cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Annastuuna
Genre
Annastuunan musiikin määrittely oli hankalaa. Musiikki ei ollut kansanmusiikkia, mutta eivät laulut olleet laulelmiakaan. Paavo Helistö määritteli Kaustisella 1980 yhtyeelle sen olevan nykykansanmusiikkia – käsite, jonka kehitti Jouko Blomberg 1979. Ominaista Annastuunalle olivat omaperäiset sävellykset ja sovitukset sekä vaativat laulustemmat, joita sello voimakkaasti tukee. Sitaatti Paavo Helistöltä: ”Ryhmän laulajat ovat erittäin taitavia, soitinosuudet punnittuja, sävellykset poikkeuksellisen mielenkiintoisia. Voisi sanoa, että Annastuuna edustaa meillä harvinaista laulun ja musiikin lajia, hienostunutta laulelman taidetta”. Projektien edetessä peruskvartettiin tuli mukaan uusia jäseniä ja vierailevia muusikoita, jolloin tyylien kirjo laajeni suomalaisesta kansanperinteestä ja koskettavasti sävelletystä laululyriikasta maailmanmusiikkia ennakoiville alueille.
Musiikkikriitikko Julius Heikkilä kirjoitti vuonna 1982 Katso-lehdessä Annastuunasta seuraavasti:
”Meidän päiviemme Annastuuna on musiikkiyhtye, korkein tavoittein operoiva kvartetti Annastuunan tuotannon hyödyntäjä, ylläpitäjä ja jalostaja. Sen sointi kuuluu jo selvästi nykykansanmusiikin piiriin, seikka, joka jakaa monesti melodiat useassa kerroksessa soiviksi vokaalisiksi harmonioiksi. Joskus melodiaa kuljettaa eteenpäin Pauli Heikkisen muhkeasti soiva sello, joskus monitaituri Lucjan Czaplickin puupuhaltimet. Kaikki musiikkinumerot ovat huolella sovitettuja, harkittuja ja tasapainoisia.”
Horse Guards Parade
pienoiskuva|Trooping the Colour -tapahtuma Horse Guards Paradella kesäkuussa 2013. Horse Guards Parade on paraatikenttä Lontoon St. Jamesin kaupunginosassa. Hallinnollisesti se on osa St. Jamesin puistoa. Kentällä järjestetään vuosittain kesäkuussa Trooping the Colour -tapahtuma, jolla juhlistetaan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijan syntymäpäivää. Household Divisionin soittokunta järjestää siellä myös Beating Retreat -musiikkitapahtuman kahtena peräkkäisenä kesäkuun iltana.
Kentän laidalla sijaitsee Horse Guards -niminen rakennus, jota pidetään virallisena sisäänkäyntinä Buckinghamin ja St. Jamesin palatseihin. Rakennuksen suunnitteli Yrjö II:n pääarkkitehti William Kent 1700-luvulla, ja siihen sisältyy kellotorni ja Whitehallille johtava holvikäytävä. Rakennuksen edessä on vartiossa kuninkaallisen henkivartioston sotilaita päivittäin klo 10.00–16.00. Trooping the Colour -tapahtuman aikana rakennuksen ikkunat ovat avoinna, jotta kuninkaallisen perheen jäsenet voivat seurata, kun kuningas suorittaa paraatikatselmuksen henkivartiokaartilleen.
Paraatikentän välittömässä läheisyydessä sijaitsevat Horse Guardsin lisäksi Dover House (Skotlannin valtiosihteerin toimisto), kabinetin ja valtakunnanneuvoston rakennukset sekä Downing Street 10. Kentällä on myös useita muistomerkkejä: Royal Naval Division Memorial sekä Wolseleyn varakreivin, Robertsin jaarlin, lordi Kitchenerin ja lordi Mountbattenin patsaat.
Horse Guards Parade tehtiin Hannoverien valtakaudella 1700-luvulla täyttämällä St. Jamesin puistossa sijainneen suuren vesialtaan itäpää maalla. Sitä käytettiin joukkojen tarkastukseen ennen kuin siitä tuli paraatikenttä.
Jyväskylän jäähalli
Jyväskylän jäähalli (sponsorinimeltään LähiTapiola Areena ja aiemmin Synergia-areena) on vuonna 1982 valmistunut jäähalli. Se sijaitsee Jyväskylässä, Hippoksen urheilualueella. Jääkiekon SM-liigaseura JYP pelaa hallissa kotiottelunsa. Lisäksi se toimii kotihallina myös Jyväskylän Taitoluisteluseuralle. Hallissa on aitioita. Rakennuksessa on kaksi ravintolaa, joista toinen jäähallin yhteydessä.
Historia
Hallin alkuperäinen kapasiteetti oli 4 812, mutta vuonna 2003 alkaneiden korjaustöiden yhteydessä hallin kapasiteetti laski 4 500:aan. Kaudeksi 2007–2008 halli remontoitiin perusteellisesti. Jyväskylän Energian kanssa tehdyn yhteistyösopimuksen seurauksena hallin markkinointinimeksi muutettiin Synergia-areena. Remontissa hallin yleisökapasiteetti laski 4 180:een.
Vuonna 2009 jäähalliin lisättiin katsomopaikkoja ja vaihdettiin uudet penkit, minkä jälkeen katsojakapasiteetti oli 4 618. Kaksi vuotta myöhemmin Rautpohjan päädyn seisomakatsomon kaksi keskimmäistä lohkoa muutettiin istumapaikoiksi. Uudistuksen myötä hallin yleisökapasiteetti laski 4 500:aan.
Vuonna 2017 Synergia-areenan markkinointinimi muuttui LähiTapiola Areenaksi. Jäähallin yleisökapasiteetiksi ilmoitettiin 4 437 vuonna 2017.
Muuta
Jäähallin tiloissa on järjestetty myös konsertteja. Esimerkiksi Deep Purple ja Helmut Lotti ovat esiintyneet siellä. Hallin vieressä sijaitsee Jyväskylän harjoitushalli, jossa on kaksi kaukaloa.
Juhana Riekkinen
Riekkinen väitteli vuonna 2019 oikeustieteen tohtoriksi Lapin yliopistosta aiheenaan "Sähköiset todisteet rikosprosessissa". Riekkinen keskittyy tutkimuksessa tietotekniikan vaikutuksiin oikeusprosesseihin, uusien teknologioiden tietosuojaan sekä sananvapauteen tietoverkkoissa.
Riekkinen on ollut asiantuntijana kommentoimassa tiedotusvälineille tutkimusalansa aiheita mm. liittyen salaisten pakkokeinojen valvontaan sekä salakuvaamiseen. Riekkinen on Juristiliiton valtuuskunnan jäsen.
Antonio Troyo Calderón
Troyo Calderón jäi eläkkeelle 13. heinäkuuta 2002.
Nick McCarthy
Nicholas John ”Nick” McCarthy (s. 13. joulukuuta 1974 Blackpool, Englanti) on englantilainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin entisenä kitaristina. Hän erosi yhtyeestä vuonna 2016. McCarthy on myös brittiläisen Box Codax -yhtyeen jäsen.
Pohjajärvi (Virrat)
Pohjajärvi on Pirkanmaalla Virroilla Keihään kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,4 metriä mpy.
Bob Hardy
Robert Byron ”Bob” Hardy (s. 16. elokuuta 1980 Dewsbury, Englanti) on englantilainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin basistina.
Dee Snider
Dee Snider (s. David Daniel Snider 15. maaliskuuta 1955 New York, New York, Yhdysvallat) on teatraalisen hard rock -yhtyeen Twisted Sisterin laulajana kuuluisuuteen noussut muusikko ja näyttelijä.
Lapsuus ja nuoruus
Dee Sniderin isä on juutalainen (mutta Deen mukaan luopui uskostaan tämän ollessa 15-vuotias) ja äiti katolinen. Lapsena Snider lauloi kirkkokuorossa sekä useissa koulun kuoroissa. Molemmat suvut olivat Sniderin vanhempien liittoa vastaan. Jo nuorena ikäisiinsä nähden erilaisesti pukeutunut Dee liittyi vuonna 1975 laulajaksi useisiin yhtyeisiin, mutta löysi kohtalonsa seuraavana vuonna liittyessään hiljattain perustettuun Twisted Sisteriin, jonka johtohahmo ja ainoa säveltäjä hänestä tuli vuosikymmeniksi eteenpäin.
1980-luku
Twisted Sisterin hajottua menestyksekkään ja tapahtumarikkaan uran jälkeen 1980-luvun jälkipuoliskolla Dee perusti Desperadon. Yhtyeessä soittivat myös mm. Iron Maidenin entinen rumpali Clive Burr ja Ozzy Osbournen yhtyeen ex-kitaristi Bernie Torme. Yhtyeen ainoa albumi Bloodied But Unbowed levytettiin vuonna 1990, julkaistiin 1998 ja julkaistiin uudelleenäänityksenä 2006 nimellä Ace ja se sisälsi uusia kappaleita. Siitä on myös liikkeellä epävirallisia kopioita.
1990-luku
1990-luvulla Snider perusti Widowmakerin, johon tulivat soittamaan mm. entinen TS-rumpali Joey Franco ja Alice Cooperin kanssa soittanut tuleva Megadeth- ja Savatage-kitaristi Al Pitrelli. Widowmaker julkaisi kaksi albumia, jotka saavuttivat jonkinasteista suosiota. Vuosituhannen lopulla Snider kiersi maailmaa Dee Snider's SMF's -nimisen ('Sick Mother Fuckers') ryhmän kanssa. Sisterien entinen rumpali A. J. Pero soitti tässä kokoonpanossa ajoittain. Keikkaohjelmisto koostui lähes yksinomaan Twisted Sisterien materiaalista. 1998 Dee kirjoitti ja näytteli kauhuelokuvassa Strangeland.
TS:n paluu ja Deen muut aktiviteetit
thumb|left|250px|Snider vuonna 1999. Vuonna 2001 Snider toimi ääninäyttelijänä PlayStation 2 -peli Jak and Daxter: The Precursor Legacy:n pääpahikselle Golille. Seuraavana vuonna Twisted Sister kokosi rivinsä uudestaan. Dee näytteli itseään TV-elokuvassa Warning: Parental Advisory. Vuosina 2004–2005 Snider toimi Yhdysvaltoja kiertäneen Van Helsing's Curse -nimisen kauhu-/musiikkispektaakkelin kertojanäänenä. Hän on lainannut ääntään myös VH1-musiikkikanavan useille ohjelmille. Vuonna 2005 Dee kiersi taas Twisted Sisterin kanssa mm. Eurooppaa. Dee Snider asuu New Yorkin osavaltiossa vaimonsa Suzeten, neljän lapsensa sekä useiden kouluttamiensa koirien kanssa. Dee ja Suzette ovat olleet naimisissa vuodesta 1981.
Snider aikoo julkaista Dee Does Broadway -albumin, joka koostuu hänen tulkitsemistaan musikaaliklassikoista.
Kivi ja Kilpi
Kivi ja Kilpi on suomalainen television draamasarja, jonka juoni liikkuu antikvariaattitoiminnan ympärillä. Sen on ohjannut Joona Tena, joka on myös käsikirjoittanut sarjan Antti Tuurin kanssa. Sarjaa on tehty kaksi tuotantokautta vuosina 2001 ja 2003.
Päähenkilöt sarjassa ovat KTM Veijo Valenius (Taneli Mäkelä) ja kirjoista kaiken tietävä Ernest Holsti (Oiva Lohtander).
Sarja lähtee käyntiin siitä, että Veijo Valenius menettää hyvän työpaikkansa kirjakaupassa ja joutuu siksi ottamaan kontolleen isältään perimänsä antikvariaatin Kivi & Kilpi. Antikvariaatin kalustoon kuuluu kirjaekspertti Holsti, joka on kuitenkin kirjakaupan ulkopuolisessa maailmassa avuton kuin lapsi.
Ensimmäinen tuotantokausi keskittyy Aleksis Kiven Seitsemän veljeksen ensipainoksen metsästämiseen, jälkimmäinen tuotantokausi "Mestari" taas Eino Leinon kadonneen romaanikäsikirjoituksen etsimiseen.
Robert Solow
Robert Merton Solow (s. 23. elokuuta 1924 New York City, New York) on yhdysvaltalainen ekonomisti.
Solow on MIT:n emeritusprofessori. Opintonsa hän suoritti Harvardin ja Columbian yliopistoissa.
Solow on tutkinut erityisesti talouskasvua. Hänen kuuluisin tuotoksensa on Solow'n kasvumalli.
Solow sai Nobelin taloustieteen palkinnon vuonna 1987. Hänelle on myönnetty myös John Bates Clark Medal ja National Medal of Science.
Fable (pelisarja)
Fable on Lionhead Studiosin kehittämä videopelisarja, jonka suunnittelijana on ollut Peter Molyneux.
Triple H
Paul Michael Levesque (s. 27. heinäkuuta 1969 Nashua, New Hampshire, Yhdysvallat) on uransa lopettanut yhdysvaltalainen showpainija ja näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan nimellä Triple H, joka on lyhenne hänen aiemmin käyttämästään nimestä Hunter Hearst Helmsley. Triple H on 14-kertainen maailmanmestari: yhdeksänkertainen WWE Championshipin mestari, viisinkertainen (WWE:n) raskaansarjan maailmanmestari ja voittanut Royal Rumblen vuonna 2002 ja 2016.TLC(09):ssä hän voitti Unified Tag Team Championship:n Shawn Michaelsin kanssa HHH on 188 senttiä pitkä ja painaa 116 kiloa. Levesque on myös näytellyt elokuvissa Blade Trinity ja The Chaperone''. Levesque on ollut naimisissa WWE:n johtajan Vince McMahonin tyttären Stephanien kanssa vuodesta 2003. Heillä on kolme tytärtä.
Uran alku ja D-Generation X
Triple H debytoi vuonna 1992, ja WWF:än hän siirtyi vuonna 1995. WWF-uransa alussa hän esitti snobia "siniveristä" Hunter Hearst Hemsleytä, joka oli rikkaasta perheestä ja hemmoteltu pilalle. Uransa alussa hän pysyi pienissä single- ja push-otteluissa, kunnes hän voitti Maksu-TV-debyyttiottelunsa Hardcore Hollya vastaan. Alun vihanpidot Rikishin ja Henry Godwinin kanssa johtivat hänen nousuunsa midcardista mahdolliseksi mestariehdokkaaksi. HHH alkoi saada kannattajia taakseen laajan liikearsenaalinsa ja näyttävän lopetusliikkeensä ansiosta. Hän pääsi vauhtiin, kun hän voitti Ahmed Jonhssonin King of the Ring-turnauksen finaalissa vuonna 1997. Myöhemmin HHH muodosti tiimin Chynan, Shawn Michaelsin ja Rick Ruden kanssa, ja näin D-Generation X (tunnetaan myös lyhenteellä DX) oli syntynyt. Shawn Michaelsin loukkaannuttua vuonna 1998 Triple H otti ryhmän johtajan paikan ja samalla esitteli uudet jäsenet X-Pacin Road doggin ja Billy gunnin. Triple H johti "Porno-armeijaa" vuoden 1998 läpi ja kääntyi samalla ensimmäistä kertaa WWF-urallaan faceksi ja pian Triple H:sta tulikin yksi WWF:n suosituimmista painijoista. Noihin aikoihin Triple H voitti Intercontinental-mestaruuden Ladder-matsissa toiselta WWF:n nousevalta tähdeltä, The Rockilta. Hän ei kuitenkaan ehtinyt pitää mestaruutta kauan loukattuaan polvensa kyseisessä ottelussa. Kesäkuussa 2006 D-Generation X muodostettiin uudelleen Triple H:n ja Shawn Michaelsin voimin.
Triple H voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa 23. elokuuta 1999 Mankindilta, uhattuaan aluksi rikkoa selostaja Jim Rossin käden ellei saisi sille illalle mestaruusottelua. Tästä eteenpäin HHH otteli WWF:n suosituimpia tähtiä vastaan. Hän myös omaksui itselleen nimimerkin "The Game" - ja tuolloin alkanut heel-kausi jatkui muutaman kuukauden taukoja lukuun ottamatta vuoden. 2002 ensimmäisessä Rawssa Triple H palasi facena. Vuonna 2001 HHH&Steve Austin puolustivat Tag Team-mestaruuksiaan Chris Benoitia ja Chris Jerichoa vastaan. Jericholla oli Walls of Jericho lukittu Austinille, kunnes HHH juoksi takaa murtaakseen Walls of Jerichon, mutta laskeutui ikävästi polvelleen. Hänen reisilihaksensa repesi. Triple H joutui olemaan 8 kuukautta sivussa kehästä.
"The Game"
Vuoden 2000 alussa Triple H oli jo kolminkertainen maailmanmestari. Näihin aikoihin käytiin myös juonikuvio, jossa Triple H meni juonikuvioissa "naimisiin" Mr McMahonin tyttären Stephanien kanssa. Tämä juonikuvio kantoi Triple H:n uraa seuraavat pari vuotta.
21. toukokuuta 2001 Triple H kohtasi uransa vaikeimman kohdan loukatessaan jalkansa vakavasti eräässä RAW'n episodissa. Tämä onnettomuus piti HHH:n poissa kuvioista yli 7 kuukautta. Hän palasi vuoden 2002 ensimmäisessä RAW'n episodissa facena - ja suosionsa siivittämänä voittikin vuoden 2002 Royal Rumble -eliminointiottelun saaden ykköshaastajan paikan silloista hallitsevaa mestaria, Chris Jerichoa vastaan. Triple H:n ja Stephanien avioliitto oli juonikuvioissa vaikeuksissa, ja fanit halusivat ehdottomasti Triple H:n pääsevän Stephaniesta eroon. Stephanie yritti kovasti pitää kiinni miehestään ja jopa väitti olevansa raskaana. Tästä ilahtuneena Triple H suostui uusimaan vihkivalat, mutta saadessaan tietää Stephanien huijanneen, Triple H erosi hänestä. Tämän jälkeen Stephanie liittoutui hallitsevan mestarin, Chris Jerichon, kanssa.
Wrestlemania X-8:ssa Triple H voitti kiistattoman maailmanmestaruuden Stephanien estelyistä huolimatta. Kauan hän ei sitä pitänyt kun kuukauden päästä hän hävisi Hulk Hoganille, joka hävisi mestaruuden Undertakerille, joka voitti mestaruuden Judgement Dayssa ja hävisi mestaruuden Brock Lesnarin voittaessa WWE:n mestaruuden. Lesnar siirtyi WWE draftin takia SmackDowniin eikä RAW:illa ollut enää mestaria. Tällöin Eric Bischoff toi takaisin vanhan WCW:n maailmanmestaruus vyön ja antoi sen HHH:lle. World Heavyweight Championship vyö oli kehitetty.
Evolution
thumb|Triple H Mestaruuden saatuaan Triple H muodosti uuden ryhmän, jonka tarkoitus kayfabessa oli pitää Triple H mestarina. Ryhmään otettiin ’parhaimmat painijat’, niin menneeltä ajalta (Ric Flair), nykyiseltä ajalta (Triple H) kuin tulevaltakin ajalta (Batista ja Randy Orton). Evolutionin tehtävänä oli nostaa kaksi painijaa (Batista ja Randy Orton) niin suuriksi tähdiksi kuin he vain voisivat tulla.
Triple H:n hävittyä mestaruutensa Wrestlemania XX:ssä Chris Benoitille, mestaruuden vei vuoden 2004 SummerSlamissa Randy Orton. Voittoa seuraavassa RAW'n jaksossa Orton ei luovuttanut Triple H:lle mestaruutta, jonka seurauksena Hunter erotti Ortonin Evolutionista ja voitti Ortonin kuukauden kuluttua Unforgiven PPV:ssä nousten jälleen mestariksi. Triple H:n mestaruus asetettiin avoimeksi hänen hävittyään ottelunsa RAW'ssa ristiriitaisesti. Triple H voitti kymmenennen mestaruutensa vuoden 2005 New Years Revolutionissa.
Evolutionin jälkeen
Palattuaan takaisin painin pariin, Triple H aloitti juonikuvion hänen pitkäaikaisen ystävänsä, Ric Flairin kanssa. HHH syytti Flairia siitä ettei hän ollut enää samanlainen kuin ennen. Taboo Tuesday -tapahtumassa fanit äänestivät heidät kohtaamaan Steel Cage-matsissa, jossa panoksena oli Ric Flairin Intercontinental-mestaruus. Ric Flair voitti ottelun karattuaan häkistä. Tämä ei kuitenkaan lopettanut juonikuviota, ja Triple H kävi vielä toisen väkivaltaisen ottelun Flairin kanssa Survivor Series -tapahtumassa, Last Man Standing-ottelussa ja voitti Ric Flairin.
Triple H:lla oli lyhyt feudi Big Show:n kanssa, kun Show oli suivaantunut Triple H:lle siitä kuinka hän oli kohdellut Ric Flairia menneinä kuukausina. Tästä vihanpidosta Triple H siirtyi eteenpäin ja voitti turnauksen, jonka palkintona oli mestaruusmatsi WrestleManiassa WWE-mestaruudesta John Cenaa vastaan. HHH hävisi tämän ottelun, kuten myös tätä seuraavan Triple Threat-ottelun Backlashissa.
D-Generation X muodostuu jälleen
Shawn Michaelsilla ja Vince McMahonilla oli päällä verinen feudi vuoden 2005 lopusta lähtien. Alkukesästä alkoi esiintyä huhuja D-Generation X'n uudelleenyhdistymisestä, ja huhut voimistuivat entisten DX'n jäsenten tehdessä kuuluisia 'Crotch Chop'-liikkeitään otteluissaan, mm. WrestleMania 22:ssa. Triple H:kin aloitti feudin Vince McMahonin kanssa tämän evätessä Triple H'lta mestaruusottelumahdollisuudet.
Huhuja vahvisti myös se, kun WWE:n huutokaupassa myytiin WWF 1998 lehtiä, joissa oli kumpienkin Shawn Michaelsin ja Triple H:n nimikirjoitukset. Samalla pistettiin myyntiin DX DVD:itä ja T-paitoja, kuten myös toimintafiguureja, joissa olisi Shawn ja Triple H kummatkin heidän DX asusteissaan. DX'n paluusta kertova Vengeance-PPV'n mainos julkistettiin internetissä monta viikkoa ennen virallista yhdistymistä.
12. kesäkuuta D-Generation X lopulta palasi yhteen kahden entisen jäsenen voimin. Keskellä Triple H:n gauntlet matsia Spirit Squadia vastaan, Shawn Michaels tuli auttamaan vanhaa kaveriaan. Kun he olivat hoidelleet Spirit Squadin, he ilmaisivat selkein kädenliikkein olevansa tyytymättömiä Vince McMahoniin. DX voitti Spirit Squadin 5 vs. 2 tasoitusottelussa Vengeancessa, 25. kesäkuuta. Voiton jälkeen he alkoivat pilailla Spirit Squadin, Vincen, Shanen ja Jonathan Coachmanin kustannuksella. Sitten he voittivat Spirit Squadin Saturday Night's Main Eventissä 5 vs. 2 eliminaatiotasoitusottelussa.
SummerSlamissa D-Generation X kohtasi Vince McMahonin ja tämän pojan Shane McMahonin. DX voitti ottelun, vaikka Umaga hyökkäsikin heidän kimppuunsa ottelun aikana. DX'n ja McMahonien feudi siirtyi sivuun Unforgivenin jälkeen, McMahonien hävittyä DX'lle 2vs3 tasoitus-Hell in a Cell-ottelussa. DX hajosi väliaikaisesti New Year's Revolution 2007:ssä, jossa Triple H loukkaantui.
King of Kings (2007–2009)
Triple H teki paluun Summerslammissä, jossa hän voitti King Bookerin. Pari kuukautta myöhemmin hän voitti WWE:n mestaruuden juuri sen ilmaiseksi saaneelta Randy Ortonilta, mutta hävisi sen takaisin heti samana iltana, kun Orton peittosi hänet RKO:lla selostajanpöytää Last Man Standing-matsissa. Vuoden 2008 alussa Triple H otteli Ric Flairia vastaan. Voitolla hän olisi päässyt Royal Rumbleen ja lopettanut Ric Flairin mahtavan uran. William Regal kuitenkin löi Ric Flairia nyrkkiraudoilla kun HHH yritti Selättää Flairin Pedigreen jäljiltä. Joten Flairin ura jatkui ja Triple H ei päässyt Royal Rumbleen. Seuraavassa Raw:ssa Triple H kohtasi William Regalin ja voitti hänet, mutta päästäkseen Royal Rumbleen hänen piti voittaa vielä Snitsky ja Mark Henry. Voitettuaan heidätkin Triple H pääsi Royal Rumbleen, jossa oli Rumblessa kehään palanneen John Cenan kanssa viimeisenä kehässä. Cena kuitenkin pudotti Triple H:n kehästä FU:lla ja pääsi WrestleManiaan. pienoiskuva|Triple H WWE mestarina. No Way Outissa Triple H voitti Elimination Chamberin, ja pääsi WWE:n mestari Randy Ortonia ja entistä WWE:n mestaria John Cenaa vastaan Triple Threat matsiin WrestleManiaan. WrestleManiassa Triple H teki Pedigreen Cenalle ja ottelu näytti ratkaistulta, mutta Orton tuli takaapäin, potkaisi HHH:ta päähän ja selätti Cenan. Backlashissä JBL:n oli määrä kohdata Orton mestaruudesta single-matsissa. Mutta Triple H pääsi otteluun mukaan voitettuaan JBL:n ja Ortonin tasoitusottelussa eräässä Rawissa, jonka jälkeen hän hävisi JBL:n kanssa tasoitusottelun John Cenalle, joten ottelu oli Fatal Four Elimination-ottelu. Triple H voitti ottelun eliminoimalla viimeisenä Randy Ortonin. Seuraavassa Rawissa Triple H kukisti Ortonin uusintaottelussa. Orton sai vyöstä vielä kaksi revanssia, aluksi Steel Cage-ottelu Judgment Dayssä ja sitten Last Man Standing-ottelu. HHH voitti lyötyään ortonia lekalla päähän. One Night Standingissä. Night of Champions-tapahtumassa Triple H voitti John Cenan ja piti mestaruutensa. Vuoden 2008 WWE Draftissa Triple H siirrettiin Raw’sta Smackdowniin. The Great American Bashissä Triple H puolusti mestaruuttaan onnistuneesti Edgeä vastaan.
Survivor Seriesissä Triple H menetti WWE-mestaruutensa Edgelle, joka teki paluun toivuttuaan ottelusta Undertakeria vastaan Hell In A Cell -ottelussa SummerSlamissa. Hämärien juonikuvioiden vuoksi Edge korvasi Jeff Hardyn.
Vuoden 2008 Armageddonissa Triple H sai tilaisuuden voittaa WWE-mestaruus takaisin Edgen, Jeff Hardyn ja hänen välillä käytävässä ottelussa, mutta Hardy vei mestaruuden selättäen Edgen. Triple H karsiintui Elimination Chamber matsiin joka taistellaan WWE-mestaruudesta. Triple H voitti WWE Championshipin jolloin hänestä tuli 8 kertainen WWE Champion mikä rikkoi The Rockin ennätyksen joka oli ollut 7 kertaa WWE Champion.
DX:n uudelleenyhdistyminen (2009–2010)
10. elokuuta Rawissa videolla Triple H tapasi Shawn Michaelsin joka työskenteli (juonitarinan mukaan) Texasilaisessa kahvilassa kokkina. Videoiden edetessä Triple H yritti saada Shawnin palaamaan WWE:hen. Monien tapahtumien jälkeen Michaels suostui palaamaan 17. elokuuta yhteen ja D-Generation X oli jälleen kerran yhdistynyt. Sen jälkeen he aloittivat lyhyehkön feudin Legacyn kanssa. Ensimmäiseksi he kohtasivat Legacyn SummerSlam (2009) tapahtumassa jonka DX voitti. Breaking Point tapahtumassa Legacy voitti DX:n submissions count anywhere matsissa. Feudi päättyi Hell in a Cell (2009) tapahtumassa jossa DX voitti Legacyn Hell in a Cell matsissa. WWE TLC: Tables, Ladders & Chairs tapahtumassa DX voitti Big Show’n ja Chris Jerichon ja samalla Unified WWE Tag Team Championshipit Tables, Ladders and Chairs matsissa. 8. helmikuuta 2010 Rawissa DX hävisi mestaruudet The Mizille ja Big Show’lle.
Feudi Sheamusin kanssa, ja loukkaantuminen (2010–2011)
21. helmikuuta Triple H osallistui Elimination Chamberiin WWE Championshipista mutta ei kuitenkaan onnistunut voittamaan ottelua. Viikkoja myöhemmin hän joutui Sheamusin hyökkäyksen kohteeksi, sillä Sheamus syytti Triple H:ta WWE Championshipin häviämisestä. Tämä johti heidän väliseensä otteluun WrestleMania XXVI tapahtumaan jonka Triple H voitti. Seuraavana päivänä Rawissa Sheamus hyökkäsi taas Triple H:n kimppuun tämän esittäessä jäähyväispuhetta Shawn Michaelsille joka joutui lopettamaan uransa. Sheamusin hyökkäys uusintaotteluun Extreme Rules tapahtumassa. Extreme Rulesissa Sheamus hyökkäsi Triple H:n kimppuun show’n alussa ja tämän myös voitti itse ottelun. Samana iltana Triple H loukkasi hauislihaksensa. Triple H palasi WWE Fan Apprecation tapahtumassa 30. lokakuuta. Tapahtumassa hän voitti Alberto Del Rion. Tribute to the Troops 2010 tapahtumassa Triple H ja Shawn Michaels tekivät vielä yhden illan esiintymisen DX:nä. 12. marraskuuta radiohaastattelussa Triple H ilmoitti tekevänsä varmasti paluun ennen WrestleManiaa.
Paluu Rawiin ja COO (2011)
Triple H teki paluunsa 21. helmikuuta Rawissa heti tämän jälkeen kun The Undertaker oli myös tehnyt paluunsa. Molemmat miehet katsoivat WrestleMania XXVII logoa mikä viittasi heidän väliseensä otteluun tapahtumassa. Triple H kohtaa Undertakerin wrestlemaniassa. Wrestlemaniassa Triple H hävisi Undertakerille Hell's Gate-liikkeen takia. Hän luovutti juuri ennen kuin menetti tajuntansa. Seuraavana iltana Triple H lupasi odottavansa The Undertakeria. Nykyään hän toimii WWE:n chief operating officerina. Hänellä alkoi feudi CM Punkin kanssa ja Kevin Nash oli myös sekaantunut feudiin. COO:na Triple H erotti myöhemmin Kevin Nashin hänen huijatuaan häntä itseään ja koko WWE:tä. CM Punk ei kuitenkaan niellyt selitystä vaan totesi Triple H:n ja Kevin Nashin olevan edelleen parhaimpia ystäviä. CM Punk oli tehnyt tulevan ottelun Night of Championissa henkilökohtaisen, epäkunnioittaneen WWE:n yritystä, Triple H:ta sekä hänen vaimoaan. Triple H muokkasi heidän välisen ottelunsa "Ei diskausta" ottelusta, jossa mikä tahansa oli sallittua. CM Punk ja Triple H lisäsi myöhemmin otteluun vielä panoksia, jos Triple H voittaisi, hän erottaisi CM Punkin. Jos CM Punk voittaisi, Triple H:n olisi erottava COO:n tehtävistä. Night of Championissa Triple H voitti CM Punkin, Kevin Nashin The Mizin ja R Truthin otteluun sekaantumisista huolimatta. Seuraavassa Rawissa Triple H ei kuitenkaan erottanut CM Punkia vaan ohjelman päätyttyä hän erotti The Mizin sekä R Truthin. Hän päätti myös, että CM Punk saa tilaisuuden uudelleenotteluun maailmanmestaruudesta Hell in a Cell tapahtumassa. Ottelu käytäisiin kolminotteluna mestarin John Cenan, hänen haastajan Alberto Del Rion sekä CM Punkin välillä. Ottelun voittaja oli Alberto Del Rio ja täten uusi WWE Mestari. Myöhemmin syksyllä 2011, heillä oli "Confidense/No confidense" äänestys jonka myötä Triple H:lle äänestettiin "No confidence" ja Triple H poistui General Manager virastaan Vince McMahonin vapauttaessaan tämän tehtävästään.
Mestaruudet ja saavutukset
thumb|Triple H
M74 (tytärammus)
M74 on yhdysvaltalainen tytärammus, joita maavoimien ohjusjärjestelmä M39 kykenee kuljettamaan 950 kappaletta.
ATACMS
Lev Landau
Lev Davidovitš Landau (, 22. tammikuuta (J: 9. tammikuuta) 1908 Baku, Bakun kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1. huhtikuuta 1968 Moskova) oli juutalaistaustainen Neuvostoliitossa päätyönsä tehnyt teoreettinen fyysikko. Hän tutki muun muassa kiinteän olomuodon fysiikkaa, plasmafysiikkaa ja hiukkasfysiikkaa. Hänen merkittävimpiä aikaansaannoksiaan ovat muun muassa diamagnetismin kvanttiteoria, jatkuvien faasimuutosten teoria (ns. Ginzburg–Landau-teoria), ferminesteteoria, supranesteiden teoria. Hänelle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1962 supranestemäisen heliumin ominaisuuksien tutkimisesta. Hän myös kirjoitti tunnetun kymmenosaisen kirjasarjan ”Course of Theoretical Physics” yhdessä oppilaansa Jevgeni Lifšitsin kanssa.
Landau kuoli 1. huhtikuuta 1968.
Landaun luettelo
Landau piti luetteloa fyysikoiden nimistä ja jakoi heidät eri ryhmiin heidän saavutustensa perusteella. Hän suoritti jaon numeroilla 0–5 käyttäen logaritmista asteikkoa, jossa 0 on paras mahdollinen. Ryhmään yksi kuuluivat Niels Bohr, Werner Heisenberg ja Erwin Schrödinger, jotka loivat pohjan kvanttifysiikalle. Albert Einsteinin Landau luokitteli numerolla 0,5 ja Isaac Newtonin numerolla 0.
Kungsbackaån
Kungsbackaån on Ruotsissa Hallandin läänissä virtaava 17 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Kungsbackaånin vesistössä alaosan sen 32 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 302 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin Kungsbackafjordiin Kungsbackassa.
Joen kulku ja pääuoma
Joki käsittää vesistöalueensa alajuoksun Lindomen taajamasta Kungsbackaan. Sen voi katsoa alkavan Intagsbäckenin ja Lindomeånin yhtymäkohdasta, jolloin sen pituudeksi tulee 17 kilometriä. Se virtaa koko ajan savipelloilla matkallaan kohti etelää. Matkalla se ohittaa Lindomen lisäksi vain Älvsåkerin ja lopuksi se virtaa Kungsbackan läpi. Joki laskee Kungsbackafjordeniin.
Pääuoma on Kungsbackaånia 15 kilometriä pitempi. Ruotsin vesistöviranomaiset valitsevat vesistön pääuomaksi sen jokihaaran, jossa on suurempi virtaama. Sellainen alkaa Oxsjönistä ja sen laskupuro laskee Östra Ingsjöniin. Tämä järvi sekä Kalven ja Västra Ingsjön muodostavat vesireitillä seitsemänkilometrisen järviosuuden, joka jatkuu edelleen länteen päin Lindomeånina. Sen uoma virtaa kokonaan peltojen valtaamassa laaksossa ja yhtyy alempana Kungsbackaåniin.
Punta del Esten katurata
Punta del Este Street Circuit tai Punta del Esten katurata on katuradan tyyppinen rata Punta del Estessä Uruguayssa.
Rata sijoittuu Punta del Esten satamaan. Tämän vuoksi se on saanutkin lempinimen Etelä-Amerikan Monte Carlo.
Radalla on ajettu TC2000 -sarjaa. Rata uudistettiin vuodeksi 2014 Formula E -sarjan osakilpailua varten. Radalla kilpailtiin ensimmäistä kertaa ePrix 13. joulukuuta 2014. Radan ensimmäinen šikaani uudistettiin vuodeksi 2015 vasen-oikeaksi turvallisuuden vuoksi, edellisellä kaudella varikonulostulo tuli suoraan ajolinjalle.
Koukkulammi (Ruovesi, Pourunperä)
Koukkulammi on Pirkanmaalla Ruovedellä Pourunperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 166,7 metriä mpy.
Nurmijärven kirkko
Historia
Kuningas Kustaa III oli 1776 säätänyt, että kirkot tuli rakentaa kivestä. Nurmijärveläiset vetosivat seurakunnan vähävaraisuuteen ja saivat luvan rakentaa puukirkon. 1700-luvun lopulla kirkonmäki oli järven rannalla, mutta Kirkkojärvi kuivattiin 1900-luvulla.
Kirkko on tasavartinen ristikirkko. Sisänurkissa on viisteet, ja kolmen sakaran päässä on eteishuoneet. Kirkon aumatulla paanukatolla on kattoratsastaja.
Kirkkoon on lahjoitettu runsaasti esineistöä, kuten keskirististä riippuva kynttiläkruunu, kynttilänjalat ja maljakot. Myös lasimaalaukset on saatu lahjoituksena.
Söder Torn
Söder Torn (”Etelä-torni”) liittyy uudisrakennusten kokonaisuuteen, joka rakennettiin 1980- ja 1990-luvuilla Tukholman eteläisen rautatieaseman eli niin sanotun Stockholms södran ympärille. Söder Tornin suunnitteli tanskalainen arkkitehti Henning Larsen, ja se rakennettiin 1992–1997. Rakennus tunnetaan myös nimellä Haglunds Pinne (”Haglundin puikko”). Nimi viittaa Tukholman rakennusneuvos Sune Haglundiin, joka myötävaikutti tornin rakentamiseen.
Nurmijärven kirkko
Historia
Kirkon ulkomuotoa ja sisustusta on muutettu useaan otteeseen. Nykyinen ulkoasu on peräisin vuodelta 1932. Kirkko on maalattu ulkoa vuoden 1993 remontissa, jolloin myös katto tervattiin. Myös sisätiloissa on tapahtunut muutoksia. Muun muassa lehtereihin ja saarnastuoliin maalattiin 1830-luvulla apostolien kuvia ja muita raamatullisia kuvia, jotka 1880-luvulla peitettiin valkoisella maalilla. Sisätilat korjattiin ja maalattiin kirkon 200-vuotisjuhliin, ja vanhat seinämaalaukset otettiin esiin. Vuoden 1993 korjauksen suunnitteli Arkkitehtitoimisto Touko Saari.
Söder Torn
left|thumb|Söder Tornia yöaikaan.
Nurmijärven kirkko
Historia
Alttaritaulu, Jeesuksen taivaaseen astuminen, on vuodelta 1832 ja C. P. Elfströmin maalaama. Martti Porthanin vuonna 1993 rakentamat myöhäisbarokkiurut ovat 30-äänikertaiset. Ne ovat kirkon kolmannet urut.
Nurmijärven seurakunnalla on kaksi muuta kirkkoa, Klaukkalan vuonna 2004 valmistunut kirkko ja Rajamäen kirkko vuodelta 1938. pienoiskuva|290x290px|Nurmijärven kirkon urut
Pekka-pelikortit
Pekka-pelikortit oli suomalainen versio englantilaisesta Old Maid -korttipelistä. Pelin suomalainen alkuperäinen nimi oli Musta Pekka, mutta nimi muutettiin sittemmin "Pekaksi" tai "Pekka-pelikorteiksi". Korttipelin julkaisija oli Peliko. Kortit piirsi 1930-luvun lopulla Bo Bjurström (1916–1993).
Pelissä pelaajien on tarkoitus kerätä mahdollisimman paljon perheitä. Perheet ovat nelihenkisiä: isä, äiti, poika ja tytär. Pelaajien on tarkoitus välttää Pekka-korttia. Joka saa Pekan, voi laittaa sen kiertoon toisen nostaessa pelaajalta korttia, tai pitää kortin itsellään myöhempää taktikointia varten. Se, joka pitää viimeisenä hallussaan Pekka-korttia, häviää pelin ja joutuu "Pekaksi", kun taas eniten perheitä koonnut pelaaja voittaa.
Suomalainen korttipeli on julkaistu englannin ja suomen lisäksi muun muassa ruotsiksi, ranskaksi ja saksaksi. Siitä on tehty lisäksi useita muunnelmia.
Pekka-pelikortit ja rasismi
Pekka-pelikorttien on nähty uusintavan kolonialistista kuvastoa ihmisroduista ja niiden eriarvoisuudesta. Korttien nimenmuutoksella pyrittiin pääsemään eroon pelin herättämistä syrjivistä mielikuvista, mutta korttien kuvasto jäi ennalleen. Pekka-kortteja voidaan pitää haitallisena lastenkulttuurina syrjintää uusintavan kuvastonsa ja pelimuodon vuoksi.
Pekka-peli vedettiin pois markkinoilta vuonna 2020 lukuisten yhteydenottojen vuoksi.
Hullunkuriset perheet
Pekka-korteilla voidaan pelata myös Hullunkuriset perheet -peliä. Vastaava idea on englantilaisessa Happy Families -pelissä.
Puerto Maderon katurata
Puerto Madero Street Circuit eli Puerto Maderon katurata on katurata Puerto Maderossa Buenos Airesissa Argentiinassa.
Se valmistettiin vuodeksi 2015 Formula E -sarjan osakilpailua varten. Radalla kilpailtiin ensimmäistä kertaa 10. tammikuuta 2015.
Aarhusin hiippakunta
Århusin hiippakunta (Århus stift) on yksi Tanskan kansankirkon hiippakunnista ja sen toiminta on alkanut varhaisella keskiajalla. Hiippakunnan ensimmäiseksi piispaksi vihittiin Reginbrand i vuonna 948. Århusin kaupungin piispa oli yksi kolmesta tanskalaisesta piispasta, joka oli mukana suuressa Ingelheimin kirkollikokouksessa Saksassa 948. Hiippakunta lakkautettiin kuitenkin 988, mutta perustettiin uudelleen 1070, jolloin alettiin rakentaa ensimmäistä tuomiokirkkoa, Nikolain kirkkoa Århusiin. pienoiskuva|Århusin tuomiokirkko Hiippakunnan alue käsittää Jyllannin niemimaan koillisosan, Viborgin hiippakunnan eteläpuolella. Hiippakunnan tuomiokirkkona on 1200-luvulta alkaen Århusin Sankt Klemensin kirkko.
Hiippakunnan piispana on vuodesta 2015 alkaen Henrik Wigh-Poulsen. Hiippakunta on jaettu 14 rovastikuntaan ja 336 seurakuntaan. Hiippakunnassa on noi 330 pappia.
Hiustenlähtö
Hiustenlähtö tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
GP2 Monacon Grand Prix 2008
Perjantain kilpailun voittoon ajoi iSportin Bruno Senna. Lauantain kilpailun voitti Tridentin Mike Conway.
Esko Järvelä Epic Male Band
Esko Järvelä Epic Male Band on vuonna 2012 perustettu suomalainen folk-rock yhtye. Ensimmäisen levynsä yhtye julkaisi 2013, ja levy päätyi World Music Charts Europe –listalla vuoden 2014 parhaaksi pohjoismaiseksi levyksi. Yhtyeen musiikkia on luonnehdittu myös progressiiviseksi hard-folkiksi. Yhtyeen keulahahmona on viulisti Esko Järvelä. Akustista kitaraa soittaa Anssi Salminen ja sähkökitaraa Jani Kivelä. Rummuissa on Janne Mathlin ja basistina Juho Kivivuori. Yhtye on keikkaillut pääasiassa Suomessa. Kesällä 2015 yhtye teki ensimmäiset kansainväliset esiintymisensä Shetland Folk Festivaaleilla Iso-Britanniassa  ja Guinness Irish Festivaaleilla Sveitsissä. Yhtye julkaisi toisen levynsä Rye Groove vuonna 2015. Molemmat levytykset ilmentävät pyrkimystä yhdistää musiikkityylejä ja rikkoa genrerajoja, ja siksi yhtyeen musiikkityyliä on vaikea määrittää. Suomessa yhtye on esiintynyt vuosina 2015-2016 muun muassa Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla, Espoon Juurijuhlilla ja Taiteiden yössä Tuusulassa.
Mount Greylock
Mount Greylock on Massachusettsin osavaltion korkein vuori. Se on 1063 metriä korkea (3491 jalkaa), ja hallitsee sitä ympäröivän Berkshiren piirikunnan maisemaa. Kirkkaalla ilmalla vuoren voi nähdä 150 kilometrin päästä. Vuori kuuluu Appalakkien vuoristoon, ja sen kautta kulkee Appalakkien vaellusreitti. 1800-luvulla vuori inspiroi siellä vierailleita taiteilijoita ja kirjailijoita, kuten Moby Dickin kirjoittajaa Herman Melvilleä.
Vuoren huipulla on kaksi historiallisesti arvokasta rakennusta: vuonna 1932 rakennettu muistomerkki Veterans War Memorial Tower, sekä vuonna 1937 rakennettu Bascom Lodge.
Ahvenjärvi (Ruovesi, Pourunperä)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,8 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,5 metriä mpy.
Hugo Barrantes Ureña
thumb|right|Hugo Barrantes Ureña pienoiskuva Hugo Barrantes Ureña (s. 21. toukokuuta 1936) on costaricalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 23. joulukuuta 1961 ja nimitettiin Puntarenasin hiippakunnan piispaksi 17. huhtikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Román Arrieta Villalobos, jota avustivat Ignacio Nazareno Trejos Picado ja Héctor Morera Vega.
Barrantes Ureña sai 13. heinäkuuta 2002 nimityksen San José de Costa Rican arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 4. heinäkuuta 2013, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin José Rafael Quirós Quirós.
Juovakirpat
Juovakirpat eli kirpat (Phyllotreta) on lehtikuoriaisten (Chrysomelidae) heimoon kuuluva suku. Ne ovat kooltaan noin kahden millimetrin pituisia. Juovakirpoilla on peitinsiivissä keltainen alue. Tämän alueen muodon mukaan niitä ryhmitellään tasa- ja aaltojuovakirppoihin. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti noin 150 lajia. Juovakirpat talvehtivat aikuisina ja lähtevät liikkeelle säiden lämmetessä.
Juovakirpat aiheuttavat vahinkoa ainakin viljoille ja öljykasveille. Kevätöljykasveilla esiintyy aaltojuovakirppaa (Phyllotreta undulata) ja mutkajuovakirppaa (Phyllotreta striolata), jotka vioittavat kasvia lähinnä taimivaiheessa. Viljoille suurinta tuhoa tekee ohrakirppa (Phyllotreta vittula). Juovakirpat vioittavat viljan oraita syömällä niihin reikiä, jolloin yhteyttävä lehtipinta-ala vähenee.
Pierre Savorgnan de Brazza
Pierre Paul François Camille Savorgnan de Brazza (1852–1905) oli italialais-ranskalainen tutkimusmatkailija. Alun perin italialainen de Brazza hankki Ranskan kansalaisuuden ja auttoi Ranskaa varmistamaan itselleen Ranskan Kongon siirtomaan. Hänen mukaansa on nimetty nykyisen Kongon tasavallan pääkaupunki Brazzaville.
Elämäkerta
thumb|vasen|De Brazza valokuvassa noin vuodelta 1880. De Brazza syntyi alkujaan nimellä Pietro di Brazza Savorgnani Italiassa paikalliseen yläluokkaan kuuluneille vanhemmille. Hän haaveili nuorena urasta laivastossa, mutta Italian laivasto ei häntä houkutellut. Niinpä hän aloitti opiskelut Ranskan laivastoakatemiassa vuonna 1870. 21-vuotiaana de Brazzasta tuli Ranskan kansalainen ja hän vaihtoi nimensä ranskalaiseen muotoon.
Palveltuaan Saksan–Ranskan sodassa de Brazza osallistui ranskalaisten orjuudenvastaiseen retkikuntaan nykyisen Gabonin alueella. Siellä hän alkoi kiinnostua Afrikan sisäosien tutkimisesta. Alue oli vielä tuolloin eurooppalaisille paljolti tuntematon. De Brazza palasi läntiseen Keski-Afrikkaan vuonna 1875 ja teki ensimmäisen tutkimusmatkansa mantereen sisäosiin. Tutkimusmatkojensa takia hän sai työtarjouksen Belgian kuningas Leopold II:lta, joka yritti tuolloin turvata Kongojoen aluetta oman valtansa alle. De Brazza teki kuitenkin seuraavan tutkimusmatkansa taas Ranskan alaisuudessa kilpaillen nyt Kongon varmistamisesta Leopod II:lle työskennelleen Henry Morton Stanleyn kanssa. De Brazza saavutti Kongojoen vuonna 1880 ja neuvotteli sopimuksen paikallisten tekejen kuningas Makokon kanssa muodostaen Ranskan Kongon protektoraatin edeltäjän. Samana vuonna de Brazza perusti myös ranskalaisen siirtokunnan Malebon altaan rannalle. Paikasta tuli myöhemmin de Brazzan mukaan nimetty Brazzavillen kaupunki.
Vuoden 1884 Berlinin konferenssin jälkeen de Brazza nimettiin Ranskan Kongon kenraalikomissaariksi. Hän jatkoi Ranskan vaikutusvallan kasvattamista alueella, josta tuli lopulta kolme kertaa itse Manner-Ranskan kokoinen. De Brazza tuki reiluja palkkoja afrikkalaisille työläisille ja rakennutti kouluja ja sairaaloita. Hän oli saavuttanut sankarin maineen Ranskassa, mutta hänen nimeään alettiin mustamaalata, koska hän ei ollut valmis luovuttamaan maata yksityisille intresseille. Hän menetti lopulta virkansa vuonna 1898. Virkansa menetyksen jälkeen olot Ranskan kongossa alkoivat nopeasti muistuttaa oloja Belgian kuninkaan Kongon vapaavaltiossa, joka tuli tunnetuksi paikallista väestöä vastaan tehdyistä hirmutöistä. De Brazza suostui vastenhakoisesti lähtemään tutkimaan Ranskan Kongon olosuhteita. Sairas ja heikkokuntoinen de Brazza kuoli vuonna 1905 ollessaan palaamassa Ranskaan Dakarissa, nykyisessä Senegalissa vuonna 1905. thumb|de Brazzan mausoleumi [[Brazzavillessa.]]
Anna Tulusto
thumb|Anna Tulusto Anna Tulusto (s. 1973 Helsinki) on suomalainen toimittaja. Häntä on kuultu muun muassa Yleisradion radiokanavilla ja hän on kirjoittanut kolumneja Metro-lehteen. Tulusto oli yksi Ultra Bra -yhtyeen laulajista 1994–1998.
Elämä ja ura
Tulusto kirjoitti ylioppilaaksi Kallion lukiosta vuonna 1992 samaan aikaan muun muassa Anni Sinnemäen ja Maija Vilkkumaan kanssa. Sen jälkeen hän on opiskellut Helsingin yliopistossa venäjän kieltä.
Ultra Bran jäsen Tulusto oli alusta alkaen, vuodesta 1994 vuoteen 1998, jolloin hän jäi yhtyeestä pois aluksi äitiyslomalle, mutta ei sittemmin enää palannut.
Tulusto oli Vasemmistoliiton ehdokkaana eduskuntavaaleissa 1999. Syyskuusta 2011 lokakuuhun 2012 hän työskenteli kulttuuri- ja urheiluministeri Paavo Arhinmäen viestintä- ja kulttuuriasioista vastaavana erityisavustajana.
Tulusto on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa. Hänen entinen puolisonsa on käsikirjoittaja Aleksi Bardy. Tuluston isä on aikakauslehti Hymyn entinen päätoimittaja Esko Tulusto.
Väinö Voipio -palkinto
Väinö Voipio -palkinto on Vapaa-ajattelijain liiton myöntämä palkinto. Se on nimetty liiton entisen puheenjohtajan, tuomari ja kirjailija Väinö Voipion mukaan. Ensimmäinen palkinto myönnettiin neurologian professori Jorma Palolle Voipion syntymäpäivänä 12. joulukuuta 1993. Palkinnon tarkoitus on antaa julkista tunnustusta henkilölle, joka on myönteisellä tavalla tuonut esille humanistista elämänasennetta, puolustanut tieteellistä todellisuuskäsitystä ja edistänyt yhteiskunnan uskontoriippumattomuutta.
Palkinnon saajat
Väinö Voipio -palkinnon ovat saaneet seuraavat henkilöt tai tahot:
Román Arrieta Villalobos
thumb|right|Román Arrieta Villalobos Román Arrieta Villalobos (13. marraskuuta 1924 – 8. maaliskuuta 2005) oli costaricalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 18. joulukuuta 1948 ja nimitettiin Tilaránin hiippakunnan piispaksi 12. elokuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gennaro Verolino, jota avustivat Carlos Humberto Rodríguez Quirós ja Juan Vicente Solís Fernández.
Military Cross
thumb|150px|Military Cross Elisabet II:n valtakaudelta Military Cross on vuonna 1914 luotu brittiläinen kunniamerkki. Sota-ansiosta ja taistelussa osoitetusta urhoollisuudesta myönnettävä Military Cross on arvostettu kunniamerkki, joka alun perin oli tarkoitettu täyttämään Viktorian ristin ja Distinguished Service Order -kunniamerkin väliin jäänyt tyhjiö. Se voitiin myöntää vain kapteeneille ja alemmille upseereille, mutta vuonna 1931 se ulotettiin koskemaan majureita, ja vuodesta 1993 lähtien sen saattoivat saada myös aliupseerit ja rivimiehet. Ristin saattoi ansaita moneen kertaan, jolloin kunniamerkin valkopurppuraiseen nauhaan asetettiin suorituksen merkiksi pieni hopeinen tanko.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Military Cross myönnettiin noin 37 000 miehelle. Noin 3000 miestä ansaitsi sen kahdesti, noin 170 kolmesti ja neljä – everstiluutnantti Humphrey Arthur Gilkes, kapteeni Francis Victor Wallington, kapteeni Percy Bentley ja lääkintäluutnantti Charles Gordon Timms – neljästi. Alun perin Military Crossilla palkittiin myös ilmavoimien edustajat, koska ilmavoimilla ei tuolloin vielä ollut omaa kunniamerkkiä. Puute paikattiin Distinguished Flying Cross -merkillä, joka oli ansioristin ilmavoimille räätälöity versio.
Toisessa maailmansodassa Military Crosseja myönnettiin 11 000 sotilaalle, joista 500 ansaitsi sen kahteen kertaan.
Military Crossin virallinen lyhenne on MC, ja sen saavuttanut henkilö on brittiläiseen tapaan oikeutettu käyttämään kyseistä lyhennetä nimensä perässä.
Tuomioistuin
upright=1.15|thumb|Oikeudenkäynti [[Lontoossa Old Baileyssa. Thomas Rowlandsonin ja Augustus Puginin piirros teoksesta Ackermann's Microcosm of London (1808–1811).]] Tuomioistuin on oikeuslaitokseen kuuluva organisaatio, joka ratkaisee eri toimijoiden välisiä erimielisyyksiä lainsäädäntöön nojautuen oikeudenkäynnissä tai muulla menettelyllä siten, että ratkaisu on osapuolia oikeudellisesti sitova. Tuomioistuimesta käytetään myös termiä oikeus. Tuomioistuimen jäseniä kutsutaan tuomareiksi. Tuomioistuimia koskeva lainsäädäntö sijoittuu oikeustieteen systematiikassa prosessioikeuteen.
Pätevän tuomioistuimen edellytykset vaihtelevat. Kaksi mallia ovat tosiasiallinen ja muodollinen tuomioistuin. Ensimmäisen kohdalla tärkeänä pidetään sitä, missä jutun käsittely tapahtuu, kun taas jälkimmäisen käsityksen mukaan lainmukaisuuden vaatimuksena on tiettyjen toimijoiden paikallaolo.
Suomen tuomioistuinjärjestelmä
Suomen tuomioistuinjärjestelmä jakautuu yleisiin tuomioistuimiin, hallintotuomioistuimiin ja erityistuomioistuimiin. Yleisiä tuomioistuimia ovat oikeusaste- eli instanssijärjestyksessä käräjäoikeudet, hovioikeudet ja ylimpänä korkein oikeus. Yleisissä tuomioistuimissa käsitellään rikos- ja riita-asioita sekä eräitä hakemusasioita. Prosessilajeista niissä tulevat siis sovellettavaksi siviili- ja rikosprosessi.
Hallintotuomioistuimia ovat hallinto-oikeudet sekä korkein hallinto-oikeus. Ne ovat yleisiä tuomioistuimia hallinto-oikeudellisissa asioissa ja menettely niissä on hallintoprosessia.
Erityistuomioistuimia ovat:
Lisäksi eräät tuomiovaltaa käyttävät lautakunnat ovat rinnastettavissa erityistuomioistuimiin.
Oikeusasteellinen toimivalta
Oikeusasteellinen toimivalta liittyy oikeusaste- eli instanssijärjestykseen. Riita-asiat tulee aina panna ensi asteessa vireille käräjäoikeudessa, ei hovioikeudessa tai korkeimmassa oikeudessa. Myös rikosasiat käsitellään lähes aina ensi asteena käräjäoikeudessa. Tästä poikkeuksen muodostavat ainoastaan tuomareihin ja syyttäjiin kohdistuvat virkasyytteet, jotka käsitellään ensi asteena hovioikeudessa tai korkeimmassa oikeudessa.
Instanssijärjestyksestä johtuu myös, että muutoksenhakutuomioistuin voi tutkia jutun enintään siinä laajuudessa, kun se on ollut alemman tuomioistuimen käsiteltävänä. Uusia vaatimuksia tai perusteita ei siis yleensä ole mahdollista esittää enää muutoksenhaussa.