cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Franz Schubert
Viimeiset vuodet
Saman vuoden kesällä hän palasi Zelesziin, jossa hän oli viisi vuotta sitten toiminut jonkin aikaa musiikinopettajana. Unkarilaisen musiikin vaikutus on kuultavissa ainakin Divertissement a l'Hongroisessa ja a-molli-jousikvartetossa. Vuonna 1826 Schubert siirtyi takaisin Wieniin, jossa hän pysyi elämänsä loppuun asti lukuun ottamatta lyhyttä matkaa Graziin vuonna 1827.
Schubertin terveys alkoi hänen viimeisinä elinvuosinaan nopeasti huonontua. Silti hän sävelsi vielä eräitä mestariteoksia, kuten laulusarjan Winterreise (1827), joka sisältää yhteensä 24 laulua. Sarja on nykyään vähintään yhtä tunnettu kuin neljä vuotta aikaisemmin sävelletty Die schöne Müllerin. Muita vuosina 1827–1828 sävellettyjä teoksia olivat muun muassa Fantasia pianolle ja viululle, kaksi pianotrioa, yksi messu sekä C-duuri-jousikvintetto, unohtamatta loisteliasta (Schubertin viimeistä) pianosonaattia nro 21 B-duuri.
Schubertin kuoleman jälkeinen aika
thumb|upright|Schubertin hauta Zentralfriedhofissa Wienissä thumb|Schubert esittää sävellyksiään [[Schubertiadi|Schubertiadissa. Julius Schmidin maalaus vuodelta 1897.]]
Vuonna 1838, kymmenen vuotta Schubertin kuoleman jälkeen, saksalainen säveltäjä Robert Schumann löysi matkalla Wienissä ollessaan Schubertin C-duuri-sinfonian partituurin. Partituuri vietiin Leipzigiin ja sinfonia ensiesitettiin siellä samana vuonna. Robert Schumannin tiedetään sanoneen, että teos oli paras instrumentaalisävellys sitten Ludwig van Beethovenin kuoleman 1827. Tämä Schubertin yhdeksäs, ”Suuri sinfonia”, on hänen melodisimpia ja tunnetuimpia teoksiaan. Schumannin ystävä, Franz Liszt, sovitti myös 50 Schubertin säveltämää liediä pianolle. Vuonna 1872 Schubertille pystytettiin muistomerkki Wienin Stadtparkiin.
Schubert itse antoi vain noin viidellekymmenelle teokselleen opusnumeron. Musiikintutkija Otto Erich Deutsch laati vuonna 1951 Schubertin teoksista kronologisen luettelon, jonka vuoksi Schubertin sävellyksistä puhuttaessa käytetään yleensä Deutschin niille antamia numeroita, joita kutsutaan D-numeroiksi; esimerkiksi kahdeksannen sinfonian (Keskeneräinen) tunnus on D. 759.
Schubertin musiikki
Schubert oli jo nuorena taitava säveltäjä, ja hän ehti kirjoittaa paitsi suuren määrän teoksia myös hyvin monenlaista musiikkia lyhyen elämänsä aikana. Schubert sijoittuu Beethovenin tavoin klassismin ja romantiikan taitteeseen. Kuitenkin monesti Schubertia pidetään ensimmäisenä romanttisena säveltäjänä. Hän kehitti saksalaista yksinlaulua, liediä vakavasti otettavaksi musiikinlajiksi ja jätti sen saralla ylivertaisen perinnön. Hänen laulunsa ovat usein läpisävellettyjä. Sen sijaan esimerkiksi pianosonaateissa Schubert nojasi joskus suoraan toisen säveltäjän rakenneideaan. Hänen melodinen ja harmoninen kirjoittamisensa on nerokasta, kaikissa teostyypeissä. Yllättävät modulaatiot ja varsinkin hitaiden osien erityinen mystisyys ovat hänen tuotannossaan romantiikkaan viittaavia tyylipiirteitä, mutta klassismi kuuluu Schubertissa myös selkeästi.
Schubert ei kirjoittanut konserttoa millekään soittimelle, mutta kaikkia muita teostyyppejä hän kirjoitti: useita messuja, sinfonioita, sonaatteja ja oopperoita sekä valtavasti liedejä, piano- ja kamarimusiikkia. Schubertin tuotannosta puuttuvia piano- ja viulukonserttoja on avoimesti ihmetelty. Hänen eräästä sonaatistaan on sittemmin sovitettu sellokonsertto. Schubertin vokaalimusiikista myöhäiset oopperat ovat pienten asiantuntijapiirien arvostamia mestariteoksia, eivätkä ole saavuttaneet liedien kaltaista yleistä arvostusta tai suosiota. Hänen orkesterisävellyksistään tunnetuimpia ovat viimeiset sinfoniat, 8. (”Keskeneräinen sinfonia”) ja 9. (”Suuri”), jotka luetaan romantiikan sinfoniikan perusteoksiksi. Schubertin musiikin tunnetuimpia melodioita ovat esimerkiksi yksinlaulu Die Forelle, eräästä liedistä sovitettu monenlaisina soitinsovituksina kuultu serenadi, 9. sinfonia ja kirkkosävellys Ave Maria.
Pianoteokset
thumb|”Wanderer-fantasian” alku.
Kamarimusiikki
thumb|Sivu Schubertin okteton käsikirjoituksesta.
Elias Kaskinen & Päivän Sankarit
Elias Kaskinen & Päivän Sankarit on vuonna 2010 perustettu suomalainen pop-rockyhtye. Yhtyeen ensimmäinen single ja musiikkivideo ”Sano se mulle” julkaistiin 15. marraskuuta 2013. Bändin esikoisalbumi julkaistiin elokuussa 2015.
Historia
Elias Kaskinen & Päivän Sankarit sai alkunsa, kun Kaskisen aiempi yhtye Wifetime Experience meni tauolle. Uusi yhtye aloitti toimintansa aluksi nimellä Elias Kaskinen Band, jolloin siinä vaikutti myös Wifetime Experiencessäkin soittanut rumpali Osku Ärilä.
Vuonna 2012 yhtye solmi levytyssopimuksen Jiffel Recordsin kanssa. Jiffel on julkaissut yhtyeeltä singlet ”Sano se mulle”, ”Pelkään koskea kadulla” ja ”Aina minä jään”. Yhtye solmi uuden levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa 23. tammikuuta 2015. Yhtiö julkaisi yhtyeen esikoisalbumin Elämä lupaa mulle elokuussa 2015. Yhtye voitti vuoden 2016 Iskelmä Gaalassa vuoden tulokkaan palkinnon.
Yhtye jäi tauolle joulukuussa 2018, jonka aikana solisti Kaskinen on työstänyt ensimmäistä sooloalbumiaan, jonka ensimmäinen single julkaistiin huhtikuussa 2020.
Ragna Sigurðardóttir
Ragnheiður ”Ragna” Sigurðardóttir (s. 10. elokuuta 1962 Reykjavík) on islantilainen kirjailija ja taiteilija. Hän opiskeli taidetta ja asui valmistumisensa jälkeen Alankomaissa ja Tanskassa ennen kuin palasi takaisin Islantiin. Vuonna 1987 hän julkaisi esikoisteoksensa nimeltä Stefnumót (”treffit”), joka sisältää hänen novellejaan ja runojaan. Sitä ovat seuranneet Fallegri en flugeldar (”kauniimpi kuin ilotulitus”, 1989) ja 27 herbergi (”27 huonetta”, 1991) sekä romaanit Borg (”kaupunki”, 1993), Skot (”laukaus”, 1997) ja Strengir (”narut”, 2000). Hänen tuotantoaan ei ole julkaistu suomeksi.
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1982–1983
Englantilaisjoukkueet olivat voittaneet kuusi edellistä mestaruutta mutta nyt sekä hallitseva mestari Aston Villa että vuoden 1981 mestari Liverpool putosivat jatkosta puolivälierissä, kun ensin mainittu hävisi Juventukselle ja jälkimmäinen puolalaisseura Widzew Łódźille.
Kauden paras maalintekijä oli kuusi maalia tehnyt Juventuksen Paolo Rossi.
Luzern
Maantiede
Luzern sijaitsee Keski-Sveitsissä Vierwaldstätterseen luoteisrannalla, lähellä Pilatusvuorta. Kaupungin keskusta sijaitsee noin 440 metrin korkeudella merenpinnasta, ja sen maapinta-ala on 29,06 neliökilometriä.
Koulutus
Luzernissa toimii vuonna 2000 aloittanut yliopisto.
Nähtävyyksiä
Luzernin ehkä tunnetuin maamerkki on Euroopan vanhin puusilta Kapellbrücke vuodelta 1333. Luzernissa on Sveitsin suosituin museo, Sveitsin liikennemuseo.
Historia
Luzern oli alun perin kalastuskylä, joka kasvoi kaupungiksi, kun St. Leodegarin benediktiiniluostari perustettiin noin vuonna 750. Noihin aikoihin myös Luzernin latinankielinen nimi Luceria mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran.
Kaupungista tuli 1200-luvulla tärkeä kauppakeskus tavaran kuljettamisessa Alppien yli, kun Gotthardin solan kulkuväylä avattiin. Oltuaan Habsburg-suvun vallassa vuodesta 1291 Luzern liittyi Sveitsin vanhaan valaliittoon vuonna 1332. Vastauskonpuhdistuksen aikana kaupunki oli katolilaisten linnoitus ja jesuiittojen tukikohta heidän yrityksissään taistella reformoituja vastaan.
Vuonna 1601 maanjäristys ja tsunami tuhosivat suuren osan kaupunkia ja tappoivat paljon ihmisiä. Luzern oli myös talonpoikaiskapinan keskus vuonna 1653 kaupungin aatelisvaltaa vastaan. Napoleonin sotaretkien aikaan Luzern oli vähän aikaa Helvetian tasavallan pääkaupunki vuosina 1798–1803. Vuonna 1841 Luzern erosi Sveitsin valaliitosta, mikä johti Sonderbundin sotaan vuonna 1847. Luzernin sallittiin palata takaisin valaliittoon vuonna 1848.
Luzernissa on kallionkoloon sijoitettuna Bertel Thorvaldsenin luoma Ranskan suuren vallankumouksen alkuvaiheessa Tuileries-palatsissa kuningasta puolustaneiden, jakobiinien hyökkäyksessä kaatuneiden sekä antautumisen jälkeen murhattujen luzernilaisten sveitsiläiskaartilaisten muistomerkki Kuoleva leijona.
Kreeta-Liisa Yli-Säntti
Kreeta-Liisa Nina Yli-Säntti (s. 3. tammikuuta 1991 Oulu) on suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Ruotsin Damallsvenskanin Limhamn Bunkeflota ja kuuluu myös Suomen maajoukkueen pelaajarinkiin.
Seurajoukkueura
Kaudeksi 2013 Yli-Säntti siirtyi Tampereen Ilvekseen, jossa hän pelasi ykkösmaalivahtina kaksi kautta Naisten Ykköstä ja kaksi Naisten Liigaa. Kaudella 2015 hän saavutti joukkueen kanssa SM-hopeaa.
Joulukuussa 2016 Yli-Säntti teki sopimuksen Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Elitettanissa pelanneen Växjön kanssa. Hän pelasi kaikki 26 ottelua, kun joukkue voitti sarjan ja nousi Damallsvenskaniin. Kaudeksi 2018 Yli-Säntti siirtyi Damallsvenskanin malmöläiseen Limhamn Bunkeflohon.
Maajoukkueura
Yli-Säntti sai kutsun Suomen maajoukkueeseen maaliskuussa 2017. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Tanskaa vastaan 11. huhtikuuta 2017.
Vahejõgi
pienoiskuva|Joen luusuan ruovikkoa elokuussa 2013. Vahejõgi on Virossa Võrumaalla Võrun kaupungissa sijaitseva lyhyt Võhandu jõen sivujoki.
Joen kulku
Joki alkaa Tamula järvestä ja virtaa 1,4 kilometriä luoteeseen, missä se yhtyy Võhandu jõgeen 0,5 kilometriä Vagula järvestä alajuoksulle päin. Joen rannat ja lähiympäristö ovat alavaa ja herkästi tulvivaa niittymaata, jota reunustavat metsämaat. Joen kaakkoispuolelle jää Roosisaare, joka on järvien ja jokien saartama niemimäinen alue. Tamula järvestä alkaa toinenkin joki Vanajõgi, joka yhtyy myös Võhandu jõgeen vähän alempana. Tämän vuoksi Tamula järv on bifurkaatiojärvi. Vahejõgi on ollut hyvin matala ja se on paikoitellen kasvanut lähes umpeen. Matalan veden aikana joessa saattoi olla vain 30 senttimetriä vettä. Vuonna 2011 se ruopattiin; toimenpiteen tarkoituksena oli syventää ja oikaista joenuoma siten, että sen virtaamat kasvaisivat. Joen valuma-alueen pinta-alasta ei ole tietoa, mutta Tamula järven valuma-alue on 14 neliökilometriä.
Historiaa
Võhandu jõgi laski aiemmin suoraan Vagula järvestä Tamula järveen, josta se jatkoi nykyisenä Vanajõen uomana eteenpäin. Kun Võhandu jõelle rakennettiin vuosina 1933–1934 oikaisu-uomaksi 1,4 kilometriä pitkä Liitva kanal, jäivät Vanajõgi ja Vahejõgi sivu-uomiksi. Kanava alkaa Vahejõen yhtymäkohdasta ja loppuu Vanajõen yhtymäkohtaan.
Tulvat
Liitva kanal rakennettiin helpottamaan veden kulkua etenkin kevättulvien aikana. Võhandu jõen ja sen sivu-uomien ympäristö on täällä melko alavaa aluetta. Jo puolen metrin vedennousu aiheuttaa Vahejõen ympäristössä tulvia. Vedenmittausasema sijaitsee Roosisaaren sillan juurella, josta mitataan samalla myös Tamula järven vedenpinnan korkeuksia. Vuotuiset korkeusvaihtelut ovat metrin luokkaa ja toisinaan tulvien aikana vesi voi nousta 1,5 metriä. Silloin ovat vaarassa Võrun kaupungin reuna-alueet.
Kevättulvien aikana vesi nousee Võhandu jõessa nopeammin kuin Tamula järvessä. Silloin Vahejõen virtaussuunta kääntyy takaisin kohti järveä.
Eerie
Eerie on suomalaisen black metal -yhtye Barathrumin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1995 levymerkillä Nazgul's Eyrie Productions.
The Second
The Second on nimensä mukaisesti Steppenwolf-yhtyeen toinen albumi vuodelta 1968.
Albumi nauhoitettiin hyvin pian ensimmäisen levyn julkaisun jälkeen yhtyeen levytyssopimuksen vaatiessa kahta levyä saman vuoden aikana ja tästä ja lisääntyneestä keikkailusta johtuen albumilla käytettiin osittain ensimmäiseltä levyltä poisjääneitä kappaleita. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat Mars Bonfiren säveltämä ja rumpali Jerry Edmontonin laulama "Faster Than The Speed Of Life", Vietnam-vastainen "Don't Step On The Grass, Sam" ja etenkin hitiksi noussut John Kayn ja basisti Rushton Moreven sävellys "Magic Carpet Ride". Kappaleet 8-11 muodostavat yhtenäisen potpurin.
Albumi jäi Steppenwolfin alkuperäisen kokoonpanon viimeiseksi basisti Moreven erottua yhtyeestä pian julkaisun jälkeen.
Single-julkaisut
("Magic Carpet Ride"n single-versio käyttää erilaista vokaali-ottoa sekä on huomattavasti albumi-versiota lyhyempi)
Ifa
Ifa tai IFA voi tarkoittaa seuraavia:
Camera Obscura (yhtye)
thumb|Camera Obscuran laulaja Tracyanne Campbell yhtyeen konsertissa vuonna 2007 Camera Obscura on vuonna 1996 perustettu skotlantilainen indie pop -yhtye, jonka musiikille ovat tunnusomaisia pirteät ja retrotyyliset melodiat.
Historia
Camera Obscuran perustivat vuonna 1996 Glasgowissa laulaja ja kitaristi Tracyanne Campbell, lyömäsoittaja John Henderson ja basisti Gavin Dunbar. Vähän ajan kuluttua yhtyeeseen liittyi myös kitaristi David Skirving.
Camera Obscura julkaisi esikoissinglensä “Park & Ride” vuonna 1996 itsenäisellä Andmoresound-levymerkillä. Yhtyeen musiikkia verrattiin usein Belle & Sebastianiin.
Vuonna 2000 yhtyeeseen liittyivät trap-rumpali Lee Thompson ja kosketinsoittaja Lindsay Boyd. Seuraavana vuonna David Skirving jätti yhtyeen, ja hänen tilalleen kitaristiksi otettiin Kenny McKeeve. Vuonna 2002 Lindsay Boydin tilalle tulivat kosketinsoittaja Carey Lander ja trumpetisti/lyömäsoittaja Nigel Baillie. Seuraavana vuonna Henderson jätti yhtyeen.
Yhtyeen esikoisalbumi Biggest Bluest Hi-Fi julkaistiin vuonna 2001, ja siltä otettu single “Eighties Fan” myi melko hyvin. Toisen albumin Underachievers Please Try Harder (2003) jälkeen yhtye teki kiertueen Britteinsaarilla ja Yhdysvalloissa. Kolmas albumi Let’s Get Out of This Country julkaistiin vuonna 2006. Seuraava albumi My Maudlin Career (2009) julkaistiin 4AD-levymerkillä. Single “French Navy” menestyi singlelistalla, ja albumi nousi brittilistan top-50:een ja Yhdysvaltain top-100:aan. Nigel Baillie jätti yhtyeen vuonna 2009. Yhtyeen viides albumi Desire Lines julkaistiin vuonna 2013. Carey Lander kuoli kaksi vuotta myöhemmin, minkä jälkeen yhtye on jatkanut nelijäsenisenä.
STS-116
thumb|right|STS-116-lennon tunnus STS-116 on Nasan 10. joulukuuta 2006 kello 3.47 Suomen aikaa alkanut 12 päivää kestänyt avaruussukkulalento Discovery-sukkulalla. Lento on 117. avaruussukkulalento ja 33. Discoveryn lento. Lennon suunniteltu laukaisuhetki Cape Canaveralista Floridasta oli 8. joulukuuta noin kello 04.35 Suomen aikaa, mutta lähtö jouduttiin lykkäämään viime minuuteilla huonon sään vuoksi. STS-116:n miehistön jäsen Christer Fuglesang on ensimmäinen ruotsalainen ja pohjoismaalainen avaruudessa.
Lennon tarkoituksena oli jatkaa Kansainvälisen avaruusaseman rakentamista asentamalla avaruusasemalle runkoelementti (P5 truss). Myös edellisen lennon (STS-115) asennustoimia jatkettiin aurinkokennojen sähkötöillä. Lisäksi lennon tehtäviin kuuluu vaihtaa avaruusasemalla työskentelevä astronautti.
Miehistö
thumb|250px|Lennon miehistö
Asemalle jäänyt ISS Retkikunta 14:n miehistön jäsen:
Asemalta Maahan palannut ISS Retkikunta 13:n miehistön jäsen:
Aiheesta muualla
thumb|left|Sukkula lähtemässä kohti avaruusasema ISS:ää
Ulkoparlamentarismi
Ulkoparlamentarismi tarkoittaa yhteiskunnallista vaikuttamista parlamentaarisen järjestelmän ulkopuolella. Ulkoparlamentariset liikkeet hylkäävät vaaleissa vaikuttamisen ja edistävät tavoitteitaan suoran toiminnan kautta.
Willow – suuri seikkailu
Willow on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen fantasiaelokuva. Elokuvan on ohjannut Ron Howard ja se perustuu George Lucasin tarinaan, jonka piti alun perin olla mukaelma J. R. R. Tolkienin fantasiakirjallisuuden klassikkoteoksesta Hobitti eli sinne ja takaisin. Elokuvan musiikin on säveltänyt James Horner. Elokuva on myös tehnyt ennätyksen erikoistehosteiden saralla: Willow sisältää elokuvahistorian ensimmäisen saumattoman muodonmuutoksen.
Lyhytkasvuinen Warwick Davis esittää elokuvan päähenkilöä ja sankaria. Willow on maanviljelijä, joka joutuu vasten tahtoaan suojelemaan hyvin erityistä prinsessavauvaa taistelussa pahaa kuningatarta vastaan. Elokuvan tarina sisältää monia miekka ja magia -fantasiakirjallisuudelle tyypillisiä piirteitä.
Salme Pekkala-Dutt
Salme Anette Pekkala-Dutt, o.s. Murrik, vuosina 1913–1924 Pekkala, sen jälkeen Pekkala-Dutt (17. elokuuta 1888 Taagepera, Liivinmaan kuvernementti – 30. elokuuta 1964 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli virolaissyntyinen kommunisti ja miehensä kanssa Kominternin edustaja Britanniassa.
Nuoruus Virossa ja Venäjällä
Salme Murrik syntyi Taageperassa Viljandin maakunnassa Liivinmaalla, joka oli Viron kansallisen liikkeen ydinaluetta. Hänen vanhempansa olivat asianajaja Ernst Murrik ja Katarina Kokkamägi. Hän oli toiseksi vanhin perheen viidestä lapsesta. Vanhin sisar oli Ella eli Suomessa sittemmin nimellä Hella Wuolijoki tunnettu kirjailija. Salme Murrik muutti perheensä mukana Valgan kaupunkiin, jossa hän aloitti koulunkäynnin vuonna 1899. Hän aloitti opiskelunsa Tarton tyttökimnaasissa, mutta siirtyi 1905 Moskovaan ja saavutti ylioppilastutkinnon Katariina II:n kimnaasissa. Tämän perusteella hän sai opiskeluoikeuden Moskovan yliopistoon. Moskovassa oleskelu radikalisoi samalla hänet poliittisesti.
Suomen aika
Syksyllä 1908 Salme Murrik siirtyi Suomeen, jonne oli jo siirtynyt hänen vanhempi siskonsa Hella. Suomessa hän tutustui sittemmin hyvin tunnettuun vasemmistopoliitikko Eino Pekkalaan, jonka kanssa hän avioitui syksyllä 1913. Salme Pekkalan yhteydet kommunistiseen liikkeeseen vahvistuivat Suomen sisällissodan jälkeen niin, että hänestä tuli vallankumouksellinen aktivisti 1919–1920. Hän oli avustamassa Otto Ville Kuusisen toukokuussa 1919 tapahtunutta salaista Suomen vierailua, joka kesti vuoden 1920 alkuun. Salme Pekkala itse matkusti maaliskuussa 1920 Lontooseen. Avioliitto Eino Pekkalan kanssa oli käytännössä ohi, ja avioero virallistettiin tammikuussa 1924.
Kominternin palveluksessa Britanniassa ja Länsi-Euroopassa
Britannian tiedustelupalvelu piti alusta lähtien selvänä, että Salme Pekkalan Lontoossa oleva tiedotustoimisto toimi Neuvosto-Venäjän hyväksi vuosina 1920–1922. Vaikka Salme Pekkala ei ollut näkyvästi Britannian kommunistipuolueen perustajana, hänet nimitettiin vuonna 1921 Britannian kommunistipuolueen valtuuskunnan johtajaksi Kominternin seuraavaan III kongressiin, joka pidettiin Moskovassa heinä–elokuussa 1921. Tällöin hän toimi jo hyvin läheisessä suhteessa intialais-ruotsalaisen sukutaustan omaavan Britanniassa asuvan Rajani Palme Duttin kanssa. Konspiratiivisessa toiminnassa Salme Pekkala käytti myös nimeä Salme Palme Dutt viitaten miehensä äidin kuuluisaan ruotsalaiseen Palme-sukuun. Virallisesti he menivät naimisiin elokuussa 1924. Salme ja Rajani Dutt asuivat vuodesta 1925 Brysselissä vuoteen 1936 asti, jolloin he palasivat takaisin Lontooseen. Salme Duttin rooli Britannian kommunistipuolueessa väheni osaksi terveyden huononemisen vuoksi. Viimeisiä näkyviä toimia oli kirjoittaminen Britannian kommunistilehteen Labour Monthly.
Industrieverband Fahrzeugbau
Industrieverband Fahrzeugbau (IFA) oli itäsaksalainen vuosina 1948–1956 toiminut autovalmistaja. Ifa-autoja alettiin valmistaa sodan jälkeen kansallistetuissa, Itä-Saksan puolelle jääneissä BMW:n, DKW:n, Audin ja muiden yhtiöiden entisissä tehtaissa.
Ifan automallit pohjautuivat pitkälti ennen sotaa suunniteltuihin ajoneuvoihin. Ifan valmistuspaikkakuntia oli Chemnitz, Zwickau ja Eisenach.
Ifaa toi Suomeen ainakin Oy Rego Ab.
Aiguilles de Chamonix
thumb|right|350px|Aiguilles de Chamonixin huippuja ilta-auringossa [[Les Prazista nähtynä heinäkuussa 2010.]]
Aiguilles de Chamonix on Mont Blancin massiivilla, Ranskassa sijaitseva rosoinen ja terävähuippuinen vuoriryhmä.
Fidel LaBarba
Fidel LaBarba (29. syyskuuta 1905—2. lokakuuta 1981) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä ja urheilutoimittaja.
Amatööriura
LaBarba syntyi New Yorkin Bronxiin italialaisten maahanmuuttajien pojaksi. Pian syntymän jälkeen perhe muutti Los Angelesiin, missä Fidel myi pienenä poikana sanomalehtiä. Hän oppi tappelemaan kaduilla ja 14-vuotiaana manageri George Blake havaitsi hänen lahjakkuutensa. Amatöörinä LaBarba voitti Yhdysvaltain amatöörimestaruuden kärpässarjassa ja pääsi 1924 Pariisin olympialaisiin, missä voitti kultamitalin.
Ammattilaisura
Pian olympiavoittonsa jälkeen LaBarba ryhtyi ammattilaiseksi. Ammattilaisura ei alkanut erityisen loistokkaasti, kuudesta ensimmäisestä ottelustaan LaBarba saavutti kaksi voittoa, kaksi tappiota ja yhden ratkaisemattoman, tosin otteluista kolme oli legendaarista Jimmy McLarninia vastaan. Sittemmin hän ryhtyi takomaan tasaisesti pistevoittoja vastustajistaan ja pääsi 22. elokuuta 1925 ottelemaan Frankie Genaroa vastaan otteluun, jossa panoksena oli Amerikan höyhensarjan mestaruus. LaBarba voitti kymmeneräisen kamppailun pisteillä. Hän puolusti titteleitä seuraavan vuoden heinäkuussa Georgie Riversiä vastaan pistevoitolla.
21. tammikuuta 1927 LaBarba otteli Elky Clarkia vastaan höyhensarjan maailmanmestaruudesta ja voitti 12-eräisen kamppailun pisteillä. Seuraavat kaksi otteluaan Johnny Vaccaa vastaan hän sittemmin hävisi. Oteltuaan välissä muutaman muun ottelun, jotka hän voitti, kohtasi hän vielä 23. elokuuta 1927 Vaccan ja voitti tällä kertaa. Ottelun jälkeen hän ilmoitti lopettavansa nyrkkeilyn ja menevänsä Stanfordin yliopistoon. Päätöksen seurauksena höyhensarjan maailmanmestaruuden tilanne jäi kiistanalaiseksi kymmenen vuoden ajaksi.
LaBarba ei kuitenkaan collegessa pitkään viihtynyt, vaan palasi kehiin kääpiösarjalaisena 17. heinäkuuta 1928 ja voitti Huerta Evansin. Voittokulku jatkui vielä kahdeksan ottelua kunnes vastaan tuli kuubalainen Kid Chocolate, joka voitti hänet tuomaripistein. Yleisö osoitti voimakkaasti mieltään päätöstä vastaan. LaBarba jatkoi uraansa ja voitti suurimman osan otteluistaan lukuun ottamatta paria pistetappiota. Marraskuussa 1930 hän muun muassa voitti uudelleenkohtaamansa Kid Chocolaten. 22. toukokuuta 1931 hän kohtasi Battling Battalinon haastajana ottelussa kärpässarjan mestaruudesta, mutta hävisi. Uudelleen hän otteli mestaruudesta 9. joulukuuta 1932 Kid Chocolatea vastaan, mutta hävisi jälleen. Tappion jälkeen hän otteli vielä kolme ottelua, joista hävisi kaksi, ennen lopettamistaan.
Uransa jälkeen LaBarba palasi Stanfordiin ja opiskeli journalismia. Hän työskenteli urheilutoimittajana ennen joutumistaan armeijaan ja toiseen maailmansotaan. Sodan jälkeen hän työskenteli PR-töissä, käsikirjoittajana ja neuvontantajana Hollywoodin nyrkkeilyelokuvissa. Uransa aikana LaBarba ei koskaan joutunut tyrmätyksi.
Sonderbund
thumb|pysty=1.3|Sveitsin kartta, jossa Sonderbundiin kuuluneet kantonit violetilla, sodassa valtioliiton enemmistön puolella olleet kantonit vihreällä ja puolueettomat kantonit oranssilla. Sonderbund (saksaa, ”erillisliitto”) oli Sveitsin seitsemän katolisen kantonin vuonna 1845 muodostama liitto, joka asettui uskonnollisten kiistojen seurauksena Sveitsin valtioliiton protestanttista enemmistöä vastaan. Valtioliiton yhteiset joukot kukistivat Sonderbundin marraskuussa 1847 käydyssä sisällissodassa, joka tunnetaan Sonderbundin sotana. Sodan seurauksena säädettiin vuonna 1848 Sveitsin perustuslaki, joka teki maasta liittovaltion.
Sonderbundin muodostamisen taustalla oli Sveitsin katolisten huoli protestanttienemmistöisissä kantoneissa toteutetusta katolisuuden vastaisesta lainsäädännöstä. Vuonna 1841 Aargaun kantonin hallitus oli määrännyt suljettaviksi kantonin alueella toimivat katoliset luostarit, vaikka maan tuolloinen perustuslaki eli vuoden 1815 liittosopimus turvasi luostarien omaisuuden. Vuosina 1843–1844 seitsemän katolista kantonia eli Luzern, Uri, Schwyz, Unterwalden, Zug, Fribourg ja Valais sopivat keskenään, että ne erkaantuisivat mistä tahansa liittosopimusta rikkovasta kantonista. Luzernin kantonin vuonna 1844 tekemä päätös kutsua jesuiitat hoitamaan uskonnonopetusta nostatti protestanttisissa kantoneissa protestiaallon, ja keväällä 1845 protestanteista kootut vapaaehtoisjoukot tekivät epäonnistuneen hyökkäyksen Luzerniin. Näiden tapahtumien seurauksena mainitut seitsemän katolista kantonia perustivat 11. joulukuuta 1845 Sonderbundin, jota kutsuttiin myös nimellä schutzvereinigung (”suojeluyhtymä”). Liittoon kuuluivat siis myös Sveitsin vanhan valaliiton alkuperäiset perustajat Uri, Schwyz ja Unterwalden. Kaksi muuta katolista kantonia, Solothurn ja Ticino, jäivät liiton ulkopuolelle.
Kesällä 1847 Sveitsin liittopäivien enemmistö hyväksyi esitykset Sonderbundin lakkauttamisesta ja jesuiittojen karkottamisesta sekä ponnen uuden perustuslain laatimisesta. Tässä tilanteessa Sonderbundin johtaja Constantin Siegwart-Müller määräsi marraskuussa 1847 miehet aseisiin ja esitti ulkomaille pyynnön sotilaallisesta avusta. Sonderbundin joukkojen ylipäälliköksi nimitettiin Johann Ulrich von Salis-Soglio. Kapinaliiton armeija ei kuitenkaan ollut kovin tehokas, ja kenraali Guillaume-Henri Dufourin komentamat joukot kukistivat sen pian. Sota kesti vain 25 päivää, ja kuolleita oli vähän.
Vuonna 1848 toteutetun rauhanjärjestelyn mukaan Sonderbundiin kuuluneet kantonit joutuivat maksamaan 6 miljoonaa Sveitsin frangia korvauksia sodan tuhoista. Sodan seurauksena Sonderbund lakkautettiin, jesuiitat karkotettiin Sveitsistä, ja vuonna 1848 hyväksyttiin uusi valtiosääntö, joka muutti maan kiinteämmäksi liittovaltioksi aiemman valtioliiton sijaan.
Mustion kaivos
Mustion kaivos on Lohjan Kalkkitehdas Oy:n vuonna 1954 avaama kalkkikivilouhos silloisen Karjaan maalaiskunnan (myöhemmin Karjaan, nykyisin Raaseporin) Mustiolla. Sen nykyinen omistaja on Nordkalk Oy Ab. Avolouhos sijaitsee Svartå Västra -nimisessä kaivospiirissä. Sieltä louhitaan kalkkikiveä ja sivukiveä.
Kaivospiirin pinta-ala on 51 ha. Esiintymä on kalsiittista kalkkikiveä (marmoria) sekä vähän dolomiittista kalkkikiveä.
Kaivoksen vieressä on Lohjanjärvi, ja 400 metrin päässä sijaitsee Kohagenin luonnonsuojelualue.
Karl Fredrik Hirvisalo
Karl Fredrik (Kari) Hirvisalo, sukunimi vuoteen 1906 Englund (29. tammikuuta 1875 Kymi – 25. huhtikuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, hygienian dosentti ja professori.
Lipps Inc
Lipps Inc oli yhdysvaltalainen yhtye, jonka tunnetuimmat kappaleet ovat Funkytown (1980) ja Designer Music (1981). Yhtyeen loi Yhdysvaltain Minnesotan Minneapolisissa Steven Greenberg, joka sävelsi ja tuotti kaikki yhtyeen kappaleet. Hän myös soitti useita instrumentteja. Vokalistina ja saksofonistina toimi Cynthia Johnson, ja loput yhtyeestä muodostivat vaihtuvat studiomuusikot.
The Jackson 5 in Japan
The Jackson 5 in Japan on The Jackson 5 -yhtyeen live-albumi, joka julkaistiin ainoastaan Japanissa vuonna 1973. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 2004.
Maiko Nakaoka
Maiko Nakaoka (s. 15. helmikuuta 1985 Amagasaki) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Lipps Inc
Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Mouth to Mouth vuonna 1980. Tältä albumilta otettu single Funkytown pysyi Yhdysvalloissa neljä viikkoa listaykkösenä sekä Billboard Hot 100 että Hot Dance Music/Club Play -listoilla. Se saavutti platinalevyn rajan. Isossa-Britanniassa se ylsi listakakkoseksi ja oli hitti myös muualla maailmassa. Myöhemmät julkaisut eivät enää kyenneet saavuttamaan yhtä suurta menestystä, vaikkakin useasta niistä tuli hittejä 1980-luvun kuluessa.
Karl Fredrik Hirvisalo
Hirvisalo oli Helsingin yliopistossa hygienian laitoksen assistenttina 1906–1919, hygienian dosenttina 1915–1928 ja 1934–1937 sekä vt. hygienian professorina 1935. Hän toimi Helsingin rokkoaineiden valmistuslaitoksen ja rokkoainevaraston johtajana 1915–1923 ja Henkivakuutusosakeyhtiö Pohjan ylilääkärinä 1922–1949. Hirvisalo sai professorin arvon 1937.
Maiko Nakaoka
Jalkapallomaajoukkue
Nakaoka debytoi Japanin maajoukkueessa toukokuussa 2005. Hän on pelannut 14 maaottelua.
Karl Fredrik Hirvisalo
Hirvisalo oli Suomen tuberkuloosin vastustamisyhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1937 alkaen ja Helsingin kaupunginvaltuutettuna 1929–1930. Hirvisalo toimi Suomalaisen Lääkäriseura Duodecimin puheenjohtajana ja hän oli yksi neljästä sairaala Mehiläisen perustajasta. Hän oli Suomalaisen Saunan Ystävät-seuran puheenjohtajana 1937–1960 ja oli perustamassa Kansainvälistä Saunaliittoa toimien myös sen puheenjohtajana. Hänestä tuli Suomalaisen Tiedeakatemian apujäsen 1914.
Karl Hirvisalo oli naimisissa vuodesta 1904 Anni Maria Wahlströmin kanssa. Hirvisalon veli Anders Johannes Hirvisalo (1868–1929) toimi Kotkan suomalaisen yhteiskoulun matematiikan ja fysiikan opettajana ja koulun rehtorina.
Julkaisuja
Nimellä K. F. Hirvisalo:
Kidusnokkarausku
Taksonomia
Nykyään kidusnokkarausku on ainoa nokkarauskujen heimon luettava laji. Aikaisemmin siihen luettiin myös neljä muuta lajia, jotka olivat nokkarausku (Hexatrygon longirostra), Hexatrygon brevirostra, Hexatrygon taiwanensis ja Hexatrygon yengi. Nämä erotettiin omiksi lajeikseen morfologisin perustein kuten kuonon muodon ja pituuden mukaisesti. Eräät luonnontieteilijät ovat sijoittaneet heimoon kuuluviksi myös Plesiobatis- ja Urolophus-suvun lajit.
HMS Fortitude (1780)
HMS Fortitude oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1778 vesillelaskettu Albion-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Kidusnokkarausku
Anatomia
Kidusnokkarausku on suhteellisen suurikokoinen kala ja aikuiset yksilöt voivat olla pisimmillään 143–168 cm pitkiä. Sukukypsiä ne ovat noin 110 cm:n pituisina. Kalan kuono on pitkä ja kapea ja on jopa kolmasosan kalan pituudesta. Kuonossa voi olla sähköherkkiä elimiä. Pään ala puolella on rauskuille epätyypillisesti kuusi kidusaukkoa. Rintaevät ovat leveyttään pidemmät ja pyrstö on ohut ja siinä on yhdestä kahteen sahareunaista myrkyllistä piikkiä. Silmät sijaitsevat kaukana toisistaan ja suuret ruiskureiät ovat suhteellisen kaukana silmistä. Suu on suuri ja suussa on useita pieniä ja tylppiä hampaita. Kidusnokkarauskut ovat ovovivivpaarisia ja poikaset ovat syntyessään noin 40–cm pitkiä. Väriltään kidusnokkarausku on päältä sinertävän violetti ja alta valkoinen.
HMS Fortitude (1780)
Valmistus
Alus tilattiin 2. helmikuuta 1778 John Randall and Companyltä Rotherhithestä, missä köli laskettiin 4. maaliskuuta 1778. Se laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1778 ja valmistui 3. huhtikuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 44 405 puntaa kymmenen shillinkiä ja neljä pennyä sisältäen varustamisen ja pohjan kuparoinnin.
Kidusnokkarausku
Levinneisyys
Kidusnokkarauskua tavataan laikuttaisesti Intian valtameren ja Tyynenemeren alueilta. Se elää Etelä-Afrikan, Australian, Taiwanin ja Kiinan rannikkoseuduilla ja lisäksi sitä on tavattu Havaijilta. Ne ovat syvän veden kaloja ja elävät mutaisilla, hiekkaisilla ja kivikkoisilla pohjilla yleensä 350–1 120 metrin syvyydessä merenpinnalta. Toisinaan kidusnokkarauskuja saadaan saaliiksi pohjatrooleilla.
HMS Fortitude (1780)
Palvelus
Alus siirrettiin 1795 vankilaivaksi. Alus sijoitettiin toukokuussa 1802 ruutivarastoksi Portsmouthiin, missä se romutettiin maaliskuussa 1820.
Christian Michelsen
Peter Christian Hersleb Kjerschow Michelsen (15. maaliskuuta 1857 - 29. kesäkuuta 1925) oli Norjan ensimmäinen pääministeri. Hän on tunnettu roolistaan Ruotsin ja Norjan liiton hajoamisessa 1905, ja oli aikanaan Norjan vaikutusvaltaisimpia poliitikkoja.
Nuoruus
Christian syntyi Bergenissä, ja hänet nimettiin isoisänsä Peder Christian Hersleb Kjerschow mukaan. Hän oli vanhin viidestä lapsesta. Hän herätti nuorena huomiota puhelahjoillaan, kiinnostuksellaan teatteriin ja innokkuudellaan ryhtyä väittelyihin.
Ura
Michelsen oli lakimies ja laivanomistaja. Hänestä tuli Norjan parlamentin jäsen vuonna 1891, edustaen Norjan Liberaalipuoluetta. Hänet nimitettiin parlamentin komiteaan joka tutki Norjan itsehallinnon perusteita. Hän keskittyi välillä Bergenin kunnallispolitiikkaan, ja vuonna 1903 hän oli perustamassa Liberaalipuolueesta eronnutta Kokoomuspuoluetta. Vuonna 1904 Michelsen nimitettiin hallitukseen talousministeriksi ja maaliskuussa 1905 uuden hallituksen pääministeriksi.
Hallitus jätti eronpyyntönsä, mutta kuningas Oskar II ei hyväksynyt sitä. Michelson ratkaisi pattitilanteen siten että parlamentti hyväksyi hallituksen eronpyynnön ja pyysi kuningasta nimittämään Norjalle uuden kuninkaan. Samaan aikaan Michelsen lähetti vaivihkaisia tiedusteluja Tanskan prinssi Carlille kysyäkseen, olisiko tämä käytettävissä Norjan kuninkaaksi.
Ennen kuin valtiliiton hajoaminen oli selvä, tarvittiin vielä lisää neuvotteluja, joissa Michelsen kunnostautui reaalipoliitikkona, ja kansanäänestys jossa Norja valitsi prinssi Carlin uudeksi kuninkaaksi nimellä Haakon VII.
Liberaalit menestyivät parlamenttivaaleissa vuonna 1906, ja Jørgen Løvlandista tuli uusi pääministeri. Michelsen palasi riemusaatossa Bergeniin, ja kansalaiskeräyksellä kerätty suuri rahasumma sijoitettiin Michelsenin nimeä kantavaan säätiöön.
Kunnianosoitukset
Vuonna 1905 Michelsen sai Pyhän Olavin ritarikunnan suurristin.
Michelsen jätti testametissaan varoja säätiöllem joka tukee tuiedettä ja vapaata tutkimusta. Christian Michelsen Institute avattiin hänen syntymäpäivänään, 15. maaliskuuta, vuonna 1930. Testamentin ehdoissa tutkimusaloiksi määriteltiin humanistiset, luonontieteet, teknologia ja lääketiede, ja tavoitteeksi "kulttuurillinen ja tieteellinen työ joka edistää suvaitsevaisuuttaa kansojen ja valtioiden välillä". Jälkimmäisen periaatteen ohjaamana säätiö on keskittynyt kehitysyhteistyöhön.
Sucre (departementti)
thumb|250px|Sucren sijainti thumb|140px|left|Departementin lippu thumb|140px|left|Departementin vaakuna Sucre on yksi Kolumbian 32 departementista. Se sijaitsee Luoteis-Kolumbiassa Karibianmeren rannalla ja sitä reunustavat Bolívarin ja Córdoban departementit. Departementti perustettiin 18. elokuuta 1966 ja se sai nimensä Antonio José de Sucren mukaan. Departementin hallinnollinen keskus on Sincelejo. Departementin pinta-ala on 10 917 km² ja asukasluku 772 010 asukasta vuonna 2005.
Infernal (Barathrumin albumi)
Infernal on suomalaisen black metal -yhtye Barathrumin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1997 levymerkillä Nazgul's Eyrie Productions.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Demonos Sova, ellei toisin mainittu.
Eugenia Charles
Mary Eugenia Charles (15. toukokuuta 1919 Pointe Michel, Dominica – 6. syyskuuta 2005 Fort-de-France, Martinique) oli dominicalainen juristi ja poliitikko, joka oli Dominican pääministeri 1980–1995. Hänen isovanhempansa olivat orjia. Hän opiskeli oikeustiedettä Torontossa ja Lontoossa, palasi 1949 Dominicaan ja työskenteli asianajajana. Hän aktivoitui poliittisesti 1960-luvun lopulla. Hän pääsi parlamenttiin vuonna 1970, ja vuonna 1975 hänestä tuli opposition johtaja.
Vuonna 1991 hän sai arvonimen "Dame" Order of the Bathin kunniaritarikunnan jäsenenä.
Suomi-sarja (jääkiekko)
Suomi-sarja on Suomen kolmanneksi korkein jääkiekkosarja. Kaudella 2023–2024 sarja pelataan valtakunnallisena 13 joukkueen sarjana. Kahdeksan parasta jatkaa pudotuspeleihin ja kaksi viimeistä Suomi-sarjan karsintoihin.
Suomi-sarjan historia
thumb|Suomi-sarjan logo vuosina 2017–2020 Suomi-sarja perustettiin kaudeksi 1999–2000. Syy sarjan perustamiseen oli II-divisioonan suuret tasoerot joidenkin joukkueiden välillä. Niinpä II-divisioonasta kerättiin kaikki parhaat seurat uuteen sarjaan, joka perustettiin I- ja II-divisioonan väliin. Tätä ennen Suomen kolmas sarjataso oli vuodesta 1975 lähtien II-divisioona ja sitä ennen vuodesta 1947 Maakuntasarja. 1990-luvulla sarjassa esiintyi myös virolainen joukkue. Suomi-sarjassa on pelannut kaiken kaikkiaan yli 40 eri seuraa. Sarjassa pelattiin vielä kaudella 2006–2007 kahdessa lohkossa, mutta kaudeksi 2007–2008 lohkoja tuli alkusarjan myötä neljä. Kaudella 2009–2010 alkulohkoja oli kolme. Kaudesta 2013–2014 alkaen on pelattu valtakunnallinen sarja yhdessä lohkossa, kausina 2017–2020 ja jälleen kaudesta 2023–2024 alkaen jaettuna ylempään ja alempaan loppusarjaan.
Länsi-Götanmaan lääni
thumb|350px|right|Göteborgin ja Bohusin, Älvsborgin ja Skaraborgin läänien vanhat rajat (1971–1997).
Länsi-Götanmaan lääni on yksi Ruotsin lääneistä. Se sijaitsee Kattegatin ja Skagerrakin rannikolla Lounais-Ruotsissa. Läänin pääkaupunki on Göteborg.
Länsi-Götanmaan lääni käsittää lähes kokonaan Bohuslänin, Dalslandin ja Länsi-Götanmaan maakunnat. Pieniä osia Dalslandista kuuluu myös Värmlannin lääniin. Länsi-Götanmaasta kuuluu puolestaan pieni alue Örebron läänin, Jönköpingin lääniin ja Hallandin lääniin. Vastaavasti osia Hallandin (Lindomen pitäjä) ja Värmlannin (Södra Rådan pitäjä) maakunnista kuuluu Länsi-Götanmaan lääniin. Ennen 1970-luvun kuntauudistuksia läänien rajat noudattivat tarkemmin historiallisten maakuntien rajoja.
Länsi-Götanmaan alueella sijaitsee kolme Ruotsin kuudesta suurimmasta saaresta: Orust, Hisingen ja Tjörn. Itäosat läänistä sijaitsevat Ruotsin suurimpien järvien Vänernin ja Vätternin välissä.
Vuonna 2007 läänissä oli 4 720,90 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 19,7 prosenttia läänin maapinta-alasta.
Läänijaon kehitys
Länsi-Götanmaan läänin perustettiin vuonna 1998 yhdistämällä Göteborgin ja Bohusin lääni, Älvsborgin lääni ja Skaraborgin lääni nykyiseksi suurlääniksi. Skaraborgin läänistä siirrettiin kuitenkin Habon ja Mullsjön kunnat Jönköpingin lääniin kansanäänestysten perusteella. Näistä kunnista on Jönköpingiin vain lyhyt matka Göteborgin sijaitessa paljon kauempana. Länsi-Götanmaan lääni otti käyttöönsä Göteborgin ja Bohusin läänin vanhan läänikoodin 14 ja vanhan läänikirjaimen O.
Vaakuna
Nykyisen läänin alueella sijainneiden läänien vanhat vaakunat olivat seuraavanlaiset:
Suurimmat taajamat
Vuonna 2010 Länsi-Götanmaan läänissä sijaitsi 309 taajamaa. Seuraavassa on lueteltu läänin 10 suurinta taajamaa.
Lerumia lukuun ottamatta nämä ovat kaikki entisiä kaupunkeja ja nykyisin samannimisten kuntien keskustaajamia. Hallinnolliselta alueeltaan aiemmat kaupungit tosin poikkesivat nykyisten taajamien rajoista.
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo läänissä sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan läänissä asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus ja kierrätys, energiahuolto ja ympäristötoiminta sekä rakennustoiminta. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden toimiala on tuntematon.
Valtiopäivävaalit
thumb|right|300px|Länsi-Götanmaan läänin vaalipiirit: {{legend|turquoise|Göteborgin kunnan vaalipiiri}} {{legend|firebrick|Länsi-Götanmaan läänin läntinen vaalipiiri}} {{legend|olivedrab|Länsi-Götanmaan läänin pohjoinen vaalipiiri}} {{legend|burlywood|Länsi-Götanmaan läänin eteläinen vaalipiiri}} {{legend|dodgerblue|Länsi-Götanmaan läänin itäinen vaalipiiri}}
Länsi-Götanmaan lääni on jaettu viiteen vaalipiiriin. Seuraavassa on lueteltu vaalipiirien nimet ja suluissa on ilmoitettu kunkin vaalipiirin kiinteät paikat (ruots. fasta mandat) vuoden 2010 valtiopäivävaaleissa. Kiinteiden paikkojen lisäksi valtiopäivävaaleissa on koko maassa 39 tasauspaikkaa (ruots. utjämningsmandat), jotka jaetaan vaalipiirien kesken vasta vaalien jälkeen.
Göteborgin kunnan vaalipiiriin kuuluu vain Göteborgin kunta. Länsi-Götanmaan läänin läntiseen vaalipiiriin (vuoden 1971 vaaleista 1995 vaaleihin Bohuslänin vaalipiiri ja vuoteen 1970 Göteborgin ja Bohusin läänin maakäräjäalueen vaalipiiri) kuuluvat seuraavat kunnat: Länsi-Götanmaan läänin pohjoiseen vaalipiiriin (vuoden 1995 vaaleihin Älvsborgin läänin pohjoinen vaalipiiri) kuuluvat seuraavat kunnat: Länsi-Götanmaan läänin eteläiseen vaalipiiriin (vuoden 1995 vaaleihin Älvsborgin läänin eteläinen vaalipiiri) kuuluvat seuraavat kunnat: Länsi-Götanmaan läänin itäiseen vaalipiiriin (vuoden 1995 vaaleihin Skaraborgin läänin vaalipiiri) kuuluvat seuraavat kunnat:
Göteborgin kunnan vaalipiiri ja Länsi-Götanmaan läänin läntinen vaalipiiri vastaavat entistä Göteborgin ja Bohusin lääniä. Länsi-Götanmaan läänin pohjoinen ja Länsi-Götanmaan läänin eteläinen vaalipiiri puolestaan vastaavat entistä Älvsborgin lääniä. Länsi-Götanmaan läänin itäinen vaalipiiri vastaa entistä Skaraborgin lääniä lukuun ottamatta Jönköpingin lääniin siirrettyjä Habon ja Mullsjön kuntia.
Viimeisimmät vuoden 2010 valtiopäivävaalien tulokset on seuraavassa esitetty vaalipiireittäin.
Maakäräjäkunta
Länsi-Götanmaan lääni kuuluu kokonaisuudessaan Länsi-Götanmaan läänin maakäräjäkuntaan. Ruotsissa maakäräjäkunnat vastaavat pääasiassa yhteiskunnan julkisesti rahoitetusta terveydenhuollosta. Lisäksi maakäräjäkunta huolehtii yleisesti liikenteestä, vastaa tietyistä aluekehittämiseen liittyvistä tehtävistä ja tuottaa kulttuuritoimintaa.
Maakäräjäkunnat perustettiin Ruotsiin vuonna 1863. Lääniliitoksen jälkeen myös nykyisen läänin alueella sijainneet kolme maakäräjäkuntaa yhdistettiin vuonna 1999. Göteborgin kunta ei Malmön kunnan tavoin ollut kuulunut mihinkään maakäräjäkuntaan, vaan kunta oli itse vastannut terveydenhoidosta ja muista maakäräkuntien tehtävistä. Skånen läänin maakäräjäkunnan tavoin myös Länsi-Götanmaan läänin maakäräjäkunnalla (nimenä myös Västra Götalandsregionen) on enemmän vastuuta eräissä asioissa kuin muilla maakäräjäkunnilla. Kokeiluajan jälkeen tämä järjestely muutettiin pysyväksi vuoden 2011 alusta lähtien.
Maakäräjäkunnan valtuusto (ruots. landstingsfullmäktige) valitaan samaan aikaan kuin valtiopäiväedustajat ja kunnanvaltuustot. Vaaleja varten Länsi-Götanmaan lääni on jaettu seuraaviin 5 vaalipiiriin: Valtuuston paikoista yhdeksän kymmenesosaa on kiinteitä paikkoja (ruots. fasta mandat) ja niiden lisäksi yksi kymmenesosa on tasauspaikkoja (ruots. utjämningsmandat). Maakäräjäkunnan valtuustossa on yhteensä kaikkiaan 149 paikkaa, ja seuraavassa on esitetty viimeisimpien maakäräjäkuntavaalien tulos.
Muiden puolueiden äänistä Sjukvårdspartiet - Västra Götaland sai 4,56 %, mikä oikeutti 7 paikkaan maakäräjäkunnan valtuustossa. Muut puolueet saivat 1,32 % äänistä, mikä ei oikeuttanut paikkoihin maakäräjäkunnan valtuustossa. Yllä olevat tulokset kuvaavat vuoden 2010 vaalitulosta. Länsi-Götanmaan maakäräjäkunnan vaalit jouduttiin uusimaan ja uusintavaalit pidettiin 15.5.2011. Uusintavaaleissa puolueiden kannatusprosentit ja paikkamäärät muuttuivat jonkin verran. Sjukvårdspartiet - Västra Götaland ei esimerkiksi enää saanut edustajia maakäräjäkunnan valtuustoon.
Läänin kunnat
Länsi-Götanmaan lääniin kuuluu seuraavat 49 kuntaa:
Väestönkehitys
Vuoden 2011 lopussa 19,8 prosenttia läänin väestöstä oli ulkomaalaistaustaisia, joista 15,0 prosenttia oli syntynyt ulkomailla.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan läänissä asui 24 595 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,6 prosenttia läänin väestöstä.
Länsi-Götanmaan lääni on muodostettu aikaisemmista Göteborgin ja Bohusin, Älvsborgin ja Skaraborgin lääneistä. Seuraaviin vuoden 1984 lopun mukaisiin tietoihin sisältyvät Skaraborgin läänin kohdalla nykyään Jönköpingin lääniin kuuluvat Habon ja Mullsjön kunnat. Kyseisen ajankohdan tietojen mukaan 9,8 prosenttia Göteborgin ja Bohusin läänin, 7,2 prosenttia Älvsborgin läänin ja 4,2 prosenttia Skaraborgin läänin asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin Göteborgin ja Bohusin läänissä asui 17 794 Suomessa syntynyttä, Älvsborgin läänissä 13 458 Suomessa syntynyttä ja Skaraborgin läänissä 4 530 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,5 prosenttia Göteborgin ja Bohusin läänin, 3,2 prosenttia Älvsborgin läänin ja 1,7 prosenttia Skaraborgin läänin väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden läänin asukkaiden mediaaninettotulot olivat 189 428 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa läänin väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Väestö maakunnittain
Länsi-Götanmaan läänissä oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 1 590 604 asukasta, jotka jakaantuivat eri maakuntiin seuraavasti:
Bohuslänin maakunta kuuluu lääniin kokonaan, mutta kaikki muut maakunnat kuuluvat lääniin vain osittain.
Gornergletscher
thumb|right|350px|Gornergletscher (etualalla) sekä muita siihen liittyviä [[Monte Rosan massiivi|Monte Rosan sivujäätiköitä nähtynä Gornergratin ja Hohtällin väliseltä harjanteelta elokuussa 2012.]]
Gornergletscher on vuoristojäätikkö Sveitsissä, Wallisin kantonissa, Monte Rosan massiivin kupeessa, viitisen kilometriä Zermattin kylästä kaakkoon. Jäätikkö oli vuonna 1973 pinta-alaltaan 59,7 neliökilometriä ja pituudeltaan 13,5 kilometriä. Muiden Alppien jäätiköiden tapaan jäätikkö pienenee jatkuvasti; vuosisadan kuluessa se on lyhentynyt noin 2,5 kilometriä.
Metafysiikka (Aristoteles)
Metafysiikka on Aristoteleen metafysiikan pääteos. Se käsittelee muun muassa metafysiikan eli "ensimmäisen filosofian" määritelmää ja sisältöä, peruskäsitteitä, syitä, universaaleja, substanssia ja aksidenssia, sekä ensimmäistä liikuttajaa.
Metafysiikan etymologia
Aristoteles kirjoitti Metafysiikan ohella joukon teoksia, joita yhdessä kutsutaan Fysiikaksi. Aristoteleen teosten kokoelmassa, Corpus Aristotelicumissa, näiden fysiikkaa käsittelevien teosten jälkeen on sijoitettu toinen sarja kirjoja. Ne käsittelevät hyvin perustavanlaatuisia filosofisen pohdiskelun alueita, joilla tuohon aikaan ei vielä ollut nimeä. Aristoteles itse käytti aiheesta nimeä ”ensimmäinen filosofia”. Jo varhain aristoteeliset oppineet alkoivat nimittää näitä kirjoja nimellä τα μετα τα φυσικά (ta meta ta fysika) eli ”(kirjat) jotka tulevat fysiikan (kirjojen) jälkeen”.
Näin etymologisesti ajateltuna termi ’metafysiikka’ syntyi siis tavasta nimittää näitä kirjoja nimellä μεταφυσικά, Metafysiikka, perustuen kirjojen sijaintiin Aristoteleen teosten kaanonissa. Kirjat vastaavat kuitenkin myös sisällöltään, ehkä sattumalta, saamaansa nimitystä, sillä ne käsittelevät fysiikan ”taustalla” tai ”takana” olevia ”suurempia” asioita. Metafysiikka oli jaettu kolmeen pääosaan, joita pidetään länsimaisen metafysiikan perinteisinä osa-alueina. Nämä ovat:
Kirjat
Metafysiikka käsittää neljätoista kirjaa.
Kirja I toteaa aluksi, että ”kaikki ihmiset tavoittelevat luonnostaan tietämistä”. Aristoteles määrittelee kognitiivisten kykyjen hierarkian: havaitseminen, muistaminen, kokemus, sekä taito ja järjen päätelmät. Eläimetkin kykenevät aistimaan, vain ihminen kykenee omaamaan taitoa ja tekemään päätelmiä järjellään. Aristoteles määrittelee viisauden olevan aina sitä suurempaa, mitä korkeammalla tässä hierarkiassa ollaan. Suurimman viisauden hän sanoo koskevan ensimmäisiä syitä ja prinsiippejä, ja teoreettisten tieteiden liittyvän enemmän viisauteen kuin tuotannollisten tieteiden.
Tämän jälkeen Aristoteles käsittelee häntä edeltäneiden luonnonfilosofien ja myyttejä kuvanneiden runoilijoiden käsityksiä, luonnonfilosofeista merkittävimpinä Thales, Empedokles, Anaksagoras ja pythagoralaiset, ja runoilijoista Hesiodos. Tämän jälkeen hän selvittää Platonin ideaopin taustan ja perusteet.