cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Minskin kielitieteellinen valtionyliopisto
Minskin kielitieteellinen valtionyliopisto on yliopisto Valko-Venäjän pääkaupungissa Minskissä. Kielitieteellinen valtionyliopisto sijaitsee Minskin ydinkeskustan koillisosassa. thumb|250px|left|Minskin kielitieteellinen valtionyliopiston päärakennus. Yliopistolla on yhdeksän tiedekuntaa. Oma tiedekuntansa sillä on esimerkiksi englannin, saksan, ranskan ja espanjan kielelle sekä venäjälle vieraan kielenä.
Ras al-Khaima
Maantiede
thumb|vasen|Vuoristomaisemaa. thumb|vasen|Ras al-Khaiman kaupunkia. Ras Al Khaima sijaitsee Yhdistyneiden arabiemiraattien pohjoisosassa ja on emiraateista pinta-alaltaan neljänneksi suurin. Sen pinta-ala on noin 1 700 km². Ras Al Khaiman naapuri emiraatteja ovat Umm al-Qaiwain, Sharja ja Fujaira. Sillä on rajaa myös Omanin kanssa. Ras Al Khaiman alue muodostuu kahdesta erillisestä osasta. Pohjoinen alue käsittää osan muuten Omanin hallitsemasta Musandamin niemimaasta ja sillä on merenrantaa Persianlahdella noin 56 kilometriä. Toinen eteläinen osa sijaitsee kokonaan sisämaassa. Kahta osaa erottaa toisistaan Fujairaan kuuluva alue. Al Marjan on neljän tekosaaren ryhmä emiraatin pohjoisosan eteläosassa. 1 934 metrin korkeuteen kohoava Jebel Jais on Yhdistyneiden arabiemiirikuntien korkein kohta.
Historia
thumb|Pronssikautisen haudan rauniot. thumb|Brittijoukkoja Ras al-Khaimassa vuonna 1819. Ras Al Khaiman historia ulottuu ainakin 7 000 vuoden taakse. Alueelta tunnetaan useita arkeologisia kohteita. Merkit ihmisten asumuksista yleistyvät etenkin pronssikaudelta ja rautakaudelta lähtien. Esi-islamilaisella ajalla alueen keskus tunnettiin nimellä Julfar. Sillä on historian kuluessa itse asiassa viitattu useisiin eri asutuskeskuksiin, joita on asutettu eri aikoina nykyisen Ras Al Khaiman kaupungin pohjois- ja eteläpuolella. Islamilaisessa historiankirjoituksessa Julfar mainitaan esimerkiksi paikkana, jolta Uthman bin al-As purjehti sotaretkillään vuonna 637 Persian. Sittemmin sitä käyttivät omilla sotaretkillään umaijadit ja abbasidit. Kaikesta päätellen Julfar lienee ollut yksi alueen parhaimmista satamista.
1300-luvun paikkeilla Julfarin keskus siirtyi nykyisen Ras Al Khaiman kaupungin pohjoisrajan paikkeille. Paikalliset harjoittivat esimerkiksi helmenpyyntiä, sekä merikauppaa aina Intiaan, Kiinaan ja Kaakkois-Aasiaan saakka. Aluetta hallitsivat ensin Hormuzin hallitsijat, ja portugalilaisten vallattua Hormuzin he perustivat varuskunnan myös Julfariin. He hallitsivat alueen rannikkoa aina vuoteen 1633 saakka, jolloin Omanin imaami sai viimein heidät karkotettua. Julfarin merkitys väheni ja uudeksi keskukseksi alkoi muodostua nykyinen Ras Al Khaiman kaupunki.
Persian hallitsija Nadir Šah valtasi alueen vuonna 1737 ja perusti omia varuskuntiaan. Heidät karkotettiin vuonna 1744. Vuosisadan loppupuolella Ras Al Khaiman hallitsijoiksi nousivat Hawala-heimoon kuuluva Al Qasimien suku. Al Qasimit ovat edelleen emiraatin hallitsijasuku, mutta historiallisesti heidän alaisuudessaan oli paljon nykyistä suurempi alue, joka käsitti alueita myös Persianlahden pohjoisrannalla. He myös omaksuivat wahhabilaisia vaikutteita Saudeilta, joihin he ylläpitivät hyviä suhteita. Persianlahdella Al Qasimit harjoittivat merirosvousta, mikä ajoi heidät yhteentörmäykseen Englannin Itä-Intian kauppakomppanian kanssa. Brittien sotilaalliset kostoretket vuosina 1809 ja 1819 johtivat Al Qasimien heikentymiseen. Vuonna 1820 sen hallitsijat taipuivat sopimukseen, jolla he hyväksyivät brittien suojeluksen. Kun muut alueen emiirit tekivät samanlaisia sopimuksia, sai myöhemmin alkunsa nykyisiä Yhdistyneitä arabiemiirikuntia edeltäneet brittien alaiset Sopimusvaltiot.
Vielä tähän mennessä Ras al-Khaimaa ei ollut varsinaisesti olemassa omana emiraattinaan. Sen sijaan se lukeutui Sharjan emiraatin alaisiin alueisiin. Molempia alueita hallitsi sama suku, jonka keskus oli alun perin Ras al-Khaimassa. Hetkellisesti siitä tuli oma emiraattinsa vuonna 1869, mutta se liitettiin vuonna 1900 takaisin Sharjan alaisuuteen. Viimein vuonna 1921 britit tekivät siitä jälleen oman itsenäisen emiraattinsa. Brittiherruus Sopimusvaltioissa oli päättymässä vuonna 1971. Siihen kuuluneet emiraatit saivat päättää tulevaisuudestaan joko osana tulevia Yhdistyneitä arabiemiraatteja, tai omina itsenäisinä valtioinaan. Itsenäisyyden valitsi esimerkiksi Bahrain ja Qatar. Ras al-Khaima oli päättänyt myös valita itsenäisyyden. Hieman ennen brittivallan päättymistä nousi kuitenkin esiin kiista Iranin kanssa. Vielä tähän mennessä emiraatti oli hallinnut Persianlahdella sijaitsevia kahta pientä Tunbsaarta. 30. marraskuuta 1971 iranilaiset joukot miehittivät yllättäen saaret, joita ne hallitsevat edelleen. Välikohtaus sai Ras al-Khaiman hallitsijat lopulta liittymään Yhdistyneisiin arabiemiirikuntiin vuonna 1972.
Hallinto
thumb|vasen|Emiiri [[Saud bin Saqr Al Qasimi.]] Ras al-Khaiman emiraatin hallitsijasuku on Al Qasimi. Nykyinen hallitsija on Saud bin Saqr Al Qasimi. Hän nousi valtaan isänsä jälkeen 27. lokakuuta 2010.
Talous
Aikanaan hyvin merkittävän elinkeinon muodostanut helmenkalastus on taantunut. Alueen rannikolta on myös turhaan yritetty etsiä maaöljyä. Ras al-Khaima on kuitenkin saanut taloudellista apua muilta emiraateilta, sekä Saudi-Arabiasta ja Kuwaitista. Vielä 1960 ja 1970-luvuilla yksi huomattavimmista tulonlähteistä olivat paikalliset postimerkit, joita myytiin keräilijöille.
Ras al-Khaima on yksi tärkeimpiä Yhdistyneiden arabiemiirikuntien maatalousalueista. Maataloutta harjoitetaan lähinnä emiraatin rannikolla. Alueella kasvatetaan esimerkiksi tomaatteja, sipuleja, taateleja, banaaneja ja sitrushedelmiä. Maataloustuotteet myydään joko paikan päällä, tai ne menevät vientiin muihin emiraatteihin. Dubai kuuluu suurimpiin vientikohteisiin.
Diane English
thumb|250px|Diane English (vas.) ja [[Candice Bergen (oik.) vuoden 1991 Emmy-gaalassa]] Diane English (s. 18. toukokuuta 1948 Buffalo, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja televisiotuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten luomastaan tilannekomediasarja Murphy Brownista, josta hän voitti kolme Emmy-palkintoa vuonna 1989.
Jorge Pedro Carrión Pavlich
Jorge Pedro Carrión Pavlich (s. 25. toukokuuta 1950 Junín) on perulainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. elokuuta 1976 ja nimitettiin Punon hiippakunnan johtoon 25. maaliskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Augusto Vargas Alzamora, jota avustivat Luis Sánchez-Moreno Lira ja Rino Passigato.
Toimintakertomus
Toimintakertomus on kirjanpitolain mukainen yhteisön tilinpäätöstä täydentävä asiakirja, joka kuvaa kirjanpitovelvollisen toiminnan kehittymistä ja tuloksellisuutta, taloudellista tilannetta sekä merkittävimpiä riskejä ja epävarmuustekijöitä. Toimintakertomuksen laatimiseen ovat velvollisia kirjanpitovelvolliset, joilla vähintään kaksi seuraavista rajoista on täyttynyt päättyneellä ja sitä välittömästi edeltäneellä tilikaudella: liikevaihto tai sitä vastaava tuotto 7 300 000 euroa, taseen loppusumma 3 650 000 euroa tai palveluksessa keskimäärin 50 henkilöä.
Toimintakertomus-termiä saatetaan käyttää myös pienten yhdistyksien vapaamuotoisemmasta kertomuksesta, jossa yhdistys kuvaa kuluneen kauden toimintaansa toimintasuunnitelman pohjalta. Kirjanpitolautakunnan ohjeen mukaan yhdistysten vapaamuotoisesta kertomuksesta ei tulisi käyttää toimintakertomus-nimeä, vaan se tulisi nimetä esimerkiksi vuosikertomukseksi johtuen päällekkäisyydestä kirjanpitolain mukaisen toimintakertomuksen kanssa.
Sisältö
Toimintakertomuksessa on kuvattava kirjanpitovelvollisen toiminnan kehittymistä ja tuloksellisuutta, taloudellista tilannetta sekä merkittävimpiä riskejä ja epävarmuustekijöitä.
Toimintakertomukseen on sisällytettävä tarpeen mukaan taloudelliset tunnusluvut ja muut kuin taloudelliset tunnusluvut henkilöstöstä ja ympäristövaikutuksista. Toimintakertomuksen antaman kuvan on oltava kirjanpitovelvollisen kokoon ja rakenteeseen nähden tasapuolinen ja kattava. Siinä on tarvittaessa viitattava tilinpäätöksessä esitettyihin seikkoihin ja annettava näistä täydentäviä tietoja.
Wangjing
pienoiskuva|Korealainen kauppa Wangjingin asuinalueella Wangjing on merkittävä asuinalue Chaoyangin kaupunginosassa, Koillis-Pekingissä. Alueelle on rakennettu lukuisia korkeita asuinrakennuksia 1990-luvun puolivälistä lähtien, ja se pyrkii laajentumaan jatkuvasti. Alueella on myös hyvin paljon eteläkorealaisia maahanmuuttajia, joten aluetta saatetaan kutsua myös Pekingin Koreatowniksi. Korealaisten määrä näkyykin katukuvassa lukuisina korealaisina ravintoloina sekä kaksikielisinä mainoksina.
Alue on neljännen ja viidennen kehätien välissä, joten sillä on laajat bussiyhteydet ja alueelle kulkee myös Pekingin metron 13. linja. Metroasema on kuitenkin rakennettu kauas Wangjingin keskustasta, mikä on lisännyt taksien, mopotaksien ja rikšojen määrää asukkaiden matkustaessa metroasemalle ja takaisin.
Tasainen suppeneminen
Tasainen suppeneminen on funktiojonon ominaisuus, joka on pisteittäistä suppenemista vahvempi. Sitä voi kuvailla karkeasti niin, että funktion arvot suppenevat samanaikaisesti jokaisessa pisteessä kohti rajafunktiota.
Tasaisesta suppenemisesta seuraa käytännöllisiä tuloksia funktiojonojen integraaleille, derivaatoille ja summille.
Matemaattinen määritelmä
Olkoon jokin väli,  jono funktioita  ja väli. Jono suppenee välillä \Delta' tasaisesti kohti funktiota, jos , kun.
Yhtäpitävä ehto tasaiselle suppenevuudelle on, että jokaista lukua kohti on luku  siten, että kun, niin kaikissa pisteissä.
Tasaisen suppenemisen määritelmä voidaan yleistää reaalifunktioilta metrisille avaruuksille määritellyille kuvauksille.
Ominaisuuksia
Jos funktiojono suppenee tasaisesti jollakin välillä, se suppenee tasaisesti sen jokaisella osavälillä. Tasaisesti suppeneva funktiojono suppenee myös pisteittäin kohti samaa rajafunktiota.
Kaikki pisteittäin suppenevat funktiojonot eivät suppene tasaisesti. Tavallinen ja helppo esimerkki tällaisesta jonosta on funktiot välillä. Tämä jono suppenee pisteittäin kohti funktiota f(x) = 0, jolloin jos se suppenisi tasaisesti, se suppenisi tasaisesti kohti samaa funktiota. Toisaalta kuitenkin pätee , eli arvo ei suppene nollaan kun. Täten jono ei suppene tasaisesti.
Párga
Párga on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Πάργας, Dímos Párgas), joka sijaitsee Prévezan alueyksikössä Epeiroksen alueella. Koko kunnan pinta-ala on 276,5 neliökilometriä ja väkiluku 11 866. Varsinaisen Párgan kaupungin väkiluku on 2 088 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Kanalláki.
Párgan kaupunki sijaitsee noin 50 kilometriä Igoumenítsasta etelään ja noin 60 kilometriä Prévezasta pohjoiseen. Kunta on muun seudun tapaan vuoristoinen, ja sen korkein kohta on Párgavuori, joka kohoaa 927 metrin korkeuteen viiden kilometrin päässä rannikosta. Seudulla viljellään runsaasti oliiveja, mikä onkin alueen toinen pääelinkeino matkailun lisäksi.
Barry Jackson
Barry Jackson (29. maaliskuuta 1938 Birmingham – 5. joulukuuta 2013 ) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnettiin parhaiten televisiosarjasta Midsomerin murhat, jossa hän näytteli tohtori Bullardia. Hän näytteli myös televisiosarjoissa The Bill, Holby City, Sydämen asialla, Komisario Frost, Lovejoy ja Doctor Who sekä elokuvassa Wimbledon.
Párga
Párgan pikkukaupunki sijaitsee kaaren muotoisesti Párgan linnoituksen itäpuolella. Kaupungin edustalla sijaitsee saari nimeltä Panagía, jonne pystyy paikoin kävelemään matalan salmen yli. Saarella sijaitsee kaksi kirkkoa ja pieni ranskalaisten rakentama linnoitus.
Historia
Párgan varhaisin tunnettu asutus on 1200-luvulta eaa. Se mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1320 Romanian piispan ja Venetsian välisessä sopimuksessa. Vuoden 1360 tienoilla kylä siirtyi sisämaasta nykyisen venetsialaisen linnakkeen kohdalle, josta asukkaiden oli helpompi puolustaa itseään albanialaisten hyökkäyksiltä. Legendan mukaan paimen löysi neitsyt Marian ikonin luolasta läheltä rantaa, josta se tuotiin kylään. Ikoni löytyi myöhemmin kuin ihmeen kaupalla samasta luolasta, mitä pidettiin merkkinä siitä, että kaupunki on siirrettävä rannan tuntumaan. Kylän edustalla olevalla pienellä Panagian saarella onkin neitsyt Marialle omistettu kirkko. Samaan aikaan normannit hallitsivat Joonianmeren saaria ja pargalaiset pyysivät näiltä suojaa.
thumb|left|180px|[[Panagía (saari)|Panagían saari.]] Vuosina 1401–1797 kaupunki siirtyi venetsialaisten valtaan, mutta säilytti osan itsenäisyydestään. Venetsialaisten aikana Párga kukoisti. Venetsialaiset rakensivat Párgan linnoituksen ja istuttivat oliivipuita, minkä ansiosta oliiviöljyn kauppa kukoisti. Venetsialaisten aikana osmanit hyökkäsivät kaupunkiin useita kertoja, mutta saivat sen kunnolla haltuunsa vain vuosina 1452–1453.
Venetsialaisten suopeutta Párgaa kohtaa kuvaa lausuma ”Párga on aina oleva Korfun silmät ja korvat ja se on pidettävä kaikin voimin” (Parga sarà sempre l'occhioe l'oreccio di Corfù, percioc he'dobbiamo tereta con tutte le forze). Párgaa oli myös helppo puolustaa kapealla niemellä sijaitsevasta linnoituksesta käsin, johon oli käytännössä mahdotonta hyökätä mereltä.
Pierre Jeanneret
Pierre Jeanneret (2. maaliskuuta 1896 Geneve, Sveitsi – 4. joulukuuta 1967 Thônex, Geneven kantoni, Sveitsi ) oli sveitsiläinen arkkitehti ja muotoilija, joka teki pitkään yhteistyötä pikkuserkkunsa Le Corbusier’n kanssa. Hän oli suunnittelemassa monia Le Corbusier’n rakennuksia 1920-luvulla ja Chandigarhin kaupunkia 1950-luvulla. Heidän yhteistyönsä katkesi toisen maailmansodan takia.
Párga
Historia
Venetsialaisten jälkeen Párgasta tuli pelinappula suurvaltojen politiikassa. Vuonna 1797 Venetsia antautui Napoleon Bonapartelle ja samalla Párga siirtyi Ranskalle. Vuosina 1800–1807 se oli Joonianmeren saarten tasavallan autonominen osa, minkä jälkeen se oli taas Ranskan hallussa 1807–1815. Waterloon taistelun jälkeen pargalaiset kääntyivät ranskalaisia vastaan ja siirtyivät Englannin puolelle. Englantilaisia Párga kiinnosti kuitenkin vain kauppatavarana. Vuonna 1817 Párga myytiin turkkilaisille 157 000 punnasta ja vastineeksi englantilaisten Joonianmeren saarten hallinnan tunnustamisesta. 15. huhtikuuta 1819 pargalaiset lähtivät maanpakoon Korfun saarelle, josta he palasivat vasta vuonna 1913, kun alue liitettiin Kreikkaan.
Pierre Jeanneret
Elämä
Jeanneret opiskeli 1913–1915 Genevessä arkkitehtuuria, kuvanveistoa ja taidemaalausta. Tämän jälkeen hän työskenteli Genevessä arkkitehtiharjoittelijana, kunnes siirtyi pariisilaiseen arkkitehtitoimistoon 1920-luvun alussa. Jeanneret aloitti yhteistyön pikkuserkkunsa Le Corbusier’n kanssa vuonna 1922, ja heidän ensimmäinen yhteinen rakennuksensa oli Villa Besnus. Heidän yhteistyöstään syntyi 1920-luvulla monia modernismin merkkirakennuksia, kuten Villa Savoye. Jeanneret hoiti yhteisessä toimistossa erityisesti jokapäiväisiä asioita ja töiden valvontaa, sillä Le Corbusier itse oli usein matkoilla tai sitoutunut muihin asioihin. Jeanneret työskenteli samaan aikaan myös Charlotte Perriandin ja Jean Prouvén kanssa, ja he tutkivat yhdessä valmiista suurelementeistä rakennettavien talojen potentiaalia.
Párga
Historia
Nykyinen Párgan kunta muodostui, kun Párga ja Fanári yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Pierre Jeanneret
Elämä
Jeanneret’n ja Le Corbusier’n yhteistyö katkesi toiseen maailmansotaan; Jeanneret sympatisoi kommunisteja ja liittyi Ranskan vastarintaliikkeeseen, kun Le Corbusier puolestaan toimi läheisesti Vichyn Ranskan kanssa. Jeanneret muutti Grenobleen, missä hän perusti Denise Cresswellin, Georges Blanchonin ja André Massonin kanssa Le Bureau Central de Constructionin. Lisäksi Jeanneret jatkoi yhteistyötään Jean Prouvén kanssa.
Párga
Matkailu
thumb|left|220px|Párgan linnoituksen kaakkoiskulma.
Pierre Jeanneret
Elämä
Joitakin hänen tärkeimpiä töitään Chandigarhissa ovat M.L.A. Hostellit sektoreilla 3 ja 4, miesten ammattikorkeakoulu (nykyisin CCET) sektorilla 26, valtionkirjasto, kaupungintalo ja posti- ja lennätinrakennus sektorilla 17, arkkitehtitoimisto (nykyisin Le Corbusier Centre) sektorilla 19, jatkotutkinto Lääketieteen koulutus- ja tutkimusinstituutti sektorilla 12 (yhteistyössä Jeet Malhotran, Aditya Prakashin ja H.S.Chopran kanssa), Government Model Senior Secondary School, St. John's High School, Chandigarh ja kaupat V4:llä sektorilla 11.
Rakennusten lisäksi Jeanneret suunnitteli myös huonekaluja sekä itsenäisesti että Le Corbusierin kanssa. Hän kokeili minimalistista muotoilua, mukaan lukien tuolia, joka ei vaatinut kiinnikkeitä.
Párga
Matkailu
Párgan pääelinkeino on nykyään matkailu. Párgan kylä tarjoaa matkailijoille kolme hiekkarantaa: Váltos, Kryonéri ja Píso Kryonéri. Párgan puolelta niemen ympäri Váltoksen rannalle pääsee taksiveneillä. Parin kilometrin päässä Párgan kylästä sijaitsee Línchnoksen ranta. Historiallisia kohteita ovat venetsialainen linnoitus sekä Anthoúsassa sijaitseva Ali paššan linnoitus. Matkailijoille markkinoidaan myös kävelyretkiä Párgan seudulla. Kaupungissa on noin parikymmentä kirkkoa.
Pierre Jeanneret
Elämä
Le Corbusier pyysi 1950 Jeanneret’ta mukaan intialaisen Chandigarhin suunnittelutyöhön. Jeanneret eli yli vuosikymmenen ajan rakennettavassa kaupungissa ja johti siellä töitä. Hän asui 15 vuotta Chandigarhissa, ja hänen merkittävin rakennuksensa on Panjabin yliopiston Gandhi Bhawan. Jeanneret jätti Intian sairastuttuaan 1965, ja hän kuoli kaksi vuotta myöhemmin. Hänen tuhkat ripoteltiin Chandigarhissa sijaitsevaan järveen.
Gallery
Pierre Jeanneret'n kotimuseo Chandigarhissa
Párga
Matkailu
Párgasta järjestetään laivamatkoja muun muassa horisontissa siintäville Paxóksen ja Antípaxoksen saarille, sekä siellä sijaitseville suurille kallioluolille, joihin osa laivoista menee osittain sisäänkin matkan aikana. Myös uiminen täällä laivasta käsin on usein mahdollista. Lähialueilta löytyvät myös Nekromanteionin oraakkelinpaikka, myyttinen Achérontas- eli Akheronjoki, Meteoran luostarit sekä Zálongo-vuori luostareineen ja muistomerkkeineen.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Párgan kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Carmelita Geraghty
Carmelita Geraghty oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat Alfred Hitchcockin esikoisohjaus The Pleasure Garden (1925) ja Tytöistä parhain (1927). Vetäydyttyään elokuvista Geraghty ryhtyi taidemaalariksi.
Geraghtyn isä Tom Geraghty ja veljet Maurice Geraghty ja Gerald Geraghty olivat elokuvakäsikirjoittajia.
Prix Veuve Clicquot
Prix Veuve Clicquot de la Femme d’Affaires on eri puolilla maailmaa vuosittain jaettava palkinto menestyksekkäille liikenaisille.
Vuodesta 1972 jaettu palkinto perustettiin kunnioittamaan Veuve Clicquot -samppanjayrityksen johtajan, leskeksi jääneen Madame Clicquot Ponsardinin muistoa.
Palkintoa jaetaan nykyisin 27 maailman maassa. Vuosittain eri maiden voittajat saavat kutsun Ranskan Reimsissä pidettävään kansainväliseen liikenaisten seminaariin The International Business Woman Forum.
Veuve Clicquot -palkinto Suomessa
Suomessa palkintoa on jaettu vuodesta 2004. Palkittujen joukkoon kuuluvat Skannon toimitusjohtaja Barbara Roos (2003), Levin matkailuyrittäjä Päivikki Palosaari (2004), Vallila Interiorin johtaja Anne Berner (2006), Lappset Groupin hallituksen puheenjohtaja Johanna Ikäheimo (2007), Stala Oy:n toimitusjohtaja Tuija Rajamäki (2008), Dextran toimitusjohtaja Leena Niemistö (2009), Andiata n Tarja Rantanen (2011) ja Marketing Clinicin Catharina Stackelberg (2013).
Onochie Achike
Onochie Achike (s. 31. tammikuuta 1975 Islington, Lontoo) on brittiläinen kolmiloikkaaja. Hänen molemmat vanhempansa ovat nigerialaisia.
Hän oli 11:s Sevillan MM-kilpailuissa 1999. Seuraavana vuonna hän sijoittui Sydneyn olympialaisissa viidenneksi. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän oli seitsemäs.
Vuonna 2005 hän karsiutui Madridin sisäratojen EM-kilpailuissa ja samoin kävi Göteborgin EM-kilpailuissa 2006. Vuonna 2008 hän sijoittui Pekingin olympialaisissa seitsemänneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui.
Hänen ennätyksensä on 17,30 m, jonka hän hyppäsi Sydneyssä 23. syyskuuta 2000.
Khamzat Chimaev
Khamzat Chimaev ( s. 1. toukokuuta 1994 Beno-Yurt, Tšetšenia, Venäjä) on ruotsalainen vapaaottelija, joka kilpailee Ultimate Fighting Championship -organisaatiossa. Hänen painoluokkansa on välisarja (71–77 kg) tai keskisarja (78–84 kg). Alkuperältään hän on Venäjän tšetšeeni, joka muutti vuonna 2011 Ruotsiin.
Vapaaottelu-ura
Chimaev on harrastanut myös judoa ja samboa. Hän aloitti ammattilaisuransa 26. toukokuuta 2018 voittamalla Card Olve Sagenin teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä. Chimaev otteli heti perään elokuussa Ole Magnoria vastaan, jonka hän voitti takakuristuksella ensimmäisen erän lopussa.
Brave Combat Federation (2018–2019)
Chimaev siirtyi kahden ottelun jälkeen Ruotsista bahrainilaiseen Brave CF -organisaatioon 2018. Hän kohtasi ensimmäisessä ottelussaan välisarjassa Marko Kisičin marraskuussa. Chimaev voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Kuukautta myöhemmin hän otteli seuraavaksi Sidney Wheeleriä vastaan, jonka Chimaev voitti 35 sekunnissa, kun Wheeler luovutti matolla hänen lyönneistä.
Huhtikuussa 2019 Chimaevin seuraava vastustaja oli Ikram Aliskerov, joka oli nelinkertainen sambon maailmanmestari ja otellut 9–0 tilastolla vapaaottelussa. Chimaev onnistui voittamaan ottelun tyrmäyksellä ensimmäisen erän alussa. Lokakuussa hän otteli vielä Mzwandile Hlongwaa vastaan, jonka Chimaev voitti d'arce kuristuksella toisen erän alussa.
Chimaevin oli määrä otella huhtikuussa 2020 Jarrah Al-Selawea vastaan välisarjan mestaruudesta Tukholmassa, mutta koronapandemian ja Chimaevin allekirjoitettua sopimuksen UFC:n kanssa ottelu peruttiin.
UFC (2020–)
Chimaev voitti ensimmäisessä ottelussaan UFC:ssä John Phillipsin 15. heinäkuuta 2020 ESPN 13 -ottelutapahtumassa teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä, jolla hän ansaitsi tapahtuman Performance of the Night -palkinnon. Chimaev löi ottelussa 68 kertaa ja vastustaja ei osunut häneen kertaakaan.
Vain kymmenen päivän kuluttua siitä hän voitti Rhys McKeen ESPN 14 -ottelutapahtumassa teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä, jolla hän jälleen ansaitsi tapahtuman Performance of the Night -palkinnon. Chimaev löi ottelussa 124 kertaa ja vastustaja vain kaksi kertaa.
Kolmannessa ottelussaan 19. syyskuuta 2020 UFC Fight Night 178 -ottelutapahtumassa Chimaev tyrmäsi Gerald Meerchaertin ensimmäisellä lyönnillään vain 17 sekunnissa, jolla hän jälleen voitti Performance of the Night -palkinnon. Hän teki myös UFC:n historiaa voittamalla kolmannen ottelunsa peräkkäin vain 66 päivän sisällä. Chimaevia pitävät vapaaottelutoimittajat UFC-organisaation sensaationa.
Joralf Gjerstad
Joralf Gjerstad (11. huhtikuuta 1926 Snåsa, Norja – 18. kesäkuuta 2021 Snåsa) oli norjalainen selvänäkijänä ja kansanparantajana tunnettu henkilö. Kansan keskuudessa hänet tunnetaan myös nimillä Snåsamannen, Snåsakallen tai Snåsakaill'n. Gjerstadista kertova kirja Snåsamannen: kraften som helbreder oli Norjan myydyimpiä kirjoja vuonna 2008.
Tausta
Gjerstad kertoi oppineensa tuntemaan kykynsä jo lapsuudessaan. Hänen suvussaan oli ollut selvänäköisyyden harrastajia jo aiemminkin. Hän yritti pitää taipumuksiaan piilossa, koska hän itse piti taitojaan raskaana kokemuksena. Palvellessaan Tysklandsbrigadenissa 21-vuotiaana sotilaana eräs vanhempi nainen oli ennustanut hänelle, että hän tulisi tunnetuksi koko Norjassa auttaessaan ihmisiä.
Gjerstad on sanonut itse, että hänen käsityksensä mukaan Jumalan voima vaikuttaa hänen kauttaan, eikä hän itse saa parantavaa vaikutusta aikaan. Hän pitää lahjaansa armolahjana.
Toiminta kansanparantajana
Norske leksikonin mukaan noin 50 000 ihmistä on ollut yhteydessä Gjerstadiin joko suoraan tai puhelimen välityksellä ja maine hänen parantamistaidoistaan on levinnyt laajalti. Hän ei ota maksua toimistaan. Gjerstadin taitoja ei ole tutkittu tieteellisesti kontrolloiduissa olosuhteissa.
Vuonna 2006 Norjan yleisradio NRK esitti Gjerstadista kertovan dokumenttielokuvan Kjenner du varmen?. Se on esitetty useina uusintoina ja esimerkiksi jouluna 2008 lähetetty uusinta keräsi 140 000 katsojaa. Yle on esittänyt elokuvaa nimellä Parantavat kädet. Loppuvuodesta 2008 Gjerstadista kertova kirja oli myynyt noin 70 000 kappaletta ja se oli eräs Norjan vuoden myydyimpiä kirjoja.
Gjerstad on kertonut ennustaneensa vuoden 2008 talouskriisin vuotta aiemmin, Barack Obaman valinnan presidentiksi, sekä John F. Kennedyn murhan 1963, josta hän oli maininnut myös vaimolleen ja ystävälleen päivää ennen tapahtumaa. Hän pitää raskaana asiana, että ei voi juurikaan kertoa ennalta näkemistään asioista kenellekään. Snåsan kunnanlääkäri Olgeir Haug on kertonut parantuneensa silmäsairaudestaan Gjerstadin välityksellä. Lääkärin mukaan Gjerstad ei ole koskaan kehottanut ihmisiä jättämään lääkkeitään palveluksiensa vuoksi.
Tammikuussa 2009 Gjerstad sai huomattavaa julkisuutta norjalaisissa medioissa terveysministeri Bjarne Håkon Hanssenin kerrottua julkisesti saaneensa apua Snåsamannenilta. Terveysministerin lausunto herätti paljon kritiikkiä ja keskustelua. Skeptikko James Randi tarjosi Gjerstadille miljoona dollaria, jos hän kykenisi dokumentoimaan parantavat voimansa. Gjerstad on kuitenkin järjestelmällisesti kieltäytynyt valvotuista kokeista voimiensa suhteen. Gjerstad on kritisoinut parantajia, jotka ottavat maksun palveluksistaan. Maksullista rukouspalvelua ylläpitävä Svein-Magne Pedersen puolestaan on kritisoinut Gjerstadia tekopyhäksi ja kertonut hänen saattavansa muut kyseisellä alalla toimivat parantajat huonoon valoon.
Leonhard Fredrik Rääf
thumb|upright|Leonhard Fredrik Rääf Leonhard Fredrik Rääf [re:v] (1786–1872) oli ruotsalainen kulttuurihistorioitsija ja valtiopäivämies. Hän keräsi kansanlauluja, leikkejä, satuja ja taikoja, jäljensi vanhoja asiakirjoja ja avusti Svenskt diplomatarium -nimisen lähdekokoelman julkaisemista. Valtiopäivämiehenä Rääf tuli tunnetuksi jyrkästä vanhoillisuudestaan. Hän on julkaissut muun muassa Anteckningar öfver beskaffenheten af Sveriges offentliga handlingar under medeltiden (1831).
Rösiö
Rösiö tarkoittaa muun muassa seuraavia henkilöitä:
Nimi on lähtöisin Rösjögårdenista, jossa Per Rösiö piti yksityistä Rösiön maanviljelyskoulua
Iskevät sanat
Iskevät sanat (Listen to Me) on yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Douglas Day Stewart. Vuonna 1989 ensi-iltansa saaneen elokuvan pääosia näyttelevät Kirk Cameron, Jami Gertz ja Roy Scheider. Elokuva kuvattiin paljolti Malibussa Kaliforniassa.
Juoni
Iskevät sanat keskittyy ryhmään korkeakouluopiskelijoita, jotka kuuluvat väittelyjoukkueeseen fiktiivisessä Kenmont Collegessa. Kaksi päähahmoa, Tucker Muldowney (Cameron) ja Monica Tomanski (Gertz) tulevat vähävaraisemmista perheistä ja ovat voittaneet stipendit Kenmontiin osoitettuaan erityistä puhetaitoa. Molemmat opiskelijat ottaa siipensä suojaan väittelyjoukkueen valmentaja Charlie Nichols (Scheider), joka oli nuoruudessaan tähtiväittelijä. Joukkue voittaa vihdoin mahdollisuuden väitellä aborteista tuomariston edessä. Samalla opiskelijat oppivat elämästä, rakkaudesta, ystävyydestä ja politiikasta.
Palkinnot ja ehdokkuudet
Young Artist Awards
Political Film Society
Golden Raspberry Awards
Vastaanotto
Vuoden 1994 Video-oppaassa Bello Romano piti elokuvaa ”laimeana kisailufilminä” ja antoi sille yhden tähden viidestä.
Neutroniaktivointi
Neutroniaktivointi on prosessi, jossa aine altistetaan neutronisäteilylle. Käsittelyn ansiosta materiaalin atomiytimet kaappaavat vapaita neutroneja päätyen viritystilaan. Yleensä virittynyt tila on lyhytikäinen ja ydin hajoaa säteillen. Esimerkiksi indiumin (In) neutronikaappausprosessi ja purkautuminen tapahtuvat seuraavasti:
Edellä * tarkoittaa metastabiilia tilaa, e^{-} on ytimestä irtoava elektroni eli beetahiukkanen ja on antineutriino. Viritystilan purkautuessa indiumatomi muuttuu tinaksi.
Vermilion (kappale)
"Vermilion", (tunnetaan myös nimellä: "Vermillion Pt.1") on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Slipknotin single vuodelta 2004.
Neutroniaktivointi
Muissa tapauksissa ja riippuen neutronin kineettisestä energiasta, neutronisieppaus voi aiheuttaa fission. Esimerkiksi yksi tällainen fissioon johtava reaktio:
Paikoissa, joissa neutronivuo on tiheä, kuten ydinreaktoreiden ytimissä, neutroniaktivointi aiheuttaa materiaalien eroosiota. Kyseiset materiaalit luokitellaan matala-aktiiviseksi jätteeksi reaktorin purkamisen yhteydessä. Tietyt materiaalit ovat alttiimpia neutroniaktivaatiolle kuin toiset, joten sopivasti valituilla materiaaleilla neutroniaktivaation ongelmia voidaan vähentää.
Vermilion (kappale)
Kappalelista
Sisältää myös "Vermilion Pt. 1:n" musiikkivideon
Westerlund
Westerlund tai Vesterlund on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Abbevillen taistelu
Abbevillen taistelu oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Ranskan joukkojen välinen taistelu Abbevillen kaupungin hallinnasta Ranskassa. Saksan 2. panssaridivisioona oli 20. toukokuuta 1940 edennyt 90 kilometriä Kanaalin rannikolle Abbevilleen, jolloin se oli vallannut kaupungin 50. Northumbrian jalkaväkidivisioonan kuuluneelta 25. jalkaväkiprikaatilta. Ainoastaan pienehkö joukko puolustajia kykeni vetäytymään Sommen etelärannalle ja 21. toukokuuta Saksan 2. jalkaväkirykmentin III pataljoona saavutti rannikon Noyelles-sur-Merin länsipuolella.
Kenraalimajuri Roger Evansin komentama brittiläinen 1. panssaridivisioona saapui Ranskaan 15. toukokuuta, mutta ilman tykistöjoukkojaan sekä 1. tukiryhmän jalkaväkijoukkoja. Jalkaväkijoukot oli irrotettu divisioonasta Calais’ssa. Abbevillen sillanpään eteläpuoliset brittiläis-ranskalaiset joukot pysäyttivät 2. panssaridivisioonan etenemisen 27. toukokuuta – 4. kesäkuuta, kunnes 57. jalkaväkidivisioona valtasi suuren osan liittoutuneiden menettämistä alueista takaisin. Hyökkäyksessä pääosa liittoutuneiden panssarivaunuista tuhoutui ja saksalaiset menettivät runsaasti jalkaväkeään, jolloin liittoutuneet vetäytyivät takaisin Sommen taakse. Saksan 4. armeija aloitti 5. kesäkuuta murtautumisen sillanpäästä, jolloin vastahyökkäyksissä voimansa kuluttaneet liittoutuneet työnnettiin Bresleen.
Ison-Britannian virallisen sotahistorian kirjoittanut L. F. Ellis kirjoitti vuonna 1953, että liittoutuneilta puuttui taistelussa yhtenäinen johto. Tämän seurauksena liittouneet epäonnistuivat saksalaisten hyökkäyksen torjunnassa ja joukot maksoivat puutteelliset valmistelut ja saksalaisten Sommen eteläpuolisten puolustusasemien aliarvioinnin suurina tappioina. Vuonna 2001 Caddick-Adams totesi syyksi pahoihin taktisiin virheisiin ranskalaisten ja brittien välisten viestiyhteyksien puutteen, mikä johtui radiokaluston puutteesta. Viestiyhteyksien puute jatkui 51. Ylämaan divisioonan ja ranskalaisten panssari- ja jalkaväkidivisioonien saavuttua täydennyksinä alueelle. Saksalaiset olivat siirtäneet merkittäviä voimia sillanpäähän.
Taistelu
Liittoutuneiden hyökkäys alkoi 27. toukokuuta kello kuusi aamulla tuntien viivästymisen jälkeen, kun ranskalaisten tykistö saatiin taisteluvalmiiksi. Ranskan 2. kevyt ratsuväkidivisioona ja siihen liitetty brittiläinen 2. panssariprikaati, joka oli sijoitettu rintaman oikeaan reunaan, hyökkäsivät Hocquincourtista, Frucourtista ja St. Maxentista Blanchy-Abbeville tien itäpuolella. Lisäksi Ranskan 5. kevyt ratsuväkidivisioona hyökkäsi brittiläisen 3. panssariprikaatin tukemana Breslestä Gamachesin pohjoispuolisille alueille. Kumpikin aikaisempien taisteluiden kuluttama ratsuväkidivisioona jäi ilman omia panssarivaunujoukkojaan. Hyökkäysjoukoilla oli vain vähän aikaa uudelleen järjestymiseen ja saksalaisjoukkojen puolustusryhmityksestä oli vain vähän tietoja. Onnistuakseen hyökkäyksessä panssarijoukkojen tuli toimia hyvässä yhteistoiminnassa jalkaväen ja tykistön kanssa, mutta liittoutuneilla oli aivan liian vähän jalkaväkeä ja tykkejä, brittiläisten ja lisäksi ranskalaisten joukkojen yhteistoiminta oli riittämätöntä.
Tappiot
Hyökkäyksessä 27. toukokuuta brittiläinen 1. panssaridivisioona menetti taistelutoimissa 65 panssarivaunua, joiden lisäksi 55 vaunua sai mekaanisen vian. Ranskan 4. panaaridivisioona menetti 29.–30. toukokuuta 105 panssarivaunua ja brittiläis-ranskalaiset joukot 4. kesäkuuta noin 1 000 sotilasta, 50 panssarivaunua ja muuta panssaroitua ajoneuvoa.
Río Negron maakunta
thumb|right|200px|Maakunnan sijainti Argentiinan kartalla Río Negron maakunta on Patagonian alueella Argentiinassa sijaitseva maakunta. Se on pinta-alaltaan 203 013 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 633 374. Sen naapurimaakuntia ovat pohjoisesta myötäpäivään lueteltuna La Pampa, Buenos Aires, Chubut, Neuquén ja Mendoza. Maakunnan pääkaupunki on noin 53 000 asukkaan Viedma (2010).
Midnight Club
Midnight Club on ajopelisarja, jonka on kehittänyt Rockstar San Diego (entinen Angel Studios). Pelit keskittyvät katuajoon. Pelit olivat myyneet yli 18,5 miljoonaa syyskuuhun 2011 mennessä ja 12 miljoonaa kopiota (26. maaliskuuta 2008 mennessä).
Lähteet
Midnight Club
Ovidiu Cernăuțeanu
Ovidiu Cernăuțeanu (s. 23. elokuuta 1974 Botoșani) on romanialais-norjalainen laulaja, joka tunnetaan myös nimillä Ovi Martin, Ovidiu Jacobsen ja Ovi.
Cernăuțeanu edusti Paula Selingin kanssa Romaniaa Eurovision laulukilpailussa vuonna 2010. He esittivät kappaleen Playing with Fire ja sijoittuivat kilpailussa kolmanneksi. Duo edusti maataan myös vuoden 2014 kilpailussa, kappaleella Miracle.
Gesta Danorum
pienoiskuva|Gesta Danorumin alkuperäinen pergamentille kirjoitettu sivu. Tanskan kuninkaallinen kirjasto, Kööpenhamina. Gesta Danorum (”Tanskalaisten teot”) on Saxo Grammaticuksen latinaksi 1100-luvulla kirjoittama historiateos, joka on ensimmäinen merkittävä Tanskan historiaa käsittelevä kirja. Saxo työskenteli arkkipiispa Absalonin kirjurina, ja arkkipiispa ehdotti Saxo Grammaticukselle teoksen kirjoittamista.
Gesta Danorum koostuu 16 kirjasta. Se alkaa myyttisestä muinaisuudesta, legendaarisesta kuningas Danista ja päättyy Knuut VI:n Pommerin valloitukseen. Teoksen yhdeksän ensimmäistä kirjaa kertovat 60 legendaarisesta Tanskan kuninkaasta. Näiden kertomusten lähteenä olivat muinaiset runoelmat, romanttiset saagat ja islantilaisten selonteot. Gesta Danorumissa kerrottu legenda Amleth on mahdollisesti toiminut Shakespearen Hamletin lähdemateriaalina. Teoksessa esiintyvä jousiampuja Toke on puolestaan Wilhelm Tellin prototyyppi. Saxo Grammaticus kutoi historiateokseensa myyttejä eri jumalista, jotka perimätiedon mukaan olisivat muinoin olleet Tanskan kuninkaita, sekä taruja vierasmaalaisista sankareista. Ensimmäisessä kirjassa mainitaan myös Sumble, suomalaisten tai saamelaisten (finnit) myyttinen kuningas.
Saxo käänsi teokseen heksametri-runomitalla kolme merkittävää sankarirunoa. Nämä vanhimmat tunnetut tanskalaiset runot ovat Bjarkemaalet, Ingjaldskvadet sekä Hagbard ja Signe. Bjarkemaalet on sotaisuutta lietsova taistelulaulu, Ingjaldskvade taas runoelma, joka varoittaa ylellisyyden turmiollisesta vaikutuksesta viikinkien sieluun. Hagbard ja Signe on tragedia rakkaudesta ja sukuriidoista.
Gesta Danorumin seitsemän viimeistä kirjaa sisältävät Saxon selostuksia historialliselta ajalta.
Iraninsieraintokko
Iraninsieraintokko (Proterorhinus nasalis) on tokkojen heimoon kuuluva pohjakala.
Taksonomia
Iraninsieraintokko sisältyi pitkään samaan lajiin kuin Mustanmeren putkisieraintokko P. marmoratus. 2000-luvulla putkisieraintokosta erotettiin idänsieraintokko (Proterorhinus nasalis). 2020-luvulla idänsieraintokkoa on pilkottu edelleen, ja Proterorhinus nasalis on siirtynyt tarkoittamaan vain Iranissa esiintyvää lajia, iraninsieraintokkoa. Laajemmalla alueella esiintyvä idänsieraintokko tunnetaan nykyään nimellä Proterorhinus semipellucidus.
David Dennis Kagan
pienoiskuva David Dennis Kagan (s. 9. marraskuuta 1949 Waukegan, Illinois) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Rockfordin hiippakuntaan Arthur Joseph O'Neill 14. kesäkuuta 1975 ja nimitettiin Bismarckin piispaksi Pohjois-Dakotaan 19. lokakuuta 2011. Piispaksi konsekroinnin suoritti 30. marraskuuta John Clayton Nienstedt, jota avustivat Paul Albert Zipfel ja Thomas George Doran.
18. heinäkuuta 2012 Kagan sai lisäksi nimityksen Fargon apostoliseksi hallitsijaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tästä tehtävästä 19. kesäkuuta 2013.
Lochieu
Nähtävyydet
Kunnan alueelle sijaitsee museo Musée départemental du Bugey-Valromey. Museo sijaitsee vanhassa 1500-luvulta peräisin olevassa talossa, ja siellä esitellään alueen kulttuuriperintöä sekä vanhaa puusepäntaitoa.
Sydänmailla (albumi)
Sydänmailla on vuonna 1990 julkaistu Tero Vaaran ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa sooloalbumi. Kappale ”Ei se vielä oo rakkautta” nousi Radiolistan ensimmäiselle sijalle vuonna 1990.
Kokoonpano
+
Liland
Liland on Nordlandin läänissä, Norjassa sijaitsevassa Evenesin kunnassa oleva kylä. Se sijaitsee 10 minuutin matkan päässä lentokentältä ja alle tunnin ajomatkan päässä Harstadista ja Narvikista. Lilandin satama on Ofotenin alueen saarien satamista ainoa, jota valvotaan, ja se on myös sula ympäri vuoden. 1900-luvun alkuun asti Liland toimi Ofoten kaupallisena keskuksena. Kylässä on 241 asukasta (2011), sen pinta-ala on 0,44 km2 ja asukastiheys on 618 asukasta/km2.
Carl Danielson
Carl Johan Danielson (19. kesäkuuta 1866 Vaasa – 3. heinäkuuta 1945) oli suomalainen opettaja ja taidemaalari.
Carl Danielson opiskeli Hjalmar Munsterhjelmin johdolla ja teki taiteilijadebyyttinsä 1898. Hän toimi piirustuksenopettajana ja voimistelun lehtorina oppikoulussa.
Discophon
Discophon on suomalainen levymerkki ja vuonna 1956 perustettu levy-yhtiö Ab Discophon Oy, jonka katalogiin kuuluu laajalti tunnettuja suomalaisia artisteja ja yhtyeitä.
RCA:n aikakausi
Ab Discophon Oy perustettiin Suomeen vuonna 1956 edustamaan amerikkalaista RCA -levymerkkiä. Toiminta sai vauhtia, kun vuonna 1958 Mosse Vikstedt tuli Musiikki-Fazerilta hoitamaan yhtiötä. Hän tuli toimitusjohtajaksi vuonna 1969 ja jäi eläkkeelle vuonna 1984. Vikstedtin uraan mahtui monia tunnettuja kiinnityksiä kuten Lasse Mårtenson, Carola, Eero ja Jussi, Konsta Jylhä sekä Hullujussi.
Vikstedt otti Rauno Lehtisen yhtiön tuotantopäälliköksi vuonna 1961. Letkis menestyi eri puolilla Eurooppaa ja Latinalaisessa Amerikassa. Vuonna 1967 tuotantopäälliköksi vaihtui Aarno Raninen. Suuri myyntimenestys oli Eero Raittisen vuonna 1968 laulama Vanha holvikirkko. Listamenestystä RCA-merkille toivat Seija Simola, Tauno Palo ja Kristian.
Ulkomaiset edustukset olivat Discophonille keskeisiä. 1960-luvulla Elvis Presley, Perry Como, Paul Anka ja The Monkees sekä 1970-luvulla The Sweet, David Bowie ja Baccara takasivat myynnin. 1970-luvulla kotimaisia menestyksiä olivat Erkki Liikanen ja Hullujussi-yhtye. Hullujussin levytyksiä myytiin lähes 150000 kappaletta. Kari Tapio aloitti levytysuransa Discophonilla vuonna 1972. Erkki Liikanen hallitsi singlelistaa muun muassa Syksyn sävelillään kuten Evakkoreki, Jokkantii ja Kolmen konstin timpermanni. Kaksi ensimmäistä takasivat voiton kilpailussakin ja muut neljä päätyivät kakkossijalle kansan mielestä.
Oma Kerberos
Vuonna 1979 syntyi oma Kerberos-levymerkki. Sen lisäksi Discophon tuotti joitakin äänitteitä Musica, MCA ja Q -levymerkeillä.
Vuonna 1983 alkoi yhteisomistus ruotsalaisen Sonet levy-yhtiön kanssa ja omistus oli puoliksi kummastakin maasta. Toimitusjohtajaksi oli tullut Vasili Gugi Kokljuschkin, kun Mosse Vikstedt jäi eläkkeelle.
1980-luvulla RCA-levymerkki siirtyi BMG-yhtiön omistukseen. Vuonna 1991 PolyGram osti Ruotsin Sonetin. Sittemmin Discophonin silloiset omistajat Marie-Louise Höeg, Gugi Kokljuschkin, Mosse Vikstedt, Maija Kuusi ja Hans-Ove Regen myivät yhtiön Musiikki-Fazerille keväällä 1992.
Kansainvälinen Warner Music Group osti pörssilistautuneen Fazer Musiikki -yhtiön ja se sulautui 30. marraskuuta 1994 uudelleen nimettyyn Warner Music Finlandiin.
Lähteet
Suomalaisen musiikin historia
William Hanna Shomali
thumb|right|William Hanna Shomali pienoiskuva William Hanna Shomali (s. 15. toukokuuta 1950 Bait Sahur) on palestiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Jerusalemin patriarkaattiin 5. syyskuuta 1972 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Lyddan titulaaripiispaksi 31. maaliskuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Fouad Twal, jota avustivat Salim Sayegh ja Giacinto-Boulos Marcuzzo.
Itsepölytys
Itsepölytys on pölytystä itsehedelmöittymisellä. Itsepölytyksessä kasvin kukan pölyttää samasta kukasta tai saman kasviyksilön toisesta kukasta peräisin oleva siitepöly. Kasvia, jolla on itsepölytys, kutsutaan nimellä itsepölyttyvä tai itsepölytteinen.
Itsepölytys voi olla kasvilajin geneettisen monimuotoisuuden kannalta ongelmallinen pölytystapa, joten osalla kasvilajeista on erilaisia mekanismeja itsepölytyksen estämiseksi tai vähentämiseksi. Näitä keinoja ovat esimerkiksi siitepölyn ja emien kehittymisen eriaikaisuus, kukkien erilaiset rakenteet sekä itseinkompatibiliteetti. Myös kasvin kaksikotisuus ehkäisee itsepölytystä.
Be Incorporated
Yhtiö perustetaan
Yhtiö perustettiin vuonna 1990. Yhtiön perustivat Jean-Louis Gassée (JLG) ja Steve Sakoman, jotka molemmat olivat aiemmin työskennelleet Applella muun muassa Apple Newton -projektissa. Vuoden 1990 alussa JLG:n ja Applen silloisen toimitusjohtajan John Scullyn sukset menivät pahasti ristiin, minkä seurauksena JLG ja Sakoman ryhtyivät hautomaan suunnitelmia markkinoilla silloin vahvan multimediakoneen, Commodoren Amigan kilpailijasta. Myöhemmin samana vuonna JLG sekä Sakoman lähtivät Applelta.
Vuoden loppupuolella ensimmäinen Sakomanin rakentama prototyyppi tulevan tietokoneen emolevystä oli testivaiheessa. Siinä ei ollut mitään muuta kuin yksi suoritin, muistia, sarjaportti ja pari väylää. Tietokonetta ei oltu vielä nimetty. Vuoden 1991 alkupuolella joukkoon oli liittynyt muutamia muitakin työntekijöitä, joista suurin osa oli aiemmin ollut töissä Applella; mukana olivat muun muassa Benoit Schillings, Bob Herold sekä Erich Ringewalk.
Alkavalla yhtiöllä oli nyt sekä ohjelmisto- että laitteistosuunnittelijoita. Alun perin yhtiön oli tarkoitus ostaa käyttöjärjestelmä kolmannelta osapuolelta, mutta yhtään sopivaa ei löytynyt. Ehdokkaana oli ainakin Chorus Microsystemsin Chorus OS, mutta se oli kallis, eikä sopimukseen päästy. Syntyi siis tarve tehdä oma.
Vielä nimettömän käyttöjärjestelmän ensimmäisessä testiversiossa oli vain moniajava ydin ja komentokehote ohjelmien ajamiseksi – graafinen käyttöliittymä (GUI) puuttui, samoin tietokantapohjainen tiedostojärjestelmä, vaikka ne olivat suunnitteilla. Yhtiö yritti ensin sovittaa Sun Microsystemsin NeWS-ikkunointijärjestelmän BeBoxiin. Tulos jäi laihaksi, koska sovittaminen oli vaikeaa eikä sen rakenne sopinut järjestelmään kovin hyvin.
Vuoden 1994 alussa palkattiin useita työntekijöitä lisää, muun muassa Peter Potrebic ja Robert Polic. Heinäkuuhun 1994 asti kaikki ohjelmat oli kirjoitettu AT&T:n Hobbit-suorittimelle; BeBoxissa oli kaksi Hobbitt-suoritinta sekä kolme AT&T:n DSP-piiriä. Yhtiön epäonneksi Hobbit ei koskaan saavuttanut suosiota, vaikka myös Apple suunnitteli käyttävänsä sitä Newton-kämmentietokoneellaan. AT&T veti suorittimen pois markkinoilta vähäisen kiinnostuksen vuoksi.
Yhtiön katse kääntyi PowerPC-laitteistoon, koska siinä oli hyvä hinta-teho-suhde ja sillä oli takanaan useita isoja yrityksiä (muun muassa Apple, IBM ja Motorola). Vuonna 1995 palkattiin Joseph Palmer sovittamaan BeBox kahdelle PowerPC-suorittimelle.
Be kerää julkisuutta
Vuonna 1995 tapahtui paljon myönteisiä asioita. Palmerin nerokkuuden ja BeOSin modulaarisen rakenteen ansiosta siirtyminen PowerPC:lle tapahtui kivuttomasti ja yllättävän nopeasti. Brad Taylor palkattiin kirjoittamaan verkkopino BeBoxille. Työtahti oli koko alkuvuoden huima, ja viimein, viiden vuoden työskentelyn jälkeen, yhtiö päätti, että on aika astua julkisuuteen. Toinen syykin oli: yhtiö oli jälleen kovissa veloissa.
Käyttöjärjestelmälle mietittiin useita nimivaihtoehtoja, mutta lopulta nimeksi tuli yksinkertaisesti BeOS (Be Operating System). Sitä ja BeBoxia esiteltiin Agenda 95 -messuilla, jossa esitys sai raikuvat aplodit. BeBox laitettiin myyntiin kolmantena lokakuuta, ja sen suosio yllätti yhtiön. Koska laitteet koottiin vielä tässä vaiheessa käsin, yhtiö kykeni myymään vain 100 konetta loppuvuoden aikana.
Vuoden 1996 alkupuolella yhtiö oli jälleen taloudellisissa vaikeuksissa, ja ilmoitti, että yli tuhannesta ostopyynnöstä huolimatta vain 100 BeBoxia oli saatavilla. Useat käyttäjät pettyivät, kun he eivät saaneet tilaamaansa laitetta. Yhtiö joutui jopa keskeyttämään laitteiden tuottamisen vähäksi ajaksi rahanpuutteessa, mikä ei ainakaan auttanut tilannetta.
Lopulta yhtiö sai tehtyä sopimuksen kolmannen osapuolen kanssa BeBoxien kokoamisesta, testaamisesta ja kuljettamisesta käyttäjille. Tuloksena oli tosin useita toimitusvaikeuksia, erä rikkinäisiä äänipiirejä ja muita ongelmia. Elokuussa julkaistiin ainoa virallinen päivitys BeBoxiin: suoritinten kellotaajuuden nosto 133 megahertsiin, sekä pari muutosta koteloon. Suunnitelmissa oli myös neljän suorittimen versio BeBoxista, mutta sitä ei koskaan saatu myyntiin asti.
BeOS sovitettiin PowerPC-malleille 603 ja 604, joita myös Apple ryhtyi niihin aikoihin käyttämään. Tarjolla oli myös useita muita PowerPC-tietokoneita, kuten PowerComputing Dual PowerPC 604 @ 250 MHz, sekä DayStar Dual PowerPC -lisäkortti. Yhtiö julkaisi version sovelluskehittäjille ja jakoi sitä eri Macintosh-lehtien mukana. Elokuussa 1997 julkaistiin ensimmäinen versio Intel-koneille.
Loppu lähenee hitaasti, mutta varmasti
Vuosina 1997 ja 1998 useat kaupalliset yhtiöt julkaisivat BeOS-versioita tuotteistaan, kuten Metrowerks, Opera, Bochs, BeatWare, Cinema 4D ja Gobe. BeOS keräsi uskollisen, mutta pienen käyttäjäkunnan. Yhtiö jatkoi käyttöjärjestelmän päivittämistä ja uusien ominaisuuksien lisäämistä, vaikka kärsi rahoitusongelmista. 20. kesäkuuta 1999 Be, Inc. listautui pörssiin.
Tammikuussa 2000 yhtiö ilmoitti siirtyvänsä Internet-päätelaitteisiin. Tuotteen nimeksi tuli BeIA (Be Internet Appliance). BeOS-käyttäjien keskuudessa "focus shift" -nimellä tunnettu toimenpide käytännössä sai kaikki BeOSia tukevien ohjelmistoyritysten lopettamaan ohjelmien tuottamisen Intel-pohjaiselle BeOSille.
Maaliskuussa 2000 yhtiö julkaisi ilmaiseen jakeluun vain hieman karsitun version BeOS R5 -käyttöjärjestelmästä nimellä BeOS Personal Edition 5.0. Sitä jaettiin monien tietokonelehtien mukana ja sen sai ladata vapaasti verkosta. Version pystyi jopa asentamaan suoraan Windows-osiolle omaan tiedostoonsa ja käyttää sieltä. Ilmainen versio kuitenkin söi yhtiön ennestään heikkoa myyntiä entisestään.