cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Laukka (Muhos)
Kylän keskus sijaitsee valtatien 22 ja seututien 834 risteyskohdassa, jossa sijaitsee myös Laukan silta. Maatalousvaltainen kylä levittäytyy Oulujoen molempia rantoja reunustavalle peltoalueelle.
Alueen pääväylät ovat Oulujoen eteläpuolinen valtatie 22 sekä pohjoispuolen yhdystie 8300. Aiemmin myös Oulujoki oli tärkeä kauppareitti.
La sonnambula (vuoden 1955 levytys)
Vuonna 1955 La Scalassa nauhoitettu Unissakävelijän esitys on yksi tunnetuimpia tästä oopperasta. Maria Callas on uransa huipulla ja Leonard Bernsteinin tähti kovassa nousussa. Levytyksestä on julkaistu remasteroitu versio, jonka äänenlaatu on alkuperäisen version heikohkoon tasoon verrattuna selvästi parempi.
Juhana Koivisto
Juhana (Juho, Johan) Koivisto  (13. toukokuuta 1766 Pöytyä – 11. joulukuuta 1851 Pöytyä) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Koiviston vanhemmat olivat Erik Antinpoika Raatikainen ja Maria Karlintytär Mikola ja puolisot Anna Juhontytär Koivisto (k. 1814) ja Elisabet Antintytär Koivisto (k. 1841). Koivisto oli lautamies, joka edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Turun ja Porin läänin Maskun tuomiokuntaa. Hän teki valtiopäivillä aloitteen tuntitaksan korottamisesta.
Uniforminen monitahokas
150px|thumb|[[Tetraedri kuuluu Platonin kappaleisiin.]] 150px|thumb|Pullistettu dodekaedri kuuluu uniformisiin tähtimonitahokkaisiin.
Uniforminen monitahokas voi olla joko
Uniformisen monitahokkaan ei tarvitse olla kupera, joten monet uniformiset monitahokkaat ovat samalla tähtimonitahokkaita.
On olemassa kaksi ääretöntä uniformisten monitahokkaiden luokkaa sekä lisäksi vielä 75 näihin luokkiin kuulumatonta uniformista monitahokasta:
Lisäksi on olemassa myös joukko degeneroituja uniformisia monitahokkaita, joissa osa särmistä yhtyy toisiinsa, muun muassa yksi John Skillingin löytämä, jota sanotaan suureksi kaksoispullistetuksi dirombidodekaedriksi eli Skillingin kuvioksi.
Uniformisten monitahokkaiden duaalikappaleet ovat sivutransitiivisia eli isoedrisiä, ja niiden kärkikuviot ovat säännöllisiä monikulmioita. Ne luokitellaan usein rinnakkain uniformisten duaalikappaleidensa kanssa. Säännöllisen monitahokkaan duaalikappale on säännöllinen, kun taas Arkhimedeen kappaleiden duaalit ovat Catalanin kappaleita.
Uniformisen monitahokkaan käsite on erikoistapaus uniformisen polytoopin käsitteestä, joka soveltuu myös muotoihin korkeampi- tai alempiulotteisessa avaruudessa.
Määritelmä
Coxeter, Longuet-Higgins ja Miller määrittelivät vuonna 1954 uniformiset monitahokkaat kärkitransitiivisiksi monitahokkaiksi, joiden sivut ovat säännöllisiä monikulmioita. Monitahokkaan he määrittelivät sellaiseksi äärelliseksi joukoksi monikulmioita, että jokainen monikulmion sivu on tasan yhden toisenkin monikulmion sivuna, niin että millään monikulmioiden ei-tyhjällä aidolla osajoukolla ei ole samaa ominaisuutta. Monikulmiolla he impilisiittisesti tarkoittivat kolmiulotteisessa euklidisessa avaruudessa olevaa monikulmiota; niiden sallitaan olla ei-kuperia ja leikata toisensa.
McMullen ja Schulte esittivät vuonna 2003 monitahokkaan käsitteelle yleisemmän määritelmän. Heidän mukaansa monitahokas on kaksiulotteinen abstrakti polytooppi, jolla on ei-degeneroitunut kolmiulotteinen realisaatio. Tässä abstrakti polytooppi on sen sivutahkojen yhdistelmä, joka toteuttaa useita ehtoja, ja realisaatio on kuvaus sen kärkien joukosta johonkin avaruuteen, ja realisaatiota sanotaan ei-degeneroituneeksi, jos millä tahansa kahdella abstraktin polytoopin tahkolla on erilliset realisaatiot.
Monitahokas voi olla degeneroitunut esimerkiksi seuraavilla tavoilla:
Historia
Säännölliset kuperat monitahokkaat: Ei-säännölliset uniformiset kuperat monitahokkaat:
Säännölliset tähtimonitahokkaat:
Muut 53 ei-säännöllistä tähtimonitahokasta:
Kuperat uniformiset monitahokkaat
400px|right|Wythoffin konstruktiot lähtökohtana suorakulmainen kolmio (p q 2) 400px|right|Esimerkkinä [[kuutiosta ja oktaedrista saadut muodot]]
Kuperat uniformiset monitahokkaat voidaan nimetä Wythoffin konstruktio-operaatioilla sen mukaan, mikä on niiden suhde säännöllisiin monitahokkaisiin.
Yksityiskohtaisemmin kuperat uniformiset monitahokkaat luetellaan jäljempänä Wythoffin konstruktioiden mukaan kussakin symmetriaryhmässä.
Wythoffin konstruktio sisältää toistoja, jotka saadaan alemmista symmetrian muodoista. Kuutio on säännöllinen monitahokas ja samalla särmiö, jonka pohjana on neliö. Oktaedri on säännöllinen monitahokas ja samalla antiprisma, jonka tahkot ovat kolmioita. Oktaedri on samalla typistetty tetraedri. Monet monitahokkaat saadaan toistamalla eri konstruktioita, ja sen mukaisesti ne on merkitty eri väreillä.
Wythoffin konstruktio soveltuu yhtä lailla myös uniformisiin monitahokkaisiin sekä pallopinnan uniformisiin tessellaatioihin, minkä vuoksi nekin ovat seuraavissa taulukoissa mukana. Pallopinnan laatoituksiin kuuluvat myös hosoedrit ja diedrit, jotka ovat degeneroituneita monitahokkaita.
Loput muodot, joilla ei ole peilaussymmetriaa, konstruoidaan alternaatiolla, toisin sanoen poistamalla joka toinen kärki sellaisesta monitahokkaasta, jolla on parillinen määrä tahkoja.
Särmiöiden ja niiden diedrisen symmetrian myötä Wythoffin konstruktioilla pallopinnalla saadaan lisää kaksi säännöllisten tessellaatioiden luokkaa, joita vastaavat monitahokkaat kuitenkin ovat degeneroituneita: diedrit, joilla on vain kaksi tahkoa, ja hosoedrit, joilla on vain kaksi kärkeä. Särmiöt saadaan säännöllisistä hosoedreista typistämällä.
Jäljempänä seuraavissa taulukoissa kuperat uniformiset monitahokkaat, särmiöitä lukuun ottamatta, on merkitty järjestysnumeroilla 1–18, ja ne on lueteltu symmetriaryhmiensä mukaan järjestettyinä.
Prismaattisia muotoja on äärettömän monta, ja ne jakautuvat neljään perheeseen:
Taulukot monitahokkaista johdettuina säännöllisistä monitahokkaista
Seuraavassa taulukossa ovat pallopinnan tessellaatiot, joilla on diedrinen symmetria:
Tetraedrisesti symmetriset monitahokkaat
Pallopinnan tetraedrisella symmetrialla (Td saadaan viisi uniformista monitahokasta, ja kuudes saadaan pullistusoperaatiolla.
Tetraedrinen symmetria saadaan lähtemällä peruskolmiosta, jonka yhdessä kärjessä on kaksi peiliä, molemmissa muissa kaksi peiliä, ja sitä esittää symboli (3 3 2). Sitä esittää myös Coxeterin ryhmä A2 tai [3,3], taikka Coxeterin diagrammi: 6px6px6px6px6px.
Näin saadaan 24 kolmiota, jotka muodostavat seuraavan tetrakis-heksaedrin tahkot ja jotka seuraavassa esitetään myös vuorottelevin värein pallon pinnalla:
Oktaedrisesti symmetriset monitahokkaat
Pallopinnan oktaedrisella symmetrialla (Oh) saadaan seitsemän uniformista monitahokasta, ja toiset seitsemän saadaan poistamalla näin saaduista joka toinen kärki. Näistä 14 muodosta kuusi on samoja, jotka esiintyvät myös edellä tetraedristesti symmetristen monitahokkaiden taulukossa.
Oktaedrinen symmetria saadaan lähtemällä peruskolmiosta (4 3 2), jossa nämä luvut tarkoittavat peilien lukumääriä sen kussakin kärjessä. Sitä esittää myös Coxeterin ryhmä B2 tai [4,3], taikka Coxeterin diagrammi: 6px6px6px6px6px.
Ikosaedrisesti symmetriset monitahokkaat
Pallopinnan ikosaedrisella symmetrialla (Ih) saadaan seitsemän uniformista monitahokasta sekä vielä yksi lisää poistamalla joka toinen kärki. Näin saaduista kahdeksasta muodosta vain yksi on sama, joka esiintyy myös edellä tetraedrisesti ja oktaedristen monitahokkaiden taulukoissa.
Oktaedrinen symmetria saadaan lähtemällä peruskolmiosta (5 3 2), jossa nämä luvut tarkoittavat peilien lukumääriä sen kussakin kärjessä. Sitä esittää myös Coxeterin ryhmä G2 tai [4,3], taikka Coxeterin diagrammi: 6px6px6px6px6px.
Näin saadaan 120 kolmiota, jotka muodostavat seuraavan disdyakis-triakontaedrin tahkot ja jotka seuraavassa esitetään vuorottelevin värein pallon pinnalla:
Diedrinen symmetria, särmiöt ja antiprismat
Pallopinnan diedrisella symmetrialla (Dph) saadaan kaksi ääretöntä joukkoa uniformisia monitahokkaita, särmiöt ja antiprismat, sekä lisäksi kaksi ääretöntä joukkoa degeneroituja monitahokkaita, hosoedrit ja dihedrit, joita vastaavat tietyt laatoitukset eli tessellaatiot pallon pinnalla.
Diedrinen symmetria saadaan lähtemällä peruskolmiosta (p 2 2), jossa nämä luvut tarkoittavat peilien lukumääriä sen kussakin kärjessä. Sitä esittää myös Coxeterin ryhmä I2(p) tai [n2], taikka Coxeterin diagrammi: 6px6px6px6px6px.
Seuraavassa esitetään viisi ensimmäistä diedristä symmetriaa: D2 ... D6. Diedrinen symmetria Dp on kertalukua 4n ja esittää bipyramidin tahkoja. Pallopinnalla sitä vastaa päiväntasaaja pituussuunnassa sekä tasavälein n pituuspiiriä.
Diedrinen symmetria (2 2 2)
Diedrisellä symmetrialla D2h (2 2 2) saadaan 8 peruskolmiota, jotka muodostavat seuraavassa näkyvän neliöpohjaisen bipyramidin eli oktaedrin tahkot ja jotka seuraavassa esitetään myös vuorottelevin värein pallon pinnalla:
Diedrinen symmetria (3 2 2)
Diedrisellä symmetrialla D3h (3 2 2) saadaan 12 peruskolmiota, jotka muodostavat seuraavan kuusikulmaisen bipyramidin tahkot ja jotka seuraavassa esitetään myös vuorottelevin värein pallon pinnalla:
Diedrinen symmetria (4 2 2)
Diedrisellä symmetrialla D4h (4 2 2) saadaan 12 peruskolmiota, jotka muodostavat seuraavan kahdeksankulmaisen bipyramidin tahkot ja jotka seuraavassa esitetään myös vuorottelevin värein pallon pinnalla:
Diedrinen symmetria (5 2 2)
Diedrisellä symmetrialla D5h (4 2 2) saadaan 20 peruskolmiota, jotka muodostavat seuraavan kymmenkulmaisen bipyramidin tahkot ja jotka seuraavassa esitetään myös vuorottelevin värein pallon pinnalla:
Uniformiset tähtimonikulmiot
Uniformisia tähtimonitahokkaita, jotka eivät ole särmiöitä, on kaikkiaan 57. Ne voidaan muodostaa Wythoffin konstruktiolla Schwarzin kolmioista.
Uniformisista tähtimonitahokkaista neljä on säännöllisiä (Kepler-Poinsotin kappaleet), viisi kvasisäännöllistä ja loput 48 semiregulaarisia.
Eri tutkijat ovat numeroineet uniformiset monitahokkaat eri tavoin. Seuraavissa taulukoissa sarake C# tarkoittaa Coxeterin vuonna 1954, W# Wenningerin vuonna 1974 ja K# Kaleidon vuonna 1993 käyttämää numerointia. Coxeterin numeroinnissa kuperat muodot saivat numerot 15–32, kolme prismaattista muotoa numerot 33–35 ja ei-kuperat muodot numerot 36–92. Wenninger antoi Platonin kappaleille numerot 1–5, Arkhimedeen kappaleille numerot 6–18, tähtimäisille muodoille numerot 19–66, mihin sisältyy myös neljä säännöllistä ei-kuperaa monitahokasta, sekä loput numerot 67–119 ei-kuperille uniformisille monitahokkaille. Kaleidon numeroinnissa 80 muotoa ryhmiteltiin symmetrian mukaan: numerot 1–4 kuuluivat sellaisten prismaattisten muotojen äärettömille perheille, joilla on diedrinen symmetria, numerot 6–9 tetraedrisesti, numerot 10–26 oktaedrisesti ja numerot 46–80 ikosaedrisesti symmetrisille kappaleille. U# tarkoittaa Mathematica -teoksessa käytettyä numerointia, joka eroaa Kaleidon numeroinnista siinä, että viisi prismaattista muotoa siirrettiin viimeisiksi, jolloin ei-prismaattiset muodot saivat numerot 1–75. Sarake ”Khii” taulukoissa tarkoittaa Eulerin karakteristikaa.
Särmiöt eivät ole mukana seuraavissa taulukoissa.
Muut uniformiset tähtimonitahokkaat
Luetteloon voidaan lisätä vielä seuraava suuri kaksoispullistettu dirombododekaedri, jonka 360 särmästä 240 on pareittain päällekkäin muodostaen 120 kahden yhtyvän särmän paria. Koska sen särmät ovat tällä tavoin degeneroituneet, sitä ei aina lueta uniformisiin monitahokkaisiin kuuluvaksi. Jos nämä 120 paria lasketaan kukin yhdeksi särmäksi, jossa toisensa kohtaa neljä tahkoa, kappaleella on vain 240 särmää, ja sen Eulerin karakteristikaksi saadaan 24.
Heavy Metal Kids
Yhtye julkaisi kolme studioalbumia ennen johtohahmonsa, solisti Gary Holtonin kuolemaa vuonna 1985. Yhtye teki paluun vuonna 2002 ja julkaisi uuden studioalbumin seuraavana vuonna.
Navarran Blanche
Navarran Blanche (1333–1398) oli Navarran prinsessa josta tuli Filip VI:n puolisona Ranskan kuningatar.
Blanche oli Navarran kuningattaren Johanna II:n ja kuningas Filippen tytär. Filip ja Blanche vihittiin vuonna 1349. Avioliitto oli Filipin toinen, ensimmäinen puoliso oli kuollut vuonna 1348. Filipille ja Blanchelle syntyi tytär Jeanne. Blanchen jäämistössä oli merkittävä kokoelma käsikirjoituksia.
Lestijärvi (järvi)
Järvi on yleismuodoltaan soikea, mutta luoteisrannan Hiidenniemi ja kaakkoisrannan Itäniemi jakavat sen osittain kahdeksi seläksi. Järvi on varsin matala. Syvin kohta (7 metriä) sijaitsee Itäniemen luoteispuolella. Varsin vähäsaarisen järven lounaisosassa on pieniä saaria, suurimmat ovat Nevansaari (31 ha) ja Vasikkasaari (18 ha). Lestijärvi on lähellä Suomenselän vedenjakajaa, ja sen valuma-alue on suppea. Järvi laskee Pohjanlahteen Lestijokea pitkin. Joki alkaa järven pohjoisimmasta kohdasta Kiiskilänlahden perukasta. Lestijärven kirkonkylä sijaitsee järven länsirannalla.
Lestijärvi valittiin Keski-Pohjanmaan maakuntajärveksi vuonna 2011 järjestetyssä valtakunnallisessa maakuntajärviäänestyksessä.
New Haven (albumi)
New Haven on The Chantin neljäs albumi, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2014.
Rova (kylä)
Rova on kylä ja entinen rautatien seisake Muhoksen kunnassa, valtatien 22 ja Oulun–Kontiomäen rautatien varrella, Oulujoen etelärannalla. Kylä sijaitsee noin kahdeksan kilometrin päässä Muhoksen keskustaajamasta ja noin 26 kilometrin päässä Oulun keskustasta. Alun perin maatalouspainotteinen kylä on nykyisin kehittymässä omakotitaloalueeksi.
Viron linnut
Viron linnut – Havainnot 1990–2010 on Timo Pettayn toimittama lintukirja, jossa esitellään kaikki Virossa vuosina 1990–2010 havaitut lintulajit. Kirja on ilmestynyt 2014, ja sen on julkaissut Viron Lintuseura, joka nimestään huolimatta on suomalainen.
Rova (kylä)
Liikenne
Alueen tärkein liikenneväylä on valtatie 22. Junaliikenne Rovalla päättyi 1980-luvulla, kun Rovan seisake lakkautettiin lättähattuliikenteen päättyessä.
Viron linnut
Teos on lajissaan kolmas. Aiemmat havaintokirjat ovat ilmestyneet vuosina 1998 ja 2004. Kirjoitusten pohjana ovat lähinnä suomalaisten tekemät havainnot. Niitä kerättiin alkujaan sattumanvaraisesti, mutta myöhemmin aineistoa on kertynyt Hatikka-järjestelmän kautta, ja viimeisessä vaiheessa otettiin käyttöön virolainen eElurikkus-tietokanta.
Arviot
Jan Södersved kirjoittaa kiittävässä arviossaan BirdLife Suomen Linnut-lehdessä, että ”kirja kuuluu ehdottomasti jokaisen Viron linnustosta kiinnostuneen hyllyyn tai reppuun”. Erityismaininnan Södersved antaa upeille valokuville ja Juho Könösen piirroksille.
Kirjan kuvitusta kiittää myös William Velmala Helsingin Seudun Lintutieteellisen yhdistyksen Tringa-lehdessä. Hän sanoo, että kuvat ”ovat poikkeuksetta hienoja ja riittävän suuria”. Kuvat on kaikki otettu Virossa, ja kuvaajina on sekä suomalaisia että virolaisia harrastajia.
Raksilan urheilukeskus
thumb|300px|[[Ouluhalli.]] Raksilan urheilukeskus on pääosin kaupungin liikuntaviraston ylläpitämä liikuntapaikkojen keskittymä Raksilan kaupunginosassa Oulussa. Urheilukeskus sijaitsee aivan Raksilan market-alueen vieressä, joten pysäköintipaikoista ei yleensä ole puutetta.
Uimahalli
Raksilan uimahalli on yksi Suomen suurimpia uimahalleja. Sen altaiden pinta-ala on 1 853 m² ja altaiden tilavuus on 3 545 m³. Itse hallin pinta-ala on 12 239 m².
Uimahallissa on kahdeksanratainen 50 metrin allas, joka voidaan jakaa välisillalla. Kuntouintialtaassa on kuusi 25 metrin rataa. Lisäksi hallista löytyvät lasten uimaopetusaltaat, 35-metrinen liukumäkiallas, sekä monitoimiallas (mm. vesihierontapisteitä, invanostin, pyörätuoliluiska).
Hallissa on kaksi 1 metrin ja 3 metrin ponnahduslautaa, sekä uimahyppytorni, jonka hyppytasot ovat 3, 5, 7 ja 10 metriä.
Palvelut: allasosasto, kuntosali, liikuntasali, judo- ja nyrkkeilysalit, kahvio, kokoustilat, liikuntainfopiste.
Uimahallin edustalla on esillä kuvanveistäjä Kari Huhtamon veistos Polskis.
Ouluhalli
Monitoimihalliksi rakennetun Ouluhallin sisäpinta-ala on 12 000 m² ja tilavuus 161 000 m³. Katsomossa on 830 kiinteää istumapaikkaa, lisäkatsomossa 700 istumapaikkaa sekä lisäksi 4 500 tuolia.
Pesäpallostadion
Raksilan pesäpallostadion vihittiin käyttöön 1997. Kenttänä on hiekkatekonurmi. Stadion on suurin kotimaiselle pesäpallolle rakennettu stadion.
Stadionin katsomossa on 4 204 istumapaikkaa, joista katettuja on 1 460. Aitiopaikkoja on 162 ja lisäkatsomoissa 2 000 paikkaa.
Stadionilla järjestetään vuosittain myös konsertteja.
Tekojääkenttä
Tekojääkenttä on avattu vuonna 1997. Vuonna 2008 valmistuneessa katsomorakennuksessa on 1 200 katettua istumapaikkaa. Jääpallokentän koko on 70 m × 120 m. Kenttään on asennettu jäähdytysjärjestelmä, ja se on valaistu valomastoilla.
Karakapuukasvit
Karakapuukasvit (Corynocarpaceae) on muutamalajinen kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Cucurbitales-lahkoon, johon muun muassa kurkkukasvit (Cucrbitaceae) kuuluvat. Heimossa on vain yksi suku, karakapuut (Corynocarpus).
Tuntomerkit
Karakapuut ovat melko huomiota herättämättömiä puita, joilla on kierteisesti järjestyneet, ehytlaitaiset, sulkasuoniset ja korvakkeelliset lehdet. Kukinto on haarova terttu, ja siinä on pieniä kukkia, joissa kehä on erilaistunut verhiöksi ja teriöksi. Heteet sijaitsevat terävastaisesti ja kiinnittyvät tyvestään terälehtiin. Lisäksi on viisi ripsuista ja terälehteä muistuttavaa joutohedettä, jotka sijaitsevat verhovastaisesti. Niiden sisäpuolella sijaitsee mesiäinen. Sikiäin on yhdislehtinen, kahden emilehden muodostama ja kehänalainen; vain toinen emilehdistä on toimiva eli fertiili. Sikiäimeen liittyy tavallisesti yksi lyhyt vartalo, jonka päässä on pallomainen luotti. Hedelmä on luumarja. Siemenessä on tärkkelyspitoinen endospermi.
Levinneisyys
Karakapuut kasvavat Tyynenmeren alueen lounaisosassa Uudesta-Guineasta ja Australian itärannikolta Uuteen-Seelantiin.
Luokittelu
Karakapuiden läheisin sukulaisheimo Cucurbitales-lahkossa on koriariakasvit (Coriariaceae). Cronquist (1981) arveli niiden kuuluvan kelasköynnöskasvien (Celastraceae) yhteyteen, Takhtajan (1997) taas piti niitä hyvin eristyneenä ryhmänä.
Lajit
Karakapuita on viisi lajia :
Käyttö
Karakapuuta (Corynocarpus laevigatus) kasvatetaan huonekasvina myrkyllisyydestään huolimatta.
Brabantin Maria
Maria (noin 1260–1321) oli Brabantin herttuan tytär, josta tuli Filip III Rohkean puolisona Ranskan kuningatar.
Liitosta syntyi kolme lasta.
8. Porin rykmentti
8. Porin rykmentti oli valkoisten länsiarmeijan joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Rykmentin komentaja oli everstiluutnantti Walter Bergh.
Taustaa ja perustamisen alku
Taisteluiden välttämättömyyden tultua ilmeiseksi alkoi tammikuun lopulla 1918 miehiä kokoontumaan Kankaanpäähän, josta muodostui valkoisten keskeinen tukikohta Satakunnassa. Porin seudun suojeluskuntalaiset olivat marssineet Kankaanpäähän Noormarkun kautta ja miehiä virtasi Kankaanpähän myös Ulvilan, Kullaan, Nakkilan, Harjavallan, Kokemäen, Lavian, Suodenniemen ja Huittisten pitäjistä. Helmikuun puoliväliin mennessä joukon vahvuus oli noussut noin 500 mieheen. Joukkoa kutsuttiin aluksi nimellä Turun ja Satakunnan piirin sotajoukko alueelle kokoontuneiden miesten kotipaikkojen mukaisesti. Valkoisten ylipäällikkö kenraali Mannerheim määräsi ratsumestari Walter Berghin Kankaanpäähän järjestämään sinne kokoontuneista miehistä sotilasjoukko sekä aloittamaan muodostetun joukon koulutus. Joukolla ei kuitenkaan ollut riittävästi aseita.
Luontokirkko (Mäntyharju)
Luontokirkko on Pyhäveden Katiskalahden rantaan rakennettu katokseton pyhä paikka, joka muodostuu rinteeseen rakennetuista penkkiriveistä ja lavamaisesta kuoresta. Luontokirkko on osa 3,5 kilometriä pitkää Immon luontopolkua. Sinne on Mäntyharjun kirkon parkkipaikalta matkaa noin 500 metriä. Luontokirkossa järjestetään jumalanpalveluksia, häitä, hartauksia ja konsertteja.
8. Porin rykmentti
Taustaa ja perustamisen alku
Bergh nimesi joukkonsa Porin rykmentiksi, vaikka se nimi virallisesti vasta 1. huhtikuuta 1918. Linderin nimityksen kanssa saman aikaisesti saatiin aseita rykmentille ja maahan saapuneista jääkäreistä koulutetut johtajat. Porin pataljoonasta muodostettiin rykmentin I pataljoona, jossa oli neljä porilaiskomppaniaa, Turun komppania ja konekiväärikomppania. Kussakin komppaniassa oli päällikkönä jääkäri ja sen kokonaisvahvuus oli noin 700 miestä. Bergh antoi 27. helmikuuta määräyksen rykmentin II pataljoona muodostamisesta Paavo Talvelan alaisena toimineesta Kristiinan lentävästä pataljoonasta. Pataljoonan komentajana jatkoi Talvela ja hänen alaisuudessaan oli neljä komppaniaa sekä konekivääriosasto.
Ahvenanmaalta Ruotsin kautta Suomeen palannut Uudenkaupungin suojeluskunta eli Turun pataljoona liitettiin huhtikuun puolivälissä rykmentin kolmanneksi pataljoonaksi.
Joukko-osaston kokoonpano 20. huhtikuuta 1918
Komentaja: jääkärikapteeni Gunnar Emil von Hertzen Komentaja: jääkärikapteeni Paavo Talvela. Komentaja: everstiluutnantti J. Linsén. Komentaja: kapteeni Wikstrand, pataljoonan kutsuntapiiri oli Pori ja sijoituspaikkakunta Pori.
Vapaussodassa
Kolmen ensimmäisen viikon aikana ei Satakunnan alueelle muodostunut varsinaista rintamalinjaa valkoisten ja punaisten välille. Valkoisilla oli hallussaan Merikarvia, Kankaanpää ja Ikaalinen, joista Kankaanpäätä lukuun ottamatta piti hallussaan paikallinen suojeluskunta. Kristiinan valtauksen jälkeen Talvela siirtyi Merikarvialle mukanaan miehiä siten, että vahvuus nousi 350 mieheen. Ikaalisiin siirrettiin Kankaanpäästä pari sataa miestä. Kankaanpäästä lähetetyt kaksi komppaniaa iskivät Lavialle, jonne punaiset olivat kokoamassa joukkoja. Isku oli menestys ja hidasti punaisten suunnitelmia.
Satakunnan punaisten oli määrä edetä Kankaanpään ja Merikarvian kautta Kristiinankaupunkiin. Reposaaren osaston tehtävänä oli hyökätä 21. helmikuuta Merikarvialle, Porista Noormarkun kautta Pomarkkuun ja Laviasta Kankaanpäähän. Edellisenä päivänä Satakunnan ryhmä oli saanut tehtävän ottaa haltuunsa Hämeenkyrön-Lavian-Pomarkun-Ahlaisten tasa sekä puhdistaa linjan pohjoispuoli punaisista.
Valkoisten hyökkäysvaiheessa maaliskuussa Gunnar von Herzenin ja Paavo Talvelan komentamat pataljoonat taistelivat Noormarkkussa.
Rauha ja rykmentin lakkauttaminen
Paraatia varten siirrettiin rykmentin kotiuttamatta olevat osat Tammisaareen, jossa niistä muodostettiin vartiopataljoona. Rykmentissä olevat 21-23 -vuotiaat siirrettiin rauhan ajan rykmentteihin ja 24-25 -vuotiaat vartiojoukkoihin. Helsinkiin Suomen valkoiseen kaartiin siirrettiin siten kuusi upseeria, neljä aliupseeria ja 286 sotamiestä saaden sieltä vanhempaa ainesta. 19. helmikuuta annettiin käsky Porissa olevan täydennyspataljoonan hajottamisesta ja samalla muutettiin pataljoonan nimeksi Tammisaaren vartiopataljoonaja sen päälliköksi määrättiin everstiluutnantti Linsén.
Viitasaaren paloasema
Keski-Suomen pelastuslaitoksen Viitasaaren paloasema sijaitsee Viitasaarella osoiteessa Puutie 1. Rakennuksen on suunnitellut Arkkitehtipalvelu Oy ja sen pinta-ala on 2500 brm2. Paloasema otettin käyttöön elo-syyskuussa 2021. Rakennuksen omistaa Viitasaaren kaupunki ja se on vuokrattu pelastuslaitokselle.
Paloasemalla työskentelee joka päivä kello 8-16 paloesimies ja kolme palomiestä. Ensihoidossa työskentelee ympärivuorokautisesti neljä ensihoitajaa. Viitasaarella toimii myös osa-aikainen palokunta, Viitasaaren PVPK. Viitasaaren paloasema on yksi Keski-Suomen pelastuslaitoksen painopistepaloasemista. Siellä on tarkoitus lisätä vakituista henkilökuntaa ympärivuorokautisesti, jotta hälytyksiin pystytään vastaamaan entistä nopeammin.
Viitasaaren lukion pelastus- ja turvallisuuslinja opiskelee paloasemalla ja heille on varattu oma pukuhuone asemalla.
The Donnas
The Donnas on yhdysvaltalainen vuonna 1993 perustettu rockyhtye.
Ennen The Donnas -nimen käyttöä yhtye ehti julkaista 7-tuumaisen levyn nimellä Ragady Anne sekä Steal Yer Lunch Money -albumin nimellä The Electrocutes.
The Donnasin jäsenet ovat syntyneet vuonna 1979 ja he ovat kotoisin Kaliforniasta, San Franciscon Bay Arealta. He käyttivät aiemmin taiteilijanimiä Donna A (Anderson), Donna C (Castellano), Donna F (Ford) ja Donna R (Robertson). Yhtye luopui taiteilijanimien käytöstä Gold Medal -albumin julkaisun yhteydessä.
Julkaisuhistoria
The Donnasin ensimmäinen albumi julkaistiin 27. tammikuuta 1998. Albumin nimi on American Teenage Rock 'n' Roll Machine ja siltä ei julkaistu yhtään singleä. The Donnasin toinen albumi The Donnas julkaistiin vain puoli vuotta ensimmäisen jälkeen, 28. heinäkuuta 1998.
Kolmas albumi Get Skintight julkaistiin 8. kesäkuuta 1999 ja neljäs albumi The Donnas Turn 21 julkaistiin 23. tammikuuta 2001. Sen ainoa singlejulkaisu oli "40 Boys in 40 Nights". Viides studioalbumi Spend the Night julkaistiin 22. lokakuuta 2002. Ensimmäinen tältä albumilta julkaistu single oli Suomessakin ahkeraan radiosoittoon päätynyt "Take it Off", toinen single oli "Who Invited You" ja kolmas "Too Bad About Your Girl".
Kuudes studioalbumi Gold Medal julkaistiin 26. lokakuuta 2004. Albumin ensimmäinen single oli "Fall Behind Me". Kappale pääsi Billboard 200 -listalla sijalle 34. Toinen singlejulkaisu albumilta oli "I Don't Want to Know (If You Don't Want Me)".
The Donnas julkaisi virallisen bootleg-dvd:n Donnas Desert Moon vuoden 2007 alussa. DVD sisältää vuonna 2005 Kaliforniassa kuvatun fan club -konsertin.
Vuonna 2007 ilmestynyt albumi Bitchin' julkaistiin omakustanteena.
Konsertit Suomessa
Yhtye on vieraillut Suomessa kaksi kertaa.
Katajalampi (Virrat)
Katajalampi on Pirkanmaalla Virroilla ja Alavudella Sulkavan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Sulkavanjoen valuma-alueeseen (35.425) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 141,3 metriä mpy.
Kalle Määttä (lentopalloilija)
Kalle Määttä (s. 4. lokakuuta 1984) on suomalainen lentopalloilija, joka on pelannut Mestaruusliigassa Rovaniemen Perpon, Team Lakkapään, Oulun Ettan ja Hurrikaani Loimaan riveissä,. Pelipaikaltaan Määttä on passari. Määttä on kolminkertainen Suomen mestari kausilta 2007, 2008 ja 2011. Hän on saanut kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.
Nuoruusvuodet
Kahdeksanvuotiaana lentopallon aloittanut Määttä pelasi koko junioriaikansa Puolangan Ryhdin riveissä. Lahjakkaan lentopalloilijan alun tie vei peruskoulun jälkeen Kuortaneelle, poikien valtakunnalliseen valmennuskeskukseen, jossa opiskelivat kaikki maan parhaimmat lukio ikäiset poikajuniorit.
SM-liiga
Määttä siirtyi kahden Kuortaneella vietetyn vuoden jälkeen pelaamaan Oulun Ettaan, SM-liigaan. Oulussa Määttä pelasi yhteensä kolme kautta ja suoritti lukion sekä armeijan samalla. Kaudella 2005-2006 Määttä siirtyi Rovaniemelle Perungan Poikien riveihin. Ensimmäisellä kaudella Perpon riveissä hän voitti pronssia. Määttä oli joukkueen kakkospassari.
Llorenç Gomez
Llorenç Gomez (eli Llorenç; s. 3. marraskuuta 1991 Sant Cugat del Vallès) on espanjalainen beachfutispelaaja, joka edustaa Espanjan beachfutismaajoukkuetta ja venäläistä BSC Kristallia. Llorenç on 180 senttimetriä pitkä.
Kalle Määttä (lentopalloilija)
SM-liiga
Napapiirin Palloketut ja Perungan Pojat yhdistivät voimavaransa 2006 kauden päätteeksi ja joukkueen nimeksi tuli Rovaniemen Santasport. Määttä jatkoi Santasportin riveissä uraansa. Santasport voitti heti ensimmäisellä kaudella Suomen mestaruuden kukistamalla jännittävässä ja kovatasoisessa finaalisarjassa Pielaveden Sammon otteluvoitoin 3–2. Määtän rooli joukkueen riveissä oli edelleen kakkospassari.
Kaudella 2007-2008 Määttä sai uransa todellisen näyttöpaikkansa, kun hän passasi hallitsevan Suomen mestarin ykköspassarina. Santasportin ja Perungan Poikien passipeliä monta vuotta johtanut latvialainen Ugis Krastins päätti jättää Suomen lentopallokentät, ja Santasport antoi Määtälle mahdollisuuden ykköspassarin rooliin. Vielä kesällä media uskoi että Santasport tulisi hankkimaan passihommiin kokeneemman pelimiehen kuin Määttä, mutta näin ei Lapissa lopulta tehty.
Llorenç Gomez
Llorenç on osallistunut kaksiin MM-kilpailuihin vuosina 2013 ja 2015. Vuoden 2013 MM-kilpailuista hän saavutti MM-hopeaa tehden turnauksessa neljä maalia. Vuonna 2013 hän voitti myös Mundialiton. Vuoden 2014 Euro Beach Soccer Leaguessa eli ns. EM-kilpailuissa Llorenç oli koko turnauksen paras maalintekijä yhdessä Venäjän Anatoli Peremitinin kanssa.
Kalle Määttä (lentopalloilija)
SM-liiga
Santasportin joukkueen uskottiin tippuvan kärkitaisteluista, kun Määttä nousisi ykköspassariksi. Näin ei kuitenkaan käynyt, vaan Määttä pelasi loistavan kauden joukkueen väreissä. IS-veikkaaja nosti hänet positiivisimmaksi yllättäjäksi liigassa, kun kaudesta oli pelattu puolet. Määttä jatkoi hyviä otteita ja johdatti Santasportin finaaleihin asti. Finaalisarja päättyi Santasportin yllättävään Suomen mestaruuteen ja Määttä oli yksi joukkueensa juhlituimmista sankareista. Hän voitti uransa ensimmäisen SM-mitalin ykköspassarin roolissa.
Llorenç Gomez
Seuratasolla Llorenç pelaa venäläisessä BSC Kristallissa, jota ennen hän on edustanut kotimaansa Gimnàstic de Tarragonaa ja FC Barcelonaa sekä italialaista ASD Terracinaa.
Kalle Määttä (lentopalloilija)
SM-liiga
Kauden päätteeksi Määttä valittuun vuoden tulokkaaksi, vaikka hän olikin pelannut SM-liigassa monta kautta. Hän teki lopullisen läpimurtonsa liigassa. Kaudella 2008-09 Santasport voitti Määtän johdolla runkosarjan SM-liigassa ja eteni lopulta SM-hopealle asti. Kaudella 2009-10 Santasport-nimestä takaisin PerPoon vaihtanut rovaniemeläisseura ei selviytynyt mitalipeleihin. Seuraavalla kaudella Määttä oli joukkueensa ykköspassari jälleen, kun Team Lakkapää (PerPo) voitti Suomen mestaruuden.
Määttä juhli uransa toista SM-pronssia kauden 2011-12 päätteeksi. Kauden aikana hän voitti myös Suomen Cupin hopeaa.
Vuonna 2013 Määttä siirtyi Hurrikaani Loimaseen.
Muuta
Määttä on ammatiltaan tietotekniikkainsinööri.
Reidar Jönsson
Reidar Jönsson (1944 Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija ja dramaturgi. Jönsson julkaisi esikoisteoksensa Endast för vita 1969. Hän on kirjoittanut myös näytelmiä ja runoja.
Glow (kappale)
Glow on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Ella Hendersonin kappale, joka julkaistaan 14. syyskuuta 2014 artistin esikoisalbumin, Chapter One, toisena singlenä. Itse albumi julkaistaan viikkoa myöhemmin, 22. syyskuuta. Kappaleen kirjoittivat Camille Purcell ja Steve Mac.
Ennen singlen julkistusta Henderson sanoi sen varmasti yllättävän monet ihmiset, koska sen tyyppistä musiikkia kukaan ei häneltä odota. Kappaleen virallinen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 12. elokuuta 2014.
Altostratus translucidus
thumb|200px|right| Altostratus translucidus
Altostratus translucidus on läpikuultava verhopilvi, joka monesti enteilee sadetta, koska se liittyy lämpimään rintamaan. Aurinko paistaa tämän pilven läpi, kuin pilvi olisi himmennettyä lasia. Jos tämä pilvi paksunee niin, että aurinko ei enää näy, on odotettavissa sadetta.
Kuuban lippu
thumb|250px|Kuuban lippu right|thumb|Kuuban parlamentin käyttämä lippu Kuuban lippu on Kuuban tunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 20. toukokuuta 1902. Se pohjautuu osin Yhdysvaltain lippuun. Lipun on suunnitellut Narciso López vuonna 1849.
Kuuban hallituksen virallinen versio lipun kuvioinnista ja väreistä kertoo, että lipun siniset raidat viittaavat saaren kolmeen vanhaan osa-alueeseen, valkoiset raidat tarkoittavat itsenäisyyspyrkimyksien voimaa, punainen kolmio tarkoittaa tasa-arvoa ja vapautta sekä verenvuodatusta itsenäisyyden puolesta, ja valkoinen tähti symboloi täydellistä vapautta.
Lippu suunniteltiin jo vuonna 1849, ja sen pohjana käytettiin Yhdysvaltain lipun perusajatusta. Tuohon aikaan kuubalaiset halusivat osaksi Yhdysvaltain liittovaltiota, ja alun perin tähti olisi tiettävästi tarkoittanut yhtä uutta Yhdysvaltojen osavaltiota. Samassa yhteydessä suunniteltiin myös Puerto Ricon lippu, jossa sininen ja punainen ovat toisin päin.
Lipun kuvaus
Viisi tasalevyistä raitaa, joista ylin, keskimmäinen ja alin ovat sinisiä ja muut valkoisia. Punaisessa tasasivuisessa kolmiossa, jonka yksi kanta on samansuuntainen tangon kanssa, on valkoinen viisisakarainen tähti.
Repaleinen kumpupilvi
thumb|200px|right|Cumulus fractus, repaleinen kumpupilvi
4. Pohjois-Pohjanmaan rykmentti
4. Pohjois-Pohjanmaan rykmentti oli valkoisten länsiarmeijan joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Rykmentin v.t. komentaja oli majuri Walter von Gerich, myöhemmin majuri Wilhelm Stjernschantz.
Repaleinen kumpupilvi
Repaleinen kumpupilvi (, Cu fra) on eräs kumpupilven muoto. Se on tyypillinen Suomessa kesäisenä vuodenaikana, kun auringon lämmittämä, maanpinnan läheinen ilma konvektion johdosta nousee tiivistymiskorkeuteensa ja ilmankosteus alkaa tiivistyä näkyvään muotoon pilveksi. Konvektion jatkuessa repaleinen kumpupilvi jatkaa kasvuaan ja kehittyy tyypillisesti alaosaltaan tasaisemmaksi kauniin sään kumpupilveksi.
4. Pohjois-Pohjanmaan rykmentti
Joukko-osastot
Komentaja: majuri Fredrik Ferdinand Järnström. Komentaja: majuri Aleksander Pell. Komentaja: kapteeni Lilliér. Komentaja: tohtori Karttunen, pataljoonan kutsuntapiiri oli Oulu ja sijoituspaikka Lapua.
Repaleinen kumpupilvi
Repaleista kumpupilveä voivat ulkoasultaan muistuttaa huonon sään sadepilven riekaleet ja etenkin repaleinen sumupilvi. Repaleisia huonon sään pilviä (pannus) esiintyy myös satavan verhopilven (As), kuuropilven (Cb) tai kumpupilven (Cu) yhteydessä. Repaleisen sumupilven syntytapa on erilainen kuin repaleisen kumpupilven, sillä repaleinen kumpupilvi voi esimerkiksi tiivistyä yllä olevasta satavasta pilvestä tulleesta sateesta. Repaleisia sumupilviä syntyy myös sumun hälvetessä.
Janne Kangaskokko
Janne Kangaskokko (s. 29. joulukuuta 1983 Kärsämäki) on suomalainen lentopalloilija. Kaudella 2013–2014 hän edusti oululaista Ettaa Mestaruusliigassa.
Kaudella 2009–2010 Kangaskokko vaihtoi seuraa oululaiseen Sun Volleyhin. Pelipaikkana oli jälleen keskitorjuja. Joukkue voitti Suomen Cupissa kultaa ja voitti runkosarjan. Puolivälieräottelussa Joensuun Rientoa vastaan joukkueen hakkuri Marko Aho katkaisi akillesjänteensä ja Kangaskokko asetettiin hakkurin paikalle. Kangaskokko pelasi kauden loput ottelut hakkurina saavuttaen joukkueen kanssa SM-kultaa finaalissa Pielaveden Sampoa vastaan. Mitali oli kaikkien aikojen ensimmäinen oululaisessa lentopalloilussa. Kaudet 2010–2012 Kangaskokko pelasi Sun Vollen riveissä hakkurina, keskitorjujana ja yleispelaajana.
Vuodesta 2012 Kangaskokko on pelannut Ettassa.
Saavutukset
Miehet
Keihäänheitto yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Keihäänheitto on ollut yleisurheilun MM-kilpailuiden ohjelmassa ensimmäisistä MM-kilpailuista lähtien. Menestyneimmät maat MM-kilpailujen keihäässä ovat olleet miesten keihäässä Suomi ja Tšekki, sekä naisten kilpailussa Saksa ja Tšekki.
Tangenttikiihtyvyys
Tangenttikiihtyvyys (ratakiihtyvyys) on ympyräliikkeessä radan tangentin suuntainen kiihtyvyys. Sen voi laskea kulmakiihtyvyydestä {\alpha} ja säteestä r kaavalla
Kohtisuoraan tangenttikiihtyvyyttä vastaan on keskeiskiihtyvyys.
Juhana Kinttala
Juhana (Johan) (Tuomaksenpoika) Kinttala  (23. elokuuta 1765 Rymättylä – 16. tammikuuta 1832 Rymättylä) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Rymättylän Kinttalan kylän Juhana Kinttalan puoliso oli Liisa Henrikintytär (k. 1823). Kinttala edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Turun ja Porin läänin Mynämäen kihlakuntaa. Hän oli siviili- ja talousvaliokunnan jäsen ja teki valtiopäivillä esityksiä Vehmaan tuomiokunnan edustajan kanssa.
Alexander Forslund
Alexander Forslund (s. 13. syyskuuta 2001 Kirkkonummi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Jokereissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Forslund osaa pelata myös laidassa.
Ura
Forslund on Espoon Jääklubin kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin. Kaudella 2016–2017 Forslund oli C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 21+22=43 joukkueensa paras pistemies ja hän jakoi Bluesin sisäisen maalipörssin voiton Roni Hirvosen kanssa. Kaudella 2017–2018 Forslund voitti koko B-nuorten SM-sarjan alku- ja runkosarjan yhteenlasketun piste- ja syöttöpörssin tehoilla 18+43=61. Hänet palkittiin kauden päätteeksi sarjan parhaana hyökkääjänä Esa Peltonen -palkinnolla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2019–2020 Blues siirtyi Kiekko-Espoon alaisuuteen ja nimeen. Forslund oli tehoilla 20+23=43 seuran A-nuorten kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies.
Huhtikuussa 2020 Forslund teki Pelicansin SM-liigajoukkueen kanssa kaksivuotisen juniorisopimuksen. Hän pelasi kauden 2020–2021 kokonaan seuran U20-joukkueessa, jonka toiseksi paras pistemies Forslund oli Aatu Jämsenin jälkeen tehoilla 17+27=44. Hän jakoi koko U20 SM-sarjan alku- ja jatkosarjan yhteenlasketun pistepörssin viidennen sijan TPS:n Leevi Teissalan kanssa.
Kaudella 2021–2022 Forslund debytoi Pelicansin SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan toisella kierroksella 15. syyskuuta 2021 vieraissa Mikkelin Jukureita vastaan. Forslund merkittiin Pelicansin nelosketjun vasempaan laitaan Sakke Hämäläisen ja Juuso Jämsenin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.42 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Forslund teki 11. helmikuuta 2022 Tapparaa vastaan. Pelicansin urheilutoimenjohtaja Janne Laukkanen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Kaikkiaan Forslund pelasi SM-liigassa tulokaskautensa aikana 27 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa tehden 16 runkosarjaottelussa tehot 6+11=17. Huhtikuussa 2022 Forslund teki Pelicansin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Forslund aloitti kauden 2022–2023 yli-ikäisenä Pelicansin U20-joukkueessa, jossa hän teki runkosarjassa lähes kahden pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla 16 ottelussa tehot 5+25=30. Suurimman osan kaudestaan Forslund pelasi kuitenkin lainalla Peliittojen Mestis-joukkueessa, jonne Pelicans lainasi hänet ensimmäisen kerran marraskuussa 2022. Forslund pelasi siellä yli piste per peli-tahdilla 20 runkosarjaottelua tehopistein 5+17=22. Hän ei pelannut kauden aikana otteluakaan Pelicansin SM-liigajoukkueessa. Forslund ei jatkanut seurassa enää toista jatkosopimuskauttaan, vaan hän siirtyi kaudeksi 2023–2024 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Jokereihin.
Ksifos
thumb|[[Aktaion kädessään ksifos]] Ksifos on kreikkalaistyyppinen lyhyt lyömämiekka, joka palveli muun muassa hopliittien, raskaan kreikkalaisen jalkaväen, toissijaisena aseena keihään ollessa ensisijainen ase. Roomalaisten vastaava miekka oli gladius.
Ksifos poikkeaa kuitenkin myöhäisemmästä gladiuksesta teränsä osalta. Siinä missä gladius oli teräksinen ja tasaisen leveä kaikista kohdistaan, oli ksifos terän kärjestä hiukan tyveä leveämpi. Kreikkalaisten taistelutaktiikassa raskas jalkaväki hyökkäsi falangimuodostelmassa kohti vihollisrivistöjä suuret, pyöreät, aspis-kilvet suojanaan. Kun kontakti viholliseen saatiin, alkoivat hopliitit surmata vihollisiaan noin 3-4 metriä pitkillä keihäillään. Mikäli keihäs putosi, hajosi tai sen käyttäminen oli muuten mahdotonta, käytettiin ksifosta. Ase soveltui sekä pistämiseen että viiltämiseen. Aseen pieni koko teki siitä helpon käsiteltävän sekasortoisissa taisteluissa.
Carme-ryhmä
Carme-ryhmä on joukko Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertäviä epäsäännöllisiä kuita, jotka noudattelevat pääasiallisesti Carmen, joukon suurimman kuun, rataa. Kuut kiertävät Jupiteria noin 22,9–24,1 miljoonan kilometrin etäisyydellä. Kuiden inklinaatio on 164,9–165,5 astetta ja eksentrisyys yhtä poikkeusta lukuun ottamatta 0,23–0,27.
Alkuperä
Joukon suhteellisen pienen hajonnan vuoksi on arveltu, että joukko olisi muodostunut yhdestä kappaleesta, joka on hajonnut törmäyksessä. Kappale oli suunnilleen Carmen kokoinen (tämä sisältää 99 % joukon massasta) eli noin 46 km halkaisijaltaan ollut d-tyypin asteroidi. Törmäysnopeus ei ole ollut kovin suuri (5 < Δv < 50 m/s). Teoriaa vahvistaa joukon kuiden sama väri.
EA Vancouver
EA Vancouver (tunnettu ennen nimellä EA Canada) on kanadalainen pelitalo, jonka toimisto sijaitsee Burnabyssä, Brittiläisessä Kolumbiassa. EA Canada työllistää yli tuhat ihmistä ja se on Electronic Artsin suurin toimipiste. Studion avasi Jean Chrétien tammikuussa 1999.
EA Vancouverin kehittämiä pelejä
EA Vancouver on kehittänyt pelejä, jotka tunnetaan EA Games, EA Sports ja EA Sports BIG -pelisarjoista.
Greg Rutherford
Gregory James ”Greg” Rutherford (s. 17. marraskuuta 1986 Milton Keynes, Englanti) on uransa lopettanut englantilainen pituushyppääjä. Hän edusti Marshall Milton Keynes AC -seuraa.
Rutherford voitti pituushypyn junioreiden Euroopan-mestaruuden Kaunasissa 2005 tuloksella 814 cm. Kansainyhteisön kisoissa maaliskuussa 2006 hän oli kahdeksas. EM-kilpailuissa 2006 Göteborgissa hän sijoittui pituushypyssä toiseksi tuloksella 813 cm, mutta MM-kilpailuissa 2007 Osakassa hän karsiutui. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli pituushypyssä kymmenes. Torinon EM-hallikilpailuissa 2009 hän oli samassa lajissa kuudes ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009 viides tuloksella 817 cm. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän karsiutui. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai hopeaa tuloksella 822 cm. Seuraavana vuonna hän karsiutui Daegun MM-kilpailuissa.
Lontoon olympialaisissa 2012 Rutherford voitti kultaa tuloksella 831 cm. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän hyppäsi Britannian ennätyksen 851 Chula Vistassa huhtikuussa 2014. Hän voitti samana vuonna kultaa Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 820 ja Zürichin EM-kilpailuissa hypättyään 829. Rutherford voitti kultaa myös Pekingin MM-kisoissa 2015 tuloksella 841 ja Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 825. Hän saavutti pronssia Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 tuloksella 829.
Rutherford valittiin vuoden eurooppalaiseksi miesyleisurheilijaksi  vuonna 2015.
Kannonkosken kunnanvaltuusto
Valtuuston puheenjohtajana toimii Sanna Villman, ensimmäisenä varapuheenjohtajana Anu Poikonen ja toisena varapuheenjohtajana Jouni Hartikainen.
Vuoden 2021 kuntavaaleissa äänestysprosentti oli 57,7 % ja kunnan ääniharava Sanna Villman (SDP) 101 äänellä.
Kunnantalo, jossa valtuusto istui, paloi poroksi maaliskuun alussa 2014. Elokuussa 2015 paikalle valmistui uusi kunnantalo.
Matti Hämäläinen (uimari)
Matti Juho Hämäläinen (16. heinäkuuta 1899 Uukuniemi – 16. lokakuuta 1971 Ontario, Kanada) oli suomalainen kestävyysuimari, saarnaaja, asemamestari ja sähköttäjä. Vuonna 1927 hän ui Laatokalla 42 kilometrin matkan Valamosta Sortavalaan 26 tunnissa 9 minuutissa. Hämäläinen oli sähköttäjänä valtion rautateillä.
Kalattoman kylässä Uukuniemellä syntynyt Matti Hämäläinen harrasti uintia jo lapsuudesta lähtien. Hän oli työssä valtion rautateillä ja toimi vt. asemamestarina ja sähköttäjänä Rytyn seisakkeella. Hämäläinen sai ajatuksen Laatokan uintimatkasta jo talvella 1927. Hämäläinen lähti uintimatkalleen Valamon Nikolskin luostarisaarelta 10. elokuuta 1927 kello 20.06 ja hänen tavoitteenaan oli päästä Sortavalaan seuraavan päivän iltaan mennessä. Häntä seurasi matkalla huoltovene. Matkalla vaikeuksia aiheutti kova aallokko, vastatuuli ja pimeys yöllä. Perille Sortavalan uimalaitokselle Hämäläinen pääsi 11. elokuuta klo 22.15. Matkan aikana Hämäläinen sai ravintoa neljä kertaa ja hänen ihonsa suojana ollutta rasvakerrosta vahvistettiin. Viimeisellä kilometrillä hänen kanssaan ui kahdeksen Sortavalan Uimaseuran naisuimaria. Häntä oli Sortavalassa vastaanottamassa rannoilla suuri joukko ihmisiä ja vesillä lukuisia moottori- ja soutuveneitä.
Uintisaavutuksensa ansiosta Hämäläisestä tuli Sortavalan Uimaseuran kunniajäsen ja kunniauimamaisteri. Hän sai lahjoituksena myös Hellas-pianon ja Laatokan aallokkoa esittäneen öljyvärimaalauksen. Hämäläisen lempinimi oli "Laatokan Matti".
Sona (Pako)
Penitenciaría Federal de Sona on  kuvitteellinen panamalainen vankila yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Pako. Esikuvana Sonalle on toiminut brasilialainen Carandirun vankila.
Matti Hämäläinen (uimari)
Hämäläinen lähti 14. huhtikuuta 1928 Turun ja Tukholman kautta Kööpenhaminaan ja sieltä edelleen Kanadaan, jossa hän aikoi osallistui Torontossa pidettyyn Ontariojärven yliuintikilpailuun, jonka järjesti purukumikuningas Wrigley. Kilpailun uintimatka oli 15 mailia eli hieman yli 24 kilometriä. Paluumatkalla Suomeen hän aikoi yrittää uida Englannin kanaalin yli Englannista Ranskaan. Kilpailumatkaa varten Hämäläinen harjoitteli edellisenä talvena muun muassa hiihtämällä pitkiä matkoja. Hämäläisen kilpailumatkan rahoittivat eräät sortavalaiset ja viipurilaiset yksityishenkilöt.
Sona (Pako)
Juonta
Paon toisen tuotantokauden lopussa Michael Scofield joutuu Sonaan vangiksi. Hänen kanssaan vankilaan joutuvat myös Brad Bellick, Alexander Mahone ja Theodore ”T-Bag” Bagwell. Paon kolmas tuotantokausi sijoittuu pääosin Sonaan ja sen läheisyyteen.
Matti Hämäläinen (uimari)
Hämäläinen joutui keskeyttämään Ontariojärven uintikilpailun kylmän veden aiheuttaman suonenvedon vuoksi. Kukaan muukaan 199 osanottajasta ei päässyt perille. Hämäläinen vietti sitten seuraavan talven New Yorkissa aikoen yrittää kestävyysuinnin maailmanennätystä, joka silloin oli altaassa uituna yli 60 tuntia. Elokuussa 1929 pidetyissa Ontariojärven kilpailuissa Hämäläinen joutui kuitenkin uudelleen keskeyttämään kylmän veden vuoksi, noin 200 kilpailijasta perille pääsi 10. Hämäläinen toimi sittemmin 1930-luvulla lahkolaissaarnaajana Kanadan suomalaisseuduilla.