cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aviaobštšemaš
Aviaobštšemaš (ICAO: OBM) oli venäläinen rahtilentoyhtiö. Se oli Venäjän avaruus- ja ohjusohjelmista vastanneen ministeriön (Minobštšemaš, ) lento-osasto. Se perustettiin vuonna 1992, ja sen toimilupa peruttiin 2. joulukuuta 2003.
Laivasto
Aviaobštšemaš käytti ainakin seuraavia konetyyppejä:
Blues News
Lehteä julkaisee Finnish Blues Society ry. Yhdistyksen nimi oli vuosina 1980–2006 Suomen afroamerikkalaisen musiikin yhdistys (SAMY ry). Yhdistyksellä on levymerkki Blue North Records.
Levylaulaja
Levyn kappaleita muiden esittäminä
Vuonna 1980 Agents-yhtye nauhoitti omat versionsa viidestä levyn kappaleesta käyttäen pohjamateriaalina Peitsamon nauhoituksia. Kappaleet julkaistiin vuonna 2003 albumilla In the Beginning - Johanna Years 1979-1984. Sipe Santapukki on levyttänyt version kappaleesta "Ritari Q". Myös Peitsamon kappaleiden soittamiseen erikoistunut Aku Ankkuli -yhtye on levyttänyt omia versioitaan monista levyn kappaleista.
CD-julkaisu
Vuonna 2004 julkaistulla levyn CD-versiolla on mukana demoversiot kappaleista "DM" ja "Loistohotelli" sekä alkuperäistä pidempi versio alun perin vuonna 1979 Kultakuoriainen-singlellä julkaistusta kappaleesta "Lentokone talon yllä". CD-versio on Esa Santosen uudelleen masteroima. Masteroinnissa on käytetty Microvox-studion alkuperäistä Osmo Monosen modifioimaa Revox A77-nauhuria.
CD-versio
Kaikki sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Kari Peitsamo
Vanadiinitrikloridi
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa vanadiinitrikloridi on punaisenviolettia kiteistä ainetta. Yhdiste on hygroskooppista ja liukenee veteen, mutta myös helposti hydrolysoituu veden vaikutuksesta. Kuumennettaessa se disproportioituu. Vanadiinitrikloridi liukenee etanoliin sekä koordinoituviin orgaanisiin liuottimiin kuten asetonitriiliin.
Valmistus ja käyttö
Vanadiinitrikloridia voidaan valmistaa kuumentamalla dirikkidikloridia divanadiinipentoksidin kanssa. Reaktiossa vanadiini pelkistyy ja rikki hapettuu osittain rikkidioksidiksi ja osittain pelkistyy alkuainerikiksi.
Vanadiinitrikloridista voidaan valmistaa organovanadiiniyhdisteitä ja sitä voidaan käyttää katalyyttinä eräiden kumien ja muovien valmistuksessa.
CS Gaz Metan Mediaș
Heinäkuussa 2011 seura kohtasi Kuopion Palloseuran Eurooppa-liigan toisella karsintakierroksella. Gaz Metan hävisi ensimmäisen osaottelun Kuopiossa 0–1, mutta eteni jatkoon voitettuaan kotiottelunsa 2–0. Kolmannella karsintakierroksella Gaz Metan pudotti jatkosta saksalaisen Bundesliiga-joukkueen Mainz 05. Neljännellä karsintakierroksella Gaz Metan hävisi itävaltalaiselle Austria Wien-joukkueelle.
Fuad Rouhani
Fuad Rouhani (23. lokakuuta 1907 Teheran, Persia – 30. tammikuuta 2004 Lontoo, Britannia) oli iranilainen virkamies ja OPECin pääsihteeri 21. tammikuuta 1961 – 30. huhtikuuta 1964. Hän on ainoa iranilainen OPECin pääsihteeri.
Elämäkerta
Rouhani meni nuorena töihin Iranin öljyteollisuuteen, joka oli tuolloin Britannian hallinnassa. Hän työskenteli Anglo-Persian Oil Companyssä, joka oli ensimmäinen öljyä Iranista löytänyt yhtiö. Yhtiöstä tuli myöhemmin British Petroleum. Rouhani hankki asianajajan koulutuksensa Lontoosta ja Pariisista. Hän hankki kaksi lakitieteen tutkintoa Lontoon yliopistosta vuonna 1937. Rouhani toimi Iranin hallituksen neuvonantajana, kun se kansallisti Anglo-Persian Oil Companyn vuonna 1951. Myöhemmin hän neuvoi šaahi Mohammad Reza Pahlavia öljyalan kysymyksissä.
Kun OPEC perustettiin 1961, Rouhanista tuli järjestön ensimmäinen pääsihteeri. Tehtävässä hän joutui toimimaan järjestön jäsenten erilaisten tavoitteiden sovittelijana. Vuonna 1964 Rouhanin seuraajaksi tuli irakilainen Abd ar-Rahman al-Bazzaz, joka kannatti radikaalimpaa politiikkaa ja islamia.
Rouhani ei ollut erityisen uskonnollinen. Hän kuitenkin kirjoitti useita islamia koskevia kirjoja. Lisäksi hän käänsi persiaksi muun muassa Platonia ja C. G. Jungia. Rouhani soitti taria ja oli taitava pianisti. Hän oli mukana perustamassa Teheranin sinfoniaorkesteria.
Hänen puolisonsa oli Rohan Rouhani, ja heillä on kaksi tytärtä Guitty Hosseinpour ja Negar Diba.
Estádio Olímpico Nilton Santos
Estádio Olímpico Nilton Santos (ent. Estádio Olímpico João Havelange) on monikäyttöstadion Rio de Janeirossa Brasiliassa. Stadion valmistui vuonna 2007 ja siellä järjestettiin Pan-Amerikan kisat samana vuonna. Stadionin rakennuskustannukset olivat noin 175 miljoonaa euroa.
Stadionilla järjestetään vuoden 2016 kesäolympialaisten yleisurheilukilpailuja. Ennen olympialaisia stadionille tehtiin kattoremontti ja katsojakapasiteettia nostettiin 60 000 paikkaan.
In the Flames of Black Art
In the Flames of Black Art on puolalaisen sinfoninen black metal -yhtyeen Darzamatin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu C-kasetille vuonna 1996.
Vuonna 1997 albumi julkaistiin CD-formaatissa levymerkillä Faithless Productions.
Worldwide Texas Tour
Worldwide Texas Tour on ZZ Top -yhtyeen kiertue. Kiertue promotoi yhtyeen Fandango!-albumia. Kiertue soitettiin Yhdysvalloissa.
Stalingradin miekka
pienoiskuva|Miekka esillä Stalingradin taistelun museossa Stalingradin miekka on jalokivikoristeinen seremoniallinen lyömämiekka, joka taottiin ja kaiverrettiin kuningas Yrjö VI:n erityiskäskystä kunnianosoituksena Britannian kansalta neuvostoliittolaisille kaupungin puolustajille Stalingradin taistelun aikana. Winston Churchill lahjoitti miekan Josif Stalinille Teheranin konferenssissa 29. marraskuuta 1943 Franklin D. Rooseveltin ja kunniavartion läsnä ollessa.
Yksityiskohdat
Miekka on kaksiteräinen kahden käden ristiretkeläismalli, noin 1,27 metrin mittainen ja siinä on täyshopeinen väistin. Kaksikielisessä kaiverruksessa lukee venäjäksi ja englanniksi: ”Stalingradin terässydämisille asukkaille – Kuningas Yrjö VI:n lahja – kunnianosoituksena Britannian kansalta”.
Kädensija on kiedottu 18 karaatin kultalankaan, ja kristallikiviseen nuppiin on kuvioitu Englannin kultainen ruusu. Väistimen päihin on muotoiltu kullatut leopardin pään muotoiset koristeet.
36-tuumainen kupera kaksiteräinen säilä on käsin taottu hienoimmasta Sheffieldin teräksestä. Tuppi on persialaista karmiininpunaiseksi värjättyä lampaannahkaa ja siihen on koristeltu kullatulla hopealla kuninkaallinen vaakuna, kruunu ja kuninkaan nimikirjaimet. Lisäksi siinä on viisi hopeista kehystä ja kolme rubiinia kultaisiin tähtiin upotettuina.
Valmistus
Valmistusajankohtanaan miekkaa pidettiin yhtenä viimeisistä miekantekoon liittyvän käsityötaidon mestarinäytteistä. Design ja käsityö on lukuisten ansioituneiden ammattilaisten aikaansaannosta, ja suunnitteluun osallistui asiantuntijoita Oxfordin yliopistosta, Goldsmiths' Hallista sekä slaavilaisen ikonografian asiantuntija Cambridgen yliopistosta. Varsinaisen taonnan tekivät Wilkinson Sword Companyn miekkasepät, ja koristeluun osallistui Britannian kuninkaallisten ilmavoimien hopeaseppä ja kalligrafi.
Esittely
pienoiskuva|Miekan luovutustilaisuus Neuvostoliiton Teheranin suurlähetystön konferenssihuoneessa. Ennen virallista luovutusjuhlaa miekka oli yleisön nähtävillä eri puolilla Britanniaa, muun muassa Westminster Abbeyssä. Teheranissa Roosevelt sai pitää miekkaa hetken kädessään, jolloin hän totesi: ”Todellakin, heillä oli teräksinen sydän”. Nykyään alkuperäinen miekka on esillä Stalingradin taistelun museossa Volgogradissa. Wilkinson Sword teki miekasta kolme kopiota, jotka ovat tällä hetkellä Wilkinsonin museossa, Etelä-Afrikan kansallismuseossa ja eräässä yksityiskokoelmassa.
Paradise Now
Paradise Now on suomalaisen progressiivista rokkia soittaneen Thresholdin ainoa albumi. Levy julkaistiin Johanna-levymerkillä vuonna 1981. Paradise Now on teemallinen kokonaisuus, joka käsittelee muodonmuutosta ihmisen persoonallisuudessa. Levy tehtiin noin puolen vuoden aikana, pala kerrallaan. Kaikki sävellykset ja sanoitukset ovat Ari Taskisen tekemiä, paitsi A-puolen toinen raita on Taskisen ja Vando Suvannon yhteistyönä syntynyt. Musiikiltaan tämä englanninkielinen, tosin instrumentaalivoittoinen LP on lähinnä progressiivista rockia. Päätöskappaleen laulaa ranskaksi Pia-Maria Noponen. Albumin kappaleista "Empty like space"/"Sun" julkaistiin myös singlenä. Levy uudelleenjulkaistiin vuonna 2010.
Kokoonpano
+
Mărășești (1920)
Mărășești oli Romanian kuninkaallisen laivaston Mărăști-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus luovutettiin Neuvostoliitolle, joka liitti sen laivastoonsa.
Valmistus
Romania tilasi aluksen Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 15. heinäkuuta 1914. Alus laskettiin vesille 30. tammikuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 15. toukokuuta Italian kuninkaallisessa laivastossa nimellä RN Nibbio.
Palvelus
Italian laivastossa alus osallistui ensimmäiseen maailmansotaan aivan sodan lopulla sekä sen jälkeen merialueiden valvontaan. Italia palautti sodan päätyttyä aluksen Romanian kuninkaalliselle laivastolle. Se saapui 1. heinäkuuta 1920 sisaraluksensa kanssa Constanțaan.
Alus oli 1925–1926 modernisoitavana Italiassa, jossa sen pääaseistukseksi vaihdettiin kaksiputkiset 4,7 tuuman 45 pituuskaliiperin Schneider-Canet-Armstrong M1918/19 etu- ja takakannelle ja keskilaivaan vastaava tykki yksiputkisena asennuksena. Alukselta poistettiin myös kaksi kolmituumaista tykkiä yläkansilta. Alusta modernisoitiin uudelleen 1939, jolloin korvattiin keskilaivassa ollut tykki kahdella kaksipiippuisella Hotchkiss 13,2 millimetrin konekiväärillä. Loput kolmituumaiset korvattiin kahdella Rheinmetall 37 millimetrin tykillä. Aluksen takakannelle asennettiin italialaiset syvyyspomminheittimet.
Puna-armeijan vallattua 30. elokuuta Constanțan sataman alus siirrettiin Neuvostoliiton laivastolle. Vuonna 1946 alus palautettiin Romanialle, joka nimesi sen D12:ksi. Alus oli koululaivana, kunnes se poistettiin palveluksesta 1960-luvun alussa.
Siskoni, vampyyri
Siskoni, vampyyri (My Sister the Vampire) on Sienna Mercerin kirjoittama kolmiosainen kirjasarja, jonka on suomentanut Marja Helanen-Ahtola.
Kirjat kertovat Franklin Groveen muuttavasta Oliviasta ja siellä tapaamastaan Ivystä. Ensi silmäyksellä tytöt ovat kuin kaksi eri ihmistä, mutta pian he huomaavat olevansa identtiset kaksoset. Tytöillä on kuitenkin yksi merkittävä ero: Ivy on vampyyri, kun taas Olivia on aivan normaali ihminen. Erostaan huolimatta heistä tulee parhaimmat ystävykset ja yhdessä he yrittävät selviytyä monista kiperistä tilanteista salatakseen vampyyrien olemassaolon.
Jukka Oas
Jukka Tapani Oas (25. tammikuuta 1952 Hattula – 19. syyskuuta 1999 Helsinki) toimi kansainvälisten järjestöjen ja EU:n tehtävissä 1980- ja 1990-luvuilla.
Oas syntyi Hattulassa vuonna 1952, valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta vuonna 1972 ja valtiotieteen maisteriksi 1979. Nuoruudessaan hän toimi Suomen teiniliiton puheenjohtajana. Hänen kansainvälisiä tehtäviään olivat sosialistisen nuorisointernationaalin pääsihteeri Wienissä 1979–1981, Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattisen ryhmän neuvonantaja Brysselissä 1993–1996 ja Euroopan komission Suomen edustuston johtaja 1996–1999.
Tšernomor-Sojuz
Laivasto
Tšernomor-Sojuzin laivastoon kuuluivat seuraavat lentokoneet:
Lauri Parikka
Lauri Parikka opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1911-1913 ja Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuonna 1915. Hän debytoi Helsingissä vuonna 1915 ja osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin.
Lauri Parikka sai III palkinnon dukaattikilpailussa vuonna 1916.
Under Code Production
Under Code Production on uraansa aloitteleviin indie -bändeihin keskittynyt japanilainen levy-yhtiö, jonka perustajana toimii Tadashi Kisaki Matsuura. Kisaki tunnetaan tuottajan roolin lisäksi monista musiikkiprojekteistaan, sekä erityisesti viimeiseksi jääneen bändinsä, Phantasmagorian basistina, sanoittajana ja säveltäjänä.
Levy-yhtiö toimi aluksi nimellä Matina, mutta siirtyi myöhemmin nykyiseen nimeensä. Levy-yhtiön tunnetuimpia bändejä Phantasmagorian lisäksi ovat mm. SIVA, Nega, ClearVeil sekä Phantasmagorian laulajan uusin bändi nimeltä chariots. Nyt Kisaki aloitti vuoden 2010 alussa bändin nimeltä LIN - the end of corruption world - Phantasmagoriasta ja chariotsista tutun Rikun kanssa. Tunnetuimpia Under Codelta lähteneitä ovat Vidoll ja 12012.
Aleksandr Dugin
Aleksandr Geljevitš Dugin (Алексáндр Гéльевич Дýгин, s. 1962 Moskova, Neuvostoliitto ) on venäläinen politologi, sosiologi ja huomattava neo-eurasianismin edustaja.
Hän kuuluu Euraasialaisen puolueen perustajiin ja hän oli myös perustamassa Kansallisbolševistista puoluetta, jonka Putin myöhemmin kielsi. Hän on kuulunut myös Kansallisbolševistiseen rintamaan. Nuoruudessaan Dugin pyrki muotoilemaan "venäläistä fasismia" ja sen ideoita ja lainasi joitain varhaisia ajatuksiaan natseilta. Sittemmin Dugin on etääntynyt nuoruutensa radikalismista. Nykyään hän katsoo kannattavansa traditionalistista "neljättä poliittista teoriaa", jonka hän erottaa sekä liberalismista, sosialismista että fasismista.
Vaikutus politiikassa
Helsingin Sanomien mukaan Dugin olisi Putinin Venäjän valtionjohdon lempiajattelija ja häntä on kutsuttu putinismin pääideologiksi. Duginia on jopa nimitetty "Putinin Rasputiniksi". Vuonna 2014 hän totesi, että "on liian aikaista puhua [hänestä] Kremlin pääideologina" ja että "Kreml on vain lähestynyt Venäjän kansan enemmistön arvomaailmaa, jota hänen teoretisointinsa edustaa".
Länsimaisten tahojen on kuitenkin katsottu liioitelleen pahasti Duginin merkitystä ja vaikutusta Venäjän politiikkaan pitäessään häntä merkittävästi Kremlin poliittiseen linjaan vaikuttavana strategina ja Putinia manipuloivana “Rasputinina”. Esimerkiksi politiikantutkija George Barros kutsuu länsimedioiden käsitystä Duginista “myytiksi”, ja katsoo näkemyksen sekoittavan korrelaation ja kausaation; hänen mukaansa todisteet siitä, onko Duginilla merkittävää tai ylipäänsä mitään vaikutusta Venäjän politiikkaan puuttuvat, eivätkä Duginin suunnatonta tärkeyttä korostavat tahot ole antaneet näkemyksilleen konkreettisia todisteita, ja itse asiassa kaikki näyttäisi Barrosin mukaan viittaavan siihen, ettei Kreml ota Duginia turhan vakavasti.
Teppo Tiilikaisen mukaan Putinin suunnitteleman Euraasian unionin taustalla ovat juuri Duginin teoriat. Duginin vuonna 1997 julkaistulla kirjalla "Geopolitiikan perusteet: Venäjän geopoliittinen tulevaisuus", jonka viestinä ovat liberalismin ja Yhdysvaltain vastaisuus ja Venäjän imperiumin palauttamisen korostaminen , on John B. Dunlopin mukaan ollut suuri vaikutus Venäjän asevoimien, poliisin ja kansallismielisten ulkopoliittisten eliittien keskuudessa, ja sitä käytetään lukemistona Venäjän yleisesikunta-akatemiassa.
Ennen Venäjän–Georgian sotaa vuonna 2008 Dugin ennusti Venäjän hyökkäävän Georgiaan sekä myös Ukrainaan ja Krimin niemimaalle, joka hänen mukaansa ”on historiallisesti osa Venäjää joka tapauksessa”. Venäjän-Georgian sota käytiin vuonna 2008 ja Krimin miehitys ja anneksointi sekä sota Itä-Ukrainassa vuosina 2013-2014.
Dugin haluaa Venäjän supervallaksi jakamaan maailman valtaa. Tätä uutta maailmaa hän kutsuu moninapaiseksi maailmaksi nykyisen yksinapaisen Yhdysvaltain johtaman maailman sijaan.
Dugin uskoo, että Venäjällä on meneillään "konservatiivinen vallankumous", ja hänellä on yhteyksiä Euroopan äärioikeistoon, esimerkiksi Ranskan äärioikeistoon ja Alain de Benoist'han. Vuonna 2014 nousi skandaali Ranskassa, kun kävi ilmi, että venäläispankki rahoitti Marine Le Penin johtamaa Kansallinen rintama a 49 miljoonalla eurolla. Ranskassa rahoitusjärjestely nähtiin poikkeuksellisena vieraan valtion puuttumisena Ranskan poliittiseen elämään.
Suomessa Duginin kannattajiin on lukeutunut Johan Bäckman, joka on ylistänyt häntä nykyvenäläisyyden ja Euraasian imperiumin merkittävimmäksi tulkiksi. Dugin vieraili ensi kertaa Suomessa vuonna 2014 juuri Bäckmanin kutsumana. Bäckmanin järjestämän tilaisuuden nimi oli Rakennamme Suur-Venäjää, ja tilaisuudessa Dugin totesi, ettei hänellä ole vaateita Suomea kohtaan, mutta olisi tyytyväinen jos Suomi ei liittyisi Naton jäseneksi.
Huhtikuussa 2017 Dugin oli myös puhumassa Suomessa Bäckmanin järjestämässä tilaisuudessa. Tilaisuus järjestettiin samaan aikaan Euroopan hybridiuhkien torjunnan osaamiskeskuksen perustamisasiakirjan allekirjoitustilaisuuden kanssa, ja sitä olivat allekirjoittamassa Suomi, Yhdysvallat, Saksa, Ranska, Espanja, Iso-Britannia, Ruotsi, Puola, Viro, Latvia sekä Liettua. Valtioneuvoston kanslian viestintäjohtaja Markku Mantilan mukaan Bäckmanin järjestämä tilaisuus oli "klassinen esimerkki informaatiovaikuttamisesta. Tuodaan esille kilpaileva yhdistys, jolla on lähes sama nimi". Bäckmanin tilaisuus ja sen johdosta lähetetyt kutsut hämäsivätkin niiden vastaanottajia, eli diplomaatteja. He ottivat kutsujen johdosta yhteyttä viranomaisiin.
Geopolitiikan perusteet
Dugin vastustaa Yhdysvaltoja ja sen liberaalia arvomaailmaa, ja katsoo Yhdysvaltojen lopulta tuhoutuvan. Duginin mielestä Eurooppa tulisi jakaa Saksan ja Naton kesken, mutta Naton on oltava ilman Yhdysvaltoja.
Dugin on Venäjän ortodoksisen kirkon vanhoillisia ja on ollut kiinnostunut mystiikasta.
Neljäs poliittinen teoria, moninapaisuus ja euraasialaisuus
Nykyään Dugin katsoo kannattavansa traditionalistista neljättä poliittista ideologiaa, jonka hän erottaa sekä liberalismista, sosialismista että fasismista. Neljänteen poliittiseen ideologiaan liittyvät kiinteästi myös ajatus moninapaisesta maailmasta vastakohtana yksinapaisuudelle, jota Yhdysvallat Duginin mukaan ajaa, sekä euraasialaisuus, ajatus siitä, että Venäjän johtama "Euraasian" tulisi muodostaa yksi globaaleista vallan keskittymistä.
Natsismin vaikutus
Nuoruudessaan Dugin kuului natsismia ihannoivaan salaseuraan, "SS:n Mustaan Järjestöön". Dugin on sittemmin suhtautunut julkisuudessa Kolmannen valtakunnan oppeihin kaksijakoisesti. Toisaalta kirjoissaan, kirjoituksissaan ja haastatteluissaan hän on ihaillut natsismia osin avoimesti, osin peitellysti ja etenkin ensiteoksissaan suoraan kopioinut siitä ajatuksia omaan venäläisen fasismin malliinsa. Toisaalta hän on julkisuudessa välttänyt viittauksia, joilla voi olla kielteinen kaiku venäläisille. Hänen natsismin ihailunsa on kuitenkin nähtävissä useissa eri yhteyksissä.
Moniosaisen artikkelisarjansa esikoisosassa "Suuri sota mannerten välillä" (engl. The Great War Between Continents) vuosilta 1991–1992 keskittyy kuvaamaan salaliittojen merkitystä ihmiskunnan kehityksessä. Duginin mukaan maailmanhistoriaa antiikin ajoista lähtien on muokannut taisto "atlantistien" ja "eurasianistien" salajärjestöjen välillä. Eurasianistien johtavaksi ideologiksi hän nimeää itsensä. 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla eurasianisteja oli kahdenlaisia, "punaisia" ja "valkoisia" eurasianisteja. Euroopassa valkoiset eurasianistit olivat lähellä saksalaista nationalismia ja heitä oli Duginin mukaan esimerkiksi natsien tiedustelussa (Abwehr) ja myöhemmin SS:ssä ja turvallisuuspalvelussa (Sicherheitsdienst). Turvallisuuspalvelun johtaja Heydrich oli Duginin mukaan eurasianisti. Tässä absurdissa artikkelissa Dugin esittää myös, että KGB oli atlantistien salajärjestö. Teos päättyy sanoihin "Euraasian ratkaisun hetki on jo käsillä... Suuri mannerten välinen sota on jo lähestymässä kulminaatiotaan."
Toinen artikkelisarjan osa "Vasemmistolainen nationalismi" (Levyi natsionalizm) vuodelta 1992 on Duginin vuolas puolustuspuhe "venäläiselle fasismille". Siinä neo-eurasianisti vakuuttaa lukijalleen: "Fasismi on Kolmas tie... Fasismilla ei ole mitään yhteistä äärinationalismin kanssa. ... Vaikka saksalaisessa kansallissosialismissa oli rasistinen ja jopa kansalliskiihkoinen puolensa, nämä eivät missään tapauksessa olleet ideologiaa määrittäviä ydinajatuksia. Italialaisessa fasismissa, esimerkiksi, ei ollut lainkaan rasistisia tai antisemiittisiä elementtejä; sen doktriinin keskiössä oli valtiokeskeisyys, valtio keskeisenä arvona." Venäläisestä fasismista hän puolestaan kirjoittaa: "Venäläinen fasismi... on yhdistelmä luonnollista kansallista konservatismia, jossa on intohimoinen halu todelliseen muutokseen".
Kiss Daddy Goodnight
Kiss Daddy Goodnight on vuonna 1987 julkaistu Peter Ily Huemerin ohjaama trillerielokuva. Psykologisen jännityselokuvan pääosissa ovat Uma Thurman ja Steve Buscemi. Kiss Daddy Goodnight on Uma Thurmanin ensimmäinen elokuva.
Aleksandr Dugin
Natsismin vaikutus
Duginin varhaisissa teksteissä on useita yritelmiä löytää rakentavia virtauksia natsismista. Esimerkiksi eräässä kirjoituksessaan hän ihailee Waffen-SS:ää, erityisesti sen tutkimukseen erikoistunutta siipeä (Ahnenerbe) älylliseksi keitaaksi kansallissosialistisessa hallinnossa. Kirjassaan "Giperboreiskaia teoriia" vuodelta 1993 hän kopioi suoraan natsiretoriikkaa. Siinä hän kertoo, että venäläisissä virtaa arjalaista verta ja jokaisessa kansassa, jossa on arjalaista verta, on mahdollisuus "rodulliseen herätykseen" ja "arjalaisen primääritietoisen tajunnan uudelleensyntyyn".
Kiss Daddy Goodnight
Huemer myös laati elokuvan käsikirjoituksen Michael Gabrieli kanssa. Kiss Daddy Goodnight sai ensimmäisen ensi-iltansa 29. lokakuuta vuonna 1987 American Film Instituten independent-elokuvien elokuvajuhlassa. Virallinen ensi-ilta oli 20. toukokuuta vuonna 1988.
Aleksandr Dugin
Natsismin vaikutus
Eräissä artikkeleissaan hän peitellysti vihjaa, että Kolmas valtakunta toimi hänen ajatustensa esimerkkinä.
Kiss Daddy Goodnight
Kiss Daddy Goodnight julkaistiin ensimmäisen kerran DVD:lle vuonna 2003.
Aleksandr Dugin
Elämä
Suurin osa tutkimuksista on yhtä mieltä siitä, että Dugin kasvoi etuoikeutetussa perheessä GRU:n upseerin, kenraalin tai everstin, poikana. Myös hänen isoisänsä ja isoisoisänsä olivat olleet armeijan upseereita. Hänen isänsä on uskottu kuolleen Duginin ollessa nuori. Joidenkin mukaan Duginin isä oli KGB:n upseeri.
Kiss Daddy Goodnight
Juoni
Laura (Uma Thurman) on malli, joka ansaitsee lisätuloja viettelemällä miehiä ja varastamalla heidän rahansa. Sitten Laura sekaantuu väärään mieheen...
Aleksandr Dugin
Elämä
Keskinkertaisesti suoritetun lukion jälkeen hän aloitti isänsä toiveista opiskelun Moskovan ilmailuinstituutissa. Hän kuitenkin keskeytti opintonsa huonojen tulosten, oman tahtonsa tai toisinajattelusta johtuneen pidätyksensä vuoksi. Vuonna 1983 KGB pidätti Duginin, kun hän oli ollut maalariystävänsä juhlissa soittamassa kitaraa ja laulamassa "mystisiä antikommunistisia lauluja". KGB löysi myös kiellettyä kirjallisuutta hänen huoneestaan, pääasiassa Aleksandr Solženitsynin ja Juri Mamlejevin teoksia. Dugin erotettiin ilmailuinstituutista.
Hän löysi työtä kadunlakaisijana ja jatkoi lukemista Neuvostoliiton suurimmassa Leninin kirjastossa väärennetyllä lukijakortilla. Toisen tiedon mukaan hän työskenteli KGB:n arkistossa, jossa hän pääsi käsiksi kiellettyyn kirjallisuuteen vapaamuurariudesta, fasismista ja pakanuudesta.
Samoihin aikoihin tai ennen, Dugin oli osana salamyhkäistä ryhmää, jossa oli jäseninä esoteerisia intellektuelleja. Tämä niin kutsuttu "Južinskin piiri" oli kiinnostunut Euroopasta ja Kaukoidästä peräisin olevasta mystiikasta, mustasta magiasta, okkultismista ja alkemiasta. Ryhmä oli perustettu vuonna 1966, ilmeisesti Juri Mamlejevin asunnossa. Mamlejev tunnettiin mystikkona, novellistina ja metafyysikkona. 1980-luvun loppupuolella tämä n. kymmenen hengen piiri piti tehtänään löytää ideologia, joka yhdistäisi valtakunnan (Держава) kaikki patrioottiset luovat voimat.
1970-luvun jälkipuolella Južinskin piiri vaihtoi nimeään natsismia ihannoivaksi "SS:n Mustaksi Järjestöksi" (engl. Black Order of the SS). Ryhmän johtajaa, Jevgeni Golovinia, kutsuttiin tittelillä Reichsführer SS. Golovin toimi Duginin varhaisena ja kenties tärkeimpänä mentorina.
In the Opium of Black Veil
In the Opium of Black Veil on puolalaisen sinfonisen black metalin yhtyeen Darzamatin EP-levy, joka on julkaistu vuonna 1999.
Kappaleet
Vuoden 2002 uudelleenjulkaisu
Lassi Laakso
Lassi Laakso (s. ) on sveitsiläis-suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Ura
Laakso pelasi jääkiekkoa HC Luganon A-junioreissa vuosina 2000–2003. Ensimmäisen kerran hän pelasi Luganon edustusjoukkueessa kaudella 2002–2003, tosin vain yhden pelin. Kaudeksi 2003–2004 Laakso siirtyi Nationalliga A:n HC Servette Genèveen, jossa hän pelasi 27 ottelua. Syksyllä 2004 hän siirtyi Nationalliga B:n EHC Churiin, jossa pelasi ainoastaan yhden kauden. Kaudella 2005–2006 Laakso pelasi HC La Chaux-de-Fondsissa, jonka jälkeen hän pelasi kolme kautta Nationalliga B:n HC Martignyssä. Kauden 2008–2009 Laakso pelasi EHC Baselissa.
A Skeletal Domain
A Skeletal Domain on Cannibal Corpsen 13. studioalbumi, joka julkaistiin 12. syyskuuta 2014. Se äänitettiin tuottaja Mark Lewisin johdolla Audiohammer Studiosilla Sanfordissa, Floridassa. Kappaleesta ”Kill or Become” kuvattiin musiikkivideo.
2001 QS322
on Kuiperin vyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä transneptuninen pikkuplaneetta. Se on yksi NASA:n suunnitteleman Argo-avaruusluotaimen mahdollisista tutkimuskohteista. Kohde kuuluu cubewanoihin, ja sen halkaisija on arviolta noin 200 kilometriä.
A Skeletal Domain
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 32. Suomessa se nousi Suomen virallisen listan sijalle 26.
Kivikirkon kalliomaalaus
Kivikirkon kalliomaalaus sijaitsee suuressa siirtolohkareessa Saimaalla Sulkavalla Etelä-Savossa. Tuhoutuneen kalliomaalauksen löysivät Hannu Poutiainen ja Timo Sepänmaa vuonna 1990.
Siirtolohkare ja sen sijainti
Saimaalla, Enonveden ja Haapaselän yhdistävässä kapeassa Lajunvirran salmessa, makaa Partalansaaren länsiosassa Karjulanmäen Kiviniemen itäpuolella suuri siirtolohkare, jota kutsutaan Kivikirkoksi. Lohkareen mitat ovat 17 metriä pitkä, 5−6 metriä pitkä ja noin 10 metriäkorkea. Sen pohjoissivulla avautuu sen alle luolamainen syvennys, minkä takia kivi on yleisesti tunnettu. Nykyinen järvenranta sijaitsee 170 metriä lännessä.
Maalaus
Maalaus löytyy kiven itäsivulta metrin korkeudelta ja sen koko on noin 1 neliömetri. Punaväriä on levitetty halkeaman ympärille, mutta kiven pinnan rapautuminen alueen keskeltä on tuhonnut maalauksen. Mitään selviä kuvioita ei enää erotu.
Kiven eteläkyljellä on myös punaväriä, mutta se lienee luonnon omaa värjäytymää.
Castrosua Magnus II
Castrosua Magnus II on espanjalaisen Castrosuan valmistama linja-auton korimalli. Se esiteltiin vuonna 2006 CS.40 Magnuksen seuraajaksi. Magnus II korvautui vuonna 2010 esitellyllä Magnus E:llä
Michael Novak (jääkiekkoilija)
Michael Novak (s. 25. heinäkuuta 1988 Zagreb, Kroatian ST, Jugoslavia) on kroatialais-liechtensteinilainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Inter-National-Leaguen VEU Feldkirchissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Seuraura
150px|thumb|right|Novak [[Erste Bank Eishockey Liga|EBEL-joukkue Medveščak Zagrebin paidassa kaudella 2009–2010.]] Novak syntyi Kroatiassa, mutta kasvoi Liechtensteinissa. Hän aloitti jääkiekkoilun kuitenkin rajanaapurissa Itävallassa ja VEU Feldkirchin paidassa. Novak debytoi seuran miesten kakkosjoukkueessa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Österreichische Eishockey-Oberligassa kaudella 2003–2004 ja kaudella 2004–2005 hän pelasi kaksi ottelua Feldkirchin edustusjoukkueessa sarjatasoa ylempänä Nationalligassa. Kesken kauden 2005–2006 Novak siirtyi kasvattajaseurastaan Sveitsiin Rapperswil-Jona Lakersin junioreihin. Kaudella 2007–2008 hän debytoi seuran miesten joukkueessa, jossa Novak pelasi kaksi Nationalliga A -ottelua. Hän pelasi kauden aikana myös kuusi ottelua lainalla Nationalliga B:n HC Thurgaussa.
Novak pelasi kauden 2008–2009 kokonaan NLB:ssä EHC Baselin, HC Ajoien ja HC La Chaux-de-Fondsin joukkueissa. Kaudeksi 2009–2010 Novak siirtyi Itävallan Erste Bank Eishockey Ligassa pelanneeseen kroatialaisseura Medveščak Zagrebiin, jossa hänen ensimmäinen kokonainen pääsarjakautensa toi 38 runkosarjaottelussa kuusi syöttöpistettä. Kaudeksi 2010–2011 Novak palasi pelaamaan Nationalligaa Feldkirchiin, jossa hän voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden. Novak vahvisti kauden aikana myös Sveitsin 1. Ligan EHC Bülachia ja 2. Ligan EV Dielsdorf-Niederhaslia. Kaksi seuraavaa kautta hän oli kokonaan pelaamatta seurajoukkueessa.
Kauden 2013–2014 kynnyksellä Novak kävi näytillä EBEL-joukkue Dornbirner EC:ssä, mutta hän ei kuitenkaan jatkanut joukkueessa ja palasi syyskuussa 2013 taas kasvattajaseuraansa VEU Feldkirchiin sarjatasoa alemmas Inter-National-Leaguen.
Maajoukkueura
Novak edusti Kroatiaa I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2008 ja IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Novak pelasi myös IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013 voittaen kultaa.
Novak pelasi myös alle 18-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2006, jolloin hän jakoi viidellä osumallaan Kroatian sisäisen maalipörssin voiton Domagoj Božićin kanssa.
Islam Yhdysvalloissa
thumb|[[Washington (DC)|Washingtonin islamilainen keskus]]
Islam on kolmanneksi suurin uskonto Yhdysvalloissa kristinuskon ja juutalaisuuden jälkeen. Siihen on sitoutunut noin 0,9 % väestöstä.
Valtaosa Yhdysvaltain kolmesta miljoonasta muslimista on saapunut maahan 1970-luvun jälkeen. Yhdysvaltalaiset islamin suuntaukset olivat 1930–1970-luvuilla usein melko omaperäisiä verrattuna islamin suuntauksiin muualla maailmassa. Maan tärkeimmät omaperäiset islamilaiset liikkeet ovat Moorish Science Temple ja Nation of Islam. Ne erottuvat selvästi valtavirtaisesta sunnalaisesta islamista, eivätkä ne ole levinneet maan ulkopuolelle. Sunnalaisia Yhdysvaltain muslimeista on ollut enemmistö viimeistään 1980-luvulta alkaen.
Historia
Islam saapui Yhdysvaltoihin ennen kaikkea afrikkalaisten orjien välityksellä. Heidän lisäkseen maahan tuli pieni määrä varhaisia muslimisiirtolaisia. Niin orjien kuin siirtolaistenkin islam kuoli Yhdysvalloissa pian pois, kun muslimit kääntyivät tai käännytettiin kristinuskoon. Kokemus orjuudesta muodostui kuitenkin myöhemmin Nation of Islamin ja muiden Yhdysvalloissa syntyneiden liikkeiden tärkeäksi taustatekijäksi.
Sisällissodan ja ensimmäisen maailmansodan välisenä aikana Yhdysvaltoihin alkoi virrata muslimisiirtolaisia esimerkiksi Turkista, Albaniasta ja Levantista Lähi-idästä. He olivat siirtotyöläisiä ja palasivat yleensä takaisin kotimaahansa ansaittuaan tarpeeksi. Uskontoaan he harjoittivat yksityisesti, eivätkä he jättäneet juurikaan mainintoja itsestään. Moni maahan jääneistä kääntyi kristinuskoon, sillä islamin harjoittamiselle ei ollut juurikaan edellytyksiä.
thumb|Moorish Science Temple -liikkeen jäseniä [[Chicagossa vuonna 1928. Perustaja Drew Ali seisoo alarivissä keskellä.]] Yhdysvalloissa alkoi syntyä omaperäisiä islamilaisia suuntauksia 1920–1930-luvuilla. Näitä olivat ennen kaikkea Mirza Ghulam Ahmadin Intiassa perustama ahmadiyya-liike, Drew Alin perustama Moorish Science Temple sekä Wallace Fardin ja Elijah Muhammadin perustama Nation of Islam.. Yhdysvalloissa toimi myös sunnalaisia lähetyssaarnaajia, kuten sudanilainen uskonoppinut Satti Majid. Islam antoi afroamerikkalaisille identiteetin rakennuspalikan aikana, jolloin mustia muutti paljon maalta suuriin kaupunkeihin ja rotusyrjintä oli vahvaa. Monia mustia innoitti islamissa ajatus siitä, että kaikki muslimit ovat tasa-arvoisia etnisestä alkuperästä riippumatta. Afroamerikkalaisten islamilaisten liikkeiden synnyn taustalla oli myös Yhdysvaltain perustuslain takaama uskonnon harjoittamisen vapaus. Liikkeissä oli myös sosiaalisia, poliittisia ja ideologisia elementtejä, ja ne saattoivat luonnostella itselleen omanlaisensa islamilaisen teologian ja maailmankatsomuksen.
Ahmadiyya-liike korostaa voimakkaasti lähetystyön merkitystä, ja se tuli Yhdysvaltoihin lähetyssaarnaajien myötä 1800–1900-lukujen vaihteessa. Liike kehotti afroamerikkalaisia hylkäämään afrikkalaisuuden ja kansalliset kysymykset sekä opettelemaan arabian kieli.
thumb|upright|Nation of Islamin pitkäaikainen johtaja [[Elijah Muhammad]] Nation of Islamin perustaja Wallace Fard saarnasi, että mustat ovat jumalallinen rotu, jonka valkoiset, saatanallinen rotu, olivat ryöstäneet neljäsataa vuotta aiemmin Mekan pyhästä kaupungista ja orjuuttaneet. Islam oli mustien alkuperäinen uskonto, joka heidän tulee saada takaisin. Fard perusti Nation of Islamin instituutiot ja rakenteet kuten uskontokoulun. Liike yhdysvaltalaisti islamia muokkaamalla esimerkiksi rukouksista ja paastosta omanlaiset muunnelmansa. Se tavoitteli myös afroamerikkalaisten omaa valtiota Yhdysvalloissa ja saarnasi väkivaltaista oppia. Vaikka liikkeen jäsenmäärä ei koskaan ylittänyt sataatuhatta, sillä oli tärkeä merkitys afroamerikkalaisessa yhteydessä, sillä sen lehden Muhammad Speaks levikki oli 1960-luvulla parhaimmillaan jopa yksi miljoona. Liikkeen tunnetuimman puhemiehen Malcolm X:n aikana Nation of Islamista tuli huomattavin afroamerikkalaisten nationalistinen liike. Liike hiipui 1970-luvulta alkaen ja hajosi kahtia vuonna 1975. Louis Farrakhanin johtamana liike on lähentynyt skientologian kanssa.
Nation of Islamista erosi vuonna 1964 ryhmä nimeltä Five-Percent Nation, jota voidaan pitää esoteerisfilosofisena liikkeenä pikemminkin kuin uskontona. Five-Percent Nationilla on ollut emoliikkeensä tapaan suuri vaikutus hip hop- ja R&B-musiikkiin, sillä moni kuuluisa artisti on kuulunut siihen. Nation of Islamin jälkivaikutusta on sekin, että monella sellaisellakin afroamerikkalaisella on arabialaisperäinen nimi, jotka eivät ole kääntyneet mihinkään islamin suuntaukseen.
Suhtautuminen islamiin
Suhtautuminen islamiin on muuttunut negatiivisemmaksi viime vuosina: 56 % yhdysvaltalaisista katsoi islamin olevan ristiriidassa amerikkalaisten arvojen ja elämäntavan kanssa, kun taas 41 % oli eri mieltä. Vuonna 2011 väitteestä samaa mieltä oli 47 % ja eri mieltä 48 %.
Carl Wargh
Carl Viking Wargh (15. toukokuuta 1938 Vaasa – 27. toukokuuta 2018 Mustasaari) oli suomalainen taidemaalari. Hän valmistui Suomen Taideakatemian koulusta 1960. Akvarellistinä tunnettu taiteilija hallitsi myös hiilipiirroksia. Taiteilijan työt ovat herkkiä ja naturalistisen yksityiskohtaisia. Töiden värimaailma ja lennokkuus saa aikaan informalistisen vaikutelman. Taustalta kuultava valkoinen pohjaväri antaa töille luonnosmaista keveyttä.
Lähteet
Carl Viking Warghin perhe
Justin Welby
thumb|[[Canterburyn arkkipiispa Justin Welby vuonna 2017.]] Justin Welby (s. 1956 Lontoo) on toiminut Canterburyn arkkipiispana eli anglikaanisen kirkon johtajana vuodesta 2013.
Welby opiskeli Eton Collegessa ja Trinity Collegessa, Cambridgessa aineinaan historia ja oikeustiede. Ennen pappisuraansa hän työskenteli 5 vuotta ranskalaisen öljyyhtiön Elf Aquitaine n palveluksessa Pariisissa ja kuusi vuotta Lontoossa Enterprise Oil in palveluksessa jossa hän toimi Pohjanmeren ja Länsi-Afrikan öljyn jalostuksen asiantuntijana.
Welby jätti öljyteollisuuden uskonnollisen herätyksen jälkeen vuonna 1989 lukeakseen papiksi. Hän sai oppiarvon teologiassa St John's Collegesta, Durhamin yliopistosta. Vuonna 2011 hänet nimitettiin Durhamin piispaksi, jonka tehtävissä hän seurasi Tom Wrightia. 9. marraskuuta 2012 Welbyn ilmoitettiin seuraavan vuonna 2013 Rowan Williamsia Canterburyn arkkipiispana.
Welby on Kenian ja Nigerian politiikan ja historian asiantuntija. Hänen mielenkiinnon kohteisiinsa lukeutuvat ranskalainen kulttuuri, purjehdus ja politiikka. Hänellä on puoliso Caroline. Parilla on kaksi poikaa ja kolme tytärtä; pari menetti vuonna 1983 7-kuukautisen tyttären auto-onnettomuudessa Ranskassa.
Besse Cooper
Besse Berry Cooper (o.s. Brown) (26. elokuuta 1896 Sullivanin piirikunta, Tennessee – 4. joulukuuta 2012 Monroe, Georgia) oli yhdysvaltalainen nainen, joka oli kuollessaan vanhin elossa oleva ihminen.
Cooper syntyi Sullivanin piirikunnassa, Tennesseessä, vuonna 1896. Hän meni vuonna 1924 naimisiin Luther Cooperin kanssa ja jäi leskeksi vuonna 1963. Viimeiset vuotensa hän asui Georgian Monroessa. Cooperilla on neljä lasta, 12 lastenlasta ja lukuisia lapsenlapsenlapsia ja lapsenlapsenlapsenlapsia.
Hänestä uskottiin tulleen maailman vanhin elävä henkilö Eunice Sanbornin kuoltua 31. tammikuuta 2011, mutta myöhemmin Maria Gomes Valentimin todistettiin olleen vanhin 4. marraskuuta 2010 lähtien. Valentimin kuoltua 21. kesäkuuta 2011 Cooperista tuli uudelleen virallisesti maailman vanhin. Näin Eunice Sanborn putosi tittelinhaltijoiden listalta.
Besse Cooper oli viimeinen elossa oleva vuonna 1896 syntynyt ihminen. Hänen jälkeensä maailman vanhimman henkilön titteli siirtyi toiselle yhdysvaltalaiselle, Dina Manfredinille.
Przemyślin piiritys
Przemyślin piiritys oli Venäjän keisarikunnan toteuttama onnistunut piiritys Itävalta-Unkarin joukkojen hallussa ollutta Przemyślin linnoitusta vastaan ensimmäisessä maailmansodassa. Piiritys kesti syyskuusta 1914 maaliskuuhun 1915 ja linnoituksen varuskunta piti puoliaan lähes 200 päivän ajan.
Tausta
200px|thumb|vasen|Valokuva Przemyślin linnoituksesta vuodelta 1915. Przemyślin piiritys oli osa Venäjän laajaa hyökkäystä Galitsiassa ensimmäisen maailmansodan itärintamalla. Venäläiset valloittivat Lembergin (nykyinen Lviv) 3. syyskuuta ja taistelu siellä oli ympärysvaltojen ensimmäinen merkittävä voitto sodassa. Lembergin jälkeen seuraava merkittävä Itävalta-Unkarin puolustusasema sijaitsi Przemyślissä. Myöhemmin syyskuussa tehdyillä hyökkäyksillä venäläiset katkaisivat kolme tärkeää Przemyśliin johtavaa rautatietä. Linnakkeen valloitus olisi mahdollistanut hyökkäyksen jatkamisen Karpaattien yli Unkariin. Przemyślin puolustus oli kuitenkin paljon Lembergiä vahvempi suuren linnoituksensa vuoksi. Sen sisään jäi esimerkiksi peltoja, joilta saatiin täydennystä rautatieyhteyksien katkaisusta huolimatta. Siellä oli myös uudenaikaisia tykkejä ja ammuksia kuukausiksi. Itävalta-Unkarin sodanjohto oletti linnoituksen pystyvän tekemään vastarintaa kahdeksan kuukauden ajan täysin piiritettynä.
Venäläisten piirityksen näyttäessä väistämättömältä Itävalta-Unkarin viranomaiset olivat evakuoineet alueen siviiliväestön. Väestö oli lähinnä ukrainalaisia ja puolalaisia, joita pidettiin epäluotettavina venäläissympatioiden takia. Linnoituksen alkuperäistä 40 000 miehen varuskuntaa tukemaan alueelle tuotiin 80 000 uutta sotilasta.
Piiritys
Venäläisjoukot etenivät Przemyślin ympärille 26. syyskuuta 1914 mennessä. Niiden komentajat olivat saaneet väärää tietoa varuskunnan huonosta taistelutahdosta ja sitä vaivaavasta koleraepidemiasta. Venäläiskenraali kysyi radion välityksellä puolustajia johtaneelta kenraalilta mahdollisesta antautumisesta, mutta tämä vastasi sen olevan mahdoton ajatus ennen kuin puolustajat olisivat menettäneet varastonsa ja puolustuskykynsä. Uskoen tätä sumutukseksi venäläiset tekivät rynnäkön linnoituksen ulkopuolustuksia vastaan, mutta kohtasivat yllättävän kovaa vastarintaa. Koska venäläisiltä puuttui sopiva tykistö linnoituksen valtaamiseksi, he piirittivät sen. Huonojen sääolosuhteiden takia ei sopivia tykkejä saatu ennen maaliskuuta 1915.
Koska venäläiset eivät saaneet linnoitusta vallattua suoralla hyökkäyksellä, päättivät he ohittaa sen ja järjestää puolustuksen linnoituksen ympärille mahdollisten vastahyökkäysten varalta. Hyökkäystä haluttiin jatkaa kohti Krakovaa. Venäläiset uskoivat ajan olevan puolellaan. Huonontuvat talviolosuhteet alkoivatkin heikentää puolustajien taistelutahtoa. Puolustajat saivat toivoa uutisista Saksan joukkojen keskityksistä Krakovan suuntaan, mutta todellisuudessa niiden ei ollut tarkoitus edetä Przemyśliin, vaan ne olivat osa Sleesian puolustusta. Kevään tullessa puolustajien ammus-, ruoka- ja lääkevarastot olivat huvenneet selvästi. Maaliskuussa saapui myös venäläisten raskas tykistö.
Piirityksen loppu
250px|thumb|Venäläisiä joukkoja kuvattuna tykistön tuhoamassa osassa linnaa maaliskuussa 1915. Puolustajien tajutessa, että tykistötulta ei voitaisi kestää ikuisesti, Itävalta-Unkarin joukkojen komentajan käskystä puolustajat tekivät sarjan hyökkäyksiä piirityksen murtamiseksi. Venäläiset torjuivat kaikki hyökkäykset. Puolustajat antautuivat 22. maaliskuuta 1915. Lähes 100 000 Itävalta-Unkarin sotilasta joutui sotavankeuteen. Venäläisten oletettiin jatkavan hyökkäystään ja Itävalta-Unkari nöyrtyi pyytämään Saksan apua. Venäläiset olivat kuitenkin itsekin kärsineet suuria tappioita vuoden 1914 hyökkäyksessä ja heillä oli suuria huolto-ongelmia. Venäläisten hyökkäys Galitsiassa tyrehtyi ja myöhemmin saksalaiset aloittivat omat hyökkäyksensä.
Oniriad
Oniriad on puolalaisen sinfonisen black metalin yhtyeen Darzamatin toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2003.
Henri Montonen
Henri Montonen (s. 21. toukokuuta 1974) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Tampereen NMKY:n kasvatti Montonen kuului Tampereen Pyrinnön kokoonpanoon miesten SM-sarjassa kaudella 1995–1996. Hän sai säännöllisesti peliaikaa ja teki miesten pääsarjauran piste-ennätyksensä (10) 18. lokakuuta 1995 KTP:tä vastaan. Kaudella 1996–1997 Montonen jatkoi pelaamista Pyrbasketiksi vaihtuneessa joukkueessa tehden parhaimmillaan yhdessä ottelussa viisi pistettä.
Serafimovitš
thumb Serafimovitš on kaupunki Volgogradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin rannalla 260 kilometriä Volgogradista luoteeseen. Kaupunki on Serafimovitšin piirin keskus. Asukkaita on 9 400 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1589 perustetusta Ust-Medveditskajan kasakkakylästä. Vuonna 1933 siitä tuli kaupunki, joka nimettiin Ust-Medveditskajassa asuneen kirjailija Aleksandr Serafimovitšin mukaan.
Saint-Gervais-les-Bains
Liikenne
Kunnan rautatieasema Gare de Saint-Gervais-les-Bains-Le Fayet on matkustajajunien pääteasema. Asemalta pääsee kuitenkin jatkamaan Mont Blancille hammasratajuna Tramway du Mont-Blancilla (TMB), joka on korkeimmalla kulkeva hammasrata Euroopassa. Pääteasema Gare de Nid d'Aigle (kotkanpesä) sijaitsee 2362 metrin korkeudessa.
Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyyksiä ovat 1600-luvulta peräisin oleva Saint-Gervaisin kirkko sekä 1200-luvun linnoitettu Hautetourin talo.
Urheilu
Paikallinen jääkiekkojoukkue on nimeltään Hockey Club Mont-Blanc.
Jääpallon Maakuntasarja 1949
Jääpallon Maakuntasarja 1948-1949 pelattiin cup-kilpailuna. Osallistuvia joukkueita sarjassa oli 51. Joukkueet jaettiin neljään lohkoon ja lohkovoittajat nousivat seuraavaksi kaudeksi Suomensarjaan.
Etelälohko
VPaPo, JMP, RU-38 ja Jäntevä voittivat lohkonsa ja nousivat Suomensarjaan, josta putosivat LaKi, KPV, PK-37 ja TPK.
Informaatiokupla
Informaatiokupla eli tietokupla on verkkoympäristöön syntyvä todellisuutta vääristävä henkilökohtainen rajattu näkymä, joka muodostuu perustuen henkilön verkkokäyttäytymiseen ja määrittelee sen, mitä käyttäjä näkee sivustoilla. Se on seurausta verkkosivujen käyttämästä personoidusta hausta.
Määritelmä
Jokaisen käyttäjän verkkonäkymä on erilainen; kaksi ihmistä voi hakea esimerkiksi Googlesta samaa asiaa ja saada täysin erilaiset tulokset. Myös esimerkiksi Facebook suodattaa käyttäjän kavereiden julkaisuja pohjautuen aiempiin tykkäyksiin ja jakoihin.
Valikointia tapahtuu myös muunlaisen median kulutuksessa. Jokainen voi esimerkiksi lehtiä lukiessaan tai televisiota katsoessaan tietoisesti päättää, mitä kanavia tai lähteitä haluaa käyttää. Informaatiokuplassa tapahtuva valikointi ei kuitenkaan ole samanlaista kuin tavallisen median kulutuksessa. Eli Pariserin mukaan on kolme pääpiirrettä, jotka erottavat informaatiokuplan tällaisesta valikoinnista:
Vaikutukset
Informaatiokupla voi estää mahdollisen uuden tiedon löytämistä, sillä hakukone harvemmin järjestää tuloksia objektiivisesti. Se nostaa päällimmäisiksi ne tulokset, jotka vastaavat hakijan oletettuja kiinnostuksenkohteita.
Esimerkkinä informaatiokuplan ongelmista on amerikkalaisen WIRED-lehden toimittajan Mat Honanin vuonna 2014 tekemä kokeilu, jossa hän kahden päivän ajan tykkäsi kaikista Facebook-uutissyötteessään näkyvistä julkaisuista. Honanin uutisvirta alkoi täyttyä vain tietynlaisista julkaisuista, jotka lisääntyivät sitä mukaa kun hän jatkoi tykkäämistä. Lisäksi hän pani merkille, että kavereiden tilapäivitykset katosivat uutisvirrasta, ja se täyttyi ainoastaan uutisilla ja mainoksilla. Tämä kokeilu johti myös siihen, että Honanin kavereiden uutissyöte alkoi koostua lähinnä Honanin tykkäämistä julkaisuista.
Suomalainen neurologi ja tutkimusprofessori Kiti Müller totesi Aalto University Magazinessa seuraavasti; “Elämme koneiden ja omien ennakkokäsitystemme muodostamissa informaatiokuplissa. Pahimmillaan se voi johtaa maailmankuvan kapenemiseen.” Tämä maailmankuvan kapeneminen johtuu Pariserin mukaan siitä, että olemme informaatiokuplan vuoksi verkossa tekemisissä ihmisten kanssa, jotka ovat samankaltaisia itsemme kanssa. Siitä seuraa, että kuplan ulkopuolelle jäävät sellaiset näkökulmat, jotka ovat omiemme kanssa ristiriidassa. Pariser menee niinkin pitkälle, että väittää informaatiokuplan kontrolloivan näkemämme sisällön lisäksi pikku hiljaa koko elämäämme esimerkiksi erilaisten deitti- ja ravintolasovellusten kautta. Sovellukset arvailevat aiemman käyttäytymisemme pohjalta, mitä haluamme ja mistä olemme kiinnostuneita ja antaa ehdotuksia sen mukaan. Nämä ehdotukset saattavat vaikuttaa päätöksentekoon.
HCI-tutkija Q. Vera Liao ja Computer Science University of Illinoisin apulaisprofessori Wai-Tat Fu totesivat tutkimuksessaan, että informaatiokupla voi personalisoitujen algoritmien lisäksi muodostua monista henkilökohtaisista ja sosiaalisista tekijöistä. Tällaisia ovat esimerkiksi hyperlinkkien seuraaminen alkuperäisestä artikkelista tai keskusteleminen kaikukammiossa, jossa samanmieliset ihmiset toimivat keskenään ja vahvistavat toistensa käsityksiä. Liaon ja Fun mielestä onkin tärkeää, että teknologia tarjoaa informaatiota eri näkökulmista, koska heidän tutkimuksessaan kävi ilmi, että ihmiset usein suosivat informaatiota, joka ei ole ristiriidassa heidän ennakkokäsitystensä kanssa. Tätä tapahtui, vaikka heille tarjottiin informaatiota myös vastakkaisesta näkökulmasta.
Panu Hämäläinen
Basket Savonlinnan kasvatti Hämäläinen pelasi Pyrbasketissa miesten SM-sarjassa kaudella 1996–1997 kolmessa ottelussa joissa yhdessä ylsi pisteille. Kaudella 1997–1998 Hämäläinen kuului Pyrbasketin kokoonpanoon 21 runkosarjaottelussa joista sai peliaikaa kuudessa ottelussa. Miesten pääsarjan piste-ennätyksekseen hän heitti seitsemän pistettä 7. joulukuuta 1997 Helsingin NMKY:tä vastaan. Lisäksi Hämäläinen pelasi yhden pudotuspeliottelun, jossa hän kirjautti yhden levypallon, syötön ja riiston.
Theo Hernández
Theo Bernard François Hernández eli Theo (s. 6. lokakuuta 1997 Marseille, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Theo edustaa Italian pääsarjassa pelaavaa Milania. Theo on luontaiselta pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, mutta voi pelata myös keskuspuolustajana.
Theon isä Jean-François Hernández on entinen jalkapalloilija, joka edusti urallaan Atlético Madridia. Theon vanhempi veli Lucas edustaa Bayernia.
Atlético Madrid
Theo liittyi Atlético Madridin junioriakatemiaan vuonna 2008. Käytyään läpi eri juniorikategoriat, hänet nostettiin vuonna 2015 seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa.