cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antti Hyvönen
Nuoruus
Antti Hyvönen syntyi monilapsiseen perheeseen. Isä oli uskonnollisuuteen taipuvainen rautatieläinen ja äiti työläistaustainen sekä -henkinen. Antti oli perheensä vanhin poika ja joutui huolehtimaan sisaruksistaan isän kuoltua syöpään Antin ollessa vielä 12-vuotias. Äitikin kuoli nuorena vuonna 1918 ja perheestä huolehtiminen jäi pitkälti Helle-sisaren varaan. Antti työskenteli konepajalla ja alkoi toimia työväenliikkeessä jo nuorena.
Chicopee
Chicopee asutettiin noin 1640, ja se oli vuoteen 1848 osa Springfieldiä. Virallisesti kaupunki perustettiin 18. huhtikuuta 1890. George Sylvester Taylorista tuli sen ensimmäinen pormestari 5. tammikuuta 1891.
Antti Hyvönen
Nuoruus
Antti Hyvönen toimi "vanhan sosialidemokraattisen puolueen" nuorisojärjestössä. Yrjö ja Ellen Mäkelin tutustuttivat hänet marxilaiseen kirjallisuuteen.
Sisällissodasta Antti Hyvönen selviytyi suhteellisen helposti ollessaan kuumetaudin vuoksi sairaalassa, mutta katseli ikkunasta Oulun valtausta.
Vuonna 1919 Antti Hyvönen liittyi Suomen kommunistiseen puolueeseen.
Hyvönen lähti vastoin sisarensa neuvoja etappiteitä Venäjälle 1920. Reitti kulki hiihtäen Hyrynsalmen ja Vuokkiniemen kautta Vienan Kemiin, jossa ensimmäinen yö kului putkassa. Sieltä hän pääsi yhdessä toverinsa Toivo Nylundin kanssa rautateitse Pietariin, jossa joutui keskelle Kronstadtin kapinaa. Hyvönen siirrettiin Suomen rajan läheisyyteen Inkerinmaalle Lempaalanjärven Mäntysaareen, jossa hän sai SKP:n maanalaiseen toimintaan valmentavaa koulutusta emigranttisuomalaisilta. Kouluttajina toimivat hänen karismaattisena pitämänsä Kullervo Manner sekä Lauri Letonmäki, Yrjö Sirola ja Otto Wille Kuusinen. SKP:n koulutuskeskuksessa käytettiin peitenimiä, jotta koulutettavat eivät olisi selvillä edes toistensa oikeasta henkilöllisyydestä. Vuonna 1921 Hyvönen osallistui Pietarissa pidettyyn SKP:n neljänteen edustajakokoukseen.
Toimitsijana SSTP:ssa ja SKP:ssa
Palattuaan SKP:n illegaalina toimitsijana Suomeen Hyvönen ryhtyi järjestämään Oulun seudulle Suomen sosialistisen työväenpuolueen toimintaa. Eduskuntavaaleissa 1921 SSTP menestyikin hänen organisoimallaan alueella hyvin saaden Pohjois-Pohjanmaalta, Kainuusta ja Oulun läänin pohjoisesta vaalipiiristä useita kansanedustajia. Kyösti Kallion hallitus hajotti kuitenkin SSTP:n, vangitutti eduskuntaryhmän ja puolueen keskeiset toimihenkilöt. Hyvönen sattui pääsemään pakoon Niilo Wällärin asunnosta kerrottuaan, ettei ole Kusti Kulo, joksi Wällärin vangitsijat häntä ensin luulivat.
Toimittuaan aikansa Suomessa SSTP:n Oulun piirisihteerinä Antti Hyvösen maa alkoi polttaa jalkojen alla ja hän siirtyi Leningradiin 1926, jossa aloitti opiskelun yliopistossa, joskin kertoi vähäisen venäjäntaitonsa haitanneen opiskelua. Sittemmin Hyvönen toimi opettajana Aunuksessa. Aunuksessa Hyvönen väittää osallistuneensa maatalouden kollektivisointiin jopa etuajassa virallisesti suunnitellusta eli jo NEP-kaudella.
Chicopee
Vuoden 2000 väestönlaskennan aikaan Chicopeen kaupungissa oli 54 653 asukasta, 23 117 taloutta ja 14 147 perhettä. Asukastiheys oli 922,7/km². Asukkaista 89,82 % oli valkoisia, 2,28 % afroamerikkalaisia, 0,20 % intiaaneja, 0,87 % aasialaisia, 0,10 % Tyynenmeren saarelaisia, 4,90 % muista roduista ja 1,84 % kahdesta tai useammasta rodusta. Espanjalais- tai latinalaisamerikkalaisperäisiä oli asukkaista 8,76 %.
Antti Hyvönen
Toimitsijana SSTP:ssa ja SKP:ssa
Muistelmissaan Hyvönen ei juuri kehu mutta ei myöskään tuomitse Stalinia.
SKP ei saanut kiellettynä ja vainottuna puolueena Suomessa kovin merkittävää jäsenmäärää. Joukkojärjestöissä kuten etenkin ammatillisessa SAJ:ssa puolueen näkemyksillä oli vastakaikua. Hyvösen mukaan SKP:n ongelmana pidettiin ristivetoa aiheuttavaa tiedonkulun heikkoutta ulkomailla toimivan johdon ja Suomessa toimivien maanalaisten aktiivien välillä. Ongelman vuoksi puolueen johto jaettiin Suomessa toimivaan politbyroohon ja Kominterniin yhteyttä pitävään ulkomaanbyroohon.
Sodanaikainen toiminta
Hyvönen selvisi yhtenä harvoista SKP:n toimihenkilöistä läpi Stalinin vainoista. Hänet kuitenkin syrjäytettiin tammikuussa 1939 virastaan Kominternissa ja erotettiin kesäkuussa Neuvostoliiton kommunistisesta puolueesta (NKP) Lenin-koulun oppilaan Ahti Liedeksen (Willy Bergman) kanneltua NKP:n keskuskomitealle Hyvösen yksityiselämässään tekemistä rikkomuksista. Hyvönen oli muun muassa käyttänyt prostituoitujen palveluja puolueen varoilla ja hänellä katsottiin olleen sopimattoman paljon irtosuhteita. Raskauttavaksi katsottiin myös se, ettei hän ollut opetellut Neuvostoliitossa asuessaan venäjän kieltä eikä tunnistanut ajoissa esimiehiään kuten Jukka Lehtosaarta pettureiksi ja kansanvihollisiksi. Rangaistuksena Hyvönen passitettiin työläiseksi kuulalaakeritehtaaseen. Talvisodan sytyttyä hänet kutsuttiin propagandatyöhön, mutta hän ei saanut koskaan NKP:n jäsenyyttä takaisin. Hyvönen toimi talvisodan aikana Terijoen hallituksen virallisen äänenkannattajan, Leningradissa ilmestyneen Kansan Valta -lehden päätoimittajana.
Arvo Tuomisen mukaan Hyvönen yhdessä Inkeri Lehtisen ja Armas Äikiän kanssa onnistui syyttämään eräitä tovereitaan kuten Hannes Mäkistä ja Jukka Lehtosaarta trotskilaisuudesta, mikä Stalinin ajan Neuvostoliitossa oli kuolemantuomion väärti.
Sodan jälkeen
Rauhansopimus antoi SKP:lle kokonaan toisenlaiset toimintamahdollisuudet, ja Antti Hyvönen siirtyi eräiden muiden suomalaisten kommunistien mukana Suomeen. Hänestä tuli Sirola-opiston vararehtori sekä työväenliikkeen historian ja sosialismin teorian opettaja marxismi-leninismin hengessä. Hän lukeutui varsin pian SKP:n saarislaiseen enemmistösiipeen ja piti Terijoen hallitustakin virheenä. Hyvösen tietynlainen motto oli, että tosiasiat ja virheet on tunnustettava, vaikka pitäisi luopua aiemmin omaksutuista asenteista. Hyvönen siirrettiin 1963 vasten tahtoaan eläkkeelle SKP:n tehtävistä, minkä jälkeen hän kirjoitti kirjoja puolueen varhaisesta historiasta.
Suomen kansalaisuuden Antti Hyvönen sai takaisin 1970-luvulla. Antti Hyvösellä on tiettävästi kolme poikaa: pienenä adoptoitu, sittemmin kansantaloustieteilijä Matti Antero Peltonen, Metallityöväen liiton kulttuuriasian vastaava toimitsija Paavo Hyvönen sekä salanimen aikaan tunnustettu Visa Linko, jonka äiti oli tunnettu kommunisti ja Terijoen hallituksen ministeriksi aiottu Inkeri Lehtinen. SKDL:n kansanedustaja Anna-Liisa Hyvönen oli Paavo Hyvösen vaimo ja siten Antti Hyvösen miniä.
Irvine
Irvine on kaupunki Yhdysvaltain länsirannikolla sijaitsevassa Kalifornian osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuoden väestönlaskennassa 307 670.
Maantiede
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan kaupungin pinta-ala on 170,74 km², josta 169,94 km² maata ja 0,8 km² vettä. Veden osuus pinta-alasta on 0,52 prosenttia.
Väestö
Irvinen asukasluku oli vuoden 2020 väestönlaskennassa 307 670. Kaupungin asukkaista 42,8 prosenttia aasialaisia, 39,3 prosenttia on valkoisia, 8,5 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 2,18 prosenttia afroamerikkalaisia. 80,2 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 33 vuotta.
Muuta
Blizzardin studiot ja toimisto sijaitsevat Irvinessä.
Wario World
Wario World on Treasuren kehittämä ja Nintendon julkaisema tasohyppelypeli, joka julkaistiin vuonna yksinoikeudella Nintendo GameCubelle. Pelin sankarina on Marion arkkivihollinen Wario.
Pelaaminen
Toisin kuin monet muut GameCubelle ilmestyneet tasohyppelypelit, ei Wario World sisällä vaikeita kontrolleja. Pelaaminen perustuu lähinnä nappien A, B, R ja Z painelemiseen käyttäen samalla ohjaustattia Warion liikuttamiseen.
Maat
Wario Worldin tasot on jaettu neljään eri päämaahan, joista jokainen sisältää kaksi tavallista tasoa, sekä yhden pomotason. Listiessään pomovastuksen, saa pelaaja avaimen, jolla hän pääsee seuraavaan maahan. Saatuaan kokoon kaikki neljä avainta, hän pääsee haastamaan itse Mustan Timantin.
Maissa ei ole pääasiassa vain tarkoitus päästä loppuun asti, vaan niistä voi löytää erittäin paljon aarrearkkuja, kultapatsaita sekä timantteja. Timantteja kerätään ns. "salatasoissa", jonne pääsee yleensä tekemällä Ground Pound -iskun maassa sijaitsevan x-merkin päälle. Timantteja tarpeeksi keräämällä pääsee tasoja läpi. Aarrearkkuja ei ole pakko löytää, mutta niitä keräämällä saa avattua minipelejä. Nämä minipelit ovat samoja kuin pelissä Wario Ware, ja niitä pelatakseen täytyy pelaajan liittää Game Boy Advance Nintendo GameCubeen. Kultapatsaan kokoamalla Wario saa taas uuden sydämen, jolloin hän kestää enemmän vahinkoa.
Kauno Kallio
Kallion vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti Pietari Antero Kallio (entinen Öst) ja Lydia Charlotta Durchman. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1896 ja hän valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta vuonna 1900. Hän työskenteli aluksi arkkitehti Gustaf Nyströmin toimistossa sekä Nyström-Petrelius-Penttilän arkkitehtitoimistossa kunnes hän perusti 1903 yhteisen toimiston arkkitehti Werner von Essenin ja rakennusmestari E. Ikäläisen kanssa. Tämä toimisto suunnitteli useita asuintaloja Helsinkiin. Kallio perusti oman toimistonsa 1913 ja hänen ensimmäinen merkittävä työnsä oli samana vuonna valmistunut Tampereen teatteri.
Kallio osallistui veljensä Oiva Kallion kanssa 1910- ja 1920-luvuilla useisiin arkkitehtikilpailuihin ja he suunnittelivat kilpailuehdotustensa pohjalta muun muassa Imatran voimalaitoksen julkisivut. Kauno S. Kallio suunnitteli myös kymmenen Kansallis-Osake-Pankin haarakonttorirakennusta vuosien 1920–1937 välillä. Kallio erikoistui sitten kirkkorakennusten suunnitteluun ja uudisrakennusten lisäksi hän suunnitteli myös kirkkojen korjauksia ja entisöintejä.
Sakari T. Lehto
Sakari Tapani Lehto (26. joulukuuta 1923 Turku – 30. kesäkuuta 2006 Kemiö) oli suomalainen ekonomi ja juristi. Hän toimi Partekin toimitusjohtajana 1972–1987 ja ministerinä ulkoasiainministeriössä ja teollisuusministeriössä Miettusen II hallituksessa 1975–1976. Hän oli Rooman Klubin Suomen komitean ensimmäinen puheenjohtaja. Hänelle myönnettiin ministerin arvonimi vuonna 1977.
Sakari T. Lehto oli pääministeri Reino R. Lehdon poika.
Sakari Honkala
Heikki Sakari Honkala (2. huhtikuuta 1895 Vanaja – 9. huhtikuuta 1966 Hämeenlinna) oli suomalainen maanviljelysneuvos ja Isänmaallisen Kansanliikkeen kansanedustaja Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1933–1936.
Honkala syntyi Vanajassa Heikki Nikolai Selinin ja Loviisa Wilhelmiina Jussilan pojaksi. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1914 ja tuli agronomiksi syksyllä 1917, viimeisenä agronomina Suomen Keisarillisesta Aleksanterin yliopistosta. Hän osallistui vapaussotaan Kalmin pataljoonassa. Honkala meni vuonna 1921 naimisiin Siro Esteri Parkun kanssa. Hän oli eduskunnassa maatalousvaliokunnan jäsen.
Honkala toimi Vanajan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän oli varsinaiselta työltään vuosina 1919–1958 maanviljelijä Vanajan Idänpään Honkalassa, jossa asui koko ikänsä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä neljään otteeseen (1931, 1937, 1940, 1943) ja sai maanviljelysneuvoksen arvonimen 1949. Hän oli lisäksi synnyinkuntansa elintarvelautakunnan toimitusjohtajana 1918–1919.
Honkala kuoli Hämeenlinnassa 9.4.1966, jolloin hän oli 71-vuotias.
Luottamustehtäviä
Honkala oli Vanajan kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 1919 ja puheenjohtaja 1931–1948, Vanajan kirkkoneuvoston jäsen 1925–1943 ja Vanajan kirkkohallintokunnan jäsen 1932–1952.
Honkala oli Etelä-Hämeen maataloustuottajien liiton johtokunnassa vuodesta 1921, puheenjohtajana 1931–1957, Maataloustuottajien keskusliiton liittoneuvoston/valtuuskunnan jäsen 1928–1955 ja Maataloustuottajien keskusliiton johtokunnan jäsen 1935–1957. Hän oli myös Hämeenlinnan Osuusmeijerin hallituksen ja johtokunnan jäsen sekä Hämeen läänin palovakuutusyhtiön (Hämeen Vakuutusyhtiön) johtokunnan puheenjohtaja 1928–1960 (?).
Muuta
Sakari Honkala oli hauholaisen kansanedustaja Sulo Wuolijoen sukulainen ja pääministeri Jukka Rangellin luokkatoveri Hämeenlinnan lyseosta. Rangell on kirjoittanut sotasyyllisyysvankeudesta kaksi kirjettä Sakari Honkalalle, 1947 ja 1948. Honkalan naapuritalosta Heikkilästä oli kotoisin valtiopäivämies Juhana Idänpään-Heikkilä. Mäntsälän kapinan aikana Hämeenlinnassa poliisia pakoillut Vihtori Kosola yöpyi Honkalassa Sakari Honkalan vieraana. Sakari Honkalan harrastuksia olivat suojeluskuntatyö, metsänhoito ja ammunta.
Chaosnet
Chaosnet (myös muodossa CHAOSnet) on Massachusettsin teknillisen korkeakoulun tekoälylaboratoriossa vuonna 1975 ja siitä eteenpäin kehitetty tietoliikenneprotokollaperhe ja myös varhainen käytännön lähiverkkototeutus, jonka suunnittelua innoitti vahvasti varsinkin Xerox PARC -tutkimuslaitoksella 1970-luvulla Ethernetin parissa tehty työ. Nimeä Chaosnet käytetään pääsääntöisesti viittaamaan protokollaperheeseen.
Vaikka Chaosnet levisi aikoinaan Lisp-koneympäristöjen ja MIT:n ulkopuolelle melko laajaltikin, se on 2000-luvulla painunut pitkälti unhoon.
Pariisin salaisuudet
Suen romaanin rakenne ja sisältö sai runsain määrin jäljittelijöitä: Émile Zolan Les Mystères de Marseille, George W. M. Reynoldsin The Mysteries of London, Paul Févalin Les Mystères de Londres, Jean de La Hiren Les Mystères de Lyon, Francesco Mastrianin I misteri di Napoli ja ehkä viimeisimpänä Léo Malet’n Mystères de Munich, Les Nouveaux Mystères de Paris (päähenkilönä Nestor Burma).
Vuonna 1923 suomeksi (kääntäjä Urho Kivimäki) sarjassa ilmestyivät:
1900-luvun alussa esitettiin Suomessa elävät kuvat -tilaisuuksissa musiikin säestyksellä kuvasarjaa Pariisin salaisuudet.
Eduardo Rubio
Eduardo Rubio Rodríguez (s. 13. marraskuuta 1986 Yaguajay, Kuuba) on kuubalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 2016 kesäolympialaisissa pariairokaksikossa Adrián Oquendon kanssa sijoittuen sijalle 13.
Rutten
Rutten on asutuskeskus Flevolandin provinssissa Alankomaissa. Rutten on osa Noordoostpolderin kuntaa. Vuonna 2006 Ruttenissa oli 1 750 asukasta, joista naisia oli 840 ja miehiä 910.
Rutten sijaitsee kahdeksan kilometriä luoteeseen kunnan keskuksesta, Emmeloordista. Linnuntietä Ruttenista on matkaa Creiliin 4,3 km, Bantiin 5 km, Lemmeriin 5,7 km, Eestergaan 7,7 km, Tacozijliin 8,1 km, Oosterzeehen 8,1 km ja Gietersebrugiin 8,7 km.
Rakennettua aluetta Ruttenissa oli vuonna 2001 0,2 neliökilometriä ja alue sisälsi 292 asuntoa.
Ödön Zombori
Ödön Zombori (alun p. Janicsek, 22. syyskuuta 1906 Szenta – 29. marraskuuta 1989 Budapest ) oli unkarilainen painija, joka saavutti menestystä sekä kreikkalais-roomalaisessa- että vapaapainissa.
Ensimmäisissä kansainvälisissä arvokisoissaan, Amsterdamin olympialaisissa vuonna 1928 Zombori sijoittui viidenneksi kreikkalais-roomalaisen painin 58 kilogramman painoluokassa. Vuoden 1930 EM-kisoissa Tukholmassa hän sijoittui pronssille 61-kiloisissa, ja seuraavana vuonna hän voitti kultamitalin vapaapainin EM-kisoissa Budapestissa 56 kilogramman painoluokassa.
Los Angelesin olympialaisissa 1932 Zombori kilpaili molemmilla painityyleillä. Vapaapainissa hän saavutti hopeaa 56-kiloisissa ja kreikkalais-roomalaisessa painissa hän sijoittui kuudenneksi 61-kiloisissa. Seuraavan vuoden EM-kisoissa hän voitti 56-kiloisten kultamitalin molemmilla painityyleillä: maaliskuussa Helsingissä kreikkalais-roomalaisessa painissa ja marraskuussa Pariisissa vapaapainissa. Vuonna 1934 hän saavutti kreikkalais-roomalaisen painin EM-kisoissa Roomassa hopeaa.
Vuonna 1935 Zombori jäi kauas uransa parhaista saavutuksista, mutta palasi uransa huipulle seuraavana vuonna Berliinin olympiakisoissa, missä hän voitti kultamitalin vapaapainissa 56 kilogramman painoluokassa.
Grand Island (Nebraska)
Grand Island on kaupunki Yhdysvaltain keskilännessä sijaitsevassa Nebraskan osavaltiossa. Sen pinta-ala on 55,9 km² (vettä 0,3 km²) ja asukasluku 48 520 (2010). Asukkaista 87% on valkoisia ja 16% latinoja.
Kaupunki on tunnetty sokerijuurikkaiden kasvatuspaikkana.
Helvi Erjakka
Helvi Marjatta Erjakka-Rania (vuoteen 1934 Eriksson; 30. marraskuuta 1909 Tampere – 13. helmikuuta 1975 Kangasala) oli suomalainen kirjailija.
Kirjallinen tuotanto
Erjakan kirjallinen tuotanto käsittää ihmissuhderomaaneja, kuunnelmia, näytelmiä ja pakinoita. Hän oli tuotteliaimpia suomalaisia kuunnelmakirjailijoita. Erjakka kirjoitti myös yhden salapoliisiromaanin. Se oli Harriet Vanen salanimellä julkaistu teatterimaailmaan sijoittuva teos Pahempi kuin murhaaja (1945).
The Director’s Cut
The Director’s cut on superyhtye Fantômasin toinen studioalbumi. Levyn kaikki raidat ovat cover-versioita kuuluisista elokuvamusiikeista.
Hopeatiira
Hopeatiira (Sterna forsteri) on pohjoisamerikkalainen keskikokoinen tiiralaji.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 33–36 cm, siipien kärkiväli 73–82 cm ja paino 130–190 g. Hopeatiira muistuttaa suuresti kalatiiraa, josta sen voi erottaa pidemmän nokan, pitempien koipien ja pyrstön, nokan oranssin värin ja höyhenpuvun pienien yksityiskohtien perusteella. Sukupuolet ovat samanvärisiä, nuori lintu on kauttaaltaan hieman nuorta kalatiiraa vaaleampi. pienoiskuva|Juhlapukuinen hopeatiira
Lisääntyminen
Hopeatiira on yksiavioinen ja pesii yhdyskunnissa. Pesä on maassa, toisinaan kasvillisuuden seassa, toisinaan paljaalla maalla. Molemmat puolisot osallistuvat vaatimattoman pesän rakentamiseen korsista, ruohoista ja joskus simpukan kuorista. Naaras munii yhdestä kuuteen munaa, tavallisesti kolme, joita molemmat puolisot hautovat yhteensä 23–25 päivää. Poikaset pysyvät pesässä pari ensimmäistä päivää ja lähtevät sitten kuljeskelemaan pesän lähistöllä.
Ravinto
Hopeatiira syö pääasiassa kaloja, joita se saalistaa syöksysukeltamalla kuten kalatiira, mutta myös vesihyönteisiä, äyriäisiä, sammakoita ja nilviäisiä.
Tom Denney
Tom Denney (s. 23. marraskuuta 1982) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän on kotoisin Floridan Ocalasta. Denney on yhtyeen A Day to Remember perustajajäseniä ja sen entinen kitaristi.
Nuoruus ja A Day to Remember (1992–2009)
Denney aloitti kitaransoiton 10-vuotiaana. Hän oli myöhemmin yhtyeessä 2 Days 2 Late rumpali Bobby Scruggsin kanssa. Myöhemmin Denney soitti laulaja Jeremy McKinnonille, joka tuolloin oli eräässä toisessa yhtyeessä, ja kysyi kiinnostaisiko tätä uuden yhtyeen perustaminen. Yhtyeen nimeksi tuli myöhemmin A Day to Remember. Denney soitti yhtyeen kolmella ensimmäisellä albumilla: And Their Name Was Treason (2005), For Those Who Have Heart (2007), ja Homesick (2009). Denney on sanonut, että Nirvanalla on ollut suuri vaikutus häneen, ja hän on lisännyt: "Ilman Nirvanaa en olisi tässä." Vaikutteita hän on saanut myös eräiltä kantriartisteilta, esimerkiksi George Jonesilta ja Johnny Cashilta.
Denney on A Day to Rememberissä esiintymisen ohella tehnyt levykansia muille yhtyeille, esimerkiksi Lair of the minotaurin Cannibal Massacren EP (2005), Demiricousin Two (Poverty)n (2007), Woe of Tyrantsin Kingdom of Mightin (2009).
Paddock Park (2007–2008)
Denneyn kaveri Brian Calzini kävi Denneyn studiossa, kun tämä oli tekemässä kappaletta. Calzini kysyi Denneyltä, voisiko hän laulaa kappaleissa. "Valvoimme koko yön ja pelleilimme tämän kappaleen kanssa, ja sitä kuunnellessamme keksin siihen sanoituksia. Kappaleessa oli erittäin nu-metalliset lauluosuudet, joten Tom lauloi siinä. Kappale oli vain vitsi hauskanpidon vuoksi. Myöhemmin samana iltana Calzini vei kappaleen kotiin, laittoi sen Myspaceen, ja kappaleen nimeksi tuli "I'll swing my fists". Sen jälkeen kun he muuttivat sen suuren suosion hänen Myspacen-tilinsä nimen takia Boston B:ksi, Calzini ja Denney nauhoittivat pian lisää kappaleita joita Denney ei ollut käyttänyt, joihin Calzini kirjoitti sanat. Calzini kokosi ihmisiä yhtyeeksi ja nauhoittamaan kappaleita Denneyn studiossa. Calzini nimesi ryhmän Paddock Parkiksi, ja se julkaisi kappaleet "With False Hope" EP:ssä. Kaikki EP:n kappaleet nauhoitettiin uudestaan vuonna 2008 Denneyn tuottamana, ja albumille lisättiin vielä pari uutta kappaletta.
Ero A Day to Rememberistä (2009)
Vuonna 2009 yhtye ilmoitti, että Denney oli lähtenyt ryhmästä, ja hänen tilalleen tuli Four Letter Lien kitaristi Kevin Skaff. Yhtye ilmoitti, että Denney lähti keskittyäkseen avioliittoonsa, perheeseensä ja omaan studioonsa. Lähdöstä huolimatta hän silti osallistui uuden materiaalin kirjoittamiseen. Denney on mukana yhtyeen albumeilla: What Separates Me from You (2010) ja Common Courtesy (2013).
Korteniemi
Korteniemi voi tarkoittaa seuraavia:
Sveitsin Grand Prix 1953
Sveitsin Grand Prix 1953 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 23. elokuuta 1953 Circuit Bremgarten -radalla. Kilpailun voitti Alberto Ascari, jolle voitto oli kauden viides.
Ascari ja Juan Manuel Fangio taistelivat useamman kierroksen ajan keskenään kilpailun voitosta, kunnes Fangio joutui teknisen vian vuoksi vaihtamaan autoja varikolla Felice Bonetton kanssa. Ascari puolestaan joutui korjauttamaan autonsa varikolla ja hän putosi neljänneksi, mutta Onofre Marimónin keskeytyksen jälkeen hän päätti tallimääräyksestä huolimatta ohittaa tallikaverinsa Nino Farinan ja Mike Hawthornin sekä ajaa kilpailun voittoon.
Fiilaten ja höyläten
Levytys julkaistiin huhtikuussa 1973, ylsi listaykköseksi heinäkuussa ja pysyi kärjessä marraskuuhun asti, jolloin se putosi singlelistan kakkoseksi. Elo-syyskuussa listan kakkostilalla oli Markku Karjalaisen samaan tapaan vihjaileva kappale ”Läähätän ja läkähdyn”. . ”Fiilaten ja höyläten” oli epäkaupalliseen ”vaihtoehtomusiikkiin” erikoistuneen, vuonna 1966 perustetun Love Recordsin ensimmäinen listaykkönen. Idean Chuck Berryn kappaleen suomentamisesta oli saanut Love Recordsin voimahahmo Atte Blom.
Syksyllä 2010 Radio Suomessa tehdyssä kaikkien aikojen suomalaisten rockklassikoiden listauksessa ”Fiilaten ja höyläten” ylsi kymmenennelle sijalle.
Somerjoen ohella kappaleen ovat Jarkko Laineen sanoituksella levyttäneet ainakin Kalmar Union 1976, Sleepy Sleepers 1988, Vesa-Matti Loiri 1988, Bat & Ryyd 1991, Pate Mustajärvi 1999, Menneisyyden Vangit 1999 ja Anssi Kela 2017.
Adrián Oquendo
Adrián Oquendo (s. 23. helmikuuta 1990 Aguada de Pasajeros, Kuuba) on kuubalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 2016 kesäolympialaisissa sijoittuen sijalle 13 pariairokaksikossa Eduardo Rubion kanssa.
Rod Taylor
thumb|Taylor (vas.) ja [[Lloyd Bochner.]] Rodney Sturt ”Rod” Taylor (11. tammikuuta 1930 Sydney – 7. tammikuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia ) oli australialaissyntyinen näyttelijä. Hän muutti vuonna 1954 Yhdysvaltoihin ja sai yhden suurimmista menestyksistään Alfred Hitchcockin elokuvassa Linnut (1963). Hänellä oli rooleja lukuisissa muissa elokuvissa ja useissa tv-sarjoissa.
Taylor kuoli 84-vuotiaana sydänkohtaukseen Los Angelesissa 7. tammikuuta 2015.
Setripuunöljy
Setripuunöljy on useiden varsinkin pohjoisamerikkalaisten katajien ja sypressien puun lastuista vesihöyrytislauksella saatava eteerinen öljy, jota käytetään hajusteena ja mikroskopoinnissa immersionesteenä.
Taka-Karpatia
Taka-Karpatia eli Transkarpatia  on hallinnollinen alue Ukrainassa. Aluetta on historian saatossa kutsuttu useilla muillakin nimillä, kuten Karpatian Rus, Unkarin Rus , Ala-Karpatian Rus tai Karpatian Ukraina ( ja ,  ja ). Alueen pääkaupunki on Užhorod. Alueen pinta-ala on 12 777 km².
thumb|left|180px|Taka-Karpatian kumpuilevaa maisemaa
Anni Kärävä
Anni Kärävä (s. 28. huhtikuuta 2000) on suomalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee slopestylessa ja big airissa.
Hän asui perheensä kanssa Ranskan Annecyssa noin kymmenen vuoden ajan vuoteen 2018 saakka. Kärävä kirjoitti Ranskassa ylioppilaaksi vuoden 2018 kesällä. Kärävä aloitti freestylehiihdon vasta vuonna 2012. Sitä ennen hän harrasti lumilautailua.
Taka-Karpatia
Väestö
Taka-Karpatian väkiluvuksi arvioitiin vuoden 2021 alussa 1 250 129 (2013: 1 254 393). Väestöstä vain 37,2 prosenttia asui kaupungeissa, selvä enemmistö (62,8 %) maaseudulla.
Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan alueen väestöstä oli ukrainalaisia 80,5 %, unkarilaisia 12,1 %, romanialaisia 2,6 %, venäläisiä 2,5 % ja romaneja 1,1 %. Muut etniset ryhmät edustivat kukin kooltaan alle 0,5 % suuruista osaa väestöstä. Unkarilaisten ja venäläisten osuus väestöstä oli vuonna 2001 pienentynyt aiempaan, vuoden 1989 väestönlaskentaan verrattuna.
Anni Kärävä
Kärävän parhaat saavutukset freestylehiihdossa ovat nuorten MM-kisojen slopestylen viides sija vuonna 2017 ja viides sija nuorten olympialaisissa vuonna 2016. Hän on ollut kaudella 2017–2018 FIS:n maailmacupkisassa parhaimmillaan 14:s.
Taka-Karpatia
Suurimmat kaupungit
Taka-Karpatian suurimmat, yli 20 000 asukkaan kaupungit olivat vuoden 2021 alun väestöarvion mukaan: Užhorod (115 542 as.), Mukatševo (85 903 as.), H’ust (28 206 as.), Vynohradiv (25 442 as.) ja Berehove (23 485 as.).
Hallinnollinen jako vuodesta 2020
Ukrainan korkein neuvosto päätti heinäkuussa 2020 osana maan aluehallinnon uudistusta Taka-Karpatian aluehallinnon toista tasoa edustavien piirien uudeksi lukumääräksi kuusi. Esimerkiksi kaupunkipiirit siirrettiin uudistuksessa osaksi piirejä, ja muitakin piirejä yhdistettiin. Piirien perustiedot löytyvät oheisesta taulukosta. Huomaa, että samannimisiä piirejä oli olemassa jo ennen kesän 2020 alueuudistusta, mutta tyypillisesti ne olivat tuolloin pienempialaisia.
Paikallistasolla asutus keskittyy 11 kaupunkiin, 19 kaupunkityyppiseen asutusalueeseen ja 578 kylään (2021).
Hallinnollinen jako ennen vuotta 2020
Taka-Karpatia oli ennen Ukrainan kesän 2020 hallinnollista uudistusta jaettu aluehallinnon toisella tasolla 13 piiriin ja viiteen alueellisesti merkittävään kaupunkiin. Yhteensä kaupunkeja oli vuoden 2014 alussa 11, kaupunkityyppisiä taajamia 19 ja kyliä 579.
Historiaa
Alueen historiallinen nimi on Karpatorutenia tai Karpatian Rus (ja, ja  ja ). Alue kuului vuosisatoja Unkariin (ja 1500-luvulta lähtien sen osana Habsburgien valtakuntaan), kunnes se ensimmäisen maailmansodan jälkeen liitettiin vasta itsenäistyneeseen Tšekkoslovakiaan. Toisen maailmansodan yhteydessä Unkari valtasi juuri itsenäistyneen Karpato-Ukrainan tasavallan, mutta sodan lopussa Neuvostoliitto liitti sen itseensä osaksi Ukrainan sosialistista neuvostotasavaltaa.
Jennifer Schecter
Jennifer Diane "Jenny" Schecter on fiktiivinen hahmo televisiosarjassa L-koodi (The L-Word), jota näyttelee kanadalainen näyttelijä Mia Kirshner.
Jenny Schecter henkilönä
Alkupään jaksoissa Jenny on kiltti opiskelijatyttö, joka haaveilee perinteisestä perhe-elämästä Timin kanssa. Pikkuhiljaa Jennystä alkaa kehittyä synkempi hahmo, joka tuntuu viihtyvän omassa erikoisessa ajatusmaailmassaan. Keskivaiheilla sarjaa 3 ja 4 tuotantokaudella Jennyn tempaukset ovat vielä harmittoman eriskummallisia. Muuttuessaan kuitenkin koko ajan yhä oudompaan ja itsekkäämpään suuntaan hän onnistuu keräämään itselleen liudan vihamiehiä. Viidennellä kaudella Jenny on sekä erittäin uhmakas että haavoittuvainen. Kuudennella kaudella Jenny sotkee kaikki asiansa pahan päiväisesti saaden kaikki ystävänsä kääntymään häntä vastaan. Hänen juonitteleva ja itsetuhoinen käytöksensä tuhoaa hänen oman elämänsä vaikeuttaen samalla myös monien muiden elämään. Jenny on ollut yksi L-koodin rakastetuimmista ja vihatuimmista ihmisistä.
1. tuotantokausi
Jenny on juuri valmistunut yliopistosta ja muuttaa yhdessä poikaystävänsä Tim Haspelin (Eric Mabius) kanssa Los Angelesiin, Tina Kennardin ja Bette Porterin, lesbopariskunnan naapuriin. Jenny haluaa olla kirjailija, mutta ei ole vielä onnistunut julkaisemaan mitään. Hän hankkii itselleen tarjoilijan töitä.
Pian Los Angelesiin muuton jälkeen Jenny rakastuu tulisesti Marina Ferreriin (Karina Lombard) ja joutuu täten tutkimaan sisimpäänsä uudelleen. Jäätyään kihlatulleen rysänpäältä kiinni Jenny tappelee Timin kanssa tulisesti. Pariskunta eroaa ja menee sitten yhtäkkiä naimisiin. Hääyötä seuraavana aamuna herää Jenny kuitenkin yksin – aviomiehensä vihkisormus jätettynä yöpöydälle. Jenny ja Tim eroavat. Jenny menee tavaroineen Marinan luokse, mutta saa pian tietää Marinan seurustelevan toisen naisen kanssa. Jenny lähtee takaisin Timin luo, ja Tim antaa Jennyn muuttaa talon ulkorakennukseen.
2. tuotantokausi
Tim muuttaa pois Los Angelesista ja jättää talon Jennyn haltuun. Jenny joutuu etsimään itselleen kämppäkaverin ja löytää jo ennestään tutun Shane McCutcheonin (Katherine Moennig). Shane ja Jenny etsivät seuraksi kolmannen kämppäkaverin talon ulkorakennukseen, missä Jenny asui aikaisemmin. Haastateltuaan kymmeniä ehdokkaita löytävät he Markin, joka kuvaa dokumenttia lesboista. Mark muuttaa ulkorakennukseen, mistä hän seuraa Shanen ja Jennyn elämää salaa asentamillaan kameroilla ja monitoreilla.
Jenny alkaa tapailla Carmen de la Pica Moralesia (Sarah Shahi). Hakiessaan lainaleffaa Markin luota hän huomaa kasan nauhoja heidän elämästään. Hän löytää nauhan "Shanen ja Carmenin rakkauden tunnustukset" mistä hän näkee tyttöystävänsä Carmenin rakkaudentunnustuksen Shanelle. Jennyn raivostuu ja Markin yrittäessä lähteä hän haastaa Markin jäämään ja kestämään seuraukset.
Bingolotto
Bingolotto oli Veikkauksen onnenpeli, jota pelattiin kahtena erilaisena versiona.
Jennifer Schecter
2. tuotantokausi
Jenny osallistuu kirjoituskurssille, ja käyttää teksteissään omia kokemuksiaan. Jennyn lapsuuden traumat nousevat pintaan. Hänet raiskattiin 11-vuotiaana sirkuksessa. Toinen tuotantokausi päättyy dramaattisesti Jennyn viillellessä reisiään. Shane toimittaa Jennyn hoitoon.
Bingolotto
Vuodet 1986–1988
Ensimmäinen versio oli offline-kuponkipeli, joka aloitettiin kierroksella 5/1986. Kupongilla oli 5x5-ruudukko, ja kussakin ruudussa 4 numeroa – käytössä oli siis numerot 1:stä 100:aan. Kuhunkin ruutuun arvottiin oikea numero ja pelaaja voitti, jos onnistui arvaamaan kaikki numerot joko pysty-, vaaka- tai vinorivistä. Myös kulmaruudut muodostivat yhden bingorivin, jos ne eivät olleet mukana yhdessäkään rivibingossa. Yhdellä bingolla sai 50 mk, tuplabingolla 1000 mk, ja useammalla eli superbingolla voitto-osuus laskettiin aluksi pelivaihdon ja voittajien määrän perusteella, mutta myöhemmin superbingon voittosumma muutettiin kiinteäksi. Rivihinta oli 3 mk. Kuponkipelin pelaaminen päättyi vuoden 1988 lopussa.
Jennifer Schecter
3. tuotantokausi
Maxin muutosprosessi mieheksi ei käy ihan täysin kivuttomasti Jennylle, joka tuki Maxin muutosta siihen asti kun huomasi myös henkisen muutoksen tyttöystävässään. Maxin testosteronihoidon edetessä alkaa Maxin käytös olla miehisempää ja Jenny huomaa, ettei tämä henkilö keneksi Moira on muuttunut ole enää sitä mitä hän haluaa ja he eroavat.
Bingolotto
Vuodet 1995–2002
Toinen Bingoloton versio kuului Veikkauksen onnenpelien valikoimaan vuodesta 1995 kesäkuuhun 2002 asti. Peliä pelattiin kaiken kaikkiaan yhteensä 34 miljoonalla eurolla, ja voittoja siitä jaettiin yli 16 miljoonaa euroa.
Jennifer Schecter
4. tuotantokausi
Jennyn käytös saa enemmän ja enemmän sosiopaattisia piirteitä ja hänen olemisensa alkaa olla koko ajan villimpää johtuen hänen kirjansa julkaisusta. Stacey Merkin haastattelee häntä ollen haastattelun ajan sympaattinen Jennyä kohtaan. Jenny luuleekin saaneensa ymmärrystä tältä henkilöltä kunnes lukee haastattelun, jonka Stacey on kirjoittanut hänestä. Niinpä Jenny ryhtyy tuumasta toimeen todistaakseen, ettei Stacey Merkinin tyttöystävä Lindsey, joka on myös seksuaalisesti hyväksikäytetty, olekaan sellainen pyhimys kuin Stacey luulee sotkien heidän suhdettaan. Lindsey on eläinlääkäri ja vain sen takia ottaa Jennyn koiran päästäkseen tapaamaan Lindseytä. "Debbie" (Jenny) vie kuolemaisillaan olevan koiran Sounderin vastaanotolle missä Sounder lopetetaan. Lindsey ehdottaa "Debbielle" illallista Sounderin kunniaksi mihin Jenny tietenkin suostuu. Illallisella Jenny ohjailee keskustelun Lindseyn ja Staceyn suhteeseen missä Lindseyn mukaan on ongelmia johtuen Staceyn omistautumisesta työlle ja siitä että he näkevät niin vähän.
Bingolotto
Vuodet 1995–2002
Pelin tarkoitus oli kuin tavallisessakin bingossa, eli arvottiin numeroita, joiden piti muodostaa suoria tai vinoja rivejä, joista muodostui voittoja.
Jennifer Schecter
4. tuotantokausi
Muutamaa päivää myöhemmin soittaa "Debbie" Lindseylle ja pyytää tätä lähtemään kanssaan katsomaan uutta koiranpentua, Lindsey kuitenkin kieltäytyy kutsusta koska hän viettää romanttista viikonloppua Staceyn kanssa. Puhelun jälkeen Jenny lainaa kaverinsa puhelinta ja soittaa Staceylle esittäen lehden toimittajaa venäläisellä aksentilla ja pyytää Staceytä tekemään juttua eräästä kuuluisasta tähdestä. Stacey suostuu ja niinpä Jenny päätyy Lindseyn kanssa hotelliin juomaan viiniä-Staceyn sijaan. Stacey kuitenkin sattuu paikalle tajuttuaan juonen ja Jennylle jää tilanne selvitettäväksi. Jennyn kirjasta päätetään tehdä elokuva, mutta kauden lopussa Jennyn rooli elokuvan kirjoittajana on lähes olematon.
Bingolotto
Vuodet 1995–2002
Bingolotosta esitettiin kerran viikoittain televisio-ohjelma Yle TV1 -kanavalla, jossa pelistudiossa oli suomalaisia kilpailijoita kilpailemassa suurista rahasummista. Televisio-ohjelman kehitti Spede Pasanen. Ohjelman juontajana toimi ensin Susanna Angervo, joka myös lauloi ohjelmassa sekä yksin että duettopartnereiden kanssa, ja sitten Piia Koriseva. Studiossa oli automaattinen arvontatietokone, joka arpoi bingonumerot. Kilpailun voitti se, jolla ensimmäisenä oli muodostunut tietty määrä voittorivejä. Peliä pystyi pelaamaan myös kotisohvalta pelikupongin kanssa.
Viimeinen Bingoloton televisio-ohjelma esitettiin toukokuussa 2001. Uudistuksen myötä peli ja säännöt säilyivät kuitenkin ennallaan kesäkuuhun 2002 asti.
Jennifer Schecter
5. tuotantokausi
Jennyn vietettyä kuukausien loman Mexicossa palaa hän Los Angelesiin ja valtaa sekä kirjoittajan että ohjaajan tehtävät tulevasta elokuvastaan. Tällä aikaa on Jenny muuttunut ylimieliseksi diivaksi. Elokuvan tuotantotiimiin kuuluu myös Jennyn hyvä ystävä ja naapuri Tina Kennard. Jennyn jalostettua itsestään tämä super tärkeä diiva palkkaa hän itselleen assistentin Adele Channingin (Malaya Rivera Drew) jonka hän tapaa lempikahvilassaan Planetissa. Jenny rakastaa sitä, että hänellä on oma assistentti.
Tuotantotiimin valitessa näyttelijöitä elokuvaan riitelee Jenny päätuottajan kanssa näyttelijävalinnoista. Tinan ja Aaronin halutessa nimekkään näyttelijän Nikki Stevensin (Kate French) haluaa Jenny toisen naisen esittävän elokuvan pääroolia. Jenny tuo mielipiteensä esiin räkimällä purkkaa suustaan palaveripöydällä, haukkuen Aaronin pienimunaiseksi ja paiskomalla ovia. Jenny ja Nikki sattuvat samoihin bileisiin, joissa Nikki saa Jennyn vakuutettua siitä että Jessen rooli elokuvassa on Nikkin elämäntehtävä ja niinpä Nikki palkataan elokuvaan.
Nopeasti kuvausten alettua syttyy Jennyn ja Nikkin välille romanssi, mistä ei pidetä yhtään tuotantotiimin keskuudesta, koska uskovat että suhteen julkitulo vahingoittaisi elokuvaa. Adelen katsellessa uhmakasta Jennyä kieroilee hän Jennyn selän takana varastaen Nikkin ja Jennyn tekemän seksivideon. Tämän nauhan avulla hän kiristää elokuvan ohjaajan roolin itselleen ja Jenny poistetaan kokonaan oman elokuvansa tekijätiimistä. Jenny pitää dramaattisen puheen elokuvan näyttelijöitä pyytäen heitä jättämään elokuvan joka on väärissä käsissä ja lähtemään hänen kanssaan. Kuitenkin ainut Jennyn kanssa lähtevä on Jennyn paras ystävänsä Shane. Tästä järkyttyneenä Nikkin ja Jennyn suhde muuttuu kylmemmäksi ja etäisemmäksi. Viidennen kauden viimeisessä jaksossa yllättää Jenny Shanen ja Nikkin harrastamassa seksiä loukkaantuen verisesti molemmille. Elokuvan loppu muutettiin myös täysin erilaiseksi kun miten Jenny oli sen kirjoittanut mikä herättää suuttumusta ystävysten keskuudessa.
6. tuotantokausi
Pian selviää että elokuvan alkuperäiset nauhat on varastettu laboratoriosta eikä elokuvaa tulla koskaan näkemään mikäli nauhoja ei löydy. Aaron raivoaa Tinalle, jota hän pitää vastuussa nauhojen varastamisesta sillä perusteella, että Jenny on Tinan ystävä. Tina ja Aaron olettavat molemmat Jennyn varastaneen nauhat. Tina sanoo myös tappavansa Jennyn. Shane pahoittelee tapahtunutta Jennylle tarjoten Jennylle aamiaista ja pesten Jennyn auton, mutta Jenny pitää päänsä ja vihansa Shanea kohtaan. Shane kyllästyy olemaan pahoillaan ja lähtee hakemaan tavaransa muuttaakseen pois heidän kimppakämpästään. Shanen hakiessa tavaroitaan paljastaa Jenny olevansa rakastunut Shaneen. Shane ja Jenny halaavat ja suutelevat ja päätyvät harrastamaan seksiä. Jenny on luvannut seuraavana aamuna antaa Alicelle neuvoja kirjoittamiseen. Tultuaan Alice huomaa tapahtuneen Shanen ja Jennyn välillä ja raportoi muille porukan naisille tapahtuneesta. Jenny ja Alice alkavat käydä läpi Alicen kirjoitusta ja sen juonta. Jenny sanoo, ettei usko kenenkään ostavan tarinaa. Jenny varastaa kuitenkin Alicen juonen ja esittelee sen omanaan saaden puoli miljoona. Alicen ja Jennyn välit ovat mennyttä ja Alice sanoo tappavansa Jennyn.
Jenny haluaa hänen ja Shanen seurustelusuhteen olevan uusi alku molemmille. Hän käyttäytyy todella omistavaisesti Shanea kohtaan koska epäilee hänen pettävän. Jenny lukee Shanen tekstiviestejä ja penkoo hänen tavaroitaan ajaen Shanen hulluuden partaalle. Toiseksi viimeisessä jaksossa järjestetään Helenan ja Kitin yökerhossa Hitissä tanssikilpailu mihin kaikki lesbonaiset osallistuvat kumppaniensa kanssa, myös Jenny ja Shane. Shane harrastaa seksiä taas Nikkin kanssa vessassa, minkä jälkeen Jenny nöyryyttää heitä julkisesti suututtaen Shanen. Shane ja Jenny eroavat. Jenny riitaantuu myös useiden muiden ystäviensä kanssa.
Tinan ja Bette päättävät muuttaa New Yorkiin. Jenny tekee heille videon, jossa on terveiset kaikilta heidän ystäviltään. Tina ja Bette katsovat videon läksiäisissään ystäviensä kanssa. Myös Jenny on kutsuttu, vaikka kukaan ei oikeastaan ole enää hänen kanssaan väleissä. Kaikkien kokoontuessa videon äärelle Alice huomaa Jennyn puuttuvan ja lähtee etsimään häntä. Alice löytää Jennyn kuolleena Tinan ja Betten uima-altaasta. Alice tulee järkyttyneenä sisälle, ja Shane juoksee ulos ja hyppää altaaseen hakemaan Jennyn. Poliisien saapuessa paikalle löytyy pusikosta lymyilevä Nikki. Poliisit kuulustelevat kaikkia naisia, joilla jokaisella tuntuu olevan motiivi tappaa Jenny. Kaikki naiset viedään poliisiasemalle kuulusteltaviksi, mutta Jennyn kuolema jää mysteeriksi.
Artturi Koskinen
Eino Artturi Koskinen (9. kesäkuuta 1904 Karstula – 19. toukokuuta 1981 Karstula) oli suomalainen pienviljelijä ja SDP:n kansanedustaja vuosina 1948–1958 ja 1962–1970. Hänet valittiin kansanedustajaksi Keski-Suomesta.
Koskinen syntyi Karstulassa ja kävi kansakoulun. Hänen vanhempansa olivat pienviljelijä Juho Heikki Koskinen ja Selma Poikonen. Hän toimi kotitalossaan pienviljelijänä vuodesta 1918. Myöhemmin hän oli ansiotyössä tukinajossa hevosmiehenä. Kansanedustajakausien välissä 1959–1962 hän toimi levikkipäällikkönä. Hän oli pitkäaikainen Karstulan kunnanvaltuuston jäsen ja kunnanhallituksen varapuheenjohtaja. Hän oli vuodesta 1930 naimisissa Saima Ester Kakon kanssa.
Koskinen oli korpraali sotilasarvoltaan ja vuodesta 1966 kunnallisneuvos. Hän oli presidentin valitsijamiehenä kolmesti (1950, 1956, 1962) ja kuoli Karstulassa 76-vuotiaana.
Eric Moussambani
Eric Moussambani (s. 1978) on uimari Päiväntasaajan Guineasta.
Moussambanin kuuluisin urheilusuoritus oli osallistuminen vuoden 2000 kesäolympialaisiin, jossa hän osallistui 100 m vapaauintiin. Hänen aikansa oli 1.52,72 minuuttia, joka oli yli kaksi kertaa enemmän kuin hänen kilpailijoillaan, ja jopa enemmän kuin 200 m maailmanennätysaika. Hänen aikansa oli olympiahistorian hitain 100 metrin uintiaika.
Moussambani pääsi olympialaisiin täyttämättä mitään minimivaatimuksia, koska hänet valittiin erityismenettelyllä, jonka tarkoituksena oli kannustaa kehitysmaita, joilla ei ole kalliita harjoittelupaikkoja, osallistumaan kisaan. Alkuerissä hän voitti kaksi muuta arvontavoittajaa, mutta heistä kumpikin diskattiin varaslähdön takia.
Varsinaisessa ottelussa Pieter van den Hoogenband rikkoi maailmanennätyksen ajalla 47,84 s. Moussambani puolestaan ui yleisön kannustamana yli kaksi kertaa hitaammin. Moussambanin omien sanojen mukaan "viimeiset 15 metriä olivat erittäin rankkoja."
Ennen osallistumistaan olympialaisiin Moussambani ei ollut koskaan edes nähnyt olympiakokoista 50 m allasta. Hän aloitti harjoittelun vain 8 kuukautta ennen kisoja, harjoitellen 20 m altaassa.
Vuoden 2000 kisojen jälkeen Moussambanin uimakunto on parantunut huomattavasti, ja hänen paras aikansa on alle 57 sekuntia. Hän ei kuitenkaan päässyt osallistumaan vuoden 2004 kisoihin viisumiongelmien takia.
Moussambani ei myöskään osallistunut vuoden 2008 olympialaisiin. Maaliskuussa 2012 hänet nimitettiin Päiväntasaajan Guinean uintijoukkueen valmentajaksi. Koulutukseltaan Moussambani on it-insinööri.
Ilf i Petrov
thumb|Ilja Fainzilber ja Jevgeni Katajev vuonna 1932. Ilf i Petrov oli venäläisten kirjailijoiden Ilja Fainzilberin (1897–1937) ja Jevgeni Katajevin (1903–1942) yhdessä käyttämä salanimi. Nimellä julkaistiin useita satiirisia romaaneja, tunnetuimpia muun muassa Kaksitoista tuolia ja Kultainen vasikka.
Aappo I. Piippo
Aappo Ilmari Piippo (6. kesäkuuta 1950 Vieremä – 6. helmikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja sanoittaja.
Tausta
Piippo toimi vuosina 1964–1979 viisi vuotta merimiehenä sekä hitsaajana, ahtaajana ja toimittajana Ruotsissa.
Ura
Jo Ruotsissa Piippo julkaisi kaksi runokokoelmaa. Palattuaan Suomeen hän teki yhteistyötä muun muassa Toivo Kärjen kanssa 1980-luvun alussa. Hän teki tekstit Kärjen laulunäytelmiin Sitkee metsän eläin ja Häät.
Piippo käänsi kirjallisuutta ruotsista suomeksi, muun muassa Dan Anderssonin ja Nils Ferlinin tuotantoa.
Jo 1900-luvulla Piipon levytetty sanoitustuotanto käsitti ainakin 578 laulua. Hän teki yhteistyötä useiden suomalaisen viihdemusiikin eturivin säveltäjien kanssa ja mm. julkaisi kokoelman 90-luvun iskelmiä Erik Lindströmin säveltämään musiikkiin. Hänen laulujaan levyttivät muun muassa Finlanders, Eino Grön, Oiva Kaltiokumpu, Eija Kantola, Heidi Kyrö, Sauli Lehtonen, Eero Magga, Esa Niemitalo, Teuvo Oinas, Esa Pakarinen, Solistiyhtye Suomi, Lasse Hoikka ja Souvarit, Reijo Taipale, Jukka Raitanen, laulu- ja soitinyhtye Neilikka ja Kari Tapio. Juha Vainion viimeisellä äänitteellä Viiskymppisen viisut Aappo I. Piippo oli ainoa vierailija laulullaan Viimeiset merimiehet. Tehdessään sanoituksia Kikalle ja Nylon Beatille Piippo käytti salanimeä Kristiina Sydänmaa.
Wintersun
Wintersun (2004–2012)
Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Wintersun syyskuussa 2004 Nuclear Blastin kautta. Albumia olivat levyttämässä vain Jari Mäenpää (laulu, kitara, basso, syntetisaattori), sekä Kai Hahto (rummut), sillä Wintersun on heti alusta lähtien ollut Mäenpään oma projekti, jonka koko tuotanto muodostuukin Mäenpään sävellyksistä useiden vuosien ajalta. Kai Hahto kutsuttiin soittamaan rumpuja, koska Mäenpää ei taitanut sitä tarpeeksi hyvin.
Wintersun aloitti keikkailun kesällä 2005 yhdessä yhtyeeseen liittyneiden Jukka Koskisen (basso) ja Teemu Mäntysaaren (kitara) kanssa. Yhtyeeltä on myös ilmestynyt video Beyond the Dark Sun.
Yhtye aloitti toisen albuminsa nauhoitukset 2. toukokuuta 2006 ja miksaus aloitettiin heinäkuun alussa. Albumin nimeksi tuli Time.
Wintersun piti pitkää keikkataukoa yrittäessään saada Timen valmiiksi, mutta vuonna 2011 Wintersun alkoi taas keikkailemaan pitkän tauon jälkeen. Wintersun esiintyi muun muassa Metalcampissa, Metalfestissä ja Tuskassa. Samalla yhtye julkisti yhden uuden kappaleen tulevalta levyltä, nimeltä ”The Way of the Fire”.
Time (2012–2017)
Tammikuussa 2015 ilmoitettiin, että rumpali Kai Hahdon korvaa yhtyeen konserteissa toistaiseksi Timo Häkkinen. Hahto keskittyy tehtäväänsä Nightwish-yhtyeen korvaavana rumpalina. Mäenpää puolestaan ilmoitti itse keskittyvänsä keikoilla pelkästään laulamiseen. Yhtye pestasi toiseksi livekitaristikseen pakistanilaisen Asim Searahin.
The Forest Seasons (2017–)
Wintersun ilmoitti tammikuussa 2017 kolmannen levyn julkaisusta. Tulevan levyn nimeksi ilmoitettiin The Forest Seasons eikä Time II. Levy on Mäenpään mukaan Wintersunin versio Neljästä vuodenajasta ja sisältääkin neljä yli kymmenminuuttista kappaletta albumin kokonaiskeston ollessa 53 minuuttia.
Toukokuussa 2022 yhtye ilmoitti, että yhtyessä vuodesta 2017 lähtien soittanut kitaristi Asim Searah jättää yhtyeen.
Hakan Gürsu
Hakan Gürsu (s. 16. lokakuuta 1959) on turkkilainen teollinen muotoilija. Hänestä tuli kuuluisa IDA-palkinnon saajana "Volitan"-nimisellä aluksella.
Gürsu valmistui Middle East Technical University'sta vuonna 1984 teollisen muotoilun koulutusohjelmasta, sai maisteritutkinnon arkkitehtuurin osastolta ja väitteli vuonna 1996 aiheesta urbaanisuunnittelu.
Hän sai Japanin Valtion antaman "Pioneer of Design"-palkinnon Tokion metroa varten tekemällään urbaanikalusteprojektillaan.
Gürsu luennoi METU:n teollisen muotoilun osastolla kurssit ID201 "Industrial Design I" ja ID305 "Design Presentation I". Tämän lisäksi hän on Designnobis-muotoiluyrityksen suunnittelujohtaja.
Gürsun suunnittelema "Volitan" on alus joka käyttää auringonvaloa ja tuulta energialähteenä. Alus pystyy kääntämään merenvettä juomakelpoiseksi eikä tuota hiilidioksidia. Aluksen aurinkopaneelit toimi halutessa purjekankainakin. Energian säiliöimiseen on käytetty geeliakkua lyijyakun sijasta, joka korottaa aluksen ympäristöystävällisyyttä.
Projekti sai huomiota innovatiivisella lähestymistavallaan International Design Awards -kilpailussa ja voitti kahdesti kuljetuskategorian ja merikuljetuskategorian vuonna 2007.
Kenraaliluutnantti
Kenraaliluutnantti (lyhenne kenr.luutn. tai kenrl ) on useiden maiden maa- ja ilmavoimissa käytössä oleva korkea sotilasarvo. Yleensä kenraaliluutnantti on täyden kenraalin alapuolella ja kenraalimajurin yläpuolella. Vastaava arvo merivoimissa on vara-amiraali.
Suomen maa- ja ilmavoimissa kenraaliluutnantti on toiseksi korkein sotilasarvo. Puolustusvoimissa kenraaliluutnantin tasoisia upseereita voi olla kerrallaan korkeintaan viisi. Suomessa kenraaliluutnantti toimii ylimmän johdon tehtävissä esimerkiksi pääesikunnan päällikkönä. Puolustusvoimissa vakinaisessa palveluksessa on yleensä neljä kenraaliluutnantin tai vara-amiraalin arvoista ja Rajavartiolaitoksessa yksi.
Andrija Šljukić
Andrija Šljukić (s. 8. syyskuuta 1995 Belgrad, Serbia) on serbialainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 2016 kesäolympialaisissa sijoittuen kymmeneksi pariairokaksikossa yhdessä Marko Marjanovićin kanssa.
Nasa
thumb|Nasan "matologo" oli käytössä 1975–1992. National Aeronautics and Space Administration (lyhenne Nasa tai NASA ) on Yhdysvaltain liittohallituksen alainen ilmailu- ja avaruushallintovirasto. Se on vastuussa Yhdysvaltain avaruusohjelmasta ja siviili-ilmailun tutkimuksesta.
Nasan edeltäjä vuosina 1915–1958 oli National Advisory Committee for Aeronautics (NACA), joka oli ilmailun tutkimuskeskusten verkosto.
Kilpajuoksu avaruuteen
pienoiskuva|upright|Mercury 3 laukaistiin vuonna 1961 ja vei ensimmäisen amerikkalaisen, [[Alan Shepardin, avaruuteen.]] Kansainvälinen geofysikaalinen vuosi (, IGY) alkoi 1. heinäkuuta 1957 ja päättyi 31. joulukuuta 1958. Lokakuussa 1954 Roomassa sen järjestelyjä johtanut kansainvälinen tieteellisten organisaatioiden unionin (ICSU) neuvosto julkaisi päätöslauselman, jossa IGY:n tavoitteisiin lisättiin satelliitin laukaisu.
Yhdysvaltain kansallisen turvallisuuden neuvosto hyväksyi 26. toukokuuta 1955 ajatuksen, että Yhdysvallat laukaisee satelliitin IGY:n aikana. Toteutettavaksi siviilisatelliitiksi 9. syyskuuta 1955 valittiin Vanguard, jota pidettiin enemmän siviilisatelliittihankkeena kuin Yhdysvaltain armeijan Explorer-satelliittia, joka laukaistaisiin Redstone-ohjuksella.