cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Włocławek
Urheilu
Kaupungin koripallojoukkue pelaa sponsorinsa mukaan nimellä Anwil Włocławek. Se on sijoittunut useina vuosina mitaleille Puolan mestaruusliigassa (Polska Liga Koszykówki).
Estlander
Estlander on suomalainen sivistyssuku, jonka kaksi sukuhaaraa on aateloitu. Suvun varhaisin tunnettu jäsen on Oulun raastuvan oikeuden jäsenenä 1660-luvulla toiminut Henrik Jakobinpoika, jonka poika Johan käytti nimeä Estlander vannoessaan porvarinvalan Oulussa vuonna 1683. Viroon viittaavan sukunimen alkuperää ei tiedetä, mutta todisteita suvun virolaisesta alkuperästä ei ainakaan ole löytynyt. Suku vaikutti alkuun Oulussa ja sen jälkeen Lapväärttissä, kunnes haarautui 1800-luvulla. Professori Jakob August Estlander aateloitiin vuonna 1879 ja introdusoitiin 1881 Suomen ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 254. Hänen veljensä, professori Carl Gustaf Estlander aateloitiin vuonna 1898 ja introdusoitiin aatelisena sukuna numero 274. Näistä kahdesta aatelisesta haarasta ensin mainittu sammui miehenpuolelta vuonna 1980 ja lopullisesti 1998, mutta jälkimmäinen on yhä elossa. Suvun toinen, aateliton päähaara on myös jo sammunut.
Suvun numero 254 aatelisvaakuna on taiteilija Albert Edelfeltin suunnittelema. Suvun numero 274 vaakunan on suunnitellut Sigrid Granfelt.
Carpaccio
pienoiskuva|Carpacciota mausteisessa öljykastikkeessa, pinnallaan [[parmesaanijuustoa.]] Carpaccio on italialaisperäinen alkupala. Se on yleensä kypsentämätöntä naudanlihaa, joka on leikattu ohuenohuiksi siivuiksi. Kastikkeena on mausteinen öljykastike. Carpaccio on ruokalajiksi suhteellisen uusi – tosin varmaa tietoa ei ole sen syntyajasta, joka vaihtelee eri lähteissä 1930-luvusta 1950-luvulle; todennäköisimpänä kuitenkin pidetään vuotta 1950. Syntypaikaksi mainitaan yleensä venetsialainen ravintola Harry's Bar, jonka baarimestari Giuseppe Cipriani perusti vuonna 1931.
Carne cruda
Carne cruda on perinteiseen Piemonten alueen tapaan valmistettu versio carpacciosta. Se tehdään jauhelihasta ja valkosipulista.
Ted Kennedy
Ted Kennedy -nimisiä henkilöitä ovat:
Heroes of Might and Magic III: The Restoration of Erathia
Heroes of Might and Magic III: The Restoration of Erathia (yleisesti Heroes of Might and Magic III tai Heroes III) on New World Computingin kehittämä ja The 3DO Companyn vuonna Windowsille julkaisema fantasiateemainen strategiapeli, joka on osa Heroes of Might and Magic -pelisarjaa. Myöhemmin 3DO julkaisi pelistä Macintosh-version ja Loki Software Linux-version.
Pelille julkaistiin kaksi lisäosaa: Armageddon’s Blade (1999) ja The Shadow of Death (2000). Alkuperäisestä pelistä ja Armageddon’s Bladesta julkaistiin myös yhteispaketti Heroes of Might and Magic III: Double Pack. Lisäksi Heroes of Might and Magic III:sta ja sen molemmista lisäosista julkaistiin Macintosh-yhteensopiva Heroes III Complete.
Heroes® of Might & Magic® III – HD Edition julkaistaan Steam-pelipalvelussa 29.1.2015, mutta siihen ei ainakaan toistaiseksi olla julkaisemassa lisäosia. HD-versiossa on uusitut grafiikat, laajakuvatuki sekä online-moninpeli Steamworksilla.
Pelaaminen
200px|thumb|left|Maastonäkymä
Pelaaminen on vuoropohjaista. Pelin ytimessä ovat sankarit, armeijoiden komentajat, joita siirrellään erilaisissa pelimaastoissa. Pelissä on seitsemän yksinpelikampanjaa sekä hotseat- ja verkkomoninpelimahdollisuus.
Sankareita ohjataan hiiren osoittimella tai vaihtoehtoisesti nuolinäppäimillä. Sankarit siirtyvät maastossa liikkumispisteidensä rajoittamina. Liikkumispisteet määräytyvät pääosin sankarin armeijan koostumuksen mukaan. Liikkumispisteet kuluvat maastossa siirtyessä ja palautuvat vuoron alussa. Erilaiset maastotyypit kuluttavat liikkumispisteitä eri tavoin. Maaston esteiden ja vihollisjoukkojen läpi ei voi siirtyä. Vesillä siirrytään laivalla. Laivaan siirtyminen ja laivasta poistuminen kuluttaa armeijan kaikki jäljellä olevat liikkumispisteet.
Sankareilla on neljä peruskykyä: hyökkäys (attack), puolustus (defence), taikavoima (spell power) ja tieto (knowledge). Sankarin hyökkäys- ja puolustuskykyjen arvot lisätään armeijan olentojen hyokkäys- ja puolustuskykyyn. Taikavoima määrittää sankarin loitsujen tehon. Tieto määrittää sankarin taikapisteiden määrän. Jokainen sankari voi esimerkiksi taisteluista saamansa kokemuksen myötä peruskykyjen lisäksi oppia kahdeksan pelin 28 taidosta, jotka voivat esimerkiksi lisätä sankarin loitsujen vaikutusta tai liikkumispisteitä. Sankarin taidonhallinnan laatua kuvataan kolmella eri taitotasolla: perustasolla (basic), edistyneellä tasolla (advanced) ja asiantuntijatasolla (expert). Sankarien kantamat esineet voivat vaikuttaa kykyihin. Sankarin armeijalla on lisäksi kaksi ominaisuutta: moraali (morale) ja onni (luck). Korkea moraali antaa yksiköille satunnaisesti lisävuoroja taistelussa, ja matala moraali lamauttaa yksiköitä vieden niiltä taisteluvuoron silloin tällöin. Hyvä onni satunnaisesti kaksinkertaistaa yksikön tekemän vahingon.
Pelissä on 64 erilaista loitsua, jotka on jaettu neljään klassiseen elementtiin (vesi, tuli, ilma ja maa) sekä viiteen tasoon. Joitakin loitsuja voi käyttää vain taistelunäkymässä, joitakin vain maastonäkymässä. Niiden käyttö kuluttaa sankarin taikapisteitä.
Pelissä on 128 erilaista taikaesinettä. Ne antavat sankareille monenlaisia etuja, kuten lisäkykyjä ja liikkumispisteitä. Maastossa olevat taikaesineet ovat usein neutraalien armeijoiden vartioimia. Taikaesineitä ei joskus voi poimia sankarin tason tai jonkin kyvyn ollessa liian alhainen. Taikaesineitä voi olentojoukkojen tapaan siirtää sankarilta toiselle.
Moninpeli
Peliä voi pelata moninpelinä Internetin kautta, LAN-verkossa tai hotseat-muotoisesti samalla tietokoneella. Moninpeli voidaan myös tallentaa ja ladata myöhemmin.
Kartanmuokkausohjelma
Pelin mukana tulee kartanmuokkausohjelma, jonka avulla pelattavaksi voi luoda uusia karttoja. Kartan luominen tapahtuu valitsemalla ensin kartalle sopiva koko, jonka jälkeen ylä- ja sivupalkkien valikkojen avulla kartalle pääsee sijoittelemaan pelin sisältämiä objekteja, esimerkiksi metsiä, kaupunkeja, kiviä, esineitä ja sankareita. Kartalle lisättyjen objektien ominaisuuksia pääsee myös muokkaamaan.
Internetistä on löydettävissä lukuisia fanisivustoja, jotka tarjoavan valmiita, muiden pelaajien tekemiä karttoja sekä monin- että yksinpelikäyttöön.
Tarina
Saatuaan uutisen isänsä kuolemasta Enrothin kuningatar Catherine Ironfist matkustaa kotimaahansa Erathiaan osallistuakseen tämän hautajaisiin. Peläten pahinta, hän ottaa sotalaivoston matkalle mukaan. Erathian rannikolle saapuessaan hän löytää Nighonin armeijan tuhoaman liittoutuneiden velhojen linnan. Se on kärsinyt taistelusta ja hylätty ja eräs Python kivettää Catherine Ironfistin joukkoja. Viholliset ovat valloittaneet Erathian.
Catherine alkaa värvätä paikallisia joukkoja marssiakseen Steadwickiin, Erathian pääkaupunkiin, ja valloittaa takaisin menetetyt maat tieltään. Vallattuaan tuhoutuneen Steadwickin hän saa selville, että hänen isänsä kuoli juotuaan myrkytettyä viiniä. Catherine asettaa itsensä hallitsijaksi ja lähtee sotaan palauttaakseen Erathian rajat ja löytääkseen isänsä murhaajan. Catherinen äkkinäistä menestystä hillitäkseen Erathian viholliset nostattavat hänen haudatun isänsä epäkuolleeksi lichiksi ja tekevät tästä armeijoidensa kenraalin. Taistellessaan kuolleen isänsä johtamaa epäkuollutta armeijaa vastaan Catherine jatkaa samalla murhatutkimuksia ja saa selville, että syyllinen oli yksi hänen luotettavimmista kenraaleistaan.
Sodan lopussa Catherine ja hänen armeijansa piirittävät viimeisen vihollislinnan. Valtaistuinsalissa Catherine kenraaleineen kohtaa Erathian entisen kuninkaan, josta on tullut heidän epäkuollut vihollisensa. Kenraaleidensa joukosta Catherine osoittaa isänsä tappamiseen syyllistynyttä, jolloin entinen kuningas surmaa murhaajansa. Taikuuden avulla Catherine tuhoaa epäkuolleen kuninkaan, ja näin sota on käyty loppuun.
Vastaanotto
Heroes III: The Restoration of Erathia on saanut pääasiassa positiivisia arvosteluja. Game Rankings -sivustolla sen pisteiden keskiarvo on 86,74 prosenttia, joka on Armageddon’s Blade -lisäosan jälkeen korkein Heroes of Might and Magic -sarjan pelien saamista pisteistä.
Heinrich Christoph Koch
Heinrich Christoph Koch (10. lokakuuta 1749, Rudolstadt – 19. maaliskuuta 1816, Rudolstadt) oli saksalainen musiikkiteoreetikko, säveltäjä, leksikograafikko ja viulisti. Kochin vuosina 1782–1783 julkaistu teos Versuch einer Anleitung zur Composition (eli Johdattava essee sävellykseen) käsitteli systemaattisessa muodossa monia klassismin musiikin keskeisiä piirteitä.
Kirjassaan Koch esitteli "perioditeorian", jota pidettiin aikansa syvällisimpänä ja seikkaperäisenä musiikillisten teosten rakennetta käsittelevänä teoksena. Siinä teoksen melodinen aines jaettiin pienempiin jaksoihin, ja näiden lyhyiden jaksojen välisistä suhteista muodostettiin koko teoksen rakenne. Pienimmät musiikilliset ajatukset esitettiin yleensä kahden tai neljän tahdin mittaisissa jaksoissa. Kahdesta tai useammasta jaksosta muodostui periodi, joka päättyi kadenssiin, ja koko teos tai teoksen osa koostui kahdesta tai useammasta peräkkäin esitetystä periodista. Koch vertasi musiikillisen fraasin osia lauseen subjektiin ja predikaattiin ja totesi, että jaksoista ja osista koostuva musiikin rakenne on välttämätön, jotta melodia saataisiin ymmärrettäväksi ja tunteisiin vetoavaksi, samalla tavalla kuin lauseet ja virkkeet tekevät puheen ymmärrettäväksi.
Prospero X-3
pienoiskuva|Prospero X-3 -satelliitti [[Science Museumissa, Lontoossa. Tämä satelliitti rakennettiin varalle mutta sitä ei koskaan tarvittu. ]]
Prospero X-3 oli ensimmäinen satelliitti, jonka Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimat rakensivat ja laukaisivat omalla raketillaan. Tämä teki Britanniasta kuudennen avaruusvaltion. Prospero X-3 laukaistiin 28. lokakuuta 1971 Woomerasta, Australiasta, Black Arrow -raketilla.
Satelliitti painoi 66 kg eli se oli mikrosatelliitti aikana, jolloin suuremmat avaruusvaltiot tekivät jo useiden tuhansien kilogrammojen painoisia satelliitteja. Satelliitin ainoa hyötykuorma oli sarja teknologisia kokeita. Sillä testattiin muun muassa aurinkokennoja, telemetriaan ja virtalaitteisiin tarvittavia tekniikoita. Lisäksi testattiin mikrometeoroidi -ilmaisinta. Satelliitissa on muistina magneettinauhuri, joka hajosi kahden vuoden ja noin 730 nauhoituksen jälkeen.
Satelliitin kiertorata on matala mutta elliptinen: perigeum 531 kilometriä, apogeum 1 403 kilometriä ja inklinaatio 82°. Periodi on 103,57 minuuttia. Harrastajat pystyivät seuraamaan Prosperoa vielä vuosia sen jälkeen kun se oli poistettu käytöstä vuonna 1996. Vuonna 2000 Royal Aircraft Establishment (RAE) Lashamissa lopetti Prosperon seuraamisen ja sen seurantalaitteet sammutettiin, mutta ainakin vuoteen 2004 asti sitä kuuli taajuudella 137,560 MHz. Sen arvioidaan pysyvän kiertoradallaan vuoteen 2070 asti.
Jeff Hamilton
Jeff Hamilton (s. 4. elokuuta 1953, Richmond, Indiana, Yhdysvallat) on amerikkalainen jazzrumpali. Hänet tunnetaan parhaiten työstään Oscar Petersonin, Ray Brownin ja Diana Krallin kanssa. Hän on ollut aktiivisena jo yli kolmekymmentä vuotta ja työskennellyt rumpalina seitsemällä Grammy-palkinnon voittaneella jazz-levytyksellä.
Ensimmäinen rumpusetti
Jeff Hamilton syntyi 4. elokuuta vuonna 1953 Richmondin kaupungissa Indianan osavaltiossa Amerikan Yhdysvalloissa. Rumpujen soiton hän aloitti kahdeksanvuotiaana pelkällä virvelillä ja harjoitteli vanhempiensa Oscar Peterson -levytysten mukana (Richmondia kutsutaan usein "levytetyn jazzin kehdoksi", sillä Richmond oli Gennet Records -levy-yhtiön kotikaupunki 1900-luvun alkupuolella. Gennet Recordsille levyttivät lukuisat tuon ajan suurnimet, kuten Jelly Roll Morton, Louis Armstrong ja Bix Beiderbecke ). Ensimmäisen red sparkle -värisen rumpusettinsä hän sai 13-vuotiaana.
Jeffin vanhemmat pitivät erityisesti big band musiikista ja hänen äidillään, joka toimi urkurina kirkossa, oli tapana soittaa tunnettuja big band sävellyksiä Hammondilla perheen olohuoneessa. Jeffin molemmat isosiskot olivat pianisteja, ja toisella heistä oli absoluuttinen sävelkorva. Ainoastaan perheen isä ei ollut muusikko.
Varhaiset musiikilliset vaikutteet
Jeffin ystäväpiirissä kuunneltiin paljon sellaisia yhtyeitä kuin Chicago sekä Blood Sweat and Tears ja tätä lähemmäs rock-musiikkia ei Jeff koskaan mennyt. Itsensä hän näki myös anti-Beatles fanina, sillä näiden musiikki ei tuolloin säväyttänyt häntä. Ringo Starrin soitosta hän on sanonut, ettei ollut kiinnostunut siitä, koska oli "oppinut tekemään saman jo kahdeksan- tai yhdeksänvuotiaana". Beatlesin musiikkia hän on oppinut arvostamaan lähinnä sanoitusten kautta.
Musiikillisesti merkittävänä voidaan pitää myös sitä, että Hamilton varttui osavaltiossa, jossa Ku Klux Klanilla oli huomattava osa vallasta varsinkin 1920-luvulla. Richmondissa julkinen rotuerottelu loppui vuonna 1965, jolloin kaupunki yhdisti afroamerikkalaisten ja valkoihoisten paloasemat ja mahdollisti ylenemisen myös afroamerikkalaisille poliisi- ja palomiehille. Myöhemmin Jeff Hamilton aloitti nousujohteisen uransa LA4-yhtyeessä Los Angelesissa, joka on edelleen hänen kotikaupunkinsa. Hänet voidaan siis lukea West Coast jazz -tyylisuunnan edustajaksi ainakin LA4-aikakauden tuotantonsa osalta.
Yliopistovalinta
Vaikka vuonna 1971 Jeff aloitti opiskelunsa Indianan yliopistossa, ei se ollut hänen ensisijainen vaihtoehtonsa. Indianan puolesta puhui moni asia: se oli ainoa jazzmusiikissa yliopistollisen tutkinnon tarjoava oppilaitos ja lyömäsoitinopettajana toimi Duke Ellingtoninkin kanssa levyttänyt George Gaber.
Ensimmäinen vaihtoehto opiskelupaikaksi oli Eastman School of Music. Se oli huomattavasti pienempi ja kalliimpi oppilaitos, kuin Indianan yliopisto. Pelkkä aloitusmaksu vuonna 1971 oli 4500 dollaria, eli aikanaan maan suurimpia. Jeffille oltiin jo luvattu paikka ja stipendi, mutta stipendi peruuntui, eikä Hamiltonin perheellä ollut varaa maksaa suuria aloitus- ja lukukausimaksuja. Indianan yliopistossa odottivat kuitenkin tärkeät kontaktit tulevaisuutta ajatellen. Luokkatovereina aloittivat mm. John Clayton ja Peter Erskine (jälkimmäinen lähti tosin jo ensimmäisen opiskeluvuoden jälkeen Stan Kentonin yhtyeeseen).
Vaikka Jeff Hamilton oli nuorena omaksunut poikkeuksellisen tekniikan virvelirudimenttien kautta, oli hänellä opiskelun alkuvuosina joitain soitannollisia ongelmia: "Tiesin, ettei soittoni ollut tyydyttävää, joten puhuin Johnin (Clayton) kanssa ongelmistani... vaikutti siltä ettei komppaamiseni ollut vakaata. Hän kysyi minulta mitä kuuntelin ja kerroin hänelle, että Oscar Petersonia ja Count Basieta."- -"Minua käskettiin kuuntelemaan soittajia jotka soittavat rytmisesti tarkasti, kuten Philly Joe Jonesia. Soita levyjen kanssa äläkä ylläty, jos lopulta pääset soittamaan niiden tyyppien mukana ."
Robert Trujillo
Robert ”Rob” Trujillo (s. 23. lokakuuta 1964 Santa Monica, Yhdysvallat) on metallimusiikkia soittavan Metallica-yhtyeen bassokitaristi ja taustalaulaja. Trujillo liittyi Metallicaan 24. helmikuuta 2003 korvaamaan pois lähteneen Jason Newstedin. Ennen liittymistään Metallicaan Trujillo on soittanut muun muassa Suicidal Tendenciessä, Infectious Groovessa, Black Label Societyssa ja Ozzy Osbournen yhtyeessä. Trujillon koko nimi on Roberto Agustín Miguél Santiago Samuel Trujillo Veracruz.
Jeff Hamilton
Yliopiston jälkeen
Lopulta 1974 Jeff jätti yliopiston ja lähti Indianapolisiin opiskelemaan John Von Ohlenin johdolla. Ohlen keskitti opetuksensa big band soittoon ja käski Jeffin ajatella soittoaan puhaltajien näkökulmasta ja fraseerata heidän tavallaan.
Robert Trujillo
Muuta
Trujillo on meksikolaistaustainen. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Jeff Hamilton
Monty Alexander Trio & Woody Herman Big Band
Vuoden 1975 kesäkuussa Jeff aloitti työnsä Monty Alexanderin trion rumpalina. Bassoa soitti luottomies, Jeffin ystävä John Clayton. Triomusiikin siirtyminen toi uuden ja haastavan roolin täytettäväksi juuri big band musiikkiin perehtyneelle Hamiltonille. Tämän trion kanssa Jeff levytti ensimmäisen kerran heinäkuussa 1976. 22-vuotias Hamilton soitti Monty Alexanderin ja John Claytonin kanssa Montreux’n jazzfestivaaleilla ja konsertti taltioitiin ja julkaistiin nimellä The Monty Alexander Trio Live At The Montreux Jazz Festival (MPS 1976). Samana iltana ennen trioa soitti Thad Jones/Mel Lewis Band ja trion jälkeen saksofonisti Stan Getz w/ Joanne Brackeen & Billy Hart.
Kahden vuoden triokokemuksen jälkeen Jeff päätti siirtyä taas big band musiikin pariin. Hänelle avautui paikka Woody Herman Big Band -orkesterissa ja lopulta hän otti paikan vastaan. Trion kanssa toimimaan saatua yhteissoittoa oli vaikea jättää ja lisäksi Woodyn orkesterin esiintyminen ei ollut vakuuttanut Jeffiä, mutta ystävänsä ja opettajansa, John Von Ohlenin neuvosta, hän teki päätöksen. Vaikka Jeff viipyi Woodyn orkesterissa vain vajaan vuoden, on hän nimennyt Woody Hermanin yhdeksi neljästä suurimmasta innoittajastaan.
Shelly Mannen korvaajaksi
Joulukuussa 1977 Ray Brown otti yhteyttä Jeffiin ja pyysi tätä korvaamaan esikuvansa Shelly Mannen L.A.4-yhtyeen rumpalina. Ray Brownin luotsaama yhtye tarvitsi vankkaa swing-osaamista verrattuna Mannen kokeilunhaluisempaan soitantaan. Myöhemmin vuonna 1978 Jeff jätti Woodyn orkesterin useiden levytysten jälkeen ja muutti Los Angelesiin.
"Voisin kuvailla L.A.4:n olevan yhtye viskiä siemailevaa yleisöä, lakimiehiä sekä klassisen musiikin ja kevyen jazzin ystäviä varten." L.A.4 oli jo 50-luvulla perustettu yhtye, jossa Shelly Mannekin oli jo toinen rumpali. Jeff Hamiltonin aikana siinä soittivat Bud Shank, Laurindo Almeida ja Ray Brown. Brasilialaissyntyisen kitaristin Laurindo Almeidan mukanaolo antoi tunnistettavan leiman yhtyeen musiikille. Myös Bud Shankin käyttä alttosaksofonin sijaan usein huilussa oli selkeä yhtyeen tunnusmerkki. Heidän musiikissaan voi kuulla samanlaista melodiikkaa kuin esimerkiksi myöhemmin Yellowjacketsin musiikissa.
Jeff Hamilton työskenteli kuudella L.A.4 julkaistuista albumeista rumpalin ominaisuuden lisäksi myös säveltäjänä ja sovittajana. L.A.4 julkaisi levynsä Concord Jazz levymerkille ja heidän viimeiseksi levytyksekseen jäi vuoden 1982 Executive Suite. Tämän jälkeen yhtye hajosi, koska huilisti/saksofonisti Bud Shank luopui huilun soitosta ja siirtyi perinteisemmän straight ahead -jazzin pariin. Tähän mennessä Jeffille oli kerääntynyt levytyskokemusta jo 34 LP:n verran.
1983–1995: Ella Fitzgerald, Oscar Peterson & Ray Brown
Vuosina 1983–1987 Jeff työskenteli Ella Fitzgeraldin, Count Basie Orchestran, Rosemary Clooneyn ja Monty Alexanderin kanssa. Vuonna 1988 Jeff aloitti työskentelyn Ray Brownin triossa ja pysytteli siinä aina vuoteen 1995, kunnes hän perusti oman trionsa.
Suomen vierailu
Jeff Hamilton vieraili Pori Jazzissa 19.7.1991, jolloin hän esiintyi Kirjurinluodon lavalla kokoonpanolla Herb Ellis kitara, Oscar Peterson piano, Ray Brown basso ja Jeff Hamilton rummut.
Tyyli ja vaikutteet
Jeff Hamiltonia pidetään yleisesti perinteisen jazzin mestarina. Hänen kuuluisimmat levytyksensä ovatkin laulajien taustaorkesterissa. Hänen kuuluisimpia yhteistyökumppaneitaan ovat mm. Diana Krall, Dianne Reeves, Natalie Cole, Ella Fitzgerald ja John Pizzarelli. Hän voitti Modern Drummer -lehden lukijaäänestyksen vuonna 2006 kategoriassa mainstream jazz drummer.
Yhteistyö
Jeff Hamilton on Bosphorus-symbaalinvalmistajan yksi kolmesta suurimmasta omistajasta. Bosphoruksen Hammer-sarja on myös kehitetty yhteistyössä hänen kanssaan. Sarjan nimi juontaa Jeffin lempinimestä.
Henkilökohtaiset "signature" -kapulat ja vispilät valmistaa Regal Tip.
Diskografia
Listassa on lueteltu vain ne levyt, jotka ovat voittaneet grammy-palkinnon tai saaneet ehdokkuuden. Täydellinen diskografia löytyy Jeff Hamiltonin kotisivuilta.
Jacques Pollet
Jacques Pollet (2. heinäkuuta 1922 – 16. elokuuta 1997 ) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui viiteen Grand Prix -kilpailuun, muttei kerännyt yhtään MM-pistettä. Pollet oli parhaimmillaan seitsemäs. Pollet ajoi F1-sarjassa kausilla 1954 ja 1955.
Fini Henriques
Fini Valdemar Henriques (20. joulukuuta 1867 – 27. lokakuuta 1940) oli tanskalainen säveltäjä ja viulisti. Hän opiskeli Johan Svendsenin ja Joseph Joachimin johdolla ja sävelsi mm. kaksi sinfoniaa ja näyttämö- ja kamarimusiikkia.
Saksan jalkapalloliitto
Saksan jalkapalloliitto perustettiin Leipzigissa 28. tammikuuta 1900. Nykyisin liittoon kuuluu 6,5 miljoonaa rekisteröityä pelaajaa. DFB liittyi FIFAn jäseneksi 1904 sekä UEFAn jäseneksi 1954. DFB valitsee Saksan maajoukkueen.
Emil Juracka
Emil Juracka (11. kesäkuuta 1912 – 21. helmikuuta 1944) oli itävaltalainen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana Itävallan hopeaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936. Juracka pelasi turnauksessa kolme ottelua.
Tšekki
Tšekin tasavalta eli Tšekki, joskus myös Tšekinmaa, on sisämaavaltio Keski-Euroopassa. Sen naapurivaltioita ovat Saksa, Itävalta, Slovakia ja Puola. Tšekin 10,6 miljoonasta asukkaasta suuren enemmistön muodostavat slaaveihin lukeutuvat tšekit. Maan pääkaupunki on Vltavajoen varrella sijaitseva Praha.
Maantiede
thumb|300px|Tšekin kartta thumb|300px|Tšekki satelliittikuvassa syyskuussa 2003. Tšekin maantiede on vaihtelevaa. Läntinen Böömi muodostaa alangon, jota ympäröivät matalat vuoret, kuten Sudeetit. Elbe (tšekiksi Labe) ja sen sivujoki Vltava kuljettavat vedet pois alueelta. Elben lähteillä Sudeeteilla, Krkonošella sijaitsee 1 602 metriä korkea Sněžka, joka on Tšekin korkein kohta. Määri, Tšekin itäinen osa, on mäkistä, ja sieltä vedet laskevat enimmäkseen Moravajoen kautta, mutta myös Oderjoen lähde on Määrissä.
Ilmasto on leuto, tyypillinen keskieurooppalainen väli-ilmasto, merellisemmän Länsi-Euroopan ja Venäjän mantereisen ilmaston väliltä. Kesät ovat varsin lämpimiä, mutta kovat helteet harvinaisia.
Tšekin luonto edustaa tyypillistä keskieurooppalaista luontoa. Luonnonoloihin vaikuttavat korkeat vuoristot ja mantereinen sijainti, ja pääosa maan metsistä on havupuuvaltaisia. Alkuperäisen tšekkiläisen metsän, joita on nykyisin noin kolmannes maan metsistä, tyypilliset puulajit ovat tammet, kuuset ja pihdat. Monia metsiä on muutettu viljellyiksi kuusimetsiksi. Nykyisin puuston tilavuudesta on kuusta 63 prosenttia ja mäntyä 15 prosenttia. Yleisimpiin villieläimiin kuuluvat jänis, saukko ja näätä. Metsissä ja pelloilla näkee fasaaneja, pyitä, villisikoja, kauriita, sorsia ja hanhia. Toisinaan tavataan myös kotkia ja haikaroita. Määrin pohjoisosassa on joitakin susia ja karhuja.
Historia
Nykyinen Tšekki koostuu kolmesta historiallisesta alueesta: Böömistä, Määristä ja Sleesian kaakkoisosasta. Alueen ensimmäisiin asukkaisiin kuului 500-luvulla eaa. boii-niminen kelttiheimo, jonka mukaan Böömi (Bohemia) on saanut nimensä. Kelttejä seurasivat germaanit, ja heitä slaavit jotka saapuivat alueelle noin 400-luvulla jaa.
Slaavien rauhaisa elämä keskeytyi, kun avaarit hyökkäsivät alueelle 500-luvulla. Määrin alueen tšekkiläiset heimot auttoivat Kaarle Suurta karkottamaan avaarit ja pääsivät hänen suojelukseensa. Määrien vasallivaltiosta kehittyi kuningaskunta, jota kutsuttiin laajimmillaan Suur-Määriksi. Sen kuningas kutsui Kyrilloksen ja Methodioksen levittämään bysanttilaista uskoa torjuakseen germaanien kasvavan vaikutuksen. Methodioksen kuoltua Määri siirtyi kuitenkin roomalaiskatolisen kirkon vaikutuspiiriin, ja kyrillisen kirjoituksen sijasta alettiin käyttää latinalaista kirjaimistoa. Suur-Määri kukistui vuonna 907 unkarilaisten hyökkäyksiin.
Asemansa parantamiseksi Böömin heimot tunnustivat germaanien (myöhemmän Saksan) kuninkaat yliherroikseen. Herttua Venceslaus Pyhä (921–929) kääntyi roomalaiskatoliseen uskoon ja tunnusti keisari Henrik I:n ylivallan ja sai vastineeksi hallita omia alueitaan.
Böömin kuninkaan arvonimen saivat ensimmäisinä Vratislav II (1085) ja Vladislav II (1158), perinnöllinen arvonimestä tuli Ottokar I Přemyslista (1198) alkaen. Ottokar II Přemyslin (kuningas 1253–1278) aikana Böömin kuningaskunta oli laajimmillaan ja käsitti muun muassa myös nykyiseen Itävaltaan kuuluvista maakunnista suurimman osan. 1200-luvulla alueelle alkoi muuttaa saksalaisia. Matkallaan Puolasta Unkariin vuonna 1241 mongolit karttoivat Tšekinmaata. Vuonna 1346 kuninkuuden peri Kaarle, josta sittemmin järjestysnumerolla IV tuli myös keisari. Kaarle IV perusti Keski-Euroopan ensimmäisen yliopiston hallituskaupunkiinsa Prahaan, joka oli tuolloin Euroopan merkittävimpiä kaupunkeja.
Tšekkiläinen katolinen pappi Jan Hus (noin 1370–1415) oli ensimmäisiä uskonpuhdistajia ja hänet poltettiin lopulta roviolla katolisen kirkon Konstanzin kirkolliskokouksen yhteydessä. Paavin julistaessa ristiretken harhaoppisuutta vastaan Husin kannattajat eli hussilaiset nousivat kapinaan hussilaissodissa.
Habsburgien vallassa
Böömin kruunu siirtyi vuonna 1526 vuosisatojen ajaksi Habsburg-suvulle ja alueesta tuli jälleen kiinteämmin osa Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa. Böömin aateliston ja Habsburg-keisarien välinen kamppailu vallasta johti lopulta yhteenottoon vuonna 1618, josta käynnistyi koko Keski-Eurooppaa riepotellut kolmikymmenvuotinen sota. Tšekkien oikeuksien kannalta lopputulos oli katastrofi: Valkeavuoren taistelun jälkeen (1620) alakynteen jääneet protestanttiset aateliset menettivät pitkälti valtansa ja vastedes myös ”Böömin kruunun maiden” asioista päätettiin Wienissä. Tšekin kirjakielen käyttö tyrehdytettiin, ja uudelleen kieltä alettiin kehittää vasta 1700- ja 1800-lukujen taitteessa, jolloin alkanut kansallinen herääminen johti 1800-luvun mittaan nykyaikaisen tšekkiläisen kansakunnan syntyyn. Kansallismielisen liikkeen keskeisiä hahmoja olivat František Palacký ja Johan Amos Comenius. Vuoden 1848 jälkeen Hapsburgien valtakunta jakaantui Itävalta-Unkarin kaksoismonarkiaksi, ja Tšekki ja Slovakia alkoivat erkaantua toisistaan. Slovakia oli osa Unkaria, kun taas Tšekkiä hallittiin Wienistä. Böömi oli Itävalta-Unkarin teollistuneimpia alueita, ja vähitellen tšekkiläinen enemmistö syrjäytti saksankielistä vähemmistöä taloudellisista valta-asemista.
Ensimmäisestä maailmansodasta nykyaikaan
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Itävaltaan kuuluneista Böömin kruunun maista sekä Unkarin slovakialaisesta alueesta, Ruteniasta ja muistakin Unkarin alueista muodostettiin uusi Tšekkoslovakian valtio. Sen ensimmäiseksi presidentiksi tuli Tomáš Masaryk ja pääkaupungiksi Praha. Valtioon jäi erittäin suuri saksalaisvähemmistö.
Ennen toista maailmansotaa Saksa liitti itseensä länsivaltojen suostumuksella syyskuun 1938 Münchenin sopimuksen mukaan Tšekkoslovakian saksalaisenemmistöiset niin sanotut sudeettialueet. Pian tämän jälkeen Saksa miehitti jäljelle jääneen Tšekin ja muodosti tšekkien asuinalueesta Böömin ja Määrin valtakunnanprotektoraatin (Reichsprotektorat Böhmen und Mähren), joka oli Saksan hallinnon alainen, samalla kun Slovakiasta tuli muodollisesti itsenäinen Saksan vasallivaltio. Protektoraatin johtaja oli SS:n tiedustelupalvelun SD:n johtaja Reinhard Heydrich, kunnes hänet brittiläis-tšekkoslovakialaisessa operaatiossa 27. toukokuuta 1942 surmattiin. Toisen maailmansodan lopussa Prahassa olleet Vlasovin saksalais-venäläiset joukot kääntyivät saksalaisia vastaan ja kaupungissa taisteltiin lyhyen aikaa. Kenraali Pattonin johtama 3. armeija vapautti Tšekkoslovakian läntisimmät osat ja puna-armeija loput. Amerikkalaisjoukot vetäytyivät Neuvostoliiton kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti.
thumb|left|Neuvostoliittolainen panssarivaunu Prahassa Prahan kevään 40-vuotisjuhlissa.|alt= Sodan jälkeen kommunistien asema oli niin vahva, että heidän onnistui Neuvostoliiton tuella kaapata valta vuonna 1948. Tšekkoslovakiasta tuli käytännössä Neuvostoliiton satelliittivaltio. Tšekkoslovakian kommunistinen puolue käynnisti vuosina 1967–1968 poliittisen uudistusprosessin (Prahan kevät), jonka Neuvostoliitto rusensi elokuussa 1968 niin kutsutun Brežnevin opin mukaisesti miehittämällä valtion.
Vuonna 1969 Tšekkoslovakia jaettiin kahteen osavaltioon, Tšekkiin ja Slovakiaan. Valtio siirtyi demokratiaan marraskuun 1989 lähes verettömällä ”samettivallankumouksella”. Patoutuneet kansallisuuskiistat halvaannuttivat demokratian oloissa liittovaltion toimintaa niin, että se lakkautettiin parlamentaarisella päätöksellä 1. tammikuuta 1993 alkaen samettierossa, jolloin molemmat osavaltiot muuttuivat itsenäisiksi valtioiksi. Tšekki liittyi Natoon vuonna 1999, ja sekä Tšekki että Slovakia kuuluvat niihin kymmeneen valtioon, joista tuli Euroopan unionin jäseniä 1. toukokuuta 2004.
Vuosina 1993–2003 Tšekin presidenttinä toimi kirjailija ja entinen toisinajattelija Václav Havel. Hänen seuraajanaan jatkoi vuosina 2003–2013 Václav Klaus.
Tšekit valitsivat presidentin ensimmäisen kerran suoralla kansanvaalilla tammikuussa 2013. Toisella kierroksella entinen pääministeri Miloš Zeman sai 55 prosenttia äänistä. Konservatiiveja edustaneen ulkoministeri Karel Schwarzenbergin äänisaalis jäi 45 prosenttiin. EU- ja maahanmuuttovastaisena sekä Venäjä-myönteisenä tunnettu presidentti Zeman valittiin uudelleen tammikuussa 2018.
Vuodesta 2017 lähtien Tšekin tasavallan pääministerinä oli Andrej Babiš, jolle talouslehti Forbes antoi nimen ”Tšekin Donald Trump”. Babiš on Forbesin mukaan Tšekin toiseksi rikkain ihminen, joka pyörittää noin kahtasataa yritystä maataloudesta mediaan. Trumpin tavoin Babiš on rikas, populisti ja ulkopuolinen, joka siirtyi suoraan politiikan huipulle. Vuonna 2014 Babišista tuli valtiovarainministeri ja vuonna 2017 vaalivoiton jälkeen hänestä tuli maan pääministeri.
Politiikka
Tšekin tasavalta on parlamentaarinen demokratia, jonka valtion pää on presidentti. Presidentti valitaan viiden vuoden välein suoralla kansanvaalilla. Presidentillä on oikeus määrätä perustuslakituomioistuimen tuomarit. Maaliskuussa 2013 presidentiksi valittiin Miloš Zeman, ja maaliskuussa 2018 hänet valittiin uudelleen. Tammikuun 2023 presidentinvaalit voitti kenraali Petr Pavel.
Tšekin parlamentti (Parlament) on kaksikamarinen, edustajainhuoneessa (Poslanecká sněmovna) on 200 edustajaa, jotka valitaan suhteellisella vaalitavalla nelivuotiskaudelle. Ylähuoneen eli senaatin (Senát) 81 edustajaa valitaan kierrosvaalitavalla kuusivuotiskausille, yksi kolmasosa edustajista vaihtuu kahden vuoden välein. Vuoden 2017 vaalien jälkeen alahuoneen paikkajako on ANO 2011 78, kansalaisdemokraattinen puolue (Občanská demokratická strana, ODS) 25, piraatit 22, Suoran demokratian puolue 22, kommunistit (KSČM) 15, sosiaalidemokraatit (ČSSD) 15, kristillisdemokraatit (KDU-ČSL) 10, TOP 09 7 ja STAN 6.
Korkein vetoomustuomioistuin on korkein oikeus. Perustuslakituomioistuin ratkaisee perustuslailliset kysymykset, sen presidentin valitsemat jäsenet nimitetään kymmenvuotiskausille.
Tšekissä on monenlaisia puolueita uudistetusta kommunistipuolueesta äärioikeiston nationalistisiin puolueisiin. Äärioikeistolainen Työväenpuolue kiellettiin helmikuussa 2010, koska se oli muukalaisvihamielinen, juutalaisvastainen ja homokielteinen, ja piti yhteyksiä uusnatseihin.
Vuoden 2010 vaalien jälkeen kaksi hallitusta kaatui epäluottamusäänestyksissä, ja vuonna 2013 järjestettiin ennenaikaiset alahuoneen vaalit. Uuden keskusta-vasemmistohallituksen pääministeriksi tuli vaalivoittajapuolue sosiaalidemokraattien puheenjohtaja Bohuslav Sobotka. Uusi hallitus aloitti 29. tammikuuta 2014. Hallituskumppaneina sosiaalidemokraateilla olivat kristillisdemokraattinen puolue ja miljardööriliikemies Andrej Babišin vuonna 2011 perustama ANO 2011 -liike. Babiš toimi hallituksessa valtiovarainministerinä, Lubomír Zaorálek ulkoministerinä ja Bohuslav Sobotka pääministerinä. Sobotka erosi toukokuussa 2017, minkä jälkeen Babiš valittiin pääministeriksi. Vuoden 2017 vaaleissa ANO nousi suurimmaksi puolueeksi ja sen johtaja Babiš muodosti uuden hallituksen. Babišin hallitus sai tammikuussa 2018 epäluottamuslauseen maan parlamentilta, joka syytti pääministeriä korruptiosta. Ainoastaan Babišin oman Ano-puolueen edustajat antoivat luottamusäänestyksessä tukensa hallitukselle. Tämä johti hallituksen hajoamiseen. Babiš muodosti kuitenkin uuden hallituksen, josta useita ministereitä vaihdettiin. Samoin erotettiin muun muassa sairaaloiden johtajia. Vuodesta 2021 alkaen maan pääministerinä on toiminut Petr Fiala kansalaisdemokraattisesta puolueesta (ODS).
Hallinnollinen jako
Tšekin länsiosa muodostuu historiallisesta Böömin maakunnasta ja itäosa Määristä, koilliskulmassa on pieni osa historiallista Sleesiaa. Tšekin tasavallassa on 13 lääniä (kraj) sekä pääkaupunkialue (hlavní město): right|300px|Tšekin hallintoalueet
Talous
Tšekki on yksi entisen itäblokin vauraimpia ja menestyksekkäimpiä maita. Se oli tätä jo ennen kommunismia, maan vauraus oli syntynyt paljon aiemmin. Teollistuminen alkoi jo 1800-luvulla, ja Böömi ja Määri olivat Itävalta-Unkarin teollistuneimpia alueita. Nykyisin tärkeimmät teollisuudenalat ovat raskas teollisuus, konepajateollisuus, rauta- ja terästuotanto, metallituotteet, kemikaalit, elektroniikka, ajoneuvot, tekstiilit, lasi, keramiikka ja lääkkeet. Volkswagen-konsernin vuonna 1991 ostama Škoda Auto on pyrkinyt eroon sosialistisen ajan kehnosta maineestaan varsin menestyksekkäästi. Tšekin lentokonetehdas Aero on pystynyt ylläpitämään lentokonetuotantonsa. Evektor-Aerotechnik on puolestaan kevytilmailun koneiden markkinajohtajia.
Elintarviketeollisuudessa tärkeimpiä ovat sokerijuurikas, rehut, perunat, vilja ja humala. Maa on kuulu oluistaan; tunnetuimmista tšekkiläisistä oluista valtion omistama Budweiser Budvar on pitkään kiistellyt tuotemerkkioikeuksista amerikkalaisen Anheuser-Busch-panimon Budweiser-olutmerkin kanssa.
Krooninen haimatulehdus
Krooninen haimatulehdus eli krooninen pankreatiitti on haiman pitkäaikainen tulehdus, johon liittyy haiman rakenteen ja toiminnan häiriöitä. Kroonisen haimatulehduksen ilmaantuvuus on noin 5–7/100 000 vuodessa.
Syyt
Kroonisen haimatulehduksen yleisin syy (60–70 prosenttia tapauksista) on pitkäaikainen alkoholinkäyttö. Oireita alkaa tulla 6–12 vuoden runsaan alkoholinkulutuksen jälkeen. Kroonisen haimatulehduksen saattaa aiheuttaa myös haimatiehyen kaventuma, jonka syynä voi olla esimerkiksi arpi, haiman pseudokysta tai kasvain. Noin kolmasosassa tapauksista sairauden syy ei koskaan selviä, jolloin puhutaan idiopaattisesta haimatulehduksesta. Harvinainen autoimmuunihaimatulehdus voi myös johtaa haiman vajaatoimintaan. Lasten kroonisen haimatulehduksen yleisin syy maailmalla on kystinen fibroosi, joka on kuitenkin Suomessa melko harvinainen tauti.
Oireet
Kroonisen haimatulehduksen yleisimmät oireet ovat pitkään jatkunut ylävatsakipu, rasvaripuli ja pahoinvointi. Vatsakipu on jaksoittaista, liittyy usein ruokailuun ja saattaa säteillä selkään. Henkilön yleistila heikkenee ja paino vähitellen laskee. Osalla kroonista haimatulehdusta sairastavista on kuitenkin hyvin vähän oireita, mikä voi vaikeuttaa taudin havaitsemista.
Krooninen haimatulehdus aiheuttaa haiman vajaatoiminnan. Haiman eksokriininen osa erittää ruoansulatusentsyymejä, joita tarvitaan ravintoaineiden imeytymiseen suolistosta. Haiman vajaatoiminnan seurauksena ruoansulatusentsyymien tuotanto vähenee tai loppuu, jolloin ruoka-aineiden imeytymishäiriöt johtavat aliravitsemukseen, ripuliin ja painonlaskuun. Myöhemmässä vaiheessa haimatulehdus tuhoaa haiman endokriinisen osan Langerhansin saarekkeet, jolloin insuliinintuotanto loppuu ja henkilölle kehittyy diabetes. Diabeteksen saa noin kymmenen prosenttia kroonista alkoholihaimatulehdusta sairastavista henkilöistä. Kun diabetes ja imeytymishäiriö ilmaantuvat, haiman toiminnasta on tuhoutunut jo 80–90 prosenttia.
Diagnostiikka
Kroonisen haimatulehduksen diagnoosi tehdään oirekuvan, haiman toimintakokeiden ja kuvantamistutkimusten perusteella. Ulosteesta tutkitaan haiman erittämien entsyymien elastaasi-1:n ja kymotrypsiinin pitoisuudet, ja verestä voidaan mitata lipaasin ja amylaasin pitoisuudet. Vatsan ultraäänitutkimuksella ja tietokonetomografialla voidaan nähdä haiman ja haimatiehyiden laajentuminen sekä pseudokystat. Tähystyksessä tehtävä ERCP-tutkimus näyttää hyvin haimatiehyiden tautimuutokset. Tarvittaessa voidaan tehdä vatsan natiiviröntgentutkimus, endoskooppinen ultraäänitutkimus tai magneettikolangiografia. Kuvantamistutkimusten osoittamat haimatiehyiden kalkkeumat ovat taudille tunnusomainen löydös.
Hoito
Ravitsemushoidolla korjataan imeytymishäiriöistä johtuvaa aliravitsemusta. Hoidon perustana on säännöllinen, riittävästi energiaa sisältävä ravinto, jonka voi jakaa 5–6 pieneen päivittäiseen ateriaan. Keskipitkäketjuisia triglyseridejä sisältävä öljy (MCT-öljy) imeytyy hyvin ja saattaa parantaa ravitsemustilaa. Rasvaliukoisten vitamiinien (A, D, E, K) ja B12-vitamiinin korvaushoito voi olla tarpeellinen.
Entsyymikorvaushoidossa otetaan aterioiden yhteydessä haimaentsyymivalmistetta, joka on yleensä pakattu enterokapseleihin ja liukenee ohutsuolessa. Entsyymivalmiste korvaa haiman puutteellista ruoansulatusentsyymituotantoa ja parantaa ravintoaineiden pilkkoutumista suolessa. Valmiste sisältää tavallisesti lipaasia, amylaasia ja proteaasia.
Tšekki
Talous
Tšekin ainoa merkittävä kotimainen energianlähde on hiili, ja 880 miljoonan tonnin hiilivaroista noin 90 prosenttia on ruskohiiltä. Lisäksi maassa on hiukan omaa maakaasun tuotantoa. Vuonna 2016 hiilellä tuotettiin 55 prosenttia sähköstä, ydinvoimalla lähes 30 prosenttia ja maakaasulla neljä prosenttia. Uusiutuvien energianlähteiden osuus oli 12 prosenttia.
Krooninen haimatulehdus
Hoito
Kroonisen haimatulehduksen aiheuttaman diabeteksen hoidossa käytetään yleensä pistosinsuliinia, mutta osalla potilaista tablettimuotoinen hoito on riittävä. Kirurginen hoito voi tulla kyseeseen, jos haimassa on selvä rakenteellinen häiriö, kuten haimatiehyen tukos, pseudokysta tai haimatiehytkivi. Autoimmuunihaimatulehdus hoidetaan kortikosteroideilla.
Tšekki
Talous
Kommunismin aikana valtio omisti 97 prosenttia yrityksistä, vuonna 1998 jo 80 prosenttia oli yksityisessä omistuksessa. Yksityistäminen hoidettiin arvoseteleillä, joita jokainen kansalainen sai lunastaa kohtuuhintaan ja käyttää ne valtionyhtiöiden osakkeisiin.
Krooninen haimatulehdus
Hoito
Tautia sairastavista on elossa kymmenen vuoden kuluttua keskimäärin 70 prosenttia ja 20 vuoden kuluttua 45 prosenttia. Ennusteeseen vaikuttaa alkoholinkäytön ja tupakoinnin lopettaminen, ikä sairastuessa ja muut samanaikaiset sairaudet.
Pienelle osalle kroonista haimatulehdusta sairastavista henkilöistä kehittyy pitkällä aikavälillä haimasyöpä.
Lähteet
Pankreatitis
Porntip Nakhirunkanok
Porntip Nakhirunkanok (s. 7. helmikuuta 1968 Chachoengsaon provinssissa, Thaimaassa) on vuoden 1988 Miss Universe -kilpailun voittaja.
Tšekki
Talous
Vuonna 2009 Tšekin viennin suurimmat kohdemaat olivat Saksa (32,25 %) ja Slovakia (9,02 %), joita seurasivat 4–6 prosentin osuuksilla Puola, Ranska, Britannia, Itävalta ja Italia. Myös tuonti keskittyy Saksaan (30,67 %), jota seuraavat Puola, Slovakia, Alankomaat, Kiina, Itävalta, Venäjä ja Italia.
Prahan pörssi on Keski- ja Itä-Euroopan toiseksi suurin pörssi.
Liikenne
Tšekissä on yhteensä 44 lentokenttää, joissa kaikissa on päällystetyt kiitotiet, ja kahden kiitotie on yli kolme kilometriä pitkä. Vesireittejä on 664 kilometriä, pääosin kulkukelpoisilla joilla, kuten Elbellä, Vltavalla ja Oderilla. Tärkeimmät satamat ovat Děčín, Praha ja Ústí nad Labem. Rautateitä on 9 620 kilometriä. Praha ja Brno sijaitsevat Berliinistä ja Dredenistä Budapestiin kulkevan junaradan varrella. Myös Frankfurtiin ja Varsovaan on hyvät junayhteydet.
Väestöjakauma
Heinäkuussa 2017 Tšekissä asui maan tilastokeskuksen mukaan 10 588 063 henkiöä. Tšekit ovat vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan selvästi suurin etninen ryhmä. Heitä oli 64,3 prosenttia väestöstä. Vuoden 2001 väestönlaskennassa tšekkejä oli 90,4 prosenttia, mutta kymmenen vuotta myöhemmin määrittelemättömien osuus oli noussut 1,7 prosentista 25,3 prosenttiin. Suurin vähemmistöryhmä oli määriläiset, joita oli 5,0 prosenttia. Slovakkeja oli 1,4 prosenttia, ukrainalaisia 0,5 prosenttia ja puolalaisia 0,4 prosenttia väestöstä.
Porntip Nakhirunkanok
Vuonna 2002 Porntip Nakhirunkanok meni naimisiin Herb Simon -nimisen amerikkalaisen liikemiehen kanssa. Myöhemmin he ovat saaneet pojan.
Porntip Nakhirunkanok tunnetaan kotimaassaan myös hyväntekeväisyystyöstään, erityisesti tapaninpäivänä 2004 tapahtumeen hyökyaallon uhrien hyväksi.
Tšekki
Väestöjakauma
Vuoden 2011 väestölaskennassa tšekkiläisistä 10,3 prosenttia oli katolilaisia, 0,8 prosenttia protestantteja ja 9,4 prosenttia edusti muita uskontoja. Uskontokuntiin kuulumattomia oli 34,2 prosenttia ja 45,2 prosenttia jätti vastaamatta. Ennen toista maailmansotaa Tšekin alueella eli 120 000 juutalaista. Heistä noin 80 000 kuoli natsien keskitysleireillä. Lähinnä ne, jotka menivät naimisiin ei-juutalaisten kanssa tai onnistuivat pakenemaan ulkomaille, pelastuivat. Vain harvat heistä ovat palanneet.
Launeen neidot
thumb|275px|Launeen neidot Launeen neidot on Kari Juvan punagraniittijalustalla seisova suihkukaivoveistos vuodelta 1987. Se sijaitsee Lahdessa Kirkkokadulla Ristinkirkon itäpuolella. Mallasjuoma lahjoitti suihkulähteen kaupungille täytettyään 75 vuotta.
Ricardo
Ricardo on eräissä lähinnä romaanisissa kielissä Rikhard-nimen vastine. Ricardo tarkoittaa muun muassa seuraavia henkilöitä:
Seppo Lindström
Seppo Vilhelm Lindström (s. 16. toukokuuta 1941 Turku) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja ja jääkiekkovalmentaja.
Lindström edusti Suomessa pelatessaan koko uransa turkulaisseuroja. TuTossa hän pelasi kaudet 1965–1975 lukuun ottamatta kauden mittaista vierailua Itävallan AC Klagenfurtissa, jolloin hänet valittiin, vaikka pelasi ulkomailla, SM-sarjan tähdistökentälliseen ja ensimmäisenä ulkomaalaisjoukkuetta edustaneena pelaajana MM-kilpailuihin. TPS:aan Lindström siirtyi kaudeksi vuonna 1975 ja heti tuli uran ainoa Suomen mestaruus. Kahden TPS:n vuoden jälkeen Lindström palasi ulkomaille tällä kertaa SC Berliiniin. TPS:ssa hän pelasi vielä uransa viimeisen kauden 1981–1982.
Yhteensä Lindström pelasi SM-sarjassa ja liigassa 342 ottelua pistein 56+91. Pudotuspeleissä Lindström esiintyi 19 ottelussa saldolla 3+3. Yhden mestaruuden lisäksi häneltä löytyy kaksi hopeaa ja pronssia.
Maajoukkueessa Lindström pelasi 214 A-maaottelua ja teki pisteet 14+21. Hän edusti maatansa seitsemän kertaa MM-kisoissa ja kolmesti olympialaisissa.
Pelaajauransa jälkeen ja sen aikanakin Lindström toimi myös jääkiekkovalmentajana. Lindström valmensi TuToa SM-sarjassa kaudella 1971–1972 yhdessä Voitto Soinin kanssa, toimien pelaajavalmentajana. Seuraavalla kaudella Lindström toimi joukkueen ainoana valmentajana.
Tšekki
Kansanterveys
WHO:n vuonna 2004 tekemän selvityksen mukaan Tšekissä käytetään maailman kolmanneksi eniten alkoholia, puhtaaksi alkoholiksi muunnettuna yli 16 litraa aikuista kohti. Vain Luxemburgissa ja Ugandassa kulutus on vielä runsaampaa.
Vuonna 2007 arvioitiin, että Tšekki saavuttaa todennäköisesti kaikki YK:n vuosituhattavoitteet.
Vuonna 2007 Tšekissä oli noin 1 500 HIV-positiivista ihmistä. Kantajien määrä kasvaa hitaasti, kuusi vuotta aiemmin heitä oli 1 300. AIDS-kuolemien määrä oli huipussaan vuonna 1995, mutta nopean laskun jälkeen se on alkanut taas nousta hitaasti 2000-luvulla.
Koulutus
Tšekin suurin ja vanhin yliopisto on Kaarlen yliopisto (Univerzita Karlova v Praze) Prahassa. Se on perustettu vuonna 1348. Ennen toista maailmansotaa on perustettu seitsemän muuta yliopistoa. Vuoden 1989 jälkeen useimpien yliopistojen toisella paikkakunnalla sijaitsevat osastot ovat itsenäistyneet, ja maahan on syntynyt yhdeksän uutta yliopistoa. Kaikkiaan Tšekissä on yli 200 000 yliopisto-opiskelijaa, joista viidennes eli 42 400 opiskelijaa on Kaarlen yliopistossa.
Peruskoulu on maksuton ja pakollinen 6–15-vuotiaille. Vuonna 1995 86,9 prosenttia ikäluokasta kävi koulua. Romanilapset käyvät koulua vähemmän säännöllisesti kuin valtaväestö.
Kulttuuriperinteet ja arkikulttuuri
Tšekki on ollut historiansa aikana jaettu saksalaisten ja slaavien välillä, joten maan kulttuuriperinteet ovat sekoitusta sekä saksalaisesta että slaavilaisesta kulttuurista. Toisaalta esimerkiksi renessanssin ja barokin arkkitehtuurissa voi nähdä runsaasti italialaisia vaikutteita.
Henkilömäärään suhteutettuna Tšekissä juodaan eniten olutta maailmassa. Tšekkiläinen keittiö tarjoaa melko liha- ja rasvapitoisia ruokia, jotka sopivat yhteen oluen kanssa. Tuoreet vihannekset ja kala ovat vähemmällä huomiolla. Knöödelit ja perunaletut ovat omaleimaisia lisukkeita.
Taiteet
Tšekinkielinen kirjallisuus on ollut tärkeää jo 1800-luvun lopusta Itävalta-Unkarin ja myöhemmin natsien ja kommunistien hallituskausilla. Ehkä kuuluisin böömiläinen kirjailija Franz Kafka kirjoitti kuitenkin tuotantonsa pääasiassa saksaksi, vaikka hän tunsikin tšekin kielen. Toinen kuuluisa tšekkiläissyntyinen kirjailija, Milan Kundera, pakeni vuonna 1975 Ranskaan ja on kirjoittanut vuodesta 1989 ranskaksi. Muita kuuluisia kirjailijoita ovat Karel Čapek, Bohumil Hrabal, Pavel Kohout, Václav Havel ja Ivan Klíma. Kuuluisa on myös Jaroslav Hašek, jonka Kunnon sotamies Švejkin seikkailut maailmansodassa on laajalti tunnettu.
Tšekkiläiset säveltäjät ovat olleet tunnettuja jo 1700-luvulta lähtien. Jan Stamic oli perustamassa Mannheimin koulukuntaa ja vaikutti suuresti sinfoniamuotoon. 1800- ja 1900-lukujen tunnettuja säveltäjiä ovat olleet Bedřich Smetana, Antonín Dvořák, Leoš Janáček ja Bohuslav Martinů. Kansanmusiikin alalta Böömi on lahjoittanut maailmalle polkan. Euroviisuihin Tšekki on osallistunut vasta kahdeksan kertaa ja menestys on ollut varsin heikkoa.
Kuvataiteilijat ovat seurailleet 1800-luvulta lähtien yleisiä eurooppalaisia suuntauksia, mutta realismi on pääsääntöisesti ollut johtava tyylisuunta. Josef Mánes oli 1800-luvun tunnetuimpia taiteilijoita, ja vuosisadan vaihteessa nousi esille art nouveau -maalari on Alfons Mucha, joka tunnetaan etenkin Sarah Bernhardtille tehdyistä teatterijulisteista.
Elokuva-alalta tunnetuimmat hahmot ovat olleet ohjaajat Miloš Forman, Jiří Menzel ja Jan Svěrák. Tšekki on tunnettu myös animaatioelokuvista. Tunnetuimmat animaattorit ovat Jiří Trnka ja Jan Švankmajer.
Urheilu
Tšekki on osallistunut sekä kesä- että talviolympialaisiin vuodesta 1994 alkaen. Vuoden 1996 kesäolympialaisista alkaen maa on saanut 3–11 mitalia, joukossa aina myös kultamitaleita. Kateřina Neumannová on saanut yhteensä kuusi olympiamitalia maastohiihdosta. Tšekkiläiset urheilijat osallistuivat jo ennen itsenäistymistä Tšekkoslovakian olympiajoukkueeseen. Heistä tunnetuimpia ovat pitkän matkan juoksija Emil Zátopek, joka voitti kolme kultaa Helsingissä 1952, ja useita olympiamitaleita voittanut voimistelija Věra Čáslavská.