cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Evil (kappale)
Kappaleet
7-tuumainen vinyylilevy
CD-versio
Maxi-CD
Joe E. Martin
Joe Elsby Martin, Sr., (1. helmikuuta 1916 - 14. syyskuuta 1996 ) oli amerikkalainen nyrkkeilyvalmentaja joka valmensi kahta nyrkkeilyn raskaansarjan mestaria, Muhammad Alia ja Jimmy Ellisia, sekä useita Golden Gloves-mestareita.
Poptropica
Poptropica on Jeff Kinney Groupin kehittämä ja Family Education Networkin julkaisema oppimispeli, joka on suunnattu 7–15-vuotiaille lapsille. Pelissä seikkaillaan maassa, jossa on paljon saaria. Saarissa on erilaisia tehtäviä, joita pitää suorittaa. Pelissä ohjaat suikelopäistä hahmoa jota voit muokata aloittaessasi peliä. Pelissä voi myös käydä ns "common roomissa", jossa voit tavata muita pelaaija.
Pensassirkku
pienoiskuva|Emberiza cirlus Pensassirkku (Emberiza cirlus) on Länsi- ja Etelä-Euroopassa sekä Pohjois-Afrikassa elävä varpuslintu. Sitä ei ole tavattu Suomessa.
Englannin ja Arojen valtioliiton sota
Englannin ja Arojen valtioliiton sota käytiin vuosina 1901–1902, ja siinä oli kyse aro-heimon turhautumisesta eurooppalaisten vallan kasvuun Afrikassa.
Sota
Britit olivat suunnitelleet hyökkäystä jo vuodesta 1899 ja saivat arojen hyökkäyksistä syyn itse käydä arojen kimppuun. Brittien puolella taisteli paljon arojen vallan alla olevia heimoja ja kristittyjä. 28.10.1901 H. F. Montanaro johti joukkonsa hyökkäileviä aroja vastaan ja voitti heidät. Arojen liitto hajosi seuraavana vuonna 1902.
Seuraukset
Arojen johtajat otettiin kiinni ja vangittiin tai hirtettiin. Arojen harjoittama orjakauppa ja ihmisten uhraaminen loppui. Britit eivät kuitenkaan saaneet Nigeriaa heti haltuunsa, sillä muutamat aro-ryhmittymät tekivät edelleen vastarintaa.
Ibroxin metroasema
Ibrox on Glasgow'n metron asema Ibroxin kaupunginosassa lähellä Clyde-joen rantaa. Asema on avattu muun metrojärjestelmän tavoin vuonna 1896 ja uudistettu 1970-luvun lopulla. Vuoteen 1977 asti asema tunnettiin nimellä Copland Road.
Ibroxin aseman vieressä on Rangers FC:n Ibrox Stadium, minkä vuoksi asema on ottelupäivinä hyvin ruuhkainen. Muutoin asema ei kuitenkaan ole kovin vilkas. Ibrox on myös Cessnockin ohella lähinnä Glasgow Science Centreä sijaitseva asema.
Potsdamin yliopisto
thumb|300px|Ilmakuva yliopiston alueesta.
Potsdamin yliopisto (Universität Potsdam, UP) on yliopisto Potsdamissa, Brandenburgissa Saksassa. Yliopisto on kansainvälisesti tunnettu julkishallinnon ja politiikan tutkimuksesta. Yliopisto on perustettu vuonna 1991.
Talvilukukaudella 2011/2012 yliopistossa opiskeli 20 808 opiskelijaa viidessä eri tiedekunnassa:
RN Lanciere (1938)
RN Lanciere oli Italian kuninkaallisen laivaston maaliskuussa 1939 palvelukseen otettu Soldati-luokan hävittäjä. Italian julistettua sodan Ranskalle ja Isolle-Britannialle 9. kesäkuuta 1940 alus osallistui toisen maailmansodan sotatoimiin Välimerellä. Alus upposi kovassa tuulessa 23. maaliskuuta 1942.
Valmistus
Alus tilattiin Riva Trigososta Cantieri del Terranolta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1937. Alus laskettiin vesille 18. joulukuuta 1938 ja liitettiin laivastoon 25. maaliskuuta 1939.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 12. hävittäjälaivueeseen. Alus lähti 23. toukokuuta 1940 La Speziasta sisaraluksensa Corazzieren kanssa saattaen vasta valmistunutta taistelulaiva Littoriota matkalla Tarantoon. Messinassa saattajat vaihdettiin, jolloin Lanciere sisaraluksineen palasi satamaan.
Kesäkuussa Italian julistettua sodan liittoutuneille alus osallistui miinoitusoperaatioihin. Alus osallistui 9.-10. kesäkuuta 428 miinaa sisältäneen LK-sulun laskemiseen Lampedusan ja Kerkennahin väliin. Heinäkuussa alus oli laivaston mukana Calabrian taistelussa. Lanciere vaurioitui pahoin 27. marraskuuta Cape Spartiventon taistelussa ja se jouduttiin hinaamaan Cagliariin.
Aluksen polttoaineeseen pääsi merivettä, jolloin moottori sammui. Alus pysähtyi illalla varttia vaille yksitoista. Puolisen tuntia myöhemmin alus pääsi jälleen liikkeelle, mutta vain toisella koneella. Aamulla moottori sammui uudelleen ja samalla dynamo sammui. Alus ei vastannut enää ruoriin ja se kaatui kyljelleen. Alusta yritettiin nostaa takaisin pystyyn, mutta se kääntyi välittömästi takaisin kyljelleen. Tämä osoitti vian olevan liian korkeassa painopisteessä eikä veden aiheuttamasta kallistumisessa. Lancierelta lähetettiin 23. maaliskuuta 1942 hätäviesti paria minuuttia vaille kymmenen. Vain muutamaa minuuttia myöhemmin tuli suuri aalto perän yli aiheuttaen suuren vesimäärän pääsyn alukseen. Lanciere upposi perä edellä noin 17 minuuttia yli kymmenen.
Dania Ramirez
Dania Ramirez (s. 8. marraskuuta 1979 Santo Domingo, Dominikaaninen tasavalta) on dominikaanilainen näyttelijä, joka tunnetaan lähinnä sivuroolistaan Sopranosissa sekä Maya Herrerana Heroesissa. Hän on myös esiintynyt Callistona elokuvassa X-Men: Viimeinen kohtaaminen.
Museum of Consciousness
Museum of Consciousness on brittiläisen psybient-yhtye Shponglen viides studioalbumi, joka julkaistiin 29. heinäkuuta 2013.
Kallirrhoe
Kallirrhoe, usein Kallirhoe, voi viitata seuraaviin:
John Yuda Msuri
John Yuda Msuri (s. 9. kesäkuuta 1979 Dodoma) on tansanialainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Hän voitti hopeaa pitkältä matkalta maastojuoksun MM-kisoissa 2002 ja pronssia 10 000 metriltä saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa. Aktiiviurallaan vain 47 kiloa painanut Yuda Msuri voitti myös kaksi pronssimitalia puolimaratonin MM-kisoissa. Hän osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 2004. Tuolloin Yuda Msuri joutui keskeyttämään 10 000 metrin juoksussa.
Ennätykset
Lähde: IAAF
Tim Glover
Tim Glover (s. 11. tammikuuta 1990) on yhdysvaltalainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on huhtikuussa 2015 Knoxvillessä heitetty 84,09. Glover edustaa Illinois'n osavaltionyliopiston Red Birds -joukkuetta.
Glover aloitti uransa vuonna 2011. Huhtikuussa 2014 hän heitti Knoxvillessä silloiseksi ennätyksekseen 84,01. Samana vuonna Glover oli mukana myös Continental Cupissa, jossa hän oli viides tuloksella 79,67. Glover heitti huhtikuussa 2015 uudeksi ennätyksekseen 84,09, niin ikään Knoxvillessä.
Wilde (elokuva)
Wilde on Oscar Wilden elämästä kertova brittiläinen elokuva vuodelta 1997. Elokuvan on ohjannut Brian Gilbert ja sen nimiroolia näyttelee Stephen Fry. Julian Mitchellin tekemä käsikirjoitus perustuu Richard Ellmannin Pulitzer-palkittuun Wilde-elämäkertaan vuodelta 1987.
Juoni
Wilde palaa Lontooseen. Hän menee naimisiin Constance Lloydin kanssa, ja pariskunnalle syntyy pian kaksi lasta. Heidän luonaan vierailunsa aikana asuva kanadalainen Robbie Ross (Michael Sheen) viettelee Oscarin ja auttaa tämän sinuiksi homoseksuaalisuutensa kanssa. Lady Windermere's Fan -näytelmän ensi-illassa Oscar kohtaa keikarimaisen lordi Alfred Douglasin (Jude Law), ja kaksikon välille puhkeaa kiihkeä ja myrskyisä rakkaussuhde.
Alfredin isä, Queensberryn markiisi, ei hyväksy poikansa suhdetta. Hän solvaa Wildea, ja Wilde nostaa kanteen kunnianloukkauksesta. Tapaus tuo julki hänen sukupuolisen suuntautumisensa, minkä seurauksena hänet pidätetään ja häntä vastaan nostetaan kanne haureudesta. Maastapakenemisen sijasta Wilde päättää taistella syytettä vastaan, mutta hän häviää ja saa kahden vuoden pakkotyötuomion. Tuomionsa suoritettuaan Wilde vierailee vaimonsa haudalla ja kertoo Robbielle, ettei hänen enää anneta tavata lapsiaan.
Wilde matkustaa manner-Eurooppaan lordi Alfredin perässä. Kuvateksti kertoo heidän eronneen kolme kuukautta myöhemmin.
NHL (lehti)
NHL eli Normihomolehti oli keväällä 2010 perustettu riippumaton ilmaisjakelulehti, jota jaettiin Helsingissä, Tampereella ja Turussa. Mainosrahoitteisen NHL:n painos oli 25 000 kappaletta, ja sen ensimmäinen numero ilmestyi 10. kesäkuuta 2010.
Lehteä kustansi Voima Kustannus Oy. NHL:n vastaava päätoimittaja oli toimittaja-ohjaaja Maria Seppälä. Normihomolehti sai valtionavustusta 10 000 euroa vuonna 2013.
Arkangelin kuvernementti
Arkangelin kuvernementti eli Arkangelin lääni tai Vienan lääni  oli Venäjän keisarikunnan ja sittemmin Venäjän SFNT:n hallinnollinen alue valtakunnan luoteisosassa vuosina 1784-1929.
Se oli Euroopan-puoleisen Venäjän kuvernementeista laajin ja ulottui Suomen rajalta Uralille asti. Kuvernementti rajoittui Pohjoiseen jäämereen ja käsitti muun muassa Kuolan niemimaan, Vienan Karjalan ja nykyisen Arkangelin alueen Vienanmeren ympäristössä sekä Nenetsian ja Komin tasavallan alueet.
Venäjän keisarikunnan ensimmäisessä koko maan kattaneessa väestönlaskennassa 1897 Arkangelin kuvernementin asukasluku oli 346 536 henkeä ja pinta-ala 742 759,2 neliövirstaa (noin 845 000 km2). thumb|300px|Arkangelin kuvernementin kartta vuodelta 1800, jolloin siihen kuului kahdeksan kihlakuntaa. thumb|300px|Arkangelin kuvernementin kartta noin 1900-luvultan alusta. Kuvasta puuttuu osa kihlakuntarajoista.
Kuvernementinkaupunki oli Arkangeli. Kuvernementti jakautui kihlakuntiin (ujezd). Vuonna 1796 kuvernementtiin kuuluivat Kuolan, Kemin, Onegan, Šenkurskin, Holmogoryn, Pinegan ja Mezenin kihlakunnat. Kuolan kihlakunta yhdistettiin Kemin kihlakuntaan 1859, perustettiin uudelleen 1883 ja muutettiin Aleksandrovskin kihlakunnaksi 1899. Mezenin kihlakunnasta pilkottiin erilleen suuri Petšoran kihlakunta 1891.
Vuoden 1897 väestönlaskennan aikaan kuvernementissa oli seuraava kihlakuntajako:
Vallankumouksen ja sisällissodan jälkeen vuonna 1921 osia Arkangelin kuvernementista lohkottiin Murmanskin kuvernementtiin, Karjalan työkansan kommuuniin ja Syrjäänien (Komin) autonomiseen alueeseen. Vuonna 1929 kuvernementti lakkautettiin ja sen alueesta yhdessä Vologdan ja Pohjois-Vienan kuvernementtien kanssa muodostettiin Pohjoinen aluepiiri (Severnyi krai). Vuonna 1936 tästä erotettiin Komin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta, ja jäljelle jäänyt osa jaettiin 1937 Arkangelin alueeseen ja Vologdan alueeseen.
Strengin senaatti
Strengin senaatti oli Suomen senaatti vuonna 1905. Senaatin talousosaston varapuheenjohtaja Constantin Linderin saatua nimityksen ministerivaltiosihteeriksi Pietariin, hänen seuraajakseen tuli Turun hovioikeuden presidentti Emil Streng. Muut senaattorit pääsääntöisesti jatkoivat viroissaan. Senaatti jatkoikin samaa myöntyvyyslinjaa kuin edeltäjänsä, kunnes joutui kokonaisuudessaan eroamaan suurlakon jälkeen.
Dmitri Jakovenko
Dmitri Jakovenko (, s. 28. kesäkuuta 1983 Omsk, Venäjä) on shakin suurmestari. Korkeimmillaan hän on ollut FIDE:n maailmanlistalla viides vahvuusluvulla 2 760. Samalla hän oli korkeimmaksi rankattu venäläinen.
Jakovenko oppi shakkisiirrot kolmevuotiaana, ja häntä valmensi myöhemmin entinen Kasparovin valmentaja Aleksandr Nikitin.
Chris Bigras
Christopher Bigras (s. 22. helmikuuta 1995 Orillia, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Colorado Avalanche varasi Bigrasin 32. pelaajana vuoden 2013 varaustilaisuudessa.
Junioriura
OHL-seura Owen Sound Attack varasi Bigrasin toisella kierroksella 41. pelaajana CHL:n vuoden 2011 varaustilaisuudessa. Bigras siirtyi Owen Soundiin heti varausta seuranneeksi kaudeksi, 2011–2012, jolloin hän pelasi 49 ottelua tehden tehot 3+16=19. Bigras valittiin kauden aikana myös edustamaan Kanadan Ontarion joukkuetta U17 World Hockey Challengessa. Hän pelasi turnauksessa kuusi ottelua tehden yhden maalin sekä yhden syöttöpisteen. Joukkue sijoittui pronssille.
Bigras valittiin kaudeksi 2013–2014 Owen Sound Attackin varakapteeniksi. Hän pelasi 55 runkosarjaottelua. Lisäksi hän pelasi viidessä pudotuspeliottelussa tehden yhden maalin sekä kaksi syöttöpistettä. Vuodenvaihteessa hänet valittiin edustamaan Kanadan joukkuetta alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Bigras pelasi turnauksessa seitsemän ottelua ilman tehopisteitä. Hänelle annettiin yksi kahden minuutin rangaistus.
Kaudella 2014–2015 Bigras pelasi viimeisen juniorikautensa. Hän edustin Owen Soundia 62 runkosarjaottelussa tehden tehot 20+51=71. Viidessä pudotuspeliottelussa hän teki maalin sekä antoi kaksi maalisyöttöä. Bigras valittiin kauden päätteeksi OHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Ammattilaisura
Colorado Avalanche varasi Bigrasin toisen kierroksen alussa 32. pelaajana NHL:n vuoden 2013 varaustilaisuudessa. Avalanche solmi syyskuussa Bigrasin kanssa tulokassopimuksen.
Bigras siirtyi 2014–2015 OHL-kauden päätyttyä Avalanchen AHL-farmiseura Lake Erie Monstersiin, jossa hän pelasi loppukauden aikana seitsemän ottelua keräten neljä syöttöpistettä sekä yhden kahden minuutin rangaistuksen.
Töyhtöloistohippiäinen
Töyhtöloistohippiäinen (Leptopoecile elegans) on pyrstötiaisten heimoon kuuluva pieni varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Töyhtöloistohippiäinen muistuttaa suuresti loistohippiäistä mutta sen silmäkulmajuova on musta, kun se loistohippiäisellä on valkoinen.
Esiintyminen
Töyhtöloistohippiäinen elää Keski-Kiinassa ja mahdollisesti Intiassa. Sen elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä.
Ravinto
Töyhtöloistohippiäinen syö hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Leopold Steinbatz
Leopold Steinbatz (25. lokakuuta 1918 Wien, Itävalta - 15. kesäkuuta 1942 Vovtsansk, Neuvostoliitto) oli itävaltalaissyntyinen Saksan armeijan hävittäjä-ässä, joka saavutti ennen kuolemaansa yhteensä 99 ilmavoittoa toisen maailmansodan itärintamalla.
Steinbatz värväytyi Itävallan armeijaan 1937, mutta siirtyikin seuraavana vuonna natsi-Saksan armeijaan Anschlussin seurauksena. 1939 hänet siirrettiin Luftwaffeen, jossa hän pääsi lentäjäkoulutukseen. Steinbatz ei kerennyt sodan ensimmäisiin operaatioihin, mutta keväällä 1941 hän oli mukana Saksan sotakoneen vyöryessä Balkanille ja Kreetalle. Tuolloin hän lensi maatukikoneita. Ensimmäisen ilmavoittonsa hän sai vasta operaatio Barbarossan alkuvaiheissa kesällä 1941, kun Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon. Hän sai ensimmäisen pudotuksensa 1. elokuuta 1941. Helmikuussa 1942 hän sai ritariristinsä. Hänellä oli tuolloin 42 ilmavoittoa tilillään. 5. toukokuuta hän ampui alas jo 50. vastustajansa.
Kesäkuun 15. päivään mennessä hän oli pudottanut yhteensä 99 konetta 300 taistelulennon aikana. Tuona päivänä hän oli palaamassa lennolta, kun puna-armeijan ilmatorjuntatykki osui hänen Messerschmitt Bf 109 F -koneeseensa. Steinbatz yritti päästä ulos, mutta ei onnistunut ja hänen koneensa putosi metsään. Kuollessaan hän oli alle 24-vuotias. Hänen ritariristiinsä myönnettiin miekat, jolloin hänestä tuli Saksan asevoimien ainoa aliupseeri, joka ne sai – tosin vasta kuolemansa jälkeen. Hänet ylennettiin postyymisti myös luutnantiksi.
Johan Olof Wallin
Johan Olof Wallin (15. lokakuuta 1779 Stora Tuna, Taalainmaa − 30. kesäkuuta 1839 Tukholma ) oli ruotsalainen luterilainen arkkipiispa ja runoilija.
Elämä ja ura
Wallin vihittiin papiksi 1806 ja nimitettiin 1808 Solnan kirkkoherraksi. Hänet valittiin Ruotsin Akatemiaan. Hänet valittiin vuonna 1816 tuomiorovastiksi Västeråsiin. Vuonna 1818 hän sai nimityksen Tukholman suurkirkon kirkkoherran (pastor primarius) virkaan. Vuonna 1837 hänestä tuli arkkipiispa. Hän kirjoitti runoja ja virsiä ja osoitti kiinnostusta Ruotsin koululaitosta kohtaan.
Wallin tunnetaan ennen muuta virsirunoilijana ja virsikirjan tekijänä. Vuodesta 1807 vuoteen 1817 hän johti Ruotsin virsikirjan uudistusta. Kun uusi virsikirja valmistui 1818, siinä oli 286 virttä, jotka hän oli kirjoittanut, kääntänyt tai muokannut. Virsikirja tunnetaankin ”Wallinin virsikirjana” ja sitä pidettiin ilmestyttyään hienoimpana luterilaisena virsikirjana ja kristikunnan parhaana virsikirjana. Wallinin virsikirjan koraalikirja ilmestyi 1820, ja sen laati Johann Christian Friedrich Hæffner (Svensk Choralbok, ns. Haeffnerin koraalikirja)
Wallinin virsirunoutta leimaa kaipaus pois maanpäällisestä elämästä taivaalliseen elämään ja yhteyteen Jumalan kanssa. Sama piirre on myös hänen maallisessa runoudessaan, esimerkiksi hänen runoissaan ”Hemsjukan” (1821) ja ”Dödens engel” (1834), jossa elämänvoimana on Jumalan rakkauteen pohjautuva kuolemattomuus.
Haiphongin pommitus
Haiphongin pommitus oli yhteenotto Ranskan ja Việt Minhin joukkojen välillä Haiphongin satamakaupungissa Vietnamin pohjoisosassa 23. marraskuuta 1946. Ranskalaiset avasivat tulen vietnamilaisia vastaan jännitteiden kasvaessa alueella. Kaupunki kärsi suuria vahinkoja ja tuhansia vietnamilaisia sai surmansa. Yhteenotto johti lopulta osaltaan Indokiinan sotaan.
Tausta
Ho Tši Minhin Việt Minh oli julistanut Vietnamin itsenäiseksi toisen maailmansodan jälkeen, mutta Indokiinan entinen siirtomaaisäntä Ranska ei kunnoittanut julistusta. Maaliskuussa 1946 tehtiin Hon–Saintenyn sopimus, jonka perusteella ranskalaiset joukot palasivat Vietnamin pohjoisosiin. Ranskalaisten ja vietnamilseisten kesken syntyi riitoja, jotka Haiphongissa liittyivät tullin toimintaan. Ranskan laivaston alukset valtasivat 20. marraskuuta 1946 kiinalaisen džonkin, joka oli yrittänyt salakuljettaa tavaraa kaupungin satamaan. Vietnamilaisten sotilaiden avattua tulen ranskalaista alusta vastaan myös muualla kaupungissa syttyi taisteluja. Osapuolet kokoontuivat lopulta neuvotteluihin, joiden tuloksena ranskalaiset lupasivat kunnioittaa vietnamilaisten itsemääräämisoikeutta ja molemmat osapuolet vetivät joukkonsa pois toistensa viereltä. Taistelut olivat päättyneet illalla 22. marraskuuta.
Antimonitetroksidi
Antimonitetroksidi tai antimoni(III,V)oksidi (Sb2O4) on antimonin oksideihin kuuluva epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä ja erikoiskeraamien valmistukseen. Yhdistettä esiintyy luonnossa servantiittimineraalina.
Haiphongin pommitus
Pommitus
Ranskassa tietyt tahot halusivat käyttää välikohtausta vietnamilaisten "opettamiseksi". Ranskan Indokiinan komissaari Georges Thierry d’Argenlieu ehdotti kovempia toimia ranskalaisille poliitikoille Pariisissa ja määräsi kenraali Étienne Valluyn Saigonissa käyttämään voimatoimia. Valluy ohjeisti puolestaan Vietnamin pohjoisosien joukkojen komentajaa Louis Constant Morlièrea vastaamaan vietnamilaisten toimiin voimalla, vaikka Morlière selittikin tilanteen Haiphongissa rauhoittuneen jo ennestään. Valluy sähkötti tämän jälkeen suoraan Haiphongin ranskalaisjoukkojen komentajalle eversti Pierre-Louis Dèbesille vaatien tätä toimimaan vietnamilaisia sotilaita vastaan.
North American Boxing Federation
The North American Boxing Federation, eli NABF, on voittoa tavoittelematon järjestö, joka jakaa alueellisia nyrkkeilymestaruuksia. Sen kattojärjestö on WBC. NABF:n, eli Pohjois-Amerikan nyrkkeilymestaruudesta on oteltu vuodesta 1969 lähtien, jolloin raskassarjalaiset Sonny Liston ja Leotis Martin kohtasivat liiton ensimmäisessä mestaruusottelussa. Martin voitti ottelun, mutta luopui mestaruudestaan myöhemmin silmävamman takia.
Antimonitetroksidi
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa antimonitetraoksidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteessä antimoni esiintyy sekä hapetusluvulla +III että hapetusluvulla +V eli se on niin kutsuttu kaksoisoksidi tai suolaoksidi. Antimonitetroksidi on polymorfista ja siitä tunnetaan kaksi kiderakenteeltaan erilaista muotoa: alkeiskopiltaan ortorombinen α-Sb2O4 ja alkeiskopiltaan monokliininen β-Sb2O4. Näistä α-muodon rakenne on kerrosmainen. Hapetusluvulla +V oleva antimoni on koordinoitunut kuuteen happiatomiin muodostaen oktaedrin ja näiden välissä on antimoni muodostanut tasoja hapetusluvulla +III, joka on koordinoitunut neljään happiatomiin, kahteen tason yläpuolella ja kahteen tason alapuolella.
Swordquest
Swordquest on pelisarja, joka julkaistiin Atari 2600 -pelikonsolille. Swordquest -pelisarjaan kuuluivat Earthworld, Fireworld ja Waterworld-pelit. Pelisarjassa piti olla neljäskin osa, Airworld.
North American Boxing Federation
NABF:n mestareina on ollut monia maailmanmestareita kuten Muhammad Ali ja Ken Norton.
Swordquest
Earthworld
Earthworld oli ensimmäinen Swordquest-peli.
Sergio Díaz
Sergio Ismael Díaz Velázquez (s. 5. maaliskuuta 1998 Itauguá) on paraguaylainen jalkapalloilija, joka edustaa Real Madrid Castillaa. Pelipaikaltaan Díaz on hyökkääjä.
Swordquest
Fireworld
Fireworld oli toinen Swordquest-peli
Sergio Díaz
Seurajoukkueura
Díaz debytoi Cerro Porteñon paidassa Paraguayn pääsarjassa kaudella 2014, jolloin hän teki 20 pelaamassaan ottelussa kahdeksan maalia. Joukkue sijoittui tuolloin sarjan toiseksi. Kaudella 2015 Díaz on tehnyt 13 pelaamassaan ottelussa viisi maalia. Díazin siirtoa kesällä 2015 italialaisseura Romaan pidettiin hyvin todennäköisenä. Myös englantilaisseura Chelsea oli kiinnostunut Díazista.
Swordquest
Waterworld
Waterworld oli kolmas ja viimeinen Swordquest-peli. Palkintoa ei saanut kukaan, koska Atarin ostettiin, kun Swordquest-kilpailu oli käynnissä. Tämä tekee Waterworldin todella harvinaiseksi peliksi.
Kultatöyhtösirkku
Kultatöyhtösirkku (Schoeniclus elegans) on itäaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Venäjän Kaukoitää, Korean, Japanin, Kiinan, Taiwanin ja Myanmarin. Suomessa se on tavattu kerran, kun lintu rengastettiin Hangon lintuasemalla 22. huhtikuuta 1991.
Swordquest
Lähteet
www.youtube.com/watch?v=LWItQ9UN5vE
Sergio Díaz
Maajoukkueura
Díaz on kuulunut vuodesta 2015 lähtien sekä Paraguayn alle 17-vuotiaiden että alle 20-vuotiaiden maajoukkueisiin.
Antimonitetroksidi
Ominaisuudet
Antimonitetroksidi on käytännöllisesti katsoen lähes liukenematonta veteen. Se liukenee väkeviin emäsliuoksiin, mutta ei happoihin. Kuumennettaessa yli 930 °C:n se hajoaa antimonitrioksidiksi. Yhdiste voidaan pelkistää metalliseksi antimoniksi sulattamalla hiilen tai kaliumsyanidin kanssa.
Valmistus ja käyttö
Antimonitetroksidia voidaan valmistaa kuumentamalla antimonitrioksidia hapen läsnä ollessa 400–500 °C:n lämpötilassa tai kuumentamalla antimonipentoksidia noin 800 °C;n lämpötilaan. Kolmas tapa on antimonitrisulfidin kuumentaminen. Näin muodostuu α-muotoa, joka voidaan muuttaa β-muodoksi kuumentamalla kuivassa ilmakehässä. Toinen tapa β-muodon valmistamiseen on antimonihapon kuumentaminen 900 °C:n lämpötilaan.
Kirkkaan selkeää
Kirkkaan selkeää on Maarit Verrosen vuonna 2010 ilmestynyt dystopiaromaani, jonka on julkaissut Tammi.
Antimonitetroksidi
Valmistus ja käyttö
Antimonitetroksidia käytetään eräiden keraamien valmistuksessa ja katalyyttinä hapetettaessa alkeeneja alkyyneiksi.
Haiphongin pommitus
Pommitus
Dèbes jätti vietnamilaisille uhkavaatimuksen 23. marraskuuta. Vietnamilaisia vaadittiin vetäytymään kaupungin ranskalaisesta osasta, joka käsitti sen kiinalaisen kaupunginosan. Joukkojen vaadittiin vetäytyvän myös kaupungin satmaasta. Vastausaikaa annettiin vain kaksi tuntia. Kahden tunnin kuluttua ranskalaiset aloittivat iskut vietnamilaisten asemiin. Ranskalaiset käyttivät tykistöä, ilmavoimia ja laivastoaan vietnamilaisten asemien tulituksessa. Joissakin lähteissä mainitaan tulitukseen osallistuneen ranskalaisen risteilijä Suffrenin, mutta sen osuus pommituksessa on epäselvä.
Kirkkaan selkeää
Teos voitti Tähtivaeltaja-palkinnon vuonna 2011. Raati kuvasi kirjaa näin: "Pitkän linjan tieteis- ja fantasiakirjailija Maarit Verrosen Kirkkaan selkeää on tyylipuhdas dystopia, jonka juuret ovat syvällä nyky-yhteiskunnan huolestut­tavista piirteissä. Kirja kuvaa todentuntuista lähitulevaisuutta, jossa ihmisten jaottelu hyödyllisiin ja hyödyttömiin on edennyt loogiseen päätepisteeseensä: alimpaan kastiin joutuneita, sosiaalisen statuksensa ja ihmisarvonsa menettä­neitä kansalaisia metsästetään kuin tuhoeläimiä."
Venice (New York)
Venice on New Yorkin osavaltiossa sijaitseva kunta. Siellä oli vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan 1 286 asukasta. Kunta on erotettu viereisestä Scipion kunnasta vuonna 1823. Se sijaitsee Cayugan piirikunnassa osavaltion keskiosassa Auburnista etelään Owasco-nimisen järven rannalla.
Ruskosapelikolibri
Ruskosapelikolibri (Campylopterus rufus) on amerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Meksikon Oaxacan ja Chiapasin sekä Guatemalan ja El Salvadorin Tyynenmeren puoleiset rannikkoalueet. René Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin Guatemalasta vuonna 1840.
Harmaasapelikolibri
Harmaasapelikolibri (Campylopterus largipennis) on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Andien itäpuolen Kolumbiassa, Venezuelassa, Guyanassa, Surinamessa, Ranskan Guyanassa, Ecuadorissa, Perussa, Boliviassa ja osassa Brasiliaa. Lajista tunnetaan neljä alalajia. Pieter Boddaert kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1783.
Pensasoliivisieppo
Pensasoliivisieppo (Quoyornis georgianus) on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Pensasoliivisieppoa tavataan Australian lounaisosissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti melko yleinen, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jimmy Young
Jimmy Young (14. marraskuuta 1948 – 20. helmikuuta 2005) oli Philadelphiasta kotoisin oleva raskaan sarjan nyrkkeilijä joka otteli uransa merkittävimmät ottelut 1970-luvulla.
Young nousi julkisuuteen, kun hän otteli raskaan sarjan maailmanmestaruudesta Muhammad Alia vastaa huhtikuussa 1976. Ali saapui otteluun ylipainoisena, eikä ollut enää uransa parhaimmassa kunnossa. Läpi ottelun Young suojasi kasvojaan ja perääntyi mestaria, pakottaen Alin ajamaan häntä takaa. Koska Ali ei ollut tottunut iskemään vartaloiskuja, hän joutui usein odottamaan tilaisuutta iskeä Youngia kasvoihin, minkä takia ottelusta tuli hyvin hidastempoinen. Young hävisi Alille yksimielisesti pisteillä. Vuonna 1977 Young voitti entisen raskaan sarjan maailmanmestarin George Foremanin pisteillä. Tappio oli vasta toinen Foremanin siihen astisella uralla ja sai hänet jättämään ammattilaisnyrkkeilykehät kymmeneksi vuodeksi. Se valittiin Ring Magazinen Vuoden otteluksi.
Young kuoli sydänkohtaukseen 20. helmikuuta 2005.
Harmaarintasieppo
Harmaarintasieppo (Eopsaltria griseogularis) on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Harmaarintasieppoa tavataan Australian etelä- ja lounaisosissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lucien Leduc
Lucien Leduc (s. 30. joulukuuta 1918 – 17. heinäkuuta 2004) oli ranskalainen jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja. Hän teki pitkän elämäntyön jalkapallon parissa toimien pelaajana ja valmentajana 54 vuoden ajan.
Ura pelaajana
Leducin pitkä peliura alkoi vuonna 1930 Stade Portelois'n joukkueessa. Hän pelasi vuosikymmenten läpi useissa ranskalaisseuroissa tehden ainoan ulkomaanvisiittinsä SSC Veneziaan 1949–1951. Hän lopetti virallisesti peliuransa 1956 FC Annecyssa 37-vuotiaana.
Ranskan maajoukkueessa Leduc pelasi ainoastaan neljä maaottelua. Hän teki ainoan maalinsa Englantia vastaan vuonna 1946.
Ura valmentajana
Leduc aloitti valmennusuransa FC Annecyn pelaajavalmentajana 1951. Valmennettuaan SSC Veneziaa ja toistamiseen Annecya hän siirtyi 1958 AS Monacon päävalmentajaksi. Ruhtinaskuntalaisseurassa hän teki lopullisen läpimurtonsa valmentajana luotsaten seuran kahdesti Ranskan liiga- ja cupmestariksi.
Tammikuussa 1969 Leduc jätti tehtävänsä Algeriassa ja palasi Ranskaan. Valmennettuaan kauden 1969/70 SCO Angersia hän siirtyi Olympique de Marseillen päävalmentajaksi. Ensimmäinen kausi Marseillessa päättyi loisteliaasti mestaruuteen, mutta kausi 1971/72 oli vaikeampi ja maaliskuussa 1972 Leduc sai potkut tehtävistään.
Syyskuussa 1972 Leduc palasi valmennustehtäviin siirryttyään Stade de Reimsin päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa kaksi kautta jättäen tehtävänsä kesällä 1974.
Tammikuussa 1976 hän korvasi hollantilaisen Cor Van der Hartin belgialaisseura Standard Liègen päävalmentajana. Hän siirtyi kesällä 1976 seurasta marokkolaisen Wydad Casablancan valmentajaksi palaten kuitenkin jo syksyllä Ranskaan ja AS Monacoon.
Monaco oli pudonnut Division 2:een, mutta palasi Leducin johdolla takaisin pääsarjatasolle kauden 1976/77 päätteeksi. Seuraavalla kaudella seura juhlikin jo Ranskan mestaruutta 60-vuotiaan Leducin johdolla. Hän jätti Monacon 1979.
Oltuaan nelisen vuotta sivussa valmennustehtävistä Leduc palasi vielä kaudeksi 1983/84 Paris Saint-Germainin päävalmentajaksi. Hän lopetti pitkän uransa PSG:ssä 65-vuotiaana.
PowerDirector
CyberLink PowerDirector on CyberLinkin videonmuokkausohjelma. PowerDirectorista on saatavilla ilmainen kokeiluversio. PowerDirector sopii paremmin aloittelijoille, kuin esimerkiksi Pinnacle Studio. PowerDirectorin lisenssityyppi on Shareware. Videotiedostojen tuomiseen käyvät formaatit ovat HD MPEG-2, DVR-MS, DV-AVI, DAT, MPEG-1, MPEG-2, VOB, VRO Dolby Digital 5.1/2.1:lla, WMV, WMV-HD, MOV, MOD, live capture, TOD, AVCHD (M2T), MPEG-4 AVC (H.264). PowerDirectorin versiossa 10 voi muokata myös 3D-videoita. Ohjelma tukee kuvasuhteita 4:3 ja 16:9.
Turów Zgorzelec
PGE Turów Zgorzelec on puolalainen koripalloseura, joka sijaitsee Zgorzelecissa Ala-Sleesian voivodikunnassa.
Historia
Seura perustettiin urheiluseurana vuonna 1948 nimellä KS Górnik Turoszów ja koripallojaosto avattiin vuonna 1964. Joukkue nousi alueelliseen sarjaan vuonna 1972 ja toiseen divisioonaan vuonna 1976. Kahden vuoden päästä joukkue pääsi I-divisioonaan mutta putosi sieltä heti samana vuonna. Joukkue putosi vielä II-divisioonastakin, kunnes se nousi vuonna 1982 takaisin.
Seura pysyi II-divisioonassa aina vuoteen 1994 saakka, kunnes se putosi Lower Silesian Leagueen. Uudestaan se onnistui nousemaan II-divisioonaan vuonna 1997 ja neljä vuotta myöhemmin I-divisioonaan. Seuralle tarjottiin villiä korttia nousemiseen vuonna 2003, mutta joukkue ei hyväksynyt sitä vaan halusi nousta pelillisesti. Se voitti I-divisioonan mestaruuden vuonna 2004, jolloin se pystyi nousemaan Polska Liga Koszykówkiin. Seuran spnsorinimi vaihdettiin KS Turów Zgorzelecisata KKS Turów Zgorzelec S.A.:han vuonna 2006. Seura pääsi ULEB Eurocupissa kahdeksan parhaan joukkoon kaudella 2007-2008. 300px|left|thumb|[[Centrum Sportowe, seuran entinen areena.]]
Bart (karhu)
Bart (10. tammikuuta 1977 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat – 10. toukokuuta 2000 Park City, Utah, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kodiakinkarhu. Bart nähtiin lukuisissa elokuvissa esittämässä villikarhua, minkä vuoksi sitä voidaan pitää kaikkien aikojen kuuluisimpana karhuna.
Eläinkouluttaja Doug Seus ja hänen vaimonsa Lynne Seus adoptoivat Bartin Rocky Mountainin kansallispuistosta 1980-luvun alussa, jolloin siitä myös alettiin kouluttaa "näyttelijää". Bart oli täysikasvuisena 290 cm:n pituinen ja painoltaan 816 kg. Bartin elokuvien myötä saavuttama kuuluisuus ja sen tekemä vaikutus suureen yleisöön johtivat lopulta siihen, että karhu vieraili vuoden 1998 Oscar-gaalassa.
Bart kuoli syöpään kotonaan Utahissa perheensä ja ihmisystäviensä läsnä ollessa vuonna 2000. Siltä jäi vuonna 1995 syntynyt veli Tank. Pian Bartin kuoleman jälkeen Doug ja Lynne adoptoivat kaksi uutta orpoa karhunpentua, joita he hoitavat edelleen. Honey Bump ja Little Bart -nimiset karhut ovat esiintyneet esimerkiksi elokuvassa Eläintohtori 2, jossa nähtiin myös Tank.
Bartin kuoleman jälkeen eläinsuojelujärjestö Vital Ground alkoi keskittää toimintaansa harmaakarhujen suojelemiseen ja niiden hyvinvoinnin edesauttamiseen.
Edvard Rindell
Edvard Rindell (23. helmikuuta 1858 Turku – 24. tammikuuta 1928 Porvoo) oli suomalainen filosofian tohtori ja lyseon lehtori.
Rindellin vanhemmat olivat tuomiokapitulin amanuenssi Edvard Axel Gabriel Rindell ja Augusta Kristina Freudenthal. Hän pääsi ylioppilaaksi 1876 Turun lyseosta ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1879, maisteriksi 1882 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1886.
Narvan Markkinat
thumb|Historiallinen kulkue Narvan Markkinoilla Narvan Markkinat on viiden vuoden välein järjestettävä kesätapahtuma Narvan kylässä Vesilahdessa. Vuoden 2015 Narvan Markkinat järjestettiin 8.–12. heinäkuuta 2015. Vuonna 2020 markkinat oli tarkoitus järjestää 8.–12. heinäkuuta, mutta ne siirrettiin heinäkuulle 2021 ja lopulta heinäkuulle 2022 koronapandemian vuoksi.
Edvard Rindell
Rindell toimi Porvoon ruotsalaisen lyseon kreikan ja latinan vanhempana lehtorina 1889–1926.
Narvan Markkinat
Alkuperäisten 1730-luvulla aloitettujen Narvan Markkinoiden pitopaikkana oli Narvan kylän keskustan joen varren alue, ja markkinat pidettiin aina talvella Antin päivän aikoihin. Tuon ajan markkinat olivat tunnetut ja keräsivät runsaasti niin kauppiaita kuin ostajia kautta eteläisen Suomen. Vuonna 1779 markkinat siirrettiin Tampereelle, nykyisen Laukontorin kohdalle.
Edvard Rindell
Edvard Rindell oli naimisissa vuodesta 1901 Elin Axelina Anderssonin kanssa.
Narvan Markkinat
Uuden ajan Narvan Markkinat saivat alkunsa vuonna 1964, kun nuorisoseura ”Tähden” silloinen sihteeri Eila Jakovuori ideoi markkinoiden henkiin herättämisen tarkoituksena rahankeruu kotiseutumuseon perustamiseksi Vesilahteen. Ensimmäiset uuden ajan Narvan Markkinat pidettiin sitten kesällä 1965 Narvan urheilukentällä talkoovoimin, ja kävijöitä oli 11 000. Markkinat päätettiin järjestää jatkossa viiden vuoden välein.
Markkinoiden pitopaikka vaihtui vuonna 1985 nykyiselle paikalleen Kotiseutumuseon ja nuorisoseura ”Tähden” yhteiselle Vilkinaron alueelle. Yhdessä museon alue ja markkinakenttä rakennuksineen muodostavat hienon ympäristön markkinoiden lisäksi muille tapahtumille ja juhlille. Narvan Markkinat ovat noin 400 talkoolaisen yhteinen voimannäyte ja kaikkien vesilahtelaisten kotiseutujuhla.
Cheryl Strayed
Cheryl Strayed (alk. Nyland; s. 17. syyskuuta 1968 Spangler, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kirjailija ja kolumnisti. Hänet tunnetaan muun muassa muistelmateoksestaan Wild: From Lost to Found on the Pacific Crest Trail. Teos on julkaistu suomeksi nimellä Villi vaellus.
Ura
Strayedin esikoisromaani Torch julkaistiin helmikuussa 2006 ja se sai myönteisen vastaanoton. Torch oli ehdolla Great Lakes Book Award -palkinnon saajaksi ja sanomalehti The Oregonian valitsi sen yhdeksi vuoden 2006 kymmenestä parhaasta kirjasta, joiden kirjoittaja tulee Yhdysvaltain luoteisosasta (Pacific Northwest).
Strayedin toinen kirja, muistelmateos Wild: From Lost to Found on the Pacific Crest Trail julkaistiin Yhdysvalloissa 20. maaliskuuta 2012. Julkaisija oli Alfred A. Knopf. Teos on käännetty yli 40 kielelle. Viikko julkaisunsa jälkeen Wild debytoi sijalla seitsemän New York Timesin bestseller-listalla kovakantisten ei-kuvitteellisten teosten sarjassa. Kesäkuussa 2012 Oprah Winfrey ilmoitti, että Wild on hänen uuden kirjakerhonsa ensimmäinen valinta. Heinäkuussa Wild nousi ensimmäiselle sijalle New York Timesin bestsellerien listalla ja pysyi siellä seitsemän perättäistä viikkoa.
Wild perustuu Strayedin omiin kokemuksiin hänen vaellukseltaan Pacific Crest Trail -reitillä. Strayed käveli reittiä sadan vuorokauden verran vuonna 1995. Wildista tehtiin saman niminen elokuva vuonna 2014. Jean-Marc Valléen ohjaaman elokuvan pääosassa, Cheryl Straeydin roolissa, on Reese Witherspoon.
Heinäkuussa 2012 Vintage Books julkaisi Strayedin kolmannen kirjan: Tiny Beautiful Things: Advice on Love and Life from Dear Sugar. Kirja debytoi New York Timesin bestseller-listan elämäntaitoteosten kategoriassa sijalla 5 ja sitä on julkaistu myös muissa maissa. Tiny Beautiful Things: Advice on Love and Life from Dear Sugar on valikoitu kokoelma Strayedin suosituista kolumneista "Dear Sugar", joita hän kirjoitti vuosina 2010–2012. Strayedin neljäs kirja, Brave Enough julkaistiin Yhdysvalloissa 27. lokakuuta 2015 julkaisijanaan Alfred A. Knopf. Se debytoi New York Timesin bestseller-listan elämäntaitokirjojen kategoriassa sijalla 10.
Yksityiselämä
Cheryl Strayedin vanhemmat olivat Barbara Anne "Bobbi" (o.s. Young; 1945–1991) ja Ronald Nyland. Perhe muutti Pennsylvaniasta Minnesotaan, Chaskan pikkukaupunkiin. Vanhempiensa erottua Cheryl Strayed muutti äitinsä, isäpuolensa ja kahden sisaruksensa kanssa Aitkin Countyyn. High Schoolin jälkeen Strayed opiskeli Minnesotan yliopistossa. Sittemmin hän opiskeli Syracusen yliopistossa kirjoittamista. Strayed avioitui Marco Littigin kanssa 1988, liitto päättyi eroon 1995. Vuonna 1999 Strayed avioitui dokumentaristi Brian Lindstromin kanssa; pariskunnalle syntyi kaksi lasta.
Lämmin rintama
thumb|Lämpimän rintaman merkki sääkartalla thumb|300px|Lämpimän rintaman poikkileikkaus [[pilvityyppeineen.]]
Lämmin rintama on kapeahko rajavyöhyke lämpimän ja kylmemmän ilmamassan välillä, joka liikkuu siten, että lämmin ilma valtaa alaa kylmemmältä.
HMS Patriot
HMS Patriot oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1916 palvelukseenotettu Thornycroftin M -luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa ja maailmansotien välillä.
Valmistus
Alus tilattiin helmikuussa 1915 John I. Thornycroft and Companyltä osana neljättä hätäohjelmaa ja sen köli laskettiin toukokuussa 1915. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1916 ja se valmistui pari kuukautta myöhemmin kesäkuussa.
Palvelus
Alus siirrettiin sodan päätyttyä reserviin, josta se siirrettiin 1920 Kanadan laivastolle. Alus myytiin romutettavaksi 1929.
Max Martin
Martin Karl ”Max Martin” Sandberg (s. 26. helmikuuta 1971 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen musiikin tuottaja ja lauluntekijä. Läpimurron lauluntekijänä Martin teki 1990-luvun lopulla, kun hän kirjoitti hittikappaleita muun muassa Backstreet Boysille, Britney Spearsille, ’N Syncille ja Pinkille.
Vuonna 2015 Martin voitti yhdysvaltalaisen tekijänoikeusjärjestön ASCAP:n vuoden lauluntekijän palkinnon viidennen kerran peräkkäin ja kahdeksannen kerran kaikkiaan. Hän on nyt tasasijalla palkintojen määrässä lauluntekijä- ja tuottajakaksikon Jimmy Jam ja Terry Lewisin kanssa.
Martin on myös kirjoittanut Britney Spearsille muun muassa kappaleet ”(You Drive Me) Crazy”, ”Oops!… I Did It Again”, ”Stronger”, ”I’m Not a Girl, Not Yet a Woman”, ”If U Seek Amy” ja ”3”.
Martin on tuottanut kanadalaisen r'n'b laulajan, The Weekndin kappaleita. Hänen käsialaansa ovat muun muassa "Can't Feel My Face", "In The Night" sekä "Earned It".
Martin on tuottanut Ariana Granden kappaleen ”No Tears Left To Cry” vuodelta 2018.
Laura Mononen
Laura Katariina Mononen (o.s. Ahervo, s. 5. lokakuuta 1984 Lohja) on Hämeenlinnan Hiihtoseuraa edustava uransa lopettanut suomalainen maastohiihtäjä ja MM-pronssimitalisti viestistä vuodelta 2017. Häntä valmensi Teemu Pasanen.
Mononen saavutti ensimmäiset maailmancupin pisteensä Kuusamossa marraskuussa 2011 oltuaan kolmen päivän kilpailusarjassa 28:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Davosin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2014. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Oslon 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa helmikuussa 2016. Tour de Skillä 2015 hän oli kolmanneksi nopein Toblachin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun etappiajoissa. Tour de Skin 2016 kokonaiskilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi. Maailmancupkauden 2016–2017 kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi.
Mononen hiihti ensimmäisen kerran aikuisten arvokilpailuissa 30-vuotiaana Falunin MM-kilpailuissa 2015 ja sijoittui vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä 34:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän hiihti viestissä kolmannen osuuden Suomen pronssia saavuttaneessa joukkueessa. Lisäksi hän oli yhdistelmäkilpailussa kolmastoista, 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa neljästoista sekä 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kahdeksastoista. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Mononen sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 19:nneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 23:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 12:s, 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 14:s, 30 kilometrin vapaan yhteislähtökilpailussa 18:s, vapaan hiihtotavan sprintissä 54:s ja viestissä kuudes. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 16:nneksi, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 20:nneksi ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 24:nneksi.
Mononen sijoittui hopealle Suomen mestaruusviestissä Kuopiossa 2011 ja pronssille samoissa kisoissa perinteisen tyylin 30 kilometrin matkalla. Parisprintissä hän sai SM-hopeaa Keuruulla 2012 ja kultaa viestissä ja pronssia vapaan tyylin 30 kilometrillä Imatralla 2012. Kontiolahdella 2013 hän sai hopeaa SM-viestissä ja pronssia parisprintissä. Vuonna 2014 hän voitti viestin Suomen-mestaruuden Vaajakoskella ja sai parisprintissä SM-pronssia Vantaalla. Vuonna 2015 hän saavutti Jämijärvellä SM-pronssia 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Rukalla hän saavutti SM-hopeaa 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä voitti viestin Suomen-mestaruuden ja sai pronssia parisprintissä. Vuonna 2016 hän sai Imatralla SM-pronssia vapaan hiihtotavan sprintissä ja 10 kilometrillä ja Rukalla SM-hopeaa 30 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa. Hän voitti viestin Suomen-mestaruuden ja sai parisprintissä pronssia. Vuonna 2017 hän saavutti SM-hopeaa 10 kilometrin perinteisen kilpailussa sekä pronssia vapaan sprintissä ja viestissä. Vuonna 2018 Vantaan SM-kilpailussa Mononen saavutti hopeaa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Hän sai samana talvena SM-pronssia viestissä ja parisprintissä Vuonna 2019 hän sai Imatralla hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä ja Äänekoskella pronssia 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailussa ja Ylitorniolla hopeaa 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. . Lisäksi hän saavutti SM-hopeaa sekä viestissä että parisprintissä. Hän saavutti 2020 Vöyrillä hopeaa 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja Pyhäjärvellä 2021 pronssia 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa.
Lisäksi hän on ollut kolmas Finlandia-hiihdossa naisten 50 kilometrillä vuonna 2010.
Yksityiselämä
Mononen on valmistunut Turun yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 2010 pääaineenaan biokemia. Hän on työskennellyt Lohjan kaupungilla terveystarkastajana. Mononen asuu Espoon Gumbölessä.
Mononen meni kesäkuussa 2013 naimisiin hiihtäjä Janne Monosen (s. 1983) kanssa. Myös Laura Monosen sisko Eeva Ahervo (s. 1989) tunnetaan SM-tason hiihtäjänä.
Uudenkaledoniansieppo
Uudenkaledoniansieppo (Cryptomicroeca flaviventris) on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Uudenkaledoniansieppoa tavataan Uudessa-Kaledoniassa. Lajin on raportoitu olevan melko yleinen, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
John Powell (kiekonheittäjä)
John Gates Powell (25. kesäkuuta 1947 San Francisco – 18. elokuuta 2022 ) oli yhdysvaltalainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.
Powell sijoittui Münchenin 1972 olympialaisissa kiekonheitossa neljänneksi tuloksella 62,82 m, jonka hän heitti toisella heittokierroksella. Long Beachissä 4. toukokuuta 1975 hän heitti maailmanennätyksen 69,08 m. Ennätys säilyi hänen nimissään vajaan vuoden. Pan-Amerikan kisoissa 1975 Powell voitti kultaa tuloksella 62,36 m. Montréalin 1976 olympialaisissa hän heitti loppukilpailun kolmannella kierroksella tuloksen 65,70 m, mikä riitti pronssimitaliin.
Helsingin MM-kilpailuissa 1983 Powell karsiutui loppukilpailusta tuloksella 58,96 m. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän heitti viimeisellä kierroksella tuloksen 65,46 m ja nousi norjalaisen Knut Hjeltnesin ohi pronssille. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän saavutti 40-vuotiaana hopeaa heitettyään avausheitollaan tuloksen 66,22 m.
Quinn Buckner
William Quinn Buckner (s. 20. elokuuta 1954 Phoenix, Illinois ) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Ura
Buckner pelasi yliopistokoripalloa Indianassa vuosina 1972–1976. Hän osallistui NBA:n vuoden 1976 varaustilaisuuteen, jossa Milwaukee Bucks varasi hänet seitsemäntenä pelaajana. Buckner edusti seuraa vuodet 1976–1982. Syyskuussa 1982 hänet kaupattiin Boston Celticsille vaihdossa Dave Cowensiin. Bostonin paidassa Buckner voitti ainoan NBA-mestaruutensa kaudella 1983–1984. Seuraavan kauden jälkeen hänet myytiin Indiana Pacersille, jolloin Boston sai tilalle toisen kierroksen varauksen. Tammikuussa 1986 Buckner irtisanottiin, minkä jälkeen hän ei pelannut enää NBA:ssa.
Pelaajaurallaan Buckner edusti myös Yhdysvaltain koripallomaajoukkuetta. Hän oli mukana vuoden 1974 MM-kilpailuissa MM-kilpailuissa, joissa maa voitti pronssia. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli mukana Montrealin olympialaisissa, jolloin Yhdysvallat voitti olympiakultaa.
NBA-uransa jälkeen Buckner piti taukoa ja aloitti Dallas Mavericksin päävalmentajana kaudella 1993–1994. Hänen alaisuudessaan joukkue voitti 13 ja hävisi 69 ottelua.
Lou Gehrigin muistopalkinto
Lou Gehrigin muistopalkinto on MLB:n vuosittain jakama palkinto, joka myönnetään kauden aikana urheiluhenkisyyttä ja yhteisöllisyyttä sekä pelikentällä että sen ulkopuolella osoittavalle baseball pelaajalle. Palkinto on nimetty baseball pelaaja Lou Gehrigin mukaan.
thumb|right|250 px|Lou Gehring vuonna 1937.
Säätyvaltiopäivät 1863
Helsingin valtiopäivien valtakirjojen tarkastus tapahtui 15.–16. syyskuuta, järjestäytymisistunnot 17. syyskuuta, ja Aleksanteri II:n suorittama valtiopäivien varsinainen avaus 18. syyskuuta 1863. 15. huhtikuuta 1864 Aleksanteri II ei pitänyt itse valtiopäivien päättäjäispuhetta, jonka luki hänen edustajanaan kenraalikuvernööri. Kenraalikuvernöörinä oli jalkaväenkenraali Platon Rokassovski, jonka viransijaisena 1864 toimi kenraaliluutnantti Johan Mauritz Nordenstam, Suomen Senaatin talousosaston varapuheenjohtajana 1858–1882.
Avajaiset
thumb|[[Robert Wilhelm Ekman|R. W. Ekman: Aleksanteri II avaamassa valtiopäiviä 1863 (1865).]] Keisari avasi valtiopäivät 15.–19. syyskuuta 1863 pidetyissä juhlallisuuksissa. Viralliset avajaiset alkoivat 18. syyskuuta Nikolainkirkossa juhlajumalanpalveluksella ja jatkuivat Keisarillisessa palatsissa pidetyllä valtaistuinpuheella. Puheen jälkeen luettiin ääneen keisarin antamien armollisten esitysten otsikot. Lopuksi säädyt kiittivät keisaria. Avajaiset huipentuivat illalla tanssiaisiin Helsingin rautatieaseman hallissa. Seuraavana aamuna keisari lähti paluumatkalle Pietariin säädyille Keisarillisessa palatsissa tarjotun varhaispäivällisen jälkeen. Varsinainen valtiopäivätyö pääsi alkamaan vasta juhlallisuuksien jälkeen.
Valtaistuinpuhe
Valtaistuinpuheessaan keisari lupasi säädyille aloiteoikeuden kaikissa muissa paitsi perustuslakikysymyksissä eli vallanjakoa koskevissa kysymyksissä:
"”Useat säännöt Suuriruhtinanmaan perustus-laeissa eivät enää ole sopivat niissä suhteissa, jotka sen yhdistys Keisarikunnan kanssa on synnyttänyt; toisissa taas ei ole tarpeellista selkeyttä ja vakavuutta. Haluten saada nämä puutteet autetuiksi, tahdon Minä valmistaa selitysten ja lisäysten ehdotuksia erinäisiin kohtiin perustus-laeissa, pantaviksi säätyjen tutkinnon alle tulevilla valtio-päivillä, jotka Minä aion kolmen vuoden kuluttua kutsua kokoon. Pysyvä sen perustus-laillisesti rajoitetun ruhtina-vallan pohjalla, jota Suomen kansan mieli-ala suosii ja joka on kasvanut maan lakien ja laitosten kanssa yhteen, tahdon minä mainituilla ehdotuksilla laajentaa sen itseveroitus-oikeuden, joka säädyillä perustuslakia myöten nyt on, kuin myös antaa säädyille takaisin sen ehdotus-oikeuden valtio-päivillä, joka heillä vanhastaan on ollut, kuitenkin pidättäen ainoastaan Itselleni oikeuden nostaa kysymystä perustus-lakien muuttamisesta.”"
Suomalaiset olivat toivoneet, että valtiopäivät saisivat itsenäistä päätösvaltaa keisariin nähden, mutta tämä toivomus ei toteutunut, ei edes keisarin lupaamaan aloiteoikeuden osalta, vaan valtiopäiväasiat kiersivät senaatin ja kenraalikuvernöörin kautta keisarin hyväksyttäviksi, tosin vuoteen 1898 saakka keisari vahvisti jokaisen lain siinä muodossa kuin valtiopäivät sen päättivät.