cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Janne Ihalainen
Tutkimustyö
Kemistinä Ihalainen tutkinut erityisesti erilaisten biomolekyylien fysikaalista rakennetta hyödyntämällä spektroskopian menetelmiä. Hän soveltaa tutkimukseen optista spektroskopiaa ja laserspektroskopiaa. Optisen spektroskopian tutkimusta tehdään näkyvän valon aallonpituuksilla sekä ultraviolettivalon (UV-spektroskopia) ja infrapunavalon taajuusalueilla (infrapuna- eli IR-spektroskopia).
Biologisista rakenteista Ihalaisen erityinen mielenkiinnon kohde on ollut proteiinien rakenne. Hän käyttää mm. ultranopeita lasereita tarkastellessaan biologisesti aktiivisten proteiinien dynamiikkaa, kuten esimerkiksi proteiinien laskostumista. Kun tunnetaan proteiinien dynamiikkaa ja siitä kerättyä tutkimustietoa yhdistetään proteiinien aktiivisuuden tuntemukseen, voidaan ymmärtää proteiinien toimintaa niiden omissa elinympäristöissä. Proteiinitutkimuksella on sovelluksia esimerkiksi uusien biofarmaseuttisten lääkeaineiden suunnittelussa.
Rakennetutkimuksen ohella Ihalainen on selvittänyt, miten proteiinit käyttäytyvät, kun valo osuu niihin. Valo voi muuttua biologiseksi signaaliksi tai energiaksi fotosynteesin primaarisissa reaktioissa. Teema liittyy kemialliseen fotosynteesin tutkimukseen, joka luetaan laajemmin valokemian alaan kuuluvaksi tutkimusaiheeksi. Ihalainen onkin tutkinut erilaisia biologiaan liittyviä valokemiallisia reaktioita. Perustutkimuksen pohjalta voidaan esimerkiksi kehittää erilaisia signalointijärjestelmiä, joilla on sovelluksia bioteknologian alalla.
Antonín Švehla
pienoiskuva|Antonin Švehla
Antonín Švehla (15. maaliskuuta 1873 Prahassa - 12. joulukuuta 1933 Prahassa) oli tšekkoslovakialainen poliitikko, joka oli kolme kertaa Tšekkoslovakian pääministerinä. Hän toimi myös pitkään Tšekkoslovakian viljelijöiden ja talonpoikien tasavaltalaispuolueen RSZML:n johtajana.
Švehla syntyi maanomistajaperheeseen Hostivařin kylässä lähellä Prahaa (se sulautettiin osaksi Prahan 15. kaupunkipiiriä 1922). Hän ryhtyi hoitamaan tilaa isänsä kuoltua vuonna 1900 ja oli aktiivinen paikallispolitiikassa. 1908-1913 hän ajoi maalaisten asiaa Böömin maapäivien jäsenenä, ja 1909 hänet valittiin Tšekin maalaispuolueen johtajaksi. Hän toimi puolueen ja sen seuraajan tasavaltalaispuolueen johtajana aina kuolemaansa saakka 1933.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Švehla vastusti sotaa, ja toimi 1918 Tšekkoslovakian kansallisen komitean jäsenenä. Hän oli yksi johtavista poliitikoista Tšekkoslovakian julistautuessa itsenäiseksi 28. marraskuuta 1918.
Švehla toimi sisäministerinä Karel Kramářin ja Vlastimil Tusarin hallituksissa 14. marraskuuta 1918 - 15. syyskuuta 1920. Tämän jälkeen hän toimi pääministerinä I ja II hallituksessaan 7. lokakuuta 1922 - 9. joulukuuta 1925 ja 9. joulukuuta 1925 - 18. maaliskuuta 1926. Jan Černýn lyhytaikaisen hallituksen jälkeen hän jatkoi pääministerinä 12. lokakuuta 1926 - 1. helmikuuta 1929.
Švehla oli Tomáš Masarykin tukija jo ennen Tšekkoslovakian itsenäistymistä ja tuki tätä vuoden 1927 presidentinvaaleissa kieltäytyen asettumasta itse ehdolle. Vuonna 1929 hän joutui terveyssyistä jättämään politiikan.
Raiden (Metal Gear)
Raiden, oikea nimi Jack (ジャック), on kuvitteellinen hahmo Konamin Metal Gear -videopelisarjassa, jossa hän on yksi päähenkilöistä. Hahmon on luonut Hideo Kojima ja suunnitellut Yoji Shinkawa. Raiden esiteltiin pelaajahahmona Metal Gear Solid 2: Sons of Libertyssä, jossa hän osallistuu ensimmäiseen tehtäväänsä yhdysvaltalaisen FOXHOUND-erikoisyksikön jäsenenä. Vaikka hän vaikuttaa tulokkaalta hänen paljastetaan olevan entinen liberialainen lapsisotilas. Raiden esiintyy sivuhahmona Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriotsissa ja palaa päähahmona pelissä Metal Gear Rising: Revengeance, joissa käsitellään hänen menneisyyttään ja nykyistä elämäänsä sotilaana.
Hahmon ääninäyttelijänä toimii pelien japaninkielisessä versiossa Kenyuu Horiuchi ja englanninkielisessä versiossa Quinton Flynn.
Big Shell
Vuodelle 2009 sijoittuvassa Metal Gear Solid 2: Sons of Libertyssä Jack on FOXHOUND-erikoisyksikön uusin agentti, ja hän saa tehtäväkseen tunkeutua New Yorkin edustalle rakennettuun Big Shell -vedenpuhdistuslaitokseen. Hänen tavoitteenaan on pelastaa Sons of Liberty -terroristijärjestön ottamat panttivangit, mukaan lukien Yhdysvaltain presidentti James Johnson. Häntä avustavat joukkoa johtava eversti, tyttöystävä Rosemary, SEAL-sotilas Iroquois Pliskin (joka sittemmin paljastui Solid Snakeksi) sekä räjähde-ekspertti Peter Stillman.
Tapauksen loppuhuipennuksessa Raiden joutuu kaksintaisteluun Solidus Snakeä vastaan. Hän surmaa entisen kasvatti-isänsä, ja kohtaa Rosemaryn Manhattanilla.
Muita esiintymisiä
Raiden ei esiinny Metal Gear Solid 3: Snake Eaterissä, mutta kyseisessä pelissä kohdataan neuvostoliittolainen majuri Ivan Raidenovitš Raikov, joka itse asiassa on eräänlainen parodia Raidenista. Raikov muistuttaa ulkonäoltään suuresti Raidenia. Raikov on todennäköisesti homoseksuaalinen, sillä muutamissa pelin kohtauksissa hänellä vihjataan olevan rakkaussuhde eversti Jevgeni Borisovitš Volginiin. Raikovin toinen nimi on venäläisen nimeämisperinteen mukaisesti patronyymi, joka tarkoittaa Raidenin poikaa. Nimi on myös mahdollisesti sanaleikki japaninkielen lauseesta ”Raiden-no-bitch”, "Salaman ämmä", viitaten hänen suhteeseensa eversti Volginin kanssa, joka tunnetaan myös nimityksellä "Salama". Hahmon ääninäyttelijä on pelin japaninkielisessä versiossa Kenyuu Horiuchi ja englanninkielisessä versiossa Charlie Schlatter.
Snake Eaterin päivitetty versio, Metal Gear Solid 3: Subsistence, sisältää humoristisen lyhytelokuvan Metal Gear Raiden: Snake Eraser, jossa Raiden matkustaa ajassa menneisyyteen aikeinaan tappaa Naked Snake. Raidenin suunnitelmana on tällä tavoin estää Solid Snaken syntymä, sillä ilman Snakeä hän voisi olla Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriotsin päähenkilö. Eräässä kohtauksessa Raiden kohtaa eversti Volginin, joka erehtyy luulemaan häntä Raikoviksi.
Raiden tulee tiettävästi esiintymään Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriotsissa. 8. toukokuuta 2006 Konami esitteli E3-messutapahtumassa 15-minuuttisen trailerin, jonka päätöskohtauksessa Raiden taistelee Metal Gear Gekkōja vastaan. Trailerissa Raiden on pukeutunut hiekanruskeaan ninjapukuun, joka muistuttaa Gray Foxin ja Mr. X:n pukuja edellisistä Metal Gear -peleistä. Traileri päättyi lauseeseen ”Raiden's Return!” eli ”Raidenin paluu!”
Raiden esiintyy Metal Gear Solid: Portable Ops Plus -pelissä yhtenä uusista moninpelihahmoista.
Raiden on päähahmo pelissä Metal Gear Rising: Revengeance.
Vauhtia ja vedenneitoja
Vauhtia ja vedenneitoja (Clambake) on United Artists -yhtiön tuottama yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Elvis Presley ja Shelley Fabares. Arthur H. Nadelin ohjaaman elokuvan tuottajina toimivat Arthur Gardner, Arnold Laven ja Jules Levy.
Elokuvan ensi-ilta oli 12. joulukuuta 1967.
Danzig (albumi)
Danzig on myös Misfitsissä ennen toimineen laulaja Glenn Danzigin johtaman yhtyeen ensimmäinen pitkäsoitto.
Levy oli tuottaja Rick Rubinin ensimmäinen Def American -levy-yhtiön nimissä julkaistu äänite. Def Americanin seuraaja American Recordings uudelleenjulkaisi levyn USA:ssa ja Isossa-Britanniassa vuonna 1998.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Glenn Danzig, ellei toisin mainita.
Johann Peter Kellner
Johann Peter Kellner (28. syyskuuta 1705 Gräfenroda – haudattu 22. huhtikuuta 1772 Gräfenroda) oli saksalainen urkuri ja säveltäjä. Hän teki työtä myös Johann Sebastian Bachin teosten nuottien levittäjänä. Hänellä oli poika Johann Christoph Kellner, josta myös tuli säveltäjä.
Elämä
Kellnerin vanhemmat toivoivat pojastaan kauppiasta isänsä jalanjäljissä, mutta hän oli päättäväinen musiikin opiskelun suhteen. Hän oli kotoisin Gräfenrodasta, jonka kyläkoulussa todennäköisesti sai varhaisimman koulutuksensa. Hän lauloi siellä kanttori Johann Peter Nagelin johdolla ja sai ensimmäiseksi kosketinsoitinopettajakseen tämän pojan Johann Heinrichin. Seuraavaksi (oletetusti 1720–21) hän opiskeli vuoden ajan Zellassa urkuri Johann Schmidtin johdolla ja sitten (oletetusti 1721–22) Suhlissa urkuri Hieronymus Florentinus Quehlin johdolla. Quehlilta hän sai myös ensimmäiset sävellystuntinsa.
Gräfenroda palasi Gräfenrodaan, toimi siellä kolmen vuoden ajan tuutorina ja ilmoittautui 21. lokakuuta 1725 onnistuneesti halukkaaksi viereisen Frankenhainin kanttorin virkaan. Tässä virassa hän toimi yli kahden vuoden ajan. Joulukuussa 1727 hän oli taas Gräfenrodassa ensin vanhemman Nagelin avustajana kanttorin tehtävissä ja tämän kuoltua (1732) itse kanttorina. Tässä tehtävässä hän toimi kuolemaansa saakka.
Kellner oli Thüringenissä kuulu urkuri ja opettaja. Friedrich Wilhelm Marpurgin Historische-kritische Beyträge zur Aufnahme der Musik -teoksessa julkaistussa omaelämäkerrassaan hän kertoo esiintyneensä Coburgin ja Weimarin herttuoille sekä Sondershausenin ruhtinaalle. Hänen monien oppilaidensa joukossa olivat Johann Philipp Kirnberger, Johann Ernst Rembt ja Johannes Ringk. Hän oli myös tärkeä vaikuttaja Bachin musiikin, ensisijaisesti kosketinsoitin- ja urkuteosten levittämisessä. Usein juuri Kellnerin käsikirjoittamat kopiot Bachin sävellyksistä ovat varhaisimmat tai ainoat Bachin teosten lähteet. Ne ovatkin valaisseet kronologiaa, sävellyshistoriaa ja musiikin autenttisuutta.
Kellner on tehnyt kosketintranskriptioita Bachin kamarimusiikkiteoksista, kuten sonaateista BWV 1027 ja BWV 1039. Ei ole tiedossa, oliko Kellner varsinaisesti Bachin oppilas, mutta miehet tunsivat toisensa henkilökohtaisesti. Kellner oli myös Georg Friedrich Händelin tuttava.
Työ säveltäjänä
Kellnerin musiikki kosketinsoittimelle edustaa tyypillistä galanttia tyyliä, vaikka Bachin Das wohltemperierte Klavier -teoksen vaikutteet ovat hänen Certamen musicum -kokoelmansa tietyissä osissa ilmeiset. Teos Was Gott tut, das ist wohlgetan on jo rokokoolle ominainen. Kellner sävelsi myös vokaalimusiikkia, mutta hänen lukuisat kirkkokantaattinsa ovat kadonneet.
Kellnerin ja tämän pojan työn tunnetuksi tekeminen on yksi tarkoituksista, joita varten syyskuussa 2010 perustettiin Johann Peter Kellner -seura.
Goodge Streetin metroasema
Goodge Streetin metroasema on Lontoon metron asema Northern Linen Charing Crossin haaralla, Oyster-vyöhykkeellä 1.
Asema on yksi Lontoon metron harvoista, joissa ei ole ollenkaan liukuportaita ja pääsääntöisesti laituritasolle siirrytään hissillä.
Koskenkartano
Koskenkartano on kartano Koskella Tl Varsinais-Suomessa. Kartano sijaitsee Kosken Tl kirkonkylän pohjoispuolella. Kartanon länsipuolella virtaa etelään Paimionjoki ja sen itäpuolitse kulkee yhdystie 2810.
Koskenkartanon ovat 2020-luvun taitteesta asti omistaneet Tiina ja Carl-Axel Schauman, joilla on kasvinsiemeniä tuottava Suomen Niittysiemen Oy.
Karkialampi
Karkialampi on Mikkelin kaupungissa Karkialammen kaupunginosassa sijaitseva lampi. Se sijaitsee Jyväskylästä Mikkeliin johtavan valtatie 13:n pohjoispuolella, Karkialammentien itäpuolella ja Marssitien eteläpuolella. Karkialampi on pinta-alaltaan 3,8 hehtaaria ja se on pinnaltaan alin Siekkilänjokeen laskevista lammista. Sen länsipuolella on Keskilampi. Läntisimpänä kolmesta valtatien pohjoispuolella olevasta lammesta on Palolampi.
Lampi on runsaasti humuspitoinen, minkä vuoksi näkyvyys on vedessä alle metrin. Havaitusta limalevästä (Gonyostomum semen) huolimatta se on monenlaiseen virkistyskäyttöön sopiva.
London Academy of Music and Dramatic Art
thumb|200px|Ovi LAMDAn päärakennukseen Talgarth Roadilla. London Academy of Music and Dramatic Art eli LAMDA on johtava brittiläinen draamakoulu Länsi-Lontoossa. Koulun muodostaneet instituutiot perustettiin jo vuonna 1861, joten LAMDA on maan vanhin vastaavanlainen koulu. Koulu keskittyi alun perin musiikkiin, mutta puhetaiteen opetuksesta tuli jo varhain sen merkittävin tavoite. Vuonna 2004 LAMDAsta tuli arvovaltaisen Conservatoire for Dance and Draman jäsen ja koulu on muuttanut suurempiin tiloihin Talgarth Roadille Hammersmithissa.
Vähä Harjujärvi
Vähä Harjujärvi on Keski-Suomessa Joutsassa Kivisuon kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 15,1 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.
Nokkakala
Nokkakala eli nokkahauki (Belone belone) on pitkä ja kapea merikala, jolla on pitkä, nokkamainen leuka.
Koko ja ulkonäkö
Nokkakala on väriltään hopeanhohtoinen. Kylkiviiva on kyljen alaosassa. Evät ovat ruumiin takaosassa, minkä takia kala jotenkin muistuttaa haukea, vaikkei ole sille sukua. Nokkakala on tavallisesti 50–70 senttimetriä pitkä ja painaa noin kilon. Nokkakalan luut ovat vihreät. Suurin Suomessa tavattu yksilö pyydystettiin rysällä Paraisilla toukokuussa 2009 ja se painoi 1,07 kilogrammaa.
Levinneisyys
Nokkakala elää Itä-Atlantissa Kap Verdeltä Norjaan, sekä Välimeressä, Mustassameressä ja Itämeressä lukuun ottamatta Perämeren vähäsuolaista takaosaa. Osa Itämeren kaloista vaeltaa edestakaisin Pohjanmeren ja Itämeren välillä. Suomessa kalaa tavataan lähinnä kesäaikaan, mutta sen yleisyys on vaihdellut paljon vuosikymmenten kuluessa. Runsaasti sitä esiintyi 1940-luvulla ja 1970–1980-lukujen vaihteessa. Vaihtelut liittyvät todennäköisesti Itämeren suolapitoisuuden muutoksiin.
Elintavat ja lisääntyminen
Nokkakala liikkuu parvissa pinnan lähellä ja syö kalaa, Itämeressä etupäässä silakkaa, kilohailia, tuulenkaloja ja kolmipiikkejä.
Nokkakala kutee touko-heinäkuussa matalassa rantavedessä. Mätimunat kelluvat tai takertuvat esimerkiksi ajelehtiviin vesikasveihin. Kutevia nokkakaloja on tavattu Virossa muttei Suomessa; lisääntymistä Suomessakin kuitenkin pidetään mahdollisena.
Kalastus ja käyttö
Itämeren eteläisemmissä osissa nokkakalaa pyydetään ravinnoksi. Kala on rasvainen, ja arvostettu erityisesti savustettuna.
Sandnes
thumb|Sandnesin kulttuuritalo
Sandnes on Norjan kunta ja kaupunki Rogalandin läänissä. Sen rajanaapureita ovat Stavanger, Gjesdal, Time, Klepp ja Sola. Yhdessä Stavangerin kanssa se muodostaa Norjan kolmanneksi suurimman yhtenäisen taajaman.
Sandnes on yksinäänkin Norjan kahdeksanneksi suurin kaupunki ja yhdeksänneksi suurin kunta. Kahdenkymmenen vuoden aikana kunnan väkiluku on kasvanut vuosittain 2 %, mikä tekee siitä maan nopeimmin kasvavan kaupungin.
Historia
Ensimmäiset asutuksen merkit alueella ovat 6 000–7 000 vuoden takaa. Ensimmäiset rekisteröidyt asukastiedot ovat vuodelta 1664. Kaupunki sai luotsiaseman statuksen ja itsenäisen kunnan aseman vuonna 1860.
Elinkeinoelämä
Sandnes on perinteisesti tunnettu keraamisten tiilien ja ruukkujen tuotannostaan, minkä jälkeen myös tekstiili- ja polkupyöräteollisuus on ollut tunnettua. Nykyisin kunnassa on öljyntuotantoon liittyvää teollisuutta, tutkimustoimintaa ja tietotekniikkayrityksiä.
Liikenne
Sandnes on Nord-Jærenin alueen liikenteen solmukohta, jonka läpi menee muun muassa Stavanger–Kristiansand -rautatie ja valtatie E-39. Stavangerin lentokentälle Solaan on noin 15 minuutin ajomatka Sandnesin keskustasta. Kaupungissa on myös satama.
Luonto
Sandnesissa on eräs Norjan suurimpia arboretumeita, jossa on yli 50 kasvilajia, neljä tekolampea ja 5 kilometriä teitä ja polkuja 1000 hehtaarin alueella.
Sandnesin keskustan läpi menevästä Storånåjoesta voi kalastaa taimenta. Kunnan itäosassa on luontoalueita, joilla on mahdollisuus pyöräillä, patikoida, uida ja kalastella.
Media
Paikallislehti Sandnesposten ilmestyy kahdesti viikossa.
Vatólakkos
Vatólakkos on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Plataniáksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 654 (vuonna 2011).
Vatólakkoksen kylä sijaitsee noin 15 kilometriä lounaaseen Chaniásta. Kylän nimen alkuperää ei tiedetä; sen on ehdotettu viittaavaan niin alueen kulkukelpoisuuteen (vatós), piikkipensaisiin (vátos) kuin soihinkin (váltos). Saksalaiset surmasivat kaikki kylän asukkaat toisen maailmansodan miehityksen aikana. Kylän pääkirkko on omistettu apostoleille Pietari ja Paavali (Apóstoloi Pétros kai Pávlos) sekä Pyhälle Fanuriokselle (Ágios Fanoúrios). Sen vieressä on korkea kellotorni.
Aiemmin kylä kuului Mousoúroin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Plataniáksen kunnan Mousoúroin kunnallisyksikköön.
Ankyropolis
Ankyropolis eli Teudjoi  oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului välillä Herakleopoliteen (U20) nomokseen, ja välillä puolestaan Ankyropoliteen (U18) nomokseen, jonka pääkaupunki se oli.
Maantiede
Ankyropolis sijaitsi Niilin itärannalla suunnilleen Oksyrhynkhoksen ja Herakleopoliin puolessa välissä. Kaupungin länsipuoli sen ja joen välissä on joen tulvatasankoa ja itäpuoli aavikkoa. Kaupungin arkeologisen alueen koko on noin kaksi neliökilometriä.
pienoiskuva|vasen|upright|Muumion kasvokuva Ankyropoliksesta, n. 100–110 jaa.
Historia
Ankyropoliin egyptinkielinen nimi tarkoittaa ”Heidän muurinsa”. Se perustettiin Egyptin kolmannella välikaudella noin vuonna 1069–664 eaa. Kauden loppupuolella kaupunki on ollut Herakleopoliin ja Hermopoliin vaikutusalueiden rajaseutua. Kaupungista tuli hallintokeskus saisilaisen eli 26. dynastian aikana noin vuosina 664–525 eaa.
Kreikankielisen nimensä kaupunki sai hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana. Nimen, suomeksi ”Ankkurikaupunki”, kerrotaan tulleen siitä, että siellä valmistettiin kivisiä ankkureita lähiseudun louhosten kivistä. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Ankyropolitēs. Kaupunki säilyi olemassa ainakin roomalaiselle kaudelle saakka.
Lucy Burns
pienoiskuva|Lucy Burns vuonna 1913.
Ankyropolis
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|upright=0.62|Papyruslöytö Ankyropoliista, n. 250 eaa.
Kaupungin arkeologinen alue koostuu kaupungin rauniokummusta ja hautausmaista. Kaupunki on ollut ympäröity huomattavilla muureilla. Alueella on myös muun muassa pieni kalkkikivestä tehty temppeli, joka oli omistettu Amonin paikalliselle ilmentymälle. Alueelta on löydetty paljon hallintoon liittyneitä papyruksia.
Lucy Burns
Lucy Burns (28. heinäkuuta 1879 New York, New York – 22. joulukuuta 1966 New York, New York) oli yhdysvaltalainen suffragisti. Hän toimi Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa. Burns oli Alice Paulin läheinen ystävä, ja yhdessä he perustivat National Woman's Party -puolueen.
Elämä
Lucy Burns syntyi irlantilaiskatoliseen perheeseen New Yorkissa. Burns oli neljäs perheen kahdeksasta lapsesta. Burns valmistautui Vassar Collegesta vuonna 1902. Burns opiskeli myös Columbia Universityssä ja Yalen yliopistossa ennen kuin hänestä tuli englannin kielen opettaja. Tämän jälkeen Burns työskenteli koulunopettajana Brooklynissa kaksi vuotta. Vuonna 1906 hän muutti Saksaan jatkaakseen kieliopintojaan.
Englannissa kiinnostuneena kamppailusta naisten äänioikeuden saamiseksi hän jätti pian koulun työskennelläkseen kokopäiväisesti valitsemansa asian eteen. Saksassa Burns opiskeli Bonnin ja Berliinin yliopistoissa vuosina 1906–1909. Burns muutti myöhemmin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, missä hän ilmoittautui Oxfordin yliopistoon opiskelemaan englantia. Burnsin isä Edwards tuki häntä ja rahoitti hänen kansainvälistä koulutustaan.
Isossa-Britanniassa hän inspiroitui suffragistien aktivismista. Hän tapasi Emmeline Pankhurstin ja kiinnostui tämän aktivismista niin paljon, että hän keskeytti jatko-opinnot jäädäkseen Pankhurstin luo ja työskennelläkseen naisten oikeuksien puolesta taistelleessa Women's Social and Political Unionissa.
Burns pidätettiin ensimmäisen kerran 29. kesäkuuta 1909, kun hän oli osallistunut mielenosoitukseen. Burns palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1912. Siellä hän ystävystyi Alice Paulin kanssa. Kaksikko perusti vuonna 1913 Congressional Union for Woman Suffrage -järjestön, jonka seuraajaksi tuli kolme vuotta myöhemmin National Woman's Party. Burns auttoi järjestämään poliittisia kampanjoita, kirjoitti The Suffragist -lehteen ja vietti aikaa vankilassa. Hän kampanjoi myös Yhdysvaltain presidenttiä Woodrow Wilsonia vastaan.
Jälkimaine
pienoiskuva|Burns vangittuna marraskuussa 1917.
Lucy Burns Institute, voittoa tavoittelematon koulutusorganisaatio Madisonissa, Wisconsinissa, on nimetty Burnsin mukaan. Lortonin Lucy Burns Museum, museo joka kertoo suffragistiliikkeestä, avattiin yleisölle 25. tammikuuta 2020.
Australialainen näyttelijä Frances O'Connor esitti Burnsia vuoden 2004 HBO-elokuvassa Iron Jawed Angels.
NBCUniversal
NBCUniversal Media, LLC on kansainvälinen media- ja viihdealan yhtiö, joka toimii niin televisio- kuin elokuva-alallakin. Se syntyi yhdysvaltalaisen General Electricin omistaman NBC:n ja ranskalaisen Vivendi Universalin (myöhemmin Vivendi) Entertainment-yksikön fuusion tuloksena toukokuussa 2004.
Vuonna 2011 Comcast osti 51% enemmistöosuuden yhtiöstä, kun taas General Electric osti itselleen Vivendin osuuden. NBCUniversal on ollut täysin Comcastin omistuksessa vuodesta 2013, jolloin Comcast osti General Electricin osuuden yhtiöstä.
Suomessa nähtyjä NBCUniversalin televisio-ohjelmia ovat mm. Late Night with Conan O'Brien, Las Vegas, Frendit, Näkijä, Joey, West Wing, Will & Grace, Heroes ja Päivien viemää.
Lineaari-B-kirjoitus
thumb|right|320px|[[Nestorin palatsi|Pyloksesta löydetty lineaari-B-taulu (PY Ub 1318), joka luettelee eläinten vuotien jakautumista kengän- ja satulantekijöille. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.]] Lineaari-B-kirjoitus on Kreikan mantereella ja Kreetan saarella kukoistaneen mykeneläisen kulttuurin noin 1400-luvulta 1100-luvulle eaa. käyttämä lineaarikirjoitusjärjestelmä. Se oli mitä todennäköisimmin kehitetty minolaisen kulttuurin käyttämästä varhaisemmasta lineaari-A-kirjoituksesta. Kirjoituksesta tunnetaan noin 90 tavumerkkiä, erinäisiä numeromerkkejä sekä lisäksi noin 160 logogrammia, jotka tarkoittavat kokonaista sanaa. Lineaari-B:llä kirjoitettu kieli oli kreikan kielen varhaista muotoa, niin kutsuttua mykeneläistä kreikkaa. Kirjoitus selvitettiin vuonna 1952.
Historia
Lineaari-B-kirjoitus kehittyi lineaari-A:n pohjalta viimeistään LM II -kaudella noin 1425–1390 eaa., kun mykeneläiset sovittivat minolaisen kirjoitusjärjestelmän omaan kieleensä kreikan kieleen. Sekä varhaisimmat Knossoksesta löydetyt savitaulut että varhaisin Manner-Kreikasta löydetty taulu ovat ajalta 1425–1370 eaa. Kun kirjoitusjärjestelmä sovitettiin kreikkaan, sen perusideaa ei muutettu, vaikka lineaari-A:lla oli kirjoitettu ilmeisesti aivan erilaista niin kutsuttua minolaista kieltä. Lineaari-B vaikuttaa perustuvan erityisesti MM III -kaudella käytettyyn lineaari-A:n muotoon. Toisaalta se on lainannut joitakin merkkejä myös lineaari-A:ta edeltäneistä niin kutsutuista kreetalaisista hieroglyfeistä, millä perusteella kirjoitusjärjestelmällä saattaa olla useampi kuin yksi lähde.
thumb|left|180px|[[Knossos|Knossoksesta löydetty lineaari-B-taulu. Iraklionin arkeologinen museo.]] Lineaari-B-kirjoitusta käytettiin mykeneläisen kulttuurin valtapiirin alueella pääasiassa Manner-Kreikan eteläosissa sekä Kreetalla. Kreetalla lineaari-B:tä käytettiin ainakin Knossoksessa ja Kydoniassa, kun saari oli tullut mykeneläisen kulttuurin alaisuuteen. Kirjoitusta käytettiin lineaari-A:n tavoin ainakin kirjanpitoon. Koska kirjoitusmerkkien raapustaminen savitauluihin on epäilemättä ollut hankalaa, oletetaan, että kirjoitusta käytettiin ensisijaisesti muiden kirjoitusmateriaalien yhteydessä, jotka eivät vain ole säilyneet nykyaikaan (esimerkiksi papyrus tai nahka eli pergamentti). Tällöin myös tekstit ovat voineet olla luonteeltaan kirjallisempia. Säilyneet tekstit pitävät sisällään yleensä luetteloita esimerkiksi palatsien varastoissa olleista tavaroista, väestöstä sekä verotuksesta. Luetteloissa luetellaan usein erilaisia tavaroita (maatalous- ja käsityötuotteet yms.) ja kotieläinlajeja (hevoset, lampaat, siat, lehmät yms.) ja näiden lukumääriä tai henkilöiden nimiä. Osa luettelee uskonnollisiin rituaaleihin, kuten uhreihin, tai palatsin seremonioihin käytettyjä aineita, kuten ruokia ja juomia; sadonkorjuuseen (vehnä, ohra, viini, oliiviöljy yms.) liittyviä tietoja; tai esimerkiksi aseita.
Lineaari-B-kirjoitus oli käytössä noin vuoteen 1200 eaa. saakka. Kirjoitustaito katosi mykeneläisen kulttuurin sorruttua, koska se oli ilmeisesti vain pienen palatsikeskusten yhteydessä toimineen harjaantuneen kirjuriluokan hallussa. Kirjanpitoon käytetyt savitaulut kovettuivat mykeneläisten palatsien tuhoutuessa tulipaloissa, minkä seurauksena ne ovat säilyneet nykyaikaan.
Löydöt ja tulkinta
Ensimmäiset lineaari-B-tekstit löysi Sir Arthur Evans Knossoksesta vuonna 1900. Myöhemmin on tehty lisää löytöjä muun muassa Pyloksen Nestorin palatsissa, Mykenessä, Tirynsissä, Orkhomenoksessa ja Thebassa. Nykyään tutkijoiden käytettävissä on useita tuhansia lineaari-B:llä kirjoitettuja tekstejä. Suurin osa niistä on savitauluja, jotka sisältävät luetteloita palatsien ja temppeleiden varastoissa olleista tavaroista.
thumb|right|260px|Mykenen nk. Sfinksien talosta löydetty lineaari-B-taulu (MY Ge 604), joka luettelee maataloustuotteita (erityisesti yrttejä kuten kumina, korianteri, fenkoli, seesami ja mahdollisesti sahrami) sekä henkilönnimiä. Kansallinen arkeologinen museo. Kirjoituksen tulkinta oli pitkään epäselvä, eikä myöskään ollut varmuutta siitä, mitä kieltä tekstit edustivat. Aluksi monet arvelivat sitä minolaiseksi kieleksi. Joidenkin logogrammien merkitys näytti alusta alkaen suhteellisen selvältä (esimerkiksi ”mies”, ”nainen”, ”hevonen”, ”vaunut”), ja 1950-luvun alussa amerikkalainen Emmett L. Bennett onnistui identifioimaan numeromerkit sekä mittoja ja painoja edustavat merkit. Lisäksi Alice Kober pystyi osoittamaan, että kyse oli taivutetusta kielestä. Varsinaisen läpimurron teki kuitenkin vuonna 1952 brittiläinen arkkitehti Michael Ventris hänen maanmiehensä, muinaiskreikan murteiden asiantuntijan John Chadwickin avustamana.
Osoittautui, että kieli ei ollutkaan minolaista kieltä vaan muinaiskreikan varhaista muotoa, jota kutsutaan mykeneläiseksi kreikaksi. Koska kirjoitusjärjestelmä ei kuitenkaan oikeastaan soveltunut kovin hyvin kreikan kielen kirjoittamiseen, vaan monet sanat saivat siinä hyvin erikoisen muodon, monet tutkijat aluksi epäilivät Ventrisin ja Chadwickin tulkinnan paikkansapitävyyttä. Heidän tulkintansa tuli yleisesti hyväksytyksi vasta vuonna 1953 sen jälkeen kun Pyloksesta oli löytynyt savitaulu (PY Ta 641), jossa tripodia eli kolmijalkaa esittävä kuvamerkki 20px esiintyi tavumerkkien 36px ti-ri-po (yksikkö, tripos) kanssa, ja toinen samanlainen kuvamerkki tavumerkkien 45px ti-ri-po-de (duaali, tripode) ja numeron kaksi 14px14px kanssa. Taulu sisälsi myös muiden astioiden kuvia yhdessä niitä vastaavien sanojen kanssa. Koska kaikki sanat olivat Ventrisin tulkinnalla luettavissa kreikkana ja ne oli myös taivutettu oikein arkaaisissa taivutusmuodoissa, oli käytännössä todistettu, että kieli todella oli kreikkaa, eikä kyse ollut pelkästään sattumasta tai yksittäisistä lainasanoista.
Nykyisin tekstit ovat merkittävä lähde mykeneläisen kulttuurin, hallinnon, talouden ja uskonnon tuntemiselle sekä jossain määrin myös kreikan kielen kehityksen hahmottamisen kannalta. Ne antavat tietoa ajan taloudellisista oloista sekä mykeneläisen uskonnon jumalista ja uhritoimituksista. Tekstit ovat arvokkaita myös siksi, että ne ovat varhaisimpia kreikankielisiä kirjallisia lähteitä ja edeltävät varhaisimpia tunnettuja piirtokirjoituksia (mm. Dipylon-piirtokirjoitus, Pithekussain Nestorin malja) sekä Homeroksen ja Hesiodoksen eeposten tekstejä noin 500 vuodella. Tekstien luonteen vuoksi niillä ei kuitenkaan ole erityistä kirjallista arvoa, eikä niistä ole juurikaan hyötyä historiallisten tapahtumien tuntemisen kannalta.
Tunnetut tekstit
Lineaari-B-tekstejä tunnetaan yli 4 600 kappaletta. Niissä esiintyy yhteensä noin 57 000 yksittäistä kirjoitusmerkkiä.
Merkittävimmät lineaari-B-tekstien löytöpaikat ovat (tiedot vuodelta 2016):
Kirjoitusmerkit
Lineaari-B-merkkeihin kuuluu noin 90 tavumerkkiä, noin 160 kokonaista sanaa ilmaisevaa logogrammia (ideogrammia) sekä joukko numeromerkkejä. Kirjoitus kulkee vasemmalta oikealle. Kirjoitusmerkit koostuvat erilaisista viivoista ja muista, usein suhteellisen monimutkaisista muodoista. Kaikkien merkkien tulkinta ei ole nykyäänkään varma. Merkkien tarkasta ääntämyksestä voidaan yleensä esittää korkeintaan valistuneita arvauksia.
Numeromerkit ilmaisevat kymmenjärjestelmän lukuja. Ne ovat yhteiset lineaari-A:n ja Kyproksella käytetyn niin kutsutun kyproslaisen kirjoituksen kanssa. Perusmerkit ilmaisevat lukuja 1, 10, 100, 1 000 ja 10 000. Niitä yhdistellään ja toistetaan halutun luvun ilmaisemiseksi.
Merkkien käyttö
Esimerkki merkkien sovittamisesta mykeneläiseen kreikan kieleen:
thumb|right|260px|[[Mykenen nk. Öljykauppiaan talosta löydetty lineaari-B-taulu (MY Oe 106). Taulun toisella puolella on kirjoitusta, jossa luetellaan, kuinka paljon villaa tulee värjätä. Taulun toisella puolella on miestä esittävä piirros.]] Esimerkki lineaari-B-taulun MY Oe 106 (oheisessa kuvassa) tekstistä, joka käyttää tavumerkkejä, logogrammeja ja numeromerkkejä:
Tavumerkit
Lineaari-B:n perusmerkit, tavumerkit, järjestetään tyypillisesti alla olevaksi taulukoksi. Taulukossa tavujen alkukonsonantit esitetään vasemmassa laidassa ja vokaalit ylälaidassa. Kunkin merkin ohessa esitetään transkriptio (joka ei välttämättä kuvaa ääntämistä) sekä Bennettin merkistä käyttämä numero. Numeron merkitseminen tähdellä on peräisin Ventrisiltä ja Chadwickilta. Kun merkin transkriptiota ei tunneta, merkkiin viitataan Bennettin numeroilla.
Erikoismerkit ja tuntemattomat merkit
Erikoismerkkejä on käytetty ilmeisesti sanan kirjoitusasun selventämiseen ja diftongien merkitsemiseen.
Seuraavia merkkejä ei ole varmuudella tunnistettu; ne ilmaisevat mahdollisesti joitakin toistaiseksi tuntemattomia, taulukosta puuttuvia tavuja:
Kuvamerkit ja muut logogrammit
Keskeisimmät kuvamerkit on lueteltu alla (luettelosta puuttuu osa muunnelmista ja ligatuureista). Transkriptioissa kuvamerkit ilmaistaan isoilla kirjaimilla kirjoitetulla CIPEM-nimellä, joka perustuu yleensä latinaan.
Unicode
Lineaari-B-merkit on sisällytetty osittain Unicode-merkistöstandardiin versiossa 4.0. Tavumerkit muodostavat Unicode-merkit U+10000–U+1007F, kuvamerkit Unicode-merkit U+10080–U+100FF ja numeromerkit Unicode-merkit U+10100–U+1013F.
Ian Charleson Awards
Ian Charleson Awards on englantilainen teatterialan palkinto, jolla palkitaan parhaat klassiset lava-esiintymiset ja valitsijoina toimivat alle 30-vuotiaat näyttelijät. Palkintoa on jaettu vuosittain vuodesta 1991 lähtien. Palkinto on saanut nimensä vuonna 1990 AIDSiin menehtyneen englantilaisen näyttelijä, Ian Charlesonin mukaan.
Wim van Heel
Willem ”Wim” van Heel (27. syyskuuta 1922 Haag – 3. lokakuuta 1972 Middelburg) oli alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Van Heel kuului Alankomaiden olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952 ja olympiapronssijoukkueeseen Lontoossa 1948.
Magerøya
Magerøya on saari Nordkappin kunnassa Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa.
Lukuun ottamatta muutamia vaivaiskoivumetsiköitä, saari on puutonta tundraa, jonka maisemia hallitsevat jyrkät rantakalliot ja sisämaan kallioiset vuoret ja jyrkänteet. Saaren korkein kohta on 417 metriä merenpinnan yläpuolella, ja sen kuuluisin nähtävyys ja suosituin matkailukohde on saaren pohjoisrannalla sijaitseva Nordkappin kalliojyrkänne.
Saarella vierailee vuosittain tuhansittain matkailijoita, ja lisääntyneen matkailun vuoksi saarelle rakennettiin vuosina 1993–1999 Nordkappin tunneli, joka on osa eurooppatietä E69. Tunnelin pituus on 6,87 kilometriä, ja sen syvin kohta on 212 metriä merenpinnan alapuolella.
Hurtigrutenin matkustajalautat rantautuvat Honningsvågin satamassa. Satama ja saarta ympäröivä vesialue eivät jäädy talviaikana lämpimien merivirtojen vuoksi.
thumb|left|230px|Nordkappin jyrkänne
Mauretania
Mauretania voi viitata seuraaviin:
Liedon seurakunta
Liedon seurakunta on Liedon kaupungissa Varsinais-Suomessa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Paimion rovastikuntaan.
Liedon seurakunta jakautuu neljään kirkkoalueeseen: Lieto, Littoinen, Tarvasjoki ja Aura. Seurakunnan toimintaa jäsennetään kirkkoalueiden mukaan.
Midsommarkransen
thumb|370px|Midsommarkransenin rakennuskantaa.
Midsommarkransenin vanhat talot rakennutti vuosina 1910–1912 Tellusborgs fastighets AB -niminen yritys sosiaalisesta asuntotuotannosta kiinnostuneen pankkiiri Olof Aschbergin aloitteesta. Tarkoituksena oli luoda uudenaikainen asuinalue, jossa olisi halpoja ja hyviä asuntoja työläisille. Nämä talot ovat kolmikerroksisia ja käsittävät enimmäkseen yksiöitä. Alueen asemakaavan suunnitteli arkkitehti Per Olof Hallman. Ericsson rakennutti 1930–1940-luvuilla kaupunginosaan suuren tehdasalueensa, jonka tiloissa toimii nykyään taidekoulu Konstfack. Ericssonin tehtaiden yhteyteen rakennettiin 1940-luvulla asuinalue, joka tunnetaan nimellä LM-staden. Lisäksi entisen tehdasalueen läheisyyteen on rakennettu 2000-luvulla opiskelija-asuntoja.
Midsommarkransenissa asuu noin 8 080 ihmistä, ja se on pinta-alaltaan 0,98 neliökilometrin suuruinen. Kaupunginosaan avattiin Tukholman metron asema 5. huhtikuuta 1964. Se kuuluu metron punaiseen linjaan, ja oli valmistuttuaan Tukholman 54. metroasema. Asema sijaitsee noin 17 metriä maanpinnan alapuolella.
Where Have All the Flowers Gone
Where Have All the Flowers Gone (myös muodossa Where Have All the Flowers Gone?) on folk-kappale, jonka tekijäksi on yleensä merkitty Pete Seeger, vaikka osan sanoituksesta on tehnyt Joe Hickerson.
Laulun tekstin idea on Donin kasakoiden kehtolaulusta, jonka sanat Seeger löysi venäläisen Nobel-kirjailijan Mihail Šolohovin kirjasta Hiljaa virtaa Don. Hän teki sen pohjalta oman sanoituksen ja sävelsi tekstinsä. Seeger levytti laulun kolmisäkeistöisenä. Joe Hickerson lisäsi lauluun säkeistöt neljä ja viisi. Laulu esitetään useimmiten viisisäkeistöisenä.
Marlene Dietrich on laulanut laulun levylle englanniksi, saksaksi nimellä "Sag mir wo die Blumen sind" sekä ranskaksi nimellä "Qui peut dire où vont les fleurs?". Pete Seeger on sanonut, että saksankielinen käännös on hänen mielestään parempi kuin hänen alkuperäinen sanoituksensa. Ranskaksi laulun on levyttänyt myös Dalida nimellä "Que sont devenues les fleurs?". Nana Mouskouri on levyttänyt laulun sekä saksaksi että ranskaksi.
Suomeksi laulun ovat levyttäneet Kukonpojat, Ritva Oksanen ja Ossi Ahlapuro nimellä "Minne kukat kadonneet". Suomalaiset sanat on tehnyt Sauvo Puhtila salanimellä Veikko Vallas. Vironkielisen version "Kuhu küll kõik lilled jäid" on tehnyt yhtye Lindpriid.
Kyöpelinvuori
Kyöpelinvuori on ollut suomalaisessa kansanperinteessä paikka, jonne kunniallisesti eläneet ”vanhatpiiat” pääsevät. Vuori on voitu tulkita lasiseksi, jolloin neitsyytensä menettäneet eivät ole kyenneet kipuamaan sen liukasta rinnettä. Vastaavia tarinoita hurskaille neitsyille tarkoitetuista paratiisivuorista on tunnettu myös katolisessa Keski-Euroopassa sekä Venäjällä.
Sittemmin Kyöpelinvuori on yhdistetty noitasapattiuskomuksiin, mutta 1600-luvun noitavainojen aikaisissa asiakirjoissa nimeä ei vielä mainita. Ruotsin noitakertomuksissa sapattipaikkana oli Blåkulla, josta puhuttiin joskus Suomessakin, mutta useammin vain yleisesti vuoresta tai jostakin muusta myyttisestä paikasta.
Noitauskomuksien osalta Kyöpelinvuori on yhdistetty Suomessa Isonkyrön Kuivilanvuoreen, mutta noitia siellä ei ole tiettävästi havaittu. Paikannimenä Kyöpelinvuori on yleisin Varsinais-Suomessa, Hämeessä, Satakunnassa ja Etelä-Savossa.
Rantakatu (Oulu)
Rantakatu on katu Oulussa Pokkisen kaupunginosassa, keskustan ruutukaava-alueen luoteislaidalla. Kadun koillinen päätepiste on Pokkisen kaupunginosassa Ojakadun risteyksessä, josta tie kulkee kauppatorin ja kauppahallin ohitse Saaristonkadulle. Varsinaiseen keskustan ruutukaavaan kuuluvista kaduista Rantakatu kulkee lähinnä Oulujoen suistoa.
Ojakadun ja Saaristonkadun välisellä osuudella Rantakadun varrella on useita vanhoja rakennuksia, kuten Rantakatu 1:ssä sijaitseva vuonna 1884 valmistunut Oulun hiippakunnan tuomiokapitulin talo, Rantakatu 4:ssä sijaitseva vuonna 1884 valmistunut, nykyisin ravintolakäytössä oleva rakennus sekä Oulun kauppahalli. Etenkin kesäaikaan kadulla on runsaasti kevyttä liikennettä. Autoliikenteelle kadun merkitys on pienempi, joskin sen kautta kulkee Kivisydämeen ja muihin pysäköintilaitoksiin suuntautuvaa liikennettä. Kadulla ei ole joukkoliikennettä. Nykyisin kadulla ei ole erillisiä pyöräteitä tai -kaistoja, mutta Oulun kaupunki suunnittelee kadun kehittämistä pyöräilyn pääreitiksi. Kesän 2021 ajaksi katu muutettiin pihakaduksi, ja kadun varrella sijaitsevien ravintoloiden terasseja laajennettiin pysäköintiruutujen päälle.
Ennen vuotta 2019 katu jatkui Meritullin eteläpuolella Sepänkadulta Oulun Suomalaisen Yhteiskoulun lukion ja Oulun urheilutalon ohi ja päättyi Limingankadulle. Oulun kaupungin yhdyskuntajaosto päätti kuitenkin elokuussa 2019, että kadun Meritullin eteläpuolisen osan nimi muuttuu Kuusiluodonkaduksi, koska samannimiset erilliset kadunosat muun muassa vaikeuttavat pelastustoimintaa.
All Hallow’s
All Hallow's on yhdysvaltalaisen punk-yhtye AFI:n vuonna 1999 ilmestynyt EP, jonka julkaisi Nitro Records. EP:n kappaleesta "Totalimmortal" tehtiin musiikkivideo. "The Boy Who Destroyed the World" on videopelissä "Tony Hawk's Pro Skater 3". Punk-yhtye The Offspring teki coverin kappaleesta "Totalimmortal" elokuvan Me kaksi & Irene soundtrackille.
Södermalm (kaupunginosa-alue)
thumb|250px|Kaupunginosa-alueen sijainti Tukholman kartalla. Södermalm on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman 14 kaupunginosa-alueesta. Se sijaitsee Tukholman sisäkaupungissa (innerstaden) ja siellä on yli 114 000 asukasta. Kaupunginosa-alueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Gamla stan, Riddarholmen, Långholmen, Reimersholme, Södermalm ja Södra Hammarbyhamnen.
Kaupunginosa-alue Södermalm syntyi 1. tammikuuta vuonna 2007, kun Katarina-Sofian ja Maria-Gamla stanin kaupunginosa-alueet yhdistyivät.
Oscar Lönnrot
Oscar Fredrik Lönnrot (31. elokuuta 1855 Porvoo – 4. tammikuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen Valtionrautateiden insinöörimekaanikko ja ammattikoulujen opettaja, joka oli keskeinen vaikuttaja ruotsalaisen vapaamuurariuden palauttamisessa Suomeen 1900-luvun alussa.
Lönnrotin isä oli ammatiltaan satulaseppä ja syntyjään ruotsalainen. Lönnrot kävi joitain luokkia Porvoon alkeiskoulua ja työskenteli isänsä työpajassa. Hän muutti isänsä kuoltua Helsinkiin viilaajaksi Edvin Bergrothin johtamalle Helsingin kaasulaitokselle. Bergrothin kannustuksesta hän suoritti lyseon kurssin itsenäisesti, pääsi erillisluvalla polytekniseen opistoon ja valmistui koneinsinööriksi vuonna 1885. Hän toimi sitten Alfred Nobelin yhtiössä Bakussa konemestarina yhtiön Kaspianmerellä kulkevilla laivoilla. Vuonna 1889 hän siirtyi työnjohtajaksi valtionrautateiden Helsingin konepajaan, vuonna 1905 hänet nimitettiin 2. luokan koneinsinööriksi ja seuraavana vuonna insinöörimekaanikoksi. Päätyönsä ohella hän toimi myös Taideteollisuuskeskuskoulun ja Helsingin Teollisuuskoulun metallityöläisten ja veturinkuljettajien opettajana sekä Helsingin piirin kattilantarkastajana ja laivojen katsastusmiehenä.
Lönnrot liittyi vuonna 1900 Ruotsissa vapaamuurarijärjestöön (Svenska Frimurare Orden), kun vapaamuurarius oli Suomessa vielä laitonta. Vuonna 1908 Lönnrot, konsuli E. A. Hjelt ja Hotelli Kämpin omistaja Axel Lundblad perustivat Granatenhjelm-säätiön. Jotta järjestön todellinen tarkoitus olisi pysynyt salassa Venäjän viranomaisilta, se oli virallisesti perustettu "hautojen hoitamiseen". Järjestö kokoontui vuosittain 1. toukokuuta laskemaan seppeleen Granatenhjelmin haudalle, jonka jälkeen vapaamuurariveljet kokoontuivat yleensä Hotelli Kämpissä. Järjestön johtajana Lönnrot sai tehtäväkseen kutsua maassa asuvat harvalukuiset veljet koolle ja kerätä vuosimaksun, joka oli tarkoitettu pääasiassa seppeleen ostamiseen. Ensimmäisen maailmansodan aikana Lönnrot laski seppeleen varovaisuussyistä pääsääntöisesti aikaisin aamulla. Itsenäisessä Suomessa Lönnrot yleni Svenska Frimurare Orden i Finland -järjestön korkeimpaan asteeseen ja oli Ruotsissakin erittäin arvostettu vapaamuurari. Vuonna 1927 Lönnrot kutsuttiin Tukholman vapaamuurarikongressissa kuningas Kustaa V:n puheille.
Outo, uusi elämä
Outo, uusi elämä on Liz Tigelaarin luoma yhdysvaltalainen draamasarja. Sen esittäminen alkoi Yhdysvalloissa The CW:n kanavalla 18. tammikuuta 2010 ja Suomessa Nelosella 8. tammikuuta 2012.
Hyvästä vastaanotosta huolimatta The CW ilmoitti lopettavansa sarjan tuotannon toisen kauden jälkeen.
Tuotanto
Alkutuotantovaiheessa sarjaa vietiin eteenpäin nimellä Light Years.
Toukokuussa 2010 The CW vahvisti tilanneensa toisen tuotantokauden.
Kivisuon lampi (läntinen)
Kivisuon lampi on Keski-Suomessa Joutsassa Kivisuon kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 130,7 metriä mpy.
Pettymys
Pettymys on rap-artisti Pyhimyksen studioalbumi, joka julkaistiin digijulkaisuna, cd:nä ja vinyylinä 14. elokuuta 2015. Pyhimys sai vision uudesta albumista heinäkuussa 2013 ja teki albumia muun muassa matkustellessaan Argentiinassa tammikuussa 2014. Albumin julkaisukeikka oli Blockfestissä 21. elokuuta 2015.
Pettymys nousi julkaisunsa jälkeen viikolla 34 Suomen virallisen listan ykkössijalle ja Rumban listan ensimmäiseksi.
Albumin kappaleista Ei unta ennen Maltsuu ja Häiriintyny julkaistiin tuplasinglenä.
Leonard Wery
Leonard Hugo ”Leo” Wery (27. maaliskuuta 1926 Haag – 29. elokuuta 2019 Wassenaar) oli alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Wery kuului Alankomaiden olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952. Hän teki olympiaturnauksessa yhden maalin, jolla Alankomaat voitti Pakistanin 1–0. Wery kuoli Wassenaarissa 93-vuotiaana 29. elokuuta 2019. Hän oli viimeinen elossa ollut hopeajoukkueensa jäsen.
Kumpula
Kumpula on Helsingin 24. kaupunginosa naapureinaan Pasila, Vallila, Käpylä, Toukola, Koskela ja Vanhakaupunki. Asukkaita Kumpulassa on noin 4 300 (31.12.2020) ja Helsingin piirijaossa se lasketaan osaksi Vanhankaupungin peruspiiriä. Kumpula liitettiin Helsinkiin vuonna 1906 ja tuli käyttöön kaupunginosan nimenä 1959.
Kumpulan nähtävyyksiä on Kumpulan kartano. Nykyinen päärakennus valmistui vuonna 1844. Aluetta ympäröi nyt Helsingin yliopiston aidattu kasvitieteellinen puutarha. Kumpulassa sijaitsee myös vuoden 1952 olympialaisiin valmistunut Kumpulan maauimala sekä yksi Helsingin lukuisista siirtolapuutarhoista, Kumpulan siirtolapuutarha.
Kaupunginosassa sijaitsee yksi Helsingin yliopiston neljästä kampuksesta, Kumpulan kampus, jolla opiskelee noin 6 000 opiskelijaa. Kampuksella toimii matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta. Kumpulassa sijaitsee myös Ilmatieteen laitoksen ja Merentutkimuslaitoksen uusi toimitalo Dynamicum, johon laitokset muuttivat syyskuussa 2005.
Kumpulassa järjestetään joka toinen kevät Kumpulan kyläjuhlat, joka on Helsingin vanhin kaupunginosafestivaali. Folk-yhtye Atlético Kumpulan kappaleet sijoittuvat Kumpulan kaupunginosaan.
Amun-Re
Amun-Re on Reiner Knizian suunnittelema ja Hans im Glückin sekä Rio Grande Gamesin julkaisema Egyptiin sijoittuva lautapeli. Peliä voi pelata 3-5 pelaajalla, mutta parhaimmillaan se on 5 pelaajalla.
Peli kestää kuusi vuoroa ja jokainen vuoro koostuu kuudesta vaiheesta:
Kumpula
Historia
Kumpula on alkujaan vanha kylännimi, joka esiintyi jo vuonna 1460 muodossa Gumteckt. Vuoden 1569 privilegiokirjassa, jonka mukaan kuusi tämän kylän taloa lahjoitettiin Helsingin kaupungille, nimi kirjoitettiin Gomtächt. Yksi taloista jäi yksityisomistukseen ja lunastettiin kaupungille vasta vuonna 1893. Tämä tila jakaantui osiin Viksbergs allodialsäteri ja B. Kottby, joita kutsuttiin yhteisesti nimellä Gumtäckt gård. Viimeksi mainitun suomenkieliseksi nimeksi vahvistettiin vuonna 1909 Gumtähti ja vuonna 1928 Kumpula. Ruotsinkielisen nimen perusosa on täkt ’viljelyyn otettu tilus, uudisviljelmä’, ja määriteosa lyhentymänimi Gumme, joka on syntynyt miehennimestä Gudhmund. Samaa juurta on myös kylännimi Gumböle Sipoossa.
Aero A-32
thumb|Aero A-32 GR Jupiter, AEj-59 Aero A-32 on tšekkoslovakialainen kaksitasoinen, kaksipaikkainen ja yksimoottorinen rynnäkkökone 1920-luvun lopulta. Koneen suunnitteli ja sitä valmisti Aero Tovarna Letadel, joka toimi Prahassa. Koska koneen suunnittelun lähtökohtana oli Aero A-11, käytettiin siitä aluksi tyyppimerkintää Aero A-11J. Konetta rakennettiin eri versioina kaikkiaan 116 kappaletta.
Kumpula
Historia
Kumpulan vanhin kaupunkimaisesti rakennettu alue on Limingantien molemmin puolin sijaitseva pitkä ja kapea pientaloalue, jossa on runsaasti 1920- ja 1930-luvuilla rakennettuja puisia omakotitaloja. Muilta osin Kumpula pysyi lähes rakentamattomana 1980-luvulle saakka, jolloin Helsingin yliopiston Kumpulan kampusta alettiin rakentaa. Silloin kampuksen ympärille rakennettiin joukko asuinkerrostaloja ja myös Hoasin vuokra-asuntoja. Samoihin aikoihin rakennettiin kerrostaloalue Kumpulan länsiosaan lähelle Mäkelänkatua ja Kätilöopiston sairaalaa.
Amun-Re
Pelilauta koostuu 15 erilaisesta provinssista ja pelilautaa halkovasta Niilistä. Provinssit eroavat toisistaan sijainniltaan ja ominaisuuksiltaan. Joissain provinsseissa (erityisesti Niilin rannalla) keskitytään maanviljelyyn, kun taas toisaalla rahaa voi saada kaupankäynnillä. Kukin pelaaja hankkii itselleen aina kolme provinssia ennen pisteytyskierrosta.
Aero A-32
Käyttö Suomessa
Suomen ilmavoimat hankki vuosina 1929–1930 kaikkiaan 16 Aero-Jupiter A-321F ja A-32GR-konetta. Koneiden tunnukset olivat AEj-49 - 64 (pieni j-kirjain erottamassa Aero-11:stä, Jupiter-moottorin mukaan). Konetyyppi oli käytössä suurimmaksi osaksi koulukoneina vuoteen 1944 asti. Koneen kielteisinä piirteinä pidettiin tähystämön ahtautta ja siivekkeiden raskautta suurilla nopeuksilla. Lahden Ilmasilta ry:n ylläpitämässä Päijät-Hämeen ilmailumuseossa on näytteillä ilmavoimien Aero-32-koneyksilö rekisteritunnukseltaan AEj-59.
Kumpula
Historia
Uudenmaan liiton maakuntahallitus valitsi Kumpulan vuoden uusmaalaiseksi kyläksi 1993.
Amun-Re
Amun-Re on yleensä tasapainottelua pisteiden keruun ja rahan haalimisen välillä. Rahalla voi ostaa parempia provinsseja tai enemmän kiviä, mutta paras strategia on yleensä jokin sopiva kompromissi. Pelissä kerätään pisteitä pyramidien, temppelien ja pistekorttien avulla. Pelin lopuksi rikkaimmat pelaajat saavat myös muutamia ylimääräisiä pisteitä. Eniten pisteitä kerännyt pelaaja voittaa pelin.
Kinneret
Kinneret oli varhaisen rautakauden aikainen kaupunki, joka sijaitsi Genesaretinjärven luoteisrannalla Palestiinassa nykyisen Israelin alueella. Kaupungin rauniokumpu eli tell tunnetaan nykyhepreaksi nimellä Tel Kinrot ja arabiaksi nimellä Tell el-'Oreimeh.