cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Merivirta
Merivirtojen vaikutukset
Merivirtojen voima ja suunta muuttuvat ilmastonmuutosten mukana. Tunnettu ilmastoon vaikuttava merivirtojen suunnan jaksoittainen muutos on El Niño -ilmiö. Se syntyy, kun päiväntasaajan vastavirta on voimakas ja tavanomaista lämpimämpi Etelä-Amerikan rannikolla. Sillä on huomattavia ilmastollisia vaikutuksia Etelä-Amerikassa, Aasiassa ja Australiassa.
Merkittävimpiä merivirtoja
thumb|500px|Merivirrat kartalla
Luettelo Pohjois-Amerikan maista asukasluvun mukaan
Tämä on luettelo Pohjois-Amerikan maista asukasluvun mukaan.
Éric Rohmer
thumb|Éric Rohmer vuonna 2004. Éric Rohmer (synt. Jean-Marie Maurice Schérer tai Maurice Henri Joseph Schérer, 4. huhtikuuta 1920 Nancy, Ranska – 11. tammikuuta 2010 ) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä arvostetun elokuvalehti Cahiers du cinéman entinen toimittaja monen muun aikalaisohjaajansa tavoin.
Tunnustukset
Rohmer oli viimeinen maineeseen noussut ranskalaisen elokuvan uuden aallon ohjaaja. Monet hänen filmeistään ovat kirjallisten aiheiden elokuvasovituksia. Komediallisessa sävyssä tehdyt, henkevän ironista keskustelua sisältävät Rohmerin filmit eivät juurikaan sisällä toimintaa, sillä Rohmer etsi tietoisesti ihmisen sisäistä draamaa.
Pyhä Zosimus
Pyhä Zosimus (k. 26. joulukuuta 418) oli paavina 18. maaliskuuta 417 – 26. joulukuuta 418. Syntyjään hän oli kreikkalainen. Hän sekaantui Gallian kirkon kiistoihin ja asettui Arlesin puolelle tekemättä kuitenkaan selvää ratkaisua kummankaan vallantavoittelijan puolesta. Hänen kiivas ja ailahtelevainen luonteensa aiheutti hajaannusta muuallakin kirkkokunnassa Rooman papistoa myöten.
Koillinen federaatioyliopisto
Vuoteen 2010 yliopiston nimi oli Jakutskin valtionyliopisto. Tämä yliopisto perustettiin vuonna 1956 aiemmin kaupungissa toimineen Jakutskin pedagogisen instituutin pohjalle. Vuonna 1990 se nimettiin Jakuuttien ASNT:n perustamiseen vaikuttaneen Maksim Ammosovin mukaan.
Vuonna 2011 yliopistossa oli lähes 21 000 opiskelijaa ja yli 1200 opettajaa.
Yliopistossa on yhdeksän tiedekuntaa (biologian ja maantieteen, filologian, geologisen tutkimuksen, historian, insinööritekniikan, lainopin, maantienrakennuksen, valmistavan koulutuksen sekä vuorigeologian tiedekunta) ja yhdeksän erillistä instituuttia (fysiikan ja tekniikan, kasvatustieteen, Koillis-Venäjän kansojen kielten ja kulttuurin lääketieteen, liiketaloustieteen, matematiikan ja informatiikan,  psykologian, ruumiinkulttuurin ja urheilun  sekä vieraiden kielten ja aluetutkimuksen instituutti).
Kranaos
Kranaoksen karkotti Attikasta hänen oma vävypoikansa Amfiktyon. Hän pakeni Lamptraihin, jossa Pausanias vielä näki hänen hautansa.
Dynamo-Kazan
Dynamo-Kazan on venäläinen jääpalloseura Kazanista, Tatarstanista. Seura perustettiin vuonna 1958 nimellä Raketa. Nykyistä nimeä se on käyttänyt vuodesta 2008. Raketa ei koskaan pelannut neuvostoliiton mestaruussarjassa. Seura esiintyi Venäjän liigassa ensimmäistä kertaa kaudella 1996-1997, ja sijoittui heti liigan keskikastiin. Mitalisijoja ei Raketa-nimellä koskaan tullut. Kun seura otti nimekseen Dynamo-Kazan kaudelle 2008-2009, se voitti Venäjän liigan pronssia. Seura voitti ensimmäisen Venäjän mestaruutensa kaudella 2010-2011, voitettuaan loppuotteluissa Moskovan Dynamon. Viime vuodet Dynamo-Kazan on ollut yksi Venäjän menestyneimpiä jääpalloseuroja.
Suomalaisista Venäjän Superliigassa pelaavaa seuraa ovat edustaneet Sami Laakkonen viiden kauden ajan kausina 2009-2014 ja Petteri Lampinen neljän kauden ajan kausina 2007-2008, 2009-2012.
Saavutuksia
Saavutuksia Venäjän liigassa: Kansainvälisiä saavutuksia:
Pistehaarniskamonni
Koko ja ulkonäkö
Pistehaarniskamonnin pituus on noin 12-14 cm.
Alkuperä
Pistehaarniskamonni on kotoisin Brasiliasta.
Käyttäytyminen
Pistehaarniskamonni ei poikkea muista sukulaisistaan kovasti eli viihtyy pohjassa. Se on kuitenkin melko arka ja liikkuu muita aitopanssarimonneja vähemmän ylemmissä vesikerroksissa.
Vesiolot
Veden pH:n tulee olla 6-8, kovuuden dH 5-19 ja lämpötilan 18–28 °C.
Kalevi Heinänen
Kauko Kalevi Heinänen (13. maaliskuuta 1927 Helsinki – 27. kesäkuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen koripalloilija. Hän pelasi Suomen joukkueessa Helsingin olympiakisoissa 1952 sekä EM-kisoissa 1951 Pariisissa, 1953 Moskovassa ja 1955 Budapestissä. Maaotteluja hän pelasi 38, joissa syntyi 125 pistettä.
SM-sarjassa "Haavi" Heinäsen seuroina olivat Elannon Isku, TMP sekä HU-41 ja otteluita kertyi 134, joissa hän heitti 1366 pistettä. Kaikkiaan hän pelasi SM-sarjassa kymmenen kautta ja saavutti pronssia vuonna 1954 ja hopeaa vuotta myöhemmin. TUL:n mestaruuden hän voitti viisi kertaa ja pelasi kahdesti Koripalloliiton ja TUL:n välisessä liitto-ottelussa. Heinänen nimettiin urheilutoimittajien vuosittaisessa äänestyksessä kahdesti Suomen parhaaksi koripalloilijaksi, vuosina 1948 ja 1949.
Draconidit
Draconidit eli giacobinidit on meteoriparvi. Parvi on tunnettu aika ajoin toistuvista meteorimyrskyistä, jolloin taivaalta tulee tuhansia tähdenlentoja tunnissa. Parvi tuottaa usein kirkkaita tulipalloja. Tavallisesti kuitenkin näkyy vain muutama meteori tunnissa. Viimeisin meteorimyrsky oli vuonna 2011.
Parven toinen nimi tulee Giacobinin-Zinnerin komeetasta, joka on parven emokomeetta.
Kymmenykset
Kymmenykset oli varhainen valtiollisen ja kirkollisen veron muoto, jonka kantaminen perustui Vanhan testamentin ohjeisiin. Kymmenysten maksaminen kuului jo varhaisina aikoina juutalaisten velvollisuuksiin. Raamatussa Jumala lupaa siunata kymmenysten maksajia yltäkylläisesti.
Läntinen kirkko otti keskiajalla käyttöön kymmenysveron, jota oli maksettu hallitsijalle jo varhain eri puolilla maailmaa. Kymmenysten tuotto jaettiin neljään osaan: piispa, seurakunnan pappi, seurakunnan kirkko ja köyhäinapu saivat yhtä suuren osuuden. Paavi kehotti 1100-luvun alussa myös Ruotsin kuninkaita aloittamaan kymmenyksien perimisen, mutta se toteutui vasta myöhemmin. Keskiajan lopulla Ruotsissa suoritettiin kymmenykset eri viljalajeista, pellavasta, hampusta, humalasta ja karjakymmenykset kotieläimistä sekä oma kymmenyksensä metsästyksen ja kalastuksen tuotosta.
Uskonpuhdistuksen jälkeen monissa maissa alettiin kerätä kruunun­kymmenyksiä eli valtionveroa (josta kuului 2/3 kruunulle ja 1/3 kirkolle). Sen sijaan silloin loppui niin sanotun pääkymmenyksen maksaminen kirkolle. Se oli tarkoittanut kymmenystä kuolinpesien irtaimistosta. Kirkolle jäi kala- ja karjakymmenyksensä. Viljakymmenys oli aluksi aivan konkreettisesti joka kymmenes kuhilas, mutta vuonna 1688 se vakiintui ennalta määritellyksi viljamääräksi kylvön laajuuden mukaan. Karjakymmenys-termiä on käytetty myös talon emännän tai isännän kuoltua papistolle luovutettavasta lehmästä. Tämä oli eräänlainen papiston saama perintöosuus. Tästä tavasta on viimeinen löydetty maininta 1800-luvun puolivälin paikkeilta.
Nykyään mormonit ja monet vapaiden suuntien kristityt maksavat vapaaehtoisesti kymmenyksinä kirkolleen kymmenen prosenttia tuloistaan.
Heinola 10
Heinola 10 on Apulannan kuudes pitkäsoitto. Ilmestyttyään albumi meni suoraan listaykköseksi ja pysyi siellä kolme viikkoa. Levy on myynyt platinaa ensimmäisenä Apulannan levynä. Levyltä julkaistiin singlenä kolme kappaletta: ”Reunallat”, (jonka singleversion nimi on ”Reunalla”), ”Viivakoodit” ja ”Kadut”. Viivakoodit-single myi platinaa ja Reunallakin kultaa.
Kappale ”Reunallat” valittiin Radio Rockin ”1000 kaikkien aikojen kovinta rock-biisiä” -listan sijalle 884.
Taustaa
Albumilla yhtye siirtyi kappaleissaan edellisiltä albumeilta raskaammiksi. Nu metal -vaikutteet ilmenevät viisikielisen basson ja seitsemänkielisten kitaroiden kautta, eritoten kappaleissa "Reunallat" ja "Tunnit".
Triviaa
Albumin nimi on peräisin yhtyeen kotikaupungin Heinolan keskustaajaman postinumerosta 18100, joka kirjoitettiin ennen nykyisen postinumerojärjestelmän kehittämistä muodossa Heinola 10.
Alun perin "Reunallat"-kappaleen nimi piti olla singleversiossakin oleva Reunalla. Yhtye kuitenkin huomasi että kaikki albumin kappaleet päättyvät t-kirjaimeen, päätettiin kappaleen nimeen lisätä t-kirjain. Singlessä kappaleen nimi on kuitenkin oikeinkirjoitettu "Reunalla".
Tapani Kinnunen
Elämä ja ura
Kinnunen oli palkittu jo vuoden 1983 Nuorison Taidetapahtuman runoilijana, mitä kautta on perua hänen tuttavuutensa kirjailija Kari Levolaan. Kinnunen alkoi järjestää läänintaiteilijaksi valitun Levolan ja runoilija Seppo Lahtisen kanssa runoklubeja Turussa. Down By The Laiturin Runoklubista tuli valtakunnallinen menestys. Vuoden 1994 DBTL:n Runoklubia voidaan pitää niin sanotun Turun runoliikkeen lähtölaukauksena. Klubilla esiintyivät tuolloin Kinnusen lisäksi jo mainitut Tommi Parkko ja Markus Jääskeläinen, mutta myös Ilkka Koponen ja Timo Lappalainen. Kinnunen kirjoitti myöhemmin runoilija Esa Hirvosen esikoisrunokokoelmaan Harlem (2001, Savukeidas) esipuheen, jossa hän kertaa lyhyesti tuon ajan tapahtumia.
Underground-kustantamona aloittanut Savukeidas julkaisi vuonna 2002 CD-levyn Runo & Ääni, jolla ovat mukana Turussa vaikuttaneet runoilijat Tapani Kinnunen, Marjo Isopahkala, Tommi Parkko, Markus Jääskeläinen, Kari Aartoma, Juha Kulmala ja Esa Hirvonen. Kinnusen osuuteen on musiikin tehnyt helsinkiläinen muusikko Tipi Haapala.
Vuonna 2002 Suomen Kirjailijaliitto ja Kirjallisuuden edistämiskeskus julkaisivat videotallenteen Nuoria turkulaisia runoilijoita, jolla ovat mukana Tapani Kinnunen, Joni Pyysalo, Seppo Lahtinen, Reetta Niemelä ja Markus Jääskeläinen. Videosta julkaistiin myös lyhennetty versio DVD-levynä.
Kinnunen siirtyi Sammakko- ja Enostone-kustantamojen jälkeen Savukeidas Kustannukselle helmikuussa 2003, jolloin allekirjoitettiin kustannussopimus Pyhästä kankkusesta runoilija ja kustantaja Ville Hytösen kotona.
Keväällä 2006 Kinnunen julkaisi Englannissa yhteiskokoelman palkitun brittirunoilijan Angela Readmanin kanssa. Hard Core -nimisen yhteisteoksen kustansi Middlesbroughissa toimiva Ek Zuban.
Kinnunen on tehnyt satoja runoesiintymisiä Suomessa, Ruotsissa, Englannissa, Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Venäjällä. Hänen runojaan on käännetty englanniksi (muun muassa Anselm Hollo ja Andy Willoughby), ruotsiksi (Henrik Jansson), viroksi (muun muassa Jan Kaus, Kalju Kruusa ja Hasso Krull) ja venäjäksi (Jukka Mallinen ja Sergei Zavjalov).
Kinnusen runokokoelman Englantilainen keittiö julkaisi Savukeidas keväällä 2007. Samaan aikaan ilmestyi Savukeitaan Poetiikkaa-antologia.
''Amerikkalainen parranajo. Runot 1994-2009'' ilmestyi 2009. Teos kokosi Kinnusen tähänastisen runotuotannon yksiin kansiin, 276-sivuinen järkäle sisälsi myös täysin uuden runokokoelman Amerikkalainen parranajo.
Kinnunen asuu Turussa vaimonsa kanssa ja heillä on kaksi aikuista tytärtä. Kinnunen työskenteli pitkään kirjastovirkailijana Turun kaupunginkirjastossa. Hän jäi vapaaksi kirjailijaksi 2019.
Teokset
thumb|Tapani Kinnunen ja [[Eeva Park. Helsingin kirjamessut, 2011.]]
Punapaju
Punapaju (Salix purpurea) on yleinen notkeaoksainen pensas, joka kasvaa noin 2–3 metriä korkeaksi; yksittäiset vesat ovat 60–150 cm pitkiä ja sopivat hyvin punontatöihin. Punapaju on kaksikotinen, toisiin kissoihin tulee hedekukat, toisiin emikukat. Lehdet ovat 2–8 cm pitkät, kapeat, sileälaitaiset, päältä kiiltävän tummanvihreät, alta vaaleansinivihreät. Lehdet sijaitsevat pareittain vastakkain, mikä on yksi parhaista lajituntomerkeistä.
thumb|120px|vasen|Kasviokuva punapajusta Punapaju on alun perin kotoisin Keski-Euroopasta, mutta sitä on viljelty pitkään Skandinaviassa sekä koritarpeeksi että koristekasvina. Viljelykasvina se on levinnyt paikoin luontoon, ja kasvaa useimmin peltojen ojissa tai rannoilla.
W-tyyli
W-tyyli on yksi Suomen menestyneimmistä TV-formaateista kansainvälisillä formaattimarkkinoilla. Se myytiin muun muassa Belgiaan ja Isoon-Britanniaan.
Vierassana
Vierassanat tai sivistyssanat ovat sanoja, jotka on omaksuttu kieleen muista kielistä mutta jotka eivät ole täysin kotiutuneet siihen. Vierassanat, kuten lainasanat yleensäkin, kulkeutuvat yleensä valtakielistä pienempiin kieliin tai ihailluista väheksyttyihin kieliin, ja näin yhtenäistävät kieliä ja vähentävät kielten moninaisuutta ja omaleimaisuutta. Muinaisia lainasanoja, jotka ovat jo vankka osa kansanperinnettä, ei lasketa vierassanoiksi.
Vierassanat katsotaan monissa maissa vahingollisiksi omalle kielelle. Esimerkiksi Ranskassa vierassanat ja myös vieraat rakenteet on kielletty kaikesta julkisesta tekstistä. Islannissa kielitoimisto tekee jokaisen uuden ei-skandinaavisen vierassanan tilalle skandinaavisista sanoista johdetun vastineen, jota on siitä lähtien käytettävä.
Suomessa kielitoimisto ei anna sitovia ohjeita sanojen käytöstä, vaan ainoastaan suosituksia. Suomen kieltä on kehitetty luomalla uudissanoja vierassanojen tilalle. Esimerkiksi elektrisiteetistä on tullut sähkö ja englannin smiley on saanut suomalaisen vastineen hymiö. Kaikki omaperäiset uudissanat eivät ole menestyneet, esimerkiksi kärkky ei ole syrjäyttänyt bakteeria.
Suomessa etenkin kulttuurin tai ammatillisen erityisalueen lainasanoja on kutsuttu sivistyssanoiksi. Ne on lainattu kieleen vieraista kielistä siksi, ettei omassa kielessä ole ollut vastaavaa sanaa tai sanan paremman ammatillisen statusarvon vuoksi. Kaikki eivät suosittele sivistyssana-termiä käytettäväksi Suomessa. Termin katsotaan tukevan asennetta, jonka mukaan valtakielten matkiminen on sivistystä. Alun perin sivistyssanaksi kutsuttiin pelkästään niin sanotuista sivistyskielistä kuten kreikasta ja latinasta lainattuja sanoja. Myös sivistyssanakirjat ovat kohdanneet arvostelua nimensä vuoksi. Sen sijaan suositellaan käytettäväksi nimitystä vierassana, vaikka tämä käsitteenä sisältääkin myös lainatut nuorison puhekielen sanat. Puhekieli ei kuitenkaan kuulu varsinaiseen kirjoitettuun kieleen, joten sivistyssanakirjojen nimittäminen vierassanakirjoiksi ei kaiketi hämärtäisi niiden tarkoitusta. Sivistyssanakirja sisältääkin sivistyssanojen lisäksi tyypillisesti muitakin lainasanoja.
Vierassanat suomen kielessä
Termin vierassana mallina ovat olleet ruotsin främmande ord, saksan Fremdwort ja englannin foreign word. 1900-luvun alusta 1970-luvulle puhuttiin vierasperäisistä sanoista, kunnes ilmaisu korvattiin lyhyemmällä muodolla vierassana. Vierassanat ovat useimmiten hahmoltaan epäsuomalaisia sanoja. Niiden äännerakenteessa on usein suomelle vieraita piirteitä. Vierassanat on tapana jakaa yleislainoihin, erikoislainoihin ja sitaattilainoihin. Ensimmäisenä jaon esitti E. A. Tunkelo Virittäjässä 1907. Terho Itkonen on käyttänyt nimityksiä kotoistuneet (vieras)sanat, varsinaiset vierassanat ja vieraskieliset sanat. Kotoistunut sana on esimerkiksi versio, joka on äännerakenteeltaan suomenmukainen. Monissa yleiskielen sanoissa on kuitenkin äännerakenteen vieraudesta kertova yksityiskohta, esimerkiksi sananalkuinen konsonanttiyhtymä. Suurin osa vierassanoista on erikoislainoja eli varsinaisia vierassanoja. Tällainen on esimerkiksi sana demokratia, jolla on myös suomenkielinen vastine kansanvalta. Usein vierassanoja käytetään, vaikka tarjolla on suomen kielen sana. Vieraskieliset sanat eli sitaattilainat taas kirjoitetaan suomessa samoin kuin lähtökielessä, eri kirjaimistoa käyttävän lähtökielen sanat siirtokirjoitettuna.
Martinsilta
Martinsilta on Turussa sijaitseva Aurajoen ylittävä palkkisilta. Sillalta luoteeseen johtaa Puistokatu, kaakkoon Martinkatu. Vuonna 1940 rakennetulla sillalla on pituutta 104,5 metriä ja leveyttä 16,5 metriä.
Vierassana
Vierassanat suomen kielessä
Jo vanhan kirjasuomen aikana nuoria ruotsalaisia lainasanoja välteltiin, jos tarjolla oli suomalainen vastine. Asetustekstien suomennoksissa oli sellaisia ilmauksia kuin deductioni (lausunto), mutta niitä käytettiin paremman puutteessa. Suomen kielen sanastoa kehitettiin määrätietoisesti 1800-luvulla.
Sydän (kulttuuri)
thumb|180px|Sydän
Martinsilta
Silta yhdistää Turun IV kaupunginosan eli Martin VIII kaupunginosaan eli Port Arthuriin. Viereisen Myllysillan valmistuttua vuonna 1975 yläjuoksun puolelle Martinsilta muutettiin yksisuuntaiseksi. Molemmat sillat ja niille/niiltä johtavat kadut ovat yksisuuntaisia. Martinsiltaa liikenne kulkee Puistokadulta Martinkadulle ja Myllysiltaa Myllyahteesta Koulukadulle. Kun Myllysilta korjaustöiden vuoksi jouduttiin sulkemaan maaliskuussa 2010, Martinsilta muutettiin väliaikaisesti jälleen kaksisuuntaiseksi.
Sydän (kulttuuri)
Sydämen merkitys kansanperinteissä
Useita elimiä ja ruumiinosia on pidetty sielun asuinpaikkoina. Merkittävimmät näistä ovat olleet pää, sydän ja vatsa. Usein sydän on katsottu tunteisiin ja voimiin liittyvien ihmisen henkisten puolten kodiksi. Muita ominaisuuksia on voitu yhdistää muihin ruumiinosiin. Esimerkiksi useat metsästäjä-keräilijäkansat uskovat saaliseläimen sielun kodiksi pään, mutta voimien ja luonteen kodiksi sydämen. Päätä on käsitelty kunnioituksella ja pää on ollut juhlissa kunniapaikalla, jotta eläin palaisi luontoon. Sydän taas on voitu syödä saaliin voimien saamiseksi.
Vielä nykyisinkin puhutaan vertauskuvallisesti päästä järjen kotina ja sydämestä tunteiden kotina. Tunteiden yhdistäminen sydämeen on vaikuttanut monista luonnolliselta, sillä arvokkaimpia tunteita koetaan usein jotakuinkin rintakehän paikkeilla. Pelko taas tuntuu monista enemmän vatsassa. Vaikka päätä on tieteellisissä yhteyksissä jo kauan pidetty kaiken henkisen toiminnan sijaintipaikkana, on aivan viime aikoina kiinnitetty huomiota vatsasta ja suolistosta löytyneeseen tiheään hermoverkostoon. Joidenkin tutkijoiden mukaan osa tunteista voi sittenkin sijaita vatsassa ja suolistossa, jossa ne tuntuvatkin sijaitsevan, tosin tämä on kiistanalaista.
Sydän varhaisessa filosofiassa ja tieteessä
thumb|Sydämen symboli [[ystävänpäivän kortissa vuodelta 1910.]] Monet antiikin ajan ja keskiajan tiedemiehet ja filosofit Aristoteles mukaan luettuna ajattelivat ajatusten, tunteiden ja järkeilyn sijaitsevan sydämessä, kieltäen pään ja aivojen osuuden. Stoalaisten mukaan ihmisen sielu sijaitsee sydämessä. Kuitenkin esimerkiksi parantajat ja lääkärit ovat jo varhain tienneet, että pään alueen vammat vahingoittavat henkisiä toimintoja eniten.
Kreikkalainen lääkäri Galenos arveli intohimon sijaitsevan maksassa, ajattelun aivoissa ja tunteiden sydämessä. Hän esitti tämän käsityksen yhdessä todeksi osoittautuneen käsityksensä kanssa siitä, että sydän ylläpitää verenkiertoa. Joidenkin mukaan Galenoksen peruja on ollut myöhempi tunteiden tosiasiallinen tai vertauskuvallinen sijoittaminen sydämeen.
Sydän on lähes yleismaailmallisesti tunnettu rakkauden symboli. Symboli muistuttaa vain etäisesti sydäntä, ihmisen verenkiertoa ylläpitävää sisäelintä. Sydäntä on itse asiassa kuvattu useanlaisilla symboleilla. Nykyisin tunnetuimman sydämen symbolin ei itse asiassa arvella alun perin kuvanneen sydäntä, vaan naisen pakaroita. Symboli on mahdollisesti kreikkalaisperäinen.
Martinsilta
Puisto- ja Martinkadun yhdistävä silta sisältyi jo Engelin vuoden 1827 kaupunkipalon jälkeen Turulle laatimaan uuteen asemakaavaan, mutta sen rakentaminen lykkäytyi yli sadalla vuodella. Muut saman asemakaavan edellyttämät sillat, Tuomiokirkkosilta ja Auransilta, oli rakennettu jo paljon aikaisemmin. Ennen Martinsillan rakentamista ihmisiä kuljetti Aurajoen yli kaksi föriä, joista toinen väistyi uuden sillan tieltä. Saaristolaivaliikenteen vuoksi sillasta suunniteltiin aluksi korkeaa, siinä piti olla jopa 6,7 metrin aukko. Suunnitteluaikana laivaliikenne kuitenkin väheni sen verran, että sillasta päätettiin rakentaa suorempi ja halvempi.
Vierassana
Vierassanojen käyttö
Luonteva vierassanojen käyttö edellyttää, että käytölle on olemassa jokin selkeä ja kiistaton peruste. Esimerkiksi jollekin vierassanalle ei ole olemassa omakielistä vastinetta, jolloin tunnetun vierassanan käyttö saattaa olla ainoa käytännöllinen tapa ilmaista asia. Omakielinen vastine saattaa olla unohtunut, jolloin vierassana on ainoa mieleen tuleva. Omakielisen vastineen tarkka määritelmä saattaa poiketa vierassanan määritelmästä, jolloin vierassana voi olla tarkkuutensa vuoksi sopivampi. Vierassana voi olla myös heikon väittelijän tehokeino, jolloin vierassanan avulla yritetään hämätä vastapuolta tarvitsematta turvautua valheisiin.
Sivistyssanoja käytetään toisinaan myös pinnallisena keinona puheen ylevöittämiseksi, jolloin ”tylsän tavanomaisesta ilmaisusta” tuleekin ”banaali ja triviaali ekspressio”. Toisaalta joidenkin vierassanojen kohdalla kotimaisen vastineen käyttäminen voi kuulostaa asiantuntevammalta. Näin on esimerkiksi monien englanninkielisten datatekniikan termien kohdalla, joiden nimittäminen sivistyssanoiksi on kyseenalaista.
Kontramarssi
Kontramarssia käyttäen on mahdollista, että jatkuvasti tulittava muoto liikkuu hiljalleen eteenpäin, perääntyy tai pysyy paikallaan taistelukentällä.
Kontramarssin käyttö taistelukentillä väheni musketin lataamisen nopeutuessa ja linjataktiikan ohentaessa taistelumuotoja 1600-luvun loppupuolella.
HMS Loke (1869)
HMS Loke oli Ruotsin laivaston vuonna 1869 vesillelaskettu John Ericsson -luokan monitori.
Valmistus
Aluksen rahoitus vahvistettiin vuoden 1866 budjetissa ja se tilattiin 8. maaliskuuta 1867 Motala Verkstadin Norrköpingin telakalta. Aluksen suunnitteli Jacques d’Ailly, joka oli suunnitellut aiemmatkin John Ericsson -luokan alukset. Köli laskettiin vielä maaliskuussa 1867, mutta alus laskettiin vesille vasta 4. syyskuuta 1869. Nimi vahvistettiin 17. helmikuuta 1870 annetulla päiväkäskyllä. Alus otettiin palveluksen marraskuussa 1871, jolloin sen valmistuskustannukset olivat hieman yli 1,2 miljoonaa Ruotsin kruunua.
Aluksen aseistusta täydennettiin jo koeajoissa 25 mm Nordenfelt M/77 -tykki ja kaksi 12 mm Palmcrantz M/75 -konekivääriä asennettiin vuonna 1877. Konekiväärit korvattiin vuosina 1885–1887 25 millimetrin tykeillä. Aluksen pääaseet vaihdettiin vuonna 1890 kahteen 240 millimetrin Finnspång M/76 -tykkiin 3. maaliskuuta 1882 annetun päiväkäskyn mukaisesti.
Palvelus
Alus oli palveluksessa ainoastaan kuusi purjehduskautta, mikä oli paljon vähemmän kuin muilla Ruotsin merivoimien monitoreilla. Purjehduskaudet olivat :
Laivaston esikunta teki varauksen vuoden 1903 budjettiin 270 000 kruunusta Loken modernisointiin. Työn kokonaiskustannuksiksi arvioitiin 540 000 kruunua, joka edellytti hakemusta maan hallitukselta. Kun hallitus päätti monitorien tulleen tiensä päähän niin modernisoinnista päätettiin toistaiseksi luopua. Laivaston esikunta teki uuden hakemuksen vuonna 1908, mutta maan hallitus hylkäsi sen samoin perustein. Aluksen modernisoinnista päätettiin luopua ja se poistettiin palveluksesta 21. elokuuta 1908. Alus asetettiin myyntiin 62 922 kruunun lähtöhinnalla. Aluksen ostajasta ei ole tietoa, mutta todennäköisesti se romutettiin ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista.
Jearl Miles-Clark
Jearl Miles-Clark (s. 4. syyskuuta 1966 Gainesville, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen yleisurheilija, jonka päämatkoja olivat 400 metrin juoksu sekä 800 metrin juoksu.
Miles-Clark kilpaili Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 1989, joissa karsiutui 400 metrin välierissä ajalla 53,28. Samana vuonna hän juoksi toiseksi Universiadeissa ja oli samoissa kisoissa mukana Yhdysvaltojen joukkueessa, joka voitti 4 × 400 metrin viestijuoksun. Sevillan sisäratojen MM-kisoissa 1991 hän juoksi 400 metrillä viidenneksi ajalla 52,00. Saman vuoden aikana hän oli kolmas Pan-Amerikan kisoissa, viides Tokion ulkoratojen MM-kisoissa ajalla 50,50 sekä mukana voittamassa Tokion MM-kisoissa pitkässä viestissä MM-hopeaa. Barcelonan olympialaisissa seuraavana vuonna hän karsiutui 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa välierissä, mutta oli mukana voittamassa olympiahopeaa pitkässä viestissä. Kauden lopussa hän voitti yleisurheilun maailmancupissa.
Miles-Clark voitti Toronton sisäratojen MM-kisoissa 1993 MM-pronssia 400 metrillä. Myöhemmin samana vuonna Stuttgartin MM-kisoissa hän voitti MM-kultaa sekä 400 metrin henkilökohtaisessa kisassa ajalla 49,82 sekä pitkässä viestissä. Seuraavana vuonna hän voitti Hyvän tahdon kisat, juoksi GP-finaalissa neljänneksi ja maailmancupissa kolmanneksi. Barcelonan sisäratojen MM-kisoissa 1995 hän sijoittui viidenneksi, mutta voitti samana vuonna Göteborgin ulkoratojen MM-kisoissa pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa ja MM-kultaa pitkässä viestissä. Atlantan olympialaisissa 1996 hän juoksi 400 metrillä viidenneksi ajalla 49,55, mutta oli mukana voittamassa pitkässä viestissä olympiakultaa. Kauden lopussa hän oli GP-finaalissa neljäs.
Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1997 Miles-Clark voitti MM-kultaa 400 metrillä ja oli mukana voittamassa MM-hopeaa viestissä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti MM-pronssia Ateenan MM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla ja hopeaa pitkässä viestissä sekä sijoittui GP-finaalissa viidenneksi 800 metrillä ajalla 2.00,37. Seuraavana vuonna hän juoksi maailmancupissa 800 metrillä neljänneksi. Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 hän voitti 400 metrillä pronssia. Samana vuonna Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa hän juoksi 800 metrillä neljänneksi ajalla 1.57,40 ja oli mukana voittamassa pitkässä viestissä MM-hopeaa.
Miles-Clark karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 800 metrin välierissä. Pitkässä viestissä hän oli mukana Yhdysvaltain kultaa voittaneessa joukkueessa. Hän voitti 2002 Yhdysvaltain-mestaruuden 400 metrillä. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi kolmanneksi GP-finaalissa ja toiseksi maailmancupissa. Seuraavana vuonna hän voitti maansa mestaruuden 800 metrin juoksussa. Pariisin MM-kisoissa hän karsiutui 800 metrin alkuerissä, mutta oli mukana voittamassa MM-kultaa pitkässä viestissä. Vuonna 2004 Miles-Clark voitti Yhdysvaltain olympiakarsinnat 800 metrillä. Ateenan olympialaisissa hän sijoittui matkan kuudenneksi ajalla 1.57,27. Kauden lopussa hän juoksi samalla matkalla toiseksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa.
Seksityö
thumb|Prostituoitu keskustelee mahdollisen asiakkaan kanssa. Seksityö eli seksinmyynti eli prostituutio (< ) on ansiotyötä harrastamalla seksiä sitä ostavan asiakkaan kanssa. Seksinmyyjää kutsutaan seksityöntekijäksi tai prostituoiduksi.
Seksinmyynti on laitonta useimmissa maailman maissa. Monissa maissa se on rajoitettu punaisten lyhtyjen alueelle ja toimintaa on rajoitettu kieltämällä bordellit, ehdottaminen ja mainostaminen. Seksinmyynti on monissa tapauksissa harmaata taloutta eli siitä jäävät maksamatta verot.
Kehitysmaissa köyhyys ajaa harjoittamaan seksityötä. Lisäksi seksityön harjoittamiseen liittyy halua kohota yhteiskunnassa. Kadulla työskentelevät seksityöläiset ovat usein etnisiin vähemmistöihin kuuluvia, köyhiä ja heiltä puuttuvat koulutus ja markkinoimiskelpoiset taidot.
Yleisyys
15 prosenttia yhdysvaltalaisista miehistä on ainakin kerran elämässään maksanut seksistä (TNS-kysely vuonna 2004). Australiassa 2000-luvulla tehdyn kyselyn mukaan 15,6 prosenttia 16–59-vuotiaista miehistä on maksanut seksistä; 1,9 prosenttia oli maksanut seksistä tuoreimman vuoden aikana.
Useiden tutkimusten mukaan seksinmyynti on vähentynyt seksuaalisesti vapaamielisimmissä maissa, todennäköisesti ei-kaupallisen seksin harrastamisen muututtua helpommaksi.
Laillisuus
Suurimmassa osassa maailman maista joko seksinmyynti tai seksin ostaminen on kielletty erikseen lailla. Useimmissa länsimaissa järjestäytymätön seksikauppa on laillista. Paritus eli toisten seksityöllä ansaitseminen on joiltain osin laitonta useimmissa maailman valtioissa mutta bordellit ovat laillisia muun muassa Saksassa, Alankomaissa, Kreikassa, osassa Espanjaa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
thumb|center|600px|Seksin myynnin ja ostamisen lainsäädännöllinen asema maailmassa.{{legend|#008000|Laillista ja lakisääteistä}} {{legend|#336699|Myynti laillista, [[paritus laitonta.}} {{legend|#FF0000|Myynti ja ostaminen kielletty.}} {{legend|#FF7F00|Myynti laillista, ostaminen laitonta.}} {{legend|#00FFFF|Myynti ja ostaminen dekriminalisoitu.}} {{legend|#585858|Laki vaihtelee alueittain.}}]]
Eurooppa
Seksinosto on rangaistavaa muutamassa valtiossa: Ruotsi kielsi seksinoston vuonna 1999, Norja ja Islanti vuonna 2009 ja Ranska vuonna 2016.
Yhdistynyt kuningaskunta kielsi seksin ostamisen parittajan avulla työskentelevältä myyjältä tai ihmiskaupan kohteena olevalta vuonna 2008.
Suomi
Suomessa seksin myyminen on sallittua mutta paritus ja seksin osto paritettavilta henkilöiltä tai ihmiskaupan uhreilta on vuodesta 2015 ollut kiellettyä. Myös seksin myynnin julkinen mainonta on Suomessa kiellettyä.
Kanada
Tuomari Susan Himel kumosi Kanadan bordellit ja parittajat kieltävän lain vuonna 2010. Himelin mukaan lait rikkovat perustuslain takaamaa ”oikeutta elämään, vapauteen ja turvallisuuteen”. Haasteen olivat tehneet seksinmyyjät, joista yksi kertoi, miten kieltolain vuoksi hän on joutunut työskentelemään kadulla ja siksi hänet on hakattu ja raiskattu. Seksityöläisiä on jopa murhattu. Vuonna 2012 Ontarion vetoomustuomioistuin vahvisti Himelin päätöksen.
Rangaistavuuden vaikutukset
Norjassa seksin myynti lisääntyi ostokiellon (2009) jälkeen. Ruotsinkin ostokiellosta on huonoja kokemuksia. Ihmisoikeusjärjestö Amnesty International julkaisi vuonna 2016 tutkimuksen, jonka mukaan ostokiellon toimeenpano ja valvonta aiheuttavat Norjassa jatkuvia ihmisoikeusloukkauksia: ostokielto esimerkiksi altistaa seksinmyyjät väkivallalle, häädöille ja uhkaa heidän oikeuttaan terveydenhuoltoon ja lain suojaan. Järjestö asettui kannattamaan ostokiellon sijaan rangaistavuudesta luopumista eli kaiken aikuisten välisen suostumuksellisen seksikaupan rikosoikeudellisen säätelyn poistamista.
Mielipiteitä laittomuudesta
Seksinmyyjiä auttavan Pro-tukipisteen mukaan ostokielto voisi siirtää toiminnon pimentoon, jolloin etenkin parittajien armoilla olevat seksityöntekijät kärsisivät. Yleisestikin Pohjoismaisten järjestöjen mukaan seksinostokielto vahingoittaisi erityisesti heikoimmassa asemassa olevia seksityöntekijöitä.
Kansainvälistä seksikauppaa tutkinut sukupuolentutkimuksen professori Marjut Jyrkinen kieltäisi seksin myymisen kokonaan, koska sen pitäminen rikoksena osoittaisi, että toiminta ei ole yhteiskunnallisesti hyväksyttävää. Hän katsoo myös, että kriminalisointi itsessään ole riittävä syy seksin myyntiin liittyvien ihmisoikeusloukkauksien kitkemiseksi. Seksityöstä väitöskirjaa valmistelevan tutkija Niina Vuolajärven mukaan moni muu asia vaikuttaa kriminalisointia enemmän seksin myynnin yleisyyteen ja ilmenemismuotoihin. Hänen mukaansa seksityöntekijöiden aseman parantaminen edellyttäisi muutoksia maahanmuuttopolitiikkaan, työlainsäädäntöön ja sosiaalipolitiikkaan eli rakenteisiin, jotka asettavat ihmiset eriarvoisiin lokeroihin.
Rangaistavuus ja aids
YK:n pääsihteeri Ban Ki-Moonin mukaan lait, jotka rankaisevat homoseksuaalisuudesta, seksin myynnistä ja ruiskuhuumeiden käytöstä, ovat keskeinen este sille, että AIDS:n vastainen työ saavuttaisi tärkeimmät kohderyhmänsä. AIDS-komission jäsen, entinen korkeimman oikeuden tuomari Michael Kirby sekä tutkija Michael Wong kirjoittavat, että Australia on hyvä esimerkki sallivampien lakien hyödyistä.
Vuonna 2012 YK:n Aids-komissio vaati seksityön laillistamista kaikkialla muiden ammattien tavoin. Bordellit ja paritus tulisi sallia. Komission mukaan seksityön vastaiset lait estävät AIDSin-vastaista taistelua. YK:n silloinen pääsihteeri Ban Ki-Moon ja YK:n kehitysohjelma tukivat raporttia.
Ihmiskauppa ja seksityö
Antropologi Laura Agustínin mukaan thaimaalaisten seksityöntekijöiden mielestä ihmiskaupan vastaiset toimet ovat heidän suuri ongelmansa. Hänen mukaansa ihmiskaupan vastustamisen nimissä "autetaan" ihmisiä, jotka eivät sitä haluaisi tai jotka jopa kokevat "auttamisen" tuhoavan heidän elämänsä.
Shah Azizur Rahman
Shah Azizur Rahman (23. marraskuuta 1925 – 1. syyskuuta 1989) oli bangladeshilainen lakimies ja poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1979–1982.
Rahman oli aktiivinen politiikassa opiskeluajoistaan lähtien. Hänet valittiin Awamiliiton varapuheenjohtajaksi vuonna 1964, mutta erotettiin puolueesta vuonna 1970. Hän liittyi Ataur Rahman Khanin Jatiya-puolueeseen vuonna 1970, ja nousi sen varapuheenjohtajaksi. Muslimiliiton noustessa uudelleen 1976 Rahman siirtyi siihen, ja vuosina 1978 – 1985 hän oli Bangladesh Nationalist Party (BNP):n johtotehtävissä.
Danka
Dan Doyle perusti Dankan vuonna 1977. Nykyään yritys työllistää yli 2000 ihmistä.
Danka toimi Formula 1 -sarjassa kilpailleen Arrows-tallin sponsorina kausina –.
Marcel Fabre
Marcel Fabre (oikealta nimeltään Marcel Fernández Peréz, 1886–1929 Los Angeles) oli espanjalaissyntyinen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Sirkusklovnina toimineen Fabren elokuvaura alkoi Ranskassa Pathén ja Éclairin komedioissa. Vuonna 1910 hän siirtyi Ambrosio Filmille Torinoon. Siellä hän teki 150 komediaa, joiden päähenkilönä toimi Robinet-niminen hahmo. Cinesin Tontolinin ja Itala Filmin Cretinettin kanssa kilpaillut Robinet oli pitkä ja kömpelö vapaa-ajattelija, joka usein joutui villeihin ja tuhoisiin takaa-ajoihin. Hänen kumppaninaan toimi Nilde Baracchin esittämä Robinette.
Vuonna 1913 Fabre ohjasi Ambrosiolle Albert Robidan romaaniin perustuvan seikkailuelokuvan Le avventure straordinarissime di Saturnino Farandola ja seuraavana vuonna futuristishenkisen Amor pedestren. Myöhemmin Fabre muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi komedioiden tekemistä ja ohjasi Pete Morrisonin kanssa myös muutaman westernin. Menetettyään jalkansa työtapaturmassa Fabre työskenteli Universalin käsikirjoittajana.
Celestinus I
Pyhä Celestinus I (n. 376–1. elokuuta 432) oli paavina 10. syyskuuta 422 – 27. heinäkuuta 432. Hän oli syntyisin Campagnasta Italiasta ja mahdollisesti keisarillista sukua. Hän oli aktiivinen puhdasoppisuuden puolustaja ja pyrki kitkemään pelagiolaisuuden. Celestinus lähetti Palladiuksen käännyttämään irlantilaisia; pyhä Patrik jatkoi tätä lähetystyötä. Useita osia liturgiasta liitetään Celestinukseen, mutta hänen tarkasta osuudestaan niiden laadinnassa ei ole varmoja todisteita.
Ristimonninen
Ristimonninen (Corydoras semiaquilus) on monnislaji ja sopii hyvin seura-akvaarioon.
Koko
Ristimonnisen enimmäispituus on 8 cm.
Alkuperä
Ristimonninen on kotoisin Etelä-Amerikasta.
Vesiolot
Sopiva lämpötila on 22–26 °C, pH 6–8 ja vesi pehmeästä keskikovaan (°dH 2–25).
Taidehalli (Helsinki)
thumb|280px|Helsingin Taidehalli Helsingin Taidehalli on Helsingin Töölössä Nervanderinkadulla Eduskuntatalon takana sijaitseva vuonna 1928 valmistunut näyttelyrakennus. Helsingin Taidehallissa järjestetään vuosittain 5–7 näyttelyä; ohjelmiston pääpaino on nykytaiteessa, mutta näyttelyohjelmistossa ovat myös muotoilu ja arkkitehtuuri. Taidehalli ei kerää omaa kokoelmaa. Taidehallissa järjestetään myös tapahtumia ja monitaiteellista ohjelmaa.
Historia ja rakennus
Helsingin Taidehalli syntyi tarpeesta saada uusi tila vaihtuville näyttelyille. Rakennuksen suunnittelivat vuoden 1927 kutsukilpailun pohjalta arkkitehdit Jarl Eklund ja Hilding Ekelund, ja se vihittiin käyttöön 3. maaliskuuta 1928. Rakennusta tukivat ajan yritysmaailma ja mesenaatit, kuten Gösta Serlachius, Amos Anderson ja Salomo Wuorio. Taidehallissa on sen historian aikana pidetty merkittävien suomalaisten ja ulkomaisten taiteilijoiden näyttelyitä.
Toiminta
Taidehallia ylläpitää Helsingin Taidehallin säätiö, jonka hallituksessa ovat edustettuina taiteilijajärjestöt, muun muassa arkkitehtiliitto Safa, teollisuustaiteen liitto Ornamo sekä Helsingin kaupunki. Helsingin kaupunki ja opetusministeriö tukevat Taidehallin toimintaa. Vuosittaisesta budjetista noin 25 prosenttia katetaan julkisilla avustuksilla, ja loput tulevat Taidehallin omasta tulonhankinnasta.
Taidehallin ensimmäisenä johtajana toimi Bertel Hintze aina vuoteen 1968 saakka. Häntä seurasivat Seppo Niinivaara (1968–1994), Timo Valjakka (1994–2001), Maija Tanninen-Mattila (2001–2006), Maija Koskinen (2006–2013), Jan Förster (2013–2021) sekä Nina Toppila (2022–).
Aiheesta muualla
60.17206°N, 24.93111°W
Herrlingen
pienoiskuva|Herrlingenin sijainti Saksassa. pienoiskuva|Näkymä Herrlingeniin. Herrlingen on Blausteinin kaupunginosa Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa. Herrlingen sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Ulmin kaupungista länteen. Herrlingenin pinta-ala on 4,86 neliökilometriä, ja vuoden 2022 lopussa siellä oli 2 907 asukasta. Herrlingen oli aikaisemmin itsenäinen kunta, muttta se liitettiin Blausteinin kaupunkiin 1. tammikuuta 1975. Toisessa maailmansodassa palvellut saksalainen marsalkka Erwin Rommel on haudattu Herrlingeniin.
Kuvitteellinen hahmo
Kuvitteellinen eli fiktiivinen hahmo on mielikuvituksessa ja tarinoissa esiintyvä hahmo, jota ei ole olemassa. Kuvitteellinen hahmo voi olla esimerkiksi ihminen, eläin, avaruusolento tai esine. Tarinan tärkein kuvitteellinen hahmo on päähahmo eli sankari tai sankaritar. Kuvitteellisia hahmoja esiintyy esimerkiksi kirjallisuudessa, elokuvissa ja sarjakuvissa. Jotkut kuvitteelliset hahmot voivat perustua todellisen elämän henkilöihin.
Martyrium
Martyrium on norjalaisen black metal -yhtye Antestorin esikoisalbumi. Se on yksi Norjan varhaisimmista kristillisistä extreme metal -albumeista. Tästä vuonna 1994 äänitetystä levystä julkaistiin aluksi vain luvattomasti tehtyjä bootleg-äänitteitä, mutta kasettikopiot levisivät nopeasti musiikkipiirien alamaailmassa, ja Martyriumista tuli "kulttiklassikko". Vuonna 2000 Endtime Productions julkaisi albumin virallisesti.
Äänitys
Alun perin norjalaislevymerkki Arctic Serenades Recordsin perustaja Torodd Fuglesteg lähetti Antestorin studioon äänittämään Martyriumin. Arctic Serenadesilla oli tuolloin ongelmia, koska se oli julkaissut sekä kristillisen death metal -yhtye Gromsin albumin Ascension ja antikristillisen Suffering-yhtyeen albumin, ja Fuglesteg joutui omien sanojensa mukaan vihan kohteeksi, koska hänen mukaansa tuolloin kaikkea kristillistä vihattiin Norjan metallipiireissä. Fuglesteg sanoi Antestorista: "Olin myös yhteydessä Antestoriin ja lähetin heidät studioon tekemään Martyrium-albumiaan. Toinen levymerkki julkaisi tämän albumin myöhemmin. Pidin ja pidän edelleen Antestoria paljon synkempänä kuin Gromsia, joka oli "happy smiles"-yhtye."
Ennen albumin äänityksiä Antestor esiintyi 3. heinäkuuta 1994 TV Norgen ohjelmassa BootlegTV, jossa nuoret saattoivat harjoitella äänittämistä ja videotuotantoa. Ohjelmassa esiintyi usein paikallisia norjalaisia yhtyeitä. Puolituntisen esiintymisensä aikana Antestor esitti viisi kappaletta tulevalta Martyrium-albumiltaan. Neljä albumin kappaletta julkaistiin australialaisen Rowe Productions -levymerkin kokoelmalevyllä Northern Lights: Norwegian Metal Compilation vuonna 1996. Vasta vuonna 2000 yhtyeen nykyinen levy-yhtiö Endtime Productions julkaisi albumin uudelleen uusitun ulkoasun ja Kristian Wåhlinin (Necrolord) kansimaalauksen kera.
Yleiskatsaus
Tyyliltään Martyrium on black metal -vivahteista death-doom metalia. Tremoloriffeistä ja nopeammista kohdista huolimatta kappaleiden tempo nojaa enemmän hitaan doom metalin puoleen. Albumi sisältää teknisiä ja progressiivisia aineksia: "Depressed" alkaa flyygelin soitolla, jota seuraa "oikeaoppisesti laulettu hautajaissuruvirsi". Laulaja Martyrin ulosanti vaihtelee raastavasta black metal -vaikutteisesta kirkunasta korisevaan murinaan. Kappaleilla "Thoughts" ja "Mercy Lord" kuullaan naislaulua, josta vastaa vieraileva muusikko "Tora". "Thoughts" alkaa 2 minuutin hautajaismessua muistuttavalla urkuesityksellä, jota seuraa yhtyeen nopeampi blackened death-doom metal -ulostanti. "Mercy Lord" alkaa myös urkusäestyksellä ja esittää enemmän doom metaliin painottuvaa ilmaisua, ja naislaulu tulkitsee psalmia 51. Poiketen tyypillisistä black metal -albumeilla vierailevista naislaulajista Tora ei äänialaltaan ole sopraano. Musiikillisista eroista huolimatta Martyriumia nimitetään toisinaan black metal -albumiksi. "Depressed" alkaa alakuloisella, folk-henkisellä kosketinsoitinmelodialla. "Searching" on albumin nopeampia kappaleita, ja se julkaistiin Cross Rhythms Extreme Music Sampler vol. 4. -kokoelmalevyllä.
Vastaanotto
Martyrium on yksi varhaisimpia norjalaisia extreme metal -julkaisuja, jolla on kristillisiä sanoituksia, siten albumia pidetäänkin merkittävänä kristillisenä metallialbumina. The Whipping Postin Joel Hemmerling antoi albumille 95 pistettä 100:sta ja nimittää albumin musiikkia yhtyeen muuta tuotantoa mielenkiintoisemmaksi. Hemmerling piti albumin parhaina puolina Kjetil Molnesin laulua sekä Lars Stokstadin ja Erling Jørgensenin kaksoiskitaratyöskentelyä. HM-lehden Jamie Lee Rake kirjoitti Endtime Productionsin uudelleenjulkaisemasta Martyriumista 2000, miettien, että tekivätkö albumin progressiiviset ainekset yhtyeestä vähälle huomiolle jääneen edelläkävijän varhaisissa Norjan äärimetallipiireissä:
Leptospiroosi
Leptospiroosi eli Weilin tauti on vakava zoonoottinen kuumetauti, jonka aiheuttavat Leptospira icterohemorrhagiae sekä eräät muut Leptospira-suvun spirokeetat. Näitä bakteereja levittävät monet jyrsijät, esimerkiksi rotat. Taudin itämisaika on yhdestä kolmeen viikkoon, minkä jälkeen tulee korkea kuume, lihassärkyjä, päänsärkyä, silmän sidekalvotulehdus, munuaisvaurioita, maksavaurioita, aivokalvontulehdus sekä sydänlihastulehdus. Tautia hoidetaan mikrobilääkkeillä, esimerkiksi penisilliinillä. Leptospiroosia esiintyy maailmanlaajuisesti, mutta Suomessa tauti on harvinainen.
Tauti on saanut nimensä on sen aiheuttajan havaitsijan, saksalaisen lääkärin Adolf Weilin, mukaan.
Koirille on kehitetty rokote leptospiroosia vastaan.
Nitrilaasi
thumb|250px|Malli Pyrococcus abyssi -arkeonin nitrilaasin rakenteesta Nitrilaasi on hydrolaaseihin kuuluva entsyymi, joka hydrolysoi nitriilejä karboksyylihapoiksi ja ammoniakiksi ilman, että välivaiheena muodostuu amidia. Nitrilaasia esiintyy niin arkeoneissa, prokaryooteissa kuin eukaryooteissakin myös ihmisen elimistössä. Entsyymiä hyödynnetään merkittävissä määrin orgaanisen kemian synteeseissä. Nitrilaasin EC-numero on EC 3.5.5.1. Joskus nitrilaaksiksi kutsutaan myös toista entsyymiä nitriilihydrataasia (EC 4.2.1.84).
Esiintyminen ja toiminta
Nitrilaasi eristettiin ensimmäisen kerran kasveista vuonna 1964 ja sen havaittiin osallistuvan kasvifysiologiaan hydrolysoimalla indoli-3-asetonitriiliä auksiinina toimivaksi indoli-3-etikkahapoksi. Tämän jälkeen entsyymiä on eristetty monista muistakin eliöistä. Nitrilaasin rakenne on samanlaisista alayksiköistä koostuva homo-oligomeeri. Parhaiten tunnettu on Rhodococcus rhodochrous -bakteerin entsyymi. joka esiintyy soluissa inaktiivisena dimeerinä, mutta muodostaa molekyylimassaltaan 480 kDa olevan oligomeerin substraatin kuten bentsonitriilin läsnä ollessa.
Nitrilaasi kykenee hydrolysoimaan laajan kirjon erilaisia nitriilejä karboksyylihapoiksi ja ammoniakiksi. Entsyymistä on tunnistettu yli 200 aminohapposekvenssiltään toisistaan poikkeavaa muotoa, mutta niissä kaikissa on kolme katalyyttisesti tärkeää aminohappoa glutamiinihappoa, lysiiniä ja kysteiiniä. Lisäksi niiden tertiäärirakenne on samankaltainen α-β-β-α-rakenne. Eri eliöiden nitrilaasientsyymit voidaan jakaa kolmeen luokkaan substraattispesifisyyden perusteella. Luokkaan I kuuluvat entsyymit hydrolysoivat erityisesti aromaattisia nitriilejä, luokan II nitrilaasit hydrolysoivat tehokkaimmin alifaattisia nitriilejä ja luokan III nitrilaasit erityisesti aryyliasetonitriilejä.
Nitrilaasin katalysoiman reaktion reaktiomekanismi on toistaiseksi tarkasti tuntematon johtuen entsyymin kiderakenteen huonosta tuntemisesta. Sille on kuitenkin esitetty mahdollinen mekanismi perustuen kaikille nitrilaaseille yhteiseen kolmeen katalyyttisesti tärkeään aminohappoon. Ensimmäisenä vaiheena on entsyymin aktiivisenkohdan nukleofiilinen kysteiiniaminohapon reaktio nitriilin syanoryhmän hiiliatomin kanssa. Näin muodostuu välituotteena tioimidaatti, joka reagoi muodostaen tetraedrimäisen välivaiheen. Tämä välivaihe hajoaa muodostaen tioesterisidoksen nitriilin ja nitrilaasin kysteiiniaminohapon välille ja ammoniakki poistuu lähtevänä ryhmänä. Viimeisessä vaiheessa tioesterisidos hydrolysoituu happamissa olosuhteissa ja karboksyylihappo vapautuu. Glutamiinihappo toimii reaktiossa emäksisenä katalyyttinä ja lysiini stabiloi tetraedrimäistä välivaihetta.
Nitrilaasin hyödyntäminen
Nitrilaasia tuottavat erityisesti Rhodococcus-suvun bakteerit esimerkiksi R. rhodochrous ja R. ruber ja näiden eniten käytetään näiden bakteerien tuottamia entsyymejä. Nitrilaasia hyödynnetään paljon orgaanisen kemian synteeseissä. Erityisen merkittävää on R-mantelihapon ja sen johdannaisten tuottaminen mantelonitriilistä ja johdannaisista, koska niitä käytetään valmistettaessa useita lääkeaineita. Nitrilaasia voidaan hyödyntää asymmetrisessä synteesissä, koska monet entsyymit hydrolysoivat vain tietyn konfiguraation omaavia nitriilejä jättäen toisen enantiomeerin hydrolysoimatta. Tätä ominaisuutta voidaan käyttää myös hyödyksi erotettaessa eri nitriilien enantiomeereja toisistaan resoluutiolla, jolloin väärä enantiomeeri hydrolysoituu ja haluttu enantiomeeri säilyy hydrolysoimattomana ja voidaan eristää liuoksesta.
Itä-Suomen hovioikeus
thumb|200 px|Itä-Suomen hovioikeuden sinetti Itä-Suomen hovioikeus on Suomen hovioikeuksista kolmanneksi vanhin. Se aloitti toimintansa Viipurissa Viipurin hovioikeuden nimellä vuonna 1839. Toimittuaan sata vuotta Viipurissa hovioikeus siirtyi talvisodan myötä Heinolan kautta Kuopioon vuonna 1940. Hovioikeuden nimi muutettiin 2.3.1945 Itä-Suomen hovioikeudeksi. Se on Suomen ainoa hovioikeus, jonka nimessä esiintyy alueen nimi.
Hovioikeuden toimintaa johtaa presidentti. Antti Savela aloitti Itä-Suomen hovioikeuden presidenttinä 1.12.2020. Ennen Savelaa virkaa hoiti Pertti Nieminen. Nieminen työskenteli Itä-Suomen hovioikeuden presidenttinä vuosina 2014–2020. Häntä ennen 1. huhtikuuta 2012 alkaen määräaikaisena presidenttinä toimi Olavi Snellman, joka toimi nimitettäessä hovioikeudenlaamannina. Määräaikaisuuden syynä olivat muutokset hovioikeuksien toiminnassa. Kouvolan hovioikeus yhdistettiin Itä-Suomen hovioikeuteen 1. huhtikuuta 2014. Kouvolaan jäi Itä-Suomen hovioikeuden pysyvä istuntopaikka.
Itä-Suomen hovioikeudessa on presidentin lisäksi tuomareina yksi hovioikeudenlaamanni ja 28 hovioikeudenneuvosta, kaksi asessoria ja 12 hovioikeuden esittelijää. Lisäksi hovioikeudessa on kansliapäällikkö, hallintosihteeri, talous- ja henkilöstösihteeri, kirjaaja, apulaiskirjaaja, informaatikko, kolme notaaria, 12 lainkäyttösihteeriä ja virastomestari. Vakinaisten virkojen määrä on 64.
Annettuja ratkaisuja oli 1 187 vuonna 2020.
Historiaa
Viipurin hovioikeuden perustaminen liittyy niin sanottuun Strömbergin juttuun. Nimismies F. A. Strömberg oli kasakoiden avulla häätänyt niskuroivia talonpoikia sillä seurauksella, että Antti Repo -niminen talonpoika kuoli kasakoiden keihästämänä. Strömberg joutui syytteeseen, jota kenraalikuvernööri, ruhtinas Alexander Mensikov ei voinut hyväksyä. Turun hovioikeus tuomitsi Strömbergin mestattavaksi osallisuudesta tappoon. Kenraalikuvernööri saattoi asian keisarin ratkaistavaksi, joka vapautti päätöksellään 3. tammikuuta 1839 Strömbergin kaikesta vastuusta. Samana päivänä keisari antoi julistuksen uuden hovioikeuden perustamisesta Viipuriin. Uuden hovioikeuden ensimmäinen presidentti oli kreivi Carl Gustaf Mannerheim vuosina 1839–1854.