cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vesien saastuminen
Kehitysmaiden ongelmia
Kehitysmaissa käsittelemättömät ulosteet ja virtsa saastuttavat juomavettä. Ulosteiden mukana vesistöön kulkeutuu suolistobakteereja, jotka juomaveden kautta pääsevät maha-suolikanavan yläosiin ja aiheuttavat ripulia. Ripuli on yleinen lasten kuolinsyy kehitysmaissa. Seisovissa ja rehevissä pintavesissä esiintyy myös muun muassa koleraa ja malariasääskiä. Vuonna 2000 Afganistanissa ja Etiopiassa puhdasta juomavettä sai vain alle 25 prosenttia väestöstä.
Orjanlaakerikasvit
Levinneisyys
Orjanlaakerien suvun kasveilla on kosmopoliittinen levinneisyys, niitä esiintyy Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa, Australiassa, Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikassa. Subtrooppinen vyöhykkeen pohjoispuolella niitä kuitenkaan ei merkittävästi esiinny. Erityisesti orjanlaakerilajeja kasvaa Amerikassa ja Kaakkois-Aasiassa saaristoineen. Afrikassa on vain kaksi lajia ja Euroopassa kolme lajia. Kaikkein pohjoisimpana luonnonvaraisena kasvaa euroopanorjanlaakeri (Ilex aquifolium), jota esiintyy Atlantin läheiselle Norjan länsirannikolle asti.
Vesien saastuminen
Kehitysmaiden ongelmia
Kehitysmaissa noin 80 prosenttia sairauksista johtuu likaisesta vedestä ja huonosta sanitaatiosta. Unicefin mukaan puhdas vesi, käymälät ja parempi hygienia voisivat vähentää kehitysmaiden ripulitapauksia 45 prosenttia ja yleisen bilhartsia-loisen tartuntoja 77 prosenttia. Unicefin projektikouluissa Nigeriassa lasten sukkulamatotauti väheni 77 prosenttia käymälöiden rakentamisen ja paremman hygienian ansiosta.
Saasteveteen liittyviä terveysriskejä
Saastuneen veden sairauksia on mahdollista saada aina, kun nielee saastunutta vettä, esimerkiksi uidessa tai juodessa vettä. Tämän lisäksi niitä saattaa saada myös syömällä saastuneita mereneläviä, kuten kaloja tai kotiloita. Joistakin ihmisistä saattaa tulla taudinkantajia, ja he voivat tartuttaa tauteja eteenpäin esimerkiksi ulosteen tai suukontaktin kautta. Monet terveet aikuiset kuitenkin selviävät tautien lievemmistä muodoista, muutaman päivän kestävillä, flunssan kaltaisilla oireilla. Taudit saattavat kuitenkin olla erittäin vaarallisia lapsille, vanhuksille ja ihmisille joilla on heikko immuunijärjestelmä.
Saastuneen veden juominen voi aiheuttaa esimerkiksi koleraa, lavantautia ja punatautia sekä erilaisia tulehduksia.
Jätevesi
Kotitaloudet, ja teollisuuden sekä maanviljelyn harjoittaminen tuottavat jätevettä, joka saattaa aiheuttaa järvien ja jokien saastumista.
Merien roskaaminen
Roskien heittäminen mereen voi saada aikaan suuria ongelmia. Jotkut muoviesineet saattavat takertua kiinni merieläimiin, mikä voi johtaa niiden kuolemaan. YK:n ympäristöohjelman mukaan yli puolet meriin päätyvästä roskasta on muovipusseja. Jokaisella neliömaililla eli 2,56 neliökilometrillä on n.46 000 muovinpalaa. Paikoittain Tyynellämerellä on jopa 6kg muovia jokaista biomassa kiloa kohden. Blue Ocean Society for Marine Conservation järjestön mukaan vuosittain muovijätteeseen kuolee yli 100 000 merinisäkästä sekä yli miljoona lintua.
Muut vesistöt
Erilaisia kaupungeissa ja teollisuudessa käytettyjä kemikaaleja, kuten lääkkeitä, pesuaineita ja bensiiniä on havaittu puroissa ja pohjavesissä. Vuosikymmeniä kestäneen käytön seurauksena torjunta-aineet ovat laajasti levinneitä vesistöihin, vaikka ne harvoin ylittävät voimassa olevia rajoituksia ihmisten terveyden suojaamiseksi. Eräitä torjunta-aineita ei ole käytetty 20-30 vuoteen, mutta niitä on havaittu edelleen kaloissa ja rantojen kerrostumissa, mikä aiheuttaa vaaraa vesieliöille ja eläimille, jotka käyttävät kalaa ravintonaan. Nykyään on käytössä niin monia kemikaaleja, että niiden riskin määrittäminen ihmisille ja vesistöille on vaikeaa.
Teollisuusjäte
thumb|250px|[[Talvivaaran kaivos|Talvivaaran kipsisakka-altaasta pääsi valumaan vesistöön suuria määriä ympäristölle haitallisia aineita. Kuva kesäkuulta 2013.]] Teollisuuden jätteet on yksi suurimmista vesien saastumisen aiheuttajista, sillä se tuottaa saasteita, jotka ovat erittäin vahingollisia sekä ihmiselle että ympäristölle. Monet tehtaat käyttävät apunaan sisävesiä kuljettaakseen pois jätteitään, jotka siten päätyvät jokiin, järviin sekä meriin. Teollisiin saasteisiin kuuluvat muun muassa asbesti, lyijy, elohopea, nitraatit, fosfaatit, rikki, öljyt ja petrokemikaalit.
Radioaktiivinen jäte
Ydinjätettä syntyy sellaisissa teollisissa, lääketieteellisissä ja tieteellisissä prosesseissa, joissa käytetään radioaktiivisia raaka-aineita. Ydinjätteellä saattaa olla haitallisia vaikutuksia merten elinympäristöihin.
Öljystä johtuva saastuminen
Valtameriin kulkeutuu öljyä esimerkiksi vuodoista ja rutiinikuljetuksista. Monet ennen vuotta 1980 valmistuneet maanalaiset säiliöt koostuvat usein teräsputkista, jotka ovat suorassa yhteydessä maaperään. Teräs syöpyy ajan myötä aiheuttaen vuotoja, jotka vaikuttavat ympäröivään maaperään ja pohjaveteen.
Vesien pilaantumisen ehkäisy
Veden saastumisen ehkäiseminen on edullisempaa kuin saastuneiden vesien puhdistaminen. Veden saastumista voidaan ehkäistä esimerkiksi tehokkaammalla veden kierrättämisellä ja uudelleenkäytöllä.
Aiheesta muualla
நீர் மாசுபாடு
Erik Keränen
Erik Keränen (18. toukokuuta 1846 Kärsämäki – 11. marraskuuta 1907 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2008 – miesten seiväshyppy
Miesten seiväshyppy kesäolympialaisissa 2008 käytiin 20.–22. elokuuta Pekingin olympiastadionilla. Karsintarajat kilpailuun olivat 575 cm (A-raja) ja 555 cm (B-raja).
Ennätykset
Ennätykset ennen kilpailua olivat seuraavat:
Aksel Miinala
Aksel Engelbert Miinala (7. marraskuuta 1902 Kemi – 7. kesäkuuta 1931 Kouvola) oli suomalainen toimittaja ja pakinoitsija joka käytti nimimerkkiä Salamoni.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2008 – miesten seiväshyppy
Ennätykset
Kilpailun aikana tehtiin uusi olympiaennätys:
Karsinta
Kaikki 575 cm ylittäneet tai vähintään 12 urheilijaa finaaliin.
Aleksi Elorinne
Aleksi Elorinne (s. 3. helmikuuta 1990 Joensuu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Kalevan Pallossa.
Seuraura
Elorinne on Jokipoikien kasvatti. Hän siirtyi B-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin kaudeksi 2006–2007, joka päättyi B-nuorten SM-pronssiin, kuten myös seuraavakin kausi 2007–2008. Elorinteen kausi 2008–2009 päättyi A-nuorten Suomenmestaruuteen.
Kaudeksi 2009–2010 Elorinne siirtyi Tapparan A-nuoriin. Hän teki SM-liigadebyyttinsä kaudella 2010–2011. Elorinne pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 28. lokakuuta 2010 Pelicansia vastaan, kun Tapparan puolustuksesta olivat sivussa olkapäävaivoista kärsineet Jussi Halme ja Juha Leimu. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.11 minuuttia. Yhteensä Elorinne pelasi kauden aikana 12 SM-liigaottelua keräten kahdeksan jäähyminuuttia. Hän pelasi myös yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa.
Maaliskuussa 2011 Elorinne teki 1+2-vuotisen jatkosopimuksen Tapparan kanssa. Tapparan kauden 2011–2012 avausottelussa 16. syyskuuta 2011 paikallisvastustaja Ilvestä vastaan hän teki liigauransa avausmaalin ja tehopisteen. Elorinne oli kuitenkin suurimman osan kaudestaan loukkaantuneena, eikä hän noussut Tapparan vakiopuolustajien joukkoon. Elorinne pelasi kauden aikana 11 SM-liigaottelua. Hän pelasi myös kolme ottelua sekä LeKissä että A-nuorissa.
Kaudella 2015–2016, kuudennessa finaaliottelussa 26. huhtikuuta 2016 Helsingin IFK:ta vastaan Elorinne syötti Henrik Haapalan tekemän 2–1-voittomaalin, joka ratkaisi Tapparalle Suomen-mestaruuden. Joulukuussa 2016 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 Elorinne teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+9=14. Hän voitti kauden päätteeksi Suomen-mestaruuden. Kauden 2017–2018 päätteeksi Elorinne voitti SM-hopeaa. Kaudella 2018–2019 Elorinne ei esiintynyt enää pudotuspeleissä, kun hänen sopimuksensa seuraavaksi kaudeksi paikallisvastustaja Tampereen Ilvekseen kävi ilmi jo runkosarjan lopulla. Elorinne voitti kuitenkin kauden päätteeksi SM-pronssia.
Kaudeksi 2022–2023 Elorinne siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Rouen Hockey Élite 76:een. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Elorinne voitti kauden päätteeksi Ranskan-mestaruuden.
Elorinne palasi kaudeksi 2023-2024 SM-liigaan ja hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Kalevan Palloon.
Maajoukkueura
Elorinne on pelannut Suomen A-maajoukkueessa kahdeksan ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän korvasi vuoden 2015 Karjala-turnauksessa harjoituksissa loukkaantuneen Mikko Mäenpään ja teki A-maajoukkuedebyyttinsä turnauksen avausottelussa 5. marraskuuta 2015 Helsingin Hartwall Arenassa Venäjää vastaan. Elorinne merkittiin Suomen nelospuolustajapariin Tommi Kivistön viereen.
Rainbow 2
Rainbow 2 on laskettelurinne Yongpyong Resortissa Daegwalnyeong-myeonissa Pyeongchangin piirikunnassa Gangwonin maakunnassa Etelä-Koreassa.
Rainbow 2:ssa järjestettiin Pyeongchangin 2018 talviolympialaisten joukkuekilpailu.
Reitti
Rainbow 2:n yläasema sijaitsee 1 458 metriä merenpinnan yläpuolella Dragon Peak -vuoren huipulla.
Rinteen yläosuus on yhteistä Rainbow 1 ja -3 -rinteiden kanssa ja se on melko jyrkkää ja kumpuilevaa. Yläosan jälkeen rinne kääntyy loivasti oikealla, josta alkaa varsinainen Rainbow 2 -osuus.
Rinne päättyy 958 metriä merenpinnan yläpuolelle Rainbow-tuolihissin ala-asemalle.
Juhana Maaton
Juhana (24. joulukuuta n. 1166 Beaumont Palace, Oxford – 18./19. lokakuuta 1216 Newark-on-Trent), joka yleisesti tunnetaan nimellä Juhana Maaton, oli Englannin kuningas vuodesta 1199 kuolemaansa asti. Hän oli myös Normandian herttua (1199–1204), Mainen kreivi (1199–1203) ja Akvitanian herttua (1199–1216). Juhana oli Henrik II:n poika ja edellisen kuninkaan Rikhard I Leijonamielen nuorempi veli. Lisänimi Maaton juontui siitä, että lukuisten vanhempien veljiensä jäljiltä Juhanalle ei ollut jäänyt perintömaata isältään.
Juhanaa on pidetty arvostetun edeltäjänsä vastakohtana, saamattomana julmurina, mutta varsinkin erityinen julmuus edeltäjään nähden saattaa olla aikansa historioitsijoiden, erityisesti Roger Wendoverilaisen liioittelua. Ei ole juuri todisteita siitä, että Juhana olisi ollut edeltäjäänsä julmempi tai häikäilemättömämpi. Kirkonmies Rogerin tekstissä kuvastuu se, että Juhana ei useinkaan toiminut kirkon haluamalla tavalla.
Juhanan hallitsijakausi sujui onnettomasti, sillä hän menetti Kanaalin takaiset kuningaskunnan omistukset Normandiassa ja Anjoussa ja yrittäessään ottaa niitä takaisin kärsi pahan tappion Bouvinesin taistelussa. Alueiden menetys merkitsi, että kuningaskunta, joka normanniajoista asti oli ollut ranskalais-englantilainen, oli nyt selkeästi saarivaltio, joskin Englannin kuninkaalla oli edelleen vähäisiä omistuksia nykyisessä Ranskassa.
Syntymä
Juhana syntyi Beaumontin palatsissa Oxfordissa Englannin kuninkaan Henrik II:n ja Eleonoora Akvitanialaisen viidentenä poikana. Hän syntyi melko varmasti vuonna 1166 eikä 1167, kuten joskus on väitetty. Kuningas ja kuningatar eivät olleet yhdessä yhdeksää kuukautta ennen joulua 1167, mutta olivat yhdessä maaliskuussa 1166. Juhana syntyi Oxfordissa jouluna tai joulun aikoihin, kun taas jouluna 1167 Eleonoora ja Henrik olivat Normandiassa. Laonin kaniikki kirjoitti vuosisata myöhemmin, että Juhana sai nimensä pyhän Johannes Apostolin mukaan, jonka muistopäivänä 27. joulukuuta hän syntyi. Ralph de Diceto kertoo, että Juhana syntyi 1166 ja kuningatar nimesi hänet.
Juhanan sisarpuolia äidin puolelta olivat Champagnen kreivitär Marie ja Alix de France. Juhanan vanhempia sisaruksia olivat Pointiersin kreivi Vilhelm, Henrik Nuori, Saksin herttuatar Matilda, Rikhard Leijonamieli, Bretagnen herttua Gottfried, Eleonoora Englantilainen ja Johanna Plantagenet.
Lapsuus ja nuoruus
Perheen sisäiset juonittelut ja valtataistelut olivat kovia. Juhana oli isänsä suosikkipoika, koska nuorimpana hän ei voisi olettaa perivänsä juuri mitään. Juhanan perhe-elämä oli myrskyisää, sillä hänen kaikki isoveljensä kapinoivat isäänsä vastaan. Ennen valtaantuloaan Juhana oli jo saavuttanut kavalan maineen, vehkeiltyään veljiensä kanssa ja vaihtamalla usein vastustajan puolelle. Vuonna 1184 sekä Juhana että Rikhard ilmoittivat olevansa Akvitanian perijöitä – eräs monista näiden kahden epäystävällisistä kohtaamisista. Vuonna 1185 Juhanasta tuli Irlannin hallitsija. Irlantilaiset halveksuivat Juhanaa ja tämä jätti saaren vain kahdeksan kuukauden jälkeen.
Avioliitot ja lapset
Juhana ja Isabella, Gloucesterin kreivitär vihittiin vuonna 1189 ja liitto mitätöitiin 1199.
Rikhardin poissaolo
Rikhardin osallistuessa kolmannelle ristiretkelle vuosina 1190–1194 Juhana yritti syrjäyttää Rikhardin nimeämän sijaishallitsijan, Elyn arkkipiispan Vilhelm von Longchampin. Tämä oli yksi niistä tapahtumista, jotka inspiroivat myöhempiä kirjoittajia tuomitsemaan Juhanan roistoksi heidän muokatessaan vuosisata aiemmin tapahtunutta Hereward the Waken legendaa Robin Hoodin tarinoiksi.
Palatessaan ristiretkeltä Rikhard joutui Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Henrik VI:n vangitsemaksi. Juhanan sanotaan lähettäneen keisarille kirjeen, jossa hän pyysi että Rikhardia pidettäisiin poissa Englannista niin pitkään kuin mahdollista. Rikhardin kannattajat keräsivät kuitenkin pyydetyt lunnaat, ajatellen Juhanan olevan kamala kuningas. Palattuaan Englantiin 1194 Rikhard kuitenkin antoi Juhanalle anteeksi “hyväntahtoisen halveksivasti” ja nimitti tämän perijäkseen.
Joidenkin historioitsijoiden mielestä Juhana ei yrittänyt syrjäyttää Rikhardia, vaan yritti parhaansa mukaan parantaa olosuhteita maassa, jonka Rikhard oli tyhjentänyt kerätessään varoja ristiretkelleen. On oletettavaa, että kuva julmasta Juhanasta johtuu myöhemmistä munkkikronikoista. Munkit eivät pitäneet Juhanan päätöksestä olla lähtemättä huonomaineiselle neljännelle ristiretkelle.
Valtakausi
thumb|upright|Juhana Maattoman kuva Historia Anglorum -teoksessa n. 1250–1259.
Valtataistelu Arthurin kanssa
Juhana hallitsi Englantia neljä vuotta, jos mukaan lasketaan alkuaika Rikhardin sijaisena. Rikhardin kuoltua Juhanaa ei heti tunnustettu yleisesti kuninkaaksi. Monien mielestä oikea kruununperillinen oli Bretagnen herttua Arthur I, Juhanan edesmenneen vanhemman veljen Gottfriedin poika. Arthur taisteli setänsä kanssa kruunusta ja nautti Ranskan kuninkaan Filip II:n tuesta. Tämä konflikti johti kuolettavaan lopputulokseen.
Juhana kuvitteli kuninkaana olevansa lakien yläpuolella. Naisseikkailut ja naisten ahdistelu toivat hänelle paljon vastustajia. Kruununtavoittelija Arthur kidnappasi Juhanan äidin ja oman isoäitinsä Eleonoora Akvitanialaisen Mirebeaussa. Juhana kuitenkin löi ja vangitsi Arthurin 31. heinäkuuta 1202. Tämä oli ensin vangittuna Falaisessa, sitten Rouenissa. Arthurin myöhempi kohtalo on epäselvä, ja hän katosi huhtikuussa 1203. Tapahtunut sai useat provinssit nousemaan Juhanaa vastaan. Voitto Arthurista ei hyödyttänyt Juhanaa.
Kiista paavin kanssa
Juhana ajautui myös kriisiin paavi Innocentius III:n kanssa. Canterburyn arkkipiispan Hubert Walterin kuoltua 13. heinäkuuta 1205 munkit ilmoittivat, että heillä on yksinoikeus valita Hubertin seuraaja, kun taas sekä Englannin piispoilla että Juhanalla oli intressejä valita oma ehdokkaansa tähän merkittävään virkaan. Kun kiistaa ei pystytty ratkaisemaan, munkit valitsivat salaisesti yhden omista jäsenistään arkkipiispaksi. Juhana taasen valitsi virkaan oman ehdokkaansa. Paavi kuitenkin hylkäsi molemmat ja valitsi arkkipiispaksi Stephen Langtonin. Innocentius halveksui näin kuninkaan oikeuksia valita omia alamaisiaan. Tässä tilanteessa Juhanaa kannattivat Englannin paronit ja monet piispoista kieltäytyivät hyväksymästä Langtonia.
Juhana karkotti Canterburyn munkit heinäkuussa 1207 ja paavi määräsi Englannin kirkot suljettavaksi, eikä häitä ja hautajaisia voitu pitää moneen vuoteen. Marraskuussa 1209 Juhana itse määrättiin eroon kirkosta eli ekskommunikaatioon. Lopulta vuonna 1213 Juhana antoi periksi ja Stephen Langton astui arkkipiispan virkaansa.
Kiista paronien kanssa ja Magna Carta
Kukistettuaan walesilaisen kapinan vuonna 1211 ja tehtyään sovinnon paavin kanssa Juhana kohdisti jälleen katseensa ulkomaille. Kustannuksissa ei säästelty, mutta Euroopan sodissa kaikki kulminoitui 27. heinäkuuta 1214 Bouvinesin taisteluun, jossa Filip II löi Juhanan liittolaiset ja kuningas oli pakotettu epäsuotuisaan rauhaan Ranskan kanssa. Normandian takaisin valtaamisesta oli luovuttava ja kruunun rahatilanne kävi entistä huonommaksi.
Kuolema
Ylittäessään rämeistä The Washin nimellä tunnettua aluetta East Angliassa Juhana menetti arvokkaimmat aarteensa, mukaan lukien kruununjalokivensä, nousuveden yllättäessä hänet. Tämä järkytti pahasti kuninkaan terveyttä ja mielentilaa, ja lopulta Juhana kuoli punatautiin 18. tai 19. lokakuuta 1216 Newarkissa, silloisessa Lincolnshiressä. Juhana haudattiin Worcesterin katedraaliin Worcesterissa. Hänen yhdeksänvuotias poikansa seurasi häntä valtaistuimelle ja hallitsi Englantia Henrik III:na vuodet 1216–1272.
RadioGaala
RadioGaala on RadioMedian järjestämä tapahtuma, jossa palkitaan kaupallisen radioalan vuoden parhaat toimijat, useassa eri kategoriassa. Myös musiikissa palkitaan eri kategorioita.
Radio Gaala 2009
Kunniamaininnat:
Radio Gaala 2012
Kunniamaininta:
Radio Gaala 2013
Kunniamaininnat
Radio Gaala 2021
Kunniamaininnat:
Radio Gaala 2022
Kunniamaininnat:
Radio Gaala 2023
Kunniamaininnat:
Vuoden huiput
thumb|Vuoden huiput 1981 -vuosikirjan mainosjuliste. Design [[Kari Torkler, valokuva Ilmari Kostiainen.]] Vuoden Huiput on Grafia ry:n vuodesta 1980 järjestämä graafisen suunnittelun ja mainonnan vuosittainen kilpailu, joka on suunnittelijoiden itse perustama. Alan ammattilaisten tuomaroimassa kilpailussa jaetaan palkintoja useassa eri sarjassa ja palkituista kilpailutöistä kootaan vuosikirja. Palkintogaalan jälkeen järjestetään palkituista töistä myös näyttely.
Ensimmäisissä Vuoden Huipuissa 1980 kilpailusarjoja oli vain neljä. 1970–80-luvun vaihteessa nähtiin tiukka ero kuluttajille suunnatun markkinointiviestinnän (Sarja 1: Kuluttajamainonta) ja yrityspäättäjille suunnatun business-to-business -mainonnan (Sarja 2: Tuotantohyödykemainonta) välillä. Nämä sarjat käsittivät pelkästään ns. printtimainontaa eli ilmoituksia, esitteitä ja suoramarkkinointia; televisiomainonta oli omana Mainoselokuva ja tv-grafiikka -sarjanaan, kun taas kilpailun laajin sarja Käyttögrafiikka sisälsi kaikenlaista graafista suunnittelua logoista lomakkeisiin ja kirjankansista pakkauksiin.
Vuosikymmenten varrella kilpailusarjat ja tunnustuspalkinnot ovat välillä lisääntyneet, välillä vähentyneet, ja niiden nimet vaihtuneet kunkin ajan media-ajattelun ja kielenkäytön mukaan. Välillä mukana on ollut eri sponsoritahojen jakamia erikoispalkintoja eri teemoista, kuten sanomalehti mainonnasta tai suoramarkkinoinnista.
Vuoden 2013 töitä arvioinneessa Vuoden Huiput -kilpailussa sarjoja oli 16. Vuoden 2013 kilpailussa jaettiin ensi kerran uusi pääpalkinto, Grand Prix, jonka kilpailun ylituomari valitsee Kultahuipulla palkittujen töiden joukosta. Henkilöpalkintoja jaetaan nykyään kolme: Platinahuippu, Vuoden Junior ja Vuoden Asiakashuippu. Digitaalisten medioiden nousu yhä tärkeämmiksi mainos- ja viestintävälineiksi näkyy kilpailutöissä nykyisin vahvasti.
Kardashianit
Kardashianit on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jota E!-kanava alkoi näyttää 14. lokakuuta 2007. Se kertoo varakkaan ja kuuluisan kuusilapsisen perheen elämästä. Suomessa sarjaa on näyttänyt Sub nimellä E! Rikkaat Kardashianit ja sittemmin AVA nimellä Kardashianit. Suomessa sarjan kaudet 10-12 ovat nähtävillä Netflixissä, kaudet 3–20 C Moressa ja kaikki 20 kautta Hayussa.
Juan Carlos Mandiá
Juan Carlos Mandiá Lorenzo (s. 17. tammikuuta 1967 Alfoz, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
16-vuotisella pelaajaurallaan Mandiá edusti muun muassa Real Madrid Castillaa ja pelasi myös kaksi ottelua seuran edustusjoukkueessa. Muita seuroja hänen urallaan olivat Espanyol, Celta Vigo, Logroñés, Toledo ja Córdoba. Mandiá pelasi yhteensä 89 pääsarjaottelua, joissa ei syntynyt maaleja.
Valmentajaura
Mandiá aloitti valmentamisen kaksi vuotta myöhemmin pelaajauransa päätöksestä. Kaudella 2004–2005 hän valmensi Hérculesia, joka kauden päätteeksi onnistui nousemaan sarjaporrasta korkeammalle Segunda Divisióniin. Kauden 2006–2007 Mandiá toimi päävalmentaja Míchelin apulaisvalmentajana Real Madridin reservijoukkueessa. Joukkue tippui kauden jälkeen Segunda División B:hen.
Seuraavalla kaudella 2007–2008 Mandiá otti päävalmentajan vastuun joukkueessa, joka jäi lopulta vain pisteen päähän nousukarsinnoista Segunda Divisióniin. Kesäkuussa 2009 Mandiá nimettiin maan pääsarjaseura Racing Santanderin päävalmentajaksi. Kausi ei lähtenyt Racingin osalta hyvin käytiin ja Mandiá erotettiin päävalmentajan tehtävistä 9. marraskuuta 2009.
27. syyskuuta 2010 hänet nimettiin maan pääsarjasta Primera Divisiónista edelliskaudella tippuneen Tenerifen päävalmentajaksi. Hän korvasi tehtävässä potkut saanneen Gonzalo Arconadan. Hänen pestinsä joukkueen peräsimessä ei kuitenkaan kestänyt kuin neljän kuukauden verran, Tenerifen majailtua yhä sarjataulukon häntäpäässä. Mandián erottamisesta ilmoitettiin 23. tammikuuta 2011.
22. kesäkuuta 2011 Mandiá palasi Hérculesin päävalmentajaksi.
J. Lankinen
Johannes Lankinen (Langinen) (12. joulukuuta 1851 Suonenjoki – 19. elokuuta 1919) oli suomalainen kirjailija.
Dakotan kieli
pienoiskuva|Kaksikielinen kyltti englanniksi ja dakotaksi [[Minneapolis|Minneapoliksessa.]] Dakotan eli siouxin kieli (omakielinen nimi: Dakhóta ) on sioux-intiaanien kieli, jolla on 19 280 puhujaa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Kielen puhujista 15 400 asuu Yhdysvalloissa (vuoden 1990 väestönlaskenta) ja heistä 31 on yksikielisiä.
Dakotaa kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla ja sille on laadittu kielioppi. Raamattu julkaistiin dakotaksi vuonna 1887.
Puhujat ja elvytystyö
Yhdysvaltain dakotaa puhuvat asuvat Pohjois-Nebraskassa, Etelä-Minnesotassa, Pohjois- ja Etelä-Dakotassa sekä koillisessa Montanassa. Kanadassa asuu 3 880 dakotan puhujaa. He elävät eteläisessä Manitobassa ja Saskatchewanissa.
Dakotan puhujien määrä on vähenemässä. Yhdysvaltojen sioux'ien nuorista suurin osa suosii englantia tai ei puhu dakotaa. Kanadassa joissain yhteisöissä suurin osa lapsista ja nuorista eivät puhu dakotaa.
Kielen elvytystyötä tekevät mm. järjestöt, joista yksi on Dakhóta iápi Okhódakičhiye, joka pyrkii edistämään dakotan kielen käyttöä sekä elvytystyötä oppimateriaalien avulla. Kanadan puolella elvytystyötä tukee myös esim. Saskatchwanin paikallishallinto.
Vokaalit
Vokaalit [i], [u] ja [a] voivat esiintyä sekä oraalisina että nasaalisina.
Bokashi
Historia
Bokashin valmistusmenetelmä on kehitetty Japanissa, Ruykuysin yliopistossa, joka sijaitsee Okinawalla. Menetelmän toi julkisuuteen 1970-luvulla puutarhatieteen professori Teruo Higa. Hän julkaisi vuonna 1993 menetelmästään kertovan kirjan An Earth Saving Revolution. Bokashi kehitettiin vaihtoehdoksi voimaperäiselle kemialliseen lannoitukseen perustuvalle viljelylle.
Dakotan kieli
Vokaalit
Lähde:
Bokashi
Historia
Kehitystyössään Higa havaitsi, että kasvualustan mikrobistolla on suuri vaikutus kasvien kasvuun ja kehittymiseen. Hän tutki erityisesti mikrobien yhteisvaikutuksia ja tuli siihen tulokseen, että monipuolinen ja valikoitu mikrobeiden seos toimii ravintoverkostona, joka hajottaa erityisen tehokkaasti eloperäistä ainesta. Higan kehittämään mikrobiseokseen kuuluu maitohappobakteereita, hiivaa ja fototrooppisia bakteereita. Mikrobiseos kaupallistettiin ja se ilmestyi markkinoille vuonna 1982. Seos on imeytetty yleensä leserouheeseen ja sitä kutsutaan nimellä EM tai EM1(EM = Effective Microorganisms).
Dakotan kieli
Konsonantit
Lähde:
Bokashi
Bokashi-kompostoinnin periaate
Bokashimateriaalina käytetään yleensä kotitalouksissa syntyvää ruokajätettä. Näiden lisäksi voidaan fermentoida paperia, ihmisten ja eläinten jätöksiä ja puutarhajätettä kuten lehtiä ja puuhaketta. Materiaalin tulee olla suhteellisen hienojakoista, jotta se painuu fermetoinnin aikana tiiviisti kasaan. Mitä hienojakoisempaa materiaali on, sitä enemmän mikrobeilla on pinta-alaa jolle asettua. Tämä nopeuttaa prosessia.
Dakotan kieli
Kielioppi ja sanasto
Dakotan katsotaan olevan polysynteettinen kieli. Verbi on lauseen keskeisin osa ja siihen liittyvät liitteet ilmaisevat mm. tekijää, kohdetta, lukua ja omistajaa. Substantiivit jaetaan sanaluokkaan sen mukaan kuvaavatko ne eläviä ihmistä, muita eläviä asioita, elottomia asioita vai luokittelemattomia.
Bokashi
Bokashi-kompostoinnin periaate
Tuoreen jätteen väliin ripotellaan EM-rouhetta tai -liuosta. Astiaa täytetään sitä mukaa kun kotitalousjätettä syntyy. Käyminen tapahtuu hapettomissa olosuhteissa yli viiden celsiusasteen lämpötilassa ja kestää 15 - 30 vuorokautta. Asianmukaisessa käymisprosessissa ei synny juurikaan hajuja. Käymisprosessin aikana massan pintaan saattaa kasvaa valkoista rihmastoa, mikä on merkki onnistuneesta prosessista. Valmiista bokashimassasta on yhä tunnistettavissa kasvinosia. Massa on pehmentynyt muttei vielä muistuta lainkaan multaa. Kun käymisprosessi on valmis, massaan sekoitetaan multaa. Tämä käynnistää varsinaisen maatumisen, jonka tuloksena saadaan lyhyessä ajassa ravinteikasta puutarhamultaa.
Bokashin vaikutukset maaperään
Bokashin käyttöä on verrattu monissa tieteellisissä tutkimuksissa muihin luonnonmukaisiin lannoitteisiin sekä teollisesti tuotettuihin lannoitteisiin. Luonnonmukaisella ja kemiallisella lannoituksella on pitkäaikaisia vaikutuksia maaperään. Pitkään jatkuneena kemiallisella lannoituksella sadot saattavat pienentyä, koska orgaanisen aineksen määrä maaperässä vähenee. Kemialliseen lannoitukseen verrattuna luonnonmukaiset lannoitteet toimivat maanparanteena. Bokashin vaikutuksia on verrattu myös muihin luomulannoitteisiin ja -maanparanteisiin, kuten biohiileen, tavanomaiseen kompostiin, ja kananlantaan. Tulokset ovat olleet vaihtelevia. Ainoa selvä ero on saatu lannoittamattoman maaperän ja bokashilla lannoitetun maaperän välillä. Bokashin etuna näyttää olevan maaperän köyhtymisen estäminen, orgaanisen aineksen ja monipuolisen mikrobiston ylläpitäminen.
Vaikutukset vedenpuhdistuksessa
Bokashilla ja sen sisältämillä EM -mikrobeilla on ajateltu olevan kyky puhdistaa saastunutta vettä ja sitä on kokeiltu rehevöityneen järven puhdistuksessa muun muassa Suomessa. Näkemykset EM-liuoksen vaikuttavuudesta sinilevätilanteeseen ja veden kirkkauteen jäivät ristiriitaisiksi. Vertaisarvioidussa kansainvälisessä julkaisussa on havaittu, että EM-liuoksella ei ole sinileviä vähentävää vaikutusta. Pienimuotoisessa suomalaisessa opinnäytetyössä EM-mutapallot vähensivät vedestä nitraattia, mutteivät vaikuttaneet fosfaatin, sulfaatin tai typen määriin. Kansainväliset tutkimustulokset jäteveden puhdistustehosta ovat olleet vaihtelevia. Koska vaikutuksia on ollut hankala todentaa tieteellisesti, vesien puhdistusmenetelmä ei ole saanut suurta jalansijaa. Mikrobeiden teho on altis pienillekin olosuhdemuutoksille, mikä voi osaltaan selittää ristiriitaisia tuloksia.
Kaatuneiden urheilijoiden muistokilpailut
pienoiskuva|Kaatuneiden urheilijoiden muistojuhlan avaisjuhlasta, jossa paikalla oikealta marsalkka [[Mannerheim, Tasavallan presidentti Kallio ja SVUL:n puheenjohtaja Rangell. Takana oikeassa reunassa pääjohtaja Pekkala ja edessään puhemies Hakkila]]
Kaatuneiden urheilijoiden muistokilpailut olivat talvisodassa kuolleiden suomalaisurheilijoiden muistoksi Helsingissä 20.–22. heinäkuuta 1940 järjestetyt urheilukilpailut. Niiden avajaiset olivat Olympiastadionilla samana päivänä, jolloin alun perin oli tarkoitus pitää peruuntuneiden Helsingin kesäolympialaisten avajaiset. Kisojen lajeihin kuuluivat yleisurheilu, pyöräily, paini, nyrkkeily, uinti ja voimistelu, lisäksi pelattiin kaksi jalkapallo-ottelua.
Ajatuksen kilpailuista esitti urheilutoimittaja Sulo Kolkka, kun Helsingin olympialaisten järjestelytoimikunta oli 23. huhtikuuta 1940 ilmoittanut niiden peruuntumisesta. Hän ehdotti Helsingin Sanomien kirjoituksessaan järjestettäväksi Suomen omat "kansalliset olympiakisat". Toukokuussa Suomen Valtakunnan Urheiluliitto, Työväen Urheiluliitto sekä Suomen Palloliitto päättivät pitää ne nimellä Kaatuneiden urheilijoiden muistokilpailut. Tuotto käytettiin sotainvalidien ja kaatuneiden omaisten hyväksi.
Kaatuneiden muistokilpailujen avajaiset järjestettiin Olympiastadionilla yli 30 000 katsojan läsnä ollessa. Kisojen virallisena avaajana toimi tasavallan presidentti Kyösti Kallio ja hänen lisäkseen seremonioissa kuultiin muun muassa näyttelijä Eino Kaipaisen lausuma Yrjö Jylhän runo Vaienneet voittajat. Kunniavieraina kilpailuissa oli Ruotsin ajan näkyvät urheiluhahmot eli Ruotsin edustaja kansainvälisessä yleisurheiluliitossa Bo Ekelund ja päätoimittaja Torsten Tegnér.
Sumba (kunta)
Sumba on Färsaarten eteläisin kunta. Se sijaitsee Suðuroyn saaren länsirannikolla. Kunnan asukasluku on noin 281 (2002). Kunnassa on muun muassa vuonna 1887 rakennettu kirkko. Runoilija Poul F. Joensen syntyi Sumbassa.
Kunnan alueella on ollut asutusta jo 1 200 vuotta.
Kylät
Akraberg, Akrar, Lopra, Sumba ja Víkarbyrgi
Rainbow 1
Rainbow 1 on laskettelurinne Yongpyong Resortissa Daegwalnyeong-myeonissa Pyeongchangin piirikunnassa Gangwonin maakunnassa Etelä-Koreassa.
Rainbow 1:llä järjestettiin Pyeongchangin 2018 talviolympialaisten alppihiihdon suurpujottelu- ja pujottelukilpailut. Siinä on järjestetty myös alppihiihdon maailmancupin miesten suurpujottelukilpailuja vuosina 1998, 2000, 2003 ja 2006.
Reitti
Suurpujottelun maali sijaitsee 968 metriä merenpinnan yläpuolella. Miesten suurpujottelurinne on 1 326 metriä pitkä ja naisten 1 250 metriä pitkä. Rainbow 1 päättyy 958 metriä merenpinnan yläpuolelle Rainbow-tuolihissin ala-asemalle.
Yorosso
Yorosso on maalaiskunta, sen keskuskylä ja Yorosson piirin hallinnollinen keskus Sikasson alueella Malissa. Se sijaitsee Burkina Fasoon johtavan tien varrella 214 kilometriä Sikassosta koilliseen. Kunnassa on 22 600 ja keskuskylässä 6 300 asukasta.
Yorosson kunta rajoittuu pohjoisessa Kiffosso I:n, idässä Ménamba I:n, etelässä Mahoun ja Kouryn ja lännessä Karanganan kuntiin. Se sijaitsee Dogonin ylänköä etelässä jatkavalla Koutialan ylängöllä. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymäalueeseen.
Kuntaan kuuluu 10 kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, boboja, fulbeja ja dogoneja.
Mestari Bertram
thumb|Osa Grabow-alttarista. Mestari Bertram eli Meister Bertram von Minden (1340-luku - noin 1415) oli saksalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, joka vaikutti paljon taiteeseen Itämeren maissa. Gotiikan taidetta edustanut Bertram maalasi etupäässä uskonnollisia teoksia.
Mestari Bertramin pääteos on Grabow-alttari. Nykyisin Hampurin taidehallissa oleva alttarikaappi oli alun perin Hampurin Pietarinkirkossa. Kaappi on aikakauden suurin ja tärkein saksalainen teos. Bertram työpajoineen on tehnyt myös apokalypsi-aiheisen 45 kuvaa sisältävän alttarilaitteen, joka on Victoria & Albert museumissa Lontoossa. Bertramin työpaja teki myös puuveistoksia ja kynttelikköjä.
Bertram oli suhteellisen unohdettu renessanssin jälkeen, kunnes Hampurin taidehallin johtaja Alfred Lichtwark nosti hänet Francken ohella taidehistorian tietoisuuteen.
Jaakko Pelkonen
Jaakko Pelkonen (25. toukokuuta 1907 Kiiminki – 18. heinäkuuta 1993 Pyhäjärvi) oli suomalainen kirjailija.
Pelkonen julkaisi kaunokirjallisten teostensa lisäksi myös jatkosodan vuosiin sijoittuvan Jääkäripataljoona 6:tta käsittelevän muistelmateoksen JP 6:n suuntaura.
Aurora (sarjakuvahahmo)
Aurora (Jeanne-Marie Beaubier) on Marvel Comicsin tuottama supersankari.
Auroran superkyvyt ovat supernopeus ja -kestävyys sekä lentokyky. Hän on kanadalainen, ja hänen veljensä on supersankari Pohjantähti. Auroran ensiesiintyminen tapahtui X-Men -lehden #120 numerossa vuonna 1979. Hahmon ovat luonneet Chris Claremont ja John Byrne.
Orjanlaakerit
Orjanlaakerit (Ilex) on orjanlaakerikasveihin kuuluva kasvisuku. Se on nykyisessä luokituksessa ainoa heimossaan, sillä muut aiemmat orjanlaakerikasvien suvut on siirretty muihin heimoihin tai yhdistetty orjanlaakereihin. Orjanlaakereihin kuuluu noin 570 lajia, jotka ovat levinneet enemmän tai vähemmän yleismaailmallisesti.
Tuntomerkit
Orjanlaakerien lehtiasento on kierteinen. Lehdet ovat hammaslaitaisia, ja lavan alapinnalla saattaa olla korkkiutumia. Korvakkeet ovat vähäpätöiset ja mustahkot. Kukinto on viuhkomainen ja usein lähes sarjamainen. Hedelmä on usein kuiva ja leveän pullon muotoinen, ja sen päässä on selvä, leveä ja musta luotti. Hedelmässä on useita kiviä.
Levinneisyys
Orjanlaakereita esiintyy Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa, Australiassa, Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikassa. Erityisen paljon suvun lajeja kasvaa Etelä-Amerikassa ja Kaakkois-Aasiassa saaristoineen. Afrikassa on vain kaksi lajia ja Euroopassa kolme lajia.
Orjanlaakerilajeja
Lajeja, joilla on suomenkielinen nimi:
Risteymiä:
Muita lajeja:
Rainbow 3
Rainbow 3 on laskettelurinne Yongpyong Resortissa Daegwalnyeong-myeonissa Pyeongchangin piirikunnassa Gangwonin maakunnassa Etelä-Koreassa.
Mauno Tikkanen
Mauno Tikkanen (5. huhtikuuta 1938 Kiuruvesi – 14. toukokuuta 1992 Iisalmi) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Rainbow 3
Rainbow 3:ssa on järjestetty alppihiihdon maailmancupin miesten pujottelukilpailuja vuosina 1998, 2000 ja 2003.
Mauno Tikkanen
Tikkasen vanhemmat olivat maanviljelijä Väinö Tikkanen ja Martta Ahonen. Hän oli naimisissa apuhoitaja Hilja Esteri Kaikkosen kanssa. Tikkanen oli aktiivinen valokuvauksen harrastaja.
Vilhelm Punainen
Vilhelm II  eli Vilhelm Punainen (, n. 1056 – 2. elokuuta 1100) oli Vilhelm I Valloittajan poika ja Englannin kuningas vuosina 1087–1100. Hän oli Englannin toinen normannikuningas.
Vilhelm II oli taitava sotilas, mutta julma ja vihattu hallitsija, joka verotti kirkkoa ankarasti. Jotkut olettavat liikanimen "Punainen" viittaavan verisyyteen tai kiivauteen, mutta yleisesti sen uskotaan viittaavan Vilhelmin punakkaan ihoon tai hiuksiin.
Varhaiset vaiheet
Tiedot Vilhelmin lapsuudesta ovat niukkoja. Hän on syntynyt Normandiassa joskus vuosien 1056 ja 1060 välillä Vilhelm I Valloittajan ja Flanderin Matildan kolmantena poikana. Vanhemmat veljet olivat Robert ja Rikhard. Näistä Rikhard kuoli metsästysonnettomuudessa. Robert peri Normandian läänitykset ja suosikkipoika Vilhelm isältään Englannin kruunun. Kolmas veli Henrik sai perinnöksi 5 000 hopearahaa.
Kuninkaana
Isänsä Vilhelm Valloittajan maatessa kuolinvuoteellaan Vilhelm Punainen lähti Englantiin, jossa hänet kruunattiin Westminsterissä 26. syyskuuta 1087. Se että Vilhelm Valloittajan maat oli jaettu kahden veljen kesken, aiheutti ongelmia niille aatelisille, joilla oli maita molemmin puolin Kanaalia. Ainoana mahdollisuutena nähtiin yhdistää jälleen Englanti ja Normandia yhden hallitsijan alaisuuteen. Tämä johti vuoden 1088 kapinaan, jota johti Vilhelm Valloittajan velipuoli Bayeuxin piispa Odo. Robert ei onnistunut saapumaan Englantiin johtamaan kannattajiaan ja Vilhelm voitti englantilaisten kannatuksen rahalla ja lupauksilla paremmasta hallinnosta. Odo sai lähteä Normandiaan.
Englannissa Vilhelmin hallitusaika oli rauhatonta. Vuonna 1095 Robert de Mowbray, Northumbrian jaarli, jätti saapumatta Curia Regisiin, hovin kokoukseen, ja Vilhelm vastasi tähän lähettämällä armeijan, joka löi jaarlin sekä vei tältä hänen asemansa. Toista aatelista, Eun Vilhelmiä, syytettiin myös petoksesta ja hänet sokaistiin ja kastroitiin. Vuosina 1095 ja 1097 Vilhelm yritti myös valloittaa Walesin siinä onnistumatta. Sitten hän palasi Normandiaan vuonna 1097 ja aina vuoteen 1099 taisteli Ranskassa halliten pohjoista Mainea, mutta epäonnistuen Ranskan hallussa olleen Vexinin maakunnan osan valloituksessa.
Vilhelm taisteli myös Skotlannin kuningasta Malcolm III:ta vastaan, pakottaen hänet vannomaan uskollisuudenvalan vuonna 1091 ja valloittaen rajakaupunki Carlislen ja Cumbrian vuonna 1092. Alnwickin taistelussa 13. marraskuuta 1093 Malcolm ja hänen poikansa Edvard tapettiin ja Malcolmin veljestä Donaldista tuli Skotlannin kuningas. Vilhelm kannatti Malcolmin poikaa Duncania, joka nousi valtaan lyhyeksi aikaa, ja sitten Edgaria, joka valloitti Lothianin vuonna 1094 ja lopulta suisti Donaldin vallasta 1097 Vilhelmin avulla Edgar Athelingin johtamassa taistelussa. Edgar tunnusti Vilhelmin Lothianin hallitsijaksi ja vieraili Vilhelmin hovissa.
Kuolema
thumb|Rufus Stone, muistokivi Vilhelm Punaisen oletetulla kuolinpaikalla. Vilhelm II kuoli metsästysretkellä New Forestissa saatuaan osuman nuolesta, mahdollisesti seurueeseen kuuluneen aatelismies Walter Tirelin ampumana. Jotkut ovat epäilleet tapausta murhaksi, mutta tuoreeltaan sitä pidettiin metsästysonnettomuutena. Paikalla, jossa Vilhelmin uskotaan kuolleen, on nykyään muistokivi. Vilhelm Punainen on haudattu Winchesterin katedraaliin.
Kazimierz Lubomirski
Kazimierz Lubomirski (16. heinäkuuta 1869 Przeworsk – 15. joulukuuta 1930 Krakova) oli puolalainen prinssi, diplomaatti ja urheiluvaikuttaja.
Kazimierz Lubomirski oli kuuluisaa puolalaista aatelissukua ja arvoltaan prinssi. Hänen isänsä oli prinssi Jerzy Lubomirski ja äiti Cecilia Zamoyski. Hän opiskeli oikeustiedettä Krakovan Jagellon yliopistossa. Sen jälkeen hän opiskeli ulkomailla mm. Pariisissa, jossa hän suoritti valtiotieteellisen tutkinnon.
Jean-Luc Vannuchi
Jean-Luc Vannuchi (s. 13. syyskuuta 1970) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Rainbow 3
Reitti
Rainbow 3:n yläasema sijaitsee 1 458 metriä merenpinnan yläpuolella Dragon Peak -vuoren huipulla. Miesten pujottelun lähtöpaikka sijaitsee 1 180 metriä merenpinnan yläpuolella.
Kazimierz Lubomirski
Erottuaan diplomaattitehtävistä Lubomirski jatkoi työtään Puolan maanomistajien järjestössä. Olihan hän itse suurmaanomistaja Galitsiassa. Hän toimi myös jäsenenä Roomassa pääpaikkaansa pitäneen eurooppalaisen maatalousyhteistyöjärjestön puolalaisedustajana. Lisäksi hän toimi puolalais-amerikkalaisen ja puolalais-ruotsalaisen yhdistyksen puheenjohtaja Puolassa.
Jean-Luc Vannuchi
Ura pelaajana
Vannuchi aloitti pelaajauransa OGC Nicen organisaatiossa juniorina ja debytoi edustusmiehistössä kaudella 1990/91. Vannucchi pelasi Nicen takalinjoilla Ligue 2:ssa ja oli mukana joukkueessa, joka nousi liigaan kauden 1993/94 päätteeksi. Kaikkiaan Vannuchi pelasi seurassa kuusi kautta, kunnes siirtyi kesällä 1996 En Avant de Guingampiin.
Kazimierz Lubomirski
Itsenäistyneessä Puolassa hän oli myös urheilujohtaja. Vuosina 1921-1929 hän toimi Puolan kansallisen olympiakomitean puheenjohtajana sekä vuodesta 1923 lähtien Kansainvälisen olympiakomitean jäsenenä aina kuolemaansa vuoteen 1930 asti.
Rainbow 3
Reitti
Rinteen yläosuus, noin kolmannes pituudesta, on yhteistä Rainbow 1 ja -2 -rinteiden kanssa. Rinne on kokonaisuutena melko jyrkkä ja kumpuileva, jyrkimmät kohdat ovat sen alaosissa.
Kazimierz Lubomirski
Prinssi Kazimierz Lubomirski oli naimisissa vuodesta 1902, ja hänellä oli neljä lasta, kolme poikaa ja tytär.
TUBSAT-N
Tubsat-N oli Saksan ensimmäinen nanosatelliitti. Se oli tietoliikennesatelliitti. Sen suunnitteli Berliinin teknillinen korkeakoulu (Technische Universität Berlin eli TUB). Se laukaistiin 7. heinäkuuta 1998 venäläisestä K-407 Novomoskovsk-sukellusvenesstä Barentsin merellä - kantorakettina oli Shtil.
Tubsat-N painoi 8,5 kilogrammaa. Sen koko oli 32 × 32 × 10,4 senttimetriä. Sen rata oli elliptinen: 400 × 750 kilometriä.
Jean-Luc Vannuchi
Ura pelaajana
EA Guingampissa Vannuchi pääsi vaihdosta kentälle, kun seura pelasi Coupe de Francen loppuottelussa OGC Niceä vastaan. Vannucchi joutui pettymään, kun hänen entinen seuransa voitti ottelun rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Vannuchi edusti Guingampia vain kaksi kautta, sillä peliaika seurassa jäi vähiin. Hän siirtyi AS Cannesiin, josta pari vuotta myöhemmin Nîmes Olympiqueen. Vannuchi lopetti uransa Nîmes'ssä vuonna 2004.
Ura valmentajana
Pelaajauransa lopettamisen jälkeen Vannuchi jatkoi Nîmes Olympiquen organisaatiossa reservijoukkueen valmentajana. Joulukuussa 2007 Laurent Fournier sai potkut ja Vannuchi nousi Nîmes'n edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Kauden päätteeksi Nîmes sijoittui Nationalissa kolmanneksi ja nousi kuuden kauden jälkeen Ligue 2:een. Tulokset korkeammalla sarjatasolla jäivät heikoiksi ja Vannuchi sai potkut joulukuussa 2008.
Oltuaan lähes vuoden verran sivussa valmennustehtävistä Vannuchista tuli syyskuussa 2009 Paris FC:n päävalmentaja. Hän luotsasi seuraa aina toukokuuhun 2011 saakka. Paris'n vuosinaan Vannuchi suoritti myös valmentajatutkinnon (DEPF). Helmikuussa 2012 hänestä tuli FC Martigues'n päävalmentaja. Vannuchi ei onnistunut nostamaan seuraa Nationalin hänniltä, vaan Martigues putosi kauden 2011/12 jälkeen amatöörisarjaan.
Maaliskuun puolivälissä 2014 Vannuchista tuli yllättäen Ligue 2:ssa sijalla 16 majailleen AJ Auxerren päävalmentaja. Vannuchin johdolla joukkue onnistui säilyttämään sijoituksensa ja säilyi sarjassa. Kaudella 2014/15 Auxerre pelasi paremman kauden, mutta lukuisat tasapelit verottivat pistesaalista ja joukkue oli lopulta seitsemäs. Ranskan cupissa Vannuchi sen sijaan piiskasi Auxerren menestykseen ja joukkue eteni aina loppuotteluun saakka. Yllätysmestaruus jäi haaveeksi, kun suurseura Paris Saint-Germain voitti joukkueen finaalissa 1–0. Kaudella 2015/16 Vannuchi luotsasi Auxerren Ligue 2:ssa kahdeksanneksi ja nousuun oikeuttavat sijat jäivät 10 pisteen päähän. Kauden jälkeen hän jätti seuran.
Kesäkuussa 2016 Vannuchista tuli Ligue 2:een pudonneen Gazélec Ajaccion päävalmentaja. Vannuchi ei onnistunut luotsaamaan korsikalaisseuraa takaisin Ligue 1:een, vaan tuloksena oli yhdeksäs sija. Kauden jälkeen Vannuchi jätti tehtävänsä seuran päävalmentajana. Taustalla olivat erimielisyydet seuran kehittämisestä.
Phyllonoma
Phyllonoma on neljälajinen kasvisuku ja ainoa suku heimossa Phyllonomaceae (syn. Dulongiaceae). Lajit kasvavat Meksikosta Peruun ulottuvalla alueella.
Tuntomerkit
Phyllonoma-lajit ovat pensaita tai pieniä puita. Ne voi tunnistaa lehdistään, joiden yläpintaan kukinto on kasvanut kiinni, eli lajeilla on niin sanotut epifylliset kukinnot. Lehtien korvakkeet ovat vähäpätöiset. Sikiäin on kehänalainen ja sen päällä on huomiota herättävä mesiäiskehrä (diskus). Marjamainen hedelmä sisältää muutaman siemenen.
Kasveihin kertyy alumiinia. Nuorten varsien johtojänteet ovat erillään toisistaan. Ruodin johtojänteen poikkileikkaus on rengasmainen. Kasvit ovat karvattomia. Kukinto on terttumainen, usein haaroittunut; siinä ei ole kukkien tukilehtiä. Kukat ovat kaksineuvoisia, ja niissä on neljä tai viisi verholehteä, joiden reunoissa on erityskarvoja, ja kolmesta viiteen terälehteä, joiden yläpinnalla on heikko köli. Heteiden palhot ovat ponsia lyhyempiä. Sikiäimessä on kutakin emilehteä kohden kuusi tai seitsemän siemenaihetta laitaistukoissa. Hedelmä on muutamasiemeninen marja, ja siemenkuoren anatomiassa on erotettavissa monikerroksinen ulkokerros eli testa, jonka uloin kerros koostuu kookkaista ja paksuseinäisistä limasoluista. Endospermi eli siemenvalkuainen on hemiselluloosainen.
Luokittelu
Phyllonoma-suvun ja herukkakasvien (Grossulariaceae) siementen välillä on havaittu samankaltaisuuksia. Cronquistin (1981) järjestelmässä Phyllonoma onkin sijoitettu herukkakasveihin. Takhtajan (1997) liitti suvun omana heimonaan lahkoon Hydrangeales.
Lajit
Lajeja suvussa on neljä tai viisi:
Kaalikärpänen
Kaalikärpänen eli pikkukaalikärpänen (Delia radicum) on pieni harmahtava kärpänen, jonka toukat tekevät tuhoaan ristikukkaisten viljelykasvien juuristossa. Ne ovat yhdessä lähilajin isokaalikärpäsen (Delia floralis) kanssa kaalin, lantun, retiisin ja nauriin pahimpia tuholaisia.
Ulkonäkö ja koko
Aikuiset kaalikärpäset näyttävät huonekärpäsiltä, mutta ovat selvästi pienempiä (noin 5 mm). Niiden vartaloa peittää musta nukka. Koiraan viininpunaiset silmät ovat lähes yhdessä, naaraan silmät ovat kauempana toisistaan. Toukat ovat valkoisia ja kasvavat sentin pituisiksi. Kotelo on punertavanruskea.
Levinneisyys ja elinympäristö
Kaalikärpäsiä elää kaikkialla pohjoisen pallonpuoliskon viljellyillä viileillä alueilla. Niitä tavataan ristikukkaiskasvien läheisyydessä. Viljelyskasvien lisäksi myös peltotaskuruoho on merkittävä isäntäkasvi.
Elintavat
Kaalikärpäset kuoriutuvat touko- tai kesäkuussa. Viikkoa myöhemmin ne alkavat munia ristikukkaisten kasvien tyvelle ja jatkavat munintaa noin kuukauden ajan. Toukat kuoriutuvat 3–10 päivässä lämpötilasta riippuen. Ne syövät kasvin juuristoa 3–5 viikon ajan ja kasvavat sentin mittaisiksi. Ne koteloituvat maan sisään 5–20 cm syvyyteen. Osa talvehtii koteloina, osa kuoriutuu vielä samana kesänä 2–3 viikon kuluttua.
Misa Palander
Misa Palander (s. 23. joulukuuta 1971 Helsinki) on suomalainen freelance-näyttelijä, teatteriohjaaja ja käsikirjoittaja.
Kaalikärpänen
Torjunta
Kemiallisesti pikkukaalikärpäsen pieniä toukkia voidaan torjua ruiskuttamalla dimetoaatilla noin viikon kuluttua munintahuipusta. Lentäviä aikuisia voi torjua pyretroideilla. Harsoilla ja houkutuskaistoilla voi myös pyrkiä torjumaan pikkukaalikärpäsen aiheuttamia tuhoja. Houkutuskaistakasvina voi käyttää kiinankaalikaistoja. Houkutuskaistat tulee tuhota 2–3 viikkoa munintahuipun jälkeen. Kaalikärpäsiä voi torjua myös viljelykierron avulla sijoittamalla kaali-, lanttu-, retiisi- ja naurisviljelmät mahdollisimman kauas edellisvuoden viljelmästä.
Misa Palander
Ura
Palanderin ura alkoi Yleisradion lastenelokuvissa 1980-luvun alussa. Hän on esiintynyt monissa tv-sarjoissa, elokuvissa sekä teattereissa. Hänen ääntään on myös kuultu useissa kuunnelmissa ja animaatioissa, kuten Niiskuneidin roolissa elokuvassa Muumipeikko ja pyrstötähti. Palander opiskeli teatterityön tutkinto-ohjelmassa Nätyssä 1995 ja valmistui filosofian maisteriksi teatteritieteestä Helsingin yliopistosta vuonna 2005.
Palander oli mukana MTV:n viihdeohjelmassa Luojan kiitos! talon näyttelijänä yhdessä Jussi Puhakan, Teijo Elorannan ja Annika Poijärven kanssa vuonna 2015. Palander näytteli myös Johanna Vuoksenmaan tv-sarjassa Ex-onnelliset (2016–2020). Palander oli mukana käsikirjoittamassa Ylen komediasarjaa Härölä (2018) ja näytteli siinä mm. Piken roolin. C More -suoratoistopalvelun komediasarjassa Rehtori Palander näyttelee kemianopettaja Jaanaa. Elokuvissa Palander on näytellyt mm. Hannaleena Haurun palkitussa elokuvassa Säälistäjät ja Vuoksenmaan elokuvassa 21 tapaa pilata avioliitto. Palander on myös keskeisessä roolissa Vuoksenmaan elokuvassa 70 on vain numero (2021). Palander näyttelee Elisa Viihteen sarjassa Mädät omenat Almaa.
Palander on myös ohjannut ja käsikirjoittanut monia teatterinäytelmiä. Hän on myös käsikirjoittanut alkuvuodesta 2022 elokuvateattereissa ensi-iltaan tulevan komedian Skimbagirls. Se on hänen ensimmäinen pitkä elokuvakäsikirjoituksensa. Palander on käsikirjoittanut myös Ylen nuortensarjan Swang, jonka ensimmäinen kausi on julkaistu Areenassa.
Palander toimi Lahden kansanopiston teatterikoulutuksen vastuuopettajana vuosina 2010–2017. Hän on toimittanut kaksi teatterihistoriaa käsittelevää teosta.
Palkinnot
Palander palkittiin vuonna 1981 Bratislavan filmifestivaaleilla Prix Danube palkinnolla parhaana lapsinäyttelijänä.