cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karbidi
Metalliset välisijakarbidit
Seuraava taulukko osoittaa 4.–6. ryhmien metallien ja niiden karbidien kiderakenteen. Huomattakoon, että vanadiinin, niobiumin, tantaalin, kromin, molybdeenin ja volframin tila­keskinen kuutiollinen kide­rakenne (bcc) ei ole tiivein pakkaus. Merkintä "h/2" viittaa edellä selitettyyn tyypin M2C rakenteeseen, mikä on vain todellisen rakenteen liki­määräinen kuvaus. Yksin­kertainen käsitys, jonka mukaan puhtaan metallin kide­hila "absorboi" hiili­atomeja, voidaan osoittaa vääräksi, sillä metalli­atomien kide­hila karbideissa on toinen kuin puhtaassa metallissa, vaikkakin pitää paikkansa, että tiiveimmän pakkauksen muodostavissa metalli­hiloissa hiili­atomit sijoittuvat okta­edrisiin väli­sijoihin.
Pitkä ajat luultiin, että ei-stoikio­metrisissa faaseissa väli­sijat olisivat täyttyneet sattuman­varaisesti. Kuitenkin niissä on havaittu järjes­ty­nei­syyttä lyhyillä ja pitkillä etäi­syyk­sillä.
Välimuotoiset siirtymämetallien karbidit
Näissä karbideissa siirtymä­metalli-ionin läpi­mitta on pienempi kuin kriittinen 135 pm. Rakenteeltaan ne eivät ole väli­sija­karbideja vaan moni­mutkaisempia. Monia stoikio­metrioita esiintyy; esimerkiksi rauta muodostaa joukon karbideja: Fe3C, Fe7C3 ja Fe2C. Tunnetuin näistä on sementiitti, Fe3C, jota esiintyy teräksissä. Se on erittäin kova, mutta samalla hauras yhdiste.
Nämä karbidit ovat reak­tiivi­sempia kuin väli­sija­karbidit; esi­merkiksi kromin, mangaanin, raudan, koboltin ja nikkelin karbidit kaikki hydro­ly­soi­tuivat laimeissa hapoissa ja toisinaan vedessäkin, jolloin syntyy vedyn ja hiilivetyjen seos. Näillä yhdisteillä on yhteisiä ominai­suuksia sekä inerttien väli­sija­karbidien että reak­tiivi­sempien suola­maisten karbidien kanssa.
Karbidikompleksit
thumb|right|240 px|Kompleksi [Au6C(PPh3)6]2+, kultapitoinen kompleksi-ioni, jossa hiili on keskusatomina Hiilen ja metallien muodostamat kompleksi-ionit ovat hyvin tunnettuja. Tavallisimpia ovat hiilen keskus­atomina sisältävät klusterit kuten [Au6C(PPh3)6]2+. Saman­tapaisia ioneja muodostavat metallikarbonyylit ja metallihalidit. Terminaalisiakin karbideja on kiteytetty, esimerkiksi CRuCl2(P(C6H11)3)2.
Metallit, jotka eivät muodosta karbideja
Joidenkin metallien kuten lyijyn ja tinan ei aikaisemmin uskottu muodostavan karbideja missään olo­suhteissa. On kuitenkin olemassa yhdistetty titaani-tina-karbidi, joka on kaksi­ulotteinen sähkön­johde. Vuonna 2007 ilmoitettiin kahdesti, että lyijy­karbidia, PbC2 olisi onnistuttu valmistamaan ja että se olisi ilmeisesti ollut asetylidi, mutta väitteitä ei ole vielä julkaistu tarkis­te­tuissa julkaisuissa.
Klorella
Klorella (Chlorella) on yksisoluisten levien suku. Sukuun kuuluu noin 25 lajia. Klorella-levät ovat halkaisijaltaan noin 2-10 μm ympyränmuotoisia leviä. Sen solussa on lehtivihreää, ja se näyttää vihreältä kerättäessä. Se on erittäin hyvä yhteyttämään ja lisääntyy nopeasti hiilidioksidin, veden, auringonvalon ja joidenkin mineraalien avulla. Kerralla muodostuu yhdessä solussa 4-16 autospooria, joista kustakin kehittyy emolevän kaltainen yksilö. Tämä voi toistua useita kertoja päivässä, niin että yhdestä yksilöstä voi suotuisissa oloissa kehittyä vuorokaudessa jopa sata.
Klorellan nimi tulee kreikan sanasta chloros, joka tarkoittaa vihreää, ja latinan suffiksista -ella, joka tarkoittaa pientä. Nimen antoi hollantilainen biologi. Melvin Calvin sai vuoden 1961 Nobelin kemian palkinnon kasvien hiilidioksidinkäyttöä koskevasta tutkimuksestaan, jossa hän käytti klorellaa.
Käyttö
Klorellaa käytetään ruoka-aineena. Kuivatussa klorellassa on noin 60 prosenttia proteiinia, ja se sisältää runsaasti B6-vitamiinia, magnesiumia, A-vitamiinia, tiamiinia, riboflaviineja, niasiinia, rautaa, fosforia ja sinkkiä. .
Albrecht Holder
Albrecht Holder (s. 24. elokuuta 1958 Reutlingen) on saksalainen fagotisti. Hän aloitti fagotinsoiton opintonsa Siegfried Jerusalemin johdolla lukioaikanaan 1970. Hän suoritti siviilipalveluksensa vuonna 1977. Myöhemmin hän jatkoi soitonopintojaan Stuttgartissa Hermann Herderin ja Manchesterissa William Waterhousen johdolla.
Holder on soittanut fagottia Stuttgartin filharmonikoissa ja Bayreuthin juhlaorkesterissa. Hän on myös opettanut Würzburgin Musikhochschulessa. Hän on levyttänyt Peter Josef von Lindpaintnerin, Johann Melchior Molterin, Conradin Kreutzerin, Jan Kalivodan, Franz Danzin ja Antonio Rosettin säveltämiä konserttoja soittimelleen.
Kreikan kansallisooppera
pienoiskuva Kreikan kansallisooppera on Kreikan valtion rahoittama oopperalaitos. Se järjestää ooppera- ja balettinäytöksiä ja konsertteja.
Vuodesta 2017 ooppera toimii Stávros Niárchoksen kulttuurikeskuksessa Kallithéassa. Oopperan vanha rakennus sijaitsee Ateenan keskustassa Akadimías-kadulla. Oopperassa on useita kansallisesti merkittäviä arkistoja, kuten musiikkiarkisto, musiikkikirjasto, roolipukuarkisto, lavasteiden pienoismallit ja oopperan ohjelmistossa käytettyä esineistöä.
Ada (nimi)
Ada heprealaisperäinen naisen etunimi.
Ada merkitsee heprean kielessä ’jalokivikorua’. Ada mainitaan Raamatun Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa Lemekin vaimon nimenä. Toisaalta nimi voi olla myös saksalainen lyhentymä Adal- ja Adel-alkuisista ("jalosukuinen") nimistä (Adalberta, Adelheid). Suomessa nimi voidaan yhdistää myös nimiin Adalmiina, Aadolfiina ja Agda.
Suomessa nimi esiintyy yleisesti myös muodossa Aada. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Ada on annettu Suomessa 4 930 naiselle ja alle 15 miehelle. Muodossa Aada nimi on annettu 10 109 naiselle. Enemmistö Suomen Adoista ja Aadoista on syntynyt vuosituhannen vaihteen jälkeen.
The Number of the Beast (albumi)
Albumi julkaistiin 22. maaliskuuta 1982 ja sen tuotti yhtyeen pitkäaikainen yhteistyökumppani Martin Birch, joka toimi tuottajana vuoden 1992 studioalbumiin Fear of the Darkiin asti kunnes jäi eläkkeelle. The Number of the Beast on ensimmäinen Iron Maidenin albumi, jolla yhtyeessä edelleen vaikuttava laulaja Bruce Dickinson esiintyy. Albumi jäi samalla myös yhtyeen ja rumpali Clive Burrin viimeiseksi yhteiseksi studioalbumiksi, sillä hänet erotettiin yhtyeestä albumia seuranneen The Beast on the Road -maailmankiertueen jälkeen.
The Number of the Beast nousi ilmestyessään Suomen albumilistan viidennelle sijalle ja yhtyeen kotimaassa Britannian albumilistan kärkeen. The Number of the Beast oli yhtyeen ensimmäinen listakärkeen Britanniassa yltänyt albumi. Yhtyeen kotimaassa albumilta julkaistiin kaksi singleä; ”Run to the Hills” (brittilistan 9.) ja nimiraita ”Number of the Beast” (brittilistan 18.) Molemmat kappaleet ovat edelleen yhtyeen konserttien vakio-ohjelmistoa ja yhtye on soittanut kappaleita konserteissaan lähes tauotta niiden julkaisun jälkeen. Myös ”Hallowed Be Thy Name” on yksi yhtyeen suosituimmista kappaleista, vaikkei sitä julkaistukaan singlenä ennen vuotta 1993, jolloin kappaleen liveversio albumilta A Real Dead One ilmestyi singlenä.
Historia ja äänittäminen
The Number of the Beast oli Bruce Dickinsonin ensimmäinen levytys Iron Maidenissa. Vuoden 1981 jälkeen yhtye aloitti albumin kappalemateriaalin kirjoittamisen Hollywoodissa sijaitsevalla harjoitusstudiolla. Yhtye esitti albumin kappaleita tiettävästi jo ennen julkaisua esiintyessään salanimellä Genghis Khan. Muun muassa kappaleet ”The Prisoner” ja ”Run to the Hills” soitettiin varsinaisessa konsertissa ja ”Hallowed Be Thy Name” konserttia edeltäneessä soundcheckissä.
Albumin nimi juontaa juurensa tuottaja Martin Birchin autokolarista; Birch ajoi kolarin nunnien pakettiauton kanssa ja hänen autonsa hajosi, ja auton korjauttaminen maksoi yhteensä 666 puntaa eli (666 on Raamatussa mainittava pedon luku, The Number of the Beast).
Bruce Dickinsonin mukaan albumi äänitettiin kovalla kiireellä, koska uuden materiaalin tekeminen vei aikaa. Uusi albumi äänitettiin ja miksattiin Battery Studiosilla Englannissa viidessä viikossa. Kappaleet ”Run to the Hills” ja ”Total Eclipse” äänitettiin ja miksattiin singlejulkaisua varten ennen kuin yhtye pääsi jatkamaan muiden kappaleiden äänittämistä. Basisti Steve Harris ei ollut tyytyväinen albumin kaikkiin miksauksiin, paitsi ”Number of the Beastiin”, ja vaati lisäaikaa kappaleiden uusintamiksaukseen minkä seurauksena Birch suostui uudelleenmiksaamaan albumin.
Julkaisu
Albumi ilmestyi 29. maaliskuuta 1982, pari päivää kiertueen päättymisen jälkeen. Se nousi Britannian albumilistan ensimmäiselle sijalle. Yhdysvalloissa albumi nousi sijalle 150 ja oli 60 viikkoa listoilla. Yhdysvalloissa albumin nimi aiheutti kohun ja yhtyettä syytettiin saatananpalvonnasta.
Yhtye jatkoi Beast on the Road -maailmankiertuettaan Keski-Eurooppaan. Kiertue kesti yli kymmenen kuukautta. Kiertueen edetessä albumi myi kultaa Britannian lisäksi Yhdysvalloissa, Kanadassa, Japanissa, Ranskassa, Saksassa, Belgiassa ja Ruotsissa. Kiertueilla Iron Maiden soitti pääesiintyjänä sekä lämmitteli yhtyeitä Scorpions, Judas Priest, Rainbow ja UFO.
Tyyli ja sanoitukset
Iron Maidenin tyyli vaihtui suuresti The Number of the Beastin aikaan, kun laulaja Paul Di’Annon tilalle tuli Bruce Dickinson. Steve Harris kirjoitti kappaleita albumille mieluiten yksin. Bruce Dickinsonin tulo rohkaisi kitaristi Adrian Smithiä kirjoittamaan kappaleita albumille. Smith sävelsi kappaleet ”The Prisoner”, ”22 Acacia Avenue”, ja ”Gangland”, joista kaksi ensimmäistä Smith teki Steve Harrisin kanssa ja jälkimmäisen rumpali Clive Burrin kanssa.
Albumilla on myös synkkä ja pessimistinen yleissävy. ”Run to the Hills” käsittelee intiaanien kansanmurhaa, ”Total Eclipse” saasteita ja ydinvoimaa, ”Gangland” järjestäytynyttä rikollisuutta, ”22 Acacia Avenue” prostituutiota ja ”Hallowed Be Thy Name” kuolemaantuomitun viimeisiä ajatuksia. ”Children of the Damned” perustuu elokuviin ja ”The Prisoner” samannimiseen televisiosarjaan. Albumin ensimmäinen kappale ”Invaders” kertoo viikinkien hyökkäyksestä Englantiin.
Lido Salonen
Juha Viljo Oskar ”Lido” Salonen (15. maaliskuuta 1950 Helsinki – 7. joulukuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen muusikko, lauluntekijä, ohjelmamyyjä, manageri ja valokuvaaja.
Salonen aloitti muusikkouransa 1960-luvulla perustamassaan Kalevala-yhtyeessä, jossa olivat mukana muun muassa Harri Saksala ja Remu Aaltonen. Salonen soitti yhtyeessä aluksi bassokitaraa mutta siirtyi myöhemmin kitaristiksi.
Salosen puoliso oli laulaja Hanna Ekola, jonka levyillä hän toimi muun muassa säveltäjänä, sovittajana ja tuottajana.
Hän työskenteli perustamissaan ohjelmatoimistoissa Rodeo, Lidon musiikki ja Pop Office sekä vaikutti usean suomalaisen yhtyeen taustavoimana, muun muassa Sleepy Sleepersin, Smackin ja Dingon. Hän toi Suomeen ulkomaisia yhtyeitä kuten Venomin ja Metallican, sekä järjesti myös musiikkifestivaaleja. Viimeisinä vuosinaan Salonen jätti musiikin harrastukseksi ja työskenteli valokuvaajana.
Lido Salonen on kirjoittanut vuonna 2001 julkaistun kirjan Elämä jota en olisi halunnut elää. Salosen valokuvia on hänen vaimonsa Hanna Ekolan kirjoittamissa uskonnollisissa kirjoissa.
Riadh Jelassi
Riadh Jelassi (, s. 7. heinäkuuta 1971 Tebourba, Tunisia) on tunisialainen entinen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Jelassi edusti suurimman osan urastaan tunisialaisessa ES Sahelissa. Jelassi edusti myös maataan vuoden 1998 ja 2002 jalkapallon MM-kisoissa.
British Board of Film Classification
100px|pienoiskuva|British Board of Film Classificationin logo. British Board of Film Classification (BBFC), alkujaan British Board of Film Censors, on järjestö, joka on vastuussa elokuvien ja joidenkin videopelien ikäluokitusjärjestelmästä ja ennakkotarkastuksesta Isossa-Britanniassa.
Kaikki BBFC:n luokittelemat videot ja videopelit saavat todistuksen, jonka mukana tulevat opastavat merkinnät sisällöstä viitaten seksiin, väkivaltaan ja voimakkaaseen kielenkäyttöön. Jos todistuksen mukaan video tai videopeli sopii vain tietynikäisille, vain sen ikäiset tai vanhemmat voivat ostaa sen.
Ikärajat
U eli Universal eli kaikenikäisille. Tähän kohderyhmään kuuluvat elokuvat ja pelit eivät saa esittää väkivalta, kielenkäyttöä, huumeita tai uhkaa missään muodossa. Slapstick väkivalta on kyllä sallittua, mutta verinen slapstick väkivalta ei ole sallittua. Kiroilu ja kauhu pitää olla minimaalinen. U-ikärajalla ei ole ikää, vastaa suomalaista S/T.
PG eli Parental guidance eli vanhempia suositellaan olemaan nuoren kanssa elokuvan katsomisen ajan. Elokuva voi sisältää kohtalaista väkivaltaa, huumeiden käyttöä sekä kiroilua. Tämä on korkein ikäraja, joka ei vaadi iän tarkistusta.
/ 12A/12 – 12-kategoriassa oleva sisältö sopii 12-vuotiaalle tai vanhemmalle. 12A on vain elokuvateattereille suunnattu suuntaa antava ikäraja. Alle 12-vuotiaat voivat mennä katsomaan K-12 elokuvaa täysi-ikäisen seurassa. Yksityiskohtainen väkivalta on sallittu 12-kategorian elokuvissa, mutta ei saa olla jatkuvaa. Huumeiden käyttö ja viitteet pitää olla minimaaliset. Kielenkäyttö voi olla runsasta, mutta ei ylenpalttista. Kauhu voi olla pitkäkestoista, mutta ei veristä. K-12 tuotteiden myynti alle 12-vuotiaille on kielletty.
15 – kielletty alle 15-vuotiailta. Elokuva tai peli sisältää kohtauksia, jossa väkivalta on raakaa ja yksityiskohtaista/veristä. Väkivalta voi olla splatter/gore tyyppistä, mutta ei saa näyttää kaikkia uhrin kärsimyksen yksityiskohtia. Kauhu ja ahdistus voi olla veristä, mutta ei saa olla seksuaalista tai sadistista. K-15 elokuvissa sallitaan kiroilu, mutta se ei saa olla jatkuvaa tai erittäin voimakasta. Huumeiden käyttö parodistisessa kontekstissa on sallittu. K-15 tuotteiden myynti alle 15-vuotiaille on kielletty.
/ 18 –kielletty alle 18-vuotiailta. Elokuva tai peli sisältää, kohtauksia joissa väkivalta tai kauhu on runsasveristä, ja raakaa. Väkivalta voi myös olla sadistista ja erittäin pitkitettyä. Kielenkäytöllä ei ole rajoja. Kova huumeiden käyttö on sallittu. Seksuaalisuus ja kova pornografia on sallittu ellei liian pitkitettyä sadistisella väkivallalla. K-18-tuotteiden myyminen alaikäisille on kielletty.
Leonid Potapov
Leonid Vasiljevitš Potapov (, 4. heinäkuuta 1935 – 12. marraskuuta 2020 ) oli Burjatian tasavallan presidentti elokuusta 1994 heinäkuuhun 2007. Sitä ennen vuodesta 1991 hän toimi Burjatian korkeimman neuvoston puheenjohtajana, joka oli tasavallan korkein asema ennen presidentin viran perustamista. Potapov valittiin Burjatian ensimmäiseksi presidentiksi suoralla kansanvaalilla 1994 ja uudelleen 1998 ja 2002 (68 % äänistä). Nykyisin Burjatian presidentin käytännössä nimittää Venäjän federaation presidentti.
Suomen Evankelinen Allianssi
Suomen Evankelinen Allianssi (SEA) on suomalaisten evankelisten kristillisten yhteisöjen ja yksilöiden yhteysfoorumi. SEA:lla on 30 yhteisöjäsentä. Lisäksi allianssiin kuuluu yhteisötukijäseniä, henkilöjäseniä sekä henkilötukijäseniä eri kirkkokunnista ja järjestöistä. SEA edustaa jäsenyhteisöjensä jäsenmäärän perusteella arviolta 200 000 suomalaisen evankelisen kristityn ääntä. Järjestö tunnettiin aikaisemmin nimillä Maailman evankelioimisen Suomen keskus sekä Lausannen liikkeen Suomen komitea. Yhteisöjäseninä on laajalti evankelikaalisen ja helluntailaiskarismaattisen kristillisyyden kentältä, lisäksi järjestöllä on henkilöjäseniä.
Järjestön kotipaikka on Helsinki, ja se edustaa Suomessa kansainvälistä Maailmanevankelioimisen Lausannen komiteaa ja Maailman Evankelista Allianssia ja Euroopan Evankelista Allianssia. Järjestö on itsenäinen yhteisö ja toiminta perustuu vapaaehtoisuuteen. Järjestön puheenjohtajana toimii vuonna 2021 Suur-Helsingin seurakunnan pastori Kirsi Rothfors.
Historia
Lausannen liike ja Maailmanevankelioimisen Lausannen komitea saivat alkunsa vuonna 1974 Lausannessa, Sveitsissä Billy Grahamin organisoimassa evankelioimiskongressissa. Vuonna 1991 Seppo Väisänen, Seppo Suokunnas, Juhani Lindgren ja Per-Olof Malk vauhdittivat kirjeellään liikkeen järjestätymistä Suomessa ottaessaan yhteyttä Lausannen liikkeen Suomen kontaktihenkilöön Seikku Paunoseen. Lausannen liikkeen Suomen komitean perustava kokous pidettiin 3. kesäkuuta 1992. Järjestön ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Porvoon piispa Erik Vikström.
Teemavuodet
SEA on lanseerannut seuraavat teemavuodet. Teemavuosien tavoiteena on rohkaista kristittyjä syventymään keskeisiin teemoihin ja kutsua seurakuntia ja järjestöjä soveltamaan ja painottamaan meneillään olevan vuoden teemaa omassa toiminnassaan. Teemavuosissa on ollut mukana noin 160 seurakuntaa ja järjestöä.
Jäsenyhteisöt
Suomen Evankelisella Allianssilla on 30 jäsenyhteisöä:
Nicholle Tom
Nicholle Tom (s. 23. maaliskuuta 1978 Hinsdale, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Maggie Sheffieldinä 1990-luvun televisiosarjassa Nanny.
Ura
Tom aloitti näyttelijän uransa 1980-luvun lopulla ja varsinaisesti esiintyi useammin 1990-luvulla, jolloin hän teki vierasesiintymisen televisiosarjassa Bel-Airin prinssi. Vuonna 1992 Tom esiintyi ensimmäisessä elokuvaroolissaan Beethovenissa. Elokuvan jälkeen hän teki muutamia esiintymisiä televisiosarjassa Beverly Hills 90210 sekä pieniä elokuvarooleja. Vuonna 1993 Tom sai ensimmäisen suurroolinsa televisiosarjassa Nanny, jossa hän esitti Maggie Sheffieldiä aina vuoteen 1999 asti.
Samaan aikaan Tom teki muutamia äänirooleja, joista merkittävin oli Terästyttö animaatiosarjoissa Teräsmies ja The New Batman Adventures. Myöhemmin hän uusi ääniroolinsa Justice League Unlimitedissa vuosina 2004–2006. Tom esiintyi vuosina 2006–2007 televisiosarjassa The Minor Accomplishments of Jackie Woodman.
Frank Silva
Frank Silva (31. lokakuuta 1949 – 13. syyskuuta 1995) oli yhdysvaltalainen kuvausjärjestäjä ja näyttelijä. Silva tuli tunnetuksi sarjasta Twin Peaks, jossa hän näytteli Bobia.
Silva oli valmistunut San Franciscon yliopistosta valosuunnittelijaksi ja työskenteli lavastuksen johtajana monessa elokuvassa, muun muassa David Lynchin Villissä sydämessä ja Dyynissä.
Twin Peaksin 2007 Gold Edition DVD:llä olevan David Lynchin haastattelun mukaan hän oli kuvauksissa elokuvahahmo Laura Palmerin kodin yläkerrassa lähellä huonetta, missä Silva siirteli huonekaluja, kun hän sai idean, että myös Silva voisi esiintyä sarjassa. Kysyttyään Silvalta, onko tämä myös näyttelijä, hän sai myönteisen vastauksen. Myöhemmin Silva näkyi vahingossa peilistä, kun Lynch kuvasi Laura Palmerin äidin kauhun hetkeä, ja siitä sai syntynsä mystinen Murhaaja-Bob.
Silva kuoli 13. syyskuuta 1995. Hän kuoli 45-vuotiaana AIDSin aiheuttamiin komplikaatioihin.
Eino Pauko
Eino Harald Pauko ent. Pasonen oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaa Valkoisen armeijan tykistössä. Hän oli myös talvi- ja jatkosodan pataljoonan komentaja rintamajoukoissa.
Perhe ja koulutus
Paukon vanhemmat olivat puutavarakauppias Kaarlo Juho Pasonen ja Alina Marttinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Onerva Kylälän kanssa, josta hän erosi vuonna 1935 ja avioitui uudelleen vuonna 1939 Anna Lyydia Närväsen kanssa. Hän kävi viisi luokkaa Mikkelin yhteiskoulua ja yhden lukukauden Suomen liikemiesten kauppaopistoa sekä suoritti yksityisesti kahdeksan luokkaa Haminan yhteiskoulussa vuonna 1924. Hän kävi jääkärialiupseereille järjestetyn aktiiviupseerikurssin Kadettikoulussa vuonna 1921 ja upseerien pioneerikurssin Haminassa vuonna 1921 sekä Kadettikoulun lyhennetyn kurssin vuosina 1926–1927. Hän myös oli Sotakorkeakoulun oppilaana vuosina 1930–1931, mutta keskeytti sairauden takia opintonsa ennen viimeistä lukukautta.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 1. komppania Pauko liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 23. tammikuuta 1917, josta hänet siirrettiin 16. kesäkuuta 1917 pataljoonan 1. komppaniaan. Takaisin täydennysjoukkoon hänet palautettiin 17. marraskuuta 1917, josta hänet siirrettiin edelleen pataljoonan haupitsipatteriin 19. tammikuuta 1918.
Torpedoputki
pienoiskuva|[[MU90 torpedon Impact Triple Launcher. F221 Hessen fregatissa joka on Saksalaisen laivaston Sachsen-luokan fregatti.]] pienoiskuva|[[USS Nautilus (SSN-571)|USS Nautiluksen sukellusveneen torpedoputket suljettuina.]]
Torpedoputki on torpedojen laukaisuun tarkoitettu laite, joita on sekä vedenpinnan alle että alusten kannelle asennettuina. Kannelle asennetut on yleensä suunniteltu tietyn tyyppiselle torpedolle. Pinnan alle ja erityisesti sukellusveneisiin asennetut ovat yleensä yleiskäyttöisiä laukaisulaitteita, joilla voidaan laukaista varsinaisten torpedojen lisäksi erilaisia ohjuksia ja miinoja.
Nykyisin laukaisulaitteet on standardoitu 12,75 tuuman (324 mm) keveiksi ja 21 tuuman (533 mm) raskaiksi torpedoputkiksi, mutta edelleen on käytössä myös muun halkaisijan omaavia järjestelmiä.
Eino Pauko
Talvi- ja jatkosota
Välirauhan aikana Pauko jatkoi samassa tehtävässä jolloin pataljoonan toimialueena oli Hangon vuokra-alueen raja. Myöhemmin hänet siirrettiin pataljoonan komentajaksi 13. Prikaatin I pataljoonaan. Vielä ennen jatkosotaa hänet siirrettiin Salon suojeluskuntaan, jossa hän toimi ensin toimistoupseerina ja myöhemmin yleisesikuntaupseerina suojeluskuntapiirin esikunnan opetustoimistossa. Jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin Jalkaväkirykmentti 34:ään, jossa hän toimi komppanianpäällikkönä, pataljoonan komentajana ja rykmentin komentajan apulaisena ja osallistui taisteluihin muun muassa Syvärin kaupungissa, Atiselgassa ja Shemenskissä. Ensimmäisenä sotavuonna hänet siirrettiin takaisin Salon suojeluskuntapiiriin, jossa hän toimi yleisesikuntaupseerina ja toimistopäällikkönä piirin esikunnassa vuoteen 1943 saakka. Tämän jälkeen hän työskenteli muun muassa apulaisjohtajana Turkismuokkaamo ja värjäämö Oravassa ja lehtiyhtymän levikkipäällikkönä ja myyntipäällikkönä Oy Kustannustoimi Ab:ssa, josta hän siirtyi Lounais-Suomen kiinteistötoimiston palvelukseen ja edelleen toiminimi Maa ja Metsän palvelukseen. Hän on Jääkäritykistön Kilta ry:n kunniajäsen.
Seurantatutkimus
Seurantatutkimus on tutkimus, jossa tutkitaan jotakin asiaa, kuten uhanalaisen karhupopulaation kokoa, säännöllisesti. Asiasta voidaan kerätä tutkimustietoa esimerkiksi vuosittain tai kuukausittain.
Kamjanets-Podilskyi
Kamjanets-Podilskyi on kaupunki Ukrainan länsiosassa Hmelnytskyin alueella. Kaupunki toimii Kamjanets-Podilskyin piirin hallinnollisena keskuksena. Kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 97 908 ( 2021; 2013: 102 743).
Kamjanets-Podilskyi on yksi Ukrainan vanhimmista kaupungeista. Siellä on 1500-luvulla rakennettu linnoitus, joka sijaitsee suuren luonnollisen rotkon laidalla. Kaupungissa järjestetään vuosittain kasakkakisat, joissa käy noin 140 000 matkailijaa. Niiden yhteydessä on kuumailmapalloilun Ukrainan-mestaruuskilpailu.
Kaupungissa oli lyhyen aikaa 1918 perustettu Kamjanets-Podilskyin Ukrainan valtionyliopisto.
Vuosirengasajoitus
thumb|Puun vuosirenkaita. thumb|Vuosirengasajoituksessa eli dendrokronologiassa porataan ontolla puuporalla näyte puusta tai puunesineestä tutkittavaksi. thumb|Kaksi puusta otettua vuosirengasnäytettä thumb|Eri puista otetuista näytteistä voidaan rakentaa yhden puun ikää pidempi vuosirengassarja. Näytteistä A ja B löytyy sama kuvio, näytteen A alusta ja näytteen B lopusta. Puu A oli nuori silloin, kun puu B oli vanha. Niinpä aika kulkee kuvassa oikealta vasemmalle.
Vuosirengasajoitus eli dendrokronologia on puuesineiden iänmääritysmenetelmä, joka perustuu esineessä näkyvien puun vuosirenkaiden muodostamaan kuvioon. Vuosirenkaat syntyvät, kun puu kasvaa keväällä nopeasti ja loppukesällä hitaasti. Talvisaikaan kasvua ei tapahdu, jolloin kesäpuun ja uuden kevätpuun raja muodostavat terävän vuosiluston. Renkaiden paksuus vaihtelee vuosittain olosuhteiden mukaan, joten kuviosta voidaan päätellä, milloin renkaat ovat syntyneet. Vuosirengasajoituksen kehitti 1900-luvulla Andrew Ellicott Douglass, amerikkalainen tähtitieteilijä, joka huomasi että vuosirenkaat vaihtelevat 11 vuoden auringonpilkkujakson tahdissa.
Joillakin kuivilla alueilla kitukasvuiset puut voivat elää jopa tuhansia vuosia. Yksittäisen puun elinikää pidempiä vuosirengassarjoja voidaan rakentaa yhdistämällä eri ikäisten, mutta osittain samaan aikaan eläneiden puiden rengassarjoja. Yhdysvaltain Kalifornian White Mountains -vuoristossa on laadittu eräästä mäntylajista 9 000 vuoden pituinen vuosirengassarja. Lapin metsänrajamännystä on tällä hetkellä olemassa yli 7600-vuotinen vuodentarkka lustokalenteri. Keski-Euroopassa on saatu aikaan jopa 12 000 vuoden päähän ulottuvia sarjoja.
Ajoitusta vaikeuttaa se, että jokaiselle puulajille ja alueelle on rakennettava oma vuosirengassarjansa. Ajoitettava puu ei saa olla niin lahonnut, etteivät vuosirenkaat näy. Suomen oloissa puun on oltava mieluiten mäntyä tai kuusta, joille on jo rakennettu kattavat vuosirengassarjat.
Vuosirengasajoitus sopii esimerkiksi vanhojen puurakennelmien ja puulaivojen iän määrittämiseen. Vuosirenkaista voidaan jonkin verran arvioida myös ilmaston vaihteluja.
Vuosirengassarjan rakentaminen
Vuosirengassarja eli lustokalenteri rakennetaan yhdistelemällä eri ikäisistä puista saatu vuosirengastieto.
Esimerkki:
Ristiinajoitus on eri puiden vuosirenkaissa olevien luonnollisten erojen yhteensovitusta, vuosirengassarjan rakentamista ja uuden puunkappaleen ajoitusta vertaamalla luotuun sarjaan. Puun tarkka kaatovuosi saadaan selville vain, jos alkuperäistä kuorenalaispintaa on näytteessä jäljellä.
Vuosirenkaiden kasvuun vaikuttavia tekijöitä
Puiden vuosirenkaisiin vaikuttavat sää ja ilmasto, muun muassa lämpötila, sateisuus, auringonvalo ja tuulisuus. Korkealla puurajan lähellä lämpötila vaikuttaa enemmän, matalalla enemmän sademäärä. Monesti puu reagoi parin vuoden viiveellä huonojen säiden jälkeen. Myös monet paikalliset tekijät muuttavat vuosirenkaiden paksuutta: puun sairaudet, ympäröivää ruohoa syövät laiduneläimet ja ilmakehän hiilidioksidipitoisuus.
Vuosirengasajoituksen historiaa
1500-luvulla elänyt Leonardo da Vinci ajatteli vuosirenkaiden vaihtelun johtuvan ilmaston vaihteluista. 1700-luvulla monet tutkijat löysivät toisistaan tietämättä normaalia ohuemman vuosirenkaan, joka oli vuoden 1709 kylmän ajanjakson tuottama. Näitä tutkijoita olivat Dumahel ja Buffon vuonna 1737, ruotsalainen Carl von Linné vuosina 1745 ja 1751 sekä saksalainen Burgsdorf vuonna 1783.
Euroopassa vuosirenkaita tutkittiin jo 1800-luvulla. Ensimmäisenä vuosirenkaita tutki järjestelmällisesti amerikkalainen A. E. Douglass 1900-luvun alussa. Joskin osittain hänen edelleen kerkesi turkulainen Johan Leche 1700-luvulla.
Suomessa vuosirenkaiden tutkimus edistyi portaittain 1920-luvulta 1960-luvun alkuun. Suomalaisia varhaisia tutkijoita olivat Laitakari, Boman, Erlandsson, Hustich, Mikola ja Sirén.
Eturauhasen liikakasvu
Eturauhasen hyvänlaatuinen liikakasvu eli prostatahyperplasia on eturauhasvaiva, joka voidaan todeta 80 prosentilta yli 60-vuotiaista miehistä. Heistä vain alle puolella on oireita.
Jos eturauhanen kasvaa liikaa, se painaa virtsarakon pohjaa ja ahtauttaa virtsaputkea. Käytännössä tämä voi ilmetä muun muassa lisääntyneenä virtsaamistarpeena ja ongelmina virtsan pidätyskyvyssä. Virtsantulo saattaa kestää, ja pahimmillaan kehittyy virtsaamisen estävä virtsaumpi. Eturauhasen syöpä voi aiheuttaa samanlaisia oireita, joten lääkärin on syytä tutkia tämäkin vaihtoehto, jos oireet kehittyvät tavallista nopeammin tai poikkeuksellisen nuorella iällä.
Eturauhasen liikakasvu liittyy ikääntymiseen, eikä sen kehittymistä voi estää. Riskitekijät ovat korkea ikä ja normaali miessukupuolihormonien tuotanto. Runsas alkoholinkäyttö ja kylmettyminen voivat pahentaa oireita.
Hoito
Eturauhasen liikakasvua voidaan hoitaa lääkkein tai leikkauksella, joko höyläys- tai laserleikkauksella.
Lääkehoito
Lääkkeinä saatetaan käyttää suun kautta annettuja finasteridiä tai dutasteridiä, jotka hillitsevät eturauhasen kasvua tai jopa pienentävät sitä salpaamalla 5α-reduktaasi-entsyymin eri muotoja. Entsyymi tuottaa testosteronista voimakkaampaa mieshormonina toimivaa dihydrotestosteronia (DHT), joka saa aikaan eturauhasen kasvun. Finasteridiä käytetään yleensä 5 mg per päivä ja se salpaa kilpailevasti entsyymin tyyppiä 2 (SRD5A2). Dutasteridiä käytetään yleensä 0.5 mg per päivä ja se salpaa kilpailevasti tyyppejä 1 ja 2 (SRD5A1-2). Lääkkeillä ei ole suuria eroja keskenään mitä tulee niiden haittoihin ja hyötyihin. Dutasteridi vähentää kuitenkin DHT-pitoisuutta kehossa tehokkaammin. Noin 20 % käyttäjistä saa jonkinlaisia sivuvaikutuksia. Impotenssi on yleisimpiä ja sitä esiintyy noin 7–8 %:lla käyttäjistä, vähentyneitä seksuaalisia haluja 5–6 %:lla, siemensyöksyn ongelmia 1 %:lla ja gynekomastiaa (rintojen kehittymistä) 1 %:lla.
Myös suun kautta annettuja alfasalpaajia, kuten alfutsosiinia ja tamsulosiinia käytetään. Ne rentouttavat eturauhasen ja virtsarakon lihaksia helpottaen siten suurentuneen eturauhasen häiritsemää virtsaamista. Samalla ne myös laskevat verenpainetta, joten niitä voidaan käyttää korkean verenpaineen ja suurentuneet eturauhasen yhtäaikaiseen hoitoon. Ne estävät lähinnä alfa 1 reseptorin antagonisteja. Alfutsosiinia käytetään tavallisesti 10 mg per päivä ja tamsulosiinia 0.4 mg. Sivuvaikutuksista yleisimpiä (esiintyy alle 17 % käyttäjistä) ovat sekavuus, siemensyöksyn ongelmat ja väsymys.
Saatetaan käyttää myös suun kautta annettuja fosfodiesteraasi-5 salpaajia (PDE5-estäjiä) kuten tadalafiiliä. Ne ovat tunnetusti erektiolääkkeitä, mutta ne myös rentouttavat virtsateiden alaosan lihaksia. Tämä helpottaa virtsaamista eturauhasen liikakasvusta kärsivillä.
Elämäntapamuutokset
Erityisesti jos oireet eivät ole merkittäviä, saattaa lääkäri suositella vähentämään juodun nesteen, alkoholin, kofeiinin, antihistamiinien, diureettien (nesteenpoistajien) ja masennuslääkkeiden käyttöä. Saatetaan myös suositella virtsan pidätysharjoittelua virtsarakon totuttelemiseksi, lantionpohjan lihasten harjoittelua ja mahdollisesti esiintyvän ummetuksen hoitoa.
Liikakasvun aiheuttaja
Liikakasvun aiheuttajaa ei tunneta. Testosteronin määrä vähenee miehen vanhentuessa. Vastaavasti naishormonien (estrogeenien) määrä suhteessa testosteroniin kasvaa. Estrogeenien on ehdotettu aiheuttavan eturauhasen kasvua. Toinen teoria on se, että dihydrotestosteroni-mieshormonin (DHT) tuotto ei vähene eturauhasessa miehen vanhetessa, ja että DHT olisi eturauhasen liikakasvun pääaiheuttaja. Miehet, ketkä eivät tuota DHT:tä, eivät kärsi ylirauhasen liikakasvusta.
4,7 tuuman QF Mark IX ja XII
4,7 tuuman QF Mark XII eli 120 millimetrin pikatykki mallia 12 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vakio keskisuuren kaliiperin tykki toisessa maailmansodassa, jota käytettiin pinta-aluksia ja maakohteita vastaan.
Taustaa
Tykkien edeltäjä oli ensimmäisessä maailmansodassa käytössä ollut 4,7 tuuman kartussilaukausta käyttänyt tykki, jonka silkkipusseihin pakatut ruutipussit ja ammukset korvattiin messinkihylsyyn kiinnitetyllä ammuksella eli kranaatilla. Lisäksi tykkien lukkolaitteet vaihdettiin. 4,7 tuuman Mark IX -tykki asennettiin ensimmäisen kerran A-luokan hävittäjiin yksiputkisena CP Mark XIV -asennuksena 1930 ja sen jälkeen suurimpaan osaan hävittäjistä aina vuoden 1943 W-luokkaan saakka. Mark IX tykkejä valmistettiin kaikkiaan 742 kappaletta useana eri alamallina, joita olivat:
Mark IX tykin ensimmäiset asennukset tehtiin kömpelöllä 60 asteen korotuskulman mahdollistaneella CPXIII asennuksena laivueenjohtaja HMS Mackayhin. Asennuksella tehtiin myös epäonnistuneet testit HMS Bulldogilla ja saman aikaisesti testattiin Mark XII tykkiä HMS Herewardilla. Yksiputkisia asennuksia olivat:
Commercy
Commercy on kunta Pohjois-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Meusejoen varrella.
4,7 tuuman QF Mark IX ja XII
Taustaa
Kaikissa asennuksissa tykit olivat käsikäyttöisiä lukuun ottamatta CPXXII:tä, jossa käytettiin jousitoimista rekyylistä voimansa ottavaa latausjärjestelmää.
Commercy
pienoiskuva|vasen|Château de Commercy loiston päivinään Commercy eli kulta-aikaansa 1700-luvulla. Vuonna 1744 Lothringenin herttua Stanisław Leszczyński, joka oli syrjäytetty Puola-Liettuan kuningas Stanislaus I, asettui Commercyyn. Hän teki paikallisesta linnasta yhden kuninkaallisista palatseistaan Lorrainessa. Linna oli Château de Commercy (myös Château Stanislas). Se oli rakennettu aiemmin samalla paikalla olleen 1100-luvulla valmistuneen keskiaikaisen linnan paikalle. Nykyisen muotonsa linna sai vuonna 1708. Stanisław Leszczyńskin kuoltua vuonna 1766 alkoi linnan rappio. Lopulta kasarmeiksi muutettu linna paloi vuonna 1944. Sen kunnostustyöt aloitettiin vuonna 1957, ja linna avattiin uudelleen vuonna 1972.
pienoiskuva|vasen|Madeleines de Commercy Kaupunki on tunnettu Madeleine-leivoksistaan (Madeleines de Commercy). Leivonnaisen reseptin sanotaan olevan Lothringenin herttua Stanisław Leszczyńskin leipurin kehittämä.
4,7 tuuman QF Mark IX ja XII
Taustaa
thumb|left|HMCS Assiniboinen 4,7 tuuman keulatykki Asennusten suurin heikkous oli niiden 40 asteen korotuskulma, mutta CP Mark XIX -asennuksessa oli kuitenkin ilma-ammunnan tukena automaattinen ajoituksensäätökoneisto mikäli ajoituksenlaskin oli käytössä. Tyypillinen tulinopeus oli kaksitoista laukausta per putki minuutissa. Mark XII käytti 50 paunan kranaattia ja erillistä hylsyä, jotka kumpikin ladattiin automaattisesti. Maksimi ampumaetäisyys 40 asteen korotuskulmalla oli 15 520 metriä ammuksen nopeuden ollessa 808 m/s.
thumb|Tykin lataaminen Tykin korvasi 4,5 tuuman aseet Z-luokan hävittäjistä alkaen 1943. Uuden aseen asennus oli ensimmäinen todellinen kaksitoiminen asennus kuninkaallisessa laivastossa, joka mahdollisti sekä ammunnat pinta- että ilmamaaliin. Lisäksi tykin ammus oli hieman raskaampi kuin 4,7 tuuman Mark IX tai XII -tykkien vastaavat, mutta kevyempi kuin 4,7 tuuman Mark XI -tykin.
Ampumatarvikkeet
thumb|4,7 tuuman QF Mark IX tykin panos
thumb|left|4.7 tuuman QF Mark IX tykin kranaatti
Länsisaaret
Länsisaaret on eteläisen Helsingin kaupungin Ulkosaarten kaupunginosaan ja Ullanlinnan peruspiiriin kuuluva merellinen, saaria ja merta käsittävä osa-alue. Alueella ei asu ihmisiä pysyvästi.
Alueen pohjoisraja kulkee lännessä Käärmeluotojen, Lauttasaaren ja Ulko-Hatun eteläpuolelta, sitten itä-länsi -suuntaisena Hernesaaren etelärantaa hipoen. Idässä naapurina on Suomenlinna ja Itäsaaret. Etelässä alue jatkunee Halliluodon ja Länsitoukin etelärajojen luota kulkevan sisäisten aluevesien ulkorajalle saakka, josta alkaa Helsingin aluemeri.
April March
April March (oikealta nimeltään Elinor Blake, s. 20. huhtikuuta 1965 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen indie poplaulaja-sanoittaja, joka laulaa sekä englanniksi että ranskaksi. Hän on toiminut myös animaattorina, mukaan lukien pääanimaattorina kanadalaisessa Ren ja Stimpy -show’ssa. Makeisyritys Fazer käytti Mon petit ami, laulua Marianne-karkkien mainoksessa.
Hiivasienitulehdus
Ilmeneminen ja oireet
Hiivainfektio voi ilmetä sukuelimien, tavallisimmin vaginan, tulehduksena, ihottumina, suutulehduksena tai suolisto-oireina. Terskassa hiivatulehdus ilmenee kutinana ja kirvelynä. Emättimessä hiiva­tulehduksessa ilmenee hajutonta ja kokkareista valkovuotoa sekä kutinaa ja kirvelyä. Joskus hiivasieni on lähes oireeton. Hoitamaton hiivainfektio voi myös aiheuttaa naisilla hedelmöityksen vähentymistä tai nk. valeraskauksia. Hiivainfektio voi aiheuttaa myös allergioiden lisääntymistä.
April March
Lapsena April ihastui Ranskaan, ja yläasteella hän osallistui vaihto-oppilasohjelmaan Ranskassa.
Hiivasienitulehdus
Ilmeneminen ja oireet
Hiivojen aiheuttamat tulehdustaudit eivät yleensä ole vakavia, ellei sairastuneen immuunijärjestelmä ole jostakin syystä, kuten AIDSin takia, heikentynyt.
April March
Ura
1980-luvun alkupuolella, April työskenteli animaattorina Archie Comicsille sekä Pee Wee's Playhouselle. Vuonna 1986 hän työskenteli Madonnan kanssa, animoiden Who's That Girl -musiikkivideota.
Hiivasienitulehdus
Ilmeneminen ja oireet
Lapsilla hiivasienitulehdus ilmenee useimmiten suutulehduksena eli sammaksena. Pienillä lapsilla on harvemmin tavattu hiivainfektiota sukuelimissä. Tällöin useimmiten sen on aiheuttanut kihomato.
April March
Ura
Hänen ensimmäinen bändi, The Pussywillows, perustettiin vuonna 1987, josta April piti vuoden taukoa, yrittäessään päästä Disneyn hahmojen animaatio-ohjelmaan Kalifornian Taideinstituuttiin. Vuonna 1991 The Pussywillows hajosi ja April perusti The Shitbirdsin, joka pysyi kasassa vuoteen 1995 asti. April ryhtyi tämän jälkeen soololaulajaksi ja I Am Weaselin tunnusmusiikki on hänen laulama.
Hänen parhaiten tunnettu kappaleensa on "Laisse tomber les filles"in käännös "Chick Habit", joka oli Quentin Tarantinon elokuvassa Death Proof, sekä Renault Twingon mainoksessa, joka näytettiin Isossa-Britanniassa ja Ranskassa vuonna 2008.
Hiivasienitulehdus
Hoito
Hiivatulehdus paranee useimmiten apteekista saatavilla sienilääkkeillä mutta tarvitsee joskus lääkärihoitoa. Tauti on kuumeeton eikä aiheuta vakavia lisätauteja.
April March
Ura
April on tehnyt yhteistyötä Dust Brothersien kanssa Amerikassa sekä Bertrand Burgalatin kanssa Ranskassa. Vuonna 2008 ilmestyi Steve Hanftin kanssa tehty, Magic Monsters. Sen jälkeen hän esiintyi kahdessa kokeellisessa ranskalaisessa elokuvassa (Slap the Gondola!, 2009 ja Cet Air La, 2010).
Musiikki
Albumit
Hiivasienitulehdus
Hoito
Hiivatulehduksen hoitoon on olemassa kotikonsteja. Suun sieni-infektioon auttaa sitruuna- tai puolukkamehu. Emätintulehdukseen auttaa runsas maitohappobakteerien nauttiminen esimerkiksi piimän tai maustamattoman jogurtin muodossa. Maitohappobakteerit ja niiden lisääminen auttaa, sillä emättimen luonnollisen tasapainon bakteereista useimmat ovat juuri maitohappobakteereja ja hiivatulehduksen voi aiheuttaa jo se, että tämä bakteerikanta emättimessä pienenee.
Hiivasyndrooma
Vaihtoehtolääketieteen kannattajat puhuvat usein vähäoireisesta systeemisestä hiivainfektiosta eli hiivasyndroomasta. Hiivasyndrooman väitetään aiheuttavan laajasti erilaisia oireita. Vähäoireinen systeeminen hiivainfektio ei kuitenkaan ole mahdollinen, vaan systeeminen hiivainfektio aiheuttaisi henkeä uhkaavan, välitöntä sairaalahoitoa vaativan tilan. Hiivasyndrooman olemassaoloa ei ole voitu todistaa tieteellisesti, eikä lääketiede sitä tunne. Hiivasyndroomaa epäilevät potilaat kärsivät todellisuudessa muista sairauksista. Joskus taustalla voi olla useita tekijöitä, jolloin yksiselitteistä diagnoosia ei voida asettaa.
Live After Death (video)
Videolla on Iron Maidenin loppuunmyyty konsertti Long Beach Arenalla maaliskuussa 1985 World Slavery Tour -kiertuellaan. Videolla on materiaalia kuin albumilla. Konsertti esitettiin alun perin MTV:llä. Kyseistä taltiointia on esitetty myös Suomen televisiossa 1990-luvun alkupuoliskolla. YLE:n televisiossa esitettyjen musiikkiohjelmien tapaan kaikkien kappaleiden sanat oli tekstitetty suomeksi, ja koko ohjelman nimeksi oli laitettu Live After Death - Meno päällä.
Iron Maiden julkaisi Live After Deathin DVD:nä 4. helmikuuta 2008 eli samaan aikaan, kun yhtyeen Somewhere Back in Time World Tour -kiertue oli käynnissä.
Uudessa versiossa on kaksi miksattua versiota: Martin Birchin versio, jossa on alkuperäinen konsertti ja uusi Kevin Shirleyn monikanavaääninen 5.1 Stereo -miksaus.
Live After Deathin suunnitteli Yhdysvalloissa Universal Music Group ja Sony BMG Music Entertainment. Muissa maissa videon julkaisi EMI.
Lähteet
Live After Death
Lippstadt
Lippstadt on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se on kuulunut vuodesta 1975 lähtien Soestin piirikuntaan ja sijaitsee noin 70 kilometriä itään Dortmundista ja noin 30 kilometriä länteen Paderbornista. Lippstadtin asukasluku oli noin 66 000 vuonna 2011, ja se on siten niin kutsuttu Mittelstadt. Kaupungin pinta-ala on 113,3 neliökilometriä.
Lippstadtin perusti kreivi Bernhard II vuonna 1185. Se on Westfalenin vanhin Gründungsstadt, eli kaupunki, joka on perustettu konkreettisella perustamisjulistuksella. Kaupunki kuului Hansaliittoon 1100- ja 1200-luvuilla ja sinne perustettiin myös augustiiniluostari 1200-luvun toisella puoliskolla.
Aiheesta muualla
thumb|left|Lippstadtin Marienkirche.
József Galamb
Opiskelu
Käytyään koulunsa Makóssa ja Szegedissä Galamb opiskeli Budapestissä insinööriksi. Hän valmistui 1901. Tämän jälkeen hän suoritti asepalveluksensa laivastossa konemiehenä.
Uran alkuvaiheet
Galamb sai työpaikan Diósgyőrissä teknisenä piirtäjänä. Sen jälkeen hän siirtyi Magyar Automobil Rt.:lle Aradiin, josta sai 300 kruunun apurahan matkustaakseen Saksaan ja hankkimaan työkokemusta. Vuonna 1903 hän työskenteli usealla paikkakunnalla ja yrityksellä; Galamb oli muutaman kuukauden Federracht-telakalla Bremenissä, sitten Düsseldorfissa kaksi viikkoa, kunnes päätyi Frankfurt am Mainiin, joka oli siihen aikaan Saksan autoteollisuuden keskus. Hän kokosi Adlerilla yrityksen uutta, nelisylinteristä moottorimallia. Tehtaalla oli käytäntönä, että sama henkilö kokosi moottorit alusta loppuun. Siellä Galamb katsoi saaneen parhaan oppinsa.
Matka Yhdysvaltoihin
Galamb lähti Yhdysvaltoihin käydäkseen Saint Louisissa vuonna 1904 pidettävässä autonäyttelyssä. Hän saapui New Yorkiin kahden toverinsa kanssa 6. lokakuuta 1903. Seurueen yhteen lasketut matkavarat olivat 27 dollaria. Aluksi hän sai työpaikan New Yorkissa pahvilaatikkotehtaalla kolmen dollarin viikkopalkalla. Kahden kuukauden kuluttua hän lähti Pittsburghiin, jossa työskenteli Westinghousella kuusi kuukautta työkalunvalmistajana.
Saint Louisin autonäyttely pidettiin kesällä 1904, jota seuraavana syksynä Galamb oli suunnitellut palaavansa Saksaan. Hän kuitenkin sai työpaikan Clevelandissa Stearnsilla, jossa valmisti kaasuttimia. Tätä seurasi työkalunsuunnittelijan pesti Harris Automotive Press Companylla Nilesissä, Ohiossa.
Fordin suunnittelijana
Vieraillessaan ystäviensä luona Detroitissa Galamb päätti jättää työhakemukset kolmeen yritykseen: Oldsmobilelle (Silent Northern), Cadillacille ja Fordin Piquette Avenuen tehtaalle. Kaikki kolme tarjosivat paikkaa kolmen tunnin sisällä. Näistä Ford kuitenkin teki parhaan tarjouksen: 20 dollaria viikossa. Galamb aloitti työt Fordilla marraskuussa 1905.
Piquette Avenuen tehdas oli tuossa vaiheessa hyvin vaatimaton: 300 henkilöä kokosi Fordeja osto-osista - omavalmistusta yrityksessä ei vielä tällöin ollut lainkaan.
Galambin ensimmäinen tehtävä oli suunnitella uusiksi nelisylinterisen Ford N -mallin jäähdytysjärjestelmä. Auto esiteltiin autonäyttelyssä tammikuussa 1906.
T-Fordin suunnittelu
Henry Ford oli tyytyväinen Galambin työhön, ja järjesti hänelle oman työhuoneen luonnostöitä varten. Tässä työhuoneessa József Galamb, Henry Ford ja metallurgian asiantuntija Childe Harold Willis kävivät pitkiä, myöhään yöhönkin venyneitä keskusteluja Ford T -mallia hahmotellessaan. Projektissa oli mukana myös toinen unkarilainen, Jenő Farkas, joka oli palkattu Galambin apulaiseksi. Galamb hahmotteli ideoitaan Fordille, joka tämän jälkeen vetäytyi mietiskelemään auton rakennetta keinutuolissaan. Kun työ edistyi, suunnitteluun osallistui koko joukko muitakin henkilöitä. T-mallin suunnitteluun kului noin kaksi vuotta. Galambin kädenjälkeä autossa edustivat sen sytytysjärjestelmä ja planetaarinen automaattivaihteisto.
Sotatarviketeollisuus
Ensimmäisen maailmansodan aikana Galamb vastasi brittiläistä suunnittelua olleiden sukellusvenetunnistimien valmistuksesta. Hän myös suunnitteli panssarivaunun, jonka voimanlähteenä oli kaksi T-Fordin moottoria. Armeija tilasi niitä 15 000 kappaletta, joista lopulta toimitettiin 15 yksilöä ennen kuin sota ehti loppua.
Fordson-traktorit
Galamb oli suunnitellut vuonna 1907 traktorin prototyypin Henry Fordin käskystä. Aikaa suunnittelulle oli annettu kolme päivää, mutta traktorin valmistukseen kului lopulta viikko. Voimanlähteenä siinä oli Ford B -mallin moottori ja runko oli karkeatekoinen. Jäähdyttimenä oli vesisäiliö, joka ei käytännössä riittänyt, ja traktori ylikuumeni herkästi. Alkuhankaluuksista huolimatta tätä seurasi joukko muita traktoritutkielmia.
Vuonna 1915 Farkas siirtyi Henry Ford and Son -traktoritehtaalle Dearborniin. Galamb itse oli osan ajasta Dearbornista, osan Highland Parkissa. Hän syventyi traktoreissa käytettyjen Hercules-moottorien vianetsintään, mutta ei tullut toimeen traktoritehtaan johtajan, Charles Emil Sorensenin kanssa.
Uran loppuvaiheet
Fordin suunnitteluosasto keskitettiin Dearborniin, johon oli rakennettu suunnittelulaboratorio. Galamb siirtyi tänne 1923. T-mallille oli suunniteltu korvaajaa 1920-luvun alusta asti. Kuuden vuoden työn jälkeen seuraajan voimanlähteeksi suunnitellun kahdeksansylinterisen X-moottorin suunnitelmat hylättiin, ja marraskuussa 1927 esiteltiin Ford A. 1930-luvulla Galamb vastasi korien ja runkojen suunnittelusta.
Poikansa Edselin kuoltua vuonna 1943 Henry Ford sanoi Galambille haluavansa palata yrityksen alkuperäiseen toiminta-ajatukseen ja käyttää samaa runkoa useassa eri korimallissa. Galamb tuki ajatusta. Yrityksen johtoon noussut Edselin poika, Henry Ford II, oli kuitenkin eri linjoilla ja Galamb syrjäytettiin. Galamb oli vuonna 1944 tapahtuneeseen eläkkeelle vetäytymiseensä asti erittäin hyväpalkkainen, sillä hänen vuosiansionsa ylsivät 100 000 dollarin tasolle. Hän kuoli Detroitissa vuonna 1955.
Yksityiselämä
Galamb vieraili usein synnyinmaassaan Unkarissa ja perusti stipendin edistämään vähävaraisten makólaisten opiskelumahdollisuuksia. Hän kävi luennoimassa Unkarin insinöörien ja arkkitehtien järjestön (Magyar Mérnök és Építész Egylet) järjestämissä tilaisuuksissa.
Galambin puoliso oli Dorothy Beckham, jonka kanssa hän sai kaksi tytärtä, Clairen ja Glorian.
Kun Galambin syntymästä tuli kuluneeksi sata vuotta vuonna 1981, hänen synnyinkaupungissaan Makóssa paljastettiin hänen kunniakseen muistomerkki.
Kaliumfluoridi
Kaliumfluoridi (KF) on kalium- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Sitä käytetään fluorauskemikaalina ja muun muassa hammastahnoissa.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa kaliumfluoridi on valkoinen ja hygroskooppinen aine. Se liukenee hyvin veteen muodostaen emäksisen liuoksen ja kidevedettömän muodon lisäksi tunnetaan dihydraatti (KF·2H2O) ja tetrahydraatti (KF·4H2O). Näistä tetrahydraatti on pysyvä ainoastaan alle 17 °C:n lämpötilassa ja dihydraatista kidevesi poistuu, kun yhdistettä kuumennetaan.
Valmistus ja käyttö
Kaliumfluoridia valmistetaan vetyfluoridin ja kaliumhydroksidin tai kaliumkarbonaatin välisellä reaktiolla. Tämän jälkeen muodostuva liuos kuivataan spraykuivauksella.