cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pukerua Bay
thumb|Pukerua Bay rannikolta pohjoisen suunnasta nähtynä. Pukerua Bay on pieni merenrantakylä Kapiti-rannikolla Uuden-Seelannin Pohjoissaarella. Hallinnollisesti se on pohjoisin Poriruan kaupunginosista ja käytännössä 30 kilometriä etelämpänä sijaitsevan Wellingtonin esikaupunki. Vuonna 2006 kylässä oli 1 722 asukasta. Pukerua Bayn kautta kulkee rautatie Wellingtonista Aucklandiin. Rautatien rakentamisen vuonna 1886 jälkeen Pukerua Bayhin pääsi helposti junalla, mutta kunnollinen tieyhteys rakennettiin vasta 1940. Asukasluku alkoi kasvaa 1950-luvulta lähtien.
Taru sormusten herrasta -elokuvien ohjaajana kuuluisuuteen noussut Peter Jackson syntyi ja vietti nuoruutensa Pukerua Bayssä. Siellä kuvattiin myös hänen ensimmäinen elokuvansa, Bad Taste.
Maorin kielen sanat puke rua tarkoittavat ”kahta kukkulaa”, mutta ei ole selvää mihin kukkuloihin nimi viittaa.
Aiheesta muualla
-41.03333°N, 174.88333°W
Helsinki-päivä
Helsinki-päivä on joka vuosi 12. kesäkuuta järjestettävä juhlapäivä Helsingin kaupungin kunniaksi. Juhlapäivään kuuluvissa tapahtumissa käy vuosittain yli satatuhatta ihmistä. Helsinki-mitali luovutetaan Helsinki-päivänä ansioituneille kaupunkilaisille. Kaupunginhallitus myöntää mitalit.
Helsinki-päivän tilaisuuksissa kävi ensimmäisen kerran yli 10 000 vierailijaa 1960-luvun alkupuolella. Saman vuosikymmenen lopussa päivistä tehtiin viihtellisempiä ja monipuolisempia. Mukaan tulivat päätapahtumat kuten jäähallikonsertit. Suosion kasvaessa Helsinki-päivästä haluttiin tehdä Helsinki-viikko Helsingin kaupunginosayhdistysten liiton aloitteesta 1970-luvun lopulla, mutta kaupunginhallitukselta ei saatu tähän lupaa. Nykyään Helsinki-päivään huipentuva Helsinki-viikko on saatu toteutettua, ja sitä ohjaa Helsingin kaupungin tapahtumayksikkö.
Helsinki-päivän ohjelmistosta ovat vastanneet 1990-luvulta lähtien kaupungin yksiköt ja erilaiset yhdistykset ja yritykset. Kaivopuiston maksuton Kaivopuiston kesäkonsertti on tapahtumista mahdollisesti parhaiten yleisön tiedossa.
Helsinki-päivien yhteydessä valitaan Stadin Kundi ja Stadin Friidu. Nimityksen jakaa Stadin Slangi ry.
Itchō Itō
Itchō Itō ( Itō Itchō, 23. elokuuta 1945 – 18. huhtikuuta 2007) oli Nagasakin pormestari. Hän astui virkaan vuonna 1995 ja palveli tehtävässään, 17. huhtikuuta 2007 asti, jolloin Yamaguchi-gumi-rikollisjärjestön jäsen Tetsuya Shiroo ampui häntä kahdesti hänen ollessaan kampanjoimassa uudelleenvalintansa puolesta. Itō vietiin Nagasakin yliopistolliseen sairaalaan, jossa hän kuoli verenhukkaan aikaisin seuraavana päivänä.
Hietakaunokki
Hietakaunokki eli reininkaunokki (Centaurea stoebe) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, kaunokkien (Centaurea) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kaksivuotinen ja muistuttaa paljolti ketokaunokkia (Centaurea scabiosa), josta hietakaunokin erottaa mykeröiden koon, kukkien värin ja kehtosuomujen värin perusteella.
Hietakaunokki kasvaa noin metrinkorkuiseksi ja sen varsi on runsashaarainen. Hietakaunokin lehdet ovat muodoltaan pariosaiset, syvään hyvin kapeiksi liuskoiksi liuskoittuneet. Hietakaunokin kukinto on monesta mykeröstä koostuva mykeröstö, jossa yksittäiset mykeröt ovat noin 2 cm leveitä. Mykeröiden kukat ovat väriltään aniliininpunaisia tai violetinpunaisia ja laitakukat ovat neuvottomia sekä kehräkukkia suurempia. Kehtosuomut ovat vaaleanruskeita, viisisuonisia ja niiden kärjissä on tummanruskea karvareunus. Hietakaunokin hedelmä on vaaleanruskea ja haivenellinen.
Samsung Galaxy A3
Muotoilu
Samsung Galaxy A3 -älypuhelimessa on 4,5-tuumainen näyttö qHD-resoluutiolla.
Fyysiset osat
Laitteesta löytyy Qualcomm Snapdragon 410 8916-prosessori. Laitteessa on 1,5 Gigatavua RAM-muistia ja 16 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 64 Gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia
Laitteessa on 8 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.
Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 4.4.4 "KitKat".
Kapinmyrskyliitäjä
pienoiskuva|Kapinmyrskyliitäjän muna Kapinmyrskyliitäjä (Daption capense) on yleinen Antarktiksen ja eteläisten merialueiden ulappaliitäjälaji. Kapinmyrskyliitäjä on ainut Daption-sukuun kuuluva laji, ja sillä on kaksi alalajia: Daption capense australe ja Daption capense capense.
Koko ja ulkonäkö
Kapinmyrskyliitäjän höyhenpuku on selkäpuolelta mustan-valkeankirjava, ja täysikasvuisena lintu on 39 cm:n pituinen. Merenkävijät nimittivät lajia aiemmin ”kapinkyyhkyksi”, koska se muistutti heidän mielestään ulkonäöltään kesykyyhkyä. Sukupuolet ovat samannäköiset. Lento on tyypillisesti liidon ja nopeiden siiveniskujen vuorottelua.
Levinneisyys
Kapinmyrskyliitäjä on eteläisten ja antarktisten merialueiden lintu. Sitä tavataan lukuisilla Antarktista ympäröivillä saarilla. Muutama pari pesii jopa Uuden-Seelannin Aucklandinsaarilla, Chathamsaarilla ja Campbellinsaarella. Valtaosa kannasta pesii Antarktiksen niemimaalla ja Scotianmeren saarilla. Lajia tavataan myös Etelä-Georgian saarella, Ballenysaarilla ja Kerguelenilla. Kannan suuruudeksi arvioidaan noin 2 000 000 yksilöä, joten laji on sangen elinvoimainen ja yleinen merilintu.
Elinympäristö
Ulappalintuna kapinmyrskyliitäjä voi ruokailla merellä. Se voi myös sukeltaa. Pesät ja pesäyhdyskunnat sijaitsevat maksimissaan kilometrin etäisyydellä rannasta.
Lisääntyminen
Lintu pesii mataliin kalliojyrkänteiden syvennyksiin ja vuoraa pesän irtaimella maa-aineksella. Se voi muodostaa pesimäyhdyskuntia tai pesiä yksittäinkin. Koiras ja naaras vuorottelevat hautomisessa useiden päivän vuoroissa. Lintu voi puolustaa pesäänsä aggressiivisestikin sylkemällä vatsaöljyjään tunkeilijoiden päälle. Kuoriutumisen jälkeen poikasta haudotaan vielä kymmenen päivää, kunnes sen lämmönsäätely toimii. Sen jälkeen molemmat vanhemmat pyytävät poikaselle ruokaa mereltä. Lentoonlähtö tapahtuu noin 45 päivän ikäisenä.
Ravinto
Krillit ja muut äyriäiset muodostavat noin neljä viidesosaa kapinmyrskyliitäjän ruokavaliosta. Lintu syö myös kalaa ja muuta merten pieneläimistöä.
Tapiolan urheilupuisto
Tapiolan urheilupuisto on Espoon Tapiolassa sijaitseva urheilupuisto, jossa sijaitsee useita liikuntahalleja ja jalkapallokenttiä, sekä monitoimihalli Espoo Metro Areena. Vuonna 2017 avattiin Urheilupuiston metroasema.
Jalkapallokentät
Urheilupuistossa sijaitsee jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1970. Stadion toimii Veikkausliigassa pelaavan FC Hongan kotikenttänä. Tapiolan urheilupuiston alueella on myös monia muita jalkapallokenttiä, jotka ovat harjoittelu- ja ottelukäytössä. Kentät ovat hiekka-, tekonurmi- ja luonnonnurmipohjaisia.
Esport Center ja Esport Arena
Urheilupuistossa sijaitsee kaksi Esportin omistamaa liikuntahallia. Näistä vanhempi Esport Center valmistui vuonna 1981. Hallit tarjoavat harrastusmahdollisuuden monien sisäpalloilulajien harrastajille.
Espoo Metro Areena
Urheilupuistossa sijaitseva monitoimihalli Espoo Metro Areena valmistui vuonna 1999. Halli toimi aikaisemmin jääkiekkoseura Espoo Bluesin kotiareenana. Hallissa järjestetään myös muita urheilutapahtumia ja konsertteja. Jääkiekko-otteluissa hallin yleisökapasiteetti on noin 7000, konserteissa 7000-9000. Metro Arenan vieressä sijaitsee vuonna 2015 valmistunut harjoitusjäähalli.
Tapiolan urheiluhalli ja Summahalli
Tapiolan urheiluhalli ja Summahalli tarjoavat harrastusmahdollisuuden sisäpalloilulajeille. Urheuluhalli toimii koripalloseura Hongan ja salibandyseura Oilersin kotikenttänä. Summahalli toimii harjoitusareenana.
Kuoleman puutarha
Kuoleman puutarha on taidemaalari Hugo Simbergin maalausaihe, josta on olemassa useita versioita eri tekotavoin toteutettuina. Teos kuvaa Simbergin näkemyksiä kuolemanjälkeisestä elämästä, jossa valtaa eivät pidä enkelit vaan luurangot, jotka hoitavat taivaallista puutarhaa hellästi ja odottavat paikalle saapuvaksi lisää ”puutarhureita”. Kasvit, joita luurangot hoitavat, ovat hentoja ja haaleavärisiä ja luurangot ovat itse pukeutuneet pitkiin mustiin kaapuihin. Näky liittyy vanhaan, viimeistään keskiajalla syntyneeseen perinteeseen, jossa kuviteltiin kuolleiden nukkuvan kukkivassa puutarhassa. Simbergin tunnetuin versio aiheesta on Tampereen tuomiokirkossa sijaitseva fresko, joka valmistui vuonna 1906.
Versiot
Kuoleman puutarhat olivat Simbergin lempiaiheita, ja ne on toteutettu vuosina 1896–1906. Simberg teki aiheesta vesiväri- ja guassimaalauksen paperille vuonna 1896, sen koko on 15,8 x 17,5 cm, ja se on liimattu etsauspaperille. Vuodelta 1897 on viivasyövytys chine collé -tekniikalla, ja se on kooltaan 11,8 x 15,5 cm. Viivasyövytyksestä on myös jälkivedos, jonka teki taidegraafikko Juho Karjalainen vuosina 1986–1987.
Simberg teki myös ajoittamattoman piirustuksen, joka on tehty tasapaksulla viivalla lyijykynäpiirustuksena. Se on luonnos Tampereen tuomiokirkkoon tehtyä freskoa varten, ja sen mitat ovat 40 x 51,5 cm.
Tampereen tuomiokirkon pohjoislehterin alla, lähellä saarnastuolia on Kuoleman puutarha-aiheinen fresko. Kirkossa on myös muita Simbergin freskoja vuosilta 1905–1906. Kirkkoon sijoitettuna Simbergin esitystä voi pitää arkana muistutuksena kuolemasta. Teoksessa on paljon yhteistä keskiajan katolisten kuolemantanssi-maalausten kanssa, minkä takia sen sijoittamista luterilaiseen kirkkoon arvosteltiin.
Fresko tuli Aamulehden lukijoiden äänestyksessä Suomen parhaaksi taideteokseksi vuonna 2005.
Lusikkauistin
thumb|100px|Lusikkauistin Lusikkauistin on metallilevystä taivutettu uistin. Suomenkielisen nimensä se on saanut Tiura-Uistimen edeltäjän, torniolaisen kultaseppä Peter Käänteisen, käyttämästä valmistusmenetelmästä, jossa käytettiin hopealusikkamuotteja uistimen valmistukseen. Suomalaisen lusikkauistimen valmistuksen välitön syy oli se, ettei jakokuntiin kuulumattomilla maata omistamattomilla tai etäällä asuvilla ollut kalastusoikeutta pitää verkkoja Kemijoella lohen kalastusta varten. Kansainvälisesti ensimmäisenä lusikkauistimen kehittäjänä pidetään Julio T. Buelia, joka valmisti sellaisen noin 1848.
Aleksandr Skrjabin
thumb|150px|Aleksandr Skrjabin vuonna 1900 Aleksandr Nikolajevitš Skrjabin (, 6. tammikuuta 1872 (J: 25. joulukuuta 1871) Moskova – 27. huhtikuuta (J: 14. huhtikuuta) 1915 Moskova) oli venäläinen säveltäjä ja pianisti.
Kuoleman puutarha
Tulkintoja
thumb|300px|Kuoleman puutarha, 1896. Simbergin kuvissa seikkaileva kuoleman hahmo on hieman pieneksi käyneeseen mustaan pukuun pukeutunut luuranko, joka tulee kuin anteeksipyydellen toteuttamaan ikävää tehtäväänsä.
Lusikkauistin
Lusikkauistimet ovat uppoavia uistimia, kun taas suuri osa aikaisemmin puukaloiksi mainituista vaappu-uistimista on kelluvia uistimia ja ne saadaan uimaan syvällä L:n muotoisella, satulanmuotoisella tai pitkän nokan muotoisella syväetulevyllä jopa 5 metrin syvyyteen saakka.
Tony Plourde
Anthony "Tony" Plourde (s. 25. helmikuuta 1966 Chibougamau) on kanadalainen entinen miekkailija.
Lusikkauistin
Pienet lusikkauistimet
Pitkulaiset lusikkauistimet ovat yleensä kevyitä ja ne on tarkoitettu lähinnä vain pienillä järvivesillä, lammissa ja koskissa kalastamista varten.
Aleksandr Skrjabin
Skrjabin kutsuttiin 26-vuotiaana 1898 pianonsoiton professoriksi Moskovan konservatorioon, mutta hän hoiti tehtävää vain viisi vuotta. Siellä aiheuttamansa skandaalin vuoksi Skrjabin muutti maasta ja toimi konserttipianistina. Vaikka hänen soittotyylinsä oli varsin pingottunut, se vaikutti kuulijoihin lähes maagisesti. Ulkomailla asuessaan hän myös sävelsi keskeisimmät teoksensa. Niitä ovat muun muassa kymmenen pianosonaattia. Skrjabin sävelsi niiden lisäksi muun muassa pianokonserton fis-mollissa (op. 20), sinfoniat nro 1 (op. 26), nro 2 (op. 29) ja nro 3 (op. 43) sekä sinfoniset runoelmat Ekstaasin runoelma (op. 54) ja Prometeus, tulen runoelma (op. 60). Venäläisen musiikkiväen suhtautuminen hänen sävellyksiinsä jakautuu niiden ylistäjiin (esimerkiksi Vladimir Ashkenazy) ja vihaajiin (esimerkiksi Dmitri Šostakovitš).
Tony Plourde
Plourde osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Soulissa 1988. Hän oli tuolloin mukana säilän joukkuekilpailussa, jossa Kanada oli yhdeksäs. Plourde sai samasta lajista pronssia vuoden 1991 Pan-Amerikan kisoista, mutta Kanada oli säilän joukkuekisassa vasta kymmenes Barcelonan olympialaisissa 1992. Hän oli kyseisissä olympialaisissa henkilökohtaisen kilpailun 35.
Kuoleman puutarha
Tulkintoja
Paula Kivinen kuvaa aihetta seuraavasti:
Simberg näki elämän kiertokulkuna, jossa kuolemakin valmisti uuteen elämään. Se oli kuin pitkä talviuni, jonka kevätaurinko ja heräävä luonto kerta toisensa jälkeen kukistivat. Saadessaan oman puheenvuoronsa pelottavista ja ikävistä asioista tulikin vähemmän pelottavia ja helpommin ymmärrettäviä.
Aleksandr Skrjabin
Skrjabin kuoli 43-vuotiaana verenmyrkytykseen.
Lusikkauistin
Tavanomaiset ja raskaat lusikkauistimet
Tavanomaiset lusikkauistimet ovat pituuteensa nähden leveähköjä. Jotkut lusikkauistimet voivat olla uistimiksi todella painavia. Niiden massa voi olla jopa 25–30 grammaa.
Kuoleman puutarha
Tulkintoja
Simbergin mukaan luurangot ovat kuoleman auttajia ja kasvit sekä kukat ihmisten sieluja. Ajatus ei ole Raamatusta, joten se oli ristiriitainen. Kaikki eivät sitä hyväksyneet, mutta monet näkivät sen keinona ymmärtää kuolemaa paremmin. Ehkä taiteilija yritti sanoa, että kuolema ei välttämättä ole vihollinen, se voi olla ystävä, ja siksi sitä ei tarvitse pelätä.
Aleksandr Skrjabin
Aleksandr Skrjabinin poika Julian Skrjabin, joka kuoli vain 11-vuotiaana, sävelsi myös joitakin teoksia.
Lusikkauistin
S-muotoiset
Jotkut lusikkauistimet muotoillaan äärimmäisen loivasti S-n muotoisiksi yleensä siten, että uistimen etuosa on kupera ja peräosa kovera. Näin lusikkaan saadaan kalan uintiliikettä muistuttava muoto.
Tony Plourde
Plourde sai vuonna 1995 toistamiseen Pan-Amerikan kisojen pronssimitalin säilän joukkuekilpailusta ja Kanada sijoittui seuraavan vuoden olympialaisissa kymmenenneksi. Plourde oli Atlantassa pidetyissä kisoissa säiläturnauksen kolmaskymmenes.
Lusikkauistin
S-muotoiset
Yksi tällaisista kuuluisista lusikkauistinsarjoista on Abu Garcian Toby-uistinsarja, jota tuotetaan seitsengrammaisesta 28-grammaiseen malliin saakka.
Ōmin provinssi
thumb|Ōmin sijainti Japanin kartalla vuonna [[1868.]]
Lusikkauistin
Taittoperäiset
Lusikkauistimeen saadaan tempoileva uintikuvio taittamalla sen runkoa vinoon perästä, jolloin uistin synnyttää tavanomaista enemmän värähtelyä veteen ja kala huomaa helpommin uistimen kylkiviiva-aistin avulla. Tavallisia ruostumattoman teräksen värisiä lusikkauistimia voidaan värjätä tarpeen mukaan. Joskus niissä on myös hologrammikuvio.
Ōmin provinssi
Ōmi on Japanin entinen provinssi, joka vastasi alueiltaan nykyistä Shigan prefektuuria. Siitä käytettiin myös nimeä Gōshū.
Lusikkauistin
Lusikkauistinten valmistajia
Suomen lusikkauistinvalmistajiin kuuluvat Aave-Uistin, Iitin Uistin, Finlandia-uistin, Tiura-Uistin, Tintti-Uistin sekä monenlaisia uistimia valmistavat Kuusamon Uistin ja Rapala VMC.
Ōmin provinssi
Kamakura-shōgunaatin ensimmäinen shikken, Hōjō Tokimasa, nimitettiin Ōmin provinssin ensimmäiseksi daimioksi vuonna 1200. Sengoku-kaudella sen pohjoinen osa kuului Ishida Mitsunarin läänitykseen, mutta siirtyi Sekigaharan taistelun jälkeen Ii-klaanille. Klaani rakennutti provinssiin linnan ja Hikonen kaupungin.
Provinssin alueella Hieivuoren huipulla sijaitsi merkittävä Enryaku-jin luostari. Provinssin eteläosassa puolestaan sijaitsi Kōkan kaupunki, josta on peräisin ninjutsun kōga-ryūn koulukunta.
Jouluksi kotiin
Jouluksi kotiin voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kelmėn kunnallispiiri
Kelmėn kunnallispiiri on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnallispiiristä, joka sijaitsee Šiauliain läänissä maan lounaisosassa. Vuonna 2008 kunnallispiirin väkiluku oli 38 057 asukasta. Hallinnollisena keskuksena toimii Kelmė.
Topias Palmi
Topias Palmi (s. 26. elokuuta 1994 Tampere) on suomalainen koripalloilija, joka edustaa Italian pääsarjassa pelaavaa Vanolia. Palmi edusti pitkään kasvattajaseuraansa Tampereen Pyrintöä ja kauden ajan Joensuun Katajaa. Pelipaikaltaan Palmi on heittävä takamies tai pieni laitahyökkääjä. Palmi voitti Pyrinnössä kertaalleen Suomen mestaruuden ja Suomen cup-mestaruuden, saavutti yhden SM-hopean sekä sijoittui Baltian liigassa neljänneksi. Kaudella 2016–2017 hänet valittiin Korisliigan vuoden kehittyneimmäksi pelaajaksi ja vuonna 2019 Korisliigan vuoden pelaajaksi.
Palmi on pelannut Suomen nuoriso- ja haastajamaajoukkueissa sekä miesten maajoukkueessa. Hän pitää hallussaan Suomen kaikkien maajoukkueiden yksittäisen ottelun piste-ennätystä ja yhdessä maaottelussa onnistuneiden kolmen pisteen heittojen ennätystä heitettyään Suomen U20-maajoukkueessa 60 pistettä Luxemburgia vastaan kesällä 2013.
Uran alkuvuodet
Palmi on Tampereen Pyrinnön kasvatti. Hän innostui koripallosta oltuaan seuraamassa Santeri-isoveljensä harjoituksia vuonna 2003. Pyrinnön pelaajista hän fanitti muun muassa Jussi Korhosta. Lapsena Palmi harrasti myös jalkapalloa, mutta kahden lajin aikataulujen yhteensovittaminen kävi raskaaksi, ja Palmi keskittyi koripalloon 14-vuotiaana. Hän pelasi seuran B- ja A-pojissa, ja kaudella 2011–2012 hän pelasi kolme ottelua I-divisioonaa Pyrinnön reservijoukkueessa. Kaudella 2012–2013 Palmi pelasi sekä I-divisioonassa että Pyrinnön edustusjoukkueessa. Palmi pelasi myös liigacupin välierässä Kauhajoen Karhua vastaan tehden seitsemän pistettä. Pyrintö voitti cupin loppuottelussa Loimaan ja saavutti cup-mestaruuden. EuroChallengessa Palmi pelasi ottelussa BK Ventspilsiä vastaan ja teki kaksi pistettä. Palmi kertoi, että ensimmäinen Korisliiga-kausi muutti paljon hänen käsitystään koripallosta. Taito pelata ei enää riittänyt, vaan hänen piti opetella myös, kuinka pelataan ja lisäksi järkevästi. Myös päävalmentaja Ville Tuomisen puolustuksen opettelu oli Palmille hankalaa.
Kauden 2013–2014 syyspuoliskolla Palmi suoritti varusmiespalveluksensa. Hän pelasi etenkin I-divisioonassa, jossa oli joulutaukoon mennessä sarjan paras suomalainen pisteidentekijä. Hän pelasi syyskaudella myös edustusjoukkueessa Korisliigaa ja Baltian liigaa. Baltian liigassa Pyrintö pelasi historian ensimmäisenä suomalaisjoukkueena ja sijoittui neljänneksi. Keväällä 2014 Palmi keskittyi edustusjoukkueen otteluihin. Pyrintö voitti Korisliigan runkosarjan uudella voittoennätyksellä ja voitti lopulta historiansa kolmannen Suomen mestaruuden. Palmi pelasi pudotuspeleissä lähes 14 minuuttia ottelua kohden ja onnistui kolmen pisteen heitoissaan 52,4-prosenttisesti. Finaaleissa hän kunnostautui haastavissa heitoissa.
Pyrinnön runkopelaajaksi
Mestaruuskauden jälkeen Palmi teki Pyrinnön kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Sopimus mahdollisti Palmin siirtymisen ulkomaille kunkin pelikauden jälkeen. Pyrintö tarjosi Palmin mukaan hyvän mahdollisuuden opintojen ja pelaamisen yhdistämiseen, ja seura pyrki kehittämään Palmista kansainvälisen tason pelaajan sopimuksen aikana. 17. joulukuuta 2014 Palmi teki uuden Korisliigan yhden ottelun piste-ennätyksensä heitettyään 16 pistettä. Kauden 2014–2015 alussa Palmin rooli Pyrinnössä oli kohtuullisen vaatimaton. Kun Antero Lehto kuitenkin lähti Italiaan loppukaudesta, nousi Palmi joukkueen avausviisikkoon ja vakiinnutti paikkansa siinä. .
Kaudella 2016–2017 tapahtui Palmin lopullinen läpimurto Korisliigassa  : hän pelasi pääsääntöisesti Pyrinnön avausviisikossa ja nosti tilastokeskiarvojaan merkittävästi ollen muun muassa sarjan tarkimpia vapaa- ja kahden pisteen heittojen heittäjiä. Palmi paransi sarjan piste-ennätystään ensin marraskuussa 24:een ja 27. tammikuuta 2017 Helsinki Seagullsia vastaan 30:een. Maaliskuussa hän teki seuraavaa kautta koskeneen jatkosopimuksen. Pyrintö selviytyi viimeisenä joukkueena pudotuspeleihin, joissa se putosi heti puolivälierissä Salon Vilppaalle. Palmi oli runkosarjassa paras suomalainen pisteidentekijä 13,1 pisteen ottelukohtaisella keskiarvollaan, ja hänet nimettiin kauden päätteeksi Korisliigan vuoden kehittyneimmäksi pelaajaksi.
Syksyllä 2017 Palmi turhautui pelaamiseensa. Keväällä 2018 hän päätti jatkossa kohdistaa enemmän painetta puolustajalleen eli lisäsi peliinsä aggressiivisuutta, mikä poiki tulosta jo kesän maajoukkueotteluissa. .
Joensuun Kataja
Kauden 2017–2018 päättyessä Palmi ja espanjalainen CB Clavijo tekivät pelaajasopimuksen, joka kuitenkin kariutui sopimuksen ehtoon, jossa Clavijo ei olisi kauden päätteeksi saanut pudota sarjatasoa alemmas. Kesäkuussa 2018 Palmi siirtyi kaksivuotisella, kesäisin ulkomaille siirtymisen mahdollistaneella, sopimuksella Joensuun Katajaan, joka pelasi kaudella 2018–2019 myös FIBA Europe Cupia.
Palmi heitti 15. joulukuuta 2018 Vilpasta vastaan uuden Korisliigan piste-ennätyksensä, 38 pistettä, joka oli kuluneen vuosituhannen suurimpia suomalaispelaajan tekemiä pistemääriä.
Kauden päätteeksi Palmi valittiin Korisliigan vuoden pelaajaksi.
Guerino Vanoli Basket
Kesäkuussa 2019 Palmi teki vuoteen 2022 asti sopimuksen Italian pääsarjan välieriin edelliskaudella edenneen ja maan hallinneen cup-mestarin Guerino Vanoli Basketin kanssa. Hänestä tuli samalla neljään vuoteen ensimmäinen suomalaispelaaja jossakin Euroopan kuudessa kovimmassa pääsarjassa sitten vuoden 2015. Palmi aloitti kautensa Romeo Sacchettin valmentaman Vanolin rotaatiossa 7.–8. pelaajana ja muun muassa heitti 11 pistettä voitokkaassa ottelussa Olimpia Milanoa vastaan. Koronaviruspandemia keskeytti Vanolin sarjakauden, ja kesällä 2020 seura päätti lakkauttaa miesten edustusjoukkueensa, minkä johdosta Palmi oli vapautumassa sopimuksestaan. Loppukesästä Vanoli kuitenkin sai varainhankintansa kuntoon ja päätti jatkaa pääsarjassa Palmin oltua joukkueen ainoa sopimuspelaaja.
Maajoukkue
Palmi teki alle 20-vuotiaiden miesten maajoukkueen ottelussa Luxemburgia vastaan 20. heinäkuuta 2013 uuden Suomen maaotteluhistorian piste-ennätyksen: hän teki ottelussa 60 pistettä rikkoen Hanno Möttölän ja Antti Kanervon entisen 43 pisteen ennätyksen. Samassa ottelussa hän heitti 12 onnistunutta kolmen pisteen heittoa syrjäyttäen Petri Virtasen kyseisen tilaston kärkipaikalta. Edeltävissä maaotteluissaan Palmi oli heittänyt kolmen pisteen heittonsa huonosti, mutta aamun heittoharjoitus antoi hänelle itseluottamusta, ja ottelun kuluessa Suomen valmentaja alkoi ohjeistaa pelaajia syöttämään Palmille. Kesällä 2014 Palmi ei pelannut alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa kuntoutettuaan polveaan. Kesäkuussa 2015 hänet nimettiin Suomen saman vuoden haastajamaajoukkuerinkiin.
Palmi edusti Suomea vuosien 2015 ja 2017 kesäuniversiadeissa.
Keväällä 2017 Palmi nimettiin Suomen miesten maajoukkueen vuosien 2017–2019 harjoitusryhmään. Hän pelasi ensimmäisessä A-maaottelussaan Tampereella Latviaa vastaan noin kaksi minuuttia.
Loppukesän 2018 maaotteluissa Palmin rooli kasvoi suureksi, minkä ansiosta hän nousi myös syksyn MM-karsintaottelujen kokoonpanoon.
Pelityyli
Pyrinnön päävalmentajana toiminut Pieti Poikola kuvaili Palmia ”todelliseksi korintekijäksi”, joka heittää ahkerasti. Palmi on kuvaillut tarvitsevansa harjoitusta etenkin puolustustyöskentelyssään.
Loppuvuodesta 2018 Palmia kuvailtiin rohkealla mielellä varustetuksi puhtaaksi korintekijäksi. Palmi korosti haastattelussa itseluottamukselleen tärkeäksi vapautta heittää ilman valmennuksen rajoitteita. Keväällä 2018 Palmi päätti lisätä peliinsä puolustajiansa vastaan aggressiivisuutta.
Yksityiselämä
Palmi aloitti syksyllä 2014 Tampereen ammattikorkeakoulussa liiketalouden opinnot ja valmistui tradenomiksi keväällä 2018. Hänellä on opintoja myös Tampereen yliopistosta. Palmin perheeseen kuuluvat Jukka-isä ja Minna-äiti sekä Santeri-niminen isoveli, joka on harrastanut koripalloa. Palmi on avoliitossa pika-aitajuoksija Reetta Hurskeen kanssa.
HKR
HKR tai hkr voi tarkoittaa seuraavia:
Koskenharjun pesäpallokenttä
Koskenharjun pesäpallokenttä (lempinimeltään "Aina Aurinkoinen") on Jyväskylässä, Taulumäellä sijaitseva pesäpallokenttä. Se on pesäpalloseura Jyväskylän Lohen ja Kuntopesiksessä pelaavan Jyväskylän Kirin 2-joukkueen kotikenttä. Kentän pinnalle asennettiin hiekkatekonurmi syksyllä 2002.
Stars Are Blind
Stars Are Blind on seurapiirijulkkis Paris Hiltonin ensimmäinen single hänen debyyttialbumiltaan Paris. Reggaevaikutteinen, Fernando Garibayn tekemä kappale sai ensiesityksensä Kiss FM- radiokanavalla Los Angelesissa 2. kesäkuuta 2006. Single julkaistiin digitaalisesti ladattavaksi 20. kesäkuuta.
Eino Loikkanen
Eino Aleksander Loikkanen (4. joulukuuta 1920 Rääpyvä, Inkeri – 28. maaliskuuta 2003 Tampere) oli suomalainen sosialidemokraattinen kansanedustaja ja kunnallispoliitikko. Hän oli kansanedustajana 1970–1983 ja presidentin valitsijamies 1982. Hän oli Tampereen kaupunginvaltuustossa 1956–1992 ja mukana sotaveteraanitoiminnassa.
Stars Are Blind
Stars Are Blindin musiikkivideo kuvattiin rannalla Malibussa Kaliforniassa 24. toukokuuta 2006. Osittain mustavalkoisella videolla Hilton ja hänen rakastajansa syleilevät ja koskettelevat toisiaan. MTV esitti videon ensimmäisen kerran 6. kesäkuuta ja se nousi MTV Hot 5 Videos-listan ykköseksi. Musiikkivideosta on olemassa myös toinen versio, jossa Hiltonin aikaisemmassa videossa rakastajana nähty mies esittää hänen valokuvaajaansa kuvaussessiossa rannalla. Lopulta Hilton varastaa kuvaajansa auton ja ajaa pois.
Eino Loikkanen
Loikkanen oli naimisissa vuodesta 1943 ja hänellä oli kolme lasta.
John Manley
thumb|John Manley vuonna 2003. John Paul Manley (s. 5. tammikuuta 1950 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen Liberaalipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä vuosina 1988–2004 ja oli pitkään useissa ministeriyksissä, muun muassa varapääministerinä 2002–2003.
Manley syntyi Ottawassa, opiskeli Bell High Schoolissa ja valmistui yliopistosta lakimieheksi.
Kunniapääkonsuli (arvonimi)
Kunniapääkonsulin nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka on myönnetty vain yhden kerran itsenäisyyden aikana (vuonna 1943) ja jota ei ole lueteltu tällä hetkellä voimassa olevassa arvonimistä annetussa tasavallan presidentin asetuksessa.
Koeputki
thumb|right|150px|Koeputkia telineessä
Kunniapääkonsuli (arvonimi)
Huomautukset
<references group=Huomautus />
Koeputki
Koeputki on toisesta päästään suljettu putken muotoinen laboratoriolasi. Koeputkia käytetään näytteiden, yleensä nestemäisten, säilömiseen kemiallisten tutkimusten ja kokeiden aikana. Avoimessa päässä on usein kaatoreunus, joka helpottaa sisällön kaatamista esimerkiksi dekantterilasiin.
Useimmat koeputket on valmistettu kuumuutta kestäviksi, jolloin niissä olevia aineita voidaan lämmittää kaasupolttimella. Liiallinen kuumentaminen voi kuitenkin särkeä koeputken. Mikäli näyte vaatii pidempiaikaista kuumennusta, käytetään yleensä paksua borosilikaattilasista tai pyrex-lasista valmistettua koeputkea, jonka lämpölaajenemiskerroin on pieni.
Ravil Geniatulin
thumb|275px|Ravil Geniatulin ja presidentti [[Dmitri Medvedev Kremlissä toukokuussa 2008.]] Ravil Faritovitš Geniatulin (, 20. joulukuuta 1955 Tšita) on Taka-Baikalian aluepiirin kuvernööri.
Ravil Geniatulin syntyi työläisperheeseen. Hän palveli neuvostoarmeijassa ja valmistui vuonna 1980 Tšitan pedagogisesta instituutista, jossa hän sen jälkeen työskenteli yleisen historian laitoksen opettajana ja korkeakoulun komsomolkomitean sihteerinä. Vuodesta 1982 Geniatulin toimi komsomolin Tšitan kaupunkikomitean ensimmäisenä sihteerinä, vuosina 1985–1986 NKP:n kaupunkikomitean instruktorina ja vuodesta 1987 sosiaalialasta vastaavana kaupunkikomitean varapuheenjohtajana. Vuonna 1990 hänet valittiin NKP:n Tšitan kaupunkikomitean ensimmäiseksi sihteeriksi ja marraskuussa 1991 kaupungin toimeenpanevan komitean puheenjohtajaksi.
Joulukuussa 1991 Venäjän presidentti Boris Jeltsin nimitti Geniatulinin Tšitan kaupunginhallinnon ja helmikuussa 1996 Tšitan alueen päämieheksi. Sen jälkeen hänet valittiin kolmesti vaaleilla Tšitan alueen päämieheksi (vuosina 1996, 2000 ja 2004). Vuonna 2008 presidentti Vladimir Putin nimitti Geniatulinin Taka-Baikalian aluepiirin kuvernööriksi. Hänen virkakautensa päättyy maaliskuussa 2013.
Sizwe Ndlovu
Sizwe Lawrence Ndlovu (s. 24. syyskuuta 1980 Johannesburg) on eteläafrikkalainen soutaja ja olympiavoittaja. 186 senttimetriä pitkä ja 70 kilogrammaa painava Ndlovu edustaa Mondeor HS RC -seuraa.
Lauluja rakkaudesta
Lauluja rakkaudesta tarkoittaa seuraavia asioita:
Gerald Edelman
Gerald Edelman (1. heinäkuuta 1929 New York, New York – 17. toukokuuta 2014 La Jolla, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen, juutalaistaustainen biologi, joka sai lääketieteen Nobelin palkinnon vuonna 1972 immuunijärjestelmää koskevista tutkimuksistaan.
Edelmanin tunnetuimman väitteen mukaan mieli ja tietoisuus ovat kokonaan biologisia ilmiöitä, jotka ilmenevät monimutkaisina solujen prosesseina aivoissa, ja tietoisuuden ja älykkyyden kehittyminen voidaan selittää tyydyttävästi darwinilaisilla teorioilla. Tästä mielen teoriasta hän kirjoitti kolmiosaisen tieteellisen teoksen sekä yleistajuisemman kirjan Bright Air, Brilliant Fire: On the Matter of the Mind.
Nobelin palkinnon hän sai kuitenkin vasta-ainemolekyylejä koskevista tutkimuksistaan.
Opinsaunan kiuas
Opinsaunan kiuas on muistomerkki Jyväskylän Isossa Haapasaaressa. Muistomerkin ovat pystyttäneet Jyväskylän seminaarin opiskelijat vuosina 1867-1937. vasen|pienoiskuva|Vuosiluku kivessä.
Unkarin kansallisgalleria
Unkarin kansallisgalleria on Budapestissä sijaitseva taidemuseo, joka perustettiin vuonna 1957. Se sijaitsee Budan linnassa, ja sen kokoelmiin kuuluu unkarilaista taidetta monilta taiteen aloilta.
Historia
Unkarilaista taidetta esittelevä kansallisgalleria perustettiin 1957. Sen teoksia oli jo kerätty vuodesta 1839, ja ne olivat aiemmin olleet esillä Unkarin kansallismuseossa ja Kaunotaiteiden museossa. Kansallisgallerian kokoelmiin kuului alkujaan muun muassa 6 000 maalausta, 2 100 veistosta ja 3 100 mitalia. Se avasi ovensa 5. lokakuuta 1957.
Kansallisgalleria muutti Budan linnaan vuonna 1975 ja otti käyttöönsä linnan B-, C- ja D-siivet. Sen yhteyteen liitetään samalla Kaunotaiteiden museon vanhan unkarilaisen taiteen kokoelman, minkä ansiosta gallerian kokoelmat kattoivat koko unkarilaisen taiteen historian 1000-luvulta nykypäivään. Seuraavien vuosikymmenien aikana museon kokoelmat ovat laajentuneet, ja uusia näyttelyitä on perustettu. Museo sai lisätilaa, kun se vuonna 2005 otti käyttöönsä myös linnan A-siiven.
Rakennus ja näyttelyt
thumb|left|215px|Kansallisgallerian pääsisäänkäynti ja [[Eugen Savoijilainen|Eugen Savoijilaisen patsas.]] Kansallisgalleria on majoittautunut Budan linnassa neljään siipeen ja neljään kerrokseen. Museon pääsisäänkäynti on C-siiven itäisellä sivulla vastapäätä Tonavaa. Sisäänkäynnin edessä on Eugen Savoijilaisen patsas. Ensimmäisen kerroksen D-siivessä on vanhojen kiviesineiden sekä paneelimaalausten ja puupatsaiden näyttely. Lisäksi ensimmäisessä kerroksessa on tilaa tilapäisille näyttelyille.
Toisen kerroksen kokoelmat ovat kaikista laajimmat. Sen A-osassa on myöhäisgoottilaisia alttaritauluja sekä renessanssi- ja barokkitaidetta esittelevät näyttelyt. B- ja C-osissa on pääosin 1800-luvun taidetta ja A-osassa vaihtuvia näyttelyitä. Kolmannessa kerroksessa on taidetta 1900-luvun alkupuoliskolta ja vaihtuvia näyttelyitä. Ylimmässä kerroksessa on vuoden 1945 jälkeen tehtyä taidetta ja vaihtuvia näyttelyitä.
Kokoelmat
thumb|215px|Tuntemattoman taiteilijan 1500-luvulla tehty paneelimaalaus Pyhä Anna, neitsyt ja lapsi. Ensimmäisen kerroksen niin sanotussa Lapidariumissa on kiviesineitä, joita löytyi Budan linnan jälleenrakennustöissä. Siihen kuuluu veistoksia ja arkkitehtonisia kappaleita, jotka koristivat linnan huoneita Angevinien ja Jagiellojen hallituskaudella. Kokoelman arvokkain esine on mustasta marmorista tehty Béla III:n pää, joka on noin vuodelta 1200. Osastolla on myös Matias Corvinusta ja tämän vaimoa Beatricea esittävät matalat marmorireliefit. Kokoelmaan kuuluu myös myöhäisgoottilaisia ja renessanssin esineitä Unkarin muista palatseista ja kirkoista.
Lapidariumia vastapäätä on goottilaisia paneeleja, veistoksia ja alttarikoristeita. Alttaritaulukokoelmaan kuuluu pääasiassa kookkaita taide-esineitä 1400-luvulta ja 1500-luvun alusta. Ne edustavat melko puhdasta gotiikkaa, mutta niitä koristavissa veistoksissa ja maalauksissa on jo renessanssin piirteitä. Nuorin alttaritaulu on peräisin Ciucsângeorgiun Mariankirkosta.
Monet barokkitaiteen osaston maalauksista kuuluivat alkujaan prinssi Nikolaus Esterházyn kokoelmiin, tai ne on takavarikoitu yksityisiltä omistajilta 1950-luvulla. Renessanssi- ja barokkitaiteen kokoelmaan kuuluu teoksia manieristeilta 1600-luvun alusta 1700-luvun lopun teoksiin. Habsburgien vaikutus Unkarin taiteeseen oli barokkiaikana suuri, joten itävaltalaiset taiteilijat ovat hyvin edustettuna. Kokoelmiin kuuluvat muun muassa muraaleja maalanneen Franz Anton Maulbertschin pienempi teos Jeesus kantamassa ristiä ja Ádám Mányokin Ferenc II Rákóczin muotokuva. Osaston viimeisenä on Georg Raphael Donnerin veistoksia ja Joseph Dorffmeisterin maalauksia.
thumb|215px|left|[[Bertalan Székely esittää teoksessaan Egerin naiset Egerin linnaa osmaneilta puolustavia naisia. ]] 1800-luvun alkupuolella taiteessa vallitsivat kertaustyylit, ja Kansallisgalleriassa niitä edustavat erityisesti Gyula Benczúr ja Bertalan Székely. Heidän työstään esillä ovat esimerkiksi Benczúrin Budan takaisinvaltaus vuonna 1686 ja Székelyn Egerin naiset. Vuosisadan toisen puoliskon impressionismi näkyy parhaiten Pál Szinyei Mersen töissä. Realismia sen sijaan edustavat László Paál ja Mihály Munkácsy. Heidän töilleen on omistettu kokonainen osio, sillä molemmat maalasivat maisemia, vaikkakin Munkácsyn töiden joukossa on myös paljon muita maalauksia. Uusklassismia edustavan Károly Lotzin katto- ja seinäfreskoja on ympäri Budapestia, mutta Kansallisgalleriassa on myös joitakin hänen maalauksiaan.
thumb|215px|[[Károly Ferenczy Maalari.]] 1900-luvun alkupuoliskon näyttely avautui vuonna 2002, ja siellä on teoksia 1890-luvulla Nagybányan taiteilijasiirtokunnan perustaneilta Simon Hollósyltä ja Károly Ferenczyltä 1940-luvun puolivälin teoksiin. Niitä ei esitellä kronologisessa järjestyksessä, ja esillä olevat tärkeimpien taiteilijoiden teokset vaihtelevat. Lisäksi osaston käytävillä on näytillä myös pienempiä maalauksia, piirroksia, veistoksia ja mitaleita. Merkittäviä teoksia ovat esimerkiksi Ferenczyn Maalari, Pablo Picassolta ihailua saaneen Tivadar Kosztka Csontváryn abstraktit Kreikkalaisen amfiteatterin rauniot Taorminassa ja Libanoninsetri. Lisäksi on maalauksia esimerkiksi maailmansotien välissä vaikuttaneelta avantgardistiselta Kahdeksan ryhmältä. Osastolla, joka käsittelee 1900-luvun jälkipuoliskoa, on töitä aivan moderniin nykytaiteeseen asti.
Lara Arruabarrena
Lara Arruabarrena Vecino (s. 20. maaliskuuta 1992 San Sebastián) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 52 heinäkuussa 2017 ja nelinpelissä sijalla 28 helmikuussa 2016. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnasta kaksinpelissä ja seitsemän nelinpelissä.
Tennisura
Helmikuussa 2012 Arruabarrena voitti Bogotássa pelatun WTA-turnauksen. Turnauksen loppuottelussa hän päihitti Aleksandra Panovan. Arruabarrena lähti turnaukseen maailmanlistan sijalta 174, eikä hän kuulunut turnauksen voittajasuosikeihin. Ranskan avoimissa Arruabarrena hävisi ensimmäisellä kierroksella Ana Ivanovićille. Yhdysvaltain avoimissa hän pääsi toiselle kierrokselle voitettuaan Shahar Pe'erin.
Theodore Racing
Theodore Racing oli monimiljonääri Teddy Yipin perustama hongkongilainen Formula 1 -talli, joka osallistui sarjaan vuosina 1978–1983. Keke Rosberg ajoi tallin ensimmäistä autoa, ja voitti Formula 1 -sarjan ulkopuolisen kilpailun, muutoin autolla ei saavutettu menestystä. Vuonna 1979 talli ei osallistunut sarjaan, ja 1980 käytti Shadowin autoja. 1981 palasi omilla autoillaan ja saavutti Patrick Tambayn tuomana yhden pisteen. Kaudella 1982 talli ei saavuttanut pisteitä, ja kaudeksi 1983 Teddy Yip osti Ensign-tallin, jonka autot nimettiin uudelleen. Tällä viimeiseksi jääneellä kaudellaan talli saavutti yhden MM-pisteen. Theodoren kilpailumäärä oli 51.
Globus
thumb|250px|Rakennuksen takapihalle on peruskorjauksen yhteydessä lisätty varauloskäytävä ja hissikuilu. Globus on Kotkan keskustassa Kotkansaarella sijaitseva jugend-tyylinen rakennus. Vuonna 1911 valmistuneen rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto von Essen, Kallio & Ikäläinen.
Rakennus valmistui alun perin Kotkan kauppaoppilaitoksen käyttöön. Vuonna 1980 se peruskorjattiin Kymenlaakson maakuntamuseon käyttöön, joka toimi rakennuksessa Merikeskus Vellamon tiloihin siirtymiseen saakka vuonna 2008. Sen jälkeen rakennus peruskorjattiin Kotkan Lyseon lukion lisätiloiksi. Lukion opetuskäyttöön rakennus otettiin vuonna 2011, jolloin se sai nykyisen nimensä Globus.
Talon koristuksista puuttuvat jugendille usein tyypilliset luonto- ja kasviaiheet. Erikoisuutena on kattokoristeena oleva suuri maapallo, joka on alun perin toiminut vesisäiliönä. Rakennuksen kokonaispinta-ala on 1 880 m².
Viitteet
60.464°N, 26.93539°W
HMS Valorous (L00)
HMS Valorous (viirinumero L00) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin V-luokan laivueenjohtaja kummassakin maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin huhtikuussa 1916 nimellä HMS Montrose William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin 25. toukokuuta 1916. Aluksen nimi piti vaihtaa, koska nimi otettiin käyttöön toisaalla ennen aluksen vesillelaskua. Alus laskettiin vesille 8. toukokuuta 1917 ja valmistui 21. elokuuta 1917, jolloin se luokiteltiin viirikönjohtajaksi. Sen tarjouksessa esitetyt valmistuskustannukset olivat 195 000 puntaa.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston 11. hävittäjälaivueeseen laivueenjohtajaksi.
Ennen ensimmäisen maailmansodan päättymistä alus muutettiin miinalaivaksi. Se osallistui marraskuussa 1918 Itämeren-purjehdukseen, jossa alus osallistui taistelutoimiin bolševikkien hallussa olevia laivastovoimia vastaan.
Valorous oli 1921 Atlantin laivaston 4. hävittäjälaivueessa, josta se siirrettiin Välimeren-laivastoon. Palvelukseen 1931 saadut B-luokan hävittäjät vapauttivat aluksen tehtävistään, jolloin se sijoitettiin reserviin.
Valorous joutui 11. kesäkuuta ilmahyökkäykseen suojatessaan saattuetta FN23. Alus pelasti osuman saaneen rahtialus S/S Heworthin miehistön ennen vaurioituneen aluksen uppoamista. Osaston tehtäviin lisättiin heinäkuussa maihinnousuntorjunta. Alus pelasti 21. kesäkuuta 1941 Sunk Headin poijulla miinaan ajaneen ja tuleen syttyneen tankkeri Vancouverin kolme eloonjäänyttä. Alus liitettiin tammikuussa 1942 Kotilaivastoon suojaamaan Itämereltä ulosmurtautuneita kauppalaivoja (operaatio Performance). Sen varustukseen lisättiin vuoden lopulla tyypin 285 tulenjohtotutka ja sen varustusta täydennettiin 1943 tai 1944 edelleen lisäämällä tyypin 286P tutka sekä radiosuuntimalaitteet.
Euroopan sotatoimien päätyttyä alus kuljetti 8. toukokuuta 1945 miehitysjoukkoja Kanaalisaarille. Alus suojasi 14. toukokuuta miinanraivaajia yhdessä HMS Venomousin kanssa. Valorous poistettiin pian sotatoimien päätyttyä palveluksesta ja siirrettiin reserviin. Alus sijoitettiin poistolistalle 1946 ja se myytiin romutettavaksi 4. maaliskuuta 1947 Thornabyhyn.
Tallinnan eläintarha
pienoiskuva|Tallinnan eläintarhan pohjoinen sisäänkäynti Tallinnan eläintarha on Viron ainoa eläintarha. Eläintarha avattiin ensimmäisen kerran vuonna 1939, ja vuodesta 1983 alkaen se on sijainnut 88 hehtaarin laajuisella alueella Veskimetsan vieressä. Tallinnan eläintarha on Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestön jäsen, ja osallistuu sen suojeluohjelmiin.
Eläintarhassa on näytteillä esimerkiksi norsuja, sarvikuonoja, jääkarhuja, simpansseja, tiikereitä, krokotiileja, kotkia ja muita suuria eläimiä. Tarhassa on myös erilliset tropiikkitalot ja norsutalo.
Tallinnan eläintarhan johtajana toimi vuodesta 1975 Mati Kaal, joka jäi eläkkeelle 2016 täytettyään 70 vuotta. Nykyinen johtaja on Tiit Maran.
Historia
Viron ammuntamaajoukkue voitti vuonna 1937 maailmanmestaruuden ja sai lahjaksi ilveksenpoikasen, joka nimettiin Illuksi. 24. marraskuuta 1937 pidettiin ensimmäinen kokous, jonka tarkoitus oli löytää sopiva paikka tulevalle eläintarhalle, kasvitieteelliselle puutarhalle, ulkoilmamuseolle ja kansan huvipuistolle.
Tarha sijoitettiin Kadriorgin puiston reunaan ja sinne tuotiin näytille ilves Illun lisäksi muun muassa dingoja, leijonia ja jääkarhuja. Tarha oli tuolloin vielä nimeltään Väikese Zoo eli pieni eläintarha. Vuoden 1939 loppuun mennessä eläintarhassa oli käynyt yli 100 000 vierailijaa.
Eläintarha siirrettiin vuonna 1983 Veskimetsan alueelle, joka oli aikaisemmin toiminut sotavarastoalueena. Varastotilat muutettiin eläimille sopivammaksi eikä uusia rakennuksia saanut rakentaa, sillä Neuvostoliitossa kulttuuri- ja urheilurakennusten rakentaminen oli kielletty 10 vuodeksi Moskovan olympialaisten jälkeen. Vasta vuonna 1989 valmistui ensimmäinen eläintarhan oma rakennus, norsutalo.
Rakennushankkeita
Koska useat eläimet ovat joutuneet elämään ahtaissa neuvostoaikaisissa oloissa, tarhassa tehdään jatkuvasti korjaus- ja kunnostustöitä, joilla modernisoidaan tarhaa ja luodaan eläimille paremmat asuinolot.
Vuonna 1999 valmistui tropiikkitalo ja 2005 tropiikkitalon itäsiipi. Lisäksi vuonna 2003 käyttöön otettiin Alpinaario, jossa asuvat eläintarhan kauriit ja villilampaat, sekä lumileopardit.
Vuonna 2018 valmistui uusi jääkarhutarha Polaarium, joka korvasi neuvostoaikaiset betoniset jääkarhuhäkit. Hankkeen kokonaishinta oli yli 3 miljoonaa euroa.
Keväällä 2023 avautui uusi tropiikkitalo, joka esittelee Kaakkois-Aasian sademetsää. Sen lähelle rakennetaan uutta tiikeritarhaa.
Luoti sydämessä
Juoni
Vanhempi naapurin poika leikkii pienoiskiväärillään ampumalla hirsisen ulkorakennuksen seinään, mutta yksi luodeista lentää läpi seinien rakennuksen toisella puolella leikkivän Markun rintaan. Apuun haetaan kunnanlääkäri, joka lähettää Markun isänsä ja naapurin miehen kanssa Kuopion keskussairaalaan. Markkua tutkitaan ja hoidetaan ensin Kuopiossa, sitten Helsingissä, mutta leikkaukseen ei katsota olevan aihetta. Kuukausien päästä avun koteloituneen luodin poistamiseksi Markku saa Tukholman Karoliinisesta instituutista, sielläkin vasta toisella yrittämällä. Tukholmaan hoitoon pääsy on hyväntahtoisten ihmisten avun varassa, ja myös Markun perhe joutuu myymään karjansa ja maitaan kustannusten kattamiseksi. Lopulta Ruotsissa leikkaukset tehnyt kirurgi luopuu palkkiostaan, ja Markun tapauksesta tulee pieni mediatapahtuma sekä Suomessa että Ruotsissa.
Elokuva sai aiheensa vuonna 1957 Lapinlahden Nerkoon kylässä sattuneesta tapauksesta. Elokuva tuotettiin näyttelijälakon 1963–1965 aikana. Siksi valtaosa esiintyjistä on amatöörejä, mikä lisää elokuvan dokumentaarista sävyä. Tarinan kertojana toimii ohjaaja Kassila.
Luoti sydämessä sai ensiesityksensä Suomen televisiossa itsenäisyyspäivänä 1964. Se on esitetty uudelleen Yle Teemalla 2008 ja 2014 sekä Yle TV1 -kanavalla 2017.
Vaappu-uistin
pienoiskuva|200x200px|Vaappu Vaappu-uistin on pienen kalan muotoinen viehe, jonka uintiliike jäljittelee kalan uintia. Se soveltuu muun muassa hauen, ahvenen, kuhan ja lohikalojen pyyntiin.
Materiaali
Aikaisemmin vaappu-uistimien rungot tehtiin puusta, minkä vuoksi niitä kutsutaan puukaloiksi. Nykyisin käytetään puulajeista pääasiassa balsaa ja apassia, sekä erilaisia muoveja tai solumuoveja. Vaapun sisälle on kiinnitetty teräslanka, jonka ulkoneviin silmukoihin siima ja koukut kiinnitetään. Siiman kiinnityssilmukan alapuolella on nokkalevy eli uintilista, joka on tavallisimmin kirkasta muovia ja kovaan käyttöön tarkoitetuissa vieheissä ruostumatonta terästä. Nokkalevy voidaan muotoilla myös vieheen runkomateriaalista.
Uinti
Uidessaan vaapun takapää keinahtelee puolelta toiselle, mikä muistuttaa hieman kalan uintia. Vaapun muoto ja massa, nokkalevyn koko ja kulma, nokkalenkin sijainti sekä kelausnopeus vaikuttavat uintiliikkeen nopeuteen, voimakkuuteen ja epäsäännöllisyyteen. Uintisyvyys määräytyy pääasiassa nokkalevyn koon ja kulman perusteella. Siimaan nähden pienessä kulmassa sijaitseva suuri nokkalevy vetää uistimen syvälle, kun taas siimaan nähden hieman alle 90 asteen kulmassa oleva nokkalevy pitää vieheen lähellä pintaa. Sitä suurempi kulma, liian pieni tai suuri nokkalevy tai nokkalevyn puuttuminen aiheuttaa vieheen pysymisen pinnalla. Yleensä pinnalla uivaksi tarkoitetut vieheet jäljittelevät uintiliikkeeltään haavoittunutta kalaa.
Väri
Vaappujen värivalikoima on valtava. Tavallisia värivaihtoehtoja ovat luonnossa esiintyviä saaliskaloja jäljittelevät värit sekä räikeät ärsykevärit, jotka pyrkivät muulla tavoin herättämään petokalojen saalistusvaiston.
Ääni
Vieheen ärsyttävyyttä voidaan tehostaa asentamalla vieheen sisään valmistusvaiheessa esimerkiksi teräskuulia, jotka kolisevat uintiliikkeen tahdissa ja herättävät petokalojen huomion jo kaukaa.
Pintavaappu-uistimet ja jerkit
Vaapuiksi lukeutuvat myös pintakalvossa uivat, muun muassa hauelle ja taimenelle suunnatut pintavaaput sekä erityisesti hauelle tarkoitetut jerkkivaaput. Näissä uudemmissa vaapputyypeissä on harvemmin nokkalevyä, mikä saattaa vaatia kalastajalta jonkinlaista uittamistyyliä vaapun uinnin aikaansaamiseksi. Näitä vieheitä ei siis kelata suoraan kuten muita viehetyyppejä, vaan uintiliike luodaan vavan nykäyksillä tai kelausrytmin muutoksin.
Hauen jerkkikalastus alkoi yleistyä Suomessa vuosien 2003 – 2004 vaiheilla, ja on nykyään varsin suosittua varsinkin etelärannikollamme. Pikkuhiljaa jerkkaus on saanut suosiota myös sisävesillä. Haukijerkit ovat usein varsin kookkaita, pituudeltaan noin 10 – 20 -senttisiä ja painoltaan noin 30 – 150 -grammaisia.
Uspenski
Uspenski voi viitata seuraaviin:
Pakruojisin kunnallispiiri
Pakruojisin kunnallispiiri on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnallispiiristä, joka sijaitsee Šiauliain läänissä maan lounaisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Latviaan. Vuonna 2008 kunnallispiirin väkiluku oli 27 432 asukasta. Hallinnollisena keskuksena toimii Pakruojis.
Linnaemya bergstroemi
Lajin löysi professori Juhani Itämies, ja sen kuvasivat tutkija Jaakko Pohjoismäki ja Antti Haarto.
Laji sai nimensä ruotsalaisen loiskärpäsasiantuntijan Christer Bergströmin mukaan.
Gornergrat
Gornergrat on 3 135 metriä korkea vuorenselänne Valais'n Alpeilla, Sveitsissä. Sen eteläpuolella levittäytyy suurehko Gornergletscher-jäätikkö sivujäätiköineen.
M/S Liberty of the Seas
M/S Liberty of the Seas on Royal Caribbean Internationalin Suomessa 2007 valmistunut risteilyalus.
Gornergrat
Gornergratissa, 3 089 metrin korkeudella, sijaitsee Kulm Hotel -hotelli. Hotellin päällä on kaksi tornia, jotka ovat tarjonneet puitteet kahdelle teleskoopille: KOSMA-radioteleskoopille (Kölner Observatorium für SubMillimeter Astronomie) ja TIRGO-infrapunateleskoopille (Telescopio InfraRosso del Gornergrat).
M/S Liberty of the Seas
Rakentaminen
Alus tilattiin 30. syyskuuta 2004 Aker Yardsin Turun telakalta. Sen kölilaskettiin 17. lokakuuta 2005 telakkanumerolla 1353 ja alus laskettiin vesille 4. elokuuta 2006. Alus teki ensimmäisen koeajonsa 14.–16. joulukuuta ja toisen 10.–11. huhtikuuta 2007. Alus luovutettiin 18. huhtikuuta Royal Caribbean Cruises Limitedille, joka on rekisteröity Nassauhun Bahamaan.