cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Helsingin historia
Vantaan Helsinki
Vaikka Helsinki kasvoi jo 1550-luvun lopulla jopa Turkua vilkkaammaksi satamaksi, kaupungin perustaminen ei saavuttanut toivottuja tuloksia Tallinnan kilpakumppanina Suomenlahden kaupassa. Tallinna oli edeltävien vuosisatojen aikana vakiinnuttanut asemansa kauppapaikkana Hansaliiton vaikutuksessa. Helsinki ei sen sijaan ollut valmiiksi osa laajempaa kauppakaupunkien verkostoa, johon se yritettiin kytkeä. Tallinnan saksalaisten kauppiaiden suhteet kattoivat laajasti Itämerta ja Tallinnassa oli myös entuudestaan varallisuutta, jollaista Helsingissä ei ollut. Myös Helsingin sijainti karikkoisella pohjoisella Suomenlahdella oli epäedullinen suhteessa helpommin purjehdittavaan Viron rannikkoon.
Neiti Fisherin etsivätoimisto
Yleisradio aloitti sarjan esittämisen Suomessa 22. kesäkuuta 2015 TV1-kanavalla ja Yle Areenassa. Areenassa jaksot olivat katsottavissa seitsemän päivän ajan. Yle esitti kaikki sarjan 34 jaksoa.
Helsingin historia
Vironniemen Helsinki
pienoiskuva|Helsingin kartta vuodelta 1645 näyttää sekä [[Vanhakaupunki|vanhan Helsingin Vantaanjoen suulla että uuden Helsingin nykyisellä paikallaan.]] Vuonna 1640 Suomen kenraalikuvernööri Pietari Brahen johdolla etsittiin kaupungille uutta paikkaa. Esille nostettiin jälleen Santahamina, mutta sen kallioinen ja epätasainen maaperä olisi ollut hankalaa rakennusmaata, eikä saarella ollut syviä satamapaikkoja. Sörnäistenniemi nähtiin ihanteellisena satamalle, mutta asemakaavan laatimisen jälkeen huomattiin, että kaupungin kasvu olisi ollut alueella vaikeaa. Paikaksi valittiin lopulta Vironniemi (Estnäs), joka sijaitsi Sörnäistenniemen ja Helsinginniemen (Helsingenäs) välissä. Nykyisin alueella sijaitsee Kruununhaan kaupunginosa ja Senaatintori. Vanha, 90 vuotta asutettu kaupunki Vanhankaupunginlahden rannalla jätettiin tyhjilleen. Alue tunnetaan nykyisin Vanhanakaupunkina.
Neiti Fisherin etsivätoimisto
Sarjaa on esitetty yli 120 maassa.
Sarjasta tehtiin vuonna 2019 spin-off Neiti Fisher nuoremman tutkimukset, jossa Phrynen siskopuolen tytär Peregrine ratkaisee rikoksia tätinsä geenien, perinnön ja ystävien avulla. Phryne itse on kadonnut viidakkoon. Sarjassa esiintyy eri hahmot kuin Neiti Fisherin etsivätoimistossa. Sarja sijoittuukin 40 vuoden päähän 1960-luvulle.
Turbinnoje
Turbinnoje on maalaiskunta Novgorodin alueen Okulovkan piirissä Venäjällä. Sen keskuskylä Melnitsa sijaitsee Valdain ylängöllä 20 kilometriä Okulovkasta etelään. Kunnassa on 579 asukasta (vuonna 2011).
Turbinnojen kunnan pinta-ala on 337,15 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Okulovkan piirin Berjozovikin, koillisessa Okulovkan sekä idässä ja etelässä Uglovkan kuntaan, lounaassa Valdain ja lännessä Kresttsyn piireihin. Pinta-alasta 50,0 % on metsää, 32,0 % teollisuus-, sotilas- tai muuta erikoisaluetta, 11,6 % maatalousmaata ja 4,6 % vesistöjä. Osa kunnasta kuuluu Valdain kansallispuistoon. Seudulla on lukuisia järviä ja jokia.
Kuntaan kuuluu 23 kylää: Avdejevo, Borovno, Borozdy, Gornešno, Goruška, Gory, Kottšino, Krivtsovo, Melnitsa, Orehovno-1, Orehovno-2, Osipovo-1, Osipovo-2, Perekop, Perestovo, Perevoz, Potšep, Puzyrjovo, Skovorodka, Tuhili, Vargusovo, Zagubje ja Žilintsy. Niistä suurimmat ovat 133 asukkaan Puzyrjovo ja sadan asukkaan Melnitsa. Neljässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Kylistä on linja-autoyhteys Okulovkaan. Tärkeimmät elinkeinot ovat maa- ja metsätalous (46,2 %), koulutus (21,5 %) ja muut julkiset palvelut (16,9 %). Kunnassa toimii kaksi maatalousyritystä. Työvoimasta 67 % työskentelee kunnan ulkopuolella.
Palveluihin kuuluvat Borovnon peruskoulu, Melnitsan, Puzyrjovon, Goryn ja Perestovon kulttuuritalot sekä Melnitsan ja Pyzyrjovon kirjastot, ensiapuasemat ja postit. Gornešnossa, Puzyrjovossa, Melnitsassa ja Goryssa on osuuskaupat ja Melnitsassa myös yksityinen kauppaliike.
Nähtävyyksiä ovat muinaiset asuin- ja hautapaikat, Gornešnon ja Goryn kartanoalueet, Borovnon kirkko ja 1920-luvulla rakennettu vesivoimalaitos. Melnitsassa on lomakylä.
Seudulla on ollut 1600-luvulla muodostunutta karjalaisasutusta. Skovorodkan kylässä asui valdainkarjalaisia vielä 1900-luvun alussa.
Helsingin historia
Vironniemen Helsinki
Helsingin pormestari Anders Larsson Ehredt kirjoitti vuonna 1639 Pietari Brahelle, että kaupungin tulisi säilyttää uudella paikalla vanha nimensä. Nimeä Helsingfors ei saisi vaihtaa uuteen nimeen, esimerkiksi Södernäsiksi (Sörnäisiksi), vaikka se olisi ilmaissut paremmin kaupungin sijainnin. Pormestarin mukaan nimi Helsingfors oli ”muistuma meidän esi-isiemme voitokkaista aseista” ja ylistys Ruotsista Hälsinglannista alueelle keskiajalla tulleille maahanmuuttajille. Kenraalikuvernööri hyväksyi pyynnön ja näin kaupunki sai perustamiskirjassa 2. lokakuuta 1639 säilyttää nimensä sekä Uudenmaan vaakunasta jäljennetyn Helsingin vaakunan. Vaakuna kuvaa merellä kulkevaa laivaa, joka kuljettaa hälsinglantilaisia heidän uuteen maahansa.
Vuoden 1654 tulipalo tuhosi yli puolet Helsingin taloista. Katovuosina 1695–1697 Helsingin kuolleisuus kaksinkertaistui nälänhädän ja aliravitsemuksen seurauksena. Venäjän keisarikunnan voimistuminen ja Pietarin kaupungin perustaminen vuonna 1703 vaikuttivat merkittävästi Helsinkiin. Isovihan aika oli kaupungille rankkaa. Ensin vuonna 1710 kaupunkiin tuli rutto, joka surmasi noin puolet eli 650 kaupungin asukkaista – Kampin hautausmaalle haudattiin lisäksi noin 500 kuollutta ulkopaikkakuntalaista, yhteensä 1 185 ihmistä neljän kuukauden aikana. Vuoden 1713 Helsingin taistelun yhteydessä perääntyvä Ruotsin armeija poltti kaupungin, jottei vihollinen voisi käyttää sitä hyväksi, ja lopuksi venäläiset sotajoukot miehittivät hylättyä kaupunkia vuosina 1713–1721. Alue oli venäläisten hallussa vuoteen 1721, jolloin Uudenkaupungin rauha päätti isonvihan. Sodan jälkeen Helsinkiä alettiin rakentaa uudelleen vanhan asemakaavan mukaan. Kaupungin kehitys pysyi kuitenkin heikkona.
Hattujen sodan ja Pikkuvihan aikana 1742–1743 kaupunki oli uudelleen venäläisten miehittämä, mutta rakennukset säilyivät ehjinä. Ruotsin menetettyä Turun rauhassa 1743 Venäjälle Haminan rajalinnoituksen ryhdyttiin Helsingin edustalle rakentamaan uutta merilinnoitusta Sveaborgia (Suomenlinna). Suomenlinnan suunnitelmat laati ruotsalainen kreivi ja linnoitusupseeri Augustin Ehrensvärd. Linnoitustyömaa kasvatti kaupungin asukaslukua ja taloutta, ja kaupunkiin perustettiin useita tiilitehtaita ja kartanoita.
Napoleonin ja Aleksanteri I:n valtapolitiikan vuoksi Ruotsi vedettiin sotaan Venäjää vastaan 1808. Suomen sodassa venäläiset valloittivat Helsingin kaupungin 1808. Viaporin piirityksen aikana kaupungissa syttyi tulipalo, joka tuhosi lähes koko kaupungin.
Autonomian aika
thumb|160 px|left|J. E. Lindh, Johan Carl Ludvig Engel.
Uudenmaan läänin maaherra Gustav Fredrik Stjernvall teki 1810 ehdotuksen pääkaupungin siirtämisestä Helsinkiin. Ehdotus keräsi kannatusta muun muassa Viaporin linnoituksen ansiosta, ja lopullisesti pääkaupunki siirrettiin Turusta 4 000 asukkaan Helsinkiin vuonna 1812 kolme vuotta sen jälkeen, kun Suomi oli siirtynyt Venäjän keisarikunnan osaksi. Venäjän keisari ja Suomen suuriruhtinas Aleksanteri I halusi Suomen pääkaupungin lähemmäksi Pietaria ja kauemmaksi Ruotsista. Samassa yhteydessä Carl Ludvig Engel valittiin suunnittelemaan Helsingin keskusta uudelleen palon jäljiltä, enemmän keisarikunnan hallintokaupungin näköiseksi. Rakennustöiden toinen johtaja oli helsinkiläinen Johan Albrecht Ehrenström, joka loi myös Helsingin asemakaavan. Monet Helsingin uusklassisista rakennuksista, erityisesti Senaatintorin ympäristö Tuomiokirkkoineen ovat Engelin käsialaa. Helsingin kantakaupungin monien kaupunginosien katukuvaa vallitsevat tyyliltään jugendia edustavat rakennukset ovat kuitenkin peräisin 1800- ja 1900-lukujen vaihteen tienoilta.
Turun palon jälkeen vuonna 1827 myös yliopisto, joka oli jäänyt pääkaupungin siirron yhteydessä Turkuun, siirrettiin Helsinkiin. Helsingistä kehkeytyi hallinto-, yliopisto- ja varuskuntakaupunki, ja se kasvoi maan todelliseksi teollisuuskeskukseksi. Teollisuusalueina tunnettiin ennen kaikkea Hakaniemi, Sörnäinen ja Munkkisaari.
Vuonna 1840 kaupungissa oli jo 20 000 asukasta. Tärkeät rautatieyhteydet rakennettiin Hämeenlinnaan 1862 ja Pietariin 1870. Vuonna 1890 asukkaita oli yli 65 000 ja vuonna 1920 yli 120 000. Ensimmäisen maailmansodan aikana Helsingin ympärille rakennettiin kolme linnoitusvyöhykettä osana Pietarin puolustusta. Vuonna 1906 Viaporin kapinassa paukkuivat tykit muutaman päivän ajan Helsingin edustalla.
Kieliolot
Helsinki oli vielä 1800-luvun alkupuolella pääosin ruotsinkielinen kaupunki. Jatkuvat rakennustyöt tosin aiheuttivat muuttoliikettä kaupunkiin myös suomenkieliseltä maaseudulta, mutta kaupungin suomenkielinen väestö pysyi selvänä vähemmistönä ja koostui pääosin työ- ja palvelusväestä. Toisen merkittävän kielivähemmistön muodostivat venäläiset sotilashenkilöt, virkamiehet ja kauppiaat.
Vuosisadan lopulla suomenkielinen väestö kuitenkin kasvoi ruotsinkielistä nopeammin, ja 1900-luvun alussa suomenkieliset olivat jo enemmistönä, 50,7 % kaupungin väestöstä. Kaupungin hallinto kuitenkin hoidettiin lähes kokonaan ruotsiksi, kunnes valtuusto vuonna 1902 päätti sallia myös suomen kielen käytön kaikissa kaupungin asioissa. Vuodesta 1906 päätettiin, että kaikki kaupungin painettavat asiakirjat oli julkaistava sekä suomeksi että ruotsiksi. Myöhemmin kaupungin kasvaessa on ruotsinkielisen väestön suhteellinen osuus edelleen vähentynyt, ja nykyisin (2019) heitä oli enää 5,9%. Virallisesti Helsinki on kuitenkin edelleen kaksikielinen kunta.
Helsingin kehitys 1900-luvun alusta 2000-luvulle
thumb|left|Helsingin kartta vuodelta 1878. thumb|250px|Helsinkiä vuoden 1900 tienoilla. thumb|250px|Ilmakuva Helsingin niemestä. thumb|Helsinki 1930. Helsingistä tuli itsenäisen Suomen pääkaupunki heti itsenäisyysjulistuksen myötä 6. joulukuuta 1917. Suomen sisällissota kuitenkin alkoi jo seuraavassa kuussa, 27. tammikuuta 1918, kun Hakaniemessä Helsingin työväentalon torniin sytytettiin punainen lyhty vallankumouksen alkamisen merkiksi. Punakaarti otti pian Helsingin haltuunsa, ja senaatti joutui lähtemään evakkoon Vaasaan. Korkeinta kunnallista valtaa kaupungissa käytti sodan aikana Helsingin työväenjärjestöjen eduskunta. Suomen kansanvaltuuskunta ja muu punaisten johto pakeni 8. huhtikuuta Viipuriin, jonka jälkeen saksalaiset joukot kenraali Rüdiger von der Goltzin johdolla valtasivat kaupungin 12.–13. huhtikuuta, ja Mannerheimin johtama valkoinen armeija saapui Helsinkiin 16. toukokuuta. Sisällissodan jälkeen Viaporin linnoituksessa toimi Suomenlinnan vankileiri. Vuonna 1918 Viaporin linnoituksen nimeksi vaihdettiin Suomenlinna.
Ensimmäiset demokraattiset, yleiseen ja yhtäläiseen äänioikeuteen perustuvat kunnallisvaalit pidettiin Helsingissä 27.-28. joulukuuta 1918. Kaupunginvaltuustoon valittiin yhteensä 60 valtuutettua. Sosiaalidemokraattien listalta valittiin 26 edustajaa, näiden joukossa muun muassa Väinö Tanner, Miina Sillanpää ja Matti Paasivuori. Kokoomuksen listalta valittiin kahdeksan edustajaa, kuten Hedvig Gebhard, K. A. Paloheimo ja Eino Suolahti. Edistys sai neljä edustajaa, joista jälkimaailma tuntee ehkä parhaiten Santeri Ivalo n. Ja valtuuston suurin porvarillinen ryhmä, RKP:n lista, sai 22 valtuutettua. Tähän kuuluivat muun muassa valtuuston puheenjohtajaksi valittu Alexander Frey, E. von Frenckell ja Jenny af Forselles.
Toisen maailmansodan aikana kaupunkia pommitettiin useaan otteeseen. Suurinta tuhoa aiheuttivat Helsingin suurpommitukset jatkosodan aikana, mutta tuhot jäivät suhteellisen vähäisiksi, jos niitä vertaa muiden sotaan käyneiden maiden kaupunkeihin. Lontoon ja Moskovan ohella Helsinki jäi ainoaksi sotaan osallistuneen eurooppalaisen maan pääkaupungiksi, jota ei valloitettu sodan aikana.
Helsingille oli myönnetty vuoden 1940 olympialaiset, mutta ne jäivät toisen maailmansodan takia pitämättä. Vuoden 1940 olympialaisia varten kaupunkia rakennettiin paljon funkis-arkkitehtuurin hengessä. Tältä ajalta ovat esimerkiksi Olympiastadion, Tennispalatsi, Käpylän olympiakylä ja Lasipalatsi. Vuonna 1952 pidettiin Helsingin olympialaiset.
Vuonna 1975 Finlandia-talossa järjestettiin Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssin (ETY) huippukokous, jonka päätösasiakirja on nimeltään Helsingin sopimus. Konferenssiin otti osaa 35 maan valtionpäämiehet. Kokouksessa vahvistettiin Euroopan sodanjälkeiset rajat. Elokuussa 1982 avattiin Helsingin metro välille Rautatientori – Itäkeskus. Helsinki oli vuonna 2000 yksi Euroopan kulttuuripääkaupungeista. Vuonna 2006 tapahtui Ateenassa, Kreikassa Suomen ensimmäinen voitto Eurovision laulukilpailuissa, jonka johdosta seuraavan vuoden kilpailu pidettiin Helsingin Hartwall Areenalla.
Sulo Jääskeläinen
thumb|250px|Jääskeläinen Chamonix’n talviolympialaisissa 1924. Sulo Jääskeläinen (myöh. taiteilijanimi Sulo Usa, 19. joulukuuta 1890 Viipuri, Suomen suuriruhtinaskunta – 12. tammikuuta 1942 Kotka) oli suomalainen mäkihyppääjä ja yhdistetyn hiihtäjä. Hän edusti muun muassa Lahden Hiihtoseuraa.
Elämä ja ura
Jääskeläinen kilpaili historian ensimmäisissä talviolympialaisissa Chamonix'ssa 1924 sekä mäkihypyssä että yhdistetyssä. Mäkihypyssä hän oli 11:s ja yhdistetyssä 16:s. Lahdessa vuonna 1926 järjestetyissä MM-kilpailuissa Jääskeläinen sijoittui mäkihypyssä kahdeksanneksi ja yhdistetyssä 18:nneksi. Mäkihypyn SM-kilpailuissa Jääskeläinen voitti kultaa vuosina 1914, 1921, 1923 ja 1929 ja hopeaa vuosina 1915, 1917, 1919, 1920 ja 1925. Vuonna 1926 hän oli neljäs. Lisäksi Jääskeläinen voitti pohjoismaisten kisojen mäkihyppykilpailun Helsingissä vuonna 1919, ensimmäisenä suomalaishyppääjänä kilpailun ulkomailla Södertäljessä vuonna 1920 ja Salpausselän Kisoissa vuosina 1923 ja 1924. Vuonna 1924 hän voitti Salpausselällä myös yhdistetyn kilpailun. Voittojensa myötä Jääskeläiselle myönnettiin Salpausselkä-mitali nro 2 vuonna 1924. Vuonna 1923 hän hyppäsi Lahdessa epävirallisen pituus-SE:n 39 metriä. Kuollessaan vuonna 1942 Jääskeläinen oli kirjoilla Viipurissa, mutta hänet haudattiin Kotkaan.
Helsingin historia
Helsingin alueellinen laajeneminen ja kasvu
Helsinki perustettiin alun perin Koskelan kylän alueelle Vantaanjoen suulle, nykyisen Arabianrannan lähettyville Vanhankaupunginlahden viereen. Kaupunki sai nimensä lähettyvillä olleesta Helsinginkoskesta. Nopeasti huomattiin kuitenkin, ettei kaupunki vastannut odotuksia, lähinnä Vanhankaupunginlahden mataluuden takia. Kenraalikuvernööri Pietari Brahe päätti siirtää kaupungin paremmalle satamapaikalle tuuliselle Vironniemelle vuonna 1640, nykyisen Kruununhaan eteläosaan.
Ämmäjärvi (Kuhmoinen)
Ämmäjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Haikupohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Helsingin historia
Helsingin alueellinen laajeneminen ja kasvu
Varsinainen kaupunkimaisesti rakennettu alue käsitti vain pienen alueen nykyisen Senaatintorin ympärillä, mutta kuningatar Kristiina lahjoitti Helsingin kaupungille koko Töölön kylän alueen, johon kuului suurin osa nykyistä kantakaupunkia. Suurin osa nykyisen kantakaupungin alueesta rakennettiin vähitellen kaupunkimaisesti 1900-luvun puoliväliin mennessä. Vuonna 1906 Helsinkiin liitettiin myös alueita naapurikylistä, muun muassa Meilahti sekä Kumpulan ja Käpylän alue.
Kaupunkimaista asutusta syntyi jo 1900-luvun alussa myös kantakaupungin ulkopuolelle. Useista esikaupungeista muodostettiin taajaväkisiä yhdyskuntia, ja 1920-luvulla muutamat niistä erotettiin Helsingin maalaiskunnasta erillisiksi kunniksikin. Sellaisia olivat Huopalahden kunta, Haagan kauppala, Oulunkylän kunta ja Kulosaaren huvilakaupunki. Ne jäivät kuitenkin lyhytikäisiksi, sillä ne kaikki liitettiin Helsinkiin vuonna 1946 suuressa alueliitoksessa, samoin kuin huomattava osa Helsingin maalaiskunnan silloisesta alueestakin. Helsingin alue viisinkertaistui, ja kaupunki sai 51000 asukasta. Myöhemmin Helsingin maalaiskunnasta liitettiin Helsinkiin myös Vuosaari vuonna 1966.
Ämmäjärvi (Kuhmoinen)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Järven rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Lounaisrannat ovat jyrkät ja lounaispuoleinen mäki nousee noin 25 metriä järven pinnan yläpuolelle.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,5 metriä mpy. Laskuoja lähtee sen kaakkoispäästä ja laskee 800 metrin päässä Isoon Pihlajajärveen. Laskuojan pudotus on 26,0 metriä.
Helsingin historia
Helsingin alueellinen laajeneminen ja kasvu
Viimeisin merkittävä alueliitos tapahtui vuoden 2009 alussa, kun Sipoon länsiosasta liitettiin 2 660 hehtaarin ja Vantaasta 200 hehtaarin suuruinen alue Helsinkiin. Kaupunginvaltuusto oli 21. kesäkuuta 2006 päättänyt ehdottaa valtioneuvostolle, että Länsi-Sipoosta liitettäisiin 5 000 hehtaarin alue ja Kaakkois-Vantaasta 200 hehtaarin suuruinen alue Helsinkiin. Selvitysmies Pekka Myllyniemi esitti, että liitettävän alueen kokoa pienennettäisiin 3 000 hehtaariin. Valtioneuvosto päätti 28. kesäkuuta 2007 hyväksyä alueliitoksen selvitysmiehen ehdotuksen mukaisesti. Korkeimman hallinto-oikeuden hylättyä 15. tammikuuta 2008 päätöstä koskeneet valitukset, tuli liitos voimaan 1. tammikuuta 2009 alkaen.
Osana keskustelua valmisteilla olevasta Suomen kuntauudistuksesta on ehdotettu Helsingin, Espoon, Vantaan ja Kauniaisten yhdistämistä, joskin muut kaupungit suhtautuvat erittäin kielteisesti ajatukseen Helsingin kanssa liittymisestä.
Brugia malayi
Brugia malayi on ihmis- ja eläinloinen, jonka vektoreina toimivat hyttyset. Loinen aiheuttaa ihmisten lisäksi filariaa ainakin apinoilla ja kissoilla. Brugia malayi yksi kolmesta rihmamadosta, joka aiheuttaa ihmisessä elefanttitautia eli elefantiaasia, mutta se ei ole taudinaiheuttajana niin yleinen kuin Wuchereria bancrofti. Brugia malayi aiheuttaa elefantiaasia trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla lähinnä Kaukoidässä. Tauti on invalidisoiva, eikä siihen ole rokotetta.
Naisten Salibandyliigan kausi 2019–2020
Naisten Salibandyliigan kausi 2019–2020 on järjestyksessään 32. naisten Salibandyliigan kausi. Kaudella 2019–2020 Salibandyliigaa pelataan uudella sarjajärjestelmällä, jossa sarjan 16 joukkuetta on jaettu kahteen tasolohkoon. Myös alemmasta lohkosta on mahdollista nousta Suomen-mestariksi.Kausi keskeytettiin 20. maaliskuuta 2020 koronaviruksen leviämisen hillitsemiseksi,minkä takia pudotuspelit jäivät pelaamatta. Suomen mestaruutta ei jaettu ensimmäistä kertaa naisten Salibandyliigan historiassa.
Joukkueet
NLA
NLB
Judy Shalom Nir-Mozes
thumb|200px|Judy Shalom Nir-Mozes 2005. Judy Shalom Nir-Mozes (s. elokuu 1958 Ramat Gan, Israel ) on israelilainen radio- ja tv-juontaja.
Shalom Nir-Mozes kuuluu yhteen Israelin rikkaimmista suvuista, joka omistaa sanomalehti Yedioth Ahronothin. Hänen puolisonsa on Israelin entinen sisäministeri Silvan Shalom.
Ahtiala (Jääski)
Ahtiala, murteellisesti "Ahteela", oli kylä Vuoksen rannalla Jääsken pitäjän kaakkoisosassa. Vuoksi on kylän kohdalla noin kilometrin levyinen. Naapurikyliä olivat muun muassa Kiljolanmaa ja Kärkkäälä, Vuoksen vastakkaisella rannalla sijaitsi Kärenniemi. Ahtialan kylän läpi kulki Imatra–Antrea-rata, ja lähin rautatieliikennepaikka oli Kalalammin pysäkki, vain noin kilometrin päässä kylästä. Kylän läpi kulki myös Jääskestä Antreaan johtava maantie. Kylän asutus sijoittui keskeisen Konkelonmäen ympäristöön sekä Jääski–Antrea-tien varsille. Kylän koillisosa rajoittui suurehkoon Kalalammensuohon.
Ahtialan kylässä sijaitsi Kissamäen kivilouhos, jonka aktiivisinta toiminta-aikaa oli 1910-luku. Louhokselta oli aikanaan kulkenut Kalalammen pysäkille myös väliaikainen kuljetusrata.
Julia Wierscher
Julia Wierscher (s. 10. toukokuuta 1971 Hannover) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Saksan naisten jääkiekkomaajoukkueessa Salt Lake Cityn talviolympialaisten 2002 naisten jääkiekkoturnauksessa. Seuratasolla Wierscher on edustanut Saksan naisten pääsarjatason EC Bergkamenia.
Ufa-Arena
Ufa-Arena on venäläisen Salavat Julajev Ufan kotihalli KHL-liigassa. Arenalla on 8 400 istumapaikkaa. Ensimmäiset tapahtumat arenalla olivat kaksi peliä Kanadan ja Venäjän junioreiden välillä vuonna 2007.
Brugia timori
Brugia timori on ihmis- ja eläinloinen, jonka tunnistettiin vasta vuonna 1977, ja sen päävektorina toimii Anopheles barbirostris -hyttynen. Brugia timori yksi kolmesta rihmamadosta, joka aiheuttaa ihmisessä elefanttitautia eli elefantiaasia, mutta se ei ole taudinaiheuttajana niin yleinen kuin Wuchereria bancrofti. Brugia timoria on löydetty toistaiseksi vain Indonesian Pieniltä Sundasaarilta. Tauti on invalidisoiva, eikä siihen rokotetta.
Henri Guise
thumb|Henri Guise Henri Guise (oik. Henri I de Lorraine, Guisen herttua; 31. joulukuuta 1550 – 23. joulukuuta 1588 Blois) oli ranskalainen sotilas ja poliitikko. Hän taisteli hugenotteja vastaan Ranskan uskonsodissa ja oli katolisen liigan johtaja.
Henri Guise oli François Guisen vanhin poika. Hän oli yksi katolisen puolen johtajista Ranskan uskonsodissa ja hugenottien päävastustaja. Hän osallistui Pärttylinyön verilöylyn suunnitteluun 1572 ja oli mukana perustamassa katolista liigaa vuonna 1576.
Espanjan kuningas Filip II liittoutui katolisen liigan kanssa 1584. Kun Espanjan voittamaton armada eteni pohjoiseen vuonna 1588 tavoitteenaan lyödä protestanttinen Englanti, Ranskan kuningas Henrik III antoi periksi katoliselle osapuolelle. Armada kuitenkin kärsi tappion heinäkuussa 1588 ja voimasuhteet Ranskassakin muuttuivat. Jouluna 1588 Henrik III houkutteli Guisen suvun päämiehet Henri Guisen ja tämän veljen kardinaali Louis Guisen Bloisin linnaan, missä molemmat salamurhattiin.
Adrian Ilie
Adrian Bucurel Ilie (s. 24. huhtikuuta 1974 Craiova, Romania) on romanialainen entinen jalkapalloilija. 180 senttimetriä pitkän Ilien pelipaikka oli hyökkääjä. Peliuransa jälkeen Ilie on toiminut liikemiehenä matkailun ja jalkapallon aloilla.
Ilie edusti ammattilaisuransa aikana kasvattajaseuraansa Electroputere Craiovaa (1991–1993), Steaua Bukarestia (1993–1996), Galatasarayta (1996–1998), Valenciaa (1998–2002), Alavésia (2002–2003), Beşiktaşia (2004) ja FC Zürichiä (2004–2005).
Ura miesten sarjoissa alkoi jo vuonna 1991, 17-vuotiaana, kun hänet nostettiin junioreista Electroputeren ykkösjoukkueeseen. Seuraavana vuonna hän solmi seuran kanssa ensimmäisen ammattilaissopimuksensa. Jo debyyttikaudellaan Ilie nousi seuran tärkeimpien pelaajien joukkoon ja teki 30 sarjaottelussa 12 maalia. Tämä sai maan suurimman seuran, Steaua Bukarestin, kiinnostumaan hänestä. Steaua hankki Ilien vuonna 1993 maan silloisella ennätyssummalla.
Vuonna 1996 turkkilainen suurseura Galatasaray osti Ilien summalla, joka oli 20 kertaa edellistä siirtokorvausta suurempi. Hän ei kuitenkaan vakiinnuttanut paikkaansa Galatasarayssa, eikä ollut säännöllisesti kentällä. Seuraava siirto, espanjalaiseen Valenciaan vuonna 1998, oli tärkeä Ilien uran kannalta. Ura lähti uuteen nousuun; parhaana esimerkkinä siitä ovat kauden 1997/98 jälkipuoliskolla 17 ottelussa tehdyt 12 maalia.
Ensimmäiset merkit Ilien uran aikaisesta päättymisestä nähtiin jo vuonna 2000. Hän kärsi jatkuvista loukkaantumisista eikä voinut olla mukana Valencian kokoonpanossa. Lopulta hänet vapautettiin sopimuksestaan mestaruuskaudella 2001–2002. Ilien seuraavakin seura löytyi Espanjasta; hän siirtyi Alavésin riveihin. Seura kuitenkin putosi pääsarjasta, ja Ilien sopimus purkautui. Hän suuntasi jälleen Turkkiin, koska Galatasarayn paikalliskilpailijan, Beşiktaşin, valmentaja, Ilien maanmies Mircea Lucescu, oli kiinnostunut saamaan hänet joukkueeseensa. Kuitenkin aika Beşiktaşin riveissä jäi lyhyeksi ja Ilie siirtyi Sveitsiin, FC Zürichin joukkueeseen. Siellä hän sai kohtalokkaan polvivamman, josta hän ei onnistunut toipumaan, ja päätti lopettaa uransa – vain 32-vuotiaana.
Romanian maajoukkueessa Ilie pelasi vuosina 1993–2005 yhteensä 55 ottelua ja teki niissä 13 maalia. Hän oli mukana kolmissa arvokisoissa: MM-kisoissa 1998 sekä EM-kisoissa 1996 ja 2000.
Iso Sääksjärvi (Kuhmoinen)
Iso Sääksjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Porraksen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Adrian Ilie
Liikemiehen uralle Ilie ryhtyi matkailun alalla työskennelleen appensa suosituksesta. Hän sijoittikin suuria summia Poiana Braşoviin, joka tunnetaan suosittuna talvilomakohteena. Ilie rakennutti alueelle hotellin ja useita huviloita. Hän on sijoittanut rahojaan myös jalkapalloon; hän on jalkapalloseura Forex Braşovin omistaja.
Iso Sääksjärvi (Kuhmoinen)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 119 hehtaaria eli 1,2 neliökilometriä, se on 2,3 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Järven pohjoispuolelta työntyy Kaiterniemi, joka erottaa sen länsipuolista Kaiterlahtea muusta järvestä. Järvellä on kartan mukaan 10 saarta, jotka kaikki ovat nimettömiä. Järven rantaviivan pituus on 9,6 kilometriä ja sen rannat ovat pääosin metsämaata. Rannoilla on muutama talo ja lähes 20 vapaa-ajan asuntoa. Järven länsipuolelta kulkee valtatie 24.
Adrian Ilie
Myös Ilien pikkuveli Sabin on tullut tunnetuksi jalkapalloilijana. Veljekset pelasivat samaan aikaan Valenciassa vuonna 1998.
Iso Sääksjärvi (Kuhmoinen)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 123 metriä mpy. Siihen johtaa noin 20 ojaa, joista yksi tuo vettä idästä Hörisevänlammilta. Laskuoja lähtee järven pohjoispäästä, virtaa pohjoiseen ja laskee Isoon Pihlajajärveen 6,6 kilometrin päässä. Laskuojan pudotus on 35,5 metriä.
Openworld
Openworld eli Openworld Adventure Network on Suomessa vuonna 2000 perustettu matkailuun, ulkoilmaelämään, kiipeilyyn, retkikuntiin ja kestävään kehitykseen keskittynyt yhteisö ja verkkolehti.
Kierrettyään Lähi-idän alueella yhteisön perustajajäsenet Juha Viitala ja Kalle Viira halusivat keväällä 1997 perustaa yhteisön helpottamaan omatoimimatkailua ja yleensä maailman avartamista. Myöhemmin mukaan on matkailun ja kulttuurivaihdon lisäksi tullut ulkoilmaelämään ja muun muassa kiipeilyyn liittyviä teemoja.
Openworld Adventure Networkin julkinen käynnistys tapahtui vuonna 2001, kun perustajakaksikko kiersi maailman ympäri vuodessa ja raportoi matkan tapahtumia MTV3 Internetissä. Sivusto oli yksi ensimmäisistä matkablogeista. Vuonna 2006 avautui Openworld.fi-sivusto, joka matkailun lisäksi käsittelee muun muassa kiipeilyä, retkeilyä, retkikuntia ja seikkailu-urheiluun liittyviä asioita.
Openworld-yhteisö on järjestänyt matkavalokuvanäyttelyjä, seikkailumatkoja, kursseja, retkiä ja tapahtumia. Vuonna 2008 Openworld Adventure Network toi Yhdysvalloista Reel Rock Tourin Suomeen.
Orest Bodalew
Orest Bodalew (7. maaliskuuta 1907, Pietari − 1. maaliskuuta 1965, Helsinki) oli suomalainen pianisti ja pianopedagogi.
Orest Bodalewin vanhemmat olivat Pietarin kaupunginarkkitehti Basil de Bodalew ja Ludmica Arsenjeff. Bodalewin perheellä oli kesänviettopaikka Karjalan kannaksella Muolaalla. Vuonna 1918 Viipurin musiikkiopiston perustanut Boris Sirpo toi hänet Viipuriin jossa hän sai kasvatusvanhemmikseen varatuomari Kalle Patomäen ja pianonsoiton opettaja Vilma Patomäen. Bodalew ei enää päässyt tapaamaan omia vanhempiaan mutta hänen veljensä Juri Bodalew muutti evakkona Suomeen ja asui 1940-luvulla Orest Bodalewin luona Nummelassa.
Pietarissa syntynyt Orest Bodalew pakeni vanhempiensa kanssa lokakuun vallankumouksen jaloista vuonna 1917 Muolaaseen Karjalan kannakselle, jossa hän vietti nuoruutensa. Hän oli aloittanut opintonsa jo pikkupoikana Pietarin konservatoriossa, mutta määrätietoisemmin hän opiskeli pianonsoittoa aluksi Viipurin musiikkiopistossa ja sittemmin Ingeborg Hymanderin johdolla Helsingin musiikkiopistossa. Hän piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1926. Bodalew jatkoi opintojaan Berliinissä ja Pariisissa vuosina 1927−1929 mm. saksalaisen Walter Giesekingin johdolla.
Orest Bodalew oli aikanaan Suomen ahkerimmin esiintyviä pianisteja ja säestäjiä ja tuli tunnetuksi etenkin Frederic Chopinin tulkitsijana. Hän piti konsertteja kotimaan lisäksi Ruotsissa, Isossa-Britanniassa ja Keski-Euroopassa. Hän asui vuosina 1931−1937 Pariisissa, jossa hän toimi pianonsoiton opettajana ja esiintyvänä taiteilijana. Tänä aikana hän ystävystyi mm. säveltäjä Maurice Ravelin kanssa. Vuonna 1939 Bodalew piti Lontoossa hyvän arvostelumenestyksen saaneen konsertin ja suunnitteli sen innoittamana kiertuetta Yhdysvalloissa, mutta sodan syttyminen esti aikeen. Toisen maailmansodan jälkeen Bodalew esiintyi pianistina enää suhteellisen harvoin ja keskittyi opetustyöhön.
Vuodesta 1959 Bodalew toimi pianonsoiton opettajana Helsingin Kansankonservatoriossa. Hän julkaisi kehittämästään metodista kolmiosaisen oppikirjan Viiden sormen tekniikka vuosina 1962−1965. Vähän ennen kuolemaansa Bodalew valittiin Lahteen siirtyneen Viipurin musiikkiopiston opettajaksi.
Bodalew oli kiinnostunut myös kanojen kasvatuksesta ja naimisiin mentyään hän perusti toisen maailmansodan jälkeen perheensä Nummelan huvilalle oman kanalan. Bodalew keräsi kanojenhoidosta ammattikirjallisuutta eri kielillä ja hän sai palkintoja kanaharrastuksestaan.
Hotelli Vaakuna
pienoiskuva|Hotelli Vaakuna elokuussa 2011. Hotelli Vaakuna eli Sokos Hotel Vaakuna on Sokos Hotels -ketjuun kuuluva helsinkiläinen hotelli, joka sijaitsee samassa rakennuksessa kuin Helsingin keskustan Sokos. Rakennus käsittää Mannerheimintien, Postikadun, Asema-aukion ja Kaivokadun välisen korttelin kokonaisuudessaan. Tavaratalo on sen viidessä alimmassa, hotelli ylimmissä kerroksissa.
Historiaa
Hotelli Vaakuna rakennettiin ja avattiin Helsingin vuoden 1940 olympialaisia varten. Rakennustyöt aloitettiin jo 1930-luvun puolivälin jälkeen. Talvisota kuitenkin keskeytti hankkeen.
Ravintola Vaakuna avattiin maaliskuussa 1947 samoin kuin nykyisen Casa Largo -ravintolan paikalla ollut Pika-Pala, josta sittemmin kuoriutui Vaakuna-Grilli. Vaakunan hotelli, joka sijaitsi aluksi vain 7. ja 8. kerroksessa, avattiin kesäkuussa vuonna 1952.
Ravintola Vaakuna oli vuoteen 1952 saakka kaupungin "hienoimman" ravintolan maineessa, kunnes Palace-hotelli avattiin, kertoo talon henkilökunta Vaakunan 30-vuotisjuhlajulkaisussa vuonna 1977. Vielä 1990-luvun alussa ravintola tunnettiin kalliista apajapöydästään ja siitä, että se rauhallisuudestaan johtuen soveltui hyvin mm. liikeneuvotteluihin.
Klopitsa
Klopitsa on kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Lopuhkinan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Länsi-Inkerin ylängön pohjoisreunalla 15 kilometriä Lopuhkinasta länteen. Kylässä on 774 asukasta (vuonna 2010).
Hotelli Vaakuna
Historiaa
Vaakunan rakentaminen ajoittui vaikeaan sodanjälkeisen aikaan, jolloin rakennus- ja muusta tarvittavista materiaaleista oli pula. Huttusen kekseliäisyyden sekä HOK:n silloisen kauppaneuvos Lauri Koskivaaran intensiivisen kiinnostuksen ja hyvien liikesuhteiden avulla onnistuttiin kuitenkin luomaan funkkishenkinen kokonaisuus, josta tuli yksi Helsingin hotelli- ja ravintola-arkkitehtuurin maamerkkejä.
Huttusen toimiston arkkitehdit keksivät myös piirustuksiin leikkisän nimen SOKOS, joka aluksi vakiintui käyttöön osuuskaupparyhmässä ja myöhemmin myös kansan suussa.
Klopitsa
Kaprion läänin Kargalin itäiseen pogostaan perustettu Klopitsan luterilainen seurakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1628. Seurakunnan kirkko ja pappila sijaitsivat samannimisessä kylässä. 1700-luvun alussa Klopitsan seurakunta liitettiin Kaprioon.
Hotelli Vaakuna
Historiaa
Vaakuna siirtyi Helsingin Osuuskaupalta SOK:n hoitoon vuonna 1995. Norjalainen Peter Abrahamssen suunnitteli Vaakunan ravintolatilojen perinpohjaisen remontin Huttusen hengessä. Mittava työ toteutettiin vuonna 1996. Silloin avattiin Vaakuna 10th Floor Restaurants eli suosituiksi tulleet, oikeasti yhdeksännessä kerroksessa sijaitsevat, ravintolat. Remontissa Abrahamssen yhdisti tilallisesti vanhan funkkis-ravintolasalin ja entisen Sky Barin. Kokonaisuuteen Abrahamssen liitti vielä Rautatieaseman puoleisen modernin aamiais- ja tilausravintolan Sokoksen tavaratalon ylittävällä käytävällä. Työ lienee yksi Helsingin ravintoloiden parhaimmin onnistuneista uuden ja vanhan yhdistämisyrityksistä.
Klopitsa
1700-luvulla Klopitsa kuului Vornaisin hoviin, jonka Pietari I lahjoitti Pietarin kaupungin ylikomissaarille ja Siperian kuvernöörille Aleksandr Tšerkasskille. Hänen tyttärensä Varvara Šeremeteva rakennutti Klopitsaan vuonna 1755 puisen ortodoksikirkon, joka vuonna 1879 korvattiin uudella Kristuksen käsittä tehdylle ikonille omistetulla kivikirkolla. 1800-luvun lopulla ortodoksiseurakuntaan kuuluivat Klopitsan, Vornaisin ja Kerpovitsan inkeroiskylät sekä kaikkein itäisin vatjalaisten asuttama kylä Kostlova. Lisäksi se käsitti Jyrjövän, Klarovitsan, Martisin, Pankkalan, Petrovitsan, Zakernovon sekä Hatapusan paperitehtaan kylät, joissa asui tänne muualta siirrettyjä venäläisiä. Klopitsaa ja Vornaisia lukuun ottamatta kylät tuhoutuivat toisen maailmansodan aikana.
Hotelli Vaakuna
Historiaa
Vaakunan sisääntuloaulan ja 9:n kerroksen aulat ovat nykyään suojeltuja.
Klopitsa
Sodan jälkeen Klopitsaan perustettiin turkiseläinten kasvatukseen erikoistunut sovhoosi, jonka toimintaa jatkaa AOZT Severnaja Pušnina. Kylässä on muutama kauppa, kirjasto, ensiapuasema, lastentarha, keskikoulu ja lasten musiikkikoulu.
Hotelli Vaakuna
Historiaa
Vaakunan liikeideoita ja sisustuksia on sittemmin uudistettu. Esimerkiksi rakennuksen katu- ja toisessa kerroksessa toimii espanjalaisteemainen ravintola Casa Largo.
Klopitsa
Entisen Petrovitsan kylän luona on valtava siirtolohkare, joka mainitaan jo vuonna 1499/1500 Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa. Tarinan mukaan sitä harkittiin Pietari I:n ratsastajapatsaan jalustaksi, mutta ajatuksesta luovuttiin sen suuren koon takia.
Leningradin alueella on myös toinen kylä, jonka suomalainen nimi on Klopitsa eli Lopitsa. Se sijaitsee Volossovan piirissä.
Ševino (järvi Pihkovan alueella)
Ševino on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Sebežin piirissä.
Maantietoa
Järvi on 4,4 kilometriä pitkä, 1,6 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 3,56 neliökilometriä eli 356 hehtaaria. Sen keskellä järvi on kapeimmillaan 350 metriä. Kapeikon kaakkoispuolella sijaitsee saari, jonka pinta-ala on 5 hehtaaria.
Järven kaakkoispuolella on sijainnut kolme kylää Zaševenje (Зашевенье), Ševino (Шевино) ja Hanjovo (Ханёво), joista viimeiset ovat aivan rannan tuntumassa. Rantakylien läpi kulkee tie Pustoškaan.
Luontoarvoja
Järvessä elää runsaasti kalalajeja: hauki, lahna, ahven, pasuri, karppi, ruutana, suutari, salakka, allikkosalakka, säyne, mutakala, törö ja rantanuoliainen, sekä joitakin Rutilus-suvun kalalajeja. Järvessä elää myös rapu. Järvi on mutapuhjainen, mutta sen rannat ovat kivisiä heikkarantoja. Paikoin esiintyy saveakin. Rannoilla kasvaa metsää, mutta etelärannoille ylettyvät peltomaat ja niityt sekä jonkin verran asutustakin.
Vesistösuhteita
Ševino sijaitsee Nevedrjankan valuma-alueella. Sen luoteispäästä lähtee laskuoja kohti länttä, missä se yhtyy Nevedrjankaan, joka on Velikajan sivujoki ja järvi siksi kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen joko 27,7 tai 15,1 neliökilometriä. Siihen tulee kaksi ojaa, jotka alkavat lähimetsistä.
Peuravuono
Peuravuono on vuono Barentsinmeren rannikolla Petsamon kaupunkikunnan pohjoisosassa Petsamon piirissä Murmanskin alueella Venäjällä. Vuono sijaitsee Petsamonvuonon länsipuolella, suunnilleen Petsamonvuonon ja Norjan rajan puolivälissä.
Vuono kuuluu Suomen vuonna 1944 Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan alueeseen. Vuonon pohjukassa sijaitsi Peuravuono-niminen kylä, josta käytettiin myös nimeä Kokko.
Peuravuonon alueella toimi lyijykaivos vuosina 1875-1909.
Sorajärvi
Sorajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Haikupohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,5 metriä mpy. Siihen laskee yksi oja. Laskuoja lähtee järven luoteispäästä ja laskee 300 metrin päässä Ison Pihlajajärven Myllylahteen. Laskuojan pudotus on 16,0 metriä.
Historiaa
Vuoden 1966 peruskartassa järvi oli autio ja siitä lähti vain laskuoja. Vuoteen 1986 mennessä järveen oli johdettu oja, mutta se oli yhä autio.
Isaac Abrabanel
Isaac Abrabanel (1437 Lissabon, Portugalin kuningaskunta – 1508 ) oli portugalilaissyntyinen juutalainen valtiomies ja filosofi. Hän teki useita kirjallisia teoksia, jotka käsittelivät lähinnä apologetiikkaa, filosofiaa ja eksegetiikkaa.
Elämäkerta
Isaac Abrabanel syntyi Lissabonissa vuonna 1437 hovimies- ja kauppiasperheeseen. Nuorena hän sai sekä uskonnollisen että sekulaarin koulutuksen. 25-vuotiaaksi asti hän oli jo pitänyt puheita Raamatun sisällöstä synagogassa. Isänsä Judahin tavoin hän toimi Portugalin kuninkaan Alfonso IV:n taloudenhoitajana ja johti taloutta menestyksekkäästi. Alfonson vallan perinyt João II syytti häntä salaliitosta, ja hän joutui vuonna 1481 pakenemaan kahdeksi vuodeksi Kastiliaan. Hän epäonnistui siellä yrityksessään estää juutalaisten karkotus maasta. Hän muutti 1492 Napoliin Ferdinand I:n palvelukseen ja 1503 Venetsiaan, missä hän osallistui muun muassa Venetsian ja Portugalin välisen diplomatian hoitoon. Abranel kuoli Venetsiassa vuonna 1508.
Teokset
Abrabanel kirjoitti suurimman osan teoksistaan Italiassa, ja suurin osa niistä julkaistiin 1500-luvulla. Teoksissa on usein viittauksia Maimonideen kirjoituksiin, joita Abrabanel usein arvosteli. Hänen filosofinen tuotantonsa onkin lähinnä Maimonideen kommentteja. Erityisesti hän kommentoi Maimonideen teosta Eksyneiden opas ja teorioita maailmasta, sen synnystä ja juutalaisuuden perusteita. Hän uskoi luomisen voineen tapahtua vain ex nihilo eli tyhjästä. Profeetoista ja profetioista hän oli samaa mieltä Maimonideen kanssa ja uskoi, että profeetaksi voi tulla vain puhdassydäminen henkilö, joka voi muuten olla kuka tahansa Jumalan tehtävään valitsema. Maimonideen esittämistä juutalaisuuden 13 prinsiipistä Abrabanel oli sitä mieltä, että niistä ei mikään voinut olla toista tärkeämpi, koska ne olivat kaikki luonteeltaan yliluonnollisia. Abrabanel arvosteli myös joissain Raamatun kohdissa hänen mielestään ilmenevää tukea monarkialle. Hänen mielestään esimerkiksi Venetsiassa ja Genovassa vallinnut tehtäviinsä valittujen tuomarien hallintomuoto oli monarkiaa parempi. Tätä mallia hän ehdotti myös mahdollisen uuden Israelin hallinnon muodoksi. Hän oli myös sitä mieltä, ettei tuleva messias olisi kuningas vaan tuomari ja profeetta.
Muistaminen
Kanadassa Montrealissa on hänen muistokseen nimetty puisto.
New! Improved! Blue Cheer
'''New! Improved! Blue Cheer''' on yhdysvaltalaisen Blue Cheer -yhtyeen vuonna 1969 julkaistu albumi.
Jonglei
thumb|250px|Jonglei Etelä-Sudanin kartalla. Jonglei on Etelä-Sudanin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki on Bor. Jongleissa oli Sudanin vuoden 2008 kiistellyssä väestönlaskennassa 1 358 602 asukasta, ja sen pinta-ala on 122 479 neliökilometriä.
OS X Mountain Lion
OS X Mountain Lion (versio 10.8) on Applen Macintosh-tietokoneiden yhdeksäs OS X -käyttöjärjestelmäversio (aikaisemmin Mac OS X), joka toi muun muassa joitakin Applen iOS-käyttöjärjestelmän ominaisuuksia Macintosh-tietokoneisiin. Mountain Lion julkaistiin 25. heinäkuuta 2012. Mountain Lionin edeltäjä oli Mac OS X Lion ja sen seuraaja 22. lokakuuta 2013 julkaistu OS X Mavericks.
OGAS
OGAS eli vapaasti suomennettuna valtakunnallinen kirjanpidon ja tietojenkäsittelyn automatisoitu järjestelmä (VKTAJ) oli neuvostoliittolainen hanke tehdä valtakunnallinen tietoverkko. Projekti alkoi 1962 ja sen arkkitehtina toimi Viktor Glushkov. Hanketta suunniteltiin, mutta sitä ei saatu toteutettua.
OGAS ei ollut ensimmäinen hanke valtakunnallisesta tietoverkosta vaan Anatolii Kitov oli suunnitellut samankaltaista projektia 1959. Ogasin epäonnistettua Glushkov aloitti toisen hankkeen EGSVTs 1963. Hanketta suunniteltiin, muttei toteutunut. Projekti oli myös alirahoitettu.
Ogasin epäonnistuttua seuraavana yrittäjänä oli 1964 Nikolai Fedorenko, joka pyrki tekemään tietoverkkoa (SOFE), jota voitaisiin käyttää taloussuunnittelussa Neuvostoliiton suunnitelmataloudessa. Projekti onnistui mikrotasolla, muttei levinnyt laajaan käyttöön. Neuvostoliiton tietoverkkohankkeet epäonnistuivat siinä missä yhdysvaltalainen ARPANET ja jossain määrin myös ranskalainen Minitel onnistuivat. Projektien epäonnistumisesta on toisinaan pidetty niiden keskitettyä rakennetta, mutta vastaavasti Minitel oli keskitettyyn ratkaisuun pohjautuva ja onnistui ajan olot huomioon ottaen hyvin.
Diouna
Diouna on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla 60 kilometriä Ségousta maanteitse itään. Kunnassa on 9 100 asukasta (vuonna 2009).
Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja diawandoja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkein viljelykasvi on hirssi. Lisäksi kasvatetaan maapähkinää, maapapua, fonioa ja lehmänpapua. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Naiset harjoittavat pienimuotoista puutarhanhoitoa ja keräilyä. Diounassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat koulut ja sairastupa.
Paderborn Baskets
Paderborn Baskets on saksalainen koripalloseura, joka sijaitsee Paderbornissa. Seura on tullut tunnetuksi seurana, joka ajaa erityisesti nuorisotyötä.
Historia
Seuran juuret ovat vuonna 1969 perustetussa VBC 69 Paderbornissa. Vuonna 1991 seurasta päätettiin irtauttaa oma koripallojoukkue, jonka nimeksi annettiin Paderborn Baskets 91 e. V.. Joukkue pääsi ensimmäistä kertaa piipahtamaan Basketball-Bundesligassa kaudella 1993-1994. Kaudeksi 2006-2007 joukkue pääsi nousemaan Basketball-Bundesligaan, jossa se on nyt pelannut kolmen vuoden ajan perättäin.
Warrap
thumb|250px|Warrap Etelä-Sudanin kartalla. Warrap on Etelä-Sudanin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki on Kuajok. Warrapissa oli Sudanin vuoden 2008 kiistellyssä väestönlaskennassa 972 928 asukasta, ja sen pinta-ala on 31 027 neliökilometriä.
Eliittikisat 2006
Eliittikisat järjestettiin vuonna 2006 kuudella paikkakunnalla: Tampereella, Kuortaneella, Turussa, Lappeenrannassa, Lapinlahdella ja Lahdessa.
Tampere
Tampereen eliittikisat järjestettiin 7. kesäkuuta 2006.
Miehet
Naiset
Kuortane
Kuortaneen eliittikisat järjestettiin 24. kesäkuuta 2006.
Miehet
Naiset
Turku
Turun eliittikisat järjestettiin 2. heinäkuuta 2006.
Miehet
Naiset
Lappeenranta
Lappeenrannan eliittikisat järjestettiin 13. heinäkuuta 2006.
Miehet
Naiset
Lapinlahti
Miehet
Naiset
Lahti
Lahden eliittikisat järjestettiin 17. elokuuta 2006.
Miehet
Koirien turvakoti Espanjassa
Koirien turvakoti Espanjassa on suomalainen tosi-tv- ja lifestyle-sarja, jonka on luonut Jon Erik West. Koirien turvakoti Espanjassa alkoi Liv-kanavalla vuonna 2011 ja päättyi 2012. Suomessa Liv aloitti sarjan esittämisen vuonna 2011.
Tuotanto
Sarja kuvattiin vuosien 2010–2012 aikana Espanjassa ja Suomessa.
Rooleissa
Jon ja Satu West + iso joukko suomalaisia, espanjalaisia ja englantilaisia.
Juoni
Ohjelma kertoo espanjalaisen koirien turvakodin päivittäisistä tapahtumista. Turvakodin perustivat 2007 suomalaiset Jon ja Satu West.
Vastaanotto
Ensimmäisellä tuotantokaudella Koirien turvakoti Espanjassa -sarjan kaksi jaksoa oli ensiesitysviikkonsa kymmenen katsotuimman ohjelman listalla.
Vaikutus
Katsojapalautteen mukaan tietoisuus Espanjan koiratilanteesta lisääntyi ja herätti kiinnostusta koirien adoptointiin Suomeen.
Bungie Studios
Bungie tunnetaan parhaiten suosituista videopelisarjoista Halo ja Destiny. Halo-sarjan oikeudet jäivät Microsoftille Bungien irtautuessa omaksi yhtiöksi ja nykyään sarjaa kehittää 343 Industries.
Farako
Farako on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen rannalla 15 kilometriä (maanteitse sata kilometriä) Ségousta länteen. Kunnassa on 11 800 asukasta (vuonna 2009).
Bungie Studios
Historia
Yhtiön historia alkaa vuodesta 1990, jolloin Alex Seropian kehitti Macintoshille kloonin Pong-pelistä nimeltä !Gnop, jota levitettiin ilmaiseksi. Tämän jälkeen hän Seropian kehitti ensimmäisen kaupallisen pelinsä Operation Desert Storm. Toiminta laajeni kun Seropianin luokkakaveri Jason Jones esitteli lähes valmista peliä Minotaur: The Labyrinths of Crete. Kolmatta peliä Pathways Into Darkness varten yritykseen rekrytoitiin kolmas henkilö pelin grafiikan tekemiseen. Vuoteen 1994 mennessä yritys oli kasvanut kuuteen henkilöön.
Farako
Farakon kunta rajoittuu pohjoisessa Ségoun piirin Diganidougoun, idässä Ségoun, etelässä Sébougoun sekä lännessä Sama Foulalan ja Souban kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Barcelona (albumi)
Barcelona on albumi, jonka Queenin johtohahmo Freddie Mercury on levyttänyt yhteistyössä espanjalaisen oopperalaulajan Montserrat Caballéen kanssa. Albumi on nauhoitettu vuosien 1987 ja 1988 aikana, jolloin Mercury oli jo sairastunut aidsiin. Levy julkaistiin vuonna 1988.
Farako
Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, soninkeja ja somonoja.
Barcelona (albumi)
Kappaleet
Sävellys ja sanoitus: Freddie Mercury ja Mike Moran, ellei toisin mainittu.
Farako
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema.
Bungie Studios
Historia
Vuonna 2000 Microsoft osti Bungien. Bungie oli osa Microsoft Game Studiosia vuosina 2000–2007 kunnes irtautui itsenäiseksi yhtiöksi.
Vuonna 2010 yhtiö teki 10 vuoden julkaisusopimuksen Activisionin kanssa. Bungien Marty O'Donnell on myöhemmin kutsunut yhteistyötä huonoksi alusta alkaen. Yhteistyö tiedettiin riskiksi ja siitä tuli aivan niin huono kuin he arvioivat. Julkaisusopimuksen tavoitteena oli, että Bungie säilyttäisi immateriaalioikeudet itsellään, mutta Activision painosti monin tavoin, joka johti O'Donnellin irtisanomiseen vuonna 2014. Bungie jätti Activisionin vuonna 2019.
Pelit
Tunnettuja pelejä ovat: