cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jupiterin suuri punainen pilkku
thumb|200px|Jupiterissa näkyy suuri punainen pilkku vasemmalla. Musta pyöreä pilkku on erään Jupiterin suuren kuun varjo. thumb|200px|Jupiterin Suuri punainen pilkku Voyager 1 -avaruusluotaimen kuvaamana vuonna 1979. thumb|200px|Punainen pilkku läheltä. thumb|200px|Punaisen pilkun yksityiskohtia lähikuvassa, väärävärikuvana.
Jupiterin suuri punainen pilkku on soikiomainen, valtava pysyvä pyörremyrsky planeetta Jupiterissa. Pilkun koko on noin 30 000 × 14 000 km ja se on pidempi leveysasteiden suunnassa. Pilkun pilvet ovat huomattavasti korkeammalla ja kylmempiä kuin monet muut Jupiterin pilvet.
Suuren punaisen pilkun ominaisuudet
Jupiterin suuri punainen pilkku havaittiin jo vuonna 1664, jolloin brittiläinen fyysikko Robert Hooke näki Jupiterissa punaisen läiskän. On epäselvää, näkikö Hooke juuri Suuren punaisen pilkun vai mahdollisesti Jupiterin Callisto-kuun varjon Jupiterin pintaa vasten. Seuraavana vuonna suuren punaisen pilkun olemassaolo joka tapauksessa varmistettiin Giovanni Cassinin myötä. Se sijaitsee planeetan eteläisellä pallopuoliskolla ja on 30 000 km pitkä ja noin 14 000 km leveä.
Pilkun pilvet ovat noin 8 km ympäröiviä pilviä korkeampia.
Pilkun ulkoreunalla aine kiertää täyden kierroksen 4–6 päivässä, keskiosassa liike on lähes satunnaista.
Suuren punaisen pilkun kehitys
Pilkun koko on pienentynyt 15 prosenttia vuosien 1996 ja 2006 välisenä aikana.
Jupiterin muut pilkut
Jupiterissa on nähty myös ruskeita, valkeita ja punaisia soikioita, jotka ovat Suurta Punaista pilkkua lyhytikäisempiä. Vuonna 2000 Jupiteriin syntyi yhdistymällä kolmesta suuresta valkeasta soikiopilkusta Pieni punainen pilkku, joka on näyttänyt voimistuvan jatkuvasti. Kolmas suurehko pilkku havaittiin vuonna 2006.
FurReal
FurRealFriends (FRF) on Hasbron kehittämä tuotesarja elektronisia eläinpehmoja. Hahmoja on isoja sekä pieniä. Hahmot tunnistaa yleensä jalassa olevasta merkistä jossa lukee FRF ja sen yläpuolella on sydän. Tunnetuimpia FRF-lemmikkejä ovat mm. luuta noutava koira sekä pienet päätään laskevat ja nostavat eläimet.
Perinnöllinen ominaisuus
Perinnöllinen ominaisuus tarkoittaa ominaisuutta, jonka vaihtelusta populaatiossa merkittävä osa selittyy perintötekijöillä.
Yleensä ihmisten persoonallisuuseroista tutkimuksessa puolet selittyy geeneillä ja puolet ei-jaetulla ympäristöllä (kuten sattumat), noin 0 % (kaksosten) yhteisellä ympäristöllä. ”Ei-jaetusta ympäristöstä” osa on mittausvirheitä. Kun persoonallisuusmittausten mittausvirheet eliminoitiin, geenien osuus olikin 81 % ja ei-jaetun ympäristön 19 %.
Kasvatuksen, koulun, perheen sosioekonomisen aseman ja vastaavien vaikutus on siis lähellä nollaa, mutta ne voivat vaikuttaa muihin asioihin. ”Ei-jaettu ympäristö” on mittausvirhettä, mutaatioita ja muita sattumuksia, ei kaksosille yhteisiä asioita.
Persoonallisuus ei riipu jaetusta ympäristöstä
Useimpien psykologisten ominaisuuksien korrelaatio adoptiosisaruksilla on lähes nolla (”jaetulla ympäristöllä” ei näytä olevan vaikutusta). Sen sijaan geenien vaikutus on suuri: identtisten kaksosten korrelaatioita eri ominaisuuksiin olivat ulospäinsuuntautuneisuus 51 %, neuroottisuus 50 %, hyvänolon tunne 50 %, ja suvaitsevaisuus 53 %, vaarahakuisuus 50 %, autoritaarisuus 61 %, vieraantuminen 58 %. Jaettu ympäristö vaikutti ainoastaan maskuliinisuuteen ja feminiinisyyteen, joka ehkä onkin enemmän asenne kuin persoonallisuuspiirre. Adoptiosisarusten korrelaatio persoonallisuuksissa oli 4 %, adoptiovanhempaan 5 %.
Journal of Personalityssä julkaistun kaksostutkimuksen perusteella perimä vaikuttaa persoonallisuuteen eniten. Suurin vaikutus oli itsekuriin, sitten sosiaalisiin ja oppimistaitoihin sekä tarkoituksen tunteeseen.
Mittausvirheen osuus
Osa ei-jaetusta ympäristösta on mittausvirhettä. Riemann ja Kandler (2010) eliminoivat mittausvirheen laskemalla eri persoonallisuusmittausten, kuten itsearviot ja vertaisarviot, latentit muuttujat. Tällöin ei-jaetun ympäristön osuus pieneni ja perimän osuus vastaavasti kasvoi.
Viidestä suuresta persoonallisuuspiirteestä geenien ja ei-jaetun ympäristön osuudet olivat tällöin keskimäärin 81 % ja 19 %: ekstroversio 86 %, 14 %; avoimuus kokemuksille 92 %, 8 %; sovinnollisuus 85 %, 15 %, tunnollisuus 81 %, 19 % ja neuroottisuus 59 %, 41 %. Jaetun ympäristön osuus oli mitätön.
Asenteet periytyvät sekä sosiaalisesti että biologisesti
Twin Research -lehdessä julkaistun kaksostutkimuksen perusteella sosiaaliset asenteet periytyvät sekä sosiaalisesti että geneettisesti, persoonallisuus lähinnä vain geneettisesti. Kumppanit valikoituvat paljolti asenteiden samankaltaisuuden mukaan muttei juuri lainkaan persoonallisuuden samankaltaisuuden mukaan (”assortative mating”).
Toisaalta biologisesti periytyvimmät asenteet kuten poliittiset mieltymykset vaikuttavat paljon enemmän, jopa asuinpaikan ja kumppanin valintaan, kuin heikommin periytyvät. Useimpiin asenteisiin silti ympäristö, etenkin ei-jaettu (”sattumat”) vaikuttaa perimää enemmän.
Lapsuusiän konservatismi ja uskonnollisuus periytyvät suurelta osin sosiaalisesti (kasvatus)vanhemmilta ja muutenkin jaetulta ympäristöltä mutta biologisesti konservatismi vain jonkin verran ja uskonnollisuus ei juuri lainkaan. Toisaalta iän myötä perimän vaikutus kasvaa ja jaetun ympäristön vaikutus laskee kuten älykkyydenkin osalta.
Onnellisuus ei juuri riipu olosuhteista
Ihmisen onnellisuudesta 50 % riippuu geeneistä, 40 %:iin voi itse vaikuttaa ja vain 10 % riippuu ulkoisista olosuhteista kuten varallisuus, terveys, työllisyys, siviilisääty, ikä, sukupuoli, etninen tausta, lapsuustraumat, liikenneonnettomuudet, arvovaltaiset voitot, valtio, kulttuuri ja elämän tapahtumat.
Älykkyys
Vanhempien tulot ennustavat voimakkaasti lasten SAT-pisteitä. Puolet tästä selittyy älykkyydellä.
Koulumenestys periytyy 62-prosenttisesti Iso-Britanniassa
Laajan brittikaksostutkimuksen perusteella koulu- ja kotiolot selittivät yhteensä 26 % koulumenestyksestä, perimä 62 %. Älykkyyden periytyvyys selitti tästä puolet. Lopun selittivät muun muassa persoonallisuuden, käytöshäiriöiden, terveyden, hyvinvoinnin ja oman pysyvyyskäsityksen periytyvyydet, jotka olivat 35–58 %.
Perheensisäiset sosiaali- ja tuloerot ovat suurempia
Professori Pertti Tötön mukaan Yhdysvaltojen tuloeroista 3/4 on perheensisäisiä, sisarustenvälisiä tuloeroja ja vain 1/4 tuloeroista selittyy eri perheiden erisuuruisilla tuloilla. Vastaavasti myös ammatit ja koulutus vaihtelevat sisarusten välillä enemmän kuin perheestä toiseen.
Geenit selittävät puolet tuloeroista
Geenit selittävät miehillä puolet ja naisilla 40 % elinikäisistä tuloeroista. Tämä selvisi verrattaessa suomalaisten identtisten ja ei-identtisten kaksosten tuloeroja.
Politiikka ja periytyvyys
Monesti vasemmistolaiset eivät pidä käyttäytymisen selittämisestä biologialla, poikkeuksena homoseksuaalisuus, jonka vasemmistokin hyväksyy paljolti synnynnäiseksi. Moni pelkää, että biologiset selitykset johtavat epätasa-arvoiseen suhtautumiseen ja oikeuttaa vääryyksiä. Professori Steven Pinkerin mukaan usko tasa-arvoiseen kohteluun ei edellytä uskoa täyteen samanlaisuuteen.
Poliittisten asenteiden periytyvyys
Ruotsalaistutkimus vuodelta 2009 osoittaa myös, että asenteet siirtolaisuutta kohtaan periytyy voimakkaasti (60 %). Geenien osuus on 53 %, jaetun ympäristön 7 % ja sattuman osuus 40 %. Tutkimus myös paljastaa seuraavat muut periytyvyydet (geenit + jaettu ympäristö) poliittisissa näkemyksissä:
Kasvatuksen vaikutus
Kasvatus tai muukaan kotiympäristö ei juurikaan selitä ihmisten tuloja, älykkyyttä, itsekontrollia, mielenterveysongelmia tai alkoholismia. Niiden takana ovat perintötekijät ja yksilöllinen ympäristö, kuten sairastetut taudit. Tiedot on saatu muun muassa kaksos- ja adoptiotutkimuksista. Adoptoidut lapset muistuttavat paljon enemmän biologisia sukulaisiaan kuin kasvinperheensä jäseniä. ”Toisen lapsen jälkeen vanhemmat alkavat uskoa geeneihin”, sanotaan. Tutkijat pitävät silti mahdollisena, että perhetaustan ääriolot voivat vaikuttaa mainittuihin ominaisuuksiin.
Lastenpsykiatrian professorin Andre Sourander kuitenkin esittää lastenpsykiatrian professorin Eeva Arosen tavoin, että ympäristön ja kasvatuksen vaikutuksesta lasten mielenterveysongelmiin ja käytöshäiriöihin olisi vahvaa tutkimusnäyttöä. Hänen mukaansa pitäisi tukea lapsen positiivisia puolia ja vaikuttaa myönteisesti lapsen itsetuntoon. Lastenpsykiatrian professori Kaija Puura myöntää, että persoonallisuuteen ei voi vaikuttaa, mutta sanoo, että liian ankara tai ymmärtämätön kasvatus voi silti aiheuttaa vahinkoa. Kasvatus tulisi sopeuttaa kunkin lapsen geneettisen temperamentin mukaan. Lasta ei kuitenkaan tarvitse treenata, eivät vanhemmat voi vaikuttaa siihen, kuka voittaa Nobel-palkinnon. Turvallinen ja ennustettava perhe-elämä riittää, Puura arvioi.
Erot koulutuksessakin selittyvät pitkälti geeneillä, mutta perhetaustakin selittää 30–40 % siitä, kelle tulee yliopistotutkinto, kelle ammattikorkeatutkinto ja kelle ammattikoulututkinto.
Salibandyn 2. divisioona (naiset)
'''Naisten 2. divisioona''' on Suomen kolmanneksi korkein salibandyn sarjataso. Sarjaa pelataan alueittain kaikilla Salibandyliiton alueilla: Etelä-Suomessa, Länsirannikolla, Sisä-Suomessa, Kaakkois-Suomessa, Savo-Karjalassa, Pohjanmaalla ja Pohjois-Suomessa. 2. divisioonassa ottelut pelataan turnausmuotoisena ja ottelu kestää 3 x 15 minuuttia.
Joukkueet 2020–2021
Etelä-Suomi
Lohko 1
Länsirannikko (2./3. div) Syyskauden jälkeen seitsemän parasta jatkaa 2. divisioonassa.
Lohko 3
Feng Shanshan
pienoiskuva|upright|Féng Shān Shān vuonna 2009. Feng Shanshan (, s. 5. elokuuta 1989 Kanton) on kiinalainen golfammattilainen ja olympiamitalisti. Feng voitti olympiapronssia Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Huhtikuuhun 2019 mennessä hänellä oli 9 LPGA-tourin voittoa ja yksi major-tourin voitto.
Salibandyn 2. divisioona (naiset)
Joukkueet 2020–2021
Kaakkois-Suomi
Savo-Karjala
Lohko 6
Pohjanmaa
Lohko 7
Pohjois-Suomi
August Hämäläinen
August Hämäläinen (17. heinäkuuta 1874 Kuopio – 29. tammikuuta 1956 Liperi) oli suomalainen maanviljelijä, meijerin isännöitsijä ja kansallisen edistyspuolueen kansanedustaja.
Hämäläisen vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Hämäläinen ja Stina Katri Sahanen. Hän kävi maatalouskoulun 1899. Hämäläinen oli tilanhoitajana Tenholassa 1899–1902, Satakunnan maanviljelysseuran juurikasviviljelysneuvojana 1903, Hankasalmen maatalousseuran maatalousneuvojana 1904, Uudenmaan läänin maanviljelysseuran neuvojana 1905 ja Itä-Hämeen maanviljelysseuran maatalousneuvojana 1906–1909 sekä 1913–1922. Hän toimi Lahden osuusmeijerin isännöitsijänä 1910–1912 ja Limingan osuusmeijerin isännöitsijänä 1922–1927. Hämäläinen oli tilanomistajana Hollolassa 1913–1919 ja maanviljelijänä Liperissä 1927–1930.
Hämäläinen oli kansanedustajana 1919–1922 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli myös Hollolan kunnanvaltuuston jäsenenä.
August Hämäläinen oli naimisissa vuodesta 1908 Eeva Emilia Sundströmin kanssa.
Metapolitiikka
Metapolitiikalla viitataan poliittiseen toimintaan, joka kohdistuu arvojen ja yleisen ilmapiirin muuttamiseen, jotta päivänpoliittisten kysymysten toteuttaminen on tulevaisuudessa mahdollista. Kyse on esimerkiksi kielen ja käsitteiden hallinnasta, joiden avulla mielipideilmastoa muutetaan tavoiteltuun suuntaan.
Juhani Ahon patsas
thumb|upright|Aimo Tukiainen: Juhani Aho (Helsingin patsas). thumb|upright|Aimo Tukiainen: Juhani Ahon patsas Iisalmessa Juhani Ahon patsas on kuvanveistäjä Aimo Tukiaisen toteuttama kirjailija Juhani Ahon pronssinen näköispatsas, josta on kaksi valosta, toinen Helsingin Eirassa ja toinen Ahon synnyinseudulla Iisalmessa. Molemmat on pystytetty vuonna 1961.
Kyseessä on realistinen kokovartalomuotokuva seisovasta Ahosta. Pronssiveistoksen korkeus on 2,8 metriä. Helsingin patsas sijaitsee Eiran Engelinaukion rantaa kohti viettävässä rinteessä, katse merelle päin. Saman aukion vierellä olevassa talossa (Armfeltintie 6) Aho asui vuosina 1911–1919. Iisalmen patsas on keskustan Kirkkopuistossa Louhenkadun ja Riistakadun välisellä osuudella.
Aloitteen patsaiden pystyttämiseksi Aholle teki Juhani Ahon Seura. Tukiainen valmisti patsaan pienoismallin jo vuonna 1954, sen lopullisen version toteutuksessa häntä avustivat nuoret kuvanveistäjät Kain Tapper ja Antti Neuvonen. Ahon patsas oli Aimo Tukiaisen ”realistisen kauden” viimeinen julkinen työ, sillä hän hylkäsi 1960-luvulle tultaessa realistisen taiteen ja siirtyi informalistiseen tyyliin. Ahon patsaasta otettiin kaksi valosta, jotka paljastettiin samanaikaisesti Helsingissä ja Iisalmessa Ahon syntymän satavuotispäivänä 11. syyskuuta 1961. Helsingin paljastustilaisuuteen osallistui muun muassa tasavallan presidentti Urho Kekkonen. Samana päivänä paljastettiin myös Tukiaisen suunnittelema muistolaatta Ahon syntymäkodin Väärnin pappilan seinällä Lapinlahdella.
Gatestone Institute
Gatestone Institute on yhdysvaltalainen ajatushautomo. Sen perusti Nina Rosenwald vuonna 2008. Rosenwald on edelleen johtokunnan puheenjohtaja. Järjestö toimi aluksi nimillä Hudson Institute New York ja Stonegate Institute vuoteen 2012. Yhdysvaltalainen diplomaatti John Bolton toimi sen johdossa 2013–2018, kunnes siirtyi Donald Trumpin hallintoon kansallisen turvallisuuden neuvonantajaksi.
Wolf (elokuva)
Wolf on yhdysvaltalainen ihmissusielokuva vuodelta 1994. Elokuvan ohjasi Mike Nichols ja käsikirjoittivat Jim Harrison ja Wesley Strick.
Sosias
Sosias voi viitata seuraaviin:
Gatestone Institute
Instituutti listaa tavoitteikseen Selvittää ihmisille sen, minkä uutisoinnissa valtamedia epäonnistuu:
Wolf (elokuva)
Elokuvan pääosissa näyttelevät Jack Nicholson, Michelle Pfeiffer ja James Spader.
Lempäälän vaakuna
thumb|150px|Lempäälän vaakuna Lempäälän kunnanvaakuna on saanut aiheensa Lempäälän historiasta. Vaakunan jalkajousi viittaa eräretkiin, joita alueella entisaikoina tehtiin. Aurankärjet kuvastavat maanviljelystä.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 7. maaliskuuta 1950. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä aaltokoroinen kultapaalu, jonka päälikkeenä on musta, viritetty jalkajousi mustakärkisine kultanuolineen; tyvessä paalun kummallakin puolella saatteena kultainen aurankärki”.
Randy Steven Kraft
thumb|right|Randy Steven Kraft vuonna 2007.
Randy Steven Kraft (s. 19. maaliskuuta 1945) on yhdysvaltalainen sarjamurhaaja.
Kraft syntyi Kaliforniassa, johon hänen vanhempansa olivat muuttaneet Wyomingista ennen pojan syntymää. Hän oli perheensä neljäs lapsi ja ainoa poika. Hän valmistui Westminster High Schoolista ja opiskeli sen jälkeen Claremont McKenna Collegessa.
1970- ja 1980-luvuilla Kalifornian moottoriteiden varsilla sattui useita raakoja henkirikoksia. Uhrit olivat miespuolisia teini-ikäisiä tai nuoria aikuisia, ja usein heitä oli kidutettu tai käytetty seksuaalisesti hyväksi. Ruumiit oli jätetty näkyville.
Kraft oli vähällä joutua pidätetyksi vuonna 1975, kun high schoolin kesken jättäneen 19-vuotiaan Keith Daven Crotwellin pää löydettiin Kaliforniasta. Kraft väitti kuulustelussa jättäneensä Crotwellin autostaan elävänä. Syytteitä ei nostettu, koska Crotwellin vartaloa ei löytynyt ja kuolinsyy oli epäselvä.
Kraft jäi kiinni vuonna 1983 kuristetun Terry Gambrelin (25) ruumiin löydyttyä. Kraft oli listannut kaikkiaan 65 uhriaan. Hänet asetettiin syytteeseen 16 murhasta ja tuomittiin kuolemaan 29. marraskuuta 1989. Kalifornian korkein oikeus piti tuomion samana 11. elokuuta 2000. Kraft odottaa teloitusta San Quentinissa. Häntä kutsutaan Yhdysvalloissa toisinaan nimellä The Freeway Killer; samalla nimellä kutsutaan myös kahta muuta sarjamurhaajaa, William Boninia ja Patrick Kearneytä.
Kevin Smith (näyttelijä)
Kevin Tod Smith (16. maaliskuuta 1963 Auckland, Uusi-Seelanti – 15. helmikuuta 2002 Peking, Kiina) oli uusiseelantilainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan televisiosarjoista Hercules (1995–1999) ja sen kahdesta spin-off-sarjasta Xena: soturiprinsessa (1995–2001) ja Young Hercules (1998–1999), joissa hän esitti kreikkalaista sodanjumalaa Aresta. Hän oli myös rockmuusikko.
Kuolema
Vuoden 2002 alussa Aucklandista kotoisin oleva näyttelijä matkusti Kiinaan kuvaamaan Warriors of Virtue 2 -elokuvaa. Tarkoituksena oli tehdä yhdysvaltalais-kiinalainen taistelulajifilmi, koska Smith halusi työskennellä elokuvassa Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme esiintyneen stuntmiehen kanssa.
6. helmikuuta 2002 Smith oli työskennellyt kuvauksissa Shijiazhuangissa, ja odottaessaan kyytiä takaisin hotellille hän päätti kävellä Keski-Kiinan Televisio -elokuvastudion mailla ja kiipesi lavastetorniin. Hän menetti tasapainonsa ja putosi useita kerroksia (joidenkin lähteiden mukaan noin kuudennen kerroksen korkeudelta) ja sai vakavia vaurioita päähänsä. Smith vietiin paikalliseen sairaalaan ja sieltä hänet siirrettiin Pekingiin. Hän vajosi koomaan, ja häntä pidettiin hengissä keinotekoisesti 10 päivän ajan. Smith kuoli 15. helmikuuta vaimonsa Suzannen ja vanhempiensa Geoffin ja Yvonnen läsnä ollessa. Hänellä oli kolme poikaa. Yksityiset hautajaiset pidettiin 28. helmikuuta.
Ennen kuolemaansa Smith oli valmistautumassa ensimmäiseen Hollywood-roolinsa Bruce Willisin toimintaelokuvassa Tears of the Sun, yhtenä Navy SEAL:ina. Roolin oli määrä käynnistää hänen uransa Yhdysvalloissa.
Year of the Snitch
Year of the Snitch on yhdysvaltalaisen kokeellisen hip hop-yhtye Death Gripsin 22. kesäkuuta 2018 julkaistu kuudes studioalbumi.
Taustaa
Toukokuussa 2017 Steroids (Crouching Tiger Hidden Gabber Megamix) kappaleen julkaisun yhteydessä Death Grips ilmoitti työstävänsä uutta albumia.
Yhtyeen jäsenten lisäksi albumin teossa ovat olleet mukana elokuvaohjaaja Andrew Adamson sekä Toolin basisti Justin Chancellor.
Olaf Ittenbach
Olaf Ittenbach (s. 1969 Fürstenfeldbruck, Länsi-Saksa) on saksalainen kauhuelokuvaohjaaja ja erikoistehosteiden tekijä. Ennen hänen vuoden 1989 esikoisohjaustaan Black Past hän toimi hammashoitajana.
Ittenbach teki erikoistehosteet Uwe Bollin vuonna 2005 valmistuneeseen BloodRayne-elokuvaan ja on tehnyt niitä myös Bollin Tunnel Rats -elokuvaan.
Ittenbachin vaimo Martina, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 2004, on näytellyt monissa hänen elokuvissaan.
Pekka Viljanen
Pekka Viljanen voi tarkoittaa seuraavia
Kanstantsin Barytšeuski
Kanstantsin Iharavitš Barytšeuski (, łacinkaksi Kanstancin Iharavič Baryčеŭski, ; s. 29. toukokuuta 1990) on valkovenäläinen pituushyppääjä.
Psykonet
Psykonet on psykologian koulutusalalla toimiva yliopistoverkosto, jonka muodostavat Helsingin, Itä-Suomen, Jyväskylän, Tampereen ja Turun yliopistojen sekä Åbo Akademin psykologian laitokset ja oppiaineryhmät. Verkosto on toiminut koulutusalan katto-organisaationa vuodesta 1989.
A Fool There Was
Bara näyttelee femme fatale -roolia, joka käyttää charmiaan vietelläkseen moraalista Wall Street -asianajaja John Schuyleria (Edward José).
Elokuvan kuuluisa lausahdus on vampyyrin sanoma ”Kiss me, my Fool!” (suom. Suutele minua, typerykseni!)
Henriikka Könönen
Henriikka Claudia Könönen (s. 25. lokakuuta 1997 Oulu) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Kuivasjärven Auraa ja hänen valmentajinaan toimivat Aulis Kairento ja Uwe Könönen. Kalevan kisoista Könönen on saavuttanut seiväshypyn pronssia vuonna 2016 tuloksella 405. Hänen ennätyksensä on vuonna 2019 hypätty 415.
Coccidulinae
Coccidulinae on leppäkerttujen heimoon kuuluva kovakuoriaisalaheimo. Alaheimoon kuuluvien tribuksien ja sukujen määrä vaihtelee eri lähteissä. Alaheimoon kuuluu maailmanlaajuisesti kymmenen tribusta ja noin 34 sukua. Suomessa alaheimoon kuuluu lajeja kahdessa suvussa, joissa yhteensä kolme lajia.
Jooseppi Kauranen
Juosep (Jooseppi) Kauranen (23. toukokuuta 1880 Muolaa – 8. marraskuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Kaurasen vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Kauranen ja Peata Mero. Hän kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä Muolaassa.
Kauranen oli kansanedustajana 1922–1935 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa, ja hänen seuraajakseen eduskuntaan tuli Maalaisliiton Antti Kuisma. Kauranen oli Muolaan kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan puheenjohtajana.
Jooseppi Kauranen oli naimisissa vuodesta 1903 Helena Jääskeläisen kanssa.
Harriet Silius
Harriet Margareta Silius (s. 25. tammikuuta 1948 Turku) on suomalainen naistutkija ja professori.
Silius opiskeli Åbo Akademissa ja suoritti valtiotieteen maisterin tutkinnon 1971 ja lisensiaatintutkinnon 1986 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1992 tutkielmalla Den kringgärdade kvinnligheten. Hän on tehnyt työuransa Åbo Akademin palveluksessa opintosihteerinä, tutkijana ja assistenttina, ja hänet nimitettiin naistutkimuksen professoriksi vuonna 1997. Hän johti eurooppalaista naistutkimuksen verkostoa (AOIFE) vuosina 1996–1999 ja toimi aikakauskirjan Nordic Journal of Women’s Studies päätoimittajana 1996–1999.
Siliuksen puoliso oli kanslianeuvos Roger Broo. Heillä on kolme lasta.
Kyyhkyrääkät
Kyyhkyrääkät eli aiemmalta nimeltään kyyhkykurjet (Mesitornithidae) on omaan kyyhkyrääkkälintujen lahkoon kuuluva lintuheimo, johon kuuluu kaksi sukua ja kolme lajia. Heimon lajeja tavataan vain Madagaskarissa. Ne ovat suunnilleen rastaan kokoisia 25–36 sentin pituisia maalintuja, joiden väritys vaihtelee harmaanruskeasta punertavaan tai oliivinvihreään. Vatsapuoli on aina vaaleampi. Kirjo- ja arokyyhkyrääkällä on rinnassa myös tummia täpliä. Kyyhkyrääkät ovat huonoja lentäjiä ja liikkuvat mieluiten maassa. Ravinto koostuu lähinnä hyönteisistä, mutta niille kelpaavat myös siemenet ja hedelmät.
Luokittelu
Kyyhkyrääkkien luokittelu on hankalaa. Ryhmää on yritetty yhdistää eri aikoina kyyhkyihin, rantakanoihin, kanalintuihin ja jopa koskikaroihin. Ennen omaan lahkoonsa luokittelemistaan, kyyhkyrääkät kuuluivat kurkilintuihin, joista ne eroavat kuitenkin sekä fylogenetiikan että morfologian perusteella.
Fossiileja ei ole löydetty, mutta heimoa pidetään vanhana. Kyyhkyrääkkiä pidetään jäänteinä muinoin huomattavasti laajemmalle levinneestä lintuheimosta.
Koko ja ulkonäkö
Kyyhkyrääkkälajien pituus vaihtelee 25–36 sentin välillä. Ne ovat suunnilleen rastaan kokoisia. Höyhenpeitteen väri vaihtelee harmaanruskeasta punertavaan ja oliivinvihreään. Vatsapuoli on vaaleampi. Sukupuolet ovat samannäköiset kaikilla muilla lajeilla paitsi arokyyhkyrääkillä. Ruskokyykyrääkät ovat pään ja selkäpuolen kohdalta pääosin tummanruskeita, vatsapuolelta vaaleampia tai pinkinruskeita. Kahden muun lajin väritys vaihtelee selkäpuolelta harmaanruskeasta kastanjanruskeaan. Kummankin höyhenpuvussa on myös valkoisia alueita, jotka ulottuvat naaman alaosista rintaan ja vatsaan. Nämä valkoiset kohdat ovat tummien täplien kirjomia. Arokyyhkyrääkkänaaraiden vatsapuoli on vaaleampi tai ruskeankeltaisempi kuin koirailla. Aro- ja kirjokyyhkyrääkillä on myös selvästi erottuvat naamajuovat. Kaikilla lajeilla on silmän takana valkoinen viiru.
Kyyhkyrääkiltä puuttuu hankaluu ja rintalastan harja on vain nuorilla linnuilla. Tämän vuoksi kyyhkyrääkät ovat käytännössä lentokyvyttömiä, vahvoista rintalihaksistaan huolimatta. Siivet ovat lyhyet ja pyöreähköt. Heimon erikoispiirre ovat viisi sulkaparia, joiden tuottama höyhenpöly tekee höyhenpuvun vesitiiviiksi. Arokyyhkyrääkän nokka on alaspäin käyrä, kyyhkyrääkkien suvun lajeilla nokka on suora ja lyhyempi. Pyrstö on pitkä ja pyöristynyt, jalat vankat ja suhteellisen pitkät.
Levinneisyys ja elinympäristö
Kyyhkyrääkkien levinneisyys rajoittuu Intian valtameressä sijaitsevalle Madagaskarin saarelle. Kirjokyyhkyrääkkä elää kuivametsissä, ruskokyyhkyrääkkä ikivihreissä sademetsissä ja arokyyhkyrääkkä kuivissa pensaikoissa. Ruskokyyhkyrääkät voivat lisääntymiskauden ulkopuolella vaihtaa elinpiiriään, mutta muutoin kaikki kyyhkyrääkät ovat paikkalintuja pysytellen lähes aina samalla alueella. Heimo on uhanalainen, sillä kaikki kolme lajia luokitellaan vaarantuneeksi. Uhanalaisuuden syynä ovat suppea levinneisyys ja metsien hakkuista johtuva elinympäristöjen väheneminen.
Elintavat
Kyyhkyrääkät ovat arkoja lintuja, jotka liikkuvat pieninä perheryhminä. Ne liikkuvat pääosin maassa ja kävelevät nopeilla, kyyhkymäisillä askelilla, keinuttaen samalla päätään ja pyrstöään. Heimon lajit ovat myös hyviä juoksijoita. Niiden lennot ovat pääosin lyhyitä pyrähdyksiä lepo-oksalle. Pelästytettynä ne voivat myös pyrähtää matalalle oksalle. Tämä koskee ainakin arokyyhkyrääkkää. Kyyhkyrääkät juoksevat mieluummin vaaraa pakoon kuin lähtevät lentoon. Tosin arokyyhkyrääkällä on tapana lentää matalalle oksalle, jossa se jähmettyy puolustusasentoon pitäen pään alhaalla ja pyrstön ylös kohotettuna.
Kaikki kyyhkyrääkät ovat hyvin äänekkäitä. Niiden laulua kuulee etenkin varhaisaamulla. Laulu koostuu toistuvista viheltelevistä fraaseista tai käheää hykertelyä muistuttavista äänistä. Näitä lauluääniä saattavat seurata myös lyhyet liverrykset. Kirjokyyhkyrääkät voivat laulaa myös duetossa. Kyyhkyrääkkien äänivalikoimaan kuluvat myös sihinä ja napsahdusäänet, joita ne päästävät tavallisesti häirittyinä ja pelästytettyinä.
Lisääntyminen
Pesintäkausi on sadekaudella loka-joulukuussa. Kaikki lajit rakentavat risuista, oksista ja kaarnansuikaleista alkeellisen, kuppimaisen pesän pensaaseen tai puuntaimeen 1–2 metrin korkeuteen maanpinnasta. Pesän läpimitta on noin 25 senttiä. Siinä on yhteen punotuista varvuista tehty alusta, jonka reunoja vahvistavat tukevammat oksat ja pehmikkeenä on vain hieman sammalia ja lehtiä. Emolinnut pääsevät pesään kiipeämällä kasvin vartta tai oksaa pitkin. Poikueessa 1–3, yleensä vain yksi kookas ja pitkulainen muna, jossa on ruskeita täpliä valkoisella pohjalla. Arokyyhkyrääkkänaaraalla on useita kumppaneita, jotka rakentavat pesän ja hautovat munat sen puolesta. Tapa on ainutlaatuinen kurkilintujen joukossa. Toisinaan taas yhden koiraan haudottava on kahden eri naaraan munat. Kirjo- ruskokyyhkyrääkkien keskuudessa naaras hoitaa yksin hautomisen, mutta hoitaa poikasia yhdessä koiraan kanssa. Poikaset seuraavat jatkuvasti emojen kintereillä. Vastakuoriutuneet kyyhkyrääkät ovat ruskean tai mustan untuvan peittämiä ja jättävät pesän heti kuoriutumisen jälkeen. Poikaset voivat pysyä emolintujen seurassa jopa vuoden.
Baijerintunnelimyyrä
Baijerintunnelimyyrä (Microtus bavaricus) on Cricetidae-heimoon, myyrien (Arvicolinae) alaheimoon ja peltomyyrien (Microtus) sukuun kuuluva äärimmäisen uhanalainen jyrsijälaji. Baijerintunnelimyyrä on osa Microtus multiplex -lajikompleksia, johon kuuluvat sen lisäksi jugoslaviantunnelimyyrä (Microtus liechtensteini) ja alppitunnelimyyrä (Microtus multiplex). Kompleksin lajien levinneisyys oli yhtenäinen ennen Alppien viimeisintä jääkautta, joka erotti ne toisistaan.
Gustav Sepperi
Gustav August Sepperi (synt. Sepper; ) oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli Saksassa sotilaskoulutuksensa saanut jääkäri. Hän aloitti sotilasuran sa jo ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla ja toimi vielä jatkosodassa pataljoonan komentajana viestijoukoissa.
Perhetausta
Hänen vanhempansa olivat rautatien virkamies Gustaf Sjöberg ja Erika Kottelin. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna vasta 1928 Sylvi Alice Elovaaran kanssa.
Opinnot
Sepperi kävi Helsingin kauppakoulun vuosina 1909 - 1911 ja Suomen liikemiesten kauppaopiston vuosina 1912 – 1913 sekä suoritti yksityisesti viidennen luokan Hämeenlinnan lyseossa vuonna 1928. Sepperi kävi Haminan taistelukoulun vuonna 1918 ja yhteysupseerikurssin Mikkelissä ja Helsingissä vuonna 1919 sekä Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1929. Armeijan sotakoirakurssin hän suoritti vuonna 1933 ja viestiupseerikurssin ensimmäisen ja toisen jakson vuonna 1934.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n tiedonanto-osasto, kuvaan merkitty osaston johtajat [[Birger Homén ja Eric Heimbürger.]] Sepperi työskenteli konttoristina Lyypekissä ja Hampurissa ennen liittymistään ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 25. elokuuta 1915, kuului sen sekä 27. Jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella.
Suomen sisällissota
Sepperi saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi Kenttälennätinpataljoonaan, josta hänet siirrettiin 15. huhtikuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi 6. Jääkärirykmentin 17. jääkäripataljoonaan 2. komppaniaan. Sepperi otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa.
Dean DeBlois
thumb|Dean DeBlois Dean DeBlois on kanadalainen elokuva- ja lyhytelokuvaohjaaja, joka on tunnettu elokuvistaan Lilo ja Stitch (2002), Näin koulutat lohikäärmeesi (2010), Näin koulutat lohikäärmeesi 2 (2014) ja Näin koulutat lohikäärmeesi 3 (2019).
Aila Koivistoinen
Aila Hellevi Humalamäki (o.s. Koivistoinen, 19. tammikuuta 1952 Suonenjoki – 1980 ) oli suomalainen juoksija, joka edusti seuratasolla Kuopion Sisu-Veikkoja.
Baijerintunnelimyyrä
Baijerintunnelimyyrän ruumiin pituus on 9–10,5 senttimetriä ja hännän pituus 3,5–4 senttimetriä. Sen korvat ovat kahdeksan millimetrin mittaiset. Turkki on tiheä ja pehmeä. Väritykseltään laji on selkäpuolelta ruskea ja vatsasta harmaavalkoinen.
Gustav Sepperi
Sisällissodan jälkeinen aika
Hänet siirrettiin 1. heinäkuuta 1933 Viipurin rykmenttiin, missä hänet määrättiin 25. elokuuta 1933 alkaen viestiosaston (myöhemmin viestikomppania) päälliköksi. Hän toimi omien tehtäviensä ohella myös Kajaanin sissipataljoonan tiedonantokurssien johtajana 15. huhtikuuta – 19. kesäkuuta 1920 välisen ajan ja 1. komppanian väliaikaisena päällikkönä 28. joulukuuta 1920 – 1. maaliskuuta 1921 ja 3. komppanian väliaikaisena päällikkönä 11. kesäkuuta – 16. marraskuuta 1925 väliset ajat. Hämeenlinnan varuskunnan komendanttina hän toimi 28. syyskuuta 1921 alkaen aina kesäkuulle 1924 saakka ja oli 1. marraskuuta 1924 – kesäkuu 1925 välisen ajan komennettuna joukkueenjohtajaksi Kenttälennätinpataljoonan aliupseerikouluun. Vuosina 1931–1932 hän toimi tilapäisesti Satakunnan ja Suupohjan kutsuntapiirin kutsuntatoimistossa ja 1. maaliskuuta 1932 – 15. marraskuuta 1933 välisen ajan kutsunta-asiain upseerina Haminan sotilaspiirin esikunnassa.
Talvi- ja jatkosota
Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Viestipataljoona 5:n komentajaksi ja hän osallistui jatkosodassa taisteluihin Laatokan Karjalassa, Aunuksessa ja Pohjois-Suomessa. Sepperi erosi vakinaisesta palveluksesta sotien jälkeen ja asettui sen jälkeen asumaan Rajamäelle, missä hän harrasti muun muassa mehiläishoitoa.
Aila Koivistoinen
Koivistoinen kuului Suomen joukkueeseen, joka sai hopeaa Waregemin maastojuoksun MM-kilpailujen 1973 joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli 50:s. Kalevan kisoissa hän oli parhaimmillaan viides 3 000 metrillä Joensuussa 1972.
Baijerintunnelimyyrä
Historiallisesti baijerintunnelimyyrää on elänyt Saksassa Baijerin osavaltiossa, ja koska sitä ei ole tavattu siellä vuoden 1962 jälkeen muualla, sen luultiin aina vuoteen 2000 asti kuolleen sukupuuttoon, minä vuonna kuitenkin varmistettiin vuonna 1976 pohjoisesta Tirolista Itävallasta löydetyn myyräpopulaation kuuluvan baijerintunnelimyyrän lajiin. Baijerintunnelimyyriä eli Tirolissa todistetusti ainakin vielä vuonna 2004. Sieltä se tunnetaan ainoastaan Rofan-vuorelta 730–1 100 metrin korkeudesta. Baijerissa lajia oli elänyt 750 metrin korkeuksissa avoimilla rinteillä.
Aila Koivistoinen
Uransa lopettanut Koivistoinen kuoli syöpään 28-vuotiaana marraskuussa 1980.
Baijerintunnelimyyrä
Baijerintunnelimyyrän ravintoa ovat mukulat, juuret ja versot. Ne kaivavat elinalueelleen lukuisia koloja ja multakekoja.
Sosias (savenvalaja)
Sosias oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuoden 500 eaa. tienoilla.
Sosiaan vaaseja maalasi ainakin hänestä nimensä saanut Sosias-maalari.
Marée Noire
Marée Noire on kanadalaisen death metal -yhtye Beneath the Massacren vuonna 2010 julkaistu EP-levy. Albumi on järjestyksessään yhtyeen toinen EP ja kaiken kaikkiaan neljäs julkaisu.
Albumin ranskankielinen nimi Marée Noire tarkoittaa vertauskuvallisesti raakaöljyn aiheuttamaa saastumista. Yhtyeen laulaja Elliot Desgagnésin mukaan vaikka albumin nimen ja sanoituksien voidaan luulla liittyvän sopivan ajankohdankin vuoksi vuoden 2010 Meksikonlahden öljyonnettomuuteen, ne eivät välttämättä suoraan liity toisiinsa. Albumin sanoilla Desgagnés on koittanut selittää Albert Camus'n Sisyfoksen myytti -kirjan tarinan, jolla tarkoitetaan, että ihmisen elämällä ei ole mitään merkitystä eikä sillä kuulukaan olla merkitystä.
Pensaikkopyyjuoksija
Pensaikkopyyjuoksija (Turnix varius), myös T. varia, on pyyjuoksijoiden sukuun kuuluva viiriäistä muistuttava lintu. Sen esiintymisalue kattaa Australian lounais-, itä- ja kaakkoisosat (nimialalaji varius), Uuden-Kaledonian (alalaji novaecaledoniae), ja Australian lounaisrannikon edustalla sijaitsevan Houtman Abrolhosin saariryhmän (alalaji scintillans). John Latham kuvaili lajin holotyypin Sydneystä vuonna 1801.
Smikros
Smikros (, ”Pieni”, ”Lyhyt”) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 520/510–500 eaa.
Smikros oli varhaisia punakuviomaalareita ja osa niin kutsuttua Pioneeriryhmää. Hänen signeerauksensa tunnetaan varmuudella ainakin kolmesta vaasista. Vaasimaalauksissaan hän jäljitteli Eufroniosta.
Pekka Viljanen (poliitikko)
Pekka Einari Viljanen (s. 11. maaliskuuta 1945 Vihti) on suomalainen maanviljelijä ja poliitikko. Koulutukseltaan hän on agrologi ja on toiminut muun muassa Vihdin kunnan maataloussihteerinä ja Vihdin seurakunnan talouspäällikkönä. Viljanen toimi kansanedustajana vuosina 1991–1995. Kansanedustajana hän edusti Uudenmaan läänin vaalipiiriä ja kuului Keskustan eduskuntaryhmään.
Marjatta Vehkaoja
Liisa Marjatta Ilona Vehkaoja (o.s. Voionmaa, s. 9. toukokuuta 1945 Helsinki) on suomalainen kansanedustaja ja poliitikko. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden kandidaatti. Vehkaoja toimi kansanedustajana kolme vaalikautta vuosina 1991–2003. Hän edusti Vaasan läänin vaalipiiriä ja kuului Sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään.
Huviretki hirttopaikalle
Huviretki hirttopaikalle on Peter Weirin ohjaama australialainen mystinen draamaelokuva vuodelta 1975. Se kertoo sisäoppilaitoksen tyttöoppilaiden huviretkestä Hanging Rock -nimiselle kalliomuodostelmalla, missä kolme heistä katoaa salaperäisesti.
Huviretki hirttopaikalle oli Peter Weirin läpimurtoelokuva ja myös yksi ensimmäisistä maailmanlaajuisesti menestyneistä australialaisista elokuvista.
Palkinnot
Voitetut BAFTA-palkinnot:
Dareios-maalari
Dareios-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi apulialaista eteläitalialaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi klassisella kaudella noin vuosina 340–320 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu hänen tunnetuimman teoksensa Dareios-vaasin kuva-aiheeseen.
Dareios-maalari toimi mahdollisesti Taraksessa. Hän oli aikansa apulialaisen keramiikan merkittävin edustaja, ja hänellä oli suuri jälkivaikutus. Dareios-maalari maalasi erityisesti voluuttikrateereja, amforoita ja lutroforoksia. Osa vaaseista on hyvin suurikokoisia, jopa noin metrin korkuisia. Hänen kuva-aiheensa ovat pääosin peräisin kreikkalaisesta tragediasta, erityisesti Euripideelta, sekä mytologiasta. Henkilöhahmot on usein nimettu vaaseihin piirtokirjoituksilla.
Savannikirvinen
Savannikirvinen (Anthus caffer) on afrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää mantereen itä- ja eteläosia Etelä-Etiopiasta ja Etelä-Keniasta Kongoon, Angolaan ja Etelä-Afrikkaan. Siitä tunnetaan viisi alalajia. Karl Jakob Sundevall kuvaili lajin holotyypin Mohapoanista Limpopon varrelta Etelä-Afrikasta 1851.
Messelirrisor
Messelirrisor on sukupuuttoon kuollut sarvinokkalintujen lahkoon kuuluva lintusuku ja heimon Messelirrisoridae ainoa suku. Ne olivat pieniä harjalintumaisia lintuja ja kuuluivat Keski-Eurooppaa keskisellä eoseenikaudella noin 49–37 miljoonaa vuotta sitten hallinneisiin pieniin metsälintuihin.
thumb|left|Taiteilijan näkemys.
Messelirrisorin fossiilisia jäänteitä on löydetty Messelin kaivoksesta Hessenistä, Saksasta. Messelirrisoridaen jäsenet olivat ensimmäiset nykyisin tunnetut harjalintujen (Upupidae) ja säihkyjien (Phoeniculidae) kehityslinjan edustajat sekä niiden sisarryhmä.
Jacques-Édouard Alexis
Jacques-Édouard Alexis (s. 21. syyskuuta 1947 Gonaïves) on entinen Haitin pääministeri. Hän oli tehtävässä maaliskuusta 1999 maaliskuuhun 2001 ja uudelleen 21. toukokuuta 2006 – 14. huhtikuuta 2008.
Alexis on ollut Haitin valtionyliopiston kemian apulaisprofessorina 1973–1976 ja tutkimusapulaisena Université Lavalissa Québecissa 1977–1978, jossa hän suoritti maisterin tutkinnon elintarviketeknologiassa. Hän opetti Haitin yliopistossa sekä École Moyenne d’Agriculturessa 1979–1985. Hän oli myös Quisqueyan yliopiston ensimmäinen rehtori 1990–1995.
Alexis oli presidentti René Prévalin hallituksen koulutus-, nuoriso- ja kulttuuriministerinä sekä sisäministerinä. Pääministeriksi Préval nimitti hänet 16. heinäkuuta 1998. Tuota ennen kongressi oli hylännyt kolme edellistä ehdokasta, mistä serasi vuoden mittainen poliittinen kriisi. Kun Préval valittiin uudelleen 2006, hän nimitti Alexiksen uudelleen pääministeriksi.
Hänen talouspolitiikkaansa alettiin arvostella, mutta huhtikuussa 2008 hän selvisi luottamuslauseäänestyksestä. Huhtikuussa 2008 maassa puhkesi mellakoita ruoan ja polttoaineiden hinnannousun vuoksi, jolloin Alexis ilmoitti sijoitusohjelmasta elinkustannusten alentamiseksi. Senaatti päätti kuitenkin yksimielisesti 12. huhtikuuta erottaa hänet.
Luterilaisia virsiä
Luterilaisia virsiä on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan vuonna 2015 julkaisema virsi- ja rukouskirja, jota käytetään hiippakunnan jumalanpalveluksissa yhdessä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan kanssa.
Virsien numerointi alkaa luvulla 700, jotta sekaannusta vuoden 1986 virsikirjan kanssa ei tapahtuisi. Kokoelma sisältää noin 200 virttä, koko Psalmien kirjan, hetkipalveluskaavoja ja muita rukouksia.
Jo vuonna 2009 Suomen Luther-säätiö julkaisi ensimmäisen version Luterilaisia virsiä -kirjasta. Tämä versio sisälsi 99 virttä.
Ernesti Aarnio
Kaarlo Ernesti (Karl Ernest, K. E.) Aarnio (27. tammikuuta 1877 Helsinki – 18. tammikuuta 1938 Kalanti) oli suomalainen kirkkoherra, lääninrovasti ja kokoomuksen kansanedustaja.
Aarnion vanhemmat olivat tehtaantyömies Johan Robert Henriksson ja Amanda Wilhelmina Simstedt. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1896 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian preliminääritutkinnon 1897 ja teologian erotutkinnon 1900. Hänet vihittiin papiksi 1900 ja hän suoritti pastoraalitutkinnon 1903.
Aarnio oli Laukaan papiston apulaisena ja vt. kirkkoherrana 1900–1903, Korpilahdella kirkkoherran apulaisena, armovuoden saarnaajana, vt. kappalaisena ja vt. kirkkoherrana 1903–1904, 1904–1905 ja 1906–1908, Uuraisten vt. kirkkoherrana 1904 ja 1905–1906 sekä Kymin vt. kirkkoherrana 1908–1909. Hän oli sitten Korpilahden kappalaisena 1909–1915, Teiskon kirkkoherrana 1915–1921 sekä Turun läänin Uudenkirkon, myöhemmin Kalannin kirkkoherrana 1921–1938. Hämäläinen toimi vt. lääninrovastina 1928–1930 ja hän oli lääninrovasti 1930–1938.
Aarnio oli kansanedustajana 1927–1929 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli Teiskon ja Turun läänin Uudenkirkon kunnanvaltuustojen jäsenenä.
Ernesti Aarnio oli naimisissa vuodesta 1904 Minna Johanna Vilénin kanssa.
Abai Qunanbaiuly
thumb|Abai Qunanbaiuly. Abai Qunanbaiuly (, ; 10. elokuuta (J: 29. heinäkuuta) 1845 nykyinen Itä-Kazakstanin alueen Abain piirin Karaulin kylä, – 6. heinäkuuta (J: 23. kesäkuuta) 1904 Karaul) oli kazakkilainen runoilija ja kansanvalistaja sekä yksi kazakin kirjakielen perustanlaskijoista.
Abai syntyi feodaaliruhtinas Qunanbai Öskenbaiulyn perheeseen. Hän opiskeli Semipalatinskin koraanikoulussa ja kävi samalla myös venäläistä koulua. Itämaisten runoilijoiden ja tiedemiesten lisäksi Abain maailmankuvaan vaikutti voimakkaasti klassinen venäläinen kirjallisuus, jonka teoksia hän käänsi äidinkielelleen.
Satiirisissa runoissaan Abai arvostelee yhteiskunnallista epäoikeudenmukaisuutta, kansan takapajuisuutta ja tietämättömyyttä. Hän kehitti kazakinkielisen runouden tyyliä ja otti käyttöön uusia runomuotoja. Runoelmassa Iskander Abai kuvaa kriittisesti Aleksanteri Suuren valloituksia. Hän kirjoitti myös didaktisia proosateoksia.
Kirjailija Muhtar Äwezov kuvaa runoilijan elämää eeppisessä romaanissaan ”Abain tie”. Entinen Karagandan alueen Tšurubai-Nuran taajama nimettiin Abain mukaan vuonna 1961.
Ybyrai Altynsarin
thumb|upright|Ybyrai Altynsarin. Ybyrai Altynsarin (, ; 20. lokakuuta 1841 – 17. heinäkuuta 1889) oli kazakkilainen pedagogi, kirjailija ja kansanperinteen tutkija.
Saga Kivekäs
Saga Elsa Alexandra Kivekäs (s. 6. toukokuuta 1997 Helsinki) on suomalainen seitsenottelija. Hän edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan toimii Mika Noronen.
Kalevan kisoista Kivekäs on saavuttanut seitsenottelun hopeaa vuonna 2016. Lisäksi hän on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuista hopeaa 60 metrin aitajuoksusta vuonna 2017.
Henkilökohtaiset ennätykset
Lähteet
Bayonne (New Jersey)
Bayonne on kaupunki Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltion koillisosassa Hudsonin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 63 024.
Maantiede
thumb|vasen|[[Kill Van Kull, Bayonnea vasemmalla.]] Bayonne sijaitsee New Jerseyn osavaltion koillisosassa Hudsonin piirikunnassa. Alue on niemimaata, jonka toisella puolella sijaitsee Newarkinlahti ja toisella puolella Ylä-New Yorkin lahti. Niemimaan kärki tuli tunnetaan nimellä Constable Hook. Kill Van Kull erottaa Bayonnea Staten Islandin saaresta New Yorkin kaupungin puolella. Kill Van Kullin yli kulkee Bayonnen silta.
Historia
thumb|vasen|Entisen Port Johnssonin aluetta. Bayonneen alkoi muodostua siirtolaisasutusta vuonna 1646, jolloin Hollannin Länsi-Intian kauppakomppanian Jacob J. Roy sai maata nykyisen kaupungin paikalta. Paikasta kehittyi kauppa-asema brittien saatua alueen ja paikka tunnettiin nimellä Bergen Neck.
Vuonna 1840 paikalla sijainneet Saltervillen, Centrevillen, Constable Hookin ja Bergen Poinin kylät liitettiin Hudsonin piirikuntaan. Rannikolle rakennettiin hulppeita asuntoja ja matkailijoita vieraili La Tourette Hotel-hotellilla. Kaupunki tunnettiin ensimmäiseen maailmansotaan saakka etenkin siellä rakennetuista jahdeistaan. Kylät yhdistettiin Bayonneksi vuonna 1861. Nimi johdettiin Bayonnia-kiinteistöjen mukaan. Varsinaista yhteyttä Bayonnen kaupunkiin Ranskassa nimellä ei ole. Hallinnollinen Bayonnen kaupunki muodostettiin 10. maaliskuuta 1896.
Michel Gurfi
Michel Gurfi (s. 3. joulukuuta 1982 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen näyttelijä.
Bayonne (New Jersey)
Historia
Rautatie oli saapunut Bayonneen Yhdysvaltain sisällissodan aikana. Jersey Central Railroad-yhtiö rakennutti Port Johnstonin hiilisataman Constable Hookissa ja John D. Rockefellerin Standard Oil rakennutti paikalle öljynjalostamoja. Jalostamoille vedettiin öljyputkiaosavaltion ulkopuolelta. Bayonne kehittyi näin maaseutuympäristöstä teollisuuden keskukseksi. Kasvavan teollisuuden myötä alueelle saapui suuria määriä siirtolaisia etenkin Etelä- ja Keski-Euroopasta. Bayonnen silta Staten Islandille valmistui vuonna 1931.
Michel Gurfi
Ennen näyttelijänuraansa Gurfi toimi mainosmallina. Hän tuli tunnetuksi meksikolaisesta telenovelasta Rebelde, jossa hän näytteli vuosina 2004–2005. Sittemmin hän on esiintynyt muun muassa espanjalaissarjoissa Física o química ja Serranon perhe.
Bayonne (New Jersey)
Historia
Toisen maailmansodan aikana Bayonnen teollisuus teki kaupungista merkittävän tuotannon keskuksen. Bayonnen laivastotukikohdasta käsin varustettiin sotalaivoja ja vietiin tarvikkeita muihin tukikohtiin ympäri maailmaa. Laivastotukikohta muuttui laivaston tavaraterminaaliksi vuonna 1967 ja lopulta se suljettiin vuonna 1999.
Michel Gurfi
Gurfi on myös juontanut muun muassa Beauty and the Geek -tositelevisio-ohjelman meksikolaisversiota La bella y el nerd ja kilpaillut Dancing with the Stars -tanssiohjelman espanjalaisversiossa ¡Mira quién baila!.
Bayonne (New Jersey)
Talous
Bayonne on useiden eri öljyputkien päätepiste. Big Inch saapuu kaupunkiin Teksasista 2 400 kilometrin päästä. Paikallisia teollisuuden aloja ovat esimerkiksi koneteollisuus, tekstiiliteollisuus ja kemikaaliteollisuus. Rannan tuntumassa on useita telakoita. Huomattava osa taloudesta perustuu satamatoiminnalle ja palvelualalle.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Bayonnessa aikavälillä 2014–2018 olivat 59 924 USD ja henkilöä kohden 31 329 USD. 13,8 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö
Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 63 024 ja vuoden 2019 arvion mukaan 64 897. Kaupungin asukkaista 63,4 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 46,6 %), 11,5 % afroamerikkalaisia, 31,4 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 9,9 % aasialaisia. 46,9 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 30,4 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Hakkarainen
Hakkarainen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Hakkaraisia:
Anniina Ballerina
Anniina Ballerina on piirroshahmo, jonka loivat Katherine Holabird ja Helen Graig kirjasarjassaan Angelina Ballerina. Sarjan ensimmäinen kirja julkaistiin vuonna 1983, ja sen jälkeen on ilmestynyt yli 20 kirjaa. Kirjojen pohjalta on tehty kaksi lasten animaatiosarjaa.
Animaatiosarjat
Ensimmäinen animaatio oli brittiläinen HIT Entertainmentin tuottama 40-jaksoinen piirrossarja. Ensimmäinen jakso näytettiin 4. toukokuuta 2002. Se sai jatkoa syyskuussa 2009 tietokoneanimoidulla Anniina Ballerinalla.
Mattelin ja HIT:in ilmoitettiin vuonna 2015 tekevän uutta animaatiosarjaa Anniina Ballerinasta, ja sen oli tarkoitus julkaista vuonna 2017.