cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anders Helenius
Heleniuksen stand up -keikka helsinkiläisestä Manala-ravintolasta huhtikuulta 2011 on julkaistu DVD:llä syksyllä 2011.
Cesiumasetaatti
Cesiumasetaatti (CH3COOCs) on cesium- ja asetaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Cesiumasetaatti on huoneenlämpötilassa väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta, joka imee itseensä kosteutta eli on hygroskooppista. Yhdisteen kiderakenne muistuttaa kalsiumfluoridin rakennetta ja sen alkeiskoppi on heksagonaalinen. Cesiumasetaatti liukenee erittäin hyvin veteen ja se liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten dimetyylisulfoksidiin.
Cesiumasetaattia käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. Sitä lisätään katalyytiksi muun muassa kytkentäreaktioihin, muunnettaessa kiraalisten alkoholien enantiomeereja toisikseen ja aldehydien ja happoanhydridien välisissä Perkin-reaktioissa.
Oulun Seudun Muistiyhdistys
Oulun Seudun Muistiyhdistys ry on muistityön asiantuntijaorganisaatio ja Muistiliiton jäsenyhdistys. Yhdistyksen tavoitteena on edistää muistisairaiden ihmisten ja heidän läheistensä yhdenvertaista mahdollisuutta hyvään elämään. Yhdistys tarjoaa monipuolista tukea muistisairaille ja heidän läheisilleen, sekä pyrkii edistämään muistisairaiden ja heidän läheistensä hyvinvointia yhteiskunnallisen vaikuttamisen ja edunvalvonnan kautta. Muistiyhdistyksen toiminnan kohderyhmänä ovat myös terveydenhuollon ammattilaiset, joille yhdistys tarjoaa koulutusta muistisairauksista.
Oulun Seudun Muistiyhdistyksessä on noin 900 jäsentä (v. 2019) ja yhdistyksessä työskentelee noin 15 työntekijää. Yhdistyksen toimitilat sijaitsevat Oulun keskustassa osoitteessa Asemakatu 24. Yhdistys julkaisee kaksi kertaa vuodessa ilmestyvää jäsenlehteä, joka keväisin ilmestyy nimellä Kevätkello ja syksyisin nimellä Syyskello.
Toiminta ja hankkeet
Oulun Seudun Muistiyhdistyksen toiminnan kohderyhmiä ovat muistisairauteen sairastuneet ikääntyneet ja työikäiset, sairastuneiden läheiset, muististaan huolestuneet henkilöt sekä muistisairaiden kanssa toimivat ammattilaiset sekä vapaaehtoiset.
Oulun Seudun Muistiyhdistyksessä on toteutettu vuodesta 1999 lähtien runsaasti erilaisia kehittämishankkeita, joita on rahoittanut aiemmin Raha-automaattiyhdistys ja nykyisin Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus eli STEA. Yhdistyksellä on vahvaa osaamista hankehallinnoinnissa ja hankkeisiin liittyvässä raportoinnissa. Raha-automaattiyhdistys palkitsi Oulun Seudun Muistiyhdistyksen vaikutuksellisesta hanketoiminnasta Vaikuttavaa-palkinnolla vuonna 2016. Vuonna 2020 yhdistyksellä on käynnissä neljä hanketta: Pohjois-Pohjanmaan Muistiluotsi, Kiinni Elämässä, Kaarna ja Aivosilta.
Oulun Seudun Muistiyhdistys järjestää ostopalveluna Oulun kaupungille Muistiparkki-päivätoimintaa. Muistiparkki toimii kohtaamispaikkana muistisairauteen sairastuneille työikäisille ja alle 80-vuotiaille oululaisille. Muistiparkki toimii osoitteessa Isokatu 10.
Arvot
Oulun Seudun Muistiyhdistys on määritellyt toiminnalleen seuraavanlaiset arvot:
Historia
Oulun Seudun Muistiyhdistys ry on perustettu vuonna 1989 nimellä Oulun Alzheimer-yhdistys. Yhdistysrekisteriin se merkittiin vuonna 1990, joka oli myös yhdistyksen ensimmäinen varsinainen toimintavuosi. Yhdistyksen tavoitteena oli toimia muistisairaiden ja heidän omaistensa tukena, sekä saada heidät mukaan yhdistystoimintaan.
Yhdistyksen perustamisen aikaan Alzheimerin tauti nähtiin muistiongelmien syyksi. Lääketieteen kehittyessä tunnistettiin muistiongelmien voivan olla erilaisista syistä johtuvia ja yhdistäväksi tekijäksi nähtiin dementia. Muistisairauksia koskevan tietämyksen lisääntyessä muutettiin yhdistyksen nimi vuonna 2002 Oulun Seudun Dementiayhdistykseksi.
Muistityössä on korostunut viime vuosina entistä vahvemmin lievien muistihäiriöiden tunnistaminen, muistisairauksien ennaltaehkäisy ja kuntoutus. Näin ollen yhdistyksen nimi kaipasi edelleen uudistusta ja vuodesta 2009 lähtien yhdistys on toiminut Oulun Seudun Muistiyhdistyksen nimellä. Uusi nimi tuo paremmin esille yhdistyksen toiminnan koko kirjon.
Hankkeet
Dementiapotilaan ja hoitavan omaisen tukeminen kotona (1999-2001)
Vertaistukea dementiaperheille (2002-2004)
Muistiparkki -hanke (2001-2006 kehittämishanke, 2006-2011 kohdennettu toiminta-avustus, 2011 alkaen palvelutuotantoa)
Sopupeli -projekti (2004-2006)
Muistiverkko -projekti (2007-2011)
Kiinni Elämässä -hanke (2011-2014, sittemmin Kiinni Elämässä -toiminta)
Muistipiste-projekti (RAY 2005, sittemmin Pohjois-Pohjanmaan Muistiluotsi vuodesta 2006)
Lähelläsi-hanke (2016-2019)
Aivosilta-hanke (2017-2020)
Kaarna-hanke (2020-2022)
Alueellistettujen muuttujien teoria
Alueellistettujen muuttujien teoria esittää erään lähestymistavan käsitellä avaruudellisesti levittäytyvää tietoa ja suorittaa kerättyjen näytteiden perusteella estimointia tila-avaruudessa. Alueellistettujen muuttujien teoriaa sovellettiin ensimmäiseksi kaivosteollisuudessa malmioiden keskipitoisuuksien mallinnukseen, jota tarvittiin louhinnan ja tuotannon suunnittelussa. Menetelmä, jonka nimeksi on jäänyt geostatistiikka, sopii kuitenkin monenlaiseen maantieteellisen ja geologisen tiedon käsittelyyn. Menetelmää on käytetty malminarviointiin, sademäärien arviointiin, maaperän vedenläpäisevyyden tai maaperän kemiallisten pitoisuuksien arviointiin, kasvipeitteen, eläin- ja ihmispopulaatioiden ominaisuuksiin.
Perusteet
Alueellistettu muuttuja on lukuarvolla ilmaistava suure, joka on paikkaan sidottu ja ympäristönsä synnyttämä. Sellainen voi olla kalliossa olevan mineraalin pitoisuus, sillä sen arvot vaihtelevat eri alueilla ja se sai nykyisen pitoisuutensa kuumassa magmassa tapahtuneessa syntyprosessissa ympäristönsä mineraalien sekoittuessa toisiinsa lähialueella. Alueellistumisessa on oleellista juuri kohteen arvon riippuvuus ympäristönsä pisteiden arvoista. Riippuvuus heikkenee etäisyyden kasvaessa ja on lopulta nolla. Alueellistettujen muuttujien teoria pyrkii hyödyntämään tällaisten suureiden riippuvuuvaikutusta laskennassa.
Määritelmä: konvoluution avulla
Määritellään painofunktio p(x), joka on määritelty origon ympäristössä. Usein ajatellaan, että painofunktio on symmetrinen origon suhteen ja että p(x)=p(-x) missä suunnassa origosta katsoen hyvänsä. Painofunktion avulla määritellään funktion arvo kohdassa x_0 Painofunktion p, joka on origon suhteen symmetrinen funktio, peilaus origon suhteen on funktio \check{p}. Sen avulla voidaan kirjoittaa integraali uudelleen konvoluutiota käyttämällä Tätä funktion f painotettua keskiarvoa f_p kutsutaan matematiikassa alueellistetuksi funktioksi ja tilastomenetelmissä alueellistetuksi muuttujaksi.
Esimerkki konvoluutiosta: näytteen keskipitoisuus
Otetaan funktiosta näyte N, jonka muoto tunnetaan. Merkitään indikaattorilla k kaikki näytteen pisteet: k(x)=1, kun x \in N ja k(x)=0, kun x \notin N. Silloin tilavuuden suuruus lasketaan Valitaan painofunktioksi ja kirjoitetaan konvoluution avulla näytteen keskipitoisuus kohdassa x_0 mikä on integraalimerkinnällä Tämä on näytteen sisällä olevan suureen keskipitoisuus, joka on eräs suureen aluellistettu muuttuja. Suure (keskipitoisuus) ja muuttujan käsite ovat eri asioita. Tilastollisesti suureen varianssi ja muuttujan varianssit poikkeavat toisistaan ja ovat erilaisia tilastollisia satunnaismuuttujia.
Esimerkki konvoluutiosta: radioaktiivisuuden määrä
Kun yhden yksikön suuruinen massa radioaktiivista ainetta sijoitetaan origoon, leviää siitä ympäristöön säteilyä. Yhden yksikön suuruisen massan aktiivisuus on A ja siitä etäisyydellä d säteilyn aktiivisuus on enää kun \lambda on säteilyn absorptio väliaineessa. Väliaineessa kohdassa x olevan radioaktiivisen aineen määrä ilmaistaan lausekkeella f(x)dx ja siitä leviää säteilyä kohtaan x_0 lausekkeen ilmaiseman määrän verran. Silloin radioaktiivisuuden kokonaismäärä kohdassa x_0 on Viimeinen lauseke on konvoluutio missä origon suhteen symmetrinen painofunktio on. Aktiivisuuden määrä on tämän tulkinnan mukaan alueellistettu muuttuja.
Tilastollinen lähestymistapa
Matemaattisesti ajateltuna alueellistettu muuttuja on kohdassa x olevan tutkittavan suureen arvo, joka on paikan funktio f(x). Funktio on käytännön kokemusten mukaisesti varsin epäsäännöllinen. Sen arvot vaihtelevat sattumanvaraisesti, mutta mikäli siitä voidaan erottaa rakenteellisia piirteitä, voidaan sitä analysoida tiettyyn rajaan asti tilastollisesti. Alueellistettujen muuttujien teoriassa kiinnitetään huomiota muuttujan kahteen ominaispiirteeseen: satunnaiseen käyttäytymiseen ja rakenteelliseen vaihteluun. Muuttujasta yritetään selvittää mahdollisimman paljon rakenteellisen piirteen ominaisuuksia ja ilmaista ne matemaattisessa muodossa. Sitten yritetään löytää muuttujan arvojen riippuvuuksia autokorrelaation muodossa ja erottaa siitä puhdas satunnainen elementti (kohina). Lopuksi valitaan estimointiin liittyviä menetelmiä, joissa rakenteellisten piirteiden tuntemus ja korrelaation määrä voidaan hyödyntää tilastollisesti hyväksyttävällä tavalla.
Tutkittavan alueen voidaan ajatella olevan spatiaalisen ja stokastisen prosessin satunnaiskenttä. Alueellistetut muuttujat olisivat silloin satunnaiskentässä hetkellä "nyt" olevien arvojen realisaatio. Satunnaiskentän Z(x) eri pisteiden satunnaismuuttujat riippuvat toisistaan ja niiden realisaatiosta voidaan mitata riippuvuuden suuruus estimoimalla satunnaiskentän kovarianssin suuruudet. Yhden realisaation käyttäminen edellyttää kuitenkin, että satunnaiskenttä on jossakin määrin stationäärinen laajalta alueelta niin, että riippuvuudet saadaan selville tutkimalla kerättyjä näytteitä tilastollisesti.
Valittu suure tulee voida määrittää pienistä ja suurista näytteistä niiden keskiarvoina. Esimerkiksi malmiarvioinnissa keskiarvo tarkoittaa näytteen keskipitoisuutta. Näytteiden koko ja muoto vaikuttavat siten näytteiden arvoihin ja arvojen varianssiin. Näytteiden välimatkat ja suunnat vaikuttavat tulee suunnitella näytteiden arvojen välisen riippuvuuden selvittämiseksi. Autokorrelaation vaikutusmatka ja suuntaus määrää näytetiheyden eri tarkastelusuunnissa. Alueellistettujen muuttujien teoriassa on menetelmä huomioida näytteiden koon ja estimoitavien lohkojen kokoero.
Hermann von François
thumb|Hermann von François Hermann Karl Bruno von François (31. tammikuuta 1856 Luxemburg – 15. toukokuuta 1933) oli saksalainen kenraali, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Hänellä oli merkittävä rooli itärintaman ensimmäisissä taisteluissa syksyllä 1914.
François aloitti upseerinuransa vuonna 1875 kaartinrykmentissä. Hänestä tuli 1905 rykmentinkomentaja ja 1913 jalkaväenkenraali ja ensimmäisen armeijakunnan komentaja. Sen johdossa hän osallistui myös maailmansodan ensimmäisiin taisteluihin Itä-Preussissa 1914. François oli hyökkäävä ja omapäinen. Aivan sodan alussa hän käynnisti 8. armeijan komentajan Max von Prittwitzin tietämättä hyökkäyksen Stallupönenissä. Françoisin menestys kannusti myös Prittwitzin hyökkäämään, mutta tappiollisen Gumbinnenin taistelun jälkeen Pritwittz korvattiin Paul von Hindenburgilla ja Erich Ludendorffilla. Tannenbergin taistelussa François rikkoi myös Ludendorffin määräyksiä ja lähti hyökkäämään puolustautumisen sijasta. Saavutetun menestyksen vuoksi hänen toimiaan katsottiin läpi sormien, mutta Ludendorff menetti luottamuksensa häneen. Hindenburgin siirryttyä koko itärintaman päälliköksi François komensi kahdeksatta armeijaa hetken aikaa loka–marraskuussa 1914. Sen jälkeen hän ei kuitenkaan enää saanut armeijaa komentoonsa, vaan joutui toimimaan lopun sodan ajan armeijakunnan komentajana.
Keväällä 1915 François osallistui 41:nnen reserviarmeijakunnan komentajana Eberhard von Mackensenin johtamaan suurhyökkäykseen itärintamalla. Kesäkuusta 1915 kesäkuuhun 1918 hän oli 7. armeijakunnan komentajana länsirintamalla Ranskassa. Hän jätti sotapalveluksen lokakuussa 1918.
François kirjoitti useita sotahistoriallisia tutkimuksia ja sodan jälkeen pari muistelmakirjaa.
Vertaislainaus
Vertaislainaus, tunnetaan myös nimillä sosiaalinen lainaus ja peer-to-peer (p2p) lainaus, on tapa lainata rahaa yksilöiden kesken: henkilö A sopii lainaavansa rahaa henkilö B:lle. Yleensä samassa yhteydessä sovitaan summasta, takaisinmaksuajasta ja mahdollisesti korosta. Mitä pienemmistä summista on kyse ja mitä paremmin henkilöt tuntevat toisensa, sitä epämuodollisempaa sopiminen on. Kun summat kasvavat, saattaa lainanantaja haluta kirjallisen sopimuksen jossa sovitaan korosta ja takaisinmaksuajasta. Myös vakuudet saattavat tulla kyseeseen.
Yleensä summien kasvaessa sopimusten luonne jakaantuu kahtia. Lähisukulaisille tai luotetuille ystäville annetut lainat ovat enemmän sosiaalisia perimältään. Näissä varakkaampi haluaa auttaa toista ja antaa siksi lainan yleensä edullisilla ehdoilla. Esimerkkinä voi olla vanhemmat, jotka lainaavat tai antavat lapselleen rahaa asunnon ostoon. Toinen suuntaus on enemmän sijoituksen luonteinen, jolloin rahalle otetaan korkeampi korko, ehdot sovitaan täsmällisesti ja vakuudet otetaan käyttöön. Laina voi olla myös osittain sijoitus, jolloin lainanantaja saa osuuden yrityksestä tai oikeuden muuttaa osan velasta myöhemmin osakkeiksi.
Historia
Luotonanto on perinteisesti perustunut yhden tai useamman varakkaan henkilön kokoamaan rahasummaan, joka on lainattu edelleen sopiviksi katsotuille henkilöille. Nykyaikaisten pankkien toiminta perustuu tallettajien rahoihin, joita pankit lainaavat eteenpäin soveltamalla rahanluontisuhdetta ja noudattamalla vähimmäisvarantojärjestelmää. Koska raha ei nykyisin ole sidottu mihinkään kiinteään (kuten esimerkiksi kultaan), pankit hyötyvät rahanluonnin helppoudesta lisääntyneen tehokkuuden muodossa. Siksi vertaislainaus on ollut pientä verrattuna pankkien myöntämiin luottoihin.
Toimintamallit
Yleisesti ottaen vertaislainauksella tarkoitetaan rahoituksellisia toimenpiteitä (pääasiassa luotonotto ja -anto, vaikka monimutkaisemmatkin toimenpiteet ovat mahdollisia) joissa ei ole rahoitusalan instituutio toisena osapuolena. Vertaislainayhtiö toimii välimiehenä osapuolten sopimuksessa. Luotonosapuolet eivät ole suoraan toistensa kanssa tekemisissä, laskutuksen ja tarvittaessa perinnän hoitaa vertaislainayhtiö lainanantajien valtuuttamana. Vertaislainaussivustot ovat verkossa toimivia huutokaupan kaltaisia markkinapaikkoja, joissa lainanottajat listaavat oman rahoituspyyntönsä ja lainanantajat tarjoavat oman sijoituksensa lainoihin. Hieman tästä poikkeavassa mallissa lainaussivustoa ylläpitävä taho määrittää koron lainanantajien ja -ottajien puolesta. Lainanantajat voivat etsiä sopivat lainanhakijat käsin tai määrittää automaattisesti kriteerit jolla heidän rahansa lainataan eteenpäin. Yleisesti kaikissa toimintamalleissa markkinapaikan tarjoava yhtiö tekee jonkinlaista karsintaa luotonhakijoista esimerkiksi tulojen tai maksuhäiriömerkintöjen perusteella Vertaislainauksessa on pääasiassa kolme erilaista toimintamallia, mikrolainat kehitysmaihin, vakuudettomat luotot  tai lainat ystävien ja perheen kesken jossa veloitus hoidetaan palveluntarjoajan avulla.
Mikrolainat kehitysmaihin
Tässä mallissa lainasivuston kautta on mahdollista tehdä laina kehitysmaiden yrittäjille tai yleishyödylliseen kohteeseen. Lainat ovat tyypillisesti pienehköjä ($300-$3000) ja lainanantajat eivät saa ollenkaan korkoa sijoitukselleen tai korko on pieni. Vastaavasti lainanottajat kehitysmaissa saavat mahdollisuuden ottaa lainan kohtuullisella korolla. Keskeinen tavoite lainaamisessa on auttaa ihmisiä pois köyhyydestä oman työn avulla. Mikrolainasivustoja ovat muun muassa vuonna 2005 aloittanut kiva.org ja microplace.com.
Vakuudettomat luotot
Monissa länsimaissa jo toimivassa mallissa tarjotaan kuluttajille vaihtoehto luottokortteihin ja pankin tarjoamiin lainoihin. Vastaavasti lainanantajat saavat mahdollisuuden sijoittaa kokonaan uuteen omaisuusluokkaan. Mallissa palveluntarjoaja hoitaa laskutuksen ja sopimukset osapuolten välillä, mutta riski takaisinmaksusta on lainanantajilla. Toistaiseksi luotonanto onnistuu ainoastaan saman maan sisällä, joissain tapauksissa yritykset voivat olla luotonottajia. Ensimmäisenä maailmassa avasi palvelunsa Zopa vuonna 2005. Muita toimijoita ovat mm. Lending Club (USA), Fixura (Suomi), Fellow Finance (Suomi) ja Lainaaja (Suomi).
Lainat ystävien ja perheen välillä
Perhe ja ystävät -mallissa ei ole huutokauppaa vaan laina sovitaan toistensa tuntevien ihmisten kesken. Perinteisesti tämä on hoitunut ihmisten keskinäisillä sopimuksilla, mutta palveluntarjoajan tarkoituksena on lähinnä lainan virallistaminen ja maksujen kokoaminen. Tässä mallissa lainaussivusto tarjoaa sopimuspohjat ja rahaliikenteen keskittämisen ihmisille jotka tuntevat jo entuudestaan toisensa. Tällä mallilla toimii esimerkiksi Virgin Money.
Edut
Vertaislainoituksen mallien tarkoituksena on tuoda takaisin luotonantoon liittyvät sosiaalisen ominaisuudet jotka ovat hävinneet perinteisestä keskitetystä pankkimallista, kuitenkin pitäen mukana hajautuksen ja riskienhallinnan. Verkkopohjainen teknologia tarjoaa mahdollisuuden tuoda yhteen luotonantajat ja -hakijat reaaliaikaisesti. Tavoitteena on hyödyntää kevyempää kustannusrakennetta toimimalla verkossa, jolloin fyysisistä toimitiloista ei tule kustannuksia. Nämä tekijät yhteen laitettuna yritetään saavuttaa suotuisat kustannukset ja tuotot kaikille osapuolille. Esimerkkinä perinteiset pankit voivat tarjota talletuksille alhaisen koron ja lainata nämä rahat moninkertaisena eteenpäin korkeammalla korolla ottaen itselleen tuoton tästä välistä. Vertaislainauksessa pankki jää pois välistä ja tavoitteena on kerätä yhteen lainanantajia kerryttämään rahoilleen parempaa korkoa ja samalla tarjota lainanottajille alemmat korot kuin perinteisten rahoituslaitosten kautta. Lainanantajan on myös mahdollista myydä lainasijoituksiaan toisille sijoittajille, jolloin lainoista on mahdollista saada kassavirtaa kuukausittaisia lainan lyhennyksiä nopeammin.
Ongelmat
Suurimpana ongelmana vertaislainauksen kasvussa on tähän asti ollut sijoittajien löytäminen. Tämä on syynä ollut osittain talouskriisi mutta myös riittävän luottamuksen saavuttaminen. Joidenkin palvelujen sivustoilla sijoittajat ovat myös pettyneet saamiinsa tuottoihin. Viranomaisvalvonta on myös hidastanut vertaislainauksen leviämistä. Yhdysvalloissa pörssiviranomainen SEC sulki siellä toimivat sivustot ja vaati niiltä toimiluvan hakemista ennen toiminnan jatkamista.
Sijoittajien kiinnostusta vertaislainaukseen ei lisää Suomessakin toimineen TrustBuddy AB:n hakeutuminen konkurssiin. TrustBuddyn entistä johtoa epäillään miljoonien kavalluksesta ja on hyvin epätodennäköistä, että sijoittajat saisivat rahojaan TrustBuddylta.
Vertaislainaus Suomessa
Suomessa vertaislainaa (P2P) on mahdollista hakea useiden palveluiden välityksellä. Vertaislainan saanti on lähes samanlainen prosessi kuin perinteisen pankkien luotoissa tai pienlainoissa. Hakijan luottokelpoisuus tarkistetaan muun muassa luottotietojen sekä säännöllisten tulojen osalta, ja mikäli maksuvara riittää haettuun lainaan, laina on nostettavissa lähes saman tien. Suomessa vertaislainapalveluita tarjoaa usea yhtiö, joista suomalaisia ovat Fellow Finance, Fixura, Bondora ja Vertaislaina Oy:n Lainaaja.fi -palvelu. Vertaislainoja voi vertailla keskenään vertailupalveluissa. Korot ovat hurjia, jopa satoja prosentteja. Niitä on käsitelty oikeudessa.
Associação Fonográfica Portuguesa
Associação Fonográfica Portuguesa (AFP) on Portugalin ainoa äänilevyteollisuuden etujärjestö, joka on perustettu vuonna 1989.
AFP:n organisaatio vastaa International Federation of the Phonographic Industryn (IFPI) tavoitteista Portugalin alueella. AFP:n jäsenyritykset edustavat yli 95 prosenttia Portugalin musiikkimarkkinoista.
RTP1:n lähettämä Top+ oli viikoittainen listaohjelma, jota tehtiin yhteistyössä AFP:n kanssa. Se oli Portugalin vanhin televisiosta näytetty ohjelma.
Italian edustajainhuone
Edustajainhuoneessa on 630 jäsentä, jotka valitaan viiden vuoden välein järjestettävissä vaaleissa ellei parlamenttia hajoteta ennen tätä. Vaaleissa voivat äänestää kaikki 18 vuotta täyttäneet kansalaiset, mutta perustuslain mukaan edustajainhuoneen jäsenen on oltava vähintään 25-vuotias. Vuodesta 2006 lähtien ulkomailla asuvat Italian kansalaiset ovat valinneet 12 jäsentä edustajainhuoneeseen.
Tuliharjakotinga
Tuliharjakotinga (Rupicola peruvianus) on Etelä-Amerikassa tavattava kotingoihin kuuluva varpuslintu. Monet pitävät lajia Perun kansallislajina.
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|vasen|250px|Naaras Kooltaan tuliharjakotinga on noin 31 cm. Koiraan pää, kaula, yläselkä ja vasa ovat väriltään kirkkaan oranssit,  P.r.sangiolentus-alalajilla verenpunaiset. Koiraan päässä on tuuhea hieman sivuilta litistynyt töyhtö. Selkä on väritykseltään musta ja siivet mustat ja harmaat. Silmän iiris on valkoinen tai sininen. Naaras on väritykseltään pääosin oranssin ruskea. P.r.sangiolentus-alalajin höyhenpuku on huomattavasti punaisempi kuin muilla tuliharjakotingan alalajeilla.
Levinneisyys ja elinympäristö
Tuliharjakotingaa tavataan Boliviassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Venezuelassa. Tuliharjakotingat elävät metsissä usein jokien lähettyvillä ja soisilla alueilla. Yleensä laji pysyttelee metsän sisäosissa ja tulee harvoin avoimille alueille. Laji elää yleensä 500–2 400 metrin korkeudella merenpinnasta.
Ravinto
Tuliharjakotingat syövät pääasiassa hedelmiä, mutta myös hyönteisiä, joita ne voivat etsiä maasta pitkiäkin aikoja. Vankeudessa lajin kunnon on todettu huonontuvan nopeasti, mikäli lintu ei saa hyönteisiä syötäväkseen. Lintujen on todettu oppineen syömään kotiloita, joiden kuoret ne rikkovat hakkaamalla kotiloita kiviä vasten.
Elintavat ja lisääntyminen
Tuliharjakotingat ovat varovaisia ja lentävät nopeasti tiehensä, mikäli tuntevat olonsa häirityksi. Lisääntymisaikana koiraat kokoontuvat perinteisille näytöspaikoilleen. Jopa 40 koiraslintua kokoontuu pienelle alueelle esiintymään naaraille. Koiraat esittelevät höyhenpukuaan, päästelevät ääniä ja nokkivat sekä jahtaavat toisiaan. Naaras valitsee itselleen mieluisen parittelukumppanin laskeutumalla tämän selkään ja lyömällä sen maahan ja lähtemällä tämän jälkeen välittömästi lentoon. Koiras seuraa naarasta hetken kuluttua.
Naaras rakentaa kuppimaisen pesän mudasta. Se sijaitsee usein kiven tai kallion juurella tai kallion kolossa tai pienessä luolassa. Naaras munii yleensä kaksi valkoista munaa. Koiraat eivät osallistu pesintään millään tavoin. Naaran pesiessä koiras taistelee kilpailijoidensa kanssa tai yrittää kiinnittää muiden naaraiden huomion.
Deutschland schafft sich ab
Deutschland schafft sich ab: Wie wir unser Land aufs Spiel setzen on Saksan keskuspankin johtokunnan jäsenen Thilo Sarrazinin kirja, joka julkaistiin syyskuussa 2010. Kirjan pääteemana on kirjailijan arvostelu Saksan maahanmuuttopolitiikkaa kohtaan, joka on luonut maahan suuren muslimiväestön. Sarrazinin mukaan pitkäaikaistyöttömien ja niin sanottuja yhteiskunnan alempien sosiaalisten ryhmien (Unterschicht) lisääntyminen keski- ja yläluokkaa nopeammin tekee Saksan väestöstä keskimääräistä ”tyhmemmän”.
Jaja
thumb|Jaja Bolšežirovon kylän luona Tomskin alueella. Jaja on Obin vesistöön kuuluvan Tšulymin sivujoki Kemerovon ja Tomskin alueilla Venäjällä. Se saa alkunsa Kuznetski Alataun rinteiltä ja virtaa kohti pohjoista. Joen pituus on 380 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 11 700 neliökilometriä. Jaja on liikennöintikelpoinen 114 kilometrin matkalla.
Vincenzo Consolo
pienoiskuva|Vincenzo Consolo vuonna 2010. Vincenzo Consolo (18. helmikuuta 1933 Sant'Agata di Militello, Italia – 21. tammikuuta 2012 ) oli italialainen kirjailija.
The Sword
The Sword on amerikkalainen heavy metal -yhtye, joka perustettiin Austinissa, Texasissa vuonna 2003. Alusta lähtien bändi koostui laulaja ja kitaristi John D. Cronisesta, kitaristi Kyle Shuttsta ja basisti Bryan Richiestä, ja lokakuussa 2011 liittyi rumpali Santiago "Jimmy" Vela.
Vincenzo Consolo
Consolo asui Milanossa vuodesta 1969 kuolemaansa saakka. Hänen kirjallinen uransa alkoi 1963, mutta laajempaa huomiota hän sai 1976 teoksella Il sorriso dell’ignoto marinaio ja hän sai uransa aikana useita palkintoja.
The Sword
Vuonna 2018 yhtye ilmoitti jäävänsä määrittelemättömän mittaiselle tauolle. Lokakuussa 2022 yhtye ilmoitti lopettavansa.
Terence Tao
pienoiskuva|upright|Terence Tao, 2021 Terence Chi-Shen Tao (s. 17. heinäkuuta 1975 Adelaide, Australia) on australialais-amerikkalainen matemaatikko. Hän työskentelee muun muassa osittaisdifferentiaaliyhtälöiden, kombinatoriikan ja analyyttisen lukuteorian parissa. Tao on tällä hetkellä UCLA:n matematiikan professori. Hän sai lukuteorian tutkimuksistaan matematiikan arvostetuimman palkinnon, Fieldsin mitalin, elokuussa 2006. Vain kuukausi myöhemmin, syyskuussa 2006, hän sai MacArthur Fellowship -palkinnon.
Nykyään Tao asuu vaimonsa ja lapsensa kanssa Los Angelesissa, Yhdysvalloissa.
Perhetausta, lapsuus, nuoruus ja opinnot
Taon molemmat vanhemmat ovat ensimmäisen sukupolven maahanmuuttajia Hongkongista Australiaan. Hänen isänsä Tao Xiangguo on lastentautilääkäri ja äitinsä on entinen matematiikan opettaja. Terence Taon isä kertoi lehdistölle, että kahden vuoden iässä Terence yritti opettaa perhejuhlan aikana muutamia viisivuotiaita laskemaan numeropalikkoja käyttämällä. Lisäksi isä kertoi, että Tao puhuu kantoninkiinaa, mutta ei kirjoita kiinaksi.
Terence Tao osoitti matemaattisen lahjakkuutensa jo nuorena. Hän suoritti yliopisto-opintoja jo yhdeksän vuoden iässä. Hän on toinen niistä kahdesta lapsesta, jotka ovat saaneet Johns Hopkinsin Study of Exceptional Talent -ohjelmassa vähintään 700 pistettä SAT:n matematiikkatestissä kahdeksanvuotiaana. Hänen tuloksensa oli 760.
Vuosina 1986, 1987 ja 1988 Tao oli nuorin osallistuja Kansainvälisissä matematiikkaolympialaisissa. Hän osallistui olympialaisiin ensi kertaa kymmenvuotiaana ja voitti pronssia 1986, hopeaa 1987 ja kultaa 1988. Hän voitti kultamitalin juuri täytettyään 13 vuotta ja on toistaiseksi olympialaisten nuorin kultamitalisti. 14-vuotiaana Tao liittyi Research Science Instituteiin. Hän suoritti kandidaatin ja maisterin tutkinnon 17-vuotiaana Flindersin yliopistossa Garth Gaudryn ohjauksessa. Vuonna 1992 hän sai Fulbright-stipendin aloittaakseen jatko-opinnot Yhdysvalloissa. Vuosina 1992–1996 Tao oli jatko-opiskelijana Princetonin yliopistossa ohjaajanaan Elias Stein. Tao väitteli tohtoriksi 20-vuotiaana. Samana vuonna hän alkoi työskennellä Kalifornian yliopistossa.
Jyri Järvinen
Jyri Järvinen (s. 12. kesäkuuta 1993 Tampere) on suomalainen salibandyn pelaaja, joka edustaa Sveitsin salibandyliigassa pelaavaa UHC Usteria. Hän laukoo oikealta.
Järvisen lähtökohtainen pelipaikka on puolustaja, mutta hän on pelannut myös hyökkääjänä. Tamperelaisen Classicin kasvatti Järvinen debytoi Salibandyliigassa kasvattajaseuransa paidassa kaudella 2011–2012. Aikaisemmin hän oli pelannut otteluita Divarissa farmisopimuksen turvin Tampereen Ilveksessä. Maaliskuussa 2013 hän teki uransa ensimmäisen Salibandyliigamaalin NST:tä vastaan. Vuonna 2014 Järvinen siirtyi niin ikään liigassa pelanneeseen Kooveen joukkueeseen. Hän ei kuitenkaan pelannut seurassa kauaa, vaan siirtyi jo syksyllä 2014 Divarin SB Vaasaan saatuaan kaupungista opiskelupaikan. Kaudeksi 2015–2016 Järvinen teki sopimuksen sveitsiläisen UHC Usterin kanssa.
Liebe
Liebe on saksalaisen iskelmälaulaja Andrea Jürgensin vuonna 1991 julkaistu albumi. Levyn kappaleista neljä on julkaistu myös singlenä: Santa Catarina, Sommer in Avignon, Liebe ja Morgens vor dem Radio. Nimikappale Liebe on Jack Whiten ja Norbert Hammerschmidtin työstämä versio vanhasta kansanlaulusta. Santa Catarina on julkaistu vuonna 1997 Andrea Jürgensin 20-vuotisjuhlalevyllä Momente. Liebe, Sommer in Avignon ja Morgens vor dem Radio on julkaistu BMG:n Nur das Beste -sarjaan kuuluvalla viidentoista kappaleen kokoelmalla vuonna 2000. Sommer in Avignon on julkaistu myös BMG:n Dieter Thomas Häck präsentiert: Die Grossen Erfolge - Stargala -sarjan kokoelmalla vuonna 1996.
Liebe julkaistiin CD:nä, vinyylialbumina ja musiikkikasettina. CD:n kansivihko käsittää yhden aukeaman, jossa on sävelmien perustiedot.
Copa América Centenario
Copa América Centenario oli 3.–26. kesäkuuta 2016 Yhdysvalloissa järjestetty maajoukkuejalkapalloturnaus. Turnaus järjestettiin Etelä-Amerikan lajiliiton CONMEBOLin ja Etelä-Amerikan mestaruusturnauksen Copa Américan 100-vuotisjuhlaksi. Lisäksi turnaus oli historian ensimmäinen Copa América, joka järjestettiin Etelä-Amerikan ulkopuolella. Siihen osallistui kymmenen CONMEBOLin joukkuetta ja kuusi Pohjois-Amerikan lajiliiton CONCACAFin maajoukkuetta. Yhdysvallat valittiin isännäksi toukokuussa 2014.
Pitkään oli epävarmaa, saataisiinko turnausta edes järjestettyä CONCACAFin ja CONMEBOLin lahjussyytteiden vuoksi.
Turnauksen loppuottelussa kohtasivat Copa América 2015:n tapaan Argentiina ja Chile. Kuten vuotta aiemmin, Chile voitti maalittomana päättyneen loppuottelun rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Pronssia turnauksessa saavutti Kolumbia. Edellisenä vuonna jaetun maalikuninkuuden voittanut Chilen Eduardo Vargas oli jälleen turnauksen paras maalintekijä tehtyään kuusi maalia.
Osallistujamaat
Turnaukseen osallistui 16 maata. Etelä-Amerikan maanosaliiton CONMEBOL:n jäsenmaat pääsivät turnaukseen automaattisesti. Lisäksi turnauksessa oli kuusi Pohjois- ja Keski-Amerikan maanosaliiton CONCACAF:n jäsenmaata. CONCACAF:n jäsenmaista Yhdysvallat ja Meksiko hyväksyttiin automaattisesti mukaan turnaukseen. Keski-Amerikan jalkapalloliitton mestaruusturnauksen vuoden 2014 Copa Centroamericanan voittaja Costa Rica, Karibian jalkapalloliiton mestaruusturnauksen 2014 Caribbean Cupin voittaja Jamaika, sekä Haiti ja Panama, jotka selviytyivät turnaukseen karsintojen kautta, joihin selviytyi vuoden 2015 CONCACAF Gold Cupin neljä parasta maata, jotka eivät jo olleet selviytyneet turnaukseen.
CONMEBOL:
CONCACAF:
Stadionit
Turnauksen otteluita pelattiin kymmenellä eri pelipaikkakunnalla. Loppuottelun peliareenana oli MetLife Stadium East Rutherfordissa.
Maalintekijät
6 maalia:
5 maalia:
4 maalia:
3 maalia:
2 maalia:
1 maali:
Oma maali:
Marko Koivuranta
Marko Koivuranta (s. 10. maaliskuuta 1978 Rovaniemi) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seuratasolla hän edusti viimeksi Rovaniemen Palloseuraa. Koivuranta on RoPS:n kasvatti ja teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa kasvattajaseuransa paidassa kaudella 1995. Hän pelasi RoPS:ssa yhteensä neljä kautta, kunnes siirtyi kaudeksi 2000 FC Jazziin. Porissa Koivuranta pelasi neljä kautta ja siirtyi sieltä kahdeksi kaudeksi Ykkösen AC Ouluun. Ennen paluutaan Rovaniemelle hän pelasi vielä kolme kautta FC YPAssa. Koivurannan sopimus RoPS:n kanssa kattoi alun perin kauden 2010 loppuun asti, mutta se purettiin yhteisymmärryksessä kauden 2009 jälkeen, jolloin Koivuranta myös lopetti pääsarjauransa.
Koivuranta on pelannut joitain otteluja Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän on pelannut myös futsalia, jossa hän on voittanut Ilves FS:n riveissä SM-hopeaa ja -pronssia. Koivurannalla on tilillään myös 18 miesten futsalmaaottelua. Koivurannan nykyinen futsalseura on Rovaniemen Kanuunat.
Koivuranta toimii nykyään RoPS:n junioripäällikkönä.
Tie Nikeaan
Tie Nikeaan: Roomalaisten ja kristittyjen yhteinen matka ajanlaskumme alusta valtiokirkon syntyyn on Veikko Litzenin vuonna 2009 ilmestynyt kirja kristinuskon varhaisesta historiasta. Teoksen on julkaissut Kirja-Aurora.
Jack Cork
Jack Frank Porteous Cork (s. 25. kesäkuuta 1989 Carshalton, Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Burnleyä. Oikeajalkainen Cork on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on 183 senttimetriä pitkä.
Seurajoukkueura
Cork aloitti uransa Chelsean junioriakatemioissa, mutta hän ei kuitenkaan noussut seuran ykkösjoukkueeseen. Pääosan Chelsea-ajastaan Cork vietti lainalla Bournemouthissa, Scunthorpe Unitedissa, Southamptonissa, Watfordissa, Coventry Cityssä ja Burnleyssä, joista viimeksi mainitussa Cork teki myös valioliigadebyyttinsä. Kesällä 2011 Cork siirtyi Chelseasta entiseen lainaseuraansa Southamptoniin, joka pelasi tuolloin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Cork oli kauden 2011–2012 aikana ainoa Pyhimysten pelaaja, joka pelasi kauden kaikki ottelut, kun Southampton nousi Valioliigaan. Ensimmäisen liigamaalinsa Cork teki syyskuussa 2014 Newcastle Unitedia vastaan. Tammikuun 2015 siirtoikkunassa Cork siirtyi Valioliigan Swansea Cityyn ja vuonna 2017 Burnleyhin. Hän on kauden 2022–2023 loppuun mennessä pelannut Valioliigassa 300 ottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia, ja mestaruussarjassa 222 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia.
Maajoukkueura
Cork on pelannut monissa Englannin nuorten maajoukkueissa, kaikissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Vuonna 2012 hän kuului Ison-Britannian jalkapallomaajoukkueeseen vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Cork pelasi turnauksessa kolmessa ottelussa, kun Iso-Britannia sijoittui viidenneksi. Englannin A-maajoukkueessa hän pääsi muutamaksi minuutiksi kentälle marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Saksaa vastaan.
Gallia cisalpina
Gallia cisalpina (”Alppien tämänpuoleinen Gallia”) oli antiikin aikainen alue, joka käsitti Gallian Alppien kaakkoispuolisen eli Rooman valtakunnan ydinosien puoleisen osan, ja vastasi osapuilleen nykyistä Pohjois-Italiaa. Se oli myös Rooman tasavaltalaisaikainen provinssi. Alueesta käytettiin myös nimiä Gallia citerior (”Tännempänä oleva Gallia”) ja Gallia togata (”Toogaan pukeutuva Gallia”).
Maantiede ja historia
Gallia cisalpina sijaitsi Alppien ja Rubicon-joen välissä. Roomalaiset valtasivat alueen ensimmäisen kerran vuonna 224–222 eaa. Tämän jälkeen se oli välillä roomalaisten ja välillä taas gallien hallussa. Alueen gallit roomalaistuivat noin vuoteen 150 eaa. mennessä. Sinne myös asutettiin roomalaisia, ja se sai tästä nimensä ”Toogaan pukeutuva Gallia”.
pienoiskuva|vasen|upright=1.15|Provinssin sijainti. Gallia cisalpinasta tuli Rooman provinssi 80-luvulla eaa., ilmeisesti Sullan myötä vuonna 82 eaa. Vuonna 59 eaa. provinssin maaherraksi nimitettiin Julius Caesar, joka sen jälkeen valloitti myös Alppien toisella puolella sijainneen Gallia transalpinan eli suunnilleen nykyisen Ranskan.
Octavianus liitti Gallia cisalpinan varsinaiseen Italiaan vuonna 42 eaa., jolloin provinssi lakkautettiin. Se jaettiin neljään Italian yhdestätoista alueesta; nämä olivat Aemilia (Regio VIII), Liguria (Regio IX), Venetia et Histria (Regio X) ja Transpadana (Regio XI). Gallia cisalpinasta olivat kotoisin sekä Vergilius, Catullus että Livius.
Tärkeimmät provinsseissa ja muissa hallintoalueissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Kudosteknologia
thumb|right|350px|Esimerkki kudosteknologian toteutuksesta Potilaalta otetaan kudoskoepala eli [[biopsia, josta eristetään solut. Soluja viljellään ja kasvatetaan in vitro ja ne yhdistetään kudosteknologiseen kehikkoon . Näin muodostunutta kudosteknologista rakennetta stimuloidaan mekaanisin ärsykkein ja kasvutekijöillä, jotta rakenteesta tulisi mahdollisimman luonnollisen terveen kudoksen kaltainen. Sitten rakenne implantoidaan potilaaseen korvaamaan sairas kudos.]] Kudosteknologiassa yhdistetään solujen, teknologian ja materiaalien käyttö sekä sopivat biokemialliset ja fysikokemialliset tekijät parantamaan tai korvaamaan biologisia toimintoja.
Kudosteknologia tähtää tuottamaan toimivaa korjauskudosta kudosvaurioitten korvaamiseksi. Kudosteknologian tarve on tullut siitä, että luovutuskudoksia on rajoitetusti saatavilla. Kudosteknologiassa hyödynnetään soluja ja biohajoavia biomateriaaleja rakentamaan tai korjaamaan kudoksia in vitro tai in vivo. Kudosteknologian kehitys on ollut voimakasta sitten 1980-luvun, kun kudosteknologian käsite silloin ensi kertaa esiteltiin: erilaistuneista soluista on edetty multipotentteihin kantasoluihin, primitiivisistä biomateriaaleista yksinkertaisin muodoin on edetty säädeltäviin biomateriaaleihin ominaisin muodoin ja kokoluokin ja mekanistiset näkemykset on otettu nykyisin huomioon. Kudosteknologia on kehittynyt voittamaan kudossiirteisiin ja keinotekoisiin laitteisiin liittyvät puutteet eri syistä johtuvien kudosvaurioiden hoidossa. Kudosteknologia ja regeneratiivinen lääketiede tähtäävät toiminnallisen kudoksen luomiseen käyttämällä soluja, materiaaleja ja signalointimolekyylejä, jotka tunnetaan yhteiseltä nimeltä kudosteknologian triadi. Williams (2006) on määritellyt kudosteknologian uuden kudoksen luomiseksi ihmisen kehon terapeuttiseksi uudelleen rakentamiseksi tarkoituksellisella ja kontrolloidulla valittujen kohdesolujen stimuloimisella, joka saavutetaan molekulaaristen ja mekaanisten signaalien systemaattisella yhdistämisellä.
Beckholmsbron
thumb|Beckholmin silta vuonna 2006. Beckholmsbron on Tukholman keskustassa sijaitseva puinen silta, joka yhdistää Djurgårdenin ja Beckholmenin saaret. Se rakennettiin alun perin vuosina 1848–1858, mutta useiden korjaustöiden jälkeen se päätettiin vuonna 1922 rakentaa kokonaan uudelleen.
Silta on Tukholman säilyneistä puisista silloista ainoa, jota edelleen käyttävät myös raskaat kulkuneuvot. Tukholman kaupunginmuseo on luokitellut sillan historialliseksi monumentiksi. Nykyinen nimi virallistettiin vuonna 1961.
59.322°N, 18.10206°W
Vini (jalkapalloilija)
Vinicius Frasson eli paremmin tunnettuna Vini (s. 31. elokuuta 1984, Sao Miguel d. Oeste, Brasilia), on brasilialainen hyökkääjäpelaaja, joka pelasi kaudella 2014 oululaisessa OPS:ssä.
Frasson tuli jo 19-vuotiaana Suomeen - ensin kaudella 2005 Kakkosen Kirkkonummen FCK Salamiin ja seuraavana kautena Kakkosen AC Allianssiin. Seuraavat kaksi kautta Frasson pelasi Espanjassa ja Italiassa.
Kaudella 2009 Frasson palasi Suomeen ja Kakkosessa pelanneeseen lohjalaiseen LoPaan. Seuraavat kaksi kautta porvoolaisessa Kakkosen FC Futurassa olivat Frassonille menestyksekkäitä - lohkon maalintekijätilaston kärkinimiä kaikkiaan 30 maalilla. Menestys sai aikaan sen, että Frasson siirtyi syksyllä 2011 Veikkausliigan MyPa:n riveihin. Hän pelasi kaikkiaan 11 Veikkausliigaottelua ja teki kauden viimeisessä pelissä maalin.
MyPa-kauden jälkeen Frasson palasi kotimaahansa ja pelasi kaudella 2013 neljä ottelua kotimaassaan Metropolitano-seurassa. Kaudeksi 2014 hän palasi Suomeen ja pelasi oululaisessa Kakkosen OPS:ssä.
Kurumkanin piiri
thumb|250px|Kurumkanin piiri Burjatian kartalla. Kurumkanin piiri on kunnallinen itsehallintoalue Burjatian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1944 ja uudelleen vuonna 1971 perustetun piirin pinta-ala on 12 450 neliökilometriä. Asukkaita on 15 500 henkeä (vuonna 2009).
Kurumkanin piiri sijaitsee Burjatian pohjoisosassa. Idässä se rajoittuu Bauntin, etelässä Barguzinin ja lännessä sekä pohjoisessa Pohjois-Baikalin piireihin.
Piirin alue käsittää Barguzinin ja Ikatin harjanteiden välissä sijaitsevan Barguzinin laakson pohjoisosan. Suurin joki on Barguzin. Seudulla sijaitsee Džergan luonnonpuisto, johon kuuluu 19 % piirin pinta-alasta.
Piiriin kuuluu 9 maalaiskuntaa: Argada, Baraghan, Dyren (keskuspaikka Alla), Elesun, Kurumkan, Maisk, Mogoito, Sahuli ja Uljunhan. Dyrenillä ja Uljunhanilla on evenkiläisen kansallisen kunnan status. Hallinnollinen keskus on Kurumkanin kylä, josta on 411 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Ulan-Udeen. Asutuskeskuksia on yhteensä 28.
Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit, joita nykyään on 2,3 % piirin väestöstä. Burjaatteja on 65,4 % ja venäläisiä 30,7 %.
Pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon. Lisäksi on elintarviketeollisuutta.
Piirissä on ammattikoulu, lasten taidekoulu ja kotiseutumuseoita. Kulttuurilaitosten yhteydessä toimii useita kansanteattereita ja perinneyhtyeitä.
Paikallislehtenä ilmestyy Ogni Kurumkana (”Kurumkanin valot”).
Korvike
Korvike tarkoittaa erilaisten asioiden korvaajaa, korvaamansa asian tilalla käytettävää. Nimitystä on käytetty erityisesti pula-aikoina, jolloin ulkomailta tuotavia tai muuten vaikeasti saatavia tuotteita on korvattu helpommin saatavilla. Kahvi korvattiin osittain tai kokonaan sikurilla tai paahdetulla viljalla. Paperia on käytetty korvaamaan kangasta. Suomessa käytettiin talvella 1941-42 paperia mattojen, patja-, verho- ja huonekalukankaiden sekä jalkineiden vuorimateriaalien valmistukseen tekstiilitehtaissa. Leipäviljan perinteinen korvike oli Suomessa pettu. Suomen 1940-luvun pula-aikana korvikkeista ja niiden käytöstä annettiin ohjeita kirjoissa, lehdissä ja mm. Martta-järjestön tilaisuuksissa.
Kahvin korvike
Sota-aikana ja sen jälkeen sanaa korvike käytettiin erityisesti kahvin korvikkeista. Suomessa vuonna 1941 kauppaan tullut kahvin korvike oli pääasiassa valmistettu rukiista, ohrasta, lantusta ja voikukan juuresta, mutta sisälsi myös noin 25 prosenttia aitoa kahvia. Vuonna 1942 tuli käyttöön myös kahvin vastike, joka ei sisältänyt aitoa kahvia lainkaan. Vastike sisälsi 85 % viljaa lopun ollessa sokerijuurikasta ja sikuria. Kahvin puute ylläpiti salakuljetusta. Suomeen tuotiin salaa Ruotsista sikäläistä kahvinkorviketta, jonka tuotenimi oli Mabou. Sitä välitti erityisesti haaparantalainen kauppias Erik (Erkki) Innala; hänet tunnettiinkin lisänimellä Mabou-Erkki.
Korvikevoi
Korvikevoita valmistettiin siten, että osa voista korvattiin muilla ainesosilla, kuten jauhoilla ja maidolla. Korvaavina osina käytettiin myös kananmunaa ja perunasosetta. Munavoita käytetään edelleenkin yleisesti karjalanpiirakoiden kanssa. Korvikevoin ohjeita sisältyi esimerkiksi vuonna 1943 julkaistuun, kansanhuoltoministeriön tiedotustoimiston päällikkö Untamo Utrion toimittamaan kirjaan Pois pula, pois puute: keinot ja korvikkeet käyttöön.
Korvikealkoholi
Korvikealkoholilla tarkoitetaan etyylialkoholia sisältävien, ei nautittavaksi tarkoitettujen aineiden käyttöä päihtymistarkoituksessa. Korvikealkoholi on siis alkoholijuoman korviketta.
Pula hyödykkeistä ja erilaisten korvikkeiden ilmaantuminen ärsytti kansalaisia. Tätä ilmentää Matti Jurva säveltämällään ja sanoittamallaan kappaleella Lauluke, eli laulun korvike (1934), joka ottaa kantaa myös kielen muuttumiseen. Siinä mm. todetaan: "Kaikki on nyt vastiketta, soossikin on kastiketta."
Alex Brister
Alexander Keith "Alex" Brister (s. 19. joulukuuta 1993 Epsom, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Brister siirtyi keväällä 2014 Fulhamista suomalaiseen FC Honkaan kesäkuun loppuun asti ulottuneella lainasopimuksella.
Keramiikka
thumb|250px|Etruskien valmistamaa keramiikkaa thumb|250px|Saviruukku [[Louvressa]] Keramiikka tarkoittaa savipohjaisista raaka-aineista valmistettuja esineitä, jotka ovat käyneet läpi keraamisen polttoprosessin. Savimassapohjainen keramiikka jaetaan jalostusasteen mukaan karkeakeramiikkaan ja hienokeramiikkaan. Karkeakeramiikan tuotteita ovat muun muassa tiili ja hienokeraamiikan tuotteita ovat esimerkiksi talous- ja taidekeramiikka, keraamiset laatat sekä saniteettikeramiikka. Savea poltettaessa sen mikroskooppisten osasten väliin jäänyt kidevesi poistuu, eikä savi enää liukene veteen.
Keramiikan historiasta
Keramiikan historia alkaa kivikaudelta.
Intiassa noin 1800-1200 ekr. kehittyneitä keramiikkatyylejä olivat maalattu harmaa keramiikka ja punamusta keramiikka. Anttiikin ajan Kreikassa keramiikkamaljakoihin maalattiin kuvioita, joissa oli usein mustaa ja punaruskeaa väriä. Antiikin Roomassa oli keramiikkatyyli nimeltä Terra sigillata.
Esimerkki myöhemmän ajan keramiikasta on fajanssi, jossa on lasitettu pinta.
Keramiikan valmistus
Keramiikan valmistaminen voidaan jakaa neljään päävaiheeseen: savimassan valmistamiseen, astian tai esineen muotoilemiseen, polttamiseen ja jälkikäsittelyyn, johon kuuluu muun muassa lasittaminen.
Savimassan valmistaminen
Savi on luonnossa esiintyvä materiaali, joka koostuu maan mineraaleista. Savia on pallosavi, kaoliini ja punasavi. Esimerkiksi pellolta löytyvästä punasavesta (polttamattomana siniharmaata) voi puhdistamisen ja muokkaamisen jälkeen valmistaa esineitä. Punasaven sävyt vaihtelevat raudan määrän mukaan, esimerkiksi Keski-Euroopassa punasavi on oranssimpaa verrattuna Suomen voimakkaaseen punaiseen. Nykyään käytetty savi on kuitenkin teollisesti muokattua. Joko luontainen savi on käsitelty niin, että sen kosteus ja rakenne ovat tasaisia, tai savi on valmistettu jauhetuista raaka-aineista. Savilaatujen kemiallinen koostumus vaihtelee, mikä tekee niistä erilaisia työstettäviä ja vaikuttaa ulkonäköön. Saven karkeus puolestaan vaikuttaa sen kestävyyteen.
Keramiikan harrastajalla on useimmiten käytössään valmiina ostettua savea. Se ei vaadi kuin jonkin verran vaivaamista ennen muovaamisen aloittamista. Vaivaamisen tarkoituksena on poistaa savessa mahdollisesti olevaa ilmaa ja notkistaa savea, joka on voinut seistä kuukausia varastoituna ennen käyttöä. pienoiskuva|Savenvalaja Kalle Männistö työssään Somerolla vuonna 1963|349x349px
Muotoileminen
Keramiikan valmistustekniikoita on lukuisia. Yksinkertaisin lienee savenkappaleen muovaaminen käsin painelemalla ja puristelemalla haluttuun muotoon. Tällä tavoin voidaan valmistaa pienikokoisia esineitä. Isommat täytyy rakentaa osissa, jolloin savenpaloja pitää liittää yhteen. Tätä varten on erilaisia tekniikoita kuten makkaratekniikka tai levytekniikka. Ensimmäisessä astia rakennetaan lisäämällä savimakkaroita toistensa päälle kunnes halutun kokoinen ja muotoinen astia on valmis. Levytekniikassa puolestaan valmistetaan savilevy josta leikataan paloja jotka liitetään yhteen. Molemmissa tekniikoissa on riskinä saumojen irtoaminen astian kuivuessa tai saumoihin jääneiden ilmakuplien laajeneminen polton yhteydessä, mikä voi rikkoa esineen. Savipalojen liittäminen pitää siis tehdä erityisen huolellisesti.thumb|250px|Keraamikon työpaja.Yksi valmistustekniikka on kompakti lähestymistapa. Savi muotoillaan valmiiksi tulevan esineen näköiseksi ja siitä taotaan ilmakuplat pois. Muotoilun ja saven jäykistymisen jälkeen työstettävä esine ontonnetaan kaivamalla ylimääräinen savimassa pois. Ontonnuksessa on huomioitava, että saviseinämät ovat riittävän ohuita, ja tasapaksuisia eri puolilta, jotta poltossa esine ei räjähdä uunissa, tai muutoin vaurioidu.
thumb|250px|Smyrnasta roomalaisajalta peräisin oleva naamio