cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pylkkänen
Pylkkänen on suomalainen sukunimi, joka on tai on ollut muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Harrison Craig
250px|thumb|Harrison Craig vuonna 2014 Harrison Craig (s. 7. syyskuuta 1994 Melbourne, Australia) on australialainen laulaja. Hän tuli tunnetuksi voitettuaan The Voice Australian vuonna 2013. Craig on julkaissut kolme studioalbumia, jotka pääsääntöisesti sisältävät cover-versioita artisteilta kuten Elvis Presley, Frank Sinatra, Michael Bublé ja Paul Anka. Hänen esikoisalbuminsa "More than a dream" julkaistiin vuonna 2013 ja sitä seurasi kiertue Australiassa. Hänen toinen Albuminsa "L.O.V.E" julkaistiin vuonna 2014 ja kolmas vuonna 2016 nimeltään "Kings of Vegas". Craig on esiintynyt Australiankin ulkopuolella ja hän aloittaa oman kiertueensa Kanadassa vuoden 2019 aikana.
Harrison Craig on tehnyt yhteistyötä esimerkiksi seuraavien henkilöiden kanssa: Seal, Barry Gibb ja David Foster. Musiikin ohella hän on myös kirjoittanut lapsille suunnatun kirjan, joka kertoo hänen nuoruudestaan ja siihen liittyvistä vaikeuksista. Craig on osallistunut monenlaiseen hyväntekeväisyystoimintaan esimerkiksi nuorten parissa.
Malá dáma
Malá dáma (suomeksi Pieni daami) oli Tšekin edustuskappale Eurovision laulukilpailussa 2007. Tämä oli myös maan ensimmäinen edustuskappale. Sen esitti hard rock-bändi Kabát. Kappale esitettiin laulukilpailun semifinaalissa, mutta se jäi viimeiseksi saaden vain yhden pisteen Virosta ja jäi pois finaalista.
Bosnian ja Hertsegovinan vaihdettava markka
Bosnian markka (konvertibilna marka/конвертибилна марка), ISO 4217-koodi BAM, on Bosnia ja Hertsegovinan valuutta. Markka perustettiin vuoden 1995 Daytonin rauhansopimuksessa. Valuutta oli alkuun sidottu Saksan markkaan suhteessa 1:1. Euron käyttöönoton jälkeen se on sidottu euroon samalla kiinteällä kurssilla, joka Saksan markalla oli (1 EUR = 1.935583 BAM). Yksi markka jakaantuu 100 feningiin. Paikallisesti valuutasta käytetään kirjallisesti lyhennöstä KM. Nimet markka ja fening juontavat juurensa Saksan markasta ja pfennigistä.
Historia
Vuonna 1991 Jugoslaviasta itsenäiseksi julistautuneessa Bosnia ja Hertsegovinassa käytössä oleva vaihdettava markka perustettiin vuoden 1995 Daytonin rauhansopimuksella ja se korvasi alueella aiemmin käytetyt Bosnian ja Hertsegovinan dinaarin, Kroatian kunan ja Serbitasavallan dinaarin joulukuussa 1998. Ensimmäistä kertaa Bosnian ja Hertsegovinan markka otettiin käyttöön vuonna 1999.
Alun alkaen Bosnian ja Hertsegovinan markka oli sidottu Saksan markkaan samanarvoisena. Kun euro korvasi Saksan markan vuonna 2002, myös Bosnian ja Hertsegovinan markka alkoi käyttää samaa pysyvää vaihtokurssia euroon nähden kuin Saksan markkakin, eli 1 EUR = 1.955 BAM. Maassa inflaation taso on erittäin alhainen johtuen maan harjoittamasta tiukasta valuuttakontrollista.
Kolikot ja setelit
Kaikki setelit 200 markan seteliä lukuun ottamatta valmistaa ranskalainen Oberthur. 200 markan setelit valmistaa itävaltalainen yritys Wienissä.
Joulukuussa 1998 esiteltiin Bosnian ja Hertsegovinan kolikkosarja arvoissa 10, 20 ja 50 feningiä sekä 1, 2 ja 5 markkaa. Kolikot on suunnitellut bosnialainen suunnittelija Kenan Zekic.
Vuonna 1998 julkaistun Bosnian ja Hertsegovinan setelisarjan koot olivat 50 feningiä sekä 1, 5, 10, 20, 50 ja 100 markan setelit. Vuonna 2002 sarjaan lisättiin 200 markan seteli kun taas 50 feningin sekä 1 ja 2 markan setelit on sittemmin vuosien kuluessa poistettu kierrosta. Kaikki setelit ovat käypää maksuvaluuttaa koko maassa. Setelit julkaisee Bosnian ja Hertsegovinan keskuspankki ja 200 markan seteliä lukuun ottamatta ne painaa ranskalainen yritys Overthur.
Vuonna 2002 käyttöönotetussa Robert Kalinan suunnittelemassa 200 markan setelissä on kuvituksena silta, jonka oli tarkoitus muistuttaa tyylillisesti euroseteleitä. Väritykseltään Bosnian ja Hertsegovinan markan setelisarja on kirjava: 10 markan seteli on sävyltään oranssi, 20 markan seteli rusehtavanharmaa, 50 markan seteli vaaleanpunainen, 100 markan seteli oranssinruskea ja 200 markan seteli sininen. Setelien etupuolen kuvituksessa on käytetty erilaisia valtion päämiehien ja kulttuurivaikuttajien kuvia.
Kolikot
Feningin kolikot Markan kolikot
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2011
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2011 järjestettiin Tanskan Kööpenhaminassa 19. – 25. syyskuuta 2011. Kilpailujen ohjelmassa olivat maantieajo ja aika-ajo miehille, naisille, alle 23-vuotiaille miehille sekä junioreille.
Tulokset
Lähde: sportresult.com
Alle 23-vuotiaiden aika-ajo
Alle 23-vuotiaiden aika-ajo käytiin 35,2 kilometrin reitillä 19. syyskuuta 2011. Kilpailussa ajettiin kaksi kierrosta. Kilpailun voitti Australian Luke Durbridge, joka johti jokaisessa väliajassa. Toiseksi sijoittui Tanskan Rasmus Christian Quaade ja kolmanneksi Australian Michael Hepburn.
Alle 23-vuotiaiden maantieajo
Alle 23-vuotiaiden maantieajo käytiin 168 kilometrin reitillä 23. syyskuuta 2011. Massakiriin päättyneen kilpailun voitti Ranskan Arnaud Démare ennen maanmiestään Adrien Petit'tä ja britti Andrew Fenniä.
Maaike Head
Maaike Christiane Head (s. 11. syyskuuta 1983 Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalainen soutaja. Hän on osallistunut naisten kevyen pariairokaksikon kilpailuun kesäolympialaisissa 2012 ja 2016. Jälkimmäisellä kerralla Head voitti olympiakultaa Ilse Paulisin parina. Hän asuu nykyisin Rotterdamissa Alankomaissa.
M/S SPL Princess Anastasia
M/S SPL Princess Anastasia on vuonna 1986 valmistunut matkustaja-autolautta. Aluksen tilasi Rederi AB Slite, ja se liikennöi Viking Linen väreissä vuoteen 1993 saakka nimellä M/S Olympia. Laivan sisaralus on M/S Mariella -nimisenä vuonna 1985 valmistunut M/S Mega Regina.
Käyttöhistoria
vasen|pienoiskuva|M/S Olympia Tukholmassa vuonna 1988. vasen|pienoiskuva|M/S Pride of Bilbao vuonna 2003. M/S Olympia rakennettiin Wärtsilän Pernon telakalla Turussa Rederi AB Slitelle, joka oli osa Viking Linea. Alus laskettiin vesille 26. huhtikuuta 1986. Se aloitti liikennöinnin Helsingin ja Tukholman välisellä reitillä.
Rederi AB Slite joutui vuonna 1993 taloudellisiin vaikeuksiin ja sen seurauksena konkurssiin. Tämän seurauksena M/S Olympia myytiin Irish Continental -varustamolle, joka vuokrasi sen P&O Ferries -yhtiölle. Uusi omistaja nimesi laivan M/S Pride of Bilbaoksi. P&O Ferriesin aikana laiva liikennöi välillä Portsmouth–Bilbao sekä Portsmouth–Cherbourg. Varustamo ilmoitti tammikuussa 2010 lopettavansa syyskuussa aluksen liikennöinnin Portsmouthin ja Bilbaon välillä huonon kannattavuuden vuoksi. vasen|pienoiskuva|M/S SPL Princess Anastasian kansikartta. Venäläinen varustamo St. Peter Line teki sopimuksen laivan vuokraamisesta P&O Ferriesin kanssa. Sopimuksen mukaan laiva myydään muutaman vuoden kuluessa kokonaan uuden varustamon omistukseen. Laiva siirtyi telakalle Liettuan Klaipėdaan, ja se koki uudistuksia. Laiva aloitti huhtikuussa 2011 liikennöinnin Pietarin ja Tukholman välillä käyden paluumatkalla Pietariin Tallinnassa.
Nykyisin alus liikennöi loppuviikkoisin reitillä Helsinki-Pietari ja alkuviikkoisin reiteillä Pietari-Tallinna-Tukholma-Helsinki ja Helsinki-Tallinna-Tukholma muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta Mobyn omistamalle St. Peter Linelle.
6. marraskuuta 2019 alus ajoi karille Tukholman edustalla, kun se menetti ohjattavuutensa sähkökatkon seurauksena.
27.04.2020 Pietariin risteillyt Princess Anastasia-laiva lähetettiin Gdanskista Muurmanskiin karanteenilaivaksi, jossa yli tuhat rakennustyöläistä on sairastunut COVID-19 tautiin Belokamenkan kylässä.
Paavo Kerosuo
Paavo Kerosuo (s. 1. syyskuuta 1971) on suomalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä, joka valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1999. Pääasiassa Kerosuo on toiminut ääninäyttelijänä, mutta hän on esiintynyt myös useissa näytelmissä, televisio-ohjelmissa ja kuunnelmissa. Hän esitti yhtä päärooleista elokuvassa Leijat Helsingin yllä (2001), joka perustuu Kjell Westön romaaniin ja toimii aikuisen Simban ääninäyttelijänä. Teattereista mainittakoon muiden muassa musiikkiteatteri Kapsäkki.
Kerosuo tuli tunnetuksi Helsingin ruotsalaisen teatterin musikaalista Hype. Muita Kerosuon musikaalirooleja ovat olleet Christina Anderssonin käsikirjoittama Pojken Blå ja Dakota, joka perustuu Philip Ridleyn nuortenkirjaan, sekä Risto Räppääjän rooli Sinikka ja Tiina Nopolan lastenkirjoihin perustuvassa musikaalissa, johon musiikin on säveltänyt Iiro Rantala. Sivurooleja Kerosuolla on ollut muun muassa musikaaleissa Sagan om ringen ja Peter Pan.
Muut työt
Kerosuo on useana vuonna juontanut Helsingin Juhlaviikkojen aikana Helsingin kaupunginorkesterin lastenkonsertin ja toiminut juontajana monissa muissa tilaisuuksissa ja Radio Extremissä. Ennen teatteria Kerosuo on opiskellut kognitiotieteitä Helsingin yliopistossa.
Paderborn
thumb|230px|Paderbornin tuomiokirkko
Paderborn on kaupunki Saksassa, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa. Nimensä se on saanut pieneltä Paderjoelta. Kaupungissa on noin 144 000 asukasta, joista 8 % on paikallisen yliopiston opiskelijoita ja 10 000 brittiarmeijan joukkoja.
Paderborn oli entisen Nixdorf Computer -tietotekniikkayhtiön pääkonttorin sijaintipaikka. Siemens osti yhtiön 1990-luvun alussa, ja yhtiön perinnettä jatkavat Paderbornissa yhä pankkijärjestelmiä tekevä Diebold Nixdorf sekä jotkin Siemensin yksiköt. Kaupungissa on nykyisin maailman suurimmaksi kutsuttu, Nixdorf Computerin perustajan Heinz Nixdorfin mukaan nimetty tietokonemuseo. Paderborn on myös perinteisen Paderborner Pilsener -oluen kotipaikka. Warsteiner osti panimon 1980-luvun lopulla, mutta olutta tehdään edelleen entisellä nimellä.
Muinainen saksien elämänpuu Irminsul kasvoi legendan mukaan Eresburgin linnan lähellä Paderbornissa, mutta Kaarle Suuri tuhosi sen 772.
Urheilu
Kaupungin jalkapalloseura SC Paderborn 07 nousi kauden 2018-19 jälkeen Bundesliigaan. Paikallinen baseball-joukkue Paderborn Untouchables on yksi Saksan menestyksekkäimpiä. Koripallojoukkue Paderborn Baskets pelaa korkeimmalla tasolla eli Basketball-Bundesligassa.
Fritz-Walter-Stadion
Fritz-Walter-Stadion on Saksan Kaiserslauternissa Rheinland-Pfalzin osavaltiossa sijaitseva jalkapallostadion, joka toimii Bundesliigassa pelaavan 1. FC Kaiserslauternin kotistadionina. Stadion on nimetty vuoden 1954 jalkapallon maailmanmestarijoukkueen kapteenin Fritz Walterin mukaan, joka edusti 1. FC Kaiserslauternia koko jalkapallouransa ajan.
Stadion uudistettiin vuosina 2002–2005 ja uudistustyöt maksoivat 63,8 miljoonaa euroa. Uudistuksessa stadionin kapasiteetti kasvoi 48 500 istumapaikkaan. Myös stadionin valonheittimet ja mediakeskus uusittiin.
2006 jalkapallon maailmanmestaaruskilpailut
Stadionilla pelatut ottelut olivat:
49.43471°N, 7.77646°W
Sharon Corr
Sharon Helga Corr (s. 24. maaliskuuta 1970 Dundalk, Irlanti) on irlantilainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten The Corrs -yhtyeen viulistina ja taustalaulajana.
Corr syntyi Dundalkissa vuonna 1970. Hän on The Corrsin jäsenistä toiseksi vanhin Jim Corrin (s. 1964) jälkeen. Sharon Corr aloitti viulunsoiton ollessaan kuusivuotias. Vuonna 2001 hän avioitui belfastilaisen asianajaja Gavin Bonnarin kanssa. He erosivat 18 vuoden avioliiton jälkeen vuonna 2019 ja Corr muutti Madridiin, Espanjaan. Heillä kaksi yhteistä lasta.
Wii Play
Wii Play on Nintendon kehittämä ja julkaisema minipelien kokoelma, joka on julkaistu vuonna Wiille. Wii Playn mukana tulee yksi Wii Remote -ohjain.
Wii Playhin sisältyviä minipelejä ovat esimerkiksi pöytätennis, Duck Hunt -tyylinen ammuntapeli, kalastus, biljardi ja pöytäkiekon kaltainen "Laser Hockey". Kaikki Wii Playn sisältämät minipelit ovat helposti omaksuttavia.
Vuonna 2011 julkaistiin Wii Play: Motion, joka on jatkoa Wii Playlle. Wii Play: Motion eroaa Wii Playsta muun muassa siten, että sitä pystyy pelaamaan useampi kuin kaksi pelaajaa ja että sen on kehittänyt useampi kehittäjä, kun Wii Playn on kehittänyt kokonaan Nintendo.
Shooting Range
Tämä peli on siirtynyt NES:in Zapperista Wiin Wii Remoten ohjattavaksi. Peliä pelataan niin, että osoitetaan ohjaimella TV-ruutua ja painetaan A-näppäintä jolloin Mii-hahmo ampuu tähtäimen osoittamaan kohtaan. Myös Wii Remoten B-liipaisinta voi käyttää ampuessa.
Fishing
Tätä peliä pelataan niin, että Wii Remotea liikutellaan ylös, alas(liikutellaan onkea ylös ja alas), oikealle, vasemmalle, eteen ja taakse (siirretään paikkaa järvellä), kalastaaksesi kaloja. Kala tarttuu onkeen kun ongen asettaa sen eteen ja odottaa. Aluksi kala nykii jonkin aikaa ja kun wii remote alkaa väristä, onki pitää nostaa ripeästi ylös. Yleisimmät kalat ovat sinikeltainen, punainen, ja vihreä, joiden lisäksi joskus ilmestyy isompia erikoiskaloja jotka ovat king of the pond ja mysteryfish. Tämän lisäksi lammessa uiskentelee vielä pieniä ruskeita kaloja jotka nappaavat yllättäen mutta niiden nostamisesta menettää pisteitä.
Biljardi
Biljardissa pallot pyritään poistamaan pöydältä niin että pallo johon valkoinen pallo osuu on kaikkein pienin pöydällä olevista. Tämän jälkeen myös muut pallot saavat tippua. Pienimmän pallon ei ole pakko pudota. Jokaisen vuoron jälkeen ruutu osoittaa automaattisesti pienintä palloa, mutta kuvakulmaa voi säätää nuolinäppäimillä. tämän jälkeen valkoista palloa osoitetaan Wii Remotella ja painetaan B-näppäin pohjaan. Lyönti tapahtuu vetämällä käsi taakse ja työntämällä nopeasti eteen.
Laser Hockey
Laser hockeyssä pelaajat pelaavat klassista ilmakiekkoa. Peli päättyy toisen pelaajan saavuttaessa 8 pistettä, tai yksinpelissä tietokonetta vastaan ajan loppuessa. Lähtölaskennan aikana mailan muotoa voi muuttaa painamalla A- ja B-näppäimiä yhtä aikaa.
Pöytätennis
Pöytätennistä pelataan liikuttelemalla Wii Remotea niin että maila liikkuu pöydän yllä, lyönti tapahtuu automaattisesti ja syöttää voi painamalla A-näppäintä. Kaksinpelissä pelataan toista pelaajaa vastaan 11 pisteeseen ja yksinpelissä mahdollisimman monta lyöntiä, maksimi on 100. Kun on kerran saanut 100, voi lyöntejä saada enemmänkin.
Mii Pose
Tässä pelissä täytyy poksautella kuplia ennen koin ne ehtivät ruudun alakulmassa olevalle viivalle. Kupla poksahtaa, kun Mii on oikeassa asennossa oikein päin. Mii:n asentoa voi vaihtaa painamalla A- tai B näppäintä ja Miitä voi pyörittää kääntämälle Wii Remotea. Kolmen kuplan päästyä viivalle peli loppuu.
Find Mii
Find Mii:ssä on tarkoitus löytää kuvaukseen sopivia, kuten kaksi samanlaista tai oma Mii, mahdollisimman nopeasti. Kierroksia on useita. Pelissä on aika mutta yksinpelissä se lisääntyy sitä mukaa kun löytää oikean/oikeat Miit ja tarkoituksena on päästä mahdollisimman suurelle tasolle, kun taas kaksinpelissä tarkoitus on saada mahdollisimman paljon pisteitä ennen ajan loppumista.
Cow Run
Tässä pelissä ohjataan lehmällä ratsastavaa Mii:tä. Lehmän saa juoksemaan kallistamalla sivuttain olevaa (nuolinäppäimet vasempaan käteen päin) Wii Remotea eteenpäin, ja käännökset tehdään kallistamalla Wii Remotea sivuille. Tarkoituksena on kaataa mahdollisimman monta linnunpelättiä, kaksinpelissä tietyn ajan sisällä, yksinpelissä pitää kaataa pelättejä ja rynnistää maaliin ennen ajan loppumista.
Tanks
Peli, jossa liikutaan panssarivaunuilla ja tuhotaan toisia vaunuja. Tankki liikkuu Nunchukin tatilla tai Wii Remoten nuolinäppäimillä. Tähtäys tapahtuu osoittamalla Wii Remotella TV-ruutua ja ampuminen B-näppäimellä. A-näppäimellä tankki tiputtaa pommin, joka räjähtää hetken kuluttua.
Koukonísi
Koukonísi eli Nisáki (Νησάκι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Moúdroksenlahdessa Límnoksen saaren etelärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,157 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Koukonísi kuuluu Límnoksen kuntaan, Límnoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Koukonísi sijaitsee lähellä Moúdroksenlahden itärantaa. Saari on yhdistetty Límnoksen pääsaareen noin 400 metriä pitkällä pengertiellä. Joskus saarten väli kuivuu niin, että Koukonísi muodostaa käytännössä niemen. Saaren suurin korkeus on noin 10 metriä.
Koukonísilta on löydetty jäänteitä esihistoriallisen ajan asutuksesta. Saaren arkeologisia kaivauksia on suoritettu vuodesta 1992 lähtien. Saaren nimen on ehdotettu liittyvän Homeroksen mainitsemaan traakialaiseen kikonien heimoon.
Soijaöljy
pienoiskuva|Soijaöljy Soijaöljy on soijapavuista (Soya hispida) puristettu ruokaöljy. Se on maailman toiseksi käytetyin kasviöljy, jota suositaan etenkin Aasiassa ja Amerikassa.
Soijaöljyssä on runsaasti linolihappoa.
Soijaöljyn valmistuksen sivutuotteena saadaan soijaproteiinia (soijarouhetta), jota käytetään jauhelihan korvikkeena ja etenkin eläinten reuhuna sekä soijalesitiiniä, jota elintarviketeollisuus käyttää hapettumisenestoaineena ja emulgointiaineena.
Ravintosisältö
Soijaöljy on väriltään tumman keltaista ja sen tuoksu on voimakas. Soijaöljyssä on 14 % tyydyttyneitä rasvahappoja ja 59 % monityydyttymättömiä rasvahappoja.
Soijaöljyssä on välttämättömistä rasvahapoista etenkin linolihappoa jopa 51 prosenttia. Alfalinoleenihappoa siinä on noin 7 prosenttia. Sterolien määrä on noin 0,3 prosenttia. Soijaöljy sisältää myös rasvaliukoisia E- ja K-vitamiineja.
Terveysvaikutukset
Hiirillä tehdyissä kokeissa on havaittu, että runsas soijaöljyn käyttö aiheuttaa muutoksia noin sadassa hiiren aivojen hypotalamuksen geenissä. Suurin vaikutus oli siinä, että soijaöljyn nauttiminen sai hypotalamuksen tuottamaan vähemmän oksitosiini-hormonia. Oksitosiinin alhaisen määrän on havaittu lisäävän masennusta ja ahdistuneisuutta, lihomista ja ahmimishäiriöitä. Osa soijaöljyn aiheuttamista geenimuutoksista tiedetään olevan yhteydessä skitsofreniaan, masennukseen ja Alzheimerin tautiin. Soijaöljyn aiheuttavat geenimuutokset saattavat myös selittää soijaöljyn lihomista ja tulehdusta lisäävän vaikutuksen.
Ympäristövaikutukset
Soijaöljyn tuotannosta syntyy poikkeuksellisen vähän elinkaarenaikaisia päästöjä.
Chungshanin lääketieteellinen yliopisto
Chungshanin lääketieteellinen yliopisto on taiwanilainen yksityinen lääketieteeseen erikoistunut yliopisto, joka sijaitsee Taichungin kaupungissa. Alkujaan vuonna 1960 perustettu yliopisto keskittyi yksinomaan hammaslääketieteeseen mutta on sittemmin laajentanut myös muihin lääketieteen aloihin.
Yliopiston lääketieteellinen koulutus on Taiwanin parhainta. Vuonna 2020 siellä oli 8 306 opiskelijaa. Henkilökuntaa yliopistossa oli 378.
Myyntimies Jethro
Myyntimies Jethro oli suomalainen televisiosarja, jossa seurattiin turkulaisen kiinteistönvälittäjä Jethro Rostedtin elämää työssä ja vapaa-ajalla. Ohjelman kertojana toimii Heikki Hilander. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi TV5-kanavalla 20. maaliskuuta 2014. Toinen tuotantokausi 16. lokakuuta 2014. Ohjelma jatkui syksyllä 2015 nimellä Kauppaneuvos Jethro Nelosella.
Eteläisen Leyten mutavyöry 2006
Eteläisen Leyten mutavyöry oli 17. päivänä helmikuuta 2006 kello 10.45 (10.46) Filippiinien Leyten saaren eteläosassa, Southern Leyten provinssissa tapahtunut maanvyöry (tarkemmin rockslide-debris avalanche -luokiteltu maanvyöry) ja suuronnettomuus. Kivisen mutavyöryn alle jäi suurin osa sortuneen vuorenrinteen alla sijainneesta Guinsahugonin kylästä (Barangay Guinsaugon). Onnettomuudessa menehtyi 1 126 ihmistä (toisen lähteen mukaan 1 221) ja tapahtuman johdosta 19 000 ihmistä joutui siirtymään kodeistaan. Suurin osa uhreista hautautui elävältä.
Tapahtuman kuvaus ja syitä
Maanvyöryn laajuus erottuu selvästi oheisesta, maaliskuun 1. päivänä 2006 Terra-satelliitin ottamassa väärävärikuvasta. Vyöryalue löytyy tuoreemmastakin valokuva-aineistosta, esimerkiksi tapahtumakoordinaattien perusteella 10.7.2018 haettavasta Bing Mapsin ilmakuvasta.
Vuorenseinämästä irronneen kiviaineksen tilavuus oli noin 3,3 miljoonaa kuutiometriä. Maanvyöryn leveys oli enimmillään 1,52 kilometriä ja pituus (huipulta jokilaaksoon) 4,1 kilometriä. Korkeuseroa vyöryllä oli 810 metriä ja sen vaakasuora ulottuvuus 3 800 metriä. Kaikkiaan vyöryssä siirtyi mukaan lähtenyt aines mukaanlaskien arviosta riippuen 15–21 miljoonaa kuutiota ainesta. Puhelutietojen (keston) ja maanvyöryn laajuuden perusteella vyöryn etenemisnopeudeksi on päätelty noin 100 kilometriä tunnissa Dynaamisella DAN-mallilaskelmalla tehdyn simuloinnin mukaan vyöryn etenemisnopeus olisi ollut 35 metriä sekunnissa.
Nutukas
thumb|250px|nutukkaat, naisten malli Nutukas (, mon. nuvttohat) eli siepakka on perinteinen saamelaisten karvakenkä. Se ommellaan käsin poron pehmittäen muokatusta koipinahasta. Arkisempi nutukas voidaan tehdä myös poron kallonahasta. Kovalla pakkasella nutukkaan päälle voidaan pukea vielä kallokas.
Slätis
Slätis on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Skog
Skog on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Luettelo televisiosarjan Daltonit jaksoista
1. tuotantokausi
Sarjan ensimmäistä tuotantokautta esitettiin Suomessa ensi kerran vuonna 2009–2010. Sittemmin ensimmäistä kautta on esitetty uudestaan vuosina 2011–2015.
2. tuotantokausi
Sarjan toista tuotantokautta alettiin esittää Suomessa syyskuussa 2015.
Kerppu
Kerppu voi tarkoittaa seuraavia:
M/S Apollo (1970)
M/S Apollo valmistui vuonna 1970 Viking Linen ruotsalaiselle osakasvarustamolle Rederi AB Slitelle. Laivan valmisti rakennusnumerolla 560 saksalainen Meyer Werftin telakka. M/S Apollo oli ensimmäinen yhdeksästä ”Papenburgin sisaruksiksi” kutsutusta aluksesta, joita toimitettiin Viking Linen eri osakasvarustamoille vuosina 1970–1974 kaikkiaan kuusi alusta, sekä lisäksi meksikolaiselle laivanvarustamolle kolme alusta.
Alus
Pitkän uransa aikana alukselle on tehty useita teknisiä ja sisustuksellisia uudistuksia, joten seuraavat tiedot kuvaavat alkuaikojen Apolloa ellei toisin mainita.
Apollon sisätilat suunnitteli sisustusarkkitehti Robert Tillberg, mutta aluksen ulkoisista muodoista vastasi valmistajatelakka. Apollon kullakin kannella oli oma erityistehtävä, mikä oli uutuus 1970-luvun laivanrakennuksessa. Yksi kansi oli varattu hiljaiseksi tilaksi hyttejä varten. Ruokasalit, kahvilat ja salongit sijaitsivat ravintolakannella ja omalla kannellaan olivat myös baari ja tanssisalonki. Matkustajien käytössä oli suurmyymälä (super-market) ja useita pienempiä myyntipisteitä sekä tietenkin sauna. Pikkulapsia varten oli hoitohuone ja vanhemmille lapsille oma leikkitila.
Valmistuessaan Apollossa oli 99 hyttiä, joissa oli vuode 222 matkustajalle. Lentokoneistuimen kaltaisia nojatuoleja oli 102 kappaletta ja istuinpaikkoja kansilla kaikkiaan 840. Kaikkiaan alus sai kuljettaa 1 200 matkustajaa. Henkilöautoja Apollo pystyi ottamaan 260–270 kappaletta tai niiden sijaan 26 yhdistelmäajoneuvoa. Autokannen korkeus oli 4,3 metriä ja pinta-ala 2 500 neliömetriä. Peräportin leveys oli 8 m ja korkeus 4,4 m, keulaportti oli 4 m:n levyinen ja 4,4 m:n korkuinen.
Apollo oli jaettu 13 vedenpitävään osastoon ja paloturvallisuutta paransi sprinklerijärjestelmä. Aluksen keulapaksunnoksen eli bulbin, jonka tilavuus on 75 m3, lasketaan nopeuttavan aluksen kulkua 0,5–0,75 solmua (0,9–1,4 km/h).
Koneisto
Apollossa oli alkujaan kaksi Kölnissä valmistettua 12-sylinteristä Klöckner-Humboldt-Deutz SBV 12 M 350 V-mallista dieselmoottoria, joiden yhteisteho oli 5 884 kW (8 000 hv). Moottorien kierrosnopeus oli 350 kierrosta minuutissa, sylinterien halkaisija 400 mm ja iskun pituus 500 mm.
Vuonna 1982 alusta uudistettiin ja pääkoneiksi tuli kaksi saksalaisen MAN AG -yhtiön valmistamaa 9-sylinteristä dieselmoottoria. Niiden yhteisteho on 6 620 kW (9 000 hv), sylinterien halkaisija 320 mm ja iskun pituus 360 mm.
Valmistuessaan aluksessa oli kolme Deutz-apukonetta, joiden yhteisteho oli 1 765 kW (3 x 800 hv = 2 400 hv). Myös hätädieselaggregaatti oli Deutz-merkkinen. Apollon kaksi KaMeWa-potkuria pyörivät 350 kierrosta minuutissa. Keulassa olevan Jartram-ohjauspotkurin teho oli 474 kW (645 hv) ja peräsinkone oli Tenfjord-merkkinen.
Apollo
Aluksen kastoi Apolloksi Sliten hallituksen puheenjohtajan Carl Bertil Myrstenin puoliso Isabella Myrsten. Slite-varustamon omistaman aluksen kotisatama oli Slite ja se liikennöi Ruotsin lipun alla tunnuksenaan SEWD. Alusta käytettiin vuosien 1970–1975 välisenä aikana Viking Linen Naantali–Maarianhamina–Kapellskär- sekä myöhemmin muun muassa Turku–Maarianhamina–Tukholma-reiteillä.
Olau Kent
Keväällä 1976 Apollo myytiin Tanskaan Olau Linelle, jolloin sen kotisatamaksi tuli Ribe ja tunnukseksi OUTW. Alus sai tällöin nimekseen Olau Kent ja se liikennöi Tanskan lipun alla. Se liikennöi Alankomaiden Vlissingenin ja Ison-Britannian Sheernessin välillä.
Leverkusen
Leverkusen on kaupunki Saksassa, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Reinin varrella Kölnin ja Düsseldorfin välissä. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 158 984 asukasta.
M/S Apollo (1970)
Gelting Nord
Vuonna 1980 omistajaksi tuli tanskalainen Nordisk Faergefart ja kotisatamaksi Faborg. Tanskan lipun alla liikennöinyt alus sai nimekseen Gelting Nord ja se kuljetti 222 hyttimatkustajaa ja 638 kansimatkustajaa.
Leverkusen
Sen suomalainen ystävyyskaupunki on Oulu.
Leverkusen syntyi Reinin–Ruhrin alueen taloudellisen kasvun myötä. Se oli maaseutua 1800-luvulle asti. Kaupunki perustettiin vuonna 1930 yhdistämällä Wiesdorf, Opladen, Schlebusch, Steinbüchel, Rheindorf ja Bergisch-Neukirchen.
M/S Apollo (1970)
Benodet
Vuonna 1984 alus vuokrattiin Brittany Ferriesille ja sai nimekseen Benodet. Sen kotisatamaksi tuli Nassau. Nordisk Faergefartin edelleen omistama alus siirrettiin Bahaman lipun alle, jolloin sen tunnukseksi tuli C6ZJ. Benodet kuljetti 254 hyttimatkustajaa ja 746 kansimatkustajaa. Se liikennöi Plymouthin ja Ranskan Bretagnessa sijaitsevan Roscoffin välillä.
Leverkusen
Apteekkari Carl Leverkus perusti 1860 pieneen 1100-luvulta tunnettuun Wiesdorfin kylään väritehtaan. Bayer osti tehtaan 1891. Yhtiö muutti pääkonttorinsa Wiesdorfiin 1912, ja kylästä tuli Saksan kemianteollisuuden keskus. Kun kylistä koottiin kaupunki, se sai nimensä Carl Leverkusin mukaan.
M/S Apollo (1970)
Corbiére
Vuonna 1985 aluksen nimeksi tuli Corbiére. Sen sijaan aluksen omistaja, lippu, kotisatama ja tunnus pysyivät entisinä. Alus palasi uudelleen Suomen liikenteeseen vuonna 1991 Corbiére-nimisenä. Viron alusrekisteriin merkittynä se kulki Helsinki–Tallinna-välillä.
Leverkusen
Leverkusen tunnetaan menestyksekkäästä jalkapallojoukkueestaan Bayer 04 Leverkusen.
pienoiskuva|vasen|Leverkusen: Doktorsburg
M/S Apollo (1970)
Corbiére
Estonian New Line -varustamon piti aloittaa 2. marraskuuta 1992 liikennöinti Helsingin ja Tallinnan välillä kahdella aluksella. Corbiéren saaman konevian vuoksi varustamon toinen alus, M/S Roslagen, joutui ajamaan Corbiéren vuorot. Corbiéren konevika saatiin korjatuksi Sompasaaressa, mutta kun alusta seuraavana päivänä oltiin siirtämässä Eteläsatamaan, se sai pohjakosketuksen, muttei pahoja vaurioita.
Apollo
Suomen lipun alle laiva siirtyi vuoden 1995 aikana, minkä yhteydessä se myös kastettiin uudelleen alkuperäiselle nimelleen. Helsinki–Tallinna-välillä aluksella liikennöi usea varustamo: Estonian New Line, Tallink ja Eestin Linjat. M/S Apollo myytiin Suomesta Kanadaan 2000, jossa se on liikennöinyt eri omistajilla. 25. helmikuuta 2019 alus törmäsi laituriin Godboutissa, Quebecin provinssissa Kanadassa, jolloin sen keulavisiiriin tuli niin suuri reikä että alus menetti merikelpoisuutensa. Vuonna 2019 uutisoitiin, että alus puretaan sisältä ja upotettaisiin sukelluskohteeksi. Aluksen upotus olisi tullut liian kalliiksi voittoa tavoittamattomalle yhdistykselle, pelkästään laivassa olleen asbestin poistaminen olisi maksanut 1,7 miljoonaa Kanadan dollaria, joka oli yhtä paljon kuin mitä oli varattu koko projektin toteuttamiseen. Alus myytiin romuttamolle yhdellä Kanadan dollarilla, marraskuussa 2020.
Mihail Borodkin
Mihail Mihailovitš Borodkin (1. syyskuuta 1852 – 1919) oli venäläinen kenraaliluutnantti, joka tutki Suomen historiaa ja vastusti Suomen autonomiaa. Hän osallistui sortovuosina Suomen itsehallintoon kohdistuneiden päätösten valmisteluun. Borodkin syntyi Suomessa ja oli sukutaustaltaan puoliksi suomalainen.
Perhetausta
Borodkinin isä oli Bomarsundin linnoituksessa rangaistuskomppanian päällikkönä palvellut Venäjän armeijan alikapteeni Mihail Ivanovitš Borodkin ja äiti ahvenanmaalainen Olivia Karolina Vikberg. Borodkinin isä tuomittiin vuonna 1854 useista laiminlyönneistä sekä kuolemantuottamuksesta tämän ruoskittua vangin kuoliaaksi ja alennettiin sotamieheksi. Lisäksi isä joutui Bomarsundin taistelun jälkeen sotavankeuteen Englantiin. Äiti ei tämän jälkeen kyennyt elättämään lapsia, joten Borodkin lähetettiin suomalaisen enonsa kasvatettavaksi kartanoon Sipooseen ja myöhemmin keisarilliseen orpojen kouluun Hatsinaan. Borodkinin äiti suljettiin vuonna 1861 Lapinlahden mielisairaalaan ja vuonna 1869 loppuiäkseen Seilin saaren mielisairaalaan ”kroonisen vainoharhaisuuden” vuoksi. Borodkin omaksui ”isovenäläisen” identiteetin.
Ura
Borodkin kävi Venäjällä junkkerikoulun ja valmistui upseeriksi vuonna 1875 Konstantinin 2. sotakoulusta. Hän palveli Suomeen sijoitetussa tykistödivisioonassa, jossa hän yleni vuoteen 1882 mennessä kapteeniksi. Samana vuonna hän valmistui sotilasjuristiksi Pietarissa toimineesta Aleksanterin lainopillisesta sota-akatemiasta. Hän toimi sen jälkeen syyttäjän ja tutkijan viroissa venäläisissä sotilastuomioistuimissa Odessan ja Pietarin sotilaspiireissä sekä sotatuomarina Varsovassa vuosina 1892–1895 ja Pietarissa 1895–1901. Vuosina 1901–1909 Borodkin toimi eri viroissa Venäjän sotaministeriössä. Hänet ylennettiin vuonna 1890 everstiksi, 1900 kenraalimajuriksi ja 1907 kenraaliluutnantiksi.
Borodkin oli Nikolai Bobrikovin hyvä ystävä. Vuonna 1898 Suomen kenraalikuvernööriksi nimitetty Bobrikov pyysi Borodkinia avustajakseen Helsinkiin, mutta Borodkin kieltäytyi ja päätti sen sijaan toimia Bobrikovin epävirallisena neuvonantajana Pietarista käsin, koska hänellä oli jo huono maine Suomessa. Borodkin oli sotaministeriön asettamana jäsenenä useissa Suomen asevelvollisuuskysymystä pohtineissa komiteoissa ja sai valmistella vuonna 1901 toteutettua Suomen asevelvollisen sotaväen lakkauttamista. Hän oli vuonna 1900 perustetun monarkistisen Russkoje sobranije -järjestön perustajajäsen ja kuului sen johtoon. Pääministeri Pjotr Stolypin kutsui Borodkinin vuonna 1907 perustamansa Suomen asiain neuvottelukunnan jäseneksi, missä tehtävässä Borodkin avusti myös kenraalikuvernööri F. A. Seyniä. Borodkin erosi sotapalveluksesta vuonna 1909. Hänet nimitettiin vuonna 1911 Venäjän hallitsevan senaatin ja vuonna 1916 valtakunnanneuvoston jäseneksi. Lisäksi hän oli vuosina 1911–1912 Aleksanterin lainopillisen sota-akatemian johdossa.
Suomea koskeneet kirjoitukset ja tutkimukset
Borodkin tunsi hyvin Suomen asioita ja vieraili usein Suomessa. Ruotsinkielentaitoisena hän kykeni tutkimaan Suomen historiaa ja alkoi 1880-luvulla kirjoittaa siitä venäläisiin lehtiin, aluksi nimimerkillä G. A. Abov. Nimimerkin todellinen henkilöllisyys paljastui vuonna 1898, jolloin Borodkinista alettiin kirjoittaa vihamieliseen sävyyn Suomen lehdistössä. Myöhemmin häntä on kutsuttu yhdeksi ”Suomen syöjäksi”.
Borodkin kirjoitti vuosisadan vaihteessa ja 1900-luvun alussa Suomen historiasta useita lentokirjasia ja tutkimuksia, joissa hän K. F. Ordinin tavoin pyrki osoittamaan suomalaisten autonomiakäsitysten virheellisyyden. Vuosina 1905–1912 hän julkaisi neliosaisen Suomen historian, joka ulottui Pietari Suuren ajoista Aleksanteri II:n valtakauteen. Borodkinin mukaan keisari Aleksanteri I ei ollut vuoden 1809 Porvoon valtiopäivillä perustanut mitään Suomen valtioita ja suomalaisten myöhemmät tulkinnat asiasta osoittivat vain petollisuutta valtakuntaa kohtaan. Borodkin julkaisi myös vuonna 1904 tutkimuksen Oolannin sodasta sekä vuonna 1905 kirjasen Bobrikovin kenraalikuvernöörikaudesta, johon Borodkin suhtautui hyvin ymmärtäen. Hänen viimeinen teoksensa oli vuonna 1914 ilmestynyt tutkimus Suomen armeijasta Nikolai I:n aikana. Suomessa Borodkinin kirjoituksia pidettiin hyökkäyksenä Suomen asemaa vastaan.
Bolševikit vangitsivat ja teloittivat Borodkinin vuoden 1919 aikana.
Vuoden museo -palkinto
Vuoden museo -palkinto on Suomen museoliiton ja Kansainvälisen museoneuvoston ICOM:n Suomen-komitean myöntämä museoalan tunnustuspalkinto. Se voidaan antaa museolle, joka ”on omalla toiminta-alueellaan edistänyt merkittävällä tavalla museoalan yhteiskunnallista näkyvyyttä ja vaikuttavuutta”. Palkinnon saajan valitsee ICOM:n Suomen-komitean ja Suomen museoliiton nimittämä lautakunta, johon kuuluu seitsemän jäsentä.
Vuoden museo -palkintona toimii kuvanveistäjä Pekka Kauhasen suunnittelema pronssinen Esko-veistos (2012). Se on kiertopalkinto, joka siirtyy voittajalta aina seuraavalle voittajalle. Lisäksi voittajille annetaan kunniakirja.
Vuoden museo julkistetaan ja palkitaan toukokuussa Suomen museoliiton järjestämien museopäivien yhteydessä. Vuoden museo valittiin ensimmäisen kerran keväällä 2014. Koronavirustilanteen vuoksi palkintoa ei jaettu vuonna 2020.
Orlandon yökerhoammuskelu 2016
Orlandon yökerhoammuskelu 2016 tapahtui Yhdysvaltain Floridan Orlandossa 12. kesäkuuta 2016, kun aseistautunut mies hyökkäsi seksuaali- ja sukupuolivähemmistöille suunnattuun orlandolaiseen Pulse-yökerhoon. Tekijän puoliautomaattikiväärillä ja käsiaseella ampumiin luoteihin kuoli 49 ihmistä, ja 53 haavoittui. Kyseessä on uhrien lukumäärällä mitattuna toiseksi suurin Yhdysvalloissa tapahtunut ammuskelu ja pahin terrori-isku Yhdysvaltain maaperällä sitten syyskuun 11. päivän iskujen.
Iskun aikana tekijä vannoi uskollisuutta terroristijärjestö Isisille. Presidentti Barack Obaman mukaan isku on terrorijärjestön inspiroima mutta ei sen tekemä. Yhdysvaltain liittovaltion keskusrikospoliisin FBI:n tutkimuksen mukaan hyökkääjä ei tiennyt yökerhon olevan seksuaalivähemmistöille suunnattu, eikä poliisi tästä syystä luokitellut verilöylyä viharikokseksi.
Tapahtumat
Lauantaina 11. kesäkuuta Pulse-homobaarissa vietettiin Latin Night -iltaa, jolloin paikalla oli erityisen paljon latinotaustaisia kävijöitä. Tekijä, jolla oli mukanaan puoliautomaattikivääri ja käsiase, saapui paikalle yöllä vähän ennen baarin sulkemista, noin kello 2 paikallista Yhdysvaltain itärannikon aikaa (UTC-4). Tilanne alkoi laukaustenvaihdolla lähistöllä partioineen poliisin ja hyökkääjän välillä. Hyökkääjä onnistui siirtymään sisään yökerhoon, jossa oli yli 300 ihmistä.
Yökerhossa hyökkääjä alkoi ampua ihmisiä, mikä johti 49 ihmisen kuolemaan ja yli 50 ihmisen haavoittumiseen. Hän otti osan ihmisistä panttivangeiksi. Hyökkäyksen aikana hän soitti hätäkeskukseen ja ilmoitti tukevansa terrorijärjestö Isisiä. Lopulta hyökkääjä kuoli poliisin erikoisjoukkojen eli SWAT-ryhmän tekemässä rynnäkössä. Poliisi käytti rynnäkössään myös räjähteitä ja mursi seinän aseistetulla rynnäkköajoneuvolla.
Hyökkääjä
thumb|left|120px|Omar Mateen Hyökkääjä oli 29-vuotias afgaanitaustainen Yhdysvaltain kansalainen Omar Mir Seddique Mateen (ent. Omar Mir Seddique). Hän syntyi New Yorkin New Hyde Parkissa ja asui vuodesta 1991 lähtien Floridan Port St. Luciessa. Hän opiskeli rikosoikeuden teknologiaa floridalaisessa Indian River Community Collegessa. Opiskeluaikanaan hän muutti syntymänimensä Omar Mir Seddique muotoon Omar Mir Seddique Mateen. Hän oli ennen iskua toiminut vartijana G4S-yhtiössä vuodesta 2007 lähtien. Hän oli ollut kahdesti naimisissa ja hänellä oli yksi, vuonna 2013 syntynyt poikalapsi.
Mateen soitti hätänumeroon ennen tekoa ja vannoi uskollisuutta terroristijärjestö Isisille. Yhdysvaltain liittovaltion poliisi FBI tutki jo aiemmin, ennen ampumista vuosina 2013 ja 2014, hänen yhteyksiään ääri-islamisteihin, mutta tutkinnat lopetettiin, koska tietoja ei saatu vahvistettua. Ampuja kuoli poliisin luoteihin.
Uhrit
Uhreja oli yhteensä 103; 49 henkilöä kuollutta ampujan lisäksi, ja haavoittuneita oli 53. Uhreista 38 kuoli tapahtumapaikalla ja loput yksitoista kuolivat sairaalassa. Uhrit ovat: (nimi, ikä)
Oikeuspsykiatria
Oikeuspsykiatria on psykiatriaa oikeudenkäytössä (tuomioistuimissa, poliisitoiminnassa ja kriminaalihuollossa). Se on lääketieteen ala, jolle osa psykiatreista erikoistuu.
Oikeuspsykiatrit tekevät syytetyille mielentilatutkimuksia, vangittujen vaarallisuusarvioita sekä antavat oikeuspsykiatrista hoitoa. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos koordinoi mielentilatutkimuksiin ja vaarallisuusarvioihin liittyvää toimintaa. THL myös valmistelee ja esittelee oikeuspsykiatristen asioiden lautakunnassa käsiteltäviä asioita. Kuopiossa toimiva Niuvanniemen sairaala on erikoistunut hoitamaan kriminaalipsykiatrisia potilaita.
Jyrki Rajaniemi
Jyrki Rajaniemi on suomalainen pesäpallon pelituomari. Rajaniemi ja hänen tuomariparinsa syöttötuomari Jussi-Pekka Anttila tuomitsivat miesten Superpesiksen loppuotteluissa kaudella 2010, kaudella 2011 , kaudella 2014 , kaudella 2016 ja kaudella 2018. Rajaniemi ja Anttila valittiin vuoden pesäpallotuomareiksi vuonna 2018. Vuonna 2012 Rajaniemi tuomitsi miesten Itä-Länsi-ottelun syöttötuomari Jesse Mäkisen kanssa.
Keisariskorpioni
Keisariskorpioni (Pandinus imperator) on yksi suurikokoisimmista skorpionilajeista. Päästä hännän kärkeen mitattuna keisariskorpioni on 15–20 senttimetriä pitkä. Se syö luonnossa hyönteisiä, liskoja ja pieniä nisäkkäitä, joita se saalistaa yöaikaan. Keisariskorpioni on myrkyllinen, mutta sen pisto vastaa vain noin kolmea ampiaisen pistoa. Keisariskorpioni elää luonnossa eteläisen Afrikan sademetsissä. Sen löytää varmimmin puiden tyvelle pudonneiden lehtien alta. Muiden skorpionien tavoin se liikkuu yöaikaan. Naaraat elävät jopa 20-vuotiaiksi, koiraat vain kolmesta viiteen vuotta. Keisariskorpioni on yleisimmin lemmikkinä pidetty skorpionilaji.
Lisääntyminen
Parittelussa koiras lähestyy naarasta erittäin hitaasti ja varovasti. Kun koiras on varma siitä, ettei se joudu naaraan suupalaksi, se rohkaisee mielensä ja kävelee lähemmäksi. Seuraavassa vaiheessa skorpionit tarttuvat toisiaan saksista. Ne vetävät toisiaan vuorotellen itseään kohti ikään kuin köydenvedossa. Niiden käyttäytyminen muistuttaa hieman tanssia, mutta sille on syynsä. Koiras on asettanut maahan siittiöpaketin, joka hedelmöittää naaraan. Koiraan on kuitenkin ohjattava naaras paketin päälle, jotta paketti joutuisi naaraan sukuaukkoon. Soidintanssi voi kestää muutamasta tunnista pariin päivään. Muutaman kuukauden kuluttua naaras synnyttää 20–50 pikkuskorpionia. Pikkuskorpionit elävät emonsa selässä ensimmäiseen nahanluontiin saakka, jonka jälkeen ne oppivat saalistamaan ravintonsa itse. Jos skorpionin poikanen ei ajoissa jätä emoaan, niin emo voi syödä sen.
Henkikaartin Preobraženskin rykmentti
Henkikaartin Preobraženskin Hänen majesteettinsa rykmentti oli Venäjän keisarillisen armeijan vanhin kaartin jalkaväkirykmentti. Rykmentin nimi juontaa Moskovan ulkopuolella sijainneesta Preobraženskojen kylästä, jonne joukko-osasto oli alkujaan sijoitettuna. Preobraženije tarkoittaa Kristuksen kirkastumista.
Alden W. Clausen
Alden Winship Tom Clausen (17. helmikuuta 1923 – 21. tammikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen yritysjohtaja. Clausen toimi Maailmanpankin johtajana vuosina 1981–1986.
Clausen syntyi Hamiltonissa, Illinois'ssa, saksalaistaustaiseen sukuun. Hän valmistui Carthage Collegesta, Minnesotan yliopistosta ja Harvardin yliopistosta. Clausen nousi Bank of American johtajaksi vuonna 1970. Hän oli koulutukseltaan lakimies.
Adolf Ferdinand Spåre
Adolf Ferdinand Spåre (17. toukokuuta 1842 – 15. huhtikuuta 1917 Nokia) oli suomalainen sotilas ja virka- ja valtiopäivämies.
Spåren vanhemmat olivat Gustaf Bror Salomon Spåre ja Carolina Charlotta Sofia Justander ja puolisot vuodesta 1870 Maria Josefina Nyberg (k. 1875) ja vuodesta 1878 Anna Sofia Eleonora Baer. Eversti ja virka- ja valtiopäivämies Maximilian Spåre oli Adolf Ferdinand Spåren poika toisesta avioliitosta. Spåre palveli aliupseerina vuodesta 1859, mutta erosi palveluksesta ja suoritti proviisorin tutkinnon, toimien sitten kuitenkin muun muassa asetehtaan palveluksessa. Kollegisessorin arvon hän sai 1882 ja hovineuvoksen 1886. Spåre työskenteli myös lennätintoimessa, mukaan lukien lennätinaseman päällikkyys Hämeenlinnassa.
Spåre oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1900 ja 1904–1905.
Robert Devereux (Essexin 2. jaarli)
thumb|Robert Devereux, Essexin 2. jaarli, [[Marcus Gerards nuorempi|Marcus  Gerards nuoremman maalaama muotokuva noin vuodelta 1596.]] '''Robert Devereux, Essexin 2. jaarli''' (10. marraskuuta 1566 tai 1567 Netherwood, Herefordshire – 25. helmikuuta 1601 Lontoo) oli englantilainen sotilas ja hovimies, joka oli pitkään kuningatar Elisabet I:n suosikki. Hän komensi useita operaatioita sodassa Espanjaa vastaan maalla ja merellä, mutta epäonnistui Irlannin kapinan kukistamisessa. Jouduttuaan epäsuosioon Essex yritti vuonna 1601 suorittaa vallankaappauksen nostattamalla kansannousun Lontoossa. Hanke epäonnistui ja hänet teloitettiin.
Elämä
Robert Devereux’n isä oli Essexin 1. jaarli Walter Devereux (1541–1576), jonka arvonimen hän peri yhdeksänvuotiaana. Hänen äitinsä Lettice Knollys (1540–1634) oli Elisabet I:n äidin Anne Boleynin sukulainen. Kaksi vuotta isän kuoleman jälkeen Essexin äiti nai Elisabetin suosikin, Leicesterin jaarli Robert Dudleyn. Epäluotettavien aikalaishuhujen mukaan Dudley olisi ollut myös Essexin todellinen isä ja myrkyttänyt hänen laillisen isänsä voidakseen naida tämän vaimon. Vielä hurjemman huhun mukaan Essex olisi ollut Dudleyn ja Elisabet I:n avioton lapsi. Essexin kasvatuksesta vastasi ensin koulunjohtaja Thomas Ashton ja sitten kuningattaren neuvonantaja William Cecil. Hän vietti nuoruutensa perintömaillaan Walesissa, opiskeli Trinity Collegessa ja suoritti vuonna 1581 tutkinnon Cambridgen yliopistossa. Hänen isäpuolensa Dudley järjesti hänet vuonna 1584 esitellyksi hovissa ja auttoi häntä pääsemään lähelle kuningatar Elisabetia. Dudley pyrki näin heikentämään kilpailijansa Walter Raleighin vaikutusvaltaa kuningattareen.
Essex osallistui vuosina 1585–1587 Dudleyn komentamaan sotaretkeen Espanjaa vastaan Alankomaissa. Hänet nimitettiin vain 19-vuotiaana ratsuväen kenraalieverstiksi, ja kunnostauduttaan Zutphenin taistelussa syyskuussa 1586 hänet lyötiin ritariksi. Seuraavana vuonna Elisabet I nimitti hänet kuninkaalliseksi tallimestariksi (master of the horse). Essexin asema kuningattaren uutena suosikkina vahvistui hänen isäpuolensa Dudleyn kuoltua vuonna 1588. Essex teki vaikutuksen itseään yli 30 vuotta vanhempaan Elisabetiin komealla ulkonäöllään, viehättävällä luonteellaan, kunnianhimollaan ja sotaretkillä osoittamallaan rohkeudella, mutta hän oli myös ylimielinen ja kiivas ja rikkoi usein saamiaan käskyjä. Hän säilytti pitkään kuningattaren suosion, vaikka onnistui usein teoillaan suututtamaan tämän. Vastoin kuningattaren toiveita hän osallistui vuonna 1589 Francis Draken komentamaan epäonnistuneeseen merisotaretkeen Espanjaa vastaan ja nai vuonna 1590 salaa Frances Walsinghamin, joka oli valtiomies Francis Walsinghamin tytär ja Philip Sidneyn leski.
Essex komensi vuosina 1591–1592 englantilaista armeijaa, joka osallistui Ranskan sisällissotaan kuningas Henrik IV:n puolella. Palattuaan hoviin Essex ryhtyi kilpailemaan vallasta kuningattaren neuvonantajana toimineen William Cecilin pojan Robert Cecilin kanssa. He tunsivat toisensa ja lapsuusajoilta. Kun Elisabetin pitkäaikaiset neuvonantajat Dudley, Walsingham ja William Cecil kuolivat, tuli Essexistä ja Robert Cecilistä hovin vaikutusvaltaisimmat miehet ja kilpailevien hovipuolueiden johtohahmot. Varsinkin ulkopolitiikassa he edustivat vastakkaisia suuntauksia. Essex halusi lietsoa sotaa katolista Espanjaa vastaan, Cecil kannatti varovaista ulkopolitiikkaa. Essex sai vuonna 1593 nimityksen valtakunnanneuvostoon (Privy Council). Walsinghamin kuoltua hän oli alkanut johtaa tämän luomaa tiedusteluverkostoa, ja vuonna 1594 hän paljasti kuningattaren henkilääkärin Roderigo Lopezin olevan mukana Elisabetin murhaa juonitelleessa salaliitossa.
Sodan Espanjaa vastaan puhjettua uudelleen Essex johti vuonna 1596 Cádizin valtausta ja seuraavana vuonna laivastoa, joka yritti huonolla menestyksellä kaapata espanjalaisia aarrelaivoja Azoreilla. Vuonna 1597 hän sai muiden tehtäviensä ohella Earl Marshalin viran. Vuonna 1599 Essex lähetettiin Irlantiin kukistamaan suurta kapinaa ja hänet nimitettiin samalla Irlannin lordiluutnantiksi. Hän sai komentoonsa suurimman koskaan Irlantiin lähetetyn englantilaisen armeijan, mutta hän tuhlasi aikaa kohtaamatta vihollista, menetti suuren osan joukoistaan tautiepidemioissa, joutui solmimaan nöyryyttävänä pidetyn aselevon kapinajohtaja Hugh O’Neillin kanssa ja palasi ilman lupaa takaisin Englantiin selittääkseen toimiaan henkilökohtaisesti kuningattarelle.
Irlannin fiaskon jälkeen Elisabet I:n kärsivällisyys oli lopussa, jolloin Essexin vastustajat hovissa, Raleigh ja Robert Cecil, pääsivät iskemään häntä vastaan. Rangaistuksena omavaltaisesta aselevon solmimisesta, asemapaikkansa jättämisestä ja eräistä muista rikkeistä Privy Council määräsi hänet kotiarestiin taloonsa York Houseen ja kesäkuussa 1600 lisäksi erotettavaksi kaikista viroistaan. Samalla häneltä riistettiin hänen tärkein tulonlähteensä, hienojen viinien tuontiverot, mikä oli kova isku velkaantuneelle miehelle. Kotiaresti kumottiin elokuussa 1600, mutta anomuksista huolimatta Elisabet ei suostunut palauttamaan Essexille viiniverotuloja.
Epätoivoinen Essex yritti nostattaa Lontoossa kansannousun pakottaakseen kuningattaren palauttamaan hänet aiempaan asemaansa ja erottamaan hänen vastustajansa valtaneuvostosta. Ennen aikojaan paljastunut hanke epäonnistui täydellisesti: Essex marssi Lontooseen 8. helmikuuta 1601 toisen isäpuolensa Christopher Blountin ja noin parinsadan kannattajan kanssa, mutta ei saanut pääkaupungin asukkaita liittymään tuekseen. Blount haavoittui Lontoon Ludgate Hillin luona käydyssä yhteenotossa ja Essex joutui antautumaan myöhemmin samana päivänä kuningattaren sotilaille kodissaan Essex Housessa. Hänet pantiin 19. helmikuuta oikeuteen, tuomittiin kuolemaan maanpetoksesta ja teloitettiin Lontoon Towerissa mestaamalla 25. helmikuuta. Elisabet allekirjoitti kuolemantuomion.
Essexillä oli vaimonsa Francesin kanssa kaksi tytärtä ja yksi poika, Robert, joka peri Essexin jaarlin arvon. Essexin sisko Penelope Devereux oli myös aikanaan tunnettu henkilö. Filosofi Francis Bacon oli Essexin neuvonantaja ja suojatti, mutta joutui toimimaan yhtenä syyttäjistä tämän oikeudenkäynnissä.
Kulttuurissa
Gaetano Donizetti on säveltänyt Essexistä kertovan oopperan Roberto Devereux (1837). Lytton Strachey on kirjoittanut hänestä romaanin Elizabeth and Essex – a tragic history (1928). Michael Curtizin ohjaamassa elokuvassa Elisabeth ja Essex (1939) Essexiä näyttelee Errol Flynn.
Magnus Ille
Magnus Ille (s. noin 1500 - 1565 Narva) oli Äyräpään vouti, sotilas ja linnanpäällikkö.