cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Made in Japan
Yhdysvalloissa Made in Japan oli tarkoitus jättää julkaisematta, koska livealbumit eivät olleet kyseisessä valtiossa koskaan olleet menestyksiä. "Smoke on the Water" -singlen suuri paikallinen menestys kuitenkin muutti levy-yhtiö Warner Bros.in mielen ja vastoin odotuksia Made in Japan myi hyvin myös Yhdysvalloissa, albumi oli korkeimmillaan Billboard -listan sijalla kuusi. Tämä on yhtyeen kaikkien aikojen paras listasijoitus Yhdysvalloissa albumin saralla. Sen sijaan yhtyeen kotimaassa Isossa-Britanniassa levy oli jonkinasteinen floppi sen sijoitettua sijalle 16. Tästä huolimatta albumi tuotti yhtyeen jäsenille aiempia levyjä enemmän rahaa, koska se oli työstetty pienemmällä budjetilla.
Vastaanotto
Suomessa Musa-lehden numerossa 2/1973 albumin arvosteli Jussi Niemi. Hän kutsui levyä todella masentavaksi perustellen sitä sillä, että aikoinaan Deep Purple oli progressiivinen yhtye, joka osasi soittaa hyvin ja tuntui myös nauttivan siitä, esimerkkinä kappaleet ”Hush” ja ”Hey Joe” yhtyeen esikoisalbumilta. Made in Japanista hän sanoo, ettei keksi siltä mitään ilon aihetta, varsinkin kun kappaleet, riffit ja etenkin soolot ovat ”jo miljoona kertaa kuultuja”. Hän pohtii, onko raha tuudittanut yhtyeen, ja arvostelun päätteeksi hän esittää surunvalittelunsa Deep Purplen faneille.
Made in Japan valittiin mukaan vuonna 2005 julkaistuun englanninkieliseen hakuteokseen 1001 Albums You Must Hear Before You Die. Siinä albumin kappaleita luonnehditaan melodramaattisiksi paisutteluiksi aiemmista studioversioistaan.
LP 1
A-puoli B-puoli
LP 2
A-puoli B-puoli
Seimat
Seimat on austronesialainen kieli, jota puhutaan Papua-Uudessa-Guineassa. Kielellä on noin 1 000 äidinkielistä puhujaa (1992). Puhujat elävät pääosin Manusin provinssin länsiosissa. Kielen sanajärjestys on subjekti-verbi-objekti.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Uusi testamentti käännettiin seimatiksi vuonna 2014.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Kaikki vokaalit voivat esiintyä myös nasaalisina.
Lähde:
Ajopuuteoria
Ajopuuteoria on historiantutkimuksessa kiistelty näkemys, jonka mukaan Suomi kulkeutui vuosina 1940–1941 jatkosotaan Neuvostoliittoa vastaan ja natsi-Saksan rinnalle omasta tahdostaan riippumatta. Koskessa kulkevaan ajopuuhun viittaavan metaforan esitti ensimmäisenä Saksan Suomen-lähettiläänä sotavuosina toiminut Wipert von Blücher. Teoria pyrkii kiistämään suomalaisten syyllisyyden sotaan.
Ajopuuteorian synty
Ensimmäiset ajatukset Suomen ajautumisesta jatkosotaan esitti sotasyyllisyysprosessia varten 1945 perustettu Hornborgin komitea, joka loppuraportissaan arvosteli Suomen poliittista johtoa passiiviudesta ja fatalismista. Myös varsinaisessa sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä 1945–1946 syytettyjen puolustus perustui tuottamuksellisuuteen, eli syytetyt eivät itse olleet aktiivisia toimijoita sodan syttymisen ja jatkumisen suhteen.
Historioitsija, professori Arvi Korhonen julkaisi jo 1948 nimettömänä professori John Wuorisen toimittamana teoksen Finland in the World War II, jossa hän tulkitsee Suomen toimineen ainoastaan länsimaisen yhteiskunnan puolustajana kommunismia vastaan, ja kielsi kaiken yhteistoiminnan Saksan kanssa. Sodan aikana Saksan lähettiläänä Suomessa ollut Wipert von Blücher kirjoitti vuonna 1950 muistelmissaan Suomen tuolloin olleen suurvaltojen puristuksessa kokonaan ilman mahdollisuuksia omiin poliittisiin ratkaisuihin. . Muistelmissaan Blücher käytti ajopuuvertausta Suomen tilannetta kuvatessaan: "”Suurvaltojen valtataistelussa pikkuvaltioiden vapaalla omalla päätösvallalla on kovin suppeat rajat. Suomi tempautui suurpolitiikan pyörteisiin niin kuin vuolas Suomen joki tempaa mukaansa ajopuun.”"
Myös vastakkaisia näkemyksiä esiintyi, ja 1957 yhdysvaltalainen Charles Leonard Lundin julkaisi teoksen Finland in the Second World War, jossa hän korosti suomalaisten aktiivisuutta ja syyllisyyttä sotaan. Teos sisälsi kuitenkin runsaasti asiavirheitä, mikä sai Arvi Korhosen tarttumaan uudelleen kynään ja esittämään vuonna 1961 Suomen suurpolitiikan viattomana uhrina tutkimuksessaan Barbarossasuunnitelma ja Suomi. Korhonen tukeutui Blücheriin ja muotoili ajopuuteorian,, jonka mukaan Suomi joutui äkillisesti ja yllättäen mukaan suursotaan.
Kritiikki ja teorian kumoaminen
Teoria oli suosittu suomalaisessa historiankirjoituksessa sodan jälkeen, mutta sittemmin on osoitettu, ettei se vastaa todellista historian kulkua, koska lähentyminen oli tapahtunut tietoisen valinnan tuloksena. Ajopuuteorian kumosivat jo 1960-luvulla ulkomaalaiset tutkijat, etupäässä Hans Petter Krosby Yhdysvalloista ja englantilainen Anthony F. Upton. Suomalaisia historioitsijoita ohjasi 1960-luvun loppupuolelle asti ”kirjallinen asevelvollisuus”, joka tutkimuksessa ohitti objektiivisuuden vaatimuksen.
Suomalaisetkin tutkijat myönsivät 1970-luvun lopulle tultaessa ajopuuteorian periaatteessa vääräksi. Yleinen mielipide ja porvarillinen Suomi oli kuitenkin haluton hylkäämään teoriaa. Esimerkiksi presidentti Kekkonen sai vastaansa valtaosan maan porvarillisesta sanomalehdistöstä yhtyessään Krosbyn esittämiin teeseihin välirauhan 30-vuotisjuhlassa. Saman vuoden (1974) lopulla Suomen Sosialidemokraatin pakinoitsija, SDP:n oikeaan laitaan lukeutunut Simo Juntunen (Simppa) arvosteli sotaveteraaneille pitämässään puheessa ajopuuteorian hylkäämiseen viitaten Kekkosen näkemyksiä: ”En tiedä, ovatko presidentin yritykset kirjoittaa uudelleen Suomen historiaa masentavia vai säälittäviä. – – Vai maksammeko öljylaskumme myymällä historiaamme.” Kekkonen suuttui Juntusen puheesta ja lähetti päätoimittaja Aimo Kairamolle ”myllykirjeen”, jonka perusteella Juntunen erotettiin lehdestä. Lopullisesti ajopuuteorian romutti Mauno Jokipiin vuonna 1988 julkaistu tutkimus Jatkosodan synty, jossa Jokipii osoitti Suomen ryhtyneen jatkosotaan omasta halustaan. Motiivina oli ollut muun muassa halu päästä eroon Neuvostoliiton jatkuvasta painostuksesta Suomea kohtaan.
Koskiveneteoria
Ajopuuteorian pohjalta kehittyi 1960-luvulla koskiveneteoria, jonka vaikutusvaltaisimpiin tukijoihin kuului Eino Jutikkala. Teorian mukaan Suomen lähentyminen natsi-Saksaan ja sitoutuminen sen hyökkäykseen Neuvostoliittoon oli tietoista mutta sidoksissa olosuhteisiin. Ruotsia ei saatu turvaamaan Suomea Neuvostoliiton painostukselta, ja nykylähteiden mukaan aiheellinen pelko Neuvostoliiton uudesta hyökkäyksestä Suomeen johdatteli Saksan syliin. Teoria oli ikään kuin tarkistettu ja pehmennetty versio ajopuuteoriasta.
Ohto Mannisen teos Miten Suomi valloitetaan (2008) valottaa tilannetta jatkosodan alla myös pääosin salattujen Venäjän arkistolähteiden pohjalta. Kirjassa Manninen toteaa Neuvostoliiton laatineen yksityiskohtaiset operatiiviset suunnitelmat Suomen miehittämiseksi vuonna 1940 kahdessa mahdollisessa tilanteessa: Suomi on yksin tai yhdessä Saksan kanssa. Suunnitelmat johtivat myös joukkojen keskityksiin ja sodan aloittanut ilmahyökkäys Suomeen 25.6. ei ollut Mannisen mukaan defensiivinen vaan operatiivisiin suunnitelmiin perustuva oman hyökkäystoiminnan aloitus.
Koskiveneteoria on nykyisin kaikkein suosituin selitysmalli jatkosodan synnystä. Tosin siinäkin on olemassa kaksi koulukuntaa: Mauno Jokipiin esittämä käsitys, että Suomi hakeutui Saksan suuntaan historiallisten yhteyksien ja pitkäjännitteisen politiikan myötä, ja Ohto Mannisen esittämä käsitys siitä, että Suomi selvitti juurta jaksain kaikki muut vaihtoehdot ennen Saksaan kiinnittymistä.
Kersantti Stubby
Kersantti Stubby oli ensimmäisen maailmansodan Yhdysvaltain armeijan sotakoira ja 26. jalkaväkidivisioonan maskotti. Siihen liitettiin eri sankaritarinoita ja se sai ensimmäisenä koirana armeijassa virallisen kersantin arvon. Kersantti Stubby kuoli vuonna 1926 ja se päätyi täytettynä Smithsonian Instituten kokoelmiin.
Elämäkerta
thumb|vasen|Kersantti Stubby vastaanottaa kunniamerkkiä kenraali [[John J. Pershingiltä.]] Kersantti Stubbya kuvailtiin aikanaan valkoiseksi ja tiikerinkirjavaksi bullterrieriksi. Sotamies J. Robert Conroyn sanotaan löytäneen sen kulkukoirana sen harhailtua 26. jalkaväkidivisioonan koulutustilaisuuteen. Se sai nimensä lyhyen häntänsä mukaan. Yhdysvallat oli liittynyt ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1917. Stubby salakuljetettiin joukkoja kuljettaneella aluksella Eurooppaan vuonna 1918, jossa siitä tuli divisioonan virallinen maskotti.
Stubby oli mukana monissa divisioonan taisteluissa, kuten Marnen ja Château-Thierryn taistelussa. Stubbyn sanottiin pelastaneen joukot useampaan otteeseen. Kuulonsa avulla sen sanottiin havaitsevan vihollisen etenemisen jo kaukaa. Sen väitettiin jopa napanneen kiinni saksalaisen vakoojan, sekä varoittaneen kaasuhyökkäyksistä. Ihmistä paljon tarkemman hajuaistinsa avulla se onkin saattanut havaita taistelukaasun paljon sotilaita aikaisemmin. Se lohdutti myös haavoittuneita ja kuolevia sotilaita. Stubby haavoittui taisteluissa myös itse. Se jäi esimerkiksi kaasuiskun alle ja haavoittui sirpaleista. Stubby huomioitiin Yhdysvaltain armeijassa virallisella kersantin arvolla. Stubby oli ensimmäinen sotilasarvon saanut koira ja siihen viitataan myös usein ensimmäisen maailmansodan ainoana amerikkalaisena sankarisotakoirana. Palveluksensa aikana se sai useita epävirallisia mitaleja.
Kersantti Stubbyn palatessa sodan jälkeen takaisin Yhdysvaltoihin se sai paljon huomiota maineensa takia. Robert Conroyn mukana se oli monien paraatien, päivällisten ja kunnianosoitustapahtumien vieras. Kersantti Stubby kuoli vuonna 1926. Se oli tuolloin noin 10-vuotias. Kersantti Stubby päätyi sittemmin täytettynä esille Smithsonian Instituteen.
Pohjola Cup
Pohjola Cup on Palloliiton järjestämä jokavuotinen tyttöjen ja poikien jalkapalloturnaus. Se on tarkoitettu piirijoukkueille, joihin on piireissä valittu parhaat 14-16-vuotiaat tytöt ja pojat. Pohjola Cupissa on pelannut monia tulevia tähtipelaajia kuten Jari Litmanen vuonna 1984. Joka ikäluokalle järjestetään oma turnaus ja ne järjestetään joka kerta eri paikkakunnalla.
Pohjola Cup pelattiin vuonna 2007 Oulussa 13.–16. kesäkuuta (pojat) ja Salossa 19.–20. kesäkuuta (tytöt). Ensimmäinen Pohjola Cup järjestettiin Kemissä 1976.
Deep Turtle
Deep Turtle oli porilainen punk-trio. Yhtye oli aktiivinen vuosina 1990–1996 ja 2002–2004. Deep Turtle oli ensimmäinen suomalainen yhtye, joka kutsuttiin vuonna 1994 osallistumaan BBC:n John Peel Sessioihin.
Yhtyeen tunnusmerkiksi nousi poukkoileva jazzcore, jossa yhtye yhdisteli hardcore punkin energiaa ja intensiteettiä tiukkaan tekniseen soitantaan. Soitossa oli vaikutteita myös latinalaisista tyyleistä elävine rytmeineen ja kitarakuljetuksineen. Yhtye nautti arvostusta erittäin hyvänä livebändinä ja parhaimmillaan sen keikat olivat loistavia dynamiikan, äänen ja energian purkauksia. Yhtye on itse käyttänyt musiikistaan myös termiä mambo punk.
Kombucha
thumb|Mustasta marjateestä tehtyä kombuchaa. Kombucha yleensä suojataan pölyltä, homeelta ja hyönteisiltä laittamalla liina purkin päälle. Kombucha, myös kombutša tai kombutsa, on sokeroidusta teestä käyttämällä valmistettava juoma. Siihen lisätty hiivojen ja bakteerien muodostama kombucha-kasvusto eli ”scoby” käyttää sokerin ravinnokseen ja muodostaa hiilidioksidia ja pienen määrän alkoholia. Juoman voi maustaa eri tavoin, ja se valmistuu runsaassa viikossa tai kahdessa. Maultaan kombucha on raikasta sekä hiukan makeaa ja etikkaista.
Kombucha on keksitty luultavasti Kiinassa, ja se tuli Venäjän kautta länsimaihin 1900-luvun alkupuolella. Laajemmin tunnetuksi länsimaissa se on noussut 1990-luvulta alkaen, ja Suomessa 2010-luvun lopulla. Kombuchaa markkinoidaan terveysjuomana, sillä se sisältää probiootteja. Terveysväitteille ei ole kuitenkaan tieteellistä näyttöä.
Nimitys
Kombucha on saanut japanilaisen nimensä luultavimmin väärinkäsityksenä. Japanissa juotavalla kombucha-juomalla on kombuchan kanssa yhteistä vain nimi, sillä Japanissa kombucha on Laminariales-lahkon (kombu) ruskolevistä valmistettua uutejuomaa (cha).
Suomessa juomaa on kutsuttu myös volgansieniteeksi ja Japanin teesieneksi.
Valmistusaineet
pienoiskuva|Kombucha-kasvusto eli scoby on bakteerien ja hiivojen kolonnia, joka tuottaa teestä ja sokerista kombuchajuomaa.
Kombuchan pääraaka-aineet ovat vesi, teelehdet, sokeri ja kombucha-kasvusto. Teenä voidaan käyttää eri teelaatuja (Camellia sinensis), ja kukin niistä antaa makuun oman vivahteensa. Yrttitee ei välttämättä sisällä kombucha-kasvuston tarvitsemia ravinteita, vaan kasvusto voi ryhtyä asteittain heikkenemään. Sokerina käytetään yleensä valkoista taloussokeria tai luomuruokosokeria, mutta muutkin sokerilaadut sekä siirappi ja hunaja soveltuvat. Sokeria käytetään noin 60–100 grammaa per litra.
Kombucha-kasvusto sisältää hiivoja ja bakteereita. Se on sienimäisen kiinteä biofilmi, joka koostuu bakteerien muodostamasta selluloosasta. Juoman valmistuksen aikana se muodostuu nesteen pinnalle ja peittää sen kokonaan. Näin vieraat mikrobit eivät pääse kontaminoimaan juomaa, eikä juoma myöskään haihdu eikä siihen muodostunut hiilidioksidi karkaa. Lisäksi kalvo pitää juoman pH-tason kilpaileville mikrobeille liian matalana. Kombucha-kasvustoa kutsutaan myös lyhennenimellä ”scoby”, engl. Symbiotic Culture of Bacteria and Yeast.
Kombucha-kasvuston hiivat ja bakteerit edustavat useita eri sukuja. Tyypillisimpiä hiivalajeja ovat erään tutkimuksen mukaan Brettanomyces bruxellensis, Brettanomyces anomala ja Issatchenkia orientalis. Määrällisesti tyypillisimpiä bakteerisukuja ovat maitohappobakteereihin kuuluva Lactobacillus, sekä Komagataeibacter ja Acetobacter.
Valmistus
thumb|upright|Valmistuvassa juomassa alkuperäinen scoby lilluu nesteen sisällä, ja uusi scoby on muodostunut sen pinnalle. Pitkään elänyt kombuchaviljelmä saattaa usein muodostaa useita kerroksia sekä erilaisia rönsyjä ja erivärisiä patteja. Kombuchan valmistusastian materiaalin täytyy kestää juoman matala pH. Tavallisin materiaali on lasi, jonka läpi fermentoinnin edistymistä voi myös seurata. Muita vaihtoehtoja ovat keramiikka, ruostumaton teräs, elintarvikkeiden valmistukseen soveltuvat muovit ja puu. Astia peitetään puuvillaliinalla. Astiaa ei suljeta kannella, sillä kombucha-kasvusto tarvitsee ilmaa.
Aluksi valmistetaan tee, johon lisätään sokeria hiivojen ravinnoksi. Juoman fermentaatio perustuu hiiva- ja bakteerikäymiseen. Fermentaatio käynnistyy, kun sokeroituun teehen lisätään kombucha-kasvusto eli scoby sekä starter-neste eli aloitusneste, joka on saatu edellisestä kombucha-erästä. Nesteen pinnalle alkaa nousta ruskeaa hiivasolukkoa, ja bakteerit alkavat muodostaa selluloosaa nesteen pinnalle. Näin syntyvä uusi scoby peittää lopulta koko pinnan. Sen seurauksena hiivat vaihtavat energianlähteensä soluhengittämisestä käymiseen ja alkavat muodostaa hiilidioksidin lisäksi myös alkoholia. Tätä alkoholia alkavat käyttää ravintonaan bakteerit. Ne muodostavat orgaanisia happoja, jotka antavat kombuchalle sen ominaismaun. Käynyt hiivasolukko sakkaantuu astian pohjalle.
Juoma valmistuu tyypillisesti yhdessä tai kahdessa viikossa. Tarkka aika riippuu monesta tekijästä, kuten raaka-aineista, lämpötilasta ja ilmanvaihdosta. Valmiin juoman scobyt poistetaan, ja juoma pullotetaan. Pullossa juomaan muodostuu lisää hiilidioksidia. Juoman voi maustaa tai juoda sellaisenaan. Käytetyn scobyn ja juoman pinnalle syntyneen uuden scobyn sekä uuden starter-nesteen voi säilöä ja käyttää uuden erän valmistuksessa.
Maku
Kombuchan makua on luonnehdittu raikkaaksi, poreilevaksi, aavistuksen makeaksi ja miedosti etikkaiseksi. Maku riippuu muun muassa käytetyn teen laadusta ja määrästä. Mustalla teellä saadaan simamaista makua, vihreällä teellä kuivan omenasiiderin makua ja valkoisella teellä kevyen hienostunutta makua. Myös muut teelaadut, kuten oolong, pu’er ja keltainen tee, antavat juoman makuun oman vivahteensa. Teen määrää lisäämällä juomaan saa voimakkaamman maun. Makeutta voi säätää sokerin määrällä ja fermentointiajan pituudella – mitä lyhyempi fermentointiaika, sitä makeampi juoma. Myös juoman teossa käytettävän, edellisestä kombucha-erästä otetun niin sanotun starter-nesteen voimakkuus vaikuttaa makuun.
Ravintosisältö ja terveysvaikutukset
Valmiissa kombuchassa on alkoholia tyypillisesti alle yksi prosentti. Juomassa on kofeiinia suurin piirtein kolmasosa siihen käytetyn teen sisältämän kofeiinin määrästä. Tämä vastaa 5:tä milligrammaa 100 gramman annoksessa. Energiaa 100 gramman annoksessa suomalaisten kauppojen kombuchaa saattaa olla valmistajasta riippuen noin 17–23 kilokaloria.
Kombuchassa on hapatuksen seurauksena merkittäviä määriä B12-, B1- ja B6-vitamiineja sekä C-vitamiinia. Sokereita juomassa on noin 2–6 grammaa 100 grammassa. Hapatuksessa syntyvän asetaldehydin määrää ei tiedetä.
Jotkut pitävät kombuchaa terveysjuomana, sillä juoma sisältää probiootteja eli terveyteen positiivisesti vaikuttavia bakteereja. Sen on väitetty auttavan vatsavaivoihin ja parantavan vastustuskykyä. Kombuchan terveysväitteiden tutkimiseksi ei vuoteen 2020 mennessä ole vielä tehty laajoja tieteellisiä kokeita ihmisillä. Lisäksi juoman valmistus ja koostumus vaihtelevat paljon maasta toiseen, mikä tekee yleispätevien terveysväitteiden tekemisen vaikeaksi. Mikrobiologian professori Per Saris on arvioinut, että kombuchan harvat terveyshyödyt johtuvat sen sisältämästä teestä ja että juomisesta ei ole perusterveelle ihmiselle merkittäviä riskejä.
Huolimaton valmistus tai vääränlaiset olosuhteet voivat aiheuttaa kombuchan pinnan homehtumisen. Tällöin koko erä ja myös scoby pitää heittää pois.
Historia
Kombuchan alkuperästä kerrotaan Kiinassa ja muualla Aasiassa monenlaisia tarinoita, joiden todenperäisyys on kuitenkin epävarma. Kombucha oli Venäjällä hyvin suosittua 1900-luvun taitteessa. Juomaa kutsuttiin Venäjällä nimellä tee-kvas, jossa kvas viittaa venäläiseen kotikaljan kaltaiseen juomaan. Venäjältä kombuchan valmistustaito levisi Saksaan ja muualle Eurooppaan.
Kombucha oli länsimaissa aina 1980-luvulle asti melko tuntematon terveystuote. Siitä alkoi tulla laajemmin tunnettua 1990-luvulta alkaen, ja 2000-luvulla juoman kulutus on kasvanut edelleen voimakkaasti.
Suomeen kombucha oli saapunut Venäjältä 1920-lukuun mennessä, ja sitä käytettiin Suomessa tuolloin yleisesti. Juoman suosio hiipui 1930-luvun jälkeen, mutta 1960-luvulla se löydettiin uudelleen. Chymos tuotti pullotettua kombuchaa lyhytaikaisesti vuonna 1970. Uudelleen kombucha rantautui näyttävästi Suomeen vuoden 2018 tienoilla.
Walter Hackman
Walter Leopold Victor Hackman (7. lokakuuta 1916 Helsinki – 8. maaliskuuta 2001 Helsinki ) oli hyönteistieteilijä ja Eläinmuseon esimies, joka sai professorin arvonimen.
Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distance
Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distance on Squaren kehittämä toimintaroolipeli. Pelin tapahtumat sijoittuvat Kingdom Hearts II:n jälkeiseen aikaan, ja johdattavat Kingdom Hearts III:n tapahtumiin.
Juoni
Suorittaakseen kokeen, Soran ja Rikun on lähdettävä etsimään maailmat, jotka ”Ansemin” tuhon jälkeen olivat valoon palaamisen sijasta jääneet vangiksi uniin ja vapauttaa ne avaamalla seitsemän Unen avaimenreikää. Sydämettömät eivät voi päästä näihin maailmoihin, mutta sinne ruumiillistuneesta pimeydestä syntyneet unensyöjät voivat. Pahat unensyöjät eli painajaiset (Nightmares) syövät unia ja istuttavat painajaisia, kun taas hyvät unensyöjät eli henget (Spirits) syövät painajaisia. Mutta matka alkaa muuttua vaarallisemmaksi, kun salaperäisesti palanneet Xemnas ja "Ansem" ilmestyvät mestari Xehanortin nuorta versiota muistuttavan pojan ohella aiheuttamaan ongelmia.
Samaan aikaan Lea, Axelin ihmismuoto, herää Radiant Gardenissa, jossa heräävät myös neljä Ansem Viisaan oppilasta: Dilan, Even, Aeleus ja Ienzo. Mutta Xehanortista, Braigista sekä Lean ystävästä, Isasta, ei näy jälkeäkään. Lea lähtee etsimään heitä ja kohtaa lopulta Mikin, Akun ja Hessun lähtien heidän mukanaan Yen Sidin puheille.
Avattuaan kaikki Unen avaimenreiät Sora päätyykin Maailmaan jota ei koskaan ollut. Siellä hän saa kuulla Organisaation XIII todellisen tarkoituksen: heidän oli tarkoitus toimia kuorina mestari Xehanortin sydämen palasille ja tulla Xehanortin klooneiksi. Nuori Xehanort oli "Ansemin" opastamana kerännyt tulevia inkarnaatioitaan sekä muita Xehanortin sydämen kuorina toimineita henkilöitä eri aikakausilta muodostaakseen uuden Organisaation. Hän aikoi tehdä Sorasta viimeisen jäsenen ja vajotti tämä koomaan.
Riku päätyy lopulta itsekin kyseiseen maailmaan ja avuksi saapuneen Mikin ohella hän tapaa mestari Xehanortin, joka paljastaa Keyblade-sodassa kauan sitten tuhoutuneen χ-bladen suojelleen Kingdom Heartsia ja pitäneen maailmat siten yhtenäisinä. χ-blade oli tuhoutuessaan jakautunut seitsemäksi valoksi ja kolmeksitoista pimeydeksi. Hän oli ensin yrittänyt virheellisesti luoda uuden χ-bladen Ventusin ja Vanitasin sydämillä. Mutta yritti nyt todellista keinoa kohtaamalla "kolmellatoista pimeyden etsijällään" taistelussa "seitsemän valon vartijaa", joilla hän tarkoitti keybladen käyttäjiä. Kun Xehanort yritti tehdä Sorasta viimeistä klooniaan, Lea tuli paikalle ja esti sen. Akun ja Hessun saavuttua myös apuun, Xehanort ja hänen 11 klooniaan palaavat omiin aikoihinsa menettäen muistonsa, kunnes oli aika kokoontua jälleen.
Nukkuva Sora tuodaan takaisin Salaperäiseen torniin. Riku menee Soran uniin ja vapauttaa Soran sydämen Painajaisen valtaaman Ventusin haarniskan vallasta kohdaten sen jälkeen Destiny Islandsin digitaalisessa versiossa Ansem Viisaan digitaalisen kopion. Ansem kertoo Painajaisen tuhon herättäneen Soran ja antaa Rikulle Soran sydämeen tallenetut tutkimustietonsa. Rikun palatessa Valon maailmaan, hänet julistetaan keyblade-mestariksi, koska uskalsi astua Nukkuviin maailmaan kahdesti. Soraa ei ole epäonnistumisestaan masentunut, vaan hän palaa Nukkuviin maailmoihin tapaamaan kaikkia niitä Henkiä, jotka oli matkansa aikana kohdannut. Lea paljastui tulleensa keybladen käyttäjäksi ja lupaa olla mukana Xehanortin kohtaamisessa.
Pelin salaisessa lopussa Mikki ja Yen Sid päättävät koota seitsemän keybladen käyttäjää estääkseen Xehanortia käyttämästä χ-miekan luomiseen Sydänten Prinsessoja, joiden tuho vajottaisi maailmat pimeyteen. Riku palaa torniin tuoden mukanaan Kairin, jotta tämä voisi harjoitella Kingdom Hearts II:ssa saamansa keybladen käyttöä.
Pelaaminen
Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distancessa esiintyy ensimmäistä kertaa muitakin kuin Final Fantasy- tai Disney-hahmoja, kuten hahmoja pelistä The World Ends with You. Lisäksi pelissä kaikki pelattavat Disney-maailmat ovat uusia, lukuun ottamatta Mysterious Tower. Prankster’s Paradise on Pinocchion todellinen kotimaailma.
George de Hevesy
George Charles de Hevesy syntymänimeltään György Hevesy  (tunnetaan myös nimellä Georg Karl von Hevesy) (1. elokuuta 1885 Budapest – 5. heinäkuuta 1966 Freiburg im Breisgau) oli unkarilainen fysikaalinen kemisti. Hänelle myönnettiin Nobelin kemianpalkinto vuonna 1943 keksimästään tavasta käyttää radioaktiivisia isotooppeja kemiallisten reaktioiden muun muassa eläinten aineenvaihdunnan tutkimisessa merkkinä reaktiosta.
Vuonna 1923 de Hevesy löysi alkuaine hafniumin yhdessä Dirk Costerin kanssa.
Kun Saksa miehitti toisessa maailmansodassa Tanskan, de Hevesy liuotti Max von Lauen ja James Franckin kultaiset Nobel-mitalit kuningasveteen estääkseen niitä joutumasta natsien varastamiksi. Hän piilotti liuoksen hyllyyn laboratorioonsa kööpenhaminalaiseen Niels Bohr-instituuttiin. Sodan jälkeen palatessaan laboratorioonsa hän huomasi liuoksen vahingoittumattomaksi ja saosti kullan liuoksesta. Nobel-säätiö valmisti uudet palkinnot uudelleen alkuperäisestä kullasta.
De Hevesy meni naimisiin Pia Riisin kanssa vuonna 1924. He saivat pojan ja kolme tytärtä.
Unkarin historia
Unkarin historia alkaa antiikin ajalta, jolloin sen alueella oli kaksi Rooman valtakunnan provinssia, Pannonia ja Daakia. Rooma menetti Pannonian 300-luvun lopulla, minkä jälkeen sen valtasivat ensin germaaniheimot, sitten slaavit ja eri paimentolaiskansat. Kaarle Suuren johtamat frankit ottivat vuoden 800 tienoilla haltuunsa alueen länsiosan etelä- ja itäosien ollessa löyhästi Bysantin ja Bulgarian vallassa. Unkarilaisten kielelliset esi-isät saapuivat nykyisen Unkarin alueelle 800-luvun lopulla.
Unkarin valtion perustajana pidetään Tapani Pyhää, joka kruunattiin Unkarin ensimmäiseksi kuninkaaksi vuonna 1000. Hän loi maahan vahvan valtiojärjestelmän ja teki kristinuskosta valtionuskonnon. Tapanin kuoltua maa joutui valtataisteluiden riivaamaksi ja joutui melkein Saksan ja Bysantinkin valloittamaksi, kunnes vuonna 1077 valtaan noussut László I Pyhä palautti järjestyksen maahan. Tämän jälkeen Unkari pysyi itsenäisenä kuningaskuntana 1500-luvulle saakka, kunnes se joutui 150 vuodeksi osmanivallan alle. Tämän jälkeen maasta tuli osa suurta Habsburgien monarkiaa. Vuonna 1867 Habsburgien imperiumista muodostettiin Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia, jonka osana Unkarilla oli laaja itsehallinto. Maailmansotien välisenä aikana maa oli jälleen itsenäinen kuningaskunta, hallintojärjestelmältään varsin vanhoillinen. Maa päätyi yhteistyöhön Natsi-Saksan kanssa ja kuului toisen maailmansodan häviäjiin. Neuvostoliiton miehittämänä Unkarista muodostui Varsovan liittoon kuuluva kansandemokratia, Unkarin kansantasavalta. Länsimaiseen demokratiaan siirryttiin vuonna 1989. Vuodesta 1999 Unkari on kuulunut Natoon ja vuodesta 2004 Euroopan unioniin. Vuodesta 2010 lähtien pääministeri Viktor Orbán ja Fidesz-puolue ovat ajaneet maan demokraattisia instituutioita alas tehden muutoksia muun muassa perustuslakiin. Freedom House kuvailee Unkarin nykyistä hallintomuotoa osittain itsevaltaiseksi.
Kansainvaellukset ja unkarilaisten maahantulo
thumb|left|Unkarilaisten Unkariin tulon 1000-vuotismuistomerkki Budapestissä Antiikin aikana nykyisen Unkarin tienoilla oli kaksi Rooman provinssia, Pannonia ja Daakia. Rooma menetti Pannonian 300-luvun lopulla, minkä jälkeen sen valtasivat ensin germaaniheimot, sitten slaavit. Suurelle alangolle levittäytyi paimentolaiskansoja, kuten hunnit, bulgaarit ja avaarit. Avaarit hallitsivat Karpaattien altaan aluetta 500-luvulta 700-luvulle, kunnes Kaarle Suuren johtamat frankit voittivat heidät vuoden 800 tienoilla. Frankit ottivat haltuunsa alueen länsiosan, jonne syntyi slaavilaisten vasallien ruhtinaskuntia, kuten Kroatia ja Määri. Etelä- ja itäosat olivat löyhästi Bysantin ja Bulgarian vallassa.
MapleStory
Pelaaminen
Pelissä on neljä hahmoluokkaa, jotka ovat varas, soturi, jousimies ja maagi. Pelaajat voivat muodostaa kiltoja, joissa tutkivat pelin vankityrmiä ja taistelevat hirviöitä vastaan.
Juoni
Ennen pelin tapahtumia kuusi sankaria (Mercedes, Aran, Phantom, Luminous, Freud ja Shade) voittivat ja vangitsivat pelin päävastustajan Black Magen. Keisarinna Cygnus pelkäsi, että Black Mage palaisi vielä takaisin, joten hän perusti Cygnus Knights -ritarikunnan estämään tämän. Black Magen apurit (Black Wings) onnistuivat kuitenkin heikentämään mustan maagin sinettiä. Samalla kun Black Magen sinetti heikkeni, viisi kuudesta sankarista palasi takaisin maailmaan heikennetyssä tilassa. Pelaajan hahmo aloittaa tehtävän, jonka tarkoituksena on korjata sinetti ja estää Mustan maagin palaaminen.
Unkarin historia
Unkarin valtion synty ja keskiaika
Vuosina 997–1038 hallinnut Tapani Pyhä I (István) kruunattiin Unkarin ensimmäiseksi kuninkaaksi legendan mukaan joulupäivänä 1000 yöllä. Samaan aikaan valtion ensimmäiset rajat astuivat voimaan, pääkaupungiksi nimettiin Esztergom ja kristinusko tuli maan viralliseksi uskonnoksi. Uskonpuhdistuksia jatkettiin vielä pitkälle Pyhä Tapanin valtakauden aikana. Tapani loi vakaan ja vahvan valtiojärjestelmän frankkilaiseen malliin. Häntä pidetään Unkarin valtion perustajana. Italialaissyntyinen Gerard Sagredo, joka tunnetaan nimellä Pyhä Gellért, saapui maahan Tapani Pyhän käännyttäessä maata kristinuskoon. Gellért kirjoitti Unkarin ensimmäiset teologiset teokset, hänestä tuli piispa ja hän perusti katedraalin ja luostarin. Näiltä ajoilta on myös varhaisin säilynyt unkarinkielinen kirjoitus, vuonna 1055 Balaton-järven pohjoisrannalle perustetun luostarin perustuskirja. Kuningas Tapanin kuoltua maa joutui valtataisteluiden riivaamaksi ja joutui melkein Saksan ja Bysantinkin valloittamaksi, kunnes vuonna 1077 valtaan noussut László I Pyhä palautti järjestyksen maahan. Piispa Gellért julistettiin pyhimykseksi kuningas Tapanin kanssa 20. elokuuta vuonna 1083 kuningas Pyhä Lászlón aloitteesta. Nykyään elokuun 20. on Unkarin valtion juhlapäivä.
thumb|right|Sigismund Luxemburgilainen
Kuningas Andreas II oli yksi viidennen ristiretken johtavista hahmoista vuosina 1217–1218. Vaikka itse ristiretki oli sotilaallisesti tappiollinen, ulkopoliittisesti se oli Unkarille ja kuninkaalle kannattava. Menestyksekkäästi ja itsevarmasti hallinneen László I Pyhän valtakauden jälkeen, 1200-luvun alussa Unkarin taloudellinen ja sisäpoliittinen tila kuitenkin heikkeni sen verran, että kuningas Andreas II joutui tekemään vuonna 1222 kultaisen bullan, joka määritteli aatelisten ja aatelittomien oikeudet. Oikeudet saivat kuitenkin pian väistyä, sillä mongolit (tataarit) hyökkäsivät vuosien 1241–1242 aikana Unkariin. Kyliä ja kaupunkeja – niiden joukossa Buda ja Pest – joutui ryöstelyn ja tuhoamisen kohteeksi. Kuningas Béla IV itsekin joutui pakenemaan Muhin taistelusta ja elämään lyhyen ajan piiloutuneena, kunnes mongolien ylikaani Ögödei yllättäen kuoli ja Unkarissa sotatoimia johtanut Batu-kaani veti joukkojaan maasta palaten Mongoliaan. Kuningas Béla IV palasi Budaan ja ryhtyi elvyttämään runneltua maata. Tällöin alettiin rakentaa laajaa, kivilinnoja käsittävää puolustusjärjestelmää, joka nykyään ulottuu Unkarin naapurimaiden puolelle. 1200-luvun toisella puoliskolla Budasta tehtiin valtakunnan pääkaupunki.
Árpád-dynastian sammuttua 1301 maan hallitsijaksi tuli ranskalainen Anjou-suvun Kaarle Robert. 1300-luvun alussa Unkarin sisäpoliittiset sekä taloudelliset kriisit uusiutuivat ja ainoastaan Kaarle Robert sai tilanteen hallintaansa. Hänen jälkeensä valtaistuimella seurasi poikansa Ludvig I Suuri joka laajensi sotatoimillaan isänsä vakauttamaa Unkarin valtakuntaa. Sigismund Luxemburgilainen noustuaan Unkarin kuninkaaksi onnistui myös saamaan Böömin ja myöhemmin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan valtaistuimen. Hän yritti estää kirkon kahtiajakautumisen ja rauhoittamaan Ranskan ja Englannin kuninkaiden välejä sekä kävi osittain onnistuneita puolustustaisteluita Unkarin rajoja uhkaavien ottomaanien kanssa.
thumb|left|Matias Corvinuksen muotokuva
1400-luvun puolivälissä jälleen uusiutuvien hallitsijakiistojen vuoksi valtionhoitajaksi nimetty aatelinen ja ritari János Hunyadi löi armeijallaan Osmanien valtakunnan hyökkäyksen Nándorfehérvárin (nyk. Belgradin) taistelussa vuonna 1456. Hänen pojastaan Matias (Mátyás) Corvinuksesta tuli kuningas vuonna 1458 ja hänen aikanaan Unkari oli poliittisen ja kulttuurisen vaikutuksensa huipulla. Buda oli tällöin renessanssikulttuurin johtava keskus. Matiaksen hallituskaudella Unkariin kuului muun muassa Ala-Itävalta, Steiermark, Määri ja Sleesia.
Matiaksen kuoltua kuoli unkarilaisten mielestä myös oikeus, sillä kuningas Matias miellettiin oikeudenmaisimmaksi kuninkaaksi. Syntyi sisäisiä kiistoja ja aatelisto alisti talonpoikia kovin ottein. Vuonna 1514 kansa nousi György Dózsan johdolla kapinaan, mutta se kukistettiin. Maan olot vain kurjistuivat.
Osmanien valtakunta valmistautui uuteen sotaan ja vuoden 1526 Mohácsin taistelussa unkarilaiset kärsivät ankaran tappion. Lisäksi nuori kuningas Lajos II salamurhattiin taistelun jälkeen, jonka johdosta aatelisten välille puhkesi laajoja kiistoja sekä kaaos. Buda jätettiin täysin suojaamattomaksi ja näin osmanit tekivät ryöstelyrynnäkön kaupunkiin, josta kuningatar ja hovi ehdittiin evakuoimaan Bratislavaan hetki ennen heidän tuloa. Turkkilaiset valtasivat Budan pysyvästi vasta 1541. Unkari pirstoutui kolmeen osaan: länsiosat joutuivat Habsburgien hallintaan, Transilvaniasta tuli osmaneille veroja maksava autonominen ruhtinaskunta ja muut osat siirtyivät turkkilaisten valtaan, jossa taas unkarilaiset ja turkkilaiset ottivat jatkuvasti yhteen valloittelemalla pienempiä ja suurempia linnoja toisiltaan noin 150 vuoden ajan. Pirstoutumista edesauttoivat myös unkarilaisten aatelisten eripuraisuus. Unkarilla oli pitkään (sulttaanin lisäksi) kaksi yhtäaikaista, kiistelevää kuningasta, Transilvanian ruhtinas János Szapolyai sekä Ferdinand I Habsburg, myöhempi saksalais-roomalainen keisari. Myös 1130-, 1310- sekä 1440-luvulla Unkarilla oli lyhyen ajan kaksi yhtäaikaista kuningasta.
Turkkilaisten mukana Unkariin kantautui kuitenkin myös monia hyviäkin asioita. Esimerkiksi kahvi, paprika, maissi, lisäksi suurin osa Unkarin nykyisistä kylpylöistä on rakennettu turkkilaisten aikana.
Habsburgien valta
thumb|150px|Á. Mányoki:Ferenc Rákóczi II:n (1676–1735) muotokuva 1686 länsivaltojen yhtyneet armeijat ajoivat turkkilaiset Budasta ja 1699 koko Unkarista. Habsburgit tulivat valtaan ja ottivat myös Unkarin kuninkaan arvonimen. Kuitenkaan Unkari ei muodollisesti missään vaiheessa kuulunut heidän hallitsemaansa Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan. Habsburgit antoivat muiden vähemmistökansalaisuuksien tulla maahan lieventämään unkarilaisten itsenäisyyshaluja. Se ei paljon vaikuttanut ja jo 1703–1711 käytiin Ferenc Rákóczi II:n johtama itsenäisyyssota. Vähälukuisemmat ja ranskalaisten liittolaistensa jättämät unkarilaiset kuitenkin hävisivät sen.
1800-luvun Unkarin hyvinvointi kuitenkin aiheutti sen, että rikkaat rikastuivat ja köyhät köyhtyivät. Unkarilaisuus oli jäämässä Habsburgien germaanisten vaikutteiden varjoon.
thumb|left|140px|Vuoden 1848 kapinan johtajan [[Lajos Kossuth|Kossuth Lajosin (1802–1894) muotokuva]] 15.3.1848 unkarilaiset kävivät jälleen kapinoimaan vaatien itselleen itsehallintoa. Unkari julistettiin tasavallaksi ja valtionhoitajaksi valittiin Lajos Kossuth. Itävallan keisari Frans Joosef I kukisti kuitenkin kapinan Venäjän avulla ja teloitutti johtajat. Unkarilaiset käyttivät kapinassa ensimmäistä kertaa punavihervalkoista lippuaan.
Suomalais-ugrilaisuus
1800-luvulla ja varsinkin kansallisromantiikan aikana 1870–1890-luvuilla, unkarilaisten jo muutenkin vahva kansallisuusaate voimistui entisestään. Unkarilaisten suomalais-ugrilaisuuden "löytyminen", kun eräät unkarilaiset tutkimusmatkailijat olivat vierailleet Suomen, Viron sekä muun Baltian ja Venäjän eri alueilla – esimerkiksi Antal Reguly 1839, Pál Hunfalvy 1869, nuorempi Jankó János 1896 ja Zoltán Kodályn vierailu Ilmari Krohnin vieraana – ja tehneet merkittäviä muistiinpanoja ja tallenteita erilaisista suomalaisista kansanperinteistä, kuten lauluista, kielestä sekä kulttuurista, jotka yllättävän paljon muistuttivat unkarilaisia, kun taas vastaavaa samanlaisuutta ei löytynyt Unkarin naapurikansoilta. Saman joutuivat toteamaan 1800-luvulla Unkarissa vierailleet suomalaiset kansanperinne- ja kielentutkijat. M. A. Castrén pääsi lähemmin tutkimaan unkarin kieltä kansanperinnetutkija Antal Regulyn asuessa Suomessa ja Lapissa. Kahden maan kirjallisuus ja taide lähenivät toisiaan ja lukuisat suomalaiset taiteilijat, kuten esimerkiksi Eliel Saarinen (joka suunnitteli ensimmäiset kaarikadut Budapestiin), Akseli Gallen-Kallela, Yrjö Liipola, Ilmari Krohn, viettivät pitkiäkin aikoja Budapestissa ja muualla Unkarissa. Eräiden lähteiden mukaan J. L. Runebergiä olisi innoittanut Mihály Vörösmartyn 1836 sanoittama unkarilainen kansallissävelmä "Szózat" "Maamme laulua" sanoittaessa. Kalevala käännettiin unkariksi ensimmäisen kerran vuonna 1872. Se on tähän päivään asti pakollinen kirja Unkarin lukioissa. Muita koulussa opetettuja kirjoja ovat muun muassa Väinö Linnan Tuntematon sotilas sekä Mika Waltarin Sinuhe egyptiläinen.
Kaksoismonarkia
Kärsittyään tappion Preussia vastaan vuoden 1866 sodassa Itävalta oli valmis sovintoon unkarilaisten kanssa. Seuraavana vuonna 1867 muodostettiin Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia, jossa Unkari sai laajoja vapauksia ja oli tasavertainen Itävallan kanssa. Tarkoituksena oli vähentää unkarilaisten itsenäisyysintoa. Yhteistä oli ulko- ja puolustuspolitiikka ja rahalaitos. Lippuna oli Itävallan ja Unkarin värien yhdistelmä. Lisäksi vaakunassa oli kummankin maan vaakunat. Itävallan omat ehdot taas olivat muun muassa Unkarin siviililain uudistaminen. Etenkin talonpoikien sekä erilaisten vähemmistöjen asemaa parannettiin, mihin unkarilaiset aateliset aiemmin eivät olleet suostuneet etujensa menettämisen pelossa.
thumb|right|Valokuva Itäisestä Rautatieasemasta (Keleti pályaudvar) Budapestissa vuonna 1900.
Marraskuun 17. vuonna 1872 Budan, Óbudan ja Pestin kaupungit yhdistyivät yhdeksi Budapestiksi, josta tuli Unkarin hallinnon keskus. Kaksoismonarkian alkamisesta noin 50 vuoden ajan Unkari ja erityisesti sen pääkaupunki vaurastuivat merkittävästi. Kaupungin keskustaa ja sen muita asuinalueita suunniteltaessa pyrittiin usein ottamaan esimerkkiä pariisilaisesta kaupunginsuunnittelusta. 28. lokakuuta 1877 otettiin käyttöön Läntinen Rautatieasema (Nyugati pályaudvar). Budapestin kuuluisa oopperatalo sekä Itäinen Rautatieasema (Keleti pályaudvar) valmistuivat vuonna 1884. Kaupungin ensimmäinen – ja Lontoon jälkeen maailman toiseksi vanhin – metro avattiin vuonna 1896 sekä Imre Steindlin suunnittelema Parlamenttitalo, jonka rakentamiseen käytettiin yli 40 kg puhdasta kultaa, valmistui vuonna 1904.
Akseli Gallen-Kallela matkusteli Unkarissa vuosina 1907–1908. Ketjusillan molemmissa päässä makaavat leijonapatsasparit ihastuttivat suomalaistaidemaalaria niin, että hän kiipesi yhtenä yönä leijonan selkään ja maalasi sillalta avautuvan Linnavuoren kuutamomaiseman. Siltavahti kutsui santarmit, jotka alkoivat kirjoittaa Gallen-Kallelalle sakkoa, kun hän veti povitaskustaan lapun ja ojensi sen vahdille. Lapussa luki unkariksi: "Täten sallin suomalaisen Akseli Gallen-Kallelan harjoittaa vapaasti taidettaan Unkarin Kuningaskunnan pääkaupungin kaikilla mahdollisilla yleisillä paikoilla. Fyysisen estämisen tai muun hänen työtään haittaavan seikan sattuessa Gallen-Kallela on oikeutettu pyytämään lähimmän santarmipartion suojelu- tai virka-apua. Budapestin poliisin ylipäällikkö." Gallen-Kallelan suomalaiset sekä Unkariin liittyvät maalaukset olivat unkarilaisten mielestä niin lumoavia, että vuonna 1908 Budapestissa pidettiin Gallen-Kallelan taidenäyttely, jossa oli esillä lähes 500 hänen teostaan. Näyttelyssä kävi noin 100 000 vierailijaa. Ketjusillan leijonapatsaan jalustaan - jonka selässä Gallen-Kallela oli istunut - kaiverrettiin kullanvärisellä tekstillä unkariksi ja suomeksi lyhyesti Gallen-Kallelan tarina. Kyseinen leijona kuitenkin murtui toisen maailmansodan pommitusten aikana, ja se siirrettiin Budapestin historian museoon. Kaiverrusta korvaamaan Budapestiin pystytettiin Gallen-Kallelan muistomerkki Tonavan rantakadun lähellä sijaitsevaan puistoon, Budan puolella (Budapest I. ker. Lánchíd utca 17, 47.49667°N, 19.04167°W.)
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2019
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2019 järjestettiin Imatralla 1.–3. helmikuuta, Äänekoskella 29.–31. maaliskuuta ja Ylitorniolla 7. huhtikuuta.
Unkarin historia
Neuvostotasavalta
Unkarin viimeinen kuningas Kaarle IV (Károly) luopui vallasta ja sosialistien sekä tasavaltalaisten radikaalien hallitus julisti maan demokraattiseksi tasavallaksi 16. marraskuuta 1918, vaikka Unkari säilyttikin valtionmuotonsa – viiden kuukauden katkoksella – kuningaskuntana. Maan virallinen nimi, Unkarin kuningaskunta, säilyi toisen maailmansodan loppuun asti, vaikkei kuningasta ollutkaan ja valtion asioista päätti eduskunta. Mihály Károlyin johtama sosiaalidemokraattis-tasavaltalainen hallitus jäi kuitenkin lyhytikäiseksi.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2019
Sprintti, vapaa
Imatra, 3. helmikuuta
Unkarin historia
Neuvostotasavalta
Työläisten liikehdinnän ja maailmansodan voittajavaltojen paineessa sosiaalidemokraatit päättivät liittoutua vastaperustetun kommunistipuolueen kanssa ja nostivat sen johtajan Béla Kunin suoraan vankilasta valtion johtoon. Yhdistyneet sosiaalidemokraatit ja kommunistit julistivat Unkarin neuvostotasavallaksi 21. maaliskuuta 1919. Tuore neuvostotasavalta joutui kuitenkin pian sotaan Romanian, Serbian, Tšekkoslovakian ja amiraali Horthyn johtamien porvarillisten voimien kanssa. Romanialaiset ja Horthyn joukot marssivat lopulta Budapestiin ja kukistivat neuvostotasavallan 6. elokuuta 1919. Valtionhoitajaksi noussut konservatiivis-aristokraattinen Miklós Horthy hallitsi Unkaria vuoteen 1944.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2019
Sprintti, vapaa
<br style="clear:both" />
Unkarin historia
Horthyn aristokratia
Amiraali Miklós Horthyn aikana Unkari oli virallisesti monarkia, mutta todellisuudessa sitä hallitsi valtionhoitaja. Horthy oli palvellut keisarillisessa laivastossa, mutta keisarikunnasta itsenäistynyt Unkari oli sisämaavaltio. Unkarilaiset sanoivat leikillään: "Unkari on kuningaskunta ilman kuningasta ja sitä johtaa amiraali, vaikka sillä ei ole rannikkoa."
SMS V100
SMS V100 oli Saksan keisarikunnan laivaston B97-luokan torpedovene ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan loputtua alus luovutettiin sotakorvauksena Ranskalle.
Unkarin historia
Horthyn aristokratia
235px|thumb|Unkarin vuosina 1938–1941 takaisin liitetyt alueet. Ruskea: Etelä-Slovakia (1938), kellanruskea: Karpatorutenia (1939), vihreä: Pohjois-Transilvania (1940), harmaa: Jugoslavialta vallatut alueet (1941). Vuosina 1938–1940 Unkari onnistui saamaan takaisin osan Trianonin rauhassa menettämistään alueista. Sudeettikriisin yhteydessä Saksa ja Italia saivat aikaan Wienin ensimmäisen välitystuomion, jolla Unkariin liitettiin osa Etelä-Slovakiasta. Kun Saksa seuraavana vuonna valtasi Tšekkoslovakian, Unkari miehitti maan itäisimmän osan eli Karpatorutenian. Wienin 2. välitystuomiossa elokuussa 1940 Unkari sai vielä Romanialta Pohjois-Transsilvanian.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2019
15 kilometriä, perinteinen
Imatra, 1. helmikuuta
<br style="clear:both" />
Unkarin historia
Horthyn aristokratia
Unkari yritti viimeiseen asti vältellä toiseen maailmansotaan liittymistä, mutta joutui kuitenkin liittymään vuonna 1941, kun Kassa-niminen kaupunki (Košice) joutui neuvostokoneiden pommitusten kohteeksi. Ei ole varmuutta, olivatko asialla oikeasti neuvostokoneet vai pelkästään naamioidut sellaiset, sillä sekä Saksa että Neuvostoliitto halusivat saada Unkarin puolelleen, joten on mahdollista, että kumpi vain maista oli saattanut suorittaa ilman ennakkovaroitusta tehdyn pommituksen.
SMS V100
Palvelus
Sodan päätyttyä alus internoitiin 22. marraskuuta 1918 Scapa Flowh'hun. Saksan keisarikunnan laivaston upottautuessa 21. kesäkuuta 1919 aluksen miehistö ei onnistunut tehtävässään, vaan hylky nostettiin elokuussa. Alus luovutettiin Ranskalle, joka romutti sen 1921. Aluksen kattilat käytettiin uudelleen Aventurierissa.
Unkarin historia
Toinen maailmansota
Toisessa maailmansodassa Unkari solmi Adolf Hitlerin Saksan kanssa kauttakulkusopimuksen ja pääsi valloittamaan takaisin tämän tuella vielä osan Trianonin rauhassa Jugoslavialle menettämistään alueista (Baranjan ja Backan alueet nykyisestä Serbiasta sekä Medimurjen ja Prekmurjen alueet nykyisestä Sloveniasta).
Unkarin 2. armeija tuhoutui tammikuussa 1943 Don-joen seudulla. 200 000 miehestä liki 137 000 kuoli joko taistelussa neuvostojoukkoja vastaan tai erityisen koviin pakkasiin. Unkarille jäi enää kotirantaman lisäksi 1. ja 3. armeija, joista toinen oli Nuoliristi-nimisen fasistipuolueen vaikutteiden alainen. Valtionhoitaja Horthy estääkseen fasismin tai kommunismin jyräämisen maahan oli yrittänyt käydä muutamia salaisia neuvotteluja liittoutuneiden kanssa. Vastaukseksi hän sai, että liittoutuneiden lähimmät joukot kamppailivat vasta Keski-Italiassa, joten neuvotteluiden ei todettu tällöin vielä olevan ajankohtaisia. Pyydettiin kääntymään Moskovan puoleen. Todellisuudessa liittoutuneet ja Neuvostoliitto olivat jo sopineet Euroopan jakamisesta vuonna 1943 Teheranissa. Horthy yritti irtautua Hitlerin otteesta julistamalla Unkarin puolueettomaksi 1944. Saksa kuitenkin miehitti Unkarin maaliskuussa 1944 (operaatio Margareetta), ja satojatuhansia Unkarin juutalaisia lähetettiin keskitysleireille.
Islamin kritiikki
Islamin kritiikkiä alkaa esiintyä kirjallisuudessa 800-luvulta alkaen eli silloin, kun myös islam ilmestyy ensimmäisen kerran lähteisiin. Kuitenkin vielä koko keskiajan islam nähtiin Euroopassa pikemmin kerettiläisenä harhaoppina kuin uutena uskontona. Keskiajalla eurooppalainen islamin arvostelu oli yleensä pilkallista ja vääristelevää.
Ensimmäinen modernilta vaikuttavan moraalikritiikin esittäjä on Bysantin keisari Manuel II Palaiologos, joka vuonna 1391 arvosteli islamia väkivaltaiseksi uskonnoksi. Uskonpuhdistaja Martti Luther kiinnitti paljon huomiota islamiin ja arvosteli sitä sekä teologisesti että moraalisesti.
Islamin arvostelu eettisin perustein yleistyi uudella ajalla, kriitikkona esimerkiksi filosofi David Hume. 1800-luvulta alkaen arvostelu laajeni koskemaan islamin haitallisia yhteiskunnallisia vaikutuksia (esim. Winston Churchill). Samalla alkoi historiatieteellinen kritiikki, joka kohdistui siihen, että islaminuskoon sisältyi väärä käsitys sen synnystä ja ensimmäisistä vuosisadoista. Jos näin pitkälle ei menty, voitiin kuitenkin todeta, että islamilainen perimätieto ei täyttänyt tieteellisen tiedon vaatimuksia (esim. Ignaz Goldziher).
Unkarin historia
Toinen maailmansota
Kun neuvostojoukot vyöryivät kohti Budapestiä vuoden 1944 lopulla, Horthy teki aselevon heidän kanssaan. Natsit vastasivat nostamalla valtaan Ferenc Szálasin Nuoliristi-puolueen. Tämä hallitus jatkoi taistelua puna-armeijaa vastaan ja se moninkertaisti Budapestin tuhot. Kun neuvostoliittolaiset lopulta saivat kaupungin haltuunsa 13. helmikuuta 1945, kolme neljäsosaa sen rakennuksista oli raunioina.
Islamin kritiikki
Politiikantutkija Samuel Huntingtonin mukaan 1900-luvulla esiin noussut monikulttuurisuuden ihanne on vaimentanut islamiin kohdistuvaa arvostelua. Toisaalta on väitetty, että suvaitsevaisuus on vähentynyt ja islamin arvostelu lisääntynyt.
Ricardo Gabriel Álvarez
Ricardo Gabriel "Ricky" Álvarez (s. 12. huhtikuuta 1988 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on edustanut muun muassa Italiassa Inter Milanoa ja Sampdoriaa sekä Englannissa Sunderlandia. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2019
15 kilometriä, vapaa
Äänekoski, 30. maaliskuuta
Hopeatriflaatti
Hopeatriflaatti eli hopeatrifluorimetaanisulfonaatti (CF3SO3Ag) on hopea- ja triflaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä useissa orgaanisen kemian synteeseissä ja orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen.
Unkarin historia
Toinen maailmansota
Sodan jälkeen Unkari joutui luopumaan kaikista vuosina 1938–1941 takaisin valtaamistaan lisäalueista. Näistä Karpatorutenia liitettiin nyt Neuvostoliittoon, muut samoihin valtioihin, joihin ne olivat kuuluneet ennen vuotta 1938. Unkarin rajat vahvistettiin vuonna 1947 Pariisin rauhansopimuksella. Ne olivat muutoin samat kuin Trianonin rauhassa määrätyt paitsi että Unkari joutui luovuttamaan Tšekkoslovakialle vielä pienen alueen Bratislavan läheisyydestä (Jarovcen, Rusovcen ja Čunovon kylät).