cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lego Mindstorms
Ohjelmoitavuus
Sekä RCX-, NXT- että EV3-ohjelmointiyksikkö ovat ohjelmoitavissa. Helpoin/ensimmäinen tapa ohjelmoida ohjelmointiyksiköitä on käyttää setin mukana tulevaa graafista ohjelmointityökalua. Ohjelmat rakennetaan erilaisista palikoista, joiden avulla voidaan määritellä esimerkiksi tiettyjen moottorien pyöriminen, anturien luvut, ynnä muuta. Näin voidaan esimerkiksi rakentaa ohjelma, joka vierittää ohjelmointiyksiköitä moottorien avulla pyörittämällä renkaita n kierrosta ja sitten lukee kosketusanturin arvon. Lego Group on julkaissut jokaiselle ohjelmointiyksiköilleen ohjelmistokehityspaketin, ja näiden avulla Mindstorms-fanit ovat tehneet omia ohjelmia päästäkseen eroon alkuperäisten ohjelmien rajoitteista (esim. ehtolauseiden puuttuminen). Esimerkki tällaisesta ohjelmasta on Bricx Command Center (BricxCC), jonka avulla RCX-ohjelmointiyksikköön voi lähettää C-kieleen perustuvalla NQC-kielellä tehtyjä ohjelmia. Näitä ohjelmia pyörittää ohjelmointiyksikössä sen oma sisäinen ohjelmisto (firmware).
Koska ohjelmointiyksikkö voi kommunikoida tietokoneen kanssa, myös ohjelmointiyksikön sisältö on muokattavissa. Kaksisuuntaisen yhteyden avulla on mahdollista poistaa alkuperäinen firmware ja korvata se uudella. Tunnetuimmat korvaajat ovat Lejos, joka korvaa firmwaren Java-kieltä ymmärtävällä, Brickos, joka korvaa firmwaren C-kieltä ymmärtävällä ja pbForth, joka korvaa firmwaren Forth-kieltä ymmärtävällä.
Islamilainen lääketiede keskiajalla
thumb|Mansur ibn Ilyas: Ihmisen verenkierto- ja hermojärjestelmä, (kopio n. 1488). Mansurin kirja oli ensimmäinen islamilainen lääketieteellinen teos, jossa oli kuvia. Niiden esikuvat on löydetty latinankielisestä 1100-luvun teoksesta. Islamilainen lääketiede keskiajalla tarkoittaa lääketieteen tutkimusta ja harjoittamista islamilaisen sivilisaation maissa 800-luvulta 1400-luvulle. Lääkärit eivät aina olleet arabeja, kirjoittaneet arabiaksi tai olleet muslimeja, joten yhteistä "islamilaiselle lääketieteelle" oli  oikeastaan lähinnä se, että sitä harjoitettiin islamilaisissa maissa.
Kun arabikalifaatti syntyi 600-luvun puoliväliin mennessä, sen alaisuuteen jäi Itä-Rooman perintönä useita lääketieteen keskuksia, kuten Aleksandria, Antiokia, Edessa ja Amida. Persiassa Gundeshapur oli hellenisoitunut kaupunki, jossa oli vahva lääketieteen perinne. Sieltä tulivat muun muassa kalifeja vuosikymmeniä hoitaneet nestoriolaiset hovilääkärit, kuten Bukhtishun suku. Kristilliset nestoriolaiset lääkärit, kuten Hunain Ibn Ishaq (k. 873 tai 877) vaikuttivat siihen, että islamilainen lääketiede sai kreikkalaisen suunnan intialaisen tai persialaisen asemesta. Hunain kirjoitti kääntäneensä kreikasta 95 Galenoksen tekstiä syyriaksi ja 34 tekstiä arabiaksi.
Koululääketieteen rinnalla toimivat keskiajalla myös kansanparantajat. Varsinaiset lääkärit palvelivatkin lähinnä yläluokkaa. Koululääketieteen hyöty potilaille oli yleensä kyseenalainen. Esimerkiksi kreikkalainen humoraalioppi suoneniskentöineen tuotti sairaille lähinnä haittaa. Vasta 1850 jälkeen päästiin Euroopassa tasolle, missä koululääketieteestä alkoi olla merkittävää hyötyä sairauksien hoidossa.
Islamilainen kirjallisuus
Hellenistinen lääketieteellinen kirjallisuus käännettiin arabiaksi 800-luvun aikana, minkä jälkeen alkoi ilmestyä tätä kirjallisuutta systematisoivaa ja yleistajuistavaa arabialaista kirjallisuutta.
Oftalmologia
Islamilaisessa maailmassa oftalmologia sai osakseen paljon huomiota. 800-luvulla silmätaudeista kirjoittivat Ibn Masawayh ja Hunain ibn Ishaq. 1100-ja 1200-luvuilla ilmestyi useita kirjoja silmäsairauksista. Muun muassa al-Andalusissa Muhammad al-Ghafiqi kirjoitti laajan oppikirjan silmäsairauksista ja Syyriassa Ibn al-Nafis kirjoitti systemaattisen katsauksen nimeltä Täydellistetty kirja oftalmologiasta. 1300-luvun jälkeen alan kehitys pysähtyi.
Anatomia
Islamilaisessa maailmassa seurattiin anatomian alalla hellenistisiä kirjoituksia, kuten Aristoteleen ja Galenoksen oppeja. Ruumiinavaukset olivat kiellettyjä, mikä esti tiedon lisääntymisen. 1300-luvun lopulla persialainen Mansur ibn Ilyas kirjoitti kirjan Ihmiskehon anatomia, joka sisälsi eurooppalaisesta lähteestä kopioituja anatomisia kuvia. Se oli ensimmäinen kuvitettu anatomian teos islamilaisessa maailmassa ja kirjoitettiin Timur Lenkin mongolivaltakunnassa, missä kuvakielto ei ollut yhtä tiukka kuin arabimaailmassa.
Ruokki
Ruokki (Alca torda) on pohjoisen pingviiniksikin kutsuttu merilintu.
Islamilainen lääketiede keskiajalla
Anatomia
Anatomian kehitystä jarrutti myös islamilaisissa maissa haluttomuus ruumiiden leikkelyyn, joka oli kiellettyä myös uskonnollisista syistä. Ajatollah Khomeini lausui vielä 1900-luvulla: "Musulmaanin ruumiin leikkely on ehdottomasti kielletty, mutta ei-musulmaanisen ruumiin leikkeleminen on sallittua".
Ruokki
Koko ja ulkonäkö
Ruokilla on valkea vatsa ja rinta, musta selkä ja pää, korkea musta nokka, jossa valkeita raitoja. Vartalon asento on maissa ollessa pysty.
Islamilainen lääketiede keskiajalla
Farmakologia
Ennen modernia tieteellistä farmakologiaa ihmiset ovat löytäneet vaivoihinsa apua luonnosta ja luonnonkasveista. Arabiaksi oli käännetty kreikkalaisten Dioskorideksen ja Galenoksen lääkeaineoppaat, mutta niiden käyttökelpoisuutta rajoitti lääkekasvien rajattu maantieteellinen levinneisyys. Merkittävin arabialainen teos oli Ibn al-Baytarin (k. 1248) Granadan emiraatissa kirjoittama opas, joka luetteli 1 400 lääkeainetta. Jo 800-luvulla arabit käyttivät useita lääkeaineita, joita ei Euroopassa tunnettu, kuten Intian kautta tullut kamferi, Keski-Aasiasta saatu myski ja kreikkalaisilta peritty salmiakki eli "Ammonin suola".
Biffy Clyron diskografia
Biffy Clyro on Skotlannista kotoisin oleva alternative rock -yhtye.
Islamilainen lääketiede keskiajalla
Käytäntöjä
thumb|Sinivalkoinen fajanssinen arabialaistyyppinen albarello Toscanasta Italiasta (1400-luvun loppu).
Kuppaus, suoneniskentä, kauterisaatio
Kreikkalaisen lääketieteen esikuvan mukaisesti sekä Euroopassa että islamilaisessa maailmassa tärkeä lääkinnän muoto oli kuppaus ja suoneniskentä, jotka perustuivat Hippokrateen oppiin ruumiinnesteiden tasapainosta. Molemmilla suunnilla asiasta vastasivat yleensä parturit, jotka idässä tekivät työtään kylpylöissä (hammam). Idässä käytössä oli lisäksi tuskallinen kauterisaatio eli ihon polttaminen, jota käytettiin muuhunkin kuin verenvuodon tyrehdyttämiseen.
Hospitaalit
Vaikka lääkärin työtä harjoitettiin pääosin yksityisesti, 900-luvulta alkaen perustettiin Bagdadiin, Damaskokseen ja Kairoon ja vähitellen muihinkin suuriin kaupunkeihin hospitaaleja (sairaaloita), joissa yhdistyivät sairaalan, hoitokodin, mielisairaalan ja vaivaistalon tehtävät. Niiden toiminnasta ei ole säilynyt tarkempia tietoja. Bagdadissa ensimmäisen hospitaalin perusti luultavasti visiiri Yahua ibn Barmak 800-luun alussa. Matkailija Ibn Jubayr kertoi vuonna 1184, että Bagdadissa sijainnut sairaala oli suuri rakennus, jossa työskenteli 25 erikoistunutta lääkäriä.
Useimmissa moderneissa historiateoksissa väitetään, että kalifi Harun ar-Rašid (786–809) perusti Bagdadiin ensimmäisen hospitaalin. Teko kuvaillaan islamin kultakauden saavutuksena. Sitä koskevat tiedot ovat kuitenkin vasta myöhäiskeskiajalta, joten väite on kyseenalaistettu. Kertomukseen on liittynyt väite, että sairaalan esikuva saatiin Gundishapurissa sijanneesta lääketieteellisestä koulusta, mutta senkin olemassaolo on kyseenalaistettu.
Vaikutukset Eurooppaan
Keskiajan islamilainen lääketiede nojautui samoihin kreikkalaisiin lähteisiin kuin keskiajan eurooppalainen lääketiede, joten arabiankielisen kirjallisuuden kääntäminen latinaksi 1100-luvulta alkaen ei tuonut mukanaan suuria uutuuksia. Sen sijaan antiikin klassikkoja tarkasteltiin islamilaisten kommentaattoreiden kautta.
Joitakin uutuuksiakin on ehdotettu. On arveltu, että ristiretkeilijät näkivät Lähi-idässä suuria sairaaloita ja toivat ajatuksen mukanaan Eurooppaan. Bysantissa kirkko ja luostarit olivat kuitenkin perustaneet sairaaloita jo Konstantinus II:n hallituskaudella 350-luvulta alkaen, joten vaikutteet olivat kulkeneet pikemminkin lännestä itään. Esimerkiksi Jerusalemiin oli 600-luvun alussa rakennettu kristillinen hospitaali pyhiinvaeltajia varten.
Arabeilta opittiin uusia lääkeaineita, kuten Kaakkois-Aasiasta peräisin oleva kamferi. Uutuuksiin kuului myös albarello eli apteekkien keraaminen lääkepurkki. Islamilaisten lääkäreiden käsikirjoja kuten Avicennan Kaanonia, luettiin laajasti, koska Euroopassa ei ollut tarjolla mitään vastaavaa.
Ruokki
Koko
Pituus on 38–43 cm, siipien kärkiväli 60–70 cm ja paino 700 grammaa.
Ääni
Ruokki ääntelee harvoin ja ”lausahtaa” silloin ”korrrr”.
Levinneisyys
Ruokkia tavataan Pohjois-Atlantin rannikoilla Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Amerikassa Mainen osavaltioon asti, Euroopassa sen levinneisyys ulottuu Islannista ja Kuolan niemimaalta Pohjois-Ranskaan. Pohjois-Amerikassa levinneisyysalue rajoittuu etelässä Mainen osavaltioon. Ruokkia tavataan myös Grönlannissa. Laj luokitellaan elinvoimaiseksi. Euroopan kannaksi arvioidaan noin miljoona lintua.
Suomessa ruokki pesii ulkoluodoilla. Talveksi ruokit muuttavat sinne, missä meri ei jäädy, Euroopassa joskus jopa läntiselle Välimerelle asti. Kevätmuutto on huhti-toukokuussa, syysmuutto vaivihkaa elo-marraskuussa. Talvellakin voi nähdä ruokkeja eteläisillä merialueilla. Suomen pesimäkanta on noin 8 000 paria.
Ruokki on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi ja se on rauhoitettu. Ruokin ohjeelliseksi korvaussummaksi on asetettu 420 euroa.
Elinympäristö
Ruokki pesii yhdyskunnissa jyrkillä kallioisilla rannikkoalueilla ja puuttomilla ulkoluodoilla.
Lisääntyminen
pienoiskuva|vasen|Alca torda Ruokki munii paljaalle kalliolle kivilohkareen suojaan tai kallionhalkeamaan vuoren juurelle. Harmahtavia ja tummakuvioisia munia on vain yksi. Molemmat emot hautovat yhteensä noin viisi viikkoa. Untuvikko on muuten tumma, mutta on vatsapuolelta valkoinen. Se pysyttelee pesäkolossa 2–3 viikkoa, jonka aikana emot syöttävät sille kalaa. Emot houkuttelevat sen mereen, ja uivat sitten yhdessä ulapalle. Poikasen hoito jatkuu siellä useita viikkoja. Munii v-vll, pesii vasta 4–5-vuotiaana.
Ravinto
Ruokin pääravintoa on kala, jota se pyydystää sukeltamalla pitkiäkin matkoja veden alla. Ruokki voi sukeltaa sadan metrin syvyyteen. Myös äyriäiset ja muut meren selkärangattomat ovat sen ravintoa.
1966
Vuosi 1966 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.
Malcolm I
thumb|right|Malcolm I Malcolm I (k. 954, Máel Coluim mac Domnaill) oli Skotlannin kuningas. Malcom oli Donald II:n poika, ja nousi valtaan isänsä serkun Konstantinin luovuttua vallasta. Englannin Edmund I haki hänestä liittolaista viikinkejä vastaan, ja antoi vastalahjaksi Cumbrian maakunnan Skotlannille, Malcolm ilmeisesti kuitenkin tuki tanskalaisen kuningaskunnan muodostamista Yorkissa 940-luvulla. Morayn kapinalliset surmasivat Malcolmin taistelussa.
1966
kesäkuu
pienoiskuva|Surveyor 1:n varjo Kuun pinnalla. pienoiskuva|Yhdysvaltain ilmavoimat pommittamassa Vietnamia.
Almamy Sylla
Almamy Sylla (10. syyskuuta 1926 Bamako – 5. heinäkuuta 2007 Bamako ) oli malilainen hallintovirkailija ja poliitikko.
Vuosina 1963–1967 Sylla työskenteli Yhdistyneiden kansakuntien Afrikan talouskomitean sihteerinä Addis Abebassa. Sen jälkeen hän toimi YK:n teollistamisjärjestön sihteerinä New Yorkissa valmistellen sen siirtymistä Wieniin.
Vuonna 1978 Sylla siirtyi YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön osastopäälliköksi Roomaan. Vuoden 1984 jälkeen hän toimi muun muassa Afrikan kehityspankin, Ecobankin ja Länsi-Afrikan pankin BIAO:n tehtävissä.
Presidentti Moussa Traorén hallinnon kaaduttua vuonna 1991 Sylla toimi Rassemblement pour la démocratie et le progrès (RDP) -puolueen johtajana. Hän osallistui vuoden 1992 presidentinvaaleihin saaden 9,4 prosenttia ensimmäisen kierroksen äänistä. Vuonna 1997 Sylla toimi vaaleja boikotoineen oppositiopuolueiden yhteenliittymän COPPO:n puheenjohtajana. Vuoden 2002 presidentinvaaleissa hän sai vain 0,57 prosenttia äänistä. Sylla vetäytyi politiikasta vuonna 2006, jolloin hänestä tuli RDP:n kunniapuheenjohtaja.
Jarkko Jokelainen
Jarkko Jokelainen (s. 19. heinäkuuta 1970), taiteilijanimeltään Jay Burnside, on suomalainen toimittaja ja The Flaming Sideburns -yhtyeen rumpali. Hän on soittanut yhtyeessä vuodesta 1995 eli sen perustamisesta saakka. Aiemmin Jokelainen oli soittanut rumpuja yhtyeissä God's Lonely Men (1983–1991), Lowdown Shakin' Chills (1992–1994), The Kowalskis (1994–1995) ja The Unhinged (1994–1995).
Jokelainen työskentelee Helsingin Sanomien musiikkitoimittajana. 1990-luvulla hän oli rocklehti Junglen päätoimittaja. Ennen Junglea hän julkaisi pienlehteä nimeltä Subterranean Jungle.
Sebastian Bayer
Sebastian Bayer (s. 11. kesäkuuta 1986 Aachen) on saksalainen pituushyppääjä.
Vuonna 2004 Bayer karsiutui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Vuonna 2005 hän voitti hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 ja Pekingin olympialaisissa 2008 hän ei selviytynyt loppukilpailuun.
Sisäratakauteen 2009 lähdettäessä Bayerin halliennätys pituushypyssä oli 788 cm. Torinon EM-hallikilpailuissa hän voitti Euroopan-mestaruuden. Hän hyppäsi kilpailussa ensimmäisellään oman ennätyksensä 829 cm, joka olisi jo riittänyt kilpailun voittoon. Viimeisellään hän hyppäsi voittotuloksen 871 cm, jolla rikkoi Yago Lamelan kymmenen vuotta vanhan Euroopan ennätyksen 15 senttimetrillä. Tulos oli kaikkien aikojen toiseksi paras sisäradoilla. Pidemmälle on hypännyt vain yhdysvaltalainen Carl Lewis, joka hyppäsi 879 cm vuonna 1984.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Bayer karsiutui loppukilpailusta tuloksella 798 cm. Viimeisen loppukilpailuun selviytyneen tulos oli 801 cm. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän voitti Euroopan-mestaruuden tuloksella 816 cm. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän oli kahdeksas tuloksella 817 cm. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Bayer voitti Euroopan mestaruuden tuloksella 834 cm. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 810. Hän karsiutui loppukilpailusta Göteborgin EM-hallikisoissa 2013. Moskovan MM-kilpailuissa hän oli yhdeksäs.
Saksan ulkoratojen mestaruuden Bayer on voittanut vuosina 2006, 2008, 2009, 2011 ja 2012, ja sisäratojen Saksan mestaruuden vuosina 2009, 2011 ja 2012. Ulkorataennätyksensä 849 cm hän hyppäsi Ulmissa heinäkuussa 2009.
Olav Selvaag
Länsi-Agderin läänissä vuonna 1912 syntyneen Olav Selvaagin isä oli lääkäri ja myöhemmin kansanedustaja. Selvaag valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1935 Norjan teknillisestä korkeakoulusta (NTH) Trondheimista. Hän kuului niiden rakennusinsinöörien joukkoon, jotka ensimmäisinä Norjassa saivat opetusta raudoitettujen betonirakenteiden käytöstä.
Urakoitsijan palvelukseen ja urakoitsijaksi
Selvaag aloitti vuonna 1936 pienessä oslolaisessa rakennusliikkessä, jonka omistaja insinööri Fredrik Ringnes huomasi pian Selvaagin kyvyt, liiketoiminta vilkastui ja Selvaag sai enemmän vastuuta. Jo vuonna 1937 Ringnes lupasi ottaa nuoren insinöörin osakkaaksi. Hän toteutti lupauksensa vuonna 1943.
Saksalaismiehityksen aikana Fr. Ringnes oli eräs niistä harvoista rakennusliikkeistä, jotka järjestelmällisesti kieltäytyivät tekemästä töitä miehittäjille. Sekä Ringnes että Selvaag olivat vastarintaliikkeen aktiiveja. Miehityksen loppupuolella Ringdes joutui painumaan maan alle ja Selvaag hoiti yritystä, samalla hän hoiti Milorgin asevarastoja.
Sodan jälkeen 1945 yhtiö muutti nimensä Ringdes & Selvaagiksi, vuonna 1956 Selvaag osti yhtiökumppaninsa osuuden ja seuraavana vuonna rakennusliike sai nimen Selvaagbygg. Olav Selvaag oli yhtiön johdossa vuoteen 1985 asti, jolloin hänen pojastaan Ole Gunnar Selvaagista tuli yhtiön toimitusjohtaja. Olav Selvaag oli kolme vuotta aiemmin jakanut yhtiön kolmelle lapselleen.
Asuntotuotantoa jälleenrakennuskaudella
Sodan jäljilta Norjassa oli valtava puute asunnoista ja muista rakennuksista, mutta myös materiaaleista ja rakentajista. Varsinkin asuntorakentamisessa turvauduttiin vielä silloin perinteisiin rakennusmenetelmiin ja käsityöhon. Laki ja määräykset sitoivat rakentamista, ja samalla rakentamisen kehittämistä vastustettiin lujasti. Rakennustuotantoa oli kuitenkin suuren kysynnän takia tehostettava. Selvaag teki laskelmia siitä, paljonko yhteiskunta säätäisi, jos rakennustyötä kehitettäisiin. Hän kirjoitti vuonna 1948 Suurkäräjille avoimen kirjeen, jossa hän esitti väitteensä: samalla panoksella pystytään rakentamaan kolme kertaa enemmän asuntoja kuin perinteisin menetelmin. Sama kirje lähti myös 12:lle Norjan suurimmalle sanomalehdelle. Selvaagia pyydettiin todistamaan väitteensä. Hän teki sen ensin rakentamalla Osloon Ekebergin kaupunginosan puistoon koetalon saman vuoden syksyllä, vain 12 viikossa. Rakentamisen edullisuus tuli suurin piirtein todistettua oikeaksi. Selvaag rakensi uudella menetelmällä Osloon vielä kaksi asuinaluetta, Bestumiin ja Veitvetiin. Koetalo Ekebergshuset  oli ensimmäinen Selvaag-tyyppinen puutalo ja samalla ensimmäinen moderni norjalainen puutalo.
Tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0)
Tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0) (Pd[P(C6H5)3]4) on kompleksiyhdiste, jossa keskusatomina on palladium. Palladiumia ympäröi ligandeina neljä trifenyylifosfiinimolekyyliä. Tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0) on suhteellisen stabiili kompleksi, jota käytetään katalyyttinä useissa tärkeissä orgaanisissa synteeseissä käytettävissä reaktioissa.
Ominaisuudet
thumb|250px|left|Tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0)ia Tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0) on huoneenlämpötilassa kirkkaankeltainen kiteinen aine. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten tetrahydrofuraaniin, trikloorimetaaniin, bentseeniin, tolueeniin ja dimetyyliformamidiin. Yhdiste on kiinteänä suhteellisen stabiili, mutta hajoaa valon ja ilman vaikutuksesta ja kuumennettaessa. Liuoksissa tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0) on tasapainossa tris(trifenyylifosfiini)palladium(0)- ja bis(trifenyylifosfiini)palladium(0)kompleksien kanssa. Yhdiste noudattaa 18 elektronin sääntöä.
Valmistus ja käyttö
Tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0)ia on saatavissa kaupallisesti, mutta tyypillisesti se valmistetaan juuri ennen käyttöä stabiilimmasta bis(trifenyylifosfiini)palladium(II)kloridista tai -asetaatista, jotka voidaan pelkistää yhdisteeksi hydratsiinin avulla. Toinen tapa tuottaa yhdistettä on tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0)in ja trifenyylifosfiinin välinen reaktio.
Tetrakis(trifenyylifosfiini)palladium(0) on yksi käytetyimmistä katalyyteistä platinakatalysoiduissa kytkentäreaktioissa kuten Suzuki- ja Stille-kytkentä, joissa muodostetaan uusia hiiliatomien välisiä sidoksia. Yhdessä muiden katalyyttien kanssa sitä voidaan käyttää myös useiden funktionaalisten ryhmien pelkistämiseen, hiilen ja muiden alkuaineiden, kuten hapen, typen, rikin, fosforin ja eräiden metallien välisten sidosten muodostamisessa ja eräiden suojaryhmien poistamiseen.
Jerusalem (yhtye)
Jerusalem on ruotsalainen rockyhtye, jota pidetään laajasti Resurrection Bandin ohella ensimmäisenä kristillisenä hard rock -ryhmänä. Jerusalem oli suhteellisen menestyksekäs yhtye 1980-luvulla tehden lukuisia maailmankiertueita ja myyden verraten enemmän albumeita kuin useammat muut ruotsalaiset hard rock -ryhmät. Useimmat Jerusalemin albumit on julkaistu sekä englannin että ruotsin kielellä. Jerusalemin ainoa alkuperäisjäsen on sen perustaja, kitaristi Ulf Christiansson.
Suolasavikka
Suolasavikka (Blitum nuttallianum) on yksivuotinen laji revonhäntäkasvien Chenopodioideae-alaheimossa (aik. savikkakasvit). Sitä esiintyy Pohjois-Amerikassa laajasti Yhdysvaltojen ja Kanadan alueella lukuun ottamatta kaakkoista Yhdysvaltoja ja koillista Kanadaa. Lisäksi muualla Amerikassa Meksikossa ja Argentiinassa. Satunnaisena tulokkaana lajia on tavattu myös Euroopassa.
Jerusalem (yhtye)
Tausta
Vuonna 1975 Ulf Christiansson perusti Jerusalemin. Yhtyeen sanoma oli pääosin kohdistettu nuorisoon, sanoitusten käsitellessä yhtyeen suhdetta Jumalaan radikaalilla tavalla. Jerusalemin päämäärä oli evankelinen: historioitsijat luonnehtivat yhtyeen konsertteja hengellisiksi tilaisuuksiksi, joissa ihmisiä kutsuttiin uskoon ja joissa harjoitettiin satunnaista eksorkismia. Kun yhtye ensimmäisen kerran teki kiertueita Ruotsissa 1970-luvun puolivälissä, yhtyeen tapa yhdistää kristillisiä sanoituksia hard rock -tyylilajiin oli kiistanalainen. Vain muutama seurakunta antoi Jerusalemin esiintyä tiloissaan.
Levytyssopimus
Vastaanotosta haltioituneena Jerusalem teki kiertueita Ruotsissa ja muualla Pohjoismaissa. Toinen albumi Volym 2 (Volume 2) julkaistiin vuonna 1980. Tämä albumi, joka edellisen tavoin käännettiin myös englanninkieliseksi versioksi, avasi yhtyeelle tien maailmanlaajuisen yleisön suosioon. Jerusalemin aikataulut täyttyivät kiertueilla Saksassa, Ranskassa, Englannissa, Belgiassa ja Suomessa.
Suosio Yhdysvalloissa
Mutkien kautta yhtyeen julkaisut lisensoitiin muualla maailmassa. Jerusalemin esiinnyttyä brittiläisillä Greenbelt-festivaaleilla eräät amerikkalaiset toivat kopioita Yhdysvaltoihin ja antoivat yhden Glen Kaiserille, joka on Resurrection Bandin – yhden suurimmista kristillisistä hard rock -yhtyeistä Yhdysvalloissa – johtohahmo. Kaiser antoi levyn Pat Boonelle, joka omisti Lamb & Lion -levy-yhtiön. Jälkikäteen yhtiö julkaisi Jerusalemin albumit Yhdysvaltojen ja Kanadan markkinoille.
Vuonna 1981 Jerusalem julkaisi kolmannen albuminsa Krigsman (Warrior), joka osoittautui myyntimenestykseksi Ruotsissa, Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Syksyllä 1981 Jerusalem teki kiertueen Yhdysvalloissa.
Tässä vaiheessa yhtye koostui kitaristi-laulaja Ulf Christianssonista, kosketinsoittaja Dan Tibellistä, basisti Peter Carlsohnista (joka oli ottanut Anders Mossbergin paikan) ja rumpali Michael Ulsgärd (joka oli tullut Klas Anderhellin tilalle).
Tyylimuutos
Neljännellä albumillaan Vi Kan Inte Stoppas (Can't Stop Us Now), Jerusalemin tyyli vaihtui enemmän melodiseen rockiin eivätkä sanoitukset olleet enää aivan yhtä Jumala-keskeisiä. Tämä etäännytti jotkut yhtyeen kristityt ihailijat. Albumi oli äänitetty Belfastissa, Pohjois-Irlannissa ja johti uuteen Yhdysvaltojen kiertueeseen. Yhdysvalloissa näytettiin musiikkivideo Music Televisionilla. Huolimatta sanoitustyylin muutoksesta, seurannut menestys oli huikea erityisesti ei-kristittyjen rockharrastajien joukossa. Seuranneina vuosina Jerusalem kiersi lähinnä ulkomailla raskaan laitteistonsa kera, joka painoi viisi tonnia. Se oli enemmän kuin mitä muut ruotsalaiset hard rock -ryhmät olivat pystyneet esittelemään tuolloin. Vuosien 1983 ja 1985 välissä Jerusalem teki muutamia menestyksekkäitä kiertueitä Yhdysvalloissa, mikä johti livealbumin In His Majesty's Service – Live in USA äänitykseen Sheveportissa ja Dallasissa.
Jatkuva kiertue-elämä alkoi kuluttaa yhtyeen jäseniä ja lopulta he väsyivät. Vuonna 1985 Jerusalem lopetti kiertämisen ja jäsenet palasivat Livets Ord -raamattukouluun.
Vuonna 1987 Jerusalem julkaisi Dancing on the Head of the Serpent -albumin, jolla Reidar Paulsen soitti koskettimia. Kannessa on kuvattu henkilö tamppaamassa demonin päätä maihinnousukengillä. Kuva oli shokkiarvoltaan hieman liikaa joillekin ruotsalaisille kristityille, minkä vuoksi albumi kiellettiin levykaupoissa, vaikkakin sitä oli jaeltu varastoihin ja myytiin tiskin alta. Tämän jälkeen Jerusalem piti kuuden vuoden tauon.
Paluu
Vuonna 1992 yhtye muutti takaisin Ruotsiin, Göteborgiin, ja levytti albumin Prophet. Se sai Jerusalemin levyistä myönteisimmät arvostelut kriitikoiden osalta.
Vuonna 1996 Jerusalem julkaisi seitsemännen studioalbuminsa Volym Tre (Those Were the Days), joka oli Vi Kan Inte Stoppas (Can't Stop Us Now) -albumin jälkeen yhtyeen ensimmäinen äänite, joka julkaistiin sekä englannin että ruotsin kielellä. Albumi koostui Ulf Christianssonin kappaleista, jotka useimmat oli kirjoitettu vuoden 1975–1983 välillä, mutta joita ei ennen oltu äänitetty. Kappaleita oli kírjoitettu sen verran, että niitä riitti vuoden 1998 Volüm Fyra (R.A.D.) -albumillekin.
Vuonna 2006 Jerusalemin tuotannosta julkaistiin kokoelmalevyt Tretti ja Greatest Hits.
2010 Jerusalem julkaisi uuden albumin She, joka on vain uutta materiaalia sisältävä levy 16 vuoteen. Levyn kappaleet ovat englanninkielisiä.
Diskografia
Albumit jotka on julkaistu sekä englannin- että ruotsinkielellä on merkitty sulkumerkein. {| style="width: 100%;"
Nykyiset
Jerusalemilla on nykyään kaksi eri kokoonpanoa, joissa molemmissa on jonka lisäksi:
1)
2)
Entiset
Tässä on mainittu yhtyeen useista entisistä jäsenistä vain ne, jotka ovat levyttäneet yhtyeen kanssa.
Kystinoosi
Kystinoosi on lysosomaalinen kertymäsairaus, jossa kystiinikiteitä kertyy elimiin siten, että elinten toiminnat häiriintyvät. Sairautta on kolmea tyyppiä. Ensimmäinen, munuaisoireinen muoto, on niistä vakavin. Sen varhaiset oireet ilmenevät jo imeväisiässä. Myös toinen muoto on systeemioireinen mutta etenee hitaasti. Kolmas tautimuoto on aikuistyypin silmäoireinen kystinoosi, johon ei kuulu systeemioireita. Yleensä silmäoireisen kystinoosin ainoa oire on valonarkuus. Kaikkia kystinoosin tyyppejä aiheuttavat CTNS-geenin mutaatiot. Kystinoosi periytyy autosomissa resessiivisesti.
Kystinoosi on Fanconin oireyhtymän tavallisin aiheuttaja lapsilla. Tubuluksen toimintahäiriön lisäksi munuaisoireisesta kystinoosista kärsivillä saattaa esiintyä kasvuhäiriötä ja murrosiän viivästymistä, valonarkuutta, hypotyreoidismia, diabetesta, lihasheikkoutta ja nielemisvaikeutta, sokeutta ja aivoihin liittyviä oireita, kuten aivohalvauksia muistuttavia kohtauksia. Dialyysihoitoa vaativa uremia kehittyy potilaille keskimäärin 9–10-vuotiaana.
Munuaisoireisen kystinoosin hoidossa käytetty kysteamiinibitartraatti (CYSTAGON) vähentää kystiinin pitoisuutta solussa.
Alfonso Gomez
Alfonso Salvador Gomez (28. lokakuuta 1980) on meksikolainen ammattilaisnyrkkeilijä, joka asuu nykyisin Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Gomez oli mukana Contender – Haastaja -tositv-ohjelmassa, jossa hän päätyi kolmannelle sijalle kuudestatoista ottelijasta.
Taustaa
Alfonso Gomez syntyi Guadalajarassa Meksikossa, mutta vanhemmat muuttivat pian Kaliforniaan. Alfonso aloitti nyrkkeilyn kymmenvuotiaana ja on voittanut 90 amatööriottelustaan 80. Gomezin managerina toimii hänen isänsä, joka on itsekin nyrkkeillyt. Gomezilla on myös kaksi veljeä.
The Contender
Gomez oli ohjelmassa lännen joukkueen jäsen. Hän otteli heti ensimmäisellä viikolla aiemmin voittamatonta Peter Manfredo Jr:ää vastaan. Gomez näytti taitonsa ja voitti ylivoimaisesti. Kun Jeff Fraza sai vesirokon, Peter äänestettiin takaisin. Toisella kierroksella Peter järjesti ottelun Gomezin ja Ahmed Kaddourin välille. Alfonso voitti ottelun yksimielisellä tuomaripäätöksellä ja jatkoi semifinaaleihin. Semifinaaleissa Gomez ja Peter ottelivat uusintaottelun. Gomez hävisi ottelun mutta ei lannistunut. Hän voitti ottelun kolmannesta sijasta Jesse Brinkleyä vastaan.
The Contender: UK vs USA
Alfonso oli mukana Contender-Haastajan kolmannella kaudella edustamassa yhdysvaltain joukkuetta. Hän otteli Ison-Britannian Martin Concepcionia vastaan voitokkain tuloksin.
Haastajan jälkeen
Gomezin ensimmäisessä ottelussa Haastajan jälkeen vastustajana oli Luciano Perez. Gomez voitti ottelun neljännessä erässä tyrmäyksellä.
4.5.2006 Gomez kohtasi "arkivihollisensa" Jesse Felicianon, jonka kanssa he olivat kahdesti jo ottaneet urallaan yhteen. Kolmas yhteenotto päättyi tasapeliin.
Gomez tyrmäsi seuraavat kolme vastustajaansa Carson Jonesin, Martin Conceptionin ja Arturo Gattin. Viimeiksi mainittu on entinen maailmanmestari.
12.4.2008 Gomez otteli maailmanmestaruudesta Miguel Angel Cotton kanssa. Cotto hallitsi ottelua alusta alkaen. Toisesta erästä alkaen Gomez kävi jokaisessa erässä kanveesissa. Tuomari keskeytti ottelun ennen kuudetta erää.
Gomez voitti seuraavat kaksi otteluaan tyrmäyksellä. Vastustajina olivat Juan Manuel Buendia ja Raul Munoz.
14.11.2009 Gomez voitti WBC Continental Americas - välisarjan mestaruusvyön kohdatessaan Jesus Soto Karassin. Gomez puolusti mestaruuttaan Jose Luis Castilloa vastaan voitokkain tuloksin.
Joulukuussa 2010 Gomez aikoi otella WBC Silver Middleweight title-vyöstä Julio Caesar Chavez Jr:ää vastaan. Valmennusleirillä Gomez loukkasi olkapäänsä ja jättäytyi ottelusta pois.
Paluun kehään Gomez teki toukokuussa 2011. Hän kohtasi Calvin Greenin, vieden ottelusta voiton toisessa erässä.
Gomez Vs. Alvarez
17.9.2011 Gomez otteli voittamatonta Saul "Canelo" Alvarezia vastaan. Panoksena oli WBC-liiton ylemmän välisarjan maailmanmestaruus. Alvarez pudotti Gomezin kanveesiin ottelu avauserässä, mutta Gomez osoitti olevansa hyvin ottelussa mukana seuraavien erien aikana. Viidennessä erässä Alvarez satutti Gomezia ja tuomari keskeytti ottelun. Paikalla olleet katsojat ja HBO-kanavan kommentaattorit olivat sitä mieltä,että Gomez olisi vielä pystynyt jatkamaan. Keskeytystä pidettiin siis hätäiltynä.
Ura jatkuu
Gomez teki paluun kehään kohtaamalla kukistamattoman Shawn Porterin. Gomez hävisi täpärän ottelun tuomarien yksimielisellä pistetuomiolla.
Gomez piti lähes kahden vuoden tauon ammattikehistä. 9.7.2014 Gomezin kohtasi amerikkalaisen Ed Paredesin. Gomez kävi luvulla kahdesti ottelun aikana, mutta onnistui voittamaan ottelun pistein. Seuraavaksi Gomez kohtasi japanilaisen Yoshinori Kamegain. Gomez voitti ottelun ylivoimaisesti pistein.
Tääkeli
Tääkeli (myös Tääkkeli, , ) on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Voiskovitsan kunnassa Venäjällä. Asukkaita kylässä on noin 150 henkeä.
Tääkeli mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500 nimellä Djagilino. Se oli tuolloin samannimisen Kaprion lääniin kuuluneen pogostan keskus. Kylä on saanut nimensä venäläisestä henkilönimestä, jonka taustalla on joko sana дягиль ”väinönputki” tai pohjoisvenäläinen adjektiivi дяглый ”vahva, työteliäs”.
Ruotsin vallattua Inkerin 1600-luvun alussa seudulle muutti suomalaisia uudisasukkaita, ja viimeistään 1640-luvulla perustettiin Tääkelin luterilainen seurakunta. Vuonna 1731 Tääkelin kirkko siirrettiin Spankkovan kylään, josta seurakunta sai uuden nimensä.
Peter von Köppenin mukaan kylässä asui ortodoksisia inkerikkoja ja luterilaisia inkerinsuomalaisia. Inkerin seurakuntaluettelossa kylä mainitaan suomalaisena.
Borgo Chiese
Borgo Chiese on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2016, kun kolme kuntaa, Brione (125 asukasta), Cimego (429) ja Condino (1 515), yhdistyivät muodostaen Borgo Chiesen kunnan.
Ondes Martenot
pienoiskuva|Ondes Martenot. Ondes Martenot [õd martno] (ransk. ’Martenot’n aallot’) on koskettimistollinen sähkösoitin. Soittimen keksi ranskalainen Maurice Martenot (1898–1980) vuonna 1928 ja se on yksi varhaisimmista elektronisista soittimista. Ondes Martenot muistuttaa ulkoisesti sähköurkuja, mutta on teknisesti läheisempää sukua thereminille. Ondes Martenotin soittaja on ondisti.
Toiminta
Ondes Martenot tuottaa äänen oskillaattoreilla joiden tuottama signaali ohjataan vahvistimille. Soittimen koskettimien edessä on lanka, johon kiinnitettyä rengasta liikuttamalla soittaja kontrolloi äänen taajuutta. Soittajan vasemmalla puolella on ulosvedettävä laatikko, jossa sijaitsee ondes Martenotin kontrollipaneeli: siinä on säätimet äänenvoimakkuudelle ja värille, joita soittaja käyttää vasemmalla kädellään. Thereminin tavoin ondes Martinet on monofoninen (yksiääninen) soitin. Ensimmäisissä soittimissa koskettimisto ei ollut toimiva vaan oli vain soittajan visuaalisena apuna. Myöhempiä malleja voitiin soittaa myös koskettimilla, ja koskettimistoa sivusuunnassa liikuttamalla voidaan tuottaa vibratoa: vastaavaa toimintoa on myöhemmin käytetty joissain syntetisaattoreissakin. Soittimeen oli saatavilla neljä erilaista kaiutinta (diffuseur). Ondes Martenotin ääntä on kuvattu 'eteeriseksi' tai 'aavemaiseksi valitukseksi'.
Historia
Maurice Martenot kehitti soittimen 1920-luvulla perustuen sodanaikaisiin kokeiluihinsa radioiden oskillaattoreilla. Ensimmäinen soitin esiteltiin julkisesti huhtikuussa 1928. Siinä soittaja seisoi soittimen takana, kontrolloiden äänenkorkeutta pitkän langan avulla, mutta myöhempiä versioita soitettiin istualtaan.
Maailmanlaajuisesti ondes Martenot on jäänyt harvinaiseksi soittimeksi. Martenot ei koskaan lisensoinut sen tuotantoa, vaan valmisti ne tilaustöinä työpajassaan. Soitin oli kallis ja hankalasti siirrettävä, ja helposti särkyvä. Alkuperäisten ondes Martenotien tuotanto loppui 1988 ja arvioitu valmistusmäärä on alle 300 soitinta. 2000-luvulla on kuitenkin valmistettu jonkun verran uusia soittimia, lisäksi on valmistettu syntetisaattoreita jotka jäljittelevät ondes Martenotin kontrolleja ja ääntä.
LATAM Paraguay
LATAM Paraguay (esp. Transportes Aéreos del Mercosur S.A) joka tunnettiin aiemmin nimellä TAM Paraguay (Líneas Aéreas Paraguayas) (IATA: PZ, ICAO: LAP ja kutsukoodi: Paraguaya) on paraguaylainen lentoyhtiö.
Historia
Lentoyhtiö perustettiin 1962 ja se aloitti toimintansa 1963 nimellä Líneas Aéreas Paraguayas. Se otti käyttöönsä nykyisen nimensä kun brasilialainen TAM osti enemmistön yhtiöstä syyskuussa 1996. Syyskuussa 1998 Paraguayn valtio ilmoitti myyvänsä omistamansa osuuden yhtiöstä mutta kiinnostuneita osapuolia ei ilmaantunut.
Abd-al-Aziz Aal ash-Shaikh
pienoiskuva|Abd-al-Aziz Aal ash-Shaikh vuonna 2019. Abd-al-Aziz ibn Abdullah Aal ash-Shaikh (s. 1941) on islaminopettaja ja imaami, joka toimii Saudi-Arabian nykyisenä suurmuftina. Hän nousi asemaansa vuonna 1999 Abd-al-Aziz ibn Baazin seuraajana.
Tuleva suurmufti syntyi Riadissa ja sokeutui nuorena. Hän on tuominnut arabimaailmassa suuren suosion saavuttaneet turkkilaiset saippuaoopperat.
The Hershey Company
Hershey on yksi vanhimmista suklaayrityksistä Yhdysvalloissa. Se on yksi yrityksistä, jotka Milton Hershey perusti. Milton Hershey perusti lisäksi Hershey Trust Companyn, Hershey Entertainment and Resorts Companyn, joka pyörittää suklaateemaista Hersheypark-huvipuistoa, ammattilaisjääkiekkojoukkue Hershey Bearsin, Hersheypark Stadiumin ja GIANT Centerin. Suuri osa tehtaan työntekijöistä tulee naapuripiirikunnista ja -kaupungeista.
Wilhelm Küchelbecker
thumb|Wilhelm Küchelbecker, 1820-luku|349x349px Wilhelm Ludwig von Küchelbecker, Vilgelm Karlovitš Kjuhelbeker; (21. kesäkuuta (J: 10. kesäkuuta) 1797 Pietari, Venäjän keisarikunta – 23. elokuuta (J: 11. elokuuta) 1846 Tobolsk, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen runoilija ja dekabristi.
Suku ja koulutus
Küchelbecker syntyi Pietarissa venäjänsaksalaiseen aatelisperheeseen. Hänen vanhempansa olivat valtioneuvoston jäsen Karl-Heinrich von Küchelbecker (Karl Ivanovitš) (28. joulukuuta 1748 (J: 8. tammikuuta 1749) - 1809), saksilainen aatelismies, agronomi, Pavlovskin kaupungin ensimmäinen päämies ja Justina Elisabeth von Lohmann (Justina Jakovlevna) Lomen (1757-1841).
Hänellä oli kaksi sotilasuran tehnyttä veljeä Fjodor (kaatui Ostrołękan taistelussa Puolassa vuonna 1807 Neljännen liittokunnan sodassa) ja dekabristi Mihail Küchelbecker (1798-1859) sekä kaksi sisarta, joista Justina (Ustinia) Küchelbecker (1784-1871), joka meni naimisiin kirjailija Grigori Andrejevitš Glinkan kanssa ja Julia (Uliana) Küchelbecker (1795-1869), joka joutui eroamaan klassdamen eli opettajattaren virastaan aatelisneitojen Pyhän Katariinan ritarikunnan instituutissa (ven. Екатерининский институт) veljensä poliittisen toiminnan takia.
Luterilaiseen uskoon kastetun Wilhelmin lapsuus kului Liivinmaalla, Avenormin kartanossa (nyk. Avinurme, Ida-Viru, Viro), kuusivuotiaaksi asti hän ei osannut sanaakaan saksaa. Vuonna 1808 hänet lähetettiin Brinkmanin yksityiseen sisäoppilaitokseen Verron kaupunkiin (nyk. Võru, Viro). Hän oli Aleksandr Puškinin opiskelutoveri 1811-1817 Keisarillisessa Aleksanterin lyseossa Tsarskoje Selossa.
Hän meni naimisiin vuonna 1837 Barguzinin postipäällikön tyttären Drosida Ivanovna Artenovan (1817-1886) kanssa. Heillä oli kaksi aikuiseksi elänyttä lasta: everstiluutnantti Mihail Küchelbecker (1839 -1880) ja Justina (Ustinia) Küchelbecker Tšiž (1843 -?), joka meni naimisiin ja muutti Kosovoon.
Kirjallinen ura
Küchelbeckerin ensimmäiset runot julkaistiin vuonna 1815 "Amphion" (ven. Амфион) ja "Isänmaan poika" (ven. Сын Отечества) aikakauslehdissä. Ystävien neuvosta poliittisesti aktiivinen ja siten viranomaisten epäilyt herättänyt nuorukainen matkusti vuonna 1820 ulkomaille ylikamariherra A. L. Naryškinin sihteerinä. Hän oli kuulunut mm. vapaamuurareiden Astrea suurloosiin, joka lopetettiin vuonna 1822. Italian ja Kreikan vapausliikkeet tekivät Küchelbeckeriin suuren vaikutuksen, ja matkansa aikana hän tapasi J. W. von Goethen. Vuonna 1821 Küchelbecker luennoi Pariisissa Venäjän kirjallisuudesta, mutta suurlähetystö käski häntä lopettamaan liian vapaamieliset luennot ja palaamaan heti Venäjälle.
Küchelbecker oli saksalaisesta taustastaan huolimatta kansallismielinen venäläinen. Hän palveli erityisneuvontajana Kaukasian sodassa 1821-1822 kenraali Jermolovin armeijassa ja tutustui Aleksandr Gribojedoviin. Hän toimitti moskovolaista Mnemozima -aikakauskirjaa Vladimir Odojevskin kanssa vuosina 1824-1825. Hän osallistui joulukuussa 1825 dekabristikapinaan, jonka tavoitteena oli estää keisari Nikolai I:n valtaannousu. Hän aikoi ampua keisarin veljen, suuriruhtinas Mihailin, mutta kapina epäonnistui, ja Küchelbecker pakeni ulkomaille. Hänet vangittiin Varsovassa ja tuomittiin kuolemaan. Hän oli vankina muun muassa Suomenlinnan ja Käkisalmen linnoituksessa. Kymmenen vankeusvuoden jälkeen hänet karkotettiin vuonna 1835 Itä-Siperiaan ja siirrettiin vuonna 1844 Länsi-Siperiaan.
Küchelbecker kirjoitti Puškinin muistoksi elegian, kun tämä oli saanut surmansa kaksintaistelussa. Küchelbecker kuoli tuberkuloosiin Siperiassa Tobolskissa 1846.
Venäläinen säveltäjä Dmitri Šostakovitš käytti Küchelbeckerin runoa "O Delvig!" (ven. "О Дельвиг, Дельвиг!") neljännessätoista sinfoniassaan vuonna 1969. Juri Tynjanov kirjoitti hänestä romaanin Kjuhlja (1925).
Saarensalmen silta (Tammela)
Saarensalmen silta tai Saaren silta on vuonna 1923 valmistunut yläpuolisilla tukikaarilla varustettu betonisilta Tammelan Pyhä- ja Kuivajärviä yhdistävässä Saarensalmessa Tammelan kirkonkylän ja Tammelan Portaan kylän välisellä yhdystiellä 2823 Tammelassa Lounais-Hämeessä Kanta-Hämeen maakunnassa.
Tammelan Saaren kartanoa ja viereistä Saaren kansanpuistoa yhdistävä silta suojeltu osana viereistä luonnonsuojelualuetta vuonna 1992 ja määritelty maakuntakaavassa maakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Valtakunnallisissa suojeluohjelmissa se on osa Museoviraston määrittelemää Saaren kartanon ja kansanpuiston valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä ja kuuluu myös Tammelan Mustialasta Tammelan Portaaseen ulottuvaan valtakunnallisesti arvokkaaseen maisema-alueeseen Mustiala - Porras - Kaukolanharju.
Afroseminolinen kreoli
Afroseminolinen kreoli on englannin kieleen perustuva kreolikieli. Sitä puhuvat mustat seminolit, jotka ovat mustien orjien ja seminoli-intiaanien jälkeläisiä. Suurin osa heistä asuu seminolien reservaatissa Oklahomassa, mutta muutamia asuu myös Texasin pohjoisosissa. Kieltä puhuu noin kaksisataa henkilöä, ja se on laajasti häviämässä, koska kielen puhujat siirtyvät puhumaan englantia. Kieli on sukua gullahin kreolikielelle.
British Ornithologists’ Union
British Ornithologists' Union (BOU) eli Brittiläisten lintutieteilijöiden liitto, on 9. joulukuuta 1858 perustettu lintutieteilijöiden ja lintuharrastajien yhdistys, jonka tarkoituksena on ymmärtää lintujen biologiaa ja järjestää uhanalaisten lajien suojelua. Se on maailman toiseksi vanhin lintutieteellinen yhdistys vuonna 1850 perustetun Saksan lintutieteellisen yhdistyksen (Deutsche Ornithologen-Gesellschaft) jälkeen.
BOU:ta olivat perustamassa muun muassa professori Alfred Newton ja Henry Baker Tristram. Yhdistyksen neljännesvuosittain ilmestyvää lehteä Ibis on julkaistu vuodesta 1859 lähtien.
Luettelo puheenjohtajista
BOU:n alainen komitea The British Ornithologists' Union Records Committee (BOURC) julkaisee virallista luetteloa Isossa-Britanniassa tavatuista lintulajeista.
Myyrmäen urheilutalo
thumb|270px|Myyrmäenraittia Vantaan Myyrmäessä. Kuvassa etuoikealla Vaskivuoren lukion rakennus, taaempana Myyrmäen urheilutalo. Myyrmäen urheilutalo on Vantaan Myyrmäessä sijaitseva urheiluhalli. Urheilutalo toimii salibandyseura SB Vantaan ja käsipalloseura Atlaksen kotihallina. Myös koripallon SM-sarjassa pelannut Vantaan Pussihukat käytti hallia kotiareenanaan.
Urheilutalon tiloihin kuuluu palloilusalin lisäksi myös painitilat, voimistelusali sekä voimailutilat. Rakennuksesta löytyy myös uimahalli ja kahvio.
Historiaa
pienoiskuva|vasen|Sisäkuva Myyrmäen urheilutalosta Myyrmäen urheilutalo valmistui syksyllä 1974 arkkitehti Ilpo Halvan suunnittelemana. Sen kokonaistilavuus oli alun perin 34 000 kuutiometriä ja lattia-ala 6 000 neliömetriä.
Uimahalli
Myyrmäen uimahallissa oli alun perin kolme allasta: kahdeksanratainen 25 metrin allas, erillinen hyppyallas 1 ja 3 metrin ponnahduslaudoin sekä 12 × 8 metrin lastenallas.
Daniel Amartey
Daniel Amartey (s. 21. joulukuuta 1994) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Englannin valioliigassa pelannutta Leicester Cityä. Oikeajalkainen Amartey on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Ghanan jalkapallomaajoukkueeseen.
Myyrmäen urheilutalo
Urheiluhalli
Urheiluhalli rakennettiin täyttämään pallopelien kansainväliset mitat ja oli pääkaupunkiseudun toinen täysmittainen käsipallokenttä samoihin aikoihin valmistuneen Tapiolan ohella. Katsomo mitoitettiin jopa tuhannelle ihmiselle. Rakennukseen tuli myös 214 neliömetrin kuntosali, 130 neliömetrin voimailusali, parisataa neliömetriä erilaisia vapaa-ajan tiloja sekä kahvila-ravintola ja parturi-kampaamo.
Daniel Amartey
Seurajoukkueura
Amartey aloitti uransa kotimaansa pääsarjan International Alliesissa, jossa hän pelasi vuodet 2011–2012. Vuodet 2013–2014 Amartey edusti Ruotsin Allsvenskanin Djurgårdenia. Otteluita hänelle kertyi ruotsalaisseurassa vajaan kahden kauden aikana 34 kappaletta. Heinäkuussa 2014 Amartey siirtyi Tanskan Superliigan FC Kööpenhaminaan. Kaudella 2014–2015 hän voitti seuran kanssa Tanskan cupin. Yhteensä Amartey pelasi Kööpenhaminan paidassa 44 ottelua tehden niissä kolme maalia.
Myyrmäen urheilutalo
Urheiluhalli
Urheilutalo suunniteltiin palvelemaan myös viereisen Myyrmäen yhteiskoulun (nyk. Vaskivuoren lukio) liikunnanopetustarpeita.
Daniel Amartey
Seurajoukkueura
Tammikuussa 2016 Amartey siirtyi Englannin valioliigan Leicester Cityn paitaan. Hän teki debyyttinsä Valioliigassa seuraavassa kuussa Norwich Cityä vastaan. Amartey pelasi loppukauden aikana Leicesterin paidassa viidessä ottelussa ja juhli kauden päätteeksi Valioliigan mestaruutta. Seuraavalla kaudella hän pelasi 24 ottelua Valioliigassa ja kahdeksan Mestarien liigassa. Kaudella 2017–2018 hän pelasi kahdeksan ja seuraavalla kaudella yhdeksän liigaottelua. Lokakuussa 2018 tehdyn nilkkaoperaation jälkeen hän oli 11 kuukautta sivussa kentiltä. Joulukuussa 2019 hän loukkasi nilkkansa uudelleen ja joutui yhdeksäksi kuukaudeksi sivuun. Hän ei pelannut kaudella 2019–2020 yhtään edustusjoukkueen ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 12 valioliigaottelua, kaksi ottelua Leicesterin voittamassa FA Cupissa ja kaksi Eurooppa-liigan ottelua. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 28 valioliigaottelua ja neljä Eurooppa-liigan ottelua, joissa hän teki yhden maalin kotiottelussa Moskovan Spartakia vastaan. Konferenssiliigassa hän pelasi viisi ottelua. Lisäksi hän oli voittamassa FA Community Shieldiä. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 20 valioliigaottelua. Hänen sopimuksensa Leicesterin kanssa päättyi kesällä 2023.
Maajoukkueura
Amartey on edustanut Ghanaa alle 20-vuotiaiden maajoukkuetasolla. Ghanan A-maajoukkueessa hän teki debyyttinsä tammikuussa 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuiden avausottelussa Senegalia vastaan. Hän pelasi tuossa turnauksessa kolmessa alkulohko-ottelussa Ghanan saavuttaessa hopeaa. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2017 hän pelasi täyden ajan joukkueensa kaikissa kuudessa ottelussa. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2022 Amartey pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa. Marras-joulukuussa 2022 hän pelasi myös MM-kilpailuissa kaikki kolme ottelua alusta loppuun.
Saavutukset
Seurajoukkuetasolla
Riskilä
pienoiskuva|Riskilän munia.
Riskilä (Cepphus grylle) on rannoilla elävä, muodoltaan kyyhkystä muistuttava mustavalkoinen lintu.
Ulkonäkö
Riskilän höyhenpeite on muuten musta, mutta siivessä on selvärajainen valkea täplä. Jalat ovat punaiset ja nokka musta. Talveksi lintu vähän harmaantuu. Talvipukuinen lintu on mustan-harmaan-valkoisen kirjava. Nuori lintu on kesällä ja syksyllä samoin kirjava, ja etuosassa on ruskehtava sävy.
Koko
Riskilän pituus on 32–38 cm, siipien kärkiväli 50–60 cm ja paino 350–450 g.
Ääni
Riskilän ääni on kimeä vihellys.
Elinikä
Suomen vanhin rengastettu riskilä on ollut 25 vuotta, 11 kuukautta ja 29 päivää vanha. Euroopan vanhin riskilä on ollut 29 vuoden ja 11 kuukauden ikäinen ruotsalainen lintu.
Levinneisyys
Riskilää esiintyy Pohjois-Atlantin kallioisilla rannoilla, Euroopan puolella Fennoskandiassa ja Britteinsaarilla, runsaasti Merenkurkun saaristossa sekä Suomen että Ruotsin puolella. Suomessa pesii 8 000–20 000 paria koko merialueen ulko- ja välisaaristossa. Euroopassa pesivä kanta on 87 000–140 000 paria.
Elinympäristö
Riskilä viihtyy puuttomilla kallioluodoilla, joilla on kivilouhikoita, mielellään lokki- tai tiirayhdyskunnissa.
Lisääntyminen
Riskilä munii kerralla 1–2 munaa kivenlohkareiden suojaan tai kallionhalkeamaan. Muna on joko valkea tai vaaleanvihreä, ja siinä on tummia täpliä. Muninta tapahtuu touko-kesäkuussa. Haudonta kestää noin 4 viikkoa. Siihen osallistuu kumpikin vanhemmista. Poikanen on päältä hyvin tumma ja alapuolelta vaalea. Vanhemmat syöttävät sille kalaa; pesä on helppo löytää hajun perusteella. Poikanen viihtyy pesälohkareen alla 6 viikon ikäiseksi, jolloin se kömpii mereen uimaan ja alkaa itse opetella kalastamista.
Ravinto
Riskilä syö ennen kaikkea kalaa ja äyriäisiä, mutta myös muita meren selkärangattomia. Itämerellä se suosii ruokanaan tuulenkaloja.
Eeva-Kaarina Vilke
Eeva-Kaarina Vilke (s. 20. syyskuuta 1952 ) on suomalainen altto. Hän valmistui Sibelius-Akatemiasta pianonsoiton opettajaksi. Hän opiskeli laulua aluksi sivuaineena ja sitten mestarikursseilla. Hän suoritti Lontoossa Licentiate of the Royal Academy of Music -tutkinnon. Hän on ollut eri orkesterien solistina ja tulkinnut useita oopperarooleja. Lisäksi hän on tehnyt oratorioesiintymisiä ja pitänyt lied- ja muita soolokonsertteja.