cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Supernatural
Viidestoista tuotantokausi
Jumala alkaa hiljalleen tuhota rinnakkaismaailmoja ennen suunnitelmansa loppuuntuomista. Jack palaa ja paljastaa, että hän kykenee tuhoamaan Jumalan mikäli vahvistuu riittävästi. Saatuaan Aatamilta yhden tämän kylkiluista haltuunsa he saavat tietää, että sen ja Jackin voimien yhteisvaikutus saa Jackin imemään voimaa kaikesta yliluonnollisesta ympäriltään. Sam saa tietää Billien manipuloineen heitä tarkoituksella voidakseen ottaa maailman haltuunsa sitten kun Chuck ja Amara on kukistettu ja Castiel uhraa lopulta itsensä lukiten Billien kanssaan tyhjyyteen. Jumala poistaa maan päältä kaiken elävän jättäen jäljelle ainoastaan veljekset. Lucifer palaa ja auttaa heitä Jackin ja Mikaelin kanssa löytämään Kuoleman Jumalasta kirjoittaman kirjan Jumalan kukistamiseksi, mutta paljastuu, että Jumala itse asiassa toi hänet takaisin tyhjyydestä ja että hän on tämän asialla. Mikael tappaa Luciferin mutta pettää sitten itse veljekset Jumalalle päästäkseen takaisin tämän suosikiksi. Jumala kuitenkin tuhoaa Mikaelin ja satuttaa veljeksiä julmasti. Winchesterit paljastavat houkutelleensa Jumalan ansaan tietäen Mikaelin tulevan pettämään hänet, ja että hänen pahoinpidellessään veljeksiä Jack imi tämän voimat itseensä tehden Chuckista kuolevaisen. Veljekset jättävät Chuckin elämään elämänsä loppuun tavallisena kuolevaisena ja jumalaksi muuttunut Jack palauttaa Jumalan tuhoaman maailman entiselleen. Veljekset päättävät aloittaa normaalin elämän, mutta Dean menehtyy metsästysonnettomuudessa vampyyreja kohdatessaan. Sam perustaa lopulta perheen ja elää elämänsä loppuun asti onnellisena. Kuoltuaan Sam tapaa lopulta Deanin jälleen taivaassa.
Colt
Vuonna 1836 Samuel Colt keksi ja toteutti Coltin yliluonnollisten olentojen metsästäjän aseeksi. Legendan mukaan kaikki, mitä ammutaan tällä aseella käyttäen yhtä sen kolmestatoista alkuperäisestä luodista, kuolee, mukaan lukien olennot, jotka ovat tavallisesti immuuneja kaikille aseille. John Winchester luovutti aseen Azazelille vastineesi Deanin hengen armahtamisesta. Toisen tuotantokauden lopussa Azazel käyttää asetta avatakseen Helvetin portit, jotka Samuel Colt aikoinnaan sulki. Revolverin viimeinen luoti käytettiin Azazelin tappamiseen, vaikka myöhemmin aseelle valmistettiin lisää luoteja. Kolmannen kauden loppua kohti Lilithin oikea käsi Crowley saa aseen käsiinsä ja piilottaa sen. Myöhemmin Crowley palauttaa aseen Winchestereille, jotta he voivat tappaa Luciferin. Lucifer kuitenkin paljastaa, että maailmassa on viisi asiaa, joita aseella ei voi tappaa, ja että hän on yksi niistä. Muiden neljän hän viittaa olevan itse Jumala ja kolme arkkienkeliä (Michael, Gabriel, Raphael) tai neljä ratsumiestä (rutto, sota, nälkä, kuolema)
Sarjassa käytetty ase on oikeasti jäljennös Colt Pocket Percussion -revolvereista. Aseen piipussa lukee latinalainen lause non timebo mala, joka tarkoittaa en pelkää pahaa, ja sen kädensijassa on kaiverrettu pentagrammi.
Impala
Impalan alkuperää havainnollistettiin ensimmäisen kerran sarjakuvassa Supernatural: Origins, jossa John Winchester saa auton haltuunsa Maryn sedältä aiheutettuaan vahingossa tämän kuoleman. Sarjan fanit kuitenkin reagoivat tähän negatiivisesti, koska John oli näytetty Impalan kanssa pilottijakson teaser-trailerissa, joka sijoittuu ajallisesti ennen sarjakuvaa. Tämän vuoksi sarjakuva vaihdettiin pokkariversioksi ja Impalan todellinen alkuperä kerrottiin myöhemmin, sarjan neljännellä kaudella: Castielin lähetettyä Dean vuoteen 1973 Dean vakuuttaa isänsä ostamaan Impalan vuoden 1964 Volkswagenin sijaan. Auton alkuperästä kerrottiin lisää viidennen kauden päätösjaksossa, jossa jakson kehyskertomus sisälsi Impalan historian sen valmistajasta ja useista eri omistajista aina nykypäivään saakka.
Kaikki sarjassa käytetyt autot ovat vuoden 1967 Chevrolet Impalan neliovisia ja kovakattoisia malleja.
66 sinettiä
Luciferin pitää vankilassaan yli 600 salaperäistä sinettiä, joista vain 66 rikkoutuminen riittää tämän vapautumiseen. Ensimmäinen sinetti rikkoutuu ”vanhurskaan miehen” vuodattaessa verta Helvetissä. Lilith-demoni pitää huolta, että Dean joutuu sinne kolmannen kauden lopussa. Helvetissä ollessaan Deanin päätös kiduttaa sieluja vapauttaakseen itsensä omasta tuskastaan rikkoo ensimmäisen sinetin. Tämän vuoksi Lilith voi alkaa rikkoa jäljellä olevia sinettejä, jonka vuoksi Castiel vetää Deanin ylös Helvetistä neljännellä kaudella. Loput sinetit rikkoutuvat kauden aikana Samin murtaessa viimeisen sinetin tappamalla Lilith kauden päätösjaksossa, ”Lucifer Rising”.
Ongelmat lain kanssa
Koska Dean ja Sam eivät saa palkkaa työstään, veljekset ansaitsevat elantonsa ja maksavat välineensä luottokorttipetoksilla, pelivoitoilla sekä huijaamalla. Lisäksi yliluonnollisten tapausten tutkinnat pistävät heidät usein lain väärälle puolelle heidän häpäistessä hautoja, tekeytyessään viranomaisiksi ja murtautuessaan asuntoihin sekä rikospaikoille. Muodonmuutajan lavastaessa Deanin syylliseksi murhaan ja pankkiryöstöön Deanista tulee etsintäkuulutettu ja veljeksille koituukin haittaa useista lain voimista, eniten FBI-agentti Victor Henricksenista. Etsintäkuulutusten vuoksi veljekset käyttävät salanimiä, jotka usein pohjaavat muusikoihin, elokuviin tai molempiin. Kolmannen kauden puolivälissä Samin ja Deanin oletetaan kuolleen Coloradossa piirikunnan vankilan räjähdettyä ja FBI:n veljeksiin kohdistuvat etsinnät lopetetaan. Seitsemännellä kaudella Dean ja Sam lavastetaan syyllisiksi useaan ryöstöön ja murhaan.
Adlerbrandt
Adlerbrant oli Ruotsin ritarihuoneeseen kuulunut  aatelissuku numero 2034. Suvun jäsenistä Gabriel Branting (1682-1746) toimi asessorina ja hänen poikansa Smålannin ja Blekinen ylijahtimestari Sigfrid Branting (1714-1760) aateloitiin vuonna 1756 nimellä Adlerbrant.
Soldiers of Love
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa, jossa se sai 34 pistettä, jäi sijalle 17 eikä päässyt finaaliin.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2006
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2006 järjestettiin 12. maaliskuuta 2006 Pokljukassa, Sloveniassa. Kilpailujen ohjelmassa oli olympiavuodesta johtuen vain sekaviesti.
4 x 6 km sekaviesti
<br style="clear:both" />
Lauri Sallinen (muusikko)
Lauri Sallinen (s. 19. helmikuuta 1982, Kuhmo) on suomalainen klarinetisti. Hän toimii kamarimuusikkona, orkesterisolistina ja musiikin sovittajana. Uusinta Ensemblessä hän on toiminut vuodesta 2013.
Vuonna 2012 Salliselle myönnettiin Kainuun kulttuuripalkinto.
Aiheesta muualla
Lauri Sallisen verkkosivut
Brasilian Grand Prix 2000
Brasilian Grand Prix 2000 oli Formula 1 -kauden 2. osakilpailu, joka ajettiin 26. maaliskuuta 2000 Brasilian Interlagosin radalla. Kilpailun voitti Ferrarin Michael Schumacher, joka ajoi myös nopeimman kierroksen ajalla 1,14.755.
David Coulthard hylättiin sääntöjenvastaisen etusiiven takia. Hän olisi muuten sijoittunut toiseksi. Kumpikaan Saubereista ei osallistunut kilpailuun, koska heillä oli luotettavuusongelmia takasiipiensä kanssa harjoituksissa ja aika-ajoissa.
Adlercrantz
Adlercrantz oli Ruotsin ritarihuoneeseen kuulunut aatelissuku numero 1193. Suvun jäsen Johan Schulman (1651–1693) toimi amiraaliteetin kirjurina ja lopulta komissaarina, joista ansioista hänet aateloitiin vuonna 1689 nimellä Adlercrantz. Hänen poikansa Jonas oli Calmarin kirkkoherra ja laivaston saarnaaja.
Teutoburgin metsä
thumb|Alueen sijainti thumb|right|Näkymä Teutoburgin metsään Teutoburgin metsä on metsäinen kukkula-alue Saksassa Ala-Saksin ja Nordrhein-Westfalenin osavaltioissa. Teutoburgin metsä on kuuluisa Teutoburgin taistelusta, joka käytiin vuonna 9 jaa. germaaniheimojen ja roomalaisten välillä. 1800-luvun historiantutkijat paikansivat taistelun tälle alueelle, ja aluetta ryhdyttiin kutsumaan antiikin lähteistä tunnetulla nimellä Teutoburgin metsä. Nykyisin kuitenkin pidetään lähes varmana, että paikannus oli väärä.
Teutoburgin metsä on keskisen Euroopan ylänköjen pohjoinen jatke, joka rajoittuu idässä Weser-joelle, pohjoisessa Osnabrückin kaupunkiin ja kaakossa Paderborniin. Sen jakaa laakso, jossa Bielefeldin kaupunki sijaitsee, pohjoiseen ja eteläiseen Teutoburgin metsään. Eteläisen metsän korkein kohta on Velmerstot (468 m) ja pohjoisen Dörenberg (331 m). Ems-joen alkulähde sijaitsee eteläisessä Teutoburgin metsässä.
Historia
thumb|Arminiuksen monumentti Teutoburgin metsässä. Tacituksen kuvauksen mukaan vuoden 9 jaa. taistelu, jossa yhdistyneet germaaniheimot tuhosivat kolme roomalaista legioonaa, käytiin Teutoburgin metsässä. Käsitteen uskottiin pitkään tarkoittavan tämän artikkelin käsittelemää aluetta. 1800-luvulla taistelu otettiin saksalaisen nationalismin symboliksi. Vuonna 1875 germaanien johtajalle Arminiukselle (Hermannille) pystytettiin metsään monumentti Detmoldin kaupungin lähelle paikkaan, jota silloisten teorioiden mukaan pidettiin taistelun todennäköisimpänä tapahtumapaikkana. Vasta tämän jälkeen nimitys Teutoburgin metsä alkoi vakiintua alueen yleiseksi nimitykseksi.
Taistelun tarkka sijaintipaikka löytyi kuitenkin 1980-luvulla arkeologisten tutkimusten jälkeen Kalkriesen seudulta Osnabrückin läheltä, lähes sadan kilometrin päässä Teutoburgin metsästä. Tämä tekee alueen nimestä historiallisesti katsoen virheellisen.
Pekka Laiho
Pekka Matias Laiho (14. toukokuuta 1943 Helsinki – 27. heinäkuuta 2023 Hyvinkää) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. .
Ura
Pekka Laiho kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin toisesta lyseosta vuonna 1963. Hänen näyttelijänuransa alkoi Ylioppilasteatterissa, jossa hän esiintyi muun muassa Lapualaisoopperassa. Laiho oli kiinnitettynä Mainostelevisioteatteriin vuosina 1965–1967 ja Tampereen teatteriin 1967–1971. Laiho kuului näyttelijäkuntaan ja toimien myös ohjaajana Helsingin kaupunginteatterissa vuodesta 1971 vuonna 2008 tapahtuneeseen eläkkeelle siirtymiseensä saakka. Myöhemmin Laiho esiintyi freelancerinä useissa teattereissa.
Laiho esiintyi elokuvien lisäksi myös paljon televisiosarjoissa ja toimi ääninäyttelijänä useissa animaatioelokuvissa. Laiholle myönnettiin Jussi-palkinto parhaasta sivuosasta elokuvassa Menestyksen maku vuonna 1983.
Laiho kirjoitti elämästään ja urastaan kirjan Poika ja kapakkasaatana (2012).
Yksityiselämä
Pekka Laiho oli naimisissa vuosina 1963–1968 Raili Virolaisen, vuosina 1968–1982 Eeva Keinosen, vuosina 1984–2009 Krista Marttisen ja vuosina 2016–2023 Aila Luoteen kanssa. Hänen kuudesta lapsestaan Miro Laiho muun muassa käsikirjoittaa, ohjaa ja tuottaa; Samuli Laiho toimii muusikkona ja säveltäjänä sekä Marius Laiho on myös näyttelijä mm. Salatuissa elämissä.
Vuonna 2008 Laiholla todettiin krooninen lymfaattinen leukemia, ja hänellä oli myös vakava autoimmuunisairaus. Laiho kuoli heinäkuussa 2023.
Taipale (täsmennyssivu)
Taipale tarkoittaa seuraavia:
Vinttikoira
thumb|240px|Saluki thumb|270px|Saksalaisen [[Franz Krügerin maalaus Ausritt zur Jagd vuodelta 1819.]]
Vinttikoirat ovat koirarotutyyppi, joka kattaa FCI:n roturyhmän 10.
Vinttikoirien roturyhmään kuuluu FCI:n luokittelun mukaan 13 koirarotua, mutta yleensä vinttikoiriin luetaan kuuluvan myös ryhmään FCI 5 (pystykorvat ja alkukantaiset koirat) kuuluvat vinttikoirat. Vinttikoirien ulkonäkö vaihtelee sileäturkkisesta karheaan ja paino muutamasta kilosta jopa kuuteenkymmeneen kiloon.
Vinttikoirat ovat olleet metsästyskoiria, sillä ne ovat nopeita ja kestäviä juoksemaan riistaa kiinni. Ulkonäöltään nämä koirat ovat pitkäraajaisia, syvärintaisia, kevytrakenteisia, vahvaraajaisia, tarkkanäköisiä ja linjakkaita. Ulkonäöstä näkee, että koirien ruumiinrakenne sopii nopeaan liikkumiseen. Vinttikoirille yleinen harrastus onkin vinttikoirakilpailut, joiden tarkoituksena on selvittää koirien metsästys- ja juoksuominaisuuksia. Eri vinttikoirarodut poikkeavat toisistaan ominaisuuksiltaan ja taipumuksiltaan ja saattavat siksi soveltua paremmin jompaankumpaan vinttikoiraurheilun muodoista: rata- tai maastojuoksuun.
Beduiinien mukaan rintakehän ympärysmitta ja lanteen ympärysmitta määrittävät, kuinka kovaa ja kauan vinttikoira jaksaa juosta vaikeakulkuisessa maastossa. Toisin sanoen, se riippuu sydämen ja keuhkojen tilasta sekä työntövoimasta. Heidän mielestään 66 cm korkealle koiralle ihannemitat olisivat noin 66–79 cm rintakehän ympärysmitaksi ja noin 46–61 lanteen ympärysmitaksi.
Alkuperä
Vinttikoirista on paljon merkintöjä mm. muinaisesta Egyptin, Kreikan ja Rooman ajalta, mutta lukuisten todisteiden mukaan niitä oli olemassa jo paljon aikaisemmin. Myöhäispaleoliittisen kauden ja mesoliittisen kauden aikaisilta kaivauksilta on löydetty koiran jäännöksiä: yksi varhaisimmista, 12 000 vuotta vanha, on löydetty Irakista, paleoliittisesta Palegawran luolasta. Romanian Vlasacista löydetyt koiran jäännökset puolestaan ajoittuvat aikakaudelle 5400–4600 eaa. Ensimmäinen kuvaus saluki-tyyppisestä vinttikoirasta löytyy 5300–4300 eaa. peräisin olevasta keramiikkaesineestä. 5000 eaa. valmistetussa Tell Arpachiyahin arkeologisilta kaivauksilta löydetyssä saviesineessä on kuvattuna jonkintyyppinen vinttikoira. Länsi-Aasiassa oli kookkaita, vankkoja metsästyskoiria jo ennen 2000 eaa. ja muinaisessa Egyptissä erilaisia metsästyskoiria – kuten valkoinen antilooppikoira, joka muistutti nykyistä harrieria. Turkin Erganista (noin 9500 eaa. ajoittuvat) ja Idahosta (noin 9500–9000 eaa. ajoittuvat) löydetyt todisteet osoittavat luola-asutuksissa olleen jäljestyskoiria. Thebasta löydetyissä, 4400–4000 eaa. ajoittuvissa norsunluukaiverruksissa kuvataan nopeasti juoksevia metsästyskoiria. Foinikialaisilla oli nopeita ja kestäviä vainun avulla metsästäneitä koiria; babylonialaisilla voimakkaita lyhytkuonoisia villiaaseja ja leijonia metsästäneitä koiria; assyrialaisilla kuninkailla villihärkien, leijonien ja elefanttien metsästykseen käytettyjä koiria. 2500 eaa. alkaen Niilin jokideltan aateliston lempiharrastus oli koirien avulla metsästys.
Anjalankosken suuralue
Anjalankosken suuralue on yksi Kouvolan kaupungin kuudesta suuralueesta. Anjalankosken suuralue käsittää kokonaan entisen Anjalankosken kaupungin alueet. Anjalankosken suuralueella oli 15 000 asukasta vuonna 2015. Anjalankoski on Kouvolan väkiluvultaan kolmanneksi suurin ja pinta-alaltaan toiseksi suurin suuralue.
Suuralueen suurin taajama on Myllykoski, jossa oli 5 883 asukasta 31.12.2017. Muita taajamia on Inkeroinen (4 892 asukasta) ja Kaipiainen (241 asukasta). Myllykoskeen kuuluvat yhteenkasvaneina myös Keltakangas ja Ummeljoki sekä Inkeroisiin Anjalan kirkonkylä.
Adolf Weber
Adolf Weber (1829 – 1915) oli tunnettu saksalainen oftalmologi. Hän oli silmätautien isäksi kutsutun Albrecht von Graefe vanhemman oppilas. Von Graefe oli ensimmäinen, joka harjoitti onnistuneesti glaukoomakirurgiaa, mutta Weber huomasi parasympatomimeetteihin kuuluvan pilokarpiinin tehokkaaksi lääkehoidoksi kyseiseen tautiin.
Hän perusti vuonna 1869 Darmstadtiin silmäklinikan, joka on edelleen toiminnassa. Hän toimi yhteistyössä lääketehdas Merckin kanssa.
Vinttikoira
Alkuperä
Muinaisessa kreikkalaisessa ja latinalaisessa kirjallisuudessa löytyy kuvauksia peräti 65 erilaisesta koirarodusta nimineen, mutta osan niistä uskotaan viitanneen samoihin rotuihin. Kreikkalaiset olivat tarkkoja kasvattamiensa koirien rotupuhtaudesta – kuitenkaan kaikki heidän koiransa eivät olleet kreikkalaista alkuperää.
Adolf Weber
Klinikassa hän harjoitti sekä silmäkirurgiaa että lääkinnällistä hoitoa. Hän johti klinikkaansa 1800-luvun lopulle.
Lännenmansikkapuu
Lännenmansikkapuu eli mansikkapuu (Arbutus unedo) on kanervakasvien heimoon kuuluva ikivihreä pensas- tai puumainen kasvi, jota esiintyy pääasiassa Välimeren alueella ja Länsi-Euroopassa. Se kasvaa 5–10 metriä korkeaksi, joskus jopa 15-metriseksi, ja sen rungon läpimitta on noin 80 senttimetriä. Lännenmansikkapuun lehdet ovat tummanvihreitä, sahalaitaisia ja silopintaisia, pituudeltaan 5–10 ja leveydeltään 2–3 senttimetriä. Kellomaiset kukat ovat väritykseltään valkoisia ja läpimitaltaan 4–6 millimetriä.
Vinttikoira
Alkuperä
Kreikkalaiset Oppian ja Julius Pollux määrittelivät rodut seuraavasti:
Lännenmansikkapuu
Lännenmansikkapuun hedelmä on läpimitaltaan 1–2 senttimetriä paksu punainen marja. Hedelmä on syötävä, mutta maultaan mieto ja jauhomainen. Hedelmät toimivat pääasiassa lintujen ravintona, mutta joissain maissa niitä käytetään hillojen ja liköörin valmistuksessa.
Lännenmansikkapuu on kuvattu Espanjan pääkaupungin Madridin vaakunassa ja lipussa.
Ida Karkiainen
Ida Karkiainen (s. 1988 Haaparanta, Ruotsi ) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän on istunut valtiopäivillä vuodesta 2014 ja toimi vuosina 2010–2021 myös kunnanvaltuutettuna Haaparannassa. Vuosina 2021–2022 hän oli Ruotsin siviiliministeri.
Vinttikoira
Alkuperä
Arrianos puolestaan kuvaili kahta kelttiläistä rotua:
Jo muinaisessa Kreikassa järjestettiin coursing-esityksiä (maastojuoksu), laji jonka keltit olivat tuoneet maahan hieman ennen 300-lukua. Tähän käytettiin myöskin kelttiläistä alkuperää ollutta rotua, vertragia.
Ida Karkiainen
Yksityiselämä
Karkiainen on opiskellut Luulajan teknillisessä yliopistossa valtio-oppia. Hän elää avoliitossa ja hänellä on kaksi lasta. Karkiaisen avomies on ruotsalaisen Raubtier-yhtyeen muusikko Mattias ”Buffeln” Lind. Karkiaisen yhteyttä yhtyeeseen on kritisoitu Ruotsin mediassa yhtyeen väkivaltaisten ja nationalististen sanoitusten takia. Joulukuussa 2021 julkisuuteen tuli tieto kuvasta, jossa Karkiainen tekee natsitervehdyksen.
Vinttikoira
Alkuperä
800-luvulla al-Mutawakkili kuvaili hyvällä metsästyskoiralla olevan pitkä runko, lyhyt selkä, syvä rintakehä, vahvat kyljet ja vahvat lanteet.
Keskiajalla vinttikoiria käytettiin paljon metsästykseen. Tuolloin tunnettiin kuitenkin muitakin metsästäviä koiratyyppejä: alaunt (metsästysmastiffi), brachet/bercelet (riistan ampuvaa metsästäjää seurannut koira), lymer (kytketty ajokoira), rache (pieni, valkoinen ajuekoira) ja bandogge. Vinttikoiratyyppejä oli kahdenlaisia - levrier d'attache eli karkeakarvainen irlantilainen susikoira tai skotlantilainen hirvikoira; sekä petit levrier pour lievre eli pienempi sileäkarvainen jäniskoira.
Ajan myötä vinttikoiratyyppisten koirien kanssa metsästys alkoi hiipua Britanniassa, ja ajokoirilla metsästys korvasi sen. Manner-Euroopassa kuitenkin kyseistä metsästystä jatketiin hirvi- ja villisikakoirilla pidemmän aikaa. Vinttikoiralla metsästäminen oli keskiajan Saksassa hyvin yleistä, joten on ihme ettei yksikään saksalainen vinttikoira säilynyt nykypäivään asti. Myös Ranskassa vinttikoiran avulla metsästyksellä oli pitkät perinteet, ja alankomaalaisilla oli oma rotunsa friese windhond. Kuitenkin vuonna 1844 Ranskassa, 1848 Saksassa ja 1924 Alankomaissa vinttikoirilla metsästäminen kiellettiin. Nykyisin vinttikoiria tapaa joka puolella maailmaa, ja esimerkiksi Chilen rannikon tuntumassa sijaitsevalla Goat Islandilla raportoitiin jo 1740-luvulla vinttikoiramaisista koirista.
Vuonna 1845 W.C.L. Martin kuvaili kolmea eri vinttikoiratyyppiä:
Vuonna 1912 Robert Leightonin teoksessa The New Book of the Dog lainattiin itämaisten vinttikoirien maahantuojan Florence Amherstin sanoja. Hänen mukaansa slughi eli tazi oli levittäytynyt Abyssiniaan, Arabiaan, Egyptiin, Kurdistaniin, Mesopotamiaan, Persiaan, Syyriaan, Turkestaniin, Eufratin ja Tigriksen laaksoihin, Niilin jokilaaksoon, Siinain niemimaalle ja Pohjois-Afrikkaan. Sen paikallismuunnoksiin lukeutuivat nejdi, omani, shami ja yamani. Jemeniläisellä ja omanilaisella muunnoksella ei ollut juurikaan hapsutusta korvissa ja hännässä, kun taas nejdillä oli kaikkein lyhin karvapeite.
Ns. gazehound on hyvinkin saattanut olla lakelandinkettukoiran esi-isä.
Jotkin asiantuntijat uskovat itäarabialaisten vinttikoirien tulleen alun perin Aasiasta, mahdollisesti hyksojen mukana. Saksalainen vinttikoirajärjestö Deutscher Windhundzucht- und Rennverband e.V. teetti vuonna 1993 DNA-tutkimuksen, jonka mukaan sloughi on geneettisesti lähempänä afgaaninvinttikoiraa kuin salukia. Sekä sloughilla että azawakhilla on ylimääräinen alleeli fosfoglukoosi-isomeraasi-geenilokuksessa, ja sitä ei löydy muilta vinttikoirilta, mutta sitä tavataan sen sijaan sakaalilla, kojootilla ja ketulla. Tämän perusteella kyseisten rotujen alkuperä on erilainen muihin vinttikoiriin verrattuna.
Vuoden 1892 The Hunter's Calendar and Reference Book -teoksessa Sabaneev luettelee 12 erilaista aasialaista borzoita, mm. seuraavat:
Sabaneev lisäksi jakaa perusborzoin neljään eri ryhmään:
David Hancock puolestaan luettelee seuraavat rodut borzoi-rotuihin:
Hänen mukaansa borzoi-tyyppisiä rotuja tai rotumuunnoksia löytyi kuitenkin Albaniasta saakka. Vuoden 1891 The Field -lehdessä mainittiin läheltä Jassyä (mahdollisesti nykyinen Iași Romaniassa) kotoisin ollut "eteläisen Venäjän susikoira", joka oli nykyistä venäjänvinttikoiraa huomattavasti kookkaampi (noin 81 cm). Kolme yksilöä riitti pitämään sutta paikoillaan, kunnes metsästäjä ehti paikalle.
Unkarinvinttikoiran kantarodun saattoivat tuoda Unkariin madjaarit Venäjän aroalueilta 800-luvulla. Sekä Puolaan että Unkariin tuotiin vinttikoiria myös Kiovan Rus-valtakunnan aikoihin. Mongoolit saavuttivat kummankin kyseisistä maista vuosien 1206–1259 valloitusten aikana, ja toivat samalla mukanaan myös omia metsästyskoiriaan. Lisäksi ottomaanit kulkivat Unkarin halki vuosien 1328–1683 välillä, niin ikään metsästyskoiriensa kanssa.
Etymologia
Keskiaikaisessa Saksassa metsästyskoirista käytettiin erilaisia termejä. Wint-spil oli vinttikoira, mutta pelkkä wint viittasi sekä vinttikoiraan että raskaampaan vinttikoiran ja mastiffin risteymään, joka tunnettiin nimillä veltre ja zwic-darm. Habech-wint ja beiz-wint tarkoittivat haukan kanssa metsästänyttä vinttikoiraa; hasen-wint oli puolestaan jänistä metsästänyt vinttikoira. Lisäksi aikoinaan mainittiin wind-bracke, joka tarkoitti sekä nopeudella että hajuaistilla metsästävää koiraa - mahdollisesti paikallinen vinttikoira.
Vuonna 1576 julkaistussa teoksessa Of English Dogs John Caius kuvailee termejä greyhound ja gazehound kahdeksi eri roduksi. Hänen mukaansa greyhound on vain yleinen termi nopeudella metsästäville koirille, joiden joukkoon lukeutui niin pieniä kuin isoja ja sileä- kuin kiharakarvaisia rotuja. Gazehound puolestaan oli hänen mielestään koira, jolla oli erityislaatuinen näkökyky. Vuonna 1674 julkaistussa teoksessa The Gentleman's Recreations Nicholas Cox mainitsee 11 erilaista metsästysrotua. Yksi niistä oli jäniksen ja ketun metsästykseen tarkoitettu gazehound, joka käytti työskennellessään pääasiassa näköaistiaan avoimessa maastossa ja joka oli erityisen suosittu Pohjois-Englannissa. Lisäksi Cox mainitsee ensiksi mainitusta erikseen greyhound-rodun, jota käytettiin coursingiin ja joka oli irlantilaista susikoiraa pienempi. Teoksessaan Sighthounds - Their History, Management and Care Juliette Cunliffe sen sijaan määrittelee termit sighthound, gazehound ja greyhound kaikki samaa tarkoittaviksi.
Nimitys greyhound on harhaanjohtava, sillä harmaa ei ole vinttikoirilla ainoa eikä edes yleisin väritys. Alun alkaen gre-hund tarkoittikin "jaloa, suurta, korkealuokkaista tai palkittua" koiraa, koska se oli aateliston suosiossa. Walesilaisen sananlaskun mukaan herrasmies tunnetaan ja häntä arvostetaan sen mukaan, millainen haukka, hevonen ja vinttikoira hänellä on. Knuutin lain mukaan puolestaan vinttikoiraa ei saanut omistaa yksikään herrasmiestä ala-arvoisempi.
Jo muinaisia kelttienvinttikoiria kutsuttiin nimellä grae hound, hound of grew tai hound of gre – viitaten korkealuokkaiseen koiraan. Kyseiset nimitykset oli johdettu muinaisenglannin sanasta gradus, joka tarkoitti ensiluokkaisen rodun arvostettua koiraa ja joka myöhemmin käännettiin virheellisesti termiksi greyhound.
Aikoinaan mm. skotlanninhirvikoira, irlanninsusikoira ja venäjänvinttikoira olivat englanniksi Scottish greyhound, Irish greyhound ja Russian greyhound. Vaikka nykyisin englannissa käytetään termiä sighthound, käyttävät vinttikoirat metsästyksessä myös hajuaistiaan. Saksassa nimitys windhund viittaa tuulen nopeuteen, jota nämä koirat ilmentävät; muita saksankielisiä nimityksiä ovat windspiel ja windhetz. Ranskassa käytetään termiä levrier. Muinaisranskan nimitys veltre ja italian nimitys veltro juontavat juurensa kelttiläiseen sanaan guilter. Espanjassa termi galgo tulee sanasta gallicu, "gallialainen vinttikoira". Intiassa ja Persiassa termiä tazi ("juokseva") käytetään kaikista vinttikoirista, aina englanninvinttikoirasta itämaisiin rotuihin.
FCI 10 – vinttikoirat
thumb|300px|Vinttikoirarotujen alkuperämaat kartalla.
FCI 5 – pystykorvat ja alkukantaiset koirat
Vinttikoiriksi lasketaan usein myös FCI:n ryhmään 5 kuuluvat ”vinttikoirat”.
Refluksitauti
Lapsilla refluksitaudin oireet voivat poiketa aikuisten oireista, ja heidän sairautensa saattaa olla vaikeampi tunnistaa.
Barrettin ruokatorvi kehittyy 6–14 %:lle refluksitautia sairastavista henkilöistä. Barrettin ruokatorvesta jo kärsivien potilaiden elinikäinen sairastumisvaara syöpään on suunnilleen 0,5 %/vuosi.
Hoito
Närästyksen voi poistaa välittömästi nauttimalla vatsan happamuuden neutraloivaa ainetta, esimerkiksi kalsiumin ja magnesiumin karbonaattisuoloja sisältävää lääkettä. Pidempiaikaisia vaikutuksia saa lääkkeillä, jotka hillitsevät mahalaukun parietaalisolujen haponmuodostusta, kuten ranitidiinilla.
Refluksitautia epäiltäessä voidaan tehdä gastroskopia eli mahalaukuntähystys. Siinä nähdään ruokatorven, mahalaukun ja ohutsuolen alkuosan limakalvojen tila. Refluksitaudin hoidossa voidaan vaikeassa tapauksessa käyttää leikkausta.
Maria Taylor
thumb|Maria Taylor, 2011 Maria Taylor (s. 21. toukokuuta 1976) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Birminghamista, Alabamasta. Hän on jäsenenä yhtyeissä Azure Ray ja Now It's Overhead.
Taylor soittaa useita instrumentteja, kuten pianoa, kitaraa ja rumpuja. Hän on tehnyt yhteistyötä Bright Eyesin, Mobyn, Abra Mooren, David Barben ja Crooked Fingersin kanssa.
Taylor on julkaissut kaksi sooloalbumia indie-yhtiöllä Saddle Creek Records: 11:11 (2005) ja Lynn Teeter Flower (2007) ja kolmannen LadyLuck (2009) Nettwerk Music Group levy-yhtiöllä
Lattarikkaseppä
Lattarikkaseppä, vanhemmalta nimeltään lattavalekauniainen, (Aulonothroscus laticollis) on Euroopassa harvinainen kovakuoriainen. Lattarikkaseppä havaittiin Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1865 ja seuraava havainto tehtiin Linnansaaren kansallispuistossa vuonna 2007. Vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa lattarikkaseppä on luokiteltu Suomessa äärimmäisen uhanalaiseksi (CR).
Koko ja ulkonäkö
Lattarikkaseppä on 3,2–4 millimetrin mittaisena heimonsa kookkain edustaja Suomessa. Se on pitkänomaisen soikea, tummanruskea kovakuoriainen. Verrattuna lähisukulaisiinsa lattarikkasepän silmän etureunassa on vain pieni kuroutuma tuntosarven tyven vierellä, takarinnassa on molemmilla puolilla urat, joihin keskimmäisten raajojen nilkat mahtuvat eikä pään etuosassa ole pitkittäisharjanteita.
Levinneisyys
Kuoriaisesta ei ole koko Euroopassakaan kuin muutamia havaintoja. Se tunnetaan Suomesta, Venäjältä, Kroatiasta, Puolasta, Espanjasta, Ranskasta ja Ruotsista. Ruotsissa laji esiintyy Itä-Götanmaalla. Suomesta lajista on yksittäishavainto Kuopiosta 1800-luvulta. Lisäksi Rantasalmella, Linnansaaren kansallispuiston eteläosan lehtometsissä elää mahdollisesti elinvoimainen populaatio.
Elinympäristö ja elintavat
Lattarikkasepän elintavat tunnetaan huonosti. Ranskalaisten havaintojen perusteella toukat elävät joko ruskolahossa puuaineksessa tai onton puun onkalon pohjalle kertyneessä, sienirihmastoisessa puukarikkeessa. Ranskassa toukkia on löydetty tammista, Ruotsissa männyistä. Suomessa kuoriaisia on löydetty ikkunapyydyksillä haapojen rungoilta. Puolassa havainnot ovat sekametsästä. Toukat eivät luultavasti jätä havaittavia syömäjälkiä ja saattavat elää karikkeessa kasvavalla sienirihmastolla. Niiden kehitys kestänee kaksi vuotta. Aikuisia kuoriaisia tavataan kesä-heinäkuussa.
Adlercrona
Adlercrona oli Ruotsin ritarihuoneeseen kuulunut  aatelissuku numero 868. Suku oli kotoisin Ranskasta Bordeauxista, missä Jean de Flon eli 1500-luvulla. Hänen poikansa Gillis muutti Ruotsiin, jossa hänestä vuonna 1635 tuli Lotorpan ruukinpatruuna. Hänen poikansa, kauppias ja ruukinpatruuna Johan de Flon (k.1687) aateloitiin vuonna 1674 nimellä Adlercrona.
Jenni Vainio
Jenni Susanna Vainio (ent. Puolakka ja Sirén, 13. lokakuuta 1972 Lempäälä – 20. maaliskuuta 2013 Helsinki) oli Anu Palevaaran näyttelemä kuvitteellinen hahmo MTV3-kanavan saippuasarjassa Salatut elämät. Hahmo oli mukana sarjassa vuosina 1999–2001, 2002–2011 sekä syksystä 2012 maaliskuuhun 2013 asti. Hahmo nähtiin sarjasta tehdyssä tv-oheissarjassa nimeltä Pihlajasatu kesällä 2018. Jennillä oli pitkään hallussaan sarjassa pisimpään ollut naispäärooli vuoden 2018 alkuun asti, jolloin Ulla Taalasmaa ohitti hänet.
thumb|200px|Jenni sarjan ensimmäisessä jaksossa vuonna 1999.
Jenni poistui sarjasta ensimmäisen kerran vuonna 2001 näyttelijän äitiysloman myötä. Tuolloin Palevaara ei ollut vielä varma, haluaisiko enää jatkaa sarjassa äitiysloman jälkeen. Palevaara kuitenkin palasi sarjaan vuonna 2002 ja hänen raskautensa kirjoitettiin myös Jennille, joka oli poissaolonsa aikana synnyttänyt poikalapsen. Seuraavan kerran Jenni poistui näyttelijän omasta tahdosta marraskuussa 2011. Jenni palasi sarjaan jälleen 28. syyskuuta 2012 esitettävässä jaksossa, jossa hän soitti Cindylle puhelun. Jenni nähtiin sarjassa jälleen lokakuussa 2012, jolloin selvisi Jennin olleen Saksassa. Jenni oli naimisiin mentyään vaihtanut sukunimensä Siréniksi. Jenni poistui sarjasta lopullisesti maaliskuussa 2013, kun Kuulan perhettä ahdistellut Heiskanen ampui vahingossa Sepon sijaan Jennin.
Luonne
Jenni oli sarjan alussa yksinkertainen nuori nainen, joka oli usein työtön ja varaton, eikä aina pystynyt maksamaan itse vuokraansa vaan joutui usein lainaamaan siskoltaan. Jenni oli myös erotettu koulusta, koska hän ei ollut suorittanut riittävästi kursseja. Jenni panosti paljon ulkonäköönsä ja miehiin. Jenni joutui useamman kerran pettymään miesten torjuessa hänet tai käytettyään häntä hyväksi. Myöhemmin Jenniä kasvatti vastuuntuntoisemmaksi Nikon syntyminen ja Kentaurin omistajuus.
Perhe ja muut ihmissuhteet
Jenni varttui Lempäälässä siskonsa Katjan ja vanhempiensa Birgittan ja Iiron kanssa. Nuorena Jenni muutti siskonsa kanssa Helsinkiin, jossa he asuivat tädiltään vuokraamassa asunnossa. Jennillä on poika Niko, jonka Jenni synnytti ollessaan saksalaisessa vankilassa edesmenneen Toni Veijalaisen aiheuttamien velkojen vuoksi.
Jenni oli aikeissa mennä naimisiin Nikon biologisen isän Tonin kanssa, mutta Toni karkasi hääpäivänä teille tietämättömille kirkosta, kunnes palasi sekoittamaan Jennin elämää vuonna 2003. Jo ensimmäisellä tuotantokaudella ja myöhemmin Tonin jätettyä Jennin heidän hääpäivänään, Jennillä oli suhde Aki Nikkisen kanssa. Jennin näyttelijä Anu Palevaara on maininnut Akin olleen Jennin suurin rakkaus Pihlajakadulla. Suhteiden kariuduttua niin Toniin kuin Akiinkin, Jennillä oli vankilasta palattuaan lyhyitä suhteita eri miehiin. Myöhemmin Jenni alkoi seurustelemaan itseään nuoremman Ami Vainion kanssa. He menivät naimisiin ja Amista tuli Nikon adoptioisä, mutta pitkä liitto päättyi eroon.
Sen jälkeen hän meni naimisiin Ossi Puolakan kanssa, mutta suhde päättyi eroon Ossin muistinmenetyksen takia. Jenni päätyi parisuhteeseen Ossin lääkärin Miika Mäkelän kanssa. Suhde kuitenkin päättyi Miikan palattua yhteen entisen vaimonsa Katariinan kanssa. Ossin muistin palauduttua Jenni palasi yhteen tämän kanssa yhteen. Jenni kuitenkin ihastui ministeri Asko Erkkilään, jolloin Jennin ja Ossin suhde päättyi. Ministerin ja Jennin suhdetta vaikeutti se, että Asko oli edelleen naimisissa vaimonsa Mintun kanssa. Vaikea suhde päättyi eroon ja Asko palasi vaimonsa luokse. Myöhemmin Jenni palasi yhteen Ossin kanssa ja pari meni uudelleen naimisiin. Ossi jätti Jennin ihastuttuaan juuri syntyneen poikavauvansa äitiin Cindy Rintalaan. Jennin ja Ossin välit olivat paranemaan päin ennen Jennin kuolemaa, mutta he eivät ehtineet lopullisesti sopia välejään.
Asunto
Jenni asui koko aikansa Pihlajakatu 23:n toisessa kerroksessa olevassa asunnossa B4. Sarjan alussa Jenni asui siellä siskonsa Katjan kanssa tätinsä vuokralaisena; asuntoon otettiin alivuokralaiseksi myös Toni Veijalainen. Jennin oltua vankilassa Jennin ja Katjan täti myi asunnon Camilla Mustavaaralle, mutta Jenni, Katja ja Niko saivat jatkaa asumista asunnossa. Katjan muutettua Tampereelle Ami muutti Jennin elämänkumppaniksi. Jennin ja Amin erottua asunnossa on asunut Jennin miesystävä Eero Vanala, mutta suhde päättyi eroon. Kuvioihin palannut Aaro tekeytyi Eeroksi ja poltti Jennin asunnon. Niko lähti teini-ikäisenä pois Pihlajakadulta opiskelemaan matematiikkaa. Huonosti yksin viihtyvä Jenni otti alivuokralaiseksi Isabella Holmin. Kentaurin räjähdyksen jälkeiset erimielisyydet johtivat siihen, että Jenni heitti Isabellan ulos asunnosta. Uusi asuinkaveri löytyi pian Sara Polvijärvestä, joka kuitenkin osoittautui huijariksi ja Jenni ajoi hänetkin pois asunnostaan. Jennin poistuttua Pihlajakadulta Katariina Mäkelä otti asuntoon Sebastian Vuorelan ja Elias Vikstedin, ja asunto remontoitiin. Palattuaan Pihlajakadulle Jenni asui asunnossa kuolemaansa saakka.
Työelämä
Sarjan alkaessa Jenni opiskeli matkailualaa, mutta jo ensimmäisissä jaksoissa paljastui, että hän oli lentänyt ulos koulusta. Hän yritti etsiä uusia töitä menestymättä etsinnöissä. Jennin ensimmäinen työpaikka sarjan aikana oli hänen miesystävänsä Aki Nikkisen tarjoama paikka tarjoilijana kahvila Barbaarissa. Myöhemmin Jenni kokeili mallinnuraa, mutta joutui hankaluuksiin, kun Akin entinen vankilakaveri Pertti ”Vemmu” Pihlaja alkoi häiriköidä häntä. Jenni työskenteli Barbaarissa kuitenkin aina siihen asti, että joutui vankilaan.
Vankilasta päästyään Jennin lyhytaikainen miesystävä Ville Paananen järjesti Jennille työpaikan keittiövälineiden esittelijänä, jolloin hänet tunnettiin nimellä ”Miss Keittiö”. Työ oli kuitenkin kiireistä ja siihen liittyi paljon ulkomaille matkustamista, mikä oli este Nikon yksinhuoltajana toimivalle Jennille. Jennin työt ”Miss Keittiön” ominaisuudessa kuitenkin vähenivät myös uuden ”Miss Keittiön” valinnan myötä. Jenni jatkoi tarjoilijana Barbaarista Kentauriksi vaihtuneessa kahvilassa, jonka omistajana toimi tällöin Ken Ojala. Työhönsä kyllästynyt Jenni pyrki ravintolapäälliköksi, mihin Ken ei kuitenkaan suostunut. Sen sijaan vaihtoi työpaikkaa Snow Teamille pr-emännäksi, mutta ehti olla siellä lähinnä vain koeajalla.
Jennille tuli väliaikainen ero Amista, kun tämä kuuli Jennin viettäneen yön Heikki Ratilan kanssa. Jenni yritti saada Amin takaisin itselleen ostamalla Irma Halosen avulla kahvilan Keniltä. Jenni osti Irman osuuden kahvilasta tämän lähdettyä Kyprokselle tyttärensä Anna-Maijan ja lapsenlapsensa Tanelin kanssa. Myöhemmin Jenni joutui myymään talousongelmien vuoksi puolet kahvilasta Isabella Holmille. Kun Kentauri räjähti vioittuneen kaasuhellan aiheuttaman kaasuräjähdyksen vuoksi, Jenni joutui työttömäksi.
Tämän jälkeen Jenni työskenteli kosmetologina majatalo Amandassa toimivassa Jardin Day Spa -kauneushoitolassa, kunnes muutti pois Suomesta. Kun hän palasi, selvisi että hänen uusi aviomiehensä oli ostanut Span hänelle häälahjaksi. Jennin kuoltua omistus siirtyi perintönä hänen pojalleen Nikolle, joka lopetti Span vuokrasopimuksen Amandan tiloissa vuonna 2014.
Suhde Akiin, sitten Toniin ja joutuminen vankilaan
Jo sarjan ensimmäisen tuotantokauden keväällä Jenni rakastui Aki Nikkiseen, jota pidettiin yleisesti naapuruston rikollisena. Jenni pysyi silti Akin rinnalla. Pari kuitenkin erosi, kun Jenni ihastui Akin rikollistuttavaan Pasi Ruotsalaiseen. Kun Aki sai kuulla, että Pasi oli raiskannut Jennin niin hän hakkasi Pasin sairaalakuntoon. Sen jälkeen Jenni rakastui siskonsa miesystävään Toni Veijalaiseen, joka oli ollut jo jonkin aikaa rakastunut Jenniin. Toni jätti Katjan ja he aloittivat julkisen suhteen Tonin kanssa. Keväällä Toni äkkirikastui rahanpesun myötä, ja hän muutti Jennin kanssa Frankfurtiin. Syksyllä 2000 he tulivat viettämään häitään Suomeen. Jenni sai tietää Tonin rikollisista puuhista, mutta Toni vakuutteli tehneensä kaiken vain Jennin hyväksi. Jenni vaati Tonia jättämään rikokset taakseen, jotta he voisivat Jennin puolesta mennä naimisiin. Toni ei suostunut Jennin ehtoihin, vaan lähti kirkosta jättäen Jennin ja häävieraat vaille selittelyjä.
Epäonnistuneen hääpäivän jälkeen Jenni ja Aki aloittivat suhteensa uudelleen. Lisäksi Jenni halusi luoda uraa näyttelijänä ja palkkasi managerikseen Maaritin, jonka kanssa Aki pelehti hänen selkänsä takana. Saatuaan tietää asiasta Jenni tapaili hetken aikaa varakasta Eerik Ekholmia, joka maksoi Jennin velkoja. Jennin ja Akin onnea ei muutenkaan kestänyt kovin kauaa, kun Jenni lopulta joutui Tonin järjestämien velkojen vuoksi saksalaiseen vankilaan. Jenni ja Aki hyvästelivät toisensa lentokentällä ja Aki jäi itkemään Jennin perään. Aki yritti myös pitkään saada Jenniä vapaaksi vankilasta onnistumatta kuitenkaan. Jenni ja Aki eivät enää koskaan tavanneet Pihlajakadulla, sillä Aki ehti lähteä ennen kuin Jenni palasi vankilasta.
Paluu vankilasta, tutustuminen Amiin ja Tonin paluu
Jenni palasi vankilasta pienen Niko-vauvan kanssa kevään 2002 päätösjaksossa. Hän valehteli ensin Katjalle, että Niko on Akin lapsi, mutta Katja päätteli Nikon syntymäajasta, että Niko on Tonin poika. Paluunsa jälkeen Jenni seurusteli jonkin aikaa Ville Paanasen kanssa ja hänet valittiin ”Miss Keittiöksi” ja teki tämän ominaisuudessa edustustöitä. Jenni tarvitsi lastenhoitoapua ja pyysi naapurissa Sofia Salinia hoitaneelta Amilta apua Nikon hoitamisessa. Tällöin vielä rastapäinen Ami ihastui Jenniin, joka ei kuitenkaan kokenut olevansa valmis suhteeseen teini-ikäisen miehen kanssa. Ami loukkaantui, mutta pari aloitti kuitenkin seurustelun.
Kun Ami ja Jenni olivat vihdoin onnellisia yhdessä ja Jenni oli päässyt yli heidän ikäerostaan, Toni palasi Pihlajakadulle. Vaikka Jenni yritti valehdella, ettei Niko oli Tonin poika ja pyysi Tonia häipymään elämästään, Toni jäi Pihlajakadulle sekoittamaan kuvioita. Näihin aikoihin Tonilla oli myös peliä meneillään Jennin vuokranantajan Camillan kanssa. Jenni jätti Amin, koska ei voinut enää taistella Toniin kohdistuneita romanttisia tunteitaan vastaan. Jenni uskoi, että Toni olisi muuttunut rehelliseksi ja heistä tulisi onnellinen pikkuperhe. Toni paljastui jälleen kerran huijariksi ja hänen velkojansa hukuttivat hänet syksyllä 2003. Toni löydettiin kuolleena vasta tammikuussa 2004. Tonin kuolema oli henkisesti raskas niin Jennille kuin Camillallekin.
Suhde Amiin vakiintuu, häät ja Kentaurin omistajuus sekä ero Amista
Päästyään yli Tonin kuolemasta, Jenni aloitti jälleen suhteen Amin kanssa. Ami muutti asumaan Jennin luo ja myöhemmin he työskentelivät yhdessä Kentaurissa. Jenni oli pitkästä aikaa onnellinen ja yhteiselo Amin kanssa sujui hyvin. Ami tosin poistui Pihlajakadulta keväällä 2004 hänen äitinsä sairastuttua syöpään. Hän palasi takaisin ilman rastoja, lyhyillä hiuksilla. Kun Niko eräänä päivänä kutsui Amia isäkseen, päättivät Jenni ja Ami mennä naimisiin, jotta Amista voisi tulla virallisesti Nikon adoptioisä. Ami otti avioliiton myötä Jennin sukunimen. Avio-onnea ei sitten kuitenkaan kestänyt kovin kauaa, kun Jenni petti Amia erään Heikin kanssa. Samoihin aikoihin Jennistä tuli myös Kentaurin uusi omistaja, tällöin hän tosin omisti Kentaurista vasta puolet. Toisen puolikkaan omisti Irma Halonen. Jennin uskottomuudesta seurasi väliaikainen ero, joka ajautui siihen, että kevään 2005 päätösjaksossa Ami lähti Kentsun kanssa laivalla pois maasta, vaikka Jenni yritti kovasti saada hänet jäämään. Samaisen jakson lopussa Jenniä ammuttiin jalkaan ja heti syksyn 2005 ensimmäisissä jaksoissa Ami palasi takaisin sarjaan hoitamaan Nikoa.
Myöhemmin he kyllä palasivatkin yhteen, mutta erosivat lopullisesti keväällä 2007. Ennen eroa Ami oli Jennin tukena tämän sairastuessa rintasyöpään. He olivat myös suunnitelleet yhteisen lapsen hankkimista, mutta sitä piti lykätä sädehoitojen takia. Jenni pysyi Amin kanssa erosta huolimatta puheväleissä Nikon takia. Ami poistui sarjasta vuonna 2008 muuttaessaan Thaimaahan.
Suhde Eeroon, sitten Ossiin ja Kentaurin räjähdys
Erottuaan Amista Jenni tutustui Eero Vanalaan, jonka kanssa he seurustelivat jonkin aikaa. Jenni rakastui Pihlajakadulle saapuneeseen Rafael Aroon ja erosi Eerosta. Suhteen aikana Eeron ilkeä kaksoisveli Aaro yritti polttaa Jennin elävältä asuntoonsa, mutta naapurit ja sairaanhoitajat ehtivät pelastaa Jennin ajoissa.
Myöhemmin Jennin ja Rafaelin on/off-säädön aikana Jenni päätyi sattumalta sänkyyn Ossi Puolakan kanssa ja vaikka Jenni halusikin aluksi seurustella Rafaelin kanssa niin sekä Ossi että Jenni alkoivat oikeasti rakastua toisiinsa. Jenni itse ei kaivannut vakavaa suhdetta vaan enemmänkin hauskanpitoa ja vastoin hänen odotuksiaan ja toiveitaan huhtikuussa 2008 esitetyssä jaksossa ensin Rafael ja sitten Ossi tunnustivat Jennille olevansa rakastuneita tähän. Jenni ei kuitenkaan uskaltanut myöntää tunteitaan Ossia kohtaan, joten tämä alkoi seurustella Isabellan kanssa. Myöhemmin Jenni ja Ossi päätyivät kuitenkin yhteen ja he menivät naimisiin Las Vegasissa Elviksen vihkimänä. Kovasti töitä tehnyt Ossi sairastui aivoverenvuotoon, mutta ennen leikkausta he virallistivat avioliittonsa sairaalavuoteella. Leikkauksen jälkeen Ossi ei enää muistanut Jenniä tai rakkauttaan tätä kohtaan. He yrittivät suhdetta Jennin kanssa, mutta Ossi otti avioeron.
Jenni oli tähän mennessä ehtinyt jo rahaongelmissa myydä puolet Kentaurista Isabellalle. Jenniä potkinut onnettomuus kohtasi myös Jennin työelämän: vanha kaasuhella aiheutti räjähdyksen Kentaurissa ja Jennin pitkäaikainen työ hajosi savuna ilmaan. Kaiken lisäksi Jenni oli unohtanut maksaa vakuutusmaksut eikä saanut yhtään korvauksia räjähdyksestä.
Suhde Miikaan, sitten Askoon ja uusi avioliitto Ossin kanssa
Työpaikkansa menettänyt Jenni sai lohtua uudesta suhteestaan Miika Mäkelään, joka oli Ossin lääkäri aivoverenvuodon ajoilta. Miikaa varjostivat kuitenkin menneisyyden haamut, kuten ex-tyttöystävä Sara Polvijärvi, jolla oli pakkomielle Miikaan. Sara juoni kaikenlaista saadakseen parin eroamaan ja vielä Miikan ex-vaimon Katariinan ilmestyminen Pihlajakadulle aiheutti lopullisen eron.
Ossi, jonka muisti oli vihdoin palannut, kosi Jenniä, joka kuitenkin vastasi kieltävästi. Hän rakastui sitten ministeri Asko Erkkilään, joka oli vielä naimisissa vaimonsa kanssa. Jennin ja Askon suhde paljastui julkisuudelle, jolloin Asko päätti palata vaimonsa luo ja jätti Jennin. Näihin aikoihin Jennin hiusväri vaihtui vaaleasta ruskeaan.
Jenni ja Ossi palasivat yhteen, ja kihlautuivat. Vasta hääjuhlassa Jenni sai tietää, että Ossin yhden illan juttu ennen heidän seurusteluaan tapahtui hänen hyvän ystävänsä Cindyn kanssa. Cindy odotti lasta Ossille, mikä järkytti rakastunutta Jenniä. Jenni päätti kuitenkin hyväksyä asian ja antoi Ossille oikeuden olla Cindyn lapsen isä. Ossi kuitenkin ihastui Cindyyn heidän poikansa synnyttyä ja jätti Jennin.
Vauvojenvaihto ja lähtö Suomesta
Jenni halusi kostaa Ossille tämän teon. Niinpä Jenni vaihtoi vastasyntyneet Cindyn sekä Isabella Holmin ja Sebastian Vuorelan poikavauvat keskenään. Alexander Holmin joutuessa sairaalaan leikkaukseen sydänsairauden vuoksi, Jenni kertoi totuuden Cindylle. Cindy järkyttyi saadessaan tietää, että hänen lapsensa on vaihdettu toiseen eikä voinut enää sietää Jenniä silmissään.
Jenni ja Cindy lähtivät Porissa järjestetyiltä kosmetiikkamessuilta Helsinkiin. Matkalla pari pysähtyi huoltoasemalle, minkä aikana Jenni piiloutui Cindyltä. Cindy jatkoi matkaansa ilman Jenniä. Huoltoaseman pihaan ajoi auto, jonka kyytiin Jenni nousi.
Paluu, sotkujen selvittelyä ja kuolema
Lähes vuoden kuluttua Jennin katoamisesta tämä soitti Cindylle ja ilmoitti palaavansa Pihlajakadulle. Blondiin hiusväriin palannut Jenni oli Saksassa ja ilmoitti toimistossa alaiselleen tahtovansa mahdollisimman nopeasti Helsinkiin firman lentokoneella. Selvisi, että Jennin uusi sukunimi oli Sirén. Jennin saavuttua Helsinkiin häntä oli vastassa sama henkilö, joka kuskasi hänet pois Porista vauvojenvaihdon paljastuttua Cindylle. Kyseinen henkilö paljastui Kalle Laitelaksi.
Jenni pyyteli Ossilta anteeksi aiheuttamaansa vahinkoa. Ossi luuli Jennin pahoittelevan yllättävää lähtöään, ja Jennikin tajusi Ossin olevan tietämätön vauvojenvaihtotapauksesta. Myöhemmin Jenni vaati Cindyltä saada tietää, miksei tämä ole kertonut vauvojenvaihdosta. Jenni sai tietää, että Cindyn ja Ossin biologinen lapsi, Alexander Holm, on kuollut.
Myöhemmin Cindyn työpaikalla Jardin DaySpassa Jenni ilmoitti Cindylle ja Pepille olevansa Span uusi omistaja. Pian paljastui, että Jennin puoliso Patrick oli kuollut ennen kuin Jenni saapui Suomeen. Jenni oli täten vaihtanut sukunimensä takaisin Vainioksi. Jenni oli järkyttynyt Patrikin kuolemasta ja lievien mielialahäiriöiden vuoksi käveli unissaan. Jenni toipui, mutta joutui oikeudenkäyntiin syytettynä lapsien vaihdosta. Jenni oli valmistautunut menemään vankilaan, mutta yllättyi oikeuden määrättyä hänet pelkästään rahallisiin korvauksiin.
Hallstattin kulttuuri
thumb|Hallstattin alue ulottui 500 eaa. nykyisestä läntisestä Unkarista Etelä-Saksan, Itävallan ja Sveitsin kautta Ranskaan. Siitä etelään Hallstatin kelttejä asui Pohjois-Espanjassa ja Pohjois-Portugalissa. Kulttuurin eteläraja oli Italian kohdalla [[Alpit. Pohjoisessa Hallstatin keltit olivat asuttaneet Belgian ja Hollannin ja Saksaa suurin piirtein Rein-joelle asti. ]] thumb| Meripihkasta tehty kaulakoru. Hautalöytö Saksasta, Magdalenenbergistä
Hallstattin kulttuuri oli rautakautinen eurooppalainen kulttuuri vuosina 1200–475 eaa. Hallstattin ihmiset tai ainakin osa heistä olivat varhaisia kelttejä. Kulttuurin ajallinen seuraaja on La Tènen kulttuuri.
Hallstattin vaiheet
Hallstattin kausi jaetaan neljään vaiheeseen:
Kaikkein varhaisin Hallstatt-aineisto on saattanut olla muidenkin kuin kelttiläisiä kieliä puhuvien kansojen tuottamaa. Ennen 700-lukua eaa. ei tunnetuissa asutuksissa ole merkkejä kovin mutkikkaista yhteiskunnallisista järjestelmistä.
Hallstatt C -kaudella vuoden 800 jälkeen ylimystö alkoi rakentaa mäkilinnoituksia, ja myös tuon ajan hautakumpujen esinesisältö on vaikuttava. Samalla kaupan volyymi kasvoi. Hallstatt D-kaudella runsaimmat haudat keskittyivät entistä enemmän länteen. Siirtyminen saattoi johtua uuden kreikkalaisen kauppasiirtokunnan perustamisesta Massaliaan (Marseille) 600 eaa.
400-luvun alussa eaa. Hallstatt D:n rikkaat ruhtinaskunnat hävisivät, kukkulalinnakkeet hylättiin, ja myös kaupankäynti mullistui. Hiukan pohjoisempana syntynyt La Tènen kulttuuri nousi pian Hallstattin kulttuurin tilalle.
Kaivaukset
Hallstatt-kulttuurin asuttama alue Itävallassa tuli arkeologisesti tunnetuksi Pohjois-Itävallan Hallstattin hautalöydöistä 1800-luvun puolivälissä.