–1977), grafiikan ja piirustuksen opettajana Porin taidekoulussa (1980–1985), taideopettajana Ulvilan kansalaisopistossa (1985–1986), Taideaineiden tuntiopettajana Porin työväenopistossa (1982–1986) sekä päätoimisena taideaineiden opettajana Porin työväenopistossa (1986–2006).
Taide
Aarne Elomaa kuvaili Porin Taiteilijaseuran 30-vuotisjuhlanäyttelyn kritiikissä vuonna 1977 Tuula Solinin akvarellimaalauksia lyyriseksi realismiksi, jossa voi aistia myös hiukan naivismia. Vuonna 2017 Soli oli Rauman Taidegraafikoiden kuukauden taiteilija. Hänen etsaus- ja akvatintamenetelmillä toteuttamissaan realistisissa teoksissa on näkymiä taiteilijalle läheisistä paikoista Raumalta, meren rannoilta.
Ethan Gold
Ethan Gold oli toissijainen hahmo Queer as Folkin (suom. Älä kerro äidille) Yhdysvaltojen versiossa toisella ja kolmannella tuotantokaudella.
Ethan on äärimmäisen taitava viulisti, ja käy samaa koulua Justin Taylorin kanssa. Justin huomaa hänen ainutlaatuiset taitonsa konsertissa, jonne hän menee Lindsayn ja Melanien kanssa syntymäpäivänään. Justin alkaa pitää Ethanista enemmän kuin silloisesta poikaystävästään Brian Kinneystä, koska Ethan on romanttisempi ja sympaattisempi kuin Brian. Toisella tuotantokaudella, huolimatta siitä että Brian järjestää kalliin juhlan hänen sarjakuvansa ensiesiintymiselle, Justin jättää Brianin ja lähtee Ethanin mukaan.
Kolmannella tuotantokaudella Ethan ja Justin asuvat yhdessä, ja suurin osa uskoo, että Ethan on parempi poikaystävä Justinille, koska on lähempänä tämän ikää kuin Brian. Ethan osallistuu viulistien kykykilpailuun, eikä voita sitä. Yksi tuomareista kuitenkin huomaa tämän taidot ja tarjoaa mahdollisuutta levytyssopimukseen. Ethan kieltäytyy, koska osana sopimusta on, että hän ei saa olla julkisesti homoseksuaali. Hän kuitenkin lopulta päätyy allekirjoittamaan sopimuksen, kun Brian kertoo hänelle rikkaan elämän plussapuolista. Pian Ethan pääsee soittamaan toisessa kaupungissa pidettävään konserttiin peruutuspaikalle soittamaan. Hän ei halua Justinin tulevan mukaan kulujen vuoksi. Justin kuitenkin menee konserttiin parhaalta ystävältänsä Daphneltä lainaamallansa autolla ja huomaa flirttailun Ethanin ja tämän suuren ihailijan välillä. Justin tulee epäileväiseksi ja seuraa sivusta, kun Ethan ja ihailija poistuvat paikalta yhdessä. Kun Justin ja Ethan ovat juhlistamassa konserttia myöhemmin kotonaan, ilmaantuu sama ihailija heidän asuntonsa ovelle kädessään kimppu ruusuja. Näin paljastuu, että Ethan on matkansa aikana pettänyt Justinia. Justin jättää Ethanin (myöhemmin tuotantokaudella hän menee takaisin yhteen Brianin kanssa), eikä Ethanista kuulla enää mitään koko sarjan aikana.
Sarjassa Ethania näyttelee kanadalaisnäyttelijä Fabrizio Filippo.
Elävä tykinkuula
250px|thumb|Elävä tykinkuula Stephanie Smith Melbournessa 2005 Elävä tykinkuula tai ihmistykinkuula on sirkusesitys, jossa esiintyjä ammutaan tykkiä muistuttavasta laitteesta jousen tai paineilman avulla (teatraalisesti savupommin saattelemana) ja hän laskeutuu turvaverkkoon.
Esityksen keksijänä pidetään William Huntia (”Great Farini”), joka patentoi kumijousilla toimivan ampumislaitteen 1871. Hänen laitteensa ei ollut kuitenkaan tykin näköinen. Ensimmäisenä tykin näköisestä laitteesta ammuttuna ihmisenä pidetään George Loyalia Yankee Robinson -sirkuksessa vuonna 1875.
Ensimmäisen paineilmalla toimivan ihmistykin kehitti Ildebrando Zacchini 1929. Hän yhdisti esitykseen savupommin ja äänekkään pamahduksen.
Jean Baudrillard
Elämä
Baudrillard syntyi Reimsissa Ranskassa. Hän opiskeli Sorbonnessa aluksi saksan kieltä, myöhemmin filosofiaa ja sosiologiaa. Hän on kääntänyt ranskaksi muun muassa Peter Weissia ja Bertolt Brechtiä. Vuosina 1958–1966 hän opetti saksaa lukioluokkalaisille. Vuonna 1966 hän pääsi Henri Lefebvren assistentiksi ja sai valmiiksi sosiologian alaan kuuluvan väitöskirjansa Le système des objets (1968, 'Esineiden systeemi'). Hän opetti sosiologiaa eri oppilaitoksissa Pariisissa ja Yhdysvalloissa.
Tuotanto
Baudrillardin tunnetuimmat teokset ovat La société de la consommation, ses mythes, ses structures (1970, 'Kulutusyhteiskunta, sen myytit ja rakenteet'), Pour une critique de l’Economie politique du Signe (1972, 'Merkin poliittisen ekonomian kritiikki'), Le Miroir de la Production ou l’illusion critique du matérialisme historique (1973, 'Tuotannon peili eli historiallisen materialismin kriittinen illuusio'), L’échange symbolique et la mort (1976, 'Symbolinen vaihto ja kuolema'), Simulacres et simulation (1981, 'Simulakrumit ja simulaatio') ja Amérique (1986, suom. Amerikka, 1991).
Patafyysikko
Baudrillard kyseenalaisti totunnaiskäsityksiä ja tuli siihen tulokseen, että kääntämällä asiat päälaelleen niissä alkaakin olla mieltä. Monilla provokatorisilla kirjoituksillaan hän on ansainnut patafysiikan satraapin arvonimen. Hän on kirjoittanut poleemisia artikkeleita muun muassa terrorismista ja Persianlahden sodasta: La guerre du Golfe n’a pas eu lieu (1991, 'Persianlahden sotaa ei käyty') ja L’esprit du terrorisme (2002, suom. Terrorismin henki).
Baudrillardin kriitikot
Baudrillardin kirjoituksia on arvostellut Alan Sokal, joka pitää hölynpölynä Baudrillardin väitettä, ettei todellisuutta ole olemassa. Douglas Kellner, joka kirjoitti vuonna 1989 teoksen ''Jean Baudrillard. From Marxism to Postmodernism and Beyond, muutti mieltään kirjassaan Mediakulttuuri'', jossa hän katsoo ajan ajaneen ohi Baudrillardin ajattelusta, vaikka se vielä 1980-luvulla oli piristävän ärsyttävää.
Majgull Axelsson
thumb|Majgull Axelsson Majgull Axelsson (oik. Andersson, s. 1947 Landskrona) on ruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän vietti lapsuutensa Nässjössä ja asuu Upplands Väsbyssä.
Axelsson on ollut toimittajana päivä- ja ammattilehdissä ja tehnyt reportaaseja katulapsista ja lapsiprostituutiosta. Hän on saanut Ruotsin Teollisuustyöntekijöiden liiton kulttuuristipendin 1998 siitä, että hän on ainutlaatuisella tavalla kuvannut todellisia työoloja ja syrjäytyneitä. 1997 hän sai August-palkinnon romaanistaan Aprilhäxan (suom. Huhtikuun noita).
Näytelmä
thumb|250px|[[Honoré Daumier, Melodraama, 1856–1860.]]
Näytelmä on kirjallisen teoksen muoto, joka koostuu yleensä henkilöiden vuoropuhelusta, ja se on pääasiallisesti tarkoitettu esitettäväksi, ei niinkään luettavaksi. Sanaa näytelmä käytetään sekä tekstistä että sen esittämisestä teatterissa, mutta jos näiden eroa täytyy erityisesti korostaa, jälkimmäistä sanotaan teatteriesitykseksi.
Osat
Näytelmä jaetaan näytöksiin, joita on yleensä yhdestä viiteen. Näytöksen vaihtuessa voidaan siirtyä ajasta tai paikasta toiseen, mikä voidaan osoittaa esimerkiksi lavastusta muuttamalla. Näytöstä pienempi osa on kohtaus, joka esittää jonkin yksittäisen tapahtuman.
Tekijät
Näytelmän esittävät näyttelijät. Jotta esittävän seurueen tulkinta olisi yhdenmukainen, näytelmän harjoittelua ja esittämistä ohjaa yleensä ohjaaja, jonka näkemys muovaa sitä, millainen tulkinta näytelmätekstistä esitetään. Lavastaja ja pukujen, valaistuksen, kampausten ja musiikin suunnittelijat ja toteuttajat vaikuttavat myös paljon siihen, miten katsoja kokee näytelmän.
Lajit
Näytelmän tyylilajeja ovat
Näytelmä voidaan esittää myös luettuna yleisön edessä, ja tällöin puhutaan lukudraamasta.
Tunnettuja näytelmiä
thumb|300px|[[Delfoin teatteri.]]
Aiheesta muualla
تمثيلية
Loviisan sataman ratapiha
Loviisan satama on Suomen rataverkon liikennepaikka ja rataosan pääteliikennepaikka. Liikennepaikka sijaitsee Loviisan kaupungissa sijaitsevassa Valkon satamassa. Liikennepaikalla on ainoastaan tavaraliikennettä.
Patience (Guns N’ Rosesin kappale)
"Patience" on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Guns N' Rosesin kappale ja single. "Patience" on viides kappale yhtyeen studioalbumilla G N' R Lies ja sen on kirjoittanut yhtyeen silloinen rytmikitaristi Izzy Stradlin.
Patience on yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ja sijoittui Billboard-listalla parhaimmillaan sijalle 4. Suomessa single nousi virallisen singlelistan sijalle 8.
IAAF:n yleisurheilufinaali 2003
IAAF:n yleisurheilufinaali järjestettiin vuonna 2003 ensimmäistä kertaa. Finaali järjestettiin Monacossa Stade Louis II -stadionilla 13.–14. syyskuuta. Stadionin pienuuden takia moukarinheittokilpailut käytiin viikko aikaisemmin Unkarin Szombathelyssa.
Alun perin miesten 400 metrin juoksun voitti Yhdysvaltain Jerome Young, mutta hänen tunnustettuaan käyttäneensä dopingia, IAAF hylkäsi hänen suorituksensa.
Miinalaiva Poseidon
Miinalaiva Poseidon oli Suomen merivoimien miinalaiva. Alun perin Poseidon oli Ångfartygsaktiebolaget Poseidonille 1898 rakennettu alus.
Palvelus
Merivoimien palvelukseen se otettiin lokakuussa 1939 YH:n alettua. Aluksen valmistelut sujuivat nopeasti, vaikka ammattitaitoisen henkilöstön puute sitä haittasikin. Talvisodan aikana Poseidon laski miinoja Itämerelle. Alus oli edelleen jatkosodan alussa miinalaivana ennen palauttamistaan omistajalleen Suomen höyrylaivaosakeyhtiö myi 1944 aluksen Ph. U. Strengberg & Companylle.
Päälliköt
Aluksen päällikköinä toimivat talvisodassa luutnantti M. Mäkelä 25. joulukuuta 1939 saakka ja sen jälkeen kapteeniluutnantti P. Juntunen.
Nuffield Bray
Nuffield Bray -traktorit ovat Bray Industries of Feltham Ltd -yhtiön rakentamia nelivetoisia Nuffield -traktoreita. Bray Industries of Felthamin osti lopulta Matbro, joka on tunnettu muun muassa kurottajistaan.
Bray valmisti alun perin kauhakuormaajia, joiden voimansiirtokomponentteja käytettiin hyödyksi, kun Nuffieldeja muutettiin nelivetoisiksi. Näitä tehtiin vuosina 1964-1969 eri lähteistä riippuen noin 150-300 kpl. Ensin mallina oli Nuffield 10/60, joita Suomeen on tuotu kymmenkunta, ja myöhemmin 4/65 mallista tehtynä, joita Suomeen on tuotu vain muutama. Vain muutamia kymmeniä Nuffield Bray traktoreita on säilynyt näihin päiviin asti, siksi traktori on erittäin harvinainen ja haluttu keräilykohde ympäri maailman.
Bray muutti myös Leyland-traktoreita nelivetoisiksi.
Miinalaiva Suomi
Miinalaiva Suomi oli Suomen merivoimien miinalaiva.
Historia
Alus oli rakennettu vuonna 1910. Alus kuului Finska Ångfartygs Aktiebolagetille, jolloin sen kotipaikkana oli Helsinki.
Palvelus
Merivoimien palvelukseen se otettiin lokakuussa 1939 YH:n alettua. Aluksen valmistelut sujuivat nopeasti, vaikka ammattitaitoisen henkilöstön puute sitä haittasikin. Talvisodan aikana alus laski miinoja Itämerelle. Alus oli jatkosodan aikana useana vuonna henkilökuljetustehtävissä, kunnes se palautettiin omistajalleen.
Aluksen päällikkönä toimi talvisodassa kapteeniluutnantti P. Juntunen.
Suomi myytiin 1944 Carl Gahlnbackille Danzigiin.
Karim Essediri
Karim Essediri (, s. 29. heinäkuuta 1979 Pariisi, Ranska) on uransa lopettanut tunisialainen jalkapalloilija. Essediri oli pelipaikaltaan oikea laitalinkki, joka pelasi myös laitapuolustajana Hän pelasi urallaan pitkään Norjassa, jossa hän edusti Tromsøtä, FK Bodø/Glimtiä, Rosenborgia ja Lillestrømiä.
Ura
Essediri aloitti jalkapalloilun kotimaassaan Ranskassa, jossa hänen ensimmäinen ammattilaisseura oli CS Meaux, josta Essediri siirtyi Red Stariin vuonna 1999. Yhden vietetyn kauden päätteeksi hän siirtyi pelaamaan toiseen kotimaahansa Tunisiaan Club Africainiin. Joukkue sijoittui sarjassa kolmanneksi, mutta hyvästä kaudesta huolimatta Essediri siirtyi Norjaan heinäkuussa 2001 Tromsøn riveihin.
Avauskausi ei kuitenkaan mennyt hyvin, kun joukkue putosi sarjatasoa alemmaksi. Hänet lainattiin kaudeksi 2002 FK Bodø/Glimtiin, jonka jälkeen Essediri palasi takaisin Tromsøn, mutta ei enää kuulunut joukkueen vakiopelaajiin ja joutui usein viettämään aikaansa vaihtopenkillä. Per Mathias Høgmon astuessa joukkueen uudeksi valmentajaksi hän nosti Essedirin uudelleen avausmiehistöön kaudella 2004. Häntä peluutettiin oikealla laidalla hyökkäävässä roolissa, joka sopi valmentajan suosimaan vastahyökkäys pelityyliin. Essedirin hyvä nopeus ja sijoittuminen näytteli tärkeää roolia Tromsøn peleissä. Kauden päätteeksi hän oli Tippeligaen kolmanneksi eniten syöttöpisteitä kerännyt pelaaja. Essediri pelasi vielä yhden kauden Tromsøssa ennen siirtymistään Rosenborgiin tammikuussa 2006. Samalla kaudella hän voitti ensimmäisen Norjan mestaruutensa. Menestyksestä huolimatta Essediri päätti vaihtaa seuraa vähäisen peliajan vuoksi. Joulukuussa 2006 hän siirtyi Lillestrømiin ja voitti myös ensimmäisen Norjan cupin.
Maajoukkueura
Essedirin ensimmäinen maaottelu oli 5. kesäkuuta 2004 Botswanaa vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän pääsi kentälle yhdessä ottelussa, jossa pelasi yhdeksän minuuttia.
Taylor Henrich
Taylor Henrich (s. 1. marraskuuta 1995 Calgary) on kanadalainen mäkihyppääjä.
Arvokilpailuihin Henrich osallistui ensimmäisen kerran Oslon MM-kisoissa 2011, joissa hän oli normaalimäen 18:s. Val di Fiemmessä 2013 hän oli 43:s ja Sotšin olympialaisissa 2014 kolmastoista. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli viides. Lisäksi hän oli Innsbruckin nuorten olympialaisissa 2012 henkilökohtaisessa kilpailussa viides ja saavutti joukkuekilpailusta pronssia.
Maailmancupissa Henrich debytoi Lillehammerissa joulukuussa 2011. Ensimmäisen kerran hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon Lillehammerissa joulukuussa 2013, ollen kymmenes. Palkintokorokkeelle hän on sijoittunut kahdesti, kolmanneksi sekä tammikuussa 2015 Obertsdorfissa että maaliskuussa 2015 Oslossa. Continental Cupissa hän on saavuttanut yhden voiton.
Kalukkipensaskasvit
Kalukkipensaskasvit (Calycanthaceae) on koppisiemenisten Laurales-lahkoon kuuluva kasviheimo.
Tuntomerkit
Kalukkipensaskasveihin kuuluu kausi- tai ainavihantia pensaita ja puita, joiden silmut ovat suomullisia; toisinaan kärkisilmu kuolee. Varren kuoriosan (korteksin) johtojänteet voi nähdä suurennuslasilla katkaistusta varresta, ja ne voivat olla näkyvissä myös ulkoisesti neljänä vartta pitkin kulkevana kohojuovana. Lehdet ovat vastakkaisia, ehyitä, korvakkeettomia ja aromaattisentuoksuisia. Kukat ovat kookkaita, tavallisesti lehtihangoissa. Pohjus on maljamainen ja ulkopinnaltaan suomujen peittämä. Kehälehtiä on paljon ja ne sijaitsevat kierteisesti; sisimmät kehälehdet erittävät mettä tai muuta pölyttäjiä houkuttelevaa ainetta. Heteenponsissa on pidentyneet lokerositeet, myös mettä erittäviä joutoheteitä on. Hedelmät ovat enemmän tai vähemmän pähkylämäisiä ja kiinnittyvät melko kuivan pohjusmaljan sisäpinnalle.
Levinneisyys
Kalukkipensaskasvien levinneisyys on hajanainen. Niitä kasvaa Itä-Aasiassa, kolmella erillisalueella Pohjois-Amerikassa ja Koillis-Australiassa.
Luokittelu
Heimo koostuu viidestä suvusta, joissa on yhteensä 11 lajia. Ne jaetaan kahdeksi alaheimoksi.