cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Selman juonet
Tulkinta loppuratkaisusta
Viljo Tarkiainen teki arvionsa näytelmän loppuratkaisusta: Herman ei halua antaa tytärtään Fokaan kaltaiselle lurjukselle, Konrad paljastaa oikean henkilöllisyytensä, Hermanin puolestaan on pakko pitää noidalle antamansa sana ja luvata Selma Kilianin morsiameksi. Konrad ja Thekla ilmaissevat myös keskinäisen kiintymyksensä. Kaksi nuorta pariskuntaa päätyvät samaan aikaan onnelliseen loppuun. Säilyneessä osassa on lisäksi Selman ennustus Konradille, joka viittaa Tarkiaisen muotoilemaan loppuratkaisuun.
Ray Bourque
Uran alku
Ray Bourque toimi Bruinsin kapteenina 1988–2000.
Selman juonet
Kieli
Selman juonien sanasto on värikästä ja ruotsalaisvaikutteista. Agraarin ja urbaanin kielen eroja siinä ei ole erityisesti korostettu, näytelmän hahmot ovat kielellisesti lähempänä toisiaan kuin esimerkiksi Kihlauksen henkilöt. Ruotsalaisvaikutteista suomea kutsutaan myös kyökkisuomeksi, jolle on tyypillistä ruotsista lainatut lauserakenteet, kielen rakenteiden epämääräinen hallinta ja lainasanojen taaja käyttö.
Ray Bourque
Uran alku
Bourque pelasi uransa alun Bostonissa numerolla 7, mutta Bruinsin jäädytettyä Phil Espositon numeron joulukuussa 1987, joutui Bourque vaihtamaan numerokseen 77.
Uran huipennus
Kauden 1999–2000 aikana Bourque siirtyi Colorado Avalancheen. Hän pyysi itse siirtoa toiseen joukkueeseen saadakseen mahdollisuuden pelata vielä Stanley Cupista. Coloradossa hän pelasi kauden loppuun, mutta joukkue ei vielä saavuttanut voittoa. Kauden 2000–2001 päätteeksi Bourque voitti lopulta pitkän uransa kruunuksi Stanley Cupin. Hän oli pelannut NHL:ssä 22 kautta. Hän oli tuolloin eniten otteluita ilman Stanley Cup -voittoa pelannut pelaaja.
Selman juonet
Esitykset
2000-luvulla Selman juonia on näytelty muun muassa Nurmijärven Taaborinvuorella Hannu Huuskan ohjaamana.
Ray Bourque
Uran huipennus
Bourque ylitti 400 maalin rajan 18. maaliskuuta 2000. Hän on ainoa tuon rajan ylittänyt puolustaja NHL:ssä.
Selman juonet
Televisioelokuva
MTV tuotti Selman juonista televisioelokuvan vuonna 1984. Ilpo Tuomarila kirjoitti loppuratkaisun Kiven keskeneräiseen näytelmään nimen omaan MTV:n televisioelokuvaa varten. Selman juonet ohjasi Seppo Wallin.
Giovanni Papini
Giovanni Papini (9. tammikuuta 1881 Firenze Italia – 8. heinäkuuta 1956 Firenze, Italia) oli italialainen toimittaja, esseisti, kriitikko ja kirjailija.
Frank Perry
Frank Perry (21. elokuuta 1930 – 29. elokuuta 1995) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän oli vuonna 1963 ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi elokuvastaan David ja Lisa (1962), joka perustuu Theodore Isaac Rubinin novelliin.
Perry syntyi New Yorkissa ja palveli Korean sodassa. Hän kärsi eturauhassyövästä ennen kuolemaansa New Yorkissa 65-vuotiaana.
Giovanni Papini
Elämäkerta
Firenzessä syntyneestä Papinista tuli 1910-luvun alussa toimittaja aikakauslehtiin Il Leonardo ((1903–1907) ja La Voce (per. 1908), jotka hän perusti yhdessä Giuseppe Prezzolinin kanssa. Hän oli myös L'Animan toimittaja. Hän perusti myös itse Laberce-nimisen lehden (1913–1915), joka oli futurismin kannattaja, ja La vera Italia -lehden (1919-1920). Nuoruuden ateismista Papini kääntyi katoliseksi.
1930-luvulla hän läheni fasismia ja kannatti antisemitismiä. Euroopan Kirjailijaliiton varapuheenjohtajana hän toimi vuodesta 1942. Fasistisen hallinnon romahdettua (1943) Papini vetäytyi fransiskaaniluostariin La Vernaan.
Kirjallinen tuotanto
Papinin pääteoksena pidetään ironista itsetilitysromaania Un uomo finito (1912). Hänen teoksiaan ovat muun muassa seuraavat:
Light Years
Light Years on Kylie Minoguen seitsemäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2000. Se sisälsi muun muassa Britannian singlelistan ykköshitin "Spinning Around". Myös muut singlet, "On a Night Like This" (alun perin Pandoran hitti), "Please Stay", "Kids" (duetto Robbie Williamsin kanssa) ja "Your Disco Needs You", olivat suuria hittejä pitkin Eurooppaa. Albumilta irrotettiin lisäksi erikseen single Yhdysvaltoja varten, "Butterfly", josta kasvoi klubihitti.
Pakilan Visa
Pakilan Visa on urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1936. Seuran toimintalajeina ovat koripallo, salibandy, yleisurheilu ja kuntourheilu. Pakilan Visan toiminta-alue on Pohjois-Helsinki, mutta jäseniä on ympäri pääkaupunkiseutua.
Historiaa
Pakilan Visalla oli tärkeä osa Pakilan työväenliikkeen toimintaa, jolle oli ominaista 1930-luvulla vasemmistolainen suuntautuminen. Muiden entisten pakilalaisten vasemmistolaisyhdistysten, kuten työväenyhdistys Salaman tavoin pakilalaiset urheiluseurat joutuivat aikoinaan valtion seurantaan: yksi Pakilan Visan edeltäjistä, Pakinkylän Veljet, lakkautettiin 1932, ja sen toimipaikka Pakilan työväentalo takavarikoitiin.
Nykyinen toiminta
Pakilan Visa on merkittävä koripallon kasvattajaseura. Joukkueita on 7-vuotiaista 18-vuotiaisiin. Koripallojoukkueet pelaavat Koripalloliiton Eteläisen alueen sarjoissa. Palloiluun keskittyvät liikuntaleikkikoulut toimivat Käpylän, Kumpulan ja Pakilan alueilla. Salibandyssa Visalla on poikajoukkueita. Lisäksi kesäisin seura järjestää lasten yleisurheilukouluja. Koripallossa seuralla on lisäksi lukuisia aikuisjoukkueita Eteläisen alueen sarjoissa.
Karl Ottelin
Karl Eino Ottelin (29. elokuuta 1865 Kauhajoki – 4. kesäkuuta 1930 Vaasa) oli suomalainen lääninsihteeri, joka toimi RKP:n kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä 1917–1919.
Ottelin syntyi Kauhajoella Fredrik Napoleon Ottelinin ja Amalia Josefina Henriette Limónin pojaksi. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1886 ja tuli varatuomariksi vuonna 1905. Hän meni vuonna 1896 naimisiin Emilia Starcken kanssa ja sai laamannin arvon kansanedustajuutensa jälkeen 1920. Eduskunnassa Ottelin toimi maatalousvaliokunnassa ja valtiovarainvaliokunnassa.
Ottelin kuoli Vaasassa 64 vuoden iässä.
Ivica Olić
Ivica Olić (s. 14. syyskuuta 1979 Davor, Jugoslavia) on kroatialainen entinen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Olić siirtyi tammikuussa 2015 VfL Wolfsburgista Hamburger SV:hen, jossa hän oli pelannut jo aiemmin, vuosina 2007–2009.
Ura
Ivica Olić aloitti uransa NK Marsoniassa vuonna 1996. Sieltä hän siirtyi kahden kauden jälkeen Hertha BSC:hen vuonna 1998. Hän ei juurikaan saanut peliaikaa ja palasi Marsoniaan seuraavana vuonna. Kasvattajaseurassa kausi oli menestyksekäs (17 maalia 29 pelissä) ja vuonna 2001 hän siirtyikin NK Zagrebiin, jossa teki 21 maalia 28 ottelussa. Seuraavan kauden seura oli Dinamo Zagreb, jossa syntyi 16 maalia 27 ottelussa. Vuonna 2003 oli vuorossa Moskovan TsSKA. Siellä hän pelikaudella 2005 teki 10 maalia 20 ottelussa.
Olićin ensimmäinen maaottelu oli 13. helmikuuta 2002 Bulgariaa vastaan. Olić pelasi vuoden 2002 MM-kisoissa vain yhden ottelun, mutta teki vaihdosta tultuaan tärkeän maalin Italiaa vastaan. Vuoden 2004 EM-kisoissa hän pelasi Kroatian kaikki kolme ottelua, samoin vuoden 2006 MM-kisoissa.
Emic
Emic ja etic ovat yhteiskunta- ja käyttäytymistieteissä, varsinkin kulttuurien tutkimuksessa kaksi erilaista tapaa jäsentää tietoa ihmisten käyttäytymisestä. Emic-taso tarkoittaa käyttäymisen kuvaamista termein, jotka ovat henkilön itsensä (tiedostaen tai tiedostamatta) ymmärtämiä. Etic-taso tarkoittaa käyttäytymisen kuvausta termein, jotka ulkopuolinen havainnoja ymmärtää. Emic-tasoa käytetään tutkittaessa kulttuuria paikallisesti, etic-tasoa tutkittaessa kulttuuria yleensä ja vertailtaessa eri kulttuureita.
Etic-taso on tutkijan luoma abstraktio emic-tasosta, jossa kulttuurin käsitteet on käännetty etic-kielelle. Etic-tason käsitteet on johdettu tietyn kulttuurin emic-käsitteistä.
Super Mario RPG: Legend of the Seven Stars
Peli
thumb|left|200px|Kuvakaappaus pelin taistelutilasta. Pelissä liikutaan Mario-hahmolla ympäri pelimaailmaa. Viholliset ovat näkyvissä kentällä ja taistellakseen niitä vastaan on Marion osuttava niihin. Tämä mahdollistaa sen, ettei pelaajan ole pakko taistella jokaista vihollista vastaan, vaan hän voi väistellä niitä hyppien ja kiertäen.
Taistelumekanismi
Taistelumekanismi on samanlainen kuten esimerkiksi Pokémon-sarjan peleissä. Pelaaja valitsee hyökkäyksen ja kohteen vuorollaan, jonka jälkeen vihollinen toteuttaa oman hyökkäyksensä. Erinäiset erikoisiskut tarvitsevat myös eräänlaisia taikakukkia, joita ilman iskuja ei voi toteuttaa. Pelaajan pitää myös tehdä erinäisiä näppäinyhdistelmiä tietyssä hyökkäyksen vaiheessa aiheuttaakseen enemmän vahinkoa. Kuten monissa muissakin roolipeleissä, esineillä on suuri merkitys taistelun kulussa, eli niitä käytetään eri tarkoituksiin, kuten parantamaan hahmoa, sen tehoa, tai nostamaan taikakukkien määrää.
Hahmot
Pelin päävihollinen, nimeltään Smithy, pitää majaansa tehtaassa, joka on yhteydessä Marion maahan miekan kautta, joka pelin alussa iskeytyy Bowserin linnaan. Smithy on kiinnostunut tähden paloista, joita hakemaan hän lähettää useita alaisiaan. Voimakkaimpia näistä ovat muun muassa Mack, Bowyer, Yaridovich, sekä Axem Rangers. Muita vihollisia ovat muun muassa Croco, joka ryöstää kolikon Mallowilta, Belome on hirviö, joka vartioi useita reittejä sekä Valentina, joka tulee Nimbus Landista lemmikki dodonsa kanssa ja rakastuu Boosteriin.
Muita hahmoja ovat muun muassa Sienivaltakunnan kansleri, joka on erityisen huolissaan Prinsessa Toadstoolista. Toad on Marion ystävä, joka antaa neuvoja ympäri maailmaa. Yoshi, joka elää saarella nimeltään Yo'Ster Isle, joka tarvitsee Marion apua poistaakseen Bosherin vallasta. Jonathan "Johnny" Jones, joka on merirosvohai, majanaan hänellä on uponnut laiva, häntä vastaan on Marion taisteltava saadakseen luottamuksen. Luigia ei nähdä pelissä, mutta hän vilahtaa pelin lopputeksteissä.
Tarina
Peli alkaa siitä, kun Mario on jälleen kerran pelastamassa Prinsessa Toadstoolia ilkeän Bowserin kynsistä. Mario taistelee Bowseria vastaan ja voittaa, mutta ennen kuin hän ehtii pelastaa prinsessan, rysähtää katon läpi valtava miekka (nimeltään Exor) ja kaikki kolme lentävät kauas pois.
Mario lentää omaan taloonsa ja huomaa, ettei Bowserin linna ollut ainoa, joka rikkoontui miekan iskusta, myös taianomainen Star Road on hajonnut seitsemään kappaleeseen. Mario saa tehtävän, hänen on pelastettava prinsessa sekä kerättävä tähden kappaleet uudelleen. Matkalla hän kohtaa neljä muuta hahmoa ja paljon vihollisia. Sivutehtäviä on muun muassa auttaa Mallowia löytämään oikeat vanhempansa, auttaa Genoa kokoamaan Star Road uudelleen, etsiä Prinsessa Toadstool sekä auttaa Bowseria saamaan linnansa takaisin
Lähteet
Mario RPG
Sonny Simmons
thumb|right|Sonny Simmons
Sonny Simmons (4. elokuuta 1933 Sicily Island, Louisiana – 6. huhtikuuta 2021 ) oli yhdysvaltalainen jazz-alttosaksofonisti. Hän oli 1960-luvulla yksi lupaavimmista avantgarde-soittajista. Hän varttui Oaklandissa, aloitti englannintorven soiton ja siirtyi sitten 16-vuotiaana alttosaksofoniin. Hän teki yhteistyötä Lowell Fulsomin sekä Amos Milburnin kanssa, soitti jonkin aikaa bebopia ja löysi sitten oman äänensä free jazzissa. Vuonna 1961 hän soitti Charles Mingusin kanssa, ja vuonna 1962 hän perusti oman yhtyeensä huilisti Prince Lashan kanssa. Heidän levytettyään "The Cryn" Simmons muutti New Yorkiin, jossa asui vuoteen 1965; hän levytti Elvin Jonesin sekä Eric Dolphyn kanssa.
Simmons meni naimisiin trumpetisti Barbara Donaldin kanssa. Avioliitto hajosi sittemmin, ja 1970-luvun puoleenvälin mennessä Simmons oli pitkälti lopettanut uransa musiikissa. Vuonna 1994 hän teki paluun ja levytti Ancient Ritual -trioalbumin. Hän jatkoi levytysuraansa tämän jälkeen.
Kari S. Tikka
Kari Sulo Tikka (21. elokuuta 1944 Lahti – 25. toukokuuta 2006 Helsinki) oli oikeustieteen tohtori, Helsingin yliopiston finanssioikeuden professori ja yksi Suomen johtavista verotuksen asiantuntijoista.
Ura
Tikka oli mukana useissa lainvalmistelutyöryhmissä ja vaikutti keskeisesti suomalaisen verolainsäädännön kehitykseen. Pitkälti hänen aikaansaannoksenaan pidetään muun muassa yhtiöveron hyvitysjärjestelmää, josta luovuttiin myöhemmin koti- ja ulkomaisten osinkojen erilaisen verokohtelun tultua EU-perussopimuksen vastaiseksi.
Ennen kuolemaansa Tikka esiintyi julkisuudessa näkyvästi tasaveron kannattajana. Hän esitti, että pääomatulojen ja ansiotulojen erilainen verotus leventää taloudellista kuilua yritysten omistajien ja palkansaajien välillä.
Tikka kirjoitti lukuisia tieteellisiä artikkeleita ja kirjoja, joista tunnetuimpia ovat Veropolitiikka sekä Yritysverotus 1–2 (yhdessä O. Nykäsen kanssa). Hänen väitöskirjansa Veron minimoinnista oli aikanaan yksi Suomen myydyimmistä väitöskirjoista. Hän kuului myös Verotus-lehden toimituskuntaan.
Tikka toimi myös Yliopiston Apteekin hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2001 alkaen kuolemaansa saakka.
Vapaa-aikanaan Tikka harrasti taiteen keräämistä. Hänen kokoelmissaan oli esimerkiksi Picassoa, Matissea ja Chagallia. Hän myös seurasi aktiivisesti balettia ja teatteria. Helsingin Sanomien kuukausiliitteen 6/2007 artikkelin "Professori Kari S. Tikan elämä" mukaan hän ei peitellyt homoseksuaalisuuttaan ja esiintyi muun muassa nuorten miesseuralaisten kanssa myös virallisilla vastaanotoilla.
Kuolema
Tikka löydettiin 28. toukokuuta 2006 kuolleena asunnostaan. Hän oli silloin 61-vuotias. Poliisitutkimuksissa selvisi, että hän oli joutunut henkirikoksen uhriksi. Surmayötä edeltävänä iltana Tikka oli poistunut Helsingin Isolla Roobertinkadulla sijainneesta DTM-yökerhosta kahden nuoren miehen seurassa.
Helsingin poliisi pidätti 29. toukokuuta surmasta epäiltynä 19-vuotiaan venäläisen Aleksandr Ioninin ja 23-vuotiaan Viron inkerinsuomalaisen Mika-Martti Zukovin, jotka tunnustivat teon ja kertoivat motiiviksi tavaroiden anastamisen asunnosta. Poliisin mukaan surmalla ei ollut yhteyttä Tikan ammattiin.
Kun oikeuden pääkäsittely alkoi 26. syyskuuta, kihlakunnansyyttäjä Harri Ilander vaati Ioninin ja Zukovin tuomitsemista murhasta ja törkeästä ryöstöstä. Zukovia avusti oikeudessa Heikki Lampela. Helsingin käräjäoikeus hylkäsi syytteen murhasta ja tuomitsi Ioninin ja Zukovin taposta ja törkeästä ryöstöstä 11 vuodeksi vankeuteen. Helsingin hovioikeus piti tuomiot samoina toukokuussa 2007 antamassaan päätöksessä. Heidät lähetettiin Vantaan vankilaan. Ionin oli teon tehdessään alle 21-vuotias, joten hän suoritti tuomiostaan nuorisovangin statuksella vain kolmasosan. Vapaaksi hän pääsi vankeuden kestettyä 3 vuotta ja 8 kuukautta.
Esko Valkama
Esko Uolevi Valkama (21. joulukuuta 1924 Kiikoinen – 28. joulukuuta 2007 Jämsänkoski ) oli suomalainen jalkapalloilija.
Band of Gypsys
Albumin sisältö
Albumi sisältää kappaleita, joita ei ollut aiemmin julkaistu studioversioina. Myöhemmin kappaleista "Power of Soul" ja "Message to Love" on julkaistu postuumeilla levyillä studioversiot. Hendrix valitsi levylle omien sävellystensä ohella myös Buddy Milesin kappaleita hyvittääkseen yhtyeen hajoamiseen liittyneitä ongelmia.
Esko Valkama
Valkama edusti Suomea jalkapalloilijana Helsingin 1952 olympialaisissa. Yhdessä Kalevi Liljan kanssa hän nosti olympialipun salkoon Tampereella, jossa pelattiin olympiakisojen jalkapallo-otteluita.
Band of Gypsys
Albumin sisältö
Hendrixin omia kappaleita leimaavat tällä levyllä funkmaiset riffit, ja levyä pidetäänkin funk rockin pioneerijulkaisuna. "Message to Love" on sävyltään gospel-tyyppinen verhon takana laulavine taustalaulajineen. Albumin tunnetuin kappale on "Machine Gun", joka on myös hyvä esimerkki Hendrixin mielikuvituksellisesta kitaransoitosta. "Who Knows" on pitkä, yksinkertainen blues-rockia ja funkia yhdistelevä kappale (Hendrix ei pitänyt Milesin scat-lauluosuudesta, mutta se on jätetty levylle). "Power of Soul" on mahtipontista funk rockia (kappaleen nimi on usein kirjoitettu väärin muotoon "Power to Love"). "Changes" on Buddy Milesin tunnetuin kappale. Levyn viimeinen raita on miksattu puolet lyhyemmäksi kuin mitä alkuperäinen esitys on.
Esko Valkama
Kaikkiaan Valkama pelasi kolme A-maaottelua. Suomen mestaruuden hän voitti Tampereen Ilves-Kissojen joukkueessa vuonna 1950 ja Suomen cupin Valkeakosken Hakan joukkueessa vuosina 1955 ja 1959. Valkama edusti yhdessä Matti Laineen kanssa Tampereen Ilvestä vielä 1940-luvulla.
Esko Valkaman serkku on entinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja Kalevi Numminen.
Band of Gypsys
Levyn ulkopuolelle jätetty materiaali
Usein ilmaistun käsityksen mukaan levyltä jätettiin pois eräitä Band of Gypsysin konserttien kohokohtia. Tämän on arveltu johtuneen siitä, että Hendrix ei halunnut käyttää Band of Gypsysin versioita aiemmin julkaistuista kappaleistaan, eikä toisaalta myöskään julkistaa kaikkia uusia sävellyksiään vielä tällä levyllä.
Band of Gypsysin uuden vuoden konserttien nauhoitukset olivat Hendrixin kuoleman jälkeen pitkään teillä tietymättömillä. 1990-luvun lopulla ne kuitenkin ilmaantuivat päivänvaloon. Nykyisin Band of Gypsys -levyä täydentääkin vuonna 1999 julkaistu Live at the Fillmore East, joka sisältää muuta materiaalia samoista konserteista.
Kappaleet
Saksalainen ja japanilainen versio albumista sisälsi myös nämä kappaleet.
Electric Ladyland
Electric Ladyland on The Jimi Hendrix Experience -yhtyeen kolmas ja viimeinen albumi, joka julkaistiin syyskuussa 1968. Se nousi Yhdysvalloissa albumilistan ensimmäiselle sijalle ja Britanniassa viidennelle sijalle. Eletric Ladyland on debyyttialbumin ohella Hendrixin arvostetuin levy. Albumilla esiintyi monia vierailevia muusikoita, kuten Steve Winwood, Buddy Miles, Al Kooper ja Jack Casady. The Jimi Hendrix Experience hajosi noin yhdeksän kuukautta albumin ilmestymisen jälkeen.
Albumin musiikillinen sisältö
Electric Ladylandia pidetään yhtenä psykedeelisen rockin kulmakivistä. Se sisältää myös rock and rollia ("Come On"), bluesmaista jammailua ("Voodoo Chile") ja progressiivista rockia ennakoivan 14 minuuttia pitkän eepoksen "1983...". Albumin tunnetuinta antia ovat Bob Dylan -laina "All Along the Watchtower" ja Hendrixin konserttiohjelmistoon kotiutunut, heavy metalia enteilevä "Voodoo Child (Slight Return)". Levyn nimiraita, "Have You Ever Been", on Hendrixin parhaita suorituksia laulajana. Hän laulaa kyseisessä kappaleessa, kuten myös "Long Hot Summer Nightissä", kaikki lauluosuudet. Kappaleeseen "Burning of the Midnight Lamp" oli sen sijaan saatu The Sweet Inspirations -niminen taustalauluryhmä.
"Crosstown Traffic" -kappaleen on nähty ennakoineen afroamerikkalaisen popmusiikin myöhempiä kehityslinjoja hiphopia muistuttavan laulutyylinsä ja rytminsä takia. "Rainy Day, Dream Away" ja sen jatko "...Still Raining, Still Dreaming" ovat jamittelusessiossa syntyneitä kappaleita, joihin Hendrix dubbasi lauluosuudet ja toisen kitararaidan. Kappaleet saivat inspiraationsa levytystä edeltäneistä kaatosateen täyttämistä päivistä.
Albumiin tekoon liittyviä erikoisuuksia
Hendrixin ja basisti Noel Reddingin yhteistyö sujui levyn teon aikana huonosti. Tästä syystä Hendrix soittaa itse bassoa ainakin raidoilla 2, 6, 11, 14 ja 15. Kappaleessa "1983..." Redding soittaa alussa bassoa, mutta Hendrix soittaa basson myöhemmät soolo-osuudet. Redding sai kuitenkin levylle oman brittipopmaisen kappaleensa "Little Miss Strange", jossa hän soittaa taustakitaraa ja laulaa Mitchellin kanssa vokaaliosuudet.
Samoin jo levyn teon alkuvaiheessa tuottaja Chas Chandler jätti yhtyeen turhauduttuaan pitkäksi venyneisiin levytyssessioihin ja studiossa aikaansa viettäviin, Hendrixin paikalle kutsumiin ihmisiin, joiden ääntä voidaankin kuulla "Voodoo Chilessä". Niinpä levystä tuli Hendrixin itsensä tuottama. Hendrixin perfektionismi paisui äänitysten aikana huikeisiin mittasuhteisiin. Esimerkiksi "Gypsy Eyes" -kappaleesta äänitettiin 43 ottoa ja Dave Masonin taustakitara kappaleessa "All Along the Watchtower" vaati 20 ottoa.
Kappalelista
380px|thumb|Levyn ensimmäisen Britannian painoksen kansikuva. Hendrix ei itse vaikuttanut sen valintaan ja luonnehti kannen olevan "miltei päinvastainen kuin mitä tarkoitin." Kaikki kappaleet säv. ja san. Jimi Hendrix, ellei toisin mainita.
Twilight (yhtye)
Twilight on yhdysvaltalainen black metal -yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 2005 ja julkaisi samaisena vuonna debyyttialbuminsa. Yhtyeen pääjäseniin kuuluu Leviathanin Wrest, Nachtmystiumin Blake Judd ja Kriegin Imperial. Yhtyeessä on vieraillut useita sessiojäseniä mm. Draugarista, Xasthurista, Isis'stä, The Atlas Mothista ja Minskistä.
Twilightin musiikkissa on vaikutteita miltei kaikista yllä mainituista yhtyeistä sekä progressiivisesta, psykedeelisestä ja kokeellisesta musiikista.
Viha (sairaus)
Vihat olivat suomalaisen kansanperinteen ja kansanparannuksen tuntemia sairauksia, joiden alkusyyksi uskottiin tietyssä ympäristössä asuvat haltijoiden väet. Jos tätä ympäristöä loukattiin, saattoivat sen haltijoiden vihat kohdistua ja tarttua loukkaajaan. Esimerkiksi veden viha saattoi tarttua pelästymällä vedessä, maan viha taas kaatumalla maahan. Vihoja hoidettiin yleensä pyrkimällä palauttamaan ne paikkaan ja ympäristöön, josta ne olivat peräisin ja jonne ne siten kuuluivat. Tämä merkitsi joko tartunnan aikaansaaneen ympäristön aineiden käyttöä hoidossa, tai hoidon tapahtumista tässä ympäristössä.
Vihan oirehtimista ja kivun tuntemuksia kutsuttiin vihoitteluksi.
Kylmänvihat
Kylmänvihat nimitystä käytettiin kuoliosta.
Veden vihat
Veden vihat eli vesihiidet tarttuivat järvestä, joen pyörteestä tai rannalta. Erityisen vaarallisia paikkoja olivat umpilammet ja kosken pyörteet. Vesihiisi oli samalla nimitys myös vedenhaltijoille eli veden väelle, joiden katsottiin siirtyneen vesihiiteen sairastuneeseen ihmiseen. Veden vihan saattoi saada esimerkiksi pelästymällä ollessaan uimassa tai jos kiroili veden äärellä. Veden vihat saattoivat ilmetä perinteestä riippuen esimerkiksi turvotuksena, kutinana tai rakkuloina. Veden vihoja parannettiin yleensä veden luona, jolloin niiden toivottiin palaavan takaisin vedenhaltijoille. Veden vihat saatettiin yrittää karkottaa myös tulen haltijoiden eli tulen väen avulla.
Maan vihat
Maan vihat eli maahisen tai maannenän saattoi saada, jos kaatui maahan ja täten loukkasi maan väkeä. Maan vihat saattoivat ilmetä ihosairauksina, turvotuksena tai silmäkipuina. Maan vihoja hoidettiin usein oletetun tartuntapaikan maalla, jolloin vihojen uskottiin joutuvan takaisin maanväelle.
Tulen vihat
Tulen vihat tarkoittivat palovammoja. Nämä oli aiheuttanut tulessa asuva tulen väki. Tulen väkeä saatettiin käyttää muiden vihojen parantamiseen siten, että ne peloteltiin pois. Tämä saattoi tapahtua esimerkiksi saunassa.
Metsän vihat
Metsän vihat, metsännenät tai metsähiidet olivat metsässä tarttuvia sairauksia, joita saattoi saada esimerkiksi pelästymällä metsässä tai loukkaamalla itsensä puuhun. Metsähiisi on myös hiisi-olento, joka sairastuttaa ihmisen. Metsän vihat aiheuttanut metsänväki asusti usein muurahaiskeossa. Metsähiisien parantamiseen etsittiin esimerkiksi muurahaiskeon havunneulasia tai muurahaiskuningattaria eli ”muurahaisten lehmiä”. Myös puissa asui metsän väkeä, ja varsinkin yksin kasvavista tai varreltaan haarautumattomista puista tehdyllä vihdalla tai vastalla saattoi pestä sairaudet pois.
Jos metsän vihat olivat tulleet loukkaantumalla puuhun, piti tämän puun lastulla painella vammaa.
Puun vihat
Puun vihat saattoivat tarkoittaa esimerkiksi puutikkua ihon alla.
Raudan vihat
Raudan vihat tarkoittivat lähinnä raudan tuottamia haavoja ja vammoja. Raudan vihoja hoidettiin tavanomaisten keinojen, kuten haavan sitomisen, hauteiden ja puhdistamisen lisäksi lukemalla raudan syntysanoja, jotka velvoittivat rautaa korjaamaan tekemänsä vahingot. Usein tarvittiin myös verenseisauttajaa.
Kloralodoli
Kloralodoli tai klorheksadoli on kemiallisesti kloraalihydraattia muistuttava, eettereihin ja organoklorideihin kuuluva sedatiivinen ja hypnoottinen lääkeaine.
Suora rintalihas
Suora rintalihas kuuluu sisäänhengityslihaksiin. Se on pieni, neliönmuotoinen lihas vartalon kraniaaliosassa. Suora rintalihas kiinnittyy alkupäästään ensimmäiseen kylkiluuhun ja loppupäästään toisen, kolmannen tai neljännen kylkiluun kylkirustoon.
Chalco
Chalcat saapuivat alueelle joskus 1100- ja 1200-luvuilla. Kun chalcat kieltäytyivät maksamasta temppelinrakennusveroa asteekeille, chalcojen ja asteekkien välille puhkesi vuonna 1446 sota. Asteekit valloittivat suurkuninkaansa Montezuma I:n johdolla chalcojen alueet 1465. Koska chalcojen maa oli hedelmällistä, he maksoivat asteekkien pääkaupunkiin Tenochtitlániin enemmän veroa kuin monet muut kansat.
Eräs chalcojen neljästä suuralueesta oli Amecameca, jonne saapui ensimmäinen chalcaryhmä, totolimpanecat 1268. Pian tulivat toinen totolimpaneca-ryhmä. Vuonna 1268 saapuivat tenancat Tzacualtitlan Tenanco Amaquemecaniin ja Atlauhtlan Tzacualtitlan Amaquemecaniin.
Hiiden opisto
Hiiden Opisto on vapaata sivistystyötä tarjoava aikuisoppilaitos Länsi-Uudellamaalla. Isäntäkuntana ja palveluiden tuottajana toimii Lohjan kaupunki. Muita opiston toiminnassa mukana olevia kuntia ovat Siuntio ja Vihti.
Opisto perustettiin 1. tammikuuta 2001 yhdistämällä Lohjan työväenopisto, Nummi-Pusulan kansalaisopisto sekä Vihdin kansalaisopisto.
Vuonna 2014 Hiiden opiston kursseilla kävi 6 122 henkilöä. Yhteensä kursseilla oli 12 866 osallistujaa.
Myrskylinnut (elokuva)
Myrskylinnut on koko perheen toimintaelokuva, joka pohjautuu 1960-luvulla tuotettuun Myrskylinnut-televisiosarjaan. Supermarionaatiotekniikalla tehdystä alkuperäisestä televisiosarjasta ja sen aiemmista elokuvasovituksista poiketen Myrskylinnuissa näyttelivät oikeat ihmiset. Elokuvan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 31. heinäkuuta 2004. Elokuvan ohjaaja Jonathan Frakes on tunnettu erityisesti Star Trek -elokuvista. Elokuvan tarina sijoittuu vuoteen 2010.
Juoni
Elokuvan juoni perustuu televisiosarjan lähtöasetelmaan: miljardööri Jeff Tracy (Bill Paxton) on ostanut trooppisen saaren valtameren keskeltä ja perustanut sinne kansainvälisen pelastuspartion, joka tunnetaan käyttämiensä, Välkkynä (Anthony Edwards) tunnetun professori Hiram K. Hackenbackerin suunnittelemien ja rakentamien ihmeellisten lentoalusten, Myrskylintujen, nimellä. Tracyn pojan John Tracyn (Lex Shrapnel) ohjastamasta avaruusasemasta käsin Tracyt havaitsevat maailmalla tapahtuvat katastrofit, ja Jeff Tracy ja hänen neljä poikaansa yrittävät parhaansa mukaan pelastaa ihmisiä. Jeff Tracyn viides poika, Alan Tracy (Brady Corbet), on vielä niin nuori, ettei häntä pyynnöistään huolimatta päästetä mukaan pelastusoperaatioihin, vaan hänen on käytävä tavallista koulua.
Ovelan juonensa avulla Myrskylintujen arkkivihollinen The Hood eli Konna (Ben Kingsley) saa vihiä Tracyn saaren sijainnista, ja houkuttelee Jeff Tracyn poikineen avaruuteen ampumalla John Tracyn miehittämää avaruusasemaa risteilyohjuksella. Konnan tarkoituksena on paitsi kostaa Jeff Tracylle, myös ryöstää pelastuspartion ihmeellisten laitteiden avulla pankkeja ja tulla maailman rikkaimmaksi mieheksi. Tracyjen lähdettyä avaruuteen Konna valtaa saaren apuriensa Mullionin ja Transomin (Deobia Oparei ja Rose Keegan) kanssa ja saa estettyä Tracyjen paluun maahan, muttei ota huomioon, että nuori Alan Tracy, Välkyn poika Fermat (Soren Fulton) sekä Tracyjen palvelijapariskunnan tytär Tin-Tin (Vanessa Hudgens) ovat yhä saarella. Myrskylintujen kohtalo on nyt kolmikon varassa. Lopulta Alan saa urheudellaan ja nokkeluudellaan osoitettua isälleen olevansa valmis osallistumaan Myrskylintujen toimintaan.
Yleistä ja eroja televisiosarjaan
thumb|Tracyn veljekset Myrskylinnuissa, etualalla Alan Tracy ([[Brady Corbet).]] Myrskylinnut sai tv-sarjan faneilta ristiriitaisen vastaanoton. Monille pelkästään oikeiden näyttelijöiden käyttö nukkejen sijaan oli tarpeeksi paha tuomitakseen elokuva täysin. Monet myös paheksuivat sitä, että Myrskylinnuista oli tehty vain kulissi perinteiselle "lapset pelastavat maailman" -asetelmalle; toisaalta aiemmat Myrskylintu-elokuvat ovat olleet periaatteessa vain pitkiksi venytettyjä televisiosarjan jaksoja. Monille Myrskylintu-faneille joidenkin pienten tv-sarjan yksityiskohtien laiminlyöminen tai muuttaminen oli kova isku: esimerkiksi pelastuspartion brittiläisen agentin Lady Penelopen (Sophia Myles) ihmeellisen, vaaleanpunaisen FAB-1-auton muuttaminen Rolls-Roycesta Fordiksi oli monen mielestä törkeää – muutos johtui siitä, ettei Rolls-Royce olisi antanut käyttää elokuvassa kuin olemassa olevia malleja. Myös Fermatin ja Hoodin apurien hahmot luotiin vain elokuvaa varten. Elokuva on Alan Tracyn iästä päätellen tapahtuvinaan ennen televisiosarjan tapahtumia, mutta televisiosarjan ensimmäisessä jaksossa Myrskylinnut vasta aloittavat toimintansa, ja kaikki pojat ovat aikuisia ja Jeff jo vanhempi eikä itse osallistu operaatioihin. Elokuvassa Myrskylinnut ovat toimineet jo pitkään, ja Jeff toimii itse mukana.
Myös elokuvan kohderyhmä jäi monelle epäselväksi; elokuvallisesti se on selkeästi suunnattu nuoremmalle polvelle, mutta alkuperäistä sarjaa seuranneet huomaavat siinä runsaasti hauskoja yksityiskohtia ja nostalgiaa (toisaalta esimerkiksi Suomessa sarja uusittiin 1990-luvulla).
Elokuva kuvattiin osin Seychelleillä ja osin studiossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Joseph Gallieni
thumb|200px|Joseph Gallieni Joseph Simon Gallieni (24. huhtikuuta 1849 Saint-Béat – 27. toukokuuta 1916 Versailles) oli ranskalainen kenraali, joka palveli Ranskan siirtomaiden hallinnossa ja komentajana ensimmäisessä maailmansodan alkuvaiheessa.
Gallieni kävi Saint-Cyrin sotilasakatemian ja osallistui Saksan–Ranskan sotaan 1870–1871. Hänet lähetettiin 1870-luvun puolivälissä Afrikkaan. Vuonna 1878 kapteenina Senegaliin kommennettu Gallieni oli merkittävällä tavalla mukana sotilasretkikunnissa, jotka laajensivat 1880-luvun alussa Ranskan siirtomaavaltaa Nigerjoen yläjuoksulle. Sen jälkeen hän palveli Martiniquella, kunnes sai nimityksen Ranskan Sudanin kuvernööriksi. Hän kukisti sudanilaisten kapinoinnin. Vuosina 1892–1896 Gallieni toimi Ranskan Indokiinassa Kiinan rajalla sijainneen Lang Sonin alueen komentajana, ja rauhoitti alueella esiintyneet levottomuudet. Vuosina 1896–1905 hän oli Ranskan hiljattain valtaaman Madagaskarin kenraalikuvernööri. Siellä hän syrjäytti kuningatar Ranavalona III:n ja kukisti seuranneen monarkistisen kapinan. Gallieni ylennettiin 1900 divisioonankenraaliksi.
Gallieni jätti aktiivipalveluksen huhtikuussa 1914, mutta hänet kutsuttiin takaisin saman vuoden elokuussa maailmansodan sytyttyä. Hänestä tehtiin aluksi ylipäällikkön sijainen ja sotaministerin tekninen avustaja. 26. elokuuta hänet nimitettiin Pariisin sotilaskuvernööriksi, tehtävänään puolustaa pääkaupunkia lähestyviltä saksalaisilta. 1. syyskuuta myös Pariisia kohti perääntynyt kenraali Maunouryn kuudes armeija alistettiin Gallienille, joka komensi sen iskemään kaakkoon päin kääntyneen Saksan ensimmäisen armeijan sivustaan. Taistelun aikana hän lähetti Maunourylle vahvistuksia pariisilaisilla takseilla. Maunouryn hyökkäys auttoi ranskalaiset voittoon 6. syyskuuta käynnistyneessä Marnen taistelussa, mikä luultavasti pelasti Pariisin. Jälkeenpäin on kiistelty siitä, oliko menestyksekäs idea saksalaisten sivustaan iskemisestä alkuaan Gallienin vai ylipäällikkö Joffren, joka sai siitä enimmän kunnian.
Antti Peippo
Antti Eerikki Peippo oli suomalainen elokuvaaja ja elokuvaohjaaja.
Peippo tuli tunnetuksi erityisesti Risto Jarvan elokuvien hovikuvaajana. Lukuun ottamatta elokuvaa Yö vai päivä (1962) hän on kuvannut kaikki Jarvan elokuvat. Jarvan kuoleman jälkeen hän jatkoi kuvaajana muissa Jarvan tuotantoyhtiön Filminorin elokuvissa.
Peipon ainoaksi pitkän näytelmäelokuvan ohjaustyöksi jäi tieteiskauhukomedia Ihmemies (1979).
Antti Peippo alkoi 16-vuotiaasta opiskella maalausta Taideakatemian koulussa ja opiskeli sitä 1950-luvun alkupuolella myös Pariisissa. 1960-luvun alussa hän opiskeli kamerataidetta Taideteollisessa korkeakoulussa, jossa hän seuraavalla vuosikymmenellä opetti. Vuosina 1964–1975 Peippo toimi Filminor-yhtiössä elokuvaajana ja kuvasi muun muassa melkein kaikki Risto Jarvan elokuvat.
Simone Inzaghi
Simone Inzaghi (s. 5. huhtikuuta 1976 Piacenza, Italia) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Kesäkuusta 2021 lähtien hän on toiminut Internazionalen päävalmentajana.
Antti Peippo
Peipon ura jatkui aina 1980-luvun lopulle asti lyhyet elokuvien ja lyhyiden dokumenttien ohjaajana ja kuvaajana. Hän näytteli myös pieniä osia useissa elokuvissa. Vuonna 1972 valmistunut Viapori – Suomenlinna palkittiin parhaan lyhytelokuvan Jussilla. Kettu-mitalin hän sai vuonna 1983 Helsinkiä valokuvanneesta venäläisupseerista Ivan Timiriasevista kertovalla elokuvalla Sivullisena Suomessa ja Risto Jarva -palkinnon omaelämäkerrallisella lapsuuskuvauksella Sijainen, joka palkittiin Tampereen elokuvajuhlilla 1989 myös kotimaisen sarjan pääpalkinnolla. Elokuvataiteen valtionpalkinnon Peippo sai vuosina 1972, 1973 ja 1981. Peippo kuoli syöpään kesäkuussa 1989 54-vuotiaana.
Simone Inzaghi
Hyökkääjänä pelannut Inzaghi edusti Serie A:ssa pitkään Laziota, jossa hän voitti Italian mestaruuden vuonna 2000. Hänet muistetaan muun muassa tehtyään neljä maalia yhdessä Mestarien liiga -ottelussa ja pitää hallussaan italialaishyökkääjien yhden ottelun maaliennätystä eurokentillä. Samalla Inzaghista tuli Marco van Bastenin jälkeen historian toinen pelaaja, joka on tehnyt neljä maalia yhdessä Mestarien liiga -ottelussa. Inzaghin veli Filippo teki mittavan pelaajauran Milanissa.
Seurajoukkueura
Inzaghi pelasi ammattilaisuransa ensimmäiset ottelut kaudella 1994/1995 lainasopimuksella Serie C1:n Carpissa, mutta hänen esitystensä ollessa vaatimattomia ei peliaikaakaan tullut tarpeeksi, jolloin Inzaghi lähti pelaamaan sarjatasoa alempaan Serie C2:een kahdeksi kaudeksi. Hänen pelinsä alkoi kehittyä ja Serie C1 -tason Brescello hankki hänet riveihinsä vuoden lainasopimuksella. Inzaghi tekikin saman tien 10 maalia ja jo seuraavaksi kaudeksi hän pääsi pelaamaan Serie A:han, kun hänen lainasopimuksensa loppui ja kotikaupunkijoukkueensa Piacenza laittoi Inzaghin kaudeksi 1998/1999 avauskokoonpanoon.
Ensimmäinen kausi Serie A:ssa oli hyvä, kun hän teki 15 maalia 30 ottelussa. Tämän myötä Lazio kiinnitti huomionsa nuorukaiseen ja hankki hänet riveihinsä. Ensimmäisen Laziossa pelatun kauden jälkeen Inzaghin maalien määrä on ollut laskussa Serie A:ssa, mutta menestystä on tullut, kun Lazio voitti Italian mestaruuden vuonna 2000 ja samana vuonna myös Italian cupin. Sen sijaan hänen pelinsä menivät loistavasti Mestareiden liigassa ja Uefa Cupissa. Parhaiten hänet muistetaan Mestareiden liiga -ottelusta Marseillea vastaan maaliskuulta 2000, kun Inzaghi teki peräti neljä maalia Lazion voittaessa ottelun 5–1. Samalla Mestareiden liiga -kaudella 1999/2000 hän teki yhteensä 9 maalia 11 ottelussa. Kaudella 2004/2005 Inzaghi pelasi 12 ottelua ja teki yhden maalin Lazion paidassa, jonka jälkeen 10. tammikuuta 2005 hän siirtyi loppukaudeksi lainasopimuksella Sampdoriaan, jossa hän kuitenkin pelasi vain 5 ottelua. Kaudet 2005/2006 ja 2006/2007 menivät myös pieleen, kun hän kärsi jälleen loukkaantumisista.
Peliajan vähyyden vuoksi 31. elokuuta 2007 Atalanta ilmoitti tehneensä Inzaghin kanssa vuoden mittaisen lainasopimuksen. Kausi ei kuitenkaan mennyt vakuuttavasti, kun hän oli 19 pelaamassaan ottelussa vain kerran avauksessa. Kaudeksi 2008–2009 Inzaghi palasi takaisin Lazioon ja tuli joukkueen pelaavaan kokoonpanoon kuudennelle kierrokselle 4. lokakuuta 2008, jolloin vastassa oli Lecce. Samaisessa ottelussa hän pääsi myös kentälle 83 minuutin kohdalla ja onnistui maalinteossa kuusi minuuttia myöhemmin, jonka ansiosta Lazio nousi tasapeliin Leccea vastaan. Se oli samalla Inzaghin ensimmäinen maali Serie A:ssa sitten kauden 2004–2005.
Italian maajoukkueessa Inzaghi pelasi kolme ottelua. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki maaliskuussa 2000 Espanjaa vastaan pelatussa ottelussa.
Ura valmentajana
Toukokuussa 2010 Inzaghi ilmoitti lopettavansa pelaajauransa vuoden aikaisemmin ja siirtyi valmentamaan Lazion junioriseuroja. Huhtikuussa 2016 Inzaghi nousi potkut saaneen Stefano Piolin seuraajaksi Lazion edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Inzaghin johdolla Lazio voitti neljä kauden seitsemästä viimeisestä liigaottelusta ja sijoittui lopulta kahdeksanneksi. Heinäkuussa 2016 Inzaghin korvasi Marcelo Bielsa, joka kuiktenkin erosi vain kaksi päivää nimityksen jälkeen. Näin Inzaghi palasi 8. heinäkuuta Lazion valmentajaksi. Inzaghin johdolla Lazio eteni Italian cupin loppuotteluun, jossa se joutui taipumaan triplamestaruutta jahtaavalle Juventukselle 2–0. Serie A:ssa Lazio putosi kärjen vauhdista taistelemaan nelossijasta Atalantan kanssa. Lopulta kausi päättyi viidenteen sijaan.
Inzaghi jatkoi debyyttikautensa jälkeen Laziossa hyvää työtä. Kaudella 2017/18 joukkue voitti Italian supercupin mestaruuden kukistamalla Juventuksen 3–2. Kaudella 2018/19 Inzaghi luotsasi Lazion toistamiseen Italian cupin loppuotteluun ja tällä kertaa myös mestaruuteen, kun finaalissa kaatui Atalanta. Mestaruus oli Lazion ensimmäinen kuuteen vuoteen. Kaudella 2019/20 Lazio sijoittui parhaimmillaan Inzaghin alaisuudessa liigassa neljänneksi. Inzaghi voitti myös toisen supercupin mestaruutensa.
Inzaghi jätti Lazion viiden kauden jälkeen toukokuussa 2021. Kesäkuun alussa hän allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Internazionalen kanssa. Inzaghi luotsasi debyyttikaudellaan Interin Italian cupin mestaruuteen kukistamalla loppuottelussa Juventuksen jatkoajalla. Liigassa Inter taisteli mestaruudesta paikallisvastustajansa AC Milanin kanssa päätöskierrokselle saakka, mutta jäi lopulta toiseksi.
Belgian ja Ranskan kellotornit
Belgian ja Ranskan kellotornit, joita on kaikkiaan 56 kahden maan alueella, on kirjattu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Furst Menschikoff
Furst Menschikoff on usean Suomen suuriruhtinaskunnan ja Venäjän keisarikunnan kauppalaivastossa palvelleen Suomen kenraalikuvernöörin Aleksandr Sergejevitš Menšikovin mukaan nimetyn aluksen nimi:
Belgian ja Ranskan kellotornit
Nämä kellotornit ovat belgialainen ja pohjoisranskalainen ilmiö. Ne kertovat alueen pitkästä esiteollisesta ja teollisesta perinteestä, joka alkoi keskiajalla. Kellotornien tehtävänä oli tuoda työelämän vaatimaa säännöllisyyttä kutomoihin, jotka olivat alueen teollisuuden selkäranka. Kellotornit eivät olleet kirkollisia rakennuksia, vaikka niissä usein oli kirkonkelloja muistuttavia soittovälineitä.
Serenity (Kotipellon albumi)
Serenity on Kotipelto-yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin Suomessa 11. huhtikuuta 2007 Kotipellon oman High and Loud -levy-yhtiön kautta ja muualla maailmassa 20. huhtikuuta 2007 AFM:n kautta. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 8.
Serenity on Kotipellon albumeista ensimmäinen, jossa kussakin instrumentissa kuullaan vain yhtä soittajaa. Rumpuja soittaa Thunderstonen Mirka Rantanen ja koskettimia Children of Bodomin Janne Wirman, jotka soittivat myös Kotipellon kahdella edellisellä albumilla. Sitten edellisen Coldness-albumin jälkeen mukaan ovat liittyneet myös Stratovariukseen pestattu basisti Lauri Porra ja aikaisemmin muun muassa Nylon Beatin taustayhtyeessä soittanut kitaristi Tuomas Wäinölä. Wäinölä on osallistunut kahden kappaleen säveltämiseen, muutoin albumi on Kotipellon itsensä säveltämä ja sanoittama.
Kappaleesta "Sleep Well" julkaistiin single ja kuvattiin musiikkivideo. Kappale kuultiin myös V2 – Jäätynyt enkeli -elokuvan tunnuskappaleena.
Albumin julkaisun jälkeen Kotipelto yhtyeineen tekee Euroopan-kiertueen yhdessä Chris Cafferyn kanssa.
Sleep Well
Single julkaistiin 10. tammikuuta 2007 ja sijoittui Suomen singlelistalla parhaimmillaan sijalle viisi. Nimikappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo, jossa vierailee näyttelijä Jussi Lampi ja nähdään leikkeitä elokuvasta V2 – Jäätynyt enkeli. "Te amaré" on espanjankielinen ja akustinen versio varsinaisen albumin kappaleesta "After the Rain", ja on julkaistu vain tällä singlellä.
A24
pienoiskuva|A24-automaattiasema [[Vantaan Kaivokselassa.]] A24 (1998–2010) oli Nesteen, aikaisemmin Fortumin omistama polttonesteiden jakeluasemaketju. A24-asemat olivat miehittämättömiä niin kutsuttuja kylmäasemia ja nimensä mukaisesti avoinna ympäri vuorokauden. A24-asemia oli Suomessa noin 160. Asemilta sai muun muassa Keskon plussapisteitä ja Tradekan YkkösBonusta.
Neste Oil aloitti keväällä 2008 asemakonseptinsa uudistuksen, jonka yhteydessä koko asemaverkosto uusittiin Neste Oil -ilmeiseksi. Uudistuksen myötä kaikki Nex- ja A24-automaattiasemat muuttuivat joko Neste Oil Express- tai Neste Oil -automaattiasemiksi. Uudistus valmistui kokonaisuudessaan vuonna 2010.
Tombstone
Tombstone (englantia, ’hautakivi’) voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Keir Dullea
thumb|upright|Keir Dullea, 1962 Keir Dullea ['kɪər dʊ'leɪ] (s. 30. toukokuuta 1936) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Dullea syntyi Ohion osavaltion pääkaupungissa Clevelandissa, mutta kasvoi New Yorkin Greenwich Villagessa, jossa hänen vanhemmillaan oli kirjakauppa. Hän valmistui George Schoolista Pennsylvaniassa.
Dullea on ollut neljästi naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. Pisin avioliitto kesti Susie Fullerin kanssa vuodesta 1972 tämän kuolemaan 1998. Näyttelijä meni vuonna 1999 uusiin naimisiin näyttelijätär Mia Dillonin kanssa.
Kalevi Lilja
Lilja oli Suomen jalkapallomaajoukkueen varamies Helsingin 1952 olympialaisissa. Yhdessä Esko Valkaman kanssa hän nosti olympialipun salkoon Tampereella, jossa pelattiin olympiakisojen jalkapallo-otteluita.
Kaikkiaan Lilja pelasi kaksi A-maaottelua ja kuusi B-maaottelua. SM-sarjassa hän pelasi Tampereen Ilves-Kissojen joukkueessa vuosina 1955–1959. Hän edusti myös TUL-seura Tampereen Kisatovereita.
Kalevi Liljan veli Olavi Lilja on entinen maajoukkuejalkapalloilija.
Mururoa
Mururoa eli Moruroa on atolli Ranskan Polynesiassa, eteläisellä Tyynellä valtamerellä. Se on osa Tuamotun saariryhmää. Atolli sijaitsee noin 1 200 kilometrin päässä Ranskan Polynesian pääsaaresta Tahitista.
Vuosina 1966–1996 Ranska teki Mururoalla ja läheisellä Fangataufan atollilla ydinkokeita. Kokeita vastusti näkyvästi muun muassa Greenpeace-järjestö, jonka laivan Rainbow Warriorin ranskalaiset agentit upottivat Aucklandin satamaan Uudessa-Seelannissa vuonna 1985.
Aarno Walli
Aarno Rafael Waldemar Walli (26. lokakuuta 1920 Helsinki – 16. elokuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen kapellimestari ja pianisti. Hän valmistui ekonomiksi vuonna 1947 ja toimi muun muassa Musiikki-Fazerin palveluksessa vuoteen 1958, jolloin tuli Yleisradion tuottaja-ohjaajaksi ja musiikkiohjelmien toimittajaksi.
Walli oli mukana vuonna 1942 uudelleen kootussa Rytmi-pojat-orkesterissa Eugen Malmsténin kanssa Helsingin-konserteissa, joilla kerättiin rahaa sotainvalidien hyväksi, ja Erik Lindströmin yhtyeessä, joka voitti jazz-kilpailut vuonna 1945.
Yleisradion viihdetoimituksessa toimiessaan Walli oli taustahahmona Suomen osallistuessa Eurovision laulukilpailuihin.
Aarno Wallin lapset ovat ensimmäisestä liitosta kitaristi Hasse Walli, sekä toisesta liitosta Aki Walli ja hänen vuonna 1995 kuollut pikkuveli, Kingston Wall -yhtyeen keulahahmo Petri Walli.
The Slits
thumb|The Slits New Yorkissa 2007. The Slits oli lontoolainen punkrockyhtye, joka toimi vuosina 1976–1982 ja 2005–2010. Se julkaisi neljä albumia. Yhtyeen solistina ja ainoana alkuperäisen kokoonpanon jäsenenä toimi Ari Up.
Henry Lindelöf
Henry Mikael Lindelöf (s. 6. tammikuuta 1953 Porvoo) toimi Loviisan kaupunginjohtajana 1990–2002 ja Kotkan kaupunginjohtajana vuosina 2002–2018. Hän on valmistunut Tampereen yliopistosta hallintotieteiden maisteriksi vuonna 1976. Lindelöf on puoluekannaltaan sosiaalidemokraatti.
Lindelöf toimi Hangon kaupungin henkilöstösihteerinä 1977–1978, Porvoon apulaiskaupunginsihteerinä 1978–1980, kunnallisen työmarkkinalaitoksen yleissihteerinä 1980–1990 ja Loviisan kaupunginjohtajana 1990–2002. Hän oli vuonna 2007 ehdolla myös Lahden kaupunginjohtajaksi, mutta hävisi ratkaisevassa äänestyksessä kokoomuslaiselle Jyrki Myllyvirralle äänin 34–25. Lindelöfin valintaa tuki Lahden kaupunginvaltuuston sosiaalidemokraattinen ryhmä.
Lindelöfiä arvosteltiin kotkalaisten keskuudessa kaupungin varojen tuhlailusta.
Lindelöfillä on vaimo, aikuinen tytär ja aikuinen poika. Lindelöf on kapteeniluutnantti.
Safiiriruusu
Safiiriruusu lopettaa David Eddingsin kolmiosaisen Eleniumin tarun. Englanninkielinen alkuteos ilmestyi 1991 ja suomennos 1996.
Tarina
Zemochin keisari Otha uhkaa muuta Eosia-mantereen aluetta pimeällä Zemochin armeijalla, kun samaan aikaan Eleenikirkolle on valittava uusi arkkiprelaatti Chyrelloksen vapaassa kaupungissa, joka on Eleenikirkon pääkaupunki. Cimmuran arkkipiispa Annias pyrkii tälle paikalle lahjomalla muita kirkon patriarkkoja äänestämään häntä. Ongelma on juuri siinä, että vain patriarkoilla on sananvaltaa kirkon neuvostossa. Sparhawk ja muut ottavat tämän omaksi onnekseen, koska neljän Eleeni-kirkollisen ritarikunnan suurmestarit ovat niin ikään patriarkoiksi laskettuja. Näin ollen he asettuvat selvittämään vilunkipelin, mitä Annias harrastaa. Tilannetta mutkistaa suuren Rendorin armeijan ilmestyminen kaupungin ympärille. Tätä armeijaa johtaa itse luopio Martel. Armeija olisi pitänyt Thalesian kuninkaan omien joukkojen avulla pysäyttää aikaisemmin. Kuitenkin he ovat näennäisen epäonnistuneet. Suurin uhrauksin on taisteltava Eleeniuskon puolesta sen keskipisteen muureilla.
Taistelun jälkeen lähtee Sparhawk ystäviensä Kaltenin, Beritin, Kurikin, Ulathin, Bevierin, Tynianin ja Sephrenian kanssa matkalle Zemochiin tuhoamaan Bhelliom-siniruusua käyttäen Othan ja Azash-jumalan hirmuvallan.
Enolieetterit
Ominaisuudet ja valmistus
Enolieetterit ovat resonanssissa oksoniumionimuotojen kanssa. Enolieetterit ovat suhteellisen epästabiileja, varsinkin happamissa olosuhteissa. Enolieetterit hydrolysoituvat happamissa olosuhteissa ensin hemiasetaaliksi ja sitten aldehydiksi tai ketoniksi. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu elektrofiilinen oksoniumioni, joka reagoi nukleofiilin kanssa additioreaktiolla karbonyyliryhmän hiilen kanssa. Mikäli nukleofiilina on alkoholi muodostuu asetaali. Enolieetterit reagoivat enolien tavoin ja voidaan esimerkiksi alkyloida tai halogenoida.
Enolieettereitä voidaan valmistaa karbonyyliyhdisteiden ja alkoholien välisellä reaktiolla vedettömissä ja happamissa olosuhteissa. Metyylienolieettereitä voidaan valmistaa trimetyylioksoniumsuolojen ja enolaattien välisellä reaktiolla. Myös enoliesterit ja toiset enolieetterit reagoivat vaihtoeetteröintireaktiolla alkoholien kanssa muodostaen enolieettereitä. Katalyyttinä voidaan käyttää elohopea-asetaattia.
Alonzo Mourning
thumb|Alonzo Mourning Alonzo Harding Mourning, Jr. (s. 8. helmikuuta 1970 Chesapeake, Virginia) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Hän edusti urallaan kolmea eri NBA-seuraa, Miami Heatia, Charlotte Hornetsia ja New Jersey Netsiä. Hän oli aktiiviurallaan 208 cm pitkä ja painoi 118 kg.
Mourningilla ja hänen vaimollaan Tracyllä on poika ja tytär.
Ura
Mourning valittiin urallaan seitsemän kertaa NBA:n All Star -otteluun ja kaksi kertaa liigan parhaaksi puolustajaksi. Mourning saavutti Heatissa NBA-mestaruuden keväällä 2006 Heatin voittaessa Dallas Mavericksin voitoin 4–2. Hän voitti olympiakultaa Sydneyn kesäolympialaisissa vuonna 2000 ja MM-kultaa vuonna 1994 Kanadassa.
Alonzo Mourning varattiin vuonna 1992 toisella vuorolla Charlotte Hornetsiin, josta sitten hänet vaihdettiin Heatiin. Miamissa hän pelasi seuraavat seitsemän kauttaan, joiden aikana hänet palkittiin parhaaksi puolustajaksi kahdesti.