cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pohjois-Karjalan Ammattiopisto Valtimo
Vuoden 2018 alussa ammattiopisto Valtimo lakkasi itsenäisenä ammattioppilaitoksena, kun se liitettiin osaksi Riveria-oppilaitosta.
Opintolinjat
Metsäkoneenkuljettajan tutkinnon suuntautumisvaihtoehdot:
Opiskelu
Opiskelu on käytännönläheistä. Työssäoppimisjaksoilla saa jo opiskeluaikana tuntuman oikeaan työelämään. Oppilaitos tarjoaa opiskelijoiden käyttöön laajan ja ajanmukaisen metsäkone- ja simulaattori-valikoiman. Koululla on myös simulaattoreita puutavara-auton kuljetukseen. Koululle tuli uusi Valmet-simulaattori syksyllä 2006, ja vuonna 2016 koululle tuli uusi Komatsu-simulaattori. Simulaattorissa on muun muassa kolmen videoprojektorin muodostama kuva, joka visualisoi ympäröivän keinomaailman ajajalle kolmelta eri suunnalta eli edestä ja sivuilta.
Kaikki kolmevuotiset tutkinnot tuottavat opinnot päättävälle yleisen jatkokoulutuskelpoisuuden.
Ponsse-asentajakoulutuksessa erikoistutaan Ponsse-metsäkoneasentajaksi.
Metsäkoneenkuljettajan ammattitutkinnon ohessa voi opiskella kaksoistutkintona myös ylioppilastutkinnon Nurmeksen lukiossa. Kaksoistutkinnon voi suorittaa noin neljässä vuodessa.
Kaoliniitti
thumb|200px|Kaoliniittia Kaoliniitti on mineraali, joka on tavallisimmin valkeaa, kellertävää tai punertavaa savea ja joka on märkänä helposti muovailtavissa. Kaoliniitin tunnistaa savimaisesta hajusta, jonka havaitsee parhaiten saveen henkäistäessä. Suomessa kaoliniittia on kalliorapaumissa, joissakin kallioperän painanteissa, kaoliinisavena maaperässä (esimerkiksi Puolangan Pihlajavaara ja Kerkkä) ja pieniä määriä myös sedimenttisavissa. Se on maasälpien rapautumistulos.
Ominaisuuksia
Kaoliniitti on yksinkertaisin savirakenne, jossa kerroksittainen rakenneyksikkö on yksi oktaedrinen ja yksi tetraedrinen levy (1:1 savimineraali). Peräkkäiset 1:1 kerrokset ovat tarttuneet toisiinsa ja pysyvät koossa yhden kerroksen happiatomien ja toisen kerroksen hydroksyyliryhmien välisillä vetysidoksilla. Vetysidokset estävät muita ryhmiä tunkeutumasta kerrosten väliin ja pitävät rakenteen suhteellisen jäykkänä. Kaoliniitti ja illiitti ovat laajentumattomia savia.
Käyttö
Kaoliniitti on tärkeä teollisuussavi. Sitä käytetään esimerkiksi posliiniin ja fajanssiin sekä paperin täyteaineena.
Manhattan Community District 10
Manhattan Community District 10 on New Yorkin Manhattanin saaren hallinnollinen osa-alue (Community District), johon kuuluu Harlemin keskeinen osa. Alue tunnetaan mustien kaupunginosana: Vuoden 2000 väestönlaskennassa 77,3 prosenttia asukkaista laskettiin mustiin tai afroamerikkalaisiin, ja vain kaksi prosenttia valkoisiin ei-latinalaisamerikkalaisiin.
Damon Williams
Damon Kion Williams (s. 12. joulukuuta 1973 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Pelaajana hän voitti pitkään edustamassaan Tampereen Pyrinnössä muun muassa kolme Suomen mestaruutta ja jokaisena mestaruusvuonna SM-finaalien parhaan pelaajan palkinnon. Baltian liigassa Williamsin edustama Pyrintö sijoittui neljänneksi vuonna 2014. Williams edusti urallaan Korisliigassa myös kahta muuta joukkuetta ja pelasi lisäksi Yhdysvalloissa yliopistossa ja piensarjassa, Unkarissa ja Italiassa.
Yliopistokentiltä Suomeen ja Unkariin
Williams syntyi Seattlessa 12. joulukuuta 1973. Williamsin kasvatti yksinhuoltajaäiti. Hänen isänsä oli ammattilaiskoripalloilija joka lähentyi poikansa kanssa vasta tämän aikuisiällä. Williams pelasi yliopistokoripalloa Southern Colorado -yliopistossa, NCAA:n kolmannessa divisioonassa vuosina 1996–1998. Tämän jälkeen hän siirtyi kauden 1998–1999 ajaksi IBA-liigassa pelanneeseen Dakota Wizardsiin.
Kaudeksi 1999–2000 Williams siirtyi Eurooppaan, suomalaiseen Pyrbasketiin. Pyrbasketin valmentaja Jarmo Laitisen mukaan ensimmäistä kertaa Euroopassa pelannut Williams oli hyökkäyspäässä alusta alkaen erinomainen, mutta hänen sopeutumisensa eurooppalaiseen puolustamiseen arvelutti, ja hänen koeaikaansa jatkettiin. Williams pelasi Pyrbasketissa lopulta kahden kauden ajan. Kaudella 1999–2000 Pyrbasket sijoittui runkosarjassa kuudenneksi. Williams teki runkosarjassa 29,7 pistettä ottelua kohden ja voitti sarjan korikuninkuuden. Pudotuspeleissä Pyrintö kuitenkin hävisi ensimmäiselle vastustajalleen Namika Lahdelle, joka voitti lopulta Suomen mestaruuden. Seuraavalla kaudella Pyrbasket voitti runkosarjan korierolla Espoon Honkaan, ja Williams voitti toisen korikuninkuutensa 27,6 pisteen keskiarvolla. Suomen cupissa Pyrbasket selviytyi loppuotteluun, jossa se hävisi Namika Lahdelle pistein 96–75. Pudotuspeleissä Pyrbasket voitti ensin BC Nokian otteluvoitoin 3–2 ja välierässä Vilpas Vikingsin samoin otteluvoitoin 3–2. Loppuottelusarjassa Espoon Honka voitti Pyrbasketin voitoin 0–3. Pyrbasket saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa 20 vuoteen, ja Williams valittiin kauden lopuksi vuoden ulkomaalaisvahvistukseksi.
Kaudeksi 2001–2002 Williams siirtyi unkarilaiseen Albacompiin. Hän oli kauden päätteeksi maan pääsarjan toiseksi paras pisteidentekijä.
Kaudet Italiassa
Unkarin-vuotensa jälkeen Williams siirtyi Italian toiseksi korkeimmalle sarjatasolle LegADueen, jossa hän pelasi kaksi kautta, ensimmäisen Bignami Castelmaggioressa ja toisen Robur Osimossa. Castelmaggiore selviytyi pudotuspeleihin, joissa Williams pelasi yhdeksässä ottelussa 23,9 pisteen keskiarvolla.
Kaudeksi 2004–2005 Williams solmi sopimuksen Serie A -seura Air Avellinon kanssa. Avellino sijoittui kyseisellä kaudella 12:nneksi 18 joukkueen sarjassa jääden pudotuspelien ulkopuolelle. Kesällä 2005 hän kävi pelaamassa Meksikossa. Seuraavaksi kaudeksi Williams vaihtoi seuraa Pallacanestro Biellaan. Biella oli runkosarjan kahdeksas ja selviytyi pudotuspeleihin, joiden ensimmäisellä kierrokselle se hävisi lopulta hopeaa saavuttaneelle Climamio Bolognalle voitoin 1–3. Kolmannen Serie A -kautensa Williams pelasi Snaidero Cucine Udinessa, joka sijoittui runkosarjassa 12:nneksi eikä selvinnyt pudotuspeleihin.
Williamsin Italian-vuosien menetyksen arvoa korostaa, että hänen pelivuosinaan Serie A oli monelta kantilta poikkeuksellisen vetovoimainen sarja. Williams oli muun muassa kaudella 2005–2006 Seire A:n pistetilaston neljäs.
Menestystä Pyrinnössä
Tampereella Williams voitti Suomen mestaruuden vuosina 2009–2010, 2010–2011 ja 2013–2014, ja hänet valittiin jokaisella mestaruuskaudella SM-finaalien parhaaksi pelaajaksi. Lisäksi Williams voitti Pyrinnössä SM-pronssin, yhden cup-mestaruuden ja kaksi cup-hopeaa. Kevään 2010 loppuotteluissa Pyrintö oli Torpan Poikia vastaan tappiolla 1–2-otteluvoitoin, mutta Pyrintö voitti suurilta osin Williamsin voitontahdon ansiosta kaksi viimeistä ottelua ja saavutti seuran ensimmäisen miesten Suomen mestaruuden.
Williams saavutti tammikuussa 2012 tuhannen syötön rajan Suomen pääsarjassa historian kuudentena pelaajana. Helmikuussa Williams saavutti historian 17. pelaajana pääsarjassa 500 riiston rajan. 16. helmikuuta 2012 mennessä Williams oli pelannut Suomen runkosarjassa 266 ottelua, joista 217 perättäin. Tuolloin hän oli tehnyt runkosarjaotteluissaan 5 629 pistettä, ottanut 2 691 levypalloa, antanut 1 019 syöttöä, ottanut 500 riistoa ja onnistunut 330 torjunnassa.
Elokuussa 2012 Williams teki kahden vuoden jatkosopimuksen Pyrinnön kanssa. Kausi alkoi Williamsin kohdalla hyvin: hän teki kolmen ensimmäisen viikon aikana kolme tripla-tuplaa ja siirtyi Faisal Abrahamin ohi pääsarjassa eniten tripla-tuplia tehneeksi pelaajaksi. Hänet myös valittiin liigan lokakuun pelaajaksi. Williams jäi 15. joulukuuta 2012 käydyssä ottelussa Kauhajoen Karhua vastaan ensimmäisen kerran Korisliiga-urallaan ilman pelitilannekoria. Seuraavassa sarjaottelussa Kouvoja vastaan Williams teki kauden viidennen tripla-tuplansa. Joulukuun lopulla hän teki 6 000. pisteensä Suomen runkosarjassa sen historian 24. pelaajana ja jälleen tripla-tuplan. Tammikuussa Williams otti Suomen pääsarjan 3000. levypallonsa ja pelasi 300. runkosarjaottelunsa. Maaliskuussa hän nousi Mikko Koskisen ohi Pyrinnön kaikkien aikojen eniten pisteitä tehneeksi pelaajaksi. Huhtikuussa Williamsin 280 peräkkäisen pelatun Korisliigaottelun putki, sarjan historian 11:nneksi pisin, katkesi.
Kauden 2013–2014 alussa Williams teki Korisliiga-uransa 600. riiston, ja helmikuussa hän onnistui runkosarjassa historian viidentenä pelaajana 1 500 vapaaheitossa. Runkosarjan viimeisen ottelun Williams oli sivussa kokoonpanosta saatuaan kilpailukieltoa kielenkäytöstään Pyrinnön reservijoukkueen valmentajana I-divisioonassa. Huhtikuussa hän ylitti pudotuspeleissä historian kolmantena pelaajana 800 levypallon rajan ja toukokuussa yhdeksäntenä pelaajana 1 500 tehdyn pisteen rajan. Pyrinnön kausi sujui erinomaisesti: joukkue voitti Korisliigan runkosarjan uudella voittoennätyksellä ja yksi lopulta kolmanteen Suomen mestaruuteensa muun muassa Williamsin vahvan pelin ansiosta. Mestaruuden ratkaisseessa finaalissa Williams teki tilastomerkinnät 20/7/4/4 riistoa ja heitti ratkaisuhetkillä kaksi kolmen pisteen koria levyn kautta. Lisäksi Pyrintö pelasi ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Baltian liigaa, jossa se sijoittui neljänneksi. Kauden lopuksi Williams palkittiin kolmannen kerran SM-finaalien arvokkaimpana pelaajana.
Syyskuussa 2014 Williams teki vuoden jatkosopimuksen Pyrinnön kanssa. Baltian liigassa Pyrintö sijoittui alkulohkossaan kolmanneksi, ja helmikuussa Williams teki sarjan neljännesvälierissä sen historian toisena pelaajana tripla-tuplan. Korisliigassa Pyrintö sijoittui runkosarjassa kuudenneksi ja kohtasi puolivälierissä Kauhajoen Karhun. Ottelusarja jatkui viidenteen peliin saakka molempien joukkueiden voitettua kotiottelunsa. Karhu voitti viimeisen ottelun ja pudotti Pyrinnön jatkosta. Williams sai totuttuun tapaansa kauden aikana runsaasti pallollista vastuuta. Pudotuspelien aikana Williams ohitti Larry Poundsin ja siirtyi Korisliigan pudotuspelien kaikkien aikojen levypallotilaston kärkipaikalle.
Williams teki Pyrinnön kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen kesäkuussa 2015. Lokakuussa hän nousi Korisliigan historian kärkikymmenikköön tehdyissä runkosarjapisteissä ja ottelussa Helsinki Seagullsia vastaan hän heitti 38 pistettä. Joulukuussa hän antoi 42-vuotissyntymäpäivänään Korisliigan historian toisena pelaajana 2000. koriinjohtaneen syötön. Helmikuussa 2016 hän nousi Korisliigan historian eniten peliminuutteja runkosarjassa kirjauttaneeksi pelaajaksi. Maaliskuussa 2016 Harri Mannonen analysoi Pyrinnön tehneen kuluneella kaudella vähemmän pisteitä Williamsin oltua kentällä kuin tämän oltua vaihdossa. Pyrintö sijoittui runkosarjassa neljänneksi ja voitti pudotuspeleissä Bisonsin sekä Helsinki Seagullsin. Loppuotteluissa Pyrintö hävisi Kouvoille 1–4-voitoin, ja Williams saavutti uransa toisen SM-hopeamitalin. Aamulehden kaudenpäätösarviossa Williamsin arvioitiin pitäneen palloa pudotuspeleissä muutaman kerran liian pitkään. Williamsin peliajan vähentyminen pudotuspeleissä johti aikaisempia kausia pienempiin tilastokeskiarvoihin useissa kategorioissa.
Viimeiset pelivuodet
Elokuussa 2016 42-vuotias Williams siirtyi hyvän ystävänsä Damion Dantzlerin valmentamaan lapualaiseen Kobriin. Pyrinnön seuraikonin ja pelillisesti merkittävän tekijän sopuisa siirtyminen edellisvuosien heikoimpiin pääsarjajoukkueisiin lukeutuneeseen Kobriin herätti mediahuomiota.
Kaudeksi 2017–2018 Williams palasi Tampereelle, missä hän pelasi Pyrinnön reservijoukkueessa toiseksi ylimmällä sarjatasolla. Hän pelasi M1DA-kauden runkosarjassa 11,5 pisteen, 10,7 pisteen ja 5,4 korisyötön keskiarvoilla. Korkeimmillaan Williams nappasi yksittäisessä ottelussa 16 levypalloa ja heitti helmikuussa kauden selkeästi korkeimman pistelukemansa (35). Pyrintö II sijoittui runkosarjassa kuudenneksi ja hävisi puolivälierissä ToPolle 3–1-otteluvoitoin. Williamsin viimeiseksi otteluksi valtakunnallisissa sarjoissa jäi Pyynikin palloiluhallissa 16. maaliskuuta 2018 pelattu ToPo-puolivälieräottelu.
Ura valmentajana
Williams toimi Pyrintö II:n apuvalmentajana M1DA:ssa jo pelaaja-aikanaan vuosina 2013–2015. Kaudella 2018–2019 hän aloitti Pyrinnön talent-valmentajana, B-poikajoukkueen valmentajana ja miesten reservijoukkue Pyrintö Akatemian apuvalmentajana. Alkuvuodesta 2019 Williamsin ilmoitettiin nousevan kaudella 2019–2020 Pyrintö Akatemian päävalmentajaksi. Hän työskenteli kyseisellä, koronaviruspandemian keskeyttämällä, kaudella myös Pyrinnön miesten edustusjoukkueen valmennusryhmässä ja jatkoi apuvalmentajana myös kaudella 2020–2021.
Pelityyli ja ominaisuudet
Pyrinnön päävalmentaja Pieti Poikola kuvaili keväällä 2014 Williamsia tilastojaan tärkeämmäksi pelaajaksi. Poikolan mukaan Williams oli kyseisellä hetkellä joukkueen paras puolustaja ja pelinlukutaidoltaan Korisliigan paras pelaaja, joka pystyi pelaamaan eri rooleissa ja ottamaan levypalloja. Poikola luki Williamsin vahvuuksiksi pelinlukutaidon ja oikein sijoittautumisen sekä kertoi tämän olleen tärkeä osa kentällä valmentajien kuvioita toteutettaessa.
Williamsin kautta pyrittiin usein pelaamaan ottelun ratkaisevilla hetkillä. Hänellä oli tapana pitää palloa lähes hyökkäysajan loppuun. Williamsin liikevalikoimaan kuului vaikeasti puolustettava hyökkäys, jossa hän eteni selkä päin korille kierähtäen vapaaksi korin alle tai vaihtoehtoisesti heittäen fadeaway-heiton. Puolustajansa Wiiliams haastoi lähes aina, ja hän kykeni antamaan vapauttavia syöttöjä vaikeistakin paikoista. Harri Mannosen maaliskuun 2016 kirjoituksen mukaan Williams oli hyökkäyksessä 1 vastaan 1 -pelaaja ja heikko skriineissä sekä tekijänä että hyödyntäjänä.
Eurobasket.com-sivuston mukaan Williams oli nopeudellaan, voimallaan ja reagointikyvyllään kyvykäs pieni laitahyökkääjä, joka kykeni pelaamaan myös takamiehenä tai isona laitahyökkääjänä. Koska Williams kykeni sekä hyvään korinalus- että kaukoheittopeliin, käytti hän usein puolustajansa heikkouksia hyväkseen: isot pelaajat hän ohitti pallonkäsittelyllään, ja itseään pienemmät pelaajat hän haastoi käyttämällä hyväkseen pituuttaan.
Koripalloilija Tuomas Iisalon mukaan Williamsilla oli poikkeuksellinen intensiteetti lajiin suhteutettuna. Iisalon mukaan Williamsilla oli vahva kilpailuvietti, ja hän eli voimakkaasti pelin mukana. Valmentaja Sami Toiviaisenkin mukaan Williamsin tunteet näkyivät voimakkaasti ottelujen aikana. Williamsille muun muassa tuomittiin tekninen virhe tämän tuijotettua erotuomaria liian vihaisesti. Williamsia kutsuttiin usein tämän etunimellä, ja vastustajajoukkueiden kannattajat paikkakunnasta riippumatta huusivat usein toistuvasti Williamsin etunimeä muun muassa tämän asetuttua heittämään vapaaheittoja.
Vaikutus
Williams on jo pelkästään tilastojen valossa yksi Suomen pääsarjakoripallon historian menestyneimmistä ja merkityksellisimmistä ulkomaalaispelaajista. Keskusteluissa kaikkien aikojen parhaista ulkomaalaispelaajista Williams ja Larry Pounds ovat sijoittuneet tyypillisesti korkeimmalle. Williamsin on nostanut vertailun kärkisijalle muun muassa valmentaja Jukka Toijala.
Yksityiselämä
Välillä keskusteltiin, olisiko Williamsin pelaaminen Suomen maajoukkueessa ollut mahdollista kansalaisuusasioiden kuntoon saattamisen jälkeen. Williams halusi pelata maajoukkueessa, ja hän haki Suomen kansalaisuutta ensimmäisen kerran vuonna 2004 mutta ei läpäissyt kielikoetta. Italian-vuosinaan Williams harjoitteli Suomessa ja palasi pelaamaan maahan, koska halusi olla lähempänä perhettään. Syksyllä 2015 Korisliigan herrasmiessopimuksen muututtua pysyvällä oleskeluluvalla Suomessa asunut Williams luettiin ns. kotimaiseksi pelaajaksi.
Williams on asunut Suomessa vuodesta 1999, ja hän avioitui suomalaisen Evan kanssa Las Vegasissa vuonna 2003. Pariskunta oli tavannut tamperelaisessa ravintolassa syyskuussa 1999 Williamsin oltua Suomessa kolme viikkoa. Heillä on kolme lasta, Kion-poika ja Kenisha- ja Kianna-nimiset tyttäret. Kion ja Kenisha ovat pelanneet koripalloa aikuisten pääsarjatasolla.
Panssarimarssi
Panssarimarssi on Yrjö Jylhän jatkosodan aikana Taipaleenjoella kirjoittama suomalaisille panssarivoimille omistettu runo. Sen on säveltänyt marssiksi Tauno Marttinen vuonna 1964 ja se on Suomen puolustusvoimien Panssarivarikon kunniamarssi.
Manhattan Community District 11
Manhattan Community District 11 on New Yorkin Manhattanin saaren hallinnollinen osa-alue (Community District), johon kuuluu Harlemin itäinen osa. Alue tunnetaan mustien ja latinalaisamerikkalaisten kaupunginosana: Vuoden 2000 väestönlaskennassa 35 prosenttia asukkaista laskettiin mustiin tai afroamerikkalaisiin, ja 52 prosenttia latinalaisamerikkalaisiin.
Vuonna 2000 alueella asui 117 743 henkeä. Sen väkiluku oli kasvanut kymmenessä vuodessa 7,6 prosenttia. Ulkomailla syntyineitä oli noin neljännes, heistä 68,5% oli syntynyt Latinalaisessa Amerikassa, 7% Afrikassa. Yleisin syntymäpaikka ulkomaalaisilla oli Meksiko.
Hilden
Hilden on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se kuuluu Mettmannin piirikuntaan. Kaupungin naapureita ovat Erkrath pohjoisessa, Haan koillisessa, Solingen idässä ja kaakossa, Langenfeld etelässä ja Düsseldorf lännessä. Vuoden 2012 lopussa Hildenin asukasluku oli 54 736. Sen pinta-ala on 25,96 neliökilometriä ja asukastiheys 2 170 as./km².
Varhaisin maininta Hildenistä sijoittuu vuoden 1169 tienoille. Kaupunginoikeudet se sai kuitenkin vasta vuonna 1861. Hildenillä on ystävyyskaupunkitoimintaa Tšekin Nové Město nad Metujín ja Yhdistyneen kuningaskunnan Warringtonin kanssa.
Vilgot Sjöman
Sjömanin esikoisteos oli Lektorn 1948, josta hän sai Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinnon samana vuonna. Sjömanin elokuvista erityisesti 491 ja Jag är nyfiken aiheuttivat kohua poliittisen ja seksuaalisten sävyjensä takia 1960-luvulla, mutta toivat myös mainetta kotimaassa ja ulkomailla.
BMW UKL -pohjalevy
BMW UKL -pohjalevy (Untere Klasse) on BMW:n kehittämä modulaarinen pohjalevy etu- ja nelivetoisille autoille, jota käytetään BMW- ja Mini-merkkisissä autoissa.
A. Le Coq (olut)
A. Le Coq -tuotenimellä on myyty oluita aiemminkin. Tuotanto tällä nimellä oli kuitenkin hiipunut, kunnes vuonna 1999 Olvi Oyj osti A. Le Coqin ja uudisti täysin sen panimon Tartossa. Sen jälkeen yhtiö aloitti oluiden tekemisen A. Le Coq -tuotemerkillä.
Cupido (kappale)
Cupido on danceyhtye Movetronin kappale heidän viidenneltä, Ei kenenkään maa-studioalbumilta. Sen julkaisi Universal Music Group albumin toisena singlenä 23. helmikuuta 2008. Kappale oli ehdokkaana edustamaan Suomea vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa, mutta se ei voittanut. Kuten "Ei kenenkään maa", myös tämä single pääsi lataus- ja singlelistoille.
Kappalelista
Digitaalinen lataus
7,62 KvKK 62
pienoiskuva|Esituotantosarjan 7,62 KvKK 60
7.62 KvKK 62 (7.62 konekivääri 62) on Suomen puolustusvoimien käytössä oleva suomalaisvalmisteinen kevyt konekivääri, joka otettiin käyttöön vuonna 1962. Aseita valmistettiin Valmetin Tourulan tehtaalla yhteensä 6 500 kappaletta. Aseen tekniikka perustuu osin tšekkiläiseen vz.52/57 -konekivääriin ja englantiseen Bren-pikakivääriin. 7.62 KvKK 62 on kaasumäntäperiaatteella toimiva vyösyöttöinen konekivääri.
Täplätoka
Täplätoka (Allotoca maculata) on äärimmäisen uhanalainen kalalaji. Se elää vain Meksikossa makeassa vedessä.
7,62 KvKK 62
7.62 KvKK 62 nimen 7.62 tarkoittaa aseen kaliiperia (7.62x39 mm). KvKK on lyhenne suomenkielen sanoista "kevyt konekivääri". Numero 62 tarkoittaa aseen käyttöönottovuotta Suomen Puolustusvoimissa.
Täplätoka
Täplätoka elää matalissa, rehevissä vesistöissä jotka saattavat pitkinä kuivina kausina kuivua lähes kokonaan haiseviksi mutalammikoiksi. Alueella on pulaa viljelysmaasta, ja on uhkana, että nämä pienet lammikot kuivataan viljelyskäyttöön. Kaloja on menestyksellisesti viljelty vankeudessa, mutta on epävarmaa, onko luonnossa enää villejä yksilöitä.
7,62 KvKK 62
KvKK 62:n muotoilu ja aseen toimintavarmuus ovat herättäneet kritiikkiä aseen käyttäjissä. Yhä käytössä olevat KvKK 62:t ovat kuluneet käytössä vuosikymmenien saatossa, joka aiheuttaa aseen muun muassa syöttöhäiriöitä sekä aseen tahatonta laukeamista, josta voi seurata vaaratilanteita. KvKK 62:ta ollaan korvaamassa palveluskäytössä venäläisellä PKM-konekiväärillä.
Täplätoka
Täplätoan vartalo on perusväriltään harmahtava. Kyljessä on epäselvä vaakaraita ja himmeitä pystyjuovia. Lajinimen antanut täplä erottuu tummana ja selvärajaisena noin kaksi senttiä pyrstöstä eteenpäin. Itse kala jää alle seitsemän senttiä pitkäksi.
Lauren Bowles
Lauren Bowles (s. 24. maaliskuuta 1973) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura
Lauren Bowles aloitti televisiouransa vuonna 1991 sarjassa Seinfeld. Hän on esiintynyt sittemmin monissa televisiosarjoissa kuten Sukuvika, Amyn lailla ja Edessä uusi elämä. Vuosina 2002–2003 hänellä oli rooli sarjassa Watching Ellie, jonka pääosassa oli hänen sisarpuolensa Julia Louis-Dreyfus. Bowles alkoi näytellä sarjassa True Blood vuonna 2010. Hän on esiintynyt elokuvissa Art School Confidential, Sekaisin suhteessa ja Hall Pass – lupa rellestää.
Yksityiselämä
Bowles on naimisissa näyttelijä Patrick Fishlerin kanssa. He olivat ystäviä yhdeksän vuotta ennen seurustelun aloittamista. Parilla on vuonna 2009 syntynyt tytär. Näyttelijä Julia Louis-Dreyfus on Bowlesin sisarpuoli äidin puolelta.
Flogging Molly
Flogging Molly on kelttivaikutteista folkpunkia soittava irlantilais-yhdysvaltalainen yhtye, joka perustettiin Los Angelesissa vuonna 1997. Yhtyeessä on seitsemän jäsentä. Yhtyeen perustajajäsenet olivat aiemmin Fastway-yhtyeessä soittanut kitaristi ja laulaja Dave King, viulisti Bridget Regan, kitaristi Dennis Casey, harmonikansoittaja Matt Hensley, basisti Nathen Maxwell, rumpali George Schwindt ja mandolinisti Bob Schmidt. Flogging Molly aloitti uransa los angelesilaisessa Molly Malones -baarissa, mistä se siirtyi keikkailemaan laajemmalle yleisölle. Flogging Molly on tunnettu riehakkaasta ja intohimoisesta lavaesiintymisestään.
Esiintymiset Suomessa
thumb|600px|Flogging Molly Rock Werchter -festivaaleilla Belgiassa 2005.
Nimeni on Trinity – paholaisen oikea käsi
Nimeni on Trinity – paholaisen oikea käsi (Lo chiamavano Trinità) on vuonna 1970 julkaistu italowestern. Elokuvan ohjasi Enzo Barboni ja pääosissa ovat Terence Hill ja Bud Spencer.
Elokuva kertoo lännen nopeimmasta vetäjästä Trinitystä ja hänen veljestään Bambinosta joka toimii väliaikaisesti sheriffinä. Majuri Harriman ei voi sietää tätä kaksikkoa ja on koko ajan yrittämässä saada veljeksiä pois elävien kirjoista sekä yrittää häätää mormonit pois mailtansa. Eikä veljeskaksikko voi olla puuttumatta tähän.
Elokuvalle julkaistiin jatko-osa vuonna 1971 Trinity ratsastaa jälleen.
Kuvauspaikat
Kohtaukset, joissa Terence Hill matkustaa autiomaahan ja osaksi "Posada", johon hän saapuu syömään (alussa ja lopussa elokuvaa) kuvattiin Castel Porzianon rannalla Rooman laitamilla Camerata Nuovassa, joka on Rooman maakunnassa sijaitseva 480 asukkaan kaupunki, kuvauspaikkoja oli Abruzzon ja Latiumin rajalla. Kamerat oli sijoitettu niin, että meri oli kameroiden takana. Kuvauksia tehtiin pääasiassa Camposecco-laakson Park Montin Simbruinin alueella, Abruzzon rajan läheisyydessä. Vesiputouskohtaus kuvattiin Monte Gelaton vesiputouksilla Trejajoen laaksossa. Kylä rakennettiin De Laurentis Pontinan varrelle, ja se on sittemmin purettu.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Nimeni on Trinity saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Liitepartikkeli
Liitepartikkelit ovat varsin irrallisia sanan loppuun liitettäviä morfeemeja, jotka luetaan sanaluokkansa perusteella partikkeleihin. Niillä on lauseessa samantapaisia tehtäviä kuin muillakin partikkeleilla, mutta ne eivät ole itsenäisiä sanoja vaan liittyvät aina johonkin sanaan. Suomessa on seuraavat liitepartikkelit: -kO (-ko ~ -kö), -kA (-ka ~ -kä), -kin, -kAAn (-kaan -kään), -pA (-pa ~ -pä), -hAn (-han ~ -hän) ja -s. Liitepartikkelit antavat sanalle sävyä ja painokkuutta, tai ne antavat koko lauseelle eri luonteen.
Liitepartikkeli saattaa alkuperältään olla itsenäisen sanan sananmuoto, mutta ei ainakaan enää ole sellainen. Useat liitepartikkelit ovat syntyneet pronomineista: esimerkiksi -hAn on kehittynyt yksikön 3. persoonan pronominista hän, ja -s on kehittynyt pronominista sinä tai se. Liitepartikkelit muistuttavat kuitenkin itsenäisiä sanoja siinä mielessä, että niiden alkukonsonantti voi osallistua rajakahdennukseen. Samalla tavalla kuin sanotaan älä ostak kalaa, sanotaan myös älä ostakkaan. Sekä itsenäinen sana kalaa että liitepartikkeli -kaan osallistuvat rajakahdennukseen. .
Kysymysliite -kO (-ko ~ -kö)
Liitepartikkeli –kO merkitsee kysymystä: Tuleeko hän tänne?. Siksi sitä kutsutaan myös kysymysliitteeksi. Se mukautuu sen sanan vokaalisointuun, johon se liittyy. Takavokaalisissa sanoissa sen äänneasu on –ko, esimerkiksi Onko se tullut? Etuvokaalisissa sanoissa äänneasu on –kö, esimerkiksi Sekö se oli? Kysymysliite liittyy tavallisesti lauseen ensimmäisen jäsenen loppuun, mutta voi puheessa esiintyä muuallakin: Ajatus oli sekö, että aloitetaan kysymyksistä?. Kysymyspartikkelin vastineita voidaan löytää kaikista itämerensuomalaisista kielistä.
Liitekonjunktio -kA (-ka ~ -kä)
Liitekonjunktio -kA mukautuu sen sanan vokaalisointuun, johon se kiinnittyy (takavokaalisissa sanoissa -ka, etuvokaalisissa sanoissa –kä). –kA kiinnittyy tavallisesti lauseen ensimmäisen jäsenen loppuun. Se on tehostava liite, joka liittyy vain harvoihin sanoihin. Se ei muuta isäntäsanansa merkitystä, vaan antaa sille puhekielen sävyn, esimerkiksi sanassa mitenkä. Kun –kA liittyy kieltoverbin muotoihin, se vastaa ja-sanaa: esimerkiksi enkä (= ja en), eikä (= ja ei), äläkä (= ja älä). Useimmiten se esiintyy yhteydessä ei – eikä.
Fokuspartikkelit -kin ja -kAAn (-kaan ~ -kään)
–kin on fokuspartikkeli, joka voi liittyä melkein mihin sanaan tahansa ja merkitsee tavallisesti samaa kuin ’myös, myöskään, sittenkin, edes’. Se voi sijaita muuallakin kuin lauseen ensimmäisessä lausekkeessa, mutta se esiintyy vain kerran samassa lauseessa: ''Minäkin kävin kotona. Minä kävinkin kotona. Minä kävin kotonakin. Substantiiveihin liitettynä partikkeli ilmaisee rinnasteista fokusta (kuten aiemmin mainittu X, niin myös tämä Y-kin); verbeihin liitettynä partikkeli taas ilmaisee kontrastiivista fokusta (sen sijaan että X teki A, niin tässä tapauksessa Y teki-kin'' B). Fokuspartikkelia –kin käytetään vain sellaisissa lauseissa, jotka ovat sisällykseltään myöntäviä. Muutamiin sanoihin –kin kuuluu kiinteänä osana, kuten jokin, jossakin, kumpikin, ainakin, kuitenkin ja sittenkin. Aikaisempi äänneasu on todennäköisesti ollut  *-kik, * -ik, jossa on soinnillinen palataalispirantti, ja partikkelilla on vastineita kaikissa itämerensuomalaisissa kielissä.
Myös –kAAn on fokuspartikkeli, ja se vastaa -kin-partikkelia sisällykseltään kieltävissä tai epäilevissä lauseissa. Kuten -kin, myös -kAAn voi sijaita muuallakin kuin lauseen ensimmäisessä lausekkeessa ja se esiintyy vain kerran samassa lauseessa: ''Et ollutkaan kotona. Et ollut kotonakaan''. Ainoa verbi, johon –kAAn ei voi liittyä, on kieltoverbi. -kAAn mukautuu sen sanan vokaalisointuun, johon se kiinnittyy: takavokaalisissa sanoissa -kaan, etuvokaalisissa sanoissa -kään. Runokielessä on tunnettu myös asut –kahan ~ -kähän, kansanrunoissa -kana ~ -känä. Kiinteitä ja vakiintuneita yhtymiä, joissa käytetään -kAAn-partikkelia, on paljon. Ne käsitetään eri sanoiksi. Esimerkkejä: kukaan, mikään, ainakaan, koskaan, kuitenkaan, ollenkaan. Merkitys on tällöin melkein sama kuin itsenäisellä adverbilla.
-kin ja -kAAn kiinnittyvät yleensä yhdyssanan loppuun. Kuitenkin ne voivat genetiivialkuisissa (i)nen-yhdysadjektiiveissa kiinnittyä joko sanan loppuun tai määriteosan perään: toisenlaisiakin ~ toisenkinlaisia, muunlaisiakin ~ muunkinlaisia, tämänkertainenkaan ~ tämänkäänkertainen. -kin ja -kaan -partikkeleilla on tarkahko vastineensa mordvassa.
-pA (-pa ~ -pä)
-pA–partikkelia voi käyttää tilanteissa, jossa se vahvistaa vastakohtaista merkitystä, esimerkiksi ''Minä menen ensin – Minäpäs. ~ Etpäs''. Kun –pA liittyy verbiin, lausuma voi merkitä päivittelyä tai toivomusta (Onpa täällä kuuma! Saisipa ruokaa!), tai se saa ehdottavan sävyn: Kokeilkaapa vaikka näitä. -pA sävyttää koko lausumaa eikä vain sitä sanaa, johon se on kiinnittynyt, mutta se esiintyy tavallisesti päälauseessa. Epäsymmetrisissä vuorovaikutustilanteissa –pA esiintyy sosiaalisesti katsoen ylhäältä alaspäin. Ikä-, ammatti- tms. hierarkiassa ylempänä oleva käyttää partikkelia kehotuksensa merkitsemiseen sellaiseksi, että sen voi toteuttaa ongelmitta.
-hAn (-han ~ -hän)
-hAn on sävypartikkeli, joka on merkitykseltään tavallisesti lieventävä. -hAn mukautuu sen sanan vokaalisointuun, johon se kiinnittyy (takavokaalisissa sanoissa -han, etuvokaalisissa –hän). Partikkeli voi kiinnittyä melkein mihin sanaan tahansa, mutta tavallisesti se liittyy lauseen ensimmäisen jäsenen loppuun: Menehän siitä. Ilmoituslauseissa sillä usein on merkitys "kuten arvelinkin" tai "kuten oli odotettavissa", kuten lauseessa Tuossahan se on. -hAn-partikkelia käytetään myös kysymyksissä ja käskyissä. Kysymyslauseissa –hAn tekee kysymyksen kohteliaammaksi, vähemmän vastausta tiukkaavaksi, esimerkiksi Onkohan herra Salo tavattavissa? Käskylauseissa se pehmentää käskyn äärimmäisyyttä, kuten lauseessa Tulehan tänne. –hAn voi antaa lauseelle myös edellä sanottua selittävän luonteen, kuten Hän tuntee minut, onhan hän minun opettajani. Väitelauseessa -hAn merkitsee lauseen sisältämän väitteen tunnetuksi, itsestään selväksi tosiasiaksi. Toisaalta lause voi ilmaista hämmästystä tai äkillistä oivallusta, esimerkiksi Mikkohan se siinä. -hAn sävyttää koko lausumaa, ei vain sitä yhtä sanaa, johon se on kiinnittynyt. Se esiintyy usein lauseissa, jotka vaikuttavat sivulauseilta. ) Suomen ja karjalan aunukselaismurteiden ulkopuolella –hAn tavataan vain vepsässä.
-s
–s on sävypartikkeli, joka on nykykielessä myös luettava liitepartikkelien joukkoon. Sitäkin käytetään jonkinlaisena lieventävänä, pehmentävänä liitteenä kysymyksissä ja käskyissä, ja se antaa usein tuttavallisen sävyn: ''Sinäkös siellä olet? Mitäs tämä on? Tulepas tänne. Kysymyksissä s-partikkeli tuo lausumaan lisämerkityksen "oikein" tai "oikeastaan": paljonkos kello on''? Verbeillä -s voi liittyä imperatiivin yksikön ja monikon 2. persoonan esiintymiin (tules, tulkaas) ja passiivin preesensiin, jolloin se tulee passiivin loppu-n:n tilalle (mennääs). Se voidaan liittää myös useimpiin kysymyssanoihin (esimerkiksi mitäs, missäs), mutta ei aina suoraan, kuten sanassa miksikäs. Lisäksi -s esiintyy partikkelissa ettäs. Partikkeli -s liittyy tavallisesti lauseen ensimmäisen jäsenen loppuun ja esiintyy tavallisesti päälauseessa. Se sävyttää koko lausumaa, ei vain sitä sanaa, johon se on kiinnittynyt. Partikkeli –s sisältyy myös eräisiin leksikaalistumiin: eikös, entäs, kerrankos.
Leksikaalistumat
Kun loppuliitteellisessä sanassa liitepartikkeli on pakollinen osa, tai merkitys on vakiintunut, siitä on tullut eri sana. Silloin puhutaan leksikaalistumisesta. Suuri osa niistä on pronomineja, adverbeja tai partikkeleita. Esimerkiksi vakiintuneita sanoja ovat etenkin, jotenkin, ainakin, kerrankin, sittenkin; kumminkaan, koskaan, milloinkaan; kunhan, tottahan; jopa, vaikkapa, vieläpä. Monet vakiintuneet –kin ja –kAAn –sanat ovat pareja, esimerkiksi ainakin ~ ainakaan, kuitenkin ~ kuitenkaan, tietenkin ~ tietenkään, varsinkin ~ varsinkaan.
Omakonetunnus
Neuvostoliitto joutui uusimaan omakonetunnusjärjestelmänsä vuoden 1976 jälkeen, kun luutnantti Belenko oli lentänyt MiG-25:n Hokkaidoon yhdysvaltalaisten purettavaksi ja tutkittavaksi.
Aspiraatio (fonetiikka)
Aspiraatio fonetiikassa liittyy obstruenttien ääntymiseen. Aspiraatiolla voidaan tarkoittaa joko ilmanpaineen voimakkaasta laukeamisesta syntyvää h-maista lisä-äännettä tai klusiilin laukeamisen jälkeistä soinnitonta vaihetta. Äänteestä, johon liittyy aspiraatio, käytetään nimeä aspiraatta. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa aspiraatio merkitään pienellä h-kirjaimella, esimerkiksi.
Voimakas aspiraatio kuuluu esimerkiksi englannin kielen sanassa pea [p]:ssä vokaalin edellä. Aspiraatio voi olla kestoltaan jopa samanpituinen kuin tavallinen äänne. Tämän vuoksi puhujat, joiden äidinkielessä ei aspiraatiota esiinny, saattavat kuulla aspiraation erilliseksi äänteeksi.
Ruotsin kielessä aspiraatio esiintyy riikin-, mutta ei suomenruotsissa. Suomenruotsissa aspiraatat ovat korvautuneet suomen kielen vaikutuksesta geminoituneilla k- p- ja t-äänteillä. Tämä suomenruotsin erikoisuus kiinnostaa monia germaanisten kielten tutkijoita.
Suomen kielestä puhuttaessa aspiraatio-sanalla on joskus viitattu rajakahdennukseen.
Louhisuden solki
Louhisuden solki on hopeanvärinen huivisolki, jolla partiohuivi kiinnitetään osmonsolmun sijasta. Jos Louhisuden soljen saajalla on myös Collanin solki, käytetään näistä ainoastaan toista. Partiojohtajat sitovat huivinsa voglilla ja kantavat Louhisuden soljesta sen pienoismerkkiä. Louhisuden solki on saanut nimensä rovasti Verneri "Louhisusi" Louhivuoresta, jonka 80-vuotispäivänä solki julkistettiin 31. toukokuuta 1966. Soljen kuva-aiheessa on Verneri Louhivuoren nimikirjaimet VL peilikuvamonogrammina.
Georges Akieremy
Georges Akieremy Owondo (s. 15. syyskuuta 1983) on gabonilainen jalkapalloilija, joka pelaa keskushyökkääjänä. Hän pelaa FC Dinamo Tbilisin kokoonpanossa.
Ammattilaisuransa Akieremy aloitti kun hän pelasi vuonna 2004 GD Interclubessa. Ennen siirtymistään nykyiseen seuraansa hän pelasi vielä pari vuotta Sogéa FC:ssä, ennen kuin teki muutaman vuoden sopimuksen vuonna 2007 georgialaisen FC Dinamo Tbilisiin kanssa. Hän ei ole kuitenkaan seurajoukkueissaan tehnyt yhtään maalia eikä pelannut yhtään ottelua. Hän on ollut tyrkyllä myös maajoukkueeseen, mutta sielläkään hän ei ole ollut avauskokoonpanossa.
Dione (jumalatar)
pienoiskuva|Dione yhdessä [[Zeus|Zeuksen kanssa kuvattuna vanhassa kolikossa]] Dione on kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen puoliso. Homeroksen Iliaassa hän on Afroditen äiti, jonka luokse Afrodite palaa haavoituttuaan taistelussa, jossa suojeli poikaansa Aineiasta. Etymologisesti Dione on indoeurooppalaisissa kielissä yksinkertaisesti "jumalatar". Dodonan oraakkelille Dione oli titaani, Okeanoksen tytär ja Afroditen äiti, jota Dononassa palvottiin Zeuksen puolisona Heran sijaan.
Myöhemmin Hera syrjäytti Dionen.
Xylocopa darwini
Xylocopa darwini on rautamehiläisiin kuuluva pistiäislaji. Se on kotoperäinen Galápagossaarilla ja saarten ainoa mehiläislaji, jota tavataan siellä luonnollisesti. Se onkin saariston tärkeimpiä pölyttäjähyönteisiä. Se on myös monipuolinen pölyttäjä, sillä se vierailee monilla hyvin erilaisilla saariston kasveilla.
X. darwini on kehittynyt jostain Amerikan mantereelta Galápagossaarille levinneestä rautamehiläislajista. Sen alkuperää ei kuitenkaan ole tiedossa, mutta rautamehiläiset ovat tulleet mahdollisesti jonkin ajopuun mukana, sillä suvun lajit pesivät puiden rungoissa ja oksissa. Haplotyyppitutkimuksen perusteella X. darwini -lajin esivanhemmat levisivät Galápagossaarille kahdessa aallossa. Ensimmäinen aalto tuli keskisille ja läntisille saarille ja toinen aalto Españolalle ja San Cristobálille.
Sisko ja sen veli
Sisko ja sen veli on suomalainen Yle TV2:lla vuonna 1986 esitetty, Neil Hardwickin kirjoittama ja ohjaama komediasarja.
Sarja kertoo Tuijasta ja Immusta, 30-vuotiaista sisaruksista, jotka eivät ole saaneet kunnon otetta elämäänsä. Tuija työskentelee bingoemäntänä ja Immu on ollut kymmenen vuotta kirjoilla yliopistossa. Isän kuolema ajaa Tuijan ja Immun etsimään elämäänsä uutta sisältöä.
Sarja voitti Venlan Dramatisoidut viihdeohjelmat -kategoriassa vuonna 1986. Erityisesti kiitoksia keräsi osa 3, Tietokonetreffit, joka käsitteli vammaisuutta. Sama osa sai lehdistöpalkinnon ja kunniamaininnan Montreux’n Kultainen Ruusu -kilpailussa, ja Kynnys ry ja Invalidiliitto palkitsivat sen vuoden 1986 parhaana vammaisaiheisena ohjelmana.
Richard Meier
thumb|The Museum of Television & Radio [[Kalifornian Beverly Hillsissä]] Richard Meier (s. 12. lokakuuta 1934, Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen arkkitehti. Hänelle myönnettiin vuonna 1984 Pritzker-palkinto.
Sisko ja sen veli
Rooleissa nähdään Ernamon ja Saarelaisen lisäksi mm. Mauri Kuosmanen, Ritva Jalonen, Tommi Auvinen ja Anu Hälvä.
Richard Meier
Meier valmistui Cornellin yliopistosta. Hän on suunnitellut rakennuksia eri puolille Yhdysvaltoja ja Eurooppaa. Tunnetuimpiin suunnitelmiin lukeutuvat Barcelonan nykytaiteen museo Espanjassa sekä Los Angelesin Getty Center.
Sisko ja sen veli
Sarja on julkaistu 171 minuutin mittaisena DVD:nä vuonna 2004.
Battle Royale (elokuva)
Battle Royale on vuonna 2000 valmistunut japanilainen Kinji Fukasakun ohjaama elokuva, joka kuvaa yhteiskunnan tilaa, jossa maan nuoriso ei enää arvosta vanhempia ihmisiä ja perinteisiä arvoja. Elokuva perustuu Kōshun Takamin vuonna 1999 ilmestyneeseen Battle Royale -kirjaan, josta on tehty myös samanniminen manga. Battle Royale on yksi esimerkki dystopiasta.
Battle Royale jäi Kinji Fukasakun viimeiseksi varsinaiseksi ohjaustyöksi. Hän alkoi ohjata elokuvan jatko-osaa Battle Royale II: Requiem, mutta Fukasakun kuoltua hänen poikansa Kenta Fukasaku ohjasi elokuvan loppuun.
Juoni
Uuden vuosisadan alkaessa maan talous romahti, työttömyys kasvoi, ja samaan aikaan kun aikuiset menettivät tulevaisuudenuskonsa, lapsissa alkoi kasvaa halveksunta heitä kohtaan. Vanhempi sukupolvi alkoi pelätä nuorisoa ja kykenemättömänä ymmärtämään sen motiiveja enää lainkaan otti käyttöön todella radikaalin keinon: hallitus perusti taistelupeli Battle Royalen, jossa kerran vuodessa satunnaisesti valitun koululuokan oppilaat pakotetaan tappamaan toisensa siten, että vain yksi jää henkiin ja pääsee vapauteen.
Kilpailuun joutuu 40-henkinen yhdeksäs luokka ja kaksi ”vaihto-oppilasta”, jotka lähetetään autiolle saarelle. Siellä oppilaat saavat ruokaa, juomaa, kartan, kompassin ja sattumanvaraisen aseen, minkä jälkeen he lähtevät yksitellen ulos oppilasnumeron mukaisessa järjestyksessä. Jos kolmen vuorokauden kuluttua useampi kuin yksi oppilas on hengissä, heidät kaikki tapetaan.
Rooleissa
thumb|left|300px|Shiroiwan yläasteen 3-B-luokka.
Erot kirjaan
thumb|right|Battle Royale -logo nähdään vain elokuvassa.
Oheistuotteet
Battle Royale -elokuvalle on valmistettu alkuperäisen Battle Royale -kirjan ja -mangan lisäksi myös muita oheistuotteita, kuten julisteita, opas- ja kuvakirjoja, muistivihkoja, hiirimattoja, puhelinkortteja, sytyttimiä, korttipeli, kansioita, vaatteita, musiikkilevyjä ja dokumenttivideoita.
Uudelleenfilmatisointi
Kesäkuussa 2006 Ain't It Cool News -sivusto ilmoitti, että tuotantoyhtiö New Line Cinema aikoo tuottajien Neil Moritzin ja Roy Leen kanssa tehdä Battle Royalesta yhdysvaltalaisen version. Vuonna 2007 tapahtunut Virginia Techin verilöyly on kuitenkin estänyt uudelleenfilmatisointia toistaiseksi toteutumasta. Tekijät uskovat, että verilöylyn takia elokuva epäonnistuisi tai otettaisiin huonosti vastaan.
Siliävuoren kalliomaalaus
Siliävuoren kalliomaalaus sijaitsee Virmojärven rannalla Luumäellä Etelä-Karjalassa. Pahoin haalistunut kalliomaalaus on ajoitettu kivikaudenloppuun tai pronssikauden alkuun, ja sen on löytänyt Timo Miettinen vuonna 1980.
Kallio ja sen sijainti
Siliävuoren länsipuolen jyrkänteisiin kuuluva pystykallio on korkea ja putoaa Siliävuoren itäpuolella ja eteläpäässä suoraan Virmojärveen. Maalausalue sijaitsee kallion keskikohdilla ja aukeaa länsilounaaseen. Punaväriä on laajalti, ja sen alueen keskellä on pystysuora ja leveähkö kalliohalkeama.
Virmojärvi on osa Väliväylän suuntaan jatkuvaa järvien ketjua, jotka laskevat tässä kohtaa Tuohtiaiseen. Kun aikoinaan Väliväylää pitkin pystyi melomaan Saimaalta Päijänteeseen, oli reitti ihmisille erittäin tärkeä. Tämän vuoksi seudulta on löytynyt paljon kalliomaalauksia.
Maalaus
Punaväriä näkyy pitkällä matkalla, mutta selviä kuvioita hahmottuu vain muutamia. Punaväriä esiintyy 1,8−3 metriä vedenpinnan yläpuolelta. Pääryhmäksi voidaan nimetä kuvioryhmä, joka erottuu selvimmin. Siihen on maalattu tikkumaisilla vedoilla peura tai hirvi (77 senttimetriä), jolla näyttää olevan kolme jalkaa. Vastaavia kaksijalkaisia eläinmerkkejä esiintyy joissakin muissa kalliomaalauksissa, joten kolmannen jalan tulkinnaksi voidaan ottaa ihmishahmo, joka seisoo eläimen takana. Tällaisia kuviopareja tunnetaan muissakin kohteissa Suomessa. Näissä ihminen koskettaa kädellä tai sauvalla eläintä takaapäin. Vasemmalle katsovan kolmijalkaisen hirven alapuolella on vaakasuuntainen käärmemäinen kuvio, selvästi erottuva rasti (13 senttimetriä), kolme pystyviivaa sekä näistä kuvioista oikeallepäin maalattuja epämääräisiä kuvioita. Niissä on tunnistettu pieneläimiä tai venemäisiä kuvioita.
Pääryhmän oikealle puolelle on kallion halkeaman ympärille maalattu joitakin kuvioita. Alempana erottuu pystyviivoja ja rakenteita, joista tunnistaa laatikkomaisia sulkeumia. Ylempänä on vasemmalle katsova hirvi, joka on maalattu ääriviivoin. Hirven pää on suuri suhteessa muuhun vartaloon. Sen alle on kuvattu tasapohjainen venekuvio viidellä miehistöviivalla. Halkeaman oikealla puolella on puuroutunutta punaväriä. Vaikuttaa siltä, että paikkaa valittaessa halkeamalla on ollut keskeinen merkitys.
Pääryhmästä muutaman askeleen päässä vasemmalle on kahden koukkupolvisen ja kätensä ylös ojentavan ihmishahmon jäänteet. Ne on kuvattu vierekkäin, mutta ne ovat eripituisia.
Kuvakenttä on nykyään samea johtuen kuvioiden pinnalle saostuneiden mineraalien kerroksista. Kylmien ja kosteiden säiden vallitessa kuviot voivat näkyä paremmin, ja silloin on mahdollista tehdä uusiakin löytöjä.
Valkoporonjäkälä
Valkoporonjäkälä (Cladonia arbuscula) on torvijäkälien sukuun kuuluva jäkälä, joka on Suomen toiseksi yleisin poronjäkälälaji. Lisäksi se on merkittävä poron ravintojäkälä harmaaporonjäkälän ohella.
Jäkälä muodostaa laajoja 5–10 senttimetriä korkeita tiheähaaraisia mattoja. Väriltään se on kellertävän vaaleanharmaa. Latvahaarat ovat samaan suuntaan kääntyneitä. Kärkiosat ovat tummettuvia. Kasvaa kuivissa kangasmetsissä, kalliolla, kivillä ja lahopuilla. Se on jäkäläkankaiden valtalajeja. Hyvin yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, pohjoisessa niukempi.
Saattaa sekoittua mietoporonjäkälään (Cladonia mitis), jonka kanssa se mahdollisesti risteytyy, mutta välimuotoja on ainakin havaittu. Lajit erottaa yleensä siitä, että valkoporonjäkälällä on rotevampi pääranka sekä haarainen ja taipunut latvus.
Diplomaatti
Diplomaatti on vierasta valtiota tai kansainvälistä organisaatiota kuten Yhdistyneitä kansakuntia tai Euroopan unionia edustava lähettiläs tai yleensä diplomaattikunnan jäsen. Valtioiden välisiä suhteita ylläpidetään yleensä diplomaattien välityksellä. Diplomaatin tehtävänä on harjoittaa diplomatiaa, ylläpitää kontaktipintaa ja keskusteluyhteyttä, kun taas voimakkaat reaktiot ovat poliittisen päätöksenteon alaisia ratkaisuja. Kansainväliset sopimukset syntyvät yleensä diplomaattien neuvottelemina ennen kuin poliitikot allekirjoittavat ne. Diplomaattien tehtäviin kuuluu lähettäjävaltion edustaminen vastaanottajamaassa, lähettäjävaltion ja sen kansalaisten etujen suojaaminen kansainvälisen oikeuden puitteissa, vastaanottajavaltion hallituksen kanssa neuvotteleminen, vastaanottajavaltion oloihin ja tapahtumiin tutustuminen sekä niistä raportointi, sekä ystävällisten suhteiden edistäminen lähettäjävaltion ja vastaanottajavaltion välillä sekä maiden välisten taloudellisten, sivistyksellisten ja tieteellisten suhteiden kehittäminen. Diplomaattikunta myös valvoo valtiosopimusten toimeenpanoa asemamaissa.
Venäjän keisarikunta
Venäjän keisarikunta oli Euroopan itäosista Beringinmerelle ulottunut keisarikunta, joka oli olemassa vuosina 1721–1917. Se sai alkunsa Pietari Suuren aikana, jolloin Venäjä laajeni Baltiasta Tyynellemerelle, ja kesti aina vuoden 1917 helmikuun vallankumoukseen asti, jolloin keisari Nikolai II syrjäytettiin. Keisarikuntaa edelsi Moskovan Venäjä ja seurasi lyhytaikainen Venäjän tasavalta.
Diplomaatti
Diplomaattikunnaksi kutsutaan jossakin valtiossa toimivia ulkovaltojen lähettiläitä, tai kaikkia jossain maassa diplomaattisissa tehtävissä toimivia lähetystöjen virkamiehiä (diplomaattinen henkilökunta). Diplomaattikunnan vanhin eli esimies (doyen) on se korkeimman arvoluokan lähettiläs, joka on pisimmän ajan ollut asianomaisessa valtiossa. Joissain tapauksissa hän saattaa puhua kaikkien maahan sijoittuneiden diplomaattien puolesta esimerkiksi lausumalla diplomaattikunnan yhteisen tervehdyksen valtiollisessa juhlatilaisuudessa. Katolisissa maissa diplomaattikunnan vanhimman asemassa on usein paavin lähettiläs (nuntius).
Venäjän keisarikunta
Historia
Konstantinopolin jäätyä vuonna 1453 osmanien valloittamaksi, Venäjä miellettiin Rooman perijänä ja ortodoksien suojelijana. Moskova taas miellettiin ”Kolmantena Roomana”. Jo Iivana IV:n itselleen ottama arvonimi tsaari tuli Caesarista. Ensimmäiseksi Venäjän keisariksi kruunattiin vuonna 1721 Pietari Suuri.
Diplomaatti
Suurlähettiläs on valtion toisessa valtiossa, toiselle hallitukselle tai kansainvälisessä järjestössä ylläpitämän diplomaattisen edustuston johtaja.
Venäjän keisarikunta
Historia
Uudenkaupungin rauhan johdosta Venäjän senaatti pyysi Pietaria vastaanottamaan arvonimet Pietari Suuri, Isänmaan isä, Koko Venäjän keisari (Vserossijski Imperator). Nimitys keisariksi soveltui hyvin vanhaan linjaukseen kolmannesta Roomasta, mutta länsimaat suhtautuivat erittäin vastentahtoisesti Venäjän keisarikunnan tunnustamiseen, viimeisinä siihen suostuivat Ranska ja Espanja vuonna 1745. Venäjästä oli tullut myös länteen laajeneva eurooppalainen suurvalta, jonka harjoittaman ulkopolitiikan länsimaat olivat pakotettuja ottamaan jatkossa huomioon.
Pietari Suuri
pienoiskuva|vasen|[[Jean-Marc Nattier, Pietari Suuri, 1717.]] Pietari syntyi Romanovin suvun tsaari Aleksei I:n toisesta avioliitosta. Alekseita seurasi Fjodor III, joka sairaalloisena kuoli jo vuonna 1682. Pietari pääsi kanssahallitsijaksi velipuolensa Ivanin kanssa, mutta hänen sisarpuolensa Sofia käytti todellista valtaa. Vuonna 1689 hän esti kaartinsa kanssa Sofian juonen päästä kruunatuksi tsaarittareksi, ja kun Iivana V kuoli 1696, Pietarista tuli yksinvaltias.
Pietari oli kiinnostunut sotimisesta, erityisesti tykistöstä ja merenkäynnistä. Hän soti tataareja ja osmaneja vastaan ja valloitti Azovin vuonna 1696 ja sai Venäjälle ensimmäisen sataman Mustallemerelle. Jatkaakseen sotaa osmaneja vastaan, Pietari matkusti ensimmäisenä tsaarina Länsi-Eurooppaan etsimään liittolaisia Brandenburgista, Alankomaista, Englannista ja Pyhästä roomalaisesta keisarikunnasta. Matkalla hän värväsi satoja asiantuntijoita ja mestareita. Matka jäi lyhyeksi Sofian yritettyä kaappausta, jonka Pietarin tukijat kukistivat. Pietari teloitutti satoja salaliittoon osallistuneita ja jätti ruumiit näytille varoitukseksi muille.