cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teppo Laurinolli
Joensuussa
Opiskelija-asuntoyhtiö Joensuun Elli on hankkinut asuin­talojensa yhteyteen muutamia Laurinollin teoksia. Näistä vuonna 1990 Peltolankatu 5:ssä sijaitsevan asuin­talon pihalle hankittu tila­taide­teos Äiti maa on muotoiltu betoni- ja tiili­laatoista ja nurmikosta, siihen kuuluu myös suihku­lähde ja piha­portin ylä­kaaressa oleva mobile. Teos Ajan silmä on vuonna 1988 paljastettu mobile Noljakantie 86:ssa olevan asuin­talon julki­sivussa. Laurinolli käyttää teoksesta myös nimeä Kyklooppi. Teos Marketti­hamsterit, joka kuvaa ylös­päin kiipeäviä hamstereita, paljastettiin vuonna 1987 pysäköinti­hallin yhteyteen. Metalli­teos siirrettiin rakennus­töiden takia pois vuonna 1991 ja sijoitettiin vuonna 1998 Kaislakatu 10:ssä olevien opiskelija-asuntojen tontille. Teos sai samalla toisen nimen Oravat. Muurattu Marionetti­reliefi on Niskakatu 16:ssa sijaitsevan Yli­oppilas­talon seinässä. Teos valmistui vuonna 1984, ja se kuvaa sääntöjen puristuksissa olevia ihmis­hahmoja.
Teräs­veistos Kiitos elämälle on Pohjois-Karjalan keskussairaalan tilaama ja sairaalan piha-alueelle vuonna 1996 pystytetty noin kahdeksan metriä korkea teos. Se kuvaa neljää ihmis­hahmoa, joilla on punainen sydän. Veistos painaa jalustoineen noin 36 tonnia. Vuonna 2016 veistos siirrettiin Tikka­mäen­tien kierto­liittymään, joka on aivan sairaalan edessä.
Paluu tulevaisuuteen on Joensuun Tiedepuiston tilaama veistos, joka koostuu kolmesta teräs­pylväästä ja niiden päissä olevista graniittisista ”liekeistä”. Teos on Tiede­puiston pää­sisään­käynnin vierustalla Länsi­kadun varrella. Se on paljastettu vuonna 2000.
Keminmaalla ja Rääkkylässä
Rääkkylän vuonna 1989 valmistuneen kunnan­talon sisään­käynnin kohdalla on samana vuonna valmistunut reliefi Elin­keinot.
Barentsinsaari
Barentsinsaari, aiemmin Barentsin maa on Huippuvuorten saaristoon kuuluva saari. Se on asumaton ja sijaitsee Edgeøyan ja Länsimaan välissä. Saari on nimetty alankomaalaisen tutkimusmatkailijan Willem Barentsin mukaan. Saaren pinta-alasta (1 330 km² ) noin puolet on jäätikön peittämä.
Acapulco
Acapulco on kaupunki Guerreron osavaltiossa Meksikossa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla. Kaupungin arvioitu asukasluku vuonna 2014 oli noin. Kaupungissa tapahtui tuhoisia maanjäristyksiä heinä- ja elokuussa 1909. Acapulco jakautuu kolmeen osaan, jotka ovat Acapulco Naútico (ent. Acapulco Traditiónal) (Vanha Acapulco), Acapulco Dorado (Kultainen Acapulco) ja Acapulco Diamante (Timantti-Acapulco).
Acapulcon päivälämpötilat vaihtelevat koko vuoden 30 ja välillä. Sadetta saadaan kesäkuusta lokakuuhun ulottuvan sadekauden aikana.
Historia
Espanjalaisten valloitettua Meksikon Acapulcosta tuli tärkeä satamakaupunki kauppareitillä, joka kulki Filippiineiltä Meksikon halki Espanjaan. Myöhemmin kaupungin merkitys tällä kauppareitillä väheni. Kaupungin suojaksi rakennetulla San Diegon linnoituksella käytiin Meksikon vapaussodan viimeinen taistelu.
Kaupunkiin rakennettiin kansainvälinen lentoasema 1900-luvun puolenvälin aikoihin. Lentokentän avaaminen mahdollisti Acapulcon kansainvälisen turismin kehittymisen.
thumb|left|Maisema Acapulcossa.
Laihajärvi (Jämsä, Kuusjärvi)
Laihajärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Kuusjärven ja Ylä-Partalan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee metsäisellä ylängöllä olevassa pienessä painaumassa Kuusjärven ja Ylä-Partalan kulmakuntien välissä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Järvelle ei johda myöskään tietä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja sen rannat ovat metsämaata.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 165,6 metriä mpy. Järveltä laskee koneellisesti perattu metsäoja Kotaseen, joka sijaitsee 24 metriä alempana. Laskuojan vesireitti laskee eteenpäin Kuusjärveen ja siitä edelleen Eväjärveen.
Spodumeeni
thumb|250px|Spodumeenia. Kunziittia vasemmalla ja oikealla, hiddeniittiä alakeskellä Spodumeeni on pyrokseenimineraaleihin kuuluvaa litiumalumiinisilikaattia (LiAl(SiO3)2). Sitä esiintyy tavallisesti pegmatiiteissa ja kiteet voivat kasvaa hyvinkin kookkaiksi. Väriltään spodumeeni voi olla esimerkiksi violetti, keltainen tai vihreä. Vaaleanpunaista tai pinkkiä spodumeenikiveä kutsutaan kunziitiksi ja vihreää hiddeniitiksi. Jotkin spodumeenikiteet ovat läpinäkyviä. Kaikki luonnossa normaaleissa lämpötiloissa esiintyvä spodumeeni on kiderakenteeltaan monokliinistä α-spodumeenia. Se muuttuu kuumennettaessa 1 000 °C β-spodumeeniksi. α-spodumeeni ei liukene missään teollisessa prosessissa, mutta β-spodumeeni liukenee lähes mihin tahansa happoon tai emäkseen.
Spodumeenia voidaan hyödyntää erottamalla siitä litiumia. Suomessa taloudellisia spodumeenipitoisia pegmatiitteja löytyy Kaustisen alueelta, jossa on käynnissä Keliber-kaivoshanke. Läpikuultavat spodumeenikiteet soveltuvat myös korukiviksi.
Erkki Polojärvi
Erkki Akseli Polojärvi (7. helmikuuta 1912 Oulu – 19. tammikuuta 1943 Tuusula) oli suomalainen kommunisti ja desantti, joka teloitettiin jatkosodan aikana.
Talvisota ja välirauhan aika
Keväällä 1939 Polojärvi oli armeijan linnoitustöissä. Talvisodan sytyttyä Polojärvi anoi rintamalle pääsyä Espanjan sotakokemukseensa vedoten, mutta joulukuussa 1939 hänet pidätettiin ja pantiin turvasäilöön, josta Polojärvi vapautettiin rauhan tultua huhtikuussa 1940.
Välirauhan aikana Polojärvi oli mukana perustamassa Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuraa. Hän palasi Rovaniemelle marraskuussa 1940 ja alkoi neuvostoliittolaisen tiedustelumiehen Nikolai Kulibaban toimeksiannosta värväämään tiedustelijoita, joiden tehtävänä oli raportoida Suomessa olleiden natsi-Saksan joukkojen liikkeistä. Polojärvi onnistui luomaan verkoston, jonka johtoon hän värväsi Helsingistä Olavi Åhmanin. Polojärven lähin avustaja osoittautui kuitenkin Valpon ilmiantajaksi, minkä vuoksi Polojärvi ja Åhman pidätettiin heti vuodenvaihteen jälkeen tammikuussa 1941.
Jatkosota ja kuolema
Jatkosodan käynnistyessä Polojärvi istui Vaasan lääninvankilassa, josta hänet komenttiin rintamalle niin sanottuun Pärmin pataljoonaan. Polojärvi osallistui Laatokan Karjalan ja Itä-Karjalan valtauksiin, kunnes noin 50 muun Pärmin osaston miehen tavoin loikkasi vihollisen puolelle Onkamusjärvellä syyskuun puolivälissä. Lokakuussa 1941 Polojärven allekirjoitus oli Sotilaan ääni -lentolehtisen vetoomuksessa, jossa Pärmin osaston sotilaita kehotettiin siirtymään Neuvostoliiton puolelle.
Saatuaan Moskovassa desanttikoulutuksen Polojärvi lähetettiin Suomeen Arkangelista 5. joulukuuta 1942. Hänet pudotettiin Jukka Soinisen ja inkeriläisen radistin Heikki Koppalovin kanssa Hyvinkään Suolijärvelle tarkoituksenaan ilmeisesti saada yhteys vastarintamies Veikko Pöystiin. Miehet erosivat toisistaan ja Polojärvi palellutti pahoin jalkansa. Suojeluskuntaan kuulunut kuorma-autoilija poimi Polojärven kyytiinsä 8. joulukuuta ja luovutti hänet viranomaisille. Kuulusteluissa Polojärvi ilmiantoi toverinsa, jotka vangittiin 13. joulukuuta Nurmijärven Perttulasta. Sotaoikeus antoi kolmikolle kuolemanrangaistuksen 19. tammikuuta 1943 ja heidät ammuttiin samana päivänä Hyrylän varuskunnassa. Eversti Harry Kinnunen nimesi teloitusryhmään upseerikokelaita, joista yksi oli myöhemmin kansanedustajana ja ministerinä toiminut sosialidemokraatti Olavi Lindblom. Polojärvi haudattiin Malmin hautausmaalle merkitsemättömään hautaan, josta hänet sodan jälkeen vuonna 1946 siirrettiin Fasismin vastustajien yhteishautaan.
Vilhelm Moberg
Karl Artur Vilhelm Moberg (20. elokuuta 1898 Algutsboda, Smoolanti, Ruotsi – 8. elokuuta 1973 Väddö, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on neliosainen teossarja Maastamuuttajat, joka kertoo ruotsalaisperheestä, joka joutui muuttamaan pientilalta Smoolannista Minnesotaan vuonna 1850.
Abban entiset miesjäsenet Björn Ulvaeus ja Benny Andersson kirjoittivat Maastamuuttajat-sarjan perusteella musikaalin Kristina från Duvemåla (1995).
Archibald Vivian Hill
Archibald Vivian Hill CH CBE FRS (26. syyskuuta 1886 Englanti – 3. kesäkuuta 1977 Englanti) oli brittiläinen fysiologi ja biofyysikko. Hän tutki erityisesti lihasten lämmöntuottoa. Hill havaitsi, että lämpö syntyi hermoimpulssien kulusta lihaksissa. Saksalainen Otto Fritz Meyerhof, jonka kanssa Hill työskenteli ensimmäisen maailmansodan jälkeen, oli samoihin aikoihin löytänyt yhteyden lihasten kuluttaman hapen ja niiden tuottaman maitohapon välillä. Hill ja Meyerhof saivat löydöistään Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 1922.
Archibald Hillillä suuri vaikutus biofysiikan alan syntymiseen ja kasvuun.
Tero Laitinen
Tero Laitinen (s. 23. huhtikuuta 1987 Helsinki) on suomalainen koripalloilija, joka pelaa ison laitahyökkääjän sekä sentterin pelipaikoilla. Hän aloitti pääsarjauransa Korisliigan kaudella 2005–2006 kasvattajaseurassaan Torpan Pojissa. Vuosina 2007–2009 hän pelasi Kouvolan Kouvoissa, minkä jälkeen palasi Torpan Poikiin. Vuonna 2011 hän siirtyi I-divisioonassa pelanneeseen Tapiolan Honkaan ja oli nostamassa joukkuetta Korisliigaan keväällä 2013.
Laitinen on pelannut kymmeniä nuorten maaotteluita.
Jaroslav Popovytš
thumb|right|250px|Jaroslav Popovytš
Jaroslav Popovytš (, s. 4. tammikuuta 1980 Drohobytš) on ukrainalainen maantiepyöräilijä, joka edustaa UCI World Tour -tasolla kilpailevaa Trek-Segafredo -tallia.
Popovytš voitti 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2001 ja siirtyi ammattilaiseksi Landbouwkrediet - Colnago -talliin seuraavana vuonna. Hän sijoittui Italian ympäriajossa kolmanneksi 2003 ja viidenneksi 2004. Siirryttyään Discovery-joukkueeseen 2005 hän voitti Katalonian ympäriajon kokonaiskilpailun. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti valkoisen paidan parhaana nuorena ajajana sekä oli Discoveryn joukkueessa voittamassa joukkueaika-ajoa kilpailun neljännellä etapilla. Vuoden 2006 Tour de Francessa Popovytšin odotettiin olevan yksi Discoveryn neljästä johtavasta ajajasta, mutta sen paremmin hänen, José Azevedon, Paolo Savoldellin kuin George Hincapienkaan ympäriajo ei sujunut odotetusti. Popovytš kuitenkin voitti 12. etapin karattuaan irtiottokumppaneiltaan Alessandro Ballanilta, Oscar Freireltä ja Christophe Le Méveliltä.
Popovytš siirtyi kaudeksi 2008 Silence-Lotto-talliin. Seuraavan vuoden hän edusti Astana-joukkuetta ja vuodesta 2010 RadioShackia / Trek Factory Racing / Trek-Segafredoa.
Józef Pazdur
thumb|right|Józef Pazdur Józef Pazdur (22. marraskuuta 1924 Wola Skrzydlańska – 7. toukokuuta 2015 ) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Wrocławin arkkihiippakuntaan Stefan Wyszyński 23. joulukuuta 1951. Hänet nimitettiin Wrocławin vihkipiispaksi ja Ulciniumin titulaaripiispaksi 18. joulukuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 1985. Pääkonsekraattorina toimi Henryk Roman Gulbinowicz, jota avustivat Jerzy Karol Ablewicz ja Ignacy Ludwik Jeż.
Pazdur jäi eläkkeelle 16. marraskuuta 2000.
Shinobu Hashimoto
pienoiskuva|Shinobu Hashimoto vuonna 1967. Shinobu Hashimoto (18. huhtikuuta 1918 – 19. heinäkuuta 2018 Tokio) oli japanilainen elokuvakäsikirjoittaja. Hän työskenteli lukuisissa elokuvissa, joiden joukossa ovat Akira Kurosawan ohjaamat Rashomon – paholaisen portti (1950), Ikiru – tuomittu (1952), Seitsemän samuraita (1954), Elän pelossa (1955), Kätketty linnake (1958) ja Pahat nukkuvat hyvin (1965).
Hashimoto voitti menestyksekkään uransa aikana muun muassa viisi Blue Ribbon -palkintoa ja viisi Kinema Junpo -palkintoa.
Kotanen (Jämsä, Kuusjärvi)
Kotanen on Keski-Suomessa Jämsän Ylä-Partalassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Metsäjärven pinta-ala on 4,2 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee mäkisen ylängön painaumassa eikä sillä ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet Hallista valtatie 9 johtavalta tieltä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,6 metriä mpy. Siihen laskee vain Laihajärvi, joka sijaitsee 24 metriä korkeamalla. Kotasen laskuoja on piirretty karttaan kaivettuna ojana 350 metriä pitkänä, vaikka se ilmavalokuvassa jatkuu suon läpi Yrttijärvelle asti. Vesireitti jatkuu sen jälkeen Kuusjärven, Vekurin ja Vuorijärven kautta Eväjärveen.
Historiaa
Vuoden 1965 peruskartassa järven länsipuolella on peltopalsta, joka on seuraavassa vuoden 1981 kartassa metsitetty.
Kuntohoitaja
Kuntohoitaja on terveydenhuolto-oppilaitoksesta valmistunut fysioterapian ammattilainen. Kuntohoitajat työskentelevät yhdessä fysioterapeutin kanssa tai itsenäisenä ammatinharjoittajana, kuten hierojana. Terveydenhuollon koulutuksen muuttuessa kuntohoitaja-koulutus lopetettiin ja kuntoutuksen lähihoitaja on lähinnä oleva vastaava koulutus. Kuntohoitaja ammattinimike on suojattu.
Jukka Suvisaari
Jukka Kullervo Suvisaari (21. heinäkuuta 1941 Kauniainen – 30. heinäkuuta 2015 Espoo) oli suomalainen heraldikko. Hän on eniten Suomen Heraldisen Seuran vaakunarekisteriin rekisteröityjä vaakunoita suunnitellut nykyheraldikko.
Suvisaari on yksi Heraldiikan Oppaan (1997) kirjoittajista ja kirjoittanut 1991 Heraldisen tunnuksen suunnittelijan 10 käskyä ja lukuisia heraldisia artikkeleita eri alojen lehtiin. Hän on toiminut Suomen Heraldisen Seuran varapuheenjohtajana ja sihteerinä 1980- ja 1990-luvuilla. Vaakunoiden lisäksi hän on suunnitellut myös muita tunnuksia, kuten lippuja ja viirejä.
Olympiakisojen taidekilpailut
thumb|Jan Wilsin suunnittelema Amsterdamin stadion sai kultamitalin vuonna 1928, ja sitä käytettiin samana vuonna olympiakisoissa. Taidekilpailuja pidettiin olympiakisojen yhteydessä vuosina 1912–1948. Kilpailut olivat olympialiikkeen perustajan Pierre de Coubertinin ajatus. Mitaleita jaettiin urheilun innoittamille taideteoksille. Taiteenaloja olivat arkkitehtuuri, kirjallisuus, musiikki, maalaustaide sekä kuvanveisto.
Vuonna 1951 Kansainvälinen olympiakomitea (KOK) esitti toivomuksen, että taidekilpailut järjestetään myös seuraavana vuonna pidettävien Helsingin olympiakisojen yhteydessä. Kilpailujen järjestelytoimikunta vastasi, että aikaa taidekilpailujen järjestämiseen on liian vähän, eikä Helsingissä kilpailtu enää taidelajeissa.
Eniten keskustelua herättäneitä kysymyksiä oli taiteilijoiden ammattilaisuus. Käytännössä jokainen jo vuoden 1948 kisoissa menestynyt taidekilpailujen osanottaja oli oman alansa ammattilainen, kun taas olympiakisoihin osallistuneilta urheilijoilta vaadittiin amatööriyttä. Vuodesta 1956 olympiakisojen taidekilpailujen tilalle tuli olympiakisojen kulttuuriohjelma.
Säännöt
Taidekilpailujen säännöt vaihtelivat, mutta niiden ydinosa oli pysyi ennallaan. Kaikkien osallistuvien teosten piti olla kilpaurheilun innoittamia ja alkuperäisiä, mikä tarkoitti, että niitä ei saanut julkaista ennen kilpailua. Kuten urheilulajeissa, myös taidekilpailuissa jaettiin kulta-, hopea- ja pronssimitaleja parhaiten sijoittuneille taiteilijoille, vaikka kaikkia mitaleita ei jaettu kaikissa kilpailuissa. Välillä ei jaettu yhtään mitalia. Mitalit olivat samanlaisia kuin olympiamitalit. Yleensä taiteilijat saivat jättää useita teoksia, vaikka joskus määriteltiin enimmäismäärä. Taiteilija saattoi siis voittaa useita mitaleita yhdestä kilpailusta. Joskus ehdotettiin myös tanssin, elokuvan, valokuvauksen tai teatterin ottamista mukaan, mutta mitalikilpailuihin nämä taiteet eivät olympiakisoissa päässeet.
Arkkitehtuuri
Arkkitehtuurikilpailu oli yhtenä kilpailusarjana vuoteen 1928 asti, kunnes sarjoja muodostettiin kaksi: rakennukset ja rakennuskompleksit (architectural designs) ja asemakaavat (town planning). Kilpailusarjojen ero oli joskus epäselvä.
Arkkitehtuurikilpailuissa sallittiin teosten julkistaminen ennen olympiakisoja. Niinpä hollantilaisen Jan Wilsin suunnittelema Amsterdamin olympiastadion sai kultamitalin vuonna 1928 ja rakennusta käytettiin olympiakisoissa jo samana vuonna.
Kirjallisuus
Kirjallisuudessa kilpailtiin alkuvuosina vain yhdessä sarjassa. Amsterdamin kisoihin 1928 järjestäjät loivat kolme sarjaa: eeppinen, lyyrinen ja näytelmäkirjallisuus. Vuoden 1932 kisoista alalajit poistettiin, mutta Lontoossa 1948 kilpailtiin jälleen lyriikan ja epiikan sarjoissa.
Osallistuvien teosten pituus sai olla korkeintaan 20 000 sanaa, ja osallistua sai millä kielellä tahansa, kunhan liitti mukaan englannin- ja/tai ranskankielisen käännöksen tai tiivistelmän tekstistä.
Musiikki
Myös musiikissa oli aluksi vain yksi kilpailu, kunnes vuonna 1936 orkesterimusiikki, instrumentaalimusiikki sekä soolo- ja kuoromusiikki saivat omat kategoriansa. Vuonna 1948 sääntöjä muutettiin hieman.
Musiikkikilpailujen juryillä oli usein vaikeuksia musiikin arvioinnissa, koska osallistuvat teokset esitettiin paperilla. Luultavasti tämän vuoksi joskus päätettiin jakaa vain muutamia palkintoja. Vain kerran, vuonna 1936, voittaneet musiikkiteokset soitettiin yleisön edessä. Tunnetuin olympiakisojen musiikkikilpailuihin osallistuja oli tšekkoslovakialainen säveltäjä Josef Suk, joka sai hopeamitalin vuonna 1932.
Maalaustaide ja graafinen taide
Maalaustaiteessa oli vain yksi laji vuoteen 1928 asti, jolloin se jaettiin kolmeen lohkoon: piirustuksiin, taidegrafiikkaan ja maalaustaiteeseen. Myöhemmin kilpailukategoriat kuitenkin vaihtelivat. Vuonna 1932 ne olivat maalaukset, painovedokset ja vesivärit/piirustukset. Neljä vuotta myöhemmin painovedoskategoria oli poistunut ja tilalle olivat tulleet taidegrafiikka ja kaupallinen graafinen suunnittelu. Viimeisissä taidekilpailuissa olivat mukana taideteollisuus ja käsityö, kaiverrukset/etsaukset ja öljy/vesivärimaalaukset.
Kuvanveisto
Kuvanveistoluokassa oli vain yksi kilpailukategoria vuoteen 1928 asti, jolloin veistosten lisäksi reliefit ja mitalit saivat oman kilpailulajinsa. Myöhemmin reliefit ja mitalit jaettiin vielä omiksi lajeikseen. Vuonna 1936 XI olympiadin kisoissa Berliinissä kuvanveiston hopeamitalin voitti natsien suosikkiveistäjä Arno Breker.
Huomattavia menestyjiä
Paroni de Coubertin osallistui vuoden 1912 olympialaisten taidekilpailuun runollaan Oodi urheilulle, joka voitti kultamitalin. De Coubertin käytti kuitenkin salanimeä, ja teoksen kirjoittajiksi mainittiin saksalaiset Georges Hohrod ja Martin Eschbach.
Luxemburgilainen taidemaalari Jean Jacoby on voitettujen mitalien määrän suhteen kaikkein menestynein taidekilpailujen taiteilijoista. Hän voitti kultamitalit maalauksestaan vuonna 1924 ja piirustuksestaan 1928.
Sveitsiläinen taiteilija Alex Diggelmann voitti kolme mitalia, kultamitalin vuonna 1936 ja hopeaa ja pronssia taideteollisuuskilpailussa vuonna 1948. Diggelmannin urheiluaiheiset julisteet olivat kuuluisia.
Tanskalainen kirjailija Josef Petersen voitti hopeamitalin kolme kertaa, vuosina 1924, 1932 ja 1948.
Kaksi henkilöä voitti mitaleja olympiakisoista sekä urheilusta että taidekilpailuista. Britanniassa asunut amerikkalainen Walter Winans voitti kultamitalin sekä ammunnassa että kuvanveistossa vuosina 1908 ja 1912. Unkarilainen Alfréd Hajós voitti uimarina kaksi kultamitalia Ateenassa vuonna 1896 sekä kaksikymmentäkahdeksan vuotta myöhemmin hopeamitalin arkkitehtuurissa stadionin suunnittelusta yhdessä Dezső Lauberin kanssa.
Taidekilpailuista kulttuuriohjelmiin
thumb|[[Wäinö Aaltonen ja hänen veistoksensa Kun ystävyyssuhteet solmitaan kipsiluonnos (1941) Helsingin taidehallissa järjestetyssä XV Olympia -taidenäyttelyssä.]] Kansainväliselle olympiakomitealle (KOK) esitettiin vuonna 1949 raportti, jonka johtopäätös oli, että käytännöllisesti katsoen kaikki kilpailijat taidekilpailuissa olivat ammattilaisia. Sen takia kilpailut pitäisi kieltää ja korvata näyttelyllä ilman palkintoja ja mitaleita.
Tämä aiheutti kovasti keskustelua KOK:ssa. Vuoden 1951 kokouksessa komitea päätti ottaa kilpailut käyttöön uudelleen XV olympiadin kisoissa Helsingissä (1952). Suomalaiset järjestäjät valittivat, että aikaa on liian vähän, ja niin sekä taidekilpailut että taidenäyttely jäivät järjestämättä.
Aiheesta keskusteltiin olympialiikkeessä ja KOK:n jäsenet äänestivät Ateenassa vuonna 1954 sen puolesta, että taidekilpailut korvataan tulevaisuuden olympiakisoissa näyttelyllä. Kilpailujen uudelleen järjestämisestä on tehty useita aloitteita ilman menestystä. Kuitenkin olympiakisojen yhteyteen liittyy erilaisia taidenäyttelyitä. Helsingin kesäolympialaisten yhteydessä järjestettiin Helsingin taidehallissa XV Olympia-taidenäyttely.
Olympiaperuskirja velvoittaa olympiakisojen järjestäjiä edistämään olympia-aatetta muun muassa rohkaisemalla luomaan olympialiikkeeseen liittyviä kulttuuriohjelmia sekä yhdistämään urheilun kulttuuriin ja kasvatukseen.
Pekingin Olympic Fine Arts
Pekingin olympialaisten yhteydessä järjestettiin suuri taidetapahtuma Olympic Fine Arts 2008. Siihen järjestävät kutsuivat kolmisensataa taiteilija eri puolilta maapalloa. Järjestäjien tarkoituksena oli alun perin jakaa taiteen eri sarjoissa kulta-, hopea- ja pronssimitalit, mutta taiteen asettaminen paremmuusjärjestykseen osoittautui ylivoimaiseksi ja niinpä kaikki osanottajat saivat kultamitalin. Suomesta Pekingiin oli kutsuttu helsinkiläinen taidemaalari Bambu Hellstedt ja Pälkäneellä asuva multimediataiteilija Paul Tiililä.
Kulttuurin olympialaiset Lontoossa
Syyskuussa 2008 julkaistiin Lontoon olympialaisiin 2012 kuuluva taideohjelma. Urheilua ja taidetta yhdisti Sebastian Coe, joka osallistui juoksijoiden joukkueeseen Martin Creedin teoksessa Work No 850, Tate Britain taidegalleriassa, Lontoossa. Teos koostui juoksijoiden pyrähdyksistä joka 30. sekunti heinäkuusta 2008 alkaen taidemuseon uusklassisten Duveen-gallerioiden läpi. Creed kommentoi Coen osallistumista: "Juokseminen on kaunis asia, – – se on esimerkki elävyydestä."
Nelivuotinen Kulttuurin olympialaisten (Cultural Olympiad) ohjelma sisälsi muun muassa yleisölle mahdollisuuden tutustua Lontoon teatterielämän kulissien takaiseen toimintaan, 12 uutta taiteilijoiden komissiota eri puolilla maata, Shakespeare festivaalin, digitaalisen elokuvan kilpailun nuorille sekä vammaisten taiteen, kulttuurin ja urheilun juhlan. Kulttuurin olympialaiset olivat esillä Lontoon olympiakisojen avajaisissa ja päättäjäisissä.
Suomesta Lontoon olympialaisten taidetapahtumaan osallistuivat helsinkiläiset kuvataiteilijat Tero Annanolli ja Inkeri Makkonen, joiden teokset valittiin Lontoon Barbican Centerissä elokuussa 2012 järjestettyyn kansainväliseen Olympic Fine Arts -näyttelyyn. Näyttelyssä oli teoksia eri puolilta maailmaa 500 taiteilijalta. Näyttelylajit olivat kiinalainen maalaus, öljyvärimaalaus sekä sekatekniikka. Näyttelyn järjestäjänä toimi Vuoden 2012 olympialaisten järjestelykomitea, jossa oli edustajia muun muassa YK:sta, Kiinan kansantasavallan Kulttuuriministeriöstä, sekä Lontoon Olympiakomiteasta. Näyttelyn eurooppalaisena koordinaattorina toimi italialainen Lucile Brun Digiovanni. Jokainen kuraattorin valitsema taiteilija sai kultamitalin.
Teemu Selänne
Juniorivuotensa Selänne jääkiekkoili Espoon alueella, EPS:ssa yhden vajaan kauden, 1978–1979, ja pelasi EJK:ssa 1979–1984, ennen kuin hän siirtyi mukaan Helsingin Jokerien junioritoimintaan. Jokereiden edustusjoukkueessa hän pelasi ensi kertaa jääkiekon I-divisioonassa, ja hän oli Jokerien merkittävimpiä pelaajia joukkueen noustessa Jääkiekon SM-liigaan. Selänne edusti Jokereita SM-liigassa neljä kautta voittaen muun muassa Suomen-mestaruuden, kunnes hän siirtyi NHL:n Winnipeg Jetsiin, joka oli varannut Selänteen vuoden 1988 varaustilaisuudessa numerolla 10, kaudeksi 1992–1993. Winnipegin ohella Selänne edusti NHL-urallaan Anaheim Ducksia, San Jose Sharksia ja Colorado Avalanchea.
Selänne on NHL:n runkosarjassa historian kaikkien aikojen paras suomalainen maalintekijä ja pistemies tehopistein. Kukaan muu suomalainen ei ole tehnyt yhtä monta maalia saman kauden aikana kuin Selänne, 76. Hän on ainoana suomalaisena ylittänyt 1 400 tehopisteen rajan NHL:n runkosarjassa. Selänne on myös kaikkien aikojen toiseksi tehokkain eurooppalainen jääkiekkoilija NHL:ssä, sillä hänen edelleen tehopisteiden määrässä yltää ainoastaan tšekkiläinen Jaromír Jágr. Selänne on voittanut NHL:n maalitilaston kolmesti, ja hänet on äänestetty NHL:n tähdistöotteluun 11 kertaa. NHL:n Stanley Cup -mestaruuden Selänne on voittanut Anaheim Ducksissa keväällä 2007. Marraskuussa 2017 hänet valittiin arvostettuun jääkiekon kunniagalleriaan, Hockey Hall of Fameen.
Suomen jääkiekkomaajoukkuetta Selänne on edustanut aikuisten tasolla viidesti maailmanmestaruuskilpailuissa, kuudesti talviolympialaisissa, kahdesti maailmancupissa ja kerran Kanada-cupissa. Hän on saavuttanut neljä olympiamitalia ja kaksi MM-mitalia, toisen sijan maailmancupissa ja kolmannen sijan Kanada-cupissa. Selänne on tehopistein 24+19=43 kaikkien aikojen tehokkain olympialaisissa pelannut jääkiekkoilija. Kaukalon ulkopuolella hänet on palkittu Suomen Leijonan ansioristillä vuonna 2010. Suomalainen kiekkoyleisö on myös äänestänyt hänet kaikkien aikojen suomalaispelaajaksi.
Tähdeksi Helsingin Jokereissa (1988–1992)
Selänne aloitti jääkiekkoilun Espoon Palloseurassa, mutta siirtyi 15-vuotiaana Helsingin Jokereihin. Hän nousi neljä vuotta myöhemmin ensimmäistä kertaa Jokerien edustusjoukkueeseen, joka pelasi vielä tuolloin Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla I-divisioonassa. Selänne pelasi joukkueensa edustusmiehistössä viisi ottelua, mutta kausi kului hänen osaltaan pääosin vielä Jääkiekon A-nuorten SM-liigassa. Selänne teki kaudella 33 runkosarjaottelussa peräti 66 tehopistettä, ja loistavan kauden ja nuorten Euroopan-mestauuskilpailujen jälkeen hänet varasi odotetusti NHL:ään Winnipeg Jets ensimmäisen kierroksen kymmenentenä varauksena.
Jokerit nousi Jääkiekon SM-liigaan kaudelle 1989–1990. Selänne ehti tehdä 11 pelaamassaan ottelussa 12 tehopistettä mutta hyvin alkanut debyyttikausi katkesi lokakuussa 1989, kun Selänteen vasemman jalan sääri- ja pohjeluut katkesivat JyP HT:ta vastaan pelatun ottelun jatkoajalla. Loukkaantumisen vuoksi hän joutui pitämään varpaista nivusiin ulottuvaa kipsiä kolmen kuukauden ajan ja opettelemaan fysioterapiassa liikeratoja uudelleen kävelystä alkaen yli kymmenen kuukauden toipumisjaksonsa aikana. Loukkaantuminen myös epäsi Selänteen haaveet osallistumisesta Suomessa järjestettyihin alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin.
Kaudelle 1990–1991 pelikuntoon toipunut Selänne palasi vahvana SM-liigaan. Hän teki ottelussa  ja  eli yhteensä. Hänet valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen ja hän osallistui ensimmäistä kertaa aikuisten maailmanmestaruuskilpailuihin Suomen toimiessa kisaisäntänä vuoden 1991 kilpailuissa. Hänet valittiin edustamaan Suomea myös vuoden 1991 Kanada-cupiin, jossa Suomen sijoitus oli kolmas. Erinomaiset otteet SM-liigassa ja maajoukkueessa huomioitiin myös Winnipegissä, ja Jets tarjosi Selänteelle vuonna 1991 vuoden mittaista ja arvoista pelisopimusta. Selänne päätti kuitenkin kieltäytyä jäädäkseen Suomeen vielä yhden kauden ajaksi. Kaudella 1991–1992 Selänne johdatti Jokerit Suomen-mestaruuteen. Mestaruus oli seuralle toinen ja ensimmäinen sitten vuoden 1973. Runkosarjassa tehopisteet 39+23=62 tehnyt Selänne palkittiin vuoden herrasmiespelaajalle annettavalla Raimo Kilpiö -palkinnolla ja runkosarjan parhaalle maalintekijälle annettavalla Aarne Honkavaara -palkinnolla. Lisäksi liigan muut pelaajat äänestivät hänet koko SM-liigan parhaaksi, ja Selänne palkittiin näin ollen myös Kultainen kypärä-palkinnolla. Menestyksekkäästi uransa Suomessa päättänyt Selänne jätti Jokerit mestaruuden jälkeen siirtyäkseen NHL:ään. Selänne allekirjoitti Calgary Flamesin kanssa kolmevuotisen sopimuksen, joka takasi hänelle 1,2 miljoonaa dollaria kaudessa ja 1,5 miljoonan allekirjoituspalkkion. Selänne ehti olemaan Flamesin sopimuspelaaja vain yhden päivän, jonka jälkeen Jets tarjosi samaa sopimusta ja sai tehdä varauksensa johdosta sopimuksen Selänteen kanssa.
Suomirokkia II
Suomirokkia II (20 syksyistä suomirockin klassikkoa) on samannimisen, Poko Rekordsin julkaiseman, kokoelmalevysarjan toinen osa. Se julkaistiin ensimmäisen osan tavoin vuonna 1998.
Jämijärvi
Jämijärvi on Suomen kunta, joka sijaitsee Satakunnan maakunnassa. Jämijärvi kuuluu Pohjois-Satakunnan seutukuntaan. Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km². Jämijärven naapurikunnat ovat Ikaalinen, Kankaanpää ja Parkano. Jämijärven vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers ja se vahvistettiin vuonna 1965.
Teemu Selänne
NHL-uran alku Winnipegissä (1992–1996)
Selänteen kieltäytyminen Winnipegin tarjoamasta sopimuksesta syksyllä 1991 oli osoittautunut onnistuneeksi ratkaisuksi Jokereiden voitettua Suomen-mestaruuden, mutta myös Selänteen sopimuspalkka oli viimeisen Suomessa vietetyn kauden aikana kasvanut. Selänne siirtyi Winnipegiin vuonna 1992 kolmen vuoden mittaisella ja dollarin arvoisella sopimuksella, joten Jetsin aiempaan Selänteelle esittämään sopimustarjoukseen verrattuna hänen sopimuksensa arvo oli nelinkertaistunut vain vajaan vuoden kuluessa.
Suomirokkia II
Albumi saavutti kultalevyn rajan vuonna 1999.
Jämijärvi
Maantiede
Jämijärven maanpinta sijaitsee Suomen mittakaavassa keskimäärin varsin korkealla merenpinnasta. Maisemakuvaa hallitsee Hämeenkangas, jota pitkin kulkee ikivanha, maisemiltaan erämaisena säilynyt Kyrönkankaantie. Kunnan alueella sijaitseva Soininharju on 185,4 metriä merenpinnan yläpuolella. Harjulla on myös muutama syvä suppa eli ”vati” ja pohjoisrinteellä suuri Kylmänmyllynlähde. Kunnan alueella sijaitsevan Jämijärven pinta on puolestaan 100,6 metriä merenpinnan yläpuolella. Sokkeloisen järven pinta-ala on vajaat 8,8 neliökilometriä, mutta siinä on rantaviivaa peräti 91 kilometriä. Kauniista maisemistaan tunnettuun Jämijärveen laskevat Nauris- sekä Palojoki, ja järveltä pois virtaa Kyrösjärveen laskeva Jyllinjoki.
Teemu Selänne
NHL-uran alku Winnipegissä (1992–1996)
Selänne pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa vuoden 1992 lokakuussa ja teki jo ensimmäisessä ottelussaan kaksi tehopistettä. Tulokaskaudellaan 1992–1993 Selänne rikkoi Mike Bossyn kaudella 1977–1978 asettaman tulokkaiden maaliennätyksen, kun Selänne uusi Bossyn 53 maalin ennätyksen viimeistelemällä Winnipegille runkosarjassa 76 maalia. Runkosarjassa 132 tehopistettä tehnyt Selänne rikkoi myös Peter Šťastnýn kaudella 1980–1981 asettaman tulokkaiden 109 pisteen ennätyksen. Jo ensimmäisen 12 ottelunsa aikana Selänne viimeisteli 11 maalia,, ja vuoden 1993 tammikuun lopussa hän oli tehnyt jo 40 maalia. 2. maaliskuuta 1993 pelatussa ottelussa Quebec Nordiquesia vastaan Selänne teki kolme maalia ja ohitti Bossyn ennätyksen. Kolmannen maalinsa jälkeen Selänne heitti toisen hanskansa ilmaan ja ikään kuin ampui sen alas mailallaan. Kauden päättyessä Selänne oli viimeistellyt runkosarjassa 76 maalia ja 56 maalisyöttöä eli yhteensä 132 tehopistettä. Hän teki siis 23 maalia enemmän kuin maaliennätyksen alkuperäinen haltija Bossy, ja pisteitä Selänteelle kertyi niin ikään 23 enemmän kuin Šťastnýlle yli kymmenen vuotta aiemmin. 24 ylivoima- ja seitsemällä voittomaalillaan Selänne oli niin ikään tulokkaiden runkosarjan pistepörssin voittaja. Hän myös jakoi liigan maalitilaston voiton Buffalo Sabresin venäläishyökkääjä Aleksandr Mogilnyin kanssa ja sijoittui koko runkosarjan pistepörssissä viidenneksi. Tammikuussa 1993 hänet valittiin NHL:n kuukauden pelaajaksi, ja muun muassa maailman arvostetuin jääkiekkojulkaisu The Hockey News valitsi Selänteen vuoden tulokkaaksi NHL:ssä. Kauden päätteeksi Selänne voitti NHL:n parhaan tulokkaan palkinnon, Calder Memorial Trophyn. Paikallinen urheilulehdistö antoi luistelijana nopealle Selänteelle lempinimen The Finnish Flash (suom. 'Suomalainen salama'). Selänne on yksi niistä kolmesta suomalaispelaajasta, joka on yhden kauden aikana tehnyt vähintään 50 maalia. Muut ovat Jari Kurri ja Mikko Rantanen. Selänne ylsi saavutukseen kolmesti, Kurri neljästi. Rantanen on ylittänyt rajan kerran. Kurrin ja Rantasen lisäksi vain Selänne on yli 99 maaliin NHL-kauden aikana. Hän saavutti rajan neljästi, Kurri kuudesti. Rantanen on yltänyt tuohon kertaalleen.
Jämijärvi
Historia
Vuoden 1540 maakirjoissa mainitaan Jämijärvellä olleen 15 taloa: Pitkäniemi vanhimpana, toiseksi vanhimpana Soini. Seurakunnallisesti Jämijärvi kuului alkujaan Hämeenkyröön, mutta joutui Ikaalisten yhteyteen sen erottua Hämeenkyröstä vuonna 1641. Saarnahuonekunnaksi Jämijärvi tuli 1852 ja omaksi epäviralliseksi kunnakseen vuonna 1899, mutta ero Ikaalisista toteutui vasta vuonna 1908. Jämijärven itsenäisyyden takana oli Pitkäniemen kylästä Niemen talosta Taavetti Niemi ja muutamia muita senaikaisia talollisia. Arkkitehti G. Th. Chiewitzin suunnittelema puukirkko valmistui vuonna 1860. Jämijärvelle asutettiin viime sotien jälkeen Pyhäjärven (Vpl) siirtoväkeä. He tulivat rautateitse Jämijärvelle 1946. Siirtoväelle tehtiin 27 taloa Jämijärvelle, enimmäkseen Tykköön seudulle.
Teemu Selänne
NHL-uran alku Winnipegissä (1992–1996)
Vuonna 1995 Selänne solmi Winnipegin kanssa viiden vuoden mittaisen ja 14 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Kauden 1995–1996 Selänne aloitti erinomaisesti tehtyään Winnipegissä 51 ottelussa 24 maalia ja 72 tehopistettä, mutta vuoden 1996 helmikuussa hänet myytiin yllättäen Kanadasta Yhdysvaltojen puolelle Kaliforniassa pelaavaan Mighty Ducks of Anaheimiin.
Mighty Ducks of Anaheim (1996–2001)
Kesken kauden loistavassa vireessä ollut Selänne kaupattiin yllätyksellisesti Mighty Ducks of Anaheimiin vuoden 1996 helmikuussa. Jo ennen siirtoa huhuttiin siitä, että Winnipeg joutuisi taloudellisen tilanteensa takia kauppaamaan joko Selänteen, Keith Tkachukin tai Aleksei Žamnovin. Seuran omistajat olivat vakuuttaneet, että Selännettä ei tultaisi kauppaamaan. Vain joitain viikkoja myöhemmin Jets kuitenkin myi Selänteen Anaheimiin yhdessä Marc Chouinardin ja neljännen kierroksen varausvuoron kanssa. Winnipeg sai kaupassa puolustaja Oleg Tverdovskin, laitahyökkääjä Chad Kilgerin sekä kolmannen kierroksen varausvuoron. Anaheimissa hän muodosti tehokkaan kolmikon laitahyökkääjä Paul Kariyan ja keskushyökkääjä Steve Rucchinin kanssa ja viimeisteli 28 ottelussa 16 maalia ja 36 tehopistettä.. Selänne teki kaudella 1995–1996 kaiken kaikkiaan tehopisteet 40+68=108. Hän oli myös ehdolla Lady Byng Memorial Trophyn saajaksi.
Kaudella 1996–1997 Selänne oli koko NHL:n parhaimmistoa. Hän teki 51 maalia ja oli 109 tehopisteellään NHL:n pistepörssin toinen Pittsburgh Penguinsin Mario Lemieux’n jälkeen. Selänteen ja 99 tehopistettä tehneen Paul Kariyan johdolla Anaheim ylsi ensimmäistä kertaa NHL:n pudotuspeleihin, mutta joukkue putosi jatkosta läntisen konferenssin välierissä, kun Detroit Red Wings päihitti joukkueen selvin otteluvoitoin 4–0.
Jämijärvi
Kunnallishallinto
Kunnanvaltuustossa on 17 paikkaa, joista kymmenen on keskustan, neljä SDP:n, kaksi Perussuomalaisten ja yksi Kristillisdemokraattien hallussa kaudella 2021–2025.
Teemu Selänne
Mighty Ducks of Anaheim (1996–2001)
Vuoden 1997 syksyllä Kariya loukkaantui vakavasti ja oli sivussa lähes koko kauden ajan. Selänne pelasi kauden Anaheimin kapteenina ja teki 73 ottelussa 86 tehopistettä. Mighty Ducksin seuraennätyksen rikkoneella 52 maalillaan hän jakoi NHL:n maalitilaston voiton yhdessä Washington Capitalsin Peter Bondran kanssa. Selänteen seuraennätys on edelleen voimassa. Hänet valittiin jälleen NHL:n tähdistöotteluun, jossa hän viimeisteli kolme maalia ensimmäisenä eurooppalaisena pelaajana. Maalinteon nojatessa lähes yksinomaan Selänteeseen kausi oli Anaheimille pettymys, eikä joukkue yltänyt pudotuspeleihin. Hän oli ehdolla myös Hart Trophyn ja Lady Byng Memorial Trophyn saajaksi.
Jämijärvi
Liikenne
Jämijärven poikki kulkee Porin ja Haapamäen välinen rautatie, jolla on vielä lähinnä sotaharjoitusaikoihin sijoittuvaa satunnaista liikennettä Parkanon ja Niinisalon Tykistöprikaatin välillä. Entinen Jämijärven seisake on lähellä Tykköön kylää noin viiden kilometrin päässä kirkonkylästä. Rata avattiin liikenteelle Porin ja Parkanon välillä vuonna 1935, mutta Jämijärven laiturivaihde avattiin vasta vuonna 1937. Henkilöliikenne Porin ja Haapamäen välillä lopetettiin vuonna 1981 ja Jämijärven asemarakennus purettiin myöhemmin.
Teemu Selänne
Mighty Ducks of Anaheim (1996–2001)
Edellisen kauden tapaan Selänne voitti runkosarjan maalitilaston myös kaudella 1998–1999. Selänne teki runkosarjassa ja voitti ensimmäisen kerran liigan parhaalle maalintekijälle jaetun Maurice ”Rocket” Richard Trophyn. Kaikkiaan Selänne teki 107 tehopistettä ja runkosarjan pistepörssin kärkikolmikon muodostivat Pittsburgh Penguinsin Jaromír Jágr (127 pistettä), Selänne ja kolmanneksi yltänyt Paul Kariya (101 pistettä). Anaheim onnistui pääsemään pudotuspeleihin välivuoden jälkeen, mutta Detroit Red Wings kaatoi Anaheimin jälleen puhtaasti otteluvoitoin 4–0.
Jämijärvi
Urheilu
Vuonna 1958 perustettu Jämin Jänne on Jämijärven tunnetuin urheiluseura. Se voitti ensimmäisen hiihdon SM-viestikultansa alkuvuodesta 2019. Ensimmäinen pariviestikulta tuli SM-kisoissa vuotta aiemmin.
Teemu Selänne
Mighty Ducks of Anaheim (1996–2001)
Seuraavalla kaudella Selänne jäi joukkueineen uudemman kerran ulos pudotuspeleistä, ja kesken kauden 2000–2001 Selänne myytiin Anaheimista San Jose Sharksiin.
Pelivuodet San Josessa ja välivuosi Coloradossa (2001–2005)
Selänne kaupattiin yllättäen maaliskuussa 2001 San Jose Sharksiin vaihdossa Jeff Frieseniin, Steve Shieldsiin sekä vuoden 2003 kierroksen varausvuoroon. Runkosarjan kuluessa Selänne teki San Josen riveissä kahdessatoista ottelussa tehopisteet 7+6=13, mutta pudotuspeleissä hänen peliotteitaan varjosti peukalomurtuma. Kaiken kaikkiaan Selänteelle kertyi siis sekä Anaheimissa että San Josessa pelatuissa 73 ottelussa 72 tehopistettä, ja hän oli ehdolla myös Lady Byng Trophyn voittajaksi. Palkinto kuitenkin päätyi Colorado Avalanchen kapteeni Joe Sakicille.
Jämijärvi
Urheilu
Jämijärvellä oli vuonna 2004 Jämi-Jukola-suunnistustapahtuma.
Teemu Selänne
Pelivuodet San Josessa ja välivuosi Coloradossa (2001–2005)
Kaudella 2001–2002 Selänne teki 29 maalia ja 54 tehopistettä. San Jose pääsi pudotuspeleihin, mutta putosi toisella kierroksella Colorado Avalanchea vastaan. Selänne joutui San Josessa vähitellen päävalmentaja Darryl Sutterin epäsuosioon, mikä alkoi vaikuttaa Selänteen tehopistemääriin. Kaudella 2002–2003 Selänne oli San Josen paras pistemies 64 tehopisteellä. Hän pelasi usein Patrick Marleaun kanssa. Lukuisista tehopisteistä huolimatta Sharks yritti kesken kauden myydä Selänteen New Jersey Devilsiin vaihdossa Scott Gomeziin. Selänne ei kuitenkaan suostunut siirtoon. San Jose ei päässyt pudotuspeleihin.
Kaudeksi 2003–2004 Selänteellä oli käytettävissään optio sopimuksestaan San Jose Sharksin kanssa, mutta hän päätti siirtyä vapaana agenttina Colorado Avalancheen. Myös Selänteen kanssa Mighty Ducks of Anaheimissa tutkaparin muodostanut Paul Kariya teki samanaikaisesti sopimuksen Coloradoon, ja joukkueesta povattiin jopa mestarisuosikkia. Selänne ja Kariya suostuivat myös tinkimään palkoistaan siirtyessään Coloradoon: San Josessa kaudella 2002–2003 6,5 miljoonan dollarin palkalla kiekkoilleen Selänteen uuden sopimuksen arvo laski hieman alle 6,0 miljoonan dollarin, ja Paul Kariyan sopimuksen arvo laski lähes 9,0 miljoonaa dollaria edellisestä Kariyan allekirjoittaessa Coloradon kanssa hieman yli 1,0 dollarin sopimuksen.
Jämijärvi
Jämi
Jämin alue kuuluu harjujensuojeluohjelmaan ja osa alueesta on luonnonsuojelualuetta harvinaisine kasveineen. Jämin luonto on monimuotoisuudessaan harvinainen. Jämin korkein kohta on 185 metriin yltävä Soininharju Jämin lentokentän tuntumassa. Se on myös Satakunnan korkein maastokohta.
Teemu Selänne
Pelivuodet San Josessa ja välivuosi Coloradossa (2001–2005)
Suurista odotuksista huolimatta kaudesta tuli kuitenkin pettymys. Avalanchella oli kauden alussa supertähtien täyttämä joukkue, mutta jo syksy osoittautui vaikeaksi pelaajien loukkaantumisten takia. Selänne pelasi koko kauden polvivaivaisena ja runkosarjan 78 ottelussa hän teki vain vaatimattomat tehopisteet 16+16=32. Hän pelasi pitkälti joukkueensa toisessa hyökkäysketjussa, mutta kauden edetessä hän ajautui alempiin ketjuihin ja joutui ajoittain jopa katsomoon seuraamaan otteluita sivusta. Joukkueen päävalmentajana toimi Selänteen kanssa San Josessa yhdessä pelannut Tony Granato, ja kauden mittaan liikkui myös huhuja Selänteen ja Granaton huonontuneista väleistä.
Jämijärvi
Jämi
Jämi sijaitsee noin tunnin ajomatkan etäisyydellä Tampereelta ja Porista (noin 75 km). Pääkaupunkiseudulta Jämille ajaa noin kolmessa tunnissa. Jämiltä on matkaa Ikaalisiin ja Kankaanpäähän noin 25 km. Seinäjoelta Jämille ajaa noin puolessatoista tunnissa, matka noin 130 kilometriä.
Teemu Selänne
Pelivuodet San Josessa ja välivuosi Coloradossa (2001–2005)
NHL-kauden 2004–2005 peruutti työsulku. Tämä antoi Selänteelle mahdollisuuden viime kaudella pelaamista haitanneen polven leikkauttamiseen. Polvi leikattiin vuoden 2004 syyskuussa.
NHL-työsulun ajaksi Selänne teki pelaajasopimuksen Helsingin Jokereiden kanssa, joka mahdollisti hänen pelaamisensa joukkueessa heti kun hän olisi pelikuntoinen leikkauksen jäljiltä. Jokereiden omistaja Hjallis Harkimo olisi halunnut Selänteen pelaamaan jo alkuvuonna 2005, mutta Selänne ei vielä kokenut olevansa täysin pelikuntoinen. Selänne oli pelikuntoinen palattuaan Suomeen viikko SM-liigan runkosarjan päättymisen jälkeen. Selänne olisi itse halunnut pelata Jokereissa SM-liigan pudotuspeleissä, mutta yllättäen häntä ei päästetty pelaamaan. Pelaamisen estäväksi syyksi sanottiin, että Selänteelle ei ollut pelipaitaa valmiina. Myöhemmin Selänne ja hänen läheinen ystävänsä Ismo Syvähuoko ovat sanoneet, että joukkueen omistaja Harkimo olisi estänyt Selänteen pelaamisen.
Jämijärvi
Jämi
Jämillä harrastetaan muun muassa retkeilyä, hiihtoa ja maastopyöräilyä. Retkeilyreittien varrella on useita taukopaikkoja, kotia ja laavuja.
Teemu Selänne
Paluu Anaheimiin ja Stanley Cupin voittaminen (2005–2014)
thumb|left|Selänne [[Anaheim Ducks|Mighty Ducks of Anaheimin vieraspeliasussa ottelussa San Jose Sharksia vastaan kaudella 2005–2006.]]
Kaudeksi 2005–2006 polvileikkauksestaan jälleen pelikuntoon toipunut Selänne solmi Mighty Ducks of Anaheimin kanssa yksivuotisen sopimuksen. Sopimuksen arvo oli Anaheimin pienen palkkakaton vuoksi vain miljoona dollaria, mikä oli Selänteen edellisvuosien sopimuksiin verrattuna huomattavasti pienempi summa. Kausi oli kaikkiaan Selänteelle menestys. Hän pelasi Coloradon-vuodesta poiketen koko kauden terveenä 80 ottelun runkosarjan ja viimeisteli kaudella tehopisteet 40+50=90, eli yli piste per peli -tahdilla. Hän pelasi kaudella suurimmaksi osaksi Andy McDonaldin ja Chris Kunitzin kanssa, ja kolmikko muodosti Anaheimille hyvin tärkeän hyökkäysketjun. Hän ylsi vuoden 2006 tammikuussa myös huomattavan merkkipaalun saavuttamalla 1 000. tehopisteen rajan NHL:n runkosarjassa tehtyään kaksi maalia ottelussa Los Angeles Kingsiä vastaan. Selänteestä tuli NHL:n historian 70. tuhannen pisteen rajan ylittänyt pelaaja ja vasta kaikkien aikojen seitsemäs 1 000 tehopistettä saavuttanut eurooppalaispelaaja. Aiemmin suomalaisista jääkiekkoilijoista rajan oli ylittänyt ainoastaan Jari Kurri. Myös Mighty Ducks menestyi Selänteen aiemmista pelivuosista poiketen hyvin joukkueena. Pudotuspeleissä Selänne oli joukkueensa ratkaisevia pelaajia viimeistellen 16 ottelussa tehopisteet 6+8=14. Anaheim ylsi pudotuspeleissä aina konferenssin loppuotteluihin, joissa se kuitenkin hävisi lopulta Stanley Cupin loppuottelusarjaan edenneelle Edmonton Oilersille otteluvoitoin 4–1. Kauden päätyttyä Selänne palkittiin Bill Masterton Memorial Trophylla. Palkinnolla haluttiin kunnioittaa Selänteen nopeaa paluuta NHL:n huippuihin vaikeasta polvileikkauksesta huolimatta.
Aiemmin Walt Disney Companyn omistama Mighty Ducks of Anaheim siirtyi ennen kautta 2006–2007 uuteen omistukseen, kun seura kaupattiin Henry ja Susan Samuelille. Tammikuussa 2006 seuran tiedotettiin pelaavan kaudesta 2006–2007 lähtien nimellä Anaheim Ducks, ja myös seuran kotihalli Arrowhead Pond of Anaheim vaihtoi nimensä nykyiseen muotoonsa Honda Center. Selänne solmi seuran kanssa 3 760 000 dollarin arvoisen yksivuotisen sopimuksen. Hän jatkoi läpi kauden pirtein ottein ja pelasi täyden 82 ottelun runkosarjan jälleen yli pisteen ottelutahdilla. Hän teki runkosarjan aikana oli 48+46=94 tehopistettä. Selänne ylitti 500 maalin rajan NHL:n runkosarjassa onnistuttuaan maalinteossa marraskuussa 2006 entistä seuraansa Colorado Avalanchea vastaan. Hänestä tuli kaikkien aikojen 36. pelaaja ja Jari Kurrin jälkeen toinen suomalainen 500 maalia NHL:ssä tehnyt pelaaja. Marraskuussa hänet valittiin NHL:n kuukauden pelaajaksi. 31. joulukuuta 2006 pelatussa vierasottelussa Minnesota Wildia vastaan Selänne pelasi 1 000. ottelunsa Kurrin ja Teppo Nummisen jälkeen kolmantena suomalaisena. Selänne teki ottelussa tehopisteet 2+1.
Jämijärvi
Jämi
Jämin alueelle on noussut kattava aktiviteettien ja lomamökkien keskus. Keskusaukion ympäriltä löytyvät muun muassa Jämi-Areena, Lomahotelli Jämi, Reima Country Center ja Huoneistohotelli Lumihovi. Jämillä toimii useita elämysmatkailuyrityksiä.
Tectariaceae
Tectariaceae on Polypodiales-lahkoon kuuluva saniaisheimo. Siihen kuuluu 14 sukua ja noin 280 lajia, joista lähes 200 kuuluu raksisaniaisten (Tectaria) sukuun. Muista suvuista suurimpia ovat Triplophyllum, Pleocnemia ja Heterogonium, joissa on kussakin 10–20 lajia.
Heimon lajeja ei kasva Suomessa luonnonvaraisina.
Teemu Selänne
Paluu Anaheimiin ja Stanley Cupin voittaminen (2005–2014)
Selänne teki kauden aikana 48 maalia, ja hänestä tuli ensimmäinen NHL-pelaaja, joka on yli 35-vuotiaana onnistunut tekemään kahdesti vähintään 40 maalia kaudessa. Samalla hänestä tuli myös kaikkien aikojen vanhin 45 maalia yhden kauden aikana tehnyt pelaaja. Pudotuspeleissä keväällä 2007 Anaheim eteni Stanley Cup -loppuotteluihin asti, joissa se kohtasi Ottawa Senatorsin. Ducks kaatoi Senatorsin otteluvoitoin 4–1, ja Selänteestä tuli kuudes suomalainen Stanley Cup -voittaja. Pudotuspelien Selänne summasi tehopisteet 5+10=15.
Jämijärvi
Jämi
Jämillä sijaitsee hiihtotunneli, jossa latua on yhteensä 1,25 kilometriä. Kesällä Jämillä toimii seikkailupuisto, josta löytyy 400 metriä pitkä köysiliukurata.
Jämin erikoisuus on sen pitkä historia ilmailun parissa. Jämin lentokentällä vierailee vuosittain lukuisia eri pienkoneita. Jämijärven lentokenttä oli 1930-luvulta 1960-luvun alkuun Suomen merkittävin purjelennon keskus ja se on edelleen neljän Suomen suosituimman purjelentokeskuksen joukossa. Vuosittain siellä järjestetään myös niin kutsuttujen experimental-lentokoneiden Fly-In. Jämijärvellä tapahtui 20. huhtikuuta 2014 vakava lento-onnettomuus, jossa kuoli kahdeksan henkilöä.