cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Usopp
Sogeking
Junamatkalla hän auttoi Sanjia ja Frankya vapauttamaan Nico Robinin, mutta he epäonnistuivat Robinin halutessa jäädä. Sanji ja Usopp erottuivat vaunujen jakautuessa Frankysta, saavuttaen pian muut Olkihatut, Galley-Lan ja Franky perheen. Kun Olkihatut ja CP9 kohtasivat, Sogeking esitteli heille uuden aseensa, "Kabuton", joka on pitkä keppi voimakkailla kuminauhoilla ja diaalilla vahvistettu. Vaikka hän olikin ainoa Olkihatuista joka ei kyennyt kaatamaan yhtäkään CP9:n jäsentä, hän teki tärkeitä siirtoja Olkihatuille muun muassa sytyttämällä Maailmanhallituksen lipun tuleen ja suojatessaan Nico Robinia pitkän matkan etäisyydeltä ampumalla Spandamia ja sotilaita.
Ensimmäisen kerran kun Usopp nähtiin jälleen Water 7:ssa, oli kun hänen piti päättää lähtisikö hän jättiläisten Oimon ja Kaashiin kanssa Elbafiin vai ei. Kun Luffyn isoisä Monkey D. Garp kävi keskustelua Olkihattujen kanssa, Usopp vakoili heitä ikkunan takaa Yokozunan kanssa. Sogekingina Usopp osallistui Olkihattujen järjestämään suureen voitonjuhlaan. Koska hän oli koko Enies Lobbyn ajan Sogeking, myös hänen etsintäkuulutuksessa käytetään nimeä Sogeking. Hän sai kiinniottopalkkiokseen 30 miljoonaa berryä, joka on sama kuin Luffylla hänen saadessaan ensimmäisen kiinniottopalkkionsa.
Lopulta Usopp päätti liittyä uudestaan Olkihattuihin. Zoro kuitenkin sanoi lähtevänsä Olkihatuista, jos he päästäisivät Usoppin takaisin ilman anteeksipyyntöä häneltä. Usopp oletti Olkihattujen etsivän häntä Water 7:ssa, mutta Zoron sanojen jälkeen Olkihatut lähtivät ilman Usoppia. Kun Usopp huusi Olkihatuille haluavansa takaisin miehistöön, he eivät välittäneet vaan keskittyivät Garpilta pakenemiseen. Lopulta Usopp ymmärsi virheensä ja pyysi kyyneleet virraten anteeksi, jolloin Luffy itkien samalla venytti kätensä, jotta Usopp voisi tarrata siihen ja palata Olkihattuihin.
Sogeking ilmestyi uudestaan taistelussa Peronaa vastaan Thriller Barkissa. Tässä tapauksessa hän pukeutui Sogekingiksi saadakseen lisää rohkeutta ja voimaa. Suomenkielisessä mangassa Sogekingin nimi on Ampunaamio.
Taidot ja voimat
Usopp on hyvä tarkka-ampuja ja harjoitteli ahkerasti ritsalla ampumista, tullen yhdeksi parhaimmista nykyisistä tarkka-ampujista. Hänen ammuksinaan toimivat esimerkiksi lyijykuulat, kananmunat ja shurikenit. Hyökkäyksensä Usopp on nimennyt tähdenlennoilla (Boshi Japanissa), kuten "ruutitähdenlento", joka räjähtää osuessaan. Hän voi myös kestää paljon fyysistä tuskaa, joka tuli todistetuksi muun muassa Mr. 4:n lyödessä neljän tonnin mailalla Usoppia päähän. Peittääkseen heikkoutensa taisteluissa, hän käyttää eri strategioita selvitäkseen taisteluista, kuten esimerkiksi houkuttelemalla vihollisensa räjähtävälle alueelle, heittämällä vastustajan päälle viinaa sytyttäen sen tai käyttäen Mr. 4:n hitautta häntä vastaan. Kuten Nami, Usopp on myös voittanut itseään roimasti vahvempia vihollisia. Lisäksi pakomatkalla Enies Lobbysta hän liittyi Zoron ja Sanjin joukkoon puolustamaan Going Merryä kanuunankuulilta, joskus tuhoten jopa kolme kanuunankuulaa yhtä aikaa. Tämä todisti Usoppin olevan lähellä samaa tasoa kuin Zoro ja Sanji heidän aloittaessaan merirosvouran.
Muut Usoppin aseet ovat usein huumorimielisiä, kuten esimerkiksi hänen viiden tonnin murskaajansa, joka koki ensiesiintymisensä Alabastassa (oikeasti "Usopp-murskaaja" painaa viiden tonnin sijaan kaksi kiloa). Usopp-murskaaja teki paluunsa huomattavasti isompana Thriller Barkissa, tällä kertaa "kymmenen tonnin painoisena". Se käy hyvin vihollisen pelottelusta, sillä vihollisen luullessa saavansa kovan iskun, hän saakin pään murskautumisen sijaan vain kuhmun. Nykyisin Usopp käyttää paljon myös Taivassaarelta tuomiaan diaaleja, kuten lamppudiaalia sokaisemaan vastuksensa ja tärskydiaaleja kerätäkseen vastustajilta hyökkäysvoimaa ja lopulta iskien ne takaisin heihin. Lisäksi hän kykeni oman aseensa lisäksi vahvistamaan Namille aikaisemmin suunnittelemaansa Clima Tactia diaaleilla. Seikkailun aikana Usopp myös toimi lähes kaiken korjaajana, mutta nykyisin hänen paikkansa on lähes kokonaan luovutettu uudelle jäsenelle, Frankylle.
Myös valheitaan hän käyttää apunaan taisteluissa. Esimerkiksi pahan paikan tullen hän käyttää "ketsuppitähdenlentoa" saadakseen ketsupin näyttämään vereltä. Näin vihollinen luulee Usoppin kuolleen. Toinen myös usein esiintynyt valetta hyväksi käyttävä ase on "Usopp-kumilenksu", joka saa vastustajan luulemaan seuraavaksi tulevan voimakas isku, mutta kyseessä onkin vain kumilenkki ja Usopp saa aikaa juosta kauemmas tai saa vihollisensa huomion hetkeksi herpaantumaan. Myös hyökkäyksien nimissä hän käyttää valheitaan. Esimerkiksi Mr. 5:n kanssa taistellessaan hän sai Mr. 5:n uskomaan, että hän ampui tätä kohti "ruutitähdenlennon". Mr. 5:n nieltyä sen, Usopp paljasti hyökkäyksen oikean nimen: "tabascotähdenlennon", joka on tavallinen panos, mutta täytetty yhtenä tulisimpana kastikkeena tunnetulla tabascolla.
Usopp osti hänen nykyiset tarkka-ampujan lasinsa Loguetownista, ja niiden avulla hän pystyy tähtäämään huomattavasti tarkemmin. eikä mm. kova tuuli käy silmiin. Mangassa hän osti ne, mutta animessa hän voitti ne Daddy the Fatherilta ampumalla tuuliviirin silmään pitkän matkan päästä. Usoppilla on myös kotikylässään hiottu pakoonjuoksemistaito, jonka avulla hän voi juosta erittäin nopeasti joko pakoon tai päästäkseen ripeästi toisaalle.
Hänellä on vielä yksi taito, jossa hän on lahjakas. Usopp on erittäin hyvä taiteilija, ja on sarjan edetessä muun muassa maalannut Olkihatuille Jolly Rogerin ja tehnyt lumiveistoksia. Taiteellisen silmänsä vuoksi hän on myös päässyt Eiichiro Odan mangakirjojen fanipiirros-osion tunnukseksi.
Llista de personatges de One Piece
Socket 478
Socket 478 on pääasiassa Intelin käyttämä suoritinkanta. Sille on valmistettu Pentium 4- ja Celeron-suorittimia. Socket 478 suunniteltiin kilpailijaksi AMD:n 462-piikkiselle Socket A:lle. 478:n on syrjäyttänyt LGA 775-kanta.
Socket 478:aan sopivat kaikki Northwood-koodinimelliset Pentium 4:t ja Celeronit, sekä ensimmäiset Prescott-pohjaiset Pentium 4:t ja myös jotkin Willamette-pohjaiset Celeronit ja Pentium 4:t. Socket 478 julkaistiin Northwood-ytimellisten suorittimien myötä vastavedoksi AMD:n Socket A:lle ja Athlon XP-suorittimelle. Socket 478 korvasi Socket 423:n, jota käyttäneet Willamette-suorittimet olivat vain vähän aikaa kaupoissa.
Socket 478 -kannalliset emolevyt voivat tukea DDR SDRAM-, RDRAM- ja joissakin tapauksissa myös SDRAM-muistia. Useimmissa emolevyissä on tuki vain DDR SDRAM:lle. Emolevyt, joihin kävi vain RDRAM eivät olleet suosittuja, koska RDRAM oli kalliimpaa kuin vastaavat SDRAM- ja DDR SDRAM -muistit. Myöhemmät versiot piirisarjoista tukivat nopeampaa väylätaajuutta, nopeampia DDR-muisteja ja Dual Channel -muistiominaisuutta.
Kuten edeltäjänsä Socket 423, myös Socket 478 käytti Intelin Quad Data Rate -teknologiaa, jolla dataa siirretään neljä kertaa kellosignaalia kohden. SDRAM-muisti muodostui nopean väylän kanssa pullonkaulaksi, jonka vuoksi Intel siirtyi nopeampiin muistiteknologioihin. Socket 478:n kanssa käytetyt väylätaajuudet ovat 100 MHz (400 MHz QDR), 133 MHz (533 MHz QDR) ja 200 MHz (800 MHz QDR).
Myös eräät Intel Core Duo-suorittimet käyttävät 478-pinnistä kantaa, mutta kyseessä ei ole Socket 478. Socket 478 tunnetaan myös nimellä FCPGA4.
Pentium M ja Celeron M ovat myös sopivia socket 478:n kanssa (Vaikka ovat Socket 479:lle, on niitä mahdollista käyttää myös Socket 478 -emolevyillä adapterin kanssa).
Etelä-Dakotan kuvernööri
Etelä-Dakotan kuvernööri käyttää ylintä toimeenpanovaltaa Etelä-Dakotan osavaltiossa. Kuvernööri äänestetään neljän vuoden toimikaudelle. Nykyinen kuvernööri on republikaanisen puolueen Kristi Noem, joka astui virkaan 5. tammikuuta 2019.
Alku Avanto
Alku Antti Avanto (14. maaliskuuta 1907 Turku – 1. toukokuuta 1984) oli graafikko ja taidemaalari. Hän opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1925–1929 ja koulun jatko-opintolinjalla vuosina 1930–1932. Lisäksi hän harjoitti opintoja Tukholmassa sekä grafiikan opintoja taiteilija Viljo Lehmussaaren opastuksella.
Ensimmäisen kerran Alku Avannon töitä oli näyttelyssä vuonna 1927 Turussa. Yksityisnäyttelyiden ohella Alku Avanto osallistui Turun Taiteilijaseuran ja Turun Taidegraafikoiden näyttelyihin.
Avanto oli aktiivinen Turun taidejärjestöjen jäsen. Hän oli Turun Taiteilijaseuran johtokunnan jäsen yli 50 vuotta ja 1900-luvulla ensin intendenttinä ja sitten puheenjohtajana. Hän on toiminut myös Turun Taiteilijaseuran Kuvataiteilijain ryhmän puheenjohtajana ja taloudenhoitajana. Turun Graafisen taiteen johtokunnassa ja intendenttinäkin hän toimi pitkään, sekä Turun Taidegraafikot ry:n puheenjohtajana muutaman vuoden.
Avanto toimi Turun kaupungin ammattioppilaitoksissa piirustuskurssien ja tyyliopin opettajana vuosikymmeniä sekä Turun Taideyhdistyksen Piirustuskoulussa grafiikan opettajana.
Avannon teoksia on mm. Turun taidemuseossa, Wäinö Aaltosen museossa ja Turun kaupungin kokoelmissa.
Vodlajoki
Vodlajoki alkaa Vodlajärven koillisrannalta, josta se virtaa aluksi kohti itää ja kääntyy sitten etelään. Tästä joen alkuosasta käytetään myös nimeä Suhaja Vodla. Aivan Karjalan tasavallan itärajalla Vodlajokeen yhtyy lännestä Vama-joki ja pohjoisesta Arkangelin alueelta Nietomajoki. Vama sai alkunsa alun perin pienestä järvestä Vodlajärven itäpuolelta, mutta nykyisin se on yhdistetty myös Vodlajärveen. Jonkin matkaa Vodla-nimisen kylän jälkeen Vodlajoki kääntyy lounaaseen. Kubovon kylän luona jokeen laskee idästä Kolodojoki. Krivtsyn kylän luona joki kääntyy länteen ja laskee lopulta Šallan luona Ääniseen.
Joen alajuoksun varrella sijaitsee Puudožin kaupunki. Alajuoksusta soveltuu laivaliikenteelle noin 25 kilometriä. Muun osan liikennöinnin estävät kosket, joita on kaikkiaan 38.
MC Taalasbiili
MC Taalasbiili on Salatut elämät -televisiosarjan nettiin julkaistava spin-off-sarja. Sarjassa Kari Taalasmaa (es. Tommi Taurula) päättää vanhan linnakundikaverinsa Skäbän (es. Marko Äijö) kanssa toteuttaa vanhan suunnitelmansa ajaa Amerikan halki moottoripyörällä. ”MC Taalasbiilin” eli alan miesten klubin nurkissa ovat myös Karin poika Benjamin (es. Aaron Bojang) ja hänen kaverinsa Severi (es. Roope Puhakka) ja Jonne (es. Kasper Tähkä).
Viisiosainen sarja julkaistiin MTV:n mtv-palvelussa maanantaina 22. heinäkuuta 2019. Jaksot ovat noin 10 minuutin mittaisia. C Moreen jaksot julkaistiin katsottavaksi ennakkoon 21. heinäkuuta 2019. Televisiossa sarja esitettiin kolmiosaisena koosteena MTV3-kanavalla 24.–26. kesäkuuta 2020.
Phil Cade
Phil Cade (12. kesäkuuta 1916 Charles City, Iowa – 28. elokuuta 2001 Winchester, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen moottoriurheilija.
Formula 1
Hän osallistui yhteen Formula 1 -kilpailuun, joka oli Yhdysvaltain Grand Prix 1959. Hän ei kuitenkaan päässyt matkaan kilpailussa moottoriongelmien takia.
Silmäluomi
thumb|Silmäluomi ja silmäripset Silmäluomi on silmän peittävä liikkuva ihopoimu, joka levittää kyynelnestettä silmään, jottei silmä kuivuisi. Ihmisen silmäluomessa on lisäksi rivi silmäripsiä, jotka suojaavat silmää pölyltä ja ulkopuolisilta esineiltä. Nukkuessa ihmisen silmäluomi on kiinni.
Tutkijat ovat ehdottaneet, että silmäluomi on kehittynyt poistamaan roskat silmistä. Esimerkiksi kaloilla ei ole silmäluomea, koska vesi virtaa niiden silmien ohi tauotta, joten niiden silmät eivät kuivu. Silmäluomia voi koristella laittamalla luomiin luomiväriä.
Vodlajärvi
Vodlajärvi on järvi Puudožin piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Vodlajärven pinta-ala on 468 km², ja sen pinta on 136 metriä meren pinnan yläpuolella.
Vodlajärveen laskee useita jokia lähinnä pohjoisesta ja lännestä. Suurin osa näistä on varsin pieniä. Suurin järveen laskevista joista on Ileksa, joka kerää vedet laajalta alueelta pääasiassa Arkangelin alueen puolelta. Vodlajärven luonnollinen laskujoki on Ääniseen laskeva Vodlajoki (alkuosan nimenä Suhaja Vodla), joka saa alkunsa järven koillisosasta. Nykyisin järven kaakkoisosaan on myös yhdistetty Vodlajokeen yhtyvä Vamajoki, jolloin järvestä on tullut bifurkaatiojärvi. Vodlajärvi on ollut säännöstelty vuodesta 1935 asti.
Kalininin piiri (Pietari)
Kalininin piiri on hallintopiiri Pietarissa. Se sijaitsee Pietarin keskustan koillispuolella. Piirin pinta-ala on noin 40 neliökilometriä ja asukasluku noin 457 000 (2010).
Kunnallishallintoalueet
Kalininin piiri jakautuu seitsemään kunnallishallintoalueeseen, ja ne ovat asemaltaan Pietarin kaupunginosia. Kunnallishallintoalueet ovat
Algerian jalkapallomaajoukkue
Algerian jalkapallomaajoukkue on Algerian kansallinen edustusjoukkue jalkapallossa. Joukkuetta hallinnoi Algerian jalkapalloliitto (Fédération Algérienne de Football). Algeria on esiintynyt jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä neljä kertaa, kahdesti 1980-luvulla ja kahdesti 2010-luvulla, ja vain vuonna 2014 joukkue pääsi alkulohkosta jatkoon. Olympialaisissa joukkue on pelannut kahdesti. Afrikan-mestaruuskilpailuissa Algeria on voittanut mestaruuden kotikisoissaan vuonna 1990 ja Egyptin kisoissa vuonna 2019.
MM-kisat
Vuoden 1982 MM-kilpailuissa Algeria oli jo hyvin lähellä jatkopelejä voitettuaan sensaatiomaisesti sekä Länsi-Saksan että Chilen. Viimeisessä alkulohko-ottelussa Länsi-Saksan tarvitsi ottaa Itävallalta täydet pisteet jatkoon pääsemiseksi, kun taas Itävallalle riitti niukka tappiokin jatkopaikkaan. Harvinaisen sopuisasti edennyt ottelu päättyi Länsi-Saksan 1–0-voittoon, mikä tiesi Algerialle jatkopaikkahaaveiden hautautumista. Vuoden 1986 MM-kilpailuissa Algeria taisteli tasapelin Pohjois-Irlantia vastaan, mutta tappiot Brasilialle ja Espanjalle tiesivät Algerian jäämistä alkulohkon jumboksi.
Vuoden 2010 MM-kilpailuissa Algeria hävisi 0-1 Slovenialle, pelasi 0-0 tasapelin Englannin kanssa ja hävisi viimeisessä ottelussaan Yhdysvalloille viime hetken maalilla 0-1. Näin ollen Algeria poistui MM-kisoista tekemättä maaliakaan.
Vuoden 2014 MM-kilpailuissa Algeria selvisi ensimmäistä kertaa historiassaan alkulohkosta 16 parhaan joukkoon. Algeria hävisi ensimmäisen ottelun Belgiaa vastaan 2-1 rajun puolustustaiston päätteeksi. Etelä-Korea-otteluun Algeria vaihtoi taktiikkansa hyökkäysvoittoiseksi ja voitti 4-2. Ratkaisevassa ottelussa Venäjää vastaan Algeria tarvitsi vähintään tasapelin päästäkseen jatkoon. Ottelu päättyi 1-1 ja Algeria eteni neljännesvälieriin.
Afrikan-mestaruuskilpailut
Afrikan-mestaruuskilpailuissa Algeria pelasi ensimmäisen kerran vuonna 1968, mutta menestyksen makuun se pääsi vasta toisella yrityksellä vuonna 1980. Tuolloin algerialaiset etenivät alkulohkon voitettuaan välieriin Egyptiä vastaan ja voittivat ottelun vasta rangaistuspotkukilpailussa. Loppuottelussa Nigeria otti kuitenkin mestaruuden selvän 3–0-voiton turvin.
Kotikisoissa 1990 Algeria pysyi voittamattomana alusta loppuun. Ylivoimaisen alkulohkovoiton jälkeen se löi Senegalin välierissä ja lopulta revanssiloppuottelussa se kukisti Nigerian numeroin 1–0. Tämän jälkeen joukkue onnistui aluksi parhaimmillaan etenemään puolivälieriin vuosina 1996, 2000 ja 2004, mutta joka kerta se hävisi tulevalle finaalijoukkueelle. Algeria ylsi pronssiotteluun vuoden 2010 kisoissa mutta hävisi Nigerialle. Seuraavan kerran Algeria pelasi Afrikan-mestaruuskilpailujen loppuottelussa vuonna 2019, jolloin se voitti Senegalin 1–0.
Jean-Michel Cavallin aika (2006–2007)
Epäonnistuneiden MM- ja Afrikan kisojen karsintojen jälkeen Algerian jalkapalloliitto julkisti toukokuussa 2006 palkanneensa ranskalaisen Jean-Michel Cavallin uudeksi päävalmentjaksi. Cavallin tavoitteena oli viedä alustavasti Algeria vuoden 2008 Afrikan mestaruuskilpailuihin, sekä erityisesti vuoden 2010 MM-kisoihin. Lisäksi hän pyrki tuomaan maajoukkueeseen enemmän kotimaan sarjassa palloilevia pelaajia. Algerian kanssa samaan Afrikan kisojen karsintalohkoon arvottiin Guinea, Gambia ja Kap Verde. Vain lohkon voittaja selviytyisi tuleviin Afrikan mestaruuskilpailuihin.
Cavallin luotsaama Algeria aloitti projektinsa elokuussa harjoitusotteluilla Ligue 2:ssa pelannutta FC Istresiä ja Gabonia vastaan. Paikallisten pelaajien ohella valmentaja halusi kokeilla muutamia Euroopan kentillä pelaavia. Tämän myötä Cavalli toi neljä uutta pelaajaa Kamel Larbi, Yacine Hima, Khaled Kharroubi ja Rafik Djebbour. Ottelut päättyivät enemmän negatiivisissa merkeissä. Vaikka Algeria onnistui voittamaan alasarjassa pelanneen Istresin, se hävisi Gabonille maalein 0–2.
Toisessa ottelussaan se sai vastaansa kotikentällään Gambian 7. lokakuuta 2006. Algerian liitto oli myös sopinut harjoitusottelun Burkina Fasoa vastaan, joka pelattaisiin 15. marraskuuta 2006 Ranskassa. Karsintaottelussa Algerialla oli tilaisuus avata voittotili Gambiaa vastaan, jossa se myös onnistui. Ottelun 1–0 ja ratkaisumaalin teki Karim Ziani rangaistuspotkusta 75 minuutin kohdalla. Pelillisesti se ei vakuuttanut, mutta keräsi siitä huolimatta tärkeät kolme pistettä. Harjoitusottelussa Burkina Fasoa vastaan Cavalli teki poikkeuksen ja kasasi joukkueen, jossa pelasivat vain Euroopan kentillä pelaavat algerialaiset. Lukuun ottamatta maalivahteja, jotka tulivat kotimaan sarjasta. Tulos ei vastannut odotuksia Algerian hävitessä ottelun maalein 1–2. Maan ainoan maalin teki Rafik Saïfi rangaistuspotkusta ottelun 86 minuutin kohdalla, joka kavensi ottelun.
Kahden kuukauden tauon jälkeen Cavallin Algeria pelasi aluksi 7. helmikuuta 2007 harjoitusottelun Libyaa vastaan. Ottelua varten Cavalli kutsui kolme uutta pelaajaa Hameur Bouazzan, Karim Matmourin ja Sofiane Younesin. Algeria onnistui myös voittamaan Libyan huolimatta ollessaan toisen puoliajan alussa 0–1 tappiolla. Tunnin pelaamisen jälkeen Algeria teki tarvittavat kaksi maalia viiden minuutin sisällä, joista vastasivat Rafik Saïfi ja Mehdi Meniri. Kuukautta myöhemmin Algeria kohtasi seuraavassa ottelussaan, Afrikan kisojen karsinnoissa kotikentällään Kap Verden 24. maaliskuuta 2007. Maata pidettiin ennakkoon lohkon heikoimpana joukkueena, jolla tiedettiin kuitenkin olevan nopealiikkeinen ryhmä. Algeria onnistui voittamaan ottelun maalein 2–0. Voitto tiesi myös Algerian pitävän oman lohkonsa kärkipaikkaa seitsemällä pisteellä, kun puolet karsintojen otteluista oli pelattu. Lohko oli tasainen, kun toisena ollut Gambia keräsi kolmen ottelun jälkeen kuusi pistettä ja kolmantena ollut Guinea neljä pistettä.
Poikkeuksellisesti Cavalli ei järjestänyt Algerialle harjoitusotteluita ennen kesäkuussa jatkuvia karsintoja varten. Sen sijaan Algeria kohtasi suoraan lohkon viimeisenä olleen Kap Verden vieraskentällä 2. kesäkuuta 2007. Algeria sai hyvän alun, kun puolustaja Madjid Bougherra vei maansa 0–1 johtoon. Seitsemän minuuttia myöhemmin Algerian maalivahti Lounès Gaouaoui sai suoran punaisen viisi minuuttia ennen ensimmäisen puoliajan päättymistä. Tämä hankaloitti Algerian peliä ja Kap Verde onnistui nousemaan tasoihin 65 minuutin jälkeen. Kuusi minuuttia ennen loppua viime aikoina Algerialle maaleja tasaisesti tehnyt Saïfi vei maansa takaisin johtoasemaan. Kap Verde onnistui kuitenkin tekemään 2–2 tasoitusmaalin ottelun viime sekunneilla. Tasapelistä huolimatta Algeria säilytti lohkon kärkipaikan, kun Guinea otti vierasvoiton Gambiasta ja nousi toiseksi, ja samalla pisteen päähän Algeriasta.
Ennen karsintaottelua Cavalli oli ehtinyt ilmoittaa Algerian pelaavaan harjoitusottelun Argentiinaa vastaan Espanjassa, Camp Noulla. Cavalli halusi samalla valmistautua ottelulla tulevaa karsintaottelua Guineaa vastaan ja kokeili tulevaa puolustavaa systeemiään. Ottelu pelattiin 5. kesäkuuta 2007, jossa Argentiina siirtyi jo kahden minuutin jälkeen 1–0 Carlos Tevezin rangaistuspotku maalilla. Seitsemän minuuttia myöhemmin Algeria nousi kuitenkin tasoihin puolustaja Antar Yahian maalilla. Ennen ensimmäisen puoliajan päätöstä Algeria siirtyi 1–2 johtoon Nadir Belhadjin vapaapotkusta. Toisella puoliajalla Argentiina siirtyi lopulta 3–2 johtoon kahden minuutin sisällä Lionel Messin ja Esteban Cambiasson maaleilla. Messi vei Argentiinan vielä 4–2 johtoon 73 minuutilla, kunnes kaksi minuuttia myöhemmin Algerian laitapuolustaja Belhadj kavensi toistamiseen vapaapotkusta loppunumerot 4–3.
16. kesäkuuta 2007 karsinnat jatkuivat viidennellä kierroksella Guineaa vastaan. Algeria kärsi 0–2 tappion ja oli nyt tasapisteissä Guinean kanssa. Tulos tarkoitti Algerian pakkovoittoa Gambiasta mikäli haluaisi päästä vuoden 2008 Afrikan kisoihin. Ennen syksyllä pelattavaa viimeistä karsintaottelua Algeria pelasi vieraskentällä harjoitusottelun Brasiliaa vastaan. Tulos oli hieman selvempi Argentiina-otteluun nähden, kun Algeria kärsi Brasilialle 2–0 tappion.
9. syyskuuta 2007 käytiin viimeinen karsintaottelu, jonka Algerian oli voitettava jatkopaikan toivossa. Myös Guinean oli voitettava ottelunsa. Sen tehtävä oli hieman helpompi, kun vastaan asettui lohkon jumbo, Kap Verde. Algeria sai omassa ottelussaan hyvän alun, kun Rafik Saïfi vei maansa 0–1 johtoon toisella karsintamaalillaan. Algerian toivo kesti kuitenkin vain 19 minuuttia, kun Gambia tasoitti ottelun 1–1 rangaistuspotkusta. Minuuttia myöhemmin Algerialle tarjottiin mahdollisuutta miesylivoimaan, kun Gambian pelaaja Diallo sai suoraan punaisen kortin. Tästä huolimatta Gambia teki neljä minuuttia ennen loppua 2–1 voittomaalin. Tämä tarkoitti myös Algerian jäämistä Afrikan karsintojen ulkopuolelle, kun Guinea voitti oman ottelunsa.
Karsintojen jälkeen syyskuussa Algerian jalkapalloliitto antoi potkut Cavallille.
Eniten otteluita maajoukkueessa
Päivitetty 31. toukokuuta 2010:
Sougoulbé
Sougoulbé on maalaiskunta Moptin alueen Ténenkoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kora sijaitsee Nigerjoen tulva-alueella kymmenen kilometriä Ténenkousta pohjoiseen. Kunnassa on 9 100 asukasta (vuonna 2009).
Algerian jalkapallomaajoukkue
Parhaat maalintekijät
Päivitetty 23. tammikuuta 2015:
Sougoulbé
Sougoulbén kunta rajoittuu pohjoisessa Ténenkoun piirin Diondiorin, idässä Ouro Ardon, Ouro Guirén ja Ténenkoun, etelässä Diakan ja lännessä Karérin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Algerian jalkapallomaajoukkue
Aiheesta muualla
🇨🇫
Sougoulbé
Kuntaan kuuluu 17 kylää ja kolme pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, heidän entisiä orjiaan rimaibeja sekä bozoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Palveluihin kuuluu kaksi alakoulua, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) sekä terveysasema.
Luhdanmäen rautatiesilta
Luhdanmäen rautatiesilta (Luhdanmäen ratasilta) sijaitsee Lahden oikoradalla Hollolan ja Orimattilan rajalla noin kaksi kilometriä Herralasta itään. Silta on 550,8 metriä pitkä, ja se on Suomen kolmanneksi pisin rautatiesilta Lahden oikoradan Kytömaan ja Vantaankosken radan Piijoen siltojen jälkeen. Silta ylittää seututie 140:n ja Luhdanjoen, joka on yksi Porvoonjoen haaroista.
Silta on kaksiraiteinen ja varustettu kahdella kiskonliikuntalaitteella. Luhdanmäen sillan arkkitehtisuunnittelu on arkkitehtitoimisto Jussi Tervaojan ja sen rakennesuunnitelusta vastasi SuunnitteluKortes.
Silta on tyypiltään jännitetty jatkuva teräsbetoninen kotelopalkkisilta. Liikenneviraston Liikenneviraston sillat 1.1.2015 -julkaisussa on Luhdanmäen ratasillan pituudeksi ilmoitettu 548,4 metriä.
Suomen kaupungit
thumb|[[Helsinki on Suomen pääkaupunki ja väkiluvultaan selvästi maan suurin kunta.]]
Historiallisesti kaupungit ovat eronneet maaseudusta esimerkiksi niissä noudatettavan lainsäädännön perusteella, mutta nykyään kaupungeilla ja kunnilla ei ole juridisia eroja. Aikaisemmin hallitsija päätti kaupunkien perustamisesta, mutta nykyään kunnat voivat itse julistautua kaupungeiksi.
Monien kaupunkinimitystä käyttävien kuntien alueella sijaitsee nykyään myös laajoja maaseutualueita. Toisaalta jotkut maaseutukunnissa sijaitsevat taajamat saattavat olla väkiluvultaan suurempia kuin varsinaisten kaupunkien keskustaajamat. Monien kaupunkien tapauksessa asutus jatkuu myös kuntarajojen ylitse.
Paikkatietopohjaisessa alueluokituksessa kaupungilla voidaan Suomessa tarkoittaa kaupunkimaista aluetta erotuksena maaseutumaisista alueista. Tässä luokituksessa kaupunki tai kaupunkialue ei noudata kuntarajoja vaan perustuu luokitusmenetelmään.
Kaupunki historiallis-juridisena käsitteenä
Aikaisemmin lainsäädännössä oli huomattavia eroja kaupunkien ja maaseudun välillä. Keskiajalta vuoteen 1734 saakka kaupungeissa oli voimassa eri laki, kaupunkilaki, kuin maaseudulla voimassa ollut maanlaki. Myöhemminkin kaupankäynti pyrittiin eräin poikkeuksin keskittämään kaupunkeihin. Porvariston ja kaupunkien erioikeudet vahvistettiin vielä 23. helmikuuta 1789 annetulla vakuutuksella, jonka tärkeimmät säännökset tosin kumottiin jo 1800-luvulla. Eräät, käytännössä jo merkityksettömiksi jääneet osat pysyivät kuitenkin voimassa vuoteen 1995 saakka.
Kaupungin perustamisesta päätti hallitsija, joka myönsi kaupunkioikeudet. Kaupungitkin jaettiin 1600-luvulla kahteen ryhmään, tapulikaupunkeihin ja maakaupunkeihin, ja vain edelliset saivat käydä ulkomaankauppaa. Tämä ero kumottiin lopullisesti vuonna 1879, jolloin lainsäädäntöön tehtiin muutenkin huomattavia muutoksia elinkeinovapauden toteuttamiseksi.
Vielä tämän jälkeen Suomessa kaupungeilla oli joukko erityisiä oikeuksia ja velvollisuuksia, joita muilla kunnilla ei ollut. Näitä oikeuksia ja velvollisuuksia ei ollut myöskään kauppaloilla, joita alettiin perustaa 1800-luvulla. Kaupungit muun muassa ylläpitivät maistraattia ja raastuvanoikeutta; maaseudulla vastaavia tehtäviä hoitivat valtion viranomaiset, kuten nimismies ja kihlakunnanoikeus. Sen jälkeen kun Lahti vuonna 1905 muutettiin kaupungiksi, ei uusia kaupunkeja enää vuosikymmeniin perustettu.
Vuonna 1959 säädettiin laki, jonka mukaan nämä velvoitteet eivät enää koskeneet vastedes perustettavia uusia kaupunkeja. Heti seuraavan vuoden alusta Hyvinkää, Kouvola, Riihimäki, Rovaniemi, Salo ja Seinäjoki saivatkin kaupunginoikeudet. Näin Suomeen syntyi maalaiskunnan, itsenäisen kauppalan ja kaupungin rinnalle neljäs kuntamuoto, uusi kaupunki, jonka asema lainsäädännössä sijoittui vanhan kaupungin ja itsenäisen kauppalan väliin. Vanhoja kaupunkeja perinteiset kaupunkien erityisrasitukset koskivat edelleen, kunnes vuonna 1977 uusi kunnallislaki poisti melkein kaikki lainsäädäntöerot eri kuntamuotojen välillä. Vuosina 1960–1974 oli monet entiset kauppalat jo muutettu kaupungeiksi, joskin uusiakin kauppaloita vielä perustettiin. Vuonna 1977 loputkin kauppalat muutettiin kaupungeiksi lukuun ottamatta Karhulaa, joka liitettiin Kotkan kaupunkiin.
Myöhemminkin on useita kuntia vielä muutettu kaupungeiksi, mutta kaupunkinimityksellä ei enää ole juridista merkitystä. Tosin aina vuoteen 1999 saakka muun muassa rakennus- ja kaavoituslainsäädännössä oli säännöksiä, jotka koskivat vain kaupunkeja tai vain maalaiskuntia, mutta vuoden 1977 jälkeen kaupungeiksi julistetut kunnat rinnastettiin myös siltä kannalta maalaiskuntiin.
Nykyään Suomessa on vain yksi kuntamuoto ja kunta voi itse päättää, käytetäänkö siitä virallisesti kaupunki-nimitystä. Yli sata kuntaa, noin kolmasosa kaikista kunnista, käyttää nykyään itsestään nimitystä kaupunki. Osassa näistä ei edes paikkakunnan keskustaajama täytä yleistä käsitystä kaupungista, ja myös muihin Suomen kaupunkeihin sisältyy nykyään myös maaseutualuetta, mikä johtuu suureksi osaksi kuntaliitoksista.
Suomen suurimmat kunnat
Suomen suurimmista kaupunkiseuduista kasvavia ovat Helsingin, Jyväskylän, Oulun, Porvoon, Salon, Seinäjoen, Tampereen, Rovaniemen ja Turun seutukunnat. Väestö vähenee Iisalmen, Imatran, Kajaanin, Kemin, Kouvolan, Mikkelin, Pietarsaaren, Rauman ja Savonlinnan seutukunnissa. Kuntatasolla tarkasteltuna useiden Suomen hallinnollisten kaupunkien väkiluvut ovat laskussa. 1990-luvun laman jälkeen monien kaupunkien ja kuntien kaupunkimaisesti asuttujen taajamien väkiluvut ovat olleet laskussa.
Väestörekisterikeskus pitää kirjaa Suomen kuntien asukasluvuista. Alla olevassa taulukossa on lueteltu Suomen suurimmat kunnat ja niiden väkiluvut.
Kaupunki tilastollisena käsitteenä
Suomen kaupunkeihin kuuluu nykyisin lähinnä kuntaliitosten vaikutuksesta paljon haja-asutusalueita. Nykyisin on myös paljon sellaisia kuntia, jotka ottaneet käyttöön kaupunki-nimityksen, vaikka ne eivät olisikaan piirteiltään erityisen kaupunkimaisia. Toisaalta erityisesti suurten kaupunkien läheisyydessä sijaitsevissa kehyskunnissa on suuria kaupunkimaisia taajama-alueita, mutta silti nämä kunnat eivät ole päättäneet julistautua kaupungeiksi. Imagosyyt vaikuttavat halukkuuteen julistautua kaupungiksi ja päinvastoin.
Tilastokeskus määrittelee kaupunkimaisen kunnan seuraavasti: ”Kaupunkimaisia kuntia ovat kunnat, joiden väestöstä vähintään 90 prosenttia asuu taajamissa tai suurimman taajaman väkiluku on vähintään 15,000.” Tämä ei siis riipu siitä, käytetäänkö kunnasta kaupunki-nimitystä vai ei. Esimerkiksi Kirkkonummi ja Lempäälä ovat tilastollisen kuntaryhmityksen mukaan kaupunkimaisia kuntia, vaikka ne eivät käytä itsestään kaupunki-nimitystä. Sen sijaan esimerkiksi Kitee ja Närpiö ovat maaseutumaisia kuntia, vaikka ne käyttävät itsestään kaupunki-nimitystä.
Muissa Pohjoismaissa kaupunkiväestöön luetaan kaikkien taajamien väestö, eikä taajaman koolle ole muuta rajoitusta kuin taajaman määritelmässä oleva 200 asukkaan alaraja. Eurostatin määritelmän mukaan kaupungin asukastiheys on vähintään 500 asukasta neliökilometriä kohden ja asukasluku vähintään 50 000. Suomen hallinnollisista kaupungeista tämän määritelmän täytti vuoden 2017 alussa vain neljä: tiheimmästä väljimpään Helsinki, Vantaa, Espoo ja Turku. Esimerkiksi Tampere ei tämän määritelmän mukaan ole kaupunki, koska sen asukastiheys on liian pieni. Tampere ei täytä Eurostatin kriteeriä, koska Teiskon kunta liitettiin siihen vuonna 1972. Vuodesta 2016 myöskään Lahti ei täytä tätä kriteeriä Nastolan liittämisestä johtuen.
Suurkaupungeiksi kutsutaan Suomessa yli 100,000 asukkaan kuntia, joita ovat Helsinki, Espoo, Tampere, Vantaa, Turku, Oulu, Jyväskylä, Lahti ja Kuopio. Muita suuria kaupunkeja ovat Pori ja Kouvola. Helsinkiä yhdessä naapuriensa Espoon, Kauniaisten ja Vantaan kanssa pidetään Suomen ainoana metropolialueena. Suomen pienin hallinnollinen kaupunki on noin 1,500 asukkaan Kaskinen.
Alueluokituksen muutos
Kuntarajoihin perustuva luokitus on muodostunut ongelmalliseksi kuntauudistusten myötä, jolloin saman kunnan alueella on sekä kaupunkimaisia että maaseutumaisia alueita. Kuntarajoista riippumattomien paikkatietoaineistojen käyttö mahdollistaa alueiden tarkemman tunnistamisen ja luokittelun.
Suomen ympäristökeskus yhdessä Oulun yliopiston maantieteen laitoksen kanssa on kehittänyt uutta alueluokitusta vuosina 2011–2012. Työn tavoitteena on kehittää menetelmä ja muodostaa kriteerit, joiden perusteella voidaan korvata kuntarajoihin perustuva kaupunki-maaseutu alueluokitus.
Suomen kaupunkien rakenne
thumb|Vielä 1800-luvun alussa Suomen kaupungit olivat pieniä ja maaseutumaisia. Tämä [[Pehr Adolf Kruskopfin vuonna 1837 tekemä kuva on Tampereelta nykyisen Koskikeskuksen paikalta.]] Suomessa kaupungit ovat eurooppalaisen mittapuun mukaan melko väljästi rakennettuja. Ennen 1950-lukua rakennetut keskusta-alueet ja niitä ympäröivät vanhat esikaupunkialueet ovat kuitenkin tiheämmin rakennettuja. Tällaisissa kantakaupungeissa kadut on usein sijoitettu 1700- ja 1800-luvulla laadittujen ruutukaavojen mukaisesti. Suomalaisia ruutukaavakaupunkeja ovat esimerkiksi Helsinki, Tampere, Turku, Oulu, Lahti, Kuopio, Pori, Jyväskylä, Vaasa, Joensuu ja Kokkola. Näiden kaupunkien uudemmat osat on kuitenkin rakennettu väljemmin.
Suomen hallinnollisista kaupungeista tiheimmin asuttuja ovat Helsingin, Espoon, Kauniaisten ja Vantaan ohella Kerava, Järvenpää, Maarianhamina, ja Turku.
Suomen kaupunkialueet
Kaupunkialue on kaupunkiin liittyvä yhtenäisesti rakennettu alue. Suomessa kaupunkialueella tarkoitetaan yleensä kaupungin keskustaajamaa. Kaupunkialue on yksi kolmesta tavasta mitata kaupungin väkilukua. Muut vaihtoehdot ovat ilmoittaa vain hallinnollisen kaupungin väkimäärä tai koko suurkaupunkialueen (metropolialueen) väkiluku. Metropolialueisiin lasketaan kuuluviksi myös yhtenäisesti rakennetun kaupunkialueen ulkopuolella olevat samaan työssäkäyntialueeseen kuuluvat alueet.
Suurimmat taajamat vuonna 2019
Seuraavassa taulukossa on lueteltu Suomen kymmenen asukasluvun perusteella suurinta taajamaa vuonna 2019. Jos taajama kuuluu useampaan kuin yhteen kuntaan, kussakin kunnassa sijaitsevan osan väkiluku on ilmoitettu vastaavan kunnan nimen perässä. Luettelon väestö- ja pinta-alatiedot sekä kunta- ja maakuntajako ovat ajankohdan 31.12.2019 mukaiset. Tilaston perusteella Suomessa oli kuusi yli 100 000 asukkaan taajamaa vuonna 2019.
Muuttoliike kaupunkeihin
Väestöennusteiden mukaan Suomen suurimpien kaupunkiseutujen väestö tulee myös lähivuosikymmeninä kasvamaan. Näitä kasvukeskuksia ovat Helsingin, Tampereen, Turun, Oulun, Kuopion ja Jyväskylän seudut sekä näitä pienemmät yliopistokaupungit. Kasvukeskukset houkuttelevat uusia asukkaita muuttamaan niihin lähialueiltaan, mutta etenkin Helsingin seudulle muutetaan suoraan kauempaakin, koska paikallinen keskus ei tarjoa riittävästi mahdollisuuksia ja joka tapauksessa olisi muutettava kauas. thumb|250px|Suomen kasvukeskukset: Helsinki, Tampere, Turku, Oulu ja Jyväskylä ympäristöineen.
Kasvavia seutuja yhdistävät hyvä työpaikka- ja koulutustarjonta, kattavat kaupalliset ja julkiset palvelut, hyvät liikenneyhteydet ja edullinen sijainti. Mitä suuremmaksi kaupunki kasvaa, sitä houkuttelevampi siitä tulee, kun palvelut, työpaikat, koulutusmahdollisuudet ja kulttuuritarjonta lisääntyvät. Suomen kasvukeskukset sijaitsevat enimmäkseen maan lounaiskolkassa. Poikkeuksen tekee Oulu, jota on kehitetty osin poliittisin päätöksin Pohjois-Suomen veturiksi.
Yliopistoista tai yliopistojen filiaaleista on selvää etua kaupungin kehittymisen kannalta työpaikkojen ja kattavien palvelujen ohella, sillä taantuvia yliopistokaupunkeja ei Suomessa ole. Itä-Suomessa etenkin Lappeenranta ja Kuopio ovat onnistuneet pysymään kasvukeskuksina. Kullakin yliopistokaupungilla on muitakin vahvuuksia, kuten asema maakuntansa selvänä keskuksena. Kasvukeskusten menestys onkin tapahtunut osin muun maakunnan kustannuksella nuorten muuttaessa keskuskaupunkiin ja maaseudun kuihtuessa. Toisaalta, jos maakunnalla ei olisi vetovoimaista keskuskaupunkia, muuttoliike voisi kohdistua kokonaan pois maakunnasta.
Taantuvat kaupungit eivät ole onnistuneet asukkaiden houkuttelemisessa. Nämä kaupungit ovat usein syrjässä suurista keskuksista maan pohjois- ja itäosissa, mutta muutamia sijaitsee myös etelämpänä ja lännessä rannikolla. Ne ovat aikoinaan omanneet hyvät lähtökohdat, kuten suuria teollisuuslaitoksia tai olleet rautateiden risteysasemia. Globalisaation myötä teollisuus siirtyi osin pois Suomesta; tilanne on hankala kaupungeille, joiden elinkeino oli selkeästi painottunut sen varaan. Korvaavien elinkeinojen kehittäminen on ollut vaikeaa esimerkiksi Porin ja Lahden talousalueilla. Toisaalta yliopistokaupunki Tampere on onnistuneesti siirtänyt painopistettä pois teollisuudesta ja on maan voimakkaimmin kasvavia keskuksia.
Seutukunnat Suomessa
Kaupunkiseutu tarkoittaa keskuskuntaa ja sitä ympäröiviä lähikuntia, jotka ovat tiiviissä yhteydessä keskuskuntaan. Suomen kunnat on hallinnollisesti ryhmitelty seutukunniksi, joista osa on kasvukeskusseutukuntia ja osa väestöään menettäviä maaseutumaisempia alueita. Koko seutukunnan väkiluku antaa todellisemman kuvan talousalueen koosta etenkin, jos alueen kuntarakenne on pirstaloitunut. Toisaalta seutukuntaan kuuluu aina laajoja haja-asutusalueita, joka saa kaupunkialueen näyttämään harvaanasutulta.
Seutukuntajakoa on useasti muutettu, eivätkä Suomen seutukuntajaot liity mitenkään ulkomaisten kaupunkien yhteydessä käytettyihin kaupunkiseutujaotuksiin. Seutukunnat eivät aina noudata talousalueiden rajoja, ja joskus samaan talousalueeseen kuuluvat kaupungit voivat kuulua eri maakuntaankin. Eräät keskikokoiset kaupungit taas eivät välttämättä muodosta omia seutukuntiaan, vaan kuuluvat jonkin suuremman keskuskaupungin seutukuntaan. Seutukunta käsitteenä ei välttämättä anna selvää käsitystä sen sisältämän kaupungin tai kaupunkien koosta, vaan ainoastaan seutukunnan koosta, joka sekin voi olla tapauksesta riippuen melko keinotekoinen käsite.
Käynnissä olevien kuntaliitosten myötä monet seutukunnat ovat yhdistymässä tai yhdistyneet yhdeksi kunnaksi. Näin on tapahtumassa tai tapahtunut esimerkiksi Hämeenlinnan, Joensuun, Jyväskylän, Kokkolan, Kouvolan, Lappeenrannan, Salon ja Seinäjoen seuduilla. Tämä hämärtää edelleen kaupunki-käsitteen merkitystä. Uusi suurkunta kutsuu yleensä itseään kaupungiksi, jolloin koko suurkunta on hallinnollisesti kaupunki, vaikka kaupunkimaista asutusta olisikin vain suurkunnan keskustaajamassa.
Tietotekniikka
Tietotekniikka tai informaatiotekniikka (IT) tarkoittaa tietokoneiden ja digitaalisen tietoliikenteen avulla tehtävää tietojen muokkaamista, tallennusta ja hakua. Tietokonejärjestelmä on toiminnallinen kokonaisuus, joka sisältää itse tietokoneen laitteiston lisäksi ohjelmiston ja oheislaitteet, joita tarvitaan tietojen välittämiseen ja tallentamiseen ihmiselle tai toisille tietokoneille.
Aiemmin asiaan on viitattu myös termillä automaattinen tietojenkäsittely (ATK). Eräissä suomenkielisissä yhteyksissä tietotekniikkaan viitataan tieto- ja viestintäteknologiaa tarkoittavalla englanninkielisellä lyhenteellä ICT (information and communication technology, suomeksi tieto- ja viestintätekniikka). Näistä varsinkin jälkimmäisen käyttö on viime vuosina yleistynyt nopeasti erityisesti talouselämässä.
Tietotekniikan historiaa
Tietotekniikan varhaishistoria on tietokoneiden ja tietokonetekniikan historiaa.
Tietokonetekniikka alkoi 1880-luvulla reikäkorteista ja reikäkorttikoneista. Ensimmäinen käyttökohde oli Yhdysvaltain vuoden 1890 väestönlaskenta. 1940-luvulla kehitettiin päättelyitä ja laskutehtäviä suorittavia laskukoneita. Ne oli tehty toimimaan ennen transistorien aikakautta elektroniputkilla tai releillä. Myöhempi kehitys johti mikropiirien ja mikroprosessorien kehittämiseen.
Bert Schneider
Berton "Bert" Jerome Schneider (5. toukokuuta 1933 New York, New York, Yhdysvallat – 12. joulukuuta 2011 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja.
Tietotekniikka
Informaatioteknologia elinkeinoelämässä
Elinkeinoelämän tarpeet ja sovellutukset ovat historiallisesti ohjanneet tietotekniikan kehittymistä ratkaisevalla tavalla. Vaikka nykyään muut sovellutusalueet vaikuttavat nekin merkittävästi tietotekniikan kehitykseen, on elinkeinoelämän sovellutusimu edelleen merkittävä.
Bert Schneider
Elämäkerta
Kohtaamisesta Kalifornian hippikultturin kanssa seurasi, että Schneiderin elämä keskittyi seksiin ja huumeisiin mutta samalla hän osoitti merkittävää luovuutta. Rafelsonin kanssa hän tuotti The Monkeesia käsitelleen televisiosarjan, josta hän sai 1967 Emmyn, mutta kyllästyi sarjaan muutamassa vuodessa.
Schneider rahoitti tuotantoyhtiönsä Raybertin (myöhemmin BBS) kautta Peter Fondan ja Dennis Hopperin elokuvaa Easy Rider, kun he olivat joutuneet kahnauksiin APIn kanssa. Schneider edisti Easy Riderin syntyä, ja hänen merkittävin tehtävänsä oli arvaamattoman Hopperin pitäminen ohjissa. Schneider myös järjesti Jack Nicholsonille roolin elokuvassa vain siksi, että tämä toimisi välittäjänä Fondan ja Hopperin välillä. Schneider taivutteli Columbia Picturesin elokuvan jakelijaksi. Kun Easy Riderista tuli yllättäen menestyselokuva, se oli myös Schneiderille läpimurto nykyaikaisena riippumattomana tuottajana. Hopperin silloinen vaimo on kommentoinut Schneirin osuutta: "Bert oli sankari joka pelasti elokuvan. Ilman häntä koko Easy Rideria ei olisi syntynyt".
Columbia taustavoimana hänen tuotantoyhtiönsä avasi toimiston osoittessa 933 North LaBrea, joka oli jossakin vaiheessa Hollywoodin muodikkain paikka. 8. helmikuuta 1971 (samana yönä, jolloin Kaliforniassa sattui maanjäristys, jossa kuoli 68 ihmistä) särkyi Schneiderin ja hänen vaimonsa Judyn avioliitto. Schneider muutti suureen bungalowiin, ja hänellä oli sen jälkeen pitkäaikainen suhde näyttelijä Candice Bergenin kanssa. Kotonaan hän järjesti maineikkaita suurellisia juhlia. Noihin aikoihin Schneider seurusteli radikaalien kuten Huey Newtonin kanssa. Vuonna 1972 hän alkoi kyllästyä BBS:ään, ja yritys ajatui taloudelliseen alamäkeen.
Tietotekniikka
Informaatioteknologia elinkeinoelämässä
Yritykset, suuret ensin ja pienemmät myöhemmin, ovat ottaneet 1990-luvun aikana ja jälkeen käyttöön laajoja integroituja ohjelmistoja jotka kattavat liiketoiminnan kaikki alueet asiakashallinnasta tuotannonohjaukseen. Tällaisia järjestelmiä ovat Vaikka näiden järjestelmien hyödyntäminen ei olekaan aivan yksinkertaista – ja monet järjestelmäinvestoinnit ovat myös epäonnistuneet tai viivästyneet – niiden yhteisvaikutus on kuitenkin olennaisen merkittävä. Yritykset ovat voineet oikoa toimintatapojaan, nopeuttaa reagointikykyään markkinoiden muutoksiin ja lisätä toimintansa tarkkuutta ja taloudellisuutta.
Bert Schneider
Elämäkerta
Poliittisten harrastustensa vuoksi hän tuotti Vietnamin sodasta dokumenttielokuvan Hearts and Minds, jonka ensi-ilta oli 1974. Schneidersin ja Bergenin suhde päättyi maaliskuussa 1975. 8. huhtikuuta 1975 Schneider vastaanotti parhaan dokumenttielokuvan Oscarin Hearts and Mindsista. Hän järkytti (ja ilahdutti) yleisöä lukemalla palkintojenjakotilaisuudessa Etelä-Vietnamin väliaikaishallituksen tervehdyksen ”Yhdysvaltain kansalle”.
Schneiderin ura polki kuitenkin paikallaan vuoden 1975 jälkeen, joskin hän tuotti vuonna 1978 Terrence Malickin ohjaaman elokuvan Onnellisten aika, jossa näytteli muun muassa Richard Gere. Henkilökohtaiset ongelmat ja poliittisten tuulien suunnanmuutokset 1980-luvulla aiheuttivat sen, että Schneider irtautui elokuva-alalta. Hän asui vuosia Jack Nicholsonin naapurina.
Tietotekniikka
Informaatioteknologia elinkeinoelämässä
Ennen muuta ne ovat voineet arvioida uudestaan omaa rakennettaan, ja useinkin päätyä ulkoistamaan toimintoja jotka ei ole katsottu kilpailukyvylle olennaisiksi tai jotka on voitu hoitaa tehokkaammin ulkoistuspartnerin avulla. Tämä koskee myös yrityksen tietoteknisten palvelujen toteuttamista, ja monet yritykset ovatkin luopuneet omista IT-osastoista ja ostavat tarvitsemansa palvelut palvelutoimittajilta. Onkin alettu puhua palvelutaloudesta ja jopa sitä tutkivasta palvelutieteestä (Services Science).
Internet ja sen teknologiat, ennen muuta XML-metakieleen nojaavat sähköisen liiketoiminnan kielet kuten EbXML, ovat puolestaan tehneet mahdolliseksi tietotekniikan soveltamisen yritysten verkottumisen, so. yritysten välisten liiketoimintatransaktioiden toteuttamiseen olennaisesti uudessa mittakaavassa. Liiketaloustieteen silmin kyse on transaktiokustannusten romahduksesta: kun koko toimitusketju ja sen kaikki transaktiot tilauksesta toimitukseen voidaan hoitaa sähköisesti, on näiden kustannusten kannalta samantekevää, valmistetaanko tuote Suomessa vai Kiinassa. Tätä kautta tietotekniikka on vauhdittanut merkittävästi globalisaatioksi kutsuttua ilmiötä. Pankkien markkinoille tulevat kattavat sähköisen maksamisen järjestelmät ovat vauhdittamassa tätä yhä enemmän.
Luppiot
Luppiot (Sanguisorba) on kasvisuku ruusukasvien heimossa. Siihen kuuluu 33 lajia Poterium-suvun lajit mukaan luettuna. Monia luppioita viljellään koristekasveina.
Tuntomerkkejä
Pohjoismaissa tavataan neljä luppiolajia. Ne ovat monivuotisia ruohokasveja, joilla on parilehdykkäiset lehdet. Lajien kukinto on tiheä, tähkämäinen ja muodostuu pienistä nelilukuisista teriöttömistä kukista. Suomessa tavataan kaksi luonnonvaraista luppiolajia, punaluppio ja pikkuluppio, jotka ovat Keski-Euroopasta levinneitä uustulokkaita.
Tietotekniikka
Informaatioteknologia elinkeinoelämässä
Yritykset soveltavat tietotekniikkaa myös tietotyöhön kaikissa sen muodoissa: toimistosovellukset Word, Excel, ja PowerPoint ovat valkokaulustyöläisten arkisen aherruksen keskeisiä välineitä. Niiden integroituminen edellä hahmoteltuun kokonaisuuteen on kuitenkin osoittautunut tuskalliseksi ja on edelleen suhteellisesti lapsenkengissä. Sama koskee vielä suuremmassa mitassa liikkuvaa tietotekniikkaa ja digitaalisen median soveltamista, joissa yritykset edelleen ovat kuluttajamarkkinoihin verrattuna lähtökuopissa.
Sisältöyritykset ja digitaalinen media
Yritykset jotka osallistuvat erilaisten massakulutukseen tarkoitettujen sisältöjen (massamedia) tuottamiseen ja jakeluun ovat tietotekniikan soveltajina, mutta myös sen kehityksen kohteina, erityisasemassa. Näitä ovat ennen muuta mediatalot, jotka tyypillisesti toimivat useiden eri medioiden alueella (kustannustoiminta, sanomalehdet, aikakauslehdet, televisio, radio, Internet), mutta myös esimerkiksi elokuvien ja äänilevyjen tuottajat.
Luppiot
Luppiolajeja
Luppioihin yhdistetään aiempi suku puuluppiot (Dendriopoterium), johon ovat kuuluneet Kanariansaarilla kasvavat lajit isopuuluppio (Sanguisorba menendezii, syn. Dendriopoterium menendezii) ja pikkupuuluppio (Dendriopoterium pulidoi).
Tietotekniikka
Sisältöyritykset ja digitaalinen media
Sisältöyrityksille tämä on sekä suuri mahdollisuus että suuri uhka.
Mahdollisuudet ovat mittavat. Tietotekniikan avulla sisällön tuottamisen ja varsinkin jakelun kustannuksia voidaan laskea ja sille voidaan saavuttaa suurempi yleisö. Sisältö voidaan kohdentaa tarkemmin kullekin kuluttajalle ja tätä kautta kohentaa tämän siitä saamaa käyttäjäkokemusta. Sisältöön voidaan liittää erilaisia oheispalveluja jotka nostavat edelleen kuluttajan saamaa lisäarvoa ja myös kiinnittävät hänet tiukemmin juuri tällaisen sisällön kuluttajaksi. Olennaisesti sama sisältö voidaan tietotekniikkaa soveltaen tuottaa eri muodoissa eri jakelukanaviin, ja näin pidentää sen elinkaarta markkinoilla (esimerkiksi elokuvien elinkaari teatteri – DVD – maksutelevisio – julkinen televisio). Nämä kaikki mahdollisuudet ovatkin ainakin osin toteutuneet ns. uusmedian yritysten kohdalla, kuten WWW:n portaaliyritykset tai Applen menestynyt iTunes-palvelu.
Näiden mahdollisuuksien kääntöpuolena ovat uhat, jotka koskettavat varsinkin ns. traditionaalisen massamedian tuottajia. Kaikki median muodot kilpailevat kuluttajien huomiosta ja ajasta; se aika, joka kulutetaan vaikkapa Internet-selailuun on poissa lehtien lukemisesta ja television katsomisesta, ja laskee näiden medioiden mainosten arvoa. Niinpä kaikki mediatalot ovatkin katsoneet aiheelliseksi toimintansa laajentamisen myös uusmedian alueelle. Tällöin kuitenkin uhkana on kannibalismi: uudet sisältötuotteet syövät vanhat. Huolen aiheisiin kuuluu myös piratismi, joka kaihertaa varsinkin äänilevy- ja elokuvatuottajia.