cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
George W. Bush
Syytökset talouskytkennöistä
Bushin hallintoa on syytetty suorista taloudellisista kytköksistä sotatoimintoihin osallistuviin yksityisiin yrityksiin, joiden takana on muun muassa Bushin sukulaisia ja Bushin hallinnon entisiä jäseniä. Näiden yritysten valtaisat voitot ja väärinkäytökset ovat herättäneet ihmetystä.
Yhdysvaltain armeijan sotatoiminta Irakissa perustuu pitkälti perustoimintojen ulkoistamiseen yksityisten yritysten hoidettavaksi. Ulkoistettuihin palveluihin kuuluu armeijan kuljetuksia, majoitushuolto, koko ruokahuolto, koko vaatehuolto, rakennustoimintaa ja turvallisuuspalveluita. Suurimmat alihankkijatoimijat ovat yhdysvaltalaiset Halliburton-konserni, ESSI-yhtiöt sekä Halliburtonin tytäryhtiö KBR. Alihankintasopimukset perustuvat kaavaan, jossa yritykset lisäävät omiin kuluihinsa 2–7 prosentin voitto-osuuden. Toisin sanoen, mitä enemmän yritykset tuhlaavat rahaa, sitä enemmän ne tekevät voittoa. Näitä sotateollisuusyrityksiä on myös epäilty vahvasti toimintojensa ylilaskutuksesta.
Melanooma
Melanooman synty
thumb|200px|Melanooma jalan ihossa Melanooman syntyyn johtava tapahtumasarja melanosyyteissä on huonosti tunnettu. Todennäköisesti melanosyytit käyvät läpi monivaiheisen prosessin, jossa niiden kromosomeissa tapahtuu toistuvia mutaatioita, jotka sekä vaikuttavat solun normaaleihin toimintoihin kuten solusykliin ja solukuolemaan että altistavat solua ultraviolettivalon karsinogeenisille vaikutuksille. Tutkimuksessa ei ole kuitenkaan havaittu suurinta mutaatiokuormaa soluissa, jotka saavat eniten auringon ultraviolettisäteilyä (kuten kasvoissa), vaan soluissa jotka voivat saada ajoittain paljon ultraviolettisäteilyä (esim. selässä). Tämä havainto näyttää olevan sopusoinnussa sen kanssa, että melanooma kehittyy useimmiten ihoalueille, joka altistuvat ajoittain auringon valolle, kuten selkään ja reisiin. Melanosyyttien muuntumiseen pahanlaatuisiksi syöpäsoluiksi vaikuttavat kasvunrajoitegeeni p16 ja seriini-treoniinikinaasi BRAF, joiden toiminta on kasvaimissa mutaation seurauksena häiriintynyt.
George W. Bush
Syytökset talouskytkennöistä
Valtaisa ulkoistustoiminta on saanut osakseen kritiikkiä, sillä Bushin hallinnon varapresidetti Dick Cheney on Halliburton-yhtiön entinen johtaja ja suuri osakkeenomistaja. Myös ESSI-yhtiön omistuksen takana on presidentti George W. Bushin isän nuorempi veli William Henry Trotter Bush, joka omistaa muiden yhtiöidensä kautta myös ison osan Halliburtonista. Yhteensä näissä sota-alihankintayhtiöissä työskentelee yli 180 000 ihmistä, eli enemmän kuin Yhdysvaltain sotilaita on Irakissa.
Hiski Haukkala
Hiski Haukkala (s. 6. syyskuuta 1973 Pori) on suomalainen politiikan tutkija ja virkamies, joka työskentelee nykyisin Suomen tasavallan presidentin kansliapäällikkönä. Vuosina 2018–2021 Haukkala oli Tampereen yliopiston kansainvälisten suhteiden professori.
George W. Bush
Barack Obaman irtiotto Bushin politiikasta
Bushia seurannut uusi presidentti Barack Obama pyrki retoriikassaan ja aloitteillaan kumoamaan Bushin kaudella tehtyjä poliittisia linjauksia esim. veronkevennyksiä. Hän on sanoutunut puheissa irti Bushin talous- ja sotapolitiikasta sekä julistanut monet termit, kuten ”terrorisminvastainen sota”, poistettavaksi virallisesti käytöstä.
Melanooma
Melanooman synty
Pieni osa melanoomista on perinnöllisiä, ja näitä tapauksia tutkimalla on saatu selville, että melanoomissa esiintyy usein mutaatioita esimerkiksi 9p21-kromosomin CDKN2A (p16) -geenissä, 12q13-kromosomin CDK4 -geenissä tai 10q23.3-kromosomin PTEN-geenissä. Myös useita muita kasvunrajoitegeenejä on yhdistetty melanooman syntyyn. Toisaalta monissa muissa syövissä esiintyvä P53-geenin deleetio on melanoomissa harvinainen.
Hiski Haukkala
Ura
Koulutukseltaan Haukkala on valtiotieteiden tohtori. Aiemmin urallaan hän on työskennellyt muun muassa virkamiehenä ulkoministeriössä ja tutkijana Ulkopoliittisessa instituutissa. Vuosina 2016–2017 Haukkala oli presidentti Niinistön ulkopoliittinen neuvonantaja. Ensimmäisen kerran hän työskenteli tasavallan presidentin kanslian päällikkönä vuonna 2018.
George W. Bush
Presidenttikautensa jälkeen
Jäätyään eläkkeelle tammikuussa 2009 Bush asettui vaimonsa kanssa asumaan Dallasiin, Texasiin. Vuoden 2009 aikana hän piti puheita yksityistilaisuuksissa ja pidättäytyi niissä arvostelemasta seuraajaansa Barack Obamaa. Bush ja edeltäjänsä Bill Clinton johtivat yksityistä rahankeräystä Haitin maanjäristyksen uhrien hyväksi vuonna 2010.
Melanooma
Melanooman synty
Melanooma voi kehittyä olemassa olevaan luomeen, mutta yli 60 prosenttia melanoomista syntyy kuitenkin ilman alkuperäistä luomea, toisin sanoen normaaliin ihoon tai muuhun kudokseen.
Hiski Haukkala
Ura
Vuonna 2018 Haukkala siirtyi tasavallan presidentin kansliasta Tampereen yliopiston kansainvälisten suhteiden professoriksi. Hän toimi professorina kolme vuotta, kunnes hänet valittiin toistamiseen tasavallan presidentin kansliapäälliköksi toukokuussa 2021.
A. Lange & Söhne
thumb|Langen valmistama taskukello A. Lange & Söhne on Saksan Glashüttessä sijaitseva vuonna 1845 perustettu luksuskelloja valmistava yritys, jota pidetään yhtenä parhaista mekaanisten kellojen valmistajista.
Hiski Haukkala
Ura
Haukkalan Suomen ulkopolitiikkaa ja suurvaltoja käsittelevä tietokirja Suuren pelin paluu julkaistiin vuonna 2020 (Otava). Kirjassaan hän tukeutuu J. V. Snellmanin valtiofilosofiaan.
Melanooma
Perinnöllinen melanooma
Yleisin perinnöllinen melanoomille altistava sairaus on FAMMM-oireyhtymä (Familial atypical multiple mole-melanoma syndrome). Oireyhtymässä on kyse autosomaalisesti dominantisti periytyvästä alttiudesta saada kehoon runsaasti atyyppisiä eli epätyypillisiä luomia. Mikroskooppisesti tarkasteltuna luomissa nähdään melanosyyttien dysplastisia muutoksia, alueellisia tulehdussolukertymiä ja dermiksen uudissuonimuodostusta. Luomet muodostuvat usein ihoalueelle, joka ei altistu auringonvalolle. FAMMM-oireyhtymän perineillä henkilöillä on suurentunut riski saada melanooma tai muu pahanlaatuinen kasvain, esimerkiksi haimasyöpä.
Luokitus
thumb|200px|Normaalin luomen vasempaan reunaan on kasvanut väriltään tummempi melanooma
Levinneisyysluokitus
Breslow'n luokitus on vuonna 1970 kehitetty järjestelmä, jossa melanoomakasvain luokitellaan paksuuden mukaan. Luokituksessa määritetään mikroskooppitutkimuksessa melanooman paksuus millimetreinä. Breslow'n paksuusluokka on eräs tärkeimmistä melanooman ennustetekijöistä: alle yhden millimetrin paksuisten melanoomien kohdalla viiden vuoden kuluttua elossa ovat lähes kaikki potilaat, kun taas yli neljän millimetrin paksuisissa kasvaimissa eloon jää noin puolet, olettaen että kasvain ei ole ehtinyt toteamisvaiheessa levitä muualle elimistöön.
Oireet
Alle puolet melanoomista saa alkunsa jo olemassa olevasta luomesta. Melanooman ensioireita voivat olla luomen muuttuminen ulkonäöltään, kutiaminen, hilseily tai verestäminen. Epäilyttävä luomi kannattaa näyttää lääkärille. Myös kovalta, turvonneelta tai aralta tuntuva luomi on syytä tarkistuttaa.
Melanooma voi ilmestyä myös uutena luomena. Luomi saattaa kasvaa, muuttua epätarkkarajaiseksi tai tummemmaksi, punertavan tai sinertävän sävyiseksi tai mustaksi. Kasvun edetessä luomen pinta voi erittää visvaa, vuotaa verta tai haavautua. Uusia hyvänlaatuisia luomia ilmaantuu ihmiselle kuitenkin normaalisti iän karttuessa.
Melanooma lähettää etäpesäkkeitä yleisimmin ihonalaiskudokseen, maksaan, keuhkoihin ja aivoihin.
Ennuste
Tärkein melanooman ennusteeseen vaikuttava tekijä on Breslow'n luokitus eli kasvaimen paksuus millimetreinä, jos tauti ei ole ehtinyt lähettää etäpesäkkeitä. Melanooman haavautuminen eli ulseraatio on huonomman ennusteen merkki, sillä se kertoo kasvaimen aggressiivisesta kasvutavasta. Levinneessä taudissa imusolmukkeissa olevat mikrometastaasit eli vain mikroskoopin avulla havaittavat etäpesäkkeet merkitsevät parempaa ennustetta kuin paljaalla silmällä näkyvät makrometastaasit. Ihossa tai ihonalaisessa kudoksessa olevat etäpesäkkeet viittaavat huonompaan ennusteeseen, ja kaikkein huonoin ennuste on sisäelimiin levinneellä taudilla. Melanooman sijainti vaikuttaa myös ennusteeseen, sillä raajoissa sijaitsevien kasvainten ennuste on parempi kuin niska-hartiaseudulla olevien. Kuitenkin 80 % melanoomapotilaista kuolee johonkin muuhun kuin melanoomaansa
Esiintyvyys
thumb|200px|Ihomelanooma, jonka muoto on epäsymmetrinen ja reunat epäsäännölliset Melanooman esiintyvyys Suomessa on miehillä 8,5/100 000 ja naisilla 7,8/100 000. Ruotsin, Norjan ja Tanskan esiintyvyysluvut ovat hieman suurempia kuin Suomen, luokkaa 12–15 tapausta 100 000 asukasta kohti.
Suurimmat melanooman esiintyvyysluvut ovat Australiassa ja Uudessa-Seelannissa, joissa melanoomaan sairastui vuonna 2002 miehistä 37,7/100 000 ja naisista 29,4/100 000. Etelämantereen otsoniaukko ulottuu ajoittain näille alueille, jolloin ilmakehän läpi pääsee UVB-säteilyä, joka on melanooman syntyyn vaikuttava tekijä.
Yhdysvalloissa melanooma on nykyään seitsemänneksi yleisin syöpä, johon sairastuu elämänsä aikana yksi kuudestakymmenestä yhdysvaltalaisesta. Esiintyvyys Yhdysvalloissa oli vuonna 2005 miehillä 6,4/100 000 ja naisilla 11,7/100 000, mikä tarkoittaa 2 000 prosentin kasvua esiintyvyydessä vuoteen 1930 verrattuna. Ihosyövistä vain 4 prosenttia on melanoomia, mutta se aiheuttaa vaarallisuutensa vuoksi 77 prosenttia ihosyöpäkuolemista.
Melanoomaa esiintyy pääasiassa vaaleaihoisilla henkilöillä. Tummaihoisilla melanoomaa ilmenee vain noin kahdeskymmenesosa verrattuna valkoihoiseen väestöön, ja se kehittyy heillä etupäässä vähäpigmenttisille alueille, kuten kynsien alle, kämmeniin ja jalkapohjiin. Melanoomien ilmaantuvuus painottuu nuorempiin ikäryhmiin kuin muiden ihosyöpien, mutta riski sairastua nousee iän myötä. Lapsilla ja nuorilla melanooma on erittäin harvinainen.
Riskitekijät ja ehkäisy
Melanooman tärkein riskitekijä on auringon ultraviolettisäteily. Melanoomariski lisääntyy erityisesti, jos vaalea iho altistuu runsaasti auringonvalolle ennen puberteettiä. Paras keino melanooman ehkäisemiseksi on ihon palamisen välttäminen.
Melanooman suhteen riskiryhmiin kuuluvat henkilöt, joilla on paljon luomia tai joiden luomet ovat epätyypillisiä. Epätyypillinen luomi on tumma, epätasaisen värinen, läpimitaltaan yli 5 mm, epäsymmetrinen ja epätarkkarajainen. Yli 4–5 atyyppista luomea lisäävät melanoomaan sairastumisen riskin 12–15-kertaiseksi. Riskiä sairastua nostavat myös aiemmin poistettu melanooma ja lähisukulaisella oleva melanooma.
Ensimmäisen diagnosoidun melanooman jälkeen riski saada uusi melanooma on 3–5 prosenttia.
Hoito
Uusi lääke on kehitetty sellaiselle melanoomalle, joka leviää ihosta muualle elimistöön. Siitä on hyötyä puolelle sellaisista melanoomapotilasta, joiden kasvaimessa on Braf-geenimutaatio. On arvioitu että se on perinteisiä solunsalpaajia tehoavampi. Kalleutensa vuoksi, 10 000 euroa kuussa, sen käyttö ei ole yleistä eikä siitä saa Suomessa Kela-korvausta.
Syövän immuunihoidot, immunoterapia
Vuodesta 1997 alkaen käyttöön on tullut useita syövän immuunihoitoja (myös nimellä IO-hoito, immuno-onkologinen hoito ja syövän immunoterapia), joissa valjastetaan potilaan oma keho taistelemaan syöpää vastaan. Hoidon tarkoituksena on vahvistaa elimistön omaa immuunireaktiota syöpää vastaan ja auttaa immuunijärjestelmää tappamaan syöpäsolut. Immuunihoitoja käytetään useiden erilaisten syöpien hoidossa, joiden joukossa ovat muun muassa keuhkosyöpä, virtsarakon syöpä, rintasyöpä, melanooma, gynekologiset syövät ja munuaissyöpä.
George W. Bush
Presidenttikautensa jälkeen
Bush julkaisi muistelmansa Ratkaisun hetket (Decision Points) loppuvuonna 2010. Kirjassaan Bush puolusteli Irakin sotaa ja vesikidutusta mutta myönsi myös hallintonsa epäonnistuneen hurrikaani Katrinan seurausten hoidossa. Bush on ryhtynyt harrastamaan taidemaalausta, ja hän julkaisi sotaveteraaniaiheisten maalaustensa kokoelman nimeltä Portraits of Courage vuonna 2017.
A. Lange & Söhne
Yrityksen perusti Ferdinand Adolph Lange vuonna 1845 nimellä Lange. Ferdinand ja hänen kuolemansa jälkeen hänen poikansa Emil ja Richard valmistivat korkealuokkaisia taskukelloja. Langen perheyritys valmisti kelloja toisen maailmansodan loppuun asti. Sodan jälkeen yritys lakkasi olemasta, kun glashütteläiset kellovalmistajat yhdistettiin VEB Glashütter Uhrenbetriebe (GUB) -konglomeraattiin. Itä-Saksan hajoamisen jälkeen perustajan pojanpojanpoika Walter Lange yhdessä Günter Blümlein kanssa aloittivat yrityksen toiminnan uudelleen usean sveitsiläisen kellovalmistajan avustuksella. Yritys julkaisi ensimmäisen mallistonsa 1994. Nykyisin A. Lange & Söhne on osa Richemont-konsernia.
Panerai
thumb|250px|[[Sylvester Stallone ranteessaan Panerain 60-millinen erikoismalli.]]
Officine Panerai Marketing e Communicazioni Srl (yleisesti Officine Panerai tai pelkkä Panerai) on italialais-sveitsiläinen luksuskelloja valmistava yritys. Giovanni Panerai (1825–1897) perusti yrityksen Firenzessä, Italiassa vuonna 1860. Yrityksen päämaja on vieläkin Firenzessä, mutta kellot valmistetaan Neuchâtelissa, Sveitsissä. Panerai käyttää kelloissaan, sekä ETA:n, että omia koneistojaan. Panerai on tunnettu kestävistä työkalumaisista kelloistaan, ja niitä käyttivät muun muassa taistelusukeltajat toisessa maailmansodassa. Näihin kelloihin perustuukin nykyiset Luminor ja Radiomir -rannekellomallit.
Nykyisin yritys on osa Richemontia.
Hüsker Dü
Hüsker Dü oli yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin Minnesotan osavaltion Minneapolisissa maaliskuussa 1979. Sen pysyvät jäsenet olivat Grant Hart (rummut, laulu), Bob Mould (sähkökitara, laulu) ja Greg Norton (bassokitara).
Hüsker Dün nimi tulee tanskalaisesta lautapelistä Husker Du?
Hüsker Dü sai huomattavaa menestystä kriitikkojen keskuudessa jo varhaisimmilla albumeillaan. Yhtyeen manageri David Savoyn itsemurha sekä jäsenten huumausaineongelmat kuitenkin edesauttoivat yhtyeen hajoamista 1980-luvun lopulla.
Smithin luku
Lukuteoriassa Smithin luku on yhdistetty luku, jonka numeroiden summa on sen alkutekijöiden numeroiden summa. Alkuluvut on rajattu pois, koska muuten ne kaikki olisivat Smithin lukuja. Esimerkkejä Smithin luvuista:
McDaniel on osoittanut, että Smithin lukuja on äärettömän monta.
Smithin lukuja on mahdollista konstruoida jakamalla lukuja muotoa Rk = 111…1, missä ykkösiä on k kappaletta, tekijöihin (Hoffmann).
Suurin tunnettu Smithin luku on 9 × R1 031(104 594 + 3 × 102 297 + 1)1 476 × 103 913 210.
Severi
Severi on suomalainen miehen etunimi.
Severi on lähtöisin latinan nimestä Severus, joka merkitsee ’vakaata’, ’ankaraa’. Mikael Agricolan ensimmäisessä almanakassa vuodesta 1544 nimi oli merkitty 23. päivään lokakuuta muodossa Sewerinus pijspa ja on siitä lähtien hieman eri kirjoitusmuodoissa ollut sinä päivänä suomalaisessa kalenterissa. Nykyisessä kirjoitusasussaan se on ollut Suomen almanakassa vuodesta 1911 lähtien, sitä ennen se oli muodossa Seweri vuosina 1890–1907 ja Severin 1908–1909. Vuosina 1708–1907 oli lisäksi 22. päivänä lokakuuta nimi Sewerus. Suomen­ruotsalaisessa almanakassa nimi on edelleen muodossa Severin.
Nimen käyttö lisääntyi 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa etenkin jälkimmäisenä nimenä.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Severi-nimen on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä saanut 5 443 ja Severin-nimen 540 henkilöä.
Tunnettuja Severeitä
Katolisissa maissa on ollut 6–10 eri pyhimystä nimillä joko Severus, Severin tai Severinus, jotka elivät vuosina 300–800, joukossa useita piispoja ja yksi paavi, Severinus.
Viitteet
Severo
Pisani-luokka
Pisani-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.
Kultaleijona-apina
Kultaleijona-apina eli kultaleijonatamariini eli kultatamariini (Leontopithecus rosalia) on Brasilian rannikkosademetsissä elävä Amerikan mantereen apinalaji. Laji on uhanalainen, sillä niitä elää luonnossa yli tuhat yksilöä ja vankeudessa viisisataa. Määrä kuitenkin on kasvanut tehokkaan suojeluhankkeen ansiosta, sillä vuonna 1980 kultaleijona-apinoita arveltiin olevan jäljellä vain noin sata yksilöä. Laji oli ennen suojelua suosittu lemmikkieläin. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että lajin suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin kultatamariini,, jota myös Suomen Lajitietokeskus suosittelee käytettäväksi.
Koko ja ulkonäkö
Kultaleijona-apinan voi tunnistaa hehkuvan punaisesta turkista. Laji on kokonsa puolesta pienimpiä apinalajeja: se painaa noin puoli kiloa, ja ruumiin pituus on 50–60 cm, josta hännän pituus 30–35 cm. Kultaleijona-apinan kaulaa ja päätä ympäröi suuri ja aaltoileva harja. Liikkeiltään laji on vikkelä, ja pitkän häntänsä avulla se ylläpitää tasapainoa.
Elinympäristö ja elintavat
Luonnossa lajia voi tavata Brasilian rannikon sademetsistä. Kultaleijona-apinat elävät yleensä alle kahdeksan yksilön laumoissa, joihin kuuluu täysi-ikäinen naaras ja koiras, niiden eri-ikäisiä poikasia ja muita sukulaisia.
Luonnossa lajin yleinen elinikä on noin 8–15 vuotta, mutta eläintarhoissa ne voivat elää lähes 30-vuotiaiksi.
Lajin luontaisia vihollisia ovat muun muassa petolinnut, käärmeet ja isot kissat. Kuten villieläimillä yleensä, elinalueiden ja metsien pirstoutuminen on luontaisia uhkia merkittävämpi.
Lisääntyminen
Lajin tiineysaika kestää noin 126–130 päivää, ja usein naaras saa kaksoset. Naaras huolehtii poikasista ensimmäisten viikkojen ajan, minkä jälkeen päävastuun kasvattamisesta ottaa koiras. Vanhemmat jättävät poikaset omilleen noin 90 päivän iässä. Poikasten kuolleisuus on suuri; yli puolet poikasista kuolee ensimmäisen elinvuotensa aikana.
Ravinto
Kultaleijona-apina on kaikkiruokainen. Se syö pieniä hyönteisiä, pieniä selkärankaisia, hedelmiä sekä puiden erittämää mahlaa ja hartsia.
Laji eläintarhoissa
Kultaleijona-apinat viihtyvät hyvin tarhoissa ja lemmikkeinä, mikä osaltaan oli syynä niiden laajamittaiseen metsästämiseen. Eläintarhoissa elää noin 500 kultaleijonatamariinia. Myös Helsingin Korkeasaaren eläintarhassa on brasilialaisia kultaleijonatamariineja, jotka synnyttivät poikasia heinäkuussa 2010.
C. W. Thornthwaite
Charles Warren Thornthwaite (1899–1963) oli yhdysvaltalainen maantieteilijä ja ilmastotutkija. Hän tutki ilmastojen luokittelua ja veden kiertokulkua.
Hiirihaukka
Hiirihaukka (Buteo buteo) on keskikokoinen päiväpetolintu.
C. W. Thornthwaite
Thornthwaite väitteli maantieteestä vuonna 1930 Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Vuosina 1947–1955 hän oli klimatologian professori Johns Hopkinsin yliopistossa. Vuosina 1950 ja 1953 hän johti Maailman ilmatieteen järjestön ilmastokomissiota.
Hiirihaukka
Koko ja ulkonäkö
Hiirihaukka on 48–56 cm pitkä ja sen siipien kärkiväli on 110–130 cm. Sillä on leveät siivet, paksu, lyhyt kaula sekä keskipitkä pyrstö. Rinta on keskiruskea, kainaloissa vaaleat laikut, muuten lintu on tummanruskea. Suomessa tavataan kahta alalajia. Läntinen buteo on kookkaampi ja tummempi. Itäinen vulpinus on hieman pienempi. Itäisen alalajin hiirihaukoilla on punertavan ruskea pyrstö ja muutoinkin väritys on vaaleamman tai punertavamman sävyinen. Alalajit risteytyvät keskenään ja välimuotoisia yksilöitä tavataan paljon. Sekä alapuolen valkoisen määrässä on muutoinkin paljon yksilökohtaista vaihtelua. Naaras on koirasta kookkaampi. Ne kaartelevat ja liitävät siivet loivassa V-asennossa.
C. W. Thornthwaite
Thornthwaite ja hänen tutkimusryhmänsä olivat vesitaselaskelmien uranuurtajia. He tekivät laskelmia selvittääkseen kasteluveden tarvetta. He kehittivät empiirisen yhtälön, jolla voidaan arvioida karkeasti haihduntaa ruohopinnalta käyttäen lähtötietoina kuukauden keskilämpötilaa ja päivän pituutta. Laskelmat tehtiin mittaamalla haihtumista lysimetreillä eri puolilla Yhdysvaltoja.
Hiirihaukka
Koko ja ulkonäkö
Hiirihaukka on petolinnuksi äänekäs, ja se ääntelee erityisesti keväällä. Sen tavallisin ääni on naukuva "piijäh", jota kuulee enimmäkseen lennossa.
Vanhin suomalainen rengastettu hiirihaukka on ollut 26 vuotta 10 päivää vanha. Euroopan vanhin oli tanskalainen 28 vuotta 9 kuukautta vanha hiirihaukka.
Levinneisyys
Hiirihaukkaa tavataan pesivänä suuressa osassa Eurooppaa sekä Keski-Aasiassa. Talvehtivana sitä esiintyy lisäksi Lähi-idässä, Etelä-Intiassa, osissa Pohjois- ja Länsi-Afrikkaa sekä laajalla alueella Eteläisessä ja Itäisessä Afrikassa.
Suomessa hiirihaukan alalajia buteo tavataan maan etelä- ja länsiosissa ja alalajia vulpinus itä- ja keskiosissa. Suomessa hiirihaukkoja pesii 4 000–5 000 paria. Vuoden 2010 uhanalaisuusluokittelussa hiirihaukan uhanalaisuusluokitus muutettiin elinvoimaisesta vaarantuneeksi, ja laji oli taantunut merkittävästi edellisen 30 vuoden aikana. Suomessa pesivät vulpinus-alalajin hiirihaukat talvehtivat trooppisessa Afrikassa ja buteo-alalajin hiirihaukat Länsi- ja Itä-Euroopan välisellä vyöhykkeellä. Ahvenanmaalle jää säännöllisesti talvehtimaan joitakin buteo-alalajin yksilöitä, ja hyvinä myyrätalvina niitä talvehtii muuallakin Etelä-Suomessa.
Lisääntyminen
Hiirihaukan pesä on tyypillisesti isossa puussa pellon tai suon laidassa, keskimäärin 10 metrin korkeudessa. Yleisin puulaji on kuusi, seuraavana mänty. Muninta voi alkaa jo huhtikuussa, tavallisesti toukokuussa. Munia on tavallisesti 2 tai 3, joskus jopa 5. Hyvinä myyrävuosina poikueet ovat isoja. Myyräkatovuonna pesintä saattaa jäädä väliinkin. Naaras hautoo noin 5 viikkoa. Poikaset oppivat lentämään noin 6 viikon ikäisinä. Haudonta-aikana linnut ovat arkoja, ja saattavat hylätä pesän ihmisen häirinnän takia.
Ravinto
Hiirihaukan pääravintoa ovat pienet jyrsijät, mutta se syö myös matelijoita, sammakoita, linnunpoikasia, hyönteisiä ja jopa kastematoja.
Hélène Dorion
pienoiskuva|Hélène Dorion Hélène Dorion (s. 1958 Quebec) on kanadalainen kirjailija, joka on julkaissut lukuisia runoteoksia. Hän on työllään voittanut monia palkintoja, joihin lukeutuvat Kenraalikuvernöörin kirjallisuuspalkinto (2006) sekä Mallarmé-palkinto (2005), jonka Dorion sai ensimmäisenä quebeciläisenä naiskirjailijana. Vuonna 2010 Dorionista tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri. Hän oli jo tätä ennen ollut Ordre national du Québecin ritari. Dorionin julkaisuja on käännetty yli 15 kielelle. Hän on paitsi runoilija, myös romaanikirjailija ja esseisti.
Vincas Kudirka
Kudirka opiskeli Varsovassa historiaa ja filosofiaa vuonna 1881 ja alkoi seuraavana vuonna opiskella lääketiedettä. Hän aloitti runojen sepittämisen vuonna 1888. Kudirka sanoitti vuonna 1898 ”Tautiška giesmėn”, josta vuonna 1918 tuli Liettuan kansallislaulu. Hän sävelsi itse myös laulun musiikin.
Kudirka kuoli tuberkuloosiin 40-vuotiaana.
Possessiivisuffiksi
Possessiivisuffikseja eli omistusliitteitä käytetään nominin omistajan persoonan ja luvun merkitsemiseen, esimerkiksi autoni (= auto, jonka omistaja olen minä, yksi henkilö), automme (= auto, jonka omistajia olemme me, useat henkilöt), autonne. Suomen kielessä possessiivisuffiksia käytetään ainoastaan genetiivimuotoisen persoonapronominin yhteydessä (minun autoni) tai sen sijasta (autoni), mutta esimerkiksi joissakin suomalais-ugrilaisissa kielissä kuten unkarissa possessiivisuffikseja käytetään myös muiden kuin persoonapronominilla viitattujen omistajien ilmaisemiseen (unk. Anna könyv-e 'Annan kirja', sananmukaisesti "Anna kirjansa") tai ns. habeo-rakenteen sijasta (unk. van könyv-em 'minulla on kirja', sananmukaisesti "on kirjani"). Monissa kielissä possessiivisuffikseja vastaavat possessiivipronominit.
Possessiivisuffiksi suomen kielessä
Suomen kielessä possessiivisuffikseja on viisi (koska yksikön ja monikon 3. persoonan possessiivisuffiksit ovat samannäköiset), mutta laajempiakin järjestelmiä voi olla, jos esimerkiksi kielessä on yksikön ja monikon lisäksi kaksikko eli duaali (kuten esimerkiksi saamen kielessä). Joissakin kielissä possessiivisuffiksin, omistajan ja/tai omistettavan useutta ilmaisevien ainesten sekä sijapäätteiden yhdistelmät voivat käyttäytyä epäsäännöllisillä ja mutkikkailla tavoilla, niin että kieliopissa on kuvattava erikseen absoluuttinen (possessiivisuffiksiton) ja possessiivinen taivutus. Suomen kielessä liitteitä käytetään myös lauseenvastikkeissa, kun sillä ja päälauseella on suffiksin persoonan mukainen sama subjekti (Nukkuessamme näemme unia.).
Suomen possessiivisuffiksit ovat:
Possessiivisuffiksin käyttö on suomen yleiskielessä pakollista, jos substantiivin määritteenä on genetiivimuotoinen aito persoonapronomini paitsi eräissä ilmaisuissa, joissa monikon persoonapronominin genetiivi ilmaisee muuta kuin omistamista, esim. meidän kylällä, teidän äiti. Varsinaisen persoonapronominin sen sijaan voi tällöin ensimmäisessä ja toisessa persoonassa jättää poiskin (esimerkiksi: minun autoni ~ autoni). Kun possessiivisuffiksi viittaa lauseen subjektiin tai subjektipersoonaan, persoonapronominin genetiiviä ei saakaan käyttää, esim. lauseessa "voimme lukea meidän aikamme löytöretkeilijöistä" sana "meidän" katsotaan virheelliseksi. Kolmannessa persoonassa joko sekä persoonapronominin että possessiivisuffiksin taikka pelkän possessiivisuffiksin valinnalla ilmaistaan, onko kyse ns. refleksiivisestä omistuksesta (jossa omistaja on identtinen lauseen subjektin kanssa): Pekka näki autonsa (= oman autonsa) / Pekka näki hänen autonsa (= jonkun toisen auton). Jos refleksiiviomistuksessa on kyse muusta kuin henkilöstä, voidaan käyttää joko kolmannen persoonan possessiivisuffiksia tai se-demonstratiivipronominin genetiiviä, esim. koira näki isäntänsä tai koira näki sen isännän.
Puhekielessä omistusliitteiden käyttöä vierastetaan ylätyylisenä ja niitä käytetään sen vuoksi epäsäännöllisesti. Parhaiten possessiivisuffiksit näyttävät säilyvän juuri refleksiivisen omistuksen yhteydessä (mä löysin kirjani, vrt. mä löysin mun kirjan) sekä tyyli- ja tehokeinona. Vaihtelevasta käytöstään huolimatta kaikki possessiivisuffiksit ovat kuitenkin täysin ymmärrettävää ja normaalia kielenkäyttöä myös puhekielessä.
Takuma Satō
Takuma Satō (s. 28. tammikuuta 1977 Tokio, Japani) on japanilainen autourheilija. Hän on entinen Formula E -kuljettaja Amlin Aguri -tallissa ja entinen Formula 1 -kuljettaja. Sato on voittanut arvostetun Indianapolis 500 -kilpailun kahdesti, vuosina 2017 ja 2020.
Possessiivisuffiksi
Possessiivisuffiksi suomen kielessä
Possessiivisuffikseja käytetään myös refleksiivi- ja resiprookkipronomineissa (itselleni, toisilleen) sekä infiniittisten verbinmuotojen yhteydessä, siis persoonan ilmaisemiseen muun muassa lauseenvastikkeissa (kerroin tulevani huomenna; emme elä syödäksemme).
Takuma Satō
2002
Satō aloitti F1-uransa parhaimmat päivänsä nähneessä Jordan-tallissa kaudella 2002. Tallikaverikseen hän sai kokeneen italialaisen Giancarlo Fisichellan, joka jättikin japanilaisen varjoonsa keräämällä 7 MM-pistettä Satōn 2 pistettä vastaan. Ainoat pisteensä Satō sai kauden viimeisestä osakilpailusta Japanissa Suzukan radalla. Vaikka hän keskeyttikin kauden seitsemästätoista kilpailusta seitsemässä, ja sijoittui vain neljästi kymmenen parhaan joukkoon, vakuutti hän silti BAR-tallin palkkaamaan hänet testikuljettajakseen kaudelle 2003. Pestausta edesauttoi BAR:in japanilaisen moottoritoimittaja Hondan halu saada omanmaalainen kuljettaja MM-sarjaan.
2003
Kaudella 2003 Satō toimi BAR-tallin testikuljettajana lähes koko kauden, kunnes tallipäällikkö David Richards erotti kehnoja tuloksia saavuttaneen vuoden 1997 maailmanmestarin Jacques Villeneuven ennen kauden päättänyttä Japanin osakilpailua. Takuma nostettiin kilpailuun kisakuljettajaksi Jenson Buttonin rinnalle, ja ajoi hienosti kuudenneksi, jääden vain noin 20 sekuntia tallikaveristaan. Vaikka sijoitus olikin pykälää huonompi kuin edellisvuoden sijoitus Suzukassa, sai hän muuttuneen pistelaskutavan ansiosta yhden pisteen enemmän, eli kolme pistettä. Nyt BAR oli täysin vakuuttunut japanilaisen suorituskyvystä, ja talli nosti hänet kisakuljettajaksi koko kaudeksi 2004.
2004
pienoiskuva|oikea|Satō Yhdysvaltain GP:ssä kaudella 2004 Kausi 2004 oli Satōn tähänastisista kausista menestyksekkäin, vaikka hän jäi taas tallikaverinsa varjoon. Ei kuitenkaan ollut mikään ihme, ettei vasta toista kokonaista kauttaan ajava kuljettaja pystynyt haastamaan jo viidettä kauttaan ajavaa Buttonia, joka napsi pisteitä kolmea lukuun ottamatta jokaisesta kilpailusta. Kauden 8 ensimmäistä kisaa eivät olleet kaksisia. Kahdesta viitossijasta ansaitut 8 MM-pistettä kalpenivat Buttonin samassa ajassa haalimien 44 pisteen rinnalla. Satōn kisa päättyi kolmesti konerikkoon, kahdesti hän jäi aivan tuloslistan häntäpäähän useita kierroksia kärjen perässä, ja kerran hän jäi vai niukasti ulos pisteiltä. Yhdysvalloissa ajettu Indianapoliksen Grand Prix kuitenkin kirkasti Satōn kautta. Ensin kolmas sija ja selätys Buttonista aika-ajoissa antoi odottaa hyvää suoritusta kilpailussa, eikä hän pettänyt odotuksia. Japanilaista nopeampia olivat ainoastaan ylivoimaista kautta ajaneet Ferrari-kuljettajat Michael Schumacher ja Rubens Barrichello. Ensimmäinen palkintokorokesija jäi hänen uran ainoaksi. Vaikka ei loppukausikaan ollut huikaiseva, paransi Satō silti suorituksiaan ollen pisteillä kuudessa kilpailussa yhdeksästä. Satōn pistesaldo oli kauden lopussa 34, mikä oli 51 pistettä Buttonin saalista vähemmän, ja joka oikeutti kahdeksanteen sijaan kuljettajien MM-sarjassa. BAR-talli sijoittui valmistajien sarjassa toiseksi.
2005
pienoiskuva|oikea|Sato Britannian GP:ssä Vuonna 2005 BAR jatkoi yhteistyötä Buttonin ja Satōn kanssa. Kausi kuitenkin alkoi molemmilta heikosti, eikä kumpikaan kuljettajista ollut saanut yhtään pistettä yhdeksään ensimmäiseen GP:hen mennessä. Satō joutui jättämään yhteensä kolme kilpailua väliin, Malesiassa flunssan takia, ja Espanjassa ja Monacossa San Marinossa tapahtuneen sääntörikkomuksen takia. San Marinossa BAR:in molemmat autot olivat kisanjälkeisessä punnituksessa liian kevyitä, ja Satō menetti kisassa ajamansa viidennen sijan, ja BAR-tallille määrättiin kahden kilpailun mittainen kilpailukielto. Kun Button ajoi loppukauden jokaisessa kisassa pisteille, ei Satō onnistunut siinä kuin kerran. Unkarissa kahdeksannesta sijasta saavutettu yksi MM-piste jäi Satōn viimeiseksi BAR-tallissa. Satōn surkean kauden kruunasi kauden toiseksi viimeisessä, ja juuri Japanissa ajetussa kilpailussa saatu hylkäystuomio, jonka syynä oli Satōn aiheuttama kolari Toyota-kuljettaja Jarno Trullin kanssa. Satō sortui kisassa yliyrittämiseen jo ensimmäisessä mutkassa, kun tämä ajoi siinä pitkälle hietikolle yrittäessään parantaa aika-ajossa saavutettua viidettä sijaansa. BAR-talli ei enää halunnut palkata Satōta kaudelle 2006, joten näytti jo siltä, että japanilaisen ura oli saapunut päätökseensä.
James Turle
James Turle (5. maaliskuuta 1802 Taunton, Somerset – 28. kesäkuuta 1882 Lontoo) oli brittiläinen urkuri, kuoronjohtaja ja säveltäjä.
Turle sai opetusta J. J. Gossilta ja sitten Westminster Abbeyn urkuri George Ebenezer Williamsilta. Vuosina 1831–1882 hän toimi itse Westminster Abbeyn urkurina ja kuoromestarina. Hän kuitenkin vetäytyi aktiivisesta palveluksesta jo vuonna 1875. Turle sävelsi enimmäkseen kirkkomusiikkia. Hän oli vuodesta 1823 naimisissa Mary Honeyn kanssa, ja pariskunta sai useita lapsia.
Takuma Satō
Kaudet numeroina
Satō on ajanut F1-sarjassa seitsemällä kaudella ja kaiken kaikkiaan kolmessa eri tallissa. Erikoista kuitenkin on, että hän on ajanut vain autoilla, joissa on Hondan moottorit.
Triviaa
Lukuun ottamatta yhtä kilpailua (Kiinan ePrix 2014), Sato on ajanut koko uransa aina Formula 3 -luokasta lähtien Hondan moottoreilla.
Skyenterrieri
Skyenterrieri on matala, pitkänomainen koira, joka on kotoisin Skyen saarelta Skotlannin edustalta. thumb
Ulkonäkö
thumb|right|Tavanomaisia pystykorvaisia skyenterrierejä, sekä harvinaisempi luppakorvainen
Luonne ja käyttäytyminen
Luonteeltaan skyenterrieriä kuvaillaan yleensä ystävälliseksi, lojaaliksi, älykkääksi, vahvatahtoiseksi ja rauhalliseksi. Se on oman perheensä koira, joka saattaa suhtautua vieraisiin kohteliaan varautuneesti.
Alkuperä ja nykytilanne
Skyenterrierin alkuperäisen tarkoituksen uskotaan olleen erilaiset luolatyöt mäyräkoiran tavoin, mutta nykyään skyenterrierit ovat pääosin seurakoiria.
Skye on yksi maailman uhanalaisimmista koiraroduista. Koko maailmassa pentuja rekisteröidään vuosittain vain noin 300, Suomessa noin 20. Kokonaisuudessaan Suomessa on tällä hetkellä noin 250 skyenterrieriä. Kantojen vähäisyyden vuoksi skyejä tuodaan Suomeen paljon ulkomailta, mm. USA:sta, Britanniasta ja Keski-Euroopasta, mutta niitä myös viedään paljon ulkomaille suomalaisten skyenterrierien korkean arvostuksen ansiosta.
Käyttötarkoitus ja harrastukset
Skye sopii monenlaiseen harrastustoimintaan. Eniten näitä näyttäviä koiria tavataan näyttelykehissä, mutta skyeja löytyy myös agility- ja tokoharrastajien piireistä, sekä alkuperäisen tarkoituksensa mukaan metsästyspuolelta lähinnä jälkikoirana.
Kaarina Davis
Kaarina Davis (s. 1970 Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen sairaanhoitaja ja kirjailija, joka asuu Suomessa ja kirjoittaa suomeksi.
Davis syntyi Yhdysvalloissa suomalaiselle äidille ja amerikkalaiselle isälle. Hän muutti Suomeen seitsemänvuotiaana. Davis työskenteli hoitoalalla vuosina 1987–2004. Hän teki elämänmuutoksen, jätti hoitoalan ja päätyi viettämään yksinkertaista ja kiireettömämpää elämää sukutilallaan Hämeenkyrössä. Kaarina Davis tunnetaan yksinkertaisen ja luonnonläheisen elämän puolestapuhujana ja keskustelunavaajana. Hän toimii kotitilansa töiden lisäksi freelancer-kirjoittajana ja kolumnistina.
Vuonna 2007 ilmestyi hänen esikoisteoksensa Rankka kutsumus - Sairaanhoitajan päiväkirja, joka herätti vilkkaan keskustelun suomalaisesta sairaanhoidosta. Finlandia-raati valitsi Rankan kutsumuksen yhdeksi kuudesta Tieto-Finlandia-ehdokkaasta ennätyksellisen suuresta kilpailijajoukosta. Kirjassa Davis kritisoi Tehyn hampaattomuutta ja vaati hoitajien edunvalvontajärjestelmää olemaan rohkeampi ja ajan tasalla. Davis ehdotti hoitajia kieltätymään perustehtävien ulkopuolelle jäävistä töistä ja kokeilemaan niin sanot­tua italialaista jarrutusta, jossa tehdään vain lain vaatima minimi ja muistutti joukkoirtisanoutumisen voimasta. Lopulta Tehy käytti työtaistelussaan 2007 Suomessa erittäin harvinaista joukkoirtisanoutumisen uhkaa työtaistelunsa painostuskeinona vaatiessaan jäsenilleen 24 prosentin palkankorotusta. Yliopistosairaaloiden kriittisimmistä tehtävistä oli irtisanoutumassa jopa 70–100 prosenttia hoitajista. Palkkasopimus syntyi ennen kuin irtisanoutumiset toteutuivat.
Toisessa kirjassaan Irti oravanpyörästä (2010) Davis kertoo valinnoista miten elämää voi elää vähemmällä. Kirja tarjoaa monia myönteisiä vaihtoehtoja loppuunpalaneille, masentuneille ja kulutusyhteiskuntaan väsyneille.
Davisin kolmas teos Toisinnäkijän päiväkirja ilmestyi heinäkuussa 2013. Se kertoo Alhonlahden sukutilan ”viidentoista minuutin paikasta” eli paikasta, jossa vielä 1990-luvulla ei kuulunut yhtään ihmisen aiheuttamaa ääntä viiteentoista minuuttiin ja kuinka nykyään yhtenäistä hiljaisuutta on jäljellä enää harvoin ja silloinkin vain viitisen minuuttia. Kirjan merkittävässä osassa ovat lintu- ja muut luontohavainnot, huoli luonnon pirstoutumisesta, ihmisten luontosuhteesta ja luonnosta vieraantumisesta sekä kaikkialle laajenevista avohakkuista ja rakennushankkeista.
Davisin neljäs teos Toinen tie - tietokirjailijan elämää ilmestyi vuonna 2019. Se dokumentoi tietokirjailijan työtä ja kertoo miten kirjat syntyvät. Teos käsittelee myös työtä ja sen merkitystä, luonnonsuojelua, herkkyyttä ja mediaa sekä kohtuullisempaa ja luonnonläheisempää elämää.
Viidennessä teoksessaan Linnunlaulua ja varoitushuutoja (2022) Davis dokumentoi luonnonläheistä elämäänsä ja näyttää, kuinka luonnon kanssa voi elää sopusoinnussa.
Seiji Aochi
Seiji Aochi (21. kesäkuuta 1942 Otaru, Japani – 14. elokuuta 2008) oli japanilainen mäkihyppääjä.
Aochi sijoittui vuoden 1968 talviolympialaisten suurmäen kilpailussa 26:nneksi. Vuoden 1972 talviolympialaisissa Sapporossa hän sai pronssia normaalimäen kilpailusta, jossa Japani saavutti kolmoisvoiton.
Konstantinus Suuren Ritarikunta
thumb|Konstantinus Suuren Ritarikunnan ritarikuntamerkki Konstantinus Suuren Ritarikunta on ekumeeninen, Aleksandrian ja koko Afrikan patriarkka ja paavi Theodoros II:n suojeluksessa toimiva virallinen, kansainvälinen ritarikunta, johon kuuluu noin 500 eri kristillisiin uskontokuntiin kuuluvaa jäsentä Itävallasta, Kreikasta, Ruotsista, Saksasta, Suomesta, Tšekin tasavallasta, Venäjältä ja Yhdysvalloista. Ritarikunnan juuret johtavat keisari Konstantinus Suureen ja vuoteen 323. Se rekisteröitiin nykymuodossaan Sveitsin lain mukaan vuonna 1953 ja sai virallisen asemansa vuonna 1958 Aleksandrian ja koko Afrikan patriarkan ja paavin otettua sen suojelukseensa.
Ritarikunnan nykyinen suurmestari on Beaufort-Spontinin prinssi, herttua Friedrich. Hallituksen puheenjohtajana eli kanslerina toimi vuosina 1999–2009 Raimo Ilaskivi, varakanslerina Hans-Olof Kvist, pääsihteerinä Jürgen Schumacher ja rahastonhoitajana Reino Koskinen. 21. toukokuuta 2009 suurmestari nimitti Raimo Ilaskiven varasuurmestariksi. Uudeksi kansleriksi tuli Jürgen Schumacher, varakansleriksi Leif Syrstad ja pääsihteeriksi Jorma Ahonen.
Hallituksen viisivuotiskauden päättyessä 24. toukokuuta 2014 ja Schumacherin pyydettyä vapautusta Suurmestari nimitti uudeksi kansleriksi Toivo Salmen ja rahastonhoitajaksi Mika Pynnösen Jorma Ahosen jatkaessa pääsihteerinä. Ritarineuvoston puheenjohtaja on Rune Rydén ja ritarikunnan suurlähettiläs patriarkaattiin 21. toukokuuta 2009 lähtien George Haramis.
Ritarikunnan kunniamerkit ovat viisiluokkaiset: suurristi, suurupseeri, komentaja, ansioristi ja ansiomitali. Ritarikunnalla on myös sen suojelijan kunniaksi lyöty Ami du Patriarch -mitali. Ritarikunnan suurmestarille ja varasuurmestarille suojelija on myöntänyt korkeimman maallikolle annettavan arkontin arvon.
Kwilu (maakunta)
250px|thumb|Maakunnan sijainti
Kwilu on Kongon demokraattisen tasavallan lounainen maakunta. Sen pääkaupunki on Kikwit. Muita kaupunkeja ovat Bandundu ja Bulungu.
Maakunnan tärkeimmät kulkureitit ovat Kwilu- ja Kasai-joet.
Kwilu on erotettu vuonna 2015 aikaisemmasta Bandundun maakunnasta.
Irakin–Iranin sodan tukijat
Irakin–Iranin sodan tukijat olivat valtioita tai niihin liittyneitä tahoja, jotka tukivat joko Irakia, Irania tai molempia maiden välisessä sodassa. Esimerkiksi Saudi-Arabia tuki Irakia rahallisesti, Kiina myi sekä Irakille että Iranille aseita.
Irakin kumppanit
Monet arabimaat tukivat Irakia muun muassa sen takia, että pelkäsivät omien šiialaistensa nousua kapinaan ja muutenkin uhkaavaa Iranin laajenemista. Šiialainen kumouksellisuus olikin näkynyt 1979 Mekassa ja hieman myöhemmin Bahrainissa. Keväällä 1981 Persianlahden öljyä tuottavat arabimaat perustivat Irakin rahallista avustamista varten Persianlahden yhteistyöneuvoston. Vuonna 1984 Irak haki tukea jopa maltilliselta Egyptiltä, jolla oli toimiva sotateollisuus.
Ennen sotaa Irakin aseistus oli pääasiassa neuvostovalmisteista tai muista Itä-Euroopan maista hankittua. Sodan aikana Irak osti aseita Neuvostoliitosta, Ranskasta, Kiinasta, Brasiliasta, Egyptistä ja Länsi-Saksasta. Kuwait ja Saudi-Arabia tukivat Irakia taloudellisesti. Iranin vallankumouksen jälkeen Yhdysvaltain presidentin silloinen turvallisuuspoliittinen neuvonantaja Zbigniew Brzezisnki yllytti Irakia valtaamaan Shatt al-Arabin itselleen Yhdysvallat alkoi tukea Irakia kun Iran alkoi menestyä sodassa vuonna 1982. Yhdysvallat antoi Irakille aseapua, tiedustelutietoja, taloudellista apua ja palautti diplomaattiset suhteet, jotka katkesivat vuoden 1967 kuuden päivän sodassa. Yhdysvallat poisti Irakin terrorismia tukevien maiden listalta vuonna 1982 ja uudisti diplomaattisuhteet Irakiin 1984. Irakilla olivat puolellaan myös useimmat arabimaat, pääasiassa Saudi-Arabia.
Iranin kumppanit
Iran osti Kiinan lisäksi aseita muun muassa neuvostoaseita hankkineista Syyriasta, Libyasta ja Pohjois-Koreasta. Argentiina ja Brasilia myivät Iranille aseita. Israel myi Iranille muun muassa vanhantuneen panssarikalustonsa.
Iran pyrki jo vuonna 1984 lähentymään Neuvostoliittoa mikä näkyi entistä enemmän sotan lopussa, Iranin kannalta Neuvostoliitossa oli huonoa Afganistanin neuvostomiehitys, joka ajoi pakolaisia Iraniin, samoin maan tuki Irakille. Vuonna 1987 Iran pyrki sopimaan Neuvostoliiton kanssa öljyn- ja kaasunviennistä Neuvostoliiton kautta.
Maat, jotka aseistivat molempia osapuolia
Jotkut maat myivät aseita molemmille. Suurvallat eivät halunneet sekaantua sotaan. Yhdysvalloille oli edullista, että sen vihollinen Iran oli sidottu pitkälliseen sotaan, eikä Yhdysvallat myöskään ainakaan alussa luottanut Saddam Husseiniin. Yhdysvalloissa ei oikeastaan haluttu, että kumpikaan osapuoli voittaisi sotaa. . Sekä kiihkofundamentalistisen Iranin pyrkimys islamilaiselle vallankumoukselle että radikaalin Irakin pyrkimys arabimaailman johtoon uhkasivat öljyä tuottavia maltillisia arabimaita ja Israelia. Niinpä Israelilla ja Yhdysvalloilla ei ollut mitään syytä toivoa kummankaan voittoa.
Sodan kestäessä Irak sai yhä enemmän kansainvälistä apua ja alkoi rakentaa nykyaikaista, hyvin koulutettua ja aseistettua armeijaa. Irakilla oli ollut varaa ostaa runsaasti aseistusta öljyrahoilla, mutta sodan edetessä se joutui lainaamaan rahaa yhä enemmän.
Ada Clare
thumb|right|Ada Clare
Ada Clare (alun perin Jane McElhenney; 1836? Charleston, Etelä-Carolina – 4. maaliskuuta 1874 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, kolumnisti, runoilija, prosaisti ja näyttelijä. Hänen kirjoituksiaan julkaistiin lukuisissa ajan lehdissä, ja hän julkaisi romaanin Only a Woman's Heart (1866).
Clare syntyi hyvin toimeentulleeseen perheeseen. Häntä kasvatti noin 11-vuotiaasta lähtien hänen äidinisänsä. Hän muutti omilleen noin 19-vuotiaana ja lähti New Yorkiin, jossa hän elätti itsensä kirjoittamalla. Clare oli tuottelias esseiden, runojen ja novellien kirjoittajana. Hänen kirjoituksiaan seurattiin eri lehdissä, ja hänestä tuli julkisuuden henkilö newyorkilaisissa piireissä. Clare oli suhteessa pianisti, säveltäjä Louis Moreau Gottschalkin kanssa, kunnes matkusti Pariisiin, jossa synnytti vuonna 1857 pojan avioliiton ulkopuolella. Pojan isä oli todennäköisesti Gottschalk. Romaani Only a Woman's Heart (1866) käsittelee näitä tapahtumia.
Staņislavs Olijars
Staņislavs Olijars (s. 22. maaliskuuta 1979 Tšeljabinsk, Venäjä, Neuvostoliitto) on latvialainen aitajuoksija ja euroopanmestari.
Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 Olijars voitti kultaa ajalla 13,24. Ateenan 2004 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi yhden sadasosasekunnin pronssimitalisti Anier Garcíalle hävinneenä, mutta ulkoratojen MM-kilpailuissa hän ei ole selviytynyt loppukilpailuun. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2004 hän sivusi edelleen voimassa olevaa 60 metrin aitojen halliennätystään 7,49 mutta jäi yhden sadasosasekunnin erolla mitalien ulkopuolelle sijoittuen neljänneksi. Vuonna 2008 hän saavutti pronssia Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa ajalla 7,60.
Maan valitus
Maan valitus on Matti Siitosen eli Fredin kahdestoista albumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Sen kaikki sävellykset ovat Fredin omia, yksi tehty yhteistyössä tytär Hanna-Riikan kanssa. Myös sovitukset ja valtaosa sanoituksista ovat Fredin, ja hän myös tuotti levyn itse.
Dramaattinen ja kreikkalaistyylinen nimikappale ”Maan valitus” ei yli viiden minuutin kestonsa takia saanut paljon radiosoittoa, mutta Fredi piti sitä yhtenä parhaista lauluistaan.
Albumi syntyi seitsemän vuotta edellisalbumin Elämä on ihanaa (1980) jälkeen, ja se on ainoa jonka Fredi levytti Matti ja Teppo Ruohosen levy-yhtiölle M & T Production.
Swazimaa
Swazimaa eli Eswatini, viralliselta nimeltään Eswatinin kuningaskunta, on noin miljoonan asukkaan kuningaskunta ja sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Mosambikin ja Etelä-Afrikan välissä. Se on harvinainen poikkeus Afrikan maiden joukossa, sillä rajoiltaan ja pääosin hallinnollisesti se seuraa siirtomaakautta edeltänyttä valtiota: sen rajat ovat samat kuin siirtomaakautta edeltäneen valtion, ja samoin kuin tässä valtiossa oli, sen johdossa on suurta valtaa käyttävä kuningas. Maa ja siellä asuva bantukansa swazit ovat saaneet nimensä 1800-luvulla hallinneen kuningas Mswati II:n mukaan. Maassa on vahva AIDS-epidemia.
Maantiede ja ilmasto
thumb|left|Swazimaan kartta Maan länsiosa on kumpuilevaa, jopa vuoristoista, niin sanottua highveldia noin 1 000–1 300 metrin korkeudessa. Tällä alueella on runsaasti mänty- ja eukalyptusmetsiä – maan pinta-alasta kuusi prosenttia on istutusmetsiä. Itäosa on tasaisempaa ja kuivempaa, osin savannimaista, noin 500 metrin korkeudella olevaa lowveldia. Täällä sijaitsevat keinokastelulla viljellyt sokeriruokoviljelmät. Mosambikin rajalla on hieman korkeammalle kohoava Lubombo Plateau. Maan korkein kohta Emlembe kohoaa 1 862 metriin.
Maan joet virtaavat suunnilleen lännestä itään, ja niistä tärkeimmät ovat Usutu, Komati, Umbuluzi ja Ingwavuma. Kaksi ensin mainittua alkaa Etelä-Afrikan puolelta, kun taas Umbuluzin ja Ingawavuman lähteet ovat highveldillä. Jokiin on rakennettu suuria patoja vesivoiman ja kasteluveden saamiseksi.
Länsiosan highveldillä talvet ovat kuivat ja leudot, talviyöt jopa kylmiä. Kesät ovat lämpimämpiä ja sateisempia, mutta lämpötila nousee harvoin tukalan kuumaksi. Idempänä ilmasto on selvemmin trooppista, ja kesät ovat siellä kuumia ja kosteita.
thumb|left|[[Orvokkikottarainen (Cinnyricinclus leucogaster)]] Swazimaan pohjoisosassa on kahdeksan luonnonsuojelualuetta. Sarvikuonot ja erilaiset värikkäät linnut ovat niiden suurimpia nähtävyyksiä. Malolotjan luonnonsuojelualue tunnetaan monipuolisesta linnustosta ja harvinaisista kasveista. Mlilwanen luonnonpuisto on puistoista vanhin (perustettu vuonna 1950) ja monien matkailijoiden suosiossa, koska siellä voi nähdä seeproja, kirahveja, virtahepoja ja monenlaisia antilooppeja.
Historia
thumb|left|Sanien kalliomaalauksia Swazimaan alueella
Swazimaan alue on ollut asuttuna kivikaudelta asti. Sieltä on löytynyt kalliomaalauksia, joista vanhimmat on tehty noin 25 000 vuotta eaa., uusimmat 1700-luvulla. Ngwenassa on jäänteitä kaivannosta, josta on kaivettu rautapitoista, punamullan kaltaista punaokraa ilmeisesti maalina käytettäväksi. Alueen vanhimmat asukkaat olivat khoisaneja, jotka väistyivät bantuheimojen muuttaessa alueelle.
Swazimaan valtio syntyi zulu-kuningas Shaka Zulun valloitusten aiheuttaman mfecaneliikkeen seurauksena 1800-luvun alkupuolella. Zulumaasta pohjoiseen asuneen ngwanekansan johtaja Sobhuza loi sotilaallisen valtion, joka myöhemmin nimettiin hänen poikansa Mswatin mukaan ja josta tuli nykyisen Swazimaan edeltäjä. Sobhuzan onnistui puolustaa alueitaan voimankäytön ja diplomatian yhdistelmällä. Hän loi avioliittojen kautta liittoja Ndwandwen ja myöhempien zulujohtajien kanssa ja maksoi näille myös veroja, kun katsoi sen tarpeelliseksi. Sobhuzan luoman voimakkaan armeijan onnistui kuitenkin myös estää sotilaallisesti Dinganen valloituspyrkimykset 1830-luvulla.