cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juno (artisti)
2010–2011
Toukokuussa 2010 julkaistiin Junon MySpace-sivustolla kappale "Suomileffas" (mukana McVilleGalle) ja kesäkuun lopulla kappale "Äänitorvia" (mukana Kosola). Kappaleet olivat esimakua Junon 13. lokakuuta 2010 Monsp Recordsin kautta julkaistulta albumilta J.K x 2 Tunti terapiaa. Ilmestymisviikollaan 42/2010 albumi nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 29. Koko albumin tuotannosta vastaa hip hop -tuottaja Janne K. Samoihin aikoihin julkaistiin SMC Lähiörottien toinen musiikkivideo "Lähiörotat skujaa". Kappaleella vierailee itähelsinkiläinen rap-artisti Notkea Rotta. Kappaleen tuotannosta vastaa tuotantoduo K.V.N & Lobo. Syksyllä julkaistiin myös Junon levy-yhtiön Green Buddha Recordsin kokoelma Parasta buddhaa.
Tammikuussa 2011 julkaistiin J.K x 2 Tunti terapiaa -albumin ainoaksi jäänyt musiikkivideo kappaleesta "Pelotteluu". Huhtikuun lopulla julkaistiin SMC Lähiörottien kolmas musiikkivideo "Yks risti kaks". Full House Records julkaisi SMC Lähiörottien ensimmäisen kokopitkän albumin Raffii Suomi-flättii 15. kesäkuuta 2011. Albumi sijoittui Suomen virallisen albumilistan toiselle sijalle. Kesäkuussa pian albumin julkaisun jälkeen julkaistiin yhtyeen neljäs musiikkivideo albumin nimikkokappaleesta "Raffii Suomi-flättii". Kappaleella vierailevat Asa, HenryWho? ja Ameeba. Lähiörottien viides musiikkivideo kappaleesta "Lahden sininen" julkaistiin 25. syyskuuta 2011. Kappaleella vierailevat El Maestro ja Raikka ja se on kuvattu Lahdessa.
2012–2013
Juno, reggaeartisti Nopsajalka ja tuottaja Jonas W. Karlsson muodostivat Elokuu-nimisen yhtyeen loppuvuodesta 2011. Yhtyeen debyyttisingle "Soutaa huopaa" julkaistiin digitaalisesti 20. tammikuuta 2012 ja yhtyeen debyyttialbumi Hääväki saapuu julkaistiin 11. huhtikuuta 2012. Albumilta on julkaistu toinenkin single kappaleesta "Saatilla". Hääväki saapuu nousi Suomen virallisen listan toiselle sijalle julkaisuviikollaan. Elokuun kolmas musiikkivideo julkaistiin kappaleesta "Kullankaivaja.
Beta
Beta voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Juno (artisti)
2012–2013
Juno kertoi syksyllä 2012 liittyneensä maailmanlaajuiseen Moonfreeze -nimiseen breakdanceorganisatioon.
Junon neljäs pitkäsoitto 050187 julkaistiin Sony Musicin kautta 14. huhtikuuta 2013. Albumi on nimetty Junon syntymäajan mukaan. Marraskuun alussa albumilta julkaistiin noin minuutin kestävä näytemusiikkivideo, jossa taustalla soi albumin kappale "Pois netistä". Marraskuun puolessavälissä julkaistiin albumin ensimmäinen single kappaleesta "Levyttävä artisti". Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo. Helmikuussa 2013 julkaistiin albumin toinen single kappaleesta "Kuuluuks". Se nousi Suomen virallisen singlelistan toiselle sijalle, ja sillä vierailevat Janna Hurmerinta ja Gracias. 050187 -albumin kappaleesta "Turisti" julkaistiin musiikkivideo heinäkuussa 2013.
Elokuun toinen pitkäsoitto Pöytä on katettu julkaistiin 24. toukokuuta 2013. Albumin ensimmäinen single "Tänään lähtee" julkaistiin helmikuussa samana vuonna. Pöytä on katettu nousi kahdeksannelle sijalle Suomen virallisella albumilistalla. Albumin toinen single "Valvoo" julkaistiin kesällä musiikkivideon kanssa.
Juno oli mukana Tanssii tähtien kanssa -ohjelman kahdeksannella tuotantokaudella. Hänen parinaan toimi tanssinopettaja Kia Lehmuskoski, joka toimi VilleGallen parina edellisellä tuotantokaudella. Juno ja Lehmuskoski putosivat toisena parina 29. syyskuuta.
Näyttelijänä
Juno näyttelee pääroolia Antti J. Jokisen ohjaamassa jengidraamassa Pahan kukat. Elokuva voitti parhaan ohjauksen palkinnon Shanghain elokuvajuhlilla vuonna 2016.
300px|thumb|Juno esiintymässä [[Elokuu (yhtye)|Elokuun kanssa vuonna 2012.]]
Yksityiselämä
Juno on asunut Helsingin Kruununhaassa ja Pihlajamäessä. Juno on suorittanut siviilipalveluksen. Juno oli aikaisemmin kihloissa Amanda Harkimon kanssa. Juno oli naimisissa vajaan vuoden ajan laulaja Janna Hurmerinnan kanssa.
Syksyllä 2019 Juno asui Sipoossa nuorimman lapsensa, tämän äidin ja hänen kahden aiemmasta suhteesta syntyneen lapsensa kanssa. Junolla on neljä lasta, kaksi poikaa ja kaksi tyttöä.
Segismundo Martínez Álvarez
Segismundo Martínez Álvarez (23. helmikuuta 1943 Acebes del Páramo – 21. huhtikuuta 2021) oli Brasiliassa toiminut espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi salesiaaneihin 16. elokuuta 1961 ja sai pappisvihkimyksensä 2. heinäkuuta 1972. Hänet nimitettiin Corumbán hiippakunnan johtoon 7. joulukuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. tammikuuta 2005. Pääkonsekraattorina toimi Mílton Antônio dos Santos, jota avustivat Bruno Pedron ja Frederico Heimler. Martínez Álvarez asetettiin virkaansa 19. maaliskuuta.
Kasarminmäki
Kasarminmäki ei ole oma kaupunginosa, vaan se kuuluu Kaunisnurmen kaupunginosaan. Kasarminmäen alue koostuu kolmesta pienalueesta. Postinumero alueella on 45130 Kouvola.
Historia
Vuonna 1910 päätettiin rakentaa silloin Venäjälle kuuluneen Suomen suurruhtinaskunnan alueelle varuskunnat Kouvolaan, Korialle, Lahteen, Riihimäelle ja Tammisaareen. Tarkoituksena oli parantaa valtakunnan luoteisosan puolustusta ja turvata tärkeää eteläisen Suomen läpäisevää rautatieyhteyttä. Kouvolan varuskunta-alue valmistui virolaisen rakennusinsinööri Mart Kallaksen johdolla hieman ennen ensimmäisen maailmansodan alkua. Alun alkaen tilat oli suunniteltu 2000 sotilaan varuskunnalle käyttäen valtakunnallisia tyyppipiirustuksia, joita noudattaen rakennettiin lähes kaikki 1900-luvun alun kasarmit ympäri Venäjää. Rakennusmiehet olivat pääasiassa suomalaisia ammattimiehiä ja punatiilet tuotiin Savikon tiilitehtaalta, keskiseltä Karjalankannakselta.
Suomen itsenäistyttyä alueelle sijoitettiin aluksi Keski-Suomen Rykmentti. Toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen alueen haltija ja joukko-osaston nimi vaihtelivat. Sodan jälkeen vanhaa kasarmia korotettiin ja alueelle rakennettiin 1950- ja 1960-luvuilla muun muassa sotilaskoti, uusi kasarmi ja sairaala. Alueella suoritti huippuvuosina asepalvelustaan jopa 3000 miestä. Vuoden 1957 jälkeen alueen pääkäyttäjäksi tuli Karjalan Prikaati, joka jo 1970-luvun alussa siirtyi Valkealaan. Tilalle tuli Lahdesta Salpausselän ilmatorjuntapatteristo, joka 1990-luvun alussa siirtyi Haminaan.
Kouvolan kaupunki osti alueen 1990-luvun alussa. Vain lippukenttä ympäröivine rakennuksineen jäivät valtion haltuun. Samalla sovittiin alueen rakennustaiteen tai miljöön kannalta arvokkaina pidettyjen rakennusten suojelusta ja selvitettiin alueen käyttömahdollisuuksia. Vuonna 2010 alueella oli Puolustusvoimista jäljellä vielä Itä-Suomen sotilasläänin esikunta, Itä-Suomen huoltorykmentin esikunta ja Kouvolan Johtamisjärjestelmäyksikkö. Alueella toimi tällöin myös Kymenlaakson Ammattikorkeakoulu, Kouvola Innovation Oy sekä Helsingin yliopisto. Puolustusvoimauudistukseen liittyen Itä-Suomen Sotilaslääni ja sen esikunta sekä Itä-Suomen huoltorykmentti lakkautettiin 31.12.2014.
Vuonna 2021 Karjalan prikaatin esikuntarakennus Vekaranjärvellä puretaan ja henkilöstöä siirtyy työskentelemään väistötiloihin Kouvolan keskustaan Kasarminmäelle. Esikuntarakennuksessa oli havaittu rakenteellisia ongelmia ja henkilöstön sisäilmaoireilua. Purettavan esikuntarakennuksen tilalle rakennetaan uusi rakennus. Toiminta väistötiloissa kestää arvion mukaan vuoden 2023 lopulle.
Taloustieteen historia
Taloustiede on yhteiskuntatieteisiin kuuluva tieteenala, joka tutkii talouden ilmiöitä. Joiltakin osin se lähestyy matemaattista laskentaa ja tilastotiedettä.
Varhaiset oppijärjestelmät
Antiikin aikana huomattavin talouden tutkija oli Aristoteles, joka piti sekä rahaa että vaihdantaa tärkeinä yhteiskunnan ilmiöinä. Aristoteles ei vielä käyttänyt kreikan kielen taloutta tarkoittavaa sanaa oikonomia, josta oppisana ekonomia on peräisin. Rahalla oli Aristoteleen mielestä merkitys sekä arvon mittana että vaihdon välineenä.
Merkantilismi oli 1600-luvun talouspolitiikkaa, joka piti jalometalleja vaurauden lähteenä. Oletettiin myös, että vaurauden määrä on vakio, joten maa saattoi vaurastua vain toisten maiden kustannuksella. Tavoitteena oli siis ylijäämäinen kauppatase, eli viennin oli oltava tuontia suurempi. Keinoina olivat monopolit, tullit ja kauppakiellot, sillä kilpailua pidettiin haitallisena. Lisäksi pyrittiin voimakkaasti edistämään kotimaista teollisuutta, erityisesti jotta tuontia voitaisiin korvata kotimaisella tuotannolla. Opin kehittäjänä pidetään Ranskan talousministeri Jean-Baptiste Colbertia. Sir William Petty oli merkantilismin ajan tärkein taloustieteen uudistaja. Pettyn kirjassa Political Arithmetick painotetaan mittaamisen tärkeyttä. Näin hän oli varhainen tilastotieteilijä. Merkantilismia sovellettiin esimerkiksi rajoittamalla vuonna 1651 ulkomaisten laivojen rahtiliikennettä Britannian satamiin niin sanotun purjehdussäännön nojalla.
Fysiokratismi oli 1700-luvun puolivälin Ranskassa vaikuttanut talousoppi, jonka keskeinen ajatus oli maatalouden korostaminen. Fysiokraatit uskoivat, että kansojen vauraus johtui ainoastaan maataloudesta, eivätkä teollisuus tai kauppa tuo vaurautta. Tätä perusteltiin lisääntyvyydellä. Esimerkiksi viljanjyvä voi tuottaa kymmeniä uusia jyviä ja lehmä voi tuottaa useita jälkeläisiä lyhyessä ajassa. Fysiokraatit kutsuivat itseään nimellä économistes, josta ekonomia-sana levisi laajempaankin käyttöön. Fysiokratismin tärkein kehittäjä oli irlantilainen Richard Cantillon. Hänen mielestään kansantaloudessa ei ole tärkeää tavoitella ylijäämäistä kauppatasetta vaan tuottavaa maaomaisuutta. Opin mukaan maatalousyrittäjien rooli korostui hyvinvoinnin lisäämisessä.
Klassinen taloustiede
Adam Smithiä pidetään nykyaikaisen taloustieteen isänä. Tosin valistusfilosofit olivat esittäneet samantapaisia ajatuksia aiemminkin. Smith oli merkittävä popularisoija: hänen teoksensa Kansojen varallisuus (1776) tuli laajalti tunnetuksi. Smith tosin piti itseään ensisijaisesti moraalifilosofina ja vastusti taloudellisen toiminnan rajoituksia. Samasta syystä Smith kannatti maiden välistä vapaakauppaa. Hän näki työnjaon ja erikoistumisen olevan hyödyllistä. Smith kuitenkin ajatteli, että pääomien liikkuvuus on sen verran vähäistä, että kaupan vapauttamisen hyödyt yhdessä maassa eivät hyödyttäisi toisten valtioiden asukkaita. Tämän osuuden on tosin arveltu olleen vain taktinen keino käännyttää hallitsijoita vapaakaupan kannalle. Smith katsoi tuotteen arvon muodostuvan tuotannon kustannuksista, josta saatava hyöty jakautuu toimintaan osallistuville: Maanomistaja saa maanvuokran, työläiset palkan ja tuotantoon sijoittanut korjaa voiton.
Kansantaloustieteen professori Thomas Malthus tunnetaan 1800-luvun alun pessimistisestä väestönteoriasta, jonka mukaan väestönkasvu aiheuttaa ravinnon vähentymiseen henkeä kohden. Ennustus perustui ajatukseen, jonka mukaan väestö kasvaa geometrisen sarjan mukaan, kun taas ravintovarat kasvavat aritmeettisessa sarjassa. Malthusin vaikutus taloustieteeseen oli vähenevän tuoton ajatus: Jos tuotannontekijöiden määrää kasvatetaan, tuotos kyllä kasvaa, mutta lisäys on aina edellistä vähäisempi.
David Ricardo on klassisen taloustieteen tunnetuimpia nimiä. Ricardon 1800-luvun alussa käyttämät matemaattiset tutkimusmenetelmät ovat olleet osaltaan pohjana nykyaikaiselle taloustieteelle. Ricardo kehitti ulkomaakauppaa koskevan suhteellisen edun periaatteen. Sen mukaan valtion kannattaa erikoistua tuotteeseen, jossa sillä on suhteellinen etu. Teorian mukaan kokonaistehokkuus on aina parhaimmillaan, kun maat erikoistuvat tuottamaan niitä tuotteita, joita niissä osataan tehdä parhaiten. Sitten maat voivat myydä tuotteensa toisilleen saadakseen käyttöönsä niitä tuotteita, joiden valmistamisesta he luopuivat erikoistumisen takia. Teoria perustui matemaattiseen laskelmaan. Ricardo laati myös pessimistisen skenaarion, että talouden kokonaistuotto henkeä kohden pienenee koko ajan, koska tuotantoa joudutaan maataloudessa laajentamaan aina yhä huonommin tuottavalle maaperälle. Ajatusta hän jatkoi muotoilemalla palkkojen rautaisen lain, jonka mukaan työläisten palkkojen noustessa he tekevät lisää lapsia. Suurempi väestö ja matalammat palkat tarkoittavat suurempaa köyhyyttä. Tämän perusteella Ricardo vastusti työläisten palkkojen korottamista.
Klassinen taloustiede kiinnitti paljon huomiota ostajan tekemiin valintoihin ja niiden seurauksiin. Kuluttaja hankkii tuotteen saadakseen itselleen hyötyä. Rajahyöty on se määrä hyötyä, jonka tuotteen määrän lisääminen tuo. Yleensä rajahyöty on laskeva, eli esimerkiksi appelsiinin ostosta kuluttajalle tuleva hyöty pienenee, kun niitä on jo ostettu. Rajahyöty osoittaa, miten tuotteen kysynnän ja tarjonnan määrä synnyttää lopulta hinnan tasapainon. Rajahyödyn teoriaa kehitteli 1800-luvulla etenkin itävaltalainen Friedrich von Wieser. Se mullisti käsityksen hinnanmuodostuksesta Syntyi marginalismin oppi, joka katsoi taloutta rajahyödyn näkökulmasta.
Marxilainen taloustiede
Karl Marx kuvasi 1800-luvun puolimaissa tekemissään tutkimuksissa kapitalistisen talouden liikelakeja. Esimerkiksi ennen Marxia talousteoreetikot katsoivat laajalti, että voittoa saadakseen yrittäjän pitää "varastaa" työntekijöiltään. Sen sijaan Marx päätyi tutkimuksissaan uudenlaiseen käsitteeseen, lisäarvoon. Se merkitsee, että kun yrittäjä palkkaa työvoimaa, hän tekee sijoituksen. Mutta tämä sijoitus tuottaa tavaraan enemmän arvoa kuin työntekijän, työvälineiden ja raaka-aineiden arvo yhteensä on. Työntekijän suorittaman työn arvo on siis suurempi kuin on työntekijän arvo (=palkka). Tämän lisäarvon yrittäjä pitää itsellään. Marx näki tämän ongelmalliseksi, koska tällainen järjestelmä riistää työntekijöitä. Marxilainen taloustiede katsoi, että tällainen johtaa lopulta kapitalismin luhistumiseen. Marx näki, että tilalle syntyy sosialismi, jossa riistoa ei olisi.
Pareto
Italialainen Vilfredo Pareto kehitti 1900-luvun alussa konsepteja, jotka usein liittyivät peliteoriaan, vaikkakin varsinainen peliteoria kehitettiin vasta 1940-luvulla. Hän tutki tulonjakoa ja ihmisten valintojen vaikutusta talouden kokonaisuuteen. Tunnetuin hänen konsepteistaan on Pareto-tehokkuus, jonka kuvaamassa tilanteessa kenenkään yksilön asemaa ei voi parantaa heikentämättä muiden asemaa - tilanne on siis optimaalinen. Varallisuuden Pareto näki keskittyvän siten, että 20 % ihmisistä saa 80 % kansantulosta. Pareto kannatti eliittiteoriaa, jonka mukaan valta keskittyy aina eliitin käsiin, eikä sitä voi jakaa tasaisesti.
Keynesiläisyys
John Maynard Keynes oli englantilainen taloustieteilijä, jonka 1930-luvun ideoilla oli merkittävä vaikutus moderniin talouspolitiikkaan. Häntä pidetään hyvinvointivaltio-opin teoreettisena luojana. Hän kannusti valtioita puuttumaan talouselämään, eli valtion tulisi käyttää rahaa vaimentamaan voimakkaiden talousmuutosten laskusuhdanteiden, laman ja noususuhdanteiden haitallista vaikutusta. Keynesiläisyys selittää taantuman johtuvan kokonaiskysynnän vähyydestä. Taantuman estämiseksi valtion tulee lisätä kysyntää, jotta talous saadaan uudelleen vauhtiin.
Carl Gustaf Löwenhielm
thumb|200px|Carl Gustaf Löwenhielm Carl Gustaf Löwenhielm, ennen isänsä aateloimista Nordberg, oli ruotsalainen poliitikko, ja vuodesta 1738 hattupuolueen johtaja. Hän laati Venäjälle esitettävät rauhanehdot ennen hattujen sotaa. Hänet nimitettiin oikeuskansleriksi 1747, Svean hovioikeuden presidentiksi 1750 ja valtaneuvokseksi 1751. Myöhemmin hänestä tuli myssypuolueen kannattaja, ja myssyjen noustua valtaan 1765 hänestä tuli kansliapresidentti.
Valaminen
thumb|Hiekkavalun muotteja Valaminen eli valanta, myös valu, on esineiden valmistamista kaatamalla sulatettu raaka-aine muottiin, jossa se kovettuu haluttuun muotoon.
Sula aines täyttää muotin, jolta saamaansa muotoon valukappale jää kiinteydyttyään. Perinteisesti esineitä on valettu metallista, nykyisin myös muovista. Myös saviesineitä valmistetaan valamalla (savenvalanta).
Valamalla voidaan valmistaa huomattavan erikokoisia kappaleita. Metallivaluja tehdään gramman osista aina kymmeniin, jopa satoihin tonneihin saakka. Valamista käytetään sekä teollisten tuotteiden että taide-esineiden valmistuksessa.
Hiekkavalu
Hiekkavalu on vanha ja laajalti käytetty metalliesineiden valumenetelmä. Sitä käytetään sekä taidevalun että teollisuuden tarpeisiin, ja menetelmällä voidaan valmistaa esimerkiksi koriste- ja käyttöesineitä sekä työkaluja ja koneenosia.
Hiekkavalun muottihiekka on hienojakoista hiekka-sideaineseosta, joka toistaa yksityiskohdat hyvinkin tarkasti, hiekan raekoosta ja muotintäyttömenetelmästä riippuen. Tyypillinen sideaine on kemiallisesti kovettuva hartsi. Etenkin korkean sulamispisteen metalleja, kuten terästä valettaessa muottipinnat käsitellään maalaamalla ne tulenkestävällä peitosteella, jottei hiekka pala metalliin kiinni.
Toinen mahdollisuus on valmistaa muotti yksiosaisella mallilla. Tällöin muottikehys on täytettävä kahdessa vaiheessa, ja muottikehys on avattava mallin poistamista varten yläpuoliskonkin hiekan kovetuttua. Kertakäyttöinen styrox-malli voidaan polttaa pois avaamatta muottia.
Muottihiekan kovetuttua muottipuoliskot irrotetaan malleista. Muotinosat peitataan, mahdolliset keernat asetetaan paikoilleen ja muotinpuoliskot kiinnitetään toisiinsa. Tämän jälkeen muottiin kaadetaan sula metalli. Valun jäähdyttyä muotti puretaan ja valukappale poistetaan.
Kipsivalu
Kipsivalulla valetaan pieniä ja yksityiskohtaisia metalliesineitä. Erityisesti kultasepänteollisuuden alalla se on lisännyt jatkuvasti suosiotaan kustannustehokkaana ja nopeana valmistusmenetelmänä. Esimerkiksi ylioppilaslyyra on valutuote.
Tarkkuusvalu
Tarkkuusvalu keraamisella muotilla, jolla voidaan valaa pieniä ja yksityiskohtaisia metalliesineitä. Nykyisin sitä käytetään myös muun muassa autoteollisuudessa. Suurin ero tavalliseen valuun on se, että muotti kasvatetaan vahamallin pintaan.
Mitsubishi Galant
Mitsubishi Galant on Mitsubishin valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Autoa valmistettiin vuosina 1969–2012. Auton nimi on peräisin ranskalaisesta sanasta Galant, joka tarkoittaa ritaria. Alkutuotanto perustui vain Japanin tehtaille, mutta kasaus siirtyi vuonna 1994 Yhdysvaltoihin Illinoisiin, entiseen Diamond-Star Motorsin (DSM) laitokseen. Vuosina 1982–1984 australialainen Londsale valmisti täysin samanlaista mallia kuin Galant ja myi sitä Britannian markkinoilla japanilaisten autojen tuontikiintiön vuoksi. Galantista on myös valmistettu tehokas versio Galant VR-4.
Valaminen
Tarkkuusvalu
Tarkkuusvalun prosessi:
Harkkovalu
Harkkovalu on lähinnä terästehtaissa käytettävä epäjatkuva menetelmä, jolla valmistetaan suurehkoja aihioita (4–30 tonnia ja enemmänkin) jatkomuokattavaksi valssaamalla tai takomalla.
Harkkomuotti valmistetaan useimmiten valuraudasta. Muottiontelo on alaosastaan kapeampi, joten sulan kiinteytyminen etenee alhaalta ylöspäin. Harkon viimeksi jähmettyvään yläosaan jää huokoinen ja koostumukseltaan epätasainen vyöhyke, hukkapala, joka leikataan pois ennen jatkokäsittelyä. Harkkomuotin poikkileikkaus on yleensä ympyrä tai kulmistaan pyöristetty suorakulmio.
Mitsubishi Galant
Suomeen Mitsubishi Galantia alettiin tuoda vuonna 1976, jolloin kyseessä olivat MK-3-sukupolven mallit. Helsingin Sanomien autotoimittaja Matti Jansson sanoi lehden koeajaman Galant 2000 GLX:n olevan 44 000 markan hintaluokassa ”aivan poikkeuksellinen” ylellisyyden tunnussaan, vaikka autoon olikin jäänyt ovien natinaa, kojelaudan ritinää ja voimakkaita rengasääniä.
Valaminen
Harkkovalu
Harkkovalulla voidaan terästehtaassa tuottaa nopeasti pieniä erikoiseriä. Hyvin suurten taottavien tai valssattavien kappaleiden valmistus on aina aloitettava harkkoaihiosta.
Mitsubishi Galant
Sukupolvet
thumb|left|Galant farmariMitsubishi Galant MK-1 thumb|left|Galant GTO
Valaminen
Liukuvalu
Liukuvalulla tarkoitetaan jatkuvatoimista valuprosessia. Liukuvalua kutsutaan myös jatkuvavaluksi. Liukuvalulaitteistot koostuvat sulatusuunista, valu-uunista ja siinä olevasta jäähdytetystä kokillista, sekä vetolaitteistosta, millä jähmettynyt valanne vedetään hallitusti ulos kokillista.
Mitsubishi Galant
Sukupolvet
thumb|left|Chrysler Galant ([[Australia)]] Mitsubishi Galant MK-2
thumb|leftMitsubishi Galant MK-3
Valaminen
Liukuvalu
Ensimmäiset kaupalliset ja toimivat jatkuvavalulaitteet kehitettiin teräksen valuun Neuvostoliitossa 1960-luvulla.
Mitsubishi Galant
Sukupolvet
thumb|leftMitsubishi Galant MK-4
Valaminen
Liukuvalu
Sula metalli kaadetaan vesijäähdytetyn valupyörän valu-uraan, missä jähmettyminen tapahtuu. Valutuote on poikkipinnaltaan noin 100 mm x 100 mm epäsäännöllinen suorakaide. Yleensä laitteiston perään on integroitu sarjavalssain ja vetokoneita, joilla valutuote muokataan pyöreäksi, halkaisijaltaan 12 mm langaksi. Valulanka toimitetaan 3–5 tonnin kieppeinä jatkoprosesseihin.
Menetelmää käytetään yleisesti alumiinin ja kuparin valuun.
Mitsubishi Galant
Sukupolvet
Mitsubishi Galant MK-5 (Australia)
Valaminen
Liukuvalu
Pystyvalumenetelmä kehitettiin Outokummun Porin tehtailla 1970-luvun alussa. Menetelmässä valusuunta on ylöspäin ja menetelmä on analoginen piikiteiden kasvattamissa käytetyn Czochralski-menetelmän kanssa. Valutuote on poikkimitaltaan 6–42 mm lanka, joka pakataan 3–5 tonnin kiepeiksi.
Mitsubishi Galant
Sukupolvet
thumb|leftMitsubishi Galant MK-6
Valaminen
Liukuvalu
Menetelmää käytetään kuparin, sinkin, messingin ja kadmiumin valuun.
Painevalu
Painevalulle on tunnusomaista, että sula metalli johdetaan korkean paineen avulla suhteellisen suurella nopeudella kaksi- tai useampiosaiseen teräsmuottiin. Kyseessä on suurtuotantomenetelmä, jolla valmistetaan pienehköjä (<45kg), ohutseinämäisiä kappaleita ei-rautametalleista. Painevalumenetelmiä on kaksi, kuumakammio- ja kylmäkammiomenetelmä.
Mitsubishi Galant
Sukupolvet
thumb|leftMitsubishi Galant MK-7
thumb|leftMitsubishi Galant MK-8
thumb|leftMitsubishi Galant MK-9
Kylmää terästä (täsmennyssivu)
Kylmää terästä voi tarkoittaa seuraavia asioita:
IKSU (salibandy)
Idrotts Klubben Studenterna Umeå (lyh. IKSU) on ruotsalaisen urheiluseura IKSU:n salibandyjaosto. Seuran naisten edustusjoukkue pelaa kaudella 2008–2009 maan korkeinta sarjatasoa Superliigaa. Joukkue voitti historiansa ensimmäisen Ruotsin mestaruuden kaudella 2004–2005 ja uusi mestaruutensa heti seuraavalla kaudella. Kolmannen mestaruutensa IKSU voitti kauden 2007–2008 päätteeksi, ja lähti näin kuluvaan kauteen 2008–2009 hallitsevana mestarina. Joukkue on myös voittanut EuroFloorball Cupin kaksi kertaa - ensimmäisen kerran 2005–2006, jolloin turnausta kutsuttiin vielä nimellä Salibandyn Euroopan cup ja toisen kerran 2008.
Lembit Lõhmus
Lembit Lõhmus (s. 25. syyskuuta 1947 Mustla, Viro) on virolainen taiteilija, taidegraafikko.
Lõhmus opiskeli 1969–1975 Tarton taidekoulussa ja Viron taideakatemiassa Tallinnassa. Vuosina 1975–1977 hän toimi Viron taidemuseon käyttötaideosaston johtajana, 1977–1988 sisustusarkkitehtina, 1989–2003 vapaana graafikkona ja 2003–2010 postimerkkitaiteilijana. Hän on erityisen tunnettu postimerkeistään, sillä noin kolmannes Viron parin viime vuosikymmenen postimerkeistä on hänen suunnittelemiaan.
Lõhmusin suunnitelma voitti vuonna 2004 kansanäänestyksen, jolla valittiin Viron eurokolikoiden kansallinen puoli. Suunnitelman mukaan valmistetut eurokolikot otettiin Virossa käyttöön 1. tammikuuta 2011.
Now (Paramoren kappale)
”Now” on yhdysvaltalaisen rock-yhtyeen, Paramoren, 22. tammikuuta 2013 julkaistu single. Se on ensimmäinen single yhtyeen vuonna 2013 julkaistulta neljänneltä studioalbumilta, Paramore.
Burton Mail -lehden James Brindlen mukaan kappaleessa on tarttuva kertosäe. Kappaleessa on hänen mukaansa vaikutteita Blink-182-yhtyeen uudemmasta tuotannosta. Britannian singlelistalla ”Now” sijoittui parhaimmillaan 39:nneksi. Daniel Cloud Camposin ohjaaman musiikkivideon ensi-ilta oli 11. helmikuuta 2013.
Ovetškinin perheen lentokonekaappaus
Perheen tausta
Perheeseen kuuluivat äiti Ninel Sergejevna Ovetškina (51 v.) sekä lapset Ljudmila (32), Olga (28), Vasili (26), Dmitri (24), Oleg (21), Aleksandr (19), Igor (17), Tatjana (14), Mihail (13), Uljana (10) ja Sergei (9). Isä Dmitri Ovetškin oli kuollut 1984 poikiensa pahoinpitelyn johdosta.
Ninel Sergejevnan elämä oli rankkaa: lapsuus orpokodissa, raskas työ ja köyhyys. Hänellä oli kova luonne ja hän johti perhettään yksin. Aviomies Dmitri joi paljon ja uhkaili juovuspäissään tappaa lapsensa. Miehen kuoleman jälkeen Ninel kasvatti lapsensa yksin. Kun Ninel huomasi poikiensa kiinnostuksen musiikkiin, hän antoi kaiken tukensa heille toivoen parempaa tulevaisuutta perheelleen. Perheen tyttäret joutuivat hoitamaan yhdessä äitinsä kanssa arjen rutiinit. Vuonna 1983 veljekset perustivat jazz-yhtyeen "Seitsemän perheellistä" yhdessä musiikinopettajansa Vladimir Romanenkon kanssa. Yhtye voitti useita palkintoja ja saavutti suosiota ympäri Neuvostoliittoa. Pojat pääsivät musiikkiopistoon Moskovaan, mutta heillä ei ollut riittävästi rahaa elää Moskovassa, ja he lopettivat koulun. Japanin-kiertueen jälkeen veljekset huomasivat vieraassa maassa elämisen mahdollisuudet. Äiti vaati, että koko perheen oli lähdettävä Neuvostoliitosta: yhdessä poikien kanssa he voisivat kaapata lentokoneen ja paeta maasta.
Kaappaus
8. maaliskuuta 1988 Ninel Sergejevna ja hänen 10 lastaan nousivat Irkutskista lentokoneeseen virallisena tarkoituksena lentää Leningradiin perheen veljesten yhtyeen keikalle. Aeroflotin Tupolev Tu-154 -koneen reitti oli Irkutsk–Kurgan–Leningrad.
Perhe oli piilottanut aseet ja räjähteet soittimiensa sisälle. He uhkasivat räjäyttää koneen, ellei miehistö muuttaisi suuntaa ja lentäisi Lontooseen. Lentäjät onnistuivat vakuuttamaan kaappaajat, että näin pitkän lennon toteuttamiseen tarvitaan tankkaus, ja uskottelivat, että sopiva tankkauspaikka olisi Suomessa. Miehistö onnistui kuitenkin tekemään pakkolaskun Viipurin lähelle Veštševon sotilaslentokentälle, jossa vastassa olivat Neuvostoliiton turvallisuusjoukot. Kun kaapparit huomasivat, että heidät oli petetty, he olivat raivoissaan ja avasivat tulen. Veljet päättivät tehdä itsemurhan räjäyttämällä pommin, joka osoittautui tehottomaksi, mutta sytytti tulipalon. Vanhemmat veljet ampuivat äitinsä tämän pyynnöstä ja sen jälkeen itsensä. Näiden viiden kaappaajan lisäksi kuoli seuranneessa turvallisuusjoukkojen rynnäkössä neljä sivullista – lentoemäntä ja kolme panttivankia – ja 36 ihmistä haavoittui, osa vakavasti. Kone tuhoutui palossa. Ovetškinin perheestä hengissä säilyivät 28-vuotias Olga, itsemurhasta kieltäytynyt 17-vuotias Igor sekä heidän neljä alaikäistä sisarustaan.
Kaappauksen jälkeen
6. syyskuuta 1988 oikeudessa annettiin tuomiot täysi-ikäisille ja rikosoikeudellisessa vastuussa olleille Olgalle ja Igorille. Olga sai kuusi ja Igor kahdeksan vuotta vankeutta. Olga oli tuomion saadessaan raskaana ja hän synnytti tyttären vankilassa.
Vuonna 1999 Ovetškinin perheestä kuvattiin elokuva Mama, joka ei tosin läheskään täysin vastaa tositapahtumia.
Maunu Kuosa
Maunu Kalevi Kuosa (13. tammikuuta 1922 Varkaus – 12. lokakuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen eversti ja kirjailija.
Kuosa oli Suojelukoulun johtaja 1958–1966, pääesikunnan tietokoneosaston, myöhemmin puolustuslaitoksen tietokonekeskuksen toimistopäällikkö 1966–1968, Sotahistoriallisen tutkimuslaitoksen, nykyisen Sotatieteen laitoksen tutkija ja toimistopäällikkö 1968–1974 ja pääesikunnan suojelupäällikkö vuodesta 1974. Hän sai everstin arvon vuonna 1974.
Kuosan veli oli yleisesikuntaeversti ja historioitsija Tauno Kuosa.
Lasse Virénin patsas
thumb|upright|Lasse Virénin patsas Myrskylässä. thumb|upright|Helsingin patsas. Lasse Virénin patsas (myös Lasse Virénin juoksijapatsas) on kuvanveistäjä Terho Sakin suunnittelema nelinkertaista olympiavoittajaa Lasse Viréniä esittävä pronssiveistos. Veistos on ilmeeltään rosoinen ja sen sanotaan ilmentävän uuvuttavaa ponnistelua, joka edeltää huippusuorituksia. Veistoksesta on tehty kaksi valosta, josta toinen sijaitsee Helsingissä ja toinen Myrskylässä.
Helsingissä Olympiastadionin tuntumassa Kisahallin puistikossa oleva valos paljastettiin yleisurheilun EM-kisojen alla 6. elokuuta 1994. Patsaan paljasti kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n puheenjohtaja Primo Nebiolo ja tilaisuudessa puhui juoksija Pekka Vasala. Patsastoimikuntaa johti kauppaneuvos Jukka Uunila.
Helsingin kaupungille oli tarjottu kahta vaihtoehtoista Virénin patsasta, joista toinen oli amerikansuomalaisen Eino Romppasen neljää juoksijaa esittänyt teos Viimeinen metri (The Last Meter). Kaupunginjohto valitsi kuitenkin Sakin veistoksen toteutettavaksi. Romppasen veistos pystytettiin lopulta vuonna 1999 Kempeleeseen Polar Electron pääkonttorin eteen.
Toinen valos veistoksesta on Virénin kotikunnan Myrskylän kirkonkylän keskustassa, se paljastettiin 18. syyskuuta 1994.
Lasse Virén on neljäs suomalainen juoksija, jonka kunniaksi on pystytetty patsas jo elinaikana. Muut ovat Paavo Nurmi, jota kuvaavan juoksijapatsaan ensimmäinen valos valmistui jo 1925, Hannes Kolehmainen (Heikki Konttisen veistos Kuopion Väinölänniemellä, 1953) ja Ville Ritola (Maija Nuotion veistos Peräseinäjoella, 1978).
Joseph Kosinski
Joseph Kosinski (s. 3. toukokuuta 1974 Iowa) on yhdysvaltalainen mainos- ja elokuvaohjaaja, joka on työskennellyt tietokonegrafiikan parissa. Kosinskin ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaustyö oli Walt Disney Picturesin tuottama Tron: Perintö, joka sai ensi-iltansa joulukuussa 2010.
Kosinski vietti lapsuutensa Marshalltownissa Iowassa.
Kosinskin aiempiin töihin kuuluu televisiomainosten tietokonegrafiikkaa ja videopelien mainoselokuvia, esimerkiksi videopeli Halo 3:n mainos.
Tron: Perinnön jälkeen Kosinski ohjasi tieteiselokuvan Oblivion (2013), joka perustui hänen itse kehittelemäänsä tarinaan. Hän oli myös yksi elokuvan käsikirjoittajista ja tuottajista. Elokuvan pääroolissa näytteli Tom Cruise.
Ariake (1904)
Ariake oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 valmistunut Harusame-luokan torpedovenehävittäjä, joka luovutettiin poliisiveneeksi 12. marraskuuta 1925.
Valmistus
Alus tilattiin 1903 osana vuoden 1894 kymmenvuotisohjelmaa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 30. kesäkuuta 1904. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 17. joulukuuta ja valmistui 15. maaliskuuta 1905.
Palvelus
Venäjän–Japanin sodassa alus osallistui Tsushiman meritaisteluun.
Ariake luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen. Se muutettiin apumiinanraivaajaksi 1. huhtikuuta 1922 ja poistettiin palveluksesta 10. huhtikuuta 1925. Se luovutettiin sisäasiainministeriölle poliisiveneeksi 12. marraskuuta 1925.
Bene Menashe
Bene Menashe tai Bnei Menashe on nimitys pääosin Intian Mizoramin ja Manipurin osavaltioissa asuneelle ryhmälle, joka uskoo polveutuvansa israeliiteista, tarkemmin manassen heimosta. Sittemmin he ovat käyneet läpi virallisen juutalaisuuteen kääntymisen prosessin ja osa on myös muuttanut Israeliin. Ryhmän väitteet manassen heimosta polveutumisesta ovat kuitenkin kiistanalaisia.
Historia
Juutalaisuuteen kääntyminen alkoi Mizoramissa ja Manipurissa 1950-luvulla ja kääntyneet olivat pääosin chinejä, kukeja ja mizoja. Liikkeen synty liittyy alueen siirtomaahistoriaan ja kristityistä lähetyssaarnaajista saatuihin kokemuksiin. Käännynnäisten itsensä mukaan he polveutuvat nimensä mukaisesti manassen heimosta ja he eivät täten näe itseään varsinaisina käännynnäisinä. Useimpien tutkijoiden mukaan näin ei kuitenkaan ole. Ryhmän väitteet ovat kuitenkin saaneet jonkin verran tukea Israelissa. Sefardijuutalainen rabbi Shlomo Amar tunnusti heidät yhdeksi "kadonneista heimoista".
Israelissa ryhmän asiaa on ajanut myös Shavei Israel niminen järjestö. Järjestön mukaan Bene Menashe käsittää noin 7 000 henkilöä Mizoramissa ja Manipurissa, sekä noin 4 000 Israeliin muuttanutta.
Macao (peli)
Macao ('kolme puhdasta') on unkarilainen korttipeli. Se kuuluu onnenpeleihin ja on ventin muunnelma. Kuvakorttien arvo on 0 ja ässän 1. Pelissa pyritään mahdollisimman lähelle 9 pistettä, ei kuitenkaan yli. "Puhtaita pelejä" ovat summat 7, 8 ja 9, jos ne on saatu kahdella kortilla. Niistä saa panoksen vastaavasti kaksin-, kolmin- tai nelinkertaisena.
Polvo
Polvo on yhdysvaltalainen indie rock-yhtye Chapel Hillistä Pohjois-Carolinasta. Yhtyeen perustivat vuonna 1990 laulaja-kitaristit Ash Bowie ja Dave Brylawski. Muut jäsenet ovat Brian Quast (rummut) ja Steve Popson (basso). Eddie Watkins oli yhtyeen alkuperäinen rumpali, mutta ei palannut yhtyeeseen, kun se teki comebackin vuonna 2008. Yhtyettä pidetään math rockin edelläkävijänä, vaikka yhtye ei sitä itse myönnä.
Niklas Rorarius
Niklas Jan Sebastian Rorarius (s. 7. kesäkuuta 1978 Lahti) on entinen suomalainen pituushyppääjä. Hän edusti Tampereen Pyrintöä ja häntä valmensivat Harri Raivio ja Roberto Bericoli.
Rorarius saavutti nuorten Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa kolme mitalia kymmenottelussa. 22-vuotiaiden EM-kilpailuissa Göteborgissa 1999 hän sijoittui pituushypyssä kuudenneksi tuloksella 784 cm. Ainoissa aikuisten arvokilpailuissaan, Münchenin EM-kisoissa 2002, hän karsiutui loppukilpailusta.
Rorarius edusti Suomea aikuisten maaotteluissa ja Euroopan cupin kilpailuissa vuosina 1998–2002. Hän voitti maaottelun pituuskilpailun Helsingissä elokuussa 2002 ennätyksellään 797 cm. Hallissa hän hyppäsi parhaimmillaan 768 cm Tampereella 1999.
Rorarius voitti ulkoratojen Suomen mestaruuden Oulussa 1998 ja Joensuussa 2002. SM-hopeaa hän sai Seinäjoella 1999 ja pronssia Helsingissä 2003. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 1999 ja pronssia 2004.
Charles Péguy
Henkilöhistoria
Péguy syntyi talonpoikaiseen sukuun Orléansissa. Hänen isänsä kuoli pojan ollessa vasta yksivuotias, äiti elätti perheen käsityöläisenä. Péguy omaksui jo nuoruudessaan sosialistisen maailmankatsomuksen, mutta päätyi sittemmin myös kristillisen vakaumuksen kannattajaksi. Kun hän ei ensin onnistunut suorittamaan tutkintoa École normale supérieure -koulussa, hän lähti suorittamaan asevelvollisuuttaan, ja valmistui koulusta vasta sen jälkeen. Mentyään naimisiin Péguy osti kirjakaupan, perusti kustantamon ja ryhtyi toimittamaan Les Cahiers de la Quinzaine -aikakauskirjaa tammikuussa 1900. Liiketoimet eivät juuri menestyneet taloudellisesti, mutta aikakauskirja ilmestyi viisitoista vuotta. Ensimmäisessä maailmansodassa upseerina toiminut Péguy kuoli vihollisen luotiin vastahyökkäystä odotettaessa.
Kirjallinen tuotanto
Ensimmäisen teoksensa, kolminäytöksisen noin 800-sivuisen näytelmän Jeanne d'Arcista Péguy laati 1897 ja kustansi itse sen tuhannen kappaleen painoksen.
Krjukov
Krjukov on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Hib-rokote
Haemophilus influenzae tyyppi B -rokote (PRP-rokote ) torjuu Haemophilus influenzae tyyppi b -bakteerin aiheuttamaa invasiivista hemofilustautia. Suomessa se kuuluu kansalliseen rokotusohjelmaan osana lasten DTaP-IPV-Hib -viitosrokotetta. Centers for Disease Control and Prevention (CDC) suosittelee käyttämään Hib-rokotetta. Hib-rokotteen yleinen käyttö Yhdysvalloissa vähensi 1980–1990 sairautta 40–100 tapauksesta alle 1 tapaukseen 100 000 henkeä kohden.
Vuoden 2000 katsauksen mukaan maailmassa invasiiviseen hemofilustautiin sairastui 8,13 miljoonaa lasta ja kuoli 370 000. Katsauksen mukaan nämä olisivat olleet Hib-rokotteella ehkäistävissä olevia sairastumisia ja kuolemia. Suomessa vuonna 1986 aloitetut rokotukset vähensivät taudin nopeasti noin 50 tapauksesta sataatuhatta henkeä kohden lähelle nollaa.
Ajoneuvoyhdistelmä
]] thumb|Polkupyörän ja perävaunun muodostama ajoneuvoyhdistelmä. Ajoneuvoyhdistelmä on vetoajoneuvosta ja yhdestä tai useammasta perävaunusta tehty ajoneuvojen yhdistelmä.
Yhdistelmä, jossa vetoautona toimii kuorma-auto, on joko puoliperävaunu- tai täysperävaunuyhdistelmä. (Puoliperävaunussa on akselit vain takaosassa.) Molemmista yhdistelmistä käytetään yleiskielessä ilmaisua rekka tai rekka-auto.
Puoliperävaunun vetämiseen käytetään erityistä lyhyttä kuorma-autoa, jonka taka-akselin kohdalle rungon päälle on asennettu vetopöytä. Täysperä on kuorma-autosta ja varsinaisesta perävaunusta koostuva ajoneuvoyhdistelmä.
Ilmaisu "rekka"
Vaikka nimitystä rekka käytetään yleiskielessä perävaunullisesta kuorma-autosta tai jopa pelkästä kuorma-autosta, ammattisanastossa rekan merkitys puolestaan vaihtelee sen suppeamman, perinteisen merkityksen ollessa pelkkä puoliperävaunu ja laajemman merkityksen tarkoittaessa puolestaan puoliperävaunun ja kuorma-auton yhdistelmää. Alun perin rekka tarkoitti parireen päälle asetettua irtolavaa, jolla kuljetettiin puutavaraa. .
Yhdistelmätyypit
Yhdistelmät voidaan jakaa karkeasti kahteen yhdistelmätyyppiin. Nämä ovat moduuliyhdistelmät sekä kaikki näihin kuulumattomat. Moduuliyhdistelmillä tarkoitetaan rakenteellisesti yli 22,00 m pitkiä täysperävaunuyhdistelmiä ja yli 16,50 m puoliperävaunuyhdistelmiä. Moduuliyhdistelmien enimmäispituus on 25,25 metriä. Yli 22,00 metriä pitkissä yhdistelmissä pitää olla ABS-jarrut ja ABS-tunnistimet jokaisella akselilla. Suomi ja Ruotsi olivat ensimmäiset Euroopan unionin maat jotka sallivat näiden liikkumisen. Nyt ainakin Alankomaissa ja Isossa-Britanniassa on näitä testikäytössä, mutta myös Saksassa ja Tanskassa saa ajaa moduuliyhdistelmillä tietyillä reiteillä. Muuallakin Euroopassa on paineita pidempien yhdistelmien käyttöön ottamiseksi.
Perävaunuja koskevat samat leveys- ja korkeusrajoitteet kuin kuorma-autoja.
Täysperävaunuyhdistelmä
thumb|Vetoauton ja täysperävaunun yhdistelmä (täysperä) Täysperävaunuyhdistelmän vetoautona toimii yleensä vetokytkimellä varustettu kuorma-auto, mutta myös henkilö- tai pakettiauto voi toimia vetoautona. Kuorma-auton vetokytkimeen on liitettynä varsinainen perävaunu. Tämän yhdistelmän virallinen nimitys on auton ja varsinaisen perävaunun yhdistelmä. Yhdistelmää kutsutaan myös nimillä täysperä tai täysperävaunuyhdistelmä. Yhdistelmän enimmäispituus on N2 tai N3 luokan kuorma-autolla vedettäessä 34,5 metriä ja ilman ABS-jarruja 22,00 metriä. Henkilö- tai pakettiautolla vedettäessä 18,75 metriä. Moduulirakenteisen täysperävaunuyhdistelmän enimmäispituus on myös 34,5 metriä. Täysperävaunullisen yhdistelmän suurin sallittu kokonaismassa on 76 tonnia mikäli yhdistelmässä on vähintään 11 akselia, lisäedellytyksin kuitenkin 9 akselia riittää. Kuormatilan enimmäispituus on moduuliyhdistelmässä 29,24 metriä. Kansainvälisessä liikenteessä täysperävaunuyhdistelmän suurin sallittu kokonaispaino on 44 tonnia viidellä akselilla.
Täysperävaunuyhdistelmä voidaan tehdä myös kuorma-autosta, apuvaunusta ("dollysta") ja puoliperävaunusta. Apuvaunu on erikoisrakenteinen keskiakseliperävaunu jonka päälle on asennettu vetopöytä. Vetopöydän päälle saadaan kytkettyä mikä tahansa puoliperävaunu.
Puoliperävaunuyhdistelmä
thumb|left|Puoliperävaunuyhdistelmä |alt= Puoliperävaunuyhdistelmän vetoautona toimi yleensä vetopöydällä varustettu kuorma-auto, mutta myös henkilö- tai pakettiauto voi toimia vetoautona. Vetopöydän päälle kytketään puoliperävaunu. Puoliperävaunun vetoautoa kutsutaan usein nimillä (rekan)veturi, (rekan)vetäjä tai nuppi. Puoliperävaunuyhdistelmää kutsutaan usein nimellä puolikas ja puoliperävaunua nimillä semi, semitrailer, rekka tai irtoperä. Puoliperävaunuyhdistelmän suurin sallittu pituus Suomessa on 23 metriä ,mikäli sitä vedetään raskaalla kuorma-autolla (N3-luokka). Kevyen N2-luokan kuorma-auton tai paketti- taikka henkilöauton vetämänä puoliperävaunuyhdistelmän suurin sallittu pituus on vain 16,5 metriä normaaliliikenteessä. Etelämpänä Euroopassa puoliperävaunuyhdistelmän suurin sallittu kokonaismassa on 44 tonnia viidellä akselilla.
...jatkettuna keskiakseliperävaunulla
thumb|Vetoauton, puoliperävaunun ja keskiakseliperävaunun yhdistelmä (lusikka-haarukka tai pendoliino) Puoliperävaunuyhdistelmään on mahdollista liittää keskiakseliperävaunu. Näin saatavaa moduuliyhdistelmää koskevat samat koko- ja painorajoitukset kuin moduulirakenteista täysperävaunuyhdistelmää. Tämän yhdistelmän epävirallinen kutsumanimi on lusikka-haarukka sen liukkaalla ikävien taipumusten vuoksi. Tällaisen moduulirekan taaemmasta keskiakselivaunusta käytetään myös nimeä vasikka.
...jatkettuna puoliperävaunulla
thumb|left|Vetoauton ja kahden puoliperävaunun yhdistemä (B-juna) Puoliperävaunuyhdistelmän ensimmäisen puoliperävaunun päälle on mahdollista kytkeä toinen puoliperävaunu. Tällöin ensimmäiseen puoliperävaunuun pitää olla asennettuna vetopöytä. Tällaista vetopöydällistä puoliperävaunua kutsutaan linkkivaunuksi. Linkkivaunu voi olla varustettu siirrettävillä akseleilla, jolloin vetopöytä ja akselit saadaan siirrettyä kuormatilan alle laituriin peruuttamista ja ahtaissa paikoissa ajamista varten, kun ajetaan ilman toista puoliperävaunua. Vaihtoehtoisesti linkkivaunun korirakenne liukuu taaksepäin, taka-akseleiden päälle. Tämä yhdistelmä on Suomessa hyvin tuore tuttavuus. Yhdistelmää kutsutaan Suomessa nimellä B-juna. Tätä yhdistelmää koskevat samat rajoitukset kuin muitakin moduuliyhdistelmiä.
...jatkettuna varsinaisella perävaunulla
thumb|Vetoauton, puoliperävaunun ja täysperävaunun yhdistelmä Puoliperävaunuun voidaan liittää myös varsinainen perävaunu toiseksi perävaunuksi. Tätä yhdistelmää kutsutaan täysperävaunurekaksi. Niitä ei ole saanut käyttää Suomessa enää 31. joulukuuta 2006 jälkeen, paitsi poikkeusluvilla. Liikenne- ja viestintäministeriön tiedotteen mukaan kielto johtuu siitä, että kolminiveliset yhdistelmät haluttiin poistaa liikenteestä niiden epävakaisuuden ja huonon hallittavuuden takia. Vaikka tällä yhdistelmällä saadaan suuri kuljetuskapasiteetti, se on erittäin vaarallinen liukkaissa olosuhteissa, sillä äkkijarrutuksessa perävaunu voi sinkoutua pois ajoradalta ja yhdistelmä mennä kokoon linkkuveitsen tavoin. Tätä taipumusta kutsutaan englanniksi nimellä jackknifing, linkkuveitsi.
Liikenteen turvallisuusvirasto Trafi myönsi kuitenkin 19. marraskuuta 2013 viiden vuoden kokeiluluvan Speed Oy:n täysperävaunurekalle reitille Vuosaari–Lahti–Vuosaari. Tämän yhdistelmän pituus on 33,50 metriä ja kokonaismassa 80 tonnia. Jatkossa näiden suurempien "superrekkojen" on tarkoitus parantaa kuljetusten taloudellisuutta ja ekologisuutta.
22. tammikuuta 2019 alkaen yhdistelmät, jonka kokonaispituus on enintään 34,50 metriä, eivät ole enää HCT-yhdistelmiä, vaan mahtuvat yleisesti tiellä sallittujen mittojen raja-arvoihin. Se ei tarvitse lupaa, ellei sen kokonaismassa ylitä suurinta sallittua 76 tonnia, tai yhdistelmässä olevien yksittäisten ajoneuvojen mitat ylitä niille yleisesti sallittuja raja-arvoja, paitsi sellaiset HCT-yhdistelmät, joissa viimeisenä on täysperävaunu, koska niitä ei pituudesta riippumatta ole sallittua käyttää yleisessä tieliikenteessä ilman lupaa. Vaatimuksena yhdistelmälle on muun muassa kaistavahti ja katvekamerat. Lyhenne HCT tulee sanoista high capacity transport. Sillä tarkoitetaan ajoneuvoyhdistelmää, joka mitoiltaan ja massoiltaan ylittää tavanomaisesti sallitut raja-arvot ja jota ei pidetä erikoiskuljetuksena.
Auton ja keskiakseliperävaunun yhdistelmä
thumb|left|Vetoauton ja keskiakseliperävaunun yhdistelmä Yhdistelmän vetoautona toimii vetokidalla tai vetokuulalla varustettu kuorma-, paketti-, henkilö- tai linja-auto. Tähän on kytketty keskiakseliperävaunu. Yhdistelmän suurin sallittu pituus on yleisesti 18,75 metriä, mutta Suomessa kuorma-autolla vedettäessä 20,75 metriä. Yhdistelmän suurin sallittu kokonaismassa on Suomessa 50 tonnia. Tätä Suomessa yleistä yhdistelmää käytetään Pohjoismaiden ulkopuolelle suuntautuvassa liikenteessä usein myös kuorma-autolla vedettäessä. Kansainvälisessä liikenteessä tämän yhdistelmätyypin suurin sallittu kokonaismassa on 44 tonnia.
Muualla maailmassa
Joissakin Yhdysvaltain osavaltiossa saa puoliperävaunuyhdistelmään kytkeä apuvaunujen avulla lisäksi kaksi muuta puoliperävaunua.
Erikoiskuljetukset Suomessa
Suomessa erikoiskuljetuksissa ei tarvita kuljetuslupaa, kun massat eivät ylitä tiellä yleisesti sallittuja rajoja, ja mitat mahtuvat vapaisiin mittarajoihin.
Vapaat mittarajat julkaisee Ely-keskus, ja se päättää myös tarvittaessa lupien myöntämisestä. Enimmillään lupia tarvitsematon erikoiskuljetus voi olla 40 metriä pitkä, 4 metriä leveä, sekä 4,4 metriä korkea. B-kortillakin on Suomessa vapaan mittarajojen taulukon mukaan mahdollista kuljettaa 20,75 m pitkiä, 3,5 m leveitä, ja 4,4 m korkeita kevyitä kuormia keskiakseliperävaunun ja B-luokan vetoauton yhdistelmillä ilman lupia.
Zouk
Zouk on musiikkityyli, joka on syntynyt 1980-luvun alussa Amerikassa sijaitsevilla Ranskan hallintoalueilla, tarkemmin Guadeloupessa, Guyanassa ja Martiniquella. Euroopassa zoukin ovat tehneet tunnetuksi yhtyeet Kassav (Kassav’) ja Zouk Machine.
Zouk-sanan alkuperä
Zouk on Pieniltä Antilleilta (Guadeloupesta ja Martiniquelta) peräisin oleva hyvin rytmikäs musiikki- ja tanssityyli, joka on syntynyt 1980-luvulla. Martiniquelaisen perkussionistin Henri Guédonin mukaan kuitenkin 1960-luvulla sanalla zouk viitattiin suosittuihin tanssipaikkoihin. Kolumnisti Michel Thimon on samaa mieltä; hänen mukaansa termi zouk tarkoitti alun perin tietynlaista hieman epätavallista tanssisalia, johon kokoonnuttiin lauantaisin tanssimaan aistillista tanssia, lafoukaa, suosittujen orkesterien tahtiin.
Toisten mukaan sanan alkuperä on kauempana historiassa; heidän mukaansa zouk on lyhyempi muoto sanasta mazouk, joka tarkoittaa kreolilaista masurkkaa. On myös mahdollista, että zouk tulee kongon sanasta zoka, joka tarkoittaa vartalon liikettä. Sanan zouk etymologinen alkuperä on kuitenkin edelleen epäselvä.
Zouk-musiikin synty
Zouk-musiikin loi Kassav-niminen yhtye 1980-luvun alussa. Kassav perustettiin vuonna 1979, kun Les Vikings de la Guadeloupe -nimisessä tanssiorkesterissa soittanut muusikko Pierre-Édouard Décimus päätti yhdessä toisen antillilaisen muusikon Freddy Marshallin kanssa uudistaa siihen asti soittamaansa musiikkia. Suositusta karnevaalimusiikista pitävä Décimus halusi etsiä siihen uusia tekniikoita modernista musiikista. Décimus ja Marshall ottivat yhtyeeseen mukaan studiokitaristi Jacob Desvarieux’n, Pierre-Édouardin veljen, basisti Georges Décimuksen sekä muita kabareemuusikoita. Näin Kassav alkoi vähitellen muodostua.
Kassav alkoi työstää ensimmäistä albumiaan marraskuussa 1979, ja vuoden 1980 alussa ilmestyi Kassavin ensimmäinen albumi Love and Ka Dance. Näin syntyi uusi musiikkityyli, zouk. Uusi äänimailma varsinkin bassossa, koskettimilla ja vaskipuhaltimissa, toi musiikkiin moderniutta ja etenkin iloisuutta. Lyhyesti sanottuna musiikki oli elävää ja tanssittavaa. Kassav alkoi perustamisestaan lähtien toimia zoukin edelläkävijänä.
Millaista zouk on?
Zoukin alkuperä on beguine-musiikissa tai guadeloupelaisen karnevaalin, mas a sinjanin, rytmeissä. Zoukissa käytetään funkista tutuksi tullutta syntetisaattoria, rock- ja soukous-kitaroita, salsamusiikin vaskipuhaltimia, ja siinä voi kuulla vaikutteita myös haitilaisesta kompa-musiikista. Zoukia tanssitaan pareittain, ja tanssipartnerit ovat hyvin lähellä toisiaan. Mies pitää naista vyötäröltä kiinni, ja nainen kietoo käsivartensa miehen kaulan ympärille.
Myöhemmin syntyi zoukia hitaampi musiikkityyli zouk love.