cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
John Wagner
pienoiskuva|John Wagner vuonna 2012. John Wagner (s. 1949) on brittiläinen sarjakuvakäsikirjoittaja, joka tunnetaan työstään 2000 AD-lehdessä sekä Judge Dreddin luojana. Lisäksi hän on käsikirjoittanut muun muassa Batman, Aliens ja Star Wars -sarjakuvia.
Maserati Formula 1 -sarjassa
Maserati oli yksi 1950-luvun maineikkaimmista talleista. Ensimmäisen kerran talli voitti osakilpailun 1953 Juan Manuel Fangion johdolla, joka ajoi myös alkukaudella 1954 voittoja tallille ennen siirtymistään kesken kauden Mercedeksen kilpa-kuljettajaksi. Mestaruuden jälkeen Maserati joutui suvantovaiheeseen, mutta nousi uudelleen huipulle (hetkeksi) 1957 jälleen Fangion ansiosta. Maseratin lopullinen alamäki alkoi tuon jälkeen ja talli vetäytyi F1-sarjasta 1960. 260px|thumb|right|Maserati 250F
Valmistajan tulokset
* Valmistajien mestaruus tuli F1-sarjaan vasta kaudella.
† Jaettu auto.
All That Remains
Demot
{{Palstat
Maserati Formula 1 -sarjassa
Maseratin asiakastallien tulokset
† Jaettu auto.
All That Remains
Musiikkivideot
}}
Lars Bystøl
Bystøl hyppäsi ensimmäiset maailmancupin kisansa kaudella 2001–2002. Hänen paras maailmancupin kokonaiskilpailun sijoituksensa on kymmenes, kaudelta 2004–2005. Ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa hän saavutti 4. tammikuuta 2006 Keski-Euroopan mäkiviikon Innsbruckin kilpailusta. Urallaan hän on ollut neljä kertaa palkintokorokkeella.
Bystølillä on kaksi MM-pronssia joukkuemäen kilpailuista 2003 Val di Fiemmestä ja 2005 Oberstdorfista. Vuonna 2006 Bystøl voitti lentomäen maailmanmestaruuskilpailujen joukkuekultaa Kulmissa. 2006 talviolympialaisissa hän voitti normaalimäessä olympiakultaa ja suurmäessä pronssia.
Marraskuussa 2008 Bystølin dopingnäytteessä oli merkkejä kannabiksen käytöstä. Hän sai neljän kuukauden kilpailukiellon. Vuonna 2007 hän jäi kiinni rattijuopumuksesta, ja sai potkut Norjan mäkihyppymaajoukkueesta. Myöhemmin hän kuitenkin palasi maajoukkueeseen, kunnes ilmoitti syyskuussa 2009 lopettavansa uransa.
Bystøl asuu Oslossa. Hänen seuransa on Eldar IL.
Muinaisen Egyptin uskonto
thumb|[[Imentet (jumalatar)|Imentet ja Ra maalauksessa Nefertarin haudassa]]
Muinaisen Egyptin uskontoa harjoitettiin Egyptissä kolmentuhannen vuoden ajan esidynastiselta ajalta ajanlaskun ensimmäisille vuosisadoille saakka.
Uskonto oli Egyptissä kokonaisvaltaista ja laaja-alaista. Siihen sisältyivät muun muassa jumalten kultit, mytologia, ihmisten hurskaus, yhteydenpito kuolleiden kanssa ja suhtautuminen tuonpuoleiseen, divinaatio, oraakkelit sekä taikuuden harjoittaminen.
Muinaisen Egyptin uskonto muotoutui valtion synnyn aikana noin 3000 eaa. Uskonto säilytti koko olemassaolonsa ajan luonteensa ja tyylinsä, vaikka sen painotukset muuttuivatkin ja uusia uskonnon harjoittamisen tapoja syntyi.
Faarao
Egyptiläisille kuningas (faarao) oli ihmiskunnan ja jumalten välissä. Hän oli osa jumalten maailmaa, hän oli jumalten ilmentymä, ja hän rakennutti maan päälle suuria monumentteja omaa kuolemanjälkeistä elämäänsä varten. Kuninkaan ensisijainen nimi, Horus-nimi, julisti hänen olevan pääjumala Horuksen ilmentymä. Toinen kuninkaan epiteetti oli ”Ra’n (auringonjumalan) poika” sekä ”Täydellinen Jumala”.
Faaraon rooli ihmisten ja jumalien välissä oli oleellinen maailmaa ylläpitävän tasapainon säilyttämisessä. Faaraon velvollisuutena oli rakennuttaa temppeleitä ja varmistaa, että niissä palvottaville jumalille annettiin uhrilahjoja. Vastineeksi jumalat antaisivat egyptiläisille siunauksiaan: sotamenestystä, hyviä satoja ja terveyttä.
Jumaluudet
thumb|Kuolleiden ja manalan jumala [[Osiris, sakaalipäinen Anubis ja haukanpäinen Horus.]]
Egyptiläisillä oli satoja jumaluuksia, niin jumalia kuin jumalattariakin, joita tuli ja meni aikojen kuluessa. Jumalat eivät olleet kaikkivaltiaita tai kaikkitietäviä, mutta heidän valtansa oli paljon suurempi kuin ihmisten, ja he pystyivät vaikuttamaan ihmisiin eri tavoin ja olivat lähes kuolemattomia. Useimmat jumalat olivat hyväntahtoisia, mutta heitä täytyi silti lepytellä ja rohkaista asuttamaan kulttikuvansa, jotta heitä voitaisiin palvoa.
Egyptiläiset uskoivat jumaluuksiensa elävän melko samankaltaista elämään kuin ihmisetkin elivät. Egyptiläisten tärkeimpiä jumaluuksia olivat auringonjumala Ra sekä kuolleiden ja manalan jumala Osiris ja hänen puolisonsa Isis. Jumaluuksien lisäksi egyptiläisillä oli monia vähäisempiä olentoja, kuten demoneja, jotka kuvattiin usein groteskissa muodossa.
Useimmat jumalat olivat tärkeiden asioiden henkilöitymiä, kuten Ra Auringon ja Hathor naisten. Kaikilla pääjumalilla oli luojajumalien piirteitä, ja muitakin päällekkäisyyksiä oli runsaasti. Jumaluuksia oli lisäksi muun muassa maailmankaikkeudelle, tuonpuoleiselle, synnytykselle, viljalle, jopa juopumukselle. Jumaluuksiin liittyneillä myyteillä selitettiin tuntemattomia asioita, kuten yön pimeyttä tai sairauden syytä.
Useimmat jumalat yhdistettiin johonkin tiettyyn eläimeen, joka oli hänen ilmentymänsä. Miespuolisten jumalten tärkeimmät ilmentymät olivat haukka ja härkeä, jumalattarien lehmä, kobra, korppikotka ja naarasleijona. Joillakin jumaluuksilla oli useita ilmentymiä, kuten Thotilla iibislintu ja paviaani. Monella jumaluudella oli vain ihmisen hahmo. Eläinhahmoiset jumalat kuvattiin usein ihmisen ruumiilla ja eläimen päällä. Kuningas kuvattiin joskus päinvastoin sfinksinä, jolla oli ihmisen pää ja leijonan ruumis.
Monella jumaluudella oli oma kruununsa, josta hänet voi tunnistaa.
Kultit ja temppelit
thumb|Jumalatar [[Isis|Isiksen temppeli rakennettiin Filain saarelle.]]
Egyptissä oli useita kulttikeskuksia, joilla oli omat temppelinsä, papistonsa ja jumaluutensa. Esimerkiksi aurinkojumala Ra’n kultti oli Heliopoliksessa, Ptahin, Sekhmetin ja Nefertumin Memfisissä, Amonin Thebassa sekä Osiriksen, Isisin ja Horuksen Abydosissa. Aluksi kaikki jumaluudet olivat paikallisia, mutta maan eri osien välisten yhteyksien parannuttua monen jumaluuden palvonta levisi toisiinkin keskuksiin. Joskus paikallisesta jumaluudessa tuli koko maassa tärkeä siksi, koska kuningashuone oli kotoisin samasta kaupungista. Joskus kaksi jumaluutta yhdistettiin poliittisista syistä, kuten pääkaupunki Theban suojelijajumala Amonin yhdistäminen Heliopolisin keskuksessa palvotun aurinkojumalan kanssa Amun-Ra’ksi. 18. dynastian faarao Akhenaten pyrki korvaamaan kaikki jumaluudet Atonilla, mahdollisesti Amonin papiston vallan vähentämiseksi, mutta se jäi lyhytaikaiseksi muutokseksi.
Jumalan kotina ja kultin uhripaikkana oli kulttitemppeli. Aavikon reunoille kivestä rakennetut temppelit saattoivat olla valtavia ja hyvin kauniisti koristeltuja. Niistä tunnetuimpia ovat Karnakin temppeli ja Luxorin temppeli.
Egyptiläisten kultit keskittyivät päivittäiseen jumalankuvan hoitamiseen ja palvontaan pyhäkössä. Pyhäkkö avattiin aamulla, jumalankuva puhdistettiin, sitä tervehdittiin ja ylistettiin, ja se puettiin ja ruokittiin. Päivän aikana papit toimittivat erilaisia palveluksia, ja jumalankuva palautettiin pyhäkköönsä yöksi. Sen lisäksi vuoden aikana oli useita juhlia, joissa jumalankuva kiikutettiin tavallisten ihmisten ilmoille ja vierailulle toisiin temppeleihin. Juhlissa esitettiin myös myyttisiä kertomuksia. Jumalankuvakultin tarkoituksena oli säilyttää ihmisten ja jumaluuksien välinen vastavuoroisuus sekä lepyttää jumalat, jotta he pysyisivät jumalkuvissaan.
Pappeudesta tuli vuosisatojen kuluessa Egyptissä yhä tärkeämpää. Papit olivat yleensä miehiä, mutta esimerkiksi jumalatar Hathorin pappeina oli naisia, ja naisilla oli Uudessa valtakunnassa rooli musiikillisissa kulttiesityksissä. Kulttipaikan papeista ylin oli ylipappi, jolla oli ehkä jopa yksinoikeus seistä pyhäkössä jumalankuvan edessä.
Mytologia
thumb|Auringonjumala [[Ra tekemässä myyttistä matkaansa manalan poikki.]]
Kaaos ja järjestys
Egyptiläiset näkivät ihmisten maailman olevan kaaoksen ympäröimä. He näkivät kuninkaansa tehtävän olevan jumalien pitäminen suopeina, jotta he pitäisivät yllä järjestystä ja estäisivät maan vajoamisen kaaokseen. Tämän synkkyyden vastapainona egyptiläiset esittivät tyyliltään säännönmukaisessa monumentaalitaiteessaan kuninkaansa ja jumalten olevan pysyvässä harmonian ja vastavuoroisuuden tilassa.
Maailman synty
Egyptiläiset uskoivat luojajumalan luoneen maailman kaaoksesta, ja että kaikki olennot luojajumalaa itseään lukuun ottamatta kuolisivat aikojen lopussa. Aurinkojumala vanheni ja joutui syntymään uudelleen päivittäin. Kaaosta jouduttiin torjumaan jatkuvasti, ja tärkein rooli tässä oli kuninkaalla. Suurin uhka koettiin vuoden vaihtuessa tai kuninkaan kuollessa.
Maat
thumb|upright|Jumalatar [[Maat päässään höyhen.]]
Keskeinen käsite egyptiläisille oli maat, ’järjestys’, jonka ylläpito oli kuninkaan tehtävä. Maatiin kuului vastavuoroisuus, oikeus, totuus ja kohtuus. Maat henkilöityi jumalattareen, jolla oli oma kulttinsa. Maat oli mukana myös kuolemassa, kun vainajan sydän punnittiin hänen matkallaan manalaan.
Suhde kuolemaan
Jotkut ihmiset nostettiin kuolemansa jälkeen jumaluuksiksi. Faaraoiden lisäksi tämän kunnian sai esimerkiksi suurvisiiri Imhotep.
Sielut
Egyptiläisillä ja heidän jumalillaan oli kolme ”aspektia” tai ”sielua” – ka, ba ja akh. Ka oli ihmisen elintärkeä olemus, joka siirtyi sukupolvelta toiselle, ba antoi vapauden liikkua ja ottaa erilaisia hahmoja etenkin seuraavassa maailmassa, ja akh oli ihmisen muuntunut hahmo seuraavassa maailmassa. Myös vainajan nimeä ja varjoa kuului muistaa ja suojella kuoleman jälkeen.
Kansanusko
Egyptiläisestä kansanuskosta ei tiedetä paljoakaan, sillä toisin kuin kuninkaallisten ja eliitin uskonto, sitä ei taltioitu monumentteihin ja dokumentteihin. Tavalliset ihmiset eivät osallistuneet temppeliuskontoon, mutta monet veivät temppeleihin votiivilahjoja. Näkijöiden palveluita käytettiin, ja vainajille annettiin lahjoja ja viestejä. Taikuus oli tärkeä osa uskonnonharjoitusta. Taikuus henkilöityi Heka-jumalassa. Taikuuden avulla ihmiset pyrkivät torjumaan epäonnen ja saavuttamaan tavoittelemiaan asioita. Myös unia tulkittiin yleisesti, sillä niissä nähtiin tulevaisuuden enteitä. Oraakkeleiden neuvoja kuunneltiin etenkin tiettyinä juhlapäivinä.
Edesmenneitä esi-isiä muistettiin ja lepyteltiin, koska vainajien uskottiin voivan vaikuttaa maanpäälliseen elämään. Kotien olohuoneiden nurkassa oli tätä varten alttari.
Tekstuaalitieteet
Osa tekstuaalitieteiden alaan kuuluvista tutkimussuuntauksista keskittyy tiettyihin materiaalisiin aineistoihin tai tekstilajeihin. Sellaisia ovat muun muassa koville pinnoille kaiverrettuihin kirjoituksiin keskittyvä epigrafiikka, käsikirjoituksia konkreettisina esineinä tarkasteleva kodikologia, historiallisia asia kirjoja tutkiva diplomatiikka ja painettuja kirjoja materiaalisesti tarkasteleva analyyttinen bibliografia. Tutkimuksen tuloksena voi syntyä artikkeleiden ja monografioiden ohella kriittisiä tai muita tieteellisiä editioita, bibliografioita, digitaalisia arkistoja ja korpuksia sekä arkistoluetteloita.
Scandinavium
Scandinavium on urheiluhalli Göteborgissa, Ruotsissa. Se avattiin yleisölle vuonna 1971. Halliin mahtuu jääkiekko-otteluissa 12 044 katsojaa, muissa tapahtumissa kuten konserteissa runsaat 14 000. Scandinavium sijaitsee Göteborgin keskustassa Skånegatanilla. Lähistöllä sijaitsevat muun muassa Ullevin stadion, tiedekeskus Universeum ja Pohjoismaiden suurin huvipuisto Liseberg. Scandinavium on jääkiekkoseura Frölunda Indiansin kotiareena.
Scandinaviumissa pidettiin vuoden 1985 Eurovision laulukilpailu.
Harold Thomas
Harold Joseph Thomas (Bundoo) (s. 1947 Alice Springs, Australia) on Australian aluperäiskansoihin kuuluva taiteilija ja aktivisti, joka on myös suunnitellut Australian aboriginalien lipun. Hänen äitinsä kuului Luritja -kansaan ja isänsä Wombai -kansaan.
Kun hän oli seitsemän vuotta vanha hänet vietiin anglikaaniseen aboriginalipojille tarkoitettuun kouluun. Hänen ollessaan yksitoista vuotta hänet siirrettiin papin perheeseen kasvattilapseksi Willungaan, Etelä-Adelaideen, Etelä-Australiassa. Hän oli ainoa aboriginalilapsi koulussa, mutta sai ystäviä ja hänestä tehtiin jalkapallojoukkueen kapteeni. Ollessaan seitsemäntoista hän alkoi opiskella stipendin turvin South Australia School of Artissa, ja hänestä tuli ensimmäinen aboriginali joka on valmistunut tästä instituutista. Hän opiskeli myös myöhemmin sosiaaliantropologiaa Adelaidessa. Opiskelunsa aikana hän alkoi osallistua kasalaisoikeusliikkeen toimintaan. Hänestä tuli myös kunniatohtori Adelaiden yliopistoon.
Thomas meni vuonna 1970 naimisiin vaimonsa Shirley kanssa, ja alkoi työskentelemään tutkivana taiteilijana Etelä-Australian museossa. Siellä ollessaan hän suunnitteli aboriginalien lipun joka liehui ensimmäisen kerran Viktorianaukiolla Adelaidessa Kansallisena Aboriginalien päivänä 12. heinäkuuta 1971. Vuonna 1994 Cathy Freeman aiheutti kohun juoksemalla kunniakierroksen Kansainyhteisön kisoissa heiluttaen aboriginalien lippua Australian lipun kanssa, hän teki saman tempun vuonna 2000 Sydneyn olympialaisissa.
Vuonna 2016 Harold Thomas voitti 33. Telstra National Aboriginal and Torres Strait Islander Art Awards (NATSIAAs) maalauksellaan Tribal Abduction, palkinnon summa oli 50 000 dollaria.
Silicon Teens
Silicon Teens oli brittiläinen yhtye jonka kaikki neljä jäsentä - Darryl, Jacki, Paul ja Diane - olivat kuvitteellisia hahmoja: todellisuudessa kaikki kappaleet olivat yhtyeen levy-yhtiön perustajan Daniel Millerin soittamia, laulamia ja tuottamia.
Silicon Teens julkaisi ainoastaan yhden albumin, Music For Parties (1980) joka sisältää synthpop-versioita vanhoista rock and roll -klassikoista. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, "Memphis Tennessee" ja "Judy In Disguise", jotka eivät juurikaan saavuttaneet kaupallista menestystä. Yhtyeen tunnetuin kappale lienee Steve Martinin ja John Candyn tähdittämään vuoden 1987 Vauhdilla Chicagoon -komediaan päätynyt versiointi kappaleesta "Red River Rock".
Zhu Lin (tennispelaaja)
Zhu Lin (s. 28. tammikuuta 1994) on kiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 102 lokakuussa 2018. Hän on voittanut urallaan kuusi ITF-turnausta kaksinpelissä.
Zhu pelasi WTA 125 -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Nanchangissa heinäkuussa 2014. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Jang Su-jeongin, mutta hävisi toisella kierroksella Misaki Doille. Elokuussa hän karsi pääsystä Yhdysvaltain avointen pääsarjaan. Hän selvitti tiensä karsintojen kolmannelle kierrokselle, jossa hävisi Zheng Saisaita vastaan. Suzhoun WTA 125 -turnauksessa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Kateryna Kozlovalle. Hongkongin 250 000 dollarin WTA-turnauksessa Zhu eteni toiselle kierrokselle voitettuaan Kristýna Plíškován. Kantonn 500 000 dollarin turnauksessa hän voitti Roberta Vincin ensimmäisellä kierroksella, kunnes hävisi toisella kierroksella Hsieh Su-weille.
Sirp
Sirp on viikoittain ilmestyvä vuonna 1940 perustettu virolainen kulttuurilehti, jonka toiminnan rahoittaja on Viron valtio.
Lehdellä on suuri merkitys Viron kulttuurielämälle ja yhteiskunnalle.
Olliver Hawk
Olliver Hawk (oik. Erkki Olavi Vilhelm Hakasalo; toukokuu 1930 Merikarvia – 28. elokuuta 1988 Kemi ) oli suomalainen hypnotisoija. Elinaikanaan Hawk tunnettiin titteleillä hypnotisoija ja mestarihypnotisoija, kun taas muut hypnoosin parissa työskennelleet käyttivät ammattinimikkeitä hypnologi, hypnoterapeutti tai jotain muuta. Hawkia on luonnehdittu ”aikansa supertähdeksi” ja ”superjulkkikseksi” Hän oli myös kansainvälisesti tunnettu. Sadat tuhannet suomalaiset näkivät Hawkin hypnoosinäytöksen eri paikkakunnilla.
Hawk teki hypnoosia tunnetuksi lukuisten yleisötapahtumiensa välityksellä ja esiintymällä paljon julkisuudessa eri medioissa sekä ottamalla vastaan psykologisista ongelmista kärsiviä ihmisiä. Vuonna 1981 Kouvolan hovioikeus tuomitsii Hawkin luvattomasta lääkärintoimen harjoittamisesta. Hawk sai kuitenkin jatkaa julkisia hypnoosinäytöksiään entiseen malliin.
Kiinnostus hypnoosiin herää
Hawkin kiinnostus psykologiaan ja hypnoosiin heräsi jo lapsena. Hänen esikuviaan olivat eräät maailmalla mainetta luoneet hypnoosin uranuurtajat, eritoten Franz Anton Mesmer. Esikuvien ohella Hawkin tulevaan omaan uravalintaan vaikutti hänen tätinsä apteekkari Lempi Liina Mannerheimo, jonka apteekissa Kälviällä Hawk toimi nuoruudessaan apulaisena.
Päätoiminen hypnotisoijanura alkaa Australiassa
Hawk muutti 1950-luvun alussa Australiaan, opiskelemaan ”paitsi englantia myös sikäläisiltä hypnoosin mestareilta alan vihoviimeisiä menetelmiä”. Hän kertoo tutustuneensa Australiassa myös aboriginaalien rituaaleihin ja spirituaalisiin menoihin.
Hawkin julkinen ammattimainen hypnotisoijanura alkoi Australiassa 1950-luvun alussa. 1950-luvun alkupuolella Melbournessa järjestetyssä hypnotisoimisen ”nopeuskilpailussa” Hawkin kerrotaan kukistaneen siihen asti maailman nopeimman hypnotisoijan titteliä kantaneen kollegansa. Hawkin sanotaan kehittäneen ja nimenneen nk. ”salamahypnoosin” vuonna 1953.
Vuonna 1953 Australiassa annettiin tilaisuus tunnetuimmille eurooppalaiselle ja amerikkalaiselle hypnotisoijalle kuvata sanoin, mitä hypnotisointi on. Kriitikot ja media eivät kuitenkaan olleet tyytyväisiä ”hypnoosimestareiden” antamiin vaikeatulkintaisiin vastauksiin. Lehdistön puolesta esitettiin lupaus, että sille joka pystyisi paremmin vastaamaan kysymykseen seuraavana vuonna järjestettävässä aihetta käsittelevässä lehdistökonferenssissa, myönnettäisiin in-status alalla. Hawkin kertoman mukaan hänen vastauksena voitti sekä raadin, kriitikoiden että yleisön hyväksynnän, mikä teki Hawkista kuuluisan.
Hawk asui Australiassa kuusi vuotta yhteensä noin seitsemän vuoden kuluessa.
Päätoiminen hypnotisoijanura jatkuu Suomessa
Vuodesta 1959 alkaen Hawk teki hypnoosia tunnetuksi Suomessa muun muassa lukuisten luentojensa ja yleisötapahtumiensa välityksellä, kiertäen ”maan joka ainoan kaupungin ja kunnan 1–3 kertaan 1972 mennessä”. Vuonna 1967 televisioidussa Ylen Jatkoaika-ohjelmassa Hawk kertoi esiintyvänsä ”joka ilta”. Hypnoosista luennoimisen jälkeen yleisötapahtumien päätteeksi järjestettiin aina konkreettisesti havainnollistava esimerkki hypnoosin toimivuudesta käytännössä vapaaehtoisten koehenkilöiden avulla. Yhteensä sadat tuhannet suomalaiset kertyivät katsomaan kaikkialla Suomessa järjestettyjä Hawkin hypnoosinäytöksiä live-esityksinä.
Koko hänen 30-vuotisen hypnotisoijanuransa aikana Suomessa hänen yleisönäytöstensä menestys oli ”myrskyisä”. Hawk on kertonut käyttäneensä ohjelmistossaan 32:ta erilaista itse laatimaansa ohjelmaa tilanteen mukaan.
Hypnoosinäytöstensä ohella Hawk vastaanotti erilaisten ongelmien vaivaamia asiakkaita, kuten huumausaineista ja tupakasta riippuvaisia sekä erilaisista pelkotiloista ja seksuaalisista ongelmista kärsineitä henkilöitä. Vaikeimpia asiakkaitaan Hawk kertoi olleen mustasukkaiset avioparit, jotka halusivat ”saada selville, onko toinen pettänyt toista”.
Lisäksi Hawk opetti hypnoosia. Hänen oppilaisiinsa lukeutui muun muassa maisteri Jarl Fahler. Vuosina 1970–1973 Hawkilla oli oppilaana Suomessa käyttäytymistieteiden opiskelija Tokion yliopistosta. Hawk tuotti ja julkaisi erilaisia hypnoosiin liittyviä opetus- ynnä muita ohjelmia niin painetussa, äänitetyssä kuin kuvanauhoitetussakin muodossa.
Huomattuja tapauksia
Vuonna 1966 Hawk syytti maailmanmestarinyrkkeilijä Cassius Claytä hypnoosin väärinkäytöstä ja lupasi tyrmätä hänet ”alle kolmessa sekunnissa” Alin omilla aseilla eli hypnoosilla. Haaste kaksintaistelun järjestämiseksi Hawkin ja Clayn välillä välitettiin lontoolaisen uutistoimiston kautta Claylle, joka oli tulossa seuraavana vuonna Suomeen. Uutistoimisto UPI:n välityksellä maailmalle levinnyt uutinen sai huomiota laajalti.
Vuonna 1967 huomattavaa julkisuutta suomalaisessa mediassa herätti Pohjoismaiden mestari ja olympiamitalisti nyrkkeilijä Pertti Purhosen ja Hawkin välille kaavailtu kaksinkamppailu. Purhonen uhmasi tyrmäävänsä Hawkin. Kysyttäessä Hawkilta Yleisradion suorana lähetetyssä television Jatkoaika-ohjelmassa, miksi ottelu ei lopulta ollut toteutunut, Hawk kertoi Purhosen kieltäytyneen ottamasta vastaan hänelle lakimiesten välityksellä toimitettua haastetta ja allekirjoittamasta sopimusta ottelun järjestämiseksi.
Hawk esiintyi myös ulkomailla. Hawkin sanotaan kehittäneen ja nimenneen nk. ”salamahypnoosin” vuonna 1953.
Vuonna 1974 Hawk esiintyi japanilaisessa Fuji-studion televisio-ohjelmassa All Star 90 minuuttia, jota seurasi arviolta 26 % Japanin väestöstä. Suorassa televisiolähetyksessä Hawk hypnotisoi ”Japanissa asuneita” suomea ja englantia puhuneita koehenkilöitä, jotka lehtitietojen mukaan oli hankkinut ohjelmaan tuottaja osittain Suomen suurlähetystön avustuksella. Ennakkotiedoista poiketen Hawkin osuutta ohjelmassa jatkettiin, kun yleisön pyynnöstä Hawk päätteeksi hypnotisoi japanilaisen avustajansa välityksellä myös ryhmän japanilaisia karatemestareita, joita Hawkin kilpakumppanina ohjelmassa esiintynyt Tenkō Hikita ei onnistunut hypnotisoimaan. Kuvia Hawkista All Star 90 minuuttia -ohjelmassa sekä kuvia siellä Hawkin hypnotisoimista karatemestareista julkaistiin Suomessa ensi kerran Seura-lehdessä lokakuussa 1974.
Hawk osallistui muihinkin hypnoosikokeisiin ja -tapahtumiin, joissa hypnotisoitiin muun muassa Suomen armeijan sotilaita, esimerkiksi salintäyteisen yleisön edessä Parolan Panssariprikaatissa, sekä Helsingin poliisiopiston kokelaita. Ensi kerran vuonna 1967 julkisuuteen tulleita kuvia hypnotisoiduista ja salin lattialla makaavista ja osittain vaatteistaan riisuutuneista poliisiopiston kokelaista, vierellään hypnotisoija Hawk ja poliisineuvos, on esitelty myöhemmin muun muassa Alibi- ja Hymy-lehdessä sekä Hypnotisoija Hawkin vuonna 1970 valmistaman ja Finnlevyn tuottaman hypnoosiäänilevyn takakannessa.
Hawk ja Yleisradio
Lokakuussa 1967 hypnotisoija Hawk kutsuttiin Yleisradion lauantai-iltaisin esitettävään Jatkoaika-viihdeohjelmaan. Haastattelua kuvataan yhdeksi Jatkoajan hauskimmista. Suorassa televisio-ohjelmassa sekä sen jälkeen Hawk syytti Yleisradiota siitä, ettei se ollut toteuttanut lupaustaan Hawkin vastustajien ja kriitikoiden tuomisesta ohjelmaan tapaamaan Hawk kasvotusten.
Suorana välitetyssä televisiolähetyksessä Hawk kysyi kahteen eri otteeseen ohjelman tuottajalta ja juontajalta Aarre Elolta, missä olivat ohjelmaan luvatut Hawkin arvostelijat ja kriitikot – miksei heitä ollut ohjelmassa kuten ennalta oli sovittu Hawkin ja Yleisradion kesken. Vasta toisella kysymällä Elo vastasi Hawkille: ”No – ilmeisesti heillä ei ollu niin kun aikaa tulla tähän tilaisuuteen.” Hawk teki myöhemmin rikosilmoituksen, jonka mukaan Yleisradio oli antanut hänelle vääriä tietoja ohjelman sisällöstä ja pyrkinyt haittaamaan hänen ammatinharjoittamistaan ja tuhoamaan hänen uransa. Yleisradion mukaan Hawk jätti syytteen nostamatta ja jäi vaille vaatimaansa miljoonan markan vahingonkorvausta.
Kouvolan hovioikeuden päätös
Hawk otti 1950-luvun lopulta alkaen vastaan esimerkiksi neurooseista ja psykologisista ongelmista kärsineitä asiakkaita. Vuonna 1981 Kouvolan hovioikeus katsoi Hawkin harjoittaneen lääkärintointa ilman asianmukaista lupaa. Hawkille langetetun ehdollisen tuomion mukaan Hawkin asiakasvastaanoton Suomen alueella oli loputtava entisessä muodossaan.
Hawk oli kuitenkin vapaa jatkamaan hypnoosinäytöksiään entiseen malliin. Hawk ja hänen puolustuksensa painottivat eri yhteyksissä, että Hawkin toiminnalla ja hänen käyttämillään menetelmillä ei ollut mitään tekemistä lääkärintoimen harjoittamisen kanssa. Hawkia käsittelevässä artikkelissaan 19.11.1982 Uutisvuoksi-lehti toteaa, että ”käyttäytymistieteiden professori” ei ole syytöksistä lannistunut. ”Minulta kului kolme vuotta maineeni puhdistamiseen”, lehti siteeraa Hawkia.
Liikkuva elämäntapa ja eriskummalliset harrastukset
Merikarvialaissyntyinen Hawk asui Merikarvialla myös viimeiset vuodet ennen kuolemaansa. Osan elämästään Suomessa Hawk asui ja otti vastaan asiakkaitaan myös muun muassa Lahdessa, Kemissä, Haukiputaalla, Rauman maalaiskunnassa,  Janakkalassa, Turussa,  Merimaskussa sekä Hämeenlinnassa, missä silloisen Aulankohotellin vanhan osan yläkerros kokonaisuudessaan oli varattu Hawkin asiakkaiden käyttöön vuosina 1975–1978.
Hawkin erikoislaatuisiin ”kotieläimiin” 1960-luvulla lukeutui muun muassa kolme karhua, emo ja kaksi pentua. 1960-luvun lopulla Hawkilla oli myös kaksi kotioloissa kasvatettua haukkaa ”Haukkalinnan luostari” -nimisellä tilallaan Rauman maalaiskunnassa. Hymy-lehden pitkäaikaisen erikoistoimittajan artikkeli ”Veikko Ennalan muistelu hänen vieraillessaan Raumalla” kertoo Hawkista:
Turussa Hawkilla oli 1970-luvun alkupuolella Vanu-niminen hirvi. Vuonna 1972 Jermu-miestenlehdessä julkaistiin monisivuinen kuvasarja Hawkista hirvensä satuloidussa selässä rodeoaitauksessa yllään kouluratsastuspuku. Satuloidun hirvensä kanssa valokuvattua Hawkia esitellään myös vuoden 1999 lopulla Lions Club Haukiputaan julkaisemassa kuvakalenterissa vuodella 2000.
Poimintoja Hawkista muualla mediassa
Vuonna 1967 Hawk julkaisi hypnoosin oppikirjan nimeltä Olliver Hawk – mestarihypnotisoija. Samana vuonna hän teki paljon huomiota herättäneen vierailun Yleisradion Jatkoaika-ohjelmassa.
1.1.1968 Yle televisioi kokonaisen yli tunnin mittaisen Hawkin hypnoosinäytöksen. Vuonna 1970 Hawk teki ja tuotti hypnoosiin perustuvan tupakanvieroitukseen tarkoitetun äänilevyn. Vuonna 1971 Hawk esiintyi Spede Pasasen elokuvassa Kahdeksas veljes nimellä ”Oliver Hawks”.
Kesällä 1972 Hawk Panoraama-miestenlehden mukaan avioitui englantilaisen valokuvamallin kanssa, joka kertoi Hawkin tehneen Euroopan kiertueensa Lontoon-näytöksessään ”valtavan vaikutuksen” häneen. Parin myöhemmästä avioerosta hän toteaa: ”Hirvi oli Olliverille minua rakkaampi.”
Vuosina 1970–1973 Hawkilla oli oppilaana Suomessa Sikeru Handa -niminen käyttäytymistieteiden opiskelija, joka vuonna 1974 nähtiin esiintyvän Hawkin apulaisena Japanissa lauantai-iltaisin suorana lähetyksenä esitetyssä All Star 90 minutes -televisio-ohjelmassa.
Palattuaan Kaukoidän esiintymiskiertueeltaan syksyllä 1974 Hawk paljasti ensimmäisenä julkisuudessa huijauksiksi paljon kansainvälistä huomiota osakseen saaneet nk. Filippiinien ihmeparannukset. Yleisradion A-Studio esitti 17. tammikuuta 1975 televisio-ohjelman, jossa Hawk paljasti ja osoitti jälkihidastuksilla havainnollistaen, miten lukuisia suomalaisia ja muita oli huijattu Filippiineillä tehdyissä ihmeleikkauksissa, joissa olisi muka poistettu pahalaatuisia kasvaimia potilaista ilman että potilaisiin oli tehty haavoja.
Vuonna 1981 Lämpötutka Oy tuotti hypnotisoija Hawkin tekemän 10-osaisen hypnoosiäänite- ja VHS-kuvanauhasarjan sekä Tenhottu meri -rentoutusäänitekasetin. Äänitteistä on julkaistu myös CD-versiot.
Hawkin kehittämää tajuntaan vaikuttamista ääniaalloilla oli väitteiden mukaan käytetty mellakoiden rauhoittamiseen Japanissa.
Hawk olisi myös hypnotisoinut eläimiä, esimerkiksi hirven ja karhun. Hawkin hypnoosinäytösten ”jäähyväiskiertueen” aloittivat hänen Tampereella ”seurapiireille pitämänsä demonstraatiot”. Hymyn pitkäaikaisen toimittajan Veikko Ennalan kertoman mukaan ”menestys Tampereella oli myrskyisä niin kuin se on aina ollut 30 vuoden aikana”.
Seuraavana vuonna, 1988, Hawkin sydän pysähtyi kesken hänen viimeiseksi yleisöesiintymisekseen julistettua hypnoosinäytöstä Kemin työväentalolla, missä Hawk tasan 30 vuotta aiemmin oli pitänyt ensinäytöksensä Suomessa. Hawkin vaipuessa polvilleen yleisö ja Hawkin apulaiset luulivat Hawkin käyttäytymisen olleen osa hänen näytöstään.
Kuolemansa jälkeen Hawkin raportoitiin nähdyn Kemin lentoasemalla. Muun muassa Nyrkkiposti-lehden haastatteleman taidemaalari Boris Mikojanin lausuntoja lainattiin helmikuussa 1989 julkaistussa Nyrkkipostin aihetta käsiteleessä artikkelissa: ”’''Minä näin vuorenvarmasti Olliverin Kemin lentoasemalla viime lokakuussa. Minä en miehestä erehdy’, Mikojan vakuuttaa.''”
Vuonna 2000 esiteltiin Aku Ankka -lehdessä sarjakuvahahmo Oliver Houkka.
Valopuhelin
Valopuhelin on vapaassa tilassa toimiva optinen viestintäväline, joka on tarkoitettu puheen langattomaan välittämiseen valon kirkkautta säätelemällä. Signaali voi olla analoginen tai digitaalinen, ja aallonpituudet voivat olla lähi-infrapunasta ultraviolettiin.
Historia
Alexander Graham Bell soitti ensimmäisen langattoman puhelun jo 1800-luvulla heliografin periaatteella toimivan valopuhelimen avulla. Ääni muunnettiin peilin värähtelyksi. Kantama oli vain satoja metrejä, laite iso ja auringonpaiste välttämätön.
Lichtsprechgerät 80 oli natsi-Saksan käytössä toisessa maailmansodassa. Siinä valonlähteenä oli auringon sijasta hehkulamppu, jonka tarkasti fokusoitua ja kohdistettua sädettä suunnattiin äänen tahdissa värähtelevällä prismalla.
Tekniikkaa
Nykyään valonlähteeksi sopivimpia ovat LED ja laser.
Digitaalisessa muodossa datansiirtonopeuden täytyy olla 5 000–100 000 bittiä sekunnissa, riippuen halutusta äänenlaadusta ja äänen tiedonpakkauksen tiiviydestä ja kehittyneisyydestä.
Larsa
Larsa, nykyinen Tell as-Senkereh, ehkä Raamatun Ellasar oli muinainen kaupunki Mesopotamian eteläosissa, nykyisessä Dhi Qarin maakunnassa Irakissa. Tämä muinaisen Sumerin eteläosan kaupunki oli merkittävä poliittinen keskus Uus-Sumerin luhistuttua joskus 2000 eaa. Larsa mainitaan jo varhaisdynastisen Ur-Gurin aikoina 2800–2700 eaa. ja oli Uus-Sumerin aikoina osa Lagashin provinssia.
Larsa itsenäistyi, kun Isinin amorilainen kuvernööri Gungunum julisti kaupungin irronneeksi Lagašista. Gungunum valtasi myös Urin, joka oli merkittävä Persianlahden kaupan keskus. Gungunumin kapinan väitetään johtuneen muun muassa siitä, että isiinin johto olisi sallinut kastelukanavien rämettyä. Larsa oli Isinin kilpailija Isin-Larsa-kaudella Sumerin hajottua, ja valtasi ajan kuluessa Isiniltä alaa. Gungunumin seuraajat Abisare ja Sumu-el pyrkivät valtaamaan Isiniltä kastelukanavien hallinnan.
Larsasta tuli merkittävä mahti viimeistään Warad-Sinin ja varsinkin hänen seuraajansa Rim-Sinin aikoina 1822–1763 eaa, jolloin kaupunki hallitsi 15 muuta kaupunkia, muttei ehtinyt kasvaa suurvallaksi, koska nousevan mahdin Babylonian kuningas Hammurabi kukisti lopulta liittolaisensa Larsan kuninkaan.
Niilo Halonen (jääkiekkoilija)
Niilo Ensio Halonen (s. 15. heinäkuuta 1998 Loppi) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue Västerås IK:ssa.
Seuraura
Toukokuun 2016 lopulla Halonen teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Helsingin IFK:n kanssa. Hän aloitti kauden 2016–2017 joukkueen kolmosmaalivahtina sekä A-nuorten ykkösmaalivahtina. Halonen puki kauden aikana lähinnä Niklas Bäckströmin loukkaantumisten myötä kymmeneen SM-liigan runkosarja- ja yhteen Mestarien liigan otteluun. Hän sai kuitenkin myös peliaikaa kahdessa SM-liigaottelussa ja teki liigadebyyttinsä 21. tammikuuta 2017 vieraissa Pelicansia vastaan. Halonen vaihdettiin ottelussa HIFK:n maalille Kevin Lankisen tilalle ajassa 33.14, kun Pelicans johti ottelua jo lukemin 6–1. Hän torjui ottelussa 11 kertaa ja päästi kaksi maalia. HIFK hävisi ottelun lopulta lukemin 8–3. Ensimmäisen SM-liigaottelunsa aloittavana maalivahtina Halonen pelasi 14. helmikuuta 2017 Tampereen Ilvestä vastaan. Hän torjui HIFK:n 1–4-tappioon päättyneessä ottelussa 24 kertaa ja päästi kolme maalia. Seppo Pakola valitsi Halosen ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi.
Myös kauteen 2017–2018 Halonen lähti niin ikään HIFK:n kolmosmaalivahtina Kevin Lankiselle ja Niklas Bäckströmille. Hän aloitti kautensa seuran A-nuorissa, jossa Halonen voitti SM-pronssia. Hän pelasi HIFK:n miesten joukkueessa kaksi Mestarien liigan ottelua. Halonen torjui ensimmäisen nollapelinsä miesten pääsarjatasolla 3. lokakuuta 2017 vieraissa puolalaista Cracovia Krakówia vastaan. Hän torjui HIFK:n 0–6-voittoon päättyneessä ottelussa 16 kertaa. Halonen pelasi kauden aikana miesten pelejä myös viisi ottelua lainalla Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa helmikuussa 2018. Toukokuussa 2018 hän teki HIFK:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Toukokuussa 2018 HIFK lainasi Halosen alustavasti kauden 2018–2019 kattavalla sopimuksella uuteen yhteistyöseuraansa, Mestis-joukkue Jokipoikiin. Hänet valittiin sarjan lokakuun 2018 kuukauden kentälliseen. Tammikuussa 2019 HIFK ja Jokipojat lainasivat Halosen kuuden ottelun ajaksi KooKoon SM-liigajoukkueeseen paikkaamaan Juha Järvenpään loukkaantumista. Hän sai siellä torjuntavastuuta kolmen ottelun verran.
Huhtikuussa 2019 HIFK vuokrasi Halosen koko kauden 2019–2020 kattavalla sopimuksella KooKoohon. Hän jäi varsin selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Henrik Haukelandille ja sai tililleen 14 runkosarjaottelua. Kaudeksi 2020–2021 Halonen palasi lainaltaan HIFK:hon. Hän teki läpimurtonsa SM-liigatasolle, vaikkakin Halonen jäi kakkoseksi Frans Tuohimaalle. Hän pelasi 18 runkosarjaottelua torjuen 11 voittoa ja yhden nollapelin. Halonen torjui SM-liigauransa ensimmäisen nollapelin 12. tammikuuta 2021 vieraissa Mikkelin Jukureita vastaan. Hän torjui HIFK:n 0–2-voittoon päättyneessä ottelussa 17 kertaa. Halonen ei kuitenkaan saanut peliaikaa pudotuspeleissä. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Toukokuussa 2021 Halonen teki HIFK:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Laitahyökkääjä (amerikkalainen jalkapallo)
thumb|Laitahyökkääjä vastaanottamassa syöttöä pelinrakentajalta. Laitahyökkääjä (, wideout, flanker, split end, lyh. mm. WR, FL ja SE) on amerikkalaisessa jalkapallossa hyökkäyksen pelipaikka.
Niilo Halonen (jääkiekkoilija)
Seuraura
Kaudella 2021–2022 Halonen jakoi runkosarjassa varsin tasaisesti HIFK:n torjuntavastun Michael Garteigin kanssa. Hän pelasi 27 ottelua torjuen 17 voittoa. Garteigin kauden päätyttyä loukkaantumisen vuoksi runkosarjan lopulla Halonen nousi HIFK:n vastuunkantajaksi pudotuspeleissä, jossa hän ei kuitenkaan noussut odotetulle tasolle ja Halosen torjuntaprosentiksi jäi 88,1%. Kauteen 2022–2023 hän lähti HIFK:n ykkösmaalivahtina parinaan Roope Taponen. Halonen pelasi kauden 19 runkosarjaottelustaan kuusi ensimmäistä syyskuussa, mutta hän kuitenkin esiintyi epävarmasti ja päästi niissä 17 maalia. Kauden edetessä Halonen jäi selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Taposelle. Jatkoaika.com-verkkolehden toimittaja Veikko Nurmisen mukaan hänen henkinen puolensa oli mahdollisesti koetuksella. Halonen edusti HIFK:ta kauden aikana myös Spengler Cupissa.
Laitahyökkääjä (amerikkalainen jalkapallo)
Laitahyökkääjien pääasiallinen tehtävä hyökkäyksessä on vastaanottaa pelinrakentajan heittämä pallo sovitun heittokuvion päätteeksi. Hyökkäyksessä voi teoriassa olla kentällä yhtä aikaa yhdestä viiteen laitahyökkääjää. NFL- ja yliopistosäännöin pelattavissa otteluissa on hyökkäyspelissä kentällä kuitenkin tavallisesti kahdesta neljään laitahyökkääjää.
Niilo Halonen (jääkiekkoilija)
Maajoukkueura
Halonen edusti Suomea alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän toimi lähinnä joukkueen kolmosmaalivahtina ja puki vain yhteen otteluun. Halonen edusti Suomea myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Halonen lähti turnaukseen joukkueensa kolmosmaalivahtina ja puki turnauksen aikana neljään otteluun, kolmeen jälkimmäiseen Leevi Laakson sairastuttua ennen puolivälieriä. Hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa.
Laitahyökkääjä (amerikkalainen jalkapallo)
Juoksupeleissä laitahyökkääjän tehtävä on blokata eli estää yleensä puolustuksen kulmapuolustajia tai takapuolustajia taklaamasta pallonkantajaa tai juosta heittokuvioita hämäyksenä.
Niilo Halonen (jääkiekkoilija)
Maajoukkueura
Halonen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2015, jolloin hän toimi lähinnä Suomen kakkosmaalivahtina Severi Isokankaalle ja pelasi vain yhden ottelun. Halonen edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2015, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Halonen on pelannut yhdeksän nuorten ja viisi poikien maaottelua.
Halonen valittiin ensimmäisen kerran Suomen A-maajoukkueeseen vuoden 2021 Channel One Cupiin. Hän pukeutui turnauksessa kahteen otteluun, mutta Halonen jäi kuitenkin ilman peliaikaa.
Muuta
Halosen isoveli Jesse on entinen alempien sarjojen jääkiekkomaalivahti.
Laitahyökkääjä (amerikkalainen jalkapallo)
Laitahyökkääjien tärkeimmät fyysiset ominaisuudet ovat hyvä silmä–käsi-koordinaatio, pallon kiinniottokyky, räjähtävä lähtönopeus ja juoksunopeus.
Pelipaikan englanninkielisten nimitysten merkityksiä
Englanninkielinen nimitys wide receiver on laitahyökkääjän yleisnimitys. Wideout on wide receiver -termin synonyymi, jota erityisesti englanninkieliset toimittajat käyttävät tiedotusvälineissä.
Laitahyökkääjää voidaan kutsua myös muilla englanninkielisillä nimityksillä, jolloin viitataan lähinnä laitahyökkääjän sijoittumiseen hyökkäyksen aloitusryhmityksessä.
End
End oli 1950-luvulle saakka käytetty yleisnimitys laitahyökkääjästä ja tarkoitti samaa kuin nykyään wide receiver, laitahyökkääjä. Amerikkalaisen jalkapallon tärkeimmät hyökkäysstrategiat perustuivat vuosisadan alussa enimmäkseen juoksupeleihin, jolloin end oli lähinnä juoksupeleissä blokkaava pelaaja ja harvemmin heittojen vastaanottaja. Poikkeuksiakin kuitenkin oli: eräs NFL:n historian menestyneimmistä laitahyökkääjistä, Don Hutson, pelasi vuosina 1935-1945, mutta osa hänen laitahyökkääjänä tekemistään ennätyksistä kesti 1990-luvulle saakka.
Flanker
Flanker on laitahyökkääjä, joka ryhmittyy aina noin yhden jaardin verran aloituslinjan taakse.
Slot receiver
Slot receiver on laitahyökkääjä, joka ryhmittyy jaardin verran aloituslinjan taakse, mutta aloitusmuodostelman leveyssuunnassa melko lähelle, usein muutaman jaardin päähän hyökkäyksen linjasta. Slot receiver voi siten käyttää nopeuttaan hyväkseen ja juosta esimerkiksi puolustusmuodostelman keskelle hitaampien tukimiesten taakse nopeita kuvioita (heittopeleissä nk. ristiinjuoksukuvio ).
Engelbrektskyrkan
Engelbrektskyrkan on kirkkorakennus Tukholman Östermalmin kaupunginosassa.
Kirkon suunnitteli arkkitehti Lars Israel Wahlman vuonna 1906 järjestetyn kilpailun pohjalta. Kirkko rakennettiin 1909–1914. Tiilestä ja graniitista rakennettu rakennus edustaa jugendia ja kansallisromanttista tyyliä. Kirkkoon mahtuu noin 1 000 ihmistä. Sen urut ovat peräisin vuodelta 1964.
Wahlman suunnitteli myös vuonna 1911 valmistuneen seurakuntatalon.
Omenarupi
thumb|300px|Omenarupea hedelmissä. thumb|300px|Omenaruven vioittamia lehtiä.
Omenarupi on omenassa esiintyvä kasvitauti, joka näkyy sekä lehdissä tummina laikkuina että hedelmissä halkeamina. Taudin aiheuttaa Venturia inaequalis -sieni, joka talvehtii maahan pudonneissa lehdissä. Keväällä itiöt lentävät takaisin puuhun, jossa ne itävät kosteassa ja lämpimässä. Lehdiltä ne siirtyvät kesän aikana omenan raakileisiin veden mukana, jolloin omenaan muodostuu rupilaikkuja. Yleensä omena myös halkeilee ja siihen tarttuu paremmin myös muumiotauti. Taudista huolimatta omenoita voi kuitenkin käyttää.
Omenarupi tarttuu useimmin vanhoihin puihin, sillä nykyisin on saatavilla myös taudinkestäviä lajikkeita. Tautia voi torjua valitsemalla ruvelle vastustuskykyisiä lajikkeita tai käyttämällä torjunta-aineita. Ennakoivasti puu ja maa sen ympärillä voidaan ruiskuttaa urea-liuoksella, mutta myös keväällä voi ruiskuttaa kemiallisilla torjunta-aineilla. Myös lehtien poistaminen puun ympäriltä syksyllä ehkäisee ruven talvehtimista. Omenaruven kemiallisissa torjunta-aineissa tehoaineina voidaan käyttää ainakin ditianonia, bitertanolia ja penkonatsolia.
Uusia taudille vastustuskykyisiä lajikkeita on tullut myyntiin Ruotsista ja Venäjältä: niitä ovat esimerkiksi kesäomena Orlovim, syysomenat Slava Popediteljam ja Särsö sekä talviomenat Aroma ja Afrodita.
Sulfiinihapot
thumb|250px|Sulfiinihappojen yleinen rakenne Sulfiinihapot ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on RS=O(OH), missä R on orgaaninen ryhmä.
Ominaisuudet ja valmistus
Huoneenlämpötilassa molekyylimassaltaan alhaiset sulfiinihapot ovat nesteitä ja raskaammat kiinteitä. Aromaattiset ryhmän yhdisteet ovat kiinteitä. Sulfiinihapot ovat usein reaktiivisia ja reagoivat kuumennettaessa sulfonihapoiksi ja tiosulfonaateiksi. Sulfiinihapot ovat keskivahvoja happoja. Yhdisteet voidaan pelkistää tioleiksi ja hapettaa sulfonihapoiksi. Sulfiinihapot ovat elektrofiilisiä ja voivat reagoida aromaattisten yhdisteiden kanssa elektrofiilisellä aromaattisella substituutiolla muodostaen sulfoneita tai sulfoksideja. Yhdisteille ovat tyypillisiä myös radikaalireaktiot.
Sulfiinihappojen valmistukseen on useita menetelmiä. Käytettyjä ovat muun muassa tiolien hapettaminen peroksideilla, sulfonyylikloridien pelkistäminen sinkillä, aromaattisten sulfonien ja alkoksidien reaktio sekä Grignard-reagenssien ja rikkidioksidin reaktio.
Teoreettinen ja käytännöllinen filosofia
Teoreettisen filosofian tehtävänä on tutkia olemassaoloa ja inhimillistä tietoa koskevia kysymyksiä. Siihen luetaan logiikka, ontologia, metafysiikka, tietoteoria, mielen filosofia, kielifilosofia ja tieteenfilosofia, sekä useat erityistieteiden filosofiat, kuten matematiikan filosofia. Aristoteleella teoreettisten tieteiden alaan kuuluivat myös sellaiset tieteet kuin fysiikka, tähtitiede, kemia, biologia ja psykologia. Nykyään näitä osa-alueita vastaavat omat erityistieteensä.
Käytännöllisen filosofian tehtävänä on tutkia inhimillistä toimintaa. Siihen luetaan etiikka, yhteiskuntafilosofia ja yhteiskuntatieteiden tieteenfilosofia. Aristoteleelle siihen kuuluivat kaikki yksilön käyttäytymiseen, yhteiskuntaelämään, oikeudelliseen säätelyyn ja politiikkaan liittyvät alat, edellisten lisäksi myös muun muassa estetiikka, kuten retoriikka ja runousoppi.
Joissain yliopistoissa (kuten Helsingin ja Turun yliopistoissa) filosofian opiskelu jaetaan edelleen laitos- tai oppiainetasolla teoreettiseen ja käytännölliseen filosofiaan. Jako on nykyään varsin mielivaltainen, sillä käytännöllinen filosofia ei ole kovin paljoa käytännöllisempää kuin teoreettinenkaan (soveltava etiikka on tuonut jonkin verran "käytännöllisyyttä" käytännölliseen filosofiaan). Näiden filosofian osa-alueiden käyttämä metodologia on pitkälti sama, joten ainoaksi rajaavaksi tekijäksi jäävät aihepiirit. Tämäkään raja ei ole tiukka, ja monia asioita voidaan tutkia yhtä lailla teoreettisen kuin käytännöllisen filosofian piirissä.
Useimmissa yliopistoissa tällaista filosofian kahtiajakoa ei tehdä, vaan filosofiaa opetetaan joko yhtenä oppiaineena, tai se jaetaan esimerkiksi logiikkaan, metafysiikkaan ja etiikkaan.
Johnny Carson
thumb|upright|Carson vuonna 1970. John William ”Johnny” Carson (23. lokakuuta 1925 Corning, Iowa – 23. tammikuuta 2005 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen televisiojuontaja, joka juonsi keskusteluohjelma The Tonight Show'ta (The Tonight Show Starring Johnny Carson) vuosina 1962–1992.
Elämä ja ura
Carson syntyi Corningissa Iowassa vuonna 1925. Perhe muutti Nebraskaan, kun Carson oli 8-vuotias. Carson opetteli 14-vuotiaana taikuriksi tilaamansa taikuripaketin avulla ja ryhtyi esiintymään.
Carson liittyi laivastoon vuonna 1943 ja palveli toisen maailmansodan loppuun 1945 asti. Taikuusharrastuksensa ohella Carson harrasti armeija-aikana nyrkkeilyä. Sodan jälkeen Carson kävi Nebraskan yliopistoa ja kirjoitti tutkielmansa koomikko Jack Bennystä.
Carson aloitti televisiouransa vuonna 1950 ja muutti seuraavana vuonna Kaliforniaan tekemään uraa. Siellä Carson sai ensimmäisen suuren tilaisuutensa, kun hän pääsi tuuraamaan Red Skeltonia televisioon. Vuonna 1962 Carson otettiin The Tonight Show’n juontajaksi. Miellyttäväksi ja harmittomaksi kuvaillusta Carsonista tuli hyvin suosittu juontaja, joka vakiinnutti keskusteluohjelman merkittäväksi kulttuuriseksi ilmiöksi Yhdysvalloissa. Moni kuuluisa koomikko nousi tunnettuuteen juuri Carsonin ohjelman kautta, mikä oli Carsonille itselleenkin tärkeää.
Carson jätti The Tonight Show’n vuonna 1992. Hänen seuraajansa oli Jay Leno. Carson ei sen jälkeen esiintynyt paljonkaan julkisuudessa. Hän kuoli vuonna 2005.
Carson oli naimisissa neljä kertaa. Vaimot olivat Joan "Jody" Wolcot (1949–1963, liitosta syntyi kolme lasta), Joanne Copeland (1963–1972), Joanna Holland (1972–1985) ja Alexis Maas (vuodesta 1987 Carsonin kuolemaan).
Tunnustukset
Vuonna 1987 Carson valittiin Television Academy Hall of Fameen. Hän voitti urallaan kuusi Emmy-palkintoa. Jäätyään eläkkeelle 1992 hän sai Yhdysvaltojen korkeimman siviilikunniamerkin Presidential Medal of Freedomin. Hänellä on myös tähti Hollywood Walk of Famella.
ETA
ETA voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Marcello Rosati
Marcello Rosati (s. 2. helmikuuta 1983) on vatikaanilainen jalkapalloilija, jolla on myös Italian kansalaisuus. Hänen pelipaikkansa on puolustava keskikenttä. Tällä hetkellä Rosati edustaa vatikaanilaista Redemptoris Mater-jalkapalloseuraa. Rosati on 176 senttimetriä pitkä. Hän on pelannut Vatikaanivaltion jalkapallomaajoukkueessa 56 ottelua ja tehnyt seitsemän maalia.
Yun Bo-seon
Yun Bo-seon (26. elokuuta 1897 – 18. heinäkuuta 1990) oli Etelä-Korean presidentti vuosina 1960–1962.
Yun syntyi Asanissa, Etelä-Chungcheongin maakunnassa, ja valmistui Edinburghin yliopistosta vuonna 1930. Hän tuli mukaan politiikkaan japanilaismiehityksen päätyttyä vuonna 1945 ja tuki Syngman Rheetä. Vuonna 1948 Rhee nimitti Yunin Soulin pormestariksi. Vuotta myöhemmin hänet nimitettiin kauppa- ja teollisuusministeriksi. Pian Yun kuitenkin alkoi vastustaa Rheen autoritaarista politiikkaa. Hänet valittiin parlamentin jäseneksi 1954 ja vuoden päästä hän oli mukana perustamassa oppositiopuolue Demokraattista puoluetta.