cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kimppakyytikytät
Kimppakyytikytät on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut toimintakomediaelokuva, jonka on ohjannut Michael Dowse. Sen pääosia esittää Kumail Nanjiani, Dave Bautista, Iko Uwais, Natalie Morales, Betty Gilpin, Jimmy Tatro, Mira Sorvino, ja Karen Gillan.
José Santamaría
José Emilio Santamaría Iglesias (s. 31. heinäkuuta 1929 Montevideo, Uruguay) on uruguaylais-espanjalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Keskuspuolustajana pelannut Santamaría muistetaan urastaan Real Madridissa sekä Uruguayn ja Espanjan maajoukkueissa.
Ura
Espanjalaisten siirtolaisten poika Santamaría pelasi Pocito-nimisessä juniorijoukkueessa ennen nousuaan montevideolaisen Nacionalin edustusmiehistöön, jonka kanssa hän voitti viisi Uruguayn-mestaruutta. Ensiesiintymisensä Uruguayn maajoukkueessa hän teki vuoden 1952 Amerikan-mestaruuskilpailuissa. Myöhemmin hän oli tärkeä osa Uruguayn joukkuetta vuoden 1954 maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa se sijoittui neljänneksi.
Santamarían peliesitykset MM-kilpailuissa kiinnittivät espanjalaisseura Real Madridin puheenjohtajan Santiago Bernabéun huomion, ja kun uuden ulkomaalaisvahvistuksen hankinta tuli ajankohtaiseksi, muisti Bernabéu Santamarían. Hän siirtyi seuraan keväällä 1957. Eurooppalaista jalkapalloilua tuolloin hallinneen joukkueen kanssa Santamaría saavutti muun muassa kolme peräkkäistä Euroopan cupia. Santamaría toimi tasapainottavana pelaajana joukkueessa, jonka hyökkäysvoimasta vastasivat pelaajat kuten Rial, Kopa, Di Stéfano, Gento ja Puskás. Saatuaan Espanjan kansalaisuuden hänet valittiin myös Espanjan maajoukkueeseen, jota hän edusti vuoden 1962 MM-kilpailuissa.
Peliuransa jälkeen Santamaría toimi valmentajana. Espanjan kuninkaallinen jalkapalloliitto palkkasi hänet vuonna 1968 olympia- ja nuorten joukkueiden valmentajaksi. Vuosina 1971–1978 hän valmensi barcelonalaista Españolia, jonka hän johdatti kahdesti UEFA Cupiin. Kauden 1972–1973 kolmas sija Primera Divisiónissa on seuran historian paras. Vuonna 1978 hän pelasi jalkapalloliiton tehtäviin maajoukkueiden koordinaattoriksi ja kahta vuotta myöhemmin hänet nimitettiin maajoukkueen päävalmentajaksi. Vuoden 1982 MM-kotikilpailuissa hän ei kuitenkaan pystynyt johdattamaan joukkuetta jatkolohkoa pidemmälle.
Daniela Stracchi
Daniela Stracchi (s. 2. syyskuuta 1983 Milano) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Stracchi edusti Italian naisten maajoukkuetta ensimmäisessä arvoturnauksessaan vuoden 2013 EM-kisoissa. Hän pelasi täydet minuutit kahdessa alkulohko-ottelussa sekä puolivälieräottelussa.
Seuratasolla Stracchi edustaa ASD Mozzanicaa.
Lucile Wheeler
Lucile Wheeler (s. 14. tammikuuta 1935 Saint-Jovite) on kanadalainen alppihiihdon olympiamitalisti ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Wheeler nousi suksille jo kaksivuotiaana ja oli maansa nuorten mestari 12-vuotiaana. Hänelle tarjottiin mahdollisuutta osallistua vuoden 1950 MM-kisoihin, mutta tuolloin hänen vanhempansa eivät antaneet 15-vuotiaan Wheelerin osallistua. Wheeler osallistui arvokisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 1952, jolloin hän kilpaili Oslon olympialaisissa. Tuolloin hän oli pujottelussa kahdeskymmeneskuudes ja kahdeskymmenesseitsemäs sekä suurpujottelussa että syöksylaskussa. Wheeler osallistui olympialaisiin myös Cortina d'Ampezzossa 1956. Tuolloin hänet hylättiin pujottelussa ja hän oli kuudes suurpujottelussa sekä voitti pronssia syöksystä. Wheeler sai vuoden 1958 MM-kisoista kolme mitalia, kultaa syöksylaskusta ja suurpujottelusta sekä hopeaa alppiyhdistetystä. Wheeler lopetti uransa seuraavana vuonna.
National 3
National 3 on Ranskan jalkapalloilun viidenneksi korkein sarjataso. Sarja on jaettu kolmeentoista 14 joukkueen lohkoon, joista voi nousta National 2:een ja pudota aluesarjoihin. Koko sarjassa pelaa siis 168 joukkuetta.
Sarjajärjestelmä
Jokaisen 13 lohkon kaikki joukkueet pelaavat keskenään kaksinkertaisen sarjan. Jokaisesta lohkosta lohkovoittaja nousee suoraan National 2:een. Lohkojen kolme viimeistä putoavat Regional 1:een.
Sarjan joukkueet kaudella 2021-2022
Lohko A Nouvelle-Aquitaine
Lohko B Pays de la Loire
Lohko C Centre-Val de Loire
Lohko D Provence-Alpes-Côte d'Azur-Corsica
Lohko E Bourgogne-Franche-Comté
Lohko F Grand Est
Lohko H Occitanie
Lohko I Hauts-de-France
Lohko J Normandy
Lohko K Brittany
Lohko L Île-de-France
Lohko M Auvergne-Rhône-Alpes
Vuoribulbuli
Vuoribulbuli (Arizelocichla nigriceps) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Vuoribulbulia tavataan Afrikan itäosissa. Sen on kuvattu olevan yleinen tai runsaslukuinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pale (paini)
Pale oli pystypainia, jossa kilpailijat pyrkivät kaatamaan toisensa maahan. Tätä varten urheilijoilla tuli olla vahva ylävartalo. Painia pidettiin erityisen sopivana lajina nuorisolle ja se oli keskeinen osa poikien kasvatusta. Palen nimestä tuli myös painisalin nimitys palaistra.
Moondance
Se on yksi Van Morrisonin kolmesta albumista, jotka valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Kappaleet
Kaikki kappaleet on tehnyt Van Morrison.
Pale (paini)
Paini Olympian kisoissa
Olympian kisoissa paini otettiin mukaan kisaohjelmaan 18. olympiadin kisoissa vuonna 708 eaa. Lisäksi kisoihin kuului poikien paini, joka otettiin ohjelmaan 37. olympiadin kisoissa vuonna 632 eaa. Lajia harjoiteltiin Olympian palaistrassa ja se suoritettiin Olympian stadionilla. Antiikin Kreikan tunnetuin painimestari oli Milon Krotonlainen, joka voitti painin viisissä Olympian kisoissa peräkkäin vuosina 532–516 eaa. ja jo tätä ennen poikien painin vuonna 540 eaa.
Seuraavassa luetellaan painin ja poikien painin tunnetut voittajat Olympian kisoissa. Luettelo perustuu Foundation of the Hellenic World -säätiön kokoamaan tietokantaan, johon on koottu antiikin ajalta säilyneet tiedot kisojen voittajista (katso myös: luettelo Olympian kisojen voittajista). Säilyneet tiedot ovat epätäydellisiä.
Rosa Bonheur
thumb|Rosa Bonheur valokuvassa vuodelta 1865 Marie-Rosalie ”Rosa” Bonheur (16. maaliskuuta 1822 Bordeaux, Ranska – 25. toukokuuta 1899 Melun, Ranska) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, joka tunnetaan erityisesti eläinhahmoistaan.
Bonheur syntyi nelilapsisen taiteilijaperheen vanhimpana Bordeaux'ssa 1822. Hän alkoi keskittyä jo nuorena eläinhahmojen maalaamiseen ja veistämiseen. Bonheurin töitä esiteltiin vuosina 1841–1853 säännöllisesti Pariisin salongissa, ja ensimmäisen kultamitalinsa hän sai 1848. Kun hänen isänsä kuoli 1849, Bonheur otti jatkaakseen tämän taidekoulua. Bonheur oli vuosina 1860–1880 suosittu etenkin Englannissa. Hän sai Ranskan Kunnialegioonan suurristin vuonna 1894 ensimmäisenä naisena.
Bonheur oli epäsovinnainen: hän piti hiuksensa lyhyinä, tupakoi julkisesti ja käytti joskus miesten vaatteita. Hänen elämänkumppaninsa olivat naisia.
Bache
Bache voi viitata seuraaviin:
Palmgren
Palmgren voi tarkoittaa seuraavia:
Kuvitteellisia henkilöitä
Muita merkityksiä:
Vähä Rautjalka
Vähä Rautjalka on Päijät-Hämeessä Heinolassa Taipaleen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Konniveden lähialueeseen (14.131) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 94,7 metriä mpy.
RN Aldebaran
RN Aldebaran oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Uusi Wafd
thumb|Al-Sayed al-Badawi Wafd on egyptiläinen liberaalipuolue. Se on Egyptin toiseksi suurin oppositioryhmä (2011). Wafdin johtaja on Al-Sayed al-Badawi.
Nykyinen puolue on perustettu 1983. Se pitää edeltäjänään monarkian aikana toiminutta saman nimistä puoluetta, joka lakkautettiin vuonna 1952 Egyptin vallankumouksen jälkeen.
RN Aldebaran
Valmistus
Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta, misäs köli laskettiin 2. lokakuuta 1935. Alus laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1936 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 6. joulukuuta.
Uusi Wafd
Wafd boikotoi vuonna 2010 järjestettyjen vaalien toista kierrosta vaalivilpin takia.
RN Aldebaran
Palvelus
Alus upposi osuttuaan miinaan 20. lokakuuta 1941.
Uusi Wafd
Vuoden vaihteen 2011–2012 molemmin puolin kolmessa vaiheessa järjestetyissä vaaleissa puolue sai noin 9 % paikoista parlamenttiin.
Eurajoen VPK
Eurajoen Vapaaehtoinen Palokunta Ry eli lyhyesti Eurajoen VPK on perustettu vuonna 1927. Se on yksi kolmesta vapaaehtoisvoimin toimivasta sopimuspalokunnasta Eurajoella. Palokunta toimii Eurajoen keskustaajamassa. Eurajoen VPK:lla on palokuntasopimus Satakunnan Pelastuslaitoksen kanssa ja VPK toimii Eurajoen kunnassa ensilähdön sopimuspalokuntana.
Eurajoen VPK:ssa on neljä eri osastoa. Hälytysosasto, Nuoriso-osasto, Naisosasto sekä Veteraaniosasto. Jäseniä Eurajoen VPK:ssa on n 80 hlö.
Eurajoen VPK:lla on paloasema, asema no. 22, Eurajoen keskustassa, osoitteessa Linnaintie 5. Paloasemalla on koulutustilat sekä huolto- ja pesutilat.
Lähteet
Eurajoen VPK:n kotisivut
Agusan del Norte
thumb|200px|Agusan del Norten sijainti Agusan del Norte on Filippiinien Caragan alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Cabadbaran. Provinssin naapureita ovat pohjoisessa Surigao del Norte, etelässä Agusan del Sur, lännessä Misamis Oriental ja idässä Surigao del Sur. Sen väkiluku vuoden 2015 väestönlaskennassa oli 691 566, ja sen pinta-ala on 2 676 neliökilometriä.
Aiheesta muualla
9.16667°N, 125.5°W
Mihály Zichy
Mihály Zichy (14. lokakuuta 1827 – 1. maaliskuuta 1906) oli unkarilainen taiteilija, taidemaalari, romantiikan mestari. Hän oli Venäjän tsaariperheen hovimaalari. Georgialaiset pitävät häntä kansallismaalarinaan, sillä hän kuvitti heidän kansalliseepoksensa Pantterintaljainen. Kuvitukset olivat käytössä myös kansainvälisissä julkaisuissa. Hän kuvitti muun muassa myös Madáchin kirjan Ihmisen murhenäytelmä.
Elämä
Zichyn suku periytyi 1300-luvulta asti. Mihály Zichy kuului suvun köyhtyneeseen haaraan. Hänen isoisänsä oli Moson komitaatin alivouti, jolla oli laaja kirjasto. Nuori Mihály vietti siellä usein aikaa lukien Voltairea ja Rousseauta. Mihályin isä oli myöhemmin poliitikkona tunnetun Ferenc Deákin koulutoveri. Mihály opiskeli 10-vuotiaasta asti Veszprémissä, kunnes siirtyi kahden vuoden kuluttua Pestiin. Hän aloitti piirtämisen jo tuolloin ja sai harrastustaan varten tukea Perczelin perheeltä. Vuonna 1840 hän piirsi omakuvan itsestään. Vuodesta 1842 hän opiskeli juristiksi Pestin yliopistossa. Lisäksi hän opiskeli maalaustaidetta Jacopo Marastonin johdolla. Vuonna 1844 hän lopetti juristin opinnot Wienissä. Hän pyrki Wienin taideakatemiaan, muttei tullut valituksi. Jonkin aikaa hän maalasi itsekseen, kunnes pääsi akatemiassa opettaneen Ferdinand Georg Waldmüllerin oppilaaksi. Hän matkusti 1846 Waldemüllerin kanssa Italiaan. Sen jälkeen maalasi kuvan Pelastusvene, jolla olisi halunnut ottaa osaa kilpailuun Reichel-palkinnosta, mutta Waldmüllerin yhteyksien ja Akatemian taiteen vastustamisen takia hän ei saanut palkintoa.
Vuonna 1847 hän matkusti Pietariin, jossa hänestä tuli keisari Nikolai I:n veljen vaimon piirustuksenopettaja. Sitä ennen hän osallistui suuriruhtinasperheen Euroopan-matkaan. Unkarin vuoden 1848 kansannousun jälkeen hän jätti perheensä. Zichy työskenteli valokuvaajan apulaisena ja toisinaan maalasi henkilökuvia Pietarin ylimystölle. Hän oli saanut lapsia ja yritti myös avioitua Pietarin katolisessa kirkossa, mutta venäläisten lakien mukaan avioliitto ei ollut virallinen. Vuonna 1853 hän sai toimen tsaarinperheeltä. Hän kuvitti Mihail Lermontovin ja Aleksandr Puškinin kirjoja ja kirjoituksia. Vuonna 1866 hänen perheensä muutti takaisin Unkariin. Zichy kävi itse Unkarissa harvoin. Vuonna 1871 Zichy matkusteli Länsi-Euroopassa. Hän oli 1871 Englannin kruununprinssin vieraana ja jätti Venäjän kolme vuotta myöhemmin.
Zichy eli vuosina 1874–1879 Pariisissa, ja vuonna 1874 hän matkusti myös Englantiin. Hän oli Pariisin vuoden 1878 maailmannäyttelyn arvostelukunnan presidentti. Vuonna 1880 hän palasi Unkariin. Vuodet 1881–1882 Zichy vietti Georgiassa, jossa hän teki korvauksetta kuvituksen Georgian Pantterintaljainen-kansalliseepokseen. Vuonna 1883 hänellä oli näyttely Budapestissä. Zichy sai uuden toimen Venäjän hovilta, kun hänestä nimitettiin keisari Aleksanteri III:n hovimaalari. Vuonna 1885 hän teki Imre Madáchin suurimman teoksen, Ihmisen murhenäytelmän, kuvituksen.
Mihály Zichy kuoli Pietarissa, 29. helmikuuta 1906, kello 11 illalla. Hänet haudattiin Budapestiin 17. maaliskuuta.
Eurajoen Kuivalahden VPK
Kuivalahden Vapaaehtoinen Palokunta Ry eli lyhyesti Kuivalahden VPK. Se on yksi kolmesta vapaaehtoisvoimin toimivasta sopimuspalokunnasta Eurajoella. Palokunta toimii Kuivalahden kylässä.
Kuhminen
Kuhmisten kyläalue on laaja ja sen asutus on hajallaan. Kuhminen ulottuu Perniönjoelta itään Aimontappoon ja Sormijärvelle saakka. Alue on hyvin mäkistä ja mäkien ja rinteiden väleihin jää viljelysmaita. Laajimmat pellot ovat Perniönjoen laaksossa ja kylän itäosissa on laajoja metsäalueita sekä muutamia kosteikkoja. Kuhmisten historiallinen keskus on ollut jokilaakson reunalla, mutta yhtenäistä kylärakennetta ei enää ole.
Kuhmisten alueelta on tehty joitakin arkeologisia löytöjä. Kylän poikki kulkee muinaistie. Kuhminen ja naapurikylät Arpalahti ja Kieronperä ovat olleet aikoinaan samaa kylää. Isojaon aikaan Kuhmisissa oli kolme taloa, jotka sijaitsivat samalla tontilla kylän länsiosassa. Taloista Anttila on yhä vanhalla paikallaan. Kylän itäosassa oli laaja mäkitupa- ja torpparialue, jonka talot itsenäistyivät 1900-luvun alkuvuosikymmeninä.
Jousiammunta kesäolympialaisissa 2016 – miesten joukkuekilpailu
Naisten jousiammunnan joukkuekilpailu käytiin 7. elokuuta Sambódromossa. Loppukilpailuun osallistui yhteensä 12 joukkuetta. Olympiakultaa voitti Etelä-Korea. Loppuottelussa Etelä-Korea voitti Yhdysvallat. Kolmanneksi sijoittui Australia.
Turnaus käytiin siten, että ensin käytiin sijoituskierros, jonka aikana kaikki ampujat ampuivat 72 nuolta, jonka perusteella joukkueelle määräytyi ranking. Sijoituskierros oli sama kuin yksilökilpailussa. Rankingia käytettiin turnauskaavion rakentamista varten. Itse joukkuekilpailu koostui neljästä kierroksesta, jossa jokaisella kierroksella jokainen joukkueen jäsen ampui yhden nuolen. Joukkueen jäsenten tulokset laskettiin yhteen, ja voiittajajoukkue sai kaksi pistettä. Jos pisteet olivat tasan, kumpikin joukkue sai pisteen.
Tulokset
Lähteet:
Agusan del Sur
thumb|200px|Agusan del Surin sijainti Agusan del Sur on Filippiinien Caragan alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Prosperidad. Provinssin naapureita ovat pohjoisesta myötäpäivään Agusan del Norte, Surigao del Sur, Davao Oriental, Compostela Valley, Davao del Norte, Bukidnon ja Misamis Oriental. Sen väkiluku vuoden 2015 väestönlaskennassa oli 700 653, ja sen pinta-ala on 8 452 neliökilometriä.
Aiheesta muualla
8.5°N, 125.83333°W
Kertš-tyyli
pienoiskuva|upright|Kertš-tyylillä maalattu [[attikalainen keramiikka|attikalainen hydria, n. 370–350 eaa.]] Kertš-tyyli (Kertš-keramiikka) on antiikin kreikkalaisen punakuviokeramiikan tyyli, jolla maalattua keramiikkaa tuotettiin Attikassa 300-luvulla eaa. Se edusti näin attikalaisen keramiikan viimeistä vaihetta. Tyyli on saanut nimensä siitä, että sen päämarkkinat olivat Pantikapaionissa (nykyinen Kertš) ja muualla Mustanmeren pohjoisosien alueella, josta on tehty tyylin tärkeimmät löydöt.
Historia
Kertš-tyyli kukoisti 350-luvulla eaa. Sen syntyä on selitetty tarpeella saada Ateenassa tuotetulle keramiikalle uusia markkina-alueita sen jälkeen, kun tärkeä entinen markkina-alue Etelä-Italian Suur-Kreikassa oli tullut omavaraiseksi eteläitalialaisen keramiikan synnyn myötä.
Kertš-tyylin keramiikkaa tuotettiin Ateenan ja muun Attikan lisäksi mahdollisesti myös Khalkidikella. Keramiikkaa on löydetty paljon erityisesti haudoista Pantikapaionin ympäristöstä nykyiseltä Krimiltä. Se oli seudun rikkain kaupunki, ja Kertš-tyylin vaasit vaikuttavat olleen siellä eräänlaisia statussymboleja.
Maalareita
Kertš-tyylin vaasimaalareita olivat muun muassa (suluissa henkilön toiminnan arvioitu ajoitus; katso myös: Luettelo antiikin kreikkalaisista savenvalajista ja vaasimaalareista):
Keramiikka
Kertš-tyyliä käyttäneitä vaasien tyyppejä olivat erityisesti krateeri, hydria, pelike, lekanis ja lebes gamikos, joissa oli paljon maalattavaa pintaa. Kertš-tyylissä vaasien koristelussa on usein huomattavan paljon hahmoja, jotka on sijoitettu usein pyramidin muotoon. Yksi hahmoista on usein keskushahmo. Koristelussa on paljon päällemaalauksia erityisesti valkoisella, keltaisella ja kullalla.
Nikita Kutšerov
Nikita Igorevitš Kutšerov (, s. 17. kesäkuuta 1993 Maikop, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Tampa Bay Lightningissa. Hänen vahvuuksiinsa kuuluvat luistelu, mies miestä vastaan -kamppailutilanteet, liike ja hyökkäyspään pelaaminen. Kutšerovin heikkouksiin kuuluvat voiman puute ja ajoittainen pelin ulkopuolelle jääminen.
Seuraura
Adygeian Maikopissa syntyneen Kutšerovin kasvattajaseura on moskovalainen Belyje Medvedi. Hän pelasi vuosina 2009–2012 Venäjän nuorten jääkiekkosarjaa, MHL:ää Krasnaja Armijassa. Kutšerov pelasi siellä toisella kaudellaan 2010–2011 sarjan tähdistöottelussa sekä voitti keväällä 2011 mestaruuden. Samalla kaudella hän pelasi myös yhdeksän KHL-ottelua TsSKA Moskovassa tehden kaksi syöttöpistettä. Joukkue varasi hänet 60. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2010.
NHL-joukkue Tampa Bay Lightning varasi Kutšerovin toisella kierroksella 58. pelaajana NHL:n buoden 2011 varaustilaisuudessa. Hän pelasi kauden 2011–2012 vielä suurimmaksi osaksi Krasnaja Armijassa ja pelasi TsSKA Moskovan riveissä 18 KHL-ottelussa, joissa Kutšerov teki tehopisteet 1+4=5. QMJHL-joukkue Québec Remparts varasi hänet 43. pelaajana vuoden 2012 CHL:n varaustilaisuudessa. Lightning teki Kutšerovin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen syyskuussa 2012, mutta hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 Rempartsiin, joka kauppasi Kutšerovin Rouyn-Noranda Huskiesiin marraskuussa 2012. Hän teki kauden aikana yhteensä 33 runkosarjaottelussa 63 tehopistettä ja 14 pudotuspeliottelussa 24 tehopistettä. Kutšerov valittiin CHL:n viikon pelaajaksi 17. helmikuuta sekä 14. huhtikuuta 2013.
Kaudeksi 2013–2014 Kutšerov siirtyi Lightningin organisaatioon. Hänet siirrettiin syksyn 2013 harjoitusleirin päätteeksi AHL-joukkue Syracuse Crunchin vahvuuteen. Kutšerov aloitti kautensa farmissa väkevästi, ja hänet valittiin AHL:n lokakuun kuukauden pelaajaksi sekä 3. marraskuuta 2013 liigan viikon pelaajaksi. Kutšerov pelasi ensimmäisen ottelunsa Lightningin joukkueessa 25. marraskuuta 2013 New York Rangersia vastaan, jolloin hän teki myös ensimmäisessä vaihdossaan ja ensimmäisellä laukauksellaan NHL-uransa avausmaalin Henrik Lundqvistin taakse.
Kaudella 2018–2019 Kutšerov palkittiin parhaalle pistemiehelle myönnettävällä Art Ross Trophy -palkinnolla. Hän teki runkosarjassa 128 pistettä, joka on suurin NHL:ssä kauden 1996–1997 jälkeen saavutettu pistemäärä. Connor McDavid rikkoi ennätyksen kaudella 2022–2023.
Maajoukkueura
Vuoden 2017 maailmanemstaruuskilpailuissa Kutšerov oli tehopistein 7+8=15 turnauksen toiseksi paras pistemies. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi. Kutšerov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013. Ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja jälkimmäinen pronssiin. Hän oli vuoden 2013 turnauksessa myös Venäjän paras maalintekijä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Nail Jakupovin kanssa tehopistein 5+3=8. Kutšerov voitti myös alle 18-vuotiaiden MM-pronssia vuonna 2011, jolloin hän voitti tehopistein 11+10=21 turnauksen piste- ja maalipörssin sekä rikkoi Suomen Toni Rajalan vuonna 2009 tekemän piste-ennätyksen (10+9=19). Turnauksen pistepörssissä toiseksi sijoittunut joukkuetoveri Mihail Grigorenko jäi Kutšerovista kolmen pisteen päähän. Hänet valittiin myös parhaaksi hyökkääjäksi ja tähdistökentälliseen. Kutšerov pelasi myös World Junior A Challengessa vuonna 2010.
Tammio
Historia
Tammion kohoaminen merestä alkoi noin 6 000 vuotta sitten. Saaresta on löytynyt 2 500-vuotias pronssikautinen röykkiöhauta ja viikinkiaikainen polttohautakalmisto. Saaren vakinainen asutus juontaa juurensa keskiajalta. Tuolloin asutus keskittyi suojaisiin sisäsatamiin. Tammio oli 1300-luvulla Viipurin linnan alaisuuteen kuuluva vartiosaari ja sen asukkaat olivat ruotsalaisia. 1500-luvun puolivälissä Tammiossa asui pari–kolme perhekuntaa, kunnes saari autioitui 1570-luvulla venäläisten tuhotessa rannikkoa. Seuraavan kerran saarelle syntyi pysyvää asutusta 1630-luvulla, jolloin sinne siirtyi suomenkielistä väestöä. Tammiolaiset asuivat 1800-luvun alkuun asti saaressa vuokralla ja he maksoivat kruunulle kalavesien käytöstä luotsaamalla tai rahtaamalla kruunun tavaroita. Isonjaon päättyessä vuonna 1882 Tammiossa oli 47 taloa. Kansakoulu valmistui vuonna 1891. Tammiossa harjoitettiin kalastusta vielä 1950-luvulle, mutta sittemmin saari on jäänyt lähinnä tammiolaisten sukujen lomanviettopaikaksi. Tammio kuului aiemmin Vehkalahden kuntaan, kunnes se vuonna 2003 siirtyi kuntaliitoksen myötä osaksi Haminaa.
Kauhukeittiö (kausi 12)
Kauhukeittiö on yhdysvaltalainen televisioformaatti, jossa Gordon Ramsay etsii uutta ravintolapäällikköä tulevaan ravintolaansa. Kaudella 12 ohjelman voittaja pääsi johtamaan uudelleen palkintona ollutta lasvegasilaista miljardin dollarin Gordon Ramsay Pub & Grill -ravintolaa Caesars Palace -kasinohotelliin. Kausi esitettiin Yhdysvalloissa FOX-kanavalla 13. maaliskuuta – 24. heinäkuuta 2014.
== Henkilökunta ==
Kilpailijat
Kilpailijat jaettiin joukkueisiin sukupuolen mukaisesti.
=== Sininen joukkue ===
Punainen joukkue
=== Musta joukkue (top 6) ===
=== Finaalin joukkueet === Scott Commingsin joukkue
Jason Zepaltasin joukkue
Itämeren taistelut
Itämeren taistelut olivat akseli­valtojen ja Neuvosto­liiton välisiä meritaisteluita Itä­merellä, sen rannikkoalueilla ja Suomenlahdella. Saksan kukistettua Puolan laivaston vuonna 1939 pääosapuolet taisteluissa olivat Suomi, Saksa ja Neuvostoliitto. Baltian maiden laivastot liitettiin Neuvostoliiton laivastoon miehityksen jälkeen. Ruotsin laivasto keskittyi sodan aikana puolueettomuusvartiointiin miinoittaen rannikkoaan sekä valvoen merialueitaan. Suomenlahdelle laskettiin sotavuosina yli 60 000 merimiinaa, mikä teki siitä tarkimmin miinoitetun merialueen maailmassa sota-aikana.
Operaatiot
Puolan laivasto, johon kuului neljä hävittäjää, viisi sukellusvenettä, miinalaiva ja lukuisia pienempiä aluksia osallistui Gdańskinlahden taisteluun vuonna 1939. Peking-suunnitelman mukaisesti osa laivaston aluksista evakuoitiin Britanniaan ennen sodan puhkeamista. Saksalaiset upottivat jäljelle jääneet alukset. Puolan laivaston sukellusveneet operoivat merellä, kunnes ne internoitiin Britanniaan syksyllä 1939. Sukellusvene ORP Orzeł pakeni Tallinnaan 14. syyskuuta, mikä aiheutti noottien vaihtoa.
Talvisodan jälkeen Neuvostoliitto miehitti Hankoniemen 30 000 sotilaan voimin ja sijoitti osan laivastostaan sinne. Talvisodan ja Baltian maiden miehityksen jälkeen Neuvostoliiton Itä­meren laivasto oli alueen suurin. Erityisesti pitkä ja haavoittuva Suomen etelärannikko oli koko pituudeltaan alttiina Neuvostoliiton laivastolle. Suomen laivasto oli kaksijakoinen, mutta sillä oli hyviä venäläisten ennen Ensimmäistä maailmansotaa rakentamia rannikkolinnoituksia. Saksalaisten suurin huolenaihe itämerellä oli suojella Saaristomeren reittejä, joiden kautta Ruotsista voitiin kuljettaa sotateollisuudelle tärkeää rautamalmia.
Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon vuonna 1941 suomalaiset ajoivat puna-armeijan pois Hangosta ja saksalaiset Baltian maista. Hangosta evakuoitiin 23 000 neuvostosotilasta Leningradiin Suomen 17. divisioonan vallatessa kaupungin. Evakuoinnin aikana Suomen rannikkotykistö ja miinakentät upottivat kolme hävittäjää ja suuret joukkojenkuljetusalukset Andrei Zhdanovin ja Iosif Stalinin. Riian ja Liepājan menetysten jälkeen Neuvostoliiton laivasto vetäytyi Tallinnaan. Elokuun loppuun mennessä saksalaiset olivat piirittäneet kaupungin pakottaen Neuvostoliiton evakuoimaan joukot meritse, missä Neuvostoliiton Itämeren laivasto menetti lukuisia aluksiaan torpedoveneiden hyökkäyksissä ja Jumindan niemimaan edustan miinakentissä. Neuvostoliiton 160 aluksesta 65 tuhoutui ja useat muut alukset vaurioituivat. 28 000 evakuoidusta sai surmansa 16 000. Laivasto evakuoitiin myöhemmin Leningradiin, joka piiritettiin sekä maalta että mereltä. Saksalaiset syöksypommittajat upottivat taistelulaiva Maratin Kronstadtissa 23. syyskuuta. Operaatio Nordwindin aikana Suomen laivaston panssarilaiva Ilmarinen upposi osuttuaan merimiinaan. Suomalaissukellusveneet hyökkäsivät Neuvostoliiton saattueita vastaan laihoin tuloksin kovan vastarinnan ja epäluotettavien torpedoiden takia.
Vuosina 1942–1943 laivastojen toiminta jäi vähäiseksi lukuun ottamatta Suursaaren, Tytärsaaren, Lavansaaren ja Somerin valloituksia. Valloitusten aikana Neuvostoliiton tykkivene Krasnoye Znamya upotettiin. Vuonna 1944 Neuvostoliiton laivasto pääsi voitolle Leningradin saarron murruttua. Neuvostoliiton hyökkäyksissä saksalaiset menettivät Nioben, useita miinanraivaajia ja kolme Elbing-luokan torpedovenettä T-22, T-30 ja T-32, jotka osuivat miinakenttiin. Puna-armeijan tehtyä maihinnousun Koiviston saarille Suomen laivasto menetti moottoritorpedovene Tarmon ja VMV 17:n. Joulukuussa 1944 saksalaiset menettivät vastahyökkäyksissä hävittäjät Z 35:n ja Z 36:n. Vuonna 1945 Neuvostoliiton laivaston sukellusveneet murtautuivat miinakenttien läpi ja upottivat Wilhelm Gustloffin, SS General von Steubenin ja Goyan, joiden uppoamiset olivat historian eniten uhreja vaatineet merionnettomuudet.
Roberta D’Adda
Roberta D'Adda (s. 5. lokakuuta 1981 Vimercate) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
D'Adda esiintyi ensimmäisen kerran Italian naisten maajoukkueessa kesäkuussa 2006. Hän on edustanut Italiaa vuosien 2009 ja 2013 EM-kisoissa.
Likastenlampi (Heinola)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,9 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Konniveden lähialueeseen (14.131) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 79,8 metriä mpy.
RN Altair
RN Altair oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta, missä köli laskettiin 2. lokakuuta 1935. Alus laskettiin vesille 26. heinäkuuta 1936 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 23. joulukuuta.
Palvelus
Alus upposi osuttuaan miinaan 20. lokakuuta 1941.
The Butler
Vastaanotto
Elokuva ei saanut yhtään Oscar-ehdokkuutta. Oprah Winfrey oli naissivuosastaan Bafta-ehdokkaana, ja Screen Actors Guild Awards 2014 -gaalassa ehdolla omien sarjojensa palkintoon olivat sekä Whitaker, Winfrey että koko näyttelijäensemble. Elokuva sai monia palkintoja festivaaleilla ja etenkin afroamerikkalaisen elokuvan katselmuksissa.
Xiaomi Redmi 8A
Xiaomi Redmi 8A on Xiaomin syyskuussa 2019 julkaisema matkapuhelin.
British Basketball League
British Basketball League (BBL) on Ison-Britannian korkein koripallosarja. Nykyisin sarja on suljettu, eikä sinne voi nousta alemmilta sarjatasoilta.
Lönnrot-opisto
Lönnrot-opisto oli Työtehoseuran Sammatin toimipiste Werlanderintie 170:ssä. Opisto perustettiin 1897 Elias Lönnrotin testamenttilahjoituksella. Opisto koulutti matkailu- ja ravintola-alalle. Se oli yksi osa Työtehoseuran TTS koulutus -nimistä oppilaitosta. Oppilaitoksen toiminta lopetettiin 1.9.2016.
Opiston yhteyteen perustettiin Eliaksen yrttitarha, joka vaali Elias Lönnrotin perinteitä ja on lopetettu.
Koulun nimi on vaihtunut useaan otteeseen:
Vuonna 2022 koulun rakennukseen tuli vuokralle maaseudun ainoa steinerkoulu Sammatin vapaa kyläkoulu.
Nadia Podoroska
Nadia Podoroska (s. 10. helmikuuta 1997 Rosario) on argentiinalainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut kaksinpelissä parhaimmillaan WTA-maailmanlistan sijalle 36 heinäkuussa 2021 ja nelinpelissä sijalle 62 lokakuussa 2021. Podoroska on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä vuonna 2017 Bogotássa, jossa hän pelasi Beatriz Haddad Maian kanssa.
Virolainen kansanrunous
Virolainen kansanrunous on samaa alkuperää kuin suomalainen ja sisältää sen kanssa paljon yhteisiä aineksia. Selvin erottava tekijä ovat Viron lukuisat maaorjuudesta kertovat runot. Viron kansalliseepos Kalevipoeg on koostettu virolaisista kansanrunoista Suomen Kalevalan innoittamana. Virolaisen kansanrunouden käyttämä regivärss-runomitta on jokseenkin sama kuin suomalaisten kalevalamitta.
Virolaisen kansanrunouden suurimmat sisäiset erot ovat etelän ja pohjoisen välillä, sillä virolaisten kansan arvellaan muodostuneen kahdesta yhteensulautuneesta itämerensuomalaisesta heimosta. Lisäksi huomattavasti muista virolaisista eroavat usein omaksi kansakseen luokiteltavat setukaiset, joiden kansanrunouskin poikkeaa virolaisesta. Etelä-Virossa runomitta on selvästi alkukantaisempaa ja vapaamuotoisempaa kuin pohjoisessa.
Kun Venäjän keisari Aleksanteri I lakkautti maaorjuuden vuonna 1816, kansanrunous alkoi kuihtua. Vanhat regivärss-mittaiset runot kehittyivät vähitellen loppusoinnullisiksi, toisin kuin Suomessa, jossa raja oli jyrkempi. Uudempia runoaiheita lainattiin saksalaisilta, latvialaisilta ja venäläisiltä, jonkin verran myös suomalaisilta. Vasta 1800-luvun lopulla loppusoinnullinen laulu ja laulukirjoista opitut sanat syrjäyttivät vanhan kansanrunouden. 1800-luvulla aloitettiin myös järjestelmällinen keruu, jonka tuloksena virolaisilla on luultavasti maailman laajin kansanrunousarkisto suhteessa väkilukuun; kaikkiaan laajin kansanrunousarkisto on suomalaisilla.
Historia
Jo varhaisina aikoina itämerensuomalaiseen runouteen näyttää tulleen vaikutteita toisaalta balttilaiselta ja slaavilaiselta ja toisaalta germaaniselta ja skandinaaviselta taholta; nämä piirteet esiintyvät myös suomalaisessa kansanrunoudessa. Myöhemmin virolaiseen kansanrunouteen on tullut vaikutteita maata hallinneilta saksalaisilta sekä eteläisiltä balttinaapureilta. Kertovien ainesten ohella itämerensuomalaiseen kansanrunouteen kuului mahdollisesti jo rautakaudella lyyrillistä runoutta, sananlasku- ja loitsurunoutta.
Ensimmäinen kirjallinen maininta virolaisesta kansanrunoudesta on 1100-luvulta, jolloin tanskalainen historioitsija Saxo Grammaticus mainiysee virolaisten soturien laulaneen taistelua odotellessa. Vanhimpia muistiin kirjattuja kansanrunona ovat Jacob Staël von Holsteinin 1660-luvulla Pohjois-Virosta keräämät maaorjarunot. Eräs tunnettu virolainen kansanlaulu puolestaan on päätynyt loitsuna vuoden 1680 Pärnun noitakäräjien pöytäkirjoihin.
Maaorjuuden lakkauttaminen Venäjän keisari Aleksanteri I:n määräyksestä vuonna 1816 muodostui virolaisen kansanrunouden kuoliniskuksi. Maaorjuuden aikana kansanrunous oli ollut virolaisille tärkeä tuki, ja sen loputtua eurooppalainen kulttuuri alkoi vallata alaa. Hieman myöhemmin alettiin määrätietoisemmin kerätä kuihtumassa olevaa kansanrunoutta. Viron kansalliseepos Kalevipoeg sai alkunsa, kun Suomessa tyttärensä luona vieraillut Viron-ystävä Georg Julius von Schultz esitteli Kalevalan ensimmäisen painoksen Viron oppineiden seuran eli Gelehrte Estnische Gesellschaftin kokouksessa, jossa siitä innostuttiin ja ryhdyttiin suunnittelemaan Kalevipoegia. Kansanrunouden kokoamisen aloitti Friedrich Robert Faehlmann, jolta työ jäi kesken. Hänen kuolemansa jälkeen sitä jatkoi Kreutzwald, joka kokosi lisää aineistoa ja tutustui muun muassa Kalevalan saksankieliseen käännökseen. Tämän seurauksena Kalevipoegiin on kulkeutunut myös virolaisessa kansanrunoudessa esiintymättömiä aiheita ja henkilöitä; esim. Vanemuine on pseudomytologinen mukaelma suomalaisen kansanperinteen Väinämöisestä. Loppujen lopuksi Kalevipoeg kehittyi pikemminkin tekijän omaksi runoelmaksi kuin aitoon kansanrunouteen perustuvaksi eepokseksi.
Eesti Kirjameeste Selts aloitti kansanrunojen keräämisen vuonna 1872, osin Kalevipoegin innoittamana. Vuonna 1888 julkaistiin yleinen keruukehotus ja 1400 vapaaehtoista kerääjää kävi lähes jokaisessa virolaisasumuksessa. Vuonna 1920 Tarton yliopistoon perustettiin Viron ja vertailevan kansanrunouden professorin virka; Viron kansanrunousarkisto perustettiin samaiseen kaupunkiin seitsemän vuotta myöhemmin. Vuonna 1940 Viron kansanrunousarkistosta tuli Kreutzwaldin kirjallisuusmuseon yksi osasto.
Erot ja yhtäläisyydet suomalaiseen kansanrunouteen
Selvimpiä erottavia tekijöitä ovat lukuisat virolaisen kansanrunouden maaorjuudesta kertovat runot, jotka suomalaisilta puuttuvat. Myös eeppinen sankarirunous puuttuu lähes täysin. Syy tähän on luultavasti maaorjuus, joka esti miehiä lähtemästä seikkailuretkille, joilla suomalaiset runot syntyivät. Virolainen kansanrunous onkin pääasiassa naisten luomaa ja laulamaa, samoin kuin Inkerissä ja Vanhassa Suomessa, jossa maaorjuus lakkautettiin vasta vuonna 1861. Ei kuitenkaan tiedetä, millaista virolainen kansanrunous on ollut ennen saksalaisvalloitusta ja maaorjuuden aikaa; esimerkiksi Osmi haigus ("Osmin sairaus") -nimisen runon on arveltu olevan jäänne kadonneesta sankariepiikasta.
Virolaisen kansanrunouden vanhimmat kerrostumat koostuvat ikivanhoista, myös suomalaisten tuntemista myyteistä. Näihin kuuluu Maailman synty, jossa sinilintu ("sinilind", "sinikirja linnukene") lentää merellä etsien pesäpaikkaa. Se löytää mättään ja munii siihen yhden tai kolme munaa, joista syntyy maa ja taivas. Myös Inkerissä tunnetaan runo, jossa "sinisiipi linnukkainen" lentää kolmen metsän, kolmen pellon ja kolmen järven yli, minkä jälkeen se kutsuu poikia sotaan tai kaataa laivan. Runo on todennäköisesti virolaisperäinen ja inkeriläisten kopioima. Ikivanha on myös runo isosta tammesta, joka jakaa taivaan.
Runojen alkuperä
Suomalaisella kansanrunoudella on huomattavia yhtäläisyyksiä virolaiseen, ja runojen alkuperäistä levinneisyyaluetta on pohdittu paljon. Kalevalan kokoaja Elias Lönnrot uskoi runojen alkuperän olevan Karjalassa, mutta Matti Kuusen mukaan runot ovat kotoisin pikemminkin Länsi-Suomesta ja Viron rannikoilta. Joidenkin teorioiden mukaan itämerensuomalaisten kansojen alkukoti olisi Baltiassa, jossa myös runomitta olisi kehittynyt; useimmat yksittäisistä runoista ovat toki syntyneet myöhemmin. Etelä- ja Kaakkois-Virossa käytetyn alkukantaisemman ja vapaamuotoisemman runomitan on esitetty olevan peräisin jopa kalevalamittaa edeltävältä ajalta. Kulttuuriset vaikutteet ovat usein levinneet etelästä pohjoiseen, ja kalevalamitan on arveltu kehittyneen vähitellen etelävirolaisesta runomitasta ennen ajanlaskun alkua.
Rafael Blanquer
Rafael Blanquer Alcantud (s. 14. lokakuuta 1945 Valencia) on entinen espanjalainen pituushyppääjä, joka kilpaili 1960-luvun lopulta 1970-luvun puoliväliin. Parhaana saavutuksena olivat kaksi Euroopan sisähallimestaruuskisojen pronssia pituushypyssä vuosina 1969 ja 1970.
Rafael Blanquerin ensimmäinen kansainvälinen menestys oli vuoden 1967 Välimeren kisojen pronssimitali Tunisissa. Vuoden 1969 Euroopan sisähallimestaruuskisoissa Belgradissa hän otti pronssia tuloksella 763 cm Itä-Saksan Klaus Beerin voittaessa ja Iso-Britannian Lynn Daviesin tullessa hopealle. Heinäkuussa 1969 hän hyppäsi Madridissa Espanjan ennätykseksi 787 cm. Saman vuoden EM-kisoissa Ateenassa hän jäi kuitenkin jo karsintoihin. Vuoden 1970 EM-hallit Wienissä toivat jälleen saman menestyksen kuin edellisenä vuonna eli pronssimitalin Neuvostoliiton virolaisen Tõnu Lepikin ja Itä-Saksan Beerin jäljessä. Tällä kertaa pronssitulos oli jo 792 cm. Seuraavien vuosien EM-halleissa tulokset olivat heikompia, sillä hän oli vuonna 1973 Rotterdamissa kuudes, 1974 Göteborgissa seitsemäs. Blanquer oli mukana EM-kisoissa seuraavan kerran vuonna 1974 Roomassa, jossa sijoitus oli 11. tuloksella 738 cm. Vuoden 1975 Välimeren kisoissa Algerissa tuli hopeaa ainoastaan Jugoslavian Nenad Stekićin hypättyä pitemmälle. Blanquerin tulos oli 770 cm. Toukokuussa 1976 Madridissa hän ylitti 8 metriä tehdessään uuden Espanjan pituusennätyksen. Hän oli myös mukana Montrealin olympialaisissa, mutta ne menivät hänellä täysin alle odotusten eli kaksi yliastuttua ja kolmas hieman yli 6 metriä karsinnassa. Seuraavan talven EM-sisähalleissa San Sebastiánassa sijoitus oli yhdeksäs.
Kaikkiaan Blanquer saavutti kahdeksan Espanjan mestrauutta eli vuosina 1969, 1970 ja 1973-1978.
Prince of Wales Island (Alaska)
thumb|300px|Kasaanin niemimaa saarella
Prince of Wales Island on Alexandersaaristoon kuuluva saari Kaakkois-Alaskassa. Se on Yhdysvaltojen neljänneksi suurin (Havaijin, Kodiakinsaaren ja Puerto Ricon jälkeen) ja maailman 97. suurin saari. Prince of Wales Island on 217 km pitkä, 72 km leveä, ja sen pinta-ala on 6674 km2 eli hieman suurempi kuin Delawaren osavaltio.
El Ghad
al-Ghad (Ḥizb el-Ghad, "Huomisen puolue") on egyptiläinen liberaalipuolue.
Puolueen perusti Ayman Nour. Hän oli aiemmin ollut Wafdin jäsen ja valittu sen listalta parlamenttiin vuonna 1995. Hän kuitenkin erosi puolueesta vuonna 2001 johtuen erimielisyyksistä puheenjohtaja Noaman Gomaan kanssa.
Al-Ghad sai virallisesti toimiluvan vasta vuonna 2004, ennen vuoden 2005 presidentinvaaleja, joihin sekä Ayman Nour että Noaman Gomaa osallistuivat. Nour sai kuuluisuutta, kun hänet tuomittiin vaalien jälkeen viideksi vuodeksi vankilaan syytettynä puolueen kannattajatietojen väärentämisestä.
Vuonna 2005 puolue myös hajosi kahteen osaan, joita johtivat Mousa Mostafa Mousa ja Ayman Nourin vaimo Gamila Ismail. Ismailin ryhmittymä syytti puoluetta yhteistyöstä Mubarakin turvallisuuskoneiston kanssa.
Oikeus päätti vuonna 2007 Mousan olevan puolueen laillinen johtaja ja luovutti tälle puolueen päämajan, joka kuitenkin myöhemmin tuhopoltettiin. Kaikkiaan oikeuskäsittely keski heinäkuuhun 2010 ennen lopullista päätöstä.
Ayman Nourin tukijat rekisteröivät uuden puolueen Ghad al-Thawra ("Vallankumouksen huomisen puolue") ja osallistuivat vuodenvaihteen 2011–2012 vaaleihin Egyptin demokraattisen allianssin listalla, jota hallitsee Muslimiveljeskunnan Vapaus- ja oikeuspuolue.
Moussa Moustafa Moussan johtama alkuperäinen Ghad osallistui vaaleihin omalla listallaan.
Mammu Kaario
Mammu Kaario (s. 1963) on suomalainen varatuomari ja MBA, joka toimii hallitusammattilaisena usean yrityksen hallituksessa. Tätä aiemmin hän työskenteli sijoitusyhtiö Partneran toimitusjohtajana (2016–2017), Korona Investin sijoitusjohtajana (2011–2016), Unicus Ltd:ssä partnerina (useissa sijoitusneuvonnan tehtävissä 2004–2010) ja Conventumissa sijoituspankkiirina (15 vuotta).
Vuonna 2017 hän toimi Partneran toimitusjohtajuuden ohella muun muassa Ponssen, Aspon, CapManin, Robitin ja Suomen Hoivatilojen hallituksissa. Talouselämä-lehti luonnehti häntä tuolloin Suomen pörssikuningattareksi ja arvioi hänet maan talouselämän 27. merkittävimmäksi päättäjänaiseksi. Vuoden 2018 alussa hän toimi hallitusammattilaisena.
Vuoden opiskelijaurheilija -palkinto
Vuoden opiskelijaurheilija -palkinto myönnetään ammattikorkeakoulussa tai yliopistossa opiskelevalle suomalaiselle urheilijalle.
Valinnan perusteina ovat menestyminen opiskelijoiden omissa kansainvälisissä arvokilpailuissa, parittomina vuosina universiadeissa tai parillisina vuosina eri lajeissa järjestettävissä opiskelijoiden MM-kisoissa, muu urheilullinen menestys sekä opintojen ja urheilu-uran onnistunut yhteensovittaminen.
Palkinto on myönnetty vuodesta 2002 lähtien. Sen myönsi vuoteen 2014 asti Opiskelijoiden liikuntaliitto ja vuodesta 2015 alkaen Olympiakomitean urheiluakatemiaohjelma.
Hannele Anttila
Merja Hannele Anttila (myöh. Kahtola, s. 15. syyskuuta 1950 Asikkala) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1960-luvun lopulla SM-mitaleja korkeushypyssä. Hän edusti Suomea yhdessä maaottelussa. Kotimaassa hän edusti vuoteen 1970 Asikkalan Raikasta ja sen jälkeen Lahden Urheilijoita.
Anttila saavutti korkeushypyssä Kalevan kisoissa hopeaa vuonna 1968 sekä sijoittui yhdeksänneksi vuosina 1970 ja 1971. Hän voitti korkeushypyssä sisäratojen Suomen-mestaruuden vuonna 1969. Hän kilpaili kolmimaaottelussa Ranskaa ja Tanskaa vastaan Pietarsaaressa heinäkuussa 1967.
RN Andromeda
RN Andromeda oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Spica-luokan torpedovene.
Attikalainen keramiikka
pienoiskuva|upright=0.74|Attikalainen [[mustakuviokeramiikka|mustakuviotekniikalla koristeltu Panathenaia-amfora, n. 530 eaa. Kuvituksessa Athene-jumalatar.]] Attikalainen keramiikka viittaa Attikassa, erityisesti Ateenassa, valmistettuun antiikin kreikkalaiseen keramiikkaan. Attikalainen keramiikka oli kreikkalaisen keramiikan tärkein paikallismuoto korinttilaisen keramiikan ohella. Sen päävalmistusvuodet olivat noin 600–350 eaa., ja se hallitsi markkinoita noin vuodesta 550 eaa. lähtien. Tyyliltään attikalainen keramiikka oli aluksi mustakuviokeramiikkaa ja myöhemmin pääasiassa punakuviokeramiikkaa.
RN Andromeda
Valmistus
Alus tilattiin Genovasta Ansaldon telakalta, missä köli laskettiin 2. lokakuuta 1935. Alus laskettiin vesille 28. kesäkuuta 1936 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 6. joulukuuta.
Cheryl Heuton
Cheryl Heuton on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja sekä -tuottaja. Hän on luonut yhdessä puolisonsa Nicolas Falaccin kanssa rikossarjan Num3rot.
RN Andromeda
Palvelus
Alus upposi ilmahyökkäyksessä 17. maaliskuuta 1941.
Attikalainen keramiikka
Historia
Keramiikanvalmistus alkoi nousta Ateenassa protogeometrisella kaudella 900-luvulla eaa. mykeneläisen kulttuurin romahdusta seuranneina niin kutsuttuina pimeinä vuosisatoina.
Cheryl Heuton
Ennen siirtymistään käsikirjoittajaksi Heuton työskenteli toimittajana kalifornialaisessa sanomalehdessä.
Attikalainen keramiikka
Historia
pienoiskuva|upright=0.68|vasen|Attikalainen [[protogeometrinen kausi|protogometrinen amfora, n. 950–900 eaa.]] Varsinaisen attikalaisen keramiikan esivaihe tunnetaan protoattikalaisena keramiikkana. Se edustaa niin kutsuttua orientalisoivaa kautta ja ajoittuu noin vuosiin 700–600 eaa. Tuohon aikaan Attikassa tuotettu keramiikka ei vielä levinnyt juurikaan sen alueen ulkopuolelle. Aikakauden keramiikan markkinoita kreikkalaisessa maailmassa hallitsi Korintissa tuotettu korinttilainen keramiikka.
Varsinainen attikalainen keramiikka alkoi kehittyä arkaaisella kaudella noin 600 eaa. alkaen. Se oli alkuvaiheessa noin 600–530 eaa. mustakuviokeramiikkaa. Attikalainen mustakuviokeramiikka alkoi syrjäyttää korinttilaisen keramiikan markkinoilta arkaaisen kauden loppupuolella noin 550 eaa. alkaen. Tämä oli seurausta mustakuviotekniikkaan Ateenassa tehdyistä parannuksista sekä kokonaan uuden tekniikan, punakuviotekniikan, keksimisestä. Punakuviotekniikka kehitettiin Ateenassa noin 530 eaa., ja siitä tuli pian ateenalaisten keramiikkapajojen päätuote. Attikalaisen keramiikan menestys oli seurausta myös attikalaisen saven hyvästä laadusta sekä seudun savenvalajien ja vaasimaalarien taidoista. Keramiikantuotannon keskus Ateenassa oli Sisemmän Kerameikoksen kaupunginosa, jossa oli hyvää savimaata.
Attikalaista keramiikka myytiin kaikkialle kreikkalaiseen maailmaan Välimeren ja Mustanmeren alueille. Attikalainen keramiikkaa taantui jossakin määrin Ateenan kärsittyä tappion peloponnesolaissodassa vuonna 404 eaa. Jo sodan aikana noin 430 eaa. alkaen keramiikan valmistus alkoi nousta myös muualla, kuten Suur-Kreikassa ja muualla eteläisen Italian alueella (mm. Apulia, Campania, Daunia, Gnathia), johon siirtyi paljon attikalaisia vaasimaalareita, ja johon tämän seurauksena kehittyi niin kutsuttu eteläitalialainen keramiikka. 300-luvulla eaa. Attikassa tuotettiin vielä niin kutsuttua Kertš-tyylin keramiikkaa, jossa oli päällemaalauksia lisäväreillä. Se oli suunnattu uusille markkinoille Mustanmeren alueella.
Keramiikka
Attikalainen keramiikka oli alkuvaiheessa mustakuviokeramiikkaa ja myöhemmin punakuviokeramiikkaa. Myös valkopohjakeramiikkaa tuotettiin. Harvinaisempiin tyyleihin lukeutuu muun muassa Six-tekniikka. Paikallinen savi oli rautapitoista, ja siksi väriltään punaisenoranssia.
Protoattikalainen keramiikka
Vaasi
Vaasi (<, ’astia’, ’kulho’; ) on erityisesti antiikin ajan keramiikan tutkimuksessa erilaisista astioista käytetty yleisnimitys. Vaaseja valmistettiin paitsi savesta eli keraamisina myös muun muassa kivestä, metallista ja lasista.
Pueblo de Los Ángeles
pienoiskuva|Pueblo de Los Ángeles vuonna 1869. El Pueblo de Nuestra Señora la Reina de los Ángeles de Porciúncula, lyhyemmin Pueblo de los Ángeles oli 1781 espanjalaisten uudisasukkaiden perustama kunta, josta tuli sittemmin 1900-luvulla yhdysvaltain suurkaupunki Los Angeles.
Power Rangers: Super Legends
Power Rangers: Super Legends on Artificial Mind and Movementin kehittämä ja Disney Interactive Studiosin julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu lokakuussa Nintendo DS:lle, PlayStation 2:lle ja Windowsille.
Peli perustuu Power Rangersiin ja siinä on mukana 20 erilaista pelattavaa Power Rangeria eri sarjoista.
Peli juhli Power Rangers -sarjan 15-vuotisjuhlavuotta, jonka myötä peliin on otettu useita eri Power Rangereita ensimmäisen sarjan (Mighty Morphin Power Rangers) ja vuoden 2007 sarjan Power Rangers: Operation Overdriven väliltä.
PS2 ja Windows
Lordi Zedd on palannut takaisin ja häiritsee aikajatkumoa, yrittäen muuttaa historiaa matkustamalla eri ajanjaksoille varastettuaan aikakristallin. Hän yrittäen tuhota jokaisen Power Rangerin kautta aikain. Omega Ranger ei ehdi estämään Zeddiä ja päättää ottaa yhteyttä eri Power Rangereihin kautta historian. Hän kutsuu sankarit legendojen saliin valmistellakseen Power Ranger armeijaansa estämään Lordi Zedd ja palauttaa aikajana entiselleen.
Pelissä on aluksi viiden eri Power Rangers -sarjan ajanjaksoja; Operation Overdrive, Lost Galaxy, Ninja Storm, Mighty Morphin' ja SPD. Jokaisella ajanjaksolla on kaksi vaihetta (lukuun ottamatta ensimmäistä ajanjaksoa), jossa molempien tason lopussa on pomovastus. Pelaajan voitettua pomovastuksensa molemmissa kentissä, sen täytyy vielä otella erillisessä kentässä televisiosarjojen tavoin Megazordilla, jättiläiseksi kasvanutta pääkonnaa vastaan. Viimeisenä vaiheena on Super Legends, jossa loppuvastuksena toimii Lordi Zedd.