cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Franco Selvaggi
Franco Selvaggi (s. 15. toukokuuta 1953 Pomarico, Materan maakunta) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi koko uransa, vuodet 1971–1986, kotimaansa sarjoissa. Joukkueina olivat muun muassa AS Roma, Cagliari, Torino FC, Udinese ja Inter Milan. Selvaggi oli nimetty myös Italian MM-joukkueen jäseneksi vuoden 1982 MM-kisoihin, mutta hän ei pelannut lopputurnauksessa ensimmäistäkään ottelua. Siitä huolimatta hänet noteerataan ao. vuoden maailmanmestariksi.
Leo Rajama
Leo Kanutus Rajama (sukunimi vuoteen 1927 Granqvist, 10. heinäkuuta 1899 Viipuri – 12. toukokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija ja taidemaalari.
Leo Rajaman tytär on kuvataiteilija Marjatta Sarasalo ja tyttärenpoika ympäristötaiteilija Sami Sarasalo.
Venäjän jalkapalloliigan kausi 2016–2017
Venäjän jalkapalloliigan kausi 2016–2017 on Venäjän jalkapalloilun korkeimman sarjan 25. kausi ja Venäjän jalkapalloliigan 14. kausi. Kausi alkoi 30. heinäkuuta 2016.
Villars-les-Dombes
Villars-les-Dombes on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Lyonista koilliseen Dombesin alueella.
Ingman Group
Ingman Group Oy Ab on suomalainen sijoitusyhtiö. Ingman myi Ingman Foodsin Arla Foodsille vuonna 2008. Ingman myi Ingman Ice Creamin Unileverille vuonna 2011. Yhtiön osakkuusyhtiöt ovat Massby Facilities & Services Ltd. Oy (40%) ja Etteplan Oyj.
Greatest Hits... So Far!!!
Greatest Hits... So Far!!! on yhdysvaltalaisen pop rock -laulaja Pinkin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 12. marraskuuta 2010. Kokoelma sisältää Pinkin suurimpia hittejä ja uusia kappaleita. Lokakuussa 2010 julkaistiin levyn ensimmäinen single nimeltään "Raise Your Glass". Toinen single on "Fuckin' Perfect". Kokoelmasta on saatavilla myös deluxe-versio, jonka mukana on kaikki musiikkivideot sisältävä dvd.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.
Kankaanperä
Kankaanperä on suomalainen sukunimi. Kankaanperä-nimisiä henkilöitä:
James Harris
pienoiskuva|James Harris Kamalan hahmossa (2009). James Harris (28. toukokuuta 1950 – 9. elokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen showpainija, jonka esiintyjänimi oli Kamala. Hän esiintyi useissa organisaatioissa. WWF:ssä hän showpaini 1980-, 1990- ja 2000-luvuilla.
Jerry Lawler tarjosi vuonna 1982 Harrisille paikan Continental Wrestling Associationista. Harris, Lawler ja CWA-organisaation perustaja Jerry Jarrett kehittivät Harrisille Kimala-hahmon, joka sai myöhemmin nimekseen Kamala. Hahmo oli ugandalainen, ja sillä oli afrikkalainen naamio, sotamaalaus ja lannevaate. Kamala tuli kehään ilman jalkineita eikä juurikaan puhunut.
Harris paini CWA:n lisäksi muun muassa Mid-South Wrestling- ja World Class Championship Wrestling -organisaatioissa. WWF:ssä hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984. Showpainin juonessa Kamalalle kirjoitettiin riitoja muun muassa Hulk Hoganin ja André the Giantin hahmojen kanssa.
Harris esiintyi WWF:ssä 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa, mutta välissä hän paini myös muissa showpainiorgaisaatioissa. World Championship Wrestlingissä hän oli lyhyesti vuonna 1995, jolloin hän oli jo osittain jättänyt showpainin. Hän jatkoi kuitenkin uraansa aina vuoteen 2010 saakka. Hän esiintyi 2000-luvulla vielä useita kertoja WWF/WWE-organisaatiossa. Viimeisen kerran hän paini siellä vuonna 2006, mutta hän otteli vielä joitakin kertoja itsenäisissä organisaatioissa.
Harrisin terveys heikkeni 2000-luvun aikana, ja hänen vasen jalkansa amputoitiin marraskuussa 2011 korkean verenpaineen ja diabeteksen aiheuttamien komplikaatioiden takia. Oikea jalka amputoitiin viisi kuukautta myöhemmin. Harris joutui marraskuussa 2017 hengityskoneeseen hätäleikkauksen jälkeen. Hän sairastui elokuussa 2020 Covid-19-tautiin ja kuoli sydämenpysähdykseen.
With the Marines at Tarawa
With the Marines at Tarawa on 2. maaliskuuta 1944 julkaistu propagandaelokuva Tarawan taistelusta. Elokuva voitti vuoden 1944 Oscar-palkinnon parhaasta lyhytdokumentista.
Elokuvassa esitetään aitoa kuvamateriaalia, joka on kuvattu Tarawan taistelussa 20.–23. lokakuuta 1943, jolloin Yhdysvaltain merijalkaväki hyökkäsi Tarawan saarelle ja taisteli keisarillisen Japanin armeijaa vastaan. Filmi on kokonaan värifilmi. Siinä ei ole näyttelijöitä eikä varsinaisia tuottajia, ja se sisältää hyvin paljon taistelua ja raakoja kohtauksia. Presidentti Roosevelt salli filmin näyttämisen elokuvateattereissa, mutta sen raakuuden ja aidon väkivallan takia sitä ei aluksi aiottu näyttää. Filmissä ei ylistetä sotimista, vaan se näyttää ihmisille millaista sota todellisuudessa: raakaa, julmaa ja karmeaa.
Elokuvan raakuus
With the Marines with Tarawa tunnetaan siitä, että se sisältää hyvin raakaa materiaalia aidoista taistelukohtauksista, tosin alkuperäisessä leikkaamattomassa versiossa näytetään yhä enemmän raaempia ja julmempia kohtauksia jonka seurauksena filmiä leikattiin huomattavasti. Filmissä näytetään yhdysvaltalaisten pommittavan lentokoneista ja laivoista Tarawan saarta, filmissä mainitaan että yhdysvaltalaiset pommittivat yli 2 miljoonaa kiloa räjähteitä tarawan saarelle. Filmissä näytetään japanilaisten sotilaiden kuolevan merijalkaväen tulitukseen ja autenttista kuvaa kuolleista japanilaisista ja yhdysvaltalaisista sotilaista. Tarawan taistelussa 20.–23. lokakuuta 1943 kuoli noin 1 000 yhdysvaltalaista sotilasta ja yli 4 500 japanilaista sotilasta. Vain 17 japanilaista sotilasta antautui vangiksi, joista vain yksi oli upseeri Kiyoshi Ota. Merijalkaväki myös sai Kiyoshi Otan päiväkirjan talteen jossa on ainoat tunnetut kuvaukset ja näkemykset japanilaisten näkökulmasta Tarawan taistelusta. Muut vangitut olivat japanilaisia ja korealaisia pakkotyöläisiä. Tarawan taistelu oli yksi verisimmistä merijalkaväen taisteluista Tyynellämerellä.
Mies joka tiesi liikaa (vuoden 1934 elokuva)
Mies joka tiesi liikaa (The Man Who Knew Too Much) on Alfred Hitchcockin ohjaama brittiläinen jännityselokuva vuodelta 1934. Se oli Hitchcockin ensimmäinen menestyselokuva myös ulkomailla ja yhdessä sitä seuranneen 39 askelta -elokuvan kanssa se loi vankan pohjan Hitchcockin tulevalle uralle.
Tarina
Englantilaiset Bob ja Jill Lawrence (Leslie Banks ja Edna Best) lomailevat Sveitsissä tyttärensä Bettyn (Nova Pilbeam) kanssa. He tutustuvat ranskalaiseen Louis Bernardiin. Bernard murhataan hotellin salongissa, mutta kuoleman partaalla hän ennättää kertoa Lawrenceille salaliitosta, jonka pyrkimyksenä on murhata eräs eurooppalainen valtionpäämies Lontoossa. Salamurhan on suunniteltu tapahtuvan Royal Albert Hallissa. Rikolliset kaappaavat Bettyn, jotta vanhemmat eivät kertoisi asiasta. Jill menee Albert Halliin ja kirkaisee siellä estääkseen salamurhan viime hetkellä. Sitä seuraa takaa-ajo Bettyn piilopaikkaan ja lopuksi taitavana ampujana tunnettu Jill joutuu ampumaan vakoojan, joka on aikeissa murhata hänen tyttärensä.
Käsikirjoitus
Hitchcock oli vuonna 1932 – Talon numero 17 kuvausten jälkeen – mieltynyt Hugh "Bulldog" Drummondin hahmoon, joka oli sankarina Sapperin (Herman Cyril McNeile) romaanisarjassa. Hitchcock ja Charles Bennett ryhtyivät kirjoittamaan alkuperäistä käsikirjoitusta Bulldog Drummond’s Baby, jossa Drummondin lapsi kidnapataan. He myivät idean British International Picturesille, joka ei kuitenkaan ollut valmis tuottamaan sitä, koska se olisi maksanut liikaa. Projekti jäädytettiin. Hitchcockin suhteet BIP:n johtoon olivat jo entisestään olleet huonot, joten Hitchcock päätti vaihtaa yhtiötä.
Hitchcock siirtyi 1933 Gaumont Britishille ja joutui ensimmäiseksi ohjaamaan Waltzes from Vienna -elokuvan, jota hän on itse sanonut kaikkein huonoimmaksi elokuvakseen. Kuvausten aikana Gaumont Britishin tuottaja Michael Balcon lupasi antaa Hitchcockille ohjausluvan, jos hän löytäisi jonkun itseään kiinnostavan aiheen. Hitchcock tiesi sellaisen ja osti BIP:ltä Bulldog Drummond’s Baby -käsikirjoituksen ja myi sen sitten Gaumontille.
Hitchcock oli tuonut BIP:ltä mukanaan Charles Bennettin ja yhdessä Ivor Montagun kanssa, joka myös työskenteli Gaumontille ja jolla oli ollut merkittävä osuus Hitchcockin Vuokralaisessa (1926), he ryhtyivät muokkaamaan käsikirjoitusta. Uudelleenkirjoituksen myötä kaikki viittaukset Bulldog Drummondiin häipyivät. Sama tapahtui myös idealle, että kidnapatun lapsen äiti tekisi lopussa olevan salamurhan. Uutena kohtauksena tuli mukaan parturikohtaus, joka kuitenkin viime hetkellä korvattiin hammaslääkärikohtauksella, sillä Hitchcock oli sattumalta nähnyt Olen vainottu kahlekarkuri -elokuvan, jossa oli hyvin samantapainen parturikohtaus. Hammaslääkärikohtauksesta onkin sittemmin tullut klassikko.
Roolijako
Elokuvan roolijako ei tuottanut suuria ongelmia. Leslie Banks ja Edna Best olivat tunnettuja ja pidettyjä teatterinäyttelijöitä. Konnan rooliin Hitchcock halusi ehdottomasti Peter Lorren, jonka roolisuoritusta hän oli ihaillut Fritz Langin elokuvassa M – kaupunki etsii murhaajaa ja joka oli juuri paennut Natsi-Saksasta. Se oli Lorren ensimmäinen englanninkielinen elokuva, vaikka hän ei tuohon aikaan vielä osannut sanaakaan englantia. Hän joutui opettelemaan vuorosanat ulkoa foneettisesti.
Ranskalaisen Louis’n rooliin Hitchcock sai Pierre Fresnayn, joka tunnetaan parhaiten Jean Renoirin Suuresta illuusiosta. Kidnapattua tytärtä näytteli Nova Pilbeam, jonka ensimmäinen aikuisrooli oli Hitchcockin Nuoressa ja viattomassa 1937.
Kuvaukset
Royal Albert Hall -kohtausta varten Hitchcock käytti jälleen Schüfftanin menetelmää. Suurin osa Albert Hallia on vain diakuvaa, jossa vain tietyissä kohdissa – orkesterimonttu ja pari loosia – on eläviä näyttelijöitä luomassa illuusiota täydestä salista, vaikka suurin osa katsojista istuukin täysin liikkumattomana.
Jälkituotanto
Kun elokuvan raakaversio oli valmis, Michael Balcon joutui lähtemään Yhdysvaltoihin neuvottelemaan sopimusta Madeleine Carrollin kanssa, josta oli tarkoitus tulla seuraavan Hitchcock-elokuva pääosan esittäjä. Studiota johtaisi sinä aikana C. M. Woolf, joka oli 1926 jarruttanut Hitchcockin Vuokralaisen ensi-iltaa. Woolfin mielestä Mies joka tiesi liikaa oli kammottava, naurettava ja absurdi, eikä sitä voisi sellaisenaan levittää. Jonkun toisen ohjaajan täytyisi kuvata uudestaan. Hitchcock joutui anomaan polvillaan, että elokuva pääsisi levitykseen. Lopulta Woolf suostui, sillä ohjaajana Hitchcock oli studiolle liian arvokas.
Arvostelut
Hitchcockin omasta mielestä vuoden 1934 versio oli ”lahjakkaan amatöörin” elokuva. Aikalaiskritiikki oli kuitenkin toista mieltä: sen sanottiin olevan yksi parhaista brittielokuvista ja ylipäätään yksi kaikkien aikojen parhaista jännityselokuvista. Näyttelijöistä kiiteltiin ennen muuta Peter Lorren roolisuoritusta hänen ensimmäisessä englanninkielisessä elokuvassaan.
Katsojien määrä ja tuotto
Vaikka Mies joka tiesi liikaa rikkoi Britanniassa kaikki katsojaennätykset, se jäi tappiolliseksi. Tuolloin elokuvia esitettiin kaksoisnäytöksissä, ja toisella elokuvalla oli aina yksi yhtenäinen lipun hinta. Woolfin toimesta Mies joka tiesi liikaa päätyi toiseksi elokuvaksi ja tuotti siten huomattavasti vähemmän kuin mitä se olisi ykköselokuvana tuottanut.
Uudelleenfilmatisointi
Elokuvan tarina on klassinen Hitchcockin jännityselokuvan perustarina, mikä selittänee sen, että Hitchcock teki siitä samannimisen uudelleenfilmatisoinnin vuonna 1956. Keskustelu siitä, kumpi sitten on parempi, jatkuu yhä edelleen. Kummallakin versiolla on omat ansionsa. Hitchcockin uran kannalta vuoden 1934 versio on joka tapauksessa merkittävämpi.
Oyo (valtio)
Oyo oli jorubavaltio nykyisen länsi- ja pohjois-Nigerian alueella noin vuosina 1400–1905. Valtion olemassaolo lakkasi Ison-Britannian valloitettua sen 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. Nykyisen Nigerian osavaltio Oyo on nimetty historiallisen valtion mukaan.
Väkäpurho
Väkäpurho (Caucalis platycarpos) on laji sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimossa. Sitä esiintyy Euroopan etelä- ja keskiosissa.
Väkäpurho on yksivuotinen ruohokasvi, jonka korkeus on kymmenestä neljäänkymmeneen senttimetriä. Sen sarjakukinnoissa on valkoisia tai punertavia kukkia. Väkäpurhon hedelmien väliharjuissa on koukkukärkisiä piikkejä.
Oyo (valtio)
Oyo oli vielä 1500-luvun alussa pieni valtio. Sen merkitys oli selvästi pienempi kuin pohjoisten naapureidensa, Borgun ja Nupen kuningaskunnan. Alafin Orompoto perusti ratsuväen ja ylläpiti koulutettua armeijaa.
Oyo valtasi Dahomeyn kahdessa osassa vuosina 1724–1730 ja 1738–1748. Oyon vauraus oli kasvussa, sillä se alkoi käydä kauppaa Porto-Novon sataman kautta eurooppalaisten kauppiaiden kanssa. Vaurastuvassa valtiossa sisäiset ristiriidat alkoivat kasvaa. Osa sen poliittisista johtajista olisivat halunneet keskittyä vaurauden kasvattamiseen, kun osa taas halusi laajentaa valtakuntaa. Vuosina 1770–1789 hallinnut Abiodun kaatoi vastustajansa sisällissodassa ja keskittyi valtion taloudelliseen kehittämiseen.
Abiodun ei pitänyt huolta asevoimistaan, ja siten keskushallinto alkoi hiljalleen menettää otettaan valtakunnan eri osista. Hänen seuraajansa Awole joutui kohtaamaan paikallisia kapinoita.
Oyon valtakunnan voima hiipui vuosien 1790–1830 välisenä aikana sekä pääkaupungissa että valtakunnan monissa osissa. Egba onnistui irtautumaan Oyosta noin vuonna 1796. Dahomeyn vastarinta huipentui 1800-luvulla, kun se onnistui 1807 estämään Oyon pääsyn Porto-Novon satamaan. Oyo joutui siirtämään orjakauppansa itään Lagosiin, mutta Napoleonin sotien aiheuttama häiriö orjakauppaan haittasi valtakunnan taloutta merkittävästi. Vuonna 1817 valtakunnassa alkoi sisällissota, ja 1820-lukuun mennessä Oyo menetti jo kaikki yhteytensä rannikolle.
Isaac Fortelius
Isaac Fortelius (noin 1722 Kalajoki – 15. marraskuuta 1783 Kemi) oli suomalainen kirkkoherra ja kansanrunouden kerääjä.
Forteliuksen vanhemmat olivat Kalajoen nimismies Erik Fortell (k. 1749) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Maria Schönberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1741 ja opiskeli sitten Turun akatemiassa. Fortelius valmistui filosofian kandidaatiksi 1750, maisteriksi 1751 ja hänet vihittiin papiksi 1750.
Fortelius oli Paltamon kappalaisena vuodesta 1750 ja Kemin kirkkoherrana vuodesta 1773. Hänestä tuli lääninrovasti 1775. Paltamossa asuessaan Fortelius keräsi paikallista kansanrunoutta kokoelmaksi jonka hän myöhemmin luovutti Henrik Gabriel Porthanin käyttöön.
Fortelius oli naimisissa Paltamon kappalaisen Isak Siniuksen (k. 1747) lesken Elisabet Groenin (k. 1771) kanssa.
Folkviljan
Folkviljan oli Vaasassa vuosina 1936–1939 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Anders Georg Backlundin julkaisema ja toimittama Folkviljan ilmoitti olevansa ”sosiaalidemokraattinen ja vapaamielinen viikkolehti”. Sen taustalla oli RKP:n ja SDP:n laitamilla elänyt ruotsinkielisen Pohjanmaan radikalismi. Lehti suhtautui myönteisesti rauhanliikkeeseen ja vaati ”todellista demokratiaa”. Näkyvällä sijalla oli myös taistelu fasismia vastaan.
Anne Berner
Anne-Catherine Berner (s. 16. tammikuuta 1964 Helsinki) on sveitsiläis-suomalainen yritysjohtaja ja hallitusammattilainen. Vuosina 2015–2019 hän toimi Juha Sipilän hallituksen liikenne- ja viestintäministerinä. Berner valittiin kansanedustajaksi vuoden 2015 eduskuntavaaleissa keskustan sitoutumattomana ehdokkaana Uudenmaan vaalipiiristä.
Berner oli sukunsa yrityksen Vallila Interior Oy:n hallituksen puheenjohtaja ja pääomistaja, mutta jäi pois yrityksen toiminnasta vuonna 2021, jolloin Vallila Interior, Makia ja Finlayson perustivat uuden yhteisen holdingyhtiön Manna & Co:n. Berner perheineen jäi kuitenkin Mannan merkittäväksi omistajaksi.
Ennen kauttaan eduskunnassa Berner oli julkisuudessa Uusi lastensairaala 2017 -hankkeen vetäjänä ja Uuden lastensairaalan tuki -säätiön hallituksen puheenjohtajana. Hänet nähtiin myös Leijonan luola -televisiosarjassa.
Tausta ja ura
Anne Berner kiinnostui nuorena ensin lääketieteistä, kun hän tutustui alaan patologisen instituutin kesätyöntekijänä. Hän sai opiskelupaikan Zürichin lääketieteellisestä yliopistosta mutta palasi Suomeen äitinsä sairastuttua. Velvollisuudet ensin äidistä huolehtimisessa ja myöhemmin perheyhtiössä saivat Bernerin asettumaan Suomeen.
Hän valmistui kolmen vuoden mittaisten opintojensa päätteeksi kauppatieteiden maisteriksi Hankenista vuonna 1986 ja sai määräaikaisen työluvan työskennelläkseen perheensä omistamassa Vallilan Silkkitehdas Osakeyhtiössä. Hän oli yrityksen yhdeksäs työntekijä. Osakeyhtiön liikevaihto oli tuolloin, vuonna 1986, 22 miljoonaa markkaa.
Bernerin kielitaitoon lukeutuvat suomi, ruotsi, saksa, englanti ja ranska.
Vuonna 1989 hänestä tuli Vallila Interiorin toimitusjohtaja isänsä Rudolf Bernerin jälkeen. Hän siirtyi yrityksen hallituksen puheenjohtajaksi vuonna 2012. Hänen toimitusjohtaja-aikanaan yritys kasvoi noin 10 hengen yrityksestä yli 130 henkeä työllistäväksi yritykseksi. Oman yrityksensä lisäksi Berner on toiminut muun muassa Soprano Oyj:n, Kährs Holding AB:n ja eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen hallituksissa. Hän oli eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen hallintoneuvoston jäsen vuonna 2009 ja hallituksen varajäsen 2010–2014 sekä hallituksen jäsen kevääseen 2015.
Vuosina 2005–2008 Berner oli Perheyritysten liiton hallituksen jäsen ja 2009–2012 sen puheenjohtaja. Suomalaisen Työn Liiton johtokunnan jäsenenä hän toimi 2010–2013 ja puheenjohtajana 2013–2015. Hän on mukana partnerina hallitustyöskentelyä ja omistajuutta kehittävän Boardman Oy:n verkostossa. Berner on aikaisemmin toiminut myös Ajatushautomo Liberan hallituksessa. Berner oli myös yksi liikeideoita arvioivista sijoittajista vuoden 2013 Leijonan luola -televisio-ohjelmassa. Hän oli vastaavassa Draknästet-ohjelmassa Ruotsissa yhtenä ohjelmaformaatin sijoittajana vuonna 2014.
Øystein Olsen (piispa)
Øystein Olsen (s. 12. elokuuta 1944) on norjalainen metodistipappi. Hän toimi vuodesta 2001 Pohjoismaiden ja Baltian maiden piispana. Tässä ominaisuudessa hän oli myös Suomen Metodistikirkon johdossa. Vuonna 2009 hänen seuraajakseen piispana nousi Christian Alsted.
Anne Berner
Vallila Interiorin toimitusjohtajana
Vuonna 1986 Berner aloitti uuden projektisisustamiseen erikoistuvan liiketoiminnan Vallila Interior Contracting Oy:n kautta. Vuonna 1989 Anne Berneristä tuli yhtiön toimitusjohtaja 25-vuotiaana. Emoyhtiön nimeksi vaihdettiin Vallila Interior ja Bernerin johdolla yritys sai tehtäväkseen tukkuliiketoiminnan lisäksi julkitilojen sisustustöitä sähkö- ja lvi- työt mukaan lukien. Yhtiö toteutti risteilijöiden sisutuksia, mukaan lukien STX:n Turun telakalla rakennettavaan Oasis-risteilijän kaikkien hyttien verhot. Vuonna 2008 Berner vastasi kolmen Pietarissa avattavan SOK:n omistaman hotellin sisustusvarustamisesta. Venäjällä Vallila Interior on toteuttanut hotelli- ja ravintolaprojekteja vuodesta 1992.
2000-luvulla Vallilan tytäryhtiöt Keha Oy, Decohouse Oy ja Vallila Interior Contracting Oy yhdistyivät yhden nimen, Vallila Interiorin alle. Anne Berner aloitti uudelleen Vallilan tekstiilisuunnittelun ja yhtiöön palkattiin työharjoittelunsa Vallilalla tehnyt tekstiilisuunnittelija Tanja Orsjoki. Vallila lanseerasi omaa suunnittelua edustavan tekstiilikokoelmansa 2007 ja 2010-luvun aikana Vallila-brändi tuli Suomessa tunnetuksi kodin tekstiilibrändinä.
Vuonna 2021 Vallila Interiorin, Finlaysonin ja Makia Clothing Oy:n omistus keskitettiin uuteen emoyhtiöön Manna & Co. Pian Anne Bernerin kerrottiin jättävän kaikki tehtävät Vallila Interiorissa ja Mannassa, mutta jäävän perheineen yhä Manna & Co:n omistajaksi noin 8 prosentin osuudella. Hänen veljensä Mathias Berner jatkaa Manna & Co:n hallituksessa.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1948
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1948 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 17. kausi. Kaudella 1948 Mestaruussarja pelattiin 16 joukkueen yksinkertaisena sarjana. Palloliiton edustajakokous päätti 11. huhtikuuta 1948 aloittaa siirtymisen vaiheittain kymmenen joukkueen yhteiseen kevät-syyssarjaan Työväen Urheiluliiton (TUL:n) joukkueiden kanssa, ja ensimmäisessä vaiheessa Mestaruussarjaan otettiin kaikki ne 16 joukkuetta, jotka olisivat osallistuneet oman liittonsa Mestaruussarjaan syksyllä 1948.
Anne Berner
Uusi Lastensairaala 2017
Anne Berneristä tuli lastensairaalahankkeen kasvot ja ääni kesällä 2012, kun HUS:n toimialajohtaja Jari Petäjä ja Uuden lastensairaalan tukiyhdistyksen perustajajäsen Tuomas Aho pyysivät hänet mukaan lastensairaalan tukikampanjaan. Hanke sai tukea ministeriöltä ja virkamiehiltä, jonka seurauksena ministeriö ja HUS myönsivät yhteensä 80 miljoonan euron rahoituksen. Hanketta tukivat yli miljoonan lahjoituksin mm. Supercellin henkilökunta, SOK, Osuuspankki, Hartwall ja Jenny ja Antti Wihurin rahasto. Uuden lastensairaalan varainhankintatavoite, 30 miljoonaa euroa, tuli täyteen 26. elokuuta 2014. Kansalaiskeräys tuotti yhteensä lähes 39 miljoonaa euroa, ja kaikkiaan yli miljoona suomalaista osallistui keräykseen sairaalan rakentamiseksi. Keräys loppui Helsingin Olympiastadionilla järjestettyyn LiveAid-tukikonserttiin, jota Berner myös juonsi. Konsertin keräys tuotti yli kaksi miljoonaa euroa.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1948
Mestaruussarjan voiton jakoivat tasapistein VPS ja TPS, joten Suomen mestaruus ratkaistiin joukkueiden välisellä uusintaottelulla. Olympiastadionilla 7. marraskuuta 1948 pelatun uusintaottelun ja toisen Suomen mestaruutensa voitti VPS maalein 3–0. Viimeiseksi jääneet RTU, Sudet, Kullervo, TuKV, Kiri ja Ponnistus putosivat Suomensarjaan.
Anne Berner
Uusi Lastensairaala 2017
Anne Berner toimii edelleen Uuden Lastensairaalan tukisäätiön hallituksen puheenjohtajana. Hän on myös Sydäntutkimussäätiön hallituksen jäsen sekä Helsingin Diakonissalaitoksen hallintoneuvoston jäsen.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1948
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1948 voitti VIFK:n Stig-Göran Myntti 15 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1948 oli yhteensä 118 311 henkeä eli keskimäärin 978 katsojaa ottelua kohti.
Anne Berner
Poliittinen ura
Berner toimi politiikassa eduskuntakauden 2015–2019 ajan. Hänet valittiin keskustan sitoutumattomana edustajana 9 691 äänellä kansanedustajaksi kevään 2015 eduskuntavaaleissa. Hänet nimitettiin Sipilän hallituksen liikenne- ja viestintäministeriksi. Bernerin ministerirooleihin kuuluivat lisäksi pohjoismaisen yhteistyön asiat ulkoministeriössä ja Ahvenanmaan asiat oikeusministeriössä. Bernerin ministerinimitys ensimmäisen kauden kansanedustajana herätti arvostelua.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1948
Joukkueet
Mestaruussarjaan osallistui 16 joukkuetta, joista kahdeksan Palloliiton sarjoista ja kahdeksan TUL:n sarjoista. Sarjaan otettiin ne joukkueet, jotka olisivat osallistuneet oman liittonsa Mestaruussarjaan syksyllä 1948 eli kuusi joukkuetta kauden 1947–48 Mestaruussarjasta ja kaksi nousijaa kauden 1947–48 Suomensarjasta sekä kuusi joukkuetta kauden 1947–48 TUL:n Mestaruussarjasta ja kaksi nousijaa kauden 1947–48 TUL:n Suomensarjasta.
Anne Berner
Poliittinen ura
Ennen kansanedustajuuttaan Berner oli Sveitsin kansalainen. Kansanedustajan kelpoisuusvaatimuksiin kuuluu Suomen kansalaisuus, jonka takia Berner haki kaksoiskansalaisuutta ja sai Suomen kansalaisuuden 19. tammikuuta 2015. Seuraavana päivänä hän julkisti kansanedustajaehdokkuutensa keskustan kanssa. Aikaisemmin Berner oli jo kuitenkin lupautunut Kansallisen Kokoomuksen ehdokkaaksi.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1948
Sarjataulukko
Lähde: Jalkapallokirja 1949
Xhosa
Xhosa tarkoittaa seuraavia:
Anne Berner
Liikenne- ja viestintäministerinä
Bernerin ministerikaudella liikenne- ja viestintäministeriön organisaatiota ja koko hallinnonalaa uudistettiin. Bernerin toimialaan ministerinä kuuluivat Ahvenanmaan maakunnan asiat.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1948
Sarjataulukko
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Anne Berner
Liikenne- ja viestintäministerinä
Bernerin johdolla käynnistyi liikennesektorin markkinoita säätelevän lainsäädännön kokonaisuudistus. Liikennepalvelulaki-hanke käynnistyi marraskuussa 2015. Laki kokosi yhteen liikennemarkkinoiden lainsäädännön. Ajatuksena uuden lain taustalta löytyi mm. liikenteen digitalisaatio ja halu mahdollistaa uusia liiketoimintamalleja, kuten saumattomat, usean eri liikennemuodon matkaketjut. Liikennepalvelulain ensimmäinen vaihe tuli voimaan 1.7.2018. Laajasta liikennemarkkinoita säätelevästä kokonaisuudesta nousi merkittävää poliittista kritiikkiä erityisesti suunnitelmista keventää taksiliikenteen säädöksiä. Taksiliikennettä edustava Taksiliitto vastusti voimakkaasti uudistusta. Kolmivaiheisen liikennepalvelulain viimeinen osa hyväksyttiin eduskunnassa helmikuussa 2018. Helsingin Sanomien mukaan taksiuudistus muutti taksialan etenkin pääkaupunkiseudulla "villiksi länneksi": hinnat nousivat, asiakkaiden epävarmuus kasvoi ja kuljettajat aloittivat riitelyn taksitolpilla. Lakiin myöhempien hallitusten aikana tehdyistä korjauksista huolimatta taksin käyttö oli asiakkaalle Helsingin Sanomien mukaan edelleen "yhtä kaaosta" vuonna 2021. Lähitaksin vuonna 2022 tehdyn tutkimuksen mukaan taksimatkustamisen turvallisuus on heikentynyt taksiuudistuksen jälkeen. Liikennepalvelulaki on saanut kansainvälisen tunnustuksen.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1948
Uusintaottelu
VPS:n ja TPS:n päädyttyä tasapisteisiin Suomen mestaruus ratkaistiin uusintaottelulla.
Anne Berner
Liikenne- ja viestintäministerinä
Berner esitti samassa yhteydessä myös väylärahoituksen kokonaisuudistusta. Suunnitelmassa yhtiöitettäisiin nykyinen liikenneinfra uuteen valtion kokonaan omistamaan "Suomen Liikenneinfra Oyj" -yhtiöön. Väyläyhtiömalliin selvitystyö keskeytyi heti lausuntopyyntökierroksen alettua tammikuussa 2017. Väylärahoituksen uudistamista jatkettiin Bernerin johtamassa parlamentaarisessa työryhmässä, joka päätyi yksimielisesti esittämään tie- ja rataverkon korjausvelan vähentämiseksi pysyvää vähintään 300 miljoonan euron vuosittaista lisärahoitusta.
Ministeri Bernerin vastuulla Sipilän hallituksessa olivat kärkihankkeet digitaalisen liiketoiminnan kasvuympäristön rakentamiseksi ja säädösten sujuvoittamiseksi. Näiden kärkihankkeiden alla uudistettiin lukuisia lakeja, laadittiin tietoturvastrategia sekä periaatepäätökset älykkäästä robotiikasta ja automaatiosta, datan hyödyntämisestä liiketoiminnassa ja maaseudun digitalisaation edistämisestä.
Bernerin johdolla uudistettiin myös mm. postilaki, ajokorttilaki, tieliikennelaki, maantielaki, yksityistielaki, katsastuslaki, raideliikennelaki, vesiliikennelaki, luotsauslaki ja mobiiliajokorttilain mahdollistava ajokorttilain muutos.
Bernerin ministerikaudella hallituksen talouspoliittinen ministerivaliokunta päätti rautateiden henkilöliikenteen kilpailun avaamisesta 10. huhtikuuta 2017. Ministeriö asetti asiantuntijatyöryhmän selvittämään ja arvioimaan keinoja, joilla liikenne voidaan muuttaa hiilivapaaksi vuoteen 2045 mennessä. Yhtenä ilmastoon liittyvänä tavoitteena oli kasvattaa junaliikenteen osuutta henkilöliikenteessä ja vähentää liikenteen päästöjä.
Berner oli mukana FinEst Link -aloitteessa, jonka tavoitteena on kehittää Helsingin ja Tallinnan välistä liikkumista: hankkeen puitteissa selvitetään Helsinki–Tallinna-rautatietunnelin taloudellisia edellytyksiä ja vaikutuksia.
Bernerin ministerikauden merkittävin rahoituserä liittyi liikenneverkon korjausvelkaan. Berner esitteli helmikuussa 2016 teitä ja ratoja koskevan korjauspaketin, jonka loppusaldo oli 600 miljoonaa euroa. Puhtaasti virkamiestyönä valmisteltu kohteiden valinta sai kiitosta ammattipiireistä.
Marraskuussa 2015 Berner vastasi opposition välikysymykseen, joka koski hallituksen suunnitelmaa avata raideliikenne kilpailulle. Berner puolusti suunnitelmaa, jonka uskoi sekä laskevan hintoja että lisäävän raideliikenteen suosiota. Eduskunta äänesti hallituksen luottamuksen puolesta äänin 95–77.
Berner joutui julkisuudessa puolustamaan valtionyhtiö Finavian omistajaohjausta. Yhtiön silloinen hallituksen puheenjohtaja Riitta Tiuraniemi erosi joulukuussa 2015. Syykseen hän kertoi tuolloin Helsingin Sanomille protestin sille, että liikenneministeriö puuttui hallitustyöskentelyyn. Asia liittyi ennen Bernerin ministerikautta vuosina 2009–2011 tehtyjen johdannaiskauppojen jälkiselvittelyyn. Tapausta puitiin julkisuudessa lähes puolitoista vuotta, ja asian poliittinen käsittely päättyi helmikuussa 2017 eduskuntaäänestykseen Bernerin luottamuksesta Finavia-asian hoidossa. Äänestyksessä epäluottamuslausetta tukivat ainoastaan sen laatijat SDP ja Vasemmistoliitto. Oikeuskanslerivirasto lausui myöhemmin, että ”oikeuskanslerille kuuluvan laillisuusvalvonnan näkökulmasta ei ole oikeudellisia perusteita katsoa, että liikenne- ja viestintäministeriön omistajaohjauksesta vastaavat virkamiehet tai ministeri Berner olisivat menetelleet virkatoimissaan lainvastaisesti”.
Berner erosi tehtävästään ministerinä 29.5.2019 siirtyäkseen Skandinaviska Enskilda Banken -pankin hallitukseen. Tässä vaiheessa tosin Sipilän hallitus toimi enää toimitusministeristönä Sipilän kaadettua hallituksen sote-uudistuksen kariutumisen vuoksi ja Antti Rinne oli jo neuvottelemassa uutta hallitusta.
Pohjoismaisen yhteistyön ministerinä
Berner toimi ministeriaikanaan vuosina 2015–2019 myös Suomen Pohjoismaisen yhteistyön ministerinä. Vuonna 2016 Suomi toimi Pohjoismaiden ministerineuvoston puheenjohtajamaana vuoden mittaisen kauden. Berner teki yhteistyöaloitteita mm. digitalisaation edistämisestä ja yhteisten sähköisten matkalippujen käytölle. Bernerin ministerikaudella nousivat esiin Pohjoismaiden yhteiset turvallisuus- ja maahanmuuttokysymykset.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1948
Uusintaottelu
VPS voitti Suomen mestaruuden.
Maalintekijät
Lähde: Jalkapallokirja 1949
Suomen mestarit
Lähteet: Jalkapallokirja 1982 ; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006
Kauden aikana joukkueessa pelasi myös Martti Häyhä (3/0).
Kuninkaankivi
Kuninkaankiven nimellä kutsuttuja siirtolohkareita löytyy Suomesta useilta paikkakunnilta. Kivet liittyvät usein Ruotsin kuninkaan käyntiin paikalla tai ne ovat vanhoja rajakiviä.
Kuninkaiden käyntejä
Valkealassa Vuohijärvelle vievän tien varrella sijaitsevan Kuninkaankiven luona kerrotaan Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n seuranneen vuonna 1790 Valkealan kirkonkylän lähiympäristössä käytyä taistelua Kustaa III:n sodan aikana.
Himangan Rautilan kylässä sijaitsevan Kuninkaankiven luona kerrotaan Ruotsin kuninkaan Adolf Fredrikin pysähtyneen vuonna 1752 Suomen-matkallaan.
Soinin Kuninkaankiven luona kerrotaan metsästysretkellä olleen Ruotsin kuninkaan Kustaa Vaasan pysähtyneen kivellä levähtämään ja juomaan läheisestä lähteestä vettä. Kivi on voinut saada nimensä myös satakuntalaisesta Karkun pitäjän Kuningas-nimisestä talosta jolla olisi ollut alueella eräomistus tai siksi että kivi on aikoinaan ollut Ruotsin kuninkaan asettama maakuntien välinen rajamerkki.
Afrikansaksinokka
Afrikansaksinokka (Rynchops flavirostris) on saksinokkien sukuun kuuluva rantalintu.
Tuntomerkit
Afrikansaksinokka on 36-42 senttimetriä pitkä. Se on yläpuolelta musta ja alapuolelta valkoinen. Alanokka on ylänokkaa pidempi.
Levinneisyys
Afrikansaksinokkia pesii Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Kannan koko on arvioitu olevan 15000-25000 yksilöä ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kuninkaankivi
Rajamerkkejä
Utsjoella Tenojoen rannassa sijaitsee kolme Kuninkaankiveksi kutsuttua vanhaa rajamerkkiä. Nämä kivet ovat vuonna 1751 solmitun Tanska-Norjan ja Ruotsin välisen Strömstadin rajasopimuksen mukaisia rajakiviä, joista on yksi Ylä-Tenolla Inarijoen ja Karasjoen yhtymäkohdassa Kuninkaanmutkassa ja kaksi Kivikosken ja Vetsikon rannalla lähellä Utsjoen kirkonkylää. Kiviin on hakattu Ruotsin kuninkaan Adolf Fredrikin kruunumonogrammi ja vuosiluku 1766.
Muistomerkkejä
Hämeen Härkätien (yhdystie 2810, yhdystie 2802) varrelle Somerolla pystytti Somero-seura vuonna 1963 seitsemän Kuninkaankiviksi kutsuttua muistokiveä Ruotsin kuninkaidein, Venäjän keisarien ja muiden merkkihenkilöiden käyntien ja yöpymisten muistoksi.
Afrikansaksinokka
Elinympäristö
Afrikansaksinokka vaatii laajoja, tyyniä vesialueita. Afrikansaksinokat pesivät jokien varsilla kuivilla hiekkadyyneillä, joilla on vain vähän kasvillisuutta. Pesimäkauden ulkopuolella afrikansaksinokat järvillä ja laguuneissa, suolapannuilla, marskimailla sekä estuaareilla.
Lisääntyminen
Afrikansaksinokat pesivät kuivina kausina jokien ollessa matalimmillaan. Tämä tapahtuu Länsi- ja Itä-Afrikassa yleensä maalis-kesäkuussa ja päiväntasaajan eteläpuolella heinä-marraskuussa. Afrikansaksinokka pesii pienissä yhdyskunnissa, joissa voi parhaimmillaan pesiä 50 paria. Laji munii 2-3 tai joskus 4 munaa, joita haudotaan noin 21 päivää.
Ravinto
Afrikansaksinokka käyttää ravinnokseen kalaa.
REMA 1000
thumb|250px|Rema 1000 [[Kööpenhaminassa, Tanskassa.]] REMA 1000 on Norjassa vuonna 1979 perustettu päivittäistavaraketju, jolla on myymälöitä Norjassa ja Tanskassa. Yrityksen perusti kauppiasperheen poika Odd Reitan, joka avasi ensimmäisen kaupan Trondheimiin 1972. Vuosikymmenen lopulla hänellä oli jo viisi myymälää, joiden nimeksi otettiin REMA 1000, lyhennys sanoista Reitans mat, ”Reitanin ruoka”. Luku 1000 tarkoitti alun perin myymälöiden tuotevalikoiman määrää.
Ketjun omistaa Reitangruppen, jonka Reitan Convenience -ryhmä on vuodesta 2012 ollut myös suomalaislähtöisen R-kioski-ketjun omistaja. Norjassa REMA 1000 -ketjulla on 500 myymälää ja Tanskassa 200 myymälää. REMA 1000 -kauppaketju on merkittävin päivittäistavarakauppaketju Norjassa.
Maaliskuussa 2008 Rema 1000 -ketju osti kaikki Norjan 50 Lidl-myymälää.
Thatgamecompany
Thatgamecompany (tyyliteltynä thatgamecompany) on itsenäinen yhdysvaltalainen pelitalo, jonka perustivat Kellee Santiago ja Jenova Chen vuonna 2006. Chen ja Santiago esittelivät eri paikoissa opiskeluaikana kehitettyä peliä Cloud. Yhtiö aloitti toimintansa allekirjoittamalla sopimuksen Sony Computer Entertainmentin kanssa, joka koski kolmen ladattavan pelin kehittämistä PlayStation Network -palveluun.
Pelit
Peleistä Journey oli viimeinen Sonyn kanssa tehtyyn sopimukseen lukeutuva peli.
Palkinnot
Yrityksen pelit ovat voittaneet useita palkintoja.
Anu Urpalainen
Anu Johanna Urpalainen (o.s. Hynninen, s. 27. syyskuuta 1966 Imatra) on suomalainen kokoomusta edustava poliitikko. Hän oli kansanedustaja Kymen vaalipiiristä vuosina 2012–2015.
Urpalainen on ollut neljästi ehdolla eduskuntaan. Vuoden 2003 vaaleissa hän sai 2 296 ääntä, vuoden 2007 vaaleissa 3 332 ääntä ja vuoden 2011 vaaleissa 3 322 ääntä jääden varasijalle. Hän nousi eduskuntaan elinkeinoministeri Jyri Häkämiehen siirryttyä Elinkeinoelämän keskusliiton toimitusjohtajaksi marraskuussa 2012. Urpalainen oli ehdolla myös vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, mutta häntä ei valittu jatkokaudelle.
Urpalainen on ollut Imatran kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1997. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa hän oli kokoomuksen ääniharava Imatralla saaden 382 ääntä. Tätä ennen hän toimi nelivuotiskauden Imatran kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Hän kuuluu myös Etelä-Karjalan liiton hallitukseen.
Urpalainen valmistui ylioppilaaksi Vuoksenniskan lukiosta vuonna 1985 ja kasvatustieteen maisteriksi Joensuun yliopistosta vuonna 1993. Hän on työskennellyt luokanopettajana Joutsenossa vuodesta 1995 lähtien ja toiminut myöhemmin Lappeenrannan Joutsenossa sijaitsevan Martikanpellon koulun rehtorina vuodesta 2007. Urpalainen tunnetaan myös urheiluvaikuttajana, ja hän toimi pitkään pesäpalloseura Imatran Pallo-Veikkojen puheenjohtajana.
Suomen Työmies
Suomen Työmies tarkoittaa seuraavia asioita:
Tuokkola
Tuokkola on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Danae (täsmennyssivu)
Danae tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Flower
Flower voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Kotimaan sävel
Kotimaan sävel on Henry Theelin kokoelmalevy, johon on koottu vanhoilta savikiekoilta kappaleita vuosilta 1942–1952.
Daring
Daring tarkoittaa seuraavia asioita:
London Missionary Society
thumb|215px|[[David Livingstone saarnaa vaunusta. LMS tuotti tällaisia taikalyhtykuvia noin vuonna 1900 Livingstonen lähetysmatkoista.]] London Missionary Society (LMS) on vuonna 1795 Englannissa perustettu sitoutumaton lähetysjärjestö. Sen perustivat anglikaaniset ja nonkonformistit. Se lähetti lähetystyöntekijöitä mm. Tyynenmeren saarille ja Afrikkaan, ja se kuuluu nykyään Council for World Mission -järjestöön.
Järjestö perustettiin monien kirkkokuntien yhteistyöllä vuonna 1796 nimellä Missionary Society. Vuonna 1818 se sai uudeksi nimekseen London Missionary Society. Järjestön ensimmäinen kohde oli Tahiti, jonne se lähetti lähettejä vuonna 1796. Työ ulottui pian myös Pohjois-Amerikkaan ja Etelä-Afrikkaan. Lisäksi varhaisia kohteita löytyi myös itäisestä ja läntisestä Euroopasta. LMS:n merkittävimpiä kohteita 1800-luvulla olivat kuitenkin Kiina, Kaakkois-Aasia, Tyynimeri, Madagaskar, Keski- ja Etelä-Afrikka, Australia ja Karibia.
Kuuluisimpia varhaisia lähettejä oli John Williams. Hänet jätettiin Rarotongalle, missä hän rakensi paikallisista aineista ja paikallisten avulla 15 viikossa 18 metriä pitkän ja 5,5 metriä leveän aluksen. Myöhemmin samanlaisia lähetysaluksia alettiin kutsua Williamsin nimellä. Muita LMS:n lähetyssaarnajia olivat mm. Robert Morrison ja David Livingstone. Parhaimmillaan LMS:n lähettejä oli ympäri maailmaa 250. Vuosien 1895–1945 aikana järjestö lähetti noin 800 työntekijää.
Vuonna 1966 LMS ja Commonwealth Missionary Society yhdistyivät ja muodostivat Congregational Council for World Missionin, josta tuli vuonna 1977 Council for World Mission.
Yashio
Yashio on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Naka- ja Ayasejokien välisellä alluviaalitasangolla. Etelässä kaupunki rajautuu Tokion metropoliin. Yashiossa on 92 473 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 18,02 neliökilometriä.
Yashio oli vielä toiseen maailmansotaan saakka maatalousvaltaista aluetta, jossa viljeltiin riisin lisäksi vihanneksia, kuten pillisipulia ja lootuksenjuurta (renkon). Sodan jälkeen se alkoi kuitenkin kasvaa voimakkaasti osana Suur-Tokion metropolialuetta. Sinne sijoitettiin suurimittakaavaisen lähiörakentamisen lisäksi myös kone-, metalli-, väriaine- ja tekstiiliteollisuutta. Yashion kyläkunta muodostettiin kuntaliitoksella vuonna 1956. Maaseutukaupunki siitä tehtiin vuonna 1964, ja kaupunkioikeudet se sai vuonna 1972. Kaupunki on kärsinyt rakentamisen ja pohjaveden käytön aiheuttamasta maan vajoamisesta.
Yashiota palvelee Tsukuba Express -pikajunalinja.
Sarah McLeod
Sarah McLeod (s. 18. heinäkuuta 1971 Putaruru) on uusiseelantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Peter Jacksonin ohjaamasta Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiasta, jossa hän näytteli hobitti Ruusa Tölliä elokuvissa Sormuksen ritarit ja Kuninkaan paluu. McLeod on näytellyt myös May Belleä elokuvassa Unohdetut kuvat vuonna 1995.
Laulava porsas: Suuri seikkailu
Laulava porsas: Suuri seikkailu (Charlotte’s Web 2: Wilbur’s Great Adventure) on vuonna 2003 ilmestynyt jatko-osa Hanna-Barberan vuoden 1973 elokuvalle Laulava porsas. Elokuvan on ohjannut Mario Piluso. David Berón on Wilburin äänenä englanninkielisessä versiossa.
Elina Syrjälä
Elina Syrjälä (s. 1. maaliskuuta 1982 ) on suomalainen entinen jalkapalloilija, joka edusti uransa viimeiset kaksi kautta Naisten Liigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Syrjälä pelasi pitkään FC Hongassa ja hän oli mukana nostamassa seuraa liigaan vuonna 2002. Kauden 2008 Syrjälä pelasi norjalaisessa Asker FK:ssa, mutta palasi takaisin Honkaan seuraavaksi kaudeksi. Huhtikuussa 2010 hän siirtyi HJK:iin. Syrjälä on voittanut Hongassa Suomen mestaruuden 2006 ja 2007 sekä Suomen Cupin 2009.
Suomen maajoukkueessa Syrjälä pelasi ensimmäisen ottelunsa helmikuussa 2010 Kiinaa vastaan. Hän pelasi 13 A-maaottelua.
Kissakalapata
Kissakalapata (eng. Catfish stew) on yhdysvaltalainen syötävä kalaruoka, joka kuuluu erityisesti eteläiseen ruokakulttuuriin. Sen pääraaka-aine ovat piikkimonnit. Niiden yksi tärkeimmistä pyyntialueista on ollut Mississippijoki, jonka ympäristössä ihmiset ovat keittäneet jopa 4,5 kilon kokoisia kaloja kylpyammeissa.
Kalan lisäksi pataan laitetaan yleensä vihanneksia, kuten perunaa, tomaattia ja sipulia. Maitoa lisäämällä saadaan niin sanottua valkoista kissakalapataa. Mausteina käytetään yleensä suolaa ja pippuria sekä tarvittaessa Worcestershirekastiketta tai Tabascoa.
Lassi Tuovi
Lassi Tuovi (s. 31. joulukuuta 1986 Lappeenranta) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän toimii nykyisin ranskalaisen Strasbourg IG:n päävalmentajana sekä Suomen maajoukkueen päävalmentajana.
Pelaajaura
Ennen siirtymistään valmentajaksi Tuovi pelasi koripalloa Lappeenrannan NMKY:n edustusjoukkueessa. Hän pelasi Korisliigassa kausina 2002–2003 sekä 2003–2004. Hänen pelaajauransa päättyi polvivammaan.
Valmentajaura
Vuosina 2016–2017 ja 2018–2020 Tuovi toimi Ranskan pääsarjassa pelaavan Strasbourg IG:n apuvalmentajana. Tammikuussa 2020 joukkue erotti päävalmentajansa Vincent Collet’n ja nosti Tuovin päävalmentajaksi. Kaudella 2017–2018 hän toimi ranskalaisen BCM Gravelines-Dunkerquen apuvalmentajana.
Tuomainen
Tuomainen on suomalainen sukunimi. Tuomainen-nimisiä henkilöitä:
Lassi Tuovi
Valmentajaura
Kaudesta 2011–2012 kauden 2013–2014 loppuun hän toimi Lappeenrannan NMKY:n edustusjoukkueen päävalmentajana, mitä ennen hän toimi kaudesta 2004–2005 joukkueen apuvalmentajana. Hän on tehnyt myös työtä lappeenrantalaisen juniorikoripallon parissa, NMKY:n päätoimisena juniorivalmentajana vuosina 2007–2011 ja B-nuorten valmentajana vuosina 2003–2004.
Koveronjoki
Koveronjoki eli Löksänjoki on Savonlinnassa sijaitseva Löksän laskujoki, joka laskee vetensä Tänkynjärveen. Joki on alkuosista hiekkapohjainen ja kirkasvetinen, mutta alempana vesi muuttuu tummaksi suolta laskevien ojien takia. Joki on keskimäärin 8 metriä leveä ja keskimäärin metrin syvä. Joen vesi on korkeimmillaan keväällä, jolloin vedenpinta voi olla jopa yli metrin korkeammalla kun kesän vähävetisenä aikana. Joen alku- ja loppupäiden korkeusero on 0,7 metriä. Joki on osa Ulpukkareitti-melontareittiä.
Gunnar Jakobsson
Erik Gunnar Jakobsson (6. helmikuuta 1899 – 14. huhtikuuta 1959) oli suomalainen taitoluistelija ja EM-mitalisti.
Jakobsson voitti EM-pronssia vuoden 1923 EM-kilpailuissa, jolloin hänestä tuli ensimmäinen suomalainen taitoluistelun EM-mitalisti. Vuoden 1922 EM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi ja vuoden 1926 EM-kilpailuissa viidenneksi. Suomen mestaruuden Jakobsson voitti vuosina 1923 ja 1932.
Hänen veljensä oli taitoluistelija Walter Jakobsson.
Dan Bălan
Dan Mihai Bălan (s. 6. helmikuuta 1979 Chișinău, Moldavian SNT) on moldovalais-romanialainen laulaja. Bălan tuli tunnetuksi eurodance-yhtye O-Zonen jäsenenä.
The Twilight of the Golds
The Twilight of the Golds on Jonathan Tolinsin näytelmä, jonka ohjasi Arvin Brown. Alkuperäiseen näyttelijäkaartiin kuuluivat Jennifer Grey Suzannena, Raphael Sbarge Davidina ja David Groh heidän isänään.
Juonikuvaus
Kiistanalainen draamakomedia esittelee kuvitteellista geenitestausta, jossa kokeillaan syntymättömien lasten seksuaalisten suuntautumien määrittelyä. Kun Suzanne Gold-Stein saa selville, että hänen pojastaan ollaan tekemässä homoa, hän päättää abortoida lapsensa tyrmistyttäen homoveljensä Davidin, jonka suuntautumista ei ole koskaan täysin hyväksytty hänen vanhoillisessa perheessään.
Pandoravirus
Pandoravirus on suurikokoinen ja genomiltaan laajin elävä virussuku. Pandoravirus infektoi ameeboja. Ranskalainen tieteilijäpariskunta Jean-Michel Claverie ja Chantal Abergel kirjoitti siitä ensimmäisen kerran Science-lehdessä heinäkuussa 2013.
Claude Lapointe
Claude Laponte (s. 11. lokakuuta 1968 Lachine, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija.
Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Claude edusti uransa aikana viittä NHL-seuraa. Ne olivat Quebec Nordiques, Colorado Avalanche, Calgary Flames, New York Islanders ja Philadelphia Flyers. Hän edusti myös sveitsiläistä SC Berniä vuonna 2006.
Tarzan ja Oparin aarteet
Tarzan ja Oparin aarteet (Tarzan and the Jewels of Opar) on Edgar Rice Burroughsin viides Tarzan-romaani. Tarina julkaistiin ensin All-Story Cavalier Weekly -lehden jatkosarjana marras–joulukuussa 1916. Kirjana sen julkaisi ensimmäisenä A. C. McClurg & Co. vuonna 1918.
Suomeksi kirjan julkaisi Karisto A. J. Salosen suomentamana vuonna 1923. Seppo Ilmarin suomennoksen ovat julkaisseet Taikajousi vuonna 1966, Kauppakirjapaino vuonna 1971, WSOY vuonna 1974 ja Kirjayhtymä vuonna 1990.
Nokia C7-00
Nokia C7-00 on matkapuhelinvalmistaja Nokian toinen Symbian^3-käyttöjärjestelmällä toimiva kosketusnäytöllinen älypuhelin, joka jatkaa Nokian C-sarjaa. Nokia N8-puhelimeen verrattuna siinä on helpommin irrotettava akku, pienempi muisti, hieman vaatimattomampi kamera, eikä siinä ole HDMI-ulostulon liitintä. C7-00 julkaistiin 14. syyskuuta 2010 Nokia World -tapahtumassa. 7. helmikuuta 2012 C7 sai Nokia Belle-päivityksen.
Kosketusnäyttö
thumb|300px|OLED-aktiivimatriisinäyttö
Bogen
thumb|250px|Bogenin kirkko. Bogen on Nordlandin läänissä, Norjassa sijaitsevan Evenesin kunnan hallinnollinen keskus. Sen asukasluku on noin 366. 1900-luvun alussa Bogenissa louhittiin pienimuotoisesti rautamalmia. Se toimi myös saksalaisen taistelulaivan väliaikaisena tukikohtana Toisen maailmansodan aikana.
Juhani Merikallio
Juhani Merikallio (s. 1946 Kokkola ) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli Yleisradiossa yli 30 vuoden ajan. Parhaiten hänet tunnetaan pitkäaikaisena Sävellahja 22000 -ohjelman toimittajana. Hän oli pitkään Ruotsin radion suomenkielisessä toimituksessa ja vieraili aikanaan Suomen televisiossakin uutistoimittajana.
Juhani Merikallion vanhemmat erosivat hänen ollessaan kolmevuotias, eikä hän sen jälkeen enää koskaan nähnyt biologista äitiään. Hänet sijoitettiin aluksi isovanhempiensa luokse, kunnes hän sai kuusivuotiaana Pelastakaa Lapset ry:n kautta uuden kodin Kokemäeltä Satakunnasta. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi hän aloitti teologian opinnot Helsingin yliopistossa. Valmistuttuaan teologian kandidaatiksi hän työskenteli uskonnon ja psykologian opettajana helsinkiläisissä kouluissa, kunnes hän siirtyi toimittajaksi Yleisradioon vuonna 1976. Vuonna 1986 hänet valittiin Sävellahja 22000 -ohjelman juontajaksi eläkkeelle jääneen Esko Mustosen tilalle.
Jäätyään eläkkeelle Yleisradiosta vuonna 2003 Merikallio muutti takaisin kotiseudulleen Kokemäelle. Merikallio on edelleen jatkanut toimittajan työtä tehden muun muassa radio-ohjelmia Iskelmä Satakunnalle. Merikallio on myös aktiivisesti mukana SPR:n toiminnassa. Hän onkin eläkkeellä todennut olevansa kiireisempi kuin koskaan, sillä hän on mukana vapaaehtoistoiminnassa sekä eri yhdistysten ja järjestöjen avustajana.
Vuodesta 2007 lähtien Juhani Merikallio on ollut Kokemäen kaupunginvaltuustossa SDP:n edustajana. Hän oli myös eduskuntavaaliehdokkaana vuonna 2011.