cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HMS Campania
Muutostyöt
Aluksen ensimmäinen muutos ei ollut onnistunut, koska se kykeni operoimaan koostaan huolimatta vain muutamalla lentokoneella. Aluksella tehtiin lisää muutoksia vuosina 1915–1916 Cammell Lairdin telakalla Birkenheadissä, jolloin sille rakennettiin lentoonlähtöalusta ja kaksi savuhormin jakamaa lentokonesuojaa, joiden välillä oli ramppi. Aluksen komentosiltaa korotettiin, jotta savuhormit eivät estäisi näkyvyyttä. Aluksen takamasto poistettiin, ja kansirakenteita madallettiin. Alukselle asennettiin kolmen tuuman ilmatorjuntatykki. Muutostöiden valmistuessa huhtikuussa 1916 alus kykeni operoimaan 10–11 lentokoneella.
Alus on historian ainoa lentotukialus, jolle suunniteltiin omat nimikkolentokoneet, Fairey Campaniat.
HMS Campania
Alus ei osallistunut Skagerrakin taisteluun toukokuussa 1916 tietokatkoksen vuoksi, mutta se teki partiomatkoja Suuren laivaston osastojen mukana. Se ei kuitenkaan osallistunut näillä matkoilla taistelutoimiin, ja alus siirrettiinkin koulutustehtäviin moottorivikojen vuoksi. Marraskuussa 1918 alus oli Firth of Forthissa ankkurissa myrskyn yllättäessä. Aluksen ankkuri irtosi pohjasta, ja se törmäsi HMS Gloriousiin ja HMS Royal Oakiin. Aluksen runko repeytyi aiheuttaen vuodon, joka upotti aluksen hitaasti. Onnettomuudessa ei sattunut henkilövahinkoja.
Åge Aleksandersen
thumb|right|Åge Aleksandersen
Aleksandersen soitti vuosina 1969–1975 Prudence-yhtyeessä. Hänen ensimmäiset sooloalbuminsa 7800 Namsos (1975) ja Mot i brystet, mord i blikket, Bomben und Granaten (1976) eivät myyneet hyvin. Tämän jälkeen hän ryhtyi Sambandet-yhtyeen keulahahmoksi ja pääsi sen kanssa Top 20 -listoille albumeilla Lirekassa (1977) sekä French Only (1979). Suuren läpimurtonsa Aleksandersen teki rockalbumilla Ramp (1980), jota seurasivat monet uudet soololevytykset. Vuosina 1996–1997 Aleksandersen teki yhteistyötä B.R.A.-trion jäsenenä Bjarne Brøndbon ja Ulf Risnesin kanssa hitillä "Snørosa" Trondheimissa järjestettyjä hiihdon maailmanmestaruuskilpailuja (1997) varten.
Vuonna 2004 Aleksandersen palasi esiintymään ja levyttämään Sambandetin kanssa. Hän myös julkaisi Mikael Wiehen kanssa albumin To stemmer – 14 akustiske sanger & konsertfilm (2008) yhteistyön Sambandetin kanssa samalla jatkuessa. Kesäkuussa 2016 Aleksandersen esiintyi Lontoon Royal Albert Hallissa; esiintymisensä yhteydessä hän julkaisi kokoelmalevyn Det e langt å gå til Royal Albert Hall, joka sisältää myös neljä uutta äänitystä.
Aleksandersen on saanut useita Spellemann-palkintoja, ja vuonna 2006 hänestä tuli Pyhän Olavin ritarikunnan ensimmäisen luokan ritari. Hänen tunnetuimpiin kappaleisiinsa kuuluvat "Langt igjen til Royal Albert Hall" (1975), "Lørdagskveld" (1979), "Skin sola" (1980), "Fire pils og en pizza" (1984), "Va de du Jesus" (1984), "Min dag" (1993) ja "Sommernatt" (2007). Aleksandersen on toiminut myös tuottajana muille artisteille ja yhtyeille, kuten D.D.E.lle. Hänestä on laadittu elämäkertateokset Fremmed fugl (Johan O. Jensen, 1988) ja Åge: Historien om Norges største rocker (Ole Jacob Hoel, 2011). Vuonna 2019 ilmestyi Otto Ulsethin kirja Åge og Sambandet.
Satoshi Tajiri
Satoshi Tajiri (, s. 28. elokuuta 1965 Tokio) on japanilainen videopelisuunnittelija, joka on tullut tunnetuksi luomastaan Pokémon-pelisarjasta.
Elämäkerta
Tajiri ei pitänyt koulusta. Hänen isänsä halusi hänestä sähkömiehen, toisin kun Tajiri itse. 1970-luvulla hänen rakastamansa niityt ja lammet peitettiin pysäköintihalleilla ja asunnoilla. Tajiri halusi antaa lapsille mahdollisuuden metsästää hyönteisiä kuten hän oli lapsena tehnyt, ja ajatus Pokémonista alkoi syntyä. Tajiri päätyi pelien pariin opiskellessaan teknisten alojen koulussa, jolloin hän käytti kaiken aikansa pelihalleissa. Paikallinen pelihalli antoikin kovalle fanille kotiin vietäväksi oman Space Invaders -kolikkopelin.
Vuonna 1981 Tajiri osallistui Segan peli-ideakilpailuun. Hänen ehdotuksensa, toimintapeli Spring Stranger, pärjäsi kilpailussa, vaikkei voittanutkaan. Tajiri oli videopeli-fanzine Game Freakin pääasiallinen toimittaja. Lehti ilmestyi vuodesta 1981 noin vuoteen 1986. Lehden kuvittaja oli Ken Sugimori, joka myöhemmin piirsi alkuperäisten Pokémon-hahmojen kuvat. Game Freak -lehdestä kehittyi videopeliyhtiö ja 1980-luvun alussa Game Freak kehitti ja julkaisi ensimmäisen pelinsä Quintyn. Vuonna 1991 Tajiri löysi Game Boyn. Nähdessään ensi kerran Game Boyn linkkikaapelit hän kuvitteli hyönteisten ryömivän niitä pitkin, ja idea Pokémonista syntyi. Peliyhtiö Creatures, Inc. tuki Tajiria pelin kehittelyssä.
Tajiri vietti seuraavat kuusi vuotta työstäen Pokémonia. Tänä aikana hän ystävystyi Shigeru Miyamoton kanssa, ja Miyamotosta tuli Tajirin opettaja. Ensimmäiset Pokémon-pelit julkaistiin Japanissa 1996 nimillä Pocket Monster aka ja midori sekä lännessä vuonna 1998 nimillä Pokémon Red ja Blue.
Time-lehdessä Tajiria on kuvailtu otakuksi, joka sulkeutuu yhteiskunnan ulkopuolelle. Hän työskentelee usein 24 tuntia yhtäjaksoisesti ja nukkuu sitten 12 tuntia.
Ronny Turiaf
Ronny Turiaf (s. 13. tammikuuta 1983 Martinique) on ranskalainen koripalloilija.
Turiaf voitti junioreiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2000. Syksyksi 2001 hän siirtyi Yhdysvaltoihin opiskelemaan sekä pelaamaan NCAA-seura Gonzaga Bulldogsin joukkueeseen. Vuonna 2005 NBA-seura Los Angeles Lakers varasi hänet, mutta pian tämän jälkeen hänellä todettiin vakava sydänvaiva, jonka korjaaminen vaati leikkauksen. Alle puoli vuotta leikkauksen jälkeen hän aloitti NBA-uransa. Hän pelasi kahden ja puolen kauden aikana Lakersissa 173 runkosarjaottelua ja 26 pudotuspeliä. Kaudella 2008–2009 Turiaf pelasi Golden State Warriorsin joukkueessa 79 runkosarjaottelua. Hän oli liigan torjuntatilastossa kolmas 2,1 torjunnalla ottelua kohden vaikka pelasi keskimäärin vain 21 minuuttia ottelussa.
Heinäkuussa 2010 Turiaf siirtyi New York Knicksiin osana pelaajakauppaa, jossa Warriors hankki David Leen. Hän pelasi Knicksissä vain kauden 2010–2011. Joulukuussa 2011, ennen työsulun lyhentämän kauden 2011–2012 alkua, hän siirtyi Washington Wizardsiin osana kolmen joukkueen välistä kauppaa. Hän ehti pelata Wizardsissa vain neljä ottelua ennen tammikuussa 2012 sattunutta käsivammaa, joka piti hänet sivussa usean viikon ajan. Maaliskuussa 2012 hän siirtyi niin ikään kolmen joukkueen välisessä kaupassa Denver Nuggetsiin, joka osti hänen sopimuksensa pian ulos. Myöhemmin saman kuun aikana hän teki sopimuksen Miami Heatin kanssa, jota edustaessaan oli voittamassa kesäkuussa 2012 NBA:n mestaruutta. Heinäkuussa 2012 hän teki sopimuksen Los Angeles Clippersin kanssa ja heinäkuussa 2013 Minnesota Timberwolvesin kanssa.
Turiaf on edustanut Ranskan miesten koripallomaajoukkuetta EM-kilpailuissa vuosina 2003, 2007 ja 2009, MM-kilpailuissa vuonna 2006 sekä kesäolympialaisissa vuonna 2012.
Hiltulanlahti
Hiltulanlahti on maaseutukylä ja taajama Kuopiossa. Taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 242 asukasta. Hiltulanlahden kylässä on puolestaan noin 500 asukasta. thumb|270px|Hiltulanlahden koulun entinen päärakennus ja viipalekoulu Hiltulanlahdessa. Hiltulanlahti sijaitsee noin 15 kilometriä Kuopion keskustasta etelään vanhan vitostien eli seututie 553:n varrella. Lähes koko Hiltulanlahden asuntokanta koostuu omakotitaloista. Alueen rakentamista on toteutettu usealla vuosikymmenellä ja prosessi jatkuu edelleen. Hiltulanlahden asukasluku kasvaa jatkuvasti ihmisten muuttaessa asumaan Kuopion keskustaajaman ulkopuolelle. Hiltulanlahteen on kaavailtu asuntoja jopa 3 000 uudelle asukkaalle. Rakentaminen käynnistyi Saaristokaupungin jälkeen 2010-luvulla.
Hiltulanlahden koulu toimi vuoteen 2019 asti vuonna 1926 rakennetussa keltaisessa päärakennuksessa, jota oli laajennettu viipalekoululla vuonna 2003 oppilasmäärän kasvun aiheuttaman tilanpuutteen vuoksi. Tiloja otettiin käyttöön myös viereisestä yksityisestä päiväkodista ja pihalle pystytettiin väistötila kontteja. Vuonna 2019 valmistui Hiltulanlahteen uusi koulurakennus, jonne opetus siirtyi kokonaan. Viipalekoulu purettiin vuonna 2020.
Vanuvuori on Hiltulanlahden merkittävin nähtävyys. Hiltulanlahdessa on myös oma kylätoimikunta, seurantalo Vanula. Hiltulanlahdessa toimi pitkään kyläläisten tapaamispaikkana Takkabaari, joka oli toiminnassa yhtäjaksoisesti vuosina 1966–2017.
Hiltulanlahteen sijoittuu myös Matkuksen yritysalue, jossa Kauppakeskus Matkus sijaitsee.
Erkki Laitila
Erkki ”Ville” Laitila (s. 9. maaliskuuta 1935 Helsinki) on suomalainen lehtikuvaaja, joka työskenteli Helsingin Sanomille 1950-luvun alkupuolelta 1990-luvun puoleenväliin. Hän voitti useita Vuoden lehtikuva -palkintoa etenkin suomalaisista ja ulkomaisista huippupoliitikoista ottamillaan kuvilla.
Eräänä aamuna vuonna 1960 Laitila sai pääministerin virka-asunnon Kesärannan ulkopuolella kuvan Nikita Hruštšovista ja voitti sillä toisen palkinnon World Press Photo -kilpailussa. Vuonna 1971 hän sai Vuoden lehtikuva -palkinnon ikuistettuaan Saksan liittotasavallan liittokanslerin Willy Brandtin Kesärannan rantakallioilla. Palkinnon johdosta hän sai vielä onnittelukirjeen Brandtilta ollessaan kuvaamassa Sapporon olympiakisoja. Lokakuussa 1981 Laitila kuvasi Tamminiemen puistossa sairasta Urho Kekkosta taluttavan seurueen hienovaraisesti selkäpuolelta, ja tuloksena oli jälleen vuoden lehtikuva Suomessa.
Alkuvuodesta 1985 ”promillen sadasosa” Erkki Laitilan lehtikuvatuotannosta koottiin näyttelyksi Finnfoton galleriaan Helsingissä.
Palaiópolin arkeologinen museo (Ándros)
Palaiópolin arkeologinen museo eli Palaiópolin arkeologinen kokoelma (Αρχαιολογική Συλλογή Παλαιόπολης, Archaiologikí Syllogí Palaiópolis) on arkeologinen museo Palaiópolin kylässä Ándroksen saarella Kreikassa. Se esittelee kylästä antiikin Androksen kaupungin alueelta tehtyjä pääosin antiikin aikaisia löytöjä.
Museo on perustettu vuonna 2003 Goulandrísten säätiön tuella ja se toimii vuonna 1981 rakennetussa rakennuksessa Palaiópolin kylän laidalla. Ándroksella toimii myös Ándroksen arkeologinen museo, joka sijaitsee Ándroksen kaupungissa.
Kokoelmat
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Palaiópolista sekä muun muassa sen lähellä olevan Agía Eleoúsan antiikin aikaiselta hautausmaalta. Esineisiin kuuluu muun muassa veistoksia, reliefejä, rakennusten koristeosia ja piirtokirjoituksia klassiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle saakka. Merkittävimpiin esineisiin lukeutuvat muun muassa Pegasos-hevosta ja Bellerofonia esittävä veistos 500/400-luvulta eaa.; luonnollisen kokoinen leijonapatsas noin vuodelta 320 eaa.; Artemiin patsaan osa 200-luvulta eaa.; sekä Isikselle omistetun hymnin sisältävä piirtokirjoitus ensimmäiseltä vuosisadalta eaa.
Četnikit
thumb|300px|Četnikkejä Ilindenin kansannousun aikaan 1903. Četnikit tai tšetnikit (, sanasta četa ’komppania, sotilasosasto’) ovat serbialaisia kansallismielisiä puolisotilaallisia joukkoja ja taistelijoita. Serbian armeija koulutti ja perusti kuningasmielisiä četnikkiosastoja tekemään sissi- ja terrori-iskuja ottomaaneja vastaan vuonna 1903 Makedoniaan. Ne taistelivat myös bulgaarien kanssa vuoteen 1908. Laajemmin tunnetaan toisen maailmansodan aikaiset Jugoslavian kuningasmieliset četnikit, jotka sotivat alussa miehittäjiä vastaan, mutta myöhemmin kroaatteja ja Titon partisaaneja vastaan. Nämä četnikit tekivät melko laajaa yhteistyötä akselivaltojen joukkojen kanssa, koska eivät kyenneet voittamaan niitä. Jugoslavian hajoamissodissa taistelleita puolisotilaallisia joukkioita kutsutaan yleisesti četnikeiksi. Četnikejä on monestikin syytetty erilaisista sotarikoksista.
Četnikit
thumb|Makedoniassa olevia vapaaehtoisia serbičetnikkejä noin vuonna 1905.
Serbian armeija erikoiskoulutti ja perusti vuonna 1903 ensimmäisen Anđelko Aleksićin johtaman četnikkiosaston ottomaanien miehittämään Makedoniaan mm. tekemään terroritekoja. Seuraavana vuonna serbit lähettivät Makedoniaan neljä četnikkiosastoa. Näiden oli määrä tukea Makedonian kapinallisia ottomaaneja vastaan. Mutta četnikit ajautuivat pian sotaan myös Makedonian bulgaarikapinallisten kanssa. Četnikkien vastarinta Makedoniassa jatkui vuoden 1908 nuorturkkilaiseen vallankumoukseen asti.
Ensimmäisessä Balkanin sodassa četnikit tekivät sissi-iskuja hyökkäävän armeijan edellä Ottomaanien armeijaa vastaan ja auttoivat hallinnon perustamisessakin. Mutta četnikit sotivat vihollislinjojen takana ja vakauttivat vallattuja alueita jopa siviiliväestöä terrorisoimalla.
Itävalta-Unkari valtasi Serbian ensimmäisen maailmansodan kestäessä raskaiden, siviiliväestölle tuhoisien taistelujen jälkeen. Korfulle vetäytynyt Serbian armeija yritti silti vastarintaa. Kaksi kilpailevaa četnikkijohtajaa hävisi taistelun Itävalta-Unkarin ja Bulgarian joukoille Toplicassa helmi-maaliskuussa 1917.
Sotien välillä četnikeiksi kutsuttiin kahta järjestöä. Ensimmäinen järjestö osallistui Makedonian pakkoserbialaistamiseen mm surmaamalla vastarinta-aktivisteja ja terrorisoimalla tavallista väestöäkin. Toinen järjestö oli siviilien veteraanijärjestö.
Toinen maailmansota
Toinen maailmansota oli ollut käynnissä jo pari vuotta, kun natsi-Saksa yhdessä Italian, Unkarin ja Bulgarian kanssa hyökkäsi Jugoslaviaan keväällä 1941. Valtaus kesti vain muutamia viikkoja ja maa jaettiin miehittäjien kesken. Osasta entistä Jugoslaviaa muodostettiin Kroatian nukkevaltio, jota hallitsi Ante Pavelićin johtama äärikansallismielinen kroaattijärjestö Ustaša. Jugoslavian kuningas Pietari II pakeni Lontooseen.
Četnikki-vastarintaliikkeen perustaminen
thumb|250px|Četnikkien lippu. Pääkallon yläpuolella olevassa tekstissä lukee ”Za kralja i otadžbinu” ja alapuolella olevassa ”Sloboda ili smrt” thumb|Jugoslavia vuonna 1942. Kenraali Draža Mihailović johti pientä sotilasryhmää, joka vetäytyi Ravna Gorassin tiettömälle vuoristoalueelle etsien vielä taistelevia jugoslaaviarmeijan osastoja. Kun kävi ilmi, että armeija oli jo lyöty, Mihailović perusti 13. toukokuuta 1941 četnikkisissien partisaaniliikkeen. Četnikit tukivat paennutta kuningasta ja he alkoivat taistella saksalaisia ja italialaisia miehittäjiä vastaan. Virallisten četnikkien johto kehotti kuitenkin serbialaisia yhteistyöhön saksalaisten kanssa. Myös Lontoon pakolaishallitus ei uskonut četnikkien kykenevät voimakkaaseen vastarintaan saksalaisia vastaan. Mihailović kannatti vastarinnan aloittamista vasta liittoutuneiden ehkä saapuessa maahan, jotta vältettäisin ensimmäisen maailmansodan tapainen suuri väestökato.
Mihailović oli maltillinen ja pieniin operaatioihin uskova sissijohtaja. Hän pelkäsi saksalaisten kostavan suuret iskut siviiliväestölle. Tähän oli syytäkin, sillä saksalaiset tappoivat pelkästään Kragujevacin ja Kraljevon kaupungeissa 5 000 ihmistä. Partisaanitoiminnan yltyessä Adolf Hitler vaati, että jokaisen vastarintaliikkeen tappaman saksalaisen kuolema on kostettava tappamalla sata jugoslaavia.
Partisaanien keskinäinen sota
Alkuun četnikit osallistuivat yhteisiin operaatioihin saksalaisia vastaan Josip Broz Titon johtamien kommunististen partisaanien kanssa, mutta näkemyssyistä tiet erosivat. Syksyllä 1941 nämä kaksi vastarintaliikettä ajautuivat taisteluihin toisiaan vastaan. Käydessään sotaa Titon partisaaneja vastaan četnikit tekivät jopa yhteistyötä saksalaisten, italialaisten ja miehittäjiä tukevan kroaattien Ustašan kanssa. Mutta Titon partisaanit sotivat jatkuvasti miehittäjiä vastaan. Kun aiemmin molempia vastarintaliikkeitä tukeneet liittoutuneet saivat tästä vihiä, he ohjasivat tukensa yksinomaan Titolle. Liittoutuneet hyväksyivät Titon kommunistipartisaanit liittolaisikseen Teheranin huippukokouksessa marras-joulukuussa 1943. Vuoden 1944 tammikuusta Englanti tuki vain Titoa.
Četnikit taistelivat ”kuninkaan ja isänmaan puolesta”. He olivat ortodokseja, joille perhe ja yksityisomaisuus olivat tärkeitä, toisin kuin Titon partisaaneille. Lähes kaikki četnikit olivat kansallismielisiä, jotkut äärikansallismielisiäkin.
Draža Mihailović kannatti kansallisesti yhtenäistä Suur-Serbiaa, johon kuuluisivat Serbia, Makedonia, Montenegro, Bosnia ja Hertsegovina, Srem, Banat ja Backa. Mihailovićin mielestä tavoite saavutettaisiin etnisillä puhdistuksilla. Kesällä 1941 julkaistun suunnitelman mukaan Suur-Serbiasta karkotettaisiin 2,5 miljoonaa ja sinne siirrettäisin 1,3 miljoonaa ihmistä. Muslimiväestö olisi puhdistettava Sandžakista Serbian ja Montenegron väliltä, ja muslimit ja kroaatit Bosnia-Hertsegovinasta.
Kuningas Pietari pudotti četnikkijohtaja Mihailovićin uudesta Jugoslavian pakolaishallituksesta toukokuussa 1944. Neuvostoarmeija ja partisaanit saapuivat Belgradiin 20. lokakuuta 1944. Silti Mihailović toivoi sodan loppuun ja sen jälkeenkin Bosnian metsissä piileksiessään ja hyökkäyksiä tehdessään läntistä apua. Mihailović jäi kiinni maaliskuussa 1946, jonka jälkeen hänet teloitettiin.
Jugoslavian hajoamissodat
Jugoslavian sisällissodassa, joka alkoi 1991, četnikit olivat äärikansallismielisiä puolisotilaallisia sissejä, jotka tappoivat, kiduttivat, raiskasivat, hävittivät ja ryöstelivät kroaatti- ja muslimikylissä. Näiden sissien motiivi oli osin isänmaallisuus, osin ryöstösaaliin hankkiminen. Sellaiset poliitikot kuin Vojislav Šešelj ja Vuk Drašković olivat 1990-luvun četnikkijohtajia.
Busiris (Herakleopolites)
Busiris ( tai Bousiris, ) eli Per-Usir oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa ja kuului Herakleopoliteen nomokseen.
Busiris sijaitsi lähellä Krokodeilopolista eli Arsinoea eli nykyistä Al-Fayyumin seutua, sekä Herakleopolis Megalea. Paikalta on löydetty muun muassa kreikkalais-roomalainen hautausmaa. Kaupungin alkuperäinen egyptinkielinen nimi Per-Uris tarkoittaa ”Osiriksen taloa”. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Būsiritēs.
Herakleopoliteen Busirista ei tule sekoittaa Egyptin muihin Busiris-nimisiin kaupunkeihin.
Pahajärvi (Padasjoki, Kaurate)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Padasjoen alueeseen (14.251) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,1 metriä mpy.
Kristiina Brunila
Marjo Kristiina Brunila (s. 1971) on suomalainen kasvatustieteilijä, joka toimii kasvatuksen ja koulutuksen sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ja tasa-arvon professorina Helsingin yliopistossa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2009.
Brunilan mukaan "eriarvoisuuden kysymykset ovat tärkein olemassa oleva tutkimusaihe, koska ne koskevat kaikkea elämää maapallolla eikä eriarvoisuus ole vähentymässä, jos esimerkiksi koulutuspolitiikan tulevaisuuteen katsoo." Hän on arvostellut Suomen koulutusjärjestelmää siitä, että se on "uusintanut vallitsevia hierarkioita, ihmisten erilaista kohtelua ja heihin kohdistuvia erilaisia oletuksia ja normeja."
Cloverfield
Cloverfield on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteis- ja hirviöelokuva, jonka on ohjannut Matt Reeves ja käsikirjoittanut Drew Goddard. Elokuva kertoo joukosta ihmisiä, jotka joutuvat keskelle jättiläishirviön hyökkäystä New Yorkissa. Elokuva esitetään kokonaisuudessaan päähenkilön videokameralle tallentuneen "todellisen materiaalin" (found footage) kautta. Elokuvan on tuottanut J. J. Abrams.
Elokuvalle valmistui vuonna 2016 jatko-osa 10 Cloverfield Lane. Jatko-osa ei kuitenkaan jatka ensimmäisen elokuvan tarinaa, eikä siinä esiinny samoja hahmoja. Elokuvassa kuitenkin viitataan lyhyesti ensimmäisen elokuvan tapahtumiin. Kolmas osa The Cloverfield Paradox julkaistiin vuonna 2018.
Juoni
Elokuva seuraa nuoren kaveriporukan selviytymistä valtavan hirviön hyökätessä New Yorkiin. Elokuvan tapahtumat esitetään jälkeenpäin löytyneenä, kannettavalla videokameralla taltioituna materiaalina, jonka Yhdysvaltain puolustusministeriö on saanut haltuunsa.
Piotr Giza
Piotr Giza (s. 28. helmikuuta 1980 Krakova) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa maansa pääsarjassa KP Legia Varsovan joukkueessa. Hän on 179 senttimetriä pitkä.
Giza aloitti uransa miesten tasolla vuonna 1998 Kabel Krakovan joukkueessa. Sieltä hän siirtyi vuonna 2000 Świt Krzeszowiceen, missä pelasi vuoteen 2002 saakka ennen siirtoaan KS Cracoviaan. Puolan pääsarjassa hän debytoi 30. heinäkuuta 2004 ottelussa Zagłębie Lubinia vastaan. Vuonna 2007 hän siirtyi KP Legia Varsovaan.
Niko Sinervä
Niko Johannes Sinervä (s. 1975) on suomalainen muusikko, joka on tehnyt musiikkia Heikki Forsströmin kanssa muun muassa televisiosarjoihin Ihmeidentekijät sekä Parhaat vuodet. Sinervä näytteli Matti Hurmalaa 1990-luvun saippuasarjassa Blondi tuli taloon ja esiintyi Uuno Turhapuro -televisiosarjassa.
Sarjan päätyttyä Sinervä pyrki Teatterikorkeakouluun ja Sibelius-Akatemiaan, mutta ei päässyt niihin opiskelemaan. Hän hakeutui töihin Radio Novalle, jossa työskenteli useamman vuoden tuottajana ja juontajana. Sen jälkeen hän opiskeli Kauppakorkeakoulussa ja työskenteli mainostoimistossa. Nykyisin hän toimii Airpay Digital -yrityksen toimitusjohtajana. Sinervällä on kaksi lasta.
XFL (2001)
XFL oli yhdysvaltalainen ammattilaistason amerikkalaisen jalkapallon liiga, joka pelasi ainoan kautensa vuonna 2001. XFL oli showpainiorganisaatio WWE:n ja televisioyhtiö NBC:n yhteishanke, jotka molemmat omistivat liigasta puolet.
Liigan lopetettua toimintansa vuonna 2001 WWE:n omistaja Vince McMahon säilytti oikeudet XFL-brändiin, ja perusti uuden samannimisen liigan vuonna 2018.
Historia
Kanadalaisen jalkapallon sarjan CFL:n joukkue Toronto Argonauts oli myynnissä vuonna 1999. McMahon kiinnostui sen ja myöhemmin koko sarjan ostamisesta itselleen. Kaupankäynnin epäonnistuttua hän päätti perustaa Yhdysvaltoihin kokonaan oman amerikkalaisen jalkapallon liigansa.
29. maaliskuuta 2000 McMahon teki showpainiyhtiönsä WWE Entertainmentin kautta strategisen kumppanuussopimuksen televisioyhtiö NBC:n kanssa yhteisesti omistaa ja pyörittää uutta jalkapalloliigaa nimeltä XFL. Kirjan "X" ei suoranaisesti tarkoittanut mitään. Markkinoinnissa sillä viitattiin sanoihin Xciting (exciting - jännittävä), Xplicit (explicit - lapsille sopimaton), Xhilirating (exhilarating - jännittävä) ja Xplosive (explosive - räjähtävä). kirjaimet "F" ja "L" tulivat sanoista football league (jalkapalloliiga).
Liiga kamppaili koko olemassaolonsa ajan lauantai-illan katsojamääristä ja siinä epäonnistuttuaan tuotti omistajaosapuolilleen (WWE & NBC) kummallekin 35 miljoonaa dollaria tappiota. Tämän vuoksi liiga lopetti toimintansa 10. toukokuuta 2001.
Joukkueet
Itäinen divisioona
Läntinen divisioona
Malurit
Malurit (Maluridae) on varpuslintujen heimo, johon kuuluu 6 sukua ja 32 lajia.
Malurit ovat pienikokoisia, peukaloista muistuttavia varpuslintuja. Useimmilla lajeilla on pitkä, pystyssä sojottava pyrstö. Ne ovat pääasiassa hyönteissyöjiä. Sukupuolet ovat ruohomaluria lukuun ottamatta kaikilla lajeilla erinäköisiä. Koiraalla on usein puvussaan kirkkaita höyhenkuvioita, jotka puuttuvat naarailta tai ovat himmeitä. Monet lajit ovat melko yksivärisen ruskeita.
Malurit ovat kotoperäisiä Australian ja Uuden-Guinean asukkaita. Jotkut lajit elävät hyvin suppealla maantieteellisellä alueella, toiset taas ovat levittäytyneet laajalle alueelle. Malurit elävät hyvin monenlaisissa ympäristöissä. Eräät lajit elävät myös ihmisen seuralaisena puistoissa ja esikaupunkialueilla.
Malurit rakentavat pallomaisen pesän, jossa kulkuaukko on pesän sivussa. Munamäärä vaihtelee tavallisesti 2–4 välillä ja haudonta-aika on noin 12–15 päivää. Poikaset lähtevät pesästä 10–12 päivän ikäisinä.
Malurien heimon taksonomia on vielä hieman epäselvä, sillä heimo perustettiin vasta 1975 ja viimeinen järjestely suoritettiin 1990-luvun lopulla.
Palaiópolin arkeologinen museo
Palaiópolin arkeologinen museo voi viitata seuraaviin museoihin Kreikassa:
Filadelfia (Paraguay)
Filadelfia on Boquerónin departementin pääkaupunki Paraguayssa. Vuonna 2002 siellä oli 7 062 asukasta.
Kaupungin perustajia olivat mennoniitat, joita saapui sinne Kanadasta 1900-luvun alussa. Se sijaitsee eristyneellä Gran Chacon alueella.
Kauhuneloset
Kauhuneloset on Marvel-kustantamon luoma superroistojoukkio, jonka ensiesiintyminen tapahtui Fantastic Four -lehden numerossa 36 (1965). Kauhuneloset taistelevat useimmiten Ihmenelosia vastaan, mutta myös muun muassa Hämähäkkimies on ollut aggressioiden kohteena. Ryhmän johtaja on Velho. Kaksi muuta ryhmään yhdistettävää vakiojäsentä ovat Hiekkamies ja Ansamies.
Kauhunelosten menestyksekkäämpi ryhmäkokoonpano on Kauhuvitoset.
Historia
Kauhunelosten tarina sai alkunsa Hiekkamiehen ja Ansamiehen paetessa vankilasta. Pakomatkan aikana he nappasivat myös Velhon mukaansa ja päättivät lopulta solmia liiton yhteisiä vihollisiaan, Ihmenelosia vastaan. Joukkio päätti kuitenkin ottaa vielä yhden jäsenen, mutta kukaan ei tuntunut sopivalta. Vasta amnesiasta kärsivä epäinhimillisten Meduusa osoittautui lupaavaksi.
Meduusa lähti myöhemmin saatuaan muistinsa takaisin ja ryhmällä onkin ollut jäseniä matkan varrella toista kymmentä. Kauhuneloset ovat esimerkiksi käyttäneet mielenhallinnan alla toiminutta Hämähäkkimiestä, Blastaaria, Elektroa, Punaista Haamua, Urakoitsijaa ja Deadpoolia.
Myöhemmin Hiekkamiehen ryhtyessä viettämään rehellistä elämää ja Ansaajan ollessa vankina Negatiivisella vyöhykkeellä, Velho päätti perustaa uuden ryhmän johon hänen lisäkseen kuuluivat Hydromies ja Titania Aronin, pahan Seuraajan kanssa.
Aronin valtavien voimien avulla Kauhuneloset voittivatkin, mutta toistaiseksi tuntemattomien syiden vuoksia Aron petti ryhmän ja siirsi heidät muut ryhmän jäsenistä vankilaan. Raivostunut Velho päätti värvätä joukkoihinsa lisää jäseniä, Klawin ja Punaisen Haamun.
Kauhuneloset menestyivätkin lukemattomien epäonnistumisten jälkeen paremmin lisäämällä jäsenmääräänsä yhdellä, jolloin syntyi Kauhuvitoset. Punaisen Aaveen ja Klawin voimat eivät kuitenkaan auttaneet. Kauhuvitoset hävisivät jälleen Möykylle ja Franklin Richardsille.
Tällä hetkellä Kauhuneloset ovat edelleen toiminnassa, mutteivät ole vieläkään saavuttaneet ratkaisevaa voittoa Ihmenelosista. Syynä tähän on useimmiten Velhon valtava ego ja ryhmän sisäiset kitkat.
Kauratteenrimmi
Kauratteenrimmi on Päijät-Hämeessä Padasjoella Kauratun kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 0,7 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 350 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Padasjoen alueeseen (14.251) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 121,1 metriä mpy.
Mária Telkes Arefereas
thumb|250px|right|Mária Telkes
Mária Telkes Arefereas (12. joulukuuta 1900 – 2. joulukuuta 1995) oli unkarilaissyntyinen fyysikko ja keksijä, joka työskenteli aurinkoenergian parissa lähinnä Yhdysvalloissa, ja suunnitteli ensimmäisiä toimivia laitteistoja.
Motalan kunta
thumb|right|250px|Motalanvirta Motalan kaupungin kohdalla. thumb|right|250px|Motalan rautatieasema. thumb|right|250px|Götan kanavaa Motalassa. thumb|right|250px|Näkymä Hålebergetiltä. thumb|right|250px|Tasaista peltomaisemaa Fornåsassa. thumb|right|250px|Älvestadin kirkko ennen sen vihkimistä uudelleen käyttöön vuonna 2011.
Motalan kunta on Itä-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Itä-Götanmaahan. Kunnan keskustaajama on Motala.
Kunnan maapinta-ala on 982,99 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 43 674 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 247,55 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 25,0 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Motalan vapaakauppala (ruots. friköping) perustettiin vuonna 1823, ja vuoden 1862 kunnallislakien astuttua voimaan siitä tuli kauppala. Vuonna 1868 Klockriken ja Brunnebyn maalaiskunta jaettiin kahtia Brunnebyksi ja Klockrikeksi. Vuonna 1881 Motalan kauppala muutettiin Motalan kaupungiksi. Vuonna 1919 Brunnebyn kuntaan perustettiin Borensbergin taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1948 Motalan kaupunkiin yhdistettiin Motalan maalaiskunta ja Vinnerstadin maalaiskunta.
Motalan kaupunkiin uudistuksella ei ollut vaikutusta. Boberg sai nimensä Bobergin kihlakunnasta ja Borensberg kunnan alueella sijainneesta taajamasta.
Ennen seuraavaa kuntauudistusta muodostettiin kuntablokit, jossa oli Motalan lisäksi mukana myös Vadstenan kaupunki. Vuonna 1971 perustettiin Motalan kunta yhdistämällä kaupunki, Borensberg ja Godegård sekä viisi seurakuntaa (Ask, Ekebyborna, Fornåsa, Lönsås ja Älvestad) jaetusta Bobergin kunnasta. Kuntablokki oli valmis, kun 1.1.1974 Motalaan liitettiin vielä Aska, Tjällmo ja Vadstena. Yhteistyö uudessa kunnassa toimi kuitenkin huonosti, joten jo vuonna 1980 Vadstenan kunta erotettiin Motalasta.
Vaakuna
Kunnan vaakuna on entisen Motalan kaupungin vanha vaakuna. Kaupunki on aiemmin käyttänyt myös toisennäköistä vaakunaa.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 5,9 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 1 208 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,9 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 9 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 83,9 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 6 765 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Motalan kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:
Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Motalan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien. Vadstenan kunta sisältyy Motalan tuloksiin vuosina 1973–1976.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Motalan kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Asteriskilla (*) merkitty Askan seurakunta kuuluu osittain Motalan kuntaan ja osittain Vadstenan kuntaan.
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Palaiópoli
Palaiópoli (myös Paleópoli(s), ”Vanha kaupunki”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Perdita
Perdita (väliaikainen nimi: S/1986 U 10) on Uranuksen kuu, joka löydettiin vuonna 1999 Voyager 2:n vuonna 1986 ottamista kuvista. Sen olemassaolo varmistui Hubblen ottamien kuvien perusteella.
Perditan kiertorata kulkee Belindan ja Puckin välistä.
Cassandra Tate
Cassandra Tate (s. 11. syyskuuta 1990 Hammond) on yhdysvaltalainen juoksija, joka kilpailee pääosin 400 metrin aitajuoksussa. 175 senttimetriä pitkän ja 61 kilogrammaa painavan Taten valmentajana toimii Dennis Shaver.
Tate selviytyi vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä finaaliin 400 metrin aidoissa. Finaalissa hän saavutti pronssia ajalla 54,02. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui samassa lajissa seitsemänneksi. Vuoden 2014 sisäratojen MM-kilpailuista Puolan Sopotista Tate saavutti kultaa pitkästä viestistä.
Barum (yritys)
Barum on tšekkiläinen perustettu rengasvalmistaja, jonka omistaa Continental.
Historia
Yritys on perustettu Zlínissä Tšekkoslovakiassa vuonna 1948. Vuonna 1993 Saksalainen Continental osti yrityksen.
Palaiópolin arkeologinen museo (Korfu)
Palaiópolin arkeologinen museo on arkeologinen museo, joka toimii Mon Repón palatsissa Korfun saarella Kreikassa. Se esittelee Palaiópolin alueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Kokoelmat
Museon esineet ajoittuvat pääosin arkaaiselta kaudelta 700-luvultta eaa. roomalaiselle kaudelle ja varhaiskristilliselle ajalle 400-luvulle jaa. Museo esittelee antiikin Korkyran julkista ja yksityistä elämää sekä muun muassa kauppaa ja uskontoa. Näyttelyitä on kaikissa palatsin kolmessa kerroksessa. Museossa esitellään myös palatsin alkuperäistä käyttöä brittivallan ajalla 1800-luvulla.
Dion Kassios
Dion Kassios (155 tai noin 163/164 – 229 tai 235 jälkeen) oli antiikin kreikkalais-roomalainen historioitsija ja poliitikko. Hänet tunnetaan siitä, että hän kirjoitti Rooman historiaa käsittelevän teoksen joka käsitti tapahtumat Aineiaasta ja Rooman perustamisesta vuoteen 229.
Elämä
Dion Kassios syntyi Nikaiassa, Bithyniassa. Hänen isänsä oli roomalainen senaattori ja Lyykia-Pamfylian, Kilikian ja Dalmatian maaherra Manius Cassius Apronianus. Äitinsä puolelta Dion oli kreikkalaista syntyperää ja puhuja Dion Khrysostomoksen sukulainen. Teoksensa hän kirjoittikin kreikaksi. Vuonna 180 hän muutti Roomaan, jossa hän ystävystyi Commodoreksen, Septimius Severuksen ja Aleksanteri Severuksen kanssa. Hän pääsi senaatin jäseneksi ja valtion korkeimpiin kunniavirkoihin.
Dion oli kvestorina vuonna 188 tai 189, mikä toi hänet senaatin jäseneksi. Vuonna 194 tai 195 hän oli preettori ja noin vuonna 205 consul suffectus. Keisari Aleksanteri Severuksen aikana hän toimi African, Dalmatian ja Pannonian prokonsulina sekä myöhemmin toistamiseen konsulina vuonna 229. Tämän jälkeen Dion joutui epäsuosioon mielipiteittensä vuoksi, ja keisari Aleksanteri Severus kehotti häntä lähtemään Roomasta. Hän oli myös toiminut alaisiaan sotilaita kohtaan varsin julmasti, minkä takia hänen oma turvallisuutensa oli vaarassa. Dio vetäytyikin julkisesta elämästä synnyinseudulleen Bithyniaan, jossa hän kuoli.
Teokset
Dion julkaisi Rooman historiaa käsittelevän teoksen Historiae Romanae, joka käsitti 80 kirjaa. Tämä 22 vuoden tutkimustyön tulos käsitti Rooman historian yli 983 vuoden ajalta aina Aineiaan saapumisesta Italiaan ja Rooman perustamisesta vuoteen 229. Kokonaisina ovat säilyneet vain kirjat 36–54 (vuodet 68 eaa. – 10 eaa.) ja lyhennelminä kirjat 55–60 (9 eaa. – 46 jaa.). Muista kirjoista on jäljellä vain lyhyitä katkelmia. Julius Caesarin aikaan asti Dio antaa tapahtumista vain yhteenvetoja. Tämän jälkeen hän myös kertoo enemmän yksityiskohtia. Dion otti työhönsä mallia Thukydideeltä. Hän kertoo teoksessaan muun muassa Bulla Felixistä.
National Film Awards
National Film Awards (suomeksi ”Kansalliset elokuvapalkinnot”) on Intian merkittävin elokuvapalkintojenjakotilaisuus, joka perustettiin vuonna 1954. Intian hallituksen elokuvajuhlien pääosasto Directorate of Film Festivals on hallinnoinut sitä yhdessä Intian elokuvajuhlien ja Indian Panorama -elokuvajuhlien kanssa vuodesta 1973.
Joka vuosi hallituksen nimittämä kansallinen paneeli valitsee voittajat, ja palkintojenjakotilaisuus pidetään New Delhissä, jossa Intian presidentti luovuttaa palkinnot. Tätä seuraa kansallisen elokuvafestivaalin vihkiminen, jossa palkitut elokuvat esitetään yleisölle. Palkinnot myönnetään edellisenä vuonna tuotetuille elokuville koko maassa, ja niitä jaetaan sekä Intian elokuvan parhaimmistolle että maan jokaisen alueen ja kielen parhaille elokuville. Palkintojen kansallisen mittakaavan vuoksi niiden uskotaan olevan Intian arvostetuimmat elokuvapalkinnot. Tähän palkintojenjakotilaisuuteen on viitattu Intian elokuvateollisuuden vastineena Yhdysvaltain Oscar-palkintoihin.
Golden Lotus Awards
Virallinen nimi: Swarna Kamal
Silver Lotus Awards
Virallinen nimi: Rajat Kamal
Paras täyspitkä elokuva 17:llä Intian 22:sta kansallisesta kielestä, jotka on määritelty Intian perustuslaissa:
Paras täyspitkä elokuva muilla kuin Intian perustuslaissa määritellyillä kielillä:
Haute-Loire
Haute-Loire on Ranskan departementti numero 43, joka on nimetty Loire-joen mukaan. Departementti sijaitsee Etelä-Ranskassa Auvergne-Rhônes-Alpesin hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 4 977 neliökilometriä ja siellä on 219 489 asukasta (2006). Haute-Loiren pääkaupunki on Le Puy-en-Velay. Haute-Loire on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 35 kantoniin ja 260 kuntaan.
Haute-Loire oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Se luotiin osista Auvergnen, Languedocin ja Lyonnais’n provinsseja.
Departementista on neljä kylää päässyt Ranskan kauneimpien kylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseniksi: Arlempdes, Blesle, Lavaudieu ja Pradelles.
Aiheesta muualla
thumb|left|Le Puy-en-Velay
Tamara Piilola
pienoiskuva|Taivaan portti, 2021. [[Seinämaalaus, Lammenkallion alikulkutunneli Hervannan raitiotien varrella.]] Tamara Piilola (s. 1977 Kokkola) on suomalainen taidemaalari, joka maalaa kuviteltuja maisemia. Ohuesti maalatut luontoa, puita ja vesielementtiä kuvaavat teokset ovat seinänkorkuisia. Metsän ohella ympäristö on toisinaan trooppinen ja maisemissa liikkuu joskus eläimiä ja lintuja.
Piilolan maalauksia sanotaan valokuvan tyylisiksi, ja erilaiset valokuvat toimivatkin lähtökohtina. Piilolalla on maalauksesta mielikuva, johon liittyen hän skannaa erilaisia kuvia. Toisinaan luonnos syntyy vesiväreillä. Kokonaisuus on suunniteltava etukäteen, koska Piilola maalaa pala kerrallaan valmiiksi yhden kohdan maalauksesta. Omien luonnosten ja valokuvien ohella hän käyttää lehtikuvia. Löydetyistä, itseotetuista ja piirretyistä kuvista syntyy tietokoneella siirrellen kollaasi joka toimii luonnoksena. Maalatessa hän jossakin vaiheessa päästää irti luonnoksista ja maalauksen materiaalisuudem viedä.
Luontoaihe erottaa Piilolan useimmista valokuvapohjaista maalausta tekevistä, jotka useimmiten keskittyvät ihmisten kuvaamiseen. Maalauksia on sanottu immersiivisiksi ja unenomaisiksi mielenmaisemiksi enemmän kuin naturalistisiksi maisemakuvauksiksi. Monet mainitsevat voimakkaan yliluonnollisen valon.
Akvarellimaisen ohuilla läpikuultavilla kerroksilla maalaava Piilola välttelee paksuja maalimassoja. Öljyllä ja temperalla kankaalle maalattujen teosten sommittelu perustuu toistoon ja runsaisiin samankaltaisiin muotoihin. Toistuvuus tuo hypnoottisuutta.
Piilola valmistui Kuvataideakatemiasta vuonna 2008. Aiemmin hän valmistui Turun taideakatemiasta vuonna 2003 ja mediakulttuurin ja kuvataiteen perustutkinnon Svenska yrkeshögskolanissa Uudessakaarlepyyssä 1999. Kuvataideakatemian jälkeen Piilola opiskeli kaksi vuotta Hochshule für Grafik Und Buchkunstissa Leipzigissa.
Piilola sai vuonna 2016 Didrichsenin taidemuseon Pro Arte -palkinnon. Hänellä on Didrichsenin taidemuseon ohella ollut näyttelyitä Galerie Forsblomilla, Taidemaalariliiton galleriassa ja Laukon kartanossa. Piilolan teoksia on Didrichsenin taidemuseon, Wihurin säätiön, Sara Hildenin taidemuseon ja Helsingin taidemuseon kokoelmissa.
Luettelo Kölin tähdistön tähdistä
Luettelo Kölin tähdistön tähdistä:
Busiris (Memfites)
Busiris ( tai Bousiris, ) eli Per-Usir oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa ja kuului Memfiteen nomokseen. Nykyisin paikka tunnetaan nimellä Abu Sir (Abusir).
pienoiskuva|vasen|upright=0.6|Enemakhetin patsas Busiriista [[keskivaltakunta|keskivaltakunnan ajalta.]] Busiris sijaitsi hyvin lähellä Memfiin kaupunkia ja suuria pyramideja, käytännössä Memfiin laajan hauta-alueen toisella laidalla. Alueella sijaitsevat muun muassa niin kutsutut Abusirin pyramidit. Alueen löytöihin lukeutuu myös lukuisia muita hautoja esineineen. Myöhäisimmät haudat ovat Ptolemaiosten ajalta. Kaupungin alkuperäinen egyptinkielinen nimi Per-Uris tarkoittaa ”Osiriksen taloa”. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Būsiritēs.
Memfiteen Busirista ei tule sekoittaa Egyptin muihin Busiris-nimisiin kaupunkeihin.
Tymäntö (Padasjoki, itäinen)
Tymäntö on Päijät-Hämeessä Padasjoella Kauratun kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Padasjoen alueeseen (14.251) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 117,4 metriä mpy.
Erkki Vaalama
Vaalama palveli jatkosodan aikana rajajoukoissa Uhtualla, Kiestingissä, Vuokkiniemessä ja Tolvajärvellä haavoittuen kaksi kertaa. Hän oli muun muassa komppanianpäällikkönä Rajajääkäripataljoona 8:ssa ja suoritti upseeritutkinnon Kadettikoulun vuonna 1945 päättyneellä kurssilla.
Sodan jälkeen hän oli rajavartiolaitoksen palveluksessa ensin Alatorniossa Ruotsin rajalla ja sitten Suomussalmen rajakomppanian päällikkönä 1949–1954 ja Kuusamon rajakomppanian päällikkönä 1954–1962. Tämän jälkeen Vaalama oli Imatralla Kaakkois-Suomen rajavartiostossa koulutustoimiston päällikkönä 1962–1966 jääden sitten eläkkeelle.
Vaalama sai opin perhonsidontaan 1930-luvulla Kajaani-yhtiön metsäpäälliköltä Oskari Röngältä. Hänen sitomistaan lohiperhoista tunnetuin oli 12 lohiperhon Teno-sarja. Vaalama harrasti myös maalausta ja piirtämistä ja oli Imatran taideyhdistyksen kunniajäsen. Hän osallistui rajaveteraanien perinnetyöhön ja kuului useisiin kulttuurijärjestöihin.
Minurcat
Minurcat oli YK:n rauhanturvaoperaatio Tšadin ja Keski-Afrikan tasavallan alueella vuosina 2007-2010, ja sen tarkoituksena oli turvata Darfurin konfliktin pakolaisten asemaa ja estää konfliktin leviäminen naapurimaihin. Mukana oli noin 80 sotilasta Suomesta.
Alueella arvioidaan olevan noin 230 000 pakolaista. YK pyrkii tuomaan paikalle kansainväliset 350 hengen vahvuiset poliisi- ja sotilasjoukot. EU päätti hanketta tukevista Eufor-joukoista tammikuun lopussa 2008. EU:n lopetettua maaliskuussa 2009, YK jatkoi vielä vuoden 2010 loppuun.
Muslimi
thumb|Muslimeja [[moskeijassa.]] Muslimi on islaminuskon tunnustaja. Kyseessä on johdos sanajuuresta S-L-M, jonka yksi johdannainen on Jumalalle alistumista tarkoittava "islam". "Muslimi" vuorostaan tarkoittaa ”hän, joka alistuu (Jumalalle)”. Vanhemmassa kielessä on käytetty myös muotoa "musulmaani", joka pohjautuu persian kieleen. Toinen vanhahtava muoto on muhamettilainen tai muhammedinuskoinen. Muslimeja on vanhastaan kutsuttu lännessä muhamettilaisiksi. Muslimit kuitenkin kiistävät olevansa muhamettilaisia, sillä kyse ei ole Muhammadin palvonnasta. Alentavana ja kolonialistisena muslimit pitävät ainakin 2000-luvulta lähtien myös englanninkielen sanaa "moslem", joka vielä 1990-luvulla oli hyväksytympi kuin "muslim".
Sana "muslimi" esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 741 arabialaisessa piirtokirjoituksessa (Ayn al-Jarr). Sitä ennen niissä käytettiin ilmaisua "uskova". Kristillisissä teksteissä se esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 775 ellei oteta lukuun John Nikiuslaisen kronikkaa vuodelta 690, missä sana luultavasti on myöhempi lisäys.
Muslimien uskonnollisuus
Kansainvälisen kyselytutkimuksen mukaan muslimiksi ilmoittautuvat henkilöt osallistuvat laajasti islamilaiseen uskonnonharjoitukseen ja uskovat islamin keskeisiin oppeihin. Uskonnon ilmoitti omassa elämässään tärkeäksi 80–90 prosenttia muslimeista eri maissa. Moskeijassa muslimeista kävi viikoittain 43–71 prosenttia ja Koraania luki päivittäin 39–59 prosenttia.
Islamin viisi peruspilaria kertovat muslimin tärkeimmät velvollisuudet, joita tekemällä uskova hankkii ansioita päästäkseen Paratiisiin. Nämä viisi asiaa ovat uskontunnustus, rukous, paasto, almuvero ja pyhiinvaellus. Muslimit kaikkialla maailmassa ovat vahvasti sitoutuneet niihin. Pyhiinvaellus Mekkaan on käytännön syitä kuitenkin useimpien ulottumattomissa. Uskontunnustus on peruspilari, johon muslimit ovat vahvimmin sitoutuneet. Sen sisältönä on usko yhteen Jumalaan ja Muhammediin hänen profeettanaan. Šiioilla se sisältää myös maininnan Alista. Islamin syntyalueilla eli Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa muslimit sitoutuivat yksimielisesti uskontunnustuksen sisältöön, mutta Balkanilla jo 15 % muslimeista katsoi luopuneensa siitä.
Islamin ytimessä on ajatus Jumalan lain eli šarian mukaisesta elämästä koko yhteiskunnassa. Sitä kannatettiin eniten Etelä-Aasiassa (84 %), sitten Kaakkois-Aasiassa (77 %) sekä Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa (74 %). Vähemmän ajatus sai tukea Saharan eteläpuolella (64 %), Balkanilla (18 %) ja Keski-Aasiassa (12 %). Yksittäisistä maista šarian kannatus oli suurinta Afganistanissa (99 %), Irakissa (91 %) ja Palestiinassa (89 %), kun kyse oli maista, joissa islam oli valtauskonto. Maissa, joissa islamilla ei ollut virallista asemaa, šarian kannatus oli vähäisempää, esimerkiksi Libanonissa 29 % ja Turkissa 12 % (aineisto koottiin vuosina 2011-2012).
Muslimien lukumäärä
Muslimeja on nykyisin noin 2 miljardia, vaikka vielä 1900-luvun alussa heitä oli ainoastaan 200 miljoonaa. Muutos on johtunut melkein yksinomaan väestönkasvusta muslimiväestöjen keskuudessa. Lähetystyö ei ole varsinaisesti kuulunut islamiin, vaikka nykyaikana sitäkin tapahtuu. Suurimmat muslimien lukumäärät maittain näkyvät seuraavasta taulukosta.
Pakoros II
right|thumb|Pakoros II:n kolikko Pakoros II tai Pacorus II oli Parthian kuningas noin vuosina 78–105. Hänen isänsä oli Vonones II ja Vologases I oli hänen veljensä.
Vologases nimitti poikansa Vologases II:n seuraajakseen (hallitsi noin 78–80), mutta Pacorus kapinoi häntä vastaan ja kukisti hänet lopulta. Pacoruksen aikana Parthiaa vaivasivat sisällissodat ja kuninkuutta havittelivat muun muassa Artabanus III (noin 80–90) ja Vologases III vuodesta 105 eteenpäin. Pakoros kuoli noin vuonna 105 ja hänen seuraajakseen tuli hänen veljensä Osroes I.