cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Carnegien selänne
thumb|Etelä-Amerikan luoteisosien epäseismisiä selänteitä. Kuvassa on mukana myös Carnegien selänteen ehdotettu jatke Etelä-Amerikan mantereen puolelle. Carnegien selänne on epäseisminen selänne, joka sijaitsee Nazcan laatan pohjoisosassa. Se seuraa Galápagosin kuuman pisteen Nazcan laatalla kulkemaa aluetta. Carnegien selänne on noin 600 kilometriä pitkä ja itäisestä päädystään noin 300 kilometriä leveä.
Carnegien selänne syntyi noin 20 miljoonaa vuotta sitten. Monilta osiltaan se kohoaa ympäröivästä merenpohjasta vain muutamia satoja metrejä. Merivuoret ovat yleisimpiä selänteen länsiosassa Galápagossaarten ympäristössä ja sen itäosassa.
Lambertin jäätikkö
thumb|right|260px|Jäätä syöksymässä Lambertin jäätikköön. Lambertin jäätikkö (-71°N, 70°W) on Etelämantereella sijaitseva maailman suurin tunnettu jäätikkö. Australialaiset lentäjät kartoittivat sen vuonna 1956. Jäätikkö virtaa yli 400 kilometrin pituisena noin 750 metriä vuodessa Prinssi Charlesin vuorten kautta itään Ameryn jäälakeudelle. Jäälakeudelle tullessaan sen leveys on noin 200 kilometriä.
M/S Sydgard
M/S Sydgard on suomalaisen Bore -varustamon omistuksessa oleva kuivarahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2000 Scheepswerf Petersin telakalla Kampenissa, Alankomaissa. Aluksen konttikapasiteetti (TEU) on 208 ja puutavarakapasiteetti 5 500 m³. Kuollutta painoa Sydgardilla on 3 780 tonnia ja jääluokitus on 1A eli alus pystyy kulkemaan useimmissa jääolosuhteissa yksin. Alus on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Rotterdam.
Sydgardin sisaraluksia ovat M/S Ostgard, M/S Westgard ja M/S Nordgard.
Käyttöhistoria
9. syyskuuta 2000 alus laskettiin vesille alankomaalaisella Scheepswerf Petersin telakalla. Lokakuussa alus luovutettiin alankomaalaisen C.V. Scheepvaartonderneming Polar Snowin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Polar Snow -nimellä Alankomaiden lipun alle. 6. lokakuuta 2006 alus sai nimen Griend. 25. huhtikuuta 2006 alus siirtyi Boren omistukseen ja kotisatamaksi tuli Rotterdam. Nykyisen Sydgard -nimensä alus sai 4. toukokuuta 2006.
A Place Called Bad
A Place Called Bad on The Black Leaguen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2005. Se jatkaa edeltävän albumin rock-linjaa ja poikkeaa selvästi vanhemmista levyistä, joilla on enemmän vaikutteita raskaammasta musiikista. Tunnelin levyssä levy nousi kolmanneksi ostetuimmaksi levyksi.
Kappaleesta ”Same Ol’ Fuckery” kuvattiin musiikkivideo.
Makramee
Makramee tai makramee-solmeilu on käsityötekniikka, jossa solmuja käyttämällä saadaan aikaan koristeellisia nyörejä tai pintoja. Solmeilulla tehty tekstiili eroaa valmistustekniikaltaan kahdesta kankaiden päätyypistä, kudoksesta ja neuloksesta.
Makramee-solmeilua tehdään erilaisilla nauhamaisilla materiaaleilla, kuten puuvillalangalla, helmilangalla, narulla ja nahka- tai muovisuikaleilla. Tekniikassa käytetään monenlaisia solmuja, joita vaihtelemalla työn ulkonäöstä saadaan koristeellinen. Yleisiä solmuja ovat tasosolmu, kaksoistasosolmu, silmusolmu, kohosolmu, vetosolmu ja munkinnyöri. Makramee-työhön voidaan yhdistää helmiä, riipuksia tai muita koristeita.
Makramee-tekniikan avulla voidaan tehdä muun muassa koruja, avaimenperiä, vöitä ja koristetekstiilejä. Useat ystävännauhat on myös tehty makrameeta käyttäen.
Historia
Makramee-solmeilu sai luultavasti alkunsa 1200-luvun arabien kehittämänä. Arabikäsityöläiset solmivat tekstiilien päiden ylimääräiset langat reunakoristeiksi. Termi makramee tulee arabian kielen sanasta migramah, joka voi tarkoittaa reunakoristelua tai kirjottua huntua. Tekniikka siirtyi maurien mukana Espanjaan ja sieltä muualle Eurooppaan. Makramee saapui Englantiin 1600-luvun loppupuolella kuningas Vilhelm III:n hallitessa, ja 1800-luvun viktoriaaninen aikakausi oli tekniikan kulta-aikaa. Makramee-solmeilu on ollut suosittua merimiesten keskuudessa, jotka käyttivät tekniikkaa esimerkiksi koristeissa ja riippumatoissa. Myös Etelä- ja Keski-Amerikassa on käytetty erilaisia solmeilutekniikoita. 1900-luvulla makramee saavutti suosiota muun muassa hippiliikkeen keskuudessa.
Jack Quinn
Jack Quinn (s. 19. syyskuuta 2001 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Buffalo Sabresin organisaatiossa. Hän pelannee lähinnä AHL-joukkue Rochester Americansissa. Sabres varasi Quinnin ensimmäisellä kierroksella koko NHL:n varaustilaisuuden 2020 kahdeksantena pelaajana. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Quinn laukoo oikealta.
Seuraura
Quinn on Muskrat MHA:n kasvatti. Hän pelasi juniorina sittemmin Upper OV Acesissa. Quinn voitti kaudella 2015–2016 koko HEO U15 AA:n piste- ja maalipörssin tehoilla 38+24=62. Pudotuspeleissä hän voitti tehoilla 6+12=18 koko sarjan syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain Ottawa Stingin Thomas Freel. Quinn voitti kauden aikana EOSSAA:n mestaruuden. Kanata Lasers varasi hänet 19. pelaajana CCHL:n varaustilaisuudessa 2016. Quinn siirtyi kaudeksi 2016–2017 seuran B-nuoriin, joiden sisäisen piste- ja maalipörssin hän voitti tehoilla 28+24=52. Quinn sijoittui koko HEO U18:n maalipörssissä kolmanneksi ja pistepörssissä neljänneksi. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi tulokkaaksi. Quinn voitti samalla kaudella myös Team HEO:ssa OGC-16:n pronssia.
Ottawa 67’s varasi Quinnin 39. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2017. Pian tämän jälkeen toukokuussa hän teki seuran kanssa sopimuksen. Quinn pelasi kauden 2017–2018 vielä suurimmaksi osaksi Kanata Lasers CCHL-joukkueessa, jonka paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies hän oli Luca Nocitan jälkeen tehoilla 21+25=46. Quinn palkittiin kauden päätteeksi liigan vuoden tulokkaana ja CCHL Top Prospects Awardilla. Hänet valittiin myös tulokkaiden tähdistökentälliseen. Quinn debytoi kauden aikana myös Ottawa 67’sin OHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kahdeksan runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua.
Varsinaisella OHL:n tulokaskaudellaan 2018–2019 Quinn pelasi Ottawa 67’sissa 61 runkosarjaottelua tehopistein 12+20=32 ja 18 playoff-ottelua tehopistein 3+4=7. Hän eteni joukkueen kanssa aina J. Ross Robertson Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Guelph Storm otteluvoitoin 4–2. Kaudella 2019–2020 Quinn oli tehoilla 52+37=89 67’sin paras maalintekijä ja hän jakoi sisäisen pistepörssin sijan Austen Keatingin kanssa. Quinn sijoittui koko OHL:n maalipörssissä toiseksi edellään vain Peterborough Petesin Nicholas Robertson ja hän jakoi Keatingin kanssa pistepörssin kahdeksannen sijan. Quinn pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
Buffalo Sabres varasi Quinnin ensimmäisellä kierroksella koko NHL:n varaustilaisuuden 2020 kahdeksantena pelaajana. Saman vuoden marraskuussa hän teki seuran kanssa kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen. Tammikuun 2021 harjoitusleirin päätteeksi Sabres nimesi Quinninin varamiestensä "taksiryhmään". Helmikuussa seura lähetti hänet AHL-joukkue Rochester Americansin vahvuuteen.
Talouskasvu
Talouskasvu on talouden tuottamien tavaroiden ja palvelujen tuotantomäärän lisääntymistä. Sitä mitataan valtiotasolla tavallisesti reaalisen bruttokansantuotteen (BKT) määrän prosenttimuutoksella (volyymi-indeksi). "Reaalinen" tarkoittaa todellista tuotannon arvon kasvua, eli sitä, että hintojen nousun eli siitä on poistettu inflaation vaikutus.
Jack Quinn
Maajoukkueura
Quinn pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021, jolloin hän voitti hopeaa. Välieräottelussa Venäjää vastaan Quinn sai kakkossyöttöpisteen Alex Newhookin tekemään avausmaaliin, joka jäi Kanadan 5–0-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi ja vei joukkueen finaaliin.
Muuta
Quinnin eno Tyson Holly pelasi omalla urallaan hyökkääjänä ECHL-tasolla. Hollyn enolla ja Quinnin isoenolla, puolustajana pelanneella Brian Toshilla oli New York Rangersin toisen kierroksen NHL-varaus vuodelta 1967. Hän ei kuitenkaan koskaan pelannut NHL:ssä, mutta yhden kauden ammattilaisena IHL:ssä.
Talouskasvu
Talouskasvun tutkimuksessa on kehitetty Okunin laki, jonka mukaan talouskasvu vähentää työttömyyttä. Perinteisesti Okunin laki on esitetty niin, että kolmen prosenttiyksikön talouskasvu alentaa työttömyysastetta yhdellä prosenttiyksiköllä. Tärkeimpiä talouskasvun seuraamisen mittareita ovat BKT:n muutos, työn tuottavuuden kasvu (tuotannon kasvu yhtä työyksikköä kohden) ja taloudessa tehdyt työtunnit.
Bruttokansantuotteen määrän lisääntyminen on kasvattanut köyhimpienkin maiden tuloja saman verran tai enemmänkin kuin rikkaiden maiden, vaikka teoriassa ne voisivat kasvaa myös vähemmän. Tämä on taloustieteen kasvuteorian catch-up-teoria (kasvu-urien vertailu maiden kesken seurantatutkimuksena). Sen mukaan BKT kasvaa köyhemmillä tasoilla nopeammin kuin rikkailla, sekä BKT:n määrässä että BKT per capita PPP. Teorian mukaan kehittyvät taloudet saavuttavat BKT:lla mitattavassa tulotasossa teollisuusmaat pitkällä aikavälillä. Tämä voi kuitenkin kestää useita vuosikymmeniä.
Evidenssinä talouden (kansantalouden, maan talouden) kasvupyrähdyksistä on Länsi-Saksan talousihme 1940-luvun jälkimmäiseltä puoliskolta lähtien ja BRICs-maiden nopea talouskasvu 2000-luvun alkupuoliskolla. Kuitenkin osa kehitysmaista on jäänyt pysyvästi alhaisille tulotasoille kehitysavusta ja investoinneista huolimatta, mikä antaa haasteen taloustieteelliselle lisätutkimukselle. Talouskasvu voi myös muuttua taantumaksi tai lamaksi ulkomaankaupan heikentyessä voimakkaasti ja valuuttakurssin romahtaessa kuten Saksan hyperinflaation aikaan 1900-luvun alkupuolella tai jossain määrin Suomen 1990-luvun lamassa.
Teknologinen kehitys, investoinnit tutkimukseen ja tuotekehitykseen (T&K) sekä panostukset inhimilliseen pääomaan (koulutukseen) ovat kolme keskeisintä tekijää, jotka synnyttävät modernissa talouskasvua, koska väestö ja sen tekemän työn määrä voi taloudessa vähitellen laskeakin, ja investoinneilla koneisiin ja laitteisiin ei saavuteta loputtomasti lisähyötyä.
Talouskasvun mittaaminen
Talouskasvua mitataan bruttokansantuotteen prosenttimuutoksella vuodessa. Mikäli BKT:n muutos on negatiivinen, kyseessä on talouden supistuminen, talouden taantuma tai mahdollisesti jopa talouslama. Luotettavampi mittari kansantuotteella on kuitenkin asukasta kohti laskettu bruttokansantuote ostovoimapariteetilla korjattuna (kansainvälinen vertailu), sillä se kuvaa keskimääräistä rahassa arvotettua taloudellista transaktiota henkeä kohden vuodessa. Vastaavasti useimmiten maiden välisissä vertailuissa käytetään asukasta kohti lasketun BKT:n muutosta. Lähes poikkeuksetta BKT/capita-mittarit korjataan vielä ostovoimapariteetilla (PPP), jotta maiden väliset hintaerot tulisi huomioitua vertailuissa.
Koska talouskasvua mitataan BKT:n muutoksella, sillä on myös mittarina kaikki BKT:n hyvät ja huonot puolet. Talouskasvua käytetään usein hyvinvoinnin vertailuun, koska sen ajatellaan kuvaavan keskimääräisen elintason muutoksia. BKT:n ja muiden elintason mittareiden välinen korrelaatio on positiivinen ja voimakas. Korkea BKT/capita-taso (korkea bruttokansantuotteen taso asukasta kohden) korreloi isosti positiivisesti muun muassa alhaisen lapsikuolleisuuden, korkean lukutaidon, koulutuksen tason ja korkean eliniän odotteen kanssa. Tiivistetysti voidaan sanoa, että korkea BKT:n taso liittyy myönteisesti muihin aineellisen elintason mittareihin kuten terveydenhuollon ja koulutuksen tasoon sekä ei-korruptoituneisuuteen ja demokraattisen järjestelmän toimivuuteen. Myös inhimillisen kehityksen indeksi HDI on kehitetty ottamaan huomioon edellä mainittuja tekijöitä, mutta sen käyttö on toiseksi vähäistä. On muistettava, että kaikissa kehityksen mittareissa on positiiviset ja negatiiviset puolensa.
On kuitenkin syytä muistaa, että:
Taloustieteilijät ovat hyvin tietoisia BKT:n puutteista hyvinvoinnin kuvaajana. Tulojaon epätasa-arvoisuuden tarkasteluun on kehitetty omia mittareita kuten Ginikerroin. Negatiivisia ulkoisvaikutuksia voidaan yrittää ottaa huomioon vaihtoehtoisten BKT-määritelmien avulla (esim. vihreä bruttokansantuote). Lisääntyvällä vapaa-ajalla on oma arvonsa, joka voidaan ottaa huomioon laskemalla BKT per työtunnit.
Kasvukirjanpito ja kerrannaisvaikutus
Valtion tai maan BKT lasketaan yksinkertaistaen seuraavan matemaattisen kaavan mukaan:
Y = C + I + G + (X − M),
missä Y = bruttokansantuote, C = yksityinen kulutus, I = yksityiset investoinnit, G = julkinen kulutus ja investoinnit, X = vienti, M = tuonti ja (X − M) = nettovienti. Makrotaloustieteessä nettovienti NX = X - Z tarkoittaa etupäässä vaihtotasetta.
Bruttokansantuotteen kasvu voidaan siis laskea viiden eri tekijän summana. Näistä kolme on peräisin kotimaasta ja kaksi ulkomailta. Yksityisten ihmisten ja yritysten kulutus (C), investoinnit (I) ja ulkomainen nettokysyntä (X − M) ovat niin sanottuja kasvukirjanpidon perustekijöitä, jotka määräävät talouskasvua lyhyellä aikavälillä. Julkisen sektorin vaikutus talouteen muodostuu julkisten investointien ja menojen tekijän (G) kautta. Myös talous- tai finanssipoliittinen (ns. keynesiläinen) elvytys vaikuttaa kertoimen välityksellä talouteen lyhyellä aikavälillä (alle viisi vuotta).
Kerroinvaikutus:
Kerroin = (1 / (1 − r)) * muutos (G), missä r = rajakulutusalttius.
Kerrannaisvaikutus muodostuu siitä, että julkisten menot tai julkiset investoinnit kasvavat, jolloin talouteen muodostuu tuloja yksityiselle sektorille. Riippuen kuluttajien kulutukseen käyttämästä tulo-osuudesta (pois lukien siis säästöt) tämä alkuperäinen julkistaloudellinen summa palaa talouden kiertokulun kautta kulutukseen muodostaen taloutta kasvattavan vaikutuksen. On kuitenkin huomioitava, että mikäli osa kulutuksesta menee ulkomaisiin tuotteisiin (avoin talous), niin tällöin kerrannaisvaikutus on heikompi kuin ns. suljetussa taloudessa. On arvioitu, että julkisten menojen kerroin on Suomessa nykyisin 1,2–1,5 luokkaa (valtiovarainministeriö, palkansaajien tutkimuslaitos).
Talous- ja finanssipoliittiset toimenpiteet voidaan toteuttaa myös verotusta alentamalla. Tällöin on kuitenkin vaarana, että kansalaiset säästävät taantuma- ja lama-aikana suuremman osan tuloistaan kuin normaaliaikoina, jolloin taloutta kasvattava kerroin jää edellä kuvattua vieläkin heikommaksi. Ricardolainen ekvivalenssi on ilmiö, jonka mukaan veronkevennykset tänään peritään korkojen kera huomenna takaisin, joten tämänpäiväisillä kevennyksillä ei pitäisi olla reaalisia vaikutuksia. Näistä seikoista johtuen enemmistö taloustieteilijöistä suosittaa keynesiläistä elvytystä valtion menoja ja investointeja lisäämällä taloudellisina lama- ja taantuma-aikoina.
Talouskasvun teoriaa
Talouskasvu voidaan jakaa työmäärän muutokseen ja työn tuottavuuden kasvuun pitkällä aikavälillä (yli 5 vuotta). Työn määrä vaihtelee väestönkasvun, työhön osallistumisasteen ja työajan mukaan. Tuottavuuteen vaikuttaa taloudellisen toiminnan ympäristö ja teknologinen kehitys. Talouskasvu on eksponentiaalista eli pienetkin prosenttierot kertautuvat ajan kuluessa merkittäviksi. Esimerkiksi 5 % :nja 3 %:n kasvuasteet vaikuttavat samanlaisilta, mutta 20 vuoden kuluttua on talous kasvanut suuremmalla vauhdilla 165 % ja hitaammalla 80 %.
Lyhyen aikavälin vaihtelua talouskasvussa kutsutaan suhdannevaihteluksi. Lähes kaikki taloudet kokevat taantumajaksoja. Tämän vaihtelun ymmärtäminen ja ehkäisy on yksi makrotaloustieteen keskeisiä kysymyksiä. Koska taantumiin liittyy usein työttömyyden kasvu, voi suhdannevaihtelun hillitseminen lisätä hyvinvointia.
Pitkän aikavälin talouskasvu on myös taloustieteen tärkeitä kysymyksiä. Huolimatta talouskasvun mittaamisen ongelmista katsotaan BKT:n lisäyksen yleensä nostavan ihmisten elintasoa. Uusklassinen kasvumalli, jonka Robert Solow kehitti 1950-luvulla, oli ensimmäisiä yrityksiä kuvata pitkän aikavälin kasvua analyyttisesti. Solow'n malli olettaa, että maat käyttävät resurssinsa tehokkaasti ja että pääomalla sekä työvoimalla on vähenevä rajatuottavuus. Näistä lähtökohdista mallista saadaan kolme merkittävää ennustetta:
Professori Robert U. Ayres esittää taloudellisen kasvun mallin, joka lähtee liikkeelle Solow’n mallista, mutta laajentaa sitä kolmannella tekijällä, joka on ulkoinen energia yhdistettynä energiatehokkuuteen. Sen voi kääntää suomeksi ulkoisen energian antamaksi hyötytyöksi U (useful work). Vanhastaan on tiedossa energian kulutuksen ja BKT kasvun välinen vahva korrelaatio.
Mallia on sovellettu ainakin seitsemän maan tietoihin ja ulotettu tarkastelu pitkiin ajanjaksoihin. Esimerkiksi USA:n BKT on kasvanut 100 vuoden kuluessa 20 kertaiseksi, hyötytyön käyttö 36 kertaiseksi, pääomat 12 kertaiseksi ja työvoima 3 kertaiseksi.
Monessa suhteissa Ayres luopuu Solow’n mallin ajatuksista: 1) eksponentit eivät määräydykään pääoman ja työvoiman saamien korvausten suhteista vaan määrätään tilastollisin keinoin 2) vapaat muuttujat eivät olekaan k, l, u vaan u, osamäärä l/u ja osamäärä (l+u)/k. Tässä viitataan puolestaan Reiner Kummelin töihin. Tällä tavalla he saavat sovitettua funktiot paremmin USA mitattuun kasvuun kuin Solow/Cobb-Douglasin mallit.
Solow’n ja tässä mallissa on selvä yksi rajoittuneisuus. Joudutaan nimittäin valitsemaan joku perusvuosi lukuineen. Malli ennustaa kasvua x vuoden päähän, kun kunkin muuttujan suhteelliset muutokset tiedetään.
Talouskasvun syitä
Talouskasvun tutkiminen on yksi taloustieteen aktiivisimpia tutkimuskohteita, johon huomio on viime vuosina vain keskittynyt entistä enemmän, koska osa kehitysmaista vaikuttaa jääneen pysyvään köyhyyteen kehitysavusta ja investoinneista huolimatta. Tällä voi olla negatiivinen vaikutus esimerkiksi tropiikin alueen sademetsiin.
Useiden tutkimusten mukaan standardeilla ja erityisesti patenteilla on tärkeä osuus talouskasvun aikaansaamisessa. Pohjoismainen tutkmus aiheesta on julkaistu 2018. Tilannetta Britanniassa on kartoitettu viimeksi vuonna 2015. Aiheesta on kirjoitettu useasti SFS-tiedotus-lehdessä. Pohjoismaista tutkimusta on selostettu Presiis-lehdessä.
Talouskasvu lisää köyhien tuloja
Maailmanpankin tutkijat David Dollar ja Aart Kraay (2002) osoittivat, että keskitulojen kasvaessa köyhimmän viidenneksen tulot kasvoivat samassa suhteessa. Tutkimuskirjallisuudessa todetut kasvua lisäävät politiikat ja instituutiot eivät lisänneet tuloeroja. Näitä olivat kaupan avoimuus, makrotaloudellinen vakaus, rajoitettu julkinen sektori, finanssitalouden kehittyneisyys, vahva omaisuudensuoja ja laillisuusperiaate. Itse asiassa julkisen sektorin pienuus ja korkean inflaation välttäminen näyttäisivät jossain määrin lisäävän köyhimpien osuutta tuloista. Kasvua lisäävät instituutiot siten auttavat köyhiä siinä missä muitakin, myös talouskuri (fiscal discipline).
Politiikat ja instituutiot, joiden piti auttaa köyhiä, eivät nekään vaikuttaneet köyhien tulo-osuuteen. Näitä ovat julkiset sosiaalimenot, demokraattiset instituutiot, peruskouluun osallistuminen ja maatalouden tuottavuus. Niillä ei ollut mitään robustia yhteyttä kasvuun eikä köyhien tulo-osuuteen. Sosiaalimenojen osuus julkisista menoista jopa heikensi köyhien tulo-osuutta melkein tilastollisesti merkitsevästi.
Näin ollen talouskasvu on tärkeää köyhyyden poistamisessa. Keskimäärin köyhien osuus tuloista jopa hieman nousi keskitulojen kasvaessa, ehkä sattumalta. Kasvun ja köyhyyden poistamisen suhde ei ole eronnut eri ajanjaksoina, ei muutu kriiseissä ja on sama rikkaissa ja köyhissä maissa. Näin ollen kasvua lisäävän politiikan, kuten talouskurin ja kaupan avoimuuden pitää olla köyhyyden vähentämispolitiikan keskiössä.
Viimeisinä vuosikymmeninä on ollut havaittavissa selkeä ylimmän tulokymmeneksen (rikkaimpien) irtiotto muun väestön tulo- ja varallisuuskehityksestä teollisuusmaissa. Tämä on hyvin dokumentoitu ja tutkittu fakta. Samalla alimmissa tulodesiileissä ollaan viimesijaisen toimeentuloturvan ja jopa ruoka-avun varassa. Hyvinvointierot väestöryhmien välillä ovat kasvaneet, mikä on poliittisesti hankala ja vaikeasti hyväksyttävissä (jos lainkaan hyväksyttävissä) oleva asia. Tämän käsittelyyn lienee tulevaisuudessa panostettava valtion kansalaisten yhdenvertaisuuden vaatimuksen vuoksi.
Silti talouskasvu vaikuttaa positiivisesti koko yhteiskunnan tulotasoon ja kaikkiin väestöryhmiin. Haasteena on 2020-luvulla tulo- ja hyvinvointierojen merkittävä kasvu yhteiskunnassa. Vuonna 2013 Dollar, Kraay ja Yalen Tatjana Kleineberg tutkivat datan 118 maasta neljältä tuoreimmalta vuosikymmeneltä. Yhä talouskasvu on tärkein köyhimmänkin viidenneksen rikastumisen tekijä. Köyhimmän viidenneksen tulo-osuudet muuttuivat vain vähän eivätkä riippuneet keskitulon muutoksista. Tulokset pätivät riippumatta epätasa-arvon muutoksista ja maakohtaisista kasvutekijöistä ja osoittivat, että on vaikeaa löytää keinoja vaikuttaa köyhimpien tulo-osuuteen.
Onnellisuus ja hyvinvointi
Kansalaisten onnellisuus lisääntyy valtion BKT:n kasvun myötä rajatta, joskin logaritmisesti, hidastuvasti, totesivat vuonna 2008 Pennsylvanian yliopiston taloustieteilijät Justin Wolfers ja Betsey Stevenson tutkimuksessaan. Vaurauden kaksinkertaistuminen olisi siis yhtä hyvä asia tulotasosta riippumatta.
Hyvät asiat kuten terveys, lukutaito, ihmisoikeuksien kunnioittaminen, sukupuolten tasa-arvo, huono-osaisista ja ympäristöstä välittäminen ym. yleensä lisääntyvät vaurauden myötä sekä yksilö- että valtiotasolla. Merkittävin poikkeus ovat maat, joissa rikkauksia löydetään eikä tehdä.
Elintasosairaudet
Jatko-opiskelijan tutkimuksen mukaan masennusta esiintyisi enemmän korkean kansantuotteen maissa. Myös alkoholia käytetään enemmän. Korkean bruttokansantuotteen maissa kärsitään myös niin sanotuista elintasosairauksista.
Sosiaaliset ja psykologiset vaikutukset
Talouskasvu tuottaa kansalaisille "suurempaa muutosvalmiutta, pienempää perinteisten uskonnollisten arvoauktoriteettien kannattamista ja suurempaa kannatusta tasa-arvolle, henkilökohtaiselle vaikutusvallalle, emansipatiivisille vapausarvoille ja toisten huomioon ottamista korostaville arvostuksille." Tätä selitetään sillä, että fyysisten tarpeiden tullessa tyydytetyksi korostetaan enemmän muita asioita. Lisäksi talouskasvu johtaa runsaampaan koulutukseen sekä tieto- ja kulttuuritarjontaan. Kolmanneksi sosiaaliset verkostot ja henkilökohtaiset tapaamiset laajenevat.
Niukoissa oloissa ihmiset ovat väkivaltaisia, materialistisia, suvaitsemattomia, epäluottavaisia ja jo nuorina lisääntyviä.
Talouskasvun historia
Valtaosan ihmiskunnan historiaa ei ihmisten elintason muutoksessa esiintynyt trendinomaisia muutoksia joko ollenkaan tai ainakaan yhden sukupolven aikana havaittavassa mitassa. Teollisen vallankumouksen jälkeinen aika ja etenkin 1900-luku olivat täysin poikkeuksellisia sikäli, että suurimmalle osalle maailman ihmisiä ne merkitsivät jatkuvaa aineellisen elintason paranemista keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. 2000-luvulla trendi näyttäisi jatkuvan. Menneiden 200 vuoden aikana elintaso nykypäivän rikkaissa maissa on ainakin kymmenkertaistunut. Suomessa talous kasvoi keskimäärin 2,9 % vuodessa 1860–2009 eli 24-kertaiseksi. Vain Japanissa kasvu oli nopeampaa.
Nykyaikainen talouskasvu
Toisen maailmansodan jälkeen monet maat kokivat kasvuihmeen tai talousihmeen nimellä kutsutun ilmiön, jossa ne yhdessä sukupolvessa moninkertaistivat kansantalouksiensa koon. Tunnetuimpia lienevät Saksan ja Japanin talousihmeet, joissa sodan hävinneet maat nousivat nopeasti maailman talouksien kärkeen. Vahvasti kasvoivat myös esimerkiksi Neuvostoliitto, Suomi ja Itävalta. Myöhemmin samantapaisen kasvupyrähdyksen kokivat muun muassa Taiwan, Singapore, Hongkong sekä Etelä-Korea. Tällä hetkellä vaikuttaa siltä, että myös Kiina olisi kasvattamassa talouttaan edellä mainittuihin verrattavissa olevaa vauhtia.
Maanosista nopeasti kasvaneita ovat historiallisesti olleet Eurooppa, Australia ja etenkin Pohjois-Amerikka. Menneinä vuosikymmeninä kasvu on ollut selkeästi nopeinta Aasiassa. Latinalaisen Amerikan kasvu ja myös keskimääräinen elintaso ovat olleet pitkään hyvin lähellä maailman keskiarvoa. Afrikka kasvoi 1920-luvulta 1970-luvulle varteenotettavaa vauhtia, ja keskimääräinen elintaso 1970-luvun päättyessä oli Afrikassa selvästi korkeampi kuin esimerkiksi Kiinassa ja Intiassa. Viime vuosikymmeninä Kiinan ja Intian kasvu on kuitenkin ollut nopeaa, kun taas Afrikan talous on peräti pienentynyt, joten se on nyttemmin jäänyt jälkeen. Afrikan ohella ainoastaan entisen Neuvostoliiton alue on nähnyt suuressa mittakaavassa pienevää aineellista elintasoa.
Talous ennen teollistumista
Aluksi kasvu oli hämmästyttävän hidasta. Ekonomisti Agnus Maddison on arvioinut, että vuosina 1700–1820 maailman keskimääräinen talouskasvu oli 0,07 % vuodessa ja 1500–1700 0,04 %. Siihen verrattuna maailman talouskasvu on nykyisin hyvinkin sata kertaa nopeampaa. Tämä ei toki tarkoittanut, etteikö ihmisten elämässä olisi ollut elintason muutoksia. John Maynard Keynes on arvioinut seuraavasti:
Toinen tyypillinen piirre oli, että menneinä aikoina taloudellinen epätasa-arvo oli selvästi nykytalouteen verrattuna pienempää. Taloushistorioitsija Paul Bairoch on arvioinut, että maailman köyhimpien ja rikkaimpien seutujen välinen elintasoero on ollut enintään 1,5–2-kertainen. Lisäksi on huomionarvoista, että 1800- ja 1900-lukujen nopea kasvu on mullistanut maailman köyhien ja rikkaiden välisen järjestyksen. Esimerkiksi vuonna 1790 maailman rikkaimpia maita oli Haiti, joka nyt kuuluu köyhimpiin.
Ikuisen talouskasvun oletus
Modernit teollisuusyhteiskunnat perustuvat jatkuvan talouskasvun ajatukselle. Useiden teollisuusmaiden johtajat ovat ottaneet talouskasvun edistämisen keskeiseksi tavoitteekseen, sillä negatiivinen tai hidas talouskasvu aiheuttaa työttömyyttä ja sosiaalisia ongelmia, jotka voivat johtaa yhteiskunnalliseen epävakauteen ja vallanpitäjien syrjäyttämiseen. Lievästä negatiivisen talouskasvun ajasta käytetään nimitystä taantuma ja pidemmästä ja syvemmästä nimitystä lama.
Täystyöllisyys ja hyvinvointipalvelut ovat riippuvaisia talouskasvusta, samoin kuin velkaan ja kasvuodotuksiin perustuvat rahoitus- ja sijoitusjärjestelmät. Talouskasvun pysähtyminen merkitsisi palveluiden ja tukijärjestelmien purkamista, velkasaneerauksia, pankkien kaatumisia, suurtyöttömyyttä ja koko hyvinvointiyhteiskunnan alasajoa. Teoreettisemmasta näkökulmasta myös Joseph Tainter esittää jatkuvan kasvun kompleksisten yhteiskuntien säilymisen edellytyksenä. Kompleksisuus tuottaa kustannuksia, jolloin merkittävä osa yhteiskunnan tuotosta on suunnattava järjestelmän ylläpitoon. Ongelmanratkaisuun suunnattavat resurssit ovat otettava käyttöön kasvusta saatavasta ylijäämätuotosta. Ilman kasvua yhteiskunta menettää kykynsä kykynsä ratkaista ongelmia muuten kuin siirtämällä resursseja ylläpidosta ongelmanratkaisuun, mikä puolestaan johtaa yhteiskunnan heikentymiseen.
Sosiologian professori Harri Melinin mukaan kapitalismi talousjärjestelmänä päättyy kun talouskasvu loppuu.
Väestön ikääntyminen
Niin kutsuttu eläkepommi on ongelma vain tietyissä länsimaissa, joissa on olemassa toisen maailmansodan jälkeiset niin sanotut suuret ikäluokat. Suomen Pankin pääjohtajan Erkki Liikasen arvion mukaan talouskasvu tulee hidastumaan Suomessa pitkällä aikavälillä. Väestönkasvun hidastuminen ja suurten ikäluokkien jääminen eläkkeelle vähentävät käytettävissä olevan työvoiman määrää, jolloin talouskasvu jää työn tuottavuuden kasvun varaan. Väestön ikääntyminen on erityisen suuri huolenaihe nimenomaan Suomessa, jossa on kookkaat suuret ikäluokat ja EU-maiden nopein väestön ikääntymisen vauhti. Asian korjaamiseksi on ehdotettu yksittäisen työntekijän työpanoksen lisäämistä työn tuottavuuden kasvun lisäksi yksittäisen työntekijän työhön käyttämän ajan määrää kasvattamalla. Eläkepommi tulee lisäämään kuntien vanhustenhoitomenoja.
Tuottavuuden kasvun hidastuminen
Työn tuottavuuden kasvun hidastumisesta on esiintynyt pelkoja.
Luonnonvarojen ehtyminen
Uusiutumattomien luonnonvarojen ehtyminen on globaali ongelma. Ongelma se on erityisesti fossiilisten polttoaineiden kohdalla, koska niitä ei voi kierrättää ja energia edustaa teollisessa valmistuksessa kykyä tehdä työtä. Vuonna 1972 julkaistun ja myöhemmin päivitetyn Kasvun rajat -raportin mukaan väestönkasvu, ruoantuotannon kasvu ja uusiutumattomien luonnonvarojen kulutuksen kasvu eivät voi jatkua loputtomiin, mikä asettaa globaalin talouden kasvulle rajoja. Yhdysvaltalainen energiakonsultti Robert Hirsch ennustaa öljyhuipun seurausten voivan aiheuttaa talouskasvun hidastumista korkean energian hinnan seurauksena. Öljyhuipun on pelätty aiheuttavan tulevaisuudessa jopa maailmanlaajuisen laman tai taantuman, jos se tapahtuu ennen kuin vaihtoehtoisiin energianlähteisiin on siirrytty riittävän laajassa mittakaavassa. Länsimaissa ns. bruttokansantuotteen öljykorrelaatio eli se, kuinka paljon öljyä kulutetaan bruttokansantuotteen yksikköä kohden, on pienempi kuin kehittyvissä maissa, kuten Kiinassa.
Monet aiemmat ennusteet resurssien loppumisesta ovat osoittautuneet virheellisiksi. Tästä ovat esimerkkejä Thomas Malthusin (1798) ennustukset nälänhädistä Euroopassa,. Eräs syy tähän ovat tekniikan ja tieteen edistysaskeleet, jotka ovat jatkuvasti mahdollistaneet aiemmin tavoittamattomien resurssien hyödyntämisen taloudellisemmin. Kirjassa The Improving State of the World kirjoittaja esittää, että ihmiskunnan tila paranee nopeasti.
Professori Marko Terviö osoittaa artikkelissaan, miten ikuinen talouskasvu ilman minkäänlaista resurssien nettokulutusta on loogisesti mahdollista (tietysti vain vuosimiljardien päässä olevaan maailmanloppuun asti) laadun paranemisen ansiosta. Taloustieteilijät ovat osoittaneet, miten talous kehittyy teknologian ja tehokkuuden paranemisen myötä. Esimerkiksi tietokoneemme ovat vuosi vuodelta nopeampia mutta samalla pienempiä, jolloin ne vaativat vähemmän ympäristöresursseja. Muita mahdollisia rajojen kasvun lähteitä ovat maan valtavat mineraalivarat, avaruuden kolonisaatio, avaruusvoimalat, asteroidien kaivaminen, Dysonin kehä ynnä muut. Näistä kerrotaan muun muassa kirjassa Mining the Sky: Untold Riches from the Asteroids, Comets, and Planets. On silti mahdollista, että ennen sellaisia vaiheita tulee kausi, jona luonnonvarojen kulutus vähenee ja nettotalouskasvu on siis täysin aineetonta – laadun paranemiseen ja palveluihin perustuvaa.
Investointien laiminlyöminen
Investointi tarkoittaa rahallista panostusta tämän päivän rahaa ja voimavaroja käyttäen, jotta tulevaisuudessa investoinnin tuottaessa olisi enemmän rahaa ja voimavaroja käytettävänä. Talouskasvun kannalta investoinnit ovat erittäin tärkeitä. Investoinnit tulisi kohdentaa tuottavasti eli siten, että ne maksavat itsensä takaisin ja tuottavat voittoakin.
Investoinnit tutkimukseen ja tuotekehitykseen ovat keskeisellä sijalle tulevien sukupolvien aineellisen hyvinvoinnin varmistamisessa. Lisäksi investoinnit toimivaan infrastruktuuriin ovat tärkeitä kuten investoinnit teollisuuden energia- ja liikenneinfrastruktuuriin. Yhdysvalloissa investointeja infrastruktuuriin on yleisesti laiminlyöty.
Investoinnit vaativat säästöjä, eli säästämisasteen tulisi olla riittävän korkea. Viime vuosina kotitalouksien säästämisaste on ollut Suomessa hyvin matala tai jopa negatiivinen. Kotitalouksien säästämisasteessa on ollut Yhdysvalloissa laskeva trendi jo pitkään. Joissain maissa, kuten Kiinassa, säästämisaste on sitä vastoin korkea.
Velkaantuneisuus
Velkaantuneisuutta pidetään ongelmana, koska velkataakka vähentää mahdollisuuksia muuhun kulutukseen. Lisäksi velka kasvaa korkoa. Yleensä velkaantuessa oletetaan, että tulevaisuudessa talous tulee olemaan suurempi kuin velanoton hetkellä, eli toisin sanoen talouskasvua oletetaan olevan, koska talouskasvu tekee velan maksamisesta helpomman.
Julkisen velan eli kuntien ja valtion velkojen takaisinmaksu saattaa nostaa verotusta, koska se on lähes ainoa tapa maksaa velka pois. Julkista velkaa kasvattavat alijäämäinen valtion budjetti ja alijäämäinen vaihtotase. Yhdysvalloissa sekä valtion budjetti että vaihtotase ovat olleet alijäämäisiä 2000-luvun ajan. Valtion velkaantuminen ei voi jatkua loputtomiin, koska lopulta joko kukaan ei suostu luotottamaan pahasti velkaantunutta valtiota tai kaikki valtion tulot menevät pelkästään velan korkojen maksamiseen.
Kotitalouksien velkaantuminen on kiihtynyt 2000-luvulla. Velkaantuneisuus vähentää kotitalouden mahdollisuuksia muuhun kulutukseen. Kotitalouksien velka ei voi kasvaa kestävästi kovin paljon nopeammin kuin kotitalouksien tulotason kasvu. Kotitalouksien velka on tavallisesti kulutusvelkaa eli velkaa, joka ei tuota rahaa jolla se maksaisi itsensä takaisin (engl. non self-liquidating debt) eli yleensä esimerkiksi omaa asuntoa, autoa, sisustamista tai lomamatkaa varten otettua.
Talouskasvun kritiikkiä
Neljä pääargumenttia nostetaan yleensä talouskasvua vastaan:
Yhdysvalloissa tehdyn tutkimuksen mukaan ihminen on onnellisimmillaan kun hän ansaitsee 75 000 dollaria vuodessa. Se tarkoittaa että ansiot jotka ylittävät tämän tulotason eivät kasvata onnellisuutta. 164 maata käsittävässä tutkimuksessa saatiin tulokseksi matalampi tulotaso 60 000–75 000 dollaria. Onnellisuutta ei aja absoluuttinen tulotaso, vaan suhteessa muihin ihmisiin (kuten samanikäisiin ryhmiin ja naapureihin) oleva status. Ihmisen muita korkeampi asema siis vaikuttaa onnellisuuteen enemmän kuin tulotaso.
Shoppi Tivoli
Shoppi Tivoli on kauppakeskus Sveitsin Spreitenbachissa, Zürichin luoteispuolella. Kauppakeskuksen ensimmäinen osa, Shoppi, avattiin vuonna 1970, ja se oli maan ensimmäinen iso ostoskeskus. Toinen osa, Tivoli, avattiin vuonna 1973. Kauppakeskuksen vuotuinen kävijämäärä on vajaat 5 miljoonaa ja myynti noin 400 miljoonaa Sveitsin frangia.
Myymäläpinta-alaltaan kauppakeskus on Sveitsin suurin, 78 400 neliömetriä, ja liikevaihdoltaan viidenneksi suurin, 413 milj. Sfr vuonna 2015.
Martti Ojares
Martti Jaakko Ojares (s. 28. lokakuuta 1942 Ylistaro) on suomalainen yritysjohtaja, viestintäneuvos ja media-alan vaikuttaja. Hän oli Sanoma Oy:n varatoimitusjohtaja vuosina 1990–2002. Sittemmin Ojares on toiminut kristillisen Taivas TV7 -kanavan toimitusjohtajana. Hän oli perustamassa kanavaa, jossa myös hänen vaimonsa Mirja Ojares työskentelee.
Ojares oli 36 vuotta liike-elämän palveluksessa, joista 21 vuotta Sanoma Oy:ssä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2003.
Karbonatiitti
Karbonatiitit ovat magmakiviä, joista vähintään puolet on karbonaattimineraaleja. Karbonatiitit esiintyvät plutoneina, juonina, breksioina ja laavoina. Karbonatiittikompleksilla on karbonatiittikeskus tai syeniittibreksiaa, jota reunustaa kehämäiset tai ovaalin muotoiset tai kartiomaiset juonet. Karbonatiittiesiintymiä syntyy magmaattisissa tai magmaattis-hydrotermisissä prosesseissa tai näiden yhdistelmänä ekstensionaalisessa tektonisessa ympäristössä.
Maailmalta tunnetaan 527 karbonatiittiesiintymää, joista 10 % (49 esiintymää) on ekstrusiivisia. Iältään karbonatiitit ovat arkeeiselta eonilta kvartäärikaudelle; maailman vanhin karbonatiittiesiintymä Tupertalik (3007 Ma) sijaitsee Grönlannissa. Bose (1884) kuvasi karbonatiitit ensimmäisen kerran Narmadan laaksossa Intiassa. Karbonatiitteihin liittyy usein alkalikivi-intruusioita, ja monissa tapauksissa karbonatiitit ovat nuorempia kuin paikalliset alkalikivet.
Mineralogia
Karbonatiitit koostuvat vähintään 50 t-% karbonaateista, kuten kalsiitista, dolomiitista, sideriitistä ja ankeriitista, ja kivessä on alle 20 p-% SiO2. Yleisesti karbonatiittiesiintymiin liittyvät kivet ovat pyrokseniitti, feniitti, ijoliitti, duniitti, pikriittiporfyyri, Na-K-feniittiytynyt gneissi ja paikallisesti pintasyntyiset alkalikivet. Karbonatiitit ovat usein intrudoituneet gneisseihin ja kiilleliuskeisiin tai suprakrustisiin kiviin. Streckeisenin (1980) mukaan karbonatiitit voidaan vielä luokitella seuraavasti :
Petrogeneesis ja tektoniset ympäristöt
Tutkijat uskovat yleisesti, että karbonatiitit muodostuvat erittäin vähäisen (0,1–5 %) osittaissulamisen tuloksena  runsaasti hiilidioksidia sisältävästä vaipan peridotiitista. Karbonatiittisulat ovat hyvin volatiilipitoisia (H2O ja CO2). Hiilidioksidi kuluu karbonaattien kiteytymiseen. Karbonatiittimagmalla on erittäin alhainen viskositeetti jopa 11 GPa:ssa. Karbonatiitteja on stabiilien kratonien keskiosissa (esim. Fennoskandian kilpi), mutta tunnetaan muutamia merellisessä kuoressa olevia karbonatiittejakin. Karbonatiitteja on usein ohentuneessa kuoressa, kuten vulkaanisen kaaren tausta-altaassa, anorogeenisessa tektonisessa ympäristössä sekä riftiytymis- tai siirrosvyöhykkeissä, joita pitkin magma kohoaa dekompressionaalisessa osittaissulamisessa. Itä-Afrikan hautavajoaman alueella Tansaniassa on aktiivinen karbonatiittitulivuori, 2950 m korkea Oldoinyo Lengai, josta purkautuu koostumukseltaan poikkeuksellista natriumkarbonatiittilaavaa.
Taloudellinen merkitys
Karbonatiitit ovat harvinaisten maametallien ja fosforin osalta tärkeitä malmikiviä, joissa on myös korkeita pitoisuuksia Nb, Th, U, F, Fe, Ba, Sc, Zr, Ti ja Ta. Karbonatiitit ovat hyvin potentiaalisia REE- ja P-isäntäisiä esiintymiä. Harvinaiset maametallit rikastuvat karbonatiitteihin magmaattis-hydrotermisissä prosesseissa moninkertaisiksi vaippaan verrattuna. Karbonatiiteista louhitaan harvinaisia maametalleja; tällaisista kaivoksista voi mainita mm. Bayan Obo, Mountain Pass , Maoniuping ja Mount Weld.
Brousse-le-Château
thumb|250px|Brousse-le-Châteaun linna Brousse-le-Château on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 163 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Brousse-le-Châteaun pinta-ala on 16 neliökilometriä.
Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi.
Brusque (Aveyron)
thumb|250px|Näkymä Brusquen kylään Brusque on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 366 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Brusquen pinta-ala on 36 neliökilometriä.
Daniele De Rossi
Daniele De Rossi (s. 24. heinäkuuta 1983 Rooma, Latium, Italia) oli italialainen jalkapalloilija. De Rossi toimii nykyään Serie B joukkue Spalin valmentajana. Hän edusti lähes koko ammattilaisuransa ajan AS Romaa, jossa hän pelasi puolustavana keskikenttäpelaajana.
Ura
De Rossi on AS Roman oma juniorikasvatti ja oli jo kirjoilla edustusjoukkueessa kaudella 2000–2001, mutta pelasi kuitenkin ensimmäiset ottelunsa Serie A:ssa kauden 2002–2003 lopulla 4 ottelussa, joissa hän teki 2 maalia. Ensimmäisessä Serie A pelissä De Rossi tuli vaihdosta kentälle Torinoa vastaan 3. toukokuuta 2003. Kaudesta 2004–2005 lähtien hän on noussut seurassaan keskikentän pohjan avainpelaajaksi. Maaliskuussa 2006 De Rossi luopui tekemästään maalista Messinaa vastaan, koska hän kertoi tuomarille maalin jälkeen pelanneensa palloa maaliin johtaneessa tilanteessa kädellä. Kausilla 2007–2008 ja 2008–2009 hän pelasi keskikentän pohjalla pääasiallisesti yhdessä toisen Roma kasvatin Alberto Aquilanin tai chileläisen David Pizarron kanssa. De Rossi on Roman luottopelaaja ja hän pelasi päättyneellä kaudella 2011–2012 32 liiga-ottelussa Roman paidassa. Kun Roma legenda Francesco Totti lopettaa uransa, uumoillaan De Rossista seuraavaa kapteenia.
Maajoukkue
De Rossi pelasi ensimmäisen maajoukkuepelinsä 4. syyskuuta 2004 Norjaa vastaan.
De Rossi pelasi Italian joukkueessa myös Confederations Cupissa 2009, jossa hän iski maalin Italian avausottelussa, Yhdysvaltoja vastaan. Italia jäi alkulohkoon.
De Rossi valittiin Italian MM-joukkueeseen 2010. Kisoissa De Rossi iski yhden maalin, Paraguayn verkkoon. Italia jäi turnauksessa alkulohkoon pelattuaan 1-1 tasapelin sekä Paraguayta ja Uutta-Seelantia vastaan ja hävittyään lohkon päätöspelin Slovakialle 3-2.
De Rossi oli mukana myös EM-kisoissa 2012. Hän ampui upean laukauksen tolppaan ottelussa Englantia vastaan. Lopulta Italia voitti pilkuilla 4-2.
Yksityiselämä
De Rossi tunnetaan italialaisen kansallismielisen, Forza Nuova -puolueen kannattajana. De Rossilla ja hänen vaimollaan Tamara Pisnolilla on tytär Gaia. Heitä pidetään Italiassa vastineena Victoria ja David Beckhamille.
Arvaniitit
pienoiskuva|274px|Kartta [[Peloponnesos|Peloponnesoksen etnisistä ryhmistä vuodelta 1890. Arvaniitit eli albaanit punaisella.]] Arvaniitit (, arvanitikaksi: Arbëreshë) ovat Kreikassa asuva kaksikielinen kansa, joka puhuu perinteisesti kreikan lisäksi arvanitikaa eli arvaniittia, joka on albanian kielen murre. Arvaniitit saapuivat Etelä-Kreikkaan keskiajalla. Assimilaation tuloksena suurin osa arvaniiteistä pitää itseään kreikkalaisina eikä albaaneina.
Compeyre
thumb|250px|Compeyren kylä Compeyre on kylä ja kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 492 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Compeyren pinta-ala on 10 neliökilometriä.
Haploryhmä
Haploryhmä on ihmisen perimän tyyppi, joka on eri alkuperää olevilla väestöryhmillä erilainen. Haploryhmä määritetään sekä isälinjalle että äitilinjalle. Haploryhmiä vertailemalla on koetettu selvittää kansojen sukulaisuuksia ja alkuperää.
Mitokondrio-DNA periytyy maternaalisesti, äidiltä lapsille, ja se sisältää tietoa vain äitilinjan historiasta. Y-kromosomi puolestaan periytyy isältä pojalle, ja kertoo paternaalisesta historiasta. Kaikkien ihmisen mitokondrioiden kantamuotoon on kirjallisuudessa yleensä viitattu raamatullisella nimellä Eeva ja Y-kromosomien kantamuotoon nimellä Aatami.
Y-kromosomin haploryhmät
thumb|center|500px|Y-haploryhmien jakautuminen maapallolla. Varhaisin miesten Y-kromosomin haploryhmä oli haploryhmä A. Tätä esiintyy yhä Afrikan khoisaneilla, etiopialaisilla ja nilooteilla. Haploryhmä A:ta pidetään yli 50 000 vuotta vanhana. Euroopan väestössä on melko nuoria haploryhmiä, jotka ovat kehittyneet Afrikan ulkopuolella. Theodore Scurrin mukaan Y-kromosomin C- ja D-ryhmät syntyivät 50 000 vuotta sitten, K ja P 40000 vuotta sitten, ja Q 20 000-15 000 vuotta sitten.
Mitokondrio-DNA-haploryhmät
Eri kansoilla on tyypilliset ja toisistaan poikkeavat haploryhmien osuudet. Eurooppalaisessa väestössä tyypillisiä mtDNA-haploryhmiä on kymmenkunta.
Eri mitokondrio-DNA-haploryhmien nykyisiä tyypillisimpiä esiintymisalueita ja kansoja:
Theodore Scurrin mukaan ihmisen mitokondrio-dna:n tyypit A, B, C ja D ovat iältään 60 000-50 000 vuotta, ja X noin 35 000 vuotta.
Y-kromosomi
Suomen väestön isälinjan Y-kromosomin yleisimmät haploryhmät ovat N1c, I1, R1a ja R2b, R1b. Näistä miesten klaani N1c on tyypillisesti suomalais-ugrilainen ja R:t skandinaavisia ja muita indoeurooppalaisia. I on Skandinavialle ja Balkanille tyypillinen. .
I1-klaani on Länsi-Suomessa yleisempi kuin Itä-Suomessa, jossa N1c-klaani on erittäin yleinen. R:ää tavataan eniten Etelä-Pohjanmaalla.
N1-klaani on syntynyt jossain Etelä-Siperiassa.
Julie Bowen
Julie Bowen (s. 3. maaliskuuta 1970) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten hahmoistaan televisiosarjoissa Ed (2000–2004), Boston Legal (2005–2008), Lost (2004–2010) ja Moderni perhe (2009–), josta hän on saanut Emmy-palkinnon kahdesti vuosina 2011 ja 2012.
Bowen syntyi Baltimoressa, Marylandissa, ja opiskeli Brownin yliopistossa. Hän erikoistui Italian renessanssiin ja vietti itse vuoden Firenzessä.
Bowen on näytellyt myös muun muassa elokuvissa Happy Gilmore – ammattilainen (1996), Ihmissusi Pariisissa (1997) ja Maapallon viimeinen mies (1999).
Bowen meni syyskuussa 2004 naimisiin Scott Phillipsin kanssa. Heillä on kolme lasta: huhtikuussa 2007 syntynyt esikoispoika ja toukokuussa 2009 syntyneet kaksospojat.
Jørn Stubberud
Jørn Stubberud (s. 13. huhtikuuta 1968) on norjalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten black metal -yhtye Mayhemin basistina nimellä Necrobutcher. Hän on yksi Mayhemin perustajajäsenistä Euronymousin ja Manheimin kanssa.
Stubberud oli ollut Mayhemissä vuodesta 1983, kunnes erosi vuonna 1991 henkilökohtaisten syiden takia. Hänet korvasi studiobasistina Varg Vikernes. Stubberud palasi vuonna 1995 ja soittaa yhtyeessä edelleen. Hän on myös soittanut muissa yhtyeissä, kuten L.E.G.O., Kvikksølvguttene, Bloodthorn ja Checker Patrol.
Stubberud on haastateltavana Metal: A Headbanger's Journey -dokumentissa.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1920 – miesten 10 000 m
Antwerpenin olympiakisojen miesten 10 000 metrin juoksuun osallistui 34 urheilijaa. Kilpailupäivät olivat 19. ja 20. elokuuta.
Alkuerät
Jokaisesta erästä viisi nopeinta loppukilpailuun.
2. erä
Al Joyner
Alfrederick Alphonzo ”Al” Joyner  (s. 19. tammikuuta 1960) on yhdysvaltalainen kolmiloikkaaja ja olympiavoittaja.
Yliopistourallaan Joyner kilpaili Arkansasin osavaltion yliopiston joukkueessa ja voitti kolmesti ulkoratojen yliopistomestaruuden sekä. 1983 Helsingin MM-kisoissa hän sijoittui kahdeksanneksi. 1984 Los Angelesin olympialaisissa Joyner voitti olympiakultaa tuloksella 17,26. Samana vuonna hänet palkittiin Jim Thorpen palkinnolla, joka myönnetään olympiavuosina parhaalle yhdysvaltalaiselle kenttälajien kilpailijalle.
Vuonna 1987 Joyner meni naimisiin pikajuoksija Florence Griffithin kanssa, jonka hän oli tavannut vuoden 1980 olympiakarsinnoissa. Hänen sisarensa on seitsenottelun ja pituushypyn maailmanmestari ja olympiavoittaja Jackie Joyner-Kersee.
Comprégnac
thumb|Peyren kylä Comprégnacissa. Comprégnac on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 215 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Comprégnacin pinta-ala on 11 neliökilometriä.
Comprégnacin kunnan Peyren kylä on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi. Peyrestä on näköyhteys vuonna 2004 valmistuneeseen, 343 metriä korkeaan Millaun maasiltaan.
Douglas TBD Devastator
Douglas TBD Devastator oli Douglas Aircraft Companyn Yhdysvaltain laivastolle toimittama kokometallinen, yksitasoinen, sisäänvedettävillä laskutelineillä ja taittuvilla siivillä varustettu lentotukialuksilla toimiva torpedopommittaja toisessa maailmansodassa.
Suunnittelu
Mallin prototyyppi XTBD-1 (s/n 1285, BuNo 9720) tilattiin 30. kesäkuuta 1934. Siinä oli kolmen hengen miehistö, jotka olivat lentäjä, suunnistaja/torpedoupseeri ja radisti/taka-ampuja. Miehistö istui peräkkäin ohjaamossa, jossa oli yhtenäinen kuomu. Koneen moottorina oli 800 hevosvoiman 14-sylinterinen ilmajäähdytteinen Pratt & Whitney XR-1830-60 -tähtimoottori, johon oli liitetty kolmilapainen potkuri. Omasuoja-aseistuksena olivat eteenpäin ampuva oikealle rungon sivuun sijoitettu .50" konekivääri, joka ampu potkurin kehän läpi, ja taka-ampujan .30" konekivääri. Hyökkäysaseina oli joko 21 tuuman torpedo tai jopa 544 kilogrammaa pommeja. Koneen ensilento tehtiin 15. huhtikuuta 1935, minkä jälkeen se siirrettiin Norfolkiin Anacostiaan vastaanottotesteihin. Kone siirrettiin 26. marraskuuta 1936 länsirannikolle, jossa sille tehtiin lentotukialustestit USS Lexingtonilla.