cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alamedan piirikunnan seriffinvirasto
Alamedan piirikunnan seriffinvirasto (, lyhennettynä ACSO) toimii Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Virastolla on käytössään viisi poliisiasemaa ja kaksi vankilaa eri puolilla piirikuntaa. Sen päämaja sijaitsee piirikunnan pääkaupungissa, Oaklandissa.
Juha Silvander
Juha Silvander (s. 12. elokuuta 1982 Tornio) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka toimii nykyään Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettanissa pelaavan Asplöven HC:n apuvalmentajana. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Silvander pelasi kaudella 2003–2004 Saimaan Pallon ja Oulun Kärppien SM-liigajoukkueissa yhteensä 26 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua tehopistein 1+1=2. Jälkimmäisenä mainitussa seurassa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Silvander loi pääsarjauraa myös Ranskassa syksyllä 2008. Lisäksi hän pelasi ulkomailla myös Ruotsin, Norjan ja Iso-Britannian alemmissa sarjoissa.
Ura
Silvander on aloitti jääkiekkoilun 5-vuotiaana Tornion IHC:ssä. Hän pelasi maalivahtina D-junioriksi saakka. Pekka Saarenheimo houkutteli Silvanderin C-juniori-ikäisenä Oulun Kärppiin kaudeksi 1997–1998. Silvander voitti B-nuorten SM-sarjan kevään 2000 pudotuspelien pistepörssin tehoilla 3+9=12 ja niiden päätteeksi Suomenmestaruuden. Hän siirtyi Espoo Bluesin A-nuoriin kaudeksi 2000–2001, mutta palasi taas kaudeksi 2001–2002 Kärppiin B-nuorista tutun valmentajan, Antti Alamikkelän alaisuuteen.
Kaudeksi 2002–2003 Silvander siirtyi Mestiksen nousijajoukkue Kajaanin Hokkiin, missä tulokaskausi toi 38 runkosarjaottelussa tehot 6+17=23 ja kolmessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän teki toukokuussa 2003 vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Silvanderin toinen Mestis-kausi 2003–2004 alkoi hänellä menestyksekkäästi; hän saavutti edelliskauden maalimääränsä jo syyskuun aikana. Jatkoaika.com -sivusto palkitsi Silvanderin kaikkien aikojen ensimmäisenä kuukauden Mestis-pelaajana syyskuussa 2003. Yhteensä hän teki Hokissa 17 runkosarjaottelussa tehot 12+3=15. Joulukuussa Silvander siirtyi aluksi joulutaukoon asti kestäneellä sopimuksella Kärppiin. Hän teki joukkueessa SM-liigadebyyttinsä 7. joulukuuta 2003 Pelicansia vastaan. Silvander jatkoi Kärpissä loppukauden ja kävi myös kahden ottelun mittaisella lainalla Saimaan Pallossa tammikuussa 2004. Hän teki kauden aikana SM-liigassa yhteensä 25 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Silvanderin liigauran avausmaali syntyi 24. tammikuuta 2004 ylivoimalla Rauman Lukkoa vastaan. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.
Toukokuussa 2004 Silvander teki vuoden mittaisen sopimuksen Mikkelin Jukureiden kanssa. Hän jakoi tehoilla 12+11=23 joukkueen sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Olli Sipiläisen kanssa. Silvanderin kausi 2004–2005 peukalomurtumaan kolmannessa välieräottelussa Sportin Vjačeslavs Fanduļsin mailaniskusta. Kaudeksi 2005–2006 hän palasi Hokkiin. Silvander voitti 16 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin.
Kaudeksi 2006–2007 Silvander siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelanneeseen Nybro Vikings IF:ään. Hänen kautensa jäi kuitenkin vain kuuden ottelun mittaiseksi loukkaantumisten takia. Silvander siirtyi kaudeksi 2007–2008 sarjatasoa alemmas I-divisioonajoukkue Olofströms IK:n riveihin. Hän jakoi 20 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Andreas Svenssonin kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Kauden 2008–2009 Silvander aloitti Ranskan Ligue Magnusin Étoile noire de Strasbourgissa. Yhdeksän siellä pelatun ottelun jälkeen hän siirtyi Ruotsin I-divisioonaan ja Kristianstads IK:n joukkueeseen, josta Silvander siirtyi kahden ottelun jälkeen loppukaudeksi Norjan I-divisioonassa pelanneeseen Rosenborg IHK:hon.
Silvander siirtyi kaudeksi 2009–2010 Mestiksen nousijajoukkue Rovaniemen Kiekkoon, jonka varakapteenina hän toimi. Silvander oli tehoilla 9+20=29 joukkueen paras syöttäjä Vesa-Matti Inkeröisen kanssa sekä toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä. Hän jakoi myös kolmen muun pelaajan kanssa joukkueen sisäisen pistepörssin voiton kevään 2010 karsintasarjassa tehoilla 5+4=9. RoKi putosi kauden päätteeksi takaisin Suomi-sarjaan.
Kaudeksi 2010–2011 Silvander siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin I-divisioonajoukkue Asplöven HC:hen, jonka varakapteeni hänestä tuli. Silvander oli 25 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Kaudella 2011–2012 hän oli 18 osumallaan Asplövenin toiseksi paras maalintekijä Henrik Thegelin jälkeen. Joukkue eteni HockeyAllsvenskanin karsintoihin sekä keväällä 2011 että keväällä 2012, joista jälkimmäisellä Silvander jakoi neljällä osumallaan Asplövenin sisäisen maalipörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa. Joukkue ei noussut karsintojen päätteeksi Allsvenskaniin, mutta sai sinne paikan kaudeksi 2012–2013, kun talousongelmista kärsinyt Borås HC jätti sarjan. Silvander teki kesäkuussa 2012 vuoden mittaisen jatkosopimuksen Asplövenin kanssa ja nousi joukkueen kapteeniksi kaudeksi 2012–2013.
Kauden 2013–2014 alussa Silvander siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Iso-Britannian toiseksi korkeimmalle sarjatasolle EPIHL-joukkue Swindon Wildcatsin riveihin. Marraskuussa 2013 hän kuitenkin jätti joukkueen ja palasi tammikuussa 2014 kasvattajaseuraansa Tornion IHC:hen pelaamaan II-divisioonaa. Silvander siirtyi samalla kahdeksi vuodeksi joukkueen toiminnanjohtajaksi. Hän aloitti Torniossa myös oppisopimuskoulutuksena kaupallisen alan opinnot. Silvander lopetti pelaajauransa kevääseen 2016.
Silvander siirtyi kaudeksi 2016–2017 edellisenä keväänä takaisin Hockeyettaniin (ent. Ruotsin I-divisioona) pudonneen Asplöven HC:n apuvalmentajaksi Per Kentän alaisuuteen.
Edit
Edit on naisen etunimi, joka esiintyy myös muodossa Edith sekä Eedit. Nimi on muinais­englantilaista alkuperää ja sen alku­muoto on ollut Eadgith, joka on yhdistetty onnellista tai rikasta sekä taistelua tarkoittavissa sanoista.
Suomessa nimi Edit on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 8 360:lle, Edith 4 540:lle ja Eedit 1 712 naiselle. Nimet esiintyvät harvinaisina myös muutamilla miehillä. Nimeä ei ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Editin nimipäivä on 14. toukokuuta. Ruotsissa nimi­päivä on 31. lokakuuta.
Melonta kesäolympialaisissa 1952 – naisten 500 metrin kajakkiyksikkö
Helsingin olympiakisojen naisten melonnassa oli ainoana lajina kajakkiyksiköiden 500 metrin kilpailu. Osanottajia oli 13. Kilpailu käytiin 28. heinäkuuta Soutustadionilla.
Alkuerät
1.erä
HMS Royal George (1827)
Valmistus
Alus tilattiin 2. kesäkuuta 1819 nimellä HMS Neptune Chathamin telakalta. Alus nimettiin 12. helmikuuta 1823 uudelleen HMS Royal Georgeksi. Köli laskettiin kesäkuussa 1823. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1827 ja valmistui 3. joulukuuta reserviin sijoitettavaksi. Valmistuskustannukset varusteltuna olivat 87 418 puntaa.
Melonta kesäolympialaisissa 1952 – naisten 500 metrin kajakkiyksikkö
Alkuerät
2.erä
HMS Royal George (1827)
Palvelus
Alusta ei otettu palvelukseen, vaan se makasi reservissä Sheernessissä vuoteen 1850. Alus varustettiin 1852-1853 höyrykoneella, joka pyöritti yhdessä akselissa olevaa potkuria. Höyrykone ja sen vaatimat kattilat asennettiin vesitankkien tilalle. Lisäksi hiilten vaatima tila teki laivasta entistä ahtaamman ja pienensi sen varastoja. Vuonna 1860 aluksen ylin tykkikansi sahattiin pois ja siitä tehtiin kaksikantinen 80-tykkinen alus.
Alus myytiin 23. tammikuuta 1875 romutettavaksi Castlelle Charltoniin.
Artism, Crash ja Space
Artism, Crash ja Space ovat Henry Pullan ja Kimmo Hela-aron tekemiä graffititeoksia Kontulan metroaseman laituritasolla Helsingissä. Metroradan taustaseinään kiinnitetyt teokset on maalattu erillisille paneeleille. Teokset on tehty vuonna 1988.
Kivitippu
thumb|Kivitippu toukokuussa 2018 thumb|right|Hotellihuone Kivitipussa thumb|right|Rantakirppu Kivitipun rannassa. Kivitippu on Etelä-Pohjanmaalla Lappajärven kunnassa sijaitseva kylpylä, hotelli ja hoitola. Se sijaitsee Lappajärven rannalla. Kylpylä on saanut nimensä meteoriitista, joka ”tippui” alueelle miljoonia vuosia sitten. Kylpylän yhteydessä toimi törmäystä esittelevä Meteoriittikeskus.
Historia
Kesäkuussa 1985 Lomayhtymä vaihtoi Halkosaaren tonttinsa Lappajärven kunnan omistamaan Nykälänniemen tonttiin tulevan kylpylähankkeen takia joka tuolloin vielä tunnettiin nimellä Pohjanmaan terveyskylpylä. Nykälänniemen alueella toimi tuohan aikaan vielä Nykälän Riihiravintola ja leirintäalue.
Kivitipun rakentamiseen saatiin Raha-automaattiyhdistykseltä tukea viisi miljoonaa markkaa, ja lisäksi Lappajärven kunta tuki rakentamista 20 miljoonan markan lainalla Postipankilta jonka se lainasi eteenpäin Lomayhtymälle, lainasta Lomayhtymä maksoi takaisin 17 miljoonaa markkaa. Urakkasopimukset allekirjoitettiin toukokuussa 1988. 18. elokuuta 1988 kylpylän peruskivi muurattiin juhlallisesti ja samassa tilaisuudessa kylpylän nimeksi julkistettiin "Kivitippu". Kivitippu avattiin 24. marraskuuta 1989 ja kylpylän avajaisia ja samalla Lomayhtymän 40-vuotisjuhlia juhlittiin 4. joulukuuta 1989. Kylpylähankkeen kokonaiskustannukset olivat noin 50 miljoonaa markkaa. Kesästä 1990 lähtien Kivitippu toimi vuosittain yhtenä Lappajärven musiikkipäivien konserttipaikkana ja samana vuonna Kivitipussa järjestettiin myös ensimmäiset Lokakuun loiskeet. Yhdeksänreikäinen golfkenttä Nykälänniemeen Kivitipun yhteyteen avattiin vuonna 1991 ja kesällä 2001 kentän laajennus Herneslahden toisella puolella valmistui. Keväällä 1994 Kivitipussa avattiin Meteoriittikeskus.
Vuonna 1997 Kivitipun ravintola ja aula uusittiin, muun muassa julkisivu uudistui punertavalla tornilla sisäänkäynnin vieressä. Vuonna 1999 Kivitipun etupihalle valmistui Cafe bar Rantakirppu -kesäravintola.
Kivitipun laajennukset valmistuivat kesällä 2009.
Oligolimax cerigottana
Oligolimax cerigottana on sukupuuttoon kuollut lasikotiloiden (Vitrinidae) heimoon kuuluva kotilolaji. Sen pleistoseenilta peräisin olevia fossiileja on löydetty Välimeressä sijaitsevalta ja Kreikalle kuuluvalta Antikytheran saarelta.
Kivitippu
Historia
Vuonna 2013 ilmoitettiin Kivitipun olevan taloudellisissa ongelmissa. Syksyllä 2014 koko Kivitippua tarjottiin Lappajärven kunnalle miljoonavelkoineen ostettavaksi kahden euron hinnalla, kunta ei kuitenkaan suostunut ehdotukseen. Joulukuussa 2014 Lappajärven kunta päätti ostaa Kivitipulta Aquarius -nimisen vuonna 2008 valmistuneen rantasaunan 500 000 euron hintaan.
Kivitippu jouduttiin tammikuussa 2015 sulkemaan yli kuukaudeksi kehnon taloudellisen tilanteen vuoksi.
Vastaanottokeskustoiminta
Elokuussa 2015 Lappajärven kunnanjohtajan tuotua idean kunnanhallitukselle vastaanottokeskuksen perustamisesta Lappajärvelle alkoi pian tämän jälkeen kiertää huhuja Kivitipun muuttamisesta vastaanottokeskukseksi. 21. syyskuuta Kivitipun toimitusjohtaja ilmoitti Lappajärven kunnan järjestämässä keskustelutilaisuudessa yleisölle että vastaanottokeskukseksi muuttamisesta on keskusteltu.
30. syyskuuta allekirjoitettiin sopimus Kivitipun muuttamisesta turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskukseksi ja 15. lokakuuta 2015 Kivitippuun saapuivat ensimmäiset 50 turvapaikanhakijaa. 14. lokakuuta 2015 Lappajärven rakennuslautakunnan päätöksen mukaan vastaanottokeskuksen perustaminen Kivitippuun on Nykälänniemeen asetetun kaavan vastainen, Vaasan hallinto-oikeus kuitenkin jätti tutkimatta valitukset.
Joulukuussa tiloissa majaili jo yhteensä 225 turvapaikanhakijaa. Maahanmuuttoviraston maaliskuussa 2016 julkaiseman lehdistötiedotteen mukaan Kivitipun vastaanottokeskus suljetaan elokuuhun 2016 mennessä.
Ensimmäisten turvapaikanhakijoiden siirtäminen toisiin vastaanottokeskuksiin aloitettiin Kivitipusta kesällä 2016 ja viimeiset turvapaikanhakijat lähtivät Kivitipusta 17. elokuuta 2016. Yhden turvapaikanhakijan keskiarvo vuorokausihinta Kivitipussa kerrotaan olleen alle 66 euroa. Vuoden 2016 aikana vastaanottotoiminnan kokonaiskustannukset olivat 3 412 185 euroa.
Uudet omistajat
28. lokakuuta 2016 Lomayhtymä Oy sekä Lomayhtymä Finland Oy myivät kaikki osakkeensa Kivitipusta, uudesta perustettavasta yhtiöstä Lappajärven kunta omistaa 20 prosenttia. Keväällä 2017 Kivitippuun tehtiin miljoonan euron remontti ja hotelli avattiin saman vuoden kesäkuussa uudelleen. Vuonna 2020 meteoriittikeskuksen yhteyteen avattiin virtuaalitodellisuuslaseilla näytettävä avaruusmatkasimulaattori. Tammikuussa 2023 Kivitippu hakeutui velkasaneeraukeen Verohallinnon haettua Kivitippua konkurssiin joulukuussa 2022.
Walter Middelberg
Walter Middelberg (30. tammikuuta 1875 Zwolle – 15. syyskuuta 1944 Zwolle) oli alankomaalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai siellä pronssia kahdeksikossa Minerva Amsterdam -joukkueen jäsenenä. Hän oli kilpaillessaan kemian opiskelija.
Intianvarpuspöllö
Intianvarpuspöllö (Glaucidium radiatum) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Sri Lankassa.
Lintu esiintyy usein yksin, pareittain tai pieninä ryhminä, ja se havaitaan tavallisesti äänen perusteella ilta- tai aamuhämärässä. Länsi-Ghateilla tavattavalla muodolla on kaksi alalajia, joita toisinaan pidetään omina lajeinaan.
Kuvaus
pienoiskuva|left|G. r. malabaricum [[Keralassa.]] Tämän pienen pöllön pää on pyöreä ja ympäriinsä ohuelti juovikas. Naamassa ei ole selvää erillistä kuviota. Siivet ovat ruskehtavat, pyrstö kapeasti valkojuovainen. Linnulla on kaksi alalajia. Nimilajia tavataan Intian ja Sri Lankan tasangoilla. Länsi-Ghateilla tavattavalla malabaricum-alalajilla on lyhyempi pyrstö ja päässä enemmän ruskeaa. On esitetty, että tämä voisi oikeuttaa oman lajin asemaan.
Höyhenpeite on yläosassa tumman mustanruskea valkoisin juovin. Siipien peitinhöyhenissä on valkeita ja punaruskeita läikkiä. Käsisulat ja kyynärsulat ovat tummanruskeat vaaleanruskein juovin. Alakyljet ovat valkeahkot tai vaalean punaruskeat mustin juovin. Leuassa, ylärinnassa ja mahan keskiosassa on valkeahkoja läikkiä. Silmäterä on keltainen, nokka ja koivet ovat vihreät ja kynnet mustat.
Sri Lankassa laji on aiemmin luettu kuuluvaksi lajiin srilankanvarpuspöllö (Glaucidium castanonotum), mutta sitä pidetään erillisenä lajina, joka esiintyy kostealla vyöhykkeellä.
Elinpiiri
Linnun elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kuivat metsät ja pensastot sekä kosteat pensastot ja kosteikot.
Käyttäytyminen ja ekologia
Tämä varpuspöllö on aktiivinen pääasiassa aamu- ja iltahämärässä mutta ääntelee ja lentää myös päiväsaikaan. Ääni on erottuva ja koostuu nopeutuvista sarjoista prao..prao.prao-prao-prao, joiden voimakkuus vaihtelee, kunnes ääni yhtäkkiä loppuu. Niitä häiritsevät usein drongot, harakkalinnut ja medestäjät. Nuoret poikaset päästävät päiväsaikaan ääniä ”tik”, jotka muistuttavat intiankukastajan ääntä.
Ne oleilevat puiden lehvästössä, ja häirittäessä ne pysyvät hiljaa ja näyttävät oksantyngiltä. Toisinaan ne voivat olla näkyvillä istumassa sähkölinjoilla, ja välillä ne nautiskelevat aamuauringosta, ennen kuin siirtyvät suojaan. Ne saalistavat toisinaan päivällä pieniä Phylloscopus-uunilintuja, joskin pääasiallista saalistusaikaa on tunti ennen auringonnousua ja -laskua. Niiden ravinto koostuu hyönteisistä, pikkulinnuista, matelijoista ja jyrsijöistä.
Pesintäkausi Intiassa ajoittuu maalis-toukokuulle, ja ne pesivät ontoissa puissa 3–5 metrin korkeudessa. Pesässä on yleensä neljä munaa, paitsi lajilla malabaricum kolme.
Alalajit
Sillä on kaksi alalajia:
Géra (Lesbos)
Géra (virallisesti Δημοτική Ενότητα Γέρας, Dimotikí Enótita Géras) on yksi Mytilínin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Lesboksen saarella, Lesboksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 6 101 (vuonna 2011).
Géra sijaitsee Lesboksen kaakkoisosassa Géranlahden rannalla. Sen nimi voi olla peräisin alueella sijainneesta antiikin aikaisesta Hieran kaupungista. Géranlahti tunnettiin antiikin aikana latinaksi nimellä Portus Hieraeus.
Géra oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Lesboksen kunnaksi yhdessä Agía Paraskevín, Agiásoksen, Eresós-Ántissan, Evergétoulaksen, Kallonín, Loutrópoli Thermíin, Mantamádoksen, Míthymnan, Mytilínin, Pétran, Plomárin ja Polichnítoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Mytilínin kuntaa.
Kunnallisyksikön osat
Géran kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Luettelo tunnetuista porvoolaisista
Tämä on luettelo tunnetuista porvoolaisista.
Mukana luettelossa on myös muualla kuin Porvoossa syntyneitä henkilöitä, jotka tunnetaan porvoolaisina.
Theofánis Gkékas
Theofánis ”Fánis” Gkékas (sukunimi usein muodossa Gékas,, s. 23. toukokuuta 1980 Lárisa, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista Levantea. Pelipaikaltaan 179-senttinen Gkékas on hyökkääjä.
Ura
Gkékas aloitti uransa kotimaassaan kakkosdivarijoukkue AEL 1964:ssa. Kesällä 2001 kolmen AELissa vietetyn kauden jälkeen hän siirtyi Kallitheaan. Gkékasin hurjat maalimäärät liigassa herättivät Kreikan isojen seurojen kiinnostuksen. Tehtyään 46 maalia 99 ottelussa Gkékas siirtyi vuonna 2005 Panathinaikosiin.
Ensimmäisellä Panathinaikos-kaudellaan Gkékas jatkoi siitä mihin Kallitheassa jäi ja voitti liigan maalipörssin 17 maalilla. Maaliskuussa 2005 Gkékas teki debyyttinsä Kreikan maajoukkueessa MM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan. Kreikka voitti ottelun 2–0. Ennen maajoukkue-esiintymistään Gkékas ei ollut koskaan aiemmin edustanut Kreikkaa edes nuorten maaotteluissa. Gkékas kuului myös Kreikan joukkueeseen vuoden 2005 Confederations Cupissa. Kaudella 2005–2006 larissalainen sai kokemusta eurocup-peleistä, kun Panathinaikos pelasi mestarien liigassa.
Saksan toiseksi ylimmällä liigatasolla pelannut VfL Bochum halusi hankkia kreikkalaishyökkääjän jo keväällä 2006, mutta Panathinaikosin vaatima 1,5 miljoonan euron hinta Gkékasista oli liian suuri saksalaisjoukkueelle.
Kesällä 2006 Panathinaikos osti Dimítris Salpingídisin PAOK Salonikista. Sopimus myös mahdollisti Gkékasin siirtymisen PAOK'iin. Gkékasin kieltäytyessä vaihtamasta seuraa, seuran omistaja Giánnis Vardinogiánnis lainasi hänet Saksan Bundesliigaan nousseeseen Bochumiin vaivaisella 300 000:n euron siirtosummalla.
Ann Coulter
Ann Hart Coulter (s. 8. joulukuuta 1961) on yhdysvaltalainen konservatiivinen kolumnisti, poliittinen kommentaattori ja kirjailija. Hänet tunnetaan keskustelua herättävistä radikaaleista lausunnoistaan.
Theofánis Gkékas
Ura
Bochumissa Gkékasista tuli nopeasti fanien suosikki ja he kutsuivatkin häntä ”Kreikkalaiseksi jumalaksi”. Gkékas voittikin ensimmäisellä kaudellaan Bundesliigan maalikuninkuuden 20 maalillaan ja Bochum säilytti sarjapaikkansa. Huhtikuussa 2007 Bayer 04 Leverkusen hankki kreikkalaisen pelioikeudet kaudeksi 2007–2008 4,7 miljoonalla eurolla.
Ann Coulter
Coulter syntyi New Yorkin kaupungissa, mutta kasvoi New Canaanissa Connecticutissa. Hän opiskeli lakia University of Michigan Law Schoolissa ja työskenteli vetoomustuomioistuimessa Kansas Cityssä. Hän työskenteli senaatin lakikomiteassa republikaanien vuoden 1994 vaalivoiton jälkeen.
Kansalliseen mediaan Coulter pääsi, kun MSNBC palkkasi hänet 1996 lakikirjeenvaihtajaksi. Kanava erotti hänet ensimmäisen kerran helmikuussa 1997 hänen pilkattuaan edesmennyttä Yhdysvaltain Ranskan-lähettilästä Pamela Harrimania. Lopullisesti kanava erotti Coulterin, kun hän pilkkasi maamiinojen kieltokampanjan perustajaa, vammautunutta Vietnamin sodan veteraania Robert Mulleria syyttäen tätä sodan häviämisestä.
Coulter avusti Paula Jonesia ilmaiseksi hänen demokraattipresidentti Bill Clintonia vastaan nostetussa, seksuaalista ahdistelua käsittelevässä oikeusjutussaan.
13. syyskuuta 2001 Coulter kirjoitti kolumnissaan:
Kirjallinen tuotanto
Coulter on kirjoittanut kuusi kirjaa, jotka kaikki ovat nousseet The New York Timesin Best Seller -listalle:
Kirjoissaan Coulter puolustaa Richard M. Nixonia ja väittää demokraattien maanpetoksellisesti heikentäneen Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa, George W. Bushin joutuneen epäreilun mediamyllytyksen kohteeksi ja liberaalien kieltävän Jumalan ja pitävän liberalismia itseään uskontona.
Ruso-orneerot
Ruso-orneerot (Clibanornis) on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 5 lajia.
Shon Mi-na
Shon Mi-Na (s. 8. lokakuuta 1964) on eteläkorealainen entinen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1984 ja 1988. Shon sai hopeaa Los Angelesin kisoista 1984 ja oli mukana maansa kultaa voittaneessa joukkueessa Soulissa 1988. Hän myös vannoi urheilijoiden valan vuoden 1988 kisoissa.
Henricus Tromp
Henricus Tromp (19. maaliskuuta 1878 – 17. huhtikuuta 1962) oli alankomaalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä pronssia kahdeksikossa saaneeseen Minerva Amsterdam -joukkueeseen.
Tromp opiskeli kilpaillessaan kaivosinsinööriksi. Hän työskenteli alalla Alankomaiden Itä-Intialla (nykyisessä Indonesiassa), jossa oli syntynyt. Hän otti vuonna 1925 käyttöönsä sukunimen Van Hettinga Tromp. Hän kuoli 84-vuotiaana Belgian Etterbeekissä.
Sangihenviheltäjä
Sangihenviheltäjä on noin 17 cm pitkä rastaiden kaltainen lintu. Selkä on yläpuoleltaan oliivinruskea, alaselkä enemmän kastanjanruskea. Vatsan väri on ruosteenruskea. Nokka on musta ja vahva. Laji voidaan sekoittaa kultabulbulin alalaji Ixos affinis platenaehen, joka on isompi ja päältä vihertävämpi ja jonka rinta ja kaula ovat kellertävät. Laulu on kovaäänistä ja drongojenkaltaista säkeiden toistoa. Lisäksi chweep chweep ääniä.
Sangihenviheltäjät elävät 600–750 m:n korkeudella metsissä, joille ovat tyypillisiä kairapalmujen (Pandanus) suvun puumaiset kasvit. Sangihenviheltäjäkannan kooksi arvioidaan noin 50–250 yksilöä. Suurin uhka on metsien häviäminen maatalouden tieltä. Suurin osa Sanghihen alkuperäisistä metsistä on kaadettu.
Pilkkihiihto
thumb|Pilkkihiihtokilpailut [[Ruokolahti|Ruokolahdella pitkäperjantaina 2008.]] thumb|Lähtö Pilkkihiihto on pilkkikalastuksen ja hiihdon yhdistelmä. Pilkkihiihtokilpailuja varten tehdään jäälle ja mahdollisesti myös osaksi maalle pyöreähkö latulenkki. Sitä hiihdetään yhteen suuntaan sovittu aika. Jokaisella kierroksella kilpailijan tulee onkia yksi kala hiihtolenkin ulkopuolelta ja tuoda se hiihtäen maaliin. Sijoituksen kilpailussa määrää kalallisten kierrosten määrä maaliviivalla sovitun ajan sisällä. Tasatuloksen saaneilla ratkaisee viimeisen kierroksen saapumisjärjestys, aikaisemmin kalan kanssa maaliin saapuneen hyväksi.
Pilkkihiihdon historia
Pilkkihiihtoa kokeiltiin ensimmäisen kerran mäntyharjulaisessa urheiluseura Mäntyharjun Jäntevässä, jossa Antero Rusinen ideoi pilkkihiihdon 1970-luvun puolivälissä. Vähitellen harrastus levisi lähinnä seurojen kuntourheilupuolelle.
Pilkkihiihtoa on harrastettu eniten Itä-Suomessa. Tunnetuimpia paikkakuntia kisojen järjestäjinä ovat olleet Iisalmi, Asikkala, Lappeenranta, Ruokolahti, Mikkeli, Joutseno, Luumäki ja Mäntyharju. Ensimmäisiin, vuonna 1985 järjestettyihin SM-kisoihin osallistui 200 kilpailijaa. Kilpailuihin on osallistunut hiihtoseurojen lisäksi urheilukalastusseuroja.
Pilkkihiihtoradat
Pilkkihiihtoradat tulee suunnitella sellaiseen paikkaan, mistä tulee kalaa ainakin kohtuullisesti. Radan pituus on noin yksi kilometri. Radan sisäreunaan tehdään perinteistä tyyliä hiihtäville kilpalatu ja ulkoreunaan luistelutyyliä käyttäville oma rata. Rata-alueelle ei saa kairata reikiä. Radan tulee olla selkeä, eikä siinä saa olla jyrkkiä kaarteita tai mutkia. Radan sisälle tulee jäädä selkeä keskiosa. Keväällä jäälle nousee joskus vesi. Tällöin on mietittävä vaihtoehtoinen paikka, jossa vesi ei ole esteenä. Radan vetäminen kokonaan maalle ei ole suositeltavaa, koska silloin kilpailijat jäävät lähelle rantaa, jolloin viiden metrin etäisyys toisiin kilpailijoihin ei helposti toteudu.
Pilkkihiihdon sarjajako
Sarjajako on vuosien varrella vaihdellut. Miesten puolilla on sopiva SM-pilkkionginnan sarjajako: yleinen, 55-vuotiaat ja 65-vuotiaat. Naisilla on yksi sarja ja alle 16-vuotiailla tytöillä ja pojilla yksi yhteinen sarja.
Kilpailujen valvonta
Usein parhaille kalapaikoille ahtaudutaan liiaksi, ja silloin tarvitaan puolueetonta valvojaa. Lohkovalvojan tulee kieltää yleisöä menemästä liian lähelle kilpailijaa. Kilpailuihin tulee nimetä kolmihenkinen jury, jossa on ainakin yksi kilpailijoiden edustaja.
Chóra (Kythera)
thumb|vasen|250px|Chóra. thumb|left|250px|Chóran linna. Chóra sijaitsee Kytheran eteläosassa. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κυθήρων, Topikí Koinótita Kythíron), johon kuuluvat varsinaisen Chóran kylän lisäksi Kálamos, Kapsáli, Manitochóri, Poúrko ja Strapódi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 665.
Historia
Saaren ollessa Venetsian tasavallan alaisena, siirrettiin saaren pääkaupunki Palaióchorasta, pienestä 1200-luvulla rakennetusta bysanttilaisesta sitadellista, turvallisuussyistä Chóraan. Kahden kilometrin päässä etelässä, sijaitsee Kapsálin kylä, joka toimi venetsialaiskaudella Chóran satamana. Chóran linna rakennettiin vuonna 1503 pienen jo olemassaolleen suojamuurin sisään. Chóran kylä puolestaan rakennettiin linnan ainoan sisäänkäynnin eteen.
Rakennukset
Kylän arkkitehtuuri muistuttaa Egeanmeren alueen arkkitehtuuria. Lisäksi havaittavissa on englantilaisia ja venetsialaisia vaikutteita. Chóran rakennukset on rakennettu hyvin lähelle toisiaan ja kadut ovat kapeita, eikä kaikkialle pääse edes kaksipyöräisillä kulkuneuvoilla. Chórassa on kaksi pääaukiota. Toinen on nimeltään Estavroménoksen aukio, jolla ranskalaiset julistivat vuonna 1799 Ranskan suuren vallankumouksen periaatteita. Aukiolla poltettiin samoihin aikoihin myös Libro d'Oro -teos, joka oli luettelo Venetsian tasavallan aatelisista.
Pääaukioista toisella sijaitsee puolestaan Kytheran kunnantalo, muita julkisia palveluita sekä pankkeja. Kylän itäisimmässä paikassa sijaitsee Belvedere-niminen näköalapaikka, josta näkee esimerkiksi Kapsálin kylän rannat. Belvederestä alkaa laskeutuminen kohti Kapsálin kylää. Chóran linnan ja sen uloimpien muurien välissä sijaitsee Mésa Voúrgos -niminen alue, jolla sijaitsee useita yksityisiä kirkkorakennuksia. Nämä rakennukset ovat vuosisatojen ajan olleet muutamien perheiden omistuksessa.
Saint Kitts ja Nevis yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Saint Kitts ja Nevis on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1983 lähtien. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa yhteensä viisi mitalia, joista yksi on kultainen.
Saint Kitts ja Nevisin menestynein yleisurheilija on Kim Collins, joka voitti kultaa 100 metrin juoksussa Pariisissa 2003. Lisäksi hän saavutti pronssia 200 metrin juoksussa Edmontonissa 2001 sekä 100 metrin juoksussa Helsingissä 2005 ja Daegussa 2011. Edmontonissa hän sijoittui 100 metrillä viidenneksi. Daegussa 2011 Saint Kitts ja Nevis saavutti pronssia miesten 4 × 100 metrin viestissä.
Chóra (Kythera)
Rakennukset
Kylän nähtävyyksiin kuuluu myös muun muassa Kytheran arkeologinen museo.
Hercule Poirot
Hercule Poirot on fiktiivinen belgialainen yksityisetsivä, joka selvittää murhia englantilaiskirjailija Agatha Christien teoksissa. Poirot esiintyy yhteensä 33:ssa Christien romaanissa ja 54 novellissa sekä muutamassa Christien kuoleman jälkeen kirjoitetussa romaanissa. Hahmon ensiesiintyminen oli romaanissa Stylesin tapaus (1920), jonka Christie oli kirjoittanut vuonna 1916. Poirot-tarinoita on myös sovitettu elokuviin ja televisioon.
Kirjallinen historia
Ennen ensimmäistä Poirot-romaaniaan Agatha Christie (1890–1976) oli lukenut Arthur Conan Doylen Sherlock Holmes -tarinoita ja kahta muutakin rikoskirjailijaa. Hän alkoi haluta itsekin rikoskirjailijaksi, ja hänen siskonsa Madge haastoi hänet kirjoittamaan tarinan, jossa lukija ei arvaisi murhaajaa. Christie oli ollut töissä apteekissa, joten hän osasi hyödyntää myrkkyjä tarinoissaan. Salapoliisikseen hän valitsi belgialaisen poliisin, joka oli tullut Englantiin pakolaisena, sillä Torquayn seudulla, missä Christie asui, oli tuohon aikaan paljon belgialaisia pakolaisia.
Agatha Christie kirjoitti ensimmäisen Poirot-romaaninsa Stylesin tapaus vuonna 1916. Kuusi lontoolaista kustantajaa ensin torjui sen, kunnes John Lane julkaisi sen vuonna 1920. Christie oli ehdottanut kustantajalle romaanin julkaisua salanimellä, mutta se julkaistiin kuitenkin Christien oikealla nimellä. Romaani oli Christien ensimmäinen julkaistu teos. Stylesin tapaus sai lehdistöltä hyvät arvostelut. Agatha Christieltä julkaistiin seuraavien 55 vuoden aikana kaikkiaan 33 Poirot-romaania ja 56 novellia.
Vaikka Christie käytti Poirot’ta ylivoimaisesti eniten kaikista henkilöhahmoistaan, hän oli etenkin uransa loppupuolella tyytymätön tähän. Yksi ongelma oli ikä – Poirot oli ollut eläkeiässä jo Christien luodessa hahmon vuonna 1921, joten Christien oli pakko venyttää realismin rajoja voidakseen kirjoittaa hänestä vielä 1970-luvullakin. Poirot alkoi myös tuntua luojastaan liian karrikoidulta ja ärsyttävältä hahmolta. Christie myös satirisoi omaa tyytymättömyyttään Poirot’hon teostensa kautta: myöhäiskauden kirjoissa esiintyy Christien parodinen omakuva, naispuolinen salapoliisikirjailija Ariadne Oliver, joka harmittelee sitä, että on ottanut kirjojensa sankariksi suomalaisen salapoliisin, vaikkei tiedä Suomesta ja suomalaisista mitään.
Christie valitteli jo vuonna 1938 Daily Mailissä kyllästyneensä Poirot’hon. Hän päätti kuitenkin jatkaa tarinoiden kirjoittamista kustantajansa vaatimuksista ja niiden suursuosion vuoksi. Christie kirjoitti toisen maailmansodan aikana tarinan Esirippu. Poirotin viimeinen juttu, jossa Poirot saa surmansa, mutta romaani päätettiin julkaista vasta Christien kuoleman jälkeen. Se julkaistiin lopulta vuonna 1975 Christien vielä eläessä, sillä kustantaja ja Christie pelkäsivät muiden kirjailijoiden saattavan pitää Poirot’n hengissä, ellei Christie itse päästä häntä päiviltä. Poirot’n kuoleman jälkeen suuret lehdet kuten Daily Telegraph ja New York Times julkaisivat hänestä kuolinilmoituksen.
Poirot’n hahmo
Christien mukaan Hercule Poirot’n hahmolla ei ollut esikuvia, sillä salapoliisikirjallisuutta ei ollut vielä silloin julkaistu kovin paljon. Hän sanoi valinneensa Hercule-nimen saadakseen salapoliisinsa vaikuttamaan järkevältä ja tärkeältä, ja Poirot-nimen vain koska se vaikutti sopivalta. Christie-tutkijat ovat etsiessään Poirot’lle esikuvia huomauttaneet, että muutama hiukan samanniminen salapoliisihahmo oli jo esiintynyt englanninkielisessä salapoliisikirjallisuudessa ennen Poirot’ta, kuten G. K. Chestertonin Hercule Flameau, Marie Bellow Lowndesin Hercule Popeau, ja Frank Howell Evansin Jules Poiret. Viiksiltään ja työtavoiltaan Poirot’n sanotaan muistuttavan paljon Lontooseen 1860-luvulla asettunutta itävaltalais-unkarilaista salapoliisia Ignatius Pollakya.
Poirot on 162,5 senttimetriä pitkä. Hänen päänsä on munanmuotoinen ja hiukan kallellaan vasemmalle. Poirot’n silmät säteilevät vihreinä kun hän innostuu. Poirot käyttää kävelykeppiä, jossa on kultainen koristenauha. Hänen vahatut viiksensä ovat koko Lontoon hienoimmat. Hän pukeutuu aina äärimmäisen hienostuneesti, siististi ja tilanteen mukaisesti.
Salapoliisina Poirot ei nojaudu pelkkään konkreettiseen todistusaineistoon, kuten jalanjälkiin tai tupakantuhkaan, sillä ne eivät hänen mukaansa riitä rikosten selvittämiseen. Sen sijaan hän luottaa omaan päättelykykyynsä, ”pieniin harmaisiin aivosoluihinsa”. Hän käyttää psykologiaa pohtiessaan murhaajan henkilöllisyyttä, joskus jopa todistusaineiston vastaisesti. Usein hän havaitsee vihjeitä varomattomissa kasvonilmeissä tai sanoissa. Joskus Poirot ratkaisee rikoksen asettamalla epäillylle ansan, johon tämä lankeaa. Tarinat huipentuvat usein dramaattiseen kohtaukseen, jossa Poirot on koonnut kaikki epäillyt samaan tilaan paljastaakseen murhaajan.
Poirot’n elämä
thumb|upright|Hercule Poirot'ta esittävä pienoisveistos [[Ellezellesissä Belgiassa.]]
Poirot'n syntymävuotta ei kerrota suoraan. Tarinassa Murhenäytelmä kolmessa näytöksessä Poirot'n kerrotaan saavuttaneen eläkeiän ensimmäisen maailmansodan puhkeamisen aikoihin. Tämän perusteella hänen on arveltu syntyneen vuosien 1849–1854 välillä. Poirot’n ikääntyminen ei noudata kirjojen ilmestymistahtia, sillä hän on ensimmäisissä kirjoissa 1920-luvun alussa noin 60-vuotias ja viimeisissä kirjoissa 1970-luvun alussa noin 85-vuotias.
Belgiasta kotoisin oleva Poirot ei paljasta kovinkaan paljoa varhaisesta elämästään. Hän kertoo perheensä olleen köyhä, ja että hänellä oli monta sisarusta. Heistä hän mainitsee luotettavasti nimeltä vain pikkusiskonsa Yvonnen, ja hänetkin vain erään tarinan varhaisversiossa. Tarinassa Neljä suurta hän kertoo kaksosveljestään Achillesta, mutta myöntää myöhemmin vain keksineensä hänet. Poirot kertoo lisäksi lähettelevänsä joululahjoja sisarustensa monille lapsille ja lapsenlapsille.
Poirot kävi Belgiassa katolista koulua ja liittyi sen jälkeen poliisivoimiin, mitä aikaa hän muistelee tarinassa ''Esirippu. Poirotin viimeinen juttu''. Ajan myötä hän yleni ja saavutti kansainvälistä mainetta rikosten selvittäjänä. Hän teki myös yhteistyötä Britannian poliisin kanssa ja tutustui sitä kautta komisario James Jappiin ja Lloyd’sin työntekijään Arthur Hastingsiin, jotka esiintyvät useassa Poirot-tarinassa.
Poirot’n oli tarkoitus jäädä eläkkeelle vuonna 1914. Kun ensimmäinen maailmansota oli puhjennut ja Saksa miehittänyt Belgian, Poirot pakeni kaksi vuotta myöhemmin monen muun belgialaisen tavoin Englantiin. Siellä hän asui rouva Inglethorpin tiluksilla kuuden muun belgialaispakolaisen kanssa.
Sodan päätyttyä Poirot ryhtyy salapoliisiksi ystävänsä kapteeni Hastings avustajanaan. Hän muuttaa Lontooseen, ja muutamassa vuodessa hänestä tulee kaupungin halutuin ja kallein salapoliisi. Hän saa mainetta erehtymättömänä mutta tahdikkaana juttujen ratkaisijana. Hänen asiakaskuntaansa kuuluu Lontoon varakasta väkeä ja jopa pääministereitä. Jotkin jutuistaan hän ottaa tehtäväkseen omasta aloitteestaan ja ilman palkkiota. Poirot’n osoite Lontoossa on 56B Whitehaven Mansions, Charterhouse Square, Lontoo W1. Maailmansotien välissä Poirot matkustaa ympäri Eurooppaa ja Lähi-itää tutkien rikoksia ja murhia. Suurin osa hänen jutuistaan sijoittuu tuohon aikaan ja hän on maineensa huipulla.
Muut vakiohahmot
Ariadne Oliver on Hercule Poirot’n ystävä ja Christien humoristinen parodia itsestään. Rouva Oliver kirjoittaa salapoliisitarinoita, joiden päähenkilönä on suomalainen Sven Hjerson. Oliver esiintyy seitsemässä romaanissa.
Poirot’n sihteeri, Neiti Felicity Lemon, esiintyy useimmiten ainoastaan pienissä sivurooleissa. Yleensä hänet vain mainitaan ohimennen. Poirot kuvailee häntä ”uskomattoman rumaksi mutta tehokkaaksi”. Suurempi rooli hänellä on romaanissa Neiti Lemon erehtyy.
Komisario James Japp on Scotland Yardin poliisivirkamies ja esiintyy monissa tarinoissa. Hän yleensä pyrkii selvittämään samaa juttua kuin Poirot.
George (Poirot’n kielenkäytössä Georges), jonka sukunimi on tuntematon, on perinteinen englantilainen miespalvelija. Hän astuu Poirot’n palvelukseen vuonna 1923 ja eroaa vasta hieman ennen Poirot’n kuolemaa.
Sovitukset
thumb|upright|[[David Suchet on esittänyt Poirot’ta 1980-luvun loppu­puolelta lähtien englantilaisessa televisio­elokuvien sarjassa.]]
Esiintyjät
Poirot’ta ovat esittäneet elokuvissa ja televisiossa muun muassa Albert Finney, Peter Ustinov, Ian Holm, Tony Randall ja Alfred Molina. Tunnetuimpia filmitaltiointeja Poirot’n tarinoista on ITV:n tuottama Hercule Poirot -televisiosarja (1989–2013), jossa Poirot’ta näyttelee David Suchet. Suchet on valittu Poirot'n parhaaksi näyttelijäksi.
Chris van der Drift
Christopher Jason van der Drift (s. 8. maaliskuuta 1986 Hamilton) on uusiseelantilainen moottoriurheilija ja hollantilaista syntyperää. Hän aloitti uransa Karting-sarjoissa vuonna 1994 ja kilpaili vuoteen 2002 saakka voittaen kuusi Uuden-Seelannin mestaruutta ja kuusi North Island mestaruutta. Vuonna 2004 Drift siirtyi Formula BMW ADAC sarjaan sijoittuen neljänneksi. Hän toisti tämän seuraavana vuonna. Vuonna 2006 Drift sijoittui toiseksi Formula Renault Northen Europe Cupissa ja Eurocup Formula Renault-sarjoissa. Vuonna 2007 Drift kilpaili International Formula Master-sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi. Seuraavana vuonna hän voitti sarjan mestaruuden. Drift kilpaili Aasian GP2-sarjassa kaudella 2008-09 saavuttaen viisi pistettä. Vuonna 2009 hän kilpaili World Series by Renault-sarjassa sijoittuen 11:nneksi. Vuonna 2010 Drift kilpaili Superleague Formula-sarjassa sijoittuen neljänneksi. Vuonna 2011 Drift kilpaili muutamia kilpailuja Superleague Formula ja Formula Renault 3.5 sarjoissa. Vuonna 2012 Drift ajoi Auto GP World Series -sarjassa. Hän voitti yhden kilpailun sijoittuen loppupisteissä neljänneksi.
Ikuinen vappu
Ikuinen vappu on suomalaisen rap-duo JVG:n single, joka julkaistiin 11. helmikuuta 2019. Kappaleen ovat tuottaneet ja säveltäneet DJPP ja Eppu Kosonen, ja sen ovat sanoittaneet DJPP, Eppu Kosonen, Jare Brand ja VilleGalle. Kappale oli 11 viikkoa Suomen virallisen singlelistan ykkösenä.
Ikuinen vappu -musiikkivideolla on YouTubessa 8,7 miljoonaa näyttökertaa, ja kappaleella on Spotifyssa 27,1 miljoonaa kuuntelukertaa (marraskuu 2021). Ikuinen vappu on Spotifyn vuoden 2019 kuunnelluin kappale Suomessa. Emma-gaalassa 2020 kappale palkittiin vuoden biisinä ja vuoden striimatuimpana biisinä.
Hindulaisuuden historia
Vanhimmat kerrostumat, kuten veden tärkeä sakraalinen vaikutus, lienevät peräisin Indus-kulttuurista (2600–1900 eaa.).
Veda-kaudella palvottiin lähinnä henkilöityneitä luonnonilmiöitä. Veda-kirjallisuus koottiin kokoelmaksi noin 1000–800 eaa.
Klassisella kaudella palvonta keskittyi kahden jumaluuden Shivan ja Vishnun palvontaan, ja palvomista varten rakennettiin temppeleitä.
Keskiajalla islam saapui Intiaan, ja hindulaisuus kehittyi monimuotoisemmaksi. Toisaalta voimistui persoonallisen jumalan antaumuksellista ja rakastavaa palvelua korostava bhakti-liike, toisaalta myös abstraktia filosofiaa korostettiin.
Vuonna 1947, kun Pakistan ja Intia erotettiin toisistaan osin uskonnollisia rajoja pitkin, Intiasta tuli muodollisesti uskonnoton mutta käytännössä hindulaisuuden dominoima valtio. Toisaalta intialaisten muuttaminen ulkomaille, sekä Eurooppaan että Afrikkaan, on johtanut hindulaisten yhteisöjen syntymiseen eri puolille maailmaa. Britanniassa lasketaan elävän noin miljoona hindua, ja vuonna 2008 siellä on avattu Euroopan ensimmäinen hinduille suunnattu valtion rahoittama alakoulu.
John Geiger
John Francis Geiger (28. maaliskuuta 1873 Philadelphia, Pennsylvania – 6. joulukuuta 1956 Philadelphia) oli yhdysvaltalainen soutaja, joka edusti Vesper Boat Clubia. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa kahdeksikossa.
Chimedbazaryn Damdinsharav
Chimedbazaryn Damdinsharav (s. 21. maaliskuuta 1945 Guchin-Us Sum) on mongolialainen entinen painija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili kolmissa olympialaisissa, vuosina 1964, 1968 ja 1972. Damdinsharav osallistui kaksissa ensimmäisissä kisoissa vapaapainiin, mutta vuonna 1972 hänet nähtiin kreikkalais-roomalaisessa sarjassa. Hän voitti olympiapronssia alle 52-kiloisten vapaapainissa vuonna 1968.
Luettelo televisiosarjan Winx-klubi jaksoista
Luettelo televisiosarja Winx-klubin jaksoista.
1. tuotantokausi
Alun perin esitetty: 28. tammikuuta 2004 – 26. maaliskuuta 2004 (RAI 2) 24. lokakuuta 2004 – 2005 (MTV3, Juniori)
3. tuotantokausi
Alun perin esitetty: 29. tammikuuta 2007 – 28. maaliskuuta 2007 (RAI 2) 1. huhtikuuta 2007 – 2. tammikuuta 2008 (MTV3, Juniori)
4. tuotantokausi
Alun perin esitetty: 15. huhtikuuta 2009 – 13. marraskuuta 2009 (RAI 2) 16. tammikuuta 2010 – 9. tammikuuta 2011 (MTV3, Juniori)
5. tuotantokausi
Alun perin esitetty: 16. lokakuuta 2012 – 24. huhtikuuta 2013 (RAI YoYo) 1. joulukuuta 2012 – 10. elokuuta 2013 (MTV3, Juniori)
6. tuotantokausi
Alun perin esitetty: 6. tammikuuta 2014 –  24. heinäkuuta 2014 (RAI YoYo) 19. tammikuuta 2015 - 23. toukokuuta 2015 (MTV Juniori)
Winxien maailma (1. kausi)
Alun perin esitetty: 18. tammikuuta 2017 – 3. helmikuuta 2017 (RAI Gulp) 4. marraskuuta 2016 (Netflix)
Winxien maailma (2. kausi)
Alun perin esitetty: 19. kesäkuuta 2017 – 5. heinäkuuta 2017 (RAI Gulp) 16. kesäkuuta 2017 (Netflix)
8. tuotantokausi
Alun perin esitetty: 15. huhtikuuta 2019 – n/a 2019 (RAI YoYo) 5. lokakuuta 2019 - n/a 2019 (MTV3)
Elastaasi
Elastaasi on molekyylibiologiassa seriiniproteaasien luokkaan kuuluva entsyymi, joka pilkkoo sidekudoksessa elastiini-nimistä proteiinia. Ihmiselimistössä elastaasia on perinteisesti ajateltu olevan kahdentyyppistä: haiman elastaasia ja valkosolujen elastaasia. Kuitenkin ihmisellä on kuusi geeniä, jotka koodaavat samankaltaisia elastaasiproteiineja: elastaasi 1, 2, 2A, 2B, 3A, ja 3B. Alan kirjallisuudessa käytetään haiman sisältämästä entsyymistä nimeä elastaasi-1, mutta todellisuudessa tällä viitataan elastaasiin 2A.
Haiman elastaasin mittausta ulosteesta käytetään tutkittaessa haiman vajaatoimintaa, joka voi johtua esimerkiksi toistuvista haimatulehduksista tai perinnöllisistä sairauksista, kuten kystisestä fibroosista.
Kurovitsa
Kurovitsa on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Siiverskan kaupunkikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee laajan peltoaukean keskellä 5,5 kilometriä Siiverskan asemalta koilliseen. Kylässä on reilut 700 asukasta (vuonna 2012).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Venäjän vallattua Inkerin takaisin Ruotsilta Pietari I lahjoitti Kurovitsan kartanon kylät pojalleen Alekseille. 1860-luvulle saakka Kurovitsan asukkaat olivat tilanomistajien maaorjia. Vuonna 1897 kylässä oli 579 asukasta, joista 470 oli ortodokseja ja loput vanhauskoisia.
Nykyään Kurovitsa koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista, kunnallisista asuintaloista ja huviloista. Sen kautta kulkee Hatsinan ja Siiverskan välinen maantie sekä Pietarista etelään johtavat valtatiet yhdistävä Kemppaalan ja Hattulan välinen maantie R40. Kylässä sijaitseva karjatila on lopettanut toimintansa. Nähtävyyksiin kuuluu vanhalla suomalaisella hautausmaalla sijaitseva 1000–1200-luvun kurgaaniryhmä sekä vuonna 1873 rakennettu Kazanin Jumalanäidin tsasouna.
Hindulaisuuden suuntaukset
Hindulaisuuden suuntaukset jakaantuvat lukemattomiin eri oppitraditioihin, jotka eroavat siinä, mikä jumaluuden ilmentymä ja mitkä pyhät kirjoitukset ovat tärkeimpiä. Nykyisin suurimmat pääsuuntaukset ovat Vishnun palvontaan keskittyvä vaishnavismi, Shivan palvontaan keskittyvä shaivismi eli shivalaisuus sekä Devin (Suuren Jumalattaren palvontaan keskittyvä shaktismi. Krishna-liike on tunnetuimpia uushindulaisuuden suuntauksia, ja se leviää etenkin Intian ulkopuolella.
Eksosfääri
Eksosfääri on Maan ilmakehän ylin kerros. Eksosfäärin alkuraja on kiistanalainen, mutta yleensä sen määritellään alkavan 200–600 kilometrin korkeudesta. Virallisesti eksosfääri ei ole osa ilmakehää, vaan luetaan Maan lähiavaruudeksi. Eksosfääri koostuu pääosin vedystä ja heliumista, jotka ovat maailmankaikkeuden yleisimmät alkuaineet. Eksosfäärin yläkorkeutta ei ole määritelty virallisesti.
Team RFR
Team RFR, aiemmin tunnettu nimellä KMP Racing, on ranskalainen formulatalli, joka kilpailee nykyään Formula Renault 3.5 -sarjassa. Talli käyttää venäläistä lisenssiä.
Talli perustettiin vuonna 2009, jolloin se debytoi Formula Renault 3.5 -sarjassa yhteistyössä SG Formulan kanssa. Vuonna 2010 talli käytti Ultimate Motorsportin autoja kilpaillen KMP Racing -nimellä. Vuonna 2012 tallin nimeksi vaihtui Team RFR.
Kaudeksi 2012 talli uudistui muutenkin kuin nimeltään, sillä se yhdistyi Ghislain Boettin BRT Teamin kanssa. Tiimi muutti Colomiersin talliltaan Toulousen läheltä Nogaron radalle BRT:n tiloihin. Tallipäällikkönä jatkaa tallin Bruno Besson.
Hohenzollern-Sigmaringen
Hohenzollern-Sigmaringen oli maa- ja ruhtinaskunta Etelä-Saksassa nykyisen Baden-Württembergin osavaltion alueella. Ruhtinaskuntaa hallitsi Hohenzollernien švaabilainen (katolinen) sukuhaara Hohenzollern-Sigmaringen. Ruhtinaskunta oli olemassa vuosina 1579–1850.
Historia
Hohenzollern-Sigmaringenin kreivikunta luotiin vuonna 1576, kun Zollernin kreivikunta jaettiin kreivi Kaarle I:n kuoltua hänen kolmen poikansa kesken. Alueen oli lahjoittanut hänelle Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta. Samassa jaossa luotiin myös Hohenzollern-Haigerlochin ja Hohenzollern-Hechingenin kreivikunnat. Toisin kuin protestanttiseksi kääntynyt Brandenburgiin asettunut Hohenzollernien frankkilainen haara, eteläisiä kreivikuntia hallinnut Hohenzollernien svaabialainen haara pysyi katolilaisena. Hohenzollern-Sigmaringenin kreivikunta korotettiin vuonna 1623 ruhtinaskunnaksi. Se kuului vuosina 1806–1813 Reinin liittoon ja vuosina 1815–1850 Saksan liittoon. Euroopan hullun vuoden jälkeen Hohenzollern-Sigmaringenissa otettiin käyttöön demokratia. Preussi miehitti maan saman vuoden elokuussa, koska ruhtinaskunnassa oli puhjennut levottomuuksia monarkistien ja demokratiaa kannattaneiden välillä. Preussi liitti maan itseensä 1850. Maan viimeinen ruhtinas, Kaarle Anton (myöh. Karl Anton von Hohenzollern), palveli kruununsa menetettyään Preussin pääministerinä vuosina 1858–1862.
Karl Antonin pojasta Karl Eitel Friedrich Hohenzollernista tuli Romanian ruhtinas (1866–1881) ja kuningas (1881–1914). Sukuhaara pysyi Romanian valtaistuimella vuoteen 1947 saakka.
Hot Fuss
Hot Fuss on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Killersin debyyttialbumi, joka julkaistiin kesällä 2004. Albumi julkaistiin Britanniassa 7. kesäkuuta 2004 ja kotimaassaan Yhdysvalloissa 15. kesäkuuta.
Hot Fuss ylsi kolmessa maassa listaykköseksi, muun muassa Britannian albumilistalla. Kotimaassaan Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla sen paras sijoitus oli seitsemäs. Joulukuuhun 2012 mennessä albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli seitsemän miljoonaa kappaletta.
Listasijoitukset
Listasijoitusten lähde:
Amarildo
thumb|right|250pxAmarildo vuonna 1962. Amarildo Tavares da Silveira (s. 29. kesäkuuta 1939, Rio de Janeiro, Brasilia), paremmin tunnettu nimellä Amarildo on entinen brasilialainen jalkapalloilija. Hän pelasi hyökkääjänä mm. Brasilian jalkapallomaajoukkueessa.
Amarildon ura kesti vuodesta 1957 vuoteen 1974, jolloin hän pelasi Brasiliassa ja Italiassa mm. AS Romassa ja AC Milanissa. Vuonna 1962 hän voitti jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut Brasilian joukkueessa loukkaantuneen Pelén tilalla.