cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Joe Bonamassa
Soittimet
Bonamassa on keräillyt kitaroita kolmetoistavuotiaasta lähtien, ja hänellä on nykyisin mittava kitarakokoelma, joka sisältää lukuisia vanhoja ja harvinaisia soittimia. Hänen mittava kitarakokoelmansa käy ilmi muun muassa hänen albumiltaan You And Me, jonka teossa on käytetty 22:a kitaraa ja viittä vahvistinta. Live-esiintymisissään Bonamassa käyttää yleisimmin Gibson Les Paul -kitaroita. Hän kuitenkin soittaa myös useilla muilla merkeillä ja malleilla. Bonamassan käsissä on vuosien varrella nähty muun muassa Fenderin Stratocaster- ja Telecaster-kitaroita. Joissakin esiintymisissä hän on soittanut Music Manilla. Vuoden 2016 alkupuolella julkaistulla Drive-musiikkivideolla hän taas soittaa Gretsch -merkkisellä puoliakustisella kitaralla.
Black Country Communion
Marraskuussa 2009 Guitar Center's King Of The Blues -tapahtumassa sai alkunsa Joe Bonamassan ja Deep Purplessa aikaisemmin soittaneen basisti–laulaja Glenn Hughesin yhteistyö .Seuraavana vuonna mukaan bändiin liittyivät rumpali Jason Bonham ja kosketinsoittaja Derek Sherinian. Albumi Black Country ilmestyi vuonna 2010 ja se nousi mm. Iso-Britannian albumilistalle. Kesällä 2011 ilmestyi albumi Black Country Communion 2. Yhtyeen viimeiseksi studiolevyksi jäi vuonna 2012 julkaistu Afterglow-albumi. Sen lisäksi yhtye julkaisi Live Over Europe -levyn. Maaliskuussa 2013 Bonamassa jätti yhtyeen ja basistilaulaja Glenn Hughesin mukaan ei antanut muiden jäljelle jääneiden jäsenten käyttää enää yhtyeen nimeä.
Joe Bonamassa Suomessa
Bonamassan Suomen ensiesiintyminen tapahtui Järvenpään Puistobluesissa 3. heinäkuuta 2001. Toisen kerran hän esiintyi Suomessa 11. toukokuuta 2009 Savoy-teatterissa Helsingissä. Tilaisuus oli loppuunmyyty. Kolmannella kerralla Bonamassa esiintyi Tavastia-klubilla 21. ja 22. toukokuuta 2010. Neljännen kerran Bonamassa esiintyi Finlandia-talossa 13. maaliskuuta 2012 jälleen loppuunmyydyssä konsertissa. Bonamassan viides esiintyminen Suomessa oli Hartwall Areenalla 13. lokakuuta 2013. Bonamassan kuudes esiintyminen Suomessa oli Helsingin jäähallissa 22. syyskuuta 2018 ja seitsemäs samoin Helsingin jäähallissa 19. huhtikuuta 2023.
Rakkauden laulu
Rakkauden laulu on Isto Hiltusen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995.
Risto Asikainen
Risto Armas Asikainen (s. 20. elokuuta 1958 Nurmijärvi) on suomalainen muusikko, joka on toiminut säveltäjänä, sanoittajana, sovittajana ja tuottajana monien suomalaisten pop-yhtyeiden taustalla. Hän on myös soittanut kosketinsoittimia tuottamilleen levyille.
Asikainen on tullut suurelle yleisölle tunnetuksi muun muassa Popstars-ohjelmaformaatista. Asikainen toimi Popstarsin tuomarina, teki Popstars-yhtyeille kappaleita ja tuotti heidän albuminsa.
Asikainen on tuottanut lukuisia kotimaisia artisteja, kuten Nylon Beatia, Kaija Koota, Dingoa, Arja Korisevaa, Kari Tapiota, Jope Ruonansuuta, Gimmeliä ja Robinia.
Asikainen on yksi Elements Musicin listoilla olevista kirjoittajista. Hän on menestynyt laulunkirjoittajana myös ulkomailla ja tehnyt yhteistyötä kansainvälisten kirjoittajien ja tuottajien kanssa ympäri maailmaa.
Asikainen sai vuonna 2019 ehdollisen vankeustuomion törkeästä kirjanpitorikoksesta.
Elviira & Rake
Elviira & Rake on suomalainen popmusiikkia esittävä duo, jonka muodostavat laulaja Elviira Nieminen ja tuottaja Rauli Eskolin. Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa Aurinkotuulessa kesäkuussa 2017. Yhtye tekee kappaleensa itse sävellyksistä ja sanoituksista alkaen miksaukseen asti. He olivat ehdolla vuoden tulokkaiksi Iskelmä Gaalassa helmikuussa 2017.
Yhtye solmi levytyssopimuksen Sony Music heinäkuussa 2015. Ensimmäinen single, ”Aurinkotuulessa”, julkaistiin 23. lokakuuta 2015. Kappale lisättiin muun muassa Iskelmän ja Radio Suomipopin soittolistoille. Seuraava single, ”Seppä”, julkaistiin 1. huhtikuuta 2016.
Jukka Gustafsson
Jukka Tapani Gustafsson (s. 2. tammikuuta 1947 Turku) on suomalainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana vuosina 1987–2023. Kevään 2011 eduskuntavaaleja seuranneiden hallitusneuvottelujen jälkeen hänet valittiin nimitettäväksi Jyrki Kataisen hallituksen opetusministeriksi. Hän jatkoi opetusministerinä toukokuuhun 2013 asti, jolloin hänen seuraajakseen valittiin aiemmin saman hallituksen asunto- ja viestintäministerinä toiminut Krista Kiuru.
Gustafsson on valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1976. Ennen uraansa kansanedustajana Gustafsson on työskennellyt konepuuseppänä, koulutussuunnittelijana sekä Murikka-opiston rehtorina opiston ensimmäiset kymmenen toimintavuotta (1977–1987).
Poliittinen ura
Nykyisin Tampereella asuva SDP:tä edustava Gustafsson on toiminut eduskunnassa muun muassa työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan puheenjohtajana vuosina 2003–2007 ja vajaan kahden kuukauden ajan vuonna 2011 sekä suuren valiokunnan puheenjohtajana kuukauden ajan vuonna 2007. Kyseisten valiokuntien puheenjohtajana toimiessaan Gustafsson oli myös puhemiesneuvoston jäsen.
Eduskuntatyöskentelyn lisäksi Gustafsson on toiminut aktiivisesti Tampereen kunnallispolitiikassa. Hän on ollut Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1976. Gustafsson oli Tradeka-yhtymän hallintoneuvoston jäsen kaudella 2004–2008.
Urheiluvaikuttajana
Gustafsson oli Suomen Palloliiton varapuheenjohtaja 1991–2006. Vuodesta 1993 hän on toiminut Jalkapallosäätiön hallituksessa. Vuosina 1988–1994 Gustafsson toimi Suomen Palloliiton Tampereen piirin puheenjohtajana.
Jalkapallourallaan Gustafsson pelasi Suomen mestaruussarjassa Tampereen Pallo-Veikoissa 1971. Tätä ennen hän pelasi Turun Pyrkivässä. Peliuransa jälkeen Gustafsson on toiminut Tampereen Pallo-Veikkojen taustavaikuttajana.
Vuonna 2005 Gustafssonille myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultainen ansioristi.
Hän on Suomen Kansanopistoyhdistyksen kunniajäsen.
Keskinen-Kyynärö
Keskinen-Kyynärö Keskinen Kyynärö on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 36 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Pitkälänojan valuma-alueeseen (35.788) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,2 metriä mpy.
Raitamäki
Raitamäki on Etelä-Pohjanmaan korkein kohta. Se sijaitsee Soinin kunnan kaakkoisosassa yhdystien 7140 varrella. Raitamäki on 240 metriä merenpinnan yläpuolella.
Ylinen-Kyynärö
Ylinen-Kyynärö Ylinen Kyynärö on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Pitkälänojan valuma-alueeseen (35.788) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118 metriä mpy.
Sosiaali- ja terveysjärjestöt
Suomessa sosiaali- ja terveysjärjestöillä tarkoitetaan rekisteröityjä, pääasiassa aatteellisia yhdistyksiä ja säätiöitä, jotka tukevat jäsentensä tai laajemman kohderyhmän terveyttä ja sosiaalista hyvinvointia pääasiassa vapaaehtoistoiminnalla. Sosiaali- ja terveysjärjestöt voivat myös tuottaa palveluita sekä omistaa palveluita tuottavia yhteisöjä.
Sosiaali- ja terveysjärjestöt ovat esimerkiksi erilaisiin pitkäaikaissairauksiin keskittyvät potilasjärjestöt, päihde- ja mielenterveysjärjestöt, työllisyyttä edistävät järjestöt, vammaisjärjestöt, ikääntyneitä, nuoria ja lapsiperheitä tukevat järjestöt sekä useammalla toimialalla toimivia järjestöjä, kuten esimerkiksi Suomen Punainen Risti, setlementit ja diakoniasäätiöt.
Toiminta
SOSTE arvioi eri aineistoihin perustuen Suomessa toimivan keväällä 2020 noin 10 600 sosiaali- ja terveysalan yhdistystä ja säätiötä. Sote-järjestöt voivat toimia valtakunnallisesti, alueellisesti tai paikallisesti. Sosiaali- ja terveysjärjestöjen toiminnan piirissä arvioidaan vuonna 2020 olevan 1,3 miljoonaa ihmistä.
SOSTE julkaisee nykyisin joka toinen vuosi Järjestöbarometrin, joka kerää ajankohtaista tietoa sosiaali- ja terveysjärjestöjen toiminnasta, toimintaedellytyksistä, toimintaympäristöstä ja niiden muutoksista.
Sosiaali- ja terveysjärjestöjen toimintaa on muun muassa:
Sosiaali- ja terveysjärjestöjä
Sosiaali- ja terveysjärjestöjä ovat esimerkisi SOSTEn valtakunnalliset jäsenjärjestöt.
Ripa Teatina
Ripa Teatina on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 4 050 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 4 188 asukasta.
UNIVAC 1107
UNIVAC 1107 oli varhainen Sperry Randin valmistama transistoripohjainen tietokone. Tietokone käytti magneettista kalvomuistia, joka nopeutti muistikäsittelyä huomattavasti aikaisempiin verrattuna kuten ferriittirengasmuistiin. Tietokone julkaistiin noin vuonna 1962. Tietokone käytti 36-bittistä sanan pituutta.
Tietokoneen seuraajassa UNIVAC 1108:ssa mikropiirit korvasivat kalvomuistin.
Mário de Andrade
thumb|Vasemmalta oikealle: [[Candido Portinari, Antônio Bento, Mário de Andrade ja Rodrigo Melo Franco]] Mário Raul de Morais Andrade (1893–1945) oli brasilialainen runoilija, valokuvaaja ja taidekriitikko. Hän vaikutti suuresti maansa modernin kirjallisuuden kehitykseen. Hän syntyi ja varttui São Paulossa, ja ennen kirjailijan uraansa hän opiskeli ja opetti musiikkia.
UNIVAC 1107
Simula-ohjelmointikieli oli ensimmäisenä toiminnassa UNIVAC 1107 -tietokoneella.
Mário de Andrade
Andrade oli modernistisen 1922-liikkeen (Semana de Arte Moderna 1922) johtohahmo ja oli São Paulon kulttuurijohtaja vuodesta 1935.
Combat Mission 2: Barbarossa to Berlin
thumb|Kuvakaappaus pelistä. Combat Mission 2: Barbarossa to Berlin on Battlefront.comin kehittämä ja CDV:n julkaisema vuoropohjainen strategiapeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille ja Mac OS:lle vuonna 2002.Se on osa suosittua Combat Mission -pelisarjaa.
Yleiskuva
Combat Mission 2:ssa on pelattavana 50 toisen maailmansodan sotavuosiin 1941–1945 sijoittuvaa taistelua. Pelattavia maita ovat Saksa, Neuvostoliitto, Suomi, Unkari, Romania, Puola ja Italia. Ajoneuvoja pelissä on yli 300 kappaletta ja erilaisia jalkaväkiyksikköjä yli 600 kappaletta. Pelissä komennetaan sotilaita ns. we-go-periaatteella jossa kumpikin antaa ensin joukoilleen käskyt minkä jälkeen joukot sitten toimivat käskyjen mukaisesti. Käskyjen toteutusta seurataan minuutin pituisessa videossa minkä jälkeen komentajat antavat uudet käskyt.
Maasto
Pelissä on monenlaista maastoa joka vaikuttaa joukkojen liikkumiseen, niiden toimintaan, näkökykyyn ja myös joidenkin aseiden käyttöön. Panssarivaunut esimerkiksi eivät voi liikkua tiheässä metsässä ja sinko sisätiloissa käytettynä voi sytyttää talon tuleen.
Uudenmaan prikaati
thumb|Uudenmaan prikaati kouluttaa Suomen rannikkojääkärit
Uudenmaan prikaati (lyh. UUDPR,, lyh. NYLBR) on Suomen merivoimien joukko-osasto ja samalla Suomen puolustusvoimien ainoa ruotsinkielinen joukko-osasto. Se sijaitsee Tammisaaren lähellä Dragsvikissä nykyisessä Raaseporin kaupungissa.
Uudenmaan prikaati kouluttaa varusmiehiä Vaasan rannikkojääkäripataljoonassa ja Tammisaaren rannikkopataljoonassa. Varuskuntaan kuuluvat myös sotilaskoti ja varuskuntaravintola Creutz (ent. muonituskeskus), joka on Leijona Cateringin alainen.
Prikaati kuului maavoimiin vuoteen 1998 saakka.
Koulutus
Uudenmaan prikaati kouluttaa merijalkaväkeä eli liikkuvia rannikkojoukkoja merivoimien sodanajan tarpeisiin sekä kansainvälisiin tehtäviin. Prikaati kouluttaa mm. rannikkojääkäreitä, kranaatinheitinmiehiä, pioneereja, sotilaspoliiseja, ajoneuvonkuljettajia, veneenkuljettajia sekä esikunta- ja viestikomppanioita. Lisäksi koulutusta annetaan moniin erikoistehtäviin, kuten tulenjohto-, viesti- ja mittaustehtäviin sekä lääkintä- ja huoltotehtäviin.
Rannikkojääkärien koulutus siirtyi Upinniemessä vuosina 1960-1989 toimineesta Rannikkojääkäripataljoonasta vuonna 1990 Uudenmaan prikaatiin Dragsvikiin.
Uudenmaan prikaatissa koulutetaan myös prikaatin valmiusyksikköön kuuluva kansainvälinen rannikkojääkäriyksikkö ATU (Amphibious Task Unit). ATU-joukot koulutetaan vaativiin sotilaallisiin kriisinhallintatehtäviin. ATU-kurssi suoritetaan aliupseeri- tai reseriviupseerikoulutuksen jälkeen.
Joukkoyksiköt
Organisaatioon kuuluvat seuraavat osat ja joukkoyksiköt:
Prikaatiin kuului 1990-luvulla myös Raaseporin Tykistörykmentti (RaaTR) ja sitä aikaisemmin kenttätykistöpatteristo. Nykyiset joukkoyksiköt eli pataljoonat olivat silloin nimeltään:
Johto
Prikaatin komentajina ovat toimineet seuraavat upseerit:
Medon (arkontti)
Medon oli kreikkalaisessa mytologiassa Kodroksen, Ateenan kuninkaan, vanhin poika. Hänen veljensä Neileus asetti heidän isänsä kuoleman jälkeen hänen kyvykkyytensä kyseenalaiseksi seurata valtaistuimelle heidän isäänsä, koska Medonin toinen jalka oli rampa. He kysyivät asiaan neuvoa Delfoin oraakkelilta, jonka antoi kuninkuuden Medonille; Neileus ja muut Kodroksen pojat lähetettiin Jooniaan perustamaan uusia siirtokuntia.
Eupatridit käyttivät riitaa syynä lopettaa Ateenan monarkia, ja niin Medonista ei tullut kuningasta vaan Ateenan ensimmäinen elinikäinen arkontti. Hänen poikansa Akastos seurasi isäänsä Ateenan toisena elinikäisenä arkonttina.
Shimon Mizrahi
thumb|Shimon Mizrahi. Shimon Mizrahi (s. 1939) on israelilainen koripallovaikuttaja ja Maccabi Tel Avivin presidentti. Vuonna 2007 yhdysvaltalainen Time-lehti valitsi hänet maailman kuudenneksitoista parhaaksi seuramanageriksi. Mizrahi on toiminut seuran presidenttinä vuodesta 1969 lähtien ja tuonut sille useita Euroopan mestaruuksia.
Leibnizin lause
Leibnizin lause on geometriassa kolmiota koskeva tulos, joka kuuluu seuraavasti: Olkoon G kolmion ABC keskijanojen leikkauspiste. Tällöin jokaiselle pisteelle M on voimassa Myös seuraava tulos tunnetaan Leibnizin lauseena: Jos kolmion sivujen pituudet ovat a,b ja c, ympäri piirretyn ympyrän keskipiste O, kolmion mediaanien leikkauspiste G ja kolmion ympäri piirretyn ympyrän säde R, niin. Lause voidaan todistaa Stewartin lauseen avulla.
Karoliina Koskinen
Karoliina Koskinen (s. 1973) on suomalainen runoilija. Hän syntyi Heidekenillä ja asui 18 vuotta Paimiossa ennen palaamistaan synnyinkaupunkiin Turkuun. Hän kirjoitti runoja jo varhemmin, mutta ammatin hän teki niistä itselleen vasta 2000-luvun alussa muutettuaan Raunistulan kaupunginosaan. Minerva Kustannus antoi hänelle kustannussopimuksen, ja esikoiskokoelma Likkoje jutui ilmestyi 14. kesäkuuta 2006, kirjailijan ollessa 33-vuotias. Vuonna 2007 julkaistiin sille seuraaja Kipiä kaipuust. Koskisen turun murteella kirjoitetut runot ovat huumorin sävyttämiä.
Hudson Bay Railway
Hudson Bay Railway on kanadalainen alueellinen rautatieyhtiö, joka liikennöi yli 1 000 kilometrin mittaisella rataverkolla Manitoban provinssin pohjoisosissa.
Rataosat
Hudson Bay Railwayn rataverkko muodostuu viidestä erillisestä rataosasta. The Pas'sta Wabowdenin ja Gillamin kautta Churchilliin johtavaa neljän peräkkäisen rataosuuden muodostamaa osuutta kutsutaan myös nimellä The Bayline.
Yhtiön historia
Hudson Bay Railway perustettiin heinäkuussa 1997, jolloin yhtiö hankki Canadian National Railwayn (CN) omistaman, alun perin vuonna 1929 rakennetun The Pas'n ja Churchillin välisen rataosuuden, sekä lyhyemmän The Pas'n ja Lynn Laken välisen rataosan. HBRY aloitti liikennöinnin syyskuussa 1997. Yhtiö kuuluu osana OmniTrax-rautatieyhtiöön. Samaan aikaan OmniTrax hankki Kanadan liikenneministeriöltä Churchillin sataman operaatiot ja markkinoinnin.
Edellinen omistaja, Canadian National Railway, oli asettanut radoille painorajoitukset johtuen kevyestä kiskotuksesta ja huonosta ratapenkereestä. Tästä huolimatta OmniTrax on liikennöinyt radalla raskaammilla ja pidemmillä junilla menestyksekkäästi ja ilman ongelmia. Tämä on viime vuosina lisännyt Churchillin sataman sekä useiden kaivosten ja sellutehtaiden raideliikennettä.
Hudson Bay Railway on tärkeä linkki pohjoisessa Manitobassa. Rautatiellä kuljetetaan malmia ja rikasteita, kuparia, sinkkiä, tukkipuuta, paperia ja öljyteollisuuden tuotteita. Kanadan valtiollinen matkustajajunayhtiö VIA Rail liikennöi Hudson Bay -matkustajajunaa Winnipegin ja Churchillin välillä, tarjoten alueen tärkeimmän maaliikenneyhteyden.
Rautatien historiaa
Nykyinen Hudson Bay Railway -yhtiön liikennöimä rataosuus rakennettiin useissa osissa. Canadian Northern Railway (CNoR) aloitti rakennustyöt The Pas'n kaupungista, kun silta Saskatchewanjoen yli rakennettiin vuosina 1910–1911. Canadian Northern Railway meni vararikkoon vuonna 1918, jolloin siitä muodostettiin valtiollinen Canadian National Railway. Kanadan hallitus päätti jatkaa Hudsoninlahden rannalle suuntautuvan radan rakentamista.
Canadian National rakensi myös tavaraliikenteelle tarkoitetun rataosan The Pas — Flin Flon, joka valmistui 1928, ja jatkoi rataa pohjoiseen Lynn Lakeen. Viimeinen osuus valmistui 9. marraskuuta 1953.
27. heinäkuuta 2005 rankkasateet aiheuttivat laajan ratapenkereen sortuman Churchillin radalla The Pas'n ja Pukatawaganin välillä, ja kaikki junaliikenne keskeytyi. VIA Railin matkustajajunat pääsivät jatkamaan liikennettä kaksi päivää etuajassa 2. syyskuuta 2005.
Lars Eric Mattsson
Lars-Eric Mattsson on heavy metal -kitaristi, lauluntekijä ja levytuottaja, joka asuu Godbyssä, Ahvenanmaalla.
Yleistä
Lars-Eric Mattssonin lahjat löysi ensi kertaa Guitar Player Magazine -lehden ja Shrapnel Records -levy-yhtiön edustaja Mike Varney vuonna 1985, ja myöhemmin Mattson sai mahdollisuuden levyttää neljän kappaleen EP:n. Vuonna 1988 julkaistiin Mattsonin debyyttialbumi, Eternity. Muutaman sooloalbumin julkaistuaan hän perusti yhtyeen nimeltä Vision, jonka vuonna 1992 ilmestyneestä samannimisestä debyyttialbumista tuli sangen menestynyt, pääasiassa Japanissa. Seuraavaa albumia ei levytetty, sillä yhtye hajosi. Mattsson perusti Baltimooren laulajan Björn Lodinin kanssa Astral Groove -nimisen yhtyeen, jonka ensimmäinen ja ainoa albumi julkaistiin vuonna 1995.
Eupatridit
Eupatridit (, 'jalosukuiset') tarkoittaa Ateenan vanhoja ylhäisöperheitä.
Lars Eric Mattsson
Yleistä
Vision palasi yhteen vuonna 1996 ja levytti albumin Till the End of Time. Tämän jälkeen Mattsson päätti taas levyttää sooloalbumin. Tuloksena syntyi Obsession, jolla Björn Lodin lauloi. Seuraava albumi, Another Dimension, julkaistiin vuonna 2000 Mattsson-nimen alla. Tämän jälkeen hän on levyttänyt useita sooloalbumeita, kuten myös kolmannen Vision-albumin (On the Edge, 2004).
Eupatridit
Perinteen mukaan eupatridit olivat jo Theseuksen perustaman poliittisen järjestelmän ylin luokka, jolla oli poliittisia ja uskonnollisia etuoikeuksia. He valitsivat kaupungin arkontit, pitivät hallussaan korkeimpia pappisvirkoja ja jakoivat oikeutta.
Lars Eric Mattsson
Yleistä
Sooloalbumien ja Vision-jäsenyyden lisäksi, Mattsson on myös soittanut Book of Reflections ja Condition Red -yhtyeissä (jälkimmäisessä muun muassa Derek Sherinianin kanssa), ja hän on tehnyt myös useita vierailuja muille levyille ja levyttänyt kappaleita tribuuttilevyille. Mattssonilla on myös oma levy-yhtiö, Lion Music, jonka kautta hän on julkaissut suurimman osan albumeistaan.
Eupatridit
Eupatridien valtaa rajoitti alkujaan Drakon noin 621 eaa., jolloin siihen asti suullinen lainsäädäntö kirjoitettiin muistiin eikä se enää ollut vallanpitäjien tulkinnan varassa. Pian Solonin uudistukset noin 594 eaa. murensivat eupatridien valtaa entisestään sitomalla poliittisen aseman syntyperän sijasta varallisuuteen.
Sosiaaliturvatunnus
Sosiaaliturvatunnus eli sotu (aiemmin myös väestörekisteritunnus ) oli Kansaneläkelaitoksen jakama, henkilötunnusta vastaava numerosarja, joita ryhdyttiin antamaan sairausvakuutuslain voimaantulon jälkeen 1. syyskuuta 1964. Tunnuksen muoto oli silloisen henkilötunnuksen kanssa sama.
Eläketurvakeskuksen (ETK) antamasta Työeläkenumerosta oli aikoinaan tarkoitus tehdä virallinen henkilötunnus, mutta tämä ei onnistunut, koska sen pohjana olleet tiedot perustuivat henkilön itse ilmoittamiin syntymätietoihin, jotka saattoivat poiketa virallisista tiedoista. ETK luopui muutaman vuoden jälkeen omasta tunnuksestaan ja ryhtyi käyttämään Kansaneläkelaitoksen antamaa sosiaaliturvatunnusta, silloin kun sellainen oli henkilölle annettu. Oli mahdollista, että henkilöllä oli tuolloin samaan aikaan eri sosiaaliturvatunnus kuin työeläkekortin numero.
Sosiaaliturvatunnuksista ja työeläkekortin numeroista luovuttiin lopullisesti vuoden 1971 alussa voimaan tulleen väestökirjalain myötä, josta alkaen vuonna 1969 perustettu Väestörekisterikeskus on myöntänyt viralliset henkilötunnukset vastasyntyneille ja maahanmuuttajille.
Alan Irvine
James Alan Irvine (s. 12. heinäkuuta 1958 Glasgow ) on skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija.
Omalla peliurallaan Irvine edusti vuosien 1977–1992 välillä viittä eri seuraa Skotlannissa ja Englannissa. Hänen pelipaikkansa oli oikea laituri.
Evertonin akatemiajohtajana kolmen vuoden ajan toimineen Irvinen nimitys West Bromwichin päävalmentajaksi oli suuri yllätys, ja seuran kannattajat olivat vahvasti pettyneitä päätökseen. Irvinen alaisuudessa West Bromwich pelasi heikosti ja voitti syyskaudella 2014/15 vain neljä 19 Valioliiga-ottelusta. Lopulta Irvine sai joulukuun lopussa 2014 potkut, kun West Brom oli vajonnut liigassa sijalle 16.
Älyvapaa veto
Älyvapaa veto (The Ringer) on vuonna 2005 valmistunut yhdysvaltalainen komediaelokuva.
Sim Iness
Simeon Garland (Sim) Iness (9. heinäkuuta 1930 Keota, Oklahoma – 23. toukokuuta 1996 Porterville, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kiekonheittäjä ja olympiavoittaja.
Sim Iness syntyi Oklahomassa mutta muutti vanhempiensa kanssa Kaliforniaan, jossa hänen koulutoverinaan Tularen kaupungissa oli tuleva kymmenottelun olympiavoittaja Bob Mathias. Iness sijoittui 18-vuotiaana Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 1948 kiekonheitossa kuudenneksi. Neljä vuotta myöhemmin hän pääsi mukaan Helsingin olympiakisoihin ja voitti siellä kultaa. Voittotuloksen 55,03 lisäksi myös toiseksi paras heitto 54,60 olisi riittänyt voittoon ja kolmanneksi paras kantoi 53,47, jonka ylitti vain hopeamitalimies Adolfo Consolini. Yliopistojen mestaruuskilpailuissa Lincolnissa, Nebraskassa 20. kesäkuuta 1953 Iness ylitti ensimmäisenä kiekonheittäjänä 190 jalan rajan heittämällä maailmanennätyksen 57,93. Heti sen jälkeen hän hävisi Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa Fortune Gordienille, ja 11. heinäkuuta Gordien otti maailmanennätyksen takaisin itselleen. Vuoden 1953 jälkeen Iness siirtyi jalkapallovalmentajaksi. Iness oli cherokee-intiaani.
Margaret (Skotlanti)
Margaret (9. huhtikuuta 1283 - 26. syyskuuta 1290) oli Skotlannin kuningatar, joka tunnettiin "Norjan neitona". Hänen äitinsä, myös nimeltään Margaret, oli Norjan kuninkaan Eerik II:n vaimo. Hän kuoli tyttärensä synnytyksessä. Margaretin isoisä oli Skotlannin kuningas Aleksanteri III.
Margaret oli isoisänsä kuollessa kolmivuotias, ja parlamentti nimesi hänelle kuusi holhoojaa, jotka hoitivat käytännön hallintotoimet. Vuonna 1290 skotit päättivät että hän menisi naimisiin Englannin prinssin kanssa. Seitsemänvuotias neito nousi laivaan. Hän sairastui matkalla, laiva pysähtyi Orkney-saarille jossa Margaret kuoli piispan käsivarsille.
Helsingin islamilainen hautausmaa
thumb|Helsingin islamilaisen hautausmaan portti. thumb|Hautakiviä. Helsingin islamilainen hautausmaa on Suomen Islam-seurakunnan ylläpitämä hautausmaa Helsingin Lapinlahdessa, ortodoksisen hautausmaan ja luterilaiseen Hietaniemen hautausmaahan kuuluvan Suomen kaartin hautausmaan vieressä. Se oli ensimmäinen islamilainen hautausmaa Suomessa.
Islamilaisen hautausmaan historia liittyy tataareihin. Tataarit ovat islaminuskoinen turkkilaisia kieliä puhuva etninen ryhmä. Suomen historiaan tataarit ovat tulleet Venäjältä. Tataarit olivat sotilaita Venäjän armeijassa ja mukana Viaporin linnoitustyössä. Monilla tataareilla oli usein perheet mukanaan. Kun muslimisotilaat kuolivat, heidät haudattiin aluksi Viaporiin eli nykyiseen Suomenlinnaan ja myöhemmin Hietaniemen hautausmaan eteläosaan. Näistä 1800-luvulla haudatuista tataareista ei ole säilynyt yhtään muistomerkkiä eikä hautakumpua. Sotilaiden lisäksi Suomeen asettui asumaan muitakin tataareja, jotka usein olivat kangas-, turkis- ja mattokauppiaita, ja tänne syntyi pieni tataariyhteisö.
Silloiselle Lapinniemen alueelle perustettiin 1830-luvulla pieni hautausmaa islamilaisille Venäjän armeijan sotilaille perheineen. Se siirtyi Helsingin muslimiasukkaiden käyttöön vuonna 1870 ja sitä on myöhemmin merkittävästi laajennettu alkuperäisestä. Kun Suomeen oli vuonna 1922 säädetty uskonnonvapauslaki, saattoivat Suomen muslimit vuonna 1925 perustaa oman seurakunnan, jonka nimi on nykyisin Suomen Islam-seurakunta. Se ylläpitää hautausmaata, joka on ainoastaan sen omien jäsenien eli tataariyhteisön käytössä. Muut Helsingin ja pääkaupunkiseudun muslimit on haudattava luterilaisten seurakuntien ylläpitämille hautausmaille, mikä on herättänyt vaatimuksia uuden islamilaisen hautausmaan perustamisesta.
Juri Sedyh
Juri Georgijevitš Sedyh (, 11. kesäkuuta 1955 Novotšerkassk – 14. syyskuuta 2021 ) oli moukarinheittäjä, kolminkertainen Euroopan mestari, kaksinkertainen olympiavoittaja, maailmanmestari ja maailmanennätysmies. Kansainvälisellä tasolla Sedyh edusti Neuvostoliittoa.
Sukujuuriltaan Sedyh oli Donin kasakoiden jälkeläinen. Hän, kuten niin moni muukin moukarinheittäjä, ajautui lajin pariin sattumalta. Alun perin hänestä piti tulla uimari. Kuitenkin 12-vuotiaana pelatessaan Nikopolin kaupungissa, jonne hän oli vain vähän aikaa sitten muuttanut, jalkapalloa, lensi pallo läheiselle yleisurheilukentälle. Sedyh meni hakemaan palloa, mutta oli saada moukarin päähänsä. Valmentaja Vladimir Votnikin tultua nuhtelemaan Sedyhiä, oli hän tiedustellut mikä oli tuo esine, jonka alle hän oli jäädä. Saatuaan vastauksen kysymykseensä, heräsi hänessä itsessään halu kokeilla lajia. Vaikka ensimmäisessä heittoyrityksessään hän sotkeutuikin omiin jalkoihinsa, oli hän seuraavana päivänä jo Votnikin koulussa harjoittelemassa.
Sittemmin Sedyh muutti Kiovaan ja vanhan moukarilegendan Anatoli Bondartšukin oppiin. Hän harjoitteli tunnollisesti, mutta opiskeli myös siinä sivussa. Harjoittelu tuotti tulosta, ja 16-vuotiaana vuonna 1971 hän heitti jo tuloksen 57,02. Kehitys jatkui lupaavana ja nopeana – 1972: 62,69, 1973: 69,04 (nuorten maailmanennätys), 1974: 70,49 (nuorten maailmanennätys), ja 1975: 75,00. 1973 Sedyh voitti nuorten EM-kultaa tuloksella 67,32, mikä oli kolme metriä pitempi heitto kuin hopealle sijoittuneella kilpailijalla.
1978 EM-kisoissa Tšekkoslovakian Prahassa suurimmat ennakkosuosikit olivat kaksi aikaisemmin kaudella 80 metriä ylittäneet Saksan liittotasavallan Karl-Hans Riehm ja Neuvostoliiton kirgiisi, tuolloin jo 15 vuoden uran tehnyt Boris Zaitšuk. Sedyh oli maailmanlistalla kolmantena tuloksella 79,76. Kuitenkin Prahassa Sedyh kiskaisi ensimmäisellä heitollaan lukemat 77,28, eikä siihen kukaan kyennyt vastaamaan. Itä-Saksan 19-vuotias tulokas Roland Steuk pääsi viimeisellä heitollaan neljän sentin päähän. Riehm sai lopulta pronssia (77,02) ja Zaitšuk jäi kuudenneksi.
16. toukokuuta 1980 Neuvostoliiton moukarikaartin kevätkilpailuissa Leselidzessä nähtiin mielenkiintoinen näytelmä, kun Sedyh heitti uuden maailmanennätyksen 80,38. Hetkeä myöhemmin 23-vuotias virolainen Jüri Tamm pani paremmaksi ja heitti moukarin lukemiin 80,46. Tämä ei kuitenkaan Sedyhille riittänyt, vaan vielä samassa kilpailussa kahta heittokierrosta myöhemmin hän tempaisi 80,64. Jotakin Neuvostoliiton moukarinheiton tuolloin kovasta tasosta kertoo se, että jo kahdeksan viikkoa myöhemmin Sergei Litvinov rikkoi Sedyhin ennätyksen tuloksella 81,66. Länsi-Saksa boikotoi Moskovan olympialaisia, eikä Riehm ollut mukana. Sedyh laittoi jälleen kerran ensimmäisellä heitollaan muille luun kurkkuun, tällä kertaa uudella ME-tuloksella 81,80. Jälleen kisa myös päättyi Neuvostoliiton kolmoisvoittoon, kun Litvinov otti hopeaa tuloksella 80,64 ja Tamm pronssia heitettyään 78,96.
1982 EM-kisoihin Ateenaan lähti suurimpana ennakkosuosikkina Sergei Litvinov, joka oli saman vuoden kesäkuussa parantanut Sedyhin maailmanennätystä yli kahdella metrillä lukemiin 83,98. Ateenassa Sedyh kuitenkin repäisi ensimmäisellä kierroksella jälleen sellaisen heiton, 81,55 metriä, etteivät muut kyenneet siihen vastaamaan, ja saavutti hän näin jo toisen Euroopan mestaruutensa. Myös kahdeksan muuta miestä tuloslistan kärkipäästä heitti parhaansa ensimmäisellään. Jälleen myös palkintokoroke oli vain Neuvostoliiton heittäjien miehittämä, kun leningradilainen Igor Nikulin sai hopeaa (79,44) ja Litvinov pronssia (78,66).
Myös kautta aikain ensimmäisissä yleisurheilun maailmanmestaruuskisoissa 1983 Helsingissä kaikki odottivat Sedyhiltä šokkiheittoa ensimmäisellä kierroksella. Näin ei kuitenkaan käynyt, vaan heitto jäi alle 80 metriin. Hänen neljännen kierroksen heittonsa 80,94 metriä riitti hopeaan. MM-kultaa voitti aikaisemmissa arvokisoissa hermoillut Litvinov ensimmäisen kierroksen heitollaan 82,68.
1984 kesäolympialaisissa Kalifornian Los Angelesissa Sedyh ei itäblokin maiden boikotin takia päässyt kilpailemaan kolmannesta peräkkäisestä olympiakullastaan.
1986 EM-kisoissa Stuttgartissa Sedyh palasi jälleen voittajaksi. Kilpailussa hän heitti uuden, vielä tänäkin päivänä voimassa olevan maailmanennätyksen 86,74 metriä. Litvinov jäi hopealle tasan metrin päähän. Neuvostoliiton kolmoisvoiton varmisti Igor Nikulin tuloksella 82,20. 1988 Soulin olympiakisoissa hän saavutti hopeaa Litvinovin voittaessa.
1991 MM-kisoissa Tokiossa Sedyh palasi jälleen kultakantaan ja varmisti itselleen sen viimeisen jäljellä olleen kansainvälisen arvokilpailun kultamitalin, jota hänellä ei vielä ollut. Voitto tuli tuloksella 81,70.
Aktiiviaikoinaan Sedyhin mitat olivat 187 senttimetriä ja 112 kiloa. Hän meni naimisiin 1980 Moskovan kisojen 100 metrin juoksun olympiavoittajan Ljudmila Kondratjevan kanssa, mutta liitto päättyi myöhemmin eroon.
Roccamontepiano
Roccamontepiano on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 1 671 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 1 792 asukasta.
Kajaanin kaupunginkirjasto
Kajaanin kaupunginkirjasto on Kainuun maakuntakirjasto ja toimii Kajaanissa neljässä eri toimipisteessä. Lisäksi kirjastolla on kirjastoauto. Kirjasto on osa Kainet-kirjastot-kirjastokimppaa.
Kajaanin kaupunginkirjasto ylläpitää Caiania-maakuntakokoelmaa, joka sisältää Kainuuta käsitteleviä teoksia.
Vuonna 2018 Kajaanin kaupunginkirjaston kokoelmiin kuului noin 295 300 aineistonidettä. Lainauksia tehtiin noin 607 800 ja fyysisiä käyntejä noin 281 000.
Historia
Vuosien 1989–1991 aikana kirjasto siirtyi kirjastojärjestelmään. Vuonna 1996 kirjastoon avattiin Internet-yhteys.
Anthony Pilla
Anthony Michael Pilla (12. marraskuuta 1932 – 21. syyskuuta 2021 ) oli katolisen kirkon yhdysvaltalainen pappi. Hänet vihittiin papiksi 23. toukokuuta 1959, sitten piispaksi 1. elokuuta 1979.
Pilla toimi Clevelandin hiippakunnan piispana Ohiossa vuosina 1980–2006. Häntä seurasi Richard Lennon.
Kastantajärvi
Kastantajärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Markus Hiekkanen
Markus Jorma Hiekkanen (s. 16. maaliskuuta 1949 Oulu) on suomalainen arkeologi ja keskiajan tutkija. Professori Hiekkanen on työskennellyt Helsingin yliopiston taidehistorian yliopistonlehtorina. Hän on historiallisen ajan arkeologian dosentti Turun yliopistossa sekä käytännöllisen teologian dosentti Helsingin yliopistossa. Vuonna 2013 hän sai tasavallan presidentin myöntämän professorin arvonimen.
Kastantajärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Markus Hiekkanen
Hiekkanen on kartoittanut Suomen keskiaikaiset kivikirkot tarkkaan herättäen paljon keskustelua tiedeyhteisössä ja seurakunnissa, sillä hänen tutkimustensa perusteella moni keskiaikainen kirkko on osoittautunut luultua nuoremmaksi. Hiekkanen sai väitöskirjastaan Tieteellisten seurain valtuuskunnan Vuoden tiedekirja -palkinnon 1994. Hänet on palkittu myös teoksista Suomen kivikirkot keskiajalla (2003) ja Suomen keskiajan kivikirkot (2007).
Markus Hiekkasen poika on muusikko Jimi Constantine.
Kastantajärvi
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Pitkälänojan valuma-alueeseen (35.788) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118 metriä mpy.
Downtempo
Downtempo (joskus myös downbeat) terminä on varsin väljä, sen alle sopii oikeastaan kaikki hidastempoisempi musiikki ambientista maailmanmusiikkiin.
On myös muusikkoja, joiden tuottamaa musiikkia kutsutaan downtempoksi tai "aulamusiikiksi" (lounge). Tyypillisesti downtempo-kappaleet ovat, kuten nimestäkin voisi päätellä, hidastempoisia ja tunnelmallisia. Downtempo on ottanut vaikutteita jazzista, dubista, hip hopista, funkista ja soulista. DJ Gilles Peterson soittaa keikoillaan lähes yksinomaan musiikkia, jota voidaan kutsua downtempoksi.
Aarne Tarkas
Aarne Adolf Tarkas (vuoteen 1947 Saastamoinen; ) oli suomalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja. Tarkas oli Suomen elokuva-alan tuotteliaimpia tekijöitä; hän ohjasi lähinnä omien käsikirjoitustensa pohjalta kaikkiaan 33 elokuvaa, jotka olivat pääasiassa kepeän vauhdikasta viihdettä. Kaikkiaan Tarkas teki 35 elokuvakäsikirjoitusta.
Varhaisvaiheet
Aarne Saastamoinen syntyi Porissa joulukuussa 1923 ja kirjoitti ylioppilaaksi Tampereella 1942. Hän valmistui 1947 ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta ja otti virallisesti käyttöön Tarkas-sukunimen Edgar Rice Burroughsin Mars-kirjojen innoittamana. Appensa kautta Tarkas sai ensimmäisen työpaikkansa Suomi-Filmin mainospäällikkönä ja yhtiön julkaiseman elokuvalehden Uutisaitan toimitussihteerinä. Hän toimi näissä tehtävissä vuoden 1950 loppuun.
Ura
Uransa elokuvantekijänä Tarkas aloitti Matti Kassilan käsikirjoitusparina elokuvassa Radio tekee murron (1951), josta he saivat Jussi-palkinnon. Yhdessä kuvaaja Osmo Harkimon kanssa Tarkas ja Kassila perustivat vuonna 1952 tuotantoyhtiö Junior-Filmin, joka tuotti kansainvälistäkin mainetta saaneen Valkoisen peuran. Uuden yhtiön puitteissa syntyi myös Tarkaksen esikoisohjaus Yö on pitkä (1952). Junior-Filmi kuitenkin ajautui konkurssiin jo seuraavana vuonna.
Kesästä 1953 alkaen Tarkas työskenteli viiden vuoden ajan Fennada-Filmissä, missä hän käsikirjoitti ja ohjasi kymmenen elokuvaa. Parhaimpana Fennada-kauden työnään Tarkas itse piti Mika Waltarin pienoisromaaniin perustuvaa draamaa Jokin ihmisessä (1956).
Vuodesta 1959 Tarkas työskenteli neljä vuotta Suomen Filmiteollisuudessa. Näinä vuosina hän profiloitui lähes yksinomaan vauhdikkaiden seurapiiri-irvailujen tekijäksi. Tarkaksen työlle olivat ominaisia poikkeuksellisen nopea tahti, vilkas mielikuvitus ja kekseliäisyys, mitkä näkyivät hänen tuotannoissaan harvemmin onnistuneena lopputuloksena. Hän ei välittänyt tehdä henkilöohjausta, vaan antoi näyttelijöille vapaat kädet roolihahmojensa esittämiseen.
Tarkas toi myös esille useita uusia kasvoja, muun muassa Risto Mäkelän, Jussi Jurkan, Spede Pasasen, Leo Jokelan, Tommi Rinteen, Liana Kaarinan ja Esko Salmisen. Kun Suomen elokuva-ala joutui kriisiin 1960-luvun näyttelijälakon myötä, Tarkas siirtyi ohjaamaan televisiosarjoja. Hän kuoli sydäninfarktiin 52-vuotiaana.
Ohjaukset
pienoiskuva|Vuoden [[Jussi-palkinnot 1951|1951 Jussi-voittajat. Toinen oikealta Aarne Tarkas.]]
Physical Review
Physical Review (lyh. Phys. Rev.) on yksi vanhimmista ja tunnustetuimmista fysiikan tiedelehdistä. Siinä julkaistaan kaikkien fysiikan alojen tutkimustuloksia. Lehti on jaettu vuodesta 1970 lähtien useisiin osiin, jotka keskittyvät fysiikan eri aloihin.
Francisco Ferrera
Francisco Ferrera (29. tammikuuta 1794 San Juan de Flores – 10. huhtikuuta 1851 Chalatenango, El Salvador) oli hondurasilainen poliitikko, joka oli Hondurasin ensimmäinen valittu presidentti.
Ferrera taisteli itsenäisen Hondurasin ensimmäisissä taisteluissa liittovaltiota kannattaneiden joukkoja vastaan. Parlamentti valitsi hänet yksimielisesti presidentiksi. Hän oli seuraavien vuosien aikana käytännössä Hondurasin valtionpäämiehenä, vaikkakin virallisesti valtiota johti välillä ministerineuvosto. Ferraran ensimmäinen kausi kesti 1841–1842 ja toinen 1843–1844.
Ferraran toisen kauden jälkeen presidentiksi nousi Coronado Chávez, jonka hallituksessa Ferrera toimi sotaministerinä. Hänet valittiin kolmannen kerran presidentiksi tammikuussa 1847, mutta hän erosi 12 päivän päästä ja antoi vallan Juan Lindolle. Ferrera joutui pakenemaan 1850 El Salvadoriin, missä kuoli seuraavana vuonna.
Kolmas levy
Kolmas levy on Isto Hiltusen kolmas studioalbumi vuodelta 1997.
Albumi nousi toisella listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 24, ja pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa.
Murikka-opisto
Murikan tehtävänä on ylläpitää ja kehittää suomalaista sopimusyhteiskuntaa työelämän näkökulmista.
Metallityöväen Murikka-opisto aloitti Metalliliiton kurssikeskuksena vuonna 1977 ja sai kansanopisto-statuksen vuonna 1980. Ylläpitämislupansa mukaisesti Murikka on työelämän kansanopisto ja sen tehtävänä on tuottaa osaamista erityisesti teollisuusliiton jäsenten edunvalvontaan ja jäsenten työelämään. Opiston koulutuksesta yli 80 % on lyhytkurssimuotoista enintään 10 päivää kestävää koulutusta. Opiston tarjoamia koulutusalueita ovat esimerkiksi luottamusmies- ja työsuojelukoulutukset. Laaja työelämävalmiuksien kirjo näkyy tarjonnassa: tietotekniikkaa, vuorovaikutustaitoja, neuvottelutaitoja ja kirjoittamista. Työhyvinvointikoulutus on noussut opiston koulutustarjontaan usean eri kurssityypin muodossa. Opisto tarjoaa mm. työhyvinvointikorttikoulutusta. Yrityskohtaista koulutusta opisto tekee yritysten kanssa työturvallisuuden, työhyvinvoinnin, organisaation kehittämisen ja työyhteisön yhteistyön alueilla.
Murikan pedagoginen näkemys nojaa konstruktiivisuuteen ja opiskelijoiden kokemukseen oppimisen välineenä. Opistossa opiskelee vuosittain noin 2 300 ihmistä kaikkiaan noin 130:llä kurssilla. Opiston majoitus- ja ravintolapalveluista vastaa kokoushotelli Murikanranta Oy. Opistoyhteisössä päätoimisia työntekijöitä on 26 ja tuntiopettajia n. 40 henkilöä.
Metallikielessä murikka tarkoittaa työstämätöntä metallikappaletta, mutta rakennuksena Murikka on ainutlaatuinen, 70-luvun arkkitehtuurin jalostunut näyte, joka kantaa suomalaisen arkkitehtuurin perinteitä.
Metallityövän liitto julkisti arkkitehtikilpailun kurssikeskuksen rakentamiseksi. Kilpailun suosio oli huima, kilpailuehdotuksia tuli 75 kappaletta. Ensimmäinen palkinto annettiin ehdotukselle ”Murikka”, jonka olivat laatineet arkkitehdit Pekka Helin, Matti Nurmela, Tuomo Siitonen ja Jyrki Tasa. Rakennus valmistui vuonna 1977, arkkitehtonisen teräksen, lasin ja puun sävyttämän rakennuksen suunnittelivat Helin ja Siitonen. Arkkitehdit ovat luonnehtineet rakennuskokonaisuutta "tilaksi, jota valo soittaa". Yhtenäisen rakennuskokonaisuuden ala on 11 150 m² ja tilavuus 47 200 m³. Vuosina 2016–2018 toteutettiin mittava perusparannushanke, joka sisältää uuden talotekniikan, sisätilojen peruskorjauksen, pienois-span sekä uuden av-tekniikan ja modernit opetustilat. Opiston tila on alaltaan 63 ha ja kattaa 3,3 km Näsijärven rantaviivaa.
Juha Vasara rehtori, DI. Aiempi rehtori VTM Vesa Holappa 1.1.2018-2021. Edellinen rehtori oli YTM Aki Ojakangas vuodet 1992–2017. Häntä ennen rehtorin tointa hoiti YTM Antti Jokinen 1987-1991. Ensimmäisenä rehtorina toimi myöhempi Jyrki Kataisen hallituksen (2011) opetusministeri, YTM Jukka Gustafsson vuosina 1977–1987.
Benn Pitman
Benn Pitman (1822–1910) oli englantilais-yhdysvaltalainen pikakirjoittaja. Hän opetti pikakirjoitusta, julkaisi pikakirjoituskirjoja ja -lehtiä, ja toimi myös eri taideaineiden opettajana.
Pitman kouluttautui arkkitehdiksi, mutta omistautui pian pikakirjoitukselle. Kymmenen vuoden ajan 1843–1852 hän kiersi ympäri Britanniaa opettamassa veljensä Isaac Pitmanin kehittämää pikakirjoitusjärjestelmää. Eri kaupunkeja kertyi kolmisenkymmentä, ja kussakin hän viipyi yhdestä kuuteen kuukautta.
Kaupungissa kummittelee
Kaupungissa kummittelee (Topper) on Norman Z. McLeodin ohjaama yliluonnollinen komediaelokuva vuodelta 1937. Se perustuu Thorne Smithn samannimiseen romaaniin.
Benn Pitman
Veljensä pyynnöstä Pitman muutti vuonna 1853 Yhdysvaltoihin levittämään pikakirjoitusjärjestelmää sinnekin. Hän asettui Cincinnatiin Ohioon, ja perusti sinne pikakirjoituskoulun nimeltään Phonographic Institute. Pitman julkaisi pikakirjoituslehteä ja pikakirjoitusoppaita, joita myytiin kaikkiaan satojatuhansia kappaleita. Hän toimi pikakirjoittajana useissa tunnetuissa oikeudenkäynneissä, muun muassa presidentti Lincolnin murhaoikeudenkäynnissä, ja julkaisi näistä painettuja oikeudenkäyntiraportteja.
Kaupungissa kummittelee
Juoni
George (Cary Grant) ja Marion (Constance Bennett) Kerby ovat varakas pariskunta, jotka menehtyvät auto-onnettomuudessa. He huomaavat olevansa nyt kummituksia noustessaan maasta onnettomuuspaikalla. Ansaitakseen taivaspaikkansa heidän täytyy tehdä hyviä tekoja, joita he eivät tehneet elossa ollessaan. He päättävät auttaa Georgen ylisäntillistä ex-pomoa, pankkiiri Cosmo Toppersia, joka elää aikataulujen ja rutiinien kanssa.
Seppo Särkiniemi
Seppo Antero Särkiniemi (s. 11. huhtikuuta 1957 Lappajärvi) on suomalainen pappi ja poliitikko. Keskustalainen Särkiniemi on toiminut kansanedustajana vuosina 2003–2007 ja uudelleen vuosina 2010–2011. Kunnallispolitiikassa Espoossa asuva Särkiniemi on toiminut Espoon kaupunginvaltuustossa vuosina 1997–2008 ja kaupunginhallituksessa vuosina 2000–2003. Eduskunnassa Särkiniemi oli ensimmäisellä edustajakaudellaan perustuslakivaliokunnan ja sivistysvaliokunnan jäsen sekä työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan ja Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan varajäsen.
Koulutukseltaan Särkiniemi on teologian maisteri ja hänellä on kappalaisen virka Espoon Tuomiokirkkoseurakunnassa. Särkiniemi on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Anun kanssa kahdeksan lasta. Hän on uskonnolliselta vakaumukseltaan vanhoillislestadiolainen ja toimii liikkeessä puhujana.
Särkiniemi asetettiin jälleen ehdolle Uudenmaan vaalipiiristä Keskustan listalta vuoden 2007 eduskuntavaaleihin, mutta jäi varapaikalle. Särkiniemen ohi kiri vajaalla sadalla äänellä Markku Uusipaavalniemi. Syksyllä 2010 Särkiniemi siirtyi varamiehenä kansanedustajaksi Matti Vanhasen jäätyä pois eduskunnasta. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Särkiniemi jäi toiselle varasijalle. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Särkiniemi sai 2 874 ääntä ja jäi ensimmäiselle varasijalle.
Aitamännikkö
Aitamännikkö on seitsemän asukkaan kylä Kolarissa Lapin maakunnassa. Se sijaitsee noin 39 kilometriä Kolarin kirkonkylästä etelään. Paikallisen perimätiedon mukaan Aitamännikkö on nimetty poronhoidossa käytetyn aidan mukaan. Kylässä toimi aiemmin Aitamännikön kansakoulu.
Ville Salminen
Veikko Oskari Ville Salminen oli suomalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä, lavastaja, elokuvakäsikirjoittaja ja ohjelmapäällikkö. Hän ohjasi 20-vuotisen ohjaajanuransa aikana kolmisenkymmentä elokuvaa, joiden lajityypit vaihtelivat laidasta laitaan. Tunnetuimpia ja arvostetuimpia Salmisen ohjaustöitä ovat musiikkipitoinen yleisömenestys Kaunis Veera (1950) sekä karjalaisaiheiset Säkkijärven polkka (1955) ja Evakko (1956). Salminen tunnetaan myös etenkin roistonosistaan suomalaisissa kultakauden elokuvissa 1930- ja 1940-luvulla. Niistä muistettavin lienee santarmieversti Vasiljevin rooli aatedraamassa Aktivistit (1939).
Elaiussa (Joonia)
Elaiussa ( tai Elaioussa) tai Elaiusioi ( tai Elaiousioi) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Ville Salminen
Salminen toimi pitkän uransa aikana eri tehtävissä suurten elokuvayhtiöiden leivissä: hän oli Suomi-Filmin lavastaja-näyttelijä 1930-luvun loppupuolelta vuoteen 1943 ja Suomen Filmiteollisuuden ohjaaja-näyttelijänä vuodet 1947–1953 ja 1958–1961. Siinä välissä hän toimi Fennada-Filmissä ohjaajana pari vuotta.
Elaiussa (Joonia)
Myöskään Elaiussan historiasta ei tiedetä paljoakaan. Klassisella kaudella 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Elaiussa kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa noin vuosina 448/447–426/455 eaa. Kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi tämän perusteella, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Se oli kuitenkin ilmeisesti ainakin osan historiaansa Erythrain alaisuudessa.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Elaiosios. Kaupungin nimimuoto ei esiinny sellaisenaan antiikin lähteissä, vaan on päätelty etnonyymistä. Kumpikin viittaa oliivipuihin.
Ville Salminen
Uransa loppupuolella, vuodesta 1963, Salminen toimi kymmenen vuotta eläkkeelle jäämiseensä asti MTV:n teatteripäällikkönä.
Varhaisvaiheet
Ville Salminen syntyi Ahvenanmaalla tullipäällysmies Oskari Salmiselle ja Emma Salmiselle (o.s. Nislin). Hän lähti nuorena Turkuun opiskelemaan piirtämistä taideyhdistyksen pitämässä koulussa. 18-vuotiaana Salminen pääsi Hannes Närhen lavastajaoppilaaksi Turun Teatteriin, jossa hän toimi kolme vuotta.
Sorvajärvi (Hämeenlinna, Oksjärvenkulma)
Sorvajärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Ville Salminen
Lavastaja-näyttelijä
Suurin osa Salmisen rooleista oli ”roistomaisia hahmoja”, kuten menestyselokuvassa Kuollut mies vihastuu (1944). Salmisen kapeaviiksisille konnanrooleille oli tyypillistä useat eri kansallisuudet. Hän oli tuottajien silmissä ulkoisilta piirteiltään luonteva valinta niin eteläamerikkalaiseksi kuin venäläiseksikin. Salmisen konnavariaatioihin kuului muun muassa vakoilijoita, huijareita ja tunnottomia viettelijöitä. ”Siihen aikaan filmiosat olivat puhtaasti tyyppejä, eivät niinkään luonnetehtäviä. – – Amerikkalaiset filmintekijät olivat ehtineet hyvin voimakkaasti muokata suomalaisetkin katsojat tähän tyyppiajatteluun niin, että esimerkiksi roisto on tummaviiksinen, kapeakasvoinen, ehkä hivenen ulkomaalaisen näköinen. Minä valitettavasti olin sitten ulkoisilta tarpeiltani tätä tyyppikuvaa vastaava”, Salminen muisteli Katso-lehden haastattelussa 1973.
Sorvajärvi (Hämeenlinna, Oksjärvenkulma)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Ville Salminen
Lavastaja-näyttelijä
Salminen itse piti parhaina roolisuorituksinaan kevytluontoisia tyyppejä elokuvissa Poikamiesten holhokki, Punahousut ja Ryhmy ja Romppainen.
Sorvajärvi (Hämeenlinna, Oksjärvenkulma)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Pitkälänojan valuma-alueeseen (35.788) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,9 metriä mpy.