cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johan Botha
Johan Botha (s. 10. tammikuuta 1974) on eteläafrikkalainen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti sisäratojen MM-kisoista 800 metrin juoksusta kultaa vuonna 1999 ja hopeaa vuonna 2001. Ennätyksikseen Botha on juossut 400 metrillä ajan 47,3 vuonna 1995, 800 metrillä ajan 1.43,91 vuonna 1999, 1 000 metrillä ajan 2.17,19 vuonna 1999, 1 500 metrillä ajan 3.36,30 vuonna 2000 ja maililla ajan 3.57,00 vuonna 1996.
Tripurankoira
Tripurankoira on intialainen koirarotu.
Ulkonäkö
Tripurankoira on keskikokoinen pystykorva. Kuono on kettumainen, korvat pienet ja pystyt, häntä tuuhea ja tiukasti selän ylle kiertynyt. Karvapeite on lyhyt ja tiheä. Väritys vaihtelee: tyypillisiä ovat valkoinen, ruskea, musta ja kirjava.
Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on älykäs ja valpas.
Alkuperä
Tripurankoira on saanut nimensä Tripuran kukkuloilta, minkä lisäksi sitä esiintyy myös Assamin Lushai-kukkuloilla. Paikalliset heimot käyttävät sitä villisian ja kauriin metsästykseen. Aikaisemmin rotu pysyi puhtaana maantieteellisen eristymisen ansiosta. Nyt sitä kasvattavat heimot ovat kuitenkin enemmän yhteyksissä kaupunkien kanssa, ja samalla koirat ovat alkaneet risteytyä satunnaisesti sekarotuisten kanssa. Tämän vuoksi rotu on sukupuuton partaalla.
Viola Poley
Viola Poley (myöh. Kowalschek, s. 13. huhtikuuta 1955 Berliini) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti perämiehellisessä pariaironelosessa olympiakultaa Montrealissa 1976 ja maailmanmestaruuden Amsterdamissa 1977.
Poley avioitui soutaja Günter Kowalschekin kanssa.
Guardan piiri
Guardan piiri jakautuu neljääntoista kuntaan:
Lingwoodin rautatieasema
Lingwoodin rautatieasema on rautatieasema Lingwoodin kylässä Norfolkissa, Englannissa. Se sijaitsee Wherry Linesin varrella. Sinne liikennöi Greater Anglia.
Asema avattiin 1. kesäkuuta 1883. Sitä käytti noin 48 000 matkustajaa kaudella 2017–2018.
pienoiskuva|vasen|Asemarakennus nähtynä radan toiselta puolelta.
Pavel Nahimov
Varhaivuodet
Nahimov syntyi kesällä vuonna 1802 Gorodok-nimiseen pitäjään Smolenskin kuvermentissa. Hänen vanhempansa kuuluivat köyhään maanomistaja-aateliin. Perheeseen kuului Pavelin lisäksi kymmenen muuta sisarusta. Kaikki hänen veljensä olivat ammattimaisia merenkulkijoita. Nahimov pääsi vuonna 1815 merikadettikouluun. Suoritettuaan koulutuksensa vuonna 1818 hän aloitti palveluksen Venäjän Itämeren laivastossa.
Krimin sota
Krimin sodan syttyessä vara-amiraali Nahimov komensi Mustanmeren laivasto-osastoa. Hän tuhosi Turkin laivaston päävoimat Mustallamerellä Sinopen taistelussa vuonna 1853.
Vuonna 1855 Nahimovista tuli Sevastopolin sataman päällikkö ja väliaikainen kuvernööri. Samana vuonna hänet ylennettiin vara-amiraalista amiraaliksi. Piirityksen aikana hän upotti omia aluksia Sevastopolin sataman edustalla estääkseen vihollisen pääsyn kaupunkiin mereltä. Lopun sodan ajan hän soti maalla. Päätös upottaa omat laivat hiersivät Nahimovin ja hänen asetoverinsa amiraali Kornilovin välejä. Nahimov nautti kunnioitusta tavallisten matruusien ja sotilaiden keskuudessa. Tämä mahdollisesti johtui Nahimovin urhoollisuudesta ja tavasta johtaa joukkojaan etulinjasta.
Kuolema
Samana vuonna kesällä hän sai etulinjassa kuolettavan haavan päähän ja kuoli kahden päivän päästä. Hänet haudattiin Sevastopolin Vladimirin katedraaliin.
Keralan piirikunnat
300px|right|thumb|[[Keralan piirikunnat, Etelä-Intiassa.]] Keralan osavaltio Intiassa jakautuu 14 piirikuntaan. Useimpien nimi on sama kuin niiden hallintokeskus.
Denis Lill
Denis Lill (s. 22. huhtikuuta 1942 Hamilton, Uusi-Seelanti) on brittiläinen näyttelijä. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten kirurgi Rosen roolista vuosina 2003–2011 ITV:n sairaalasarjassa Kyläsairaala (The Royal). Vuonna 2014 Lill nähtiin jännityssarja 24 – Lontoossa.
Alfreð Finnbogason
Alfreð Finnbogason (s. 1. helmikuuta 1989 Reykjavík, Islanti) on islantilainen jalkapallohyökkääjä. Hän on kesästä 2016 alkaen edustanut Saksan Bundesliigassa pelaavaa FC Augsburgia, jossa hän pelasi jo edellisen kevätkauden lainasopimuksella espanjalaisesta Real Sociedadista.
Alfreð pelasi kotimaansa pääsarjassa Breiðablik UBK:ssa vuosina 2007–2010 kaikkiaan 43 ottelua, joissa teki 28 maalia. Hän voitti Islannin cupin 2009 ja Islannin-mestaruuden 2010. Hän pelasi seurassa myös kaksi Eurooppa-liigan karsintaottelua.
Alfreð siirtyi kesken kauden 2010–2011 Jupiler Pro League -seura KSC Lokereniin. Hän pelasi belgialaisseurassa pudotuspelit mukaan lukien 22 pääsarjaottelua, joissa teki neljä (toisen lähteen mukaan viisi ) maalia. Kesän 2012 hän pelasi lainalla Allsvenskanin Helsingborgissa tehden 12 maalia 17:ssä pelaamassaan Ruotsin pääsarjan ottelussa. Hän voitti Ruotsin supercupin. Hän pelasi seurassa myös neljä Mestarien liigan karsintaottelua.
Alfreð Finnbogason siirtyi elokuussa 2012 alankomaalaiseen SC Heerenveeniin. Hän teki tulokaskaudellaan 31 liigaottelussa 24 maalia ollen Eredivisien kolmanneksi paras maalintekijä. Seuraavalla kaudella hän voitti sarjan maalikuninkuuden viimeisteltyään 31 ottelussa 29 maalia. Kaikkiaan hän pelasi Heerenveenissä pudotuspelit mukaan lukien 65 liigaottelua, joissa teki 53 maalia.
Alfreð siirtyi Primera División -seura Real Sociedadiin kahdeksan miljoonan euron siirtosummalla heinäkuussa 2014. Tulokaskaudellaan hän teki kaksi maalia pelaamissaan 25:ssä Espanjan pääsarjan ottelussa. Hän pelasi myös kaksi Eurooppa-liigan karsintaottelua. Kaudella 2015–2016 hän pelasi tammikuun loppuun saakka lainalla kreikkalaisessa Olympiakosissa. Hän pelasi seurassa kolme Mestarien liigan ottelua, joissa teki yhden maalin ja seitsemän Kreikan Superliigan ottelua tehden yhden maalin. Helmikuun alusta kauden loppuun hän pelasi lainalla saksalaisessa FC Augsburgissa, jossa teki seitsemän maalia 14 Bundesliigaottelussa. Hän siirtyi Augsburgiin nelivuotisella sopimuksella kesällä 2016.
Maajoukkueura
Alfreð Finnbogason pelasi Islannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 11 ottelua, joissa teki viisi maalia. Hän pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Färsaaria vastaan maaliskuussa 2010. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Israelia vastaan saman vuoden marraskuussa. Ensimmäisen arvokisojen karsintaottelunsa hän pelasi 0–0-tasapeliin päättyneessä EM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan maaliskuussa 2011.
Alfreð on kesäkuun 2020 loppuun mennessä pelannut kaikkiaan 57 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt 15 maalia, kaikki eri otteluissa. Pelaamissaan 18 MM-karsintaottelussa hän on tehnyt viisi maalia mutta 13 EM-karsintaottelussa ei yhtään. Hän pelasi viidessä karsintaottelussa kaikkiaan 99 minuuttia Islannin selviytyessä EM-kilpailuihin 2016. Lopputurnauksessa hän pelasi kolmessa ottelussa yhteensä 74 minuuttia. Vuoden 2018 MM-kilpailujen karsinnoissa Alfreð pelasi kahdeksassa ottelussa yhteensä 520 minuuttia. MM-lopputurnauksessa hän pelasi Islannin kolmessa ottelussa lähes täydet minuutit ja teki maalin tasapeliin 1–1 päättyneessä ensimmäisessä ottelussa Argentiinaa vastaan.
Ryan Cochrane
Ryan Andrew Cochrane (s. 29. elokuuta 1988 Victoria, Kanada) on kanadalainen pitkän matkan uimari ja olympia- ja MM-mitalisti. Cochranella on olympiahopea vuoden 2012 kesäolympialaisten 1500 metrin vapaauinnista ja olympiapronssi samalta matkalta eli päämatkaltaan 2008 kesäolympialaisista. Lisäksi hänellä on kahdeksan pitkän radan MM-mitalia, joista neljä on hopeista ja neljä pronssista sekä yksi lyhyen radan MM-kisojen pronssi. Suurvoittoon MM- tai olympiatasolla Cochrane ei ole vielä pystynyt. Hänellä on kuitenkin neljä kultaa Kansainyhteisön kisoista, jotka ovat tulleet 1500 ja 400 metrin vapaauinnista. Cochrane edustaa Island Swimming-seuraa ja on 193 senttimetriä pitkä ja 82 kilogrammaa painava. Hän debytoi aikuisten tasolla vuoden 2006 Kansainyhteisön kisoissa Melbournessa.
Lasse Siurala
Lasse Siurala (s. 1946) on suomalainen sosiologi ja entinen Helsingin kaupungin nuorisotoimenjohtaja. Siurala on toiminut myös Helsingin kauppakorkeakoulun taloussosiologian assistenttina, lehtorina ja apulaisprofessorina 1974–1994. Nuorisotoimenjohtaja hän oli vuosina 1995–2012. Vuosina 1998–2001 hän toimi Euroopan neuvoston nuoriso- ja urheiluosaston johtajana Strasbourgissa. Siurala on perehtynyt erityisesti ehkäisevään huumevalistukseen.
Siurala oli 1969 perustetun Suomen karateliiton perustajajäsen ja ensimmäinen puheenjohtaja. Karatea Siurala harjoitteli aktiivisesti vuosina 1967–1987.
Cheimadítida
Cheimadítida tai Cheimadítidas (Χειμαδίτιδας) on järvi Makedoniassa pohjoisessa Kreikassa. Sen pinta-ala on 10,8 neliökilometriä. Cheimadítida on suurimmillaan noin 5,15 kilometriä pitkä ja noin 0,7 kilometriä leveä, ja sen suurin syvyys on 2,5 metriä.
thumb|left|240px|Cheimadítida-järveä Järvi sijaitsee Flórinan alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella noin 593 metrin korkeudella merenpinnasta, linnuntietä noin 13 kilometriä luoteeseen Ptolemaḯdan kaupungista ja noin 24 kilometriä kaakkoon Flórinan kaupungista. Cheimadítidan pohjoispuolella sijaitsee Zázari-järvi.
José Blues
José Blues on suomalaisen kitaristin ja laulaja-lauluntekijä Dave Lindholmin 12. sooloalbumi. Se julkaistiin loppuvuodesta 1988.
Ramiro II (Aragonia)
thumb|Ramiro II Ramiro II oli Aragonian kuningas vuosina 1134–1137.
Ramiro, Sancho I:n pojista nuorin, oli munkki ja Barbastron piispaehdokas veljensä Alfonso I:n kuollessa vuonna 1134.
Alfonso oli testamentannut valtakuntansa kristillisille ritarikunnille, mutta aragonialaiset kieltäytyivät hyväksymästä testamenttia ja valitsivat Ramiron kuninkaakseen. Tällöin Ramiro poistui luostarista ja nai Akvitanian herttua Guillaume IX:n tyttären Agneksen. Pariskunnan saatua lapsen Peronellan Ramiro kihlasi tämän Barcelonan kreivi Ramón Berenguer IV:n kanssa. Vuonna 1137 Ramiro luopui kruunusta vävynsä ja tyttärensä hyväksi ja palasi takaisin luostariin, missä hän kuoli vuonna 1154.
Belize olympialaisissa
Belize osallistui kesäolympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 1968 ja on siitä alkaen osallistunut kesäkisoihin joka kerta 1-11 urheilijan joukkueilla lukuun ottamatta Moskovan vuoden 1980 kisoja, joita se boikotoi. Maa ei ole saanut mitaleja.
Talviolympialaisiin Belize ei ole osallistunut.
Matti Mäkelä (täsmennyssivu)
Matti Mäkelä voi tarkoittaa seuraavia:
Mattias Svanberg
pienoiskuva|Mattias Svanberg vuonna 2016. Mattias Olof Svanberg (s. 5. tammikuuta 1999 Malmö) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Bolognaa.
Beatrice Straight
Beatrice Whitney Straight (2. elokuuta 1914 – 7. huhtikuuta 2001) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki töitä sekä televisiossa, teatterissa että elokuvissa ja sai vuonna 1953 Tony-palkinnon.
Mattias Svanberg
Svanberg edusti Malmö FF:ää kesään 2018 saakka. Hän pelasi Allsvenskanissa kolmen kauden aikana 36 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 2016 ja 2017. Serie A:ssa hän on Bolognan joukkueessa pelannut kolmen kauden aikana 82 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Beatrice Straight
Straightin tunnetuin elokuvarooli oli menestyselokuvassa Kasvot kuvaruudussa (1976). Hän voitti sillä samana vuonna Parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon.
Nutella
Nutella on italialaisen Ferreron valmistama kaakao- ja hasselpähkinälevite.
Historia
pienoiskuva|vasen|Nutella-levitettä. Hasselpähkinää alettiin lisätä suklaan sekaan Italian Torinossa Napoleonin sotien aikaan. Paikalliset suklaamestarit yrittivät näin vähentää suklaan käyttöä, koska Ranskan Napoleon Bonaparten julistama brittien vastainen mannermaasulkemus oli nostanut suklaan hintaa selvästi. Hasselpähkinää oli puolestaan runsaasti tarjolla paikallisen tuotannon ansioista.
Nutellan loi italialainen Pietro Ferrero 1940-luvulla. Toisen maailmansodan jäljiltä Italiassa oli jälleen pulaa suklaasta. Kondiittorina työskennellyt Ferrero alkoi käyttää suklaan jatkeena hasselpähkinää ja sokeria. Ferrero perusti tuotetta myyvän yhtiönsä Ferreron 14. toukokuuta 1946. Kun tuotetta alettiin myydä vuonna 1946, sen kilogrammahinta oli vain kuudennes suklaakilogramman hinnasta.
Nutellan alkuperäinen nimi oli ”Giandujot”. Giandujot oli tunnettu paikallinen karnevaalihahmo. Alun perin tahnaa myytiin leikattavassa muodossa folioon pakattuna. Myöhemmin Ferrero muunteli tuotteen koostumusta siten, että sitä saattoi levittää leivälle. Uudenlaisen reseptin mukainen tuote sai vuonna 1951 nimekseen SuperCrema. Pietro Ferreron poika Michele Ferrero jatkoi edelleen isänsä keskimän tuotteen kehittelyä. Hän kehitti tuotteesta lasipurkeissa myytävän levitettävän muodon, jota alettiin markkinoida Nutellan nykyisellä nimellä vuonna 1964. Alun perin Nutella ei sisältänyt palmuöljyä, mutta kaakaovoita reilusti halvemmalla hinnalla korvikerasva on korvannut kaakaovoin. Nutellaa ei saa kutsua suklaaksi tai suklaalevitteeksi, koska se ei sisällä riittävästi suklaan ainesosia, kaakaomassaa ja kaakaovoita. Nutellan nykyinen purkki otettiin käyttöön vuonna 1965.
Vuonna 1966 Nutellaa alettiin myydä ensimmäistä kertaa Italian ulkopuolella Ranskassa. Ranskasta tuote levisi edelleen muualle Eurooppaan. Yhdysvaltoihin Nutellaa alettiin maahantuoda vuonna 1983.
Raaka-aineet ja ravintoarvot
Nutellan pääraaka-aineet ovat sokeri, palmuöljy, hasselpähkinä (13 %), maitojauhe (8,7 %) ja vähärasvainen kaakao (7,4 %). Nutella sisältää myös vanilliinia ja emulgointiaineena soijaperäistä lesitiiniä.
Tjumen
Tjumen on Venäjän kaupunki ja Tjumenin alueen pääkaupunki. Se sijaitsee Turajoen varrella 2 144 kilometriä Moskovasta itään Länsi-Siperiassa. Vuoden 2010 väestönlaskennan aikaan kaupungissa asui runsas 580 000 henkeä.
Historia
Tjumen oli Siperian ensimmäinen venäläinen kaupunki, kun Fjodor I perusti sen 1586 Siperian tataarien Chimhi-Tura-nimisen kaupungin paikalle, jonka venäläinen kasakkapäällikkö Jermak oli joukkoineen vallannut 1581. Siperian kaanikunnan Tjumenin alueet oli liitetty Venäjään edellisenä vuonna, ja niitä turvaamaan kaupungista varustettiin venäläisten etuvartio. Aluksi kaupunkia asuttivat etupäässä kasakat ja streltsit.
1600- ja 1700-luvuilla Tjumenista kehittyi tärkeä kaupankäynnin keskus Keski-Aasiaan, Kiinaan ja Persiaan suuntaaville kauppareiteille. Kaupunki oli tuolloin myös tärkeä nahka- ja käsityötavaroiden valmistaja. Vuonna 1763 Tjumenissa asui noin 7000 ihmistä.
Siperian ensimmäinen höyrylaiva rakennettiin Tjumenissa 1836, ja vuonna 1885 Siperian poikki kulkeva rautatie saavutti paikkakunnan.
Venäjän sisällissodan aikana Tjumen oli ensin Aleksandr Koltšakin ja hänen Valkokaartinsa hallinnassa, mutta tammikuussa 1918 sen valtasi Puna-armeija.
1930-luvulla Tjumen kasvoi yhdeksi Neuvosto-Siperian suurimmista teollisuuskaupungeista. Tjumenissa tuotettiin höyry- ja rahtilaivoja, huonekaluja sekä turkis- ja nahkavaatteita.
Toisen maailmansodan aikaan Leninin ruumis siirrettiin Moskovasta kätkettyyn hautaan paikkaan, jossa nykyään on Tjumenin maatalousinstituutti. Sodan aikana myös lukuisia tehtaita evakuoitiin Tjumeniin Neuvostoliiton eurooppalaisista osista. Monia sotilastarvikkeita valmistettiin kaupungissa. Elokuun 14. 1944 Tjumenista tuli laajan Tjumenin alueen pääkaupunki.
Vuonna 1948 Tjumenin alueelta löydettiin öljyä, ja 1960- ja 1970-luvuilla öljyteollisuudesta tulikin kaupungin talouden osa. thumb|300px|1700-luvun puolenvälin Luostarin Tjumenissa [[Sergei Mihailovitš Prokudin-Gorski|Prokudin-Gorskin n. 1912 valokuvaamana.]]
Kuuluisia Tjumenissa syntyneitä henkilöitä:
Tjumenin monumentit
Tjumenin kaupunkiin on rakennettu paljon henkilöpatsaita ja muita muistomerkkejä.
Felipe Massa
Felipe Massa (s. 25. huhtikuuta 1981 São Paulo, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen rata-autoilija.
Kaudella 2017 hän ajoi Formula 1 -sarjaa Williams-tallissa, jonka jälkeen hän lopetti F1-uransa.
Uran alku
Massa aloitti uransa kotimantereellaan Etelä-Amerikassa. Hän ajoi vuosina 1998–1999 Formula Chevrolet Brazil -sarjassa, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 1999. Kaudeksi 2000 Massa siirtyi Eurooppaan kilpailemaan Formula Renault -sarjaan. Hän voitti heti ensimmäisenä vuotena sekä Euroopan että Italian Formula Renault -mestaruudet. Kaudella 2001 Massa ajoi Formula 3000 -eurosarjan mestariksi. Hän voitti kauden kahdeksasta kilpailusta kuusi, lähti kuusi kertaa paalupaikalta ja ajoi viisi nopeinta kierrosta. Syksyllä Massa testasi Sauberin F1-autoa, ja kilpakuljettajan paikka tallista irtosi miltei heti.
Sauber (2002, 2004−2005)
thumb|225px|Massa [[Sauberin ratissa Britannian GP:ssä kaudella .]] Massa teki debyyttinsä Formula 1 -sarjassa kaudella sveitsiläisessä Sauber-tallissa. Nuorta brasilialaista oltiin viemässä tulevaisuuden Ferrari-kuljettajaksi jo ennen kuin hän oli edes ehtinyt kilpailla F1-autolla. Ferrari yhteyksiä helpotti se, että hänen managerinaan toimii Ferrarin silloisen tallipäällikön Jean Todtin poika Nicolas Todt. Tulokaskauden aikana ennakko-odotukset eivät kuitenkaan täysin täyttyneet Massan tekemien ajovirheiden vuoksi. Syksyllä Peter Sauber ilmoitti, ettei halua jatkaa sopimusta Massan kanssa, ja hän siirtyi vuodeksi Ferrarin testikuljettajaksi hankkimaan lisäkokemusta.
Kaudeksi Massa palasi takaisin Sauberille kilpakuljettajaksi ja osoitti kehittyneensä selvästi. Hän keräsi kauden aikana 12 MM-pistettä.
2006
Massan ura jatkui Ferrarilla Michael Schumacherin tallikaverina. Kauden avauskilpailuun Massa lähti eturivistä Schumacherin startattua paalupaikalta. Massan kilpailu hankaloitui spinnauksella ja hitaalla varikkopysähdyksellä kilpailun ensimmäisellä kierroksella, maalissa hän oli yhdeksäs. Seuraavassa kilpailussa Malesiassa Massa oli viides. Australian aika-ajoissa Massa ajoi seinään ja joutui lähtemään kilpailuun 16:nnesta ruudusta. Hänen kilpailunsa jäi kesken heti avausmutkassa kolarissa Nico Rosbergin ja Christian Klienin kanssa. Euroopan GP:ssä Massa saavutti uransa ensimmäisen palkintokorokesijansa ollen kolmas. Monacon aika-ajoissa Massa ajoi seinään ja oli kilpailussa yhdeksäs.
Yhdysvaltain GP:ssä Massa ajoi uransa siihen saakka parhaan sijoituksensa ollen toinen Michael Schumacherin voitettua. Myös Ranskassa ja Saksassa Massa ajoi palkinnoille. Turkin osakilpailussa Massa ajoi uransa ensimmäiseen osakilpailuvoittoon paalupaikalta. Kiinassa Massa osui yhteen David Coulthardin kanssa ja joutui keskeyttämään kilpailun varikkosuoralle. Japanissa Massa ajoi toiseksi. Kauden päätösosakilpailussa Brasiliassa Massa ajoi uransa toiseen voittoon. Kauden aikana Massa saavutti kaksi osakilpailuvoittoa, ja sijoittui MM-pisteissä kolmanneksi päihittäen muun muassa molemmat McLarenit ja Renault’n Giancarlo Fisichellan.
2007
thumb|225x225px|Massa Britanniassa kaudella 2007. Massa jatkoi Ferrarilla myös kaudella 2007 saaden uudeksi tallikaverikseen McLarenilta siirtyneen Kimi Räikkösen. Ensimmäisessä aika-ajossa Massa kärsi vaihdelaatikko-ongelmista ja jäi ruutuun 16, mutta hänet pudotettiin viimeiseksi. Kilpailussa Massa nousi kuudenneksi, tallikaveri Kimi Räikkösen voitettua kilpailun. Malesiassa Massa ajoi paalupaikalle, mutta putosi kilpailussa viidenneksi ajaen mutkan neljä leveäksi yrittäessään ohitusta McLarenin Lewis Hamiltonista. Seuraavan osakilpailun Bahrainissa Massa voitti. Hän jatkoi voittoputkeaan myös seuraavassa kilpailussa Espanjassa. Monacossa Massa oli kolmas. Kanadan GP:ssä Massa hylättiin, hänen ajaessaan päin punaisia valoja varikkosuoralla.
Euroopan osakilpailussa Massa johti pitkään kilpailua, mutta Fernando Alonso ohitti Massan viimeisillä kierroksilla autojen osuessa yhteen. Massa oli maalissa toinen ja kävi Alonson kanssa kilpailun jälkeen kiivasta keskustelua italiaksi. Edellisen kauden tapaan Massa voitti myös Turkin GP:n. Ferrarin kotiradalla Italiassa Massa joutui keskeyttämään. Belgiassa Massa ajoi toiseksi. Myös Kiinassa Massa ajoi palkintopallille, kolmanneksi ja kauden päättävässä Brasilian kilpailussa hän ajoi toiseksi, tallikaveri Kimi Räikkösen voitettua kilpailun ja varmistettua maailmanmestaruuden. Massa sijoittui MM-pisteissä neljänneksi 94 pisteellä.
Arvo Tuominen (dokumentaristi)
Arvo Tuominen (s. 1950 Helsinki) on Yleisradion toimittaja ja palkittu dokumentaristi. Hän on työskennellyt A-studiossa ja ohjannut lukuisia suomalaisia dokumenttielokuvia. Lisäksi hän onn tietokirjailija, asiantuntijaopas ja luennoitsija.
Ann-Sophie Bettez
Ann-Sophie Bettez (s. 14. marraskuuta 1987 Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana saavuttanut MM-kilpailuissa pronssia vuonna 2019. Vuonna 2011 hän saavutti pronssia universiadeissa.
Felipe Massa
2008
Kaudella Massa ajoi uransa ensimmäistä kertaa mestaruudesta ja vielä kauden viimeisessä kilpailussakin mestaruus oli avoin joko hänelle tai Lewis Hamiltonille. Massa ajoi voiton Brasiliassa, mutta McLarenin Lewis Hamilton ohitti edellä ajaneen Timo Glockin viimeisellä kierroksella radan viimeisessä mutkassa sijoittuen viidenneksi ja vei näin maailmanmestaruuden pisteen erolla Massaan. Hamilton johti MM-sarjaa seitsemällä pisteellä ennen viimeistä kilpailua. Koska Hamiltonin ohitus Glockista tapahtui vasta viimeisessä mutkassa, ehdittiin Ferrarin tallin tiloissa hetken aikaa juhlia maailmanmestaruutta ja ilmoittaa tästä Massalle. Palkintopallilla hän itki avoimesti osakilpailuvoitostaan huolimatta. Monen mielestä Massan mestaruussaumat menivät hänen keskeytettyä johtopaikalta Unkarin kilpailussa vain kolme kierrosta ennen maalia. Myöhemmin Singaporen kolariskandaalin jälkeen Massaa pidettiin kauden oikeana mestarina.
2009
Kausi alkoi Massan ja Ferrarin kannalta mollivoittoisesti. Niin Australian, Malesian kuin myös Kiinan osakilpailut menivät pieleen. Ensimmäinen osakilpailu, jossa Massa ylsi kolmen nopeimman joukkoon käytiin Saksassa Nürburgringin radalla.
Unkarin GP:n aika-ajojen toisessa vaiheessa Massa ajoi ulos rengasvalliin, kun Rubens Barrichellon autosta irronnut 800 gramman painoinen jousi osui hänen kypäräänsä 240 kilometrin tuntivauhdissa. Massa menetti tästä tajuntansa ja ajoi ulos radalta. Massan kalloon tuli murtuma silmäkulman kohdalle ja kallonpohjaan, ja hän sai myös aivotärähdyksen. Hänet jouduttiin leikkaamaan kiireellisesti. Massa oli onnettomuuden seurauksena loppukauden kilpailuista sivussa. Hänelle ei jäänyt onnettomuudesta pysyviä vammoja, ja hänen ilmoitettiin ajavan Ferrarin toista kilpa-autoa kaudella 2010.
2010
right|thumb|250px|Massa Malesiassa kaudella [[Formula 1 -kausi 2012|2012.]]
2011–2013
Kaudella 2011 Massa saavutti tasaisia pistesijoja sijoittuen toistamiseen MM-sarjan kuudenneksi.
Massa jatkoi Ferrarilla kaudella 2013 saavuttaen parhaimmillaan yhden kolmossijan Espanjan GP:stä sijoittuen MM-pisteissä kahdeksanneksi. Massa ilmoitti vuoden 2013 syyskuussa lähtevänsä Ferrarilta kauden päätteeksi.
2014
thumb|250px|Massa Williamsin väreissä [[Formula 1 -kausi 2014|kaudella 2014.]] Vuonna 2014 Massa siirtyi Williamsille tallikaverinaan suomalainen Valtteri Bottas. Itävallan GP:ssä Massa otti ensimmäisen paalupaikkansa sitten vuoden 2008. Kilpailussa hän jäi kuitenkin neljänneksi. Italian GP:ssä Massa ajoi kolmanneksi ja otti ensimmäisen palkintokorokesijansa uudessa tallissaan. Kauden päättävässä Abu Dhabin GP:ssä Massa ajoi toiseksi. MM-sarjassa Massa sijoittui pisteissä seitsemänneksi.
Ann-Sophie Bettez
Bettez pelasi vuosina 2007–2012 McGill-yliopiston joukkueessa. Vuodesta 2012 hän on edustanut CWHL-liigan Montréal Starsia, joka vuonna 2015 muutti nimekseen Les Canadiennes de Montréal. Ensimmäisellä CWHL-kaudellaan hänet valittiin vuoden tulokkaaksi. Kaudella 2013–2014 hän voitti liigan pistepörssin ja hänet valittiin liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudella 2016–2017 hän oli voittamassa liigan mestaruutta eli Clarkson Cupia.
Felipe Massa
2015
Italian Grand Prix'ssa Massa ajoi toisen kerran kaudella kolmanneksi. Singaporessa Massa keskeytti vaihdelaatikkovikaan, hänen kolaroituaan aiemmin kilpailun aikana Nico Hülkenbergin kanssa. Japanin GP:ssä Massa osui jo lähtösuoralla yhteen Daniel Ricciardon kanssa, jonka seurauksena Massa kärsi rengasrikon ja oli maalissa vasta 17:s. Venäjällä Massa oli neljäs. Yhdysvaltain GP:ssä Massa törmäsi ensimmäisessä mutkassa Fernando Alonsoon, mutta molemmat pystyivät jatkamaan kilpailuaan. Myöhemmin kilpailussa Massa joutui keskeyttämään mekaaniseen vikaan. Kotikilpailussaan Brasiliassa Massa ajoi maaliin pistesijalla kahdeksantena, mutta parin tunnin päästä kilpailun päättymisen jälkeen hänet hylättiin. Syy oli liian korkea lämpötila oikeassa takarenkaassa. Abu Dhabissa Massa ajoi kahdeksantena ruutulipulle. Massa saavutti kauden aikana kaksi kolmatta sijaa, 121 pistettä ja kuudennen sijan kuljettajien maailmanmestaruuspisteissä.
2016
Massa ajoi kauden kuudessa ensimmäisessä osakilpailussa pisteille, ollen parhaimmillaan viides Australiassa ja Venäjällä. Massa joutui keskeyttämään Kanadassa auton ylikuumennuttua liikaa. Itävallassa Massan autoon jouduttiin vaihtamaan etusiipi ennen lämmittelykierrosta, ja sen seurauksena Massa joutui starttaamaan kilpailuun varikolta, koska auton kanssa ei saa tehdä aika-ajojen jälkeen mitään toimenpiteitä. Massa joutui myöhemmin keskeyttämään Itävallan GP:n. Unkarin GP:n aika-ajoissa Massa törmäsi seinään sadekelillä ja jäi ruutuun 18 ja ajoi myös maaliin samalla sijalla. Saksassa Massan kilpailu jäi kesken auton vaurioiden seurauksena, jotka tulivat kolarista Jolyon Palmerin kanssa. Kotikilpailussa Brasiliassa Massa ajoi ulos ja joutui keskeyttämään. Kauden viimeisessä osakilpailussa Abu Dhabissa 27. marraskuuta 2016 hän sijoittui yhdeksänneksi. Massa ilmoitti Monzassa lopettavansa F1-uransa kauden päätteeksi, mutta kuitenkin perui uransa lopettamisen entisen tallikaverinsa Valtteri Bottaksen siirryttyä Mercedekselle Nico Rosbergin tilalle. Williamsin ehtona Bottaksen siirtymiselle oli, että Williamsin uusi tulokaskuljettaja Lance Stroll saa parikseen kokeneen kuljettajan. Bottaksen siirtymisen myötä Massa päätti palata Williamsille kaudeksi 2017.
2017
Massa aloitti kauden ajamalla kuudenneksi Australiassa. Hän oli kuudes myös Bahrainissa. Massaa tuurasi sairastumisen vuoksi Unkarin GP:ssä Paul di Resta. Massa keräsi viimeisellä F1-kaudellaan 43 pistettä sijoittuen sarjan 11:nneksi.
Massa keräsi F1-uransa aikana 1 167 pistettä.
Yksityiselämä
Massa avioitui brasilialaisen Raffaela Bassin kanssa 30. marraskuuta 2007. Heidän lapsensa syntyi 1. joulukuuta 2009.
Erwin Vandenbergh
Erwin voitti vuosien 1979 ja 1991 välillä kuusi kertaa Belgian pääsarjan Jupiler Leaguen maalikuninkuuden, kolmessa eri seurassa Liersessä (kolme kertaa), RSC Anderlechtissä (2 kertaa) ja kerran Gentissä. Vuonna 1979 Erwin teki 39 maalia 34:ssä ottelussa ja voitti siten Euroopan kultaisen kengän. Vandenbergh edusti urallaan myös ranskalaista Lillea. Belgian maajoukkueessa Erwin muistetaan erityisesti hienosta voittomaalista Argentiinaa vastaan vuoden 1982 MM-kisoissa.
Arvo Tuominen (dokumentaristi)
Ura
A-studion toimittajana hänet muistetaan muun muassa 1980-luvulla tekemästään Michael Monroen ja Andy McCoyn ”kolkytdonaa-haastattelusta” sekä 1000 markan vedonlyönnistä koskien devalvaatiota valtiovarainministeri Iiro Viinasen kanssa.
Erwin Vandenbergh
Erwinin poika Kevin Vandenbergh pelaa myös hyökkääjänä Genkissä.
Arvo Tuominen (dokumentaristi)
Ura
Suomessa Tuominen on muun muassa voittanut 1. palkinnon, 15 000 markkaa, vuonna 1997 journalistikilpailussa Suomen vahvuudet esiin.
Pietarin kaupungin 300-vuotisjuhlan yhteydessä Tuomisen dokumenttielokuva Mannerheim ja Pietari palkittiin Pietarin Valkeiden öiden dokumenttielokuvafestivaalien parhaana elokuvana kansainvälisessä sarjassa.
Tuominen käynnisti keväällä 2008 keskustelun suomalaisten kansanedustajien taloudellisista kytkennöistä. Dokumenttielokuvassaan Suomalainen korruptio Tuominen kertoi, että yritykset voivat ostaa itselleen kansanedustajan, joka sitten ajaa maksajansa etua. Pääministeri Matti Vanhanen kuvasi alkanutta keskustelua ”vakavaksi poliittiseksi kriisiksi”. Vuonna 2014 Tuominen palasi teemaan Vaalirahoittaja-dokumenttielokuvan muodossa. Siinä liikemies Arto Merisalo kertoo osallistuneensa rahoittajan ominaisuudessa kahden Anneli Jäätteenmäen hallituksen ministerin valintaan.
Vuonna 2013 Tuomiselle myönnettiin Ystävyyden kunniamerkki, Venäjän korkein ulkomaiden kansalaisille myönnettävä kunniamerkki.
Karjalan Liitto valitsi Arvo Tuomisen kirjan Karjala - koko tarina vuoden 2018 karjalaiseksi kirjaksi. Valinnan teki kansanedustaja, eduskunnan Karjala-kerhon puheenjohtaja Martti Talja.
Tuominen ennustaa kirjassaan Venäjä - Kirjoituksia Venäjästä ja Putinista (2022), että Putinin seuraajaksi Venäjän presidentiksi nousee nykyinen maatalousministeri Dmitri Patrušev.
Tuotantoa
Niinistöön - Koko tarina'' (2020) Olavi Paavolaisen Synkkä yksinpuhelu.'' (2011)
Leirian piiri
Leirian piiri on piiri Portugalin keskiosassa. Sen pääkaupunki on Leiria. Piirin pinta-ala on 3 505,8 km² ja väkiluku 462 056 (vuonna 2014).
Leirian piiri jakautuu kuuteentoista kuntaan:
Kuolan saamelaisten saamenpuku
Kuolan saamelaisten saamenpuku on kuolansaamelaisten käyttämä saamenpuku. Pukuparsi on erinomainen esimerkki saamenpuvussa tapahtuneisiin muutoksiin johtaneista vaikutteista. Myös Venäjän alueella alkuperäinen pukujen raaka-aine oli nahka, sekä peuran- ja poron- että lampaannahka. Vähitellen rikkaimmilla oli varaa ostaa tuontikankaita, verkaa ja sarkaa, takkeja varten. Toisaalta nahkapukimien hylkäämiseen on ollut myös käytännöllisiä syitä, kuten nopeasti romahtanut villipeurakanta, jonka vuoksi nahkojen saanti oli hankalaa. Perinteinen takkimalli jupa muistuttaa leikkaukseltaan vastaavia Suomen saamelaisten verka- ja sarkatakkeja. 1800-luvun jälkipuoliskolla venäjänsaamelaiset luopuivat vähitellen tästä kangastakista, ja naiset rupesivat pukeutumaan karjalaisten ja pohjoisvenäläisten sarafaniin eli olkainhameeseen, röijyyn ja esiliinaan. Pukuun kuuluu myös helmikoristeinen vyö. Jo aiemmin naiset olivat hylänneet perinteisen päähineensä ja siirtyneet käyttämään sorokka-tyyppistä päähinettä, šaamšikia, jonka otsamus imitoi sorokan koristeluja, mutta oli tehty helmikirjonnalla.
Suvulla tai perheellä saattoi olla "omat" helmikirjontamallinsa, joten päähineestä näki, mihin perheeseen tai siidaan nainen kuului. Monet näistä helmikirjontamalleista ovat saaneet vaikutteita ortodoksisista kirkkotekstiileistä ja ikoneista. Miehet luopuivat perinteisistä vaatteistaan jo aikaisemmin ja ottivat nopeasti käyttöön venäläistyyppiset vaatteet; ainoastaan poronhoitajat käyttivät poronnahkaisia vaatteita työssä. Myöhemmin venäjänsaamelaiset omaksuivat sinne 1880-luvulla muuttaneilta komeilta ja nenetseiltä turkispukimet. Saamelaisten oma avonainen poronnahkainen takki vaihdettiin umpinaiseen maalitsaan, jalkineiksi ja säärystimiksi otettiin myös burkit ja pimit, jotka koristeltiin aplikoimalla.
Etninen identiteetti on voimakkaasti elpynyt venäjänsaamelaisilla, ja saamenpukujen käyttö on lisääntynyt huomattavasti 1990-luvun aikana. Monet venäjänsaamelaiset ovat hylänneet sarafaanit ja šaamšikit ja pukeutuneet perinteiseen verkatakkiinsa, jupaan, joka on usein koristeltu myös helmiompeluilla. Puvun koristelulla voi olla yksilöllinen tai mytologinen merkitys. Puvun koriseluihin voidaan sisällyttää esimerkiksi erilaisia kiviä, jotka symboloivat parantavia voimia. Sekä naiset että miehet käyttävät jupaa. Myös Luujärven saamelaisten esiintymisryhmät, kuten Ojjar, käyttävät saamenpukuja esiintymisasuina.
Jaakko Ryhänen
Ura
Ryhänen opiskeli laulua muun muassa Tauno Kaivolan, Matti Lehtisen ja Jolanda di Maria Petriksen johdolla, ja hänet kiinnitettiin vuonna 1975 Suomen Kansallisoopperan solistikuntaan. Hän oli jo vuodesta 1973 esiintynyt eri rooleissa. Kansainvälinen ura alkoi vuonna 1983 Metropolitanissa, Kansallisoopperan vierailuesityksessä, jossa hän lauloi Viimeiset kiusaukset -oopperan Paavo Ruotsalaisen roolin. Sittemmin hän on esiintynyt konsertti- ja oratoriosolistina, laulanut useita merkittäviä bassorooleja ja vieraillut kaikissa maailman johtavissa oopperataloissa, kuten Wienin valtionoopperassa, missä hän on vakituinen vierailija.
Suomen kansallisopperassa Jaakko Ryhänen on esittänyt rooleja suomen, italian, saksan ja venäjän kielellä.
Jaakko Ryhänen on esittänyt ja levyttänyt myös laulelma- ja viihdemusiikkia ja tehnyt tällä alalla paljon yhteistyötä pianisti-muusikko Seppo Hovin kanssa. Ryhäsen ohjelmistoon kuuluvat lisäksi hengelliset laulut ja joululaulut.
Jaakko Ryhänen ilmoitti marraskuussa 2012 lopettavansa uransa terveyssyistä.
Jaakko Ryhänen on jatkanut kuitenkin uraansa lähinnä konserttilaulajana loppuvuodesta 2013 lähtien sekä laulupedagogina.
Ryhänen on palkittu Vantaan kulttuuripalkinnolla vuonna 1986, Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1988 ja Tampereen kaupungin kultaisella ansiomitalilla vuonna 2007 ja Golden Gospel -palkinnolla. Viron musiikki- ja teatteriakatemia vihki hänet kunniatohtoriksi vuonna 2014.
Ryhäsestä ilmestyi maaliskuussa 2022 Docendon kustantama, Raiko Häyrisen kirjoittama elämäkertakirja Jaakko Ryhänen – Minun matkani. ISBN: 9789523821828
Jóhann Berg Guðmundsson
Jóhann Berg Guðmundsson (s. 27. lokakuuta 1990 Reykjavík, Islanti) on islantilainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista Burnleyä.
Seurajoukkueura
Jóhann kuului juniorina englantilaisten Chelsean ja Fulhamin akatemioihin, mutta aloitti uransa aikuisten tasolla kotimaansa pääsarjaseura Breiðablik UBK:ssa, jossa teki kaudella 2008 kuusi maalia 22 ottelussa.
Hän siirtyi helmikuussa 2009 alankomaalaisen AZ Alkmaarin alle 21-vuotiaiden joukkueeseen ja kesällä 2010 edelleen seuran edustusjoukkueeseen. Hän pelasi Alkmaarissa kausilla 2010–2014 pudotuspelit mukaan lukien 119 Eredivisien ottelua, joissa teki yhdeksän maalia. Hän voitti KNVB-cupin 2013. Hän pelasi seurassa 36 Eurooppa-liigan ottelua (mukaan lukien kuusi karsintaottelua), joissa teki kahdeksan maalia. Hän siirtyi Charltoniin kesällä 2014. Kahden seuraavan kauden aikana hän pelasi Englannin mestaruussarjassa yhteensä 81 ottelua, joissa teki 16 maalia.
Jóhann siirtyi Englannin Valioliigan Burnleyyn 2,7 miljoonan punnan siirtosummalla kesällä 2016. Hän on kauden 2022–2023 loppuun mennessä pelannut seurassa 136 valioliigaottelua, joissa on tehnyt yhdeksän ja syöttänyt 18 maalia sekä 37 Englannin mestaruussarjan ottelua, joissa on tehnyt neljä ja syöttänyt kuusi maalia.
Maajoukkueura
Jóhann Berg Guðmundsson pelasi Islannin alle 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. A-maajoukkueessa hän esiintyi ensimmäisen kerran maaottelussa Azerbaidžania vastaan elokuussa 2008. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi 0–2-tappioon päättyneessä MM-karsintaottelussa Makedoniaa vastaan kesäkuussa 2009. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki maaottelussa Andorraa vastaan marraskuussa 2012. Hän teki kolme maalia Islannin ja Sveitsin pelatessa 4–4-tasapelin MM-karsintaottelussa syyskuussa 2013.
Guðmundsson on pelannut heinäkuun 2023 puoliväliin mennessä 86 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt kaikkiaan kahdeksan maalia. Hän on pelannut 24 MM- ja 24 EM-karsintaottelua. Hän pelasi seitsemän karsintaottelua Islannin selviytyessä EM-kilpailuihin 2016. EM-lopputurnauksessa hän pelasi Islannin kaikki viisi ottelua ja yhden ottelun loppuhetkiä lukuun ottamatta täydet minuutit. Seuraavissa MM-karsinnoissa hän pelasi yhdeksän ottelua ja teki kaksi maalia. MM-lopputurnauksessa 2018 hän pelasi kaksi Islannin kolmesta ottelusta.
Imperial War Museum
Imperial War Museumiin kuuluu nykyisin viisi kohdetta, joista kolme sijaitsee Lontoossa ja kaksi muualla Britanniassa. Lontoon Lambeth Roadilla sijaitseva Imperial War Museumin rakennus on luokiteltu Grade II -luokan suojelukohteeksi.
Historia
thumb|Imperial War Museum sijaitsi vuosina 1924–36 Imperial Institutessa South Kensingtonissa. Imperial War Museumin perustamispäivänä pidetään maaliskuun 5. päivää vuonna 1917, jolloin Britannian hallitus hyväksyi parlamentaarikko sir Alfred Mondin esityksen National War Museum -nimisen museon perustamisesta. Museon alkuperäisenä tarkoituksena oli toimia museona vielä tuolloin käynnissä olleelle ensimmäiselle maailmansodalle. Museohankkeen hyväksymisen jälkeen sen nimi vaihdettiin nykyiseen muotoonsa. Britannian kuningas Yrjö V julisti Imperial War Museumin avatuksi 9. kesäkuuta 1920. Museo sijaitsi ensin Crystal Palacessa, josta se siirrettiin ensin South Kensingtoniin ja sieltä 1936 Lambeth Roadille South Londoniin. Yksi museon kohteista (Imperial War Museum London) sijaitsee yhä samalla paikalla, jonne museo tuolloin siirrettiin.
Korean sodan syttymisen jälkeen Britanniassa päätettiin, että Imperial War Museumin tulisi kerätä kokoelmiinsa esineitä kaikista Britannian, brittiläisen imperiumin ja Kansainyhteisön maiden vuoden 1914 jälkeen käymistä konflikteista.
Vuonna 2001 valtaosa Britannian kansallisista museoista muutettiin pääsymaksuttomiksi. Imperial War Musemin kohteista pääsymaksuttomiksi muuttuivat IWM London ja IWM North.
IWM London
IWM London on Imperial War Musemin kohteista vanhin. Se on sijainnut vuodesta 1936 lähtien South Londonin Lambeth Roadilla. Kohteessa vieraili vuonna 2017 noin 993 000 vierailijaa.
IWM Duxford
thumb|IWM Duxford
IWM Duxford avattiin Duxfordin kylässä sijaitsevalle lentokentälle vuonna 1976. Imperial War Museum hankki aikaisemmin Britannian ilmavoimien harjoittelukenttänä toimineen lentokentän itselleen, koska museo ei pystynyt esittelemään kokoelmiensa suurikokoisia kohteita Lontoon museossaan. Lisäksi Imperial War Museum sai käyttöönsä toimivan lentokentän, jolla se on muun muassa järjestänyt ilmailunäytöksiä.
IWM:n Duxfordissa kävi vuonna 2017 noin 392 000 ihmistä.
HMS Belfast
thumb|left|HMS Belfast
HMS Belfast on vuonna 1936 rakennettu Britannian laivaston risteilijä, joka oli laivaston käytössä muun muassa toisessa maailmansodassa sekä Korean sodassa. Risteilijä poistui laivaston käytöstä vuonna 1963. Imperial War Museum ryhtyi selvittämään aluksen hankkimista kokoelmiinsa vuonna 1967 ja osti aluksen muutaman vuoden päästä itselleen. HMS Belfast tuotiin Lontooseen ja avattiin yleisölle lokakuussa 1971. Kohteessa kävi vuonna 2017 noin 278 000 vierailijaa.
Churchill War Rooms
Churchill War Rooms on Britannian hallituksen toista maailmansotaa varten Lontooseen rakentama salainen bunkkeri, joka oli käytössä vuosina 1940–45. Sodan jälkeen bunkkeri suljettiin, eikä se ollut yleisölle avoin. Imperial War Museum ryhtyi ylläpitämään bunkkeria 1970-luvulla ja avasi osan siitä yleisölle vuonna 1984. Yleisölle esillä olevia bunkkeritiloja avattiin myöhemmin lisää vuonna 2003.
Churchill War Roomsissa vieraili vuonna 2017 noin 535 000 ihmistä.
IWM North
thumb|IWM North Manchesterissa sijaitseva IWM North on Imperial War Musemin viimeisin kohde. Se avattiin vuonna 2002. Vuonna 2017 kohteessa kävi noin 245 000 kävijää.
Asemanseutu (Halikko)
Halikon asemanseutu, on alue entisessä Halikon kunnassa Salon kaupungissa. Asemanseudun läpi kulkevat kuninkaantie ja rantarata. Vanha Halikon rautatieasema rakennettiin rantaradan varteen vuonna 1899, mikä johti alueen vahvaan kasvuun. Asemanseudulle ei juuri keskittynyt palveluja, vaan asukkaat kulkivat asioille lähikyliin Hajalaan ja kirkonkylälle. Aivan aseman lähellä oli osuuskauppa ja posti, jotka lakkautettiin 1990-luvulla.
Nykyään asemanseutu on voimakkaasti kasvava alue, jossa on sekä modernia kaavoitusaluetta että vanhaa haja-asutusaluetta. Asemanseudulla on myös runsaasti pienteollisuutta ja maanviljelyä.
Maantiede
Laajalla yhteenkasvaneella alueella on useita kyliä, joiden rajaaminen nykypäivänä ilman karttaa on mahdotonta. Asemanseutu kattaa alueen, jota rajaavat Halikonjoki, Kihistenmäki, moottoritien ohikulkutie, 110-tie ja Pitkämäen reunaa pitkin kulkeva Ikeläntie, joskaan Ikelän ei katsota enää kuuluvan asemanseutuun.
Lähes kaikki tasainen maa on käännetty pelloiksi, joista osa on muuttunut kaupungin omistamiksi niityiksi odottamaan kaavoitusta. Alueen pohjoisrajana virtaava Halikonjoki kulkee syvässä uomassa, jonka reunat ovat niittyjä, joita hoidetaan laiduntamalla.
Postinumeroalue Halikko as on hieman laajempi kuin asemanseutu. Postimumeroalueella asuu 1 142 asukasta (vuonna 2017).
Kylät
Asemanseudulla sijaitsee seitsemän kylää, joista kooltaan suurin on Puotila, jonka laaja alue kattaa alueet asemanseudun pohjoisosasta Halikonjoelta Kihistenmäelle ja Härkhakaan, josta se jatkuu kiilana lounaaseen Heinäalhoon. Mustamäki sijaitsee keskellä asemanseutua samannimisen drumliinin ympärillä. Kihinen on erikoinen tapaus, sillä sen alkuperäinen alue Kihistenmäellä on jaettu Puotilalle ja Rikalalle, ja kylä sijaitseekin nykyään asemanseudun länsilaidalla Karjanummella. Asemanseudun länsireunassa Kihisen lisäksi sijaitsee joen varrella pieni Viala ja Kuninkaantien varrella Tunila. Etelässä 110-tien varrella sijaitsevat Hirvikallio ja Laitola.
Primecoin
Primecoin (merkki: Ψ; lyhenne: XPM) on avoimen lähdekoodin kryptovaluutta. Primecoinin on tehnyt Sunny King - sama henkilö, joka on tehnyt myös kryptovaluutta Peercoinin. Primecoin on Bitcoinin innoittama ja se käyttääkin paljon samaa lähdekoodia kuin Bitcoin.
Asemanseutu (Halikko)
Kylät
Asemanseudun kylät ovat kaikki vanhoja. Viimeistään varhaiskeskiajalla jokaisessa on ilmennyt kylämuotoista asutusta. Kaikki ovat muodostuneet suuren kantatilan ympärille, joista Hirvikallion ja Vialan kantatilat ovat hävinneet ja Kihinen jäänyt kyläalueensa ulkopuolelle. Nykyään merkittävin tila on talonpoikaiskartanoksi nimitetty Puotila, joka omistaa isoja peltoaloja Halikosta. Mustamäen kantatila toimii lastenkotina ja Tunila alkoholistien asuntolana.
Primecoin
19. marraskuuta 2013 yhden Primecoinin arvo oli noin 0,56 USD ja Primecoin-rahavarannon kokonaisarvo noin 1,7 miljoonaa USD.
Asemanseutu (Halikko)
Historia
Alueen väkiluku kasvoi niin, että vuonna 1951 sinne perustettiin Mustamäen kansakoulu. Samana vuonna valmistui valtatie 1 asemanseudun eteläpuolelle. Seudulle perustettiin terästeollisuusyritys Matti Eloranta Oy 1950-luvulla, joka myöhemmin siirtyi Rautaruukin omistukseen ja on nykyään Halikko Steel. Terästeollisuus toi mukanaan pienteollisuutta asemanseudulle ja kunta kaavoitti alueen etelälaidalle Riikin teollisuusalueen.
Henkilöliikenne lakkasi Halikon rautatieasemalla vuonna 1969. 1990-luvun rakennemuutos johtivat asemanseudun osuuskaupan ja postin lakkauttamiseen. Uusi valtatie 1 rakennettiin 2000-luvun alussa kauemmas Halikon keskiosiin ja asemanseutua rajaava tie muuttui seututieksi, jolta rakennettiin seutua halkoa yhdystie moottoritien suuntaan.
Asemanseudulle on säännöllisesti kaavoittettu uusia asuinalueita. 1980-luvulla kaavoitettiin koulun ympäristö, 1990-luvulla Lempolan ympäristö, 2000-luvulla Tunilan ympäristö ja Härkhaka ja 2010-luvulla uusi Hirvikallion alue. Hiljalleen seudusta on kasvanut yhtenäinen asutusalue, joka on miltei kasvanut osaksi Salon keskustaajamaa.
Palvelut
Asemanseudulla sijaitsevat peruskoulu alakoulu Mustamäen koulu sekä Metsärinteen päiväkoti. Alueella on myös kunnallinen Hirvikallion nuorisokoti ja yksityinen ryhmäperhepäiväkoti.
Halikon keskusurheilukenttä sijaitsee asemanseudulla. Sen yhteydessä on jalkapallokenttä, beachvolley-kenttä ja valaistu kuntorata.
Dominica olympialaisissa
Dominica on osallistunut jokaisiin kesäolympialaisiin vuodesta 1996 alkaen 2–6 urheilijan joukkueilla. Maa osallistui myös talviolympialaisiin kahden urheilijan joukkueella vuonna 2014. Maa ei ole voittanut mitaleja.
Elrond
Elrond Puolhaltia on kuvitteellinen henkilö J. R. R. Tolkienin romaanissa Taru sormusten herrasta. Tarinassa hän on Eärendilin ja Elwingin poika ja Lúthienin pojantyttärenpoika. Hän syntyi Beleriandissa Ensimmäisellä ajalla, joten hän oli yli 6 000 vuotta vanha Kolmannen ajan lopulla. Elrondilla oli kaksoisveli nimeltään Elros, Tar-Minyatur, Númenorin ensimmäinen kuningas. Hänestä tuli Gil-galadin kuoltua Vilyan, Ilman Sormuksen uusi kantaja. Elrond on yksi Keski-Maan viisaimmista henkilöistä ja usein hieman pessimistinen. Peter Jacksonin elokuvatrilogiassa häntä esittää Hugo Weaving.
Elämä
Elrond meni Lindoniin Gil-galadin (noldorin viimeisen kuninkaan) perheen kanssa, kun Beleriand oli tuhottu Ensimmäisen ajan lopulla valiten (kuten vanhempansa, muttei kuin veljensä) haltian osan kun valinta tuli hänen kohdalleen.
Toisella ajalla Gil-galad lähetti hänet Eregioniin. Sen tuhon jälkeen hän meni Eriadoriin, jonka koilliskolkkaan hän perusti Rivendellin kartanon asunnokseen ja ystäviensä turvapaikaksi.
Toisen ajan lopulla Elrond oli Gil-galadin airut Viimeisen liiton sodassa, jossa Sauron voitettiin ja jossa Isildur riisti Sauronilta Sormuksen.
Vuonna 109 Kolmatta aikaa Elrond meni naimisiin Galadrielin ja Celebornin tyttären Celebríanin kanssa. Vuonna 130 syntyivät kaksospojat Elladan ja Elrohir ja vuonna 241 tytär, Arwen Undómiel. Elrond johti Elrondin neuvostoa 25. lokakuuta 3018, ja siellä päätettiin, että Valtasormus pitää tuhota.
Elrond pysytteli Rivendellissä Sormuksen ja Sauronin tuhoon asti, kunnes hän meni Minas Tirithiin seuraamaan tyttärensä Arwenin ja Aragornin, Arnorin ja Gondorin kuninkaan, häitä. 29. syyskuuta 3021 Kolmatta aikaa Elrond lähti Keski-Maasta meren yli Harmaiden Satamien kautta Valinoriin, eikä koskaan palannut.
Nimestä
Elrondin nimi tarkoittaa haltiakielellä tähtikupolia tai tähtiholvia (el=tähti, rond=kupoli/holvi, vertaa Nargothrond).
Keaton Isaksson
Keaton Isaksson (s. 21. huhtikuuta 1994 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Isaksson aloitti jalkapallon IF Sibbo-Vargarnassa. Hän pelasi juniorina myös FC Futurassa ja PK Keski-Uusimaassa. Isaksson nousi PKKU:n edustusjoukkueeseen Kolmosen kaudella 2012 ja murtautui avauskokoonpanoon seuraavana vuonna Kakkosessa. Kaudeksi 2014 hän solmi sopimuksen Ykkösessä pelanneen FC Viikinkien kanssa. Isaksson suoritti alkukauden ajan varusmiespalvelustaan ja pelasi yhteensä vain yhdessätoista ottelussa Viikinkien sijoittuessa sarjansa viimeiseksi.
Talvella 2015 Isaksson liittyi Veikkausliigaan nousseen HIFK:n harjoituskokoonpanoon ja päätyi lopulta tekemään sopimuksen sen yhteistyöseuran IF Gnistanin kanssa. HIFK/Gnistan yhteistyösopimuksen kautta hän on päässyt esiintymään Veikkausliigassa 25. heinäkuuta 2015 pelatussa vierasottelussa FF Jaroa vastaan.
Isaksson siirtyi pääkaupunkiseudulta kaudeksi 2016 Ykkösessä pelanneen EIF:n riveihin. EIF-kauden jälkeen hän siirtyi Ruotsiin IFK Luleån riviehin, joka pelasi Ruotsin kolmanneksi korkeinta sarjatasoa eli 1. Divisioonaa. Hän oli kuudella maalillaan IFK Luleån paras maalintekijä. Veikkausliigaura sai jatkoa keväällä 2018, kun Isaksson aloitti PS Kemin riveissä. Heinäkuussa 2018 Iskasson siirtyi kuitenkin PS Kemistä toiseen Veikkausliigaseuraan IFK Mariehamniin.
Aclen rautatieasema
Aclen rautatieasema on rautatieasema Aclen kaupungissa Norfolkissa, Englannissa. Se sijaitsee Wherry Linesin varrella. Sinne liikennöi Greater Anglia.
Asema avattiin 12. maaliskuuta 1883. Sitä käytti noin 45 000 matkustajaa kaudella 2017–2018.
pienoiskuva|vasen|Odotushuone toisella laiturilla.