cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vic Rattlehead
Dave Mustaine on myöhemmin paljastanut, että hän aikoi alun perin ottaa tatuoinnin Vic Rattleheadista.
Olivia Rodrigo
Rodrigon toinen single "Deja Vu" nousi Billboard 100 -listan 3. sijalle. Hänen kolmas singlensä "Good 4 U" nousi listaykköseksi muun muassa Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Vic Rattlehead
Yhtyeen debyyttialbumi Killing Is My Business... And Business Is Good! sisältää kappaleen "The Skull Beneath the Skin", jossa Vic Rattlehead kuvataan kokonaisuudessa. Kappaleen sanoissa kuvataan Vicin kasvoja näin:
Olivia Rodrigo
Rodrigo julkaisi ensimmäisen albuminsa Sour 21. toukokuuta 2021. Se nousi albumilistan kärkeen muun muassa Yhdysvalloissa. Rodrigo voitti kolme Grammy-palkintoa vuoden 2022 Grammy-gaalassa.
Vic Rattlehead
Suom.
Singtam
Singtam on Intian Sikkimissä sijaitseva kaupunki. Sieltä on noin 30 kilometrin matka osavaltion pääkaupunki Gangtokiin. Kaupungin lähistöllä sijaitsee Bermoikin buddhalaisluostari, joka perustettiin vuonna 1952. Toinen alueella sijaitseva buddhalaisluostari on vuonna 1992 perustettu Karma Thuje Choling -luostari.
Vic Rattlehead
Samaan tapaan kuin Eddie Iron Maidenin konserteissa, Vic on joissain tapauksissa tullut lavalle liikkuvana ja täysikokoisena.
Singtam
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Singtamissa asuu 5 868 henkeä. Hindulaisia on melkein 78 prosenttia väestöstä, muslimeita ja buddhalaisia 8 % sekä kristittyjä 5 %. Lukutaitoisten osuus väestöstä on 86 prosenttia.
Olivia Rodrigo
Rodrigon toinen albumi Guts julkaistaan 7. syyskuuta 2023. Albumin ensimmäinen single "Vampire" nousi listaykköseksi muun muassa Yhdysvalloissa.
Näyttelijän ura
Rodrigo aloitti uransa näyttelijänä Old Navy -mainoksessa. Hän sai ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 2015 elokuvassa An American Girl: Grace Stirs Up Success.
Rodrigo esiintyi pääroolissa Disneyn komediasarjassa Bizaardwark vuosina 2016–2019. Aloittaessaan sarjassa hän oli 12-vuotias. Hän esiintyi yhdessä Kolme miestä ja tyttö -televisiosarjan jaksossa vuonna 2017 ja The Regrettes -yhtyeen musiikkivideossa "Monday" vuonna 2021.
Musiikki
Rodrigo esitti musiikkia Bizaardvark-televisiosarjassa ja levytti kappaleita sarjan soundtrackiä varten vuonna 2016. Hän esitti useita musikaalikappaleita High School Musical: The Musical: The Series -sarjassa ja osallistui useiden sarjan kappaleiden säveltämiseen. Rodrigon esittämä ja säveltämä kappale "All I Want" nousi Billboard Hot 100 -listan sijalle 90 tammikuussa 2020.
Rodrigon toinen single "Deja Vu" nousi Billboard 100 -listan kolmannelle sijalle. Hänen kolmas singlensä "Good 4 U" nousi listaykköseksi muun muassa Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Almere City FC
Almere City Football Club on vuonna 2001 perustettu alankomaalainen jalkapalloseura Almeren kaupungista. Vuoteen 2010 asti seuran nimi oli Football Club Omniworld, ja se on osa suurempaa Omniworld-organisaatiota, johon kuuluu myös lentopallo- ja koripallojoukkueet. Ammattilaisseura siitä tuli vuonna 2005, kun se kelpuutettiin mukaan maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Eerste Divisieen, jossa se on pelannut siitä lähtien. Paras sijoitus on 13. kausilla 2007–2008 ja 2011–2012.
Olivia Rodrigo
Musiikki
Rodrigon ensimmäinen albumi Sour julkaistiin 21. toukokuuta 2021. Sour nousi albumilistan kärkeen muun muassa Yhdysvalloissa. Albumi on tyyliltään popmusiikkia ja siinä on viitteitä myös pop-punk ja alternative-genreistä. Rodrigo on osallistunut kaikkien albumin kappeleiden säveltämiseen. Rodrigo on sanonut saaneensa vaikutteita muun muassa Taylor Swiftin, Lorden ja Alanis Morissetten ja Fiona Applen musiikista.
Almere City FC
Vaikka seura on perustettu 2001, sen juuret ajoittuvat 1970-luvulle. Vuonna 1972 Amsterdamissa liitettiin kaksi seuraa AFC DWS ja Blauw-Wit Amsterdam FC Amsterdamin joukkueeseen. DWS:n kannattajat eivät pitäneet siitä vaan perustivat oman joukkueen De Zwarte Schapen (musta lammas). Se nousi amatööritasolla Hoofdklasseen saakka. Kentällä sattuneiden väkivaltaisuuksien vuoksi joukkue sai puolen vuoden kilpailukiellon. Sen seurauksena joukkue muutti Almereen ja vaihtoi nimensä Sporting Flevolandiksi. Sporting Flevolandista tuli sittemmin FC Omniworld. Seuran debyyttiottelu ammattilaistasolla oli tarkoitus pelata 12. elokuuta 2005 BV Veendamia vastaan, mutta tuomari päätti siirtää ottelua rankkasateen vuoksi, joka teki Mitsubishi Forklift Stadionin tekonurmesta pelaamiseen sopimattoman. Debyytti tapahtuikin sitten viikkoa myöhemmin, kun FC Omniworld matkusti FC Eindhovenin vieraaksi. Tuo kyseinen kamppailu päättyi FC Eindhovenin 2–0-voittoon.
Olivia Rodrigo
Musiikki
Rodrigo sai seitsemän Grammy-ehdokkuutta vuoden 2022 Grammy-gaalassa. Sour oli ehdolla muun muassa vuoden albumin palkinnon ja kappale "Drivers License" vuoden levytyksen ja vuoden laulun palkintojen voittajaksi. Rodrigo voitti seitsemästä ehdokkuudestaan kolme Grammy-palkintoa. Hän voitti parhaan uuden artistin palkinnon, Sour-albumillaan vuoden pop albumin palkinnon ja kappaleellaan ”Drivers License” vuoden pop-sooloesityksen palkinnon.
Rodrigon toinen albumi Guts julkaistaan 7. syyskuuta 2023. Albumin ensimmäinen single "Vampire" ilmestyi 30. kesäkuuta. "Vampire" nousi listaykköseksi muun muassa Yhdysvalloissa. Rodrigo julkaisi albumin toisen singlen "Bad Idea Right?" 11. elokuuta.
Perhe
Olivia Rodrigo syntyi 20. helmikuuta 2003 Rancho Medical Center -sairaalassa Murrietassa Kaliforniassa. Hän kasvoi naapurikaupunki Temeculassa. Rodrigon isä on terapeutti ja äiti opettaja. Rodrigolla on isänsä puolelta filippiiniläiset sukujuuret.
Ihmissuhteet
Rodrigo oli läheinen High School Musical -sarjan vastanäyttelijänsä Joshua Bassettin kanssa ja heidän huhuttiin seurustelleen. Kappaleen Drivers License ja useiden muiden Sour-albumin kappaleiden on mediassa ja fanien keskuudessa tulkittu kertovan heidän erostaan. Bassett kirjoitti tilanteen saamasta julkisuudesta EP:llä Crisis/Secret/Set Me Free joulukuussa 2021. Bassett sanoi tuolloin, että hän ja Rodrigo eivät ole puheväleissä, mutta he esiintyivät uudelleen yhdessä sarjan kolmannen kauden ensi-illassa vuonna 2022.
Rodrigo seurusteli tuottaja ja viihdetoimittaja Adam Fazen kanssa vuonna 2021. Keväällä 2022 Rodrigo alkoi seurustella DJ ja liikemies Zack Bian kanssa. Heidän uutisoitiin eronneen elokuussa.
Laulaja Conan Gray on Rodrigon läheinen ystävä. Gray oli mukana Rodrigon videojulkaisulla Sour Prom ja on esiintynyt hänen kanssaan livenä. Näyttelijä Iris Apatow on Rodrigon toinen hyvä ystävä.
Drottnar
Drottnar on norjalainen, Fredrikstadista kotoisin oleva tekninen ja progressiivinen extreme metal -yhtye. Se soitti alun perin death-doom metalia ja viikinkimetallia. Drottnar on esiintynyt vuosien varrella sellaisissa tapahtumissa kuin Ruotsin Endtime Fest, Norjan Nordic Fest, Sveitsin Elements of Rock, Suomen Immortal Metal Fest ja Englannin Destruction Fest. Yhtye on julkaissut kaksi albumia ja ep:n. Ensimmäisen albumin julkaisi brittiläinen Plankton Records. Drottnarilla on nykyisin levytyssopimus ruotsalaisen Endtime Productionsin kanssa.
Drottnar tarkoittaa islannin kielellä mestaria, hallitsijaa tai kuningasta. Yhtye tunnetaan nykyisin virtuoosimaisesta soittotaidostaan ja erikoisista lavaesityksistään, joissa yhtye hyödyntää venäläishenkisiä sotilasunivormuja.
Historia
Yhtye äänitti Black Woods Productionsin studiossa kappaleen "Trellebaand Maa Briste", joka julkaistiin ruotsalaisen Endtime Productions -levy-yhtiön kokoelmalevyllä In the Shadow of Death vuonna 2001. Kappale oli tyyliltään raakaa, melodista black metalia.
Vuonna 2002 Drottnar alkoi jättää vähemmälle viikinkimetallivaikutteensa ja keskittyi teknisempiin ja monimutkaisempiin kappalerakenteisiin. Yhtye panosti kierompaan imagoon ja lavaesityksiin: Drottnar hyödynsi muun muassa kaasunaamareita konserteissaan. Seuraavana vuonna yhtye äänitti ep:n Anamorphosis (2003), jonka julkaisi norjalaislevymerkki Momentum Scandinavia. Ep sisälsi intron ja kolme lähes kuusiminuuttista kappaletta. Basisti Bjarne Peder Lind jäi pois kokoonpanosta mutta Bengt Olsson (kitara) sekä Håvar Wormdahl (basso) liittyivät myöhemmin yhtyeeseen. Anamorphosis sai myönteisiä arvioita lehdistöltä.
thumb|230px|Laulaja Sven-Erik Lind sotilasunivormussa.
Yhtye kehitti tyyliänsä enemmän tekniseen extreme metaliin, jossa on aineksia black metalista, death metalista, thrash metalista ja progressiivisesta metallista. Lisäksi yhtye alkoi käyttää esityksissään armeijaunivormuja. Vuonna 2005 yhtye kirjoitti levytyssopimuksen Endtime Productionsin kanssa ja meni Subsonic Studiosiin äänittämään uutta musiikkia. Jotkut erikoiset sovitukset äänitettiin Tšekin tasavallassa: Ostravassa eräs Ondřej Valen äänitti puheääntään kappaleille "Victor Comrade" ja "Vulgo Vesper". Jan-Espen S. Schildmann äänitti trumpettiraidat kappaleille "Victor Comrade" ja "Autonomic Self-Schism". Tuloksena oli Welterwerkiksi nimetty albumi. Se julkaistiin Suomessa 22. maaliskuuta 2006 Immortal Metal Fest -tapahtumassa. Ennen tätä albumia julkaistiin 7-tuumainen vinyylilevy Ad Hoc Revolt, joka sisälsi kaksi kappaletta albumilta. Welterwerk on toistaiseksi yhtyeen arvostetuin äänite.
12. tammikuuta 2009 yhtye kertoi MySpace-blogissaan, että Welterwerk on ollut menestys, Drottnar meni korkealaatuiseen studioon äänittämään uutta albumia. 26. tammikuuta 2010 yhtye uusi kotisivunsa ja ilmoitti, että albumi on täysin äänitetty ja sitä miksataan. Yhtye lupaa, että "me tulemme tarjoamaan teille viimeisintä tekniikkaa edustavaa bunkkerimetallia, jota ei ole kuultu missään muualla. Ette tule pettymään!"
Musiikki
Vaikka yhtye aloitti soittamalla death-doomia ja folkvaikutteista viikinkimetallia, Drottnarin musiikkia on vuoden 2003 Anamorphosis -ep:n jälkeen luonnehdittu moderniksi black metaliksi. Tyyli on teknisempää ja kaoottisempaa kuin melodista ja painottuu nihilistisiin, kylmiin äänimaisemiin.
Aluksi yhtyeen sanoitukset käsittelivät kristinuskoa raa'alla ja äärimmäisellä tavalla: Spiritual Battlen tekstit ottivat innoitusta ilmestyskirjasta ja käsittelivät pääasiassa henkimaailmassa tapahtuvaa kamppailua. Yhtyeen jäsenet ovat varhaisessa haastattelussa sanoneet: "Norjan black metal -piirit eivät vaikuta sanoituksiimme, mutta silti tekstimme on kirjoitettu black metal -henkisesti sopimaan hyvin musiikkiimme." Drottnarin nykyiset sanoitukset sisältävät poliittisia ja filosofisia aiheita: teksteissä käytetään esimerkiksi sellaisia latinankielisiä fraaseja kuten "ad hoc" ja "sine qua non".
thumb|left|230px|Megafoni on tunnistettava osa Drottnarin lavaesitystä.
Drottnarin varhaiset lavaesitykset sisälsivät räiskyviä strobovaloja, paksua savua ja kylmää tai pimeää valoesitystä. Yhtye käytti myös valkoisia kynttilöitä "luomaan mystistä ja tunteellista vaikutusta".
Marraskuussa 2006 Drottnarin jäsenet soittivat sessiomuusikkoina yhden miehen unblack metal -yhtye Horden konsertissa Nordic Fest -tapahtumassa. Jäsenet peittivät kasvonsa, jotta heitä ei tunnistettaisi ja ylläpitäisivät Horden "myyttiä". Esityksestä julkaistiin livelevy ja dvd vuonna 2007.
Jäsenet
thumb|270px|Drottnar esiintymässä 2008.
Olvi (olut)
Olvi on suomalainen olutmerkki, jota valmistaa iisalmelainen panimo Olvi. Olvi-tuotemerkkiä on käytetty vuodesta 1952, jolloin Oiva Oy osti toimintansa lopettaneelta helsinkiläiseltä Olvi Oy:ltä oikeuden tuotemerkin käyttöön.
Olvi on lagerolut, ja sen valmistuksessa käytetään humalaa lukuun ottamatta suomalaisia raaka-aineita. Olvin käyttämä humala tuodaan Baijerista. Olvia valmistetaan myös pale ale -oluina.
Olvi oli vuonna 2015 Suomen toiseksi arvostetuin olutbrändi Markkinointi & Mainonta -lehden ja Taloustutkimuksen vuosittaisessa Brändien arvostus -kyselyssä. Arvostetuin oli saman yrityksen Sandels, ja kolmanneksi tuli Laitilan Kukko.
Tuotteet
thumb|upright|Olvin olut
Slazenger
Slazenger on brittiläinen urheiluvarusteiden valmistaja, joka perustettiin vuonna 1881.
Yhtiön perustivat Ralph ja Albert Slazenger.
Slazengerin on omistanut vuodesta 2004 Sports Direct International plc.
Kauhavan lukio
thumb|350px|Kauhavan lukio toimi vuoteen 2015 asti nyt jo puretun koulukeskuksen tiloissa.
Kauhavan lukio on yrittäjyyteen ja kansainvälisiin projekteihin erikoistunut yleislukio Kauhavalla, Etelä-Pohjanmaalla. Lukio toimii Kauhavan koulukeskuksen tiloissa yhdessä Kauhavan yhtenäiskoulun kanssa, ja sen keskiarvoraja on 7,08. Lukion rehtorina toimii historian ja yhteiskuntaopin opettaja Toni Uusimäki ja apulaisrehtorina opinto-ohjaaja Henna Teikari.
Terminaali (elokuva)
Terminaali on yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva, joka ilmestyi 18. kesäkuuta 2004. Elokuvan ohjasi Steven Spielberg, ja sen pääosissa esiintyvät Tom Hanks, Catherine Zeta-Jones, Stanley Tucci, Chi McBride, Diego Luna, Barry Shabaka Henley ja Kumar Pallana.
Elokuva kertoo Viktor Navorski -nimisestä miehestä, jota ei päästetä amerikkalaiselta lentokentältä Yhdysvaltoihin tai takaisin kotimaahansa. Hän joutuu elämään lentokentällä yhdeksän kuukautta, ja ystävystyy lentokentän työntekijöiden kanssa.
Tarina pohjautuu löyhästi tositapahtumiin: Iranista kotoisin ollut Mehran Karimi Nasseri eli vuosia Charles de Gaullen lentoasemalla.
Luettelo Puolangan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Puolangan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Puolangan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Kilpipyrstökäärmeet
Kilpipyrstökäärmeet (Uropeltidae) ovat pienikokoisia ja kaivautuvia, Intiassa ja Ceylonilla eläviä käärmeitä. Nimensä ne ovat saaneet useimmilla lajeilla olevasta, pyrstön kärkeä ympäröivästä piikikkäästä kilvestä. Myös kilpipyrstökäärmeiden kallon luut liittyvät toisiinsa tiiviimmin kuin kehittyneillä käärmeillä. Kallon rakenteessa on muitakin alkeellisia piirteitä. Vasen keuhko on oikeaa pienempi. Vatsakilvet eivät kilpipyrstökäärmeillä eroa muista ruumista peittävistä suomuista. Pienet silmät ovat suomujen peitossa. Ravinnokseen kilpipyrstökäärmeet käyttävät pääasiallisesti toukkia ja matoja.
Varásova
Varásova on vuori läntisessä Keski-Kreikassa. Sen korkeus on 917 metriä.
Vuori sijaitsee Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella, noin 14 kilometriä itään Mesolóngista ja noin 21 kilometriä länteen Náfpaktoksesta. Vuori on pääasiassa kalkkikiveä. Varásova on tunnettu ”Aitolian Pyhänä vuorena”, koska siellä on ollut lukuisia erakkomunkkien luolia.
Stadsholmen
thumb|300px|Norrbron silta yhdistää Stadsholmenin ja Helgeandsholmenin saaret. Stadsholmen on saari Ruotsin pääkaupungin Tukholman keskustassa, Mälarenin ja Itämeren yhtymiskohdassa. Saarta rajoittaa lännessä Mälareniin kuuluva Riddarfjärdenin selkä, idässä Itämeren lahti Saltsjön sekä pohjoisessa ja etelässä Mälarenin lyhyet laskujoet Norrström ja Söderström, jonka varrelle jää Slussenin sulku.
Saari on keskeisin osa Tukholman vanhaakaupunkia. Vanhastakaupungista suurin osa sijaitsee Stadsholmenilla. Sen naapurisaaria ovat pohjoisessa, Norrströmin puolella Strömsborg ja Helgeandsholmen ja lännessä Riddarfjärdenin puolella Riddarholmen. Saaren pinta-ala on noin 33 hehtaaria ja sillä on rantaviivaa noin 2,2 kilometriä. Useat sillat yhdistävät Stadsholmenin muihin saariin ja manner-Tukholmaan.
Mikael Nilsson
thumb|Nilsson Mikael Nilsson (s. 24. kesäkuuta 1978 Ovesholm, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Nilsson edusti seuratasolla muun muassa kotimaassaan Halmstadia, Englannissa Southamptonia, Kreikassa Panathinaikosta sekä Tanskassa Brøndby IF:ää.
Nilsson pelasi Ruotsin maajoukkueessa 64 ottelua ja teki kuusi maalia vuosina 2002–2009. Hän on kuulunut Ruotsin joukkueeseen muun muassa vuoden 2004 EM-kisoissa ja vuoden 2006 MM-kisoissa.
Antti Jalava
Antti Jalava on seuraavien henkilöiden nimi:
Tammany Hall
thumb|Tammany Hall -rakennus [[Manhattanin 14. kadulla vuonna 1914.]] Tammany Hall oli nimitys poliittiselle koneistolle, jonka kautta joukko demokraattisen puolueen poliitikkoja ohjaili New Yorkin kaupungin asioita yli sadan vuoden ajan korruption, palvelusten ja suosimisen avulla.
Nimi Tammany tuli jo siirtomaa-ajalla toimineesta yhdistyksestä, joka puolestaan oli nimetty Tammanend-nimisen intiaanipäällikön mukaan. Varsinainen Tammany-seura perustettiin vuonna 1789, ja se edusti alun perin federalistipuoluetta vastustanutta keskiluokkaista oppositiota. Tammany-seura rekisteröitiin vuonna 1805 hyväntekeväisyysjärjestönä. Se tunnettiin demokraattipuolueen kulissientakaisena päätöksentekoelimenä, sillä sen johdossa olivat täsmälleen samat henkilöt kuin puolueen paikallisosastossa. Irlantilaistaustaisten henkilöiden saavutettua merkittävän jalansijan järjestelmässä 1800-luvulla Tammany-seura ajoi äänioikeuden laajentamista myös siirtolaisille, mutta sen harjoittama hyväntekeväisyys ja tiettyjen siirtolaisryhmien suosiminen tulkittiin äänestäjien lahjonnaksi.
Ensimmäinen Tammanya edustanut New Yorkin pormestari oli vuonna 1855 valittu Fernando Wood, ja sen jälkeen lähes kaikki pormestarit seuraavan 70 vuoden ajan tulivat seuran piiristä. Tammany Hall oli alun perin seuran toimitalon nimi, mutta sitä alettiin lopulta käyttää koko järjestelmän kutsumanimenä. Varsinkin William M. Tweedin valtakaudella Tammany Hallin nimestä tuli suurkaupunkien poliittisen korruption symboli.
Tammany Hallin vaikutusvalta New Yorkin politiikassa oli hyvin suuri 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Kun Tammany Hall ei vuonna 1932 tukenut Franklin D. Rooseveltin valintaa presidentiksi, Roosevelt rajoitti sen valtaa. Tammany Hallin valta hiipui lopullisesti Fiorello H. La Guardian ja John V. Lindsayn pormestarikausina. Lindsay, joka valittiin New Yorkin pormestariksi 2. marraskuuta 1965, sai lopulta koko järjestelmän ajettua alas 1960-luvulla.
Ariya Jutanugarn
thumb|right|240px|Jutanugarn vuonna 2016 Ariya Jutanugarn (, s. 23. marraskuuta 1995 Bangkok) on thaimaalainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Jutanugarn oli voittanut 10 LPGA-tourin kilpailua, joista kaksi oli major-tason turnauksia. Ensimmäisen LPGA-turnauksen Jutanugarn voitti toukokuussa 2016. Heinäkuussa 2016 hän voitti ensimmäisen major-turnauksen, kun hän voitti Women's British Openin. Ariyan sisko Moriya on myös golfammattilainen.
Hengellisiä Sanomia
thumb|200px|Lehden ensimmäisen numeron etusivu. Hengellisiä Sanomia oli Helsingissä vuosina 1836–1838 ilmestynyt uskonnollinen aikakauslehti.
Ruotsinkielisen Tidningar i Andeliga Ämnen -lehden rinnalla julkaistu Hengellisiä Sanomia oli Lönnrotin Mehiläisen ohella ensimmäinen suomenkielinen aikakauslehti, syntyvaiheiltaan hieman sitä varhaisempikin. Nurmijärven kappalaisen Johan Fredrik Berghin julkaisemat ja toimittamat Sanomat oli tarkoitettu kansan luettavaksi, kun taas ruotsinkielinen lehti oli suunnattu lähinnä papistolle. Suurin osa aineistosta oli samaa, mutta etupäässä ruotsalaisesta ja saksalaisesta lehdistöstä ja hartauskirjallisuudesta lainatun aineiston käännökset ilmestyivät suomenkielisessä asussa yleensä ruotsinkielistä lehteä myöhemmin. Alkuperäisaineistoa edustivat toimittajan veljen Julius Immanuel Berghin vanhalla runomitalla tekemät virret, Konstantin Schroederin runot ja Johan Fredrik Berghin saarnat. Berghit olivat kotoisin Suonenjoelta, mikä näkyi lehden kielen itäsuomalaisuuksina. Mahdollisesti niihin vaikutti myös apuaan tarjonnut Carl Axel Gottlund. Monet esimerkiksi lähetystyöhön liittyvät suomenkieliset sanat esiintyivät lehdessä ensimmäistä kertaa. Ylivieskan kappalaisen Jonas Laguksen avustama lehtipari edusti sisällöltään herännäisyyttä, mikä johti vaikeuksiin sensuuriviranomaisena toimineen Porvoon tuomiokapitulin kanssa.
Koralliluikertaja
Koralliluikertaja (Anilius scytale) on käärmelaji, jota tavataan Etelä-Amerikasta. Se on sukunsa ja heimonsa ainoa laji. Telakäärmeiden heimoon luettiin aiemmin myös suvut Cylindrophis ja Anomochilus.
Hengellisiä Sanomia
Hengellisiä Sanomia ilmestyi G. O. Waseniuksen kirjapainosta kerran viikossa kahdeksansivuisena ja oktaaviokoisena ja siten hieman Tidningaria pienempänä. Lehtien levikki ja vaikutus jäi toivottua vaatimattomammaksi. Suomenkielisellä lehdellä oli ensimmäisenä ilmestymisvuotenaan 372 postitilausta, vuotta myöhemmin 412 ja viimeisenä vuonna 270. Ruotsinkielisen lehden toimintaa jatkoi vuonna 1839 sivistyneistölle tarkoitettu ja sisällöltään teologisempi Evangeliskt Weckoblad, kun taas paremmin menestynyt Hengellisiä Sanomia lopetettiin.
Koralliluikertaja
Koralliluikertaja on harmiton, koloja kaivava käärme. Sillä on joitakin primitiivisiä piirteitä, kuten lantiorenkaiden surkastumat, kynsimäiset ulokkeet kloaakin aukon molemmin puolin sekä kaksi keuhkoa. Koralliluikertajalla on punaisia ja mustia raitoja ja se voi kasvaa 75-senttiseksi. Se syö muita käärmeitä ja liskoja.
Koralliluikertaja elää Brasiliassa, Venezuelassa, Trinidadissa, Kolumbiassa, Boliviassa, Ecuadorissa, Ranskan Guayanassa, Guyanassa ja Perussa.
Televisiosarja
Televisiosarja on televisiossa jaksoina esitettävä ja erityisesti televisiota varten tuotettu ohjelma, joka sitoutuu yhden jatkuvan teeman tai juonen ympärille. Yhden jakson pituus on yleensä korkeintaan tunti, ja jaksoja tuotetaan tuotantokausina. Perinteisesti televisiokanavat lähettävät sarjaohjelmia niille varatulla ohjelmapaikalla aina samaan aikaan, joko kerran viikossa, arkipäivisin tai päivittäin.
Kerronta
Television draamasarjat voidaan kerronnaltaan jakaa kolmeen kategoriaan. Antologiat ovat käytännössä yksittäisiä lyhytelokuvia. Jaksoja ei välttämättä yhdistä kerronnallisesti mikään asia, mutta sarjalla voi olla esimerkiksi sama juontaja tai tyyli. Antologiat olivat suosittuja televisiosarjojen alkuaikoina 1950-luvulla. Varsinaiset television draamasarjat voidaan jakaa kahteen tyyppiin juonen jatkuvuuden perusteella: joko jokainen jakso on oma tarinansa tai jaksot ovat pitkän ja jatkuvan juonikaaren osia. Näiden kahden lajin välinen ero on välillä häilyvä, sillä useimmissa sarjoissa, jotka keskittyvät joka jaksossa omaan tarinaansa, on mukana myös laajempi tarinajatkumo.
Monet fiktiiviset sarjat saattavat keskittyä vain yhden protagonistin ympärille, mutta useimmissa sarjoissa on muutamia päähenkilöitä. Sarjoissa, joissa on jatkuva tarina, voi olla useita päähenkilöitä. Tunnin mittaisissa saippuasarjoissa voi olla jopa 15–20 päähenkilöä. Useiden päähenkilöiden tarkoituksena on yleensä mahdollistaa useampien juonikuvioiden rakentaminen ja niiden käsittely. Sarjojen keskeiset hahmot yleensä pysyvät samoina, joten yksittäinen jakso tarvitsee hyvin vähän alustuksia, sillä suurin osa hahmoista ja paikoista on katsojalle tuttuja. Päähenkilöt saattavat myös vaihtua usein. Esimerkiksi Salatuissa elämissä päähenkilöt vaihtuvat saippuasarjoille tyypilliseen tapaan tuotantokausien vaihtuessa ja joskus kesken kaudenkin.
El Salvadorin presidentti
El Salvadorin presidentti on El Salvadorin valtionpäämies ja hallituksen johtaja. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viisivuotiselle toimikaudelle, sama henkilö ei voi toimia presidenttinä enempää kuin yhden kauden. Presidenttiä ja varapresidenttiä äänestetään samassa vaalissa, ellei kukaan ehdokkaista saa ehdotonta enemmistöä järjestetään toinen kierros.
Televisiosarja
Minisarja
Minisarjat ovat yleensä vain muutaman, mutta vähimmillään vain parin jakson mittaisia televisiosarjoja. Minisarjat kertovat yleensä yhden yhtenäisen juonen, joten ilmaisumuotona minisarjat vastaavat paljolti pitkää elokuvaa, mistä johtuen myös termiä "televisioelokuva" on saatettu toisinaan käyttää minisarjojen yhteydessä.
Ristihämähäkit
Ristihämähäkit eli verkkohämähäkit (Araneidae) on hämähäkkiheimo, jonka lajit ovat hämähäkeistä tunnetuimpia suuren kokonsa ja taidokkaiden hämähäkinverkkojensa ansiosta. Suomessa ristihämähäkkejä on 33 lajia. Nimensä heimo on saanut ristihämähäkistä (Araneus diadematus), joka kansanomaisesti tunnetaan ristilukkina.
Vuojoen kartano
pienoiskuva|300px|Vuojoen kartano. thumb|Vuojoki [[Zachris Topelius|Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä.]]
Vuojoen kartano sijaitsee Eurajoen kunnassa Eurajoen rannalla. Kartano oli aikoinaan Satakunnan suurimpia maatiloja. Se perustettiin vuonna 1626 ja sen ensimmäinen isäntä oli Gottfrid von Falkenberg, joka myöhemmin sai Laitilasta Palttilan kartanon. Myöhempiä omistajia olivat sotamarsalkka Åke Tott ja tämän leski, kreivitär Kristina Brahe; Wachtmeisterin, von Fersenin, Klinckowströmin ja vuoteen 1911 saakka Björkenheimin suvut. Tämän jälkeen kartanon maista muodostettiin yli 200 maatilaa.
Empiretyylinen päärakennus on Suomen kartanoarkkitehtuurin upeimpia luomuksia. Sen on piirtänyt Carl Ludvig Engel vuonna 1836. Kapteeni Lars Magnus Björkenheim rakennutti kartanolinnan asunnokseen. Vuonna 1908 kartano yhtiöitettiin nimellä Vuojoki Gods Ab. Eurajoen kunnalle kartano siirtyi 1933, josta alkaen se toimi kunnallisena vanhainkotina vuosina 1936–2003.
Vuonna 2005 päärakennus kaksine ”flyygeleineen” eli sivurakennuksineen restauroitiin perusteellisesti. Restauroitu kartano toimii kokous-, koulutus- ja kulttuurikeskuksena sekä ravintolana ja siinä on Posiva Oy:n toimitiloja. Kunnostuksen mahdollisti Eurajoen kunnan ja Posiva Oy:n välinen sopimus, ja hankkeeseen saatiin rahoitusta myös EU:n aluekehitysrahastolta, Suomen valtiolta ja Länsi-Suomen lääninhallitukselta. Vuonna 2009 Museovirasto määritteli kartanon ympäristöineen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Vuojoen metsärata oli kartanon mailla vuosina 1912–1918 toiminut 23 kilometriä pitkä kapearaiteinen rautatie.
Säästäri
Säästärit suljettiin 1990-luvun kuluessa, ja Säästäri Oy lakkautettiin syksyllä 1998.
Vilho Osonen
Vilho Kalervo Osonen (26. toukokuuta 1884 Tampere – 22. syyskuuta 1952 Tampere) oli suomalainen opettaja ja Aamulehden päätoimittaja.
Ososen vanhemmat olivat kauppias Gustavi Wilhelm Osonen ja Zuleima Gustava Savander. Ylioppilaaksi hän tuli Tampereen lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1910. Kansallistunteen innoittamana Osonen teki opiskeluaikana perinnetiedon ja runojen keruumatkat Aunukseen 1908 ja Värmlannin metsäsuomalaisten pariin 1909. Myöhemmin hän toimi Tampereella Turun Suomalaisen Yliopistoseuran paikallisena asiamiehenä ja keräsi huomattavan summan perustettavalle yliopistolle. Ososen isä oli Aamulehteä julkaisevan Tampereen Kirjapaino Oy:n johtokunnan jäsen ja historian opettajana toiminut poika jatkoi isänsä jälkeen johtokunnassa vuodesta 1924. Jo aiemmin hän oli ollut hetken lehden isännöitsijänä ja toimittajana. Seuraavana vuonna Ososen oli sairastuneen päätoimittaja Eetu A. Alhan sijainen ja vuodesta 1926 lehden vakinainen päätoimittaja. Maltillinen Osonen ajautui 1930-luvun alkuun mennessä ristiriitaan lehden johtokunnassa vähemmistönä olleiden Isänmaallisen Kansanliikkeen jäsenten kanssa, erosi tehtävästään vuoden 1931 alussa ja palasi opettajaksi. Aamulehden johtokunnan jäsen hän oli silti kuolemaansa saakka.
Ososen ensimmäinen puoliso 1909–1922 oli Elina Vartiainen. Avioliiton päätyttyä eroon Osonen avioitui 1923 Else Martinin kanssa.
Olpe (kaupunki)
pienoiskuva|250px|Olpen sijainti Olpen piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa.
Olpe on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se on saman nimisen piirikunnan pääkaupunki.
Maantiede
Olpe sijaitsee kumpuilevassa maastossa osavaltionsa kaakkoisosassa noin 60 kilometriä Kölnistä itään ja saman verran Dortmundista eteläkaakkoon. Olpe ja Olpen piirikunta on muuhun Nordrhein-Westfalenin osavaltioon nähden harvaan asuttu. Ne kuuluvat osavaltionsa kaakkoisosan kattavaan Arnsbergin hallintopiiriin.
Olpe kuuluu myös historialliseen Sauerlandin alueeseen ja se sijaitsee Sauerlandin lounaisosassa. Olpen pohjoispuolella on matalahko Ebbegebirgen vuoristo ja itäpuolella niin ikään matalahko Rothaargebirgen vuoristo. Olpen alueella virtaa 45-kilometrinen Bigge-joki. Aivan kaupungin pohjoispuolella on noin yhdeksän neliökilometrin laajuinen tekojärvi Biggesee.
Historia
pienoiskuva|150px|vasen|Die Villa Ensimmäinen asiakirjamaininta Olpesta on vuodelta 1220 ja kaupunkioikeudet (Soester Stadtrecht) paikkakunta sai 1311. Saman vuosisadan puolivälissä rutto tappoi suuren osan kaupungin ja nykyisen Olpen piirikunnan alueen väestöstä. Olpen kaupunginmuuri, josta on säilynyt osia nykyaikaan, rakennettiin vuoden 1373 suurpalon jälkeen. Seuraavina vuosisatoina kaupunki kehittyi hiljalleen noitavainoista ja vuoden 1634 suurpalosta huolimatta. Rautatieverkkoon Olpe liitettiin 1875.
Toisen maailmansodan aikana maaliskuussa 1945 Olpeen kohdistettiin massiivinen pommitus ja huhtikuussa Yhdysvaltain joukot miehittivät kaupungin. Olpen osalta suursota päättyi siihen. Vuonna 1969 Olpen kaupunkiin liitettiin ympäristön maalaiskunnat Olpe-Land, Kleusheim ja Rhode sekä osia Heldenin kunnasta.
Olpen kaupunginmuurista on säilynyt noin 200 metriä. Kaupungin maamerkkejä on St.-Martinus-kirkko, jonka torni on 61 metriä korkea. 1900-luvun alussa rakennettu kirkko kärsi pommitusvaurioita maaliskuun 1945 hyökkäyksessä. Vuonna 1753 vihitty kappeli Kreuzkapelle on suojeltu.
Talous ja liikenne
Olpen talouselämää hallitsevat keskisuuret yritykset, erityisesti metalliteollisuus on tärkeä. Palvelualoista merkittäviä ovat vähittäiskauppa ja matkailu.
Olpen rautatieasema ei ole enää käytössä. Kaupunkia palvelee paikallislinja Biggesee-Express (RB 92). Lähiliikenteen bussilinjoja on useita. Moottoritie BAB 4 kulkee Olpen eteläpuolitse ja BAB 45 keskustan länsipuolitse.
Valtola (täsmennyssivu)
Valtola tarkoittaa seuraavia:
Notkolan seisake
Notkolan seisake oli rautatieliikennepaikka, joka sijaitsi rataosalla Haapamäki–Jyväskylä ratakilometrillä 305+631 tasoristeyksen vieressä. Seisake avattiin 15. maaliskuuta 1954. Matkustajaliikenne loppui 27. syyskuuta 1981 ja seisake lakkautettiin 23. toukokuuta 1982. Notkolassa oli odotuskoppi.
Kehopositiivisuus
Kehopositiivisuus on yhteiskunnallinen liike, jonka tavoitteena on saada kaikenlaisille kehoille tasa-arvoisesti kunnioitusta ja oikeuksia.
Kehopositiivisuuden avulla pyritään parantamaan marginalisoitujen ja syrjittyjen kehojen, kuten lihavien, vammaisten ja transihmisten, ihmisoikeuksia. Kehopositiivisuudessa on kyse ihmisen oikeudesta siihen, että hänen kehonsa saa kunnioitusta vaikka ei vastaisikaan kauneusihanteita. Siinä ei ole käsitteenä kyse painonhallinnasta, hyvinvoinnista tai fyysisestä terveydestä. Se ei ota kantaa siihen, millaiset elämäntavat ovat terveellisiä tai epäterveellisiä. Se ei myöskään liity itsensä rakastamiseen tai positiiviseen asenteeseen.
Kehopositiivisuuden juuret ovat 1960-luvulla, jolloin yhdysvaltalaiset fat acceptance -liikkeen lihavuusaktivistit alkoivat korostaa yksilön koon ja hänen terveytensä olevan eri asioita. Lihavat ihmiset kokivat olevansa epätasa-arvoisia työllistymisessä ja terveydenhoitopalveluissa. He kiinnittivät myös huomiota siihen, että yleisesti käytetty painoindeksi perustui valkoisten miesten mittaamiseen, eikä se soveltunut muunrotuisille. Jotkut kehopositiivisuusaktivistit ovatkin sitä mieltä, että valkoisia kehoja arvostetaan enemmän kuin mustia kehoja.
Nykyaikainen kehopositiivisuus ja siitä käytetty nimitys (engl. body positivity) saivat alkunsa 1990-luvulla, kun Yhdysvalloissa perustettiin The Body Positive -järjestö. Suuren yleisön tietoon kehopositiivisuus nousi 2010-luvulla. Sen aihetunniste #kehopositiivisuus on suosittu sosiaalisessa mediassa. Käsite on sosiaalisessa mediassa myös osittain kaupallistunut.
Arvostelu
2010-luvun lopulla Suomessa ajatusmalli on alkanut saada osakseen arvostelua sallivasta suhtautumisestaan ylipainoon. Arvostelijoiden mielestä ylipaino on terveysriski, jota ei uskalleta ottaa puheeksi, koska jopa asiantuntijat pelkäävät loukkaavansa ihmisen oikeutta olla juuri sellainen kuin hän haluaa. Ravitsemusasiantuntija ja Suomen Lihavuustutkijat ry:n puheenjohtaja Patrik Borg pitää kehopositiivisuutta hyvänä asiana, mutta on huomauttanut, että jotkut haluavat ymmärtää ilmiön siten, että tyytyväisyyttä halutaan kokea siksi, että on ylipainoa. Näin ajattelevia kriitikoita tai sentyyppistä kehopositiivisuutta hän ei kannata. Suomalainen Miss Plus Size 2018 -voittaja Niina Kuhta arvosteli vuonna 2022 kehopositiivisuusliikettä siitä, että vääränlainen kehopositiivisuus ihannoi lihavuutta.
Ryan Hurst
thumb|Ryan Hurst vuonna 2018. Ryan Hurst (s. 19. kesäkuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Sons of Anarchy -sarjasta, jossa hän esittää Harry "Opie" Winstonia. Vuonna 2011 hän sai roolista Satellite Awards -palkinnon.
Saksan Grand Prix 1982
Saksan Grand Prix 1982 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. elokuuta 1982 Hockenheimringillä Saksassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Patrick Tambay, jolle voitto oli uran ensimmäinen.
Didier Pironi loukkaantui vakavasti lauantain aika-ajossa kolaroituaan Alain Prostin kanssa eikä päässyt osallistumaan kilpailuun.
Luettelo Ristijärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Ristijärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Ristijärven kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Jooseppi Juntunen
Jooseppi Juntunen (14. toukokuuta 1917 Suomussalmi – 31. heinäkuuta 1975 Oulu) oli suomalainen virkamies ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Jooseppi Juntusen vanhemmat olivat maanviljelijä Anteri Juntunen ja Selma Kustaava Juntunen ja puolisot Eila Jarva ja Aune Mirjam Taivalkoski. Juntunen valmistui talvisotaan osallistuttuaan rakennusmestariksi Oulun teknillisestä koulusta loppuvuonna 1940. Jatkosodan jälkeen hän toimi Oulun läänin Talousseuran asutustoimikunnan palveluksessa. Hän oli Kuusamossa ja Taivalkoskella jälleenrakennuksen piiri- ja vastaava rakennusmestari, samoin kuin Oulussa vanhempi toimistorakennusmestari. Vuoden 1950 lopulla hänestä tuli Oulun kaupungin apulaisrakennustarkastaja ja 1959 Pohjois-Suomen Rakennus -yhtiön toimitusjohtaja sekä yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Yhtiö oli Pohjois-Suomessa alansa suurimpia yrityksiä, joka rakensi varsinkin asuntoja, mutta myös liike-, teollisuus- ja julkisia rakennuksia, kehittäen yhtenä edelläkävijöistä muun muassa suurmuottien käyttöä. Juntunen toimi myös alkuvaiheessa yhtiön sisaryritykseksi 1974 perustetun Pohjolan Rakentajat -yhtiön toimitusjohtajana. Hän osallistui sekä rakennusalan järjestötyöhön että oli mukana keskustapuolueen toiminnassa Oulussa. Teollisuusneuvoksen arvonimen Juntunen sai vuonna 1968.
Käsnäkäärmeet
Käsnäkäärmeet (Acrochordidae) on käärmeiden heimo, joka sisältää ainoat vesielämään täysin sopeutuneet alkeelliset käärmeet. Heimoon kuuluu kolme lajia yhdessä suvussa: jaavankäsnäkäärme (Acrochordus javanicus), kölikäärme (Acrochordus granulatus) sekä Acrochordus arafurae jotka elävät Taka-Intiassa ja Indonesiassa. Käsnäkäärmeiden molemmat päävaltimot ovat täysin kehittyneet. Vasen keuhko puuttuu kokonaan. Silmät ovat pienikokoiset. Käsnäkäärmeiden sulkeutuvat sierainaukot suuntautuvat ylöspäin. Alapuolella ei ole muita suomuja kookkaampia kilpiä. Suomut ovat kaikkialla ihossa vierekkäin, eivät limittäin kuten käärmeillä yleensä. Suomuissa olevien syylämäisten harjanteiden vuoksi käsnäkäärmeiden iho on epätasaisen nystermäinen.
Jorma Karvonen
Jorma Karvonen (s. 16. lokakuuta 1949 Lammi) on entinen suomalainen suunnistaja ja hiihtosuunnistuksen maailmanmestari.
Karvonen osallistui hiihtosuunnistuksen ensimmäisiin epävirallisiin MM-kisoihin Velingradissa 1972 ja sijoittui toiseksi parhaana suomalaisena neljänneksi. Seuraavana vuonna Sundsvallissa hän oli kuudes ja sijoittui joukkuekilpailussa hopealle. Hiihtosuunnistuksen ensimmäiset viralliset MM-kisat järjestettiin Hyvinkäällä 1975, ja Karvosesta tuli siellä kaksinkertainen mitalisti. Henkilökohtaisessa kisassa vain Olavi Svanberg oli Karvosta nopeampi, ja viestissä Pekka Pökälä, Heimo Taskinen, Karvonen ja Svanberg voittivat kultaa yli 25 minuutin erolla Ruotsiin. Vielä Velingradin MM-kisoissa 1977 Karvonen oli mukana saavuttaen henkilökohtaisen pronssin, mutta viesti päättyi Suomen osalta hylkäykseen.
Kesäsuunnistuksen MM-kisoihin Jorma Karvonen osallistui Kongsbergissa 1978. Henkilökohtaisella matkalla hän oli kolmanneksi parhaana suomalaisena yhdeksäs. Viestissä hän suunnisti kakkososuuden ja oli hankkimassa Suomelle pronssia.
Suomen mestaruuden tämä Lammin Säkiää ja Joutsenon Kullervoa edustanut mies voitti kerran kesällä ja kerran talvella.
Gibson ES-335
Gibson ES-335 on Gibsonin valmistama puoliakustinen sähkökitara. Vuonna 1958 Gibsonin ES Seriesin osana julkaistu ES-335 on ensimmäinen kaupallinen puoliakustinen sähkökitara, eli sen runko on puoliksi ontto ja puoliksi umpinainen. Kitaran rungon keskellä on kokopuuta oleva pala, ja se on sivuilta ontto. Mallin tunnusmerkkeihin lukeutuvat myös jousisoittimille, kuten viululle, ominaiset kaksi f-ääniaukkoa.
ES-335:lle on muiden puoliakustisten sähkökitaroiden tavoin tyypillistä lämmin, puinen ja umpirunkoisia sähkökitaroita täyteläisempi ääni. Lisäksi se tunnetaan jälkisoinnistaan ja matalasta kiertoherkkyydestään. ES-335 onkin ollut käytössä useissa eri musiikkityyleissä jazzista rockiin.
Fosco Giachetti
thumb|225px|[[Vera Carmi ja Fosco Giachetti elokuvassa Labbra serrate (1942).]] Fosco Giachetti (28. maaliskuuta 1900 Sesto Fiorentino – 22. joulukuuta 1974 Rooma) oli italialainen näyttelijä.
Gibson ES-335
Alkuperä
ES-335 on ulkonäöltään ja ominaisuuksiltaan lähinnä paranneltu versio Les Paulin kehittelemästä ensimmäisestä "The Log" -nimellä kutsutusta sähkökitarasta, joka oli vain pala puuta, jossa oli kaula sekä sähköosat, ja sivulle oli ruuvattu palat Epiphonen "archtop"-kitarasta. ES-335 on ollut merkittävässä osassa sähkökitaroiden kehittymisessä. Sen rungon muotoilu ja liimakaula mahdollisti helpon pääsyn ylemmille nauhoille. Halvan hintansa ansiosta siitä tuli nopeasti eniten myyty kitara, ja se on ollut tuotannossa vuodesta 1958 asti.
Fosco Giachetti
Giachetti työskenteli 1920-luvulta lähtien teatterissa ja teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1933 Mario Bonnardin elokuvassa Il trattato scomparso. Hänen ensimmäinen pääosansa oli kapteeni Santelia ohjaaja Augusto Geninan Valkoisessa eskadroonassa vuonna 1936. Karuja ja voimakkaita mieshahmoja esittäneestä Giachettista tuli pian yksi italialaisen elokuvan suosituimmista näyttelijöistä. Vuonna 1942 hänelle myönnettiin Venetsian elokuvajuhlien parhaan näyttelijän palkinto pääosasta Geninan Bengasissa.
Gibson ES-335
ES-345
ES-345:n valmistaminen aloitettiin niin ikään vuonna 1958. Huolimatta hyvin samanlaisesta ulkonäöstään ES-335:n kanssa, ES-345:ssä on Varitone-valitsin, joka vaikuttaa kitaran ääneen huomattavasti. Gibson ei ole valmistanut ES-345:ttä vuoden 1981 jälkeen, mutta Gibsonin alamerkki Epiphone on sittemmin tuonut mallin uudelleen markkinoille. Tunnettuja ES-345:n soittajia ovat olleet muun muassa B.B. King, Freddie King, Bill Nelson, John McLaughlin, Jorma Kaukonen, Fred Frith, Porl Thompson, Steve Howe ja Elvin Bishop.
Fosco Giachetti
Toisen maailmansodan jälkeen Giachetti työskenteli etupäässä teatterissa ja televisiossa, mutta esiintyi toisinaan myös elokuvien sivuosissa. Hänen viimeisiä elokuviaan oli Bernardo Bertoluccin Fasisti (Il conformista) vuonna 1970.
Gibson ES-335
ES-345
Trini Lopez Standard, valmistettu 1964 — 1970, perustui ES-335-malliin. Siinä oli kapeat, timantinmuotoiset äänireiät f-aukkojen tilalla. Lavassa virityskoneisto oli yhdellä puolella. Nauhamerkkeinä oli vinot, timantinmuotoiset merkit vinolla leikkauksella.
Lucille model eli B. B. Kingin nimikkomalli. B. B. King oli ensimmäinen kuuluisa kitaristi, joka alkoi soittaa pääasiassa ES-335-mallilla, mutta vasta vuonna 1980 Gibson julkaisi B. B. Kingin nimikkomallin Lucille, joka on tavallinen musta ES-335 ilman f-aukkoja ja normaalin mahonkisen kaulan sijaan siinä on vaahterakaula, joka antaa kitaralle kirkkaamman sävyn attackin.
Muita malleja, jotka perustuvat ES-335 kitaraan ovat muun muassa Gibson ES-345, ES-347, ES-355 sekä EB-2-bassokitara. Lisäksi ES-330, joka ulkonäöltään muistuttaa ES-335-mallia, mutta jonka runko on kuitenkin täysin ontto; lisäksi siinä on kaksi yksikelaista P-90-mikrofonia, kun normaalisti ES-335-mallista on kaksi kaksikelaista humbuckeria.
Epiphone Dot
Gibsonin alamerkki Epiphone on valmistanut 1990-luvulta lähtien hinnaltaan edullisempaa versiota ES-335:stä. Epiphonen valmistamaa versiota kutsutaan sen pistemallisten otelautamerkintöjen johdosta nimellä Epiphone Dot. Muita Epiphonen valmistamia puoliakustisia sähkökitaramalleja ovat muun muassa Epiphone Sheraton, Epiphone Riviera ja Epiphone Dot -kitaraan pohjautuva Epiphone Dot Studio. Vuodesta 2012 lähtien Epiphone on myös valmistanut ES-335 Pro-, ES-339 Pro-, ES-345 Stereo-, ja Lucille-mallin kitaroita.
Vuodesta 1958 vuoteen 1970 Epiphonen puoliakustisia sähkökitaroita valmistettiin Gibsonin tehtaalla Kalamazoossa, Michiganissa ja ne olivat suunnittelultaan, materiaaleiltaan ja elektroniikaltaan vastaavia Gibson-kitaroiden kanssa. Epiphone-kitaroiden valmistus siirtyi Japaniin vuonna 1970 Gibsonin lopetettua kitaroiden valmistamisen Kalamazoon tehtaalla. Vuodesta 2002 lähtien lähes jokainen Epiphonen sähkökitaramalleista on valmistettu Gibsonin tehtaalla Kiinassa.
6 Luotia
6 Luotia (6 Bullets) on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Ernie Barbarash, sekä käsikirjoittanut Chad Law ja Evan Law. Pääosissa esiintyy Jean-Claude Van Damme ja Joe Flanigan.
Gibson ES-335
Kuuluisia ES-335 -kitaran soittajia
thumb|left|240px|[[Oasis -yhtyeen kitaristina tunnettu Noel Gallagher soittamassa ES-335 -kitaraa konsertissa vuonna 2012.]] Gibson ES-335 on ollut suosittu sähkökitara lukuisten eri kitaristien keskuudessa jo julkaisustaan lähtien. Chuck Berry oli ensimmäisiä ES-33S:lla soittavia kitaristeja. Muita Tunnettuja ES-335:llä soittaneita kitaristeja ovat muun muassa B. B. King, Larry Carlton, Robben Ford, John Scofield, Lee Ritenour, Alvin Lee, Ritchie Blackmore, Noel Gallagher ja Eric Clapton. Myös Eric Johnson käytti vuonna 1991 Grammy-palkinnon parhaasta instrumentaalikappaleesta voittaneen ”Cliffs of Dover” -kappaleensa äänittämiseen Gibson ES-335 -kitaraa, vaikka soittaa tavallisesti Fender Stratocasteria. Suomalaisista kitaristeista ES-335:llä ovat soittaneet muun muassa Albert Järvinen, Heikki Silvennoinen ja Jukka Tolonen.
6 Luotia
Juoni
Andrew Fayden on entinen vapaaottelun mestari, joka yrittää paluuta huipulle. Hän vierailee Moldovassa vaimonsa ja tyttärensä kanssa puhuakseen promoottorinsa kanssa paluustaan. Matkan aikana Faydenin tytär siepataan ja hän saa apua entiseltä palkkamurhaajalta Samson Gaulilta, joka on erikoistunut jäljittämään kadonneita lapsia.
Kuvaukset
Elokuvan kuvaukset aloitettiin Romaniassa 22. elokuuta 2011 ja ne kestivät noin viisi viikkoa. Sitä kuvattiin myös Moldovassa. Elokuva tunnettiin vielä tuotantovaiheessa kahdella eri nimellä Six Bullets ja The Butcher.
Ristilukki
Ristilukki voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Arno Tuurna
Otto Arno Tuurna (vuoteen 1935 Thuneberg; 12. elokuuta 1894 Lohja – 10. toukokuuta 1976 Helsinki ) oli suomalainen poliitikko ja suomalaisen Viipurin ensimmäinen ja ainut kaupunginjohtaja vuosina 1928–1948 (käytännössä vuoteen 1944) sekä Kansallisen Kokoomuksen kansanedustaja vuosina 1939–1958. Tuurna oli mukana myös Helsingin kaupunginvaltuustossa ja Helsingin kaupunginhallituksessa. Eduskunnassa Tuurna toimi pitkään laki- ja talousvaliokunnan puheenjohtajana sekä puolustusasiavaliokunnan puheenjohtaja. Lisäksi Tuurna oli ensimmäinen henkilö Suomessa, jolle myönnettiin kaupunginjohtajan arvonimi.
Elämä
Thunebergin vanhemmat olivat isä, kamreeri Karl Frithiof Thuneberg ja äiti Ingeborg Maria Söderman. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi 1912 Thuneberg työskenteli virkailijana vuosina 1913–1916 Suomen pankin pääkonttorissa, Helsingissä. Näihin aikoihin Thuneberg toimi myös aktivistina ja jääkäriliikkeen jääkärivärvärinä. 1918 Thuneberg otti osaa sisällissotaan laillisen hallituksen joukkojen puolella. Sodan jälkeen hän jäi armeijan palvelukseen ja kävi 1922 kadettikoulun. Samoihin aikoihin Thuneberg vankkana Karjalan asialle omistautuneena heimoaatteen miehenä oli yhteistyössä eri heimoaktivistien kanssa ja otti osaa heimokansojen puolia pitäviin järjestöihin. Esimerkiksi Thuneberg oli mukana vuonna 1917 perustetun yleisporvarillista rintamaa tavoitelleen Karjalan kansalaisliiton yhteydessä toimineessa Itä-Karjalan komiteassa, joka teki arvokasta sivistys- ja avustustyötä karjalaispakolaisten keskuudessa. Myöhemmin Thuneberg, sittemmin Tuurna, oli mukana muissakin heimoaatteellisissa yhdistysten, kuten Inkeriläisen sivistyssäätiön, Karjalaisen kulttuurin edistämissäätiön, Karjalan kulttuurirahaston isännistön ja hallituksen, Karjalan liiton hallituksen, toiminnassa. Lisäksi Tuurna kirjoitteli aktiivisesti Karjala-lehteen ja olikin sittemmin 38 vuotta mukana lehtiyhtiön hallituksessa ja 15 vuotta näistä vuosista sen puheenjohtajana.
Thuneberg erosi puolustuslaitoksen palveluksesta 1924 ylennettyään luutnantista kapteeniksi. Ylemmän oikeustutkinnon Thuneberg suoritti 1925 ja varatuomarin arvon hän sai 1928. Upseerivuotensa 1918–1924 Tuurna palveli Karjalan kaartin rykmentissä. Myöhemmin Tuurna olikin yksi Karjalan Prikaatin Kilta ry:n kunniapuheenjohtajista. Lisäksi armeijan aikana ja sen jälkeen Tuurna oli suojeluskunta-aktiivi. Sittemmin 1942 hänet ylennettiin vielä majuriksi.
Thuneberg menestyi pidettynä Viipurin kaupunginjohtajana ja nousi eräänlaiseksi karjalaisten, erityisesti viipurilaisten, keulakuvaksi, varsinkin sotien aikana ja niiden jälkeen, jolloin Tuurnasta tuli tavallaan siirtokarjalaisten syvästi rakastama ja kunnioittama "heimopäällikkö". Nimien suomalaistamisvuonna 1935 Arno Otto Thuneberg suomensi sukunimensä Tuurnaksi. Samana vuonna Tuurnasta tuli Suomen kaupunkiliiton hallituksen jäsen. Tuurnalla oli oma merkityksensä Viipurin taloudellisen nousun ja valtakunnallisen merkityksen kasvamisessa. Viipurissa hän asui osoitteessa Kalevankatu 4, as. 26 ja omisti myös kesäasunnon Saarenmäellä.
Vuonna 1920 Arno Thuneberg oli mennyt naimisiin Sirkku Saara Inkeri Hallenbergin kanssa naimisiin. Hallenbergit olivat varakas karjalainen kauppiassuku, joka omisti muun muassa Engelin suunnitteleman Saarelan hovin, Kärstilänjärven rannalla, Karjalassa. Viipurin maalaiskunnassa 12. elokuuta 1901 syntyneen Sirkku Hallenbergin isä oli Saarelan kartanon 1898 hankkinut kauppaneuvos Juho Hallenberg ja äiti alun perin varakkaan karjalaisen talonpojan tytär Anna Hallenberg o.s. Räikkönen. Pariskunta sai kaksi lasta, Hannu ja Maija Tuurnan, josta myöhemmin avioliiton kautta tuli Takkula.
Vuosina 1945–1957 Tuurna toimi laki- ja talousvaliokunnan puheenjohtajana. Lisäksi hän oli mukana sotasyyllisyysoikeuden jäsenenä. Tuurna oli yksi niistä neljästä sotasyyllisyysoikeuden jäsenestä, jotka vaativat kaikkien syytettyjen vapauttamista syytteistä. Tuurnan maine ja voima kasvoi sodan jälkeen Kansallisessa Kokoomuksessa. Tuurna kuului lähinnä Tuure Junnilan kanssa isänmaalliseen ja perinteiseen kommunisminvastaiseen siipeen, joka ei katsonut hyvällä uutta Neuvostoliiton miellyttämiseen tähtäävää sisä- ja ulkopolitiikkaa. Tuurna toimi myös Kokoomuksen puoluevaltuuskunnan ja puoluehallituksen jäsenenä sekä rahastonhoitajana.