cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ranskan ympäriajo 2008
Espanjalainen Carlos Sastre voitti kokonaiskilpailun 58 sekunnin erolla australialaiseen Cadel Evansiin. Itävaltalainen Bernhard Kohl oli kokonaiskilpailun kolmas voittaen samalla mäkikilpailun. Pistekilpailun voitti espanjalainen Óscar Freire ja nuorten (alle 25-v.) kilpailun voitti luxemburgilainen Andy Schleck. Paras joukkue oli tanskalainen Team CSC-Saxo Bank.
Doping
Vuoden 2008 Ranskan ympäriajoa varjostivat edellisvuotiseen tapaan useat dopingkäryt. Perjantaina 11. heinäkuuta L'Équipe-lehti kertoi Liquigas-tallin Manuel Beltránin jääneen kiinni EPO-hormonin käytöstä ensimmäisen etapin jälkeen. Keskiviikkona 16. heinäkuuta Ranskan antidopingjärjestö ilmoitti Barloworld-tallin Moisés Dueñasin antaneen neljännen etapin jälkeen EPO:a sisältäneen näytteen. Seuraavana päivänä sama järjestö kertoi kaksi etappia voittaneen Saunier Duval - Scott-tallin Riccardo Riccòn jääneen kiinni niin ikään EPO:n käytöstä neljännen osuuden jälkeen. Saunier Duval - Scott vetäytyi kilpailusta Riccòn käryn jälkeen. Kilpailun viimeisenä päivänä Ranskan antidopingjärjestö ilmoitti Crédit Agricole -tallin Dmitri Fofonovin antaneen 18. etapin jälkeen kiellettyä piristettä heptaminolia sisältäneen näytteen.
Kokonaiskilpailussa kolmanneksi sijoittuneen ja mäkikilpailun voittaneen Bernhard Kohlin kerrottiin lokakuussa jääneen Ranskan ympäriajon aikana kiinni Cera-hormonin käytöstä.
Etapit
* Tähdellä merkityt etapit päättyvät mäen tai vuoren päälle.
Keskeyttäneet
DNF = ei tullut maaliin, DNS = ei lähtenyt etapille
Palkintosummat
Kilpailussa jaetaan palkintorahoina yhteensä 3,25 miljoonaa euroa. Jokainen joukkue saa korvauksena osallistumiskuluista 51 243 €. Lisäksi joukkueet saavat jokaisesta ajajasta, joka ajaa kilpailun läpi, 1 600 €, edellyttäen, että joukkueesta vähintään seitsemän ajajaa pääsee maaliin.
Perinteen mukaan joukkueen keräämät palkintosummat kootaan yhteen ja jaetaan ajajien ja joukkueen muun henkilöstön kesken.
Hassium
Hassium on kemiallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Hs ja järjestysluku 108. Hassium on ydinreaktioilla keinotekoisesti valmistettu alkuaine, jonka pysyvin vuoteen 2012 mennessä tuotettu isotooppi on Hs-269, jonka puoliintumisaika on noin 16 sekuntia. Vielä hieman vakaammaksi isotoopiksi on kuitenkin teoreettisesti arvioitu 277mHs ydinisomeeri, jonka puoliintumisaika olisi noin 110 sekuntia.
Hassiumia valmisti ensimmäisen kerran vuonna 1984 saksalainen tutkimusryhmä, jota johtivat Peter Armbruster ja Gottfried Munzenberg Darmstadtissa sijaitsevassa tutkimusinstituutissa. Nimi tulee Hessenin (jossa Darmstadt sijaitsee) latinalaisesta nimestä. Alkuaine on siis nimetty löytöpaikkansa, Saksan Hessenin osavaltion mukaan.
Hassiumin kemialliset ja fysikaaliset ominaisuudet tunnetaan huonosti. Päättelemällä on arvioitu sen olevan kiinteää normaaliolosuhteissa ja muistuttavan osmiumia. Muutamia molekyylejä hassiumtetroksidia HsO4 on pystytty tuottamaan kokeellisesti, ja tämä yhdiste muistuttaa ominaisuuksiltaan osmiumtetroksidia OsO4
Isotoopit
Hassiumilla ei ole pysyviä tai luonnossa esiintyviä isotooppeja. Sille tunnetaan 11 radioaktiivista isotooppia, näiden massaluvut ovat välillä 263–277. Massalukujen 271, 272, 274 ja 276 isotooppeja ei ole löydetty. Isotoopeista vakain on 269Hs, jonka puoliintumisaika on noin 16 sekuntia. Ydinisomeeri 277mHs saattaa olla tätäkin pitkäikäisempi, mutta tästä ei ole varmuutta. Seuraavaksi stabiileimmat ovat 270Hs jonka puoliintumisajaksi on mitattu 9±4 sekuntia, 268Hs (noin 1,4 s) ja 273Hs (noin 1 s). Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat ovat alle sekunnin. Lisäksi hassiumilla on viisi meta­stabiilia ydinisomeeria 263mHs, 265mHs, 266mHs, 267mHs ja 277mHs.
Hassiumin isotoopit hajoavat lähes yksinomaan alfahajoamisella ja joskus spontaanilla fissiolla. Suuren atomimassan isotooppi 277Hs ja sen isomeeri 277mHs tosin hajoavat yksinomaan fissioimalla. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden olemassaolo ja puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti varmentamaan (vuonna 2016):
Art Rupe
Art Rupe (s. Arthur Goldberg, 5. syyskuuta 1917 Greensburg, Pennsylvania, Yhdysvallat – 15. huhtikuuta 2022 Santa Barbara, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen musiikkialan taustavaikuttaja. Hän perusti vuonna 1945 Los Angelesissa Specialty Records -levy-yhtiön, jonka tärkeimpiin tuottajiin kuuluivat Rupen itsensä lisäksi Robert Blackwell, Johnny Vincent ja J. W. Alexander.
Rupe sai yhden yhtiönsä suosituimmista artisteista ”Little Richard” -nimimerkkiä käyttäneen miehen lähetettyä hänelle demonauhansa. Rupe vakuuttui, ja Little Richard sai välittömästi levytyssopimuksen Specialtyltä.
Rupe myi Specialtyn Fantasy Recordsille vuonna 1991. Hänen panoksensa R&B:n, bluesin, gospelin ja varhaisen rock'n'roll-musiikin kehitykseen on kuitenkin merkittävää, jopa siinä määrin, että hän sai vuonna 2007 paikan Blues Hall of Famesta.
Petšora
Petšora (ven. ja komiksi Печо́ра, ) on Barentsinmeren Petšoranlahteen laskeva joki Venäjällä Komin tasavallassa ja Nenetsian autonomisessa piirikunnassa. Sen pituus on 1 809 kilometriä, valuma-alueen laajuus 322 000 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus joen suussa 4 100 kuutiometriä sekunnissa. Idässä joen valuma-aluetta rajaa Ural, lännessä Timanin selänne.
Petšora saa alkunsa Uralvuoriston länsirinteiltä Komin tasavallan kaakkoiskulmassa. Se virtaa Petšoran alangon halki kohti pohjoista, kääntyy Usajoen suun jälkeen länteen ja Pižman alapuolella jälleen kohti pohjoista. 130 kilometrin päässä jokisuusta Petšora jakautuu kahdeksi haaraksi ja muodostaa leveän suiston. Virtaus on suurimmillaan toukokuussa tapahtuvan kevättulvan aikana. Suurimmat sivujoet ovat vasemmalta puolelta Severnaja Mylva, Kožva, Ižma, Pižma, Tsilma ja Sula, oikealta Ilytš, Štšugor, Usa, Laja ja Šapkina. thumb|left|180px|Narjan-Marin sataman nostureita thumb|right|250px|Puskija siirtämässä kuljetuslauttaa Petšoran alajuoksulla Narjan-Marin läheisyydessä Tärkeimmät satamat ovat Narjan-Mar, Ust-Tsilma, Petšora ja Troitsko-Petšorsk. Säännöllistä laivaliikennettä on kesäisin Troitsko-Petšorskiin sekä keväällä ja syksyllä Ust-Unjaan saakka. Suuret alukset nousevat Narjan-Mariin 110 kilometrin päähän merestä. Joella harjoitetaan mm. lohen, siian ja muikun kalastusta.
Le Vernet
thumb|right|220px|Muistomerkki Le Vernet’ssä. Toisen maailmansodan sytyttyä leirin toimialaa laajennettiin. Sitä käytettiin muun muassa   entisten kansainvälisten prikaatien vapaaehtoissotilaiden sekä fasismiin torjuvasti suhtautuneiden älykköjen sijoituspaikkana. Ranskan kaatumisen jälkeen 25. kesäkuuta 1940 natsimyönteisen Vichyn hallituksen viranomaiset ottivat leirin hallintaansa ja päättivät, että siellä säilytettäisiin ”kaikkia julkiselle järjestykselle vaarallisena pidettyjä ulkomaalaisia”.
Viimeiset vangit siirrettiin pois Le Vernet’stä Dachaun tuhoamisleirille kesäkuussa 1944. Le Vernet’tä oli tuolloin käytetty parin vuoden ajan pidätettyjen juutalaisten kauttakulkuleirinä. Kaikkiaan leirillä oli vangittuna noin 40 000 henkilöä, ja he edustivat lähes 60 eri kansallisuutta.
Informaatiosodankäynti
Informaatiosodankäynti ja informaatiovaikuttaminen ja strateginen kommunikaatio ovat nykyaikaiseen sodankäyntiin liittyviä käsitteitä, joissa joko hyökkäyksellisesti tai puolustuksellisesti pyritään vaikuttamaan informaation sisältöön ja kulkuun sekä sitä kautta eri vaiheessa olevan konfliktin tulokseen. Käytettävät keinot voivat olla luonteeltaan strategisia, operatiivisia tai taktisia.
Informaatiovaikuttaminen kuvaa käsitteenä pikemminkin yksittäisen osapuolen toimia, kun taas informaatiosodankäynti osapuolten välistä kamppailua edellä mainituin keinoin. Läheisesti tähän liittyvä käsite strateginen kommunikaatio tarkoittaa informaatiosodankäyntiä vastaavia toimia, muttei oleta välttämättä mitään tiettyä konfliktia.
Jonkinasteista informaatiosodankäyntiä käydään lähes kaikissa maailman konflikteissa. Yhteistä informaatiosodankäynnin lukemattomille keinoille ja tavoitteille on lähinnä niiden suunnitelmallisuus, joka erottaa ne sattumanvaraisesta ja tahattomasta informaation kulkuun tai sisältöön vaikuttamisesta.
Suomen turvallisuuspoliittisessa selonteossa 2004 määritellään informaatiosodankäynti seuraavasti: "Valtion yhteiskunnalliseen ja sotilaalliseen päätöksentekoon ja toimintakykyyn sekä kansalaisten mielipiteisiin vaikuttamista ja tältä suojautumista käyttämällä hyväksi informaatioympäristöä. Informaatiosodankäyntiä voidaan käydä yhteiskunnallisin, poliittisin, viestinnällisin, psykologisin, sosiaalisin, taloudellisin ja sotilaallisin keinoin kaikilla sodankäynnin tasoilla."
Moderni sodankäynti, konfliktit ja toiminnan mallit
Modernit sodankäynnin operaatiot sisältävät useita eri toiminnan alueita. Mukaan luetaan myös erilaiset epäsymmetriset keinot. Modernit sotilasoperaatiot alkavat ajallisesti jo rauhan aikaisilla painostus- ja disinformaatio-operaatioilla. Keinoilla pyritään tietoisesti vaikuttamaan toisen valtion päätöksentekoon, jotta saavutettaisiin sellaisia strategisia päämääriä, joihin painostuksen kohteena oleva valtio ei muutoin suostuisi.
Yhdysvallat ja Iso-Britannia ovat määrittäneet moderneja doktriineja tai kriisistrategioita lyhenteillä DIME(FIL) ja MIDLIFE, sanoista Diplomatic, Information, Military, Economic, Financial, Intelligence, and Law Enforcement – eli Diplomatia, Informaatio, Asevoimat, Talous, Rahoitus, Tiedustelu ja Lainvalvonta.
Mallit kuvaavat siis modernin sodankäynnin monimuotoisuutta, jossa informaatio(sodankäynti) on yksi toiminnan pääalue.
Informaatiosodankäynti käsitteenä
Informaatiosodankäyntiä on mikä tahansa toimi, jolla estetään, hyödynnetään, muutetaan, tai tuhotaan vastustajan informaatiota ja sen järjestelmiä; vastavuoroisesti puolustautua näiltä toimilta; sekä hyödyntää omaa sotilaallista informaatiokykyä.
Eri mailla ja toimijoilla on erilaisia doktriineja, joilla konfliktin tai kriisin operatiivista ympäristöä pyritään ymmärtämään ja tätä kautta näihin vaikuttamaan. Informaatiosodankäynnille tai informaatio-operaatioille löytyy maailmanlaajuisesti useita määritelmiä. Vähänkään perusteellisempi tarkastelu kuitenkin osoittaa, että määritelmien erot ovat useimmiten lähinnä terminologisia.
Käsitteenä informaatiosodankäynti on syntynyt strategisena suunnitelmana 1980-luvulla ja operatiivisena vasta 1990-luvun alussa. Informaatiosodankäynti on käsitteenä siis melko nuori, mutta sodankäynnin ytimessä, yhden tahdon pyrkimys alistaa toinen on perinteinen, ainoastaan metodiikka päämäärän toteuttamiseksi on muuttunut.
Esimerkkejä vaikuttamisesta
Kaikenlaisen viestinnän tarkoitus on jonkinlainen vaikuttaminen. Viestinnän vaikuttamista psykologisena operaationa on muun muassa aloitteen kaappaaminen, keskustelun siirtäminen haluttuihin asioihin ja aiheisiin. Politisoitunut keskustelu ei ole kuitenkaan propagandaa.
Erilaisin keinoin sotaa käyvät osapuolet pystyvät vaikuttamaan siihen, millaista informaatiota ihmiset saavat tiedotusvälineiden kautta. Varsinkin demokraattisissa valtioissa kansalaismielipide on hyvin tärkeä sotilaallisen politiikan kannalta. Myös rauhan vallitessa on tärkeää, että ihmisillä on yhteiskuntaa tukeva näkemys sotilaalliseen toimintaan liittyvistä asioita.
Informaatiosodankäynnin kansalle usein parhaiten näkyvät osat ovat lähinnä taktinen eli konkreettinen informaatiosodankäynti.
Strateginen viestintä
Strateginen viestintä on pitkän aikavälin toimi. Suomessa viestintää ohjaa valtioneuvosto ja viestintää suorittaa poikkihallinnolliset eri sektorit itse. Maanpuolustuskorkeakoulun mukaan myös elinkeinoelämän ja kansalaisyhteiskunnan merkitys korostuu julkisen hallinnon ja turvallisuudesta vastaavien viranomaisten vierellä.
Strategisen viestintään vaikuttaminen vaatii suunnitelmallisuutta ja päämäärän; informaatiosotaa ei siten voi käydä vahingossa.
Informaatio-operaatiot
Informaatio-operaatiossa on tarkoitus on vaikuttaa siihen miten ihmiset ajattelevat ja toimivat, ja tällöin keinoina voivat olla myös suorat taktiset toimet vastustajan kykyyn välittää omaa viestiään. Informaatio-operaatiot ovat tyypillisesti kampanjan omaisia toimia tai silmukoita, jossa suunnitellaan, toimitaan ja arvioidaan vaikutus. Toisin kuin strateginen viestintä, informaatio-operaatio ei yleensä kuulu rauhan ajan toimiin.
Keinovalikoima on myös selvästi laajempi kuin pelkkä viestintä. Sitä voi olla vihollisen tiedon väärentäminen, vihollisen tiedonsiirtokanavien sabotointi, vihollisen tiedonsiirtokanavien valjastaminen omia käyttötarkoituksia varten tai vastavuoroisesti omien tiedonsiirtokanavien koskemattomuuden ja fyysisen eheyden puolustaminen.
Psykologiset operaatiot
Propagandaa ja disinformaatiota on yleensä edeltänyt pitkän ajan suunnittelu. Informaatiosodankäynnissä psykologiset operaatiot pyrkivät vaikuttamaan kohteen henkiseen kriisinkestävyyteen.
Sotatieteiden tohtori Saara Jantusen mukaan esimerkiksi sosiaalisessa mediassa näkyvä häiriköinti ei yleensä ole itsetarkoitus, vaan keino paljon suuremmassa kehyksessä. Ilmiötä on myös vaikea tunnistaa, mutta tarkoituksena on tällöin aloitekyvyn kaappaaminen, eli keskustelun viemistä informaatiovaikuttajan haluamaan aiheeseen.
Tunnistettavia keinoja ovat muun muassa sensuuri, uhkailu, painostaminen, disinformaatio ja lokakampanjat.
Ruotsissa on perustettu Ruotsin kriisivalmiusviraston (MSB) yhteyteen ryhmä, jonka tarkoitus on puolustaa maata Venäjän informaatiovaikuttamista vastaan. Ryhmä tarjoaa tukea ja ohjeistusta eri viranomaisille mahdollisten vaikutusyritysten tunnistamisessa sekä torjumisessa.
Suomessa taktisesta häiriköinnistä on käytetty käsitettä trollaus, joka perinteisesti on tarkoittanut yksittäisten henkilöiden harjoittamaa keskustelujen häiriköintiä tai provosointia.
Maanpuolustuskorkeakoulun mukaan puolustautuminen psykologisia operaatiota vastaan perustuu jokaisen kansalaisen tietoisuuteen siitä, että mahdollisessa kriisitilanteessa vastustaja pyrkii vaikuttamaan erilaisin keinoin kansalaisten turvallisuustahtoisuuteen. Yhteiskunnallisesti tätä tietoisuutta tuetaan poikkihallinnollisesti strategisen viestinnän keinoin.
Euroopan unioni on käynyt taisteluun Venäjän disinformaatiota vastaan julkaisemalla säännöllisesti katsausta venäläisestä disinformaatiosta.
Markku Lanne
Markku Juhani Lanne (s. 1965) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee taloustieteen professorina Helsingin yliopistossa. Aiemmin Lanne on työskennellyt muun muassa professorina Jyväskylän yliopiston taloustieteiden tiedekunnassa. Hän on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti.
Eris
thumb|200px|Eris (lat. Discordia) Eris (, "Riita") on kreikkalaisessa mytologiassa eripuraisuuden jumalatar. Roomalainen vastine jumalattarelle on Discordia. Eris on Areksen eli sodan ja taistelun jumalan sisar.
Kerttu Varjo
Kerttu Aleksandra Varjo (4. toukokuuta 1910 Turku – 18. tammikuuta 2006)  oli suomalainen nuorisotyön uranuurtaja. Hän sai opetusneuvoksen arvonimen vuonna 1970.
Kerttu Varjo opiskeli yliopistossa kieliä ja valmistui filosofian maisteriksi aikomuksenaan ryhtyä oppikoulun opettajaksi. Hän sai kuitenkin paikan Raittiuden Ystävät -yhdistyksen varhaisnuorisosihteerinä ja kiinnostui nuorisotyöstä, jossa hän sanoi olevansa itseoppinut.
Varjo toimi Nuorten Talkoot -yhdistyksen yleissihteerinä sen perustamisesta 1941 alkaen ja sitten toiminnanjohtajana 1945–1947. Sotien jälkeen Varjo toimi Nuoriso-ohjaaja-lehden toimitussihteerinä, Yhteiskunnallisen korkeakoulun nuorisotyömenetelmäopin opettajana ja sitten 1960-luvun keskivaiheilta alkaen Tampereen yliopiston nuorisotyön opetusjaoston lehtorina.
Kerttu Varjo toimi myös Suomen Partiotyttöjärjestön koulutus- ja johtotehtävissä 1939–1962 sekä monien nuorisotyötä sivuavien työryhmien jäsenenä ja järjestöjen hallintotehtävissä.
Brusilovin hyökkäys
Brusilovin hyökkäys oli ensimmäisen maailmansodan itärintamalla Venäjän 4. kesäkuuta 1916 – 20. syyskuuta 1916 itävaltalaisia ja saksalaisia vastaan tekemä hyökkäys, jonka tarkoituksena oli kahden rintaman sotaa hyväksi käyttäen pakottaa saksalaiset siirtämään joukkoja länsirintamalta Ranskan vastaisilta lohkoilta Venäjän vastaiselle itärintamalle Itävalta-Unkarin armeijan tueksi. Operaatio sai nimensä sitä johtaneen kenraali Aleksei Brusilovin mukaan.
Verdunissa taistelevien ranskalaisten tukeminen itähyökkäyksellä
Ranskan armeijan jouduttua Verduniin 21. helmikuuta 1916 suuntautuneen Saksan hyökkäyksen kohteeksi pyrki Ranska vaikuttamaan Venäjään paineen keventämiseksi länsirintamalla siten, että Venäjä samanaikaisesti hyökkäisi itärintamalla, jolloin Saksa joutuisi siirtämään joukkojaan länsirintamalta itärintamalle Itävalta-Unkarin vahvistukseksi.
Verdunin pitäminen silloisen rintaman ulokkeena ei olisi ollut Ranskalle sotilaallisesti ehdottoman välttämätöntä suurin tappioin, mutta siitä oli muodostunut poliittinen Ranskan puolustuskyvyn vertauskuva, minkä vuoksi siitä olisi ollut poliittisesti vaikea luopua.
Naruch-järven hyökkäys
Ranskan painetta keventääkseen venäläiset hyökkäsivät Naruch-järvellä saksalaisia vastaan, mutta 19. maaliskuuta – 30. huhtikuuta 1916 kestänyt taistelu jäi ratkaisematta.
Aleksei Brusilov luoteisrintaman komentajaksi
thumb|350px|Rintamalinja 1916 ennen Brusilovin hyökkäystä Sodanjohdon henkilökohtaisesti itselleen 1915 ottanut Venäjän keisari Nikolai II nimitti 29. maaliskuuta 1916 Aleksei Brusilovin komentajaksi kenraaliadjutantti ja ratsuväenkenraali Nikolai Nikolajevitšin sijaan luoteisrintamasta vastaavaksi komentajaksi. Jalkaväenkenraalit Aleksei Evert ja Aleksei Kuropatkin olivat vastustaneet hyökkäysajatusta vedoten raskaan tykistön puutteeseen ja tykinammusten vähäisyyteen.
Vastapuolella olivat pohjoisesta etelään lueteltuina Itävallan 4. (arkkiherttua Joosef Ferdinand), 1. ja 2. armeija sekä itävaltalais-saksalainen eteläinen armeija (Bethomar) sekä Itävallan 7. armeija. Ne koostuivat 36 itävaltalaisesta- ja 2 saksalaisesta jalkaväkidivisioonasta sekä 11 ratsuväkidivisioonasta.
Tavoitteena Vilnan–Kovelin-linja
Brusilovin hyökkäyksen operatiivisena tavoitteena oli saavuttaa pohjoisessa Liettuassa Vilnan ja etelässä Ukrainan Volynissa sijaitsevan Kovelin taso. Kovel oli merkittävä rautateiden solmukohta, jonka haltuun saaminen olisi vaikeuttanut Itävalta-Unkarin sodankäyntiä joukkojen rintamantakaisen kuljetuksen ja ryhmittelyn suhteen.
Eteneminen
thumb|350px|Joukkojen eteneminen Brusilovin hyökkäyksessä. Hyökkäys alkoi 4. kesäkuuta 1916 runsaalla viisi tuntia kestävällä tykistöammunnalla Brusilovin oikealla sivustalla Lutskia vastaan sekä Dnestr- ja Prut-jokien suuntaan vasemmalla. Ammunta oli kuitenkin laaja-alaista eikä itävaltalaisunkarilaisille tai saksalaisille muodostunut tarkkaa kuvaa hyökkäyksen painopisteestä.
Rynnäkkötaktiikka tykistön ja reservien tukemina
Itävaltalaisten asemat olivat noin kilometrin syvät ja kolmeen peräkkäiseen linjaan rakennetut. Iltapäivällä venäläisten iskujoukot mursivat ensimmäisen linjan ja välittämättä jäljelle jääneistä itävaltalaisista jatkoivat toiselle ja kolmannelle linjalle. Iskujoukkojen jälkeen jäänyt tila pidettiin vapaana venäläisten tykistötulella ja reserveillä. Itävaltalaisten joukot joutuivat epäjärjestykseen, koska eivät kyenneet määrittämään hyökkäyksen pääsuuntaa.
Venäläisten murtokohtia oli niin monta, etteivät itävaltalaiset kyenneet keskittämään strategista reserviään, joka vaihtoi jatkuvasti paikkaa etulinjan takana. Erich von Falkenhayn ei edes kutsunut venäläisten taktiikkaa hyökkäykseksi, vaan väkivaltaiseksi tiedusteluksi.
Luoteisrintaman keskilohko
Venäläisten 7. armeija jatkoi tykistöammuntoja kaksi päivää eikä päässyt etenemään.
Hyökkäys jää tuetta
Hyökkäyksen jatkomenestys oli laskettu kenraali Evertin suorittaman hyökkäyksen varaan, mutta sitä ei tullut ajoissa, jolloin Saksalle jäi aikaa kuljettaa lisäjoukkoja itärintamalla itävaltalaisten vahvistuksiksi. Erich von Falkenhayn onnistui taivuttamaan Itävallan armeijan komentajan sotamarsalkka Franz Conrad von Hötzendorfin luopumaan hyökkäyksestä Pohjois-Italiassa Italiaa vastaan ja siirtämään Itävallan joukkoja Galitsiaan lisävahvistuksiksi saksalaisten tapaan. Evert viimein 18. kesäkuuta aloitti heikohkon vastahyökkäyksen Brusilovin tueksi, mutta se ei menestynyt.
Noin 70 kilometriä lännempänä ollut Kovel tuli venäläisten haltuun 10. kesäkuuta. Saksalaiset tekivät vastahyökkäyksen pohjoisessa 16. kesäkuuta, mutta etenivät vain 15 kilometriä.
Itävallan 7. armeija etelässä teki vastarintaa, mutta Bukovinan Tšernovitš jäi venäläisten haltuun 18. kesäkuuta.
Alexander von Linsingenin johtamat joukot hyökkäsivät Kovelin eteläpuolella venäläisiä vastaan 24. heinäkuuta ja Brusilov lähti vastahyökkäykseen 28. heinäkuuta saavuttaen Karpaatit 20. syyskuuta mennessä etelässä.
Raskaat taistelut jatkuivat Baranovicissa 2.–9. syyskuuta ja Kovelissa 28. heinäkuuta – 17. elokuuta. Itävallan 1. ja 2. armeija sekä itävaltalais-saksalainen eteläinen armeija vetäytyivät. 28. heinäkuuta Brusilovin hyökkäys jatkui ja venäläiset saivat haltuunsa saksalaisista lisävahvistuksista huolimatta jalansijan Karpaateille sekä koko Bukovinan. Nyt Paul von Hindenburgin komentamat joukot kuitenkin saivat rintaman vakiintumaan ja Brusilovin hyökkäys tyrehtyi.
Syyskuuhun mennessä venäläiset olivat edenneet 25 kilometristä 125 kilometriin, jolloin hyökkäys pysähtyi saksalaisten jouduttua lähettämään paikalle 15 divisioonaa. Ensimmäiset aktiividivisioonat 19. ja 10. lähetettiin melko pian kesäkuun 4. päivän jälkeen samoin kuin 11. baijerilaisdivisioona sekä 43. reserviläisdivisioona.
Syyskuussa hyökkäys jatkui jälleen, kun Romania hyökkäsi, mutta saksalaisten johdolla sekin pysähtyi 20. syyskuuta mennessä.
Venäläiset eivät lopulta saaneet Kovelia haltuunsa eivätkä etelämmästä Lviviä. Itävalta-Unkari hävisi 1 500 000 sotilasta, joista 400 000 vankeina. Venäjä puolestaan valtasi 25 000 neliökilometrin laajuisen alueen.
Kokonaisuutena Brusilovin hyökkäys oli menestys. Se pakotti Itävalta-Unkarin luopumaan hyökkäyksistä Italiaa vastaan ja lopulta myös Romania uskaltautui liittymään ensimmäiseen maailmansotaan ympärysvaltojen puolelle Itävalta-Unkaria ja Bulgariaa vastaan.
Brusilovin hyökkäys onnistui, ja taistelu on ainoa ensimmäisen maailmansodan suurista taisteluista, joka sai nimensä taistelun voittaneen komentajan mukaan.
Harvasukasmadot
Harvasukasmadot (Oligochaeta) on nivelmatojen alaluokka, johon kuuluvat useimmat madoiksi kutsutut eläimet, kuten kastemadot ja  muut lierot. Useimmat lajit elävät maalla tai makeassa vedessä.
Monet harvasukasmadot toimivat makrohajottajina. Virtavesissä elävät lajit ovat tyypillisesti erikoistuneet keräämään ravinnokseen jokiuomien pohjilta hienorakeista, pitkälle hajonnutta orgaanista ainesta, jonka pinnalla elää bakteereja.
Tata Nano
Tata Nano on maailman halvin auto. Sen suunnitteli 500:n asiantuntijan ryhmä Tata Motorsin tehtailla Intian Länsi-Bengalissa.
Nano maksaa Intiassa noin 120 000 rupiaa välillisine veroineen ja toimituskuluineen. Autossa on alumiininen kori. Sen kaksisylinterisen monipistesuihkutuksella varustetun bensiinimoottorin teho on 33 hevosvoimaa (25 kW) Moottorin iskutilavuus on 623 cm³.
Auton pituus on 3,1 metriä, leveys 1,5 metriä ja korkeus 1,6 metriä. Auto on nelipaikkainen. Auto on takavetoinen ja neliovinen, ja siinä on nelivaihteinen vaihdelaatikko. De luxe -varustuksella autoon tulee lisäksi vielä ilmastointi ja keskuslukitus.
Autoa tuotetaan aluksi vain Intian markkinoille 250 000 kappaleen vuosituotannolla, minkä jälkeen sitä odotetaan saataville myös muille kehittyville markkinoille Latinalaisessa Amerikassa, Kaakkois-Aasiassa ja Afrikassa. Tata kehittää Euroopan markkinoille paremmin varusteltua versiota nimeltä Tata Nano Europa.
Noin 1700 dollarin hintainen Tata Nano on puolet halvempi kuin intialainen Maruti 800 ja kiinalainen Chery QQ3Y.
Kritiikki
Myyntiin tulon jälkeen kuuden auton kerrotaan syttyneen tuleen kesken ajon. Vaikka määrä ei ole 70 000:n kappaleen myyntimäärään suhteutettuna suuri, on Tata luvannut maksutta korjata Nanon sähkö- ja pakokaasujärjestelmiä. Turvallisuutta heikentää myös turvatyynyjen puute: niitä autoon ei saa edes lisävarusteena.
Mitsubishi
thumb|right|250px|[[Yatarō Iwasaki, Mitsubishin perustaja.]] Mitsubishi Group (, Mitsubishi Gurūpu) on suuri japanilainen yritysryhmä eli zaibatsu. Ryhmään kuuluu yhteensä 42 yritystä, ja se työllistää noin 48 000 ihmistä noin 80 maassa. Mitsubishin tunnetuimpia tuotteita ovat autot, Asahi-lasit, Nikon-kamerat, kemikaalit, ydinvoima, elektroniikkapiirit ja hissit. Se toimii myös monen teollisuuden alan alihankkijana etenkin koneteollisuudessa ja elektroniikkateollisuudessa. Mitsubishi aloitti yritystoiminnan 1870-luvulla huolinta- ja rahtiyhtiönä.
Nimi Mitsubishi tarkoittaa kolmea vesipähkinää tai kolmea neljäkästä, jotka on kuvattu yhtymän logossa.
A.A.B. Tuotanto
A.A.B. Tuotanto Oy oli vuonna 1982 toimintansa aloittanut suomalainen levy-yhtiö, jonka omistivat Polarvoxin Leena Juuranto sekä Johanna-levymerkin Atte Blom. Vuosina 1982–1984 yhtiö toimi monen Johanna-levymerkillä julkaistun levyn tuotantoyhtiönä ja levy-yhtiönä. Yhtiöllä oli tämän jälkeen myös omat levymerkit AAB ja AAB-Tuotanto.
Mitsubishi
Historia
Mitsubishin historia alkaa vuodesta 1870 saakka, jolloin tunnetun samurai-suvun poika Yatarō Iwasaki aloitti rahtitoiminnan kolmella vuokralaivalla. Kolmen vuoden kuluttua Iwasaki vaihtoi yrityksensä nimeksi Mitsubishi shōkai.
A.A.B. Tuotanto
A.A.B. Tuotannon artisteja olivat muun muassa Pelle Miljoona, Tuomari Nurmio, Dave Lindholm, Hanoi Rocks ja Rauli Badding Somerjoki. A.A.B. Tuotanto toimi sekä eräiden vanhojen Johanna-merkin äänitteiden uudelleen- että ensijulkaisijana. Uusia Johanna-albumeja se julkaisi noin neljäkymmentä.
Mitsubishi
Historia
Vuonna 1875 yhtiön nimeksi tuli Yūbinkisen Mitsubishi -kaisha, ja sillä oli käytössään jo yli 30 rahtilaivaa. Samana vuonna Mitsubishi sai luvan aloittaa ensimmäisen kiinteän ja säännöllisen kuljetuslinjan Japanista Kiinaan (Jokohama–Shanghai–Hongkong). Kahdeksan vuotta myöhemmin, vuonna 1893, syntyi nykyään maailman suurimpiin huolintayrityksiin kuuluva silloisen Yūbinkisen Mitsubishi -kaishan tytäryhtiö Nippon yūsenkaisha (NYK) kasvavan rahtiliikenteen koordinoimiseksi. Yritys toimii edelleen samalla nimellä osana Mitsubishia.
A.A.B. Tuotanto
A.A.B. Tuotannon toiminta hiljeni 1990-luvun lopulla. Vuonna 1998 Love Kustannus osti A.A.B. Tuotannon tuotantokatalogin sekä julkaisuoikeudet, ja maaliskuussa 2000 yhtiö hakeutui konkurssiin. A.A.B. Tuotannon katalogi siirtyi vuonna 2010 Universal Musicin haltuun, kun Universal osti Love Kustannuksen.
Mitsubishi
Historia
thumb|Mitsubishi A6M Reisen Ensimmäisen maailmansodan jälkeen yhtiöryhmä käsitti 70 eri yhtiötä. Niistä merkittävimmät olivat vuonna 1917 perustettu Nippon kōgaku kōgyō (Nikon), vuonna 1920 perustettu Mitsubishi nainenkiseizō, (myöhemmin osa Mitsubishi jūkōgyō -yhtiön lentokoneosastoa) ja vuonna 1931 perustettu Mitsubishi sekiyu -öljy-yhtiö. Mitsubishi jūkōgyō -yhtiö oli merkittävä osa Japanin sotataloutta ja varusteluteollisuutta. Sen tuotantoa olivat muun muassa toisessa maailmansodassa Japanin ilmavoimien ja laivaston ilmavoimien koko sodan ajan käyttämä Mitsubishi A6M Reisen -hävittäjälentokone; (liittoutuneiden koodinimi Zero tai Zeke) osoittautui erinomaiseksi Tyynenmeren ilmasodassa.
Toisen maailmansodan jälkeen yhtiöryhmää uudistettiin merkittävästi. Sotien välillä ryhmä oli ehtinyt paisua yli 130 erillisen yrityksen kokonaisuudeksi. Pienempiä yhtiöitä yhdistettiin suurempiin, toimintoja keskitettiin ja keskinäistä kommunikointia parannettiin. Tuloksena oli alle 40 yhtiön kokonaisuus.
Nykypäivä
thumb|Mitsubishi Pavilion @Earth Expo 2005 -messuilla Japanissa Nykyään Mitsubishi on 42 yhtiön muodostama tiivis mutta erittäin monialainen yritysryhmä. Ryhmään kuuluvat muun muassa seuraavat yritykset:
Heikki Kauppi
Heikki Kauppi on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee professorina ja taloustieteen laitoksen johtajana Turun yliopistossa. Kauppi on erikoistunut ekonometriaan ja on Helsingin yliopiston tilastotieteen dosentti. Aiemmin hän on toiminut muun muassa kansantaloustieteen tutkijana ja lehtorina Helsingin yliopistossa sekä projektitutkijana Suomen Pankin tutkimusosastolla.
Kauppi on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1999 otsikolla "Essays on Econometrics of Cointegration".
Vanilla Ninja
Vanilla Ninja on vuonna 2002 perustettu virolainen poprock-yhtye. Yhtye edusti Sveitsiä vuoden 2005 Eurovision laulukilpailussa, ja on osallistunut myös Viron karsintoihin muutaman kerran. Vanilla Ninja on yksi kansainvälisesti menestyneimpiä virolaisia artisteja.
Yhtyeen alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat Maarja Kivi, Lenna Kuurmaa, Katrin Siska ja Piret Järvis. Vuonna 2004 Maarja Kivi jätti yhtyeen ja hänen tilalleen tuli Triinu Kivilaan, joka puolestaan jätti yhtyeen vuonna 2005. Vanilla Ninjalta on ilmestynyt neljä studioalbumia: Vanilla Ninja vuonna 2003, Traces of Sadness vuonna 2004, Blue Tattoo vuonna 2005 ja Love Is War vuonna 2006. Yhtyeen viides studioalbumi Encore julkaistaan lokakuussa 2021.
Vanilla Ninjan perustaminen ja debyyttialbumi (2002−2003)
Vanilla Ninja perustettiin vuonna 2002. Alkuperäiseen kokoonpanoon lukeutuivat laulaja-basisti Maarja Kivi, laulaja-kitaristit Lenna Kuurmaa, Katrin Siska ja Piret Järvis. Kaikki yhtyeen jäsenet olivat hyviä laulajia ja päävokalistia vaihdeltiin eri lauluissa. Pääosan lauluista kuitenkin lauloivat Kivi ja Kuurmaa. Yhtyeen perustamisen aikoihin tuottajana toimi Sven Lõhmus.
Vuoden 2002 alkupuolella Maarja Kivi oli osallistunut Viron Euroviisukarsintaan Eurolauluun sijoittuen seitsemänneksi, jonka johdosta hänet valittiin jäseneksi Vanilla Ninjaan. Vuonna 2003 Vanilla Ninja osallistui Viron Euroviisukarsintoihin kappaleella "Club Kung Fu", ja voitti ylivoimaisesti puhelinäänestyksen. Lopullisen ratkaisun tehnyt asiantuntijaraati päätyi kuitenkin toisenlaiseen lopputuloksen, ja päätti lähettää naapurimaassa Latviassa pidettyyn loppukilpailuun Rufus-nimisen kokoonpanon kappaleella "Eighties Coming Back", ja jätti Vanilla Ninjan viimeiselle, eli kymmenennelle sijalle.
Euroviisukarsintojen nostattama suosio auttoi kuitenkin yhtyettä urallaan eteenpäin, ja toukokuussa 2003 yhtye julkaisi omaa nimeään kantaneen esikoisalbuminsa Vanilla Ninja, joka sisälsi "Club Kung Fu" -kappaleen alkuperäisversion lisäksi uudelleenmiksatun version sekä kolmetoista uutta englannin- sekä vironkielistä pop-kappaletta. Levy menestyi hyvin Virossa myytyään peräti 300 000 kappaletta, ja tasoitti tietä yhtyeen tulevalle menestykselle saksankielisessä Keski-Euroopassa.
Menestystä Keski-Euroopassa ja toinen studioalbumi (2004)
Kotimaassa menestymisen jälkeen yhtye siirtyi Saksan, Itävallan ja Sveitsin musiikkimarkkinoille. Yhtyeen ensimmäistä levyä, nimikkoalbumi Vanilla Ninjaa ei ollut levitetty ulkomaille. Sen sijaan uusi singlekappale "Tough Enough" julkaistiin Saksassa 8. joulukuuta 2003, Itävallassa 4. tammikuuta ja Sveitsissä 8. helmikuuta.
"Tough Enough" -singlen menestyksen siivittämänä julkaistiin ensiksi vanha kotimaan menestyskappale "Club Kung Fu" Saksassa, ja kolmas single "Don't Go Too Fast" 4.–5. huhtikuuta Saksassa ja Itävallassa, mutta kummassakaan maassa se ei sijoittunut top 20 -listoille. Single julkaistiin maaliskuussa myös Sveitsissä, mutta siellä se ei päässyt 100 myydyimmän singlen listalle. Saman vuoden kesäkuussa julkaistiin yhtyeen järjestyksessään toinen albumi Traces of Sadness, joka sisälsi "Tough Enoughin" ja "Don't Go Fastin" lisäksi useita muita kappaleita, kuten "When The Indians Cry" ja "Liar".
thumbnail|200px|Triinu Kivilaan, joka korvasi Maarja Kiven Vanilla Ninjan yhtenä jäsenenä. Uusi single, "Liar", sijoittui jälleen 25 myydyimmän joukkoon Saksassa ja Itävallassa, mutta huolimatta edeltävistä tapahtumista, jäi se Sveitsissä vasta sijalle 43. Yhtyeen seuraava, järjestyksessään viides single "When The Indians Cry", oli pehmeä, balladinomainen kappale. Se nousi Saksan listoilla kahdeksanneksi, Itävallassa seitsemänneksi ja Sveitsissä sijalle 27, mikä ei vastannut ennakko-odotuksia. Laulun musiikkivideolla esiintyy ensi kertaa yhtyeen uusi jäsen, 15-vuotias Triinu Kivilaan.
"When the Indians Cry" -kappaleen menestyshuumassa julkaistiin vielä singlelevy "Blue Tattoo", joka myös nousi myyntitilastoissa korkealle.
Aasian kiertue ja kolmas studioalbumi (2005)
Maaliskuussa 2005 Vanilla Ninja palasi listoille uudella kappaleellaan "I Know", jonka musiikkivideon vallitseva teema oli perheväkivalta. Laulu menestyi kaupallisesti hyvin. Kaksi viikkoa myöhemmin uusi, järjestyksessään kolmas albumi Blue Tattoo julkaistiin useissa Euroopan maissa. Muun muassa sekä Saksassa että Sveitsissä se nousi myyntilastoissa neljänneksi.
Sveitsin edustajana Euroviisuissa
Vaikka Vanilla Ninja ei ollutkaan saavuttanut Sveitsissä julkaistuilla singleillään yhtä hyvää listamenestystä kuin Saksassa ja Itävallassa, heidän toinen albuminsa Traces of Sadness sijoittui myyntitilastoissa sijalle 14. Aiempina vuosina Sveitsin menestys Euroviisuissa oli ollut varsin heikkoa, joten apua päätettiin hakea ulkomailta. Sekä Virossa että Sveitsissä useat ihmiset suhtautuivat kielteisesti Vanilla Ninjaan Sveitsin edustajana. Ajateltiin, että edustuskappaleessa tulisi olla edes jokin yhteys Sveitsiin, ja niinpä laulun kirjoittajaksi valittiin kansallisuudeltaan saksalainen David Brandes, joka kuitenkin oli koko ikänsä elänyt ja asunut Sveitsin maaperällä.
Vanilla Ninjan Euroviisutaipaleelle tuli lisäesteitä, kun laulaja Maarja Kivi tuli raskaaksi, ja hänet korvattiin pikaisesti Triinu Kivilaanilla. Kivilaan oli tuolloin kuitenkin iältään vasta 15-vuotias, kun Euroviisujen ikäraja oli kuusitoista. Kivilaanin väitettiin olevan 17-vuoden ikäinen, mutta sveitsiläiset saivat selville hänen todellisen syntymäaikansa, joka oli 13. tammikuuta 1989. Näytti siltä, ettei Vanilla Ninjaa sittenkään nähtäisi Euroviisuissa, mutta Sveitsin valitsijat turvautuivat oveluuteensa ja siihen tosiasiaan, ettei ikäraja koskenut kansallisia valintoja, ja että vuoden alkupuolella syntynyt Kivilaan ehtisi saavuttaa kuudentoista vuoden iän ennen kilpailun päivämäärää.
Niinpä vuoden 2005 Euroviisuissa Vanilla Ninja edusti Sveitsiä kappaleella "Cool Vibes", joka saatiin valmiiksi yhtyeen Aasian-kiertueen aikana. Se oli mitoitettu Euroviisujen tiukkojen sääntöjen mukaiseksi. Monien mielestä se oli mukiinmenevä pop-kappale, mutta jotkut olivat sitä mieltä, että parempi vaihtoehto olisi ollut Vanilla Ninjalle tyypillisempi laulu.
Koska vuonna 2004 oli Sveitsin edustaja sijoittunut viimeiseksi, joutui Vanilla Ninja aloittamaan Euroviisutaipaleensa 19. toukokuuta 2005 pidetystä semifinaalista päästäkseen varsinaiseen loppukilpailuun. Semifinaalissa vastassa oli muun muassa norjalainen Wig Wam, romanialainen Luminita Anghel ja moldovalainen Zdob și Zdub. Tilannetta hankaloitti entisen Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan maiden, samoin kuin myös Skandinavian maiden toisiaan suosiva äänestyskäytäntö. Kaikesta huolimatta finaaliin päässyt Vanilla Ninja sijoittui lopulta kahdeksanneksi saatuaan finaalissa 128 pistettä. Sijoitus oli Sveitsin paras sijoitus kisoissa vuoden 1993 kolmannen sijan jälkeen.
12. kesäkuuta 2005 "Cool Vibes" -single julkaistiin Sveitsissä. Se nousi listan sijalle 17, joka oli kaikkien aikojen korkein Vanilla Ninjan myyntiluku maan levymyyntitilastoissa. Johtuen laulun kirjoittajan ja tuottajan David Brandesin myyntitilastojen vääristämisestä, ei singleä julkaistu Saksassa kuin vasta heinäkuussa, jolloin sen myynti oikeutti listan sijaan 42, ja Itävallassa sijalle 58. Tuolloin päättyi myös Brandesin ja Vanilla Ninjan pitkäaikainen yhteistyö.
Eurolauliin osallistuminen ja esiintyminen Latinalaisessa Amerikassa (2007−2008)
Vuonna 2007 yhtye osallistui Eurolaul -kilpailuun kappaleella "Birds of Peace". Se sijoittui karsinnassa neljänneksi.
Eurolaulin jälkeen vuonna 2008 Vanilla Ninja esiintyi Chilessä Viña del Marin kansainvälisillä laulufestivaaleilla edustaen Viroa. He esittivät siellä kappaleen "Birds of Peace". Yhtye palkittiin parhaan esiintyjän palkinnolla ja 10 000 dollarilla. Vanilla Ninja kertoi ettei se tullut Latinalaiseen Amerikkaan pelkästään laulufestivaalien takia, vaan koska he haluavat esiintyä ja julkaista albumeitaan siellä.
Vuonna 2008 yhtye julkaisi Per Gesslen säveltämän kappaleen ”Crashing Through the Doors”.
Hiljaiseloa
Helmikuussa 2016 Vanilla Ninjan nykyiset jäsenet, Kuurmaa, Järvis ja Siska perustivat uuden yhtiön "Superpowers OÜ". He eivät kuitenkaan tiedä aikovatko tehdä paluuta yhtyeenä, vaikka ovatkin siitä keskustelleet. Syyskuussa 2016 laulaja Kuurmaa myönsi virolaisen Kanal 2 -kanavan haastattelussa, että Brandesin kanssa yhteistyön lopettaminen oli huono päätös yhtyeeltä.
Joulukuussa 2019 Vanilla Ninja esiintyi yli 10 vuoden tauon jälkeen Tallinnan Saku Suurhallissa, mutta heillä ei ollut suunnitelmia jatkon suhteen.
Paluu ja uusi albumi (2020–)
Marraskuussa 2020 Vanilla Ninja ilmoitti tekevänsä paluun. Yhtyeen jäsenet kertoivat äänittäneensä vuonna 2021 julkaistavaa albumia kuluneen vuoden aikana David Brandesin kanssa. Yhtyeen nykyiseen kokoonpanoon kuuluvat Piret Järvis-Milder, Katrin Siska, Lenna Kuurmaa ja paluun tehnyt Triinu Kivilaan. Ilmoituksen yhteydessä he julkaisivat otteita kahdesta uudesta kappaleesta, "The Reason Is You" ja "It Ain't You". Helmikuussa 2021 antamassaan haastattelussa Kuurmaa kertoi, että uuden albumin äänitykset ovat loppusuoralla. 18. kesäkuuta yhtye julkaisi uuden singlen ″Gotta Get It Right″. Se on ensimmäinen singlejulkaisu tulevalta Encore-albumilta, joka julkaistaan lokakuussa 2021.
Muuta
The Baltic Times -lehden haastattelussa toukokuussa 2005 Piret Järvis kertoi yhtyeen aloittaneen uudenlaisen pop-rock -tyylin musiikissa. Yhtye myös kertoi, että heidän musiikkinsa tulee olemaan raskaampaa ja tyypillisempää rock-tyylilajille. Yhtyeen vuonna 2004 ilmestynyt singlekappale "Tough Enough" on mukana kilpailevissa tanssipelisarjoissa Dance Dance Revolution ja In The Groove.
Britannian kuninkaallinen perhe
thumb|350x350px|Kuninkaallinen perhe Buckinghamin palatsin parvekkeella vuonna 2023
Britannian kuninkaallinen perhe on käsite, jolla viitataan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsevaan monarkkiin ja tämän lähisukulaisiin. Tarkkaa muodollista tai lakiin kirjattua määritelmää kuninkaalliseen perheeseen kuulumisesta ei ole, ja eri yhteyksissä perheeseen voidaankin lukea eri henkilöitä. Kuninkaallisen perheen jäseniksi lasketaan yleensä ainakin ne henkilöt, joista käytetään puhuttelua hänen majesteettinsa (Her/His Majesty, HM), hänen kuninkaallinen korkeutensa (Her/His Royal Highness, HRH) tai heidän kuninkaalliset korkeutensa (Their Royal Highnesses, TRH).
Tekniikan edistämissäätiö
Tekniikan edistämissäätiö – Stiftelsen för teknikens främjande sr (TES) on säätiö, jonka tarkoituksena on edistää tekniikan kehitystä Suomessa. Säätiö tukee tekniikan kehitykseen liittyvää koulutus- ja tutkimustoimintaa.
Säätiö perustettiin vuonna 1949 Teknillisen korkeakoulun 100-vuotisjuhlaan liittyen. Säätiön perusti 63 teollisuuden ja talouselämän merkittävää yhtiötä ja henkilöä.
Säätiö myöntää stipendejä ja määrärahoja tukien lahjakkaiden teekkareiden opiskelua sekä insinöörien ja arkkitehtien jatkokoulutusta. Se antaa avustuksia tekniikan kehittämiseen ja tekniikan tiedottamiseen. Vuonna 2004 säätiö antoi apurahoja 800 000 euroa.
Hallitus
Vuonna 2017 säätiön hallitukseen kuuluvat edustajat seuraavista organisaatioista Lisäksi hallitukseen kuuluu enintään kahdeksan lahjoittajien edustajaa.
Erikoisrahastot
Säätiön erikoisrahastot vuonna 2017
Luettelo Rooman provinsseista Juliusten-Claudiusten hallituskauden lopulla
Rooman valtakunnan provinssit Juliusten-Claudiusten hallituskauden lopulla vuonna 68 jaa. olivat:
Jim Allister
James Hugh "Jim" Allister QC (s. 2. huhtikuuta 1953, Down) on pohjoisirlantilainen poliitikko. Hän kuului aiemmin Demokraattiseen unionistipuolueeseen, mutta erosi siitä maaliskuussa 2007 ja on nykyisin sitoutumaton.
Koulutukseltaan Allister on asianajaja. Hän toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2004–2009.
Uuden-Seelannin maantiede
Uuden-Seelannin maantiede on ainutlaatuinen, sillä Uusi-Seelanti sijaitsee melkein itäisen ja läntisen pallonpuoliskon rajalla. Lähin naapurivaltio on noin 1 500 kilometrin päässä sijaitseva Australia.
Uusi-Seelanti koostuu kahdesta pääsaaresta, Pohjois- ja Eteläsaaresta, jotka erottaa toisistaan Cookinsalmi. Pohjoissaarella on toimivia tulivuoria, kuumia järviä sekä geysirejä, joista kohoaa kuuma vesisuihku kymmenien metrien korkeuteen. Eteläsaari on hieman Pohjoissaarta suurempi ja siellä sijaitsee korkeita lumihuippuisia vuoria, jotka muodostavat Etelä-Alpeiksi kutsutun vuorijonon. Saaren eteläosissa jäätiköt ovat kovertaneet kapeita ja suuria, jopa satojen metrien syvyisiä U- eli ruuhilaaksoja, jotka ovat mereen yltäessään synnyttäneet vuonoja.
Kasvillisuus
Uuden-Seelannin kasvillisuus vaihtelee sekä itä–länsisuunnassa, pohjois–eteläsuunnassa että korkeuserojen mukaan. Pohjoissaarella kasvillisuus on ainavihantaa subtrooppista lehtimetsää ja tyypillinen puulaji on kauripuu. Eteläsaaren kostean länsiosan alangoilla kasvillisuus on subtrooppisen lehtimetsän ja lauhkean lehtimetsän välimuotoa. Toisin kuin pohjoisen pallonpuoliskon lauhkeissa metsissä, Uudessa-Seelannissa lauhkean alueen lehtipuut eivät pudota lehtiään viileäksi kaudeksi muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta. Tyypillisimpiä eteläsaarelaisia puita ovat etelänpyökit.
Australian ja Uuden-Seelannin puu- ja kasvilajistolla ei ole juuri mitään tekemistä keskenään. Uudessa-Seelannissa ei esimerkiksi kasva eukalyptuspuita, jotka ovat tyypillisimpiä puita Australiassa. Kasvillisuuden ja erityisesti puulajien lajirunsaus on Uudessa-Seelannissa häkellyttävä. Yhdellä metsäalueella voi kasvaa jopa yli 200 puulajia. Muualla maailmassa vastaavissa olosuhteissa puiden lajimäärä rajautuisi muutamaan tiettyä metsätyyppiä dominoivaan lajiin. Uuden-Seelannin metsät ovat monimuotoisia kaikilla leveyspiireillä ja kaikissa metsille edullisissa ilmasto-olosuhteissa.
Eteläsaaren vuoristoissa lehtimetsiä ei ylempänä seuraa havumetsä, vaan pyökkimetsät seuraavat vuorten rinteitä metsärajaan saakka, jonka jälkeen se vaihtuu subalpiiniseksi nummeksi, joka köyhtyy vielä ylemmäs mentäessä ja lopulta vastaan tulee ikijäätikkö.
Eteläsaaren itärannikolla, jota vuoristo suojaa länsituulten tuomilta sateilta, kasvaa tuulista nummea.
Eläimistö
Uuden-Seelannin saarten alkuperäiseen eläimistöön kuului ennen ihmisen saapumista lintuja, matelijoita, sammakkoeläimiä, hämähäkkieläimiä ja hyönteisiä. Ainoat saarella eläneet nisäkkäät olivat uudenseelanninmerikarhu, uudenseelanninmerileijona ja kolme pientä lepakkolajia: lyhythäntälepakko (Mystacina tuberculata), isolyhythäntälepakko (Mystacina robusta) ja Chalinolobus tuberculatus-siippalaji. Sammakkolajeja oli alun perin seitsemän. Matelijalajistoa saarella oli alun perin noin 30, ja se käsitti lähinnä tuataroja, skinkkejä ja gekkoja, muttei lainkaan kilpikonnia tai käärmeitä. Uusi-Seelanti on sen verran viileä saaristo, että matelijat synnyttävät siellä eläviä poikasia munimisen sijaan. Alkuperäinen hyönteislajisto oli runsas ja käsitti muun muassa kaskaita, mehiläisiä, perhosia, kärpäsiä, kovakuoriaisia, heinäsirkkoja ja erikoisia wetasirkkoja.
thumb|left|[[Kea (koiras)]] Saaren alkuperäisen eliöstön silmiinpistävin piirre oli se, että nisäkkäiden puuttuessa linnut hallitsivat myös muualla maailmassa yleensä nisäkkäille kuuluvia ekologisia lokeroita. Alun perin lintulajeja oli 245, joista 75 prosenttia oli endeemisiä eli vain Uudessa-Seelannissa tavattavia lajeja. Monet linnut olivat suuria ja lentokyvyttömiä, ja lintuja löytyi niin oravan, hiiren, myyrän, hirven, peuran, ketun, mäyrän kuin jäniksenkin ekolokeroihin. Maapetojen puuttuessa linnuille oli luontevaa menettää lentokyky ja kasvaa suuriksi. Saaren alkuperäiseen linnustoon kuului muun muassa hanhia, erilaisia varpuslintuja, haukkoja, kyyhkyjä, papukaijoja, pingviinejä ja sorsalintuja. Kuuluisin, jo sukupuuttoon kuollut linturyhmä lienee moat, joita oli ihmisen saapuessa 11 lajia. Moa olivat täysin siivettömiä suuria lintuja, ja ne käyttivät ravintonaan kasveja. Moalintuja saalisti nykyään sukupuuttoon kuollut jättiläismäinen haastinkotka, jonka on väitetty tappaneen ja syöneen ihmisiäkin.
Criuleni
Criuleni on pikkukaupunki ja Criulenin piirin hallintokeskus Keski-Moldovan itäosissa, Dnestrin oikeanpuoleisella (läntisellä) rannalla. Kaupunki sijaitsee maanteitse noin 40 kilometriä Moldovan pääkaupunki Chișinăusta koilliseen.
Uuden-Seelannin maantiede
Eläimistö
Muita lentokyvyttömiä alkuperäisiä lintuja olivat moalintujen lisäksi kiivit, lentokyvytön petokurki, kakapo, lentokyvytön suurikokoinen hanhi, vilistäjät ja monet maaelämään sopeutuneet rantakanat. Näistä on vielä jäljellä kakapo, kaksi vilistäjälajia, neljä kiivilajia sekä muutama rantakanalaji. Lentävistä lajeista monet ovat niin ikään kuolleet sukupuuttoon, muun muassa huia, uudenseelanninjoutsen ja uudenseelanninpelikaani, joka oli pelikaanilinnuista suurin. Lentävistä lintulajeista on jäljellä muun muassa kea ja tui. Uuden-Seelannin linnustosta 50 prosenttia on kuollut sukupuuttoon ihmisen saapumisen jälkeen. Viimeisimmät sukupuuttoon kuolleet linnut ovat kirkupöllö ja piopio.
Ilmasto
Uusi-Seelanti sijoittuu globaalisessa ilmanpainejärjestelmässä lähinnä hepoasteen korkeapaineen ja polaaririntaman matalapaineiden väliin. Uuden-Seelannin tuulet ovat lähes pääsääntöisesti länsituulia. Ne tuovat sekä viileyttä että kosteutta länsirannikolle. Vuorten suojapuolella vaikuttaa Föhn-tuuli. Meri- ja maatuuli vaikuttavat myös rannikkoalueella.