cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kenny McCormick
Kuolemat
Jakson "Cripple Fight" eräässä kohtauksessa Timmy antaa Jimmylle Kennyn puvun suututtuaan Jimmylle ja Jimmy pukee sen päälleen. Jimmyn kävellessä pois hänen ympärillään tapahtuu samantapaisia hengenvaarallisia asioita, jotka ovat usein aiheuttaneet Kennylle kuoleman, mutta joista Jimmy kuitenkin selviää. Kennyn oranssi puku saattaisi siis tuottaa huonoa onnea ja aiheuttaa hänen jatkuvasti toistuvat menehtymisensä. Jotkut Kennyn kuolemat ovat vain jakson loppuhuipennuksia, ja myöhempien jaksojen takaumissa käy ilmi että Kenny ei oikeasti kuollutkaan. Sarjan luojat Trey Parker ja Matt Stone ovat kertoneet tappaneensa Kennyn niin usein ja raa'asti hänen köyhyytensä takia.
Kenny selvisi hengissä ensimmäisen kerran joulujaksossa ”Jouluhenkilö” ("Mr. Hankey, the Christmas Poo"), ja seitsemännestä kaudesta lähtien Kenny on kuollut vain harvakseltaan. Trey Parker ja Matt Stone ovat kertoneet luopuneensa Kennyn tappamisesta joka jaksossa, koska kyllästyivät keksimään aina erilaisia tapoja saada Kenny hengiltä. Kennyn kuolema on pelastanut monesti muut pojat ja joskus jopa koko maailman; Kennyn ansiosta taivas voitti helvetin jaksossa "Best Friends Forever".
Nippon seishi Cranes
{{Jääkiekkoseura | joukkueen_nimi = Nippon seishi Cranes | aikaisemmat_nimet = | taustaväri = Black | tekstin_väri = red | logo = Nipponpapercranes logo.gif | toissijainen_logo = | meneillään = | perustettu = 1949 | kotiareena = Kushiro Ice Arena | kapasiteetti = | kotikaupunki = {{japanin lippu}} Kushiro, Hokkaidō | sarjataso = Asia League Ice Hockey | värit = {{colorbox|Black}} {{colorbox|Red}} {{colorbox|dodgerblue}} {{colorbox|white}} | päävalmentaja = {{japanin lippu}} Hiroaki Sasaki | toimitusjohtaja = | puheenjohtaja = | omistaja = Nippon seishi | kapteeni = | mestaruudet = Japanin mestaruus (2006) (2007) Asia League Ice Hockey (2003-04} (2006-07) (2008-09) | hopeaa = | pronssia = }}
Nippon seishi Cranes on japanilainen jääkiekkoseura, joka pelaa Asia League Ice Hockey -ammattilaisliigassa.
Luettelo Val-de-Marnen kunnista
Tämä on luettelo Val-de-Marnen departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 47 kuntaa.
(CAS) Haut Val de Marnen communauté d'agglomération, luotu vuonna 2001. (CAN) Nogent-Le Perreux'n communauté d'agglomération, luotu vuonna 2000. (CAC) Plaine Centrale du Val de Marnen communauté d'agglomération, luotu vuonna 2001. (CAV) Val de Bièvren communauté d'agglomération, luotu vuonna 2000.
Friedrich Waismann
Friedrich Waismann (21. maaliskuuta 1896 – 4. marraskuuta 1959) oli itävaltalainen matemaatikko, fyysikko ja filosofi. Hänet tunnetaan ennen kaikkea Wienin piirin jäsenenä ja yhtenä loogisen positivismin pääteoreetikoista.
Waismann syntyi Wienissä ja opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa Wienin yliopistossa. Vuonna 1922 hän alkoi opiskella filosofiaa Wienin piirin perustajan Moritz Schlickin oppilaana. Waismann muutti Isoon-Britanniaan vuonna 1938. Hän opetti tieteenfilosofiaa Cambridgen yliopistossa vuodesta 1937 vuoteen 1939 ja matematiikkaa Oxfordin yliopistossa vuodesta 1939 kuolemaansa saakka.
Vuosien 1927 ja 1936 välisenä aikana Waismann kävi laajoja keskusteluja Ludwig Wittgensteinin kanssa matematiikan filosofiasta ja kielifilosofiasta. Nämä keskustelut julkaistiin teoksessa Ludwig Wittgenstein and the Vienna Circle (1979, toim. B. F. McGuinness). Myös muut piirin jäsenet (mukaan lukien Schlick, Rudolf Carnap ja Herbert Feigl) kävivät keskusteluja Wittgensteinin kanssa, mutta eivät yhtä paljon kuin Waismann. Vuonna 1934 Wittgenstein ja Waismann suunnittelivat yhteistä kirjaa, mutta suunnitelmasta luovuttiin, kun heidän filosofiset eronsa tulivat ilmeisiksi.
Teoksessa Introduction to Mathematical Thinking: The Formation of Concepts in Modern Mathematics (1936) Waismann esitti, että matemaattiset totuudet ovat totta vain tavan vuoksi, ei välttämättöminä (tai todennettavina) totuuksina. Hänen kootut luentonsa, The Principles of Linguistic Philosophy (1965) sekä How I See Philosophy (1968, toim. R. Harré), kokoelma kirjoituksia, julkaistiin postuumisti.
Johan Jakob Nordström
thumb|Johan Jakob Nordström Johan Jakob Nordström (20. joulukuuta 1801 Turku – 17. toukokuuta 1874 Tukholma ) oli suomenruotsalainen juristi, professori ja arkistonhoitaja.
Nordströmin vanhemmat olivat sorvari Matti Nordström ja Katariina Holmberg ja hänen puolisonsa vuodesta 1829 Anna Kristiana Synnerberg, valtioneuvos Erik Johan Synnerbergin tytär. Nordström kävi Turun katedraalikoulun, tuli ylioppilaaksi 1818, ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1822 ja filosofian tohtoriksi 1823. Tuomarin tutkinnon hän suoritti 1824 ja lainopin kandidaatin tutkinnon 1825. Seuraavana vuonna hänestä tuli ylimääräinen konsistorin amanuenssi ja auskultantti Turun hovioikeuteen. Vuonna 1827 hänestä tuli talous- ja kauppalain apulaisopettaja Helsingin yliopistoon ja 1828 kansain-, talous- ja valtio-oikeuden ja kansantalouden apulaisopettaja. Nordström hoiti kansantalouden professorin virkaa 1828–1829 ja 1832–1833. Lainopin lisensiaattitutkinnon hän suoritti 1829, lainopin tohtoriksi hänet vihittiin 1840 ja jo aiemmin hoitamaansa professorin tehtävään hänet nimitettiin 1834. Hän hoiti tätä tehtävää vuoteen 1846 asti, jolloin hän siirtyi Ruotsin valtionarkiston pääjohtajaksi. Tässä virassa Nordström oli kuolemaansa asti. Ruotsin valtiopäivien ensimmäisen kamarin jäsen hän oli 1867–1874.
Nordström kirjoitti vuonna 1834 Helsingfors Morgonbland -lehteen juttusarjan, joka julkaistiin myös erillisenä kirjasena ja oli tavallaan ensimmäinen Suomen asukkaille tarkoitettu Tallinnan-opas.
Walter Steiner (soutaja)
Walter Steiner (s. 10. syyskuuta 1946) on sveitsiläinen entinen soutaja. Hän edusti seuratasolla SC Richteswiliä. Steiner osallistui Münchenin olympialaisissa 1972 perämiehettömiin nelikkoihin, joissa Sveitsi sijoittui yhdenneksitoista.
De Broglien aallonpituus
De Broglien aallonpituus on hiukkasen aallonpituus kvanttimekaniikassa.
Aeropro
thumb|Aeropron [[Eurofox-lentokone]] Aeropro .s.r.o. on slovakialainen kevytilmailun lentokoneiden valmistaja.
De Broglien aallonpituus
Louis de Broglie huomasi, ettei fotoni ole ainoa hiukkanen, jolla on sekä hiukkasluonne että aaltoluonne. Vuonna 1924 hän teki väitöskirjassaan hypoteesin, että myös ainehiukkasilla, kuten elektroneilla, on aaltoluonne. Hän esitti hiukkasten aallonpituuden laskemiseen kaavan : jossa
Aeropro
Yhtiö on valmistanut lentokoneita vuodesta 1990. Yhtiön tuote oli aluksi nimeltään FOX, mutta sen nimi muutettiin muotoon Eurofox vuoden 1995 aikana uudistetun mallin myötä. Lentokone uudistettiin myös vuonna 1999. Yhtiön tehtaat sijaitsevat Nitrassa, Lounais-Slovakiassa.
Eurofox-konetta markkinoidaan Euroopassa ultrakevyenä lentokoneena ja USA:ssa LSA-luokan lentokoneena. Eurofox-koneita on myyty alkuvuoteen 2010 mennessä noin 300 kappaletta.
Courmayeur
Courmayeur on Italian luoteisnurkassa sijaitsevaan Aostanlaakson autonomiseen alueeseen kuuluva kunta. Kunta sijaitsee Euroopan korkeimman vuoren Mont Blancin kupeessa ja siellä asuu 2 825 asukasta. Courmayeurissa sijaitsee talviurheilukeskus ja sen läpi kulkee Pojoen sivujoki Dora Baltea. Courmayeurin yhdistää Ranskan puolella sijaitsevaan Chamonix’in 11,6 kilometriä pitkä vuonna 1965 valmistunut Mont Blancin tunneli.
Talviurheilukeskus
Courmayeurin talviurheilukeskuksessa kylä sijaitsee 1 200 metrin korkeudella, ja sieltä pääsee nousemaan hissillä 2 624 metrin korkeudelle. Hoidettuja rinteitä siellä on 100 kilometriä.
Courmayeurin aluejako
Courmayeurin kunta jakautuu yhdeksään pienempään alueeseen eli niin kutsuttuun "frazioneen".
André-Charles Boulle
André-Charles Boulle (11. marraskuuta 1642 Pariisi – 28. maaliskuuta 1732 Pariisi) oli ranskalainen koristeupotuksen uranuurtaja. Hän saavutti mestarin arvonimen vuonna 1666. Hän työskenteli pitkän uransa aikana eniten Ranskan hovissa ja oli varsinkin Ludvig XIV:n suosiossa. Nimitys boulle-tekniikka on yhä käytössä, kun hänen kehittämistä tekniikoistaan keskustellaan. Tekniikat ovat yhä käsityöläisten käytössä.
Vaikka jo ainakin keskiajalta lähtien erityisesti Italiassa oli luostarien seinissä käytetty koristeupotustekniikkaa muutenkin kuin perinteisenä intarsiana eli puuta puuhun, juuri Boullen nimi yhdistetään metallien, helmiäisen, norsunluun ja kilpikonnankuoren yhdistämiseen upotustekniikkaan, ja Boullea pidetään etenkin arkkujen ja rasioiden upotusmenetelmien kehittäjänä ja keksijänä. Hänen työtään jatkoivat hänen neljä poikaansa, ja boulle-upotuksista tuli hyvin suosittuja Ranskassa ja muuallakin Euroopassa.
Boullen kehittämässä tekniikassa koristekuviot tehdään kahdesta materiaalista, joista toinen on vuoroin kuviona, toinen taustana. Kuviot leikataan kahdesta päällekkäisestä, eri materiaalista olevasta ohuesta levynkappaleesta samalla kertaa, jolloin saadaan aina yksi taustakappale ja yksi kuviokappale.
Lárnakan kansainvälinen lentoasema
Lárnakan kansainvälinen lentoasema on kansainvälinen lentoasema Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Se sijaitsee saaren etelärannikolla noin neljä kilometriä etelään Lárnakan kaupungista.
pienoiskuva|vasen|260px|Lentoaseman terminaalia sisältä. Lárnakan kansainvälinen lentoasema on Kyproksen tärkein lentoasema. Kyproksen tasavallan hallussa olevalla alueella on myös toinen kansainvälinen lentoasema, Páfoksen kansainvälinen lentoasema. Lisäksi Pohjois-Kyproksen puolella on kolmas suurempi lentoasema, Ercanin kansainvälinen lentoasema.
Lentoasema on rakennettu noin kahden metrin korkeudelle merenpinnasta. Lentoasemalla on yksi kiitotie, jonka pituus on metriä ja leveys 45 metriä.
Matkustajatilastot
Lähde:
Snellman (täsmennyssivu)
Snellman voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Evi Van Acker
Evi Van Acker (s. 23. syyskuuta 1985 Gent) on belgialainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa on Royal Belgian Sailing Club.
Van Acker osallistui Europe-luokassa ensimmäisiin arvokisoihinsa 2001, jolloin hän oli MM-kilpailujen 62. Hän vaihtoi myöhemmin Laser Radialiin, jossa hän oli viides vuoden 2006 MM-kisoissa. Van Acker oli Pekingin olympialaisissa 2008 kahdeksas ja seuraavalla kaudella MM-kilpailujen kuudes. Hän voitti hopeaa Perthissä pidetyissä maailmanmestaruuskisoissa 2011 ja sai seuraavana vuonna pronssimitalin Lontoon olympiakisoista.
Kerstin Alm
Kerstin Alm (s. 9. toukokuuta 1949 Saltvik ) on ahvenanmaalainen poliitikko, joka edustaa Ahvenanmaan keskustaa. Hän toimi Ahvenanmaan maakuntahallituksen kauppa- ja teollisuusministerinä vuosina 2003–2005. Alm on myös ollut Saltvikin kunnanjohtaja.
Huhtikuun 9. päivän tragedia
'''Huhtikuun 9. päivän tragedia''' viittaa tapahtumiin Tbilisissä, Georgian sosialistisessa neuvostotasavallassa 9. huhtikuuta 1989, kun puna-armeija hajotti neuvostovastaisen mielenosoituksen tappaen 20 henkeä ja haavoittaen lukuisia muita. 9. huhtikuuta muistetaan nykyään Georgiassa "kansallisen yhtenäisyyden päivänä", joka on kansallinen vapaapäivä.
Johdanto
Nationalistisen ja Neuvostoliiton vastaisen liikkeen toiminta muuttui aktiivisemmaksi Georgian SNT:ssä vuonna 1988. Neuvostovastaiset poliittiset järjestöt organisoivat Tbilisissä useita lakkoja ja tapaamisia. Konflikti neuvostohallituksen ja georgialaisten nationalistien välillä syveni niin kutsutun Lykhnyn kokouksen jälkeen 18. maaliskuuta 1989, kun useat tuhannet abhaasit vaativat eroa Georgiasta ja neuvostotasavallan statuksen myöntämistä Abhasialle vuosien 1921–1931 tapaan. Vastatoimena neuvostovastaiset ryhmät järjestivät sarjan kokouksia ilman viranomaisten hyväksyntää, väittäen neuvostohallituksen käyttävän hyväkseen abhaasiseparatismia vastustaakseen nationalistista liikettä.
Protestit saavuttivat huippunsa 4. huhtikuuta 1989, kun kymmenet tuhannet georgialaiset kokoontuivat hallituksen rakennuksen eteen Rustavelis gamzirilla Tbilisissä. Mielenosoittajat, joita johti itsenäisyyskomitea (Merab Kostava, Zviad Gamsakhurdia, Giorgi Tšanturia, Irakli Bathiašvili, Irakli Tsereteli nuorempi ja muut), järjestivät rauhanomaisen mielenosoituksen ja nälkälakkoja, vaatien abhaasiseparatistien rankaisemista ja Georgian itsenäisyyden palauttamista. Paikalliset kommunistiviranomaiset menettivät tilanteen hallinnan pääkaupungissa eivätkä kyenneet enää hallitsemaan mielenosoitusta.
Mielenosoitukset
Huhtikuun 8. päivän iltana kenraalieversti Igor Rodionov, Transkaukasuksen sotilaspiirin komentaja, käski joukkonsa liikkeelle. Hetkiä ennen neuvostojoukkojen hyökkäystä Georgian patriarkka Ilia II puhui mielenosoittajille, ja pyysi heitä lähtemään Rustavelis gamzirilta ja hallituksen rakennuksen lähistöltä alueen lähelle ilmestyneiden neuvostopanssarivaunujen tuoman vaaran vuoksi. Mielenosoittajat kieltäytyivät hajaantumasta. Paikalliset georgialaiset miliisiyksiköt riisuttiin aseista juuri ennen operaatiota. 9. huhtikuuta kello 3.45 neuvostotankit ja joukot kenraali Aleksandr Lebedin komennuksessa ympäröivät mielenosoittajien alueen. Joukot saivat kenraalieversti Rodionovilta käskyn hajauttaa mielenosoittajat kadulta käyttäen kaikkia mahdollisia keinoja.
Neuvostojoukkojen pampuin ja metallilapioin aseistautunut erillisosasto lähestyi mielenosoittajia ja ympäröi heidät kaikilta puolilta, jättäen vapaaksi vain kapean alueen vetäytymiseen. Sotilaat alkoivat hyökätä mielenosoittajia kohti lyöden heitä metallilapioilla. Yksi tällaisten hyökkäysten uhri oli 16-vuotias tyttö, joka yritti paeta lähestyviä sotilaita mutta joka ajettiin hallituksen rakennuksen portaiden lähelle ja tapettiin lapioniskuilla päähän ja rintaan. Tytön äiti, joka myös haavoittui, raahasi hänet pois. Kyseinen hyökkäys taltioitiin videolle kadun vastapäisen rakennuksen parvekkeelta; rakennusta käytettiin myöhemmin Sobtšakin tutkimuksissa tapahtumien jälkipyykin aikana. Tutkimusraportti vahvisti myöhemmin neuvostojoukkojen samankaltaiset hyökkäykset 19 muuta naista kohtaan. Raportin mukaan mielenosoittajia vastaan käytettiin myös myrkkykaasua, joka johti oksenteluun, hengitysongelmiin ja halvauksiin.
20 henkeä, pääasiassa nuoria tyttöjä ja vanhoja naisia, kuoli ja yli 4 000 henkeä loukkaantui myrkkykaasun sekä pamppujen ja lapioiden iskujen aiheuttamien vammojen vuoksi. Aseistariisutut miliisit yrittivät evakuoida paniikkiin joutuneita ihmisiä, mutta opposition journalistien salaa kuvaama video näyttää, että sotilaat eivät sallineet lääkärien auttaa loukkaantuneita, ja sotilaat hyökkäsivät myös ambulanssien kimppuun. Videolle saatu kuva panssarivaunua tikulla hakkaavasta nuoresta miehestä muodostui Georgian neuvostovastaisen liikkeen symboliksi.
10. huhtikuuta neuvostohallitus antoi lausunnon, jossa se syytti mielenosoittajia aiheutuneista levottomuuksista ja julkisen turvallisuuden vaarantamisesta. Seuraavana päivänä Georgian televisio näytti väkivaltaisesti kuolleiden 19 naisen ruumiit, osoittaen neuvostosotilaiden toimineen äärimmäisen julmasti ja että menehtyneiden naisten kasvoja oli vaikea tunnistaa kasvojen vammojen ja päähän kohdistuneiden iskujen vuoksi. Neuvostohallitus syytti mielenosoittajia 20 henkilön kuolemasta, ja väitti mielenosoittajien talloneen toisiaan paniikissa heidän vetäytyessään sotilaiden tieltä. Tästä huolimatta Anatoli Sobtšak, neuvostokongressin jäsen, aloitti parlamentaarisen tutkimuskomission huhtikuun 9. päivän tapahtumista. Tutkimuksen valmistumisen jälkeen komissio tuomitsi puna-armeijan toimet. Komission raportti teki sotilaallisen voimankäytön mielenosoittajia vastaan Neuvostoliitossa vaikeammaksi. Sobtšakin raportti esitti yksityiskohtaisen kertomuksen rauhanomaisia mielenosoittajia vastaan käytetystä väkivallasta ja suositti tapahtumiin syyllisten sotilashenkilöiden asettamista syytteeseen.
Jälkipyykki
10. huhtikuuta, protestina edellisen päivän tapahtumia vastaan, Tbilisi ja muu Georgia menivät lakkoon ja maahan julistettiin 40 päivän suruaika. Ihmiset toivat paikalle valtavan määrän kukkia. Mielenosoitukset jatkuivat julistetusta hätätilasta huolimatta.
Neuvosto-Georgian hallitus erosi tapahtumien johdosta. Moskova väitti mielenosoittajien hyökänneen ensin, ja että sotilaiden täytyi vastata heidän hyökkäykseensä. Ensimmäisessä neuvostokongressissa (touko–kesäkuu 1989) Mihail Gorbatšov kiisti kaiken vastuunsa ja syytti tapahtumista armeijaa. Paljastukset liberaalissa neuvostomediassa ja perestroikaa kannattavan edustajan Anatoli Sobtšakin komission löydökset, jotka kerrottiin toisessa neuvostokongressissa joulukuussa 1989, johtivat noloon tilanteeseen Neuvostoliiton kovan linjan edustajille ja tapahtumiin osallistuneelle armeijan johdolle.
Perintö
Huhtikuun 9. päivän tragedia radikalisoi Georgian neuvostovaltaa vastustavan opposition. Muutamaa kuukautta myöhemmin snt:n korkeimman neuvoston 17.–18. marraskuuta pidetyssä kokouksessa tuomittiin virallisesti Georgian demokraattisen tasavallan miehitys ja liittäminen Neuvosto-Venäjään vuonna 1921.
9. huhtikuuta vuonna 1991, tragedian toisena vuosipäivänä, Georgian tasavallan korkein neuvosto julisti Georgian itsenäiseksi Neuvostoliitosta 31. maaliskuuta 1991 järjestetyn kansanäänestyksen tulosten mukaisesti.
Muistomerkki tragedian uhreille avattiin tapahtumapaikalla 23. marraskuuta vuonna 2004.
Sune Eriksson
Sune Eriksson (s. 19. maaliskuuta 1939) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hän edustaa liberaaleja. Eriksson oli Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsen 1979–1999, tuona aikana hän oli myös maakuntahallituksen maaneuvoksena vuosina 1988–1991 ja maakuntapäivien puhemiehenä 1995–2000. Vuodet 2001–2003 hän toimi maakuntahallituksen sosiaali- ja terveysministerinä.
Bruce Ivins
Bruce Edwards Ivins (22. huhtikuuta 1946 Lebanon, Ohio – 29. heinäkuuta 2008 Frederick, Maryland) oli yhdysvaltalainen bioasetutkija. Hän oli koulutukseltaan mikrobiologi ja rokotteiden asiantuntija. Yhdysvaltojen liittovaltion poliisi FBI pitää häntä vuonna 2001 julkisuudessa olleiden pernaruttokirjeiden levittäjänä. Ivins oli mieleltään häiriintynyt mutta arvostettu tutkija. Hän oli 36 vuotta Yhdysvaltojen armeijan tartuntatautien tutkimuslaitoksen tutkija. Ivins teki itsemurhan 29. heinäkuuta 2008 lääkemyrkytyksellä ja kuoli Frederick Memorial Hospitalissa Marylandin osavaltiossa.
Lapsuus ja nuoruus
Bruce Ivinsin vanhemmat olivat Thomas Randall Ivins ja Mary Johnson Knight. Bruce oli nuorin heidän kolmesta pojastaan. Hänen isänsä oli apteekkari ja omisti apteekin. Isä toimi paikallisessa Rotary-klubissa ja kauppakamarissa, äiti oli kotona ja toimi vapaaehtoisena koulun vanhempainyhdistyksessä.
Ivins oli kiinnostunut luonnontieteistä ja osallistui kouluaikana oppituntien ulkopuolellakin alan toimintaan. Hän järjesti maastoretkiä, teki koulun vuosikirjaa ja toimi koulun lehdessä. Hän oli mukana koulun kuorossa ja näytelmissä.
Koulutus ja ura
Ivins suoritti Cincinnatin yliopistossa B. S. -tutkinnon 1968, M. S. -tutkinnon 1971 ja Ph. D. -tutkinnon 1976, kaikki mikrobiologiasta. Hänen väitöskirjansa käsitteli taudinaiheuttajabakteerien myrkyllisyyden eri puolia. Väitöskirjatyön ohjaaja oli tohtori P. F. Bonventre.
Sergei Zaikov
Sergei Aleksandrovitš Zaikov (s. 23. syyskuuta 1987 Potanino) on kazakstanilainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa.
Bruce Ivins
Koulutus ja ura
Ivins toimi tiedeyhteisössä 36 vuotta ja niistä 18 vuotta johtavana biopuolustustutkijana Yhdysvaltojen armeijan tartuntatautien tutkimuslaitoksessa (USAMRIID) Fort Detrickissa Marylandissa Tutkittuaan legionella- ja kolerabakteereita hän kiinnostui 1979 pernarutosta sen jälkeen kun pernaruttoitiöitä oli päässyt karkuun neuvostoliittolaisessa Sverdlovskissa (Jekaterinburg) ja ainakin 64 oli kuollut. Ivins julkaisi ainakin 44 tieteellistä tutkimusta vuodesta 1969 lähtien. Ensimmäinen tiedossa oleva julkaisu käsitteli erästä valkosolutyyppiä makrofageja Chlamydia psittacin yhteydessä. Chlamydia psittaci on bakteeri, joka tarttuu eläimistä ihmiseen. Hän osallistui moniin pernaruttotutkimuksiin, esimerkiksi keuhkopernaruton hoidon tutkimukseen, joka ilmestyi 7. heinäkuuta 2008 lehdessä Antimicrobial Agents and Chemotherapy. Hyökkäysten jälkeisinä vuosina hän siteerasi usein tutkimuksissaan pernaruttokirjetapausta vuodelta 2001 korostaakseen tutkimustyönsä merkitystä. Vuonna 2006 arvostetussa Proceedings of the National Academy of Sciences -lehdessä julkaistussa tutkimuksessa hän kirjoittaa tutkijatovereidensa kanssa: "Lyhentämällä antibioottihoidon kestoa altistumisen jälkeisessä hoidossa bioterrorismitapauksessa kun on kyse B. anthracis -bakteerista liittämällä mukaan rokote, voi merkittävästi helpottaa ongelmia, joita pitkäaikainen antibioottihoito aiheuttaa. Rokotteen hyötyä on syytä harkita suunniteltaessa julkisen terveyden suhtautumista bioterrorismitapauksessa keuhkopernaruttoon sairastuneelle."
Sergei Zaikov
Zaikov juoksi kesällä 2012 Almatyssä 400 metrillä ennätyksekseen ajan 45,67 sekuntia. Hän osallistui samalla kaudella Lontoon olympiakisoihin, joissa hän putosi matkalla alkuerissä.
Bruce Ivins
Koulutus ja ura
Ivins on yksi niistä keksijöistä, jotka mainitaan kahdessa pernaruttorokotteen teknologiaa koskevassa patentissa. Molempien patenttien omistaja on hänen silloinen työnantajansa Yhdysvaltojen armeija.
The Unnamed Feeling
"The Unnamed Feeling" on kolmas single heavy metal -yhtye Metallican v. 2003 albumilta St. Anger. Kappale kertoo nimeämättömästä tunteesta (Hetfieldin mukaan ahdistuksesta), jota henkilö tuntee, kun hän on lähellä hallinnan menettämistä, juuri ennen kuin hän panikoi.
Bruce Ivins
Ajatusmaailma ja kiinnostuksen kohteet
Ivins oli roomalaiskatolinen. Paikallislehti Fredrick News-Post on julkaissut useita Ivinsin kirjoittamia lukijankirjeitä, joista ilmenee vanhoillisia katolisia poliittisia näkemyksiä. Yhdysvaltojen oikeusministeriö on siteerannut kirjeitä tapauksen yhteenvedossa viitteenä siitä, että hänellä on saattanut olla kaunoja katolisia senaattoreita Tom Daschlea ja Patrick Leahya kohtaan, jotka saivat pernaruttokirjeitä.
The Unnamed Feeling
Kappale julkaistiin musiikkivideon kanssa singlenä ainoastaan Australiassa. Se julkaistiin EP-levyn osana Isossa-Britanniassa. Malloyssin ohjaamalla videolla yhtye soitti lähes tyhjässä huoneessa, jonka seinät vähitellen lähenivät heitä läpi koko kappaleen. Tähän liittyi visuaalisia tarinoita useista ihmisiä kokemassa "nimeämättömän tunteen" omalla tavallaan.
Bruce Ivins
Ajatusmaailma ja kiinnostuksen kohteet
Hän säesti paikallisessa kirkossa Saint John the Evangelistissa, kuului Amerikan Punaiseen Ristiin ja harrasti jonglööri-temppuja. Hän soitti kosketinsoitinta kelttiläistä musiikkia esittävässä yhtyeessä ja sävelsi ja esitti lauluja toisiin tehtäviin siirtyville työtovereille.
The Unnamed Feeling
CD-singlen kansikuva valittiin kilpailulla, jossa fanit saivat esittää omia taideteoksia. Voittaja oli yksittäinen kuva mustasta sydämestä, valkoisella karkeasti hahmoteltulla ääriviivalla ja mustalla taustalla (vaikka singlen etukannessa on "Monster" heidän toisista singleistä St. Anger ja Some Kind of Monster).
Ottavio Bandini
Ottavio Bandini (25. lokakuuta 1558 Firenze – 1. elokuuta 1629 Rooma) oli italialainen kirkonmies. Hän opiskeli Firenzessä, Pariisissa, Salamancassa ja Pisassa. Hän toimi Fermon arkkipiispana vuosina 1595–1606 ja oli vuodesta 1596 yksi katolisen kirkon kardinaaleista. Kuollessaan hän oli Ostian kardinaalipiispa.
Bruce Ivins
Ajatusmaailma ja kiinnostuksen kohteet
Hän oli naimisissa Diane Ivinsin kanssa 33 vuotta, ja he adoptoivat kaksi lasta: pojan Andyn ja tyttären Amandan. He asuivat vaatimattomassa talossa Cape Codissa Fort Detrickin lähellä, ja hän pääsi kävellen töihin. Diane Ivins oli kotiäiti, joka piti perhepäivähoitopaikkaa heidän kodissaan.
Dionne Pounds
Pounds aloitti uransa Kotkan Työväen Palloilijoissa ja voitti Peli-Karhujen joukkueessa Suomen cupin. Hän siirtyi vuonna 2002 Yhdysvaltoihin ja edusti siellä Pasadena City Collegea ja Lamar Universitya.
Pounds oli SM-sarjan tilastoykkönen onnistuneitten kolmen pisteen heittojen lukumäärässä kausina 2007–2008 (2,3 / ottelu) ja 2008–2009 (2,61 / ottelu).
Heinäkuussa 2016 Pounds teki sopimuksen Espoo Unitedin kanssa.
Dionne Poundsin isä Larry Pounds on yhdysvaltalaissyntyinen, sittemmin Suomen kansalaisuuden saanut koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Dungeness
thumb|Ilmakuva Dungenessin niemimaasta. Dungeness on niemimaa Kentin rannikolla Englannissa. Niemimaa ja sen tyvi muodostavat Romneyn kosteikkoalueen, jonka laajuus on 260 neliökilometriä. Alue on merkittävä luonnonsuojelualue.
Niemellä sijaitsee Dungenessin ydinvoimala. Voimalan A-yksikkö suljettiin 2006, mutta B-yksikkö jatkaa edelleen toimintaansa.
Heikki Huikuri
Heikki Veli Huikuri (s. 26. kesäkuuta 1952 Haukipudas) on suomalainen lääketieteen professori.
Huikurin vanhemmat ovat liikkeenharjoittaja Alpo Huikuri ja Liisa Späd. Hän tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1971 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1977 ja tohtoriksi 1983 Oulun yliopistosta. Huikuri työskenteli terveyskeskuslääkärinä 1977–1979, Oulun yliopistollisen sairaalan sisätautien klinikan apulaislääkäri hän oli 1979–1984 ja erikoislääkäri vuodesta 1984. Oulun yliopiston sisätautiopin ja erityisesti kardiologian dosentti hän oli 1989–1998 ja professori vuodesta 1998. Vierailevana professorina Floridassa Huikuri toimi 1998–1999, samaan aikaan hän oli Suomen kardiologisen seuran varapuheenjohtaja. Sittemmin Huikuri on toiminut Oulun yliopistollisen sairaalan ylilääkärinä. Hänelle myönnettiin kardiologian alan tutkimuksistaan Sydäntutkimussäätiön jakama Sydäntutkimuksen suurpalkinto vuonna 2005.
Huikurille on myönnetty vuoden 2015 Matti Äyräpään palkinto. Hänen johtamansa tutkijaryhmä on selvittänyt sydänpysähdyksen riskejä EKG:ssa havaittujen poikkeamien avulla ja tunnistanut uuden, nuorten ihmisten äkkikuolemia aiheuttavan tautiryhmän, idiopaattisen sydänlihasfibroosin.
Huikuri valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2013.
Huikurin puoliso on Pirkko Rautio.
Luettelo Seine-Saint-Denis’n kunnista
Tämä on luettelo Seine-Saint-Denis'n departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 40 kuntaa.
(CAC) Clichy-sous-Bois-Montfermeil'n communauté d'agglomération, luotu vuonna 2001.
(CAS) Plaine Communen communauté d'agglomération, luotu vuonna 2001.
YL:n Pelimiehet
YL:n Pelimiehet on suomalainen kansanmusiikkiyhtye, jota yhdistää Ylioppilaskunnan Laulajat.
Stefanus III
Stefanus III oli paavina 1. heinäkuuta 768 – 24. tammikuuta 772. Hän syntyi Sisiliassa vuoden 720 paikkeilla. Hän muutti Roomaan Gregorius III:n ollessa paavina ja nousi palvellessaan seuraavia paaveja yhä ylemmäs kirkollisessa hierarkiassa.
Stefanus III nousi paaviksi, kun vastapaavi Konstantin II pakotettiin eroamaan. Hänen paaviuskautensa politiikka oli kallellaan enemmän langobardeihin kuin frankkeihin päin.
On huomattava, että Stefanus-nimisten paavien numeroinnissa on erilaisia käytäntöjä, sillä ennen Stefanus II:ta ehdittiin valita toinen Stefanus-niminen paavi, jota ei ehditty kuitenkaan siunata tehtäväänsä, ennen kuin hän kuoli sydänkohtaukseen.
Ruoholahden tilateos
Ruoholahden tilateos on Juhana Blomstedtin tekemä tilateos Ruoholahden metroasemalla Helsingissä. Teos alkaa aseman ylätasanteelta porraskuilun otsakkeesta ja ulottuu laituritasolle asti. Teos on tehty käyttäen sinisiä ja valkoisia keraamisia laattoja. Siihen kuuluu myös laiturialueella sijaitseva kohtauspaikka. Teos on valmistunut vuonna 1993.
Vesiputous (maalaus)
Vesiputous on suomalaisen taiteilijan Fanny Churbergin öljyvärein vaneriin kiinnitetylle kankaalle maalaama maalaus, 30×48 cm, jonka Churberg maalasi vuonna 1877. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Churberg käytti maalauksessaan kuivaa laastimaista väriainetta, taittamattomia paikallisvärejä sekä valkoista ja mustaa. Tämä oli hänelle tavallista. Tuona aikana tämä oli poikkeuksellista ja hänen teoksiaan ei usein ymmärrettykään, vaan niitä kritisoitiin karkeiksi ja koviksi. Churberg piirsi todennäköisesti Vesiputouksen ensin luonnossa lyijykynällä värimerkinnöin ja maalasi sen sitten ateljeessa öljyvärein.
Teoksen valmistumisvuosi oli Fanny Churbergille tuottelias vuosi. Hän osallistui tuona vuonna Suomen taideyhdistyksen maisemamaalaus kilpailuihin kuudella teoksella, ja vuosinäyttelyyn 17 teoksen ryhmällä.
Säärenjärvi
Säärenjärvi on Kauhajärven kylässä Kauhajoella sijaitseva pienehkö järvi. Pinta-alaa järvellä on 5,2 hehtaaria ja rantaviivaa kaikkiaan yhden kilometrin verran. Säärenjärvi kuuluu Heikkilänjoen ja Hukanluoman vesistöalueeseen ja sen päävesistö on Lapväärtinjoki.
Viktor Anufrijev
Viktor Anufrijev (ven. Виктор Ануфриев) (s. 1958) on venäläinen taidemaalari. Hän on tunnettu symbolismin edustajana. Viktor Anufrijevin lapsuus loi ne teemat, jotka ovat esillä hänen maalauksissaan ja ikoneissaan. Hän syntyi Volga-joen varrella Gorodetsissa, pienessä venäläiskaupungissa, joka on tunnettu taidehistoriastaan.
Anufrijev on pääasiassa tunnettu figuratiivisista maalauksistaan ja ikoneistaan.
Anifrijev syntyi vuonna 1958. Hänen äitinsä työskenteli lääkärinä ja isä paikallisella tehtaalla insinöörinä. Vaikka hänen vanhempansa olivat toimihenkilöitä, heidän elantonsa oli vaatimatonta, mikä innoitti heidät aloittamaan turkisvaateliikkeen, joka voitolliseksi tultuaan tarjosi perheelle paremman elintason. Se myös sittemmin kustansi Viktorin opinnot taidekouluissa. Hänen kotikaupunkinsa on tunnettu omasta maalaustyylistään nimeltä Gorodets Lubok, joka altisti Viktorin taiteelle pienestä saakka.
Anufrijev sai peruskoulutuksensa graafisissa taiteissa Gorodetsin pedagogisessa lukiossa. Hän valmistui vuonna 1978, mitä seurasi kaksivuotinen kausi itseopiskelua Moskovan museoissa ja näyttelyissä. Tämä oli hänelle merkityksellistä aikaa koska hänen taiteensa muotoutui omanlaiseksi ekspressionistiseksi tyylikseen. Hänen sisäänpääsynsä vuonna 1982 Muhinen akatemian muotoilukouluun Pietarissa ja myöhemmin Monumentaalisen maalauksen kouluun olivat hänen koulutuksensa viimeiset vaiheet. Siinä missä venäläiset museot olivat avanneet taiteen maailman hänelle, Akatemia auttoi häntä kehittämään uusia tekniikoita. Hänestä tuli taiteilija ja siten hyväksytyksi jäseneksi Taiteilijoiden liittoon Venäjällä vuonna 1994.
Hänen maalauksissaan näkyy ikonimainen kuvasto, monimutkainen symboliikka ja toisinaan arvoitukselliset sensuellit sävyt.
Vuodesta 1997 Anufrijevin töitä on ollut esillä lukuisissa kansainvälisissä taidegallerioissa ympäri Eurooppaa ja Etelä-Amerikkaa. Nykyään hänen työnsä ovat yksityiskokoelmissa Venäjällä, Pohjoismaissa, Euroopassa, Etelä-Amerikassa ja Yhdysvalloissa.
Manitoba Provincial Highway 6
right|thumb|200px|Manitoba Provincial Hwy 6 Manitoba Provincial Highway 6 on Manitoban provinssissa Kanadassa sijaitseva valtatie. Se alkaa Thompsonin kaupungin etelälaidalta, ja jatkuu Winnipegjärven länsirantaa Wabowdenin, Grand Rapidsin ja Gypsumvillen kautta Winnipegin kehätielle Perimeter Highwaylle. Tie on rakennettu nikkelin kuljetusta varten, ja se on pohjoisen Manitoban päätie.
Jukka-Pekka Tuomanen
Jukka-Pekka Tuomanen (s. 4. joulukuuta 1985 Lohja) on suomalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Tuomanen on Lohjan Pallon kasvatti. Hän on pelannut Veikkausliigassa JJK Jyväskylässä, FF Jarossa ja Turun Palloseurassa. Tuomanen on pelannut kaksi ottelua Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Unelma (veistos)
thumb|250px|Oona Tikkaoja, Unelma, 2012 Kannelmäen Sitra-torilla. Unelma on kuvataiteilija Oona Tikkaojan siirrettävä julkinen veistos. Se julkistettiin ensimmäisen kerran Helsingin Kalliossa Siltasaarenkadulla metroaseman läheisyydessä niin sanotulla Unioninakselilla elokuussa 2012. Veistos sijoitettiin uudelleen Kannelmäen Sitratorille, jossa se julkistettiin marraskuussa 2013. Teos on monivärinen ja muistuttaa hieman kuumailmapalloa tai karusellia ja sisältää tuulivoimalla liikkuvan Savonius-roottorin.
Teos on noin kymmenen metriä korkea ja teosmateriaaleina on käytetty terästä ja polykarbonaattia.
Kyläsaaren jätteenpolttolaitos
Kyläsaaren jätteenpolttolaitos oli Helsingin Kyläsaaressa vuosina 1962–1983 toiminut jätteenpolttolaitos.
Unelma (veistos)
Unelma juhlisti Helsinki 200 vuotta pääkaupunkina -juhlavuotta sekä Design-pääkaupunkivuotta 2012 ja se suunniteltiin väliaikaiseksi.
Kyläsaaren jätteenpolttolaitos
Jätettä paloi laitoksessa enimmillään 100 000 tonnia vuodessa. Tuolloin ei ollut ilmansuojelulakia eikä noki- ja savupäästöjä vähentävää tekniikkaa, joten laitos aiheutti haittaa ympäristölleen. Laitos päästi ilmaan suuria määriä raskasmetalleja ja siitä tuli huonomaineinen, ”jätteenpolton painajainen”. Helsingin kaupungin halutessa kolminkertaistaa laitoksen toiminnan nousi sitä vastaan vuonna 1979 kansalaisliike. Liike keräsi 15 000 ihmisen allekirjoittaman adressin jätteenpolton lopettamisesta silloiselle kaupunginjohtaja Raimo Ilaskivelle. Kansalaistoiminnan seurauksena laitos suljettiin vuonna 1983, eikä uutta päätetty rakentaa. Liikkeen laatiman vaihtoehtoisen jätehuoltosuunnitelman seurauksena Helsingissä alettiin enemmän pohtia ja kehittää sekä toteuttaa kierrättämistä. Laitoksen maamerkki, savupiippu, räjäytettiin vuonna 1988. Piipun tynkä on edelleen näkyvissä.
Unelma (veistos)
Koska veistosten siirtokustannukset ovat korkeat, noin 20 000–25 000 euroa, niitä ei siirretä usein. Unelman siirtokustannuksista Kannelmäen Sitratorille vastasi pääosin Helsingin kaupungin Lähiö-projekti ja lisäksi Helsingin kaupungin taidemuseo osallistui kustannuksiin jonkin verran.
Tikkaoja on käyttänyt lähtökohtana teokselleen kuumailmapalloa, joka pyrkii korkeuksiin sitä ympäröivien rakennusten tavoin, ideoita on haettu myös tivolilaitteista. Taiteilijan mukaan "Unelma liittyy niin ihmisen haaveisiin ymmärtää luonnon mysteerejä, tavoitella fyysisiä ja filosofisia korkeuksia kuin unelmoida kauneudesta ja järjestyksestä.".
Ivan Denisovitshin päivä (elokuva)
Ivan Denisovitshin päivä (myös Päivä Ivan Denisovitshin elämässä,, ) on norjalais-englantilainen vuonna 1970 valmistunut elokuva, joka perustuu Aleksandr Solženitsynin romaaniin Ivan Denisovitšin päivä. Elokuvan ohjasi viipurilaissyntyinen Casper Wrede.
Elokuvan ensi-iltaa suunniteltiin kaikkiin pohjoismaiden pääkaupunkeihin muutamaa päivää ennen Nobelin kirjallisuuspalkinnon luovuttamista Solženitsynille. Kirjailija ei kuitenkaan tullut palkinnonjakotilaisuuteen, koska arveli Neuvostoliiton viranomaisten pakottavan häntä jäämään länsimaihin. Elokuva sai ensi-illan Ruotsissa 7. joulukuuta 1970.
Julkaisukielto Suomessa
Jörn Donner yritti saada elokuvaa esitettäväksi Suomeen, mutta Valtion elokuvatarkastamo kielsi sen esittämisen 28. helmikuuta 1972 äänin 5–4. Donner valitti päätöksestä korkeimpaan hallinto-oikeuteen, mutta se vahvisti elokuvatarkastamon päätöksen muuttumattomana 24. toukokuuta 1972. Valtion elokuvatarkastamon johtajan Jerker Erikssonin mukaan elokuva kiellettiin aikoinaan ulkopoliittisista syistä. Sen katsottiin voivan vaarantaa Suomen suhteita muihin maihin eli Neuvostoliittoon. Kun elokuva esitettiin Ruotsin televisiossa vuosina 1972 ja 1974, Ruotsin television Ahvenanmaalla sijainnut linkkimasto suljettiin, jotta suomalaiset eivät voisi nähdä elokuvaa. Elokuvan sensuroinnin Suomessa paljasti tuoreeltaan ruotsalainen iltapäivälehti Expressen, joka oli tullut tunnetuksi kriittisestä asenteestaan suomettumisilmiötä kohtaan.
Englannissa asunut ohjaaja Wrede ei halunnut aikoinaan ryhtyä kamppailemaan elokuvan sallimisen puolesta, sillä hän pelkäsi kiusallisen asian herättävän kielteistä julkisuutta ulkomailla.
Elokuvien esityskiellot ulkopoliittisista syistä päättyivät Suomessa, kun Jäätävä polte sai ensi-iltansa 9. joulukuuta 1986. Suomessa Ivan Denisovitshin päivä esitettiin julkisesti ensimmäistä kertaa Suomen elokuva-arkiston elokuvateatteri Orionissa 9. ja 12. joulukuuta 1993 ja vaasalaisessa elokuvakerhossa marraskuussa 1994. Elokuvan ensimmäinen televisiolähetys Suomessa oli 27. lokakuuta 1996 Yleisradion TV1:ssä.
Elokuvasta
Elokuvan tekijät ovat pitäytyneet tarkkaan Solženitsynin alkuperäisessä romaanissa, joka julkaistiin Neuvostoliitossa jo 1962. Neuvostoliiton poliittisen ilmapiirin vaihtuminen 60-luvun puolivälissä näyttää tuntuneen suoraan Suomessakin.
Casper Wrede teki Solženitsyn-filmatisointinsa englannin kielellä. Todentuntuinen vankileiri rakennettiin lumiseen Norjaan. Kuvaajana oli maailman huippunimiin kuuluva ruotsalainen Sven Nykvist, joka samoin kuin pääosaa näytellyt Tom Courtenay osallistui projektiin palkkaa vaatimatta. Molemmat olivat Wreden vanhoja tuttuja.
Ohjaajan poika David Wrede kertoo Solženitsynin kirjoittaneen isälleen: "– – olette tehneet hyvän elokuvan, joka on totuuteen, mielialaan ja tunnelmaan asti todellinen."
Ergometriini
Ergometriini (myös ergonoviini) on ergoliinijohdannainen ja heterosyklinen kemiallinen yhdiste. Ergometriini kykenee supistamaan kohdun ja verisuonten sileää lihaskudosta. Ergometriinia esiintyy torajyvässä.
Ergometriini on luokiteltu Suomessa lääkeaineeksi ja sen ATC-koodi on G02AB03. Yhdistettä käytetään lääkinnällisesti esimerkiksi antamalla sitä yhdessä oksitosiinin kanssa vastasynnyttäneelle äidille, jotta tämä voi synnyttää istukan.
Nelson House
Nelson House on kylä sekä Nisichawayasihk Cree Nation -intiaanireservaatin keskuspaikka. Kylä sijaitsee Nelsonjoen sivuhaaran varrella Winnipegjärven pohjoispuolella Manitobassa Kanadassa, noin 65 kilometriä Thompsonin kaupungista länteen. Vuonna 2006 kylän väkiluku oli 54, ja sitä ympäröivän reservaatin väkiluku oli 3 373. Kylän pinta-ala on 7,06 neliökilometriä.
Bruno Foresti
pienoiskuva|Bruno Foresti vuonna 2015. Bruno Foresti (6. toukokuuta 1923 Brescia, Italia – 26. heinäkuuta 2022 ) oli italialainen kirkonmies. Hän sai katolisen vihkimyksensä papiksi 7. huhtikuuta 1946 ja piispaksi 12. tammikuuta 1975. Hän toimi vuosina 1983–1998 Brescian hiippakunnan piispana (henkilökohtaisena arvonimenään arkkipiispa) oltuaan sitä ennen Modena-Nonantolan arkkipiispana ja Plestian titulaaripiispana.
Pälkjärven taistelu
Pälkjärven taistelu eli Hiekan taistelu käytiin Suomen sodan aikana 9. elokuuta 1808 Pälkjärvellä Pohjois-Karjalassa. Vastakkain olivat majuri Carl Wilhelm Malmin johtama ruotsalais-suomalainen joukko, joka koostui 250 sotilaasta ja 400 pohjoiskarjalaisesta talonpojasta sekä kenraali Aleksejevin 1 300 miehen venäläisosasto.
Venäläiset olivat kesällä 1808 koonneet kenraali Aleksejevin johdolla Sortavalaan joukkoja, joiden tarkoituksena oli hyökätä Pohjois-Karjalaan ja saada eversti Sandels vetäytymään Kuopion pohjoispuolella Toivalassa sijainneista asemistaan. Sandelsin kehotuksesta useita satoja Pohjois-Karjalan talonpoikia kokoontui Joensuun seudulle estämään venäläisten etenemistä. Sandels lähetti myös majuri Malmin 120 miehen ja 3 tykin osaston vahvistamaan Pohjois-Karjalan puolustusta.
Malmin osaston saapuessa Joensuuhun olivat talonpojat jo lyöneet venäläisten etujoukot Mönninvaarassa ja Kiihtelysvaarassa käydyissä kahakoissa. Venäläiset olivat jo vetäytymässä, kun Malm joukkoineen saavutti heidät Pälkjärvellä. Malm onnistui venäläisten selustaan tekemällään koukkauksella saartamaan venäläiset joukot, jotka pääsivät vain vaivoin murtautumaan läpi ja jatkamaan vetäytymistään kohti Sortavalaa. Malmin joukosta kaatui taistelussa vänrikki Löthman, 10 sotilasta sekä 8 vapaaehtoista talonpoikaa.
Pälkjärven suojeluskunta pystytti vuonna 1928 talkootyönä taistelupaikalle muistomerkin. Tämä muistomerkki kuitenkin hävitettiin alueen jouduttua Neuvostoliiton haltuun, mutta muistomerkkiin kuuluneet laatat löytyivät kuitenkin maastosta 1990-luvun alussa. Pälkjärven pitäjäseura pystytti 1994 muistomerkin uudelleen lähelle sen entistä sijaintipaikkaa. Muistomerkki sijaitsee Venäjällä.
Fenotyyppi
Fenotyyppi eli yksilön ilmiasu on kehittyvän tai kehittyneen yksilön kaikkien havaittavien ominaisuuksien (anatomisten, fysiologisten, biokemiallisten ja käyttäytymisen) kokonaisuus. Jo 1880-luvulla biologit huomasivat, että perinnöllisyysaine ja eliön ruumis olivat eri asia. Tämä jako selkiytyi, kun varhaiset perinnöllisyystieteilijät ottivat käyttöönsä käsitteet genotyyppi ja fenotyyppi. Fenotyyppi on ympäristön ja geenien vuorovaikutuksen tulos. Näennäisesti samankaltaiset fenotyypit voivat kätkeä geenien tasolla sisäänsä huomattavaa geneettistä muuntelua. Jos ympäristössä ei tapahdu suuria muutoksia, on todennäköisesti fenotyyppikin hyvin samankaltainen kuin aikaisemmissa sukupolvissa ja yksi laji voi kukoistaa miljooniakin vuosia. Jotkut fenotyypin osat voivat kehittyä nopeammin kuin toiset, yksilö ei kehity yhtenä yksikkönä.
Yksilön fenotyypissä tapahtuvat muutokset eivät periydy, toisin kuin genotyypissä tapahtuvat muutokset, mutta se voi vaikuttaa kopioitujan menestymiseen. Tämä on oleellisin ero darwinilaisen ja lamarckilaisen evoluutioteorian välillä. Kaikki mahdolliset mutaatiot, jotka voisivat "parantaa" fenotyyppiä, ovat tapahtuneet ja valikoituneet jo aikaisemmissa sukupolvissa.
Fenotyyppi valinnan kohteena
Genotyypin sisältämä koodi vaikuttaa yksilön ilmiasuun eli fenotyyppiin, ja juuri tämä fenotyyppi on luonnonvalinnan nimenomainen kohde. Populaation sisällä tapahtuva geenien muuntelu on fenotyyppisen muuntelun tärkein lähde, josta taas luonnonvalinta saa ruokansa. Luonnonvalinnalle eivät geenit tai genotyypit merkitse mitään, vaan pelkästään fenotyyppi.
Kaikilla lajeilla, joilla tavataan seksuaalivalintaa, voi toinen sukupuoli suosia parittelukumppaninsa erityistä fenotyyppiä. Seksuaalisesti lisääntyvien lajien jälkeläiset saavat vanhempiensa geenit kokonaan uudenlaisissa yhdistelmissä.
Professori Richard Dawkins laajensi kirjassaan The Extended Phenotype fenotyypin vaikutuksen koskemaan myös muita eliöitä tai ympäristöä.
Reaktionormi
Reaktionormiksi kutsutaan sitä, miten genotyypin tuottama fenotyyppi suhtautuu ympäristöolosuhteisiin. Mitä joustavampi fenotyyppi (eli laajempi reaktionormi) on eliölle, sitä paremmin se on suojautunut epäedullisen valintapaineen voimalta. Kasveilla ja muilla mikro-organismeilla on paljon laajempi kyky periytymättömään fenotyyppiseen muunteluun kuin kehittyneemmillä eläimillä. Esimerkiksi kasvia lannoitettaessa ja kasteltaessa se kasvaa suuremmaksi kuin mitä se mahdollisesti kasvaisi ilman näitä ympäristötekijöitä. Erilaisilla reaktionormeilla varustetut yksilöt voivat suhtautua samanlaisiin ympäristöolosuhteisiin hyvin eri tavalla.
Kuvia
Männyn kolme eri fenotyyppiä eli ilmiasua, jotka ovat muokkautuneet hyvinkin erilaisiksi ympäristön vaikutuksesta
Aiheesta muualla
גן (ביולוגיה)
Pes
Pes (PES) tarkoittaa seuraavia asioita:
Herbert Feigl
Herbert Feigl (14. joulukuuta 1902 Liberec, Tšekki – 1. kesäkuuta 1988 Minneapolis, Yhdysvallat) oli itävaltalainen filosofi ja Wienin piirin jäsen.
Feigl syntyi Liberecissä (Reichenberg), Böömissä, joka oli tuolloin osa Itävalta-Unkaria, ja pääsi Wienin yliopistoon vuonna 1922. Hän opiskeli fysiikkaa ja filosofiaa Wienin piirin perustajan Moritz Schlickin oppilaana ja väitteli tohtoriksi vuonna 1927 tutkielmalla, joka käsitteli todennäköisyyttä ja induktiota luonnontieteissä tietoteoreettiselta kannalta. Hänestä tuli Wienin piirin aktiivijäsen, ja hän oli Schlickin ja Friedrich Waismannin ohella yksi harvoja piirin jäseniä, joka kävi laajoja keskusteluja Ludwig Wittgenstein ja Karl Popperin kanssa.
Vuonna 1930 Feigl tapasi fyysikko Percy Williams Bridgmanin, filosofi Willard Van Orman Quinen ja psykologi Stanley Smith Stevensin, jotka hän näki sukulaissieluinaan. Vuonna 1931 Feigl esitti, että looginen positivismi tulisi nimetä uudelleen loogiseksi empirismiksi, koska hän katsoi aikansa tieteenfilosofialla ja vanhemmalla positivistisella liikkeellä olleen tiettyjä eroja.
Feigl uskoi, että empirismi on ainoa kokeelliselle tieteelle tarkoituksenmukainen filosofia. Vaikka hänestä tuli filosofi kemistin sijasta, hän ei koskaan kadottanut käytännöllisen luonnontieteilijän näkemystään. Feigl jäi eläkkeelle vuonna 1971 ja kuoli syöpään Minneapolisissa vuonna 1988.
14. elokuuta
14. elokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 226. päivä (227. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 139 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 13. elokuuta, 15. elokuuta
Mazurek Dąbrowskiego
Mazurek Dąbrowskiego, Dąbrowski-masurkka, on Puolan kansallislaulu, joka tunnetaan paremmin nimellä Jeszcze Polska nie zginęła, ”Sortunut ei Puola vielä”. Tekstin on kirjoittanut Józef Wybicki Italian Lombardiassa vuonna 1797, seurattuaan maanpaossa eläneen Jan Henryk Dąbrowskin johtamien puolalaisjoukkojen harjoituksia. Laulun alkuperäinen nimi onkin ”Puolalaisten legioonien laulu Italiassa” (”Pieśń Legionów Polskich we Włoszech”). Laulu tuo voimakkaasti ilmi sen toiveikkaan tunnelman, joka Puolassa vallitsi Napoleonin sotien aikaan. Puolalaiset toivoivat Napoleonin palauttavan Puolalle sen itsenäisyyden, tosin turhaan. Puolan parlamentti eli sejm valitsi laulun maan kansallislauluksi 26. kesäkuuta 1927.
Dąbrowski-masurkasta tuli Puolassa hyvin suosittu vapauslaulu, ja sitä laulettiin sekä vuosien 1830 että 1863 kapinoiden aikana. ”Euroopan hullun vuoden”, 1848, laulua laulettiin vallankumouslauluna kautta Euroopan, Puolan lisäksi niin Berliinissä, Wienissä, Prahassa kuin Pariisissakin. Tämän johdosta slovakialainen runoilija Samuel Tomašik kirjoitti Dąbrowski-masurkan melodiaan uuden, slaaveille suunnatun vallankumoushymnin nimeltään ”Hej, sloveni” (”Ylös, slaavit!”). Toisen maailmansodan jälkeen tästä tuli uudelleenperustetun Jugoslavian kansallishymni, tosin hieman mukaillulla sävelellä.
Kolmannessa säkeistössä mainittu 'Czarniecki' viittaa Stefan Czarnieckiin, joka johti 1600-luvulla menestyksekkäästi puolalaisten vastarintaa ruotsalaisia miehitysjoukkoja vastaan. Neljännen säkeistön 'Basia' on Barbaran puolalainen hellittelymuoto.
Mazurek Dąbrowskiego (Dąbrowski-masurkka)
Wybickin kirjoittaman Dąbrowski-masurkan alkuperäisversio sisälsi näiden lisäksi kaksi säkeistöä, jotka eivät kuulu Puolan viralliseen kansallishymniin:
Sebastian Karlsson
thumb|Sebastian Sebastian Karlsson, taiteilijanimeltään Sebastian (s. 2. tammikuuta 1985, Tukholma, Ruotsi), on ruotsalainen pop/rocklaulaja. Hän nousi julkisuuteen Idol 2005 -kykyjenetsintäohjelmassa, jossa hän sijoittui toiseksi.
Sebastianin ensimmäinen julkaisu oli Do What You're Told -single, joka piti Ruotsin singlelistan kärkipaikkaa hallussaan neljän viikon ajan. Ensimmäiseltä albumilta, nimeltään Sebastian, julkaistiin singlenä myös Indifferent. Toinen albumi, The Vintage Virgin, julkaistiin maaliskuussa 2007. Sen singlejulkaisuja ovat Words and Violence, I Can Feel You ja When the Night Comes Falling, joista viimeksi mainitulla Sebastian osallistui Ruotsin euroviisukarsintoihin sijoittuen kahdeksanneksi. Molemmat albumit ovat ylittäneet kultalevyrajan Ruotsissa.
Venäjän supercup
Venäjän supercup on venäläinen vuosittainen jalkapallo-ottelu, jossa kohtaavat Venäjän valioliigan ja Venäjän cupin voittaneet joukkueet. Ottelu pelataan kauden alussa, yleensä heinäkuussa. Ensimmäisen kerran supercup pelattiin 2003.
Imatra talvella
Imatra talvella on suomalaisen taiteilijan Akseli Gallen-Kallelan luonnonvoimien ihailua ilmentävä teos, 153×194 cm, jonka hän maalasi öljyvärein kankaalle vuonna 1893. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.