cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sukupuolisuhteet entisajan Suomessa
Avioliitto ja perhe
Koska ainakin yksi poika perusti perheen samaan talouteen, missä hänen vanhempansa jo asuivat, usein samassa taloudessa ja useimmiten myös saman katon alla eli monta sukupolvea. Tällaista perhettä kutsutaan suurperheeksi.
Kyvyttömyys
Seksuaalinen kyvyttömyys katsottiin vakavaksi ongelmaksi miehelle, joka oli melko nuori, ja jolla ei ollut vielä riittävästi jälkeläisiä. Kyvytön nuori mies menetti tavallaan miehisyytensä ja siihen liittyvän kunnian samaan tapaan kuin hedelmätön nuori nainen menetti osan naiseuttaan.
Seksuaalisen kyvyttömyyden ja haluttomuuden hoitoon käytettiin erilaisia taikatemppuja ja loitsuja, joissa usein puhutaan suoraan asiasta. Tässä miehen kykyä parantavassa loitsussa vedotaan Kalevanpoikaan, muinaiseen jättiläiseen:
Hygeninajokoira
Hygeninajokoira (Hygenhund) on norjalainen metsästyskoira.
Ulkonäkö
Hygeninajokoira on keskikokoinen, tiivisrakenteinen ja vankka. Pää on keskikokoinen, hieman kiilamainen (olematta suippo) ja leveähkö. Kallo on sekä edestä että sivulta katsottuna holvautunut. Kuono on syvä, leveä ja sivulta katsoen pyöristyvä, kuononselkä suora, otsapenger selkeä. Silmät ovat keskikokoiset eivätkä saa olla ulkonevat; sävyltään karvapeitteen väriin sointuva. Korvat ovat keskikorkealle kiinnittyneet ja kärjistään pyöristyneet, eivät pitkät eivätkä leveät. Selkä on suora, vahva ja lyhyt, lanne leveä ja lihaksikas, lantio pitkä ja hieman viettävä. Häntä ei ole pitkä ja se kannetaan ylöspäin kaartuneena. Urosten säkäkorkeus on 50–58 cm (ihanne 54 cm) ja narttujen 47–55 cm (ihanne 51 cm). Paino vaihtelee 20–25 kg välillä.
Karvapeite on suora, kiiltävä ja tiheä, jopa hieman karkea. Sallitut värit ovat seuraavat:
Luonne ja käyttäytyminen
Hygeninajokoira on luonteeltaan iloinen ja uskollinen. Se on älykäs, aktiivinen metsästäjä ja uskollinen omistajalleen. Sillä on voimakas tahto työskennellä, ja se on tarkoitettu pienriistan metsästykseen.
Alkuperä
F. Hygen-niminen kasvattaja jalosti rodun 1800-luvun lopulla risteyttämällä holsteininajokoiran (Hölsteiner Bracke) muutaman skandinaavisen ajokoiran kanssa. Sillä on yhteinen alkuperä dunkerinajokoiran kanssa.
Lumivoikukka
Lumivoikukka (Taraxacum arcticum) on kylmässä viihtyvä voikukkalaji, jota esiintyy muun muassa Huippuvuorten tundralla, joka kasvaa 5–10 cm:n korkuiseksi. Toinen Huippuvuorilla esiintyvä voikukkalaji on napavoikukka (Taraxacum brachyceras).
Lobi Traoré
Lobi Traoré (1961 Bakaridianna – 1. kesäkuuta 2010 ) oli malilainen laulaja ja kitaristi. Hänen vuonna 1994 ilmestynyt albuminsa Bamako valittiin ranskalaisessa lehdessä Libérationissa yhdeksi vuoden parhaista rockalbumeista ja Le Mondessa yhdeksi vuoden parhaista maailmanmusiikkialbumeista.
Bound 2
Bound 2 on yhdysvaltalaisen hip hop -artistin ja tuottajan Kanye Westin toinen single Yeezus-albumilta, jonka julkaisi Roc-A-Fella ja Def Jam 28. elokuuta 2013. Kappaleella vierailee soul-laulaja Charlie Wilson.
Kappale on Yeezus-albumin viimeinen kappale, joka eroaa paljon albumin minimalisesta ja aggressiivisesta tyylistä. Kappale ottaa vaikutteita soulista ja rnb:stä. Kappale sämplää Ponderosa Twins Plus One -yhtyeen Bound-kappaletta ja Brenda Leen Sweet Nothin′s -kappaletta.
Ponderosa Twins Plus One -yhtyeen laulaja Ricky Spicer haastoi Westin ja kappaleen julkaisseet levy-yhtiöt oikeuteen koska West ei pyytänyt Spicerilta lupaa samplen käyttöön. Syyte selvitettiin lopullisesti vuonna 2015.
Kappaleelle julkaistiin kontroversiaalinen musiikkivideo, jossa West ajaa vaimonsa Kim Kardashianin kanssa moottoripyörällä alastomana. Video on tehty tarkoituksella halvan näköiseksi, taustat ovat muokattu green screenillä videoon. Televisiosarja South Park teki musiikkivideosta parodian, My Gurl Ain′t No Hobbit.
Rolling Stone piti kappaletta rohkeana ja Westin kauneimpana kappaleena ja Complex sijoitti kappaleen 16. sijalle "The Best Songs of 2013 So Far" -listalla.
Forced to Bleed
Forced to Bleed on yhdysvaltalaisen brutaalin death metal -yhtyeen Severed Saviorin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Disfigured Records.
Kappaleet
Kappaleet 4–8 ovat yhtyeen vuoden 2000 demolta Puddle of Gore.
Peter Gade
thumb|Peter Gade Peter Gade syntyjään Peter Gade Christensen (s. 14. joulukuuta 1976 Terndrupissa, Tanskassa) on tanskalainen sulkapalloilija.
Gade on voittanut All England -turnauksen, joka on maailman vanhin ja arvostetuin sulkapalloturnaus, vuonna 1999 ja Euroopan mestaruuden miesten kaksinpelissä neljä kertaa. Hän oli maailmanrankinglistan ykköspelaaja vuodesta 1998 vuoteen 2001. Gade on voittanut myös 16 Grand-Prix-titteliä.
Olympialaisissa Gadelle ei ole tullut menestystä. Kesäolympialaisissa vuonna 2000 hän hävisi välierissä tulevalla kultamitalistille kiinalaiselle Ji Xinpengille ja pronssiottelussa toiselle kiinalaiselle Xia Xuanze. Vuonna 2004 Ateenassa Gade putosi puolivälierissä Indonesian Taufik Hidayatia vastaan.
Vihtori Siivo
Siivo toimi talvisodan aikana vääpelinä JR 29:ssä ja jatkosodan aikana JR 56:ssa. Vuoden 2013 itsenäisyyspäivän vastaanotolla Siivo oli ensimmäinen presidentti Sauli Niinistöä kätellyt vieras. Hän peri tämän tehtävän kapteeni Tuomas Gerdtilta. Hän toimi myös Kankaanpään Sotaveteraanien kunniapuheenjohtajana.
Leena Ruohola ja Kari Asp ovat kirjoittaneet Siivon elämästä teoksen Vihtorin vuosikymmenet: diplomikauppias Vihtori Siivon jäljillä Etelä-Satakunnassa.
Vuorisusi
Vuorisusi eli viidakkosusi (Cuon alpinus) on Aasiassa elävä uhanalainen koiraeläinlaji. Sen Afrikan savannilla elävä sukulainen on hyeenakoira.
Aiemmin lajista on myös käytetty nimiä aasianvillikoira ja siperiantunturisusi.
Ulkonäkö ja koko
Vuorisusi on yleisväritykseltään punertavanruskea, vatsapuoli on muuta ruumista hieman vaaleampi. Häntä on musta ja tuuheakarvainen. Poikaset ovat noin kolmen kuukauden ikäisiksi asti noenruskeita.
Täysikasvuisen vuorisuden pituus on noin 135 cm, josta hännän osuus on 40–45 cm. Aikuinen yksilö on säkäkorkeudeltaan noin 50 cm ja painoltaan 17 kg.
Elinympäristö
Vuorisusi elää metsäisillä alueilla, jotka antavat sille hyvän ympäristön metsästää ja vaania. Vuorisutta tavataan myös mäkisillä ja ruohoisilla alueilla. Sitä tavataan nykyisin Aasiassa muun muassa Malesiassa, Sumatralla sekä Intiassa. Alkujaan se on esiintynyt myös Keski-Aasiassa ja Venäjällä, mutta nyt hävinnyt.
Käyttäytyminen
Vuorisusi on sosiaalinen eläin, ja se elää yleensä kymmenen tai useamman eläimen laumoissa. Vuorisudet voivat joskus muodostaa jopa yli 40 yksilön yhteisöjä. Vuorisusiparit huolehtivat metsästämisestä ja pennuistaan yhteistyöllä. Vuorisusien äännähdykset koostuvat muun muassa erilaisista huudahduksista, maukumisen kaltaisista äänistä, vihellyksistä ja erilaisesta sähisemisestä.
Saalistus
Joskus vuorisusiperheet yhdistäytyvät, ja hyökkäävät suuremman eläimen kimppuun yhdessä. Ne saalistavat esimerkiksi sikoja. Suurena ryhmänä ne hyökkäävät jopa Intian suurten nautaeläinten ja leopardien sekä tiikereiden kimppuun. Vuorisudet ovat erinomaisia uimareita, ja joskus ne ajavat saalistamansa eläimen veteen.
Puntarpäät
Puntarpäät (Alopecurus) on kasvisuku heinäkasvien heimossa. Siihen kuuluu 40 lajia risteymälajeja huomioimatta. Nurmipuntarpäätä (Alopecurus pratensis) on viljelty aiemmin rehuheinäksi. Puntarpäät muistuttavat ulkonäöltään paljolti tähkiöitä (Phleum).
Puntarpäälajeja
Monet puntarpäät risteytyvät helposti keskenään ja Suomessa esiintyy ainakin viisi lajiristeymää.
Tommy Robredo
Tommy Robredo Garcés (s. 1. toukokuuta 1982 Hostalric, Katalonia, Espanja) on espanjalainen tennispelaaja, joka on yltänyt parhaimmillaan kaksinpelin ATP-rankinglistan viidennelle sijalle 28. elokuuta 2006. Kahdenkymmenen parhaan joukkoon hän nousi vuonna 2003 ja kymmenen parhaan joukkoon vuonna 2006. Vuoden 2007 lopussa hänen rankingsijoituksensa oli kymmenes ja vuoden 2008 lopussa 21:s. Nelinpelin rankinglistalla hän on parhaimmillaan ollut kuudestoista huhtikuussa 2009.
Robredo pelasi vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Kaksinpelin kolmannella kierroksella hän hävisi Tšekin Tomáš Berdychille, ja nelinpelissä hän hävisi parinsa Feliciano Lópezin kanssa jo ensimmäisellä kierroksella. Grand Slam -turnauksissa hän on viisi kertaa yltänyt kaksinpelissä puolivälieriin ja hävinnyt niissä kahdesti Roger Federerille (Australia 2007 ja Ranska 2007) sekä kerran Albert Costalle (Ranska 2003), Nikolai Davydenkolle (Ranska 2005) ja Juan Martín del Potrolle (Ranska 2009).
Vuoden 2010 ensimmäisessä Grand Slam -turnauksessa Australian avoimissa Robredo hävisi yllättäen ensimmäisellä kierroksella kolumbialaiselle Santiago Giraldolle luvuin 4–6, 2–6, 2–6.
Voitot
Robredo on ammattilaisuransa aikana saavuttanut kaksinpelissä kymmenen ja nelinpelissä viisi turnausvoittoa.
Anthrax
Anthrax on yhdysvaltalainen thrash metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1981 New Yorkissa. Anthraxia pidetään yhtenä tärkeimmistä tyylilajinsa edustajista 1980-luvun lopulla. Anthraxin albumeita on myyty yli 17 miljoonaa kappaletta.
Historia
Anthraxin perustivat vuoden 1981 keskivaiheilla kitaristi Scott Ian ja basisti Dan Lilker. Ennen kuin he saivat levytyssopimuksen Megaforce Recordsilta, he äänittivät monien kokoonpanojen kanssa muutamia demoja ja singlejä.
Joey Belladonna korvattiin John Bushilla vuonna 1993, ja samana vuonna julkaistiin albumi nimeltä Sound of White Noise, jolloin yhtye meni musiikillisesti enemmänkin post-thrashin puolelle. Pari vuotta myöhemmin Dan Spitz lähti yhtyeestä ja häntä paikkasi keikoilla Paul Crook. Myöhemmin Rob Caggiano otettiin vakituiseksi soittajaksi. Yhtye palasi legendaarisimpaan kokoonpanoonsa vuonna 2005. Siihen kuuluivat Joey Belladonna, Dan Spitz, Frank Bello, Scott Ian ja Charlie Benante. Vuoden 2007 alussa yhtye ilmoitti reunion-kokoonpanonsa hajoamisesta. Yhtyeen uudeksi laulajaksi ilmoitettiin melko tuntematon Dan Nelson, joka on vaikuttanut aiemmin muun muassa Devilsize-yhtyeessä. Yhtyeen piti tulla Poriin 25. heinäkuuta 2009 pidettäville Sonisphere-festivaaleille sekä Ouluun 24. heinäkuuta pidettäville Qstock-festivaaleille, mutta kaikki Anthraxin kesän 2009 esiintymiset peruttiin laulaja Dan Nelsonin sairastumisen takia. Hieman myöhemmin yhtyeen manageri Izvor Zivkovic ilmoitti lehdistötiedotteessa, että Nelson on erotettu yhtyeestä ja että lokakuuksi 2009 suunniteltu studioalbumin julkaisu siirtyy. Toukokuussa 2010 vahvistettiin laulaja Joey Belladonnan paluu Anthraxiin.
Ensimmäisen kerran Anthrax kävi Suomessa vuonna 1986 Helsingin Jäähallissa. Seuraavan kerran yhtye esiintyi Oulun Kuusrockissa 1987. Vuonna 1989 se esiintyi Hämeenlinnassa ja seuraavana vuonna Iron Maidenin kanssa Helsingin Jäähallissa. Joey Belladonnan lähdettyä yhtye kävi Helsingissä Kulttuuritalolla 1993 ja Tavastialla 1996. Seuraavan kerran Anthrax nähtiin vasta 2003 Helsingin Nosturissa ja myöhemmin 2005 Ilosaarirockissa ja 2006 Tampereen Pakkahuoneella ja Helsingin Nosturissa. Vuonna 2014 Anthrax esiintyi Tuska Open Air Metal festivaaleilla ja uudelleen heinäkuussa 2016. 7. joulukuuta 2015 yhtye esiintyi Helsingin Hartwall Arenalla yhdessä Slayerin, At The Gatesin ja Lost Societyn kanssa. Kesällä 2016 yhtye nähdään Tuskan lisäksi Oulun Jalometalli-festivaaleilla.
Vuonna 2013 kitaristi Rob Caggiano ilmoitti jättävänsä yhtyeen ja keskittyvän musiikin tuottamiseen. Jo helmikuussa 2013 Caggiano ilmoitti liittyvänsä tanskalaiseen Volbeat-yhtyeeseen, jonka levyä hän oli tuottamassa.
Elokuvat ja tv-sarjat
Anthrax on pistäytynyt myös valkokankaalla ja tv-ruuduissa. Vuonna 1992 yhtye esiintyi Pulmuset-sarjan jaksossa My Dinner with Anthrax. Jakso esitettiin Suomessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 1993. Episodissa esiintyi koko silloinen yhtye eli Joey Belladonna, Frank Bello, Charlie Benante, Scott Ian ja Dan Spitz. Vuoden 2003 elokuvassa Kalenteritytöt Helen Mirrenin ja Julie Waltersin esittämäille hahmoille esitellään Frank, Scott ja John eli Bello, Scott Ian ja John Bush. Scott Ian on kreditoitu nimellä Scott Ian Rosenfeld. Yhtyeen jäsenistä Scott Ian on esiintynyt yhdessä The Walking Dead -sarjan jaksossa ja Frank Bello muun muassa yhdessä Kova laki -sarjan jaksossa.
Amar Sonar Bangla
Amar Sonar Bangla ("Kultainen Bengalini") on Bangladeshin kansallislaulu. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut maailmankuulu runoilija Rabindranath Tagore vuonna 1906. Hän sävelsi ja sanoitti myös Intian kansallislaulun. Väliaikainen hallitus julisti laulun Bangladeshin kansallislauluksi maan itsenäistyttyä vuonna 1971, ja päätös vahvistettiin 13. tammikuuta 1971. Perustuslain mukaan vain laulun 10 ensimmäistä säettä ovat kansallislaulun asemassa. Englantilaisen käännöksen on laatinut Syed Ali Ahsan.
Sanat bengaliksi
আমার সেনার বাংলা
আমার সেনার বাংলা, আমি তোমায় ভালবাসি।
চিরদিন তোমার আকাশ, তোমার বাতাস আমার প্রাণে বাজায় বাঁশি।
ও মা, ফাগুনে তোর আমের বনে ঘ্রানে পাগল করে-- (মরি হায়, হায় রে) ও মা,
অঘ্রানে তোর ভরা খেতে, (আমি) কি দেখেছি মধুর হাসি।।
মা, তোর মুখের বানি আমার কানে লাগে সুধার মতো-- (মরি হায়, হায় রে) মা, তোর বদনখানি মলিন হলে আমি নয়ন জলে ভাসি।।
Translitteraatio
Amar Shonar Bangla
Amar shonar Bangla, Ami tomae bhalobashi.
Chirodin tomar akash, Tomar batash, Amar prane Bajae bãshi.
O ma, phagune tor amer bone Ghrane pagol kôre, Mori hae, hae re, O ma, ôghrane tor bhôra khete Ami ki dekhechhi modhur hashi.
Ki shobha, ki chhaea go, Ki sneho, ki maea go, Ki ãchol bichhaeechho Bôţer mule, Nodir kule kule!
Ma, tor mukher bani Amar kane lage shudhar môto, Mori hae, hae re, Ma, tor bôdonkhani molin hole, Ami nôeon ami nôeonjôle bhashi.
Käännös
Kultainen Bengalini
Thomas Bernhard
Nicolaas Thomas Bernhard (9. helmikuuta 1931 Heerlen, Alankomaat – 12. helmikuuta 1989 Gmunden, Itävalta ) oli itävaltalainen proosakirjailija, näytelmäkirjailija ja runoilija. Häntä pidetään yhtenä kirjallisuuden tärkeimmistä eurooppalaisista modernisteista. Erityisesti Ranskassa ja Yhdysvalloissa hänen tuotantoaan pidetään "yhtenä kirjallisuuden suurimmista saavutuksista toisen maailmansodan jälkeen", mutta toisaalta hän on varsinkin kotimaassaan kiistelty kirjailija.
Elämäkerta
Thomas Bernhard syntyi aviottoman suhteen seurauksena Alankomaissa vuonna 1931. Bernhardin isä, itävaltalainen puuseppä Alois Zuckerstätter, ei osallistunut lapsensa kasvattamiseen, niinpä Thomas Bernhardin kasvattivat hänen äitinsä Herta Bernhard ja äidin avioiduttua tämän puoliso Emil Fabjan. Alois Zuckerstätter teki sittemmin 1940 Berliinissä itsemurhan, joskin Bernhard itse väittää hänen kuolleen 1943. Herta Bernhard kuoli 1950 syöpään. .
Tokoin senaatti
pienoiskuva|Kenraalikuvernööri [[Mihail Stahovitš ja Oskari Tokoi senaatintorilla palaamassa valtiopäivien avajaisjumalanpalveluksesta 11. huhtikuuta 1917. |alt=]] Tokoin senaatti oli toiseksi viimeinen Venäjän alaisuudessa toiminut Suomen senaatti, käytännössä maan ensimmäinen parlamentaarinen hallitus.
Thomas Bernhard
Elämäkerta
Bernhard vietti lapsuutensa isovanhempiensa luona Wienissä ja Seekirchenissä. Isoisä, kirjailija Johannes Freumbichlerin antoi pojalle kasvatuksen, joka muokkasi Bernhardista kirjailijan, joka näkyy myöhemmässä tuotannossa. Freumbichler oli Bernhardin tavoin sivistynyt, mutta äärimmäisen kriittinen kotimaataan ja sen instituutioita, erityisesti koulua ja kirkkoa, kohtaan. Bernhard kävi vuodesta 1941 Salzburgissa kansallissosialistista koulua, ja sinä aikana hän joutui kokemaan toisen maailmansodan kauhut. Omaelämäkerroissaan Bernhard kertoi pelon olleen fasistisen kasvatuksen paineessa ainoa koulumenestyksen, varsinkin liikunnan, motiivi. Hänen mukaansa toisen maailmansodan ja natsivallan päätyttyä ja koulun muututtua katoliseksi ainoa muutos koulussa oli Adolf Hitlerin kuvan vaihtuminen Jeesuksen kuvaan.
Tokoin senaatti
Maaliskuussa 1917 tapahtuneen, keisarivallan kukistaneen helmikuun vallankumouksen jälkeen tasavaltaiseen valtiomuotoon pyrkinyt Venäjän väliaikainen hallitus antoi julistuksen, joka palautti Suomelle sortovuosia edeltäneen ajan oikeudet. Suomessa alkoi hallituksen kokoaminen. Eduskuntavaaleissa 1916 sosiaalidemokraatit olivat saaneet enemmistön eduskuntaan, mutta heillä oli tuolloin periaate, etteivät voi osallistua porvarilliseen hallitukseen. Monipuoluehallitus kuitenkin syntyi maaliskuun lopulla.
Thomas Bernhard
Elämäkerta
Bernhard keskeytti koulun 1947. Hän työskenteli sittemmin oppisopimuksella ruokakaupassa, mutta sai kosteassa kellarissa vakavan keuhkosairauden. Hän vietti seuraavat kaksi vuotta toipilaana, osan ajasta jopa kuolemansairaiden osastolla. Sairausaika oli Bernhardin kirjailijanuralla tärkeä vaihe, sillä silloin hän alkoi kirjoittaa, ja kuolemasta tuli hänelle tärkeä teema. Työskennellessään ruokakaupassa Bernhard oli paljon tekemisissä tavallisten mutta äärimmäisen köyhien ihmisten kanssa, joilta hän omaksui myöhemmin kirjoissaan käyttämänsä puhetyylin, jossa mitään ei jätetä sanomatta vaan ajatus saa virrata vapaasti.
Tokoin senaatti
Oskari Tokoin (sd.) johtama senaatti pyrki ratkaisemaan seuraavia laajoja ongelmia, kuten Suomen sisäinen itsenäisyys, valtiosääntöuudistus, kieltolaki ja torpparikysymys. Tokoin huhtikuinen puhe eduskunnassa mainitsi myös ”valtiolliset pyrkimykset”, toisin sanottuna Suomen itsenäisyyden.
Thomas Bernhard
Elämäkerta
Toivuttuaan Bernhard aloitti musiikin ja teatteritaiteiden opiskelun Salzburgin Mozarteumissa, josta hän valmistui 1957. Opiskellessaan hän työskenteli toimittajana ja kirjoitti lyhytproosaa. Valmistuttuaan Bernhard kirjoitti runokirjoja, ja vihdoin vuonna 1963 ilmestyi hänen esikoisromaaninsa Pakkanen (Frost, 1963), joka kiinnitti heti Itävallan kirjallisuuspiirien huomion.
Tokoin senaatti
Tokoin senaattia seurasi Setälän senaatti, sosiaalidemokraatien jätettyä Tokoin senaatin.
Thomas Bernhard
Elämäkerta
Bernhard oli suosionsa huipulla seuraavalla teoksellaan Amras (1964), jossa kerronta kulkee päiväkirjamerkintöjen, fragmenttien varassa. Hän sai teoksesta Julius Campe -palkinnon. . Vuonna 1967 hän sai toisesta romaanistaan Verstörung (1967) Wildgans-palkinnon.
Tokoin senaatti
Kiista korkeimmasta vallasta Suomessa
Keisarin kukistuminen aiheutti Suomessa epäselvyyksiä siitä, että oliko keisarin paikan ottanut Venäjän väliaikainen hallitus perinyt suuriruhtinaalle kuuluneen vallan. Saiko se vahvistaa Suomen lait ja käyttää ruhtinaan entistä nimitysoikeutta Suomessa. Asiasta esitettiin kaksi suomalaista ja yksi venäläinen tulkinta. Venäläisen kannan muotoili venäläinen lainopillinen neuvottelukunta professori J. J. Kokoskinin johdolla. Sen kanta oli lyhyesti se, että suuriruhtinaan valta oli siirtynyt vähentämättömänä väliaikaiselle hallitukselle. Venäjän korkein valta oli korkein myös Suomessa. Vasta tuleva perustuslakia säätävä kokous voisi muuttaa asian. Suomen sosialistien ehdotuksesta asettuivat venäläiset bolsevikit tukemaan korkeimman vallan siirtämistä Suomen eduskunnalle. Tosin myös he pitivät perustuslakia säätävää kokousta lopullisena päätöksentekijänä. Suomalaiset sosialistit esittelivät tämän päätöksen eduskunnassa ja se tuli tunnetuksi ns. Valtalakina. Siitä oli vain unohtunut pois maininta kansalliskokouksesta lopullisena päätösfoorumina. Valtalain hyväksyminen merkitsi suoraa konfliktia venäjän väliaikaisen hallituksen kanssa. (1)
Venäjän kauppa laantui aiheuttaen työttömyyttä ja varustelutöiden vuoksi Suomeen virtaavat ruplat saivat aikaan inflaatiota. Pula elintarvikkeista nosti ruoan hintaa ja johti elintarvikkeiden puutteessa mellakointiin. Yleinen epäjärjestyksen kasvu toi Tokoin senaatille huonon maineen nimenomaan vasemmiston piirissä. Väkijoukkojen liikehtiminen muuttui yhä levottomammaksi. SDP jakautui ääriaineksen miehittäessä avainpaikat. Lopulta kiista valtalaista kaatoi senaatin. Senaatin porvarit puolsivat Venäjän manifestin julkaisemista ja voittivat sitä vastustaneet sosiaalidemokraatit äänin 7–6. Sosiaalidemokraattiset senaattorit luopuivat viroistaan kesän aikana. Elintarvikehuollosta vastannut Wuolijoki erosi elintarvikeongelmien vuoksi elokuun alussa. 17. elokuuta Tokoi lähti itse. Vanhin senaattori E.N. Setälä nousi uudeksi johtajaksi. Julius Ailio ja Väinö Voionmaa aloittivat lomansa 17. elokuuta odottaen erokirjansa vahvistusta. 8. syyskuuta Venäjän väliaikainen hallitus hyväksyi Väinö Tannerin ja Matti Paasivuoren eron. Ailio ja Voionmaa erosivat samana päivänä. Täten syntyi Setälän senaatti.
Thomas Bernhard
Elämäkerta
Bernhard osti 1960-luvun puolivälissä suuren talon Itävallan Obernathalista, jossa hän vietti loppuelämänsä lukuun ottamatta säännöllisiä matkoja ulkomaille kirjoittamaan. Hän ei avioitunut mutta asui itseään lähes 37 vuotta vanhemman Hedwig Stavianicekin kanssa. Bernhard kuoli 12. helmikuuta 1989 kotonaan velipuolensa Peter Fabjanin läsnä ollessa.
Tuotanto
Bernhardia pidetään yleisesti yhtenä kirjallisuuden tärkeimmistä modernisteista, mutta elinaikanaan hän ei saavuttanut suosiota kotimaassaan, lähinnä siksi, että hän arvosteli Itävaltaa kirjoissaan ja niiden ulkopuolella voimakkaasti. Kirjoitukset saivat kuitenkin hänen kuolemansa jälkeen yllättävän suosion. Viimeisenä vastalauseena Bernhard kielsi testamentissaan kirjojensa uudelleenjulkaisun ja näytelmiensä esittämisen Itävallassa. Kieltoa on tosin sittemmin kierretty, ja esimerkiksi Bernhardin näytelmiä on saatu esittää, kunhan ne kunnioittavat alkuperäistä materiaalia.
Henri Kanninen
Henri Samuel Aleksei Kanninen (s. 17. lokakuuta 1994 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-liigan Eispiraten Crimmitschaussa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Kanninen osaa pelata myös laidassa. Hän on pitänyt esikuvanaan Jarkko Immosta.
Petra De Sutter
Akateeminen ura
De Sutter valmistui lääkäriksi vuonna 1987 Gentin yliopistosta. Hän väitteli samassa yliopistossa tohtoriksi aineenaan biolääketiede vuonna 1991 ja erikoistui kolme vuotta myöhemmin gynekologiaan. .
Henri Kanninen
Ura
Kanninen on JYPin kasvatti ja hän aloitti seurassa jääkiekkoilun 7-vuotiaana. Kanninen voitti B2-nuorten SM-sarjan syöttöpörssin 27 syöttöpisteellään kaudella 2010–2011. Kaudella 2011–2012 hän voitti JYPin B-nuorten sisäisen piste- ja syöttöpörssin SM-karsinnoissa tehoilla 4+8=12.
Petra De Sutter
Akateeminen ura
Vuodesta 2000 hän on toiminut gynekologian professorina Gentin yliopistossa.
Henri Kanninen
Ura
Kaudella 2013–2014 Kanninen nousi JYP-Akatemian Mestis-joukkueeseen, jossa tulokaskausi toi 55 runkosarjaottelussa tehot 10+9=19. Hänet palkittiin tammikuun 2014 Mestiksen kuukauden tulokkaana. Kaudeksi 2014–2015 Kanninen nostettiin JYPin SM-liigarinkiin 1+1-vuotisella sopimuksella. Hän aloitti kautensa JYP-Akatemiassa, mutta teki liigadebyyttinsä 2. lokakuuta 2014 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Kanninen merkittiin JYPin nelossentteriksi laidoilleen Markus Poukkula ja Mikko Salmio. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.42 minuuttia. Kanninen avasi maalitilinsä SM-liigassa kahdella maalilla 27. joulukuuta 2014 Helsingin IFK:ta vastaan. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana ja Janne Leppänen valitsi Kannisen myös legendojen tähtien kakkostähdeksi. Hän pelasi kauden aikana JYPissä 20 runkosarja- ja yhden Mestarien liigan ottelun tehden kaksi maalia. Kanninen voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Siirtotakarajan jälkeen, helmikuussa 2015 hän siirtyi loppukaudeksi 2014–2015 JYP-Akatemian vahvuuteen ja Kanninen nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Tammikuussa 2015 JYP käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Kannisen kanssa.
Petra De Sutter
Poliittinen ura
De Sutter asettui ehdokkaaksi EU-vaaleissa vuonna 2014, mutta ei tullut valituksi. Sen sijaan hänen puolueensa, Groen, päätti asettaa hänet senaattoriehdokkaaksi. Hän aloitti virassa kesäkuussa 2014.
Thomas Bernhard
Tuotanto
Bernhardin useimmat proosateokset ovat pitkiä monologeja, joiden kertoja ja toinen keskeinen henkilö ovat yleensä oppineistoa, taiteilijoita tai yhteiskunnasta syrjäytyneitä. Toinen on dominoivampi persoonallisuus, ja useimpien romaanien aihe käsittelee näiden henkilöiden suhdetta, persoonallisuutta ja sen autenttisuutta: esimerkiksi romaaneissa Haaskio (Der Untergeher 1983) ja Hakkuu: Muuan mielenkuohu (Holzfällen: Eine Erregung, 1984) joku keskeinen hahmo on omaksunut vahvemman roolin taatakseen taiteellisen menestyksen.
Henri Kanninen
Ura
Varsinaisella SM-liigan tulokaskaudellaan 2015–2016 Kanninen teki JYPissä 47 runkosarjaottelussa tehot 3+15=18 ja kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Viidessä pelaamassaan CHL-ottelussa hän jäi ilman tehopisteitä. Kanninen jakoi voitti koko SM-liigan tulokkaiden tehotilaston voiton Ässien Juuso Wallin kanssa lukemalla +7. Marraskuussa 2015 hän teki puolestaan kaksivuotisen jatkosopimuksen JYPin kanssa. Kauden 2016–2017 päätteeksi Kanninen voitti SM-pronssia. Kaudella 2017–2018 hän voitti CHL:n mestaruuden. Maaliskuussa 2018 Kanninen teki JYPin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Petra De Sutter
Poliittinen ura
Seuraavissa EU-vaaleissa De Sutter valittiin puolueensa ainoana ehdokkaana. Hän sai 143 377 ääntä. . Hän pyrki myös Euroopan vihreiden kärkiehdokkaaksi (ns. Spitzenkandidat).
Henri Kanninen
Ura
Kaudella 2018–2019 Kanninen pelasi JYPissä varsin pienessä roolissa kolme runkosarja- ja yhden CHL-ottelun, kunnes lokakuussa 2018 seura lainasi hänet loppukaudeksi KooKoohon. Kannisen rooli jäi kuitenkin lopulta pieneksi myös siellä ja hän teki 23 pelaamassaan ottelussa vain yhden syöttöpisteen. Helmikuussa 2019 JYP vuokrasi Kannisen loppukaudeksi Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hänen roolinsa jäi myös siellä varsin pieneksi. Kanninen voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Toukokuussa 2019 hän teki HPK:n kanssa uuden, kaksivuotisen sopimuksen.
Petra De Sutter
Poliittinen ura
Pitkien, yhteensä 16 kuukautta jatkuneiden, hallitusneuvotteluiden jälkeen De Sutter nimettiin Belgian varapääministeriksi 1. lokakuuta 2020. Lisäksi hän toimii siviilipalveluista (mm. posti, televiestintä ja valtionyhtiöt) vastaavana ministerinä.
Henri Kanninen
Ura
Kanninen teki kaudella 2019–2020 SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 10+11=21. Marraskuussa 2020 hän teki HPK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kausi 2020–2021 Kannisella jäi loukkaantumisten vuoksi vain 25 ottelun mittaiseksi.
Petra De Sutter
Yksityiselämä
De Sutter aloitti sukupuolenkorjauksensa vuonna 2004.
Thomas Bernhard
Tuotanto
Bernhardin kirjoitustyyli on hyvin kaukana perinteisestä: lauseet ovat spiraalinomaisia, itseään toistavia, pitkiä – joskus jopa yli sivun mittaisia – ja rakenteellisesti monimutkaisia. Kerronta ei ole lineaarista, vaan se siirtyy luontevasti assosiaatioiden avulla asiasta toiseen. Tämä yhdistettynä kappalejaon puuttumiseen tekee Bernhardin kirjoitustyylistä musiikillista ja tajunnanvirtaa muistuttavaa. Vakavista teemoista huolimatta Bernhardin romaaneissa on läsnä myös huumoria kirjoittajalle hyvin ominaisella tavalla. Bernhardin proosassa on nähty viitteitä eksistentialismista ja hänen näytelmänsä on usein liitetty absurdiin teatteriin.
Bernhardin viisiosainen omaelämäkerrallinen teos ilmestyi 1975-1982. Se on julkaistu Olli Sarrivaaran suomentamana 2011-2013 nimillä Syy, Kellari, Hengitys, Kylmyys ja Muuan lapsi. Bernhard perusteli omaelämäkerran kirjoittamista sillä, että hän halusi varmistaa, ettei joku toinen kirjoita asioista väärin.
Bernhardia arvosteltiin aiemmin siitä, että hän kävi menneisyyden tuulimyllyjen kimppuun, varsinkin kun suvaitsevaisuus voitti Euroopassa alaa. Kari Hukkila kuitenkin näkee hänen tekstiensä ajankohtaisuuden nyt, kun vihapuhe on vallannut alaa Euroopassa. Bernhard iskee yksinpuheluillaan tätä vihapuhetta vastaan, jopa sitä läheten. Hukkilan näkee eron vihapuheen ja Bernhardin korkeakirjallisen taiteen välillä komiikassa, jonka nauravien lauseiden "nauru on mustaa, elämänmyönteistä, ironista ja itseironista".
Pamfletti
Pamfletti tarkoittaa kiistakirjaa tai kiistakirjoitusta. Tavallisesti pamfletilla tarkoitetaan jotakin ajankohtaista ilmiötä koskevaa ohuehkoa kirjaa.
Amoral
Amoral oli helsinkiläinen metalliyhtye. Amoral on julkaissut seitsemän albumia, joita yhdistävät vahvat kitarariffit ja tekninen, progressiivinen kokeileva ote. Kolme ensimmäistä albumia (2004–2007) ovat teknistä thrash- ja deathmetallia. Seuraavalla kahdella albumilla (2009–2011) tyyli muuttui melodisemmaksi hyödyntäen runsaasti rock-elementtejä. Kaksi viimeistä julkaisua (2014–2016) ovat jo vahvasti progressiivisia konseptialbumeita. Amoral on esiintynyt laajasti ympäri Suomea, Eurooppaa ja Aasiaa. Yhtye esiintyi viimeisen kerran tammikuussa 2017.
Historia
Amoral soitti alun perin thrash-covereita aloittaessaan vuonna 1997. Vuonna 2000 yhtyeen perustajat Ben Varon, Silver Ots ja Juhana Karlsson alkoivat panostaa yhtyeeseen tosissaan ja säveltää omia kappaleita. Uutta verta yhtyeeseen toivat laulaja Matti Pitkänen ja basisti Ville Sorvali. Ensimmäinen demo, Desolation, ilmestyi vuonna 2001. Tämän jälkeen Matti Pitkänen siirtyi syrjään ja laulajan paikan otti Niko Kalliojärvi. Vuoden 2002 Other Flesh -demon jälkeen yhtye solmi levytyssopimuksen englantilaisen Rage of Achilles -levy-yhtiön kanssa.
Wound Creations
Amoralin esikoisalbumin Wound Creationsin valmistuttua vuonna 2004 basisti Ville Sorvali jätti yhtyeen keskittyäkseen toiseen yhtyeeseensä Moonsorrow’hin ja muihin velvoitteisiinsa. Erkki Silvennoinen liittyi yhtyeeseen korvaamaan Sorvalin. Pian tämän jälkeen sopimus Rage of Achilles -levy-yhtiön kanssa purettiin ja ennen pitkää Amoral siirtyi suomalaisen Spinefarm Recordsin Spikefarm-levymerkin suojiin.
Ennen vuodenvaihdetta 2005 Wound Creations julkaistiin uudestaan, ja painokseen lisättiin bonusraidaksi uudelleen äänitetty versio kappaleesta ”Metamorphosis”, joka ilmestyi ensi kerran Desolation-demolla. Albumi sai pääasiassa myönteisiä arvosteluja ympäri maailmaa, ja sen julkaisemisen jälkeen yhtyeen konserttimäärät kasvoivat. Amoralin suosiota kasvatti myös kevään 2005 Euroopan-kiertue yhdessä suomalaisen Finntrollin ja ruotsalaisen Naglfarin kanssa.
Decrowning
Vuoden 2005 viimeisellä neljänneksellä ilmestyi Amoralin toinen studioalbumi, Decrowning, joka sai myös positiivisen vastaanoton. Amoralin ensimmäinen musiikkivideo tehtiin albumin kakkosraidasta ”Lacrimal Gland”. Tämän jälkeen Amoral teki laajamittaisen Euroopan-kiertueen yhdessä ruotsalaisen Dark Funeralin ja jo edellisellä kiertueella tutuksi tulleen Naglfarin kanssa.
Reptile Ride
Amoralin kolmas pitkäsoitto, Reptile Ride, ilmestyi vuonna 2007. Kappaleesta ”Leave Your Dead Behind” julkaistiin myös single ja kuvattiin yhtyeen toinen musiikkivideo. Julkaisuviikollaan Reptile Ride nousi Suomen albumilistalla sijalle 5. Loka–marraskuussa 2007 yhtye kiersi Eurooppaa Northerin ja Dronen kanssa.
Show Your Colors
Amoralin neljäs albumi Show Your Colors ilmestyi 6.5.2009. Rock- ja metallielementtejä hyödyntävä albumi poikkesi vokaaleiltaan ja melodisempana edeltäjistään suuresti aiheuttaen paljon huomiota etenkin metallimusiikkiharrastajien palstoilla niin Suomessa kuin Euroopassa. Albumin ensimmäinen single ”Year of the Suckerpunch” sai ensisoittonsa radiossa 16. tammikuuta 2009. Levyn toinen single radiosoittoon oli Gave Up Easy. Molemmista singleistä on julkaistu musiikkivideot. ”Year of the Suckerpunch” oli Ylex Himotuimmat soittolistan eniten soittotoiveita saanut kappale vuonna 2009 . Show Your Colors on julkaistu myös Isossa Britanniassa, Saksassa, USA:ssa, Kanadassa ja Japanissa. Show Your Colors sijoittui kotimaisten albumeiden sarjassa sijalle 5. Finnish Metal Awards 2009 äänestyksessä, jossa Amoral sijoittui kaikissa muissakin mahdollisissa sarjoissa kymmenen joukkoon.
Yhtye kiersi 7. lokakuuta – 7. marraskuuta 2009 Amorphisin ja Before the Dawnin kanssa 13 eri Euroopan maassa.
Beneath
Marraskuussa 2009 Amoral ilmoitti kotisivullaan alkaneensa työstää viidettä albumiaan. Vuoden 2010 alussa Silver Ots erosi bändistä. Syiksi mainittiin motivaation puute sekä halu keskittyä muihin asioihin. Amoralin pitkäaikainen "6.jäsen" valokuvaaja ja kitaristi Valtteri Hirvonen toimi korvaavana kitaristina vuoden 2010 bändin etsiessä vakituista seuraajaa Silver Otsille. Tammikuun lopussa 2011 Amoral julkisti uudeksi kitaristikseen Masi Hukarin, joka pääsi suoraan levytysstudioon toteuttamaan Amoralin viidettä albumia. Näin bändi sai ensimmäistä kertaa toisen lead-kitaristin. Masi osallistuu myös musiikin säveltämiseen Ben Varonin rinnalla.
Beneath ilmestyi 26.10.2011 (Imperial Cassette). Levyn japanilainen painos ilmestyi 19.10.2011. Beneath julkaistiin Pohjois-Amerikassa 14.02.2012 (The End Records) ja Venäjällä 27.03.2012 (Fono Records). Levyn kansitaide on espanjalaisen taiteilijan Marta Naelin käsialaa. Beneathin ensimmäinen hard rocktyylinen single "Same Difference" julkaistiin 17. toukokuuta. Toinen ennakkojulkaistu kappale levyltä oli "(Wont Go) Home, jossa kuultiin Ari Koivusen ensimmäiset levytetyt örinävokaalit. Toinen single "Silhouette" sai ensisoittonsa Radio Rockin Iltavuorossa 3.lokakuuta. Albumin musiikkivideot on tehty kappaleista "Silhouette" ja ”Wrapped In Barbwire]. Beneath valittiin Finnish Metal Awardsissa 4. parhaaksi kotimaiseksi levyksi, Ari Koivunen 4.parhaaksi vokalistiksi, Ben Varon 5. parhaaksi soittajaksi ja Amoral 5. parhaaksi bändiksi, myös kansitaide ylsi 5.sijalle.
Amoral soitti Amerikan debyyttinsä 15.03.2012 SXSW-tapahtumassa Austinissa, Teksasissa. 23.05.2012 Amoral esiintyi ensimmäistä kertaa Kiinassa, Mao Live Housessa Shanghaissa. Kiinan keikan jälkeen Amoral soitti 26.5.2012 Japanissa Tokion Liquid Room:ssa Insomniumin, Profane Omenin ja Swallow The Sun:n kanssa Finnish Fest 2012 Metal Attack -tapahtumassa sekä Nagoyassa Owari Metal Festivaleilla 27.5.2012. Kesällä 2012 yhtye esiintyi rockfestivaaleilla Suomessa. Syksyllä 2012 Amoral suuntasi mittavalle Bearers of the Sword -kiertueelle Eurooppaan Ensiferumin lämmittelybändinä Profane Omenin kanssa.
Amoral esiintyi keväällä 2013 Filippiineillä Pulp Summer Slam- festivaaleilla ja Kiinassa Pekingin ja Shanghain Midi -festivaaleilla.
Fallen Leaves & Dead Sparrows
Amoral aloitti kuudennen albuminsa Fallen Leaves & Dead Sparrows työstämisen kesällä 2012. . Albumin äänitykset alkoivat maaliskuun alussa 2013. Albumi julkaistiin Suomessa ja samalla digitaalisessa muodossa maailmanlaajuisesti helmikuussa 2014. Maaliskuussa se julkaistiin myös muulla Euroopassa. Albumin tuotti Ben Varon. Koivusen vokaalien tuotannosta vastasi Marco Hietala Nightwish-yhtyeestä. Fallen Leaves & Dead Sparrows on konseptialbumi, jossa 8 kappaletta kuljettaa eteenpäin koko levyn mittaista tarinaa . Sekä taidokas soitto ja laulu että albumin progressiivinen monisäikeinen metalli ovat saaneet erittäin hyvää palautetta metalli- ja rocklehdistössä niin kotimaassa kuin ulkomailla. Muun muassa Ruotsin johtava metalli- ja rocklehti Sweden Rock Magazine kuvaili albumia vuosisadan metallijulkaisuksi. Levyltä on julkaistu 2 singleä: koko albumin musiikillisen skaalan sisältävä If Not Here, Where? ja suoraviivaisempi No Familiar Faces. Bändin pitkäaikainen kuvaaja, myös kitaristina bändissä tuurannut Valtteri Hirvonen, kuvasi Helsingin kaupungintalolla maaliskuussa julkaistun videon Blueprints.
Amoral juhli 28.3.2014 ensimmäisen albuminsa Wound Creationsin 10-vuotisjuhlaa yhdessä Profane Omenin ja MyGrainin kanssa, joilla oli myös juhlavuosi. Juhlan kunniaksi bändi julkaisi konserttitaltioinnin joka on katsottavissa Youtubessa. Amoral esiintyi Tuska metallifestivaaleilla Helsingissä 2014. Yhtye kiersi Suomen klubeja syksyllä 2014. Marraskuussa 2014 Amoral oli Euroopan kiertueella ruotsalaisen metalliyhtye Dark Tranquillityn 1.lämmittelybändinä.
In Sequence
Amoral aloitti 7. albuminsa In Sequence työstämisen keväällä 2014. Studiotyöskentely alkoi 13.2.2015. Levy jatkaa 6. albumin progressiivista linjaa, mutta edeltäjäänsä raskaampana. Albumilla kuullaan uutta kokeilua, uusia instrumentteja ja myös vierailevia muusikoita. Vierailijoina levyllä kuullaan Teho Majamäkeä, Indican laulajaa Jonsua sekä Amine Benotmanea ranskalaisesta Acyl-yhtyeestä. In Sequence julkaistiin maailmanlaajuisesti 5.2.2016. Japanissa se ilmestyi 29.1.2016.
Seitsemännen albumin murinaosuudet laulaa pääosin yhtyeeseen uudestaan 26.3.2015 liittynyt Niko Kalliojärvi. Ari Koivunen laulaa puhtaat vokaalit, jotka ovat laulun osalta albumilla pääroolissa. Niko Kalliojärvi soittaa levyllä myös kitaraa ja seitsemännellä albumilla on myös kappaleita jotka on sovitettu kolmelle kitaralle, kuten joulukuussa 2015 Youtubessa julkaistulla ensimmäisellä singlellä "Rude Awakening" voi kuulla. Amoral esitti kyseisen kappaleen ensisoittona Tuska-festivaalien afterpartyissa kesäkuun lopulla 2015. Esiintyminen oli myös yhtyeen viimeisen kokoonpanon debyytti. Toinen single, progressiivinen ja vintage - henkinen "The Next One To Go" julkaistiin Youtubessa tammikuun lopulla. Ben Varon kertoi saksalaisen metallisivun Negatief.de haastattelussa albumin tosiperäisestä tarinasta sekä muun muassa linjasta käyttää Ari Koivusen vokaaleja täysin puhtaina Niko Kalliojärven kumeiden murinoiden toimiessa kontrastina aika ajoin.
26. heinäkuuta 2016 Amoral tiedotti lopettavansa toimintansa vuoden 2017 alussa. Syyksi yhtye ilmoitti jäsentensä jatkuvasti ristiin menevät aikataulut ja sen että kaikki jäsenet eivät kykene enää osallistumaan toimintaan täysillä. Syksyllä 2016 yhtye keikkaili Suomessa viisihenkisenä ilman Ari Koivusta esittäen varhaista ensimmäisen kolmen levyn tuotantoaan. Amoral soitti jäähyväiskeikkansa Tavastia Klubilla Helsingissä 5. tammikuuta 2017. Tällöin mukana olivat kaikki yhtyeen jäsenet kahdenkymmenen vuoden ajalta.
400px 355px 175px
Rupprecht (Baijerin kruununprinssi)
thumb|Kruununprinssi Rupprecht Rupprecht Maria Luitpold Ferdinand (18. toukokuuta 1869 München – 2. elokuuta 1955 Starnberg) oli Baijerin kuningaskunnan viimeinen kruununprinssi. Hän oli myös Saksan armeijan sotamarsalkka ja palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa.
Wittelsbachin hallitsijasukuun kuulunut Rupprecht oli kuningas Ludvig III:n ja kuningatar Maria Teresian vanhin poika. Hän aloitti sotilasuransa jalkaväen aliluutnanttina vuonna 1886, kävi sotilasakatemian 1890 ja yleni vuoteen 1900 mennessä kenraalimajuriksi. Vuonna 1903 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja nimitettiin Baijerin ensimmäisen sotilaspiirin komentajaksi, mistä hän siirtyi 1906 Baijerin ensimmäisen armeijakunnan komentajaksi. Maailmansodan alkaessa vuonna 1914 Rupprecht oli sotilasarvoltaan kenraalieversti ja toimi Saksan neljännen sotilaspiirin tarkastajana. Sodan puhjettua hänet nimitettiin komentamaan Saksan kuudetta armeijaa, joka oli sijoitettu Lothringeniin torjumaan Ranskan odotettavissa ollutta hyökkäystä. Ranskalaiset käynnistivät suunnitelma XVII:n mukaisen hyökkäyksensä 14. elokuuta 1914. Seuranneessa Lothringenin taistelussa Rupprecht perääntyi ensin hämäystarkoituksessa, mutta iski sitten takaisin rajulla ja ovelalla vastahyökkäyksellä. Vastahyökkäys käynnistyi 20. elokuuta Metzin ja Vosgesin välisellä 70 kilometrin levyisellä rintamaosuudella, ja ranskalaiset lyötiin takaisin koko matkalla. Rupprechtin armeija jatkoi saman tien hyökkäystään Moselin yli.
Syksyllä 1914 Rupprechtin armeija siirrettiin Pohjois-Ranskaan, jossa hän onnistui Arrasin seudulla käydyissä ankarissa taisteluissa torjumaan seuraavan vuoden aikana useita ranskalaisten ja brittien hyökkäyksiä. Hänet ylennettiin elokuussa 1916 kenraalisotamarsalkaksi, ja hänen johtoonsa annettiin Saksan pohjoisista armeijoista koottu ”armeijaryhmä Rupprecht”. Kyseinen armeijaryhmä osallistui vuosina 1916–1917 muun muassa Sommen, Arrasin ja Flanderin taisteluihin, maaliskuussa 1918 hyökkäykseen Amiensia vastaan ja huhtikuussa 1918 Lysin taisteluun. Rupprechtin on sanottu olleen paras Saksan kuninkaallista alkuperää olleista komentajista ensimmäisen maailmansodan aikana. Hänellä oli kiistoja ylipäällikkö Erich von Falkenhaynin kanssa, koska tämä pyrki kontrolloimaan keskitetysti kaikkia taistelustrategioita.
Rupprecht vetäytyi eläkkeelle menetettyään kuninkaallisen asemansa vuoden 1918 vallankumouksen seurauksena. Hän ei kuitenkaan tunnustanut isänsä kruunustaluopumista, koska tämä oli ilmoittanut luopuvansa hallitustehtävistä vain tilapäisesti. Ludvig III:n kuoltua lokakuussa 1921 Rupprecht ilmoitti oikeuden Baijerin kruunuun siirtyneen itselleen, ja Baijerin monarkistit tukivat häntä. Hän esiintyi myöhemmin natsien vallan vastustajana ja siirtyi vuonna 1938 maanpakoon Italiaan, jossa asui koko toisen maailmansodan ajan. Hänen perheensä vangittiin vuonna 1944, ja heitä pidettiin keskitysleirillä sodan loppuun asti, mutta Rupprecht itse vältti pidätyksen.
Kruununprinssi Rupprecht nai vuonna 1900 Baijerin herttuatar Maria Gabriellan, joka kuoli vuonna 1912. He saivat yhden pojan, vuonna 1905 syntyneen Albrechtin. Rupprecht meni toisen kerran naimisiin vuonna 1921 Luxemburgin prinsessa Antoinetten kanssa, ja he saivat pojan sekä kaksi tytärtä. Koska Rupprechtin äiti oli Englannin Stuartien jälkeläinen, Rupprecht oli äitinsä kuoltua teoriassa jakobiittien ehdokas Britannian kruununtavoittelijaksi.
Joonas Kokkonen
Joonas Kokkonen (13. marraskuuta 1921 Iisalmi – 2. lokakuuta 1996 Järvenpää) oli 1900-luvun arvostetuimpia suomalaisia taidemusiikin säveltäjiä ja Suomen Akatemian jäsen.
Ura
Kokkonen valmistui 1948 filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan musiikkitiede ja suoritti pianonsoiton diplomin Ilmari Hannikaisen johdolla Sibelius-Akatemiassa vuonna 1949. Seuraavana vuonna hän piti ensikonserttinsa pianistina. Sävellystä hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa muun muassa Aarre Merikannon johdolla. Sibelius-Akatemian professoriksi hänet nimettiin vuonna 1959 ja Suomen Akatemiaan 1963.
Kokkonen toimi sävellystyönsä lisäksi monissa musiikki- ja kulttuurialan luottamustehtävissä: muun muassa Suomen Säveltäjien ja Teoston puheenjohtajana. Kokkonen saavutti monien luottamustehtäviensä kautta harvinaisen vaikutusvaltaisen aseman suomalaisessa musiikkielämässä, jopa siinä määrin, että hänestä tehty TV-dokumentti kantaa nimeä ”Musiikin Kekkonen”. Joonas Kokkonen asui Alvar Aallon suunnittelemassa Villa Kokkosessa Järvenpäässä.
Kokkonen toimi uransa aikana myös musiikkiarvostelijana ja julkaisi musiikkitieteellisiä tutkielmia.
Kristanna Loken
Kristanna Sommer Loken (s. 8. lokakuuta 1979 Ghent, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli.
Ura
Loken aloitti näyttelijänuransa vuonna 1994 esiintymällä yhdessä televisiosarjan As the World Turns jaksossa. Tämän jälkeen hän näytteli muun muassa televisiosarjoissa Philly, Rakkaat viholliset ja Isojen poikien leikit. Vuonna 1998 Lokenilla oli pääosa televisiosarjassa Mortal Kombat: Conquest. Eräs hänen tunnetuimmista rooleistaan on vuonna 2003 T-X-robotti tieteiselokuvassa Terminator 3: Koneiden kapina. Vuonna 2006 Loken esiintyi elokuvassa BloodRayne. Hän on näytellyt myös mm. televisiosarjoissa L-koodi ja Painkiller Jane.
Näyttelijän työn lisäksi Loken on toiminut mallina. Hän aloitti mallin työt 15-vuotiaana. Hänellä on sopimus Eliten kanssa.
Yksityiselämä
Kristanna Loken syntyi Ghentissä New Yorkin osavaltiossa. Nykyään hän asuu New Yorkin kaupungissa. Lokenin äiti Rondy toimi ennen mallina. Hänen isänsä Chris omistaa omenafarmin ja kirjoittaa kirjoja ja elokuvakäsikirjoituksia. Lokenilla on norjalaisia sukujuuria. Hänellä on Tanya-niminen sisko.
Loken on avoimesti biseksuaali. Hän sijoittui vuonna 2003 Maxim-lehden Hot 100 -listan kolmannelle sijalle; hänen edelleen ylsivät ainoastaan Shania Twain ja Christina Aguilera.
Toukokuussa 2016 Loken ilmoitti saaneensa ensimmäisen lapsensa.
Loken harrastaa patikointia, uimista ja ratsastusta. Hän on käynyt ratsastusretkillä Namibiassa, Irlannissa ja Havaijilla.
Lumilehdokki
Lumilehdokki (Platanthera hyperborea) on pohjoisen kylmillä alueilla kasvava lehdokkien sukuun kuuluva kämmekkäkasvi.
Ulkonäkö ja koko
Lumilehdokki kasvaa 5–30 senttimetriä korkeaksi. Sen varressa on 3–6 kierteisesti sijoittunutta isohkoa varsilehteä. Kukintona on 3–11 cm pitkä tähkä. Kukat ovat väriltään vihertävän kellanvihreät ja tuoksuvat kielolta. Kukan huuli on yksiosainen, tasaleveä ja 3–7 millimetriä pitkä. Kannus on kaareva, 4 mm pitkä.
Levinneisyys
Lumilehdokkia tavataan muun muassa Islannissa, Grönlannissa ja Alaskassa.
Elämän kirja
Elämän kirja on Raamatussa mainittu kirja, johon Jumala kirjoittaa vanhurskaiden nimet. Elämän kirja mainitaan Raamatussa toisessa Mooseksen kirjassa ja Ilmestyskirjassa. Elämän kirja kuuluu sekä kristittyjen että juutalaisten uskonnolliseen mytologiaan.
Levantti
Nimitys Levantti tulee ranskasta, ja se on peräisin latinan verbistä levare (nostaa, kohottaa; passiivissa nousta, kohota), josta johdetun substantiivin levans (nouseva) genetiivimuodosta levantis tulee merkitys "nouseva aurinko" ja siten siis "itä". Sitä voidaan romaanisissa kielissä käyttää mistä vain idässä olevasta tai auringonnousuun liittyvästä asiasta, mutta yleisesti pelkkä sana Levantti viittaa nimenomaan Välimeren itäpäähän. Sieltä kotoisin olevista asioista tai ihmisistä voidaan käyttää nimityksiä levanttilainen tai levantiini. Levantti on siis eurooppalainen käsite "nousevan auringon maa", mutta on huomattava, että myös egyptiläiset käyttävät samaa tarkoittavaa arabiankielistä sanaa Mashrek tai Mašrik viitatessaan maansa itäpuolisiin Lähi-idän alueisiin.
Muinainen aika
Vuoden 1500 eaa. jälkeen Egyptin Uuden valtakunnan faarao Thutmosis III valloitti koko Levantin käymällä useita sotia. Hänen seuraajiensa aikana Egyptin valta alueella heikkeni, ja pohjoiseen syntynyt heettiläisvaltakunta levitti valtansa osaan Syyriaa. Vuoden 1300 eaa. jälkeen (mahdollisesti 1275 tai 1274 eaa.) käytiin näiden suurvaltojen välillä Kadesin taistelu pohjoisessa Syyriassa, missä kumpikaan ei saavuttanut selvää voittoa. Maat solmivat rauhansopimuksen, jossa niiden välinen raja tunnustettiin. Heettiläisten valta heikkeni kuitenkin pian assyrialaisten tunkeutuessa Syyriaan idästä käsin. 1100-luvulla eaa. heettiläiset tuhoutuivat lännestä tulleiden merikansojen hyökkäyksessä. Merikansat hyökkäsivät myös Egyptiin, joka onnistui täpärästi torjumaan ne, mutta menetti samalla kaikki alueensa Levantissa. Merikansoista filistealaiset, joiden nimestä myös Palestiina tulee, asettuivat asumaan Välimeren itärannikolle. Myös eräs seemiläinen heimo, juutalaiset saapui näihin aikoihin Palestiinaan.
Foinikialaiset olivat vanha sivistyskansa lähinnä nykyisessä Libanonissa, joka vuoden 1200 eaa. tienoilla nousi kukoistukseen ja joksikin aikaa koko Välimeren merkittävimmäksi valtioksi. Rannikon kaupunkivaltioistaan käsin foinikialaiset, jotka kutsuivat itseään kanaanilaisiksi, perustivat suuren joukon siirtokuntia itäiselle Välimerelle jo 1100-luvulla eaa., ja seuraavilla vuosisadoilla kauemmaksikin, tärkeimpänä Karthago. He olivat erityisen tunnettuja kaupankäynnistään ja heidän merkityksensä kauppiaina koko senaikaisessa läntisessä maailmassa oli merkittävä vielä vuosisatoja sen jälkeen kun heidän poliittinen merkityksensä oli jo heikentynyt.
Vuoden 800 eaa. jälkeen Assyrian valtakunta levittäytyi länteen ja alisti koko Levantin. Assyrian heikettyä sen paikan ottivat babylonialaiset, kun uusbabylonialainen valtakunta levittäytyi länteen vähän ennen vuotta 600 eaa. Vuonna 539 eaa. Persia valtasi Babylonin ja vuoden 530 eaa. paikkeilla lopunkin Babylonian, pian tämän jälkeen koko Lounais-Aasian. Persialaisvaltaa kesti kaksi vuosisataa, kunnes Aleksanteri Suuri kukisti heidät vuonna 332 eaa.