cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ali Hasan al-Majid
Majid jäi vuoden 2003 Irakin sodan aikana Yhdysvaltojen johtaman liittouman joukkojen vangiksi. Hänet luovutettiin Irakin viranomaisille ja hän sai myöhemmissä oikeudenkäynneissä kaikkiaan neljä kuolemantuomiota. Majid teloitettiin tammikuussa 2010.
Nuoruus
Ali Hasan al-Majid syntyi Irakin Tikritin kaupungissa 30. marraskuuta 1941. Al-Majid kuului Albu Nasir-heimon Bejat-klaaniin. Myöhempi Irakin diktaattori Saddam Hussein oli hänen serkkunsa ja kuului samaan klaaniin. Tikritistä tuli yksi irakilaisen Baath-puolueen tärkeimmistä tukialueista. Monet paikalliset kohosivat myöhemmin korkeisiin asemiin puolueessa. Monien muiden paikallisten tapaan al-Majid itse liittyi puolueeseen vuonna 1958. Vielä samana vuonna hän liittyi myös Irakin armeijaan. Vuonna 1963 Irakissa tehtiin vallankaappaus, joka nosti valtaan eversti Abd al-Salam Arifin. Arif piti Baath-puoluetta kilpailijanaan ja alkoi vainota sen jäseniä. Tässä yhteydessä al-Majid tuli pidätetyksi.
Saddamin hallinnossa
Baath puolue nousi valtaan Irakissa vallankaappauksella vuonna 1968. Al-Majid nousi nopeasti merkittäviin tehtäviin. Hän täytti eri virkoja valtion turvallisuuteen ja tiedusteluun liittyen. 1970-luvun puolivälillä hän oli kohonnut Irakin turvallisuuspalvelun johtajaksi. Vuonna 1978 hän oli noussut edelleen Baath-puolueen alueellisen sihteeristön johtajaksi ja valmistui myöhemmin samana vuonna kansallisesta puolustusakatemiasta siirtyen tehtäviin puolustusvirastossa. Saddam Hussein nousi Irakin johtoon kuuluisaksi tulleessa Baath-puolueen kokouksessa vuonna 1979 syrjäyttäen Ahmad al-Hassan Bakrin. Al-Majidin uralle tämä merkitsi edelleen jatkuvaa nousua. Kun Saddam Hussein yritettiin salamurhata vuonna 1983, al-Majid johti kostotoimenpiteitä salaliittolaisia tai sellaiseksi väitettyjä henkilöitä vastaan. Vuosien 1984 ja 1987 välillä hän johti Irakin sisäistä turvallisuuspalvelua ollen yksi Saddamin hallinnon tärkeimmistä tukipilareista.
Kapinoinnit ja etniset puhdistukset
Vuonna 1987 al-Majidista tuli Baath-puolueen Pohjois-Irakin alueen johtaja. Pohjoinen-Alue käsitti myös niin sanotun Irakin Kurdistanin alueen. Tuolloin parhaillaan käynnissä ollut Irakin–Iranin sota oli kiihdyttänyt aluetta asuttavien kurdien aseellista liikehdintää keskushallintoa vastaan. Al-Majid johti kurdien liikehdinnän tukahduttamiseen tähdänneitä toimenpiteitä, jotka tulivat tunnetuksi al-Anfalina. Al-Majid määräsi esimerkiksi kurdisiviilejä vastaan tehtävän sinappikaasuhyökkäyksiä. Erityisen verisessä kaasuiskussa Halabjassa kuoli joidenkin arvioiden mukaan yli 5 000 henkilöä. Toiminnastaan al-Majid sai liikanimen "Kemikaali-Ali". Kaasuiskuja ja muita sotilaallisia toimenpiteitä seurasi edelleen alueen arabilaistaminen, jonka aikana kurdeja pakkosiirrettiin kotiseuduiltaan ja heidän tilalleen tuotiin arabeja.
Irak hyökkäsi Kuwaitiin elokuussa 1990 ja maan valtauksen jälkeen Kuwaitista tehtiin Irakin 19. maakunta. Al-Majidista tehtiin Kuwaitin maakunnan kuvernööri. Hänen alaisina irakilaisjoukot syyllistyivät esimerkiksi ryöstelyihin. Paikallinen oppositio tukahdutettiin. Yhdysvaltojen johtamat joukot murskasivat irakilaiset vuoden 1991 Persianlahden sodassa. Tappiota seurasi šiialaisten irakilaisten laaja kapina Irakin eteläosissa. Saddam Hussein teki al-Majidista sisäministerinsä ja asetti hänet Irakin asevoimien eteläisten joukkojen johtoon. Kapinointi murskattiin al-Majidin johdolla verisesti. Vuosien 1993 ja 1995 välillä hän oli puolestaan Irakin puolustusministeri.
Al-Majid nautti Saddamin luottamusta ja pääsi näin hyvin merkittäviin asemiin. Toisaalta Saddamin vainoharhaiselle hallinnolle oli silti tyypillistä eri virkojen hoitajien, myös al-Majidin virkojen, jatkuva vaihteleminen. Vuonna 1995 hänet erotettiin virastaan syytettynä kaupankäynnistä Iranin kanssa. Kuitenkin vuonna 1998 hän oli jälleen kohonnut virkaan Etelä-Irakin kuvernöörinä. Saddam oli ennen vuotta 2003 tehnyt Irakin aluehallinnon uudistuksen, jossa Irak jaettiin neljään eri osaan. Alue oli tuolloin osa Yhdysvaltojen ja sen liittolaisten asettamaa lentokieltoaluetta ja keskushallinnon ote alueesta oli löyhä. Vuonna 2003 alkoi Irakin sota, eli Yhdysvaltojen johtama Irakin miehitykseen tähdännyt hyökkäys.
Vangitseminen ja tuomio
Al-Majidin uutisoitiin aluksi kuolleen liittouman pommituksissa Basrassa keväällä 2003. Liittouman joukot vangitsivat hänet 21. elokuuta 2003 ja hänet luovutettiin edelleen Irakin viranomaisille. Al-Majid sai syytteen sotarikoksista, rikoksista ihmisyyttä vastaan ja joukkotuhonnasta eli kansanmurhasta. Irakilainen oikeusistuin tuomitsi 24. kesäkuuta 2007 al-Majidin, Irakin entisen puolustusministerin Sultan Hashim Ahmadin ja entisen armeijan komentajan Hussein Rashid al-Tikritin hirtettäviksi liittyen Al-Anfal-kampanjaan, jossa Irakin armeija oli vuoteen 1988 mennessä arvioiden mukaan tuhonnut 4 000 kurdikylää, tappanut 180 000 ja karkottanut 1,5 miljoonaa ihmistä.
Joulukuussa 2008 Al-Majid tuomittiin toistamiseen kuolemaan osallisuudestaan šiiamuslimien kapinan murskaamiseen Persianlahden sodassa, ja maaliskuussa 2009 hän sai kolmannen kuolemantuomionsa Bagdadin Sadr Cityn alueen šiiamurhista vuodelta 1999. Al-Majidin kuolemantuomio pantiin käytäntöön 25. tammikuuta 2010. Viimeisen neljännen kuolemantuomionsa al-Majid sai tammikuussa 2010. Kuolemantuomiot pistettiin täytäntöön 25. toukokuuta 2010.
Kevin O’Neill (koripallovalmentaja)
Kevin O'Neill (s. 24. tammikuuta 1957 Malone) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja.
Ura
O'Neill toimi useita vuosia eri yliopistojoukkueiden päävalmentajana, kunnes hän siirtyi kaudeksi 2003–2004 Toronto Raptorsin päävalmentajaksi. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi Indiana Pacersin apuvalmentajaksi toimien joukkueessa kaksi kautta. Toukokuussa 2008 O'Neill liittyi Memphis Grizzliesin valmentajistoon. Kesäkuusta 2009 lähtien hän on toiminut Etelä-Kalifornian yliopiston päävalmentajana.
Pescaran Grand Prix 1957
Pescaran Grand Prix 1957 oli Formula 1:n MM-sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. elokuuta 1957 Pescarassa. Tämä oli ainoa kerta, kun Pescaran Grand Prix oli osana MM-sarjaa, tosin MM-sarjan ulkopuolisia Formula 1 -kilpailuja oli ajettu siellä aikaisemminkin. Kilpailun nostaminen MM-kalenteriin johtui Hollannin GP:n ja Belgian GP:n peruuntumisesta talousvaikeuksien vuoksi. Ferrarin osallistuminen kilpailuun oli kaksijakoinen, koska Luigi Musson osallistumisesta huolimatta Enzo Ferrari protestoi Italian hallituksen ehdotusta kieltää katuautokilpailut.
Solex
thumb|SoleX-kaasuttimien emali-mainosmerkki Solex oli ranskalaisen, lokakuussa 1906 pariisilaisten opiskelijoiden ja koulutovereiden Maurice Goudardin (1881-1948) ja Marcel Mennessonin (1884-1976) jälkimmäisen isoäidiltä saaman alkupääoman turvin perustaman Société Goudard et Mennesson-yhtiön 10. kesäkuuta 1910 rekisteröimä tuotemerkki, ja vuoden 1920 lopulta lähtien myös sen toiminimi. Nimeen päädyttiin, koska se oli lyhyt, keinotekoinen eli vailla merkitystä, ja kaikenkielisten kansalaisten helposti lausuttavissa.
Maya Yoshida
Maya Yoshida (s. 24. elokuuta 1988 Nagasaki) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Schalke 04:ää ja on Saksan lisäksi pelannut Euroopan maista Alankomaissa, Englannissa ja Italiassa.
Solex
Yhtiö laajeni jo vuonna 1910 ostamalla perustajien kahden koulutoverin Jouffret`in ja Renéen kaasuttimia valmistavan yhtiön. Toverit jäivät pian pois yhteisyrityksestä, joka jo ensimmäisen maailmansodan aikaan luopui alkuperäisen jäähdyttimensä jatkokehittelystä, ja keskittyi sen sijaan kaasuttimiin sekä tavanomaisempiin jäähdytinkennoihin. Vuoden 1914 toukokuussa yhtiö muutti toimitiloihin Neuilly-sur-Seine:ssä, missä toiminta jatkuisi aina yhtiön purkautumiseen asti. Sodan päättyessä Solex oli vaikeuksissa, sillä sen ainut asiakas tilasi vain 200 kaasutinta kuukaudessa: pelastukseksi koitui, että André Citroën lupautui käyttämään yhtiön valmistamia kaasuttimia autoissaan. Tämä lupaus piti myös autoyhtiön vararikon ja perustajan kuoleman jälkeen. Vuoden 1920 lopulla Goudard&Mannesson-yhtiö otti Solex-tuotemerkkinsä myös yhtiön toiminimeksi.
Maya Yoshida
Yoshidan ensimmäinen eurooppalaisseura oli alankomaalainen VVV-Venlo, jota hän edusti 2,5 vuoden ajan. Kaudet 2012–2020 hän edusti Englannin Valioliigassa Southamptonia. Kevätkauden 2020 hän pelasi lainalla italialaisessa Sampdoriassa, jonka omistukseen hän siirtyi kesällä 2020. Heinäkuussa 2022 hän lähti Saksaan. Hän on pelannut Alankomaiden Eredivisiessä 54 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia, Englannin Valioliigassa 154 ottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia, ja Italian Serie A:ssa 72 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia.
Solex
Yhtiö patentoi vuonna 1917 Marcel Mennessonin kehittelemän polkupyörän apumoottorin (napamoottori takapyörässä), josta kehittyi vuosina 1940-1941 prototyyppi varustettuna eturenkaaseen kitkarullan avulla vaikuttavalla polttomoottorilla. Tämä prototyyppi loi pohjaa sittemmin tunnetuksi tulleelle, periranskalaiselle, suurmenestykseksi vuosina 1946-1988 muodostuneelle polkupyörälle etupyörään vaikuttavalla apumoottorilla, mikä käytti VéloSoleX-tuotemerkkiä, ja jonka kaltaisia tarjotaan yhä nykyäänkin sähkömoottorilla varustettuina esimerkiksi nimelläe-Solex.
Maya Yoshida
Yoshida kuului Japanin olympiajoukkueeseen vuosina 2008, 2012 ja 2021. Hän on edustanut Japanin A-maajoukkuetta vuodesta 2010 ja pelannut 121 maaottelua, joissa hän on tehnyt 12 maalia. Hän pelasi täyden ajan Japanin kaikissa otteluissa vuosien 2014 ja 2018 MM-kilpailuissa.
Solex
Kaasuttimia valmistava haara tuotemerkkeine siirtyi vuonna 1973 Matra-monialayhtiölle, sittemmin 1994 osaksi Fiat-yhtymän Magneti Marelli S.p.A.:n kaasutin- ja sytytyslaitteistoja valmistavaa osaa, johon kuuluivat myös mm. Weber-kaasuttimet. Solex-tuotemerkki siirtyi yrityskaupasta 22.10.2018 lähtien japanilaisen Calsonic Kansei- eli KKR-suuryhtiön hallintaan.
Amerikan evankelisluterilainen kirkko
Amerikan evankelisluterilainen kirkko (, lyh. ELCA) on Yhdysvaltojen suurin luterilainen kirkkokunta. Sen päämaja on Chicagossa, Illinois’ssa. ELCA muodostettiin vuonna 1988 yhdistämällä kolme aikaisempaa luterilaista kirkkoa. Vuoden 2020 lopussa ELCA:lla oli 3,3 miljoonaa kastettua jäsentä ja 8900 seurakuntaa.
Toiminta-alue ja laajuus
Kirkko jää jäsenmäärältään pienemmäksi kuin Ruotsin kirkko ja Etiopian evankelinen kirkko Mekane Yesus. Jäsenmäärältään Pohjois-Amerikan kolme suurinta luterilaista kirkkokuntaa ovat ELCA, Missouri-synodi ja Wisconsinin evankelisluterilainen synodi.
ELCA on yksi suurimmista kristillisistä kirkkokunnista Yhdysvalloissa. Yhdysvaltojen lisäksi ELCA toimii Karibialla, Bahamassa, Bermudassa, Puerto Ricossa, Neisytsaarilla ja sillä on yksi seurakunta Windsorissa, Kanadan Ontariossa.
Masahiko Inoha
Masahiko Inoha (s. 28. elokuuta 1985 Miyazaki, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Amerikan evankelisluterilainen kirkko
Hallinto ja organisaatio
Kansallisella tasolla on muodostettu toimielimet (engl. ministry), jotka vastaavat lähetystyöstä, opiskelijatyöstä, yhteiskunnallisesta toiminnasta ja kasvatuksesta. ELCAn puitteissa toimii 27 college- ja yliopistotasoista oppilaitosta. pienoiskuva|ELCA:n jäsenkirkkojen prosentuaalinen osuus väestöstä [[Yhdysvaltain väestönlaskenta 2010|vuoden 2010 väestönlaskennan perusteella. ]] Paikallisseurakunnat ovat itsenäisiä oikeushenkilöitä, jotka vastaavat toiminnastaan ja hallitsevat kiinteistöjä. Seurakuntien hallintomallit vaihtelevat seurakunnan koon mukaan.
Masahiko Inoha
Jalkapallomaajoukkue
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2011-2013.
Amerikan evankelisluterilainen kirkko
Johtavat piispat
ELCAn johdossa on johtava piispa, joka valitaan kirkolliskokouksessa kuusivuotiskaudeksi. Erona Suomen evankelisluterilaiseen kirkkoon ELCA ei ole episkopaalinen eli ei noudata apostolista suksessiota. ELCA:lla on ollut kolme pastoria johtavan piispan tehtävässä. He ovat Herbert W. Chilstrom, joka palveli 1988–1995. Chilstromin seuraaja oli H. George Anderson (1995–2001). Johtavaksi piispaksi valittiin Mark S. Hanson vuonna 2001. Hänen valintansa uusittiin vuonna 2007. Hanson toimii tällä hetkellä myös Luterilaisen maailmanliiton puheenjohtajana.
Vuodesta 2013 lähtien ELCA:n johtavana piispana on toiminut Elizabeth Eaton. Hänet valittiin uudelleen seuraavalle kuusivuotiskaudelle vuonna 2019.
Tunnustus ja uskonkäsitykset
ELCAn sitoutuu tunnustuskirjojen mukaiseen luterilaiseen oppiin ja on Luterilaisen maailmanliiton jäsenenä tunnustuksellisessa yhteydessä useimpien maailman luterilaisten kirkkojen kanssa. ELCA edustaa vapaamielisempää tulkintaa luterilaisesta tunnustuksesta kuin Amerikan muut luterilaiset kirkot. Luterilaisuutta jakavat Amerikassa kysymykset Raamatun erehtymättömyydestä ja kirjaimellisesta tulkinnasta, jossa ELCAn oppilaitoksissa hyväksytään historiallis-kriittinen raamatuntutkimus. ELCAssa on luonnollisesti ryhmittymiä, jotka ovat opilliset ja yhteiskunnalliset näkemykset vaihtelevat.
Luterilaisen opin mukaisesti sakramentteja ELCAssa ovat ehtoollinen ja kaste lapsikastetta noudattaen. Ehtoolliskäsitys on luterilaisuuden mukainen. Pohjois-Amerikassa luterilaisia jakaa kysymys ehtoollispöydän avoimuudesta. Muista Yhdysvaltojen luterilaisista kirkoista poiketen ELCA noudattaa avoimen ehtoollispöydän käytäntöä (open communion), jossa kaikki kolmiyhteisen Jumalan nimeen kastetut kristityt ovat tervetulleita ehtoollispöytään. ELCA korostaa myös konfirmaation, pappisvihkimyksen, ripin, avioliiton ja viimeisen voitelun merkitystä pyhinä toimituksina.
ELCA on allekirjoittanut vuonna 2000 asiakirjan 'Common Mission', jolla luotiin täydellinen sakramentaalinen yhteys Yhdysvaltojen episkopaalisen kirkon kanssa. Tämä vastannee jossain määrin 12 eurooppalaisen luterilaisen ja Englannin ja Irlannin anglikaanisen kirkon luomaa Porvoon kirkkoyhteisöä. Vuonna 2009 ELCA sopi täydestä kirkollisesta yhteydestä USA:n yhdistyneen metodistikirkon (UMC) kanssa. Naisia alettiin vihkiä papiksi ELCAn edeltäjäkirkossa (Lutheran Church in America) vuonna 1970.
Kirkon virat
Pappiskoulutus on järjestetty kahdeksassa pappisseminaarissa. Pastorit suorittavat siellä kandidaatin (bachelor) tai maisterin (master's) tutkinnon, johon sisältyy heprean ja kreikan opintoja. Piispa vihkii pastorin virkaan.
Jumalanpalvelus
ELCAn piirissä on monia erilaisia jumalanpalvelustraditioita. Historiallinen liturginen jumalanpalvelus pohjautuu luterilaiseen perinteeseen. Vaikutteita on saatu paljon myös muilta Amerikan protestanttisilta kirkoilta ja anglikaaneilta. Jumalanpalvelus voi olla myös hyvin epämuodollinen tai seurakunnissa voidaan järjestää vaihtoehtoisia jumalanpalveluksia.
Luterilainen koraali on ELCAn musiikin perusta, mutta kirkkomusiikissa ammennetaan myös laajasti rikkaasta amerikkalaisesta hengellisen musiikin perinnöstä ja siirtolaisten omasta kulttuuritaustasta. Uudessa jumalanpalvelusjärjestyksessä on mukaan otettu muun muassa latinalaisvaikutteinen messusävelmistö.
Naisten asema
Naisilla on tasavertainen asema kaikissa kirkon viroissa. Naisia alettiin vihkiä papeiksi vuonna 1970 ennen kirkon muodostamista kaikissa edeltäjäkirkoissa. Vuonna 2015 naisten osuus virassa toimivasta papistosta oli 35 %.
Seksuaalisuus
Neuvosto on ottanut kantaa seksuaalisuuden toteuttamiseen toteamalla vuonna 1996, että avioliitto on oikea paikka seksuaalisuuden toteuttamiselle. Kaikki ovat tervetulleita seurakuntiin seksuaalisesta suuntautumisesta riippumatta. Pappien edellytetään pidättäytyvän homoseksuaalisista suhteista, mutta monet papit protestoivat tätä määräystä rikkomalla sitä. Kirkko on pidättäytynyt kurinpidollisista toimenpiteistä. Vuonna 2009 kirkko päätti kirkolliskokouksessaan avata pappisviran samaa sukupuolta olevien rekisteröidyssä parisuhteessa eläville. Päätös syntyi äänestystuloksena 55 prosentin äänten kannatuksella. Vastustajien mielestä päätös merkitsee jäsenkadon kiihtymistä.
Vuodesta 2015 ELCA:n papisto on voinut vihkiä samaa sukupuolta olevia pareja, mikäli pappi niin haluaa.
Abortti
Vuonna 1991 linjattiin, että ELCA haluaa puolustaa ihmiselämää ja suosittelee harkitsemaan abortin vaihtoehtoja. Kirkon näkemyksen mukaan voi olla olosuhteita, joissa raskauden keskeyttäminen on moraalisesti hyväksyttävä toimenpide, kuten naisen joutuminen hengenvaaraan tai naisen oman tahdon vastainen raskaus, sikiön epämuodostuma ja sairaus. ELCA vastustaa toimenpiteitä ja lainsäädäntöä, jolla pyritään vaikeuttamaan ja estämään aborttipalvelujen saatavuutta tai yksilön vapautta päättää abortista. Kun Yhdysvaltain korkein oikeus pyörsi Roe vastaan Wade -päätöksen, ELCA:n johto julkaisi kannanoton, jossa se totesi, että "abortin tulee olla laillinen, valvottu ja saatavissa oleva".
Lähi-idän konflikti ja kristillinen sionismi
Yhdysvalloissa kristillinen sionismi on vahva aatesuunta protestanttisissa ja vapaakirkoissa. ELCA on ottanut kriittisen kannan kristillisen sionismin aatemaailmaan. Amerikan kirkkojen neuvoston jäsenenä ELCA on ollut muotoilemassa lausumaan, jonka mukaan kristillisen sionismin teologia haittaa Lähi-idän rauhanponnistuksia, yhteenkuuluvuutta Lähi-idän kristittyjen kanssa, rakentavan ja tasapuolisen vuorovaikutuksen rakentamista juutalaisten kanssa, suhteita alueen muslimeihin, joiden ihmisoikeudet kristillinen sionismi sivuuttaa, ja uskontojen välistä vuoropuhelua ja keskinäisen yhteisymmärryksen saavuttamista.
Käytännössä tämä on näkynyt ELCAn Peace not Walls -kampanjan käynnistämisenä. Kampanjan tavoitteena on tukea yhtenäisen, elinkelpoisen Palestiinan valtion perustamista, Israelin turvallisuuden takaamista oikeudenmukaisen rauhan avulla, rauhanomaisen rinnakkaiselon edistämistä juutalaisten ja arabien kesken ja Jerusalemin säilyttäminen kaupunkina, jonne juutalaisilla, muslimeilla ja kristityillä on yhtäläinen vapaa pääsy.
Forssan ammatillinen aikuiskoulutuskeskus
Forssan ammatillinen aikuiskoulutuskeskus eli Faktia on vuonna 1971 perustettu oppilaitos, joka tarjoaa tutkintoja yli 50 ammatilliseen perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkintoon. Vuosittain noin 4000 aikuista opiskelee Faktian toimipisteissä Forssassa, Turussa, Salossa, Loimaalla ja Espoossa. Henkilöstöä Faktiassa on noin 80 ja sen liikevaihto noin 9 miljoonaa euroa.
Tom Boyd
Tom Boyd (s. 24. marraskuuta 1965 Glasgow Skotlanti, Iso-Britannia) on skotlantilainen jalkapalloilija.
Forssan ammatillinen aikuiskoulutuskeskus
Näytöin suoritettavat ammatilliset perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkinnot ovat keskeinen osa Faktian palvelutarjontaa, samoin erilaiset pätevöitymiskoulutukset.
Tom Boyd
Urallaan Celticiä, Motherwelliä ja Chelseaa edustanut Boyd pelasi Skotlannin maajoukkueessa 72 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hänet muistetaan myös vuoden 1998 MM-kisoista, joissa hän teki oman maalin kisojen avausottelussa Brasiliaa vastaan. Uransa jälkeen hän on toiminut jalkapallovalmentajana.
Boyd on mukana Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Famessa. Hän on pelannut Skotlannin maajoukkueessa kuudenneksi eniten maaotteluita.
Mongolien Song-dynastian valloitus
Tausta
Tšingis-kaani yhdisti mongoliheimot oman valtansa alle vuoteen 1206 mennessä ja aloitti levittämään valtaansa Kiinaan jo muutaman vuoden päästä tästä. Mongolit hyökkäsivät Song-dynastian vanhaa vihollista Jin-dynastiaa vastaan Pohjois-Kiinassa vuonna 1211 ja valloittivat sen alueet vuoteen 1234. Song-dynastia oli taistelujen loppuvaiheessa osallistunut sotaan mongolien puolella saadakseen takaisin joitakin Jin-dynastian aikanaan Song-dynastialta valtaamia alueita. Mongolien laajentumishalut eivät kuitenkaan loppuneet Pohjois-Kiinan valloitukseen.
Hyökkäys
Vuonna 1250 Möngke-kaani ja tämän veli Kublai-kaani johtivat joukkonsa Song-dynastiaa vastaan. Mongolit ohittivat Song-dynastian pääasialliset puolustusvarustukset Jangtsejoen varrella ja ulottivat iskunsa syvälle Lounais-Kiinaan. He valloittivat itsenäisen Nanzhaon kuningaskunnan nykyisessä Yunnanissa ja etenivät aina Pohjois-Vietnamiin saakka. Möngke kuoli ollessaan johtamassa piiritysjoukkoja erään Song-dynastian linnan luona Sichuanissa vuonna 1259 ja Kublai-kaani otti paikkansa hänen seuraajanaan. Kublai lähetti Hao Jing-nimisen lähettilään Song-dynastian alueelle neuvotellakseen rauhasta. Lähettiläs ei kuitenkaan koskaan päässyt Song-dynastian pääkaupunki Lin’aniin, vaan hänet otettiin kiinni rajalla vakoojana.
Vuonna 1267 mongolit hyökkäsivät useilla rintamilla apunaan kiinalaisia loikkareita. 1268 mongolit alkoivat piirittää Hanjoen varrella sijainnutta Xiangyangia eli nykyistä Xianfania. Kaupunki oli strategisesti tärkeä, sillä se hallitsi kulkua Jangtsejoelle. Kaupungin kiinalainen komentaja antautui lopulta viiden vuoden piirityksen jälkeen vuonna 1273 saatuaan ensin lupauksen siitä, ettei kaupungin väestöä vahingoitettaisi. Myöhemmin hän toimi virkamiehenä mongolien alaisuudessa. Xiangyanin valloituksen jälkeen monet Jagtsen prefektuureista kukistuivat kokonaan ilman tai vain vähäisten taisteluiden jälkeen.
Tammikuussa 1276 mongolit saapuivat Song-dynastian pääkaupunki Lin’anin luokse. Viime hetken rauhanneuvotteluyritykset Song-dynastian puolelta epäonnistuivat ja mongolit ottivat kaupungin haltuunsa helmikuun puolella samana vuonna. Leskikeisarinna ja tämän nimellisesti keisarin arvoa kantanut poika vietiin Daduun, eli Pekingiin, jossa he tapasivat Kublai-kaanin. Vastarinta jatkui vielä jonkin aikaa ilman keisariakin Song-dynastian ylimystön jäänteiden johtamana. Viimeisiä Song-dynastian keskuksia olivat Fujian ja Kanton etelässä. Viimeisetkin Song-dynastian pakenivat mannermaalta laivalla vuonna 1277 ja viimeinen dynastian kruununtavoittelija kuoli 1279 päättäen näin lopulta järjestäytyneen vastarinnan mongoleja vastaan.
Seuraukset
Song-dynastian valloituksen jälkeen mongolit hallitsivat nyt koko Kiina ja he perustivat Yuan-dynastian, joka hallitsi maata aina Ming-dynastiaan nousuun saakka vuonna 1368. Mongolit muodostivat Yuan-dynastian yläluokan, mutta virkamiehinä palveli monia valloitettujen alueiden paikallisia entisestä Jin-dynastiasta, Song-dynastiasta ja kitaanien joukosta.
Ivan Kolev (painija)
Ivan Kolev (, s. 17. huhtikuuta 1951 Tširpan) on bulgarialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja maailman- sekä Euroopan mestari.
Kolev saavutti painiurallaan yhden olympiamitalin, kun hänet palkittiin Montréalissa 1976 pronssimitalilla. Münchenin kesäolympialaisissa 1972 Kolev oli sarjan 74 kg neljäs.
MM-kilpailuissa Kolev voitti sarjan 74 kg mestaruuden vuonna 1973. Euroopan mestariksi hän paini Helsingissä 1973 ja Madridissa 1974. Lisäksi Kolev saavutti EM-pronssia vuonna 1976.
Kolev oli naimisissa yleisurheilija Svetla Zlatevan kanssa, mutta pari erosi.
FC Internazionale Milano
Football Club Internazionale Milano, kutsutaan yleisesti nimellä FC Internazionale Milano tai vain Internazionale, on italialainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Milano. Seura tunnetaan yleisesti nimellä Inter. Seuran kotistadion on Stadio Giuseppe Meazza, joka tunnetaan myös nimellä San Siro.
Historia
Seura perustettiin vuonna 1908, kun tiet erosivat vuonna 1899 perustetun Milan Cricket and Football Clubin (nykyinen AC Milan) kanssa. Interissä haluttiin antaa myös ulkomaalaispelaajille mahdollisuus, mistä seuran nimikin juontuu. Yhä tänäkin päivänä seurat kilpailevat tiiviisti keskenään. Seurojen välinen ottelu on Milanon paikalliskamppailu joka tunnetaan yleisesti nimellä Derby della Madonnina.
Fasistisen Italian aikaan seuran nimenä oli Ambrosiana, 300-luvun Milanossa vaikuttaneen piispan mukaan, koska tuolloin maassa ei saatu käyttää kansainvälisyyteen viittaavia nimiä. Sodan jälkeen se otti takaisin oman nimensä.
Vaikka Inter on eurooppalainen huippuseura ajoittuvat sen todelliset kulta-ajat kuitenkin 1960-luvulle. Kaudella 2005–2006 Inter voitti maan jalkapalloliiton päätöksellä mestaruuden, kun sarjataulukossa edelle sijoittuneet Juventus ja AC Milan menettivät pisteitä Italian niin sanotun calciopoli-jalkapalloskandaalin jälkiselvittelyissä. Se oli Interin ensimmäinen scudetto sitten vuoden 1989. Seuraavalla kaudella Inter pystyi saavuttamaan mestaruuden myös pelillisillä ansioilla. Se olikin Serie A:ssa suvereeni, vaikka toki on muistettava että pahimmista kilpailijoista Juventus oli pudotettu Serie B:hen. Inter voitti mestaruuden viisi kertaa peräkkäisinä vuosina 2006–2010.
Kaudella 2009–2010 Inter pääsi ensimmäistä kertaa 1990-luvun jälkeen nauttimaan myös euromenestystä. Inter voitti mestarien liigassa ensin Chelsean yhteismaalein 3–1. Tämän jälkeen Inter voitti toisella pudotuskierroksella CSKA Moskovan maalein 2–0, ja eteni välieriin. Inter peittosi hallitsevan mestarin Barcelonan 3–1 kotikentällään ja hävisi vieraissa 1-0, mutta eteni kuitenkin jatkoon yhteismaalein 3–2. Loppuottelussa vastaan tuli Bayern München ja peli ratkesi Diego Militon kahteen osumaan. Kun milanolaisseura voitti myös scudetton kahden pisteen erolla toiseksi tulleeseen AS Romaan, sekä Coppa Italian finaalin samaa joukkuetta vastaan, saavutti se ensimmäisenä italialaisena joukkueena triplamestaruuden. Menestyksen takana vuosina 2008–2010 häärinyt portugalilaisvalmentaja Jose Mourinho erosi kesällä 2010 ja tilalle saapui Rafael Benitez. Benitez sai potkut joulukuussa 2010.
Saavutukset
15px Serie A 15px Italian cup 15px Italian supercup Euroopan cup ja Mestarien liiga Eurooppa-liiga (ent. UEFA Cup) Intercontinental Cup Seurajoukkueiden maailmanmestaruus
Triplamestaruudet
2009–2010 Mestarien liiga, Serie A ja Italian cup
Puheenjohtajat
Internazionalella on historiansa aikana ollut monta puheenjohtajaa, joista jotkut ovat olleet seuran omistajia ja toiset kunniapuheenjohtajia. Tässä täydellinen lista puheenjohtajista.
Rasvasimppu
Rasvasimppu (Comephorus baikalensis syn. Comephorus baicalensis) kuuluu Baikaljärven kotoperäisiin lajeihin samoin kuin lähisukulaisensa pikkurasvasimppu (Comepherus dybowskii). Se on noin 20 senttimetriä pitkä syvänteissä elävä kala, jonka iho on kelmeää ja läpikuultavaa. Sen ruumis on hoikka, vatsaeviä ei ole ja suu on suuri. Kalan rasvapitoisuus on noin 25 %.
Elintavat
Rasvasimppu on niin rasvainen, että kuolleet kalat nousevat pintaan ja jäätyvät talvella kiinni järven jäähän, mistä niitä keväällä huuhtoutuu rantaan.
Colin Hendry
thumb|right|Colin Hendry Edward Colin Hendry (s. 7. joulukuuta 1965 Keithissä, Skotlannissa) on skotlantilainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Hendry aloitti peliuransa hyökkääjänä pelatessaan Keithissä ja Islavalessa. Ammattilaisuransa hän aloitti vuonna 1983 Dundeessa ja vuonna 1987 hän siirtyi Englantiin Blackburniin, missä hän siirtyi puolustajaksi. Hän pelasi joukkueessa yli 100 ottelua ennen sirtymistään vuonna 1989 Manchester Cityyn. Hän ei kuitenkaan sopinut Cityssä manageri Peter Reidin suunnitelmiin ja palasi takaisin Blackburniin, missä hän ylsi useisiin huippusaavutuksiin, huippuna Valioliigan mestaruus. 1998 hän siirtyi poikavuosien suosikkijoukkueeseensa Glasgow'n Rangersiin 4 miljoonan punnan siirtosummalla. Hän voitti joukkueessa Skotlannin Valioliigan mestaruuden, mutta sai lopulta lähteä. Loppu-urallaan Hendry pelasi vielä Coventryssä, Prestonissa, Boltonissa, Prestonissa ja Blackpoolissa ennen lopettamistaan.
Skotlannin maajoukkueessa Hendry debytoi varsin iäkkäänä, 27-vuotiaana, mutta pelasi urallaan kuitenkin 51 maaottelua, joissa hän teki kolme maalia. Kesäkuussa 2004 Hendry aloitti Blackpoolin managerina, mutta sai potkut vuoden 2005 marraskuussa. Hendry pääsi Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Fameen vuonna 2001.
Icacinales
Icacinales on kasvilahko Asteranae-ylälahkossa. Lahkoon kuuluu kaksi heimoa. Lahkoon kuuluvat lajit kasvavat lähinnä maapallon trooppisilla alueilla, Keski-Amerikassa, Amazonin alueella, Afrikan metsäisissä osissa, Kaakkois-Aasiassa ja Oseaniassa, mutta myös paikoin Pohjois-Amerikan keskiosissa sekä Euroopassa.
Ugolino della Gherardesca
250px|thumb|Ugolino poikineen. Jean-Baptiste Carpeaux'n (1867–1869) veistos. Musée du Petit Palais, Pariisi. Ugolino della Gherardesca, (noin 1220 - 1289) oli italialainen aatelismies ja laivaston komentaja. Hän oli mahtavan Gherardescan suvun päämies ja Pisan ghibelliinien johtohahmoja. Parhaiten Kreivi Ugolino tunnetaan Danten kuvitteellisesta kuvauksesta Jumalaisessa näytelmässä. Tarinan mukaan hänet vangittiin poikiensa ja pojanpoikiensa kanssa syytettynä maanpetoksesta, kanssarikollisensa kavaltamana. Heitä pidettiin vangittuina yhdeksän kuukautta, ja he nääntyivät nälkään vankeudessa. Danten kirjaaman tarinan mukaan Ugolino söi poikiensa lihaa. Tutkijat ovat kyseenalaistaneet kertomuksen muun muassa sillä perusteella, että vankilaan joutuessaan kreivi oli yli 70-vuotias ja huonohampainen.
Edin Mujčin
Edin Mujčin (s. 14. tammikuuta 1970 Bosanski Brod) on bosniahertsegovinalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Mujčin debytoi Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueessa 1997. Hän on pelannut 24 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Hietikkosara
Hietikkosara (Carex arenaria) on monivuotinen kasvilaji sarojen suvussa.
Ulkonäkö ja koko
Hietikkosaralla on pitkä ja vankka suikertaen kasvava juurakko. Sen versot nousevat riveinä juurakon nivelistä. Varsi ja lehdet ovat 10–30 senttimetriä pitkiä. Lehdet ovat tummanvihreitä ja 1,5–3,5 millimetriä leveitä. Hietikkosaran kukintona on kartiomainen 3–8 cm pitkä tähkistö, jossa on 5–15 kappaletta tähkiä. Pullakot ovat vaaleanruskeita, 4–5,5 mm pitkiä ja niiden suuodan kärjessä on kaksi kärkiloven erottamaa hammasta.
Hietikkosaralla voi esiintyä pullakoissa Suomessa harvinaista hietikkosarannoki (Anthracoidea arenaria) -nokisientä.
Levinneisyys
Hietikkosaraa esiintyy Länsi-Euroopassa, Itämeren alueella ja Balkanilla. Suomessa se on harvinainen etelärannikon laji.
Elinympäristö
Pohjoismaissa hietikkosara kasvaa merenrantahietikoilla ja nummilla.
Boodikka
Boodikka on DC Comicsin kustantama sarjakuvasankari, jonka loivat Gerard Jones ja Pat Broderick. Hahmo teki ensiesiintymisensä Green Lantern sarjakuvan kolmannen osan numerossa 20, vuonna 1992. Myöhemmin samaisen lehden numerossa 23 siitä tuli Vihreä Lyhty.
Sarjakuvissa
Boodikka oli pitkään Bellatrix-planeetan parhaimpia sotureita. Hän kuului Bellatrix Bombers ryhmään, jonka muodostivat naissoturit. Heidät palkkasivat useat muut planeetat poistamaan väkivaltaisia häiriötekijöitä planeetalta. Myöhemmin Chaselon värväsi Boodikkan uuteen Vihreä Lyhty joukkoon. Hal Jordan oli kuitenkin varuillaan uudesta tulokkaasta naisen aggressiivisen asenteen vuoksi, kun taas Kilowog oli innokas opettamaan Boodikkaa joka oli hänelle haastava oppilas. Asiat muuttuivat nopeasti ja Boodikkalle myönnettiin harjoittelun aikana voimasormus ja pian hän joutui jo tappeluun Tähtisafiirin kanssa. Myös muut Vihreän Lyhdyn jäsenet liittyivät tappeluun mukaan, joka päättyi voitokkaasti. Eräs uusien Vihreiden Lyhtyjen harjoitteluaika keskeytettiin, kun heidän täytyi mennä maaplaneetalle auttamaan Hal Jordania Eclipson mielenhallinnasta. Eclipso oli saanut Jordanin ja Tähtisafiirin valtaansa. Ryhmä onnistui auttamaan kaksikkoa, mutta Eclipso onnistui pakenemaan paikalta. Ryhmä palasi takaisin Oa-planeetalle ja Guy Gardner sai voimasormuksen ja väliaikaiseksi tehtäväkseen hoitaa Jordanin sektoria 2814. Boodikka osoitti samaisessa taistelussa olevansa voimasormuksen omistajan veroinen, mutta ei edelleen kyennyt ottamaan komentoja vastaan. Hän oli myös usein napit vastakkain Kreonin kanssa, joka oli tottunut kotiplaneetallaan kuriin ja militaristiseen tarkkuuteen. Erityisesti riitaa aiheutti, kun Kreon kritisoi Boodikkan olevan kuriton taistelija. Kilowog astui kaksikon väliin ja teki uusien Lyhtyjen kanssa uuden jaon jakamalla heidät miesten ja naisten ryhmiin. Kilowog toi vielä John Stewartin opettamaan tulokkaille yhteistyöstä ja suvaitsevaisuudesta. Boodikka kykeni myöhemmin tekemään paremmin yhteistyötä muiden kanssa.
Boodikka sai myöhemmin tehtäväkseen tutkia monen muukalaisrodun kuolemia. Useita määriä rotuja olivat yhtäkkiä kuolleet massaitsemurhaan, ympäristön aiheuttamiin tuhoihin tai sotaan. Boodikka saapui erääseen planeettaan, jossa hän tapasi Guy Gardnerin ja hänen joukkonsa, jotka olivat tutkimassa samaa tapausta. Pian kaksikolle syntyi riita Gardnerin halutessa todistaa johtajuuttaan. Pian tappelun aikana Gardner huomasi keltaisen voimasormuksensa kykenevän luomaan anti-materia universumin, jonka avulla hän kykeni elossa olevia olentoja vapauttamaan transista. Gardner sai kuulla myös todellisen tarinan paikallisilta, joiden mukaan eräs muukalaisrotu Ophidianit yrittävät puhdistaa kosmoksen muilta roduilta. Heidän rotu oli kahdesti joutunut hyökkäyksen kohteeksi ja melkein hävinneet sukupuuttoon. Sittemmin Ophidianit ovat yrittäneet tuhota muita rotuja hypnotisoimalla ne taistelemaan keskenään. Boodikka ja Gardner yrittivät jahdata erästä Ophidianien alusta, joka kuitenkin tuhosi itsensä kaksikon päästyä vihollisen lähelle.
Vuosia myöhemmin Boodikka yritti pysäyttää Parallaxin kanssa yhdistyneen Hal Jordanin, joka oli matkalla tuhoamaan Oa-planeettaa. Boodikka yritti estää Jordania saapumasta planeetalle, mutta hävisi taistelun. Hän ei suostunut luopumaan voimasormuksestaan, jota Jordan vaati ja pahuuden puolelle siirtynyt Jordan katkaisi Boodikkan käden saadakseen voimasormuksen itselleen. Boodikka jäi leijumaan avaruuteen, kun taas Jordan jatkoi matkaansa. Myöhemmin selvisi Boodikkan selvinneen tapauksesta ja hän oli liittynyt ryhmään "The Brotherhood of the Cold Flame", joka sijaitsi Xudar-planeetalla. Myöhemmin Boodikkasta tuli Alpha Lanterns ryhmän jäsen.
War of the Green Lanterns tarinassa Boodikka ja Alpha Lanterns ryhmän jäsenet tapetaan Alpha Lantern Varixin toimesta, joka uskoo, että Alpha Lanterns on turmeltunut tuomioksi John Stewartia vastaan ​​hänen oikeudenkäynnissään; Varix tappoi sitten itsensä. Myöhemmin Boodikkan ja Alpha Lanternsin ruumiit haudattiin Oalle.
Duck Dodgers
Boodikka esiintyi hetkellisesti Duck Dodgers animaatiosarjan jaksossa "The Green Loontern", jossa hahmon äänenä toimi Grey DeLisle.
Justice League Action
Boodikka esiintyi cameo-roolissa animaatiosarjan Justice League Action jaksossa "Watchtower Tours".
Green Lantern: First Flight
thumb|200px|Boodikka elokuvassa [[Green Lantern: First Flight.]] Boodikka teki ensiesiintymisensä animaatioelokuvassa Green Lantern: First Flight vuonna 2009, jossa hahmon äänenä toimi Tricia Helfer.
Toisin kuin sarjakuvissa Boodikka tekee salaa yhteistyötä Sinestron kanssa, joka puolestaan yrittää päästä eroon vartijoista, jotka hallitsevat Vihreän Lyhdyn energiaa. Boodikka kuuluu pääryhmään yhdessä Kilowogin, Tomar-Ren ja heidän johtajan Sinestron kanssa. He saapuvat maaplaneetalle hakemaan Hal Jordanin vartijoiden eteen, jotka päättävät Jordanin kohtalosta voimasormuksen suhteen. Jordan saa pitää sormuksen ja liittyy Abin Surin tilalle, jolta hän sai sormuksen. Elokuvan aikana Boodikka on päinvastainen kuin sarjakuvaversionsa. Hän on rauhallinen ja ystävällinen erityisesti Jordania kohtaan. Myöhemmin Boodikka paljastaa olevansa Sinestron puolella, kun Jordan yllättää Sinestron ruumishuoneelta yhdessä Kilowogin ja Boodikkan kanssa. Kilowog ja Boodikka osoittavat uhkaavasti Sinestroa sormuksillaan, mutta Jordanin yllätykseksi Boodikka ampuu Kilowogin tajuttomaksi ja paljastaa huijanneensa Jordania. Sinestro käskee Boodikkaa tappamaan ilman voimasormusta olevan Jordanin, joka sulkee tämän voimasormuksella luomansa muovipussin sisälle. Takaisin tajuihinsa tullut Kilowog kuitenkin pelastaa Jordanin, joka pakenee energiasauvan kanssa kohti huoneen korkeuksia piiloon Boodikkalta. Jordanin heittäessä hämäyksenä sauvan maahan Boodikka ampuu sen hajalle, mutta huomaa kauhistukseen aiheuttaneen vaarallisen reaktion sauvaan joka räjähtää ja heittää Boodikkan katossa oleviin piikkeihin, minkä seurauksena Boodikka kuolee.
Green Lantern: Emerald Knights
Boodikka esiintyi cameo-roolissa animaatioelokuvassa Green Lantern: Emerald Knights, jossa häntä ääninäytteli Grey DeLisle.
Green Lantern
Boodikka esiintyi cameo-roolissa elokuvassa Green Lantern, jossa hänellä ei ollut puheroolia.
Carnegie Art Award
Carnegie Art Award oli Pohjoismaiden suurin taidepalkinto. Se perustettiin tuomaan esiin ja kannustamaan pohjoismaisia taidemaalareita. Tapahtuma sai alkunsa 1998. Vuoteen 2002 asti palkinto jaettiin vuosittain. Vuodesta 2004 palkinto jaettiin kahden vuoden väliajoin. Siihen kuului Pohjoismaissa kiertävä näyttely, palkittuja taiteilijoita ja heidän työtään esittelevä kirja, taiteilijoista kertova elokuva, sekä rahapalkinto kolmelle taiteilijalle ja stipendi nuorelle taiteilijalle. Palkintojen suuruudet olivat: pääpalkinto miljoona Ruotsin kruunua (noin 110 000 euroa), toinen palkinto 600 000 (noin 64 500 euroa) ja kolmas palkinto 400 000 kruunua (noin 43 400 euroa). Nuorelle taiteilijalle myönnetyn palkinnon suuruus oli 100 000 Ruotsin kruunun (noin 10 800 euroa). Esiteltävät taiteilijat valitsi asiantuntijalautakunta.
Palkinnon saaneet suomalaiset:
Palkinnon lopetus
Palkinnon perusti pohjoismainen sijoituspankki AB Carnegie. Se ilmoitti helmikuussa 2014 päättäneensä lopettaa palkinnon. Pankki aikoo tukea kulttuuria jollain muulla tavoin.
Suomen sosialistinen työväentasavalta
Suomen sosialistinen työväentasavalta oli nimi, jota Suomesta käytettiin Neuvosto-Venäjän hallituksen eli kansankomissaarien neuvoston ja Suomen punaisen hallituksen eli kansanvaltuuskunnan Suomen sisällisodan aikana 1. maaliskuuta 1918 solmimassa yhteistyösopimuksessa.
Nimitystä ”Suomen sosialistinen työväentasavalta” ehdotti sopimusneuvotteluiden yhteydessä kansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja Vladimir Lenin. Kansanvaltuuskunnan hyväksymässä alkuperäisessä sopimusluonnoksessa oli sen sijaan esiintynyt nimitys ”Suomen tasavalta”. Suomen edustajat Edvard Gylling ja Oskari Tokoi hyväksyivät Leninin ehdottaman nimenmuutoksen ja se päätyi lopulliseen sopimustekstiin. Jälkeenpäin muu kansanvaltuuskunta moitti Gyllingiä ja Tokoita siitä, että nämä olivat antaneet Leninin päättää Suomen valtion nimestä.
”Suomen sosialistinen työväentasavalta” hajosi, kun valkoiset voittivat sisällissodan ja punaisten johtajat pakenivat Neuvosto-Venäjälle, jossa kansanvaltuuskunta lakkasi toimimasta.
Yrjö (Cambridgen herttua)
George (Yrjö) '''William Frederick Charles, Cambridgen 2. herttua''' (26. maaliskuuta 1819 Hannover – 17. maaliskuuta 1904 Lontoo) oli Yhdistyneen kuningaskunnan kuningasperheen jäsen ja Britannian armeijan ylipäällikkö vuosina 1856–1895.
Elämäkerta
Yrjö oli Cambridgen herttua Adolfin ainoa poika, ja hän peri isänsä herttuan arvon vuonna 1850. Hänen isoisänsä oli Englannin kuningas Yrjö III, ja hän oli kuningatar Viktorian serkku. Herttua Yrjö aloitti sotilasuransa Hannoverin kuningaskunnan armeijassa ja siirtyi Britannian armeijaan 1837 everstinä. Krimin sodassa 1854–1856 hän toimi aluksi ensimmäisen divisioonan komentajana ja osallistui kaikkiin merkittäviin taisteluihin, joskaan ei ollut erityisen taitava sotapäällikkö. Hänet ylennettiin 1856 kenraaliksi ja 1862 sotamarsalkaksi. Hallitsijaperheeseen kuuluva Yrjö sai ylipäällikkönä melko suuret toimintavapaudet. Hän oli konservatiivinen ja jakoi ylennyksiä enemmän alaistensa sosiaalisen aseman ja palvelusiän kuin taitojen perusteella. Hän myös vastusteli pitkään armeijan uudistamista, vaikka Krimin sota oli osoittanut heikkouksia sen toimintakyvyssä. William Gladstonen tultua vuonna 1868 pääministeriksi Yrjö joutui kuitenkin hyväksymään joukon muutoksia: ylipäälliköstä tehtiin sotaministerin alainen, upseerinvirkojen ostaminen kiellettiin ja palvelusaikaa lyhennettiin. Lisää herttuan vastustamia uudistuksia toteutettiin vuonna 1881. Jätettyään ylipäällikön tehtävät vuonna 1895 Yrjö nimettiin kuningattaren henkilökohtaiseksi adjutantiksi ja armeijan kunniaeverstiksi.
Herttua Yrjön puoliso oli Louisa Farebrother. Avioliitto oli morganaattinen ja lasten sukunimeksi tuli FitzGeorge.
Rakkautta ja anarkiaa (albumi)
Rakkautta ja anarkiaa on suomalaisen Raivopäät -yhtyeen studioalbumi, ja kaikkiaan neljäs julkaisu. Se julkaistiin C-kasettina vuonna 1996, ja myöhemmin CD-R-muodossa.
Kappaleet
Kaikki sävellykset Muisto Toutavaara ja sanoitukset Ace Andersson, paitsi A-4 säv. ja san. Toutavaara, ja B-3 säv. ja san. Cane Toutavaara.
Veikon Kone (entinen yritys)
alt=|pienoiskuva|Entisen Veikon Koneen myymälä Helsingin keskustassa.
Veikon Kone Oy oli vuonna 1962 perustettu kodintekniikan myyntiin erikoistunut kauppaketju, joka oli vuodesta 2006 osa TeliaSonera-konsernia. Veikon Kone lopetti liiketoimintansa kannattamattomana vuonna 2012.
Historia
Veikon Kone sai alkunsa vuonna 1962, kun kauppias Veikko Pakarinen ryhtyi myymään televisioita lehti-ilmoitusten perusteella. Tilaukset otettiin vastaan puhelimitse, ja televisiot toimitettiin kotiinkuljetuksella. Toiminta oli niin kannattavaa, että Helsingin Hermanniin avattiin ensimmäinen Veikon Kone -myymälä.
Veikko Pakarinen jätti yrityksen 1980-luvulla kahdelle pojalleen ja tyttärelleen. Vuonna 1999 yritys myytiin puhelinoperaattorille, Loimaan Seudun Puhelin Oy:lle, ja Pakaristen perhe jäi perustamansa kodintekniikkayrityksen vähemmistöosakkaaksi. TeliaSonera Oyj:n omistama Auria Oy oli hankkinut vähitellen Loimaan Seudun Puhelin Oy:n osakkeita itselleen ja lopulta sulautti sen itseensä maaliskuussa 2006. Veikon Kone kuului Expert-ketjuun vuoteen 2006 asti. Syksyllä 2006 yritys irtautui Expert-ketjusta omaksi valtakunnalliseksi ketjukseen.
Kilpailun kova kiristyminen elektroniikka- ja kodintekniikkakaupassa sai TeliaSoneran ilmoittamaan toukokuussa 2012, että se aikoo myydä tappiollisen Veikon Koneen. Alun perin tavoitteena oli ketjun myyminen yhtenä osana, mutta koska kokonaisuudelle ei löytynyt ostajaa, alettiin ketjua myydä osina. Viisi myymälää myytiin norjalaisen Expert-konsernin suomalaiselle tytäryhtiölle. Lopuille myymälöille ei löytynyt ostajaa, ja ne suljettiin. Lopettamisen myötä työnsä menetti noin sata työntekijää. Veikon Koneen viimeisenä toimitusjohtajana toimi Markku Saranpää.
Nimi Veikon Kone otettiin markkinointikäyttöön uudelleen syksyllä 2014.
Luettelo Trinidad-Tobagon kaupungeista ja kylistä
Tämä on luettelo Trinidad-Tobagossa sijaitsevista kaupungeista ja kylistä.
Tyynenmerensalamanteri
Tyynenmerensalamanteri eli kalifornianjymysalamanteri (Dicamptodon ensatus) on aksolotlien heimoon kuuluva sammakkoeläinlaji. IUCN:n punaisen listan mukaan silmälläpidettävä.
Ulkonäkö ja koko
Tyynenemerensalamanteri voi kasvaa jopa 30 senttiä pitkäksi. Sillä on pehmeä ja marmorimainen iho. Sen tausta on usein harmaa tai ruskea, ja siinä on mustia kuvioita. Värit haalistuvat vanhetessa.
Levinneisyys ja elinympäristö
Tyynenmerensalamanteria tavataan Tyynenmeren rannikolta ja läheisiltä vuoristoilta Kaliforniasta enintään 900 metrin korkeudesta. Toukat elävät enimmäkseen virroissa, mutta niitä on löydetty myös joistakin vuoristojen lammista ja järvistä. Aikuiset elävät kosteissa metsissä. Se pysyy päiväsaikaan kaivautuneena sammalikkoon ja kaatuneiden puiden alle.
Elintavat
Tyynenmerensalamanterin munat ja toukat elävät vedessä. Naaras suojelee munia pedoilta. Laji pyydystää selkärangattomia eläimiä ja pieniä selkärankaisia eläimiä. Toukat syövät selkärangattomia, kuten päivänkorennon toukkia. Tyynenmerensalamanteri päästää säikähtäessään koiran haukahdukselta tai parkaisulta kuulostavan äänen, kun taas muut pyrstösammakot ovat äänettömiä.
Juan Carlos Zabala
Juan Carlos Zabala (11. lokakuuta 1911 Rosario, Argentiina – 24. tammikuuta 1983 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja.
Ennen Berliinin 1936 kesäolympialaisia Zabala juoksi uuden maailmanennätyksen 20 kilometrillä (1.04.00,2). Hän ei kuitenkaan pystynyt puolustamaan maratonin olympiavoittoaan. Zabala johti maratonkilpailua, mutta hän kompastui 28 kilometrin kohdalla ja keskeytti. Suomalaisten kolmoisvoittoon päättyneessä 10 000 metrin kilpailussa hän sijoittui kuudenneksi.
Isotooppileimaus
Isotooppileimaus on kemiassa, biokemiassa, lääketieteessä ja geotieteissä käytettävä tekniikka, jolla tutkitaan tietyn atomin isotoopin käyttäytymistä esimerkiksi kemiallisessa reaktiossa tai biologisissa systeemeissä. Isotooppileimauksella on useita käyttökohteita esimerkiksi reaktiomekanismien, yhdisteiden biosynteesin ja lääkeaineiden metabolian tutkimisessa.
Isotooppileimauksen käyttö kemiassa ja biokemiassa
thumb|250px|Isotooppileimauskoe, jota käytettiin Claisen-toisiintumisen mekanismin selvittämiseen. Tähdellä merkitty hiiliatomi on 14C-leimattu. Tyypillisiä isotooppileimauksen käyttökohteita kemiassa ja biokemiassa ovat reaktioiden mekanismien selvittäminen, proteiinitutkimus, substraatin ja entsyymien välisten vuorovaikutusten tutkiminen ja lääkeaineiden metaboliittien muodostumisen tutkiminen. Tämä suoritetaan kokeilla, joissa käytetään yhdisteitä, joista jokin stabiili isotooppi on korvattu radioaktiivisella isotoopilla. Tyypillisiä korvattuja atomeja ovat vedyn protiumisotoopin korvaaminen deuteriumilla, 13C-isotoopin korvaaminen 14C-isotoopilla ja 15N-isotoopin korvaaminen 13N-isotoopilla.
Isotooppileimauksen käyttö mekanismien selvittämiseen perustuu siihen, että reaktion jälkeen isotoopin asema tuotemolekyylissä tai jakautuminen tuotemolekyylin kesken voidaan selvittää ja näin päätellä reaktion mekanismi. Käytettyjä menetelmiä ovat muun muassa massaspektroskopia, NMR-spektroskopia, infrapunaspektroskopia tai radioaktiivisen hajoamisen mittaamiseen perustuvat menetelmät.
Isotooppileimauksen avulla on selvitetty muun muassa esteröintireaktioiden, esterien hydrolyysin, Fischerin indolisynteesin ja Claisen-toisiintumisen mekanismit.
Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Fame
Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Fame on Skotlannin jalkapalloliiton vuonna 1998 perustama kunnialista, johon kelpuutetaan kaikki maan maajoukkueessa 50 ottelua pelanneet jalkapalloilijat.
Tällä hetkellä listalla on 24 pelaajaa, joista ainoastaan Christian Dailly jatkaa yhä uraansa.
Hetekaalikasvit
Hetekaalikasvit (Montiaceae) on kasviheimo aitokaksisirkkaisten Caryophyllales-lahkossa. Useissa siemenkasvien luokittelujärjestelmissä heimoa ei ole tunnistettu, toisin kuin APG III -luokittelussa. Hetekaalikasvit on sijoitettu aiemmin portulakkakasvien (Portulacaceae) heimoon.
Suomessa luonnonvaraiset hetekaalikasveihin kuuluvat lajit ovat koko maassa kasvava lähdehetekaali eli hetekaali (Montia fontana) ja viljelykarkulaisena harvinainen alaskankleitonia (Claytonia sibirica).
Levinneisyys
Hetekaalikasveja kasvaa eri puolilla maapalloa arktisilta alueilta subantarktisille saarille. Erityisesti niitä on Pohjois-Amerikan länsiosissa ja Etelä-Amerikan Andeilla. Muita alueita ovat Eurooppa, Koillis-Aasia, Australia ja Uusi-Guinea.