cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Radio Ykkönen
Radio Ykkönen oli myös ensimmäisiä kaupallisia radioyrityksiä Suomessa, joka otti käyttöön keskitetyn, tietokoneistetun toimitus- ja ulosajojärjestelmän sekä studioäänityksissä että radio-ohjelman ulosajossa, noin vuotta ennen yhtiön konkurssia. Tässä viimeisessä uudistusvaiheessa yhtiön koko äänituotanto siirtyi myös ulkotuotannon osalta analogisesta tallennus- ja leikkaustekniikasta digitaaliseen. Digitaalisissa audiosiirtoyhteyksissä Ettan toteutti vuonna 1991 mannertenvälisen suoran digitaalisen duplex-simultaanilähetyksen Los Angelesista Helsinkiin AT&T:n Switched56-palvelun, France Cables et Radion DigiNet-järjestelmän ja viestintäsatelliittien avulla. Yhteistuotannon amerikkalaisena yhteistyöasemana toimi KLAC Beverly Hillsistä (nykyisin Fox Sports Radio), ja ohjelmissa haastateltiin amerikkalaisia musiikkikuuluisuuksia, kuten Buck Owensia ja Richard Carpenteria.
1986 Radio Ykkönen järjesti Suomen ensimmäisen DJ-kilpailun radiossa. Tämän kisan voitti Aku Lohimäki. Voittaja sai oman ohjelman kanavalle. Aku-Show tuli Radio Ykkösen taajuudella 1986–1987 perjantaisin 19.30–21.00.
Aseman teknisenä päällikkönä toimi lähes koko sen toiminta-ajan Jukka Laaksonen. Hänen ja Ettanin tuotantotoimiston alaisuudessa toimi neljä päätoimista äänittäjää ja tuotantopäällikkö Pirjo Virta. Yölähetysajat vuokrattiin itsenäisille ohjelmantuottajille, joita olivat DJ Black Mike:n Black Mike Oy aputoiminimellä Radio Energy (1.1.–31.5.1989) ja Folke West.
Helsingin Metsälään perustettiin ensimmäinen keskitetty radioasema, jolta lähetettiin kaikkien helsinkiläisten kaupallisten radiokanavien ohjelmat. Tällä oli suuri merkitys kuuluvuudelle, sillä liikenneministeriö rajoitti Suomessa paikallisradion maksimilähetystehoksi 100 W. Kuitenkin Metsälän edullisen sijainnin ja korkean maston ansiosta lähetykset saattoivat tälläkin teholla kuulua Porvoon seudulle asti. Myöhemmin paikallisradioiden sallittu maksimiteho nostettiin 200 wattiin ja 2000-luvun alusta lähtien on lupia myönnetty jopa 1 kW:n lähetysteholle. Asemien ketjuuntuessa on lähetystehojen rajoitus samalla menettänyt merkitystään.
Radio Ykkösen toimitusjohtajana ja vastuullisena päätoimittajana toimi lähes loppuun saakka Markku Veijalainen, jonka tilalle aivan viime vaiheissa, Veijalaisen erottua, tuli Pirjo Kauppinen. Aseman omistivat yhdessä Helsingin Sanomat, Kansan Uutiset, Suomenmaa, Hufvudstadsbladet, Suomen Sosialidemokraatti, Suomen Uutiset ja Uusi Suomi.
One More Time (Robin Schulzin ja Felix Jaehnin kappale)
One More Time on saksalaisten DJ-tuottajien Robin Schulzin ja Felix Jaehnin musiikkikappale, jolla vierailee myös norjalaislaulaja Alida. Sen julkaisi Warner Music Group Schulzin IIII-studioalbumin seitsemäntenä ja viimeisenä sekä Jaehnin Breathe-studioalbumin kuudentena singlenä 26. helmikuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Erik Smaaland, Stefan Dabruck, Juergen Dohr, Dennis Diehrbrodt, Guido Kramer, Schulz, Jaeh, Kristoffer Tømmerbakke sekä Alida Garpestad ja sen tuottivat Schulz sekä Junkx. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Robert Wunsch ja se julkaistiin 18. maaliskuuta 2021.
"One More Time" oli kaupallisesti huono menestys, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Itävallassa ja Saksassa.
Luonnonfilosofia
Luonnonfilosofialla voidaan tarkoittaa seuraavia asioita:
Mado Robin
thumb|upright|Mado Robinin rintakuva. Madeleine Marie "Mado" Robin (1918 Ranska – 1960 ) oli ranskalainen koloratuurisopraano. Hän opiskeli laulamista Italiassa ja piti ensimmäisen resitaalinsa Pariisissa 1942.
René Just Haüy
René Just Haüy (28. helmikuuta 1743 Saint-Just-en-Chaussée, Oise, Ranska – 1. kesäkuuta 1822 Pariisi, Ranska ) oli ranskalainen roomalaiskatolinen pappi ja mineralogi, jota pidetään yhtenä kristallografian tieteenalan perustajista.
Mado Robin
Robinilla oli laajan äänialansa ansiosta kattava repertuaari. Eräs hänen rooleistaan oli Léo Delibesin Lakmén nimirooli. Hänen esityksensä Lakména levytettiin Deccalle 1952. Muita osia olivat muun muassa Lucia di Lammermoorin (Donizetti) nimirooli, Olympia Hoffmannin kertomuksissa (Offenbach), Gilda Rigolettossa (Verdi), Rosina Sevillan parturissa (Rossini) ja Leyla Helmenkalastajissa (Bizet).
René Just Haüy
Elämä ja ura
Hänen vanhempansa olivat vaatimattomassa yhteiskunnallisessa asemassa, ja vain ystävien avustuksella he pystyivät lähettämään poikansa opiskelemaan. Haüy nimitettiin vuonna 1764 opettajaksi Sorbonnen yliopiston Collège de Navarra -kouluun. Hän kuului hengelliseen sääntökuntaan, mutta hän harjoitti myös tieteellisiä opintoja ja keskittyi lopulta kokonaan mineralogiaan, jonka alalla hänen opettajansa oli Louis-Jean-Marie Daubenton.
Mado Robin
Robin lähti vuonna 1954 San Franciscoon ja teki myös menestyksekkään kiertueen Neuvostoliitossa. Robin oli naimisissa englantilaisen Alan Smithin kanssa, joka kuoli auto-onnettomuudessa pian toisen maailmansodan jälkeen. Heillä oli yksi tytär.
Robin kuoli syöpään.
René Just Haüy
Elämä ja ura
Haüy tunnetaan myös kiteiden pyro- ja pietsosähköisyyttä koskevista tutkimuksistaan. Ranskan vallankumouksen puhjettua hänet vangittiin, ja hänen henkensä oli jopa vaarassa, mutta hänet vapautettiin Étienne Geoffroy Saint-Hilairen autettua häntä. Vuonna 1793 hänestä tuli painojen ja mittojen määrityskomission jäsen, vuonna 1794 konservaattori Cabinet des minesissä. Vuonna 1802 hänet nimitettiin Muséum national d'histoire naturelle -museon professoriksi Jardin des Plantesiin. Napoleonin hallinnon kaaduttua hänet erotettiin virastaan Bourbon-restauraation myötä, ja hän vietti elämänsä viimeiset vuodet köyhyydessä.
René Just Haüy oli Valentin Haüy'n veli.
Metyyli-isoeugenoli
Metyyli-isoeugenoli eli isoeugenolin metyylieetteri (C11H14O2) on aromaattisiin tyydyttymättömiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteiden valmistamiseen. Metyyli-isoeugenoli on metyylieugenolin isomeeri.
Esiintyminen luonnossa ja ominaisuudet
Metyyli-isoeugenolia esiintyy useiden kasvien eteerisissä öljyissä muun muassa sitrusheiniin (Cymbopogon) kuuluvista lajeista jäkkisitrusheinä (C. nardus) ja C. microstachys ja tuberosasta (Polianthes tuberosus). Huoneenlämpötilassa metyyli-isoeugenoli on väritöntä tai kellertävää nestettä ja sillä on heikko neilikankaltainen tuoksu. Yhdiste liukenee muun muassa etanoliin. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Rutto (sarjakuvahahmo)
Rutto on fiktiivinen henkilö Marvel Comicsin sarjakuvissa. Hän taisteli muiden Tuhon ratsumiesten rinnalla Tekijä-X:ää vastaan.
Historia
Rutto oli vanha nainen, joka oli immuuni kaikkia sairauksia vastaan. Hän myös kykeni imemään taudit itseensä ja levittää niitä muihin kosketuksen välityksellä. Hän pystyi joko tartuttamaan toiset johonkin lievään tautiin tai aiheuttaa halutessaan jopa kuoleman.
Ruton selviydyttyä Marauderien aiheuttamasta Morlokkien joukkomurhasta, Tuho pyysi häntä liittyvään joukkoihinsa. Rutto suostui ja hyökkäsi myöhemmin yhdessä muiden ratsumiesten kanssa Manhattanille tappaen lukuisia ihmisiä. Hän kuoli, kun Julie Power löi hänet lentävän metallisen hevosen selästä ja putosi maahan.
Kyokushinin naisten painoluokalliset maailmanmestaruuskilpailut
Kyokushinin naisten painoluokalliset maailmanmestaruuskilpailut (Women's World Karate Championships) on vuosittain käytävä Kyokushin-karaten naisten maailmanmestaruuskilpailut. Sitä on järjestetty vuodesta 1996 lähtien ja se käydään kolmessa eri painoluokassa. Vuosina 1996 ja 1997 painoluokkia oli kaksi kevytsarja (-64 kg) ja raskassarja (+64 kg). Historian saatossa menestynein ottelija on ollut Anastasija Hripunova, joka on voittanut maailmanmestaruuden kymmenen kertaa. Hän on myös ainut ottelija, joka on voittanut mestaruuden kahdessa eri painoluokassa.
Boris Pilnjak
thumb| Boris Pilnjak (, oik. Boris Andrejevitš Vogau ; 11. lokakuuta (J: 29. syyskuuta) 1894 Možaisk, Venäjä – 21. huhtikuuta 1938 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen kirjailija. Hän toimi myös Venäjän kirjailijaliiton puheenjohtajana mutta menetti virkansa ideologisesti arveluttavina pidettyjen kirjoitustensa takia.
Pilnjak käsitteli kommunistisen puolueen toimintatapoja hyvin epäluuloiseen sävyyn, ja hänen kirjansa joutuivat siksi usein ankaran sensuurin kohteeksi. Hän ei kuitenkaan kieltäytynyt taiteellisten kompromissien tekemisestä. Pilnjakin tunnetuimpia teoksia ovat Alaston vuosi, Mahogani ja Volga vpadet v Kaspiskoje more, jotka käsittelevät vallankumouksen ja sitä seuraavan ajan Venäjää. Hänen tunnettujen töidensä joukkoon lukeutuu myös Okei: Amerikanski roman, joka kertoo hänen vuonna 1931 tekemästään matkasta Yhdysvaltoihin ja esittelee sikäläistä elämänmenoa pitkälti kielteiseen sävyyn.
Boris Pilnjak vieraili Suomessa vuonna 1934 Hella Wuolijoen ja Olavi Paavolaisen kutsumana. Vierailunsa aikana Pilnjak tapasi mm. F. E. Sillanpään tämän kesäasunnossa Saavutuksessa Hämeenkyrössä ja kutsui tämän vastavierailulle Moskovaan, mutta Sillanpään vierailu Neuvostoliitossa ei koskaan toteutunut. Pian Suomen-vierailunsa jälkeen Pilnjak syrjäytettiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton johdosta Neuvostoliiton kulttuurielämän "puhdistuksessa" eikä hänen teoksiaan enää julkaistu. Siten myös Pilnjakin suunnitelma julkaista Sillanpään tuotantoa venäjäksi – hän oli erityisen ihastunut Nuorena nukkuneeseen – raukesi.
Augustin Ehrensvärd
Augustin Ehrensvärd oli ruotsalainen kreivi ja sotamarsalkka, Suomenlinnan ja Svartholman merilinnoituksen suunnittelija ja rakennustöiden johtaja.
Elämäkerta
thumb|left|Ehrensvärdin piirustus Näkymä Viaporiin. thumb|left|[[Ehrensvärdin hauta|Augustin Ehrensvärdin hauta Suomenlinnassa. Taustalla vanha komendantintalo, nykyinen Ehrensvärd-museo.]] Ehrensvärd syntyi Fullerön kartanossa Västmanlannissa, Ruotsissa. Hänen isänsä oli eversti Jacob Johan Ehrensvärd (1666–1731), joka oli luonut menestyksekkään uran tykistössä, mikä vaikutti pojan uravalintoihin. Hänen äitinsä oli kotoisin Suomesta ja hän jaksoikin myöhemmässä vaiheessa ajaa väsymättä Suomen asiaa valtiopäivillä. Augustinista tuli sotilas 16-vuotiaana. Nuori Ehrensvärd oli kiinnostunut myös mekaniikasta ja menestyi hyvin matematiikan opinnoissaan. Vuonna 1736 hän matkusti valtion apurahalla Euroopassa tutustumassa eri maiden tykistöihin, linnoituksiin ja asetuotantoihin. Opiskelun aikana kesällä 1737 La Fèren tykistökoulussa hän tutustui alan johtaviin teoreetikkoihin kuuluneeseen Bernard Forest de Belidoriin.
Hattujen sodassa Venäjän keisarikuntaa vastaan 1741 Ehrensvärd palveli tykistössä. Huonosti valmisteltu sota johti pikkuvihaan (1741–1743) ja lopulta Turun rauhaan. Tappio kiihdytti keskustelua Suomen puolustuksesta. Vakiintui käsitys, että valtakunnan itäosan puolustamisen tulee perustua laivastoon ja linnoituksiin. Vuonna 1747 erityinen linnoituskomissio, jäsenenään Ehrensvärd, esitti linnoitusten rakentamista Degerbyhyn (nykyisin Loviisan kaupunki), Helsinkiin (Sveaborg-Viapori-Suomenlinna), Svartholmaan ja Hangon edustalla sijaitsevalle Eldskärille. Kuningas Fredrik I hyväksyi suunnitelman osittain ja nimitti Ehrensvärdin töiden johtajaksi.
Työt kohtasivat alusta alkaen monenlaisia vaikeuksia. Ehrensvärdiä arvosteltiin usein ankarasti. Kuningas Aadolf Fredrik tarkasti linnoituksia 1752 kohta valtaistuimelle noustuaan. Kuningaskin esitti ankaraa kritiikkiä, mutta Ehrensvärd sai jatkaa tehtävässään.
Ehrensvärd onnistui ajamaan läpi toisenkin suunnitelmansa, saaristolaivaston perustamisen. Sen tarkoituksena oli tukea maavoimien toimintaa Suomessa. Saaristolaivaston suunnittelijaksi Ehrensvärd sai Fredrik af Chapmanin.
Ehrensvärd oli huolestunut sotilaiden lasten suuresta kuolleisuudesta ja perusti Kulosaaren kartanon yhteyteen Suomen ensimmäisen lastenkodin sotilaiden lapsille 1750-luvun alussa. Se sai nimen Tykistörykmentin lastenkoti. 1757 syttyi Pommerin sota, johon Ehrensvärd osallistui. Hänet nimitettiin lopulta armeijan ylipäälliköksi. 1760 hän haavoittui vakavasti Pommerissa musketinkuulasta. Vamman vuoksi hänen oli anottava puoli vuotta virkavapautta.
Sodan jälkeen hänet kohotettiin vapaaherralliseen säätyyn. Kun kuitenkin myssypuolue nousi valtaan 1765, Ehrensvärd erotettiin; hän oli osallistunut useille valtiopäiville ja lukeutui hattuihin. Poliittinen suunnanmuutos vuosien 1765-66 valtiopäivillä oli koitunut myös Tykistörykmentin lastenkodin kohtaloksi, kun valtaan nousseet myssyt olivat arvostelleet Ehrensvärdiä valtion varojen väärinkäytöstä. Lastenkoti lakkautettiin muutaman vuoden kuluessa ja varat siirrettiin Tukholmaan.
Hattujen palattua valtaan 1769 Ehrensvärd kutsuttiin takaisin Viaporiin. Hän kuitenkin sairasteli paljon ja kuoli 4. lokakuuta 1772 Saaren kartanossa, hiljattain kreiviksi ja sotamarsalkaksi ylennettynä.
Perintö
pienoiskuva|Kuninkaanportin kivitaulu. Yksi Suomen tunnetuimmista lauseista on Ehrensvärdin käsialaa, ja se on hakattu Kuninkaanportin viereen laitettuun kivitauluun:
Ehrensvärd on haudattu Viaporin Isolle linnanpihalle. Haudalla on kuningas Kustaa III:n ja Ehrensvärdin kummipojan suunnittelema ja Johan Tobias Sergelin veistämä hautamuistomerkki. Muistomerkin pronssi valettiin Ruotsinsalmen II:ssa meritaistelussa 1790 vallattujen venäläisten laivojen tykeistä. Saman aukion laidalla on vanha komendantin talo, jossa nykyisin on Ehrensvärd-museo.
Sebastian Bach
Sebastian Bach (syntyjään Sebastian Philip Bierk, s. 3. huhtikuuta 1968, Freeport, Bahamasaaret), on heavy metal -laulaja, joka tunnetaan parhaiten entisenä Skid Row'n keulahahmona.
Augustin Ehrensvärd
Perintö
Augustin Ehrensvärdin mukaan ovat saaneet nimensä Helsingin Eirassa sijaitseva Ehrensvärdintie ja Herttoniemessä sijaitseva Linnanrakentajantie, joka kulkee Ehrensvärdin aikoinaan omistaman Herttoniemen kartanon ohi. Suomen ulkoasiainministeriöllä on Merikasarmin G-talossa Ehrensvärd-niminen tila.
Jimmy Eat World (albumi)
Jimmy Eat World on yhtyeen Jimmy Eat World ensimmäinen studioalbumi. Wooden Blue Records julkaisi sen vuonna 1994. Tom Linton laulaa levyn kappaleissa; nykyään laulajana yhtyeessä toimii pääasiassa Jim Adkins.
Sebastian Bach
Hän on syntynyt Bahamasaarilla ja kasvanut Peterboroughissa, Ontariossa. Hän on Kanadan kansalainen. Bach vaihtoi nimensä virallisesti Bierkistä Bachiksi, jotta se mukailisi kuuluisan säveltäjän Johann Sebastian Bachin nimeä. Sebastian on kertonut avoimesti haastatteluissa: "Pohjimmiltaan etsin tyylikästä rock'n'roll -nimeä ja koska en oikeastaan omannut luovuutta tai mielikuvitusta keksiäkseni omaa, päätin varastaa kuuluisan säveltäjän nimen. Ja se toimi!"
Sebastianin vanhemmat erosivat kun Bach oli 11-vuotias. Hänen isänsä oli kuvataiteilija David Bierk (1944–2002), joka on tehnyt mm. Skid Row:n Slave to the Grind -albumin kannen. Veli on NHL:ssäkin pelannut maalivahti Zac Bierk ja sisko näyttelijätär Dylan Bierk.
Sebastianilla ja Maria Bierkillä on kolme lasta, kaksi poikaa Paris ja London sekä tytär Sebastiana Maria Chantal (synt. 7/2007). Sebastian ja Maria avioituivat vuonna 1992 ja olivat naimisissa 18 vuotta. Sebastian ja Maria muuttivat erilleen huhtikuussa 2010 ja he yrittivät korjata välejään perheensä vuoksi. "Erimielisyytemme ovat osoittautuneet sovittamattomiksi. Vuonna 2011 lähdemme omille teillemme", Bach totesi 2010 vuoden lopulla TMZ.comille antamassaan lausunnossa.
Ura
Bach kutsuttiin laulamaan Skid Row-yhtyeeseen vuonna 1987 18 vuoden iässä, kun kitaristi Dave Sabo kuuli hänen laulavan rock-valokuvaaja Mark Weissin häissä. Sabo lähetti Bachille nauhan yhtyeen soitosta, ja Bach liittyi yhtyeeseen. Vaikka yhtye nautti suurta suosiota Sebastianin ansiosta, hänet erotettiin 1996.
Erottamisensa jälkeen hän perusti yhtyeen Sebastian Bach and Friends. Yhtye kasattiin myöhemmin uudelleen uudella laulajalla ja rumpalilla. Vuoden 2000 alussa Bach alkoi esiintyä Broadwayllä. Hänen rooleihinsa kuuluivat mm. Riff Raff The Rocky Horror Show’ssa ja päärooli Jekyll & Hydessä. Vuoden 2002 alkupuoliskolla hänestä tuli tv-kanava VH1:n isäntä ohjelmaan Forever Wild. Bach on myös näytellyt tv-sarjassa Gilmoren tytöt, jossa hän esitti kuvitteellisen Hep Alien yhtyeen kitaristia yhteensä 13 jaksossa (2003-2007) Bach esiintyi myös kanadalaisessa Trailer Park Boys -sarjassa. Vuonna 1989 Bachia kritisoitiin rankasti, kun hän piti lavalla sinne kesken keikan heitettyä T-paitaa, jossa luki "AIDS: Kills Fags Dead", (mukaillen slogania "Raid: Kills Bugs Dead"). Hän on myöhemmin pyytänyt tapahtumaa useasti anteeksi ja lahjoittanut rahaa AIDSin vastaiseen työhön. Myös Skid Row'n Dave Sabo ja Rob Affuso ovat kutsuneet tapahtumaa uransa ehkä noloimmaksi tilanteeksi. Vuonna 1990 Bach esiintyi Guns n' Rosesin ja Metallican kanssa RIP Magazinen järjestämässä tapahtumassa. Konsertin aikana artistit esittivät toistensa laulamina kappaleita, mm. Bach lauloi G'n'R:n You're Crazyn ja Axl Rose lauloi Skid Row'n Piece of Men.
2002, Bach aloitti produktiossa Jesus Christ Superstar näytellen menestyksekkäästi Jeesuksen roolia näytelmässä, kunnes hänet erotettiin diivamaisen käytöksen vuoksi 2003. Hän on myös tehnyt levyn An Absence of Empathy progemetalliyhtye Frameshiftin kanssa, joka julkaistiin huhtikuussa 2005. Sebastian on myös esiintynyt usealla keikalla Guns N' Rosesin kanssa laulaen kappaleen "My Michelle", ja myös tuurannut Axl Rosea tämän sairastuttua 2006 Euroopan-kiertueen viimeisellä keikalla laulaen "Paradise Cityn" ja "Nightrainin".
Vuonna 2009 Bach aloitti kahden seuraavan sooloalbuminsa nauhoitukset. Ensimmäinen albumi on tyyliltään kantria, ja toinen sisältää Skid Rowin tyyppistä materiaalia.
Spider Loc
Curtis Norvell Williams (s. 19. tammikuuta 1979 Compton, Kalifornia ) on yhdysvaltalainen rap-muusikko, joka tunnetaan artistinimellä Spider Loc (myös The Most Easty, West Kept Secret). Hän kuuluu G-Unit-ryhmään.
Ura
Ensimmäisenä Spider Locin havaitsi Suge Knight ja sen jälkeen hän liittyi Death Row Recordsiin. Syyskuussa 2004 Spider Loc tapasi räppärin nimeltä Young Buck Atlantassa ja esitti hänelle a cappella -räppiä. Viikkoa myöhemmin Los Angelesissa Young Buck esitteli hänet 50 Centille. Neljän kuukauden kuluttua hänelle tarjoutui mahdollisuus liittyä 50 Centin G-Unit -ryhmään. Spider Loc kuului silloin 97th Street Cripseihin.
Sittemmin hän on esiintynyt useilla G-Unitin mixtapeilla kuten G-Unit Radio Part 18 - Rags To Riches. Hänellä on myös omia mixtape, joka on julkaistu G-Unit Westin kanssa. Sen nimi on Bangadoshish (LA Kings), jossa vieraili artistit G-Unitin Young Buck, Outlawzin Big Syke, 50 Cent ja Olivia.
Palkinnot
Spider Loc oli Spike TV Video Game Awardsissa, jossa hän ja 50 Cent jakoivat palkinnon parhaasta alkuperäisestä kappaleesta videopelissä(50 Centin kappale "Maybe We Crazy" 50 Cent: Bulletproof pelissä ja Spider Locin kappale "When I Get Angry" Madden NFL 2006 pelissä).
Yukmouth
Spider Loc tunnetaan räppäri Yukmouthin kaulakorun varastamisesta, kun hän oli yökerhossa Hollywoodissa. 2006 haastattelussa hän tunnusti erimielisyytensä Yukmouthin ja hänen seurueensa kanssa. Spider Locista otettiin kuvia Yukmouthin koru kaulassa ja ne levisivät Internetiin. Seuraavana päivänä Yukmouth sai korun takaisin muutaman puhelinsoiton jälkeen. Yukmouth on haukkunut Spider Locia kappaleissaan "Aaadadamean" "Playa Hata" ja "I'm The Shit.". Taannoin Yukmouth kertoi, että he ovat sopineet riitansa eikä ongelmia enää ole.
The Game
Spider Locilla oli myös riitaa syrjäytetyn G-Unit -artisti The Gamen kanssa. He ovat haukkuneet toisiaan useissa kappaleissa. Spider Loc kappaleissaan "Bitch Boy" ja "I Don't Want No Problems" ja myös kappaleessa "Stop Bitchin'" featuring Mr. Criminal. The Game taas haukkui Spider Locia kappaleessa "Spider Joke (240 Bars)". 10.3.2007 Spider Loc julkaisi kappaleen "Toe Tagz", jossa haukutaan The Gamea. Kappaleessa hän haukkuu myös Fat Joeta, Nasia ja Jim Jonesia. 18.3.2007 Spider Loc julkaisi uuden haukkumiskappaleen nimeltä "Ova-Kill".
Muut riidat
Kappaleessaan "Ova-Kill" hän haukkuu myös räppäri Messy Marvia, joka on haukkunut häntä ja G-Unitia muutamia kertoja.
Albumi
Hän ei ole julkaissut vielä yhtään albumia, mutta julkaisee 2007 vuoden lopulla(mahdollisesti 2008 vuoden alussa albumin The World Wide Web. Alun perin albumi piti julkaista jo 2005 lopussa(tai 2006 alussa), mutta on sittemmin siirtynyt useaan kertaan.
Mixtapet
Brainless: The Prequel Bangadoshish (LA Kings DJ Whoo Kid Presents G-Unit Radio 18 - Rags 2 Riches DJ Felli Fell Presents - Connected Paroled Bangadoshish Part 2
Videot
Hän on ollut kolmessa musiikkivideossa mukana. Tha Dogg Poundin Kuruptin videossa "I Accidentally Doomed Your Son", Crooked I:n videossa "Bank Brothers" ja Three 6 Mafia:n "Stay Fly" kappaleessa.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1999
Vuoden 1999 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut olivat järjestyksessään 62. maailmanmestaruuskilpailut ja ne pelattiin Oslossa, Hamarissa ja Lillehammerissa, Norjassa, 1.–16. toukokuuta 1999. Ottelut pelattiin kolmella areenalla, Hamar OL-amfilla (yleisökapasiteetti 7 405), Jordal amfilla (yleisökapasiteetti 5 500), sekä Håkons Hallissa (yleisökapasiteetti 11 500). Joukkueita oli nyt toisen kerran mukana 16. Turnauksen voitti Tšekki, joka voitti kaksiosaisessa finaalissa Suomen. Pronssille ylsi Ruotsi.
Toisena vuonna peräkkäin sarjasta ei pudonnut eikä sinne noussut automaattisesti, isäntämaa Norjaa lukuun ottamatta, vaan edellisen vuoden heikoimmat joukkueet joutuivat karsimaan sarjapaikasta B-sarjan parhaiden kanssa. Karsinnoissa muun muassa vuoden 1998 kisoissa sijalle 11 päätynyt Saksa jäi rannalle, vaikka neljä heikommin sijoittunutta joukkuetta selvisi kisoihin.
Joukkueet
Lohkot määräytyivät MM-kisojen 1997 sijoitusten mukaan.
Lopputulokset
B-sarja
C-sarja
D-sarja
Kuusi viimeistä joutui karsimaan paikastaan vuoden 2000 maailmanmestaruuskilpailujen A-sarjaan. Slovakia ja Sveitsi lunastivat itselleen paikan olympiaturnaukseen 2002.
Archie Hahn
Charles Archibald ”Archie” Hahn (14. syyskuuta 1880 Dodgeville, Wisconsin, Yhdysvallat – 21. tammikuuta 1955 Charlottesville) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Hän oli yksi 1900-luvun parhaista pikajuoksijoista maailmassa.
Yliopisto- ja amatööriura
Archie Hahn syntyi 1880 Dodgevillessä. Hän aloitti kilpailemaan juoksulajeissa varsinaisesti vasta 19-vuotiaana Michiganin yliopistossa. High school -aikana hän harrasti nyrkkeilyä, yleisurheilua ja amerikkalaista jalkapalloa. Yliopistoon hänet löysi kykyjenetsijät maatalousnäyttelyn juoksukilpailusta.
Hahn kilpaili vuosina 1901–1904 Michiganin yliopiston yleisurheilujoukkueessa. Hän voitti vuosina 1901 ja 1902 yliopistojen Big Ten -kilpailujen 100 jaardin juoksun ja 1903 220 jaardin juoksun.
Vuodet 1903–1905 Hahn juoksi Milwaukee Athletic Clubin riveissä. Hän voitti vuonna 1903 Amateur Athletic Unionin Yhdysvaltain-amatöörimestaruuden 100 ja 220 jaardin juoksussa ja vuonna 1905 220 jaardin juoksun.
Olympialaisissa
Vuoden 1904 St. Louisin olympialaisissa Hahn voitti kolme kultamitalia. Ensimmäiseksi hän voitti 60 metriä ajalla 7,0, toiseksi 200 metrin ajalla 21,6 ja kolmanneksi 100 metrin ajalla 11,0. 200 metrin kilpailu käytiin St. Louisissa suoralla radalla, ja 100 metrillä Hahn voitti toiseksi tulleen Nate Cartmellin noin kahdella metrillä. 60 metrin voittoaika sivusi olympiaennätystä 200 metrillä hän sivusi alkuerissä John Tewksburyn olympiaennätystä ajalla 22,2. Loppukilpailussa hän paransi ennätystä 0,6 sekunnilla.
Vuoden 1906 välikisoissa Hahn uusi 100 metrin voittonsa ajalla 11,2. Kansainvälinen olympiakomitea ei kuitenkaan laske välikisoja virallisesti olympiakilpailuksi. Kahteen peräkkäiseen 100 metrin olympiakultaan ylsi vasta Carl Lewis Soulissa 1988 (tosin vasta Ben Johnsonin hylkäyksen jälkeen).
Valmentajana
Hahn valmistui vuonna 1905 Michiganin yliopiston oikeustieteellisestä, mutta hän ei missään vaiheessa toiminut lakimiehenä. Hän valitsi uran valmentajana ja kirjoitti klassisen juoksuvalmennusoppaan How to sprint.
Insula
thumb|Insulan rauniot Roomassa. Insula tai roomalainen vuokrakasarmi oli Rooman valtakunnan kaupunkien keski- ja alemman luokan asukkaiden plebeijien asuinkerrostalo. Vuokratalojen saarta tarkoittava nimitys johtui katujen ympäröimien talojen ulkonäöstä lintujen perspektiivistä katsottuna. Insulat olivat usein heikosti suunniteltuja ja mahdollisimman halvalla rakennettuja. Talot saattoivatkin toisinaan sortua ja tulipalot uhkasivat niitä jatkuvasti.
Talot olivat suuria kerrostaloja, joiden katutasossa sijaitsi useimmiten kauppoja, ravintoloita ja muita liike-elämälle varattuja tiloja. Ylemmissä kerroksissa sijaitsivat varsinaiset asuintilat. Alimmat asuinkerrokset olivat halutuimpia vuokralaisten keskuudessa ja siksi köyhimpien roomalaisten täytyi tyytyä kipuamaan korkeimpiin kerroksiin. Yhtenä syynä alakerrosten arvostukseen oli roomalaisten kaupunkien vesi- ja viemäriverkosto, joka ulottui ainoastaan talojen pohjakerroksiin. Veden kantaminen ylempiin kerroksiin jäi köyhimpien kaupunkilaisten huoleksi.
Idols (6. tuotantokausi)
Idolsin kuudes tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla keväällä 2012. Koelaulut järjestettiin loka-joulukuussa 2011, poikkeuksellisesti viidellä paikkakunnalla: Oulussa, Joensuussa, Vaasassa, Tampereella ja Helsingissä. Ensimmäinen jakso esitettiin 1. tammikuuta 2012. Tuotantokauden voittajaksi selviytyi hyvinkääläinen Diandra Flores.
Ohjelman juontajina jatkoivat Heikki Paasonen ja Niina Backman, jonka sukunimi oli naimisiinmenon myötä vaihtunut Heralasta edellisen kauden jälkeen. Edellisellä kaudella nähtyä Janne Katajan juontamaa Idols Studio -ohjelmaa ei enää esitetty.
Idols tekee hyvää -hyväntekeväisyyskonsertti järjestettiin toista kertaa. Konsertti järjestettiin 30. maaliskuuta 2012.
Ohjelmaa uudistettiin tällä kaudella myös rakenteellisesti, sillä semifinaalivaihe poistettiin kilpailusta kokonaan. Semifinaalien tilalle tuli TOP 15 -lähetys, jossa jokainen kilpailija lauloi yhden kappaleen. Katsojilla oli viikko aikaa äänestää suosikkiaan, joista viisi eniten saanutta pääsi suoraan jatkoon. Loput viisi jatkoon pääsijää päätti kisan tuomarit.
Koelaulut
Koelaulut järjestettiin yhteensä viidellä paikkakunnalla loka-joulukuussa 2011.
Finalistit
{|
Jaksot
Edellisen kauden tapaan myös tällä kaudella Idolsia esitettiin torstaisin ja sunnuntaisin. Esitystahti oli kuitenkin alkukaudesta epäsäännöllinen; joka viikko ei esitetty kahta jaksoa.
Finalistit Idolsin jälkeen
Voittaja Diandra Floresin esikoisalbumi Outta My Head ilmestyi heinäkuussa 2012, nousi listaykköseksi ja saavutti kultalevyn. Toiseksi tullut Susanna Erkinheimo on keikkaillut yhtyeineen nimellä Sussu. Kolmanneksi tulleen Torsten Borgin debyyttilevyn Junebug tuotti Markus Nordenstreng ja se ilmestyi lokakuussa 2012. Ina Forsman on levyttänyt Helge Tallqvist Bandin kanssa ja he ovat kiertäneet keikoilla muun muassa Keski-Euroopassa.
Suomen Jääkiekkoilijat
pienoiskuva|Pelaajayhdistyksen logo Suomen Jääkiekkoilijat ry (SJRY) eli Pelaajayhdistys on vuonna 1973 perustettu jääkiekkoilijoiden etujärjestö. Yhdistyksen tavoitteena on edistää ja valvoa pelaajien asemaa työntekijöinä huolehtimalla pelaajien kollektiivisesta edunvalvonnasta sekä muun muassa vakuutus- ja sosiaaliturvan sekä jääkiekon ulkopuolisten koulutusmahdollisuuksien parantamisesta. Se auttaa ja kehittää pelaajia sekä edistää kiekkokulttuuria.
Pelaajayhdistys huolehtii myös pelaajien uran jälkeiseen aikaan valmistautumisessa, sillä pelaajien urat ovat työuriksi lyhyitä, ja ne osuvat sellaiseen elämänvaiheeseen, jolloin muut nuoret kouluttautuvat ammatteihin. Pelaajayhdistys tekee töitä myös pelaajien turvallisuuden eteen. Pelaajayhdistyksen tavoite on on saada ammattiurheilijoille lainsäädännöllisesti samat oikeudet kuin muissakin ammateissa työskenteleville.
SJRY on myös Suomen Huippu-urheilijoiden unionin ja siten myös Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:n jäsen.
Operaatio Rolling Thunder
Tausta
thumb|vasen|Pommituksia Vietnamin yllä. Pohjois-Vietnamiin kohdistuvia pitkiä ilmapommituksia alettiin valmistella alkuvuodesta 1964. Useammat eri tahot esittivät yksityiskohdistaan toisistaan poikkeavia suunnitelmia. Yhdysvaltain ilmavoimien esikuntapäällikkö kenraali Curtis E. LeMay esitti Pohjois-Vietnamin ”pommittamista takaisin kivikaudelle”. Maan teollisuus ja siten sodankäyntikyky oli tuhottava. Yhdysvaltain ulkoministeriö esitti asteittain kiihdytettävää operaatiota, kunnes Pohjois-Vietnam vetäisi tukensa etelässä toimivalta Vietkongilta. Yhdysvaltain laivasto esitti edelleen rajallisempaa keskittymistä 20. leveysasteen eteläpuolelle iskuin etenkin infrastruktuuria, kuten teitä ja siltoja vastaan.
Presidentti Lyndon B. Johnsonin hallinto päätti ilmapommituksista sen turhauduttua Vietnamin sodan kulkuun. Etelä-Vietnam oli poliittisesti epävakaa. Vietkong vaikutti olevan lähellä voittoa ja se sai yhä lisääntyvää tukea pohjoisesta. Johnsonin mukaan tavoitteen ei tarvinnut olla Pohjois-Vietnamin kukistaminen, vaan sen oli mahdollista jatkaa itsenäisenä valtiona Etelä-Vietnamin ohella. Sodan kannalta riitti, jos se ilmapommituksin voitaisiin taivutella lakkauttamaan tukensa Vietkongille etelässä.
Operaatio
thumb|[[Douglas A-4 Skyhawk iskee siltaa vastaan Phương Địnhissa.]] Helmikuussa 1965 Pohjois-Vietnamiin tehtiin kaksi ilmapommitusoperaatiota: operaatio Flaming Dart I ja Flaming Dart II. Operaatio Rolling Thunder alkoi 2. maaliskuuta. 100 Yhdysvaltain ja Etelä-Vietnamin konetta osallistui ensimmäisiin iskuihin Xóm Bằngissa sijainnutta asevarikkoa vastaan muutaman kymmenen kilometrin päässä pohjoista ja etelää erottavalta demilitarisoidulta vyöhykkeeltä. Seuraavat iskut tehtiin 12 päivää myöhemmin Hanoin eteläpuolella sijainneisiin kohteisiin.
Iskujen alkaessa päätavoite oli vielä taivuttelu. Yhdysvalloissa niin sotilas- kuin siviiliviranomaisetkin uskoivat pohjoisen pian taipuvan Yhdysvaltojen voimannäytön edessä. Heinäkuuhun mennessä Hanoin politiikassa ei kuitenkaan ollut havaittavia muutoksia. Tällä välin Etelä-Vietnamissa MACV:n (Military Assistance Command, Vietnam) komentaja kenraali William C. Westmoreland pyysi tuolloiselta puolustusministeriltä Robert McNamaralta huomattavan määrän uusia amerikkalaisia maajoukkoja Vietkongin vastaisiin operaatioihin. Yhdysvallat alkoi sekaantua sotaan yhä syvemmin ja samalla muuttui myös Pohjois-Vietnamin ilmapommitusten pääasiallinen tarkoitus. Nyt ensisijaisena tehtävänä oli estää pohjoista huoltamasta joukkojaan etelässä ja siirtämästä alueelle vahvistuksiaan. Toinen ilmapommitusten tavoite oli vahvistaa Etelä-Vietnamin halukkuutta jatkaa sotaa. Ilmasota pohjoisessa oli osoitus Yhdysvaltojen sitoutumisesta sotaan.
Operaation ensimmäisessä vaiheessa ilmaiskujen kohteita olivat ammusvarikot, tutkat ja parakit. Seuraavassa vaiheessa heinäkuusta 1965 kesäkuuhun 1966 pommituksia tehtiin etenkin maanteille, rautateille ja silloille. Kohteet voitiin jakaa niin sanottuihin numeroituihin ja numeroimattomiin kohteisiin. Numeroidut kohteet olivat erityisen merkittäviä ja samalla myös paremmin puolustettuja. Niihin kuuluivat esimerkiksi Hàm Rồngin silta Thanh Hóassa ja Thái Nguyênin terästehtaat. Numeroituihin kohteisiin iskeminen oli hankalaa paitsi puolustuksen takia, mutta myös koska iskumenettelystä oli tehty työlästä. Lupa oli usein saatava puolustusministeriöstä tai jopa aina Valkoisesta talosta saakka. Suurin osa iskuista tehtiinkin numeroimattomiin kohteisiin, joita olivat esimerkiksi maanteillä liikkuvat kuorma-autot tai jokia pitkin kulkevat alukset.
Ilmaiskut pohjoisessa osoittautuivat kalliiksi. Ensimmäisen 20 kuukauden aikana menetettiin 300 lentokonetta. Erään arvion mukaan Yhdysvallat maksoi 6,60 dollaria jokaisesta Pohjois-Vietnamissa aiheutetusta yhden dollarin vahingosta. Pohjois-Vietnamissa ilmaiskuihin vastattiin panemalla liikkeelle 150 000–200 000 henkilöä tehtävissä ilmatorjunnassa ja väestönsuojelusssa. Väestönsuojelu oli hyvin organisoitua säännöllisin harjoituksin ja maanalaisin väestönsuojin. Tehokkaalla väestönsuojelulla oli suuri vaikutus suurempien siviiliuhrien määrän välttämisellä. Pohjois-Vietnamin ilmatorjunta käsitti neuvostovalmisteisia hävittäjiä, ilmatorjuntaohjuksia ja tykkejä. Neuvostoliitosta saatiin esimerkiksi S-75-ilmatorjuntaohjuksia, joiden käytössä avustivat neuvostoliittolaiset teknikot ja kouluttajat. 500 000 vietnamilaista työskenteli korjaamassa ilmapommitusten aiheuttamia vahinkoja. Operaation ensimmäisen vuoden aikana Pohjois-Vietnam pystyi kaksinkertaistamaan etelään kulkevien täydennysten ja lisäjoukkojen määrän.
thumb|[[Republic F-105 Thunderchief saa osuman Pohjois-Vietnamin S-75 (SA-2)-ilmatorjuntaohjuksesta.]] Tammikuussa 1966 Yhdysvaltain Tyynenmeren alueen komentaja amiraali Ulysses S. Grant Sharp ehdotti Pohjois-Vietnamin öljyvarastojen tuhoamista. Maassa ei ollut lainkaan omaa öljynjalostusteollisuutta. Iskujen uskottiin näin voivan tyrehdyttää pohjoisen asevoimien ja Vietkongin sodankäyntikyvyn. Iskut kesäkuussa 1966 aloittivat operaation kolmannen vaiheen, joka kesti läpi kesän varhaiseen syksyyn saakka. Huomattava osa Pohjois-Vietnamin öljyn ja polttoaineen varastointikyvystä tuhottiin. Tälläkään ei kuitenkaan ollut toivottua vaikutusta. Varastot pohjoisessa hajautettiin esimerkiksi pieniin säilöihin ympäri alueen kyliä samalla, kun etelään virtasi edelleen kasvava määrä joukkoja ja tarvikkeita.
Operaation neljäs vaihe alkoi lokakuussa 1966. Kohteena oli nyt Pohjois-Vietnamin teollisuus ja voimalaitokset. Iskujen kohteet sisälsivät tähän asti säästettyjä paikkoja esimerkiksi Hanoin ympäristössä. Näitä olivat esimerkiksi Thái Nguyênin terästehtaat, maan ainoa sementtitehdas ja voimalaitokset. Kaupunkiympäristössä ilmaiskut aiheuttivat vahinkoa myös kohteiden ulkopuolella. Toukokuussa iskut maan vielä jäljellä oleviin teollisuuskohteisiin olivat hajanaisempia. Kohteeksi otettiin uudelleen liikenne. Toivottua tulosta ei edelleenkään ollut. Vuoden 1967 keskiväliin mennessä oli menetetty 600 lentokonetta ja Yhdysvalloissa kasvoi sodan vastainen liike, joka vastusti Pohjois-Vietnamin ilmapommituksia.
Seuraukset
thumb|Muistomerkki lokakuun 26. päivälle 1967, jolloin muistomerkin mukaan pudotettiin 10 amerikkalaista konetta. Niiden joukossa oli myös [[John McCainin kone.]] Operaatio Rolling Thunderin aikana Pohjois-Vietnamiin pudotettiin yli 643 000 –900 000 tonnia pommeja. Pohjois-Vietnamin öljyvarastoinfrastruktuurista tuhoutui 65 % ja energiantuotannosta 60 %. Tuhoutunut oli 10 000 kuorma-autoa, 2 000 rautatievaunua ja 20 veturia. Eri aikoina puolet maan suuremmista silloista olivat tuhoutuneina. Kuukausittain kuoli yli 1 000 siviiliä. Kaikkiaan surmansa sai 54 000 pohjoisvietnamilaista.
Yhdysvaltain ilmavoimat ja laivasto menettivät Pohjois-Vietnamin yllä 990 lentokonetta koko Vietnamin sodan aikana. Suurin osa niistä pudotettiin Operaatio Rolling Thunderin aikana. Yli 1 000 sotilasta kaatui, haavoittui tai jäi vangiksi.
Operaatiota on sittemmin pidetty epäonnistuneena ja klassisena esimerkkinä ilmavoiman epäonnistumisesta. Pääasiallisena syynä tähän on pidetty strategisia virheitä. Ilmapommituksilla Pohjois-Vietnamissa oli vain vähäinen vaikutus Etelä-Vietnamissa käytyyn sissisotaan. Ilmavoimien tehokkuudesta sodankäynnissä oli saatu esimerkkejä toisesta maailmansodasta ja Korean sodasta, joita virheellisesti sovellettiin Vietnamissa, jossa sodankäynti poikkesi kuitenkin aikaisemmista konflikteista.
Pohjois-Vietnam oli pääpiirteiltään maatalousvaltainen valtio, joka ei yksinkertaisesti ollut yhtä haavoittuvainen teollisuuteen kohdistuville pommituksille kuin toisen maailmansodan teollisuusvallat Saksa tai Japani. Pommitusten tehokkuuden merkittävä rajoite oli myös Yhdysvaltojen poliittinen johto. Presidentti Johnson vaati operaatioiden yksityiskohtaista valvontaa peläten ehkä aiheellisestikin ilmapommitusten voivan johtaa konfliktiin Kiinan tai Neuvostoliiton kanssa, jos esimerkiksi niiden Pohjois-Vietnamissa olevat neuvonantajat joutuisivat iskujen kohteeksi. Tiukkojen sääntöjen takia Yhdysvaltain hävittäjät eivät voineet esimerkiksi seurata Vietnamin hävittäjiä, kun nämä pakenivat Kiinan ilmatilaan. Kun Johnson päätti iskujen kohteista, ei ollut mahdollista tehdä nopeita iskuja esimerkiksi muuttuviin tiedustelutietoihin perustuen. Johnson määräsi myös useamman kerran taukoja pommituksiin diplomatian takia. Pohjois-Vietnam käytti taukoja tuhojen korjaamiseen.
Insulae
Insulae (lat., ”Saaret”) voi viitata seuraaviin:
Meurman
Meurman [mö:rman] on sukunimi. Se voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Kuria Muria -saaret
Kuria Muria -saaret (, transl. Jazāʾir Khurīyā Murīyā) on Omanille kuuluva saariryhmä Arabianmeressä noin 40 km maan kaakkoisrannikolta. Ryhmään kuuluu viisi saarta, jotka muodostavat oman wilayatin Shalim ja Al-Hallaniyahin saaret (2. tason aluehallinnollinen alue) Zufarin kuvernoraatissa. Saaret ovat lännestä itään lukien Al-Hasikiyah, As-Sawda', Al-Hallaniyah (suurin saari, 56 km²), Qarzawit ja Al-Qibliyah. Saarten kokonaispinta-ala on noin 73 km².
Historia
Kuria Muria -saaret muodostivat aikanaan Hadramawtin ja Parthian välisen raja-alueen. Saarien asukkaat saivat elantonsa merestä. Pääasiallisen tulonlähteen muodosti kilpikonnankuoret, joita myytiin nykyiseen Jemeniin. Ajoittain myytiin myös meripihkaa. Lisäksi mantereelta matkustettiin saarille kaivamaan guanoa, jota käytettiin lannoitteena. Ensimmäinen eurooppalainen saarilla oli portugalilainen Afonso d'Albuquerque vuonna 1503. Myöhemmin saaret mainitaan portugalilaisissa lähteissä nimellä Curia-Muria. Vuonna 1818 Ra’s al-Khaimaista saapuneet hyökkääjät valtasivat saaret ehkäpä käyttääkseen niitä tukikohtinaan heidän ryöstellessään alueella liikkuvia laivoja. Paikalliset asukkaat ajettiin tai vietiin pois saarilta. Saarille tuli uusia asukkaita Mirbatin alueelta Dhofarin rannikolta. Uudet asukkaat kuuluivat Mahra-heimon Ibn Khalfan-nimiseen alaryhmään ja Etelä-Arabiassa saarista käytetäänkin nimeä Jaza'ir bin Khalfan. Jossain vaiheessa 1800-lukua saaret päätyivät osaksi Masqatin sulttaanin alueita, joka puolestaan luovutti saaret sen guanovarannoista kiinnostuneille briteille 14. heinäkuuta 1854. Hallinnollisesti saaret kuuluivat Adenin siirtokuntaan, mutta brittien vetäytyessä Adenista 30. marraskuuta 1967 saaret palautettiin Masqatin sulttaanille eli Omanille. Itsenäistynyt Jemenin demokraattinen kansantasavalta katsoi olevansa oikeutettu saarien hallintaan, mutta sen valitukset aiheesta jätettiin huomiotta.
Väestö
Saarten asukasluku on ollut pitkään melko tasainen. Vuonna 1883 saarilla oli 36 asukasta, vuonna 1936 50, vuonna 1947 70 ja vuonna 1976 53. Väestönlaskentatietojen mukaan Hallaniyahinsaarella asui 212 (12/2003) ja 198 (12/2010) henkeä ja sen länsipuolisen Sawdahinsaaren asukasluku nousi nollasta (12/2003) 190:een asukkaaseen joulukuun 2010 väestönlaskentaan mennessä. Saaren asukkaiden valtaosa kalastajia ja saarilla puhutaan šehrin kielen murretta.
Solomon Mamaloni
Solomon Mamaloni (1943 – 11. tammikuuta 2000) oli salomonsaarelainen poliitikko. Hän johti Kansan edistyspuoluetta 1970-luvun alusta vuoteen 1997 ja toimi itsenäisten saarten pääministerinä kolmeen otteeseen:
Mamalonilla oli vastaava virka myös vuosina 1974–1976, jolloin Salomonsaaret kuuluivat vielä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
Inditex
Inditex (Industrias de Diseño Textil S. A.) on espanjalainen, maailman suurimpiin kuuluva vaatetusalan yritys, joka perustettiin 1963. Inditex-konserni koostuu yli sadasta vaatteiden suunnitteluun, tuotantoon ja jakeluun keskittyvästä yrityksestä. Yhtiön liikevaihto vuonna 2019 oli 28,3 miljardia dollaria ja sen palveluksessa oli noin 177 000 henkilöä. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Arteixon-kunnassa Galiciassa. Yhtiön perustaja ja nykyinen hallituksen puheenjohtaja Amancio Ortega on yksi Euroopan rikkaimmista henkilöistä.
Inditex myy tuotteitaan yli 7 330 liikkeessä maailmanlaajuisesti (tilanne 9.11.2020). Yhtiön tuotemerkkejä ja kauppaketjuja ovat Zara, Pull and Bear, Massimo Dutti, Bershka, Stradivarius, Oysho, Zara Home ja Uterqüe. Suurin osa liikkeistä on Inditex-konsernin omistuksessa, mutta joissakin maissa liikkeet toimivat myös franchising-periaatteella.
Yhtiö suunnittelee ja valmistaa itse lähes kaikki tuotteensa. Uudet mallit toimitetaan Zara-liikkeisiin kahdesti viikossa lentorahtina.
Historia
1990-luvulla Inditex aloitti uusien ketjujen lanseerauksen, jolloin syntyivät Bershka, Pull and Bear, Massimo Dutti sekä Stradivarius.
Maaliskuussa 2001, Inditex Group listautui Madridin pörssiin. Vuonna 2004 yhtiö avasi 2000. myymälän Hongkongiin. Vuonna 2008 Inditex perusti jälleen uuden ketjun Uterqüen, joka keskittyi pelkästään asusteisiin.
R.Smg. Archimede (1933)
'''R.Smg. Archimede''' oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1933 vesillelaskettu Archimede-luokan sukellusvene.
Palvelus
Espanjan sisällissodassa Italia luovutti huhtikuussa 1937 aluksen kansallismielisille, jotka liittivät sen laivastoonsa nimellä General Mola.
Alus upotti 26. heinäkuuta 1937 tasavaltalaisten kuljetusalus Cabo Paloksen ja alankomaalaisen rahtialuksen Hannan 2. tammikuuta 1938. Lisäksi alus vaurioitti 30. maaliskuuta kreikkalaista Lenaa, jonka vauriot osoittautuivat korjauskelvottomiksi. Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1959.
Johan Pettersson (valtiopäivämies)
Johan Pettersson (11. kesäkuuta 1821 Korppoo – 1881) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Petterssonin vanhemmat olivat Johan Petter ja Johanna Mattsson ja puoliso Amanda Serafia Gudmunds. Pettersson oli talonpoikaissäädyssä Mynämäen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Hän oli valtiopäivillä merilakivaliokunnan jäsen.
Valtteri Lipiäinen
Seuraura
Lipiäinen aloitti jääkiekoilun nelivuotiaana Saimaan Pallossa. Hän toimi kaudella 2012–2013 seuran C-nuorten varakapteenina. Lipiäinen oli C-nuorten Mestiskarsinnoissa joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 13+15=28. C-nuorten Mestiksen runkosarjassa hän oli SaiPan paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 13+21=34. Pudotuspeleissä Lipiäinen oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 7+4=11. Hän jakoi koko pudotuspelien maalipörssin voiton Warkiksen ja PiPS:n yhdistelmäjoukkueen Tatu Kokkolan kanssa.
Kaudella 2013–2014 Lipiäinen oli B-nuorten SM-sarjassa SaiPan paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 15+12=27. Kaudella 2015–2016 hän jakoi tehoilla 14+27=41 seuran A-nuorten sisäisen syöttöpörssin voiton Adam Zbořilin kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä toiseksi hänen jälkeensä. Lipiäinen debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan kaksi ottelua lainalla Suomi-sarjajoukkue Imatran Ketterässä marraskuussa 2015.
Lipiäinen siirtyi kaudeksi 2017–2018 jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Heinolan Peliittoihin. Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 11+29=40. 16. tammikuuta 2018 Lipiäinen nostettiin seuran yhteistyöjoukkueen, SM-liigajoukkue Pelicansin vahvuuteen otteluun Vaasan Sportia vastaan, kun joukkueelta joutui edellisen ottelun jälkeen sivuun sekä Hannes Björninen, Jesse Mankinen että Jonne Jantunen. Lipiäisen lisäksi Pelicans nosti Peliitoista myös lainapelaajansa Severi Lahtisen ja Roope Mäkitalon, joiden kanssa hän muodosti Pelicansin nelosketjun, jonka oikeaan laitaan Lipiäinen merkittiin. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.52 minuuttia. Lipiäinen keräsi ottelussa myös yhden kahden minuutin jäähyn huitomisesta. Jonni Vauhkonen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Vauhkosen muut tähdistövalinnat menivät muulle nelosketjulle (Lahtinen ykköstähti, Mäkitalo kolmostähti). Lipiäinen pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua.
Kaudeksi 2018–2019 Lipiäinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Imatran Ketterän Mestis-joukkueeseen. Hän voitti sekä Mestiksen mestaruuden että Suomen Cupin. Kaudella 2019–2020 Lipiäinen oli Suomen Cupissa kolmella osumallaan joukkueensa paras maalintekijä kolmen muun pelaajan kanssa. Turnaus päättyi jälleen Ketterän voittoon. Kaudeksi 2020–2021 hän siirtyi jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Joensuun Kiekko-Poikien riveihin.
Lipiäinen palasi kaudeksi 2021–2022 2+1-vuotisella SM-liigasopimuksella kasvattajaseuraansa SaiPaan. Hän teki liigauransa avausmaalin uransa viidennessä ottelussaan runkosarjan kolmannella kierroksella 18. syyskuuta 2021 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Pertti Ahokas valitsi Lipiäisen ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Kaikkiaan hän teki tulokaskautensa aikana 58 runkosarjaottelussa tehot 11+11=22. Lipiäinen oli SaiPan kolmanneksi paras maalintekijä kahden muun tulokkaan, Mikko Juusolan ja Roni Karvisen kanssa. Kolmikko jakoi SM-liigan tulokkaiden maalipörssin toisen sijan Kärppien Ville Koivusen kanssa edellään vain JYPin Joakim Kemell. Tulokkaiden pistepörssissä Lipiäinen sijoittui neljänneksi. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla Ketterän Mestis-joukkueessa marraskuussa 2021.
Huhtikuussa 2023 Lipiäinen teki SaiPan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Lipiäinen on pelannut yhden poikien maaottelun.
Muuta
Lipiäisen isoveli Santeri pelaa maalivahtina Imatran Ketterän Mestis-joukkueessa.
Francis Billy Hilly
Francis Billy Hilly CMG (s. 1947) on salomonsaarelainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä kesäkuusta 1993 marraskuuhun 1994. Häntä edelsi ja seurasi Solomon Mamaloni.
Racer Free Car Simulation
Racer Free Car Simulation on ilmainen kilpa-ajo-simulaattori, josta on versiot Microsoft Windowsille, Linuxille sekä Mac OS X:lle.
Racer oli alun perin vain ajosimulaattori, mutta nykyään se sisältää lähes kaikki autopeliltä odotettavat ominaisuudet, kuten mahdollisuudet kisata joko tietokonetta tai verkon ylitse toista ihmistä vastaan. Racerin tärkein elementti on sen realistinen fysiikkamallinnus sekä tasokas, OpenGL-pohjainen grafiikkamoottori. Racerista puuttuu ainakin toistaiseksi monista kaupallisista ajopeleistä löytyvä autojen vahinkomallinnus sekä uramoodi.
Yksi Racerin tärkeimmistä ominaisuuksista on sen avoimuus. Ohjelmakoodi itsessään ei ole enää vapaassa levityksessä, mutta esimerkiksi autojen ja ratojen formaateista ja luonnista on olemassa tarkka dokumentaatio. Tämän ansiosta Raceriin onkin julkaistu monenlaisia autoja: Formuloita, antiikkiautoja, luxusautoja, perheautoja... Mahdollisuudet ovat lähes rajattomat. Myös ratoja on monenlaisia todellisista kilparadoista vuoristoteihin.
Racer julkaistiin ensimmäisen kerran elokuussa 2000, ja sitä on päivitetty jatkuvasti tähän päivään asti. Vuosien kuluessa Racerin ympärille on kasvanut suuri yhteisö. Racerin virallinen foorumi sijaitsee Race Sim Centralissa.
Racer on ilmaisohjelma ei-kaupallisille käyttäjille. Autojen ja ratojen tekijät ovat säätäneet erilaisia käyttöehtoja luomuksilleen, mutta ne kaikki ovat ladattavissa ilmaiseksi.