cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juho Mielonen
Seuraura
Huhtikuussa 2012 Mielonen teki 1+1-vuotisen sopimuksen Hämeenlinnan Pallokerhon kanssa. Joukkue käytti hänen sopimuksessaan olleen option huhtikuussa 2013. HPK:n uusi päävalmentaja Kai Rautio kuitenkin hyllytti hänet joukkueen toiminnasta jo samana kesänä, eikä Mielonen saanut harjoituskaudella 2013–2014 kuin vähän peliaikaa kahdesta ottelusta. Hän harjoitteli pääasiassa itsenäisesti ja HPK:n A-nuorten mukana, eikä Mielonen pelannut otteluakaan runkosarjassa. Raution mukaan syy hänen hyllyttämiseensä oli pelillisten seikkojen lisäksi Mielosen oman aseman "ihmetteleminen". Rautio sai kaukalon ulkopuolisten asioiden vuoksi potkut HPK:sta lokakuussa 2013, mutta myös ilman peliaikaa runkosarjassa jäänyt Mielonen halusi vaihtaa joukkuetta ja siirtyi marraskuussa Ranskan Ligue Magnusissa pelaavan Rouen Hockey Élite 76:n riveihin. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi samassa liigassa pelaavaan Ducs de Dijoniin.
Kaudeksi 2015–2016 Mielonen palasi Suomeen ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Lempäälän Kisaan. Marraskuussa 2015 hän kuitenkin jätti joukkuuen ja siirtyi Ranskaan Chamonix HC:n riveihin.
Maajoukkueura
Mielonen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2004. Hän on toiminut myös Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina.
Carl Fredrik Ringvall
Carl Fredrik Ringvall (9. toukokuuta 1848 Tukholma – 14. elokuuta 1910 Tukholma) oli ruotsalainen sotilasmuusikko, klarinetisti ja säveltäjä. Hän sävelsi suosittuja lyhyitä kappaleita ja osallistui monien tukholmalaisten teatteriorkesterien toimintaan.
Sukutausta
Ringvallin vanhemmat olivat Albertina Wilhelmina Lundvall ja sotilasorkesterin johtaja Fredrik Wilhelm Ringvall (1825–93). Suku oli muutenkin musiikkipiireissä tunnettu, sillä esimerkiksi yksi Carl Fredrikin veljistä oli operettilaulaja Axel Ringvall ja toinen näistä oli Oscar Ringwall, joka menestyi musiikkipiireissä Yhdysvalloissa.
Carl Fredrik Ringvallilla oli vaimonsa Kristina Carolina Juliana o.s. Hambergin (1849–1910) kanssa useita lapsia, joista yksi oli laivaston orkesterin musiikilliseksi johtajaksi edennyt Georg Ringvall (1880–1935).
Ura
Ringvall soitti jo vuonna 1869 August Meissnerin orkesterissa Bernsissä, jonka iltapäiväkonsertteja hän johti vuosina 1893–95 isänsä seuraajana. Ringvallin oma sävellystyö liittyi hänen palvelukseensa sotilasmuusikkona. Häneltä on löydetty kuutisenkymmentä sotilasorkesterille sävellettyä kappaletta, joista moni on julkaistu pianoversionakin. Hänet tunnettiin myös orkestroijana ja sovittajana. Tässä ominaisuudessa hän palveli muun muassa Vasateaternia. Hän laati ja julkaisi orkesterisovituksia Wilhelm Peterson-Bergerin Frösöblomster-pianokappaleista.
Marie Samuelsson
Marie Samuelsson (s. 1956) on ruotsalainen säveltäjä. Hän pääsi Ruotsin säveltäjäliiton jäseneksi vuonna 1995.
Samuelsson opiskeli vuosina 1987–95 Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa Sven-David Sandströmin, Daniel Börtzin ja Pär Lindgrenin johdolla. Myöhemmin häntä opetti myös George Benjamin. Vuonna 2001 Samuelsson täydensi opintojaan Pariisin Ircamissa. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 2005, ja hän toimi toisena sen kahdesta varapuheenjohtajasta vuosina 2013–14.
Samuelsson on saanut Bo Wallnerin muistoksi myönnettävän säveltäjäpalkinnon (2011) ja STIM:n Atterberg-palkinnon.
Samuelssonin nimi oli kymmenentenä Opus-lehden vuoden 2013 listauksessa kahdestakymmenestä avainhenkilöstä ja -organisaatiosta Ruotsin taidemusiikkipiireissä.
Teoksia
Muihin Samuelssonin kamariteoksiin kuuluvat I Am Are You?, In the Eye of the Wolf, Signal ja SR P2. Orkesteriteosten joukossa ovat myös viulukonsertto Bastet the Sun Goddess ja Fear and Hope. Samuelsson on säveltänyt useita draamateoksia runoilija Magnus William-Olssonin sanoihin.
Lempi Tuomi
Lempi Maria Tuomi (o.s. Kuusela, 27. elokuuta 1882 Virrat – 24. maaliskuuta 1958 Jyväskylä) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SSTP:n kansanedustajana 1922–1923. Vuosina 1923–1924 hän oli vankilassa poliittisen toimintansa vuoksi.
Elämä
Tuomen vanhemmat olivat Pihlajavedeltä kotoisin ollut suutari Kalle Kuusela (1858−1940) ja Maria Vilhelmiina Widgren (1856−1909). Kansakoulun ja käsityökurssin käytyään hän työskenteli ompelijana. Tuomi lähti työväenliikkeeseen vuonna 1906, jolloin hän oli perustamassa puolisonsa Onni Tuomen johtamaa Uurasen työväenyhdistystä. Vuonna 1908 pariskunta muutti Jyväskylään, jossa Tuomi oli mukana Jyväskylän työväenyhdistyksen toiminnassa ja kuului muun muassa SDP:n piiritoimikuntaan.
Perhe
Lempi Tuomen puoliso oli kansanedustaja Onni Tuomi, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1905. Pariskunnalla oli seitsemän lasta, joista Lempi Tuomi joutui sisällissodan jälkeen huolehtimaan yksinään puolison paettua Neuvosto-Venäjälle. Heidän pojanpoikansa oli kommodori Osmo Tuomi.
Parhaan uutislyhytelokuvan Oscar-palkinto
Parhaan uutislyhytelokuvan Oscar-palkinto oli Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuosittain jakama Oscar-palkinto. Palkintoa jaettiin vuosina 1932–1935.
Voittajat ja ehdokkaat
Academy Award, Best Short Subject, Novelty Oscar du meilleur court-métrage pour la nouveauté
Samuli Sarajas
Heikki Seppo Samuli Sarajas (11. huhtikuuta 1927 Loppi – 29. syyskuuta 2016 Espoo ) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Sarajaksen vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti Lauri Heikki Sarajas ja Sylvi Martta Elina Wathén ja puoliso vuodesta 1956 sairaanhoitaja Kerstin Maria Söderlund. Taidehistorioitsija Salme Sarajas-Korte ja kirjallisuustieteilijä Annamari Sarajas olivat hänen sisariaan. Sarajas valmistui ylioppilaaksi 1945, filosofian kandidaatiksi 1951, lääketieteen kandidaatiksi 1952, lääketieteen lisensiaatiksi 1958, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1961, filosofian lisensiaatiksi 1965 ja kliinisen fysiologian erikoislääkäriksi 1966. Hän oli Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan fysiologian apulaisprofessori 1966–1972 ja Eläinlääketieteellisen korkeakoulun eläinlääketieteellisen fysiologian professori 1972 –1990.
Pär Lindgren
Pär Lindgren (s. 1952) on ruotsalainen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä Gunnar Buchtin ja Lars-Gunnar Bodinin johdolla Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa, jossa itse aloitti opettamisen vuonna 1980. Vuosina 1998–2008 hän toimi siellä sävellyksen professorina. Lindgren kuuluu Ruotsin johtaviin elektroakustisen musiikin säveltäjiin. Lindgrenistä tuli Ruotsin säveltäjäliiton jäsen vuonna 1979.
Ville Vainio
Ville Vainio (vuoteen 1908 Karjunen, 5. tammikuuta 1882 Rautalampi – 1. joulukuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja liikemies, joka toimi SDP:n ja SSTP:n kansanedustajana vuosina 1909–1911 ja 1919–1923. Hän aloitti poliittisen uransa sosialidemokraateissa, mutta radikalisoitui sisällissodan vankileirikokemustensa myötä ja siirtyi kommunistiseen liikkeeseen. Vainio sai polittisesta toiminnastaan kaksi vankilatuomioita ja jätti aktiivipolitiikan jo 1920-luvun puolivälissä muodostuttuaan rasitteeksi puolueelleen.
Vainion kotikaupunki Kuopio oli sisällissodan jälkeen Suomen merkittävimpiä maanalaisen kommunismin keskuksia, joka tunnettiin lempinimellä "pikku-Moskova". Karismaattinen Vainio oli kaupungin johtava agitaattori ja oman aikansa trolli, joka teki muun muassa eduskunta-aloitteen Suomen siirtymisestä neuvostojärjestelmään. Hän oli hauskan seuramiehen maineessa ja pidetty hahmo yli puoluerajojen. Vainio esiintyi puhetilaisuuksissaan usein päihtyneenä, minkä johdosta hänen kansankieliset julistuksensa saivat entistäkin värikkäämpiä piirteitä. Myöhemmin Vainiota on kutsuttu jopa "huumorikommunismin profeetaksi". Arvostelijoiden mukaan hänen vallankumouksellisuutensa ilmeni käytännön toimien sijaan vain hurmoshenkisinä puheina.
Varhaiset vuodet
Vaajasalmen kylässä syntyneen Ville Vainion vanhemmat olivat Kuopion pitäjän Toivalasta kotoisin ollut lampuoti Pekka Karjunen (1837-1922) ja Maria Makkonen (1857-1941). Kansakoulun käytyään hän oli maatöissä ja viljeli perheensä tilaa Rautalammin Kerkonkoskella. Vainio lähti työväenliikkeeseen suurlakon jälkeen. Hän kuului muun muassa Kerkonkosken Työväen Osuuskaupan perustajiin ja toimi sen johtajana. Vuonna 1909 Vainio valittiin kansanedustajaksi. Pudottuaan eduskunnasta kaksi vuotta myöhemmin hän työskenteli osuuskaupanhoitajana Suonenjoella ja Kuopiossa sekä Hankkijan myyntiedustajana Pohjois-Savossa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Vainio ryhtyi asioitsijaksi ja liikemieheksi onnistuen inflaation ansiosta keinottelemaan itselleen mittavan omaisuuden.
Sisällissota
Helmikuun vallankumouksen jälkeen keväällä 1917 Vainio valittiin Kuopion läänin elintarvikekomitean jäseneksi. Yleislakon päätyttyä Vainio hankki Kuopion työväen järjestyskaartille kivääreitä ja ammuksia, jotka saapuivat Jukka Rahjan järjestämällä junalla Pietarista. Aselasti varastoitiin työväentalolle, mutta erään tarinan mukaan hänen serkkunsa rakennusmestari Paavo Makkonen olisi piilottanut kiväärit Vainion ja Rahjan lähtiessä ryypiskelemään. Sisällissodan käynnistyttyä Vainion odotettiin astuvan Kuopion punakaartin johtoon, mutta hänen vallankumousintonsa osoittautui laimeaksi ja punaiset antautuivat lähes taistelutta. Vainio oli aluksi Kuopion vankileirillä, josta hänet toukokuussa siirrettiin Isosaaren vankileirille Helsinkiin. Vainiota pidettiin samassa talossa, jossa majailivat myös Mikko Ampuja, Edvard Nyqvist, Yrjö Räisänen, Taavi Tainio ja Sulo Vuolijoki. Häntä ei lopulta asetettu syytteeseen, vaan päästettiin vapaaksi elokuun puolivälissä. Vainio oli liiketoimissaan ystävystynyt nimekkäiden porvarien kanssa, jotka antoivat hänestä puoltavia lausuntoja valtiorikosoikeudelle.
Kommunistina
Vainio valittiin jälleen kansanedustajaksi maaliskuussa 1919. Seuraavana keväänä hän erosi sosialidemokraateista ja muodosti oman vasemmistososialistisen ryhmänsä, josta pian tuli vastaperustetun SSTP:n eduskuntaryhmä. Vainio perusteli radikalisoitumistaan muun muassa vankileireillä kokemillaan vääryyksillä. Marraskuussa 1920 SSTP:n ryhmään liittyi varasijalta eduskuntaan noussut Hilda Hannunen, jonka kanssa VAinio teki aloitteen Suomen valtiomuodon muuttamisesta Neuvostoliiton malliseksi. Kotiseudullaan Vainio julisti rempseällä tyylillään vallankumouksen ilosanomaa ja häntä kutsuttiinkin ”Kuopion suureksi profeetaksi”. Kommunistien kannatus oli kaupungissa niin suurta, että sille annettiin lempinimi ”Suomen Moskova”. Kesällä 1921 Vainio sai kuuden kuukauden vankeustuomion valtiopetokseen yllyttämisestä Väinölänniemellä pitämänsä vappupuheen johdosta.
Vainio ei kansanedustajana juurikaan välittänyt kokouksissa istumisesta, lainvalmistelusta tai täysistuntojen puheenvuoroista. Maaliskuussa 1923 Kyösti Kallion vähemmistöhallitus oli vähällä kaatua vasemmiston tekemään välikysymykseen, mutta äänestyksen päättyessä tasan se ratkaistiin arvalla hallituksen hyväksi. Alkoholismista kärsinyt Vainio oli ilmoittautunut sairaaksi ja lähtenyt ravintolaan, minkä seurauksena hän sai eduskuntaryhmältään varoituksen, ja myös sosialidemokraatit vaativat Vainion päätä vadille. Tilanne oli vasemmistolle erittäin kiusallinen, sillä elettiin kieltolain aikaa ja työväenliikkeen perusarvoihin kuului raittiusaate. Oikeistossa tapaus sai aikaan vahingoniloisia letkautuksia ja lehdissä ehdotettiin jopa hallituksen nimeämistä uudelleen Vainion hallitukseksi. Samana vuonna Vainio joutui kahdesti pidätetyksi poliittisista syistä. Vainio vangittiin ensimmäisen kerran SSTP:n julkaiseman rauhanjulistuksen johdosta ja uudelleen niin sanotun suuren kommunistijutun yhteydessä, jonka jälkeen hänen kansaedustajantoimensa katsottiin lakanneeksi lokakuussa 1923. Seuraavana kesänä Vainio sai kahden vuoden ja kahden kuukauden kuritushuonerangaistuksen valtiopetoksen valmistelusta. Oikeuskäsittely ei noudattanut lakipykäliä, sillä syyte asetettiin ainoastaan hänen eduskuntatoiminnastaan, jolloin siihen olisi valtiopäiväjärjestyksen mukaan vaadittu eduskunnan määräenemmistön lupa.
Vainio luopui päivänpolitiikasta tuomionsa suoritettuaan, mutta jatkoi kommunistisen liikkeen rivijäsenenä. Vuonna 1929 hän joutui sosialidemokraattien pilkan kohteeksi lähdettyään mielenosoituksen sijaan kalastamaan SAJ:n julistamana punaisena päivänä. Syntyneen kaskun mukaan Vainion uudesta kalareissusta kuullut tulenpalava kommunisti kiiruhti Helsingin työväentalolle luullessaan jälleen olevan mielenosoituspäivän. Vuonna 1930 Vainio oli perustamassa Venäjän Kauppa Oy -nimistä yhtiötä, jonka toimitusjohtajana hän työskenteli talvisotaan saakka. Tuonti- ja vientikaupan ohella sillä oli yksinoikeus pakettien toimittamiseen Neuvostoliittoon. Myöhemmin Vainio toimi liikemiehenä Helsingissä kuolemaansa saakka.
Perhe
Ville Vainion ensimmäinen puoliso oli Helmi Maria Halonen, jonka kanssa hän oli naimisissa vuosina 1905–1927. Heidän poikansa oli viulisti Kauko Vainio. Hän meni uusiin naimisiin 1927 Martta Helena Virtasen kanssa.
Potka
thumb|250px|Sian ruhon osat (potka on numero 13) Potka on eläimen reisi, lonkka- ja kinnernivelen välinen osa. Suomessa naudan potkasta on tapana valmistaa lihakeittoa, lihalientä, lihakasvispataa tai jauhelihaa.
Sven-David Sandström
Sven-David Sandström (30. lokakuuta 1942 Motala – 10. kesäkuuta 2019 Dalenin sairaala, Tukholma ) oli ruotsalainen säveltäjä.
Sandström opiskeli taidehistoriaa ja musiikkitiedettä Tukholman yliopistossa sekä sävellystä Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa, jonka henkilökuntaan hän myöhemmin kuului. Hänen oppilaidensa joukossa oli Marie Samuelsson. Sandström opetti myös kymmenen vuoden ajan Jacobs School of Musicissa, Yhdysvaltain Indianassa.
Sandström sävelsi satoja teoksia eri tyylilajeissa. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa oopperaa, kuorosävellyksiä, kamarimusiikkia, sinfonioita ja paljon kirkkomusiikkia. Läpimurtoteos oli Through and Through orkesterille (kantaesitetty 1974). Sandström oli 1970-luvulla yksi johtavista skandinavialaisista modernisteista musiikissa, mutta hän siirtyi 1980-luvulla etenkin requieminsa (1982) myötä emotionaalisempaan ja lähempänä uusromanttisuutta olevaan tyyliin. Erityisen tunnettuja Sandströmin teoksia ovat myös The High Mass, ooppera Jeppe: The Cruel Comedy (2001) ja hänen konserttonsa. Televisio- ja elokuvamusiikki tulivat edustetuiksi Sandströmin tuotannossa töiden Äntligen! (1984), Facklorna (1991) ja Gertrud (1999) myötä.
Puukaivo
alt=Piirros havupuusta, joka kasvaa paksussa lumessa. Havupuun oksien alle rungon ympärille on muodostunut syvä kuoppa: puukaivo.|pienoiskuva|Havainnekuva puukaivosta Puukaivo (eng. tree well tai spruce trap) on alue puun alla, joka syntyy kun puun oksat estävät lumen kasaantumisen niiden alle ja sinne muodostuu tyhjä tila. Puukaivoja esiintyy vain erittäin lumisilla seuduilla, joissa kasvaa suuria havupuita. Puukaivot ovat lähes täysin huomaamattomia, sillä oksat ja lumi peittävät niiden alla piilevän tilan, joka voi olla jopa useita metrejä (jopa viisi metriä). Puukaivoon joutuminen on vaarallista, sillä ihminen pystyy harvoin poistumaan omin avuin puukaivosta. Puukaivoon joutuminen ilman apuja tai apuvälineitä voi johtaa kuolemaan tai vammautumiseen, sillä puukaivoon jouduttuaan uhri jää todennäköisesti jumiin, tukehtuu lumeen tai putoaa. Suksien tai vastaavien pitäminen jalassa, niin että niitä ei saa pois, lisää huomattavasti riskiä jumiin jäämiseen.
Puukaivoon joutuminen aiheuttaa noin viidenneksen laskettelukuolemista.
Lauri Saretsalo
Lauri Olavi Saretsalo (s. 1941) on suomalainen matemaatikko ja emeritusprofessori. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston tilastotieteen professori 1973. Hänen tutkimustyönsä aiheina ovat olleet Markovin prosessit ja kausaalimallien teoria.
Pitkäjärvi (Ikaalinen, Tevaniemi)
Pitkäjärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Tevaniemen kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Pitkäjärvi on osa Poltinjoen-Leppäsjärven aluetta.
Maantietoa
Järven pituus on 500 metriä, leveys 50 metriä ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Se sijaitsee erämaassa Ojajärven länsipuolella kilometrin päässä. Järvi on muodostunut pitkään painanteeseen, jota pitkin laskee myös järven laskuoja pohjoiseen. Laskuoja yhtyy siellä Ojajärven laskuojaan, joka laskee Leppäsjärveen. Järveen laskee etelästä yksi suo-oja. Rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja se on suota. Järvi on autio eikä sinne johda teitä.
Innuendo (kappale)
Innuendo on brittiläisen Queen-yhtyeen tammikuussa 1991 julkaistu single, joka oli heidän neljännentoista albuminsa Innuendon ensimmäinen kappale. Kappaleen tekijäksi on merkitty koko yhtye.
Ruuhimäki
Ruuhimäki on yksi Toivakan kunnan kylistä. Se sijaitsee Laukaan rajan tuntumassa.
Innuendo (kappale)
Innuendo nousi heti julkaisunsa jälkeen Britannian singlelistan kärkeen, jossa se pysyi viikon. Kappale on Queenin historian pisin single, se on 35 sekuntia pidempi kuin Bohemian Rhapsody. Innuendoa onkin verrattu tuohon kappaleeseen, sillä molemmissa on täysin toisistaan eroavia osia. Suurin osa Innuendosta on rockia, mutta se sisältää myös flamencotyylisen kitarasoolon, jonka soittavat Steve Howe sekä Queenin kitaristi Brian May.
Ruuhimäki
Ralli
Kylässä ajetaan yksi Suomen rallin erikoiskokeista. Ruuhimäki on mitaltaan lyhyt, vuosien 2008 ja 2009 versiossa vain 6,41 km pitkä. Aiempina vuosina Ruuhimäkeä on ajettu 7,57 km:n mittaisena, mutta vuosina 2008 ja 2009 lopun pikkutien osuus on jätetty ajamatta ja maali on ollut lopun ison hypyn päällä. Vuosina 2007–2009 se on myös ollut rallin päätöserikoiskoe.
Tarja Filatov
Tarja Katarina Filatov (s. 9. elokuuta 1963 Hämeenlinna) on suomalainen poliitikko ja SDP:n kansanedustaja vuodesta 1995.
Kansanedustajana
Filatov on toiminut eduskunnan ensimmäisenä varapuhemiehenä 18.12.2020–28.5.2021 ja eduskunnan toisena varapuhemiehenä 2.2.2010–19.4.2011. Hänet valittiin myös vuoden 2023 valtiopäiville toiseksi varapuhemieheksi. Filatov on pisimpään työministerinä toiminut suomalainen ja kuudenneksi pitkäaikaisin naisministeri 2611 ministeripäivällään.
Vuosina 2007–2010 Filatov oli sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän puheenjohtaja. SDP:n varapuheenjohtajana hän oli vuosina 1990–1991 ja 2002–2008. Vuonna 2014 Filatov valittiin SDP:n puoluevaltuuston puheenjohtajaksi.
Eduskunnassa Filatov toimi työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan puheenjohtajana vuosina 2011–2019. Hän on ollut vuodesta 2019 jäsen valtiovarainvaliokunnassa ja tiedusteluvalvontavaliokunnassa sekä jäsen Euroopan neuvoston Suomen valtuuskunnassa.
Filatov on toiminut vuodesta 2020 Suomen itsenäisyyden juhlarahaston eli Sitran hallintoneuvoston puheenjohtajana.
Kuntapolitiikka
Tarja Filatov on ollut Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1989–2000 ja uudelleen vuodesta 2009. Hän on ollut muun muassa Hämeen ammattikorkeakoulun ja Verkatehdas Oy:n hallitusten puheenjohtaja.
Michael Cremo
Michael Cremo on yhdysvaltalainen hindukreationisti ja tutkija Bhaktivedanda Instituutissa. Saatuaan stipendin George Washington Universitystä Cremo alkoi tutkia Intian muinaishistoriaa Vedaa.
Vuonna 1993 Cremo julkaisi kirjan Forbidden Archeology Richard Thompsonin kanssa. Teema jatkuu toisessa kirjassa Forbidden Archeology's Impact (1998) ja Human Devolution (2003). Cremo kuuluu hindukreationisteihin.
Tarja Filatov
Kansalaisjärjestöaktiivi
Filatovilla on ja on ollut useita luottamustehtäviä kansalaisjärjestöissä. Filatov toimii aktiivisesti kansalaisjärjestöissä ja kulttuurin puolestapuhujana. Hän on toiminut Työväen näyttämöiden liiton puheenjohtajana vuodesta 2000. Filatov on Ensi- ja turvakotien liiton puheenjohtaja ja Reumaliiton valtuuston puheenjohtaja.
Filatov on yhteiskuntatieteiden ylioppilas. Hän on opiskellut tiedotusoppia Tampereen yliopistossa muttei saanut graduaan valmiiksi. Hän on toiminut tiedottajana tasa-arvovaltuutetun toimistossa.
Bidzina Ivanišvili
Bidzina Ivanišvili (s. 18. helmikuuta 1956) on georgialainen poliitikko ja liikemies. Hän toimi maansa pääministerinä 25. lokakuuta 2012 – 20. marraskuuta 2013. Ivanišvili perusti 2012 Georgialainen unelma -puolueen, joka syrjäytti Mikheil Saakašvilin Yhdistynyt kansallinen liike -puolueen maan johdosta.
Ivanišvili nousi pääministeriksi parlamenttivaalien jälkeen vuonna 2012. Silloisen presidentin Mikheil Saakašvilin valtaoikeudet kapenivat. Kun Giorgi Margvelašvili valittiin presidentiksi marraskuussa 2013, Ivanišvili luopui pääministeriydestä suojattinsa Irakli Garibašvilin hyväksi. Hän on kiistänyt syytökset, joiden mukaan hän jatkaisi hallitsemista kulissien takana. Ivanišvili vetäytyi politiikasta 2013 ja uudelleen 2021. Ivanišviliä pidetään kuitenkin maan todellisena voimahahmona, koska kaikki Georgian ministerit (2022) ovat olleet hänen avustajiaan tai työskennelleet hänen Cartu Bank -pankissaan.
Ivanišvili on selvästi Georgian rikkain henkilö. Vuonna 2014 Forbes-lehti arvioi hänen omaisuudekseen 5,2 miljardia Yhdysvaltojen dollaria, mikä tekee hänestä maailman 290. rikkaimman. Ivanišvili on luonut vaurautensa alkujaan Venäjällä Neuvostoliiton hajoamiseen liittyneiden yksityistämisjärjestelyjen aikana. Hän myi omaisuutensa venäjällä ja luopui Venäjän kansalaisuudesta voidakseen osallistua politiikkaan Georgiassa. Silti häntä nimitellään Venäjän agentiksi. Hän otti aluksi Ranskan kansalaisuuden. Vuoden 2012 vaalivoiton jälkeen presidentti Saakašvili myönsi hänelle Georgian kansalaisuuden.
Hän muutti takaisin Georgiaan 2003 ja on sijoittanut kultaan ja taiteeseen.
Ivanišvili on käyttänyt varojaan paljon hyväntekeväisyyteen. The Economist -lehden mukaan tämä auttoi hänen kansansuosiotaan, jonka avulla hän kykeni yhdistämään hajanaisen opposition ja syrjäyttämään voittamattomalta näyttäneen Mikheil Saakašvilin Yhdistynyt kansallinen liike -puolueen.
Manuel Prado Ugarteche
Manuel Prado Ugarteche (21. huhtikuuta 1889 – 15. elokuuta 1967)  oli Perun presidentti  vuosina 1939–1945 ja 1956–1962.
Vuoden 1956 vaaleissa APRA tuki Pradoa vastineeksi siitä että se saisi jälleen laillisen aseman.
Captain Commando
Captain Commando oli Capcomin maskotti 1980-luvulla. Hahmon nimi kumpusi itse yhtiön nimestä.
Alun perin hahmo nähtiin Capcom-pelien ohjekirjoissa, joissa hahmo useimmin kiitti pelaajaa Capcomin tuotteiden tukemisesta. 1990-luvun alussa hahmolle annettiin lopulta oma beat ’em up -peli, mutta se ei menestynyt.
Nykyään Capcomin maskotteina pidetään lähinnä Mega Mania tai Street Fighter 2 -pelin hahmokaartia.
Utsira
Utsira on Norjan kunta ja saari Rogalandin läänissä, noin 18 km Karmøystä länteen. Se on väkiluvultaan maan pienin ja pinta-alaltaan toiseksi pienin kunta.
Kunnan hallinto, koulu, yritykset ja posti sijaitsevat Nordvågenin ja Sørvågenin kylien välillä olevalla tieosuudella. Saarelle on päivittäinen julkinen veneyhteys Haugesundista.
Maantiede
pienoiskuva| Maisemaa Utsirasta, taustalla tuulimyllyjä.
Utsira on saari 18 km Karmøystä länteen. Saaren maisemaa hallitsevat matalat, tuulenpieksämät kallioiset mäet, korkeimpina 71 metriä korkea Araseto ja 65 m korkea Børgje idässä. Kallioperä on pääasiassa gabroa ja graniittia. Saaren läpi kulkee pohjois-etelä-suunnassa laakso, jossa ilmasto-olosuhteet ovat suosiollisemmat kuin muualla saarella ja jossa sijaitseekin valtaosa kunnan maatalousmaasta ja rakennuksista. Laakson päissä sijaitsevat Utsiran kaksi satamaa, Nordvågen pohjoisessa ja Sørvågen etelässä. Niitä yhdistää toisiinsa kahden kilometrin pituinen tie.
Utsira on tunnettu lintujen muuttoaikana sinne kerääntyvien lintulajien suuresta määrästä. Spannholmanen saaret Utsirasta lounaaseen ovat lintujensuojelualuetta.
Kunnan nimikkokukka on viitasammakonputki (Hydrocotyle vulgaris) ja nimikkolintu taigauunilintu (Abrornis inornatus).
Nimen etymologia
Utsiran nimen alkuosa ’ut’, ’ulkona’, viitannee siihen, että saari on kaukana merellä. Loppuosan ’sira’ merkitys on epäselvempi. Sen on ajateltu viittaavan sanaan ’sjå’, ’nähdä’, sillä saari näkyy kaukana merellä, mutta se voi liittyä myös sanaan ’sær’, ’meri’. Ennen vuotta 1924 saaren nimi oli virallisesti Utsire. Saaren asukkaita kutsutaan nimen loppuosan mukaisesti nimellä ’Sirabu’, ’Siran asukkaat’.
Historia
Utsirasta on löydetty runsaasti muinaismuistoja. Vestremarkassa on merkitty reitti, joka kulkee kansainvaellusajalta peräisin olevien talojen jäänteiden vierestä. Saaren puinen pitkäkirkko on rakennettu vuonna 1785. Kirkossa on sata istumapaikkaa eikä sen suunnitellutta rakennusmestaria tunneta. Vuonna 1844 saarelle rakennettiin majakka, ja kunnan vuonna 1982 käyttöön otettu vaakuna kuvaakin majakasta lähteviä valonsäteitä. Majakan on suunnitellut John Digernes Haugesund.
Sørvågenissa on museoituna Svend Mikal L. Klovningin vuonna 1870 rakentama venevaja, joka oli Klovningin suvun hallussa 1950-luvulle asti. Se kertoo osaltaan kalastuksen merkityksestä saaren historiassa.
Utsiran kunta perustettiin vuonna 1924 erottamalla se Torvastadin kunnasta. Utsirassa oli tuolloin 414 asukasta. Kunnan rajat ovat siitä lähtien pysyneet muuttumattomina.
Utsiraan valmistui vuonna 2004 tuuli-vetyvoimala, joka oli ensimmäinen laatuaan koko maailmassa. Saaren tuuligeneraattoreiden tuottaman sähkön avulla valmistettiin myös vetyä, jota varastoitiin voimalan tankkeihin ja jota voitiin myöhemmin ajaa polttokennojen läpi sähkön tuottamiseen. Vetyvoima ajettiin ajettiin alas vuonna 2010, mutta tuulimyllyt jatkoivat senkin jälkeen toimintaansa.
Hallinto
Utsiran kunnanvaltuustossa on 11 jäsentä. Vuosina 2020–2024 valtuustossa ei ollut yhtään edustajaa puolueista. Kahdeksan edusti Utsira Fellesliste- ja kolme Utsira Bygdeliste -yhteislistaa. Puheenjohtajana toimii kunnanjohtaja Marte Eide Klovning, joka edustaa Utsira Felleslisteä, samoin kuin varapuheenjohtaja Tor Erling Skare. Utsira oli ensimmäinen norjalainen kunta, jossa kunnanvaltuuston enemmistö oli naisia (11 naista ja yksi mies) ja jossa samalla oli myös Norjan ensimmäinen kunnanvaltuuston naispuheenjohtaja, Åsta Helgesen (1926–1928).
Talous
Vuoden 2019 tilastojen mukaan yli puolet Utsiran työpaikoista on julkisissa palveluissa, hallinnossa ja liiketoimintapalveluissa. Työpaikoista 20 prosenttia on liikenteessä sekä rakenusalalla ja alkutuotannossa seitsemän prosenttia kummassakin. Matkailuala on kasvussa, ja 11 prosenttia työpaikoista on majoitus-, myymälä- ja ravitsemuspalveluissa. Utsiran asukkaista noin 21 prosenttia työskentelee muissa kunnissa. Saaren maatalouteen koostuu lampaiden ja nautojen kasvatuksessa. Valmistusteollisuutta puolestaan ei ole.
Väestö
pienoiskuva|[[Utsiran kirkko.]] Utsiran väkiluku oli korkeimmillaan toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1946, jolloin siellä asui 433 henkeä. Väkiluku on sen jälkeen ollut laskussa. Vuonna 1956 väkiluku laski alle 400 hengen, vuonna 1971 alle 300 ja vuonna 2000 alle 250 hengen.
Vuonna 2021 Utsiran väkiluku oli 190. Suurin ulkomaalaissyntyisten ryhmä kunnassa olivat filippiiniläiset, joita oli 6 henkeä, minkä lisäksi paikkakunnalla asui viisi vietnamilaissyntyistä.
Vammantuottamus
Vammantuottamus on rikos, jossa syyllinen aiheuttaa huolimattomuudellaan toiselle vakavuudeltaan ei-vähäisen ruumiinvamman tai sairauden. Suomen rikoslain mukaan siitä voi saada sakkoa tai enintään kaksi vuotta vankeutta. Vammantuottamusta kovempi rikos on kuolemantuottamus.
Vammantuottamus Suomen laissa
Suomen rikoslain 21 luvussa säädetään seuraavasti:
10 § (21.4.1995/578): Vammantuottamus
Joka huolimattomuudellaan aiheuttaa toiselle ruumiinvamman tai sairauden, joka ei ole vähäinen, on tuomittava vammantuottamuksesta sakkoon tai vankeuteen enintään kuudeksi kuukaudeksi.
11 § (21.4.1995/578) Törkeä vammantuottamus
Jos vammantuottamuksessa ruumiinvamma tai sairaus aiheutetaan törkeällä huolimattomuudella ja rikos on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä, rikoksentekijä on tuomittava törkeästä vammantuottamuksesta sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi.
Vammantuottamusten määrä Suomessa
Suomen käräjäoikeudet tekivät vuosina 2009–2012 noin vuosittain 200 ratkaisua (189–229 kpl/vuosi) rikostapauksissa, joista vakavin syyte oli vammantuottamus tai törkeä vammantuottamus. Syytteistä rikosnimike hyväksyttiin vuosittain 164–188 tapauksessa ja hylättiin noin 10 prosentissa tapauksista.
Vuonna 2014 vammantuottamuksesta päärikoksena tuomittiin 357 henkilöä, joista 354 sai sakkorangaistuksen, kaksi ehdollista vankeutta ja yksi ehdotonta vankeutta. Törkeästä vammantuottamuksesta päärikoksena tuomittiin samana vuonna 20 henkilöä, joista neljä sai sakkoa, kahdeksan ehdollista, yksi yhdyskuntapalvelua ja seitsemän ehdotonta vankeutta.
Munkkikolibri
Munkkikolibri (Florisuga fusca) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Brasilian itäosista Paraguayn kaakkoisosiin, Koillis-Argentiinaan ja Uruguayn pohjoisosiin. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Brasiliasta vuonna 1817.
Lähteet
pienoiskuva|left|Nuori munkkikolibri
Vano Merabišvili
Hän on Yhdistynyt kansallinen liike (ENM) -puolueen pääsihteeri.
Saakašvilin presidenttikauden jälkeen silloisen hallinnon johtoa on pidätetty epäiltynä muun muassa korruptiosta ja virka-aseman väärinkäytöstä. Merabišvili tuomittiin helmiskuussa 2014 vankeuteen kavalluksesta. Hänen kannattajansa pitävät tuomiota poliittisena ajojahtina.
Martin Fröst
frameless|280px|right
Martin Fröst (s. 14. joulukuuta 1970) on ruotsalainen klarinetisti ja kapellimestari.
Varhaiset vaiheet ja ura orkesterien kanssa
Fröst aloitti musiikinopintonsa viisivuotiaana ottamalla viulutunteja, mutta kahdeksanvuotiaana hän otti uudeksi soittimekseen klarinetin. Soittimen vaihtamiseen häntä innoitti Wolfgang Amadeus Mozartin klarinettikonserton kuuleminen. Fröstin opettajia olivat Hans Deinzer, Sölve Kingstedt ja Kjell-Inge Stevensson. Orkestereita, joiden kanssa Fröst on esiintynyt, ovat olleet Concertgebouw-orkesteri, New Yorkin filharmonikot, Los Angelesin filharmonikot, Philharmonia Orchestra, Orchestre National de France, Israelin filharmonikot, Uuden-Seelannin sinfoniaorkesteri, Academy of St. Martin-in-the-Fields, hr-Sinfonieorchester ja BBC:n sinfoniaorkesteri.
Fröst on luonut "Genesiksen" ja "Exoduksen" kaltaisia teemaprojekteja, joissa hän on syventynyt kansanlaulusta, rituaalista ja tanssista johdettuun musiikkiin. Näissä hankkeissa hän on tehnyt yhteistyötä St. Paulin kamariorkesterin, Tukholman kuninkaallisten filharmonikkojen, Oslon filharmonikkojen ja Amsterdam Sinfoniettan kanssa.
Osan Fröstin urasta muodostaa nykymusiikin edistäminen. Hänen kanssaan yhteistyötä tehneisiin nykysäveltäjiin ovat lukeutuneet Anders Hillborg, Krzysztof Penderecki, Kalevi Aho, Rolf Martinsson, Bent Sørensen, Victoria Borisova-Ollas, Karin Rehnqvist ja Sven-David Sandström. Sørensenin konserton kantaesitti Fröst Alankomaiden radiofilharmonikkojen kanssa Amsterdamissa ja Kölnissä kaudella 2012–13. Fröst kantaesitti myös Martinssonin konserton, jonka tilasivat yhdessä Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesteri ja Malmön sinfoniaorkesteri.
Ura kamarimuusikkona
Fröstin yhteistyökumppaneita kamarimusiikin alueella ovat olleet muiden muassa Janine Jansen, Yuja Wang, Leif Ove-Andsnes, Roland Pöntinen, Sol Gabetta ja Antoine Tamestit. Fröst johti Ruotsissa Vinterfest-musiikkifestivaalia kymmenen kauden ajan vuoteen 2015 saakka. Hänet nimitettiin Ruotsin kamariorkesterin pääkapellimestariksi kaudelle 2019–20.
Levytykset
Fröstin levytyksiä on julkaistu BIS- ja Sony Classical -levymerkeillä. Sonylle Fröst levytti kolmantena albuminaan kokoelman barokkiajan aarioiden transkriptioita. Tätä levytystä edelsi Olivier Messiaenin Quatuor pour la fin du temps -teoksesta tehty albumi, josta tuli arvostelumenestys. Fröst on lisäksi levyttänyt muiden muassa Christopher Rousen, Carl Maria von Weberin, Johannes Brahmsin, Mozartin, Vagn Holmboen, Karin Rehnqvistin, Carl Nielsenin ja Pendereckin teoksia. Vuonna 2003 hän teki levytyksen Benny Goodmanille omistetuista klarinettikonsertoista. Aaron Coplandin konserton Fröst on levyttänyt kahdesti (vuosina 1998 ja 2011).
Yksityiselämä
Fröstin koti on Tukholmassa. Hänellä on vaimonsa kanssa kaksi lasta.
Billie Jean King Cup 2020–2021
Finaalitapahtumassa on 12 joukkuetta, jotka pelaavat neljässä kolmen joukkueen lohkossa. Lohkojen voittajat selviytyvät välierävaiheeseen. Tapahtuma oli tarkoitus järjestää vuotta aiemmin huhtikuussa 2020, mutta koronaviruspandemian vuoksi se siirrettiin huhtikuulle 2021.
Billie Jean King Cup -finaalit
12 maata osallistuu finaaleihin:
Lohkovaihe
T = tasapelit, O = ottelut, E = erät
Sonny James
James Hugh Loden, taiteilijanimeltään Sonny James (1. toukokuuta 1928 – 22. helmikuuta 2016) oli amerikkalainen contry-artisti ja lauluntekijä, joka parhaiten tunnettiin hitistään Young Love, jonka on suomeksi 1973 levyttänyt Rauli Badding Somerjoki Hectorin vastatessa sanoituksesta. Sonny Jamesilla oli vuosina 1953–1983 kaikkiaan 72 country- ja pop-hittiä, jotka ylsivät listoille. Mukaan mahtuu viiden vuoden jakso, jonka aikana 16 Sonny Jamesin hittiä nousi suoraan Billboard listan ykköseksi. Kaikkiaan 26 singleään ylsi jossain vaiheessa listaykköseksi. Albumilistalla 21 albumia ylsi contry-listan TOP-10 sijoitukseen. Toukokuussa 2007 Sonny James and his Southern Gentlemen valittiin Nashvillen Country Music Hall of Famen jäseneksi.
Bones (täsmennyssivu)
Bones voi tarkoittaa seuraavia:
N-butyyliamiini
N-butyyliamiini on orgaaninen yhdiste, joka luokitellaan primääriseksi amiiniksi. Aine on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju ja se on helposti syttyvää ja muuttuu väriltään keltaiseksi seisoessaan. N-butyyliamiini on heikko emäs. Sen kemiallinen kaava on C4H11N ja rakennekaava CH3(CH2)3NH2. N-butyyliamiinista käytetään myös nimiä butyyliamiini, 1-aminobutaani, 1-butanamiini tai monobutyyliamiini.
N-butyyliamiinin moolimassa on 73,14 g/mol, sulamispiste –50 °C, kiehumispiste 78 °C, suhteellinen tiheys (neste) 0,74 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,4–1,402, leimahduspiste –12 °C c.c., itsesyttymislämpötila 312 °C ja CAS-numero 109-73-9. Aine sekoittuu veteen.
N-butyyliamiinin isomeereja ovat isobutyyliamiini, sek-butyyliamiini ja tert-butyyliamiini.
Valmistus ja käyttö
Butyyliamiinia valmistetaan ammoniakin ja butanolin tai 1-klooributaanin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään valmistettaessa värejä, emulgaattoreita, lääkkeitä, kuten tolbutamidia, maatalouskemikaaleja, kuten sienentorjunta-aine benomyyliä ja vulkanoinninkiihdyttimiä kuten dibutyylitioureaa.
Sivistettävyys
Sivistettävyys on yksi kasvatustieteen peruskäsitteistä. Ihmisen sivistettävyyttä on pohdittu jo kasvatustieteen varhaisvaiheista lähtien. Saksan kielen käsite bildsamkeit viittaa ihmisen sivistyskykyisyyteen, ihmisen mukautuvuuteen ja alttiuteen jatkuvalle muutokselle ja uusiutumiselle. Ruotsin kielessä käsitettä vastaa bildbarhet, mutta englanniksi sivistettävyydelle ei ole suoranaista vastinetta. Suomeksi bildsamkeit on käännetty sivistyksellisyydeksi ja sivistettävyydeksi. Sivistettävyyden käsite tuli pedagogiseen kielenkäyttöön 1700- ja 1800-lukujen taitteessa. Johann Friedrich Herbart oli tiettävästi ensimmäinen, joka teki bildsamkeit-käsitteestä pedagogisen käsitteen. Pikkuhiljaa käsite alkoi vakiintua osaksi mannereurooppalaisen pedagogiikan peruskäsitteistöä ja se säilytti keskeisen asemansa 1960-luvulle saakka. Herbartin jälkeen bildsamkeit-käsitettä on kehitelty erityisesti henkitieteellisessä pedagogiikassa. 1960- ja 1970-luvuilla pedagogisten tarkastelumallien haastajiksi nousi kasvatustieteen lähitieteissä kehiteltyjä ideoita. Tällöin bildsamkeit-käsitteen historiassa voidaan katsoa tapahtuneen eräänlainen murros. Sivistettävyyden käsitettä pyrittiin korvaamaan esimerkiksi seuraavilla käsitteillä: oppiminen, oppimiskykyisyys, lahjakkuus ja Suomessa myös koulutettavuus. Nykyään erityisesti Dietrich Benner ja Suomessa Ari Kivelä, Michael Uljens ja Pauli Siljander ovat pyrkineet palauttamaan sivistettävyyden käsitteen takaisin keskeiseen asemaan kasvatustieteessä.
Yleinen merkitys
Sivistettävyys viittaa yleisellä tasolla eräänlaiseen muovautuvuuteen ja plastisuuteen. Ihminen nähdään sopeutumiskykyisenä, uusiin tilanteisiin mukautuvana, kehityskykyisenä ja avoimena uusille oppimiskokemuksille. Klaus Mollenhauerin mukaan syntyessään ihmisellä on tietyt geneettiset edellytykset, mutta hän tarvitsee tukea ja huolenpitoa olennaisesti muita nisäkkäitä pidempään. Ihmisen täytyy kompensoida hoivantarvettaan lajihistoriallisesti kulttuurin avulla ja yksilön kehityshistoriallisesti kasvatuksen ja sivistyksen avulla. Muovautuvuutta voidaan pitää lapsen eräänlaisena taipumuksena tai kehitysmahdollisuutena, mutta sivistettävyyttä voidaan kuvata vain suhteessa ulkoisen maailman kulttuurisiin vaatimuksiin ja odotuksiin. Näin ollen sivistettävyys tai sivistyskykyisyys luodaan aina sosiokulttuurisen maailman vuorovaikutussuhteissa.
Pedagoginen merkitys
1800-luvun alussa determinismi ja transsendentaalinen idealismi eivät antaneet tilaa kasvatukselle, joten Herbart alkoi kehitellä sivistettävyyden käsitettä. Sivistettävyys on eräänlainen perusperiaate tai taustaoletus, joka on kaiken pedagogisen toiminnan ja kasvatuksen kirjoittamaton edellytys ja lähtökohta. Kasvatuksesta puhuttaessa on oletettava kasvatettavan olevan sivistyskykyinen ja sivistyvä. Sivistettävyyden periaatteen mukaan kasvatettavan sivistysprosessi ei tapahdu itsestään niin sanottujen luonnollisten kykyjen tai taipumusten pohjalta. Sivistysprosessiin tarvitaan aina myös ulkopuolista apua eli pedagogista vaikuttamista, sillä kasvatettava ei kykene itse toteuttamaan sivistysprosessiaan. Kasvatettava on tavallaan aina arvoitus sivistettävyytensä ja sivistyskykyisyytensä takia. Ennalta ei voida tietää, minkälainen kasvatettava on sivistyssubjektina tai oppijana tai mikä hänestä tulee, vaan tämä voidaan todeta vasta kasvattajan, kasvatettavan ja yhteiskunnan välisessä pedagogisessa vuorovaikutuksessa. Sivistettävyyden periaate kuvaa sitä, että pedagogisessa vuorovaikutuksessa luodaan edellytyksiä kasvatettavan sivistysmahdollisuuden toteutumiselle. Toisaalta pedagogisessa vuorovaikutuksessa pyritään välttämään ennakko-oletuksia kasvatettavan oppimiskyvystä. Ainoa oletus on kasvatettavan tunnustaminen sivistyväksi olennoksi.
Sivistysprosessi ja kasvatustoiminta
Kasvatettavan sivistysprosessi on avoin mahdollisuus, joka voi toteutua hyvin eri tavoin riippuen kasvatettavan kokemusten muotoutumisesta. Sivistettävyys viittaa siihen, että jokainen uusi kokemus määrittää ihmisen sivistettävyyttä. Kasvatuksella on keskeinen rooli näiden kokemusten tuottamisessa. Sivistettävyys ei ole yksilön piirre, vaan pedagogisen interaktion eli vuorovaikutuksen periaate. Se on ennemmin suhdekäsite kuin psyykkinen kyky tai valmius. Sivistettävyys rakentuu yksilön ominaisuuksien ja ympäristön välisessä vuorovaikutussuhteessa. Sivistettävyys ja kasvatettavuus muotoutuvat sivistysprosessin ja kasvatustoiminnan leikkauspisteessä. Sivistysprosessin kannalta sivistettävyys suhdekäsitteenä viittaa siihen, mitä kasvatettava ei itsessään valmiiksi ole tai mikä ”ei kasva esiin” hänestä itsestään, mutta ei myöskään ole täysin vierasta tai ulkopuolelta tulevaa. Kasvatettavan sivistyskykyisyys ei ole olemassa itsestään, vaan se ilmenee, näyttäytyy ja on tunnistettavissa siellä, missä sille annetaan tila ja mahdollisuus. Sivistettävyys tulee nähdä ihmisten väliseksi sosiokulttuuriseksi ilmiöksi, jota määrittävät yhteiselämän tietyt puitteet. Ihmisen sivistettävyys ja sivistyskykyisyys ilmenevät kasvatustodellisuuden konkreettisissa yhteyksissä. Ne ilmenevät sellaisissa kasvatus- ja opetustilanteissa, joissa kasvatettava tunnustetaan sivistyväksi, sivistykselliseksi ja sivistettäväksi olennoksi. Näin ollen voidaan sanoa kasvattajan luovan sivistettävyyden omassa pedagogisessa toiminnassaan.
Lähteet
Siljander, P., 2014. Systemaattinen johdatus kasvatustieteeseen, Peruskäsitteet ja pääsuuntaukset, Tampere: Vastapaino
Reaktiokoordinaatti
thumb|350px|Eri reaktioiden energiaprofiileja, joiden reaktiokoordinaateissa on 0, 1 tai 2. välituotetta Reaktiokoordinaatti on geometrinen parametri esimerkiksi kemiallisen sidoksen sidospituus, sidoskulma tai joskus ei-geometrinen parametri sidoskertaluku, joka muuttuu kemiallisen reaktion edetessä. Reaktiokoordinaatin voidaan kuvata esittävän alkeisreaktion etenemistä, esimerkiksi kemiallisten reaktioiden energiadiagrammeissa reaktiokoordinaatti on x-akselina ja reagenssien potentiaalienergia on y-akselina.
Siirtymätilateorian mukaisesti reaktiokoordinaatti, joka johtaa tasaisesti jokaisessa reaktiovaiheissa lähtöaineista tuotteisiin reaktioissa olevien siirtymätilojen ja välituotteiden kautta tuotteisiin pienimmän energian omaavan reaktioreitin kautta. Siirtymätila on reaktiokoordinaatin maksimikohta ja välituotteet ovat reaktiokoordinaatin paikallisia minimejä. Reaktioiden energiadiagrammien reaktiokoordinaatin määrittäminen perustuu usein suurelta osin kemialliseen intuitioon ja tietoon vastaavankaltaisista reaktioista. Reaktiokoordinaattien määrittämiseen laskennallisen kemian avulla on myös kehitetty menetelmiä.
Isomeriliitäjä
Isomeriliitäjä (Procellaria aequinoctialis) on meriliitäjien sukuun kuuluva valtamerilintu.
Koko ja ulkonäkö
Isomeriliitäjä on kokonaan tummanruskea, lähes musta, pitkäsiipinen eteläisten valtamerten liitäjä, jolla on kokonaan vaalea nokka, joka nuorella linnulla on vielä vaaleampi kuin aikuisella. Joillakin yksilöillä on pieni valkoinen poskitäplä. Linnun pituus on 51–58 cm, siipien kärkiväli 134–147 cm ja paino 1–1,4 kg. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen
Isomeriliitäjä elää laajalla alueella eteläisillä valtamerillä. Se pesii Etelämannerta ympäröivillä saarilla, kuten Etelä-Georgialla, jossa sijaitsee lajin suurin yhdyskunta, noin kaksi miljoonaa paria. Lajin kokonaiskanta on noin seitsemän miljoonaa yksilöä. Kanta on taantunut saarille tuotujen vieraiden petojen, kuten rottien, sekä kalastuksessa käytettävien pitkäsiimojen takia.
Elinympäristö
Laji pesii kasvillisuuden valtaamilla rinteillä tai soistuneessa maastossa. Pesimäajan jälkeen se elää vain avomerellä.
Lisääntyminen
Isomeriliitäjät elävät yhdyskunnissa. Ne kaivavat syvän, yli kaksi metriä pitkän pesäonkalon, jonka perälle ne rakentavat pesän. Lokakuussa naaras munii sinne yhden munan, jota haudotaan 57–62 päivää. Emot voivat välillä jättää munan useiksi päiviksi hautomatta. Poikanen jättää pesän lentokykyisenä 87–106 päivää vanhana. Pari on hyvin uskollinen pesäpaikalleen ja palaa usein samalle pesäkololle vuodesta toiseen. Laji voi elää yli 30-vuotiaaksi.
Yichun
Yichun (, pinyin: Yíchūn Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Jiangxin maakunnan länsiosassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 172 kilometriä maakunnan pääkaupunki Nanchangista länsilounaaseen. Prefektuurin pinta-ala on 18 638 neliökilometriä ja väkiluku 5,42 miljoonaa (2010).
Isomeriliitäjä
Ravinto
Isomeriliitäjät syövät mustekaloja, kaloja ja äyriäisiä. Ne saalistavat enimmäkseen kelluen meressä siepaten ruokansa veden pinnasta. Ne ovat hyviä sukeltajia ja etsivät joskus ruokansa sukeltamalla jopa kymmenestä metristä. Ne seuraavat mielellään kalastusaluksia syöden jätteitä ja perkuutähteitä.
Yichun
Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Jiujiangin, idässä Nanchangin ja Fuzhoun, etelässä Ji’anin ja Xinyun, sekä lännessä Pingxiangin, Changshan ja Yueyangin prefektuuritason kaupunkeihin.
Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan 10 osaan: yhteen kaupunkipiiriin (Yuanzhou), 3 piirikuntatason kaupunkiin (Fengcheng, Gao'an, Zhangshu) ja 6 piirikuntaan (Fengxin, Jing'an, Shanggao, Tonggu, Wangzai, Yifeng).
Yhdistynyt kansallinen liike
Yhdistynyt kansallinen liike (ერთიანი ნაციონალური მოძრაობა, Ertiani Natsionaluri Modzraoba, ENM) on georgialainen puolue, jota johtaa on entinen presidentti Mikheil Saakašvili. Hänet valittiin uudelleen lokakuussa 2020. Samalla pääsihteeriksi valittiin entinen Nika Melia.
ENM on Georgian parlamentissa toiseksi suurin ryhmittymä. Vuoden 2012 vaalit voitti kuuden puolueen koalitio Georgialainen unelma, joka sai 85 paikkaa ja 55% äänistä. Yhdistyneen kansalliseen liikkeen ääniosuus oli 40%. Edelliset parlamenttivaalit pidettiin toukokuussa 2008. Niissä Yhdistynyt kansallinen liike sai 59,18 prosenttia äänistä. Oppositio piti vuoden 2008 vaaleja väärennettyinä.
The Fame
The Fame on Lady Gagan esikoisalbumi, joka julkaistiin 19. elokuuta 2008. Albumin tunnettuja hittejä ovat muun muassa ”Just Dance”, ”Poker Face”, ”Paparazzi” ja ”LoveGame”. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli 15 miljoonaa kappaletta.
Uusittu painos
Japanilainen painos
Saksalainen Deluxe-painos
The Fame Monster
The Fame -albumi on mukana bonus-CD:nä Gagan toisen albumin The Fame Monster -deluxe-painoksella. The Fame Monsterin piti alun perin olla kahdeksan uutta kappaletta sisältävä The Famen uusintapainos. Gaga päätti kuitenkin, että uudet kappaleet julkaistaan myös erikseen omana albuminaan. The Fame Monsterista julkaistiin siten kaksi painosta, pelkästään uudet kappaleet sisältävä painos ja kahden CD:n deluxe edition.
Listasijoitukset
The Fame on ollut Yhdysvaltain elektronisen ja dance-musiikin albumien listalla (Billboardin Dance/Electronic Albums) ykkösenä 102 peräkkäistä viikkoa, mikä on kaikkien aikojen ennätys.
GD Estoril Praia
Grupo Desportivo Estoril Praia on portugalilainen jalkapalloseura. Se on perustettu vuonna 1939. GD Estoril Praia pelaa kaudella 2018–2019 Portugalin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla LigaPro:ssa, jonne se putosi Primeira Ligasta keväällä 2018. Seuran värit ovat sininen ja keltainen. Seuran kotipaikka on Estorilissa, Cascaisin kaupungissa.
Jalkapallojoukkue pelaa kotiottelunsa Estorilin António Coimbra da Mota -stadionilla, jolle mahtuu 5000 katsojaa. Ruotsin joukkue käytti kenttää harjoituksissaan jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2004.
Estoril Praian paras sija on toinen Portugalin cupissa vuonna 1944.
Wapping
Wapping [ˈwɒpɪŋ] on alue itäisessä Lontoossa, sen Tower Hamlets -aluehallintoyksikössä Lontoon Cityn itäpuolella ja Thamesjoen pohjoispuolella.
Toisessa maailmansodassa Wapping kärsi pommituksista ja sen jälkeen autioitui ja ränsistyi, kunnes 1980-luvulla tyhjillään olleita varastorakennuksia alettiin muuttaa luksusasunnoiksi. Vuonna 1986 Rupert Murdochin News Corporation siirsi omistamiensa sanomalehtien toimitukset ja painot uusiin tiloihin Wappingiin. Samalla hän uudisti sanomalehtien vanhentunutta painotekniikkaa niin, että vuoden kestäneen tuloksettoman työtaistelun jälkeen noin 4 000 kirjapainotyöntekijää jäi työttömiksi. ”Wappingin taisteluna” tunnettu lakko oli suuren kaivoslakon 1984–1985 ohella yksi Britannian ammattiyhdistysliikkeen suurista tappioista Margaret Thatcherin pääministerikaudella. Vuonna 2013 News Corp luopui Wappingin toimitiloistaan.
Bartholomeus van der Helst
Bartholomeus van der Helst (1613 Haarlem – 16. joulukuuta 1670 Amsterdam) oli Alankomaiden kultakauden aikana vaikuttanut taidemaalari. Van der Helst oli yksi aikansa johtavista muotokuvamaalareista, joka tunnetaan erityisesti jättimäisistä ryhmämuotokuvistaan. Hän maalasi kuitenkin myös joitakin arkista elämää kuvaavia laatukuvia ja uskonnollisia maalauksia.