cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kokemäen kihlakunta (1996)
Kokemäen kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Harjavalta, Huittinen, Kokemäki, Köyliö, Säkylä ja Vampula. Kihlakunta sijaitsi aluksi Turun ja Porin läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Länsi-Suomen läänissä.
Reijo Frank
Reijo Vilhelm Frank (8. heinäkuuta 1931 Helsinki – 17. maaliskuuta 2017 Helsinki ) oli suomalainen laulaja, joka tunnettiin erityisesti työväenlaulujen tulkitsijana, mutta hän kunnostautui myös folkmusiikin parissa. Tunnetuin Frankin tulkinnoista lienee Elsa Rauteen sanoittama rauhanlaulu Veli, sisko, jonka hän levytti vuonna 1969.
Vuonna 1982 Frankille myönnettiin ensimmäinen Kansan sivistysrahaston Työväen kulttuuripalkinto ja 2008 Reijo Frank sekä presidentti Tarja Halonen saivat Kansan Sivistysrahaston Tammisaari-mitalin. Frankin työpaikkana oli 40 vuoden ajan Helsingin kaupungin konekorjaamo Pleuna, jossa hän toimi asentajana.
Daryl Hannah
Daryl Christine Hannah (s. 3. joulukuuta 1960 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1978 Brian De Palman elokuvassa Pahan voima ja on sittemmin esiintynyt lukuisissa Hollywood-elokuvissa. Hannah näytteli muun muassa Blade Runnerissa (1982) ja molemmissa Kill Bill -elokuvissa (2003–2004).
Elämäkerta
Hannahin vanhemmat erosivat pian hänen syntymänsä jälkeen, ja hänen äitinsä meni uusiin naimisiin liikemiehen ja elokuvaohjaaja Haskell Wexlerin veljen Jerrold Wexlerin kanssa.
Hannah, joka on ollut kasvissyöjä 11-vuotiaasta lähtien, kasvoi kaksosten Don ja Page Hannah’n sekä siskopuolensa Tanya Wexlerin kanssa. Hän kävi koulua Francis Parker Schoolissa ja Chicago Latin Schoolissa, kunnes siirtyi kuudennella luokalla Parkeriin. Lapsena Hannah menetti vasemman käden etusormen pään onnettomuudessa. Joissakin elokuvissa hän käyttää prosteettista sormenpäätä. Hannah kiinnostui elokuvista nuorena, osittain unettomuuden takia.
Hannahin ura oli aluillaan, kun hänellä todettiin Aspergerin oireyhtymä. Hän oli oman kertomansa mukaan niin ujo, että se haittasi näyttelijäntöiden saamista, sillä hän ei aina uskaltanut vastata elokuvastudioilta saamiinsa soittopyyntöihin.
Hannahilla oli pitkäaikaisia suhteita John F. Kennedy, Jr.:n ja muusikko Jackson Brownen kanssa. Hän oli suhteessa Brownen kanssa vuodesta 1983 ja lopulta erosi vuonna 1992. Hän aloitti suhteen muusikko Neil Youngin kanssa vuonna 2014, ja he menivät naimisiin vuonna 2018.
Yrittäjyys
Hannah ja näyttelijä Hilary Shepard Turner ovat kehittäneet kaksi pöytäpeliä, Love It Or Hate It ja LIEbrary.
Poliittinen aktivismi
Daryl Hannah on luonnonsuojeluaktivisti, joka on usein mukana mielenosoituksissa ja on jopa joutunut pidätetyksi muutaman kerran sen takia. Hän muun muassa vastustaa Keystone-öljyputkea, jota ollaan tekemässä Montanan ja Texasin välille. Hänellä on oma nettisivusto dhlovelife.com. Hänen kotinsa toimii aurinkovoimalla ja hän ajaa biodieselautoa. Hän on yksi presidentti Obamalle ja kuvernööri Romneylle lähetetyn öljyputkea vastustavan avoimen kirjeen allekirjoittajista.
Genesis (albumi)
Kappaleet
Puoli 1
Puoli 2
Ben Thatcher
Benjamin David Thatcher (s. 30. marraskuuta 1975 Swindon, Englanti) on walesilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Citya. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkuettakin neljässä ottelussa edustanut Thatcher edusti ennen Cityyn siirtymistään Millwallia (1992-1996, Wimbledonia (1996-2000), Tottenhamia (2000-2003) ja Leicester Citya (2003-2004).
Vuonna 2004 Manchester City osti puolustajan 100 000:lla punnalla. Ensiesityksensä joukkueessa Thatcher teki kauden 2004-2005 avausottelussa Fulhamia vastaan. Aluksi Thatcher oli ensimmäinen vaihtoehto vasemman puolustajan paikalle, mutta parin loukkaantumisen ja Stephen Jordanin saapuminen rajoittivat peliottelut 21:een hänen tulokaskaudellaan.
Tammikuussa 2005 Thatcher oli todella lähellä siirtoa Fulhamiin, mutta arvioitu 500 000 punnan siirto kariutui.
4 ottelua Englannin nuorten maajoukkueessa pelannut Thatcher siirtyi pelaamaan Walesin maajoukkueeseen, koska hänen mummonsa oli walesilainen. Walesin maajoukkuetta hän on edustanut 7 kertaa.
Kokkolan kihlakunta
Kokkolan kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Kokkola, Kälviä ja Lohtaja. Kihlakunta sijaitsi aluksi Vaasan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Länsi-Suomen läänissä.
Lönnrotinpuisto
Lönnrotinpuisto on yksi Turun puistoista. Lähes kolmionmuotoinen puisto sijaitsee kaupungin keskustassa Aninkaistenkadun, Eerikinkadun ja Aurajoen välissä. Puisto on nimetty Elias Lönnrotin mukaan ja sen pinta-ala on 4 300 neliömetriä.
Nimenmuutos Lönnrotinpuistoksi
Heinäkauppa oli siirtynyt muualle, ja Heinätorista tuli virallisesti Lönnrotinpuisto vuonna 1896. Puistoa kehitettiin vielä 1890-luvun lopulla, jolloin osa siitä oli vuonna 1899 valmistuneen Tuomiokirkkosillan rakennustarvikevarastona. Vauriot korjattiin ja lisää pensaita istutettiin, puisto myös aidattiin rautatolppien varaan ripustetulla kaksinkertaisella kettinkiaidalla. Vanhoista kartoista päätellen puistokäytävät olivat tuolloin suurin piirtein nykyisillä sijoillaan.
Vuonna 1904 puistoon rakennettiin pisoaari, jonka ympärys somistettiin pensasistutuksin. Puiston keskelle tuli ruusuistutukset. Vuodesta 1906 vuoteen 1917 puistossa pidettiin kesäkukkamaata, 1920-luvun puolivälissä istutettiin perennoja, jotka vaihdettiin kolmen vuoden jälkeen jälleen kesäkukkaistutuksiin. 1930-luvun lopulla puiston yläkulmaan tuli bensa-asema, joka toimi ainakin 1940-luvulla. Puistoon rakennettiin myös sähkökeskus, joka oli maastoutettu rinteeseen esiintymislavaksi.
Puisto nykyään
Puiston puiden määrä on vähentynyt 1970-lukuun verrattuna. Esimerkiksi jokirannasta on poistettu koivuja. Syynä oli Aurajoen rantalaitureiden rakentaminen 1980-luvun puolivälissä.
Lönnrotinpuisto uudistettiin perusteellisesti keväällä 2008. Vanhat puut säilytettiin ja uusia istutettiin täydennykseksi. Nurmikot ja hiekkakäytävät kunnostettiin sekä valaistus uusittiin. Puistossa oli tehty vain vähän arkeologisia tutkimuksia aikaisemmin, ja peruskorjauksen yhteydessä maakuntamuseo tutki lähinnä Aurajoen läheisiä alueita. Oletuksena oli, että keskiaikaisia jäänteitä ei löydetä, vaan lähinnä 1500- ja 1600-lukujen vaihteen kerroksia, ja jos rakennettuja tontteja löytyy, ne ovat 1600- ja 1700-lukujen vaihteesta.
Vuonna 2013 puistosta kaadettiin Turun suurimpiin kuuluva puu, tsaarinajalta peräisin oleva yli 30 metriä korkea poppeli. Puun juuristo todettiin huonokuntoiseksi, ja sienirihmasto oli heikentänyt sen runkoa. Puun tyvi oli ontto. Turun yliopiston kasvitieteellisen puutarhan aiempi ylipuutarhuri Arno Kasvi arvosteli poppelin kaatoa ja arveli, että ontto puu saattaa jopa kestää kovempia tuulia, kun sen runko joustaa. Kasvi ei pitänyt puulle tehtyjä ultraääni- ja muita tutkimuksia turhina, mutta sanoi, että tutkimustuloksia pitää osata tulkita oikein. . 2000-luvulla Lönnrotinpuisto sai julkisuutta myös puistossa lintujen ruokinnan takia varsin suureksi kasvamaan päässeen rottayhdyskunnan vuoksi.
Seppo Kononen
Seppo Kononen on suomalainen toimittaja. Hän asuu Kaavilla Pohjois-Savossa. Kononen on työskennellyt uransa aikana pääasiassa Savon Sanomissa, mutta myös Pohjolan Sanomissa ja Etelä-Saimaassa. Kononen jäi eläkkeelle vuonna 2014.
Seppo Konosta on luonnehdittu ”vanhan ajan sivistysjournalistiksi”. Vuonna 2011 Kononen sai Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon. Vuonna 1983 Konoselle myönnettiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinto.
Tie toimittajaksi
Seppo Kononen syntyi Kiuruvedellä Luupuveden kylässä vuonna 1945. Konosen kotitilalla viljeliin maata ja pidettiin lypsykarjaa. Maatilan työt tulivat tutuksi jo pienestä pitäen. Kononen kertoo tehneensä ensimmäisen savottansa 14-vuotiaana.
Kansakoulussa Seppo Konosen opettajana oli mm. kirjailija Lauri Leskinen. Tuolloin koulussa luettiin paljon kirjoja. Kononen on todennut lehtihaastattelussa, että Leskinen on ollut keskeinen henkilö hänen matkallaan toimittajaksi.
Kansakoulun ja yhteiskoulun jälkeen Seppo Kononen lähti opiskelemaan lukioon. Hän opiskeli kielipainotteisella linjalla. Kononen kertoo latinan olleen kaikkein mieluisin kieli lukiovuosina. Seppo Kononen kirjoitti ylioppilaaksi Kiuruveden lukiosta vuonna 1961.
Kuopion kesäyliopistossa opiskelun jälkeen Kononen opiskeli Jyväskylän yliopistossa mm. historiaa, yhteiskuntatieteitä ja suomen kieltä. Kononen haki toimittajaksi Savon Sanomiin vuonna 1966, koska opettajan töitä ei ollut näköpiirissä.
Kononen työskenteli Pohjolan Sanomissa vuosina 1972–1980. Vuonna 1980 hän siirtyi toimittajaksi Etelä-Saimaa -lehteen, jossa Kononen työskenteli pari vuotta. Tämän jälkeen Seppo Kononen palasi Savon Sanomiin, jossa hän työskenteli vuoteen 2014 saakka. Eläkkeelle jäämisen jälkeen Kononen on edelleen kirjoittanut juttuja Savon Sanomiin ja Koillis-Savoon.
Kotiseutuneuvos
Seppo Kononen on toiminut aktiivisesti kotiseututyössä. Kaavin pitäjäseuran puheenjohtajana ollessaan hän on ollut vetämässä Juutilan valimomuseon kunnostustyötä. Telkkämäen kaskiperinnetilan kehittämisessä Konosella on ollut merkittävä rooli.
Seppo Kononen tunnetaan Savon murteen taitajana. Hän on ollut Savon kielen seuran puheenjohtajana. Kononen on kuulunut Pohjois-Savon kotiseutuyhdistysten liiton hallitukseen. Tasavallan presidentti on myöntänyt toimittaja Seppo Konoselle kotiseutuneuvoksen arvonimen.
Ashante Johnson
Ashante Johnson (s. 12. toukokuuta 1976) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Seppo Kononen
Kotiseutuneuvos
Seppo Kononen on toiminut juontajana monissa perinnetapahtumissa ja pelimanniyhtyeiden esiintymisissä Pohjois-Savossa ja Kaustisella. Kononen soittaa yhtyekokoonpanoissa mandoliinia ja viulua. Kononen soittaa myös huuliharppua.
Ashante Johnson
Pelaajaura
Johnson aloitti yliopistouransa pelaajana Utahissa samoihin aikoihin Hanno Möttölän kanssa. Peliajan puutteessa hän siirtyi Kaliforniaan ja sieltä Kansasin yliopistoon vuosiksi 1998–2000. Johnson kävi Ranskassa Dijonin testattavana, muttei saanut sopimusta. Hän palasi Yhdysvaltoihin ja pelasi erinäisissä kiertuejoukkueissa. Lisäksi hän pelasi San Diegossa kuusi ABA-ottelua. Elokuussa 2011 hän teki pelaajasopimuksen suomalaisen Pyrbasketin kanssa. Pyrbasketissa Johnson voitti runkosarjan korikuninkuuden (25,77 pistettä/ottelu) ja oli myös pudotuspelien tehokkain korintekijä (30,33 pst/ottelu). Runkosarjassa Johson otti lisäksi 10,5 levypalloa ottelua kohden.
Kaudella 2001–2002 Pyrbasket osallistui myös Pohjois-Euroopan liigan haastesarja NEBL Challenge Cupiin, jossa se selviytyi ainoana suomalaisjoukkueena jatkoon alkulohkovaiheesta. Johnson lukeutui sarjan parhaisiin pisteidentekijöihin ja otti Final Four -ottelussa Norrköping Dolphinsia vastaan 27 pisteen lisäksi 23 levypalloa. Pyrbasket sijoittui NEBL Challenge Cupissa lopulta kolmanneksi.
Pyrbasketin jälkeen Johnson pelasi muun muassa Tšekissä, Portugalissa ja Israelissa.
Johan Leche
Johan Leche (22. syyskuuta 1704 Skåne Ruotsi – 17. kesäkuuta 1764 Turku) oli ruotsalainen tiedemies joka toimi 15 vuoden ajan Turun akatemian lääketieteen professorina ja rehtorina. Hän tutki kasveja ja eläimiä, kehitti dendrokronologiaa ja teki meteorologisia mittauksia Turussa.
Elämänvaiheet
Lechen vanhemmat olivat Baråkran seurakunnan kirkkoherra Jöns Leche ja Kristina Paulin. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1748 Helena Elisabeth Svenonius. Pariskunnalla oli kahdeksan lasta, kaksi poikaa ja kuusi tytärtä, joista yksi tytär ja yksi poika kuolivat lapsina. Lechellä oli monipuolinen kielitaito. Ruotsin lisäksi hän oli oppinut latinaa, hepreaa ja kreikkaa sekä myös englantia, ranskaa ja saksaa. Suomeakin hän opetteli, jottei hänen tarvinnut vaieta maanmiestensä seurassa.
Leche aloitti opinnot Lundin yliopistossa 1724. Hän opiskeli eri aineita, mutta oli myöhemmin muutaman vuoden kotiopettajana. Vuonna 1732 hän palasi yliopistoon opiskelemaan lääketiedettä ja sai lääketieteen tohtorin arvon 1740.
Turun akatemian lääketieteen professoriksi hän siirtyi 1749. Opetusta ei Turussa annettu kaikissa tarvittavissa aineissa, joten suurin osa siellä aloittaneista valmistui Uppsalasta tai muualta.
Leche sai kesäkuun alussa 1764 tajuttomuuskohtauksen ja menetti muistinsa meteorologiaa lukuun ottamatta ja kuoli pari viikkoa myöhemmin jättäen jälkeensä lesken ja kuusi alaikäistä lasta. ,
Tutkimukset
Anders Celsius ja Pehr Elvius saivat Lechen kiinnostumaan meteorologiasta vuonna 1742. Ollessaan lääkärinä Ruotsin Itä-Intian kauppakomppaniassa Göteborgissa 1745 hän teki jatkuvasti meteorologisia havaintoja ja tutki kasveja ja eläimiä. Hän lähetti löytönsä Linnaeukselle, joka vaikuttui niistä niin, että nimesi pikkunoutojen (Lechea L.) kasvisuvun ja kaunorullakääriäisen (Phalaena lecheana, nyt Ptycholoma lecheanum) hänen mukaansa. Turussa hän kirjasi 13 vuoden säähavainnot (1750–1762) ja julkaisi ne kuudessa artikkelissa 1762–1764. Mittaukset hän teki kahdesti päivässä (klo 5–9 ja 13–14) päivittäin kahdessa paikassa. Hän aloitti Turussa jäidenlähdön seuraamisen ja tutkimisen, rakensi lämpömittareita ja mittasi sademääriä. Hän rakensi läkkipellistä sademittarin itse, koska ei ollut tyytyväinen puisiin ombrometreihin. Hän teki myös revontulihavaintoja systemaattisesti säähavaintojen yhteydessä.
Isorokko oli Lechen aikaan vakava ongelma, ja hän päätti vuonna 1754 suojata tyttärensä rokotuksella. Ruotsin ensimmäisen rokotuksen antoi juuri virkaansa astunut Turun piirilääkäri Johan Haartman.
Leche kehitti dendrokronologiaa eli puiden vuosirengasajoitusta Turussa vuosina 1757–1764, siis 160 vuotta ennen tieteenalan isäksi nimettyä Andrew Ellicott Douglassia. Leche tutki 1740-luvulla satoja vuosia vanhoja puunrunkoja Ruotsin puolella, mutta Turussa 1757 noin 60-vuotiaita puita (vanhempia lienee ollut vaikea löytää 1700-luvun alun laivanrakennuksen takia). Hän yhdisti ajoitustutkimuksiin sääseurantatietämyksensä. Hän ei kuitenkaan julkaissut tutkimuksiaan luultavasti johtuen aineiston puiden nuoruudesta, mutta tutkimusaineistot ovat tallella Ruotsin kansallisarkistossa Tukholmassa. Tutkija Stefan Norrgård löysi käsikirjoitukset sieltä vuonna 2018 etsiessään Lechen meteorologisia havaintoja. Vuosina 1761 ja 1762 Leche mittasi viikoittain kahden kyynärän korkeudelta (119 cm) miten pihlaja- ja pähkinäpuut kasvavat, ja totesi kasvun olevan kiivainta kesä-heinäkuussa ja hidastuvan elokuulla. Näin hän kumosi olettamuksen, että puut kasvaisivat tasaisesti vuoden ympäri (mm. Linnaeus) tai että renkaat muodostuisivat talvella, kun mahla joutuu paineen alaiseksi (Ulrik Rudenschöld).
Leche käytti monia nykyäänkin käytössä olevia tutkimustekniikoita. Vuosirenkaita laskiessaan hän merkkasi ne aina kymmenen vuoden välein. Hän ehdotti että kannattaa keskittyä puulajeihin, joissa on selkeästi erotettavat renkaat kuten mänty, koivu, saarni, jalava ja tammi ja välttämään vaikeasti laskettavaa katajaa. Hän kehottaa huomioimaan kasvupaikan, kalliolla etelärinteellä kasvavasta männystä erottaa selkeämmin kuivan ja kostean vuoden renkaat kuin tuuheaoksaisesta kostean paikan kuusesta. Yksittäisiä puiden vertailuista voi oppia, millaiset kasvuolot minäkin vuonna oli (kuivuus, lämpötila jne). Kokeen pitää olla toistettavissa esimerkiksi niin, että sahaa samasta puusta useamman näytteen ja laskea renkaat eri kohdasta.
Leche oli kiinnostunut kasvitieteestä. Hän laati Suomen kasveja kuvaavan Flora Fennican, joka jäi kuitenkin käsikirjoitukseksi ja tuhoutui  Turun palossa 1827. Hän oli mukana uuden kasvitieteellisen puutarhan suunnittelussa. Muita hänen kiinnostuksensa kohteita olivat mineralogia ja eläimet, joista hän luennoi ja julkaisi kirjoituksia, sekä monenlaiset käytännön elämään liittyvät aiheet.
Lechen oppilas Johan Grysselius (1738–1788) puolusti väitöskirjaansa De commoratione hybernali et peregrinationibus hirundinum vuonna 1764, ja aiheena oli pääskyjen talvehtiminen vesistöjen pohjamudassa, joka oli siihen aikaan täysin hyväksytty tieteellinen tosiasia, ja muun muassa Carl von Linné uskoi siihen. Leche ja Grysselius esittivät tutkielmassa vakuuttavia todisteita pohjamudassa talvehtimista vastaan, mutta heidän päättelynsä ei juuri saanut menestystä, ja pseudotieteellinen mutatalvehtimisteoria kumottiin yleisesti vasta 1800-luvun loppupuolella. Ruotsalainen Karl Jakob Sundevall tosin sai kunnian teorian kumoamisesta jo hieman aiemmin, mutta hän lienee saanut Grysseliuksen väitöskirjan käsiinsä ja tutkinut itse kyseistä tapahtumaa eli sen oletusta.
Henri Toivomäki
Henri Toivomäki (s. 21. helmikuuta 1991 Mäntsälä) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Suomen Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa.
Juniorivuodet
Toivomäki aloitti seitsemänvuotiaana jalkapallon Mäntsälän Urheilijoiden (MU) vuosina 1989–1991 syntyneiden joukkueessa. Toivomäki jatkoi MU:ssa vuoden 2004 alkuun, jonka jälkeen siirtyi ensin lahtelaisen FC Reippaan vuonna 1991 syntyneiden ikäluokkaan. Sieltä matka jatkui Reippaan B-junioreihin 2005 kesällä ja sen jälkeen A-junioreihin.
Toivomäki osallistui Pohjola Cupiin Uudenmaan piirin joukkueessa kahdesti, vuonna 2004 (sijoitus 5.) ja 2005 (sijoitus 1.). Vuoden 2005 Pohjola Cupissa Toivomäki valittiin ikäluokan lupaavimmaksi pelaajaksi ja näin ollen myös tähdistökentälliseen. Samana vuonna hänet valittiin Uudenmaan piirin vuoden poikapelaajaksi. Toivomäki pelasi kesällä 2005 myös Nike Premier Cupissa Reippaan vuonna 1991 syntyneiden mukana. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Reippaan riveissä Toivomäki saavutti lisäksi Tanskassa kansainvälisessä Dana Cup -turnauksessa kolmannen sijan vuonna 2004.
Lahti ja Atalanta
Toivomäki teki Veikkausliiga-seura FC Lahden kanssa elokuussa 2006 vuoteen 2008 asti ulottuneen sopimuksen, joka sisälsi option vuoteen 2010 saakka. Lahti käytti option ja Toivomäki pelasi vielä tammikuun 2010 loppuun asti Lahdessa, kunnes siirtyi puolen vuoden lainasopimuksella Italian pääsarjassa Serie A:ssa pelanneeseen Atalantaan. Liigaotteluita Toivomäelle kertyi ennen Italiaan siirtymistä yhteensä 39: kaudella 2008 15 ottelua (14 avauksessa) ja 2009 24 ottelua (kaikki avauksessa). Hän saavutti Lahden riveissä Veikkausliigan pronssia vuonna 2008. Vuonna 2009 Lahti osallistui Eurooppa-liigaan, jossa Toivomäki pelasi täydet minuutit kaikissa kuudessa joukkueen ottelussa.
Atalantassa Toivomäki pelasi seuran alle 20-vuotiaiden Primavera-joukkueessa. Seura putosi Serie A:sta Serie B:hen kauden 2009–2010 päätteeksi, eikä käyttänyt Toivomäen lainasopimuksessa ollutta osto-optiota. Toivomäki palasi heinäkuussa 2010 Lahteen ja pelasi kauden 2010 aikana yhdeksän Veikkausliiga-ottelua joukkueen riveissä. Myös Lahden kausi päättyi putoamiseen.
Ajax
Tammikuussa 2011 Toivomäki siirtyi 2,5-vuotisella sopimuksella alankomaalaiseen Ajaxiin.
Apodanthaceae
Apodanthaceae on loiskasviheimo koppisiemenisten Cucurbitales-lahkossa, johon muun muassa kurkkukasvit (Cucurbitaceae) myös kuuluvat.
Tuntomerkit
Heimon kasvit ovat endofyyttejä, so. ne kasvavat toisten kasvien sisäloisina; vain kukat tulevat näkyviin isäntäkasvin pinnalle. Isännästään ravinnon ottavina kasvulliset osat ovat kovasti surkastuneita, muun muassa putkilot puuttuvat puusolukosta. Kukat ovat melko pieniä ja yksineuvoisia; hede- ja emikukat sijaitsevat samassa yksilössä (yksikotisuus) tai eri yksilöissä (kaksikotisuus). Kehälehdet ovat erillisiä ja sijaitsevat kahdessa, kolmessa tai jopa neljässä kiehkurassa; uloimmassa kiehkurassa on kaksi tai kolme lehteä, sisemmissä vastaavasti neljä tai kuusi, ja sisäkiehkurassa on karvatupsuja. Hedekukassa on ns. gynostemium-rakenne, so. emiön jäänteen ja hetiön yhteenkasvettuma. Hetiö on kasvanut yhteen massaksi, jossa on jopa 72 siitepölylokeroa yhtenä tai jopa neljänä renkaana, eikä palhoja ole erotettavissa. Hedekukassa on myös rakkomaisia karvoja. Emikukassa on mesiäinen, joka sijaitsee vartalon tyvellä, ja joutoheteet puuttuvat. Sikiäin on enemmän tai vähemmän kehänalainen ja muodostuu tavallisesti neljästä, joskus viidestä emilehdestä. Siemenaiheita on paljon laitaistukoissa. Vartalo on lyhyt, hyvin tukeva ja ontto, luotti vaihtelevissa määrin puolipallomainen. Hedelmä on luumarjamainen ja siemenet vähäpätöisiä ja limaisia pinnaltaan. Siemenissä on ravintovarasto eli endospermi ja erilaistumaton alkio.
Apodanthaceae-kasvit ovat hyönteispölytteisiä, pääasiassa kärpäsiä houkuttelevia. Siemenet leviävät eläinten mukana isäntäkasvin pinnalle. Isäntäkasvit ovat pääasiassa herne- (Fabaceae) ja pajukasveja (Salicaceae).
Levinneisyys
Heimon levinneisyys on hajanainen: lajeja tavataan Yhdysvaltojen lounaisosasta etelään Keski- ja Etelä-Amerikassa, Afrikassa enimmäkseen itäosissa, Aasiassa Kaspianmeren eteläpuolella ja Lounais-Australiassa.
Luokittelu
Heimossa on vain kaksi sukua, joista toiseen (Pilostyles) kuuluu yhdeksän lajia ja toisessa (Apodanthes) on vain yksi laji. Aikaisemmin heimo on muiden koppisiemenisiin kuuluvien täysloisten kanssa viety laajasti käsitettyyn rafflesiakasvien (Rafflesiaceae) heimoon, joka varsinaiselta osaltaan kuuluu nykyään lahkoon Malpighiales. Apodanthaceae kuuluu ilmeisimmin Cucurbitales-lahkoon, joskin yhteyttä lahkoon Malvales on myös ehdotettu erityisesti hetiön epätavanomaisen rakenteen perusteella.
Teppo Vapaus
Vapaus toimitti ja juonsi YleX:llä Uuden musiikin rockshow -ohjelmaa vuodesta 2018. YleX ilmoitti heinäkuussa 2021, että ohjelma jää toistaiseksi tauolle. Ohjelmaan oli viitattu Instagramissa toimineen Punkstoo-tiliin liittyvissä keskusteluissa. Helsingin Sanomien tietojen mukaan keskustelut liittyivät ohjelman toimittajaan. Syyskuussa 2021 YleX ilmoitti, että Uuden musiikin rockshow loppuu ja että Vapaus vetäytyy ohjelmasta.
Vuonna 2012 ilmestyi Vapauden kirjoittama kirja Herra Ylpöstä.
Housulammi (Ähtäri, eteläinen)
Housulammi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Myllymäen kylän lähellä sijaitseva lampi. Samalla paikalla on toinenkin saman niminen lampi, joista tämä on niistä eteläisempi ja suurempi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 180,5 metriä mpy.
TUL:n jalkapallon Suursarjan kausi 1938
TUL:n suursarja 1938 oli 19. kerran järjestetty Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Mestaruuden voitti Tampereen Pallo-Veikot. Suursarjasta putosivat Lappeenrannan Työväen Urheilijat ja Tampereen Kisa-Toverit.
Suursarja pelattiin kaksiosaisena. Kevätkierroksella pelattiin kaksi alkulohkoa yksinkertaisena sarjana, jonka jälkeen lohkojen kolme parasta jatkoivat yksinkertaiseen loppusarjaan. Alkulohkojen viimeiseksi jäänett putosivat seuraavaksi kaudeksi TUL:n Suomi-sarjaan.
Nousukarsintojen jälkeen Suursarjaan nousivat kaudeksi 1939 Maarian Pyrkivä ja Porvoon Veikot.
Burning My Soul
Burning My Soul on Dream Theaterin ensimmäinen single yhtyeen albumilta Falling into Infinity. Se julkaistiin vuonna 1997 levymerkillä EastWest Records.
Graveland
Graveland on puolalainen black metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1992. Lyriikoiden aiheita pääasiassa nationalismi, luonto ja pakanuus.
Bedford-Stuyvesant
pienoiskuva|New York Cityn kartta, jossa Brooklyn on korostettu vaaleanpunaisella ja Bedford-Stuyvesant on korostettu keltaisella. Bedford-Stuyvesant, puhekielessä Bed-Stuy, on asuinalue Brooklynissa New Yorkissa.
Alun perin 1800-luvulla Bedford ja Stuyvesant Heights olivat kaksi eri kylää, joista jälkimmäinen nimettiin Peter Stuyvesantin mukaan. Maailmansotien välisenä aikana alueen alkuperäinen varakas hollantilais- ja saksalaisväestö muutti esikaupunkeihin ja alueesta tuli enimmäkseen työväenluokkaisten italialaisten, irlantilaisten ja juutalaisten asuttamaa. Kylät yhdistettiin, kun alueille muutti 1920- ja 1930-luvulla paljon afroamerikkalaisia Harlemista. 1960-luvulle mennessä afroamerikkalaiset muodostivat jo suurimman osan kaupunginosan väestöstä. 2000-luvulla amerikaneurooppalaisten, juutalaisten ja latinotaustaisten asukkaiden osuus alueen väestöstä on kasvanut huomattavasti. Väestörakenteen muutoksen myötä alue on myös kokenut gentrifikaatiota ja asuntojen hintatasot ovat nousseet.
Tavara-arpa
Tavara-arpa r.y. on vuonna 1985 perustettu suomalainen aatteellinen rekisteröity yhdistys, jonka toimialaan kuuluu kasinoiden, rahapelien, vedonlyönnin ja monien järjestöjen arpajaistoiminnan käytännön organisointi Suomessa. Yhdistyksen toimintaa valvoo vuodesta 2010 poliisihallituksen arpajaishallinto. Alun perin valvonta kuului suoraan sisäasiainministeriölle ja sittemmin Etelä-Suomen lääninhallitukselle.
Tavara-arpa ry oli jäsenenä kattojärjestö Arpajaiskeskus ry:ssä, joka vuoden 1944 maaliskuussa annetulia asetuksella toimi valtion monopolina suurten arpajaisten järjestämisessä 2000-luvun taitteeseen asti.
Valko-Venäjä yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Valko-Venäjä on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1993 alkaen. Ennen maan itsenäistymistä sen urheilijat edustivat MM-kilpailuissa Neuvostoliittoa. Valko-Venäjä on saavuttanut yhteensä 33 mitalia, joista kymmenen on kultaisia. Kaikki kultamitalit yhtä lukuun ottamatta ja noin puolet muista mitaleista on saavutettu heittolajeista. Yksittäisten kisojen mitalitilastossa maa on sijoittunut parhaimmillaan toiseksi Göteborgissa 1995. Ilman mitaleja se on jäänyt Sevillassa 1999, Berliinissä 2009, Moskovassa 2013, Lontoossa 2017 ja Dohassa 2019. Vuoden 2022 kisoihin Valko-Venäjä ei saanut osallistua sen tukiessa Venäjän hyökkäystä Ukrainaan.
Valko-Venäjän menestynein urheilija yleisurheilun MM-kilpailuissa on kiekonheittäjä Ellina Zvereva, joka voitti maailmanmestaruuden Göteborgissa 1995 ja Edmontonissa 2001 sekä saavutti MM-hopeaa Ateenassa 1997. Moukarinheittäjä Ivan Tsih’an voitti kultaa Pariisissa 2003 ja Osakassa 2007, minkä lisäksi hän oli alun perin ykkönen Helsingissä 2005, mutta tämän mestaruuden hän menetti dopingrikkomuksen seurauksena maanmiehelleen Vadzim Dzevjatouskille. Yhden mestaruuden ovat Dzevjatouskin lisäksi voittaneet keihäänheittäjä Natallja Šikalenka vuonna 1995, kuulantyöntäjä Janina Karoltšyk vuonna 2001, kuulantyöntäjä Andrei Mih’nevitš ja kiekonheittäjä Iryna Jattšanka vuonna 2003 sekä 800 metrin juoksija Maryna Arzamasava vuonna 2015. Kuulantyöntäjä Nadzeja Astaptšuk menetti vuoden 2005 maailmanmestaruutensa ja vuosien 2007 ja 2011 hopeansa dopingrikkomuksen seurauksena. Heittolajien ulkopuolella menestyneimmät valkovenäläiset Arzamasavan lisäksi ovat kaksi hopeaa saavuttanut ja myöhemmin Suomea edustanut kymmenottelija Eduard Hämäläinen, yhden hopean ja kaksi pronssia saavuttanut kävelijä Valjantsina Tsybulskaja sekä yhden hopean ja yhden pronssin saavuttanut seitsenottelija Natallja Sazanovitš. Valko-Venäjän jäädessä ilman mitaleja parhaiten menestyi Sevillassa 1999 neljänneksi sijoittunut kuulantyöntäjä Janina Karoltšyk, Berliinissä 2009 kahdeksanneksi sijoittunut moukarinheittäjä Pavel Kryvitski, Moskovassa 2013 neljänneksi sijoittunut pituushyppääjä Volha Sudarava, Lontoossa 2017 kuudenneksi sijoittuneet aitajuoksija Alina Talai ja keihäänheittäjä Tatsjana Haladovitš sekä Dohassa 2019 neljänneksi sijoittunut korkeushyppääjä Maksim Nedasekau.
Pepe Enroth
pienoiskuva|Pepe Enroth Pepe Enroth (s. 1958) on tamperelainen laulaja, joka osallistui Seinäjoen Tangomarkkinoiden finaaliin vuonna 1991. Vuonna 2018 vähän ennen 60-vuotispäiviään hän voitti Seinäjoen Tangomarkkinoilla Tangoseniorit-kilpailun miestensarjan. Enroth on esiintynyt tanssimuusikkona vuodesta 1976 lähtien.
Myös Pepe Enrothin poika Benjamin Enroth tunnetaan laulajana. Hän ylsi Tangomarkkinoiden finaaliin vuosina 2015 ja 2016.
Mustasaaren kihlakunta
Mustasaaren kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Korsnäs, Maalahti, Mustasaari, Oravainen ja Vöyri-Maksamaa (ennen vuoden 2007 kuntaliitosta Maksamaa ja Vöyri). Kihlakunta sijaitsi aluksi Vaasan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Länsi-Suomen läänissä.
Sienna West
Sienna West (s. 6. marraskuuta 1977 Orangen piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän on toiminut myös Penthousen mallina.
Ura
West syntyi Floridan piirikunnassa, Uruguayssa marraskuussa 1977. Ollessaan 10-vuotias hän muutti Miamiin, Floridaan, jossa West ryhtyi 19-vuotiaana eroottiseksi tanssijaksi. Pian hän muutti takaisin Kaliforniaan, jossa West jatkoi tanssimista Los Angelesissa. Samalla hän sai luotua yhteyksiä pornoteollisuuden tuottajiin ja päätyi 29-vuotiaana tekemään ensimmäisen elokuvansa. Hänet palkittiin Adam Film World Awardilla luokassa ”vuoden MILF” vuonna 2008.
Vapaa-ajallaan West harrastaa lentopalloa ja kuntosalilla käymistä.
Suuri-Pieksä
Suuri-Pieksä on Pohjois-Savossa Kuopiossa sijaitseva järvi. Ennen kuntaliitoksia järvi sijaitsi Nilsiän ja Muuruveden rajalla. Myöhemmin Muuruveden osa kuului Juankoskeen.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1 250 hehtaaria eli 12,5 neliökilometriä. Se on 8,0 kilometriä pitkä ja 4,7 kilometriä leveä. Järvenselkä on melko yhtenäinen, mutta siitä työntyy ulospäin kolme lahtea, jotka eivät näy muualle järveä. Kinahminlahti työntyy pohjoiseen yli 1,5 kilometriä ja se näkyy etelästä päin. Järven lounaispäässä sijaitsee kilometrin pituinen Etelälahti, joka näkuu järven länsipäässä. Järven itäpäässä on haukilahti, joka työntyy 2,2 kilometriä itään. Sen lahdenpohjukka sijaitsee vielä 550 metriä pitkän Haukisalmen takana, jossa aukeaa pieni Kellarinpohja.
Järvessä on laskettu olevan 20 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 6,0 hehtaaria, mikä on noin 0,5 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista kolme on yli hehtaarin suurisia, 10 yli aarin, ja loput 7 ovat alle aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä. Järvenselällä sijaitsee vain yksi suuri saari Selkäsaari, joka on 300 metriä pitkä. Siitä koilliseen rannan tuntumassa sijaitsee Kammonsaari, joka on myös 300 metriä pitkä. Kolmanneksi suurin saari Vyyhtisaari sijaitsee Etelälahden suulla, ja se on 170 metriä pitkä. Muita saaria ovat kallioinen Luostarinsaari luusuan lähellä ja etelärannalla oleva Remessaari.
Järvi on luodattu, ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 83 miljoonaa kuutiometriä eli 0,083 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 6,6 metriä, ja suurin syvyys on 22,8 metriä. Järven syvin kohta sijaitsee Ahvenniemen ja Selkäsaaren puolivälissä. Järvessä on kolme muutakin yli 20 metriä syvää syvännettä ja yli 15 metriä syviä kohtia on lähes kymmenen.
Järven rantaviivan pituus on 44 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 4 kilometriä. Rannat ovat pääsääntöisesti metsämaata, jonka yhtenäisyyttä rantaan ulottuvat pellot rikkovat. Suorantoja on vain vähän. Rantaviivan yläpuolelle kohoavat etelässä Saarvonmäki ja pohjoisessa Huovismäki sekä Iso- ja Pieni-Myhkyri. Huovismäki kohoaa yli 130 metriä ja Iso-Myhkyri 100 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Saarvonmäki nousee vain 80 metriä korkeammalle. Järven rannoilla on vain haja-asutusta ja vapaa-ajan asutusta. Niille johtaa tiet järven ympäri kiertäviltä yhdysteiltä.
Säännöstely
Järven laskujoessa Pieksänkoskessa on vanha myllypato, jolla säädetään järven vedenpinnan korkeutta. Se estää kalojen nousun järveen, ja sen kehittämiseksi on tehty aloite. Järven vuodenaikainen vedenpinnan korkeusvaihteluiden keskiarvo on 57 senttimetriä, mutta vedenkorkeuden äärivaihtelut mahtuvat kaikki 109 senttimetrin sisälle.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Nilsiän reitin valuma-alueen (04.6) Juurusveden alueella (04.61), jonka Suuri-Pieksän alueeseen (04.616) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,8 metriä merenpinnan yläpuolella.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Ylä-Pieksän valuma-alueelta (04.617), jonka pääjärvi Ylä-Pieksä laskee Pieksänjoen kahta joensuuta myöten Suuri-Pieksän koillisrantaan. Järven oma laskujoki on järven länsirannassa olevasta Puustinlahdesta alkava Pieksänkoski, joka 700 metrin pituisena laskee Juurusveden Pieni-Pieksä-nimiseen lahteen. Joessa on pohjapato, jonka toimintaa halutaan muuttaa.
Suuri-Pieksän lähialueella on seitsemän yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat etelärannalla sijaitseva Saarvo (50 ha), jonka laskuoja on kuin lyhyt salmi, lounaisrannalla sijaitseva Vyyhtijärvi (50 ha), joka laskee Etelälahteen, Ylä-Paavalinen (17 ha) ja Ala-Paavalinen (14 ha), jotka laskevat luusuan tuntumaan yhteistä laskuojaa myöten sekä Iso-Petäinen (12 ha), joka laskee kauempaa Rajapuroa myöten Haukulahden pohjukkaan Kellarinpohjaan.
FSC
pienoiskuva|FSC:n valmistama Lublin-51-kuorma-auto. FSC (Fabryka Samochodów Ciężarowych) oli suuri autotehdas Puolassa 1950-luvulta 1990-luvulle. FSC perustettiin vuonna 1951, ja sen ensimmäinen auto valmistui 7. marraskuuta 1951. Tehdas oli rakennettu Lubliniin tuottamaan kevyitä kuorma-autoja, pakettiautoja sekä kulkuneuvoja armeijalle. Kommunismin kaaduttua Puolassa FSC alkoi etsiä ulkomaista yhteistyökumppania. Vuonna 1995 FSC alkoi tehdä yhteistyötä Daewoon kanssa. Perustettiin yhtiö nimeltä Daewoo Motor Polska. Joulukuussa 1995 tehdas alkoi valmistaa Daewoo Nexiaa. Daewoo Motor Polska meni konkurssiin vuonna 2001. Nykyään tehdas on jälleen toiminnassa nimellä Intrall, ja se valmistaa Lublin-pakettiautoa sekä Tarpan Honker -maastoautoa.
Amerikanravuri
thumb|Amerikanravurit ovat suosittuja raviurheilussa. Amerikanravuri (myös amerikkalainen lämminverinen ravihevonen) on raviurheilussa käytetty lämminverinen hevosrotu, joka lukeutuu lämminveriravureihin. Rotu on kotoisin Yhdysvalloista ja Kanadasta, missä se kehitettiin 1700-luvun lopulla ravikilpailuja varten.
Ominaisuudet
Amerikanravuri on voimakasrakenteinen ja usein takakorkea. Selkä on pitkä ja rintakehä tilava. Säkäkorkeus on keskimäärin 160 cm ja väritys yleensä ruunikko, joskus musta, mustanruunikko tai rautias.
Amerikanravuri on jalostettu ensisijaisesti nopeaksi juoksijaksi, nimenomaan ravuriksi ja peitsariksi. Peitsarien kilometriajat ovat keskimäärin joitakin sekunteja nopeampia kuin ravureiden.
Historia
Amerikanravurin tärkein kantaisä on vuonna 1780 Isossa-Britanniassa syntynyt englannintäysiveriori Messenger. Laukkakilpailuissa menestynyt Messenger tuotiin Yhdysvaltoihin vuonna 1788. 20 vuoden ajan sillä astutettiin runsaasti narragansettin-, kanadanpeitsari- ja morganinhevostammoja. Tärkein jälkeläinen, Hambletonian 10 (iii. Messenger), syntyi vuonna 1849. Hambletonian periytti loistavaa ravurityyppiä, ja se jättikin yli 1300 jälkeläistä vaikkei itse koskaan kilpaillut.
Vuonna 1879 rodulle laadittiin juoksuaikastandardit kantakirjaan tarjottaville eläimille: ravureiden oli juostava maili kahdessa ja puolessa minuutissa (kilometriaika 1.33) ja peitsareiden kahdessa minuutissa ja 25 sekunnissa (1.30). Tästä standardista rotu sai englanninkielisen nimensä Standardbred.
Käyttö
Amerikanravuri on kehitetty ensisijaisesti kilpa-ajohevoseksi, ja tämä onkin säilynyt rodun tärkeimpänä käyttötarkoituksena. Rotu on maailman nopein sekä ravurina että peitsarina: suurin osa molempien lajien nopeusennätyksistä on amerikanravureiden nimissä. Yhdysvalloissa suurin osa amerikanravureista on nimenomaan hieman nopeampia peitsareita, kun taas muualla maailmassa peitsareilla ei ajeta juuri lainkaan. Peitsaustaipumuksen periytymisen vuoksi rodusta onkin eriytynyt käytännössä kaksi jalostuskantaa.
Ravureiden virallisen maailmanennätysajan, 1.08,5 kilometrillä, on juossut neljä eri hevosta: Giant Diablo, Donato Hanover, Lucky Jim ja Muscle Hill. Raviurheilu ja amerikanravureiden kasvatus on hyvin kansainvälistä: maailman parhaaksi kutsuttu ravuri Varenne on italialainen, suuria kilpailuita (muun muassa Elitloppet) voittanut Abano As on Saksasta, ruotsalaisomistuksessa kilpaileva Scarlet Knight on Yhdysvalloissa kasvatettu, ja ruotsalainen Hilda Zonett on Euroopan nopein tamma. Suomalaisia huippuja ovat olleet Laukon kartanon kasvatti Houston Laukko, Isla J Brave sekä huipputamma Passionate Kemp. Tunnettuja olivat myös 1970-luvulla vaikuttanut Charme Asserdal sekä nykyisin siitoskäytössä oleva BWT Magic.
Kilpa-ajon lisäksi amerikanravuria käytetään myös muuhun ajoon ja harvemmin myös ratsuna.
Kaija Koo: Tinakenkäkuningatar
Kaija Koo: Tinakenkäkuningatar on Pia Asikaisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumentti- ja televisioelokuva vuodelta 2023.
Elokuva on musiikki- ja henkilödokumentti yli 40-vuotisen uran tehneestä suomalaisesta laulajasta Kaija Koosta.
Rat Scabies
Rat Scabies (oik. Christopher Millar; s. 30. heinäkuuta 1955 Kingston upon Thames, Surrey, Englanti) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan parhaiten punkyhtye The Damnedin rumpalina.
Aluksi Scabies soitti rumpuja punkyhtyeissä Rot ja London SS, kunnes hän muodosti The Damnedin Brian Jamesin, David Vanianin ja Captain Sensiblen kanssa. Vuonna 1995 ristiriidat albumista Not of This Earth johtivat Scabiesin eroamiseen yhtyeestä, jonka kokoonpanossa olivat tuolloin Scabies, Vanian, kitaristit Dollimore ja Alan Lee Shaw sekä basisti Moose Harris. Tilanne johti siihen, että Vanian ja Captain Sensible, joka oli lähtenyt yhtyeestä jo vuonna 1985, aloittivat yhteistyönsä uudelleen ja kokosivat uuden The Damned -kokoonpanon ilman Scabiesia, joka on edelleen suljettu ulos yhtyeestä. Viimeksi Scabies on työskennellyt ja soittanut indie rock -yhtye Flibronissa.
Housulammi (Ähtäri, pohjoinen)
Housulammi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Myllymäen kylän lähellä sijaitseva lampi. Samalla paikalla on toinenkin saman niminen lampi, joista tämä on niistä pohjoisempi ja pienempi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Rat Scabies
Tällä hetkellä Scabies asuu vaimonsa ja kolmen lapsensa kanssa Brentfordissa, Lontoon lähiössä. Toukokuussa 2005 julkaistiin musiikkitoimittaja Christopher Dawesin kirjoittama kirja Rat Scabies And The Holy Grail, joka on eräänlainen punk-parodiaversio Dan Brownin Da Vinci -koodista.
Kallijärvi (Keminmaa)
Kallijärvi on matala järvi Keminmaan Laurilassa Lapin maakunnan lounaisosassa. Sen pinta-ala on 10,1 hehtaaria. Järvi sijaitsee kaupunkirakenteen sisällä Kemin keskustaajaman alueella runsaat puoli kilometriä Kemijoelta länteen.
Maantiede
Kallijärven pituus etelästä pohjoiseen on noin 450 metriä ja leveys lännestä itään noin 300 metriä. Järvi kapenee pohjoista kohden. Saaria ei ole.
Sijaintinsa johdosta Kallijärvi on suosittu uimapaikka ja sen maisemallinen arvo on merkittävä. Järveä kunnostettiin 1980-luvun alussa. 2000-luvulle tultaessa humuksen lisääntyminen samensi järveä, ja se oli vaarassa pilaantua uudelleen. Kallijärveä ruopattiin keväällä 2010, jolloin sen keskisyvyys kasvoi 1,8 metriin ja vesitilavuus lisääntyi noin kolmanneksen 200 000 kuutiometriin.
Kallijärvi (84V156.1.001) kuuluu Välialueeseen (84V156), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Perämeren rannikkoalueen päävesistössä (84). Välialueeseen 84V156 kuuluu Kallijärven ohella Salmelanpudas (84V156.1.002) ja Juurakkopudas (84V156.1.003).
Airsoft
thumb|250px|Toiseksi maailmansodaksi naamioitu airsoft-peli meneillään
Airsoft (”softaus”) on japanilais­lähtöinen taistelupeli, jossa pelaajat pyrkivät suorittamaan erilaisia tehtäviä käyttäen apunaan 6 millimetrin muovikuulia ampuvia aseita. Muovikuulat eivät jätä osuessaan maalijälkeä. Merkittävin ero airsoftin ja sen sukulaislajien paintballin ja lasertagin/megazonen välillä onkin airsoftin painottuminen elämyksiin, kun taas paintball painottuu vahvasti kilpaurheiluun ja lasertag hauskanpitoon. Aitoja tuliaseita muistuttavien asejäljitelmien lisäksi airsoftpelille on myös luonteenomaista sotilasrekvisiitan käyttö.
Airsoftissa turvallisuuteen kiinnitetään erityistä huomiota. Kaikilta pelaajilta edellytetään hyväksyttyjen suojavarusteiden käyttöä. Lisäksi on hyvä myös olla tietoinen siitä miten käsitellä asetta ja miten aseen kanssa liikutaan julkisilla paikoilla.
Suomessa lajin harrastajamäärät ovat nousseet nopeasti erityisesti 2010-luvulle tultaessa ja harrastajamäärä on ollut noususuhdanteinen aina lajin rantautumisesta Suomeen. Tavallista on myös harrastusta aloittavien nuorten vanhemman innostuminen harrastuksesta. Lajia harrastetaan useimmiten airsoft-yhdistysten järjestämissä viikonloppupeleissä, jotka keskittyvät pääasiassa yhdessä tekemiseen. Peliä varten voidaan luoda taistelutilanne, esimerkiksi lipunryöstö tai linnoituksen valloitus. Erilaiset airsoft-tapahtumat eroavat suuresti toisistaan ja ovat sisällöiltään monipuolisia. Pelit voivat olla esimerkiksi hidastempoisia tai fyysisesti vaativia ja pelaajamäärä voi vaihdella muutamien kymmenien (viikonloppupelit) ja useiden tuhansien välillä. Kansain­välisiä suur­pelejä ovat Berget Ruotsissa ja Border War Tšekissä.
Pelimuodot
thumb|250px|Airsoft-harrastajia Airsoftissa voidaan pelata monenlaisia pelejä kuten skenaariopelejä, jotka on yleensä naamioitu jonkin teeman mukaisesti. Pelin teema voidaan rakentaa esimerkiksi todellisen sotahistoriallisen tapahtuman ympärille. Enemmän tai vähemmän fiktiiviset, todellisuutta ja mielikuvitusta yhdistelevät asetelmat ovat kuitenkin tavallisia. Skenaariossa edellytetään usein eläytymistä ja teeman mukaista varustusta esimerkiksi maastopuvun ja aseistuksen suhteen. Teemallisissa peleissä taistelutilanne saattaa joskus perustua johonkin tapahtumaan, esimerkiksi tunnettuun sotaan kuten toiseen maailmansotaan tai Vietnamin sotaan. Tavanomaisissa kotimaisissa peleissä ei yleensä kuitenkaan harjoiteta vastaavanlaista eläytymistä.
Airsoftia voidaan pelata sisä- tai ulkotiloissa. Suomessa pelejä järjestetään yleensä hylätyissä teollisuusrakennuksissa tai metsämaastoissa. Yhdysvalloissa sisäpelipaikkoina toimivat muun muassa vanhat lentokentät ja koulut.
Sisätiloissa tapahtuvasta pelistä käytetään myös nimitystä CQB tai joskus myös CQC, jotka tarkoittavat lähitaistelua. Skenaariosta riippumatta pelaajan tulee tietty määrä osumia saatuaan huutaa ”osuma”, nostaa käsi ylös, esittää kuollutta tai muuta vastaavaa ja kävellä pois ennalta sovitulle alueelle.
Muita pelimuotoja ovat muun muassa lipunryöstö, jossa yritetään ryöstää vastustajan lippu tai yritetään viedä pelikentän keskellä sijaitseva lippu vastustajan tukikohtaan. Lipunryöstö voi tarkoittaa myös pommin purkamista tai sen varastamista. Yleensä ”pommi” on vanha reppu tai salkku, josta täytyy poistaa jokin esine. ”King of the Hill” -pelimuodossa yritetään vallata ennalta sovittu alue ja ”VIP”-pelimuodossa pyritään suojelemaan tiettyä pelaajaa vastustajan laukauksilta.
MilSim (lyhenne sanoista Military Simulation) on airsoftin alalaji, jonka ideana on nimensä mukaisesti asevoimien simuloiminen. MilSim voidaan ymmärtää monella eri tavalla, ja nämä tavat vaihtelevat suuresti maittain: esimerkiksi Yhdysvalloissa MilSim tarkoittaa ennen kaikkea varustautumista oikeiden sotilaiden tavalla, kun taas Suomessa ja Virossa MilSim käsitetään pelimuotona, jossa pyritään simuloimaan sotilaallista hierarkiaa ja toimintaa, varustautumisen ja aseiden käytön ollessa sivuseikkoja. Tyypillisessä suomalaisessa MilSim-tapahtumassa kaksi eri osapuolta toimivat vähintään yhden vuorokauden ajan suurella, jopa monen neliökilometrin kokoisella alueella päätavoitteinaan ennaltamäärättyjen tehtävien suorittaminen. Toisin kuin tavallisessa airsoftissa, suomalaistyyppisessä MilSimissä toisen osapuolen eliminoiminen ei yleensä ole kovinkaan keskeisessä asemassa.
Aseet
alt=|pienoiskuva|200x200px|Airsoft-aseiden ammuksina käytettäviä muovikuulia. Airsoftauksessa käytetään erilaisia aseita, joissa on ulkonäollisiä sekä teknisiä eroavaisuuksia. Käytännössä on olemassa neljällä eri tavalla toimivia airsoft-aseita: sähkö-, kaasu-, paineilma-, ja jousitoimisia. Aseissa käytetään eri painoisia muovikuulia, yleensä 0,12–0,48 gramman väliltä. Airsoft-aseet on usein tehty oikeita tuliaseita mukaillen, joskus jopa merkintöjä myöten. Yleisimmät airsoft-asetyypit ovat pistoolit, konepistoolit, rynnäkkökiväärit, tarkkuuskiväärit ja haulikot. On olemassa myös konekivääreitä ja sinkoja. Harrastajille on tarjolla myös airsoft-käyttöön valmistettuja kranaatteja ja miinoja, kranaatinheittimiä sekä pieniä kuulia ampuvia RC-panssarivaunuja. Aseisiin on myös mahdollista hankkia lisävarusteita, kuten punapistetähtäimiä, kiikaritähtäimiä, lamppuja sekä lasertähtäimiä. Aseiden virittäminen on myös mahdollista, mutta virityksiä tapahtuu enemmän kokeneempien softaajien keskuudessa. Aseisiin voi myös hankkia tai tehdä itse aitoja puuosia ja metallisia runkoja, jotka tuovat niihin enemmän realistisuutta. Kaasutoimisia aseita on saatavilla muutamaa tyyppiä: Blow-back- ja ei-blow-back-pistooleja sekä -kiväärejä ja kaasutoimisia tarkkuuskiväärejä. Kaasutoimisissa airsoft-aseissa pieni määrä ponnekaasua, joko lippaasta tai erillisestä CO2-kapselista, vapautuu ja työntää jo sisäpiippuun manuaalisesti ladattua kuulaa ja samalla piippua luistilla taaksepäin. Luisti lataa jousen voimalla eteen palatessaan piippuun uuden kuulan. Edellinen toiminto näkyy käyttäjälle vain blow-back-tyyppisissä aseissa. Ei-blow-back-aseissa luisti ei liiku, vaikka samat toiminnot suoritetaankin. Jousiviritteiset aseet ovat aina kerranlaukeavia, mikä tarkoittaa, että ase pitää ladata joka laukauksen jälkeen uudelleen, joko ”pumppaamalla” haulikkoa, vetämällä pistoolin luisti taakse tai vetämällä kiväärin lukkoa, tämä toistuu aina ampumisen jälkeen, kun taas sähköaseet tai blow-back toiminnolla varustetut kaasutoimiset aseet lataavat itsensä. Sähköviritteiset aseet ovat kaikkein monimutkaisenpia. Ne toimivat vaihdelaatikkoa pyörittävän moottorin voimalla. Yleensä aseessa oleva vaihdelaatikko on suunniteltu oikean, mallina toimivan aseen tulinopeuden mukaan. Vaihdelaatikon voi vaihtaa, jos haluaa eri tulinopeuden. Vaihdelaatikko siis syöttää kuulan ja vetää ilmamännän taakse viritysasentoon. Laukaistessa ase toimii kuin ilmakivääri.