cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rokoskoi
Rokoskoi oli inkeriläinen kylä entisessä Vuoleen seurakunnassa Pohjois-Inkerissä Venäjällä. Kylä syntyi 1700-luvun puolivälissä Vuoleen maa-alueen omistajan kreivi Ragozinskin luvalla. Kylä merkittiin kirkonkirjoihin Uudeksikyläksi, mutta hovin, myöhemmin kunnan, kirjoissa se esiintyi nimellä Rogozinka, josta syntyi suomalainen muunnos Rokoskoi.
Kylän perustajina oli kaksi talonpoikaa, Särkkinen ja Paavilainen, jotka saivat hovilta luvan rakentaa talonsa ja raivata peltonsa soiden ympäröimään metsäsarakkeseen. He lupasivat maksaa veronsa tervalla ja hiilellä, joita hovi myi Siestarjoen asetehtaaseen. Ajan kuluessa kylään muutti Miikkulaisen ja Vuoleen sukuja, kuten Rautasia, Savisia, Pukosia, Makaroita sekä joukko Suomen kansalaisia.
Vuonna 1926 kylässä oli 32 taloa, joissa asui 136 ihmistä (niistä 124 inkeriläistä). Vuosien 1927–1931 aikana, ampumaradan laajentuessa, kylän talot purettiin ja asukkaat siirrettiin muualle.
Leghorn
Kukko painaa noin 2,0–3,0 kilogrammaa ja kana puolestaan 1,75–2,0 kilogrammaa. Leghorn on siro mutta ryhdikäs ja voimakas kanarotu. Leghornia on useita eri värejä esimerkiksi valkoinen, musta ja sininen.
Korona (Aurinko)
thumb|Auringonpimennyksen aikana korona erottuu selkeästi.
Leghorn
Tuotanto
Leghorn munii noin 250 munaa vuodessa. Leghorn-hybrideillä voi tulla jopa yli 300 munaa vuodessa.
Korona (Aurinko)
Korona on Auringon ulompi kaasukehä ja kaasukehän hajaantumisvyöhyke. Sen lämpötila on hyvin korkea, noin miljoona astetta. Korona on hyvin harvaa kaasua, ja siitä lähtee aurinkotuuli. Se on Auringon magneettikentän voimaviivojen täyttämä. Korona näkyy selvästi auringonpimennyksen aikaan, jolloin koronan epäsäännöllinen muoto paljastaa magneettikentän voimaviivat. Koronassa on moneen kertaan ionisoitunutta kaasua sekä pölyä.
Noin 2 Auringon säteen sisässä on K-korona jonka valonlähde on elektronien sirottama Auringon pinnan valo. K on lyhenne saksan kielen sanasta Kontinuierlich. Ulompana on F-korona, joka valaisee, koska siinä on pölyä, joka heijastaa auringon valoa. F tulee sanasta Fraunhofer.
Korona on huomattavasti kuumempi kuin Auringon pinta.
Jorma Jurvanen
Jorma Jurvanen (s. 15. lokakuuta 1952) on suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi kaudella 1970 yhden ottelun Mestaruussarjasta kauden päätteeksi pudonneessa Kuopion Elossa.
Suomen kannabisyhdistys
Rekisteröinti
Vuonna 1994 Korkein hallinto-oikeus epäsi SKY:ltä rekisteröinnin, koska ”yhdistyksen tarkoituksena oli vaikuttaa päihdepolitiikkaan ja lainsäädäntöön siten, että huumausaineen käyttö, saatavuus ja kotikasvatus tulisi lailliseksi”. Päätöksen perusteluiden mukaan kannabikseen liittyvien väitettyjen terveyshaittojen ja käytön rangaistavuuden vuoksi KHO piti pyrkimystä edistää kannabiksen käyttöä hyvien tapojen vastaisena. Tuolloin voimassa olleen Suomen hallitusmuodon mukaan yhdistyksen tarkoitus ei saanut olla ”vastoin lakia tai hyviä tapoja”. Vuoden 1995 perusoikeusuudistuksessa tämä kohta jätettiin pois perustuslaista, mutta se sisältyy edelleen Suomen yhdistyslakiin.
Vuonna 1997 sisäasiainministeriö ja poliisi vaativat SKY:n nimen poistamista HPY:n puhelinluettelosta.
Vuonna 2010 patentti- ja rekisterihallitus sekä sen valituslautakunta hylkäsi SKY:n rekisteröitymisilmoituksen uudestaan mutta korkein hallinto-oikeus linjasi 2014:1 vuosikirjapäätöksessään että yhdistys ei ole laissa tarkoitetulla tavalla hyvän tavan vastainen ja että Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen mukaan yhdistyksen rekisteröinnin epääminen on vakava yhdistysvapauden rajoitus ja rekisteröinti voidaan estää vain painavilla yhteiskunnallisilla perusteilla.
Yhdistys rekisteröitiin yhdistysrekisteriin 25. maaliskuuta 2014.
RN Baleno (1860)
RN Baleno oli valmistui brittiläisenä S/S Fairy Queenina. Giuseppe Garibaldin johtama Sisilian laivasto lunasti aluksen liittäen sen laivastoonsa, mistä se siirtyi Italian yhdistyessa edelleen Italian kuninkaalliseen laivastoon yhteysalukseksi  nimellä Baleno.
Valmistus
Alus laskettiin vesille Millwallissa Lontoossa S/S Fairy Queeninä. Se liitettiin Sisilian laivastoon ja edelleen 1961 Italian kuninkaalliseen laivastoon.
Palvelus
Alus luokiteltiin 1863 2. luokan kuljetusaluksi ja se modernisoitiin 1865-1866, jolloin sen koneisto vaihdettiin 340 hevosvoiman höyrykoneeseen. Alus luokiteltiin paikallispuolustusalukseksi 1877 ja seuraavana vuonna sen aseistukseksi vaihdettiin kaksi 80 millimetrin tykkiä ja edelleen vuonna 1890 kaksi 37 millimetrin tykkiä.
The Orb
The Orb on brittiläinen elektronisen musiikin yhtye, joka tunnetaan yhtenä ns. ambient housen pioneereista. The Orbin perustivat Alex Paterson ja Jimmy Cauty vuonna 1988. Alex Paterson on ainoa jokaisessa kokoonpanossa mukana ollut yhtyeen jäsen.
Werner Goldberg
Werner Goldberg (3. lokakuuta 1919 – 28. syyskuuta 2004) oli saksalainen, joka oli puoliksi juutalainen, tai natsien terminologiassa Mischling, joka palveli lyhyesti sotilaana toisen maailmansodan aikana. Hänen kuvansa esiintyi Berliner Tageblatt -sanomalehdessä ”ideaalisena saksalaisena sotilaana”. Kuvaa käytettiin myöhemmin Wehrmachtin värväysjulisteissa.
Henrik Klaunpoika Fleming
Hän aloitti uransa Ruotsin kuninkaan Kaarle IX:n hovijunkkarina ja osallistui kuninkaansa mukana sotaretkille. Kustaa II Adolfin tultua kuninkaaksi Henrik Fleming oli ratsumestarina sodissa Tanskaa ja Venäjää vastaan. Hän tuli Viipurin läänin ja Savonlinnan läänin käskynhaltijaksi vuonna 1617, lisäksi Kymenkartanon läänin käskynhaltijaksi vuonna 1618, Karjalan maarykmentin komentajaksi ylennettynä everstiksi 1618, maaherraksi Inkeriin vuonna 1620, Suomen ratsuväen ylipäälliköksi 1622 ja vara-amiraaliksi vuonna 1628. Hän valloitti Jämtlandin vuonna 1644.
Henrik Fleming avioitui ensimmäisen kerran vuonna 13. maaliskuuta 1608 Salemissa Ruotsissa Ebba Bååtin (k. 1630) kanssa. Puolison vanhemmat olivat Erland Johansson Bååt sekä Margareta Beurraeus. Avioliitosta syntyivät lapset Märta Fleming (k. 1666), Johan Fleming, Helena Fleming, Erik Fleming (19. helmikuuta 1616, Edeby–19. huhtikuuta 1679, Botkyrka), Claes Fleming (n. 1617–15. tammikuuta 1669, Västrum), Henrik Fleming (21. joulukuuta 1625–3. toukokuuta 1697), Erland Fleming sekä Margareta Fleming (k. 1684).
Henrik Fleming avioitui toisen kerran vuonna 1633 Sigrid Kurtzelin kanssa. Toisesta avioliitosta syntyivät lapset Maria Elisabet Fleming sekä Jakob Fleming. Henrik Flemingin omistuksessa oli myös Turun Hirvensalossa edelleen sijaitseva säterivapautta nauttinut rälssitila Friskalan kartano.
Henrik Fleming haudattiin kuoltuaan Mynämäen kirkkoon. Hänen puinen epitafinsa vuodelta 1624 löytyy edelleen kirkon seinältä. Mynämäen kirkon arvokkain taideteos on Henrik Flemingin suvun muurihaudalla oleva saksalaisesta liituhiekkakivestä vuonna 1632 veistetty hautamuistomerkki. Henrik Flemingin haarniska siirrettiin vuonna 2017 näytille Hämeen linnaan
Orivesi–Jyväskylä-rata
Orivesi–Jyväskylä-rata eli Jämsän rata (joskus myös Jyväskylän länsirata tai vain länsirata) on Suomen rataverkkoon kuuluva rataosuus, joka kulkee Orivedeltä Jämsän kautta Jyväskylään. Rataosuus on 112,7 kilometriä pitkä, yksiraiteinen ja koko matkalta sähköistetty. Rata Orivedeltä Jämsänkoskelle valmistui 1951 ja sieltä edelleen Jyväskylään 1977. Rataosuudella on kahdeksan tunnelia, joista Lahdenvuoren tunneli (4 290 metriä) on Suomen kolmanneksi pisin.
Historia
thumb|left|240px|Rata rakenteilla vuonna 1950 Osuus Orivedeltä Jämsään määrättiin rakennettavaksi vuonna 1938. Hyväksymiseen vaikutti Rudolf Walden, joka lupasi, että tehtaat osallistuvat kustannuksiin. Rakennustyöt aloitettiin 1939 ja niitä jatkettiin sotavuosinakin, osittain sotavankityövoimalla. 56 kilometriä pitkä rata Jämsään valmistui 1950 ja valtion ja Yhtyneiden Paperitehtaiden puoliksi maksama jatko Jämsänkosken tehtaille seuraavana vuonna. Pistorata Jämsästä Päijänteen rantaan Olkkolaan valmistui vuonna 1953. Keskimäärin rataa oli vuosittain rakentamassa 300 henkeä, parhaimpina vuosina yli 700. Rata oli erittäin vaikea rakentaa jopa Suomen oloissa – siltoja, pengerryksiä ja mutkia tuli valtavasti. Rataa ja sen sivuratoja tarvittiin Päijänteen ympäristön puuraaka-aineen ja Jämsänjoki-laakson kasvavan puunjalostusteollisuuden tuotteiden kuljetuksiin. Osittain radan ansiosta Jämsänkosken paperitehdas sai rinnalleen Kaipolan paperitehtaan ja Olkkolan sahan. Radat palvelivat myös henkilöliikennettä. 1960-luvun puolivälissä melko vilkkaana käynyt liikenne romahti vuosikymmenen lopussa ja matkustajaliikenne lopetettiin vuonna 1969. Radan liikenne kuihtui 1970-luvulla muutamaan tavarajunaan päivässä.
Radan jatkoa Jyväskylään alettiin suunnitella välittömästi, sillä se lyhentäisi Keski- ja Etelä-Suomen välisiä rautatieyhteyksiä tuntuvasti. Pitkien selvitysten ja tutkimusten jälkeen radan rakentamisesta päätettiin vuonna 1961. Rakentaminen alkoi vuonna 1964 ja ensin valmistuivat hankkeeseen liittyneet Keljonlahden satamaraide vuonna 1968 ja Säynätsalon rata vuonna 1970. Rata rakennettiin vaikeakulkuiseen maastoon, jossa oli suuret korkeuserot ja paljon vesistöjä. Niinpä 53 kilometrin matkasta jouduttiin 15 kilometriä louhimaan kallioon. Tunneleiden yhteispituus on 9 550 metriä. Siltoja tehtiin yhteensä 48. Rakentaminen kesti 13 vuotta.
Pääraide Jyväskylästä Jämsään valmistui loppuvuodesta 1977, jolloin se otettiin tavaraliikennekäyttöön. Matkustajaliikenne alkoi vuonna 1978. Rata lyhensi junamatkaa Jyväskylästä Tampereelle 190 kilometristä 154 kilometriin. Esimerkiksi vuonna 1980 radalla kulki noin 20 junaa päivässä. Vuonna 1984 välillä Jyväskylä–Jämsä kulki 51,8 miljoonaa nettotonnikilometriä tavaraa Jämsän suuntaan ja 31,2 miljoonaa Jyväskylän suuntaan. Orivesi–Jämsä-välillä lukemat olivat 56,5 Orivedelle ja 33,8 Jämsään.
Tunnelit ja sillat
Radalla on myös vuonna 1975 valmistunut 415-metrinen Markkulan alikulkusilta Korpilahdella, Pätkinlahden vuosina 1975–1976 rakennettu silta Muuramessa sekä vuonna 2016 valmistunut Jämsänjoen ylittävä 99-metrinen betonisilta, joka korvasi 72-metrisen vuonna 1951 valmistuneen terässillan.
Thomas Joachim Legler
Thomas Joachim Legler (11. huhtikuuta 1806 Trondheim, Norja – 15. joulukuuta 1873 Turku) oli norjalaissyntyinen taidemaalari ja piirustusmestari.
Leglerin vanhemmat olivat leipuri Joachim Legler ja Magdalena Legler o.s. Petersen. Hänen puolisonsa oli Charlotta Vendela (tai Wendla Charlotta) o.s. Fattenborg. Hän pysyi Norjan kansalaisena kuolemaansa saakka.
Legler opiskeli kaksi vuotta H. Reuschin johdolla Bergenissä Norjassa ja lisäksi Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa (Konglige Akademiet for de Skønne Kunster) Kööpenhaminassa sekä Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa (Kungliga Akademien för de Fria Konsterna) Tukholmassa. Hänen teoksiaan oli ensi kerran näyttelyssä esillä 1847. Ateneumin taidemuseossa on hänen maalauksensa Strand vid Vierwaldstättersjön. Hän toimi piirustuksenopettajana oppikoulussa 1833–1851.
Martin Havlát
Martin Havlát (s. 19. huhtikuuta 1981 Mladá Boleslav, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Havlátilla on tilillään harvinainen saavutus: hän voitti vuonna 2000 sekä nuorten että aikuisten MM-kultaa. Samaan on pystynyt myös suomalainen Kaapo Kakko.
Ura
Havlát aloitti jääkiekkoilun viisivuotiaana ja kehittyi nopeasti nopeaksi luistelijaksi. Vuonna 1998 hän siirtyi Tšekin Extraligaan ja vuonna 2000 NHL:ään. Hän pelasi kaudesta 2000–2001 alkaen NHL:n Ottawa Senatorsissa, joka varasi hänet vuoden 1999 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella numerolla 26, yhteensä viisi kautta. Hyvien peliesityksiensä lisäksi hän on herättänyt huomiota ajoittaisella epäurheilijamaisella käytöksellään; kaudella 2003–2004 Havlát potkaisi Eric Cairnsia ja löi kaulaan Mark Recchiä.
Kesällä 2006 Havlát oli osana kolmen joukkueen kauppaa, jossa hänen lisäkseen hyökkääjä Bryan Smolinski siirtyi Ottawasta Chicago Blackhawksiin. Ottawaan muuttivat entiset San Jose Sharks -pelaajat Tom Preissing ja Josh Hennessy sekä Chicagon Michal Barinka. Chicagosta San Joseen siirtyi hyökkääjä Mark Bell.
2. heinäkuuta 2009 Minnesota Wild hankki Havlátin vain pari tuntia sen jälkeen, kun joukkueen slovakialainen huippulaituri Marián Gáborík oli jättänyt seuran siirtyessään New York Rangersiin. Havlát teki kuuden vuoden mittaisen ja peräti 30 miljoonan taalan arvoisen sopimuksen. Minnesotassa hän pelasi lopulta vain kaksi kautta. Kaudella 2010–2011 hän oli joukkueen paras pistemies, mutta Wild jäi ulos pudotuspeleistä kolmatta kertaa peräkkäin. Kauden jälkeen Havlát siirtyi San Jose Sharksiin pelaajakaupassa jossa Wild sai Dany Heatleyn.
Limingan Taidekoulu
Limingan Taidekoulu on Suomen vanhimpia suomenkielisiä kansanopistoja. Se perustettiin vuonna 1892 Liminkaan. Virallinen nimi on Limingan Kansanopisto, ja tarkennukseksi lisätään Taidekoulu, jotta oppilaitoksen erityisluonne tulisi esiin.
Martin Havlát
Ura
Sopimus Sharksin kanssa oli nelivuotinen ja kokonaisarvoltaan 20 miljoonaa dollaria. Havlátin kaudet Sharksissa olivat työsulkukautta lukuun ottamatta rikkonaisia, loukkaantumisten takia. Kausi 2013–2014 päättyi suureen pettymykseen, kun Sharks hävisi Los Angeles Kingsille puolivälieräsarjan, jota se johti jo 3–0. Kauden jälkeen Havlátin sopimus ostettiin ulos ja hän siirtyi New Jersey Devilsiin yhden vuoden ja 1,5 miljoonan dollarin sopimuksella.
Limingan Taidekoulu
Alkuun yleissivistävä oppilaitos perustettiin parantamaan Oulun ulkopuolella asuvien pohjoispohjalaisten sivistystasoa ja lukutaitoa. Limingan kansanopistossa on sen historian aikana ollut monenlaisia opetusohjelmia. Kansanopisto alkoi muotoutua taidekouluksi Rolf Siilasvuon aikana 1960-luvulla.
Nykyään se on kuvataiteen, sarjakuvan, ja teatteritaiteen opetuspaikka. Kouluun pääsee vapaasti, ja se toimii esimerkiksi valmistautumispaikkana taidekoulujen pääsykokeisiin. Koulussa on lukukausimaksu, joka sisältää majoituksen, opetuksen ja ruoan.
Matias Ojalehto
Matias Johan Ojalehto (s. 15. helmikuuta 1984 Raahe) on suomalainen poliitikko.
Ura
Ojalehto on toiminut Oulun kaupunginvaltuutettuna ja Pohjois-Pohjanmaan maakuntavaltuutettuna vuodesta 2009 lähtien. Hän on Keskustan puoluehallituksen jäsen. Hän oli Keskustan Pohjois-Pohjanmaan piirin puheenjohtaja vuosina 2014–2017.
Ojalehto on koulutukseltaan kone- ja tuotantotekniikan insinööri ja ammatiltaan hankekehitysinsinööri rakennusalalla. Varusmiespalvelun hän suoritti Kainuun Rajalla, sotilasarvoltaan hän on alikersantti. Ojalehto oli Suomen Keskustan kansanedustajaehdokkaana Oulun vaalipiiristä vuoden 2015 vaaleissa.
Ojalehdon toiminta valtuuston kokouksessa Sanginjoen ulkometsän suojelupäätöksen yhteydessä aiheutti keskustelua, sillä hänen katsottiin painostaneen toista puolueensa valtuutettua äänestämispäätöksen tekemisessä, jolloin tämä oli painanut väärää nappia ja ratkaissut äänestyksen suojelua vastaan. Korkeimman hallinto-oikeuden tekemän päätöksen mukaan Ojalehdon aiheuttamasta häiriöstä äänestyksen aikana ei kuitenkaan seuraa, että valtuuston päätös olisi virheellisessä järjestyksessä syntyneenä lainvastainen.
Myös Ojalehdon esitykset koiraverosta ja teatterin alastonesitysten ikärajasta ovat aiheuttaneet vilkasta keskustelua.Toimiessaan Oulun Sivistys- ja kulttuurilautakunnan puheenjohtajana Ojalehto ajoi vahvasti tietohallinnon kilpailuttamista. Kulttuurin saralla häntä kiinnosti museo- ja tiedekeskus Luupin tulevaisuus.
Koverojärvi
Koverojärvi on Suomessa järven nimi:
Vanha Metsä
pienoiskuva|275x275px|Tammi Savernaken Metsässä [[Wiltshire|Wiltshiressä, josta Tolkien sai inspiraation Vanhaan Metsään.]] Vanha Metsä on kirjailija J. R. R. Tolkienin luomassa kuvitteellisessa Keski-Maassa Konnun itärajalla sijaitseva metsä. Taru sormusten herrasta -kirjan kuudennessa luvussa hobitit Frodo Reppuli, Samvais Gamgi, Peregrin Tuk ja Meriadoc Rankkibuk kulkevat Vanhan Metsän halki nazgûleita paeten. Heidän ystävänsä Fredegar Bolger oli kuullut Vanhasta Metsästä kauheita tarinoita, joten hän kieltäytyi lähtemästä heidän mukaansa.
Vanha Halavaukko-niminen puu vangitsee Merrin ja Pippinin sisuksiinsa hobittien lähdettyä Metsään, kunnes Metsän isäntä Tom Bombadil pelastaa hobitit ja majoittaa heidät luokseen yöksi.
Peter Jacksonin ohjaamasta Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiasta sekä Vanha Metsä että Tom Bombadil karsittiin pois, ja Frodo, Sam, Merri ja Pippin matkasivat suoraan Briihin ilman eksymistä Metsään.
Milan Galić
Milan Galić (, 8. maaliskuuta 1938 Bosansko Grahovo, Jugoslavian kuningaskunta – 13. syyskuuta 2014 Belgrad ) oli serbialainen jalkapalloilija. Hän tuli kansainvälisesti kuuluisaksi menestyksekkäästä urastaan Jugoslavian maajoukkueessa. Rooman kesäolympialaisissa 1960 Jugoslavia voitti kultaa Galićin tehtyä viidessä ottelussaan seitsemän maalia.
Galić pelasi myös vuoden 1960 Euroopan- ja vuoden 1962 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Jurva Point
Jurva Point on Biscoesaariin kuuluvan Renaudinsaaren pienen niemen kaakkoiskärki lähellä Etelämannerta. Se nimettiin 1959 merijäätutkimuksen uranuurtajan, suomalaisen merentutkijan Risto Jurvan mukaan.
Fredrik Lång
Fredrik Lång (s. 9. maaliskuuta 1947 Närpiö) on suomenruotsalainen kirjailija ja filosofian tohtori. Lång on naimisissa Sunniva Draken kanssa. Heillä on kolme lasta: Fredrika ja Markus Drake sekä Andreas Lång.
Nyt! Getting Straight
'''Nyt! Getting Straight''' on Richard Rushin ohjaama yhdysvaltalainen draamakomedia vuodelta 1970. Sen pääosia esittävät Elliott Gould ja Candice Bergen. Elokuvan juoni keskittyy opintopolitiikkaan yliopistoissa 1970-luvun taitteessa.
Risto Rasa
thumb|Risto Rasa kesäkuussa 2012. Risto Olavi Rasa (s. 29. huhtikuuta 1954 Helsinki ) on suomalainen runoilija, ammatiltaan kirjastonhoitaja. Hän kirjoittaa lyhyitä, naivistisen avoimia ja arkisen lämpimiä runoja luonnosta, kodin piiristä ja rakkaudesta. Rasa tunnetaan erityisesti luontolyyrikkona. Jo esikoisteoksellaan Metsän seinä on vain vihreä ovi (1971) Rasa saavutti suurta suosiota. Sen julkaistessaan hän oli vain 17-vuotias ja kävi koulua Vaasassa. Hänen runojaan alkoivat lukea sellaisetkin, jotka eivät ennen olleet välittäneet runoista.
Nyt! Getting Straight
Juoni
Elokuvan päähenkilö on Pariisin opiskelijamellakoissa 1968 mukana ollut amerikkalaisopiskelija Bailey (Gould), joka yrittää karistaa kapinallisuutensa ja keskittyä opettajaopintoihinsa. Hän joutuu kuitenkin jatkuvasti napit vastakkain yliopiston professorien kanssa samalla, kun opiskelijat mellakoivat Vietnamin sotaa vastaan.
Risto Rasa
Rasan vanhemmat ovat diplomi-insinööri Raimo Rasa ja yo-merkonomi Liisa o.s. Marjanen. Rasa on syntynyt Helsingissä mutta viettänyt pääosan lapsuudestaan ja nuoruudestaan Vaasassa. Hän on toiminut kirjastonhoitajana eri paikkakunnilla, muun muassa Varkaudessa ja vuodesta 1989 Somerolla. Hän valmistui kirjastonhoitajaksi Tampereelta 1987. Rasa on ollut naimisissa vuodesta 1974. Sotilasarvoltaan Rasa on korpraali.
Vuonna 2019 Rasalle myönnettiin taiteilijaeläke.
Nyt! Getting Straight
Näyttelijät
Lähde:
Herman Fleming
Herman Pietarinpoika Fleming (n. 1520–1583) oli suomalainen valtaneuvos, sotilas ja Louhisaaren kartanon omistaja. Hän taisteli Virossa ja Suomessa vuodesta 1570. Hän tuli Suomen sotaväen ylipäälliköksi vuonna 1574 ja Narvan käskynhaltijaksi vuonna 1582. Hän toimi myös Etelä-Suomen laamannina, oli Kustaa Vaasan luottamusmies. Amiraali, Hämeen, Tallinnan ja Viipurin linnanpäällikkönä sekä Suomen käskynhaltija.
Flemingien suku asui ja omisti Askaisissa Louhisaaren kartanon. Herman sai sen perintönä isältään Pietarilta 1543. Flemingien suku lienee lähtöisin Flanderista tai Brandenburgista, mistä suku Pommerin kautta siirtyi Ruotsiin ja Tanskaan.
Hissi (vuoden 1983 elokuva)
Hissi (De Lift) on Dick Maasin ohjaama ja käsikirjoittama alankomaalainen kauhuelokuva vuodelta 1983.
Juoni
Kronenstede-nimiseen liikerakennukseen on hiljattain asennettu hissi. Hissi jumiutuu ukonilmalla ja seurue jää jumiin lähes kohtalokkain seurauksin. Apuun kutsutaan hissimekaanikko Felix Adelaar, joka ei löydä hissistä mitään ongelmia. Tapahtuu uusia onnettomuuksia, jotka vaativat uhreja, poliisin pitäessä tapahtuneita onnettomuutena kunnes rakennuksen siivooja pidätetään epäiltynä sabotaasista. Adelaarin alkaessa selvittää hissin konehuoneessa mikä aiheuttaa vakavat onnettomuudet, paikalle ilmestyy hissin onnettomuuksista kiinnostunut toimittaja Mieke. Adelaar alkaa epäillä hissin elektroniikkapuolta teknisten ongelmien aiheuttajaksi. Koska hänen ammattitaitonsa ei riitä elektroniikan tutkimiseen, hakeutuu hän hissiyhtiölle mikrosiruja tuottavan alihankkijan, Rising Sunin toimistoon ja kyseenalaistaa koneissa käytettävien sirujen turvallisuuden. Kun epäasiallinen vierailu selviää Adelaarin pomolle, joutuu Adelaar jäähylle työstään. Toimittaja Mieke ehdottaa Adelaarille, että taustalla olisi jonkinlainen salaliitto hissiyhtiön johdon sekä Rising Sunin välillä.
Rokotus
thumb|right|Rokotus, jonka pistokohta on [[kolmipäinen hartialihas.]] Rokotus on terveydenhoidollinen toimenpide, jossa potilas altistetaan rokotteella taudinaiheuttamiskyvyltään tehottomiksi tehdylle virukselle tai bakteerille tai niiden rakenneosille. Tämä saa elimistön puolustusjärjestelmän tuottamaan vereen valkosoluja, jotka muistavat kyseisen taudinaiheuttajan. Näin potilas saa immuniteetin taudinaiheuttajaa vastaan sairastamatta varsinaista tautia. Rokote annetaan yleensä joko pistoksena (tavallisimmin lihakseen, ihon sisään tai ihon alle), suun kautta tai nenäsuihkeena. Rokotukset ovat Suomessa vapaaehtoisia.
Rokotus on sikäli poikkeuksellinen lääketieteellinen toimenpide, että se tehdään nimenomaan ennaltaehkäisemään mahdollisesti vastaantulevaa terveysriskiä. Rokotettava itse on siis toimenpidehetkellä lähes aina terve. Vain muutamia rokotteita voidaan käyttää myös altistumistilanteen jälkeen estämään taudin puhkeaminen.
Rokottaminen on ollut tehokas keino varsinkin tartuntatauteja vastaan. Kattavien rokotusohjelmien avulla isorokko arvioidaan maailmanlaajuisesti hävitetyksi ja esimerkiksi polio, tuhkarokko ja jäykkäkouristus tautitapauksia saadun vähennetyksi huomattavasti. Maailman terveysjärjestön (WHO:n) mukaan 25 tautiin on olemassa rokote, joka estää tai auttaa hillitsemään taudin leviämistä.
Rokotusten historia
Tarkoituksellinen altistaminen taudinaiheuttajalle taudin ehkäisymenetelmänä on tunnettu kaukaisilta ajoilta asti ja tulee luultavasti Kiinasta tai Intiasta. Pienen lapsen altistaminen isorokolle, eli niin kutsuttu variolaatio, on ollut kauan tunnettu. Kiinalaiset ovat ilmeisesti harjoittaneet sitä jo ennen 1100-lukua ja tunnettu kiinalainen lääketieteellinen käsikirja Kultainen peili vuodelta 1742 luettelee neljä erilaista tapaa altistaa lapsi isorokolle. Turkkilaiset olivat käyttäneet variolaatiota ennen kuin tapa levisi Eurooppaan ja kasvoiltaan itse isorokon runtelema brittiläinen lady Mary Wortley Montagu halusi tyttärensä varioloitavaksi vuonna 1721, oltuaan kaksi vuotta seurana miehensä työkomennuksella Turkissa. Montagun tyttären variolaation suoritti lääkäri Charles Maitland. Samoihin aikoihin myös ranskalainen Voltaire kiinnitti huomiota turkkilaisten naisten kauniiseen ihoon, jota isorokko ei ollut arpeuttanut. Vaikka variolaatio olikin tehokas estämään isorokon aiheuttamat ongelmat avioliittomarkkinoilla, siihen menehtyi 2–3 % lapsista.
Rokotuksen keksijänä pidetään kuitenkin englantilaista Edward Jenneriä, joka huomasi, että karjanhoitajat sairastuivat harvoin isorokkoon, ja arveli, että karjanhoitajien saama lehmärokkotartunta suojeli heitä sairastumiselta. Jenner julkaisi tuloksensa vuonna 1798 omakustanteessaan Variolae Vaccinae, jossa hän ehdotti, että lehmärokkoa käytettäisiin isorokon ehkäisyssä. Jenner oli tarjonnut käsikirjoitusta The Royal Societylle, joka ei ollut hyväksynyt sitä julkaistavaksi tutkimuksen liian pienen otoskoon vuoksi. Maanviljelijä Benjamin Jestyn tiedetään kuitenkin käyttäneen samaa menetelmää oman perheensä suojaamiseen isorokkoepidemialta jo vuonna 1774. Toisin kuin Jennerillä, hänellä ei kuitenkaan ollut mahdollisuutta julkistaa menetelmää, mutta nykyisin hänen katsotaan toteuttaneen ensimmäisen tavoitteellisen rokotuskampanjan.
Bakteerirokotteen kehitti ensimmäisenä ranskalainen Louis Pasteur, joka oli eristänyt kanakoleraa aiheuttavan bakteerin vuonna 1879. Palattuaan kesälomaltaan hän jatkoi kanojen käsittelyä, mutta huomasi pian, ettei happamaksi muuttunut viljelmä enää aiheuttanutkaan kanakoleraa. Hän kasvatti uuden viljelmän, ja käsitteli kanat uudelleen, mutta ne eivät vieläkään sairastuneet. Onneksi Pasteur ymmärsi havaintonsa merkittävyyden. Seuraavat vuodet hän työskenteli tarmokkaasti heikentääkseen muitakin taudinaiheuttajabakteereja. Tämän työn tuloksena hän kehitti rokotteen pernaruttoa ja vesikauhua vastaan. Vaikka vuonna 1885 ensi kertaa ihmiselle annettu vesikauhurokote pelastikin henkiä, ajatus tappavan taudin aiheuttajan antamisesta tarkoituksella ihmiselle aiheutti jopa raivokasta vastustusta. Vihamielisyyteen oli syynä ero taudin seuraamuksissa: jokainen tiesi että isorokosta oli mahdollista jäädä eloon, mutta vesikauhu tappoi poikkeuksetta. Englannissa vesikauhurokottaminen säädettiin rikokseksi, vaikka rokote oli jo pelastanut karkeastikin arvioiden satoja ihmisiä, ja on vielä tänä päivänäkin ainoa tapa jäädä taudista eloon.
Vuonna 1886 Daniel Salmon ja Theobald Smith havaitsivat kuumentamalla tapettujen "sian koleravirusten" estävän (sittemmin salmonellaksi nimettyä) kyyhkysen ripulitautia. Havainto osoittautui myöhemmin keskeiseksi, koska se osoitti myös tapettujen taudinaiheuttajien toimivan rokotteina. Ensimmäinen passiivinen immunisaatio tehtiin kurkkumätää vastaan 1889. Tämä johti tutkijoita kohti vasta-aineiden löytämistä. Avain ymmärtää rokotteiden toimintamekanismia elimistössä alkoi löytyä vasta 1900-luvun vaiheessa. Paul Ehrlichin vuonna 1897 julkaistu tutkimus esitti eron passiivisen ja aktiivisen immunisoinnin välillä.
Viisi rokotetta oli vakiinnuttanut paikkansa 1900-luvun alussa: isorokko-, vesikauhu-, lavantauti-, kolera-, ja ruttorokotteet, joskaan eivät vielä nykyisissä muodoissaan. Lisäksi harjoitettiin yleisesti passiivista immunisointia kurkkumätää ja jäykkäkouristusta vastaan. Nykyiset toksoideihin perustuvat kurkkumätä- ja jäykkäkouristusrokotteet sekä BCG-rokote tuberkuloosia vastaan kehitettiin 1920-luvulla. Ernest Goodpasturen vuonna 1931 julkaisema menetelmä viljellä viruksia kananmunissa on sittemmin vaikuttanut suuresti virusviljelyyn. Ensimmäisenä menetelmää hyödynnettiin Max Theilerin keltakuumerokotteessa, joka lisensioitiin 1935 ja on edelleen käytössä valmistajasta riippumatta jokseenkin sellaisenaan.
1940-luvun lopulla John Enders, Thomas Weller ja Frederick Chapman Robbins onnistuivat viljelemään poliovirusta kudosviljelmissä, joiden solut olivat peräisin pian syntymänsä jälkeen kuolleista lapsista. Menetelmä tuli vaikuttamaan merkittävästi rokotteiden kehitystyöhön ja kolmikko palkittiin tutkimuksistaan Nobelilla jo 1954. Polioviruksesta oli tullut merkittävä tutkimuskohde, sillä toisen maailmansodan jälkeen Länsi-Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa oli puhjennut polioepidemia. Poliorokotetta oli yritetty saada aikaan jo aikaisemmin, mutta tulokset olivat heikkoja. Jonas Salkin poliorokote oli historian ensimmäinen, jonka teho tutkittiin jo ennen käyttöönottoa. Tehon selvittämiseen käytettiin sokkoutettua tutkimusta, jossa osa sai oikeaa rokotetta, osa vaikutuksetonta placeboa. Sekä rokote että ovela tutkimusmenetelmä osoittautuivat erinomaisiksi. Vuonna 1963 Yhdysvalloissa otettiin käyttöön myös Albert Sabinin kehittämä, suun kautta otettava poliorokote. 1960-luvulla otettiin käyttöön myös ensimmäiset rokotteet tuhkarokkoa, sikotautia ja vihurirokkoa vastaan. Näiden tautien nykyisissäkin rokotteissa käytetään edelleen samoja 50–60-luvulla eristettyjä viruskantoja. Aina tilanne ei ole näin yksinkertainen. Influenssarokotteen täydellinen epäonnistuminen 1947 epidemialta suojaamisessa osoitti konkreettisesti, kuinka ainakin jotkin virukset voivat kyetä kiertämään rokotesuojaa.
Sikotautirokote otettiin ensimmäisenä maailmassa käyttöön Suomessa 1960. Sillä alettiin rokottaa varusmiehiä, sillä sikotauti oli merkittävä miesten hedelmättömyyden syy ja taudin leviäminen kasarmioloissa oli merkittävä ongelma.
Vuonna 1975 kaksi japanilaista lasta kuoli pian saatuaan hinkuyskärokotteen. Japani kielsi rokotteen käytön, minkä seurauksena hinkuyskätapausten määrä nousi parista sadasta vuotuisesta tapauksesta vuoden 1979 yli 13 000 tapaukseen. Vielä suurempi rokotekielteisyydestä aiheutunut hinkuyskäepidemia koettiin Iso-Britanniassa 1970-luvun lopulla. Britanniassa epidemia vaati kymmenien lasten hengen.
Estée Lauder
pienoiskuva|Estée Lauder ja asiakas (1966). Estée Lauder (1. heinäkuuta 1908 New York – 24. huhtikuuta 2004 New York) oli amerikkalainen liikenainen ja kosmetikkateollisuuden edelläkävijä, joka perusti omaa nimeään kantavan kosmetiikkayrityksen Estée Lauderin, joka on nykyisin myyntinsä perusteella yksi maailman suurimpia.
Rokotus
Rokotusten historia
Serotyypin B meningokokkibakteerirokote on ensimmäinen käänteiseen rokotekehittelyyn perustuva rokote. Bakteerin koko perimä sekvensointiin ja sen perusteella etsittiin tietoteknisesti mallintamalla mahdollisia rokoteantigeenejä. Toimiva meningokokki B-rokote tuli markkinoille 2014. Tulevaisuudessa rokotteiden kehitystyö tulee kiihtymään. Vuodesta 2000 vuoteen 2018 yksistään Euroopassa ja Yhdysvalloissa lisensioitiin käyttöön 13 erilaista rokotevalmistetta.
Estée Lauder
Lauder syntyi Josephine Esther Mentzerina Queensissa New Yorkissa. Hänen vanhempansa olivat Unkarin juutalaisia maahanmuuttajia. Hän meni naimisiin Joseph Lauterin kanssa vuonna 1930, sai hänen kanssaan kaksi poikaa, erosi vuonna 1939 ja avioitui uudestaan entisen puolisonsa kanssa vuonna 1942. Lauterin perhe muutti sukunimensä Lauderiksi 1930-luvun loppupuolella. Parin avioliitto kesti vuoteen 1982 asti, jolloin Joseph menehtyi.
Rokotus
Rokotusten historia
Suomessa on rokotettu väestöä laajasti isorokkoa, tuberkuloosia, poliota, tuhkarokkoa, vihurirokkoa, sikotautia, jäykkäkouristusta, kurkkumätää ja hinkuyskää vastaan. Ensimmäisen rokotuksen Suomessa suoritti lääkäri Anders Boxström vuonna 1802.
Estée Lauder
Estée Lauder haaveili nuoruudessaan ihotautilääkärin urasta, mutta mentyään naimisiin kemisti Lauderin kanssa elämä sai uuden käänteen. Yhdessä he alkoivat kehitellä ihonhoitotuotteita naisille.
Rokotus
Rokotuskäytäntö Suomessa
thumb|200px|Lapselle annetaan [[poliorokotetta Ruotsissa vuonna 1957.]] Rokotteet ovat Suomessa reseptilääkkeitä, eli niiden ostamiseksi apteekista tarvitaan lääkäriltä lääkemääräys. Toisaalta rokotteita voidaan antaa terveydenhuollon yksiköissä kuten neuvoloissa ja esimerkiksi kiertävissä rokotusbusseissa ilman, että lääkäri henkilökohtaisesti määrää rokotteen potilaalle. Rokotteen antajalla on aina oltava tehtävään asianmukainen koulutus. Mikäli rokottaja itse ei ole lääkäri, hänellä on oltava valvovan lääkärin hyväksyntä tehtävään. Rokotteen saa antaa vain paikassa, jossa on riittävät välineet hoitaa mahdollista välitöntä rokotekomplikaatiota.
Suomessa tarjotaan monia rokotuksia maksuttomasti verovaroin rahoitetun julkisen terveydenhoitojärjestelmän piirissä tartuntatautilakiin annetun sosiaali- ja terveysministeriön asetuksen nojalla. Näin tarjottujen palvelujen käyttö eli lasten tai aikuisten rokotuttaminen on yksilön tai perheen oma valinta. Joillekin erityisessä riskissä oleville ryhmille tarjotaan julkisin varoin kustannettuna tiettyjä vapaaehtoisia rokotteita (esimerkiksi influenssarokote ja BCG-rokote). Lisäksi apteekeista on mahdollisuus hankkia lääkärin kirjoittamalla lääkemääräyksellä itse rokotteita, jotka eivät kuulu asetuksen nojalla maksuttomasti tarjottaviin rokotteisiin (esimerkiksi monet matkailijoille suositeltavat rokotteet). Rokotuksia koskee sama sääntely kuin muita lääkkeitä ja terveydenhoitoa.
Estée Lauder
Estée Lauder oli ainoa nainen Time-aikakauslehden vuonna 1998 julkaisemassa luettelossa 1900-luvun 20 vaikutusvaltaisimmasta liikealan taiturista. Hänelle myönnettiin myös Yhdysvaltain korkein siviilikunniamerkki Presidential Medal of Freedom. Lauder kuoli Manhattanin asunnossaan sydänongelmiin 97-vuotiaana, mutta hänen merkityksensä kosmetiikkateollisuudessa on edelleen jäljellä. Perustajansa nimeä kantava tuotemerkki on saatavana enemmässä kuin sadassa maassa.
Rokotus
Rokotuskäytäntö Suomessa
Vuoden 2005 alusta voimaan tullut sosiaali- ja terveysministeriön asetus määrittelee kunnille velvollisuuden järjestää vasta-aiheettomille lapsille seuraavia maksuttomia vapaaehtoisia rokotuksia ja suosittaa seuraavaa aikataulua:
Kuntien järjestämiä ja valtion rahoittamia rokotuksia nimitetään kansalliseksi rokotusohjelmaksi.
Vuoden 2006 alussa astui voimaan sosiaali- ja terveysministeriön asetuksen väliaikainen muutos, jonka perusteella Ahvenanmaalla aloitettiin rokotuskampanja puutiaisaivotulehdusta vastaan. Rokote on sittemmin tullut tarjolle myös monille muille erityisen korkean aivotulehdusriskin alueille.
Vuosina 2006 ja 2007 sosiaali- ja terveysministeriön asetukseen tehdyt muutokset ovat siirtäneet rokotusohjelman sisällön määrittelyvaltuutta osittain ministeriöltä Kansanterveyslaitokseen säädöksellä, jonka mukaan influenssa- ja puutiaisaivotulehdusrokotteita jaellaan Kansanterveyslaitoksen määrittämien aiheiden mukaan. Vuoden 2007 syksyllä Kansanterveyslaitos sisällytti influenssarokotteen kohderyhmään kaikki 6–36 kk ikäiset lapset.
Syksyllä 2006 Kansanterveyslaitoksen rokoteosaston tiedottaja kertoi, että vuoden 2008 aikana voidaan odottaa ratkaisua sille, otetaanko Suomessa uusina verovaroin kustannettavina rokotteina käyttöön jokin tai jotkin seuraavista rokotteista: HPV-rokote, rotavirusrokote, vesirokkorokote ja pneumokokkikonjugaattirokote. Suomessa HPV-rokote otettiin kansalliseen rokoteohjelmaan ja rokotukset alkoivat syksyllä 2013.
Rokotusten ja rokotusohjelmien hyödyt
Rokotteet estävät maailmassa vuosittain 2–3 miljoonan lapsen kuoleman. Vallitsevan lääketieteellisen näkemyksen mukaan rokotusohjelmien hyödyt ovat kiistattomia sekä rokotettavalle itselleen että koko yhteisölle. Esimerkiksi Suomessa, missä neuvolajärjestelmän ansiosta on kattava yleinen rokotusohjelma ja noin 92 prosenttia lapsista saa vapaaehtoisesti kaikki rokotusohjelman mukaiset rokotukset, ovat monet hengenvaaralliset taudit, kuten tuberkuloosi, kurkkumätä, jäykkäkouristus, tuhkarokko, sikotauti ja vihurirokko hävinneet melkein kokonaan. Kansanterveyslaitoksen rokoteosaston johtajan mukaan tuberkuloosin väheneminen johtuu pääasiassa elinolosuhteiden ja hygienian kohenemisesta eikä rokotuksista, mutta rokotteilla on kuitenkin estetty tehokkaasti pikkuvauvojen sairastumista tuberkuloosin aiheuttamaan aivokalvontulehdukseen ja koko elimistöön leviävään tuberkuloosiin, joka on usein tappava. WHO:n mukaan vuonna 2002 maailmassa kuoli 1,4 miljoonaa alle viisivuotiasta lasta sairauksiin, jotka olisi voitu estää järjestelmällisillä rokotusohjelmilla. Määrä on 14 prosenttia kaikista alle viisivuotiaiden kuolemantapauksista. Rokotusohjelmista huolimatta maailmassa kuoli vuonna 2002 noin 57 miljoonaa ihmistä sairauksiin, jotka olisi voitu estää rokotuksilla.
Rokotusten avulla on maailmasta hävitetty kokonaan isorokko, johon vielä vuonna 1970 menehtyi kaksi miljoonaa ihmistä. WHO julisti taudin täysin hävitetyksi vuonna 1980. Isorokkoon ei ole olemassa parantavaa hoitoa, ja sairastuneista jopa 30 prosenttia menehtyi. Viimeinen tautitapaus todettiin vuonna 1977. Ennen isorokko surmasi jopa joka seitsemännen eurooppalaislapsen.
Vuonna 2015 WHO ja PAHO julistivat vihurirokon hävitetyksi kaikkialta Amerikoista. Myös Australian manner julistettiin vihurirokosta vapaaksi 2018.
Vuonna 2021 poliota esiintyy enää Pakistanissa ja Afganistanissa.
Rokotuksia pidetään yhtenä kustannustehokkaimmista terveysinvestoinneista. Esimerkiksi Keniassa vuonna 2002 toteutetun tuhkarokkorokotusohjelman, jossa rokotettiin 12,8 miljoonaa lasta, on arvioitu säästävän yli $12 miljoonaa terveydenhoitokuluista ohjelmaa seuranneen kymmenen vuoden aikana. Saman ajanjakson aikana ohjelma tulee estämään 3 850 000 tuhkarokkotartuntaa ja 125 000 kuolemantapausta. Yhdysvalloissa tehdyn kustannusanalyysin perusteella jokainen rokotuksiin investoitu dollari säästää 2–27 dollaria terveydenhuollon kustannuksista.
Tautien katoamisen yhteys rokottamiseen
Rokotusten vastaisessa kirjallisuudessa usein esitetään, että tartuntatautien määrä oli kääntynyt jo laskuun ennen laajamittaisten rokotusohjelmien käynnistymistä ja että syy tautien vähenemiseen, ainakin kehittyneessä maailmassa, olisi pääasiassa parantunut hygienia ja elinolot. Tämä kiistatta pitääkin paikkansa esimerkiksi tuberkuloosin, lavantaudin ja A-hepatiitin osalta, mutta esimerkiksi herkästi tarttuvien rokkotautien tartuntoihin ei voi hygienialla vaikuttaa.
Vaikka hygienialla, antibiooteilla ja väljemmillä elinolosuhteilla on ollut osuutensa asiassa, tilastot osoittavat että rokotteilla on ollut merkittävä vaikutus. Esimerkiksi tuhkarokon yleisyydessä on ollut vuosien varrella jaksollista vaihtelua, mutta pysyvää ja merkittävää tapausten vähenemistä ilmeni vasta sen jälkeen kun tuhkarokkorokote otettiin laajamittaisesti käyttöön vuonna 1963. Hepatiitti B:tä lukuun ottamatta muiden tartuntatautitapausten yleisyydessä on havaittavissa samankaltaista merkittävää vähenemistä rokotteen käyttöönoton jälkeen. Hepatiitti B:n arvellaan kääntyvän laskuun noin 15 vuoden kuluessa. Suomessa Haemophilus influenzae -bakteerin aiheuttamat vakavat infektiot lapsilla vähenivät kahdessa vuodessa lähes nollaan, kun Hib-rokotukset aloitettiin vuonna 1985. Nykyisin Suomessa Hib-infektioita esiintyy jokseenkin pelkästään rokottamattomilla lapsilla.
Niissä kehittyneissä maissa, joissa rokotusohjelmasta on poistettu jokin rokote esimerkiksi haittavaikutusepäilyjen vuoksi, vaikutukset taudin esiintymiseen ovat olleet erittäin merkittäviä. Britannia, Japani ja Ruotsi poistivat hinkuyskärokotteen rokotusohjelmistaan 1970-luvulla. Pian sen jälkeen muun muassa Britanniassa alkoi laaja, yli 100 000 tapauksen hinkuyskäepidemia, joka vuoteen 1978 mennessä oli aiheuttanut 36 kuolemantapausta. Japanissa rokotettujen määrän lasku 70 prosentista 20–40 prosenttiin aiheutti hinkuyskätapausten lisääntymisen 393 tapauksesta (vuonna 1974) 13 000:een (vuonna 1979).
Hib-rokote tuli maailmalla laajamittaiseen käyttöön vasta 1990-luvulla, joten sen aikaansaama taudin väheneminen ei voi johtua hygienian parantumisesta. Sanitaatio-olot olivat jo 1990-luvulla samassa kunnossa kuin nyt mutta Hib-määrät 14-kertaisia.
Vielä 1960- ja 1970-luvulla syntyneistä suomalaisista erittäin suuri osa sairasti tuhkarokon, hinkuyskän ja vihurirokon, vanhemmista lähes kaikki. 1980-luvulla tuli näitä ehkäisevä MPR-rokote. Tuhkarokkotapausten määrä Yhdysvalloissa romahti rokotelisenssin tultua 1960-luvun puolivälissä (kuva).
Rokotusten haittavaikutukset
Lyhytaikaisista, muutaman vuorokauden sisällä ilmenevistä haitoista, hepatiitti B -rokotteen ohimenevinä yleisoireina saattaa esiintyä: kuumetta, sairauden tunnetta, päänsärkyä, huonovointisuutta, ruuansulatusoireita, ärtyneisyyttä tai väsymystä. Iho-oireet tai varsinaiset yliherkkyysreaktiot ovat harvinaisia.
THL:n mukaan rotavirusrokotteen rokoteviruksen siirtyminen läheisessä kontaktissa rokotetun kanssa oleviin on teoreettisesti mahdollista. THL suosittelee tavanomaisesta käsihygieniasta huolehtimiseen vaippojen vaihdon yhteydessä ja tehostettua käsihygieniaa tulee noudattaa, mikäli jollakulla perheessä on alentunut puolustuskyky, esim. immuunivajavuustila. Uusinta-annosten jälkeen elävän rokoteviruksen erittyminen on olematonta.
Yleisön huomio on jossain määrin siirtynyt tautien riskeistä rokotusten riskeihin, koska rokotteet ovat tehneet tartuntataudit harvinaisiksi.
Volksgrenadier
thumb|Volksgrenadier-sotilas Ardennien taistelussa. Volksgrenadier-divisioonat oli nimitys, joka annettiin toisessa maailmansodassa syksyllä 1944 useille saksalaisille jalkaväkidivisioonille lähinnä psykologisista ja moraalisista syistä. Uudetkin jalkaväkidivisioonat saivat nimityksen ”Volksgrenadier” eli kansankrenatööri. Volksgrenadier-divisioona oli käytännössä jalkaväkidivisioona. Volksgrenadier-divisioonia käytettiin Ardennien taistelussa loppuvuonna 1944.
Termi sekoitetaan usein termiin ”Volkssturm”.
Rokotus
Rokotusten haittavaikutukset
Suomessa vastuu rokotehaittojen seurannasta kuuluu Terveyden ja hyvinvoinnin laitokselle. Tartuntatautilain mukaan terveydenhuollon henkilöstöllä on salassapitosäädösten estämättä oikeus raportoida tietämänsä tai epäilemänsä rokotehaitat Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimealle, jonka tulee pitää niistä rekisteriä. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksella on salassapitosäädösten estämättä ja korvauksetta oikeus saada käyttöönsä sekä Fimean rekisteritietoja että yksittäisten potilaiden potilasasiakirjoja siltä osin, kuin niitä tarvitaan rokotehaitan selvittämiseksi.
Yleisen rokotusohjemaan kuuluvan tai pandemian torjuntaan käytetyn rokotteen aiheuttamasta henkilövahingosta on mahdollista saada korvausta Suomen Keskinäisen Lääkevahinkovakuutusyhtiön kautta. Muulloin korvausta voi hakea joko lääkeyhtiön lääkevahinkovakuutuksesta tai potilasvahinkovakuutuksesta, tai viime kädessä suoraan valmistajalta, maahantuojalta tai markkinoijalta.
Rokotusohjelmien perusteet, muodostaminen ja muutokset
Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen mukaan suomalaisen kansallisen rokotusohjelman suunnittelussa otetaan huomioon torjuttavan taudin vakavuus ja jälkitaudit, sairastumisen todennäköisyys ja sen muutokset, muutokset riskiryhmissä, rokotuksen antama suoja, teho ja rokotekehitys sekä rokotteen mahdolliset haittavaikutukset. Tarkoituksena on saavuttaa riittävä suoja mahdollisimman pienellä annosmäärillä ja vähillä haittavaikutuksilla. Useimmat kansallisen rokotusohjelman rokotteet mahdollistavat laajasti käytettyinä laumasuojan kehittymisen ja suojaavat sen vuoksi myös muita kuin rokotettua itseään.
Mikäli rokotteen haittavaikutuksien katsotaan syystä tai toisesta muodostuvan suuremmiksi kuin rokotuksista saatava hyöty, on rokotuksista luovuttu tai ne on kohdistettu vain erityisiin riskiryhmiin. Esimerkiksi isorokkorokotukset lopetettiin 1970-luvulla sen jälkeen kun tauti oli saatu rokotusohjelmien avulla hävitetyksi maailmasta. Suomessa isorokkoa vastaan ei ole rokotettu vuoden 1980 jälkeen.
Suomessa poistettiin erityisesti lapsia tuberkuloosin vaikeilta muodoilta suojaava BCG-rokote yleisestä rokotusohjelmasta vuonna 2006. Rokottamisessa päätettiin siirtyä vain erityisessä riskissä olevien lasten rokottamiseen taudin harvinaistumisen ja uuden rokotusvalmisteen merkittävästi lisääntyneiden haittojen takia. Kansanterveyslaitoksen tiedotteen mukaan BCG-rokotteen sinänsä harvinaiset vakavat haitat olivat muodostuneet saavutettuja etuja suuremmiksi.
Maailman terveysjärjestö WHO seuraa keskitetysti maailmanlaajuista tartuntatautitilannetta ja antaa suosituksia siitä, mitä rokotuksia valtioiden olisi hyvä sisällyttää omiin rokotusohjelmiinsa ja millaisella aikataululla rokotteita olisi suositeltavaa antaa.
Rokotusten pakollisuus
Rokotusten jakelukäytännöt vaihtelevat suuresti eri maiden välillä ja asiasta on käyty Euroopassa laajaa keskustelua. Vuonna 2010 noin puolessa EU-maista oli yhden tai useamman rokotteen osalta kaikille pakollinen rokotusohjelma, tosin rokotuksesta kieltäytyminen ei kaikissa maissa välttämättä johda käytännössä sanktioihin. Muissa EU-maissa rokotusohjelma on periaatteessa vapaaehtoinen.
Englannissa pakollisista isorokkorokotuksista luovuttiin 1907 ja Suomessa 1951. Suomessa rokotukset ovat lähtökohtaisesti vapaaehtoisia, mutta Tartuntatautilain 47§ on kirjattu myös pakollisten rokotusten mahdollisuus, joka voidaan ulottaa koskemaan jopa koko väestöä. Lisäksi Tartuntatautilain 48§ mukaan tietyissä sosiaalihuollon ja terveydenhuollon toimintayksiköiden osastoissa saadaan käyttää vain erityisestä syystä henkilöä, jolla on puutteellinen rokotussuoja. Tällaisen työntekijän on oltava suojattu tuhkarokkoa, vesirokkoa ja influenssaa vastaan. Lisäksi imeväisikäisiä hoitavien on oltava suojattu hinkuyskää vastaan. Terveydenhuoltohenkilöstön kohdalla rokotesuojan on katsottu olevan myös työntekijän moraalinen velvollisuus.
Yhdysvalloissa koulunkäyntiä varten pakollisista rokotuksista voi yleensä saada vapautuksen uskonnollisista ja vakaumuksellisista syistä. Muodollinen vapaaehtoisuus voi joskus ilmetä rokotettavan näkökulmasta pakollisuutena, vaikkapa jos vapaaehtoisuudesta ei selvästi kerrota. Esimerkiksi Suomen Korkein oikeus katsoi vakavaa rokotehaittaa koskevassa päätöksessään 1980-luvulla annetun "sokeripalarokotteen" olleen käytännössä pakollinen johtavassa asemassa olevien terveysviranomaisten toiminnan vuoksi.
Suomessa esimerkiksi professori Heikki Peltola on puolustanut näkemystä, että rokotuksissa yhteisön edun tuleekin mennä yksilön etujen edelle. Jotkut menevät jopa niin pitkälle, että katsovat pakollisten rokotusten olevan oikeutettuja siitä huolimatta, että lapsia saattaisi kuolla rokotteiden aiheuttamiin haittoihin, mutta esimerkiksi Arlette Mercae katsoo väitöskirjassaan, että rokotteiden hyödyistä ja haitoista ei tiedetä riittävästi, jotta pakkorokotukset olisivat eettisesti perusteltuja.
Rokotusten saatavuus
Viime aikoina on yleistyneet elämänkatsomukselliset vaatimukset esimerkiksi erillisrokotteista yhdistelmärokotteiden sijaan sekä joidenkin rokotteen sisältämien ainesosien tai valmistusprosessien välttämisestä. Vaikka tarpeellisen rokotussuojan tarjoaminen onkin keskeistä, on katsottu, ettei yhteiskunnilla ole velvollisuutta tarjota suojaa rokotettavan vaatimassa muodossa. Vain puhtaasti lääketieteelliset perusteet katsotaan hyväksyttäviksi. Keskeinen ongelma on rajanveto siinä, millaiset vakaumukselliset seikat katsottaisiin riittäviksi, jotta varoja alettaisiin käyttää "yksilöllisten" rokotusohjelmien kustantamiseen.
Rokotusten vastustaminen
Rokotuksen vastustamista on esiintynyt jo menneinä vuosisatoina, mutta nykyaikana sen perustelut ovat muuttunut kahdenlaisiksi. Toisaalta epäillään, että rokotusten taustalla on taloudellisen hyödyn etsiminen, ja toisaalta katsotaan, että rokotuksilla on enemmän tai vähemmän vakavia haittavaikutuksia. Usein taustalla voi olla myös henkilön maailmankuva.
Valtionhoitaja
Valtionhoitaja on monarkiassa henkilö, joka hoitaa hallitsijan tehtäviä ja käyttää tämän valtaa yleensä sellaisessa tilanteessa, jossa hallitsijaa ei ole. Syynä voi olla esimerkiksi hallitsijasuvun sammumisesta, hallitsijan syrjäyttämisestä tai valtiomuodon vaihtumisesta aiheutunut siirtymäkausi eli interregnum. Valtionhoitajaksi on kutsuttu joissain yhteyksissä myös henkilöä, joka hoitaa hallitsijan tehtäviä istuvan hallitsijan puolesta tämän ollessa estynyt tai muuten kykenemätön hoitamaan tehtäviään, mutta yleensä sellaista henkilöä kutsutaan sijaishallitsijaksi eikä valtionhoitajaksi. Valtionhoitajan asettaminen voi olla myös personaaliunionissa toisen maan kanssa olevan valtion keino tavoitella tosiasiallista itsenäisyyttä. Joskus valtionhoitajasta tulee diktaattori, joka vetoaa monarkkiseen valtiomuotoon, mutta estää monarkin valtaantulon. Tasavallassa voidaan valtionhoitajan sijasta käyttää esimerkiksi nimitystä väliaikainen presidentti.