cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Euroopan unionin avaruusohjelmavirasto
EUSPA:n toiminta perustuu EU:n avaruusohjelma-asetukseen. Viraston sijaintipaikka on Tšekin pääkaupunki Praha, ja sen nykyinen pääjohtaja on Rodrigo da Costa.
EUSPA:n toiminta
EUSPA:n tarkoituksena on toteuttaa EU:n avaruusohjelmaa ja tarjota kansalaisille ja yrityksille luotettavia ja turvallisia avaruuspalveluita.
Antti Matomäki
Matomäen vanhemmat olivat William Matomäki ja Maria Nurisalo. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1958 oli Marja Kurenmaa (ero 1978) ja toinen vuodesta 1998 Raili Koistinen.
Paul Chambers
Paul Laurence Dunbar Chambers, Jr. (22. huhtikuuta 1935 – 4. tammikuuta 1969) oli 1950- sekä 60-luvun tärkeimpiä jazzbasisteja. Hän syntyi Pittsburghissa, mutta vietti nuoruutensa Detroitissa. Hän ja Slam Stewart olivat ensimmäisiä jazzbasisteja, jotka soittivat sooloja myös jousella. Vuodesta 1955 aina vuoteen 1963 hän oli Miles Davisin kvintetin jäsen, ja soitti muun muassa kuuluisalla Davisin Kind of Blue-levyllä.
Euroopan unionin avaruusohjelmavirasto
EUSPA:n toiminta
Viraston vastuihin kuuluu EU:n satelliittipaikannusjärjestelmien (GNSS) eli Galileo-satelliittijärjestelmän sekä satelliittipohjaisen parannusjärjestelmä EGNOS:n kehittäminen ja ylläpito. Lisäksi EUSPA:n vastuulle kuuluu muun muassa EU:n Copernicus-maanseurantaohjelma ja GOVSATCOM-satelliittiviestintäohjelma.
Taustaa
pienoiskuva|Entisen Euroopan GNSS-viraston logo. Nykyistä virastoa edelsi Euroopan komission ja Euroopan avaruusjärjestön ESA:n yhteisyritys GALILEO Joint Undertaking (GJU), joka perustettiin toukokuussa 2002. Sen toiminta oli tehotonta, ja se lakkautettiin 1. tammikuuta 2007. Heinäkuussa 2004 EU:n neuvosto päätti perustaa erillisviraston nimellä Euroopan GNSS-valvontaviranomainen (European GNSS Supervisory Authority, GSA). Syyskuussa 2010 se päätettiin uudelleennimetä Euroopan GNSS-virastoksi (European GNSS Agency, GSA). Nykyinen Euroopan unionin avaruusohjelmavirasto pohjautuu 28. huhtikuuta 2021 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston avaruusohjelma-asetukseen (EU) 2021/696.
Paul Chambers
Chambers soitti myös John Coltranen albumilla Giant Steps. Coltranen kappale "Mr. P. C." on nimetty Chambersin mukaan. Hän levytti monien kuuluisien muusikoiden kanssa, kuten Cannonball Adderley, Donald Byrd, Sonny Rollins, Freddie Hubbard, Jackie McLean ja Bud Powell. Tämän lisäksi hän toimi yhtyeen johtajana.
Antti Matomäki
Matomäki tuli ylioppilaaksi Toijalan yhteiskoulusta 1954, Kadettikoulusta hän valmistui 1957 ja Sotakorkeakoulusta 1967. Matomäki työskenteli opetusupseerina Helsingin ilmatorjuntarykmentissä vuodesta 1957 ja Reserviupseerikoulussa 1959–1961. Ilmatorjuntakoulussa hän oli opetusupseeri 1961–1964 ja osastonjohtaja 1964 ja sitten patterinpäällikkö Helsingin ilmatorjuntarykmentissä 1964–1965. Rovaniemen sotilaspiirin esikunnassa Matomäki oli toimistoupseeri vuodesta 1967 ja esikuntapäällikkö vuodesta 1976. Pohjanmaan ilmatorjuntapatteriston–Rovaniemen ilmatorjuntapatteriston patteristoupseeri hän oli vuodesta 1969, Rovaniemen Ilmatorjuntapatteriston komentaja vuodesta 1978 ja Ilmavoimien esikunnan toimistopäällikkö vuonna 1982, jolloin hän myös erosi vakinaisesta palveluksesta.
Paul Chambers
Chambersilla oli ongelmia sekä alkoholin että huumeiden suhteen. Hän kuoli 33-vuotiaana tuberkuloosiin vuonna 1969.
Martin Kuuskmann
Martin Kuuskmann (s. 21. huhtikuuta 1971 Tallinna) on virolainen fagotisti.
Paul Chambers
Tärkeitä levytyksiä
yhtyeen johtajana:
Martin Kuuskmann
Kuuskmann aloitti fagotinsoiton opiskelun Virossa ja jatkoi opintojaan Yhdysvalloissa Vernon Readin, Rufus Olivierin, Stephen Maxymin sekä Frank Morellin johdolla. Hän sai musiikin kandidaatin arvon Manhattan School of Musicista vuonna 1997 ja musiikin maisterin arvon Yale School of Musicista vuonna 1998. Sittemmin Kuuskmann on itse opettanut Mannes College of Musicissa, Manhattan School of Musicissa, Lamont School of Musicissa ja mestarikursseilla sekä Pohjois-Amerikassa että Euroopassa.
Antti Matomäki
Matomäki ylennettiin vänrikiksi 1955, luutnantiksi 1958, yliluutnantiksi 1961, kapteeniksi 1963, majuriksi 1969 ja everstiluutnantiksi 1976.
Martin Kuuskmann
Kuuskmannin ohjelmistossa keskeinen asema on ollut hänen aikansa musiikilla. Konserttoja häntä varten ovat säveltäneet Miguel Kertsman, Gregor Hübner , Christopher Theofanidis, Gene Pritsker, Charles Coleman, David Chesky, Eino Tamberg, Erkki-Sven Tüür ja Tõnu Kõrvits. Kuuskmann on tehnyt monia levytyksiä ja päässyt toistuvasti Grammy-ehdokkaaksi. Jazzin parissa hän on tehnyt yhteistyötä John Patituccin ja Joe Zawinulin kanssa.
Paul Chambers
Tärkeitä levytyksiä
yhtyeen jäsenenä:
Cannonball Adderley
Nat Adderley
Toshiko Akiyoshi
Lorez Alexandria
Tina Brooks
Kenny Burrell
Sonny Clark
Jimmy Cleveland
John Coltrane
Miles Davis
Kenny Dorham
Bill Evans
Gil Evans
Curtis Fuller
Red Garland
Grant Green
Khloé Kardashian
Khloé Alexandra Kardashian (s. 27. kesäkuuta 1984) on yhdysvaltalainen televisiopersoona ja Kris Jennerin ja Robert Kardashianin tytär. Hänet tunnetaan parhaiten tv-sarjoista E! Rikkaat Kardashianit (Keeping Up with the Kardashians) ja Kourtney and Khloé Take Miami. Hän omisti siskojensa Kim Kardashianin ja Kourtney Kardashianin kanssa vaateliike Dashin (vaateliike ei ole enää toiminnassa)
Paul Chambers
Tärkeitä levytyksiä
Herbie Hancock
Barry Harris
Khloé Kardashian
Nuoruus
Kardashian syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hän on Kris Jennerin ja Robert Kardashianin kolmas lapsi ja hänellä on kaksi vanhempaa sisarusta Kim Kardashian ja Kourtney Kardashian, nuorempi veli Rob Kardashian sekä kaksi sisarpuolta Kendall Jenner ja Kylie Jenner. Kardashianin isä Robert Kardashian tuli aikoinaan tunnetuksi O. J. Simpsonin asianajajana. Kardashianin vanhemmat erosivat vuonna 1989 ja Kris äiti menikin uudelleen naimisiin olympiavoittaja Caitlyn Jennerin (silloin Bruce Jenner) kanssa. Pari erosi vuonna 2015. Robert-isä kuoli vuonna 2003 syöpään. Omien sisarusten lisäksi uusperheeseen kuuluu Caitlynin lapset Cassandra Marino, Burt Jenner, Brandon Jenner ja Brody Jenner.
Paul Chambers
Tärkeitä levytyksiä
Dexter Gordon
Khloé Kardashian
Yksityiselämä
Vuonna 2001 Kardashian joutui auto-onnettomuteen, jonka seurauksena hän sai aivovamman joka aiheuttaa pitkäaikaista muistinmenetystä. Syksyllä 2009 Kardashian avioitui NBA:ssa pelaavan Lamar Odomin kanssa. Vuonna 2013 Kardashian haki miehestään avioeroa ensimmäisen kerran. Pian tämän jälkeen Kardashian alkoi seurustella räppäri French Montanan kanssa. Lopulliset avioeropaperit Odom ja Kardashian kirjoittivat vuonna 2015, mutta avioeron saanti keskeytyi Odomin jouduttua onnettomuuteen. Lopulta Kardashian perui kokonaan avioeroaikomuksensa, kunnes jätti lokakuussa 2016 avioerohakemuksen uudelleen. Ero astui virallisesti voimaan joulukuussa 2017.
Paul Chambers
Tärkeitä levytyksiä
Joe Henderson
Freddie Hubbard Milt "Bags" Jackson
John Jenkins
J. J. Johnson
Philly Joe Jones
Wynton Kelly
Abbey Lincoln
Jackie McLean
Blue Mitchell
Hank Mobley
Oliver Nelson
Phineas Newborn, Jr.
Art Pepper
Bud Powell
'''Ike Quebec
Sonny Red
Freddie Redd
Louis Smith
Frank Strozier
Art Taylor
Clark Terry
Kai Winding
Farley Granger
Farley Earle Granger (1. heinäkuuta 1925 San José, Kalifornia – 27. maaliskuuta 2011 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on oma tähtensä Hollywood Walk of Famella.
Ura
Grangerin ensimmäinen elokuva oli vuonna 1943 valmistunut Pohjantähti. Seuraava oli Purppurasydän (1944), vaikka osa elokuvan tekijöistä joutui sen viestin vuoksi myöhemmin poliittiseen epäsuosioon. Alfred Hitchcock löysi hänet kahteen merkittävään rooliin elokuviinsa Köysi ja Muukalaisia junassa, jossa hän esitti murhaajaksi houkuteltavaa tenniksenpelaajaa. Näistä Köysi joutui paikoin sensorien käsiin, sillä näissä elokuvissa oli homoseksuaalisia jännitteitä. Grangerin uran merkittävintä vaihetta oli sen alkupuoli. Myöhempi ura jäi vaatimattomammaksi.
Grangerilla oli tunnettuja rooleja myös muiden muassa elokuvissa Haluan sinut ja He elävät öisin. Hän esiintyi myös televisiossa ja saavutti menestystä Broadwayllä. Italiassa hän näytteli muun muassa Luchino Viscontin elokuvassa Senso.
Marco Rosa
Marco Rosa (s. 15. tammikuuta 1982 Scarborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Alps Hockey Leaguen Hockey Club Asiagossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura
Rosa pelasi OPJHL-joukkue Wexford Raidersissa, kun OHL-joukkue Belleville Bulls varasi hänet 289. pelaajana vuonna 2000. Rosa ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, vaan siirtyi vuotta myöhemmin Merrimack Collegen joukkueeseen. Hän oli siellä ensimmäisen kautensa 2000–2001 päätteeksi joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Dallas Stars varasi Rosan 255. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2001. Kaudella 2002–2003 hän oli Merrimackin toiseksi paras pistemies ja maalintekijä Brent Goughin jälkeen. Rosan kausi päättyi kuitenkin rannevammaan helmikuussa 2003. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2003–2004 hän nousi joukkueen kapteeniksi ja oli 15 osumallaan Merrimackin paras maalintekijä.
Yliopistovuosiensa jälkeen Rosa siirtyi kaudeksi 2004–2005 ECHL-joukkue Long Beach Ice Dogsin riveihin. Hän oli tehoilla 34+31=65 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Evan Cheverien jälkeen. Rosa sijoittui koko ECHL:n maalipörssissä neljänneksi South Carolina Stingraysin Joey Tenuten kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi ECHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 2005–2006 Rosa pelasi Ice Dogsin lisäksi myös AHL-joukkue Milwaukee Admiralsissa. Kaudesta 2006–2007 hän pelasi noin puolet ECHL-joukkue Texas Wildcattersissa ja puolet AHL:ssä; Houston Aerosin ja Providence Bruinsin joukkueissa, joista jälkimmäistä Rosa edusti myös kevään 2007 pudotuspeleissä.
Kaudella 2007–2008 Rosa murtautui AHL:ään Houston Aerosin riveissä. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi Manitoba Mooseen, jossa Rosa teki AHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 22+33=55, joilla hän oli joukkueen paras pistemies. Rosa jakoi myös joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Sergei Širokovin kanssa. Syksyllä 2010 hän osallistui NHL-joukkue Vancouver Canucksin harjoitusleirille, mutta siirrettiin sen jälkeen takaisin farmijoukkue Mooseen, jonka paras pistemies ja syöttäjä Rosa oli kevään 2011 pudotuspeleissä tehoilla 6+11=17. Kaudeksi 2011–2012 hän teki AHL-sopimuksen Winnipeg Jetsin farmijoukkue St. John's IceCapsin kanssa. Rosa osallistui myös Jetsin harjoitusleirille syksyllä 2011, mutta palasi sen jälkeen kuitenkin farmiin.
Kaudeksi 2012–2013 Rosa siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Espoo Bluesiin. Hänet hankittiin joukkueeseen ykkössentteriksi. Rosan alkukausi meni kuitenkin pilalle harjoitusottelussa tulleen jalkavamman takia. Palattuaan kokoonpanoon hänen roolinsa ja ketjukaverinsa vaihtelivat läpi kauden, eikä Rosa vastannut häneen kohdistuneita odotuksia, vaikka ei varsinaisesti flopannutkaan. 43 runkosarjaottelua toivat Rosalle tehot 9+9=18.
Rosa siirtyi kaudeksi 2013–2014 vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Grizzly Adams Wolfsburgiin. Hän oli tehoilla 19+19=38 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Brent Aubinin jälkeen. Rosa voitti myös Wolfsburgin sisäisen tehotilaston lukemalla +11. Kevään 2014 pudotuspeleissä hän jakoi tehoilla 5+6=11 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Norm Milleyn kanssa sekä sisäisen maalipörssin voiton Sebastian Furchnerin ja Ramzi Abidin kanssa. Rosa voitti myös Wolfsburgin sisäisen tehotilaston lukemalla +8. Kaudella 2014–2015 hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 9+37=46, joilla Rosa sijoittui koko DEL:n pistepörssissä kymmenenneksi.
Muuta
Rosalla on isänsä puolelta espanjalaisia ja äitinsä puolelta italialaisia sukujuuria. Hän harrasti lapsena myös jalkapalloa, jonka Rosa lopetti 13-vuotiaana.
Syvä kuin meri (vuoden 2007 albumi)
Syvä kuin meri on suomalaisen Esko Rahkosen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 24. syyskuuta 2007 levymerkillä Warner Music Finland.
Winx – Salaisuuksien linna
Winx Club – Salaisuuksien Linna on Iginio Straffin ohjaama animaatioelokuva vuodelta 2007. Se sai ensi-iltansa Suomessa 16. huhtikuuta 2010. Elokuvassa seikkailevat Winx-klubi-animaatiosarjasta tutut hahmot: Bloom, Stella, Flora, Musa, Tecna ja Layla. Elokuva on tehty 3D-tekniikalla eroten tv-sarjan animaatiosta. Winx-tytöillä on elokuvassa tekoajalta peräisin olevan sarjan kolmannen tuotantokauden Enchantix-voimat.
Juoni
Elokuva kertoo siitä, kuinka Bloom tahtoo löytää oikeat vanhempansa, Dominon hallitsijaparin Oritelin ja Marionin, joiden epäillään kuolleen. Bloom tunkeutuu muiden Winx-klubi tyttöjen kanssa Hagenin linnaan, jossa he kohtaavat joukon hänen sotureitaan ja taistelevat näitä vastaan Enchantix-voimillaan. Kun taisto on ohi, tytöt löytävät vanhan miekantakoja Hagenin, yhden Valonkompanjan jäsenistä, johon kuului myös Oritel ja Marion sekä Alfean, Pilvitornin ja Punalähteen rehtorit; Faragonda, Griffin ja Saladin. Hagen oli jo lähellä tappaa Bloomin, mutta onneksi Alfean rehtori Faragonda ehti väliin ja sai Hagenin tulemaan mukanaan Alfeaan.
Hagen kertoi Bloomille, että on etsinyt Oritelia ja Marionia kaikkialta taikaulottuvuudesta, eikä heitä ole löytynyt mistään. Bloomin olisi siis pärjättävä ilman Hagenin apua. Alfeassa pidetään kuitenkin juhlat, sillä osa oppilaista, Stella, Layla, Flora, Musa ja Tecna valmistuvat. Juhlan aikana Sky tahtoi kertoa Bloomille jotain suurta, sen, että hänestä tulisi kuningas, mutta hänet tullaan hakemaan Eraklyoniin ja Bloom jää tiedottomaksi. Bloom lähtee sijaisvanhempiensa Miken ja Vanessan luokse maahan, Gardeniaan. Hän näkee unen siskostaan Daphnesta, joka on nymfi ja elää Rockalouge järjen pohjassa lähellä Alfeaa. Herätessään hänellä on koru, jonka sisältä hän saa käyttöönsä Daphnen naamion joka auttaa häntä suunnistamaan Dominossa.
Bloom, Stella, Flora, Tecna, Layla ja Musa sekä spesialistit lähtevät Dominolle etsimään Kohtalon Kirjaa, joka voisi auttaa Bloomia löytämään oikeat vanhempansa. Pienen seikkailun jälkeen he löytävät kirjan, ja kirjan pitäjän joka auttaa heitä lukemaan. Selviää, että Bloomin kohtalo on sidoksissa erääseen ennustukseen joka on siirtynyt hallitsijalta toiselle: ''risteyksessä päättymättömien teiden, kividemonit näyttävät tien luo kahlitun kansan, kruunaamaton kuningas pelastaa kadonneen kuningaskunnan, ja kuuden saattue, joka valoa puolustaa, loistaa kirkkaana pimeydessä. Ja kerran kadonnut on oleva jälleen''. Bloomin loppua ei ole vielä kirjoitettu. Samaan aikaan Mandragora, kolmen muinaisen noidan palvelija, haluaa auttaa muinaisia noitia saamaan Winxit epäonnistumaan tehtävässä. Hän lähettää erään hyttysen puremaan Riveniä, Musan poikaystävää, ja Riven muuttuu pikkuhiljaa Mandragoran 'palvelijaksi'.
Mandragora hyökkää armeijansa kanssa Alfeaan. Winxit ja spesialistit puolustavat koulua parhaansa mukaan, mutta Alfea kärsii pahoja tuhoja. Tytöt saavat palautettua Alfean entiseen loistoonsa, ja suuntaavat pixie-kylään etsimään avainta, jota tarvitaan Obsidianissa. Bloomin pikkukeiju Lockette löytää avaimen, ja Winxien ja spesialistien matka jatkuu Obsidianiin, kolmen muinaisen noidan ja Mandragoran olinpaikkaan.
Winxit laittavan avaimen sen koloon ja reitti Obsidianin halki avautuu. He jatkavat matkaa mutta Mandragora hyökkää heidän kimppuunsa armeijansa kanssa. Riven, joka on vaihtanut Mandragoran puolelle, irrottaa avaimen joten Obsidianin toinen puoli alkaa sortua ja mennä sekaisin, kun suurin osa Winxeistä on vielä siellä. Riven ja Sky rupeavat taistelemaan, mutta Musa juoksee väliin ja Riven vahingoittaa vahingossa tyttöystäväänsä. Hän tulee järkiinsä ja vaihtaa takaisin spesialistien puolelle. Muut tytöt joutuvat eräänlaiseen ansaan, ja pimeys tekee heistä heikot. Bloom on ainoa joka on immuuni pimeydelle voimansa takia. Hän löytää Dominon kansalaiset kivettyneenä, samoin myös kivettyneen isänsä. Hän löytää isänsä miekan johon hänen äitinsä on kahlittu, ja vain kuningas voi nostaa miekan kivestä. Bloom taistelee Mandragoraa vastaan, mutta lopulta hänenkin voimansa alkavat heikentyä. Lopulta Sky löytää Bloomin, ja aikoo nostaa miekan kivestä. Bloom on kauhuissaan, sillä hänen tietojensa mukaan Sky ei ole vielä kuningas. Sky saa kuitenkin miekan nostettua, ja vapauttaa Bloomin vanhemmat ja koko kansan, ja Obsidian tuhoutuu. Sky saa vihdoin selitettyä Bloomille olevansa Eraklyonin uusi kuningas. Obsidianin portaali avautuu Dominolla, ja Bloom tapaa vihdoin oikeat vanhempansa. Dominossa järjestetään suuret tanssijaiset palanneen kuningaskunnan kunniaksi ja kesken tanssiaisten Sky kosii Bloomia. Lopussa kerrotaan, että Winxit ovat uusi Valon komppania ja että hävinneet Muinaiset Noidat liittoutuvat Trixien kanssa viitaten seuraavaan elokuvaan.
Suomenkieliset ääninäyttelijät
Muissa rooleissa: Terhi Kokkonen, Noora Leikas, Anniina Heiskanen, Annika Puotsaari, Marja Kiiskilä, Eero Markkanen, Riina Laiho & Pauliina Wiskari
Ohjaaja: Petrus Kähkönen
Kääntäjä: Carla Rindell
Tuottaja: Toni Harjajärvi
Darja Storožilova
Darja Andrejevna Storožilova (, s. 4. helmikuuta 1993 Obninsk, Venäjä) on venäläinen maastohiihtäjä.
Storožilova debytoi maailmancupissa maaliskuussa 2015 Lahden 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa sijoittuen 45:nneksi. Hänen paras sijoituksensa on 24. tila Tour de Skin Toblachin 5 kilometrin kilpailusta tammikuulta 2016.
Storožilova saavutti hopeaa 10 kilometrin kilpailusta vuoden 2015 nuorten MM-kilpailuista.
Avispa Fukuoka
Avispa Fukuoka on jalkapalloseura Fukuokan kaupungista Japanista. Joukkue pelaa J. Leaguessa, maan korkeimmalla sarjatasolla. Sen paras sijoitus korkeimmalla sarjatasolla on 12. sija vuodelta 2000.
Noppawan Lertcheewakarn
Noppawan Lertcheewakarn (, s. 18. marraskuuta 1991 Chiang Mai) on thaimaalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut WTA-listan sijalla 149 syyskuussa 2011. Lertcheewakarn on voittanut urallaan kolme ITF-turnausta kaksinpelissä.
Junioriurallaan Lertcheewakarn voitti kaksinpelin Wimbledonissa 2009. Nelinpelissä hän voitti yhteensä kolme kertaa Grand Slam -mestaruuden. Hän oli myös juniorirankingin ykkössijalla.
Ammattilaisurallaan Lertcheewakarn on selviytynyt Grand Slam -turnauksissa kaksi kertaa pääsarjaan. Wimbledonissa 2010, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Andrea Hlaváčkoválle ja Yhdysvaltain avoimissa 2011, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Anastasija Jakimovalle.
Pekka Timonen (virkamies)
Timonen opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1997 tutkielmalla Määräysvalta, hinta ja markkinavoima. Hän työskenteli yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa vuosina 1984–2001 ja on sitten toiminut kauppa- ja teollisuusministeriön virkamiehenä 2001–2007, valtioneuvoston kanslian ylijohtajana 2007–2012, työ- ja elinkeinoministeriön osastopäällikkönä vuodesta 2013 ja oikeusministeriön kansliapäällikkönä vuodesta 2018. Hän on julkaissut oikeustieteellisiä tutkielmia sekä toimittanut KKO:n oikeustapauskokoelmia.
Pekka Timosen puoliso on vuodesta 1995 ollut professori Jaana Norio-Timonen.
Tampereen Ilveksen SM-liigakausi 2009–2010
Kokoonpano
Ilveksen joukkue kaudelle lähdettäessä.
Lähtökohdat kauteen
Tampereen Ilves lähti kauteen kysymyksiä täynnä. Ilveksen edellinen kausi päättyi mahalaskuun. Tälle kaudelle joukkue uudistui rajusti, joten moni uskoi Ilveksen onnistuvan paremmin tällä kaudella viime kauteen nähden. Muutoksista huolimatta suurimmalla osalla joukkueen pelaajista oli vahva Ilves-tausta.
Joukkue
Ilveksen joukkue uudistui paljon kaudelle 2009-2010. Kahdella edellisellä kaudella Ilveksen päävalmentajana toiminut Sakari Pietilä jätti tehtävänsä menestysvalmentaja Heikki Mälkiälle, jonka edellinen pesti Ilveksessä päättyi pronssimitaleihin kaudella 2000–2001. Tämän jälkeen Ilves ei ole mitalia saanutkaan, vaan se on rimpuillut playoff-paikan perässä välillä onnistuen. Mälkiän pelitaktiikan odotettiin muuttuvan kiekollisempaan suuntaan, jotta taitavat keskushyökkääjät pääsisivät näyttämään parasta osaamistaan.
Pelaajasiirrot
Valmennusjohdon lisäksi myös pelaajalista koki rajuja muutoksia. Vielä edellisenä keväällä näytti siltä, että Hannu Toivonen jatkaisi Ilveksen maalivahtina, mutta hän päätti lähteä NHL:ään, ja heinäkuussa 2009 hän teki sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Näin Ilveksen valmennusjohto palkkasi maalinsa vartijaksi Juha Pitkämäen, joka on Ilveksen oma kasvatti ja myös Mälkiälle tuttu mies. Toisena maalivahtina jatkoi edellisellä kaudella vain viisi ottelua pelannut Markus Korhonen.
Viime kauden sensaatio, Markus Seikola jatkoi Ilveksen puolustuksessa, mutta muista puolustajista Matt Nickerson siirtyi Edmonton Oilersiin, Joonas Lehtivuori Philadelphia Flyersiin ja Troy Milam Porin Ässiin. Hyökkääjistä Geoff Platt siirtyi Venäjän KHL-liigassa pelaavaan Dinamo Minskiin, ja Miikka Männikkö vaihtoi SM-liigaseuraa siirtymällä Hämeenlinnan Pallokerhoon.
Uusia pelaajia Ilves-hyökkäyksessä olivat HPK:sta saapunut Pasi Salonen, Elitserienin MODO Hockeyssä kauden pelannut paluumuuttaja Ville Snellman, try-outilla pelannut kanadalainen Dustin Johner, kahden HIFK:ssa pelatun kauden jälkeen paluun Ilvekseen tehnyt Jussi Pesonen , sekä try-outilla Jesse Niinimäki, joka on parhaimmillaan erittäin lahjakas ja taitava, mutta hänen heikkoudekseen on monesti mainittu laiska harjoittelu ja motivaation puute.
Kauden alussa odoteltiin innolla myös kesken edellisen kauden Ruotsin Allsvenskanin Mora IK:hon lähtenyttä Colby Genowayta, joka ennen Ilveksestä poistumistaan oli osoittautunut selvästi yhdeksi joukkueen tärkeimmistä avainpelaajista, ja ykkösketjun johtohahmoksi.
Ilveksen joukkueen puhuttiin koostuvan tällä kaudella monista kysymysmerkeistä, joita olivat ainakin motivaatio-ongelmien ympärillä pyörinyt Niinimäki, Ville Snellman, Pasi Salonen, Antti Hulkkonen ja ykkösmaalivahti Pitkämäki.
Runkosarjan syyskausi
Kauden alussa Ilvekseltä odotettiin paljon. Harjoitusotteluiden perusteella kaikki näytti suhteellisen hyvältä, ja joukkueen uudistumisen myötä odotukset viime kauden epäonnistumisen jälkeen olivat melko kovat. Maalivahtikaksikkona oli kokenut ja varmoja otteita harjoituksissa ja aikaisemmilla kausilla esittänyt parivaljakko, Juha Pitkämäki ja Markus Korhonen. Valmentajana kauteen lähti kuitenkin ristiriitaisena valmentajana tunnettu Heikki Mälkiä, joten mahdollisuudet pieneen katastrofiinkin olivat.
Runkosarjan syyskauden avauspeli Ilveksellä oli Tapparaa vastaan Tampereen Hakametsässä. Ilves voitti ottelun Jussi Pesosen kahden maalin ja yhden maalisyötön avustamana 5–2.
thumb|upright|[[Jussi Pesonen (jääkiekkoilija)|Jussi Pesonen oli alkukauden pitelemätön ja keikkuikin maalipörssin kärkisijoilla pitkään ennen kuin siirtyi Ruotsin jäille.]]
Kausi jatkui loistavasti, kun Ilves voitti myös seuraavat kolme otteluaan. Ilves keikkui sarjataulukon kärkipäässä kohtuullisen kauan kauden alussa, mutta sitten alkoi mennä huonommin. Sen myötä myös yhteishenki Ilveksen leirissä alkoi rakoilla. Ensin päävalmentaja Mälkiä haukkui ensimmäisissä otteluissa Ilveksen maalivahtina pelanneen Juha Pitkämäen pystyyn perättäisten tappioiden jälkeen, ja pian myös muut pelaajat alkoivat saada osaansa.
Marraskuussa Ilveksen peli alkoi olla yhtä kaaosta. Ilves putosi koko sarjan viimeiseksi, ja kun Ilves koki yhä vain enemmän tappioita, alkoivat muut joukkueet jo karata. Oikeaa tunnetilaa ei otteluihin löytynyt millään, ja luonnollisesti puheet Mälkiän erottamisesta alkoivat olla monien huulilla.
Syyskauden viimeisestä kymmenestä ottelusta Ilves onnistui voittamaan ainoastaan yhden, Tapparaa vastaan. Joukkueiden kolmesta aikaisemmasta kohtaamisesta Ilves oli vienyt nimiinsä kaksi.
Runkosarjan kevätkausi
Tammikuussa Ilveksen muu johto päätti kuitenkin pysyä Mälkiän takana, ja jatkosopimus tuotiin julki. 23. tammikuuta noin 300 Ilveksen fania järjesti Bluesia vastaan pelatussa ottelussa ulosmarssin näyttääkseen mielipiteensä valmennusjohdon toiminnasta.
Hetkeä myöhemmin Heikki Mälkiän kanssa toraillut, joukkueen kultakypärä Jussi Pesonen lähti Ruotsin Leksandiin hakemaan parempaa ilmapiiriä. Hänen mukanaan samaan joukkueeseen lähti myös Antti Hulkkonen.
Hulkkosen ja Pesosen lähtö vaikuttikin piristävän joukkuetta, joka voitti tammi-helmikuun vaihteessa pelatuista kuudesta otteluista jopa neljä, mutta pikkuhiljaa alkoi uusi alamäki.
Liigakarsinta
thumb|upright|[[Jokipojat|Jokipoikien maalivahti Mikko Rämö oli yksi joukkueen avainpelaajista liigakarsinnassa.]]
Liigakarsinta pelattiin 30. maaliskuuta – 8. huhtikuuta Tampereen Ilveksen ja Joensuun Jokipoikien välillä. Ilves voitti sen otteluin 4–1 ja säilytti paikkansa SM-liigassa.
Ottelut
Ennen ensimmäistä liigakarsintaottelua Jokipojat oli voittanut peräti 16 ottelua peräjälkeen. Ilves puolestaan oli voittanut edellisellä SM-liigakaudella yhteensä vain 17 ottelua.
Ensimmäinen erä oli odotetusti Ilveksen hallintaa, vaikka Mikko Rämö Jokipoikien maalilla onnistuikin torjumaan kaikki laukaukset. Myös Jokipoikien maalisaldo oli ensimmäisen erän jälkeen vielä nollilla.
Ilves teki ensimmäisen maalinsa heti toisen erän alussa. SM-liigan runkosarjan puolustajien pistepörssin voittanut Markus Seikola laukoi siniviivalta, eikä Rämö nähnyt kiekkoa. Erän lopulla Ilveksen Colby Genoway sai kiekon suuhunsa. Hän menetti hampaita ja jätti kaukalon tuskaisena ja verta vuotavana. Ilves teki toisessa erässä vielä toisen maalin, kun Rämö torjui Jarkko Näppilän vedon, ja Pasi Salonen oli ensimmäisenä irtokiekossa.
Lopullinen ratkaisu syntyi kolmannen erän puolessa välissä, kun Antti Bruun laukoi viivalta. Rämö oli voimaton Marko Anttilan tehdessä erinomaista maskia maalin edessä. Jokipojat onnistui kaventamaan kolmisen minuuttia ennen ottelun loppua. Tobias Salmelainen teki Jokipoikien kannalta tärkeän osuman rikkoen samalla Ilveksen maalivahdin Jani Hurmeen nollapelin. Lopputulokseksi jäi kuitenkin 3–1.
-
Toinen ottelu pelattiin Joensuun Mehtimäellä, ja Jokipoikien peli olikin jo paremman näköistä.
Avausmaali nähtiin jo vajaan neljän minuutin pelin jälkeen, kun paluukiekko jäi sopivasti Joonas Raskin ulottuville. Toinen maali tehtiin vain vajaat kaksi minuuttia edellisestä, kun Jokipoikien kiekonmenetyksen seurauksena Jarkko Kauvosaari pääsi liruttamaan kiekon Rämön vartioimaan maaliin. Jokipoikien päävalmentaja Jarno Pikkarainen otti toisen takaiskumaalin jälkeen aikalisän, ja sai heräteltyä Jokipojat mukaan vielä ensimmäisen erän toiselle puoliskolle.
Erän puolenvälin tienoilla Ilveksen Markus Seikolalle tuomittiin 2+2 minuuttia korkeasta mailasta, ja vain minuuttia myöhemmin saman joukkueen Masi Marjamäki passitettiin istumaan kaksiminuuttista Seikolan seuraksi. Viidellä kolmea vastaan syntyi Jokipoikien ensimmäinen osuma. Scott Matzka laukoi kaarelta kavennuksen ajassa 13.46.
Toisessa erässä syntyi hurjasti maaleja. Ensimmäisen niistä teki Masi Marjamäki suoraan jäähyaitiosta vapauduttuaan. Vajaat kymmenen minuuttia myöhemmin Petren ja Snellmanin pohjatyön päätteeksi Johannes Alanen laukoi tilanteeksi jo 4–1.
Monet ehkä uskoivat pelin olleen jo ohi, mutta vain kahdeksan sekuntia edellisen maalin jälkeen Antti Kerälä kavensi, ja alle minuutti myöhemmin Ilveksen johto oli enää yhden maalin verran. Ryan Glenn teki maalin tasan kaksi minuuttia ennen toisen erän päätöstä, mutta Jokipojat ei luovuttanut, vaan vielä samassa erässä Markku Flinck teki avopaikasta tilanteeksi 4–5.
Kolmannessa erässä Ilves sai rangaistuslaukauksen, ja mahdollisuuden päättää ottelu lopullisesti. Jesse Niinimäki laukoi, ja tuuletti jo maalia, mutta tuomari näytti, että kiekko ei ylittänyt maaliviivaa. Jokipojat teki kolmannesta erästä huikean taistelun, mutta Ilves voitti lopulta lukemin 5–4, ja siirtyi sarjassa 2–0-johtoon.
Jokipoikien puolustus sai helpotusta otteluun, kun ensimmäisessä osaottelussa päähänsä tällin saanut ja sen vuoksi torstain ottelusta sivussa ollut Jarkko Immonen palasi omalle paikalleen Aku Pekkarisen pakkipariksi. Ottelu pelattiin toistamiseen Tampereella.
Kolmannessa erässä Ilveksellä oli helppo työ viimeistellä sarjan kolmas voitto. Ajassa 46.56 Jesse Niinimäki vei Ilveksen jo 4–0-johtoon Määttäsen syötöstä. Jani Hurmeen toiveet nollapelistä haihtuivat taas, kun Markku Flinck teki kavennusosuman viisi minuuttia ennen ottelun päätöstä. Nämä 4–1-lukemat jäivät myös ottelun loppulukemiksi.
Ilveksellä oli otteluun loistavat lähtökohdat. Se tarvitsi vain yhden voiton varmistaakseen SM-liigapaikkansa. Jokipojat oli siis pakkovoiton edessä.
Ensimmäistä kertaa Jokipojat avasikin maalihanat ensimmäisenä, kun Ilveksen hyökkääjä istui kaksiminuuttista kampitusjäähyään. Robert Jekimov ohjasi taitavasti maalin edestä Scott Matzkan laukauksen Jani Hurmeen selän taakse.
Toisessa erässä ei nähty maaleja. Mikko Rämö torjui 17 kertaa, ja oli selvästi joukkueen avainpelaaja ottelussa.
Ilves tuli vielä peliin mukaan, kun se kavensi melko nopeasti Jokipoikien edellisen maalin jälkeen. Jarkko Kauvosaari sivalsi Marko Anttilan syötöstä pelin 1–2:een. Loppukiri ei kuitenkaan riittänyt, ja Jokipojat otti arvokkaan ensimmäisen voittonsa karsintasarjassa.
Tällä kertaa Ilves teki avausmaalin jo toisella peliminuutilla, kun Markus Seikola laukoi, ja kiekko pomppasi haparoivan Rämön hanskasta maaliin. Jokipoikien tasoitus nähtiin ajassa 16.06, mutta Joonas Rask vei Ilveksen ensimmäisessä erässä vielä johtoon.
Ilves teki kolmannen maalinsa heti toisen erän alkuun. Jarkko Kauvosaari antoi hyvän avauksen Pasi Saloselle, joka pääsi puolittaiseen läpiajoon, ja upotti kiekon Jokipoikien maaliin. Toisen erän lopussa Jokipojat pääsi kahden miehen ylivoimalle, ja käytti tilaisuutensa. Nevalainen laukoi läheltä maalia, ja Robert Jekimov huitoi kiekon maaliviivalta sisään.
Ilveksen kapteeni Pasi Määttänen kuitenkin laukoi lopullisen niitin viitisen minuuttia ennen ottelun loppua. Näin ottelu päättyi lukemiin 4–2, ja Ilves voitti koko liigakarsintasarjan otteluvoitoin 4–1.
Adipamidi
Adipamidi eli heksaanidiamidi (C6H12N2O2) on amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien valmistuksessa monomeerina.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa adipamidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee suhteellisen niukasti veteen, mutta liukenee erittäin hyvin esimerkiksi etanoliin.
Valmistus ja käyttö
Adipamidia voidaan valmistaa kuumentamalla ammoniumadipaattia tai dimetyyliadipaatin ja väkevän ammoniakin vesiliuoksen eli ammoniumhydroksidin välisellä reaktiolla.
Pohjois-Inkerin Rykmentti
Perustaminen
Rykmentti sai alkunsa heinäkuussa 1919, kun Pohjois-Inkeristä Suomeen paenneet pakolaiset ja Pohjois-Inkerin väliaikainen toimikunta saivat Suomen hallitukselta luvan järjestäytyä myös sotilaallisesti itsepuolustusta varten. Pieni vapaaehtoisten joukko kasvoi nopeasti. Muun muassa jääkärieversti Eero Kuussaari tarjosi joukoille koulutusapua ja Venäjän armeijassa palvellut ja Suomen sisällissodassa taistellut Yrjö Elfvengren hankkiutui joukon johtajaksi.
Adipamidi
Valmistus ja käyttö
Adipamidi reagoi heksametyleenidiamiinin kanssa muodostaen polyamideihin kuuluvaa Nylon 6,6:ta. Yhdiste voidaan myös pelkistää vedyttämällä heksametyleenidiamiiniksi.
Pohjois-Inkerin Rykmentti
Ensimmäiset sotatoimet
Pohjan Pojissa palvellut reservinluutnantti Elja Rihtiniemi korvasi arvostelun kohteeksi joutuneen Elfvengrenin rykmentin päällikön tehtävässä ja johtajiksi haalittiin suomalaisia vapaaehtoisia. Alkusyksystä miehistön määrä oli kasvanut noin tuhanteen ja rykmentissä oli kolme pataljoonaa. Suomen hallitus oli alkanut nähdä Kirjasalon alueen hyödyllisenä puskurivyöhykkeenä ja toimitti joukoille aseita.
Hyökkäys Pietariin
Pohjois-Inkerin väliaikaisen toimikunnan nimellä aiemmin toiminut Pohjois-Inkerin hoitokunta kutsui Elfvengrenin takaisin joukon päälliköksi ja Rihtiniemi sai väistyä. Elfvengren oli tehnyt salaisen sopimuksen Venäjän valkoisen armeijan kanssa. Vastineeksi rykmentin yhtymisestä kenraali Nikolai Judenitšin hyökkäykseen Pietaria vastaan hän sai vastineeksi huomattavan summan rahaa, jolla rykmentin miesten palkat kyettiin maksamaan ja hankkimaan kipeästi kaivattua vaatetusta ja jalkineita. Yhteistyö venäläisten kanssa katsottiin isänmaallisissa aktivistipiireissä kuitenkin sopimattomaksi ja se repi heidän rivejään. Toisaalta Suomesta tullut apu oli niukkaa, joten rykmentin oli otettava apua sieltä missä sitä oli tarjolla.
Venäläisten kanssa tekemänsä sopimuksen mukaisesti rykmentti aloitti hyökkäyksen Pietaria kohti 21. lokakuuta 1919 Suomen armeijan kiellosta huolimatta. Rykmentti valloitti Lempaalan kylän ja Kuivaisten (Grusinan) rautatieaseman. Rykmentin kolmas pataljoona eteni puolestaan Vuolejärvelle saakka. Hyökkäys kuitenkin tyrehtyi ja vetäytyminen alkoi 25. lokakuuta. Patruunat olivat loppu ja vihollinen, jonka riveissä oli runsaasti suomalaisia, oli liian voimakas. Viikon taisteluiden jälkeen rykmentti oli palannut Kirjasaloon ja osaksi Suomen puolelle Rautuun ilman merkittäviä tappioita. Hyökkäys oli lisännyt inkeriläisten kurjuutta ja bolševikit polttivat monien talot. Suomeen saapuneiden inkeriläisten pakolaisten määrä ylitti 8 000 ihmistä.
Rykmentin loppu
pienoiskuva|Pohjois-Inkerin rykmentti [[Kirjasalon tasavalta|Kirjasalossa talvella 1920. Rykmentin komentaja Yrjö Elfvengren seisoo joukkojen edessä.]] Rykmentti teki vielä pienimuotoisia tiedusteluhyökkäyksiä, mutta pääasiassa se vartioi epävirallista rajalinjaa ja suoritti varuskuntapalvelusta. Kaikki asekuntoiset inkeriläiset pakolaiset oli kutsuttu palvelukseen bolševikkien hyökkäyksen varalle. Suomen hallitus päätyi myöntämään rykmentille helmikuussa 1920 kuukausittaisen määrärahan ja vaikka he eivät olleetkaan Suomen kansalaisia. Rykmentistä tuli näin osa Suomen rajavalvontaa ja puolustussuunnitelmaa. Elfvengren joutui nyt lopullisesti väistymään ja tilalle tuli inkeriläinen Juho Tirranen.
Pyhän Johanneksen katedraali (Antigua)
Pyhän Johanneksen katedraali on kirkkorakennus Antigua ja Barbudan pääkaupungissa St. John'sissa, Antiguan saarella. Kirkon rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1843, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1847. Kirkko vihittiin 25. heinäkuuta vuonna 1848. Kirkon suunnittelusta on vastannut arkkitehti J. Fuller. Kirkko on pyhitetty evankelista Johannekselle. Kirkon kaksoistornit yltävät 21,3 metrin korkeuteen. Niiden kupolit ovat alumiinin väriset. Valmistumisen aikoihin kirkon pilkattiin muistuttavan pakanatemppeliä johon on lisätty kaksi pippurisirottimen muotoista tornia, mutta nykyisin sitä pidetään yhtenä alueen vaikuttavimmista katedraaleista. Eteläportin lähellä on pylväiden päässä evankelista Johanneksen ja Johannes Kastajan patsaat.
Pohjois-Inkerin Rykmentti
Rykmentin loppu
Miehistö oli kuitenkin kyllästynyt odottelemaan kurjissa oloissa ja rykmentillä oli kurinpito-ongelma. Monet kaipasivat koteihinsa ja karkureita oli runsaasti. Upseeristo puolestaan käytti runsaasti alkoholia. Rykmenttiä päädyttiin supistamaan merkittävästi kesällä ja alkusyksyllä 1920 kotiuttamalla vanhimpia ja nuorimpia ikäluokkia ja muodostamalla jäljelle jääneistä 418 miehestä Pohjois-Inkerin Erikoispataljoona, jonka päälliköksi tuli jääkärikapteeni Jussi Sihvo.
Hiljalleen Inkerin vapauttamispyrkimykset ja toiveet alueen itsehallinnosta murenivat. Tarton rauhanneuvotteluissa Inkeri oli vain sivujuonne. Inkerin lippu laskettiin lopullisesti Kirjasalossa 5. joulukuuta 1920, jonka jälkeen Pohjois-Inkerin Erikoispataljoona marssi Suomen puolelle, jossa yksikkö lakkautettiin.
Beatrice Farve
Beatrice Farve (30. huhtikuuta 1895 – 19. tammikuuta 2009) oli pitkäikäinen yhdysvaltalainen. Hän oli kuollessaan maailman toiseksi vanhin ihminen, joka hänestä oli tullut portugalilaisen Maria de Jesuksen kuoltua 2. tammikuuta 2009. Ennen hänen omaa kuolemaansa hänen edelleen ylsi vain 6. huhtikuuta 1894 syntynyt yhdysvaltalainen Gertrude Baines.
Farve oli kotoisin Georgian osavaltiosta. Hän kuoli Brunswickissä 113-vuotiaana.
Arthur Laurents
thumb|Arthur Laurents vuonna 2009. Arthur Laurents (14. heinäkuuta 1918 – 5. toukokuuta 2011) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, näytelmäkirjailija ja ohjaaja. Hän syntyi New Yorkissa juutalaiseen perheeseen.
Ensimmäinen Laurentsin kirjoittama näytelmä oli Home of the Brave (1945). Hän joutui ”mccarthyismin” aikana Hollywoodin mustalle listalle, eikä hänen työtään käytetty elokuvissa vuosiin. Hän kirjoitti myöhemmän uransa aikana muun muassa musikaalin West Side Story (1961).
Laurents julkaisi vuonna 2000 muistelmateoksen Original Story By. Hän oli avoimesti homoseksuaalinen.
Suomessa Laurentsin näytelmistä on monien West Side Story -sovitusten lisäksi nähty musiikkinäytelmä Rose Helsingin Kaupunginteatterissa 1992.
Caryn Davies
Caryn Davies (s. 14. huhtikuuta 1982) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän voitti kahdeksikossa olympiakultaa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Ateenan olympialaisissa 2004 hän saavutti hopeaa Yhdysvaltojen hävittyä Romanialle vajaalla kahdella sekunnilla. Davies voitti neljä maailmanmestaruutta: kahdeksikossa Sevillassa 2002, Etonissa 2006 ja Münchenissä 2007 sekä perämiehettömässä nelosessa Milanossa 2003. Oltuaan joitakin vuosia työelämässä Davies palasi soutukilpailuihin ja osallistui Ottensheimin MM-kilpailuihin 2019 perämiehettömässä nelosessa, jossa Yhdysvallat sijoittui kuudenneksi.
Villa Stakeudd
Villa Stakeudd on kaksikerroksinen ja taitekattoinen, tyyliltään Lindahlille ominaista jugendia. Valter Jung suunnitteli huvilaan jugend-tyyliset huonekalut.
Juvan kartano (Espoo)
Juvan kartano sijaitsee Niipperissä koillisessa Espoossa lähellä Vantaan rajaa. Aivan kartanon eteläpuolitse kulkee Kehä III. Juva on yksi Gammelgårdin kylän kantataloista.
Juva muodostui viimeistään 1630, jolloin kaksi tilaa yhdistettiin. Ensimmäisenä isäntänä mainitaan Erik Simonsson. Juva oli ratsupalvelustila ennen vuotta 1643, ja katselmuskirjurin palkkatila 1669. Sittemmin se toimi Uudenmaan rakuunoiden majoitusmestarin hevostilana. Talonpoikaissuvut omistivat Juvan aina 1800-luvulle. Pitkäaikainen omistaja oli vapaaherra Johan Gripenberg, joka omisti kartanon 1848–1880. Oskar W. Juslin osti Juvan 1917.
Juvan päärakennus oli alkuaan yksikerroksinen multapenkkirakennus. Toinen kerros rakennettiin 1830-luvulla, jolloin talo sai nykyisen empirehenkisen ilmeensä. Päärakennuksen eteläpuolella sijaitsee kaksi piharakennusta: luhtiaitta 1700-luvulta ja syytinkitalo vuodelta 1952. Koillispuolella on klassishenkinen vierasrakennus ja renkitupa. Vanhasta pihapiiristä erilleen rakennettiin uusi päärakennus vuonna 1960.
Finnshipping
Finnshipping on yhtiö Suomessa joka kuljettaa erilaisia tuotteita rahtilaivalla maailmalla. Yksi tuote voi esimerkiksi olla selluloosaa, josta valmistetaan paperia. Finnshipping on perustettu vuonna 1954. Perustaja oli Magnus von Hertzen. Yhtiö on toiminut yli 60 vuotta. Finnshippingillä on konttori Helsingissä. Finnshippingillä on toimintaa monissa maissa.
Vesania
Jäsenet
Entiset jäsenet
Diskografia
Studioalbumit
Split-albumit
Pyöräily kesäolympialaisissa 2016 – naisten aika-ajo
Vuoden 2016 kesäolympialaisten pyöräilyn naisten aika-ajo käytiin 10. elokuuta 2016 Pontalin alueella Rio de Janeirossa. Kilpailun voitti Yhdysvaltain Kristin Armstrong, toiseksi ajoi Venäjän Olga Zabelinskaja ja kolmanneksi Alankomaiden Anna van der Breggen.
Vesania
Diskografia
Singlet
Kovamäki
Kovamäki on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Hämeenkylän ja Metsänojan välissä Perniön kirkonkylän pohjoispuolella.
Vesania
Diskografia
Demot
Kovamäki
Kovamäki sijaitsee samannimisellä mäellä Perniönjoen länsipuolella. Kantatie 52 kulkee kylän itäreunaa pitkin. Kovamäen maatila sijaitsee mäen päällä ja mäkeä ympäröivä alue on peltoa. Kylässä on myös muutama omakotitalo sekä yrityskiinteistö, jotka sijaitsevat mäen itälaidalla.
Kovamäki on Perniön vanhimpia kyliä. Kylästä on käytetty joskus myös nimeä Kouvola. Suuri rantatie on kulkenut Kovamäen vierestä. Kovamäen kantatilasta tuli säteri vuonna 1602, kunnes se liitettiin Johanneslundin kartanon omistuksiin 1815. Tila jaettiin kahtia vuonna 1914 ja myöhemmin tiloja jaettiin edelleen. Näistä enää Kovamäki on maanviljelystila.
Ristorante Pizzeria Dennis
Ristorante Pizzeria Dennis (Pizzeria Dennis Oy ja Dennis Food Factory Oy) oli suomalainen ravintolaketju, joka oli erikoistunut italialaiseen ruokaan ja pizzoihin. Marraskuussa 2022 ketju hakeutui konkurssiin Ukrainan sodan ja koronaviruspandemian aiheuttaman taloudellisen ahdingon vuoksi. Yhtiön tulos oli tappiollinen vuonna 2021. Dennis Rafkin avasi ketjun ensimmäisen ravintolan vapunpäivänä 1975 Turun Linnankadulle. Linnankadun ravintola suljettiin 8. marraskuuta 2022. Ketjun toinen ravintola sijaitsi Helsingin Bulevardilla.
Dennis oli Suomen vanhin yhä toimiva pizzeriaketju. Ravintoloiden valikoimissa oli pizzaa, pastaa, risottoja ja salaatteja. Yrityksen pizzat tunnettiin kookkaina ja ne valmistettiin käsin laadukkaista raaka-aineista. Ketjuun kuuluu myös leipomo, joka valmistaa tuotteita vähittäiskauppaan. Leipomopuolella myydään pääasiassa tuoreita pizzoja sekä tuotteita ravintola- ja hotelliteollisuudelle. Ketju myy tuotteita koko maassa lähinnä S-ryhmän ja K-ryhmän kautta. Björkstén-perheen omistuksessa olevan Dennis-ryhmän liikevaihto oli vuonna 2018 noin 11 miljoonaa euroa, ja se työllisti silloin noin 120 henkilöä. Vuoteen 2020 mennessä yrityksen työntekijöiden määrä oli vähentynyt noin 20 henkilöön.
Joulukuun lopussa 2022 perustajasuvun Rafkinien Dennis-yhtiöt Oy osti konkurssipesältä takaisin Pizzeria Dennisin tuotemerkin.
Vesa Myllyaho
Vesa Myllyaho on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Myllyaho on yksi harvinaisista jääkiekkoilijoista sillä hän edusti koko uransa Vaasan Sportia ja on myös ansainnut Sport-fanien arvostuksen. Hänen edustusuransa alkoi vuonna 1994 kun Myllyaho liittyi A-juniori-ikäisenä Sportin II-divisioona-joukkueeseen. Myllyaho pelasi Sportissa kauteen 2007–08 jonka jälkeen hän lopetti uransa. Myllyaho valittiin mm. vuonna 2006 mestiksen kakkostähdistökentälliseen.
Tilastot
'''Pisteissä mukana Play-off-pelit
Ammunta kesäolympialaisissa 1900 – miesten 25 metrin olympiapistooli
Miesten 25 metrin olympiapistooli kesäolympialaisissa 1900 käytiin 1. – 4. elokuuta. Kilpailuun osallistui kuusi kilpailijaa kahdesta eri valtiosta ja sen voitti Ranskan Maurice Larrouy.
Tulokset
Ei ole tiedossa, miten tasapeli 57 pisteessä ratkaistiin.
John Peter Mark Jabalé
John Peter Mark Jabalé (s. 16. lokakuuta 1933 Aleksandria, Egypti) on brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli benediktiini 29. syyskuuta 1953, ja hän sai pappisvihkimyksensä 13. heinäkuuta 1958. Hänet nimitettiin Menevian hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 7. marraskuuta 2000, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 7. joulukuuta Daniel Joseph Mullins, jota avustivat Edwin Regan ja Michael Ambrose Griffiths.
Jabalésta tuli 12. kesäkuuta 2001 Menevian piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 16. lokakuuta 2008.
Yhdystie 5910
on Vieremältä lähtevä yhdystie, joka loppuu Kauppilanmäelle. Tien pituus on 13,8 kilometriä. Tie alkaa Kantatien 88 risteyksestä ja päättyy Valtatien 5 risteykseen josta pääsee Kajaanin. Ennen raviradan risteystä tie ohittaa Kyröniemen. Tien nopeusrajoitus on pääosin 80 kilometriä tunnissa paitsi kirkonkylällä 40 km/h. Tie on päällystetty ja laadultaan hyvä. Vuonna 2011 kirkonkylällä Myllyjärventien risteys muutettiin kiertoliittymäksi.
Akupunktiopiste
thumb|Kartta akupunktiopisteistä Shisi jing fahuissa. Akupunktiopiste eli akupiste (腧穴 pinyin: shùxué, "kuljetuspainauma"; tai 穴位; pinyin: xuéwèi; japani: つぼ tsubo; "painauman sijainti") on perinteisen kiinalaisen lääkinnän käsite, joka tarkoittaa nivelissä tai lihasten välissä olevaa painaumaa, jossa zang-fu -elinten qi ja meridiaanit kohtaavat ja tulevat lähelle pintaa. Useimmat akupisteet sijaitsevat meridiaaneilla, jotka yhdistävät niitä. Akupisteiden sijainti määritellään cun-mitalla.
Akupisteiden kautta pyritään avaamaan qin eli energian tukoksia kehossa. Tähän käytetään perinteisesti neuloja, moksaa, kuppausta, sormin painelua (akupainanta) ja tuinaa (koputtelu, taputtelu ja hieronta). Uusia menetelmiä ovat akuvasara, sonopunktio (ääniaallot), laserpunktio ja magneetit. Perinteisten akupunktioneulojen vaikutusta voidaan tehostaa johtamalla niihin sähköä.
Vaivoja voidaan hoitaa stimuloimalla akupisteitä joko elimessä, jossa vaiva esiintyy tai etäällä siitä. Meridiaanit johtavat stimuloivan energiavirran akupisteestä toiseen. Täten munuaisia voi vahvistaa hieromalla jalkapohjassa olevaa yongquan-pistettä tai päänsärkyä helpottaa hieromalla peukalonhangan hegu-pistettä.
Wushussa eli kiinalaisessa sotataidossa akupunktiopisteitä hyödynnetään sekä vihollisen lamaannuttamisessa taistelun kuluessa että elvyttämisessä taistelun jälkeen.