cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Warcraft-universumin rodut ja ryhmittymät
Örkit
Örkeille on saatavilla seuraavat hahmoluokat: metsästäjä, roisto, shamaani, manaajavelho, soturi, kuolonritari (lisäosasta Wrath of the Lich King alkaen), maagi (lisäosasta Cataclysm alkaen) ja munkki (lisäosasta Mists of Pandaria alkaen). Heidän ominaisratsuina toimivat sudet.
Jätit
Jätit ovat örkkien tavoin klaaneissa elävä rotu. Heitä hallitsevat yleensä klaanien fyysisesti vahvimmat yksilöt. Mutta toisinaan maageiksi ryhtyneet jätit usein kontrolloivat klaania johtajansa auktoriteetin ulkopuolella.
Jätit olivat örkkien liittolaisia jo pelissä Warcraft: Orcs & Humans. Heillä on samanlainen rooli myös Warcraft II: Tides of Darkness.
World of Warcraftissa jätit eivät ole pelattava rotu. Alkuperäisen Lauman kukistumisen myötä heidän klaaninsa olivat levittäytyneet eri puolille Azerothia. Heistä ainoastaan Stonemaul-heimon jätit ovat enää Laumalle ystävällisiä, vaikka he eivät suoraan näitä enää tuekkaan.
Peikot
Peikot ovat Azerothin vanhimpia rotuja, joka sai alkunsa alueella nimeltä Zandalar. Sen nimen mukaisesti alkuperäinen peikkorotu oli Zandalari. Muita myöhemmin ilmaantuneita peikkorotuja olivat metsä-, viidakko-, pimeä-, jää- ja hiekkapeikot. Peikot palvelevat enimmäkseen eläinhenkiä, mutta voodoo ja shamanismi ovat heidän keskuudessaan myös tunnettuja. Ennen Kalimdorin jakautumista useammaksi mantereeksi, peikot kokivat suuria tappioita haltioita vastaan, eivätkä he siksi pidä näistä. Munaisten sodan jälkeen Zandalar irtautui muiden maanosien ja saarten tavoin Kalimdorista. Peikkojen imperiumi romahti ja kaikki peikkolajit jakautuivat erilleen.
Toisessa sodassa Amani-heimon metsäpeikot liittyivät Laumaan saadakseen tukea Quel'Thalasin tuhoamiseen. Mutta Orgrim Doomhammer epäonnistui tuen antamisessa, jolloin heidän yhteistyönsä raukesi. Warcraft III:ssa Thrallin seilatessa Kalimdoria kohti, hän tutustui Sen'jinin johtamaan viidakkopeikkojen heimoon nimeltä Darkspear. Örkit auttoivat heitä taistelussa murloceja vastaan, mutta Sen'jin sai surmansa. Ennen kuolemaansa hän toivoi peikkojen liittyvän osaksi Laumaa ja Sen'jinin poika, Vol'jin, teki tästä toiveesta totta vieden väkensä örkkien mukana Kalimdoriin.
Vol'jin oli isänsä tavoin Thrallille uskollinen, mutta vastusti avoimesti Garrosh Hellscreamia tämän noustua Lauman sotapäälliköksi. Vol'jin alkoi suunnitella kapinaa sotapäällikköä vastaan. Kun Garrosh oli syösty vallasta, Thrall nimitti Vol'jinin Lauman uudeksi sotapäälliköksi. Vol'jin sai kuitenkin surmansa myrkytetystä nuolesta Palavan Legioonan tehdessä uusi hyökkäys Azerothiin. Sylvanas Windrunnerista tuli Lauman uusi sotapäällikkö, mutta Darkspear-heimon oli pitkään vailla uutta päällikköä. Vasta Sylvanaksen hylättyä Lauman ja sotapäällikön aseman lakkauttamisen jälkeen, Darkspear-heimon uudeksi päälliköksi sekä edustajaksi Laumaa johtavassa neuvostossa nousi Rokhan, heimon taitavin varjometsästäjä ja tiedustelija.
Peikoille on saatavilla seuraavat hahmoluokat: metsästäjä, maagi, pappi, roisto, shamaani, soturi, kuolonritari (lisäosasta Wrath of the Lich King alkaen), druidi (lisäosasta Cataclysm alkaen), manaajavelho (lisäosasta Cataclysm alkaen) ja munkki (lisäosasta Mists of Pandaria alkaen). Heidän ominaisratsuina toimivat raptorit.
Taureenit
Taureenit (, shu'halo heidän omalla kielellään, esiintyneet suomessa myös nimellä taurit) ovat yksi Azerothin vanhimmista roduista. He muistuttavat nautamaisilta piirteiltään Minotaurosta ja heidän kulttuurinsa muistuttaa Amerikan alkuperäisasukkaiden kulttuuria. He ovat opiskelleet sekä druidismia että shamanismia.
Taureenien suurin heimo on Bloodhoof, jotka asustavat kaupungissa nimeltä Thunder Bluff. Heitä johti jo ensiesiintymisensä aikoihin Warcraft III:ssa ylipäällikkö Cairne Bloodhoof. Hänen kuoltuaan ennen Cataclysmin tapahtumia, uudeksi johtajaksi nousi Cairnen poika, Baine. Taureenit liittoutuivat örkkien ja peikkojen kanssa jo pian sen jälkeen, kun tapasivat nämä.
Taureenien nimi tulee mahdollisesti kreikkalaisesta sanasta taurus, joka tarkoittaa härkää. Englanninkielinen nimi tauren on anagrammi sanasta nature.
Lisäosassa Legion esiteltiin Highmountainin alueella, Broken Islesilla, asuva taureenilaji, jolla häränsarvien sijasta hirvimäiset lapiosarvet. Niiden johtaja on ylipäällikkö Mayla Highmountain ja he ovat yksi Lauman liittolaisroduista lisäosassa Battle for Azeroth.
Hylätyt epäkuolleet
World of Warcraftissa Hylätyt olivat liittyneet Laumaan, vaikka eivät paljon heistä välittäneetkään. Liittoumakin näkee suurimman osan epäkuolleista vain hirviöinä. Lordaeronin maista Hylättyjen vallassa olivat Tirisfal Glades ja Silverpine Forest. Heidän pääkaupunkinaan toimii Arthaksen entinen tukikohta, Undercity. Hylätyt pyrkivät löytämään itsellen paikan maailmasta, jossa suurin heistä vihaa heitä. Cataclysmissä heihin liittyy lisää epäkuolleita, mukaan lukien val'kyrit, joukko epäkuolleita vrykuleja. Sylvanas Windrunner toimi pitkään Hylättyjen johtajana ja nousi Legionin tapahtumien aikana jopa Lauman uudeksi sotapäälliköksi. Mutta Battle for Azerothissa Sylvanas kävi avoimeen sotaan Liittoumaa vastaan ja lopulta hylkäsi Lauman sotapäällikkyydeen surmattuaan Varok Saurfangin. N'Zothin pysäyttämisen jälkeen Lauma luopui sotapäällikön asemasta ja Hylättyjä nousi johtamaan neuvosto, jonka jäseniä Lilian Voss edusti heitä koko Laumaa johtavassa neuvostossa.
Epäkuolleille on saatavilla seuraavat hahmoluokat: maagi, pappi, roisto, manaajavelho, soturi, kuolonritari (lisäosasta Wrath of the Lich King alkaen), metsästäjä (lisäosasta Cataclysm alkaen) ja munkki (lisäosasta Mists of Pandaria alkaen). heidän ominaisratsunaan toimii tasosta 20 lähtien luurankohevonen ja myöhemmin tasolla 40 sotaluurankohevonen.
Verihaltiat
Verihaltiat ovat entisiä korkeahaltioita, jotka vaihtoivat nimensä Warcraft III:n lisäosan The Frozen Throne tapahtumien seurauksena. Kun Kalmorutto tuhosi Quel'Thalasin ja Auringon kaivon, 90 % korkeahaltioista seurasi prinssi Kael'thas Sunstrideriä ja he alkoivat kutsua itseään "verihaltioiksi". Puolustaessaan valtakuntansa raunioita, he tulivat liittoutuneeksi nagojen kanssa. Tästä hyvästä Liittouman kenraali Garithos julisti verihaltiat maanpettureiksi ja toimitti heidät vangeiksi Dalaraniin. Lady Vashjin johtama nagojen joukko kuitenkin vapautti verihaltiat ja he pakenivat uudelleenavatun Synkän portaalin kautta Ulkomaihin, jossa he ryhtyivät Illidanin palvelijoiksi.
World of Warcraftissa Eversongin metsiin jäänyt verihaltioiden joukko palvelee Kael'thasin sijasta väliaikaisruhtinas Lor'themar Theronia. Verihaltioille kehittyneen ja magiaan kohdistuvan riippuvuuden takia, Liittouma on lakannut luottamasta verihaltioihin, joten he liittyivät Laumaan ja jäivät asumaan Quel'Thalasin pääkaupunkiin, Silvermoon Cityyn.
Verihaltiat jakautuvat kolmeen ryhmään: thalassialaiset haltiat (Lauman verihaltiat), Illidari (Illidanille ja Kael'thasille uskolliset verihaltiat) sekä Scryerit, jotka kapinoivat Kael'thasia vastaan ja pakenivat Shattrathiin Khadgarin ja naarujen luokse.
Verihaltiat ovat The Burning Crusadessa Lauman uusi pelattava rotu. Verihaltioille on saatavilla seuraavat hahmoluokat: metsästäjä, maagi, paladiini, pappi, roisto, manaajavelho, kuolonritari (lisäosasta Wrath of the Lich King alkaen), soturi (lisäosasta Cataclysm alkaen), munkki (lisäosasta Mists of Pandaria alkaen) ja demoninmetsästäjä (lisäosasta Legion alkaen). Verihaltioiden ominaisratsuina toimivat linnunnäköiset Hawkstriderit.
Hiidet
Warcraft III:ssa ja World of Warcraftissa hiidet olivat perustaneet useita kartelleja kaupankäyntiä varten pääkaupunkinsa, Underminen, ulkopuolelle. Joillakin kauppiasprinsseillä on kuitenkin läheisemmät välit Laumaan kuin Liittoumaan.
Hiisille on saatavilla seuraavat hahmoluokat: metsästäjä, maagi, pappi, roisto, shamaani, manaajavelho, soturi ja kuolonritari. Lauman hiisiä johtaa kauppiasprinssi Jastor Gallywix. Hiidet käyttävät ratsujen sijasta yhden henkilön kulkuvälineinä kolmipyöriä.
Huojinin pandareenit
Huojinin filosofiaa seuraavat pandareenit ovat liittyneet osaksi Laumaa. Kyseinen filosofia perustuu impulsiiviseen toimintaan sekä uskoon, jossa kodin puolustaminen on tärkeintä, hinnalla millä hyvänsä. Tätä filosofiaa noudattavia pandareenejä johtaa Ji Firepaw.
Palava Legioona
Palava Legioona (esiintynyt joissain Suomessa myös nimellä Tulen Legioona    ) on demonisten rotujen muodostama maailmojenvälinen järjestö, joka esiintyi ensi kertaa pelissä Warcraft III: Reign of Chaos. Sen perusti pahaksi kääntynyt titaani Sargeras. Legioonan tunnetuimpia rotuja ovat man'ari eredarit (kuten Archimonde ja Kil'jaeden), nathrezimit (kuten Tichondrius) ja annihilanit (kuten Mannoroth). Kukin rotu värvätty tai orjuutettu Legioonaan demonisen veren avulla. Nathrezimit olivat pahoja alun perin, mutta man'ari eredarit ja fel-örkit muuttuivat Legioonan palvelijoiksi voiman antamisen ja korruption kautta.
He olivat vastuussa kahdesta ensimmäisestä sodasta ihmisten ja örkkien välillä korruptoimalla örkkejä. Kolmannessa sodassa he saapuivat itse Azerothiin käyttäen tällä kertaa Kalmoruton luomia epäkuolleita. Huomatessaan Kalmoruton johtajan, Lich-kuninkaan, alkaneen pyrkiä itsenäiseksi. Illidan Stormrage lähetettiin alun perin tuhoamaan Lich-kuningas, mutta hän epäonnistui ja hylkäsi Legioonan. Illidanin kuoleman jälkeen verihaltioiden prinssi Kael'thas yritti kutsua Kil'jaedenin Azerothiin Auringon kaivon kautta, mutta tämäkin epäonnistui. Vaihtoehtoisessa menneisyydessä, jonne matkustanut matkustanut Garrosh Hellscream esti örkkien korruption, vaihtoehtoinen versio Gul'danista sekä todellisen aikajatkumon henkiinherännyt Archimonde onnistuivat korruptoimaan Rautalauman örkit, suuren osan sen johtajista saatua surmansa. Vaikka Archimonde kukistettiin ja Rautalauma solmi rauhan muiden örkkien ja draeneiden kanssa, Gul'dan lähetettiin todelliseen aikajatkumoon auttamaan Palavaa Legioonaa tekemään uusi hyökkäys Azerothiin ja kutsumaan itse Sargeras sinne. Syyksi Archimonden paluuseen paljastui, että Palavaan Legioonaan kuuluvan demonin voi tappaa lopullisersti vain Kieppuvassa tuonessa. Tämä voima oli peräisin Argus-planeetan maailmansielulta Argus the Unmakerilta, jolta demonit olivat väkisin vieneet sen.
Nathrezimit
Nathrezimit eli yleiskielellä dreadlords olivat ensimmäinen demonirotu, jonka Sargeras värväsi Palavaan Legioonaan. Ne ovat manipuloivia ja taitavia petkuttajia. Juuri he olivat alun perin vastuussa Sargeraksen muuttumisesta pahaksi uskottelemalla tälle, ettei pahuutta voi ikinä tuhota. Tunnetuimpia rodun edustajia ovat mm. Tichondrius, Anetheron, Mephistroth, Mal'Ganis, Balnazzar, Kathra'Natir ja Varimathras.
Dreadlord on suomennettu World of Warcraft -sarjakuvissa kauhulordiksi ja Warcraft: Legendat -mangassa pelkoherraksi.
Man'ari eredarit
Man'ari eredarit ovat eredareja, jotka muuttuivat demoneiksi liittyessään Palavaan Legioonaan. Heidän johtajistaan, Archimondesta ja Kil'jaedenista, tuli myös Sargerasin ylimmät luutnantit. Lisäksi eredarien kielestä, eredunista, tuli lopulta Palavan Legioonan tärkein puhekieli.
Annihilanit
Annihilanit eli pit lords ovat Kieppuvassa tuonessa asuva demonirotu, jonka Archimonde värväsi Palavaan Legioonaan. Heidän vertaan käytettiin aikoinaan örkkien korruptoimiseen. Tunnetuimpia pit lordeja ovat Magtheridon, Azgalor sekä heidän alkuperäinen johtajansa, Mannoroth.
Kalmorutto
Kalmoruton epäkuolleet hyökkäsivät ensin Lordaeroniin ja houkuttelivat prinssi Arthas Menethilin Northrendiin, jossa hänestä tuli Lich-kuninkaan ensimmäinen kuolonritari. Vaikka Ner'zhul ensin totteli Legioonan demoneita, hän pyrki tekemään Kalmorutosta itsenäisen ja Archimonden kuoleman jälkeen he lopulta alkoivat vastustaa näitä. Lopulta Arthas vapautti Jäätyneen valtaistuimen sisältä haarniskan, jonka sisällä Ner'zhulin sielu oli. Arthas asetti sen kypärän päähänsä ja tuli uudeksi Lich-kuninkaaksi.
Neljä vuotta Kolmannen sodan jälkeen Lich-kuningas aloitti uudet hyökkäykset Azerothiin. Tirion Fordringin johdolla seikkailijat surmasivat Arthaksen. Mutta Kalmorutolla oli aina oltava hallitsija, koska ilman hallintaa levottomat epäkuolleet olivat huomattavasti suurempi uhka. Arthaksen vankina ollut ja lohikäärmeiden tulen polttama Stormwindin suurlordi, Bolvar Fordragon, otti tämän paikan Lich-kuninkaana pitääkseen Kalmoruton aisoissa.
Tyhjyys
Tyhjyyden edustajina Azerothissa ovat sen tartuttaneet neljä Vanhaa Jumalaa: C'Thun, Yogg-Saron, N'Zoth ja Y'Shraaj. Nämä eivät kuitenkaan ehtineet korruptoida Azerothin maailmansielua ennen titaanien saapumista.
Vanhat Jumalat
Vanhat Jumalat ovat void lordien luomia loismaisia olentoja, joiden tehtävä oli korruptoida maailmansielut, kasvattaakseen näistä heidän tahtonsa mukaisesti toimivia pahoja titaaneja. Azerothiin oli asettunut neljä Vanhaa Jumalaa: C'Thun, Yogg-Saron, N'Zoth ja Y'Shaarj. He olivat Azerothin alkuperäisen siviilisaation, Mustan Imperiumin, hallitsijat, kunnes titaanit, tavoitteenaan tuoda laki ja järjestys universumiin, saapuivat. Vanhat Jumalat vastustivat titaaneja, mutta titaanit kukistivat helposti heidän elementtaaliluutnanttinsa Ragnaroksen, Neptulonin, Therazanen ja Al'Akirin karkottamalla heidät Elementaalitasoon. Lopulta he tappoivat Y'Shaarjin ja vangitsivat muut Azerothin maankuoren alle.
Vangitut Vanhat Jumalat loivat Lihan kirouksen, jolle ei ole vielä löydetty turvallista poistamiskeinoa ja joka tappaisi kaikki Azerothin lihalliset rodut, jos Vanhat Jumalat tuhottaisiin kokonaan. Niinpä titaanit päättivät varmistaa, että Vanhat Jumalat pysyvät vain vangittuina. Vanhat Jumalat ovat keränneet itselleen käskyläisiä päästäkseen taas levittämään pahuuttaan Azerothin. He turmelivat mustan lohikäärmeen, Neltharion the Earth-Warderin ja tekivät tästä Deathwingin, koska tämän voimat edustivat voimaa, jolla heidät oli alun perin vangittu. Lisäksi Vanhoja Jumalia palveli myös Twilight's Hammer -niminen kultti, joita johtavaan neuvostoon kuuluivat mm. Gul'danin entinen oppilas jättimanaajavelho Cho'gall ja Twilight Prophet, joka paljastui arkkipiispa Benedictusiksi, Pyhän Valon kirkon johtajaksi.
Ajan myötä Vanhat Jumalat kävivät aktiivisemmiksi, ja C'Thun vapautui ilmestyen luomansa rodun qirajien kaupunkiin, Ahn'Qirajiin, kunnes seikkailijat tappoivat hänen fyysisen kehonsa. Wrath of the Lich Kingin tapahtumien aikana, yksi titaanien entisistä valvojista, Loken, yritti herättää Yogg-Saronin, jonka fyysinen olomuoto oleskeli Ulduarissa. N'Zoth oli vastuussa Smaragdiunta korruptoivasta Smaragdipainajaisesta, jota valvoi satyyri nimeltä Xavius. Liittouman ja Lauman välisen sodan levittyä Pandariaan, paljastui, että vaikka Y'Shaarj oli kuollut, hänen sydämensä löi yhä, ollen vastuussa Sha-nimisen rodun olemassaolosta. Vallanhimoinen sotapäällikkö Garrosh Hellscream löysi Y'Shaarjin sydämen ja vei sen mukanaan Orgrimmariin. Orgrimmarin piirityksen aikana, Garrosh imi itseensä kaiken voiman sydmestä, jolloin viimeinenkin jäänne Y'Shaarjista lakkasi olemasta.
Sargerasin vangitsemisen ja Palavan Legioonan hajoamisen jälkeen paljastui, että titaanit olivat aikoinaan tehneet Vanhoilla Jumalilla kokeita, joilla keksiä keino tappaa ne turvallisesti. Kokeiden seurauksena oli syntynyt uusi heikompi mutta silti vaarallinen Vanha Jumala nimeltä G'huun. Nazmirin veripeikot olivat palvoneet nimellä Verijumala ja aikoivat särkeä viimeisen kolmesta sinetistä, jotka estivät G'huunia nousemasta maan pinnalle. Lisäksi nagojen kuningatar Azshara käytti Liittouman ja Lauman keräämää azeriittia herättääkseen N'Zothin. N'Zoth lähetti näkyjä manipuloidakseen Azerothin asukkaita, kunnes seikkalijat kävivät taisteluun häntä vastaan. Lopulta saatuaan riittävästi azeriittia Azerothin sydämeksi kutsuttuun medaljonkiin, Azerothin maailmansielu itse tuhosi N'Zothin.
Elementtaalit
Elementtaalit ovat elementtien kaoottisia ruumiillistumia, jotka syntyivät kun paljon henki-elementin voimaa imeytyi Azerothiin ja loi heidät sotimaan jatkuvasti toisiaan vastaan. Kun Vanhat Jumalat ilmaantuivat ensimmäistä kertaa Azerothiin, he orjuuttivat nämä palvelijoikseen Mustan Imperiumin sivilisaationsa avulla. Elementteihin, joista elementaalit itse koostuivat, lukeutuvat maa, ilma, tuli, vesi, mana, varjo ja elämä. Heidät karkotettiin Elementaalitasoon, kun titaanit kukistivat Vanhat Jumalat.
Shamaanien ja manaajavelhojen avulla elementtaaleja on onnistunut pääsemään takaisin Azerothiin. Elementaalitason ja Azerothin välisen muurin murruttua Deathwingin paluun jälkeen, vesi- ja maaelementtaalit julistautuivat itsenäisiksi, kun taas tuli- ja ilmaelementtaalit palvelivat Vanhoja Jumalia, Deathwingin sekä Twilight's Hammer -kultin jäsenten ohella. Joistakin kultin jäsenistä on jopa tullut itse elementtaaleja. Kuitenkin, Ragnarosin ja Al'Akirin kuoltua, tuli- ja ilmaelementtaalit solmivat myös rauhan Liittouman ja Lauman kanssa. Pandariassa on "muinaisiksi hengiksi" kutsuttuja pienempiä elementtaaleja, joista kukin on suojellut omaa elementtiään eri puolilla mannerta.
Elementtaalien peruslajeihin lukeutuvat:
On olemassa myös elementtaalilajeja, jotka koostuvat useammasta kuin yhdestä elementistä. Näitä ovat:
Ikuiset
Ikuiset ovat Varjomaita hallitseva rotu, joiden jokainen jäsen hallitsee yhtä Varjomaiden alueista. Niiden johtaja, The Arbiter, hallitsee Varjomaiden pääkaupunkia, Oribosta. Kyrestia the Firstborne hallitsee Bastionia, kyriaanien aluetta. Talvikuningatar hallitsee Ardenwealdia, Night Fae -nimisen liiton aluetta. Sire Denathrius hallitsee Revendrethiä, venthyrien aluetta. Primus hallitsee Maldraxxusia, necrolordien aluetta. Ilkeä Zovaal the Jailer puolestaan vangitsee Maw’ta, jonne päätyvät kaikkein pahantahtoisimmat sielut.
Attendantit
Attendantit ovat Oriboksessa asuvia salaperäisiä olentoja, jotka toimivat suoraan Sovittelijan palvelijoina. Ne jakautuvat kolmeen ryhmään, joista ensimmäinen valvoo Oriboksen vakautta ja Sovittelijan tahdon noudattamista, toinen säilyttävät hallussaan Eternal Cityssä Varjomaiden tietoutta, ja kolmas suojelee Oribosta ulkoisilta uhilta. Sovittelijan vaivuttua horrokseen ja kuolleiden sielujen alkaessa päätyä eri paikkoihin kuin minne heidän todellisuudessa kuuluisi, attendantit ovat yrittäneet turhaan selvittää syytä tapahtuneeseen ja vähitellen alkaneet menettää uskonsa Sovittelijaan.
Kyriaanit
Kyriaanit ovat Bastionissa asuvia enkelimäisiä olentoja, jotka palvelevat Kyrestia the Firstbornea ja joiden tehtävä on tuoda kuolleiden sieluja Varjomaihin. Hyväntahtoisimmat ja uljaimmat sielut voivat itsekin muuttua kyriaaneiksi. Myös Uther the Lightbringeristä tuli kuoltuaan yksi kyriaaneista.
Night Fae
Night Fae on Ardenwealdissä toimiva liitto, johon kuuluu kolme rotua: satyyrimainen sylvar-rotu, dryadeja muistuttava vorkai-rotu, sekä keijuja muistuttava faerie-rotu. Heillä on vahva yhteys luontoon ja heillä on kyky auttaa luonnonläheisiä sieluja syntymään uudestaan kuolevaisten maailmaan. Myös yöhaltioiden puolijumala Cenarius sekä vihreä lohikäärmeaspekti Ysera heräsivät aikoinaan takaisin henkiin Night Faen avustuksella.
Venthyrit
Venthyrit ovat Revendrethissä asuva samannimistä liittoa johtava vampyyrimainen rotu, jotka palvelevat omaa luojaana, Sire Denathriusta. Heidän tehtävänsä ottaa vastaan sieluja, joilla on vielä mahdollisuus hyvittää pahat tekonsa. He imevät näistä sieluista animaa voidakseen ylläpitää Revendrethin mahtia. Myös verihaltiaprinssi Kael'thas Sunstrider sekä entinen örkkisotapäällikkö Garrosh Hellscream päätyivät kuoltuaan Revendrethiin venthyrien armoille.
Lohikäärmeet
Lohikäärmeet ovat ikivanha rotu, jotka olivat yksi Azerothin voimakkaimmista roduista. Kun titaanit olivat lyöneet Vanhat Jumalat, he jättivät oppilaansa viisi lohikäärmeaspektia vartioimaan Azerothia. Nämä viisi olivat omien rotujensa ensimmäiset edustajat. Aluksi titaanien uskottiin itse luoneen lohikäärmeet, mutta 5-osaisen e-kirjasarjan Dawn of the Aspects tarinassa selvisi, että ennen oli ollut olemassa esilohikäärmeitä, joiden massiivinen johtaja, Galakrond, nieli omia jälkeläisiään muuttaen ne epäkuolleiksi. Aspektit olivat ainoat selvinneet esilohikäärmeet ja myös ne, jotka tuhosivat Galakrondin. Pronssiset lohikäärmeet hallitsevat aikaa. He muistuttavat kärsivällisyydeltään ja viisaudeltaan sinisiä lohikäärmeitä. Heidän aspektinsa on Nozdormu the Timeless One. Hän on Aikojen luolan kautta varmistanut, että tietyt uhat, joita Azerothin asukkaat eivät itse lainkaan huomanneet vuosia sitten, tulisivat ilmi ajoissa.
Punaiset lohikäärmeet hallitsevat elämää. He ovat kaikkein uskollisimpia lohikäärmeitä maailmassa ja vannovat suojelevansa kaikkea elämää. Punaisten lohikäärmeiden aspekti on kuningatar Alexstrasza the Life-Binder. Hän oli Toisen sodan aikana Deathwingin vankina ja pakotettuna tottelemaan örkkejä. Alexstrasza kuitenkin pakeni ja muiden aspektien avulla heikensi Deathwingiä vangiten hänet Deepholmiin.
Vihreät lohikäärmeet hallitsevat luontoa ja unia. Heitä ei tosin näe muualla kuin Samaragdiunessa, paikassa jonne pääsee vain unien kautta. Vihreiden lohikäärmeiden aspekti oli edesmennyt Ysera the Awakened. Hän toimi puolijumala Cenariuksen kasvattiäitinä ja on aspekteista ainoa, joka ei ole kokenut yhtä kovia traumoja kuin muut Deathwingin aiheuttamista kärsimyksistä kärsineet.
Siniset lohikäärmeet hallitsivat magiaa. Kaikki maagien käyttämä ikiaikainen magia on peräisin heiltä. Sinisten lohikäärmeiden alkuperäinen aspekti oli edesmennyt Malygos the Spellweaver. Deathwing juonitteli hänet Muinaisten sodan aikana auttamaan häntä. Ja karkottamaan kaikki pronssiset, punaiset ja vihreät lohikäärmeet. Malygos myöhemmin katui tekojaan ja Wrath of the Lich Kingin tapahtumien aikana hän julisti sodan kaikkia magian käyttäjiä vastaan, uskoen maagien hävittämisen Azerothista olevan ainut keino estää Palava Legioonaa palaamasta Azerothiin. Dalaranin maagit ja punaiset lohirkäämeet päättivät, että Malygos oli surmattava. Malygosin kuoleman jälkeen sinisten lohikäärmeiden tulevaisuus jäi Azuregosin ja Kalecgosin (josta tuli myöhemmin uusi sininen aspekti) vastuulle.
Mustat lohikäärmeet hallitsevat maata, kiveä ja laavaa. He ovat yksi harvoista Azerothin lohikäärmeroduista, jotka ovat, Wrathionia lukuun ottamatta, läpensä pahoja. Vanhat Jumalat saivat kuiskauksillaan heidän aspektinsa, Neltharion the Earth-Warder (nykyään Deathwing the Destroyer), kääntymään pahaksi. Vanhat Jumalat kuiskauksillaan houkuttelivat hänet kääntymään pahaksi ja luomaan riipuksen nimeltä Dragon Soul, joka myöhemmin sai uuden nimen: Demon Soul. Deathwing juonitteli Malygosin auttamaan häntä suunnitelmissaan. Mutta Muinaisten sodan jälkeen muut aspektit varastivat riipuksen ja piilottivat sen suojaten sen loitsulla, jonka ansiosta Deathwing ei koskaan voisi itse käyttää sitä. Tuhansia vuosia myöhemmin Toisen sodan jälkeen Demon Soul tuhottiin ja muut lohikäärmeaspektit haastoivat Deathwingin heikentäen häntä. Deathwing vetäytyi Deepholmiin. Ja niin mustien lohikäämeiden johtajuus jäi hänen vanhimman poikansa, Nefarianin, ja vanhimman tyttärensä, Onyxian, käsiin. Vaikka Nefarian ja Onyxia surmattiin, kolme vuotta entisen Lich-kuninkaan, Arthas Menethilin, kuoleman jälkeen Deathwing palasi ja herätti heidät ja puolisonsa, Sintharian, henkiin epäkuolleina. Deathwing sai avukseen myös tulielementtaalien johtajan, Ragnarosin, sekä ilmaelementtaalien johtajan, Al'Akirin.
Lopulta Lauman entinen johtaja, Thrall, sai vihiä sitä, että Dragon Soul olisi ainut keino tuhota Deathwing ja että hänen velvollisuutensa olisi tuhota Deathwing yhdistämällä sen muiden lohikäärmeaspektien voimiin. Ensin Thrallin piti kuitenkin käydä Aikojen luolan kautta Muinaisten sodassa etsimässä se. Kun Deathwing lopulta surmattiin, aspektit menettivät voimansa ja kuolemattomuutensa. He kuitenkin uskoivat, ettei Azeroth enää tarvinnut heidän apuaan.
Furbolgit
Furbolgit ovat humanoidimaisia karhuja, jotka asuvat samoissa metsissä yöhaltioiden kanssa ja kunnioittavat suuresti myös taureeneja. Northrendissä asuu jääfurbolgeja, jotka ovat humanoidimaisia jääkarhuja.
Furbolgit eivät juurikaan ole osallisina Liittouman ja Lauman sodassa, mutta seitsemän heidän heimoistaan ovat vihamielisiä Palavan Legioonan tai Kalmoruton aiheuttaman korruption takia.
Hozenit
Hozenit ovat ilkikurinen apinamainen Pandariasta kotoisin oleva rotu. Lyhyen elinkaaren omaavana ja intohimoisena rotuna, hozenit rakastavat mitä tahansa tuntemaansa tunteena, kunhan tuntevat ne vahvoina. Leikkisinä ja epäkypsinä, he ovat jinyu-rodun pitkäaikaisia vihollisia.
Jinyut
Jinyut ovat kalahumanoidimainen Pandariasta kotoisin oleva rotu, jotka asuvat lumotuissa vesilammikoissa. Viisas ja hengellinen rotu, joka on syvästi yhteydessä laakson vesistöihin ja on sodassa hozenien rodun kanssa.
Kasvottomat
Kasvottomat ovat salaperäinen rotu, jonka jäsenet sotivat toisiaan vastaan osana C'Thunin, Yogg-Saronin ja N'Zothin joukkoja. Jopa Vanhojen Jumalten vangiksi joutumisen jälkeen, kasvottomat pysyivät näille uskollisina.
Kentaurit
Kentaurit ovat barbaarimainen rotu, jonka yksilöt ovat puoliksi ihmisen ja puoliksi hevosen näköisiä. He ovat puolijumala Cenariuksen esikoispojan, Zaetanin, sekä maaelementtaalien prinsessa Theradrasin jälkeläisiä. Kentaurit tappoivat oman isänsä ja jonkin ajan kuluttua he ajoivat taureenit näiden kotiseuduilta, Mulgoresta. Kolmannen sodan aikana taureenit saivat örkkien ja peikkojen avulla kotimaansa takaisin.
Murlocit
Murlocit ovat sammakkomainen humanoidirotu, joka elävät merten rannoilla ja vesistöissä. Ne ovat olleet Azerohtissa jo kauan, vaikka Eastern Kingdomsin roduille ne ovat aivan uusi laji. Brann Bronzebeardin tutkimusten mukaan ne kehittyivät Northrendissä eläneistä gorloceista. Mutta muinaiset yksilöt elivät meressä eivätkä olleet varhaisille maalla eläneille roduille tunnettuja.
Murloceiden alalajeihin kuuluvat muun muassa kuningatar Azsharan orjuuttamat mur'gulit sekä Pandarian lumottujen vesien älyllistämä kalamainen rotu, jinyu.
Naarut
Naarut ovat ulottuvuuksien välillä kulkeva energiaperäinen rotu.
Kun Sargeras hyökkäsi Argusiin, he ilmestyivät ja auttoivat avaruusaluksella nimeltä Genedar profeetta Velenin johtamat eredarit, jotka kutsuivat itseään dreaneiksi, pakoon örkkien kotiplaneetalle, jonka draeneit nimesivät Draenoriksi. Naarut antoivat myös draeneille kyvyn käyttää Pyhää Valoa. Genedar jäi vuorennäköiseksi kappaleeksi planeetan pinnalle ja örkit nimesivät sen Oshu'guniksi. Draenorin tuhouduttua ja sen ainoan sirpaleen, Ulkomaihin, tultua osaksi Kieppuvaa tuonea, naarut tarkkailivat tätä paikkaa leijuvasta kristallitukikohdasta nimeltä Tempest Keep. Kolmannessa sodassa draeneit pakenivat yhdellä sen siivistä, Exodarilla, Azerothiin. Muut siivet jäivät verihaltioiden valloittamiksi ja yksi naarujen ryhmittymistä, Sha'tar, pakeni Shattrathiin, jossa heitä ryhtyivät palvelemaan Khadgar ja muut Toisessa sodassa Draenoriin jääneet Liittouman sankarit.
Nagat
Nagat ovat käärmemäisiä olentoja, jotka ovat kuolemattomia haltijoiden tapaan. Nagoilla on viisi metriä pitkä häntä. He olivat ennen osa Korkeasyntyisiä, yöhaltiakuningatar Azsharan valittuja, jotka siirtyivät (nykyään tuhottuun) Azsharan palatsiin. Palatsissa oli Ikuisuuden kaivo, joka korruptoi Azsharan ja muita Korkeasyntyisiä. Kaivon vahvistamana he yrittivät tuoda Sargerasin Azerothiin. Mutta he epäonnistuivat ja tuhosivat Ikuisuuden kaivon. Kun kaivo tuhoutui, he muuttuivat yöhaltioista nagoiksi, paeten heti merten syvyyksiin nukkumaan ja odottamaan oikeaa aikaa. Vuosituhansia myöhemmin nagat heräsivät ja paljastivat olemassaolonsa muulle maailmalle. Yksi heidän ryhmittymistään, jota johti Lady Vashj, liittoutui Illidanin kanssa ja houkuttelivat Kael'thas Sunstriderin johtaman verihaltiajoukon tekemään saman. Azshara itse liittoutui Vanhoihin Jumaliin kuuluvan N'Zothin kanssa.
Nerubialaiset
Nerubialaiset ovat muinainen hämähäkkimäinen rotu, joka polveutuu C'Thunin luoman aqir-rodun Northrendiin vaeltaneista edustajista. Ne perustivat valtakunnan nimeltä Azjol-Nerub.
Lich-kuningas Ner'zhulin alkaessa vallata Northrendiä, nerubialaiset vastustivat häntä. Ne olivat immuuneja epäkuolleeksi muuttavalle rutolle sekä Ner'zhulin telepaattiselle äänelle. Kolmannen sodan aikan ollessaan vielä Palavan Legioonan vallassa, Ner'zhul kuitenkin lopulta tuhosi suuren osan Azjol-Nerubista ja oppi herättämään kuolleita nerubialaisia oman tahtonsa vallassa oleviksi palvelijoiksi. Näiden joukossa oli myös nerubialaisten viimeinen kuningas, Anub'arak.
Pandareenit
Pandareenit ovat pandaa muistuttavia humanoideja kaukaiselta Pandarian mantereelta, jossa ulkopuoliset rodut eivät olleet käyneet ennen lisäosan Mists of Pandaria tapahtumia. He tekivät ensiesiintymisensä Warcraft III:n lisäosassa The Frozen Throne, jossa panimomestari Chen Stormstout esiintyy sivuhahmona.
Pandareenit nousivat mantereensa hallitsevaksi roduksi 12 000 vuotta sitten syöstyään vallasta mogut. Muinaisten sodan aikana Pandarian viimeinen keisari, Shaohao, käytti Pandarian pyhien vesien voimaa ja peitti maansa sumuun kätkien sen muulta maailmalta, kunnes Deathwingin kukistuttua sumu alkoi hälvetä. Pandareenit kuitenkin vierailivat muilla mantereilla The Wandering Islen päällä matkustamalla.
Mists of Pandariassa pandareenit liittyvät uudeksi roduksi sekä Liittoumaan että Laumaan. Pelaaja aloittaa pandareenillä pelatessa neutraalina, mutta valitsee puolen tasolla 10. Pandareeneille on saatavilla seuraavat hahmoluokat: metsästäjä, maagi, pappi, roisto, shamaani, soturi ja munkki. Pandareenien ominaisratsuja ovat lohikäärmekonnat.
Sikaniskat
Sikaniskat ovat Kalimdorissa asuvia villisikahumanoideja. He ovat väkivaltaisia ja ovat Kolmannen sodan lopusta asti kamppailleet örkkien kanssa Durotarin aavikon hallinnasta.
Vrykulit
Vrykulit ovat suurikokoisia ihmisten kaltaisia olentoja, jotka muistuttavat viikinkejä ja joilla on pitkät parrat sekä eläinten turkeista tehdyt vaatteet. He ovat ihmisten edeltäjiä ja olivat titaanien luoma rotu. He asustivat Northrendin etelärannikolla, mutta yhtäkkiä katosivat tuhanneksi vuodeksi. Mutta Liittouman ja Lauman väen saavuttua Northrendiin, vrykulit ilmestyivät jälleen. Suurin osa heistä ryhtyi Lich-kuninkaan palvelijoiksi.
Jyrki Salminen
Jyrki Salminen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä
Sing Sang Song
thumb|Les Humphries Singers esittämässä kappaletta Eurovision laulukilpailun harjoituksissa. Sing Sang Song on Les Humphries Singers -yhtyeen esittämä kappale, joka edusti Länsi-Saksaa vuoden 1976 Eurovision laulukilpailussa. Se ylsi sijalle 15 saaden 12 pistettä. Kappaleen sävelsi Ralph Siegel ja sanoitti Kurt Hertha. ”Sing Sang Song” nousi Länsi-Saksan singlelistalla sijalle 45.
Les Humphries Singersiin kuului suuri määrä laulajia, mutta se ei saanut osallistua kilpailuun koko kuoron voimin. Niinpä kappaletta esitti Euroviisuissa vain kuusi jäsentä. Yksi heistä oli John Lawton, joka tuli vaikuttamaan vuosina 1976–1979 Uriah Heep -yhtyeen solistina.
Pasok
Panhelleeninen sosialistiliike eli Pasok (lyh. ΠΑΣΟΚ, PASOK) on kreikkalainen sosiaalidemokraattinen ja keskusta-vasemmistolainen puolue. Se on perustettu vuonna 1974. Vuodesta 2018 puolue toimii osana Muutosliikettä (KINAL).
Pasok oli aiemmin pitkään toinen Kreikan pääpuolueista keskusta-oikeistolaisen Uuden demokratian ohella. Se oli viimeksi päähallituspuolueena vuosina 2009–2012. Kreikan velkakriisin puhjettua puolue menetti kuitenkin kannatustaan vasemmistoliitto Syrizalle. Pasokilla on paikkoja Kreikan parlamentissa kesäkuun 2023 parlamenttivaalien jälkeen osana Muutosliikkeen 32 paikkaa, ja kaksi paikkaa Euroopan parlamentissa vuoden 2019 europarlamenttivaalien jälkeen.
Pasok on Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ja Sosialistisen internationaalin jäsen.
Historia
Pasok perustettiin 3. syyskuuta 1974 Kreikan sotilasjuntan kaaduttua ja demokratian palatessa maahan. Puolueen perustaja oli Andréas Papandréou, entisen pääministeri Geórgios Papandréoun poika. Juntan kaatumisen jälkeen seuranneissa marraskuun 1974 vaaleissa Pasok sai 13,5 % äänistä ja parlamentissa 15 paikkaa 300:sta jääden Konstantínos Karamanlísin oikeistolaisen Uuden demokratian (ND) ja Geórgios Mávrosin antirojalistisen keskustalaisen Keskustaunioni – Uudet voimat -puolueen taakse. Seuraavissa eli marraskuun 1977 vaaleissa Pasok kaksinkertaisti äänimääränsä ja sai 92 paikkaa parlamentissa.
1980-luku
Lokakuun 1981 vaaleissa Pasok sai 48 % äänistä ja 173 paikkaa parlamentissa. Se muodosti ensimmäisen sosialistihallituksen Kreikassa sitten vuoden 1924. Vaikka Papandréou oli kampanjoinut EEC:stä ja Natosta eroamisen puolesta, hän käänsi pian takkinsa tässä suhteessa.
Pasokin hallitus muutti vuoden 1985 perustuslakia poistaen suuren osan presidentin valtaoikeuksista ja antoi lisää valtaa pääministerille ja hallitukselle. Ei-kirkolliset avioliitot sallittiin. Kesäkuun 1985 vaaleissa puolue sai 45 % äänistä ja 161 paikkaa, mikä antoi riittävän enemmistön seuraavalle kaudelle.
pienoiskuva|vasen|Pasokin vaalikioski [[Ateenassa vuoden 2007 parlamenttivaaleissa.]] pienoiskuva|vasen|Pasokin kannatustilaisuus [[Thessalonikissa vuonna 2009.]] Vuoteen 1988 mennessä Papandréoun terveys alkoi heiketä ja hallituksen kannatus laskea sen ministerien jouduttua osallisiksi useisiin korruptioskandaaleihin. Pasok hävisi odotetusti kesäkuun 1989 vaalit saaden 40 % äänistä, kun Uusi demokratia sai 45 %. Puolue oli kuitenkin muuttanut vaalilakia suhteellisemmaksi, joten 45 % ei riittänyt hallituksen muodostamiseen. Marraskuussa päädyttiin uusiin vaaleihin, joissa saatiin samanlainen tulos. Lyhyen suuren koalition ja huhtikuun 1990 vaalien jälkeen Uusi demokratia muodosti hallituksen itse saatuaan 152 edustajaa vastaan Pasokin 121.
1990-luku
Oppositiossa Pasok kävi läpi kriisin, kun Papandréouta syytettiin Kreetan pankkiin liittyvissä talousepäselvyyksissä. Hänet vapautettiin, ja lokakuun 1993 vaaleissa Pasok palasi valtaan, mitä pidettiin luottamuksen osoituksena hänelle syytöksiä vastaan. Vuonna 1995 Papandréoun terveys heikkeni ratkaisevasti ja puolue ajautui johtajuuskiistaan.
Ensimmäisessä Papandréoun kuoleman jälkeisessä puoluekokouksessa kesällä 1996 Simítis valittiin puolueen johtajaksi ja hän järjesti uudet vaalit mitatakseen luottamustaan. Syyskuun 1996 vaaleissa Pasok sai 41,5 % äänistä. Seuraavissa vaaleissa huhtikuussa 2000 puolue sai 43,8 % äänistä, 158 paikkaa, ja Simítis jatkokauden.
2000-luku
Pasok oli kuitenkin menettämässä suosiotaan ja Simítis ilmoitti erostaan tammikuussa 2004. Häntä seurasi puoluejohtajana Geórgios Andréas Papandréou, Andréas Papandréoun poika. Puolue toivoi tämän kääntävän suosion alamäen, kun Uusi demokratia oli 7 prosenttiyksikköä edellä vuoden alussa.
Vaikka nuorempi Papandréou vähensi Uuden demokratian etumatkan kolmeen prosenttiyksikköön, jäi Pasok maaliskuun 2004 vaaleissa toiseksi 40,55 prosentilla äänistä ja 117 paikalla. Vuoden 2009 vaaleissa puolue sai enemmistön Kreikan parlamenttiin.
Kreikkaan iskeneen talouskriisin myötä Pasokin kannatus romahti, ja touko- ja kesäkuun 2012 parlamenttivaaleissa puolue putosi suurimman puolueen paikalta kolmanneksi. Vaalien voittajaksi nousivat Uusi demokratia ja äärivasemmistoa edustanut Syriza. Myöhemmissä vaaleissa puolueen kannatus on pudonnut selvästi alle 10 %. Vuodesta 2018 Pasok toimii osana Muutosliikettä.
Vaalitulokset
Puolueen tulokset parlamentti- ja europarlamenttivaaleissa ovat:
Hiilijalanjälki
pienoiskuva|320px|Hiilidioksidipäästöt henkilöä kohden eri maissa vuonna 2017. Hiilijalanjälki tarkoittaa jonkin tuotteen, toiminnan tai palvelun aiheuttamaa ilmastokuormaa eli sitä, kuinka paljon kasvihuonekaasuja tuotteen tai toiminnan elinkaaren aikana syntyy. Toisinaan hiilijalanjäljellä viitataan kasvihuonekaasujen kokonaispäästöjen sijaan pelkkiin hiilidioksidipäästöihin.
Hiilijalanjäljen ja ilmastokuorman käsitteet on kehitetty mittariksi, jonka avulla voidaan arvioida erilaisten tekojen ja kulutusvalintojen vaikutusta ilmaston lämpenemiseen. Hiilijalanjälki mittaa, paljonko kasvihuonekaasuja esimerkiksi autolla ajaminen tai juuston syöminen aiheuttaa. Tilannetta, jossa nettohiilijalanjälki on nolla, kutsutaan hiilineutraaliksi: toiminta ei vaikuta ilmaston lämpenemiseen lainkaan.
Kasvihuonekaasuista hiilidioksidipäästöjen osuus oli vuonna 2019 Euroopan unionin alueella 80 prosenttia.
Suurimmat päästölähteet olivat vuonna 2019:
Mittaus
Toisin kuin ekologinen jalanjälki, hiilijalanjälki ilmoitetaan massana eikä pinta-alana. Hiilijalanjäljen yksikkönä käytetään tapauksesta riippuen tonnia, kilogrammaa tai grammaa. Yleensä hiilijalanjälki ilmoitetaan kasvihuonekaasujen yhteenlaskettuna määränä eli hiilidioksidiekvivalentteina, joskus kuitenkin pelkkänä hiilidioksidin määränä. Hiilidioksidiekvivalentit lasketaan kaikista kasvihuonekaasuista ottamalla huomioon niiden ilmastoa lämmittävä vaikutus verrattuna hiilidioksidiin.
Suorat ja epäsuorat päästöt
Kuluttajan hiilijalanjälki voidaan jakaa suoriin ja epäsuoriin päästöihin. Suorat päästöt syntyvät välittömästi kuluttajan oman toiminnan, esimerkiksi autolla ajamisen seurauksena. Joukkoliikennevälineillä matkustamisen taas katsotaan aiheuttavan epäsuoria päästöjä, jotka jaetaan kaikkien matkustajien kesken henkilökilometrien suhteessa. Kuluttajan epäsuoriin päästöihin luetaan myös kuuluviksi hyödykkeiden ja palvelujen tuotannon, myynnin ja mahdollisen käytöstä poiston yhteydessä syntyvät päästöt.
Englanninkielisessä kirjallisuudessa viitataan suoriin ja epäsuoriin päästöihin ”Scope”-termin avulla. Erityisesti yritykset ja organisaatiot voivat luokitella päästönsä näiden mukaan. Scope 1 päästöt viittaavat organisaation suoriin päästöihin, esim. organisaation oma energiantuotanto ja muut polttoprosessit sekä organisaation omien ajoneuvojen käyttö. Scope 2 päästöt viittavat epäsuoriin energiantuotannon päästöihin, esim. organisaation ostama sähkö- ja lämpöenergia. Scope 3 päästöt viittaavat organisaation muihin epäsuoriin päästöihin, esim. työmatkaliikenne ja työmatkustaminen, hankinnat, rakentaminen sekä vesi- ja jätehuollon päästöt. Scope 3 päästöt eivät ole suoraan organisaation hallinnassa, mutta ovat suoraa vaikutusta organisaation toiminnoista.
Rakennusten hiilijalanjälki
Rakennuksen hiilijalanjäljellä tarkoitetaan niitä päästöjä, joita rakennus tuottaa koko olemassaolonsa aikana, alkaen sen rakennustuotteiden valmistuksesta päättyen rakennuksen purkamiseen. Nykyisin suurin osa rakennuksen hiilijalanjäljestä aiheutuu energiankulutuksesta.
Rakennuksen hiilijalanjälkilaskenta on 2020-luvulla tulossa osaksi Suomen rakentamismääräyksiä.
Ilmastoselvitys
Rakennusluvan saamisen ehdoksi on tulossa uusi dokumentti, joka on nimeltään ilmastoselvitys. Ilmastoselvityksessä ilmoitetaan rakennushankkeen hiilijalanjälki ja hiilikädenjälki. Laskenta tehdään Rakennuksen vähähiilisyyden arviointimenetelmän mukaisesti. Vaatimuksen on arvioitu tulevan voimaan samalla kun uusi Kaavoitus- ja rakennuslaki tulee voimaan arviolta vuonna 2024. Ilmastoselvitys tulisi laatia kaikille rakennusluvan vaativille hankkeille, myös korjausrakennushankkeille.
Ilmastoselvitys ja raja-arvot
Suomen uudisrakennuksille olisi tulossa raja-arvovaatimus käyttötarkoitusluokille 1d-8, eli rivitaloille ja sitä suuremmille rakennuksille. Tämä tarkoittaa sitä, että rakennuslupaa ei saisi, mikäli rakennushankkeen hiilijalanjälki ei alita asetettua raja-arvoa. Pientaloille raja-arvovaatimusta ei olisi tulossa, mutta niille olisi kuitenkin tehtävä ilmastoselvitys. Raja-arvovaatimusten on arvioitu olevan lainsäädännössä vuoden 2025 alusta lähtien.
Yksilön hiilijalanjäljen jakautuminen ja vähennyskeinot Suomessa
Seuraavassa taulukossa on jaoteltu yksilön hiilijalanjälki neljään osa-alueeseen, määritelty suomalainen keskiarvo-osuus päästöistä ja otettu esimerkki miten hiilijalanjälkeä voi osa-alueen osalta pienentää.
Hiilikädenjälki
Esimerkiksi rakennuksen hiilikädenjälki tarkoittaa rakentamisesta aiheutuvia myönteisiä ilmastovaikutuksia, joita ei syntyisi ilman rakennuksen rakentamista. Näitä ovat esimerkiksi puupohjaisiin rakenteisiin sitoutunut hiili ja rakennustuotteiden kierrätys.
Hiilipäästöjen verottaminen
Hiilivero eli päästömaksu voidaan periä päästöjä tuotettaessa, esimerkiksi mittaamalla tai estimoimalla päästöt. Fossiilisista polttoaineista aiheutuvia päästöjä voidaan kuitenkin usein helpommin verottaa jo polttoainetta tuotettaessa/maahantuotaessa, polttoaineen hiilipitoisuuden perusteella.
Vaikka hiilijalanjäljen vero on hiilipäästömaksua epätarkempi ja subjektiivisempi haittavero, sitä on ehdotettu käytettäväksi tuontituotteille maista, joissa hiiliveroa ei ole.
Luonnonvarakeskuksen erikoistutkija Juha-Matti Katajajuuren mukaan yksittäisille ruoka-aineille ei voi laskea selkeää hiilijalanjälkeä, mikä tekee ongelmalliseksi ruoan päästöperusteisen verotuksen.
30. lokakuuta
30. lokakuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 303. päivä (304. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 62 päivää.
Kuolleita
Katso myös: kalenteri ~ 29. lokakuuta, 31. lokakuuta
Ahti Vuorensola
Ahti Kalervo Vuorensola oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 63, siviiliammatiltaan hän oli ekonomi. Hänen isänsä Albert Vuorensola taisteli vuoden 1918 sisällis­sodassa punaisten puolella ja teloitettiin Viipurin taistelun jälkeen touko­kuussa jo ennen Ahti Vuoren­solan syntymää.
Jatkosota
Komppanian­päällikkönä Jalka­väki­rykmentti 9:ssä toiminut Vuoren­sola nimitettiin Manner­heim-ristin ritariksi 19. touko­kuuta 1942. Sotilas­arvoltaan Vuoren­sola oli nimitys­hetkellä kapteeni. Hän oli Suomen kautta aikain nuorin suomalainen majuri 26-vuotiaana. Sotien jälkeen Vuoren­sola joutui syytteeseen sota­saalis­tavaran pois­antamisesta ja tuomittiin menettämään sotilas­arvonsa, mutta presidentti Paasi­kivi armahti Vuoren­solan ja hänen nimensä palautettiin upseeri­luetteloon. Hänet ylennettiin eversti­luutnantiksi vuonna 1967.
Myöhemmät vaiheet
Vuoren­sola osallistui vielä vain kymmenen päivää ennen kuolemaansa vuonna 1994 itsenäisyys­päivän vastaan­otolle, jolloin presidentti Martti Ahtisaari aloitti perinteen kutsumalla kaikki elossa olevat ritarit Linnan juhliin. Vuoren­sola liikkui tuolloin pyörä­tuolin avulla, hän oli kuollessaan 76-vuotias.
BM-21
thumb|250px|BM-21 [[Ural-375D -alustalla.]] BM-21 Grad (БМ-21 "Град", ) on alun perin neuvostovalmisteinen 122 mm raketinheitin, joka Suomen puolustusvoimissa tunnetaan nimellä 122 RAKH 76. Se tuli käyttöön 1963 ja korvasi toisen maailmansodan jälkeisen 140 mm:n BM-14 "Katjušan". Neuvostovalmisteisessa versiossa on useimmin kuusipyöräiselle Ural-375D-kuorma-autoalustalle sijoitettu 40-putkinen raketinheitin.
Eric Orbom
Eric Orbom (6. heinäkuuta 1915 – 23. toukokuuta 1959 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuvalavastaja.
Orbom ura käynnistyi elokuvassa Abbott ja Costello muukalaislegioonassa vuonna 1950 ja hän ehti toimia lavastajana lähes 40 elokuvassa kymmenen vuoden ajan. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi vuonna 1960 valmistunut Spartacus, josta hän voitti postuumisti parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon vuoden 1961 gaalassa.
Ylläpitokorvaus
Jos työtön osallistuu työvoimaviranomaisen osoittamaan palkattomaan työhön (työharjoittelu, työelämävalmennus tai kuntouttava työtoiminta), hänelle maksetaan työttömyysturvan lisäksi ylläpitokorvausta, jonka tarkoituksena on kattaa työ- tai koulutusmatkoista, kuntoutuksesta ja ruokailuista aiheutuvat lisäkulut. Ylläpitokorvauksen määrä on 9 euroa päivässä.
Jos työvoimapoliittiseen toimenpiteeseen osallistuminen tapahtuu oman työssäkäyntialueen ulkopuolella tai aiheuttaa majoituskustannuksia, ylläpitokorvauksen määrä nousee 18 euroon.
Noormarkun ruukki
Noormarkun ruukki on nykyisin Porin kaupunkiin kuuluvassa Noormarkussa sijaitseva ruukkialue. Siihen kuuluu varsinaisen rautaruukin lisäksi myös muita A. Ahlström Osakeyhtiön omistamia rakennuksia, muun muassa saha, voimalaitos sekä työläisten ja johtajien asuntoja.
Noormarkun ruukki on Noormarkunjoen rannoilla vanhan Noormarkun kartanon alueella. Raudanjalostusta ruukissa harjoitettiin vuosina 1806–1920. Vuodesta 1870 lähtien se kuului liikemies Antti Ahlströmille ja myöhemmin A. Ahlström Osakeyhtiölle, jonka pääkonttori sijaitsee alueella edelleen.
Noormarkun ruukinaluetta pidetään yhtenä Suomen merkittävimmistä kulttuurimaisemista. Se kuuluu Museoviraston inventoimiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Noormarkun ruukin huomattavin rakennus on Alvar Aallon vuonna 1939 suunnittelema Villa Mairea, joka on yksi hänen arvostetuimmistaan ja kansainvälisesti tunnetuimmista töistään.
Kesällä 2008 Noormarkun ruukissa esitettiin Antti Ahlströmin elämästä kertovaa oopperaa Vierivä kivi. Sen sävelsi Kimmo Hakola ja libreton kirjoitti kirjailija Antti Tuuri.
Vanhassa vasarapajassa on Noormarkun ruukin ja A. Ahlström Oy:n historiasta kertova Voyage-näyttely. Yhtiö omistaa myös toisen vanhan ruukin, Eurassa sijaitsevan Kauttuan ruukinpuiston.
Historia
Teollinen toiminta ruukin alueella alkoi vuonna 1753, jolloin Noormarkun kartano sai luvan sahamyllyn perustamiselle Makkarakoskeen. 1795 kartanon omistajaksi tulleelle kenraaliadjutantti Carl Constantin de Carnallille myönnettiin vuonna 1806 oikeus kankivasaran ja ahjon rakentamiselle. Ruukki oli viimeinen Ruotsin vallan aikana Suomeen perustettu rautaruukki. 1860-luvulla silloinen omistaja Karl Johan Lönegren patosi Makkarakosken.