cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Israelin ja Juudan historia
Babylonian pakkosiirtolaisuus
Egyptin armeija hävisi taistelun babylonialaisille, ja sitä vastustanut liittouma hajosi. Juudan asukkaat jäivät näin ilman ulkopuolista tukea. Jerusalemia piiritettiin puolitoista vuotta, ja kaupungissa puhkesi nälänhätä. Sidkia murtautui piirityksessä ulos, mutta babylonialaiset vangitsivat pian Sidkian ja tämän pojat. He surmasivat Sidkian pojat hänen nähtensä ja sokaisivat hänet. Hyvin suuri määrä Juudan kansaa vietiin pakkosiirtolaisuuteen, Jerusalem poltettiin ja sen temppeli hävitettiin. Jonkin ajan kuluttua ääriainekset tappoivat Babylonin käskynhaltijaksi asettaman Gedaljan ja hänen neuvonantajansa Jeremian, ja monet juutalaiset pakenivat babylonialaisten kostoa Egyptiin.
500-luku eaa.
Persia valloitti Babylonian vuonna 539 eaa.. Persian kuningas Kyyros II antoi Juudean asukkaille luvan palata takaisin ja rakentaa temppelin uudestaan.
Ortona
Ortona on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 23 111 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 23 425 asukasta.
Puolanmetsästysspanieli
Ulkomuoto
Puolanmetsästysspanieli muistuttaa cockerspanielia, viiriäiskoiraa ja venäjänspanielia. Sen rakenteen tulee olla kompakti ja suorakaiteen muotoinen. Karvapeite on keskipitkä, pehmeä ja säänkestävä. Karva on pidempää korvissa muodostaen hapsut sekä hännässä, vatsassa ja raajojen takaosissa ns. "röyhelömäistä". Väritys on roan eri sävyissään vaihtelevan sävyisestä ruskeasta (yleisin; tällöin myös kirsu on ruskea) siniseen (mustat laikut ja pilkutus). Molemmissa vaihtoehdoissa pohjaväri on valkoinen, joka saattaa pilkutusten takia vaikuttaa tietyissä kohdissa harmaalta. Liver-roanilla on ruskea kirsu ja blue-roanilla musta. Hännänkärki on usein valkoinen. Uroksen säkäkorkeus on 43–48 cm ja nartun 39–44 cm; molemmilla sukupuolilla sallitaan 2 cm:n heitto suuntaan tai toiseen. Paino vaihtelee 12–26 kg:n välillä.
Luonne ja käyttäytyminen
Tämä tasapainoinen, työssään aktiivinen rotu metsästää väsymättömästi vaikeakulkuisessa maastossa. Se on rohkea, älykäs ja helposti koulutettavissa. Vaikka se onkin omaa perhettään kohtaan rakastava, suhtautuu se vieraisiin varauksella. Kuten muut lintukoirat, puolanmetsästysspanielikin on enemmän tai vähemmän energinen, joten siitä saa jaksavan lenkkikaverin.
Alkuperä
1800-luvulla englanninspringerspanieleja, cockerspanieleja, fieldspanieleja ja sussexinspanieleja alettiin tuoda Puolaan. Maailmansodan jälkeen maa oli sen verran eristäytynyt ettei uutta verta päästy hakemaan kyseisiin rotuihin, vaan niitä alettiin sen sijaan risteyttää keskenään. Vielä tuolloin ulkonäöllä ei ollut väliä. 1990-luvulla alkaneen jalostusohjelman päätavoitteet ovat keskittyneet työkykyyn, luonteeseen, metsästysominaisuuksiin ja ulkomuotoon. Koiran tulee kyetä työskentelemään niin pelloilla, niityillä, mudassa kuin vedessäkin.
Lebesby
Lebesby (kveniksi Lebespyy, saameksi Davvesiida) on Norjan kunta Tromssan ja Finnmarkin läänin pohjoisosassa. Se sijaitsee Laisvuonon (Laksefjorden) ympärillä. Kunnan hallintokeskus on Kjøllefjord Nordkinnin niemimaalla. Muita kyläkeskuksia ovat Ifjord, Bekkarfjord, Veidnesklubben, Lebesby, Kunes, Dyfjord ja Nordmannset. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Lebesbyn kunnassa oli 1 339 asukasta.
Kunnan työllistävin elinkeino on kalastus. Se on vetänyt väkeä etelästä niin, että Lebesby on alueen harvoja kuntia, joissa enemmistö on kansallisuudeltaan norjalaisia, ei saamelaisia. Väkiluku on kuitenkin ollut tasaisessa laskussa 1960-luvulta lähtien.
Lebesbyn kunta rajoittuu keskellä ja pohjoisessa Laisvuonoon, pohjoisessa Jäämereen, koillisessa Gamvikin kuntaan, idässä ja etelässä Tenon kuntaan, lännessä Porsangin kuntaan, sekä luoteessa Nordkappin kuntaan.
Kinnarodden-niemi kunnan koilliskolkassa on Manner-Euroopan pohjoisin kohta.
Laura Johnson
pienoiskuva|Laura Johnson. Laura Johnson (s. 1. elokuuta 1957 Burbank, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Parhaiten hänet tunnetaan Terry Hartfordin roolista Viinitila Falcon Crest -sarjassa vuosina 1983–1986. Johnson tunnetaan myös televisiosarjoista Clash of the Titans (1981) ja L.A. Law.
Henkilökohtaista
Johnson oli naimisissa Harry Hamlinin kanssa vuodesta 1985 vuoteen 1989.
Luettelo keinotekoisista kielistä
Tämä on luettelo tunnetuista keinotekoisista kielistä. On myös luettelo luonnollisista kielistä.
Tervon seurakunta
Tervon seurakunta on entinen evankelis-luterilainen seurakunta Pohjois-Savossa Tervon kunnassa. Seurakunta kuului Kuopion hiippakunnassa Rautalammin rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimi Marja-Leena Niinivaara-Koskell. Vuonna 2018 seurakunnassa oli 1 215 jäsentä. Vuoden 2019 lopussa Tervon seurakunta ja Vesannon seurakunta lakkautettiin ja tilalle perustettiin vuoden 2020 alusta alkaen Niiniveden seurakunta.
Rastilankallio
Rastilankallio on korttelimainen asuinalue Vuosaaren Rastilassa. Asuinalue on rakennettu 2000-luvun alussa Rastilan eteläosaan. Rastilankallion alueella samoille tonteille on sijoitettu kerros- ja rivitaloja. Aivan Rastilankallion eteläpuolella on Rastilan metroasema. Muissa suunnissa alue rajautuu pientaloalueeseen sekä leirintäalueeseen.
Asuinalueen keskellä sijaitsee päiväkoti Vankkuri, asukastalo Kulkuri ja puisto. Pysäköinti on keskitetty pysäköintilaitokseen ja teiden vieressä oleville parkkipaikoille alueen ulkopuolelle. Rastilankallion eteläosaa täydennettiin 2010-luvun alussa. Koulu sijaitsee kerrostaloalueen ja Rastilan pientaloalueen välissä. Alue oli aiemmin leirintäalueen telttailualueena ja nykyisen puiston kohdalla sijaitsi grillipaikka.
Ludeca
Ludeca (k. 827) oli Mercian kuningas 825–827. Hän oli ilmeisesti sukua edeltäjälleen kuningas Beornwulfille. Ludeca pyrki kostamaan Itä-Anglian joukoille Beornwulfin surman, mutta Anglosaksien kronikan mukaan Ludeca ja viisi hänen hovimiestään tapettiin vuonna 827.
Pappilan hätävara
Pappilan hätävara on jälkiruoka. Se valmistetaan sekoittamalla leivonnaisten, esimerkiksi pullan tai keksien murusia, hilloa sekä kermavaahtoa keskenään. Perinteinen vanhan ajan pappilan hätävara perustui niin sanottuun leipäkeittoon eli vanhoja leipiä ei heitetty pois, vaan niistä tehtiin hätävararuoka, joka välttämättä ei ollut jälkiruokaa. Nykykehitykset eivät siis ole perinteiseen pappilan hätävaraan perustuvia. Sodanajan pappilan hätävaraan ei ollut viisasta käyttää kermaa ja siitä tehtyä kermavaahtoa, koska sille oli tärkeämpääkin käyttöä.
Danuta Hübner
thumb|right|Hübner vuonna 2007. Danuta Maria Hübner (s. 8. huhtikuuta 1948 Nisko) on puolalainen poliitikko. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 2009, mitä ennen hän toimi Barroson komission aluepolitiikasta vastaavana komissaarina vuosina 2004–2009.
Euroopan parlamentissa Hübner kuuluu Euroopan kansanpuolueen ryhmään (EPP). Vuosina 2009–2014 hän oli aluekehitysvaliokunnan puheenjohtaja ja vuodesta 2014 perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioista vastaavan valiokunnan puheenjohtaja. Hän on myös talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsen.
Hübner suoritti vuonna 1971 kauppatieteiden maisterin tutkinnon ja 1974 filosofian tohtorin tutkinnon Varsovan kauppakorkeakoulussa. Hän sai Puolan tasavallan presidentin myöntämän tieteellisen professorin arvonimen 1992.
Hübner on ollut poliittisesti aktiivinen vuodesta 1994 lähtien. Vuosina 1994–1996 hän toimi alivaltiosihteerinä Puolan kauppa- ja teollisuusministeriössä. Hübner oli ensin apulaissihteerinä ja myöhemmin apulaispääsihteerinä YK:n Euroopan talouskomissiossa vuosina 1998–2001. Hän toimi Euroopan yhdentymiskomitean toimiston päällikkönä ja Puolan ulkoasiainministeriössä valtiosihteerinä 2001–2003.
Agathe Backer Grøndahl
thumb|right|Agathe Backer Grøndahl, n. 1870
Agathe Ursula Backer Grøndahl (1. joulukuuta 1847 Holmestrand – 4. kesäkuuta 1907 Kristiania) oli norjalainen säveltäjä ja pianisti.
Backer Grøndahl aloitti pianonsoiton opiskelun Kristianiassa Otto Winter-Hjelmin ja Halfdan Kjerulfin johdolla. Hän jatkoi opiskelua Berliinissä Theodor Kullakin perustamassa Neue Akademie der Tonkunstissa (1865–1867), Firenzessä Hans von Bülowin ja Weimarissa Franz Lisztin johdolla. Musiikin teoriassa ja sävellyksessä Backer Grøndahl sai opetusta Ludvig Mathias Lindemanilta Kristianiassa ja Richard Wüerstiltä Berliinissä.
Backer Grøndahl piti konserttikiertueita Skandinavian maissa, Saksassa ja Englannissa. Hän oli myös vaikutusvaltainen pedagogi. Hänen keskeisimpään sävellystuotantoonsa kuuluvat noin 190 laulua ja noin 120 pianokappaletta. Vuodesta 1875 Backer Grøndahl oli naimisissa kapellimestari Olaus Andreas Grøndahlin kanssa.
Paglieta
Paglieta on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 4 308 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 4 466 asukasta.
Lutakko
thumb|right|300px|Lutakko Jyväsjärveltä kuvattuna. Taustalla näkyy Innova-torni. thumb|right|300px|Schaumanin puistotie. thumb|right|300px|Lutakonpuisto keväällä 2009 rannasta katsottuna. Kuvassa Marja Kolun taideteoksia (Aatamin puraisu & Rastatukkainen Soffa), Lutakon asuintaloja ja taustalla Innova-torni. thumb|right|300px|Neliötori Lutakossa, Jyväskylän paviljongin vieressä. Kuvassa paikalla 1911–1995 toimineesta vaneritehtaasta jäljelle jäänyt rakennus ja savupiippu sekä tehtaan perustajan, Wilhelm Schaumanin patsas (tehnyt Kalervo Kallio, 1959). thumb|right|300px|Jyväskylän toiseksi korkein asuinrakennus, 45 metriä korkea ja 15-kerroksinen Horisontti. Rakennus sijaitsee Lutakon kaupunginosassa Jyväsjärven rannalla, Kuokkalan sillan vieressä. thumb|right|300px|Tanssisali Lutakko, valtakunnallisesti tunnettu rock-klubi ennen vuoden 2005 remontin valmistumista.
Lutakko on niemi ja noin 3 200 asukkaan kaupunginosa ja tilastoalue Jyväskylän kantakaupunkialueella, Jyväsjärven rannalla. Entiselle puuteollisuusalueelle rakennetun uuden asuinrakennuskannan lisäksi alueella on liike-, toimisto- ja kulttuuritiloja sekä kulttuurihistoriallisesti merkittäviä rakennuksia. Jyväskylän ydinkeskustasta Lutakon erottavat Rantaväylä (valtatie 9, valtatie 23, E63-tie) ja rautatie. Lutakossa sijaitsee muun muassa messukeskus Paviljonki sekä rock-klubi Tanssisali Lutakko.
Yleistä
Korkeiden rakennusten lisäksi Lutakossa sijaitsee myös muita paikallisesti ja valtakunnallisestikin tunnettuja kiinteistöjä, kuten messu- ja kongressikeskus Jyväskylän Paviljonki sekä Jyväskylän ammattikorkeakoulun informaatioteknologian instituutti Dynamo ja vanhassa tehdasrakennuksessa toimiva Tiimiakatemia. Dynamon tiloissa on opetustilojen lisäksi avoin kampuskirjasto ja lehtienlukusali sekä Suomen Tietojenkäsittelymuseon näyttely.
Alue on laajalti tunnettu myös Tanssisali Lutakosta, jossa toimii Jelmu ry:n ylläpitämän rock-klubin lisäksi bändien harjoittelutiloja – rakennukseen viitataan usein pelkällä ”Lutakko”-nimellä.
Lutakossa sijaitsee myös kulttuurihistoriallisesti merkittäviä Schaumanin vaneritehtaiden toimintaan liittyneitä rakennuksia, kuten toimitusjohtajan edustuskodiksi rakennettu Schaumanin linna, vanhoja punatiilisiä tuotanto- ja toimistorakennuksia sekä korkea punatiilinen savupiippu, joka toimii myös yhtenä alueen maamerkkinä.
Lutakon arkkitehtonisiin maamerkkeihin kuuluu myös vuonna 1989 valmistunut Kuokkalan silta, joka yhdistää Lutakon Jyväsjärven toisella puolella sijaitsevaan Kuokkalan kaupunginosaan.
Lutakon rantaviivaa pitkin kulkee Rantaraitti, joka on kokonaisuudessaan noin 14 kilometriä pitkä, Jyväsjärven kiertävä kevyenliikenteen väylä. Rantaraitin varrella on uimaranta sekä aaltoilevasta nurmikostaan tunnettu Lutakonpuisto.
Lutakonpuiston ja satama-alueen lisäksi alueella oleviin aukioihin lukeutuu Paviljongin vieressä olevat Messutori ja Neliötori. Alueen kaavassa on varaus nykyisen Messukadun muuttamisesta torimaiseksi tapahtuma-aukioksi, johon on julkisuudessa viitattu Lutakon aukiona.
Tanssisali Lutakossa ja Jyväskylän Paviljongissa järjestettävien lukuisten konserttien, messujen ja kongressien lisäksi Lutakon alueella järjestetään vuosittain mm. Ween maan viljaa -markkinat ja Sataman Yö -tapahtuma. Jelmu ry järjestää vuosittain Lutakko liekeissä -festivaalit. Lisäksi alueella on jo useana vuonna ollut Neste Oil Rallin varikko- ja messualue. Myös monet tivolit ovat myös pystyttäneet kalustonsa Lutakon alueelle. Tulevaisuudessa Lutakon merkitys Jyväskylän yleisötapahtumien järjestämispaikkana korostuu kun 2008 aloitettu satama-alueen laajentamisen ja 2010-luvulla Paviljongin ja satama-alueen väliin rakennettava Lutakon aukio valmistuvat.
Kun Jyväskylä perustettiin vuonna 1837, niemi oli kooltaan huomattavasti pienempi; melkein koko nykyinen Lutakko on syntynyt Jyväsjärven järvenlaskujen myötä ja Jyväsjärveä täytettäessä. Yhdellä järvenlaskukerralla Jyväsjärvi menetti ainoan nimetyn saarensa, Vasikkasaaren, kun rantaviiva kuroutui siihen kiinni. Jyväsjärvelle jäi vain yksi nimetön saari. Se sijaitsee Äijälänsalmen lähellä. Yksi arvio on, että vain viidesosa Lutakon kiinteästä maasta on alkuperäistä. Sana ”lutakko” tarkoittaakin liejuista rantakosteikkoa Tämän takia kaupunginosan nimenä Lutakkoa on pidetty mauttomanakin. Lutakon uudeksi nimeksi on harkittu ainakin nimeä Touruniemi, joka viittaisi siihen, että Tourujoki laskee Jyväsjärveen aivan niemen itätyvellä.
Schaumanin vaneritehdas
Päätös teollisuustoiminnan lopettamisesta alueella syntyi kun Suomen vanhin vaneritehdas alkoi jäämään kasvavan kaupungin keskelle. Schauman Wood Oy myi alueen Jyväs-Helmi Oy:lle vuonna 1988 ja osti Enso-Gutzeitin Säynätsalon vaneritehtaan vuonna 1990. Vuonna 1993 toteutuneen Jyväskylän ja Säynätsalon kuntaliitoksen jälkeen Lutakon tehtaita ryhdyttiin purkamaan ja toimintoja siirrettiin Säynätsalon laajentuville tehtaille. Teollisuustoiminta loppui Lutakon alueella lopullisesti 1995, jonka jälkeen alkoi muuttumaan asuinalueeksi maaperätutkimusten ja -puhdistusten jälkeen.
Eräs vaneritehtaan huippukausista alkoi vuonna 1951, kun Uno Savola nimitettiin Oy Wilhelm Schauman Ab:n toimitusjohtajaksi. Savola toteutti tuotannossa runsaasti uudistuksia, joiden ansiosta yhtiön vanerituotanto lähes kaksinkertaistui ja sahatavaratuotanto yli kolminkertaistui kymmenessä vuodessa. Yhtiö olikin 1960-luvun alussa Euroopan suurin puulevyjen tuottaja.
Lutakossa on edelleen vaneritehtaisiin kuuluneita rakennuksia tai niiden osia muistona menneistä ajoista ja monet alueen katujen nimistä on viitteitä puunjalostukseen viittaavaan sanastoon. Lutakossa sijaitsevalle Neliötorille on myös pystytetty Kalervo Kallion veistämä patsas Wilhelm Schaumanin muistoksi ja alueen pääkatu on nimetty Schaumanin puistotieksi.
Luettelo julkisista taideteoksista Lutakon alueella
Jyväskylän kaupungin kokoelmat
Julkiset liikenneyhteydet Lutakonalueella
Linkki-paikallisliikenteen linja-autoreitit:
Lisäksi Lutakosta pääsee kahta kävelysiltaa pitkin Jyväskylän matkakeskuksen rautatie- ja linja-autoasemille (Messusilta) sekä Kilpisenkadulle (Kilpisensilta)
Aiheesta muualla
62.23917°N, 25.76056°W
Jermaine
Jermaine on suomalainen poprockia soittava yhtye. Se on perustettu vuonna 2003 ja on kotoisin alun perin Pirkkalasta. Yhtyeen tärkeimpiä vaikuttajia ovat mm. At the Drive-in, Glassjaw, Billy Talent, Hundred Reasons ja Coheed and Cambria. Jermaine on julkaissut uransa aikana kolme albumia. Yhtye on tehnyt uransa aikana yli 100 keikkaa, esiintyen mm. Provinssirockissa ja Tavastia-klubilla.
Historia
Jermaine perustettiin vuonna 2003. Alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat laulaja-kitaristi Petri "Pete" Mäkelä, basisti Tuomas Lammi ja rumpali Petri "Pete" Valkiala. Vuoden 2004 keväällä ryhmään liittyi internet-ilmoituksen avulla kitaristi Antti "Andy" Loponen. Vuoden 2004 elokuussa ilmestyi yhtyeen ensimmäinen omakustanne-EP, None of Us Live in Glass Houses. Levyn avausraita Boston Massacre valittiin Duudsoni Elämää-tv-sarjan tunnuskappaleeksi. Samana vuonna syntyi myös samasta kappaleesta Jan-Niclas Janssonin ohjaama musiikkivideo.
Vuoden 2005 huhtikuussa Jermaine julkaisi toisen demo-EP:nsä Post Whatever. Ville Salminen ja Jani-Petteri Ylikangas ohjasivat musiikkivideon levyn avausraidasta Goodbye Sign. Video valittiin vuonna 2005 FST:n pohjoismaiselle videolistalle useaksi viikoksi, sen noustessa parhaimmillaan sijalle 2. Video kuvattiin suurimmaksi osin Tampereen Aleksanterin kirkossa.
Vuoden 2005 lopussa Jermaine allekirjoitti levysopimuksen Indie Jones-nimisen levy-yhtiön kanssa. Ensimmäinen julkaisu tätä kautta oli 11. marraskuuta 2005 julkaistu CD-single nimeltä "Metro Sky". Se oli myös Jermainen ensimmäinen virallinen julkaisu, ja sisälsi myös Goodbye Sign-videon. Toinen CD-single "The Snipers" julkaistiin 31. toukokuuta 2006. Listasijoitus oli 8 Suomen virallisella singlelistalla. Kappale valittiin myös Poko Rekordsin julkaisemalle kokoelmalle.
Indie Jones lopetti toimintansa vuonna 2007, jonka jälkeen Jermaine solmi levytyssopimuksen GAEA Recordsin kanssa. Yhtyeen toinen pitkäsoitto Hope Dies Last äänitettiin elokuussa 2007 ja julkaistiin vuonna 2008. Hope Dies Last noteerattiin YleXillä viikon albumina, ja siltä julkaistut singlet Finders Keepers ja Keep a Secret saivat paljon soittoa YleX-radiokanavalla, kun taas Note to Self-kappaleesta tehty video näkyi MTV Finlandilla ja Voicella.
Jermainen kolmas albumi, Jonas Olssonin tuottama Jermajesty ilmestyi 3.3.2010. Levyn ensimmäinen single Don't Be a Stranger soi ahkerasti YleXillä ja sai myös Pete Mäkelän ohjaaman musiikkivideon jatkokseen.
Palena
Palena on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 1 332 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 1 412 asukasta.
Štš-301 Štšuka
Štš-301 Štšuka oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Sukellusvene tilattiin ensimmäisessä viisivuotisohjelmassa Leningradista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin 5. helmikuuta 1930 telakkanumerolla 199. Vene laskettiin vesille 1. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 11. lokakuuta 1933.
Palvelus
Saksan aloittaessa hyökkäyksensä Neuvostoliittoon sukellusvene oli Oranienbaumissa erillisessä koulutusdivisioonassa, jonka komentajana oli N. E. Ejhbaum. Komentajakapteeni I. V. Gratševin alaisuudessa alus lähti 21. heinäkuuta 1941 Oranienbaumista Kronstadtin ja Kundan kautta Tallinnaan, jonne saavuttiin seuraavana päivänä.
Sukellusvene lähti 10. elokuuta Tallinnasta ensimmäiselle sotaretkelleen Tukholman saariston edustalle. Seuraavana päivänä alus oli Ristnan majakalla ja saapui 12. elokuuta kello 22.30 toiminta-alueelleen, missä veneen tähystäjä havaitsi 17. elokuuta saattueen. Valmistauduttaessa hyökkäykseen alukseen pääsi neljä tonnia vettä, mikä esti pituussuuntaisen vakauttamisen ja siten tähtäämisen ja torpedojen laukaisun.
Seuraavana päivänä havaittiin etelään kohti Gotlantia kulkenut Ruotsin merivoimien hävittäjä HMS Göteborg, mutta sitä vastaan ei hyökätty. Uusi saattue havaittiin 19. elokuuta, mutta myös saattueen aluksilta havaittiin pinnalla ollut sukellusvene. Vene teki sukelluksen hävittäjien pudottaessa tuloksetta pari syvyyspommia. Veneen palatessa pintaan havaittiin hävittäjä ja rahtialus, jota kohti laukaistiin tuloksetta kaksi torpedoa.
Ring Lardner
Ringgold (Ring) Wilmer Lardner (1885 Niles, Michigan, Yhdysvallat – 1933 East Hampton, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Lardner keskeytti tekniikan alan opinnot ja teki sekalaisia töitä vuoteen 1905, jolloin hän aloitti toimittajana South Bend Timesissa ja pian urheilutoimittajana Chicagossa. Hän kirjoitti novelleja, joita on julkaistu kokoelmina, ja myöhemmin myös romaaneja ja omaelämäkerraksi nimetyn kuvitteellisen teoksen The story of a Wonder Man sekä näytelmiä, esimerkiksi June Moonin yhdessä George S. Kaufmanin kanssa..
Štš-301 Štšuka
Palvelus
Alus teki 23. elokuuta seuraavan epäonnistuneen hyökkäyksen saattuetta vastaan, minkä se toisti seuraavana päivänä hyökkäyksen ilman tulosta. Vene sai yöllä 26.-27. elokuuta käskyn palata Tallinnaan, jonne se saapui illalla 28. elokuuta. Alus lähti Tallinnasta vielä samana iltana ensimmäisessä evakuointisaattueessa.
Ring Lardner
Lardnerin poika oli Hollywoodin kymmenikköön kuulunut Ring Lardner Jr..
Francis Folorunsho Clement Alonge
Francis Folorunsho Clement Alonge (s. 1. maaliskuuta 1935 Ado-Ekiti) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin Ondon hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thignican titulaaripiispaksi 17. joulukuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. huhtikuuta 1974. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat William Richard Field ja Patrick Ebosele Ekpu.
Štš-301 Štšuka
Palvelus
Sukellusveneen hylkyä ei ole löydetty, mutta oletettavasti se on Jumindan alueella.
Francis Folorunsho Clement Alonge
31. toukokuuta 1976 Alonge nimitettiin Ondon piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 26. marraskuuta 2010.
Tagnon
Tagnon on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 11 kilometriä Rethelin kaupungista lounaaseen.
pienoiskuva|vasen|Saint-Pierren ja Saint-Paulin kirkko Kunnan keskustassa on keskiaikainen Saint-Pierren ja Saint-Paulin kirkko. Kirkon vanhin osa on 1200-luvulta peräisin oleva apsis. Pohjamuodoltaan kirkko on latinalainen risti, ja tyyliltään se on sekoitus eri aikakausilta. 1500- ja 1600-luvulla käytyjen sotien aikana kirkko on toiminut linnoituksena.
Kragerø Blad Vestmar
Kragerø Blad Vestmar (lyh. KV) on norjalainen vuonna 1998 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Kragerø. Se ilmestyy kahdesti viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin. Lehden edeltäjät olivat vuonna 1844 perustettu Kragerø Blad ja 1867 perustettu Vestmar, jotka yhdistettiin.
Rillumarei!
Rillumarei! on heavy metal -yhtye Viikatteen 13. studioalbumi. Se julkaistiin 2. lokakuuta 2020 levymerkillä Universal Music.
Ultima Thule
Ultima Thule voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Riutta (ulkoilualue)
pienoiskuva pienoiskuva|Riuttan ulkoilureitin varrella oleva [[muinaisranta.]] Riutta on Riihimäellä, Hiivolan kylässä, Kormuntien varrella sijaitseva ulkoilualue ja luontokohde. Siellä on monipuolinen perheliikuntakeskus, jossa on muun muassa ulkoilureitti, luontopolkuja, frisbeegolfrata, maastopyöräilyreittejä, kiintorasteja sekä kuntoportaat. Talvisin käytössä on myös valaistu tykkilumilatu.
Noin 2,5 kilometrin pituisella Riuttan luontopolulla voi tutustua alueen luontoon. Luontopolun varrella on kymmenen tietoiskua, jotka on luettavissa QR-koodein mobiililaitteella. Lapsille on myös liikuntapalveluiden toteuttama lyhyempi, noin puolentoista kilometrin pituinen luontopolku sekä videoseikkailu Iita Ilveksen ja professori Riutta Tomeran tutkimuksista Riuttan alueella. Myös tämä lasten luontopolku on toteutettu QR-koodein. Tietoiskut ovat luettavissa myös Riihimäen kaupungin verkkosivuilla.
Alue on myös tärkeä pohjaveden muodostumisalue. Riuttan puusto on kuusi- ja mäntyvaltaista. Havupuiden lisäksi alueella esiintyy koivua, haapaa, pihlajaa ja raitaa, mutta varsinaista lehtipuumetsikköä alueella ei ole. Riuttan harjualue on suppamaastoa, jossa vuorottelevat jyrkät harjunrinteet ja soistuneet painanteet. Harjujen rinteet voidaan jakaa auringon valon mukaan paiste- ja varjorinteisiin. Paisterinteet ovat mäntyvaltaisia, kuivahkoja kangasmetsiä, joissa kasvaa runsaasti valoa vaativia kasveja, kuten kanervaa, puolukkaa, kieloa, kissankäpälää, kultapiiskua ja jäkälää. Varjorinteet ovat puolestaan kosteampia ja puustoltaan yleensä kuusivaltaista. Varjorinteellä kasvaa runsaana mustikka. Ruohoja ovat tyypillisesti käenkaali, oravanmarja, metsätähti, nuokkutalvikki, nuokkuhelmikkä sekä vanamo. Heinistä alueella kasvaa kastikkaa ja metsälauhaa. Alueen eteläpäässä on jyrkähkörinteinen suppasuo, joka on tyypiltään sararämettä. Riuttan soista toinen on Lopen kuntaan rajoittuva runsasravinteinen suo. Valtaosa tästä suosta on lyhytkorsinevan ja rimpinevan mosaiikkia. Suon reuna on rämekorpea, jossa kasvaa mäntyä, koivua ja kuusta. Riuttanlukot ovat harjujaksoille tyypillisiä suppia, jotka ovat syntyneet jääkaudella mannerjäätikön sulamisvaiheessa. Riuttanlukkojen alue käsittää Riuttanmäen, Hiivolannummen ja Hanhisuon väliin jäävän suppa-alueen, jossa sijaitsee suuria, jyrkkärinteisiä suppalaaksoja. Riuttanlukkojen syvin supassa on 40 metrin korkeusero rinteen molemmin puolin.
Alueella liikkuu tyypillistä Etelä-Suomen eläimistöä, kuten jäniksiä, oravia, kettuja ja metsäpäästäisiä. Riuttassa voi myös nähdä lepakoita ainakin osan vuodesta. Alueella tavataan pohjanlepakkoa ja siipoista viiksisiippaa ja isoviiksisiippaa. Riuttan linnusto on monipuolinen ja alueella pesii yli 30 eri lintulajia, joista yleisimmät ovat punarinta, peippo ja pajulintu. Tikoista Riuttassa tavataan käpytikkaa ja palokärkeä. Lisäksi Riuttassa on tavattu pyytä, sirittäjää, metsävikloa, peukaloista, leppälintua, töyhtötiaista ja puukiipijää.
Riuttan ulkoilualueen läheisyydessä sijaitsee myös vuonna 1958 rakennettu tanssilava Riutanharju, joka on Etelä-Suomen suosituimpia tanssipaikkoja. Riutanharjussa järjestetään tanssit lauantaisin vapusta syyskuun alkuun asti.
Embley Park
thumb|Embley Park Embley Park on kartano Englannin eteläosassa Hampshiren kreivikunnassa. Se oli Florence Nightingalen koti vuosikymmenten ajan. Nykyisin kartanossa toimii sisäoppilaitos.
Embley Park on ollut asuttuna yli tuhannen vuoden ajan. 800-luvun puolivälissä se kuului Wessexin kuninkaan tiluksiin. Sen jälkeen kartano kuului useille aatelissuvuille.
Vuonna 1853 Florence Nightingale hankki työpaikan Lontoosta eikä sen jälkeen asunut enää Embleyssä pysyvästi. Lopullisesti Nightingale myi talon vasta vuonna 1896.
Päärakennus on nykyisin koulun majoitustilana, ja siellä asuu 75 oppilasta.
It’s My Life – The Album
It’s My Life – The Album on Sashin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1997.
Albumi pysyi Suomen albumilistalla 13 viikkoa vuonna 1997, josta parhaat sijoitukset olivat viikoilla 28 ja 29 sija 4.
Tantive IV
Tantive IV on kuvitteellinen avaruusalus George Lucasin Tähtien sota -elokuvissa. Vuoden 1977 alkuperäisessä Tähtien sota -elokuvassa (myöhemmältä nimeltään Tähtien sota: Episodi IV – Uusi toivo) se oli ensimmäinen nähty alus ja Leia Organa oli siinä matkustajana.
Alkuerä ja suunnittelu
Aluksen ulkonäkö perustuu Millennium Falconin varhaisimpiin konsepteihin. Kun televisiosarjassa Avaruusasema Alfa, jonka esitys alkoi vuonna 1975, esiintyi alus nimeltä Eagle Transporter, jonka ulkonäkö muistutti Industrial Light & Magicin kehittämää ulkonäköä Falconille, mallintekijät suunnittelivat Falconin uudelleen ja sovelsivat edellisen suunnittelun Tantive IV:lle kutistamalla mallia sekä siirtämällä ylisuuria osia ja ohjaamon. Tämä selittää myös aluksen 194 senttimetriä pitkän pienoismallin monimutkaisuuden, mikä olisi ollut tarpeen Falconin kuvailemisessa. Aluksen nimi paljastettiin alun perin National Public Radion radiokunnelmassa Uudelle toivolle vuonna 1981 Tähtien sodan nykyinen virallinen verkkosivusto kuvailee sitä Alderaanin risteilijäksi (Verkkolinkki).
Kuvaus
Uudessa toivossa Leia Organa salakuljettaa tässä aluksessa Galaktiselta Imperiumilta varastettuja Kuolemantähden piirustuksia ja aikoo matkustaa Tatooinelle pyytämään Obi-Wan Kenobia auttamaan Kapinaliittoa taistelussa Imperiumia vastaan. Mutta matkan aikana Imperiumin tähtihävittäjä seuraa heitä planeetan ylle. Aluksen joutuessa kaapatuksi, Leia piilottaa piirustukset R2-D2:n sisään ja käskee tätä viemään ne Kenobille. R2-D2:n ja C-3PO:n paettua alukselta pelastuskapselissa Tatooinen pinnalle, Imperiumin iskujoukot ja Darth Vader astuvat sisään alukseen. Vader kuristaa kapteeni Raymus Antillesin hengiltä ja ottaa aluksen muun miehistön sekä Leian vangiksi.
Alus esiintyy myös elokuvassa Star Wars: The Rise of Skywalker, jossa siitä oli tullut osa Vastarinnan laivastoa. Se oli mukana Exegolin taistelussa, Nien Nunbin ja Urcos Furdamin toimiessa sen lentäjinä. Alus tuhoutui ja Nunb ja Furdam saivat surmansa, kun Palpatinen taivaalle ampumat Voimasalamat sekoittivat aluksen ohjausjärjestelmän ja saivat sen putoamaan.
Samanlaisia corellialaisia korvetteja käytettiin Endorin taistelussa elokuvassa Jedin paluu. Ja elokuvassa Tähtien sota: Episodi III – Sithin kosto, nuorempi Antilles toimi kapteenina samankaltaisella aluksella nimeltä Sundered Heart. Näitä aluksia esiintyi myös videopeleissä, kuten X-Wing -simulaattoripelisarjassa sekä Star Wars: Empire at War -strategiapelissä.
The Boss
The Boss (”Pomo”) voi tarkoittaa seuraavia:
Paavo Tynell
Paavo Viljo Tynell (25. tammikuuta 1890 Helsinki – 13. syyskuuta 1973 Tuusula) oli suomalainen muotoilija. Tynell oli mukana perustamassa taidetakomo Oy Taito Ab:tä. Hän johti yhtiötä ja toimi sen pääsuunnittelijana vuoteen 1954 asti. Tynellin tunnetuimpia töitä ovat Helsingin Lasipalatsin valaistuksen suunnittelu ja YK:n pääsihteerin työhuoneen valaistuksen toteutus. Tynell oli 1930-luvulta aina 1950-luvulle saakka käytetyimpiä julkisten tilojen valaisinmuotoilijoita. Arkkitehdeista muun muassa Alvar Aalto teki yhteistyötä Tynellin kanssa sisustusten ja valaistuksen suunnittelussa. Paavo Tynellin puoliso oli lasimuotoilija Helena Tynell (o.s. Turpeinen) vuodesta 1947.
Ura
Tynell aloitti peltiseppäoppilaana pakkausvalmistaja G. W. Sohlbergilla ja opiskeli iltaisin Taideteollisuuskeskuskoulussa. Uusi työpaikka löytyi Taidetakomo Korusta, jossa Tynell teki ensimmäisen messinkivalaisimensa. Koulussa hänet pian todettiin niin päteväksi, että siirrettiin opiskelijasta opettajaksi.
Vuonna 1919 hän oli perustamassa Taito-yhtiötä yhdessä Eric O. W. Ehrströmin, Frans Nykäsen, Emil Wikströmin ja Gösta Serlachiuksen kanssa. Tynellin johdettavaksi tuli yhtiön taidetakomo. Hän oli myös Taito Oy:n toimitusjohtajana sen lakkauttamiseen vuoteen 1953 saakka. Sarjavalmisteisten valaisimien suunnittelun lisäksi Tynell sai tehtäväkseen muun muassa Eduskuntatalon valaisimet.
Teosten myyntihintoja
thumb|100 px|Tynellin suunnittelema pöytä­valaisin. Tynellin suunnittelemat valaisimet ovat nykyisin suosittuja ja alkuperäisten valaisimien hinnat ovat huutokaupoissa korkealla. Joulukuussa 2015 Tynellin Kinema-valaisin myytiin 44 000 euron ennätyssummalla Hagelstamin huutokauppakamarilla.
Palmoli
Palmoli on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 922 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 980 asukasta.
Hypocrisy
Hypocrisy on ruotsalainen death metal -yhtye. Sen perusti Peter Tägtgren Ludvikassa vuonna 1990. Alkuaikoina Hypocrisyn musiikki oli perinteistä death metalia, mutta on The Fourth Dimension -albumista lähtien muuttunut melodisempaan suuntaan. Laulaja Masse Brobergin tekemät sanoitukset olivat antikristillisiä ja saatanallisia, mutta tämän lähdettyä yhtyeestä vuonna 1993, sanoitusten teemaksi otettiin paranormaalit ilmiöt ja avaruusolennot.
Vuonna 1997 ilmestyneen The Final Chapterin huhuttiin jäävän yhtyeen viimeiseksi levyksi, koska Peter halusi keskittyä enemmän omistamansa Abyss Studion johtamiseen, mutta fanien ympäri maailmaa lähettämä anomusten tulva yhtyeen paluulle tuotti tulosta, eikä Hypocrisyn taru loppunut The Final Chapteriin.
Yhtyeen toistaiseksi viimeisin albumi on Worship, joka julkaistiin 26. marraskuuta 2021.
Huhtikuussa 2022 yhtye tiedotti, että Horgh ei jatka yhtyeen rumpalina.
Sirkka-Liisa Jämsä-Jounela
Sirkka-Liisa Katriina Jämsä-Jounela (o.s. Jämsä; s. 6. huhtikuuta 1952 Haapajärvi) on suomalainen tekniikan tohtori, joka on toiminut Aalto-yliopiston (aiemmin Teknillisen korkeakoulun) kemian tekniikan (prosessien ohjauksen ja hallinnan) professorina.
Jämsä-Jounela tuli ylioppilaaksi Kemijärven lyseosta (1972). Hän valmistui Oulun yliopistosta diplomi-insinööriksi (1978) ja Teknillisestä korkeakoulusta tekniikan lisensiaatiksi (1985) ja tekniikan tohtoriksi mittaus- ja säätötekniikan piiristä (1990). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1990) oli otsikoitu Modern approaches to control of mineral processing.
Jämsä-Jounela työskenteli atk-suunnittelijana (1978–1980) ja VTT:n tutkijana (1981–1983). Sitten hän oli Kemira Engineeringin säätöinsinööri (1983–1986), Suomen Akatemian ja Kemira Engineeringin teollisuustutkija (1987–1991) ja Outokumpu Mintech Oy:n vanhempi konsultti (1991–1994). Hän työskenteli Teknillisen korkeakoulun prosessien ohjauksen ja automaatiolaboratorion määräaikaisena professorina ennen nimitystään kemian tekniikan professoriksi (2002–).
Vuoteen 2011 mennessä Jämsä-Jounelan tieteellinen tuotantonsa käsitti noin 170 kansainvälistä konferenssi- ja lehtijulkaisua. Sittemmin tieteellinen tuotanto on jatkunut. Hänen tutkimuskohteensa ovat viime vuosina liittyneet prosessiautomaation valtavirtaan: teollisuus 4.0, teollinen laitteiden internet, pilvilaskenta, big data, 5G, tekoäly ja näiden soveltaminen prosessiteollisuuteen. Jämsä-Jounela tutkii myös uusia prosessinsäädön ja -ohjauksen teorioita pyrkimyksenään saada tehtaat toimimaan tehokkaammin ja kestävämmin.
Jämsä-Jounela on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen (2007–). Kotimaisiin tunnustuksiin kuuluu myös Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarin arvo (SVR R I).
Las Vegas (New Mexico)
Las Vegas on San Miguelin piirikunnan pääkaupunki New Mexicon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Las Vegasissa on monipuolinen ja omaperäinen taide- ja kulttuuritarjonta.
Las Vegasista on matkaa Denveriin 525 km, Albuquerqueen 196 km ja Sante Fehen 105 km.
Historia
Las Vegas perustettiin vuonna 1835. "Las Vegas" tarkoittaa suomeksi "niityt". Kaupunki rakennettiin perinteiseen espanjalaiseen siirtomaatyyliin. Yksikerroksiset savitiilestä rakennetut talot ympäröivät keskusaukiota (plaza). Kaupunki oli alussa linnoitus apassien hyökkäyksiä vastaan.
Melko pian sen jälkeen kun San Miguel del Bado perustettiin 1794 uudisasukkaat ja viranhaltijat näkivät sieltä pohjoiseen sijaitsevan Rio Gallina -joen lähistön tasankomaat laajentumiskohteena. Niinpä vuonna 1821 Luis María C. de Baca anoi maanluovutusta Las Vegas Grandesista ("suuret niityt"); hänen anomukseensa suostuttiin kaksi vuotta myöhemmin. Kun rautatie rakennettiin 1879, Las Vegas alkoi kehittyä kolmeksi kaupungiksi: West Las Vegas tai Old Town sijaitsi Gallinas-joesta länteen; East Las Vegas, jonka rautatie synnytti, sijaitsi joesta itään; sekä Upper Town -niminen esikaupunkialue. Kulttuurierot johtivat voimakkaisiin kilpailutilanteisiin itäisen, valtaosaltaan euroamerikkalaisen East Las Vegasin ja läntisen, merkittävästi espanjalaisen (engl. hispanic) West Las Vegasin välillä.
Las Vegas on tunnettu siitä, että siellä asui, työskenteli tai vieraili useita Villin lännen kuuluisia hahmoja, kuten Doc Holliday ja hänen puolisonsa Big Nose Kate, Jesse James, Billy the Kid, Wyatt Earp, Handsome Harry the Dancehall Rustler, Mysterious Dave Mather, Hoodoo Brown ja Vicente Silva. Historioitsija Ralph Emerson Twitchell kirjoitti: "Ei ollut toista kaupunkia, joka asutti yhtä huonomaineista desperadojen ja lainsuojattomien joukkoa kuin Las Vegas."
Väestö
Kaupungin väkiluku on noin 14 000 (2013). Latinoja (mitä tahansa rotua; alkuperä espanjankielisessä Latinalaisessa Amerikassa tai Espanjassa ) on 80,5% (2010).
Maantiede
Kaupungin pinta-ala on 19,5 km² ja se sijaitsee 1 961 metriä merenpinnan yläpuolella Suurten tasankojen ja Kalliovuorten yhtymäkohdassa. Gallinas River -joki virtaa kaupungin lähistöllä. Kaupungin läpi virtaa Gallinas Creek -niminen joki, joka haarautuu kahdeksi kaupungin keskustassa.
Kesät ovat kuumia, talvet viileitä. Korkein mitattu lämpötila on 42 °C (2008) ja alin −36 °C (1990).
Ants Laaneots
Ants Laaneots (s. 16. tammikuuta 1948, Kilingi-Nõmme, Viron SNT) ) on virolainen kansanedustaja ja kenraali, joka toimi Viron puolustusvoimien komentajana vuosina 2006–2011. Komentajuutensa jälkeen Laaneots toimi 12. joulukuuta 2011 lähtien silloisen pääministerin Andrus Ansipin turvallisuus- ja maanpuolustusasioiden neuvonantajana. Maaliskuun 2015 Riigikogun vaaleissa Laaneots valittiin henkilömandaatilla Reformipuolueen kansanedustajaksi Tarton vaalipiiristä hänen saatuaan koko maassa 13. eniten ääniä. Riigikogussa Laaneots on ollut puolustusvaliokunnan ja korruption vastaisen valiokunnan jäsen.
Laaneots on yksi nyky-Viron lähihistorian merkittävimmistä henkilöistä. Pitkän neuvostoupseerin uran tehnyt Laaneots tunnetaan Viron uudelleen perustetun Kaitseväen rakentajana ja organisoijana. Kun Viron puolustusvoimat päätettiin perustaa uudelleen 3. syyskuuta 1991, Laaneots nimitettiin ensimmäiseksi puolustusvoimain pääesikunnan päälliköksi sitten vuoden 1940. Pääesikunnan päällikkönä hän toimi vuosina 1991–1994 ja 1997–1999.
Las Vegas (New Mexico)
Nähtävyydet
Las Vegasissa on yli 900 rakennusta, jotka on rekisteröity suojelunarvoisten historiallisten kohteiden listalle (engl. National Register of Historic Places). Eräitä merkittäviä kohteita ovat:
Ants Laaneots
Lapsuus ja koulutus
Laaneots kyyditettiin vuoden ikäisenä yhdessä äitinsä ja enonsa kanssa neuvostohallinnon toteuttamissa vuoden 1949 maaliskuun kyydityksissä Siperiaan Temran kylään, joka sijaitsee Krasnojarskin aluepiirin Sarypovon piirissä. Syy perheen kyydittämiselle löytyi siitä, että lähes kaikki suvun miehet olivat lähteneet metsäveljiksi, myös Antsin isä Aleksander eli Sannu. Äiti kuoli Siperian-karkotuksen aikana vuonna 1952 verenmyrkytykseen. Samoin isä kuoli karkotuksessa. Laaneots aloitti koulutiensä sikäläisessä koulussa vuonna 1953. Viimein elokuussa 1958 pääsi hän enonsa kanssa takaisin Viroon Nikita Hruštšovin myöntämän armahduksen ansiosta. Ensimmäinen vuosi meni tädin luona Orajõella, mutta vuonna 1959 hän muutti takaisin syntymäkotiinsa yhdessä enonsa kanssa. Koulua hän kävi Kilingi-Nõmmella ja valmistui vuonna 1965 Killingi-Nõmmen lukiosta suorittaen yhden vuoden aikana lukion kaksi viimeistä luokkaa. Eno oli sairas, kesällä oli tienattava vaatteet ja muut tarvittavat kouluvuodeksi, joten taloudellisesti järkevintä oli käydä lukio mahdollisimman nopeasti loppuun. Sotilasuran valitsemiseen vaikutti mielenkiinnon lisäksi taloudelliset syyt, jotka sulkivat pois mahdollisuuden yliopisto-opintoihin. Laaneots oli jo 13–14-vuotiaana kiinnostunut sodankäynnistä ja sotatieteistä. Tuolloin hän oli Pärnussa Vojennaja Kniga (”Sotakirjoja”) -kirjakaupan kanta-asiakas. Erityisesti kiinnosti sotahistoria ja Laaneots suunnitteli lukion jälkeen mennä opiskelemaan yliopistoon historiaa, mutta oli lopulta miettinyt "millä eläisin".
Lukion jälkeen Laaneots työskenteli vuoden ajan Tallinnan Pääskülan rautatieaseman mekaanikon apulaisena. Vuonna 1966 Laaneots päätti lähteä sotakouluun. Aluksi häntä yritettiin saada Leningradiin merisotakouluun sukellusvenelinjalle, jonka vaativat kokeet Laaneots läpäisikin, mutta merillä kalastusaluksella ollut serkku suositteli jotakin muuta alaa. Näin ollen Laaneots mietti jalkaväkikoulun ja panssarikoulun välillä, josta valitsi jälkimmäisen arveltuaan omien sanojensa mukaan virheellisesti sen olevan vähemmän fyysinen. Vaihtoehdoiksi siis jäivät kaartin korkeakoulut Uljanovskissa tai Harkovassa, joista Laaneots valitsi jälkimmäisen ajattelen sen olevan eteläisen sijaintinsa takia ilmastollisesti parempi. Suku ja tyttöystävä vastustivat Venäjälle muuttoa.
Ura puna-armeijassa
Laaneots läpäisi kovan kilpailun ja tuli valituksi Ukrainan Harkovaan Kaartin korkeampaan panssarikouluun, jossa opiskeli vuosina 1966–1970. Laaneots oli ainut Baltiasta kotoisin oleva kadetti. Sotakoulun muut opiskelijat olivat venäläisiä, ukrainalaisia ja valkovenäläisiä. Laaneots lopetti sotakoulun erinomaisin arvosanoin (cum laude) toivoen, että aiempin lupausten mukaisesti pääsisi mieleiseensä sotilaspiiriin eli hänen tapauksessaan Baltiaan. Kiovan sotilaspiirin komentaja kuitenkin määräsi, että valmistuneista parhaimpien tulee jäädä Ukrainaan, joten Laaneotsan sijoituspaikaksi määrättiin 48. panssaridivisioona Desnassa 67 km Kiovasta pohjoiseen. Vuosista 1970–1978 ensimmäiset kaksi vuotta hän toimi joukkueenjohtajana, sitten kolme vuotta komppanianpäällikkönä ja lopulta kolme vuotta panssaripataljoonan komentajana.
Joulukuussa 1986 Laaneots sai määräyksen lähteä divisioonan neuvonantajaksi Afganistaniin, jossa Neuvostoliitto kävi kuudetta vuotta sotaa. Tilanne oli aiheuttaa pahan perhekriisin, mutta yllättäen helmikuun alussa 1987 Laaneots määrättiinkin Etiopiaan, jossa samoin oli käynnissä sota. Etiopiaan Laaneots saapui 8. maaliskuuta 1987 ja toimi siellä jalkaväkidivisioonan sekä armeijakunnan komentajien neuvonantajana. Divisioonan vahvuus oli vain 9000 miestä ja Laaneots johti 36 neuvostoupseerin esikuntaa. Neuvonantamisen lisäksi hänen ja esikuntasa tehtävä oli valmistella operaatiosuunnitelmia ja auttaa taisteluvalmisteluissa. Laaneots toimi oli mm. puolitoista kuukautta piiritetyssä Tigrayn maakunnan pääkaupungissa Mekelessä, joka oli jatkuvat tulituksen alla. Rintamatoimiin hän osallistui samalle eli historiallisen Aksumin alueella. Etiopian ajasta Laaneots on sanonut vain, että "olen tappamista tarpeeksi nähnyt ja sitä itse tehnyt". Lisäksi hän kärsii edelleen kranaatinheitintulituksen aiheuttamista päänsäryistä.
Vuodesta 1988 alkaen Laaneots sai sotapostissa Virosta enoltaan virolaisia lehtiä, kuten kommunistisen puolueen Rahva Häältä, ja omien sanojensa mukaan ymmärsi, että "Neuvostoliitossa on jotakin sekaisin" (NSV Liidus on midagi sassis). Hän alkoi haaveilla Viroon paluusta. Hän otti yhteyttä Viron SNT:n sotakomissaariin, kenraalimajuri Rein Põderiin, joka taas otti yhteyttä Viron kommunistisen puolueen pääsihteeriin Väino Väljakseen. Tarton sotakomissaari eversti Jüri Kallit kuoli auto-onnettomuudessa vuoden 1989 lopulla ja Põder varasi tältä jääneen viran Laaneotsalle.Laaneotsan piti olla Etiopiassa vain tasan kaksi vuotta, mutta palvelusaikaa haluttiin jatkaa vielä vuodella. Laaneots kuitenkin selvisi lopulta vain puolen vuoden lisäajalla ja palasi Neuvostoliittoon elokuussa 1989.
Palattuaan Neuvostoliittoon Laaneotsalle myönnettiin Punatähden ritarikunnan ritarimerkki. Moskovassa SNTL:n maavoimien henkilöstöhallinto halusi kuitenkin lähettää Laaneotsan divisioonan komentajaksi Valko-Venäjälle. Laaneots kieltäytyi ja vetosi, että hän halusi kotimaahansa, jossa hänellä oli jo paikka tiedossa, vaikka peräti kolme virka-astetta alempaan tehtävään kuin hänellä olisi ollut oikeus. Lopulta itse henkilöstöpäällikkö yritti maanitella Laaneotsa ja piti tämän ratkaisua typeränä. Laaneotsalta kysyttiin ymmärtääkö tämä, että divisioonan komentajuutta tarjotaan upseerille vain kerran elämässä. Hän kuitenkin piti kannastaan kiinni ja Laaneots aloitti kutsunta- ja mobilisaatioasioista vastaavan Tarton sotilaskomissariaatin eli "voenkomatin" päällikkönä. Viroon palattuaan Laaneots tuli tunnetuksi vahvalla venäjän aksentilla puhumastaan virosta. Sittemmin vuosien mittaan venäläinen aksentti on heikentynyt.
Heti sotakomissaarina Laaneots osallistui Tartossa kansallismielisten salaisiin neuvotteluihin, joissa keskusteltiin suojeluskuntajärjestö Kaitseliiton ja puolustusvoimien palauttamisesta. Toisinajattelija- ja itsenäisyyspiireissä hänen tunnettiin salanimellä "Onu" (suom. setä). Hän jopa tapasi Tukholmassa istuneen Viron pakolaishallituksen sotaministerin Jüri Toomepuun virassa ollessaan Kesällä 1990 Laaneots tutustui Tarton maanalaisen suojeluskunnan päällikköön Johannes Kertiin, josta sittemmin tuli myös Viron puolustusvoimain komentaja. Laaneots auttoi suojeluskuntaa suunnittelemaan joukkojen rakennetta ja koulutusta. Laaneots teki yhteistyötä Tarton kaupunginneuvoston kanssa ja yritti toimia neuvostojen ja kansalaisten välittäjänä sekä tiedottaa kaikesta tietämästään heti kaupungin johdolle.
Ura Kaitseväessä
Viro palautti itsenäisyytensä 20. elokuuta 1991. Viron korkein neuvosto hyväksyi päätöksen yleisen asevelvollisuusarmeijan toteuttamisesta 31. elokuuta. Viron puolustusvoimat (Eesti Kaitsevägi) päätettiin palauttaa 3. syyskuuta, jolloin puolustusministeri viranhoitajaksi nimitettiin valtioministeri Raivo Vare, joka pyysi heti Laaneotsaa organisoimaan Kaitseväkeä. Virallisesti Laaneots nimitettiin puolustusvoimain pääesikunnan (Kaitsejõudude Peastaap) päällikön viranhoitajaksi, vaikka pääesikuntaa ei ollut vielä olemassakaan. Itse asiassa syyskuussa 1991 Laaneots toimi parin kolmen viikon ajan kahden maan armeijan palveluksessa. Lopulta hän ilmoitti omavaltaisesti eroavansa puna-armeijasta, mistä hänet uhattiin haastaa oikeuteen, mutta sitä ei koskaan tapahtunut puna-armeijan nopeasti edenneen hajoamisen takia. Virallinen nimitys pääesikunnan päälliköksi tuli 27. huhtikuuta 1992. Venäjän federaatio vei Laaneotsalta everstin (polkovnik) arvon syyskuussa 1992, mutta sillä ei ollut väliä, koska hän oli saanut Viron everstin (kolonel) arvon korkeimman neuvoston puheenjohtajalta Arnold Rüüteliltä 11. toukokuuta 1992 määräyksellä nro 29.
Pääesikunnan päällikkönä Laaneots toimi kahteen otteeseen vuosina 1991–1994 ja 1997–1999. Vuosien 1994-1996 aikana Laaneots ei toiminut puolustusvoimain palveluksessa, koska maan ensimmäiseksi puolustusvoimain komentajaksi valittu Yhdysvaltain armeijan eversti Aleksander Einseln ei luottanut korkeana neuvostoarmeijan upseerina toimineeseen Laaneotsaan.
pienoiskuva|left|Kenraali Laaneots ja presidentti [[Toomas Hendrik Ilves vuonna 2011.]] Vuonna 1997 Laaneots aloitti Kaitseväen päätarkastajana ja vuosina 1999–2001 Baltian maanpuolustustutkimuskeskuksen johtajana. Ennen Kaitseväen komentajuutta Laaneots toimi vuosina 2001-2006 Viron sotilasakatemian (Kaitseväe Ühendatud Õppeasutused) johtajana ja vuosina 2002-2006 Viron sotilasasiamiehenä Venäjällä ja Ukrainassa.
Viron itsenäisyyden palauttamisen jälkeen Laaneots on hankkinut sotilaallista lisäkoulutusta Roomassa sijaitsevassa Naton maanpuolustuskorkeakoulussa (NATO Defence College) sekä Suomessa valtakunnallisilla maanpuolustuskursseilla.
Marraskuussa 2006 Kaitseväen väistyvä komentaja Tarmo Kõuts mainitsi 58–vuotiaan kenraalimajuri Ants Laaneotsan mahdollisena seuraajanaan. Lopulta 16. marraskuuta 2006 tasavallan presidentti Toomas Hendrik Ilves esitti riigikogulle Laaneotsan valitsemista uudeksi Kaitseväen komentajaksi. Riigikogu valitsi Laaneotsan maan uudeksi puolustusvoimain komentajaksi 5. joulukuuta 2006 äänin 77–2. Ennen tätä 23. marraskuuta riigikogu oli päättänyt, että Kaitseväen komentajan ei enää tarvitse 60 vuotta täytettyään erota virastaan, vaan hän voi toimia viisivuotisen virkakautensa loppuun asti. Tämä viisivuotiskausi loppuikin sitten 5. joulukuuta 2011. .
Jo ensimmäisessä haastattelussaan valintansa jälkeen 6. joulukuuta 2006 Laaneots mainitsi Viron turvallisuudelle suurimmaksi uhaksi Venäjän. Eesti Päevalehdelle hän totesi, että "Vaatimattomasti sanoen on meidän naapurinamme epäystävällinen valtio. Ja tässä suhteessa Venäjä todellakin on Viron suurin turvallisuusongelma." Tämä linjaus nostatti myrskyn Venäjällä.
9. joulukuuta 2006 Laaneots aloitti yhdessä pääministeri Andrus Ansipin kanssa ensimmäisen virallisen ulkomaanvierailunsa matkakohteenaan Afganistan.
Betancurianpäivännouto
Betancurianpäivännouto (Helianthemum thymiphyllum) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen (Helianthemum) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Kanariansaarten itäisillä saarilla, Lanzarotella ja Fuerteventuralla endeemisenä kasvava kasvilaji.