cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slovakian miesten lentopallomaajoukkue
Vuoden 2011 EM-kisoissa Tšekissä ja Itävallassa joukkue voitti alkulohkonsa ja selvisi suoraan kahdeksan parhaan joukkoon ja puolivälieriin. Taakse alkulohkossa jäivät Bulgaria, Puola ja Saksa. Puolivälierissä Puola otti revanssin ja passitti Slovakian katsomoon erin 0–3. Joukkueen sijoitus oli viides ja se tarkoitti pääsyä seuraaviin EM-kilpailuihin ilman karsintaa.
Vuoden 2015 EM-kisoissa joukkue hävisi kaikki kolme alkulohkon otteluaan ja sen pelit päättyivät siihen. Joukkueen sijoitus oli 14.
Craig Cunningham
Craig Alvin Cunningham (s. 13. syyskuuta 1990) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi viimeiset kautensa Arizona Coyotesin organisaatiossa. Hän on Boston Bruinsin varaus vuodelta 2010. Hän voitti WHL:ssä tulokaskaudellaan 2007 Memorial Cupin Vancouver Giantsissa. Lähtiessään Giantsista Cunningham piti joukkueen kaikkien aikojen pelattujen otteluiden ykkössijaa.
Ura
Cunningham varattiin WHL:ään 129. pelaajana Vancouver Giantsiin vuonna 2005. Hän aloitti Giantsissa kaudella 2006-2007. Hän pelasi 48 ottelua, joissa sai tililleen viisi syöttöpistettä. Hän pelasi 15 pudotuspeliottelussa voittaen President's Trophyn ja myöhemmin myös Memorial Trophyn. Kahdella seuraavalla kaudella hän paransi pistemääräänsä tekemällä ensimmäisellä kaudella 25 ja toisella 50 pistettä.
Cunningham jäi varaamattomaksi pelaajaksi vuoden 2009 varaustilaisuuden jälkeen. Hän sai kutsun New York Rangersilta Traverse City Prospects -turnaukseen.
Kaudella 2009-2010 Cunninghamin entiset ketjukaverit Evander Kane ja James Wright tekivät vaikutuksen NHL-joukkueisiinsa. Cunningham asetettiin ykkösketjun sentteriksi kapteeni Lance Bouman ja Brendan Gallagherin väliin. Hän teki 37 maalilla ja 97 pisteellä uuden henkilökohtaisen ennätyksensä. Hän sijoittui joukkueen sisäisen pistepörssin ensimmäiseksi sekä liigan kuudenneksi. Kyseinen pistemäärä oli joukkueen historian toiseksi korkein Casey Pierro-Zabotelin edellisenä vuonna tekemän 115 pisteen jälkeen. Hän oli ehdolla WHL:n parhaalle pelaajalle annettavan Four Broncos Memorial Trophyn saajaksi. Palkinto kuitenkin meni Regina Patsin Jordan Eberlelle. Cunningham valittiin yksimielisellä valinnalla yhdessä joukkuetoverinsa Kevin Connautonin kanssa WHL:n lännen tähdistökentälliseen.
Vuoden 2010 pudotuspelien avauskierroksen toisessa ottelussa Cunningham teki viisi pistettä viimeistemällä kaksi maalia ja saamalla kolme syöttöpistettä. Giants voitti ottelussa Kamloops Blazersin numeroin 6-3. Kaksi päivää myöhemmin 22. maaliskuuta 2010 hänet nimettiin WHL:n viikon pelaajaksi hänen tehtyä kahdessa pelissä neljä maalia ja seitsemän syöttöpistettä. Kaksi viikkoa myöhemmin hän sai toisen viikon pelaajan valinnan tehtyään kolme maalia ja kolme syöttöpistettä toisen kierroksen kahdessa ensimmäisessä ottelussa Portland Winterhawksia vastaan. Giants eteni välieriin Tri-City Americansia vastaan, mutta hävisi sille kuudessa ottelussa. Cunningham teki pudotuspelien 16 pelissä 12 maalia ja yhteensä 24 pistettä.
Jalkapallokulttuuri
Jalkapallokulttuuri tarkoittaa jalkapallon ympärillä tapahtuvaa kulttuuria. Monissa maissa jalkapallosta on tullut niin vahva osa kansallista identiteettiä, että sitä pidetään osana kulttuuria. Lajille on omistettu jopa päivittäin ilmestyviä lehtiä, ja pelaajat ovat kaupallisia roolimalleja. Jalkapallo on kansainvälinen laji, ja lapset haluavat aloittaa lajin harrastamisen vahvan kulttuurin ansiosta.
Craig Cunningham
Ura
Kesäkauden aikana Cunningham sijoitettiin pohjoisamerikkalaisten kenttäpelaajien 108. pelaajaksi vuoden 2010 varaustilaisuudessa. Hänet varattiin neljännellä kierroksella 97. pelaajana Boston Bruinsiin.
14. heinäkuuta 2011 Cunningham allekirjoitti Bostonin kanssa tulokassopimuksen. Harjoitusleiriltä hänet lähetettiin Bostonin AHL-farmijoukkue Providence Bruinsiin.
Emanuele Pirro
Emanuele Pirro (s. 12. tammikuuta 1962 Rooma, Italia ) on italialainen rata-autoilija, joka ajaa ALMS-sarjassa Audilla.
Yhdessä Frank Bielan ja Tom Kristensenin kanssa Pirro voitti Audi Sport Team Joestin autolla Le Mansin 24 tunnin ajon kolmesti peräkkäin vuosina 2000–2002. Neljännen Le Mans -voittonsa hän saavutti vuonna 2006 Marco Wernerin ja Bielan kanssa ensimmäistä kertaa koko kilpailun historiassa diesel-autolla tehden myös uuden kierrosennätyksen (380). Hän voitti myös vuoden 2007 Le Mansin ajon. Yhdessä Bielan kanssa hän on myös voittanut lukuisia kilpailuja prototyyppiautojen ALMS-sarjassa ja voitti sarjan mestaruuden kaudella 2001. Vuonna 2004 hän ajoi Joestin Audilla DTM-sarjassa.
Craig Cunningham
Ura
Palattuaan junioritasolle Giantsiin Cunningham valittiin joukkueen kapteeniksi ammattilaistasolle siirtyneen Lance Bouman tilalle. Kauden 36 pelin aikana Cunningham teki kymmenen maalia ja 45 pistettä. Joukkueen kärsiessä muutamista loukkaantumisista, Giants kamppaili edellisiä kausia huonommilla sijoilla. WHL:n vaihtojen takarajapäivänä Portland Winter Hawks tiedusteli Cunninghamin hankkimista joukkueensa vahvistamiseksi pudotuspelejä varten. Toimitusjohtaja Scott Bonner kysyi Cunninghamilta tämän hyväksyntää ennen kuin kauppasi hänet 28. joulukuuta 2010. Cunningham lähetettiin Portlandiin vuoden 2011 kuudennen varauskierroksen kanssa. Hänen tilalleen annettiin Spencer Bennett, Teal Burn sekä ensimmäisen kierroksen varaus kesälle 2011 ja toisen kierroksen varaus vuodelle 2012. Kapteenin kauppaamisen jälkeen päävalmentaja Don Hay sanoi: "mielestäni fanit kokivat Craigin kauppaamisen luovuttamiseksi tämän kauden osalta". Hän oli lähtiessään Giantsin kaikkien aikojen eniten otteluita pelannut pelaaja esiinnyttyään joukkueen paidassa 295 pelissä. Hän ohitti kauden aikana edellisen ykkössijan haltijan Mitch Bartleyn, joka pelasi kymmenen ottelua vähemmän. Portlandissa Cunninghamista tuli nopeasti fanien suosikki ja hän sai lempinimen "The Hamster" johtuen pienestä koostaan sekä sitkeydestä ja johtajuudesta jäällä. 35 ottelussa Cunningham teki 17 maalia ja 42 pistettä. Pudotuspelien aikana hän pelasi 21 ottelua piste per peli -tahdilla. Winterhawks eteni aina finaaleihin asti, mutta ei onnistunut voittamaan mestaruutta.
Kaudella 2013-2014 Cunningham kutsuttiin ensimmäisen kerran Boston Bruinsiin 16. joulukuuta 2013. Seuraavana päivänä hän teki joukkueessa NHL-debyyttinsä. Hän pelasi ottelussa Calgary Flamesia vastaan yli kahdeksan minuuttia ja sai neljä laukausta maalia kohti.
Seuraavalla kaudella 2014-2015 Cunningham teki ensimmäisen NHL-maalinsa alivoimalla Ottawa Senatorsia vastaan 13. joulukuuta 2014. Cunningham sijoitettiin siirtolistalle, josta Arizona Coyotes poimi hänet 2. maaliskuuta 2015.
Cunninghamin pelaajaura päättyi marraskuussa 2016 saatuaan sydänkohtauksen ennen edustamansa Tucson Roadrunnersin ja Manitoba Moosen välisen ottelun alkua. Cunninghamin sydän oli pysähdyksissä kaksi päivää ja lopulta selvisi hengissä. Myöhemmin Cunninghamille tehtiin leikkaus, jossa hänelle asennettiin keinotekoinen keuhko. Operaation seurauksena jouduttiin myös Cunnighamin vasen jalka amputoimaan.
Jalkapallokulttuuri
Jalkapallo yhdistää ihmisiä yli kansallisuusrajojen ympäri maailmaa. Sitä on pelattu sodista huolimatta, ja monilla on jonkinlainen mielipide lajista. Neljän vuoden välein järjestettävät jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut ovat vahvimmin tunteita herättävä ja kansoja yhdistävä turnaus, joka on sekä pelaajille että lajin seuraajille erittäin tärkeä tapahtuma.
Jalkapallon historia on pitkä ja merkittävä, ja myös kulttuuri on muuttunut sen mukana. Näkemystä jalkapallokulttuurista voidaan helposti muuttaa sen mukaan, kenen näkökulmasta asiaa tarkkaillaan.
Kannattajalaulut
Jalkapallojoukkueiden kannattajalaulut ovat yleensä syntyneet eri joukkueiden kannattajien kynistä. Ne on tehty joukkueen kannustamista tai pelkästään metelin aiheuttamista varten. Osa lauluista on hyvinkin aggressiivisia ja kantaa ottavia, kun taas toiset on tehty puhtaasti kannustamista varten. Sekä Fifa että Uefa ovat jakaneet rangaistuksia faneille esimerkiksi liian rasististen kappaleiden takia.
Onnettomuudet
Jalkapallon fanikulttuurin takia on tapahtunut useita valitettavia onnettomuuksia. Suurin osa liittyy ihmismassojen hallintaan tai puutteelliseen turvallisuuteen. Esimerkkejä tästä ovat Isossa-Britanniassa tapahtuneet Hillsborough’n ja Ibroxin onnettomuudet.
Pelaajat
Jalkapallon suosio on tehnyt osasta pelaajia enemmän julkisuuden henkilöitä kuin urheilijoita. Jalkapalloilijoiden asema on kaupallistunut, ja esimerkiksi sponsorit ovat ottaneet kaiken hyödyn irti julkisuudesta.
Brasilialainen jalkapalloilija Pelé on hyvä esimerkki julkisuutensa hyödyntäneestä pelaajasta. Hän oli uransa aikana hyvin haluttu ja suosittu pelaaja ja alkoi uransa jälkeen Unicef-järjestön lähettilääksi. Hän on myös usean kansainvälisen yrityksen myyntimies. Lisäksi Pelé on ollut mukana Brasilian politiikassa.
Entinen jalkapalloilija George Weah sai eniten ääniä Liberian presidentinvaalien ensimmäisellä kierroksella vuonna 2005. Hän oli pelaajauransa aikana FIFA World Player of the Year, European Footballer of the Year ja African Footballer of the Year.
Eräs eniten jalkapallokulttuuria muuttaneista pelaajista on David Beckham. Hänestä tuli kotimaassaam Isossa-Britanniassa tyyli-ikoni usein vaihtuvan hiustyylin takia. Hän on naimisissa entisen Spice Girls -yhtyeen laulajan Victoria Beckhamin kanssa. Beckham on myös tehnyt mallin töitä, ja hänet tunnetaan parhaiten Armanin alusvaatemallina. Vuonna 2009 jalkapalloilija Cristiano Ronaldo syrjäytti Beckhamin Armanin mallina.
Roolimallit
Pelaajista on tullut monille roolimalleja, eikä se johdu vain itse pelistä eikä saavutuksista. Jalkapallo on pelinä levinnyt ympäri maailmaa, ja monet lapset ja nuoret saavat innoituksensa jalkapalloon juuri pelaajien kautta. Parhaimpia ja kuuluisimpia jalkapalloilijoita kohdellaan rock-tähtinä, vaikka pelilliset suoritukset eivät sitä edellyttäisi. Eräs erikoisuus jalkapallokulttuurissa on Britannian televisiossa esitetty sarja Pelinaiset (Footballers’ Wives).
Otsikoihin nousee aika ajoin myös muutamien jalkapalloilijoiden erittäin epäurheilijamainen käytös, mikä voi haitata lajin kuvaa suuren yleisön silmissä. Eräs esimerkki pelaajien statuksen nousemisesta on Diego Maradona. Vaikka hänet valittiin FIFA:n vuosisadan pelaajaksi, hän kärsi myös huumeriippuvuudesta. Hänet lähetettiin kotiin vuoden 1994 jalkapallon MM-kilpailuista doping-epäilyn takia.
Jalkapallojoukkueet
Joukkueista on tullut amatöörijoukkueiden sijaan suuria yrityksiä, joilla on suuri kaupallinen asema. Tämän muutoksen aikana myös pelaajien tulot ovat kasvaneet räjähdysmäisesti.
Yhteiskunta
Monissa maissa jalkapallo itsessään on vahva osa kulttuuria ja kansallista identiteettiä. Jalkapallomenestys säätelee kansojen ja alueiden asukkaiden mielialoja. Esimerkiksi maailmanmestaruus käynnistää valtavan kansallisjuhlan, ja tappion hetkellä tietysti toisin päin. Myös yhteyksiä jalkapallokauden alkamiseen ja loppumiseen on löydettävissä tilastoista. Jalkapalloturnaukset vaikuttavat järjestäjämaan talouteen voimakkaasti.
Tangerang
Tangerang on kaupunki Bantenin provinssissa Indonesiassa. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Jakartasta länteen. Tangerang on yksi Jabotabekin alueen suurimmista kaupungeista. Sen pinta-ala on 154 neliökilometriä, ja sen väkiluku oli vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan 2 043 213.
Jaavan saarella sijaitseva Tangerang on merkittävä teollisuus- ja tuotantokeskittymä, ja sen alueella toimii yli 1 000 tehdasta. Monilla kansainvälisillä suuryrityksillä on kaupungissa tuotantolaitoksia. Ilmastoltaan Tangerang on kuuma ja kostea. Tietyt alueet koostuvat soista.
2000-luvun alkupuolella Jakartan laajentuminen on saavuttanut Tangerangin, minkä seurauksena monet kaupungin asukkaista matkustavat Jakartaan töihin ja päinvastoin.
Venäjänvesikontiainen
Venäjänvesikontiainen (Desmana moschata) on uhanalainen kontiaislaji.
Levinneisyys
Venäjänvesikontiaista tavataan Venäjällä, Ukrainassa ja Kazakstanissa. Sen levinneisyysalue on sirpaloitunut, ja se on hävinnyt monilta alueilta, esimerkiksi Valko-Venäjältä kokonaan. Vuonna 2013 lajia arvioitiin olevan Venäjällä noin 13 320 yksilöä, kun niitä oli vielä 2001 yli 27 000. Lajia uhkaa kuolemat kalastuksen sivusaaliina, elinympäristöjen tuhoutuminen, vesien saastuminen ja kilpailu vieraslajien kanssa. Venäjänvesikontiainen on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Elintavat
Venäjänvesikontiainen elää vesistöjen läheisyydessä. Sillä on melko tarkat elinympäristövaatimukset, ja se suosii vesistöjä, joissa on runsaasti vesikasvillisuutta ja joiden rannoilla kasvaa pensaikkoa ja vanhaa metsää. Suotuisina vuosina venäjänvesikontiainen voi lisääntyä vuoden ympäri, mutta yleensä se lisääntyy kahdesti vuodessa: kevään lopussa ja syksyllä. Molemmat sukupuolet osallistuvat poikasista huolehtimiseen. Laji on kaikkiruokainen, ja sen on havaittu käyttävän ravinnokseen ainakin 72 eri vesissä elävää selkärangatonta lajia sekä 30 kasvilajia. Se syö myös kaloja ja sammakkoeläimiä.
KV41
KV41 on tunnistamattoman henkilön hauta Kuninkaiden laaksossa Uuden valtakunnan 18. dynastian ajalta. Hauta ei koskaan valmistunut.
Haudan löysi ja ensimmäiset kaivaukset suoritti Victor Loret vuonna 1899. Haudalla vierailivat lisäksi Georges Aaron Bénédite vuonna 1900 ja Georg Steindorff vuonna 1902, ja Institut français d’archéologie orientale suoritti siellä kaivauksia vuonna 1991. Sieltä ei ole löydetty esineitä.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1995
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1995 22. kertaa. Kilpailut pidettiin Itävallan Wienissä 18.–27. elokuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, avovesiuinti, uimahypyt, taitouinti ja vesipallo.
Venäjän Denis Pankratov ui maailmanennätyksen 100 metrin perhosuinnissa. Saksan Franziska van Almsick voitti kisoissa viisi kultamitalia ja Venäjän Aleksandr Popov neljä kultaa. Suomen Jani Sievinen voitti kolme kultamitalia, sekauinnin 200 metrillä ja 400 metrillä sekä vapaauinnin 200 metrillä.
Charlottetown Islanders
Charlottetown Islanders on kanadalainen QMJHL-junioriliigassa pelaava jääkiekkoseura. Sen kotipaikka on vuodesta 2003 lähtien ollut Charlottetown, Prinssi Edwardin saaren provinssin pääkaupunki.
Joukkueen aiempi nimi oli P.E.I. Rocket.
Postimestari (arvonimi)
Postimestarin nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 14. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
Charlottetown Islanders
Joukkue
Lähde: EliteProspects
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Postimestari (arvonimi)
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1921 ekspeditööri Robert Kiljanderille. Vuosien 1918–2013 aikana postimestarin arvonimi on myönnetty 18 henkilölle.
Polkupyörä
thumb|220px|Arkikäyttöön sopiva niin sanottu [[hollantilainen polkupyörä, jossa on hyvin suojatut ketju ja takaratas, sekä tukeva seisontajalas.]] Polkupyörä on lihasvoimalla toimiva ajoneuvo, jonka rakenne perustuu yleensä kahteen peräkkäiseen pyörään, jotka yhdistää runko. Polkupyörää liikutetaan pyörittämällä polkimia jaloilla. Polkimista voima siirtyy ketjun välityksellä takapyörään. Voimansiirrossa on käytetty myös nivelakselia ja polkimet voidaan asentaa suoraan pyörän akselille. Kuljettaja joko istuu polkupyörän satulalla, istuimella tai seisoo polkimilla. Polkupyörää ohjataan kääntämällä ohjaustankoa sekä kallistamalla koko pyörää. On olemassa myös yksi- ja kolmipyöräisiä, sekä käsikammista liikevoimansa saavia polkupyöriä.
Polkupyörän hyötysuhde on hyvä koska kaikki käytettävä voima ohjataan renkaan pyörittämiseen ja liikekitka on pieni. Pyöräily kuluttaa matkaan nähden huomattavasti vähemmän energiaa kuin esimerkiksi juokseminen tai kävely. Kilometrin matkalla vauhdilla 16 km/h pyöräilevä kuluttaa 0,9 kilojoulea energiaa jokaista kehon kilogrammaa kohti, kun vastaavasti juoksija kuluttaa 4,0 kilojoulea.
Vuonna 1995 polkupyöriä tuotettiin 107 miljoonaa kappaletta. Samana vuonna autoja valmistettiin noin 37 miljoonaa kappaletta. Vuonna 2001 tehdyn arvion mukaan maailmassa on 1,4 miljardia pyörää ja 340 miljoonaa autoa.
Historia
thumb|Draisiini noin vuodelta 1820. thumb|Isopyörä eli high wheel eli penny-farthing.
Kirjallisuudessa on ristiriitaisia tietoja siitä, mistä polkupyörä on saanut alkunsa. Varsinaisesti polkupyörän historian katsotaan alkavan 1800-luvun alussa.
Empire State of Mind (Alicia Keys)
Empire State of Mind [Part II] Broken Down on toinen single Alicia Keysin viidenneltä albumilta The Element of Freedom (2009). Se on jatko-osa Jay-Z:n kanssa levytetylle hittikappaleelle Empire State of Mind. Single julkaistiin virallisesti vain Englannissa, missä siitä tuli tähän mennessä Keysin menestynein single. Kappale nousi listoille myös muissa maissa.
Polkupyörä
Potkupyörä
Potkupyörä oli polkupyörän esimuoto, jota ei poljettu, vaan eteenpäin päästiin ottamalla maasta vauhtia. Tällaisia potkulautoja, joita kutsuttiin nimellä Velocifere oli 1800-luvulla. Niitä oli käytössä paljon Pariisissa. Draisine muistutti Velociferea, mutta siinä oli kääntyvä etupyörä. Sen keksi saksalainen vapaaherra Karl von Drais vuonna 1816 ja patentoi sen seuraavana vuonna. Keksijänsä mukaan nimetyn Draisinen vienti ulottui Pohjois-Amerikkaan asti. Tästä pyörämallista puuttuivat polkimet, ja liikkeelle päästiin potkimalla maasta vauhtia. Potkupyörä ja sen lukuisat jäljitelmät 1800-luvulla saivatkin nopeasti englantilaisilta pilkkanimen "keikarinhevonen" (engl. dandy-horse) juuri tämän epäkäytännöllisen liikkumatavan vuoksi.
Empire State of Mind (Alicia Keys)
Empire State of Mindin menestyksen myötä Keys päätti tehdä kappaleesta oman versionsa. Kappaleen levyttämisestä Keys sanoi seuraavaa:
Polkupyörä
Velosipedi
Joidenkin väitteiden mukaan takapyörää vivuilla käyttävät polkimet keksi polkupyörään jo vuonna 1839 skotlantilainen seppä Kirkpatrick MacMillan. Vuonna 1861 ranskalainen vaunuseppä Pierre Michaux asensi kooltaan takapyörää suuremman etupyörän napaan siihen kiinteästi liittyvät poljinkammet ja laitteen patentoi hänen palveluksessaan toiminut Pierre Lallemet vuonna 1866 Yhdysvalloissa. Niiden etupyörän halkaisija saattoi olla jopa 150 cm ja takapyörän noin 50 cm.
Polkupyörälle, jossa ei ole ketjuja ja jonka polkimet on yhdistetty etupyörään vipuvarsin, vakiintui myöhemmin termi velosipedi. Venäjän kielessä kuitenkin sana velosiped tarkoittaa edelleen kaikkia polkupyöriä, myös nykyaikaisia. Venäläisen sepän Efim Artamonovin väitetään rakentaneen myös polkimellisen polkupyörän jo vuonna 1801, mutta väitteen tueksi ei ole todisteita.
Ennen 1880-lukua polkupyörää kutsuttiin Suomessa velosipediksi, velocipediksi, pikarattaaksi, polkurattaaksi tai pikakulkuriksi. Vaikka sanaa käytettiin jo ennen vuotta 1886, valokuvaaja, kirjailija, kääntäjä ja toimittaja I.K. Inha mainitaan yleensä polkupyörä-sanan keksijänä. Inha matkusti erikoisvalmisteisella polkupyörällä kuvausmatkoillaan ja välitti englantilaisia polkupyöriä myytäväksi 1880-luvulla. .
Turvapyörä
Vaikka ordinary oli erittäin nopea huomattiin pian, että se oli myös hyvin epävakaa. Sitä oli hankala pitää pystyssä ja se aiheutti paljon loukkaantumisia ja jopa kuolonkolareita. Vuonna 1885 englantilainen polkupyöränvalmistaja John Kemp Starley toi markkinoille uudenlaisen polkupyörän Rover-nimellä. Alkuperäisessä versiossa etupyörä oli vain hieman suurempi kuin takapyörä ja sittemmin molemmat pyörät vakioituivat samankokoisiksi. Roverissa oli ketjuveto ja poljinkoneisto oli sijoitettu itse runkoon, ja voimansiirto takapyörään, kun aikaisemmissa malleissa voimansiirto oli pelkän akselivetoisen etupyörän varassa. Kun ohjaava pyörä ja vetävä pyörä oli erotettu, tasapainonhallinta oli helpompaa. Koska ajajan jalat ulottuivat maahan, liikkeelle lähtö ja pysähtyminen oli myös turvallisempaa, minkä vuoksi tätä pyörätyyppiä alettiin kutsua turvapolkupyöräksi. Välityksiä voitiin myös muuttaa erikokoisilla vaihdettavilla hammasrattailla. Kymmenessä vuodessa ilmatäytteisen renkaan keksimisen avustamana turvapolkupyörästä tuli vakiomalli ympäri maailmaa.
John Kemp Starley oli valmistanut polkupyöriä yhdessä setänsä James Starleyn kanssa. John Starley oli käyttänyt jo aiemmin tuotenimeä Rover valmistamissaan pyörissä ja muutti 1896 yhtiönsä nimen muotoon The Rover Cycle Company Ltd. Yhtiö aloitti jo 1904 myös Rover-autojen tuotannon.
Vuonna 1888 irlantilainen eläinlääkäri John Boyd Dunlop keksi ilmatäytteisen renkaan. Myöhemmin tästä kehitettiin sisä- ja ulkorengas. Vuonna 1896 Hodkinson keksi ketjuvaihteen.
Polkupyöriin saatettiin asentaa myös apumoottoreita, joista kehittyi vähitellen kokonaan itsenäinen ajoneuvotyyppi, moottoripolkupyörä.
Nykyaikainen polkupyörä
Polkupyörän keskeiset osat, runko, pyörät ja vanteet sekä vapaanavat ja keskiöt pysyivät suhteellisen muuttumattomina aina 1970-luvulle asti.
Nojapyörän kehitys
thumb|Nojapyöriä 1920-luvulta.
Käytännössä nojapyörät unohdettiin aina näihin päiviin asti. Ainoa toisen maailmansodan jälkeen nojapyörää kehittänyt oli leipzigilainen insinööri Paul Rinkowski, joka rakensi useita nojapyöriä hyvin vaatimattomista materiaaleista. Hänen keksintöjään ei kuitenkaan hyödynnetty DDR:ssä. Teollinen nojapyörien valmistus aloitettiin vuonna 1979 Yhdysvalloissa ja 1980-luvulla nojapyörien teollinen tuotanto käynnistyi useassa maassa.
Esimerkiksi Hollannissa nojapyörät ovat yhä suositumpia ja myös katetut nojapyörät valtaavat alaa. Niiden etuna on suoja säältä, etenkin sadetta vastaan. Nojapyöriä esittelee Suomessa vuonna 1999 perustettu Kevytkulkuneuvojen ystävät r.y.
Maastopyörä
thumb|Paksurenkainen Schwinn oli nykyaikaisen [[maastopyörän esimalli. Kuvassa tuleva astronautti William C. McCool ajaa Schwinnillä vuonna 1967.]] Maasto-olosuhteisiin sopiva polkupyörämalli syntyi 1970-luvun alussa, kun joukko nuoria sanfranciscolaisia huomasi, kuinka hauskaa oli ajaa moottoripyörällä alas 748 metrin korkuisen Mount Tamalpaisin rinteitä Marinin piirikunnassa Kaliforniassa. Viranomaiset eivät hyväksyneet raskaiden pyörien aiheuttamaa eroosiota ja meluhaittoja. Nuoret korvasivat moottoroidut ajoneuvot vanhoilla, raskaiksi ja kestäväksi tehdyillä paksurenkaisilla Schwinn Excelsior -pyörillä, jotka oli tehty aikoinaan lapsille moottoripyörien korvikkeiksi. Nämä pyörät saattoivat painaa jopa 27 kiloa ja usein niissä oli vain yksi vaihde ja jalkajarru, mutta sen ei koettu olevan este, sillä näillä pyörillä ajettiin ainoastaan alamäkeen ja ylös päästiin kuorma-auton kyydillä.
Héctor Baley
Héctor Rodolfo Baley (s. 16. marraskuuta 1950, San Nicolás de Los Arroyos) on argentiinalainen jalkapallomaalivahti ja vuoden 1978 maailmanmestari.
Polkupyörä
Maastopyörä
Lajin aktiiviset harrastajat, kuten Joe Breeze, Gary Fisher, Charlie Cunningham, Keith Bontrager ja Tom Ritchey alkoivat kehittää 1970-luvulla monipuolisemmin maastoon sopivia, vieläkin kestävämpiä pyörämalleja, joilla pystyttiin ajamaan ensimmäisiä pyöräkilpailuja Kalifornian kukkuloilla. Maastopyöräilystä tuli suosittu laji 1980-luvulla ja Atlantan olympialaisissa vuonna 1996 siitä tuli olympialaji.
Héctor Baley
Baley kuului Argentiinan joukkueeseen vuoden 1978 MM-kisoissa, joissa se saavutti kultaa, sekä vuoden 1982 MM-turnauksessa. Baley pelasi avauksessa vain muutamassa maaottelussa pitkälti ykkösmaalivahti Ubaldo Fillolin mainioiden otteiden vuoksi.
Polkupyörä
Ominaisuuksien kehitys
Polkupyörälle on eri aikoina haluttu kehittää ominaisuuksia, jotka tekisivät siitä entistä käytännöllisemmän, turvallisemman ja paremman kulkuneuvon. Seuraavassa luettelo tärkeimmistä eri aikakausina kehitetyistä teknisistä ominaisuuksista.
Sähköavusteinen polkupyörä
Suomessa Ajoneuvolain 19 pykälän mukaan polkupyörällä tarkoitetaan yhden tai useamman henkilön tai tavaran kuljettamiseen valmistettua, vähintään kaksipyöräistä, polkimin tai käsikammin varustettua moottoritonta ajoneuvoa. Polkupyöräksi katsotaan myös sellainen enintään 250 W:n tehoisella sähkömoottorilla varustettu ajoneuvo, jonka moottori toimii vain poljettaessa ja kytkeytyy toiminnasta viimeistään nopeuden saavuttaessa 25 kilometriä tunnissa.
Muut sähkömoottoriavusteiset polkupyörät, skootterit, mopedit ja potkulaudat eivät Suomessa ole polkupyöriä.
Runko
thumb|Polkupyörän runko, etuhaarukka, ohjaustanko, satulaputki, keskiöratas ja poljinkammet. Runko yhdistää polkupyörän osat toisiinsa. Sen kestävyys, paino, jäykkyys ja geometriset ominaisuudet – puhutaan joskus runkoarkkitehtuurista – vaikuttavat pyörän ajettavuuteen.
Tavallisimmat pyörän rungon ja etuhaarukan materiaalit ovat teräs ja alumiini, mutta runkoja valmistetaan myös hiilikuidusta, titaanista ja jopa magnesiumista. Jotkut ovat valmistaneet polkupyörän runkoja myös puusta, bambusta tai lujitemuovista. Terästä voidaan seostaa useilla aineilla, yleisimpinä ovat kromi, molybdeeni ja mangaani. Alumiinia seostetaan muun muassa sinkillä, kuparilla, magnesiumilla ja skandiumilla. Runko koostetaan joko juottamalla putket yhteen, suoraan tai muhvien avulla, tai hitsaamalla rungon kappaleet toisiinsa. Yleisin menetelmä nykyään on TIG-hitsaus. Hiilikuiturungot voidaan valmistaa useilla tekniikoilla, joko liimaamalla putket välikappaleiden (hiilikuitua, titaania tai alumiinia) avulla yhteen tai muottiin laminoimalla. Melko yleistä kilpakäyttöön tarkoitetuissa polkupyörissä on materiaalien yhdistely, jolloin osa rungosta voi olla jotain metallia, osa hiilikuitua.
Runkoja tai niiden osia valmistetaan myös esimerkiksi valamalla, lastuavalla työstöllä ja kolmiulotteisella tulostuksella.
Pyörät
Pyörissä on vanne, napa ja puolat tai pinnat, jotka yhdistävät ne. Joissakin kilpapyörissä puolien tilalla on kiekko.
Renkaat
Polkupyörän renkaita ovat ulko- ja sisärenkaat. Polkupyöränrenkaiden mittamerkinnät ovat kansainvälinen tapa merkitä polkupyörän renkaiden leveys ja korkeus ulko- ja sisärenkaan kylkeen. Joissakin kilpapyörissä sisä- ja ulkorengas on yhdistetty tuubirenkaaksi.
Polkupyörässä käytetään pinnoituskuvioltaan erilaisia renkaita sen mukaan millainen maasto on kyseessä. Leveä maastorengas sopii nappulakuvioisena parhaiten huonokuntoisille ajoreiteille ja metsäpoluille. Maastorenkaissa käytetään suhteellisen pientä rengaspainetta, yleisesti 2–4 bar. Maastopyörissä on yleistynyt myös sisärenkaaton UST Tubeless -järjestelmä, jossa ulkorengas tiivistyy suoraan vanteelle ilman sisärengasta.
Maantie- ja citypyörissä käytetty sileä ja kapea asfalttirengas tarjoaa pienimmän vierintävastuksen tasaisilla tiepinnoilla. Näissä käytetty rengaspaine on yleisesti 6–10 bar.
Yleisrengas on maasto- ja asfalttitenkaan välinen kompromissi, jota käytetään hybridipyörissä ja joissain retkipyörissä. Talviajoa varten valmistetaan nastoitettuja renkaita, jotka lisäävät oleellisesti ajoturvallisuutta jäisellä ajoalustalla. Äärimmäistä talvipitoa haluavat rakentavat itse ruuvirenkaita , joissa renkaan rungon läpi sisältä ulos porataan pelti- tai koneruuveja niin, että niiden kärjet tulevat esiin kulutuspinnasta. Vierintävastus näillä on huomattavan suuri, ne soveltuvat parhaiten lähinnä alamäkikäyttöön hiihtokeskuksissa.
Keskiöratas
Keskiöratas välittää polkimien voiman ketjun välityksellä takarattaaseen. Se on tavallisesti pyöreä, mutta on kokeiltu myös ovaalinmuotoisia rattaita, koska se ohittaa nopeammin niin sanotun "kuolleen kulman".
Ketju
Polkupyörän ketju välittää voimaa keskiörattaalta takarattaalle, ketjuvälitys
Ketju on kehittynyt teollisuuden valmistustekniikoiden kehittyessä ja kaupallistuessa.
Vaihteisto
thumb|Neljätoistavaihteisen napavaihteen rakenne. thumb|Polkupyörän puoliin on sommiteltu ketjuvaihteiden osia (vasen kuva) ja napavaihteiden osia. Vaihteiston tehtävänä polkupyörässä on muuttaa rattaiden välitystä maaston ja tien pituuskaltevuuden sekä ajajan kunnon ja tarpeiden mukaisesti. Mitä vaikeammasta maastosta on kyse sitä enemmän vaihteiden suuresta lukumäärästä on hyötyä.
Polkupyörän vaihteisto koostuu itse vaihdelaitteesta ja vaihteen valitsijasta sekä näitä yhdistävästä vaijerista. Vaihdelaite on joko pyörän navan sisään rakennettu napavaihde tai nykyisin yleisemmin ketjuvaihde, jossa rattaiden viereen asennetulla vaihteensiirtäjällä liikutetaan ketjua erikokoisten taka- tai keskiörattaiden välillä.
Useimmissa tavallisissa kaupunki- tai työmatkapyöräilyyn tarkoitetuissa polkupyörissä on napavaihde, jossa on kolmesta kahdeksaan erilaista välitystä. Ketjuvaihteisissa pyörissä on yhdestä kolmeen erikokoista keskiöratasta ja viidestä kymmeneen takaratasta. Eri välitykset (vaihteet) saadaan näiden yhdistelminä. Retki- ja kilpailukäyttöön tarkoitetuissa pyörissä vaihteita voi olla 5–30. Maastopyörissä ja hybrideissä on nykyisin usein 24 tai 27 vaihdetta, joskus myös 21. Käytännössä varsinaisia eri välityksiä on huomattavasti vähemmän, koska eri rattaiden yhdistelmät voivat tuottaa useita lähes samoja välityksiä. Käyttökelpoisia välityksiä vähentää myös se, että vaihteiden toiminnan ja kulumisen takia ei ole järkevää käyttää kaikkia ratasyhdistelmiä; esimerkiksi yhdistelmä pienin ratas edessä ja pienin ratas takana vaatii ketjun olevan sen verran vinossa että sekä rattaat että ketju kuluvat nopeammin.
Intensiivisessä käytössä, kuten pitkillä päivittäisillä työmatkoilla, pyörän ketjuvaihteiden kuluminen tarkoittaa, että yksittäisiä rattaita, rataspakkoja sekä ketjuja on vaihdettava mahdollisesti useampiakin kertoja vuodessa. Lisäksi ketjuvaihteet tarvitsevat ajoittain säätöä. Vaihteettomassa pyörässä ja napavaihdepyörässä ketjut ja rattaat kuluvat hitaammin koska ovat pölyltä suojassa, jatkuvasti voideltuna sekä ketju on tavallisesti leveämpi, ja usein uudet osat maksavat vähemmän, joskin avovaihteisten vaihteistojen osien hinnat ovat pudonneet viime vuosina. Ongelmana esimerkiksi takarataspakan irrottamiseen tarvittavat erikoistyökalut. Toisinaan harrastelijat muuntavat kevytrunkoisia pyöriä yksivaihteisiksi "sinkuloiksi".
Jarrut
Suomessa polkupyörässä tulee olla ainakin yksi tehokas jarrulaite. Kolmi- tai useampivaihteisessa polkupyörässä, sekä tavarankuljetukseen tarkoitetussa tai perävaunulla varustetussa polkupyörässä tulee olla kaksi erillistä, tehokasta jarrulaitetta.
Kolmivaihteiset pyörät on usein varustettu vaijerivälitteisillä, navan sisäpuolisilla niin sanotuilla rullajarruilla. Pyörän takanavan sisään rakennetut rumpujarrut ovat yleisiä varsinkin vaihteettomissa pyörissä. Niissä jarrutus tapahtuu polkemalla taaksepäin, jolloin navan sisällä olevien jarrukenkien ja navan sisäpinnan välinen kitka hidastaa pyörän vauhtia. Vanhemmissa pyörissä käytettiin myös vipujarruja.
Jousitus
Useimmissa maastopyörissä on jousitus etuhaarukassa. Myös hybridipyörissä, joka on maasto- ja kaupunkipyörän risteytys, saatetaan käyttää lyhytjoustoista etuhaarukkaa.
Muita pakollisia ja hyödyllisiä varusteita
Suomen laissa määrätään, että polkupyörässä tulee olla äänimerkinantolaitteena soittokello. Muita pakollisia polkupyörän varusteita ovat Suomessa etuvalo sekä etu-, sivu- ja takaheijastimet. Eteenpäin valkoista tai valkeankeltaista valoa näyttävä ajovalo vaaditaan, mikäli polkupyörällä liikutaan tieliikennelain 36 §:n 2 momentin mukaisissa olosuhteissa eli pimeän tai hämärän aikana tai sään tai muun syyn huonontaman näkyvyyden vallitessa. Polkupyörässä tulee käyttää punaista takavaloa 1. kesäkuuta 2020 lähtien. Vilkkuvan valon käyttö polkupyörässä ei ole kiellettyä, mutta sen lisäksi pyörässä pitäisi olla kiinteä valo, joka ei vilku.
Ajovalot, valkoinen etuheijastin ja punaisen takaheijastin tulee sijoittaa polkupyörään niin, että ne ovat 0,30–1,20 metrin korkeudella tien pinnasta. Sivuheijastimien ja vapaaehtoisen poljinhejastimien värin pitää olla ruskeankeltainen. Sivuheijastimina hyväksytään myös heijastavat, E88-vaatimuksen mukaiset renkaat. Enintään 10 kiloa painavissa, vähintään 12-vaihteisissa urheilu- tai kilpapyörissä ei valoisaan aikaan ajettaessa kuitenkaan tarvitse olla muita varusteia kuin takaheijastin.
Usein hyödyllisiä lisävarusteita ovat tavaratelineet sekä laukut, lokasuojat, matkamittari ja lukkopolkimet. Näistä ajovalot, heijastimet, lokasuojat ja jonkinlainen tavarateline ovat yleensä mukana arkikäyttöön tarkoitetuissa pyörämalleissa. Ilman lokasuojia tien pinnassa sateella oleva vesi ja hiekkateillä märkä kura linkoutuvat pyöräilijän päälle.
Maantiepyörä
thumb|Kilpapyörän tai maantiepyörän tunnistaa kevyestä varustelusta.
Maantiepyörä on nopeaan matka-ajoon tasaisella asfaltti- tai savipinnalla tarkoitettu polkupyörä. Aiemmin maatiepyöristä käytettiin varustelusta riippuen nimityksiä kilpapyörä tai retkipyörä. Maastopyörien ja maastopyöräkilpailujen yleistyessä on käyttöön vakiintunut termi maantiepyörä (englanniksi road bicycle). Maantiepyörälle ominaista ovat kapeat, korkeapaineiset renkaat, matala ajoasento ja keveys, joilla tavoitellaan suurempaa nopeutta. Maantiepyörästä on ajan saatossa muokattu harraste- ja kilpailukäyttöön useita muita sitä enemmän tai vähemmän muistuttavia pyörätyyppejä kuten aika-ajopyörä, ratapyörä, triathlonpyörä, audax-pyörä, cyclocross-pyörä ja gravel-pyörä.
Retkipyörä
thumb|Heijastimilla ja ajovaloilla varustettu retkipyörä, jossa on etu- ja takalaukut. Retkipyörä on pitkille matkoille ja retkille suunniteltu polkupyörätyyppi, johon on mahdollista lastata suuriakin tavarakuormia.
Nimikkeen alla on hyvin monenlaisia pyöriä. Niitä voivat olla lähes kilpapyörän malliset laitteet, joihin voi lastata päivän tai parin retkelle tai sisämajoitukseen riittävät varusteet ja ajaa pitkiäkin matkoja. Toisessa ääripäässä on suoratankoisia, paksurenkaisia laitteita, joihin voi pakata tavaraa useita kymmeniä kiloja. Retkipyöräilyyn sopii pyörä, jolla on mukava ajaa ja johon saa mukaan tarpeelliset tavarat. Myös hybridit ja maastopyörät ovat suosittuja retkipyöriä.
Maastopyörä
thumb|Etu- ja takajousin varustettu maastopyörä. Maastopyörä on vaikeakulkuisille poluille ja maastoon suunniteltu polkupyörä. Maastopyörän rakenteessa on pyritty huomioimaan ennalta arvaamattoman maaston epätasaisuudet vankentamalla runkoa, leventämällä renkaita ja tehostamalla jarruja. Ajoasento on pystympi kuin maantiepyörässä, jotta kuljettajan olisi mahdollista vastata raajoillaan paremmin vastaantuleviin töyssyihin ja kuoppiin. Ajomukavuutta lisää myös useimpiin maastopyöriin kuuluva jousitus. Maastopyörästä on muokattu vaativaan harraste- ja kilpailukäyttöön useita sitä enemmän tai vähemmän muistuttavia pyörätyyppejä, kuten kilpamaastopyörä, alamäkipyörä, freeridepyörä, trail-pyörä, dual-slalompyörä, dirt/street-pyörä ja trial-pyörä. Vaihteita maastopyörissä on pyörätyypistä riippuen 1–30.
Fatbike
thumb|Fatbike lumessa. Fatbike (tai läskirengaspyörä tai paksupyörä) on huomattavasti tavallista maastopyörää leveämmillä, tyypillisesti 3,8–5 tuuman renkailla varustettu pehmeiden alustojen erikoispyörä, joka on suunniteltu erityisesti esimerkiksi hiekalle ja lumelle. Pyörätyyppi on saavuttanut suosiota erityisesti talvipyöränä, mutta yleistynyt myös muun muassa maastopyörävaeltajien ympärivuotisessa käytössä.
Hybridipyörä
Hybridipolkupyörät ovat maantiepyörän ja maastopyörän yhdistelmiä.
Yleensä hybrideissä on 622 mm (28 tuuman) vanteet maastopyörissä yleisesti käytettävien 559 mm (26 tuuman) vanteiden sijaan. Muu tekniikka on samankaltaista maastopyörien kanssa, joskin pelkästään hybrideihinkin tarkoitettuja osia on olemassa. Rungon mitoitus hybrideissä vaihtelee melko paljon, jotkut mallit ovat pitkähköjä, maantieretkiin sopivia, jotkut taas hyvinkin pystyssä ajettavia parhaiten lyhyille matkoille ja kaupunkiin sopivia. Pyörätyyppi on varsin suosittu, koska se soveltuu monenlaiseen ajoon.
Fitnesspyörä
Jos hybridi on maantiepyörän ja maastopyörän välimuoto, fitnesspyörä on jotain hybridin ja maantiepyörän väliltä. Ne ovat yleensä kapearenkaisia, kevyitä pyöriä, joita ei ole suunniteltu kuormattuna ajoon. Käytännössä fitnesspyörä onkin usein kuten suoratankoinen maantiekilpapyörä. Fitnesspyörä sopii hyvin maantielenkkeilyyn henkilölle, joka vierastaa maantiepyörien käyrää ohjaustankoa. Fitnesspyörä soveltuu myös parempikuntoisille hiekkateille.
Cyclocross-pyörä
Suomessa jotkut pitävät cyclocross-pyöriä hyvinä talvipyörinä, sillä niihin sopivat nastarenkaat ja lokasuojat, toisin kuin maantiepyöriin. Leveiden renkaiden takia cyclocross-pyörästä voi myös rakentaa retkipyörän paremmin kuin maantiepyörästä, mutta ainakin puhtaat kisacrossarit voivat olla ajo-ominaisuuksiltaan melko äkkinäisiä.
Ratapyörä
Ratapyörällä ajetaan soikeaa, kallistettua rataa, velodromia. Ratapyörän välitys on kiinteä, eikä siinä ole jarruja tai vaihteita. Ratapyörässä ei ole vapaaratasta, joten pyörien pyöriessä myös polkimet aina pyörivät.
Tandempyörä
thumb|Neljän polkijan versio tandempyörästä vuodelta 1898. Tandempyörä on kahdelle ajajalle suunniteltu polkupyörä. Tandemin erottaa tavallisesta pyörästä pitempi runko, jossa satula, polkimet ja ohjaustanko ovat erikseen kullekin ajajalle. Tandempyörän muunnelmia ovat kahden ajettavan lisäksi usealle, jopa kuudelle polkijalle tarkoitetut menopelit.
Taittopyörä
thumb|Taittuvarunkoiset polkupyörät kaupungissa. Taittopolkupyörät ovat taittuvarunkoisia, kokoontaitettavia ja melko keveitä polkupyöriä. Ne ovat käteviä tilanteissa, joihin tavanomainen polkupyörä ei sovi. Taittopyörän voi ottaa käsimatkatavarana mukaan joukkoliikennevälineisiin ilman lisämaksua. Siksi se on suosittu työmatkapyöränä, jolloin osa matkasta voi tehdä bussilla, junalla tai metrolla. Taittopyörän säilytys on helppoa sekä kotona että työpaikalla, sillä sen voi ottaa mukaan sisätiloihin. Se on suosittu myös veneilijöiden ja karavaanarien keskuudessa, sillä veneissä ja matkailuajoneuvoissa on vähän säilytystilaa. Korkealaatuiset taittopyörät sopivat myös yleispyöriksi jokapäiväiseen käyttöön.
Nojapyörä
thumb|Erilaisia nojapyöriä.
Nojapyörien ilmanvastus on pienempi kuin pystypyörän, jolloin ne myös kulkevat nopeammin.
Yksipyöräinen
thumb|Yksipyöräinen. Yksipyöräisessä on nimensä mukaisesti vain yksi pyörä, jonka päällä istutaan hieman 1800-luvun ordinary-pyörän tapaisesti. Yksipyöräistä käytettiin usein sirkustempuissa, mutta viimeisen kymmenen vuoden aikana on kehitelty useita uusia yksipyöräilyn muotoja, eikä suurimmalla osalla yksipyöräilijöistä ole nykyisin mitään tekemistä sirkuksen kanssa.
John Lewis and Sons
John Lewis and Sons Limited oli brittiläinen telakkayhtiö, joka sijaitsi Skotlannissa Aberdeenissä.
Polkupyörä
Kolmipyöräiset
Pienille lapsille on kolmipyöräisiä polkupyöriä, joissa takana on kaksi akselilla yhdistettyä pyörää. Polkimet ovat joko etupyörässä tai satulan alapuolella, jolloin liike välitetään taka-akselille ketjuilla. Kolmipyöräisiä käyttävät myös monet sellaiset, joilla on ongelmia tasapainon kanssa, kuten vanhukset ja kehitysvammaiset.
Kuormapyörät ja rikšat voivat olla kolmipyöräisiä. Kuormatila tai istuin on kahden pyörän välissä akselin päällä joko kuljettajan edessä tai takana. Kiinteärunkoisessa kuormapyörässä on kääntyvä etupyörä. Kääntyvärunkoisessa on kuorma tai istuin kääntyvän ohjausakselin päällä.
Rivikäävät
Rivikäävät (Antrodia) on monilajinen ja heterogeeninen kääpäsuku tai ehkä paremmin sanottuna sukukompleksi. Rivikääpien lajisto ja asema kääpien sukupuussa muuttunevat dna-analyysien tarkentaessa lajien välisiä suhteita. Rivikääpien suvusta on jo erotettu omiksi suvuikseen riekonkäävät ja kohvakäävät. Fylogenian perusteella ainakin nykyiset sokkelokäävät, kantokäävät (kantokääpä, rusokantokääpä) ja sukunsa ainoa laji pökkelökääpä kuuluisivat nykyiseen Antrodia-kompleksiin. Siksi uusien sukujen muodostaminen ja lajien siirrot suvusta toiseen ovat odotettavissa.
John Lewis and Sons
Historia
Andrew Lewis perusti yhtiön vuonna 1907. Perustajan isä oli covelainen puuveneseppä John Lewis, joka myöhemmin valmisti höyrykoneita ja korjasi niitä Aberdeenissä. Telakka valmisti ensimmäisen aluksensa vasta vuonna 1917, jolloin ensimmäinen maailmansota loi uusia tilauksia. Yhtiö valmisti aluksi rannikkoliikenteen tarvitsemia aluksia, kunnes se keskittyi rahtialuksiin.
Polkupyörä
Taakka- eli rahtipyörä
Taakka- tai rahtipyörät ovat kaksi-kolmipyöräisiä, vahvarakenteisia polkupyöriä, joissa on tilavat korit, kuljetuslaatikko tai kaukalo tavaroiden tai ihmisten kuljetukseen. Kolmipyöräiset taakkapyörät on suunniteltu pientavaran kuljetukseen lyhyillä matkoilla, esimerkiksi telakoilla, joissa painavaa tavaraa on kuljetettava ilman moottoroituja siirtolaitteita paikasta toiseen, sekä teollisuuslaitosten sisä- ja ulkotiloissa. Kolmipyöräisissä rahtipyörissä kaksi pyörää on yleensä sijoitettu eteen, jossa myös rahti pääasiassa kulkee. Kaksipyöräiset taakkapyörät on suunniteltu kaupunkioloihin, esimerkiksi sanomalehtien ja muun tavaran kuljetukseen.
Rivikäävät
Rivikääpien jaottelu
Rivikäävät on jaoteltu alla esitettyihin ryhmiin, jotka voivat antaa suuntaa uusille sukujaoille. Kaikki mainitut lajit eivät esiinny Suomessa.
Polkupyörä
Taakka- eli rahtipyörä
Euroopassa on viime vuosina ryhdytty valmistamaan taakkapyöriä erityisesti lapsiperheiden käyttöön. Tällöin rahtipyörään rakennetaan istuimet ja turvalaitteet lasten kuljetusta varten.
Polkupyöräilyn suosio
Polkupyörä on maailman käytetyin tekninen liikenneväline. Sen etuja ovat edullisuus, terveellisyys, saasteettomuus sekä ketteryys etenkin ahtaiden kaupunkiympäristöjen liikenneruuhkissa. Erityisen suosittua pyöräily on Benelux-maiden, Saksan, Ranskan, Italian ja Espanjan suurkaupungeissa. Myös Pohjoismaissa, erityisesti Tanskassa ja Suomessa polkupyörä on suosittu liikenne- ja liikuntaväline.
Polkupyörä ja kehitys
Afrikassa polkupyörä merkitsee monessa tapauksessa pääsyä työhön, kouluun tai sosiaalipalvelujen ja puhtaan veden äärelle. Monesti ne paikkaavat vielä kehnosti järjestettyä julkista liikennettä. Afrikkalaisille pyörä on usein suuri sijoitus, johon jotkut käyttävät mikroluottoa. Lisätuloja pyörän hankkineet saavat esimerkiksi kuljettamalla matkustajia. Länsimaista polkupyöriä on lähetetty Afrikkaan lahjoituksena. Sambiassa Zambikes-järjestö on kehittänyt "zambulansseja" hoitamaan pyörillä tehtäviä sairaankuljetuksia.
Sadoilla kotitalouksilla Ugandassa, Tansaniassa ja Sri Lankassa tehtyjen tutkimusten mukaan polkupyörä voi nostaa köyhän perheen tuloja jopa 35 prosenttia.
Jussi-palkinnot 2008
Jussi-palkinnot 2008 jaettiin 3. helmikuuta 2008 entisessä Studio 51 -yökerhossa järjestetyssä jakotilaisuudessa vuoden 2007 elokuville. Tilaisuuden televisiointi keräsi 420 000 katsojaa.
José María Guido
thumb|Guido vuonna 1962. José María Guido (29. elokuuta 1910 – 13. kesäkuuta 1975) oli Argentiinan väliaikainen presidentti maaliskuun lopusta 1962 elokuun puoliväliin 1963.
Guido väitteli lainopin tohtoriksi La Platan yliopistossa ja toimi nuoresta saakka radikaalissa puolueessa (Unión Cívica Radical). Hänet valittiin senaattiin 1958 ja samana vuonna puolueensa puheenjohtajaksi.
Guidon asema oli vaikea aikana, jolloin peronistipuolue oli kielletty, mutta jotkut ryhmät olisivat sallineet uusperonistien palata politiikkaan. Guido kannatti aluksi peronismin kieltäjiä eli ”punaisia”, mutta kallistui sitten sallivampien ”sinisten” kannalle näiden päästyä valtaan vuoden 1962 vallankumouksessa. Siinä Arturo Frondizi pakotettiin luopumaan vallasta vaalivilpistä syytettynä, ja armeijan ja laivaston pakottama parlamentti nimitti virkaan saman puolueen Guidon.
Elokuun 13. päivänä 1963 Argentiinan parlamentin molemmat kamarit päättivät yhteisistunnossaan nimittää maan uudeksi presidentiksi Arturo Umberto Illian.
Kaikkien murheellisten ilo
thumb|250px|Kaikkien murheellisten ilo.
Kaikkien murheellisten ilo on venäläisen ikonityypin nimi. Ikonin synty ajoittuu 1600-luvulle, mutta kuuluisaksi se tuli vasta 1800-luvun yhteiskunnallisissa murrosvaiheissa ja venäläisten maaorjien vapautumisen yhteydessä eräänlaisena lohdutuksen antaja -ikonina.
Suomen ortodoksinen kirkko viettää tämän Jumalanäidin ikonin muistopäivää vuosittain lokakuun 24. päivänä, mutta Venäjällä muistopäiviä on kaksi muutakin (osoitettuina saman ikonin eri kopioille), toinen kesäkuun 23. päivänä, toinen marraskuun 19. päivänä.
Suomessa tälle ikonille on omistettu Haminan ortodoksisen hautausmaan kirkko. Aiemmin ikonille oli omistettu myös vuonna 1918 suljettu Sotilassairaalan kirkko Unioninkatu 38:ssa Helsingissä.
Jättiläishirviantilooppi
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi oli ”sahelinelandi”.
Koko ja ulkonäkö
Jalkojen sisäosat ovat hieman vaaleammat kuin ulko-osat, lukuun ottamatta sorkkien yläpuolella olevia mustia ja valkoisia laikkuja ja eturaajojen yläosien mustia täpliä. Myös korvissa on mustia laikkuja. Molemmissa poskissa on valkea täplä, ja kummankin silmän edessä on valkea viiru. Huulet ovat valkoiset. Uroksille kasvaa otsan kohdalle ruskea karvapatti. Patin alapuolella nenän edessä on musta laikku. Molemmilla sukupuolilla on suuret spiraalinmuotoiset sarvet. Naaraiden sarvet ovat kuitenkin lyhyemmät ja ohuemmat, korkeintaan 66 senttiä pitkät, kuin uroksilla, joiden sarvet voivat olla jopa 123 sentin mittaiset. Sarvet ovat melko suorat ja muodostavat uroksilla V:n muotoisen kuvion. Jättiläishirviantilooppi ei nimestään huolimatta ole paljoa tavallista hirviantilooppia suurempi, vaan lajin useissa erikielisissä nimissä esiintyvä ”jättiläis”-nimitys juontuu sen helluvaisesta ja sarvista, jotka ovat suuremmat kuin hirviantiloopilla. Jättiläishirviantiloopin sorkat ovat myös kapeammat kuin tavallisen hirviantiloopin.
Jättiläishirviantiloopista tunnistetaan kaksi alalajia. Läntinen T. d. derbianus on idempänä elävää T. d. gigas-alalajia pienempi. Lisäksi T. d. derbianus on ruskeanvärinen ja sillä on noin 15 kylkijuovaa. T. d. gigas on sitä vastoin hiekanvärinen ja sen kyljillä on noin 12 juovaa.
Levinneisyys ja elinympäristö
Jättiläishirviantilooppia tavataan vain suhteellisen kapealla metsäsavannivyöhekkeellä Saharan eteläpuolella Senegalista Niilille. Levinneisyys on jakautunut kahteen selvästi erilliseen osaan, jolla kullakin elää oma kotoperäinen alalajinsa. Laji puuttuu Malin ja Itä-Nigerian väliseltä savannialueelta, vaikka siellä olisi näennäisesti sopivaa elinympäristöä tarjolla. Läntistä alalajia tavataan Kaakkois-Senegalissa ja todennäköisesti kausittain Guinean pohjois- ja Malin lounaisosissa sekä mahdollisesti itäisessa Guinea-Bissaussa.
Itäinen alalaji elää Keskisessä Afrikassa, jossa sen levinneisyys uluttui aiemmin Koillis-Nigeriasta Luoteis-Ugandaan. Nykyään se elää pääasiassa vain Keski-Afrikan tasavallan koillisosissa. Erillisiä kantoja on myös Pohjois-Kamerunissa, josta niitä vaeltaa itään Tšadin puolelle ja satunnaisesti ehkä Nigeriaankin, ja Etelä-Sudanissa, josta niitä saattaa kulkeutua myös Kongon demokraattiseen tasavaltaan ja Ugandaan.
Jättiläishirviantiloopin elinympäristöä ovat metsäsavannit, metsämaat ja metsäaukiot. Päiväsaikaan ne oleskelevat harvoissa metsissä, jossa ne ovat suojassa kuumuudelta. Aamuisin ja iltaisin ne tulevat savanneille ja ruohostoille ruokailemaan. Ne pysyttelevät aina lähellä kukkula- tai kallioalueita, eivätkä koskaan liiku kaukana vedestä.