cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Symbian
Käyttöliittymä
Symbianissa on ollut natiivi grafiikkatyökalupakki, tunnettu nimellä AVKON (aiemmalta nimeltään Series 60), alusta saakka. S60 suunniteltiin sellaiseksi, että sitä voisi käyttää näppäimistön kaltaisella käyttöliittymällä, joita olivat ~15-näppäiminen matkapuhelimissa yleinen numeronäppäimistö tai minikokoiset QWERTY-näppäimistöt. AVKON-pohjaiset ohjelmat ovat binaaritasolla yhteensopivia Symbian-versioon Symbian^3 saakka ja sen kanssa.
Symbian^3 sisältää Qt-kehitysympäristön, joka on nyttemmin suositeltu käyttöliittymätyökalupaketti uusille sovelluksille. Qt:n voi myös asentaa vanhemmille Symbian-laitteille.
Tällä hetkellä Nokia suosittelee, että kehittäjät käyttävät Qt Quickia QML:n kanssa; QML on uusi, korkean tason deklaratiivinen käyttöliittymä- ja komentosarjakehitysympäristö visuaalisesti näyttävien kosketusnäyttökäyttöliittymien kehittämiseen, joka mahdollistaa kehityksen sekä Symbianille että MeeGolle; se saatetaan olemassa oleviin Symbian^3-laitteisiin Qt-päivityksenä. Kun yhä useammat sovellukset asteittain siirtyvät Qt-käyttöliittymään, vanhentunut S60-runko (AVKON) poistetaan käytöstä jossain vaiheessa, mikä rikkoo binaaritason yhteensopivuuden vanhojen S60-sovellusten kanssa.
Selain
Symbian^3:ssa ja vanhemmissa on sisäänrakennettu WebKit-pohjainen selain. Symbian oli ensimmäinen mobiilialusta, joka hyödynsi WebKitiä (kesäkuussa 2005). Joidenkin vanhempien Symbian-mallien oletusselaimena on Opera Mobile.
Nokia julkaisi uuden, nopeamman selaimen Symbian Annan julkaisun mukana, jossa on paranneltu käyttöliittymä.
Useampien kielten tuki
Symbianilla on vahva kotoistustuki, joka mahdollistaa maahantuojien ja kolmannen osapuolen ohjelmistonkehittäjien kotoistaa heidän Symbian-tuotteensa tukeakseen maailmanlaajuista jakelua.
Tämänhetkisellä Symbian-julkaisulla (Symbian Belle) on tuki 48:lle kielelle, jotka Nokia saattaa laitteille saataville kielipakettien muodossa (kokoelma kieliä, jotka kattavat myyntialueella yleisesti puhutut kielet). Kaikissa kielipaketeissa on englannin kieli (tai sen paikallisesti oleellinen murre).
Symbian Bellessä tuetut kielet [murteineen] (ja kirjoitusasuineen) ovat:
Symbian Belle on ensimmäinen julkaisu, jossa on mukana tuki kazakin kielelle, kun taas korean kielen tuki on poistettu.
Sovelluskehitys
right|200px|thumb|Symbian v9.3 S60v3-käyttöliittymällä [[Nokia 6710 -puhelimessa.]]
Vuonna 2010 Symbian otti käyttöön standardi-C++:n Qt:n kanssa pääasialliseksi ohjelmistonkehityspaketikseen; sitä voi käyttää joko Qt Creatorin tai Carbide.c++:n kanssa. Qt tukee vanhempia Symbian/S60 3rd- (alkaen Feature Pack 1:stä, tunnettu myös nimellä S60 3.1) ja Symbian/S60 5th Edition (tunnettu myös nimellä S60 5.01b) -julkaisuja, kuten myös uudempaa Symbian-alustaa. Se tukee myös Maemoa ja MeeGoa, Windowsia, Linuxia ja Mac OS X:ää.
Vaihtoehtoinen sovelluskehitys onnistuu Python (katso Python for S60), Adobe Flash Liten tai Java ME:n avulla.
Symbian OS käytti aiemmin erityistä C++-versiota Carbide.c++-ohjelmointiympäristön (IDE) kanssa natiivina sovelluskehitysympäristönä.
Qt
Vuonna 2010 Symbianin ohjelmistonkehityspaketti on tavallinen C++ Qt:tä käyttäen. Sitä voi käyttää joko Qt Creatorin tai Carbiden (vanhempi integroitu ohjelmointiympäristö, jota käytettiin ennen Symbian-kehitykseen) kanssa. Puhelinsimulaattori mahdollistaa Qt-sovellusten testaamisen. Simulaattorille käännetyt sovellukset ovat käännetty kehitysalustan natiiville koodille sen sijaan, että niitä pitäisi emuloida. Sovelluskehityksessä voi käyttää joko C++:aa tai QML:ää.
Symbian C++
Koska Symbian-käyttöjärjestelmä on kirjoitettu C++-kielellä käyttäen Symbianin koodausstandardeja, on mahdollista kehittää Symbian C++:aa käyttämällä, vaikkakin se ei ole standarditoteutus. Symbianissa käytetty Symbian C++ kuitenkin eroaa standardin mukaisesta C++-kielestä eräissä kohdin.
Ennen Qt-ohjelmistonkehityspaketin julkaisua, tämä oli normaali kehitysympäristö. Oli olemassa useita Symbianiin pohjautuvia alustoja, jotka tarjosivat ohjelmistonkehityspaketteja (SDK) ohjelmistonkehittäjille, jotka halusivat kehittää Symbian OS -laitteille; näistä tärkeimmät olivat UIQ ja S60. Yksittäisillä puhelintuotteilla tai -perheillä oli usein valmistajan sivuilta ladattavia ohjelmistonkehityspaketteja tai ohjelmistonkehityspakettien laajennoksia.
Ohjelmistonkehityspaketit sisältävät dokumentaatiota, Symbian OS -ohjelmiston kääntämiseen tarvittavat otsikko- ja kirjastotiedostot sekä Windows-pohjaisen emulaattorin ("WINS"). Symbian OS:n versioon 8 saakka ohjelmistonkehityspaketit sisälsivät myös version GCC-kääntäjästä (ristiinkääntäjä), jota tarvittiin kääntämään ohjelmisto laitteessa toimivaksi.
Symbian OS 9 ja Symbian-alusta käyttävät uutta ABI:a ja tarvitsevat erilaisen kääntäjän. Kääntäjiä on useita erilaisia, mukaan lukien uudempi versio GCC:stä.
Symbian C++ -ohjelmointi on vaikeaa oppia, koska Symbian C++ vaatii erityisten tekniikoiden, kuten kuvaajien, aktiivisten objektien ja siivouspinon, käyttöä. Tämä saattaa tehdä jopa melko yksinkertaisten ohjelmien toteuttamisesta vaikeampaa kuin muissa ympäristöissä. On mahdollista, että nämä 1990-luvun huomattavasti rajoittuneemmalle mobiililaitteistolle ja -kääntäjille kehitetyt tekniikat aiheuttivat tarpeetonta monimutkaisuutta lähdekoodissa, koska ohjelmoijien on ollut pakko kiinnittää huomiota matalan tason yksityiskohtiin sovelluskohtaisten ominaisuuksien sijaan. Vuonna 2010 nämä eivät enää ole ongelmia standardi-C++:aa ja Qt-ohjelmistonkehityspakettia käytettäessä.
Symbian C++-ohjelmointia tehdään yleensä integroidun ohjelmointiympäristön (IDE) kanssa. Aiempien versioiden kanssa kaupallista CodeWarrior-IDE:ä suosittiin. Vuonna 2006 CodeWarror-työkalujen korvaajaksi tuli Carbide.c++, Nokian kehittämä Eclipse-pohjainen IDE. Carbide.c++-versioita on neljä: Express, Developer, Professional, ja OEM, joissa jokaisessa on erilaiset kyvyt. Ilmaisella Express-versiolla voi tehdä ja julkaista täysin toimivia ohjelmistoja. Käyttöliittymän suunnittelu, virheenkorjaus kaatumistilanteessa jne. ovat saatavilla muissa, maksullisissa versioissa. Microsoft Visual Studion 2003- ja 2005-versioita tuetaan Carbide.vs-lisäosan avulla.
Muut kielet
thumb|right|200px|Symbian v9.1 [[S60 (ohjelmistoalusta)|S60v3 -käyttöliittymällä Nokia E61 -puhelimessa]] Symbian-laitteita voi myös ohjelmoida Pythonia, Java ME:tä, Flash Litea, Rubyä, .NET:iä, Web Runtime (WRT) -vekottimia ja standardia C/C++:aa käyttämällä.
Visual Basics -ohjelmoijat voivat käyttää NS Basicia kehittääkseen sovelluksia S60 3rd Editionille ja UIQ 3 -laitteille.
Aiemmin Visual Basic-, Visual Basic .NET-, ja C#-ohjelmointi Symbianille oli mahdollista Microsoft Visual Studion lisäosan, nimeltään AppForge Crossfire, avulla. 13. maaliskuuta 2007 AppForge lopetti toimintansa; Oracle osti tekijänoikeudet, mutta ilmoitti, ettei se aio myydä tai tarjota tuotetukea entisille AppForgen tuotteille. RedFIVElabs myy kaupallisena tuotteena Symbianille Net60:tä, pienikokoista .NET-ohjelmointiympäristöä. Net60:n avulla (muun muassa) VB.NET- ja C#-lähdekoodi käännetään välikieleksi, jonka Symbian OS suorittaa käyttämällä just-in-time-kääntäjää. (18. tammikuuta 2010 mennessä RedFIVElabs on lopettanut Net60:n kehittämisen ja heidän sivuillaan lukee seuraavaa: "Tässä vaiheessa etsimme muita mahdollisuuksia tekijänoikeuksien myymiseen, jotta Net60:llä voi olla tulevaisuus jatkossakin.")
Symbian OS:lle on saatavilla myös versio Borland-ohjelmointiympäristöstä. Symbian OS -kehitys on myös mahdollista Linuxilla ja OS X:llä käyttäen yhteisön kehittämiä työkaluja ja tapoja, jonka on mahdollistanut avaintyökalujen lähdekoodin vapauttaminen. Saatavilla oli lisäosa, joka mahdollistaa Symbian-sovellusten kehittämisen Applen Xcode-ohjelmointiympäristössä Mac OS X -käyttöjärjestelmän kanssa.
Java ME-sovellusten kehittäminen Symbianille tapahtuu käyttämällä sekä standarditekniikoita ja -työkaluja, kuten Sun Java Wireless Toolkitiä (aiemmin tunnettu nimellä J2ME Wireless Toolkit). Ne ovat pakattuina JAR (ja mahdollisesti JAD)-tiedostoina. Sekä CLDC- ja CDC-sovelluksia voi luoda NetBeansin avulla. Muihin työkaluihin lukeutuvat SuperWaba, jota voi käyttää rakentaakseen Symbian 7.0 ja 7.0s -sovelluksia Javaa käyttäen.
Teknologiatoimialueet ja paketit
Symbianin design on jaettu teknologiatoimialueisiin, joista jokainen käsittää erinäisen määrän ohjelmistopaketteja. Jokaisella teknologiatoimialueella on oma etenemissuunnitelmansa ja Symbian Foundationilla on ryhmä teknologiahallinnoijia, jotka hallinnoivat näitä teknologiatoimialueiden etenemissuunnitelmia.
Jokainen paketti on jaettu tasan yhdelle teknologiatoimialueelle, joka perustuu siihen, millaista toiminnallisuutta paketti lisää ja mistä se on saanut vaikutteita. Ryhmittämällä paketit teemoittain Symbian Foundation toivoo kannustavansa niiden ympärille muodostuvan vahvan yhteisön keskustelun ja tarkastelun aikaansaamiseksi.
Symbianin järjestelmämalli havainnollistaa teknologiatoimialueiden laajuutta alustapakettien halki.
Paketit omistaa ja niitä ylläpitää paketin omistaja, Symbian Foundationin organisaatiojäsenen nimeämä henkilö, joka hyväksyy koodimuutoksia laajemmalta Symbian-yhteisöltä ja joka vastaa kyseisestä paketista.
Symbianin ydin
Symbianin ydin (EKA2) tukee kohtuullisen nopeaa reaaliaikaista vastausta yksiytimisen puhelimen rakentamiseen sen ympärille—siis puhelin, jossa yksi ydin suorittaa sekä käyttäjän sovellusohjelmat ja protokollapinot. Reaaliaikaisella ytimellä on mikroydinarkkitehtuuri, joka sisältää vain tarpeellisimmat, alkeellisimmat toiminnallisuudet parhaimman vakauden, saatavuuden ja reagointivalmiuden takaamiseksi. Sitä on kutsuttu nanoytimeksi, koska se tarvitsee laajennetun ytimen toteuttaakseen mitä tahansa muita abstraktioita. Se sisältää aikatauluttajan, muistin hallinnan ja laiteajurit, ja verkko-, puhelin- ja tiedostojärjestelmätukipalvelut joko käyttöjärjestelmän palvelujen kerroksessa tai peruspalvelujen kerroksessa. Laiteajurien sisällyttäminen tarkoittaa, että ydin ei ole todellinen mikroydin.
Design
Symbianissa on ennaltaehkäisevä moniajo ja muistin suojaus, kuten muissakin käyttöjärjestelmissä (varsinkin niissä, jotka on luotu pöytätietokoneita varten). EPOC:in moniajon lähestymistapaa inspiroi VMS ja se pohjautuu asynkronisiin palvelinpohjaisiin tapahtumiin.
Symbian OS luotiin kolme järjestelmäsuunnittelun periaatetta mielessä pitäen:
Seuratakseen näitä periaatteita parhaiten, Symbian käyttää mikroydintä ja siinä on pyyntö-ja-vastine -lähestymistapa palveluihin sekä kone ja käyttöliittymä on erotettu toisistaan. Käyttöjärjestelmä on optimoitu matalavirtaisia akkua käyttäviä laitteita sekä lukumuistipohjaisia järjestelmiä varten (esim. XIP:n kaltaiset ominaisuudet sekä jaettujen kirjastojen ominaisuudet). Sovellukset ja käyttöjärjestelmä itsessään seuraavat oliopohjaista suunnittelutapaa: malli–näkymä–käsittelijä (MVC).
Myöhemmät käyttöjärjestelmäversiot laimensivat tätä lähestymistapaa vastatakseen markkinoiden haasteisiin, merkittävimpänä reaaliaikaisen ytimen ja alustan turvallisuusmallin käyttöönotto versioissa 8 ja 9.
Suuri painoarvo on resurssien säästämisessä, mitä kuvaavat hyvin Symbian-kohtaiset ohjelmointi-idiomit, kuten kuvaajat ja siivouspino. Samankaltaisia menetelmiä on olemassa tallennustilan säästämiseksi. Symbian-ohjelmointi on tapahtumapohjaista ja suoritin (CPU) kytketään vähävirtaiseen tilaan, kun sovellukset eivät suoraan käsittele jotakin tapahtumaa. Tämä tapahtuu aktiiviset objektit -nimisen ohjelmointi-idiomin avulla. Samalla tavalla Symbianin lähestymistapaa säikeisiin ja prosesseihin kuvaa tarpeettoman suoritinkäytön vähentäminen.
Käyttöjärjestelmä
All over -malli sisältää seuraavat kerrokset, ylhäältä alaspäin:
Peruspalvelujen kerros on matalin taso, jonka käyttäjäpuolen operaatiot voivat saavuttaa; siihen kuuluu tiedostopalvelin ja käyttäjäkirjasto, plug-in-ohjelmistokehys, joka hallinnoi kaikkia plug-ineja, kauppa, keskusvarasto, tietokanta ja salauspalvelut. Siihen sisältyy myös teksti-ikkunapalvelin ja teksti-shell: kaksi peruspalvelua, joiden avulla voi luoda täysin toiminnallisen ohjelmistoporttauksen ilman, että tarvitsee yhtään korkeamman tason palvelua.
Symbianilla on mikroydinarkkitehtuuri, joka tarkoittaa, että ydin sisältää vain tarpeellisimmat, alkeellisimmat toiminnallisuudet parhaimman vakauden, saatavuuden ja reagointivalmiuden takaamiseksi. Se sisältää aikatauluttajan, muistin hallinnan ja laiteajurit, mutta muut palvelut, kuten verkko-, puhelin- ja tiedostojärjestelmätukipalvelut sijaitsevat joko käyttöjärjestelmän palvelujen kerroksessa tai peruspalvelujen kerroksessa. Laiteajurien sisällyttäminen tarkoittaa, että ydin ei ole todellinen mikroydin. EKA2-reaaliaikainen ydin, jota on kutsuttu nanoytimeksi, sisältää vain tarpeellisimmat, alkeellisimmat toiminnallisuudet ja se tarvitsee laajennetun ytimen toteuttaakseen mitä tahansa muita abstraktioita.
Laajassa verkko- ja viestintäalijärjestelmässä on kolme pääpalvelinta nimeltään ETEL (EPOC-puhelintekniikka), ESOCK (EPOC-pistokkeet) ja C32 (vastaa sarjaviestinnästä). Jokaisessa näistä on plug-in-järjestelmä. Esimerkiksi ESOCK sallii erilaisten ".PRT"-protokollamoduulien toteuttaa erinäisiä verkkoprotokollajärjestelmiä. Alijärjestelmä sisältää myös koodia, joka tukee lyhyen matkan viestintälinkkejä, kuten Bluetoothia, IrDAa ja USB:ia.
Käyttöliittymäkoodia on myös suuri määrä. Symbian OS:issa on vain pohjaluokat ja perustat, itse käyttöliittymät olivat kolmansien osapuolien ylläpitämiä. Näin ei ole enää. Kolme suurinta käyttöliittymää — S60, UIQ ja MOAP — lahjoitettiin Symbianille vuonna 2009. Symbian sisältää myös grafiikka-, tekstin asettelu- ja kirjasintyyppienmallinnuskirjastot.
Kaikki natiivit Symbian C++ -sovellukset rakentuvat näiden sovellusarkkitehtuurin määrittelemän kolmen runkoluokan ympärille: sovellusluokka, dokumenttiluokka ja sovelluksen käyttöliittymäluokka. Nämä luokat luovat sovelluksen perustavanlaatuisen käytöksen. Muut tarvittavat toiminnot, sovellusnäkymä, datamalli ja datakäyttöliittymä, luodaan itsenäisesti ja ne ovat vuorovaikutuksessa muiden luokkien kanssa yksinomaan omien ohjelmointirajapintojensa kautta.
Monet muut asiat eivät vielä sovi tähän malliin — esimerkiksi SyncML, Java ME, joka tarjoaa kokoelman ohjelmointirajapintoja käyttöjärjestelmän päälle ja multimedia. Monet näistä ovat ohelmistokehyksiä ja myyjien oletetaan tarjoavat kolmansien osapuolien plug-init näihin ohjelmistokehyksiin (esimerkiksi Helix Player multimediakoodekkeja varten). Tässä on se etu, että kyseisten osa-alueiden ohjelmointirajapinnat ovat samat monilla puhelinmalleilla, ja myyjillä on paljon liikkumavaraa, mutta se tarkoittaa, että puhelinten myyjien täytyy panostaa integraatiotyöhön paljon tehdäkseen toimiva Symbian OS -puhelin.
Symbianissa on mukana viitekäyttöliittymä nimeltään "TechView". Se sisältää pohjan, jonka perusteella voi ryhtyä tekemään muutoksia ja se on ympäristö, jossa Symbianin testi- ja esimerkkikoodia suoritetaan. Se on hyvin paljon samankaltainen kuin Psion Series 5:n käyttöliittymä eikä sitä käytetä missään tuotantoon menneen puhelimen käyttöliittymässä.
Symbianin käyttöliittymän muunnelmat ja alustat
Kehityttyään versioon 7.0, Symbian alkoi hajautumaan useiksi eri käyttöliittymiksi, joista jokaista tuki tietty yritys tai ryhmä yrityksiä. Toisin kuin Android erilaisine kosmeettisine käyttöliittymine, Symbianin käyttöliittymät ovat syvempiä koodimuutosten ja integraatioiden tasolla (minkä tähden niitä kutsutaan käyttöliittymäalustoiksi). Asiat mutkistuivat, kun eri Symbian-käyttöliittymäalustoille kehitetyt sovellukset eivät olleet keskenään yhteensopivia, ja tämä johti käyttöjärjestelmän pirstaloitumiseen.
Symbian OS:n käyttöliittymäalustoihin lukeutuvat seuraavat:
Myös tunnettu nimellä Series 60, se oli pääosin Nokian tukema. Tästä alustasta on useita eri versioita, joista ensimmäinen oli S60 (1st Edition) Nokia 7650:ssa. Sitä seurasi S60 2nd Edition (Nokia N70), S60 3rd Edition (Nokia N73) ja kosketuspohjainen S60 5th Edition (Nokia N97). Nimi S60 jätettiin pois Symbian Foundationin muodostamisen jälkeen.
Nokia Communicatorien, kuten Nokia 9300i:n käyttämä.
Kosketus- ja painikepohjainen. Ainoa tätä alustaa käyttävä puhelin on Nokia 7710.
Fujitsun, Mitsubishin, Sony Ericssonin ja Sharpin käyttämä, NTT DoCoMon puhelimille kehitetty. Se käyttää varta vasten DoCoMon FOMA "Freedom of Mobile Access" -verkkobrandia suunniteltua käyttöliittymää ja pohjautuu Fujitsun aiempien FOMA-mallien käyttöliittymään. Käyttäjä ei voi asentaa uusia C++-sovelluksia. (vain Japanissa)
Symbian (S60)-versioiden vertailu
* Fujitsun valmistama
† Sharpin valmistama
Markkinaosuus ja kilpailijat
16. marraskuuta 2006 100.s miljoonas Symbiania käyttävä älypuhelin valmistettiin. 21. heinäkuuta 2009 mennessä yli 250 miljoonaa Symbian OS -laitetta oli valmistettu.
Symbian on menettänyt markkinaosuuttaan vuosien varrella samalla kun markkinat ovat dramaattisesti kasvaneet ja markkinoille on tullut kilpailevia alustoja, vaikkakin sen myynti on noussut samalla aikaa. Vaikkakin Symbianin osuus maailmanlaajuisista älypuhelinmarkkinoista putosi vuoden 2008 52,4 % vuoden 2009 lukuun 47,2 %, Symbian-laitteiden valmistus kasvoi 4,8 %, 74,9 miljoonasta yksiköstä 78,5 miljoonaan yksikköön. Vuoden 2009 toisesta neljänneksestä vuoden 2010 toiseen neljännekseen Symbian-laitteiden valmistusmäärät nousivat 41,5 %, 8,0 miljoonalla yksiköllä, 19 178 910 yksiköstä 27 129 340 yksikköön; verrattuna Androidin 9,6 miljoonan yksikön, RIM:in 3,3 miljoonan yksikön ja Applen 3,2 miljoonan yksikön nousuun.
Aiempien helmikuussa 2010 julkaistujen raporttien mukaan Symbian-laitteiden osuus vuonna 2009 myydyistä älymobiililaitteista oli 47,2 %, RIM:in osuus 20,8 %, Applen 15,1 % (iOS:in kautta), Microsoftin 8,8 % (Windows CE:n ja Windows Mobilen kautta) ja Androidin osuus oli 4,7 %.
”Älymobiililaitteiden” myyntimäärissä Symbian-laitteet olivat markkinajohtajia vuonna 2010. Tilastot näyttävät, että Symbian-laitteiden osuus kaikista myydyistä älymobiililaitteista oli 37,6 %, Androidin osuus oli 22,7 %, RIM:in 16 %, ja Applen 15,7 % (iOS:in kautta). Joidenkin arvioiden mukaan vuoden 2010 toisen neljänneksen loppuun mennessä on myyty 385 Symbian -laitetta.
Vuosien 2009–2010 aikana Motorola, Samsung, LG, ja Sony Ericsson ilmoittivat vetäytyvänsä Symbianista vaihtoehtoisten alustojen, kuten Googlen Androidin ja Microsoftin Windows Phonen, hyväksi.
IDC:n mukaan Symbianin markkinaosuus on pudonnut kaikkien aikojen pohjalukemiin 4,4 % vuoden 2012 toisella neljänneksellä.
Kritiikkiä
Symbianin käyttäjät maissa, jotka eivät käytä latinalaista aakkostoa (kuten Venäjä, Ukraina ja muut), ovat kritisoineet monimutkaista kielenvaihtotapaa useita vuosia. Esimerkiksi jos käyttäjä haluaa kirjoittaa latinalaisen kirjaimen, hänen tulee ottaa valikko esiin, napsauttaa kielikuvaketta, käyttää nuolinäppäimiä valitakseen esimerkiksi englannin kieli monien muiden kielten joukosta ja sitten painaa OK-painiketta. Latinalaisen kirjaimen kirjoitettuaan käyttäjän tulee toista sama menettely palatakseen käyttämään äidinkielistä näppäimistöään. Tämä tapa hidastaa vierailla kielillä kirjoittamista merkittävästi. Kosketusnäyttö- ja QWERTY-puhelimissa menettelytapa on hieman erilainen, mutta silti aikaavievä. Kaikissa muissa mobiilikäyttöjärjestelmissä, mukaan lukien Nokian S40-puhelimet, on mahdollista vaihtaa kahden alussa valitun kielen välillä yhdellä napsautuksella tai eleellä.
Alkuperäisen Nokia N97:n laiteohjelmiston varhaisia versioita, jotka käyttivät Symbian^1/Series 60 5th Editionia, kritisoitiin kovasti viallisiksi (osasyyllisenä oli myös puhelimen keskusmuistin vähäinen määrä).
Marraskuussa 2010 älypuhelinblogi All About Symbian kritisoi Symbianin oletusverkkoselaimen suorituskykyä ja suositteli vaihtoehtoista selainta, Opera Mobilea. Nokian vanhempi varajohtaja Jo Harlow lupasi päivitetyn selaimen vuoden 2011 ensimmäisellä neljänneksellä.
Symbianista on useita eri versioita ja painoksia, mikä on johtanut pirstoutumiseen. Sovellukset ja ohjelmistot eivät välttämättä ole keskenään yhteensopivia eri Symbian-versioiden kanssa.
Haittaohjelmat
Symbian on useiden virusten kohde; tunnetuin virus on Cabir. Yleensä nämä lähettävät itsensä puhelimeen Bluetoothin välityksellä. Tähän mennessä yksikään haittaohjelma ei ole käyttänyt hyväkseen Symbianin heikkouksia - sen sijaan ne kaikki ovat pyytäneet käyttäjää asentamaan ohjelmiston, vaikkakin jotkut luottavat käyttäjän manipulointiin, usein erinäisten viestien muodossa. Jotkin haittaohjelmat esittävät olevansa hyötyohjelmia, pelejä tai joitakin muita Symbian-sovelluksia.
Kuitenkin oletuksena oli, että keskivertomatkapuhelinkäyttäjän ei tarvitsisi huolehtia turvallisuudesta, joten Symbian OS 9.x otti käyttöön UNIX-tyylisen valmiusmallin (käyttöoikeudet prosessia kohden, ei objektia kohden). Teoreettisesti asennettu ohjelmisto ei pysty tekemään vahinkoa (esimerkiksi aiheuttamalla rahallista menetystä käyttämällä datayhteyttä) ilman, että se on digitaalisesti allekirjoitettu – joka puolestaan tekee ohjelmasta jäljitettävän. Kaupalliset ohjelmoijat, joilla on varaa, voivat hakea mukaan Symbian Signed -ohjelmaan ja saada ohjelmistonsa allekirjoitettua sitä kautta. Ohjelmistonkehittäjillä on myös mahdollisuus itse allekirjoittaa ohjelmansa. Kuitenkin saatavilla olevat ominaisuudet eivät sisällä pääsyä Bluetoothiin, IrDA:an, GSM CellID:hen, äänipuheluihin, GPS:ään ja muutamaan muuhun ominaisuuteen. Jotkin operaattorit ovat päättäneet poistaa käytöstä kaikki muut sertifikaatit paitsi Symbian Signed -sertifikaatit.
Alapuolella on listattu joitakin haittaohjelmia, mutta silti ne kaikki vaativat käyttäjän toimia ollakseen haitaksi.
Joulukuussa 2010 intialainen hakkeri Atul Alex esitteli uudenlaista haittaohjelmauhkaa Symbianille, nimeltään 'keitetty firmware', kansainvälisessä haittaohjelmakonferenssissa, MalConissa.
Alustan turvallisuuden ohittaminen
Symbian OS 9.x -laitteet pystyy hakkeroimaan poistaakseen käyttöjärjestelmän versiossa 9.1 ja uudemmissa esitellyn alustan turvajärjestelmän, joka mahdollistaa allekirjoittamattoman koodin suorittamisen. Tämä mahdollistaa järjestelmätiedostojen muokkaamisen ja pääsyn aiemmin lukittuihin käyttöjärjestelmän osiin. Nokia kritisoi tätä hakkerointia siitä, että se mahdollisesti voi kasvattaa mobiilivirusten uhkaa, kun allekirjoittamatonta koodia voi suorittaa.
Sovellukset
Katso Luokka:Symbian-sovellukset.
TEC-9
Intratec TEC-9, TEC-DC9, tai AB-10 on Intratecin valmistama massasulkuinen, itselataava 9mm pistooli. Ase valmistettiin muotoilluista polyymereistä ja särmätyn sekä jyrsityn metallin sekoituksesta. Ase sai negatiivisen maineen 1990-luvulla, kun asetta käytettiin järjestäytyneessä rikollisuudessa sekä joukkoampumisissa. Aseesta on olemassa kolme eri mallia, joita kaikkia nimitetään yleisesti nimellä TEC-9, vaikka vain yhtä mallia myytiin kyseisellä nimellä.
Historia
Alun perin TEC-9:än suunnitteli ruotsalainen Interdynamic AB (nyk. Intratec) nimellä MP-9 ja se oli tarkoitettu halvaksi konepistooliksi, joka perustui Carl Gustav m/45 -aseeseen ja oli tarkoitettu armeijan käyttöön. Ase ei herättänyt ostajissa mielenkiintoa, eikä päässyt tuotantoon. Haluamatta luopua tuotannosta, Interdynamic perusti sisaryhtiön Yhdysvaltoihin ja alkoi markkinoida aseen itselataavaa versiota siviileille. MP-9:n siviiliversion suunnitteli George Kellgren ja aseesta tuli KG-9, joka tulee asesuunnittelijoiden George Kellgrenin ja Carlos Garcian sukunimien alkukirjaimista.
Konepistoolitaustastaan johtuen KG–9 toimi avoimelta lukolta ja ATF pakotti valmistajan muuttamaan rakennetta 1982 siten, että aseen muuttaminen täysautomaattiseksi vaikeutuisi. TEC-9 ja TEC-DC9:n muunnelmien valmistus ja myynti kiellettiin Yhdysvalloissa kymmeneksi vuodeksi vuonna 1994. TEC-DC9 oli yksi laissa nimeltä mainituista 19 aseesta. Tämä kielto aiheutti niiden valmistamisen lopettamisen ja pakotti Intratecin esittelemään uuden mallin nimeltä AB-10 ("After Ban").
TEC-DC9 oli toinen Dylan Kleboldin Columbinen verilöylyn aikana käyttämistä aseista. Kaksi vuotta Columbinen jälkeen 2001 Intratec lakkautti itsensä ja AB-10 valmistus lopetettiin.
Daniel Torgersson
Daniel Carl Albin Torgersson (s. 26. tammikuuta 2002 Hönö, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue AIK IF:ssä lainalla SHL-joukkue Frölunda HC:stä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seuraura
Torgersson on Skärgårdens IK:n kasvatti. Hän voitti kaudella 2016–2017 koko U16 Division 2:n piste- ja syöttöpörssin tehtyään 25 ottelussa yli maali per peli -tahdilla peräti tehot 52+22=74. Torgersson voitti samalla kaudella tehoilla 24+13=37 myös seuran J18-junioreiden sisäisen piste- ja maalipörssin sekä jakoi sisäisen syöttöpörssin voiton Adam Cronesberryn kanssa. Hän debytoi samalla kaudella myös vain 14-vuotiaana Skärgårdenin miesten joukkueessa Ruotsin viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTreanissa, jossa Torgersson pelasi neljä runkosarjaottelua tehden kaksi maalia.
Winnipeg Jets varasi Torgerssonin toisella kierroksella 40. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2020. Kaudella 2020–2021 hän pelasi vaikean polvivamman vuoksi Frölundassa vain kaksi ottelua SHL:ssä ja kymmenen seuran J20-joukkueessa. Tammikuussa 2021 Torgersson teki Frölundan kanssa kevääseen 2023 asti ulottuvan SHL-sopimuksen. Elokuussa 2021 seura lainasi hänet koko kauden 2021–2022 kattavalla sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue AIK IF:ään.
Maajoukkueura
Torgersson pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019, jolloin hän toimi Ruotsin varakapteenina ja voitti pronssia. Torgersson pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Torgersson on pelannut kuusi nuorten ja 37 poikien maaottelua.
Lazar Kaganovitš
pienoiskuva|Lazar Kaganovitš Lazar Moisejevitš Kaganovitš (, 22. marraskuuta (J: 10. marraskuuta) 1893 Habnoje, Kiovan alue, Ukraina – 25. heinäkuuta 1991 ) oli neuvostoliittolainen poliitikko.
Elämä
Kaganovitš syntyi juutalaiseen perheeseen. Opiskellessaan itsenäisesti hän omaksui ateistisen maailmankatsomuksen. Ennen vallankumousta hän toimi suutarina.
Kaganovitš liittyi bolševikkeihin vuonna 1911, ja hänet pidätettiin 1915. Lokakuun vallankumouksen aikana Kaganovitš oli kapinan johtajana Homelissa. Puolueen keskuskomitean jäsen hänestä tuli vuonna 1918. Vuonna 1918 Kaganovitš oli puolueen propagandakomissaarina. Vuosina 1920–1922 hän johti bolševikkeja Turkmenistanissa, jossa hän oli kukistamassa muslimikapinaa. Toimittuaan eri tehtävissä, muun muassa Ukrainan kommunistisen puolueen keskuskomitean ensimmäisenä sihteerinä 1925–1928, hän kuului vuodesta 1930 lähtien Moskovan puoluejärjestön johtoon. Ensimmäisen Ukrainan pääsihteeriyden aikanaan hän auttoi Nikita Hruštšovin uran nousuun.
Stalin oli ollut puolueen pääsihteerinä vuodesta 1922. Hän hallitsi keskeisiä puolueen organisaatioita kuten Orgburo ja sihteeristö, sekä Nimitysosasto (Orgraspred), joka hallitsi puolueen nimityksiä. Vuonna 1930 Stalin nimitti Molotovin kansankomissaarien neuvoston (Sovnarkom) johtoon eli pääministeriksi ja Työ- ja puolustusneuvoston (STO) johtoon Aleksei Rykovin tilalle. Kaganovitš tuli Molotovin seuraajaksi Orgraspredin johtoon. Kaganovitš toimi myös 1932 valitussa politbyroossa sihteerinä ja Moskovan puoluejohtajana.
Hruštšovin mukaan Kaganovitšia pidettiin Neuvostoliiton parhaana hallintomiehenä. Hänen toimintansa kukoistavinta aikaa oli Moskovan rakennustyön vuosikymmen eli 1930-luku. Moskovan metron valmistuminen kruunasi hänen työnsä, ja hänen johdollaan rakennettu maanalainen kantoi monia vuosia hänen nimeään. Puoluevalvontatoimikunnan puheenjohtajana Kaganovitš välttyi joutumasta puhdistuksien uhriksi, maatalouden kollektivisoinnin aikaan hänet lähetettiin Ukrainaan ja Siperiaan kulakkien kimppuun. On arvioitu, että vuosina 1932–1933 ukrainalaisiin kohdistuneessa hyökkäyksessä kuoli noin 7–10 miljoonaa ihmistä. Suurin osa heistä kuoli nälkään, ja näitä tapahtumia kutsutaan ukrainalaisten holokaustiksi eli holodomoriksi. Häntä ja hänen puoluetoveriaan Vjatšeslav Molotovia pidetään Ukrainan nälänhädän pääarkkitehteina.
Vuonna 1947 Kaganovitš nousi Hruštšovin seuraajaksi Ukrainan ensimmäisenä sihteerinä, ja kuusi vuotta myöhemmin, Stalinin kuoleman jälkeen, hänen saamansa ensimmäisen varapääministerin virka oli Kremlissä hänen viimeisiä tehtäviään, ennen kuin hänet suojasään aikana vuonna 1957 erotettiin keskuskomitean puhemiehistöstä "puolueenvastaisen ryhmän toimintaan osallistumisesta".
Kaganovitš nimitettiin mineraalikaivoksen johtajaksi Uraleille. Leonid Brežnevin aikaan siirtyneessä Neuvostoliitossa hän muiden aikansa entisten valtiomiesten tapaan eli eläkepäivänsä tavallisen neuvostokansan parissa. Kaganovitšin kotiapulainen on maininnut hänen viimeisiksi sanoikseen "Tämä on katastrofi!" hänen katsoessaan televisiosta Mihail Gorbatšovin ja Boris Jeltsinin kahdenkeskistä väittelyä, jonka jälkeen hän kuoli. Seuraavassa kuussa Neuvostoliitossa tapahtui epäonnistunut vallankaappausyritys, joka johti maan hajoamiseen.
Myös Kaganovitšin veli Mihail Kaganovitš oli merkittävä neuvostoliittolainen poliitikko.
Diário do Alentejo
Diário do Alentejo on Portugalissa julkaistava sanomalehti. Lehteä painetaan Bejassa.
Bjørn Einar Romøren
Bjørn Einar Romøren (s. 1. huhtikuuta 1981) on norjalainen entinen mäkihyppääjä, joka hyppäsi maailmancupissa vuosina 2002–2014.
Romøren piti hallussaan pisimmän pystyssä pysytyn hypyn maailmanennätystä 239 metriä, jonka hän hyppäsi 20. maaliskuuta 2005 Slovenian Planicassa.Hän menetti ennätyksensä Johan Remen Evensenille Vikersundissa 11.2.2011.
Romøren oli mukana Planicassa 2004 ja Kulmissa 2006 voittamassa lentomäen MM-kisojen joukkuekilpailun kultamitalia, Planicassa 2010 hopeamitalia sekä Oberstdorfissa 2008 pronssimitalia maansa joukkueessa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli Planicassa 2004 kuudes, Kulmissa kymmenes ja Planicassa 2010 yhdeksäs. Oberstdorfissa hän johti kilpailua ensimmäisen päivän jälkeen mutta putosi lopputuloksissa neljänneksi.
2003 Val di Fiemmen ja 2005 Oberstdorfin MM-kisoissa hän oli mukana joukkuemäen pronssia voittaneessa Norjan miehistössä. Val di Fiemmessä hän oli lisäksi normaalimäessä kymmenes ja suurmäessä kolmastoista, Oberstdorfissa puolestaan normaalimäessä neljäs ja suurmäessä kahdestoista. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli Norjan joukkueessa voittamassa pronssia ja sijoittui henklökohtaisissa kilpailuissa suurmäessä seitsemänneksi sekä normaalimäessä viidenneksitoista. Oslon MM-kisoissa 2011 hän oli Norjan joukkueen mukana normaalimäen joukkuekilpailussa hopealla.
Maailmancupin osakilpailuvoittoja Romøren saavutti kahdeksan; lisäksi hän on oli kuudesti toinen ja kahdeksan kertaa kolmas. Ensimmäinen voitto tuli 6. tammikuuta 2003 Bischofshofenista. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi kaudella 2003–2004, kuudenneksi kaudella 2005–2006 ja yhdeksänneksi kaudella 2009–2010.
Romøren lopetti uransa kauden 2013–2014 päätteeksi.
Yksityiselämä
Romørenilla diagnosoitiin vuonna 2019 Ewingin sarkooma eli luusyöpä, johon hän sai säde- ja solunsalpaajahoitoja, joilla hän toipui sairaudestaan. Romøren on naimisissa Martine Remsöy Romörenin kanssa ja heillä on kaksi lasta, vuonna 2018 syntynyt poika ja vuonna 2019 syntynyt tytär.
Jean Acker
pienoiskuva|Jean Acker Jean Acker (23. lokakuuta 1893 – 16. elokuuta 1978) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, jonka ura alkoi mykkäelokuvien aikakaudella ja jatkui 1950-luvulle saakka. Acker oli lyhyen aikaa naimisissa mykkäelokuvatähti Rudolph Valentinon kanssa.
Aretas III
thumb|210px|Aretaksen painattamia kreikkalaistyylisiä kolikoita Aretas III oli nabatealaisten kuningas vuosina 86 – 62 eaa. Hän seurasi hallitsijana isäänsä Oboda I:tä. Aretaksen aikana nabatealaisten valtakunta kasvoi laajimmilleen ja aiemmin paimentolaisena pidetty kansa nousi myös merkittäväksi valtioksi vallattuaan vuonna 85 eaa. Damaskoksen.
Aretas III yritti myös muuttaa nabatealaisten imagoa pois takapajuisesta paimentolaiskansasta. Hän painatti mm. kolikoita, joihin hänen nimensä kirjoitettiin kreikkalaisin kirjaimin nabatealaisten arabialaisten sijaan. Armenian kuningas Tigranes valtasi Damaskoksen 72 eaa., mutta nabatealaiset saivat kaupungin hallintaansa vielä myöhemmin.
Nabatealaiset kävivät Aretas III:n aikana sotaa myös Juudeaa hallinneita makkabealaisia vastaan. Aretas tunkeutui Juudeaan ja voitti Aleksanteri Jannaioksen joukot Hadidissa. Aleksanteri vastasi valtaamalla kaupunkeja Moabissa. Aleksantert Jannaiosta seurasi Juudean kuninkaana hänen vaimonsa Aleksandra ja tämän kuoltua veljekset Aristobulos II ja Hyrkanos II taistelivat vallasta. Hyrkanus, joka oli nimetty virallisesti kruununperijäksi, karkasi Aristobuloksen kaapattua vallan Aretaksen hoviin ja teki tämän kanssa liittouman. Aretas piiritti Jerusalemiin vuonna 65 eaa.
Pompeiuksen liitettyä Syyrian Rooman valtakuntaan hänen käskynhaltijansa Marcus Aemilius Scaurus kiinnitti huomionsa Juudean tilanteeseen. Aristobulos sai vakuutettua olevansa makkabealaisten johtaja Scarus käski Aretaksen lopettaa Hyrkanoksen tukeminen ja vetäytyä. Aretas vetäytyikin, sillä ei halunnut riskeerata mitään Roomaa vastaan.
Landsbygdens Folk
Landsbygdens Folk (lyh. LF) on Suomessa viikoittain ilmestyvä ruotsinkielinen sanomalehti. Lehteä julkaisee Svenska lantbruksproducenternas centralförbund. Lehti on perustettu vuonna 1947. Nykyinen päätoimittaja on Staffan Pehrman.
Lokakuussa 2021 LF alkoi tehdä yhteistyötä Svenska Ylen kanssa tuottaakseen sisältöä LF:n sivustolle.
Kiti Andrejew
Kiti Andrejew on suomalainen toimittaja, joka teki pitkän uran A-lehtien palveluksessa. Hän toimi 2000-luvulla Viherpiha-lehden päätoimittajana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2011. Hän sai vuonna 2008 Aikakauslehtien Päätoimittajat ry:n Julius-palkinnon.
Andrejew tuli A-lehtien palvelukseen 1971 ja toimi muun muassa Avussa, Makasiinissa, Voi Hyvin -lehdessä ja Meidän Mökissä ennen kuin hänet nimitettiin Viherpihan päätoimittajaksi.
In situ -suojelu
In situ -suojelua tukee ex situ -suojelu eli etäsuojelu, jota toteutetaan eläintarhoissa ja kasvitieteellisissä puutarhoissa sekä erilaisissa geenipankeissa.
Becky Chambers
Chambersin esikoisromaani on The Long Way to a Small, Angry Planet. Hän on kirjoittanut sille jatkoksi romaanin A Closed and Common Orbit, joka oli Hugo-palkintoehdokas vuonna 2017.
Gert Metz
Gert Metz (7. helmikuuta 1942 Mainz – 17. huhtikuuta 2021 Mainz) oli saksalainen pikajuoksija.
Metz kilpaili urallaan Länsi-Saksaa edustaen. Hän voitti 1+2+3+4 kierroksen viestin sisäratojen Euroopan mestaruuden Prahassa 1967 ja 4×100 metrin viestin ulkoratojen EM-pronssia Budapestissä 1966. Méxicon kesäolympialaisissa 1968 Metz sijoittui 4×100 metrin viestissä kuudenneksi ja kilpaili myös sekä 100 että 200 metrillä. Metz kuoli 79-vuotiaana 17. huhtikuuta 2021.
Espanjan Grand Prix 1978
Espanjan Grand Prix 1978 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 4. kesäkuuta 1978 Circuito Permanente del Jaraman radalla. Kilpailun voitti Mario Andretti.
Silohaperonvieras
Silohaperonvieras (Asterophora parasitica) on paikoittain Etelä- ja Keski-Suomessa tavattava uhanalainen sieni. Ruokasienenä se on huono tai merkityksetön.
Kuorikoski (kirkonrakentajasuku)
Kuorikoski on suomalainen Kaustiselta, Keski-Pohjanmaalta lähtöisin oleva tunnettu kirkonrakentajasuku. Suvussa on ollut rakentajia neljässä peräkkäisessä sukupolvessa. Kuorikosket ovat rakentaneet kirkkoja ja tapuleita yli sataan kuntaan, noin 140 vuoden ajanjakson aikana. Maantieteellisesti tuotanto ulottuu lähes koko Suomen alueelle.
Suvun kirkonrakentajien muistomerkiksi on vuonna 1939 pystytetty Ilmari Wirkkalan suunnittelema kivipaasi Kaustisen kirkon edustalle.
Suvun ensimmäinen kirkonrakentaja oli Matti Kuorikoski. Viimeisenä pidetään vuonna 1918 kuollutta Juho Jaakko Kuorikoskea.
Kuningatar Elisabet
Kuningatar Elisabet voi viitata ainakin seuraaviin:
Tähtikukat
Tähtikukat (Ixora) on matarakasveihin kuuluva laaja kasvisuku. Siihen luokitellaan 576 lajia puuvartisia kasveja, joilla on tyypillisesti tuoksuvat neliliuskaiset kukat. Tähtikukkia esiintyy laajasti tropiikissa ja subtropiikissa: Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, Australiassa, Oseaniassa. Suvun tyyppilaji on huone- ja koristekasvina tunnettu, Intiassa ja Indokiinassa alkuperäisenä kasvava korallitähtikukka (Ixora coccinea).
Ioscon piirikunta
Ioscon piirikunta on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 25 237 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Tawas Cityn kaupunki ja suurin kunta on Oscoda Charter Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Tucker Poolman
Tucker Poolman (s. 8. kesäkuuta 1993 Dubuque, Iowa, Yhdysvallat ) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Vancouver Canucksin organisaatiossa. Hän laukoo oikealta.
Ura
Poolman syntyi Iowan Dubuquessa, mutta kasvoi Minnesotan East Grand Forksissa. Hän kävi kotikaupungissaan myös high schoolin. Kaudeksi 2011–2012 Poolman siirtyi NAHL-junioriliigan Wichita Falls Wildcatsiin, jonka paras syöttäjä, kolmanneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 7+22=29. Omaha Lancers varasi Poolmanin 38. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2012. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013, jolloin Poolman oli Lancersin toiseksi paras maalintekijä Connor Chathamin jälkeen 14 osumallaan, joilla hän sijoittui myös koko USHL:n puolustajien maalipörssissä toiseksi edellään vain Muskegon Lumberjacksin Michael Brodzinski. Poolman pelasi kauden aikana myös USHL/NHL Top Prospects Gamessa.
Winnipeg Jets varasi Poolmanin viidennellä kierroksella 127. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Kaudella 2013–2014 hän nousi Omaha Lancersin USHL-joukkueen kapteeniksi. Poolman voitti koko liigan puolustajien maalipörssin ja sijoittui puolustajien pistepörssissä kolmanneksi tehoilla 15+26=41. Hän pelasi kauden aikana myös USHL:n tähdistöottelussa. Poolman palkittiin kauden päätteeksi liigan parhaana yhdysvaltalaispelaajana Dave Tyler Junior Player of the Year Awardilla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Maaliskuussa 2017 Poolman teki vuoden mittaisen ja 1,775 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen Winnipeg Jetsin kanssa. Hän otti syksyn harjoitusleirin päätteeksi paikan seuran NHL-joukkueen vahvuudesta. Poolman teki NHL-debyyttinsä runkosarjan kolmannella kierroksella 9. lokakuuta 2017 vieraissa Edmonton Oilersia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 14.02 minuuttia. Kolmen pelaamansa ottelun jälkeen Poolman lähetettiin AHL-joukkue Manitoba Moosen vahvuuteen marraskuussa. Seitsemän siellä pelatun ottelun jälkeen Jets kutsui hänet takaisin NHL-vahvuuteensa Tobias Enströmin loukkaannuttua. Poolman teki NHL-uransa avausmaalin 23. joulukuuta 2017 vieraissa New York Islandersia vastaan.
Muuta
Poolmanin pikkuveli Colton pelaa puolustajana Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueessa. Veljekset pelasivat siellä samaan aikaan kaudella 2016–2017. Heidän isänsä Mark Poolman toimii UND:n kuntovalmentajana.
Kobolttijodidi
Kobolttijodidi (CoI2) on koboltti- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa katalyyttinä ja kosteusindikaattorina.
Sarah Major
Sarah Major (s. 22. elokuuta 1988) on uusiseelantilainen näyttelijä, joka tunnetaan uusiseelantilaisesta draamasarjasta Klaani, jossa hän esitti Patsy-nimistä tyttöä vuosina 1999–2001.
Kobolttijodidi
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Kobolttijodidi on huoneenlämpötilassa kiteistä hygroskooppista ainetta. Se on polymorfista ja sillä on kaksi kidemuotoa, jotka ovat väriltään musta α-muoto ja keltainen β-muoto. Näistä β-muoto on epästabiilimpi ja muuntuu α-muodoksi kuumennettaessa noin 400 °C:n lämpötilaan. Kidevedettömän kobolttijodidin lisäksi tunnetaan myös väriltään vihreä dihydraatti (CoI2·2H2O) ja ruskehtavanpunainen heksahydraatti (CoI2·6H2O). Kobolttijodidi liukenee hyvin veteen ja liukenee myös etanoliin. Kobolttijodidi ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä.
Sarah Major
Major on myös näytellyt muun muassa lyhytelokuvassa Flying, Gaelan tytärtä Herculesissa sekä Emily Watsonia William Shatnerin A Twist in the Tale -sarjan jaksossa "The Magician".
Kobolttijodidi
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Kidevedetöntä kobolttijodidia valmistetaan koboltin ja jodin välisellä reaktiolla ja kidevedellisiä muotoja saadaan liuottamalla kobolttijauhetta vetyjodidin.
Kobolttijodidia käytetään kosteusindikaattorina erityisesti osoittamaan sisältävätkö orgaaniset liuottimet vettä. Lisäksi sitä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä muun muassa karbonylaatioreaktioissa.
Foodora
Foodora on ruoankuljetuspalvelu, jonka pääkonttori sijaitsee Berliinissä. Palvelu on toiminnassa Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa ja Norjassa.
Käyttämällä Foodoran mobiilisovellusta, nettisivuja tai yrityspalvelua asiakkaat voivat tarkastella paikallisia ravintoloita, tehdä tilauksen sekä seurata tilauksen kulkua. Suomessa Foodora toimii yli 80 kaupungissa ympäri maan.
Historia
Foodora aloitti toimintansa Volo GmbH:nä Münchenissä Saksassa vuonna 2014. Nimi muutettiin Foodoraksi, ja pääkonttori siirrettiin Berliiniin Rocket Internetin ostettua yrityksen huhtikuussa 2015. Lisäksi kesäkuussa 2015 Foodora osti kuljetuspalvelun Hurrierin (Kanada), Suppertimen (Australia) ja Heimschmecker (Itävalta), jotka nyt toimivat Foodoran alla.
Syyskuussa 2015 Delivery Hero osti Foodoran Rocket Internetiltä, jolloin Foodora ja Delivery Heron ruuankuljetusbrändi Urban Taste fuusioituivat.
Liiketoimintamalli
Käyttämällä Foodoran nettisivuja tai mobiilisivuja asiakkaat voivat valita ravintolan alueeltaan, tehdä tilauksen ja maksaa sen. Tämän jälkeen ravintola valmistaa tilauksen, jonka Foodoran lähetti noutaa ja kuljettaa asiakkaalle.
Meredith Baxter
Meredith Ann Baxter (s. 21. kesäkuuta 1947 Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Televisiosarjassa Perhe on paras hän esitti perheen äitiä Elyse Keatonia, josta roolista hän oli kaksi kertaa ehdokkaana Emmy-palkinnon saajaksi.
Olga Kameneva
pienoiskuva|Olga Kameneva vuonna 1926 Olga Davidova Kameneva (o.s. Bronstein; 7. marraskuuta 1883 Janovka, Venäjän keisarikunta – 11. syyskuuta 1941 lähellä Orjolia, Neuvostoliitto) oli bolševikkivallankumouksellinen ja neuvostopoliitikko. Hän oli Lev Kamenevin ensimmäinen vaimo ja Lev Trotskin sisko.
Elämänvaiheet
Kameneva syntyi Janovkassa (nyk. Bereslavka) Ukrainassa vuonna 1883. Hänen vanhempansa olivat juutalaisia ja hänen isänsä omisti maatilan. Olgan vanhempi veli oli Leon, joka myöhemmin tuli tunnetuksi paremmin nimellä Lev Trotski ja hän oli olennaisessa roolissa lokakuun vallankumouksessa. Olgan vanhemmat saivat yhteensä kahdeksan lasta, mutta näistä vain neljä selvisi hengissä aikuisuuteen asti. Olga oli erittäin läheinen veljensä Levin kanssa jo lapsena, mutta varsinkin aikuisena Olga seurasi Levin jalanjälkiä vasemmistolaisen politiikan pariin.
Ollessaan 19-vuotias Olga liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen. Pian tämän jälkeen hän meni naimisiin Lev Kamenevin kanssa, joka oli ollut pitkään mukana vasemmiston poliittisessa toiminnassa, eikä tämä myöskään kaihtanut radikaalejakaan keinoja poliittisessa toiminnassaan. Olga otti myös osaa opiskelijoiden mielenilmauksiin, joissa vastustettiin keisari Nikolai II:ta. Kuten monet muutkin mielenilmauksiin osallistuneet myös Olga pidätettiin ja vangittiin. Muutaman kuukauden vankeuden jälkeen hänet kuitenkin vapautettiin, mutta hän ei enää saanut jatkaa opintojaan yliopistossa. Tämän johdosta Olga muutti vuonna 1902 miehensä kanssa Pariisiin, jossa he tapasivat Vladimir Leninin ja tämän kumppanin Nadežda Krupskajan. Pariskunta päätti pian jättää Pariisin taakseen ja he muuttivat Geneveen, johon he asettuivat pidemmäksi aikaa ja perustivat perheen.
Poliittinen ura Neuvostoliitossa
Olga synnytti ensimmäisen lapsensa Aleksandrin vuonna 1906. Lev Kamenevin poliittinen ura oli nousukiidossa, sillä tämä oli onnistunut nousemaan puolueensa johtohahmoiksi. Tosin puolueen kirkkaimmat johtohahmot olivat Lenin ja Julius Martov, jotka taas olivat hivenen erimielisiä puolueen kehityssuunnasta, minkä johdosta puolue jakautuikin kahtia Leninin bolševikkeihin ja Martovin menševikkeihin. Olga tuki ystävänsä Leninin bolševikkeja, mutta hänen veljensä antoi tukensa Martovin menševikeille. Myöhemmin ainakin Lev Kamenev kritisoi ja vastusti Leninin ajatuksia ja ideoita, kuten huhtikuun teesejä, juuri ennen bolševikkien lokakuun vallankumousta. Lev Kamenev jopa vastusti itse vallankumouksen ajankohtaa, sillä hänen ja Grigori Zinovjevin mielestä olisi ollut järkevämpää odottaa vallankumoukselle suotuisampaa ajankohtaa. Lev kuitenkin pyörsi päätöksensä juuri ennen itse vallankumousta ja osallistui aktiivisesti itse tapahtumaan.
Vallankumouksen jälkeen Olga Kamenevankin poliittinen ura sai lisää nostetta, sillä hänet nimitettiin johtamaan koulutuskomitean teatterijaostoja. Tavoitteeksi oli asetettu radikalisoida Neuvosto-Venäjän teatteritoiminta. Tästä jalosta ideasta kuitenkin luovuttiin jo vuonna 1919 ja Olga sai potkut esimieheltään Anatoli Lunatšarskilta. Olga piti kuitenkin edelleen virkansa puolueen naisjärjestön hallituksen jäsenenä. Venäjän sisällissodan aikana Olga johti keskuskomiteaa, jonka tehtävänä oli taistella nälänhädän jälkivaikutuksia vastaan.
Olga erosi miehestään Levistä, joka lähti toisen naisen, Tatjana Glebovan, matkaan ja sai tämän kanssa lapsen. Olga jatkoi kuitenkin aktiivista poliittista uraansa läheisessä yhteistyössä veljensä Levin kanssa. Leninin kuoltua Lev Trotski ajautui valtataisteluun Josif Stalinin kanssa. Valtataistelu päättyi Stalinin voittoon ja Trotski päätyi lopulta maanpakoon Meksikoon, jossa Stalinin kätyrit salamurhasivat hänet myöhemmin. Olgakin pidätettiin ja vangittiin. Vankina ollessaan hänen molemmat poikansa pidätettiin, vangittiin ja teloitettiin. Olga itse teloitettiin ampumalla useiden muiden Orjolin vankilan vankien kanssa 11. syyskuuta 1941 niin sanotussa Medvedevin metsän joukkomurhassa.
Äyräpää (täsmennyssivu)
Äyräpää on: