cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ZTE
ZTE:n Suomen kuluttajatuotteet
ZTE toi Suomen markkinoille loppuvuodesta kosketusnäytöllisen 2010 Blade 3G älypuhelimen, jossa oli Android 2.1-käyttöjärjestelmä. ZTE Blade kilpaili erityisesti hinnalla. Huhtikuussa 2011 Bladesta julkaistiin ZTE Blade 2, jossa oli Android 2.2-käyttöjärjestelmä ja 5 megapikselin kamera. Lokakuussa 2012 julkaistiin ZTE Blade 2:n edeltäjä Blade 3, jossa on 1 GHz:n Qualcomm MSM7227A Snapdragon prosessori ja neljän tuuman näyttö 480 x 800 resoluutiolla. Blade 3:ssa pyörii Google Android OS v4.0 (Ice Cream Sandwich), ja siinä on myös viiden megapikselin kamera, jossa ei ole led-salamaa. Yhtiön kämmen- tai kosketusnäytöllinen tietokone, tablet, malli oli ZTE V9 Light, joka on varustettu seitsemäntuumaisella kosketusnäytöllä. Toukokuussa 2012 ZTE:n Android 4.0 -käyttöliittymään kerrottiin tulevan suomalaisen Rightware Kanzi -versio.
Te Amo
Te Amo (latinaksi, espanjaksi ja portugaliksi Minä rakastan sinua) voi tarkoittaa:
Chandragupta II
Chandragupta II oli nykyisen Intian alueella sijainneen Gupta-valtakunnan hallitsija, jonka aikana valtakunta kasvoi suurimmilleen. Hän sai paikkansa Samudraguptan jälkeen noin vuonna 375. Chandragupta II:n seuraaja oli hänen poikansa Kumaragupta noin vuonna 415.
Electric Light
Musiikkivideo
thumb|left|400px|[[Lina Rafn|Lina ja Paw musiikkivideossa.]] Videon on ohjannut monia muita Infernalin musiikkivideoita ohjannut Loic Maes. Musiikkivideo sijoittuu pääasiassa elintarvikekauppaan.
Jackpot
Jackpot voi viitata ainakin seuraaviin asioihin:
Secret Seven
Secret Seven (Secret Seven – Thoe Khon Ngao Kap Khao Thang Chet) on televisioyhtiö One31:n esittämä thaimaalainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Sutatta Udomsilp, Vorakorn Sirisorn, Tawan Vihokratana, Oabnithi Wiwattanawarang, Thanat Lowkhunsombat, Jirakit Thawornwong, Atthaphan Phunsawat ja Chonlathorn Kongyingyong.
Ämy
pienoiskuva|Ämy rock -logo.
Ämy ry on Hämeenlinnan elävän musiikin yhdistys, joka järjestää erilaisia musiikkitapahtumia Hämeenlinnassa. Yhdistys rekisteröitiin vuonna 1978. Tunnetuin Ämyn järjestämä tapahtuma on Kaupunginpuistossa järjestettävä Ämyrock, joka on vuodesta 1974 alkaen järjestetty Suomen vanhin ilmaisrockfestivaali. Yli 40 vuoden aikana lavalla on nähty sekä paikallisia että valtakunnallisesti tunnettuja esiintyjiä. Kari Peitsamo on ollut esiintymässä Ämyssä ennätykselliset 31 kertaa. Peitsamoa edeltävää ennätystä piti hallussaan Valkoinen Pilvi-yhtye, joka esiintyi Ämyssä yhteensä viitenä vuotena. Peitsamo on tehnyt Ämyrockista kaksi laulua, Ämy-rock Skootteri-yhtyeensä kanssa levylle Rankat ankat sekä Ämy 25 v. Retkibanaani-yhtyeen levylle Blitzkrieg Boogie – Highway 61 Revisited.
Yhdistyksen tavoitteena on tarjota virikkeitä luonnonläheisempien elämänarvojen toteuttamiseen ja lisätä epäkaupallisen kulttuurin tarjoamia mahdollisuuksia.
Yhdistys ilmoitti että vuoden 2018 maaliskuussa että Ämyrock joudutaan perumaan siltä vuodelta järjestäjien puutteen ja taloudellisen tilanteen vuoksi.
Vatanım Sensin
Vatanım Sensin on televisioyhtiö Kanal D:n esittämä turkkilainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Halit Ergenç ja Bergüzar Korel.
Jossu
"Jossu" on rap-artisti Cheekin ensimmäinen single hänen kahdeksannelta studioalbumiltaan Kuka muu muka. Kappale sai ensisoittonsa YleX:llä 31. toukokuuta 2013, ja se julkaistiin musiikkivideona päivää myöhemmin. Kappaleella vierailee reggaeartisti Jukka Poika, ja se sisältää samplen Taikapeili-yhtyeen kappaleesta "Jos sulla on toinen". "Jossu" on myös vuoden 2013 virallinen kesäkumikappale. Kappale nousi myös Suomen virallisen singlelistan, Latauslistan ja Finnish Dance Chartin ensimmäiselle sijalle. Kappale on noussut myös Suomen Spotifyn kuunnelluimmaksi kappaleeksi.
Arvostelu
Suursuosiostaan huolimatta kappale sai osakseen myös kritiikkiä. Kappaletta arvosteltiin muun muassa blogikirjoituksessa, jossa sen kerrottiin lietsovan kielteisiä asenteita naisten seksuaalisuutta kohtaan. Kappale on herättänyt ristiriitaisia mielipiteitä myös YouTubessa ja Facebookissa.
Voldemar Virolainen
Voldemar Matvejevitš Virolainen (, 1901 Pietari – 1983 Leningrad ) oli pietarinsuomalainen rautatieläinen ja poliitikko.
Virolainen työskenteli Suomen ja Lokakuun rautateillä vuosina 1919–1934 ja Ašhabadin rautatien apulaispäällikkönä vuosina 1934–1939. Hän valmistui Neuvostoliiton rautatieakatemiasta vuonna 1939. Vuosina 1940–1947 hän toimi Kirovin rautatien apulaispäällikkönä ja päällikkönä.
Virolainen liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1924. Hän oli Neuvostoliiton korkeimman neuvoston kansallisuuksien neuvoston jäsen vuosina 1937–1950 ja toimi Karjalais-suomalaisen neuvostotasavallan ministerineuvoston puheenjohtajana vuosina 1947–1950. Vuodesta 1947 lähtien Virolainen oli myös Karjalais-suomalaisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston edustaja.
Toukokuussa 1947 Virolainen vieraili korkeimman neuvoston valtuuskunnan jäsenenä Suomen eduskunnan 40-vuotisjuhlassa, johon liittyi vierailu Tampereelle. Siellä hän tunnisti paikallisliikenteen höyryveturin nro 293 entiseksi Pietarin varikon veturiksi, jolla veturinkuljettaja Hugo Jalava oli auttanut V. I. Leniniä salaisissa rajanylityksissä. Löytö johti veturin lahjoitukseen Neuvostoliitolle vuonna 1957.
Virolainen oli vangittuna vuosina 1950–1954 Karjalan puoluejohtajan Gennadi Kuprijanovin erottamiseen ja Leningradin juttuun liittyen. Vuosina 1954–1957 hän työskenteli Lokakuun rautateiden osastopäällikkönä. Hänet on palkittu isänmaallisen sodan ja työn punaisen lipun kunniamerkeillä.
Virolainen on laatinut vuonna 1977 julkaistun muistelmateoksen Vihreä valo (Zeljonaja ulitsa), jossa hän kertoo muun muassa suomalaisten rautatieläisten osallistumisesta Venäjän vallankumoustapahtumiin.
Christoph von Schmid
Christoph von Schmid (1768 Dinkelsbühl – 1854) oli saksalainen nuortenkirjailija. Hänestä tuli 1816 kirkkoherra Ulmin lähelle, ja 1827 hän siirtyi Augsburgiin. Hänen kirjoituksiaan on käännetty monille kielille. Koottuja kertomuksia Gesammelte erzählungen julkaistiin vuodesta 1901 alkaen. Muistelmat ilmestyivät 1853–1857. thumb|left|upright|Christoph von Schmidin muistomerkki Dinkelsbühlissa on vuodelta 1859.
Genoveva
Genovevasta on julkaistu useita suomennoksia ja myöhemmin näköispainoksia
Riimukivi U 582
pienoiskuva|1600-luvulla laadittu piirros riimukivestä U 582. Riimukivi U 582 on aiemmin Söderby-Karlin kirkossa, Norrtäljen kunnassa Roslagenin alueella sijainnut, mutta myöhemmin kadonnut riimukivi. Riimukiven kirjoitus on ajoitettu 1030-luvulle, ja se sisältää mahdollisesti vanhimman maininnan Suomesta. Monet viikinkien idänretket lähtivät Roslagenin alueelta. Roslagen juontuu mahdollisesti suomen- ja viron kielen Ruotsia tarkoittavista sanoista tai vastavuoroisesti suomen ja viron ruotsia tarkoittavat sanat voivat juontua roslagen-sanasta.
Kivessä kerrotaan Otrygg-nimisen miehen tulleen surmatuksi Suomessa. Teksti ei kerro, surmattiinko hänet taistelussa vai jossain muussa yhteydessä, mutta yleensä riimukivet pystytettiin viikinkiretkillä kuolleille.
Kirjoitus
Kiven alkuperäinen kirjoitus:
Final Exit
Final Exit on journalisti Derek Humphryn kirjoittama kirja, joka kuvailee tapoja joilla kuolemansairas ihminen voisi päättää elämänsä, toisin sanoen suorittaa itsemurhan. Kirjan nimi kuuluu kokonaisuudessaan: Final Exit : the practicalities of self-deliverance and assisted suicide for the dying. Suomeksi kirjan nimen voisi vapaasti kääntää muotoon: Lopullinen ratkaisu : käytännön opas kuolevalle omatoimiseen ja avustettuun itsemurhaan.
Riimukivi U 582
Kirjoitus
biarn auk * ikulfriþ : raistu : stain : aftʀ : utrik : sun : sain * han * uaʀ : tribin : o * fin*lonti
Whenever You Need Me
Whenever You Need Me on tanskalaisen dance-musiikkiyhtyeen Infernalin toinen single levyltä Electric Cabaret.
Musiikkivideo
Kappaleen musiikkivideo kuvattiin New Yorkissa vuonna 2008. Videon ohjasi Loic Maes, joka on myös ohjannut Infernalin aikaisemmat videot Ten Miles, I Won't Be Crying ja Downtown Boys.
Riimukivi U 582
Kirjoitus
Käännös muinaisnorjaksi:
''Bjǫrn ok Ígulfríðr reistu stein eptir Ótrygg, son sinn. Hann var drepinn á Finnlandi.''
HMS Musketeer
HMS Musketeer (viirinumero G86) oli Britannian kuninkaallisen laivaston M-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Final Exit
Eetikko Peter Singer otti Final Exitin mukaan Top Ten -kirjalistalleen sanomalehti The Guardianissa.
HMS Musketeer
Valmistus
Alus tilattiin 7. syyskuuta 1939 osana vuoden 1939 laivasto-ohjelmaa Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 7. joulukuuta. Alus laskettiin vesille 2. joulukuuta 1941 ja valmistui 18. syyskuuta 1942, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 462 543 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Final Exit
Derek Humphry on myös Hemlock Societyn perustaja.
Riimukivi U 582
Kirjoitus
Käännös Suomeksi:
''Björn ja Igulfrid pystyttivät tämän kiven poikansa Otryggin muistoksi. Hänet tapettiin Suomessa.''
Inkojen arkkitehtuuri
Inkojen arkkitehtuuri on merkittävin esikolumbiaanisista arkkitehtuurin tyyleistä koko Etelä-Amerikan alueella. Arkkitehtoninen perintö on alkujaan lähtöisin intiaanikaupunki Tiwanakusta, joka perustettiin toisella vuosisadalla eaa. nykypäivän Boliviassa. Vaikka moniin inkojen muuraustaidonnäytteisiin on myöhemmin yhdistetty Espanjan siirtomaa-ajan tyylisiä rakenteita, on Inkavaltakunnan pääkaupungissa Cuscossa yhä useita hienoja esimerkkejä inkojen arkkitehtuurista. Yksi jäljellä olevista rakennelmista on pyhä Machu Picchu, joka sijaitsee Andien harjanteella Cuscon luoteispuolella. Muita merkittäviä kohteita ovat Saksaywamanin sitadelli ja inkakaupunki Ollantaytambo. Inkat kehittivät myös laajan tieverkoston, joka kattoi laajan alueen Etelä-Amerikan länsiosista.
Ominaispiirteet
Inkojen rakennukset oli tehty yhteenmuuratuista luonnonkivistä tai osittain työstetyistä lohkareista. Myös kiviperustoille muuratut savitiilirakennukset olivat melko yleisiä. Rakennuksiin käytetty materiaali riippui kulloisestakin asuinympäristöstä. Rannikolla esimerkiksi käytettiin paljon isoja, suorakaiteen muotoisia savitiiliä, kun taas Andien vuoristolla luonnonkivet olivat suosittu materiaali. Yleisin muoto rakennuksissa oli yksinkertainen suorakaide, eikä tämän tyyppisissä taloissa ollut lainkaan sisäseiniä. Puupaalutetun katon päällinen oli punottu heinästä. Perusrakenteen lisäksi oli muitakin variaatioita, kuten harjakattoisia taloja, joiden huoneet oli osittain avoseinäisiä tai pitkittäin seinällä jaettuja. Suorakaiteen muotoisia rakennuksia käytettiin varsin erilaisiin toimintoihin, aina vaatimattomista taloista palatseihin ja temppeleihin. Valtakunnan syrjäisemmiltä alueilta on löydetty myös muutamia kaarevaseinäisiä rakennuksia.
Kaksikerroksiset rakennukset olivat harvinaisia. Jos sellainen rakennettiin, sisäänkäynti toiseen kerrokseen tapahtui yleensä ulkopuolelta tikkaiden tai korkeammalla olevan maanpinnan kautta - sisätiloissa ei käytetty portaita. Seinien aukot, kuten ovet, säilytystiloina käytetyt syvennykset ja ikkunat olivat usein puolisuunnikkaan muotoisia, ja ne saattoivat olla sijoitettu koristeellisesti linjaan. Muunlainen rakennusten ehostus oli niukkaa. Osa seinistä oli maalattu tai koristeltu metallisilla laatoilla. Toisinaan seinistä on löydetty pieniä kaiverrettuja eläimiä tai geometrisiä kuvioita.
pienoiskuva|Kaksitoistakulmainen kivi, Hatun Rumiyoc -kadulla Cuscossa on esimerkki inkojen taidokkaasta muuraustyylistä. Yleisin yhteisasumismuoto inkojen arkkitehtuurissa oli kancha, jossa suorakulmaisen "aitauksen" sisällä oli vähintään kolme suorakaiteen muotoista rakennusta, jotka oli sijoitettu symmetrisesti keskellä olevan pihan ympärille. Kancha-yksiköt palvelivat useissa eri käyttötarkoituksissa. Ne muodostivat yleisen asutuksen perustan, johon kuuluivat sekä asuintalot että temppelit ja palatsit. Lisäksi useampia kanchoja saatettiin rakentaa yhteen uusien asuinalueiden muodostamiseksi. Todisteita tämän rakennustyylin merkittävyydestä on edelleen näkyvissä inkojen pääkaupungissa Cuscossa, jonka keskusta itsessään on yksi suuri kancha. Alueeseen kuuluu Qurikanchan aurinkotemppeli ja muita inkapalatseja. Parhaiten säilyneitä esimerkkejä kanchatyylisestä rakentamisesta on Urubambajoen varrella olevassa inkojen aikanaan asuttamasta Ollantaytambon kaupungissa.
Kahta ensimmäistä tyyppiä käytettiin tärkeisiin rakennuksiin ja ulkoseiniin, kun taas kaksi viimeistä tyyliä oli käytössä enimmäkseen pengerviljelmiä tukevissa seinissä ja jokiin tehdyissä kanavissa. oikea|pienoiskuva|Massiivisten monikulmaisten kivien muuraustyyppi (2), Sacsayhuamánin [[sitadelli Cuscon pohjoislaidalla.]]
Muuraus- ja rakennusmenetelmät
vasen|pienoiskuva|Inkojen rakentama seinä Cuscossa. vasen|pienoiskuva|Digitaalisesti rekonstruoitu inka-maalaus Tambo Coloradon huoneen 42 seinässä; Inkavaltakunnan myöhäisessä vaiheessa rakennettu linnoitus/palatsi on edelleen hyvin säilynyt, vaikka se sijaitseekin maanjäristysalttiilla alueella Perussa. Digitaalinen ehostus on tehty rakennuksen seinistä löytyneiden alkuperäisten maalijäämien perusteella vuonna 2005. Laser-skannausdata: CyArk/[[Kalifornian yliopisto|University of California.]] Inkat rakensivat kaupunkinsa paikallisista materiaaleista, yleensä kalkkikivestä tai graniitista. Kivien leikkaamiseen ja muotoiluun käytettiin kivi-, pronssi- tai kuparityökaluja, ja yleensä kivet lohkottiin luonnollisia murtumalinjoja pitkin. Inkoilla ei ollut käytössä pyörää, joten kiviä kuljetettiin pyörittämällä maata pitkin ja puuparrujen avulla. Tämä on vaatinut suurta mieslukumäärää ja äärimmäisen hyvää fyysistä kuntoa työläisiltä.
Yleensä inka-rakennusten seinät olivat hieman sisäänpäin kallellaan ja niiden nurkat oli pyöristetty. Tämä yhdessä muurauksen perusteellisuuden kanssa aiheutti sen, että rakennuksista tuli seismisesti kestäviä. Pienen tai keskisuuren maanjäristyksen aikana muuraus pysyi vakaana ja liikkumatta. Voimakkaan järistyksen sattuessa kivenlohkareet alkoivat "tanssia" ja siirtyivät hieman paikoiltaan, mutta järistyksen loppuessa palasivat taas takaisin alkuperäiseen asentoonsa.
Toinen rakennusmenetelmä oli "muotoiltujen kivien" arkkitehtuuri (pillow-faced architecture). Rakennuksiin käytettiin poltettuja savitiiliä, mutalaastia sekä hiottuja ja savella päällystettyjä kiviä. Tiilistä ja kivistä muurattiin mutalaastin avulla palapelimäisiä kokonaisuuksia. Muotoiltujen kivien arkkitehtuuria käytettiin tavallisesti vain temppeleissä ja kuninkaallisissa paikoissa, kuten Machu Picchussa.
Arkkitehtuuri maanviljelyssä
pienoiskuva|Inkojen kiviseinillä tuettuja [[Pengerviljely|pengerviljelmiä Písacin Pyhässä laaksossa lähellä Machu Picchua.]] Tunnetuin näyte inkojen arkkitehtuurista lienee epäsuotuisten vuoristoseutujen muokkaus maatalouteen. Rakentamalla alueelle pengerviljelmiä saatiin kaikki hyöty irti viljelypinta-alasta. Pengertämällä luotiin tasainen kasvupinta, ja samalla vankka rakennusmetodi suojasi kaupunkien keskustoja maanvyöryiltä ja eroosiolta. Pengerrykset on rakennettu kaivamalla käsin alempaa maastosta rikasta maaperää ja tuomalla sitä ylemmäs vuorenrinteille. Seinät on tuettu taidokkaasti kivimuurauksella. Pengerviljelmät mahdollistivat ruuan ylituotannon, mikä ei muuten olisi ollut mahdollista yli kolmen kilometrin korkeudessa. Machu Picchun muurarit tekivät nämä pengerjärjestelmät niin taidokkaasti, että ne olivat ennallaan vielä vuonna 1912, jolloin yhdysvaltalainen tutkimusmatkailija, Hiram Bingham löysi paikan uudelleen virallisesti (yksittäisiä matkailijoita oli tiettävästi käynyt Machu Picchussa jo 1800-luvulla). Osa inkojen rakentamista pengerviljelmistä on paikallisten asukkaiden käytössä edelleen.
Tiet
Inkoilla oli laaja tieverkosto. Ylempi päätie risteili korkealla Cordilleran rinteillä pohjoisesta etelään, ja toinen alempana kulkenut tie kattoi rannikon tasankoalueen pituussuunnassa. Lyhyemmät tieosuudet yhdistivät nämä kaksi päätietä toisiinsa useissa kohdissa. Kronikoitsija ja inka-kulttuurintutkija Pedro Cieza de Leónin mukaan maasto oli erittäin vaikuttavaa ja jopa pelottavaa. Tiejärjestelmä kulki läpi syvien laaksojen ja yli korkeiden huippujen, halki vuorten lumikinosten ja soisten rämemaiden. Välillä reitti poikkesi vuolaasti virtaavien jokien liukkaille kiville. Paikoin tiet risteilivät tasaisina ja kuin asfaltoituina, kiveykset huolellisesti aseteltuna. Vuorijonojen päällä kulku taas muuttui vaikeaksi, ja reitti oli paikoin hakattu läpi kivilohkareiden. Kaikkialla tiet kuitenkin pidettiin siisteinä, ja tieverkostoa huollettiin ahkerasti. Sen varrella sijaitsi useita majapaikkoja, varastorakennuksia, aurinkotemppeleitä ja viestiasemia, joten tiet olivat kovassa käytössä.
Auttaakseen matkailijoita sekä kulkevia valtionmiehiä inkat rakensivat teiden varsille erityisiä majataloja, tamboja, joissa chaskit ja retkeläiset saivat levähtää yön yli, valmistaa aterian ja ruokkia laamansa.
Riippusillat
pienoiskuva|Q'iswa Chaka ("köysisilta"), viimeinen käytössä oleva inkojen riippusilta. Inkojen riippusillat oli pääosin rakennettu heinästä. Erilaisia heiniä punottiin köysiksi, joista sidottiin kapeita mutta matkantekoa huomattavasti helpottavia siltarakenteita. Ilman siltoja jokien ylitys jalan olisi ollut mahdotonta. Jos yksikin inkojen rakentamista sadoista silloista oli poissa käytöstä rikkoutumisen takia, ei muukaan tieverkosto toiminut tehokkaasti. Onneksi paikalla kuitenkin oli jatkuvasti työvoimaa, joten vioittuneet sillat korjattiin nopeasti.
TCP/IP
TCP/IP (Transmission Control Protocol / Internet Protocol) on usean Internet-liikennöinnissä käytettävän tietoliikenneprotokollan yhdistelmä eli pino. IP-protokolla on alemman tason protokolla, joka vastaa päätelaitteiden osoitteistamisesta ja verkkopakettien reitittämisestä verkossa. Sen päällä voidaan ajaa useita muita verkko- tai kuljetuskerroksen protokollia, joista TCP-protokolla on yleisin. Se vastaa kahden päätelaitteen välisestä tiedonsiirtoyhteydestä, pakettien järjestämisestä ja hukkuneiden pakettien uudelleenlähetyksestä.
Vaikka TCP/IP-protokollaperheeseen kuuluu monia muitakin protokollia, pääosa liikennöinnistä tapahtuu TCP-yhteyksinä IP-protokollan päällä. Tämän takia protokollaperhe yleensä tunnetaan nimellä TCP/IP. pienoiskuva|oikea|TCP/IP-protokollapino.
Historia
TCP/IP toteuttaa Internet-arkkitehtuurin ja juontaa juurensa ARPANETin referenssimalliin (, ARM). Muita kehitettyjä protokolla-arkkitehtuureja ovat muun muassa Xeroxin XNS sekä IBM:n SNA. TCP/IP protokollaperhe noudattaa ARPANETin mallia, jossa on viisi kerrosta toisin kuin OSI-mallin seitsemän, ja osa toiminnoista on epävirallisessa kerroksessa 2.5 kuten ARP-protokolla.
Varhaiset versiot TCP/IP protokollapinosta on kuvattu Internet Experiment Note (IEN) dokumenteissa, joista IEN 2 kuvailee TCP:n ja IP:n erillisinä protokollina eikä yhdistettynä kuten aiemmin. IEN 2:ssa TCP-protokollan tehtävät jaetaan kahtia ja esitellään IP-protokollan versio 0. TCP:n vastuulle jää "päästä-päähän" tapahtuva kommunikaatio ja IP:n vastuulle reititettävä "hyppy-hypyltä" kommunikaatio, jotka aiemmin olivat molemmat TCP:n tehtäviä.
Kerrokset
Eri kerroksien protokollatiedot (, PDU) kapseloidaan toisessa kerroksessa. Kerroksittaisella kapseloinnilla mahdollistetaan protokollien multipleksaus ja usean eri protokollan eläminen yhdessä samassa infrastruktuurissa. Kapselointi mahdollistaa useita yhtäaikaisia instansseja (kuten yhteydet, connections) ilman häiriöitä toisiinsa. Kapselointi käsittelee toisen kerroksen dataa läpinäkymättömästi tulkitsematta sitä.
thumb|350px|Datan kapselointi sen liikkuessa kerroksien välillä, kuten kuvattu dokumentissa.
Standardit
TCP/IP-protokollaperheestä vastaa IETF-standardointiorganisaatio. Sovellus-, kuljetus- ja verkkokerroksen protokollat määritellään sen hyväksymissä RFC-sarjan dokumenteissa. Fyysisen peruskerroksen protokollat eivät kuulu TCP/IP-protokollaperheeseen vaan ne ovat usein IEEE-, IEC- tai ITU-standardointiorganisaatioiden määrittelemiä. Internetissä käytettävän sisällön esitys on eri tahojen määrittelemää, esimerkiksi W3C-standardointiorganisaatio on määritellyt HTML- ja XML-esitystavat.
IP-protokolla
IP-protokollaa voidaan ajaa lähes minkä tahansa verkon päällä, joten sillä on helppo yhdistää erilaisia verkkoja isommiksi kokonaisuuksiksi. Internet on vain yksi mutta merkittävin tällä tavalla rakentunut verkko. Internet-protokolla-sanassa internet tarkoittaa verkkojen välistä verkkoa.
Internet-protokollan suunnitteluperiaatteena on ollut IP over everything, everything over IP.
UDP-protokolla
UDP (User Datagram Protocol) on sovelluksille tarjottava tietosähke. UDP:ssä on TCP:n kaltainen porttimekanismi ja se sijaitsee samassa kuljetuskerroksessa kuin TCP.
UDP ei takaa viestin perille välittämistä vaan tämä jää käyttäjäsovelluksen oman päätännän ja käsittelyn haltuun. UDP-paketteja käytetään kun tietomäärä on suuri, mutta jokaisen viestin perille saapumista ei tarvita. UDP:n käyttöön toisinaan viitataan myös UDP/IP-parina.
Muut kuljetus- ja verkkokerroksen protokollat
SCTP ja RTP ovat uudemmat vaihtoehdot TCP:lle ja UDP:lle puhelinverkkosovellusten tyyppiseen luotettavampaan käyttöön. Niitä kuitenkin käytetään vielä vähän.
ICMP (Internet Control Message Protocol) on internet-protokollan valvontaprotokolla, jolla laitteet kommunikoivat keskenään IP-pakettien perille toimittamiseen liittyviä kiireisiä viestejä.
Lähiverkkoratkaisuilla on protokollat, joilla IP-osoitteen perusteella löydetään vastaava lähiverkon osoite. Tavallisin tällainen protokolla on Ethernet-verkkojen MAC-osoitteiden etsimiseen tarkoitettu protokolla ARP (Address Resolution Protocol).
DHCP (Dynamic Host Configuration Protocol) protokollalla tietokone, joka ei tiedä omaa IP-osoitettaan, voi kysyä sitä verkosta. Tämä on välttämätöntä esimerkiksi kannettavissa tietokoneissa, joiden on saatava kulloiseenkin sijaintipaikkaansa soveltuva IP-osoite.
DNS (Domain Name Service) on palvelu, jolla Internetin domain-nimet, kuten www.firma.fi, muunnetaan IP-osoitteeksi.
Riimukivi G 319
pienoiskuva|Riimukivi G 319. Riimukivi G 319 on Gotlannissa, Ruten kirkossa sijaitseva, kalkkikivestä tehty riimukivi. Riimukivi on ajoitettu vuosien 1200–1250 vaiheille. Se on Gotlannin ainoa riimukivi, jossa Suomi mainitaan. Sana Aglia on käännöksen kannalta ongelmallinen, mutta sen on tulkittu mahdollisesti tarkentavan Audvaldsin kuolinpaikkaa.
Kirjoitus
Kiven alkuperäinen kirjoitus:
''' si[h]tris : aruar[r] : litu : giera : st[a]en : yfir : auþu-l- : broþur : sin : a : finlandi : do : aglia... '''
Käännös muinaisnorjaksi:
Sigtryggs(?) arfar létu gera stein yfir Auðv[a]l[d](?), bróður sinn, á Finnlandi dó〈aglia...〉.
Käännös suomeksi:
Sigtryggrin(?) perilliset teettivät kiven Auðvaldille(?), heidän veljelleen, joka kuoli Suomessa (aglia... )
Rakkaudella katettu
Rakkaudella katettu on Sub -kanavan ohjelma, jossa etsitään tosirakkautta hyvän ruoan kautta. Sinkut, jotka ovat toisilleen tuntemattomat yrittävät tehdä vaikutukset vastakkaiseen sukupuoleen kokkauksillaan. Menun avulla tehdään päätös tulevista sokkotreffeistä. Sarja perustuu "Dinner Date" -formaattiin.
Find Me (kirja)
Find Me on koomikko, näyttelijä ja talk show -juontaja Rosie O'Donnellin kirjoittama muistelmateos. Se julkaistiin vuonna 2002.
Kirja ylsi sijalle kaksi New York Timesin bestseller-listalla. Kirja kertoo O'Donnellin ongelmallisesta lapsuudesta. Kirjassa O'Donnell avautuu myös suhteestaan dissosiatiivisesta identiteettihäiriöstä kärsivään naiseen.
Find Me edeltää O'Donnellin seuraava muistelmateosta Celebrity Detox:The Fame Game, joka julkaistiin vuonna 2007.
Kaksi kivaa kaveria
Kaksi kivaa kaveria on Aarne Kivimäen ohjaama komedia vuodelta 1944. Elokuvan tuotti Aarne Kivimäen ja hänen veljensä Eino Kivimäen perustama Turun Elokuva Oy.
Elokuvan arvostelut olivat pääosin kannustavia, joskin amatöörimäistä näyttelemistä ja heikkoa äänitystä arvosteltiin. Elokuvan yleisömenestys oli kuitenkin heikko.
Tapani Erling
Tapani Erling (s. 22. lokakuuta 1945) on suomalainen kansantaloustieteilijä. Hän toimi Tullihallituksen pääjohtajana vuosina 1998–2012. Vuoden 2006 heinäkuussa Erling valittiin Maailman tullijärjestön puheenjohtajaksi.
Erling on edistänyt Suomen ja Ranskan välistä yhteistyötä, ja hänelle myönnettiin Ranskan kunnialegioonan ritarimerkki vuonna 2006.
Norjan vuoden urheilija
thumb|[[Andreas Thorkildsen on valittu Norjan vuoden urheilijaksi kaksi kertaa, vuosina 2004 ja 2008.]] thumb|[[Petter Solberg valittiin vuoden urheilijaksi 2003.]] thumb|[[Marit Bjørgen voitti palkinnon vuonna 2005.]] thumb|[[Lasse Kjus nimettiin Norjan vuoden urheilijaksi 1999.]]
Norjan vuoden urheilija on vuosittain jaettava, norjalaisten urheilutoimittajien myöntämä palkinto. Useimmin palkinnon on voittanut juoksija Grete Waitz (o.s. Andersen), joka palkittiin neljä kertaa, vuosina 1975, 1977, 1979 ja 1983.
Johan Kitti
Johan Kitti on ruotsinsaamelainen laulaja ja taiteilija. Hän on voittanut Koutokeinossa pidetyn Sámi Grand Prix'n kahdesti. Vuonna 2006 Kitti voitti Östersundissa pidetyn Liet-Lávlut -kilpailun yhdessä norjansaamelaisen Ellen Sara Bæhrin kanssa kappaleellaan "Luđiin muitalan" ('Joiulla minä kerron').
Kawasaki Ki-48
Kawasaki Ki-48 Sokei (liittoutuneiden raportointinimi Lily) oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien kaksimoottorinen keskiraskas pommikone toisessa maailmansodassa. Koneen suunnittelijan Takeo Doin, esikuvana oli neuvostoliittolainen Tupolev SB-2.
Konetyyppiä valmistettiin vuosina 1940–1945 lähes 2 000 kappaletta. Sen nopeus oli 505 km/h. Puolustusaseistuksena oli kolme 7,7 mm konekivääriä, kaikki omissa ampumoissa. Enimmäispommikuorma oli 800 kiloa.
Konetyypin muita käyttäjämaita olivat Kiina, Indonesia ja Taiwan, jotka olivat saaneet käyttöönsä lähinnä sotasaalis -koneita.
Testamentti
thumb|[[Alfred Nobelin testamentti (1895).]] Testamentti (, sanasta testari ’todistaa’) eli jälkisäädös on tahdonilmaisu, jolla henkilö ilmoittaa tahtonsa omaisuutensa kohtalosta kuolemansa jälkeen.
Kawasaki Ki-48
Tekniset tiedot
Teknisiä tietoja koskevat arvot ovat viimeisimmistä valmistetuista alatyypeistä.
Testamentti
Testamentti-instituution synty
Vanhimmaksi säilyneeksi testamentiksi on väitetty faarao Khafren pojan Nekuren testamenttia, joka on kirjoitettu hänen hautakammionsa seinään vuonna 2061 eaa. Kaikkialla länsimaissa tunnettu testamentti-instituutio on kehittynyt nykyiseen muotoonsa antiikin Roomassa 300- tai 200-luvulla eaa. Testamenteista ei säädetty Roomassa lakia pitkiin aikoihin, mutta jo Kahdentoista taulun laissa noin vuodelta 450 eaa. käy epäsuorasti ilmi, että perittävä saattoi tehdä testamentin.
Katolinen kirkko edisti testamentti-instituution omaksumista keskiajalla: omaisuuden siirtäminen kirkon omistukseen oli hyvä työ, joka lyhensi kiirastulen kärsimystä. Siksi uskovan oli syytä viimeistään kuolinvuoteellaan tehdä ns. kuolemanvaraislahja eli lahja, joka astui voimaan vasta kuollessa. Sopiva oikeudellinen instrumentti oli roomalaisen oikeuden testamentti. Vanhin säilynyt suomalainen testamentti on piispa Benedictin testamentti vuodelta 1287.
Testamenttikriteerit
Testamenttia kuvataan roomalaisen testamenttikäsityksen ja -perinteen mukaisesti oikeustoimeksi, joka on Lisäksi Suomen oikeusjärjestys liittää testamenttiin
Kriteerit eivät kuitenkaan ole yksiselitteiset eivätkä aukottomat.
Testamentti Suomen lain mukaan
Testamenttia koskevat lainsäännökset ovat vuoden 1965 perintökaaressa (PK), erityisesti lain 9–14 luvussa.
Testamentin voi tehdä yleensä vasta täysi-ikäisenä. 15-vuotias voi kuitenkin tehdä testamentin omaisuudesta, jonka on työllään ansainnut. Testamentin tekijällä tulee olla asiasta riittävä ymmärrys eli hänellä ei saa olla sellaista sieluntoiminnan häiriötä, joka estäisi häntä ymmärtämästä, mitä on tekemässä. Mielisairaus, alkoholismi, dementia, edunvalvonnassa oleminen tai muut vastaavat syyt eivät sinänsä tee ketään kelpaamattomaksi testamentin tekemiseen, vaan kysymys on siitä, miten nämä tekijät testamentin tekijän ymmärrykseen ehkä vaikuttavat.
Testamenttityypit
Testamentteja on kahdenlaisia: yleistestamentteja ja erityistestamentteja eli legaatteja.
Testamentit tai tarkemmin sanottuna testamenttimääräykset voidaan jaotella myös sen mukaan, millaisen oikeuden ne saajalleen tuovat. Tämän mukaisesti voidaan erottaa täysi omistusoikeustestamentti, rajoitettu omistusoikeustestamentti, käyttöoikeustestamentti, tuotto-oikeustestamentti ja dynaaminen testamentti.
Käyttö- ja tuotto-oikeustestamentit ovat luonteeltaan erityistestamentteja. Niiden saajat eivät siis ole vainajan kuolinpesän osakkaita.
Menettelyseikkoja
Testamentti tulee laatia määrämuodossa. Se tarkoittaa pääsäännön mukaan testamentin tekemistä kirjallisesti (laadittavaa asiakirjaa kutsutaan testamenttiasiakirjaksi) ja sen allekirjoittamista kahden esteettömän, vähintään 15-vuotiaan todistajan ollessa yhtäaikaisesti läsnä. Todistajien tulee todistaa testamentti omilla allekirjoituksillaan, mutta heille ei kuitenkaan tarvitse esittää testamentin sisältöä. Riittää, että he tietävät kyseessä olevan testamentin. Tietyissä olosuhteissa määrämuodosta voidaan poiketa, jolloin kyse on hätätilatestamentista. Testamentti on siis eri käsite kuin testamenttiasiakirja.
Testamentissa voidaan ennakolta rajata edunsaajan puolison avio-oikeutta testamentilla tulleeseen omaisuuteen.
Keskinäinen testamentti on kahden tai useamman testamentin yhdistelmä. Tyypillisesti keskinäisessä testamentissa aviopuolisot testamenttaavat toisilleen omaisuutensa käyttö-, hallinta- tai omistusoikeuden; usein tarkoituksena on, että omaisuus jaetaan rintaperillisille vasta, kun molemmat puolisot ovat kuolleet. Myös muut kuin puolisot voivat tehdä keskinäisen testamentin.
Testamentin saajan tulee saattaa testamenttiin perustuva oikeutensa voimaan erityisessä selvitysmenettelyssä. Hänen tulee antaa testamentti tiedoksi jokaiselle perilliselle. Tämä tapahtuu siten, että jokaiselle perilliselle erikseen annetaan todisteellisesti tiedoksi oikeaksi todistettu jäljennös testamentista. Tiedoksiannon tapahduttua perillisellä on mahdollisuus kuuden kuukauden kuluessa moittia testamenttia nostamalla testamentinsaajaa vastaan kanne vainajan kotipaikan käräjäoikeudessa. Jos moitekanne hyväksytään, testamentti käy pätemättömäksi; jos kanne hylätään, testamentti tulee lainvoimaiseksi ja testamentin saajan oikeus astuu voimaan. Jos moitekannetta ei määräajassa nosteta, testamentti tulee määräajan päättyessä lainvoimaiseksi. Toinen vaihtoehto on, että perillinen hyväksyy testamentin suoraan, jolloin testamentti tulee heti lainvoimaiseksi. Hyväksymisen voi tehdä, vaikka testamentin tiedoksiantoakaan ei olisi tapahtunut.
Perittävän rintaperillisillä on oikeus saada jäämistöstä lakiosaksi kutsuttu määräosa mahdollisesta testamentista huolimatta. Lakiosa on puolet perintöosasta, jonka rintaperillinen perimysjärjestyksen mukaan saisi, jos testamenttia ei olisi tehty. Testamentilla ei siis tästä osasta voi määrätä, mikäli perilliset vaativat lakiosaansa. Lakiosaa tulee kunkin perillisen erikseen vaatia lakiosailmoituksella, joka tulee antaa todisteellisesti testamentin saajalle kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun testamentti on annettu perilliselle tiedoksi.
Testamenttia ei ole pakko ottaa vastaan. Testamentin saaja voi pysytellä passiivisena ja jättää tiedoksiannot suorittamatta tai nimenomaisesti kuolinpesälle tai perillistaholle näin ilmoittaa. Testamentin voi ottaa vastaan halutessaan myös osittain.
Testamentista voi myös luopua kokonaan tai osittain. Kokonaanluopuminen on aina tehokasta jolloin perintöveron maksaa sijaantulevat perilliset. Osittainluopuminen on tehokasta vain jos perintö saadaan testamentilla ns. testamenttisaantona, perintösaantona on osittainluopuminen pääosin tehotonta, jolloin perillinen maksaa perintöveron ja sijaantulevat perilliset lahjaveron. Tehokkaan luopumisen voi myös eritellä testamentissa, jolloin se on erittelyn mukaan tehokasta myös ns. perintösaantona.
Testamenttiin voi halutessaan liittää määräyksiä hautajaisten järjestelystä, vaikkakaan niitä ei käytännön seikkojen vuoksi aina voida toteuttaa, jos testamentti löytyy (esim. tallelokerosta) vasta myöhemmin.
Rekisteröinti
Testamenttejä ei rekisteröidä mihinkään. Sen vuoksi on sattumanvaraista, löytyykö testamentti kuolemantapauksen jälkeen ja voidaanko perittävän viimeinen tahto toteuttaa.
Asianajajaliitto on ehdottanut testamenttien kirjaamista julkiseen rekisteriin, jota ylläpitäisivät maistraatit. Oikeusministeriön työryhmä esitti testamenttien rekisteröintiä jo vuonna 2004. Vielä vuonna 2019 testamentteja ei rekisteröity.
F-Droid
F-Droid on Android-käyttöjärjestelmää käyttäville laitteille tarkoitettu pakettivarasto. Kaikki ohjelmistot F-Droidissa ovat vapaata ohjelmistoa. Esimerkiksi Google Playstä poiketen F-Droid ei vaadi kirjautumista.
Kokonaan vapaista ohjelmista koostuva Androidin forkki Replicant käyttää F-Droidia oletuspakettivarastonaan.
Erkki Juho Warpenius
Erkki Juho Warpenius (1818 Orimattila - 25. joulukuuta 1871 Orimattila ) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Maanviljelijä, kunnallis- ja kirkollismies Warpenius oli Iitin tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1863-1864 ja 1867. Vuonna 1867 hänet valittiin puhemiesneuvoston varajäseneksi, valitsijamieheksi sekä pankkivaliokunnan, toimitusvaliokunnan ja säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäseneksi. Valtiopäivätoiminaan hän anoi ryysyveroksi kutsutun lumppuveron poistamista, joka meni säädyn yksityisen valitusvaliokunnan tarkastettavaksi. Se hyväksyi esityksen ja siirsi sen eteenpäin senaatille. Myöhemmin lumppuvero poistettiinkin. Toinen Warpeniuksen anomus koski apteekkiliikkeen harjoittamista maalla. Warpenius kannatti lisäksi myös rautateiden rakentamista.
Roope Korhonen
thumb|right|Roope Korhonen jokeripaidassa. Mikko Robert ”Roope” Korhonen (s. 19. huhtikuuta 1981) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelaa Sotkamon Jymyssä. Korhonen on mitalitilastossa ja lyöntitilastoissa kaikkien aikojen menestynein pesäpalloilija.
Korhonen pelasi pitkään kopparina, mutta sittemmin hänen roolikseen on muodostunut kotiuttajajokeri. Korhonen on pelannut Superpesiksessä 558 ottelua, joissa hän on lyönyt 70+1 349=1 419 juoksua ja tuonut 326 juoksua. Kärkilyöntejä on kertynyt 2 822. Ylemmissä pudotuspeleissä hän on pelannut 245 ottelua, joissa hän on lyönyt 23+483=506 juoksua ja tuonut 131 juoksua. Kärkilyöntejä on kertynyt 1 133.
Korhonen on pelannut myös Ykköspesistä Haapajärven Pesä-Kiilojen riveissä 11 ottelua vuonna 2002. Näissä otteluissa hän löi 1+20=21 juoksua ja toi 12 juoksua. Kärkilyöntejä kertyi 75. Tiedot päivitetty 15.9.2022.
Itä–Länsi-ottelu 1957
Vuoden 1957 Pesäpallon Itä–Länsi-ottelu pelattiin Hesperiassa 8. syyskuuta. Tämä oli kaikkiaan 23. Itä-Länsi-ottelu ja kuudestoista ja toinen perättäinen, joka pelattiin Helsingissä. Katsojamääräksi ilmoitettiin 5000.
Juoksulista
Länsi aloitti sisällä.
Eduard Model Accessories
Eduard Model Accessories on tšekkiläinen pienoismallien valmistaja. Yhtiö on perustettu vuonna 1989 alun perin ns. autotalliyrityksenä. Aluksi Eduard tuotti tarvikeosia muiden valmistajien pienoismalleihin, mutta laajensi valikoimaansa vuonna 1993 kokonaan omiin malleihinsa.
Blackmouth cur
Blackmouth cur on amerikkalainen koirarotu. Se on monikäyttöinen koira. BMC:a käytetään pääasiassa paimenkoirana ja se kykenee metsästämään minkäkokoista riistaa tahansa. Silti se on myös perhekoira, joka haluaa suojella kotiaan. Sen alkuperä on Yhdysvaltain etelävaltioissa. Amerikan kennelliitto (AKC) ei ole toistaiseksi hyväksynyt rotua. .
Ulkonäkö
Blackmouth cur on lihaksikas, karu metsästys- ja karjakoira, jonka karvapeitteen väri- ja sävyvaihtoehdot ovat lukemattomat. Yleisimmät ovat kuitenkin punainen, keltainen, juovikas, fawn ja kellanharmaa. Joskus harvoin esiintyy kokonaan mustia tai valkoisia yksilöitä. United Kennel Clubin (UKC) rotumääritelmän mukaan karvapeitteestä saa olla valkoista enintään 10 prosenttia, ja valkoisuuden tulee sijoittua varpaisiin, kuonoon tai rintakehään.
Luonne ja käyttäytyminen
Blackmouth cur on hyvä perhekoira. Se on sosiaalinen, jos se koulutetaan oikein. Se on älykäs rotu, jonka on muodostettava side omistajaansa muutaman viikon ajan ennen kuin kouluttaminen voi alkaa. Rotu on hyvin uskollinen ja voi jopa kuolla omistajansa puolesta. Se on sopii myös lasten kanssa, jos se tutustutetaan niihin oikein. Kasvaessaan siitä tulee hyvin rento. "BMC jalostettiin maatalon koiraksi, joka suojeli perhettään ja kotiaan tunkeutujia vastaan. Siksi jalostettu BMC on reviiritietoinen. Suurin osa rodun edustajista tulee hyvin toimeen toisten koirien kanssa kotipihansa ulkopuolella, metsästäessään tai paimentaessaan karjaa, mutta perheensä omaisuuden luona se ajaa toisen koiran pois. Koiran näkökulmasta reviirin muodostaa on perheen koti, maa-alue tai joskus se mikä on läheistä sen ihmiselle.
thumb|right|Punainen blackmouth cur "BMC on geneettisesti hyvin liikunnallinen ja miellyttämishaluinen. Jos sille annetaan oikeanlaista ohjastusta ja koulutusta, se voi sopeutua mihin tahansa toimintaan. Se voi paimentaa eläimiä, jäljittää riistaa, vetää painoa, juosta vinttikoiratapahtumassa, työskennellä etsintä- ja pelastuskoirana tai mitä tahansa muuta, mitä älykäs, urheilullinen ja miellyttämishaluinen koira voi tehdä."
Blackmouth curia käytetään paimentamaan karjaa, haukkumaan karjuja, metsästämään oravia, karhuja ja Amerikan mantereella pesukarhuja ja puumia. Kaikki rodun edustajat ovat erittäin hyviä haukkumisessa ja paimentamisessa. Se ajaa riistaa puuhun. Ladner-linja on jalostettu erityisesti puuhun ajamiseen. BMC on hyvin monikäyttöinen koira, ja yhtä ainoaa yksilöä voidaan kouluttajan halusta riippuen käyttää haukkumiseen, paimentamiseen ja puuhun ajamiseen.
Alkuperä
thumb|left|Punainen blackmouth curin pentu. Erään teorian mukaan blackmouth cur olisi alun perin kehitetty Etelä-Mississipissä eurooppalaisten siirtolaisten mukanaan tuomista belgianpaimenkoira malinoiseista, jotka vähitellen muuttuivat cur-tyyppisiksi sopeutuakseen uuteen asuinympäristöönsä. Rodulla on vaihteleva historiallinen tausta alueesta riippuen. Siihen kuuluvat keltainen ladnerin blackmouth cur Mississippistä, punainen blackmouth cur Alabamasta, weatherford's ben -blackmouth cur Teksasista ja Floridan blackmouth cur.
Ensimmäiset rekisteröidyt blackmouth curit olivat ladnerin blackmouth cureja, jotka yksi monista yhdysvaltalaisista kenneljärjestöistä, National Kennel Club (NKC), otti rekisteriinsä huhtikuussa 1964. L. H. Ladnerilla oli niin laaja kirjoitettu dokumentti perheensä jalostuksesta, että NKC rekisteröi rodun. Vuonna 1987 perustettiin Southern Black Mouth Cur Breeders Association.
Rotu kuuluu amerikkalaisiin ns. "puuhun ajaviin koiriin" (treeing dogs). Kun riista on paennut puuhun, koira ilmoittaa sen sijainnin metsästäjälle haukkumalla puun juurella. Blackmouth curia käytetään erityisesti oravien, pesukarhujen, puumien, ilvesten ja karhujen ajamiseen puuhun. Sen lisäksi niitä käytetään myös karjujen ja villikarjan metsästämiseen. Niitä tiedetään käytetyn myös etsintä- ja pelastuskoirina.
thumb|Floridalainen blackmouth cur|left
Blackmouth cureja esiintyy nykyisin idästä länsirannikolle, jopa Kanadassa asti. Ladner-linja tunnetaan myös Meksikossa, Argentiinassa, Haitilla, Venäjällä, Intiassa ja ympäri Eurooppaa.
Kirja Old Yeller kertoo pojasta, joka kasvaa Teksasin rajalla ja adoptoi kirjan nimen mukaisen koiran. Eponyyminen Old Yeller on tyypillinen blackmouth cur. Kirjassa Old Yeller on lyhytkarvainen, keltainen töpöhäntäinen koira, joka metsästää ja ajaa puuhun, ei pelkää taistella aikuista karhua vastaan ollessaan uhattuna ja hullun härän kohdatessaan menee minne kirsu näyttää. Kirjailija kuvaa hyvin täsmällisesti tätä vanhanaikaista rotua ja sen käyttöä uudisraivauskoirana. Nimeä blackmouth cur ei ole kertaakaan mainittu kirjassa, mutta siihen aikaan rodulla ei ollut nimeä tai identiteettiä. Mountain cur on hyvin läheistä sukua blackmouth curille.
Terveys
Vaikka terveysriskejä on kaikilla roduilla, blackmouth cur vaikuttaa sitkeältä rodulta. Keskimääräinen elinikä on 12–16 vuotta. Kuten muilla samanlaisilla roduilla, entropia (silmäluomen kääntyminen) on todellinen terveysuhka. Rodun aktiivinen luonne tekee nivelsiteiden revähtämisen ja vetäytyneet lihakset mahdollisiksi.
Bahariasaurus
Bahariasaurus ("Baharyan lisko") oli teropodeihin kuulunut dinosaurussuku. Se eli Pohjois-Afrikassa 100–95 miljoonaa vuotta sitten keskisellä liitukaudella. Bahariasaurus ei ollut sen ajan ja alueen ainoa teropodi ja se on todennäköisesti jakanut elinympäristönsä Spinosauruksen ja Carcharodontosauruksen kanssa.
Fossiilit
thumb|Ernst Stromer Bahariasauruksen luun kanssa noin vuonna 1934. Bahariasauruksen fossiilien löytöpaikat ovat Baharyan muodostelma Egyptissä, josta se on saanut nimensäkin, sekä Kem Kem Beds Marokossa. Bahariasauruksen fossiilit tuhoutuivat toisessa maailmansodassa.
Koko
Bahariasauruksesta tiedetään että se oli suurikokoinen teropodi. Se oli jopa 12 metriä pitkä ja painoi seitsemän tonnia, samankokoinen kuin Tyrannosaurus rex.
Luokittelu
Bahariasauruksen luokittelu on epäselvää. Se saattoi olla Carcharodontosauruksen sukulainen, tyrannosauri, tai sen aikalaisen Deltadromeuksen synonyymi. Bahariasaurus ja Deltadromeus näyttävät olleen hyvin samankaltaisia keskenään, ja kumpikin tunnetaan samoista muodostelmista, mutta näiden kahden dinosauruksen fossiilien vertailu on mahdotonta, koska Bahariasauruksen fossiilit ovat tuhoutuneet toisessa maailmansodassa. Tästä syystä taas jotkut tunnistavat mahdolliseksi että Deltadromeus saattaa olla sama kuin Bahariasaurus. Linkki säilyy mahdottomana vahvistaa.
Carl Haas
Carl A. Haas (26. helmikuuta 1929 – 29. kesäkuuta 2016) oli yhdysvaltalainen moottoriurheiluvaikuttaja. Hän perusti yhdessä Paul Newmanin ja Mike Lanigan kanssa Newman/Haas Racing -tallin vuonna 1983 ja Teddy Mayerin kanssa Formula 1 -tallin Haas Lolan vuonna 1984. Haas omisti myös Carl A. Haas Motorsports -tallin, joka kilpaili NASCAR-sarjassa.
Haas sairasti Alzheimerin tautia. Hän oli kuollessaan 87-vuotias.
Euraasia
thumb|300px|Euraasia kartalla. Euraasia on manner (tai osa Vanhaa mannerta), jota ympäröivät Pohjoinen jäämeri, Atlantin valtameri, Välimeri, Punainenmeri, Intian valtameri ja Tyynimeri. Sen pinta-ala on 54,8 milj. km² ja on maapallon mantereista suurin. Mantereella sijaitsee kaksi maanosaa, joiden mukaan se on nimetty: Eurooppa ja Aasia. Jako Eurooppaan ja Aasiaan on kuitenkin pikemmin historiallinen kuin maantieteellinen. Rajaksi on katsottu yleensä Uralvuoret ja Kaukasus sekä Musta- ja Kaspianmeri. Eurooppaa voidaan pitää Euraasian niemimaana.
Laattatektonisesti suurin osa Euraasiaa muodostaa Euraasian laatan. Intia ja Lähi-itä muodostavat kuitenkin omat mannerlaattansa.
Euraasian ihmistyyppien jakautuminen
Euraasiassa esiintyy euripidisiä ja mongolidisia ihmistyyppejä, joiden jakautuminen ei kuitenkaan vastaa Euroopan ja Aasian maantieteellistä jakoa, kun Lähi-idän ja Intian (samoin kuin Pohjois-Afrikan) väestöistä valtaosa on euripidisia, ja euripidistä väestöä on historiallisena aikana levinnyt myös Siperiaan.
Euraasian kulttuuripiirit
Useat kulttuurihistorioitsijat, esimerkiksi Arnold J. Toynbee ja myöhemmin Samuel P. Huntington, jakavat Euraasian viiteen tai kuuteen kulttuuripiiriin, jotka ovat länsimaisen kulttuurin kanta-alue Länsi-Euroopassa, ortodoksinen kulttuuri Itä-Euroopassa, islamilainen kulttuuri Lähi-idässä, intialainen kulttuuri ja Itä-Aasian kulttuuri, joista viimeksi mainittu saatetaan jakaa edelleen kiinalaiseen ja japanilaiseen kulttuuripiiriin.
Juho Riihimäki
Juho Riihimäki (13. toukokuuta 1835 Keuruu – 20. helmikuuta 1903 Keuruu) oli suomalainen maanviljelijä ja talonpoikaissäädyn moninkertainen valtiopäivämies.
Riihimäen vanhemmat olivat Johan Fredrik Yrjönpoika ja Hedda Stina Liukko ja puolisot vuodesta 1856 Selma Aurora Pekkala (k. 1869) ja vuodesta 1870 Amanda Jukola (k. 1922). Riihimäki oli maanviljelijä Riihimäen tilalla Keuruulla 1858–1903, jonka hän sai hoidettavakseen 23-vuotiaana. Hän toimi Keuruulla kirkonisäntänä 1862–1895 eli yli 30 vuotta, hoiti kunnallisia luottamustoimia ja muun muassa ajoi voimakkaasti kansakoulujen perustamisasiaa. Talonpoikaissäädyssä Riihimäki oli Jyväskylän tuomiokunnan edustaja 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1888, 1894, 1897 ja 1899. Valtiopäivillä hän oli useiden valiokuntien jäsen ja valitsijamies ja vaati esityksissään muun muassa suomenkielen käyttöä rautateillä. Hän oli säätynsä kaikkein ahkerimpia puhujia.
Neuvostoliiton 13. armeija
Talvisota
Puna-armeijan yhtymien komentajia vaihdettiin perustettaessa Luoteen rintama, jonka komentajaksi nimitettiin 1. luokan armeijankomentaja Semjon Timošenko. Samassa yhteydessä Karjalankannaksella toiminut 7. armeija jaettiin kahtia joukkojen suuren määrän vuoksi. 7. armeija jatkoi Länsi-Kannaksella ja Itä-Kannakselle perustettiin 4. joulukuuta 1939 uusi 7. armeijan oikea ryhmä tai Grendalin operaatioryhmä, jonka komentajaksi määrättiin suomalaissyntyinen armeijakunnankomentaja Vladimir D. Grendal (aik. Wladimir Gröndahl). Ryhmään kuuluivat 49. ja 150. jalkaväkidivisioona. Ryhmä oli Taipaleenjoella 4.-25. joulukuuta ja se nimettiin 26. joulukuuta Stavkan (Pääsotaneuvosto) antamalla käskyllä numero 0691 13. armeijaksi, jonka komennossa oli 2. luokan armeijankomentajaksi ylennetty Grendal. Armeijaan oli liitetty 4., 49., 150. ja 142. jalkaväkidivisioonat, 116. haupitsirykmentti, 311. kanuunarykmentti, 39. erillinen panssariprikaati ja 204. panssaripataljoona. Armeija lakkautettiin 26. maaliskuuta annetun käskyn mukaisesti 5. huhtikuuta 1940.
Uusi 13. armeija
Armeija perustettiin kesäkuussa 1941 läntisen erityissotilaspiirin alueella, jolloin siihen liitettiin erilaisia yhtymiä. Perustamisen ollessa vielä kesken hyökkäsi Saksa Neuvostoliittoon ja armeijaan kuului yksi jalkaväkiarmeijakunta sekä yksi erillinen jalkaväkidivisioona. Armeija osallistui Minskin, Smolenskin, Orjolin ja Brjanskin taisteluihin. Vuonna 1943 se osallistui Kurskin taisteluun sekä Dneprin varren taisteluihin. Seuraavana vuonna armeija eteni Puolaan ja edelleen Berliiniin.
Trumpettikala
Trumpettikala (Aulostomus chinensis) on trumpettikalojen (Aulostomidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji.
Trumpettikalan tavallinen pituus on 60 senttimetrin luokkaa, ja maksimissaan se voi kasvaa 80 senttimetrin mittaan. Sen selkäevässä on 8–12 piikkiä, ja sen takaosa sijaitsee samassa kohdassa kuin peräevä. Kummankin vatsaevän tyvessä on musta täplä. Myös pyrstössä on yleensä kaksi pyöreää täplää.
Trumpettikala on levinnyt leviää koko Tyynellemerelle Itä-Afrikan rannikolta Panamaan ja Norfolkinsaarelle, Kermadecsaarille ja Australiasta Japaniin.