cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Symfonia
Tolkin ohella yhtyeeseen kuuluvat liittymisjärjestyksessä laulaja Andre Matos, basisti Jari Kainulainen, rumpali Uli Kusch ja kosketinsoittaja Mikko Härkin. Jäsenet ovat tunnettuja muun muassa yhtyeistä Angra, Helloween, Sonata Arctica ja Stratovarius, joten kyseessä on eräänlainen superyhtye. Yhtyeen perustamishetkellä kaikki jäsenet asuivat Pohjoismaissa.
Uskonnoton tapakulttuuri
Aikuistuminen
Suomessa Prometheus-leirin tuki ry järjestää uskonnottomien nuorten aikuistumisleirejä. Prometheus-leiri käydään yleensä kahdeksannen tai yhdeksännen luokan jälkeen, 14–15-vuotiaana. Leirin tavoitteena on rohkaista nuoria pohtimaan asioita, hahmottamaan ja kehittämään omaa elämänkatsomustaan, kunnioittamaan itseään ja muita sekä ottamaan vastuun itsestään ja maailmasta. Leirin lopuksi järjestetään juhla, johon leiriläisten perheenjäsenet voivat osallistua. Juhlassa leiriläiset saavat päähänsä seppeleen ja kaulaansa Prometheus-korun.
Symfonia
Yhtye teki Aasian mantereen kattavan levytyssopimuksen japanilaisen Marqueen Avalon-levymerkin kanssa ja aloitti esikoisalbuminsa äänittämisen marraskuussa 2010. Muualla maailmassa yhtyeellä on jakelusopimus Edelin kanssa. Esikoisalbumi In Paradisum ilmestyi Japanissa 23. maaliskuuta ja muualla 1. huhtikuuta 2011. Yhtyeen ensiesiintyminen oli Helsingin Finnish Metal Expossa 18. helmikuuta 2011.
Uskonnoton tapakulttuuri
Hautajaiset
Uskonnottomat hautajaiset jakautuvat hautaus- ja muistotilaisuuteen. Saattohetkeen kuuluu perinteisesti musiikkia, puhe ja kukkatervehdykset. Uskonnollisesta hautauksesta uskonnoton tilaisuus eroaa siinä, että uskonnolliset piirteet kuten ristit, virret ja uskonnollinen puhe ovat poissa.
Symfonia
5. joulukuuta 2011 Timo Tolkki julkaisi ilmoituksen omalla Facebook -sivustollaan, että bändi lopettaa erimielisyyksien ja huonon menestyksen vuoksi.
Uskonnoton tapakulttuuri
Hautajaiset
Musiikkia soitetaan esimerkiksi uruilla, pianolla, sellolla tai huilulla. Usein tilaisuus alkaa musiikilla. Tämän jälkeen tulee kukkien lasku arkulle. Ennen puhetta voidaan soittaa musiikkia tai laulaa yhdessä. Yleistä hautaustilaisuuden musiikkia on Albinonin Adagio tai Bachin Air. Ohjelmassa voi olla vainajan suosikkikappaleita ja hänen elämäänsä liittyvää musiikkia. Tämän jälkeen kutsuttu puhuja tai omainen pitää puheen. Loppusoiton jälkeen vainaja jätetään odottamaan tuhkaukseen vientiä tai kuljetetaan hautaan.
Eero Laine (kansanedustaja)
Eero Sakari Laine (26. marraskuuta 1931 Kuusankoski – 15. toukokuuta 1971 Kotka) oli suomalainen poliitikko. Laine toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1970–1971 edustaen Kymen läänin vaalipiiriä. Laine kuoli kesken vaalikauden, ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi Mauno Forsman. Kunnallispolitiikassa Laine toimi Kotkan kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Laine kävi kansakoulun, ammattikoulun, Voionmaan opiston vuonna 1953 ja valmistui Työväen akatemiasta vuonna 1956. Laine toimi sorvaajana A. Ahlström Oy:n Karhulan tehtailla vuoteen 1952, Nuorten Kotkain Keskusliiton ohjaajana 1953–1955, Kymenlaakson Työväen Säästöpankin Karhulan konttorin hoitajana 1956, Kymenlaakson Työväen Säästöpankin Kotkan konttorin konttoripäällikkönä 1957–1966 sekä Kymenlaakson Työväen Säästöpankin Kotkan konttorin apulaisjohtajana 1967–1971.
Laineen vanhemmat olivat valaja Gunnar Laine ja Kerttu Suuronen. Laineen puoliso vuodesta 1956 oli Marjatta Tuohimetsä.
Liivinmaan kuvernementti
thumb|right|Liivinmaan kuvernementin kartta (n. 1820). Liivinmaan kuvernementti oli vuosina 1721–1917 Venäjän keisarikunnan hallintoalue (kuvernementti), joka käsitti nykyisen Etelä-Viron sekä Pohjois- ja Keski-Latvian. Liivinmaan kuvernementti oli yksi Venäjän kolmesta Itämerenmaakunnasta.
Ennen suurta Pohjan sotaa Liivinmaan alue jakautui Ruotsin (Liivinmaan kuvernementti) ja Puolan (Puolan Liivinmaa) kesken. Suuressa Pohjan sodassa Ruotsi ja Puola menettivät alueen Venäjälle jo vuonna 1710, mutta alueen hallinnan siirtyminen vahvistettiin vasta vuonna 1721 Uudenkaupungin rauhassa. Ruotsin hallintojärjestelmä jäi alueella voimaan, samoin baltiansaksalaisen aateliston erioikeudet ja luterilaisuus. Venäläistämiskausi alkoi 1880-luvulla, jolloin venäjän kieli julistettiin ainoaksi viralliseksi kieleksi ja maalaisväestöä koetettiin käännyttää ortodoksiseen uskoon.
Kuvernementin pääkaupunki oli Riika, ja kuvernementin nimi oli aluksi Riian kuvernementti vuosina 1712–1796. Tarton kihlakunta kuului Pietarin kuvernementin alaisuuteen vuosina 1713–1722, ennen kuin se liitettiin Liivinmaan kuvernementtiin.
Liivinmaan kuvermenentti käsitti yhdeksän kihlakuntaa eli ujestia. Suluissa ovat kihlakuntien hallintokeskukset:
Kihlakunnista ja niiden hallintokeskuksista venäjän kielessä käytetyt nimet perustuivat näiden saksankielisiin paikannimiin. Edellä olevassa luettelossa on käytetty kaupunkien nykyisiä nimiä.
Liivinmaan kuvernementin pohjoisosat yhdistettiin kansallisin perustein Vironmaan kuvernementtiin 12. huhtikuuta 1917, ja alueen nimeksi tuli Viron autonominen kuvernementti. Alue julistautui itsenäiseksi 23. päivänä helmikuuta 1918.
Kari Fall
Fall asui lapsuudessaan Argentiinassa, josta perhe palasi Suomeen vuonna 1952. Tämän jälkeen Fall lauloi pari vuotta Cantores Minores -poikakuorossa. Vuonna 1958 hän perusti ensimmäisen yhtyeensä yhdessä Teemu Hauta-ahon ja Seppo ”Paroni” Paakkunaisen kanssa. Vuonna 1960 Fall voitti kaksi laulukilpailua: iskelmälaulun SM-kisojen englanninkielisen sarjan ja rockin SM-kilpailut. Ensisingle PSO:lle ”Kuiskaile hiljaa” ilmestyi vielä samana vuonna. Vuosikymmenen alussa Fall keikkaili Leo Lindblomin ja Reino Lehtevän orkestereissa. Vuonna 1965 hän perusti Jorma Tommolan ja Alpo Jussilan kanssa kantrilauluyhtyeen Me kolme, jolta ilmestyi pari singleä. Vuonna 1966 Fall perusti oman yhtyeensä, Kari Fall Syndikaatin, jonka varsin nimekäs miehistö soitti popjazzia ja tijuana-musiikkia. Tämän kokoonpanon jälkeen tuli Explosion Brass, joka esiintyi muun muassa Tapani Kansan taustaorkesterina. Tämän jälkeen Fall alkoi kiertää ravintoloita (muun muassa InterContinental) yökerholaulajana erityisesti yhdessä Miso Misicin kanssa, joskus vieraana esiintyi myös Monica Aspelund. Vuonna 1973 ilmestyi Fallin single ”En pidättää mä voi”/”Kaikki muuttuu” (RCA Victor YFPA 1-604).
Vuonna 1975 Fall osallistui Suomen euroviisukarsintoihin Kaj Backlunin sävellyksellä ja Monica Aspelundin sanoituksella ”Maailman tie”. Vuonna 1977 hän oli mukana Euroviisuissa Monica Aspelundin taustakuorossa. InterContinental-kauden jälkeen Fallista tuli Kalastajatorpalla esiintyneen Teuvo Nummelan orkesterin solisti. Tämä työ jatkui vuoteen 1986. Tämän jälkeen Fall on esiintynyt useiden jazz- ja big band- kokoonpanojen solistina. MTV:n BumtsiBum-ohjelmassa hän on esiintynyt pari kertaa. Vuonna 1999 häneltä ilmestyi omakustanne-CD Everybody Loves Somebody. Kesällä 2009 Suomen Big Band Yhdistys, Suomen Jazz & Pop Arkisto ja Imatra Big Band Festival valitsivat Fallin 17. jazzlegendaksi.
Puisto
Puisto on avoin tai puoliavoin hoidettu viheralue kaupunkirakenteen keskellä. Puistoja on erityyppisiä riippuen käyttötarkoituksesta ja sijainnista, ja niiden ilme voi vaihdella hyvin rakennetusta lähes luonnontilaiseen. Lähiöiden ja muiden asuinalueiden viereiset metsät ovat usein virkistyskäyttöä varten hoidettuja puistometsiä.
Kaupungissa puisto on rakennettu ja hoidettu viheralue, joka saattaa olla useammankin korttelin suuruinen, kuten esimerkiksi New Yorkin Keskuspuisto Manhattanilla. Puistojen sanotaankin olevan kaupungin keuhkot ja niiden olemassaoloa pidetään tärkeänä.
Puisto koostuu usein kukkaistutuksista, nurmikosta, kävelyteistä, penkeistä, ja toisinaan myös patsaista ja suihkulähteistä. Joidenkin puistojen reunalla on myös kioski tai kahvila. Puisto saattaa päättyä laajempaankin vesialueeseen.
Puistossa voi olla pallokenttä tai leikkikenttä energisempää vapaa-ajanviettoa varten. Leikkikentällä saattaa päivystää puistotäti, joka ammatikseen ohjaa leikkiviä lapsia, ja saattaa järjestää lapsille leikin lomaan ruokailunkin.
Puisto, joka on erikoistunut erilaisten kasvien esittelyyn, on puulajipuisto eli arboretum.
Lähinnä englannin kielen vaikutuksesta puisto-sanasta on paljon sellaisiakin johdannaisia, jotka eivät tarkoita viheraluetta, kuten esimerkiksi vesipuisto, huvipuisto, tiedepuisto, tuulipuisto ja yrityspuisto.
130 K 90-60
130 K 90-60 on suomalainen Vammaksen valmistama kenttätykki, joka on valmistettu uudelleenputkittamalla Tampellan valmistama, Heikki Collanuksen suunnittelema 122 K 60 -kenttätykki. Nimensä mukaisesti se on 130 mm raskas kanuuna, 52,7-pituuskaliiperisella putkella. Se on vedettävää mallia ja vetoajoneuvona käytetään esimerkiksi raskasta maastokuorma-autoa. Ampumatarvikkeenaan se käyttää samaa ampumatarviketta kartusseineen 130 K 54:n kanssa, ja lisäksi sillä voi myös ampua 130 53 TK:lle tarkoitettuja merimaalikranaatteja.
Historia
Tykin kehitystyö oli alkanut Tampellassa 1960-luvulla 122 mm tykin (122 K 60) suunnittelusta. Tykkiä oli tarkoitus tuottaa jopa 150 kappaleen erä Suomen puolustusvoimille, mutta kustannussyistä valituksi tulikin neuvostoliittolainen D-30 (122 H 63). Lisäksi 122 K 60 oli Puolustusvoimien mielestä liian raskas. Tykkiä tuotettiin kuitenkin prototyyppikappaleen lisäksi 15 kappaletta Puolustusvoimille.
1980-luvulla rannikkotykistön uudistamisen ja uuden 130 53 TK:n sekä 130 K 54:ien rannikkotykkikäyttöön siirtämisen myötä, rannikkotykistön pääkaluston kaliiperin vaihtuessa 130 millimetriin, päätettiin myös 122 K 60 putkittaa uudelleen 130 mm putkilla ja siirtää tykit rannikkotykkikäyttöön. Putkien vaihtamisen 15:een tuotantosarjan tykkiin toteutti Vammas, johon konkurssiin mennyt Tampella oli 1980-luvulla liitetty.
Tykin käyttötarkoitus oli toimia liikkuvana rannikkotykkinä. Sen saattoi asentaa rannikkolinnakkeiden kiinteisiin tuliasemiin tai käyttää tavallisen kenttätykin tapaan maahan kiilaamalla.
Puolustusvoimat poisti tykit museoimalla tai myymällä ne keräilijöille vuonna 2006. Nykyään yksi 130 K 90-60 on esillä Museo Militariassa Hämeenlinnassa ja yksi Rysäkarin linnakkeella.
Ominaisuudet
Tykin putki on kaliiperiltaan 130 millimetriä, ja sen pituus ilman suuhidastinta on 52,7 kaliiperia (6850 mm). Putken päässä on suuhidastin, joka on malliltaan samanlainen kuin 130 K 54:ssä oleva lieriösuuhidastin. Rihloja on 40 kappaletta, rihlatun osan pituus on 44 kaliiperia (5746,5 mm) ja rihlannousu on oikeakätinen 5°58' eli 1/30 kaliiperia.
Sulku on 122 K 60:n ja muiden Tampellan suunnittelemien tykkien tapaan toteutettu vaakatasossa liikkuvalla puoliautomaattisella kiilalla, ja sen tiivistys tapahtuu ampuessa messinkihylsyn avulla. Peräytyvien osien massa on yhteensä 2865 kg.
Ampumatarvikkeena on venäläismallinen 130 mm sirpalekranaatti 53-OF-482M (kranaatin massa 33,4 kg, ampumatarvikkeen suomalainen nimike KTA 5011) tai suomalainen 130 mm perävirtausyksikköinen merimaalikranaatti (nimike RTA 2776 ), kartussilaukauksella. Kartussin hylsyn pituus on 846 mm ja hylsyn massa 11,35 kg. Koko kartussin massa on täyspanoksella 25,7 kg, josta panoksen ruudin osuus on 13,0 kg. Sirpalekranaatin lähtönopeus täyspanoksella on 860 m/s ja kantama noin 24 kilometriä. Perävirtausyksiköllisen merimaalikranaatin kantama on noin 32 kilometriä.
Gypsy Joker
thumb|Gypsy Jokerin liiviä käyttävä henkilö (vasemmalla). Gypsy Joker MC (GJMC) tai  Gypsy Jokers on rikollinen moottoripyöräkerho, joka perustettiin San Franciscossa, Kaliforniassa 1. huhtikuuta vuonna 1956. Se on yksi kaikkein tunnetuimmista ja väkivaltaisimmista moottoripyöräjengeistä Yhdysvalloissa ja Australiassa.
Suur-Tukholma
thumb|[[Tukholman kunta on merkitty karttaan oranssilla ja muut Suur-Tukholman kunnat keltaisella. Tukholman läänin raja on merkitty punaisella.]] thumb|Suur-Tukholman alue ennen vuotta 2005. Valkoiset kunnat eivät tuolloin kuuluneet Suur-Tukholmaan. thumb|Suur-Tukholmaan ennen vuotta 2005 kuuluneet kunnat tarkemmalla kartalla.
Suur-Tukholma tarkoittaa Tukholman ympärillä Keski-Ruotsissa sijaitsevaa suurkaupunkialuetta. Se vastaa alueeltaan Tukholman lääniä. Muita suurkaupunkialueita Ruotsissa ovat Suur-Göteborg ja Suur-Malmö.
Suur-Tukholma on Statistiska centralbyrånin määrittelemä tilastollinen käsite, joka on peräisin 1960-luvulta. Aluejako uusittiin 1970-luvulla, jolloin Suur-Tukholmaan tulivat kuulumaan kaikki Tukholman lääniin kuuluvat kunnat lukuun ottamatta Norrtäljeä, Nykvarnia, Södertäljeä ja Nynäshamnia. Vuoden 2005 alusta myös nämä kunnat ovat kuuluneet Suur-Tukholmaan.
Tukholman läänissä ja siten myös Suur-Tukholmassa oli vuoden 2011 lopussa 2 091 473 asukasta, ja sen maapinta-ala oli 6 526,24 km². Alueen väestötiheys oli sen perusteella 320,5 asukasta maaneliökilometriä kohti. Kaikki Tukholman läänin 26 kuntaa kuuluvat suurkaupunkialueeseen. Seuraavassa taulukossa on ilmoitettu näiden kuntien nimet ja maapinta-alat. Kolmanteen viimeiseen sarakkeeseen on laskettu väestötiheys. Viimeisessä sarakkeessa on ilmoitettu historiallinen maakunta tai maakunnat, joihin kunta kuuluu.
Hämeenlahden Linnavuori
Hämeenlahden Linnavuori on Kurkijoella luovutetun Karjalan alueella sijaitseva Linnavuori. Sillä on ollut ainakin kaksi rakennusvaihetta joita varhaisempi päättyi 1100-luvun lopussa tai 1200-luvun alussa. Se oli käytössä myöhemmin myös 1300-luvulla. Linnavuori kohoaa Laatokan pinnasta 45 metrin korkeuteen. Sen laki jakaantuu kahteen osaan, josta läntinen puoli on itäistä korkeampi ja toiminut linnan keskuksena. Vuoren päällä on hyvin säilynyt kivinen valli.
Aleksandr Saksan 1980-luvun lopulla tekemissä kaivauksissa linnavuoren kivivallin alta löytyneen keramiikan arvioitiin olevan 1100-luvulta tai viimeistään 1200-luvulta. Linnavuoren itäisen jyrkänteen alapuolelta löytyi hiiltyneitä puunkappaleita runsaan metrin levyisenä vyöhykkeenä. Ne olivat ilmeisesti vuoren päällä olleesta varustuksesta joka oli palanut ja sitten pudonnut. Radiohiiliajoituksen perusteella puut olivat palaneet 1300-luvulla. Puuvarustusten tuhoutuminen on voinut olla yhteydessä venäläisen kronikan antamaan tietoon ruotsalaisten hyökkäyksestä Kurkijoelle vuonna 1396. Tämä tapahtuma mahdollisesti päätti linnavuoren historian.
Tennis kesäolympialaisissa 1896 – miesten kaksinpeli
thumb|right|200px|Loppuottelu
Miesten tenniksen kaksinpeli kesäolympialaisissa 1896 käytiin 8. – 11. huhtikuuta. Kuusitoista ilmoittautunutta jaettiin cup-muotoiseen kaavioon, mutta lopulta vain 13 osallistui. He edustivat kuutta eri valtiota. Turnauksen voitti Yhdistyneen kuningaskunnan John Pius Boland.
Luettelo Suomen singlelistan ykkösistä vuonna 1977
Tämä on luettelo Suomen singlelistan ykkösistä 1977, joka sisältää kärkipaikkaa hallussaan pitäneet singlet vuonna 1977 Suomen Musiikkikauppiasliitto ry:n kokoamalla Mitä Suomi soittaa -listalla. Listaa julkaistiin kerran kuukaudessa. Samaan aikaan Suomessa on julkaistu muitakin levymyyntilistoja, jotka saattavat poiketa Mitä Suomi soittaa -listasta käytettyjen mittausmenetelmien ja otosten vuoksi.
Kalliolampi (Kouvola, Tirva)
Kalliolampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Tirvalla sijaitseva lampi.
Šabac
Talous
Šabac on merkittävä teollisuuskeskus, josta löytyy muun muassa United States Steelin tehdas. Kaupungin tärkeimpiä teollisuudenaloja ovat nykyään elintarvike- ja liikennevälineteollisuus. Ennen Jugoslavian hajoamista kaupungissa oli merkittävää kemianteollisuutta, joka teki kaupungista yhden maan taloudeltaan vakavaraisimmista, mutta kemianteollisuus romahti Serbialle asetettujen pakotteiden takia Jugoslavian hajoamissotien aikana.
Kalliolampi (Kouvola, Tirva)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Kalu Uche
Kalu Tongololiki Mawakavamba Jawarapawara Uche (s. 15. marraskuuta 1982 Aba, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Almeríaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä tai laitalinkki.
Kalliolampi (Kouvola, Tirva)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Rapojärven alueeseen (14.182) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 91,1 metriä mpy.
Kalu Uche
Hänen nuorempi veljensä Ikechukwu Uche on myös jalkapalloilija.
Ura
Vuonna 2000 Uche siirtyi barcelonalaisseura Espanyoliin, joka pelasi Espanjan pääsarjassa. Hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan yhtään ottelua joukkueessa.
Espanjasta Uche siirtyi Puolaan ja Wisła Krakówiin, jossa hän pelasi vuoteen 2006 asti. Joukkueessa hän voitti muun muassa pääsarjamestaruuden vuonna 2003 ja kaksi kertaa Puolan cupin. Kauden 2004–2005 hän pelasi lainassa Bordeauxissa, ajauduttuaan ongelmiin Puolassa.
Vuonna 2005 Uche palasi Espanjaan, tällä kertaa Almeríaan. Kausi 2006–2007 sujui Almeríalta hyvin ja joukkue nousikin kauden päätteeksi pääsarjaan. Uche teki kauden aikana yhteensä 8 maalia. Ensiesiintymisensä pääsarjassa Uche teki 26. elokuuta 2007 tultuaan vaihdosta kentälle ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan.
11. tammikuuta 2009 pelatussa ottelussa Espanyolia vastaan Almerían ykköskärki Álvaro Negredon oltua sivussa Uche teki joukkueensa molemmat maalit, joka päättyi lopulta tasatulokseen 2–2.
Seuraavana kesänä 2009 Negredo palasi kasvattajaseuraansa Real Madridiin, jonka jälkeen Uchesta tuli joukkueen hyökkäyspään johtava pelaaja. Kausi 2009–2010 oli tähän asti hänen uransa paras maalien valossa. Hän pelasi 28 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia.
Kauden 2010–2011 Uche aloitti loukkaantuneena. 26. syyskuuta 2010 toisessa ottelussaan loukkaantumisensa jälkeen hän teki kaksi maalia vieraskentällä Deportivo La Coruñaa vastaan.
Maajoukkue
Uche teki ensiesiintymisensä Nigerian maajoukkueessa vuonna 2003 Afrikan-mestaruuskilpailuiden karsintaottelussa Angolaa vastaan. Hän edusti maataan vuonna 2010 kaksissa arvokilpailuissa, alkuvuodesta Afrikan-mestaruuskilpailuissa ja myöhemmin kesällä maailmanmestaruuskilpailuissa.
Filippiinienviirikaija
Filippiinienviirikaija (Prioniturus discurus) on Filippiineillä elävä kaijalaji.
Koko ja ulkonäkö
Filippiinienviirikaija on noin 27 cm pitkä ja painaa 140–160 g. Kuten kaikilla viirikaijoilla, on silläkin pidentyneet keskimmäiset pyrstösulat, joiden päässä on ikään kuin lusikka tai lasta. Naaraan pyrstö on lyhyempi. Sen höyhenpuku on vihreä, vaaleampi ja kellanvihreämpi alapuolelta. Pää, kurkku ja niska ovat siniset, takavatsa ja alaperä keltaiset ja pidentyneet pyrstösulat säihkyvän tummat. Nokka on vaalean siniharmaa ja kärjestä valkoinen, iiris ruskeanharmaa ja jalat siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa aikuista mutta siltä puuttuvat pyrstösulkien "lusikat" ja pään sininen on himmeää tai puuttuu.
Esiintyminen
Filippiinienviirikaija elää lähes koko Filippiinien alueella. Sen populaatio on kooltaan noin 10 000 yksilöä ja elinympäristön ala 50 000–100 000 neliökilometriä. Lajista tunnetaan ainakin kolme alalajia.
Elinympäristö
Laji elää metsissä ja peltojen tai hakkuiden keskelle jääneissä metsiköissä 1 700 m:n korkeudelle merenpinnasta.
Lisääntyminen
Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesintää tapahtuu ainakin huhti-toukokuussa ja laji on yhdyskuntalintu, jonka pesät ovat puunkoloissa.
Ravinto
Filippiinienviirikaija syö hedelmiä (eritoten banaania), marjoja, siemeniä ja pähkinöitä.
Kenraalikunta
Kenraalikunta on ylimpien upseerien ja muiden korkeiden viranhaltijoiden joukko puolustusvoimissa tai asevoimissa.
Sotilastehtävissä prikaatikenraali ja lippueamiraali voivat toimia samankaltaisissa tehtävissä kuin eversti tai kommodori. Suomessa näiden sotilasarvojen muodostaminen tuli välttämättömäksi siksi, että suomalaiset palvelivat everstin arvolla tehtävissä, joissa kansainvälisen yhteistyön muut jäsenet palvelivat prikaatikenraalin arvossa. Ennen prikaatikenraalin tehtävän perustamista Suomessa toimivat everstit palvelusarvolla prikaatin kenraali.
Myös Suomen puolustusvoimien ylimmät siviilivirat, kuten pääasessori eli johtava juristi ja kenttäpiispa, on aikaisemmin laskettu kenraalin arvoisiksi ja niiden haltijat kenraalikuntaan kuuluviksi. Pääasessori osastopäällikkönä rinnastettiin 2008 asti kenraalin arvoiseksi.
Hugo Friedhofer
Hugo W. Friedhofer (3. toukokuuta 1902 San Francisco, Kalifornia – 17. toukokuuta 1981 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä.
Friedhoger aloitti orkesterisellistinä ja elokuva-alalle hän siirtyi 1929. Friedhoher oli kaikkiaan yhdeksän kertaa Oscar-ehdokkaana. Palkinnon hän sai vuoden 1946 elokuvasta Parhaat vuodet. Muita hänen elokuviaan ovat muun muassa Nainen ikkunassa (1944), Pettäjän jäljillä ja Mitä kovemmin he kaatuvat (1956).
Árpád Szakasits
Árpád Szakasits (6. joulukuuta 1888 Budapest, Itävalta-Unkari – 3. toukokuuta 1965 Budapest) oli unkarilainen valtiomies, joka toimi maansa presidenttinä 1948–1949 ja sen jälkeen kansantasavallaksi muuttuneen Unkarin puhemiehistön puheenjohtajana eli presidenttiä vastaavassa tehtävässä 1949–1950.
Szakasits oli työläistaustaisesta budapestiläisestä juutalaisperheestä. Hän työskenteli 1910-luvulla puuseppänä ja rakennusmiehenä. Vuonna 1918 hän liittyi Unkarin sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Hän suuntautui puolueen vasemmistolaiseen siipeen. Hän osallistui vuoden 1919 maaliskuussa syntyneen Unkarin neuvostotasavallan hallintoon ja sotilaalliseen toimintaan. Árpád Szakasits joutui neuvostotasavallan kaaduttua vankeuteen. Hänen isänsä Ferenc Szakasits teloitettiin tässä vaiheessa. Vankeudesta vapauduttuaan hän jatkoi poliittista toimintaansa sosiaalidemokraattisessa puolueessa ja toimi vuosina 1925–1928 puolueen varapuheenjohtajana ja ammattiyhdistysliikkeen puolella vuoteen 1938 Unkarin rakennusliiton puheenjohtajana. Vuonna 1939 hänestä tuli sosiaalidemokraattisen puolueen (MSZDP) puheenjohtaja.
Toisen maailmansodan aikana Szakasits toimi sosiaalidemokraattisen Népszava-lehden päätoimittajana. Hän vastusti Unkarin politiikassa tiivistä yhteistyötä natsi-Saksan kanssa. Toisaalta hän kannatti yhteistyötä Unkarin kommunistien kanssa. Sodan käännyttyä Saksan ja sen liittolaisena taistelleen valtionhoitaja Miklos Horthyn johtaman Unkarin tappioksi puna-armeija tunkeutui Unkariin syksyn 1944 aikana. Puna-armeijan valtaamalla Unkarin alueella Szakasits teki lokakuussa 1944 yhteistyösopimuksen Unkarin kommunistipuolueen kanssa. Hänestä tuli talvella 1945 Debrecenissä muodostetun Väliaikaisen kansalliskokouksen jäsen. Marraskuussa 1945 pidetyissä ensimmäisissä sodanjälkeisissä vaaleissa Szakasitsin sosiaalidemokraateilla oli menestystä – puolue oli toiseksi suurin Pienviljelijäpuolueen jälkeen. Hänestä tuli tällöin pienviljelijäjohtaja Zoltán Tildyn hallituksen valtiovarainministeri ja varapääministeri. Hän jatkoi samassa tehtävässä niin Ferenc Nagyn ja Lajos Dinnyésin hallituksissa kesään 1948 asti. thumb|left|[[Péter Veres (vas.), Unkarin kommunistijohtaja Mátyás Rákosi ja Árpád Szakasits vuonna 1947 Budapestin Sankarien aukiolla järjestetyssä tilaisuudessa.]] Unkarissa oli koko sodanjälkeisen ajan käynnissä kommunistien vallan kasvu, jonka mahdollisti Neuvostoliiton johtaman valvontakomission puuttuminen maan sisäisiin poliittisiin asioihin tarjoten kommunisteille koko ajan suuremman vallan. Unkarilaiskommunistit Mátyás Rákosi, Ernő Gerő ja László Rajk olivat näkyvimmät hahmot kommunistivallan kasvattamisessa. Kesäkuussa 1948 Unkarin kommunistipuolue ja sosiaalidemokraattinen puolue yhdistyivät Unkarin työväenpuolueeksi (MDP). Yhdistymisen keskeinen toimija sosiaalidemokraattien puolella oli Árpád Szakasits ja Györy Marosán. , Szakasitsista tuli uuden puolueen puheenjohtaja, mutta todellinen valta oli puolueen pääsihteerillä eli Rakosilla. Pian sen jälkeen Unkarin presidentti Tildy joutui eroamaan kommunistien esittämien vakoilusyytösten johdosta, ja tilalle valittiin Szakasits Unkarin tasavallan toiseksi presidentiksi. Tässä tehtävässä hän toimi elokuuhun 1949 asti, jolloin tasavallan lakkauttamisen myötä syntyi kommunistinen Unkarin kansantasavalta. Hän jatkoi uudessa kansantasavallassa sen puhemiehistön puheenjohtajana eli presidenttiä vastaavassa tehtävässä.
Szakasitsin uraa uudessa kansantasavallan presidentin tehtävässä ei kestänyt kuin huhtikuuhun 1950, jolloin hänet pidätettiin ja marraskuussa 1950 hänet tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen "sotarikoksista, vakoilusta ja demokraattisen valtion järjestyksen kaatamiseen tähtäävän organisaation järjestämisestä". Tuomio annettiin osana entisten sosiaalidemokraattien vangitsemista ja rankaisemista. Vankeutta kesti aina vuoteen 1953, jonka jälkeen hän oli ajalle tyypillisessä stalinistisessa tai unkarilaisittain rakosilaisessa uudelleenkoulutuksessa, josta hän vapautui maaliskuussa 1956. Szakasits ei osallistunut marraskuussa 1956 tapahtuneeseen Unkarin kansannousuun, vaan oli lojaali valtaapitäville kommunisteille. Niinpä hän nousi 1958 Unkarin toimittajaliiton puheenjohtajaksi ja hänet valittiin Unkarin parlamenttiin. Hänestä tuli 1960 Kansallisen rauhanneuvoston jäsen. Tähän liittyen hän sai vuonna 1964 Maailman rauhanneuvoston rauhanpalkinnon. Lisäksi hän toimi aina kuolemaansa eli vuoteen 1965 asti kommunistisen Unkarin valtapuolueen vuonna 1956 uudelleenjärjestetyn Unkarin sosialistisen työväenpuolueen (MSZMP) keskuskomitean jäsenenä.
Hänen tyttärensä Kláran pojanpoika András Schiffer oli perustamassa Unkarin Vihreää puoluetta Lehet Más a Politika ja oli sen edustajana Unkarin parlamentissa 2009–2012.
Keisarisarvinokka
Keisarisarvinokka eli kaksisarvinokka (Buceros bicornis) on kaakkoisaasialainen suuri sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Se on sarvinokkien heimon suurin laji. Keisarisarvinokka on Malesiassa Sarawakin osavaltion ja Intiassa Keralan osavaltion kansallislintu. Keisarisarvinokka voi elää vankeudessa jopa 50 vuoden ikäiseksi.
Koko ja ulkonäkö
Keisarisarvinokka kasvaa pituudeltaan 95–120 cm pitkäksi ja siipien kärkiväliltään jopa 152 cm kokoiseksi. Keisarisarvinokat kasvavat tavallisesti 2,15–4 kg:n painoiseksi. Näkyvimpiä piirteitä ovat suuri keltaisenoranssi ja musta keratiinista muodostunut "sarvi", joka on koiraalla suurempi kuin naaraalla sekä valkoiset pyrstösulat joissa on musta raita. Siivet ovat pääasiassa mustat mutta siipien reunat ovat valkoiset sekä siipien sisäpuolella on valkoinen raita. Niska on valkoinen. Ohimot, posket, leuka, silmien ympärys ja nokan alku ovat mustat sekä kaula ja rinta ovat valkoisia. Jotkin höyhenet näyttävät keltaisilta, mutta se johtuu rauhasten tuottamasta öljystä. Kyljet, vatsa ja selkä ovat mustia. Jalkojen ympärys on valkoinen ja jalat ovat harmaat. Suuren, mutta sisältä onton nokan ylempi puoli on oranssinkeltainen ja alempi osa valkoinen. Naaraat ovat koiraita pienempiä ja niillä on punaisten silmien sijaan siniset silmät.
Elinalueet
Keisarisarvinokkan levinneisyysalue on melko laaja, ja niitä tavataan Kiinassa Intiassa, Nepalissa, Bhutanissa, Myanmarissa, Thaimaassa, Laosissa, Vietnamissa, Kambodžassa, Malakan niemimaalla sekä Sumatralla.
Ravinto
Keisarisarvinokat syövät pääasiassa hedelmiä. Ne saattavat kuitenkin syödä myös pieniä nisäkkäitä, lintuja, liskoja, käärmeitä ja hyönteisiä.
Pesä ja pesiminen
Keisarisarvinokat pesivät puun onkalossa. Naaras rakentaa pesän koloon. Kun naaras on valmis munimaan, se menee puunkoloon, minkä jälkeen koiras kerää muta-, savi- ja ulostekappaleita ja muuraa pesäaukon kiinni lähes täysin. Muuriin jätetään pieni aukko jotta koiras voisi tuoda naaraalle ruokaa, kun naaras on munimis- ja hautomisvaiheessa. Muuri on suojana saalistajilta.
Muniminen ja haudonta
Naaras munii 1-2 munaa, joita se hautoo neljästä viikosta kuukauteen.
Harvinaistuminen
Keisarisarvinokat harvinaistuvat koska läntisen Intian, Kaakkois-Aasian ja Indonesian sademetsät, joissa ne elävät ovat suurelta osin hakattu puutavaraksi tai pelloiksi. Lajia harvinaistuttaa myös metsästys. Keisarisarvinokat on listattu CITES-sopimukseen liitteeseen I.
Brock Nelson
Brock Nelson (s. 5. lokakuuta 1991 Warroad, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New York Islandersissa. Hän on Islandersin ensimmäisen kierroksen varaus NHL:n vuoden 2010 varaustilaisuudesta. Hän aloitti ammattilaisuransa pelaamalla Bridgeport Sound Tigersissa.
Ura
Nelson varattiin vuoden 2010 varaustilaisuudessa numerolla 30 New York Islandersiin. Hän pelasi kauden 2011–2012 lopussa Islandersin farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa.
Nelson teki NHL-debyyttinsä kaudella 2012–2013 pudotuspeleissä. Ensimmäisen pisteensä hän teki seuraavalla kaudella 8. lokakuuta 2013 syöttämällä Peter Reginin tekemän maalin 6–1 -voitossa Phoenix Coyotesia vastaan. Ensimmäinen maali syntyi neljä päivää myöhemmin 22. lokakuuta Vancouver Canucksia vastaan.
Nelson pelasi täyden kauden NHL:ssä kaudella 2014–2015 ja teki 82 runkosarjaottelussa tehopisteet 20+22=42.
Maajoukkueura
Nelson edusti Yhdysvaltain U20 maajoukkuetta nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2011. Hän auttoi maansa pronssimitalille saaden viidessä pelissä yhden syöttöpisteen. Aikuisten MM-kisoissa Nelson oli voittamassa pronssia Tšekissä 2015, jossa hän oli tehoilla 6+4=10 joukkueensa paras pistemies.
Kaksisarvinokat
Kaksisarvinokat (Buceros) on sarvinokkien heimoon kuuluva suku, johon kuuluu kolme lajia. Kaikki lajit ovat uhanalaisuusluokitukseltaan silmälläpidettäviä lajeja. Suvun lajit ovat suurimpia sarvinokkalajeja.
Lajit
Joskus naurusarvinokka (Rhinoplax vigil) liitetään kaksisarvinokkiin, mutta nykyään se liitetään yleensä omaan sukuunsa Rhinoplax.
Tyrannosaurus rex
Tyrannosaurus rex (lat. ”tyranniliskojen kuningas”) oli liitukauden lopun Maastricht-vaiheella, 68–65 miljoonaa vuotta sitten elänyt teropodidinosaurus ja sukunsa Tyrannosaurus ainoa laji. Se on Tyrannosauridae-heimon suurin laji ja yksi suurimmista teropodeista. Tyrannosaurus rex oli myös yksi viimeisistä dinosauruksista (lintuja lukuun ottamatta), joka kuoli sukupuuttoon liitukauden joukkosukupuutossa 65 miljoonaa vuotta sitten.
Viihdeteollisuus on tehnyt Tyrannosaurus rexin yhdeksi kuuluisimmista dinosauruksista, ja se on 1990-luvulta lähtien esiintynyt elokuvissa, kirjoissa, videopeleissä ja monessa muussa mediassa, esimerkiksi Jurassic Parkissa.
Tuntomerkit
pienoiskuva|Tyrannosaurus rexin luuranko [[American Museum of Natural History ssä New Yorkissa]] thumb|Käyrästössä on ilmoitettu neljän petodinosauruksen massan kasvu poikasesta täysikasvuiseksi. Tyrannosaurus rexillä (musta) oli selvä kasvupyrähdys 14–18-vuotiaana. Tyrannosaurus rex liikkui voimakkailla takaraajoillaan. Kaksikyntiset eturaajat ovat pienet. Pää on raskas, ja sitä tasapainottaa pitkä häntä. Täydellisin ja suurin fossiileista on Chicagossa Fieldin luonnonhistoriallisessa museossa näytteillä oleva Sue. Nimestään huolimatta sen sukupuolta ei tiedetä. Sen pituus on 12,8 metriä, arvioitu elopaino 6,4 (tai 9,5) tonnia, korkeus lantion kohdalta neljä metriä, kallon pituus 1,5 metriä ja hampaiden pituus 19,05–30,5 senttimetriä. Aikuiset tyrannosaurukset painoivat yleensä 6–8 tonnia. Tyrannosaurus rexiä pidettiin pitkään suurimpana koskaan eläneenä maapetona, mutta 1990-luvulla löydettiin kaksi sitä suurempaa lihansyöjädinosaurusta, Spinosaurus ja Giganotosaurus.
Oliko Tyrannosaurus rexillä höyheniä?
Tyrannosaurus rexillä saattoi ainakin poikasiässä olla höyheniä, koska niitä oli sen kahdella lähimmällä sukulaisella ja useilla muilla lihansyöjädinosauruksillakin. Aikuiselle yksilölle täysi höyhenpeite olisi voinut olla suuren koon vuoksi tukahduttavan kuuma, joten on mahdollista, että höyhenpeite katosi tai harveni eläimen aikuistuessa. Noin 125 miljoonaa vuotta sitten elänyt höyhenpeitteinen kaukainen sukulainen Yutyrannus oli kuitenkin yli yhdeksän metriä pitkä ja painoi arviolta 1,5 tonnia. Fossiilinäyttöä höyhenistä on vaikea saada, koska pehmeät osat useimmiten tuhoutuivat nopeasti.
Liikkuminen
Ensimmäinen kokonainen Tyrannosaurus rexin luuranko paljastettiin yleisölle vuonna 1915 asennossa, jossa se seisoi pystyssä jalkojen ja hännän muodostaman kolmion varassa. Useiden museoiden luurangot ovat edelleen koottuina tähän asentoon, vaikka jo 1970-luvulla todettiin, että se olisi aiheuttanut vakavaa rasitusta tietyille kehon osille. 1990-luvulla elokuva Jurassic Park popularisoi tieteen oikeana pitämän tavan kuvata Tyrannosaurus rex selkäranka ja häntä vaakasuorassa. Myös näkemykset sen nopeudesta ovat muuttuneet. Aiemmin sen nopeudeksi arvioitiin jopa 80 kilometriä tunnissa, mutta uudempien tutkimusten mukaan maksinopeus oli 35–40 km/h. Esimerkiksi Triceratops ja Edmontosaurus, joita Tyrannosaurus rex on todistettavasti syönyt, olivat nekin suuria ja hitaita eläimiä.
Voima
Eturaajat olivat suunnilleen yhtä suuret kuin ihmisen kädet. Hauis oli todennäköisesti 3,5 kertaa voimakkaampi kuin keskivertoihmisellä. Jopa 250 kg kahvakuulan nostaminen olisi sujunut vaivatta vain kyynärvartta liikuttamalla, myös puristusvoima oli ihmistä selvästi kovempi.
Kasvu
thumb|250px|Tyrannosaurus rex verrattuna kooltaan aikuiseen [[ihminen|mieheen.]] Tyrannosaurus rex kasvoi alle kymmenkiloisesta yli kuusitonniseksi noin 20 vuodessa. Ensimmäisten noin 10 vuoden ajan kasvu oli hidasta. Poikasena Tyrannosaurus rex saattoi olla hyvinkin nopea, mutta sen kasvaessa raajojen pituus lyheni suhteessa vartaloon ja painopiste siirtyi eteenpäin. Tämä ja kasvanut massa tekivät aikuisesta huomattavasti raskasliikkeisemmän. Keho saavutti tonnin painon noin 13-vuotiaana, minkä jälkeen paino kasvoi jopa 1,79 tonnin vuosivauhtia. Kuuluisan paleontologi Jack Hornerin mukaan useimmat fossiilit osoittavat, että Tyrannosaurus rexin luut kasvoivat paksuutta vielä aikuisenakin. Useimmilla nykyään elävillä eläimillä luusto lakkaa kasvamasta aikuisena. Naaraiden on uskottu kasvaneen uroksia suuremmiksi, mutta tutkijat eivät ole tästä yksimielisiä. Fossiilien sukupuolen määrittäminen on vaikeaa.
Vuonna 1988 nimen Nanotyrannus lancensis saanut löytö saattaa olla keskenkasvuinen Tyrannosaurus rex.
Peto vai raadonsyöjä?
Tyrannosaurus rex on ainoa suuri lihansyöjä, jonka tiedetään eläneen Maastricht-vaiheen lopulla. Sitä pidettiin aiemmin petona, mutta sen on myös esitetty olleen raadonsyöjä. Nykyään useimmat tutkijat uskovat sen olleen molempia. Vuonna 2013 julkaistussa uutisessa kerrottiin koteloituneen Tyrannosaurus rexin hampaan löytyneen Hadrosauruksen hännästä, mikä kiistatta todistaa Tyrannosaurus rexin metsästäneen elävää riistaa. Sen ravintona olivat suuret kasvinsyöjädinosaurukset, ainakin Hadrosaurus, Triceratops ja Edmontosaurus. Tutkijat uskovat sen pystyneen haukkaamaan kerralla jopa 230 kg lihaa.
Fossiiliaineiston mukaan Tyrannosaurus rex murskasi luita syödessään, ja sen lannasta on löytynyt luunsiruja. Tämän jotkut ovat katsoneet todisteeksi raadonsyönnistä. Tietokonemallinnuksella on puruvoimaksi arvioitu 35 000–57 000 newtonia (noin 3 600–5 800 kg). Tutkimuksessa vanhojen eläinten puruvoima todettiin nuoria suhteellisesti suuremmaksi, mikä voi viitata siihen, että niiden ruokavalio muuttui ajan myötä.
Fossiiliaineistosta on löydetty merkkejä siitä, että Tyrannosaurus rex harjoitti kannibalismia.
Nordel
thumb|250px|Nordelista tuli vuonna 2009 ENTSO-E:n ryhmä RG Nordic. Nordel oli vuosina 1963–2009 toiminut pohjoismaisten kantaverkkoyhtiöiden yhteistyöjärjestö. Nordelin järjestelmään kuuluivat kaikkien Pohjoismaiden kantaverkot ja niiden väliset yhteydet. Islanti toimi järjestössä täysivaltaisena jäsenenä, mutta sen oma kantaverkko toimi itsenäisenä alijärjestelmänä ilman yhteyttä yhteiskäyttöverkkoon. Pohjoismaisen yhteiskäyttöverkon muodostavat Suomen, Ruotsin (Gotlantia lukuun ottamatta), Norjan ja Itä-Tanskan verkot, jotka toimivat samalla taajuudella. Läntisen Tanskan verkko ja Gotlannin verkko liittyvät siihen suurjännitetasavirranjohdoin.
Bianca Ghelber
Bianca Ghelber (ent. Ghelber-Perie, o.s Perie, s. 1. kesäkuuta 1990) on romanialainen moukarinheiton Euroopan-mestari.
Nordel
Nordel lopetettiin 1.7.2009 ja sen toiminnot ja vastuut on siirretty uudelle eurooppalaiselle yhteistyöjärjestölle ENTSO-E:lle.
Bianca Ghelber
Ghelber hallitsi moukarinheittoa nuorten arvokilpailuissa. Hän voitti lajinsa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2005 ja 2007, alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2008, alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2009 sekä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Hän sai pronssia universiadeissa 2011.
Tyrannosaurus rex
Löydöt
Ensimmäinen löytö tehtiin vuonna 1892, kun paleontologi Edward Drinker Cope löysi myöhäisen liitukauden kerrostumista fossiloituneen selkärangan ja antoi löydölle nimeksi Manospondylus gigas. Täydellisemmän luurangon löysi Barnum Brown vuonna 1902, ja Henry Fairfield Osborn nimesi sen vuonna 1905 Tyrannosaurus rexiksi. Henry Osborn huomasi kuitenkin vuonna 1917 Manospondyluksen ja Tyrannosaurus rexin samaksi lajiksi, mutta hän ei kuitenkaan yhdistänyt nimiä. Vuonna 2000 tuli voimaan uusi International Code of Zoological Nomenclature (ICZN), jonka mukaan nimi Tyrannosaurus rex säilytetään, koska se on vakiintunut, vaikka Manospondylos gigas on alkuperäinen nimi. Kaiken kaikkiaan on löydetty noin kolmenkymmenen Tyrannosaurus rexin fossiileita, ja ainakin yhdessä luurangossa on mukana pehmeää kudosta ja proteiineja.
Bianca Ghelber
Osakan MM-kilpailuissa 2007, Pekingin olympialaisissa 2008 ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän ei selviytynyt loppukilpailuun. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui neljänneksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 72,04 m. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 67,24 m. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa 2012. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kahdeksas. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017, Berliinin EM-kilpailuissa 2018 ja Dohan MM-kilpailuissa 2019. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 ja Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kuudenneksi. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Münchenissä 2022 tuloksella 72,72.
Ghelberin ennätys moukarinheitossa on 74,18 metriä vuodelta 2021.
Tyrannosaurus rex
Aistit
Tyrannosaurus rexin lähellä toisiaan sijainneet ja eteenpäin osoittaneet silmät takasivat niille hyvän syvyysnäön. Sen silmät olivat noin 30 senttimetriä halkaisijaltaan. Sillä oli myös valtava hajukäämi, johon hajuhermot liittyvät. Tietokonetomografia on osoittanut myös hajuhermojen olleen erittäin suuria. Korvat olivat samankaltaiset kuin nykyisten krokotiilien, joilla on erinomainen kuulo.
Tyrannosaurus rex populaarikulttuurissa
thumb|Tyrannosaurus rex -patsas Senckenbergin museon edustalla, [[Frankfurt am Mainissa, Saksassa.]]
Tyrannosaurus rex on luultavasti kuuluisin kaikista dinosauruksista. Se on ainoa dinosaurus, joka yleisesti tunnetaan sekä tieteellisen suvun että lajin nimellä.
Tyrannosaurus esiintyy muun muassa viidessä suositussa Jurassic Park -elokuvassa: Jurassic Park, Kadonnut maailma: Jurassic Park, Jurassic Park III, Jurassic World ja Jurassic World: Kaatunut valtakunta. Se esiintyy myös Esihistoriallinen puisto -sarjan lähes joka osassa, Matkalla dinosaurusten kanssa -sarjan viimeisessä osassa ja monissa vanhoissakin elokuvissa, esimerkiksi King Kongissa, ja se esitettiin myös Historyn Esihistoriallinen tappeluklubi -sarjassa.
Akadimía Plátonos
Akadimía Plátonos on kaupunginosa Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee kolme kilometriä luoteeseen Ateenan keskustasta ja kuuluu kaupungin 4. suuralueeseen. Kaupunginosa on saanut nimensä Platonin Akatemiasta, jonka Platon perusti alueella sijainneeseen Akademeian lehtoon vuonna 385 eaa.
pienoiskuva|vasen|[[Akademeian arkeologista puistoa.]] Akatemia toimi alueella osittaisin keskeytyksin vuoteen 529 saakka. Ateenan laajetessa voimakkaasti 1900-luvun alkupuolella alueelle alettiin rakentaa sekä asuinrakennuksia että teollisuutta. Toisen maailmansodan jälkeen alueelle rakennettiin yhä korkeampia taloja. Nykyään alueella on enimmäkseen 8–10-kerroksisia asuinrakennuksia. Kaupunginosassa asuu noin – asukasta. Sen pinta-ala on noin 1 km².
Viime vuosina Akademeian alueella on suoritettu arkeologisia kaivauksia. Arkeologinen puisto, Archaiologikó Párko Akadimías Plátonos, on avoinna yleisölle.
Kaupunginosan koillispuolella on Sepólian kaupunginosa, kaakkoispuolella Metaxourgeío ja eteläpuolella Votanikós. Sen luoteispuolella sijaitsee Peristérin kaupunki ja länsipuolella Aigáleon kaupunki.
Kevin Czuczman
Kevin Czuczman (s. 9. tammikuuta 1991 Port Elgin, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Tšekin Extraligan HC Litvínovissa. Hän on pelannut urallaan myös yhteensä 15 NHL-ottelua New York Islandersissa ja Pittsburgh Penguinsissa.
Ura
Czuczman pelasi Grey-Bruce Highlandersin junioreissa, jonka jälkeen hän aloitti A-juniorina MWJHL-sarjan Owen Sound Greysissa kaudella 2007–2008. Kaudella 2008–2009 Czuczman pelasi WOJCHL-sarjaa Walkerton Hawksissa voittaen mestaruuden sekä GOJHL-sarjaa Listowel Cyclonesissa. Kaudella 2009–2010 hän pelasi GOJHL:n Waterloo Siskinsissa. Kauden 2010–2011 Czuczman pelasi OJHL-junioriliigaa Newmarket Hurricanesissa.
Vuosina 2011–2014 Czuczman kävi Lake Superior State Universitya. Sophomore-vuotenaan 2012–2013 hän voitti joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +3. Junior-vuotenaan 2013–2014 Czuczman oli tehoilla 10+11=21 LSSU:n kolmanneksi paras maalintekijä, neljänneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja. Hänet valittiin WCHA:n toiseen tähdistökentälliseen.
Kolmannen yliopistokautensa päätteeksi maaliskuussa 2014 NHL-varaamaton Czuczman teki kaksivuotisen tulokassopimuksen New York Islandersin kanssa. Hän liittyi heti Islandersin NHL-joukkueen vahvuuteen ja Czuczman teki NHL-debyyttinsä 18. maaliskuuta 2014 vieraissa Minnesota Wildia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 20.06 minuuttia ja Czuczman keräsi Islandersin 6–0-tappioon päättyneessä ottelussa teholukeman –2. Hän sai myös yhden kahden minuutin jäähyn koukkaamisesta. Czuczman pelasi NHL:ssä kevään aikana kaikkiaan 13 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Syksyn 2014 harjoitusleirin päätteeksi Islanders lähetti hänet AHL-joukkue Bridgeport Sound Tigersiin, jossa Czuczman pelasi suurimman osan kaudesta 2014–2015 tehden 50 runkosarjaottelussa tehot 1+6=7. Hän pelasi osan kaudestaan myös ECHL-joukkue Florida Everbladesin vahvuudessa pelaten yhdeksän runkosarjaottelua tehden yhden maalin ja 12 playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Heinäkuussa 2015 Czuczman teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Islandersin kanssa. Hän pelasi kauden 2015–2016 kokonaan Sound Tigersissa.
Elokuussa 2016 Czuczman teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Manitoba Moosen kanssa. Samana syksynä hän osallistui Winnipeg Jetsin NHL-harjoitusleirille. Czuczman nousi kaudella 2016–2017 Moosen varakapteeniski ja hän oli tehoilla 9+23=32 joukkueen tehokkain puolustaja.
Heinäkuussa 2017 Czuczman teki vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 650 000 dollarin arvoisen NHL-sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Syyskuussa seura asetti hänet siirtolistalle. Koska mikään toinen NHL-seura ei napannut Czuczmania vuorokauden kuluessa, Penguins lähetti hänet AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin. Czuczman nousi joukkueen kapteenistoon. Joulukuussa hänet nostettiin Pittsburghin NHL-vahvuuteen, kun Frank Corrado lähetettiin puolestaan farmiin. Czuczman ei kuitenkaan pelannut siellä otteluakaan ja hänet lähetettiin kymmenen päivää myöhemmin takaisin farmiin. Czuczman pelasi WSB:ssä koko kauden 2017–2018 ja hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+31=35.
Czuczman teki kesäkuussa 2018 vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 650 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Kesken syksyn harjoitusleirin hän joutui olkapääleikkaukseen. Penguins nimesi Czuczmanin loukkaantuneiden listalle, kunnes kuntouduttuaan marraskuussa seura lähetti hänet siirtolistan kautta farmiin. Czuczman pelasi kauden 2017–2018 kokonaan WSB Penguinsin AHL-joukkueessa. Kesäkuussa 2019 hän teki Pittsburgh Penguinsin kanssa kaksivuotisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen, joka tuo Czuczmanille NHL:n puolella 700 000 dollaria. Hän pelasi WBS:ssä myös kauden 2019–2020, jonka aikana Czuczman kutsuttiin kahdesti Penguinsin NHL-vahvuuteen. Czuczman nimettiin myös joukkueen playoff-vahvuuteen heinäkuussa 2022, mutta hän ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Tammikuun 2021 harjoitusleirin päätteeksi Penguins lähetti Czuczmanin taas siirtolistan kautta farmiin, jossa hän pelasi lähes koko kauden 2020–2021. Czuczman pelasi kauden aikana myös kaksi NHL-ottelua ilman tehopisteitä.
Heinäkuussa 2021 Czuczman teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Minnesota Wildin kanssa, joka tuo hänelle NHL:n puolella 750 000 dollaria ja AHL:n puolella 200 000 dollaria kaudessa. Syksyn harjoitusleirin päätteeksi seura lähetti hänet siirtolistan kautta AHL-joukkue Iowa Wildiin, jossa Czuczman pelasi kokonaan kauden 2021–2022.
Kaudeksi 2022–2023 Czuczman siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Hänen kautensa päättyi kuitenkin loukkaantumiseen tammikuussa 2023. Czuczman voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Czuczman siirtyi kaudeksi 2023–2024 vuoden mittaisella sopimuksella Tšekin Extraligan HC Litvínoviin.
Valproaatti
pienoiskuva|Deprakine 500 mg -valproaattilääkepakkaus ja -enterotabletteja.|alt= Valproaatti (natriumvalproaatti) (Suomessa valmistenimillä Absenor, Deprakine, Orfiril ja Valproat ) on vanhemmalta nimeltään dipropyyliasetaatti. Se on valproiinihapon eli valproehapon (C8H16O2) natriumsuola. Natriumvalproaattia sisältäviä kaupallisia lääkevalmisteita on käytetty vuodesta 1967. Natriumvalproaatti on kehitetty epilepsian hoitoon, mutta sitä käytetään myös kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön liittyvän manian hoidossa.
Valproaatti ei ollut aluksi käytössä ensisijaisena antiepileptina. Eräs keskeinen näkökohta lääkkeen käyttöönotossa oli saada aikaan lääkeaine, joka ei vaikuta sedatiivisesti eli väsyttävästi. Tällaisia ovat muun muassa lähes kaikki bentsodiatsepiinit.
Valproaatilla on etäinen sukulaisuussuhde kaikkein tunnetuimpaan kipu- ja kuumelääke asetyylisalisyylihappoon eli aspiriiniin. Valproaatin vaikutus perustuu GABA:n eli gamma-aminovoihapon määrän lisääntymiseen aivoissa. GABA on eräs keskeinen keskushermoston välittäjäaine.
Valproaatin lääkinnällinen käyttö raskauden aikana johti Ranskassa vuosina 1967–2016 arviolta noin 2000–4000 lapsen vakavaan epämuodostumaan ja 16 000–30 000 lapsen älyllisiin häiriöihin. Euroopan lääkevirasto on kieltänyt valproaattia sisältävien lääkevalmisteiden käytön migreenin ja bipolaarisen häiriön hoitoon raskauden aikana.
Käyttö
Valproaatti on laajakirjoinen epilepsialääke. Myöhemmin todettiin valproaatin soveltuvan myös kaksisuuntaisen mielialahäiriön eli maanis-depressiivisyyden eli bipolaarihäiriön hoitoon. Myös lievempimuotoisessa hypomaniassa valproaattia voidaan käyttää mielialan tasaajana. Valproaattia käytetään kaksisuuntaisen mielialahäiriön ohella myös joidenkin skitsofreenistyyppisten sairaustilojen sekä kehitysvammaisuuteen tai joihinkin muihin syihin liittyvän aggressiivisuuden ja impulsiivisuuden hoidossa. Sitä käytetään joissain Euroopan maissa myös migreenin estolääkkeenä.
Valproaatti saattaa lievittää myös masennusjaksoja.
Natriumvalproaatin vuorokausiannos on räätälöitävä erikseen kullekin potilaalle ottamalla huomioon hänen ikänsä, painonsa sekä yksilöllisen herkkyyden reagoida natriumvalproaatille.