Auran_historia
Auran asemanseudun kehitys
Prunkkalan kappeliseurakunnan laajentaminen Liedon lisäksi Marttilan ja Pöytyän rajakyliin oli ollut esillä jo aiemmin. Vuonna 1746 Pöytyän alapitäjäksi kutsutun alueen kylien, Kuuskosken, Hypöisen, Viilalan ja Lahdon, asukkaat laativat Prunkkalan kappalaisen Juhana Zeloniuksen johdolla pidetyssä kirkonkokouksessa Ruotsin kuningas Fredrik I:lle anomuksen, jossa ehdotettiin alapitäjän ja Marttilan Liedonperän kylän liittämistä Prunkkalan kappeliseurakuntaan. Perusteluinaan kyläläiset kertoivat Pöytyän kirkon olevan kaukana ja ahdas. Anomus kiersi Turun tuomiokapitulin kautta lausuntoa varten Pöytyän kirkkoherra Antti Lizeliukselle, joka suhtautui kylien siirtämiseen kielteisesti. Ensimmäisen anomuksen kestäessä kyläläiset laativat myös toisen anomuksen, jonka sekin päätyi kuninkaan ja Turun maaherran kautta Lizeliukselle. Kirkkoherran johdolla 8. helmikuuta 1747 pidetty Pöytyän pitäjänkokous vastusti hanketta yksimielisesti, sillä pitäjän muidenkin syrjäkylien katsottiin olleen kaukana Pöytyän kirkolta. Lisäksi Lizelius kulki tehtävissään Pöytyän kappelina olleelta Yläneeltä käsin, jolloin kirkkoherran matka pitäjän kirkolle oli pidempi kuin alapitäjän kyläläisten. Kiistan käsittelystä syntyneet asiakirjat toimitettiin kuninkaalle, joka marraskuussa 1747 antamansa päätöksen mukaan katsoi anomuksen rikkovan papiston etuoikeuksia. Alapitäjän asukkaille kuitenkin luvattiin sovitteluratkaisuna oikeus käydä Prunkkalan kirkossa syksyn ja kevään pahimpien kelirikkojen aikana. pienoiskuva|Auran nahkatehdas 1930-luvulla. Pöytyän alapitäjän kehitys alkoi kiihtyä vuonna 1876, seudun läpi kulkevan Turku–Toijala-radan sekä rautatien ja Aurajoen ristyskohdan lähettyville perustetun rautatieaseman valmistumisen myötä. Joen mukaan Auraksi nimetty asema merkitsi alueelle suurta nousukautta, ja sen ympärille muodostunutta taajamaa alettiinkin kutsua Auraksi. Taajaman ensimmäiset kauppaliikkeet ja käsityöverstaat rakentuivat alueen läpi Turusta Tampereelle kulkeneen Vanhan Tampereentien varteen, josta asutus alkoi levitä radan länsipuolelle Sillankorventien varteen 1900-luvun vaihteessa. Aurajoen varren kosket ovat tarjonneet edellytykset teollisuuden kehittymiselle jo varhain, rautatien nopeuttaessa teollista kehitystä entisestään. Joen koskiin rakennetut vesimyllyt ovat varhaisimpia mainittuja vesimyllyjä Suomessa. Myllyt korvattiin tehokkaammilla höyrymyllyillä 1900-luvun vaihteessa. Vuosina 1764-1820 Prunkkalan Järvenojalla sijaitsi Suomen toiseksi vanhin paperitehdas. Kuuskosken kartanon maille perustettiin 1720-luvulta peräisin olleen sahan paikalle höyrysaha vuonna 1892 kartanon omistaneen Erland Kuuskosken toimesta. Kartanon tila sahoineen sähköistettiin myllyn avulla 1898. Saha siirrettiin 1910-luvulla kosken tuntumasta pohjoisemmaksi ja se oli toiminnassa 1980-luvulle saakka. Sahan lisäksi Erland Kuuskoski perusti 1890-luvun lopussa meijerin Hypöistenkoskelle, jonka tiloissa toimi myöhemmin lusikkatehdas ja tilketehdas vuoteen 1943 asti. 1890-luvulla Viilalan kylään perustetusta nahkurinverstaasta kehittyi tärkeä teollisuuslaitos, jonka nahkatehtaasta 1930-luvulle mentäessä tuli Suomen suurin pohjanahan valmistaja.