cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lintuopas – Euroopan ja Välimeren alueen linnut
Suomalainen laitos
Vuonna 2015 kirjasta ilmestyi uusi päivitetty painos. Tietoja on tarkistettu, levinneisyyskarttoja päivitetty ja lajien tieteellisiä nimiä on ajantasaistettu. Joitain alalajeja on jaettu omiksi lajeikseen viimeisimpien taksonomisten tulkintojen mukaan. Sivumäärä 440. Päivitetyn painoksen ISBN on 978-951-1-29509-9.
Grana Padano
thumb|300px|Grana Padanoja
Grana Padano on italialainen, raakamaidosta valmistettu puolirasvainen, kova juusto. Grana Padanoa on valmistettu Pojoen laaksossa 1100-luvulta alkaen.
Ominaisuuksiltaan Grana Padano muistuttaa parmesaania (Parmigiano Reggiano), johon se myös usein harhaanjohtavasti sekoitetaan. Grana Padano on kuitenkin halvempaa ja miedompaa kuin parmesaani.
Grana Padanon maku on mieto, hiukan hapokas ja aromaattinen. Sen rasvapitoisuus on 32 % kuiva-aineesta. Se sopii nautittavaksi siivutettuna tai kypsänä raastettavaksi. Viiniksi sen kanssa sopii punaviini.
Vuoden 2017 lopulla eläintensuojelujärjestö Compassion in World Farming julkaisi videomateriaalia, joka paljasti, että Grana Padanon ja parmesaanin tuotannossa käytettyjä lypsylehmiä kohdellaan erittäin huonosti. Lehmät olivat nälkiintyneitä, vammautuneita, ylirasitettuja ja ne elivät saastaisissa oloissa. Eläinsuojelijat vaativat juustojen tuottajilta parannuksia eläinten oloihin. Parmigiano Reggianon alueen maataloustuottajien järjestö valmistelee lehmien olosuhteita valvovaa sertifiointijärjestelmää.
Kaimon (1882)
Kaimon oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1882 vesillelaskettu puurunkoinen kolmimastoinen parkkitakiloitu Kaimon-luokan korvetti.
Valmistus
Kaimon tilattiin vuoden 1877 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1877. Alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1882 ja se 3. maaliskuuta 1884. Valmistuminen vei 6 vuotta 5 kuukautta työvoiman saatavuuden ja rahoitusvaikeuksien vuoksi.
Alus oli suunniteltu rannikkopuolustukseen laivaston pääsuunnittelijan kontra-amiraali Akamatsu Noriyoshin suunnitelmien mukaan ja takiloitu kolmimastoparkiksi, jolle asennettiin 1,267 ihp:n höyrykone.
Palvelus
Venäjän–Japanin sodassa alus siirrettiin valvomaan Korean niemimaan ja Tsushiman salmen välistä aluetta. Kaimon osui Port Arthurin edustalla miinaan 5. heinäkuuta 1904, jolloin aluksen upotessa sai surmansa aluksen päällikkö ja 22 miehistönjäsentä.
Mark Shuttleworth
Mark Richard Shuttleworth (18. syyskuuta 1973 Welkom, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen liikemies ja miljonääri. Vuonna 2002 hänestä tuli yksi ensimmäisistä avaruusturisteista (yleisimmin käytetyn laskutavan mukaan toinen) sekä ensimmäinen afrikkalainen avaruudessa.
Shuttleworth opiskeli Kapkaupungin yliopistossa tietotekniikkaa ja taloutta. Hän toimi Debianin kehittäjänä 1990-luvulla ja perusti 1995 Thawten, joka erikoistui tietoturvaan ja julkisen avaimen varmenteiden myöntämiseen. Hän myi yrityksen 1999 VeriSignille ja sai kaupasta 3,5 miljardia randia. Shuttleworth on tämän jälkeen toiminut pääomasijoittajana ja edistänyt erilaisia avoimen lähdekoodin hankkeita, erityisesti Ubuntu Linux -jakelua.
Hän asuu nykyisin Mansaarella, ja hänellä on sekä Etelä-Afrikan että Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisuus.
Vuonna 2004 hän palasi Linux-maailmaan rahoittamalla Ubuntu-käyttöjärjestelmän kehitystyötä Canonical Ltd. -yrityksensä kautta. Vuonna 2005 hän perusti Ubuntu-säätiön ja sijoitti siihen 10 miljoonaa dollaria. Säätiön tarkoituksena on tukea Ubuntun kehitystä.
Avaruuslento
Shuttleworth nousi julkisuuteen 25. huhtikuuta 2002, jolloin hän osallistui venäläiselle Sojuz TM-34 -lennolle. Virallisesti hän oli lennolla mukana avaruuslennolle osallistujana. Kaksi päivää myöhemmin Sojuz-avaruusalus saapui Kansainväliselle avaruusasemalle. Miehistö, mukaan lukien Shuttleworth, vietti avaruusasemalla kahdeksan päivää ja otti osaa AIDS- ja genomitutkimuksiin. Sojuz TM-34 palasi Maahan 5. toukokuuta.
Shuttleworth maksoi lennosta noin 20 miljoonaa dollaria. Sen lisäksi hänen täytyi suorittaa noin vuoden kestävä koulutus- ja valmistelujakso. Koulutusjakson aikana hän muun muassa vietti seitsemän kuukautta Tähtikaupungissa, joka on venäläinen miehitettyjen avaruuslentojen koulutuskeskus.
Pižma (Petšoran sivujoki)
Pižma (komiksi ja venäjäksi Пи́жма) on Petšoran sivujoki Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 389 kilometriä, valuma-alueen laajuus 5 470 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 55 kuutiometriä sekunnissa.
Yläjuoksulla joen nimenä on Petšorskaja Pižma. Kapea kangas erottaa sen Arkangelin alueella virtaavasta Mezenin sivujoesta Mezenskaja Pižmasta. Aikaisemmin joet ovat toimineet Mezenin ja Petšoran yhdistäneenä kulkureittinä.
Pižman varrella, nykyisen Skitskajan kylän lähellä, sijaitsi vuosina 1715–1851 yksi Petšoran vanhauskoisten keskuksista, Velikije Požnin skiitta. Joen suun lähellä on Ust-Tsilman piirikeskus.
NeO Olarista
NeO Olarista on rap-duo Jeijjon & Nupin toinen pitkäsoitto, joka julkaistiin 3rd Rail Musicin kautta 30. toukokuuta 2014. Albumin kappaleesta "Toyboy" julkaistiin musiikkivideo marraskuussa 2013 ja kappaleista "Lupa läikyttää 2014" ja "Kolmipyörä" toukokuussa 2014. NeO Olarista nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 46.
Rummikub
thumb|Pelaajat säilyttävät käyttämättömiä laattoja telineissä. thumb|106 Rummikub-laattaa. Rummikub on numerolaattoihin perustuva peli, johon voi osallistua 2–4 pelaajaa. Peliä suositellaan yli 8-vuotiaille. Peliin kuuluu 104 numerolaattaa, kaksi jokeria sekä neljä laattatelinettä. Laatat on numeroitu 1–13 neljällä eri värillä. Kutakin värisarjaa on kaksi kappaletta. Pelin alussa jokaiselle pelaajalle annetaan satunnaiset 14 laattaa, joita säilytetään pelitelineessä siten, etteivät pelaajat näe toistensa laattoja. Pelissä on tavoitteena päästä eroon omista laatoistaan mahdollisimman nopeasti asettamalla yksi tai useampi laatta pelipöydälle sääntöjen mukaan. Mikäli pelaaja ei vuorollaan aseta sopivaa laattaa pöydälle, hän joutuu nostamaan uuden laatan.
Pelin on kehittänyt romanialaissyntyinen israelilainen Ephraim Hertzano. Hän keksi Rummikubin 1930-luvun alussa ja valmisti perheensä kanssa käsin ensimmäiset pelilaatat.
Taloustieteen koulukunnat
Taloustieteessä on useita erilaisia koulukuntia, joilla on erilaisia käsityksiä taloustieteen metodologiasta, teoreettisesta perustasta tai talouden toiminnasta. Puhuttaessa koulukuntien näkymyseroista viitataan yleensä näkemyseroihin makrotaloustieteestä. Siinä tunnetuin jako syntyi 1970-luvulla, jolloin monetaristit kyseenalaistivat siihen asti vallinneen keynesiläisen teorian.
Nykyään taloustieteen voi katsoa jakautuvan valtavirran hyväksymään teoriapohjaan, jota opetetaan lähes kaikissa yliopistoissa sekä useisiin pieniin koulukuntiin. Valtavirtana mikrotaloustieteessä uusklassisen koulukunnan yhtenäistä teoriaa yksittäisten taloudellisten toimijoinen käyttäytymisestä ja niiden aggregoimisesta koko kansantalouden tasolle. Yleensä taloustieteilijät hyväksyvät markkinahäiriöiden olemassaolon.
Makrotaloustieteessä katsotaan yleisesti, että teorialla tulee olla mikrotaloudelliset perusteet. Makroteorian hajanaisuuden vuoksi erilaisille lähestymistavoille on enemmän tilaa kuin mikroteorian puolella. Valtavirtana voidaan pitää uusklassisen koulukunnan ja keynesiläisen koulukunnan yhdistelmää. Valtavirran sisällä on erilaisia näkemyksiä siitä, kuinka tehokasta keynesiläinen elvytyspolitiikka on. Monetaristit Milton Friedmanin johdolla suhtautuvat elvytykseen erityisen kriittisesti. Uuskeynesiläiset ovat taas omaksuneen uusklassisen teoriapohjan malleilleen, mutta painottavat analyysissaan keynesiläisiä teemoja kuten hinta- ja palkkajäykkyyttä.
1960-luvulla keynesiläiset ja monetaristit kiistelivät inflaation syistä ja vaikutuksesta työllisyyteen (ks. Phillipsin käyrä), rahan kysynnän korkojoustosta ja siitä, onko finanssipolitiikalla toivottua vaikutusta kokonaiskysyntään. Professori Vesa Kanniaisen mukaan empiiriset tosiasiat ratkaisivat kiistan monetarismin voittoon ja keynesiläisten usko finanssipolitiikan ylivertaiseen kykyyn hoitaa työttömyysongelma on kuollut.
Vuosien 2007-2008 finanssikriisin jälkeen jotkut taloustieteilijät kuten Nouriel Roubini ovat arvioineet, että onnistunutta talouspolitiikkaa ei voida harjoittaa, jos otetaan johtotähdeksi vain toinen näistä teorioista.
Blaž Kavčič
Blaž Kavčič (s. 5. maaliskuuta 1987 Ljubljana) on slovenialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 68 elokuussa 2012. Hän tulee urheilullisesta perheestä.
Taloustieteen koulukunnat
Heterodoksiset koulukunnat
Heterodoksisia koulukuntia yhdistää se, että niillä on jyrkästi valtavirtataloustieteestä poikkeavia näkemyksiä. Niiden keskinäiset näkemyserot ovat vielä suurempia. Monet koulukunnista syntyivät marginalismin vallankumouksen jälkeen 1800-luvun lopussa. Useat niistä ovat edelleen olemassa, mutta niiden vaikutus on hyvin heikko verrattuna valtavirtaan. Tärkeimmät näistä koulukunnista ovat institutionaalinen taloustiede, marxilainen taloustiede ja itävaltalainen taloustiede.
John Hicksin muodostaman keynesiläisyyden ja uusklassisen taloustieteen synteesin jälkeen keynesiläisyys siirtyi osaksi taloustieteen valtavirtaa. Tiukimmat keynesiläiset valtavirran kriitikot ovat muodostaneet jälkikeynesiläisen koulukunnan.
Blaž Kavčič
Kavčič teki Grand Slam -debyyttinsä Australian avoimissa 2010. Vuonna 2011 hän pääsi puolivälieriin sekä Chennain että Båstadin ATP-turnauksissa, joissa molemmissa hän hävisi Tomáš Berdychille.
Taloustieteen koulukunnat
Heterodoksiset koulukunnat
Useimmat heterodoksisista koulukunnista ovat kapitalismin kriitikoita, mutta itävaltalainen taloustiede on näistä poikkeus. Itävaltalaisen taloustieteen edustajat, pääosassa Ludwig von Mises, kehittivät prakseologiaksi kutsutun opin, jonka mukaan ihmisen toiminta on redusoitavissa filosofisen logiikan perusteisiin. Nykyään tyypilliset itävaltalaisen taloustieteen kannattajat ovat rothbardilaisia anarkokapitalisteja, mutta useimmat liberaalit taloustieteilijät kuten Bryan Caplan ja Milton Friedman ovat argumentoineet koulukunnan keskittyvän liian vähän valtavirtataloustieteelliseen empiiristen havaintojen käsittelemiseen ja teoretisointiin.
Historiallinen tai preussilainen koulukunta puolestaan puolusti näkemystä, jota he kutsuivat historisismiksi. Sen mukaan historian tarkastelu on yhteiskunnan ja talouden lainalaisuuksien selvittämisen päälähde. Koska talouden toiminta on kulttuurista riippuvaista eivät he hyväksyneet taloustieteen teoreemoista johdettuja tuloksia.
Dicronocephalus
Dicronocephalus on lehtisarvisiin kuuluva kovakuoriaissuku.
Taloustieteen koulukunnat
Heterodoksiset koulukunnat
Tuoreempia koulukuntia ovat muun muassa evolutionaarinen, feministinen, vihreä taloustiede ja Ekonofyysikot.
Lelegit
Lelegit olivat mahdollisesti esihistoriallinen kansa, mutta todisteet heistä ovat kokonaan mytologisia eli epäluotettavia. Näyttää siltä, että kreikkalaiset ovat käyttäneet termiä lelegit yleisnimenä nykyisen Kreikan mantereen, nykyisen Kreikan saariston ja Vähän-Aasian esikreikkalaisista asukkaista. Samalla tavalla on käytetty myös termiä pelasgit. Lelegejä on asunut esimerkiksi Sámoksen, Chíoksen ja Fokaian läheisillä rannikkoalueilla ja Lakonianlahden rannoilla. Lelegit eivät olleet protoindoeurooppalaisia eivätkä arjalaisia, vaan mahdollisesti kaukasidisia rodultaan. Lelegit olivat alkujaan merenkulkukansa, ja lisäksi he olivat taitavia puuseppiä. Lelegit rakensivat puusta laivoja ja taloja. Kansa asuikin alueilla, joilla oli saatavana puutavaraa. Lelegit halveksivat merirosvousta, eivätkä milloinkaan itse ryhtyneet tällaiseen.
Kaarialaisen 200-luvulla eaa. eläneen kirjailijan Filippos Theangelalaisen mukaan lelegit olivat kaarialaisten maaorjia. Tämän vahvistaa myös antiikin kreikkalainen filosofi Plutarkhos teoksessaan Moralia. Antiikin kreikkalaisen historioitsijan Kallistheneen mukaan lelegit muuttivat Vähästä-Aasiasta nykyisen Kreikan alueelle kaarialaisten kanssa. Antiikin maantieteilijä Strabon kuvaa lelegejä nimellä planētes eli ”vaeltajat”.
Kandolin
Kandolin tai Candolin on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Pursiainen
Pursiainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Venäjän–Persian sota (1722–1723)
Venäjän-Persian sota oli sota Venäjän ja Persian välillä vuosina 1722-1723. Se tunnetaan venäläisessä historiankirjoituksessa Pietari Suuren sotana Venäjän ja Persian (Iranin) välillä. Tsaarin pyrkimyksenä oli laajentaa Venäjän vaikutusvaltaa Kaspianmeren ja Etelä-Kaukasian alueilla ja estää sen kilpailijaa, Osmanien valtakuntaa hyötymästä Safavidien hallitseman Persian valtakunnan heikkenemisestä.
Ennen sotaa Venäjän Pietari I turvasi Georgian kuningas Vakhtang VI:n ja Armenian katolikos Asdvadzadurin tekemän liiton. Nämä kristityt hallitsijat hakivat Venäjän tukea ristiriidoissaan Persian ja Osmanien valtakunnan kanssa.
Heinäkuussa 1722 Venäjän armeijan ratsuväki ja kasakat, noin 22000 miestä, aloittivat hyökkäyksen vähän aikaisemmin rakennetun Kaspianmeren laivueen avulla ja amiraali Fjodor Apraksin johdolla Astrahanista. He marssivat maitse Tsaritsyniin. 23. elokuuta 1722 Venäjän armeija valloitti Derbentin Etelä-Dagestanissa. Kuitenkin syysmyrskyt Kaspianmerellä pakottivat Pietari Suuren palaamaan Astrahaniin, mutta Venäjä jätti varuskuntia Derbentiin ja Svyatoy Kresiin. Syyskuussa 1722 Vakhtang VI leiriytyi Ganjaan. Georgian ja Armenian armeijoissa oli yhteensä 40 000 miestä, ja ne olivat aikeissa liittyä etenevään Venäjän armeijaan, mutta saatuaan uutisia Pietari I:n lähdöstä ne palasivat marraskuussa takaisin Tbilisiin.
Joulukuussa 1722 Venäjän armeija ja laivasto valtasivat kenraalimajuri Mihail Matyushkin johdolla Raštin, ja heinäkuussa 1723 ne etenivät kaapatakseen Bakun. Venäjän sotilaallinen menestys Etelä-Kaukasiassa keväällä 1723 pakotti Tahmasp II:n hallituksen allekirjoittamaan Pietarin rauhansopimuksen, jossa se luovutti Derbentin, Bakun sekä Persian maakunnat Širvanin, Gīlānin, Māzandarānin ja Astrabadin venäläisille 12. syyskuuta 1723.
Vuonna 1735, juuri ennen Venäjän–Turkin sotaa, keisarinna Anna Ivanovnan hallitus palautti kaikki nämä alueet Persialle sillä ehdolla, että persialaiset tulivat mukaan liittoutumaan ottomaanien Turkkia vastaan. Samaan aikaan Venäjä kiinnostui Kaukasian valtaamisesta. Georgialaiset pyysivät Venäjältä apua omassa taistelussaan Turkkia vastaan. Toisaalta Persia vahvistui ja Georgia joutui kahden islamilaisen valtion puristuksessa turvautumaan Venäjän apuun. Venäjä sai siten yliotteen Georgiasta.
Lavelanet
Lavelanet on kunta Lounais-Ranskassa Ariègen departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella. Se on ollut aikanaan tekstiiliteollisuuden keskus. Tästä ajasta on kaupungissa muistona tekstiilimuseo Musée du textile et du peigne en corne.
Haloksatsolaami
Haloksatsolaami on bentsodiatsepiinijohdannainen lääkeaine. Sitä myydään Japanissa nimellä Somelin. Sillä on samankaltainen vaikutus triatsolaamin, tematsepaamin ja flunitratsepaamin kanssa, ja sitä käytetään unettomuuden hoitoon. Sitä on tutkittu kissoilla ja verrattu estatsolaamiin, ja on huomattu että haloksatsolaami vaikuttaa vain gammamotoneuroneihin, mutta estatsolaami vaikuttaa sekä alfa- että gammamotoneuroneihin.
Suomen valtioneuvosto
thumb|Valtioneuvoston logo. thumb|[[Valtioneuvoston linna Helsingissä Senaatintorin laidalla]]
Valtioneuvosto (kansanomaisesti hallitus, ) on Suomen ylintä toimeenpanovaltaa käyttävä elin. Se käsittää pääministerin ja ministerien muodostaman hallintovallan keskittymän ja laajemmassa merkityksessä sillä tarkoitetaan valtioneuvoston yleisistunnon ja ministeriöiden muodostamaa hallitus- ja hallintoasioiden päätöksentekoelintä. Toimeenpanovalta kuuluu perustuslain mukaan valtioneuvostolle, toisin sanoen se panee eduskunnan ja tasavallan presidentin päätökset täytäntöön ja antaa asetuksia. Valtioneuvostolla on oikeus antaa asetuksia laissa säädetyissä asioissa.
Parlamentarismin periaatteen mukaisesti valtioneuvoston on nautittava eduskunnan luottamusta (PeL 3 §). Valtioneuvosto antaa yhdessä presidentin kanssa esitykset eduskunnalle (hallituksen esitys). Hallituksen istunnosta käytetään nimitystä presidentin esittely.
Kesäkuun 20. päivästä 2023 alkaen valtioneuvoston on muodostanut Orpon hallitus, jonka pääministerinä toimii Petteri Orpo.
Nimitystä valtioneuvosto on käytetty vuoden 1918 lopusta, Ingmanin I hallituksen muodostamisesta lähtien. Sitä ennen Suomen hallituksista käytettiin nimitystä senaatti.
Koostumus
Valtioneuvostoa johtaa pääministeri, hänen apunaan on valtioneuvoston kanslia, yksi kahdestatoista ministeriöstä, joka vastaa pääministerin johdolla hallitusohjelman toimeenpanon valvonnasta ja avustaa pääministeriä valtioneuvoston johtamisessa. Valtioneuvoston kanslia vastaa Suomen EU-politiikan yhteensovittamisesta ja käsittelee EU:n kehittämistä. Valtioneuvoston kanslia turvaa kaikissa olosuhteissa pääministerin ja hallituksen toimintaedellytykset.
Presidentti nimittää ministerit pääministerin esityksestä. Ministeriksi nimitettävien on oltava lain mukaan ”rehellisiksi ja taitaviksi tunnettuja” Suomen kansalaisia. Ministerien ei tarvitse olla kansanedustajia. Ministerit ovat virkatoimistaan vastuullisia eduskunnalle, ministerien ja koko hallituksen on nautittava eduskunnan luottamusta.
Suomessa on nykyisin 12 ministeriötä. Ne vastaavat toimialallaan lainsäädännön valmistelusta ja valtioneuvostossa päätettävien asioiden valmistelusta.
Ministerivaliokunnat
Valtioneuvostossa on asioiden valmistelua varten neljä pysyvää, lakimääräistä valiokuntaa. Jokaisen valiokunnan puheenjohtajana toimii pääministeri.
Koko itsenäisyyden ajan ovat toimineet ulko- ja turvallisuuspoliittinen ministerivaliokunta sekä raha-asiainvaliokunta. Monissa toisen maailmansodan jälkeisissä hallituksissa asetettu talouspoliittinen ministerivaliokunta vakinaistettiin vuonna 1977. Suomen liityttyä Euroopan unionin jäseneksi on edellisten lisäksi asetettu EU-ministerivaliokunta.
Valtioneuvoston yleisistunnossa käsiteltävien asioiden valmistelua varten voidaan tarvittaessa asettaa muitakin ministerivaliokuntia, joiden jäsenet määrää pääministeri.
Ulko- ja turvallisuuspoliittisen valiokunnan jäseninä ovat pääministerin lisäksi ulkoministeri ja puolustusministeri sekä kolme muuta, pääministerin määräämää ministeriä. Valiokunta käsittelee tärkeät ulko- ja turvallisuuspoliittiset ja muut Suomen ulkovaltasuhteisiin liittyvät kysymykset. Tällaisia ovat esimerkiksi ulkoasiainhallinnon korkeiden virkamiesten nimitykset, ulkopoliittiset puheet ja lausunnot sekä valtiovierailuja ja kansainvälisiä järjestöjä ja konferensseja koskevat asiat.
Raha-asiainvaliokunnan jäseninä ovat lain mukaan pääministeri, valtiovarainministeri ja vaihtuvana jäsenenä se ministeri, jonka hallinnonalaan käsiteltävä asia kuuluu. Edellisten lisäksi valiokuntaan kuuluu yksi pääministerin määräämä ministeri. Valiokunnan tärkeimpänä tehtävänä on valmistella taloudellisesti erityisen merkittävät asiat, nimenomaan sellaiset, jotka kuuluvat ministeriöiden päätösvaltaan ja joissa valiokunnan käsittely siten edeltää ministeriöissä tapahtuvaa lopullista käsittelyä. Valiokunnalla on eräänlainen veto-oikeus, koska ministeriö ei voi tehdä päätöstä, joka aiheuttaisi suuremman menon kuin valiokunnan hyväksymä päätösehdotus. Ellei valiokunta yhdy ministeriön aikomaan ratkaisuun eikä ministeriö siitä luovu, asia on alistettava koko valtioneuvoston ratkaistavaksi. Sekä ulko- ja turvallisuuspoliittiseen valiokuntaan että raha-asiainvaliokuntaan voidaan tarvittaessa määrätä lisäjäseniä.
Enintään yhdeksänjäsenisen talouspoliittisen ministerivaliokunnan tehtävänä on muiden muassa kokonaistaloudellista kehitystä ja yleisiä talouspoliittisia toimia koskevien asioiden sekä julkisen talouden kehityksen pääsuuntaviivojen käsittely. Keskeisen toimialansa vuoksi se on eräänlainen valtioneuvoston yleinen työvaliokunta.
EU-ministerivaliokunta on Suomen suhteita unioniin keskeisesti koordinoiva ja hallituksen kannanottoja valmisteleva työryhmä. Puheenjohtajana pääministeri voi tuoda sinne haluamansa asian, samoin ministeri omaan toimialaansa kuuluvan asian. Suureksi osaksi valiokunnan käsittelemät asiat tulevat kuitenkin ministeriöiden kansliapäälliköiden kautta.
Valtioneuvoston jäsenten palkkiot ja etuudet
Valtioneuvoston jäsenille maksetaan tehtävän asianmukaisen hoitamisen vaatima palkkio. Palkkio vastaa suuruudeltaan eduskunnan varapuhemiehelle maksettavaa palkkiota vähennettynä viidellä prosentilla. Vuonna 2019 palkkion suuruus on 9 287,91 euroa kuukaudessa. Pääministerin palkkio vastaa puhemiehen palkkiota vähennettynä viidellä prosentilla ja on 11 142,33 euroa kuukaudessa. Palkkio on veronalaista tuloa.
Kansanedustajana toimivalle ministerille maksetaan ministerin palkkion lisäksi kansanedustajan palkkiota ja kulukorvausta. Eduskunta kuitenkin pidättää ministeriksi valitulta kansanedustajalta puolet kansanedustajan palkkiosta ja kulukorvauksesta.
Valtioneuvoston jäsenellä on kalenterivuosittain oikeus vuosilomaan rinnastettavaan 30 päivän vapaaseen, jonka sijoittumisesta päättää valtioneuvoston yleisistunto. Jos valtioneuvoston jäsen ei voi pitää vapaataan, se korvataan hänelle rahamääräisenä. Valtioneuvoston jäsenelle maksetaan myös lomarahaa. Valtioneuvoston jäsenen virka-autopalvelusta sekä kuljetus- ja turvallisuusjärjestelyistä määrätään valtioneuvoston kanslian päätöksellä. Valtioneuvoston jäsenelle korvataan tehtävien hoitamisesta aiheutuneet ylimääräiset kohtuulliset kustannukset valtioneuvoston kanslian päätöksellä. Valtioneuvoston jäsenen tehtävään liittyy oikeus maksuttomaan matkustamiseen. Tämä ei ole veronalaista tuloa. Valtioneuvoston jäsenten virkamatkat korvataan samankaltaisella tavalla kuin valtion virkamiesten matkakustannusten korvaamisesta on sovittu.
Oikeuskanslerinvirasto
Valtioneuvoston yhteydessä toimiva oikeuskansleri ja oikeuskanslerinvirasto valvoo valtioneuvoston, sen jäsenten ja presidentin päätösten ja toimenpiteiden lainmukaisuutta. Valtioneuvoston toiminnan laillisuusvalvonta suoritetaan ensisijaisesti tarkastamalla yleisistuntojen ja tasavallan presidentin istuntojen esittelylistat ennakolta siten, että havaitut virheet voidaan korjata. Vuonna 2003 tarkastettiin noin 2 300 lista-asiaa.
Suomen hallitukset
Hallitusten keskimääräinen ikä on  päivää (1. Septemberta 2023).
Taulukossa muoto on jokin seuraavista:
Huomautukset
Niklas Hede
Niklas Hede (s. 14. toukokuuta 1969 Malmö, Ruotsi) on suomalaissaksalainen entinen jääkiekkoilija.
Ura
Hede aloitti uransa kaudella 1989–1990 HIFK:ssa. Hän ei onnistunut murtautumaan heti HIFK:hon, joten hän haki pelituntumaa myös I-divisioonasta, jossa hän edusti Karhu-Kissoja ja FoPSia. Hede siirtyi kaudeksi 1993–1994 HPK:on ja teki läpimurtonsa SM-liigassa tehoilla 11+21=32. Kaudeksi 1994–1995 hän palasi HIFK:hon ja kaudeksi 1995–1996 taas HPK:hon. Hän oli tuolla kyseisellä kaudella HPK:n paras pistemies tehoilla 16+22=38.
Kaudeksi 1996–1997 Hede siirtyi Saksan DEL-liigan Eisbären Berlinin riveihin. Hän viihtyi Berliinissä neljä kautta: ensin kolme Eisbärenissä ja yksi Berlin Capitalsissa. Hede palasi kaudeksi 2000–2001 SM-liigaan ja siirtyi Ässiin. Paluu Suomeen jäi kuitenkin vain yhden kauden mittaiseksi ja hän siirtyi kaudeksi 2001–2002 EC Bad Tölzin riveihin, 2. Bundesligaan. Hede pelasi uransa loppuajan Saksassa ja hankki myös maan kansalaisuuden.
Hede on sittemmin pelannut 2. Bundesligaa myös EHC Straubing Tigersissa ja EV Eisbären Regensburgissa. Hän pelasi myös kauden 2005–2006 kevätkauden DEL-joukkue Hamburg Freezersissä. Hede pelasi kaudella 2009–10 EHC Münchenissä, Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesligassa. Hän voitti sarjan mestaruuden keväällä 2010 ja lopetti pelaajauransa.
Hede toimi 2009-2011 Kiekko-Vantaa Idän valmennuspäällikkönä. Hän toimi myös YLE Urheilun asiantuntijana jääkiekon MM-kilpailuissa 2010.
Sundström
Sundström on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Niklas Hede
Ura
Hede toimi 1.10.2011 alkaen HIFK:ssa (D-G) valmennuspäällikkönä.
Helmikuussa 2016 Hede nimitettiin EC Red Bull Salzburgin junioriakatemian urheilujohtajaksi. Pian hänen tilalleen johtoon tuli Helmut de Raaf Heden jatkaessa akatemissa, vastuualueenaan seuran alle 16-vuotiaat.
Panssarieste
thumb|500px|Saksalainen betonipylväistä ja teräsvaijereista rakennettu panssarieste [[ensimmäinen maailmansota|ensimmäisen maailmansodan rintamalta Verdunista.]] Panssarieste (myös panssarineste) on sotilaallinen rakennelma, jonka tarkoituksena on estää vastustajan panssarivaunujen ja muiden ajoneuvojen etenemistä.
Panssariesteenä voi toimia kivistä, teräksestä tai betonista rakennettujen esteiden rivi ja kaadetuista puista muodostunut murros. Panssariesteen voi muodostaa myös panssarikaivanto, riittävän upottava suo, vesialue ja talvisaikaan vesistön jäähän tehty railo.
Historiaa ja menetelmiä
Englantilaiset toivat panssarivaunut ensimmäisen maailmansodan rintamalle Sommella syyskuussa 1916. ”Tankkeja” vastaan alettiin rakentaa esteitä erilaisin periaattein: betonista valettiin pylväitä tai kuutioita ja niiden väliin jännitettiin teräsvaijereita; järeästä puutavarasta konstruoitiin erilaisia pukki- ja puomiesteitä. Nämä vaikutteet kantautuivat myös Suomeen. Ensimmäisen maailmansodan lopulla käytettiin myös juoksuhaudoista muokattuja panssarikaivantoja.
1920-luvulla Suomessa oli vain hyvin vähäinen, ranskalaisista Renault-vaunuista muodostuva, panssariase; vaunuista oli muodostettu Erillinen hyökkäysvaunukomppania. Sitä käytettiin muun muassa tutustuttamaan joukko-osastoja hyökkäysvaunuihin. Osastossa tehtiin myös kokeita vaunujen maastoliikkuvuuden ja esterakennelmien parissa. Panssariesteitä olivat ehdottaneet Suomessa toimineet ulkomaiset asiantuntijat, kuten ranskalainen everstiluutnantti Gros-Coissy. Kokeilujen käynnistämisessä oli aloitteellinen teknillisenä tarkastajana toiminut kenraaliluutnantti Unio Sarlin.
Suomen linnoittaessa Karjalan kannasta ennen talvisotaa, lisättiin panssariesteiksi tarkoitettuja estekiviä jalkaväkeä vastaan pystytettäviin piikkilankaesteisiin. Estekivet lohkottiin ja muotoiltiin käsin porien, halkaisukiilojen ja lekojen avulla. Linnoitustöihin jatkosodan aikana osallistuneen rakennusmestarin mukaan estekivet asennettiin ennen talvisotaa pystyyn, myöhemmin ainakin Aunuksessa vuonna 1941 vaakatasoon. Jo talvisodassa havaittiin, ettei estekivien suunniteltu koko riittänyt runsaslumisina talvina pysäyttämään vaunuja, kun este ulottui lumen yläpuolelle vain 60–80 cm.
Vastatoimet
thumb|Churchill VII -panssarivaunu, lempinimeltään Fascine (Risukimppu) takaa nähtynä. Panssariesteiden tekemiseen liittyy vastatoimena pyrkimys niiden vaikutuksen minimointiin. Esteet voidaan pyrkiä kiertämään, tuhoamaan tai tekemään estevaikutus tyhjäksi esimerkiksi kaatamalla estekivet tai täyttämällä kaivannot. Esimerkiksi Normandian maihinnousussa käytettiin kenraalimajuri Percy Hobartin johdolla suunniteltuja AVRE-panssarivaunumuunnoksia, joista yksi, lempinimeltään Risukimppu, oli tarkoitettu estekaivantojen täyttämiseen.
Mirepoix (Ariège)
Mirepoix on kunta Lounais-Ranskassa Ariègen departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella.
Nähtävyyksiä
Mirepoix on vanha keskiaikainen kaupunki. Sen nähtävyyksiä on puukoristeinen talo Maison des Consuls, sekä 1200-luvulla rakennettu Saint-Mauricen katedraali.
Jakob Sigurðarson
Jakob Örn Sigurðarson (s. 4. huhtikuuta 1982) on islantilainen koripalloilija.
Jakob on pelannut Islannissa, Saksassa, Espanjassa, Unkarissa ja Ruotsissa. Vuonna 2011 hän voitti Sundsvall Dragonsissa Ruotsin mestaruuden.
Islannin miesten maajoukkueessa Jakob pelasi vuoden 2015 EM-kilpailuissa, jotka olivat maan historian ensimmäiset.
Opas suoraan demokratiaan
Opas suoraan demokratiaan on suoraa demokratiaa käsittelevä kirja, joka käsittelee etenkin Sveitsin suoraa demokratiaa. Kirjan kirjoittajat Bruno Kaufmann, Rolf Büchi ja Nadja Braun perustelevat, miksi suoraa demokratiaa tulisi lisätä Euroopassa mutta myös muualla.
Kirja on julkaistu englanniksi, ranskaksi, espanjaksi, saksaksi, koreaksi, italiaksi, suomeksi ja kiinaksi. Suomessa kirjan julkaisi Like Kustannus vuonna 2008. Kirja on julkaistu myös Internetissä.
SISU BK
SISU Basketball Klub (lyh. SISU) on tanskalainen koripalloseura. Se on saanut nimensä suomalaisesta sisu-käsitteestä.
SISU on voittanut kymmeniä Tanskan mestaruuksia ja cup-mestaruuksia niin miehissä kuin naisissa. Seuraa ovat edustaneet muun muassa tanskalainen Christian Drejer ja suomalainen Ville Nummelin.
Zhou Libo
Zhou Libo (oikealta nimeltään Zhou Shaoyi, 9. elokuuta 1908 Yiyang, Hunan – 25. syyskuuta 1979) oli kiinalainen kirjailija.
Keskikoulun jälkeen Zhou Libo opetti alkeiskoulussa laskentoa, kunnes hän vuonna 1928 matkusti opiskelemaan Shanghain yliopistoon. Pian hänet erotettiin yliopistosta poliittisen toimintansa vuoksi. Vuonna 1933 Zhou vangittiin lakkoon osallistumisen takia. Vapauduttuaan elokuussa 1934 hän liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen.
Vuodesta 1934 lähtien Zhou toimi vasemmistokirjailijoiden liitossa, käänsi kiinaksi venäläistä kirjallisuutta ja matkusteli eri puolilla Kiinaa. Vuonna 1939 Zhou siirtyi Yan’aniin, jossa hän asui sotavuosien ajan. Hänen ensimmäinen kertomuksensa ilmestyi vuonna 1941. Vuonna 1944 hänestä tuli ”Vapautuksen päivälehden” kirjallisuusliitteen toimittaja. Vuonna 1946 Zhou osallistui maareformin toteuttamiseen koillis-Kiinassa. Tämän ajan kokemuksia kuvaa kaksiosainen romaani ”Rajumyrsky” (1948–1949), joka sai Stalin-palkinnon vuonna 1951. Toinen romaani ”Teräsvirta” (1955) herätti vähemmän huomiota. Zhoun pääteoksena pidetään vuosina 1958 ja 1960 ilmestynyttä romaania ”Suuria muutoksia vuoristokylässä”. Kiinan kulttuurivallankumouksen aikana kirjailija oli jonkin aikaa vankilassa. Hän pääsi palaamaan Pekingiin 1970-luvun lopulla. Zhoun viimeinen teos oli vuoden 1945 taisteluja kuvaava kertomus ”Yö Xiangjoella” (1978).
Naudat
Naudat (Bos) on sorkkaeläinsuku.
Lajit
Mammal Species of the World -teoksen mukaan sukuun kuuluvat seuraavat lajit:
Gabès
Gabès on Tunisiassa Vähän-Syrtin rannalla sijaitseva keidas- ja satamakaupunki. Vuonna 2014 kaupungissa asui vähän vajaat satatuhatta asukasta.
Kaupungissa sijaitseva yliopisto on perustettu vuonna 2003. Se tunnetaan erityisesti korkeatasoisesta kemian tekniikan koulutuksestaan. Gabèsin päävientituotteet ovat sementti, kemianteollisuuden tuotteet ja öljynjalostus. Teollisuudesta on alueelle koitunut 2000-luvun alussa vakavia ympäristöhaittoja.
Rock’n’rollin maailma
Rock’n’rollin maailma on rockyhtye Seremonian single, joka julkaistiin alun perin 18. toukokuuta 2012 YouTube-videopalvelussa. Singlestä julkaistiin myös 500:n kappaleen rajoitettu 7" vinyylipainos.
Single jakoi ilmestyessään kriitikoiden mielipiteitä, ja muun muassa radioasema The Voicen kanavapäällikkö Jussi Mäntysaari kirjoitti julkaisua seuranneena päivänä blogiinsa yhtyeestä negatiivissävytteisesti.
Elephants on Acid
Elephants on Acid on Cypress Hillin yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 28. syyskuuta 2018 BMG:n kautta.
Luettelo maiden korkeimmista kohdista
Tämä on luettelo maiden korkeimmista kohdista. Järjestysnumero on vain itsenäisillä mailla. Itsehallintoalueiden korkein kohta on mainittu, mutta ei numeroitu.
Jarno Sinisalo
Jarno Juhani Sinisalo (17. toukokuuta 1956 Tampere – 27. toukokuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen kapellimestari.
Hän toimi Tampereen Työväenteatterin kapellimestarina johtaen ja sovittaen lukuisia operetteja ja musikaaleja, joista monet olivat suomalaisia kantaesityksiä. Hänen viimeiseksi työkseen jäi helmikuussa 2005 Työväenteatterin suurelle näyttämölle valmistunut Marilyn Monroesta kertova näytelmä "Marilyn".
Sinisalo soitti myös kosketinsoittimia Heikki Silvennoisen johtamassa yhtyeessä Tabula Rasa vuosina 1975–1977.
Hänen vanhempansa olivat näyttelijät Veikko (1926–2003) ja Kaija Sinisalo (s. 1931).
Heath Woodin kalmisto
thumb Heath Woodin kalmisto on viikinkiaikainen kumpukalmisto Englannin Derbyshiressä. Se on ainoa Englannista tunnettu skandinaavista alkuperää oleva kohde, jossa on tehty polttohautauksia. Hautausmaassa on kaikkiaan kuusikymmentä hautakumpua, joista tutkijat ovat vuosien varrella avanneet kolmanneksen. Vuonna 1855 haudoista löydettiin luita ja pieniä rautaesineitä. Vuosina 1941–1945 tehdyissä kaivauksissa löytyi solkia ja pieni miekka, jonka avulla löydöt ajoitettiin suunnilleen 800-luvun lopulle. Vuonna 1955 aluetta hallinnoiva metsäviranomainen halusi suorittaa hakkuita ja istutuksia, mistä syystä aluetta tutkittiin vielä kolmen viikon ajan. Kaikkia vainajia ei ole polttohaudattu, vaan alueelta löytyi myös ruumishautauksia, ja lisää solkia ja hakasia. Yhdessä haudassa oli hopeafiligraanista tehty koru. 1940- ja 1950-lukujen löydöt ovat Derbyn kaupunginmuseossa. 1800-luvulla luetteloidut löydöt ovat kadonneet.
Vuosina 1998–2000 aluetta tutkittiin uudelleen. Näiden tutkimusten perusteella pääteltiin, että alue on voinut olla sotilaskalmisto vuosina 873–878.
Smaragdirannikko
thumb|Smaragdirannikko sijaitsee [[Galluran alueella Koillis-Sardiniassa.]] thumb|Smaragdirannikkoa Smaragdirannikko (Costa Smeralda) on 55 kilometriä pitkä osuus Sardinian rannikosta. Se sijaitsee saaren koillisosassa Sassarin maakunnassa. Se on karua mutta kaunista seutua, ja siellä on noin 80 hiekkarantaa. Vuonna 1961 Aga Khanin johtama yhtymä osti koko tämän alueen ja alkoi kehittää siitä lomanviettoaluetta rahakkaille rakentaen venesatamia ja luksushotelleja. Alueen keskuspaikka on Porto Cervo.
Ilkka (yritys)
Ilkka Oyj (entiseltä nimeltään Ilkka-Yhtymä Oyj) on eteläpohjalainen mediakonserni, jonka toimipaikat sijaitsevat Seinäjoella ja Vaasassa. Ilkka-konsernin liiketoiminnan alueelle kuuluvat monikanavainen kustannustoiminta, mainosmateriaalien painaminen sekä arvopaperikauppa ja sijoitustoiminta.
Ilkka-konsernin media- ja markkinointipalvelujen liiketoiminta-alueella konserniyhtiöistä toimivat I-Mediat Oy sekä sen tytäryhtiöt Myynninmaailma Oy, Digimoguli Oy, somessa.com Oy Ab ja MySome Oy. Sanomalehti Ilkka-Pohjalaisen lisäksi I-Mediat Oy julkaisee kahta kaupunkilehteä ja viittä paikallislehteä. Konsernin painopalveluyhtiö I-print Oy:n liiketoiminta koostuu arkki- ja erikoispainamisen palveluista. Liana Technologies Oy tytäryhtiöineen tuottaa markkinoinnin ja viestinnän teknologiapalveluita.
Konserniin kuuluu lisäksi kiinteistöyhtiö sekä osakkuusyhtiöt Arena Partners Oy (41,17 %) ja Yrittävä Suupohja Oy (38,5 %). Ilkka Oyj:llä on myös 10,9 %:n osuus Alma Media Oyj:n osakkeista, ollen Alma Median kolmanneksi suurin omistaja. Konserni vähensi omistustaan Alma Mediasta marraskuussa 2018 myymällä 16,4 % sen osakkeista.
Helsingin pörssissä Ilkka Oyj:n osake on ollut listattuna vuodesta 1981 (I-sarja); II-sarjan osake on ollut listattuna vuodesta 1988 alkaen. Osakkeen noteeraus siirtyi pörssin päälistalle 10. kesäkuuta 2002.
Toukokuussa 2021 Keskisuomalainen Oyj osti Ilkka-Yhtymä Oyj:n osakkeita KPK Yhtiöt Oyj:ltä yhteensä 4,45 miljoonalla eurolla.
Päätuotteet
200px|right|thumb|Ilkka-Yhtymän vanha logo. Maakuntalehdet
Paikallislehdet
Kaupunkilehdet
Painotuotteet ja palvelut
Omistus
Viisi suurinta osakkeenomistajaa osakemäärän mukaan, tilanne 31. heinäkuuta 2022.
Gastão Elias
Gastão Elias (s. 24. marraskuuta 1990 Caldas da Rainha) on portugalilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 103 toukokuussa 2013. Junioreiden maailmanlistalla hän oli parhaimmillaan kuudentena.
Elias on voittanut urallaan kaksi ATP-haastajaturnausta.
Michael Kohlmann
Michael Kohlmann (s. 11. tammikuuta 1974 Hagen) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 98 marraskuussa 1998 ja nelinpelissä sijalle 27 maaliskuussa 2007. Hän on voittanut viisi ATP-nelinpeliturnausta. Grand Slam -turnauksissa hän on selviytynyt kaksinpelissä kolmannelle kierrokselle ja nelinpelissä välieriin. Hän on edustanut Saksaa Davis Cupissa kuudessa maaottelussa vuosina 2000–2007.
Tenryū (1883)
Tenryū oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1883 vesillelaskettu puurunkoinen kolmimastoinen parkkitakiloitu Kaimon-luokan korvetti.
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1877 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 9. helmikuuta 1878. Alus laskettiin vesille 18. elokuuta 1883 ja valmistui 5. maaliskuuta 1885.
Michael Kohlmann
Ura
Ensimmäisen ATP-nelinpeliturnauksensa Kohlmann voitti parinsa Julian Knowlen kanssa Copenhagen Open -turnauksessa helmikuussa 2002.
Tenryū (1883)
Valmistus
Aluksella aloitettiin valmistajan koeajot 26. helmikuuta 1885, jolloin painopisteen todettiin olevan paljon korkeammalla kuin Kaimonissa. Ongelmaa pidettiin seurauksena rakennustöiden aikaisten takiloinnin ja varustuksen muutoksista sekä 40 prosentin hiilivaraston lisäämisestä. Alus luovutettiin 5. maaliskuuta Yokosukan laivastoasemalle, jolloin sille oli asennettu vakauden lisäämiseksi puiset pilkekölit. Kaikesta huolimatta aluksen palvelukseenotto viivästyi kevääseen 1886.
Michael Kohlmann
Ura
Australian avointen 2010 miesten nelinpelissä Kohlmann selviytyi parinsa Jarkko Niemisen kanssa välieriin. Puolivälieräottelussa Fernando González ja Ivan Ljubičić joutuivat luovuttamaan erävoittojen ollessa tasan 1–1. Välierissä Kohlmann ja Nieminen hävisivät turnauksen ykkössijoitetuille Bob ja Mike Bryanille.
Tenryū (1883)
Palvelus
Alus osallistui ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan Lushunkoun ja Jalun taisteluihin. Sodan jälkeen aluksen takilaa kevennettiin, purjeet poistettiin ja mastoihin asennettiin taistelutilat sekä asennettiin Gatling-tyyppiset konekiväärit. Alus luokiteltiin 21. maaliskuuta 1898 toisen luokan tykkiveneeksi, minkä jälkeen se oli lähinnä rannikonvalvontatehtävissä. Aluksella syttyi marraskuussa 1897 tulipalo, jonka aiheuttamat vauriot vaativat laajoja korjauksia.
Venäjän–Japanin sodassa alus oli Kōben laivastotukikohdan vartioaluksena. Sodan päätyttyä alus siirrettiin Maizurun laivastoalueelle, missä se oli koululaivana. Alus siirrettiin reserviin 21. joulukuuta 1911 ja myytiin romutettavaksi 20. lokakuuta 1912.
Ródoksen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta
Ródoksen arkkihiippakunta on katolinen arkkihiippakunta Kreikassa. Se on suoraan Pyhän istuimen alaisuudessa.
Hiippakunta käsittää osan Dodekanesian saarista, tärkeimpänä Ródoksen. Hiippakunta käsittää 2 714 neliökilometrin kokoisen alueen, ja siihen kuuluu kaksi seurakuntaa, joiden jäsenmäärä vuonna 2017 oli 400. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Ródoksen kaupungissa sijaitseva Pyhän Franciscus Assisilaisen katedraali.
Katolisen kirkon läsnäolo Dodekanesiassa on peräisin ristiretkien jälkeiseltä keskiajalta sekä maailmansotien väliseltä italialaisvallan ajalta. Hiippakunnan katsotaan olevan perustettu 200-luvulla ja tulleen korotetuksi arkkihiippakunnaksi 400-luvulla. Vuonna 1523 siitä tuli asemaltaan titulaaripiispan istuin. Ródoksen arkkihiippakunnaksi se palautettiin 28. maaliskuuta 1928. Vuonna 1931 siihen liitettiin osa Chíoksen hiippakunnan alueesta.
Arkkipiispat
Ródoksen arkkipiispat ja apostoliset administraattorit vuodesta 1915 ovat olleet:
Yleistynyt toinen
Yleistynyt toinen on yhteiskuntatieteellinen käsite, joka liittyy sosiaalisen identiteetin luomiseen. Käsitteen takana on ajatus, että yhteiskunnalliset toimijat määrittävät minäkuvansa suhteessa muihin. Muita on mahdotonta käsitellä kognitiivisesti sellaisenaan, vaan apuun tarvitaan yleistyksiä, joiden pohjalta voidaan suunnata omia odotuksia. Sosiaalisen toimijan kuvitellessa muiden odotuksia itseään kohtaan hän hyödyntää yleistyneen toisen mielikuvaa. Kyseessä on siis eräänlainen moninkertainen kuvitteluprosessi, jossa toimija kuvittelee, mitä muut hänestä kuvittelevat. Yleistyneen toisen käsitettä käytetään ennen kaikkea sosiaalipsykologiassa, jonka piirissä se kytketään usein symboliseen interaktionismiin.
George Herbert Meadin mukaan ihmiset ovat yleistyneen toisen kautta yhteydessä yhteiskuntaan. Yleistyneen toisen mielikuva toimii siis välittäjänä yksilöiden yksityisen maailman ja julkisen yhteiskunnallisen todellisuuden välillä. Meadin mielestä leikit ja roolipelit ovat tärkeitä lapsen kehitykselle, jotta tämä oppii näkemään itsensä toisten ihmisten kautta ja ymmärtämään muiden aikeita ja odotuksia paremmin. Tätä kautta hän kykenee muodostamaan itselleen yleistetyn toisen ja terveen minäkuvan.
Aleksandre Tšeišvili
Aleksandre Tšeišvili (, ; 17. maaliskuuta (J: 4 maaliskuuta) 1903 nykyisen Ozurgetin piirikunnan Askanan kylä – 6. syyskuuta 1962 Alsfeld, Hessen ) oli georgialainen neuvostokirjailija, joka vuonna 1958 loikkasi Länsi-Saksaan.
Aleksandre Tšeišvili syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän kävi Kutaisin reaalikoulun ja opiskeli vuosina 1922–1926 Tbilisin yliopiston filosofisessa tiedekunnassa. Sen jälkeen hän työskenteli yliopistossa ja muissa korkeakouluissa historiallisen ja dialektisen materialismin sekä myöhemmin venäläisen ja länsieurooppalaisen kirjallisuuden opettajana. Vuonna 1928 hän liittyi NKP(b):n jäseneksi. Vuosina 1930–1932 hän vietti kaksi vuotta Berliinissä.
Tšeišvilin ensimmäinen proosateos ”Svanetia satulasta nähtynä” ilmestyi vuonna 1929. Seuraavana vuonna häneltä julkaistiin kokoelma maatalouden kollektivisoinnista kertovia kirjoituksia ”Prikatiirin muistiinpanoja”. Vuonna 1934 Tšeišvili osallistui Neuvostoliiton kirjailijaliiton ensimmäiseen edustajakokoukseen. Samana vuonna hän meni naimisiin lääkäri Ketevan Tšeišvilin kanssa. Avioliitosta syntyi kaksi poikaa.
Macarthuria
Tuntomerkit
Suvun lajit ovat enemmän tai vähemmän jäykkävartisia ja -oksaisia pensaita, joiden sekundaarinen paksuuskasvu on tavallisuudesta poikkeava. Lehdet ovat kierteisesti, ja ainakin osa niistä on surkastunut suomuiksi. Kukat ovat pieniä, ja niissä on viisi verholehtimäistä ja joskus myös viisi terälehtimäistä kehälehteä, jotka kiinnittyvät heteiden yhteenkasvettumana muodostuneen putken tyveen. Heteitä putkessa on kahdeksan. Sikiäin on kehänalainen ja yhdislehtinen, tavallisesti kolmen, harvoin neljästä seitsemään emilehden muodostama, ja sisältää yhdestä kolmeen siemenaihetta kutakin emilehteä kohden. Hedelmä on nahkea selkäluomainen rakokota, ja siemenissä on vaippa eli arillus, joka houkuttelee muurahaisia toimimaan siementen levittäjinä.
Aleksandre Tšeišvili
Vuonna 1936 Tšeišvili alkoi kirjoittaa ensimmäistä romaaniaan nimeltä Lelo. Länsigeorgialaisen teekolhoosin elämästä kertovan romaanin ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1938. Toisen maailmansodan aikana kirjailija laati joukon isänmaallisia kertomuksia, jotka vuonna 1943 julkaistiin erillisenä kirjasena ”Kotoinen ääni”. Samana vuonna hän väitteli kandidaatiksi Važa-Pšavelan runoudesta.
Vuonna 1948 Tšeišvili muokkasi uudelleen Lelon ensimmäisen osan ja kirjoitti sille jatko-osan, jotka ilmestyivät seuraavana vuonna yhtenä kirjana. Vuonna 1951 teos sai Stalin-palkinnon. Romaania pidettiin aikanaan yhtenä georgialaisen neuvostokirjallisuuden parhaista saavutuksista.
Macarthuria
Levinneisyys
Suku kasvaa siellä täällä Australian rannikkoalueilla erityisesti Lounais-Australiassa.
Aleksandre Tšeišvili
1950-luvulla Tšeišvili jatkoi opetus- ja tieteellistä työtään yliopistossa ja Georgian tiedeakatemian kirjallisuuden instituutissa. Hän toimi myös venäläisen ja länsieurooppalaisen kaunokirjallisuuden kääntäjänä. Samaan aikaan ilmestyivät sivistyneistön elämää kuvaavat romaanit ”Korkea aalto” ja ”Kultainen hämähäkinseitti”.
Kirjailija toimi Neuvostoliiton vastavakoilun agenttina vuodesta 1936 lähtien. Vuosina 1957–1958 hän kävi kahdesti Itä-Saksassa. Toisella kerralla marraskuussa 1958 hän hakeutui Itä-Saksan kirjamessujen aikana Länsi-Berliiniin ja haki turvapaikkaa Länsi-Saksasta. Tšeišviliä epäiltiin aluksi vakoilijaksi, mutta vuonna 1961 Ansbachin hallinto-oikeus myönsi hänelle turvapaikkaoikeuden. Kirjailija kuoli seuraavana vuonna nopeasti edenneen sairauden aiheuttamaan sydänveritulppaan.
Macarthuria
Luokittelu
Macarthuria-sukuun kuuluu kymmenen lajia. Suku on aiemmin yhdistetty Limeaceae- tai Molluginaceae-heimoon.
Suvun lajit:
Museokokoelma
thumb|[[Museonäyttelyssä on yleensä esillä vain osa museoiden esineistöstä.]] Museokokoelma on museoesineiden ryhmä, joka on koottu ja järjestetty museon asettamien kriteerien mukaan. Museot keräävät esineistöä maantieteellisen, temaattisen ja ajallisen erikoistumisensa mukaan. Esineiden valintaan vaikuttaa käsitys kulttuuriperinnöstä, mutta suurin kokoelmaan vaikuttava tekijä on sattuma, jonka takia esineet katoavat, tuhoutuvat tai kuluvat loppuun, ennen kuin ne päätyvät museoon.
Museokokoelmista on pakko myös poistaa esineitä, koska tila on usein rajattua. Poistettavaksi esineiksi pyritään valitsemaan museoarvoltaan vähäisimmät objektit, mutta myös rikkoutuneita tai muuten käyttökelvottomia esineitä poistetaan kokoelmista.
Määritelmä ja yleispiirteet
Museologisesti museokokoelma määritellään objektien luokaksi, joka on koottu ja järjestetty tiettyjen vaatimusten mukaan. Kokoelmaan kuuluvat esineet muodostavat ryhmän, joita yhdistää jokin tai jotkin yhteiset tekijät.
Museokokoelmilla on kolme keskeistä yleispiirrettä. Kokoelmat muodostuvat erilaisista esineistä, esineet tulevat menneisyydestä ja esineet muodostavat kokonaisuuden.
Kerääminen
Museoiden keräystoimintaa määrittävät muutamat peruslähtökohtat: museo ei voi kerätä kaikki mahdollisia esineitä, keräyksen on oltava valikoivaa, hankinnan pitää olla laillinen ja kohteiden on oltava kuvia todellisesta maailmasta.
Koska museoiden kokoelmia kerätään valikoiden, joku tai jokin päättää kokoelmaan valittavat objektit. Sattuma vaikuttaa kokoelman karttumiseen ennen varsinaista päätöstä, sillä sen takia esine katoaa, tuhoutuu tai kuluu loppuun. Sattuman jälkeen toiseksi merkittävin kokoelman muodostumiseen vaikuttava tekijä on lahjoittajat ja myyjät. He valitsevat esineistään ne, jotka he haluavat päätyvän museoon. Tärkein museossa tapahtuva valintatekijä on senhetkinen käsitys kulttuuriperinnöstä eli yleinen mielikuva siitä, mikä on tärkeää, soveliasta ja tarpeeksi arvokasta museoon. Lisäksi kokoelman muodostumiseen vaikuttavat myös hinta, turvallisuus, käyttöoikeudet ja -mahdollisuudet sekä esineen koko.
Keruutoimintaa rajoittavat maantieteelliset, temaattiset ja ajalliset tekijät. Maantieteellisesti museot saattavat keskittyä esimerkiksi keräämään vain kunnallista, maakunnallista, tietyn valtion sisäistä tai jopa koko maailman laajuista aineistoa. Aiheen puolesta museo voi keskittyä esimerkiksi taiteeseen, historiaan, luontoon, kansankulttuuriin, teollisuuteen tai tieteeseen. Ajallisesti museon kokoelma voi sijoittui kaikkialle esihistoriasta nykyaikaan. Hyvä kokoelma voi syntyä vain järkevällä keräämisellä, ja museon on tällöin tiedettävä, mitä esineitä se kerää.