cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alfons
Nimi on nykyisin ruotsinkielisessä almanakassa; Suomen almanakassa se oli kirjoitusasussa Alfonso vuosina 1908–1928. Alfonsin latinalainen muoto Alfonsus esiintyy muutamissa 1740-luvun almanakoissa.
Chester (Pennsylvania)
Väestö
Vuoden 2000 väestönlaskennassa Chesterissä oli 36 854 asukasta, 12 814 kotitaloutta ja 8 126 perhettä.
Alfons
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Alfons-nimen on saanut 2 377 miestä ja muutama nainen.
Chester (Pennsylvania)
Väestö
Asukkaista 18,9 prosenttia oli rodultaan valkoisia, 75,7 prosenttia mustia tai afroamerikkalaisia, 0,2 prosenttia Amerikan alkuperäisasukkaita, 0,6 prosenttia aasialaisia, 0,0 prosenttia Tyynenmeren saarten alkuperäisasukkaita, 3,0 prosenttia johonkin muuhun rotuun kuuluvia ja 1,5 prosenttia kahteen tai useampaan rotuun kuuluvia. Latinoja oli rodusta riippumatta 5,4 prosenttia asukkaista. Yhdysvaltain ulkopuolella oli syntynyt 2,5 prosenttia asukkaista.
Alfons
Portugalin kuninkaita
Espanjan, Kastilian, Aragonian ja Leónin kuninkaat, katso Alfonso.
Chester (Pennsylvania)
Väestö
Asukkaista 47,1 prosenttia oli sukupuoleltaan miehiä ja 52,9 prosenttia naisia. Asukkaista 29,8 prosenttia oli iältään alle 18-vuotiaita ja 11,8 prosenttia 65-vuotiaita tai vanhempia. Mediaani-ikä oli 30,6 vuotta. Keskimääräiset ansiotulot olivat 13 052 dollaria ja 27,2 prosenttia väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Liikenne
thumb|Chester Transportation Center on Chesterin pääasiallinen rautatie- ja linja-autoasema.
Chesterin itä–länsisuuntaiset kadut ovat numeroitu ja pohjois–eteläsuuntaiset nimetty. Pääkatu on nimeltään Avenue of the States. Suurista maanteistä Chesterin läpi kulkevat Interstate 95, Interstate 476, U.S. Route 13, U.S. Route 322, Pennsylvania Route 291, Pennsylvania Route 320 ja Pennsylvania Route 352. Commodore Barry Bridge on ainoa Delawarejoen ylittävä silta kaupungin alueella.
Julkista linja-auto- ja rautatieliikennettä Chesterissä hoitaa Southeastern Pennsylvania Transportation Authority (SEPTA). Pääasiallinen rautatie- ja linja-autoasema on Chester Transportation Center. Siitä noin neljä kilometriä lounaaseen on Highland Avenuen rautatieasema. SEPTAn R2-linjan (Newark–Philadelphia) paikallisjunat pysähtyvät molemmilla asemilla.
Philadelphian kansainvälinen lentoasema sijaitsee kaupungista noin 10 kilometriä koilliseen.
Nähtävyydet
thumb|Niin sanottu Wolf Building toimi muun muassa Delawaren piirikunnan kansallispankkina.
Chesterissä on kuusi National Register of Historic Places -rekisteriin listattua historiallista kohdetta:
Koulutus
Julkisesta perusopetuksesta Chesterissä sekä Uplandissa ja Chester Townshipissä vastaa Chester Upland School District. Chesterissä sijaitseva Chester High School on piirin ainoa high school.
Chesterissä on yksityinen korkeakoulu Widener University. Koulu on toiminut Chesterissä vuodesta 1862 lähtien, ja vuoteen 1966 asti se oli ainoastaan sotilasakatemia. Koululla on kampukset myös Harrisburgissa ja Extonissa sekä Delawaren Wilmingtonissa.
Urheilu
thumb|Jalkapalloseura [[Philadelphia Union pelaa kotiottelunsa PPL Parkilla.]]
Kaupungissa on Delawaren piirikunnan ja Pennsylvanian osavaltion rahoituksella rakennettu jalkapallostadion PPL Park, jolla miesten MLS-liigan Philadelphia Union pelaa kotiottelunsa kaudesta 2010 alkaen. Myös naisten WPS-liigan Philadelphia Independencen on määrä siirtyä stadionille tulevaisuudessa.
Widener Universityllä on 20 urheilujoukkuetta, jotka kilpailevat NCAA:n Division III:n Middle Atlantic Conferencesissä. Joukkueet tunnetaan lempinimellä Widener Pride. Yliopiston pääasialliset urheilupaikat ovat Schwartz Athletic Center, Leslie C. Quick Jr. Stadium ja Edith R. Dixon Field.
Tammikuussa 2007 kaupungissa avattiin Harrah'sin kasino-ravirata Harrah's Chester.
Tšokki
Tšokki (aiemmin myös Saavanvaara) oli kylä Korpiselän kunnan keskiosassa Raja-Karjalassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Tšokin kyläkeskus sijaitsi Korpiselän kirkonkylästä Suojärvelle johtavan maantien varrella noin 10 kilometriä kirkonkylästä itään. Tšokin naapurikyliä olivat lännessä kirkonkylä ja Hominvaara, pohjoisessa Karali ja Tšikki, idässä Kokkari ja etelässä Kilpijärvi. Tšokin eteläpuolelta virtaa Vuotsenjoki, joka on Jänisjoen vesistön latvajoki ja itäpuolelta Kilpijärvien laskujoki, joka puolestaan on Vuoksen vesistön Pielisen reitin latvajoki.
Tšokissa sijaitsi yksi Korpiselän ortodoksisen seurakunnan tsasounista. Tšokin tsasouna oli rakennettu todennäköisesti ennen vuotta 1786 ja pyhitetty Kristuksen kirkastumisen muistolle. Jo ennen sotia huonokuntoinen tsasouna kärsi vaurioita talvisodassa ja on sittemmin tuhoutunut. Tšokilla ja läheisellä Kokkarin kylällä oli yhteinen hautausmaa.
Kokkarin ja Tšokin yhteinen maamiesseura perustettiin vuonna 1922. Oma seurojentalo valmistui vuonna 1936 ja sen rakennustarpeet lahjoitti Aunuksen Puuliike Oy. Talvisodan jälkeen talo jäi Neuvostoliiton puolelle ja kun Suomi valtasi kylän takaisin 1941, totesivat kyläläiset talon olevan huonossa kunnossa. Talon korjaustyöt valmistuivat juuri ennen uutta evakkotaivalta 1944.
Historia
Tšokin kylä on perustettu 1500-luvulla ja se tunnettiin alkujaan nimellä Saavanvaara. Alue kuului tuolloin Venäjälle. Stolbovan rauhassa vuonna 1617 kylä siirtyi osana Käkisalmen lääniä Ruotsille. Heti rauhanteon jälkeen vuonna 1618 laaditussa maakirjassa ja myöhemmin vuoden 1631 maakirjassa mainitaan kylässä olleen neljä taloa. Kyläläisten sukunimien joukossa esiintyy 1600-luvulla Tšokki, joka sittemmin vakiintui koko kylän nimeksi. Ruotsin harjoittama luterilaistaminen ja raskas verotus aiheutti Käkisalmen läänin ortodoksiväestön keskuudessa laajamittaista muuttoliikettä Venäjälle. Tšokista tähän muuttajien joukkoon liittyi 27 henkeä. Kylä kärsi vaurioita 1600-luvun lopun Ruptuurisodassa ja 1700-luvun alun Suuressa Pohjan sodassa, jonka päättäneessä Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 kylä siirtyi Venäjälle. Vuonna 1764 mainitaan Tšokista kaksi kantatilaa ja uudisasutukset mukaan lukien 11 viljelmää. Venäjän vallan aikana tšiipakkalaisistakin tuli lahjoitus­maa­talon­poikia. Vuonna 1812 Vanha-Suomi liitettiin Suomen suuriruhtinaskuntaan, ja vuonna 1880 Suomen valtio lunasti Korpiselän lahjoitusmaat, jonka jälkeen lahjoitusmaatalonpojista tuli kruunun vuokralaisia lampuoteja, kunnes he saivat tilat omikseen.
Talvisodassa Neuvostoliitto ei vallannut Tšokkia, mutta 1940 Moskovan rauhanehtojen mukaan se oli luovutettava Neuvostoliitolle ja kyläläiset evakuoitiin jäljelle jääneeseen Suomeen. Jatkosodan alussa 1941 kylä vallattiin takaisin ja asukkaat pääsivät jälleenrakentamaan kotejaan, mutta 1944 alueelta oli vetäydyttävä ja väestö evakuoitiin uudelleen.
Kuminauha
thumb|Kumilenkkejä Kuminauha eli kumilenkki on tyypillinen kotitalous- tai toimistotarvike. Niitä on eri kokoisia. Se on elastinen ja sitä käytetään usein pitämään yhdessä kahta tai useampaa esinettä. Sitä voidaan käyttää myös askartelun lisäksi kuntoilussa. Stephen Perry patentoi tuotteen englannissa vuonna 1845.
Kuormaliina
Kuormaliina on kuorman sidontaan tarkoitettu nauhamainen tarvike joka voidaan kiristää erityisen mekanismin avulla. Liinoja on eri vahvuuksia. thumb|
Mun Gyeong-ja
Mun Gyeong-ja (, s. 14. elokuuta 1965) on eteläkorealainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Mun saavutti Etelä-Korean naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Los Angelesissa 1984. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Brasilian MM-kilpailuissa 1983 ja Neuvostoliiton MM-kilpailuissa 1986. Vuonna 1986 Mun saavutti Aasian kisoista hopeaa.
Päivi Peltoniemi
Päivi Peltoniemi (s. 10. helmikuuta 1963 Helsinki) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Peltoniemi pelasi Suomen pääsarjassa seitsemän kauden ajan saavuttaen muun muassa viisi SM-mitalia ja vuonna 1980 Suomen cup-mestaruuden. Suomen naisten maajoukkuetta Peltoniemi edusti muun muassa vuosien 1980 ja 1981 EM-kilpailuissa.
Urheilu-ura
Karhun Poikien kasvatti Peltoniemi pelasi naisten SM-sarjaa kasvattajaseurassaan vuosina 1979–1983 saavuttaen SM-hopeaa vuonna 1980 ja SM-pronssia vuosina 1981 ja 1982. Suomen cupin KaPo voitti vuonna 1980 ja ylsi loppuotteluun myös vuosina 1979 ja 1981. Vuosina 1983–1986 Peltoniemi edusti HNMKY:tä jossa saavutti SM-hopeaa vuonna 1985 ja SM-pronssia vuonna 1984.
Sundaygar Dearboy
Michael Davies eli Sundaygar Dearboy (s. 1972) on liberialainen laulaja-lauluntekijä. Hän oli vuoteen 2015 mennessä julkaissut kolmetoista albumia ja noussut yhdeksi maansa suosituimmista artisteista. Hänen laulukielensä ovat bassa ja englanti.
Dearboy on alun perin kotoisin Grand Bassan alueelta. Hänen ensimmäinen levytyksensä oli Let Us Vote Ma Ellen (2005), jolla hän tuki Ellen Johnson Sirleafin ehdokkuutta. Tämän jälkeen häneltä ilmestyi kappale Bayjay, jolla hän sai vuonna 2005 Liberian Entertainment Awardin. Vuoden artistin Liberia Music Awardin hän on saanut vuosina 2008 ja 2014. Hänen albumeidensa joukossa ovat See Boyee, Don't Live With Woman (2007) ja Rebirth (2012). Dearboylla on myös diplomi rikosoikeudessa ja hän on toiminut projektimanagerina Liberia Investment & Trading Companyssa (LINTRACO). Hän on ollut Johnson Sirleafin läheinen avustaja.
Liberian sisällissodan käsittely
Tammikuussa 2008 Liberian totuus- ja sovintokomission kuulemisissa todistaja David Saweh väitti Sundaygar Dearboyn olleen Liberian ensimmäisessä sisällissodassa NPFL-taistelijana vastuussa todistajan isän ja siskon surmista sekä siskon joukkoraiskauksesta. Dearboy kiisti syytteet aluksi kokonaan, mutta myönsi sitten kolmen todistettua häntä vastaan tulleensa Charles Taylorin värväämäksi syyllistymättä kuitenkaan väitettyihin julmuuksiin. Todistajien mukaan Dearboy oli raiskannut nuoren naisen sekä murhannut useita miehiä, naisia ja lapsia Grand Bassan alueella. Dearboy kieltäytyi esiintymästä komission edessä ja kampanjoi aktiivisesti kyseistä toimijaa vastaan.
Toiminta ebolaepidemian aikana
Dearboy on ollut aktiivinen ebolan vastaisessa taistelussa Liberiassa. Hän oli levyttämässä Ghanassa, kun moni hänen sukulaisistaan sai tartunnan; hän menetti muiden muassa raskaana olleen kihlattunsa.
Röllin laulut 3
Albumilla vierailevat iskelmälaulaja Timo Tervo sekä näyttelijä Sari Mällinen. Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Allu Tuppurainen ja sovittanut Kari Hillo.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Sinikevätyökkönen
Sinikevätyökkönen (Cerastis rubricosa) on keväisin lentävä maayökköslaji.
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|Toukka Sinikevätyökkönen on keskikokoinen, ruskeanharmaa yökköslaji, jonka etusiipien pinnassa on nähtävissä sinipunaista sävyä. Etusiivissä on useimmille muille yökköslajeille tyypilliseen tapaan monimutkainen suojaväri. Siivet ovat selvästi poikkijuovaiset, ja poikkiviivojen kohdalla siiven reunassa on tumma täplä. Siiven aaltoviiva on voimakkaasti aaltoileva. Sekä rengas- että munuaistäplää ympäröi punertava rengas ja munuaistäplän takaosa ovat tummia. Takasiivet ovat tasaisen harmaat, selästä etusiipiä vaaleammat. Siipiväli on 32–38 mm.
Toukka on punertavanharmaa, ja nuorena sen selkäpuolella on kaksi kapeaa vaaleaa viivaa ja kyljissä leveämmät vaaleat raidat. Vanhemmiten selkäviivat muuttuvat katkonaisiksi.
Levinneisyys ja lentoaika
Lajia esiintyy Euroopassa Välimereltä napapiirin pohjoispuolelle. Levinneisyysalue jatkuu Siperian poikki pitkälle Japaniin asti. Yksilöt Lähtevät lentoon ensimmäisten lämpimien kevätpäivien koittaessa, ja perhosia tavataan Suomessa huhtikuun puolivälistä kesäkuuhun.
Elinympäristö ja elintavat
Erittäin yleinen perhoslaji, joka viihtyy monenlaisissa ympäristöissä metsistä avoimille niityille ja tienvarsille. Toukat ovat yöaktiivisia. Talvehtii kotelona.
Ravintokasvi
Toukan ravinnoksi kelpaavat ainakin harmaaleppä, maitohorsma, ranta-alpi sekä mustikka.
Donji Kraljevec
pienoiskuva|Donji Kraljevecin kirkko Donji Kraljevec on kylä ja kunta Međimurjen piirikunnassa Kroatiassa lähellä Unkarin rajaa.
Historia
Kylä nimeltä Kralovecz mainitaan ensi kerran vuonna 1478 osana Čakovecia. Kylä kuului 1600-luvulla kroatialais-unkarilaisen Zrinskin suvun läänityksiin Kroatian kuningaskunnassa, mutta vuonna 1671 kruunu takavarikoi Peter Zrinskiltä tämän maat. Vuonna 1689 mainitaan katolilaisessa kylässä olleen Maria Magdalenalle pyhitetty kappeli ja hautausmaa. Tuolloin kylässä oli vain 11 taloa. Vuonna 1715 kylässä oli 13 verotusyksikköä (taloutta). Itävallan keisari Kaarle VI eli Unkarin kuningas Kaarle III antoi alueen läänityksenä 25. toukokuuta 1719 Johann Michael von Althannille. Kylän väkiluku alkoi kasvaa voimakkaasti 1700-luvulla ja vuonna 1771 kylässä oli 62 taloa ja 483 asukasta. Vuonna 1791 unkarilainen kreivi György Festetics osti alueen ja seuraavat 132 vuotta kylä ja sen alue kuuluivat Festetics de Tolnan suvulle.
Huila (departementti)
thumb|Departementti Kolumbian kartalla. Huila on yksi Kolumbian 32 departementista. Sen pääkaupunki on Neiva, pinta-ala 19 890 km² ja asukasluku vuonna 2009 oli 1,068 miljoonaa.
Donji Kraljevec
Historia
Kylän historian suurin mullistus oli rautatien rakentaminen vuonna 1860, mikä toi kylään uusia asukkaita. Näistä kuuluisin lienee filosofi Rudolf Steinerin (s. 1861) isä, Itävallan rautateiden lennättäjänä toiminut Johannes Steiner. Kylässä Steinerin syntymäpaikalla on muistolaatta. Vuonna 1889 perustettiin kylän vapaapalokunta.
Huila (departementti)
thumb|left|Japurájoki. Huila on maanviljelysseutua, jossa kasvatetaan monia viljelykasveja kuten riisiä, durraa, jukkaa, maissia, papuja, puuvilla, perunoita, seesamia, tupakkaa, sokeriruokoa, banaaneja, kahvia ja kaakaota. Betanian tekoallas on rakennettu Magdalena- ja Yaguarájokien yhtymäkohtaan.
Donji Kraljevec
Historia
Vuoteen 1920 asti kylä kuului Unkarin kuningaskunnan Zalan komitaattiin, mutta sen jälkeen siitä tuli uuden Jugoslavian osa. Vuonna 1934 suuri tulipalo hävitti kylää polttaen 108 taloa. Kirkon kunnostamisen ja seurakuntatalon rakentamisen myötä kylästä tuli oma seurakuntansa. Vuosina 1941–1945 kylä kuului jälleen Unkariin, kunnes palautettiin sodan jälkeen Jugoslavialle. Vuonna 1991 Jugoslavian hajotessa ja Kroatian itsenäistyttyä kylästä tuli osa Kroatiaa.
Tara Westover
Tara Westover (s. syyskuussa 1986 Idaho) on yhdysvaltalainen muistelmakirjailija ja esseisti, jonka esikoisteos Opintiellä oli yli sata viikkoa New York Timesin Bestseller-listalla. Hän kertoo teoksessaan lapsuudestan survivalistiperheessä. Hän ei saanut virallista koulutusta, mutta hän päätti lähteä opiskelemaan, kun hänen veljensä tuli väkivaltaiseksi ja hänen isänsä ekstremismi entistä radikaalimmaksi. Westover pääsi Brigham Youngin yliopistoon opeteltuaan itsenäisesti ACT-koetta varten ja tohtoriksi hän väitteli Cambridgen yliopistosta.
Donji Kraljevec
Väestö
Vuonna 1900 kylän 1 366 asukkaasta 1 304 oli kroaatteja, 47 unkarilaisia ja 7 saksalaisia.
Tara Westover
Lapsuus ja nuoruus survivalistiperheessä
Tara Westover syntyi syyskuussa 1986 Idahon syrjäseudulla. Hänen vanhempansa ovat mormonisurvivalisteja, jotka eivät luota Yhdysvaltain hallitukseen. Taran tarkkaa syntympäivää ei ole tiedossa, koska hänelle ei hankittu synnyintodistusta. Tara oli yhdeksänvuotias, kun hänen äitinsä suostui lopulta hankkimaan hänelle synnyintodisuksen. Tällöin perheesta kukaan ei muistanut tytön syntymäpäivää.
Tara oli nuorin perheen seitsemästä lapsesta, ja hänen kasvatuksensa oli kaikista syrjäytyneintä. Hän ei käynyt mitään virallista koulua koko lapsuuteensa aikana eikä käynyt kertaakaan lääkärillä. Perheen isällä oli romuttamo, jolla kaikki lapsista työskentelivät. Äiti puolestaan oli kätilö ja yrttiparantaja. Tara auttoi usein äitiänsä etsimään tarvittavia aineksia tunktuuriin.
Perheen isästä tuli hiljalleen entistä ekstremistisempi, ja yhdestä Taran veljestä tuli väkivaltainen. Shawn kiusasi ja pahoinpiteli Taraa ja uhkasi myös tappaa tämän. Tara päätti tuolloin lähteä opiskelemaan ja seurata toista veljeänsä Tyleria, joka oli lähtehnyt opiskelemaan Brigham Youngin yliopistoon. Hän hankki ACT-kokeen (amerikkalainen ylioppilaskoetta vastaava koe) opiskeluoppaan ja opetti itselleen muun muassa algebraa. Toisella yrittämällään hän sai tarpeeksi hyvän tuloksen ACT-kokeesta, jotta hänet hyväksyttiin yliopistoon.
Donji Kraljevec
Väestö
Vuonna 1991 1 653 asukkaasta 1 580 ilmoitti olevansa kroaatteja, 12 jugoslaaveja, viisi serbejä, viisi muslimeja, 2 sloveeneja, 2 tšekkejä ja 1 makedonialainen.
Tara Westover
Opinnot ja kirja Opintiellä
Westover aloitti opintonsa 17-vuotiaana vuonna 2004. Hän opiskeli historiaa ja suoritti vuonna 2008 Brigham Youngin yliopistosta alemman korkeakoulututkinnon. Hän sai arvostetun Gates Cambridge Scholarshipin ja pääsi vuonna 2009 opiskelemaan Cambridgen yliopisto Trinity Collegeen. Cambridgessä Westover suuntautui historiankirjoituksen tutkimukseen historiografiaan. Vuonna 2014 hän valmistui historian tohtoriksi aatehistoriasta ja poliittisesta filosofiasta.
Donji Kraljevec
Väestö
Vuonna 2011 kylässä oli asukkaita 1 560. Koko kunnassa oli 4 659 asukasta, joista kroaatteja oli 98,26 %.
Tara Westover
Opinnot ja kirja Opintiellä
Westover alkoi vuonna 2014 kirjoittamaan muistelmiansa. Teos Opintiellä julkaistiin helmikuussa 2018. Muistelma todistaa erityisesti koulutuksen voimasta ja toisaalta siitä, mitä Westover itse joutui kärsimään sen eteen.
Opintiellä oli suurmenestys, sillä se oli helmikuussa 2020 ollut jo sata viikkoa New York Timesin Bestseller-listalla. Sitä oli myyty neljä miljoonaa kappeletta. Kirja palkittiin muun muassa Audiblen parhaan äänikirjamuistelman palkinnon, ja se oli muun muassa ehdolla Carnegie-mitaliin ja Los Angeles Timesin kirjapalkintoon. Westover valittiin vuonna 2019 Time-lehden sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen joukkoon.
Evan Fournier
Evan Fournier (s. 29. lokakuuta 1992 Saint-Maurice) on ranskalainen koripalloilija.
Ura
Fournier aloitti koripallon vuonna 2000. Hän pelasi 15-vuotiaaksi asti Val-de-Marnessa, jossa hän voitti muun muassa nuorten Ranskan-mestaruuden kaudella 2004–2005. Fournier pelasi myös toisen alueen, Île-de-Francen, joukkueissa. Vuodesta 2007 lähtien hän pelasi INSEP:n joukkueissa. Fournier pelasikin otteluita Ranskan kolmostasolla. Kaudella 2009–2010 Fournier aloitti ammattilaisuransa JSF Nanterressa, joka pelasi tuolloin toisella sarjatasolla. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi pääsarjajoukkue Poitiersiin. Kaudella 2010–2011 Fournier valittiin sarjan kehittyneimmäksi ja lupaavimmaksi pelaajaksi. Kaudella 2011–2012 hän pelasi sarjan tähdistöottelussa.
Fournier ilmoittautui NBA:n vuoden 2012 varaustilaisuuteen, jossa Denver Nuggets varasi hänet tilaisuuden 20:ntena pelaajana. Heinäkuussa 2012 hän allekirjoitti Denverin kanssa pelaajasopimuksen. Ensimmäisellä NBA-kaudellaan hän teki keskimäärin 5,3 pistettä ottelua kohden, mutta jo kaudella 2013–2014 hän paransi pistekeskiarvonsa 8,4 pisteeseen. Kesäkuussa 2014 hänet kaupattiin yhdessä Roy Devyn Marblen varausoikeuksien kanssa Orlando Magicille, jolloin Nuggets sai vaihdossa Arron Afflalon.
Vuonna 2019 Fournier voitti Ranskan maajoukkueessa pronssia Kiinan MM-kilpailuista, missä hänet valittiin lopputurnauksen tähdistöviisikkoon.
Luettelo NHL:ssä pelanneista suomalaisista seuroittain
Tässä luettelossa luetellaan NHL:ssä pelanneita suomalaisjääkiekkoilijoita seuroittain.
Arizona Coyotes / Phoenix Coyotes
thumb|right|200px|[[Lauri Korpikoski edusti Coyotesia kausina 2009–2015.]]
Boston Bruins
thumb|right|200px|[[Tuukka Rask on pelannut Boston Bruinsissa vuodesta 2007 lähtien. Hän voitti Stanley Cupin kaudella 2010–2011.]]
Calgary Flames
thumb|right|200px|[[Miikka Kiprusoff pelasi Calgary Flamesissa yhdeksän kautta ja yli 600 ottelua.]]
Carolina Hurricanes
thumb|right|200px|[[Joni Pitkänen edusti Carolinaa kaudet 2008–2014.]]
Chicago Blackhawks
thumb|right|200px|[[Antti Niemi torjui Chicago Blackhawksin Stanley Cup -mestaruuteen kaudella 2009–2010.]]
Colorado Avalanche
thumb|right|200px|Viisinkertainen Stanley Cup -voittaja [[Jari Kurri pelasi NHL:ssä 1251 runkosarjaottelua ja teki niissä 1398 tehopistettä. Hän päätti uransa Colorado Avalanchessa keväällä 1998.]]
Columbus Blue Jackets
thumb|right|200px|[[Fredrik Norrena nousi 33-vuotiaana NHL-tulokkaana Columbus Blue Jacketsin ykkösmaalivahdiksi kaudella 2006–2007.]]
Dallas Stars
thumb|right|200px|[[Jere Lehtinen pelasi Dallasissa 14 kautta ja 875 runkosarjaottelua. Hän voitti Stanley Cupin kaudella 1998–1999, ja Frank J. Selke Trophyn kolmesti.]]
Detroit Red Wings
thumb|right|200px|[[Valtteri Filppula pelasi Detroit Red Wingsissä kahdeksan kautta ja 483 runkosarjaottelua.]]
Edmonton Oilers
thumb|right|200px|[[Teemu Hartikainen pelasi kausina 2010–2013 Edmonton Oilersissa 52 ottelua tehoin 6+7=13.]]
Minnesota Wild
thumb|right|200px|[[Mikko Koivu on toiminut Minnesota Wildin kapteenina kaudesta 2009–2010 lähtien.]]
Montreal Canadiens
thumb|right|200px|[[Saku Koivu edusti Montreal Canadiensia 13 kauden ajan, ja toimi seuran kapteenina vuosina 1999–2009.]]
New Jersey Devils
thumb|right|200px|[[Tuomo Ruutu on edustanut New Jersey Devilsiä keväästä 2014.]]
New York Rangers
thumb|right|200px|NHL:n ensimmäinen suomalaispelaaja [[Pentti Lund edusti New York Rangersia kausina 1948–1951.]]
Ottawa Senators
thumb|right|200px|[[Jarkko Ruutu edusti yksitoistavuotisella NHL-urallaan Ottawa Senatorsia kausina 2008–2011.]]
Pittsburgh Penguins
thumb|right|200px|[[Olli Määttä on edustanut Pittsburgh Penguinsia kaudesta 2013–2014.]]
San Jose Sharks
thumb|right|200px|[[Vesa Toskala edusti San Jose Sharksia kausina 2001–2007.]]
Tampa Bay Lightning
thumb|right|200px|[[Karri Rämö edusti Tampa Bay Lightningia kausina 2006–2009.]]
Winnipeg Jets (1979–1996)
thumb|right|200px|[[Antti Miettinen oli vuonna 2011 NHL:ssä aloittaneen Winnipeg Jetsin ensimmäinen suomalaispelaaja.]]
Jędrzejówin piirikunta
Jędrzejówin piirikunta on yksi Świętokrzyskin voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 85 379. Piirikunta on jaettu yhdeksään maalaiskuntaan, jotka ovat Imielno, Jędrzejów, Małogoszcz, Nagłowice, Oksa, Sędziszów, Słupia, Sobków sekä Wodzisław ja niissä on kylien lisäksi kolme kaupunkia; hallintokeskus Jędrzejów, Małogoszcz ja Sędziszów.
Jędrzejówin piirikunnan pinta-alasta arviolta 19,6 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Jędrzejówin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 6,9 prosenttia. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Jędrzejówin piirikunnassa arvioitiin olevan 85 379 asukasta, joista 50,5 prosenttia naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 88 751 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 69 049 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 17,6 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 59,2 prosenttia ja eläkeikäisten 23,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,4 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 682 lasta.
Ümmargune järv (Kõnnu)
Maantietoa
Järvi on 190 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Se on nimensä mukaisesti pyöreä järvi vastakohtana sen koillispuolella sijaitsevaan pitkään Pikkjärveen. Sen vierestä kulkee harjujakso, jonka kaakkoisrinteessä järvi sijaitsee. Järviä voidaan epäillä sijaintinsa perusteella suppajärviksi. Harjunpuoleiset jyrkät rannat kohoavat järvenpintaa selvästi ylemmäksi, mutta muut rannat ovat matalammat. Rantaveteen on kaatunut ilmavalokuvienkin mukaan puita. Järven lähellä kulkee teitä, mutta yksikään ei tule rantaan asti. Järvi on autio.
Léon Moreaux
Léon Ernest Moreaux (10. maaliskuuta 1852 Féron, Ranska – 11. marraskuuta 1921 Rennes) oli ranskalainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui sekä Pariisin olympialaisiin 1900, Ateenan välikisoihin 1906 että Lontoon olympialaisiin 1908. Moreaux voitti Pariisin kisoissa yhden hopean ja kaksi pronssia sekä Ateenan kisoissa kaksi kultaa, yhden hopean ja kaksi pronssia.
Ümmargune järv (Kõnnu)
Luontoarvoja ja luokittelu
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 1) mukaan kovavetinen järvi.
Léon Moreaux
Moreaux oli mukana Pariisin olympialaisissa mitalilajiensa lisäksi myös kaikkiin 300 metrin sotilaskiväärin henkilökohtaisiin kilpailuihin, 50 metrin vapaapistooliin sekä kyyhkysammuntaan. Hän osallistui vielä Lontoon olympialaisissa sotilaskiväärin joukkue- sekä asentokilpailuihin ja vapaapistooliin. Samana vuonna, 46-vuotiaana, Moreaux lopetti ammattimaisen kilpailu-uransa. Vielä vuonna 1911 hän kävi voittamassa henkilökohtaisen pronssimitalin maailmanmestaruuskisoista sijoittumalla sotilaskiväärin makuuasentokilpailussa kolmanneksi.
Žvelgaitis
Žvelgaitis eli Suelgate oli ensimmäinen kirjallisissa lähteissä mainittu liettualainen ruhtinas. Hän johti liettualaisia semgalleja ja Kalparitaristoa vastaan, joita vastaan käydyssä taistelussa hän sai surmansa vuonna 1205. Tärkeimpiä Žvelgaitisista kertoavia aikalaislähteitä on Henrikin Liivinmaan kronikka, jossa hän esiintyy nimellä Suelgate.
Léon Moreaux
Moreaux voitti Torinon MM-kisoissa 1898 kultaa vapaakiväärin makuuasennon sarjassa tuloksella 322.
Ümmargune järv (Kõnnu)
Luontoarvoja ja luokittelu
Järveen ei tule muualta ojia. Sen pohjassa ja rannoilla on paljon lähteitä, jotka saavat vetensä viereisestä harjusta. Järven pohja on mutainen. Vedenväri on vaalenavihreä ja näkösyvyys on 5,3 metriä. Kesäsisin ja talvisin sen vesi lämpötilakerrostuu heikosti. Vuoden 1969 kartoituksessa tavattiin paljon vesikasveja, mutta niiden lajimäärä seitsemän oli vähäinen. Yllättävä löytö oli taarna, joka katsotaan säilyneen järvellä reliktinä jääkauden jälkeiseltä kaudelta. Järvestä on saatu ahventa, haukea ja särkeä.
Žvelgaitis
Žvelgaitis Henrikin kronikassa
Henrikin kronikan mukaan vuonna 1205 Žvelgaitis johti 2 000 ratsumiestä sotaretkelle nykyiseen Viroon. Saksalaiset ristiretkeläiset ja liettualaiset olivat käyneet sotaa jo ristiretkien alusta lähtien, vaikkakin Riian piispanistuimen ja liettualaisten välille oli solmittu rauhansopimus jo samana vuonna. Žvelgaitisin joukot kulkivat Väinäjokea kohti Riikaa ja heidän ohittaessaan kaupunkia Žvelgaitis vieraili kaupungissa muutaman muun liettualaisen kanssa. Kaupungissa eräs Martin-niminen henkilö tarjosi liettualaisille juotavaa, minkä kronikan mukaan liettualaiset tulkitsivat pelon merkiksi. Liettualaiset jatkoivat kuitenkin retkeään kohti Viroa. Tällä välin semgallien johtaja Vesthard, ehdotti saksalaisille sotaretkeltä palaavien liettualaisten tuhoamista yhteisvoimin. Saksalaiset suostuivatkin tähän ja semgallien ja saksalaisten joukot yrittivät yllättää retkeltään palaavat liettualaiset. Tämä ei kuitenkaan onnistunut, vaan liettualaiset järjestäytyivät puolustusmuodostelmiin. Semgallit olisivat halunneet peräytyä, mutta saksalaiset päättivät hyökätä. Seuranneessa Rodenpoisen taistelussa Henrikin kronikan mukaan kuoli 1 200 liettualaista. Eräs kalparitari nimeltä Teoderik Schilling tappoi samaten kronikan mukaan Žvelgaitisin keihäällä hänen istuessaan reessä. Tämän jälkeen semgallit leikkasivat irti tämän pään ja kuljettivat sen Semgalliaan.
Ümmargune järv (Kõnnu)
Luontoarvoja ja luokittelu
Järvet sijaitsevat Kõnnun ja Jõugan alueella, joka on sisällytetytty Alutagusen kansanpuistoon. Alueella tavataan esimerkiksi mustahaikaraa, helmipöllöä ja metsänemää.
Vesistösuhteita
Ümmargune järv kuuluu Alajõgen valuma-alueeseen, sillä se laskee viereiseen Pikkjärveen, joka on Alajõen lähdejärvi. Alajõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Léon Moreaux
Moreaux ampui vuonna 1898 maailmanennätyksen vapaakiväärin 40 laukauksen makuuasennon sarjassa tuloksella 322. Jesse Wallingford rikkoi ennätyksen seuraavana vuonna.
User-mode Linux
libvirt tukee User-mode Linuxia virtualisoinnin hallintaan.
Bernhardinerakkorapu
Bernhardinerakkorapu (Pagurus bernhardus) on Koillis-Atlantilta kotoisin oleva kymmenjalkainen äyriäinen, joka kuuluu erakkorapujen heimoon Paguridae. Muiden erakkorapujen tapaan se suojaa pehmeän takaruumiinsa kuolleen kotilon kuorella.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|vasen|240px|Bernhardinerakkorapu on haavoittuvainen ilman suojakuortaan. Täysikasvuisen bernhardinerakkoravun pituus on keskimäärin 10 senttimetriä. Sillä on 3,5 senttimetriä leveä, punaoranssi selkäkilpi sekä neljä raajaparia, joista kaksi on surkastunut. Saksien pinnalla on harjanteita ja teräviä kyhmyjä, ja oikea saksi on yleensä huomattavasti suurempi kuin vasen. Silmät sijaitsevat pitkien varsien päässä.
Koska bernhardinerakkoravun selkäkilpi on varsin pehmeä, se hakee yleensä suojaa hylätystä kotilonkuoresta. Jos se ei löydä sopivaa kuorta, se saattaa riistää sellaisen väkivalloin lajikumppaniltaan. Erakkorapu pystyy ujuttautumaan helposti kuoren sisälle, sillä sen takaruumis on pehmeä ja taipuisa. Täysikasvuiset yksilöt valitsevat kodikseen yleensä kuningaskotiloiden kuoria, kun taas nuoret yksilöt suosivat rantakotiloita ja muita pienikokoisia kotiloita.
Bernhardinerakkorapu kiinnittää joskus suojakuorensa pinnalle yhden tai useampia merivuokkoja – sen suosikkilaji on Calliactis parasitica. Merivuokon polttiaislonkerot suojelevat äyriäistä vihollisilta ja samalla merivuokon ravinnonsaanti helpottuu, koska se ei ole sidottu yhteen paikkaan merenpohjassa.
Levinneisyys
Bernhardinerakkorapu on suurin ja yleisin Koillis-Atlantilla tavattavista erakkorapulajeista. Sen levinneisyysalue ulottuu Norjan rannikolta pohjoisessa Portugalin rannikolle etelässä. Erityisen yleinen se on Pohjanmeressä.
Elinympäristö
pienoiskuva|Lähikuva bernhardinerakkoravun päästä. Huomaa erityisesti tappisilmät. Bernhardinerakkorapu elää vuorovesivyöhykkeellä tai sen alapuolella. Se viihtyy kalliorannoilla ja simpukkayhdyskuntien joukossa sekä hiekkaisessa tai hiesuisessa merenpohjassa 140 metrin syvyyteen asti. Liejua se välttelee.
Lisääntyminen
Bernhardinerakkorapujen parittelua edeltää pitkäkestoinen soidin, jonka tarkoitus on varmistaa parittelun onnistuminen. Varsinainen parittelu on ohi alle minuutissa. Ranta-alueilla lisääntymisaika rajoittuu tammi–helmikuuhun, mutta syvemmissä vesissä naaraat voivat kantaa munia ympärivuotisesti. Naaras kantaa munia keskimäärin kaksi kuukautta, minkä jälkeen niistä kuoriutuu vedessä uivia toukkia. Toukista tulee täysikasvuisia erakkorapuja noin vuoden kuluttua kuoriutumisesta.
Ravinto
Bernhardinerakkorapu syö enimmäkseen kuollutta eloperäistä ainesta. Lisäksi se pystyy suodattamaan merivedestä orgaanisia hiukkasia ravinnokseen.
Suojelu ja uhat
Bernhardinerakkorapu on runsaslukuinen ja laajalle levinnyt laji. Sen yleisin loinen on siimajalkaisiin kuuluva Peltogaster paguri, joka kiinnittyy sen alapinnalle kellertävänä massana.
Puhelinpöytä
Puhelinpöytä on matala pöytä, jossa on tyypillisesti istuin ja paikka lankapuhelimelle. Lisäksi voi olla laatikko tai taso, jonne voi sijoittaa puhelinluettelon sekä kirjoitustarvikkeita. Matkapuhelimien ja tietokoneiden yleistyttyä puhelinpöytien suosio on laantunut.
Liettuan puolustusvoimat
Liettuan asevoimat (liet. Lietuvos ginkluotosios pajėgos) on liettualainen organisaatio, jonka tärkein tehtävä on Liettuan sotilaallinen puolustaminen. Armeijassa on 20 000 aktiivista jäsentä (josta 2 000 siviiliä) ja 90 000 reserviläistä sekä 14 000 puolisotilaallisissa joukoissa.
Liettua lakkautti asevelvollisuuden vuonna 2008, mutta palautti sen vuonna 2015. Maa kutsuu noin 3 500 miestä joka vuosi yhdeksän kuukautta kestävään koulutukseen. Ensisijaisesti koulutetaan vapaaehtoisia, mutta jos heitä ole tarpeeksi valitaan 19–26-vuotiaiden miesten joukosta lisää arpomalla. Asevoimien ylipäällikkönä toimii Liettuan presidentti. Puolustusvoimien komentajana toimii kenraalimajuri Arvydas Pocius. Liettuan asevoimat jakautuu viiteen puolustushaaraan:
Maavoimat
thumb|250px|vasen| Liettualaisia sotilaita harjoituksissa Liettuan maavoimien ytimen muodostaa ”Rautasudeksi” kutsuttu joukko-osasto, joka käsittää neljä panssaripataljoonaa ja yhden tykistöpataljoonan. Tulevaisuudessa Rautasusi-joukko-osasto tulee sisältämään myös ilmatorjunnan ja panssaritorjunnan. Maavoimat on aikomus modernisoida kokonaan vuoteen 2012, mikä käytännössä tarkoittaa kaluston ja aseiden vaihtamista nykyaikaisempiin.
Liettuan on tarkoitus uudistaa asevoimia siten, että vuodesta 2014 kymmenesosa maavoimien joukoista olisi valmis toimimaan nopeasti kansainvälisissä operaatioissa.
Merivoimat
thumb|250px|vasen| Liettuan merivoimien Vidar-luokan N42 Jotvingis Liettuan merivoimien henkilöstö käsittää 700 jäsentä. Maan puolustamisen lisäksi merivoimat hoitaa merialueiden rajavartioinnin ja merimiinojen miinanraivauksen. 28. marraskuuta 2008 Liettuan merivoimat teki kaupat Ison-Britannian merivoimien kanssa kahdesta Hunt-luokan miinantorjunta-aluksesta, jotka aloittavat toimintansa Liettuan merivoimissa vuonna 2011.
Vapaaehtoisjoukot
thumb|250px|vasen| KASP:n sotilaita [[Afganistanissa.]] Liettuan vapaaehtoisjoukot (KASP) on yksi Liettuan puolustusvoimien tärkeimmistä osista. Suurin osa joukkojen sotilaista toimii vapaaehtoisesti ilman palkkaa. KASP:n joukot ovat osallistuneet kansainvälisiin operaatioihin Balkanin maissa, Afganistanissa ja Irakissa.
Erikoisjoukot
thumb|250px|oikea| Liettuan erikoisjoukkojen sotilaita harjoituksissa. Žaliukai eli Liettuan erikoisjoukot on ollut olemassa de facto vuodesta 2002, mutta virallisesti se perustettiin vasta 3. huhtikuuta 2008. Erikoisjoukot koostuvat huolellisesti valituista, motivoituneista ja hyvin koulutetuista ammattilaisista. Erikoisjoukkojen toimintaan kuuluvat erikoistehtävät ja terrorismin torjunta.
Kalusto
thumb|250px|vasen| Liettualaisia sotilaita [[FIM-92 Stinger -ilmatorjuntaohjusten kanssa.]] Liettuan asevoimien nykyinen tavoite on nykyaikaistaa kalusto Naton vaatimusten mukaiseksi. Modernin kaluston avulla Liettua pystyy toimimaan tehokkaammin liittolaistensa kanssa niin maan sisällä kuin sen ulkopuolella.
Liettua ja NATO
Liettua liittyi Natoon virallisesti 29. maaliskuuta 2004, jolloin siitä tuli jäsenvaltio. Baltian ilmatilaa valvovat Naton jäsenmaiden hävittäjät käyttävät Liettuassa sijaitsevaa Zokniain lentokenttää (ks. Baltian ilmavalvonta).
Toiminta ulkomailla
Liettua on ottanut osaa kansainvälisiin operaatioihin vuodesta 1994 lähtien. Yhteensä 300 liettualaista sotilasta on ottanut osaa operaatioihin Afganistanissa, Irakissa, Kosovossa, Bosnia ja Hertsegovinassa ja Georgiassa. Vuodesta 2005 lähtien Liettua on osallistunut ISAF-kriisinhallintaoperaatioon Afganistanissa. Vuoden 1994 jälkeen Liettua on menettänyt kansainvälisissä operaatioissa kaksi sotilasta.
Baltian yhteistyö
Liettua on puolustuksellisesti yhteistyössä muiden Baltian maiden, Viron ja Latvian kanssa. Tärkeimmät hankkeet ovat:
Sari Kaistinen
Sari Kaistinen (s. 2. syyskuuta 1964) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pika-aitajuoksija. Hän edusti Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi Risto Koskinen.
Kalevan kisoista Kaistinen saavutti 100 metrin aitajuoksusta kaksi pronssia vuosina 1984 ja 1985. Sisäratojen SM-kilpailuista hän saavutti pronssia viisiottelusta vuonna 1981 sekä pronssia 60 metrin aitajuoksusta vuonna 1984.
Virallisissa kilpailuissa Kaistinen ei ole esiintynyt vuoden 1987 jälkeen.
Bieber
Bieber on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kuolemanrangaistus
[[Tiedosto:Death Penalty World Map.svg|pienoiskuva|Kuolemanrangaistukset kartalla
Tehty Amnesty Internationalin vuoden 2016 tietojen mukaan. ]] pienoiskuva|[[Sähkötuoli oli varsinkin 1900-luvun Yhdysvalloissa yleinen kuolemaantuomittujen teloitusväline. 1900-luvun lopulla ja 2000-luvulla on paljolti siirrytty muihin menetelmiin, joista tavallisin on myrkyn antaminen ruiskeena. Kuvassa New Yorkin Sing Singin vankilan sähkötuoli, lempinimeltään Old Sparky.]] Kuolemanrangaistus tarkoittaa tuomiota, jossa rikoksen tehnyt henkilö määrätään surmattavaksi. Kuolemanrangaistukseen tuomitseminen ja sen täytäntöönpano eli teloitus ovat eri asioita. Kuolemantuomio on länsimaissa muuttunut harvinaiseksi. Muun muassa Euroopan ihmisoikeussopimus ja Suomen perustuslaki kieltävät kuolemanrangaistuksen.
Amnestyn vuonna 2015 raportoimista kuolemanrangaistuksista 89 % tapahtui Saudi-Arabiassa, Iranissa ja Pakistanissa. Islam on ainoa maailmanuskonto, joka tuntee kuolemanrangaistuksen. Se määrätään eräistä seksuaalisista teoista sekä islamin hylkäämisestä.
Historiaa
pienoiskuva|vasen|upright|Kuva [[Cesare Beccarian teoksesta Dei delitti e delle pene.]] Kuolemanrangaistusta on käytetty lähes kaikissa maissa rangaistuksena kaikkein vakavimmista rikoksista, esimerkiksi murhasta ja valtiopetoksesta. Usein teloitus järjestettiin siten, että se synnytti julkista kansanhuvia. Joskus tunnetun rikollisen ruumis jätettiin teloituspaikalle tai ripustettiin näkyvälle paikalle kuten kaupungin portille varoitukseksi. Vielä 1700-luvulla kuolemanrangaistus oli kaikissa Euroopan maissa yleinen rangaistus; muun muassa varkaat voitiin tuomita hirtettäviksi. Koska kuolemantuomio oli yleinen, vakavimmista rikoksista teloitettavat tapettiin usein hitaalla ja tuskallisella tavalla.
Kuolemanrangaistusta on käytetty myös armeijoissa sodan aikana yleisesti kurinpitokeinona; sotaoikeudet ovat usein langettaneet kuolemanrangaistuksia muun muassa pelkuruudesta, niskoittelusta, karkuruudesta ja kapinasta. Myös vakoilijat on ollut tapana teloittaa kiinni saataessa. Myös merirosvouksesta langetettiin 1700–1800-luvuilla useissa maissa hirttotuomio. Mukaan pakotetut saatettiin kuitenkin armahtaa.
Kuolemanrangaistuksen oikeutusta ja tarkoituksenmukaisuutta alettiin 1800-luvun kuluessa yhä enemmän kyseenalaistaa. Kun samaan aikaan vankilaolot järjestettiin Euroopan maissa siten, että vakavimmatkin rikokset voitiin rauhan aikana sovittaa vankeudella, kuolemanrangaistuksen käyttöä vähennettiin voimakkaasti. Muun muassa Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa kuolemanrangaistus poistettiin rangaistusjärjestelmästä 1900-luvun alkupuolella, joskin Norjassa ja Tanskassa sitä sovellettiin poikkeuksellisesti rangaistuksena muutamista törkeimmistä toisen maailmansodan aikana tehdyistä maanpetoksista, esimerkkinä Norjan saksalaismielisen nukkehallituksen pääministeri Vidkun Quisling.
Nykyisin
pienoiskuva| {{legend|#FF0000|Maat, joissa kuolemanrangaistus on käytössä: 55}} {{legend|#E0A040|Maat, jotka ovat poistaneet kuolemanrangaistuksen käytännössä}}	{{legend|#80E000|Kuolemanrangaistuksen poistaneet maat (lukuun ottamatta poikkeuksellisissa olosuhteissa, kuten sota-aikana tehtyjä rikoksia)}}	{{legend|#008080|Maat, joissa kuolemanrangaistus on kielletty}} Tehty Amnesty Internationalin vuoden 2018 tietojen mukaan. Nykyisin lähes kaikki länsimaat ja useat ihmisoikeussopimukset ovat kieltäneet kuolemanrangaistuksen. Alaikäisten kuolemantuomiot ovat lähes kaikkialla maailmassa kiellettyjä.
Terveystyyny
Terveystyyny on muotoiltu tyyny, joka antaa päälle parempaa tukea, esim. niskan seutu ei välttämättä jää terveystyynyn kanssa niin tyhjän päälle. Terveystyynyn valintaan vaikuttaa henkilön tapa nukkua, esim. nukkuuko kyljellään tai selällään. Terveystyynyjä on monenlaisia ja yleensä ne ovat tavallisia tyynyjä kalliimpia.
Kuolemanrangaistus
Nykyisin
Maailmassa oli vuonna 2012 ainakin 29 maata, joiden laki edellyttää kuolemantuomiota tietyistä rikoksista. Näiden maiden joukossa ei ole länsimaita Yhdysvaltoja lukuun ottamatta. Vuoden 2000 ja 2012 välillä ainakin 18 maata luopui pakollisesta kuolemantuomiosta.
Nykyään eniten teloituksia toimeenpannaan Kiinassa, väkilukuun suhteutettuna määrän arvellaan olevan suurin Singaporessa. Teollisuusmaista (OECD) kuolemantuomiota käytetään Yhdysvalloissa, Japanissa ja Etelä-Koreassa.
Vuonna 2004 eniten teloituksia tapahtui Kiinassa, arviolta 3 400, ja seuraavaksi eniten Iranissa 159, Vietnamissa 64 ja Yhdysvalloissa 59.
Maailman pitkäaikaisin kuolemantuomiosta vankilassa istunut Iwao Hakamada vapautettiin 47 vuoden jälkeen Japanissa vuonna 2014, kun nykyajan DNA-tutkimukset osoittivat, etteivät kuolemantuomion perusteena olleet veritahrat olleet Iwaon.
Etyj-maat
Muun muassa Euroopan ihmisoikeussopimus kieltää kuolemanrangaistuksen, ja lähes kaikki Euroopan valtiot ovat poistaneet sen käytöstä. Etyj eli Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö on merkittävä alueellinen turvallisuusjärjestö, jota Euroopan unioni pitää yhtenä ihmisoikeuspolitiikan keskeisistä toimijoista. Etyjin 55 osanottajavaltiosta vain kolme – Uzbekistan, Valko-Venäjä ja Yhdysvallat – sallii kuolemantuomion.
Uzbekistanissa ja Valko-Venäjällä ei pidetä virallista tilastoa teloituksista.
Viimeisin kuolemantuomioita täytäntöön pannut Euroopan neuvoston maa on Ukraina. Ukrainassa teloitukset olivat valtionsalaisuuksia, joista ei tiedotettu edes omaisille eikä niistä annettu lukuja julkisuuteen. Vuonna 1996 Ukrainassa teloitettiin Amnestyn mukaan 176 ihmistä. Tuona vuonna enemmän ihmisiä teloitettiin vain Kiinassa. Teloitukset suoritettiin pistoolinlaukauksella päähän.
Albaniassa kuolemantuomio on rauhan aikana kielletty, mutta mahdollinen sodan ja hätätilan aikana tehdyistä vakavista rikoksista. Latvia oli Euroopan unionissa poikkeus, koska siellä kuolemantuomio oli mahdollinen murhasta sota-aikana vuoteen 2012 asti. EU on aina kuolemantuomiota vastaan.
Kuolemantuomio on juridisesti mahdollinen, mutta tosiasiallisesti kielletty neljässä maassa: Kazakstanissa presidentti sääti kuolemaantuomittujen armahduksesta ja elinikäisestä vankeudesta vuoden 2004 alusta. Säädöstä noudatetaan siihen asti, kunnes kuolemantuomioiden kieltäminen saadaan ratkaistuksi. Kirgisian perustuslaki sallii ampumisen joistakin rikoksista, mutta presidentti on antanut useita perättäisiä armahdussäännöksiä. Tadžikistanin laki sallii ampumisen joistakin rikoksista, mutta 30. huhtikuuta 2004 lähtien presidentin armahdus on mahdollistanut tilalle 25-vuotisen vankeuden. Venäjän laki sallii ampumisen, mutta presidentti on armahtanut vuodesta 1996. Kuolemantuomion tilalle on määrätty 25 vuotta vankeutta. Vuonna 2009 Venäjän perustuslakituomioistuin kielsi kuolemantuomion.
Yhdysvallat
[[Tiedosto:Death penalty statutes in the United States, noText.svg|pienoiskuva|Kuolemanrangaistus Yhdysvalloissa osavaltioittain:
]]
Yhdysvalloissa kuolemanrangaistuksen täytäntöönpano oli keskeytyksissä vuosina 1967–1976, kun Yhdysvaltain korkein oikeus käsitteli osavaltioiden kuolemanrangaistukseen liittyvää lainsäädäntöä.
Suomessa
Kuolemanrangaistus on ollut käytössä myös Suomessa useiden rikosten osalta. Rauhan aikana kuolemanrangaistus on pantu Suomessa viimeksi täytäntöön 1820-luvulla, myöhemmin sitä on käytetty vain sotien aikana. Vuoden 1889/1894 rikoslaissa oli säädetty kuolemanrangaistus valtio- ja maanpetoksesta sekä murhasta, erityisessä sotaväen rikoslaissa vuodelta 1919 lisäksi törkeimmistä sotilasrikoksista. Vuonna 1949 tehdyn lainmuutoksen nojalla kuolemanrangaistusta ei saanut langettaa eikä panna täytäntöön muulloin kuin sotatilan ollessa voimassa eikä muualla kuin siinä valtakunnan osassa, joka oli julistettu sotatilaan. Kuolemanrangaistus poistettiin laista lopullisesti vuonna 1972, ja nykyisin se on kielletty perustuslaissa.
Yhdysvallat
Yhdysvaltalaisista 60 % kannatti ja 35 % vastusti kuolemanrangaistuksen käyttöä tuomittujen murhaajien rangaistuksena vuoden 2013 kyselyssä. Kannatus on laskenut vuoden 1994 korkeimmasta lukemasta, joka oli 80 %, ja on alimmillaan 41 vuoteen. Republikaaneista 81 %, demokraateista 47 % ja muista 60 % kannattaa kuolemanrangaistusta. 44 % vastaajista haluaisi kuolemanrangaistusta käytettävän nykyistä useammin.
Suomi
Vuonna 2006 laaditun tutkimuksen mukaan Suomessa kuolemanrangaistusta vastustaa 63 % ja kannattaa 29 % (miehistä 36 %, naisista 22 %) suomalaisista. Kuolemanrangaistusta kannattivat eniten keski-ikäiset miehet. Keskustalaisista kuolemanrangaistusta kannattaisi 30 %; kokoomuslaisilla kannatus on 29 % ja vihreillä 28 %. Vuonna 2011 laaditun tutkimuksen mukaan 19 % suomalaisista hyväksyy kuolemanrangaistuksen, 29 % hyväksyy kuolemanrangaistuksen joissakin tilanteissa ja 48 % ei hyväksy kuolemanrangaistusta lainkaan. Ikäluokista 25–49-vuotiaat ovat myötämielisimpiä kuolemanrangaistukselle, heistä jopa 60 % hyväksyy kuolemanrangaistuksen ainakin joskus, kriittisimpiä ovat 60–74-vuotiaat. Perussuomalaiset olivat ainoita, joiden kannattajista enemmistö kannatti kuolemanrangaistusta. Perussuomalaisista ainoastaan 16 % ei hyväksy kuolemanrangaistusta lainkaan. Helsingin Sanomien haastattelun perusteella osa kuolemanrangaistuksen hyväksyjistä vastusti kuolemanrangaistuksen laillistamista Suomessa.
Muslimit
Jotkut islamilaisen šarian määräämistä rangaistuksista ovat ankaria. Kaikki muslimit eivät kuitenkaan ole kannattaneet niitä. Kivittämällä toimeenpantu kuolemantuomio haureuden johdosta sai eniten kannatusta Afganistanissa (84 %) ja Palestiinassa (81 %), vähiten Albaniassa (6 %). Egyptissä sen hyväksyi 80 % ja Irakissa 57 %.
Šaria määrää kuolemantuomion myös rangaistuksena siitä, että muslimi luopuu uskostaan vaikka vain osittain. Islamista luopuneiden teloittamista kannatettiin Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan maista yleisimmin Egyptissä (86 %) ja vähiten Tunisiassa (29 %). Kannatus oli suurta myös Afganistanissa (79 %) ja Pakistanissa (76 %). Alhaisimpia luvut olivat Balkanilla (8–15 %) ja Keski-Aasiassa (4–22 %).
Kaikissa muslimimaissa ovat käytössä myös siviililait, ja šariaa sovelletaan oikeusistuimissa vain osittain.
Menetelmät
Teloitus suoritetaan maailmassa nykyisin yleensä jollain yhdeksästä eri menetelmästä, jotka ovat eri maiden laeissa auktorisoinnin yleisyysjärjestyksessä (22. kesäkuuta 2012 tilanteen mukaan): hirttäminen, teloitusryhmän edessä ampuminen (monta laukausta yhtä aikaa) tai muu ampuminen (yksi laukaus), kivitys, myrkkyruiske, mestaus, kaasukammio, sähkötuoli tai pudottaminen. Joidenkin maiden lait auktorisoivat useamman kuin yhden teloitustavan.