cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Masud Barzani
Kurdistanin presidentti
Persianlahden sota ja kurdien aloittama uusi kapina keskushallintoa vastaan toivat uusia poliittisia haasteita. Länsimaiden liittouma julisti kurdialueet suojelluiksi ja keskushallinto vetäytyi alueelta. Syntyneet tyhjiön täyttivät Barzanin Kurdistanin demokraattinen puolue ja sen pääasiallinen kilpailija Jalal Talabanin johtama Kurdistanin isänmaallinen liitto. Näiden kahden puolueen välit kiristyivät Irakin Kurdistanin vaalien aikana vuonna 1992. Barzani ja Talabani olivat molemmat ehdolla presidentinkilvassa, mutta kumpikaan ei saavuttanut tarvittavaa enemmistöä. Vuonna 1994 Kurdistanin isänmaalliselle liitolle uskolliset joukot ajoivat Kurdistanin demokraattisen puolueen joukot alun perin yhdessä hallitusta Arbilista. Tilanne johti veriseen sisällissotaan osapuolten välillä vuosina 1994–1998. Barzani tukeutui sisällissodan aikana Irakin keskushallinnon joukkoihin, kun taas Talabani haki tukea Iranista. Irakin Kurdistan jakautui käytännössä kahteen erilliseen osaan, joita hallitsivat kilpailevat puolueet. Yhdysvallat välitti lopulta osapuolten välisen rauhan Washingtonissa elokuussa 1998. Osapuolten selvitettyä välinsä Talabanista tuli Irakin presidentti vuonna 2002 ja Barzani valittiin Kurdistanin ensimmäiseksi presidentiksi vuonna 2005. Barzani voitti myös presidentin vaalit vuonna 2009. Presidentin virkakausi Irakin Kurdistanissa on neljä vuotta, mutta Barzanin kautta pidennettiin kahdella vuodella vuonna 2013. Sittemmin hän on pysynyt virassaan poliittisen valtataistelun tuloksena.
Ääri-islamistinen Isis-järjestö valloitti Irakin toiseksi suurimman kaupungin Mosulin kesäkuussa 2014 ja levitti alueitaan nopeasti kohti kurdien hallitsemia alueita. Saman vuoden elokuussa järjestön joukot olivat vain 50 kilometrin päässä Irakin Kurdistanin pääkaupunki Arbilista. Irakin joukkojen vetäytyessä Isisin tieltä Barzani käski kurdien peshmergan vallata kiistellyn Kirkukin kaupungin. Samana vuonna Barzani ilmoitti myös kurdien aikeista järjestää kansanäänestys Irakin Kurdistanin itsenäisyydestä. Kansanäänestys pidettiin 25. syyskuuta 2017 ja suuri valtaosa äänestäneistä äänesti itsenäistymisen puolesta. Äänestyksen tulos ei kuitenkaan ollut sitova. Äänestyksen jälkeen keskushallinnon ja Kurdistanin välit kiristyivät ja keskushallinnon joukot valtasivat kiistellyn Kirkukin alueen kurdijoukoilta. Lokakuussa 2017 Barzani ilmoitti, ettei hän enää aio hakea pidennystä kaudelleen Kurdistanin presidenttinä. Hän jätti virkansa marraskuussa samana vuonna. Toukokuussa 2019 Irakin Kurdistanin parlamentti valitsi uuden presidentin, joka on Nechirvan Barzani.
Kurdistanin presidenttinä Barzani on tehnyt useita valtiovierailuja, kuten Valkoiseen taloon George W. Bushin (25. lokakuuta 2005), Downing Streetille Britannian pääministerin Tony Blairin (31. lokakuuta 2005) paavin (14. marraskuuta 2005), Italian pääministerin Silvio Berlusconin (13. marraskuuta 2005), Saudi-Arabian kuninkaan Abdullahin (13. maaliskuuta 2007) ja Jordanian kuninkaan Abdullah II:n (19. maaliskuuta 2007) luokse.
Kritiikki
thumb|260x260px|Presidentti [[George W. Bush|George W. Bush ja Masud Barzani Valkoisessa talossa toimittajien haastateltavana tiistaina 25. lokakuuta 2005.]] Barzanin suvun jäsenet omistavat väitetysti suuren määrän Irakin Kurdistanissa toimivia yrityksiä jopa miljardien dollarien omaisuuden arvosta. Todisteita Masud Barzanin omista omistuksista ei kuitenkaan ole. Vaikka kurdilähteet ja kansainväliset tarkkailijat, kuten Michael Rubin, ovat esittäneet useita korruptiosyytöksiä KDP:n Barzaneja ja PUK:in Talabaneja kohtaan, on Masud Barzani kiistänyt omaavansa mitään yhteyksiä liikeyrityksiin..
Huono taloudellinen läpinäkyvyys sekä aiheuttaa väitteitä korruptiosta että estää löytämästä todisteita siitä. Heinäkuussa 2010 oppositiolehti Razhnama syytti Barzanin johtaman KDP:n hyötyvän suuria summia laittomasta öljyn salakuljetuksesta.
Anna Pursiainen
Anna Pursiainen (s. 12. maaliskuuta 2003 Espoo) on suomalainen pikajuoksija, joka edustaa Espoon Tapioita. Hänen valmentajansa on Eeva Kantomäki.
Pursiainen karsiutui 100 metrin alkuerissä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021 ja 100 metrin välierissä saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2021. EM-kisoissa hän oli mukana myös Suomen pikaviestijoukkueessa. Alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2022 Pursiainen selviytyi sekä 100 että 200 metrillä välieriin ja oli mukana myös Suomen pikaviestijoukkueessa. Samana vuonna hän oli osana Suomen pikaviestijoukkuetta mukana ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Münchenin EM-kilpailuissa. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Espoossa 2023 Pursiainen jäi alkueriin sekä 100 että 200 metrillä ja oli mukana finaaliin selvinneessä pikaviestijoukkueessa.
Pursiainen saavutti sisäratojen SM-kilpailuissa 60 metrin juoksussa kultaa 2023 ja hopeaa 2020. Viestissä hän sai hopeaa 2021 ja pronssia 2022 ja 2023. Kalevan kisoissa hän on saavuttanut pronssia 100 metrin juoksussa 2023.
Ennätyksikseen Pursiainen on juossut 60 metrillä (hallissa) 7,39 (2023), 100 metrillä 11,62 (2022) ja 200 metrillä 23,77 (2023).
Conradh na Gaeilge
Conradh na Gaeilge, englanniksi Gaelic League, on irlantilainen kansalaisjärjestö, jonka tavoitteena on tehdä iirin kielestä taas laajalti puhuttu ja käytetty kieli Irlannissa. Järjestön perusti vuonna 1893 Dubhghlas de hÍde, josta tuli sittemmin Irlannin presidentti.
Iirin kielen arvostusta nostamaan oli perustettu erilaisia yhdistyksiä pitkin 1800-lukua, mutta useimmat niistä olivat pyrkineet ennen kaikkea keräämään ja julkaisemaan klassisen iirinkielisen runouden käsikirjoituksia. Conradh na Gaeilgen toiminta-ajatus poikkesi aiemmista järjestöistä siten, että se pyrki edistämään nimenomaan puhuttujen nykymurteiden asemaa. Myös iirinkielistä kouluopetusta vaadittiin alusta saakka, koska englannin kielen ylivaltaa alkeisopetuksessa pidettiin yhtenä tärkeimmistä syistä iirin kielen harvinaistumiseen maaseudulla 1800-luvun loppupuolella. Muuan 1900-luvun alun nuorista iirinkielisyysliikkeen radikaaleista, sittemmin vuoden 1916 Pääsiäiskapinan johtajana teloitettu Patrick Pearse - iiriksi nimeltään Pádraic Mac Piarais - kutsuikin englanninkielistä kansakoulua "iirin kielen ja irlantilaisen kulttuurin murhaamiskoneeksi" (the Murder Machine).
Conradh na Gaeilge perustettiin englanniksi nimellä Gaelic League, gaelilainen liitto tai liiga. Aluksi järjestön iirinkieliseksi nimeksi tuli Leug na Gaedhilge (nykyisellä oikeinkirjoituksella Léig na Gaeilge), mutta sittemmin nimi muutettiin muotoon Conradh na Gaeilge, joka oikeastaan tarkoittaa pikemminkin iirin kielen liittosopimusta kuin liittoa. Liitto pyrki alusta saakka levittäytymään Dublinista myös maakuntaan, ja uusia haaraosastoja, craobhacha, luotiin sekä pääkaupunkiin että sen ulkopuolelle. Haaraosastot saivat usein hyvinkin mielikuvituksellisia nimiä, jotka liittyivät tavallisesti iirin kielen ja sen kirjallisuuden historiaan, Irlannin muinaiseen mytologiaan tai sen englantilaisvalloitusta edeltävään maantieteeseen ja aluejakoon.
Vaikka Conradh na Gaeilge saikin hyvin konservatiivisen maineen - mikä johtui osaltaan siitä, että sen ensimmäisen puheenjohtajan, Dubhghlas de hÍden, täytyi amerikanirlantilaisten rahoittajien mieliksi silittää näiden usein ahdasmielisen katolista sielua myötäkarvaan - sillä oli jonkin verran vastakulttuuripotentiaalia. Erityisesti koulutetuille naisille se tarjosi foorumin, jollaista Englannin alistaman Irlannin viktoriaanishenkisessä yhteiskunnassa ei ollut muualla. Conradh na Gaeilgen kielikursseilla ja luennoilla naiset istuivat tasa-arvoisina samoissa penkeissä miesten kanssa. Tämä oli ennenkuulumatonta ja järkytti ahdasmielisimpiä kirkonmiehiäkin. Toisaalta monet yksittäiset pappismiehet olivat aktiivisesti osallisina järjestön perustamis- ja propagandatyössä, esimerkiksi arvostetun oppikirjan laatinut Eoghan Ó Gramhnaigh, joka menehtyi nuorehkolla iällä tuberkuloosiin vuonna 1899, ja Maynoothin (Maigh Nuad) pappisseminaarin iirin professori Mícheál Ó hÍcí, joka vuosina 1908-1909 kampanjoi niin äänekkäästi seminaarin iirinkielistämisen puolesta, että sai potkut virastaan ja menehtyi yrittäessään epätoivoista oikeustaistelua saadakseen sen takaisin.
Sisällissodan jälkeen Conradh na Gaeilge oli poliittisten ristiriitojen repimä ja heikentämä varjo entisestään. Itsenäisessä Irlannissa se ei koskaan saavuttanut yhtä merkittävää asemaa kuin ennen itsenäisyystaistelua.
Karvankohottajalihas
Karvankohottajalihas on pehmeä lihas, joka saa aikaan ihmisellä ihon menemisen kananlihalle. Karvankohottajalihasta kontrolloi sympaattinen hermosto.
Räisälä (Käkisalmen piiri)
Räisälä eli Melnikovo on maalaiskunta  ja sen samanniminen keskustaajama Käkisalmen piirin länsiosassa Leningradin alueella Venäjällä. Nykyinen Räisälän eli Melnikovon taajama on Suomen entisen Räisälän kunnan kirkonkylä. Nykyinen Räisälän kunta rajoittuu pohjoisessa Kaukolan, idässä Norsjoen ja Pyhäjärven, kaakossa Sakkolan ja lounaassa Kuninkaanristin maalaiskuntiin ja lännessä Viipurin piiriin. Vuoksi virtaa kunnan halki, ja koillisessa kunta rajoittuu Käkisalmenselkään. Kunnan alueella sijaitsee myös Helisevänjärvi. thumb|250px|left|Pyhän Andreaksen kirkko Vuoksessa lähellä [[Vasiljevon taajamaa]]
thumb|250px|Pieni putous lähellä Vasiljevoa. Räisälän venäläinen nimi muutettiin Melnikovoksi vuonna 1948. Neuvostoaikana Melnikovossa toimi suuria kanakolhooseja. Hruštšovin kaudella tehtiin turkistarhaus- ja maissiviljelmäkokeiluja, jotka eivät kuitenkaan menestyneet. Seutu on myös ollut suosittua metsästysaluetta. Räisälässä mm. laskettiin aikanaan vapaaksi 82 supikoiraa luontaisesti lisääntyvän kannan aikaan saamiseksi. Supikoira on kotoisin Kaukoidästä Ussurin alueelta.
Neuvostoliiton romahdettua myös kanatalous hiipui ja kunnan asukasluku väheni.
Räisälän taajamassa on maatalousoppilaitos, koulu ja sairaala sekä Josef Stenbäckin aikanan suunnittelema suomalainen Räisälän kivikirkko, joka on 1970-luvulta toiminut kulttuuritalona. Räisälässä on kolme uutta ortodoksista kirkkoa.
Taajamat
Kunnassa on kahdeksan asutuskeskusta, joista seitsemän on maaseututaajamia, yksi kylä.
Ympyriäinen Suojärvi
Ympyriäinen Suojärvi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Kousan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Karjolammen–Kousanjärven valuma-alueeseen (14.178) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,1 metriä mpy.
Carl Gustaf Alarik Jernström
Carl Gustaf Alarik Jernström (22. marraskuuta 1848 Sännajoen tila, Orivesi – 2. elokuuta 1904 Heinola) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Jernströmin vanhemmat olivat komissionimaanmittari Gustaf August Jernström ja Wendla Katarina Granfelt ja puoliso vuodesta 1876 Alma Eugenie Löfström. Taidemaalari ja lehtori Arne Jernström, toimittaja ja kääntäjä Harald Jernström ja eversti Erik Jernström olivat heidän poikiaan. Carl Gustaf Alarik Jernström tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1860, mutta siirrettiin sieltä vuonna 1867 H.M. Keisarin paašikouluun Pietariin. Jernström sai kamaripaašin arvon 1868 ja määrättiin valmistuttuaan koulusta 1869 vänrikkinä palvelukseen Henkivartioväen Liettuan rykmenttiin. Hänet komennettiin 23. tykistöprikaatiin vuonna 1873, ylennettiin aliluutnantiksi 1874 ja siirrettiin saman vuoden lopulla vakinaisesti prikaatin upseeriluetteloihin luutnantiksi ylennettynä. Alikapteeni hänestä tuli 1876.
Vuonna 1877 Jernström siirrettiin ensin Viipurin linnoitustykistöön, mutta komennettiin sitten komppaniaupseeriksi Haminan kadettikouluun. Hänet merkittiin 1880 Henkivartioväen 3. Suomen tarkk’ampujapataljoonan upseeriluetteloihin, mutta pysytettynä kadettikoulussa. Vuonna 1881 Jernström nimitettiin kadettikoulun adjutantiksi ja kassanhoitajaksi. Kapteeniksi hänet ylennettiin 1886 ja everstiluutnantiksi 1888, jolloin hänet myös siirrettiin kadettikoulun upseeriluetteloihin. Vuonna 1889 Jernströmistä tuli kadettikoulun venäjän kielen opettaja. Hänet ylennettiin everstiksi 1892 ja kenraalimajuriksi 1899, jolloin hän myös sai eron sotapalveluksesta.
Jernström toimi upseerintyönsä ohella muun muassa Henkivakuutusyhtiö Kalevan asiamiehenä Haminassa, osallistui Haminan radan edistämiseen, oli Haminan kaupungin puhelinyhdistyksen perustajajäseniä, Haminan kaupunginvaltuuston jäsen ja Haminan Säästöpankin johtokunnan jäsen. Hän hankki vuonna 1890 maatilan Käkisalmen pitäjästä ja kehitti siellä jo 1840-luvulla perustettua posliini- ja fajanssitehdasta ja sahaa. Ennen kuolemaansa hän toimi myös Imatran valtionhotellin isännöitsijänä.
USC Freiburg
USC Freiburg on saksalainen koripalloseura Freiburgista.
Historia
USC Freiburgin perusti vuonna 1953 Freiburgin yliopisto, ja koripallo otettiin seuran ohjelmistoon vuonna 1973. Vuonna 1997 seura voitti 2. Bundesliigan, jolloin se nousi Bundesliigaan. Pääsarjassa Freiburg pelasi kahden kauden ajan ennen putoamistaan takaisin 2. Bundesliigaan. Sieltä seura ei ole onnistunut nousemaan pääsarjaan, muttei ole myöskään pudonnut sarjasta.
Yasmani Copello
Yasmani Copello Escobar (s. 15. huhtikuuta 1987) on turkkilaistunut kuubalaissyntyinen aitajuoksija ja olympiamitalisti, joka kilpailee 400 metrin aitajuoksussa. Copello on 196 senttimetriä pitkä ja painaa 86 kilogrammaa.
Copello saavutti Kuuban edustajana hopeaa 400 metrin aitajuoksusta Keski-Amerikan ja Karibian -mestaruuskilpailuista Calista vuonna 2008. Hän muutti Turkkiin huhtikuussa 2012 ja sai maan kansalaisuuden lokakuussa 2013 ja edustusoikeuden huhtikuussa 2014. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä hän oli 400 metrin aitajuoksun finaalissa kuudes. Vuoden 2016 EM-kilpailuissa Amsterdamissa Copello voitti kultaa ajalla 48,98. EM-kisojen välierissä hän juoksi uuden Turkin ennätyksen 48,42.
Osea Kolinisau
Osea Kolinisau (s. 17. marraskuuta 1985 Suva) on fidžiläinen rugby union -pelaaja. 174 senttimetriä pitkä ja 90 kilogrammaa painava Kolinisau kuuluu Fidžin rugby-7-maajoukkueeseen, jonka kapteenina hän toimii.
Kolinisau oli mukana voittamassa olympiakultaa rugby-7:ssä vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa. Kultamitali oli Fidžin historian ensimmäinen olympiamitali. Kolinisau toimi turnauksessa Fidžin kapteenina. Kolinisau toimi olympialaisten avajaisissa myös Fidžin lipunkantajana.
Samae Koskisen diskografia
Tämä artikkeli on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Samae Koskisen diskografiasta.
Igor Ožiganov
Igor Ožiganov (s. 13. lokakuuta 1992 Krasnogorsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue SKA Pietarissa. Hän on edustanut aiemmin KHL:ssä HK Sibir Novosibirskia, Amur Habarovskia, TsSKA Moskovaa sekä Ak Bars Kazania. Kaudella 2010–2011 alkaneella KHL-urallaan hän on pelannut 423 KHL:n runkosarjaottelua tehopitein 39+102=141 ja 77 pudotuspeliottelua tehopistein 10+14=24.
Ninh Thuận
thumb| Maakunta Vietnamin kartalla. Ninh Thuận on maakunta Vietnamin Đông Nam Bộin alueella. Sen pääkaupunki on nimeltään Phan Rang-Tháp Chàm. Maakunnan pinta-ala on 3 363 km². Vuonna 2009 maakunnassa oli 564 tuhatta asukasta.
Maakunnassa elää paljon cham-kansan edustajia.
HMCS Huron
HMCS Huron (viirinumerot G24 ja vuodesta 1950 216) oli Kanadan laivaston Tribal-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa ja Korean sodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 5. huhtikuuta 1940 saman aikaisesti kolmen muun Kanadan laivaston aluksen kanssa Vickers Armstrongilta Newcastlesta, missä köli laskettiin 15. heinäkuuta 1941 Norjan operaatioiden ja Euroopan mantereelta tapahtuneiden vaurioiden korjaamisten viivästytettyä aluksen rakentamista. Alus laskettiin vesille 25. kesäkuuta 1942, jolloin se nimettiin huronien mukaan. Rakennustöiden aikana aluksen runkoa vahvistettiin sekä merivalvonta- ja tulenjohtotutkat asennettiin. Alus valmistui 28. heinäkuuta 1943, jolloin se liitettiin Kotilaivastoon.
Palvelus
Koeajojen päätyttyä elokuussa 1943 alus lähti Scapa Flowhun koulutettavaksi. Se saattoi 12. elokuuta HMS Onslowin kanssa taistelulaiva HMS King George V:n vierailulle Kotilaivastoon. Alus pelasti 26. elokuuta Orkneyn edustalla mereen pudonneen Blackburn Skuan lentäjän. Kouluksen päätyttyä alus liittyi 6. syyskuuta Kotilaivaston 3. hävittäjälaivueeseen.
Alus lähti 1. lokakuuta Murmanskiin HMS Onslaughtin ja HMCS Iroquoisin kanssa vieden täydennyksiä siellä oleville kuninkaallisen laivaston aluksille. Osaston suojana olivat risteilijä HMS London ja hävittäjä HMS Impulsive. Osaston saavuttua 6. lokakuuta määränpäähänsä niihin nousi neuvostodiplomaatteja kuljetettavaksi Britteinsaarille. Alusten saavuttua 11. lokakuuta Scapa Flowhun Huron kolaroi tankkerin kanssa, minkä vuoksi se siirrettiin seuraavana päivänä Leithiin korjattavaksi.
Alus palasi 14. marraskuuta telakalta laivueeseensa. Se suojasi 18. marraskuuta saattuetta JW54A Kuolaan Impulsiven, Onslaughtin, HMS Orwellin, HMS Obduraten, HMCS Haidan ja Iroquoisin kanssa. Alus erkani 24. marraskuuta saattueesta sen saavuttua määränpäähänsä. Alus liittyi 26. marraskuuta palaavaan saattueeseen RA54B samojen alusten kanssa.
Alus erkani 5. joulukuuta saattueesta palaten Scapa Flowhun muun suojueen kanssa. Alus liittyi 22. joulukuuta saattueeseen JW55. 25. joulukuuta suojausosastoa täydennettiin, kun saatiin tieto Saksan laivaston taisteluristeilijän 'Scharnhorstin aiheuttamasta uhasta. Alus erkani 29. joulukuuta saattueesta saavuttuaan Kuolan alueelle. Se liittyi 31. joulukuuta palaavaan saattueeseen RA55B.
Alus joutui 3. tammikuuta 1944 sukellusvenehyökkäykseen. Alus erkani 7. tammikuuta saattueesta RA55B suojueen mukana palaten Scapa Flowhun. Se irrotettiin 10. tammikuuta sisaralustensa Haidan ja Iroquoisin kanssa Kotilaivastosta ja ne siirrettiin Plymouthiin. Alus liittyi 26. tammikuuta HMS Magrattan, HMS Milnen, HMS Musketeerin, HMS Opportunen ja HMS Scourgen kanssa Kuolaan matkaavaan saattueeseen JW56B, mistä se erkani 1. helmikuuta suojueen mukana Kuolaan saavuttuaan.
Maaliskuussa alus osallistui Plymouthista maihinnousuharjoituksiin sekä Ranskan rannikkoliikenteen häirintään. Alus suojasi 30. maaliskuuta HMS Brissendenin, HMS Tanatsiden ja Haidan kanssa risteilijöitä HMS Black Prince ja HMS Glasgow, jotka suorittivat tulitoimintaa Beaver harjoituksessa. Alus osallistui 12. huhtikuuta Needlesin länsipuolella Haidan ja Tartarin kanssa suureen yhteistoimintaharjoitus Trouseriin, jossa hävittäjät harjoittelivat raskaiden yksiköiden suojaamista maihinnousun aikana.
Alus liittyi 25. maaliskuuta Black Princen, HMS Ashantin, Athabaskanin ja Haidan muodostamaan operaatio Tunnelin Force 26:een, jonka tehtävänä oli häiritä akselivaltojen meriliikennettä Biskajanlahdella. Seuraavana päivänä osasto joutui Ranskan rannikolla rannikkotykistön tuleen. Se kohtasi Saksan laivaston torpedoveneet T24, T27 ja T29, jotka olivat miinanlaskuoperaatiossa suojatessaan samalla rannikkosaattuetta. T29 upotettiin Île-de-Batzin pohjoispuolella tykkitulella ja kaksi muuta saksalaisalusta pääsi pakenemaan.
Paluumatkalla alus kolaroi Ashantin kanssa vaurioituen lievästi. Alus siirrettiin korjattavaksi telakalle, mistä se palasi palvelukseen 7. toukokuuta. Alus suojasi 20. toukokuuta HMS Bellonan, Tartarin ja Haidan kanssa Ushantin pohjoispuolella operaatio Hostile 33:n miinanlaskussa olevaa miinalaiva HMS Apolloa. Alus suojasi kaksi päivää myöhemmin miinanlaskua Ile de Viergen edustalle operaatio Hostile 34:ssä ja 25. toukokuuta miinanlaskua Ushantin luoteispuolelle tehtyä miinanlaskua operaatio Hostile 40:ssä.
Alus lähti 5. kesäkuuta laivueen mukana Plymouthista valvomaan Kanaalin saarten aluetta, missä tehtävässä se oli pari seuraavaa päivää. Alus siirrettiin 8. kesäkuuta uudelle partioalueelle estämään akselivaltojen alusten toimintaa maihinnousualuksia vastaan.
Force 26 avasi tykkitulen lähietäisyydeltä, jolloin Z32 vaurioitui pahoin ja se jouduttiin ajamaan uppoamisen estämiseksi Ilde de Basin rantaan. ZH1 upposi tykkitulessa ja Ashantin laukaisemien torpedojen osuttua. Loput saksalaisalukset pakenivat paikalta vaurioituneina. Osasto palasi Plymouthiin.
Alus lähti 12. kesäkuuta Plymouthista Haidan kanssa harhautusoperaatioon Kanaalin saarten eteläpuolelle ja Roches Douvresin itäpuolelle. Seuraavana päivänä aluksilla olleet viestimiehet lähettivät maihinnousua kuvaavia radioviestejä aluksilta. Osasto palasi Plymouthiin tehtävän suoritettuaan.
Alus oli 14. kesäkuuta Plymouthissa valmiina tehtäviin Kanaalin alueella, mikäli akselivaltojen aluksista saataisiin havaintoja. Alus hinasi 2. heinäkuuta HMS Javelinin kanssa kolaroidessaan vaurioituneen HMS Eskimon Plymouthiin. Alus ja Tartar taistelivat 8. heinäkuuta Saksan laivaston E-veneiden ja miinanraivaajien suojaamaa saattuetta vastaan.
Elokuussa alus määrättiin huollettavaksi Kanadaan. Se lähti 13. elokuuta Halifaxiin, jossa se siirrettiin telakalle 27. heinäkuuta. Alus aloitti 12. marraskuuta huollon jälkeiset koeajot sekä aloitti valmistautumisen Britteinsaarille paluuseen. Alus saapui 28. marraskuuta Cardiffiin, jossa sille asennettiin uusi tyypin 276 tutka sekä pinta- ja ilmamaalien näyttölaite.
Alus aloitti 20. tammikuuta 1945 uuden järjestelmän testaamisen, minkä jälkeen se aloitti koulutuksen. Aluksen koulutus päättyi 10. helmikuuta, jolloin se liittyi lounaisen reitin alaisuuteen Plymouthissa. Alus siirrettiin maaliskuussa Kotilaivastoon suojaamaan raskaita yksiköitä ja se siirtyi 31. maaliskuuta Scapa Flowhun.
Alus suojasi 15. huhtikuuta Kuolaan matkannutta saattuetta JW66, josta se erkani 25. huhtikuuta suojauksen mukana torjuakseen sukellusveneitä loppumatkalta. Alus liittyi 29. huhtikuuta palaavaan saattueeseen RA66, josta se erkani 8. toukokuuta Greenockissa. Alus palasi Scapa Flowhun Kotilaivaston muiden alusten mukana.
Alus saattoi 16. toukokuuta Haidan kanssa risteilijä HMS Berwickin Trondheimiin, jonne osasto saapui seuraavana päivänä. Alus lähti 23. toukokuuta osaston mukana paluumatkalle Scapa Flowhun, jonne saavuttiin seuraavana päivänä. Huron ja Haida lähtivät 25. toukokuuta Scapa Flowsta Greenockiin, jonne ne saapuivat seuraavana päivänä kohdaten Iroquoisin.
Alus määrättiin Kanadaan paluun jälkeen liittymään Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon. Se lähti 4. kesäkuuta muiden Kanadan alusten mukana Greenockista Halifaxiin, jonne ne saapuivat 10. kesäkuuta. Heinäkuun alus oli telakalla valmistautumassa palvelukseen Tyynellä valtamerellä.
Alus palasi telakalta palvelukseen 1953, jolloin se samalla määrättiin palaamaan koulutuksen jälkeen Korean rannikolle. Se palasi Kanadaan 1954 huollettavaksi Halifaxin telakalla, mistä palattuaan lokakuussa se palasi Korean rannikolle.
pienoiskuva|HMCS Huronin X paikkaan sijoitettu tykkitorni Royal Military Collegen pihalla Kanadassa. Alus palasi maaliskuussa 1955 HAlifaxiin. Seuraavien kahdeksan vuoden aikana alus osallistui Naton harjoituksiin Atlantilla ja Välimerellä, kunnes se siirrettiin reserviin huhtikuussa 1964. Se siirrettiin vielä samana vuonna poistolistalle ja myytiin 28. kesäkuuta 1965 La Speziaan Italiaan, jonne se saapui romutettavaksi elokuussa hinattuna.
Chaitén
thumb Chaitén on Chilessä Andeilla sijaitseva kalderatulivuori. Tulivuori alkoi purkautua toukokuussa 2008, ja purkaus jatkui heikkona vuoden 2011 puolelle asti.
Purkauksen seurauksena lähikylät ja naapurikaupunki Chaitén evakuoitiin. Kaikkiaan 7300 ihmistä joutui jättämään kotinsa ainakin tilapäisesti. Tulivuori levitti tuhkaa Argentiinaan saakka ja peitti Futaleufún kaupungin 30 sentin paksuiseen tuhkaan. Purkaus muistutti vuoden 1912 Novaruptan purkausta.
Tuseeraus
Tuseeraus eli tušeeraus on naisilla emättimen ja molemmilla sukupuolilla peräsuolen kautta tunnustelemalla sormilla tehtävää näiden ja muiden lantion elinten tutkimusta. Ainakin aiemmin se oli tärkein lantion elinten, varsinkin naisen sisäisten sukupuolielinten tutkimustapa. Miehillä tuseerausta voidaan käyttää eturauhassyövän toteamiseen. Tuseerausta voidaan käyttää myös ulostamisen helpottamiseen potilailla, joilla esiintyy ummetusta tai selkäydinvamman aiheuttamia ulostusongelmia.
Kirjallisuusvuosi 1812
Kirjallisuusvuosi 1812 käsittelee vuoden 1812 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Du Jing
Du Jing (, s. 23. kesäkuuta 1984 Anshan) on kiinalainen entinen sulkapalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Du osallistui urallaan kertaalleen olympialaisiin. Tämä tapahtui nelinpelissä Pekingin olympialaisissa 2008, jossa hän pelasi Yu Yangin parina. He voittivat ensimmäisellä kierroksella eteläkorealaiset Ha Jung-eunin ja Kim Min-jungin ja puolivälierissä japanilaiset Kumiko Oguran ja Reiko Shiota. Välierissä he kohtasivat toisen kiinalaisparin Zhang Yawen-Wei Yilin. Du ja Yu voittivat ottelun erin 2–0. Loppuottelussa he kohtasivat eteläkorealaiset Lee Kyung-wonin ja Lee Hyo-jung. Kiinalaispari voitti ottelun erin 2–0.
Knud Bergslien
thumb|Birkebeinerne, 1869. Maalauksessa [[Birkebeinit|birkebeinien kapinaliikkeen miehet Torstein Skeivla ja Skjervald Skrukka kuljettavat turvaan nuorta Haakon IV Haakoninpoikaa 1206.]]
Knud Larsen Bergslien (1827 – 27. marraskuuta 1908) oli norjalainen taidemaalari.
Bergslien syntyi Vossin kunnassa. Hänen veljensä oli kuvanveistäjä Brynjulf Bergslien, ja Knud oli myös taidemaalari ja kuvanveistäjä Nils Bergslienin setä. Bergslien opiskeli Antwerpenissa 1844–1852, Pariisissa 1850–1851 ja Düsseldorfissa 1855–1869. Hänen esikuvanaan toimi Adolf Tidemand. Bergslien tunnetaan erityisesti töistään Birkebeinerne (1869) ja Oscar 2s kroning (1875), joiden lisäksi hänellä on kaksi työtä edustettuna Norjan kansallismuseossa. Bergslienin oppilaita olivat muiden muassa Christian Skredsvig, Edvard Munch, Harriet Backer, Lauritz Haaland ja Halvdan Egedius.
Test Drive: Ferrari Racing Legends
Test Drive: Ferrari Racing Legends on Slightly Mad Studiosin kehittämä ja Rombax Gamesin julkaisema ajopeli. Peli julkaistiin vuonna PlayStation 3, Windows ja Xbox 360 -alustoille. Peli kuuluu Test Drive -sarjaan.
Pelissä on 51 Ferrarin automallia.
Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 5.5/10.
Iso Suojärvi (Heinola)
Iso Suojärvi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Kousan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Hang It Up
Hang It Up on yhdysvaltalaisen laulaja, lauluntekijä, kosketinsoittaja ja tuottaja Patrice Rushenin single, joka on äänitetty vuonna 1978.
Single on Rushenin neljänneltä studioalbumilta (toinen Elektra Recordsille) Patrice ja kappale oli Yhdysvalloissa (R&B) Hot 100 -listalla 15 viikkoa.
Iso Suojärvi (Heinola)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,3 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Karjolammen–Kousanjärven valuma-alueeseen (14.178) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,2 metriä mpy.
Hang It Up
Tuottajat ovat Charles Mims, Jr., Reggie Andrews ja Patrice Rushen. Rushen on toiminut myös vastaavana tuottajana.
Levy-yhtiö on Elektra Records ja singlen kaupallinen tunnus on E-45549. Singlestä on valmistettu Yhdistyneessä kuningaskunnassa rajoitettu erikoispainos ns. maksisinglenä, eli se on tehty albumikokoon 12". Tunnus on K 12336 (T).
Kids
Kids voi tarkoittaa seuraavia:
Kai Savola
Kai Kari Savola (s. 30. syyskuuta 1931 Helsinki ) on suomalainen teatterinjohtaja. Hänelle on myönnetty professorin arvonimi 1983. Hän on toiminut teatterinjohtajana Tampereen Työväen Teatterissa 1968–1973 ja Suomen Kansallisteatterissa 1973–1974 ja sen jälkeen pääjohtajana vuoteen 1991.
Savola on koulutukseltaan ylioppilas. Hän on työskennellyt teatteri- ja kirjallisuustoimittajana 1957–1963, televisiotoimittajana 1960–1962. Hän oli Ylioppilasteatterin hallinnollinen johtaja ja sihteeri 1959–1962, Työväen näyttämöiden liiton toiminnanjohtaja 1962–1965, Helsingin kaupunginteatterin dramaturgi 1965–1968.
Carl August Grevesmöhlen
thumb|upright|Carl August Grevesmöhlen Carl August Grevesmöhlen (1753–1823) oli ruotsalainen virkamies. Hänestä tuli 1787 sihteeri ylitullihallitukseen, 1788 Svean hovioikeuden asessori ja 1791 valtakunnan maatullilaitoksen ylitirehtööri. Jostakin syystä tullijohtokunta erotti Grevesmöhlenin 1806 virasta toistaiseksi, jolloin hän kävi sen kimppuun kiihkeillä kirjoituksilla. Hallitus ei ottanut asiaa tutkittavaksi, vaan koetti saattaa sen unheeseen. Se huomio, minkä Grevesmöhlenin kirjoitukset olivat herättäneet, sai hänet jatkamaan kirjailijatointansa ajoittain julkaistuilla sanomalehtikirjoituksilla ja lentokirjasilla, joissa hän hyökkäsi milloin mitäkin vastaan. Jouduttuaan väittelyyn muun muassa revisionisihteeri Ludvig Boijen kanssa hän syyti tätä vastaan syytöksiä, mistä syntynyt oikeusjuttu päättyi siten, että Grevesmöhlen tuomittiin kunnian menettämiseen ja maanpakoon, Boije puolestaan vuoden vankeuteen. Grevesmöhlen lähti Norjaan, missä hän kuoli.
Anatoli Aljabjev
Anatoli Nikolajevitš Aljabjev (, 12. joulukuuta 1951 Danilkovo – 11. tammikuuta 2022 Pietari ) oli venäläinen, Neuvostoliittoa edustanut ampumahiihdon olympiavoittaja.
Honor 6
Honor 6 on Huawein valmistama älypuhelin joka julkaistiin vuonna 2014. Siinä on käyttöjärjestelmänä Android 4.4.2 (Kitkat) joka on päivitytetty myöhemmin versioon 5.1.1 (Lollipop).
Sverker vanhempi
Sverker vanhempi (Sverker den äldre) oli Ruotsin kuningas noin 1130–1156.
Honor 6
Ominaisuudet
Honor 6:ssa on Android 4.4.2 Huawein omalla Emotion UI 2.3 -käyttöliittymällä. Puhelimessa on paikka micro-SIM-kortille ja SD-muistikortille (maksimi 32 Gb) paikan.
Anatoli Aljabjev
Aljabjev harjoitteli nuorempana Spartakin akatemiassa Vologdassa, kunnes siirtyi Leningradin keskusakatemiaan. Vuonna 1979 hän voitti olympialaisten esikisoissa 20 kilometrin kilpailun mutta ei päässyt MM-kilpailuihin. Lake Placidin olympialaisissa 1980 hän saavutti kolme mitalia: kultaa 20 kilometrillä ja viestissä sekä pronssia 10 kilometrillä. Vuosien 1981 ja 1982 MM-kilpailuissa hän saavutti viestissä pronssia mutta ei menestynyt henkilökohtaisilla matkoilla.
Sverker vanhempi
Hän oli ehkä aiemman kuningas Blot-Svenin pojanpoika. Sverker on Sverkerien suvun perustaja. Sverkerin asema oli aluksi vahva ainoastaan Itä-Götanmaalla, mutta vähitellen hänestä tuli koko Ruotsin kuningas hänen ajettuaan tanskalaiset maasta. Sverker murhattiin, kun hän oli menossa joulukirkkoon vuonna 1156.
Honor 6
Kamera
Honor 6:ssa on 13 megapikselin takakamera kaksois-LED-salamalla. Takakameran maksimiresoluutio on 4 160 x 3 120 pikseliä. Etukameran tarkkuus on kahdeksan megapikseliä. Honor 6:llä voi ottaa videoita korkeintaan 1080p-laadulla ja 30 fps:n nopeudella.
Käyttöjärjestelmä
Honor 6:ssä on Android 4.4.2 (Kitkat), johon tuli päivitys 5.1.1 (Lollipop). Honor 6:n CPU Octa-core (4 × 1,7 GHz Cortex-A15 & 4 × 1,3 GHz Cortex-5). Honor 6:ssa on sisäistä muistia 32GB, 3GB RAM.
Honor 6 Plus
Honor 6 Plussassa on käyttöjärjestelmänä Android 4.4 (EMUI 3.0), sen mitat ovat 150,5 × 75,7 × 7,5 mm, painoa on 165 g, näyttönä on 5,5" IPS, 1 920 × 1 080 tarkkuudella, prosessori on 8-ytiminen 1,8 GHz Kirin 925. Ramia on 3 GB ja flash-muistia 32 GB ja paikka microSD-kortille. Takana on 8 + 8 MP tuplakamera ja edessä 8 MP kamera kiinteällä tarkennuksella. Akku on todella iso; 3 600 mAh.
Abdel Qissi
Abdel Qissi (s. 20. tammikuuta 1960 Oujda, Marokko) on belgialainen poliitikko, näyttelijä ja entinen nyrkkeilijä.
Nyrkkeilyura
Qissi aloitti nyrkkeilemisen nuorten sarjoissa 16-vuotiaana, josta hän sittemmin päätyi aikuisten tasolle 20-vuotiaana. Qissin ensimmäinen ottelu oli ranskalaista Lassine Niarea vastaan 28. maaliskuuta 1980. Qissi otteli uransa aikana vain Belgiassa vuosina 1980–1981, jolloin hän voitti kahdeksasta ottelustaan viisi.
Näyttelijänura
Qissi sai ensimmäisen roolinsa vuonna 1990 Lionheart – liian kova kuolemaan elokuvasta ystävänsä Jean-Claude Van Dammen kautta. Samassa elokuvassa esiintyi myös hänen veljensä Michel Qissi. Sittemmin hän näytteli belgialaisessa lyhytelokuvassa Shadow Boxing, kunnes sai toisen roolin yhdysvaltalaisessa elokuvassa The Quest – haastaja. Qissin rooli oli samanlainen kuin ensimmäisessä elokuvassaan, jossa hän näytteli Van Dammen esittämän hahmon viimeistä päävastusta. Qissillä oli vielä pieni rooli vuoden 2001 elokuvassa The Order, joka jäi hänen viimeiseksi yhdysvaltalaiselokuvarooliksi.
Pompadour (kampaus)
Pompadour on kampaus, jossa hiukset on kammattu edestä ylöspäin korkealle otsan ylle. Kampaus on saanut nimensä Madame de Pompadourilta. Pompadour-kampauksesta on kehittynyt eri aikakausina monia eri muunnoksia. Kuuluisia pompadour-tyylin käyttäjiä ovat muiden muassa Elvis Presley ja David Beckham.
Kirjallisuusvuosi 1825
Kirjallisuusvuosi 1825 käsittelee vuoden 1825 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia
thumb|Cherokeelaisen kirjaimiston kehittäjä Sequoyah.
Pyhäjärvi (Heinola)
Pyhäjärvi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Kesiön kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Karjolammen–Kousanjärven valuma-alueeseen (14.178) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 106,9 metriä mpy.
HMCS Iroquois
HMCS Iroquois (viirinumerot G89 ja vuodesta 1950 217) oli Kanadan laivaston Tribal-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 5. huhtikuuta 1940 nimellä HMCS Athabaskan Vickers Armstrongilta Newcastlesta yhdessä kolmen muun Kanadan laivaston aluksen kanssa. Köli laskettiin vasta 19. syyskuuta ilmahyökkäysten ja lisääntyneiden alusten korjaustarpeiden aiheuttamien viiveiden vuoksi. Alus laskettiin vesille 23. syyskuuta 1941 nimettynä HMCS Iroquoisiksi ja otettiin palvelukseen marraskuussa 1942 jo ennen valmistumista 10. joulukuuta. Alukselle oli jo rakentamisen aikana asennettu merivalvonta- ja tulenjohtotutkat.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon. Telakalta alus siirrettiin 12. joulukuuta vastaanottokokeisiin, joissa havaitut puutteet korjattiin tammikuun loppuun 1943 mennessä. Alus lähti 30. tammikuuta Scapa Flowhun. Helmikuussa ollessaan koulutuksessa alus kärsi myrskyssä vaurioita, mitkä vaativat korjaamista. Se siirrettiin korjattavaksi valmistajan telakalle, missä samalla aluksen rakenteita vahvistettiin. Alus määrättiin maaliskuussa Kanadaan, jossa sen tutkisivat Kanadan laivaston insinöörit ja telakoiden edustajat. Alus kärsi uudelleen vaurioita huonossa säässä matkalla Halifaxiin, minkä vuoksi se siirrettiin telakalle korjattavaksi ja tutkittavaksi.
Huhtikuussa alus lähti paluumatkalle Britteinsaarille, kun se oli määrätty palvelukseen Plymouthin alaisuuteen. Sää aiheutti jälleen aluksella vaurioita 24. huhtikuuta, joten se siirrettiin Devonportin telakalle korjattavaksi. Alus palasi toukokuun lopulla aloittaen Gibraltarille matkaavien saattueiden suojaamisen. Kesäkuussa alus osallistui Biskajanlahdella operaatio Musketryyn, jonka tarkoituksena oli estää Saksan laivaston sukellusveneiden toiminta Ranskan tukikohdista. Alus suojasi 9. kesäkuuta HMS Douglasin ja fregatti HMS Moyolan kanssa joukkojenkuljetussaattuetta Gibraltarin salmessa. Saattue joutui 11. kesäkuuta 300 mailia Vigosta Saksan ilmavoimien Henschel Hs 293 radio-ohjattavaa pommia käyttäneen Heinkel He 177 -pommittajan maaliksi, mitkä osuivat voimakkaasta ilmatorjunnasta huolimatta SS Californiaan ja SS Duchess of Yorkiin (41.3°N, -41.4°W). Kumpikin osuman saaneista aluksista upposi, mutta saattueen kolmas alus MV Port Rapier selvisi hyökkäyksestä. Iroquois osallistui 628 joukkojenkuljetusaluksilta mereen joutuneen miehen pelastamiseen.
Seuraavana päivänä alus jatkoi matkaansa Casablancaan MV Port Fairyn kanssa, joka vaurioitui ilmahyökkäyksissä. Alus pelasti 15. kesäkuuta merestä yhden saksalaisen upseerin ja viisi miestä, jotka olivat ainoat eloonjääneet Yhdysvaltain ilmavoimien Liberatorin kolme päivää aiemmin upottamasta sukellusveneestä U-506.
Alus lähti 19. heinäkuuta Plymouthista merelle tukeakseen sukellusveneidentorjuntaa yhdessä ORP Orkanin ja HMCS Athabaskanin kanssa. Palattuaan se liitettiin Kotilaivastoon Scapa Flowssa suojaamaan raskaita aluksia. Alus törmäsi troolari HMS Kingston Berylin kanssa Irlannin merellä matkatessaan Scapa Flowhun. Vauriot korjattiin Troonissa Ayrshiressä kaupallisella telakalla, jonne alus siirrettiin 2. elokuuta. Palvelukseen palattuaan 25. elokuuta alus jatkoi matkaansa Scapa Flowhun, jonne se saapui seuraavana päivänä. Se määrättiin koulutukseen ennen Jäämeren saattueiden suojaamisen aloittamista. Koulutus vei koko syyskuun.
Alus kuljetti 1. lokakuuta HMS Onslaughtin ja HMCS Huronin kanssa täydennyksiä ja postia Pohjois-Venäjällä oleville sotalaivoille, jotka oli sijoitettu kesäksi alueelle operaatio Holderissa. Alus palasi 11. lokakuuta osaston mukana Scapa Flowhun. Se saattoi 14. lokakuuta HMS Januksen, HMS Vigilantin, HMS Hardyn, HMCS Haidan ja USS Corryn kanssa taistelulaiva HMS Ansonia, joka suojasi Huippuvuorille kuljetettua täydennystä Kotilaivaston operaatio FQ:ssa. Operaatiosta vapauduttuaan alus suojasi 16. lokakuuta viittä miinanraivaajaa ja kuutta moottorivenettä, jotka olivat matkalla Neuvostoliiton Pohjoiseen laivastoon Kotilaivaston operaatio FR:ssä. Alus erkani 23. lokakuuta osastosta palaten suojueen mukana Scapa Flowhun.
Alus suojasi 18. marraskuuta Kuolaan matkannutta saattuetta JW54A, josta se erkani 24. marraskuuta muun suojueen mukana saavuttuaan määränpäähän. Alus liittyi 26. marraskuuta samojen alusten kanssa palaavaan saattueeseen RA54B, josta se erkani 5. joulukuuta palaten suojueen mukana Scapa Flowhun. Alus suojasi 22. joulukuuta saattuetta JW55, josta se erkani 29. joulukuuta Kuolaan saavuttuaan suojueen mukana. Se liittyi 31. joulukuuta samojen alusten kanssa palaavaan saattueeseen RA55B. Saattue joutui 3. tammikuuta 1944 sukellusveneen maaliksi. ''Iroquois' erkani 7. tammikuuta saattueesta palaten suojanneiden alusten mukana Scapa Flowhun.
Plymouthiin alaisuuteen Kanaalin alueelle alus siirrettiin 10. tammikuuta Haidan kanssa. Ne aloittivat 13. tammikuuta palveluksensa Plymouthissa. Alus oli 19. tammikuuta partiomatkalla Ranskan rannikolla häiritsemässä rannikkosaattueita operaatio Tunnelissa. Seuraavana päivänä se palasi Plymouthiin. Alus määrättiin helmikuussa palaamaan Kanadaan huollettavaksi. Se oli operaatio Tunnelin partiomatkalla 2.-3. helmikuuta, jolloin se sai Plymouthiin palattuaan tiedon paluusta Kotilaivastoon. Seuraavana päivänä alus lähti Haidan ja Athabaskanin kanssa Scapa Flowhun, jonne alukset saapuivat 5. helmikuuta. Alus saattoi 10. helmikuuta Haidan ja Athabaskanin kanssa taistelulaiva Ansonia ja Ranskan laivaston taistelulaiva Richelieutä, risteilijöitä HMS Belfastia ja HMS Nigeriaa iskettäessä Norjan rannikon liikenteeseen operaatio Post Hornissa. Alus palasi 12. helmikuuta osaston mukana Scapa Flowhun tuloksettoman operaation päätyttyä.
Seuraavana päivänä alus vapautettiin Kotilaivastosta, minkä jälkeen se palasi Plymouthiin. Saavuttuaan määränpäähänsä alus liittyi 15. helmikuuta 10. hävittäjälaivueeseen. Alus joutui 18. helmikuuta sukellusveneen laukaisemien torpedojen maaliksi, mikä kuitenkin saatiin väistettyä. Alus aloitti tuloksettoman vastahyökkäyksen kaikuluotainta apuna käyttäen. Seuraavana päivänä se palasi Plymouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta aloittaen Huronin kanssa matkansa Kanadaan. Alukset saapuivat 26. helmikuuta Halifaxiin, jossa Iroquois siirrettiin telakalle. Telakalla aluksen kolmijalkainen masto korvattiin verkkorakenteisella, johon asennettiin Britteinsaarilla uusi tutkavarustus. Kesäkuussa aluksen koejojen päätyttyä se aloitti matkansa Liverpooliin, jossa senttimetri alueen tutka asennettaisiin. Alus saapui 8. kesäkuuta telakalle Liverpooliin, josta se palasi palvelukseen 30. kesäkuuta siirtyen Scapa Flowhun. Alus aloitti 17. heinäkuuta koeajojen päätyttyä koulutuksen Scapa Flowssa Kotilaivaston mukana ennen operatiivisen toiminnan aloittamista. Se lähti 30. heinäkuuta Plymouthiin liittyäkseen 10. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana alus aloitti partioinnin Biskajanlahdella ja Kanaalissa.
Alus oli 5. elokuuta partiomatkalla risteilijä HMS Bellonan ja hävittäjien HMS Tartarin, HMS Ashantin sekä Haidan kanssa Biskajanlahdella muodostaen Force 26:n. Osasto kohtasi seuraavana päivänä akselivaltojen evakuointisaattueen lähellä Ile d'Yeuxia. Seuranneessa taistelussa aluksella tapahtui Y-tornissa putkiräjähdys, joka surmasi kaksi ja haavoitti kahdeksaa miehistönjäsentä. Alus kuitenkin kykeni osallistumaan tuloksettomaan taisteluun toisen Belleislen ja Quiberoninlahden välillä kohdatun saattueen kanssa. Tämän jälkeen osasto sai määräyksen palata Plymouthiin.
Alus saattoi 14. elokuuta HMS Ursan kanssa risteilijä HMS Mauritiusta partiomatkalla Bretagnen rannikolla muodostaen Force 27:n. Seuraavana päivänä osasto hyökkäsi kohtaamansa saattueen kimppuun Sables d'Olonnen edustalla, jolloin Saksan laivaston miinanraivaaja M385 jouduttiin uppoamisen estämiseksi ajamaan rantaan ja lisäksi Sperrbrecher A157, torpedovene T24, miinanraivaaja M275 ja rannikkoalus vaurioituivat. Osasto palasi taistelun päätyttyä Plymouthiin.
Alus kohtasi 23. elokuuta saman osaston kanssa partiomatkalla Audeirnen edustalla rannikkosaattueen, jolloin upotettiin partioveneet V702, V717, V720, V729 ja V730. Se määrättiin 30. elokuuta Haidan kanssa suojaamaan Algerista saapuvan Ranskan laivaston risteilijä Jeanne d'Arcin Cherbourgiin. Seuraavana päivänä alukset kohtasivat toisensa ranskalaisaluksen kuljettaessa Ranskan tilapäishallituksen edustajia Cherbourgiin, jonne osasto saapui 5. syyskuuta.
Alus suojasi 8. syyskuuta pääministeri Winston Churchilliä Quebecin konferenssiin kuljettanutta RMS Queen Maryä. Alus vapautui tehtävästä Azorien lähistöllä palaten Plymouthiin, jossa se aloitti kattiloiden puhdistuksen. Huollon päätyttyä alus palasi laivueeseensa. Lokakuussa se siirrettiin Kotilaivastoon Scapa Flowhun, mistä se palasi marraskuussa Plymouthiin. Maaliskuussa 1945 alus liittyi laivueensa mukana Kotilaivastoon. Se suojasi 19. maaliskuuta HMS Onslowin, HMS Serapiksen, HMS Zestin ja Haidan kanssa saattuetukialuksia HMS Premieriä, HMS Searcheriä ja HMS Queeniä sekä risteilijä Bellonaa, jotka muodostivat Norjan rannikon miinoittamisoperaatio Cupolan Force 1:n. Alus palasi 21. maaliskuuta osaston mukana Scapa Flowhun.
Alus suojasi 24. maaliskuuta Onslowin, Serapiksen, HMS Carysfortin, HMS Zealousin ja Haidan kanssa saattuetukialuksia Searcheriä, HMS Nairanaa, Queeniä ja HMS Puncheria, jotka muodostivat Norjan rannikkoliikenteen häirintäoperaatio Prefix I:n Force 2:n. Koska vihollisen meriliikennettä ei tavattu saattuetukialusten lentokoneet iskivät 26. maaliskuuta maakohteisiin. Lentokoneet iskivät 28. maaliskuuta meriliikenteeseen operaatio Prefix II:ssa, jolloin syntyneessä ilmataistelussa tuhottiin kaksi Messerschmitt Bf 109 hävittäjää yhden Puncherin Fairey Barracudan tuhoutuessa. Seuraavana päivänä alus palasi osaston mukana Scapa Flowhun.
Alus saattoi 3. huhtikuuta Zealousin ja Zestin kanssa risteilijä HMS Didoa iskettäessä Norjan rannikkoliikenteeseen. Osasto nimettiin operaatio Fox Chasen Force 3:ksi. Seuraavana päivänä alus hyökkäsi Norjan rannikolla tavatun saattueen kimppuun. Alus palasi osaston mukana Scapa Flowhun. Alus suojasi 15. huhtikuuta Kuolaan matkannutta saattuetta JW66, josta se erkani 25. huhtikuuta saavuttaessa Kuolan niemimaalle. Alus liittyi 29. huhtikuuta suojueen mukana palaavaan saattueeseen RA66, josta se erkani 8. toukokuuta saattueen saavuttua Clydeen. Alus palasi Scapa Flowhun Kotilaivaston alusten mukana.
Alus liittyi 12. toukokuuta HMS Devonshiren, HMS Ariadnen ja HMS Apollon, HMS Savagen, HMS Scourgen ja KNM Arendalin muodostamaan osastoon matkalle Osloon. Apollossa matkusti Norjan kruununprinssi Olavi. Seuraavana päivänä alus saapui osaston mukana Osloon, mistä se jatkoi edelleen Kööpenhaminaan Devonshiren ja Savagen kanssa vapauttaakseen HMS Birminghamin, Zestin ja HMS Zephyrin saksalaisten antautumisen valvonnasta. Se saapui 14. toukokuuta osaston mukana Kööpenhaminaan.
Alus lähti 24. toukokuuta Kööpenhaminasta Wilhelmshaveniin Didon, Devonshiren ja Savagen kanssa saattaen Saksan laivaston risteilijöitä Prinz Eugenia ja Nürnbergiä, jotka olivat antautuneet 22. toukokuuta. Osasto saapui 26. toukokuuta Wilhelmshaveniin, josta Iroquois lähti 30. toukokuuta Greenockiin liittyäkseen Haidaan ja Huroniin. Kanadan laivaston hävittäjät lähtivät 4. kesäkuuta Greenockista Halifaxiin, jonne alukset saapuivat 10. kesäkuuta. Alus oli heinäkuun huollettavana, jolloin sille oli tarkoitus tehdä Tyynenmeren palveluksen vaatimat muutokset. Elokuussa Japanin antauduttua alus määrättiin siirrettäväksi reserviin.
Lähteet
‎
Ferrari Challenge: Trofeo Pirelli
Ferrari Challenge: Trofeo Pirelli on Eutechnyxin kehittämä ja System 3 julkaisema ajopeli. Peli julkaistiin vuonna 2008 PlayStation 2-, PlayStation 3-, Wii- ja Nintendo DS -alustoille.
Bitter Blood
Bitter Blood on televisioyhtiö Fuji Televisionin esittämä japanilainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Takeru Satoh ja Atsuro Watabe.
Henrika Tandefelt
thumb|Henrika Tandefelt Henrika Tandefelt (s. 1972 Helsinki ) on Svenska litteratursällskapet i Finlandin tutkija. Tandefelt sai vuoden 2009 Tieto-Finlandia-palkinnon kirjallaan Porvoo 1809: juhlamenoja ja tanssiaisia.
Tandefelt sai myös 2009 Ruotsin akatemian myöntämän Axel Hirsch -palkinnon. Palkinto myönnetään merkittävälle historiateokselle tai elämäkerralle. Palkittu teos, "Konsten att härska – Gustaf III inför sina undersåtar", ilmestyi 2008 Svenska litteratursällskapet i Finlandin kustantamana ja perustuu Tandefeltin Helsingin yliopistossa keväällä 2007 hyväksyttyyn väitöskirjaan "Gustaf III inför sina undersåtar: Konsten att härska och politikens kulturhistoria".
Tandefelt kirjoitti ylioppilaaksi 1991. Hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1997 ja tohtoriksi 2007.
Olga Konon
thumb|Olga Konon Olga Anatolevna Konon (s. 11. marraskuuta 1989 Brest) on saksalainen sulkapalloilija. Hän edustaa seuratasolla BV Gifhornia. Konon on edustanut aiemmin myös Valko-Venäjää ja Puolaa.
Konon osallistui vuonna 2008 Valko-Venäjän edustajana EM-kisoissa kaksinpeliin, jossa hän putosi toisella kierroksella hävittyään venäläiselle Anna Diehlille. Hän kilpaili kaksinpelissä myös saman vuoden olympialaisissa, joissa hän pääsi kolmannelle kierrokselle saakka tultuaan silloin turnauksesta hopeaa voittaneen Xie Xingfanin pudottamaksi. Konon saavutti parhaan sijoituksensa BWF:n ranking-listalla vuonna 2011, jolloin hän nousi listan 29. sijalle.
Käkelän seisake
Käkelän seisake on entinen rautatieliikennepaikka rantaradalla noin 4 kilometriä Siuntiosta länteen. Seisake avattiin kesäkuussa 1905, mutta paikalla oli ollut soraraide jo vuodesta 1902 alkaen.
Käkelään rakennettiin sivuraide pääraiteen pohjoispuolelle vuonna 1928 veturien ympäriajoa varten. Seisakkeella toimi VR:n virkailijan ylläpitämä postipysäkki vuodesta 1925 alkaen Porkkalan vuokraamiseen saakka. Vuokra-aikana neuvostoliittolaiset rakensivat Käkelään uuden, isomman odotuskatoksen ja purkivat suomalaisten jättämät vanhat rautatierakennukset.