cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Meteoriitti
Maan ilmakehään törmäävä meteoroidi kuumentaa sen eteen kehittyvän iskuaallon muutaman tuhannen asteen lämpöiseksi plasmaksi, joka meteoriitin taakse jäävän vanan kanssa aiheuttaa näyttävän valoilmiön nimeltä meteori ja kappaleen ollessa yli 2 cm halkaisijaltaan, tulipallon. Meteoroidi kuluu ilmanvastuksen aiheuttaman pommituksen ja iskuaallon infrapunasäteilyn aiheuttaman kuumuuden (ablaation) vaikutuksesta pudotessaan, ja vain suurikokoinen meteoroidi päätyy maan pinnalle asti. Meteoroidin massa alkaa kulua ablaation vaikutuksesta jo yli 100 km:n korkeudessa. Iskuaallon paine kappaleen etupuolella ja tyhjiö sen takana aiheuttavat nopeutta hidastavan voiman. Kappaleen hidastuvuus kasvaa iskuaallon paineen kasvaessa alemmissa ilmakehän osissa, kappaleen massan vähetessä sen liike-energiaakin katoaa.
Tintti ja aakkostaide
Historia
Hergé oli ollut 1960-luvulta lähtien intohimoinen avantgarden harrastaja, minkä johdosta hän päätti vuonna 1978 tehdä uuden Tintti-seikkailun nykytaiteiden maailmasta. Hergé oli saanut vaikutteita taideväärentäjien Fernand Legrosin ja Elmyr de Horyn pidätyksistä vuodelta 1964, ja hän oli myös seurannut uutisia uususkontojen toiminnasta. Taiteilija yhdisteli piirteitä molemmista ja vuonna 1981 hän laati niiden pohjalta Tintti-sarjakuvaksi epätyypillisen hidastempoisen käsikirjoituksen, jossa Tintti tutkii kahden taideasiantuntijan kuolemaa ja tapaa taideväärentäjien rikollisjoukkion, jonka päällikkö on myös eräänlaisen New Age -lahkon guru.
Meteoriitti
Yli kilogramman painoiset kappaleet voivat säilyä ehjinä kulkiessaan ilmakehän läpi. Esimerkiksi 1 000 tonnin painoinen kappale ei hidastu juuri lainkaan ilmakehässä, ja räjähtää maan pinnassa aiheuttaen meteoriittikraatterin. Päivittäin Maan ilmakehään osuu 100 tonnia meteoroideja, joista lähes kaikki kuitenkin tuhoutuvat. On arvioitu, että kerran tuhannessa vuodessa tulee meteoriitti, joka tuottaa 1 km kraatterin.
Tintti ja aakkostaide
Historia
Hergé oli ehtinyt käsikirjoittaa ja piirtää tarinaa kahden vuoden ajan, kunnes 3. maaliskuuta 1983 hän kuoli sairastamansa luusyövän komplikaatioihin Saint-Lucin sairaalassa Brysselin lähistöllä. Hergén kuoleman takia tarina on keskeneräinen: käsikirjoituksesta puuttuu sarjakuvan loppuratkaisu ja piirrokset ovat jääneet luonnosasteelle. Hergé itse kertoi ennen kuolemaansa, ettei edes hän tiedä tarinan loppuratkaisua, vaan tarinan jatko on lukijan mielikuvituksen varassa. Hergén kuoleman jälkeen 62-sivuiseksi tarkoitetusta tarinasta oli valmiina lyijykynällä piirrettyjä luonnoksia, jotka Benoît Peeters, Michel Bareau ja Jean-Manuel Duvivier editoivat 42-sivuiseksi sarjakuvaksi. Ryhmä onnistui löytämään Hergén arkistoista käsikirjoituksen, johon Hergé oli kirjoittanut tarinan dialogin. On mahdollista, että Hergé suunnitteli muutamien luonnosteltujen kohtausten poistamista lopullisesta versiosta.
Meteoriitti
Maapallolta on löydetty noin 40 000 meteoriittia. Vuosittain Maan pinnalle putoaa noin 30 000 – 80 000 yli 20 gramman painoista meteoriittia. Meteoriiteista noin 99,8 prosenttia on peräisin asteroideista tai komeetoista. Loput 0,2 prosenttia ovat peräisin Kuusta tai Marsista, joista avaruuteen on sinkoutunut kiviä esimerkiksi meteoritörmäyksissä. Kuusta tulleita meteoriitteja tunnetaan vuoteen 2009 mennessä 120 kappaletta, jotka painavat yhteensä 33 kilogrammaa. Marsista tulleita meteoriitteja tunnetaan 34 kappaletta.
Tintti ja aakkostaide
Historia
Studios Hergén pitkäaikainen työntekijä ja Hergén assistentti Bob De Moor tahtoi viimeistellä tarinan kunnianosoitukseksi Hergén elämäntyölle. Hän kuitenkin joutui luopumaan suunnitelmistaan, koska Hergé oli kuolinvuoteellaan pyytänyt, ettei yksikään sarjakuvataiteilija enää käsikirjoittaisi ja piirtäisi Tintti-sarjakuvaa. Vuonna 1986 Hergén leski Fanny teki päätöksen julkaista keskeneräinen Tintti ja aakkostaide, ja vuonna 1987 hän sulki Studios Hergén ja perusti sen tilalle La Fondation Hergé -säätiön. Alun perin tarina ilmestyi Casterman-kustantamon ja La Fondation Hergén julkaisemana 69-sivuisena albumina. Vuonna 2004 Tintti ja aakkostaide ilmestyi 62-sivuisena uusittuna painoksena. Vuonna 2006 julkaistun suomenkielisen käännöksen julkaisi Otava ja suomensi Heikki Kaukoranta. Uudistetussa laitoksessa on tarinan luonnosten ohella myös Hergén arkistoista löytyneitä sivuja kertomuksen vaihtoehtoisista juonista.
Meteoriitti
Meteoriitteja putoaa melko tasaisesti kaikkialle maapallolle. Sen johdosta niistä yli 60 prosenttia putoaa mereen, mistä niitä ei koskaan löydetä. Suurin osa meteoriiteista on löytynyt Etelämantereen jäätiköiltä ja aavikkoerämaista. Aavikolla vesi ei pääse hajottamaan meteoriitteja, ja ne on myös helppo havaita. Suomen alueelta on löydetty viimeisten 200 v. aikana 13 meteoriittia.
Lasten hautausmaa (täsmennyssivu)
Lasten hautausmaa voi tarkoittaa:
Tintti ja aakkostaide
Juoni
Tarina aloitetaan kohtauksella, missä kapteeni Haddock näkee painajaisen Bianca Castafioresta. Painajaisessa Castafiore vaatii Haddockia juomaan Loch Lomond -viskiä, mutta Haddock joutuu kieltäytymään, sillä hän ei ole kyennyt nauttimaan alkoholipitoisia juomia Tintti ja Picarot -albumin tapahtumien jälkeen. Haddockin kieltäydyttyä "Castafiore" muuttuu valtavaksi lintumaiseksi olennoksi, joka hyökkää Haddockin kimppuun, mutta Tintti herättää Haddockin ja saa puhelinsoiton Bianca Castafiorelta. Puhelinkeskustelussa Castafiore kertoo saapuneensa muutaman päivän ajaksi vierailulle Belgiaan, minkä jälkeen Haddock lähtee kävelemään kaupungille. Kaupungilla Haddock kuitenkin huomaa Castafioren ja hän pakenee läheiseen taidegalleriaan, missä hän kohtaa gallerian omistajan Henri Fourcartin ja kuuluisan avantgarde-taiteilija Ramó Nashin. Nash onnistuu suostuttelemaan Haddockin ostamaan niin sanottua "aakkostaidetta" edustavan H-kirjaimen, minkä jälkeen hän palaa Moulinsartin linnaan. Moulinsartissa Haddock ja Tintti katsovat television uutislähetystä, missä Mustan kullan maassa ja Seikkailussa Punaisella merellä esiintynyt Khemedin emiiri Ben Kalish Ezab kertoo saapuneensa Eurooppaan. Uutisissa myös kerrotaan kuuluisan taideasiantuntijan Jacques Monastirin salaperäisestä kuolemasta Ajaccion rannikolla.
Meteoriitti
Rakenne
Meteoriitit luokitellaan koostumuksensa mukaan johonkin kolmesta päätyypistä: kivi-, rauta- ja kivi-rautameteoriitteihin. Kivimeteoriitit ovat yleisimpiä, sillä tunnetuista meteoriiteista niitä on noin 94 prosenttia. Rautameteoriitteja on 5 prosenttia ja kivi-rautameteoriitteja prosentti. Päätyyppien sisällä on huomattavaa monimuotoisuutta, ja ne jaetaan edelleen moniin alaryhmiin kemiallisten tai mineralogisten ominaisuuksien tai muodon perusteella.
Tintti ja aakkostaide
Juoni
Seuraavana päivänä Haddock ja Tintti lukevat sanomalehdestä, että Fourcart on kuollut nähtävästi auto-onnettomuudessa. Tintti vierailee Fourcartin galleriassa ja kohtaa Fourcartin henkilökohtaisen avustajan Martine Vandezanden, joka kertoo Tintille Fourcartin kuolemaa koskevia tietoja. Vierailun jälkeen Tintti saapuu Fourcartin kuolinpaikalle, mutta hän joutuu salaperäisten miesten hyökkäyksen kohteeksi. Hän kuitenkin selviytyy hyökkäyksestä ja päätyy siihen, että Fourcart murhattiin tahallisesti. Tintti palaa takaisin Moulinsartin linnaan ja kertoo Haddockille tutkimuksistaan.
Loki (rekisteri)
Loki tarkoittaa jostain toiminnasta pidettävää tapahtumarekisteriä, eräänlaista päiväkirjaa. Erityisesti laivoilla puhutaan lokikirjasta, johon kirjataan matkantekoon liittyvät tapahtumat.
Tintti ja aakkostaide
Juoni
Seuraavana päivänä Tintti palaa Fourcartin galleriaan ja syyttää Vandezandea siitä, että hän olisi kertonut hyökkääjille Tintin tutkimuksista, mutta Vandezande purskahtaa itkuun ja kiistää kertoneensa Tintistä kenellekään. Myöhemmin samana päivänä Tintti näkee julisteen, jossa on kuvattuna salaperäistä New Age -lahkoa johtava mystikko Endaddine Akass. Tintti ja Haddock osallistuvat Akassin järjestämään tilaisuuteen, missä he näkevät Dupontin ja Dupondin sekä Yksisarvisen salaisuudessa esiintyneen herra Sakarinin. Tilaisuuden aikana Tintti ja Haddock kohtaavat myös Vandezanden, jonka antamien tietojen avulla Tintti kohtaa vanhassa tehtaassa jälleen salaperäiset miehet. Hän yrittää pidättää heidät, mutta hän saa voimakkaan iskun takaraivoonsa ja menettää tajuntansa. Tintti herää sairaalassa ja kertoo paikalle saapuneelle Haddockille, että hän uskoo Vandezanden kaulakorussa olevan piilotettu mikrofoni, josta Vandezande ei ole tietoinen ja jonka avulla hyökkääjät kykenivät saamaan selville Tintin aikaisemmat aikeet.
Meteoriitti
Rakenne
Kivimeteoriitit muistuttavat Maan kivimateriaalia enemmän kuin rautameteoriitit, ja niiden koostumus muistuttaa peridotiittia. Kivimeteoriitit voidaan jakaa edelleen kondriitteihin ja akondriitteihin. Kondriitteja on kaikista meteoriiteista noin 86 prosenttia. Ne ovat saaneet nimensä niiden sisällä olevista pienistä jyväsistä eli kondreista. Yleisimpiä kondriittimineraaleja ovat muun muassa maasälpä, oliviini, plagioklaasi ja pyrokseeni. Akondriitit muistuttavat vulkaanisia kiviä, ja ne ovat peräisin planeetan tai kookkaan asteroidin pintakerroksista.
Rautameteoriitit ovat peräisin planeetan tai asteroidin ytimestä, joka on vapautunut avaruuteen kyseisen taivaankappaleen tuhoutuessa. Rautameteoriitit ovat muodostuneet pääosin nikkelipitoisesta raudasta, mutta niissä on myös jonkin verran kobolttia ja kuparia. Niiden rakenteeseen vaikuttaa kaksi nikkeli-rautamineraalia. Kamasiitissä on vain vähän nikkeliä, kun taas taeniitissa sitä on runsaasti. Rautameteoriiteista tunnetaan niin sanottu Widmanstättenin kuvio, joka tulee esille joidenkin kappaleiden hiotusta ja laimealla typpihapolla syövytetystä pinnasta.
Loki (rekisteri)
Loki tietotekniikassa
Erilaiset tietokoneohjelmistot keräävät tapahtumahistoriansa normaalien tallennustiedostojen rinnalla erityiseen lokitiedostoon. Lokeja käytetään erityisesti usean käyttäjän tietojärjestelmissä.
Tintti ja aakkostaide
Juoni
Seuraavana päivänä Tintti lähtee sairaalasta, ja Moulisartin linnan lähettyvillä hän joutuu jälleen salaperäisten miesten hyökkäyksen kohteeksi. Kun Haddock kuulee pistoolien laukaukset, hän saapuu paikalle ja hyökkääjät pakenevat autolla. Myöhemmin Tintti, Haddock ja professori Tuhatkauno istuvat Moulinsartin sisätiloissa pöydän äärellä, ja Tintti uskoo Endaddine Akassin olevan Monastirin ja Fourcartin kuolemien takana, sillä yksi salaperäisistä miehistä oli toiminut eilisiltaisessa tilaisuudessa Akassin assistenttina. Kun Tintti ja Haddock saavat selville, että Akass on lähtenyt huvilaansa Ischialle, he matkustavat yhdessä saarelle tutkiakseen tarkemmin Akassin toimia.
Loki (rekisteri)
Loki tietotekniikassa
Tyypillinen lokitiedosto sisältää tietoja kuten:
Meteoriitti
Rakenne
Kivi-rautameteoriitit ovat puoliksi kiveä ja puoliksi metallia, ja ne ovat peräisin planeetan tai ison asteroidin ytimen ja vaipan rajalta. Kivi-rautameteoriittien alaryhmiä ovat pallasiitit ja mesosideriitit. Pallasiiteissa metalleja ympäröi oliviini, ja mesosideriiteissa on metallisen osan lisäksi kiveä.
Tintti ja aakkostaide
Juoni
Ischialla Tintti ja Haddock saavat puhelinsoiton Castafiorelta, joka kertoo olevan Akassin vieraana ja pyytää heitä vierailemaan Akassin huvilassa. Seuraavana aamuna he saapuvat huvilalle ja tapaavat siellä Castafioren, Nashin, Ben Kalish Ezabin, Abdullahin, Sinisen lootuksen herra Gibbonsin ja Särkyneen korvan herra Chickletin. Castafioren pyynnöstä Tintti ja Haddock päättävät yöpyä Akassin huvilassa, mutta samana yönä Tintti kuulee omituisia ääniä ja näkee ikkunasta, että miehet lastaavat taide-esineitä pakettiautoon. Tintti ryhtyy tutkimaan huvilan kellaria ja löytää sieltä Amedeo Modiglianin, Fernand Légerin, Pierre-Auguste Renoirin, Pablo Picasson, Paul Gauguinin ja Claude Monet’n taideteoksia, jotka kuitenkin osoittautuvat väärennöksiksi. Hetkeä myöhemmin hänen taakseen ilmestyy Akass kätyreineen, ja Akass tunnustaa harjoittavansa taideväärennystä sekä olevansa vastuussa Monastirin ja Fourcartin kuolemista. Akass myös kertoo, että Tintin on kuoltava, ja että hän suunnittelee kaatavansa Tintin päälle polyesterihartsia ja sitten myyvänsä hänet taidekeräilijöille "patsaana". Tintti viedään selliinsä, mutta hän onnistuu ottamaan yhteyden Milouhun ja heittää koiransa suuhun kirjeen, missä hän pyytää Haddockilta apua.
Meteoriitti
Tunnettuja meteoriitteja
thumb|[[Hoban meteoriitti Namibiassa on maailman suurin meteoriitti.]] Meteoriitit nimetään löytöpaikan tai putoamispaikan mukaan. Antartktiksen tuhansien meteoriittien nimessä on lyhenne ja numerosarja.
Tintti ja aakkostaide
Juoni
Seuraavana aamuna yksi Akassin miehistä herättää sellin lattialla nukkuvan Tintin ja pistoolilla uhaten käskee häntä menemään huoneeseen, missä Tintti aiotaan muuttaa patsaaksi. Hergén tarina päättyy tähän kohtaan, ja tarinan loppuratkaisu jätetään lukijan mielikuvituksen varaan.
Piraattiversiot
Keskeneräisyytensä vuoksi Tintistä ja aakkostaiteesta on tehty useita puhtaaksipiirrettyjä ja laittomasti julkaistuja piraattipainoksia, joissa on yleensä taiteilijansa kehittämä näkemys tarinan loppuratkaisusta. Tunnetuimman piraattipainoksen käsikirjoitti ja piirsi kanadalainen sarjakuvataiteilija Yves Rodier, jonka "viimeistely" Tintti ja aakkostaide ilmestyi jo alun perin vuonna 1986. Vuonna 1991 Rodier tapasi Bob De Moorin, jonka kanssa hän pyysi La Fondation Hergéltä lupaa julkaista Rodierin Tintti ja aakkostaide. La Fondation Hergé kuitenkin kieltäytyi julkaisemasta sarjakuvaa, mutta Rodier teki tarinasta uudelleenpiirretyn epävirallisen painoksen, joka julkaistiin vuonna 1996.
Meteoriitti
Tunnettuja meteoriitteja
Suurimmat löydetyt meteoriitit:
Tunguskan räjähdys Siperian yläpuolella kesäkuussa 1908 aiheutti paljon kaatunutta metsää, mutta meteoriittikraatteria tai meteoriitinpalasia ei alueelta ole löydetty.
Hodgesin meteoriitti on ainoa vahvistettu tapaus, jossa meteoriitin tiedetään kolhineen ihmistä.
Muslimeille tärkeä pyhiinvaelluskohde Kaaban musta kivi on mahdollisesti meteoriitti.
The Optimist
The Optimist on englantilaisyhtye Anatheman yhdestoista studioalbumi. Se julkaistiin 9. kesäkuuta 2017 levymerkillä Kscope Records.
Skambonidai
Skambonidai oli antiikin Ateenan kaupunginosa ja alun perin Leontis-fyleen kuulunut Attikan demos. Se kuului fylen asty-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
pienoiskuva|vasen|160px|Hautastele Skambonidaista, 420–410 eaa. [[Kerameikoksen arkeologinen museo.]] Skambonidai sijaitsi kaupunginmuurin eli Themistokleen muurin sisäpuolisella alueella. Perinteisesti se on sijoitettu Akropoliin pohjoispuolelle nykyisten Monastirákin ja Omónoian kaupunginosien suuntaan. Toisen näkemyksen mukaan se olisi kuitenkin sijainnut Nymfien kukkulan ja Pnyksin alueella, ja se olisi luettu joskus osaksi Meliteä. Demoksen nimen arvellaan tulevan siitä, että kukkulaisen alueen kadut olivat mutkittelevia (kreik. skambos) ja kapeita.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Leontis ja sillä oli kolme edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella edustajia oli neljä. Roomalaisella kaudella demos kuului vuodesta 124/125 jaa. Hadrianis-fyleen.
Skambonidaista oli kotoisin muun muassa Alkibiades. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Skambōnidēs.
Kranaatinheitin
thumb|250px|Sotilas ampumassa 60-millistä heittimen [[Kranaatti|kranaattia.]] thumb|250px|Saksalaisen [[10 cm Nebelwerfer 35 −kranaatinheittimen rakennepiirros. (Baseplate = vastin, bipod = tuki, barrel = putki)]] Kranaatinheitin on jalkaväen raskas tulitukiase, jolla ammutaan yleensä epäsuoraa tulta. Kranaatinheitintä pidetään yksinkertaisuutensa ja ampumatarkkuutensa puolesta tehokkaana jalkaväen aseena. Heittimen tehokas kantama vaihtelee kaliiperista ja ampumatarvikkeesta riippuen, suomalaisen 81 Krh 71Y:n kantama on noin kuusi kilometriä, 120 Krh 92:n kantama noin kahdeksan kilometriä. Suomen puolustusvoimien käytössä olevat heitintyypit ovat Tampellan kehittämiä, ja Tampellan ja nykyisin Patria Vammas Oy:n valmistamia. Huomaa, että kranaatinheitin on eri asia kuin kranaattikivääri, vaikka kranaattikivääristä puhutaan usein kranaatinheittimenä.
Kranaatinheittimet korvasivat mörssärit. Useassa kielessä muistona tästä aseesta käytetään samaa nimeä, esimerkiksi englanniksi mortar.
Rakenne
Suuntain on suuntaamiseen tarkoitettu laite, jota käyttävät suuntaaja ja apusuuntaaja. Suuntaajan tehtävänä on huolehtia kollimaattoriviivan ja kiinnityspisteeseen yhdensuuntaisuudesta, kun taas apusuuntaaja katsoo vesivaakamaisista kuplista, että heitin on suorassa.
Vastin on metallinen levy, jossa on nivelkuoppa sekä piikkejä, joiden avulla sen on tarkoitus pureutua alustaansa heittimellä ammuttaessa. Vastimen tarkoitus on tukea putken pohjaa ja välittää rekyyli maahan. Heittimen putki kiinnittyy nivelkuoppaan.
Tuki kiinnitetään jousikehdostaan heittimen putken yläosaan. Tuki käsittää sivusuuntauskoneiston, korosuuntauskoneiston, tasauskoneiston, istukan suuntaimelle sekä jousituskoneiston rekyylin vaimentamiseksi.
Putki on yksinkertainen, yleensä sileäputkinen ja suustaladattava, johon ammus pudotetaan. Osuessaan putken iskuriin kranaatin panos räjähtää lähettäen kranaatin lentoon. Iskuri voi olla kiinteä (yleensä kevyissä kranaatinheittimissä, kaliiperi 81-82 mm), jolloin ammus lähtee valuttuaan putken pohjalle, tai se voi toimia laukaisukoneiston välityksellä (raskaat kranaatinheittimet, kaliiperi yli 100 mm), jolloin heitin laukaistaan laukaisunarulla. Putken pohjassa on nivelpallo, joka oikeassa kulmassa asetettuna lukittuu vastimen nivelkuoppaan. Vastimeen kiinnitettynäkin putki voi kääntyä täydet 360 astetta.
Ammukset
thumb|250px|Amerikkalaisia 81 mm:n kranaatinheittimen ammuksia. Ylhäältä lukien: sirpalekranaatti, fosforikranaatti, valaisuammus Kranaatinheittimien ampumatarvikevalikoimaan kuuluu useita erityyppisiä ammuksia. Kranaatinheittimen laukausyhdistelmä käsittää itse ammuksen, yleensä ammuksen kärkeen asetettavan sytyttimen (yleensä iskusytytin) ja sarjapanoksen, joka koostuu ammuksen pyrstön sisään laitettavan peruspanoksesta ja 0-5 pyrstön kaulalle asetettavasta lisäpanoksesta. Heittimen iskurin sytyttäessä peruspanoksen sytyttää se puolestaan lisäpanokset.
Sirpalekranaatit räjähtävät iskusytyttimen osuessa esteeseen tai optisen herätesytyttimen havaitessa kranaatin olevan ennaltamäärätyllä korkeudella maanpinnasta. Ilmassa räjähtäneen kranaatin sirpalevaikutus on moninkertainen maassa räjähtäneeseen verrattuna. Sirpalekranaatin sirpalevaikutus on maastosta riippuen useita kymmeniä metrejä. Räjähdysaineena käytetään yleensä trotyyliä, kuori voi olla esimerkiksi valurautaa.
Savuammuksissa on pohjasytytin, joka maahan törmätessään alkaa savuttaa. Kevyen kranaatinheittimen savuammuksen savutusaika on noin neljä minuuttia. Savuammuksia käytetään omien joukkojen suojaamiseen, vihollisen sokaisemiseen tai harhauttamiseen.
Valaisuammukset räjähtävät aikasytyttimen vaikutuksesta ilmassa valaisten alla olevan alueen 30-40 sekunniksi.
Kuorma-ammus sisältää useita pienempiä tytärammuksia, jotka levittäytyvät laajalle alueelle emoammuksen räjähtäessä laajentaen kranaatin vaikutusalaa.
Käyttö
thumb|250px|Yhdysvaltain 92. divisioonan kranaatinheitinkomppania tulittaa 81 mm:n kranaatinheittimellä saksalaisia Massan lähellä Italiassa luultavasti marraskuussa 1944. Kranaatinheittimistön etuna on suuri tulinopeus (esimerkiksi 120 Krh 92: 12-15 ls/min), aseen suhteellinen keveys tykistöön verrattuna (120 Krh 92: 486 kg kuljetuskunnossa), nopea asemaanmenokyky ja tuliasemasta lähtö. Haittapuolia on lyhyehkö kantama sekä suuresta ampumakulmasta johtuva helppo paikannettavuus vasta­tykistö­tutkilla. Koska kranaatinheitin ampuu yläkulmilla, soveltuu se käytettäväksi myös peitteisessä maastossa ja asutuskeskuksissa. Näistä syistä kranaatinheittimet soveltuvat erityisen hyvin jalkaväen välittömään tukemiseen. Kranaatinheittimet kuuluvat yleensä pataljoonien (81 tai 120 mm) ja komppanioiden (60 tai 81 mm) kokoonpanoihin. Lisäksi esimerkiksi brittiarmeijalla on ollut jalkaväkijoukkueessa kahden miehen käytettävä pienoiskranaatinheitin (51 mm).
Heittimistö on siirtymässä yhä enemmän ajoneuvoalustalle Neuvostoliiton Afganistanissa menestyksekkäästi käyttämän 82 mm Vasilek-heitinjärjestelmän innoittamana. Tästä esimerkkinä suomalais-ruotsalainen 120 millimetrin AMOS-kranaatinheitinjärjestelmä, sekä Suomessa jo useita vuosia aktiivisessa käytössä ollut kranaatinheittimellä varustettu telakuorma-auto.
Suomessa käytössä olevia perinteisiä raskaita kranaatinheittimiä ovat 120 Krh 92, 120 Krh 92 76, 120 Krh 85 92, 120 Krh 38 77 ja 120 Krh 3842 77. Näistä kolme ensimmäistä ovat Tampellan valmistamia tyyppejä ja kaksi viimeistä Suomessa modifioitua sotasaaliskalustoa.
Suomalaisen kranaatinheittimistön kokoonpano
thumb|250px|Kranaatinheitinjoukon [[taktiset merkit|taktinen merkki.]]
Jalkaväkikomppanian kranaatinheitinjoukkue kevein kranaatinheittimin
Suomessa kranaatinheittimistöä käytetään joko kevyin kranaatinheittimin joukkueittain jalkaväkikomppanioissa. Jalkaväkikomppanioiden kranaatinheitinjoukkueet ovat varustetut kevein 81 mm:n kranaatinheittimin. Niiden kantama on neljästä kuuteen kilometriin. Kuuden kilometrin kantama saavutetaan itävaltalaisella kranaatilla.
Jalkaväkikomppanian, kaupunkijääkärikomppanian ja torjuntakomppanian kranaatinheitinjoukkueeseen kuuluvat joukkueenjohtaja, tasoryhmä, kolme heitinryhmää sekä ilmatorjuntakonekivääriampuja. Tasoryhmään kuuluu laskija-aliupseeri, viestialiupseeri ja neljä viestimiestä. Heitinryhmään kuuluu heittimenjohtaja, suuntaaja, apusuuntaaja, lataaja, panostaja ja kaksi ammusmiestä. Heitinryhmän aseena on kevyt kranaatinheitin. Joukkue liikkuu tuettavan komppanian tyypin mukaan joko perävaunullisilla pyörätraktoreilla, panssariajoneuvoilla, maastokuorma-autoilla, telakuorma-autoilla tai jalan.
Jalkaväkipataljoonan kranaatinheitinkomppania raskain kranaatinheittimin
Jalkaväkipataljoonalla on kranaatinheitinkomppania, joka on varustettu raskailla 120 mm:n kranaatinheittimillä. Raskaita kranaatinheittimiä käytetään kranaatinheitinkomppanioittain tukemaan pataljoonan taistelua.
Panssari-,jääkäri- ja jalkaväkipataljoonan sekä mekanisoidun taisteluosaston kokoonpanoon kuuluu kranaatinheitinkomppania. Komppaniaan kuuluu komppanianpäällikkö, komppaniaupseeri, komento- ja huoltojoukkue, viesti- ja mittausjoukkue sekä kolme tulijoukkuetta (TORK:ssa kaksi).
Viesti- ja mittausjoukkueeseen kuuluu tulitoimintaupseeri, joka toimii joukkueenjohtajana, kaksi ajoneuvon kuljettajaa, tasoryhmä, viestiryhmät 1 ja 2 sekä mittausryhmä. Viesti- ja mittausjoukkueen tasoryhmään kuuluu tasoaliupseeri ja kaksi viestimiestä. Viestiryhmä 1:n kuuluu viestimestari ja neljä viestimiestä. Viestiryhmä 2:n kuuluu viestialiupseeri ja neljä viestimiestä.
Mittausryhmän muodostavat mittausupseeri, mittausaliupseeri, suuntakehäaliupseeri ja kuusi mittausmiestä. Tulijoukkueeseen kuuluu joukkueenjohtaja, tasoryhmä ja kolme heitinryhmää. Tulijoukkueen tasoryhmään kuuluu laskija-aliupseeri ja kaksi viestimiestä. Heitinryhmän kokoonpano on sama kuin kranaatinheitinjoukkueessa, mutta aseena on raskas kranaatinheitin. Joukkue liikkuu kuljetuspanssarivaunuilla (PsP ja MekTstOs), maastokuorma-autoilla (JP (Ps)), telakuorma-autoilla (JP (Tka)) tai traktoreilla (JvP).
Kauniaisten lukio
Lukion abiturienttiluokka oli helmikuussa 1984 huvimatkalla Leningradissa Neuvostoliitossa. Kaksi oppilasta tuomittiin törkeästä huliganismista vuoden työleirirangaistukseen, heidän uituaan alasti Pribaltiskaja-hotellin suihkulähteessä.
Lukio sijoittui STT:n lukiovertailussa keväällä 2013 sijalle 287 ja keväällä 2014 sijalle 230. .
K. A. Castrén
K. A. Castrén voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
1-kanal (radio)
1-kanal on Valko-Venäjän valtion radio- ja televisioyhtiön, Belteleradyjokampanijan, ensimmäinen radiokanava, joka kuuluu valtakunnallisesti. Ensimmäistä kertaa virallisesti avajaislähetyksenä yleisradiolähetys lähetettiin Valko-Venäjän sosialistisesta neuvostotasavallasta 11. marraskuuta 1925 Minskistä kello 18:30. Lähetyksen kantama oli noin kolmesataa kilometriä, eikä lähetyksiä ollut aluksi kuin puoli tuntia päivässä. Neuvostoliitossa ulkomaankauppa oli valtion monopoli, eikä Neuvostoliiton omaa radiotuotantoa ollut vielä järjestetty kuluttajakäyttöön. Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan yleisradiolähetysverkkoon kuuluivat aluksi Neuvostoliiton yleisradiolähettimien RA18- ja RA39-kutsumerkkiset radiolähettimet, joiden lähetysten aallonpituudet olivat 860 metriä ja 925 metriä. Edellinen lähettimistä oli Minskissä ja jälkimmäinen Homelissa. Lähetinten kutsumerkit liittyivät uudenvuoden 1929 suureen kansainväliseen radiouudistukseen. Kuitenkin jo 1930 uusittiin kutsumerkit RV-10:ksi ja RV-40:ksi. Minskin asema säilytti kutsumerkkinsä 1940-1941 -uudistuksessa, mutta Homelin asema ei.
Kansainvälinen toiminta
11. toukokuuta 1962 aloitettiin ulkomaille suunnatut lähetykset eri kielillä.
Meteori
Meteori eli tähdenlento on valoilmiö, joka syntyy, kun pieni kivi eli meteoroidi ”palaa” ilmakehässä. Tavallisesti tämä valoilmiö kestää muutamia sekunnin kymmenyksiä, jos sitäkään, korkeintaan muutaman sekunnin. Silmin näkyvä meteori syntyy yli 0,1 millimetrin läpimittaisen kappaleen tuhoutuessa ilmakehässä, mutta tutkalla havaitaan pienempienkin kappaleiden (niin sanottujen mikrometeorit) ionisaatiovanoja. Meteoroidista tulee meteoriitti, jos se selviää Maan pinnalle asti. Tulipallo on kirkas (kirkkaampi kuin –4 magnitudia) meteori. Kirkasta räjähtävää tai roihahtavaa meteoria kutsutaan bolidiksi. Tulipallon synnyttää noin yli kahden senttimetrin läpimittainen kappale. Joidenkin ilmakehässä hajoavien tai räjähtävien suurten kappaleiden läpimitta on metrejä, jopa kymmeniä metrejä. Suurin osa kirkkaimmista havaituista tulipalloista ei kuulu meteoriparviin. Havaituista tulipalloista käytännössä kaikki jäävät meteoreiksi, avaruusromun maahan putoamisia todennetaan hyvin harvoin.
Meteorit saavat alkunsa komeetoista ja asteroideista periheliohituksessa tai emokomeetan hajoamisessa irronneesta materiasta, josta hitaasti muodostuu emokappaleen kiertoradalle meteorideista koostuva Aurinkoa kiertävä partikkelivyö. Jos Maa kiertoradallaan leikkaa tämän partikkeleiden kiertoradan, ne havaitaan maanpinnalla meteoreina. Jos ne näyttävät tulevan yhdestä pisteestä taivaalta aina samaan aikaan, ilmiötä kutsutaan tähdenlento- eli meteoriparveksi.
Meteorit jaetaan kahteen kastiin sen mukaan, kuuluvatko ne meteoriparviin vai eivät. Meteoriparviin kuulumattomia meteoreja sanotaan sporadisiksi meteoreiksi. Sporadisen ja parvimeteorin ero on häilyvä (samoin kuin se mitä meteoriparvia parviluetteloon listataan), sillä periaatteessa merkityksettömän heikkoja meteoriparvia on lähes kirjaamaton lukumäärä, jolloin jokainen meteori kuuluisi johonkin parveen. IAU:n meteoriparvilistalla on 276 parvea, joista vakiintuneemmiksi luetaan 56 kappaletta. Tunnetuimpia meteoriparvia ovat tammikuun alun kvadrantidit, elokuun perseidit, marraskuussa ajoittain runsainakin esiintyvät leonidit ja joulukuun geminidit.
Suurin osa Aurinkoa kiertävästä meteoridipartikkelimäärästä on radalla, jonka kaltevuustaso (inklinaatio) on alle 30 astetta planeettojen ratatasoon nähden. Tämän vuoksi joidenkin meteoriparvien ja varsinkin sporadisten meteorien säteilypisteiden aktiivisimmat alueet sijaitsevat ratatason tuntumassa. Maan oma kiertoliike Auringon ympäri aiheuttaa sporadisten meteorien radiantti-alueiden keskittymisen Maan aamupuolen suuntaan. Meteoroidien kiertoratojen elliptisyys aiheuttaa aktiivisuusalueen Auringon suunnalle ja sen vastakkaiselle suunnalle. Näistä kahdesta suunnasta saapuvia meteoreja kutsutaan helionisiksi ja antihelionisiksi, jotka näin erotetaan muista sporadisista meteoreista. Helionisia meteoreita ei kuitenkaan juuri voi havaita ilman tutkalaitteita, sillä ne näkyvät valoisalla taivaalla päiväsaikaan, kun taas antihelionisia havaitaan yötaivaalla.
Maan ilmakehään osuu vuorokaudessa noin 10–100 tonnia meteoriittiainesta. 75 % siitä on läpimitaltaan alle 1 mm. 1 mikrometrin läpimittainen kappale osuu 30 mikrosekunnin välein, 1 mm:n läpimittainen 30 sekunnin välein ja 1 metrin läpimittainen joka vuosi.
Meteori-ilmiötä tutkiva tieteenala, meteoriastronomia, sai alkunsa 1800-luvun viimeisinä vuosikymmeninä jaksoittaisten meteoriparvien aktivoituessa (esimerkiksi leonidit). Meteorihavaintoja tehtiin 1930-luvulle asti lähinnä paljain silmin, sen jälkeen valokuvaamalla, 1940-luvulta lähtien VHF-alueen tutkilla ja viime vuosikymmeninä valoherkillä videokuvauslaitteistoilla, infrapunaspektrometreillä ja voimakastehoisilla UHF-tutkilla, sekä planeettaluotainten mukana lentävillä pölypartikkeli-ilmaisimilla.
Steiria
Steiria oli antiikin aikainen Pandionis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Steiria sijaitsi Attikan itärannikolla Prasiain demoksen ja Brauronin välisellä alueella. Ateenasta kulki Steiriaan ja edelleen Prasiain satamaan tie, joka tunnettiin Steirian tienä (Steiriakē hodos). Demoksen sijaintipaikan oletetaan olevan jossakin nykyisen Pórto Ráftin kaupungin lähellä.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin kolme edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella demoksella oli neljä edustajaa. Steirian asukkaat perustivat Stiriksen eli Steiriksen kaupungin Fokiissa.
Steiriasta olivat kotoisin muun muassa Theramenes ja Thrasybulos. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Steirieis.
Tuomo Prättälä
Tuomo Prättälä (s. 30. huhtikuuta 1979 Helsinki ) on suomalainen soul- ja jazzmuusikko ja -säveltäjä. Hän laulaa ja soittaa pääinstrumentteinaan pianoa ja koskettimia. Hän on ollut mukana useissa kokoonpanoissa soittajana ja säveltäjänä sekä julkaissut kolme soololevyä taiteilijanimellä Tuomo.
Henkilöhistoria ja yhtyeet
Prättälä aloitti pianonsoiton seitsemänvuotiaana. Hän on opiskellut Sibelius-lukiossa ja Pop & Jazz Konservatorion tanssimuusikkolinjalla ja suorittanut lisäksi siviilipalveluksen Teatterikorkeakoulun äänimiehenä. Musiikillisiksi vaikuttajikseen hän mainitsee Stevie Wonderin, Marvin Gayen, Curtis Mayfieldin ja varsinkin Princen, jolta hän on myös saanut vaikutteita laulutyyliinsä.
Muusikonuransa Prättälä aloitti Quintessence-yhtyeessä ja on soittanut kosketinsoittimia ja pianoa, laulanut ja tuottanut sekä tehnyt kappaleita useissa kokoonpanoissa, kuten Q-Continuum (jonka riveissä hän esiintyy taiteilijanimellä ”Organ Kane” ), Ilmiliekki Quartet, Huba, Emma Salokoski Ensemble ja MP4. Vuosina 2002–2006 Prättälä oli mukana yhteensä kymmenellä albumilla seitsemässä eri kokoonpanossa, oli näissä yhtyeissä neljä kertaa ehdolla Emma-palkinnon saajaksi, voitti kaksi kansainvälistä jazzkilpailua Teosto-palkinnon ja Finland Festivalsin Vuoden nuori taiteilija -palkinnon.
Maaliskuussa 2007 Sony Finland ja Suomen Jazzliitto myönsivät Prättälälle Sony Jazzpalkinnon. Vuonna 2007 hän oli muun muassa mukana soittajana ja tuottajana Janna Hurmerinnan albumilla Right Now.
Tuomo
My Thing oli parhaimmillaan Suomen albumilistalla kahdeksannella sijalla. Maaliskuussa 2008 My Thing palkittiin Emma-palkinnolla kategoriassa Vuoden hip hop-, dance-, R&B-albumi. Prättälä oli samana vuonna ehdokkaana Vuoden miessolisti -kategoriassa. My Thing valittiin myös Radio Helsingin vuoden 2007 levyksi. Albumi on myynyt Suomessa kultalevyyn oikeuttavan määrän kopioita.
Prättälän toinen sooloalbumi Reaches Out For You julkaistiin CD:nä 4. helmikuuta 2009 ja vinyylinä 1. huhtikuuta. 15. lokakuuta 2008 albumilta julkaistiin radiosoittoon single "Ordinary". Singleä ei julkaistu CD:nä tai vinyylinä. Reaches Out For You nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan toiseksi ja pysyi listalla viiden viikon ajan.
Prättälän kolmas albumi My Own Private Sunday julkaistiin 4. tammikuuta 2010. Prättälä soittaa useilla albumin kappaleilla suurimman osan instrumenteista. Albumi oli parhaimmillaan Suomen albumilistan sijalla kuusi.
250px|thumb|Tuomo Prättälä [[Emma Salokoski Ensemblen kokoonpanossa Ilosaarirockissa vuonna 2007.]]
Muita projekteja
Nykyisin hän säveltää nuotteihin ja liikkuu tonaalisen ja atonaalisen musiikin välimaastossa.
Lailaps
Lailaps ( 'myrskytuuli') oli kreikkalaisessa mytologiassa maaginen koira, joka aina sai saaliinsa kiinni. Koiran alkuperästä on olemassa useita eri tarinoita, joskin ne kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että lopulta Lailaps päätyi Prokriille.
Artemis
Hyginus kertoo, kuinka Kefaloksen saatua vaimonsa Prokriin kiinni siitä, että tämä antautuisi tuntemattomalle miehelle, tämä pakeni Kreetalle. Siellä Artemiin tuli Prokrista sääli, ja hän lahjoitti Prokriille sekä Lailapsin että keihään, joka ei koskaan osu harhaan. Lopulta koira siirtyy Kefaloksen omistukseen Prokriin vuorostaan naamioiduttua ja vieteltyään puolisonsa tuntemattomana sänkyyn vastalahjaksi keihäästä ja koirasta. Ovidiuksen versiossakin Prokris pakenee, mutta hänen paluunsa tapahtuu siksi, että suuressa kaipuussaan Kefalos tunnusti virheensä, pyysi anteeksi ja anoi vaimoaan palaamaan. Prokriin palattua he elivät taas onnellisesti yhdessä, ja Prokris antaa pakomatkansa aikana Artemiilta saamansa keihään ja koiran miehelleen.
Minos
Kolmas versio, josta on viitteitä sekä Apollodoroksen, Hyginuksen ja Antoninus Liberaliksen teoksissa, kertoo Prokriin saaneen koiran kuningas Minokselta kiitokseksi hänen parantamisestaan. Zeus oli alun perin antanut sen Europelle vahtikoiraksi.
Kuolema
Prokriin kuoltua Kefalos toi Amfitryonin pyynnöstä koiran metsästämään Teumessoksen kettua, villipetoa, joka puolestaan oli lumottu olemaan jäämättä koskaan kiinni. Zeus pohti syntynyttä paradoksia ja päätyi muuttamaan molemmat kiveksi.
Hyginus mainitsee Ison koiran tähdistön olleen mahdollisesti Lailapsin, joka on korotettu taivaalle. Hän tosin jatkaa, että asiasta on myös kaksi eriävää koulukuntaa: toisen mielestä kyseessä on Orionin ja toisen Ikaroksen koira.
Eila Torvela
Eila Torvela (1. syyskuuta 1958 Ii – 9. syyskuuta 1997 Laukaa) oli suomalainen iskelmälaulaja. Iistä lähtöisin oleva Torvela teki 1970-luvulla ensimmäiset levytyksensä Perämeren helmi ja Iijoen jenkka. Hän tuli tunnetuksi suomalaisille vuonna 1984 kappaleella Hulivilityttö. Torvelan muita tunnettuja levytyksiä ovat Köyhä ja savolainen, Uolevi, Suomi-poika, Hevostytön humppa sekä Blue velvet. Hänen viimeiseksi levytyksekseen jäi Kännykkäseriffi vuodelta 1997.
1990-luvun alussa Torvela toimi TV2:n viihdeohjelman Kansanhuvit juontajana. Hän oli ideoinut tämän ohjelmaformaatin itse ja ohjelma saavutti Torvelan juontokaudella kaikista suurimmat katsojalukunsa. 1990-luvulla Torvela esiintyi paljon yhdessä libanonilaisen aviomiehensä Johnny Francisin kanssa.
Torvelan viimeisiä vuosia varjostivat reistaileva terveys ja taloudelliset vaikeudet. Hän kuoli sairauskohtaukseen ollessaan kuntoutuksessa Laukaassa.
Metsäteollisuus (järjestö)
Metsäteollisuus ry on suomalainen metsäteollisuusyritysten edunvalvontajärjestö, joka edistää puuta jalostavan teollisuuden toimintaedellytyksiä. Järjestö edustaa koko Suomen massa-, paperi- ja kartonkiteollisuutta sekä merkittävää osaa puutuoteteollisuudesta.
Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliitto (1918–1972)
Kolme metsäteollisuuden edunvalvontaa tehnyttä toimijaa perustivat 18. joulukuuta 1918 Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton. Järjestön johtajaksi oli suunniteltu Gustaf Mannerheimiä, mutta kun hänestä tuli valtionhoitaja, pääjohtajaksi valittiin senaattori Leo Ehrnrooth. Ehrnrooth oli valittu pääjohtajaksi jo saman vuoden syyskuussa syntyneeseen Suomen Paperiteollisuuden Keskuskonttoriin. Siihen yhdistyivät hänen aloitteestaan Sahanomistajayhdistys ja Paperiteollisuuden Harjoittajain Liitto. Ehrnrooth alkoi valmistella lisää paperi- ja sahateollisuuden keskittämistä. Liiton ensimmäinen puheenjohtaja oli Gösta Serlachius. Liiton tehtäviin kuului muun muassa metsäyhtiöiden omistamien suurten metsäalueiden puolustaminen. Niitä uhkasivat sekä Maalaisliiton ja sosialistien ajama maareformi että valtiollisen metsäteollisuuden laajentaminen.
Myös Solitanderin seuraaja Johan Otto Söderhjelm teki pitkän uran keskusliitossa syksystä 1940 alkaen. Hän solmi yhteyksiä länsivaltoihin ja toimi 20-vuotisen jaksonsa aikana myös 13 vuotta Petsamon Nikkeli Oy:n toimitusjohtajana ja poliitikkona neuvotellen muun muassa Neuvostoliiton kanssa.
Lauri Kirves oli toimitusjohtajana vuodet 1961–1979.
Suomen Metsäteollisuuden Keskusliitto (1973–1993)
Matti Pekkanen oli Suomen metsäteollisuuden keskusliiton toimitusjohtajana vuodesta 1979 lähtien. 1980-luvun alussa keskusliittoon kuului 57 jäsentä. Yhdeksän niistä oli tytäryhtiöitä, joilla ei ollut omaa edustajaa. Helsingin Sanomissa arvioitiin vuonna 1996, että yhdistyksen arvovalta oli suurimmillaan Pekkasen kaudella, jolloin hän käskytti metsäyhtiöiden vuorineuvoksia, eikä päinvastoin. 1980-luvun tupo-ratkaisussa sovittiin lyhennysvapaista, jotka nimettiin Pekkasen mukaan pekkaspäiviksi.
Pekkanen jäi eläkkeelle vuonna 1990, ja hänen seuraajanaan aloitti Jarl Köhler. 1990-luvun alussa keskusliittoon liittyivät metsäteollisuuden alakohtaiset edunvalvontajärjestöt, esimerkiksi Suomen Sahanomistajayhdistys, Suomen Vaneriyhdistys ja Lastulevy-yhdistys. Vuonna 1991 SUomen Metsäteollisuuden Keskusliitto suunnitteli alalle yhden liiton toimintamallia jo seuraavan vuoden aikana. Esimerkiksi Metsäteollisuuden työnantajaliiton sulauttamista keskusliittoon suunniteltiin, lakkautamisuhan alla olivat integraattisahoja edustava Finntimber (aiemmin Suomen Sahanomistajayhdistys), itsenäisiä sahoja edustava Suomen Sahat ja painekyllästäjiä edustava Lahontorjuntayhdistys. Keskusliiton sahaosaston valvontaan siirtyisivät Puuinformaatio Oy, Suomen Puututkimus Oy ja Puurakenteiden Laaduntarkastusyhdistys. 1900-luvulla Metsäteollisuus ry oli mukana markan devalvaationeuttoveluissa ja vaikutti jäsentensä Suomen Pankista hakemiin investointilupaprosesseihin. Tammikuussa 1992 kerrottiin, että työnantajajärjestö Suomen Metsäteollisuuden Työantajaliitto ja Metsäliiton Keskusliitto sulautuvat vuoden kuluttua. Uuden yhdistyksen nimeksi tuli Metsäteollisuus ry.
Metsäteollisuus ry (1993–2009)
Metsäteollisuus ry aloitti toimintansa tammikuussa 1993. Yhdistyksessä oli viisi yksikköä: metsä-, teollisuus- ja työmarkkinayksikkö, kauppapoliittinen yksikkö ja mekaanisen metsäteollisuuden yksikkö. Työnantajaliiton Mauri Morenista tuli liiton varatoimitusjohtaja, toimitusjohtajana jatkoi Jarl Köhler.
Liiton tehtäviin kuului metsäpatruunoiden edunvalvonta sekä suhteiden ylläpito niin viranomaisiin, alan työntekijäjärjestöihin, metsänomistajiin, asiakkaisiin, ympäristöväkeen, Euroopan unioniin kuin Suomessa työskenteleviin diplomaatteihinkin. EU:n myötä isot metsäyhtiöt alkoivat ottaa itselleen etujärjestölle aiemmin kuuluneita toimintoja.
Köhler jäi eläkkeelle vuonna 1996, ja hänen seuraajanaan aloitti Matti Korhonen. Yhdistyksen vaikutusvaltaa pienensi sen jäsenmäärän vähentyminen. Tämä oli seurausta alan yritysten yhdistymisistä toisiinsa, osa oli myös myyty ulkomaille. Yhdistyksen suurimpia jäseniä olivat UPM-Kymmene, Enso ja Metsä-Serla. Kun jäsenet hoitivat aiempaa suuremman osan asioistaan itse, yhdistyksen rooliksi jäi alan julkisen kuvan kehittäminen, ympäristökysymykset, tilastointi ja työmarkkinapolitiikka. Korhosen seuraaja Timo Poranen aloitti liiton toimitusjohtajana vuonna 1998.
Poranen jäi eläkkeelle alkuvuonna 2006 ja hänen seuraajaan aloitti Anne Brunila.
Metsäteollisuus ry (2010–)
Alkuvuonna 2010 Metsäteollisuus ry:n toimitusjohtajana Brunilan seuraajana aloitti Timo Jaatinen.
Vuonna 2020 Metsäteollisuus erosi Elinkeinoelämän keskusliitosta, sillä sen ja EK:n ajamat edunvalvontatavoitteet poikkesivat osittain toisistaan. Lokakuussa Metsäteollisuus ry kertoi irtautuvansa alan työehtosopimusneuvotteluista. Päätöksen myötä siirryttiin yrityskohtaisiin neuvotteluihin. Yhdistys tarjosi jäsenyrityksilleen muutokseen liittyvää koulutusta ja neuvontaa.
Helmikuussa 2022 irtisanoutumisestaan kertoneen toimitusjohtaja Jaatisen seuraajana aloitti Paula Lehtomäki.
Organisaatio
Metsäteollisuus ry:hyn kuuluvat massan, paperin ja kartongin valmistajat sekä puutuoteteollisuudesta saha- ja levyteollisuuden yrityksiä ja puun jatkojalostajia. Vuonna 2009 metsäteollisuus työllisti Suomessa suoraan tai välillisesti noin 200 000 henkilöä.
Järjestön johtajat
Asiamiehet (1918–1940) :
Toimitusjohtajat :
Hallituksen puheenjohtajat :
Toiminta
Metsäteollisuus ry toimii metsäteollisuuden kilpailukyvyn ja kannattavuuden parantamiseksi. Järjestön tehtävänä on vahvistaa alan toimintaedellytyksiä ja rakentaa toimialasta myönteistä julkisuuskuvaa Suomessa ja kansainvälisesti. Järjestö tekee vaikuttamistyötään virkamiesten ja poliitikkojen kanssa erityisesti Europan Unionin tekemään sääntelyyn liittyen.
Vuonna 2022 yhdistyksen tärkeimpiä tavoitteita olivat:
Sybridai
Sybridain sijaintipaikkaa ei tunneta, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa, eikä siitä ole tehty arkeologisia löytöjä.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oletetaan olleen yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä  Sybridēs.
Pikkulavantauti
Pikkulavantauti kuuluu tartuntatautilaissa mainittuihin yleisvaarallisiin tartuntatauteihin. Kaikki hoidosta ja eristämisestä koituvat kustannukset kuuluvat potilaan kotikunnan maksettaviksi.
Pikkulavantauti aiheutti Suomessa epidemioita vielä 1950-luvulla. Nykyisin tautia tavataan vain matkailijoilta. Maailmassa arvellaan ilmenevän vuosittain noin 6 miljoonaa pikkulavantautitapausta.
Taudin aiheuttavaa bakteeria on kolmea tyyppiä: Salmonella Paratyphi A, S. Paratyphi B (eli S. schottmuelleri) ja S. Paratyphi C (eli S. hirschfeldii). Viimeksi mainittu aiheuttaa sairauden harvoin. Diagnoosiin vaaditaan bakteerin viljely verestä sekä ulostenäytteestä tehtävä PCR-tyypitys. Suomessa kaikki analyysit tehdään keskitetysti Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen laboratoriossa.
Taudin aiheuttajaksi riittää hyvin pieni määrä bakteereja. Infektoiva annos on arviolta vain noin tuhat bakteeria. Taudin itämisaika on 2–5 vuorokautta. Jos infektio rajoittuu suolen limakalvolle, taudinkuva muistuttaa tavallista salmonelloosia. Tartunta voi kuitenkin johtaa myös yleisinfektioon, josta voi aiheutua osteiitti, artriitti tai pyelonefriitti.
Pikkulavantauti hoidetaan antibiooteilla.
Fredrik Wilhelm Kurtén
Fredrik Wilhelm Kurtén (5. elokuuta 1834 Hämeenlinna – 12. maaliskuuta 1913 Naantali) oli suomalainen juristi ja Naantalin postinhoitaja ja pormestari.
Kurténin vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Nils Ferdinand Kurtén ja Aurora Erika Thilman. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan kymnaasista 1855 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon vuonna 1864. Kurtén sai varatuomarin arvon 1866.
Kurtén oli Naantalin pormestarina vuodesta 1870 alkaen ja hän toimi samalla Naantalin postinhoitajana 1871–1893.
Fredrik Wilhelm Kurtén oli naimisissa vuodesta 1873 serkkunsa Selma Matilda Kurténin (k. 1909) kanssa.
Metsäteollisuus
thumb|right|280px|Paperitehdas Mondi SCP Ružomberokissa [[Slovakiassa.]] Metsäteollisuus on puuta raaka-aineena käyttävää teollisuutta.
Siihen kuuluvat:
Kun metsäteollisuus sekä graafinen teollisuus (paino- ja kustannustoiminta) yhdistetään, saadaan metsäperustainen teollisuus (englanniksi FBI, forest based industries).
Jalosteet
thumb|[[Vaneria.]] Raakapuusta syntyy puutuoteteollisuudessa puutuotteita, jotka jaetaan kolmeen ryhmään:
Historia
Ennen 1800-lukua puuta käytettiin paikallisesti polttopuuksi ja rakennuksilla. Kun höyrykäyttöiset sahat yleistyivät 1800-luvun puolivälissä, puun kuljetusmahdollisuudet kuten uitto vaikuttivat sen arvoon.
Paperitehtaat alkoivat käyttää sekä puuhioketta että selluloosaa jo 1870- ja 1880-luvulla.
Metsäteollisuuden uudet tuotteet
Metsäteollisuudessa kasvualueita ovat muun muassa rakentaminen ja sisustaminen, pakkaukset ja pehmopaperit sekä biopohjainen energia. Biotalouden uusia tuotteita syntyy bioenergiasta, biopolttoaineista ja biokemikaaleista sekä yhdistämällä puuta ja kuitua muihin materiaaleihin.
Informaatioteknologian avulla kehitetään älykkäitä paperi- ja pakkaustuotteita sekä rakennusmateriaaleja. Nanomittakaavan teknologioilla tuotteet saavat uudenlaisia ominaisuuksia. Nykyisten tuotteiden rinnalle syntyy uusia sovelluksia esimerkiksi elintarvike- ja lääketeollisuuteen.
Uusiutuvia ja kierrätettäviä tuotteita ja materiaaleja
Keskiverto puinen omakotitalo sitoo puurakenteisiinsa noin 30 tonnia ilmasta peräisin olevaa hiilidioksidia, joka vastaa yhden kuluttajan keskivertoautoilun yli kymmenen vuoden hiilidioksidipäästöjä.
Paperi-, kartonki- ja puutuotteet valmistetaan uusiutuvista raaka-aineista ja ne soveltuvat elinkaarensa päätteeksi kierrätykseen ja lopuksi energian tuotantoon. Kuitupakkauksista jopa 85 prosenttia kierrätetään.
Yrjö Kaijärvi
Henkilöhistoria
Kaijärvi oli homoseksuaali, mutta hänen seksuaali-identiteetistään tiesi vain lähipiiri. Hänellä oli elämänsä lopulla, vuodesta 1967 hänen kuolemaansa 1971 saakka, rakkaussuhde häntä 29 vuotta nuorempaan taiteilija Reidar Särestöniemeen.
Kirjallinen tuotanto
Oman kaunokirjallisen tuotannon ohella Kaijärvi julkaisi tietokirjallisuutta, suomennoksia, sanoituksia ja radiotekstejä, minkä lisäksi hän kirjoitteli lehtiartikkeleita ja esiintyi erilaisissa antologioissa. Hän julkaisi myös teatteri- ja kirjallisuusarvosteluja. Kaijärvi käänsi mm. valikoiman Charles Baudelairen runokokoelmasta Pahan kukkia suomeksi. Valtion kirjallisuuspalkinnon Kaijärvi sai 1937 ja Pro Finlandia -mitalilla hänet palkittiin 1967.
Mongosmaki
Mongosmaki (Eulemur mongoz) on Madagaskarin ja Komorien metsissä tavattava puoliapina. Lajista käytetään Madagaskarissa nimeä dredrika tai gidra ja Komoreilla komba.