cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hevosten värit
Sabino
Sabinokirjavuus tuottaa usein hevosen, joka näyttää yksiväriseltä, joskin suurimerkkiseltä. Se lasketaan kuitenkin kirjavuuskuvioksi, koska suuriin pään ja jalkojen merkkeihin liittyy useimmiten valkoisia pieniä laikkuja rungon alaosassa, sekakarvaa, ja erittäin usein etupolven ja kintereen yli nousevia sukkien "silmänjuoksuja". Homotsygoottina sabinogeeni Sb1 voi tuottaa miltei täysvalkoisen hevosen. Sabinogeenejä oletetaan olevan useita erilaisia, koska esimerkiksi miltei aina sabinokuvioiset clydesdalenhevoset ja shirenhevoset eivät tutkimusten mukaan kanna toistaiseksi ainoaa löydettyä sabinogeeniä SB1. Näissä roduissa ei myöskään synny niin sanottuja sabinovalkoisia varsoja, vaikka sabinovärityksen yleisyyden perusteella niiden pitäisi olla hyvin yleisiä.
Nuuskatykki
Kanuuna
Kanuuna on virolainen metallinen nuuskatykki. Kanuuna muistuttaa muodoiltaan Icetoolia, mutta on hieman huokeampi vaihtoehto 25 euron hinnallaan. Kanuunaa on saatavana yhtä kokoa 3 ml tilavuudella.
Hevosten värit
Splashed white
Splashed white -kirjavuus on melko harvinainen kirjavuuden laji, jossa valkoiset kuviot ikään kuin leviävät turvasta ja vuohisista. Kuvio näyttää nimensä ("läiskynyt valkoinen") mukaisesti yleensä siltä kuin värillinen hevonen olisi kahlannut valkoisessa maalissa pää alhaalla. Joissain tapauksissa kuvio voi olla erittäin laaja ja valkaista hevosen kyljet miltei kokonaan. Kuvion aiheuttava geeni on Spl.
Tobiano
Tobianokirjavuus aiheuttaa tunnusomaisen kuvion: lähinnä pystysuunnassa leviävien laikkujen reunat ovat melko suorat ja tasaiset ja noudattavat hyvin usein tiettyjä kuvioita. Monilla tobianokirjavilla on kaareva pohjavärin ja valkoisen välinen raja lautasella sekä etulavalla tai sen tuntumassa. Homotsygooteilla tobianoilla on usein valkoisilla alueilla irrallisia pieniä tummia läikkiä tai pilkkuja.
Tiikerinkirjavuus
Karvoituksen tiikerinkirjavuuskuvioon kuuluu kolme erilaista piirrettä: pohjavärin mukaiset täplät, niin kutsuttu "huopakuvio" (lautasilta "leviävä" valkoinen alue) ja päistäröityminen. Tiikerinkirjavalla hevosella voi olla vain yksi näistä piirteistä tai useampia yhtä aikaa. Jos tiikerinkirjavalla on ainoastaan täpläkuvio mutta ei valkoista kuviota, täplät jäävät huomaamattomiin. Tällaisilla yksilöillä on kuitenkin muita tiikerinkirjavuuden piirteitä. Toisaalta yksilöllä voi olla huopakuvio ilman täpliä; tällöin hevosen kuvioksi jää "valkohuopa" eli snowcap.
Tiikerinkirjavia hevosia on Suomessa varsin vähän, joten virallisia suomennoksia tiikerinkirjavuuden eri tyypeille ei ole.
Sekakarvaväritykset
Sekakarva tai päistärkarva tarkoittaa pohjavärin seassa kasvavia yksittäisiä valkoisia karvoja. Niitä voi olla karvapeitteessä vain yksittäisiä, tai ne voivat kattaa hevosen miltei kauttaaltaan niin, että hevonen vaikuttaa pikemminkin sinertävän tai punertavan harmaalta kuin pohjavärinsä mukaiselta. Sekakarvakuviot muodostuvat sekakarvasta (laajempien täysin valkoisten alueiden sijaan), eikä niitä lueta kirjavuudeksi.
Päistärikkö
Päistärikkö on hevonen, jonka perusvärin seassa on yksittäisiä valkoisia karvoja etenkin rungon alueella. Valkoisten karvojen määrä voi vaihdella melko harvoista niin moniin, että hevosen runko voi näyttää aivan valkoiseltakin. Jalat ja pää jäävät pohjavärin mukaisiksi. Mikäli hevosessa on vain hajanaisia valkoisia karvoja, puhutaan seka- tai päistärkarvoista. Päistäriköksi katsotaan hevonen, jolla on rungossa sekakarvoja on sen verran, että ne vaikuttavat värin ulkonäköön selkeästi.
Päistärikön ulkonäkö vaihtelee vuodenaikojen mukaan, koska valkoiset karvat ovat lähinnä pohjavillaa; talvella pitkä päällyskarva voi peittää valkoisuuden melkein kokonaan alleen, ja kesällä pohjavillaa on niukalti. Päistäriköt ovat valkoisimmillaan keväisin ja syksyisin.
Päistärikön hevosen voi sekoittaa useisiinkiin muihin, geneettisesti erillisiin värityksiin. Esimerkiksi rabicano hevonen voi olla rungostaan runsaasti sekakarvainen, ja kimoutuva hevonen voi muistuttaa päistärikköä hämäävästi, joskin kimolla on yleensä kimoutumisen alusta lähtien valkoista sekakarvaa myös päässä. Kauempaa katsottuna rungostaan vaaleat mutta päästä ja jaloista perusväriset hallakot voivat vaikuttaa päistäriköiltä.
Rabicano
Rabicano on omalaatuinen sekakarvakuvio, jossa sekakarvoitus "alkaa" nivusista ja hännäntyvestä ja saattaa muodostaa hännäntyveen rengasmaisia tai viivamaisia keskittymiä. Joissain tapauksissa sekakarvat voivat kyljissä keskittyä pystyviivoiksi. Väritykseen voi liittyä myös ihon pilkullisuus erityisesti mahassa ja sukuelinten alueella.
Brindle
Brindle on hevosilla erittäin harvinainen ja huonosti tunnettu pystyraitainen väritys. Eräässä yksittäistapauksessa tutkittiin brindle-värisen hevosen polveutumista oletetuista vanhemmista, ja hevosesta eri kerroilla otetuista DNA-näytteistä saatiin erilaiset tulokset. Hevosten brindle-värityksen epäillään olevan kimerismin muoto.
Muita väriin vaikuttavia tekijöitä
Varsinaisten väritysten, diluutioiden ja kirjavuus - sekä sekakarvakuvioiden lisäksi hevosilla esiintyy joitakin säännönmukaisia väritekijöitä. Niitä ei ole vielä kyetty paikantamaan tiettyihin geeneihin tai todistamaan periytyviksi. Hevosten tunnistamisessa ja värien kuvailussa nämä tekijät ovat kuitenkin merkityksellisiä.
Värirodut
thumb|Erikoiset hevosvärit ovat viehättäneet ihmisiä hyvin kauan. Ratsastajamuotokuvassa [[Ludvig XIV ruunivoikon selässä, maalaus vuodelta 1692.]]
Väriroduilla tarkoitetaan yhdysvaltalaisten hevosyhdistysten ylläpitämiä rekistereitä, joihin hevosyksilöt hyväksytään pääasiassa värityksen perusteella. Joihinkin värirekistereihin hyväksytään erilliseen esirekisteriin myös "vääränvärisiä" yksilöitä, joilla on todistettavasti ainakin yksi "oikeanvärinen" vanhempi. Hevosten rodun suhteen ei useinkaan esitetä tarkkoja vaatimuksia, mutta tietyt rodut voivat olla erityisen haluttuja. Tunnetuimmat värirodut lienevät palomino (voikot hevoset) ja pinto (lehmänkirjavat). Muita ovat muun muassa buckskin (ruunivoikot ja hallakot) ja verrattain uusi sabinohevosrekisteri. Värirotuja ei pidetä varsinaisina rotuina, mutta järjestelmällisen jalostuksen myötä värirotu voi ajan myötä vakiintua roduksi. Yhdysvalloissa on hyvin yleistä, että hevonen on hyväksytty usean eri rekisterin jalostukseen.
Joskus termillä värirotu tarkoitetaan niin sanotusti yhden värin hevosrotua, jossa tietty väritys vallitsee teoriassa ainoana ja joihin hyväksytään vain tietynvärisiä hevosia.
Eino Kantanen
Eino Kantanen (2. kesäkuuta 1902 Mikkeli – 10. helmikuuta 1965 Mikkeli ) oli suomalainen toimitusjohtaja, päätoimittaja ja kunnallisneuvosmies.
Kantanen meni kirjapaino-oppiin vuonna 1917 ja työskenteli latojana ja faktorina. Vuosina 1947–1955 hän työskenteli sanomalehti Vapauden toimitusjohtajana ja vuosina 1951–1955 päätoimittajana. Vuodesta 1951 lähtien Kantanen toimi Mikkelin raastuvanoikeuden kunnallisneuvosmiehenä. Hän oli myös osuusliike Savonseudun hallintoneuvoston puheenjohtaja vuodesta 1948, Kulutusosuuskuntien Keskusliiton hallintoneuvoston jäsen vuosina 1940–1958, Mikkelin kaupunginvaltuutettu yli 30 vuoden ajan ja kaupunginhallituksen jäsen vuosina 1935–1959.
Scalesia pedunculata
Scalesia pedunculata on Galápagossaarilla kasvava asterikasveihin kuuluva puu.
Monet Scalesia-suvun kasvit jäävät pensaiksi, mutta Scalesia pedunculata kasvaa kymmenmetriseksi puuksi. Sitä kasvaa Santa Cruzilla, San Cristóbalilla, Floreanalla ja Santiagolla.
Kymmensormijärjestelmä
Kymmensormijärjestelmäksi kutsutaan konekirjoitustapaa, jossa molempien käsien kaikkia sormia käytetään kirjoittamiseen. Tällöin kukin sormi vastaa tietyistä näppäimistä. Järjestelmä on tehokas tapa kirjoittaa tieto- tai kirjoituskoneella.
Kymmensormijärjestelmän tuomia hyötyjä ovat kirjoitusnopeuden ja kirjoitustarkkuuden paraneminen sekä muun muassa ergonomia ja silmien rasituksen väheneminen. Eräs tärkeä etu on siinä, ettei näppäimistöä tarvitse katsoa samalla kun kirjoittaa.
Järjestelmän käyttö vaatii harjoitusta, mutta perustekniikan oppii oikeanlaisilla harjoituksilla melko nopeasti. Järjestelmän käyttöä voi harjoitella muun muassa erilaisilla tietokoneohjelmilla, sekä tekstinkäsittelyn oppikirjojen avulla. Kymmensormijärjestelmäkin on muuttunut, sillä näppäinjärjestys on erilainen nykyisissä tietokoneissa kuin vanhoissa kirjoituskoneissa.
Sormien paikat QWERTY-näppäimistöllä
thumb|400px|[[SFS 5966 -standardin mukainen suomalainen monikielinen näppäimistöasettelu.]] Suomenkielinen QWERTY-näppäimistö:
Lihavoidut kirjaimet kuuluvat ns. perusriville. Muista, että välilyöntiä tulisi painaa aina samalla peukalolla.
Ohjeita harjoitteluun
Kymmensormijärjestelmää harjoitellessa kannattaa pyrkiä minimoimaan liikkeet. Voi esimerkiksi keskittyä siihen, että liikuttaa näppäimistöllä vain vuorossa olevaa sormea. Vaikka kirjoittaminen voi tuntua tällä tavoin aluksi hankalalta, uuden tavan opittuaan kirjoitus nopeutuu ja helpottuu. Vaikka liikkeiden minimoiminen on tärkeää, sitä ei tulisi tehdä "jäykistämällä käsiä".
Koha Ditore
Koha Ditoren omistajat omistavat myös yksityisen kosovolaisen televisiokanavan KTV:n.
Toimittajat ilman rajoja -järjestön mukaan Koha Ditore oli vuonna 2010 Kosovon riippumattomimpia sanomalehtiä. Se teki usein tutkivaa journalismia hallituksen korruptiosta.
Karttulan terveysasema
Karttulan terveysasema on Kuopion Karttulan pitäjän kirkonkylällä toimiva, lähellä Karttulantietä sijaitseva kaupungin terveysasema.
Koha Ditore
Historia
Politiikan kommentaattori Veton Surroi perusti aikakauslehti Kohan ("Aika") vuonna 1992. Vuonna 1996 syttyi Kosovon sota. 31. maaliskuuta 1997 lehti alkoi ilmestyä päivittäisenä sanomalehtenä. Open Society Institute tuki sijoitusta.
2. maaliskuuta 1998 poliisi pahoinpiteli mielenosoituksessa olleita albanialaistoimittajia: päätoimittaja Surroita ja toimittaja Agron Bajramia sekä tunkeutui toimitukseen ja pahoinpiteli toimittajia, jotka suojelivat pakolaisia sisällä. 19 elokuuta poliisi tunkeutui erään lehden kirjeenvaihtajan asuntoon vieden dokumentteja, artikkeleita, puhelinnumeroita ja kaukokirjoittimen. Poliisiasemalla poliisit käskivät toimittajaa lähtemään toiseen kaupunkiin neuvottelemaan Kosovon vapautusarmeijan kanssa erään siepatun etnisen serbihenkilön vapauttamisesta, ja pahoinpitelivät häntä, kun hän kieltäytyi.
Käyttötaide
Soveltava taide eli käyttötaide on käytännön tarkoituksia palvelevaa taidetta, esimerkiksi taideteollisuuden tuotteita ja mainosgrafiikkaa. Julisteet ja kirjan piirretty kuvitus ovat tämän ajattelun mukaan käyttötaidetta. Rajanvedot ovat kuitenkin historiallisesti nopeasti muuttuvia.
Koha Ditore
Historia
Bajramista tuli lehden varapäätoimittaja tammikuussa 1999.
Käyttötaide
Käyttötaiteen käsite on muunnettu johdannainen niin sanottujen vapaiden taiteiden ja soveltavien taiteiden välisestä jaosta. Antiikissa Artes liberales, vapaat taiteet olivat vapaille miehille tarkoitettuja tietoja ja taitoja, joiden hallinta ja käyttö erottivat heidät orjista. Sittemmin käsitettä sovellettiin uudelleen taiteenlajien muodollisten luokittelujen tekemiseen ja taiteiden käyttötarkoitukset erotettiin määrittelystä erilleen. Sovelletut taiteet olivat esimerkiksi taideteollisuutta, jolla katsottiin olevan hyötykäyttöä päinvastoin kuin niin sanotulla korkeataiteella, jolla oli etunaan tuottaa puhtaita eli pyyteettömiä taidenautintoja. Samaa perua on jako niin sanottuihin ylempiin ja alempiin taiteisiin.
Koha Ditore
Historia
25. maaliskuuta 1999 poliisi ratsasi toimituksen, tappoi ovivahdin ja pahoinpiteli sekä vangitsi lehteä avustaneen ihmisoikeusasianajajan ja kaksi hänen poikaansa. Surroi alkoi piilotella. Poliisi lakkautti Koha Ditoren. Huhtikuussa lehden toimitus evakuoitui Makedoniaan, jossa lehteä julkaistiin. Toimitus palasi Prištinaan samana vuonna sodan päätyttyä. Lehden julkaisemista tukivat Kosovossa toimivat ulkomaisten lahjoittajat. Vuodesta 2000 lähtien Koha on julkaissut laajasti uutisia salakuljetuksesta ja korruptiosta.
Vuonna 2004 Surroi siirtyi politiikkaan perustamalla ORA-puolueen, jolloin hänen siskonsa Flaka Surroi siirtyi lehden ja sitä julkaisevan Koha Groupin omistajaksi. Syyskuussa päätoimittajana aloitti Agron Bajrami.
Meiltähän tämä käy
Meiltähän tämä käy on Matti Kassilan ohjaama komedia vuodelta 1973. Elokuva jäi Esa Pakarisen viimeiseksi.
Koha Ditore
Historia
Index Kosovan ja Gallup Internationalin vuonna 2006 tekemän mielipidetiedustelun mukaan Koha oli Kosovon luetuin sanomalehti, sitä seuraavina Kosova Sot ja Zëri.
Meiltähän tämä käy
Elokuvassa Esa Pakarinen esittää kuuluisaa hahmoaan Severi Suhosta. Elokuvaan on liitetty lukuisia tuotantoaikanaan ajankohtaisia ilmiöitä ja henkilöitä, muun muassa matkailukeisari Kille Kiekkonen, jonka esikuvaksi on tunnistettavissa Kalevi Keihänen. Kiekkoselta tarvitaan elokuvan eräässä vaiheessa helikopteri lainaan.
Koha Ditore
Historia
Vuonna 2010 lehdellä oli 200 työntekijää. Keskimääräinen sivumäärä oli vuonna 2010 kasvanut 48:aan vuoden 2003 noin 24:stä sivusta. Mainosten sivumäärä kasvoi aiemmasta noin 20 %:sta.
Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watchin haastattelema Kohan toimittaja kertoi saaneensa vuonna 2011 tappouhkauksen hallituksen neuvonantajana ja yliopiston tiedekuntajohtajana toimineelta henkilöltä, kun hän oli julkaissut artikkelin lahjusten ottamisesta. Syytteet rikoksesta luettiin vasta kaksi vuotta myöhemmin ja vuonna 2014 uhri ei ollut vielä päässyt todistamaan oikeudessa. Hän kertoi raportoineensa poliisille tuloksetta 15 uhkauksesta.
Meiltähän tämä käy
Tarina sisältää lukuisia aineksia myös vanhasta rillumarei-kulttuurista, mukana on pontikankeittoa, kovaa ryypiskelyä, saunomista, puolituhmia ralleja ja alastomien naisvartaloiden vilahtelua. Elokuvassa Kauko Helovirta esittää Ville Wållbergia, joka on tunnistettavissa Yhtyneiden Paperitehtaiden suurmieheksi Juuso Waldeniksi.
Elokuva on kuvattu Waldenin asuinseudulla Valkeakoskella ja sen ympäristössä, muun muassa Sääksmäen sillalla, Tervasaaren tehtaalla ja Tehtaan kentällä.
Juoni
Suhonen on tukkijätkä, joka savottatöiden loputtua joutuu hakeutumaan töihin metsäyhtiön tehtaille. Suhoselle osoitetaan paikka tehtaan porttivahtina, ja melkein heti syntyy konflikti sisään pyrkivän tehtaanpatruunan kanssa. Suhosta on nimittäin käsketty estää tuntemattomien pääsy alueelle. Tehtaanpatruuna Wållberg ajaa Jeepillään väkisin portin läpi. Suhoselle määrätään siirto varastolle, jossa vilkas tukkijätkä pitkästyy heti ja eroaa töistä. Paikkakunnalla Suhonen kohtaa tehtaalla työskentelevän vuosien takaisen naistuttavuutensa ja saa kuulla olevansa tämän tyttären isä. Tehtaalla töissä oleva tytär tapailee tehtaanpatruuna Wållbergin poikaa, mikä on omiaan lämmittämään Suhosen ja Wållbergin välejä. Kohta tulevat apekset ajelevat ympäriinsä Jeepillä, ja Wållberg esittelee kaupunkia. Pankinmiehet haluavat syrjäyttää tehtaanpatruunan ja saada uuden komennon tehtaaseen. Lopulta se toteutuu, kun Wållberg jää eläkkeelle.
Vastaanotto
Mikael Fränti (Helsingin Sanomat) aistii vuonna 1981 arviossaan elokuvassa ”paljon kaupallista, väkisin pingotettua laskelmointia”. Vuonna 2014 TV-maailman kriitikko AP:n mukaan elokuva modernisoi tukkilaiskomediaa aihetta kunnioittaen mutta välillä tyhjääkin sutien.
Sirkka Könönen
Sirkka Könönen (7. maaliskuuta 1947 Suonenjoki – 28. heinäkuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen tekstiilitaiteilija, joka tunnettiin värikkäistä luontoaiheisista villaneuleistaan. Hän teki myös seinätekstiilejä ja mattoja. Könönen sai taideteollisuuden valtionpalkinnon vuonna 1992, ja seuraavana vuonna hänet valittiin Vuoden tekstiilitaiteilijaksi.
Sirkka Könönen valmistui ensin kartanpiirtäjäksi ja kouluttautui sitten tekstiilitaiteilijaksi Taideteollisesta korkeakoulussa, josta hän valmistui vuonna 1979. Uransa alussa hän kutoi mattoja, kunnes neulevaatteet alkoivat kiinnostaa häntä enemmän. Hänet tunnettiin myös kierrätysmateriaaleista tehdyistä installaatioistaan.
Könösen tuotteita myytiin hänen omaa nimeään kantavassa myymälässä Helsingin Kruununhaassa. Hänen neuleidensa omistajiksi tiedetään muun muassa kuningatar Silvia, prinsessa Anne, Bill Clinton ja Woody Allen.
Eteenpäin!
Eteenpäin! on M. A. Nummisen ja Pekka Gronowin vuonna 1966 perustama helsinkiläinen levymerkki. Love Records otti levymerkin käyttöönsä albumeillaan vuodesta 1970 alkaen.
Historia
Levymerkin alkuvaiheen aktiivisin toiminta ajoittui vuosille 1966–1968. Tuolloin sen kautta ilmestyi ennen kaikkea M. A. Nummisen single- ja EP-julkaisuja. Muita levymerkille levyttäneitä nimiä olivat muun muassa undergroundryhmä The Sperm sekä ruotsalainen Baby Grandmothers. Levymerkin kautta ilmestyi myös yksi albumi, M. A. Nummisen In memorian (1967).
Levymerkin toiminta hiipui varsin pian ja M. A. Numminen siirtyi levyttämään Love Recordsille. Loven puolella pidettiin Eteenpäin! -nimestä sen verran paljon, että yhtiö pyysi saada ottaa sen omaan käyttöönsä. Niinpä 1970-luvulla Love julkaisikin Eteenpäin! -merkillä lähinnä poliittisia lauluja sekä maailmanmusiikkia yhteensä 29 albumillista.
Mardaitit
Mardaitit oli nimitys Amanusvuorten asukkaille. Heidät tunnetaan historiallisissa lähteissä etenkin sotilaspalveluksestaan Bysantin valtakunnassa arabeja vastaan käytyjen sotien aikana. Arabit valloittivat heidän tukikohtansa Jurjuman vuonna 707/8, minkä jälkeen heidät siirrettiin eri puolille Syyriaa.
Historia
Mardaitit asuttivat Amanusvuoria Taurusvuorten alueella. Heidän tarkkaa alkuperäänsä ei tunneta. Heidän on esitetty olleen taustaltaan esimerkiksi armenialaisia tai persialaisia. He olivat kristittyjä ja todennäköisesti miafysiittejä tai monotelisteja. Arabilähteet käyttävät mardaiteista nimitystä Jarajima.
Mardaitteja toimi ajoittain arabien rajavartioina palkkasotureina, mutta he tulivat tunnetummaksi palveluksestaan Bysantin valtakunnan alaisuudessa. Bysantin valtakunnan keisarien alaisuudessa he järjestivät sotaretkiä muslimien valtaamaan Syyriaan. Vuonna 677 heidän sotajoukkonsa sanotaan edenneen aina Jerusalemiin saakka. Heidän joukkojensa mainitaan tuolloin käsittäneen useita tuhansia ja heihin liittyi paikallisen väestön lisäksi esimerkiksi orjuudesta pakenevia kreikkalaisia. Mardaitien sotaretki Konstantinos IV:n valtakaudella pakotti arabit luopumaan Konstantinopolin piirityksestä, minkä johdosta umaijadikalifi Muawija I suostui muslimeille epäedullisiin rauhanehtoihin Bysantin kanssa.
Justinianus II kannusti mardaitit tekemään toisen sotaretken 680-luvulla puolella, mikä pakotti kalifi Abd al-Malikin solmimaan edeltäjänsä solmiman sopimuksen kaltaisen sopimuksen Bysantin keisarin kanssa. Hän suostutteli kuitenkin samalla keisarin asuttamaan mardaitit muualle. Osa mardaiteista asutettiin Epeiroksen, Kefalonián, Peloponnesoksen ja Vähä-Aasian alueelle. Esimerkiksi Theofanes Tunnustaja tuomitsi keisarin toteuttaman väestönsiirros, mutta osa mardaiteista oli jäänyt vanhoille alueilleen. Myöhemmin he jatkoivat sotaretkien tekemistä arabien hallitsemille alueille, kunnes Maslama ibn Abd al-Malik valtasi heidän tukikohtanaan tunnetun Jurjuman vuonna 707/8. Valtauksesta selvinneet asutettiin eri puolille Syyriaa, mutta heidän sallittiin säilyttää kristinuskonsa. Heidän ei myöskään tarvinnut maksaa jizya-veroa ja varsin edulliset rauhanehdot merkitsevät todennäköisesti sitä, että he muodostivat edelleen huomattavan tekijän, jonka mahdollista kapinointia pelättiin ja jonka palveluksia tarvittiin. Myöhemmin mardaiteja palveli arabien armeijoissa ja heidät mainitaan Maslaman sotaretkellä Irakissa 720-luvulla. Irakissa varuskunnissa palvelleet mardaitit mainitaan ajoittain myös myöhemmin. Abbasidikalifi al-Wathiq vahvisti heidän vapautuksensa jizya-verosta, mutta kalifi al-Mutawakkil asetti heidät sen alaiseksi.
Frankfurtin koulukunta
thumb|upright|Max Horkheimer (edessä vasemmalla), Theodor Adorno (edessä oikealla) ja Jürgen Habermas (taustalla oikealla) [[Heidelbergissä vuonna 1965.]] Frankfurtin koulukunta, usein myös Frankfurtin kriittinen koulukunta, tarkoittaa Frankfurtin yliopistoon 1920-luvulla perustettua Sosiaalitutkimuksen instituuttia, jota myöhemmin alettiin kutsua Frankfurtin koulukunnaksi. Sen keskeisiin hahmoihin kuuluvat Max Horkheimerin ohella olivat Theodor Adorno, Herbert Marcuse, Erich Fromm, Leo Löwenthal ja Friedrich Pollock. Myöhemmin johtaviksi teoreetikoiksi ovat nousseet Jürgen Habermas ja Axel Honneth. Koulukunnan keskeisiä taustavaikuttajia olivat esimerkiksi Karl Marx ja Sigmund Freud, joiden ajattelua he yhdistelivät omiin teorioihinsa.
Historia
Frankfurtin kriittinen koulukunta kehittyi Institut für Sozialforschung -instituutin piirissä. Se oli osa mannermaisessa filosofiassa vaikuttanutta niin sanottua kriittistä teoriaa. Ilmaisu kriittinen teoria on peräisin Horkheimerin ohjelmajulistuksenomaisen artikkelin Traditionelle und kritische Theorie (1937) otsikosta. Horkheimer tarkoitti kriittisellä teorialla yhteiskuntateoriaa, joka kritisoi ja pyrkii muuttamaan yhteiskuntaa kokonaisuutena. Näin kriittinen teoria on vastakkainen perinteiselle yhteiskuntateorialle, joka pyrki ainoastaan ymmärtämään tai selittämään (ja sitä kautta tukemaan vallitsevaa) yhteiskuntaa.
Kriittisen teorian pääteoksena pidetään Horkheimerin ja Adornon 1944–1947 laatimaa esseekokoelmaa Valistuksen dialektiikka.
Hurrikaani Anita
Hurrikaani Anita oli vuoden 1977 muuten vaisun hurrikaanikauden voimakkain hurrikaani. Se kehittyi myöhään ollakseen kauden ensimmäinen hurrikaani, ja saavutti Saffir-Simpsonin asteikolla ylimmän tason viisi. Se surmasi kymmenen ihmistä ja aiheutti viidenkymmenen miljoonan senaikaisen Yhdysvaltain dollarin aineelliset tuhot.
Frankfurtin koulukunta
Historia
Adolf Hitlerin noustua 1933 valtaan ryhmän jäsenet, joista useimmat olivat juutalaisia, muuttivat ulkomaille, ja ryhmän toiminta jatkui Yhdysvalloissa. Maanpaossa Yhdysvalloissa Horkheimer ja Adorno tutkivat totalitäärisiä hallintoja. Toisen maailmansodan jälkeen Horkheimerin ja Adornon töitä alettiin kutsua Frankfurtin koulukunnaksi. Kansallissosialismin kauden jälkeen kriittinen teoria koki merkittävän nousun. Monet Adornon opiskelijoista etsivät rationaalista selitystä kansallissosialistisen ajan tapahtumille. Kriittinen teoria tarjosi tämän. Nykyään kriittisen teorian keskeinen edustaja on Jürgen Habermas.
Hurrikaani Anita
Anita sai alkunsa säähäiriöstä, joka kehittyi Afrikan rannikolla 16. elokuuta ja liikkui Atlantin poikki länteen. Karibianmerellä sen liike kääntyi luoteeseen. Se voimistui trooppiseksi myrskyksi elokuun 30. päivän aamuna, ja jo saman vuorokauden kuluessa se saavutti hurrikaanin voiman. Se liikkui Meksikonlahden poikki ja oli rantautuessaan Meksikoon luokassa 4. Anita kulki Jukatanin niemimaan poikki ja jatkoi elämäänsä Tyynenmeren puolella ennen kuin se laantui Kalifornianlahdelle.
Frankfurtin koulukunta
Teoria
Kriittisen teorian keskeiset kiinnostuksen kohteet ovat talous, yksilön kehitys ja kulttuuri. Marxilaisista ja psykoanalyyttisistä näkökulmista käsin kriittinen teoria suhtautuu kriittisesti erityisesti "yhteiskuntaan". Yhteiskuntaa ei pidetä ainoastaan tietyn aikakauden ihmisten kokonaisuutena vaan pikemminkin niinä olosuhteina, jotka vallitsevat ja hallitsevat yksilöitä. Näin ne muokkaavat ihmisten luonnetta ja toimintamahdollisuuksia suuremmassa määrin, kuin mitä he voivat vaikuttaa yhteiskunnan rakentumiseen. Sosialisaatiolla, joukkotiedotusvälineillä ja massakulttuurilla on tässä keskeinen välittäjän rooli.
Hurrikaani Anita
Anitan liikerata ennustettiin hyvin, ja Meksikossa evakuoitiin 35 000 ihmistä sen tieltä. Yhdysvalloissa Teksasin ja Louisianan osavaltioissa evakuoitiin 65 000 henkeä, joiden joukossa seitsemän tuhatta jotka haettiin pois Meksikonlahden öljylautoilta. Meksikolaisten sanomalehtien mukaan kymmenen ihmistä sai surmansa tulvissa ja mutavyöryissä.
Frankfurtin koulukunta
Teoria
Kriittisen teorian mukaan kapitalistisessa yhteiskunnassa lisääntyvän teknistymisen, tieteellisen edistyksen ja tästä seuraavan byrokratisoitumisen takia yksilöt vieraantuvat ja siten yksilön merkitys katoaa. Yksilöiden välisistä suhteista tulee traditionaalisten siteiden löyhtyessä tavaravälitteisiä ja ne muuttuvat entistä enemmän taloudellisiksi vaihtosuhteiksi.
Oppi katsoo, että tästä seuraa täysin hallittu maailma, joka kontrolloi yksilöä sosiaalisesti ja alistaa idealismin, nonkonformismin, epäkonventionaalisuuden ja luovuuden. Kriittinen teoria edellyttää, että filosofialla tulisi olla yhteiskunnassa keskeinen ja käytännöllinen rooli paremman tulevan yhteiskunnan luomiseksi.
Ivalo (albumi)
Ivalo on Vesa-Matti Loirin akustinen studioalbumi, joka äänitettiin paikallisen apteekkarin huvilalla Ivalossa vuonna 2006. Albumi sisältää tunnettuja suomirock-hittejä, mutta ennen kaikkea levyllä kunnioitetaan suomalaista pop- ja rocklyriikkaa. Levyä on myyty lokakuuhun 2008 mennessä yli 60 000 kappaletta.
Albumi sai jatkoa syksyllä 2007, jolloin ilmestyi Inari-albumi.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Hannu Pikkarainen.
Tummahelmililja
Tummahelmililja (Muscari armeniacum) on monivuotinen sipulikasvi. Suvun lajeista tai tästä lajista käytettyjä nimiä ovat myös helmililja ja helmihyasintti.
Kasvin kukat ovat tynnyrinmuotoisia ja muodostavat tiiviin tertun. Lehdet ovat hyvin ohuet. Perusmuoto on väriltään syvän koboltinsininen, mutta siitä on jalostettu myös vaaleampia ja jopa valkoisia lajikkeita. Kasvi ei ole myrkyllinen.
Tummahelmililja elää luonnonvaraisena Kreikassa ja Aasiassa. Samaan sukuun kuuluu noin 30 lajia, joista 4 tai 5 myydään yleisesti, ja tämä laji on niistä tunnetuin viljelykasvi.
Hiipijä
Hiipijä (esiintynyt Suomessa myös nimellä Pyrkyri ja Saalistaja) on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto ja antisankari,  oikealta nimeltään Hobie Brown (myöhemmin myös Rick Lawson ja Miles Moralesin setä Aaron Davis). Hahmon ensiesiintyminen tapahtui Amazing Spider-Man -lehden numerossa 78 (1969). Hiipijän loivat alun perin Stan Lee ja John Buscema.
Suomessa Hiipijän ensiesiintyminen tapahtui Ihmesarjan numerossa 52 (1970).
Hobie Brown
Hobie Brown oli alkuperäinen Hiipijä. Hän oli älykäs, mutta temperamenttinen afroamerikkalainen, joka saatuaan potkut ikkunanpesijän työstä ryhtyi superrikolliseksi varastamaan esineitä ja sitten palauttaessa ne Hobiena.
Otettuaan "Hiipijän" puvun käyttöönsä Hobie yritti ryöstää Daily Buglen toimiston palkanlaskentaosaston saadakseen julkisuutta. Peter Parker sai hänet kiinni itse teossa. Jotta ei paljastaisi itseään Hämähäkkimieheksi, Peter teeskenteli joutuneensa työnnetyksi ikkunasta ulos ja pelastautui salaa hämähäkkivoimillaan. Traumasoitunut Hobie pakeni katolle, jossa Hämähäkkimies neuvoi häntä olemaan tuhlaamatta elämäänsä rikollisena. Hobie ryhtyi kunnialliseksi kansalaiseksi ja myöhemmin esitti Hämähäkkimiestä sankarin itsensä pyynnöstä, jotta Peterin oma identiteetti pysyisi salassa. Ylikomisario George Stacyn kuoltua Hämähäkkimiehen taistelussa tohtori Mustekalaa vastaan Hämähäkkimiestä syyttävä Hobie päätti etsiä tämän käsiinsä. Myöhemmin hän aloitti uran rakennustyöläisenä ja meni naimisiin Mindy S. McPhersonin kanssa.
Ultimate Marvel
Ultimate Marvelin maailmassa Hiipijänä toimi Aaron Davis, Miles Moralesin setä. Aaron ja hänen veljensä Jefferson Davis tekivät nuoruudessa useita rikoksia. Jefferson luopui rikoksistaan mentyään naimisiin Rio Moralesin kanssa, mutta Aaron ei luopunut tavoistaan vaan alkoi tehdä yhä suurempia murtovarkauksia "Hiipijän" nimellä. Hiipijä murtautuu Oscorpin hylätystä laboratorion kassakaapista pienen punaisen laatikon ja muita harvinaisia esineitä, mutta yksi Oscorpin geneettisesti muunnelluista hämähäkeistä ryömi salaa hänen säkkiinsä. Milesin vieraillessa setänsä luona, hämähäkki puree häntä. Miles pyörtyy ja Jefferson kieltäytyy päästämästä Aaronia Milesin lähelle. Vieraillessaan Mexico Cityssä Aaron tekee sopimuksen paikallisen rikollisjohtaja Mac Garganin / Skorpionin kanssa. Heidän yhteistyönsä aiheuttamien vastoinkäymisten jälkeen Meksikon poliisit pidättävät Aaronin. Hän palaa New Yorkiin ja kuultuaan Elijah Sterniltä Oscorpin geenimuunnelluista hämähäkeistä, hän tajuaa yhden niistä purreen Milesia. Salatakseen asian Aaron tappaa Sternin ja varastaa useita hänen varusteitaan: sähköistetyt ja lentävät puvut sekä sähköistetyt hansikkaat. Aaron päättää käyttää siivekästä pukua tappaakseen Skorpionin ja seuraavana päivänä tunnustaa Milesille tietävänsä tämän olevan uusi Hämähäkkimies. Aluksi Aaronin onnistuu suostutella Miles avukseen Skorpionia vastaan, mutta Miles tajuaa lopulta setänsä todellisen luonteen. Kun Miles aikoo katkaista välit Aaroniin, joka uhkaa kertoa Jeffersonille ja Riolle hänen olevan Hämähäkkimies, heidän välilleen syntyy taistelu, mutta sitten Aaronin hansikas räjähtää ja havoitti Aaronia, joka totesi miten paljon hän ja Miles muistuttivat toisiaan. Tämän jälkeen Aaron kuoli haavoihinsa. Vuoden kuluttua Hämähäkkimies saa selville, että Phillip Roxxon oli palkannut Aaronin murtautumaan Oscorpiin.
Televisio
thumb|left|Hiipijä Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa Hobie Brown esiintyi Hämähäkkimies-animaatiosarjassa. Hän esiintyi ensimmäisen kerran, kun hän työskenteli rikollispomolle nimeltä Iceberg ja tunsi, ettei saanut sitä arvostusta, mitä hän halusi siitä työstä mitä hän teki. Kun Iceberg sai asiasta tietää, hän aikoi tapattaa Hobin.
Hän onnistui pakenemaan, mutta hänen piti päästä pois kaupungista. Hän aikoi varastaa erään ohikulkijan käsilaukun saadakseen rahat pois kaupungista.
Se paljastui Mary Jane Watsonin käsilaukuksi kun hän ja Peter Parker olivat säästämässä rahaa asuntoon. Hobie pakeni, mutta Hämähäkkimies nappasi hänet ja Hobie toimitettiin vankilaan.
Kun hän oli vankilassa, hän pelasti Richard Fiskin hengen. Palkkioksi, Kingpin (Richardin isä) järjesti Hobille hyvän asianajajan ja Hobien päästessä pois vankilasta, erikoisen puvun.
Hobie käytti uutta pukuaan kostaakseen entiselle pomolleen Icebergille. Mutta puvussa oli eräs ansa, jos hän yrittäisi siirtää vyötä puvusta, se räjähtäisi. Hän ja Hämähäkkimies tekivät yhteistyötä hyökätessään Kingpiniä vastaan ja onnistuivat poistamaan ongelman Hobin puvusta. Hobie ei aikonut enää jatkaa rikoksen tiellä ja aikoi palata takaisin normaaliin elämäänsä.
Hänen äänenään oli Tim Russ.
Francisco Díaz del Rincón
Pyhä Francisco Díaz del Rincón O.P. (2. lokakuuta 1713 Ecija, Sevilla, Espanja – 28. lokakuuta 1748 Fu-tsheu, Kiina) oli espanjalainen dominikaani, pappi, lähetystyöntekijä Filippiineillä ja Kiinassa, pyhimys sekä marttyyri kiduttamalla ja kuristamalla. Díaz liittyi dominikaaneihin 17-vuotiaana, lähti vuonna 1735 Filippiineille ja sieltä Fukieniin sekä pidätettiin monsignore Pere Sansin, Francisco Serrano Fríasin, Joaquín Royo Pérezin ja Juan Alcober Figueran kanssa vuonna 1746 ja tuomittiin kuolemaan 1. marraskuuta samana vuonna. Hänen reliikkejään pidetään pyhän Dominicuksen kirkossa Manilassa, Filippiineillä. Paavi Leo XIII julisti hänet kunnianarvoisaksi 6. tammikuuta 1893 ja autuaaksi 14. toukokuuta 1893, paavi Johannes Paavali II julisti hänet pyhimykseksi 1. lokakuuta 2000, ja hänen muistopäiväänsä vietetään joko 28. lokakuuta tai yhtenä Kiinan marttyyreistä 28. syyskuuta.
Kustaa Levälahti
Kustaa Emil Levälahti (e. Gustaf Emil Mulli, lempinimeltään Levä; 6. kesäkuuta 1882 Rantasalmi – 11. marraskuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja, Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton (SVUL) puheenjohtaja vuosina 1925-1927, Suomen Olympiakomitean puheenjohtaja vuosina 1934–1937. Hän toimi Olympiakomiteassa vuosina 1919–1946. Levälahti oli mukana hankkimassa vuoden 1940 (lopulta vuonna 1952 pidettyjä) olympialaisia Suomeen.
Suojeluskuntaliikkeen palveluksessa
Vuonna 1919 Levälahti siirtyi suojeluskuntaliikkeen palvelukseen, ensin Joensuun piirin päälliköksi ja seuraavana vuonna yleisesikunnan osastopäälliköksi vastuualueenaan voimistelu- ja urheilutoiminta reservin kapteenin arvoisena. Tässä tehtävässä hän toimi ensin reserviupseerina mutta kävi vuosina 1926–1927 yhden vuoden mittaisen muuntokoulutuksen aktiiviupseeriksi. Kesällä 1920 Levälahti muutti perheineen Helsinkiin. Tällöin hän otti johtaakseen Helsingin Voimistelijat -seuraa.
Kansallinen urheilujohtaja
Kansallisena urheilujohtajana Levälahti osallistui Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton (SVUL) toimintaan. Hän oli jo 1920-luvun alussa erikoisliittoajatusten kehittelijä, johon järjestelyyn päädyttiin seuraavan vuosikymmen alkupuolella vuoden 1932 alusta lähtien. Silloinen res. kapteeni K.E. Levälahti valittiin SVUL:n puheenjohtajaksi vuoden 1926 alusta lähtien, mutta tässä tehtävässä ura jäi lyhyeksi, sillä Lauri "Tahko" Pihkalan ehdottaman päätöksen olla osallistumatta Amsterdamin olympialaisiin hän koki epäluottamuslauseeksi, joten hän erosi tehtävästä. Hän toimi vielä vuosina 1936–1946 lempilajinsa voimistelun valtakunnallisen lajiliiton Suomen Voimisteluliiton puheenjohtajana.
Levälahden ura kansallisessa olympialiikkeessä alkoi vuonna 1919. Seuraavana vuonna hänet valittiin Suomen olympiajoukkueen johtajaksi Antverpenin kisoihin. Samassa tehtävässä hän oli Chamonix'n talviolympialaisissa tammi-helmikuussa 1924, jolloin hän toimi Suomen edustajana Kansainvälisen Hiihtoliiton FIS:n perustamiskokouksissa. Seuraavissa talviolympialaisissa St. Moritzissa 1928 Levälahti oli suojeluskuntajärjestön opintomatkalla ja samalla lehtimiehenä. Levälahti toimi seuraavan kerran Suomen olympiajoukkueen johtotehtävissä Amsterdamin kesäkisoissa 1928, jolloin hän toimi voimistelujoukkueen johtajana. Levälahti toimi jälleen Suomen olympiajoukkueen johtajana lähes kaksi kuukautta kestäneellä matkalla Los Angelesin kisoissa 1932. Samassa tehtävässä oli myös Berliinin kisoissa 1936. Berliinin kisojen aikaan everstiluutnantti Levälahti toimi Suomen Olympiakomitean puheenjohtajana.
Vuonna 1939 everstiluutnantti K. E. Levälahdesta tuli Vierumäellä toimivan Suomen Urheiluopiston johtaja seuraten tehtävässä Akseli Kaskelaa.
Sota-ajan yhteysupseeri
Sodan aikana Levälahti toimi muun muassa puolustusministeriön määräämänä ulkoministeriön edustajana eli yhteysupseerina Suomalaisessa Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonassa sen alkuvaiheen koulutusvaiheessa kolmen kuukauden ajan kesän 1941 jälkeen sijoituspaikkoinaan Stralsund ja Gross-Born.
Sodanjälkeinen aika
Levälahti toimi vielä vuoden 1956 SVUL:n II Suurkisojen järjestelytoimikunnassa.
Levälahti sai SVUL:n anomana Suomen Liikuntakulttuurin ja urheilun suuren ansioristin vuonna 1949.
Winxien maailma
Vauhdikkaassa animaatiosarjassa Winx-klubin tytöt ovat lähetetty Maahan etsimään kyvykkäitä nuoria ympäri maailmaa WOW -nimiseen tv-ohjelmaan, mutta salaperäinen varas kidnappaa nuoria kykyjä ja Winx-keijujen on estettävä se. Winxit matkaavat salaisina agentteina salaten heidän keijuidentiteettinsä saadakseen kiinni mystisen kykyvarkaan keinolla millä hyvänsä ja suojellakseen lahjakkaita kykyjä.
Kausi 1
Tämän kauden voimamuoto on Dreamix.
Winxit ovat salaisella operaatiolla; heidän on löydettävä kykyvaras joka jahtaa Maapallon nuoria ja anastaa heiltä heidän erityistaitonsa. Keijujen on käytettävä heidän salaisten agenttien kykyjään ratkaistakseen kykyvarkaan identiteetti ja suojellakseen kykyjä itsejään. Samalla he kuvaavat tosi tv-ohjelmaa nimeltään "WOW" jossa etsitään kykyjä ympäri maailmaa. Ohjelmaa juontaa innokas ja huvittava Ace ja ohjelmassa on myös mukana tuomareina nyrppänokkainen Margot ja ylipirteä Cliff. Ensi-istumalta he löytävät Annabelle nimisen upean laulajan työskentelemässä kuppikakkukahvilassa ilman uskoa omiin kykyihinsä. Winxien kannustuksella hän uskaltaa nousta lavalle laulamaan, sillä samalla Winxit varmistavat ettei kykyvaras piileksi yleisön joukossa. Laulettuaan ja toteutettuaan oman unelmansa, Winxit kokevat uuden voiman virtauksen, vaikka se ei vielä aktivoidu. Yhtäkkiä lavan valot sammuvat ja Annabelle katoaa kuin tuhka tuuleen, he löytävät Annabellen hyvän ystävän Louisin näpräämässä lavan valoja mustasukkaisuuden merkeissä ja hänellä ei ole tekemistä Annabellen katoamisen kanssa. Tv-kameroiden sammuessa keijut jatkavat salaisina agentteina etsien Annabellea tai edes johtolankoja hänen olinpaikastaan. Pian he löytävät katoamispaikan ja sieltä löytyvää kultaista jauhetta; kykyvarkaan merkki.
Yhtäkkiä heidän eteensä avautuu maaginen portti joka saa heidän uuden voimansa; Dreamixin, esiin. Silloin he päätyvät pimeälle rantaviivalle, jonka Bloom näki unessaan aikaisemmin. Tovin tutkittuaan tätä mysteeristä paikkaa he löytävät Annabellen. Winxit taistelevat varjohirviöitä vastaan yrittäessään saada Annabellen maagisen portin läpi uudestaan, mutta portti puskee Winxit takaisin oikeaan maailmaa, jättäen Annabellen rantaviivalle. Jatkaen mystisen maailman tutkimista kuin myös tosi tv-ohjelmansa kuvaamista, Winxit matkustavat maailman halki aina löytääkseen uusia kykyjä ja auttavat heitä saavuttamaan unelmansa. Näin Winxien oma keijuenergia kasvaa ja he pystyvät suojelemaan yhä paremmin Maan lahjakkaita nuoria. New Yorkissa he tutustuvat nuoreen tekniikkaneroon Naokiin jota Winxit suojelevat hirmuisen krokotiilimaisen ihmisen kynsiltä. Ja Pariisin muotikoulussa Stella kohtaa lahjakkaan muotisuunnittelijan nimeltään Sophien, jonka kanssa he luovat pukuja pienessä kilpailussa. Krokotiilimainen mies harmiksi ehtii kaapata Sophien ennen kuin Winxit ehtivät väliin. Juontaja Ace tällä välin kyllästyy Winxien yhä kummallisiin käyttäytymisiin ja varsinkin Bloomiin joka menee kuokkimaan pariisilaisia muotijuhlia ja päättyy naurunalaiseksi uutisiin. Tällöin Ace antaa Bloomille potkut kykyjenetsijänä ja hänen tilalleen tulee egosentrinen ja lapsellinen Lorelei.
Krokotiilimiehen pudottama kello on ainoa avain salaperäiselle rannalla, mutta se rikkoutuu pahasti eikä Winxien oma taika pysty korjaamaan sitä. Joten he lähtevät Alpeilta etsimään maailman lahjakkainta kelloseppää auttamaan heitä. Lopulta Winxeille valkenee että salaperäinen ranta, jonne he päätyivät on Unien maa, jota hallitsee paha kuningatar. Nuori mies nimeltään Jim, jota Winxit aluksi luulivat kykyvarkaaksi, auttaa tyttöjä löytämään tien Unien maahan josta hän itse on myös kotoisin.
Kuningattaren käskystä varjohirviöt ja krokotiilimies hyökkäsivät Winxien ja kykyjen kimppuun, heidän oli tarkoitus tuoda nuoret hallitsijattarensa eteen jotta hän voisi ottaa heidän kyvyt ja hän pystyisi valtaamaan jopa oikean maailman itselleen. Winxit löytävät Alpeilta nuoren kellosepän apulaisen, Silken joka auttaa heitä kokoamaan kellon uudelleen ja he saavat viimeinkin avattua portaalin takaisin Unien maahan. Bloom kohtaa pahan kuningattaren kaksinkamppailussa mutta häviää tälle ja kuningatar anastaa tämän tulivoimansa käyttäen sitä muita Winxejä vastaan. Takaisin oikeassa maailmassa Ace on keskellä WOW-sarjan finaalia jossa kaikkien ohjelman kykyjen tulisi kilpailla voitosta, mutta hän ei pysty löytämään kykyjä taikka kykyjenetsijöitä. Hän raivostuu avustajilleen ja lähtee etsimään Winxejä.
Kausi 2
Tämän kauden voimamuoto on Onyrix.
Vuoden kestäneen konserttikiertueen jälkeen Winxit päätyvät takaisin Gardeniaan, jossa jälleen tapahtuu kummia. Heidän konserttejaan on pidemmän aikaa sabotoitu mysteerisesti ja musiikkikriitikko Venomya arvostelee heidän konsertteja aina huonoin arvosanoin yrittäen saada Winx-tytöt epäonnistumaan. Yhtäkkiä heidän Dreamix-voimansa kehittyvät Onyrix-muotoon joka ammentaa voimansa Unien maasta ja ihmisten unelmista. Unien maan ja oikean maailman välillä he kohtaavat Unien maan hengen, joka varoittaa Winxejä uudesta vaarallisesta juonesta joka on käynnistymässä jossa vain yksi mystinen sankari voi auttaa. Tällöin Winxit lentävät tapaamaan heidän ystävänsä Jimiä, joka kertoo että Unien maalla on toinenkin nimi, nimittäin Mikä-mikä-maa. Jim kertoo Winxeille kuinka Helinä-keijusta tuli korruptoitunut paha kuningatar ja hän otti valtaansa koko Mikä-mikä-maan saaren ja langetti sen asukkaat hänen komentonsa alle. Kapteeni Koukkuna Jim päätyi vastustamaan Helinää, mutta tämä käytti pimeää magiaa Jimiin, joka muutti hänen kehonsa nuorekkaammaksi ja lähetti hänet samalla Maahan.
Nyt Winxien tehtävänä on löytää Peter Pan, kapteeni Koukun vihollinen ja Helinä-keijun ystävä, mutta tämä on kadonnut. Winxit löytävät Lontoosta Wendy Darlingin, joka tunsi Peterin. Wendy paljastaa heillä olevan yhteinen poika, Matt ja ojentaa tytöille Peterin jäähyväiskirjeen jossa hän kysyy huolehtivan Mattista. Winxit ymmärtävät hänen olevan ainoa, joka pystyisi suojelemaan Unien maata kammottavalta lopulta, joten he sonnustautuvat heidän salaisten agenttien pukuihin vielä kerran.
Korruptoitunut Helinä-keiju, joka karkasi Winxeiltä vuosi sitten, lähettää jokaiselle Winxille kohdistetun vastustajattaren heikentämään näitä ja estämään heitä löytämästä Mikä-mikä-maan pelastajan. Lontoossa Winxit etsivät Mattia tämän vanhalta työpaikalta, pienestä kahvilasta, mutta tyttöjen harmiksi heille selviää että Matt sai potkut sieltä. Kuningattaren lähettämä Vertigo-niminen vastustajatar härnää Bloomia koko etsinnän ajan, joka saa Bloomin hyökkäämään ystäviensä kimppuun hallusinaatioiden ansiosta. Bloom lopulta onnistuu voittamaan Vertigon hyväksymällä pelkonsa ja uskomalla ystäviinsä. Tämän jälkeen Winxit löytävät Mattin kaukoputkesta tähtikartan joka johtaa heidän suoraan Pariisin Notre Dame -kirkolle. Siellä Musa taas kohtaa oman vastustajattarensa, Bansheen joka rakastaa hiljaisuutta ja yrittää langettaa Musankin sen alaiseksi.
Winxit lopulta löytävät Mattin valokuvaajana pariisilaisessa muotikoulussa ja on vastahakoisesti lähdössä tyttöjen mukaan jotka yrittävät kertoa tämän olevan vaarassa. Koulussa Stella kohtaa hänen vastustajattarensa, Obscuran ja voittaa hänet vaikka tämä yrittää turruttaa tämän mielen pahoilla muistoilla. Huppupäinen mies kuitenkin sieppaa Mattin ja keijut jahtaavat häntä pitkin Pariisin kattomeren. He lopulta zombie-merirosvojen avulla onnistuvat pelastamaan Mattin, mutta jälleen Winxien harmiksi Matt katoaa suoraan heidän silmiensä alta tapaamaan kaunista Helinä-keijua, joka luulee tätä vihollisen ansaksi. Kun Matt viimein löytyy, taas, Winxit alkavat etsiä Peter Panin miekkaa jonka avulla Matt pystyisi puolustamaan Mikä-mikä-maata.
Tällä välin Flora ja Layla kohtaavat omat vastustajattarensa, Stoneyn joka muuttaa kaiken elävän kiviseksi ja elottomaksi, ja Sinkan joka taas piruilee Laylalle kuinka helppo tätä on manipuloida ja kuinka lyhyt temperamentti hänellä on. Winxit ja Matt löytävät miekan sijaitsevan yksityisessä kokoelmassa, josta he sitten noutavat tämän salaa ja taistelevat Tecnan vastustajatarta, Virusta, vastaan joka langettaa muut Winxit hänen "viruksensa" alaisiksi taistelemaan Tecnaa vastaan. Tecna kuitenkin onnistuu voittamaan Viruksen Peter Panin miekan kanssa ja ryhmä palaa takaisin Mikä-mikä-maahan treenaamaan Mattia miekalla taiston kanssa. Kuitenkin käy ilmi että Jim, kapteeni Koukku on pelannut likaista peliä ja pettää Winxit saatuaan Mikä-mikä-maan itselleen. Hän muuttaa Mikä-mikä-maan elämänpuun takaisin laivakseen ja yrittää paeta Winx-keijuja ja Mattia Painajaisten maahan jotta Unien maa ja Painajaisten maa katoavat kokonaan ja ihmiset menettäisivät kaikki unelmansa ja Winxit taikavoimansa. Kuitenkin petetty Smee astuu auttamaan ja kääntää laivan viime hetkellä Painajaisten maan portilta pois, mutta Jim katoaa portaaliin.
Takaisin Maassa Winxit jatkavat konserttiaan New Yorkissa joka jäi heiltä kesken kun he lähtivät pelastamaan Unien maata, mutta Venomya huijaa yleisöä ja syyttää Winxejä hologrammeista ja petkuruudesta, ja viimein yleisö kääntyy Winxejä vastaan. Tytöt lopulta tajuavat kuinka Venomya itse on sabotoinut heidän konserttejaan epäillen heitä keijuiksi, ja hän lopulta oli oikeassa ja paljastaa olevansa Baba Yaga -noita-akka ja vannoo tuhoavansa Winxit sillä Maassa ei ole tarpeeksi tilaa keijuille ja noidille.
Winxit
Bloom Lohikäärmetulen keiju on Winx-klubin johtaja ja WOW-tiimin kykyjenetsijä. Bloomin erityiskyky on taiteellisuus. Hänen vastustajatar on pelkoa levittävä ja painajaisia luova hahmo nimeltään Vertigo.
Stella on kykyjenetsijöiden muotiasiantuntija ja -suunnittelija ja hän kantaa sisällään auringonpaisteen voimaa. Stellan vastustajatar on Obscura joka luo pimeyttä ja ahdistusta uhriensa elämään.
Flora on luonnon keiju ja hän on erinomainen kokki. Hän myös on WOW-ohjelman etsivä. Flora kohtaa vastustajattarensa, Stoneyn, joka muuttaa kaiken elävän kiviseksi ja elottomaksi.
The Sirens
”The Sirens” on suomalaisen Softengine-yhtyeen kappale, joka julkaistiin 3. lokakuuta 2014 yhtyeen lokakuussa 2014 julkaistavan We Created the World -esikoisalbumin kolmantena singlenä. Kappaleen on säveltänyt yhtyeen laulaja Topi Latukka ja sen on sanoittanut Latukka yhdessä yhtyeen kosketin- ja lyömäsoittaja Henri Oskárin kanssa.
Winxien maailma
Winxit
Layla on urheilullinen kykyjenetsijä ja aaltojen keiju. Hänen vastustajansa on Sinka, joka kontrolloi tuulen voimaa ja maanittelee Laylalle kuinka helppo häntä on kontrolloida lyhyen temperamenttinsa takia.
The Sirens
Latukan mukaan kappale kuvaa koko tulevan albumin tyyliä. Ennen singlen julkaisua Latukka kertoi kappaleen ehkä yllättävän ihmisiä, koska se eroaa kahdesta edellisestä singlejulkaisusta. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 17. lokakuuta 2014.
Winxien maailma
Winxit
Musa on musiikin keiju ja mahtava laulaja joka on muiden Winx-ystäviensä kanssa kykyjä maailmalta. Hänen vastustajansa on Banshee, joka on äänetön ja tukahduttaa kaiken äänen maailmasta.
Tecna on teknologian keiju ja ryhmän aivot. Hänen erityiskykynsä on tekniikkanerous ja tietotekniikka. Virus-niminen vastustaja vainoaa Tecnaa tämän loogisuuden takia.
WOW-tiimi
Ace on pirteä ohjelmajuontaja, joka tekee kaikkensa että ohjelman teko sujuisi kuin tanssi.
Margot on negatiivinen, nyrppänokkainen tuomari, joka ei välitä uusista kyvyistä hiuskarvaakaan.
Cliff on pirteä ja positiivinen ihminen, joka tuomaroi WOW-ohjelman kykyjä ja antaa aina hyvää palautetta kyvyille.
Lorelei on intoileva ja itsekeskeinen WOW-tiimin uusi kykyjenetsijä, joka korvaa Bloomin kauden puolivälissä. Lorelei on luonteeltaan ärsyttävä, ja tekee kaikkensa löytääkseen kyvyn ohjelmaan.
Ohjelman kyvyt
Annabelle
Naoki
Sophie
Nadine
Vincenzo
Yu
Madilyn
Silke
Muut sivuhahmot
Roxy
Gómez
Wendy Darling
Matt Darling
Merenneidot
Venomya
Viholliset
Helinä-keiju
Varjohirviöt
Krokotiilimies
Taistelushamaani
Zombi-merirosvot
Vertigo
Banshee
Obscura
Stoney
Virus
Kapteeni Koukku
Smee
Baba Jaga
Tuotanto
2014 syksyllä Netflix tilasi Rainbow Studiolta kaksi tuotantokautta upouudelle spin-off-sarjalle Winx-klubista, jolla heidän palvelunsa laajentaisi lapsille ja nuorille suunnattujen ohjelmien määrää. Molemmat kaudet sisältäisivät 13 jaksoa jotka olisivat noin 23 minuutin pituisia. Rainbow Studios esitteli uutta sarjaa Licensing Expossa Las Vegasissa vuonna 2016 muiden uusien ohjelmien rinnalla, Kuninkaallinen akatemia ja Maggie & Bianca Fashion Friends.