cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ryszard Kapuściński
Aulis Sallisen ooppera Palatsi perustuu osittain Kapuścińskin Keisari-teokseen.
Ryszard Kapuściński on haudattu Varsovan Powązki Wojskowe -hautausmaalle.
Kunnianosoitukset
Vuonna 2010 perustettiin Varsovassa Ryszard Kapuścińskin nimeä kantava kansainvälinen reportaasipalkinto. Se myönnetään vuosittain merkittävälle reportaasikirjalle. Kirjasta täytyy olla ilmestynyt puolankielinen käännös. Ensimmäisenä vuonna palkinto myönnettiin ranskalaisen journalistin Jean Hatzfeldin Ruanda-reportaasikirjalle La Stratégie des antilopes.
Guernican pommitus
thumb|Guernican raunioita. Guernican pommitus oli Espanjan sisällissodan aikana 26. huhtikuuta 1937 tapahtunut ilmapommitus, joka kohdistui Baskimaassa sijaitsevaan Guernican kaupunkiin. Operaatio Rügeniksi nimetyn iskun suorittivat kansallismielisten puolella sotineet natsi-Saksan ilmavoimien Legion Condor ja Italian ilmavoimien Aviazione Legionaria -yksiköt.
Guernican pommitus oli siihen mennessä maailman suurin siviilikohteeseen tehty lentopommitus sekä myös yksi ensimmäisistä koko ilmasodankäynnin historiassa. Sen tarkoituksena oli kylvää kauhua tasavaltalaisten keskuuteen sekä toimia uuden sodankäyntistrategian ja asemateriaalin koekenttänä. Kyseessä oli suunnannäyttäjä vastaaville toisen maailmansodan pommituksille.
Tapaus inspiroi myöhemmin lukuisia eri alojen taiteilijoita, joiden töistä parhaiten tunnetaan Pablo Picasson samana vuonna valmistunut maalaus Guernica.
Tausta
Vuonna 1936 autonomisen aseman saanut Baskimaa oli sisällissodan aikana tasavaltalaisten puolella. Kenraali Francisco Francon johtamat kapinalliset tarvitsivat kuitenkin kipeästi sodankäyntiinsä alueen rautamalmia, terästeollisuutta ja telakoita. Maaliskuussa 1937 kenraali Emilio Mola esitti baskeille uhkavaatimuksen, jonka mukaan hän tuhoaa koko Biskajan maakunnan, ellei Baskimaan hallitus antaudu. Molalla oli käytössään 50 000 jalkaväen sotilasta sekä tukenaan Saksan ja Italian ilmavoimat. Baskit eivät kuitenkaan suostuneet antautumaan, ja saksalaiset pommikoneet alkoivat huhtikuussa everstiluutnantti Wolfram von Richthofenin käskystä tuhota pääkaupunkia Bilbaota ympäröiviä kyliä. Ne saivat myös käskyn tuhota Guernican ja Durangon kaupungit palopommeilla. Pommitusstrategia jatkui koko kevään ajan ja johti lopulta Bilbaon ja baskien antautumiseen 19. kesäkuuta 1937.
Ilmahyökkäys
thumb|[[Pablo Picasson Guernica-maalauksen kopio.]] Guernican pommitukseen osallistui noin 25 Lufwaffen sekä Regia Aeronautican konetta, jotka operoivat Soriasta ja Burgosista parinkymmenen Messerschmitt- ja Fiat-hävittäjän saattamana. Huhtikuun 26. päivä oli Guernicassa muiden maanantaipäivien tapaan vilkas markkinapäivä ja kaduilla liikkui tuhansia ihmisiä myös kaupungin ulkopuolisista kylistä. Ensimmäiset koneet iskivät kaupunkiin iltapäivällä puoli viiden aikaan ja koko pommitus oli ohitse kello 19.30. The Times -lehden sotakirjeenvaihtajan George Steerin mukaan se muodostui kolmesta aallosta; ensimmäisenä Guernicaan pudotettiin lentopommeja, jotka saivat asukkaat paniikkiin. Seuraavaksi iskivät hävittäjät, ajaen ihmiset konekivääritulella ryhmiksi erilaisiin suojapaikkoihin, jonka jälkeen kaupunkiin pudotettiin vielä palopommeja. Yhteensä pommeja oli noin 31 tonnia.
Uhrit
Pommituksen seurauksena Guernican rakennuskannasta tuhoutui noin 75 prosenttia, ja myös loput kärsivät merkittäviä vaurioita. Guernican puolustus murtui, ja kahta päivää myöhemmin kansallismielisten joukot saivat Guernican haltuunsa käytännössä ilman vastarintaa. Baskimaan presidentin José Antonio Aguirren lausunnon mukaan Francon joukot kuitenkin surmasivat kaupunkiin saapuessaan summittaisesti sinne jääneitä siviilejä, mukaan lukien naisia ja lapsia.
Francon johtamat kansallismieliset kiistivät koko pommituksen ja pyrkivät peittelemään sen tuhoja vuosikymmenten ajan. Myöskään sodan jälkeen natsi-Saksassa julkaistu Legion Condoria käsittelevä kirjallisuus ei mainitse Guernicaa. Toinen maailmansodan jälkeisessä Nürnbergin oikeudenkäynnissä Luftwaffen komentajana toiminut Hermann Göring kuitenkin myönsi saksalaisten testanneen uusia pommejaan Guernicassa. 1960-luvun lopulla Francon diktatuurin virallinen historiakirjoitus puolestaan siirsi vastuun koko operaatiosta pelkästään saksalaisille. Koska Guernican kaupunki joutui nopeasti kansallismielisten haltuun, ei uhrien tarkka määrä ole tiedossa, mutta arviot ovat yleensä vaihdelleet 200–1 700 kuolleen välillä. Suurimmat esitti paikalla ollut The Timesin kirjeenvaihtaja, jonka mukaan uhreja oli jopa 3 000–5 000. Baskimaan hallitus ilmoitti pommituksen jälkeen lukumääräksi 1 654. Asukkaita Guernicassa oli tuolloin noin 5 000.
Guangzhou Baiyunin kansainvälinen lentoasema
Guangzhou Baiyunin kansainvälinen lentoasema on lentoasema, joka sijaitsee 28 kilometriä Kantonista, Guangdongin maakunnassa Kiinassa. Lentoasema on China Southern Airlinesin solmukohta. Se oli vuonna 2020 maailman vilkkain lentoasema, mutta jo seuraavana vuonna ykkössijalle palasi Atlantan kansainvälinen lentoasema Yhdysvalloissa.
Lentoaseman laajennussuunnitelma hyväksyttiin vuonna 2008. Laajennus koostuu kakkosterminaalin rakennuksista, pysäköintihallista ja -paikoista sekä liikenneinfrastruktuurista ja metroasemasta.
Kantonin metron kolmannen linjan laajennus lentoasemalle valmistui lokakuussa 2010 ennen vuoden 2010 Aasian kilpailujen alkua.
Maria (keisarinna)
Maria (21. kesäkuuta 1528 – 26. helmikuuta 1603) oli Habsburg-sukuun kuulunut prinsessa, josta tuli Maksimilian II:n puolisona Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan keisarinna vuosina 1564–1576, Böömin kuningatar vuodesta 1562 ja Unkarin kuningatar vuodesta 1564. Hän toimi myös Espanjan sijaishallitsijana ensin isänsä ja myöhemmin veljensä poissaolojen aikana.
Marian vanhemmat olivat keisari Kaarle V ja Isabella Portugalilainen.
Vuonna 1548 Maria nai serkkunsa Maksimilianin. Heille syntyi yhteensä kuusitoista lasta, joista vain seitsemän eli aikuisikäiseksi.
24. heinäkuuta
24. heinäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 205. päivä (206. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 160 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 23. heinäkuuta, 25. heinäkuuta
Michael Deaver
thumb|Michael Deaver kuvassa oikealla, vierellään [[James Baker ja Edwin Meese.]] Michael K. Deaver (11. huhtikuuta 1938 Bakersfield, Kalifornia − 18. elokuuta 2007 Bethesda, Maryland) oli Yhdysvaltain presidentti Ronald Reaganin apulaiskansliapäällikkö tämän ensimmäisen presidenttikauden aikana 1980-luvun alussa. Valkoisessa talossa Deaver vastasi Reaganin julkisten esiintymisten järjestelyistä ja oli hyvin merkittävässä osassa Reaganin imagon rakentamisessa. Deaver järjesti esimerkiksi tunnetut Reaganin Kiinan muurilla ja Normandian rannikolla pidetyt valokuvaustilaisuudet. Hän myös suojeli Reagania liiallisilta yhteydenottopyrkimyksiltä.
Deaverin erottua Valkoisen talon palveluksesta hänet tuomittiin vuonna 1987 väärästä valasta hänen valehdeltuaan kongressille ja liittovaltion valamiehistölle lobbausliiketoimistaan. Häntä oli syytetty myös poliittisten yhteyksiensä hyödyntämisestä.
Fermi
Fermi voi tarkoittaa seuraavia:
Fermiin liittyy myös seuraava:
Logona Esau
Logona Esau (s. 2. maaliskuuta 1987 Nauru) on tuvalulainen painonnostaja. Hän kilpailee alle 69-kiloisten sarjassa.
Esau teki historiaa voittaessaan pronssia Etelä-Tyynenmeren pienten valtioiden kisoissa vuonna 2005, sillä tuolloin hänestä tuli maansa ensimmäinen kansainvälisessä kilpailussa mitalin voittanut urheilija. Vuonna 2007 hän voitti hopeaa työnnössä Etelä-Tyynenmeren kisoissa tuloksellaan 141 kiloa. Esau osallistui samana vuonna myös MM-kisoihin, joissa hän sijoittui 54:nneksi. Vuoden 2008 olympialaisissa hän oli maansa lipunkantaja ja 21-vuotiaana myös joukkueen vanhin. Esau sijoittui kisoissa 23:nneksi yhteistuloksellaan 254 kiloa.
Suleiman Suuri
Suleiman I Suuri (6. marraskuuta 1494 – 5./6. syyskuuta 1566) (,, kutsumanimeltään Euroopassa ”Suuri”, islamilaisessa maailmassa ”Lainantaja”) oli Osmanien valtakunnan sulttaani vuodesta 1520 vuoteen 1566 ja Selim I:n seuraaja. Hän syntyi Trabzonissa nykyisen Turkin alueella.
Osmanien valtakunta saavutti huippukohtansa ja muuttui maailmanvallaksi Suleimanin valtakaudella. Vaikka valtakunta jatkoi kasvamistaan vielä vuosisadan verran hänen kuolemansa jälkeen, sen jälkeen seurasi kuitenkin pitkä taantuminen.
Suleiman lähetettiin seitsemänvuotiaana opiskelemaan tieteitä, historiaa, kirjallisuutta, teologiaa ja sotastrategiaa Istanbulin palatsin kouluihin. Hän sai kokemusta hallinnosta useiden provinssien hallitsijana, tärkeimpinä Bolu pohjoisessa Anatoliassa sekä äitinsä syntymäalue Kaffan Krimillä, jota hän hallitsi jo 15-vuotiaana.
Saavutukset
Noustuaan valtaistuimelle isänsä jälkeen Suleiman surmautti ensitöikseen kaikki neljä veljeään, minkä jälkeen hän teki useita sotilaallisia valloituksia, joista ensimmäinen oli Belgradin valloitus 1521. Vuonna 1522 hän valloitti piirityksen jälkeen Rodoksen ja antoi johanniitoille mahdollisuuden vetäytyä Maltalle.
29. elokuuta 1526 Suleiman löi Unkarin kuninkaan Ludvig II:n (Lajos II) Mohácsin taistelussa ja miehitti suurimman osan Unkarista ennen kuin luovutti sen hallittavaksi Transilvanian prinssille János Zsigmondille. Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan keisari Kaarle V ja hänen veljensä Ferdinand Itävallan arkkiherttua valloittivat Unkarin uudelleen. Vastatoimena Suleiman yritti valloittaa Unkarin kahdesti. Hän saavutti Wienin vuosina 1529 ja 1532, mutta molemmilla kerroilla sää esti valloituksen. Vuonna 1533 Suleiman kirjoitti Ferdinandin kanssa sopimuksen, joka jakoi Unkarin kahtia Habsburgien ja Szapolyain kesken. Szapolyain kuoltua Unkarin alueet jäivät Ferdinandille, joka yllytti Suleimania annektoimaan Unkarin. Tämä johti useisiin sotiin ja rauhansopimuksiin ennen kuin status quo palautui.
Seuraavina kahtena vuosikymmenenä Suleiman annektoi valtavia alueita Pohjois-Afrikasta Marokosta itään, ja lisäksi koko Lähi-itä Persiasta pohjoiseen annektoitiin. Nopea laajeneminen liittyy lyhyeen meriherruuteen Välimerellä, Punaisellamerellä ja Persianlahdella. Vuonna 1562 hän valloitti Transilvanian. Hän ei ollut aivan yhtä menestyksellinen vuonna 1565, kun Johanniittain ritarikunnan onnistui murtaa Maltan piiritys, joka oli alkanut 18. toukokuuta ja kesti aina 8. syyskuuta asti.
Suleimania on historiallisissa yhteyksissä pidetty vaarallisena ja jopa julmana hallitsijana, mutta valtakunnassaan hänet tunnettiin rehtinä hallitsijana, joka taisteli korruptiota vastaan ja oli taiteiden ja filosofian suuri ihailija. Hänet myös nimettiin yhdeksi suurimmista islamilaisista runoilijoista ja menestyksekkääksi kultasepäksi. Hän ansaitsi lempinimensä Lainantaja uudistettuaan osmanien lakijärjestelmän. Hänen kokoamansa lait käsittivät lähes kaikki senaikaisen elämän alueet.
Suleiman kuoli Szigetvárin taistelun voittoa edeltäneenä yönä vuonna 1566. Szigetvárissa mukana olleiden virkamiesten ja armeijan johtajien oli pidettävä kuolema salassa, jotta Ottomaanivaltakunnan janitsaarisotilaiden kapina estettäisiin. Vain Suleimanin lähimmät ihmiset, hänen lääkärinsä ja perijä Selim saivat heti tiedon sulttaanin kuolemasta. Muulle valtakunnalle asiasta tiedotettiin vasta sotaretken jälkeen.
Suleiman Suuri on haudattu Süleymaniye Camiihin Istanbuliin yhdessä vaimonsa Roxelanan kanssa. Tutkijat uskovat kuitenkin että hänen sydämensä ja muut sisäelimet haudattiin paikan päälle Unkariin, sillä vuonna 2013 alkaneissa kaivauksissa on löydetty siihen viitteitä. Kaivauksissa on löytynyt myös ottomaanien kaupunki Turbek, joka tuhoutui kun Habsburgit 1680-luvulla karkottivat ottomaanit Unkarista.
Hänen kuollessaan suurimmat muslimikaupungit (Mekka, Medina, Jerusalem, Damaskos ja Bagdad), monet Balkanin provinsseista aina Itävaltaan asti ja suurin osa Pohjois-Afrikkaa kuuluivat hänen valtakuntaansa.
Hovielämä
Lännessä Suleimanin hovi oli kuuluisa vauraudesta ja yleellisistä juhlista. Hänen viidennen poikansa ympärileikkausta juhlittiin kolme viikkoa. Kerrotaan, että hän ei koskaan käyttänyt samaa asua kahdesti ja että hänen käyttämänsä astiat olivat kultaisia tai hienoimmasta posliinista valmistettuja. Suleimanin aikakauden loiston suurimpia muistomerkkejä ovat mestariarkkitehti Sinanin rakennukset.
Vallanperimystaistelu
Suleiman rikkoi perinteitä nostamalla kaksi orjaa korkeisiin asemiin. Ensimmäinen oli Ibrahim pašša (İbrahim Paşa), joka nousi suurvisiiriksi 13 vuoden ajaksi. Toinen oli ukrainalainen Anastasija Lisovska (tunnetaan myös useilla muilla nimillä kuten Roxelana ja Hürrem) ortodoksipapin tytär, joka kohosi haaremin arvoaskelmilla ylös, ja hänestä tuli Suleimanin lempivaimo valtakunnan ja muun maailman hämmästykseksi. Hänen kanssaan Suleiman sai tyttären Mihrimarin (Mihrumâh) ja pojat Mehmed (kuoli nuorena), Selim, Bayezid ja Cihangir (syntyi fyysisesti vammaisena). Hänestä kertoo ukrainalaisen kirjailijan Pavlo Zahrebelnyin romaani Roksolana (1980).
Suleimanin kuolemaa ennakoiden kamppailu hänen valtaistuimensa perimisestä alkoi jo hänen elinaikanaan. Ilmeisesti Hürremin lietsomassa valtataistelussa Suleiman murhautti Ibrahimin, joka tuki Suleimanin ensimmäistä poikaa Mustafaa ja korvasi hänet vävyllään Rustem Paššalla (Rustem Paşa). Ilmeisesti pelätessään Mustafan suosion armeijassa uhkaavan valtaansa Suleiman kuristutti myöhemmin myös Mustafan. Näin hän avasi Hürremin pojille tien valtaistuimelle.
Hürremin kuoltua 1558 veljesten Bayezid ja Selim välinen kiista puhkesi avoimeksi sodaksi. Seuraavana vuonna Suleimanin tukema Selim voitti Bayezidin armeijan Konyan taistelussa, jonka jälkeen Bayezid pakeni Persiaan. Pitkällisten neuvottelujen jälkeen Suleiman sai suostuteltua Persian šaahi Tamasp I:n järjestämään Bayezidin salamurhan 1562.
Sinatra
Sinatra voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Ahdenkallion kartano
Ahdenkallion kartano on Hyvinkäällä Ahdenkallion kaupunginosassa sijaitseva maatila viiden kilometrin päässä Hyvinkään keskustasta. Ahdenkallion kartanon hirsinen, arkkitehti Waldemar Aspelinin suunnittelema päärakennus valmistui vuoden 1905 suurlakon jälkeen 1906, jolloin myös kartanokokonaisuus luotiin. Kartanon maat muodostettiin Hausjärven puolella sijaitsevan Erkylän kartanon eteläisimmistä osista. Viljelyala on 1990-luvulta asti ollut vuokralla, eikä kartanolla ole yritystoimintaa.
Ahdenkallion ensimmäinen omistaja oli Minette Donner (1848–1922, o.s. Munck), joka teki useita merkittäviä lahjoituksia Hyvinkään kauppalalle ja seurakunnalle (Hämeenkadun ja Ahdenkallion koulujen tontit ja hirret, urheilukenttä, uuden kirkon tontti), ja ylläpiti vähävaraisille naisille tarkoitettua lepokotia Hyvinkäällä (Wilhelminakoti; nykyisin osa Pirkonkotisäätiötä) Hän oli myös Naisasialiitto Unionin perustajajäsen. Donner avioitui professori, senaattori Otto Donnerin kanssa 1887, ja sai tämän kanssa kolme lasta. Heistä esikoinen, Kai Donner (1888–1935), teki merkittävän uran kielitieteilijänä ja poliittisena vaikuttajana. Kartanon nykyiset omistajat ovat Kain ja hänen vaimonsa Gretan (o.s. von Bonsdorff) lastenlapsia.
Ahdenkallion kartano jaettiin perillisten kesken vuonna 1934. Kyseiseltä ajanjaksolta on peräisin Ahdenkallion toinen kartanomainen rakennus Tiikerinkallio.
From Elvis Presley Boulevard, Memphis, Tennessee
Albumin kannessa on teksti Recorded Live, mutta levy ei ole konserttiäänite, vaan studiolive.
STEP-koulutus
STEP-koulutus (vuoteen 2021 saakka Seurakuntaopisto) on suomalainen yksityinen ammattioppilaitos, kansanopisto ja opintokeskus. Se kuuluu Kirkkopalvelut-konserniin.
Opiston kampusalueet sijaitsevat Lepolan kaupunginosassa Järvenpäässä, Pieksämäellä, Lapualla, Ruokolahdella ja Uudessakaarlepyyssä.
STEP-koulutus -nimellä tunnettu oppilaitoskokonaisuus jatkaa Pyhäkouluopiston, Luther-opiston, Järvenpään diakoniaopiston, Sisälähetysseuran oppilaitosten, Koulutuskeskus Agricolan, Lapuan kristilisen opiston, Partaharjun opiston sekä Jaakkiman kristillisen opiston koulutusperinteitä.
Osa STEP-koulutuksen aikaisemmin hoitamista koulutustehtävistä siirtyi 1990-luvulla toteutetun ammattikorkeakoulu-uudistuksen myötä Diakonia-ammattikorkeakoulun vastuulle. Seurakuntaopisto toimi Diakonia-ammattikorkeakoulun kanssa samalla kampuksella syksyyn 2015 saakka.
STEP-koulutusta ylläpitää Kirkkopalvelut ry, joka järjestää muun muassa Yhteisvastuukeräyksen ja Kirkkopäivät sekä koordinoi vapaaehtoistyo.fi-, kotimaanapu.fi- ja tiekirkkotoimintaa.
Koulutustoiminta
STEP-koulutus sisältää sosiaali- ja terveysalan sekä humanistisen ja kasvatusalan ammatillista koulutusta. Se tarjoaa myös oppisopimuspalveluita sekä täydennys- ja lisäkoulutusta. Työelämäpalvelujen Agricola tarjoaa uskonnonpedagogisia koulutus- ja kehittämispalveluita kouluille ja päivähoitoon sekä kirkon lapsi- ja perhetyöhön. STEP-koulutuksessa järjestetään paljon kristillisten järjestöjen ja seurakuntien työntekijöiden ja maallikoiden täydennyskoulutusta. Lisäksi se antaa yleissivistävää koulutusta ja tarjoaa erilaisia koulutus- ja kokouspalveluita.
STEP-koulutuksen pitkäkestoisessa koulutuksessa opiskelee noin 3 500 opiskelijaa. Lisäksi STEP-koulutuksen järjestämille erilaisille kursseille ja täydennyskoulutukseen osallistuu vuosittain useita satoja ihmisiä. STEP-koulutuksessa voi suorittaa lastenohjaajan, lähihoitajan, nuoriso- ja vapaa-ajan ohjaajan ja kodinhuoltajan ammatillisia perustutkintoja. Lisäksi STEP-koulutuksessa voi suorittaa useita eri ammatti- ja erikoisammattitutkintoja. Näiden joukossa ovat esimerkiksi koulunkäyntiavustajan, perhepäivähoitajan ja suntion ammattitutkinnot sekä vanhustyön erikoisammattitutkinto.
DNA Motors
Daelim Motor Company on Daelim Groupiin kuuluva eteläkorealainen moottoripyöriä (alle 250cc), skoottereita ja mönkijöitä valmistava yritys. Daelim Motor Companyn päämaja sijaitsee Gyeongsangnam-dossa. Changwonissa sijaitsevissa tehtaissa valmistuu joka vuosi 300 000 ajoneuvoa. Tuotanto aloitettiin vuonna 1962.
Daelimin Suomen maahantuoja on Tuonti-Nakkila Oy.
STEP-koulutus
Koulutustoiminta
STEP-koulutus on sekä kouluttava oppilaitos että sosiaalialan palveluita tuottava organisaatio. STEP-koulutus on mukana erilaisissa diakonian, kristillisen kasvatuksen sekä kulttuurialan erilaisissa yhteistyöjärjestöissä ja kehittämisprosesseissa. STEP-koulutus kuuluu Diakoniaopistot-verkostoon.
Samalla kampusalueella STEP-koulutuksen kanssa toimivat Kirkon koulutuskeskus ja Eteva-kuntayhtymän vammaisalan kehittämiseen erikoistunut yksikkö, jonka yhteydessä tuotetaan vammaisalan perhepalveluita.
Historia
STEP-koulutuksen on perustettu jo vuonna 1945 Seurakuntaopiston nimellä, mutta se jatkaa jo vuonna 1936 samalla paikalla aloittaneen Pyhäkouluopiston toimintaa. Seurakuntaopiston historiaan liittyy erityisesti kristillisen kasvatuksen ja diakonian kehittämis- ja koulutustoiminta. Seurakuntaopisto käynnisti Suomessa ensimmäisenä diakonien ja kirkon nuorisotyönohjaajien koulutuksen, joka jatkuu edelleen osana Diakonia-ammattikorkeakoulun toimintaa.
Seurakuntaopistoa ylläpiti vuoteen 2013 asti Suomen Kirkon Seurakuntaopiston Säätiö. Vuodesta 2013 alkaen Seurakuntaopiston ja myöhemmin STEP-koulutuksen ylläpitäjänä on toiminut Kirkkopalvelut. Seurakuntaopisto muodostui vuoteen 2013 asti käytännössä kahdesta oppilaitoksesta eli Järvenpään diakoniaopistosta, joka oli toisen asteen ammatillinen oppilaitos, ja Luther-opistosta, joka oli kansanopisto. Suomen Kirkon Seurakuntaopiston Säätiö jatkaa edelleen toimintaansa ja keskittyy edistämään ja tukemaan diakonian sekä kristillisen kasvatuksen osaamisen kehittämistä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä. Suomen Kirkon Seurakuntaopiston Säätiö on myös Diakonia-ammattikorkeakoulua ylläpitävän osakeyhtiön toiseksi suurin omistaja.
Suomen Kirkon Seurakuntaopiston säätiön ovat perustaneet Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Kirkkohallitus, Kirkkopalvelut ja Seurakuntien Lapsityön Keskus. Säätiön tehtävänä on järjestää kirkkoa ja yhteiskuntaa palvelevaa ammatillista ja yleissivistävää koulutusta sekä tarjota palveluita diakonian ja kristillisen kasvatuksen alueilla.
Nuoriso- ja yhteisöohjaaja
Nuoriso- ja yhteisöohjaaja on lasten ja nuorten parissa toimiva toisen asteen ammattitutkinnon suorittanut nuorisotyön ammattilainen. Nuoriso- ja yhteisöohjauksen perustutkinto on 180 opintopisteen laajuinen kasvatus- ja ohjausalan perustutkinto , ja sen voi suorittaa joko peruskoulu- tai lukiopohjaisena. Kolmivuotisen perustutkinnon suorittaneilla on yleinen jatko-opintokelpoisuus, jonka mukaan on kelpoinen pyrkimään ammattikorkeakouluihin ja yliopistoihin.
Ammattikorkeakouluissa on mahdollista suorittaa jatkokoulutuksena 210 op laajuinen yhteisöpedagogin tutkinto.
Semanttis-pragmaattinen dysfasia
Lasten, joilla on semanttis-pragmaattinen kielihäiriö, on vaikea ymmärtää tapahtuman keskeisin merkitys tai pääajatus. He keskittyvät tyypillisesti sellaisiin pieniin yksityiskohtiin, joita muut pitävät merkityksettöminä tai epäoleellisina. Lapsi saattaa esimerkiksi huomauttaa näpystä kasvoissasi, ennen kuin tervehtii sinua.
Lapsilla, joilla on vaikeus ymmärtää asioiden ja sanojen merkityksiä, on vieläkin vaikeampaa yleistää ja ymmärtää merkitys uusissa tilanteissa.
Semanttis-pragmaattiselle lapselle kommentit ja kysymykset kuten "Mistäs sinä sitten tulit?.., Mitä teet myöhemmin?" ja "Sepä oli erittäin nokkelaa sinulta!", ovat usein vaikeita ymmärtää. Tällainen kieli edellyttää muutakin kuin kuuntelemista ja sanojen ymmärtämistä. Täytyisi ymmärtää muun muassa kuvaannollisia ilmauksia ja aikakäsitteitä.
Semanttis-pragmaattisen lapsen kyky ymmärtää saattaa täysin kadota, kun opettaja kertoo vitsin, tai tekee muutaman sarkastisen huomautuksen kesken opetuksen. Semanttis-pragmaattisesta lapsesta tämä tuntuu usein hyvin epämiellyttävältä, koska he ottavat kaiken kirjaimellisesti.
Koska semanttis-pragmaattisen lapsen on vaikea ymmärtää mitä muut ihmiset ajattelevat kun he puhuvat, he eivät voi ymmärtää kun ihmiset valehtelevat tai pettävät heitä
Semanttis-pragmaattiset lapset puhuvat yleensä paljon enemmän kuin todella ymmärtävät. Jotkut lapset käyttävät tasaista tai laulavaa puhetta, kun toistavat muiden ihmisten puhetta.
Semanttis-pragmaattiset lapset oppivat kieltä eri tavalla; he opettelevat sanoja usein ulkoa, vaikkeivat tiedä, mitä ne tarkoittavat. Semanttis-pragmaattiset lapset saattavat muistaa valtavat määrät aikuisilta opittuja lauseita, jotka he toistavat usein tarkasti aina puhujan henkilökohtaista intonaatiota ja aksenttia myöten.
Jos semanttis-pragmaattista lasta pyytää antamaan selvitys jostain tapahtumasta, sanat löytyvät usein haparoiden ja kerronta on hyvin katkonaista.
Semanttis-pragmaattisen nuoren puhe sisältää usein sopimattoman paljon kaikuna opittuja sosiaalisiin tilanteisiin liittyviä fraaseja ja hyvin vähän sitä, mitä he tuntevat ja ajattelevat. Semanttis-pragmaattiseen kielihäiriöön liittyy se, etteivät lapset tee eroa ihmisten välillä, vaan aikuisia, lapsia, opettajia ja vanhempia puhutellaan samoin.
SPD-lapset eivät välttämättä osaa tunnistaa, mikä on sosiaalisesti hyväksyttävää. Semanttis-pragmaattisen lapsen sopimaton tai kypsymätön kielenkäyttö voi olla erittäin kiusallista. He saattavat esimerkiksi kysyä "miksi tuolla naisella on noin iso nenä" tai kertoa perhesalaisuuksia henkilölle, jolta asia olisi haluttu pitää salassa.
SPD-nuorella ei ole usein aavistustakaan, mikä hänen tarinassaan on olennaista ja mikä ei, ja pyrkiessään kuvaamaan menneitä tapahtumia, hän pyrkii usein kertomaan ne hyvin yksityiskohtaisesti. Hän voi myös uskoa, että hänen kuuntelijansa jakaa hänen ajatuksensa täysin. Hän saattaa tehdä oletuksen, että jokin asia on yleisesti tiedossa, jolloin saattaa saada kysymyksiin asiasta vain yhden sanan vastauksia.
Semanttis-pragmaattisella nuorella on vaikeuksia nähdä maailmaa toisten silmin tai ymmärtää, että muut ihmiset ajattelevat eri tavoin kuin itse.
Semanttis-pragmaattiset lapset ovat usein huomattavasti kiinnostuneempia oikeasta toiminnasta kuin mielikuvitusleikeistä. He ovat usein kiinnostuneista vedestä, motorisista leikeistä, koneiden käytöstä, siivoamisesta ja lelujen pinoamisesta.
Monilla semanttis-pragmaattisilla lapsilla on poikkeukselliset muistitaidot, jotka kompensoivat kommunikaatiovaikeuksia. Monilla on laaja varasto sosiaalisiin tilanteisiin liittyviä fraaseja. Lapset saattavat muistaa yksityiskohtaisesti vanhoja tapahtumia, jotka muut perheenjäsenet ovat jo kauan sitten unohtaneet. Useat muistavat ajoreitit niin, että voivat opastaa vanhempiaan pitkiäkin ajomatkoja. Jotkut muistavat loistavasti lukemansa, kun toiset muistavat sävelet.
Osa SPD-lapsista oppii lukemaan aikaisin, mutta ei ymmärrä lukemaansa. Tätä kutsutaan nimellä hyperleksia. Toisille lukeminen ja kirjoittaminen on vaikeaa, ja tätä kutsutaan nimellä dysleksia eli lukihäiriö.
Klemetti Krook
Klemetti Henrikinpoika Krook (k. ennen 1556) oli vuodesta 1542 Savonlinnan isäntä, "Suomalainen Klemetti-kirjuri". Hän toimi kuninkaan kanslian kirjurina. Varhaisemman käsityksen (Pentti Renvall) mukaan hän Savonlinnaan saavuttuaan aloitti Pohjois-Savon asuttamisen. Uudemman tutkimuksen (Arvo Soininen) valossa asutus oli 1530-luvulle tultaessa levinnyt harvana nykyisen Iisalmen tienoille ja yli puolet Pohjois-Savon uudistaloista oli verotuksen piirissä jo ennen Klemetin toimia. Klemetin aikaan keskukseksi muodostui nykyisen Kuopion tienoilla ollut Tavinsalmen kuninkaankartano.
Giovanni Batista Hodierna
pienoiskuva|Giovanni Batista Hodierna Giovanni Batista Hodierna, kirjoitetaan myöskin Odierna (13. huhtikuuta 1597 – 6. huhtikuuta 1660) oli italialainen tähtitieteilijä. Hän kokosi luettelon, joka sisälsi komeettoja ja muita taivaankappaleita. Se sisälsi 40 merkintää, mukaan lukien ainakin 19 oikeaa kaasusumua jonka voi sekoittaa komeettaan.
Galapagosinmerimetso
Galapagosinmerimetso (Phalacrocorax harrisi) on Etelä-Amerikan Galápagossaarilla elävä lentokyvytön merimetsolaji. Se luokitellaan joskus omaan Nannopterum-sukuunsa.
Koko ja ulkonäkö
thumb|left|Galapagosinmerimetso Isabelan saarella
Galapagosinmerimetso on kokoonsa nähden raskasrakenteinen. Pituus on 84–100 senttiä, ja paino 2,5–4,0 kiloa. Se onkin kaikkein painavin merimetsolaji. Koiraat ovat paljon naaraita kookkaampia, mutta sukupuolet ovat muutoin samannäköiset. Muiden lentokyvyttömien lintujen tavoin galapagosinmerimetson rintalastasta puuttuu lentokykyisille lajeille ominainen harjanne. Siiven pituus on alle 18 senttiä, kun se muilla heimon lajeilla on 30–32 senttiä. Höyhenys on hyvin tuuhea ja näyttää yhtenäiseltä takilta. Höyhenpuku ei ole vettä hylkivä, mutta tarpeeksi tiivis suojaamaan merimetsoa vedessä. Kun lintu nousee vedestä, sen höyhenys näyttää märältä, mutta alla oleva iho on silti jokseenkin kuiva. Jalkojen neljän varpaan välillä on muiden merimetsojen tavoin räpyläpoimu. Nokka on pitkä ja koukkukärkinen. Silmät ovat turkoosin väriset. Vatsapuolen väritys on ruskea, selkäpuoli on mustahko. Nuoret linnut ovat hyvin samannäköisiä kuin aikuiset, mutta niiden höyhenys on kiiltävän musta. Niiden silmät ovat myös tummat.
Galapagosinmerimetso poikkeaa niin paljon sukulaisistaan, että se luetaan joskus omaan sukuunsa. Lajin nuoruuspuvussa on kuitenkin enemmän yhtäläisyyksiä eteläisen kuin pohjoisen pallonpuoliskon merimetsolajeihin. Sen uskotaankin polveutuvan eteläisen pallonpuoliskon merimetsoista, jotka saapuivat aikoinaan Galápagossaarille Perun tai Chilen rannikolta. Pedottomassa ympäristössä, jossa ilmasto pysyy suotuisana ympäri vuoden ja ravinnonhakumatkat ovat lyhyitä, ei paljon energiaa vievästä lentokyvystä ole hyötyä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Galapagosinmerimetso on endeeminen Ecuadorin Galápagossaarilla. Se elää vain Isabelan ja Fernandinan rannikkovesissä saariston länsiosissa. Fernandinalla lajin levinneisyys kattaa saaren rannikot lähes kokonaan, mutta Isabelalla levinneisyys rajoittuu saaren pohjois- ja länsiosiin. Suurimmat yhdyskunnat ovat näitä saaria erottavan salmen alueella, jossa meri matala ja pohja kivinen ja kalaisa. Parhaat paikat nähdä lajia ovat Elisabeth Bayssa ja Urvina Bayssa Isabelalla sekä Fernandinan Punta Espinosassa.
Maalla galapagosinmerimetso elää kivisillä rannikkoalueilla, mutta ruokailualueet ovat matalissa rannikkovesissä, joihin lukeutuvat myös salmet ja merenlahdet. Laji vaeltaa harvoin yli kilometrin päähän pesintäalueelta.
Elintavat
left|thumb|Sukeltava galapagosinmerimetso matalikolla Galapagosinmerimetso viettää runsaasti aikaa sukelluksissa. Laji ei muista merimetsoista poiketen käytä sukelluksissa apuna siipiään, vaan etenee yksinomaan räpylöidensä avulla. Se puikkelehtii pohjakivien välissä ravinnonhaussa, ja matkaakin mieluummin sukelluksissa kuin veden pinnalla. Jokaisen sukelluksen jälkeen galapagosinmerimetso nousee pinnalle kuivattamaan siipensä auringossa. Aikuisen linnun ääntely koostuu vain matalasta murinasta.
Ravinto koostuu tursaista, ankeriaista ja pohjassa liikkuvista kaloista. Muiden merimetsojen tavoin se nappaa saaliinsa uimalla ne kiinni.
Lisääntyminen
thumb|Galapagosinmerimetsoemo pesällään poikasensa kanssa Galapagosinmerimetso voi lisääntyä mihin aikaan vuodesta tahansa. Yleensä se pesii kuitenkin vuoden kylmimpinä kuukausina heinä–lokakuussa. Tällöin ravintoa on runsaiten ja poikasten riski kärsiä kuumuudesta on pienin. Lajin yhdyskunnat käsittävät tähän aikaan vuodesta noin 12 paria. Muninta on erityisen niukkaa tammi-helmikuussa. Merimetsoparin kosiorituaali alkaa meressä. Ensin ne alkavat kierrellä toisiaan ympäri, nostavat ruumistaan vedestä ja aloittavat eräänlaisen "käärmemäisen kaulailun". Tämän jälkeen pari siirtyy pesälleen jossa koiras antaa naaraalle lahjaksi pesänrakennustarvikkeen kuten merilevän, pullonkorkin tai köydenpätkän. Suurin osa kumpumaisessa pesässä olevasta aineksesta (lähinnä merilevästä) onkin juuri koiraan lahjaksi tuomia esineitä. Myös parittelu tapahtuu maalla.
Naaras munii pesään 2–3 valkeaa munaa, joita molemmat emolinnut hautovat noin 35 vuorokautta. Poikasten kuoriuduttua vanhemmat jakavat keskenään poikasten haudonnan ja ruokkimisen. Jos ruokaa on kuitenkin runsaasti, naaras voi jättää koiraan huolehtimaan yksin poikasista ja tehdä toisen poikueen toisen koiraan kanssa. Poikaset lähtevät pesästä kahden kuukauden ikäisinä ja ovat vanhemmistaan riippumattomia puolen vuoden iässä.
Uhat ja suojelu
Galapagosinmerimetsojen määrä on pysynyt melko varmasti jokseenkin vakaana lajin löytymisestä lähtien. Sen kantoja ovat heilutelleet El Niño -sääilmiöt, mutta ne ovat aina toipuneet niistä ennalleen. Esimerkiksi vuoden 1983 El Niño romahdutti kannan 400 yksilöön, mutta määrä nousi nopeasti, joten jo vuonna 1986 galapagosinmerimetsoja arvioitiin olevan noin tuhat yksilöä. Vuonna 2006 laskettiin 1396 lintua. Laji luokitellaan vaarantuneeksi, sillä vaikka sen kanta on 2000-luvulla vakiintunut, sen levinneisyysalue on edelleen pieni ja laji on altis vaihteluille.
Heksametyylidisilatsaani
Heksametyylidisilatsaani eli bis(trimetyylisilyyli)amiini (C6H19Si2N) on silatsaaneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä ja silikonien valmistamiseen.
Galapagosinmerimetso
Uhat ja suojelu
Laji on hyvin peloton ja herkkä ihmisten aiheuttamalle häiriölle. Aiemmin Isabelan merimetsoja uhkasivat villiintyneet koirat, mutta ne nyt saatu hävitettyä. Kissojen ja rottien pääsy Fernandinalle on myös potentiaalinen uhka saaren kannalle. Nykyään kalastus on suurin huolenaihe, sillä galapagosinmerimetsot alttiina hukkumaan kalaverkkoihin. Kalastus myös vähentää ravinnon määrää. Galapagosinmerimetsoa uhkaavat myös ympäristökatastrofit.
Heksametyylidisilatsaani
Ominaisuudet
Heksametyylidisilatsaani on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee hyvin niukasti veteen ja hydrolysoituu hitaasti veden vaikutuksesta. Se liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten dietyylieetteriin, asetoniin, tetrakloorieteeniin, heptaaniin, bentseeniin ja muihin hiilivetyihin. Heksametyylidisilatsaani on emäksinen yhdiste, mutta ei ole useista muista emäksistä poiketen nukleofiilinen. Heksametyylidisilatseeni muodostaa hyvin voimakkaita vetysidoksia.
Galapagosinmerimetso
Uhat ja suojelu
Lajin elinympäristö sisältyy Galapagosin kansallispuistoon ja mertensuojelualueeseen, joka puolestaan kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Lisäksi Charles Darwin Research Station seuraa lajin kantaa säännöllisesti. Tulokaslajeja yritetään myös kontrolloida.
Heksametyylidisilatsaani
Valmistus ja käyttö
Heksametyylidilatsaania valmistetaan ammoniakin ja trimetyylisilyylikloridin välisellä reaktiolla. Liuottimena reaktiossa voidaan käyttää heksametyylidisilatsaania tai heksaania, isododekaania tai tolueenia.
Heksametyylidisilatsaania voidaan käyttää heikohkona ei-nukleofiilisenä emäksenä orgaanisissa synteeseissä, ja siitä voidaan valmistaa voimakkaammin emäksisiä suoloja esimerkiksi litium-, natrium- tai kaliumbis(trimetyylisilyyli)amidia. Tyypillinen käyttökohde on myös silylointireaktio alkoholien, amiinien ja tiolien kanssa, jolloin näihin ryhmiin liittyy suojaryhmäksi trimetyylisilyyliryhmä. Karbonyyliyhdisteiden kanssa heksametyylidisilatsaani muodostaa silyylienolieettereitä. Ainetta käytetään myös voimakkaampien silylointireagenssien kuten bis(trimetyylisilyyli)urean valmistukseen. Happokloridien kanssa muodostaen primäärisiä amideja ja titaanitetrakloridin läsnä ollessa ketonien tai aldehydien kanssa pelkistävällä aminoinnilla primäärisiksi amiineiksi. Muita käyttökohteita ovat kaasukromatografiassa heikosti haihtuvista alkoholeista helpommin haihtuvien johdannaisten muodostaminen, silikonien valmistus, täyteaineena silikoneissa, valokuvauksessa parantamaan novolakan adheesiota.
Clara Haskil
thumb|Clara Haskil. Clara Haskil (7. tammikuuta 1895 – 7. joulukuuta 1960) oli romanialainen pianisti. Hänet tunnetaan varsinkin klassismin ja varhaisen romantiikan ajan taidemusiikin, kuten Wolfgang Amadeus Mozartin tuotannon tulkitsijana.
Haskil syntyi sefardijuutalaiseen perheeseen Bukarestissa. Hän opiskeli Wienissä Richard Robertin johdolla sekä lyhyesti Ferruccio Busonin johdolla. Hän pääsi 10-vuotiaana Pariisin konservatorioon, jossa hänen opettajiensa joukossa oli Alfred Cortot. Hänen uraansa vaikeutti merkittävissä määrin skolioosi. Hän alkoi kuitenkin saavuttaa jälleen arvostusta toisen maailmansodan jälkeen mm. Alankomaissa vuonna 1949 tehdyn kiertueen myötä.
Haskil oli erittäin menestyksekäs kamarimuusikko ja teki yhteistyötä muun muassa George Enescun, Eugène Ysaÿen, Pablo Casalsin ja Arthur Grumiaux'n kanssa. Hän kuoli Brysselissä sattuneesta tapaturmasta koituneisiin vammoihin. Hänen olisi ollut seuraavana päivänä tarkoitus pitää konsertti Arthur Grumiaux’n kanssa.
1-oktaanitioli
1-oktaanitioli on orgaaninen yhdiste, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C8H18S ja rakennekaava CH3(CH2)6CH2SH. n-oktyylimerkaptaanista käytetään myös nimityksiä n-oktyylimerkaptaani, 1-merkapto-oktaani ja 1-oktyylitioli.
Maitotalousopisto
Valtion maitotalousopisto oli aiemmin Suomessa oppilaitos, joka antoi korkeampaa opetusta maitotaloustuotteiden valmistuksessa ja maitotalouden alalla.
Opiston toiminta ja johtaminen
Maitotalousopisto toimi Jokioisten tilalla valtion maitotalouskoelaitoksen yhteydessä. Maitotalousopiston toiminta oli maataloushallituksen ja opiston oman johtokunnan valvonnan alainen.
Maitotalousopiston johtokunnan muodostivat maitotalousopiston johtaja, maitotalouskoelaitoksen johtaja sekä meijeriliittojen kolmeksi vuodeksi kerrallaan valitsema edustaja. Näistä jäsenistä yhden määräsi puheenjohtajaksi maataloushallitus.
HMS Resolution (1770)
HMS Resolution oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1770 vesillelaskettu Elizabeth-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 16. syyskuuta 1766 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Adam Hayes. Köli laskettiin heinäkuussa 1767. Alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1770 ja valmistui 17. toukokuuta, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 33 576 puntaa kahdeksan shillinkiä ja seitsemän pennyä sisältäen varustamisen.
Palvelus
Alus romutettiin 1813.
Maitotalousopisto
Maitotalousopiston tehtävät
Maitotalousopisto toimi korkeampana oppilaitoksena voin, juuston ja muiden maitotaloustuotteiden valmistuksen alalla. Opistossa järjestettiin myös kursseja meijerinisännöitsijöiksi aikoville. Sen lisäksi opistossa voitiin järjestää muitakin erikoiskursseja maitotalousalalla toimiville henkilöille. Opistossa voitiin suorittaa ylivoimestarin ja ylijuustomestarin tutkinnot.
Oppijaksot
Maitotalousopiston oppikausi jakaantui kahteen oppijaksoon. Ensimmäinen oppijakso alkoi syyskuun alkupuolella ja päättyi seuraavan vuoden elokuun lopulla. Se käsitti tietopuolisen oppijakson ja kesäkautena valvonnan alaisena suoritettavan, noin viisi kuukautta kestäneen väliharjoittelun. Toinen oppijakso oli tietopuolinen ja alkoi syyskuun alkupuolella ja kesti seuraavan vuoden maaliskuun loppuun. Meijerinisännöitsijäkurssit kestivät noin kolme kuukautta.
Opetuksen sisältö
Maitotalousopistossa annettiin opetusta äidinkielessä, aine- ja asioimiskirjoituksessa, luonnontieteissä, laskennossa, yhteiskuntaopissa, osuustoimintaopissa, rakennusopissa, piirustuksessa, kotieläinten ruokinta- ja hoito-opissa, yleisessä maitotalousopissa, voinvalmistuksessa, juustonvalmistuksessa, kemiassa, bakteriaopissa, koneopissa, kirjanpidossa ja maitotalouden liikeopissa. Opetukseen voitiin sisällyttää myös yleistä kansalaissivistystä edistäviä aineita.
Eri oppiaineissa oli käytettävä mahdollisimman paljon havainto-opetusta. Varsinaisen opetuksen ohella oppilaille oli järjestettävä erilaisia harjoituksia meijerissä ja laboratoriossa sekä annettava ohjausta maitotaloudellisissa neuvontatehtävissä. Tämän lisäksi oppilaille oli varattava tilaisuus voimistelu-, urheilu- ja lauluharjoituksiin.
Meijerinisännöitsijäkursseilla annettiin opetusta meijeriopissa, liikeopissa ja kirjanpidossa, biokemiassa, osuustoiminnassa, kansantaloudessa ja liikekirjeenvaihdossa sekä niiden ohella täydennysopetusta muissa opiston opetusohjelmaan kuuluneissa aineissa.
Pääsyvaatimukset opiston oppilaaksi
Päästäkseen opistoon oppilaaksi hakijan tuli olla täyttänyt 20 vuotta sekä esittää todistukset siitä, että hän oli puhdasmaineinen, ettei hän sairastanut tarttuvaa tautia, että hänellä oli säännöllisesti kehittynyt terve ruumiinrakenne ja terveet aistielimet, ja että hänellä oli holhoojan suostumus, mikäli hän oli vajaavaltainen. Näiden lisäksi hakijan tuli esittää todistus siitä, että hän oli suorittanut tietopuolisen meijerikoulun oppimäärän ja sen jälkeen valvonnanalaisena harjoitellut vähintään vuoden ajan juustomeijerissä taikka että hän oli juustonvalmistuskurssin oppimäärän suorittaneena samoin harjoitellut vähintään vuoden voimeijerissä taikka että hakija oli suorittanut oppikoulun 5. luokan oppimäärän ja tämän jälkeen valvonnanalaisena harjoitellut voimeijerissä vähintään kaksi vuotta ja sen jälkeen juustomeijerissä vähintään vuoden.
Maataloushallitus saattoi kuitenkin hyväksyä opiston oppilaaksi henkilön, joka oli suorittanut ylemmän kansakoulun oppimäärän ja täydentävät oppimäärät maataloushallituksen hyväksymissä aineissa sekä valvonnanalaisena harjoitellut voimeijerissä vähintään kaksi vuotta ja juustomeijerissä vähintään vuoden.
Pääsyvaatimukset meijerinisännöitsijäkurssille
Meijerinisännöitsijäkurssille pääsemiseksi vaadittiin, että hakija oli suorittanut maitotalousopiston oppimäärän ja sen jälkeen toiminut yhden vuoden meijerialalla. Maataloushallitus saattoi kuitenkin hyväksyä eri hakemuksesta meijerinisännöitsijäkurssille henkilön, joka oli suorittanut tietopuolisen meijerikoulun oppimäärän ja sen jälkeen toiminut kaksi vuotta meijerialalla.
Albin Lönnberg
Albin (Abbe) Anian Alfons Lönnberg (15. elokuuta 1904 – 20. kesäkuuta 1955) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija.
Lönnberg pelasi HIFK:ssa ja Suomen maajoukkueessa 1920- ja 1930-luvulla. Hän voitti Suomen mestaruuden 1933 sekä SM-hopeaa 1928 ja 1929. Maajoukkueessa Lönnberg pelasi 21 maaottelua, joissa hän teki seitsemän maalia.
Jääpalloa Lönnberg pelasi HIFK:ssa 50 SM-sarjaottelua kausina 1923–1936 saavuttaen 2 SM-kultaa ja 3 SM-hopeaa. Maaotteluedustuksia hänelle tuli 6 A- ja 2 B-maaottelua.
Jääkiekkoa Lönnberg pelasi SM-sarjassa maalivahtina kaudella 1933–1934 Helsingin Palloseurassa ja saavutti SM-hopeaa. Hän pelasi myös yhden A-maaottelun.
Natisuta Hetekata
Natisuta Hetekata on suomalais-islantilainen free noise -yhtye. Yhtye on julkaissut yhdysvaltalaisen Majora Recordsin kautta LP:n Ki (1996) sekä tamperelaisen Aareton-levymerkin kautta 10" EP:n Rei!. Yhtye on esiintynyt kerran Pieksämäellä Läsnärockissa 1997.
Yhtyeen kokoonpano Ki-levyllä: Yhtyeen kokoonpano vaihtelee hieman. Ki-albumin kannet on tehnyt taiteilija "J.A. McIntosh" (J. A. Mäki), joka myös esiintyy Rei! albumilla.
Lähteet
Juha Hurme & Radiopuhelimet: Radiopuhelimet (Like 2006), sivut 156-157, 160-163
Koevoluutio
Koevoluutio (yhteisevoluutio) on evoluutiobiologian käsite, joka tarkoittaa kahden tai useamman lajin vastavuoroista vaikutusta toistensa evoluutioon.
Tunnettu esimerkki koevoluution aikaansaannoksista ovat orkideojen ja kolibrien vuorovaikutus. Kolibrit ovat riippuvaisia kukkien medestä ja kasvit ovat riippuvaisia kolibrien pölyttämisestä; linnuille on kehittynyt pitkä nokka ja kasveille syvät kukat.
Koevoluutiota esiintyy myös saalistaja–saalis-suhteessa; tätä kutsutaan Punaisen Kuningattaren hypoteesiksi. Tässä ei ole kysymys riippuvuussuhteesta vaan vastavuoroisesta kilpavarustelusta, jossa saalistajan sopeutuminen eli adaptaatio johtaa saaliiseen kohdistuvan valintapaineen kasvamiseen ja kääntäen.
Solubiologiassa koevoluution esimerkkinä pidetään endosymbioositeoriaa, jolla selitetään mitokondrioiden, plastidien ja viherhiukkasten olemassaoloa. Koevoluution avulla voidaan selittää, miksi mitokondriot näyttivät bakteereilta niin ulkonäkönsä kuin perimänsäkin osalta.
Tähtitieteessä koevoluutio tarkoittaa galaksien ja mustien aukkojen vaikutusta toistensa syntymiseen. Erich Jantsch liitti kosmoksen kehityksen koevoluutiota muistuttavaan prosessiin kirjassaan The Self-organizing Universe.
Myös maapallon ja elämän yhteistä kehitystä kutsutaan koevoluutioksi.
Jarno Pavén
Jarno Mikael Kunto Pavén (s. 20. toukokuuta 1993 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Pavén laukoo oikealta.
Armidale
Armidale on kaupunki Uudessa Etelä-Walesissa, Australiassa. Armidalen asukasluku vuoden 2016 väestönlaskennassa oli 20 391.
Jarno Pavén
Ura
Pavén on Turun Palloseuran kasvatti. Hän toimi joukkueen C-nuorten kapteenina kaudella 2008–2009, joka päättyi SM-hopeaan. Paven on sittemmin voittanut myös B2-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2010 ja B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2011.
Hoofen taistelu
Hoofen taistelu oli venäläisten jälkijoukkojen viivytystaistelu, jotta puolustusasemat saataisiin valmistettua Eylaun taisteluun. Hoofen kylä sijaitsee Warmia-Masurian voivodikunnassa Koillis-Puolassa Landsbergin  edustalla.
Pak Hon-yong
Pak Hon-yong (, hanja 朴憲永, McCune-Reischauer Pak Hŏnyŏng, 1900–1956?) oli korealainen kommunisti, itsenäisyystaistelija ja poliitikko. Hän johti kommunisteja amerikkalaisten miehittämässä Etelä-Koreassa, pakeni myöhemmin pohjoiseen ja toimi Korean demokraattisessa kansantasavallassa varapääministerinä ja ulkoministerinä. Hänet teloitettiin vuonna 1955 tai 1956 Kim Il-sungin hankkiutuessa eroon mahdollisista kilpailijoistaan.
Hoofen taistelu
Taistelun yleistaustaa
Pultuskin ja Golyminin taisteluiden jälkeen Napoleon pysäytti etenemisensä 28. joulukuuta (J: 16. joulukuuta) kadottaessaan yhteyden venäläisiin ja sijoitti armeijakuntansa pääosin talvileiriin Wkra-, Veiksel-, Bug- ja Narev-jokien väliselle alueelle. Ranskan marsalkka Bernadotten I armeijakunta sijoitettiin laajalle alueelle Napoleonin vasemmalle sivustalle. Päämaja oli Osterodessa. Se oli levittäytynyt alueille Elbling ja Marienwerder, ja sen piti tarkkailla Veikselinhaffin ja Thornin  alueita.
Pak Hon-yong
Nuoruus
thumb|vasen|Pak vaimonsa ja tyttärensä kanssa [[Moskovassa vuonna 1929.]] Pak Hon-yong syntyi vuonna 1900 Yesanin kylässä Etelä-Chungcheongin maakunnassa. Japani oli liittänyt Korean itseensä vuonna 1910 ja hallitsi aluetta kovin ottein. Pak matkusti nuorena Shanghaihin ja kiinnostui Venäjän vallankumouksen jälkeen vuonna 1917 kommunismista. Vuonna 1919 hän liittyi kommunistiseen nuorisoliittoon ja vuoteen 1921 mennessä hän oli noussut Shanghaissa toimineen Korean kommunistisen puolueen johtoon. Pak palasi Koreaan, jossa hän organisoi japanilaisten vastaisia kommunistisia sissejä. Vielä tuolloin suurin osa Korean kommunisteista toimi ulkomailla Shanghaissa, Mantsuriassa, Kiinassa ja Siperiassa.
Hoofen taistelu
Taistelun yleistaustaa
Ratsuväen kenraali Levin August von Bennigsen nimitettiin 8. tammikuuta 1807 Venäjän armeijan komentajaksi, ja hän ryhtyi yllätykselliseen talvioperaatioon hyökkäämällä ranskalaisten vasempaan sivustaan. Mohrungenin taistelu taisteltiin 25. tammikuuta (J: 13. tammikuuta) 1807. Venäläiset etenivät taistelun jälkeen Jonkowon/Bergfriedin alueelle. Venäläisten onnistuttua kaappaamaan Napoleonin hyökkäyssuunnitelman Bennigsen totesi joutuneensa ansaan ja antoi vetäytymiskäskyn.
Pak Hon-yong
Toiminta Etelä-Koreassa
Japani antautui toisessa maailmansodassa 15. elokuuta 1945 ja se määrättiin vetäytymään Koreasta. Korealaiset poliittiset vaikuttajat ryhtyivät toimiin paikallisen hallinnon perustamiseksi. Eri poliittisten suuntausten edustajat perustivat yhdessä Korean itsenäisyyttä valmistelevan komitean, jonka jäsenistä suurimman osan valitsi Pak ja maltillisempaa vasemmistolaisuutta kannattanut Yo Un-hyong. Radion ja muiden medioiden välityksellä korealaisia kehotettiin perustamaan paikallisia komiteoita, kunnes uusi hallinto olisi saatu rakennettua. Toimivan hallinnon perustaminen ymmärrettiin olennaiseksi, mikäli Korea aikoi säilyttää itsenäisyytensä suurvaltoihin nähden. Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton joukkojen oli tarkoitus saapua Koreaan hyväksymään japanilaisjoukkojen antautuminen. Maa jaettiin kahtia 38. leveyspiirin kohdalta, jonka pohjoispuolella antautumisesta vastasi Neuvostoliitto ja etelässä Yhdysvallat. Itsenäisyyttä valmisteleva komitea kiirehtikin julistamaan Korean kansantasavallan perustetuksi. 55 edustajaa muodosti väliaikaishallituksen, jonka tarkoitus oli toimia vaalien pitämiseen saakka. Väliaikaishallituksessa toimi edustajia eri poliittisista liikkeistä, ja sen johtajaksi nimitettiin Syngman Rhee, Korean tasavallan myöhempi presidentti. Amerikkalaiset pitivät väliaikaishallitusta joka tapauksessa liian vasemmistolaisena, ja amerikkalaisjoukkojen saavuttua Korea asetettiin sotilashallinnon alaiseksi, eikä väliaikaishallitukseen edes kiinnitetty huomiota.