cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Avellaneda
Avellaneda on perustettu 7. huhtikuuta 1852. Kaupungissa on syntynyt useita tunnettuja jalkapalloilijoita, ja siellä on kaksi jalkapalloseuraa: Club Atlético Independiente ja Racing Club de Avellaneda.
Yeren
thumb|Kirjoitus "Yeren-luolaksi" kutsutun [[luolan suulla Hubein länsiosassa.]] Yeren eli Yiren eli kiinalainen villimies on ihmisapinaa muistuttava kryptidi, jonka väitetään elävän Etelä-Kiinassa sijaitsevan Hubein maakunnan tiheissä vuoristometsissä. Sen kiinankielinen nimi Yeh Ren merkitsee "villimiestä".
Piirteet
Yerenin kuvaillaan useimmiten olevan suurikokoinen, 1,5 –2,5 metriä korkea ja pitkäkarvainen. Sen 3–4 cm pitkistä karvoista koostuva turkki on yleensä punertava tai tummanruskea, mutta muutamat silminnäkijät ovat kertoneet myös kokonaan valkoisista yksilöistä. Olennon naama muistuttaa ihmisen ja apinan kasvojen välimuotoa, ja sen päälaki on tasaisempi kuin ihmisellä. Silminnäkijöiden mukaan sillä ei ole häntää. Sen sanotaan kävelevän yleensä kahdella jalalla ja liikkuvan enimmäkseen maassa, ja sen kädet ovat pitkät. Löydetyt jalanjäljet ovat olleet hyvin syviä ja suurikokoisia, jopa 40 cm pitkiä. Jäljissä näkyy viisi varvasta kuten ihmisellä, mutta muodoltaan ne ovat lähempänä apinan jalanjälkiä. Pyöreähköstä ulkomuodostaan huolimatta olennon kerrotaan pystyvän tarvittaessa liikkumaan ja juoksemaan nopeasti sekä kiipeämään, myös neljällä jalalla. Yerenillä on erilaisia ääniä, kuten voimakkaita huutoja. Paikalliset asukkaat uskovat olennon olevan lihansyöjä ja olevan ihmisillekin vaarallinen, mutta Kiinan tiedeakatemian tutkijoiden mukaan eläin syö kasveja, kuten marjoja ja pähkinöitä, ja joskus hyönteisiäkin. Sen väitetään vierailevan toisinaan pelloilla syömässä maissia. Useimmiten olentojen kerrotaan elävän pariskunnittain, joskus taas pienissä perheryhmissä.
Väitettyjä havaintoja
Tiedeakatemia järjesti vuonna 1977 suuren tutkimusretkikunnan etsimään olentoa. Z. Gouxingin johtaman 110-jäsenisen ryhmän tutkimukset kestivät kahdeksan kuukautta, ja niiden aikana saatiin kerätyksi runsaasti paikallisten asukkaiden tekemiä silminnäkijähavaintoja. Retkikunta löysi jalanjälkiä ja ulosteita, joiden perusteella Yerenillä pääteltiin olevan samanlainen ruokavalio kuin gorilloilla ja orangeilla. Metsissä havaittiin myös gorillan makuusijoja muistuttavia nukkumispaikkoja. Moni ryhmäläinen teki olennosta näköhavaintojakin, mutta niiden tueksi ei saatu valokuvia.
Vuonna 1995 toinen, 30-henkinen tutkimusryhmä lähti etsimään Yereniä Hubein länsiosassa sijaitsevan Shennongjian alueelle. Tämäkään retkikunta ei onnistunut saamaan merkittäviä todisteita, vaan tehdyt löydöt olivat melko samanlaisia kuin vuonna 1977.
Vuonna 1999 järjestettiin kolmas laajamittainen etsintäyritys, joka suuntautui turistien suosimalle Shennongjian luonnonsuojelualueelle. Se kesti kaksi kuukautta, ja siihen osallistui kiinalaisia tiedemiehiä ja toimittajia. Tulokseksi saatiin kaksikymmentä jalanjälkeä, syötyjen maissintähkien jäännöksiä ja punertavaa karvaa.
Myöhemmin on tutkittu Yerenin karvoiksi tulkittuja näytteitä, ja niiden on havaittu kuuluvan jollekin Kiinassa täysin tuntemattomalle eläimelle. Pelkät karvanäytteet eivät kuitenkaan riitä todisteeksi uuden lajin olemassaolosta, ja länsimaissa useimmat tutkijat suhtautuvatkin Yerenin olemassaoloa koskeviin väitteisiin kriittisesti.
Mahdollisia selityksiä
Yerenin olemassaoloon uskovat arvelevat, että kyseessä on todennäköisesti uusi makakilaji, sillä erilaiset makakit ovat alueella varsin yleisiä. Toisten teorioiden mukaan Yeren on jonkinlainen orankien sukulainen tai sukupuutolta välttynyt Gigantopithecus-laji, mahdollisesti Gigantopithecus blacki. Nykytietojen mukaan orangit hävisivät Kiinasta jo pleistoseenikaudella. Alueelta on löydetty runsaasti suurten esihistoriallisten apinoiden fossiileja.
Kulttuurissa
Hubeissa on erillinen museo Yerenistä otettuja valokuvia ja muita väitettyjä todisteita varten. Länsimaisessa kulttuurissa Yeren esiintyy John Carpenterin elokuvassa Säpinää Chinatownissa (, 1986) ja Titan Quest-videopelissä.
The Essential Dolly Parton
The Essential Dolly Parton on Dolly Partonin The Essential -sarjan kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 2005.
Kappaleet
Levy 1
Levy 2
Kikwit
Kikwitissä puhutaan kitubaa.
Kikwit oli aikaisemmin vilkas kauppapaikka, mutta sen infrastruktuuri on jäänyt jälkeen kehityksestä, ja kaupunki taantui 1900-luvun loppupuolella. Vuonna 1995 kaupungissa puhkesi Ebola-viruksen aiheuttama epidemia, jonka seurauksena 316 henkilöä sairastui ja 245 menehtyi.
HMS Aster (K188)
HMS Aster (viirinumero K188) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1940 Belfastista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 15. lokakuuta 1940 telakkanumerolla 1099. Alus laskettiin vesille 12. helmikuuta 1941 ja valmistui reilua kuukautta myöhemmin 9. huhtikuuta.
Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi 1946.
Lecanoromycetidae
Lecanoromycetidae on luokkaan Lecanoromycetes kuuluva alaluokka, johon kuuluvat lajit ovat enimmäkseen jäkäliä. Siihen kuuluvia lahkoja ovat maljajäkälät (Lecanorales), keltajäkälät (Teloschistales) ja nahkajäkälät (Peltigerales). Alaluokan eri lajien välillä sekovarren rakenne on vaihteleva. Kotelomaljat ovat muodoltaan kuppimaisia ja niiden alla on juurtumahapsia, jotka ovat haaroittuneet.
Väyrylänsaari
Väyrylänsaari eli Väyrylä on Siikalatvalla sijaitseva kylä, jonka asutus on keskittynyt Siikajoen rannoille. Kylä sijaitsee seututien 821 varressa. Kylän etäisyys Kestilän kirkonkylästä on 15 kilometriä ja Pulkkilasta 19 kilometriä.
Väyrylän koulu lakkautettiin vuonna 2004.
Talvisodan pommitukset Lahdessa
Talvisodan pommitukset Lahdessa tapahtuivat 36 pommituskertana, joihin sisältyi 373 konesuoritusta. Pudotettujen pommien määrä oli noin 2 600.
Anomalocaris
Anomalocaris oli kambrikauden keskivaiheilta tunnettu suurikokoinen selkärangaton merieläin, joka eli noin 535–520 miljoonaa vuotta sitten.
Talvisodan pommitukset Lahdessa
Pommituksissa kuoli 26 ihmistä sekä haavoittui vakavasti 23 ja lievästi 33. Rakennuksia tuhoutui täysin neljäkymmentä. Viisikymmentä rakennusta paloi ja 414 vaurioitui muin tavoin.
Hävittäjäpuolustuksesta vastasi pääasiassa Lentorykmentti 2:n Lentolaivue 24. Aluksi Suomen ilmavoimien hävittäjiä oli Vesijärvellä lähellä Teivaan satamaa, sitten Pyhäniemen kartanolla Hollolan jäälentokentällä. Ilmahälytyksistä vastasi ilmapuolustusaluekeskus 14.
Anomalocaris
Luokittelu
Anomalocaris on erikoisen ulkomuotonsa vuoksi taksonomisesti ongelmallinen suku. Se luokitellaan pääjaksoon Lobopodia, jonka arvellaan olevan lähellä niveljalkaisia. Sillä oli kuitenkin muista niveljalkaisista selvästi poikkeavat suu ja kylkilisäkkeet, eikä tiedetä miten läheistä sukua se on muille niveljalkaisille.
Jäännökset
Anomalocaris-fossiileja on löydetty ainakin Australian Emu Baysta, Kanadan Burgess Shalesta ja Kiinan Chengjiangista. Anomalocaris-fossiilin kuvasi ensimmäisenä J. E. Whiteaves vuonna 1892 tutkittuaan kanadalaisia trilobiittifossiiliesiintymistä löytyviä kaartuvia fossiileja. Whiteaves piti fossiloitunutta suu-uloketta omalaatuisen katkaravun pyrstönä ja antoi lajille nimen Anomalocaris canadiensis: sukunimiosa Anomalocaris tarkoittaa "outoa katkarapua". Vuonna 1979 paleontologi Derek Briggs huomasi että kyseessä olivat kuitenkin tuntemattomalle niveljalkaiselle kuuluneet ulokkeet, ja vuonna 1985 Whittington ja Briggs rekonstruoivat koko eläimen erikoisen ulkoasun.
Talvisodan pommitukset Lahdessa
Tuhoutuneita rakennuksia korvasi osin Västeråsin kaupunki lahjoittamalla tehdasvalmisteisia taloja: 69 kaupunkioloihin suunniteltua ja 27 maaseutuoloihin suunniteltua. Lahteen tuli kaupunginosa, jonka nimi on Vesterås. Sinne sijoitetut lahjatalot olivat tyyppiä C1. 27 maaseudulle tarkoitettu taloa sijoitettiin Tapanilaan.
Lahden kaupunki laski talvisodan alkamisen 70-vuotismuistoksi seppeleen 1. joulukuuta 2009 ja muistotilaisuus järjestetään talvisodan päättymisen päivän muistoksi 13. maaliskuuta 2010.
Ajankohdat
Huovilan kartanon rakennukset paloivat.
Vaurioita
Neuvostoliiton kuudennen lentorykmentin pommikoneet alkoivat yrittää tuhota Lahden radioasemaa ainakin 6. tammikuuta 1940 alkaen, jolloin lentokoneet hyökkäsivät Lahteen aikaisemmin jo noin viikon ajan viisi kertaa käytettyä, ennustettavaksi tullutta reittiä pitkin. Ollessaan paluumatkalla seitsemän koneen muodostelma purkautui, koska enintään 439 km/h lentävät DB-3:t yrittivät paeta nopeutensa turvin enintään 419 km/h lentäviä Fokker D.XXI:ia. Jorma Sarvanto ampui Fokker FR-97:llä kuusi DB-3-lentokonetta, mutta ei saanut seitsemättä ammusten loputtua. Seitsemännen ampui alas Per-Erik Sovelius hetkeä myöhemmin. Lahden radioasemaan Radiomäellä osui pommi 12. tammikuuta, jolloin se vaikeni kymmeneksi päiväksi. Lahden radioasema oli suojattu selluloosapaaleilla, mutta sirpalepommi meni lähetinsaliin.
Lahden kaupungintaloon osui pommi 27. joulukuuta 1939. Seurannut tulipalo aiheutti merkittäviä vahinkoja kaupungintalolle. Kaupungintalon tornissa ollut ilmavartioasema tuhoutui. Sen toiminta siirrettiin Radiomäen urheilukentälle, missä ilmavalvontalotat myöhemmin kohtasivat matalalentohyökkäyksen konekiväärein haavoittumatta, minkä jälkeen talvisodan loppuun saakka ilmavartio toimi nykyisen Lahden stadionin entisen puretun puisen suuren hyppyrimäen tornissa.
Lahdessa oli strategisena kohteena pidettävä Lahden rautatieasema, jota pommitettiin useita kertoja. Se sai osuman 13. tammikuuta 1940 koillisnurkkaansa. Lahden seudulle oli alettu rakentaa Lahden seudun puolustukseksi Hollolan lentokenttää ja talvisodan viimeisinä päivinä torjuntahävittäjät toimivat Pyhäniemen jääkentältä.
Ilmapuolustusaluekeskus 14
Ilmapuolustusaluekeskus 14 talvisodan aikana Lahden kaupungissa sijainnut ilmapuolustusaluekeskus, jolla oli vartioaseminaan Kalkkisten 1410, Heinolan 1411, Lahden 1402, Orimattilan 1405, Pukkilan 1414, Vääksyn 1408, Kosken (Hämeenkosken) 1407, Mäntsälän 1415, Uudenkylän 1404, Vierumäen 1409 ja Myrskylän ilmavartio 1413.
Ilmapuolustusaluekeskus keräsi tiedot valvontatorneista aisti-ilmavalvonnan tuloksista, muodosti tilannekuvaa ja lähetti tiedot edelleen ilmatorjuntaan, hävittäjälaivueiden osille sekä väestönsuojeluun ilmahälytystä varten.
Lahden kaupunkia auttoi talvisodan pommitusten aikana ilmavalvonnan onnistuminen, koska suomalaiset torjuntahävittäjät kyettiin lähettämään ajoissa neuvostoliittolaisia pommituslentokoneita vastaan ennen kuin ne ennättivät monissa tapauksissa kohteisiinsa. Lahden seudulla alkukeväällä 1940 sijoitettiin torjuntahävittäjiä nykyiseen Teivaan satamaan Vesijärven jäälle moottorirannan kohdalle. Sen jälkeen avattiin Hollolan Pyhäniemeen Pyhäniemen jäälentokenttä helmi-maaliskuun vaihteeksi 1940. Välirauhan aikana rakennettiin maalentokenttä Hollolan Hälvälään. Hälvälän sorapäällysteistä lentopaikkaa kutsutaan nykyäänkin Hollolan lentokentäksi.
Stefania Tarenzi
right|thumb Stefania Tarenzi (s. 29. helmikuuta 1988) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Italian naisten maajoukkueessa kymmenen maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Hän kuului Italian joukkueeseen MM-kilpailuissa 2019 mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan.
Tarenzi on edustanut kotimaassaan Atalantaa, Bresciaa, Sassuoloa ja vuodesta 2018 Chievo Veronaa.
Liquid funk
Liquid funk, liquid drum and bass, liquid DnB tai liquid on drum’n’bassin sub-genre. Muutamilla musiikkityyleillä kuten jazzilla, soulilla sekä jossain tapauksissa myös bluesilla on ratkaiseva vaikutus liquid funkiin. Lajityypin historia alkaa vuodesta 2000, kun Fabio alkoi kehittelemään drum’n’bassin uutta muotoa, jota hän kutsui nimellä ”liquid funk” sekä julkaisi samannimisen kokoelman hänen Creative Source-levy-yhtiön alaisena.
Pluckley
Pluckley on tullut tunnetuksi siihen liittyvistä kummitustarinoista. Kylässä ja sen lähiseudulla kerrotaan 12–16 eri kummituksesta. Guinness World Records nimesi sen vuonna 1989 ”Englannin kummitelluimmaksi kyläksi”.
1990-luvun alussa Pluckleyssa kuvattiin televisiosarja Oi ihana toukokuu.
Linda Tucceri Cimini
Linda Tucceri Cimini (s. 4. huhtikuuta 1991) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Italian naisten maajoukkueessa 21 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän kuului Italian joukkueeseen MM-kilpailuissa 2019 mutta ei päässyt pelaamaan.
Tucceri edustaa kotimaassaan AC Milania, jonne hän siirtyi vuonna 2018 San Zaccariasta.
McLaren M7A
McLaren M7A oli McLarenin Formula 1-auto, jota talli ja sen asiakastallit käyttivät sellaisenaan tai muunnoksina M7B, M7C ja M7D kausina –. Auto oli Robin Herdin viimeinen McLarenille suunnittelema auto ennen siirtymistään Cosworthille, minkä vuoksi hänen apunaan toimi Gordon Coppuck. M7B-mallissa oli ponttonimaiset polttoainesäiliöt, M7C:ssä oli Formula 5000-sarjasta muokattu monokokki ja M7D:hen oli asennettu Alfa Romeon moottori.
Mastercastle
Mastercastle on italialainen, hard rock, neoklassista metallia soittava yhtye, joka on perustettu Genovassa vuonna 2008 perustajajäseninä Pier Gonella ja Giorgia Gueglio.
Historia
Giorgia Gueglio ja Pier Gonella perustivat Mastercastlen vuonna 2008. Yhtye teki demon vuonna 2008, ja lähetti sen useille eurooppalaisille levytysfirmoille. Demo sisälsi kaksi neljän kappaletta, Words are swords, Princes of love, Space ja "My Screams". Yhtye sai vastauksen Lion Musiciltä ja päätti solmia sopimuksen Lion Musicin kanssa. Yhtyeen ensimmäinen täysimittainen albumi, The Phoenix, julkaistiin huhtikuussa 2009. Mastercastle julkaisi 18. kesäkuuta 2010 toisen albuminsa, Last Desire. Albumin tuotti Pier Gonella,joka kirjoitti suurimman osan kappaleista.
Sally Rooney
Sally Rooney (20. helmikuuta 1991 Castlebar, Mayon kreivikunta) on irlantilainen kirjailija ja käsikirjoittaja. Hänen toinen romaaninsa, vuonna 2018 ilmestynyt Normaaleja ihmisiä sai useita kirjallisuuspalkintoja ja oli ilmestymisvuonnaan ehdolla Booker-palkinnon saajaksi. Kirjasta julkaistiin huhtikuussa 2020 televisiosarja, joka nähtiin Suomessa Ylellä jo toukokuussa 2020.
Normaaleja ihmisiä ilmestyi suomeksi vuonna 2020. Rooneyn esikoisromaani Keskusteluja ystävien kesken ilmestyi alun perin vuonna 2017 ja suomeksi vuonna 2019. Kolmas romaani Kaunis maailma, missä olet julkaistiin syyskuussa 2021 ja suomeksi marraskuussa 2021. Kaikki Rooneylta ilmestyneet romaanit ovat Otavan kustantamia. Kaksi ensimmäistä romaania suomensi Kaijamari Sivill ja kolmannen Cristina Sandu.
Rooney asuu Dublinissa. Hän on valmistunut vuonna 2013 Dublinin Trinity Collegesta, jossa hän opiskeli englanninkielistä kirjallisuutta.
Messier 22
Messier 22 on pallomainen tähtijoukko Jousimiehen tähdistössä. Kohde on luultavasti ensimmäinen koskaan löydetty pallomainen tähtijoukko. Kohteen havaitsi Abraham Ihle jo vuonna 1665. Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa 5. kesäkuuta 1764.
Tähtijoukko on suhteellisen lähellä aurinkokuntaamme, sen arvioitu etäisyys on vain noin 10 400 valovuotta, ollen yksi meitä lähimmistä pallomaisista tähtijoukoista. Kohde on mahdollista nähdä paljain silmin, mutta ei kovin pohjoisessa. Kohde on kirkkaampi kuin esimerkiksi Herkuleen suuri pallomainen tähtijoukko. Kohteesta on havaittu 70 000 tähteä, joista vain 32 on muuttuvia tähtiä. Kirkkaimmat tähdet ovat magnitudiltaan noin +11.
Harvoissa pallomaisissa tähtijoukoissa on planetaarisia sumuja; tässä kohteessa sellainen on. Sumu on melko heikko, ja sen havaitsi infrapunaista aallonpituutta havainnoiva IRAS-satelliitti.
Minor Threat
Minor Threat oli lyhytikäinen, mutta merkittävä hardcore punk -yhtye Yhdysvaltojen pääkaupungista Washingtonista. Yhtyettä pidetään yleisesti straight edge -alakulttuurin perustajana.
Yhtye perustettiin syksyllä 1980 ja se hajosi vuonna 1983. Yhtye julkaisi toimintavuosiensa aikana kaksi EP:tä, yhden LP:n ja yhden singlen, sekä kaksi kappaletta Flex Your Head -kokoelmalevyllä.
Vokalisti Ian McKaye soittaa tällä hetkellä yhtyeessä The Evens ja Brian Baker yhtyeessä Bad Religion. McKaye pyörittää yhdessä Jeff Nelsonin kanssa tunnettua DCHC-levy-yhtiötä Dischord, joka julkaisi myös kaikki Minor Threatin albumit.
Sanoitukset
Minor Threatissa Ian McKayen kirjoittamat sanoitukset perustuivat päihteettömään elämäntapaan, väkivallan kyseenalaistamiseen, ihmisten ja ystävien väliseen toimintaan ja aikuistumiseen liittyviin odotuksiin. Kappaleissa ”Straight Edge” ja ”Out of Step” McKaye tulee linjanneeksi straight edge -liikkeen teesit: älä käytä päihteitä, älä harrasta irtoseksiä (”Don't smoke/Don't drink/Don't fuck”). Tämä oli aivan uusi ajattelutapa punk- ja rock-piireissä, mutta sen omaksui hetkessä pieni ja vannoutunut joukko.
McKayella ei kuitenkaan ollut tarkoitus luoda ideologiaa, ja hän yrittikin korjata itseään uudelleennauhoitetulla versiolla ”Out Of Step” -kappaleesta, muistuttamalla kuulijoita, ettei kyseessä ollut sääntökokoelma (”This is not a set of rules”).
Nobuko Jashima
Nobuko Jashima (s. 26. joulukuuta 1959) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Jashima debytoi Japanin maajoukkueessa syyskuussa 1981.
Riku Riihilahti
Riku Pasinpoika Riihilahti (s. 1974) on suomalainen televisiotoimittaja, joka toimi pitkän aikaa Yleisradion palveluksessa. Hänen erityisalaansa on urheilujournalismi, mutta hän on tehnyt myös normaalin uutistoimittajan töitä esimerkiksi Itsenäisyyspäivän vastaanotto -lähetyksissä.
Riku Riihilahti oli lapsena lupaava jalkapalloilija Helsingin Jalkapalloklubin junioreissa. Hänen huippusaavutuksekseen jäi vuosina 1989 ja 1990 nimeäminen Pohjola Cupin nuorisojoukkueeseen (C-pojissa). Osaksi myös jalkapallotaustansa ansiosta Riku Riihilahti sai isännöitäväkseen Mestareiden liigan sekä vuoden 2006 MM-kilpailujen ottelustudiot. Riihilahti on myös usein toiminut urheilutapahtumissa haastattelijana kentän laidalla.
Riihilahti on suorittanut kaksi akateemista tutkintoa ulkomailla. Floridan yliopistossa hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon ja Liverpoolissa Master of Arts -tutkinnon.
Riihilahden pikkuveli Aki Riihilahti on tunnettu maajoukkuetason jalkapalloilija.
Vuonna 2012 Tapaseura ry valitsi Riku Riihilahden Hyvien tapojen lähettilääksi.
Grit Šadeiko
Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2005 Šadeiko oli seitsenottelussa seitsemäs pistein 5271. Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 hän saavutti pronssia 5765 pisteellä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui 18:nneksi. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 Šadeiko voitti kultaa uusilla ennätyspisteillään 6134. Samana vuonna Šadeiko oli Daegun MM-kilpailuissa 24:s pistein 5190. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 6013 pisteellä 21:nneksi. Moskovan MM-kisoissa 2013 Šadeiko keskeytti viiden lajin jälkeen. Zürichin EM-kisoissa ja Pekingin MM-kisoissa 2015 hän oli 15:s. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän keskeytti. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 13:nneksi ja Berliinin EM-kilpailuissa 2018 12:nneksi.
Grit Šadeikon nuorempi sisar, Grete Šadeiko, kilpailee myös seitsenottelussa.
Henkilökohtaiset ennätykset
NR = Viron ennätys
Lähde
Akiruno
Akiruno on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu Tokion Fussan, Hachiōjin, Hamuran ja Ōmen kaupunkeihin, Hinoden ja Okutaman maaseutukaupunkeihin sekä Hinoharan kylään. Akirunossa on 81 200 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 73,47 neliökilometriä.
Akiruno perustettiin vuonna 1995 Akigawan ja Itsukaichin kaupunkien yhdistyessä. Kaupungin alueella virtaavat Tama- ja Akijoet. Aluetta palvelee JR Higashi-Nihonin Itsukaichi-linja.
Kindu
thumb|240px|Kirkko Kindussa. Kindu on kaupunki Kongon demokraattisessa tasavallassa ja se on Manieman maakunnan pääkaupunki. Asukasluku on noin 135 000 (2004). Kaupungin lähellä virtaa Kongo-joki ja Kindun korkeus merenpinnasta on 504 metriä.
Rautatieverkosto yhdistää Kindun Kalemieen, Kaminaan ja Kanangaan. Kaupungissa on myös lentokenttä. Maantiet ovat kuitenkin huonossa kunnossa koko Manieman maakunnassa.
Kindu oli 1800-luvulla tärkeä kauppakeskus, jossa myytiin norsunluuta, kultaa ja orjia.
Rastatukka
pienoiskuva|upright|Rastaletit. Rastatukka on tukka, johon on tehty tai annettu muodostua lukuisia pitkähköjä lettimäisiä takkuja.
Rastakampauksia ovat tehneet esimerkiksi muinaiset egyptiläiset, germaaniheimot, viikingit, Tyynenmeren saarelaiset, varhaiskristityt ja Australian aboriginaalit sekä Afrikan somalit, gallat, maasait, ašantit ja fulanit. Nykyaikana 1900-luvun lopulta alkaen rastatukka on yleistynyt myös länsimaissa Jamaikan rastafarikulttuurin vaikutuksesta. Jamaikan rastafarimiehille vapaasti kasvava takkuinen, leikkaamaton tukka ja parta ovat Vanhaan testamenttiin perustuva merkki liitosta Jumalan kanssa. Rastaletit liittyvät rastamiehillä myös heidän afrikkalaiseen identiteettiinsä. Afrohiuksiin rastaletit muodostuvat luonnollisesti, ilman käsittelyä. Länsimaissa rastatukka on monille vain kampaus, eikä siihen liitetä uskonnollisia tai kulttuurisia merkityksiä.
Pentti Pullinen
Pentti Pullinen (s. 1954) on suomalainen taidemaalari ja taiteen opettaja, joka tekee pääasiassa julkisia muotokuvia. Hän maalaa perinteiseen tyyliin ja on saanut täydentävää opetusta Repin-instituutin professoreilta ja pedagogeilta. Hänen esikuviaan ovat muun muassa Edelfelt, Zorn, Repin, Mucha ja Rembrandt, mutta myös muutama nykyrealisti ja taiteen esteetikko.
Rastatukka
Rastatukkaa tehtäessä hiukset takutetaan kammalla, hierotaan käsien välissä pötkyiksi ja tiivistetään pistelemällä huovutusneulalla. Sen jälkeen lettejä tiivistetään edelleen vesipesujen ja huovutusneulan avulla. Rastatukka on melko työläs kampaus ylläpitää.
Pentti Pullinen
Pullinen on tehnyt 60 julkista muotokuvaa. Niistä tunnetuin on kuuluisasta urheilukirurgista, professori Sakari Oravasta. Hän on maalannut myös yliopistojen professoreita, kaupunginjohtajia ja rehtoreita. Sen lisäksi hän on tehnyt toista sataa yksityistä muotokuvaa, mm. Jukka Rintalasta, Aatos Tapalasta, Sam Vannista, Taisto Ahtolasta, Neumanista, Reetusta, Anna Hanskista, Anja Pohjolasta ja Antero Mertarannasta.
Hänen taiteessaan tärkeintä ovat ajaton, klassinen kauneus, ammattitaito ja luova asenne. Hänen linjaansa ei aina hyväksytty hänen nuoruudessaan. Hän hakeutui myös arkkitehtikoulutukseen ja suoritti luokanopettajan tutkinnon 1976. Hän maalaa joskus itsekin ei-esittävää ja sanoo yleisesti tyylistään: ”Jos tähän asti olen tehnyt Edelfelt-tyylillä, voi sanoa, että nyt teen Zorn-tyylillä ja huomattavasti leveämmällä siveltimellä.”
Suomen kenraalikuvernööri
Suomen kenraalikuvernööri oli Ruotsin ja Venäjän vallan aikana Suomen korkein siviili- ja sotilasviranomainen. Ruotsin vallan ajan kenraalikuvernööri oli oikeastaan ylimaaherra, joka lisäksi oli vastuussa sotilashallinnosta. Suomen suuriruhtinaskunnassa kenraalikuvernööri oli keisaria edustava virkamies, senaatin puheenjohtaja ja lisäksi siviilihallinnon ja armeijan päällikkö. Näissä tehtävissä auttoi kenraalikuvernöörinkanslia.
Ruotsin vallan aika
Niin sanotun ”Ruotsi-Suomen ajan” kenraalikuvernöörit.
Venäjän vallan aika
Suomen suuriruhtinaskunnan ajan kenraalikuveröörit.
Aateluus
1850-luvulle saakka oli tapana, että kenraalikuvernööreille annettiin jossain vaiheessa kunnianosoituksena Suomen aateliin kuuluva aatelisarvo tai heidän sukunsa merkittiin muuten Suomen ritarihuoneelle. Suomalaisen kreivin arvon saivat Sprengtporten (kuului jo valmiiksi Suomen aateliin), Steinheil, Zakrevski ja von Berg, Rokassovskille annettiin alempi vapaaherran arvo ja Menšikovin venäläinen ruhtinaan arvo liitettiin sellaisenaan Suomen aateliin. Varhaisista kenraalikuvernööreistä vain Barclay de Tolly ei saanut tätä kunnianosoitusta. Tavasta luovuttiin myöhemmin. Osalla viimeisistä kenraalikuvernööreistä ei ollut syntyperäistä aatelisarvoa, mutta tšin-järjestelmän ansiosta he olivat venäläisessä katsannossa joka tapauksessa aatelisia.
Soca (musiikki)
Socamusiikki (tunnetaan myös nimellä "The Soul of Calypso") on karibialaisen musiikin genre, joka on syntynyt Trinidadin ja Tobagon syrjäytyneiden alakulttuurien piirissä 1970-luvun lopulla, josta on kehittynyt erilaisia tyylejä 1980-luvun lopulla ja myöhemmin. Soca kehittyi kaison/calypson sivuhaarana, jossa on viittauksia myös cadence rampasta, funkista ja soulista.
Sigebert I Pieni
Sigebert I Pieni tai Sigeberht Parvus (k. noin 653) oli Essexin kuningas noin 617–653. Hän seurasi valtaistuimella isäänsä Sæwardia ja tämän veljiä, jotka saivat surmansa taistelussa Wessexin joukkoja vastaan. Taistelu käytiin joskus vuosien 617–623 välillä, mutta sen ajoitus vaihtelee eri lähteissä. Sigebert hallitsi luultavasti Wessexin kuninkaan Cynegilsin alaisuudessa.
Pajarin hauta
Pajarin hauta on Kiteellä Pyhäjärven Pajarinselkään työntyvän pitkän ja kapean Pajarinniemen keskipaikkeilla sijaitseva kiviraunio. Sitä on paikallisessa kansanperinteessä pidetty Kiteen pahan pajarin hautapaikkana, johon pajari kivitettiin takaa-ajon jälkeen hevosineen.
Aiheesta muualla
62.04611°N, 29.87889°W
Kielikampelat
Kielikampelat (Cynoglossidae) on kampelakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan lämpimistä vesistä kaikista valtameristä.
Lajit ja anatomia
Varhaisimmat kielikampeloiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Kielikampeloiden heimoon kuuluu 3 sukua ja lähteestä riippuen 116–127 lajia. Heimo jaetaan kahteen alaheimoon, jotka ovat Cynoglossinae ja Symphurinae.
Suurimmat kielikampelalajit voivat saavuttaa 48 cm pituuden, mutta yleensä ne jäävät alle 30 cm pitkiksi. Ruumiinmuodoltaan ne ovat litteitä ja pitkulaisia kaloja, vartalo kapenee pyrstönkärkeä kohden. Selkä- ja peräevät ovat sulautuneet pyrstöevän kanssa ja vatsaevät ovat yhtyneet peräevään. Rintaevät puuttuvat heimon lajeilta. Kielikampeloiden silmät ovat pienikokoiset ja sijaitsevat vasemmalla kyljellä. Suu on pieni ja epäsymmetrinen, Cynoglossinae-alaheimon kaloilla alahuulessa on koukkumainen uloke. Kylkiviiva puuttuu kummaltakin sivulta. Väritykseltään kielikampelalajit ovat ruskeita tai harmaita ja ruumiissa voi olla tummempia täpliä, laikkuja tai poikkiviiruja. Silmätön kylki on valkoinen tai kellertävä.
Levinneisyys ja elintavat
Kielikampelalajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Suurin osa lajeista on mereisiä ja elävät matalissa vesissä hiekka- tai mutapohjilla. 5 lajia elää makeissa vesissä Kaakkois-Aasiassa. Symphurinae-alaheimon lajit elävät syvemmissä vesissä 300–1 500 metrin syvyydessä. Eräs tämän alaheimon lajeista elää jopa veden alaisten kuumien lähteiden läheisyydessä, joissa vesi on hyvin kuumaa, hapanta ja rikkipitoista ja joissa kalat ovat hyvin harvinaisia. Kielikampelalajit ovat syötäviä, mutta eivät kaupallisesti erityisen merkittäviä.
Satavuotias, joka karkasi ikkunasta ja katosi
Satavuotias, joka karkasi ikkunasta ja katosi on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut ruotsalainen Felix Herngrenin ohjaama komediaelokuva. Elokuvan käsikirjoittivat Herngren ja Hans Ingemansson. Sen päärooleissa näyttelevät Robert Gustafsson, Iwar Wiklander, Mia Skäringer ja David Wiberg.
Elokuva perustuu Jonas Jonassonin samannimiseen romaaniin. Ruotsissa elokuva sai ensi-iltansa 25. joulukuuta 2013 ja Suomessa kahta päivää myöhemmin. Elokuva sai Suomen elokuvateattereissa lähes sata tuhatta katsojaa ja se onkin Suomessa 2000-luvun toiseksi katsotuin ruotsalainen elokuva Solsidanin (2017) jälkeen.
Juoni
Elokuva kertoo satavuotiaasta, entisestä dynamiittiasiantuntijasta Allan Karlssonista (Robert Gustafsson), joka karkaa vanhainkodin ikkunasta ennen satavuotisjuhliaan. Allan on ikäänsä nähden vielä erittäin hyvässä kunnossa. Allan karkaa ikkunasta ja joutuu erikoiselle matkalle, jossa on mukana mm. rikolliskopla, murhaaja ja rahantäyteinen laukku. Allan muistelee matkan aikana elämäänsä tavatessaan uusia ystäviä, muun muassa Juliuksen (Iwar Wiklander), Gunillan (Mia Skäringer) ja Bennyn (David Wiberg). Tarinan aikana selviää, miten paljon Allan on vaikuttanut nykyiseen maailmaan muun muassa keksimällä atomipommin, pelastamalla Francisco Francon hengen, tutustumalla Yhdysvaltain presidentteihin, olemalla yksi maailman tunnetuimmista räjähdeasiantuntijoista ja ollen osasyyllinen Josif Stalinin kuolemaan.
Tuotanto
Elokuvan tuottivat Felix Herngren, Patrick Nebout, Malte Forsell ja Henrik Jansson-Schweizer. Sen tuotantoryhmään kuuluivat myös NICE Scripted Entertainment ja FLX. Elokuvan budjetti oli 63 miljoonaa Ruotsin kruunua. Vuonna 2016 ilmestyi elokuvan jatko-osa, nimeltään Satayksivuotias, joka jätti laskun maksamatta ja katosi.
Vastaanotto
Elokuva sai hyvän vastaanoton. Sen lipputulot olivat 342 miljoonaa Ruotsin kruunua, eli voittoa on tehty lähes 280 miljoonaa. Elokuvaa on näytetty yli 40 maassa ja sen lipputulot tekevät siitä historian kolmanneksi eniten tuottaneen ruotsalaiselokuvan Stieg Larssonin kirjoihin perustuvien Miehet jotka vihaavat naisia ja Tyttö joka leikki tulella -elokuvien jälkeen. Elokuvaa on verrattu Oscar-palkittuun Forrest Gumpiin, sillä molemmissa päähenkilöillä on ollut suuri vaikutus maailman tapahtumiin.
Elokuva on saanut kuusi eri palkintoa. Lisäksi se oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi parhaasta maskeerauksesta.
Elokuva oli menestys Pohjoismaissa. Noin kolme kuukautta julkaisun jälkeen se oli kerännyt Ruotsissa yli 1,5 miljoonaa katsojaa, Norjassa 230 000 katsojaa ja Tanskassa noin 140 000 katsojaa. Suomessa elokuva sai 99 608 katsojaa ja nousi 2000-luvun katsotuimmaksi ruotsalaiseksi elokuvaksi Suomessa, kunnes ennätyksen vei vuonna 2017 Solsidan 184 636 katsojallaan.
Gerardo Machado
thumb|right|Gerardo Machado Gerardo Machado y Morales (s. 27. syyskuuta 1871 Santa Clara, Kuuba – 29. maaliskuuta 1939 Miami Beach, Florida) oli Kuuban itsenäisyystaistelun veteraani ja maan viides presidentti vuodesta 1925 vuoteen 1933. Hänet valittiin suurella äänimäärällä, mutta hänestä kehittyi yksi maan ankarimmista diktaattoreista.
Nuoruus ja itsenäisyystaistelu
Machado oli lähtöisin hyvin köyhistä oloista ja ennen itsenäisyystaisteluun liittymistään hänellä oli pohjallaan ainoastaan hyvin lyhyt ja muodollinen koulutus. Ammatiltaan hän oli teurastaja mistä seurauksena hänellä oli ainoastaan kolme sormea vasemmassa kädessään.
Huolimatta köyhistä taustoistaan Machado nousi arvossa nopeasti ja hänestä tuli hieman yli parikymppisenä maansa itsenäisyystaistelun nuorin kenraali. Machado taisteli Kuuban keskisissä provinsseissa yhdessä José Miguel Gómezin kanssa joka myös tunnettiin lempinimellä Hai. Itsenäisyystaistelun päätyttyä Yhdysvaltojen maihinnousuun ja miehitykseen vuonna 1898 Machado toimi aluejohtajana synnyinkaupungissaan Santa Clarassa. Selvittämättömästi alkanut tulipalo tuhosi kaikki dokumentit Machadon (rikollisesta) menneisyydestä vain vähän sen jälkeen, kun hänet oli valittu virkaansa.
Poliittinen toiminta
Poliittisen uransa alussa Gerardo Machado pyrki kuvernööriksi Las Villasin provinssiin, mutta ei tullut valituksi. Samoihin aikoihin hän lähti mukaan yritystoimintaan ja toimi Compañía Cubana de Electricidad yrityksen toimitusjohtajana. Yritys hallitsi sähköntuotantoa ja jakelua maan pääkaupunki Havannan alueella. Samaan aikaan hän toimi aktiivisena jäsenenä Kuuban Liberaalisessa Puolueessa eri tehtävissä taistelutoverinsa José Miguel Gómezin hallinnossa. Gomez oli valittu vaaleilla Kuuban presidentiksi vuonna 1908.
Vuonna 1924 Gerardo Machado pyrki Kuuban presidentiksi vastaehdokkaanaan Mario G. Menocal ja tuli valituksi. Machadon teemoina ja ajavana voimana toimi maassa tuona aikana kukoistanut nationalismi sekä hänen edellisen presidentin Alfredo Zayasin taustatuki. Vaaleissa Machado voitti äänestyksen viidessä Kuuban kuudesta osavaltiosta.
Varjopuolena hallintonsa saavutuksille Machadon toimintaa Kuuban presidenttinä voidaan pitää lähes diktatuurina. Tästä selkeänä osoituksena olivat muun muassa poliittisten vastustajien vainot, sekä pyrkimys estää kansan vapaa tiedonsaanti. Hänen asenteensa oli niin patrioottinen, että kaikkia sitä vastustavia kommentteja pidettiin epäpatrioottisina. Toisena epäonnistumisen piirteenä pidetään, että hän unohti koko joukon maan perustavista ongelmista, tästä seurauksena monien mielestä maa oli paratiisi ulkomaalaisille ja orpokoti maan kansalaisille.
Ensimmäisellä äänestyskerrallaan Machado oli luvannut pyrkiä presidentiksi vain yhdelle kaudelle. Antamastaan lupauksesta huolimatta hän pyrki presidentiksi vuonna 1928 uudelle kuusivuotiskaudelle. Edellisellä kaudella tekemiensä poliittisten muutosten takia hänen uudelleenvalintansa oli selviö ja hänet valittiin uudelleen selvällä äänten enemmistöllä. Kuitenkin samaan aikaan hänen valtakoneistossaan alkoi esiintyä vakavia piirteitä, kuten pyrkimys matkia Italian johtajan Benito Mussolinin fasistista hallintoa. Tästä seurauksena oli entisestään pahenevat poliittiset vainot.
Vallan romahdus
Vuonna 1929 tapahtuneet muutokset taloudessa ja poliittisessa ilmapiirissä merkitsivät lopun alkua Machadon hallinnolle. Ensimmäisenä oireena oli vasemmistolaisen oppositiojohtaja Julio Antonio Mellan murha Meksikossa. Machadon kerrotaan olleen murhan takana. Lisää ongelmia toi Wall Streetin pörssiromahdus. Tämän seurauksena ulkomaiset sijoitukset maahan romahtivat vuonna 1930 alle 10 prosenttiin edellisvuodesta ja maan talous ajautui kaaokseen. Kuuban pääasiallisena tulonlähteenä oli sokeri minkä hinta oli romahtanut Wall Streetin pörssiromahduksen seurauksena. Talouden romahduksen seurauksena Machadon hallitus ei pystynyt maksamaan palkkoja. Maan budjettivajetta paikatakseen ja vallassa pysyäkseen Machadon hallinto oli pakotettu lainaamaan rahaa ulkomailta. Kyseinen toimenpide ei kuitenkaan johtanut haluttuihin tavoitteisiin vaan yhdessä muiden poliittisten ja sosiaalisten ongelmien kanssa vain lisäsi maan talouden epävakautta.
Edustajana toimi Sumner Welles. Wellesin toiminnan, kansan protestien sekä yleisen poliittisen ilmapiirin muutoksien seurauksena Machado suostui luopumaan vallasta. Muun ohella vallasta luopumiseen vaikutti keskeisesti vuoden 1933 yleislakko sekä seikka että maan kenraalikunta lakkasi tukemasta Machadon hallintoa. Luovuttuaan vallasta Machadon pakeni maasta ja maan presidentiksi asettui itsenäisyystaistelun sankari Carlos Manuel de Céspedes y Quesadain. Hänenkin valtakautensa tosin jäi lyhyeksi ja hänet syöstiin vallasta Fulgencio Batistan johtamassa Kersanttien Vallankaappauksessa 5. syyskuuta 1933.
Machado lähti Floridaan, mutta kuubalaissiirtolaiset kävivät hänen kimppuunsa. Hän jatkoi Kanadaan ja Saksaan, ja palasi Floridaan 1930-luvun lopulla. Hän kuoli Miamissa 1939.
Rait Karm
Rait Karm (s. 1972 Tallinna, Viron SNT) on virolainen pianisti.
Karm aloitti pianonsoiton opinnot Tallinnan keskusmusiikkikoulussa Ell Saviaukin ja professori Ivari Iljan johdolla. Vuodesta 1991 hän opiskeli pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa professori Liisa Pohjolan, Vitali Berzonin ja S. Novikovin ohjauksessa. Hän on ollut stipendiaattina Islannissa ja osallistunut muun muassa L. Simonin, D. Krausin, K.-H. Kemmerlingin, H. Leygrafin, H. Höllin, D. Roberdssonin sekä D. Baskirovin mestarikursseille. Hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2000. Vuosina 2001–2003 Karm opiskeli liediä ja kamarimusiikkia professori Irwin Gagen luokalla Zürichin musiikkikorkeakoulussa Sveitsissä.
Burghley Horse Trials
thumb|right|400 px|William Fox-Pitt kilpailemassa vuonna 2006 Burghley Horse Trials on kolmipäiväinen kenttäratsastuskilpailu. Se on järjestetty vuodesta 1961 lähtien Burghley Housen mailla lähellä Stamfordia Lincolnshiren kreivikunnassa Englannissa. Vuonna 1961 Harewood Housessa jouduttiin perumaan kolmipäiväinen kenttäratsastuskilpailu. Burghley Housen silloinen isäntä, Exeterin 6. markiisi David Cecil, sai innokkaana hevosurheilun ystävänä siirrettyä kilpailun nykyiseen paikkaan. Samalla siitä on tullut yksi suosituimmista ja arvostetuimmista hevosurheilutapahtumista, jota käy paikan päällä seuraamassa jopa 160 000 katsojaa.
Rait Karm
Rait Karm on voittanut palkintoja nuorten pianistien kilpailussa Tšekkoslovakiassa ja Virossa. Pianistin työnsä ohessa hän on työskennellyt pianonsoiton opettajana, tuottajana ja sovittajana. Karm on konsertoinut Suomen lisäksi Virossa, Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa, Italiassa, Unkarissa sekä Tšekissä.
Burghley Horse Trials
Kilpailun menestynein ratsastaja on William Fox-Pitt, joka on voittanut kilpailun kuudesti. Andrew Nicholsonilla on eniten osanottokertoja. Hän on osallistunut kilpailuun peräti 33 kertaa. Vuonna 2003 Pippa Funnell voitti ensimmäisenä ratsastajana kenttäratsastuksen Grand Slamin, eli hän voitti saman vuoden aikana Kentuckyn, Badmintonin ja Burghleyn kenttäratsastuskilpailut.
Rait Karm
Rait Karm kuuluu ohjelmatoimisto Music Novan perustajajäseniin ja toimii nykyään sen taiteellisena johtajana. Vuonna 2006 ilmestyi hänen ensimmäinen CD-levynsä Masterpieces for Cello, jolla hän soittaa yhdessä sellisti Jussi Makkosen kanssa.
Hjalmar V. Pohjanheimo
thumb|180px|Hjalmar V. Pohjanheimo Hjalmar Viktor Pohjanheimo, sukunimi vuoteen 1888 Sikanen ja vuoteen 1907 Saarinen (22. joulukuuta 1867 Jyväskylä – 20. elokuuta 1936 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen elokuvatuottaja, joka tuotti useita elokuvia vuosien 1913–1921 välillä. Hän omisti myös elokuvateattereita ja harjoitti elokuvien maahantuontia ja vuokrausta.
Puutavara-alan liikemiehenä ja sahamestarina uransa aloittanut Pohjanheimo siirtyi elokuva-alalle vuonna 1910 muutettuaan perheineen Helsinkiin. Hän omisti 1910-luvulla Lyyra-elokuvateatteriketjun ja hänellä oli myös 1911 perustettu Lyyra Filmi -niminen elokuvien tuotantoyhtiö. Pohjanheimon Lyyra-yhtiöllä oli useita elokuvateattereita ympäri Suomea, jotka kaikki olivat Lyyra-nimisiä, ja ne oli erotettu toisistaan roomalaisilla numeroilla. Yksi niistä toimi Helsingin Yrjönkadulla samalla tontilla, jossa myöhemmin oli elokuvateatteri Edison.
Pohjanheimo osti vuonna 1911 kuvatun Sylvi-näytelmäelokuvan 4 500 markalla sen tekijäkolmikolta Teuvo Purolta, Teppo Raikkaalta ja Frans Engströmiltä. Elokuvan ensi-ilta oli Viipurin Lyyra-teatterissa 24. helmikuuta 1913, ja sitä esitettiin saman vuoden aikana teattereissa ympäri Suomea. Elokuvan hyvä katsojamenestys sai Pohjanheimon aloittamaan myös itse elokuvien tuottamisen. Teatteriohjaaja ja -näyttelijä Kaarle Halme ohjasi Lyyra Filmille vuosina 1913–1914 neljä näytelmäelokuvaa (Nuori luotsi, Verettömät, Kesä, Vieraalla maaperällä), joiden teossa oli mukana myös Halmeen johtama teatteriseurue. Muut elokuvansa, jotka olivat lähinnä kevyitä farsseja, Pohjanheimo teki poikiensa Adolf Pohjanheimon (1888–1958), Hilarius Pohjanheimon (1892–1932), Asser Pohjanheimon (1893–1937) ja Birger Pohjanheimon (1895–1936) kanssa. Kaikkiaan Pohjanheimo tuotti autonomian ajan kotimaisista 25 näytelmäelokuvasta peräti 15. Pohjanheimo aloitti 1914 ensimmäisten suomalaisten uutiskatsausfilmien tuottamisen nimellä Lyyran Viikkolehti.
Pohjanheimo siirtyi pois elokuva-alalta vuonna 1922, jolloin hän myi jäljellä olleet teatterinsa. Hän omisti Kyyhkylän kartanon Mikkelin maalaiskunnassa ja sen jälkeen hänellä oli vuosina 1922-1930 Numlahden kartano Nurmijärvellä. Pohjanheimo menetti omaisuutensa 1930-luvun pulavuosina ja viimeiset vuotensa hän toimi halkokauppiaana Helsingin maalaiskunnan Tapanilassa. Hän kuoli varattomana vuonna 1936.
Lars Magnus Björkenheim
pienoiskuva|Vuorineuvos Lars Magnus Björkenheim (1864) Lars Magnus Björkenheim (ent. Björkman 6. marraskuuta 1793 Tukholma – 25. joulukuuta 1869 Turku) oli suomalainen teollisuudenharjoittaja ja valtiopäivämies.
Björkenheim omisti useita merkittäviä teollisuuslaitoksia, kuten Orisbergin rautaruukin Isossakyrössä, Kimon ruukin Jepualla ja siihen kuuluneen Oravaisten masuunin, Vuojoen kartanon Eurajoella sekä Kellokosken ruukin ja maatilan. Hän kuuluu 1800-luvun suomalaisten maatalousalan ja teollisuuden harjoittajien taitavimpiin. Björkenheim aateloitiin vuonna 1834, ja vuorineuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1864.
Björkenheim edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867. Hän rakennutti Orisbergin kirkon ja pappilan, jotka suunnitteli Carl Ludvig Engel.
Kaoru Kakinami
Kaoru Kakinami (s. 7. toukokuuta 1966) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Kakinami debytoi Japanin maajoukkueessa syyskuussa 1981. Hän on pelannut neljä maaottelua.
2-fosfoglyseriinihappo
2-fosfoglyseriinihappo (C3H7O7P) on glyseriinihapon johdannainen. 2-fosfoglyseriinihappo esiintyy välituotteena muun muassa glykolyysissä.
Glykolyysi
Glykolyysin seitsemännessä vaiheessa 3-fosfoglyseriinihappomolekyyli isomerisoidaan fosfoglyseromutaasientsyymin avulla 2-fosfaglyseriinihapoksi. Entsyymi siirtää fosfaattiryhmän molekyylin sisältä kolmoshiileltä kakkoshiilelle. Glykolyysin kahdeksannessa vaiheessa enolaasientsyymi muuntaa 2-fosfoglyseriinin fosfoenolipalorypälehapoksi, joka sisältää hyvin korkeaenergiaisen enolifosfaattiryhmän. Magnesiumionien läsnäolo on entsyymin toiminnan edellytys. Molemmat reaktiot ovat tasapainoreaktioita eli voivat tapahtua myös käänteiseen suuntaan.
Kaivannon kanava
Kaivannon kanava sijaitsee Kangasalla Längelmäveden ja Roineen välissä Keisarinharjusta ja Vehoniemenharjusta muodostuvan harjujakson matalimmalla kohdalla. Aikaisemmin näiden järvien pinnat olivat harjujakson takia eri tasossa, mutta 1800-luvun alussa alettiin paikalle suunnitella rakennettavaksi kanavaa. Kanavan päätyöt valmistuivat syksyllä 1829, ja huhtikuussa 1830 raotettiin kanavan portteja varovasti. Kun vedentuloa kasvatettiin, murtuivat kanavan rakenteet. Kanavan rakenteet tuhoutuivat ja kannas kanavan ympäriltä huuhtoutui veden mukana. Tämän seurauksena kanava oli muuttunut avoimeksi salmeksi ja Längelmäveden vedenpinta aleni noin kaksi metriä Roineen tasolle.
Kanavan yli on nykyään Lahteen vievän valtatie 12:n silta ja paikalla on kioski. Kanavalla järjestetään talvisin mm. avantouimareiden uintitapahtumia, Kaivannon kanavan yliuinteja. Keväisin taas pidetään perinteinen kuoretapahtuma, jonka idea perustuu siihen, että kanavasta on pyydetty suurilla haaveilla (lipoilla) kutemaan nousevia kuoreita. Tämän kalastusmuodon huippukausi on lyhyt ja se ajoittuu aikaan jäidenlähdön ja koivun lehteentulon välillä.
Kaivannon kanavan luoteispuolella sijaitsee vuonna 1963 avattu Kaivannon sairaala, joka on Pirkanmaan sairaanhoitopiirin B-mielisairaala.
Monacon Grand Prix 2012
thumb|270px|Mark Webber ja Nico Rosberg. Monacon Grand Prix 2012 (virallisesti Formula 1 Grand Prix de Monaco 2012) oli Formula 1 -kauden kuudes osakilpailu, joka ajettiin 27. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa.
Paalupaikalle ajoi Mercedeksen Michael Schumacher, mutta hänellä oli viiden sijan lähtörangaistus edellisen kisan kolaroinnista Bruno Sennan kanssa, joten paalulta lähti Red Bullin Mark Webber. Webber voitti kisan 0,6 sekunnin erolla toiseksi tulleeseen Mercedeksen Nico Rosbergiin. Koko kärkikuusikko mahtui seitsemän sekunnin sisään.
Leiviskä (mittayksikkö)
Leiviskä on Skandinaviassa ja Itämeren alueella käytetty vanha painomitta. 1 leiviskä = 20 naulaa = 8,5 kilogrammaa.
Kun metrijärjestelmä otettiin Suomessa käyttöön vuonna 1887, päätettiin muutamia vanhoja mittayksiköitä jättää edelleen käyttöön, mutta ne muutettiin suuruudeltaan uuteen järjestelmään paremmin soveltuviksi. Niinpä päätettiin, että leiviskä oli nyt tasan 10 kg. Tämä metrinen leiviskä jäi kuitenkin nopeasti pois yleisestä käytöstä, mutta koulukirjoissa se mainittiin vielä 1960-luvulla. Suomessa nykyisin voimassa oleva asetus mitta­yksiköistä ei sitä enää tunne.
Vanhassa raamatunkäännöksessä sanaa leiviskä on käytetty tarkoittamaan talenttia, joka vanhalla ajalla oli sekä painoyksikkö että suuri rahayksikkö. Tässä merkityksessä sana esiintyy eräässä Jeesuksen vertauksessa. Uudessa käännöksessä 'leiviskä' on korvattu sanalla talentti. Vertauksen merkityksestä on erilaisia tulkintoja.
Gaetano Starrabba
Gaetano Starrabba (s. 3. joulukuuta 1932 ) on italialainen entinen kilpa-autoilija. Hän osallistui yhteen Formula 1:n MM-sarjan osakilpailuun, mutta ei kerännyt yhtään MM-pistettä. Starrabba keskeytti kyseisen kilpailun. Lisäksi hän ajoi maailmanmestaruussarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Narcissu
Alkuperäisen version pelistä kirjoitti Tomo Kataoka, ja myöhemmin fanit ovat kääntäneet sen englanniksi, kiinaksi ja koreaksi. Narcissun käännökset eroavat useista muista vastaavien pelien fanikäännöksistä siten, että tämän kääntäjät olivat saaneet tekijänoikeuksien haltijalta luvan teoksen kääntämiseen. Sekä alkuperäinen versio että myös sen englanninkielinen käännös on julkaistu internetissä, ja molemmat ovat ladattavissa ilmaiseksi.
Etelä-ndebelen kieli
Etelä-ndebele eli nrebele (omakielinen nimi: IsiNdebele ) on nigeriläis-kongolaisten kielten ryhmään kuuluva kieli, jota puhutaan Etelä-Afrikassa. Se on yksi Etelä-Afrikan tasavallan virallisista kielistä. Ndebeleä äidinkielenään puhuvia on arviolta noin 586 961, ja 1,4 miljoonaa ihmistä osaa sitä. Etelä-Afrikassa puhuttu etelä-ndebelen kieli poikkeaa Zimbabwessa puhutusta saman nimisestä (pohjois-ndebele) kielestä.
Ndebelen kieli kuuluu nguni-kielten ryhmään ja on zulun, xhosan ja swatin sukulainen.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Juha-Pekka Loikas
Juha-Pekka Loikas (s. 7. maaliskuuta 1980 Hyvinkää) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Norjassa Stavanger Oilersin riveissä.
Loikas on Hyvinkään Ahmojen kasvatti ja pelannut myös Hyvinkään Ahmoissa Mestistä, on myös voittanut A-junioreiden SM-kultaa Jokereissa. HPK:hon hän siirtyi kaudella 2003–2004. Loikas tunnetaan HPK:sta parhaiten hyvänä kahden suunnan pelaajana, sillä "Juhis" pelaa sekä hyökkäys- että puolustussuuntaan tunnollisesti.
Saavutuksia
Voitti Suomen mestaruuden HPK:n paidassa keväällä 2006. Norjan mestaruus (Stavanger Oilers) keväällä 2010 ja 2013
Sorana Cîrstea
Sorana Cîrstea [] (s. 7. huhtikuuta 1990 Bukarest) on romanialainen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2006. Hänen parhaat sijoituksensa WTA:n maailmanlistalla ovat toistaiseksi olleet kaksinpelissä 21:s elokuussa 2013 sekä nelinpelissä 35:s maaliskuussa 2009. Cîrstea on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta kaksinpelissä ja viisi nelinpelissä.
Junioriura ja ammattilaisuran alku (2004–2006)
Junioreiden maailmanlistalla Cîrstea oli parhaimmillaan kuudentena kesäkuussa 2006. Hänen parhaat saavutuksensa tulivat nelinpelissä, missä hän voitti Orange Bowlin Urszula Radwańskan kanssa ja pääsi loppuotteluun Ranskan avoimissa 2007 Alexa Glatchin kanssa.
Cîrstea pelasi ensimmäiset ottelunsa ammattilaistasolla vuonna 2004 voittaen kaksi ITF-turnausta nelinpelissä. Vuonna 2005 hän voitti yhden ITF-turnauksen kaksinpelissä ja kaksi turnausta nelinpelissä. Cîrstea pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Tukholmassa 2006. Hän selvitti tiensä pääsarjaan karsintojen kautta. Pääsarjassa hän hävisi avauskierroksella Kaia Kanepille. ITF-kiertueella hän voitti kaksi kaksinpeliturnausta ja kaksi nelinpeliturnausta.