cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saint-Sulpicen kirkko
Historiaa
Saint-Sulpicen eteläisen transeptin ovi sytytettiin palamaan 17. maaliskuuta 2019. Rakennuksen sisätilat kärsivät vahinkoja palosta aiheutuneesta tuhkasta.
Urut
Kirkon urut rakensi François-Henri Clicquot vuosina 1776–1781. Urut uudisti Aristide Cavaillé-Coll vuonna 1862, minkä jälkeen ne olivat Ranskan suurimmat. Cavaillé-Collin toiveesta pääurkuriksi tuli tällöin kuuluisa urkuvirtuoosi ja säveltäjä Louis-James-Alfred Lefébure-Wély. Hänen kuoltuaan urkurina toimi urkusinfonian isänäkin muistettu säveltäjä Charles-Marie Widor vuosina 1870–1933. Widoria puolestaan seurasi pääurkurina hänen oppilaansa säveltäjä Marcel Dupré, joka hoiti virkaa 1934–1971.
Aurinkokello
Etelänpuoleiseen ikkunaan asetettiin linssisysteemi, joka ohjasi auringonvalon niin, että se osui talvipäivänseisauksena meridiaanilinjan obeliskinpuoleiseen päähän ja päiväntasauksina kuparilaattaan lähellä alttaria. Kelloa käytettiin hyväksi myös monissa tieteellisissä mittauksissa ja se tavallaan suojeli kirkkoa tuhoutumasta Ranskan vallankumouksen aikana.
Kulttuuria
Jules Massenet’n oopperan Manon toinen näytös tapahtuu Saint-Sulpicessa.
Dan Brownin romaani Da Vinci -koodi vuodelta 2003 toi Saint-Sulpiceen turistivyöryn. Turistit halusivat nähdä ”Ruusulinjan”, jota nimitystä romaanissa käytetään aurinkokellon meridiaanilinjasta.
Neuropsykiatria
Neuropsykiatria on useimmiten psykiatrian tai neurologian suppea erikoisala. Neuropsykiatria on saavuttanut Saksassa itsenäisen aseman, mutta sielläkään ei ole mahdollisuutta hankkia neuropsykiatrin tutkintoa. Yhdysvalloissa voi opiskella neuropsykiatriksi, jos on valmistunut ensin neurologiksi tai psykiatriksi.
Neuropsykiatrian määritelmästä ei vallitse täyttä yksimielisyyttä. Erään määritelmän mukaan neuropsykiatria tutkii psyykkisiä tai kognitiivisia oireita aiheuttavia aivosairauksia. Tämä määritelmä on sikäli huono, että se ei erottele neuropsykiatriaa muusta psykiatriasta, sillä myös psykiatria tutkii psyykkisiä tai kognitiivisia oireita aiheuttavia aivosairauksia.
Toisen määritelmän mukaan neuropsykiatria tutkii ”poikkeavan käytöksen” neurologisia eli aivoelimellisiä syitä. Osa neuropsykiatreista on erikoistunut synnynnäisten neurologisten poikkeavuuksien kuten ADHD:n ja Aspergerin, Kannerin sekä Touretten oireyhtymän diagnosointiin ja hoitoon.
Väestötutkimuksissa on havaittu, että runsas antibioottien käyttö elämän alkuvaiheessa lisää neuropsykiatristen häiriöiden riskiä. Ilmiö saattaa selittyä sillä, että antibioottien käyttö muuttaa suoliston bakteerikantaa, lisää immuunipuolustukseen osallistuvien sytokiinien pitoisuuksia aivoissa ja muuttaa veri-aivoesteen toimintaa.
Viekijärven kirkko
Viekijärven kirkko on Lieksan seurakunnan kirkko Viekin kylässä Lieksassa. Vuonna 1911 valmistuneen puukirkon on suunnitellut rakennusmestari A. E. Ollikainen. Ollilainen suunnitteli kirkon A.F. Sjöströmin suunnitteleman Kurkijoen kirkon pohjalta. Alttaritaulun on maalannut Hilja Karola vuonna 1945 ja kirkko sai urut vuonna 1941.
Viekijärven kirkko on yksi Lieksan Vaskiviikon konserttipaikoista. Viekijärven alueella oli vuosina 1947-1999 myös oma seurakunta nimellä Viekijärven seurakunta, joka yhdistyi Pielisjärven seurakunnan kanssa Lieksan seurakunnaksi 1999.
Liza Marklund
Liza Marklund (oik. Elisabeth Marklund, s. 9. syyskuuta 1962 Piitime, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija ja toimittaja. Hänet tunnetaan rikoskirjoista, joiden päähenkilönä on iltapäivälehden rikostoimittaja Annika Bengtzon. Hän omistaa Jan Guilloun ja Ann-Marie Skarpin kanssa Piratförlagetin, joka on Ruotsin suurimpia kustantamoja. Marklundin kirjoja on käännetty 30 kielelle ja niitä on myyty noin 17 miljoonaa kappaletta.
Nuoruus, opiskelu ja työ
Marklund syntyi Norrbottenissa sijaitsevassa Pålmarkin kylässä. Hän kävi Norrbottenissa Kalixin kansanopiston journalistilinjan ja työskenteli ennen kirjailijan uraansa toimittajana useissa lehdissä, muun muassa Arbetaren-lehdessä ja Aftonbladetissa sekä Expressenissä 1989–1994. Marklund oli myös Metro-lehden päätoimittaja ja TV4-kanavan uutispäällikkö.
Kirjailijan työ
Marklund keskittyi sittemmin kirjojen kirjoittamiseen, minkä ohessa hän on kirjoittanut lehtikolumneja. 11 rikosromaanin lisäksi hän on kirjoittanut muutamia muita teoksia ja osallistunut antologioihin. Marklundin teokset ovat suosittuja etenkin Pohjoismaissa. Hänen kirjoissaan heijastuu iltapäivälehden toimituksen kiireinen työyhteisö, joka on täynnä ihmisten välisiä jännitteitä. Marklund on hyödyntänyt kirjoissaan omia kokemuksiaan uutistyöstä. Kirjoissa rikosuutisia jahtaava Annika Bengtzon sotkeutuu asioita tutkiessa usein tahtomattaan valonarkoihin salaisuuksiin. Työn vastapainona ovat arkielämän ongelmat, kun perheelle ei tahdo riittää aikaa. Useista Marklundin Annika Bengtzon -dekkareista on tehty myös elokuva. Marklund kertoi vuonna 2015 ilmestyneen teoksen Järnblod (suom. Rautaveri) jäävän hänen viimeiseksi dekkarikseen. Hän ilmoitti samalla myös vetäytyvänsä julkisuudesta.
Kolme vuotta myöhemmin Marklund teki paluun rikosromaanilla Helmifarmi (jossa ei kuitenkaan esiinny enää Annika Bengtzon). Marklund kertoi haastattelussa: "Vähensin julkisuudessa esiintymistä enkä esimerkiksi antanut enää ruotsalaisille lehdille haastatteluja. Minua oli haastateltu niin moneen otteeseen, ettei minulla ollut enää mitään tuoretta sanottavaa". Toinen syy julkisuudesta vetäytymiselle oli hänen aviomiehensä vakava sairastuminen.
Marklund on nostanut kirjoissaan ja aihetta käsittelevässä dokumenttisarjassaan esiin myös naisiin kohdistuvan väkivallan. Hän on tehnyt myös dokumentin Venäjän ja Kambodžan aids- ja HIV-lapsista. Marklund nimitettiin Unicefin hyvän tahdon lähettilääksi vuonna 2004.
Yksityiselämä
Marklund on naimisissa Mikael Aspeborgin kanssa. Hänellä on kolme lasta, joista kaksi Aspeborgin kanssa. Hänen vanhin lapsensa Annika Marklund on valokuvamalli ja näyttelijä ja kirjoittaa myös kolumneja. Marklund asuu Tukholmassa ja Marbellassa.
5 Canum Venaticorum
5 Canum Venaticorum on tähti Ajokoirissa.
5 Canum Venaticorum on G-tyyppinen jättiläistähti jonka magnituudi on +4.76. Se on suunnilleen 393 valovuotta Maapallosta.
Ultima V
Ultima V: Warriors of Destiny on Origin Systemsin kehittämä ja alun perin 1988 julkaisema Ultima-tietokoneroolipelisarjan videopeli.
Tarina
Lord British on kadonnut matkallaan Underworldissa, ja tyrannimainen Lord Blackthorn on anastanut vallan. Blackthorn vaatii kahdeksan hyveen tiukkaa noudattamista, kuolemantuomion uhalla. Samaan aikaan kolme Shadowlordeina tunnettua olentoa terrorisoi maaseutua. Avatarin ystävät kutsuvat hänet Britanniaan eliminoimaan Shadowlordit, syöksemään Blackthornin vallasta ja etsimään Lord Britishin.
Eksoskeleton
thumb|Japanilainen eksoskeleton. Eksoskeleton on keinotekoinen, moottoroitu ulkoinen tukiranka, joka puetaan päälle keventämään fyysistä työtä.
Eksoskeletonin avulla ihminen voi kantaa vaivatta paljon painavampia kuormia kuin ilman sitä. Eksoskeletonista on apua esimerkiksi vammautuneelle tai muusta syystä heikolle henkilölle. Niitä kehitetään myös sotilaskäyttöön.
Fredrik Svanbäck
Fredrik Svanbäck (s. 12. toukokuuta 1979 Pietarsaari) on suomalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Indio (1869)
Valmistus
Alus tilattiin Brooklynin telakalta New Yorkista, missä köli laskettiin 23. kesäkuuta 1869. Alus laskettiin vesille 27. elokuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 242 500 pesetaa (48 500 USD)
Fredrik Svanbäck
Svanbäck edusti vuodet 1997–2004 FF Jaroa, jossa hän pelasi myös juniorivuotensa. Kaikkiaan hän pelasi Jarossa 171 ottelua. Kaudeksi 2005 hän siirtyi kahden vuoden sopimuksella Helsingborgiin Ruotsin pääsarjaan.
Indio (1869)
Palvelus
Alus poistettiin 1896 alusluettelosta. Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa alus oli huonossa kunnossa ja romutettiin 1898.
Fredrik Svanbäck
Helsingborgissa Svanbäck pelasi viisi kautta, mutta sai peliaikaa melko vaihtelevasti. Kaudella 2008 hän pelasi myös Jarossa kahdeksan ottelua lainalla. Kauden 2009 jälkeen Svanbäck jätti Helsingborgin. Hän teki marraskuussa 2009 2+1-vuotisen sopimuksen Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla eli Superettanissa pelaavan Landskrona BoIS:n kanssa. Allsvenskanissa Svanbäck ehti pelata 93 ottelua. ,
Kauden 2013 päätteeksi Landskrona ei enää tehnyt jatkosopimusta, jonka seurauksena Svanbäck päätyi kasvattajaseuraansa, Veikkausliigassa pelaavaan Jaroon. Näin alkoi hänen kymmenes kautensa Jarossa ja Veikkausliigassa.
Svanbäck on pelannut kaksi ottelua Suomen A-maajoukkueessa, 1. joulukuuta 2004 Bahrainia vastaan ja 26. maaliskuuta 2008 Bulgariaa vastaan.
Berserkki
thumb|Öölannista löydetyssä [[merovingiaika|Vendel-ajalta peräisin olevassa pronssilaatassa on kuvattuna tanssiva Odin (vasemmalla) ja mahdollinen berserkki.]] Berserkit olivat skandinaavisia sotureita, jotka menivät taisteluun kiihkeän raivotilan vallassa. Tiedot berserkeistä ovat ensi sijassa peräisin islantilaisista saagoista. Skandinaavisessa ja germaanisessa kansanperinteessä berserkit olivat varhaiskeskiajan ja keskiajan villejä sotureita, jotka palvoivat Odinia. Berserkit toimivat ylimystön henkivartijoina ja iskujoukkoina. Erään saagan mukaan Norjan ensimmäisen kuninkaan Harald Kaunotukan henkivartijat olivat berserkkejä.
Berserkkejä pidettiin pelottavina vastustajina, joilla usein uskottiin olevan yliluonnollisia voimia. Islantilaisen Grágás-lakikokoelman mukaan berserkkitilaan meneminen oli rauhan aikana kielletty lainsuojattomuuden uhalla. Sana berserkki tulee mahdollisesti muinaisskandinaavisesta sanasta berserkr, joka tarkoittaa ”karhunnahkaista paitaa”. Tällä tarkoitetaan karhuntaljan käyttöä vaatteena ja siitä saatavaa raivoa ja voimaa. Jotkut berserkit myös ottivat nimen björn tai biorn eli karhu. Toisen tulkinnan mukaan ber tulisi sanasta berr (paljas), jolloin berserk tarkoittaisi paljasihoista eli alastomana tai ilman varusteita taistelevaa miestä. Myös kuvakudokset ja muut vanhat kuvalähteet esittävät heidät kummallakin tavoin. Berserkkien raivokas taistelutapa ja pukeutuminen eläinten nahkoihin saattoivat vaikuttaa ihmissusitarinoiden syntyyn Euroopassa.
Nykyisin oletetaan, että berserkit saavuttivat raivotilan samankaltaisilla tekniikoilla kuin šamaanit transsitilan; kyse oli siis jonkinlaisesta itsesuggestiosta. Myös tajunnantilaan vaikuttavia aineita on voitu käyttää. Erään teorian mukaan berserkkitila oli alun perin tahaton seuraus suopursulla tai suomyrtillä humalien sijaan maustetun oluen juomisesta. Berserkkien kerrotaan muun muassa karjuneen eläinten lailla ja purreen kilpiään ennen taistelua. Berserkkien väitetään joissain tarinoissa olleen haavoittumattomia, ja mahdollisesti he ainakin itse uskoivat näin mennessään taisteluun. Mahdollisesti heidän hypnoosia muistuttava tilansa poisti heiltä kivun ja uupumuksen tunteen.
Maija Haavisto
Maija Haavisto (s. 3. huhtikuuta 1984) on suomalainen kirjailija, joka asuu nykyisin Amsterdamissa. Hän on erikoistunut kirjoittamaan lääketieteestä, mutta kirjoittaa myös kaunokirjallisuutta.
Runot
Haaviston runoja on julkaistu lisäksi kokoelmissa Kuusiraajainen purppuratähti (2006) ja Creative For a Second (2009).
Äyskäri
thumb|Piirros muinaisesta äyskäristä, joka löytyi arkeologisesta [[Nydamin vene|Nydam Mose -kaivauksesta Tanskan Sønderborgissa.]] thumb|Nykyaikaisia muoviäyskäreitä.
Huhu (elokuva)
Huhu on William Wylerin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1961. Se pohjautuu Lillian Hellmanin näytelmään vuodelta 1934, ja sen pääosissa näyttelevät Audrey Hepburn ja Shirley MacLaine. Huhu käsittelee valehtelua, syrjintää ja näiden vaikutusta ihmissuhteisiin sekä myös ihmisten käytöstä yleisemmin pienessä yhteisössä. Tapahtumien keskipisteessä on Wrightin ja Dobien johtama tyttökoulu, jonka yksi oppilas eräänä päivänä syyttää opettajia sopimattomasta käytöksestä.
Äyskäri
Äyskäri (usein kuuppa, nappo, kousa, kippo tai vesikauha) on veneen tyhjentämiseen tarkoitettu vedenammentamisväline. Sen muoto on sopeutettu tehokkaaseen kauhomisliikkeeseen; vesi virtaa liikkeen auttamana nopeasti sisään avoimesta etupäästä, ja liike jatkuu tyhjentäen äyskärin veneen laidan yli. Äyskäriä käytetään myös öljyvahinkojen torjunnassa, ja sen muoto on todettu toimivaksi myös jyvien ja jauhojen ammentamisessa. Äyskäri on veneen tyhjentämisessä huomattavasti esimerkiksi samankokoista kauhaa tehokkaampi. Perinteisesti äyskärit kaiverrettiin puusta, nykyään valmistusaineena on yleensä muovi.
Huhu (elokuva)
Elokuva on mustavalkoinen.
Huhu on uusintaversio William Wylerin vuonna 1936 ohjaamasta elokuvasta Nämä kolme (These Three). Siinä Miriam Hopkins esitti Martha Dobieta.
Gillo Pontecorvo
Hänen veljensä oli ydinfyysikko Bruno Pontecorvo, joka loikkasi Suomen kautta Neuvostoliittoon vuonna 1950.
Le Figaroscope
Le Figaroscope on ranskalaisen Le Figaro -lehden kerran viikossa ilmestyvä liite. Se on kulttuurin ja gastronomian ajankohtaislehti, jossa esitellään kiinnostavia ravintoloita, muita kulttuureja, tulevia tapahtumia ja elokuvia.
Dom Pérignon
thumb|Dom Pérignonin patsas Dom Pierre Pérignon (1638–1715) oli ranskalainen benediktiiniläismunkki, jota pidetään samppanjan merkittävimpänä yksittäisenä kehittäjänä. Monet hänen samppanjan valmistukseen liittyvistä keksinnöistään ovat edelleen käyttökelpoisia.
Dom Pérignon nimitettiin Marne-joen laaksossa sijaitsevassa Hautvillers'n kunnassa olevan Saint-Pierren luostarin varainhoitajaksi 1668. Luostari oli suuntautunut viinin tuotantoon: sillä oli omia viiniviljelmiä, se keräsi kymmenyksensä paikallisten viljelijöiden rypäleinä tai viininä ja se pyrki saamaan haltuunsa isännättömiä tai maksukyvyttömien talonpoikien viinitarhoja.
Pérignon kehitti rypäleiden korjuu- ja puristusmenetelmiä niin, että valkoista samppanjaa pystyttiin tekemään tummista rypäleistä. Näin viinin kuohumisen riskiä saatiin pienennettyä. Hän havaitsi, että rypäleet pitää kerätä aamulla ja puristimet tuoda lähelle korjuupaikkaa. Hän kehitti sekoitustekniikoita ja alkoi erotella puristuksen eri vaiheissa saatavaa mehua. Hän havaitsi, että pullottaminen säilytti viinin paremmin kuin tynnyrissä säilytys. Lisäksi hän kehitti 47-vuotisen uransa aikana myös muun muassa korkkeja, kellarointia, viiniköynnösten hoitoa ja useita valmistustekniikoita.
Pérignon pyrki estämään viiniään kuplimasta, joskin hän viimeisinä vuosinaan tekikin kokeiluja kuohuvalla samppanjalla ja myi sitä. Kuohuva samppanja nousi kuitenkin suosituksi vasta hänen kuolemansa jälkeen. Pérignonin työ jäi pitkäksi aikaa unohduksiin, kunnes hänen ansionsa tunnustettiin jälleen 1900-luvulla.
Pérignon oli itse raitis. Toisin kuin usein väitetään, hän ei ollut sokea eikä hänellä ollut salaista reseptiä samppanjan valmistamiseen.
Mascarenotus grucheti
Mascarenotus grucheti on ollut pieni pöllö, jonka elinalue oli Maskareenien saari Réunion, mutta se on kuollut sukupuuttoon todennäköisesti pian sen jälkeen kun saari 1600-luvun alussa asuttiin ennen kuin eläviä lintuja on kuvattu. Se tunnetaan vain subfossiilisina luina. Se kuuluu sukuun Mascarenotus ja on todennäköisesti hyvin samannäköinen ja -kokoinen kuin sarvipöllö, mutta jalat ovat paljaat. Mascarenotus-pöllöt ovat kuitenkin läheisintä sukua pöllösille. Sillä oli pitkät jalat, ja se ei ehkä ollut kovin lentokykyinen. Sen ravintoa ovat todennäköisesti olleet pikkulinnut.
Linnusta ei ole aikalaismainintoja, ja se on ollut joko hyvin piilossa elävä tai se on kuollut sukupuuttoon ennen sukulaisiaan. Se ei sisälly siihen kattavaan luetteloon paikallisista eläimistä, jonka Dubois teki 1671–1672. Tuolloin ainoita saarelle tuotuja saalistavia eläimiä olivat siat.
Sen häviäminen on todennäköisesti johtunut metsien hävittämisestä ja saarelle tuoduista saalistajista.
Sionin alue
400px| thumb| Sionin alueeseen kuuluu 5 kuntaa.
Sionin alue on yksi Sveitsin 148:sta ja Valais'n kantonin 14:stä hallinnollisesta alueesta.
Through the Past, Darkly (Big Hits Vol. 2)
Through the Past, Darkly (Big Hits Vol. 2) on The Rolling Stonesin vuonna 1969 julkaistu toinen virallinen kokoelma-albumi. Albumin Britannian ja Yhdysvaltain painokset eroavat toisistaan kappaleiden osalta. Vuonna 2002 Yhdysvaltain painos julkaistiin uudelleen CD- ja SACD-muodossa.
Téa Obreht
Téa Obreht oik. Bajraktarevic (s. 30. syyskuuta 1985 Belgrad, Jugoslavia ) on slovenialais-bosnialaista syntyperää oleva yhdysvaltalainen kirjailija. Obrehtin esikoisromaani Tiikerin vaimo (The Tiger's Wife, 2011) sai Orange-palkinnon 2011.
Through the Past, Darkly (Big Hits Vol. 2)
Erikoisuutena alkuperäisessa albumissa oli sen kahdeksankulmainen kansi.
Téa Obreht
Obrehtin novelleja on ilmestynyt useissa lehdissä ja antologiassa The Best American Short Stories.
Obreht lähti Belgradista 1992 taloustieteilijä-äitinsä kanssa pakoon Jugoslavian hajoamissotaa. Hän asui vuosia Kyproksessa, jossa kävi englanninkielistä koulua, muutti sen jälkeen Kairoon, josta Yhdysvaltoihin, ensin Atlantaan, sitten Palo Altoon. Obreht on suorittanut perustutkinnon Kalifornian yliopistossa ja sen jälkeen valmistunut Cornellin yliopistosta Ithacasta, jossa hän asuu. Hän otti käyttöön äidinpuoleisen sukunimen äidinisänsä toivomuksesta.
Nick Leddy
Ura
Leddy syntyi Minnesotan Eden Prairiessa ja hän kävi kotikaupungissaan lukion loppuun. Leddy palkittiin kauden 2008–2009 päätteeksi Minnesotan osavaltion parhaana lukiokiekkoilijana Mr. Hockey -palkinnolla. Minnesota Wild varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 16. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2009. Leddy on siitä harvinainen yhdysvaltalaispelaaja, että hän kieltäytyi mahdollisuudesta lähteä Yhdysvaltain kehitysjoukkueeseen.
Kauden 2009–2010 Leddy pelasi Minnesotan yliopistojoukkueessa. Helmikuussa 2010 Minnesota Wild kauppasi hänen oikeudet sekä Kim Johnssonin Chicago Blackhawksiin vaihdossa Cam Barkeriin. Leddy teki heinäkuussa 2010 kolmivuotisen ja 2,7 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen Blackhawksin kanssa. Hänen kautensa 2010–2011 on kulunut pääasiassa AHL-joukkue Rockford IceHogsissa, mutta Leddy on debytoinut myös Blackhawksin NHL-joukkueessa. Hän teki NHL-debyyttinsä 8. lokakuuta 2010 Colorado Avalanchea vastaan ja ensimmäinen NHL-maali syntyi 11. lokakuuta 2010 Buffalo Sabresia vastaan. Yhteensä Leddy pelasi NHL:ssä 46 runkosarjaottelua tehoin 4+3=7 sekä seitsemän playoff-ottelua ilman tehopisteitä.
Heinäkuussa 2021 Islanders kauppasi Leddyn Detroit Red Wingsiin vaihdossa hyökkääjä Richard Pánikiin ja toisen kierroksen varausvuoroon.
Maaliskuussa 2022 Red Wings kauppasi Leddyn ja Luke Witkowskin St. Louis Bluesiin vaihdossa Oskar Sundqvistiin, Jake Walmaniin, ja toisen kierroksen varausvuoroon.
Maajoukkue
Leddy voitti alle 20-vuotiaiden MM-pronssia vuonna 2011.
Commodore 64: Tasavallan tietokone
Commodore 64: Tasavallan tietokone on suomalaisen Juho Kuorikosken tietokirja Commodore 64 -tietokoneesta. Tietokonetta myytiin Suomessa enemmän kuin missään muualla suhteutettuna asukaslukuun.
Kuorikoski haki kirjalle rahoitusta Mesenaatti-yhteisörahoituspalvelussa ja täytti tavoitteensa, joka oli vaatimuksena kirjan ilmestymiselle.
Minä, Dosentti ja Jane
Minä, Dosentti ja Jane (Dick, Docenten och Jane) on vuonna 2009 ilmestynyt Fredrik Långin kirjoittama romaani, jonka on suomentanut Marja Kyrö.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Antti Majander toteaa Långin teoksen kohderyhmäksi "korkeakirjallisuuden hienopieruporukan". Toinen kriitikko taas kuvaa sitä poikkeukselliseksi teokseksi suomalaisessa tasapäistävässä kirjallisessa ilmastossa. Teos on irvokas hupailu kulttuurieliitin keskellä vellovasta kielteisten tunteiden ristiaallokosta ja akateemisen eliitin pöyhkeydestä. Se muistuttaa vuosikymmenien takaisia Jussi Kylätaskun satiireja. Teoksen nimi tuskin viittaa Hannu Salaman romaaniin, ellei sitten ironisesti.
Teos on näennäisesti muodoltaan trilleri. Tapahtumat keskittyvät suuren valtalehden kulttuuritoimitukseen, jonka keskushenkilö on Dosentti. Kertojaminä, Dick Soderstrom, purkaa katkeruuttaan, kun hänen erikoisalansa, Itävallan kirjallisuus ja siinä erityisesti Thomas Bernhardin tuotanto, ei enää lehden levikin laskiessa kelpaa ja hänet karkotetaan toimituksesta pelkäksi blogin pitäjäksi, jota ei lue kukaan. Dick joutuu vainoharhojen valtaan, pukeutuu suojaavaan alumiinifoliolla vuorattuun pipoon. Teoksen henkilöistä hän on epämiellyttävin, mutta juuri hänen ajatuksensa ja päätelmänsä herättävät lukijan kiinnostuksen, tosin miellyttävä ei ole Dosenttikaan.
Tarinan trillerillinen harkitun kuluneeseen ratkaisuun päätyvä juoni kertoo, kuinka dekkareita vihaava kirjallisuustoimittaja Dick joutuu epäillyksi, kun vaimo Jane löytyy murhattuna. Hänen on löydettävä murhaaja ja siinä onnistuakseen kaivettava esiin lajityypin kliseet.
Kirjan suomentaja Marja Kyrö toteaa, että Lång puolustaa kirjailijan oikeutta sulkeutua omaan norsunluutorniinsa.
Juhana Fredrik Cajan
Juhana (Johan) Fredrik Cajan (Kajaani) (13. syyskuuta 1815 Sotkamo – 28. helmikuuta 1887 Piippola) oli suomalainen historioitsija, kirjailija ja pappi.
Cajanin vanhemmat olivat nimismies Johan Cajan ja Eva Elfving ja puoliso vuodesta 1842 Adolfina Augusta Tauler (k. 1858). Cajan pääsi ylioppilaaksi 1832, opiskeli sitten luonnontieteitä ja teki mm. tutkimusmatkan Lappiin. Tutustuttuaan Elias Lönnrotiin vuonna 1835 hän kuitenkin kiinnostui kansallisperinnöstä niin, että oli mukana Lönnrotin seuraavana vuonna tekemän seitsemännen runonkeräysmatkan alussa. Cajan julkaisi matkasta Mehiläinen-lehdessä 1837 kirjoituksen Matkakertoelma Hiidenlinnaan. Papiksi Cajan valmistui 1842, mutta jo sitä ennen eli 1839 ja 1840 hän oli julkaissut Mehiläisen liitteenä ensimmäisen 244-sivuisen suomenkielisen Suomen historian Suomen historia koetteeksi kerrottu lyhykäisessä järjestyksessä. Esipuheen teokseensa hän kirjoitti nimimerkillä J.F. Kainonen. Vuonna 1846 siitä ilmestyi Cajanin laatima uusittu ja laajennettu painos ''Suomen historia, kertoi J.F. Kajaani. Ensimmäinen osa elikkä Pakanuuden ja Paavinuskon ajat'', jonka julkaisi Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Jatkotyö jäi kuitenkin kesken Cajanin sairastuttua henkisesti. Hänen piti sairauden takia jättää 1863 myös vuodesta 1857 hoitamansa vakinainen Piippolan kappalaisen virka.
Reinkaos
Reinkaos on ruotsalaisen black metal/death metal -yhtye Dissectionin kolmas ja viimeinen studioalbumi, jonka Jon Nödtveidt teki istuessaan vankeusrangaistustaan vankilassa. Albumilla on huomattavissa suuri muutos yhtyeen edelliseen materiaaliin verrattuna, jättäen aiemmat black metal -vaikutteet ja suunnaten kohti melodista death metalia. Albumin konsepti koostuu MLO:n (Misanthropic Luciferian Order) opetuksista ja uskomuksista sekä Liber Azeraten teksteistä. Sana Reinkaos on latinaa ja tarkoittaa "paluuta kaaokseen".
Albumin normaalin cd-version lisäksi siitä on olemassa rajoitettu ensimmäinen painos, jonka mustassa slipcase-pahvikuoressa on uppopainettuna Azeraten 11-sakarainen tähti kiiltävällä hopealla. Versio on rajoitettu 1001 kappaleeseen, joista jokainen on käsinnumeroitu slipcasen takakanteen. Ensimmäisen painoksen lisäksi Reinkaoksesta on tehty special red edition, joka vastaa ensimmäistä painosta muuten, mutta uppopainettu tähti ja tekstuurit ovat kiiltävällä punaisella ja sitä on tehty 999 kappaletta. Näiden Black Horizon Musicin tuottamien cd-versioiden lisäksi on olemassa The End Recordsin gatefold-vinyyliversio, joka sisältää LP:n lisäksi 24-sivuisen kansivihkosen ja on rajoitettu 2000 kappaleeseen.
Gianluigi Buffon
Seuratasolla Buffon aloitti Parmassa vuonna 1995, jolloin hän teki Serie A -debyyttinsä ja nousi nopeasti joukkueen ykkösmaalivahdiksi saaden maineen yhtenä Italian lupaavimmista nuorista maalivahdeista; pelatessaan Parmassa hän voitti Italian cupin, UEFA Cupin ja Italian supercupin, kaikki vuonna 1999. Hänestä tuli kaikkien aikojen kallein maalivahti siirryttyään Parmasta Juventukseen 52 miljoonalla eurolla vuonna 2001. Liityttyään Juventukseen vuonna 2001 hän voitti heti Italian sarjamestaruuden kaksi kertaa peräkkäin ja vakiinnutti paikkansa yhtenä pelipaikkansa parhaimmista pelaajista maailmassa. Juventuksen voitettua kaksi peräkkäistä Italian mestaruutta vuosina 2005 ja 2006, joukkueelta otettiin nämä mestaruusmitalit pois ja se tiputettiin sarjatasoa alemmas osuudestaan Italian jalkapalloskandaalissa vuonna 2006. Buffonin huhuttiin siirtyvän pois Juventuksesta, mutta jäi seuraan ja auttoi joukkuetta voittamaan Serie B:n ja nousemaan takaisin Serie A:han vuonna 2007. Hänelle annettiin kapteenin nauha Alessandro Del Pieron jätettyä seuran vuonna 2012. Yhteensä hän on voittanut ennätykselliset kahdeksan Serie A -mestaruutta sekä kolme Italian cupin ja viisi Italian supercupin mestaruutta Juventuksessa.
Buffon on valittu Italian Serie A:n parhaaksi maalivahdiksi ennätykselliset kahdeksan kertaa, lisäksi Buffon äänestettiin maailman toiseksi parhaaksi pelaajaksi ja parhaaksi maalivahdiksi vuonna 2006. Buffon on nimetty MM-kisojen 2006, sekä EM-kisojen 2008 ja 2012 tähdistökentällisiin. Hänet valittiin MM-kisojen 2006 parhaaksi maalivahdiksi ja 2003 Mestareiden liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Lisäksi Buffon on valittu lukuisia kertoja FIFA:n ja UEFA:n kauden tähdistökentällisiin, ja vuonna 2005 Buffon nimettiin kaikkien aikojen 125 parhaan elossa olevan jalkapalloilijan joukkoon, mukaan FIFA 100 -listalle.
Pelityyli
Buffonin torjuntatyyli on useimmiten hyvin rauhallinen sekä akrobaattinen. 191-senttinen Buffon on ulottuva, mikä on suureksi eduksi keskityspalloissa. Akrobaattisuus näkyy Buffonin kyvyssä pystyä upeisiin, lähes mahdottomiin torjuntoihin. Buffonin vahvuuksiin voidaan lukea tasaisuus, pelinluku, perustorjunnat, refleksit ja johtajuus sekä kentällä että sen sivussa.
Buffonin pelityyliä on myös arvioitu räväkäksi mutta samalla kuitenkin rauhalliseksi. Buffonia itseään on kuvattu "rauhallisuuden perikuvaksi".
Perhe
Gianluigi Buffon syntyi urheilulliseen perheeseen. Hänen äitinsä Maria Stella oli kiekonheittäjä ja isä oli painonnostaja. Lisäksi Gianluigin kaksi siskoa pelaavat lentopalloa. Hänen setänsä, Angelo Masocco, oli koripalloilija. Maalivahtilegenda Lorenzo Buffon on Gianluigin isoisän serkku. Buffon oli pitkään kihloissa tšekkiläisen mallin Alena Šeredován kanssa, kunnes he menivät naimisiin vuonna 2011. Heillä on kaksi yhteistä poikaa, Louis Thomas Buffon (synt. 28. joulukuuta 2007), sekä David Lee Buffon (synt. 19. marraskuuta 2009. Buffon erosi Šeredovasta vuonna 2014. Lapsista heillä on yhteishuoltajuus.
Parma
Buffon aloitti alun perin jalkapallouransa hyökkääjänä, mutta myöhemmin hänestä tuli maalivahti. Ammattilaisuransa Buffon aloitti jo 17-vuotiaana Parmassa vuonna 1995. Hänen debyyttiottelussaan vastassa oli yksi Italian huippuseuroista, AC Milan. Buffon aloitti ammattilaisuransa nollapelillä ja muutenkin loistavasti, ottelun päättyessä tulokseen 0–0. Buffon pelasi ensimmäisellä kaudellaan Parmassa yhdeksän liigaottelua, joissa hän päästi taakseen kuusi maalia, ja otti pian seuran ykkösvahdin paikan Luca Buccilta. Toisella kaudellaan ammattilaisena, 1996–1997, Buffon pelasi Serie A:ssa 27 ottelua Parman maalinsuulla ja torjui joukkueen upeasti liigan kakkossijalle, edellään ainoastaan Juventus. Toisella kaudellaan Parman selkeänä ykkösvahtina Buffonin vastuu lisääntyi entisestään. Kaudella 1997–1998 hän pelasi 32 ottelua kuudenneksi sijoittuneen Parman maalilla, päästäen taakseen 33 laukausta. Kaudella 1998–1999 Buffon pelasi Parman maalilla Serie A:ssa 34 ottelua ja torjui joukkueen jälleen hienosti neljännelle sijalle. Lisäksi "Gigi" voitti Parmassa vuonna 1999 niin Italian cupin, Italian supercupin kuin myös UEFA Cupin. Buffon esiintyi Parman maalilla niin vakuuttavasti, että viimeistään tuolloin nuori maalivahti herätti suurseurojen kiinnostuksen.
Buffon kuitenkin jatkoi edelleen uraansa Parmassa, sillä vaikka kiinnostusta riitti. Kausi 1999–2000 sujui jälleen niin Buffonin kuin Parmankin osalta hyvin. Buffon urakoi Parman maalilla lähes kaikki liiga-ottelut ja seura hätyytteli jälleen Serie A:n kärkisijoja ollen sarjataulukon viides. Kaudella 2000–2001 Buffon pelasi Parmalle jokaisen Serie A-ottelun ja joukkue petrasi sijoitustaan edelliskaudesta vielä pykälän verran, ja nousi päätöstaulukossa sijalle 4.
Kauden päätteeksi fanisuosikiksi noussut Buffon kuitenkin hyvästeli Parman, ja siirtyi Italian suurseura Juventukseen. Myös muut seurat olivat havitelleet Buffonia, mutta hän valitsi Juventuksen. Juventus maksoi Buffonista peräti 51,9 miljoonaa euroa, mikä on kaikkien aikojen suurin maalivahdista maksettu siirtosumma.
Siirto Juventukseen ja menestysvuodet 2001–2004
Buffon siirtyi Juventukseen, Marcello Lippin valmennukseen, kaudeksi 2001–2002 ja otti heti seuran ykkösmaalivahdin paikan kiistattomasti itselleen. Buffon pelasi kaikki Juventuksen 34 liigaottelua ja joukkue voitti kauden päätteeksi Serie A:n ja Italian mestaruuden, scudetton. Mestaruus oli Buffonille uran ensimmäinen ja seuralle ensimmäinen, kolmen vuoden tauon jälkeen.
Kaudella 2002–2003 Buffon sai jälleen Lippiltä suuresti vastuusta, ja pelasi 32:ssa liigaottelussa Juventuksen maalilla. Kausi päättyi Juventuksen ja Buffonin osalta jälleen mestaruusjuhliin, kun joukkue voitti scudetton 72 pisteellä. Samalla kaudella Buffon pelasi Juventuksen maalilla loistavasti, myös Euroopan arvostetuimmassa seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa, Mestareiden liigassa 2002–2003. Juventus selvisi Mestareiden liigassa aina finaaliin asti, jossa vastassa oli toinen italialaisjätti, AC Milan. Finaali oli tasan niin varsinaisen peliajan kuin jatkoajankin jälkeen ja lopulta voittaja siis selvisi vasta rangaistuspotkukilpailussa. Buffon torjui kaksi rangaistuspotkua, ja antoi Juventukselle torjunnoillaan loistavat mahdollisuudet voittoon, mutta lopulta Juventus hävisi ottelun rangaistuspotkuilla 3-2.
2003–2004 oli Juventukselle huomattavasti vaikeampi kuin edelliskausi. Buffon pelasi jälleen hyvin joukkueen maalilla, mutta päästi 32:ssa ottelussa 41 maalia, 18 maalia enemmän kuin edelliskaudella. Juventus jäi Serie A:ssa kolmanneksi ja kausi oli myös Marcello Lippille viimeinen Juventuksen päävalmentajana. Buffon kuitenkin jatkoi yhä Lippin valmennuksessa, sillä kokenut valmentaja siirtyi nyt Italian maajoukkueen päävalmentajaksi.
Kaksi mestaruutta, Italian jalkapallon sopupeliskandaali ja Juventuksen putoaminen Serie B:hen 2004–2007
Kaudella 2004–2005 Italian jalkapallon pääsarja, Serie A muuttui hieman, sillä sarjassa pelasi nyt 20 joukkuetta, entisen 18 sijaan. Myös Juventuksessa puhalsivat nyt uudet tuulet, sillä Lippin jälkeen valmentajaksi oli tullut toinen kokenut italialainen, Fabio Capello. Vaikka manageri vaihtuikin, Buffonin asema Juventuksessa ei horjunut ja hän pelasi Juventuksen maalilla yhtä vaille kaikki sen liigaottelut, ja torjui seuran jälleen takaisin mestaruuskantaan. Mestaruus oli Buffonille jo kolmas neljänä Juventus-kautena. Juventuksen mestaruus kuitenkin mitätöitiin kauden jälkeen Italian sopupeliskandaalin takia, johon Juventuksen uskottiin olleen osallisena.
Kauden 2005–2006 Buffon aloitti jälleen Juventuksen selvänä ykkösmaalivahtina. Vuoden 2005 Luigi Berlusconi -turnauksessa Buffon kuitenkin törmäsi vaarallisesti Milanin keskikenttäpelaajan Kakán kanssa. Tilanteessa Buffonilta meni olkapää sijoiltaan, mikä vaati leikkauksen. Hän joutui olemaan kentiltä poissa marraskuuhun saakka. Palattuaan hän loukkaantui uudelleen ja oli pakotettu olemaan poissa pelikentiltä vielä vuoden 2006 tammikuuhun saakka. Toivuttuaan hän palasi Juven maalille ja auttoi Juventusta voittamaan toisen peräkkäisen scudetton (neljäs Buffonille), mikä kuitenkin mitätöitiin jälkeenpäin Italiassa riehuneen sopupeliskandaali calciopolin takia.
Sopupeliskandaalilla oli suuria seurauksia, kun Italian jalkapalloliitto jakoi seuroille rangaistuksia. Pisteitä vähennettiin mm. Fiorentinalta, Laziolta ja AC Milanilta, mutta kaikkien pahimmin rangaistiin Juventusta, joka pudotettiin pääsarjatasolta Serie A:sta Serie B:hen. Tuohon asti Juventus ja FC Internazionale Milano olivat olleet Italian ainoat seurat, jotka eivät olleet ikinä pudonneet alemmalle sarjatasolle, mutta nyt kunniaa pitää yksin hallussaan Internazionale.
Sopupeliskandaalista huolimatta uskollinen Buffon päätti jäädä Juventukseen, joka pudotettiin sarjaporrasta alemmaksi Serie B:hen. Hän sai rahakkaampia tarjouksia monista muista seuroista, mutta päätti pysyä seurassa, mistä hän sai suurta kunnioitusta joukkueen kannattajilta. Juventus aloitti kauden 2006–2007 Serie B:ssä 17 miinuspisteellä, mikä myöhemmin vähennettiin yhdeksään. Juventuksen uudeksi valmentajaksi tuli joukkueen entinen pelaaja, ranskalainen Didier Deschamps. Aivan kuten aiemmin Lippiltä ja Capellolta, myös Deschampsilta löytyi suurta luottoa Euroopan parhaaksi maalivahdiksi juuri valittuun Buffoniin. Buffon pelasi Juventuksen Serie B-otteluista 37 ja oli tärkeä osa joukkuetta, joka pistevähennyksistä huolimatta nousi ylivoimaisesti takaisin Serie A:han.
Juventuksen paluu Serie A:han 2007–2008
Palattuaan Italian korkeimmalle sarjatasolle Buffon jatkoi sopimustaan Juventuksen kanssa. Sopimus ulottui vuoteen 2012 asti. Juventuksen managerina kaudella 2007–2008 toimi Claudio Ranieri, joka hankki joukkueeseen useita uusia pelaajia, nimekkäimpänä Udinesesta hankittu Italian maajoukkuehyökkääjä Vincenzo Iaquinta. Buffonilla riitti runsaasti torjuntatöitä Juventuksen heikentyneen puolustuksen edessä, kun Euroopan parhaaksi jalkapalloilijaksi edellisvuonna valittu toppari Fabio Cannavaro oli poissa. Hän kuitenkin pelasi erinomaisen kauden, ja lopulta Juventus sijoittui monien ylläytykseksi Serie A:ssa sijalle kolme. Buffon pelasi kaudella Juventuksen maalivahtina joukkueen 38:sta Serie A -ottelusta 35, vankistaen erittäin hyvillä peliesityksillään asemaansa yhtenä maailman parhaista maalivahdeista. Loput kolme Juventuksen liiga-ottelua joukkueen maalilla pelasi kakkosmaalivahti Emanuele Belardi. Yksi Buffonin kauden kohokohdista tuli voitokkaassa 3-2 -ottelussa Cagliaria vastaan. Siinä Buffon pelasti vastustajan puskun maaliviivalta loistavalla torjunnallaan, ja takasi joukkueelleen tärkeän voiton.
Juventuksen kolmostila takasi seuralle Mestarien liigaan oikeuttavan karsintapaikan. Juventus pääsikin Mestarien liigan lohkovaiheeseen kukistettuaan slovakialaisen Artmedia Bratislavan karsinnoissa yhteimaalein 5–1.
Hopeakausi 2008–2009
Kauden 2008–2009 Buffon aloitti taas Juventuksen selvänä ykkösmaalivahtina ja päävalmentaja Ranierin suunnitelmissa olikin peluuttaa Buffonia jälleen lähes jokaisessa kauden ottelussa. Buffon aloittikin kauden Juventuksen maalilla erinomaisesti ja torjui nollapelin myös seuran Mestareiden liiga -paluuottelussa venäläisseura Zenitiä vastaan. Buffon kuitenkin loukkaantui pian kauden alun jälkeen ja näin ollen Juventuksen maalia vartioi itävaltalainen Alexander Manninger. Buffon palasi sairastuvalta juuri ajoissa ennen Mestareiden liigan pudotuspeliotteluita. Ensimmäisellä pudotuspelikierroksella Juventus sai vastaansa Chelsean. Juventus hävisi joukkueiden ensikohtaamisen Stamford Bridgellä Didier Drogban ollessa ainoa pelaaja joka onnistui maalinteossa. Toinen osaottelu Juventuksen kotistadionilla Torinossa päättyi tasalukemiin 2-2, mikä riitti pudottamaan Juventuksen jatkosta. Vain muutama ottelu ennen kauden päätöstä Ranieri sai potkut Juventuksesta ja uudeksi päävalmentajaksi nimitettiin Ciro Ferrara. Serie A-kausi 2008–2009 päättyi Internazionalen mestaruusjuhliin, Juventuksen sijoittuessa sarjassa toiseksi.
Jatkuvat loukkaantumiset ja Juventuksen alamäki 2009–2011
Buffon pelasi kaudella 2009–2010 17 ottelua ennen kuin loukkaantui jälleen. Hän pelasi myös Juventuksen kaikki Mestareiden liigan lohkovaiheen ottelut. Näissä otteluissa Buffon piti kolmesti maalinsa puhtaana, muttei silti onnistunut auttamaan Juventusta pudotuspeleihin. Ratkaisevassa ottelussa, josta voittaja eteni jatkoon, Juventus hävisi kotonaan Bayern Münchenille. Buffon palasi loukkaantumisen jälkeen Juventuksen maalille ottelussa Chievo Veronaa vastaan, ja pelasi lopulta 27 liigaottelua Juventukselle. Kausi oli Juventukselle suuri pettymys, kun se sijoittui Serie A:ssa vasta sijalle seitsemän. Kauden aikana Juventuksella oli kaksi päävalmentajaa, ensin Ciro Ferrara, joka sai potkut kesken kauden, ja sen jälkeen Alberto Zaccheroni, jonka johdolla Juventuksen menestys jatkui heikkona. Myös Zaccheroni sai lopulta potkut, mutta vasta kauden jälkeen. Uudeksi kaudeksi, 2010–2011 päävalmentajaksi nimettiin Luigi Delneri.
Kauden 2010–2011 alun Buffon oli sivussa Jalkapallon MM-kisoissa 2010 tapahtuneen loukkaantumisensa takia. Buffon kärsi seläniskias vammasta, ja se vaati leikkaamista lähes saman tien MM-kisojen päätyttyä. Buffon leikattiin ja hän palasi Juventuksen kokoonpanoon tammikuussa 2011 cup-ottelussa Cataniaa vastaan. Buffon teki ottelussa yhden huipputorjunnan ja Juventus voitti ottelun 2-0. Ottelun jälkeen yleisö osoitti suosiotaan Buffonille ja konkarimaalivahti kiitti viskaamalla maalivahdin hanskansa katsomoon, faneille. Juventus oli kaudella 2010–2011 suurissa ongelmissa ilman Buffonia, huolimatta useista uusista pelaajahankinnoistaan, joukossaan TsSKA Moskovasta hankittu nopea serbialainen laitahyökkääjä Miloš Krasić ja Italian maajoukkuetoppari Leonardo Bonucci. Vaikka Buffon palasikin loppukaudesta ei Juventuksen sijoitus sarjataulukossa parantunut kuin pykälän verran. Lopulta se sijoittui liigassa jälleen sijalle seitsemän edelliskauden tapaan ja uusi valmentaja Luigi Delneri sai potkut.
Juventuksen kapteeni ja seuran paluu Italian mestariksi 2011–2013
300px|thumb|Buffon [[Juventus FC|Juventuksen riveissä kaudella 2012–13.]] Kaudeksi 2011–2012 Juventuksen manageriksi tuli Antonio Conte, joka uudisti joukkuetta suuresti. Seuraan hankittiin muun muassa tähtipelaajat Mirko Vučinić, Stephan Lichtsteiner, Andrea Pirlo ja Arturo Vidal, ja kokeneet hyökkääjät Amauri, Luca Toni ja Vincenzo Iaquinta hyllytettiin täysin seuran pelaavasta kokoonpanosta. Myös Juventuksen kapteenin, hyökkääjä Alessandro del Pieron peliaika väheni huomattavasti, ja näin ollen Buffonista tuli Juventuksen uusi kapteeni. Joskin del Pieron ollessa avauskokoonpanossa hän kantoi yhä kapteenin nauhaa. Kauden alla media odotti Juventukselta huomattavaa parannusta edelliskausiin nähden, mutta Italian mestaruutta ei pidetty todennäköisenä.
Juventus kuitenkin pelasi erinomaisen kauden, ja joukkueen uudet hankinnat onnistuivat erittäin hyvin. Myös Buffon pelasi Juventuksen erittäin hyvän kauden ja torjui Juventuksen maalilla 35 ottelussa, ja pelasi ajoittain aivan erinomaisesti. Juventus taisteli läpi kauden mestaruudesta AC Milanin kanssa, ja lopulta Juventus voitti Italian mestaruuden, scudetton, neljän pisteen erolla Milaniin. Juventus ei hävinnyt kauden aikana Serie A:ssa yhtään ottelua, ja päästi ainoastaan 20 maalia. Buffon vaikutti Juventuksen menestykseen suuresti, pelattuaan useita erinomaisia otteluita Juventuksen maalilla. Kauden otteluistaan Juventus voitti Italian liigassa, Serie A:ssa, 23 ja pelasi 15 tasapeliä.
GSM-data
GSM-data on 1990-luvulla aloitettu ja nykyään jo valtaosin uudemmilla tekniikoilla korvautunut GSM-verkon tiedonsiirtopalvelu. Operaattorit tarjoavat silti yhä mahdollisuuden GSM-dataliikenteeseen vanhempia matkapuhelinmalleja silmällä pitäen. Yhteys on toteutettu piirikytkentäisenä (, CSD), uudempien mobiiliverkon tiedonsiirtomenetelmien ollessa pakettikytkentäisiä. GSM-datapuhelussa tiedonsiirtokaista pysyy varattuna koko sen ajan kun muodostettu yhteys on auki, eroten pakettikytkentäisestä jossa vapaata kaistaa varataan ainoastaan datapakettia siirrettäessä. GSM-datan suurin tiedonsiirtonopeus on 9,6 kbit/s, joka riittää WAP-palvelujen ja sähköpostin tarpeisiin. Nopeampaan datasiirtoon kehitettiin HSCSD-tekniikka joka kykeni enimmillään nelinkertaiseen nopeuteen. Suomessa GSM-datapalvelua tarjosivat Sonera, Radiolinja sekä paikallisesti Telia City ja HPY City. Jotta palvelua pystyi käyttämään se täytyi kytkeä olemassaolevaan matkapuhelinliittymään, paitsi Telialla jossa se sisältyi hintaan. Sonera tarjosi myös pelkkään dataliikenteeseen käytettävää liittymää, jolla ei voinut soittaa puheluja. Saapuvan datapuhelun vastaanottoa varten tarvitaan oma erillinen numeronsa. GSM-datapuhelujen laskutus perustuu minuuttiveloitukseen. Datapuhelun minuuttihinta oli sama tai hieman alle kuin tavallisen puhelun. GSM-datan on tavallisen kuluttajan käytössä nykyään korvannut huomattavasti nopeammat GPRS-, EDGE- tai HSPA-yhteydet. Niiden veloitus perustuu joko siirrettyyn datamäärään tai kiinteään kuukausiveloitukseen.
Gianluigi Buffon
Juventuksen kapteeni ja seuran paluu Italian mestariksi 2011–2013
Juventus pelasi koko kauden tappioitta, kunnes hävisi kauden viimeisen ottelunsa, Italian cupin finaalin Napolia vastaan. Tuo ottelu oli seuralegenda Alessandro Del Pieron viimeinen ottelu Juventus-paidassa, ja hänen jätettyään seuran, Buffonista tuli Juventuksen virallinen kapteeni.
Buffon aloitti kauden 2012–2013 vahvasti niin Serie A:ssa kuin Mestareiden liigassakin. Juventus aloitti kauden Serie A:n kärjessä ja myös Juventuksen paluu Mestareiden liigaan oli onnistunut. 30. maaliskuuta 2013 Buffon torjui Italian kahden menestyneimmän seuran Juventuksen ja Internazionalen kohtaamisessa joukkueelleen erittäin tärkeän 2-1 voiton, joka varmisti Juventuksen ykkös-sijaa Serie A:ssa. Lopulta Buffon torjui Juventuksen jälleen Italian mestariksi, kun seura marssi toiseen perättäiseen scudettoonsa, selvällä erolla toiseksi sijoittuneeseen Napoliin. Buffon pelasi Juventuksen maalilla Serie A:ssa 32 ottelua, ja oli jälleen joukkueensa avainpelaajia, ja tärkeä osa mestaruuden voittanutta joukkuetta.
Mestareiden liigassa Juventus eteni jatkoon kovasta alkulohkostaan, jossa se kohtasi Chelsea FC:n, FK Šah’tar Donetskin ja FC Nordsjællandin. Juventuksen jatkopaikka varmistui lopulta vasta viimeisessä ottelussa, Chelseaa vastaan, jonka Juventus voitti 3-0. Chelsean painostaessa ottelun alussa, Buffon teki joukkueelleen useita tärkeitä torjuntoja. Cup-vaiheessa, Juventus kohtasi ensimmäisellä pudotuspelikierroksella Glasgow Celticin, jonka Juventus voitti yhteismaalein 5-0, ja eteni seuraavalle kierrokselle. Toisella pudotuspelikierroksella Juventus kohtasi saksalaisen Bayern Münchenin. Bayern voitti Juventuksen ensimmäisessä osa-ottelussa 2-0, ja samoin lukemin myös toisessa osaottelussa, ja pudotti Juventuksen näin ollen jatkosta, yhteismaalein 4-0.
Ennätyskausi 2013–2014
Kausi 2013–2014 alkoi Juventukselta Yhdysvalloissa pelatulla kutsuharjoitusturnauksella. Turnaukseen osallistui useita MLS-joukkueita, sekä eurooppalaisia huippujoukkueita mukaan lukien AC Milan ja Real Madrid. Buffon pelasi Juventuksen maalinsuulla turnauksen ensimmäisen ottelun, jonka Juventus hävisi Los Angeles Galaxylle 3-1. Juventuksen toisessa ottelussa maalilla pelasi kakkosmaalivahti Marco Storari, Juventus hävisi Everton FC:lle rangaistuspotkuilla ja jäi näin ollen kahdella tappiollaan harjoitusturnauksen viimeiseksi.
Italian Serie A:n kausi 2013–2014 alkoi 24. elokuuta 2013. Juventus pelasi jo kauden ensimmäisenä ottelupäivänä, kun El Bianconeri kohtasi vieraskentällä UC Sampdorian. Buffon pelasi ottelun Juventuksen maalilla ja oli voiton takuumies, tehtyään joukkueelleen tärkeän torjunnan Lorenzo De Silvestrin laukauksesta. Juventus voitti kauden avauksensa 1–0, Carlos Tévezin tehtyä ottelun ratkaisumaalin. Alkukausi oli Buffonilta ja Juventukselta todella vahva, ja Juventus oli Serie A:n kärjessä aivan alkukierroksista lähtien, taistellen sarjajohtajan paikasta AS Roman kanssa. Vaikka liigassa Juventuksen peli kulki erinomaisesti, Mestareiden liigakausi 2013–2014 oli Juventukselle pettymys, sillä joukkue putosi jo alkulohkossa. Joukkue sijoittui lohkonsa kolmanneksi, joten se pääsi mukaan UEFA Europa Leaguen pudotuspeleihin. Juventus eteni Eurooppa Liigassa voitosta voittoon, kunnes kohtasi semifinaaleissa portugalilaisen SL Benfican. Benifca voitti kotiottelunsa 2-1 ja Torinossa pelattiin 0-0 tasapeli, jonka seurauksena Juventus putosi finaalista.
Serie A:ssa Juventus karkasi Romalta maaliskuussa ja juhli lopulta ylivoimaista Italian mestaruutta, kolmatta perättäistä. Juventus keräsi kaudella yhteensä 102 pistettä, joka on Serie A:n uusi piste-ennätys yhdeltä kaudelta. Lisäksi Juventuksesta tuli ensimmäinen seura, joka onnistui keräämään kaudella yli 100 pistettä. Kauden jälkeen Juventuksen maalilla 34 liiga-ottelussa torjunut 36-vuotias Buffon sanoi, että päättynyt kausi oli hänen uransa paras. Buffon saavutti kaudella paitsi Italian Supercupin ja Italian liigan, Serie A:n mestaruuden, myös paikan Eurooppaliigan tähdistöjoukkueessa.
Massimiliano Allegrin päävalmentajakausi, 2014–2015 ja 500 ottelun merkkipaalu
Kauden 2013–2014 jälkeen alkoivat huhut, että Juventuksen johdolla ja päävalmentaja Antonio Contella oli erimielisyyksiä uusien pelaajahankintojen osalta. Lopulta vuoden 2014 MM-turnauksen päätyttyä, Conte ilmoitti eroavansa. Vain päivää myöhemmin Juventus julkisti uuden päävalmentajansa, Massimiliano Allegrin, joka oli luotsannut edelliskaudella AC Milania. Allegrin kaudella Juventuksella on tavoitteena menestyä aiempaa paremmin Mestareiden liigassa. Allegrin valmennuksessa Juventus aloitti Italian liigan erinomaisesti. Juventus avasi kauden 1-0 voitolla Chievo Veronasta, Buffonin torjuessa voittoon vaaditun nollapelin. Juventuksen voittoputki Serie A:ssa jatkui yhteensä viiden ottelun ajan, ja Buffon loisti torjuen neljä nollapeliä sekä myös rangaistuspotkun 3-0 voitossa Atalantaa vastaan. Serie A:ssa Juventus kärsi ensimmäisen pistemenetyksensä kun se pelasi Sassuoloa vastaan 1-1 tasapelin. Mestareiden liigassa Juventus arvottiin samaan lohkoon Atlético Madridin, Olympiakosin ja Malmö FF:n kanssa. Juventus aloitti Mestareiden liigakautensa 2-0 kotivoitolla Malmöstä, mutta kärsi sitten kaksi niukkaa 1-0 tappiota sekä Atlético Madridille että Olympiakosille. Lokakuun 29. päivä Juventus kohtasi vierasottelussa Genoan, erityisessä ottelussa. Ottelu oli nimittäin Buffonille uran 500. Serie A-ottelu, mitä ennen stadionilla järjestettiin suuret seremoniat ja Juventus julkaisi useita Buffonin uran hienoimpia hetkiä Juventus-ajoilta sosiaalisessa mediassa. Seuraavassa ottelussaan 1. marraskuuta, Juventus kohtasi Empolin. Myös tämä ottelu oli erityinen, sillä se oli Buffonin 400. liigaottelu Juventuksessa. Buffon oli ottelun hahmo ja hän torjui tärkeän nollapelin 2-0 voitossa. Myös Mestareiden liigassa Juventus palasi voittojen tielle, kun se kukisti kotikentällään Olympiakosin värikkään ottelun päätteeksi 3-2 ja piti mahdollisuutensa edetä lohkosta jatkoon varsin hyvinä.