cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maihinnousualus
Ensimmäiset varsinaiset maihinnousualukset otettiin käyttöön toisessa maailmansodassa. Näiden alusten syväys oli kuormattunakin vain parisen metriä, eli ne pääsivät niin lähelle rantaa, että ajoneuvokalustolla pystyttiin ajamaan aluksesta maihin. Toteuttamansa Dunkerquen evakuoinnin jälkeen liittoutuneiden ainoa mahdollisuus ryhtyä taisteluun Manner-Euroopassa oli rannikolle suoritettu maihinnousu. Kun Winston Churchill oli tehnyt esityksen maihinnousualuksesta, joka kykenisi kuljettamaan yhden tai useamman panssarivaunun, kokoontui brittiläinen varusteluteollisuus kesällä 1940 käsittelemään asiaa. Kokoukseen osallistunyt yhtiö Hawthorn Leslie and Company esitti suunnitelman, jonka perusteella valmistui marraskuussa 1940 ensimmäinen LCT-tyyppinen maihinnousualus LCT Mk I eli LCT(1).
Simon Spies
Simon Ove Christian Oglivie Spies (1. syyskuuta 1921 Helsingør – 16. huhtikuuta 1984 Rungsted) oli tanskalainen liikemies, joka parhaiten tunnettiin 1956 perustamastaan matkatoimisto Spies Rejseristä. Yritys saavutti nopeasti menestystä ja laajeni huomattavasti. Aluksi se järjesti halpoja laiva- ja linja-automatkoja Mallorcalle, mutta 1960-luvulla se osti tanskalaisen lentoyhtiön konkurssipesän ja aloitti tilauslennot etelän lomakohteisiin Conair of Scandinavia -nimen alla.
Spies herätti aikanaan runsaasti huomiota värikkäiden elämäntapojensa ja tempauksiensa ansiosta. Esimerkiksi teatteriin mennessään hänellä oli tapana ostaa kolme pääsylippua: itselleen, kävelykepilleen ja koiralleen.
Spies Rejser, kuten sen suurin tanskalainen kilpailija, on myöhemmin yhdistymisen kautta päätynyt osaksi MyTravel Groupia. Markkinointinimenä Spies on silti yhä käytössä.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2016
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2016 järjestettiin 2.–3. heinäkuuta Helsingissä.
Simon Spies
Vuonna 2013 Simon Spiesistä tehtiin näytelmäelokuva Spies & Glistrup, jossa toinen päähahmo on populistinen tanskalaispoliitkko Mogens Glistrup.
Talmud
pienoiskuva|C. Schleicher, Kiistakysymys Talmudista, 1800-luku.
Talmud (, ’oppi, opetus, tutkimus’) on Tanakia eli heprealaista Raamattua täydentävän suullisen lain yhteenveto ja selitysteos. Se on juutalaisten yhteiskunnallisten ja lainopillisten kirjoitusten kokoelma, johon juutalainen laki perustuu. Talmud on antanut ratkaisuja juutalaisen yhteisön käytännön asioihin ja muovannut juutalaisten ajattelutapaa ja arvoja ensimmäisen vuosituhannen alusta nykypäivään asti. Se on Tanakin ohella juutalaisten tärkein teos.
Mišna
Mišna on säännöskokoelma, joka perustuu suullisena perinteenä siirtyneelle juutalaiselle laille ja jonka rabbi Jehuda ha-Nasi kirjoitti ylös noin vuonna 200 jaa. Se on kirjoitettu osin vanhaksi Raamatun hepreaksi ja osin ajanlaskun alun hepreaksi eli niin sanotuksi Mišnan hepreaksi. Mišna jakautuu kuuteen pääjaksoon (sedarim), joista kukin käsittelee etupäässä omaa pääaihepiiriään. Pääjaksot ja niiden tärkeimmät aihepiirit ovat:
Jokaisessa pääjaksossa on joukko traktaatteja (massekhtot), jotka käsittelevät jakson erityisalueita. Traktaatit jakautuvat edelleen kappaleisiin, jotka jakautuvat erillisiin määräyksiin tai säädöksiin. Jokaisella traktaatilla ja kappaleella on nimi. Traktaatteja on nykyisin yhteensä 63 ja kappaleita 517.
Painettuihin Talmudeihin lisätään usein kaanonin ulkopuolisia traktaatteja, jotka ovat yleensä 600-luvulta gaonien kaudelta peräisin olevia lyhyitä kirjoituksia.
Gemara
Gemara on Mišnan kommentaaria ja seuraa sitä. Gemara laajentaa Mišnan lakien kenttää ja niitä koskevia periaatteita. Siinä on lakiasioiden lisäksi myös paljon tarinoita, legendoja ja saarnoja (yhteisnimitykseltään aggadah). Gemara on rakennettu dialektisten sääntöjen mukaisesti, ja se on kysymysten ja vastausten vuorottelua, perusteluja ja vastaväitteitä. Talmudissa ei siksi ole mitään lopullisia väitteitä, vaan keskustelumerkintöjä, jotka kutsuvat lukijaansakin osallistumaan tutkisteluun. Esimerkiksi Platonin kirjoittamiin sokraattisiin dialogeihin verrattuna Talmud on kaoottinen, polveileva ja päättymätön.
Discovery (avaruussukkula)
Avaruussukkula nimettiin brittiläisten Discovery-tutkimusalusten mukaan, ensisijaisesti kapteeni James Cookin HMS Discoveryn. Sopimus Discoveryn valmistuksesta myönnettiin Rockwell Internationalille 29. tammikuuta 1979.
Talmud
Gemara
Gemaran lauseet alkavat usein kommentoijan nimen mainitsemisella, kuten ”Rabbi Eleazar sanoi...”, ”Sen sijaan Raba sanoi...”, ”Rabbi Pappa sanoi Raballe...”, ”Tämä on yhtä Rabbi Jehudan kannan kanssa, joka on se että...” Joissain kohdissa keskustelu päätyy yhteisymmärrykseen Mišnan merkityksestä, mutta joskus voittavaa näkemystä ei löydy. Väittelyiden ajatuskulut ja mielleyhtymät on nähty vähintään yhtä tärkeinä kuin johtopäätösten syntyminen. Siinä kun Mišna ohjeistaa oikeaan elämään, Gemara neuvoo pikemminkin oikeanlaista ajattelua sekä olosuhteiden ja perinteiden tutkimista.
Discovery (avaruussukkula)
Discovery lensi ensilentonsa 30. elokuuta 1984. Discovery on kolmas Nasan avaruussukkula (pois lukien testisukkula Enterprise). Se lensi avaruuteen 39 kertaa. Discovery on vanhin käytöstä poistetuista sukkuloista. Lukuisten teknisten ongelmien vuoksi tämän sukkulan viimeinen laukaisu (STS-133) tapahtui 24. helmikuuta 2011. 11. marraskuuta 2010 Nasa ilmoitti sukkulan ulkoisen ajoainetankin alumiinirakenteesta löytyneen säröjä, mikä viivästytti laukaisua.
Talmud
Gemara
Gemara on kirjoitettu heprealaisin kirjaimin kommentoijien omalla arkikielellä: Babyloniassa aramean itäisellä murteella ja Palestiinassa palestiinanarameaksi. Raamatusta, Mišnasta ja Toseftasta otetut lainaukset on kuitenkin jätetty alkuperäiselle heprean kielelleen. Kielten käyttö on eroteltu myös luokittelevasti: hepreaa käytetään normeiksi tai säännöiksi tarkoitetuissa kohdissa – sellaisissakin joita ei ole otettu Raamatusta tai Mišnasta – ja arameaa käytetään selvitysten kielenä.
Discovery (avaruussukkula)
Discovery laskeutui onnistuneesti viimeiseltä tehtävältään STS-133 9. maaliskuuta 2011 kello 11.57.17 (UTC−6). Discoveryn laskeuduttua sukkulan komentaja Steven Lindsey sanoi lennonjohdolle: ”And Houston, Discovery, for the final time, wheels stopped.” Käytöstä poistettu Discovery sijoitetaan National Air and Space Museumin Steven F. Udvar-Hazy Centeriin Chantillyyn, Virginiaan.
Talmud
Jerusalemilainen Talmud
Jerusalemilainen Talmud (Jerušalmi, myös ”palestiinalainen Talmud”) syntyi luultavasti 400-luvun alkupuolella Tiberiaassa. Siitä puuttuvat kommentaarit suureen osaan Mišnaa ja se on babylonialaista Talmudia huomattavasti suppeampi. Palestiinassa midrašit kerättiin omiksi kokoelmikseen, eikä niitä otettu Talmudiin yhtä paljon kuin Babyloniassa. Jerusalemilainen Gemara sisältää kommentteja 39 traktaattiin 63:sta, mutta ei lainkaan Kodašimiin ja vain yhteen traktaattiin Toharotissa.
Discovery (avaruussukkula)
Lennot
thumb|450px|left|Kunnianosoitus Discoverylle. Tulostettava kooste sijaitsee [[Kennedyn avaruuskeskus|Kennedyn avaruuskeskuksen lennonjohdon laukaisuhuoneessa ja siinä on kuvattu muun muassa avaruussukkula Discovery, Discoveryn 39:n sukkulalennon tunnukset ja ISS-avaruusasema, jolla Discovery vieraili 13 kertaa. Taustakuva on kuvattu Hubble-avaruusteleskoopilla, minkä Discovery kuljetti avaruuteen lennolla STS-31 ja huolsi lennoilla STS-82 ja STS-103. ]]
Talmud
Babylonialainen Talmud
pienoiskuva|Babylonialaisen Talmudin koontaja Rav Ashi opettamassa Sura-ješivassa, missä käytyjä keskusteluja Talmudiin on kirjattu. Diaspora-museo, [[Tel Aviv.]] Babylonialainen Talmud (Bavli) koottiin Babyloniassa 500-luvun alussa. Babylonian juutalaisyhteisö oli vahvistunut 200-luvulta alkaen, ja sikäläiset oppineet tuottivat runsaasti suullisia kommentaareja Mišnaan. Babylonian Sura-ješivan johtaja Rav Ashi ryhtyi johtamaan babylonialaisen Talmudin koontamista, ja hänen seuraajansa saivat suururakan valmiiksi. Babylonialaisen Talmudin viimeistelivät seuraavien 200 vuoden aikana savoraiitit (’selittäjät’), mutta viimeisten kommenttien kirjoittajaa ei koskaan yksilöity.
Babylonialainen Talmud on jerusalemilaista tärkeämpi, ja Talmudista puhuttaessa useimmiten viitataan juuri tähän kokoelmaan. Babylonialainen Talmud on myös laajempi, sillä siihen otettiin mukaan kaikki rabbiinikoulussa opetettu ja säilyttämisen arvoinen. Kokoelmassa on lakikirjoitusten lisäksi erilaisia legendoja, rabbeja koskevia tarinoita, historiallisia muisteluksia sekä tieteellisiä kirjoituksia. Siinä ei kuitenkaan käsitellä niitä Mišnan traktaatteja, jotka liittyivät vain Palestiinan oloihin, kuten maanviljelyä, puutarhanhoitoa ja lakkautettua temppelikulttia koskevat traktaatit. Babylonialainen Gemara sisältää kommentteja 37 traktaattiin, mutta vain yhteen traktaattiin Zeraimissa ja Toharotissa.
Discovery (avaruussukkula)
Tärkeimmät lennot
thumb|right|STS-121:n miehistö
thumb|right|STS-121:n laukaisu
Talmud
Kommentoijat
Mišnaa kommentoivat rabbit tunnetaan nimellä tannaiitit (’tutkijat’), ja myöhemmät, Gemarassa lainatut rabbit nimellä amoraiitit (’puhujat’, ’tulkit’). Tannaiittejä pidetään arvovaltaisempina kuin amoraiitteja, sillä he elivät lähempänä Mooseksen aikaa.
Tannaiittien ansiosta hieman Mišnan koontamista ennen (noin 10–200 jaa.) suullisen lain perinne kehitty Palestiinassa tarkkaan muotoiltujen ja järjesteltyjen lakien verkostoksi. Ajanjakson 200–500 jaa. aikana amoraiiteista, alun perin nimensä mukaisesti Mišnan selittäjistä ja tulkkaajista, tuli Mišnan itsenäisiä kommentoijia ja opettajia, mutta heitä kutsuttiin edelleen tulkeiksi. Aluksi amoraiitit muodostivat lähinnä pieniä epämuodollisia opintopiirejä mestarirabbiensa opissa, mutta myöhemmin, Talmudin kirjoittamisen aikoihin, he luultavasti kokoontuivat myös suurempina ryhminä Babylonian suurissa ješivoissa. Gemaran kuvausten mukaan amoraiitit kävivät Gemaraan kirjattuja keskustelujaan joskus myös yksityiskodeissa, opintohuoneissa, kokoontumistiloissa ja kouluissa.
Suullisen lain aika
Suullinen laki kehittyi juutalaisille jo varhain tulkitsemaan ja täydentämään Mooseksen lakia. Suullinen laki on tarpeellinen kirjoitetun lain rinnalla, sillä ajan myötä kieli ja sen sanasto muuttuvat. Kun Toorassa käytetyt sanat kuten tiettyjen kasvilajien nimet muuttuivat ajan kuluessa tuntemattomiksi, jouduttiin turvautumaan suullisesti siirtyneisiin selityksiin. Suullisessa laissa myös tarkennettiin Tooraa, esimerkiksi mitä tarkoitettiin sillä työllä, jota sapattina ei saanut tehdä. Suullinen laki selitti myös esimerkiksi sen, mitä Toorassa viitattuihin asiakirjoihin kuten avioerotodistukseen tarkalleen sisältyi. Ensimmäisenä nimeltä mainittuna lain tuntijana ja tulkitsijana on pidetty Esraa viidenneltä vuosisadalta eaa.
Mišnan ja Gemaran synty
Ajanlaskun alkuun mennessä suullinen laki alkoi käydä mahdottomaksi pitää yllä, sillä se oli laajentunut, erkaantunut kirjoitetusta laista ja jakaantunut Hillelin ja Šammain kilpailevien tannaiittikoulukuntien näkemyksiin. Sen seurauksena lakeja alettiin luokitella ja tiivistää. Tämän työn tärkeimmät tekijät ajanjakson 10–200 jaa. aikana olivat Rabbi Akiva ja Rabbi Meir. Heidän työnsä pohjalta Rabbi Jehuda ha-Nasi koonsi itseään edeltäneen sukupolven aikana hyväksytyn lain, minkä jälkeen Mišna on säilynyt lähes muuttumattomana. Ei tiedetä varmasti, oliko Mišna tuolloin edelleen vain suullisessa vai jo kirjallisessa muodossa.
Jehudan kuoltua Mišnan tulkinta jatkui. Jehudan seuraajat tekivät pian uusia, eri järjestelmin koottuja suullisen lain kokoelmia, joista erillisenä on säilynyt Tosefta, ’lisäys’. Myös Mišnan ulkopuolisia lakeja ja tannaiittisia kirjoituksia koottiin yhteen (baraitot, 'ulkopuoliset opetukset'). Suullisen lain koontaminen jatkui vielä useiden sukupolvien ajan.
Babyloniassa ja Jerusalemissa Mišnaa täydennettiin seuraavina vuosisatoina rabbien kommenteilla eli Gemaralla, joka kirjoitettiin lopulta ylös. Jerusalemilainen (eli palestiinalainen) Talmud syntyi luultavasti 400-luvun alkupuolella Tiberiaassa. Babylonialainen Talmud koottiin Babyloniassa 500-luvun alussa.
Leviäminen ja kommenttien lisäykset
Kirjoitettuun muotoon valmistumisensa jälkeen Talmud ja sen yksittäisiä osia levisi juutalaisen maailman kaukaisimpiinkin kolkkiin. Teoksen tutkimista vaikeutti kuitenkin se, että se oli kirjoitettu osin arameaksi, jota ei Babylonian ulkopuolella osattu eikä enää Babyloniassakaan 600-luvun jälkeen. Myös sen sisällön ymmärtäminen edellytti babylonialaisten väittelyjen tuntemusta. Ymmärrysvaikeuksien seurauksena Babylonian gaonit olivat 1000-luvulle asti Talmudin selittäjien ylimpiä auktoriteetteja myös muiden maiden juutalaisille. Babylonian jälkeen Talmudin tutkimisen painopiste siirtyi Eurooppaan ja Pohjois-Afrikkaan, missä syntyivät babylonialaiseen Talmudiin perustuvat aškenasi- ja sefardijuutalaisten Talmud-selitykset. Euroopan tunnetuin Talmudin kommentoija oli troyeslainen Raši, jonka kehittämiä eksegeettisiä eli tulkitsevia menetelmiä arvostetaan edelleen. Hänen selventäviä, kattavia ja ytimekkäitä kommenttejaan, jotka on 1500-luvun ensimmäisistä painetuista laitoksista alkaen liitetty Mišnan ja Gemaran viereen, pidetään edelleen Talmudin tärkeimpinä. Rašin jälkeisten kommenttien lisääjät, joista monet olivat Rašin jälkeläisiä, tunnetaan nimellä baalei tosafot (’lisäysten kirjoittajat’).
1100-luvun jälkeen Talmudiin lisättiin uusia kommentteja vasta 1500-luvun Puolassa. Kirjapainon keksimisen myötä Talmudin tutkimus lisääntyi voimakkaasti ja uusia selitysteoksia julkaistiin, mutta kommentteja ei enää lisätty.
Painetut niteet
Bombergin jälkeen painetut Talmudin laitokset ovat olleet sivujakoa myöten samanlaisia. Kaikkine selityksineen Talmud käsittää 20 paksua nidettä. Siinä on 2 711 aukeamaa eli yli 5 400 sivua. Nykyaikaisissa käännöksissä on joskus käytetty uudistettua sivujakoa. Painetut Talmudit ovat yleensä babylonialaista versiota – jerusalemilaisesta Talmudista tehdyt painetut laitokset ovat harvinaisempia ja heikkolaatuisempia.
Menetelmät ja pyrkimykset
Talmudille on ominaista tietoinen käsitteellisen ajattelun ja abstraktien käsitteiden vähyys. Sen sijaan asioita eritellään logiikan, mallien ja esimerkkien kautta. Yleisluonteisia käsitteitä kuten ’auktoriteetti’, ’järjestys’ ja ’hengellisyys’ käytetään Talmudissa hyvin harvoin, vaikka niiden määrittelemiä kysymyksiä käsitelläänkin toistuvasti vain Talmudille ominaisin tavoin. Talmudissa ei myöskään erotella tärkeitä asioita vähemmän tärkeistä, hyödyllisiä hyödyttömistä tai käytännöllisiä teoreettisista. Tavoitteena on vain löytää totuus asiassa kuin asiassa. Johtopäätöksen totuudenmukaisuus on varmistettava ilman pienintäkään epäilystä, minkä johdosta Talmudissa sovelletaan useita erilaisia menetelmiä johtopäätösten haastamiseksi. Talmudissa on pitkiä ja perusteellisia keskusteluja esimerkiksi sen seurauksista, jos torni leijuisi ilmassa, siitä kun hiiri tuo leivänmuruja taloon pesahina sekä jopa ihmisen keinohedelmöityksen vaikutuksista aikana, jolloin sen käyttöönottoon kuluisi vielä lähes 2000 vuotta.
Sivun rakenne
pienoiskuva|Sivu babylonialaisesta Talmudista: Berahot-traktaatin ensimmäinen sivu. Aivan keskellä on Mišnan ja Gemaran tekstiä. Sen ympärillä on Rašin ja hänen seuraajiensa kommentaareja toisen vuosituhannen alusta. Sivun reunuksissa on myöhempien rabbien kommentaareja ja viittauksia. Talmudin sivun nykyinen asettelu perustuu vuonna 1523 ilmestyneeseen Bombergin laitokseen. Talmudin sivu koostuu monesta osasta. Sivun ylälaidassa on sivunumero ja sivun otsikko. Keskellä sivua on itse Talmudin teksti, Mišna ja Gemara. Aukeaman sisäpuolella on Rašin (1040–1115) kommentaari ja ulkoreunuksen puolella Rašin seuraajien yhteistyönä syntynyt kommentaari (tosafot). Sivun reunuksissa voi lisäksi olla lyhyitä huomautuksia tai viittauksia Raamattuun tai Talmudin rinnakkaiskohtiin. Sivulla käytetään erilaisia erikoismerkkejä, välimerkkejä, sulkumerkkejä ja välisanoja eri asiakohtien erottamiseen ja viittaamiseen. Rašin kommentaarit ja useimmat hänen seuraajiensa lisäykset on kirjoitettu eri tekstityypillä kuin muu teksti. Talmudin kommentaareja julkaistaan myös erillisinä liitteinä.
Merkitys
Talmud on antanut ratkaisuja juutalaisen yhteisön käytännön asioihin ja muovannut juutalaisten ajattelutapaa ja arvoja ensimmäisen vuosituhannen alusta nykypäivään asti. Sitä on kutsuttu Raamatun jälkeen juutalaisten tärkeimmäksi teokseksi ja joskus Raamattuakin tärkeämmäksi. Talmud on nähty juutalaisuuden eri osia koossa pitävänä selkärankana ja yhteisön jäsenten aktivoijana. Moni juutalainen yhteisö onkin historian kuluessa hajonnut tai sulautunut muuhun väestöön sen jälkeen, kun se syystä tai toisesta lakannut opiskelemasta Talmudia. Talmud on myös ohjannut ja rohkaissut juutalaista ajattelua teoreettiseen, erittelevään ja arvostelevaan suuntaan. Talmudin opiskelija joutuu alinomaa tekemään kysymyksiä, esittämään epäilyksiä sekä etsimään uusia näkökulmia ja totuutta lukemastaan, minkä voidaan katsoa heijastuneen myös Talmudin tutkimisen ulkopuoliseen juutalaiseen ajatteluun.
Juutalainen laki eli halakha perustuu Talmudiin, vaikka Talmud ei itsessään olekaan lakiteos. Muukin juutalainen kirjallisuus on enemmän tai vähemmän velkaa Talmudille, ja Talmudin tuntemus on avain juutalaisen kulttuurin ymmärtämiseen.
Talmud on edelleen keskeinen ja pyhä teos ortodoksijuutalaisille. Konservatiivisessa juutalaisuudessakin Talmudilla on merkittävä osa, joskin sitä pidetään ajallisesti muuttuvana prosessina. Reformijuutalaisuudessa Talmudin asema ei ole yhtä keskeinen kuin Tooran ja Tanakin, vaikka sitä opiskellaankin jonkin verran. Reformijuutalaisten mukaan Talmudin rabbien kommentaarit eivät ole nykyajan rabbien kommentaareja tärkeämpiä tai pyhempiä. Karaiitit, jotka erkaantuivat omaksi lahkokseen 700-luvulla Babyloniassa, torjuvat Talmudin kokonaan.
Babylonialainen Talmud on historiallisesti tärkeä kuvaus vanhimmasta jatkuvasta juutalaisesta yhteisöstä ja merkittävä uskonnonhistorian tutkimuskohde. Sitä on myös pidetty yhtenä ensimmäisistä teoksista, joka haastoi käsityksen siitä että järkiperäinen tai uskonnollinen totuus kyettäisiin yleensäkään tunnistamaan.
Talmudin opiskelu
pienoiskuva|Mies tutkimassa Talmudia. Juutalaiset ovat aikojen kuluessa opiskelleet Talmudia erilaisista syistä, niin käytännöllisistä kuin uskonnollisistakin. Talmudista on eri juutalaisyhteisöissä etsitty käytettävän lain perusteet. Talmudin tutkiminen on myös toiminut rabbien koulutuksen perustana. Talmudista on haettu myös selitykset Raamatun kirjoituksille sekä oikeat opit Jumalasta, maailmasta ja oikeasta elämäntavasta.
Talmudia opiskellaan erityisesti rabbiseminaareissa eli ješivoissa. Talmudin vaativat keskustelut onkin tarkoitettu harjaantuneille Talmudin tutkijoille eikä tavallisille tai edes muuten lukeneille juutalaisille. Talmudin opiskelu on kuitenkin ollut myös tavallisten juutalaisten suosiossa. Viime aikoina entistä useampi nainenkin on kiinnostunut Talmudin opiskelusta, vaikka yleisen ortodoksijuutalaisen näkemyksen mukaan Talmudin opiskelu ei edelleenkään kuulu naisille.
Jonas Salk
Jonas Edward Salk (28. lokakuuta 1914 New York City, Yhdysvallat – 23. kesäkuuta 1995 La Jolla, Kalifornia, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja tutkija, joka oli tunnettu ensimmäisen menestyksekkään poliorokotteen kehittäjänä (ns. Salkin rokote).
Talmud
Talmudin opiskelu
Aikoinaan kaikki Babylonian juutalaispojat opiskelivat kirjoituksia, mutta vain osa jatkoi opiskelemaan Talmudia. Babyloniassa sanottiin: ”Tuhat tulee opiskelemaan Raamattua, sata opiskelemaan Mišnaa, kymmenen opiskelemaan Gemaraa, ja yksi opettajaksi”.
Jonas Salk
Salk työskenteli elämänsä aikana New Yorkissa, Michiganissa, Pittsburghissa ja Kaliforniassa. Uransa ehtoopuolella Salk keskittyi HIV-rokotteen kehittämiseen.
Salk ei tavoitellut rikkautta ja kuuluisuutta keksinnöillään, mikä näkyy hänen seuraavasta kuuluisasta lausumastaankin: "Kuka omistaa poliorokotteeni? Ihmiset! Voitko patentoida Auringon? ("Who owns my polio vaccine? The people! Could you patent the sun?").
Talmud
Talmudin opiskelu
1400-luvun lopulle asti Talmudin tutkimisessa oli kaksi pääsuuntausta, pohjoisafrikkalais-sefardinen ja ranskalais-aškenasinen. Edellinen painotti lakia, halakhaa ja pyrki katsomaan kokonaiskuvaa. Jälkimmäinen, jonka tunnettuja edustajia ovat baalei tosafot, keskittyy yksityiskohtien pikkutarkkaan tutkimiseen kuin jatkona itse Talmudin keskusteluille. Vuoden 1492 jälkeen sefardinen suuntaus hiipui, eikä sille yrityksistä huolimatta saatu koskaan jalansijaa aškenasisessa tutkimuksessa. Nykyisin vallalla on niin sanottu liettualainen menetelmä, jonka kehitti Rabbi Joosef Dov.
Nykyajan ješivoissa Talmudia opiskellaan edelleen perinteiseen tapaan keskusteluna arvoista ja lakikysymyksistä, eikä Talmudin akateemisella ja historiallisella tutkimuksella ole ollut merkittävää vaikutusta niihin. Ješivojen menetelmät perustuvat varsinkin viimeisten 150 vuoden aikana kehittyneeseen tietämykseen. Opintojen painopisteenä on nykyisin käsitteiden ja teemojen erittely niiden selventämiseksi aikaisemmin suosiossa olleen kapean ongelmanratkaisun sijaan. Useimmissa ješivoissa traktaatteja käydään läpi alusta sivu kerrallaan, vaikka traktaattien pääsisältö löytyykin joskus vasta myöhemmistä kappaleista.
Jonas Salk
Elämä
Opiskeluaikanaan Salk tapasi tulevan puolisonsa Donna Lindsayn, jonka kanssa hän meni naimisiin 9. kesäkuuta 1939. He saivat kolme lasta: Peterin, Darrellin ja Jonathanin. He erosivat vuonna 1968. Vuonna 1970 Salk avioitui Pablo Picasson entisen rakastajattaren Françoise Gilotin kanssa.
Lääkäriksi valmistuttuaan Salk työskenteli ensin lääkärinä Mount Sinai School of Medicinessä New Yorkissa. Myöhemmin hän teki töitä Thomas Francisin viruslaboratoriolle Michiganin yliopistossa Ann Arborissa. Vuonna 1947 hän siirtyi Pittsburghiin, Pennsylvaniaan, missä hän johti Pittsburghin yliopiston virustutkimuslaboratoriota. 1950-luvulla Salk kehitti ja testasi ensimmäisen menestyksekkään poliorokotteen. Vuonna 1955 Salk aloitti rokotukset Pittsburgh's Arsenal Elementary Schoolissa Lawrencevillessa ja saavutti kansainvälistä kuuluisuutta polion voittajana.
Vuonna 1965 Salk jätti Pittsburghin yliopiston ja perusti Salk Institute for Biological Studiesin La Jollaan, Kaliforniaan, missä tutkimus kohdistui molekyylibiologiaan ja genetiikkaan. Henkilökuntaan kuului useita tunnettuja henkilöitä kuten Jacob Bronowski ja Francis Crick. Salk johti instituuttia vuoteen 1985, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Talmud
Talmudin opiskelu
Talmud-oppineiden kesken on edelleenkin näkemyseroja. Esimerkiksi Jacob Neusner (2001) on arvostellut tunnettua nykyajan Talmud-tutkijaa Adin Steinsaltzia siitä, että tämä on yksityiskohtiin kuten sananselityksiin painottuvan ješivakoulun kasvatti, eikä kunnolla ymmärrä Talmudin luonnetta, rakennetta ja johdonmukaisuutta väittäessään Talmudin olevan hajanainen ja aiheesta toiseen poukkoileva teos. Neusnerin näkemyksen mukaan sen sijaan Talmud on hyvin järjestelmällinen ja täsmällinen teos.
Jonas Salk
Elämä
Vielä ollessaan collegessa Salk alkoi vuonna 1938 työskennellä tohtori Thomas Francisille influenssarokotteen kehittämiseksi. Francis nimitettiin 1941 epidemiologiaosaston johtajaksi Michiganin yliopiston vasta perustettuun julkisen terveydenhoidon tiedekuntaan, ja Salk, joka oli vuonna 1942 saanut tutkijastipendin, siirtyi hänen mukanaan. Yhdessä he tekivät tutkimusta influenssarokotteen kehittämiseksi Yhdysvaltojen armeijan toimeksiannosta. Salkista tuli epidemiologian apulaisprofessori, ja hän jatkoi työtään virologian parissa.
Poliorokotteesta
Vuonna 1947 Salkista tuli Pittsburghin yliopiston virustutkimuslaboratorion johtaja. Hän jatkoi aikaisemmin aloittamaansa influenssarokotteen kehittämistä, mutta kiinnitti päähuomion poliovirukseen.
Juudaksenkorva
Juudaksenkorva (Auricularia auricula-judae) on puun rungolla kasvava lahottajasieni.
Jonas Salk
Poliorokotteesta
Tuohon aikaan uskottiin, että immuniteetti voitiin saavuttaa ainoastaan potilaan aikaisemmin sairastaman elävän viruksen aiheuttaman vähintään lievän poliotartunnan jälkeen. Salk havaitsi, että vastoin yleistä uskomusta immuniteetti voitiin saavuttaa myös kontaktilla inaktiiviseen (tapettuun) virukseen. Salk tappoi polioviruksen formaldehydillä, mutta säilytti sen niin koskemattomana, että se laukaisi riittävän immuunivasteen. Salkin tutkimus kiinnitti National Foundation for Infantile Paralysisin (nykyään tunnettu nimellä March of Dimes Birth Defects Foundation) puheenjohtajan Basil O'Connorin huomion. Yhdistys päätti rahoittaa Salkin virusrokotetutkimusta.
Rokotetta testattiin ensimmäiseksi apinoilla HeLa-soluilla ja lopuksi D. T. Watson Home for Crippled Childrenin potilailla. Onnistuneiden testien jälkeen vuonna 1952 Salk testasi rokotettaan vapaaehtoisilla. kuten itsellään, laboratoriohenkilökunnallaan, puolisollaan ja omilla lapsillaan.
Juudaksenkorva
Ulkonäkö ja koko
Juudaksenkorvan itiöemät ovat halkaisijaltaan 2–15 cm, muodoltaan epäsymmetrisiä, usein korvaa muistuttavia. Malto on läpikuultavan kumi- tai hyytelömäistä.
Jonas Salk
Poliorokotteesta
Vuonna 1954 Yhdysvalloissa alkoi kansallinen testaus kahdella miljoonalla 6–9-vuotiaalla lapsella, jotka tunnettiin nimellä polio pioneers. Testaus oli yksi ensimmäisistä standardiksi muodostuvista kaksoissokkotutkimuksista lumelääkkeellä ja testattavalla aineella. Tulokset julkistettiin 12. huhtikuuta 1955: rokote oli tehokas ja turvallinen. Potilaat kehittäisivät immuniteetin poliolle kehon aikaisemman reaktion tuloksena kuolleelle virukselle.
Talmud
Talmudin opiskelu
Talmudia opiskellaan myös juutalaisuuden ulkopuolella. Useimmissa korealaisissa kodeissa on nykyisin Talmudin korealainen versio, ja kaikki maan koululaiset opiskelevat sitä. Talmudin opiskelun uskotaan siellä parantavan ajattelua, sillä korealaisten käsityksen mukaan juutalaisten akateeminen menestys on Talmudin ansiota. Koreankielinen Talmud-käännös ei sisällä lakitekstiä, vaan se on kokoelma Talmudin kertomuksia ja eettisiä opetuksia. Kiinassa Talmudiin perustuvat liiketoimintaoppaat ovat hyvin suosittuja.
Juudaksenkorva
Levinneisyys
Juudaksenkorvia tavataan Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa sekä Aasiassa.
Käyttö
Juudaksenkorvaa ja sen sukulaislajeja käytetään aasialaisessa ruoanlaitossa, enemmän rakenteen ja värin kuin maun takia. Ne kuivataan ja leikataan suikaleiksi, jotka sekoitetaan keittoon tai salaattiin. Koska lahottajasienien kasvattaminen on helpompaa kuin mykoritsasienien, juudaksenkorvia kasvatetaan myyntiin tukkien ja puulastusäkkien pinnalla satojatuhansia tonneja vuodessa. Auricaria-suvun sieniä käytetään myös kiinalaisessa lääketieteessä, ja niiden mahdollista käyttöä syöpälääkkeenä tutkitaan.
Ulpius
Ulpius oli roomalainen suku eli gens. Sen jäseniä olivat muun muassa:
Talmud
Akateeminen tutkimus
Nykyajan kriittiset akateemiset tutkijat tutkivat muun muassa Talmudin merkitystä ja luotettavuutta sekä tarkastelevat Talmudia historiallisessa asiayhteydessään, ihmisten kirjoittamana teoksena, ja kiinnittävät huomiota myös siihen jääneisiin inhimillisiin virheisiin ja niiden vaikutukseen.
Jonas Salk
Poliorokotteesta
Albert Sabinin kehittämä suun kautta otettava heikennettyä elävää virusta sisältävä rokote syrjäytti kuitenkin myöhemmin Salkin rokotteen suosituimpana poliorokotteena lähes koko maailmassa osittain sen helpomman jakelutavan takia (Salkin rokote annettiin pistoksena). Sabinin rokote lisensoitiin vuonna 1961.
Myöhempi elämä
Salk perusti viimeisinä vuosinaan yhdessä Kevin Kimberlinin kanssa The Immune Response Corporationin AIDSin vastaisen rokotteen kehittämiseksi ja patentoi p24-rokotteen nimellä Remune.
Jonas Salk kuoli 23. kesäkuuta 1995 La Jollassa 80-vuotiaana sydänkohtaukseen.
Kim Hirschovits
Kim Michael Hirschovits-Gerz (s. 9. toukokuuta 1982 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka edusti ammattilaisurallaan vuosina 2001–2016 muun muassa HIFK:ta, Jokereita ja Espoon Bluesia. Hän pelasi muutaman kauden myös ulkomailla. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Nykyään Hirschovits toimii Kiekko-Espoon urheilutoimenjohtajana.
Uran alku
Hirschovits aloitti uransa Espoossa pelaten aluksi Jäähongassa. Hän siirtyi myöhemmin Jäähongasta HIFK:n junioreihin, jossa pelasikin suurimman osan juniorivuosistaan. Kaudella 2001–2002 hän teki debyyttinsä edustusjoukkueessa. Otteluita liigaringissä kertyi tuolla kaudella 45 ja tehopisteitä 16. HIFK:n kannattajille muodostui suuret odotukset Hirschovitsia kohtaan, mutta teholukemat eivät juurikaan parantuneet kolmen seuraavan kauden aikana. Läpimurtonsa Hirschovits teki kaudella 2005–2006, jolloin HIFK:n valmentajaksi saapui kanadalainen Doug Shedden. Vielä alkukaudella ei Hirschovitsin kohdalla nähty liiemmin merkkejä paremmasta, mutta joulun 2005 tienoilla Hirschovitsin pelaaminen parani ja täten peliaika lisääntyi. Hän pääsi myös pelaamaan HIFK:n ykkösylivoimaan viivamiehen paikalle. Kauden saldoksi muodostui silloinen hänen yhden kauden ennätyksensä, 40. Erittäin suuri vaikutus Hirschovitsin läpimurrossa oli valmentaja Sheddenillä. Kanadalainen kuvasi hänen ja Hirschovitsin pelaaja-valmentaja-suhdetta sanalla "special".
Talmud
Sensurointi ja arvostelu
Talmud on historiansa aikana joutunut useasti hävityksen, kieltojen ja sensuurin kohteeksi. Katolisen kirkon vihamielisyys Talmudia kohtaan oli usein peräisin käännynnäisiltä, jotka tiesivät Talmudin suuren merkityksen juutalaisuudelle. Euroopan hallitsijat ja kirkon edustajat näkivät Talmudin antikristillisenä ja määräsivät teoksesta poistettavaksi kaikki kristinuskon vastaiset tai sellaiseksi uskotut kohdat: jotkut sensorit esimerkiksi vaihtoivat kristittyä tarkoittavan sanan goy sanaksi kuti, joka tarkoitti samarialaista. Talmudit määrättiin myös toistuvasti poltettavaksi, joskin osa hallitsijoista ja paaveista suhtautui Talmudiin sallivasti. Talmudin vainot heikensivät etenkin Italian juutalaisyhteisöä merkittävästi. Sensuroidut kohdat on useimmiten palautettu ennalleen uudemmissa laitoksissa, mutta sensuroinnin jälkiä korjaillaan edelleen. Joissain Talmudin käännöksissä, kuten 1900-luvun alun Rodkinsonin käännöksessä, on joitain sivuja jätetty tietoisesti pois.
Uskontokriittinen valistusajattelija Denis Diderot syytti Encyclopédiessä Talmudia auktoriteettiuskosta ja taikauskosta. Vastaavia mielipiteitä oli Voltairella ja d’Holbachilla. Keskiajalta alkaen jotkut kristityt ovat väittäneet Talmudin sisältävän vihaa ja halveksuntaa kristittyjä ja Jeesusta kohtaan sekä säädyttömyyttä ja moraalittomuutta. Vastaavanlaisia väitteitä ovat esittäneet myös jotkin islamilaiset ja sekulaarit tahot. Esimerkiksi yhdysvaltalainen antisemitistinen poliittinen aktivisti David Duke pitää Talmudia juutalaisen ylivallan oppina.
Juutalaisen Anti-Defamation League -järjestön mukaan arvostelevat väitteet kumpuavat juutalaisvihamielisyydestä ja perustuvat Talmudin tekstinosien erottamiseen asiayhteydestään, käännösvirheisiin ja kirjoitusten julkaisuajankohdan merkityksen unohtamiseen. Vaikka arvostellut lainaukset joskus edustaisivatkin totuudenmukaisesti aikansa kiihkoilevien rabbien mielipiteitä, juutalainen ajattelu on 2000 vuoden aikana kuitenkin kehittynyt, eikä Talmudin kirjoituksia oteta enää kirjaimellisesti edes vanhoillisissa piireissä. Talmud ei myöskään ole velvoittavaa lakia, vaan keskustelua ja yksittäisten rabbien tekemiä ehdotuksia.
Nykykäännökset
Israelilainen rabbi Adin Steinsaltz julkaisi vuonna 2010 nykyhepreankielisen Talmud-käännöksensä viimeisen osan. Hänen tavoitteenaan on ollut tuoda Talmud nykyjuutalaisten ulottuville. Steinsaltzin Talmudista on julkaistu myös englanninkielinen käännös. Ortodoksijuutalaiset ovat arvostelleet Steinsaltzia tämän näkökulmavalinnoista sekä siitä, että hän uudisti perinteisen tekstinasettelun ja lisäsi omia kommenttejaan sivuille paikkoihin, jotka on perinteisesti varattu Rašin kommenteille. Toinen merkittävä nykyajan Talmud-käännös on ortodoksijuutalaisittain painottunut englanninkielinen Schottenstein-Talmud. Vanhempi merkittävä babylonialaisen Talmudin englanninkielinen käännös on brittiläinen käännös vuodelta 1948 (Soncino Press, Lontoo).
Suomeksi on ilmestynyt Gaudeamuksen vuonna 2018 julkaisema valikoima ''Pyhiä juutalaisia kirjoituksia. Valikoituja tekstejä Talmudista''.
Natchezit
Natchezien aineellinen kulttuuri oli samanlainen kuin ympäristön muilla kansoilla. Heidän uskoontoonsa oli sen sijaan jäänyt piirteitä varhaisesta Mississippin kulttuurista. Natchezien yhdeksän kylää muodostivat kastijärjestelmää muistuttavan yhteiskunnan, jota johti ”suuri aurinko”. Eurooppalalaisten siirtolaisten levittäytyminen Amerikan mantereelle koitui natchezien tuhoksi. Heidän kylänsä iskettiin hajalle jo 1720–1730 lukujen aikana ja sotia paenneet kansanrippeet liittyivät alueen muihin heimoihin.
Historia
Tutkimusmatkailija Robert Cavelier de La Salle tapasi ensimmäisenä eurooppalaisena natchezeja 1680-luvun aikana ja nimesi koko kansan heidän pääkylänsä mukaan. Saman vuosisadan lopulla ensimmäiset ranskalaiset jesuiitat asettuivat natchezien suurimpaan kylään Louisianaan ja perustivat sinne lähetysaseman 1700-luvun alussa. Natchezit eivät olleet erityisen innostuneita katolisesta lähetystyöstä ja pieniä kahakoita esiintyi. Vuonna 1716 ranskalainen Jean-Baptiste le Moine miehineen teki sotaretken natchezien maahan. Samana vuonna perustettiin Fort Rosalien linnake turvaamaan seudulle levinnyttä ranskalaisten asutusta.
1720-luvulla natchezien ja ranskalaisten välinen jännite kasvoi. Rauhantahtoisen ja diplomaattisesti helposti lähestyttävän päällikkö Tatuoidun Käärmeen (Tattooed Serpent) kuolema huononsi merkittävästi kansojen keskinäisiä suhteita. Louisianan uusi kuvernööri Sieur Chepart kohteli natchezeja ylimielisesti ja päätti, että näiden pääkylä evakuoitaisiin sinne perustettavan suuren plantaasin tieltä. Kansan ranskalaismielinen kuningataräiti oli valmis taipumaan kuvernöörin tahtoon. Hänen poikansa Suuri aurinko kallistui natchezien ylimpänä hallitsijana kuitenkin sen enemmistön puolelle, joka vastusti kuvernööriä. Yleisesti on myös uskottu Etelä-Carolinan englantilaisten kauppiaiden ja näiden liittolaisina toimineiden chickasawien kiihottaneen natchezeja Ranskaa vastaan.
Natchezit kokosivat sotureita eri kylistä ja iskivät sekä Fort Rosalieen että Mississipin jokilaakson ranskalaisasutuksille. 250 ranskalaista surmattiin, kuvernööri heidän joukossaan. Ranskalaiset keräsivät New Orleansista rangaistusretkikunnan, joka tunkeutui natchezien maaseudulle ja hävitti järjestelmällisesti näiden kylät. Choctawit, joiden oli tarkoitus puolustaa natchezeja, liittyivät ranskalaisiin joukkoihin ja lisäsivät natchezien ahdinkoa. Hajalleen lyödyt natchezit pakenivat chickasawien, creekien ja cherokeiden kyliin. Osa pienistä pakolaisryhmistä jatkoi hyödytöntä sotaansa Ranskaa vastaan. Vangeiksi otetuista natchezit myytiin orjina Santo Domingoon.
Muihin kansoihin liittyneet natchezit sulautuivat vähitellen isäntäkansoihinsa ja muuttivat Oklahomaan 1830-luvulla.
Yhteiskunta
thumb|250px|Emerald Mound, muinainen [[kummunrakentajat|kummunrakentajien taidonnäyte, jonka natchezit hylkäsivät 1600-luvun lopulla.]] thumb|Natchezien hallitsija "Suuri Aurinko" liikkui kantotuolissa. Natchezien uskonnollinen ja sosiaalinen elämä keskittyi suuren muinaisen maakummun ympärille heidän pääkylässään. Aiemmin seremonioiden keskuspaikkana toiminut Emerald Mound oli hylätty 1600-luvun aikana tuntemattomasta syystä. Jokaisesta natchezien kylästä löytyi myös omat erilliset kumpunsa sekä päälliköitä ja yhteisiä kokoontumisia varten.
Natchezien neliluokkainen yhteiskunta eli ehdottoman monarkian alaisuudessa. Ylintä hallitsijaa eli kuningasta kutsuttiin Suureksi auringoksi. Häntä kannettiin kantotuolissa ja hänen valtansa oli rajaton. Muut samaan luokkaan kuuluneet ihmiset olivat hallitsijan sukulaisia, joista valittiin sotapäälliköt ja papit. Heidät tunnettiin "Pikku aurinkoina". Kuninkaan sisaria kutsuttiin "Aurinkonaisiksi" ja heidän vaikutusvaltansa oli suuri kansan keskuudessa. Toinen arvoluokka koostui "Jalosukuisista". Kolmanteen säätyyn kuuluivat "Kunnioitetut ihmiset". Alin yhteiskuntaluokka muodostui tavalliseen työväkeen kuuluvista "Haisijoista" (Stinkards). Kaikki ylemmät säädyt suhtautuivat heihin avoimen halveksivasti.
Natchezien kastijärjestelmään sisältyi muuan erikoisuus, joka teki siitä monimutkaisen ja vaikeasti ymmärrettävän. Ylimmät säädyt eivät saaneet ottaa puolisoa omasta luokastaan. Heidän oli pakko naida haisija, joka mahdollisti luokkien välisen veren sekoittumisen keskenään. Samalla arvoluokassa pudottiin yksi taso alaspäin. Haisijoille oli avioliiton ohella suotu myös toinen mahdollisuus nousta luokkaa ylemmäksi. Tämä oli oman lapsen luovuttaminen uhrilahjana kuolleelle päällikölle Yhteiskuntajärjestelmän peruspiirteenä oli se, että miehet hallitsivat, mutta sääty määräytyi naisten puolelta tulevan polveutumisen mukaan. Suuren auringon pojasta ei voinut tulla uutta kuningasta, vaan uuden hallitsijan valitsivat naispuoliset pikku auringot.
Uhrit
thumb|150px|Du Pratzin kuvaus Tatuoidun Käärmeen hautajaisten alkuvaiheesta. (Uhrattaviksi valitut istuvat maassa teloittajiensa edessä. Kun Natchesien kuningas kuoli seurasivat häntä hautaan vaimot ja palvelijat, jotka uhrattiin tilaisuuden aikana. Samoin kuninkaan arvokkain omaisuus, johon saattoi kuulua myös eurooppalaisen kaupan mukana hankittua tavaraa, haudattiin hänen mukanaan. Vuonna 1725 tapahtuneesta päällikkö Tatuoidun Käärmeen hautajaistilaisuudesta on tutkimusmatkailija Le Page du Pratzin dokumentoidut todisteet. Uhratuksi aiotut asettuivat istumaan uhritemppelin eteen levitetylle matolle ja turruttivat aistinsa juomalla veteen siroteltua tupakkaa. Pyöveleinä toimivat sukulaiset kuristivat huumatut uhrit heidän kaulaansa asetetulla köydellä. Joskus aviopari saattoi uhrata lapsensa Suuren auringon hautajaisriiteissä välttyäkseen tämän lahjoituksen avulla tulematta itse uhratuksi myöhemmin. Arkeologisten tutkimusten ja myöhempien aikojen historioitsijoiden mukaan kuninkaallisen henkilön kuolema natchezien yhteiskunnassa saattoi joskus maksaa jopa sadan ihmisen hengen.
Naiset ja avioliitto
Nuorten naisten siveys ei ollut natchezien keskuudessa arvostettua. Tytöt esittivät kyliin saapuville ranskalaisille vietteleviä tansseja ja myivät itsensä orjiksi ja jalkavaimoiksi sotilaille ja kauppiaille. Joskus he asuivat isäntänsä luona kuukausia, eivätkä tunteneet häpeää siirtyessään ranskalaiselta toiselle. Parhaimmillaan tytöt keräsivät suuret myötäjäiset. Heidän vanhempansa eivät nähneet tyttäriensä käytöksessä mitään säädytöntä. Jos tyttö tuli raskaaksi valkoiselle miehelle hänen vanhempansa ottivat vastasyntyneen pois, mikäli lapsen äiti niin tahtoi.
20 - 25-vuotiaina natchez-tytöt solmivat avioliiton. Avioero oli tuntematon. Miehet saattoivat lainata vaimojaan sekä ystävien että vieraiden käyttöön ilman mustasukkaisuutta.
Natchezit tutkimuskohteena
Vaikka joitain seikkoja natchezien yhteiskunnasta tiedetään, tutkijat kiistelevät yhä sen tarkasta rakenteesta. Ympäristöön verrattaessa natchezien yhteiskunta ja kulttuuri ovat vaikuttaneet pitkälle kehittyneiltä. Niistä löydetty selvä yhteys niin Mesoamerikan intiaanikulttuureihin kuin muinaisiin Pohjois-Amerikan temppelikummunrakentajiin. St. Louisin lähellä sijainneen Cahokian tuhoutuneen kumpukaupungin kaivauksissa on paljastunut monia natchezien kulttuuriin ja yhteiskuntaan rinnastettavia piirteitä.
Kim Hirschovits
Jokerit-aika
Jokereissa Hirschovitsin oli määrä toimia kakkoskeskushyökkääjänä, mutta Tommi Santalan siirryttyä NHL:ään, sai Hirschovits hänen paikkansa. Hirschovits muodosti Petri Variksen ja Jani Ritan kanssa vahvan hyökkäysketjun, jossa kaikki kolme pelaajaa onnistuivat yli odotusten.
Yksi kauden mielenkiintoisimpia hetkiä oli heti runkosarjan avauskierroksella ottelussa HIFK-Jokerit 14. syyskuuta 2006, kun Hirschovits oli näkyvässä roolissa kaatamassa vanhaa seuraansa kahdella maalillaan. Hirschovits valittiin syyskuun kuukauden pelaajaksi. Toinen mieleen painuva ottelu oli Jokerit–KalPa 9.1.2007, jolloin mies keräsi peräti kuusi maalisyöttöä. Se oli hänen henkilökohtainen ja Jokereiden seurahistorian yhden ottelun ennätys. Myös Hirschovitsin yhden kauden piste-ennätys rikkoontui reilusti tehoilla 19+40=59, joka oli koko liigan neljänneksi korkein lukema. Pudotuspeleissä Jokerit eteni finaaleihin asti Kärppiä vastaan. Kuitenkin play offseissa ja etenkin loppuotteluissa helsinkiläisjoukkueen ykkösketju Hirschovits mukaan lukien pelasi alle odotusten. Kärpät vei mestaruuden otteluvoitoin 3–0.
Toinen kausi Jokereissa ei ollut yhtä hyvä, eikä myös viime kauden ketjukavereidenkaan. Runkosarjassa mies pystyi silti tyydyttävään pistetahtiin. Kuitenkin pudotuspelit olivat suuri pettymys. Silloin Hirschovits ei aina mahtunut edes kokoonpanoon, ja seitsemässä pelatussa ottelussa pistetilille kertyi ainoastaan tehot 0+2=2. Ottelussa Jokerit–Blues 1.3.2008 Kim Hirschovits löi kaksin käsin mailalla yksin läpi menevää Oskar Osalaa vasempaan käteen. SM-liigan kurinpitoryhmä antoi Hirschovitsille rangaistukseksi kuusi ottelua pelikieltoa.
2008–2013
Kauden 2007–2008 jälkeen Hirschovits palasi HIFK:hon 2-vuotisella sopimuksella.
Kaudella 2008–2009 Hirschovits voitti SM-liigan runkosarjan pistepörssin tehopisteillä 18+48=66.
Kaudella 2009–2010 Hirschovits pelasi odotettua vaisummin runkosarjassa, mutta teki kuitenkin 44 (18+26) tehopistettä ollen HIFK:n paras pistemies. Pudotuspeleissä Hirschovits oli myös IFK:n paras pistemies kun hän tehoili 9 (3+6) pistettä 6 ottelussa.
Keväällä 2011 Hirschovits siirtyi kaksivuotisella sopimuksella takaisin HIFK:n riveihin. Hän pelasi kauden 2011–2012 aikana myös 500. ottelunsa SM-liigassa.
Tammikuussa 2012 hänen sopimuksensa HIFK:ssa purettiin. Pian tämän jälkeen hän siirtyi Venäjälle KHL:n Torpedo Nižni Novgorodin riveihin. Nižni Novgorodissä hän teki viisi pistettä 12 ottelussa sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä. Seuraavaksi kaudeksi Hirschovits teki sopimuksen Elitserienin Luleå HF:n kanssa, jossa voitti European Trophyn.
Espoo Blues
Kaudelle 2013–2014 Hirschovits siirtyi takaisin Suomeen, jossa hänen kanssaan sopimuksen teki Espoo Blues. Sopimus oli yksivuotinen. Hirschovits nimettiin Bluesin kapteeniksi. Ensimmäiset pisteensä Bluesissa Hirschovits sai toisessa ottelussaan tehtyään kaksi maalia entistä seuraansa HIFK:ta vastaan. Marraskuussa 2014 Blues ja Hirschovits solmivat kahden vuoden mittaisen jatkosopimuksen, jonka oli tarkoitus kestää vuoden 2017 kevääseen saakka. Hirschovits valittiin kaudella 2014–2015 SM-liigan helmikuun parhaaksi pelaajaksi. . Hirschovits voitti toisen kerran urallaan SM-liigan pistepörssin tehtyään runkosarjan 59 Blues-ottelussaan 58 (13+45) pistettä ja sai näin Veli-Pekka Ketola -palkinnon. Hirschovits sai runkosarjakauden päätyttyä myös Lasse Oksanen -palkinnon jääkiekkotoimittajien äänestämänä runkosarjan parhaana pelaajana. Lisäksi Hirschovits sai koko kauden päätteeksi pelaajayhdistyksen Kultainen kypärä -palkinnon ylivoimaisella äänimäärällä. Joulukuussa 2015 Hirschovits purki sopimuksensa talousvaikeuksissa olevan Bluesin kanssa.
Oulun Kärpät
Oulun Kärpät oli avoimen kiinnostuneita pelaajahankinnasta, heti Hirschovitsin lähdettyä Bluesista. Kärpät tiedottikin loppukauden kattavan pelaajasopimuksen solmimisesta Hirschovitsin kanssa jo 2. joulukuuta 2015. Sopimukseen sisältyy jatko-optio. Liigadebyytissään Kärppien paidassa Hirschovits pelasi tutulla paikallaan keskushyökkääjänä, ja merkkautti tehotilastoonsa lukemat 0+1 = 1. Kauden lopuksi kerätyt tehopisteluluvut olivat 2+11 = 13.
Espoo United
Kaudeksi 2016–2017 Hirschovits siirtyi Mestiksessä ensimmäistä kauttaan pelanneeseen Espoo Unitediin kolmivuotisella sopimuksella. Hän kuitenkin loukkaantui jo ennen kauden alkua luistimen tartuttua railoon jäässä, josta seurasi murtuma lantiossa. Hirschovits pystyi pelaamaan Unitedin paidassa vain kolme ottelua. Kauteen 2017–18 valmistautumista on vaikeuttanut Hirschvitsin toipuminen lantiomurtuman leikkauksesta.
Maajoukkue
Hirschovits teki maajoukkuedebyyttinsä vuonna 2006. Kyseessä oli ennen joulua Venäjällä pelattu EHT-ottelu. Samaisessa turnauksessa syntyi myös maajoukkueuran ensimmäinen maali, ylivoimalla Ruotsia vastaan.
Muuta
Kim Hirschovits on taustaltaan suomenjuutalainen. Hänen perheeseensä kuuluu vaimon lisäksi neljä lasta.
Sinfoninen black metal
Sinfoninen black metal on pitkälti samankaltaista musiikkia kuin black metal, mutta sisältää paljon enemmän orkestraalisia elementtejä.
Emperorin tuotantoa, varsinkin vanhempaa, pidetään yleisesti tienraivaajana tälle musiikinlajille, kuten myös Limbonic Artia, Dissectionia ja Dimmu Borgiria.
Sinfoninen black metal sekoitetaan usein goottimetalliin. Esimerkki erittäin sinfonisesta black metallista on Dimmu Borgirin levy Spiritual Black Dimensions, joka on jo aika kaukana tyypillisestä black metalista. Cradle of Filth oli pitkään lajin kärkinimi, mutta yhtyeen tyylin pehmentyessä ja silottuessa 2000-luvun alussa sen levytyksiä ei enää pidetty black metalina. Nykyään se lasketaan kuuluvan dark metal -alalajiin.
Katso myös
Black Metal Блэк-метал
John DeLorean
thumb|John DeLorean thumb|260px|DeLorean DMC-12 John Zachary DeLorean (6. tammikuuta 1925 Detroit – 19. maaliskuuta 2005) oli yhdysvaltalainen autonkehittäjä. DeLorean suunnitteli nimeään kantavan DeLorean DMC-12 -urheiluauton, joka nähtiin esimerkiksi elokuvassa Paluu tulevaisuuteen. DeLoreanin nimellä on yli 200 autotekniikkaan liittyvää patenttia.
DeLorean opiskeli Chrysler Institutessa ja siirtyi valmistuttuaan Packard Motor Car Companyn palvelukseen. DeLorean oli General Motorsin Pontiacin Advanced Engineering -osastolla luomassa muun muassa Pontiac GTO:ta. DeLorean lähti vuonna 1973 General Motorsilta perustaakseen oman autotehtaan. Saatuaan sijoittajilta tarpeeksi rahoitusta hän päätti perustaa DeLorean Motor Companyn. DMC-12 -auton sarjavalmistusta suunniteltiin, mutta autoa valmistettiin vain kolmen vuoden ajan 1981–1983 Pohjois-Irlannissa. DMC ei kuitenkaan pystynyt saamaan rahoitusta ja ajautui konkurssiin.
Puola-Solidaarisuus
Puola-Solidaarisuus oli osa toimintaa suomettumispolitiikkaa vastaan. Kuvaavaa Suomen tuon ajan henkiselle ilmapiirille oli että ulkoministeriö muodosti niin sanotun mustan listan yhdistyksen jäsenistä. Ulkoministeri Pär Stenbäck tunnusti listojen keräämisen tammikuussa 1983.
Zirndorf
Zirndorf on kaupunki Saksassa Baijerin osavaltiossa. Se kuuluu Fürthin piirikuntaan ja sijaitsee aivan Nürnbergin länsipuolella. Zirndorfin pinta-ala on 28,8 neliökilometriä ja siellä on arviolta 25 596 asukasta (vuonna 2018).
Zirndorfissa sijaitsee Playmobil-leluja valmistavan Brandstätter Groupin pääkonttori. Kaupungissa on myös Playmobil Funpark -huvipuisto.
Integraatio
Integraatio tarkoittaa kahden erillisen yhdistämistä tai keräämistä yhdeksi kokonaisuudeksi.
Sangria
thumb|Punaviinipohjaista sangriaa Sangria on Iberian niemimaalta lähtöisin oleva alkoholijuoma. Nimi sangria viittaa juoman väriin (sangre, veri). Sen valmistuksessa käytettävä resepti ja sen myötä juoman koostumus ja alkoholipitoisuus voivat vaihdella. Tavallisesti sangria tehdään punaviinistä, johon lisätään viipaloituja hedelmiä ja makeutusainetta, kuten sokeria tai hunajaa. Sangriaan voidaan lisätä myös esimerkiksi brandya, kanelia ja sitruunalimonadia.
Euroopan parlamentti määräsi vuonna 2014, että sangria-nimellä saa myydä vain Espanjassa ja Portugalissa tehtyä viinipohjaista juomaa.
Tinto de Verano on sangrian tyyppinen mutta vähemmistä aineista tehty juoma, jossa seosaineena yleensä on hiilihappovesi.
Alkoholiton sangria on yleensä hedelmämehupohjaista.