cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Deva (Digimon)
Caturamon
Caturamon oli viimeinen Deva, jota vastaan lapset taistelivat. Caturamon oli Devojen johtaja ja edustaa koiraa kiinalaisessa horoskoopissa. Caturamonin hyökkäyksiä ovat Treasure Mallet, Shuvabojana ja Howl of the Heavens. Caturamon oli Baihumonin palvelija. Caturamon nähtiin ensimmäisen kerran kun hän kutsui Impmonin digimaailmaan tarjoten tälle mahdollisuutta kehittyä vahvemmaksi. Caturamon kertoi Impmonille Devojen olevan herrojensa palvelijoita ja olevansa samalla puolella kuin muut. Caturamon käski Impmonia tuhoamaan lapset lupauksena voimista ja Impmon suostui jolloin Zhuqiaomon antoi Impmonille voiman kehittyä Beelzemoniksi. Beelzemonin tuhottua Infermonin, Caturamon muistutti Beelzemonia sopimuksesta. Caturamon myöhemmin näyttäytyi lapsille ja kukisti taistelussa Taomonin ja vangitsi Calumonin ja toimitti Calumonin Zhuqiaomonille. Caturamon myöhemmin yritti tuhota Lopmonin tämän petturuudesta ja haavoitti melkein kuolettavasti Terriermonia kunnes Gallantmon tuhosi Caturamonin Royal Saber -hyökkäyksellään. Caturamonin viimeiset sanat olivat "Ylistäkää jumalaa!". Beelzemon latasi tämän jälkeen Caturamonin datan itseensä. Caturamon nähdään myös Digimon Fusionissa Warrior Zonella. Dorulumon tuhosi Caturamonin taistelun aikana.
Antylamon
Antylamon (jap. Andiramon) oli viimeinen lasten kohtaama Deva ja heistä ainut, joka selvisi hengissä. Antylamon edustaa jänistä kiinalaisessa horoskoopissa. Antylamonin hyökkäyksiä ovat Bunny Blades ja Treasure Axe. Antalymonista on kaksi versiota: data- ja virustyypin versio. Digimon Tamersissa esiintyvä Antylamon oli datatyyppiä ja Azulongmonin palvelija. Hän vartioi porttia, joka johti Zhuqiaomonin olinpaikkaan. Antylamon kohtasi Shiuchon Wongin ja päätti suojella häntä ajaen Makuramonin pois. Rangaistuksena Zhuqiaomon dedigivoi Antylamonin takaisin Lopmoniksi. Lopmon ryhtyi myöhemmin Shiuchonin digimonkumppaniksi. Myöhemmin D-Reaperin hyökättyä ihmisten maailmaan Zhuqiaomon palautti Lopmonille kyvyn kehittyä Antylamoniksi. Antylamon auttoi lapsia heidän taistelussa D-Reaperiä vastaan. Vuoden 2020 Digimon Adventure -sarjan takaumakohtauksessa nähtiin Antylamonin hohtava siluetti, kun taistelussa Millenniummonia vastaan Lopmon hyppäsi Champion- ja Ultimate-tasojen ohi kehittyäkseen Cherubimoniksi asti.
Virustyypin Antylamon nähtiin ennen Tamersia Digimon-elokuvassa, jossa se on Kokomonin korruptoituneen Champion-muodon Wendigomonin Ultimate-muoto. Virustyypin Antylamon on väriltään tummempi, sillä on punainen keskivartalo ja sen housut ovat vaaleanpunaiset. Virustyypin Antylamonin hyökkäyksiä ovat Meditation Cure, Arm Bomber ja Asipatravana. Myöhemmin taistelussa lapsia vastaan virustyypin Antylamon kehittyi virustyypin Cherubimoniksi. Digimon Ghost Game -sarjassa useita virustyypin Antylamoneja nähtiin ihmisten maailmassa.
Kasvupyrähdys
Kasvupyrähdys on vaihe, jolloin ihminen kasvaa nopeasti. Kasvupyrähdys tapahtuu murrosiässä, mutta sen alkamisajankohta vaihtelee eri yksilöiden välillä jopa usealla vuodella. Kasvamiseen vaikuttavat yksilölliset perintötekijät, sukupuoli, ja ravitsemus. Kasvupyrähdyksen voimakkuus ei ole ennalta arvattavissa lapsen aikaisemmasta kasvunopeudesta, vaan kyseessä on selvästi eri tekijöihin kytköksissä oleva prosessi. Kasvupyrähdyksen aikana luusto aikuistuu, mikä tarkoittaa käytännössä sitä, että tytöillä myös lantionluut levenevät ja pojilla rintakehä laajenee.
Tytöillä kasvupyrähdys tapahtuu keskimäärin kaksi vuotta aikaisemmin kuin pojilla. Pojilla kasvupyrähdys tapahtuu yleensä 12–16-vuotiaana, tyypillisimmin 14-vuotiaana ja tytöillä 10–13-vuotiaana, tyypillisimmin 12-vuotiaana. Keskimääräisesti kehittyvä tyttö kasvaa kasvupyrähdyksen aikana vuodessa noin 7–11 cm ja poika 9–15 cm. Voimakkaan kasvupyrähdyksen perineet pojat saattavat kasvaa puolessa vuodessa jopa 8 cm, mutta tytöillä esiintyy harvemmin näin voimakasta kasvua. Vastaavasti joillakin tytöillä ei esiinny havaittavaa kasvupyrähdystä lainkaan, vaan kasvu jatkuu yhtä tasaisena kuin lapsuudessa, kunnes kuukautisten alettua se hidastuu. Keskimäärin kasvupyrähdys on voimakkaimmillaan noin vuoden kuluttua sen alkamisesta, ja kasvu hidastuu tästä takaisin lapsuuden kasvunopeuteen seuraavan vuoden aikana, ja päättyy kokonaan noin 3–4 vuotta kasvupyrähdyksen alkamisesta.
Israelin parlamenttivaalit 2020
Israelin vuoden 2020 parlamenttivaalit järjestettiin 2. maaliskuuta. Niissä valittiin 120 edustajaa Israelin yksikamariseen parlamenttiin knessetiin. Vaalit olivat kolmannet vuoden sisään, sillä kahdet aikaisemmat huhtikuussa ja syyskuussa 2019 voittanut Benjamin Netanjahu ei saanut muodostettua maahan hallitusta.
Kasvupyrähdys
Niillä nuorilla, joiden fyysinen kehitys on muita hitaampi, on kasvupyrähdys usein huomattavasti muita vaimeampi, mutta silti helposti havaittava. He saavuttavat aikuispituudenkin muita myöhemmin.
Israelin parlamenttivaalit 2020
Uusien vaalien järjestämisestä päätettiin joulukuussa 2019, kun knesset hajotti itsensä äänin 94–0.
Kasvupyrähdys
Kasvupyrähdystä ilmenee myös eläimillä. Sen alkamisajankohta ja kesto vaihtelevat lajeittain.
Israelin parlamenttivaalit 2020
Taustat ja lähtöasetelmat
Virkaa tekevän pääministeri Netanjahun kampanjaa varjostivat häntä vastaan nostetut lahjussyytteet. Netanjahu haki parlamentilta syytesuojaa, minkä vuoksi itse oikeudenkäyntiä ei voitu aloittaa. Myöhemmin hän ilmoitti, ettei enää hae syytesuojaa.
Vaalien tulosten perusteella Israelin kaksi suurinta ryhmittymää olivat Likud (32) ja Sininen ja valkoinen (33 paikkaa). Sinisen ja valkoisen johtaja Benny Gantz yritti muodostaa hallitusta siinä onnistumatta. Uusi nuorten ja opiskelijoiden asiaa ajava Tuleva sukupolvi -puolue sai maan puoluerekisteriltä kielteisen päätöksen eikä voi siksi osallistua vaaleihin.
Tulokset
Vaalien jälkeen Likud nousi suuremmaksi puolueeksi. Äänestysaktiivisuus oli hieman korkeampi viime vaaleihin verrattuna (69,83 %) ja nousi 1,54 prosenttiyksikköä. Vaaleissa oli 3,25 % äänikynnys, johon ei yltänyt yhteensä 22 puoluetta. .
Jälkipuinti
Vaalien jälkeen Sininen ja valkoinen -vaaliliitossa on varauduttu mahdollisiin Likudiin suuntautuviin loikkiin, jonka turvin Netanjahu saisi enemmistön omalle blokilleen. Benny Gantzin kerrotaan varautuneen vaaliliiton hajoamiseen. . Vaikka Netanjahu liittolaisineen (Shas, Yhdistynyt toorajuutalaisuus ja Yamina) nousikin suurimmaksi blokiksi, vaati hän äänten uudelleen laskua.
Teeriharju
Teeriharju on huvikeskus ja tanssilava Someron Talvisillan kylässä Salontien varrella noin 25 kilometriä Salosta lähellä Häntälän kyläkeskusta. Tanssisalin pinta-ala on 500 m². Teeriharjun omistaa ja sitä ylläpitää Häntälän maamiesseura.
Tanskan akatemia
Tanskan akatemia (Det Danske Akademi) on itsenäinen instituutio, joka perustettiin 28. marraskuuta 1960 kirjailija Karl Bjarnhofin ja taidehistorioitsija Christian Ellingin aloitteesta. Jäseniä on nykyisin 19, pääasiassa kirjailijoita mutta myös kirjallisuuden- ja kielentutkijoita. Akatemia jakaa palkintoja ennen kaikkea kirjailijoille.
Tanskan valtio tukee akatemiaa rahallisesti, lisäksi akatemia saa lahjoituksia yksityisiltä säätiöiltä toimintansa tukemiseen ja palkintojen rahoittamiseen.
Alalampi (Luumäki)
Alalampi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Pöljön kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Tanskan akatemia
Jäsenet
Alkujaan akatemiassa oli 12 jäsentä, mutta määrää lisättiin neljällä 28. helmikuuta 1961 jolloin jäseniä oli 16. Vuonna 1994 tuli mahdolliseksi lisätä jäsenmäärää 20:een.
Alalampi (Luumäki)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Hujajärven–Konnikkajoen valuma-alueeseen (14.186) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 94,2 metriä mpy.
Tanskan akatemia
Nykyiset jäsenet
Nykyisessä Tanskan akatemiassa on 19 jäsentä:
Aiempia jäseniä: Kjeld Abell, Benny Andersen, Frederik Julius Billeskov Jansen, Karl Bjarnhof, Thorkild Bjørnvig, Karen Blixen, Jørgen Gustava Brandt, H. C. Branner, Hans Brix, Mogens Brøndsted, Inger Christensen, Paul Diderichsen, Christian Elling, Otto Gelsted, Elsa Gress, Uffe Harder, William Heinesen, Agnes Henningsen, Poul Henningsen, Sven Holm, Erik Knudsen, Per Kirkeby, Tom Kristensen, Sven Møller Kristensen, K. E. Løgstrup, Steen Eiler Rasmussen, Jacob Paludan, Leif Panduro, Klaus Rifbjerg, Paul V. Rubow, Astrid Saalbach, Ole Sarvig, Tage Skou-Hansen, Knud Sønderby, Villy Sørensen, Jens Smærup Sørensen, Ole Wivel, Erik Aalbæk Jensen.
Palkinnot
Tanskan akatemia jakaa seuraavia palkintoja:
Lisäksi akatemia jakaa kahta mitalia:
The Fighter (kappale)
Kappale oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä listoille Australiassa, Belgiassa, Kanadassa, Skotlannissa ja Yhdysvalloissa. "The Fighter" oli Belgiassa ja Skotlannissa Urbanin uran ensimmäinen listoille päässyt kappale. Lisäksi se on rikkonut platinalevyrajan Australiassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.
Kappale on esitetty ensimmäisen kerran livenä vuoden 2017 Grammy-palkintogaalassa. Niin Urban kuin Underwood ovat esittäneet kappaleen sen jälkeen myös muun muassa vuoden 2017 Academy of Country Music Awardsissa sekä saman vuoden CMT Music Awardsissa.
Azorella compacta
Azorella compacta on sarjakukkaiskasveihin kuuluva pienikokoinen kasvi. Se kasvaa Andien vuoristossa yli kolmen kilometrin korkeudessa. Kasvi muodostaa mattoja hiekkamaahan ja kivien pinnoille. Kasvi selviää ankarissa olosuhteissa: kylmässä ja kuivassa ilmastossa kovan auringonpaahteen alla. Sitä kerätään polttoaineeksi, mikä on johtanut kasvin uhanalaistumiseen.
Nina Ritter
Nina Ritter (s. 26. tammikuuta 1981) on saksalainen pääosin 1990-, 2000- ja 2010-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi Saksan naisten jääkiekkomaajoukkueessa Salt Lake Cityn talviolympialaisten 2002 naisten jääkiekkoturnauksessa. Seuratasolla Reindl edusti Saksan naisten pääsarjatason seuraa Hamburger SV:tä.
Ryhtä (täsmennyssivu)
Ryhtä voi tarkoittaa seuraavia:
Haaralammi (Ylöjärvi)
Haaralammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Luoteen kylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Haaralammi on osa Liesijärven valuma-aluetta.
Maantietoa
Lammen pituus on 350 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 2,4 hehtaaria. Se sijaitsee Liesijärven itäpuolella Pirunkorven ja Natturin vieressä. Alue on pääosin soistunutta metsämaata, joka on harvaan ojitettu. Lampeen on kaivettu kahdeksan ojaa, joista eteläisin toimii lammen laskuojana. Laskuoja virtaa Pahalammin läpi kunnes se laskee Liesijärveen 3,5 kilometrin jälkeen. Lampi on pitkä ja kapea, mutta länteen työntyy yksittäinen 100 metrinen lahti. Rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Lampi on autio eikä sinne johda teitä. Lähin tie, joka vie Liesijärven itärannalle, ohittaa sen 150 metriä pohjoisessa.
Alismatales
Alismatales on yksisirkkaisten kasvien lahko, johon kuuluu lähes 4 500 lajia 166 suvussa ja 14 heimossa. Lahko on levinnyt maailmanlaajuisesti ja sen edustajat ovat pääasiassa kosteissa ympäristöissä esiintyviä ruohoja. Kukat sijaitsevat tavallisesti kukinnossa, kuten puikelossa.
Lahkoon on perinteisesti sijoitettu vain heimot Alismataceae, Butomaceae ja Limnocharitaceae, jolloin muut heimot muodostivat erillisiä polyfyleettisiä lahkoja, kuten Arales (vrt. oheinen synonyymiluettelo). Nykyinen luokittelu pyrkii luomaan monofyleettisiä ryhmiä, jotka sisältävät kaikki tietystä kantamuodosta kehittyneet lajit, minkä takia lahkot on yhdistetty. Nykyluokittelun mukaan lahkon selvästi suurin heimo on vehkakasvit (Araceae), johon kuuluu yli neljä viidesosaa lahkon lajeista.
Ekologia
Lahkon sisältämistä vesikasviryhmistä useimmat ovat todennäköisesti evolutiivisesti melko nuoria. Lahkoon kuuluvat ainoat meressä uposkasveina elävät koppisiemeniset. Vesielämän seurauksena monilta lahkon edustajilta puuttuvat kuljetussolukostaan putkilot. Myös sienijuurten puuttuminen monilta sarpiomaisilta lienee seurausta vesielämästä, olkootpa ne sitten pohjaan juurtuneita tai vapaasti kelluvia. Karhunruohokasvien osalta ei sienijuuritilannetta tunneta. Vehkakasvit esiintyvät monenlaisissa ympäristöissä ja ovat yleisiä kosteikoissa ja vesissä. Eräiden koisaperhosten (Pyralidae) ja ruokokuoriaisten (Donaciinae) toukat käyttävät ravinnokseen akvaattisia yksisirkkaisia. Jälkimmäiset ovat yleensäkin vesikasveja hyödyntäviä, ja niitä on mm. lummekasveilla ja ärviäkasveilla.
Morfologia
Kukkaa tukeva suojuslehti ja uloin terälehti saattavat olla yhteenkasvaneita tai muutoin yhteydessä toisiinsa kehitykseltään, jolloin syntyy hybridielin, tai tukilehti voi olla kadonnut; kumpikin ilmiö voi ilmetä yhdessä ja samassa suvussa. Joillakin sarpiomaisilla kukat voivat olla itse asiassa valekukintoja. Siemenen sisältämä alkio on lahkon kasveilla lehtivihreällinen. Siemenvalkuainen eli endospermi ei ole tavallisesti hyvin kehittynyt, mutta joskus se on tärkkelyspitoinen.
Luokittelu ja fylogeneettiset suhteet
Useimpia nyt Alismatales-lahkoon luetuista ryhmistä on aiemminkin pidetty toistensa sukulaisina, kuten Cronquistin (1981) ja Takhtajanin (1997) Alismatidae-alaluokka osoittaa. Joissakin luokitteluissa Spadiciflorae-ryhmään on sisällytetty vehkakasvien lisäksi kaikki heimot, joissa esiintyy puikelokukinto, kuten panamapalmukasvit, kairapalmukasvit ja palmukasvit, jotka nykyään luetaan kolmeen eri lahkoon: Alismatales, Pandanales ja Arecales. Karhunruohokasvien asema on ollut epäselvä; kukkarakenteensa puolesta ne ovat aikoinaan sisällytetty hyvin laajasti ymmärrettyyn liljakasvien heimoon (Liliaceae).
Heimot
Heimojen keskinäisten sukulaisuussuhteiden mukainen järjestys (fylogenia) lienee seuraava: Vehkakasvit muodostavat evoluutiopuun ensimmäisen haaran, joka on rinnakkainen muihin heimoihin johtavan haaran kanssa. Seuraavaksi muista erosivat karhunruohokasvit, sitten sarpio-, sarjarimpi- ja kilpukkakasvien haara. Jäljelle jäävät heimot erilaistuivat järjestyksessä verkkolehti-, leväkkö-, suolakekasvit, Maundiaceae, Posidoniaceae, hapsikkakasvien ja heimon Cymodoceaceae muodostama pari, sekä viimeksi vita- ja ajokaskasvit.
Cheryl Pounder
Cheryl Pounder (s. 21. kesäkuuta 1976 Montreal, Quebec) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli puolustaja. Pounder pelasi olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa kahdesti saavuttaen vuonna 2002 kultaa Salt Lake Cityssä ja 2006 Torinossa.
Matti Rimpelä
Matti Rimpelä (s. 1942 Siikainen) on suomalainen lääketieteen tohtori, Tampereen yliopiston terveydenhuollon suunnittelun ja hallinnon dosentti ja terveystieteiden professori emeritus, joka tunnetaan näkyvänä keskustelijana monissa terveyteen ja hyvinvointiin liittyvissä kysymyksissä.
Rimpelä valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Tampereen yliopistosta ja suoritti master-tutkinnon lääketieteellisessä sosiologiassa Lontoon yliopistossa. Hän toimi lääkintöhallituksen ylilääkärinä 1970-luvulla, lääketieteellisen sosiologian apulaisprofessorina Helsingin yliopistossa ja ylilääkärinä Hyvinkään terveyskeskuksessa 1980-luvulla, ylilääkärinä terveydenhuollon oikeusturvakeskuksessa 1990-luvun alussa ja sen jälkeen tutkimusprofessorina Stakesissa. Rimpelä on ollut mukana julkaisemassa yli 300 tutkimusraporttia nuorten terveydestä ja tottumuksista, tupakkapolitiikasta, terveyspolitiikasta ja perusterveydenhuollosta. Jäätyään vuonna 2010 eläkkeelle hän on julkaissut tutkimuksia lapsiperheiden ja lasten palveluista, lapsipolitiikan lähihistoriasta, kuntien lapsistrategioista sekä kirjan Kehittämiskeskustelua lapsiperheiden sostepalveluista valtionhallinnossa 1970-2009.
Rimpelä sai vuonna 2012 Kansanvalistusseuran palkinnon. Sen perusteluissa hänen sanotaan tutkineen ja tuoneen esille hyvinvointiin, sivistykseen ja syrjäytymiseen liittyviä kysymyksiä 1970-luvulta alkaen ja pitäneen tärkeänä erityisesti poikien ja miesten tukemista. Vuonna 2009 Rimpelä oli yksi Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinnon saajista.
Ylälampi (Luumäki)
Ylälampi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Pöljön kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Hujajärven–Konnikkajoen valuma-alueeseen (14.186) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 95,7 metriä mpy.
Inside Out – mielen sopukoissa
Inside Out – mielen sopukoissa on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen 3D-tietokoneanimaatioelokuva, jonka on ohjannut Pete Docter ja tuottanut Pixar.
Elokuva kertoo viidestä tunteesta (ilo, kiukku, inho, pelko ja suru), jotka ovat 11-vuotiaan Riley-tytön pään sisässä ja yrittävät ohjata tyttöä elämässään. Elokuvassa on paljon surrealismia.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 19. kesäkuuta ja Suomessa 28. elokuuta 2015.
Vastaanotto
Inside Out – mielen sopukoissa -elokuvan tuotantobudjetti oli 175 miljoonan dollaria, ja se on tuottanut Pohjois-Amerikassa 356,5 miljoonaa dollaria ja maailmalla yhteensä 856,1 dollaria. Se oli vuoden 2015 tuottoisin animaatioelokuva, vuoden 2015 seitsemänneksi tuottoisin elokuva ja kaikkien aikojen yhdeksänneksi tuottoisin Disneyn julkaisema elokuva.
Inside Out – Mielen sopukoissa esitettiin 3 946 elokuvateatterissa Yhdysvalloissa, ja 3 100 teatteria esitti elokuvan 3D:nä. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 28. elokuuta 2015.
Rotten Tomatoes -sivustolla 98 % kriitikoista piti elokuvaa hyvänä. Sivuston tiivistelmän mukaan ”kekseliäs, upeasti animoitu Inside Out on jälleen yksi erinomainen lisä Pixarin kokoelmaan moderneja animaatioklassikoita".
Elokuva on saanut 15 paras elokuva-, 21 paras alkuperäinen käsikirjoitus- ja 40 paras animaatioelokuva -palkintoehdokkuutta. Se voitti muun muassa parhaan animaatioelokuvan Oscarin, Golden Globen, Annien ja Bafta-palkinnon.
Vuonna 2016 Inside Out äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 50 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. Seuraavana vuonna The New York Timesin kriitikot arvioivat sen kuluvan vuosisadan seitsemänneksi parhaaksi elokuvaksi.
Mahdollinen jatko-osa
Elokuvan ohjaaja Pete Docter mainitsi Entertainment Weekly -lehden haastattelussa 14. tammikuuta 2016, että elokuva saattaa saada jatko-osan. Docter ja Pixar kehittelevät mahdollisia ideoita jatko-osalle.
Häräjärvi
Häräjärvi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Hermusen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,5 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Hujajärven–Konnikkajoen valuma-alueeseen (14.186) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 98,8 metriä mpy.
Rissondelfiini
Rissondelfiini eli harmaadelfiini (Grampus griseus) on ainoa Grampus-sukuun kuuluva delfiinilaji. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajin uudeksi nimeksi isodelfiiniä.
Esiintyminen
Rissondelfiini esiintyy maailmanlaajuisesti lauhkeiden ja trooppisten vyöhykkeiden merissä, yleensä mieluummin syvissä vesissä kuin lähellä maata. Intian valtameren, Tyynen valtameren ja Atlantin lämpimien osien lisäksi rissondelfiinejä esiintyy Persianlahdella, Välimerellä ja Punaisella merellä. Mustallamerellä lajia ei kuitenkaan esiinny.
Rissondelfiinit suosivat mannerjalustan viereisiä, noin 400–1000 metrin syvyisiä syvänteitä, joissa veden lämpötila on vähintään 10 °C mutta mieluiten yli 15 °C.
Tyynen valtameren itäosissa arvioidaan elävän 175 000 yksilöä ja länsiosissa 85 000. Maailmanlaajuisesta populaatiosta ei ole tietoa.
Ulkonäkö
Rissondelfiini on suurikokoinen delfiini, joka voi kasvaa yli kolme metriä pitkäksi ja painaa yli 400 kiloa. Vastasyntynyt poikanen on 1,3–1,7 metriä pitkä. Rissondelfiinillä on pyöreä pää, ulospäintyöntyvä otsa eikä lainkaan nokkaa.
Vastasyntyneet rissondelfiinit ovat väritykseltään harmaita mutta tummuvat pian suklaanruskeiksi. Aikuistuessan ne vaalenevat jälleen harmaiksi, ja muuttuvat arpeutumisen myötä vanhemmiten jopa kokonaan valkoisiksi. Arpia synnyttää sekä taistelu urosten välillä että taistelu jättiläiskalmareiden kanssa.
Ravinto
Rissondelfiinien ravinto koostuu pääasiassa kalmareista, mutta ne syövät satunnaisesti myös tursaita ja joitakin kaloja.
Hermusenjärvi (Luumäki, Kannuskoski)
Hermusenjärvi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Hermusen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 22 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Hujajärven–Konnikkajoen valuma-alueeseen (14.186) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 97,5 metriä mpy.
Eläköön elämä
Eläköön elämä on Sonja Lumpeen esittämä musiikkikappale, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 1985. Kappaleen on säveltänyt Petri Laaksonen ja sanoittanut Veli-Pekka Lehto. Kappale sijoittui Göteborgissa järjestetyssä loppukilpailussa 9. sijalle 19:stä finalistista.
Kappale julkaistiin tuoreeltaan Sonja Lumpeen esittämänä sekä suomenkielisenä Bruno Korpelan sovittamana että englanninkielisenä Matti Aurasen ja Bruno Korpelan sovittamana versiona. Vuonna 1985 Sonja Lumme levytti kappaleesta myös ruotsinkielisen version sekä toisen suomenkielisen version, jotka julkaistiin levyllä ensimmäisen kerran vuonna 2009 artistin kokoelmalla Päivä ja yö – Kootut levytykset 1983–1985.
Vuoden 1985 aikakauslehtien mukaan laulun esityskieltä Göteborgin loppukilpailussa oli harkittu vaihdettavaksi suomesta ruotsiksi, koska suomenkielisen tekstin runsaiden ä-, ö- ja y-vokaaleiden katsottiin heikentävän laulun menestymismahdollisuuksia. Ruotsi olisi ollut myös Sonja Lumpeen oma äidinkieli, mutta esityskielen vaihdosta väitettiin luovutun muun muassa sen ”laskelmoivan vaikutelman” vuoksi.
Raitapyrstökiipijä
Raitapyrstökiipijä (Certhia himalayana) on puukiipijöiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Raitapyrstökiipijää tavataan Afganistanissa, Kiinassa, Intiassa, Kazakstanissa, Kirgisiassa, Myanmarissa, Nepalissa, Pakistanissa, Tadžikistanissa, Turkmenistanissa ja Uzbekistanissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 691 000 km². Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, mutta sen ei uskota toistaiseksi olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Simpauttaja
Simpauttaja on Heikki Turusen vuonna 1973 julkaistu esikoisromaani. Romaani arvioitiin vuoden 1973 parhaaksi esikoisteokseksi.
Juoni
Simpauttaja-tarinan varsinainen päähenkilö on nuori maalaispoika Imppa Ryynänen, joka tarinan alussa joutuu maantielle levittäessään pitkästyneenä isänsä pellolla lantaa isänsä mielestä väärällä tavalla. Isä on häätänyt raivoamisellaan kaikki vanhemmat poikansa, paitsi Imppaa ja tämän mielenterveysongelmista kärsivää pikkuveljeä Ottoa, joka tekee järven rantaan männyn rungoista naispatsaita. Oton kiintymys veistämiinsä naispatsaisiin kasvaa niin vahvaksi, että hän unohtaa arjen muut asiat miltei täysin.
Imppa pohtii Helsinkiin lähtemistä, mutta onnekseen hän pääsee kylän isoimpaan taloon Pirtamoon salaojia tekemään. Pirtamoon on saapunut myös Simpauttaja-nimeä käyttävä arvoituksellinen renki, liikkuvaa työvoimaa edustava työmies. Simpauttaja on myös uskomaton valehtelija, tarinoitsija ja tarpeen mukaan tappelija. Hän muuntaa purnaamisensa vitseiksi ja pystyy antamaan sanan sanasta.
Leppikosken voimalaitos
Leppikosken voimalaitos on Kiehimänjoessa Paltamon kunnassa sijaitseva vesivoimalaitos. Kajaani Oy:n rakentaman voimalan osti Oulujoki Osakeyhtiö vuonna 1962.
Simpauttaja
Juoni
Ajan saatossa Simpauttaja ja Kuuno Taivaisen vaimo Juuli tulevat läheisiksi, josta lähtee huhu kiertämään kylässä. Lopulta Juulin aviomies Kuuno kuulee asiasta Impan isältä. Kuuno menee metsää kaatamaan ja puskee raivonsa työhön. Lopussa tulee välienselvittely, mutta vasta kun syksy on vaihtunut talveen. Juuli käy omassa mielessään läpi aviorikostaan ja pohtii pois lähtemistään. Kuuno kertoo tietävänsä, mitä on ollut tekeillä. Juuli ja Kuuno riitelevät asiasta, mutta Juuli ei tunnusta tekoaan.
Leppikosken voimalaitos
Voimalaitoksen pudotuskorkeus vaihtelee 11,1 ja 13,3 metrin välillä. Laitoksessa on kaksi Kaplan-turbiinia, joista saadaan maksimitehoa yhteensä 23 megawattia. Voimalan läpi menevä vesimäärä täydellä teholla on 220 kuutiota sekunnissa, ja vuotuinen sähköntuotto on 75 GWh. Leppikosken voimalaitoksen omistaa Fortum Oyj.
Simpauttaja
Juoni
Pirtamon talon vanha isäntä kuolee, ja Simpauttajaa epäillään tappajaksi. Kuuno riitelee Pirtamon surutalossa aviorikosasiasta, jolloin Simpauttaja selittää asiat hyvin päin. Purujälki Juulin kaulassa laitetaan Oton syyksi. Kirjan lopussa Simpauttaja lähtee pois ja Kuuno muuttaa Kajaaniin myyden kaikki maansa Pirtamolle. Imppa palaa kotiin, koska hänen isänsä on huonossa kunnossa ja Impan on otettava vastuu talosta ja maista.
Romaanin henkilöhahmoihin kuuluvan, kylähulluksi kuvatun Otto Ryynäsen esikuvana oli Heikki Turusen mukaan todellinen henkilö. Työskennellessään ennen kirjailijan uraansa toimittajana Turunen oli tavannut Liperissä vuonna 1968 nuoren, mielenterveysongelmista kärsineen miehen, jonka intohimona oli taidokkaiden naispatsaiden veistäminen, ja kirjoitti hänestä jutun Karjalan Maa -lehteen. Oltuaan kesällä 2012 katsomassa Simpauttajan teatteriesitystä Lieksassa Turunen sai kuulla, että hänen vuosikymmeniä aiemmin haastattelemansa nuori mies oli toimitettu Paiholan mielisairaalaan. Noin 6–7 vuoden kuluttua Simpauttajan ilmestymisestä mies oli karannut sairaalasta ja tehnyt itsemurhan hyppäämällä junan alle Kontiolahden rautatieasemalla. Turunen havahtui pohtimaan, oliko hän ollut osasyyllinen miehen kuolemaan, ja päätti kirjoittaa Simpauttajan jatko-osaksi vuonna 2014 ilmestyneen romaanin Karjalan kuningas-
Tervon varalaskupaikka
thumb|Tervon varalaskupaikka pohjoisesta nähtynä. Tervon varalaskupaikka sijaitsee Tervon kunnassa seututie 551:llä noin kaksi kilometriä kunnan keskustasta Karttulaan päin. Varalaskupaikan pituus on noin kolme kilometriä. Tervon varalaskupaikka on osa Suomen maantietukikohtien järjestelmää.
Simpauttaja
Simpauttaja elokuvana ja näytelmänä
Vuonna 1975 romaanista tehtiin televisioelokuva, jonka ohjasi Veikko Kerttula. Elokuvassa Imppa Ryynästä esitti Pekka Räty ja Simpauttajaa Ahti Kuoppala.
Simpauttajasta on tehty myös äänikuunnelmia, musikaali ja lukuisia teatterinäytöksiä.
Ryhtä
Ryhtä on kylä Somerolla Paimionjoen vesistön etelärannalla noin 10 kilometriä Somerolta Kosken suuntaan. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 19, mikä teki siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan 43. suurimman. Ryhdän naapurikyliä ovat Kärilä lännessä, Lahti pohjoisessa, Kimala idässä ja Syvänoja etelässä. Kylä kuuluu Pyölin postinumeroalueeseen 31530 Pyöli.
Historialtaan Ryhtä on yksinäistalo, joka säilyi jakamattomana aina vuoteen 1927. Vanhalla kylätontilla Paimionjoen rannalla sijaitseva tilan talouskeskus muodostaa maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti merkittävän kokonaisuuden. Nimi Ryhtä esiintyy Suomessa Someron Ryhdän ohella vain talonnimenä Tammelan Kallion kylässä. Nimet kuitenkin lienevät toisistaan riippumattomia. Isossajaossa kylä on ollut omana jakokuntanaan, mutta alun perin sen arvellaan olleen samaa jakokuntaa viereisten Kimalan, Kärilän, Lahden ja Pyölin kanssa.
Sininen ja valkoinen (vaaliliitto)
Sininen ja valkoinen on israelilainen poliittinen allianssi, johon kuuluu kolme puoluetta sekä yksi sitoutumaton edustaja. Vaaliliitto on perustettu 21. helmikuuta 2019.
Alkuperäisiä jäsenpuolueita ovat Yesh Atid, Israelin kestävyys ja Telem. Sitoutumaton Knessetin jäsen on Gabi Ashkenazi. Yhteensä ryhmällä oli 33 edustajaa Knessetissä, mikä teki siitä suurimman ryhmän ennen vuoden 2020 vaaleja.
Huhtikuussa 2020 Yesh Atid ja Telem jättivät vaaliliiton, kun Sininen ja valkoinen muodosti hallituksen Likudin kanssa.
Ideologia ja näkemyksiä
Poliittiselta kirjoltaan Sininen ja valkoinen on keskustalainen. Toisinaan se lasketaan myös kansanpuolueeksi (eng. big tent).
Allianssin yhdistäviä ideologioita ovat mm. liberalismi, sosiaaliliberalismi ja sionismi.
Puolueohjelmassaan vaaliliitto vaatii mm. seuraavia :
Vaalit
Ensimmäisiin vaaleihinsa vaaliliitto osallistui huhtikuussa 2019. Tuolloin se sai 35 paikkaa Knessetissä. Syyskuun 2019 vaaleissa puolue sai 33 paikkaa menettäen 2 verrattuna edellisiin vaaleihin.
Zafar Futehally
thumb|Zafar Futehally (vas.), Alan Morley ja R. T. Chacko [[Keralassa vuonna 2002.]] Zafar Rashid Futehally (19. maaliskuuta 1920 Andheri – 11. elokuuta 2013 ) oli intialainen luonnontutkija ja luonnonsuojelija.
Futehally opiskeli taloustieteitä St. Xavier’s Collegessa Bombayssa. Valmistuttuaan hän työskenteli Dynacraft Machine Companyssa vuodesta 1942 alkaen. Se oli perheyhtiö, jota johtivat hänen veljensä ja serkkunsa. Futehally on kaukaista sukua Salim Alille. Hänen puolisonsa Laeeq Futehally on Alin sisaren- tai veljentytär. Heidän kaksi lastaan, tyttäret Zahida ja Shama, ovat kirjailijoita. Vuonna 1973 Futehally muutti Bangaloreen.
Futehally perusti vuonna 1959 Newsletter for Birdwatchers -nimisen, vuosittain ilmestyvän lintutieteellisen lehden. Hänet nimitettiin Bombay Natural History Societyn kunniapuheenjohtajaksi. Vuonna 1965 Futehally organisoi IUCN:n kokouksen New Delhissä, hänet valittiin järjestön johtokuntaan 1966 ja varapuheenjohtajaksi 1969. Hän osallistui useisiin IUCN:n järjestämiin kampanjoihin, ja hänelle myönnettiin useita kunnianosoituksia. Toimiessaan muun muassa WWF:ssä hänellä oli suora yhteys silloiseen pääministeriin Indira Gandhiin.
Arabihaukka
Arabihaukka (Falco pelegrinoides) on keskikokoinen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 34–40 cm, siipien kärkiväli 80–100 cm ja paino 330–850 g. Naaras on koirasta kookkaampi. Arabihaukka on kuin pienikokoinen muuttohaukka. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Lajista tunnetaan kaksi alalajia.
Esiintyminen
Arabihaukat elävät nimensä mukaisesti alueella, joka suurin piirtein vastaa arabimaiden aluetta. Lännessä sitä tavataan Kanariansaarilta ja Marokosta alkaen laikuittaisesti Egyptiin Niilin laaksoon, Israeliin, Jordaniaan ja paikoin Arabian niemimaalle. Alalaji babylonicus elää Keski-Aasiassa Iranista itään. Arabihaukan läntiset populaatiot ovat enimmäkseen paikkalintuja, itäiset muuttavat talveksi Pakistaniin ja Intian luoteisosiin. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaatio on kooltaan vähintään 5 000–10 000 yksilöä.
Elinympäristö
Pesimäaikana laji elää enimmäkseen sisämaan kuivilla ja karuilla puoliaavikoilla ja kallioisilla kukkuloilla. Se pesii kuitenkin myös Niilin vehreässä laaksossa. Talvehtimisalueilla lajia tavataan myös keitailla, jokilaaksoissa, pensaikkomailla ja kaupungeissa.
Lisääntyminen
Pesä sijaitsee kallion ulkonemalla tai rakennuksessa, joskus vanhassa varis- tai lokkilinnun pesässä. Pesä on vain painanne ilman rakennusaineksia. Naaras munii tavallisesti kolme munaa.
Ravinto
Arabihaukat saalistavat lähes yksinomaan lentäviä lintuja aina kyyhkyjen ja sorsien kokoisiin saakka. Yleisimmät saalislajit ovat hietakanoja ja Streptopelia-suvun kyyhkyjä. Se saalistaa syöksymällä korkealta ilmasta samoin kuin muuttohaukka, ja sen sanotaan olevan vielä sukulaistaankin nopeampi ja taitavampi saalistaja. Saalisvalikoimaan kuuluu myös lepakoita.
Oskar Rantala
Kustaa Oskar Rantala (1869 Tyrvää – syksy 1918 Pietari, Neuvosto-Venäjä ) oli suomalainen punakaartilainen, joka toimi Suomen sisällissodan aikana Helsingin punakaartin 3. rykmentin päällikkönä ja myöhemmin punaisten itäisen rintaman komentajana. Sodan loppuvaiheessa hän oli yksi Viipurin taistelun aikana Viipurin puolustusta johtaneista.
Rantala oli ammatiltaan kirvesmies. Hän suoritti asepalveluksensa vanhan asevelvollisuuden aikana ja palveli sotilaana Suomen kaartissa. Hänen on mainittu saavuttaneen siellä jonkin aliupseerinarvon, jonka hän myöhemmin menetti. Hän oli vuonna 1905 perustetussa Helsingin ensimmäisessä punakaartissa rykmentinkomentajana ja keskustoimikunnan jäsenenä. Hän osallistui vuoden 1906 Viaporin kapinaan, jonka aikana hän haavoittui käsivarteen ja vatsaan. Rantala tuomittiin elokuussa 1907 kapinasta neljäksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Vapauduttuaan hän vaikutti Helsingin Työväenyhdistyksessä. Hän oli todennäköisesti mukana avainhenkilönä, kun Helsinkiin perustettiin toukokuussa 1917 uusi työväen järjestyskaarti, mutta häntä ei vielä tuolloin valittu sen puheenjohtajaksi, sillä SDP:n johto halusi paikalle maltillisemman henkilön. Rantala oli marraskuussa 1917 parin viikon ajan Helsingin järjestyskaartin päällikkönä, mutta hänet korvattiin yleislakon aikana Ilmari Mannisella, jota seurasi pian Kustaa Salminen.
Sisällissodan puhjettua Rantalasta tehtiin Helsingin punakaartin 3. rykmentin komentaja. Rykmentti osallistui sodan aikana Karjalan rintaman taisteluihin Joutsenossa. Maaliskuun 1918 alussa Rantalasta tuli Viipuriin perustetun Karjalan rintaman helsinkiläisten joukko-osastojen oman esikunnan päällikkö, mistä hänet 12. maaliskuuta siirrettiin Viipurin piiriesikunnan päälliköksi ja pian koko Itäisen rintaman komentajaksi. Kokeneesta Rantalasta toivottiin pelastusta kyvyttömämpien edeltäjiensä tilalle. Hän hankki Helsingistä lisää miehiä ja päätti keskittää voimat Antrean rintamaosuudelle. Valkoisen armeijan esikunnan tiedusteluosaston raportin mukaan Rantala olisi kuulunut sisällissodan aikana myös punaisten vallankumousoikeuteen. Viipurin jouduttua saarroksiin sodan lopulla Rantalalle tarjottiin mahdollisuutta paeta kaupungista Kansanvaltuuskunnan mukana, mutta hän päätti jäädä johtamaan kaupungin puolustusta. Hän johti huhtikuun 29. päivän vastaisena yönä punaisten ulosmurtautumisyritystä, joka päättyi valkoisten pysäyttäessä joukon Tienhaarassa Viipurin länsipuolella. Hän onnistui itse viime hetkellä pakenemaan veneellä Uuraaseen ja sieltä Venäjälle.
Rantala tiettävästi ammuttiin Pietarissa syksyllä 1918 syytettynä elintarvikekeinottelusta.
Johan Heimilä
Johan Rudolf Heinström myöh. Heimilä (12. joulukuuta 1887 Helsinki – 28. syyskuuta 1957) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat vahtimestari Johan Viktor Heinström ja Edla Sofia Nyström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Vilhelmiina Rasan kanssa.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania Tämä kansakoulun käynyt merimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 23. syyskuuta 1915, josta hän kumminkin pyrki vapaaehtoisena perusteilla olevaan Jääkäripataljoonan tykistöön ja tulikin valituksi yhtenä niistä 26 miehestä, jotka Jääkäripataljoonan komentaja majuri Bayer valitsi haastattelunsa perusteella. Hänet siirrettiin virallisesti haupitsijaokseen 17. maaliskuuta 1916, minkä päivämäärän voidaan katsoa olevan jääkäritykistön virallinen perustamispäivä. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin 18. lokakuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin työlomalle.
Sisällissodan jälkeinen aika
Takaisin Suomeen hän saapui 29. marraskuuta 1918 ja astui Suomen armeijan palvelukseen 1. joulukuuta 1918 vääpeliksi ylennettynä. Hänet sijoitettiin Kenttätykistörykmentti n:o 3:n 3. patteriin, josta hänet siirrettiin 2. patteriin 5. lokakuuta 1919. Raskaan tykistörykmentin 4. patteriin rehumestariksi hänet siirrettiin 1. marraskuu 1920. Armeijasta hän erosi 1. toukokuuta 1921 ja siirtyi vuokra-ajurin toimeen Lappeenrantaan vuosiksi 1922–1924. Takaisin armeijan palvelukseen hän astui 31. maaliskuuta 1924 ja hänet sijoitettiin Savon jääkärirykmentin 1. konekiväärikomppaniaan, missä hän toimi 1. huhtikuuta 1927 saakka, jonka jälkeen hän erosi uudelleen armeijasta ja siirtyi satamatyömieheksi Viipuriin vuosiksi 1927–1932, jonka jälkeen hän astui jälleen 1. marraskuuta 1932 armeijan palvelukseen ja nyt hänet sijoitettiin yövartijaksi muonavarikko 2:een Viipuriin.
Talvi- ja jatkosota
Talvisotaan Heimilä osallistui varastomiehenä 2. Armeijakunnan Elintarvikekenttämakasiini 1:ssä. Välirauhan ja jatkosodan aikana hän palveli varastomiehenä Elintarvikekenttävarikko 2:ssa, missä tehtävässä hän palveli sodan loppuun saakka, jolloin jäi eläkkeelle. Hänet on haudattu Raisioon.
David McIntyre
David John McIntyre (s. 4. helmikuuta 1987 Oakville, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan DEL-liigan Kölner Haiessa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta McIntyre osaa pelata myös laidassa. Hän on pelannut urallaan myös seitsemän NHL-ottelua Minnesota Wildissa kaudella 2011–2012.
Junioriura ja yliopistovuodet
McIntyre on York Simcoe MHA:n kasvatti. Hän pelasi kauden 2002–2003 York Simcoe Expressin C-nuorissa, jonka jälkeen Belleville Bulls varasi McIntyren 253. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2003. Hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, koska McIntyre päätti siirtyä myöhemmin Yhdysvaltain yliopistosarjoihin. Vuodet 2004–2006 hän pelasi OPJHL-junioriliigan New Market Hurricanesissa. McIntyre oli kaudella 2005–2006 joukkueen paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 42+50=92. Hän jakoi koko OPJHL:n pistepörssin kolmannen sijan Wellington Dukesin Chris Augerin kanssa.
Dallas Stars varasi McIntyren viidennellä kierroksella 138. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2006. Vuodet 2006–2010 hän kävi Colgaten yliopistoa. McIntyre oli Sohomore -vuotenaan 2007–2008 joukkueensa toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+17=32. Hän jakoi ECAC:n maalipörssin neljännen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. McIntyre valittiin kauden päätteeksi sarjan akateemiseen tähdistökentälliseen. Junior -vuotenaan 2008–2009 hän voitti Colgaten sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 21+22=43. McIntyre sijoittui koko ECAC:n maalipörssissä toiseksi ja pistepörssissä kolmanneksi. Hän voitti myös Colgaten sisäisen tehotilaston lukemalla +18. McIntyre valittiin kauden päätteeksi ECAC:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä akateemiseen tähdistökentälliseen. Hän oli myös ehdolla koko NCAA:n arvokkaimmalle pelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin voittajaksi, mutta palkinto meni lopulta kuitenkin Bostonin yliopiston Matt Gilroylle. McIntyren pelaajaoikeudet kaupattiin kauden aikana kahdesti; joulukuussa 2008 Dallas Stars kauppasi hänet ja vuoden 2010 ehdollisen kuudennen kierroksen varausvuoron Anaheim Ducksiin vaihdossa hyökkääjä Brian Sutherbyyn. Helmikuussa 2009 Ducks kauppasi McIntyren vaihdossa puolustaja Sheldon Brookbankiin.
NHL-sopimus New Jersey Devilsiin ja vuodet AHL:ssä
Toukokuussa 2010 McIntyre teki kaksivuotisen NHL-tulokassopimuksen New Jerseyn kanssa. Kaudeksi 2010–2011 seuran farmijoukkueeksi vaihtui Albany Devils, jossa hänen tulokaskautensa toi 78 runkosarjaottelussa tehot 12+18=30. McIntyre jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin neljännen sijan Stephen Giontan kanssa.
Kesäkuussa 2011 Devils kauppasi McIntyren Minnesota Wildiin vaihdossa Maxim Noreauun. Hän pelasi kauden 2011–2012 suurimmaksi osaksi farmijoukkue Houston Aerosissa, jonka kolmanneksi paras maalintekijä McIntyre oli Justin Fontainen kanssa 16 osumallaan. Hän teki kauden aikana myös NHL-debyyttinsä. McIntyre pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 28. marraskuuta 2011 Tampa Bay Lightningia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.07 minuuttia. McIntyren NHL-uran avausmaali syntyi hänen viidennessä ottelussaan 14. tammikuuta 2012 vieraissa St. Louis Bluesin Jaroslav Halákin taakse. Kaikkiaan McIntyre pelasi kauden aikana NHL:ssä seitsemän runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Heinäkuussa 2012 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Wildin kanssa. Kauden 2012–2013 McIntyre pelasi kokonaan AHL:ssä. Hän voitti Aerosin sisäisen tehotilaston lukemalla +19.
Heinäkuussa 2013 McIntyre teki vapaana agenttina vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Grand Rapids Griffinsin kanssa. Hän osallistui syksyllä 2013 myös Detroit Red Wingsin NHL-harjoitusleirille, mutta McIntyre pelasi kauden 2013–2014 kuitenkin sopimuksensa mukaisesti Griffinsissa.
Siirtyminen Saimaan Palloon
Kaudeksi 2014–2015 McIntyre siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. 11. joulukuuta 2014 hän teki ammattilaisuransa ensimmäisen kypärätempun Turun Palloseuraa vastaan. McIntyren kaikki kolme maalia syntyi ottelun kolmannessa erässä vain 7 minuutin ja 47 sekunnin aikana. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana ja myös Marko Saarinen valitsi hänet legendojen tähtien ykköstähdeksi. McIntyre oli lopulta SaiPan kolmanneksi paras pistemies tehoilla 12+20=32. Hän johti noilla tehoilla joukkueen sisäistä pistepörssiä, kunnes McIntyre joutui tammikuussa 2015 runkosarjan loppupuolelle asti sivuun loukkaantumisen vuoksi. Kevään 2015 pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+6=7. Huhtikuussa 2015 SaiPa käytti McIntyren sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
McIntyre nousi kaudella 2015–2016 SaiPan kapteenistoon Ville Kohon loukkaantumisen myötä. Hän sijoittui tehoilla 16+40=56 koko SM-liigan pistepörssissä toiseksi edellään vain Tapparan Kristian Kuusela. McIntyre myös rikkoi SaiPan liigahistorian yhden kauden syöttöennätyksen, joka oli Otakar Janeckýn (39 syöttöpistettä) hallussa kaudelta 1990–1991. McIntyre voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +19. Kevään 2016 pudotuspeleissä hänen tehonsa kuitenkin hiipuivat ja McIntyre teki kuudessa puolivälieräottelussa vain kaksi syöttöpistettä.
Vuodet Sveitsissä
Kaudeksi 2016–2017 McIntyre siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Sveitsin National League A:n EV Zugiin. Hän oli tehoilla 17+30=47 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Lino Martschinin jälkeen. McIntyre sijoittui koko liigan pistepörssissä kahdeksanneksi. Hän voitti myös Zugin sisäisen tehotilaston lukemalla +19. Pudotuspeleissä McIntyre oli joukkueen paras pistemies tehoilla 11+8=19, joilla hän voitti koko NLA:n maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä kolmanneksi. Kolmannessa puolivälieräottelussa 9. maaliskuuta 2017 Genève-Servette HC:tä vastaan McIntyre onnistui tekemään kypärätempun, kun Zug voitti ottelun lukemin 5–1. Hänen ensimmäinen maalinsa jäi joukkueen voittomaaliksi, kun Zug siirtyi ottelussa 2–0-johtoon. Joukkue siirtyi ottelusarjassa 3–0-johtoon. Kuudennessa välieräottelussa 1. huhtikuuta 2017 vieraissa HC Davosia vastaan McIntyre teki kaksi maalia, joista jälkimmäinen jäi Zugin 3–5-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi ja se ratkaisi joukkueelle myös finaalipaikan. Sveitsin-mestaruuden vei finaalien päätteeksi lopulta kuitenkin SC Bern otteluvoitoin 4–2.
Lokakuussa 2017 McIntyren sopimusta Zugin kanssa jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2020 saakka. Kaudella 2017–2018 hän nousi joukkueen varakapteeniksi. McIntyre oli Zugin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+22=37. Puolivälierissä hän oli joukkueen paras pistemies tehoilla 2+3=5 ja McIntyre jakoi sisäisen syöttöpörssin voiton Viktor Stålbergin kanssa. Hän voitti myös Zugin sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Kaudella 2018–2019 McIntyre voitti Sveitsin Cupin. NL:ssä hän eteni Zugin kanssa finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei jälleen kuitenkin SC Bern otteluvoitoin 4–1. Alkukausi 2019–2020 McIntyrellä osoittautui vaisuksi ja hän teki 20 ottelussa vain viisi tehopistettä. McIntyre haki pelituntumaa myös yhden ottelun verran sarjatasoa alempaa Swiss Leaguen EVZ Academysta, kunnes joulukuussa 2019 hän lähti Zugista ja McIntyre siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella jatkamaan NL-pelejään HC Luganoon. Joulukuussa 2020 McIntyre siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella monikansallisen Bet-at-home ICE Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue EC Salzburgiin oltuaan alkukauden ilman sopimusta.
Paluu SaiPaan
Kaudeksi 2021–2022 McIntyre palasi vuoden mittaisella sopimuksella SaiPan SM-liigajoukkueeseen. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. McIntyre ei kuitenkaan pystynyt nousemaan aiempien vuosien suoritustasolleen ja hän teki 37 ottelussa vain 13 tehopistettä. Tammikuussa 2022 McIntyren sopimus SaiPan kanssa purettiin taloudellisista syistä, kun sarjataulukossa toiseksi viimeisenä ollut seura halusi säästää seuraavan kauden pelaajabudjetistaan. Kuusi päivää myöhemmin hänen vahvistettiin siirtyvän loppukauden kattavalla sopimuksella Saksan DEL-liigan Kölner Haieen.
Go Betty Go
Go Betty Go oli yhdysvaltalainen Pop Punk yhtye. Se perustettiin vuonna 2001 Los Angelesissa ja sen kaikki jäsenet olivat tyttöjä. Yhtyeen kappale "C'mon" on ollut pelissä Burnout 3. Myös kappale "Very, Very Rich Town" on ollut pelissä The Sims 2: Yliopisto, tosin Sims-kielellä. Yhtye on nyt tauolla. Toistaiseksi viimeinen esiintyminen oli tammikuussa 2010.
Hujalampi
Hujalampi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Hermusen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 5,5 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Hujajärven–Konnikkajoen valuma-alueeseen (14.186) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,7 metriä mpy.
Oleg Skripotška
thumb|Oleg Skripotška Oleg Ivanovitš Skripotška, (s. 24. joulukuuta 1969 Nevinnomyssk, Neuvostoliitto) on venäläinen kosmonautti. Hänet laukaistiin 7. lokakuuta 2010 ensimmäiselle avaruuslennolleen Sojuz-lennolla TMA-01M. Hän liittyi ISS-avaruusaseman retkikunta 25:n miehistöön. Hän jatkoi avaruusasemalla retkikunta 26:n miehistössä.
Luettelo Kreikan kaloista
Luettelo Kreikan kaloista, katso:
Combat Rock
Combat Rock on brittiläisen The Clashin toukokuussa 1982 julkaistu viides studioalbumi. Levy jäi The Clashin tunnetuimman kokoonpanon viimeiseksi, sillä nauhoitusten jälkeen kitaristi Mick Jones ja rumpali Topper Headon erotettiin yhtyeestä.
Kriitikot ja yhtyeen fanit ottivat levyn hyvin vastaan, ja korkeimmillaan Combat Rock oli toisella sijalla Britannian albumilistalla.
Kappaleet
Kaikki kappaleet ovat The Clashin sanoittamia ja säveltämiä, jos muuta ei mainita.
Neitoperho
Neitoperho voi tarkoittaa seuraavia:
Viljo Korpela
Viljo Arvid Korpela (20. lokakuuta 1894 Kuorevesi – 6. toukokuuta 1987 Mänttä ) oli suomalainen jääkärimajuri.
Perhetausta
Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Otto Korpela ja Amalia Salmia. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Lilja Maria Lenkkerin kanssa.