cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bakteerit
Esiintyminen
Bakteereita elää maanpinnan ohella myös maan alla ja ilmakehässä. Bakteereita on havaittu useiden kilometrien syvyisistä porausrei’istä kallion sisältä. Bakteereita elää myös esimerkiksi kuumissa lähteissä maan pinnalla.
Siirtomaa
Nimitys
Sanan siirtomaa loi eurooppalaisten mallikielten kolonia-sanan vastineeksi August Ahlqvist. Sanan ensiesiintymä on vuodelta 1845, vain muutamaa vuotta sen jälkeen, kun Elias Lönnrot oli esitellyt (1836) nykymerkityksessään sanan siirtolainen.
Siirtomaiden tyypit
Siirtomaat voidaan jakaa kolmeen tyyppiin.
Bakteerit
Esiintyminen
Bakteereita nousee ilmakehän korkeuksiin esimerkiksi tuulen, pölyn, lintujen, hyönteisten ja lentokoneiden mukana. Kasvatettavia bakteereita on löydetty jopa 70 kilometrin korkeudesta. Kymmenen kilometrin korkeudesta on havaittu kuutiometriä kohti noin viisi tuhatta bakteerisolua, joista suurin osa eläviä. Ilmakehän bakteerit voivat toimia sadepisaroiden tiivistymiskeskuksina ja siten vaikuttaa pilvien ja sateen syntyyn.
Siirtomaa
Siirtomaiden tyypit
Hyödyntämistarkoituksessa perustetut siirtomaat syntyvät yleensä sotilaallisen valloituksen kautta. Niiden päätarkoituksena on taloudellinen hyödyntäminen, johon kuuluvat kauppamonopolit, luonnonvarojen käyttö ja maaveron periminen. Niillä myös turvataan strategisesti valtakunnan politiikat sekä kasvatetaan kansallista mainetta. Tällaisissa siirtomaissa toimii suhteellisen pieni joukko emämaan byrokraatteja, sotilaita ja liikemiehiä, ja he yleensä palaavat emämaahan komennuksensa jälkeen. Esimerkkejä ovat Brittiläinen Intia, Ranskan Indokiina, Brittiläinen Egypti, Saksan Togo, Yhdysvaltain Filippiinit sekä Japanin Taiwan.
Bakteerit
Esiintyminen
Avaruuden olosuhteet ovat bakteereillekin vaikeita. Kestävätkin bakteerit tuhoutuvat avaruudessa hyvin nopeasti. Avaruusolosuhteissa bakteereista on eräissä kokeissa yli kaksi viikkoa selviytynyt syanobakteeri Synechococcus. Bakteerien itiöt selviytyvät avaruudessa paremmin kuin solut.
Luokittelu
thumb|400px|Bakteereja voidaan luokitella niiden muodon mukaan. Bakteereja voidaan luokitella usealla eri tavalla.
Siirtomaa
Siirtomaiden tyypit
Merentakaiset enklaavit ovat laivaston perustamia. Niiden tarkoituksena on epäsuora taloudellinen vaikutus sisämaassa sekä vaikutus merijoukkojen logistiikkaan muodollisesti autonomisten valtioiden epävirallisessa hallinnassa niin sanotun sotalaivadiplomatian keinoin. Esimerkkejä ovat Portugalin Malakka, Hollannin Batavia, Brittiläinen Hongkong, Singapore ja Aden, sekä kansainvälinen Shanghai.
Bakteerit
Morfologian mukaan
Perinteisesti bakteereja on luokiteltu morfologian eli ulkomuodon avulla:
Morfologinen luokittelu ei kerro mitään eri bakteerilajien keskinäisistä sukulaisuussuhteista tai kehityshistoriasta.
Siirtomaa
Siirtomaiden tyypit
Kolmas siirtomaatyyppi ovat uudisasutussiirtomaat, joita syntyy asevoimien tukemassa kolonisaatiossa. Tällaisissa siirtomaissa hyödynnetään halpaa maata ja työvoimaa sekä kultivoidaan sellaista yhteiskunnallista, uskonnollista ja kulttuurista elämää, joka emämaassa on ahtaalla. Uudisasukkaat perustavat maatiloja ja yhteiskuntia, usein sivuuttaen alkuperäiskansojen oikeudet. Joskus työvoimaksi tuodaan orjia ulkomailta. Esimerkkejä ovat Uusi-Englanti, Australia, Ranskan Algeria, Brittiläinen Etelä-Rhodesia, Etelä-Afrikka, Karibian siirtokunnat ja Portugalin Brasilia.
Bakteerit
Gramvärjäysmenetelmän avulla
Bakteereita voidaan jaotella gramvärjäysmenetelmällä: grampositiiviset bakteerit värjääntyvät tummanvioleteiksi ja gramnegatiiviset bakteerit vaaleanpunaisiksi. Grampositiivisten bakteerien soluseinä kestää monivaiheisen käsittelyn paremmin niiden säilyttäessä ensimmäisen, violetin värin.
Siirtomaa
Siirtomaiden muodostumisen dynamiikka
Siirtomaiden muodostuminen mahdollistui, kun isäntämaa oli:
Lake Worth
Lake Worth on kaupunki eteläisessä Floridassa, Yhdysvalloissa. Kaupunki kuuluu Palm Beachin piirikuntaan. Lake Worthin pinta-ala on 16,7 km² (vettä 2,1 km²) ja asukasluku 35 975 vuonna 2009. Vuonna 2000 asukasluku oli 35 133 ja vuonna 1990 28 564. Asukkaista 65 % on valkoisia, 19 % mustia ja 30 % latinoperäisiä. Kaupungissa järjestetään joka vuosi Finlandia-viikko suuren suomalaisväestön kunniaksi.
Seabury Ford
thumb|Seabury Ford Seabury Ford (15. lokakuuta 1801 Cheshire – 8. toukokuuta 1855) oli yhdysvaltalainen Whig-puoluetta edustanut poliitikko, joka toimi Ohion kuvernöörinä vuosina 1849–1850. Hän valmistui juristiksi Yalen yliopistosta. Kuollessaan Ford oli 54-vuotias.
Lake Worth
Lake Worthin alueella on myös Yhdysvaltojen epävirallisesti suurin suomalaisyhteisö. Noin kolme prosenttia kaupungin asukkaista puhuu äidinkielenään suomea.
Bakteerit
Taksonomisesti
Nykyään bakteereja luokitellaan molekyylisystemaattisin menetelmin, jotka perustuvat perimän emäsjärjestyksen selvittämiseen.
Seabury Ford
Ura
Ford valmistui Yalesta 1825, palasi Ohioon ja luki lakia setänsä, tuomari Peter Hitchcockin alaisuudessa. Lainopinnot hän aloitti 1827.
Lake Worth
Asukkaat
Kaupungin asukkaista 43,1 prosenttia on latinalaisamerikkalaisia, 34,6 prosenttia valkoisia ja 19,1 prosenttia mustia. 49,6 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 73,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 36,4 vuotta.
Bakteerit
Taksonomisesti
Bakteerien pääjaksot (LPSN 2019):
Arviot bakteerilajien määrästä vaihtelevat useista miljoonista jopa miljardiin. Bakteerien lajinmääritys on vaikeaa, ja arviot perustuvat erilaisiin matemaattisiin malleihin ja DNA-tutkimuksiin.
Koko ja rakenne
Pienimmät tunnetut bakteerit ovat pituudeltaan noin kolmasosa mikrometristä eli millimetrin tuhannesosasta. Suurin tunnettu bakteeri Thiomargarita namibiensis on 0,75 millimetriä eli 750 mikrometriä pitkä ja erottuu jo paljaalla silmällä.
Koska bakteerit ovat prokaryootteja, niiden solussa ei ole tumaa, mitokondrioita, viherhiukkasia, solulimakalvostoa tai Golgin laitetta kuten aitotumaisilla.
Ulkoiset rakenteet
pienoiskuva|Bakteerin rakenne. 1. Kapseli 2. Ulompi solukalvo 3. Peptidoglykaaniseinämä 4. Sisempi solukalvo 5. Solulima 6. Ribosomi 7. Vararavinto 8. Kromosomi 9. Mesosomi. Vasemmalla näkyy [[siima.]] Bakteerisolun ulkoisia rakenteita ovat solukalvo, soluseinä, kapseli, limakerros ja glykokalyksi sekä osat liikkumista ja kiinnittymistä varten.
Bakteerin soluseinä tukee solua ja suojaa sitä osmoottiselta paineelta. Soluseinä muodostaa bakteerin solunjakautumisessa väliseinän tytärsolujen välille. Soluseinän rakenteellisiin eroihin perustuu bakteerien jako Gram-positiivisiin ja Gram-negatiivisiin bakteereihin. Joillain bakteereilla on kapseli, joka ympäröi soluseinää ja on siihen tiukasti kiinnittynyt. Kapseli koostuu polysakkarideista. Se auttaa bakteerisolua kiinnittymään isäntäsolun pintaan sekä suojaa sitä isännän immuunijärjestelmän puolustusreaktioilta.
Joillain bakteereilla on solun pintaan kiinnittynyttä limaa. Se koostuu pääasiassa monimuotoisista polysakkarideista, jotka voivat vaikuttaa bakteerin virulenssiin. Glykokalyksi on solun ulkoista materiaalia, joka sisältää polysakkarideja. Se voi muodostua kapselista tai limakerroksesta.
Liikkumista varten bakteerilla on siimat eli flagellat sekä tarttumista varten fimbriat ja pilukset. Siimat ovat pitkiä karvoja. Fimbriat ovat niitä ohuempia karvoja, joiden päässä olevan proteiinin avulla bakteerin on helpompi tarttua ympäristöön. Pilukset ovat ulokkeita, joiden avulla bakteeri kiinnittyy toiseen bakteeriin tai muihin soluihin ja epiteeleihin. Niiden kautta bakteeri voi myös vaihtaa plasmideja toisten bakteerien kanssa.
Sisäiset rakenteet
Bakteerisolun sisäisiä rakenteita ovat ribosomit, nukleoidi, inkluusiot, endosporit ja kaasurakkulat.
Ribosomit sijaitsevat solulimassa ja koostuvat proteiinista ja ribonukleiinihaposta eli RNA:sta. Bakteerien kromosomi on tyypillisesti kovalenttisesti sulkeutunut sirkulaarinen DNA-molekyyli. Se on järjestynyt suureksi kaksijuosteiseksi molekyyliksi, joka on pakkautunut solussa nukleoidiksi. Tyypillisen bakteerin genomissa on 4 600 kiloemästä ja 4 300 geeniä. Monilla bakteereilla on lisäksi plasmideja eli kromosomin ulkopuolisia DNA-molekyylejä.
Inkluusiot ovat solunsisäisiä jyväsiä tai rakkuloita, jotka toimivat energia- ja ravintovarastoina. Ne sisältävät yleensä hiili-, typpi-, rikki- tai fosforiyhdisteitä. Joillakin bakteeriryhmillä on erityisen resistenttejä itiötyyppejä eli endosporeja. Ne ovat aineenvaihdunnallisesti inaktiivisia bakteerimuotoja, jotka kestävät kuivuutta, lämpöä ja säteilyä. Itiöt voivat säilyä vuosikymmeniä ja itää sopivissa olosuhteissa. Järvissä ja merissä kelluvina elävillä bakteereilla on kaasurakkuloita. Ne mahdollistavat solun nopean liikkumisen ylös- ja alaspäin.
Metabolia
Bakteerit ovat yleensä äärimmäisen vaatimattomia ravintonsa suhteen. Heterotrofiset bakteerit käyttävät hiilenlähteenä orgaanisia yhdisteitä, kuten erilaisia sokereita, orgaanisia happoja tai glyserolia. Jotkin bakteerit saavat hiilensä kokonaan selluloosasta, mikä antaa märehtijöille kyvyn käyttää ravintonaan kasvien selluloosakuituja niiden pötsissä olevien bakteerien avulla. Jotkin bakteerit kykenevät hajottamaan hiilivetyjä tai monimutkaisia synteettisiä kemikaaleja. Autotrofit pystyvät käyttämään epäorgaanista energianlähdettä kuten auringonvaloa, ja kemoautotrofit pystyvät hapettamaan vetyä, rikkivetyä, ammoniakkia, rikkiä tai ferroioneja. Tämän energianlähteen voimalla ne rakentavat vedestä ja hiilidioksidista orgaanisia yhdisteitä kasvuunsa.
Hapentarpeensa mukaan bakteerit voidaan jakaa viiteen ryhmään. Obligatorisesti aerobiset bakteerit vaativat happea elääkseen. Obligatorisesti anaerobiset bakteerit eivät siedä happea lainkaan. Fakultatiivisesti anaerobit bakteerit pystyvät elämään sekä hapekkaissa että hapettomissa olosuhteissa, ja useilla niistä on sekä happea käyttävä hengitysjärjestelmä että fermentaatiojärjestelmä. Mikroaerofiiliset bakteerit kykenevät kasvamaan vain pienissä happipitoisuuksissa. Kapnofiiliset bakteerit kasvavat parhaiten ilmassa, johon on lisätty 10 prosenttia hiilidioksidia.
Monet bakteerit erittävät solunsa ulkopuolelle tiettyjä proteiineja eli eksoproteiineja. Niistä monet ovat entsyymejä tai tehokkaita toksiineja. Eksoentsyymeillään luonnon bakteerit liuottavat ravintolähteitä käyttöönsä. Tauteja aiheuttavien bakteerien eksoentsyymit voivat hajottaa isännän elimistöä ja auttaa bakteerin tunkeutumisessa kudoksiin ja sen leviämisessä. Näiden lisäksi erilaiset bakteerit tuottavat monia muitakin aineenvaihduntatuotteita, kuten indolia, asetoiinia, orgaanisia happoja, vitamiineja ja pigmenttejä. Joillakin yhdisteillään bakteerit kommunikoivat keskenään.
Jakautuminen
Bakteerit lisääntyvät suvuttomasti jakautumalla, jolloin alkuperäisestä solusta muodostuu kaksi tytärsolua, jotka ovat alkuperäisen solun klooneja. Bakteerin DNA:n replikaatio eli kahdentuminen vaatii yhteensä pariakymmentä erilaista proteiinia. Kahdentumisen jälkeen syntyneet tytärkromosomit siirtyvät bakteerin päitä kohti ja joutuvat solun jakautuessa eri tytärsoluihin. Bakteerit voivat jakautua jopa kahdenkymmenen minuutin välein.
Mutaatiot ja rekombinaatio
Bakteerien uudet ominaisuudet voivat syntyä mutaatioiden kautta. Useimmiten lajien uudet ominaisuudet syntyvät geenien siirtyessä lajilta toiselle. Tämä johtuu geneettisestä rekombinaatiosta, joka tapahtuu kolmella tavalla: transformaation, konjugaation tai transduktion kautta.
Esimerkiksi bakteerien antibioottiresistenssigeenit yleistyvät leviten lajilta toiselle geneettisissä rekombinaatioissa.
Liikkuminen
thumb|Lähikuva bakteerista, jolla on liikkumista varten useita siimoja. Bakteerit osaavat liikkua kohti suotuisia olosuhteita kuten valoa tai ravintolähdettä. Bakteeri voi uida, ryömiä tai liukua. Vetyionien avulla toimiva bakteerin uintisiima voi pyöriä 18 000 kertaa minuutissa ja natriumioneja käyttävä peräti 100 000 kertaa minuutissa. Nopeimmat bakteerit uivat jopa 160 mikrometriä sekunnissa eli puoli metriä tunnissa. Karvamaisilla ulokkeilla eli piluksilla ryömivät bakteerit saavuttavat korkeintaan yhden mikrometrin sekuntinopeuden. Liukuessaan bakteeri voi käyttää apunaan muitakin rakenneosia. Vedessä bakteeri voi säädellä sijaintiaan syvyyssuunnassa solunsisäisillä kaasurakkuloillaan.
Monet bakteerit reagoivat valoon ja liikkuvat valoa kohti (fototaksis). Bakteerilajit suosivat niitä valon aallonpituuksia, jotka ovat sopivia niiden harjoittamalle fotosynteesille. Bakteerien solukalvoilla on valoon reagoivia vastaanotinmolekyylejä eli fotoreseptoreita. Niissä valon vaikutuksesta tapahtuvat muutokset välittyvät bakteerin liikuntaelimiin, jotka tuottavat bakteerille liikkeen valoa kohti.
Muisti ja viestintä
Bakteereilla on kyky muistaa ympäristönsä tila lyhyen aikaa, jotta ne osaisivat löytää suunnan parempaan ympäristöön. Bakteerit pystyvät myös viestimään toistensa kanssa erittämällä signaalimolekyylejä. Bakteerin viestimolekyylit vaikuttavat sadan mikrometrin etäisyydelle. Ryhmäviestinnällä bakteerit edistävät populaationsa elinkelpoisuutta ja lisääntymistä.
Puolustautuminen
Bakteerien vihollisia ovat esimerkiksi alkueliöt, homeet, toiset bakteerilajit sekä bakteriofagit eli bakteereja syövät virukset. Puolustautuakseen uhilta bakteerit kykenevät tuottamaan myrkkyjä ja antibiootteja. Viruksia vastaan bakteerit puolustautuvat esimerkiksi tuottamalla yhdisteitä, jotka vaikeuttavat virusten kiinnittymistä bakteerien pinnalle. Jos virus pääsee bakteerin sisään, bakteeri voi pilkkoa viruksen nukleiinihapon. Joillakin bakteereilla on sisäsyntyinen immuniteetti vieraalle DNA:lle. Joskus bakteeri suojaa muita bakteereita tekemällä itsemurhan, mikä estää viruksen lisääntymisen.
Ihmisen normaalifloora
Ihmisen iholla, ruoansulatuskanavassa ja genitaalialueella on suuri määrä bakteereja, jotka muodostavat jokaiselle ihmiselle yksilöllisen normaaliflooran. Se muodostuu vain muutaman bakteerien pääjakson edustajista. Normaaliflooran bakteerit ovat hyödyllisiä ihmiselle, sillä ne muun muassa muokkaavat ruoan sisältämiä ravintoaineita ihmiselle hyödylliseen muotoon ja suojaavat ihmistä ympäristön patogeeneiltä eli taudinaiheuttajilta.
Nykyisen käsityksen mukaan keskikokoisessa ihmisessä on keskimäärin 200 grammaa bakteereita, lukumäärällisesti mitattuna yhtä paljon kuin ihmissoluja. Vanhemman arvion mukaan ihmisen suolistossa bakteereita elää peräti 1,5 kilogrammaa.
Suomalaisten aikuisten ruoansulatuskanavassa esiintyy eniten Firmicutes- ja Bacteroidetes-pääjaksojen mikrobeja. Lajisto vaihtelee eri osissa siten, että suussa ja ruokatorvessa esiintyy etenkin streptokokkeja, mahalaukussa Helicobacter pylori ja  ohutsuolessa laktobasilleja, enterokokkeja ja enterobakteereja. Paksusuolessa on tavallista enemmän lajeja ja 99 prosenttia ihmisen mikrobimääristä sijaitsee siellä. Paksusuolessa esiintyy etenkin bakteroideja, bifidobakteereita, eubakteereita, Clostridiumia ja grampositiivisia kokkeja.
Laktaasin puuttuminen elimistöstä aiheuttaa laktoosin eli maitosokerin pilkkoutumattomuutta, mitä kutsutaan laktoosi-intoleranssiksi. Maitosokeri sitoo suolessa kulkiessaan osmoottisesti aktiivisena molekyylinä vettä. Bakteerit pilkkovat edelleen maitosokeria, jolloin syntyy lisää osmoottisesti aktiivisia molekyylejä. Tämän seurauksena voi olla osmoottinen ripuli ja kudosten kuivuminen.
Bakteerien ureaasi-entsyymi pilkkoo suoleen tulevaa ureaa ammoniakiksi, joka on myrkyllistä etenkin aivoille. Myrkyllisiä aineenvaihduntatuotteita syntyy myös bakteerien muodostaessa aromaattisista aminohapoista fenoleja.
Lisäksi bakteerit muodostavat kaasumaisia aineenvaihduntatuotteita, joista syntyy suolistokaasua. Suolistokaasu sisältää vetyä, hiilivetyjä sekä rikkivetyä, joka antaa suolistokaasulle sen ominaisen hajun. Suurin osa suolistokaasusta imeytyy suolesta verenkiertoon, josta se siirtyy keuhkojen kautta uloshengitysilmaan.
Taudinaiheuttajina
Elimistöön päässeet patogeeniset bakteerit ovat vahingollisia, sillä ne kuluttavat lisääntyessään elimistön tärkeitä ravintoaineita, tuottavat elimistölle haitallisia toksiineja ja aiheuttavat kudos- ja solutuhoa. Patogeenisen bakteerin kykyä ja voimakkuutta aiheuttaa tautia (tartuttamiskykyä) kutsutaan virulenssiksi ja virulenssin aikaansaavaa bakteerin ominaisuutta virulenssitekijäksi. Yksi tärkeä virulenssitekijä on bakteerin kyky tunnistaa ja tarttua isännän pintoihin. Moni bakteeri tunkeutuu sen jälkeen isäntäsolun sisään ja aiheuttaa tulehduksen. Elimistöllä on monenlaisia puolustusmekanismeja vahingollisten bakteerien torjumiseksi. Monen bakteeritaudin aiheuttamat vauriot syntyvät isännän reaktioista bakteeriin.
Bakteerin tuottama biofilmimuoto saattaa suojata bakteeria immuunijärjestelmän toiminnalta.
Tunnetuimpia bakteeritauteja ovat muun muassa tuberkuloosi, kolera, tulirokko, pernarutto, jäykkäkouristus, karies, keuhkokuume ja rutto.
Antibiootit ovat bakteeri-infektioiden hoitoon käytettäviä lääkeaineita. Antibiootit voivat joko tappaa bakteereita tai estää niitä lisääntymästä. Bakteereista esiintyy myös antibiooteille vastustuskykyisiä kantoja.
Karimabad (Gilgit-Baltistan)
Karimabad eli entinen Baltit tai Hunza on kaupunki Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella. Kaupunki oli ennen itsenäisen Hunzan valtion pääkaupunki ja siellä sijaitseva Baltitin linna on Pakistanin aielistalla lisättäväksi Unescon maailmanperintöluetteloon.
Bakteerit
Taudinaiheuttajina
Ihmiselle hengenvaarallisia hermomyrkkyjä tuottavat erityisesti Clostridium botulinum (botuliinitoksiineja) ja Clostridium tetani (tetanustoksiinia).
Karimabad (Gilgit-Baltistan)
Maantiede
thumb|vasen|Hunzan laakso Baltitin linnalta. Karimabad sijaitsee Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella Karakorumin vuoristossa Hunzan laakson alueella. Gilgit-Baltistan on puolestaan osa Pakistanin hallitsemaa laajempaa ja Intian kanssa kiisteltyä Kashmirin aluetta. Karimabadiin on tieyhteys Gilgitistä.
Bakteerit
Typen ja hiilidioksidin sitojina
Monenlaiset bakteerit pystyvät sitomaan ilmakehän kaasumaista typpeä, jota kasvit tarvitsevat. Palkokasvien juurinystyröissä elää Rhizobium-suvun bakteereja, joidenkin puiden kanssa symbioosissa elää Frankia-suvun aktinobakteereja, ja levien kanssa symbioosissa elää syanobakteereja.
Karimabad (Gilgit-Baltistan)
Historia
thumb|vasen|Paikallista katukuvaa. Karimabad eli alkujaan Hunza ja myöhemmin Baltit oli aikanaan itsenäisen Hunzan valtion pääkaupunki. Kaupungissa sijaitseva Hunzan hallitsijan Baltitin linna on Pakistanin aielistalla Unescon maailmanperintöluetteloon. Sen vanhimmat osat saattavat olla peräisin jo 700-luvulta.
Venäjän kasvavaa vaikutusvaltaa alueella pelänneet britit liittivät Hunzan Brittiläisen Intian alaisuuteen sotaretken jälkeen vuonna 1891. Myöhemmin Intian jaon yhteydessä Hunzasta tuli osa Pakistania ja vuonna 1970 se muutettiin Hunzan piirikunnaksi.
Bakteerit
Typen ja hiilidioksidin sitojina
Bakteerit sitovat myös merkittäviä määriä ilmakehän hiilidioksidia.
Ruokatuotteiden valmistuksessa
Bakteerien aiheuttamaa käymistä ja maitohapon muodostumista käytetään muun muassa hapanmaitotuotteiden, juustojen, hapanleivän ja kestomakkaroiden valmistuksessa sekä kasvistuotteiden kuten hapankaalin ja suolakurkkujen hapattamisessa. Maitohappobakteereita lisätään elintarvikkeisiin myös terveysvaikutteisista syistä. Niitä voidaan nauttia suoliston bakteeriflooran vahvistamiseksi.
Biologisena aseena
Bakteereita käytettiin biologisena aseena jo kauan ennen kuin niiden olemassaolosta tiedettiin. Heettiläiset ja Arzawan valtakunta lähettivät 1300-luvulla eaa. jänisruttoa sairastavia pässejä toistensa alueelle. Nuolimyrkkyjä on tehty mädäntyneistä ja bakteereja sisältävistä raadoista. Kaivojen myrkyttäminen on usein käytetty sodankäynnin keino, jossa on hyödynnetty raadoista levinneitä bakteereita. Mongolit linkosivat 1340-luvulla Krimin niemimaalla sijainnutta Kaffan kaupunkia piirittäessään kaupunkiin omia ruttoon kuolleita sotilaitaan. Tämä vaikutti mustan surman nimellä tunnetun ruttoepidemian leviämiseen Eurooppaan.
Biologisen sodankäynnin näkymät paranivat 1800-luvun lopulla, kun taudinaiheuttajia voitiin alkaa eristää ja kasvattaa sekä levittää aiempaa tehokkaammin. Valtiot ovat sen jälkeen tutkineet etenkin kolera-, rutto-, pernarutto- ja botuliinibakteereita. Japani levitti pernaruttobakteerin itiöitä viiden kiinalaisen kaupungin ylle Kiinan ja Japanin välisessä sodassa. Japanilainen Korkein totuus -lahko teki kymmenen huonosti onnistunutta bakteerihyökkäystä Tokiossa 1990-luvulla. Al-Qaida-järjestöllä oli 1990-luvulla Afganistanissa pernaruttolaboratorio. Yhdysvalloissa läheteltiin vuonna 2001 useita pernaruttokirjeitä poliitikoille ja muille tunnetuille henkilöille.
Löytyminen
pienoiskuva|Mikroskooppikuva Bacillus subtilis -bakteerisoluista itiöineen. Bakteerien olemassaolosta ei tiedetty mitään ennen mikroskoopin keksimistä. Hollantilainen Antoni van Leeuwenhoek havaitsi itse rakentamallaan yksilinssisellä mikroskoopilla vesinäytteissä "pieniä eläimiä", joista hän julkaisi tutkimuksensa vuonna 1677 Philosophical Transactions -lehdessä. Seitsemän vuotta myöhemmin lehti julkaisi Van Leeuwenhoekin kuvauksen ihmisen suun bakteereista.
Vuonna 1961 esitettiin myöhemmin vahvistettu teoria, että bakteerisolun DNA on rengasmainen. Vuonna 1990 arkkibakteerit eli arkeonit erotettiin omaksi domeenikseen bakteereista.
Chuathbaluk
Chuathbaluk on pieni kaupunki Alaskassa. Vuoden väestönlaskennassa sen väkiluku oli 119. Näistä 91,60% edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.
Historiaa
Chuathbaluk oli 1800-luvun puolivälissä deg hit'an -heimon kesäkalastuspaikka. Kylä on tunnettu nimillä Chukbak, St. Sergius Mission, Kuskokwim Russian Mission ja Little Russian Mission. Nimi sekoitettiin usein Yukonissa sijaitsevaan Russian Missioniin, joten nimeksi muutettiin 1960-luvulla Chuathbaluk. Se on johdettu jupikkien sanasta curapalek, joka tarkoittaa "kukkuloita, joilla suuret mustikat kasvavat".
St. Sergius Missioniin rakennettiin venäläis-ortodoksinen kirkko vuonna 1894 ja 35 kilometrin päästä Kukuktukista ihmiset muuttivat lähetysasemalle. Traagisesti suuri osa väestöstä kuoli influenssaepidemiassa vuonna 1900. Vuonna 1929 paikka hylättiin, mutta venäläis-ortodoksisen seurakunnan jäsenet jatkoivat jumalanpalvelusten pitämistä lähetysasemalla. Vuonna 1954 Sam Phillipsin perhe Crow Villagesta uudelleenasutti lähetysaseman, heitä seurasi myöhemmin ihmisiä Aniakista ja Crooked Creekista. Kirkko rakennettiin uudelleen 1950-luvun lopulla ja osavaltion koulu avattiin 1960-luvulla. Kaupunkioikeudet Chuathbaluk sai 1975.
Greatest Hits (Queensrÿche)
Greatest Hits on seattlelaisen metalliyhtye Queensrÿchen vuonna 2000 julkaisema kokoelmalevy. Albumilla ei kuitenkaan ole yhtään kappaletta vuonna 1999 julkaistulta Q2K-albumilta. Albumin toiseksi viimeinen kappale ”Chasing Blue Sky” julkaistiin alun perin vain Sign of the Times -singlen B-puolena.
Udzima wa ya Masiwa
”Udzima wa ya Masiwa” (”Suurten saarien liitto”) on Komorien kansallislaulu. Laulu otettiin käyttöön maan itsenäistyessä 1978. Sen on sanoittanut Said Hachim Sidi Abderemane, joka myös sävelsi musiikin yhdessä Kamildine Abdallahin kanssa. Laulusta on olemassa shimasiwan- ja ranskankieliset versiot. Laulussa mainitaan neljä saarta, joista Mayotte kuuluu nykyään Ranskalle.
Berberihevonen
thumb|Berberiratsastajia Algeriassa.
Udzima wa ya Masiwa
Shimasiwan kielisen version translitteraatio
I béramu isi pépéza i nadi ukombozi piya i daula ivénuha tasiba bu ya i dini voya trangaya hunu Komoriya Narikéni na mahaba ya huveindza ya masiwa
Berberihevonen
Ominaisuudet
Berberihevosen risti on jyrkkä, häntä on matalalle kiinnittynyt ja pää on karkeatekoinen joka viittaa alkukantaisiin hevosrotuihin. Berberihevonen on kuitenkin hyvin kestävä ja sisukas. Berberihevonen on myös hyvin ketterä ja nopea lyhyillä matkoilla. Se on myös helppohoitoinen ja hyvä yleisratsu. Säkäkorkeus noin 147-157cm
Udzima wa ya Masiwa
Shimasiwan kielisen version translitteraatio
mu isi pépéza rang mwési sita wa Zuiye i daula ivénuha zisiwa zatru zi pangwi ha Maoré na Nzuani, Mwalina Ngaziya Narikéni na mahaba.
Ranskankielinen versio
Au faîte le Drapeau flotte Apelle a là Liberté totale. La nation apparaît, Force d'une meme religion au sein des Comores. Vivons dans l'amour rèciproque dans nos îles.
Les Comoriens issue de même sang, Nous embrassons la même idéologie réligieuse. Les îles où nous somme nés!! Les îles qui nous ont prodigués la bonne éducation. Dieu ya apporté son aide. Conservons notre unité pour l'amour de la patrie, Amour pour la réligion Et pour l'évolution.
Au faîte le Drapeau flotte Depuis le 6 du mois de Juillet La nation apparaît, Les îles devenues souveraines; Maore - N'Dzouani - Mouwali - et N'Gazidja. Gardons notre amour pour les îles.
Epävirallinen käännös englanniksi
The flag is flying, Announcing complete independence; The nation rises up Because of the faith we have In this our Comoria.
Let us always have devotion To love our Great Islands. We Comorians are of one blood, We Comorians are of one faith.
On these Islands we were born, These Islands brought us up. May God always help us; Let us always have the firm resolve To love our fatherland, Love our religion and the world.
The flag is flying. From the Sixth of July The Nation rises up; Our Islands are lined up. Maori and Anzuan, Moheli and Comore, Let us always have devotion To love our Great Islands.
Cochabamba
thumb|210px|Katedraali ja Plaza 14 de Septiembre (Syyskuun 14. päivän aukio) Cochabamba on kaupunki Bolivian keskiosassa. Se sijaitsee samannimisessä laaksossa Andeilla. Cochabamba on Cochabamban departementin pääkaupunki. Kaupunki itse on Bolivian neljänneksi suurin, sen metropolialue kolmanneksi suurin sillä metropolialueen asukasluku on yli miljoona. Cochabamba perustettiin 2. elokuuta 1571. Nimi Cochabamba juontaa alkunsa ketšuankielisistä sanoista qhocha eli järvi ja pampa eli tasanko.
Kaupungin ja sitä ympäröivien alueiden asukkaita kutsutaan cochabambinoiksi. Cochabamba tunnetaan myös nimillä "ikuisen kevään kaupunki" sekä "puutarhakaupunki", keväisten lämpötilojensa vuoksi, jotka vallitsevat alueella läpi vuoden.
Kaupunkiin on rakennettu vuoden 1988 paavin vierailun muistoksi maailman suurin Jeesus-patsas Cristo de la Concordia, joka on myös eteläisen pallonpuoliskon korkein patsas.
Historia
Cochabamban laaksossa on ollut asukkaita yli tuhat vuotta sen tuottavan ja hedelmällisen maaperän ja ilmaston vuoksi. Arkeologiset todisteet viittaavat, että laakson ensimmäiset asukkaat olivat monista etnisistä alkuperäiskansojen ryhmistä. Inkat, mojocoyat, omerequet sekä tiwanaku-kansan edustajat asuivat laaksossa kauan ennen kuin espanjalaiset saapuivat.
Ensimmäinen espanjalainen laakson asukas oli Garci Ruiz de Orellana vuonna 1542. Hän hankki suurimman osaan maastaan paikallisilta heimopäälliköiltä Achatalta ja Consavanalta vuonna 1552 tehdyn Potosín kaupungin rekisterin mukaan. Hinta oli 130 pesoa. Hänen asuntonsa tunnettiin nimellä Casa Mayorazgo ja se on edelleen olemassa Cala Calan kaupungin läheisyydessä.
Villa de Oropesa, jolla nimellä Cochabambaa ensin kutsuttiin, perustettiin 2.8.1571 Oropesan kreivin varakuningas Fransisco de Toledon käskystä. Kaupungin tarkoituksena oli tulla maanviljelyn keskukseksi, jotta se pystyisi tuottamaan ruokaa pienemmille kaivoskaupungeille läheisellä Altiplanon alueella. Erityisesti oli ajateltu Potosín kaupunkia, josta tuli yksi suurimmista ja rikkaimmista kaupungeista maailmassa 1600-luvulla, joka oli perusta suurelle vauraudelle, joka lopulta teki Espanjasta maailman mahdin siihen aikaan. Hopeakaivosteollisuuden ollessa suurimmillaan Potosíssa, Cochabamba kukoisti ensimmäiset vuosisatansa. Kaivosteollisuuden hiipuessa 1700-luvulla Cochabamban kukoistus alkoi hiipua sen mukana.
Vuonna 1786 Espanjan kuningas Kaarle III nimesi kaupungin uudelleen uskollisuuden ja rohkeuden Villa Cochabambaksi. Tämä tehtiin, koska kaupungilla oli keskeinen rooli tukahdutettaessa alkuperäiskansojen kapinoita 1781 Orurossa. Cochabambasta lähetettiin aseistettuja joukkoja Oruroon, jotta kapinat saataisiin tukahdutettua. Myöhäisestä 1800-luvusta lähtien Cochabamba on ollut jälleen yleisesti ottaen menestyksekäs maatalouden keskus Boliviassa.
Vuonna 2000 Cochabambassa alkoivat suuret protestit kaupungin vesilaitoksen yksityistämisen takia. Maailmanpankki oli vaatinut lainojensa ehtona valtion toimintojen yksityistämistä. Vesilaitos myytiin yksityisille sijoittajille, ja kaupunkilaisten vesilaskut nousivat rajusti.
Tammikuussa 2007 kaivosmiehet ottivat yhteen maalaisprotestoijien kanssa, jolloin kolme ihmistä kuoli ja yli 130 loukkaantui. Demokraattisesti valittu Cochabamban prefekti, Manfred Reyes Villa, entinen sotilasneuvonantaja Luis García Mezan diktatuurin aikaan 1980-luvulla, liittoutui Bolivian itäisten hallintoalueiden kanssa. Reyes Villa ajautui väittelyyn presidentti Evo Moralesin kanssa alueellisesta autonomiasta ja muista poliittisista aiheista. Protestoijat tukkivat maantiet, sillat ja päätiet yrittäen pakottaa Reyes Villan eroamaan. Kansalaiset hyökkäsivät protestoijia vastaan rikkoen esteet ja kiertäen ne. Poliisi ei tehnyt paljoakaan puuttuakseen tilanteeseen. Sen jälkeiset protestoijien yritykset uhata hallitusta olivat epäonnekkaita, mutta jännityksiä osapuolten välillä ei ole ratkaistu.
Heinäkuussa 2007 tammikuun protestiliikkeen veteraanit pystyttivät monumentin hallituksen tukijoista kuolleiden ja loukkaantuneiden kunniaksi, joka tuhottiin yöllä ja tämä aloitti konfliktit jälleen kaupungissa.
Ihmiset ja kulttuuri
Cochabamba on taloudellisesti aktiivinen kaupunki ja se on sosiaalisesti vapaampia paikkoja kuin moni muu bolivialainen paikkakunta. Kuten muutkin suuret kaupungit Andeilla, Cochabamba on vastakohtien kaupunki. Sen keskusta Plaza Colónin tai Plaza 14 de Septiembren läheltä on aika moderni. Siellä on paljon valoja, autoja ja liikettä kaduilla sekä internet-kahviloita. Näillä paikoilla sijaitsevat myös suurin osa kaupungin liiketoiminnasta sekä taloudellisesta toiminnasta. Aktiivinen yöelämä keskittyy Calle Españan lähelle ja myös El Pradon puistobulevardin varrelle. Siirryttäessä kauemmas keskuksesta paikoista tulee vähemmän edistyneitä teknologisesti. Cochabamban kulmilla on usein suuremmat rikostilastot ja sieltä puuttuvat sähköt, talojen sisältä viemäri- ja vesiputket sekä kivetyt tiet. Äärimmäinen esimerkki tästä on aivan lentokentän etelän puoleinen alue, jossa puoliksi rakennetut savitiilitalot ovat päällystämättömien likaisten katujen varrella. Tämä on ensivaikutelma, jonka lentokoneella tulevat vieraat saavat.
Kaikista eniten Cochabambassa puhutaan espanjaa, tai castellanoa, joksi paikalliset sitä kutsuvat. Cochabamban alueella puhuttu espanja on sanastoltaan melko konservatiivista, mutta joitakin ketšuan ja aimaran sanoja on otettu jokapäiväiseen käyttöön.
Kuten monissa muissakin kaupungeissa ympäri maailmaa, englantia puhutaan ja ymmärretään jatkuvasti enemmän erityisesti yritysjohtajien ja länsimaalaistuneiden cochabambinoiden keskuudessa.
Gearbox Software
Historia
Yritys on perustettu 16. helmikuuta 1999 ja sen kotipaikka on Frisco, Texas. Embracer Group osti yrityksen vuonna 2021.
Emil Jatkola
Emil Julius (E. J.) Jatkola (13. lokakuuta 1879 Pyhäjärvi Ol – 31. joulukuuta 1948 Mikkeli) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Edistyspuolueen kansanedustajana 1930–1933 ja Suomen oikeusministerinä 1936. Jatkola oli Mikkelin läänin maaherra vuosina 1933–1948.
Jatkolan vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Jatkola ja Sofia Väänänen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 ja suoritti oikeustutkinnon 1907 sekä ylemmän hallintotutkinnon 1915. Jatkola sai varatuomarin arvon 1911. Naimisiin hän meni Bertta Laitisen kanssa vuonna 1908.
Jatkola oli Oulun läänin Pyhäjärven piirin nimismiehenä 1907–1916 toimittaen samalla käräjiä Piippolan tuomiokunnassa 1909–1913. Hän toimi Oulun kihlakunnan kruununvoutina 1916–1924, Oulun lääninhallituksen verotusasiain ylimääräisenä esittelijänä 1919–1923 sekä Oulun läänin lääninsihteerinä 1924–1933. Hän oli myös Pohjolan Osake-Pankin valtion asiamiehenä 1917–1923.
Edistyspuolueen kansanedustajana Jatkola oli Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1930–1933. Eduskunnassa hän oli lakivaliokunnan puheenjohtaja 1931–1933 ja toimi oikeusministerinä Kivimäen hallituksessa 1936. Jatkola luopui kansanedustajan paikastaan tultuaan valituksi Mikkelin läänin maaherraksi marraskuussa 1933. Maaherran tehtäviä Jatkola hoiti vuoteen 1948 asti. Jatkola oli valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaalissa.
Runojalka
Runojalka on mitallisessa runoudessa runon poljentoyksikkö ja runosäkeen perusosa. Se muodostuu painottomien ja painollisten tavujen tai lyhyiden ja pitkien tavujen vaihtelusta. Runosäkeet koostuvat usein runojalkojen toistosta runomitan mukaisesti.
Kreikkalaisessa metriikassa käytetään runojalkojen sijasta yleensä metroneita, jotka useimmiten vastaavat jotakin runojalkaa, mutta jambin, trokeen ja anapestin tapauksessa muodostuvat kahdesta jalasta.
Runojalkoja
Yleisimpiä runojalkoja ovat muun muassa ( = lyhyt/painoton tavu, = pitkä/painollinen tavu):
Slash (hahmo)
Slash on IDW:n sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen hahmo ja Turtlesien vihollinen. Alun perin Archie Comicsin kustantama ja Kevin Eastmanin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran 22. syyskuuta 1990 Turtles – mutanttikilpikonnat -animaatiosarjan jaksossa 85. Slash esiintyi myös vuotta myöhemmin (elokuussa 1991) Archie Comicsin kustantamassa Teenage Mutant Ninja Turtles Adventures -sarjakuvalehden numerossa 23.
Turtles – mutanttikilpikonnat
Koe epäonnistui kuitenkin heidän kannalta, sillä Slashista tuli voimakkaampi mitä Rocksteady ja Bebop yhteensä. Lisäksi Slashilla oli arvaamattomat hermot, joka teki siitä entistä vaarallisemman. Hän oli myös kiintynyt palmuihin, koska ollessaan lemmikkinä Slashin terraariossaan oli muovinen palmu, jota hän kutsui Binkyksi. Bebopin pudottaessa sen ilmakanavaan, Slash sekosi täysin varastaen Silppurin shaolin miekat ja hajotti Technodromen. Tämän sekoilun johdosta hänet lähetettiin maaplaneetalle, jossa Slash tapasi muutaman korruptoituneen liikemiehen. He halusivat rakentaa kerrostaloja viemäristön alueelle, mutta olivat joutuneet usein Turtlesien estämiksi. Tämän vuoksi he halusivat pilata Turtlesien maineen lähettämällä Slashin tuhoamaan kaupungin vapaudenkellon, joka antaisi Turtleseille huonon maineen. Turtlesit lopulta saivat selville Slashin olleen tapauksen takana ja yllättyivät kuinka yksi kilpikonna kykeni yksin taistelemaan heitä vastaan. Turtlesit onnistuivat lopulta pääsemään hänestä eroon, Slashin jouduttua ulkoavaruuteen roskaraketin myötä, jossa hän löysi pienen muovisen palmunsa.
Slash palasi myöhemmin takaisin maaplaneetalle, jolloin hänellä oli useita uudenlaisia aseita ja suunnitteli muuttavansa planeetan kaikki asukkaat kilpikonniksi, jotta hän voisi olla suurin johtaja. Slash onnistui muuttamaan Channel 6 uutiskanavan työntekijät Vernonin ja Burnen kilpikonniksi, sekä yritti samalla käyttää hyväkseen kanavan satelliitti lautasta muuttaakseen kaikki asukkaat kilpikonniksi. Donatello onnistui huijaamaan Slashia kertomalla että mikäli Slash muuttaisi Turtlesit ihmisiksi hän olisi jo silloin kilpikonnien valtias. Kun Slash yritti muuttaa Donatellon ampumalla säteen häntä kohti, hän onnistui heittämään Vernonin ja Burnen säteen eteen, jonka avulla he muuttuivat takaisin ihmisiksi. Slash suuttuneen ryhtyi tappelemaan Turtleseja vastaan, mutta tappelun aikana putosi Channel 6 rakennuksen katolta pää edellä maahan, jonka seurauksena hän menetti saamansa älykkyyden ulkoavaruudessa vietetyn tapauksen aikana. Tyhmyyden vuoksi Turtlesit onnistuivat houkuttelemaan Slashin takaisin roskia kuljettavaan rakettiin, joka lähetettiin avaruuteen.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012)
Slash esiintyi vuoden 2012 animaatiosarjan toisella tuotantokaudella jaksossa "Slash tuhon tiellä". Alun perin Raphaelin lemmikkikilpikonna Spike altistui Kraangien mutageenille ja muuttui isokokoiseksi ja lihaksikkaaksi mutantiksi nimeltä Slash. Slash oli täysin uskollinen Raphaelille ja uskoi temperamentin olevan tämän ainoa oikea voimavara ja halusi siksi hankkiutua eroon tämän veljistä. Raphael kuitenkin voitti Slashin kaksintaistelussa ja pudotti tämän alas erään rakennuksen katolta.
Jaksossa "Liskonaattorin paluu" Slash oli liittoutunut Kilpikonnien toisen vihollisen, avaruusoliorotu salamandraanien edustajan Liskonaattorin (Newtralizer) kanssa. Etsiessään Kraangeille kuulunutta plutoniumia Raphael ja Casey Jones kohtasivat heidät. Slash ja Liskonaattori veivät itse plutoniumin käyttääkseen sitä Kraangien tuhoamiseen. Mutta Liskonaattori petti Slashin ja yritti tuhota hänet. Kilpikonnat pelastivat Slashin, mutta Slash ei ollut valmis tekemään sovintoa heidän kanssaan ja lähti.
Teenage Mutant Ninja Turtles Adventures
Slash esiintyi ensi kerran sarjakuvissa Archie Comicsin kustantamassa Teenage Mutant Ninja Turtles Adventures lehden numerossa 23, elokuussa 1991. Sarjakuvassa Slash näytti hyvin pitkälti samanlaiselta kuin muut Turtlesit, mutta sillä oli terävät hampaat ja piti yllään mustaa naamiota. Slash joutui pakenemaan kotiplaneetaltaan Morbusista, joka joutui muukalaisolentojen hyökkäyksen kohteeksi. Olennot hävittivät kaikki planeetan palmut, jonka vuoksi Slash on erittäin kiintynyt niihin. Hän teki sarjakuvan aikana yhteistyötä Krangin kanssa, joka auttoi häntä pakenemaan ja väitti Turtlesien olleen syyllisiä Slashin kotiplaneetan tuhoon. Myöhemmin hän sai selville Krangin ja Silppurin katalan suunnitelman ja suuttui kaksikolle. Slash lähti vaeltelemaan yksin pitkin maaplaneettaa ja myöhemmin tapasi supersankariryhmä Mutanimalsin, jotka veivät Slashin trooppiselle saarelle, joka oli täynnä palmuja.
Slash oli todistamassa myös Mutanimalsin traagista kuolemaa nähtyään räjähdyksen, mutta saapui myöhässä paikalle auttaakseen heitä. Slash teki myös yhteistyötä Turtlesien kanssa estääkseen kuningatar Malignan hyökkäyksen maaplaneetalle. Loppujen lopuksi hän uhrasi itsensä pelastaakseen Turtlesit, jotka ehtisivät hypätä Malignan aluksesta pois ennen kuin se osui aurinkoon.
Mighty Mutanimals
Slash esiintyi myös toisessa Archien kustantamassa sarjakuvassa Mighty Mutanimals, jossa se kuvattiin lähes Teräsmiesmäisenä hahmona. Se oli erittäin vahva kyettyään muun muassa repimään panssarivaunuja kahtia, sekä olemaan haavoittumaton tulivoimaa vastaan, jopa ohjuksia kohtaan. Slash väitti saanensa nimen korppikotkilta. Hänellä oli mukana useita eri teräaseita, mutta käytti useimmiten Silppurille tyypillisiä käsiteriä molemmissa käsissä. Slash yritti sarjakuvassa etsiä Rio de Janeirosta kadonnut palmuaan.
IDW
Vuonna 2011 uudistetussa Turtles-sarjakuvissa Slash esiintyi vuonna 2012, jossa se oli koe-eläimenä Stockgenin laboratoriossa. Stockman ja Chet halusivat kokeilla Old Hobista otettua mutageeni DNA:ta, jotta he voisivat löytää Turtlesit ja Tikun. Tuolloin näykkijäkilpikonnana hänet tunnettiin nimellä Specimen 6, kunnes hän kasvoi mutageenin myötä kokoa, voimaa ja mielensä sekosi täysin. Se riehui laboratoriossa ja pakeni paikalta New Yorkin kaduille. Hän aiheutti paljon tuhoa ja kauhua asukeissa tuhoamalla autoja, rakennuksia ja vahingoittammalla ihmisiä. Ihmiset alkoivat kutsumaan häntä Slashiksi jätettyään jälkeensä kolme viiltoa. Hän hyökkäsi myös Michelangelon pizzalähetin Woodyn kimppuun ja jätti kynten jälkensä Aprilin pakettiautoon.
Slash huomasi myöhemmin Turtlesit ja alkoi seurata heitä. Hän repi palan juuri Turtlesien hakatuksi tulleen roiston mustasta paidasta, ja teki siitä samanlaisen naamion, kuten Turtleseilla. Slash seurasi Turtleja heidän uuteen piilopaikkaan hylättyyn kirkkoon, jossa hän hyökkäsi heidän kimppuun. Slash oli kukistaa heidät, mutta Leonardon myötä hän haavoittui pahasti ja katosi. Hän lopulta huuhtoutui New Yorkin rannalle, jossa Old Hob oli häntä vastassa.
Season of Mist
Season of Mist on ranskalainen metallimusiikkiin erikoistunut riippumaton levy-yhtiö jonka on perustanut Michael S. Berberian. Yhtiön alkuvuosina se keskittyi äärimetalli-yhtyeisiin niin kuin esimerkiksi Oxiplegatz, Bethzaida ja Kampfar.
Tzvetan Todorov
thumb|250px|Tzvetan Todorov Strasbourgissa vuonna 2011. Tzvetan Todorov (, 1. maaliskuuta 1939 Sofia, Bulgaria – 7. helmikuuta 2017 ) oli bulgarialaissyntyinen filosofi sekä kirjallisuuden- ja semiotiikan tutkija.
Todorov muutti Pariisiin vuonna 1963 saatuaan Ranskan valtion apurahan. Hän opetti ensin Ecole pratique des Hautes Etudes -korkeakoulussa. Vuodesta 1968 lähtien hän työskenteli tutkimuspäällikkönä ja taiteiden ja kielen tutkijana kansallisessa tieteellisen tutkimuksen keskuksessa (Centre National de la Recherche Scientifique).
Todorov kehitti strukturalistista kirjallisuus- ja kielitiedettä Roland Barthesin ja Gérard Genetten ohella sekä toi venäläisten formalistien oppeja länteen. Todorov teki tunnetuksi mm. venäläisen Mihail Bahtinin kirjallisuudentutkimuksia yhdessä Julia Kristevan kanssa. 1980-luvulla hän siirtyi aatehistorian pariin.
Sana ”narratologia” on peräisin Todorovin teoksesta Grammaire du Décaméron (1969, Decameronen kielioppi), joka käsittelee Giovanni Boccaccion novelleja.
Kirjallisuudentutkimuksen lisäksi hän kirjoitti mm. Kristoffer Kolumbuksen Amerikan valloituksesta sekä natsien ja Stalinin hirmutöistä.
Todorov toimi vierailevana professorina useissa yliopistoissa, kuten Harvardissa, Yalen, Columbian ja Kalifornian yliopistoissa Yhdysvalloissa.
Shimshal
Shimshal on kylä Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella. Kylän asukkaat ovat wakheja ja uskonnoltaan ismailiitteja.
Historia
thumb|vasen|Paikallinen tanssiesitys. Shimshal kuului aikanaan itsenäiseen Hunzan valtioon. Kyläläiset työskentelivät aikanaan Hunzan hallitsijalle (mir) hoitaen karjaa ja kantaen tarvikkeita. Hunza alistettiin 1800-luvun lopulla brittivallan alle ja Intian jaon yhteydessä siitä tuli osa Pakistania. Pakistanissa Hunzan hallitsijan maallinen valta päättyi 1970-luvulla.
Shimshal oli pitkään eristyksissä muusta Pakistanista. Ensimmäinen maantieyhteys kylään valmistui vasta vuonna 2003. Kylässä on toteutettu myöhemmin myös muita kehityshankkeita. Esimerkiksi sähköä saadaan nykyisin aurinkopaneelein.
Väestö
Shimshalin asukkaat ovat etniseltä taustaltaan wakheja ja uskonnoltaan ismailiitteja.
Alexander von Kluck
thumb|Alexander von Kluck Alexander Heinrich Rudolph von Kluck (20. toukokuuta 1846 Münster, Westfalen – 19. lokakuuta 1934 Berliini) oli saksalainen kenraali, joka palveli ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa.
Kluckista tuli vuonna 1866 Preussin 55:nnen jalkaväkirykmentin upseeri ja hän osallistui sen mukana vuosien 1866 ja 1870–1871 sotiin. Hän yleni vuoteen 1902 mennessä kenraaliluutnantiksi ja divisioonankomentajaksi, 1906 jalkaväenkenraaliksi ja viidennen (sittemmin ensimmäisen) armeijakunnan komentajaksi sekä 1913 kahdeksannen armeijapiirin tarkastajaksi. Kluck aateloitiin vuonna 1909.
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua elokuussa 1914 kenraalieverstiksi ylennetty Kluck nimitettiin komentamaan Saksan ensimmäistä armeijaa, joka muodosti Belgian kautta Ranskaan hyökänneiden joukkojen oikean siiven. Hänen joukkojensa tehtävänä oli Schlieffen-suunnitelman mukaisesti lyödä Ranskan armeijan vasen sivusta ja saartaa Pariisi, jolloin sota päättyisi Saksan pikaiseen voittoon. Kluckin joukot löivät Belgian armeijan Tirlemontin ja Aerschotin taisteluissa 18. ja 19. elokuuta, valtasivat Brysselin 20. elokuuta sekä löivät brittijoukot Monsissa 23.–24. elokuuta ja Le Cateaussa 25. elokuuta ja vielä ranskalaiset Comblesissa 29. elokuuta.
Kluck oli komentajana kärsimätön ja kannatti aggressiivista etenemistä, mutta varovaisempi toisen armeijan komentaja Karl von Bülow pelkäsi aukkojen muodostumista saksalaisten rintamaan ja pyysi siksi Kluckia kääntämään hyökkäyksensä suunnan lähemmäs omia joukkojaan, Pariisin itä- ja eteläpuolelle eikä pohjois- ja länsipuolelle alkuperäisen suunnitelman mukaan. Osin armeijan ylijohdon puutteellisen ohjauksen seurauksena Schlieffen-suunnitelma epäonnistui lopulta. Ensimmäisen armeijan oikean sivustan paljastuttua kenraali Maunouryn komentamalle Ranskan kuudennelle armeijalle Kluck joutui kääntämään armeijansa ennenaikaisesti uudelleen Pariisin länsipuolta kohti. Tällöin saksalaisten rintamaan syntyi pelätty aukko, jota brittiläiset ja ranskalaiset joukot saattoivat hyödyntää 6.–9. syyskuuta käydyssä Marnen taistelussa. Kluckin ensimmäinen armeija eteni parhaimmillaan vain 21 kilometrin päähän Pariisista, mutta saksalaiset joutuivat lopulta perääntymään. Tällöin Kluck veti armeijansa asemiin Aisnejoelle Noyonin ja Soysonsin väliin. Lokakuussa 1914 sodankäynti juuttui asemasodaksi.
Kluck haavoittui vakavasti kranaatinsirpaleesta jalkaan maaliskuussa 1915, ja jätti tuolloin komentajantehtävänsä. Hän vetäytyi kokonaan aktiivipalveluksesta lokakuussa 1916. Hän julkaisi vuonna 1920 muistelmakirjan Der marsch auf Paris und die Marneschlacht (”marssi Pariisiin ja Marnen taistelu”).
Mathias Jung
Jung valmistui sähköasentajaksi ja työskenteli sittemmin suksipajalla Schmalkaldenissa. Urheilu-uransa aikana hän oli Saksan demokraattisen tasavallan kansanarmeijan palveluksessa.
HC Fassa
Sportiva Hockey Club Fassa (tunnetaan myös HC Val di Fassa) on jääkiekkojoukkue Bolzanosta, Italiasta. Joukkue pelaa Italian pääsarjassa Elite A:ssa. Tunnettiin nimellä HC Canzai vuoteen 1985 asti.
Eugen Taube
thumb|upright=1.1|Eugen Taube: Koivuja lumimaisemassa (1892). Eugen Taube (4. kesäkuuta 1869 Pietari – 12. maaliskuuta 1913 Espoo) oli venäläissyntyinen Suomessa asunut upseeri ja taidemaalari.
Balttilaiseen aatelissukuun kuuluneen Tauben isä oli insinööri ja vapaaherra Julius Ferdinand Taube. Eugen Taube oli vakinaisessa palveluksessa upseerina Viaporiin sijoitetussa venäläisessä varusväessä. Hän oli harjoittanut taideopintoja todennäköisesti Pietarissa ja hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1892 ja 1893. Taube keskittyi lähes yksinomaan maisemamaalaukseen ja hän teki maalausmatkoja yhdessä taidemaalari Hjalmar Munsterhjelmin kanssa.
Ohto
Ohto on perinteinen suomalainen miehen nimi. Ohto, kuten sen rinnakkais­nimi Otso, tarkoittaa karhua. Ohto oli 1900-luvulla varsin harvinainen nimi, mutta on viime aikoina selvästi yleistynyt. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu hieman yli 460 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 2000 jälkeen. Ohtot viettävät nimipäiviään 11. lokakuuta yhdessä Otsojen kanssa. Ortodoksisessa kalenterissa Ohtojen nimipäivä on 2. marraskuuta.
Aneta Mihaly
Kesäolympialaisissa 1980 Mihaly sijoittui neljänneksi pariaironelosessa ja vuoden 1984 kesäolympialaisissa toiseksi kahdeksikossa voittaen hopeaa.
Mihaly aloitti soutamisen ollessaan 18-vuotias. Hän saavutti MM-kilpailuissa pariaironelosessa 1977 hopeaa sekä pronssia vuosina 1979 ja 1981. Yksikössä hän sijoittui kuudenneksi 1978.
Sokraattinen dialogi
Sokraattiset dialogit ( tai, Sôkratikoi (dia)logoi, ”keskustelut Sokrateen kanssa”) ovat antiikin Kreikassa 400- ja 300-lukujen eaa. vaihteessa kehittynyt dialogimuotoa hyödyntävä kirjallisuuden tyylilaji, joka on säilynyt nykypäiviin erityisesti Platonin ja Ksenofonin kirjoittamissa dialogeissa. Dialogit ovat joko näytelmällisiä tai kertovia, ja niissä henkilöhahmot keskustelevat moraalisista ja filosofisista ongelmista sokraattista menetelmää käyttäen.