cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sokka irti
Sokka irti on suomalaisen rap-artisti Cheekin seitsemäs studioalbumi, ja kaiken kaikkiaan yhdeksäs sooloalbumi, joka julkaistiin 18. huhtikuuta 2012 Liiga Music Oy:n kautta. Albumin ensimmäinen single "Pyrkiny vähentää" (mukana Spekti) sai ensisoittonsa YleX:llä 13. tammikuuta 2012 ja julkaistiin digitaalisesti 16. tammikuuta 2012. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo. Albumin toinen single, nimikkokappale "Sokka irti" sai ensisoittonsa YleX:llä 21. maaliskuuta 2012 ja julkaistiin digitaalisesti 2. huhtikuuta 2012. Tästäkin kappaleesta on julkaistu musiikkivideo. Albumi sijoittui parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan kolmannelle sijalle. Kultalevy myönnettiin vuonna 2012, platinalevy 2012, ja tuplaplatinalevy 2013. Albumia on myyty yhteensä yli 64 000.
Taustaa
Kappale "Ne tekee" sisältää samplen Donna﻿ Summerin kappaleesta "She Works Hard For The Money". Kappale "Kyyneleet" on cover-versio Sami Saaren hitistä "Onnen kyyneleet". Kappaleen "Liian viilee" kertosäkeessä räpättiin alun perin "Pimee ku Breivik, viilee ku James Dean". Cheekin levy-yhtiö Warner kuitenkin halusi, että Anders Behring Breivikiä ei mainita kappaleessa, koska he eivät halunneet tuoda tälle lisää huomiota kappaleen kautta. Niinpä albumille päätyneessä versiossa räpätään "Pimee ku Charlie Sheen, viilee ku James Dean".
Sorvalin hautausmaa
thumb|250px|Metsittynyttä hautausmaata vuonna 2012. Sorvalin hautausmaa (, Sorvalskoje kladbištše) on Viipurissa Sorvalin saaressa sijaitseva hautausmaa. Usean viipurilaisen seurakunnan käytössä ollut hautausmaa otettiin käyttöön vuonna 1798 ja hylättiin jatkosodan jälkeen, jolloin kaupunki siirtyi Neuvostoliitolle. Hautausmaa on vuosikymmenten aikana päässyt pahoin rappeutumaan ja siellä olleita muistomerkkejä on myös runsaasti tuhoutunut. Sorvalia on kunnostettu laajemmin vuonna 2007, mutta yksittäisiä muistomerkkejä restauroidaan säännöllisesti.
Alen Stevanović
Alen Stevanović (s. 7. tammikuuta 1991 Zürich) on serbialainen jalkapalloilija.
Sorvalin hautausmaa
Perustaminen
thumb|Venäläinen hautakivi Sorvalissa. Hautausmaa sijaitsee saaren itäosassa Sorvalia halkovan maantien ja Saunalahti-nimisen merenlahden välissä. Se syntyi, kun Venäjän senaatti vuonna 1772 kielsi kirkkoihin hautaamisen. Sopiva paikka löydettiin jo 1770-luvulla Monrepos'n kartanon mailta, jolloin alue myös jaettiin suomalaiseen, saksalaiseen ja venäläiseen osaan. Varsinainen hautaaminen alkoi kuitenkin vasta vuonna 1798. Maa-alueen tarkempi lohkominen kaupungin eri kirkkokuntia ja kansallisuuksia edustaneita seurakuntia varten suoritettiin 1801. Isoimman alueen sai eteläpäästä Viipurin ortodoksinen seurakunta ja sen jälkeen tulivat järjestyksessä Viipurin kaupungin ruotsalainen seurakunta, Viipurin maa- ja kaupunkiseurakunta sekä Viipurin saksalais-ruotsalainen seurakunta. Myös juutalaisella seurakunnalla ja islaminuskoisilla tataareilla oli Sorvalissa omat pienemmät hautausmaansa, mutta niitä ei jostakin syystä merkitty karttoihin. Roomalaiskatolisilla ei Viipurissa ollut omaa hautausmaata.
Alen Stevanović
Jalkapallomaajoukkue
Stevanović debytoi Serbian maajoukkueessa 2012. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Viva Hate
Viva Hate on Morrisseyn debyyttisooloalbumi, joka julkaistiin 22. maaliskuuta vuonna 1988.
Sorvalin hautausmaa
Laajennuksia
Sorvalin hautausmaata laajennettiin ensimmäisen kerran 1800-luvun puolivälissä. Ortodoksisen alueen sisäänkäynnille rakennettiin samassa yhteydessä lain edellyttämä paarihuone, jossa suoritettiin myös ruumiinavauksia. Vuonna 1888 ortodoksiselle hautausmaalle valmistui puurakenteinen Uspenskin kirkko, jonka omisti Venäjän armeija. Se oli käytössä myös Suomen itsenäistymisen jälkeen, mutta tuhoutui myöhemmin jatkosodan aikana. Kirkon paikalla on nykyään muistokivi. Luterilaisilla ei Sorvalin hautausmaalla milloinkaan ollut omaa siunauskappelia. 1900-luvun alkuvuosina suomalaisten määrä kasvoi Viipurissa runsaasti ja vuonna 1924 suomalaista aluetta laajennettiin Saunalahden rantaan päin arkkitehti Otto-Iivari Meurmanin suunnitelmien mukaan. Laajennuksen myötä hautausmaan koko kasvoi 4,2 hehtaarista noin seitsemään.
Sotavuodet
Viimeinen hautaus Sorvaliin tehtiin 11. kesäkuuta 1944, yhdeksän päivää ennen kuin suomalaiset joukot jättivät Viipurin. Kaupungin siirryttyä Neuvostoliiton haltuun Sorvalin hautausmaa hylättiin lopullisesti. Joidenkin tietojen mukaan hautausmaalta oli jo välirauhan aikana otettu hautamuistomerkkejä, aitoja ja portteja romuraudaksi. Sotavuosien jälkeen kivisiä muistomerkkejä vietiin muun muassa rakennusmateriaaliksi ja niitä otettiin myös uusiokäyttöön. 1970-luvulla Sorvalia halkovaa maantietä oikaistiin kulkemaan ortodoksisen alueen läpi ja samalla hautausmaa kärsi lisää vaurioita.
Muistomerkkejä
Sorvalin hautausmaalla on ollut lukuisia merkittävien kuvanveistäjien ja taiteilijoiden suunnittelemia hautamuistomerkkejä. Tunnettuja ovat esimerkiksi Thom Thesleffin piirtämä Hackmanin suvun hautakappeli, jonka sisätilojen puuleikkaukset olivat Lauri Välken tekemiä, Eemil Halosen suunnittelema kauppias Jaakko Häklin hautamuistomerkki sekä Johannes Haapasalon graniittinen veistos Polvistuva, joka on William ja Ester Otsakorven haudalla.
Restaurointihankkeita
Vuonna 2007 aloitettiin Euroopan unionin rahoittama ”Sorvalin muistolehto - yhteinen kulttuuriperintömme” -hanke. Sen aikana paikkaa kunnostettiin talkoovoimin sekä kerättiin hautausmaata koskevaa aineistoa Suomen ja Venäjän arkistoista. Lisäksi paikalle pystytettiin Sorvalin hautausmaasta kertova muistomerkki. Myöhemmin on tehty hautakiviä kartoittanut tutkimus, jonka yhteydessä saatiin esille noin 200 luterilaista ja 50 ortodoksista hautaa. Niiden tiedot koottiin rovasti Leena Revon toimittamaan kirjaan.
Tom Andtbacka
Tom Andtbacka (s. 1957) on suomalainen urheiluvalmentaja. Hän on pääasiassa valmentanut yleisurheilussa kestävyysjuoksijoita, mutta on valmentanut myös hiihtäjiä, pyöräilijöitä, suunnistajia ja triathlonisteja. Hänen valmennettaviaan ovat olleet muun muassa Pia Sundstedt, Niclas Sandells, Robert Rotkirch, Jaakko Piesanen ja Martti Siikaluoma.
Glen Johnson
Glen Johnson voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Paise
thumb|Abskessi thumb|Paise puhkaisun ja tyhjennyksen jälkeen. Paise eli absessi on märkäpesäke, joka syntyy paikallisen tulehduksen seurauksena. Kudokseen alkaa kertyä verta, bakteereja ja veren valkosoluja sisältävää usein kellertävää ja pahanhajuista eritettä eli märkää. Paineen kasvaessa erite pyrkii poistumaan syntyvän tiehyen eli fistelin kautta. Iholla oleva paise voi syntyä bakteerien tunkeutuessa ihoon karvatupen tai ihovaurion kuten haavan kautta. Paise saattaa kutista ja kirvellä. Hoitamatta paise voi kuolettaa kudosta.
Paiseen hoito vaatii usein sen puhkaisun ja tyhjennyksen esimerkiksi katetrin tai dreenin avulla. Monissa tapauksessa tarvitaan antibioottilääkitystä, etenkin jos potilaan yleistila tai muut sairaudet sitä vaativat.
Helmimuura
Helmimuura (Hylophylax naevius) on Etelä-Amerikassa tavattava puumuuriin kuuluva varpuslintu.
Seminghundran kihlakunta
thumb|Seminghundran kihlakunnan sijainti Tukholman läänin kartalla.
Helmimuura
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan helmimuura on noin 11,5 cm. Koiraan päälaki ja otsa ovat väriltään harmaat. Yläselkä on väritykseltään ruskeanharmaa ja alaselkä musta. Alaselässä on runsaasti kyyneleen muotoisia vaaleita pilkkuja. Mustissa siivissä on kolme valkoista juovaa. Lyhyehkö pyrstö on ruskea. Koiraan kurkku on musta ja valkoisessa rinnassa on suurien mustien pilkkujen muodostama juova. Vatsa on valkoinen ja kyljet ruskehtavat. Helmimuuranaaras muistuttaa koirasta, mutta siipijuovat ovat kellertävämmät ja kurkku on valkoinen.
Seminghundran kihlakunta
Seminghundran kihlakunta oli kihlakunta Tukholman läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 230,92 neliökilometriä ja asukasluku 3 132 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Vidbo, Skepptuna, Lunda, Frösunda, Orkesta, Markin ja Skånela.
Kihlakunnan tuolloista kunnista Markim, Orkesta ja Frösunda kuuluvat nykyään Vallentunan kuntaan ja muut Sigtunan kuntaan.
Helmimuura
Levinneisyys ja elinympäristö
Helmimuuraa tavataan Guyanassa, Ranskan Guyanassa, Surinamessa, Venezuelassa, Kolumbiassa, Ecuadorin ja Perun itäosissa, Pohjois-Boliviassa ja Amazonasin alueen Brasiliassa. Lajin elinympäristöä ovat kosteiden sademetsien ja makeavetisten suometsien tiheä aluskasvillisuus. Lajia tavataan aina 1 100 metrin korkeuteen merenpinnasta.
Elintavat
Helmimuurat elävät yleensä pareittain ja liikkuvat lähellä maata. Ne eivät liity sekaparviin eivätkä yleensä seuraa muurahaisryhmiä, toisin kuin monet muun heimonsa lajit.
Helmimuura on yksiavioinen ja pariutuu koko elämänsä ajaksi. Naaras munii kaksi munaa, joita myös koiras hautoo. Molemmat vanhemmat osallistuvat kuoriutuneiden poikasten hoitamiseen. Helmimuuran ravinto koostuu hyönteisistä ja muista niveljalkaisista eläimistä. Ravintoaan lintu etsii kasvillisuuden joukosta.
Thom Thesleff
Thom William Thesleff (9. lokakuuta 1895 Viipuri – 27. joulukuuta 1961 Vaasa) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria
Thesleffin vanhemmat olivat Viipurin kaupunginlääkäri Teodor Thesleff ja äiti Alice Helena Emilia Hackman. Hänen äidin puoleinen isoisänsä oli Hackmanin pääjohtaja, kauppaneuvos Wilhelm Hackman ja isän puolelta hän kuului Saksasta tulleeseen Thesleffin sukuun. Suomen kenraalikuvernöörinä toiminut Alexander Amatus Thesleff oli Thom Thesleffin isoisän isä. Thesleffin puoliso vuodesta 1929 oli Kjerstin Sofia Fringren. Ylioppilaaksi hän tuli Viipurin ruotsinkielisestä lyseosta 1914. Thesleff osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa sekä myöhemmin talvisotaan. Hän valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1921 ja työskenteli sen jälkeen Viipurissa Otto-Iivari Meurmanin ja Oiva Kallion toimistoissa. Vuodesta 1925 lähtien hän toimi muun muassa Oulussa lääninrakennuskonttorissa sekä eri valtion laitosten palveluksessa Helsingissä. Vuoden 1938 jälkeen Thesleff aloitti opettajana Vaasa teollisuuskoulussa, jossa hän työskenteli eläkeikäänsä saakka.
Thesleffin tunnetuin työ on Viipurissa Sorvalin hautausmaalla sijainnut Hackmanin suvun hautakappeli, jonka sisustuksen puukaiverrukset teki kuvanveistäjä Lauri Välke. Lisäksi hän suunnitteli muun muassa työläisasuntoja syntymäkaupunkiinsa.
Kyllä tytöt ymmärtää
Kyllä tytöt ymmärtää on suomalaisen uuden aallon yhtyeen Korroosion esikoisalbumi. Se ilmestyi Johanna-levymerkin kautta kesällä 1982.
Albumin äänityksiä tehtiin Turussa Studio 55:ssä syksyllä 1980 ja kesällä 1981 sekä Helsingissä Finnvoxin studioilla keväällä 1982. Turun äänityksissä mukana olivat vielä alkuperäisjäsenet Joel Hallikainen (kitara) ja Heikki Riihelä (basso).
Levyn miksaajana toimi Finnvoxin Risto Hemmi ja kannen suunnitteli Kari Martiala. Äänittäjänä Finnvoxilla oli Hemmi ja Studio 55:llä Martialan lisäksi Erkki Teerimäki.
Kappaleet
”Hei hei hei” oli julkaistu aiemmin Vaahtopäät-kokoelmalla. Albumiversio on eri kuin aiempi singleversio. ”Se et ole sinä/Nuo kauniit sanat” -single (JHX 015) julkaistiin vuonna 1982.
Daniel Mahrer
Daniel Mahrer (s. 6. tammikuuta 1962 Chur, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Mahrer kilpaili urallaan kolmissa talviolympialaisissa ja viisissä maailmanmestaruuskilpailuissa. Saalbachin MM-kilpailuissa 1991, hän saavutti uransa ainoan arvokisamitalin sijoittumalla pronssille syöksylaskussa. Hän sijoittui syöksylaskussa jo vuonna 1989 Vailissa 4:ksi ja 1987 Crans-Montanassa 6:ksi. Talviolympialaisissa Mahrer ei selviytynyt kertaakaan kymmenen parhaan joukkoon, vaan hänen parhaaksi sijoituksekseen jäi Calgaryn olympialaisten syöksylaskun 12 sija.
Mahrer kilpaili maailmancupissa vuodesta 1983 vuoteen 1996, saavuttaen 8 osakilpailuvoittoa ja 24 palkintokorokepaikkaa. Hän oli parhaimmillaan maailmancupin kokonaiskilpailussa kahdesti kahdeksas vuosina 1992 ja 1993.
Hänellä on kaksi lasta Marco (s. 1990) ja Andrea (s. 1994). Marco osallistui kahteen pujottelun FIS-kilpailuun tammikuussa 2006.
Ärlinghundran kihlakunta
thumb|Ärlinghundran kihlakunnan sijainti Tukholman läänin kartalla.
Ärlinghundran kihlakunta oli kihlakunta Tukholman läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 287,37 neliökilometriä ja asukasluku 6 594 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Alsike, Knivsta, Vassunda, Haga, Sankt Olof och Sankt Per, Norrsunda, Husby-Ärlinghundra ja Odensala.
Kihlakunnan sisällä sijaitsi Sigtunan kaupunki. Kihlakunnan tuolloista kunnista Alsike, Knivsta ja Vassunda kuuluvat nykyään Knivstan kuntaan Uppsalan läänissä ja muut Sigtunan kuntaan Tukholman läänissä.
Amanda Hendrick
Amanda Hendrick (s. 10. helmikuuta 1990 Glasgow) on skotlantilainen malli. Hän on työskennellyt muun muassa Christian Diorille ja Emilio Puccille. Hän on seurustellut Bring Me The Horizonin vokalistin Oliver Sykesin kanssa ja ollut mallina tämän vaateketjussa Drop Dead. Pari erosi työ kiireiden takia, mutta palasi vuoden 2012 kesällä takaisin yhteen. Vuonna 2011 Advertising Standards Authority määräsi hänen mallikuvansa poistettavaksi Drop Dead -mainoksista koska hän oli kuvissa sairaanloisen laiha. Hendrick on kasvissyöjä.
Helkama AX
Helkama AX on Helkaman uusin mopomalli jota alettiin valmistaa 1980-luvun lopussa. Mopo korvasi Helkaman edellisen mallin, Helkama Raisun. Ensin Helkama AX oli täysin punainen. Vuonna 1990 sitä alettiin tehdä punavalkoisena. Mopoja näkee nykyään harvemmin, koska suurin osa niistä ovat purettu osiin tai pelto-mopoiksi rakennetuina.
Aikanaan AX oli edistyksellinen mopo, jossa on mm. kattava mittaristo (nopeus & kierrosnopeus), Grimecan jarrut (edessä tehokas 220 mm nestelevyjarru ja takana mekaaninen rumpujarru), CDI-sytytys, mekaaninen vesipumppu, tehokas etuvalo ja 12 voltin sähköjärjestelmä.
Luettelo tieteenaloista
Luettelo tieteenaloista on lista kaikista tieteenaloista. Tieteenalaa opetetaan yleensä yliopistossa tai jollain muulla tavoin. Kullakin akateemisella tieteenalalla on yleensä oma lehti, jossa tutkimustuloksia julkaistaan sekä yhteisö, johon alan harjoittajat kuuluvat.
Puhelinlangat laulaa
”Puhelinlangat laulaa” on Pentti Viherluodon säveltämä kappale, jonka on sanoittanut hänen veljensä Aimo Viherluoto. Ensimmäisen levytetyn version teki Pentti Viherluoto 1947. Vuonna 1964 Jörgen Petersen meni PSO-studioilla etsimään Martti Pihan pyynnöstä Dallapé-orkesterin nuottivihkoista jotakin sopivaa Katri Helenalle. Löydettyään sieltä vanhan foksin Petersen esitteli idean Pihalle, joka innostui. Kappaleesta tehtiin nopeampi sovitus, ja Katri Helena lauloi sen levylle, joka nousi heti suosioon. Single on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Luettelo tieteenaloista
Tieteen alojen määrittely on usein mielivaltaista ja epäselvää. Poikkitieteellisyyden lisääntyminen hämärtää jaottelua entisestään.
Puhelinlangat laulaa
Coverit
Cheek esitti Vain elämää -ohjelman ensimmäisellä tuotantokaudella Katri Helenan päivänä oman tulkintansa kappaleesta. Kappale julkaistiin studioversiona Vain elämää -kokoelmalevyllä.
Luettelo tieteenaloista
Keskiajan Euroopassa oli vain neljä tieteenalaa tai tiedekuntaa: teologia, lääketiede, oikeustiede ja taide. Nykyinen tieteenalojen määrä on seurausta tutkimuksen syventymisestä ja laajenemisesta uusille alueille sekä yliopistojen sekularisoitumisesta 1700-luvun jälkipuoliskolla.
Tieteenalat suomalaisen tieteenalaluokituksen 2010 mukaan:
Kumanovo
Kumanovo on kaupunki Pohjois-Makedonian pohjoisosassa pääkaupunki Skopjen koillispuolella. Kaupungissa on 115 894 asukasta (vuonna 2010). Kumanovo sijaitsee Žegligovon alueella Kumanovon laaksossa vuorten ympäröimänä. Kaupungin nimen uskotaan tulleen turkkilaisilta kumaaneilta, jotka asuivat alueella 1100–1200-luvuilla.
Ismo Hämäläinen
Ismo Hämäläinen (s. 30. toukokuuta 1965) on suomalainen urheiluvalmentaja. Hän on syyskuusta 2019 lähtien Suomen Hiihtoliiton toiminnanjohtaja. Vuosina 2013–2019 hän toimi Vierumäen valmennuskeskuksen johtajana.
Kumanovo
Kumanovo on tärkeä metalli- ja tekstiiliteollisuuden keskus, ja rautatie yhdistää sen Skopjeen ja Serbiaan. Ensimmäiset maininnat kaupungista ovat 1500-luvulta, jolloin Kumanovosta tuli alueensa hallinnollinen keskus. Kumanovo tunnetaan legendaarisen vallankumousjohtajan Petre Vojničkin eli Karpošin kotikaupunkina. Hänen turkkilaisia vastaan vuonna 1689 järjestämänsä Karpoš-kapinan jälkeen Kumanovo taantui. Toisen maailmansodan jälkeen Kumanovo on teollistunut ja kasvanut nopeasti. Kaupungin alueella on useita kirkkoja ja luostareita ja sen ympäristössä esihistoriallisia monumentteja, kuten Kokinon 4 000 vuotta vanha megaliittinen observatorio.
Ismo Hämäläinen
Hämäläinen toimi Suomen hiihtomaajoukkueessa naisten valmentajana vuosina 2002–2006. Vuosina 2006–2009 hän oli valmentajana Saksan hiihtomaajoukkueessa; ensin kaudella 2006–2007 sprinttimaajoukkueen valmentajana ja vuosina 2007–2009 naisten maajoukkueen valmentajana.
Hämäläinen on valmentanut henkilökohtaisesti muun muassa hiihtäjä Aino-Kaisa Saarista ja estejuoksija Jukka Keskisaloa. Hän on ollut myös Suomen Urheiluliiton kestävyysjuoksun lajivalmentajana.
Santeria
thumb|350px|Santeriarituaali meneillään [[Havannassa Kuubassa.]] Santeria (eli lukumi, Regla de Ocha tai La Regla Lucumi) on synkretistinen afrokuubalainen uskonto, johon liittyy katolista symboliikkaa. Nimi "santeria" tulee katolisista pyhimyksistä (sainta tai santa), joiden palvonta tuli korvaamaan heimouskontojen monien jumalien palvontaa ja yhdistyi afrikkalaiseen noituuteen, ennen kaikkea nigerialaiseen joruba-heimon kulttuuriperintöön.
Historia
Santerian synty ajoittuu 1500-luvulle orjakaupan alkuaikoihin. Kannattajamäärää on vaikea arvioida, koska virallista rekisteriä ei ole. Santeria määrittää hyvin voimakkaasti kuubalaista kulttuuria. Kuubassa uskontoa on yritetty vallankumouksen jälkeen tukahduttaa, mutta 1990-luvulla se on jälleen elpynyt. Uskonnolla on paljon kannattajia myös Yhdysvalloissa.
Uskomukset
thumb|upright|Maalaus, joka esittää Elleguaa, yhtä santerian orishoista. Santeriassa uskotaan ylimpään jumalaan, joka on nimeltään Olorun. Henget eli orishat ovat voimakkaita, ja ne saadaan auttamaan ihmisiä ja ohjaamaan heitä Jumalan määräämään kohtaloonsa oikeiden rituaalien avulla. Orishatkin ovat kuolevaisia ja riippuvaisia ihmisistä, sillä ne lakkaavat olemasta jos niitä ei palvota. Orishat ilmestyvät ihmisille pappien kautta rituaalien aikana. Papit (santero tai santera), jotka voivat olla miehiä tai naisia, ovat sitoutuneet palvomaan tiettyä orishaa. Heillä uskotaan olevan ennustamisen eli divinaation kyky, ja he tuntevat hyvin myös yrteillä parantamisen taidon.
Rituaalit
Santeriarituaaleissa tanssitaan, rummutetaan, puhutaan ja syödään henkien kanssa. Rituaaleja järjestetään useimmiten vuokratuissa tiloissa tai kodeissa, joihin pystytetään alttari toimitusta varten.
Eläinuhrit santeriassa
Eläinten uhraaminen on tärkeä osa santeriaa. Eläimiä uhrataan syntymän, avioliiton ja kuoleman yhteydessä sekä parantamistarkoituksessa. Uhraamisen jälkeen eläin syödään, mutta sen veri jätetään orishalle. Santerian harjoittajilla on Yhdysvalloissa korkeimman oikeuden vahvistama perustuslaillinen oikeus uhrata eläimiä.
Piuhan seisake
Piuhan seisake on Uudenkaupungin radan varressa sijaitseva lakkautettu seisake. Se valmistui Maskuun radan myötä vuonna 1923 ja vuosien saatossa seisakkeen lähistölle kasvoi parin sadan asukkaan taajama. Piuha muutettiin laiturista miehittämättömäksi seisakkeeksi 1.7.1949. Seisake siirrettiin uuteen paikkaan vuonna 1964, jolloin seisakkeen paikka siirtyi 150 metriä Uuteenkaupunkiin päin.
Henkilöliikenne seisakkeelta lakkautettiin toukokuussa 1974 ja tavaraliikenne kesäkuussa 1975. Laiturirakennus ja sivuraiteet purettiin myöhemmin. Tontti rakennuksineen siirtyi Senaatti-kiinteistöjen myyntilistalle vuonna 2007, jolloin myyntiin tuli 1,5 hehtaarin tontilla sijaitseva pieni asunto, sauna ja kaksi ulkorakennusta. Ne siirtyivät uudelle omistajalle vuoden 2008 alkupuolella.
Targa Florio
pienoiskuva|Vuoden 1908 Targa Florion voittaja Vincenzo Trucco pienoiskuva|Jean Porporato Berliet-autossaan ylittää maaliviivan neljäntenä vuoden 1908 Targa Floriossa. Targa Florio oli vuosittainen Palermon seudulla Sisiliassa vuosina 1906–1977 järjestetty urheiluautojen kestävyyskilpailu.
Vuodesta 1978 lähtien kilpailun on korvannut Targa Florio -ralli.
Historia
Muun muassa Mercedeksen, joka tuolloin ei vielä ollut yhdistynyt Benzin kanssa, saavuttamat voitot 1920-luvulla toivat automerkille huomattavaa mainetta Saksassa, erityisesti Christian Wernerin voitto vuoden 1924 kilpailusta. Ensimmäinen nainen joka osallistui Targa Florioon oli Eliška Junková vuonna 1926. Vuonna 1953 kansainvälinen autoliitto FIA järjesti ensi kertaa World Sportscar Championship -sarjan, ja Targa otettiin sen osakilpailuksi vuonna 1955. Vuosien varrella kilpailuun osallistui lukuisia ulkomaalaisia legendaarisia GP-tähtia kuten Juan Manuel Fangio, Olivier Gendebien ja Stirling Moss sekä italialaisia mestareita kuten Tazio Nuvolari, Alfieri Maserati, Achille Varzi sekä paikallinen suuruus Nino Vaccarella.
Historian varrella kilpailu käytiin hyvin monenlaisilla radoilla. Alkuaikoina käytettiin 148 kilometrin mittaista kierrosta, joka myöhäisempinä vuosina lyhennettiin 72 kilometriin ja kierrosmäärä lisättiin kymmeneen. Lähtö- ja maaliviiva sijaitsivat Cerdassa ja vastapäivään kierretty rata kulki Caltavuturon ja Collessanon kautta yli 600 metrin korkeuteen merenpinnasta, mistä matka jatkui Campofelice di Roccellan kautta rannikolle Buonfornelloon. Autot lähtivät liikkellee väliaikalähdöllä, koska yhteislähtö ei ollut kapeilla teillä mahdollinen. Rataennätys on Helmut Markon nimissä vuodelta 1972, kun hän kiersi Alfa Romeolla radan ajassa 33 minuuttia ja 41 sekuntia keskinopeudella 128,23 kilometriä tunnissa, tosin vuonna 1970 Leo Kinnunen kiersi radan vieläkin nopeammin hänen kierrettyä radan Porsche 908:llaan 33 minuuttiin ja 36 sekuntiin keskinopeudella 128,571 km/h. Kuljettajilla oli usein tapana harjoitella pitkällä radalla jo viikkoja ennen kilpailua yleisen liikenteen seassa. Viimeisen kerran Targa oli mukana MM-sarjassa vuonna 1973. Se jatkui vielä muutaman vuoden ajan kansallisena kilpailuna, mutta lopulta lopetettiin kokonaan vuonna 1977 tapahtuneen kuolemantapauksen seurauksena.
Voittajat
Lähde:
Runeberginkatu
Runeberginkatu on
Sven Lydman
Sven Lydman oli suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Lydman edusti koko uransa ajan Helsingin Palloseuraa. Hän voitti sen riveissä Suomen mestaruuden 1921, 1922 ja 1926. Lydman oli sekä HPS:n että Suomen jalkapallomaajoukkueen kapteeni. Lydman pelasi 29 maaottelua.
Siviiliammatiltaan Lydman oli sähköteknikko. Hän kuoli työtapaturmassa Pieksämäen asemalla vain muutamaa viikkoa kolmannen mestaruuden ratkaisseen finaalin jälkeen.
Vakaumus
Vakaumus on yleiskielessä varma, vakaa käsitys jostakin perusluonteisesta asiasta. Vakaumus voi viitata etenkin vaikeasti yleispäteväksi todistettavaan asiaan.
Vakaumus esiintyy muun muassa käsitteessä vakaumuksen vapaus (vertaa ajatuksenvapaus, mielipiteenvapaus, omantunnon vapaus, uskonnonvapaus).
Metsäkatkero
Metsäkatkero (Gentiana asclepiadea) on katkerolaji, jota esiintyy Keski-Euroopasta Etu-Aasiaan ulottuvalla alueella. Se on monivuotinen ruoho joka kasvaa 30:stä 60:een senttimetriä korkeaksi. Kukat sijaitsevat tavallisesti pareittain lehtihangoissa. Teriö on torvimainen, suippoliuskainen, sininen, harvoin valkoinen, pituudeltaan 3,5–5 senttimetriä.
Metsäkatkeroa käytetään koristekasvina.
Daniel O’Connell
thumb Daniel O’Connell (6. elokuuta 1775 Carhan, lähellä Cahersiveenia, Kerryn kreivikunta, Irlanti – 15. toukokuuta 1847 Genova, Sardinian kuningaskunta) oli irlantilainen lakimies ja poliitikko, joka toimi irlantilaisten oikeustaistelun johtajana 1800-luvun alkupuolella. Hän kamppaili vuosien ajan varsinkin katolisten emansipaation sekä Irlannin ja Ison-Britannian välisen valtiounionin kumoamisen puolesta. Ensimmäisessä kamppailussa hän saavutti merkittävän läpimurron vuonna 1829, kun katolisten virkakielto kumottiin, mutta kamppailu unionin kumoamisen puolesta ei johtanut tuloksiin.
O’Connell tunnetaan Irlannissa lempinimellä The Liberator, ”vapauttaja”. Hänen periaatteisiinsa kuului poliittisen väkivallan välttäminen ja lain kunnioittaminen.
Katolisten emansipaation puolesta
Useat O’Connellin suvun jäsenet olivat palvelleet 1700-luvulla Ranskan armeijassa. O’Connell itse kävi katolista koulua Ranskan Douaissa, mutta lähti maasta Ranskan vallankumouksen puhjettua. Hän opiskeli lakia Lontoossa ja valmistui vuonna 1798 asianajajaksi. O’Connell osasi muuntaa esiintymisensä oikeussaleissa poliittiseksi agitaatioksi Irlannin asian puolesta. Hän oli liittynyt vuonna 1797 vallankumoukselliseen Society of United Irishmen -järjestöön, mutta kieltäytyi osallistumasta vuoden 1798 Irlannin kapinaan. Hän vastusti julkisesti vuoden 1801 alussa voimaan astunutta unionilakia, joka yhdisti Irlannin muodollisesti Isoon-Britanniaan ja lakkautti samalla Irlannin parlamentin. O’Connell vaati tämän jälkeen Ison-Britannian parlamenttia kumoamaan katolisten vastaisen lainsäädännön, jotta se voisi edustaa myös katolisia irlantilaisia. Kamppailua tämän asian puolesta johti protestanttinen poliitikko Henry Grattan, mutta hän kuoli vuonna 1820.
O’Connellista tuli pian merkittävä kansanjohtaja. Hän vastusti lukuisia Ison-Britannian hallituksen esittämiä suunnitelmia, joissa katolisten oikeuksia olisi lisätty vastineeksi siitä, että Englannin kuningas saisi veto-oikeuden katolisten piispojen nimityksiin. O’Connell sai myös Irlannin katoliset prelaatit tukemaan linjaansa. Pysyvien katolisten poliittisten järjestöjen perustaminen oli kiellettyä, mutta O’Connell sai järjestettyä paljon suuria kansankokouksia ja kerättyä adresseja, joissa vaadittiin katolisten emansipaatiota. Toukokuussa 1823 hän perusti Richard Lalor Sheilin kanssa toimintansa välineeksi Catholic Association -nimisen yhdistyksen. Alkujaan yhdistyksen päätarkoitus oli kerätä varoja katolisten emansipaatiota kannattavien protestanttisten ehdokkaiden vaalikampanjoiden tukemiseen, mutta vuonna 1824 O’Connell päätti muuttaa sen uudentyyppiseksi joukkoliikkeeksi. Kun jäsenmaksu oli ollut alkujaan yhden guinean vuodessa, se alennettiin nyt yhteen pennyyn kuukaudessa, ja sen keräämisestä huolehtivat seurakuntien papit. Näin vähävaraiset talonpojatkin saattoivat liittyä Catholic Associationiin. Juuri alempien yhteiskuntaluokkien ja papiston mukaan saaminen muodostui liikkeen menestyksen pohjaksi. Brittiviranomaiset yrittivät lakkauttaa separatistiseksi pelätyn järjestön vuonna 1825, mutta O’Connell perusti sen uudelleen vain neljää kuukautta myöhemmin ja laati sille säännöt, joissa korostettiin lain noudattamista joka tilanteessa. Järjestön toiminta levisi kaikkialle Irlantiin, se sai kirkon ja älymystön tuen ja siihen liittyi lopulta niin paljon jäseniä, etteivät viranomaiset voineet enää lakkauttaa sitä.
thumb|”Daniel O’Connell kieltäytyy vannomasta kuninkaan yliherruuden valaa [[[oath of supremacy]”, painokuva 1800-luvulta.]] Catholic Association alkoi vaikuttaa myös parlamenttivaaleihin vuodesta 1826 alkaen kannustamalla pientalonpoikia äänestämään itsenäisesti eikä suurmaanomistajien tahtoa myötäillen, kuten siihen saakka oli ollut tapana. Vuodesta 1828 järjestön kampanja suuntautui toryjen ehdokkaita vastaan, sillä Ison-Britannian toryhallituksen tiedettiin vastustavan katolisten emansipaatiota. Kesäkuussa 1828 O’Connell asettui ehdolle parlamenttiin Claren kreivikunnassa järjestetyssä täytevaalissa. Katolisuutensa vuoksi hänellä ei ollut oikeutta toimia alahuoneen jäsenenä, mutta se ei estänyt ehdokkuutta vaaleissa. Kun O’Connell voitti tory-vastaehdokkaansa suurella enemmistöllä, pääministeri lordi Wellington ja hänen hallituksensa tajusivat katolisia sortavien lakien kumoamisen välttämättömäksi, sillä muuten Irlannissa uhkaisi uusi kapinaliike. Wellington määräsi sisäministeri Robert Peelin valmistelemaan lain, joka kumoaisi vanhan Test Actin ja antaisi katolisille tasavertaiset kansalaisoikeudet. Peel totteli, vaikka hän oli ollut johtavia katolisten emansipaation vastustajia. Vuonna 1829 säädetty Catholic Emancipation Act -laki salli katolisille pääsyn parlamenttiin ja useimpiin valtion virkoihin. Voitettuaan Claressa vuonna 1830 järjestetyn uusintavaalin ilman vastaehdokasta O’Connell pääsi ottamaan paikkansa parlamentissa. Välttääkseen jatkossa samanlaiset harmit Ison-Britannian hallitus muutti vaalilakia siten, että useimmat Irlannin pientalonpojat menettivät äänioikeutensa.
Unionin kumoamisen puolesta
Vuoteen 1839 mennessä O’Connell oli menettänyt uskonsa myös whig-hallituksiin. Hän oli nyt vakuuttunut, että Irlannin epäkohdat voitaisiin korjata vain itsehallinnon avulla. Vuonna 1840 O’Connell perusti uuden järjestön, Repeal Associationin, jonka tavoitteena oli Irlannin ja Ison-Britannian vuoden 1801 unionin kumoaminen (repeal), ja joka toimi samankaltaisella periaatteella kuin Catholic Association aiemmin. Kun toryt vuonna 1841 palasivat valtaan Robert Peelin johdolla, O’Connell menetti vaikutusvaltansa parlamentissa ja päätti jälleen turvautua joukkoliikkeeseen. Ajatus unionin purkamisesta oli kuitenkin briteille paljon vastenmielisempi kuin katolisten emansipaatio oli ollut, eikä Peelin hallituksella ollut vähäisintäkään aikomusta taipua tässä kysymyksessä. Vuonna 1843 O’Connell jättäytyi pois parlamentista ja omistautui suurten joukkokokousten järjestämiselle Irlannissa osana kumoamiskampanjaansa. Suuret ”hirviökokoukset” (monster meetings) pidettiin usein Irlannin historian kannalta symbolisesti tärkeillä paikoilla. Kun O’Connell oli lokakuussa 1843 kutsunut koolle suuren kokouksen Clontarfiin lähelle Dublinia, britit kielsivät sen järjestämisen vain muutaman tunnin varoitusajalla ja lähettivät paikalle sotajoukkoja ja tykistöä. O’Connell halusi aina pitää kiinni laillisuudesta ja pelkäsi myös verilöylyä, joten hän peruutti kokouksen viime hetkellä. Monet irlantilaisnationalistit tulkitsivat tämän henkiseksi antautumiseksi ja se vähensi huomattavasti O’Connellin vaikutusvaltaa Irlannissa.
thumb|Vuonna 1882 valmistunut [[John Henry Foleyn veistämä O’Connellin muistomerkki Dublinissa.]] Lopulta O’Connell pidätettiin eräässä kokouksessa pitämiensä jyrkkien puheiden vuoksi ja kesäkuussa 1844 hänet tuomittiin kansankiihotuksesta sakkoihin sekä vuodeksi vankeuteen. Hän tosin joutui istumaan vankilassa vain kolme kuukautta, sillä sen jälkeen ylähuone kumosi tuomion oikeusprosessissa tapahtuneen muotovirheen vuoksi. O’Connellin terveys heikkeni vankilatuomion jälkeen. Samaan aikaan Irlannin kansallisen liikkeen johto alkoi siirtyä radikaalimmalle Nuori Irlanti -ryhmälle. Nuoren Irlannin johtajat ja heidän julkaisemansa The Nation -lehti olivat 1840-luvun alussa olleet O’Connellin merkittäviä tukijoita, mutta vuonna 1845 he riitautuivat O’Connellin kanssa Irlannin korkeakouluja koskeneessa kysymyksessä ja erosivat sen myötä repeal-liikkeestä. O’Connellin mielestä oppilaitokset piti erotella katolisiin ja protestanttisiin. Sekulaaria ja yhtenäistä kansakuntaa toivoneet Nuoren Irlannin johtajat pitivät tätä vahingollisena.
O’Connell kuoli vuonna 1847 Genovassa Italiassa. Kuollessaan hän oli jo syrjäytynyt Irlannin kansallisen liikkeen johdosta. Hänet haudattiin kuoltuaan Irlannin Glasneviniin. Hänen sydämensä haudattiin hänen viimeisen toiveensa mukaisesti Sant’Agata dei Gotin kirkkoon Roomassa.
Muistaminen
O’Connellin mukaan on nimetty Dublinin pääkatu O’Connell Street, joka sai nykyisen nimensä 1924. Kadun toisessa päässä on 1882 valmistunut O’Connellin muistomerkki.
O’Connellin kuva oli vuosina 1992–2002 käytössä olleessa kahdenkymmenen Irlannin punnan setelissä.
Laukko – kuusi vuosisataa
Laukko – kuusi vuosisataa on vuonna 2016 ilmestynyt Liisa Lagerstamin kirjoittama teos Laukon kartanon historiasta.
Juha Wahlsten
Juha ”Juice” Wahlsten on suomalainen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä, tuottaja, ääniteknikko. Tällä hetkellä hän soittaa hard rock -yhtye Ancarassa. Vuodesta 2018 alkaen Pop-Rock yhtye Lovegodissa. Oli yhtyeessä One Desire. Soittaa ja laulaa taustoja osassa kappaleista, yhtyeen esikoisalbumilla. Toimii Suomen Idols voittaja 2011, Martti Saarinen band:ssa kitaristilaulajana konserteissa. Studio Wallstone:ssa tuottajana ja äänitekniikkona. Studioyhteistyötä mm. One Desire, Sturm Und Drang, Waltari. Martti Saarinen, Eve. etc.
Diskografia
ANCARA
ONE DESIRE
LOVEGOD
Maastojuoksu olympialaisissa
Maastojuoksu oli olympialaisten ohjelmassa kolme kertaa, vuosina 1912, 1920 ja 1924. Juostava matka oli joka kerta eri pituinen. Vuonna 1912 juostiin 8 000 m, vuonna 1920 juostiin 12 000 m ja vuonna 1924 matka oli 10 000 m. Menestynein maa olympialaisten maastojuoksussa on Suomi. Suomalaisurheilijat voittivat joka vuosi olympiakultaa yksilökilpailussa, Hannes Kolehmainen kerran ja Paavo Nurmi kahdesti.
Maastojuoksun yksilökilpailun ohessa juostiin samalla myös joukkuekilpailu. Joukkuekilpailun Suomi voitti kahdesti ja Ruotsi kerran.
Ted Tally
Ted Tally (s. 9. huhtikuuta 1952) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja. Tally sai käsikirjoitustyöstään vuoden 1991 elokuvassa Uhrilampaat parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon.
Medisiina D
Medisiina D on Turussa sijaitseva lääketieteen opetus-, tutkimus- ja diagnostiikkatilojen uudisrakennus, jossa toimii Turun yliopisto, Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri (VSSHP), Turun ammattikorkeakoulu ja Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL). Rakennuttaja on Suomen Yliopistokiinteistöt Oy. Rakennusprojektin valmistelevat työt alkoivat lokakuun puolivälissä 2015 ja louhinta- ja maanrakennustyöt marraskuussa. Rakennus valmistui kesällä 2018. Hankkeen pääsuunnittelija on arkkitehti Janne Helin Schauman Arkkitehdit Oy:stä. Rakennushankkeen kustannusarvio on noin 80 miljoonaa euroa. Projektinjohtourakoitsija on NCC Rakennus Oy ja sopimuksen arvo on noin 60 miljoonaa euroa. A-Insinöörit Rakennuttaminen Oy vastaa rakennuttamisesta ja valvonnasta. left|thumb|Medisiina D joulukuussa 2017. Rakennus sijoittuu I kaupunginosaan Kupittaan kampusalueelle Kiinamyllynkadulle. Se rajoittuu etelässä katualueeseen, lännessä ja pohjoisessa Turun yliopistolliseen keskussairaalaan (TYKS) ja idässä junarataan rataosalla sekä valtatie 1 eli Helsingin valtatiehen. Medisiina D sekä VSSHP:n uusi T3-sairaala tiivistävät Tyksin kantasairaalan aluetta kampusmaiseksi sijoittuen T-sairaalan ja A-sairaalan väliin.
Tilat jakautuvat toimijoiden kesken seuraavasti: VSSHP 51 %, Turun yliopisto 31 %, Turun ammattikorkeakoulu 11 % ja THL 7 %. Rakennuksessa on tarkoitus toimia 600 työntekijää ja 1 400 opiskelijaa päivittäin.
Rakennuksen bruttoala on 25 466 neliömetriä ja kerrosluku kahdeksan. Kahdeksan kerroksen lisäksi rakennuksessa on kellarikerros ja talotekniikankerros. Kaksi ensimmäistä kerrosta ovat avoimia julkisia tiloja. Ensimmäiseen kerrokseen sijoittuu luentosaleja, ryhmätiloja, liiketiloja ja lounasravintola. Toisessa kerroksessa on opetuslaboratorioita ja hammashoidon opetusyksikkö. Kerroksissa 3–8 on eri yksiköiden laboratorio- ja toimistotiloja. Taloon sijoitetaan BSL-3 tason turvalaboratorio, jossa tutkitaan vakavia tarttuvia tauteja. Rakennuksessa pyritään kestävän kehityksen mukaisiin tilaratkaisuihin, rakenteisiin sekä materiaaleihin ja tilaratkaisuissa tilojen monikäyttöisyyteen ja joustavuuteen.
Oslo Spektrum
thumb|250px|Areena ulkoa päin. Oslo Spektrum on suurehko areena, joka sijaitsee Oslossa, Norjassa. Areenalla järjestetään esimerkiksi konsertteja ja laulukilpailuita. Se on yleensä MGP Nordic -laulukilpailun Norjan karsinnan tapahtumapaikka. Lisäksi siellä pidettiin Eurovision laulukilpailu vuonna 1996. Areenalle mahtuu enimmillään noin 10 800 katsojaa. Se otettiin käyttöön vuonna 1990.
Daisy Johnson
Daisy Johnson, tunnettu myös nimellä Järistys (esiintynyt Suomessa myös alkuperäisellä nimellään Quake), on Marvel Comicsin luoma sarjakuvahahmo.
Hahmon fiktiivinen historia
Daisy Johnson on superihminen, jolla on kyky aiheuttaa maanjäristyksiä ja värinöitä. Hän on myös Calvin Zabon / Mister Hyden avioton tytär. YPKVV:n johtaja Nick Fury otti hänet huostaansa ja kasvatti hänestä agentin. Johnson pysyi järjestön riveissä jopa Salatun sodan aikana, kun Fury oli valmis valheiden ja aivopesun kautta varmistamaan, että hänen luomansa supersankariryhmä pysäyttäisi Latverian pääministeriksi nousseen kreivitär Lucia von Bardasin. von Bardas kuitenkin selvisi ja yritti kostaa tekemällä terrori-iskua Yhdysvaltoihin. Johnson on mukana terrori-iskun pysäyttämisessä, tappaen terroristien johtajan. Johnson on Furyn sekä Natasha Romanoffin ohella ainut agentti, jonka turvataso on 10.
Johnson osallistui kerran myös Ryhmä-X:n ja Kostajien kanssa taisteluun Magnetoa vastaan, tyrmäten käyttämällä voimakkaita värinäaaltoja Magneton aivoihin. Siitä asti Johnson otti käyttöön kutsumanimen ”Järistys”, jonka hän sanoi olevan myös supersankarinimensä, jos joku päivä liittyisi Kostajiin.
Kun Kostajat jakautuivat kahdeksi ryhmittymäksi Sisällissodan tapahtumien jälkeen, Johnson etsii Furyn käskemänä useita supersankareiden ja superroistojen jälkeläisiä taistelemaan skrulleja vastaan. Ottaen Järistyksen nyt viralliseksi sankarinimekseen, Johnson ja hänen tiiminsä taistelevat Manhattanilla skrulleja vastaan. Hänen tiimistään tulee myöhemmin yksi Salaisten Sotureiden kolmesta ryhmästä: Johnsonin johtaman ryhmän saadessa koodinimen ”Valkoinen Ryhmä”.
Muissa medioissa
Hahmo esiintyy Marvel Cinematic Universeen kuuluvassa S.H.I.E.L.D. Agentit -televisiosarjassa, jota näyttelee Chloe Bennet.
Sarah Jessica Parker
Sarah Jessica Parker (s. 25. maaliskuuta 1965 Nelsonville, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Sinkkuelämää-sarjan Carrie Bradshaw’na.
Nuoruus
Parkerin amerikanjuutalaisen isän tausta Itä-Euroopasta. Äiti taas sukujuuriltaan saksalainen ja osittain englantilainen. Parkeriksi muutettu alkuperäinen juutalainen sukunimi oli Bar-Kahn ("Kahnin poika"). Hänellä on seitsemän sisarusta. Hän kasvoi työväenluokkaisessa perheessä Cincinnatissa, jossa hän alkoi harrastaa balettia kahdeksanvuotiaana ja esiintyi myös televisiossa paikallisessa The Little Match Girl -lähetyksessä.
Vuonna 1977 Parkerin perhe muutti Englewoodiin, New Jerseyyn. Hän jatkoi baletin opiskelua American Ballet Theatressa, jossa hän esiintyi muun muassa Pähkinänsärkijä-baletissa.
Näyttelijänura
Parker valittiin Broadway-tuotantoon The Innocents, jonka ohjasi Harold Pinter ja jonka pääosaa esitti Claire Bloom. Vuonna 1978 hän pääsi esiintymään myös Annie-musikaaliin.
Hän tuli ensimmäisen kerran kansan tietoisuuteen vuonna 1982 sitcomissa Square Pegs, joka kesti vain yhden tuotantokauden. Se poiki kuitenkin roolit elokuvissa Footloose ja Tytöt tahtoo bailata. Komediennenlahjojaan Parker pääsi esittelemään elokuvassa Kuherruskuukausi Vegasissa, jossa hänen vastanäyttelijänään oli Nicolas Cage. Hän näytteli myös elokuvissa Ed Wood (Johnny Deppin kanssa) ja Woody Allenin The Sunshine Boys -televisioelokuvassa vuonna 1995.
Parker jatkoi myös esiintymistään teatterissa. Kriitikot kehuivat hänen rooliaan koirana näytelmässä Sylvia (1995). Näytelmässä How to Succeed in Business Without Really Trying (1996) hän esiintyi yhdessä silloisen poikaystävänsä Matthew Broderickin kanssa.
Sinkkuelämää
Sinkkuelämää-sarjaa, joka päättyi vuonna 2004, tehtiin kuusi tuotantokautta. Sarja keskittyi neljän manhattanilaisen uranaisen elämään. Roolistaan Carrie Bradshaw’na Parker sai sekä Emmy- että Golden Globe -palkinnot. Sarjan toisella tuotantokaudella hän alkoi myös itse tuottaa ohjelmaa. Sarjan lopetuksen tiimoilla huhuttiin, että Parkerin ja muiden näyttelijöiden välille olisi tullut kiistaa esimerkiksi erilaisesta palkkauksesta. Sarjasta tehtiin kuitenkin myöhemmin kaksi elokuvaa täydellä kaartilla. Vuonna 2021 sarja jatkoi nimellä And Just Like That... kolmella päähenkilöllä. Syyksi neljännen puuttumiselle on epäilty erityisesti Parkerin ja Kim Catrallin huonoja välejä.
Yksityiselämä
Sarah Jessica Parker on ollut naimisissa näyttelijä Matthew Broderickin kanssa toukokuusta 1997 asti. Heillä on kolme lasta, vuonna 2002 syntynyt poika sekä vuonna 2009 syntyneet kaksostytöt.
Ennen avioliittoa Parker seurusteli muun muassa Robert Downey Jr.:n ja John F. Kennedy, Jr.:n kanssa.
Chinchasaaret
Chinchasaaret ovat pieni kolmen saaren muodostama saariryhmä 21 kilometrin päässä Perun rannikosta. Saaret olivat tärkeitä guanon takia, mutta se ehtyi vuoteen 1874 mennessä. Saarista suurin on Isla Chincha Norte, joka sijaitsee saariryhmän pohjoisosassa. Se on 1,3 kilometriä pitkä ja 0,9 kilometriä leveä. Toiseksi suurin saari Isla Chincha Centro on suurin piirtein samankokoinen. Eteläisin saari Isla Chincha Sur on saarista pienin, noin puolet suurimman koosta. Saarilla asui joskus chincha-intiaaneja. Espanja valloitti saaret espanjalais-eteläamerikkalaisessa sodassa vuosina 1844–1846.
Vallentunan kihlakunta
Vallentunan kihlakunta oli kihlakunta Tukholman läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 255,89 neliökilometriä ja asukasluku 7 115 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Hammarby, Fresta, Vallentuna, Vada, Angarn ja Össeby-Garn.
Kihlakunnan tuolloista kunnista Fresta ja Hammarby kuuluvat nykyään Upplands Väsbyn kuntaan ja muut Vallentunan kuntaan.
Primož Gliha
Primož Gliha (s. 8. lokakuuta 1967 Ljubljana) on slovenialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Gliha debytoi Slovenian maajoukkueessa 1992. Hän on pelannut 28 maaottelua ja tehnyt niissä 10 maalia.
Niili
Niilin päähaarat ovat Valkoinen-Niili, jonka alkukohta on Victorianjärveen virtaavissa joissa Burundissa, sekä Sininen-Niili, jonka alkukohta on Etiopiassa.
Kuivaa autiomaata halkovan Niilin viljaville rannoille syntyi aikoinaan muinaisen Egyptin sivilisaatio. Joki on historiansa aikana ollut myös merkittävä liikenneväylä. Assuanissa Egyptissä on suuri Assuanin pato, joka pysäyttää nykyisin lietteen tulon joen alajuoksulle.
Nimi
Joen nimi tulee kreikan sanasta Neilos, joka on mahdollisesti peräisin seemiläisestä sanajuuresta nahal, joka tarkoittaa jokilaaksoa. Muinaisegyptissä Niili tunnettiin nimellä Iteru, joka tarkoittaa jokea.
Pituus ja leveys
Niili on leveimmältä kohdaltaan Edfussa 7,5 kilometriä leveä. Keskimäärin joki on 2,8 kilometriä leveä. Niilin laakso on leveydeltään enimmillään 25 kilometriä. Sudanin Manasirin autiomaassa hiekka yltää aivan joen partaalle. Niilin valuma-alue on noin 3 349 000 neliökilometriä, ja se kattaa kymmenesosan koko Afrikan pinta-alasta.
Alkujoet
Niili koostuu alkuosaltaan kahdesta päähaarasta, Valkoisesta-Niilistä ja Sinisestä-Niilistä, joiden yhteenvirtaus sijaitsee lähellä Sudanin pääkaupunkia Khartumia. Joet on nimetty niiden veden värin mukaan. Khartumin jälkeen Niiliin laskee vielä Atbarajoki.
Valkoisen-Niilin ja sitä kautta koko Niilin etäisin lähde on Kagerajoen sivujoki Ruvyironza Burundissa. Kagera virtaa Victorianjärveen, mistä Niili aloittaa 5 584 kilometrin matkansa Välimereen. Sudanissa Valkoinen-Niili virtaa ennen Khartumiin saapumistaan laajan suoalueen Suddin läpi.
Sininen-Niili on päähaaroista lyhyempi. Se alkaa Tanajärvestä, johon laskevien jokien alkulähteet ovat Etiopian ylängöllä jopa 2 150 metrin korkeudessa. Sininen-Niili tuo jokeen 80 prosenttia sen vedestä.
thumb|left|100px|Niilin kataraktit.
Kataraktit
Egyptin Assuanin ja Sudanin Khartumin välillä on kuusi suurta kataraktia. Ne ovat nopeasti virtaavia kohtia, joissa veneillä kulkeminen on ollut lähes mahdotonta. Joki on kataraktien kohdalla matala, ja joessa on erikokoisia kivenlohkareita ja saaria. Kataraktit ovat syntyneet maankuoren noustessa geologisesti aktiivisella alueella. Vaikeakulkuisuutensa seurauksena kataraktien väleissä on ollut aikoinaan erilliset kuningaskunnat.
Katarakteista käytetään järjestysnumeroita, jotka kasvavat pohjoisesta etelään eli vastavirtaan. Kuuden suurimman kataraktin lisäksi joessa on useita pienempiä matalikkoja, jotka eivät usein ole kovin pitkäikäisiä. Ensimmäinen eli pohjoisin katarakti sijaitsee Egyptissä, muut Sudanissa. Toinen katarakti on jäänyt kokonaan Nasserin tekojärven alle.
Kataraktit on täytynyt ylittää vastavirtaan vetämällä venettä jokea ylös. Vaikeimpien kataraktien ylittäminen on onnistunut silloinkin vain kesäisten tulvien aikana. Viides ja kuudes katarakti voidaan ylittää ympäri vuoden.
Suisto
thumb|Niilin alajuoksu ja suisto. thumb|Niili Egyptin ja Sudanin rajalla.
Niili laskee Välimereen Egyptissä 250 kilometriä leveänä monihaaraisena jokisuistona. Siihen kuuluu monta sivujokea, joista kaksi suurinta ovat Damiettan ja Rosettan sivuhaarat. Suiston alueella asuu 34 miljoonaa ihmistä.
Assuanin padon rakentamisen jälkeen Niilin suistoon ei enää tule lietettä entiseen tapaan, minkä seurauksena eroosio ja maan vajoaminen ovat voimistuneet suiston alueella. Jos lisäksi merenpinta nousee ilmastonmuutoksen seurauksena, meri saattaa vallata suiston ja estää maanviljelyn. Suiston odotetaan katoavan kokonaan vuoteen 2500 mennessä.
Geologinen historia
Niilin uskotaan olleen olemassa jossain muodossa 25 miljoonan vuoden ajan. Nykyisen käsityksen mukaan Niili oli miljoonia vuosia sitten huomattavasti nykyistä pidempi ja alkoi Tanganjikajärvestä, mutta Virungan tulivuorenpurkaukset Ruandassa ovat muuttaneet sen virtauksia. Vuosien 8000–1000 eaa. välillä Niilillä oli kolmaskin suuri sivujoki, Keltainen-Niili. Se alkoi Tšadista ja yhtyi Niiliin Khartumin ja Assanin välillä. Tästä joesta on säilynyt sen uoma, Wadi Howar.
Elävä luonto
Niilinlaakson eläimistöön kuuluvat yhä jo muinaisen Egyptin piirtokirjoituksesta ja jumalistosta tutut pillerinpyörittäjä, käärmekotka, arohiirihaukka, harjalintu, pikkukorppikotka ja egyptinkobra. Kokonaan tai suurelta osalta jokea kadonneita ovat niilinkrokotiili, afrikannorsu, leijona, vihermarakatti ja paviaani. Vedessä elää esimerkiksi kelttikaloja, kissakaloja ja niilintilapiaa. Iibistä ei enää tavata Egyptissä, mutta se elää yhä Saharan eteläpuolella. Sakaalia tavataan aavikon reunoilla. Suddin suoalueella Sudanissa tavataan yli 400 muuttolintulajia.
Niilin rantojen kasvillisuus vaihtelee paljon pohjoisesta etelään. Egyptissä kasvavat esimerkiksi tamariski ja akaasiat, joista suurin on niilinakaasia, sekä viljelyskasveista esimerkiksi taatelipalmu, banaani ja 1800-luvulla tuotu sokeriruoko. Assuanin padon eteläpuolella luonto muuttuu erilaiseksi. Sudanin rajalta Suddin soihin joen ympäristö on aavikkoa ja savannia. Rannoilla kasvaa palmuja, ja etelämmäksi kohti Ugandaa mentäessä kasvillisuus muuttuu rehevämmäksi. Victorianjärven lähellä jokea ympäröivät viljelykset. Etiopiaan päin mentäessä kasvillisuus vaihtuu puoliaavikon pensaikosta metsiksi ja metsäisiksi ruohikkomaiksi. Ylängöillä lähellä joen alkulähdettä on pensaikkoa ja havumetsää. Papyruskaisla, josta valmistettiin papyrusta, oli aikoinaan yleinen etenkin suistossa, mutta se on nyt kadonnut suurimmasta osasta Egyptiä.
Ihmisasutuksen alku
Niilin laakson varhaiset ihmisasukkaat olivat metsästäjä-keräilijöitä, ensin Pohjois-Afrikasta ja Itä-Sudanista, myöhemmin myös Siinailta ja Punaisenmeren seudulta. Maanviljely aloitettiin Niilin laakson pohjoisosissa noin 5000 eaa. Kun viljaa viljeltiin ja säilöttiin, kulttuuri kehittyi ja alettiin siirtyä alkeellisista yhteiskunnista kohti korkeakulttuuria. Joen varrelle syntyneet Ylä- ja Ala-Egyptin valtakunnat yhdistyivät noin 3100 eaa., jolloin muinaisen Egyptin historia alkoi.