cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hausmylly
1980- ja 1990-luvut
Hausmylly osallistui Syksyn sävel -kilpailuun vuonna 1992 kappaleella ”Mennyttä aikaa”, ja sijoittui kolmanneksi sekä edelleen vuonna 1997 kappaleella ”Odotan”, sijoittuen tuolloin toiseksi.
2000-luku
Hausmylly teki paluun vuonna 2002, ja seuraavana vuonna ilmestyi studioalbumi Scumback. Vuonna 2005 julkaistiin studioalbumi Sateesta aurinkoon. Niin ikään vuonna 2005 ilmestyi albumi Sateesta aurinkoon. Lokakuussa 2006 ilmestyi radiosingle ”Suruntuoja”. Vuonna 2007 Sam Asp siirtyi omiin musiikkiprojekteihinsa. Alppu (Alpertti Rieskjärvi) toimi kitaristina vuoteen 2010 saakka. Laulaja Mari liittyi yhtyeeseen ensimmäisenä naisjäsenenä ja kiersi yhtyeen mukana Ysäri-kiertueella keväällä. Perustajajäsen Psycho palasi tekemään sanoituksia Hausmyllylle ja lauloi syyskuussa julkaistun ”Lännen lokari” -uudelleenlämmityksen.
Perustajajäsenet Micky ja Enzo jatkoivat Hausmyllyn selkärankana, samoin Jakke ja Lowland. Toukokuussa julkaistiin single ”Kaikkien aikojen rantalomareggae”. Kesäkuussa Mari jättäytyi pois, koska Hausmyllyn tuotanto sopi vaikeasti naisäänelle. Uudeksi päälaulajaksi tuli Pasi ”Poju” Heinonen. Studiomuusikko-sanoittaja-laulaja-kansantaiteilija Jyrki Kemppainen ahkeroi uuden Hausmylly-tuotannon parissa.
Lokakuussa 2007 ilmestyi albumi Kaverinkaverinkaveri. Yhtyeen kolmastoista albumi In sonus veritas julkaistiin syyskuussa 2008. Kyseistä albumia myytiin vain Seiska-lehden nettisivuilta digitaalisesti.
2010-luku
thumb|Hausmylly esiintymässä Lappajärvellä syyskuussa 2019. Vuonna 2011 osa yhtyeen jäsenistä suuntasi omiin projekteihinsa ja koottiin uusi yhtye, joka alkoi työstää uusia sävellyksiä. Micky (laulu) ja Jakke (rummut) kokosivat uuteen bändiin Konstan (päälaulaja), Teron (koskettimet, tuottaja) sekä Kaitsun (kitara). Heinäkuussa uuden kokoonpanon tekemä sävellys ”Mairepistehvi” julkaistiin yhtyeen kotisivuilla. Keikkoja kierrettiin alkuvuosi 2010 ja seuraava kesä kului festareiden merkeissä.
Bändin lisäksi Hausmylly keikkaili myös duona vuodesta 2002 lähtien, kokoonpanossa Mika ja Tero.
Toukokuussa 2013 Micky eli Mika Kauppinen kuoli 44-vuotiaana.
Bändi jatkoi keikkailua Enzon liittyessä siihen takaisin, duona Enzo keikkaili Teron kanssa.
Syyskuussa 2014 bändi julkaisi uusintaversion Juha Avokedon ja Enzo Pulkkisen sävellyksestä ”Aurinko”. Tässä versiossa mukana oli myös Janne Hurme. Kappale ja musiikkivideo on julkaistu YouTubessa nimellä ”Hausmylly feat Janne Hurme: Aurinko”.
Enzo sairastui heinäkuussa 2015 eturauhas- ja keuhkosyöpään, joka uusiutui helmikuussa 2016. Hän sairastui vuoden 2020 keväällä jälleen, nyt keuhkosyöpään.
Hausmylly julkaisi 15. kesäkuuta 2017 YouTubessa kappaleen ”Nostalgiaa” (säv. Avoketo, san. Koivisto/Enzo). Kappale on omistettu Hausmyllyn pitkälle historialle ja vuonna 2013 menehtyneen Mika ”Micky” Kauppisen muistolle.
2020-luku
Hausmylly aloitti jälleen uuden kiertueen nimeltään ”Maailman reunalla”, jota varten on kasattu uusi kokoonpano. Kokoonpanoon kuuluu Enzo Pulkkinen, Tuomas ”Gary” Keskinen, Melli Arnberg ja Miska Timonen. Vuonna 2020 julkaistiin myös uutta musiikkia. ”Yksin sateeseen” -kappaleesta tuli uusi versio. Vuonna 2021 julkaistiin kappale ”Älä unta nää”. Samana vuonna julkaistiin myös ”Silja”. ”Ikävä”-kappale julkaistiin vuonna 2022, ja siihen on myös tehty musiikkivideo. Vuonna 2023 Hausmylly jatkaa keikkailua uuden kiertueen myötä. Kiertue kantaa nimeä ”Tahdonvoimaa 2023”. pienoiskuva|Hausmylly keikalla Rukalla vuonna 2023.|317x317px
Plagiaattiepäily
Vuonna 1995 Hausmylly julkaisi kappaleen ”Älä sano huomisesta” ja vuonna 2001 Backstreet Boys kappaleen ”Drowning”, jossa on epäilty olevan yhtäläisyyksiä Hausmyllyn kappaleeseen.
Lee Tergesen
Lee Allen Tergesen (s. 8. heinäkuuta 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi ja kasvoi Connecticutissa.
Tergesen tunnetaan varsinkin rooleistaan Tobias Beecherinä televisiosarjassa Kylmä rinki ja Chett Donnellyna Lisa ja pojat (Weird Science) -televisiosarjassa. Hän on esiintynyt myös useissa elokuvissa, kuten Monster – Aileen Wuornosissa.
Kirkkosaari (Köyliönjärvi)
Kirkkosaari (myös Köyliönsaari tai Luoto ) on Köyliönjärvessä sijaitseva 140 hehtaarin kokoinen saari, joka on suurin järven kaikkiaan viidestä saaresta.
Maantiede
Kirkkosaari, sekä sen jatkeena oleva Kaukosaari ovat osa harjua, joka kulkee Köyliönjärven poikki osittain vedenalaisena. Keskellä järveä sijaitsevan saaren erottaa mantereesta kaksi kapeaa salmea, joista kummankin ylitse on maantieyhteys. Kirkkosaari on osa Köyliönjärven kulttuurimaisemaa, joka on yksi Suomen kansallismaisemista.
Köyliön kirkko ja Köyliönkartano
160px|thumb|Kirkkosaaressa sijaitseva Köyliön kirkko (1752).
Kirkkosaaressa sijaitsevat vuonna 1752 rakennettu puinen Köyliön kirkko hautausmaineen sekä jo keskiajalta periytyvä Köyliönkartano. Sen sanotaan alun perin olleen talonpoika Lallin omistuksessa ja joutuneen Piispa Henrikin surmatyön jälkeen katolisen kirkon haltuun. Nykyisin kartano kuuluu Cedercreutz-suvulle. Köyliönkartano ja Köyliön kirkko kuuluvat myös Museoviraston luokittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Lallin kellari
Asutus Kirkkosaaressa on jatkunut yhtäjaksoisesti jo varhaisesta rautakaudesta saakka. On arveltu, että saaressa olisi sijainnut "Lallin kellarina" tunnettu kirkko jo ennen ensimmäistä Suomeen tehtyä ristiretkeä. "Kellari" on joidenkin tutkijoiden mukaan vanha kelttiläinen lainasana ("kelair"), joka on Köyliön seudullakin vaikuttaneessa kelttikristillisyydessä alun perin tarkoittanut isoa kirkkoa.
Käyttöoikeuksien hallinta
DRM on yleisnimi tekniikoille, joilla pyritään rajoittamaan sitä, mitä tietokoneen tai muun vastaanottimen käyttäjä pystyy DRM-suojatulle datalle tekemään saadessaan käsiinsä tällaista dataa. DRM-tekniikka saattaa asettaa rajoituksia esimerkiksi datan edelleenlähettämiselle, tallentamiselle ja kopioimiselle.
DRM-tekniikoiden sovellusalueita ovat muun muassa tekijänoikeuden alaisen musiikin, elokuvien ja tietokoneohjelmistojen kopioinnin esto sekä liikesalaisuuksien suojaaminen teollisuusvakoilulta. Esimerkkejä:
Suomen laki
Suomen tekijänoikeuslaki kieltää kopiosuojatun materiaalin purkamisen muuta tarkoitusta kuin sisällön katselua tai kuuntelua varten. Rikoslaissa rikosnimike on teknisen suojauksen kiertäminen ja siitä voidaan tuomita enintään vuodeksi vankeuteen. Käytännössä tämä merkitsee sitä, että kopiosuojatusta CD- tai DVD-levystä ei saa tehdä varmuuskopiota, eikä sisältöä saa omatoimisesti siirtää esimerkiksi kannettavalle soittimelle, ellei käytössä oleva kopiosuojausjärjestelmä sitä mahdollisuutta erikseen tarjoa.
Uusi tekijänoikeuslaki astui pääosin voimaan 1. tammikuuta 2006. Lakia arvosteltiin voimakkaasti muun muassa siksi, että se poistaa CD- tai DVD-levyn omistajan oikeuden valita, millä välineillä ja miten hän laillisesti ostamaansa sisältöä käyttää. Tämä voi tehdä levyn käytön mahdottomaksi muun muassa sellaisissa ympäristöissä, joita kopiosuojausjärjestelmä ei tue. Lisäksi laki kieltää kopiosuojauksen kiertoon käytetyt ohjelmat ja organisoidun kopiosuojausten purkupalvelun tarjoamisen (teknisen suojauksen kiertämiskeinorikos).
Amarildo Almeida
Amarildo Almeida (s. 15. maaliskuuta 1976) on guineabissaulainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa.
Käyttöoikeuksien hallinta
Arvostelua
Vapaiden ohjelmistojen liikkeen johtajan Richard Stallmanin perustaman Free Software Foundationin mukaan sana rights (oikeudet) DRM-tekniikan nimessä on harhaanjohtava, ja järjestö on kehottanutkin käyttämään tekniikoista nimitystä Digital Restrictions Management, käyttöestojen hallinta.
Tanssi yli hautojen
Tanssi yli hautojen on suomalaisen kirjailijan Mika Waltarin vuonna 1944 julkaistu historiallinen romaani. Se kertoo Suomen sodan loppuvaiheista, Suomen siirtymisestä Ruotsin alaisuudesta osaksi Venäjän keisarikuntaa ja vuoden 1809 Porvoon valtiopäivistä. Kirjan päähenkilöitä ovat muun muassa keisari Aleksanteri I sekä nuori Ulla Möllersvärd, jolla on romanssi keisarin kanssa.
Käyttöoikeuksien hallinta
Arvostelua
Muun muassa kansalaisjärjestö EFFI on esittänyt voimakasta arvostelua DRM-tekniikoita kohtaan. DRM-tekniikoiden vastustajien mielestä DRM-tekniikat rajoittavat niillä suojatun materiaalin laillista käyttöä ja asettavat sisällöntuottajien oikeudet kuluttajan oikeuksien edelle. Myös vapaiden ohjelmistojen käyttäjät ja kehittäjät arvostelevat vahvasti DRM-tekniikoita, sillä DRM rajoittaa esimerkiksi DRM-suojatun musiikin soittamisen pelkästään suurten yhtiöiden soittimiin ja estävät kappaleiden soittamisen toteuttamisen vapaan lähdekoodin ohjelmiin kiertämättä suojausta, mikä on laitonta. DRM-suojaukset ovat myös aiheuttaneet runsaasti ongelmia soitettaessa sisältöä muualla kuin tietokoneella, esimerkiksi MP3-soittimissa tai autojen soittimissa. 27. syyskuuta 2008 Walmart ilmoitti, että se sulkee DRM-palvelimensa 9. lokakuuta 2008, jolloin sieltä ostettu DRM-suojattu musiikki lakkaa toimimasta.
Jussi Rintala
Jussi Rintala (s. 29. kesäkuuta 1980) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tanssi yli hautojen
Kirjan pohjalta tehtiin vuonna 1950 elokuva Tanssi yli hautojen. Keisari Aleksanteria esittää Leif Wager ja Ullaa Eila Peitsalo. Elokuvan ohjasi T. J. Särkkä.
Käyttöoikeuksien hallinta
Arvostelua
Videopeleihin asetetut kopiointisuojaukset aiheuttavat usein peleihin ylimääräisiä bugeja, muun muassa The Witcher 2 -peli oli Denuvo kopiointisuojauksen bugien takia monien mielestä pelikelvoton kunnes pelin kehittäjä julkaisi pelistä DRM-vapaan version. Videopelien kopiointisuojausten onkin katsottu lähinnä hankaloittavan laillisesti pelin ostaneita pelaajia koska useimmiten kopiointisuojaukset joka tapauksessa murretaan muutaman viikon kuluessa pelien julkaisusta.
Amarildo Almeida
Almeida osallistui olympialaisiin kerran, Atlantassa 1996. Hän juoksi tuolloin 100 metrin kilpailussa 20-vuotiaana, mikä tekee hänestä maansa historian nuorimman olympiaurheilijan. Almeida putosi jo ensimmäisellä kierroksella oltuaan eränsä kahdeksas eli toiseksi viimeinen. Hän kilpaili samalla matkalla myös MM-kisoissa 1997 ja 1999, mutta putosi molemmilla kerroilla ensimmäisen kierroksen jälkeen.
Jussi Rintala
Tampereen NMKY:n kasvatti Rintala pelasi Suomen pääsarjaa Pyrbasketissa vuosina 1999–2003 yhteensä neljä kautta ja saavutti kaudella 2000–2001 SM-hopeaa ja Suomen cupin hopeaa. Kaudella 2006–2007 hän pelasi I-divisioonassa BC Nokian joukkueessa.
Amarildo Almeida
Ennätykset
Lähde: IAAF
Botnia Express (juna)
Botnia Express oli VR-yhtymän edeltäjän Valtionrautateiden 1980-luvulla liikennöimä express-junavuoro. Juna aloitti liikennöintinsä 30. toukokuuta 1983 reitillä Seinäjoki-Helsinki ja sen tarkoitus oli tarjota nopea junayhteys Seinäjoelta Helsinkiin. Pari vuotta myöhemmin, kesäkuussa 1985 junaa alettiin liikennöidä Vaasasta Helsinkiin. Kesällä 1988 juna muuttui InterCity-vuoroksi.
Botnia Express EXP 36 lähti Vaasasta kello 5.40 ja saapui Helsinkiin kello 9.55. Paluujuna EXP 35 lähti Helsingistä kello 15.00 ja saapui Vaasaan puoli seitsemän aikoihin illalla. Juna pysähtyi Tervajoen, Seinäjoen, Parkanon ja Tampereen asemilla.
Adams (kilpa-autovalmistaja)
Adams oli yhdysvaltalainen kilpa-autojen valmistaja. Talli osallistui yhteen Formula 1 -sarjaan kuuluneeseen osakilpailuun, vuoden 1950 Indianapolis 500 -kilpailuun, joka päättyi auton öljyvuotoon kierroksella 108. Brittiläinen George Robson voitti vuoden 1946 Indianapolis 500 -kilpailun Adamsillä.
Västerlandan piiri
Västerlandan piiri sijaitsee Lilla Edetin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Lilla Edetin kunnan piirit
Tapaus Wilson
Tapaus Wilson, Suomessa myös nimillä Tapaus Wilson 704 ja Tapaus Wilson 507, on John Frankenheimerin ohjaama yhdysvaltalainen tieteisjännityselokuva vuodelta 1966. Elokuvassa Rock Hudson tekee yhden uransa kiitetyimmistä rooleista. Elokuvassa salaperäinen järjestö kauppaa varakkaille ihmisille uuden elämän mahdollisuutta.
Nathan Perkovich
Nathan Perkovich (s. 15. lokakuuta 1985 Canton, Michigan, Yhdysvallat) on kroatialais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebissa. Isokokoinen Perkovich on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Seuraura
Perkovich pelasi kauden 2003–2004 USHL-junioriliigaa Cedar Rapids RoughRidersissa, jonka jälkeen New Jersey Devils varasi hänet kahdeksannella kierroksella 250. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2004. Perkovich pelasi kaksi seuraavaa kautta USHL:ää Chicago Steelin riveissä. Kaudella 2005–2006 hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 28+24=52. Perkovich jakoi USHL:n maalipörssin seitsemännen sijan Lincoln Starsin Michael Daviesin ja Green Bay Gamblersin Brian Roloffin kanssa. Hän sijoittui myös liigan jäähypörssissä kymmenenneksi 121 minuutillaan. Vuosina 2006–2009 Perkovich kävi Lake Superior State Universitya. Hän ylsi kahdella ensimmäisellä yliopistokaudellaan joukkueensa sisäisen maalipörssin voittoon.
Elokuussa 2009 Perkovich teki kolmivuotisen tulokassopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Hän pelasi kaikki sopimuskautensa kokonaan farmissa. AHL:n tulokaskaudellaan 2009–2010 Perkovich teki Lowell Devilsissa 68 runkosarjaottelussa tehot 19+14=33 ja viidessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Kaudeksi 2010–2011 New Jerseyn farmijoukkueeksi vaihtui Albany Devils.
Kaudeksi 2012–2013 Perkovich siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebiin. Kaudeksi 2013–2014 seura siirtyi pelaamaan KHL:ään. Huhtikuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Medveščakin kanssa. Kaudella 2014–2015 Perkovich edusti joukkuetta myös Spengler Cupissa. Hän voitti Medveščakin Kroatian pääsarjassa pelaavassa kakkosjoukkuessa Kroatian-mestaruuden vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016.
Medveščak palasi kaudeksi 2017–2018 taloudellisista syistä takaisin EBEL:ään, jonne Perkovich teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen heinäkuussa 2017.
Maajoukkueura
Perkovich edusti Kroatiaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015, 2016 ja 2017. Ensimmäisessä turnauksessa hän jakoi joukkueensa sisäisen maalipörssin voiton Ryan Kinasewichin kanssa neljällä osumallaan. Perkovich voitti myös Kroatian sisäisen tehotilaston lukemalla +2. Vuoden 2016 turnauksessa hänellä oli paras aloitusprosentti (64,44 %). Vuoden 2017 turnauksessa Perkovich toimi Kroatian varakapteenina.
Muuta
Perkovichilla on kroatialaiset sukujuuret. Hän hankki Kroatian kansalaisuuden pelatessaan Medveščak Zagrebissa.
Poliisilaitokset Suomessa
Poliisilaitos on Suomen poliisin hallinnollinen paikallisyksikkö. Suoraan poliisihallituksen alaisuudessa on 11 poliisilaitosta, lisäksi Ahvenanmaalla on oma poliisilaitos, joka on hallinnollisesti Ahvenanmaan maakuntahallituksen alainen. Poliisilaitoksen palveluverkkoon voi kuulua pääpoliisiaseman ohella muita poliisiasemia, poliisin palvelupisteitä ja yhteispalvelupisteitä.
Vuoden 2009 alussa vanhat, 90 kihlakuntien alueilla toiminutta poliisilaitosta lakkautettiin ja muodostettiin uudet, maakuntien alueita vastanneet 25 poliisilaitosta, muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta. Kullakin poliisilaitoksella oli yksi pääpoliisiasema, kihlakunnan poliisilaitoksista muutetut 65 poliisiasemaa sekä palvelupisteitä. Uudellamaalla oli neljä (Länsi-, Keski- ja Itä-Uusimaa sekä Helsinki), Pohjois-Pohjanmaalla kolme (Jokilaaksot, Oulu ja Koillismaa) ja Lapissa kaksi (Lappi ja Peräpohjola) poliisilaitosta. Kruunupyy, Luoto, Pedersören kunta, Pietarsaari ja Uusikaarlepyy sijaitsevat Pohjanmaalla, mutta eivät kuuluneet Pohjanmaan vaan Keski-Pohjanmaan ja Pietarsaaren poliisilaitokseen. Lisäksi Vaala sijaitsi tuolloin Kainuussa, mutta kuului Oulun poliisilaitokseen.
Vuoden 2009 poliisilaitosjako jäi lyhytikäiseksi, kun vuoden 2014 alussa poliisilaitosten määrä supistui edelleen 12:een poliisin hallintorakenneuudistuksen myötä. Tässä yhteydessä palvelupisteet saivat jälleen poliisiaseman nimikkeen. Aiempia kihlakuntien poliisilaitoksia vastaavista poliisiasemista on lakkautettu Haukiputaan, Kaarinan ja Limingan poliisiasemat vuonna 2016 sekä Karkkilassa sijainnut Vihdin poliisiasema jo vuonna 2013.
Luettelo poliisilaitoksista
thumb|Seinäjoen poliisiasema on yksi kolmesta [[Pohjanmaan poliisilaitos|Pohjanmaan poliisilaitoksista. Muut sijaitsevat Kokkolassa ja Vaasassa.]]
Suluissa pääpoliisiaseman sijainti.
Toni Nummi
Toni Nummi (s. 23. elokuuta 1980) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen NMKY:n kasvatti Nummi pelasi Suomen pääsarjaa Pyrbasketissa vuosina 1998–2001 yhteensä kolme kautta ja saavutti kaudella 2000–2001 SM-hopeaa ja Suomen cupin hopeaa. Kaudella 2006–2007 hän pelasi I-divisioonassa BC Nokian joukkueessa. A-nuorten maajoukkueessa Nummi pelasi 16 ja 20-vuotiaiden maajoukkueessa neljä ottelua.
Till Eulenspiegel
Till Eulenspiegel (suom. Till Pöllöpeili ja Tahvo Pöllöpeili ) on saksalaisten kansantarinoiden hahmo, jolla on ilmeisesti ollut 1300-luvulla elänyt todellinen esikuva. Häneen liitetään erilaista keppostelua sekä maallisia että hengellisiä herroja, porvareita ynnä muita kohtaan. Eulenspiegel-tarinoita painettiin jo vuonna 1515. Ne ovat moralisoivia. Niitä on käännetty useille kielille. 1500-luvulla painetut Eulenspiegel-tarinat olivat mahdollisesti keskiyläsaksalaisten eeposten proosaversioita tai ranskalaisien eeposten tai novellien mukaan kirjoitettuja kertomuksia. Kertomus levisi kansankirjoina.
Till Eulenspiegel -nimellä julkaistiin 1950-luvulla myös sarjakuvaa, jota käsikirjoitti Rolf Kauka ja piirsi van der Heide. Suomeksi hahmon nimi oli Jännä-Jussi. Kaikkiaan sarjaa ilmestyi 28 numeroa.
Aleksis Kivi käytti veijarista nimeä uuspeili, joka perustuu Eulenspiegelin nimeen.
Hahmoa kuvaa musikaalisin keinoin Richard Straussin sävelruno Till Eulenspigels Lustige Streiche, joka kuuluu teostyyppinsä tunnetuimpiin edustajiin.
Vuorolehtihorsma
Vuorolehtihorsma (Epilobium davuricum) on pohjoinen, suohorsmaa muistuttava kasvilaji.
Ulkonäkö
Vuorolehtihorsma kasvaa 10–40 senttimetriä korkeaksi. Suohorsmaan verrattuna vuorolehtihorsma on tyvirönsytön, mutta lehtiruusukkeellinen, sen lehdet ovat kapean tasasoukkia ja lehtiasento on alimpia lehtiä lukuun ottamatta kierteinen.
Vuorolehtihorsma risteytyy suohorsman kanssa.
Levinneisyys
Vuorolehtihorsmaa esiintyy Fennoskandiassa, Grönlannissa, Kanadassa, Alaskassa ja Siperiassa.
Suomessa se on pohjoinen laji, jota esiintyy Kainuussa, Pohjois-Pohjanmaalla ja Lapissa. Lapissa se on paikoittain yleinen. Eteläisin havaintopaikka, 1910-luvulta, on Pohjois-Karjalasta Juuasta. Vuorolehtihorsma kasvaa Suomessa etenkin lettosoilla ja on kalkinvaatija.
Histan tila
Histan tila (ruots. Hista gård) on Histassa, Espoossa sijaitseva kartano ja maatila, joka on ollut Ihamuotiloiden omistuksessa vuodesta 1904.
Varhaishistoria
Hista-nimi on peräisin 1500-luvulta Histan tilan toisen omistajan talonpoika Jaakko Laurinpojan nimessään käyttämästä sanasta Hista. Kaikki tilan omistajat tiedetään vuodesta 1540 lähtien, jolloin Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa määräsi pidettäväksi maakirjat maanomistajien verottamista varten. Vuonna 1641 Kustaa II Aadolfin kuuluisa sotapäällikkö Gustav Horn hankki tilan ja kolme muutakin itselleen rälssiksi ja yhdisti ne omistamaansa Espoonkartanoon. Tuona aikana Histalla toimi mylly ja saha, joka on antanut nimen tilan alueella olevalle Sahajärvelle.
Hista toimi suurkartanon lampuotitilana vuoteen 1833, jonka jälkeen Hista muotoutui kartanoksi. Silloin Espoon kirkkoherra Ezekiel Hilden osti Histan ja kolme muuta rekisteritilaa irti Espoonkartanosta. Hilden kuoli samana vuonna, mutta hänen leskensä poikineen pystytti uuden päärakennuksen nykyiseen paikkaansa. Rakennus on kuitenkin purettu jostain syystä ja nykyinen Histan kartanorakennus on rakennettu vuosina 1880-1900. Hildenin ja seuraavien omistajien aikana raivattiin 50 hehtaaria uutta peltoa, samalla kartanolle annettiin uusi ruotsalainen nimi Nygård.
Vuosina 1833–1885 Histan tilan omistajina oli useita eri aatelissukuja: Hilden, von Essen, Aschan ja Evenius. Vuonna 1843 tilalla pidettiin historiasta tunnetut kaksoishäät, joihin herännäisjohtaja Paavo Ruotsalainen osallistui. Häissä oli morsiamina silloisen omistajan, suomalainen papin ja herännäisyysliikkeen vaikuttajan Carl Gustaf von Essenin lähisukulaiset.
Ihamuotiloiden aika
Vuonna 1885 suurmaanomistaja Jacob Vavulin hankki tilan ja maita Nuuksiosta ja häneltä Histan kartano siirtyi 1904 Ihamuotila-suvun omistukseen fil. maist. Artturi Ihamuotilalle. Tilan pinta-ala oli silloin noin 1 200 ha. Hän muutti tilan nimen alkuperäiseksi Histaksi ja Nygård nimi lakkasi olemasta. Artturi Ihamuotila perusti tilan maille Espoon ensimmäisen suomalaisen kansakoulun. Hän kuoli jo 35-vuotiaana ja kartano velkoineen jäi hänen vaimolleen Hilda Ihamuotilan harteille. Hän myi maata lähes 300 hehtaaria ensimmäisen maailmansodan aikana. Hilda Ihamuotila jatkoi miehensä kulttuurityötä ja rahoitti kansakoulun toimintaa aina vuoteen 1926 saakka, jolloin Espoon kunta otti koulun hoidettavakseen. Nuuksion ala-aste toimii nyt 1950-luvulla uusitussa rakennuksessa. Sotien jälkeen syntyivät omakotitaloalueet, Siikajärvi, Kotimäki ja Kolmiranta.
Vuonna 1961 Histan tilasta muodostettiin maatalousyhtymä, jonka osakkaina olivat Veikko Ihamuotilan lisäksi hänen neljä lastaan, jotka hänen vuonna 1979 tapahtuneen kuolemansa jälkeen jäivät tilan omistajiksi. Vuonna 2000 omistus siirtyi seuraavalle sukupolvelle. Histan maita on kuluneen 20 vuoden aikana myyty Espoon kaupungille noin 250 hehtaaria.
Hista kulttuurissa
Histan kartanon mailla Nupurintiellä sijaitsee vuonna 1936 rakennettu nuorisoseuran talo Honkamaja. Vuonna 2008 Honkamajalla esitettiin herännäisyyden historiaan liittyvä musiikkinäytelmä Histan häät. Professori Heikki Ylikangas kirjoitti tekstin näytelmään Espoon 550-vuotisjuhliin ja sen toteuttivat Espoon Kaupunginteatteri ja Musiikkiteatteri Tapiola yhteistuotantona. Ohjaajana oli Jussi Helminen ja pääroolissa Paavo Ruotsalaisena näyttelijä Taisto Reimaluoto. Katselijoille tarjottiin näytelmän aikana hääateria. Histan häät esitettiin vuonna 2009 uudelleen Lapuan tuomiokirkossa eli näytelmän tapahtumien aikaisessa Nils Gustav Malmbergin kotikirkossa.
Stefanus IX
Paavi Leo IX teki Frederickistä kardinaalin. Frederick toimi jonkin aikaa paavin lähettiläänä Konstantinopolissa. Hän oli myös paavi Leon mukana tämän epäonnistuneella sotaretkellä normanneja vastaan. Hänen asemansa oli sidoksissa hänen veljensä menestykseen, ja siksi hänen oli välttämätöntä paeta keisari Henrik II:ta Monte Cassinoon. Viisi päivää paavi Victor II:n (joka oli tehnyt Frederickistä kardinaalin ja Monte Cassinon apotin) kuoleman jälkeen hänet valittiin Victorin seuraajaksi.
Stefanus osoitti suurta tarmoa gregoriaanisen reformin toteuttamisessa selibaattilupauksen suhteen ja loi suurimittaisia suunnitelmia normannien häätämiseksi Italiasta ja veljensä nostamiseksi keisariksi. Tämä suunnitelma jäi toteutumatta, kun hän sairastui vakavasti eikä täysin toipunut sairaudesta. Hän kuoli Firenzessä 29. maaliskuuta 1058. Hänen jälkeensä paaviksi tuli Benedictus X, joka julistettiin vastapaaviksi ja jonka Nikolaus II pian syrjäytti.
Flunssa
Flunssa eli nuhakuume tai vilustuminen on viruksen aiheuttama äkillinen ylempien hengitysteiden limakalvontulehdus. Se ei ole varsinaisesti yksittäinen sairaus vaan yhteisnimitys, jota käytetään useista keskenään hyvin samankaltaisista ylähengitystien infektiotaudista.
Nuhakuume on ihmisen yleisin oireyhtymä, ja siihen liittyvät oireet johtuvat elimistön prostaglandiinijärjestelmän aktivoimien välittäjäaineiden toiminnasta. Jos oireisiin kuuluvat kuume, ahdistava yskä ja lihassärky, kyse on paikallisen tulehduksen lisäksi myös koko kehon yleisinfektiosta.
Iäkkäät sairastavat keskimäärin yhden, nuoret ja keski-ikäiset aikuiset 2–3 ja alle kaksivuotiaat lapset 5–7 flunssaa vuodessa.
Flunssasta käytetään myös nimeä räkätauti. Varsinainen räkätauti on kuitenkin vaarallinen hevoseläinten tauti, joka voi tarttua myös ihmiseen.
Aiheuttaja
Flunssan aiheuttaja on virus; yleisin aiheuttaja on jokin rinovirus, jotka aiheuttavat 30–50 % kaikista tautitapauksista. Muita yleisiä aiheuttajia ovat korona-, adeno-, parainfluenssa- ja RS-virukset. Kaikkiaan erilaisia flunssan aiheuttavia viruksia tunnetaan yli 200. Täsmällisen taudinaiheuttajan tuntemisella ei juuri ole merkitystä. Lääkärin tutkimuksessa keskeisintä on sulkea pois bakteerikomplikaation mahdollisuus. Erotusdiagnoosina merkittäviä ovat lähinnä influenssa ja lapsilla RS-virus. Tarkka taudinaiheuttaja voidaan määrittää potilaan nenänielusta otetusta näytteestä PCR-menetelmillä tai antigeenitutkimuksella. Taudinaiheuttaja saadaan tarvittaessa selvitetyksi noin 70–90 %:lla tapauksista.
Oulun yliopistossa vuonna 2008 tehdyssä tutkimuksessa flunssatapausten on todettu lisääntyvän ilman kylmetessä ja ilman absoluuttisen kosteuden pienentyessä. Yhdysvalloissa Yalen yliopistossa on selvitetty mekanismia, jolla kylmettyminen aiheuttaa flunssan. Kylmällä ilmalla nenän immuunisolujen kyky kontrolloida viruksien lisääntymistä limakalvolla heikkenee. Tutkittaessa asiaa soluviljelmässä 37 ja 33 °C:ssa ilmeni, että kylmässä immuunijärjestelmän kyky estää viruksen kopioitumista oli selvästi heikentynyt. Näin virukset pääsivät valloilleen.
Virus ei siis välttämättä aiheuta tautia heti, vaan ihminen voi olla oireeton viruksen kantaja, kunnes virus sopivissa oloissa, esimerkiksi kylmettymisen seurauksena, aiheuttaa taudin. Riittävän herkillä laboratoriomenetelmillä pieniä määriä flunssaviruksia onkin mahdollista löytää myös täysin terveiden henkilöiden nielunäytteistä. Nielun takaseinästä kivun tai kutinan oirein alkavan taudin aiheuttaa yleensä jokin rinovirus, kun taas kovan kurkkukivun takana ovat usein muut virukset, kuten adenovirus.
Eri flunssavirusten esiintymisajat
Eri vuodenaikoina on liikkeellä erilaisia flunssaa aiheuttavia viruksia :
Tartunta ja sen välttäminen
Flunssa voi tarttua usealla eri tavalla. Tartuntatapa vaihtelee viruksen ja tilanteen mukaan, sillä useimmat flunssavirukset voivat levitä useampaa reittiä. Tartunnan saaminen edellyttää lähes aina lähikontaktia sairastuneeseen, yleensä jo parin metrin turvaväli on flunssaviruksilla riittävä estämään tartunnan. Usein tarttuminen tapahtuu aerosoli- tai pisaratartuntana, mutta myös kosketustartunta on tavallinen. Silloin viruksen tarttuminen tapahtuu esimerkiksi kättelyn kautta, kun sairastuneen nenän eritettä päätyy terveen henkilön käsille ja niistä edelleen nenän tai silmien läheisyyteen. Virus voi tarttua myös epäsuorasti potilaan juuri koskettaman esineen kautta, mutta useimmat virukset säilyvät pinnoilla tartuttamiskykyisinä vain muutamia tunteja.
Erityisesti kaikkein tavallisimmat flunssan aiheuttajat, rinovirukset, tarttuvat juuri kosketuksesta, joten yksinkertainen käsien peseminen riittää estämään huomattavan osan potentiaalisista tartuntatilanteista.
Flunssan itämisaika on yhdestä kahteen vuorokautta.
Flunssatartuntaa voi yrittää välttää hyvällä käsihygienialla ja pysymällä flunssaepidemioiden aikana pois väkijoukoista. Tilat, joissa oleilee pitkiä aikoja paljon ihmisiä, kuten koulut, päiväkodit ja varuskunnat, ovat tehokkaita flunssan levittäjiä.
Oireet
Aikuisilla esiintyy useimmiten yskää ja limannousua, ja lapsilla yleisin oire on nuha. Flunssa alkaa usein, viruksesta riippuen, kurkkukivulla, joka saattaa säteillä korviin. Seuraavina oireina esiintyy räkäisyyttä sekä mahdollisesti paineentunnetta poskiontelon tai otsalohkon alueella. Rino- ja koronavirukset rajoittuvat yleensä nenänieluun, mutta adenovirukset ja RS-virus infektoivat usein myös alempia hengitysteitä.
Flunssaan usein liittyvä väsymys selittyy osaksi aineenvaihdunnan kiihtymisen elimistöä väsyttävällä vaikutuksella.
Yleensä flunssassa tunnetila vaihtelee, esimerkiksi voi olla hyvin kylmä, mutta yhtäkkiä tuleekin todella kuuma. Flunssa voi aiheuttaa ruokahaluttomuutta.
Hoito
Flunssaa pidetään ihmisten yleisimpänä sairautena. Se paranee itsestään levolla ja oireiden lievityksellä.
Flunssan oireita voidaan lievittää särkylääkkeillä, kuten ibuprofeenilla ja parasetamolilla. Nenän tukkoisuutta ja nuhaa voidaan lyhytaikaisesti helpottaa nenän limakalvon turvotusta poistavalla lääkkeellä. Pääasiallisin hoitomuoto on lepo, koska elimistö poistaa levossa tehokkaammin taudinaiheuttajia. Nenähuuhtelukannun käytöstä sekä kuumien juomien nauttimisesta voi olla apua. Höyryhengitystä ei enää suositeta nieluoireiden lievittämiseen, koska se on tehoton ja siihen liittyy palovammariski. Yleisin Suomessa käytössä oleva luontaislääke, jonka ainesosa on Echinacea-suvun kasvi, tavallisesti kaunopunahattu (E. purpurea), on suosittu juuri flunssan ehkäisemisessä, kun sitä ottaa heti ensioireisiin. Sen on tutkimuksissa osoitettu stimuloivan immuunipuolustusta ja helpottavan flunssan oireita sekä lyhentävän oireiden kestoa.
Fyysinen rasitus flunssan ja toipilasvaiheen aikana
Terveyskirjaston mukaan kuntoliikunnan voi aloittaa voimien rajoissa, kun yleisoireet, erityisesti kuume ja yleiset säryt ovat ohitse. Toisaalta asiantuntijoiden mukaan ”kaulan alapuoliset oireet” ovat este, kuten lihaskivut, yleinen sairaudentunne ja kiihtynyt leposyke mutta myös peitteinen nielu. Muutenkin virusinfektion kolme ensimmäistä päivää ovat vaarallisempia. Riskinä ovat jälkitaudit, kuten sydänlihastulehdus ja siitä urheiltaessa koituva sydänlihasvaurio, tai keuhkoputkentulehdus, keuhkokuume ja sydänpussintulehdus.
Yhden päivän kestäneestä kuumeesta toipuminen vie kolme päivää, mutta kolmen päivän kuumeesta toipuminen kestää jo kokonaiset 12 päivää. Kuumetta seuraavana toipilasaikana ei saisi harjoittaa liian raskaita aktiviteetteja. Kuumeettomassa pikkuflunssassakaan, kuten esimerkiksi kurkkukivussa ja lievässä nuhassa, ei suositella rasittavaa fyysistä aktiviteettia. Potilas voi kuitenkin harrastaa kävelyn kaltaista kevyttä liikuntaa, jos osaa olla varovainen ja seurailla tuntemuksiaan. Jälkitaudin riski on moninkertainen kaulan alapuolisilla taudeilla.
UKK-instituutin (Taula) alainen Terveurheilija.fi ohjeistaa, että kuume tai yleisoireet (lihassärky, päänsärky, nivelsärky) vaativat lepoa. Jos on nuhaa ja mahdollisesti myös käheyttä, kurkkukipua tai yskää, pitää varoa pari päivää ja sitten voi asteittain palata liikuntaan. Jos kuitenkin on kurkkukipu ilman muita oireita, pitää levätä.
Tohtori Edward R. Laskowski esittää esteiksi myös hengenahdistuksen ja hakkaavan yskän.
Urheilulääkäri Pippa Laukan mukaan kurkun karheus tai lievä nuha ei estä vartin kevyttä kävelylenkkiä, jos keuhko-oireita ei ole ja yleisvointi on hyvä. Hänen mukaansa keuhkoputkien kipeys tai rintakivut olisivat harjoittelun ehdoton este. Jos kävelystä tuleekin huono olo, pitää levätä. Liikunta kuormittaa aina elimistön puolustusjärjestelmää, eikä sairaana siitä saa liikunnan hyötyjäkään.
Kun urheilun sitten aloittaa, se tulee tehdä asteittain ja voimien rajoissa. Liikuntalääketieteen erikoislääkäri Hanna Junttilan mukaan kevyen harjoittelun tulisi kestää yhtä kauan kuin sairaus kesti. Toisaalta jo flunssan aikana puuhailu ja kevyt liikkeellä olo eivät ole haitaksi. Ellei ole kuumeessa tai vuodepotilaana, voi ehkäistä lihaskatoa, -jumeja ja -kipuja jaloittelulla, venyttelyllä ja kevyillä lihaskuntoliikkeillä, kuten 10–15 kyykkyä muttei leuanveto eikä punnerrus.
Topi Tarkka
Topi Tarkka (oik. Toivo Robert Tarkka, 28. helmikuuta 1906 Tampere – 23. helmikuuta 1994 ) oli suomalainen pastori ja Suomen Setlementtiliiton pääsihteeri 1951–1971.
Henkilöhistoria
Topi Tarkan vanhemmat olivat ajuri Simo Robert Tarkka ja Lyydia Patama ja puoliso vuodesta 1933 Ruth Elisabeth Sirenius, Sigfrid Sireniuksen tytär. Ylioppilaaksi Tarkka tuli 1926 ja hänet vihittiin papiksi 1932. Tarkka oli Setlementtiliittoon kuuluvan Kalliolan setlementin ja yleensä setlementtiliikkeen vaikuttaja. Hän oli mukana aloittamassa Myllyhoitoa Suomessa Kalliolan setlementin perustamassa Kalliolanklinikassa. Aiemmin hän johti Tampereella Pispalassa Ahjolan työkeskusta, nykyistä Ahjolan setlementtiä. Tarkka oli myös Kerhojohtajan päätoimittaja 1940–1951 ja Yhdyssiteen vuodesta 1951.
Jukka Tarkka ja Pekka Tarkka ovat Topi Tarkan poikia.
Sitkokääpä
Sitkokäävän itiöemä on yksivuotinen ja tyypiltään joko pileaattinen tai puoliresupinaattinen pienialaisella alustanmyötäisellä osalla, vain harvoin lakkia ei muodostu ollenkaan. Lakkien muoto vaihtelee paljon pienistä kynsimäisistä röyhelömäisiin. Tuoreena itiöemä on hyvin sitkeä, kuivana se muuttuu kovaksi ja lakin reuna kipristyy alaspäin. Lakin yläpinta on sileä ja mattapintainen, väriltään kermanvalkea tai savunharmaa epäselvin vöin. Pillipinta on valkoinen ja kuivuessaan kermankeltainen. Pyöreitä pillejä mahtuu 4–8 millimetrille. Lohkopinta on kokonaan valkoinen ja käävän kokonaispaksuus 1–3 mm.
Hjärtumin piiri
Hjärtumin piiri sijaitsee Lilla Edetin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Lilla Edetin kunnan piirit
Muistoja pohjolasta – Valkoisen Suomen lauluja
Muistoja pohjolasta – Valkoisen Suomen lauluja on 20 suosikkia -sarjassa vuonna 2002 ilmestynyt kokoelma-albumi.
János Sajnovics
János Sajnovics (12. toukokuuta 1733 Tordas, Unkari – 4. toukokuuta 1785 Buda, Unkari ) oli unkarilainen jesuiitta ja oppinut, joka harrasti kielitiedettä, matematiikkaa ja tähtitiedettä. Hänen katsotaan ensimmäisenä todistaneen suomalais-ugrilaisten kielten sukulaisuuden, joskin tutkimusta on myös moitittu metodologisesti vaatimattomaksi.
Sajnovics matkusti vuonna 1769 Tanskan ja Norjan kuninkaan Kristian VII:n organisoiman tieteellisen retkikunnan mukana Wienin hoviobservatorion johtajan Maximilian Hellin kutsumana matkaseuralaisena tutkimaan Venuksen ylikulkua Norjan pohjoisosiin. Hell oli pyytänyt Sajnovicsin seurakseen paitsi koska tiesi tämän koulutukseltaan tähtitieteilijäksi myös koska halusi saamelaisten mailta todisteet Euroopassa jo levinneestä käsityksestä unkarin, suomen ja saamen kielten sukulaisuudesta. Siellä Sajnovics teki muistiinpanoja myös saamelaiskielistä ja vakuuttui niiden yhteydestä unkariin. Vuonna 1770 hän julkaisi tutkimuksen Demonstratio: Idioma Ungarorum et Lapponum idem esse, jossa hän todisti äänteellisiä ja muoto-opillisia kriteerejä hyväksikäyttäen saamelaiskielten, suomen ja unkarin yhteisen alkuperän. Itse kielivertailun suoritti Sajnovics, mutta idean lisäksi myös työn suorittamisessa suuri ansio oli Hellillä, minkä Sajnovics myönsi avoimesti, vieläpä teoksensa lopussa osoittaen kaiken ansion Hellille.
thumb|left|upright=0.5|Demonstratio. Idioma Ungarorum et Lapponum idem esse. Sajnovics oli mahdollisesti ensimmäinen, joka hyödynsi kielten äännerakenteen ja morfologian vertailua selittääkseen kielten historiallisia yhteyksiä. Esimerkiksi William Jonesin katsotaan todistaneen latinan, kreikan ja sanskriitin välisen historiallisen yhteyden vasta vuonna 1786 pitämässään esitelmässä. Sajnovicsia on siis perusteita pitää yhtenä historiallis-vertailevan kielitieteen perustajista.
Demonstratio-tutkimuksessa myös Halotti beszéd -käsikirjoitus julkaistiin ensi kerran kokonaisuudessaan.
Albert Hedderich
Albert Hedderich (s. 11. joulukuuta 1957 Mainz) on saksalainen entinen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa miesten pariaironelikossa.
Volkswagen Beetle
Volkswagen Beetle viittaa seuraaviin Volkswagen-malleihin:
Peltipurkkikatedraali
thumb|Serafim ja Peltipurkkikatedraali
Peltipurkkikatedraali tai ukrainaksi Bliašana Katedra oli Pohjois-Amerikan ensimmäinen itsenäinen ukrainalainen kirkko. Se oli niin sanotun Serafimilaisen kirkon keskus. Manitoban Winnipegissä perustettu kirkko ei kuulunut yhteenkään eurooppalaiseen kirkkokuntaan.
Kirkon johtajat
thumb|upright|[[Kyrylo Henyk (1857–1925)]]
Kyrylo Henyk (1857–1925) oli keskeinen vaikuttaja Winnipegin ukrainalaisessa yhteisössä. Hän oli kotoisin Galitsiasta, missä hän oli käynyt Lvivin akateemisen oppikoulun ja opiskellut hieman oikeustiedettä Tšernivtsin (Czernowiczin) yliopistossa. Henyk oli tunnetun ukrainalaisen kirjailijan Ivan Frankon ystävä. Franko kirjoitti Lys Mykyta-teoksen (Mykyta-kettu) ja oli ehdolla kirjallisuuden Nobel-palkinnon saajaksi. Henyk oli sulhaspoikana Frankon häissä. Frankolla oli sosialistisia sympatioita, ja hän kirjoitti purevan satiirisesti aikansa papistosta. Henyk luultavasti ajatteli näistä asioista samalla tavoin kuin Franko. Maareformi ja papiston vaikutusvallan vähentäminen nähtiin tapoina vapauttaa talonpojat muualla asuneiden aatelisten tilanherrojen ikeestä. Tilanherrat pitivät suurinta osaa viljelysmaasta hallussaan kirkollisen hierarkian myötävaikutuksella. Henykista tuli hänen saavuttuaan Kanadaan ensimmäinen Kanadan valtion palvelukseen palkattu ukrainalainen. Hän toimi siirtolaisten vastaanottajana ja saattoi vastatulleita heidän uusille kotipaikoilleen. Henyk, hänen serkkunsa Ivan Bodruh (1874–1952) ja tämän ystävä Ivan Nehrytš (1875–1946) olivat kaikki kotoisin Kolomyjan piirikunnan Berezivin kylästä. Bodruh ja Nehrytš olivat pätevöityneet Galitsiassa alkeiskoulun opettajiksi. Nämä kolme miestä muodostivat ukrainalaisen yhteisön älymystön ytimen, ja heitä kutsuttiin Berezivin kolmikoksi (Berezivska Triitsia). Henyk oli heistä vanhin ja ainoa jo avioon ehtinyt. Hänen vaimonsa Polina (o.s. Tsurkowsky) oli papin tytär ja saanut hyvän koulutuksen. Heillä oli kolme poikaa ja kolme tytärtä.
Toinen kirkon syntyyn voimakkaasti vaikuttanut ihminen oli piispa Serafim, oikealta nimeltään Stefan Ustvolsky. Ustvolskyn kirkollinen ura päättyi siihen, että Venäjän ortodoksisen kirkon Pyhä synodi erotti hänet pappeudesta. Serafimin ura alkoi oma-aloitteisesta Athos-vuoren matkasta, jonka aikana Anfim-niminen munkki vihki hänet piispaksi. Pyhäksi kutsuttu Anfim väitti olevansa piispa. Anfimin on epäilty vihkineen Ustvolskyn vastustaakseen keisaria, sillä Pyhän synodin ja keisarin välillä oli käynnissä valtataistelu Venäjän ortodoksisesta kirkosta. Piispaksi vihkimisen jälkeen Serafim matkusti Pohjois-Amerikkaan ja asui jonkin aikaa ukrainalaisten pappien kanssa Philadelphiassa. Saapuessaan Winnipegiin hän ei ollut Venäjän ortodoksisen kirkon tai minkään muun kirkollisen tahon alainen. Preerialla asuneet ukrainalaiset ottivat hänet vastaan vaeltavana pyhänä miehenä kristinuskon alkuaikoina syntyneen tradition mukaan.
Peltipurkkikatedraalin perustamiseen johtaneisiin tapahtumiin vaikutti myös Serafimin avustaja Makarii Martšenko. Martšenko avusti Serafimia jumalanpalveluksissa diakonina ja kanttorina, sillä hän tunsi jumalanpalvelusjärjestyksen hyvin. Hän saapui Yhdysvalloista yhdessä Serafimin kanssa. Arkkipiispa Langevin johti Länsi-Kanadan roomalaiskatolista hiippakuntaa St. Bonifacesta käsin ja oli suorassa yhteydessä Rooman paaviin. Hän uskoi alaistensa pappien pystyvän vastaamaan ukrainalaisväestön kaikkiin kirkollisiin tarpeisiin. Muita tapahtumiin osallisia olivat Winnipegin presbyteerisen oppilaitoksen Manitoba Collegen rehtori, tohtori William Patrick, Manitoban Liberaalinen Puolue ja venäläiset ortodoksiset lähetyssaarnaajat.
Kiista kirkon omaisuudesta
Henyk, Bodruh ja Nehrytš ryhtyivät nopeasti puolustamaan yhteisöään. He kutsuivat Serafimin apuun. Hän saapui Winnipegiin huhtikuussa 1903 muodostamaan kirkkoa, joka olisi itsenäinen kaikkiin Euroopan kirkkoihin nähden ja joka ei alistuisi yhdenkään preerioiden ukrainalaisten siirtolaisten sieluista taistelevan uskonnollisen eturyhmän alaisuuteen. Serafimin kutsuneiden tyydytykseksi hän perusti Ortodoksisen venäläisen kirkon, ei Venäjän ortodoksisen kirkon, joten sanajärjestys korosti kirkon itsenäisyyttä. Serafim julisti itsensä kirkon johtajaksi. Ukrainalaisten miellyttämiseksi kirkko tunnettiin myös nimellä Serafimilainen kirkko. Serafim noudatti itäistä jumalanpalvelusjärjestystä, johon seurakuntaan kuuluneet siirtolaiset olivat tottuneet. Hän alkoi vihkiä diakoneja ja kanttoreita. “13. joulukuuta 1903 Serafim virallisesti pyhitti ja avasi jumalanpalvelukselle pienen rakennuksen McGregor-kadun itäpuolella Manitoba Avenuen ja Pritchard Avenuen välissä, jota on saatettu kutsua Pyhän Hengen kirkoksi.” Marraskuussa 1904 hän alkoi rakentaa pahamaineista “peltipurkkikatedraalia” King-kadun ja Stella Avenuen kulmaan. Karismaattinen Seraphim “...vihki noin 50 pappia ja lukuisia diakoneja, joista monet olivat lähes lukutaidottomia. He palvelivat pappeina siirtokunnissa saarnaten itsenäistä ortodoksisuutta ja sitä, että kirkon omaisuuden piti kuulua sen valituille luottamusmiehille. Kirkkokunnan jäsenmäärä kasvoi kahdessa vuodessa 60 000:een.”
Geaugan piirikunta
Geaugan piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, jonka hallintokeskus on Chardon.
Peltipurkkikatedraali
Kiista kirkon omaisuudesta
"Erilaisista rikkomuksista ja alkoholiongelmasta johtuen" Serafim menetti hänet Winnipegiin kutsuneen älymystön kannatuksen. He järjestivät kaappauksen jossa Serafim syrjäytettiin, mutta hänen kirkkokuntansa säilytettiin kaappaajien hallinnassa. Ensin Serafim matkusti Pietariin yrittäen hankkia Venäjän ortodoksisen kirkon Pyhältä synodilta tunnustuksen ja rahoitusta kukoistavalle Serafimilaiselle kirkolle. Hänen poissaollessaan Ivan Bodruh ja Ivan Nehrytš, jotka olivat nyt teologian opiskelijoita Manitoba Collegessa, yhdessä Serafimilaisen kirkon pappien kanssa onnistuivat hankkimaan takeet presbyteerisestä rahoituksesta Serafimin kirkolle sillä ehdolla, että kirkko ajan myötä muuttuisi presbyteeriseksi. “Serafim palasi Venäjältä myöhään syksyllä 1904, mutta hän ei tuonut mukanaan rahallista tukea.” Palattuaan hän sai tietää petoksesta ja erotti heti kirkosta kaikki kaappaukseen osallistuneet papit. Hän julkaisi heidän kuvansa paikallisissa sanomalehdissä nimet rinnan päälle painettuina aivan kuin papit olisivat olleet rikollisia. Serafimin kosto jäi kuitenkin lyhyeksi, koska hän sai pian tiedon siitä, että Venäjän Pyhä synodi oli ekskommunikoinut hänet itsensä: “…kun Pyhä synodi julisti Serafimin ja kaikki hänen pappinsa kirkonkiroukseen, hän lähti vuonna 1908 palaamatta enää koskaan”.
Geaugan piirikunta
Maantiede
Geaugan naapuripiirikuntia ovat Lake pohjoisessa, Astabula koillisessa, Trumbull kaakossa, Portage etelässä, Summit lounaassa ja Cuyahoga lännessä.
Peltipurkkikatedraali
Seuraukset
Ukrainankanadalainen yhteisö syntyi edellä kuvatun yhteiskunnallisen ja hengellisen kuohunnan jälkimainingeissa.
Geaugan piirikunta
Väestö
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 93 389 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin (96,9 %), mustiin (1,3 %), alkuperäisamerikkalaisiin (0,1 %) ja aasialaisiin (0,6 %).
Peltipurkkikatedraali
Seuraukset
Serafimia vastaan kapinoineesta Ivan Bodruhista tuli uuden itsenäisen kirkon johtaja. Hän osoittautui sangen karismaattiseksi papiksi, joka presbyteereiltä saamiensa vaikutteiden vuoksi saarnasi evankelista kristillisyyttä. Hän eli 1950-luvulle saakka. Itsenäisen kirkon rakennukset sijaitsivat Pritchard Avenuen ja McGregor-kadun kulmassa. Ensimmäinen, Serafimin käyttämä kirkkorakennus on sittemmin purettu, mutta toinen, presbyteerien varoin rakennettu rakennus on yhä pystyssä työväentaloa vastapäätä Winnipegin North End -kaupunginosassa.
Geaugan piirikunta
Väestö
7,9 % eli köyhyysrajan alapuolella.
Peltipurkkikatedraali
Seuraukset
Arkkipiispa Langevin lisäsi ponnistuksiaan ukrainalaisen yhteisön sulauttamiseksi roomalaiskatolisuuteen. Hän perusti Pyhän Nikolauksen basiliaanisen kirkon, jonka papit, isä Delaere ja muut, olivat belgialaisia. He toimittivat messun kirkkoslaaviksi, käyttivät kreikkalaisen riituksen mukaisia jumalanpalveluspukuja ja saarnasivat puolaksi. Tämä kirkko sijaitsi McGregor-kadulla Winnipegin North Endissä heti kadun toisella puolella katsottuna itsenäisen ukrainalaisen katolisen kirkon Pyhän Vladimirin ja Olgan katedraalista käsin. Kirkkojen välinen kilpailu tarjosi kanadanukrainalaisille lapsille hyvät mahdollisuudet ukrainan kielen opetteluun.
Liberaalisessa Puolueessa ymmärrettiin, etteivät ukrainalaiset olleet enää arkkipiispa Langevinin liittolaisia. Koska Langevin ja roomalaiskatoliset olivat yhteydessä Konservatiiviseen Puolueeseen, liberaalit alkoivat rahoittaa Kanadan ensimmäistä ukrainankielistä sanomalehteä Kanadiiskyj Farmeria (Kanadalainen maanviljelijä), jonka ensimmäinen päätoimittaja oli Ivan Nehrytš.
Serafim katosi vuonna 1908, mutta vielä vuonna 1913 Ukrainskyi Holos -sanomalehti (Ukrainalainen ääni, ilmestyy edelleen Winnipegissä) kertoi hänet havaitun myymässä raamattuja rautatieläisille Brittiläisessä Kolumbiassa.
Kyrylo Henyk muutti vanhimman tyttärensä ja yhden pojistansa kanssa joksikin aikaa Yhdysvaltoihin Pohjois-Dakotaan, palasi sitten Winnipegiin, missä hän kuoli vuonna 1925.
Serafimin lähdön jälkeen Makarii Martšenko julistautui paitsi Serafimilaisen kirkon piispaksi, myös arkkipatriarkaksi, arkkipaaviksi, arkkihetmaaniksi ja arkkiruhtinaaksi. Jättämättä mitään sattuman varaan ja osoittamatta puolueellisuutta hän julisti sekä paavin että Venäjän Pyhän synodin kirkonkiroukseen. Hänestä on vielä 1930-luvulta tietoja, joiden mukaan hän matkusti maaseudulla toimittaen jumalanpalveluksia ukrainalaisille, jotka harvoin saivat mahdollisuuden osallistua itäisen riituksen jumalanpalvelukseen.
Kserkses I
thumb|Kserkses I:n reliefi. Kserkses I eli Ahasveros (persiaksi خشایارشا, Khšāyāršā,, noin 519 eaa. – 465 eaa. Persepolis, Iran ) oli Persian kuningas vuosina 486–465 eaa. Hän jatkoi isänsä Dareioksen aloittamia persialaissotia, mutta kreikkalaisten voitettua Salamiin taistelun (480 eaa.) ja Plataiain taistelun (479 eaa.) Kserkses luopui Kreikkaa vastaan käydystä sodasta.
Pedro Damianon (1480–1544) kirjassaan referoiman perimätiedon mukaan Kserkses I oli nykyisen šakkipelin kehittäjä.
Nousu valtaistuimelle
Kserkses oli Dareios I:n ja Kyyros Suuren tyttären Atossan poika. Noustuaan valtaan 486 eaa. hän kukisti kapinat Egyptissä ja Babylonissa. Hän nimitti veljensä Akhaimeneen Egyptin satraapiksi. Vuonna 484 eaa. Kserkses vei Babylonista erään seremoniallisesti tärkeän jumalan patsaan ja tappoi paikallisen papin. Tämä johti kahteen kapinaan todennäköisesti vuosina 484 ja 479 eaa.