cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tenontosaurus
Kuvaus
pienoiskuva|vasen|[[Acrocanthosaurus, jolla on suussaan Tenontosaurus. Taustalla Deinonychuksia.]] Tenontosaurus oli lajista riippuen arviolta 6-7 metriä pitkä ja 600–1000 kilogramman painoinen. Tenontosaurus liikkui enimmäkseen neljällä raajalla, mutta se saattoi nousta myös kahdelle raajalle. Tenontosauruksella oli pitkä ja jäykkä häntä, jota se käytti tasapainon säilyttämiseen ja joka oli itse asiassa pidempi kuin sen ruumis. Sillä oli myös kapea pää ja suussa isot hampaat. Tenontosauruksella oli lyhyet käsivarret, ja sen käsissä oli viisi terävää kynttä, joita se käytti puolustautumiseen esimerkiksi Acrocanthosaurusta ja Deinonychusta vastaan.
Nernstin teoreema
Entropia lämpötilan funktiona
Boltzmannin mukaan entropia voidaan ilmaista, jossa W vastaa järjestelmän mikrotilojen lukumäärää. Tässä Boltzmannin yhtälössä W on siis järjestelmän (engl. system) kokonaisenergian erilaisten jakautumisten lukumäärä järjestelmän energiatilojen (mikrotilojen) kesken. Boltzmannin jakauman mukaan absoluuttisessa lämpötilassa 0 K vain alin energiatila eli perustila on miehitetty, joten W=1 ja. Lisäksi vaikka järjestelmässä otettaisiin huomioon degeneraatio ja sen suuruus vastaisi Avogadron vakiota, niin molaariselle entropialla laskettu arvo 0 K:ssä olisi. Tämä on paljon pienempi arvo kuin olisi millään menetelmällä mitattavissa. Boltzmannin väittämä huomioiden yhtälö (9) voidaan uudelleen kirjoittaa:
Tenontosaurus
Kuvaus
Tenontosaurus on yksi harvoista dinosauruksista, joilta on löydetty vain naaraspuolisille yksilöille kehittyvää luukudosta, jonka tehtävänä on ollut kalsiumin varastoiminen munien tuottamista varten.
Nernstin teoreema
Entropia lämpötilan funktiona
Yhtälöllä (10) lasketut entropiat ovat standardientropioita. Entropian tarkka arvo on laskettavissa missä lämpötilassa tahansa (ottaen huomioon faasisiirtymät). Käytännössä entropia on määritettävissä numeerisella integroinnilla kalorimetrisesti mitatuista -arvoista. Kaasujen absoluuttinen entropia on laskettavissa tilastollisella termodynamiikalla spektroskooppisesta mittaustiedosta.
Tenontosaurus
Tenontosaurus populaarikulttuurissa
Tenontosaurus esiintyy Esihistoriallinen tappeluklubi -sarjan kolmannessa jaksossa, jossa se taistelee Deinonychus-laumaa vastaan.
Nernstin teoreema
Entropian suuruus
Moolinen entropia pienenee eri olomuodoilla järjestyksessä:. Esimerkiksi :n sulamisen moolinen entropian muutos 273,15 K:ssä on 22 J K-1 mol-1 ja vastaavasti höyrystymisen moolinen entropian muutos on 109 J K-1 mol-1, koska -molekyylien epäjärjestys suurenee faasimuutoksessa kiinteästä nesteeseen ja faasimuutoksessa nesteestä kaasuun. Yleisesti molekyylin rakennetta tarkasteltaessa moolinen standardientropia suurenee molekyylin rakenteen suurentuessa, koska molekyylin atomien vapausaste kasvaa:.
Euroopan nuorten olympiafestivaalit
Euroopan nuorten olympiafestivaalit on joka toinen vuosi, parittomina vuosina Euroopassa järjestettävä urheilutapahtuma. Kilpailutapahtuma on suunnattu 15–17-vuotiaille pojille (tarkka ikäkausi vaihtelee lajeittain) ja 13–17-vuotiaille tytöille. Kesäkisoissa kilpailulajeina ovat yleensä olleet yleisurheilu, telinevoimistelu, pyöräily, judo, uinti, pöytätennis, tennis, koripallo, käsipallo, vesipallo ja lentopallo. Joinakin vuosina myös purjehdus ja maahockey ovat olleet kesäkisojen ohjelmassa. Talvikisojen kilpailulajeissa on perinteisesti ollut enemmän vaihtelua, mutta yleensä alppihiihto, maastohiihto, ampumahiihto ja taitoluistelu ovat kuuluneet kilpailujen ohjelmaan. Toisinaan talvikisoissa on kilpailtu myös jääkiekossa ja mäkihypyssä.
Nuorten olympiafestivaalien tavoitteena on viedä olympismin viestiä nuorille. Kilpailujen järjestäjänä toimii Euroopan olympiakomiteat (EOC). Ensimmäiset nuorten olympiafestivaalit järjestettiin vuonna 1991 Belgian Brysselissä. Tuolloin kilpailuja nimitettiin Olympiapäiviksi. Ensimmäiset talvikisat järjestettiin kahta vuotta myöhemmin vuonna 1993.
Vuonna 2007 järjestettiin 9. kesäkisat Belgradissa Serbiassa 21.–28.7. Suomi on isännöinyt olympiafestivaaleja kolmesti: vuonna 2001 talvikisat järjestettiin Vuokatissa ja Kajaanissa, vuoden 2009 kesäkisat järjestettiin Tampereella ja vuoden 2022 talvikisat jälleen Vuokatissa. Parhaiten Suomen joukkue on menestynyt Vuokatissa vuonna 2022, jolloin saaliiksi kertyi 14 mitalia.
Evankeliumi Luukkaan mukaan
Evankeliumi Luukkaan mukaan eli Luukkaan evankeliumi on järjestykseltään kolmas Uuden testamentin evankeliumeista. Perinteisesti sen kirjoittajana on pidetty evankelista Luukasta, joka kirjoitti myös Apostolien teot.
Luukkaan, Markuksen ja Matteuksen evankeliumeja kutsutaan yhdessä synoptisiksi evankeliumeiksi, koska niiden sisällöt muistuttavat toisiaan. Luukkaan evankeliumin lähteinä ovat toimineet Markuksen evankeliumi, Q-lähde sekä kirjoittajan oma erityisaineisto.
Kirjoittaja
thumb|left|180px|Evankelista Luukas. Frans Hals, n. 1625.
Luukas laati kaksiosaisen teoksen, joista Luukkaan evankeliumi kertoo Jeesuksesta ja vastaavasti Apostolien teot kertoo evankeliumin jälkeisestä ilosanoman levittämisestä. Luukas oli tuottelias kirjoittaja, ja yli neljännes Uuden testamentin teksteistä on hänen.
Luukkaan väitetään kirjoittaneen sekä Luukkaan evankeliumin että Apostolien teot. Kirjoittajan nimeä ei kuitenkaan mainita missään vaiheessa, vaan kirjat liitettiin Luukkaan nimeen toisella vuosisadalla. Yleensä kyseessä katsotaan olevan Luukas, joka mainitaan Paavalin kirjeissä.
Paavalin kirjeissä mainittu Luukas oli ammatiltaan lääkäri. Sen sijaan Evankeliumin ja Apostolien tekojen kirjoittaja Luukkaasta tiedetään varmasti vain, että hän oli yleissivistynyt historioitsija ja kirjailija.
Ajoitus
Yleisimmän käsityksen mukaan Markuksen evankeliumi on vanhin, ja Matteus ja Luukas ovat käyttäneet sitä lähteenään. Tämän lisäksi Matteuksella ja Luukkaalla on tekstiä, jota ei löydy Markuksen evankeliumista. Tästä on päätelty, että heidän käytettävinään oli Markuksen evankeliumin lisäksi toinen yhteinen kirjallinen lähde, jota tutkijat kutsuvat Q-lähteeksi.
Vanhan käsityksen mukaan Luukas kirjoitti suoraan Paavalin ohjeistuksessa tai jopa sanelusta. Näin evankeliumin katsotaan olevan kirjoitettu ennen Apostolien tekoja, jonka kirjoitusajankohdaksi on määritelty vuodet 63–64] Luukkaan evankeliumin ajoitusta Apostolien tekoja edeltävään aikaan tukee myös se, että Apostolien tekojen kirjoittaja mainitsee kirjan alussa sen olevan jatkoa aikaisemmalle kirjeelleen, siis Luukkaan evankeliumille. Konservatiivit ajattelevat siis, että evankeliumi olisi kirjoitettu vuosien 60–63 välillä. Tällöin Luukas olisi ollut Kesareassa, jossa Paavali oli vankeudessa. Joidenkin näkemysten mukaan se olisi kirjoitettu jo joskus vuosien 40–60 välillä.
Tekstistä itsestään voi kuitenkin päätellä, että se on kirjoitettu käyttäen useita erilaisia lähteitä, sen sijaan että se olisi kirjoitettu sanelusta. Kriittisemmät tutkijat eivät myöskään pidä varmana sitä, että kirjoittaja olisi Luukas.
Yleisemmin tutkijat uskovat, että koska Markuksen evankeliumi, jonka uskotaan olleen yksi "Luukkaan" lähteistä, olisi kirjoitettu vuonna 70 tapahtuneen Jerusalemin tuhon jälkeen, myös Luukkaan evankeliumin täytyisi olla huomattavasti nuorempi kuin vuodelta 70. Samoin koska evankeliumissa Jeesuksen paluun odotus ei ole niin korostettu ja sanoma on kuvattu yleismaailmallisemmaksi kuin muissa evankeliumeissa, se viittaisi siihen, että se olisi kirjoitettu paljon myöhemmin kuin perinteisen näkemyksen mukaisina vuosina 60–70. Tähän perustuen evankeliumille on esitetty erilaisia ajoituksia vuosien 80 ja 150 väliltä, jolloin myös Apostolien teot ajoitettaisiin samoille vuosille.
Jotkut tutkijat ovat esittäneet, että Luukas olisi käyttänyt evankeliumia kirjoittaessaan tukenaan Josephuksen laajasti levinnyttä teosta Juutalaisuuden muinaisajat, joka on kirjoitettu noin vuonna 95. Heidän mukaansa Luukas käyttää ihmisistä ja paikoista samoja kirjoitusasuja ja tekee samat virheet historiallisissa yksityiskohdissa kuin Josephus. Lisäksi hän on selvästi soveltanut joitakin Josephuksen kuvaamia tapahtumia omassa kerronnassaan. Tämä ajoittaisi evankeliumin lähemmäs vuotta 100. (Katso aiheesta myös: Apostolien teot.)
Väittely siitä, kirjoitettiinko evankeliumi ennen vai jälkeen ensimmäisen vuosisadan vaihteen, jatkuu edelleen. Ne jotka väittävät sitä myöhäisemmäksi esittävät, että se on kirjoitettu vastineeksi alkaneelle kirkon hajaannukselle ja nouseville harhaopeille. Ne jotka väittävät sitä aikaisemmaksi esittävät, että kirjoittaja ei ole tietoinen kirkon virkojen hierarkioista (piispojen ja pappien viroista), jotka kehittyivät heti toiselle vuosisadalle siirryttäessä. Perinteisen näkökulman kannattajat haluavat myös säilyttää evankeliumin yhteyden Luukkaaseen, joka oli Paavalin seuraaja.
Vähemmistössä olevien konservatiivisten tutkijoiden mielestä on olemassa hyviä todisteita sille, että Apostolien teot on kirjoitettu ennen Jerusalemin hävitystä vuonna 70, ja että Luukkaan evankeliumi on Apostolien tekojen "ykkösosa" eli tätä vanhempi. Tällöin, jos Luukas on käyttänyt Markusta lähteenään, Markuksen evankeliumin ajoitus siirtyy 50-luvun lopulle. Tämä taas sopii yhteen sen kanssa, että arvostetun papyrologin Carsten Peter Thieden esiin tuoma "Markus-papyrus" on radiohiilimenetelmän mukaan peräisin 60-luvulta.
Sisältö
thumb|200px|Luuk. 23:47–24:1, Codex Bezae, 500-luku, kreikaksi.
Luukas tavoittelee historiankirjoittamisen tyyliä. Hän on tuntenut ainakin Markuksen evankeliumin ja Q-lähteen. Yleisen käsityksen mukaan Luukas lainaa Q-lähdettä tarkemmin kuin Matteus. Näiden lisäksi Luukas on käyttänyt omia lähteitään lähes puolet kirjasta, joista osa on perimätietoa ja osa on kirjoittajan omasta kynästä.
Farrarin laskelmien mukaan evankeliumin 1151 jakeesta 389 on yhteisiä Matteuksen ja Markuksen kanssa, 176 on yhteisiä vain Matteuksella ja Luukkaalla sekä 41 vain Markuksella ja Luukkaalla. Jäljelle jää 544 omaperäistä jaetta. Näihin sisältyy muun muassa 17 Jeesuksen vertausta, joita ei esiinny muissa evankeliumeissa, esimerkiksi kertomukset laupiaasta samarialaisesta ja tuhlaajapojasta. Luukas myös esittää seitsemän Jeesuksen tekemää ihmettä, joita muissa evankeliumeissa ei ole. Evankeliumi sisältää 28 viittausta Vanhaan testamenttiin.
Pinhal Interior Sul
thumb|Pinhal Interior Sul Portugalin kartalla Pinhal Interior Sul on Região Centron ala-alue Portugalissa. Se jakautuu Castelo Brancon ja Santarémin piireihin.
Evankeliumi Luukkaan mukaan
Sisältö
Luukkaan tyyli on hiotumpaa kuin Matteuksella ja Markuksella. Hänen kreikan kielensä on parempaa, ja sisältää vähemmän hepreasta lainattuja sanoja ja sanontatapoja. Luukas käyttää joitakin latinan kielen sanoja, kuten 'denaari' (rahayksikkö); 'legioona'; 'modius' (mittayksikkö); 'assarium' (rahayksikkö) ja 'sudario' (liina). Syyrian tai hepreankielisistä sanoista esiintyy ainoastaan 'sikera', heprean 'shakar', viinintapainen juoma, jota ei kuitenkaan ollut valmistettu rypäleistä vaan todennäköisesti palmusta.
Pinhal Interior Sul
Pinhal Interior Sulin pinta-ala on 1 906 km² ja väkiluku 40 705 (2011 ).
Evankeliumi Luukkaan mukaan
Sisältö
Codex Bezae sisältää 400- tai 500-luvulta olevan varhaisimman kokonaisen Luukkaan evankeliumin käsikirjoituksen. Se sisältää sekä kreikan- että latinankielisen tekstin peräkkäisillä sivuilla. Nykyisin tutkijat eivät pidä Codex Bezaeta merkittävänä alkuperäistekstin lähteenä. Kreikankielinen teksti vaikuttaa kuuluvan käsikirjoitusten päähaarasta syntyneeseen sivuhaaraan, jonka teksti poikkeaa totutusta lukutavasta monissa kohdissa. Vaikka teksti sisältääkin monia korjauksiksi tarkoitettuja kohtia, joiden tarkoituksena on ollut palauttaa teksti muistuttamaan enemmän yleisiä lukutapoja, se on hyvä esimerkki siitä, kuinka erilaisia käsikirjoituksia oli liikkeellä vielä 400- ja 500-luvuilla.
Luukkaan evankeliumin jakeet 22:19b–20 eivät esiinny kaikkein varhaisimmissa käsikirjoituksissa, ja tämä on merkitty näkyviin useisiin uudempiin käännöksiin.
Tunnettuja osia
thumb|200px|Maalaus jouluevankeliumin aiheesta (Stefan Lochner)
Luukkaan evankeliumin tunnetuin osa on sen toisen luvun alku (Luuk. 2:1–20) eli ns. jouluevankeliumi, jossa kerrotaan Jeesuksen syntymästä. Jouluevankeliumin historiallisuutta vastaan on argumentoitu esimerkiksi huomauttamalla, ettei siinä mainittua, keisari Augustuksen käskystä toimeenpantua verollepanoa ole pystytty yhdistämään mihinkään tunnettuun historialliseen tapahtumaan. Maininnan tarkoituksena olisi näin ollut selittää nasaretilaisen Jeesuksen syntyneen ennustusten mukaisesti Betlehemissä. Lisäksi jää epäselväksi, miksi viimeisillään raskaana ollut Maria olisi lähtenyt matkalle, johon häntä ei olisi tarvittu.
Evankeliumi sisältää myös useita kohtia, joista on tullut varsinkin katolisen ja ortodoksisen kirkon käyttämiä rukouksia tai hymnejä:
Naisnäkökulma
Muihin kanonisiin evankeliumeihin verrattuna Luukas kiinnittää huomattavasti enemmän huomiota naisiin. Evankeliumissa esiintyy enemmän naishahmoja sekä yksi naisprofeetta, Hanna. Se myös kertoo huomattavassa määrin Elisabetin, Johannes Kastajan äidin, sekä Marian  elämistä sekä kuvaa raskausajan tapahtumia Tämä on saanut jotkut tutkijat jopa ehdottamaan, että evankeliumin kirjoittaja olisi ollut nainen. Toinen vaihtoehto on, että Luukas on käyttänyt myös naisia lähteinään.
Felix Hoffmann
thumb|Felix Hoffman. Felix Hoffmann (1868–1946) oli saksalainen kemisti, joka kehitti aspiriinin. Hän opiskeli kemiaa Münchenissä, ja työskenteli Bayerin lääketehtaan tutkimusosastolla vuodesta 1894. Vuonna 1897 hän onnistui syntetisoimaan asetyylisalisyylihappoa stabiiliin muotoon, joka kävi lääkinnällisiin tarkoituksiin. Bayer toi tuotteen markkinoille aspiriinin nimellä.
Hoffmann jatkoi työskentelyä Bayerin markkinointiosastolla eläkeikäänsä asti. Hän ei mennyt koskaan naimisiin. Vaikka aspiriinista tuli maailmankuulu, Hoffmann eli varsin tuntemattomana Sveitsissä kuolemaansa vuonna 1946 asti.
Joe Hachem
Joseph "Joe" Hachem (, s. 3. marraskuuta 1966, Libanon) on libanonilais-australialainen pokeriammattilainen. Hachem voitti vuoden 2005 World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksen, jonka ykköspalkinto oli 7,5 miljoonaa dollaria.
Hachem muutti perheensä mukana Libanonista Australiaan vuonna 1972. Vuonna 2002 hän luopui urastaan kiropraktikkona harvinaisen käsien verenkiertohäiriön takia ja päätti keskittyä pokeriin.
Myös Joe Hachemin veli Tony Hachem on menestynyt pokeriturnauksissa.
2005
Hachem voitti 7. heinäkuuta 2005 World Series of Pokerin pääturnauksen ($10,000 no limit Texas hold 'em) lyöden 5 618 muuta pelaajaa. Toisin kuin kaksi aiempaa voittajaa (Greg Raymer ja Chris Moneymaker), Hachem ei ollut selviytynyt turnaukseen internetin kautta vaan maksamalla osallistumismaksun (buy-in). Kuten Raymer ja Moneymaker, Hachem toimii nykyään PokerStarsin edustajana.
Kolmea päivää ennen pääturnausta Hachem oli sijoittunut kymmenenneksi WSOP:n $ 1,000 No Limit Hold'em -turnauksessa ansaiten 25 850 dollaria.
2006-2011
14. joulukuuta 2006 Hachem otti ensimmäisen World Poker Tour -voittonsa. Las Vegasissa käydyn $ 15,000 WPT Doyle Brunson North American Poker Classic - No Limit Hold'em -turnauksen ykköspalkinto oli 2 207 575 dollaria.
Lokakuussa 2009 Hachem voitti EPT:n Lontoon osakilpailun yhteydessä pelatun European 8 Game Championshipin. Ykköspalkinto oli 42 400 puntaa. Kesäkuussa 2011 Hachemin pokeriuran turnausansiot olivat yli 11,3 miljoonaa dollaria. Hachem on The Hendon Mobin kaikkien aikojen liveturnausansiotilastossa kahdeksantena.
Hachem oli PokerStars-nettipokerihuoneen sponsoroima pelaaja joulukuuhun 2011 saakka.
Reuhurinteen ala-aste
Reuhurinne on Tuula Kallioniemen kirjoittama kirjasarja.
Päijänteen alue
Päijänteen alue (vesistöaluetunnus 14.22) on Kymijoen vesistön (14) Suur-Päijänteen alueessa (14.2) sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka muodostuu Päijänteen keskiosasta ja sen lähialueiden vesistöistä. Päijänteen pohjoisosa kuuluu Ristiselän alueeseen (14.23) ja eteläosa Asikkalanselän alueeseen (14.21). Vesistön alueet laskevat seuraavaksi Päijänteen alueen vedet laskevat seuraavaksi Pulkkilanharjun kolmen salmen, Käkisalmen, Karisalmen ja Pulkkilansalmen, kautta Asikkalanselän alueelle (14.21).
Reuhurinteen ala-aste
Reuhurinteen ala-asteella kaikki oppilaat, ekaluokkalaisista kuutosin, mahtuvat samaan luokkaan. Opettaja on nimeltään Aapeli Käki. Oppilaita ovat muun muassa Ryyni, Ötö, Vatanen ja Rosita. Reuhurinteen koulussa arkisimmistakin pikku asioista saattaa paisua uskomaton soppa. Eikä ihme, sillä samaan luokkaan mahtuvat kaikki koulun oppilaat ekaluokkalaisista kuudesluokkalaisiin. Jokainen päivä on seikkailu myös opettaja Aapeli Käelle, joka yrittää parhaansa mukaan paimentaa katrastaan opintiellä.
Päijänteen alue
Vesistöalueen sijainti
Päijänteen alueen pinta-ala on 2 715,01 neliökilometriä, joka on 49,6 prosenttia ensimmäisen jakovaiheen Suur-Päijänteen alueesta (5 473,69 km²). Alueen järvisyys on 26,75 prosenttia. Kun mukaan luetaan vesistöalueen kaikki yläpuoliset valuma-alueet, tulee pinta-alaksi 26 459,34 neliökilometriä ja järvisyydeksi 18,87 prosenttia. Alueen eteläosat kuuluvat Päijät-Hämeeseen, johon työntyy lännestä Pirkanmaalle kuuluva Kuhmoinen, ja pohjoisen osat kuuluvat Keski-Suomeen. Päijänteen alue on noin 100 kilometriä pitkä ja noin 75 kilometriä leveä. Päijänteen alue sijaitsee Suur-Päijänteen alueen sisällä, joka on vuorostaan Kymijoen vesistön lounaisreunassa. Suur-Päijänteen alueen sisällä se on keskimmäinen Päijännettä sisältävistä Ristiselän alueesta ja Asikkalanselän alueesta, ja sen länsipuolella sijaitsee Jämsän reitin valuma-alue (14.5) ja itäpuolella sijaitsevat Sysmän reitin valuma-alue (14.8) ja Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9). Päijänteen alueen vedenjakajan itäpuolella sijaitsee Kokemäenjoen vesistö (35).
Reuhurinteen ala-aste
Tuula Kallioniemen sarja ilmestyi alun perin vuosina 1997-2001. Reuhurinne 1 sisältää teokset Reuhurinteen ala-aste ja Pusuja ja pulmia. Reuhurinne 2 sisältää teokset Mörköjä ja sankareita, Tähtiä ja tumpeloita ja Velmuja ja vintiöitä. Nämä teokset kuvittivat Aino Havukainen ja Sami Toivonen.
Kirjasarja jäi kirjan Velmuja ja vintiöitä jälkeen pitkäksi aikaa tauolle, kunnes se sai vuonna 2011 jatkoa. Tämä uudempi sarja esittelee uudet oppilaat, sillä vuosia on kulunut edellisestä osasta. Koulun opettajana on edelleen Aapeli Käki ja Soppa-Nestori esiintyy myös, tosin tällä kertaa koulunkäyntiavustajana. Kirjoja on ilmestynyt toistaiseksi seitsemän: Kaahailua ja kepposia, Aaveita ja avaruusolentoja, Faneja ja fossiileja, Hässäkkää ja hätähousuja, Eläköön reuhurinne, Räppiä ja rettelöitä ja Kirjoja ja kummituksia. Nämä teokset on kuvittanut Jii Roikonen.
Päijänteen alue
Vesistöalueen jako
Päijänteen alueen kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä. Pääuomaan eli vesistöreittiin kuuluvat vesistöalueiden nimet on lihavoitu :
Suomen päävesistö
Kymijoen vesistö on Suomen päävesistöalue (vesistöaluetunnus 14), jonka valuma-alueen pinta-ala on 37 158,74 neliökilometriä ja sen järvisyys on 18,34 %. Päijänteen alue, joka muodostaa osan ensimmäisen jakovaiheen Suur-Päijänteen alueesta (14.2), on noin 7,3 % päävesistöalueesta.
Pääuoman sivu-uomia
Päävesistöalueen pääuoma muodostuu täällä Päijänteestä. Alla on taulukoidussa muodossa lueteltu suurimpia Päijänteen alueen Päijänteeseen laskevia jokia ja ojia. Ne on järjestetty niin, että taulukko alkaa lasku-uomilla, jotka sijaitsevat reitin alajuoksulla, ja loppuu reitin yläjuoksun lasku-uomilla. Merkittäviä vesimääriä virtaa itse järven läpi. Järven sivuilta siihen tulee lisää Jämsänjoesta, joka on Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) laskujoki, Tainionvirrasta, joka on Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) laskujoki, sekä vielä esimerkiksi Saajoesta, Kurujoesta, Arvajanjoesta, Harmoistenjoesta ja Kirkkojoesta. Sarakkeessa ”Etäisyys mereen” luvut esittävät pääuoman kohtaa kilometreinä Kotkan rannikolta sillä edellytyksellä, että etäisyys mereen on Kalkkistenkoskelta 184 kilometriä. ”Joen pituus” tarkoittaa sivu-uoman pääuoman pituutta. Virtaamalla tarkoitetaan ilmoitettu keskivirtaamaa (MQ). Taulukon lähteet on esitetty taulukon alla, ja niitä on tarkennettu rivin oikeassa sarakkeessa tietokohtaisesti.
Järviä
Päijänteen alueen järvisyys on noin kolmasosa, mutta suurimman osan siitä muodostaa Päijänteen laajat järvenselät. Suuri osa vesistöalueen järvistä ovat pinta-alaltaan pieniä. Alueella esiintyy kuitenkin joitakin suurehkoja järviä. Tammijärven–Hauhajärven valuma-alueella (14.227) sijaitseva Tammijärvi–Hauha (728 ha) on niistä suurin. Päijänteen länsirannan tuntumassa oleva Patalahti (208 ha) sijaitsee aivan Himoksen alla. Kauempana sisämaassa sijaitseva Palvia (89 ha) kuuluu myös Jämsään. Samaan lahteen Jämsänjoen kanssa laskee Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alue (14.226), jonka pääjärvi on Nytkymenjärvi (426 ha). Päijänteen itäpuolella Luhangan rajalla on Valkjärvi (80 ha), joka on yksi seutunsa suuria järviä. Länsirannalla sijaitsee Iso Pihlajajärvi (334 ha), joka on Iso-Pihlajajärven valuma-alueen (14.225) alin järvi ja jonka kautta laskee sen valuma-alueen vedet Päijänteeseen. Sen lähellä sijaitsee myös Iso Kärppäjärvi (88 ha), joka laskee Päijänteeseen omaa laskuojaa myöten. Etelämpänä Kuhmoisista pohjoispuolella sijaitsee Alainen-Karkjärven valuma-alue (14.224). Sen valuma-alueella ovat Ylä-Karkjärvi (156 ha) ja Ala-Karkjärvi (93 ha) sekä vielä Velisjärvi (142 ha). Lähes samalla korkeudella mutta itäpuolella on Pianakkaojan valuma-alue (14.228), jonka järviä ovat Mynnilänalanen (89 ha), Kirkjärvi (143 ha) ja Säynätjärvi (119 ha). Näiden länsipuolella on vielä Suojärvi (131 ha), ja Sysmän lähellä on lisäksi Ylä-Vehkajärvi (112 ha) ja Ala-Vehkajärvi (76 ha). Itärannalla Sysmästä etelään sijaitsee Lintulanjoen valuma-alue (14.229). Siellä sijaitsevat Auhjärvi (224 ha) ja Pilkanselkä (143 ha). Padasjoella Päijänteen rannikolla sijaitsee harjun patoama Alijärvi (115 ha). Padasjoen eteläpuolella laskee Päijänteeseen vielä Heinjoen valuma-alue (14.223), jonka suurin järvi on Iso-Tarus (78 ha).
ADSR
ADSR on elektronisessa äänen tuottamisessa eräs tapa generoida verhokäyrä eli vaippa. Generoivaa laitetta kutsutaan ADSR-vaippageneraattoriksi. Lyhenne ADSR tulee sanoista Attack, Decay, Sustain, Release eli aloitus (tai nousu), päästö, pito ja vapautus. Näitä parametrejä käytetään yleisesti syntetisaattoreissa moduloimaan soinnin äänenvoimakkuus ajallisesti. Yleisimmin näillä luodaan jänniteohjatun vahvistimen avulla instrumentin soinnille ominaiset amplitudin (äänenvoimakkuuden) muutokset ajassa tai ohjataan vaikka VCF siten, että myös sointiäänen äänensävy muuttuu ajallisesti.
Kun mekaaninen soitin tuottaa ääntä, sen äänenvoimakkuus muuttuu ajan suhteen. Esimerkiksi perinteisillä sähköuruilla koskettimen painalluksella ääni alkaa heti täydellä voimakkuudella ja pysyy siinä niin kauan kuin kosketin on alhaalla. Ääni vaimenee heti sen jälkeen, kun kosketin vapautetaan. Tässä tapauksessa siis attack ja decay- ajat ovat lyhimmät mahdolliset, sustain ääretön ja release lyhin mahdollinen.
Sitä vastoin kitaralla voimakkuus on heti näppäilyn jälkeen voimakkain ja häipyy ajan myötä. Attack on siis lyhyt ja decay-arvo pitkä. Sustainia ei ole, koska kitaran sointia on mahdoton jatkaa loputtomiin. Näin ollen syntetisaattorilla tuotetun kitaran ääni häipyy, vaikka kosketin olisi alhaalla.
thumb|500px|Äänenvoimakkuuden nousu ja lasku ADSR-mallinnuksen eri vaiheissa
ADSR-moduuli syntetisaattorissa lähettää neliportaisen ohjausjännitesarjan, joka liipaistaan yleensä koskettimen alaspainalluksesta:
Zacharius Carls Group
Kokoonpano
Entiset jäsenet:
Luettelo superroistoista
Tämä on luettelo superroistoista. Lista on epätäydellinen.
Marvel Comics ja DC Comics
Marvel ja DC Comics ovat maailman suurimmat supersankarisarjakuvien kustantajat Marvel DC Comics
Ryhmät
Marc Blucas
thumb|Marc Blucas vuonna 2007. Marcus ”Marc” Paul Blucas (s. 11. tammikuuta 1972) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa Riley Finnin roolistaan televisiosarjassa Buffy, vampyyrintappaja.
Nuoruus
Blucas syntyi Yhdysvaltain Pennsylvanian osavaltion Butlerissa. Nuoruudessaan hän pelasi high schoolinsa koripallojoukkueessa. Lukion jälkeen Blucas opiskeli Wake Forestin yliopistossa ja pelasi jälleen koulunsa koripallojoukkueessa. Hän valmistui Wake Forestista vuonna 1994.
Ura
Valmistumisensa jälkeen Blucas olisi halunnut pelaamaan NBA-sarjaan. Sarjassa pelaaminen jäi kuitenkin vain haaveeksi, joten hän muutti Englantiin ja pelasi vuoden Britannian koripalloliigassa BBL:ssä Manchester Giantsin joukkueessa. Myöhemmin Blucas aloitti näyttelemisen, ja hänen ensimmäinen elokuvansa oli vuoden 1995 Inflammable. Vuonna 1999 Blucas sai tähän mennessä ehkä tunnetuimman osansa televisiosarjasta Buffy, vampyyrintappaja. Vuosina 1999–2000 hän esitti päähenkilö Buffy Summersin poikaystävää ja salaista agenttia Riley Finnia. Hän jätti Buffyn sen viidennellä tuotantokaudella, mutta vieraili vielä kerran sarjassa sen kuudennella kaudella.
Lenore Kandel
Lenore Kandel (1932–2009) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän kuului San Franciscon beat-ryhmään.
Kandelin vanhemmat olivat venäläinen ja mongolialainen, mutta hän asui isoäitinsä luona. Hän kirjoitti runoja jo lapsena. Hän muutti San Franciscoon 1960, jolloin meneillään oli beat-kauden loppuvaihe. Hän seurusteli beatkirjailija Lew Welchin kanssa ja ystävystyi beatryhmän jäsenten, muun muassa Gary Snyderin, Neal Cassadyn ja Allen Ginsbergin, kanssa. Jack Kerouac käyttää häntä teoksessaan Big Sur romaanihenkilönä nimellä Romana Swartz, ja kirjan henkilönimen Dave Wain takana on Kandelin miesystävä Welch. Kandelin runokirja The Love Book ilmestyi 1966 ja sai pornoleiman. Poliisi teki ratsian sitä myyvään kauppaan ja takavarikoi kirjat. Seuraava kirja Word Alchemy ilmestyi 1967. Siinä julkaistusta runosta on tuntemattoman suomentajan runosuomennos "Kiimaruno" ilmestynyt 1968 Aamurusko-nimisessä pienjulkaisussa.
Kandelin runot ovat paljon suorasukaisempia kuin ryhmän miesten tekstit ja herättivät selvästi enemmän pahennusta, vaikka jo Henry Miller oli käyttänyt yhtä voimakasta kieltä. Seksin ja huumeiden lisäksi Kandelin runoissa on viittauksia itämaisiin uskontoihin, mutta niissä on nähtävissä myös kristillisyyteen viittaavia sävyjä.
Matti Karjalainen (suomentaja)
Matti Juhani Virokannas Karjalainen, kirjailijanimi Juho Virokannas (30. joulukuuta 1907 Riihimäki – 15. marraskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, nuortenkirjailija ja suomentaja.
Karjalaisen vanhemmat olivat Eero Karjalainen ja Anni Kritz. Hän sai Nuorten kirjallisuuden Valistuksen palkinnon 1952.
Teoksia
Nimimerkillä Juho Virokannas: Nimellä Matti Karjalainen:
Hanna-Mari Katila
Hanna-Mari Karhinen, s. 1980 Juuka) on suomalainen malli ja näyttelijä, joka esitti Nooran roolia elokuvassa Pitkä kuuma kesä vuonna 1999. Elokuvan jälkeen hän suoritti asepalveluksen Vekaranjärvellä ja opiskeli sitten tv-kuvaajaksi. Hän on juontanut nuortenohjelma Subbaria Subtv:llä arki-iltapäivisin ja toiminut radiotoimittajana Radio SuomiPOPilla. Hän kuuluu Lahen Elmu ry:n perustajajäseniin ja toimii yhdistyksen puheenjohtajana. Armeijan jälkeen hän on ollut on aktiivisesti mukana Päijät-Hämeen maakuntajoukkojen toiminnassa. Radiotoimittajan työn jälkeen hän siirtyi tapahtumatuotantojen ja musiikkimanageroinnin puolelle. Elokuussa 2021 Karhinen aloitti työt tapahtumaliiketoiminnan lehtorina LAB-ammattikorkeakoulussa. Hän on naimisissa ja kahden lapsen äiti.
Chucky
Chucky on Child’s Play -elokuvatrilogiassa esiintynyt fiktiivinen tappajanukke. Chucky on esiintynyt myös elokuvissa Bride of Chucky, Seed Of Chucky, Curse of Chucky ja Cult of Chucky.
Chucky oli alun perin voodoo-rituaalimurhaaja Charles Lee Ray, joka siirsi sielunsa nukkeen. Rayn lempinimi oli Chucky, ja tällä nimellä hän myös alkoi esiintyä nukeksi jouduttuaan. Chucky muistetaan erityisesti lauseestaan "Hi, I'm Chucky. Wanna play?", jonka hän lausui useimmiten uhreilleen ennen heidän surmaamistaan. Chuckylla on myös taipumus kuolla jokaisen elokuvan lopussa, mutta aina seuraavassa elokuvassa hänet saadaan herätettyä henkiin voodoon avulla tai korjaamalla hänen kehonsa.
Ensimmäisestä elokuvasta Child’s Playstä viimeiseen Cult of Chuckyyn asti Chuckyn ääninäyttelijänä on ollut Brad Dourif. Uusintaversiossa Chuckyn ääninäyttelijänä toimi Mark Hamill.
Charles Lee Ray
Charles Lee Ray oli tunnettu voodoo-rituaalimurhaaja, jota poliisit etsivät. Eräänä iltana poliisit saivat ajettua hänet umpikujaan lelukauppaan, missä häntä ammuttiin kuolettavasti. Ray oli sitä mieltä, ettei ole valmis vielä kuolemaan, ja etsi itselleen uuden ruumiin, johon siirtäisi sielunsa. Hetken tutkiskeltuaan ympärilleen hän löysi jokaisen lapsen himoitseman Good Guy -nuken, johon siirsi sielunsa. Voodoo-voimat saivat aikaiseksi myrskyn, jolloin salama iskeytyi lelukaupan kattoikkunan läpi ja aiheutti valtavan räjähdyksen. Poliisit löysivät paikalta vain Rayn ruumiin, ja totesivat hänet kuolleeksi.
Andy Barclay
Jouduttuaan nuken sisään vangiksi Raylla ei tietenkään ollut aikomusta jäädä sinne ikuisiksi ajoiksi, vaikka alkujaan hyötyikin uudesta kehosta sen verran, että voisi kostaa hänen tappajilleen ja hänet pettäneelle rikostoverille, joka pakeni paikalta kuoliniltana jättäen Rayn poliisien armoille. Kun Ray saa yhdeltä poliisilta osuman olkapäähänsä, hän etsi käsiinsä vanhan ystävänsä, tohtori Johnin, joka opetti hänelle voodoo-taikoja. Ray ymmärtää, ettei hän olekaan nukkeen siirryttyään kuolematon vaan nuken keho alkaa hiljattain inhimillistyä sisältä päin, jolloin hän jäisi iäksi nukeksi. Ray tahtoo tietää vastauksen, kuinka päästä ulos nuken kehosta, mutta tohtori John kieltäytyy kertomasta, koska Johnin mielestä Ray on käyttänyt voodoota vain pahaan tarkoitukseen. Rayn kiduttaessa tätä Johnin näköisellä voodoo-nukella tohtori John kertoi viimein Raylle, että päästäkseen takaisin ihmiseksi hänen olisi siirrettävä sielunsa ihmiseen, jolle ensimmäisenä oli paljastanut olevansa hengissä. Kyseinen henkilö oli kuusivuotias Andy Barclay, jolle hänen äitinsä oli ostanut syntymäpäivälahjaksi Good Guy -nuken. Tästä käynnistyy vuosien mittainen jahti, kun Ray alkaa tavoitella Andyn ruumista.
Curse of Chuckyn lopputekstien jälkeisessä kohtauksessa Andy saa paketin jossa on Chucky. Andy ampuu Chuckya. Elokuvassa Cult of Chucky Andylla on tallella Chuckyn pää jota Andy kiduttaa. Kuitenkin on vielä kolme muuta Chuckya.
Tiffany Valentine
Child's Play 3 -elokuvan jälkeen, elokuvassa Bride of Chucky, Chuckyn entinen tyttöystävä Tiffany etsi kirotun nuken herättääkseen tämän jälleen henkiin, jotta voisi mennä vihille unelmiensa miehen kanssa. Tiffany onnistui kuin onnistuikin herättämään henkiin Chuckyn, jolla olikin jo uusi keino päästä ihmiseksi. Chuckyn suunnitelmiin ei ikävä kyllä kuulunut ihmisvaimo, jonka vuoksi Tiffany sulki suutuksissaan Chuckyn lasten leikkikehään. Tiffany päätti jatkaa irvailuaan ja osti Chuckylle naispuolisen nuken morsiameksi. Päästyään vapaaksi nuken vihkisormuksen avulla, Chucky järjesti "onnettomuuden", jossa tyttöystävä Tiffanynkin sielu siirtyi nukkeen. Näin nukkepariskunta yhdessä lähti etsimään itselleen sopivia ihmisruumiita. Myöhemmin Tiffany onnistui siirtämään sielunsa Jennifer Tillyyn.
Glen/Glenda
Elokuvan Bride of Chucky lopussa syntyi Tiffanyn ja Chuckyn esikoislapsi Glen, jonka sukupuolesta ei kuitenkaan saatu selvää. Isä-Chucky olisi tahtonut pojan, mutta äiti-Tiffany tytön. Täten isä käyttikin hänestä nimeä Glen ja äiti nimeä Glenda. Glen/Glenda itse tahtoi olla välillä poika ja välillä tyttö. Isänsä suureksi harmiksi Glen/Glenda osoittautui haluttomaksi tappaa ketään, vaikka Chucky näki lapsessaan paljon potenttiaalia siihen tarkoitukseen.
Varsinaisesti hän tuli mukaan elokuvasarjaan vasta elokuvassa Seed Of Chucky, mutta hänen syntymänsä nähtiin jo elokuvassa Bride of Chucky.
Piercen perhe
Curse of Chucky -elokuvassa Chucky postitetaan laatikossa pyörätuolissa olevan Nica Piercen ja hänen äitinsä Sarahin talolle, jossa Chucky tappaa Sarahin näyttääkseen sen itsemurhalta. Kun omaiset tulevat lohduttamaan Nicaa, Chucky alkaa tappaa heitä lukuun ottamatta Nican sisarentytärtä Alicea. Kun Nica kohtaa Chuckyn, Chucky paljastaa olevansa todellisuudessa vanha perhetuttu, joka tunsi 80-luvulla Sarahin ja Nican isän. Sinä yönä kun Charles Lee Ray joutui poliisien ampumaksi lelukaupassa, oli Sarah pettänyt Charlesin ja ilmiantanut hänet poliisille, jolloin Charles lähti pakenemaan häntä jahtaavia poliiseja. Chucky oli kaikkien näiden vuosien jälkeen päättänyt kostaa Sarahille ja koko hänen perheelleen. Myöhemmin Nica joutui vankimielisairaalaan koska häntä epäiltiin murhista. Elokuvassa Cult of Chucky, Yksi Chuckeista jolla on palaneet sormet, onnistui siirtämään sielunsa Nicaan. Täten Nica/Chucky sai kävelykyvyn.
Vaihtokurssi
pienoiskuva|[[Yhdysvaltain dollarin nimellinen vaihtokurssi suhteessa euroon vuosina 1999–2017]] Vaihtokurssi eli valuuttakurssi on kahden valuutan välinen suhde. Puhuttaessa vaihtokurssista tarkoitetaan usein nimellistä vaihtokurssia, joka ilmaisee sellaisenaan valuuttojen välisen hintasuhteen. Tästä erotuksena on reaalinen vaihtokurssi, joka ottaa huomioon myös eron valtioiden hintatasossa. Muutokset vaihtokurssissa vaikuttavat muun muassa kansainvälisen kaupan liikkeisiin muuttamalla tuonti- ja vientihintoja.
Nimellinen ja reaalinen vaihtokurssi
Nimellinen vaihtokurssi ilmaisee, kuinka monta yksikköä yhtä valuuttaa on maksettava saadakseen yhden yksikön toista valuuttaa, eli vaihtokurssi on valuutan hinta. Vaihtokurssi ilmaistaan tarkasteltavien valuuttojen suhdelukuna. Nimellisen vaihtokurssin muuttumista kutsutaan valuutan heikkenemiseksi tai vahvistumiseksi suhteessa toiseen valuuttaan sen mukaan, nouseeko vai laskeeko vaihtokurssi.
Reaalisessa vaihtokurssissa otetaan huomioon lisäksi ero valuuttojen ostovoimassa. Reaalinen vaihtokurssi e_r saadaan yhtälöstä Yhtälössä e tarkoittaa nimellistä vaihtokurssia, jossa vertailtavan valtion valuutta on suhteutettu tarkasteltavan valtion valuuttaan, P tarkasteltavan valtion hintatasoa ja P^* vertailtavan valtion hintatasoa. Mikäli ostovoimapariteetti pätisi täydellisesti, reaalinen vaihtokurssi olisi aina yksi.
Muutokset
Kun nimellinen vaihtokurssi suurenee, tarkasteltavalla valuutalla voidaan ostaa toista valuutta enemmän kuin aiemmin. Tällöin tarkasteltava valuutta vahvistuu. Vastaavasti nimellisen vaihtokurssin pienetessä tarkasteltava valuutta heikkenee. Esimerkiksi, jos yhdellä eurolla voi alussa ostaa 1,1401 Yhdysvaltain dollaria ja myöhemmin 1,1467 Yhdysvaltain dollaria, euro on vahvistunut suhteessa dollariin. Nimellisen vaihtokurssin muuttuessa toinen valuutta aina vahvistuu ja toinen heikkenee.
Nimellinen vaihtokurssi vaihtelee kansainvälisten valuuttamarkkinoiden mukaisesti. Muutoksia on perusteltu kahdella eri pariteteettiin perustuvalla teorialla. Ostovoimapariteetin mukaan jos jonkin hyödykkeen hinta, muutettuna samaksi valuutaksi, on eri kahdessa eri valuuttaa käyttävässä valtiossa, kansainvälistä kauppaa käyvät tahot ostavat kyseisen hyödykkeen valtiosta, jossa se on halvempi ja myisivät sen kalliimman hinnan valtiossa. Muutos halvemman maan valuutan kysynnässä muuttaa vaihtokurssia kunnes hyödykkeet ovat samanarvoisia kummassakin maassa yhden hinnan lain mukaisesti. Kun otetaan huomioon yhden hinnan lakiin liittyvä epätarkkuus, tästä voidaan johtaa sääntö Tässä \Delta tarkoittaa muutosta ja muut muuttujat ovat samat kuin edellä.
Toinen selittävä teoria perustuu kattamattomaan korkopariteettiin. Jos korkotaso kahdessa eri valuuttaa käyttävässä valtiossa on eri, kansainväliset sijoittajat ostavat arvopapereita korkeamman korkotason valtiosta. He vaihtavat kotimaansa valuutan kohdevaltion valuutaksi ja tekevät toisinpäin saadessaan arvopaperista voittoa. Käyttäessään kattamatonta korkopariteettia saatavaan voittoon vaikuttaa kunkin hetken vaihtokurssi ja siten sijoituspäätökseen vaikuttaa arvioitu tuleva vaihtokurssi. Tämä vaikuttaa valuuttojen kysyntään muuttaen vaihtokurssia, mihin pätee sääntö Tässä i on kotimaan korko, i^* ulkomaan korko ja e^* ennustettu tuleva vaihtokurssi, muiden muuttujien pysyessä samana.
Reaalisen vaihtokurssin muuttuminen voi johtua nimellisen vaihtokurssin tai hintatason muuttumisesta. Kun reaalinen vaihtokurssi nousee, tarkasteltavan valtion hyödykkeet tulevat kalliimmiksi ostaa toisen valtion asukkaan näkökulmasta. Vastaavasti reaalisen vaihtokurssin laskiessa tarkasteltavan valtion hyödykkeet halpenevat toisen valtion asukkaan näkökulmasta ja näiden hyödykkeiden tuominen tulee kannattavammaksi.
Valuuttajärjestelmät
Valuuttajärjestelmä ilmaisee, miten valtio, tai yleensä valtion keskuspankki, pyrkii vaikuttamaan vaihtokursseihin. Tyypillisimmät valuuttajärjestelmät ovat kelluva valuutta ja kiinteä valuutta. Kelluvan valuutan keskuspankki ei puutu vaihtokursseihin, vaan ne määräytyvät markkinoilla. Sitä vastoin kiinteää valuuttakurssia noudatteleva keskuspankki pyrkii pitämään vaihtokurssin vakiona tai tietyissä rajoissa suhteessa johonkin toiseen valuuttaan, joukkoon valuuttoja tai hyödykkeeseen kuten kultaan. Se toteuttaa tätä tavallisesti ostamalla tai myymällä omaa valuuttaansa käyttämällä valuuttavarantoaan eli devalvoimalla tai revalvoimalla valuuttansa.
Esimerkiksi euro on kelluva valuutta. Eurojärjestelmän keskuspankeilla ei ole valuuttakurssitavoitetta, mutta ne ylläpitävät valuuttavarantoa, jotta ne voivat tarvittaessa vaikuttaa valuuttakursseihin.
Ilo
Ilo voi olla passiivista tai aktiivista. Passiivinen ilo tarkoittaa rauhallista oloa ja tyytyväisyyttä asioiden nykytilaan. Aktiiviseen iloon liittyy halu jakaa oma ilo muiden kanssa.
Ilon voimakkuuden tasoja tai lähikäsitteitä ovat lievimmästä vahvimpaan esimerkiksi tyytyväisyys, nautinto ja ekstaasi.
Iloinen ihminen ilmaisee iloaan usein hymyilemällä tai nauramalla. Hymy voi kertoa muustakin kuin ilosta, mutta vauvan hymy on aina luonnollinen ilon ilmaus, sillä vauva ei osaa teeskennellä hymyä.
Iloisuus kiihdyttää sykettä ja verenkiertoa, ja joidenkin tutkimusten mukaan se parantaa myös ongelmanratkaisukykyä. Iloon liittyy itseluottamuksen ja itsetunnon voimistuminen sekä energisyys. Ilon on arveltu jouduttavan ihmisen toipumista sairauksista, stressistä tai kielteisistä tunteista, lisäävän ihmisen hyvinvointia sekä suojelevan vastoinkäymisten vaikutuksilta. Ilo voimistaa myös kiintymyksen tunteita, ja ihmiset ovat iloisina ystävällisempiä ja lämpimämpiä toisia kohtaan.
Ilon ilmaukset viestittävät iloisuutta ja ystävällisyyttä sekä halukkuutta miellyttävään viestintään ja vuorovaikutukseen. Ilon tunteet ovat luonteenomaisia etenkin ulospäinsuuntautuneille ihmisille. Iloisuus saa ihmisen haluamaan jakaa tunteensa toisten ihmisten kanssa. Myös ujot ihmiset rohkaistuvat vuorovaikutukseen muiden kanssa ollessaan iloisia.
Gunnel
Suomessa nimi Gunnel on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 2 240 henkilölle, joista hieman yli puolet on syntynyt 1920- ja 1930-luvuilla. Gunnelin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 30. tammikuuta.
Kirkonkylän koulu (Kärkölä)
Kärkölän Kirkonkylän koulu oli Kärkölän kirkonkylässä, neljä kilometriä Kärkölän keskustaajamasta Järvelästä pohjoiseen sijainnut suomenkielinen alakoulu. Koulussa oli oppilaita noin 50-75 (keväällä 2014 noin 70), ja opettajia rehtori mukaan lukien on viisi. Koulu toimi kesäkuun 2015 loppuun saakka; lakkautuspäätös tehtiin helmikuussa 2015.
Koulupihan kokonaisuuteen kuuluu kaksi koulurakennusta, joiden osoitteet ovat Airasmäentie 1 ja Pappilantie 2. Vanhempi, hirsirunkoinen puukoulu, jonka pinta-ala on 341 m2 on rakennettu 1905. Se peruskorjattiin 1980. Keskikoulurakennus on rakennettu 1949 (ja siihen liittyvä liikuntahalli 1980); jälkimäisen  kokonaisuuden yhteispinta‐ala on 660 m2.
Koulurakennus on sittemmin myyty yksityiskäyttöön.
Frank McCabe
Frank Reilly McCabe (30. kesäkuuta 1927 Grand Rapids, Michigan – 18. huhtikuuta 2021 Peoria, Illinois) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.
McCabe kuului Yhdysvaltain maajoukkueeseen sen voittaessa kultaa Helsingin kesäolympialaisissa 1952. McCabe pelasi kuudessa ottelussa tehden yhteensä 20 pistettä.
Ruslania
Ruslania Books Oy on venäläisten kirjojen ja lehtien maahantuoja sekä kustannusliike. Vuonna 1986 perustettu Ruslania tuo maahan venäläisiä kirjoja, elokuvia, julisteita, nuotteja, musiikkia ja lehtiä. Yrityksen toimitilat ja myymälä ovat Helsingissä. Ruslania on kustantanut maataloussanaston, Sinuhe egyptiläisen venäjäksi, tekniikan sanakirjan, kaksi talouden ja kaupan sanakirjaa sekä Osmo Jussilan Suomen suuriruhtinaskunta -kirjan venäjännöksen. Ruslania on vientiyhtiö, joka palvelee verkkokauppansa avulla asiakkaita kaikissa maanosissa. Suurimmat asiakasryhmät ovat yksityisasiakkaat, koulut, soitonopettajat ja -oppilaat, kirjastot, valtionhallinto. Ruslania on myös tukkuri, jolla on maailmanlaajuinen jälleenmyyjien kirjakauppaverkosto. Ruslanian toimitusjohtajana toimii Andreas Agopov, MBA (synt. 1979).
Ruslania toimii huhtikuusta 2020 alkaen nettikauppana ilman kivijalkamyymälää. Yrityksen pääkonttori sijaitsee osoitteessa Kuortaneenkatu 3, 00520 Helsinki.
IGMP
IGMP on TCP/IP-pinon protokolla, joka mahdollistaa multicast-ryhmän jäsenten löytämisen. IPv4-protokolla käyttää IGMP:tä, kun taas IPv6-protokolla käyttää Multicast Listener Discovery (MLD)-protokollaa.
IGMP toimii reitittimien ja isäntäkoneiden välillä. Protokollaa tukevat kytkimet voivat hyödyntää sitä.
IGMP:stä on neljä eri versiota:
Ristiselän alue
Ristiselän alue (vesistöaluetunnus 14.23) on Kymijoen vesistön (14) Suur-Päijänteen alueella (14.2) sijaitseva toisen jakovaiheen alue. Se muodostuu Päijänteen pohjoisosasta ja sen ympäröivästä lähialueesta ja Päijänteeseen laskevista pienistä joista. Vesistöalueen alarajana on Kärkistensalmen silta, jossa Päijänteen vesi virtaa Päijänteen alueelle (14.22). Ristiselän alueen läpi virtaa Kymijoen vesistöalueen pääuoma eli pääreitti.
Vesistöalueen sijainti
Ristiselän alueen pinta-ala on 694,15 neliökilometriä ja sen alueen järvisyys on 27,48 %. Vesistön alueen alarajana on Kärkistensalmi, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 19 086,96 neliökilometriä ja järvisyys on 17,11 %. Alueen pituus on noin 40 kilometriä ja leveys noin 30 kilometriä. Se sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa Jyväskylän kaupungin sekä Toivakan, Muuramen ja Joutsan kuntien alueilla. Alue sijaitsee keskellä Kymijoen vesistöaluetta ja sitä ympäröivät vain Kymijoen vesistön eri jakovaiheet. Siihen laskee pohjoisesta Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Vaajanvirran vedet. Se reunustaa Ristiselän aluetta koillisen suunnalla. Kaakossa sitä reunustaa lyhyen matkaa sekä Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9) että Sysmän reitin valuma-alue (14.8). Muualla sijaitsee toisen jakovaiheen valuma-alueita. Ne ovat pohjoisessa Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alue (14.29) ja lännessä Muuratjärven valuma-alue (14.28). Etelässä se laskee sen keskiosaan eli Päijänteen alueeseen (14.22).
Pääuoman osuuden kulku ja osuuden pituus
Ristiselän alue muodostaa Suur-Päijänteen alueen pohjoisosan ja se kuuluu Kymijoen vesistöalueen pääuomaan eli pääreittiin, koska myös Suur-Päijänteen alue muodostaa pääreitin toiseksi alimmaisen osuuden. Kymijoen pääuoman pituudelle ei ole löytynyt lähdettä, joten se on määritetty ja mitattu Kymijoen vesistön artikkelin kappaleessa Pääuoman kulun ja pituuden määritys. Siellä pääuoman pituudelle on saatu arvio yli 530 kilometriä, josta Ristiselän alueen osuus, Vaajanvirralta ja Kärkistensalmelle, on kartasta mitattuna noin 32 kilometriä.
Vesistöalueen jako
Ristiselän alue on jaettu edelleen yhdeksään kolmannen jakovaiheen valuma-alueeseen. Luettelossa sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä. Pääuomaan eli vesistön pääreittiin kuuluvat vesistöalueiden nimet on lihavoitu :
Suomen päävesistö
Kymijoen vesistö on Suomen päävesistöalue (vesistöaluetunnus 14), jonka valuma-alueen pinta-ala on 37 158,74 neliökilometriä ja sen järvisyys on 18,34 %. Ristiselän alue, joka muodostaa murto-osa ensimmäisen jakovaiheen Suur-Päijänteen alueesta (14.2), on vain noin 1,9 % päävesistöalueesta.
Pääuoman sivu-uomia
Päävesistöalueen pääuoma muodostuu täällä Päijänteestä. Alla on taulukoidussa muodossa lueteltu suurimpia Ristiselän alueen Päijänteeseen laskevia jokia ja ojia. Ne on järjestetty niin, että taulukko alkaa lasku-uomilla, jotka sijaitsevat reitin alajuoksulla, ja loppuu reitin yläjuoksun lasku-uomilla. Päijänteeseen laskee merkittäviä vesimääriä Vaajanvirrasta, jossa laskee Leppäveden–Kynsiveden alueen vedet, Rutajoesta, Muuramenjoesta ja Tourujoesta, jossa laskevat Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueen vedet. Sarakkeessa ”Etäisyys mereen” luvut esittävät pääuoman kohtaa kilometreinä Kotkan rannikolta sillä edellytyksellä, että etäisyys mereen on Kalkkistenkoskelta 184 kilometriä. ”Joen pituus” tarkoittaa sivu-uoman pääuoman pituutta. Virtaamalla tarkoitetaan ilmoitettu keskivirtaamaa (MQ). Taulukon lähteet on esitetty taulukon alla, ja niitä on tarkennettu rivin oikeassa sarakkeessa tietokohtaisesti.
Järviä
Ristiselän alueella muodostaa Päijänne suurimman vesistön. Sen itärantaan Rutalahdelle laskee Rutajoki, jonka valuma-alue kuulu Ristiselän alueeseen. Siellä sijaitsevat Rutajärvi (1 128 ha), Sorsanselkä–Keskinenvesi (533 ha), Siikajärvi (180 ha), Lehijärvi (89 ha), Riihijärvi (89 ha) ja Särkijärvi (85 ha). Lähialueeseen kuuluvat esimerkiksi Rutalahteen laskeva Vihijärvi (122 ha) ja Jyväskylän kaupunkialueella sijaitseva Jyväsjärvi (314 ha).
Yxi paras lasten tawara
Yxi paras lasten tawara oli Johannes Gezelius vanhemman kirjoittama oppikirja, joka julkaistiin vuonna 1666. Sen tarkoituksena oli lukutaidon ja kristinuskon perusteiden opettaminen. Teos sisälsi aapisen, Lutherin Vähän katekismuksen selityksineen, katekismuksen sisällön kysymysten muodossa sekä raamatunlauseita sisältävät Pyhän Raamatun opetussanat.
Teoksesta otettiin yli 100 painosta, viimeinen painos vuonna 1914.
Yusuf Dadoo
Yusuf Mohamed Dadoo ( 5. syyskuuta 1909 Krugersdorp, Witwatersrand - 19. syyskuuta 1983 Yhdistynyt kuningaskunta) oli eteläafrikkalainen poliitikko, apartheidin vastustaja ja SACP:n puheenjohtaja. Dadoo liittyi SACP:n vuonna 1939 ja vuonna 1940 hänet valittiin puolueen Johannesburgin paikallisosaston ja jo vuonna 1941 koko puolueen keskuskomiteaan. Vuoden 1960 hätätilalain julistuksen jälkeen Dadoo painui maan alle ja joutui pakenemaan pian Botswanaan. Vuonna 1972 puheenjohtajan J. B. Marksin kuoleman jälkeen hänet valittiin yksimielisesti puolueen puheenjohtajaksi.
Dadoo ja M.P. Naicker olivat merkittävässä asemassa kun SAIC 1940-luvun lopulla radikalisoitui ja otti käyttöön väkivallattoman kansalaistottelemattomuuden rotuerottelun vastustuksessa.
Tunturikiviyrtti
Tunturikiviyrtti (Woodsia alpina) on Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa kasvava saniaislaji. Suomessa lajia tavataan lähes koko maassa ja se on rauhoitettu Oulun läänin eteläpuolella.