cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Katolinen kirkko Pohjois-Makedoniassa
Vuoden 2019 toukokuussa paavi Franciscus I vieraili ensimmäisenä paavina koskaan Pohjois-Makedoniassa. Hän tapasi vierailullaan Pohjois-Makedonian presidentin, minkä jälkeen hän vieraili Äiti Teresan muistomerkillä. Äiti Teresa syntyi Skopjessa nykyisen Pohjois-Makedonian alueella vuonna 1910. Myöhemmin hän vietti messun yhdessä maan katolisten kanssa, minkä jälkeen hän osallistui ekumeeniseen nuortentapahtumaan.
Organisaatio ja jäsenmäärä
Katolinen kirkko on jakautunut Pohjois-Makedoniassa kahteen erilliseen organisaatioon. Skopjen roomalaiskatolinen hiippakunta on suoraan osa katolista kirkkoa ja noudattavat sen latinalaista riitusta. Vuonna 2017 siihen kuului 2 seurakuntaa, joissa oli 3 678 jäsentä. Lisäksi maassa toimii Makedonian kreikkalaiskatolinen kirkko, joka toimii paavin alaisuudessa ja käyttää bysanttilaista riitusta. Heidän hiippakuntanaan toimii Strumica-Skopjen Taivaaseenotetun siunatun Neitsyt Marian eparkia. Vuonna 2018 siihen kuului 8 seurakuntaa, joissa oli 11 444 jäsentä. Piispa Kiro Stojanov toimii sekä Skopjen hiippakunnan että Strumica-Skopjen eparkian piispana. Vuoden 2017 lopussa katolisia oli maassa yhteensä noin 15 000, muodostaen 0,72% maan väestöstä.
Filai
Filai (, myös ; ) eli Pa-ju-rek oli kaupunki muinaisessa Egyptissä samannimisellä Niilin saarella. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Ombiteen nomokseen.
Filain saarella sijaitsi merkittävä temppelialue. Se siirrettiin läheiselle Agilkian saarelle, kun Assuanin toinen pato oli rakenteilla. Ensimmäinen pato oli jo aiheuttanut osittain saaren tulvimisen. Temppelikompleksi on osa Unescon maailmanperintökohdetta Abu Simbelin ja Filain nubialaiset monumentit.
Maantiede
Filain saari tai oikeammin kaksi saarta sijaitsivat juuri Niilin ensimmäisen katarraktin ylä- eli eteläpuolella etelään Elefantinesta. Varsinainen Filai oli saarista pienempi, ja sen pituus oli vielä 1800-luvulla noin 380 metriä ja suurin leveys noin 122 metriä. Suurempi saari sijaitsi Filain länsipuolella ja tunnettiin egyptiksi nimillä Snem tai Senmut, nykyisin arabiaksi nimellä Bigeh (Beghe). Nykyisin paikalla on padon rakentamisen vuoksi useita muitakin saaria, ja varsinainen Filai on paljolti veden alla.
pienoiskuva|vasen|Alkuperäisen Filain saaren jäänteet. pienoiskuva|vasen|Kaavakuva muinaisesta Filaista.
Historia
Filai oli yksi paikoista, jota pidettiin Osiriksen hautapaikkana. Paikkaa kunnioittivat sekä pohjoispuolen egyptiläiset että eteläpuolen nubialaiset. Filain ensimmäinen rakennus oli pieni Isikselle omistettu pyhäkkö, jonka faarao Nektanebo I rakennutti noin vuonna 370 eaa. Pientä temppeliä laajennettiin suureksi Isiksen temppeliksi, jota rakennuttivat erityisesti Ptolemaios II (285–246 eaa.) ja Rooman vallan aikana keisari Diocletianus (284–305).
Filai oli viimeisiä alueita, joissa harjoitettiin vielä kristinuskon saapumisenkin jälkeen muinaisen Egyptin uskontoa. Filaissa muinaisusko säilyi vielä kaksi vuosisataa, sen jälkeen kun Rooman valtakunta oli kääntynyt kristinuskoon, ja Filai toimi pyhiinvaelluspaikkana monille kreikkalaisille ja roomalaisille, jotka saapuivat saarelle rukoilemaan parantumista Isikseltä. Vasta Justinianus I määräsi vuonna 535 temppelit suljettaviksi. Joitakin rakennuksia muutettiin kristillisiksi temppeleiksi, ja saarella asui koptilainen yhteisö ennen islamin saapumista alueelle.
Filaista tuli kuuluisa matkailukohde jo 1700- ja 1800-luvuilla, kun varakkaat eurooppalaiset vierailivat saarella. Kun Assuanin ensimmäinen pato rakennettiin 1900-luvulla, turistit hylkäsivät saaren, sillä se oli osan vuotta veden alla. Kun Abu Simbelin temppelit siirrettiin vuonna 1960 onnistuneesti tulvaveden takia eri paikkaan, Unesco alkoi suunnitella myös Filain siirtämistä. Saaren ympärille rakennettiin suuri arkkupato ja saari kuivatettiin vedestä. Sen jälkeen Filain rakennukset puhdistettiin ja ne mitattiin fotogrammetrian avulla. Rakennukset purettiin noin osaan ja osat siirrettiin 500 metrin päässä sijaitsevalle korkeammalle Agilkian saarelle. Projekti kesti kokonaisuudessaan vuodesta 1972 vuoteen 1980. Rakennukset pystytettiin uudelleen Agilkialle samaan muodostelmaan, jossa ne olivat olleet myös Filaissa. Filaihin jätettiin vain kaksi koptilaista kirkkoa, koptilainen luostari, Augustuksen temppelin rauniot ja roomalainen kaupunginportti.
Filain temppelit liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1979 yhdessä Abu Simbelin temppeleiden kanssa.
Rakennukset
pienoiskuva|Isiksen temppelin ulompaa esipihaa, länsi- ja itäpylväikkö sekä taustalla ulompi pylon. pienoiskuva|Trajanuksen paviljonki ja Hathorin temppeli.
Laerció Ramos jr
Laerciò Ramos junior (s. 14. heinäkuuta 1984) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Laerciò Ramos jr tuli Suomeen FC Interiin ennen kauden 2007 alkua Rio Branco PR:stä Brasiliasta. Hän ei kuitenkaan vakiinnuttanut paikkaansa joukkueessa ja hänen sopimuksensa purettiin yhteisymmärryksessä heinäkuussa 2007.
Bob Evans
Robert "Bob" Evans (s. 11. kesäkuuta 1947 Waddington, Lincolnshire) on entinen brittiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahteentoista F1-osakilpailuun kausina 1975–1976. Hän oli parhaimmillaan yhdeksäs Belgian GP:ssä 1975. Aika-ajoissa Evans oli parhaimmillaan kahdeskymmenes. Hän osallistui myös lukuisiin MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin.
Evans kilpaili myös Formula Ford, Formula 3 ja F5000 -sarjoissa. Hän voitti Britannian F5000-mestaruuden vuonna 1974. Evans siirtyi Aurora F1-mestaruussarjaan 70-luvun lopulla.
Jano
Jano syntyy, kun elimistön vesipitoisuudet laskevat, suolapitoisuus kasvaa ja veren tilavuus pienenee. Nämä muutokset havaitaan sydän- ja verisuonijärjestelmän painereseptoreissa sekä aivojen hypotalamuksen suolapitoisuusherkissä soluissa. Sen seurauksena aivolisäke vapauttaa antidiureettista hormonia (ADH), joka saa munuaiset estämään veden kulkua ja tuottamaan vähemmän virtsaa. Munuaiset erittävät vereen reniini-entsyymiä, ja reaktiosarjan jälkeen muodostuu angiotensiini II -hormonia. Sen havaitsee aivokaaren alainen elin, joka on yhteydessä hypotalamukseen. Janon tunne syntyy, kun hypotalamus aktivoi enemmän ADH:tä tuottavia soluja. Jano saa eliön juomaan, mikä palauttaa nestetasapainon.
Jos ihminen ei juo, vaikka janottaa, seurauksena on kuivuminen ja huono olo, heikotus tai ummetus. Ilman janoa juominen taas johtaa nesteen poistumiseen nopeasti elimistöstä ja vaaraan, että elimistön neste- ja suolatasapaino häiriintyy tai aiheutuu vesipöhö.
Janontunne heikkenee ihmisen vanhetessa, sillä aivot eivät enää käske juomaan riittävän usein. Lääkkeet voivat aiheuttaa suun kuivumista, jota voi lievittää muutenkin kuin juomalla. Lisääntynyt jano on yksi diabeteksen oireista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 183001–184000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 183001:stä ja päättyen 184000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Free Pascal
Stabiili versio 2.0 julkaistiin 15. toukokuuta 2005. Se tukee mm. seuraavia käyttöjärjestelmiä:
ja suorittimia, kuten
Stabiili 1.0.x-sarja tukee seuraavia suorittimia:
sekä seuraavia käyttöjärjestelmiä:
FreePascalia hyödyntävä graafinen kehitysympäristö on Lazarus.
Helsinki Freezeout
Helsinki Freezeout on Suomen ainoan kasinon, Casino Helsingin talvisin järjestämä kansainvälinen pokeriturnaus. Pelimuotoina ovat olleet texas hold 'em no limit (unlimited rebuys for 90 min + add-on), omaha pot limit, seven card stud limit, texas hold 'em no limit (freezeout, pääkilpailu) ja sökö pot limit. Lisäksi pääkilpailuun on satelliittiturnaus.
Vuoden 2009 pääkilpailussa voittajan voittosumma (201 096 euroa) oli suurin Suomessa jaettu ykköspalkinto. Edellinen ennätys oli vuoden 2008 pääturnauksesta (160 825 euroa). .
2005
Turnaus pelattiin 12.–17.12.
2007
Turnaus pelattiin 7.–13.1.
2008
Turnaus pelattiin 7.–13.1.
2009
Turnaus pelattiin 10.–18.1.
Mäntän–Vilppulan rautatie
right|249px|thumb|Juna Mäntän ja Vilppulan välisellä kapearaiteisella rautatiellä 1900-luvun alkupuolella
Mäntän–Vilppulan rautatie oli julkista liikennettä harjoittanut raideleveydeltään 600 mm:n kapearaiteinen rautatie, jonka perustaja oli G. A. Serlachius. Kahdeksan kilometriä pitkällä radalla oli yleistä liikennettä vuosina 1897–1929.
Rata rakennettiin hoitamaan Serlachiuksen Mäntän tehtaiden liikennettä. Se oli Suomen ensimmäinen lajissaan, sillä se aloitti liikenteen noin puoli vuotta ennen kuin Jokioisten rautatie. Mäntän kapearadalla ei ollut koskaan moottorikalustoa. Kuljetustarpeen kasvu aiheutti lopulta sen, että koko rata muutettiin leveäraiteiseksi ja liikenne siirtyi VR:lle.
Mäntän tehtaiden varhainen liikenne
Gustaf Adolf Serlachiuksen merkittävimpänä saavutuksena pidetään hänen vaikutustaan Pohjanmaan radan suuntaukseen Tampereelta kohden pohjoista. Juuri hänen vaikutuksestaan rata linjattiin ja rakennettiin Näsijärven itäpuolelle. Näin syntyi vuonna 1883 Serlachiuksen omistamille Mäntän tehtaille mahdollisuus käyttää Vilppulan asemaa tehtaan tavaraliikenteen välittämisessä. Alkuvuosina Mäntän ja Vilppulan välistä tavaraliikennettä hoidettiin hevoskuljetuksin, mikä tarjosi työtä kymmenille paikallisille hevosmiehille. Kuljetuksiin kokeiltiin myös lauttoja ja matalapohjaisia proomuja, joilla liikennöitiin Melasenkosken ja Keskikosken kautta Kotaselän rannalla Vilppulassa sijaitsevan puuhiomon luokse. Kuljetusten helpottamiseksi Melasenkoskea ruopattiin valtion varoin vuonna 1895, mutta siitä saatu hyöty jäi lyhytaikaiseksi rautatieyhteyden valmistumisen vuoksi.
Kapearaiteisen rautatien kausi
Tampereen ja Haapamäen välisen rautatieyhteyden valmistuttua vuonna 1882 alkoi keskustelu rautatieyhteyden saamiseksi Jyväskylään. Serlachius kannatti Vilppulasta Mäntän ja Jämsän kautta Jyväskylään kulkevaa ratalinjausta. Hanketta vauhdittaakseen hän piti Tampereella 28. maaliskuuta 1889 aihetta käsittelevän julkisen kokouksen, mutta hänen ehdotuksensa ei saanut kannatusta. Ratalinjausta pohtinut työryhmä totesi Mäntän tehtaan sijaitsevan liikenteellisesti niin edullisessa paikassa, ettei radan rakentaminen olisi Mäntän kautta tarpeen. Tärkeämpänä pidettiin lähipitäjien metsien ja maanviljelystilojen saamista rautatieyhteyden läheisyyteen, joten rata rakennettiin Jyväskylään lopulta Haapamäeltä Keuruun ja Petäjäveden kautta.
Koska rautatieyhteyden saaminen Mänttään valtion varoin ei toteutunut, Serlachius aloitti vuonna 1889 kapearaiteisen rautatien suunnittelun Vilppulan ja Mäntän välille. Rautatie sai senaatilta rakentamisluvan 22. tammikuuta 1897, joskin rakennustyöt oli aloitettu jo vuoden 1896 puolella. Rata saatiin valmiiksi jo syksyllä 1897, ja sen pituus oli 6,7 kilometriä. Rakentaminen maksoi yhteensä 194 006 markkaa, josta valtion osuus oli 60 000 markkaa. Ensimmäinen matkustajajuna kulki Vilppulasta Mänttään 17. lokakuuta 1897. Väliaikainen liikenne käynnistyi helmikuussa 1898, ja helmikuussa 1900 rata avautui uusintatarkastuksen jälkeen lopulta yleiselle liikenteelle.
Serlachius omisti sekä radan että sillä liikkuvan kaluston. Vuonna 1907 liikennekalustoon kuului kaksi veturia, kaksi matkustajavaunua ja 69 tavaravaunua. Ensimmäiseen maailmansotaan mennessä veturien määrä lisääntyi neljään ja matkustajavaunujen kolmeen, mutta tavaravaunujen määrä putosi 36:een. Alkuaikoina radalla kulki vuosittain 8 000–10 000 matkustajaa, mutta 1910-luvulla määrä kasvoi kolminkertaiseksi, mihin vaikutti erityisesti Mäntän sellutehtaan rakentaminen. Niinpä vuonna 1920 matkustajamäärä oli jo 51 469. Kaikki rautatietyöläiset olivat yhtiön palkkaamia, ja vuonna 1912 heitä oli kaksitoista. Näiden lisäksi yhtiö maksoi korvauksia Vilppulan asemapäällikölle lastaustoimien valvonnasta. Kasvavasta matkustajamäärästä huolimatta radan tärkein tehtävä oli Mäntän tehtaan tuotteiden siirto Vilppulan asemalla sijaitsevaan makasiiniin, josta ne lastattiin edelleen Valtionrautateiden vaunuihin. Vuonna 1914 Serlachius rakennutti kiskot pohjoisen suuntaan Vilppulan aseman itäpuolitse ja niiden päähän uudet makasiinirakennukset. Raakatavaran lastausta ja purkua varten rataa jatkettiin myös etelään päin Vilppulankosken läheisyyteen. Vuoteen 1920 mennessä radalla kulkevan tavaraliikenteen määrä oli lähes yhdeksänkertaistunut 122 000 tonniin alkuaikojen määrästä.
Leveäraiteistaminen
Mäntän tehtaiden tuotanto kasvoi 1910-luvulla niin suureksi, että kapearaiteisen rautatien kuljetuskyky ei enää ollut riittävä. Sen vuoksi yhtiö teki vuonna 1919 valtioneuvostolle aloitteen radan muuttamiseksi leveäraiteiseksi, mutta se ei tuottanut toivottua tulosta. Yhtiö lähetti uuden anomuksen vuonna 1925, mikä lopulta käynnisti neuvottelut, joiden tuloksena valtio päätti tukea radan rakentamista kahdella miljoonalla markalla. Radan rakentamispäätös syntyi 10. helmikuuta 1927 ja leveäraiteinen rata valmistui niin, että tavaraliikenne voitiin aloittaa 1. tammikuuta 1929 ja henkilöliikenne 1. syyskuuta 1929. Mäntän asema sijoitettiin Virtasalmen itäpuolelle, koska ajatuksena oli jatkaa rataa Jämsään asti. Viimeinen juna kulki kapearaiteisella radalla 10.5.1930 ja radan purku valmistui 28.6.1930.
Veturit
Höyryvetureita oli yhteensä viisi: n:o 1 Krauss 3642/1897, 0-4-2WT(“Liisa“), n:o 2 Krauss 3900/1898, 0-4-2WT (“Pekka“), n:o 3 Tampella 211/1913, 0-6-2T (“Iso-Musta“), n:o 4 Baldwin 16113/1898, 0-4-2ST (“Amerikaanari“,ex-UR2) ja n:o 5, Orenstein & Koppel 6685/1920, 0-6-0T (“Mörssäri“).
Kapearaideliikenne jatkui tehtaiden sisäisenä, loppuun asti höyryvoimaisena aina vuoteen 1955 asti. Viimeisinä liikenteessä olivat veturit 1, 2 ja 5. Viimeisen purkujunan veti mahtavin radan vetureista, raakavoimainen Mörssäri. pienoiskuva|Sinisalon perhe (Antti, Matilda, Kosti, Reijo ja Seppo) junanvaunusta tehdyllä "Majalla" vuonna 1935. pienoiskuva|"Maja" 2010-luvulla Näistä vetureista ei yksikään kelvannut sotakorvauksena eikä myöskään säilynyt. Muukin kapearaideajan kalusto ja rakennukset ovat hävinneet kokonaan, viimeksi Mäntän asema, joka purettiin 1980-luvulla oltuaan loppuaikansa SPR:n paikallisosaston kerhotilana, kunnes paloviranomaiset asettivat rakennuksen käyttökieltoon. Yksi matkustajavaunuista on ollut kesämökkinä Mäntän Vähä-Riihisaaressa vuodesta 1931 lähtien.
Liikemerkki ja virkapuvut
Mäntän–Vilppulan rautatie eli MWR oli yksi niistä harvoista yksityisistä kapearaiteista, jolla oli oma tunnus. Itse asiassa yhtiöllä ehti olla kaksikin tunnusta: alun perin kirjainmonogrammi sekä vuodesta 1920 liikenteen loppuun yhtiön omasta, vielä nykyään käytetystä kotkatunnuksesta ja rautateiden laippapyörästä muodostettu tunnus.
Yhtiöllä olivat lisäksi ainakin alkuaikoina omat yhtiön kirjainmonogrammilla koristellut kullatut virkapuvunnapit, jotka hävisivät käytöstä Suomen itsenäistymisen aikoihin. Ilmeistä on, että niitä teetettiin vain yksi pienehkö erä, ja kun se loppui, lisää ei hankittu, vaan tyydyttiin VR:n malleihin. Näitä paria poikkeusta lukuun ottamatta virkapuvut olivat täysin VR:n mallisia.
Muuta
Yhtiön kalustosta, rakennuksista ja henkilökunnasta on säilynyt runsaasti korkealaatuisia kuvia, koska emoyhtiö kuvautti kaikkia näitä runsaasti, osittain tiedotusmielessä.
QR III
QR III on kalifornialaisen heavymetal-bändi Quiet Riotin tekemä studiojulkaisu. Se julkaistiin 7. heinäkuuta 1986. Albumin musiikkityyli poikkeaa edeltäjistään, mikä tuntuu lukuisissa syntetisaattori-osuuksissa. Yhtyeen tyylilaji on muuttunut huomattavasti (alkuperäisestä kapinahevistä, suorasta metallimusiikista) niin kutsutun popin oloisen diskohevin suuntaan. Basisti on vaihtunut Chuck Wrightiksi. Hän esittää levyllä 1:10 pituisen bassosoolon, jota ei ole määritelty omana instrumentaali-kappaleenaan levytietoihin. Bassosoolo on kappaleiden 7 ja 8 välivaiheilla. Esiintyvät artistit ovat: (myös Giuffria-yhtyeessä, ennen ja jälkeen Quiet Riotin ajan vaikuttanut) Chuck Wright, Frankie Banali, Kevin DuBrow ja Carlos Cavazo sekä John Purdell, joka soitti kosketinsoittimia.
Marcin Rygiel
Marcin Rygiel (s. 30. huhtikuuta 1983, Krosno, Puola) on puolalainen basisti. Hän soitti Decapitated-yhtyeessä vuoteen 2007 saakka, jolloin yhtye jäi tauolle. Kesäkuussa 2008 hän toimi Vaderin sessiomuusikkona.
Nykyisin Rygiel asuu vaimonsa kanssa Kaliforniassa.
Diskografia
Decapitated
Lux Occulta
Afgooye
Afgooye, Afgoye tai Afgoi on 18 625 asukkaan kaupunki Somaliassa, Shabeellaha Hoosen alueella noin 30 kilometrin päässä Mogadishusta. Kaupunki sijaitsee Shebelejoen varrella.
Somalian historiassa Afgooyen kaupungista tuli merkittävä, kun alueelle perustettiin Geledin sulttaanikunta 1600-luvulla. Afgooye oli sulttaanikunnan keskuspaikka.
HMS Pimpernel (K71)
HMS Pimpernel (viirinumero K71) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi lokakuussa 1948.
Järki
pienois|pysty|[[Francisco de Goya, Järjen uni synnyttää hirviöitä, 1797–1798.]] Järki tarkoittaa kykyä erityisesti vaativiin älyllisiin toimintoihin, ajattelu- ja käsityskykyä. Käsitettä käytetään kuvaamaan myös tietoisen mielen terveyttä ja harkintakykyä sekä järkevää, järkiperäistä ajattelua, järjellisyyttä.
Savolainen osakunta
Helsingin yliopiston Savolainen osakunta, lyhyesti SavO, on yksi kuudestatoista perinteisestä suomalaisesta ylioppilasosakunnasta.
Osakunnan toiminta keskittyy Uudelle ylioppilastalolle, jonka A-rapun ylintä kerrosta, "Vinniä", se on asuttanut vuodesta 1931 lähtien.
Historia
Osakuntalaitos kehittyi Turun kuninkaallisessa akatemiassa 1640-luvulla. Varhaisin maininta savolaisesta, viipurilaisesta ja hämäläisestä ylioppilasmaakunnasta esiintyy konsistorin pöytäkirjassa vuonna 1653. Näiden kolmen maakunnan inspehtoriksi asetettiin professori Martinus Stodius. Jaottelu ei kuitenkaan ollut pysyvä.
Nykyinen Savolainen osakunta perustettiin 1. lokakuuta 1905 yhdessä Karjalaisen Osakunnan kanssa, kun vuonna 1833 perustettu Savo-karjalainen osakunta jakaantui kahtia. SavOn vuosijuhlapäivä on 20. helmikuuta tai sitä lähinnä oleva lauantai tai sunnuntai sen muistoksi, että kyseisenä päivänä vuonna 1865 annettiin asetus suomen kielen käyttöön ottamisesta oikeusistuimissa ja virastoissa.
Jäsenet
SavOn jäseneksi voi liittyä korkeakoulu opiskelija. Jäsenistä suurin osa on aina ollut Helsingin yliopistosta, mutta myös muiden pääkaupunkiseudun korkeakoulujen (Aalto-yliopisto, Taideyliopisto, Metropolia Ammattikorkeakoulu, Haaga-Helia ammattikorkeakoulu) opiskelijoita on liittynyt osakuntaan. Jäseninä on ollut myös pääkaupunkiseudun ulkopuolisia opiskelijoita. Jäsenistön enemmistö on käynyt koulunsa jossakin päin Savoa, ja lähestulkoon kaikilla on sukulaissuhteita Savoon. Savolaisuus ei ole kuitenkaan osakunnan jäsenyyden ehto.
Jäsenen päättäessä opintonsa hänestä tulee entinen jäsen, joka saa edelleen osallistua osakunnan tapahtumiin, mutta menettää äänioikeutensa osakunnan kokouksissa.
Jäsenmäärän romahdus vuoden 1960-luvun lopulla selittyy radikaalien opiskelijaliikkeiden nousulla vuonna 1968 ja sillä, että heti seuraavana vuonna astui voimaan uusi asetus Helsingin yliopiston ylioppilaskunnasta ja osakunnista. Varsinainen osakuntiin kuulumisen pakollisuus oli kuitenkin lakannut jo vuonna 1937.
Hallinto
Osakunnan oikeudellinen asema perustuu muiden osakuntien tapaan suoraan yliopistolakiin sekä Helsingin yliopiston johtosääntöön.
Osakunnan ylin päättävä elin on osakunnan kokous, jossa puhetta johtaa inspehtori – osakuntalaisten "valvojakseen" valitsema yliopiston professori. Vuoden 2008 alusta lähtien osakunnan inspehtorina on toiminut Vanhan testamentin eksegetiikan professori Martti Nissinen.
Osakunnan hallintoa ohjaa vuosittain valittava osakuntaneuvosto. Neuvostoa johtaa joka toinen vuosi valittava kuraattori, joka on vanhempi osakunnan jäsen tai entinen jäsen. Kauden 2022–2023 kuraattorina toimii TM Johanna Salkunen. Neuvostoon kuuluvat toiminnanjohtaja, taloudenhoitaja, sihteeri ja neljä neuvosta. Käytännön toiminnasta vastaa joukko virkailijoita.
Toiminta
Osakunnan sääntöjen mukaan osakunnan tarkoitus on muun muassa edistää jäsentensä yhteiskunnallisia ja henkisiä pyrintöjä sekä monipuolista harrastustoimintaa. Osakunnassa pääsee kokeilemaan siipiään yhteiskunnallisessa vaikuttamisessa ottamalla vastuulleen itseään kiinnostavia projekteja sekä tehtäviä osakunnan hallinnossa. Tärkeä vaikutin toimintaan on myös siteet kotimaakuntaan. Suhteita pidetään yllä esimerkiksi kesäisellä Tervahöyryristeilyllä, jota on järjestetty vuodesta 1952.
Osakunnan varsinainen toiminta painottuu opinnoilta jäävään vapaa-aikaan. Osakunnan piirissä toimii vuonna 1932 perustettu kuoro Savolaisen Osakunnan Laulajat (SOL) sekä vuonna 2005 perustettu viihdeorkesteri Savolaisen Osakunnan Soitannollinen Seura (SOSSu ry). Lisäksi osakunnan piirissä toimii erilaisia harrastuskerhoja kuten vaihtoehtoisen elokuvakulttuurin kerho Viliminkippeet ja lautapelikerho Peliliike. Osakunta järjestää toisinaan bileitä ja pöytäjuhlia. Vapaa-aikapainotteisuudesta huolimatta osakunnan nimissä tehdään myös yhteiskunnallista työtä ja pidetään opiskelijan puolia yliopisto- ja valtakunnanpolitiikassa.
SavO omistaa Savolaisten ylioppilaiden säätiön kautta Helsingin Koskelassa, Patolassa ja Vallilassa opiskelija-asuntoja, joissa on noin 130 opiskelijan koti.
Osakunta julkaisee Susj-lehteä kaksi kertaa vuodessa. Savotar on osakunnan aikakauskirjasarja, joka syksyllä 2004 sai kymmenennen osansa osakunnan historiateoksesta. Osakunnan kirjallisista tuotoksista aktiivisimmassa käytössä lienevät aina olleet laulukirjat.
Kunniajäsenet
Suluissa vuosi, jolloin henkilö kutsuttiin kunniajäseneksi.
Yhteydet muihin järjestöihin
Savolainen osakunta on Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan piirissä toimiva järjestö. Muiden osakuntien kanssa tehdään yhteistyötä sekä suoraan kahdenkeskisesti että Osakuntien Yhteisvaltuuskunnan kautta. Erityisen läheiset suhteet ovat sisarosakunta Karjalaiseen Osakuntaan sekä naapureihin Uudella ylioppilastalolla, Eteläsuomalaiseen osakuntaan ja Varsinaissuomalaiseen osakuntaan. Ylioppilaskunnan politiikkaan osakunta liittyy Osakuntalaisen Unionin kautta.
Opiskelunsa loppuun saattaneiden osakuntalaisten yhdistykseen Savolaisen Osakunnan Seniorit r.y.:hyn osakunta pitää luonnollisesti tiivistä yhteyttä. Yhdessä senioriyhdistyksen kanssa osakunta hallitsee Savolaisten ylioppilaiden säätiötä, joka omistaa osakunnan asuntolat.
Ystävyysosakunnat
SavOlla on ystävyyssopimuksia ulkomaisten opiskelijajärjestöjen kanssa. Vuonna 1930 solmittiin ystävyyssopimus tarttolaisen mieskorporaatio Fraternitas Estican kanssa ja kohta sen jälkeen naiskorporaatio Indlan kanssa. Yhteydenpitoa niihin jatkettiin myös Viron neuvostomiehityksen aikana.
Suhteita ruotsalaisiin osakuntiin oli jo samoihin aikoihin, kun ystävyyttä virolaisten kanssa hierottiin, mutta ystävyyssopimus Uppsalan Värmlands Nationin kanssa solmittiin vasta 1951. Lundin Wermlands Nationin kanssa ystävyyssopimus tehtiin 1956 ja Linköpingin Wermlands Nationin kanssa 2005.
Savolaisten opiskelijayhdistyksiä muualla
Savolaisia ylioppilasyhdistyksiä on muun muassa Turussa (Turun Yliopiston Savo-Karjalainen Osakunta r.y.) ja Tampereella (Savotta).
Elite One
Elite One (sponsorisyistä MTN Elite One) on Kamerunin jalkapallon korkein sarjataso. Sarja perustettiin vuonna 1961 ja siinä pelaa 18 joukkuetta. Sarjan menestynein seura on Coton Sport 15 mestaruudella.
Mestarit
Lähde:
Pikkutyräkki
Pikkutyräkki (Euphorbia exigua) on yksi- tai kaksivuotinen myrkyllinen tyräkkilaji. Sitä esiintyy Euroopassa. Se kasvaa viidestä 20:een senttimetriä korkeaksi. Hento varsi haaroo tyveltä alkaen. Varsilehdet ovat ruodittomia ja lehtilavat tasasoukkia. Latvakukinto on kerrannaissarja, joka koostuu kolmesta viiteen säteestä.
Hyvölänranta
Hyvölänranta eli Hyvölä on Siikalatvan itäosassa sijaitseva kylä, jonka asutus on keskittynyt Siikajoen rannoille. Kylä sijaitsee Kestilän–Pyhännän tien varressa (seututie 822). Kylän etäisyys Kestilän kirkonkylästä on 10 kilometriä, jossa ovat lähimmät palvelut kuten kaupat, ja Pyhännältä 22 kilometriä.
Hyvölänrannalla on ollut kaksi koulua, joista Lampelan koulu lakkautettiin vuonna 1964 ja Hyvölänrannan koulu vuonna 2003.
Ryan Botha
Ryan Botha (s. 5. tammikuuta 1981 Durban, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä. Hänen veljensä Chad Botha pelaa jalkapalloa FF Jarossa.
Roger Hunt
Roger Hunt (20. heinäkuuta 1938 Golborne, Lancashire, Englanti – 27. syyskuuta 2021 ) oli englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Liverpoolin manageri Phil Taylor hankki nuoren hyökkääjän riveihinsä 29. heinäkuuta 1958. Debyyttinsä ja ensimmäisen maalinsa joukkueessa Hunt teki Anfieldilla 9. syyskuuta 1959 ottelussa Scunthorpe Unitedia vastaan. Vuosien 1959 ja 1969 välillä Hunt pelasi Liverpoolin paidassa 404 ottelua, tehden 245 maalia. Liverpoolissa pelatessaan Hunt auttoi maaleillaan seuran kahteen Englannin 1. divisioonan voittoon, FA Cupin mestaruuteen, kolmeen FA Community Shieldin voittoon ja Cup-voittajien Cupin mestaruuteen. Hunt on seuran historian paras maalintekijä liigapeleissä sekä toiseksi paras maalintekijä Ian Rushin jälkeen kaikki ottelut mukaan laskien.
16. joulukuuta 1969 Hunt siirtyi Boltoniin, jossa hän pelasi aina vuoteen 1972 saakka, jolloin hän lopetti pelaajauransa.
Englannin maajoukkueessa Hunt pelasi vuosien 1962 ja 1969 välillä 34 maaottelua ja teki niissä 18 maalia. Vuonna 1966 Englannin maajoukkueen valmentaja Alf Ramsey valitsi Huntin MM-kisaryhmään vuoden 1966 MM-kisoihin seurakavereidensa Ian Callaghanin ja Gerry Byrnen tavoin. Hunt oli joukkueen yksi kolmesta hyökkääjästä Jimmy Greavesin ja Geoff Hurstin lisäksi. Kisoissa Hunt pelasi kaikki kuusi ottelua ja teki kolme maalia. Englanti voitti maailmanmestaruuden, kun loppuottelussa kaatui Länsi-Saksa jatkoajalla numeroin 4–2.
Vuoden 1966 MM-joukkueessa pelanneet Hunt, Ray Wilson, George Cohen, Nobby Stiles ja Alan Ball ristittiin vuonna 2000 Brittiläisen ritarikunnan jäseniksi, jalkapalloilun edestä tekemänsä työn vuoksi.
Child’s Play 2 – murhaava nukke
Child’s Play 2 – murhaava nukke vuonna 1990 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, joka on jatkoa ensimmäiselle Child’s Playlle.
Juoni
Andy Barcley on joutunut sijaisperheeseen äidin joutuessa hullujen huoneelle. Samaan aikaan on käynnistetty uudelleen Kiva kaveri -nukkien tuotanto, jossa korjataan uuden veroiseksi vanha kunnon Chucky. Tapahtuu onnettomuus ja Chucky on jälleen elävien kirjoissa, aikeenaan etsiä Andy käsiinsä ja siirtää sielunsa häneen ennen kuin nuken vartalossa alkaa tapahtua inhimillistymisen merkkejä. Chucky saa tietää Andyn olinpaikan ja alkaa vainota tätä, saaden Andyn sijaisvanhemmat luulemaan pojan olevan mielenvikainen, vaikka kuinka Andy yrittää vakuuttaa Chuckyn elävän. Ainoa, jolta Andy voi saada apua, on sijaisperheessä asuva Kyle, joka huomaa pian itse Andyn olevan tosissaan.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuva saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
HSV
thumb|HSV-värimallin graafinen esitys HSV tai HSB  on värimalli, jossa väri kuvataan sävyn, kylläisyyden ja kirkkauden arvoina. HSV-värimallia voidaan käyttää värien säätöön monissa kuvankäsittelyyn tarkoitetuissa ohjelmissa.
Pierre Brasseur
Pierre Brasseur, oik. Pierre-Albert Espinasse (22. joulukuuta 1905 Pariisi, Ranska – 16. elokuuta 1972 Bruneck, Italia), oli ranskalainen näyttelijä.
Hänen vanhempansa olivat näyttelijät Georges Espinasse ja Germaine Brasseur, joka tosin oli tuolloin vielä naimisissa Albert Brasseurin kanssa. Myös hänen isoisänsä Jules Brasseur oli näyttelijä. Hänen poikansa Claude ja pojanpoikansa Alexandre ovat myös käyttäneet sukunimeä Brasseur.
Mahtipontisista rooleistaan tunnettu Brasseur esitti puolittain kuvitteellisen näyttelijä Frédérick Lemaîtren osan Marcel Carnén elokuvassa Paratiisin lapset (1945) ja tohtori Génessierin osan kauhuelokuvassa Silmät ilman kasvoja (1959).
Eero Korte
Hänen kasvattajaseuransa on Lahden Reipas, jossa hän pelasi kaikki juniorivuotensa. Korte nostettiin FC Lahden rinkiin ja pelasi ensimmäisen liigaottelunsa kaudella 2004, vain 16 vuoden iässä. Ensimmäinen liigamaali näki päivänvalonsa vuonna 2005. Johtuen useista loukkaantumisista hän nousi merkittävään rooliin joukkueessaan vasta kaudella 2006 pelaten valtaosassa sarjaotteluita. Vuonna 2008 Korte oli jo yksi tärkeimpiä tekijöitä, kun FC Lahti sijoittui sarjassa kolmanneksi ja saavutti historiansa ensimmäisen Veikkausliiga-mitalin.
Korte siirtyi JJK Jyväskylään kaudeksi 2011 FC Lahden pudottua Ykköseen.
Korte on käynyt useasti Euroopassa harjoitusleireillä, ollen muun muassa ollut Ajaxin, Chelsean ja Fiorentinan testattavana. Korte on pelannut myös useita otteluita Suomen alle 17- ja 19-vuotiaiden maajoukkueissa. Lokakuussa 2007 Korte kutsuttiin Suomen alle 23-vuotiaiden maajoukkueeseen, joka kohtasi Vietnamin Hanoissa pelattavassa Agribank Cupissa Vietnamin, Zimbabwen ja Uzbekistanin alle 23-vuotiaiden maajoukkueet.
Öja
Öja on Keski-Pohjanmaalla sijainnut entinen Suomen kunta. Siitä tuli itsenäinen kunta vuonna 1932, jolloin se erotettiin Kruunupyystä. Öjan naapurikunnat olivat Kaarlela, Kruunupyy ja Luoto. Vuonna 1969 se liitettiin Kaarlelan kuntaan ja siitä tuli edelleen vuoden 1977 Kaarlelan ja Kokkolan kuntaliitoksen jälkeen osa Kokkolan kaupunkia. Öja ei koskaan muodostanut omaa evankelisluterilaista seurakuntaa, vaan kunnallisen itsenäisyytensäkin aikana se oli osa Kaarlelan seurakuntaa (joka jaettiin kielellisesti suomenkieliseksi ja ruotsinkieliseksi seurakunnaksi 1966).
Öja oli yksikielisesti ruotsinkielinen kunta; vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan 98,9 prosenttia asukkaista puhui äidinkielenään ruotsia. Kunnan vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin vuonna 1959. Öjan alueella sijaitsee Tankarin majakka, johon myös vaakunan kuva-aihe viittaa. Öjan kautta kulkee Kokkolan ja Pietarsaaren välinen seututie 749. Öjan entisellä alueella vuonna 2000 oli n. 800 asukasta.
Öjan ja mannermaan välillä on nykyään merestä irrallinen Öjanjärvi-Luodonjärvi-systeemi. Öja sijaitsee Pohjanlahden rannalla. Paikkakunnalla pelaa jalkapalloseura Öja-73.
Öjan nimestä
Ruotsin kielen sana öja tarkoittaa suomeksi saaristoa. Öja on Suomen kaikkien aikojen kunnista ainoa, jonka nimi alkaa ö-kirjaimella myös suomenkielisessä käytössä, sillä millään Suomen kunnalla ei ole ollut ö-alkuista suomenkielistä nimeä ja Öja on ainoa ö:llä alkava niistä kaikkien aikojen Suomen kunnannimistä, joille ei ole ollut suomenkielistä vastinetta. Suomen kaikkien aikojen kunnista aakkosjärjestyksessä suomen kielen kannalta Öja sijoittuu viimeiseksi, mutta ruotsinkielisistä Suomen kuntien nimistä kaksi nykyistä nimeä, Östermark (Teuva) ja Övertorneå (Ylitornio) sekä yksi entinen nimi, Övermark (Ylimarkku), sijoittuvat vielä myöhemmäksi.
Kylät
Bodö, Finholm, Hagafolk, Knivsund, Krokvik, Långö, Mjosund, Tallbacka, Tankar ja Tjäru.
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Öjan taajamat olivat Knifsund (310 asukasta) ja Norra Långö (225 asukasta, osa Luodon puolella).
Reima Punanenä
Reima Punanenä on päähenkilö kolmessa BBC:n tuottamassa animaatioelokuvassa. Reima Punanenä on Petteri Punakuonon poika ja joulupukin 10. poro.
Justin Theroux
Justin Paul Theroux (s. 10. elokuuta 1971 Washington, DC) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Theroux on tunnettu erityisesti rooleistaan David Lynchin elokuvissa Mulholland Drive (2001) ja Inland Empire (2006). Theroux on myös vieraillut televisiosarjoissa Alias, Ally McBeal, Sinkkuelämää ja Mullan alla. Lisäksi Theroux on esiintynyt Musen kappaleen ”Hysteria” musiikkivideolla.
Vuonna 2006 Theroux ohjasi ensimmäisen elokuvansa Dedication, jonka ensi-ilta oli vuoden 2007 Sundancen elokuvajuhlilla. Vuodesta 2014 hän on näytellyt pääosaa televisiosarjassa The Leftovers.
Theroux meni naimisiin näyttelijä Jennifer Anistonin kanssa vuonna 2015. Helmikuussa 2018 he ilmoittivat eronneensa. Vuosina 1997–2011 Theroux seurusteli stylisti Heidi Bivensin kanssa. Theroux’n serkku on brittiläinen dokumentaristi Louis Theroux.
Ähtävä
Ähtävä on Pohjanmaalla sijainnut entinen Suomen kunta. Ähtävän kunta liitettiin 1977 silloiseen Pietarsaaren maalaiskuntaan. Ähtävän puukirkko on vuodelta 1770 (M. Honka).
Ähtävän naapurikunnat olivat Evijärvi, Kruunupyy, Pietarsaaren maalaiskunta, Purmo ja Teerijärvi.
Ähtävän kunta oli yksikielisesti ruotsinkielinen; vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan 97,7 prosenttia asukkaista puhui äidinkielenään ruotsia.
Nimen alkuperä
Nimen taustasta käydään edelleen keskustelua. Ähtävän nimi palautuu Ähtävänjoen nimeen. Yksi mahdollisuus on että joen nimi liittyy Ähtärinjärveen (alun perin Ätsäjärvi tai Ätsävesi). Aikoinaan Ähtärinjärven vedet laskivat Ähtävänjokea pitkin Pohjanlahteen. Pohjoisempana ns. Vetelin saarekkeelle asettunut ruotsalaisväestö korvasi pohjalaismurteisen ääntöasun Ätsävä muodolla Ässävä, jonka perua on ruotsinkielinen paikannimi Esse. Kun ruotsinkielisille paikannimille haettiin 1800-luvun lopulla suomenkielisiä vastineita, todettiin savolaismurteisen Ähtävä-muodon yleistyneen maakunnan ulkopuolella, vaikka paikkakuntalaiset käyttivätkin yhä asua Ässävä. Jotkut tutkijat huomauttivat, että muualla Pohjanmaalla joenranta-asutus on levinnyt rannikolta sisämaahan päin, mistä johtuen Ähtävällä on asuttu aikaisemmin kuin Ätsäjärvellä. Ensiasutus oli jokisuun Jesszeffaan (nyk. Edsevö) saarella. Asutuksen nimi on sitten annettu joelle, alkulähteelle että myöhäisemmälle asutukselle sekä Ähtävälle. Nimen pohjana olisi tässä tapauksessa germaaninen miehennimi Edse, Etze.
Historia
Ähtävän kappeli rakennettiin vuonna 1700 ja pitäjästä tuli Pedersören kappeliseurakunta vuonna 1736. Eräiden tietojen mukaan Kaarle XII olisi antanut Ähtävälle kappelioikeudet jo vuonna 1714, mutta kuninkaan päätös katosi matkalla Benderistä Ähtävään. Seurakunnan ensimmäinen kappalainen radikaalipietisti Abraham Achrenius, joka vaikutti myöhemmin sisäkirkollisessa herätyksessä Varsinais-Suomessa. Ähtävän pappisvirasta Achrenius erosi vuonna 1740. Ähtävän seurakunta itsenäistyi vuonna 1865 mutta sai ensimmäisen kirkkoherransa vasta 1870.
Ähtävän kirkko
thumb|left|Ähtävän kirkko, jonka rakentaja on kokkolalainen Matts Johansson Lillhonka eli [[Matti Honka]]
Kirkon sisustus on poikkeuksellisen hieno. Alttari puolipyöreine kaiteineen on säilynyt alkuperäisellä paikallaan etelä- ja itäristin kulmauksessa ja saarnastuoli sitä vastapäätä. Puuleikkauksin koristeltu pyöreäkulmainen alttaripöytä, koristeellinen alttarikaide, korinttilaisin pylväin varustettu alttarilaite sekä saarnastuoli ovat tyyliltään myöhäisbarokin, rokokoon ja uusklassismin yhdistelmiä ja ne ovat paikallisten puuseppien taidokasta käsityötä 1810-luvulta. Kaksiosainen alttaritaulu, jonka aiheina ovat Ristiinnaulittu ja Pyhä ehtoollinen, on Johan Gustaf Hedmanin maalaama. Lukkarinpenkin rokokootyylinen kullattu numerotaulu on lajissaan on Suomen hienoin. Pohjalaistyyppisen kellotapulin rakennusmestaria ei tiedetä, mutta se oletetaan Antti Hakolan johdolla rakennetuksi 1779. Hirsinen lainamakasiini on vuodelta 1857.
Paikalliset puusepät Berklars-snickarn ja Jofs-snickarn valmistivat alttarin seinäkorokkeen ja saarnastuolin, samoin kaksi metriä korkean numerotaulun. Ehtoollisen asettamista esittävä alttaritaulu on kopio Margareta Capsian maalaamasta alttaritaulusta. Lasimaalauksen teki vuonna 1940 Lennart Segerstråle. Vuonna 1779 valmistuneessa kellotapulissa on kolme kelloa. Seurakunnan vanhin kello on vuodelta 1731. Kellotapulin vieressä on noin vuonna 1860 valmistettu vaivaisukko, joka on puettu vuosien Suomen sodan ajan ruotsalaiseksi sotilaaksi.
Kylät ja taajamat
Ala-Ähtävä (Ytteresse), Purokylä (Bäckby), Salonkylä (Neder- ja Överlappfors), Yli-Ähtävä (Överesse)
Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Ähtävän taajamat olivat Lappfors (242 asukasta), Ytteresse (623 asukasta) ja Överesse (531 asukasta).
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Ähtävän väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970 ja lisäksi vuoden 1975 väkiluku.
HMS Rhododendron (K78)
HMS Rhododendron (viirinumero K78) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Harland and Wolffilta. Sen köli laskettiin 22. toukokuuta 1940 telakkanumerolla 1072. Alus laskettiin vesille 2. syyskuuta ja valmistui reilua kuukautta myöhemmin 18. lokakuuta.
Palvelus
Alus myytiin vuonna 1950.
Belorusneft
Belorusneft eli Belarusnafta  on Valko-Venäjällä toimiva konserniyritys, joka vastaa yhdessä emoyhtiönsä, kemianteollisuuskonserni Belneftehimin kanssa esimerkiksi maan suurimmasta huoltoasemaverkostosta. Belorusneftin oman ilmoituksen mukaan sen jakeluverkostoon kuuluu yli 500 asemaa eli 65 % kaikista Valko-Venäjän huoltoasemista. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Homelissa.
Willow Weep for Me
”Willow Weep for Me” on Ann Ronellin säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuodelta 1932.
Belorusneft
Belorusneft on yhtiömuodoltaan tuotantoyhteisö ja se on perustettu vuonna 1966. Sen toimialoihin kuuluvat maakaasun ja -öljyn etsintä ja tuotanto (myös ulkomailla), maakaasun prosessointi, lämpöenergian tuotanto (Svetlahorskin lämpövoimala: sähköntuotantokapasiteetti 21 MW, lämmöntuotantokapasiteetti 19 Gcal/h) ja huoltoasematoiminta.
Kahvinkeitin
Espresso- eli painekeittimessä hienoksi jauhettu kahvi painellaan tiiviisti pieneen metalliseen suodattimeen, johon kuuma vesi johdetaan 4–14 ilmakehän paineella – ihanteellinen paine on noin 9 ilmakehää.
Belorusneft
Belorusneftin polttoaineen jakeluasemien kanssa kilpailevat esimerkiksi venäläisen Lukoilin valtateiden varsille ja suurkaupunkeihin sijoittuneet huoltoasemat, vaikka niitä ei olekaan lukumääräisesti läheskään yhtä runsaasti.
Willow Weep for Me
Ronell, joka tunnettiin kappaleen säveltämisen aikaan syntymänimellään Ann Rosenblatt, esitteli kirjoittamansa kappaleen Irving Berlinille ja tämän yhteistyökumppanille Saul Bornsteinille vuonna 1932. Bornstein ei pitänyt kappaleen tempovaihteluista eikä siitä, että Ronell oli omistanut sävellyksen George Gershwinille. Tin Pan Alleyn musiikkityöläisillä oli omat kirjoittamattomat sääntönsä, eikä kappaleen omistamista kilpailijalle katsottu hyvällä. Lisäksi kappaleen kaupallista vetoa lievensi sävellyksen rytminen monimutkaisuus; pianistin vasen ja oikea käsi soittavat kappaleessa eri tahtilajissa.
Kahvinkeitin
Keittimiin ei katsota kuuluviksi erilaisia kahvipannuja, jotka toimivat ilman omaa sähkömekanismia.
Willow Weep for Me
Rosenblattin vastahakoisuudesta huolimatta Berlin kuitenkin ihastui kappaleeseen heti ja alkoi soitattaa sitä radiossa. Laulaja Muzzy Marcellino äänitti ensimmäisen version Ted Fio Riton orkesterin kanssa lokakuussa 1932, ja saman vuoden joulukuussa singlelistalle nousi Paul Whitemanin orkesterin levytys, joka ylsi lopulta listan toiselle sijalle.
Kahvinkeitin
Toimintaperiaate
Tyypillinen kahvinkeitin koostuu useasta osasta: vesisäiliöstä, suodatinpidikkeestä, kannellisesta tarjoilukannusta ja sen alla olevasta lämpölevystä. Suodatinsuppiloon laitetaan suodatinpaperi, ja siinä oleva tippalukko on mekaaninen laite, joka estää kahvin valumisen suodatinsuppilosta silloin kun sen alla oleva pannu otetaan pois. Tippalukko on yleinen kahvinkeittimissä; joissain se on manuaalisesti kytkettävä, joissain automaattinen.
Willow Weep for Me
”Willow Weep for Men” suosio auttoi Ronellia saamaan sanoittajan paikan Disneyn piirroselokuvaan Kolme pientä porsasta, johon hän sanoitti kappaleen ”Who’s Afraid of the Big Bad Wolf?” (suom. ”Pahaa sutta ken pelkäisi”).
Kappaleesta on tullut suosittu jazzstandardi. Count Basie perusti vuoden 1939 sävellyksensä ”Taxi War Dance” kappaleen sointuihin. Art Tatum äänitti vuonna 1949 tunnetun soolopianosovituksen kappaleesta. Louis Armstrong äänitti lauletun version vuonna 1957 Oscar Petersonin yhtyeen säestämänä. Myös muun muassa Sarah Vaughan, Dexter Gordon ja Modern Jazz Quartet ovat levyttäneet kappaleen.
Kahvinkeitin
Toimintaperiaate
Vesikanavan lämmitysvastus lämmittää myös keittimen lämpölevyä ja näin pitää valmistuneen kahvijuoman lämpimänä niin kauan kuin virta laitteeseen on kytkettynä.
Kahvinkeittimestä ajoittain kuuluva naksahteleva ääni aiheutuu siinä olevasta lämpökytkimestä, joka estää lämpövastuksen ylikuumenemisen, mutta kytkeytyy takaisin päälle vastuksen jäähtyessä. Tämän ansiosta kahvi pysyy sopivan kuumana.
Pasi ja Pekka
Vuonna 1976 he toimivat Rauli Somerjoen säestäjinä.
Nelitaajuuspuhelin
Nelitaajuuspuhelin on matkapuhelin, joka kykenee toimimaan kaksilla taajuusalueilla kahdella eri matkapuhelinalueella esimerkiksi siten, että siinä toimivat sekä eurooppalaiset GSM 900- ja DCS 1800 että yhdysvaltalaiset GSM 800 ja GSM 1900. Se toimii Aasiassa, Euroopassa, Afrikassa ja Amerikassa. Jos puhelin toimii näiden lisäksi vielä UMTS (3G) 2100 MHz -taajuudella, on kyseessä viisitaajuuspuhelin. Kolmitaajuusmatkapuhelinten puute oli se, että ne eivät toisella matkapuhelinalueella kyenneet käyttämään molempia toisen alueen taajuuksia.
Yksi ensimmäisistä nelitaajuusmatkapuhelimista oli Nokian simpukkamallinen matkapuhelin Nokia 6125, jossa oli sekä molemmat eurooppalaiset että yhdysvaltalaiset GSM-taajuudet.
Tony Banks
thumb|right|Banks vuonna 2007.
Genesiksessä Banksin pääasiallinen tehtävä oli toimia kosketinsoittajana, mutta hän osallistui 12-kielistä kitaraa soittaen jonkin verran myös muutamien yhtyeen kappaleiden kitaraosuuksiin yhdessä Mike Rutherfordin ja Steve Hackettin kanssa. Tällaisia kappaleita ovat mm. ”The Musical Box” sekä intro-osa kappaleessa ”Supper's Ready”. Vain Tony Banksin nimiin kirjattuja Genesis-kappaleita ovat mm. ”Mad Man Moon”, ”One for the Vine”, ”Afterglow” ja ”Burning Rope”.
Peter Gabrielin ja Steve Hackettin jätettyä Genesiksen Banks oli kolmesta jäljelle jääneestä jäsenestä (Banks, Mike Rutherford ja Phil Collins) ensimmäinen, joka julkaisi soololevyn. Banksin soolotuotanto jäi kuitenkin melko vähälle huomiolle Genesiksen yleisöltä, toisin kuin Rutherfordin ja Collinsin soololevyt, joista tuli menestyksiä.
Banks on käyttänyt soololevyillään useita vierailevia solisteja, mm. Fish, Nik Kershaw, Toyah Willcox ja Kim Beacon. Toisella soololevyllään The Fugitive Banks toimi itse vokalistina.
Banks on säveltänyt myös elokuvamusiikkia. Hän kirjoitti Quicksilver-elokuvan soundtrackin. Lisäksi hän on tehnyt musiikkia elokuviin The Wicked Lady ja Star Trek: The Next Generation. Genesiksen jäätyä tauolle vuonna 1998 Banks jatkoi musiikin säveltämistä ja julkaisi vuonna 2004 levyllisen orkesterimusiikkia: Seven: A Suite for Orchestra.
Banks on ollut syntetisaattorien käytön tärkeimpiä pioneereja. Vaikka hänen käyttämänsä kosketinsoitinkalusto on ollut moninaista vuosien varrella, niin tietyt soittimet ovat olleet hänen suosiossaan pitkän uran aikana. Näitä ovat akustinen piano (jota hän käytti kaikilla levyillään vuoteen 1983 asti), Mellotron (aluksi MK II ja myöhemmin M400) sekä Hammond-urut (aluksi L-122 ja myöhemmin T-102).
Ture Gabriel Bielke
pienoiskuva|[[Martin van Meytensin maalaus Ture Gabriel Bielkestä.]] Ture Gabriel Bielke (1684–1763) oli ruotsalainen sotilas ja poliitikko. Hänet kutsuttiin vuonna 1727 valtaneuvoskuntaan, ja hänestä tuli tuolloin yksi merkittävimpiä myssyjohtajia. Hän menetti valtaneuvoksen viran, kun myssyhallitus kukistui 1739.
Luettelo KLM:n kohteista
thumb|[[KLM|KLM:n logo]] thumb|[[Martinairin logo]] thumb|[[Transavia.comin logo]] Tämä on luettelo alankomaalaislentoyhtiö KLM:n ja sen tytäryhtiöiden kohteista.
KLM
thumb|KLM:n [[Boeing 747-400M]]
KLM Cargo
thumb|KLM Cargon [[Boeing 747-400ERF]] KLM Cargon kaikki lentokoneet ovat vuokralla Martinairille. Tähän on listattu kohteet, joihin KLM lentää sekä matkustajia että rahtia kuljettavilla Boeing 747-400M -lentokoneilla.
KLM Cityhopper
thumb|KLM Cityhopperin [[Fokker 70]]
Martinair
thumb|Martinairin [[McDonnell Douglas MD-11CF]]
Transavia.com
thumb|Transavia.comin [[Boeing 737|Boeing 737-800]]
Kolmisädetyräkki
Kolmisädetyräkki (Euphorbia peplus) on yksivuotinen myrkyllinen tyräkkilaji. Se kasvaa 10-20 cm korkeaksi. Melko hento varsi haaroo usein tyvestä. Varsilehdet ovat ruodillisia ja lehtilavat leveän vastapuikeita, ehyitä, tylppäkärkisiä ja tummanvihreitä. Latvakukinto on kolmisäteinen kerrannaissarja, joka usein haaroo moneen kertaan pienemmiksi osakukinnoiksi. Hedelmäkodassa on kolme kapean siipipalteista lohkoa.
Tyräkkikasveja on käytetty hoitona esimerkiksi aktiinikeratoosiin, koska niiden mehu estää nopeasti jakautuvia soluja lisääntymästä.
Luettelo Yhdysvaltain avoimen tennisturnauksen naisten kaksinpelin voittajista
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus on vuosittain järjestettävä tennisturnaus, joka pelataan kovapohjaisilla ulkokentillä USTA Billie Jean King National Tennis Centerissä, Flushing Meadows–Corona Parkissa, New Yorkissa, Yhdysvalloissa.
Tomi Markkola
Tomi Markkola (oik. Tomi Teuho-Markkola) (s. 7. tammikuuta 1976 Nokia) on suomalainen iskelmälaulaja.
Koko ikänsä Nokialla asunut Tomi Markkola aloitti harmonikan soiton 13-vuotiaana. Sittemmin hän kouluttautui puutarhuriksi, mutta lopulta musiikista tuli hänelle ammatti. Hän osallistui Seinäjoen tangomarkkinoille ensimmäisen kerran vuonna 1995, mutta sillä kerralla tie nousi pystyyn Raisiossa pidetyssä semifinaalissa.
Markkola nousi koko Suomen kansan kuuluisuuteen vuonna 1996, kun hänet kruunattiin tangokuninkaaksi Seinäjoen tangomarkkinoilla. Samana vuonna tangokuningattareksi kruunattiin Saija Varjus.
Markkola on lunastanut asemansa suomalaisen iskelmän huipulla upean äänensä ansiosta. Hänen harrastuksiinsa kuuluu muun muassa golf. Hänen vaimonsa, Virve Parkkosen, veli on Idols-tähti Pete Parkkonen. Tomi Markkolan ensimmäinen levytys oli Reino Markkulan säveltämä ja Juha Vainion sanoittama tango "Kerro, jos luoksesi tulla mä saan", jonka oli ensimmäisenä levyttänyt Eino Grön vuonna 1966. Vuonna 1997 ilmestyi hänen ensimmäinen albuminsa, jota myytiin parin vuoden aikana kultalevyyn oikeuttava määrä. Markkolan ainoaksi levytykseksi vuonna 1999 jäi singlenä julkaistu humoristinen ralli "Ei mennä Turkuun".
A. E. Jokipii
Aapeli Erhard Jokipii (20. joulukuuta 1893 Keuruu – 27. tammikuuta 1968 Jyväskylä) oli suomalainen lääninrovasti, asessori ja Suomen Kirkon Seurakuntatyön Keskusliiton pääsihteeri, kirjallisuuskriitikko ja suomentaja. Oppiarvoltaan hän oli teologian tohtori h. c. Jokipii kirjoitti paitsi kirjoja myös artikkeleita aikakauslehtiin, muun muassa Teologiseen aikakauskirjaan.
Jokipii vihittiin papiksi vuonna 1918, ja hän työskenteli muun muassa Suomen Kirkon Seurakuntatyön Keskusliiton sihteerinä 1935–1943 sekä Rauman kaupunki- ja maaseurakunnan kirkkoherrana 1943–1963 (lääninrovastina 1951–1963). Hän oli myös asessorina Turun tuomiokapitulissa 1945–1951.
A. E. Jokipiin kirjastoa säilytetään pääosin Joensuun yliopiston kirjastossa. Hänen kirjoittamaansa J. Gummeruksen elämäkertaan liittyvä aineisto on säilytteillä Kansalliskirjastossa.
A. E. Jokipii oli naimisissa Frida Josefina Winterin kanssa. Heidän poikansa oli historiantutkija, professori Mauno Jokipii, ja heidän tyttärensä Helvi Inkeri Jokipii avioitui historiantutkija Matti Lauerman kanssa.