cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
VPN
IPsec- ja IP-osoitteiden hallinta
Ratkaisuna ongelmaan IKE-neuvotteluprotokollaan on spesifioitu IP-osoitteistuksen konfigurointimääreet, joita ei vielä käytetä tuotteissa. Toinen ratkaisu jota käytettiin etenkin siirtymävaiheessa vanhoista protokollista IPSeciin oli tunnelointiprotokollien kuten L2TP:n käyttö, joiden päällä ajettiin samaa PPP:tä kuin vanhoissa sisäänsoittosarjoissakin. PPP:llä on oma IPCP-protokollansa, jolla IP-osoitteistus hoidetaan.
Muita salauksen käyttökohteita
IPsec on protokollana todistettu kohtalaisen turvalliseksi ja hyvä ohjelmistotuki on antanut sille jalansijan moniin muihinkin käyttötarkoituksiin VPN:ien lisäksi. Muun muassa langattomissa WLAN-lähiverkoissa voidaan käyttää joko WLAN:ien omien suojausten sijasta tai lisäksi IPsec-protokollaa.
VPN-markkinat
Erään tutkimuksen mukaan Yhdysvalloissa ollaan VPN-markkinoissa Eurooppaa perässä. Siellä noin 400 000 yritystä on yhdistänyt toimipisteensä Frame Relay -tekniikkaa käyttäen ja samat 400 000 luottaa salaaviin VPN-ratkaisuihin. Euroopassa luku on tiettävästi jo huomattavasti kallellaan salaaviin VPN-ratkaisuihin päin.
Tietoturvaongelmat
Tammikuussa 2019 raportoitiin monien ilmaisten VPN-sovellusten tietoturvaongelmista. Osa ilmaisista mobiililaitteiden VPN-ohjelmista paljastui tosiasiallisesti vakoiluohjelmiksi, jotka eivät piilottaneet käyttäjän todellista IP-osoitetta eikä sijaintia. Sen sijaan ne keräsivät käyttäjän laitteelta tarpeettoman paljon tietoa. Sovellus saattoi haluta esimerkiksi lukea, muokata tai poistaa puhelimessa olevaa dataa, urkkia laitteelle talletettuja puhelinnumeroita sekä selvittää kännykän sijainnin. Lisäksi jotkut sovellukset saattoivat häiritä käyttäjiä mainoksilla. Applen App Storen ja Google Play -latauspalvelujen suosituimmasta ilmaisesta, mutta tietoturvaltaan puutteellisesta VPN-sovelluksesta oli vuoden 2018 lopulla omistuspohjaltaan kiinalaisten tahojen valmistamia, vaikka ne usein esiintyivät muualle rekisteröidyn osoitteen ja yritysnimen kautta. Selvitys oli tehty näiden latauspalvelujen brittiläisten ja yhdysvaltalaisten toimipisteiden latausmäärien perusteella.
Patterson
Patterson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Jerisjoki
Jerisjoki on Muoniossa Suomen Lapissa sijaitseva lukuisien järvien rikkonainen jokikokonaisuus, oikeastaan pikemmin vesireitti kuin joki. Jerisjoen reitillä on mittaa yli 20 kilometriä. Se kulkee tunturimaisemasta Tornionjoen laaksoon. Sen suurin, tavallaan keskusjärvi on muikuistaankin tunnettu Jerisjärvi Särkitunturin ja Keimiötunturin välissä. Sen alapuolella ovat Toras-Sieppi, Torasjärvi, Olosjärvi ja aivan lähellä Muonion keskustaajamaa pari lompoloa, jonka jälkeen aivan kirkon pohjoispuolella Muonionjärvi, joka laskee suoraan Tornionjokeen. Myös Vuontisjärvi kuuluu samaan vesireittiin. Sen sijaan Pallasjärvi kuuluu Kemijoen vesistöön
Jerisjoella on kalastusmahdollisuus ja siihen liittyvää matkailua. Jokeen on suunnitteilla vesiurheilukeskus esimerkiksi melontaa ajatellen.
Göteborgin ooppera
thumb|300px|Göteborgin oopperatalo. Göteborgin ooppera on oopperatalo Göteborgin kaupungissa, Ruotsin länsirannikolla. Ruotsalaisarkkitehti Jan Izikowitzin suunnittelema, vuonna 1994 valmistunut rakennus sijaitsee Götajoen etelärannalla. Sen ensimmäinen näytös oli Aniara-ooppera, jonka on säveltänyt ruotsalainen säveltäjä Karl-Birger Blomdahl.
Rakennus
Oopperatalon rakentamisesta päätettiin vuoden 1989 syyskuussa, ja se vihittiin käyttöön vuoden 1994 lokakuussa. Rakennuksella on pituutta 160 metriä, ja leveimmältä kohdaltaan se on 85 metriä leveä. Sen lattia-ala on noin 28 700 neliömetriä, ja se on 32 metriä korkea. Oopperatalon suurin näyttämö on suuruudeltaan 500 neliömetriä, ja sen auditoriossa on 1 301 paikkaa.
Degeneriaceae
Degeneriaceae on pieni kasviheimo koppisiemenisten Magnoliales-lahkossa, johon kuuluvat myös muun muassa muskottikasvit (Myristicaceae), Himantandraceae, Eupomatiaceae ja annoonakasvit (Annonaceae). Degeneria on heimon ainoa suku.
Tuntomerkit
Suvun kaksi lajia ovat puuvartiskasveja, joiden lehdet ovat kierteisesti, ehyitä ja korvakkeettomia. Kukat ovat kookkaita, sijaitsevat lehtihangoissa, ja niissä on kolme verholehteä, paljon terälehtiä kiehkuroina, paljon heteitä ja yksi emilehti, jossa on pidentynyt luottiharjanne. Siitepölyhiukkanen on veneenmuotoinen. Siemenaiheita on sikiäimessä paljon. Hedelmä on tuppilo.
Levinneisyys
Suvun kaksi lajia kasvaa Fidžin saariryhmään kuuluvalla Viti Levun saarella.
Luokittelu
Läheisin sukulaisheimo on Himantandraceae.
Sukuun kuuluvat kaksi lajia ovat:
Musiikki ja tunteet
Tunteet liittyvät olennaisesti musiikkiin. Musiikki on taiteenlajeista se, jolla on suurin vaikutus ja valta suoraan tunteisiin. Musiikin sanotaan olevan kieltä, joka abstraktissa symbolisessa muodossa ilmaisee ihmisen piilotajuntaa ja ehkä juuri sen vuoksi se tuntuu konkreettiselta. Yhdysvaltalainen taidefilosofi Susanne Langer on sanonut: ”Musiikin todellinen voima on siinä tosiasiassa, että se voi olla tunteen maailmassa tavalla, johon kieli ei pysty. Sille ominaisilla muodoilla on olemassa sisällöllinen moniselkoisuus, jota sanoilla ei voi olla.”
Musiikki psyykkisenä hallintakeinona
Musiikkia kuunnellessa syntyy moninaisia ajatuksia, jotka liittyvät tunteisiin. Musiikin sanotaan olevan tunteiden tulkki ja se puhuu mielikuvituksen kieltä, joten se pääsee koskettamaan tunteitamme. Ihmiset käyttävät musiikkia hyvinkin arkisissa toiminnoissa ja oloissa mielialojensa ja tunteidensa säätelyyn. Musiikin avulla voi käsitellä itselle arkoja ja vaikeita asioita positiivisin tuloksin. Ihmisen on myös mahdollista ymmärtää itselleen uuden tunteen merkityksen musiikin kautta ja tulkita näin uusia tilanteita. Usein ihminen hyödyntääkin musiikkia käsitelläkseen tunteitaan, joko työstämällä esimerkiksi surullisia tunteita surulliselta kuulostavan musiikin avulla, tai hakemalla positiivisempia tunteita ”iloisemmasta” musiikista.
Suvi Saarikallio tutki väitöskirjassaan nuorten tunteidenkäsittelyä ja -hallintaa musiikin avulla. Kuudennella, kahdeksannella ja lukion ensimmäisellä luokalla opiskelevia suomalaisnuoria osallistui haastatteluihin yhteensä 1500. Saarikallion tutkimukset osoittivat, että erityisesti nuorille musiikki on usein elintärkeä tunteiden hallinta- ja käsittelykanava. Kun tunteiden vuoristoradalle ei löydy sanoja kuvailemaan oloa, voi juuri musiikki auttaa pääsemään tunteiden ytimeen. Aikuisille on sen sijaan kehittynyt muitakin tunteiden hallintakeinoja, joten musiikki ei kaikille heille ole psyykkisen hyvinvoinnin kannalta yhtä tärkeää kuin tunnemyrskyissä eläville murrosikäisille. Aggression purkamiseenkin nuoret kertoivat ”nuppien kaakkoon kääntämisen” auttavan. Musiikki on myös väline sosiaaliselle toiminnalle ja tekemiselle, esimerkiksi konserteissa käymisen ja yhteisten musiikinkuunteluhetkien kautta. Musiikki siis auttaa yksilöä ja etenkin nuoria psyyken hallinnassa monipuolisesti, kaikki osa-alueet huomioiden, mutta toisaalta etenkin tunteiden käsittelyn apuna se on lyömätön.
Tunnekarakterit
Musiikin ominaispiirteissä on monia tunteisiin vetoavia elementtejä. Ajallinen luonne luo odotuksia ja purkaa jännitteitä. Joskus kuulija voi saada vahvan mielikuvan siitä, miltä jokin tunnettu tunne kuulostaa. Tunteita voi samaistaa musiikkiin, mikäli tunnetiloja vastaavat elementit ovat vaivattomasti löydettävissä musiikista. Musiikki käyttääkin hyödykseen tehokkaasti ihmisten välistä primitiivistä tunnekommunikaatiota, johon sisältyy muun muassa puheen äänensävyjen vaihtelu, jonka kautta voimme päätellä puhekumppanin mielialan melko paikkansapitävästi.
Pyrittäessä ilmaisemaan tiettyjä tunteita musiikkia esittäessä, käytetään usein tietynlaisia musiikillisia piirteitä. Jos musiikin aktiviteetti on vähäistä, tuottaa se väsynyttä, rauhallista ja apaattista tunnetta, kun taas aktiviteetin ollessa korkealla vaihtelevat tunteet vihaisesta ja kiihkeästä onnelliseen ja yllättyneeseen. Jos musiikin valenssi on matala, se tuottaa kielteisiä tunteita, kuten pelokkuutta ja masentuneisuutta, ja päinvastoin korkea valenssi aiheuttaa iloisuutta ja tyytyväisyyttä.
Esimerkiksi vihaa ja onnellisuutta kuvataan melko lailla samanlaisilla musiikillisilla piirteillä: molempia kuvataan suurella äänenvoimakkuudella, kirkkailla äänenväreillä, nopealla tempolla, käyttämällä staccatoa sekä nopeilla ja yhtäkkisillä alukkeilla. Vihaa kuitenkin kuvaillaan myös korostamalla epästabiileja nuotteja ja välttämällä suuria temponvaihteluita sekä hidastuksia, kun taas onnellisuutta kuvataan juuri nuottien kestojen kontrasteilla ja nousevilla mikrointonaatioilla. Näiden vastakohtina voitaisiin pitää surua ja hellyyttä. Surua kuvataan hitaalla tempolla, legatoilla, äänenvoimakkuuden pienuudella, pehmeillä alukkeilla ja suurilla ajoituseroilla. Hellyyttä kuvaa myös hidas tempo, mutta myös hitaat alukkeet, pehmeät äänensävyt, hidastukset ja pienet voimakkuuden vaihtelut.
Musiikin herättämiä tunnemekanismeja
Musiikin vaikutusta tunteisiin on vaikeaa estää. Esimerkiksi jo kuulo on aistina vaikeaa sulkea pois käytöstä samoin kuin vaikka näköaisti. Kehomme on havaittu hyväksikäyttävän järjestelmiä ja mekanismeja, jotka hoitavat musiikin herättämien tunteiden ”käsittelyä”. Näitä ovat refleksit (reaktiot), konnotatiivinen järjestelmä (johtopäätökset ominaisuuksien perusteella), assosiaatiot (mielleyhtymät), empaattinen järjestelmä (tunnekarakterien tunnistus) ja kriittinen järjestelmä (tunteiden arviointi), jotka lopuksi yhteisvaikutuksellaan herättävät hienovaraisia tunnekokemuksia.
Myös musiikin koostavilla osasilla on ns. vaikutusalueensa. Sellaisia ovat muun muassa rytmi – fyysiset ominaisuudet ja osin mieliala; stimuloiva sekä depressoiva vaikutus, harmonia – tunteet ja melodia – ajatukset sekä kognitiivisten toimintojen ja ongelmanratkaisun aktivointi.
Musiikki tutkitusti stimuloi mantelitumaketta, jonka pääasiallisena tehtävänä on tunnereaktioiden muistaminen ja prosessointi. Tunnemuistoja herättämällä musiikki tuo menneisyydessä koetut tunteet tarkasteltaviksi nykyisyyteen ja tarjoaa pinnan, jota vasten peilata nykyhetken tunne-elämää. Musiikki voi siis toimia jonkinlaisena "psykologisena ikkunana" menneisyyteen tuoden menneisyydessä koetut tunteet nykyhetkeen ikään kuin käsin kosketeltaviksi.
Musiikin ja tunteiden yhteys filosofisena kysymyksenä
Musiikki on filosofisesti kiinnostava aihe, koska se koskettaa sitä aluetta, jota filosofiassa pohditaan kuten esimerkiksi merkityksiä, ymmärtämistä ja tunteita. Musiikkiin voi myös suhtautua kuten kieleen - luonnehditaanhan musiikkia usein "tunteiden kieleksi". Ludwig Wittgenstein totesi: "Siitä mistä ei voi puhua, on vaiettava", mihin viitaten musiikki tunteiden kielenä olisi sanallisen kielen tavoittamattomissa. Filosofiassa yksi keskeinen kysymys musiikin ja tunteiden yhteydestä liittyy siihen, ovatko musiikin synnyttämät tunteet aitoja tunteita vai ainoastaan tunteiden kuvia. Eduard Hanslickin mukaan musiikki ei esitä tunteiden sisältöä, vaan ainoastaan niiden dynaamisuutta. Hanslick sanoo, että tunne ei ole sävelissä, vaan tulkinnassamme musiikista.
Susanne K. Langerin mukaan musiikki on ”tunne-elämän analogia”. Musiikin tunteisiin vetoavia piirteitä voidaan selittää myös hyvin analyyttisesti viitaten sävelrakenteisiin, melodiakulkuihin ja dynamiikkaan. Erään näkemyksen mukaan musiikkia ja sen esteettisyyttä voidaan toki selittää analyyttisesti, mutta musiikkia voidaan ymmärtää ainoastaan tunteella esteettisen kokemuksellisuuden välittömyydessä. Stephen Davies sanoo, että me reagoimme musiikkiin tunteilla silloin, kun ymmärrämme sitä syvemmin. Mikel Dufrennella puhdas esteettinen havainto toteutuu kaikessa välittömyydessään, koska se ei suostu mielikuvituksen tai analyyttisen ajattelun vietäväksi. Jos musiikkia haluttaisiin analysoida ja tarkastella rauhassa, se pitäisi pysäyttää ja hyydyttää nuoteiksi, mutta kun musiikki on pysäytetty, se ei ole enää musiikkia. Myös Arthur Schopenhauer korostaa, että musiikki tulisi kokea välittömästi ja puhtaana, ja Hans-Georg Gadamer puolestaan luonnehtii esteettistä tietoisuutta sellaiseksi, että se jättää muun huomioimatta ja antaa puhtaan taideteoksen tulla esille.
Olavsvernin tukikohta
Aiheesta muualla
69.52944°N, 19.01361°W
Siuntion hautausmaa
Siuntion hautausmaa (ruots. Sjundeå gravplats) on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva Siuntion seurakuntayhtymän ylläpitämä hautausmaa. Hautausmaa on perustettu 1400-luvulla, mutta sitä on vuosien saatossa laajennettu. Viimeisin laajennus on vihitty käyttöön vuonna 2016. Hautausmaa sijaitsee Siuntion kirkonkylässä Siuntion Pyhän Pietarin kirkon ympärillä.
Siuntion hautausmaa on jaettu yhteensä 15:a alueeseen. Näihin alueisiin kuuluu myös Pekka Huttusen suunnittelemat uurnalehto ja muistolehto.
Historia
Siuntion hautausmaa on perustettu todennäköisesti samoihin aikoihin, kuin Siuntion kirkko on rakennettu, eli 1400-luvun lopussa. Hautausmaalla vallitsi ennen yhtä syvä yhteiskunnallinen arvojärjestys, kuin muualla yhteiskunnassa. Arvokkaimmat hautapaikat olivat kirkon sisällä lattian alla. Kirkon sisälle hautaaminen kiellettiin hygieniasyistä vuonna 1784. Tämän jälkeen mitä lähempänä kirkkoa hautapaikka sijaitsi, niin sitä arvokkaampi se oli.
Siuntion hautausmaalta löytyy kivisten hautamuistomerkkien lisäksi myös vanhoja rautaristejä. Osa haudoista on ympäröity rauta-aidalla. Siuntion hautausmaalla tällaisia hautoja on kolme; Sjundby ja Pickalan kartanoiden Adlercreutz-Lindeberg hauta-alue, Munksin kartanon Degerth-suvun hauta-alue ja Pickalan kartanon omistaneen Silfverhjelmin hauta. Ennen kivisiä ja metallisia hautamuistomerkkejä monesti käytössä oli vain puinen risti, joka ajan myötä lahosi pois. Vanhimmat yhä jäljellä olevat hautakivet Siuntiossa ovat 1700-luvun lopusta.
Siuntion sankarihaudat
Siuntion sankarihaudat on vihitty käyttöön kaatuneitten muistopäivänä 15. toukokuuta 1949.
Veteraanikivi
Siuntion veteraanikivi sijaitsee Siuntion seurakuntakodin edessä. Se paljastettiin 1990-luvulla muistamaan sotien veteraaneja. Kiven on valinnut omasta metsästään sotaveteraani Hugo Andberg ja lotta Gunnel Gottberg.
Vuosisatojen aikana haudattujen siuntiolaisten muistokivi
Kun Siuntion kirkkoa restauroitiin vuosina 1968-1971, niin kirkon lattian alla olevat haudat tyhjennettiin. Näissä haudoissa olleet vainajat siirrettiin yhteishautaan kirkon pohjoispuolelle.
Hautausmaalle haudattuja henkilöitä
Lista Siuntion hautausmaalle haudatuista merkittävistä henkilöistä :
Rakennukset
Kirkon ja kellotapulin lisäksi hautausmaalla sijaitsee vanha ruumishuone, sekä uudempi hyvästijättöhuone. Siuntion vanha ruumishuone rakennettiin sotien jälkeen. Ennen ruumishuonetta hautausmaalla sijaitsi suojia, joissa ruumiit odottivat hautausta. Uusi hyvästijättöhuone rakennettiin vuonna 2010. Tilassa voi jättää jäähyväiset vainajalle, jonka lisäksi siellä sijaitsee vainajien säilytystiloja ja kylmiöitä.
Leväbarbi
Leväbarbi (Crossocheilus siamensis) on särkien heimoon kuuluva kalalaji. Se on helppohoitoinen seura-akvaarion parvikala, joka on akvaarioharrastajien suosiossa, koska se syö viherleviä. Sitä sekoitetaan usein kuonobarbiin (Epalzeorhynchos kalopterus) ja levänuoliaiseen (Gyrinocheilus aymonieri) sekä mahdollisesti juovaimubarbiin.
Koko ja ulkonäkö
Leväbarbi voi kasvaa jopa 16-senttiseksi ja elää jopa 10-vuotiaaksi. Leväbarbi on pitkä kala ja se tarvitsee kohtalaisen suuren akvaarion. Leväbarbin väri on hopeankellertävä ja sillä on musta raita joka tummuu vanhetessa. Nimensä mukaan se syö levää, rapsutellen sitä ahkerasti alaspäin kääntyvällä suullaan.
Alkuperä
Leväbarbi on kotoisin Kaakkois-Aasiasta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Leväbarbi on taitava hyppelijä, joten leväbarbialtaan pitää olla hyvin suojattu. Laji ui keskivedessä ja voi elää jopa kymmenvuotiaaksi. Leväbarbi on aggressiivinen kutuaikana.
Vesiolot ja ravinto
24–26-asteinen vesi on todettu lajille sopivaksi, happamuus eli pH 6,5–8,0 ja veden kovuus n. 5–20 dH. Akvaario ei saa olla liian täynnä, sillä tämä kala vaati paljon uintitilaa. Leväbarbiparvelle tulisi olla 100 cm pitkä allas.
Leväbarbi on lähes kaikkiruokainen.
Angelo Muscat
Angelo Muscat (24. syyskuuta 1930 – 10. lokakuuta 1977) oli italialainen lyhytkasvuinen näyttelijä, joka oli 130 senttimetrin pituinen. Hän esiintyi televisiosarjassa Saarroksissa (1967–1968), jossa hän näytteli lyhytkasvuista hovimestaria. Hän esiintyi myös elokuvassa Liisa Ihmemaassa (1966) sekä Doctor Who -tarinassa ”Galaxy 4” (1965). Muscat syntyi Maltalla, mutta varttui Italiassa. Hän kuoli 47-vuotiaana Englannissa.
Moskovan Dynamo
Moskovan Dynamo voi tarkoittaa seuraavia Moskovassa toimivia urheiluseuroja:
Youri Djorkaeff
Youri Djorkaeff (s. 9. maaliskuuta 1968 Lyon, Rhône, Ranska) on ranskalainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä tai hyökkäävänä keskikenttäpelaajana. Djorkaeffin äiti on armenialainen ja isä kalmukki.
Djorkaeff aloitti uransa vuonna 1984 Grenoble Foot 38:n riveissä. Sen jälkeen hän edusti RC Strasbourgia, AS Monacoa ja PSG:tä, kunnes siirtyi kotimaansa ulkopuolelle, italialaiseen Internazionaleen vuonna 1996. Sieltä hän jatkoi Euroopan kiertomatkaansa Saksaan, 1.FC Kaiserslauterniin vuonna 1999. Vuonna 2002 Djorkaeff siirtyi monien yllätykseksi Valioliigan häntäpään joukkueeseen, Bolton Wanderersiin. Boltonista hän siirtyi kahden kauden jälkeen Blackburn Roversiin, jossa pelasi kuitenkin vain kolme ottelua ennen siirtoaan uran viimeiseksi jääneeseen seuraan, MetroStarsiin. Seurajoukkueuran kirkkaimmat saavutukset ovat tähän mennessä Cup-voittajien Cupin voitto PSG:ssä 1996 ja UEFA Cupin voitto Interissä 1998.
Ranskan maajoukkueessa Djorkaeff pelasi 82 ottelua, joissa hän teki 28 maalia. Hän edusti maataan MM-kisoissa 1998 ja 2002 sekä EM-kisoissa 1996 ja 2000. Vuosien 1998 ja 2000 arvokisat päättyivät voitonjuhliin.
Djorkaeffin isä Jean edusti hänkin Ranskaa maajoukkuetasolla.
Valtiontalo
pienoiskuva|Suojeluskuntatalo vuonna 1930. pienoiskuva|Suojeluskuntatalo 1930-luvulla. Valtiontalo, entinen Jyväskylän suojeluskuntatalo eli Suoja, on vuonna 1929 valmistunut Alvar Aallon Suojeluskunnalle suunnittelema rakennus Jyväskylässä. Rakennus on suojeltu ja remontoitu. Se oli pitkään huonossa kunnossa ja käyttökiellossa.
Aalto suunnitteli rakennuksen Suojeluskunnalle. Se valmistui 1929 Kilpisenkadulle Kirkkopuiston viereen, ja se vihittiin käyttöön 1930. Se edustaa tyylillisesti Aallon klassismin viime vaihetta ripauksella modernismia, jota se enteilee. Talo on tiilirunkoinen ja rapattu. Ylhäällä katonrajassa on koristefriisi, vaaleansininen kanneluurifriisi eli vyöhykemäinen uurrekoriste.
Käyttö
Suojeluskunnan tilojen lisäksi talossa oli paljon muita tiloja, katutasossa elokuvateatteri Kino ja kauppahalli, toisessa kerroksessa Jyväskylän pitäjän Säästöpankki sekä ravintola ja juhlasali. Suojeluskunnan toimintoja palvelivat yläkerroksen voimistelusali, sauna ja ampumarata sekä majoitushuoneet. Lisäksi talossa oli asuntoja.
Kun rakennus siirtyi valtion omistukseen 1934 postitoimitaloksi, sen nimeksi tuli Valtiontalo. Pitkään Valtiontalossa toimi ravintola ja tanssisali, jossa esiintyi aikoinaan monia kuuluisuuksia. Vuonna 1966–1967 muutostöissä kauppahallin, keittiön ja elokuvateatterin kokonaisuudesta tehtiin postitoimisto, ravintolasalista toimistotiloja ja juhlasalista postinkantajien työtila. Sittemmin siinä oli toimistotiloja ja useita vuosia myös kaupungin Taidemuseo.
Rakennus siirtyi 1995 valtiolta Jyväskylän kaupungin omistukseen. Vuokralaisten vuokrasuhteet päättyivät vuoden 2009 lopussa, kun rakennusvalvontaviranomaisen myöntämä käyttölupa päättyi eikä uutta haettu huonon kunnon vuoksi. Syynä olivat myös suunniteltu myynti, josta tehtiin esisopimus 2007.
Myynti
SRV Oy osti 2011 tehdyllä kaupalla Valtiontalon ja viereisen tontin hintaan 207 000 euroa. Valituksen tekijän Ahti Vielman mukaan se oli liian halpa. Korkein hallinto-oikeus päätti, että kauppahinta oli liian pieni.
Jyväskylän kaupunki myi joulukuussa 2015 Valtiontalon ja viereisen vapaan tontin paikallisille sijoittajille ja perustettavalle jyväskyläläiselle kiinteistöyhtiölle, jonka taustalla ovat Järvi-Suomen Asunnot ja Royal House Oy. Hinta oli tällä kertaa 700 000 euroa. Seurakunnalle tarjottiin mahdollisuutta tulla osakkaaksi ja sille valmistuikin tiloja uuteen Reimari-taloon Valtiontalon viereen.
Kolosjoen kaivos
thumb|280px|Petsamon alue. Kolosjoen kaivos on merkitty nykyisellä nimellään Nikel. [[Jäniskosken voimalaitos sijaitsee vaaleanpunaiseksi merkityllä alueella.]] thumb|280px|Kolosjoen nikkelikaivoksen suuaukko 1930-luvun loppupuolella. thumb|280px|Kolosjoen kaivoksen sulattamon liukuvalutekniikalla rakennettu 165 metriä korkea piippu oli valmistuessaan Euroopan korkein. Kolosjoen kaivos oli Suomen Petsamossa sijainnut nikkelikaivos. Euroopan rikkain nikkelimalmio löydettiin 1920-luvun alussa, ja 1930-luvulla aloitetut rakennustyöt saatiin päätökseen 1943, jolloin kaivos sulattoineen pyöri täydellä teholla. Jatkosodan aikana kaivoksen tuotanto rahdattiin Saksaan, jonka sotatarviketeollisuudelle Petsamon nikkelillä oli suuri merkitys erityisesti sodan loppuvuosina. Vuodesta 1943 lähtien yli puolet Saksan käyttämästä nikkelistä tuli Petsamosta. Saksalaiset tuhosivat kaivosalueen vetäytyessään vuonna 1944. Sodan jälkeen Petsamo kaivosalueineen luovutettiin rauhansopimuksen ehtojen mukaan Neuvostoliitolle, joka kunnosti alueen ja aloitti tuotannon uudelleen. Nykyisin kaivoksen nimi on Nikel.
Alueen historiaa
Suomi sai Petsamon hallintaansa Tarton rauhassa vuonna 1920. Alueen luonnonvarojen hyödyntämistä tutkittaessa ilmeni, että metsä- ja kalastusvarantojen hyödyntäminen olisi kallista ja riskialtista, eikä todennäköisesti houkuttelisi riittävästi pääomia muusta Suomesta. Ehdotuksen junayhteydestä Rovaniemelle hylkäsi hallituksen puolesta asiaa tutkinut Jalmar Castrén. Lupaavimmaksi mahdollisuudeksi nousivat mineraalivarat, joita ei kuitenkaan ollut kartoitettu.
Nikkelimalmion löytäminen
Hallitus lähetti geologisen tutkimuskunnan Petsamoon heti 1921. Norjan puolelta lähellä rajaa oli jo aikaisemmin löydetty rautamalmikenttä, ja toiveena oli, että malmio jatkuisi Suomen puolelle. Tätä tutkittaessa kesällä 1921 löydettiin Norjan rajan lähistöltä Kaulatunturin Kolosjoelta noin 40 kilometriä rannikolta nikkeli-kuparimalmiesiintymä. Seuraavat vuodet asiaan hyvin varovaisesti suhtautunut Suomen Geologinen komissio kartoitti malmion koon alustavasti ja selvitti malmin pitoisuudet. Mineraalilöytöjä oli kaikkiaan parikymmentä, mutta vain Kolosjoen löytöjä pidettiin riittävän rikkaina. Malmia laskettiin olevan kaksi miljoonaa tonnia, ja sen arvioitiin sisältävän 1,3 prosenttia nikkeliä ja 1,6 prosenttia kuparia. Tulos oli vaatimaton, mutta malmia näytti silti olevan riittävästi kaivostuotannon aloittamiseksi. Lasketut pitoisuudet osoittautuivat myöhemmin huomattavasti todellisia pienemmiksi, ja toteutunut nikkelipitoisuus oli 3,9 prosenttia. Kolosjoelta malmio ulottui puolikaaren muotoisena itään runsaan kolmenkymmenen kilometrin päähän.
IEEE 802.1X
IEEE 802.1X Port Based Authentication, eli porttikohtainen todentaminen on IEEE:n 802.1X-standardi, jota käytetään IEEE 802 lähiverkoissa eli Ethernet-verkoissa ja WLAN-verkoissa. 802.1X:n tarkoituksena on estää luvattoman asiakaslaitteen kommunikointi lähiverkon liityntäpisteen kautta. IEEE 802.3 tai IEEE 802.5 verkoissa liityntäpiste on esimerkiksi kytkimen portti ja IEEE 802.11 verkoissa tukiaseman (Access Point) looginen portti.
Kolosjoen kaivos
Nikkelimalmion löytäminen
Malmiota tarjottiin ensimmäisenä Outokumpu Oy:lle, mutta se oli investoimassa omaan kuparintuotantoonsa eikä sillä ollut riittävästi resursseja kahteen hankkeeseen. Kolmekymmentäluvun alussa kiinnostuksensa osoittivat useat kansainväliset kaivosyhtiöt, muun muassa saksalaiset Krupp ja IG Farben sekä kanadalainen International Nickel Company of Canada (Inco), joka hallitsi 90 prosenttia maailman nikkelimarkkinoista ja omisti suurimman osan maailman tunnetuista nikkelivaroista.
Toimilupa kanadalais-brittiläiselle Mondille
Nikkelin kysyntä maailmanmarkkinoilla lisääntyi nopeasti 1930-luvulla. Syynä oli sen käyttö terässeoksissa: nikkeli parantaa teräksen lujuutta sekä kosteuden- ja lämmönsieto-ominaisuuksia. Nikkelillä aikaansaatua korkealaatuista terästä käytti erityisesti eri maiden nouseva sotatarviketeollisuus aseisiin, ammuksiin, panssarilevyihin ja moottoreihin.
IEEE 802.1X
Historia ja kehityksen motivaattorit
Koska kytkimen portti tai langattoman verkon liityntäpiste (AP) toimii käyttäjälle lähiverkon pääsykohtana, on se luonnollinen paikka kontrolloida verkkoon pääsyä sekä suodattaa datavirrasta protokollia ja paketteja.
Kolosjoen kaivos
Toimilupa kanadalais-brittiläiselle Mondille
Vuodesta 1933 lähtien käydyt neuvottelut Incon kanssa olivat pitkät ja perusteelliset, mutta sopimus hyväksyttiin kesäkuussa 1934. Tässä vaiheessa malmio arvioitiin kaksinkertaiseksi alkuperäiseen laskelmaan verrattuna. Sopimusosapuolina olivat Suomen valtio ja Incon Britanniaan rekisteröity tytäryhtiö Mond Nickel Company. Mond sai viideksikymmeneksi vuodeksi oikeuden Kolosjoen malmioon. Suomen laki vaati kaivostoiminnan toteuttamiseen suomalaisen yhtiön, joten Mond perusti tytäryhtiön Petsamon Nikkeli Oy. Sopimukseen sisältyi sodanuhkapykälä, jonka mukaisesti Suomi saattoi kriisiaikana ottaa kaivokset haltuunsa yhteiskunnan huoltovarmuuden turvaamiseksi.
Kolosjoen kaivosalueen rakentaminen
Työt kaivoksen rakentamiseksi aloitettiin 1937 kanadalaisilla suunnitelmilla ja työnjohdolla. Malmion esille saamiseksi Kaulatunturin huipulle oli rakennettava kolme kilometriä pitkä kaivostunneli ja puhkaistava pystykuilu tunturin laelle. Alun perin malmi piti rahdata Yhdysvaltoihin sulatettavaksi, mutta kun selvisi, että malmi olisi sopivaa sähkösulatusta varten ja koskivoimaa olisi tarjolla, Inco päätti rakentaa Petsamoon myös sulaton, jossa malmi rikastettaisiin runsaat 50 prosenttia nikkeliä sisältäväksi puolivalmisteeksi (matte). Sähköntuotantoon suunniteltiin 80 kilometriä Kolosjoelta lounaaseen Inarin Paatsjokeen Jäniskosken voimalaitos, jonka rakennustyöt aloitettiin vuonna 1938. Kaivoksella louhittiin käytäviä kolmessa vuorossa. Sulattamon korkealle tunturin päälle liukuvalettu savupiippu oli valmistuessaan Euroopan korkein, 165 metriä. Valuryhmäläiset olivat yhdysvaltalaisia.
IEEE 802.1X
Terminologia
thumb|300px|802.1X toiminnallisuuden komponentit Portti
Kolosjoen kaivos
Kolosjoen kaivosalueen rakentaminen
Kolosjoelle koskemattomaan erämaahan rakennettiin kaivosyhdyskunta: suunniteltiin asemakaava, rakennettiin kadut ja kunnallistekniikka, tori, elokuvateatteri, tenniskenttiä, työpajoja ja hallintorakennuksia. Kolosjoen kaivosyhdyskunta sai rakentamisen myötä kaupunkimaisia piirteitä. Inco rakensi vuosina 1938–1940 Kolosjoelle muun muassa funktionalistista tyyliä edustavan kerrostaloalueen, jonka suunnittelusta vastasivat arkkitehdit Kaj Englund ja Olav Hammarström. Rakennukset olivat moderneja, niissä oli keskuslämmitys, asunnoissa oli kylpyhuoneet ja nykyaikaiset keittiöt. Rakennusmateriaalina käytettiin muun muassa uutta siporex-reikätiiltä. Huippuvuonna 1939 yhdyskuntaan valmistui 140 asuntoa ja 130 000 m² muita tiloja.
Saksan kiinnostus herää
Vuonna 1937 ilmeni, että myös saksalaiset olivat kiinnostuneita Kolosjoen nikkelistä ja Petsamon alueesta. Saksalainen kalastusyhtiö tarjoutui ostamaan Liinahamarin kalajauhotehtaan. Sekä englantilaiset että suomalaiset tulkitsivat tarjouksen sotilaspoliittiseksi kiinnostukseksi, ja se liittyikin 1936 esitettyyn vaatimukseen tukikohdasta Petsamossa. Suomalaiset vakuuttivat englantilaisille, etteivät päästä Saksaa alueelle. Saksan kiinnostus ilmeni myös syyskuussa 1938, kun Saksan yleisesikunta OKW:n Puolustustalousesikunnan edustaja matkusti Suomeen tutkimaan maan tarjoamia sotatarvikemateriaaleja.
IEEE 802.1X
Terminologia
Portti on liityntäpiste, jonka kautta kytkeydytään verkkoon. Portti voi olla fyysinen portti, kuten keskitin tai kytkin. Se voi olla myös looginen portti, kuten 802.11-verkoissa – liikkuvan päätelaitteen ja tukiaseman välinen assosiaatio, jossa loogiset portit kommunikoivat aina asiakkaan portin kanssa.
Kolosjoen kaivos
Saksan kiinnostus herää
Toisen maailmansodan puhjettua Suomen oli tärkeä saada ostettua aseita. Syyskuussa 1939 suomalaisten ollessa Berliinissä kauppaneuvotteluissa saksalaiset ottivat Petsamon nikkelin esille. Saksalaiset esittivät toiveen, että Suomi ottaisi kaivosalueen haltuunsa ja luovuttaisi alueen tai myisi tuotannon Saksalle. Saksan tarve oli selvä: se oli aloittanut hyökkäyssodan, mutta sen nikkeliomavaraisuus syksyllä 1939 oli vain 5 prosenttia.
Talvisota
Kesällä 1939 kaivoksella työskenteli noin 1 400 työntekijää. Talvisodan puhjettua työt keskeytettiin sodan ensimmäisten päivien kuluessa. Tuolloin kaivoskäytävä malmioon oli puhkaistu, ja sulattamo sekä Jäniskosken voimalaitos olivat lähes valmiit. Neuvostojoukot hyökkäsivät Pohjois-Petsamoon ja etenivät etelään vuonoa pitkin. Vähäisten suomalaisjoukkojen vastustus ei pysäyttänyt hyökkäystä. Kolosjoen kaivosalue luovutettiin taisteluitta 15. joulukuuta 1939. Kaivoksen laitteistot olivat kunnossa, sillä Neuvostoliitto ei ollut pommittanut kaivosaluetta. Suomalaiset jättivät laitteet ehjiksi, vaikka tuhosivatkin perääntyessään Petsamosta muun infrastruktuurin. Ainoastaan Kolosjoen lämpökeskus tuhottiin. Myös Jäniskosken voimalaitos jätettiin ehjäksi, irrotettavissa olevat laitteet kuljetettiin etelään.
IEEE 802.1X
Terminologia
Asiakas
Kolosjoen kaivos
Nikkelikaivos välirauhan aikana
thumb|250px|Kolosjoelle syntyi kaivosyhteisölle moderni asuinalue.
IEEE 802.1X
Terminologia
Asiakas (Supplicant) on fyysiseen porttiin tai virtuaaliporttiin kytketty päätelaite, joka on velvollinen vastaamaan autentikaattorin lähettämiin pyyntöihin.
Autentikaattori
Kolosjoen kaivos
Nikkelikaivos välirauhan aikana
Talvisodan jälkeen nikkeli oli kahden sotaakäyvän suurvallan mielenkiinnon keskipisteessä: Britannia ajoi byrokraattista laillisuuslinjaa ja kaivosomistajan oikeutta, mutta varoi ärsyttämästä Neuvostoliittoa, Saksa piti malmiota elintärkeänä sotateollisuudelleen ja Petsamoa välttämättömänä astinlautana hyökkäykselle Murmanskiin. Neuvostoliitto puolestaan ei talvisodan päätyttyä tuntenut mielenkiintoa Petsamon nikkelivarantoihin eikä Petsamoon sotilaallisena alueena. Kun Saksan viranomaiset suunnittelivat Skandinavian integroimista omaan talousalueeseensa, siihen laskettiin huhtikuusta 1940 lähtien mukaan myös Suomi, vaikka maa kuuluikin Neuvostoliiton etupiiriin.
IEEE 802.1X
Terminologia
Autentikaattori (Authenticator) on arkkitehtuurikehyksen mukaan laite, joka sisältää portin tai portteja, jotka ovat liityntäpisteitä. Liityntäpisteen laite toimii autentikaattorina. Virtuaaliseen porttiin kytketyn asiakkaan on kerrottava tarvittavat tiedot autentikaattorille ennen kuin se voi kommunikoida muun verkon kanssa autentikaattorin kontrolloidusta portista. Autentikaattori vastaa asiakkaan ja autentikaattorin välisestä keskustelusta, sekä autentikointitietojen välittämisestä autentikointipalvelimelle, joka suorittaa autentikoinnin ja välittää tiedon onnistuneesta autentikoinnista takaisin autentikaattorille ja sallii asiakkaan liikennöinnin kontrolloidun portin kautta. Portin tila muutetaan tällöin kontrolloidusta kontrolloimattomaksi.
Kolosjoen kaivos
Nikkelikaivos välirauhan aikana
Kaivostyömaa oli säilynyt talvisodasta ja neuvostojoukkojen läsnäolosta huolimatta lähes koskemattomana. Englantilaisille oli kuitenkin mahdoton ajatus jatkaa kaivoksen rakentamista Saksan vallattua Norjan. Britannia pelkäsi nikkelin joutuvan Saksalle. Mond oli uhrannut vuoteen 1939 mennessä kaivokseen seitsemän miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, ja valmistuminen olisi vaatinut vielä 3,5 miljoonaa lisää. Mond suostui talvisodan päätyttyä vastahakoisesti siihen, että suomalaiset jatkaisivat rakennustöitä. Suomen hallitus puolestaan määräsi kaikki resurssit edistämään tuotannon mahdollisimman nopeaa aloittamista. Britannia kuitenkin painosti Suomea jatkuvasti uhaten lopettaa Suomen ulkomaankaupalle tärkeän Liinahamarin laivaliikenteen, jos Saksa päästetään kiinni nikkelituotantoon. Britannia myös myötävaikutti siihen, että ruotsalainen Asea-yhtiö hidasteli Petsamoon tilattujen koneiden toimittamisessa.
IEEE 802.1X
Terminologia
Extensible Authentication Protocol (EAP) -protokollaa käytetään Asiakkaan ja Autentikaattorin välisessä autentikointitiedon siirrossa. EAP-protokollaa käytetään yleensä jonkun AAA-protokollan kanssa, jolloin saadaan automaattisesti todentamis-, valtuutus- ja tilastointipalvelut käyttöön verkkotyppistä riippumatta.
Kolosjoen kaivos
Suurvaltojen kiinnostus
Nikkelikaivoksen tilanne muuttui jyrkästi heinäkuussa 1940 Suomen ja saksalaisen I.G. Farbenindustrien tekemän sopimuksen myötä. Neuvotteluja oli käyty keväästä alkaen, ja sopimuksessa Saksalle luvattiin 60 prosenttia tuotannosta. Saksalaiset neuvottelijat raportoivat Berliiniin malmion olevan yli miljardin RM:n arvoinen ja riittävän 20 vuodeksi kattamaan koko Suur-Saksan nikkelitarpeen. Loppuvuonna saksalaiset korottivat malmimääräarvion nelinkertaiseksi. Neuvostoliitto havahtui neuvottelujen alettua ja esitti jo kesäkuussa kaivoksen toimiluvan siirtämistä itselleen. Neuvostojoukot tehostivat vaatimusta ryhmittymällä rajalle, ja linnoittamalla Kalastajasaarennon. Englanti suhtautui Saksan kanssa käytäviin kaivosneuvotteluihin jyrkän kielteisesti ja pysäytteli Liinahamarin kauppalaivoja. Suomi neuvotteli kaikkien kanssa poliittisesti ahtaassa raossa. Suomalaiset neuvottelivat kireissä tunnelmissa Moskovassa seitsemän kertaa, helmikuuhun 1941 asti suostumatta venäläisten vaatimuksiin. Neuvostoliitto neuvotteli myös Saksan kanssa maaliskuuhun 1941, tuloksettomasti.
IEEE 802.1X
Terminologia
Proxy
Autentikaattorin ja Autentikontipalvelimen välissä voi sijaita proxy-palvelin, jonka tehtävänä on välittää EAP-viestit edelleen autentikoinnin osapuolille.
Kolosjoen kaivos
Saksalaisaika ja tuotannon käynnistäminen
Syksyllä 1941 alkaneessa saksalaiskomennossa rakennustyöt jatkuivat kiivaina. Työväki oli kirjavaa: saksalaisia työvelvollisia, venäläisiä sotavankeja, saksalaisia rikosvankeja sekä suomalaista, virolaista, ruotsalaista, alankomaista, jugoslavialaista ja tanskalaista työvoimaa. Keväällä 1943 Saksasta tuotettiin töihin mallityöläisryhmä esimerkiksi muille. Ryhmän jäsenet osoittautuivat tottumattomiksi karuihin oloihin; he menivät lakkoon huonon ruuan vuoksi. Ryhmä lähetettiin pian takaisin.
IEEE 802.1X
Terminologia
EAPOL
Kim Yong-sik (painija)
Kim Yong-sik (s. 17. marraskuuta 1967) on pohjoiskorealainen kilpauransa päättänyt vapaapainija, olympiamitalisti, maailmanmestari, Aasian kisojen kultamitalisti ja Aasian mestari.
Kolosjoen kaivos
Saksalaisaika ja tuotannon käynnistäminen
Sulaton ensimmäinen vaihe valmistui keväällä 1942. Jo ennen kaivoksen valmistumista saksalaiset avasivat Kammikivitunturille avolouhoksen, jonka malmi vietiin käsiteltynä Saksaan. Jäniskosken voimalaitos ja sähkölinja Kolosjoelle valmistuivat kesäkuussa 1942, ja saman tien aloitettiin koekäyttö. Täydellä teholla voimala pyöri joulukuussa 1942. Sulaton toinen vaihe valmistui 1943 ja kesällä 1943 kaivos oli täydessä tuotantokunnossa.
IEEE 802.1X
Terminologia
Extensible Authentication Protocol Over LAN (EAPOL) on paketointitekniikka, jolla EAP-viestit kuljetetaan Autentikaattorin ja Autentikointipalvelimen välillä.
Kim Yong-sik (painija)
52 ja 57 kilogramman painoluokissa kilpaillut Kim voitti olympiapronssia Barcelonassa 1992, maailmanmestaruuden Budapestissa 1986 ja MM-hopeaa Clermont-Ferrandissa 1987. Lisäksi hän voitti urallaan kultaa vuoden 1990 Aasian kisoista ja kaksi Aasian mestaruutta.
Kolosjoen kaivos
Kaivoksen merkitys Saksalle
Kolosjoen kaivoksen tuotanto joulukuusta 1940 syyskuuhun 1944 oli 462 000 tonnia malmia, puhtaaksi nikkeliksi muutettuna 16 250 tonnia. Malmista runsaat puolet sulatettiin mateksi paikan päällä, loput rahdattiin malmina. Pieni osa meni Suomeen ja osa myytiin Ruotsiin, mutta suurin osa rahdattiin Saksaan. Osa rahtilaivoista upotettiin, mutta perille Saksaan saatiin malmia ja mattea puhtaaksi nikkeliksi muutettuna 12 900 tonnia, eli 80 prosenttia kaivoksen kokonaistuotannosta.
IEEE 802.1X
Terminologia
AAA-palvelin
Kolosjoen kaivos
Kaivoksen merkitys Saksalle
Saksalle Petsamon osuus nikkelin kokonaistarpeesta ei vielä 1941 ollut merkittävä, mutta tuotannon täysimääräisesti alkaessa merkitys kasvoi. Vuonna 1943 Saksan nikkelihuolto perustui Petsamosta saatavaan malmiin, 73 prosenttia kulutuksesta saatiin Petsamosta. Syksyllä 1944 Petsamosta saatiin 87 prosenttia kokonaiskulutuksesta. Saksan nikkelin kokonaiskulutus 1939–1945 oli 50 000 tonnia, joten Petsamosta saatu nikkeli täytti runsaan neljäsosan koko sota-ajan tarpeesta.
IEEE 802.1X
Terminologia
Autentikointipalvelin, joka sisältää keskitetyn käyttäjätietokannan asiakkaista ja käyttöoikeuksista, jotka liikennöivät verkon reuna-alueen portin kautta.
Arkkitehtuuri
802.1X-standardin perusajatuksena on luoda kaksi erillistä porttia autentikoituvalle asiakkaalle – auktorisoitu ja auktorisoimaton looginen portti verkkoon pääsyn tarjoavalta laitteelta. Autentikaattori toimii arkkitehtuurin kannalta autentikoijana. Alkuvaiheessa asiakas voi liikennöidä ainoastaan auktorisoimattoman portin kautta, mikä tarkoittaa sitä, että autentikoija ohjaa liikenteen autentikointipalvelimelle. Auktorisoimattoman portin (uncontrolled port) kautta välitetään vain autentikointiviestit (EAP) autentikoinpalvelimelle. Autentikoija ja autentikointipalvelin voivat olla sama fyysinen laite, mutta käytännössä joustavuus- ja skaalautuvuussyistä niiden toiminnallisuudet sijaitsevat yleensä eri laitteissa. Autentikointipalvelimen tehtävänä on puolestaan tehdä varsinainen päätös verkkoon pääsyn sallimisesta tai kieltämisestä. Asiakkaan täytyy siis autentikoida itsensä onnistuneesti autentikointipalvelimelle, jonka jälkeen autentikoijan looginen portti (controlled port) voidaan muuttaa auktorisoituun tilaan ja asiakas voi aloittaa normaalin liikennöinnin ja palveluiden käytön.
Kolosjoen kaivos
Kaivostuotannon turvaaminen
Jo ennen jatkosodan syttymistä, 13. elokuuta 1940 Hitler oli antanut Norjan Vuoristoarmeijakunnalle määräyksen valmistella operaatio Renntierin. Päämäärä oli varmistaa nikkelituotanto Saksalle kaikissa tilanteissa; operaation tarkoitus oli Norjassa olevilla joukoilla miehittää nopeasti Kolosjoen kaivosalueet. Operaatio toteutettiin 22. kesäkuuta Barbarossa-suunnitelman osana.
IEEE 802.1X
Autentikointi langattomissa verkoissa
802.1X-arkkitehtuurissa on langattoman verkon kannalta kaksi merkittävää ominaisuutta, jotka keskittyvät porttikohtaiseen hallintaan langattomissa verkoissa:
Virtuaaliportin ja MAC-osoitteen välinen assosiaatio
Langattomissa verkoissa asiakkaat eivät ole fyysisesti yhteydessä lähiverkkoon. Langattomissa verkoissa asiakkaat jakavat siirtotien toisten asiakkaiden kanssa. Langattomissa verkoissa asiakkaan ja liityntäpisteen välillä täytyy olla assosiaatio, jotta asiakas voi kommunikoida lähiverkkoon. Assosiaation mahdollistava protokolla sallii asiakkaan ja liityntäpisteen oppia toistensa MAC-osoitteen, jonka perusteella virtuaalinen portti voidaan luoda liityntäpisteeseen. Kun assosiointi on valmis asiakkaan ja liityntäpisteen välillä, asiakas voi aloittaa autentikoinnin EAP-protokollalla.
Kolosjoen kaivos
Kaivostuotannon turvaaminen
Tukialuksilta nousseet Britannian lentokoneet pommittivat Liinahamarin satamaa 30. heinäkuuta 1941. Saksalle hyökkäys osoitti nikkelikaivoksiin kohdistuvan uhan: vihollinen hallitsi Pohjoista Jäämerta ja uusi isku voisi kohdistua kaivostuotantoon. Jo keväästä saksalaiset olivat pelänneet liittoutuneiden maihinnousua Pohjois-Norjaan.
IEEE 802.1X
Salausavainten hallinta
802.1X ei välttämättä vaadi WEP-salausta tai muita salausalgoritmeja, mutta se tarjoaa mekanismin välittää salausavaininformaation liityntäpisteeltä asiakkaalle lähettämällä EAPOL-Key-viestin. Avain voi olla yhteyskohtainen ja se voidaan uusia tietyn väliajoin.
Kolosjoen kaivos
Kaivostuotannon turvaaminen
Hitlerille Petsamon nikkelin saannin turvaaminen oli lähes päähänpinttymä. Hitlerin henkilökohtaisesta päätöksestä aloitettiin massiiviset, jopa suhteettomat varmistukset ilmahyökkäysten estämiseksi. Kaivos- ja voimalaitosaluetta turvaamaan oli jo rakennettu koko Euroopan vahvin alueellinen ilmatorjunta. Mitään Suur-Saksan teollisuuskohteista ei ollut suojattu yhtä hyvin pommituksilta. Kaivosaluetta suojasi 90 ilmatorjuntapatteria ja rykmentin verran suojajoukkoja. Jäniskosken patoallas oli suojattu kaksinkertaisella torpedoverkolla. Lisäksi Hitler antoi 14. lokakuuta 1941 käskyn, jonka mukaan Petsamon kaivoslaitosten suojaksi ilmapommituksia vastaan oli rakennettava paksu teräsbetoninen suojakupu. Asiaa ryhdyttiin valmistelemaan loppuvuonna, ja rakennustyöt alkoivat seuraavana keväänä. Suomalaisilta asiaa ei kysytty, ja asian selvittyä suomalaiset vastustivatkin hanketta liian suurellisena. Saksalaiset saivat valmiiksi Jäniskosken voimalaitoksen koneaseman suojakuvun. Teräsbetonisten 30 metriä korkeiden seinien vahvuus oli 3–4 metriä, katon 3,5 metriä. Voimalaitoksen suojaaminen oli lähes turhaa, sillä pato ja varsinainen voimalinja 80 kilometrin päähän kaivokselle oli suojaamaton. Kolosjoen sulaton kuvuttamisen suomalaiset torjuivat.
IEEE 802.1X
Salausavainten hallinta
Ensimmäisissä WLAN-liityntäpisteissä käytetty WEP-salaus muodosti staattisen tunnelin, jonka tietoturva oli paperilla hyvä, mutta käytännössä olematon. Kuuntelemalla verkkoa ja kaappaamalla yhteyden paketteja riittävästi, pystyttiin salaus murtamaan tehokkaalla työasemalla jopa 20 minuutissa. Tietokoneiden laskentatehon kasvaessa avainten murtamiseen kuluu enää minuutteja tai jopa sekunteja. Tästä syystä tulisi käyttää vahvempia salausalgoritmeja. Dynaamisella salausavaimella muodostetun "tunnelin" etuna on se, että "tunnelin" elinaika voidaan määrittää riittävän lyhyeksi. Tunnelin elinaika on määritetty yhteysavaimen elinaikaan. Määrittämällä yhteysavaimen elinaika/uusimisaika riittävän pieneksi varmistutaan siitä, että mahdollinen tunkeutuja ei pysty kaappaamaan riittävästi paketteja murtaakseen salauksen.
Assosiaatio ja EAP-autentikoinnin proseduuri
Asiakkaan täytyy ensin kytkeytyä haluttuun liityntäpisteeseen. Kun asiakas ja liityntäpiste ovat tietoisia toisistaan voivat ne aloittaa EAP viestien välityksen liityntäpisteen kautta autentikointipalvelimelle kontrolloidun portin auktorisoimiseksi. Jos looginen portti ei ole auktorisoitu, voi se välittää vain EAP-viestejä.
Kolosjoen kaivos
Kaivostuotannon turvaaminen
Saksalaiset olivat valmistautuneet myös Suomen puolustuksen romahtamiseen. Tätä varten suunniteltiin operaatio Birke, jossa saksalaisjoukot olisi itärintaman sijasta vedetty uusiin etukäteen varustettuihin etelään päin kohdistettuihin asemiin poikki Lapin. Tarkoituksena oli turvata Petsamon nikkelituotanto ja Käsivarren Lappi, josta vihollinen voisi katkaista Norjan puolen valtatien, Reichstrasse 50:n, saksalaisjoukkojen perääntymistien etelään. Lapin linnoitusasemat rakennettiin ja varustettiin valmiiksi. Operaatio toteutettiin Lapin sodassa hieman muutettuna: vihollisia eivät olleet neuvostojoukot vaan suomalaiset.
IEEE 802.1X
Assosiaatio ja EAP-autentikoinnin proseduuri
thumb|300px|802.1X Autentikointiproseduuri
Kolosjoen kaivos
Kaivoksen tuotanto sodan loppuvaiheessa
Saksan talousministeriöstä tuli 10. heinäkuuta 1944 määräys varasulaton rakentamiseksi tunturin sisään Kolosjoelle. Kesäkuussa 1944 IG Farben ja Organisation Todt olivat laatineet sopimuksen kaivosalueen laajentamisesta. Kammikiven alueen esiintymä piti saada tuotantoon ja kokonaan saksalaisille. Työt teki Todt osittain sotavankityövoimalla, ja Kammikiven tuotanto aloitettiin 7. syyskuuta.
Suomi katkaisi suhteensa Saksaan 4. syyskuuta, ja suomalaiset keskeyttivät työnsä kaivoksella. Samana päivänä Hitler vahvisti että Petsamo pidetään ja tuotantoa jatketaan. Suomalaiset ajoivat sulaton toiminnan alas, Kolosjoen kaivostoiminta lakkautettiin 7. syyskuuta ja alue evakuoitiin. Saksalaiset halusivat pitää tuotannon toiminnassa, ja tarjosivat työhön tuleville suurta palkkaa, mutta tuloksetta.
IEEE 802.1X
Assosiaatio ja EAP-autentikoinnin proseduuri
EAP-viestit välitetään asiakkaan ja autentikaattorin välillä EAPOL:n avulla, josta autentikaattori välittää ne autentikointipalvelimelle. Kun käyttäjä on onnistuneesti autentikoitunut palvelimelle, autentikointipalvelin lähettää EAP-Key -paketin autentikaattorin kautta takaisin asiakkaalle. Tarkempi keskustelun kulku kuvassa.
Kolosjoen kaivos
Kaivoksen tuotanto sodan loppuvaiheessa
Berliinissä ministerineuvos Henne ja varusteluministeri Albert Speer neuvottelivat kaivoksen tuotannon ylläpitämisestä, ja päättivät lähettää Kolosjoelle 40 erikoismiestä turvaamaan tuotanto suomalaisten lähtiessä. Kolosjoella ollut Schubardt oli pyytänyt tuhatta miestä. Ryhmä saatiin lähetettyä vasta 2. lokakuuta ja jouduttiin pyytämään takaisin kesken matkan.
IEEE 802.1X
802.1X ja RADIUS
Aikaisemmissa EAP-protokollissa kuten EAP-SRP:ssä verkon todentamista ei oltu huomioitu. Tämä altisti käyttäjän tunnukset nappaamiselle, koska joku saattoi pystyttää WLAN-tukiaseman luotetulla SSID:llä ja ohjelmalla, joka väärensi EAP-todennuspyyntöjä käyttäjälle. Käyttäjän työasema assosioitui tällöin automaattisesti tukiasemaan ja pyynnöstä lähetti EAP-protokollalla käyttäjän tunnuksen ja salasanan väärennetyn tukiaseman pystyttäneelle hakkerille.
Kolosjoen kaivos
Saksalaisten lähtö
Lothar Rendulic antoi 6. SS-vuoristodivisioona Nordille määräyksen "muuttaa alue autiomaan kaltaiseksi". Kolosjoen kaivos ja Jäniskosken voimalaitos hävitettiin 17. lokakuuta. Jäniskosken koneaseman suojakuvan räjäytykseen käytettiin 100 tonnia räjähteitä. Patoallas oli räjäytettäessä lähes täynnä, ja hyökyaalto pyyhki rannat paljaiksi kallioiksi.
IEEE 802.1X
802.1X ja RADIUS
Toisessa vaiheessa kun palvelin on todennettu, lähettää käyttäjä omat autentikointitietonsa RADIUS-palvelimelle. Autentikointitiedot voidaan välittää Extensible Authentication Protocol (EAP) – Transport Layer Security (TLS) -metodilla, jossa jokaisella käyttäjällä täytyy olla oma sertifikaatti. EAP-TLS lisää luonnollisesti ylläpito- ja hallinnointikustannuksia, koska käyttäjien sertifikaatteja hallinnoidaan, jaetaan ja peruutetaan käyttäjäkohtaisesti.
Kolosjoen kaivos
Kaivos siirtyy Neuvostoliitolle
Suomen ja Neuvostoliiton välisen aseleposopimuksen mukaisesti Petsamo kaivosalueineen siirtyi Neuvostoliitolle. Asia vahvistettiin vuonna 1947 Pariisin rauhansopimuksessa. Neuvostoliitto rakensi kaivosalueen uudestaan ja jatkoi Petsamon malmion hyödyntämistä. Suomen puolelle jääneen Jäniskosken voimalaitoksen alueen Neuvostoliitto vaati itselleen vuokralle, ja osti alueen myöhemmin vaihtamalla sen osaan Suomen maksettaviksi asetetuista saksalaissaatavista. Voimalaitoksen uudelleen rakentaminen tilattiin suomalaisilta. Kolosjoen nykyinen nimi on Nikel.
IEEE 802.1X
802.1X ja RADIUS
Autentikointitietojen välittämisessä voidaan käyttää myös EAP Tunneled TLS Authentication Protocol (EAP-TTLS) -menetelmää, jossa sertifikaatit sijaitsevat keskitetysti RADIUS-palvelimella, joka tunnistaa käyttäjän perinteisellä käyttäjätunnus/salasana -menetelmällä, jossa tunnus salataan palvelimella olevalla sertifikaatilla. Keskitetyn hallinnoinnin etuna ovat huomattavasti pienemmät hallinnointikustannukset käyttäjää kohti.
Palvelimen hyväksyessä saadut autentikointitiedot, se generoi dynaamisen yhteysavaimen, jonka palvelin lähettää takaisin asiakkaalle liityntäpisteen kautta yhteyden hyväksyntäviestinä, jossa avaimella muodostetaan dynaaminen WEP-tunneli. Tunnelin muodostuksen jälkeen voidaan aloittaa varsinainen dataliikenne.