cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bukarest
Oikeusjärjestelmä
Bukarestissa on oma poliisilaitos, Poliția București (tai Poliția Capitalei), jonka toimialueena on koko kaupunki. Sen esikunta sijaitsee Ștefan cel Mare -bulevardilla, kaupungin keskustassa, ja poliisiasemia on jokaisessa sektorissa. Vuodesta 2004 lähtien jokaisen sektorin hallinnon alaisena on myös paikallispoliisi Poliția Comunitară, joka vastaa poliisitoiminnasta paikallisesti. Paikallispoliisin toimivaltuudet ovat kuitenkin rajatummat kuin muiden poliisien. Bukarestissa sijaitsevat lisäksi santarmien sekä kansallisen poliisin esikunnat.
Rikollisuus
Bukarestin rikollisuusaste on matala verrattuna muihin Euroopan pääkaupunkeihin. Väkivaltarikollisuutta on vähän, sillä esimerkiksi vuonna 2007 kaupungissa tapahtui 11 murhaa ja 983 muuta väkivallantekoa. Vaikka järjestäytyneellä rikollisuudella on kaupungissa vahva jalansija, sen vaikutus ei näy päivittäisessä elämässä. Näpistykset ja muut turisteihin kohdistuvat huijaukset ovat kuitenkin erittäin yleisiä.
Vielä 1990-luvulla katulapset olivat yksi kaupungin suurimmista ongelmista. Nykyisin katulasten määrä on vähentynyt, ja koko Romaniassa arvioidaan olevan noin 2 000 lasta, jotka asuvat joko täysin tai osittain kadulla.
Väestö
Bukarest on kasvanut voimakkaasti viimeisten kahdensadan vuoden aikana lähinnä Romanian kaupungistumisen myötä. Ennen 1800-lukua romanialaiset olivat yleensä maanviljelijöitä, jotka asuivat maaseudulla. Kasvu on tapahtunut kahdessa erillisessä syklissä: ensin luontaisen teollisuuden kehittymisen myötä ja sitten Nicolae Ceaușescun valtakaudella, kun hän kielsi abortin ja siirsi ihmisiä asumaan kasvukeskuksiin. Nykyään 9 % Romanian väestöstä asuu Bukarestissa.
Odotettavissa oleva elinikä Bukarestissa vuosina 2005–2007 oli 73,3 vuotta, joka on noin kaksi vuotta enemmän kuin keskimäärin Romaniassa. Kaupungin asukkaista noin 51 % on työikäisiä, ja heistä 18,6 % työskentelee kaupan alalla, 18,5 % teollisuudessa, 12,3 % rakennusalalla, 5,5 % opetusalalla ja 5,3 % terveydenhuollon alalla.
Koulutus
thumb|200px|left|Bukarestin yliopiston päärakennus.
Bukarestin ensimmäinen moderni korkeakoulu oli Ruhtinaskunnan akatemia, joka perustettiin vuonna 1694. Vuonna 1864 se jaettiin Bukarestin yliopistoksi ja Saint Savan lukioksi. Vuonna 2010 Bukarestin yliopistossa opiskeli 30 000 opiskelijaa, joista tuhat oli ulkomaalaisia.
Nykyään kaupungissa sijaitsee 16 kunnallista ja 19 yksityistä yliopistoa. Yksityisiä yliopistoja on arvosteltu niiden opetuksen tason ja korruption vuoksi. Epäilysten vuoksi yliopistot eivät ole nauttineet suurta kansainvälistä arvostusta. Toimet korruption kitkemiseksi ovat tehonneet, ja nykyään kaupunkikuvassa näkyy yhä enemmän ulkomaalaisia opiskelijoita, pääasiassa Aasiasta.
Kaupungissa on noin 450 julkista peruskoulua. Jokainen Bukarestin sektori hallinnoi kouluja itsenäisesti. Vuonna 2010 Bukarestin peruskouluissa oli yhteensä 262 073 oppilasta, 14 520 pätevää opettajaa sekä 2 484 epäpätevää opettajaa.
Liikenne
Bukarest toimii useiden eri liikennemuotojen risteysasemana. Vuonna 1998 kaupunki aloitti yhteistyön japanilaisen viraston Japan International Cooperation Agencyn (JICA) kanssa. JICA esitti vuonna 2000 suunnitelman kaupungin sisäisen liikenteen parantamiseksi ja tehostamiseksi. Suunnitelman mukaan huomiota pitäisi kiinnittää yhdeksään eri pääluokkaan ja sen kustannusvaikutus olisi yli 2 miljardia dollaria.
Paikallisliikenne
Kaupungin sisäistä liikennettä liikennöi Regia Autonomă de Transport București (RATB) yhtiö. Yhtiön käytössä on linja-autoja, johdinautoja, raitiovaunuja ja pikaraitioteitä. Bukarestin metroa liikennöi Metrorex-yhtiö. RATB ja Metrorex ovat erillisiä yhtiöitä, eikä niissä voi matkustaa samalla lipulla.
Johdinautoliikenne
RATB:llä on 19 johdinauto linjaa, jotka käsittävät yhteensä 164,1 kilometriä. . Kalusto päivitettiin 1990-luvulla Ikarus-merkkisillä autoilla. Samalla päivitettiin pysäkkien aikataulut elektronisiksi.
Raitiovaunuliikenne
Bukarestin alueella on yhteensä 332,2 kilometriä raitiovaunukiskoja. RATB liikennöi näillä 21 eri linjalla. Vain yksi näistä linjoista on pyörätuoliystävällinen.
Metro
thumb|250px|Bukarestin metrokartta 2009. Bukarestin metro koostuu neljästä linjasta, joiden pituus on yhteensä 69,25 kilometriä. Metroa käyttää päivittäin 485 500 asiakasta. Kahden uuden metrolinjan rakennustyöt on aloitettu vuonna 2011, ja niistä toinen yhdistää päärautatieaseman ja lentokentän.
Maantieliikenne
Bukarest on Romanian tieverkoston tärkein risteysasema. Metropolialueelle oli rekisteröity vuonna 2008 1,24 miljoonaa ajoneuvoa, joista 985 000 oli yksityisomistuksessa. Tieverkosto on paikoin erittäin huonossa kunnossa. Kaupunki aloitti vuonna 2008 projektin 60 eri kadun korjaamiseksi.
Rautatieliikenne
Romanian rautatieverkoston risteysasema on București Gara de Nord -asema. Rautatieverkostoa liikennöi valtiollinen Căile Ferate Române (CFR) -yhtiö. Bukarestiin on rautatieyhteys monista Euroopan kaupungeista:
If Love Was a Crime
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui viidenneksi 220 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 307 pistettä ja sijoittui neljänneksi.
Cape Bordan majakka
Cape Bordan majakka on majakka Kengurusaarella Etelä-Australian osavaltiossa Australiassa. Se sijaitsee Kengurusaaren luoteiskärjessä. Majakka on rakennettu vuonna 1958. Se on Etelä-Australian kolmanneksi vanhin majakka ja ainoa Etelä-Australian neliönmuotoinen majakka. Korkeutta sillä on 10 metriä. Majakka automatisoitiin vuonna 1989.
Bukarest
Lentoliikenne
Bukarestia palvelee kaksi lentokenttää, Henri Coandăn lentoasema ja Băneasan lentoasema.
Henri Coandăn lentoasema
thumb|250px|Henri Coandăn lentoaseman saapuvan liikenteen aula. Henri Coandăn lentoasema sijaitsee 16,5 kilometriä Bukarestista luoteeseen Otopenin kaupungissa Ilfovin piirikunnassa. Lentokentältä liikennöi Romanian kansallinen lentoyhtiö Tarom. Vuonna 2011 lentokenttää käytti 5 049 443 matkustajaa, mikä oli 5,1 prosenttia enemmän kuin vuonna 2010.
Urheilu
Jalkapallo on eniten seurattu laji Bukarestissa. Kaupungin neljä eri joukkuetta pelaa Romanian pääsarjassa:
Stadionul Național otettiin käyttöön 6. syyskuuta 2011, ja se isännöi UEFA:n Eurooppa-liigan finaalin 9. toukokuuta 2012. Stadioniin mahtuu lähes 55 000 katsojaa, mikä tekee siitä kaakkois-Euroopan suurimman stadionin.
Vuodesta 2007 Bukarest on järjestänyt vuosittaiset katukisat katuradalla. Rata on rakennettu parlamenttitalon ympärille. Radalla on ajettu FIA GT Championship sekä Formula 3 -kilpailuja. Vuoden 2009 sekä 2010 kilpailuja ei käyty radalla oikeusjutun vuoksi, mutta vuodesta 2011 kisoja on käyty normaalisti.
Syksyisin Bukarest isännöi Romania open -tennisturnauksen, joka kuuluu ATP-kiertueeseen.
Kunnia-asukkaat
Bukarestin kaupunki on myöntänyt vuosien 1990–2008 välillä kunnia-asukkaan arvonimen seuraaville henkilöille :
Diplomatia
Romanian ulkoministeriö perustettiin Bukarestiin kesäkuussa vuonna 1862. Ensimmäinen ulkoministeri oli Apostol Arsache. Suomen ensimmäinen suurlähettiläs Väinö Tanner aloitti tehtävänsä Bukarestissa 30. heinäkuuta 1920. Bukarestissa sijaitsevat muun muassa seuraavien maiden suurlähetystöt:
Hypoteekkiyhdistyksen talo
thumb|upright=1.1|Hypoteekkiyhdistyksen talo, Eteläesplanadi 16. Vasemmalla [[Savoy (ravintola)|Savoyn talo.]] Hypoteekkiyhdistyksen talo on Helsingin Kaartinkaupungissa osoitteessa Eteläesplanadi 16 sijaitseva, arkkitehti Lars Sonckin suunnittelema rakennus, joka on valmistunut vuonna 1909. Suomen valtion omistamassa talossa on viimeksi toiminut Suomen liikenne- ja viestintäministeriö.
Historia
thumb|Talo vastavalmistuneena vuonna 1909. Talo valmistui vuonna 1909 luottolaitostoimintaa harjoittaneen Suomen Hypoteekkiyhdistyksen toimitaloksi. Siinä toimivat myös Suomen Kaupunkien Hypoteekkikassa, Suomen Kauppapankki ja Suomen Kiinteistöpankki. Nykyisen talon tieltä purettiin puinen raatimies Röön talo, jonka asessori T. J. Boisman oli myynyt Hypoteekkiyhdistykselle. Hypoteekkiyhdistyksen talon suunnitteli vuonna 1907 Lars Sonck, joka toteutti Helsinkiin useita muitakin pankkitaloja. Sisustusarkkitehti David W. Frölander suunnitteli taloon huonekaluja, valaisimia ja pääoven metallikoristeet. Hypoteekkikassan ja Kiinteistöpankin tilojen sisustuksen suunnitteli arkkitehti Sigurd Frosterus. Pääsisäänkäyntiä reunustavat koristeelliset kiviset portinpylväät lisättiin vuosina 1913–1914.
Vuonna 1937 Hypoteekkiyhdistyksen vanhat obligaatiovelat ja niistä myönnetyt maatalouden lainat siirtyivät Suomen valtion vastuulle. Yhdistys muutti samana vuonna nykyisiin tiloihinsa Yrjönkadulle, ja valtio pakkolunasti Eteläesplanadin talon tontteineen elokuussa 1939 erityislain nojalla. Talo annettiin vastaperustetulle Kansaneläkelaitokselle, jonka päätoimipaikkana se oli vuoteen 1956, jolloin nykyinen Kansaneläkelaitoksen toimitalo valmistui Töölöön. Sen jälkeen Hypoteekkiyhdistyksen talossa toimi Kouluhallitus, kunnes se vuorostaan sai vuonna 1976 oman talon Hakaniemenrantaan. Liikenneministeriö muutti taloon vuonna 1977.
Talo oli alkujaan nelikerroksinen. Kadun puoleista osaa korotettiin vuonna 1957 kahdella kerroksella ja pihanpuoleiseen siipeen tehtiin vuonna 1967 vastaava korotus, jonka suunnitteli V. J. Myyrinmaan arkkitehtitoimisto. Osa alkuperäisestä sisustuksesta, kuten pääporraskäytävän tammikaide, tuhoutui juhannusyönä 1976 syttyneessä tulipalossa, jota epäiltiin tuhopoltoksi tai varomattoman tulenkäytön aiheuttamaksi. Syyllistä ei saatu koskaan selville. Rakennus on ollut suojeltu vuodesta 1980. Ministeriön vuokrattua vuonna 1999 lisätiloja viereisestä Eteläesplanadi 18:sta talojen välille puhkaistiin käytävä.
Liikenne- ja viestintäministeriö muutti syksyllä 2021 saman kadun varrella sijaitsevaan Eteläesplanadi 4:ään, jolloin Eteläesplanadi 16:n talo jäi tyhjilleen. Senaatti-kiinteistöt aikoo asettaa talon myyntiin vuonna 2023 nimellä Pankkitalo.
Arkkitehtuuri
Hypoteekkiyhdistyksen talo edustaa jugendtyyliä, ja siinä näkyy siirtymä keskiaikaisvaikutteisesta kansallisromantiikasta uudenlaiseen klassisempaan jugendiin. Taloa pidetään yhtenä Sonckin päätöistä. Julkisivua hallitsee neljä kahden kerroksen korkuista pyöreää pylvästä, mitä ideaa Sonck hyödynsi useissa myöhemmissä töissään. Julkisivuissa on käytetty Suomen Kiviteollisuus Oy:n toimittamaa sileäksi hiottua Uudenkaupungin vaaleanharmaata graniittia, kun Sonckin aiemmissa töissä julkisivut olivat yleensä karkeaksi hakattua kiveä. Pohjakerroksen salin tukipilarit ovat Vehmaan punaista graniittia. Alkuperäinen koristelu oli ylenpalttinen: julkisivun koristeissa käytettiin hopeaa ja joitain osia jopa kullattiin. Carl Slotten toteuttama kultaus ei ole säilynyt.
Talon kerrospinta-ala on 5 990 ja tontin pinta-ala 1 505 neliömetriä.
Winnie Harlow
Winnie Harlow (oik. Chantelle Brown-Young; s. 27. heinäkuuta 1994 Toronto, Ontario) on kanadalainen malli. Hän nousi julkisuuteen vuonna 2014 kilpaillessaan Huippumalli haussa -ohjelmassa, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Harlow’lla todettiin nelivuotiaana pigmenttihäiriö vitiligo (valkopälvi).
Harlow on toiminut mallina muun muassa Desigualin ja Dieselin mainoksissa sekä Victoria's Secretin vuosittaisessa muotinäytöksessä.
O Canada
pienoiskuva O Canada (englanniksi) tai Ô Canada (ranskaksi) on Kanadan kansallislaulu. Musiikin sävelsi Calixa Lavallée ja alkuperäiset sanat kirjoitti kanadanranskalainen patriootti Adolphe-Basile Routhier isänmaalliselle Société Saint-Jean-Baptiste -järjestölle. Englanninkieliset sanat kirjoitti Robert Stanley Weir 1908. Ne eivät ole kuitenkaan käännös alkuperäisestä.
Laulu esitettiin ensimmäisen kerran 24. kesäkuuta 1880 Johannes Kastajan päivän (juhannuksen) juhlallisuuksissa Québecissä, mutta siitä tuli virallinen kansallislaulu vasta 1. heinäkuuta 1980. Vuonna 1980 englanninkielisiin sanoihin lisättiin uskonnollinen viittaus.
Vuodet 1867–1980 O Canada, God Save the Queen ja The Maple Leaf Forever kilpailivat epävirallisen kansallislaulun asemasta. 1960-lukuun mennessä O Canada päätyi selvästi suosituimmaksi. Monet kanadalaiset yllättyivätkin kun laulusta tehtiin virallinen kansallislaulu, koska he uskoivat sen jo olevan virallinen. God Save the Queen on Kanadan kuninkaallinen hymni ja The Maple Leaf Forever lähes unohdettu.
Laulun aiemmassa englanninkielisessä sanoituksessa laulettiin "true patriot love in all thy sons command." Sukupuolineutraalista sanoituksesta oli puhuttu pitkään, ja vuodesta 2018 alkaen on laulettu virallisissa yhteyksissä "true patriot love in all of us command."
Englanninkieliset sanat
Julkisissa tilaisuuksissa lauletaan usein ensimmäiset kaksi riviä englanniksi, seuraavat neljä ranskaksi ja loppu englanniksi. Muitakin tapoja on. Nunavutissa kansallislaulu lauletaan englanniksi, ranskaksi ja inuktitutin kielellä. Laulun nimi on inuktitutiksi O’Kanata.
Antikvariaatti
thumb|240px|[[Venetsialainen antikvariaatti (2005)]]
Antikvariaatti on liike, joka ostaa asiakkailta, kuolinpesiltä, yhteisöiltä, ynnä muilta hyväkuntoista ja käyttökelpoista tavaraa ja myy sitä eteenpäin. Antikvariaateista käytetään puhekielessä ilmaisua divari (sanasta diverssikauppa eli sekalaisten tavarain kauppa), etenkin aiemmin myös vanhain tavarain kauppa.
Antikvariaattitoiminta eroaa keskitetystä kirpputoritoiminnasta (niin sanottu hyllykirppis) siten, että kirpputorilla ihmiset asettavat omat tavaransa itse esille ja saavat henkilökunnan keräämät eri asiakkailta saadut maksut. Antikvariaattiliike puolestaan ostaa tavarat myyjältä ja myy ne sitten omaan laskuunsa voitolla eteenpäin.
Antikvariaatit saattavat erikoistua johonkin tiettyyn myyntiartikkeliin. Yleisiä ovat kirja-antikvariaatit, joissa on myynnissä kirjoja ja lehtiä, joista osa saattaa olla hyvinkin uusia ja vain kerran luettuja. Osa myyntiartikkeleista taas saattaa olla hyvinkin harvinaisia. Puhekielessä antikvariaatti usein tarkoittaa vain kirja-antikvariaattia.
2000-luvulla kivijalkamyymälää pitävien kirja-antikvariaattien määrä on laskenut merkittävästi kun taas verkkokaupan osuus on kasvanut. Suuri osa alan yrityksistä on siirtynyt ainakin osittain verkkokauppaan. Yritysten verkkokauppojen valikoimat vaihtelevat laajasti sadoista tuotteista kymmeniin tuhansiin tuotteisiin.
Historia
1600-luvun Euroopassa kirjakauppiaat alkoivat ottaa valikoimaansa myös käytettyjä kirjoja. Vuosisadan alusta alkaen järjestettiin kirjahuutokauppoja. Suuremmat markkinat antikvaarisille kirjakaupoille syntyivät Ranskan vallankumouksen jälkeen, kun paljon kirjoja vaihtoi omistajaa. Luostarien ja aateliskartanoiden kirjastoja takavarikoitiin ja markkinoille tuli valtava määrä kirjoja.
Suomessa antikvariaattien toiminta oli pitkään pienimuotoista, asiakaskuntaa oli vähän. Kun suuret ikäluokat vanhenivat, he alkoivat ostaa ja keräillä enemmän vanhoja kirjoja ja alalle tuli uusia kauppiaita. Suomen Antikvariaattiyhdistyksen perusti 10 liikettä 1941. Koska yhdistykseen oli aiemmin vaikea päästä, uudet ja pienemmät liikkeet perustivat Suomen Antikvaariset Kirjakauppiaat ry:n vuonna 1982. Antikvaaristen kirjakauppojen kansainvälinen liitto ILAB perustettiin 1942. Se hyväksyy kustakin maasta vain yhden järjestön, Suomesta jäsenyhdistys on kahdesta järjestöstä vanhempi eli Suomen Antikvariaattiyhdistys. Tunnettuja suomalaisia antikvariaattialan henkilöitä ovat olleet muun muassa Cecil Hagelstam, Kaarle Ervasti, Seppo Hiltunen ja Anssi Arohonka.
Yhdistykset
Suomessa toimii kaksi antikvaarista yhdistystä, 1941 perustettu Suomen Antikvariaattiyhdistys ry - Finska Antikvariatföreningen rf ja 1982 perustettu Suomen Antikvaariset Kirjakauppiaat ry, joka kustantaa Vanhan Kirjallisuuden Hintaopasta.
Tripitaka
thumb|200px|Tripitaka Tripiṭaka (त्रिपिटक "kolme koria" sanskritiksi; paaliksi: Tipiṭaka; hanzi: 三藏, Sānzàng (pinyin); japaniksi: Sanzo; khmeriksi: ត្រៃបិតក Traipětâk; koreaksi: 삼장 Samjang; thaiksi: ไตรปิฎก Traipidok; vietnamiksi: Tam tạng) on buddhalaisuuden kirjallinen kaanon. Tripitakan sisältö vaihtelee suuntauksesta riippuen, länsimaissa näistä parhaiten tunnettu on Theravada-koulukunnan ns. paali-kaanon.
Mitoosi
Mitoosi tarkoittaa tuman ja sen sisältävän perimän jakautumista kahdeksi identtiseksi kopioksi. Mitoosilla voidaan tarkoittaa joko pelkkää perimän jakautumista tai koko solusyklin M-vaihetta.
Tripitaka
Tripitakan kolme koria
Tripitakan taustana oli suullisena perintönä välittynyt kaksiosainen ns. alkukaanon, jonka muodostivat sääntökokoelma ja sutrakokoelma. Useita vuosisatoja myöhemmin mukaan liitettiin ns. abhidharma-kirjoitukset. . Kokoelman nimi tulee siitä, että näitä kolmea eri osaa säilytettiin perimätiedon mukaan kolmessa eri korissa (tri- 'kolme', piṭaka 'kori'). Nämä kolme koria ovat:
Mitoosi
Tuma jakautuu ennen kuin solu voi jakautua kahdeksi tytärsoluksi. Tuman jakautuminen kestää yleensä noin tunnin. Mitoosissa solun alkuperäinen kromosomimäärä pysyy samana.
thumb|200px|Kromosomit mitoosissa (yllä) ja meioosissa (alla)
Tripitaka
Tripitakan muotoja
Kolme tärkeintä Tripitakan muotoa ovat:
Mitoosi
Mitoosin onnistumisen varmistaminen
Kompleksi, johon mikrotubulukset liittyvät kromosomeissa on nimeltään kinetokori. Se on monimutkainen kompleksi erinäisiä proteiineja, joka rakennetaan sentromeerin päälle. Sentromeerin koko vaihtelee lajeittain, eläinten sentromeerit ovat miljoonia emäspareja, kun taas hiivojen yleensä n. 100 – muutama kymmenentuhatta emäsparia. Eläinsentromeerit koostuvat tuhansia kertoja toistetuista satelliittijaksoista, jotka liittyvät kinetokorikompleksiin. Esimerkiksi ihmisen \alpha-satelliitti on 171 emäsparin jakso, jota toistetaan n. 100 000 kertaa ja se koostuu sentromeerisestä heterokromatiinista.
Mikrotubulusten liittyminen kinetokoreihin tarvitsee korjausmekanismeja, koska on erittäin tärkeää, että tytärsolut saavat oikean määrän kromosomeja. Solu mm. tarkastaa, että kromosomien kinetokorit ovat liittyneet mikrotubuluksiin, ja että niissä on mekaanista jännitettä. Solu pitää huolen myös, että kaikki kromosomit ovat oikein suhteessa tuman ekvaattoriin (jakotasoon). Ehtojen täyttyminen tarkoittaa mitoosin etenemistä inhiboivien proteiinien hajottamista. Esimerkiksi kinetokooreihin liittyvät proteiinit MAD ja BUB hajoavat, kun mikrotubulus liittyy siihen. Mikäli näitä proteiineja havaitaan, mitoosi ei etene anafaasiin. Kun MAD:t vapautuvat kinetokoreista, APC-proteiini aktivoituu ja mm. tuhoaa proteiinit, jotka liimaavat sisarkromatidit yhteen. Tämä tapahtuu lisäämällä ubikitiini-yksiköitä proteiineihin, jotka tullaan tuhoamaan.
Mitoosin eteneminen koostuu siis useiden proteiinien monimutkaisesta yhteistyöstä ja jaksollisesta hajoamisesta, aktivoinnista ja inhiboinnista.
Sytokineesi alkaa, kun tumasukkulan mikrotubulukset koskettavat solukalvoa. Tällöin tumasukkula järjestäytyy uudelleen, ja mikrofilamenteista koostuva rengas jakaa sytoplasman kahtia. Sytokineesi kestää noin 30 minuuttia.
News of the World
News of the World on:
Länsi-Australian yliopisto
Länsi-Australian yliopisto (, lyhennys UWA) on australialainen julkinen tutkimusyliopisto, jonka pääkampus (Crawley) sijaitsee Perthissä, Australian Länsi-Australian osavaltiossa. Yliopistolla on Perthissä myös toinen toimipiste (Claremont). UWA:n pienempi kampus toimii Albanyn satamakaupungissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1911 ja se on Brittiläisen kansainyhteisön ensimmäinen kaikille yhteiskuntaluokille vapaa yliopisto.
thumb|180px|left|Länsi-Australian yliopiston rakennus Albanyssa. thumb|270px|Länsi-Australian Forrest hall -rakennus. Yliopistossa opiskeli noin 24 000 opiskelijaa (2016). Akateemiseen henkilökuntaan kuului runsas 1 400 henkeä. Yliopistolla on neljä tiedekuntaa ja kaksi merkittävämpää erillisosastoa. Nämä ovat
Yliopiston kokonaisrahoituksen suuruus oli 946,8 miljoonaa Australian dollaria (2015) ja tästä tutkimusrahoituksen osuus oli 195,1 miljoonaa AUD.
Vuonna 2018 ARWU-yliopistoranking (Shanghain lista) luokitteli Länsi-Australian yliopisto sijalle 93 maailmassa. Se oli tämän vertailun mukaan Australian kuudenneksi korkeatasoisin yliopisto.
Sota (sarjakuvahahmo)
Historia
Sota taisteli Vietnamin sodassa ja menetti kykynsä liikkua. Häntä pidettiin sairaalassa hengityslaitteissa, mutta hän tunsi, että hänet oli unohdettu. Tuho ilmestyi hänelle eräänä päivänä ja lupautui palauttamaan tämän kyvyn liikkua ja antaa tälle mahdollisuuden kostaa niille, jotka olivat työntäneet hänet syrjään. Abraham suostui ja sai taas mahdollisuuden liikkua, minkä ansiosta hän pystyi taas käyttämään mutanttivoimaansa; luoda räjähdyksiä lyöden kätensä yhteen. Hän myös liittyi Tuhon ratsumiehiin.
Sota halusi pitää tilanteet hallinnassaan ja esiintyi ratsumiesten johtajan ensimmäisessä taistelussaan Tekijä-X:ää vastaan. Nälkä ja Rutto eivät kuitenkaan suostuneet ottamaan käskyjä vastaan häneltä ja lähtivät omille asioilleen. Hieman myöhemmin, Kuolema, alkoi ratsumiesten johtajaksi.
Hyökätessään Manhattanille, Sota hyökkäsi välittömästi Kykloopin kimppuun ja hieman myöhemmin Tuho telesiirsi hänet takaisin alukselleen, missä Sota taisteli muiden Tekijä-X:n jäseniä vastaan. Sota kuitenkin hävisi Jäämiehelle ja Tuhonkin suunnitelmat menivät pilalle. Tuho sitten otti Sodan mukaansa ja pakeni.
Myöhemmin Sota hyökkäsi Kykloopin ja Jäämiehen kimppuun, mutta pakeni, kun Caliban kaappasi Jean Greyn ja Kykloopin, minkä jälkeen he veivät kaksikon Tuholle, joka oli oikeasti Herra Pahuus. Ryhmä-X kuitenkin voitti heidät.
That One Night: Live in Buenos Aires
That One Night: Live in Buenos Aires on heavy metal -yhtye Megadethin vuonna 2007 julkaisema livealbumi.
DVD
DVD sisältää 9. lokakuuta 2005 nauhoitetun Megadethin konsertin Buenos Airesissa, jolla Dave Mustaine ilmoitti Megadethin uran jatkuvan. Konsertissa oli yli 25 000 yhtyeen fania. DVD-julkaisu debytoi Suomen virallisella musiikki-DVD -listalla sijalla yksi.
Hannu Tervo
Hannu Tervo on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee taloustieteen professorina Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulussa. Tervo väitteli taloustieteen tohtoriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1991 otsikolla "Studies on the Economic Case for and Effects of Regional Policy".
Tervon tutkimus keskittyy muun muassa spatiaaliseen työmarkkina-analyysiin, aluekehitykseen, yrittäjyyteen sekä muuttoliikkeisiin.
Jukka H. Meurman
thumb|Jukka H. Meurman
Jukka Heikki Meurman (s. 14. syyskuuta 1947) on Helsingin yliopiston kovakudos- ja infektiosairauksien professori ja lääketieteellisen tiedekunnan varadekaani. Hän toimii myös HYKS:n suu- ja leukasairuksien klinikan ylilääkärinä.
Koulutukseltaan Meurman on hammaslääketieteen sekä lääketieteen ja kirurgian tohtori.
Meurman on toiminut aikaisemmin Kuopion yliopiston määräaikaisena hammaslääketieteen professorina 1996–1997 ja hammaslääketieteellisen tiedekunnan dekaanina 1994–1997.
Meurman on tutkinut jo yli 30 vuotta ehkäisevää hammaslääketiedettä ja tutkimustyönsä ansiosta vastaanottanut runsaasti niin kansallista kuin kansainvälistäkin tunnustusta. Meurman on kutsuttu Saksan tiedeakatemian jäseneksi ja hän on Louis Pasteur -yliopiston ja Tukholman Karoliinisen instituutin kunniatohtori.
Meurmanien sivistyssukuun kuuluva Jukka Meurman on asemakaava-arkkitehti Otto-Iivari Meurmanin pojanpoika ja siten suomalaisuusmies ja poliitikko Agathon Meurmanin pojanpojan pojanpoika. Jukka Meurman on naimisissa ja hänellä on avioliitosta kaksi lasta. Lapsista Kristian A. J. Meurman (s. 1979) menestyi vuoden 2007 Idolsissa.
Kreikan vaalipiirit
pienoiskuva|upright=1.16|Kreikan vaalipiirijako kartalla. Kreikassa on 59 vaalipiiriä. Niiden alueet vastaavat muutoin jo lakkautettujen prefektuurien (51 kpl) alueita, mutta väkiluvultaan suurimpien entisten prefektuurien Attikan ja Thessalonikin alue on jaettu useampaan vaalipiiriin, Attika kahdeksaan ja Thessaloniki kahteen vaalipiiriin. Koska suurin osa prefektuureista vastasi alueeltaan nykyisiä alueyksiköitä, myös suurin osa vaalipiireistä vastaa jotakin nykyistä alueyksikköä.
Luettelo vaalipiireistä
Kreikan vaalipiirit ja niiden paikkamäärät maan parlamentissa ovat (vuonna 2019):
Star Wars: Republic Commando
Star Wars: Republic Commando on LucasArtsin kehittämä ja julkaisema Tähtien sota -universumiin sijoittuva ensimmäisen persoonan taktinen ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 2005 Microsoft Windowsille ja Xboxille. Peli käyttää Epic Gamesin Unreal Engine 2.0 -pelimoottoria. 6. huhtikuuta 2021 peli julkaistiin paranneltuna versiona Nintendo Switchille ja PlayStation 4:lle.
Itsenäisten aurinkokuntien konfederaatio:
Droidit: Alukset: Hahmot:
Galaktinen tasavalta:
Sotilaat: Alukset & kulkuneuvot:
Juoni
Peli kertoo kloonisodan kommandoyksiköstä, joka suorittaa erilaisia tehtäviä. Peli alkaa Kaminon kloonausplaneetalta, jossa pelin päähenkilöille annetaan erikoiskoulutus. Ensimmäinen tehtävä alkaa kloonisodan Geonosiksen taistelusta, jossa ryhmän johtaja Delta-RC-1138 (Boss) tapaa muut Delta-ryhmänsä kommandot, Delta 1262, 1140, ja 1207 (Scorch, Fixer ja Sev). Kommandot sabotoivat droiditehtaan, valtaavat ilmatorjuntabunkkerin (joka tulittaa tasavallan aluksia), tekevät toimintakyvyttömäksi yhden Kauppaliiton aluksista ja varastavat tärkeät laukaisukoodit.
Timo Kietäväinen
Timo Päivö Kalervo Kietäväinen (s. 31. tammikuuta 1957 Juva) on suomalainen virkamies ja entinen kansanedustaja. Hän toimi keskustan kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä 1983–1991. Kietäväinen aloitti Kevan toimitusjohtajana toukokuussa 2016 ja jäi tehtävästä eläkkeelle marraskuussa 2021.
Star Wars: Republic Commando
Juoni
Seuraavaksi Delta-ryhmä matkaa sodan loppuvaiheilla Kashyyyk-planeetalle, jossa se vapauttaa trandoshalaisten pitämiä wookiee-vankileirejä. Sen jälkeen Delta-ryhmä jatkaa wookieiden kanssa sotimista Kashyykissa estäen droidiarmeijan etenemisen ja lopulta he ampuvat alas separatistien aluksen, jonka jälkeen Sev joutuu vihollisten kohteeksi. Kolme muuta ryhmäläistä lähtee pelastamaan Seviä, mutta komento käskee näiden vetäytyä. Peli päättyy siihen, kun loput ryhmäläiset katsovat tykki-aluksesta Tasavallan invaasiovoimien hyökkäystä.
Timo Kietäväinen
Ura
Kietäväinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1976, valtiotieteiden kandidaatiksi 1981 ja maisteriksi Helsingin yliopistosta 1982. Valmistuttuaan hän toimi Juvan kunnan suunnittelusihteerinä. Vuosina 1989–1990 Kietäväinen toimi Juvan kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Eduskuntaan Kietäväinen valittiin vuoden 1983 vaaleissa. Kansanedustajana hän oli jäsen laki- ja talousvaliokunnassa (1983–1986) ja talousvaliokunnassa (1985–1986). Presidentin valitsijamiehenä Kietäväinen oli vuosien 1982 ja 1988 vaaleissa.
Eduskuntauransa Kietäväinen toimi Suomen Kunnallisliiton (nyk. Kuntaliitto) toimitusjohtajana 1992–1993. Vuodesta 1993 hän toimi Kuntaliiton varatoimitusjohtaja.
Kietäväinen valittiin Kevan toimitusjohtajaksi helmikuussa 2016. Hän aloitti tehtävässä toukokuussa 2016. Eläkkeelle hän jäi marraskuussa 2021.
Luottamustehtäviä
Kietäväinen on toiminut muun muassa
Tunnustuksia
Vuonna 2018 presidentti Sauli Niinistö myönsi Kietäväiselle maaneuvoksen arvonimen.
Heimo Helminen
Heimo Helminen (4. maaliskuuta 1878 Jyväskylä – 17. maaliskuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen vakuutusalan asiantuntija ja poliitikko.
Helmisen vanhemmat olivat kirjakauppias Henrik Fabian Helminen ja Hilda Wilhelmina Grönroos. Hän valmistui hovioikeuden auskultantiksi 1905, lakitieteen kandidaatiksi 1907 ja lisensiaatiksi 1910 (väitöskirja Henkivakuutussopimuksesta). Helminen toimi Helsingin yliopistossa suomalaisen lakikielen apulaisena 1910-1926, vakuutusneuvoston asiamiehenä vuodesta 1918 sekä neuvoston vakinaisena johtajana vuodesta 1926. Vuonna 1921 hän oli työväen tapaturmalakikomitean puheenjohtaja. Hän oli myös Suomen edustaja useissa kansainvälisissä neuvotteluissa ja kongresseissa. Edistyspuoluetta edustanut Helminen toimi Vennolan II hallituksessa oikeusministerinä 1921–1922 ja murhatun Heikki Ritavuoren jälkeen sisäasiainministerinä 1922.
Väitöskirjansa lisäksi Helminen julkaisi useita teoksia vakuutusoikeudesta, muun muassa Uusi työväen tapaturmavakuutusasetus (1919), Työväen tapaturmavakuutus käytännössä (1932, suomeksi ja ruotsiksi), Työkyvyttömyysasteikko (1939) sekä Tapaturma-asteikko (1940).
Helmisen puoliso vuodesta 1902 oli Hélene Louise Aminoff (k. 1948).
Walter M. Gibson
thumb|Walter M. Gibson
Walter Murray Gibson (1822–1888) oli yhdysvaltalainen seikkailija ja Havaijin hallituksen ministeri ennen vuoden 1887 Havaijin uuden hallitusmuodon hyväksymistä. Walter Gibson toimi myös erään pienen mormonistisen yhteisön johtajana.
Gibson oli kotoisin Yhdysvaltain etelävaltioista. Hän alkoi kuitenkin viettää kiertelevää elämää ja toimi muiden muassa pienen laivan kapteenina Karibialla. Myöhemmin hän matkusti nykyisen Indonesian alueella, missä alueen hollantilaiset siirtomaaherrat vangitsivat hänet epäiltynä kapinan lietsomisesta. Gibsonin onnistui kuitenkin paeta Jaavan saarella sijainneesta vankilasta ja päästä takaisin Yhdysvaltoihin. 1859 hän saapui Utahin territorion alueella ja liittyi Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon. Hän taivutteli kirkon presidentin Brigham Youngin lähettämään hänet Tyynen valtameren saarille perustamaan sinne mormonisiirtokuntia.
Gibson saapui Havaijin saarille 1861. Hän perusti alueelle siirtokunnan saarilla jo asuvien myöhempien aikojen pyhien keskuuteen. Myöhemmin hän hankki siirtokuntalaisten rahoilla itselleen maata Lanain saarelta, tarkoituksenaan perustaa sinne siirtokunta. Kun MAP-kirkko erotti Gibsonin syytettynä harhaoppien levittämisestä, siirtokunnan huonosta johtamisesta ja kavalluksesta, Gibson perusti oman kirkkonsa, Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon. Hän ajoi pois siirtokunnastaan jokaisen, joka ei tukenut häntä ja hänen kirkkoaan. Gibson alkoi opettaa havaijilaisten ja yleensäkin polynesialaisten asemaa valittuna kansana ja muinaisen Israelin jälkeläisinä. Hän alkoi myös tavoitella poliittista vaikutusvaltaa.
1873 hän perusti oman sanomalehden, Nuhoun, joka ylisti häntä ja hänen hyveitään sekä englanniksi että havaijiksi kirjoitetuissa artikkeleissa. Hänet valittiin parlamentin jäseneksi 1878, ja hän loi läheiset suhteet Havaijin hallitsijaan, kuningas Kalakauaan. 1882 Kalakaua nimitti hänet Havaijin pääministeriksi. Hänellä oli myös muita virkoja Havaijin hallinnossa, kuten ulkomisterin ja puolustusministerin salkut.
Gibsonin toiminta herätti kasvavaa tyytymättömyyttä, koska hänen arveltiin käyttävän virka-asemaansa oman asemansa ja taloutensa pönkittämiseen. Lisäksi hänen väitettiin käytännössä johtavan maan asioita kuningas Kalakauan kautta. Vuonna 1887 Kalakaua pakotettiin hyväksymään maalle uusi perustuslaki, joka rajoitti kuninkaan valtaa. Kuningas myös pakotettiin erottamaan Gibson.
Gibson joutui pakenemaan Havaijin saarilta henkensä edestä 1887. Seuraavana vuonna hän kuoli San Franciscossa unohdettuna ja pennittömänä. Hänen ruumiinsa palautettiin Havaijille hautausta varten.
Juho Pere
Juho Pere (1838 – 1899 Kokemäki) oli suomalainen taloustirehtööri, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Maanviljelijä, talostirehtöörin arvonimen saanut kunnallismies Juho Pere Kokemäeltä oli talonpoikaissäädyssä Euran tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1899.
Kontingenssi
Kontingenssi (lat. contingentia 'mahdollisuus, sattuma') tarkoittaa filosofiassa ja logiikassa välttämättömyydestä eroavaa satunnaisuutta; tapahtumaa, joka ei ole väistämätön. Kontingentissa ilmiössä on useita mahdollisuuksia: jokin yksittäinen vaihe voi tapahtua tai jäädä tapahtumatta.
Jaottelu
Kontingenssi voidaan jakaa heikkoon ja vahvaan kontingenssiin.
Totuusarvon määräytyminen
Kontingenssin vallitessa propositio ei ole kaikissa merkityksissään totuusarvoltaan tosi eikä myöskään kaikissa merkityksissään totuusarvoltaan epätosi. Propositio voi olla kontingentti silloin kun sen totuusarvo määräytyy sen sisältämien loogisten operaattorien ja minkä hyvänsä sen sisältämän atomilauseen perusteella. Kontingentin proposition arvo on riippuvainen tosiasioista, kun taas analyyttinen propositio on aina tosi riippumatta mistään sisältämistään tosiasioista.
Ennustettavuus
Kontingenttien tapahtumien ennustaminen ja suunnittelu ovat mutkikkaampia kuin muiden, koska niiden seuraus ei ole itsestään selvä. Tällöin myös ennusteiden tekeminen on vaikeampaa. Kontingenssin selvittämisessä keskeistä on tutkia eri mahdollisuuksien välttämättömyyttä suhteessa niiden ilmenemiseen. Kontingentille ilmiölle tyypillistä on, että jos tapahtuma toistetaan, voidaan saada paljon tai vähän erilainen tulos.
Tämän pohjalta Stephen Jay Gould esitti teoksessaan Wonderful Life, että jos evoluutio alkaisi alusta, olisi epätodennäköistä että ihminen kehittyisi uudestaan — toisin sanoen evoluutio on kontingentti ilmiö.
Myös Edward Lorenzin perhosvaikutus nojaa kontingenssiin. Jos perhosen siipien aikaansaama muutos ilmakehässä voi johtaa siihen, että myrsky, joka muuten jäisi syntymättä, syntyy Brasiliassa, on ilmakehän tapahtumissa mukana epävarmuutta, joka tekee tarkan tulevaisuuden sään ennustamisen mahdottomaksi. Sään muodostumista voidaan ymmärtää vain todennäköisyyksiä generoimalla.
Kontingenssia ei kuitenkaan pidä sekoittaa pelkkään seurausten ennakoimisen vaikeuteen. Todennäköisyysilmiöt ovat täysin laskettavissa. Yksittäiset satunnaiset tapahtumat sen sijaan ovat ongelmallisia. Tällöinkin niitä voidaan kuitenkin ennakoida ja niihin voidaan varautua.
Mike Mills
thumb|Mike Mills esiintymässä vuonna 2008. Michael Edward ”Mike” Mills (s. 17. joulukuuta 1958 Orangen piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko ja rock-yhtye R.E.M:n basisti. Vaikka hän syntyi Kaliforniassa, hän muutti perheensä mukana jo 1960-luvun alussa Maconiin Georgian osavaltioon. Hän tapasi Bill Berryn, jonka kanssa hänellä oli muutamia lyhytaikaisia yhtyeitä. Aloitettuaan opinnot Georgian yliopistossa Mills ja Berry tapasivat Peter Buckin ja Michael Stipen, joiden kanssa he perustivat R.E.M:n vuonna 1980.
Kontingenssi
Ennustettavuus
Tällainen varautumissääntö on esimerkiksi Murphyn laki, joka ennustaa, että lukuisista eri mahdollisista vaihtoehdoista kannattaa varautua tilanteen kannalta haitallisimpaan vaihtoehtoon. Tässä onnistuminen vaatii varovaisuutta ja mahdollisien vaihtoehtojen rajaaman pelivaran tunnistamista.
Viitteet
Kontingenteso
August Perho
August Perho (1860 – 28. kesäkuuta 1901 Urjala) oli suomalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies.
Olmeekit
pienoiskuva|Yksi olmeekkien suurista kiviveistoksista La Ventassa Olmeekit olivat muinainen korkeakulttuuri Mesoamerikassa Meksikonlahden rannan seuduilla Tehuantepecinkannaksella nykyisten Veracruzin ja Tabascon osavaltioiden alueella. Olmeekkien sivilisaation kukoistuskausi oli Mesoamerikan esiklassisella kaudella noin 1200–400 eaa.
Olmeekkien korkeakulttuuri oli Mesoamerikan ensimmäinen, ja olmeekit ovat antaneet runsaasti vaikutteita kaikille myöhemmille alueen korkeakulttuureille, kuten tolteekeille, mayoille ja asteekeille.
Olmeekkien sivistynyt kulttuuri poikkesi selvästi ympäröivistä yksinkertaisista heimokulttuureista. He hallitsivat ajanlaskun, olivat taitavia kivenkäsittelijöitä ja rakensivat suuria monumentteja. Parhaiten heidät tunnetaan valtavista kivipääveistoksista, jotka ehkä esittävät heidän päälliköitään.
August Perho
Maanviljelijä, kunnallismies August Perho Urjalasta oli talonpoikaissäädyssä Tammelan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1894,  1897, 1899 ja 1900.
Olmeekit
Vaiheet
Olmeekkien kulttuuri ajoitetaan Mesoamerikan intiaanikulttuurien niin sanotun muotoutumisvaiheen varhais- ja keskivaiheisiin (1800 eaa. – 300 jaa.). Olmeekkien kulttuuri jaetaan neljään vaiheeseen: esivaiheeseen (–1500 eaa.), varhaisvaiheeseen (1500–900 eaa.), myöhäisvaiheeseen (900–400 eaa.) ja epiolmeekkivaiheeseen (400 eaa. – 400 jaa.). Olmeekkikulttuurin ajanlasku perustuu kokonaan radiohiiliajoitukseen.
Alkuperä
Olmeekeista ei ole jäänyt riittävästi arkeologisia jäänteitä, jotta heidän etninen alkuperänsä ja kaikki asutuksensa tunnettaisiin. Nimi olmec on asteekin kieltä ja tarkoittaa ’kumikansa’. Olmeekkien itsestään käyttämää nimeä ei tiedetä. Monet tutkijat ovat esittäneet, että olmeekit puhuivat mixe-zoquekielten varhaista versiota, sillä monessa nykyisessä mesoamerikkalaisessa kielessä on lainasanoja siitä.
Olmeekkien ydinalueelta on löytynyt jäänteitä ihmisasumuksista aina vuodelta 5100 eaa., mutta alueella asui ihmisiä luultavasti sitäkin aiemmin. Nykyisin arkeologit ajoittavat olmeekkikulttuurin alun 1500-luvulle eaa., jonka aikaista olmeekkiesineistöä on löydetty El Manatìn pyhäköstä. Paikka on lähellä San Lorenzon kaupunkia, joka saattoi olla olmeekkikulttuurin syntysija.
Ensimmäisten olmeekkien alkuperää ei tunneta. Joidenkin tutkijoiden mukaan olmeekkikulttuuri kehittyi paikallisista kulttuureista ilman ulkoisia vaikutteita. Toiset tutkijat uskovat heidän olleen mokayakulttuurin edustajia, jotka tulivat Chiapasista Tyynenmeren rannalta. Siellä kehittyi varhaisia päällikkökuntia jo noin 1650 eaa. San Lorenzon varhainen keramiikka muistuttaa Ocósin keramiikkaa, jota esiintyi Guatemalassa Tyynenmeren rannoilla noin 1600 eaa. Olmeekkikulttuuria esiintyi sen syntyaikoina myös Guerrerossa. Tästä kertovat ehkä Amuco-Abelinon löydöt ajalta noin 1530 eaa. ja Teopantecuanitlanin varhainen vaihe.
Ydinalue ja kukoistus
thumb|400px|Olmeekkien ydinalue Meksikonlahden rannikolla. Keltaisella olmeekkikylät ja -kaupungit. Punaisella muut paikat, joista on löydetty olmeekkien esineitä tai taidetta. Paikannimet ovat uusia, sillä alkuperäisiä ei tiedetä. Joet ja merenranta ovat kartassa nykyiset ja muuttuneet olmeekkien ajoista. Olmeekkien kulttuurin keskus oli Meksikonlahden rannalla nykyisen Meksikon osavaltioiden Veracruzin ja Tabascon alueella. Siellä ovat suurimmat olmeekkiasutukset ja useimmat monumentit. Alue on lähinnä jokien halkomaa alankoa ja noin 200 × 80 kilometriä laaja. Sen vuosittainen sademäärä on korkea, ja sitä peittivät tiheät trooppiset metsät, jonka lomassa oli savannia.
Varhaisaikoina olmeekkien vauraus perustui Meksikonlahden hedelmällisten ja kosteiden rannikoiden viljelylle. Olmeekit viljelivät esimerkiksi maissia ja papuja, ja he saivat usein kaksi satoa vuodessa. Seudulla kasvoi myös paljon keräiltäviä kasveja ja metsästettäviä merieläimiä kuten kilpikonnia ja simpukoita.
Vuoteen 1200 eaa. mennessä olmeekit olivat perustaneet merkittäviä kaupunkikeskuksia, joista tärkeimpiä San Lorenzo, La Venta, Laguna de los Cerros, Tres Zapotes ja Las Limas. Näistä La Venta, San Lorenzo ja Laguna de los Cerros oli rakennettu symmetrisesti ja suunnitelmallisesti, kuten Mesoamerikan myöhemmätkin suurkaupungit.
San Lorenzo oli olmeekkien ensimmäinen suuri kaupunki. Se asutettiin noin 1700 eaa., ja vuoteen 1500 eaa. mennessä sitä asuttivat jo olmeekit. Seuraavien 300 vuoden aikana San Lorenzo oli monin verroin suurempi kuin mikään toinen Mesoamerikan asutus. San Lorenzossa oli kumpurakennelmia, mahdollisesti pallokenttä, ja punainen palatsi. Tulvilta turvassa ollut San Lorenzo hallitsi alueen kauppaa vuosina 1200–900 eaa. Sen jälkeen kaupunki hylättiin toistaiseksi tuntemattomasta syystä. Tuon ajan monumenteissa on runtelemisen merkkejä, mutta ne saattoivat johtua siitä, että monumentteja kaiverrettiin usein uusiksi.
thumb|Olmeekkikeskus La Ventan kartta. Suuri pyramidi oranssilla. San Lorenzon tuhon jälkeen La Ventasta tuli uusi pääkaupunki. Siellä asui noin 18 000 asukasta. La Ventaan rakennettiin Mesoamerikan ensimmäinen pyramidi. La Ventan monumentit tuhottiin järjestelmällisesti joskus neljännellä vuosisadalla eaa.
Vaikutuksen leviäminen
Olmeekkien vaikutus ja kaupankäynti alkoivat levitä vuodesta 1200 eaa. alkaen, ja ne ulottuivat lopulta nykyiseen Nicaraguaan. Olmeekit kävivät kauppaa esimerkiksi obsidiaanilla, jadella, serpentiinillä, micalla, kumilla, keramiikalla, höyhenillä sekä ilmeniitistä ja magnetiitista tehdyillä hiotuilla peileillä. Vaikka olmeekkien vaikutus alkoi levitä jo San Lorenzon aikana, La Ventan aikana olmeekkien kulttuuri levisi laajemmin ja kokonaisvaltaisemmin etelään ja itään. Chiapasissa ja pohjoisessa Keski-Amerikassa omaksuttiin olmeekkien symbolit, uskomukset ja tavat, ja alueilla alkoi esiintyä niille uusia yhteiskunnallisia rakenteita, julkista taidetta, arkkitehtuuria ja eksoottisten tavaroiden kaukokauppaa. Myös maissin nousu koko alueen perusruoaksi ja tärkeimmäksi kasviksi saattoi olla olmeekkien ansiota. Länteen olmeekkien vaikutus levisi ennen vuotta 900 eaa.; sen jälkeen Meksikonlaakso ja Oaxaca jatkoivat kehitystään omiksi korkeakulttuureikseen erillään olmeekeista. La Ventan vaikutusta on havaittu vuoden 900 eaa. jälkeen vielä Chalcatzingosta. Vuoteen 500 eaa. mennessä olmeekkien kontaktit ulkomaailmaan olivat jo loppuneet.
Tuho
Vuonna 400 eaa. olmeekkien kulttuuri oli jo katoamassa, sillä jokitasanko oli suureksi osaksi hylätty, kauppaverkostot eivät enää toimineet, eivätkä käsityöläiset enää tehneet olmeekkityylisiä esineitä. Tres Zapotesiin syntyi tosin vielä epiolmeekkikulttuuriksi kutsuttu kulttuuri. Sitä ei tiedetä, minne olmeekit muuttivat. San Lorenzon ja La Ventan tuhon, ja sitä kautta koko olmeekkikulttuurin tuhon, on arveltu johtuneen alueen jokien uomien luontaisesta vaihtelusta, merenpinnan noususta ja tulivuorenpurkauksista. Viljely saattoi johtaa eroosioon ja jokien liettymiseen. Olojen huonontuminen saattoi johtaa kapinoihin.
Kulttuuri ja uskonto
Kuten myöhemmätkin Mesoamerikan kulttuurit, olmeekit rakensivat monumentaalisia pyhiä rakennuksia ja massiivisia kiviveistoksia, pelasivat pallopelejä, joivat suklaata ja palvoivat eläinjumalia.
Olmeekkien kulttuurista ja uskonnosta ei tiedetä paljoakaan. Olmeekit ilmeisesti kunnioittivat luonnonpaikkoja kuten luolia, joista päästiin alamaailmaan, ja vuoria, joista päästiin alamaailman tason lisäksi taivaaseen ja maahan. Olmeekkien tärkeitä vuoria olivat El Manati, Chalcatzingo ja Oxtotitlan.
Worcesterin linna
thumb|Linnan rekonstruktio Worcesterin linna oli normanni Urse d'Abetotin Worcesteriin rakennuttama linnoitus, joka on nykyisin täysin raunioitunut.
Olmeekit
Kulttuuri ja uskonto
Olmeekit kirjasivat jumalansa ja uskonnolliset käytäntönsä ylös käyttäen symboleja. Niistä on päätelty, että olmeekeilla oli ilmeisesti järjestäytynyt uskonto pappeineen. Olmeekkien uskonnolliset tavat, kuten uhraaminen, luolarituaalit, pyhiinvaellukset, pallokentät, pyramidit ja peilien arvostus periytyivät olmeekkeja seuranneille kansoille aina 1500-luvun alkuun.
Olmeekkien jumalten nimiä ei tiedetä, joten olmeekkien taiteessa esitetyt jumalat tunnetaan nykyisin numeroin. Jumalat edustivat usein luonnonilmiöitä kuten sadetta, maata ja maissia. Olmeekit kunnioittivat etenkin ravintoketjun ylimpiä eläimiä, kuten jaguaaria, kotkaa, kaimaania, käärmettä ja haita, ja he yhdistivät ne jumaluuksiin. He kuvasivat myös olentoja, joissa yhdistyi kaksi eläintä kuten ihminen ja jaguaari. Olmeekit palvoivat taivaslohikäärmettä ja uskoivat, että neljä kääpiötä piti taivasta ylhäällä.
Worcesterin linna
Normannivalloituksen jälkeen Vilhelm Valloittaja antoi käskyn rakentaa linnoja anglosaksien suuriin kaupunkeihin. Vuosien 1068 ja 1069 välisenä aikana rakennettu Worcesterin linna sijaitsi eräässä tällaisessa kaupungissa. Linna sijaitsi Severnjoen varrella ja hyödynsi vanhoja anglosaksien aikaisia puolustusvalleja. Urse d'Abetot nimitettiin Worcesterin sheriffiksi. Ulompi suojavalli kulki tuomiokirkon hautausmaan lävitse, minkä vuoksi Yorkin arkkipiispa Ealdred kirosi d'Abetotin.
Olmeekit
Kulttuuri ja uskonto
Joidenkin tutkijoiden mukaan olmeekit tunsivat 260 ja 365 vuorokauden sekä 52 vuoden kierrot, jotka olivat Mesoamerikan intiaanikansoille tyypillisiä. Olmeekkien kirjoitusjärjestelmä oli myöhempien mesoamerikkalaisten kirjoitusjärjestelmien kuten mayojen kirjoitusjärjestelmän pohjana.
Maatalous ja tekniikka
thumb|La Ventan suuri pyramidi nykyisin Maissi oli olmeekkien perusruokaa. He viljelivät myös esimerkiksi papuja, kurpitsaa, perunaa, maniokkia, bataattia ja puuvillaa. Lisäksi he keräilivät kasveja luonnosta, metsästivät ja kalastivat sekä kasvattivat koiria ruoaksi. Olmeekit harjoittivat todennäköisesti kaskiviljelyä.
Worcesterin linna
Vuonna 1113 walesilaiset hyökkäsivät Worcesteriin ja murtautuivat ulkomuurin sisäpuolelle, jossa sytyttivät rakennuksia tuleen. Juhana Maaton käski vuonna 1204 sheriffiä rakentamaan linnan portin hyvälaatuisesta kivestä.
Olmeekit
Maatalous ja tekniikka
Olmeekkien keramiikka-astioita on säilynyt paljon. He tekivät työkaluja myös kivestä, luusta, sarvista ja puusta. Kivityökaluja tehtiin basaltista ja obsidiaanista, jota tuotiin Meksikon keskiylängöltä ja Guatemalan vuorilta. Olmeekit käyttivät myös magnetiittia, hematiittia ja ilmeniittiä.
Taide
Olmeekkien taide on realistista ja taidokkaasti tehtyä. Monet hahmot esittävät ilmeisesti todellisia henkilöitä. Olmeekit veistivät kivestä jättimäisiä päitä, steeloja ja valtaistuimia sekä jadesta kelttejä, figuriineja ja riipuksia. He käyttiviät erilaisia tekniikoita yhdessä, kuten kaivertamista, poraamista ja viiltoja. Olmeekkien veistokset ovat yleensä kolmiulotteisia ja tarkoitettu katsottavaksi kaikilta suunnilta, ei vain edestä. Olmeekkien veistokset kuvaavat usein jumalia tai eläimiä kuten jaguaareja ja kotkia. Nykyisin tuntemattomasta syystä veistoksia haudattiin usein maahan.
Olmeekit louhivat tarvitsemansa jaden Guatemalan Sierra de las Minasista Motaguajoen laakson yläpuolelta. Sepentiiniä he louhivat Oaxacasta. Olmeekkien pieniä esineitä on löydetty kaikkialta Meksikosta, minne niitä on kulkeutunut lähinnä kauppiaiden mukana. vasen|pienoiskuva|upright|Olmeekkien pää numero 1 San Lorenzosta Olmeekkikulttuuri tunnetaan erityisesti jättimäisistä kivipäistä, jotka veistettiin basalttiin. Päitä tunnetaan 17, joista 10 on San Lorenzosta, 4 La Ventasta, 2 Tres Zapotesista ja yksi keskeneräinen La Cobatasta. San Lorenzon päät tehtiin ennen vuotta 900 eaa., mutta muuten päitä ei pystytä ajoittamaan. Päät ovat jopa kolme metriä korkeita ja painavat kahdeksan tonnia. Niiden pohja on kalteva, joten on mahdollista, että patsaat katsoivat alun perin yläviistoon. Ne oli myös ilmeisesti maalattu kirkkain värein, sillä yhdestä patsaasta on löydetty jälkiä punaisesta ja valkoisesta väristä. Patsaiden piirteet ovat yksilöllisiä, joten niiden arvellaan olevan kuninkaiden muotokuvia. Hahmoilla on usein kypärä, ja joskus otsalla on jaguaarin tassut. Kivet rahdattiin jopa 80 kilometrin päästä.
Päät on sijoitettu Meksikon eri museoihin, kuten Xalapan arkeologiseen museoon Veracruzissa ja Villahermosaan Tabascossa.
Pääpatsaiden kasvonpiirteet ovat negroidisia, mustaa rotua muistuttavia, pyöreitä ja paksuhuulisia. Jotkut afrosentristit ovatkin siksi väittäneet, että afrikkalaisperäiset negroidit olisivat luoneet olmeekkien kulttuurin. Tutkijoiden mukaan olmeekkien taiteessa ja veistoksissa esiintyvät hahmot ovat kuitenkin vain tyyliteltyjä ja muistuttavat enemmän intiaaneja kuin afrikkalaisia, sillä niillä on litteät kasvot ja silmissä mongolipoimu.
right|thumb|Valtaistuin La Ventassa Olmeekit tekivät kivisiä valtaistuimia, joita on kutsuttu myös "alttareiksi": suuria, yläosastaan tasaisia basalttijärkäleitä. Niiden etuosan syvennykseen on veistetty hallitsija, joka pitää kädessään maissijumalaa tai köyttä, johon on köytetty vankeja.