cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thomas Pogge
Thomas Winfried Menko Pogge (s. 1953) on saksalainen filosofi ja hoitaa filosofian ja kansainvälisten suhteiden professuuria Yalen yliopistossa sekä toimii mielen tutkimuksen keskuksen tutkimuspäällikkönä Oslon yliopistossa. Hänen Harvardin yliopistoon tekemäänsä tohtorinväitöstä ohjasi John Rawls.
Murmanskin lentoasema
Lentoasemalla on yksi 2 500 metrin kiitotie ja kentän lähestymisvarustus täyttää ICAO:n kategorian I vaatimukset. Vuonna 2010 lentoaseman kautta matkusti 466 805 henkeä. Vuonna 2013 lentoaseman matkustajamäärä oli noussut 614 110:een.
Will Durant
Will Durant toimi opettajana Ferrer Modern Schoolissa.
Homo gautengensis
Homo gautengensis on sukupuuttoon kuollut ihmislaji, joka eli todennäköisesti 2,0–0,6 miljoonaa vuotta sitten. H. gautengensis tunnetaan vain yhden Darren Gurnoen vuonna 2010 Etelä-Afrikasta tekemän fossiililöydöksen perusteella. Aikuisen yksilö ilmeisesti oli pienikokoinen; kooksi arvellaan hieman yli metrin ja painoksi noin 50 kilogrammaa. Se käveli kahdella jalalla ja mutta oletettavasti vietti aikaa puussa turvassa saalistajilta, syömässä ja nukkumassa.
Tutkijat arvelevat että H. gautengensis saattaisi olla osannut käyttää kivityökaluja sekä tulta koska on löytynyt todisteita H. gautengensis jäänteiden läheltä palaneista eläinten luista. Tutkijat eivät kuitenkaan usko että tämä Homo-laji olisi osannut puhua tai että sillä olisi ollut kieltä.
Valter Nyström
Valter Nyström on seuraavien henkilöiden nimi:
Regina (yhtye)
Regina oli vuosina 2004–2017 toiminut suomalainen elektronista popmusiikkia soittava yhtye.
Silloinen pariskunta Mikko Pykäri ja Iisa Pajula (ent. Pykäri) laittoivat vuonna 2004 muutaman kappaleensa Internetiin ladattavaksi. Pian heitä pyydettiin esiintymään, joten he värväsivät rumpali Mikko Rissasen mukaan. Yhtye solmi levytyssopimuksen Next Big Thing -yhtiön kanssa heti ensimmäisen konserttinsa jälkeen.
Reginan kolmas albumi Puutarhatrilogia julkaistiin 11. helmikuuta 2009 ja se nousi julkaisuviikollaan virallisen listan sijalle 6. Neljäs albumi Soita mulle julkaistiin syksyllä 2011.
Iisan ja Mikko Pykärin avioeron jälkeen alkuvuonna 2017 ilmoitettiin, että myös Regina-yhtye hajoaa.
Fluorourasiili
Fluorourasiili, fluoriurasiili, flurasiili eli 5-FU on solunsalpaajalääke. Myös sytostaatiksi kutsuttua lääkeainetta käytetään syöpäsairauksien hoidossa. Fluorourasiilin vaikutustapa on antimetaboliittinen, eli se estää solujen aineenvaihduntaa.
Lääke annetaan useimmiten iv.-infuusiona eli tiputuksena laskimosuoneen. Lääkkeen käyttöaiheita ovat ruoansulatuskanavan adenokarsinooma -tyyppiset syövät sekä rintasyöpä. Fluorourasiilia on saatettu antaa 1 000 mg 2–3 kertaa viikossa, ja jatkohoidon ollessa kyseessä: yhden kerran viikossa.
Fluorourasiilin aiheuttamat haittavaikutukset ovat pahoinvointi, ripuli, hiusten lähtö (kaljuuntuminen) ja valkosolukato. Myös haavaumat eli fissuurat limakalvoalueella, erityisesti suussa.
Painajainen ennen joulua
Painajainen ennen joulua (myös Tim Burtonin Painajainen ennen joulua, ) on vuonna 1993 julkaistu yhdysvaltalainen stop motion -animoitu musikaali- ja fantasiaelokuva. Elokuvan hahmot, tarinan ja maailman on luonut Tim Burton, joka myös toimi toisena tuottajana. Ohjauksesta vastasi Henry Selick. Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 25. marraskuuta 1994.
Elokuva sai kaksi Saturn- (paras fantasiaelokuva ja paras musiikki) ja kaksi Annie-palkintoa. Lisäksi se oli muun muassa Oscar-ehdokkaana erikoistehosteistaan ja Golden Globe -ehdokkaana musiikistaan.
Elokuvan jälkikätinen 3D-konversio tuli ensi-iltaan vuonna 2006.
Juoni
Halloween-kaupunki on unimaailma, jota asuttavat epämuodostuneet hirviöt, kummitukset, ghoulit, maahiset, vampyyrit, ihmissudet ja noidat. ”Kurpitsakuningas” Jack Skellington (puhe Chris Sarandon, laulu Danny Elfman) on joka vuosi johtanut Halloween-kaupungin asukkaat viettämään hirmuista halloweenia, mutta nyt hän on kyllästynyt jo vuosia jatkuneisiin samoihin rutiineihin. Jack lähtee vaeltelemaan yhdessä kummituskoiransa Zeron kanssa kaupungin ulkopuolella sijaitsevaan metsään ja avaa vahingossa portaalin joulumaailmaan. Jack vaikuttuu joulun tyylistä ja tunnelmasta, joten hän esittelee löytönsä sekä (melko rajallisen) ymmärryksensä juhlasta ja sen merkityksestä myös oman kaupunkinsa asukkaille. Kaupungin asukkaat eivät kuitenkaan oikein käsitä Jackin ajatuksia, vaan luulevat jouluperinteiden olevan perimmältään samankaltaisia kuin halloweeninkin. Jack päättää vastahakoisesti antaa asukkaiden pitää omat käsityksensä. Sitten hän julistaa, että he aikovat omia joulun itselleen.
Jackin pakkomielle joulusta johtaa lopulta siihen, että hän anastaa itselleen joulupukin roolin. Kaupungin jokaiselle asukkaalle annetaan tehtävä samalla, kun kaupungin hullun tiedemiehen (William Hickney) luoma räsynukke Sally (Catherine O’Hara) alkaa tuntea romanttista vetoa Jackiin. Ollessaan yksin Sally saa kuitenkin enteen, jonka mukaan Jackin joulu päättyy katastrofiin. Jack määrää kolme ilkikurista lasta, Lockin, Shockin ja Barrelin (Paul Reubens, Catherine O'Hara ja Danny Elfman), sieppaamaan joulupukin (Ed Ivory) ja tuomaan tämän Halloween-kaupunkiin. Kolmikko päättää kuitenkin viedä joulupukin huvin vuoksi Oogieboogielle (Ken Page), joka on uhkapeliriippuvainen mörkö. Oogie päättää pelata erän rulettia panoksenaan joulupukin henki.
Jouluaatto koittaa, ja Sally yrittää pysäyttää Jackin nostattamalla kaupungin ylle usvan. Siitä huolimatta Jack onnistuu kuitenkin nousemaan taivaalle luurankoporojen vetämällä, arkun kaltaisella reellä oppaanaan aavekoiransa Zeron loistava nenä. Jack alkaa viedä lahjoja lapsille kaikkialle maailmassa, mutta lahjat (kutistettuja päitä, joulukuusia syöviä käärmeitä jne.) vain kauhistuttavat saajiaan. Jackin uskotaan olevan huijari, joka yrittää naamioitua joulupukiksi, joten armeija hälytetään paikalle. Armeija löytää Jackin taivaalta valonheittimien avulla ja yrittää ampua huijarin alas. Reki saa osuman ja putoaa maahan. Halloween-kaupungin asukkaat uskovat Jackin saaneen surmansa, mutta tämä onnistuu laskeutumaan turvallisesti hautausmaalle. Aluksi epäonnistuminen masentaa Jackia, mutta hän saa pian entisen itseluottamuksensa takaisin keksiessään tempauksensa myötä uusia ideoita seuraavaa halloweenia varten. Hän syöksyy nopeasti takaisin Halloween-kaupunkiin.
Sillä välin Sally yrittää vapauttaa joulupukin Oogien kynsistä mutta epäonnistuu ja jää itsekin Oogien vangiksi. Jack livahtaa Oogien pesään ja onnistuu välttämään mörön lukuisat ansat. Kun Oogie yrittää paeta, Jack tarttuu tämän ommellusta kehosta riippuvaan langanpätkään ja repii mörön auki paljastaen tämän nahan alla olevat ötökät. Oogien kuoltua joulupukki moittii Jackia joulun varastamisesta ja lähtee sitten jakamaan maailman lapsille näiden oikeita lahjoja. Hän luo Halloween-kaupungin ylle kuitenkin lumisateen osoittaakseen, ettei hänen ja Jackin välille ole jäänyt kaunoja. Ensi alkuun lumi hämmentää kaupunkilaisia, mutta eipä aikaakaan, kun he jo alkavat ilakoida pitkin kaupunkia kasautuvissa kinoksissa. Jack seuraa Sallya hautausmaalle nähtyään, että tohtori on luonut itselleen uuden palvelijan. Jack paljastaa Sallylle, että tämän tunteet saavat vastakaikua. Elokuvan päätteeksi Jack ja Sally suutelevat toisiaan hautausmaan kiharan kukkulan laella Zeron katsellessa heitä kauempaa.
Kansainvälinen standardi-ilmakehä
Kansainvälinen standardi-ilmakehä (International Standard Atmosphere, ISA) on kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) määrittelemä ilmakehämalli, joka perustuu keskimääräisiin olosuhteisiin Maapallon keskileveysasteilla. Malli perustuu kerroksiin, joiden ominaisuudet se määrittelee.
Harmaasaharausku
Harmaasaharausku (Pristis pristis) on uhanalainen kalalaji. Se voi kasvaa viisi metriä pitkäksi ja painaa tonnin. Kalan iho on karheiden nyppylöiden peitossa ja muistuttaa hiekkapaperia. Nimensä se on saanut muiden saharauskujen tapaan sahamaisesta pitkästä kuonostaan, jonka sivuissa on 12–30 paria hampaita muistuttavia nystermiä. Harmaasaharauskua uhkaa sukupuutto muun muassa siksi, että se päätyy kalastuksen sivusaaliiksi.
Levinneisyys
Harmaasaharauskuja elää Atlantin ja Tyynenmeren subtrooppisissa osissa. Se ei ole avomeren laji, vaan viihtyy lähellä rannikkoa ja saaristojen suojissa. Meriveden lisäksi sitä tavataan murtovedessä ja suurten jokien täysin suolattomassa vedessä. Kala oli aikaisemmin yleinen Välimeressä ja Atlantin Euroopan rannikolla, mutta on nyt kadonnut sieltä. Afrikan rannikolla kala on myös vähenemässä huolestuttavasti.
Combat Academy of Finland
Combat Academy of Finland on vuonna 1993 perustettu taistelu-, itsepuolustus- ja kamppailulajien opettamiseen erikoistunut akatemia, jossa opetusta järjestetään harrastetasosta aina ammattilaisten maailmanmestaruuksiin asti.
Opetukseen on osallistunut perustamisesta lähtien kymmeniä tuhansia oppilaita yli kahdella tuhannella perus- ja jatkokurssilla. Kurssien lajivalikoiman ovat muodostaneet muun muassa kickboxing, thainyrkkeily, Krav Maga, ladythaiboxing, lukkopaini, kuntonyrkkeily, Wing Tsun, eskrima, brasilialainen jujutsu ja MMA-vapaaottelu.
Combat Academyn amatööri- ja ammattilaiskilpailijat ovat saavuttaneet vuosien aikana kamppailulajeissa yli 10 maailmanmestaruutta sekä reilut 50 MM-, EM-, PM- ja SM -mitalia tuloksekkaan ja ammattimaisen kilpailu- ja valmennustoiminnan ansiosta. Combat Academyn menestyksekkäitä kilpailijoita (EM-MM-PRO) ovat olleet mm. Petri Reima, Jomhod, Mia Eteläpelto, Heidi Björklund.
Ferdinand III (Kastilia)
thumb|right|Ferdinand III:n patsas. thumb|right|Ferdinandia esittävä keskiaikainen miniatyyri Ferdinand III Pyhä (24. kesäkuuta 1199/1201 Peleas de Arriba – 30. toukokuuta 1252 Sevilla) oli vuosina 1217–1252 Kastilian ja vuodesta 1230 myös Leónin kuningas. Hän oli yksi Espanjan historian menestyksekkäimmistä hallitsijoista; hän yhdisti Kastilian ja Léonin kruunut pysyvästi ja valloitti lähes kaikki maurien hallitsemat alueet Iberian niemimaalla; ainoastaan Granadan emiraatti eteläisimmässä Espanjassa säilyi. Katolinen kirkko kanonisoi hänet vuonna 1671.
Ferdinand oli Leónin kuninkaan Alfonso IX:n (1171–1230) ja tämän puolison Kastilian kuningattaren Berengerian (1180–1246) poika. Äidin isä oli Kastilian kuningas Alfonso VIII. Ferdinandin äidinpuoleinen isosoisä oli Englannin kuningas Henrik II ja isoisoäiti Elenoora Akvitanialainen.
Ferdinand meni naimisiin vuonna 1219 prinsessa Beatrizin (esp. nimi Isabella) (1203/5–1235) kanssa. Beatrizin vanhemmat olivat Hohenstaufen suvun herttua Filip Swaabilainen (Philipp von Schwaben) ja Bysantin keisari Isaak II Angeloksen tytär Irene Angelos. Beatrizin isoisä oli pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Fredrik I Barbarossa.
Beatrizin kuoltua Ferdinand meni 1237 uusiin naimisiin ranskalaisen Ponthieun kreivi Simon de Dammartinin ja Ponthieun ja Montreuil'n kreivitär Marien tyttären Jeanne de Dammartinin (n. 1220-1279) kanssa. Alun perin Jeannea oli oltu kihlaamassa Englannin kuningas Henrik III: lle, mutta koska Jeannen perintömaat rajoittuivat tai olivat jopa keskellä (Aumale) Englannilta takaisinvallattua Normandiaa, liitto ei ollut poliittisesti viisas.
Heillä oli viisi lasta:
Rathenow
Rathenow on kaupunki Saksassa. Se on Brandenburgissa sijaitsevan Havellandin pääkaupunki. Sen väkiluku on 26 777 (2006) ja pinta-ala 105,68 km².
Rathenowissa on useita nähtävyyksiä, kuten vanhankaupungin St.-Marien-Andreas-Kirche. Kaupunki tunnetaan Saksassa myös optiikan alan teollisuuden merkittävänä keskuksena. Sen ystävyyskaupunkeja ovat Rendsburg (1990–) ja Złotów (1991–).
Ensimmäinen säilynyt asiakirjamaininta Rathenowista on vuodelta 1216. Toisessa maailmansodassa suurin osa kaupungista tuhoutui ja sen keskusta lähes kokonaan. Jälleenrakennustyö jatkui 1960-luvulle saakka.
Böhnen, Göttlinin, Grützin, Semlinin ja Steckelsdorfin pienet kunnat liittyivät Rathenowin osiksi 1. tammikuuta 2002.
Kulla (Dragsfjärd)
Kulla on kylä Dragsfjärdissä Kemiönsaaren kunnassa. Sen lähikyliä ovat Kärra, Labbnäs, Genböle ja Stusnäs. Kylät ohitse kulkee seututie 183.
Takumi Saitō
thumb|upright|Takumi Saitō vuonna 2011. Takumi Saitō (s. 22. elokuuta 1981 Tokio, Japani) on japanilainen näyttelijä ja malli.
Heikki Pitkänen (taidegraafikko)
Pitkänen aloitti puupiirrosten tekemisen vuonna 1968. Hän työskenteli omassa mainostoimistossaan 1960-luvulta 2000-luvun alkuun, mutta siirtyi yhä enemmän puupiirrosten pariin. Hänen töitään oli esillä vuodesta 1995 lähtien sekä yksityis- että ryhmänäyttelyissä Suomessa ja ulkomailla. Hänen töitään on useiden yritysten sekä yksityisten kokoelmissa. Hän myös opetti puupiirrostekniikkaa muun muassa Helsingin Työväenopistossa sekä järjesti työnäytöksiä Suomen Metsämuseo Lustossa. Grafiikan lisäksi hän teki veistoksia puusta sekä kierrätysesineistä.
Takumi Saitō
Takumi on näytellyt elokuvissa Sukitomo (2007), Boys Love (2006) ja Itsuka no kimi e (2007). Elokuvien lisäksi hän on näytellyt televisiosarjoissa, esiintynyt lavalla ja radiossa sekä tehnyt musiikkia. Takumilla on myös faniklubi, joka kantaa nimeä Takumix.
Heikki Pitkänen (taidegraafikko)
Pitkäsen taiteen perustana oli läheinen kokemus luonnosta ja käsintekijän elävä suhde materiaaleihinsa, mm. kotimaiseen koivu- ja kuusivaneriin, joille hän kaiversi puupiirroslaattansa. Hän asui yli puolet elämästään Hangon saaristossa sijaitsevassa Ekön saaressa, jossa koetut vuodenajat ja meren vivahteikkuus siirtyivät värikylläiseksi grafiikaksi. Etenkin linnut olivat hänelle mieleinen aihe. Ne tulivat usein kuvatuiksi sangen inhimillisinä persoonina.
As I Am
As I Am on laulaja-pianisti Alicia Keysin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 2007. Se debytoi Billboard 200 -listan ykkösenä myyden 742 000 kappaletta. Sitä on myyty maailmanlaajuisesti yli viisi miljoonaa kappaletta. Albumilta julkaistiin singlet No One, Like You'll Never See Me Again, Teenage Love Affair ja Superwoman.
Takumi Saitō
Takumi harrastaa elokuvien katselua, musiikin kuuntelua, lukemista, matkustelua, kamppailulajeja, nyrkkeilyä ja jalkapalloa. Hän kertoo myös rakastavansa taidetta.
As I Am
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 24.
As I Am: The Super Edition
Albumista julkaistiin erityispainos 11. marraskuussa 2008 kolmella lisäkappaleella ja live-DVD:llä. DVD sisältää viisi live-esiintymistä, jotka nauhoitettiin Lontoon Coronet Theatressa 11. heinäkuuta 2008.
Lisäkappaleet
DVD - Live from The Coronet Theatre (Lontoo)
Borromeonsaaret
thumb|Borromeonsaarten sijainti Borromeonsaaret (Isole Borromee) sijaitsevat Maggiorejärven länsiosassa lähellä Italian Alppeja. Suurimmat saaret ovat suosittuja matkailukohteita, ja niille pääsee laivalla Stresasta ja Verbaniasta.
Isola Madre
thumb|Isola Madre Isola Madre on saariston suurin saari. Saaren kasvitieteellinen puutarha on täynnä eksoottisia kasveja, sekä siellä vapaina liikkuvia riikinkukkoja ja papukaijoja. Saarella oleva palatsi on rakennettu 1590-luvulla ja sen erikoisuus on 1600-luvulla rakennettu nukketeatteri.
Isola Bella
thumb|Isola Bella Isola Bellan saaressa on suuri palatsi, Palazzo Borromeo. Palatsissa on barokkikalustus. Siellä on nähtävänä myös saman aikakauden maalauksia, veistoksia sekä mosaiikkiluola.
How Do You Want Me?
How Do You Want Me? on brittiläinen vuosina 1998–1999 tehty tilannekomediasarja.
Dylan Moran esittää sarjassa naiivia Ian Lyonsia, joka on juuri nainut maalaistyttö Lisa Yardleyn (Charlotte Coleman). Asuttuaan vuoden Lontoossa he muuttavat kylään nimeltä Snowle, missä Lisan epämiellyttävä isä (Frank Finlay) kasvattaa kalkkunoita. Hän ja muut Lisan perheenjäsenet (Emma Chambers siskona ja Peter Serafinowicz köyhänä veljenä) eivät hyväksy Iania, ja suurin osa komediasta syntyy tämän yrittäessä elää sopusoinnussa vaimonsa perheen ja kyläyhteisön kanssa.
How Do You Want Me? -kokoelma julkaistiin Britanniassa DVD:llä 3. heinäkuuta 2006.
Jaksot
Sarjaa tehtiin kaksi kautta, jotka kummatkin sisältävät kuusi episodia.
Finlandia Cheese
Yhtiö on laajentanut markkina-aluetta myös Keski-Länteen.
Historia
Yhdysvaltain markkinoilla Valion juustoja on ollut jo vuodesta 1958 lähtien. Finlandia Cheese Inc. perustettiin vuonna 1992 omaksi yhtiökseen, kun Valio osti aiemman maahantuojan liiketoiminnan ja tytäryhtiöksi se tuli vuonna 1998.
Arabialaiset numerot
thumb|upright|Arabialaisia ja arabi-intialaisia numeroita [[Abu Dhabi|abudhabilaisessa tienviitassa]] thumb|300px|[[Uppsalan tuomiokirkko|Uppsalan tuomiokirkon kelloa esittävä puukaiverrus 1500-luvulta. Siinä on kaksi kellotaulua, joista toisessa on roomalaiset, toisessa arabialaiset numerot.]] Arabialaiset numerot (myös intialaiset numerot tai intialaisarabialaiset numerot) ovat nykyään yleisin tapa esittää lukuja kirjallisesti. Tässä järjestelmässä luvut muodostetaan numeroista 0–9 sekä desimaalierottimesta, joka on maasta riippuen yleensä pilkku tai piste. Kukin numero yksinään tarkoittaa pientä kokonaislukua. Suurempien lukujen merkintä perustuu paikkajärjestelmään: peräkkäin kirjoitetuista numeroista oikeanpuoleisin tarkoittaa ykkösten, toinen oikealta kymmenten, kolmas oikealta satojen lukumäärää ja niin edelleen, niin että kunkin numeron lukuarvo aina kymmenkertaistuu, jos sen oikealle puolelle lisätään numero. Toisin sanoen esimerkiksi 123 tarkoittaa samaa kuin 3 + 2 × 10 + 1 × 100. Vastaavasti desimaalierottimen oikealla puolella olevat numerot ilmaisevat yksikön kymmenes-, sadas- ja tuhannesosia ja niin edelleen. Desimaalierotinta ei yleensä merkitä näkyviin, jos sen oikealla puolella ei ole mitään eli kyseessä on kokonaisluku.
Numerosymbolit 1–9 kehitettiin Intiassa 400-luvulla eaa., ja nollaa vastaavan symbolin otti ensimmäisenä käyttöön 400-luvulla elänyt intialainen matemaatikko Aryabhata. Euroopassa lukujärjestelmää kutsutaan yleensä arabialaisiksi numeroiksi, koska se välittyi eurooppalaisille arabiaksi kirjoittaneiden matemaatikkojen kuten persialaisen Al-Khwarizmin kautta. Arabian kielessä numeroita kutsutaan nimellä arqam hindiyyah eli ”intialaiset numerot”.
Arabialaisille numeroille on olemassa useampia erilaisia sarjoja glyyfejä. Laajimmalle levinnyt näistä on Suomessakin käytetty eurooppalainen tyyli, joka kehitettiin alun perin Pohjois-Afrikan maissa ja Andalusiassa (nykyinen Espanja) ja tunnetaan siten myös länsiarabialaisina numeroina. Tästä alueesta itään, kattaen suurimman osan Arabian maista taasen suositaan niin sanottuja arabi-intialaisia numeroita, jotka tunnetaan vastavuoroisesti itäarabialaisina numeroina. Intiassa käytetään muodoltaan alkuperäisemmän kaltaisia devanagari-aakkostoon sovitettuja glyyfejä, joista omalaatuisimmiksi kehitettyjä lienevät tamilin merkit.
Käyttööntulo Euroopassa
Persialainen tiedemies Al-Khwarizmi (n. 800–840) laati vuonna 825 arabiankielisen oppikirjan Laskenta intialaisilla numeroilla, joka 1100-luvulla osittain käännettiin latinaksi nimellä Algoritmi de numero Indorum. Euroopassa arabialaiset numerot tulivat ehkä ensin tunnetuksi juuri tästä teoksesta. Al-Khwarizmin nimestä ovat peräisin sanat algoritmi ja algorismi, mitkä sittemmin tulivat laskentamenetelmiä tarkoittavaksi termiksi. Toinen tutkija, al-Biruni (973–1048) esitteli intialaista matematiikkaa ja paikkamerkintää kirjassaan Intia.
Varhaisin intialaista järjestelmää käyttänyt eurooppalainen käsikirjoitus on vuodelta 976 Espanjasta (Codex Vigilanus). 1200-luvun merkittävin eurooppalainen matemaatikko oli Fibonacci, joka idän matkoillaan oli tutustunut järjestelmään. Hän esitteli sitä kirjassaan Liber Abaci vuonna 1202. Numeroiden leviäminen oli kuitenkin hidasta, ja ensimmäinen merkintää käyttävä ranskalainen käsikirjoitus on vasta vuodelta 1275. Syynä oli luultavasti laskutekniikka, jossa käytettiin sormia, helmitaulua ja vahalevyjä, ja joissa paperin toistaiseksi puuttuessa ei merkitty muistiin välituloksia vaan ainoastaan laskun lopputulos. Firenzen pankkiirien statuutissa Arte di Cambio (1299) jopa kiellettiin arabialaisten numeroiden käyttö. Vasta 1400-luvulla uusi merkintätapa yleistyi ja näin tapahtui sekä läntisessä Euroopassa että Bysantissa.
Euroopassa numerot saivat jo varhain arabialaisista selvästi poikkeavat muodot. Arabiassa luvut kirjoitettiin niin, että pienin yksikkö on aina oikealla. Tämä tapa omaksuttiin myös eurooppalaisiin kieliin.
Yleiseen käyttöön arabialaiset numerot kuitenkin tulivat Euroopassa vasta 1400-luvulla kirjapainotaidon myötä. Varhaisia esimerkkejä niiden käytöstä ovat kaiverrus vuodelta 1445 Heathfieldin kirkon tornissa Sussexissa ja kaiverrus vuodelta 1448 puisessa portissa Brayn kirkossa Berkshire sekä kaiverrus Huntlyn jaardin haudalla Elginin katedraalissa vuodelta 1470, sekä kaiverrus vuodelta 1487 ovessa Piddletrenthiden kirkossa Dorsetissa. 1500-luvun puolivälissä arabialaiset numerot olivat jo yleisessä käytössä suurimmassa osassa Eurooppaa.
Ennen arabialaisten numeroiden käyttöönottoa Euroopassa käytettiin roomalaisia numeroita. Niitä käytetään edelleen joissakin yhteyksissä järjestyslukujen merkintään sekä toisinaan myös kellotauluissa.
Liekokääpä
Liekokääpä (Gloeophyllum protractum) on Suomessa tavattava pohjoinen kääpälaji, joka elää vanhoissa metsissä (mäntykankailta) ja hyötyy metsäpaloista. Liekokääpä tarvitsee kasvualustakseen kauan kuolleena ollutta puuta, harvoin sitä tavataan myös rakennusten hirsistä. Isäntäpuu mänty, hyvin harvoin kuusi tai haapa.
Liekokäävän itiöemä on monivuotinen ja tyypiltään pileaattinen, säteittäisen hyllymäinen. Nuoren (pehmeän) käävän itiöemä vaihtelee väriltään okrankeltaisesta oranssinpunaiseen ja kanelinruskeaan, vanhemmat käävät ovat kovia, väriltään mustatyvisiä, harmaita ja lyijynkiiltoisia. Alapinta on keltainen tai punertavanruskea. Pillit ovat pyöreitä tai hieman pitkulaisia ja niitä 1 millimetrillä. Malto on vaaleanruskea ja hieman säikeinen. Liekokäävän kokonaispaksuus on 5-10 mm. Kasvuvaiheessa oleva kääpä tuoksuu tuoreena heikosti anikselle.
Siikajoen uittokanava
Siikajoen uittokanava eli Painuan uittokanava tai Neittävän uittokanava on Pohjois-Pohjanmaan Vaalassa sijaitseva, vuosina 1903–1907 rakennettu 12 kilometrin pituinen kanava, jota käytettiin tukinuittoon. Kanava yhdistää Oulujärven Painuanlahden ja Siikajoen sivuhaaran Neittävänjoen toisiinsa.
Kanava kulkee suurelta osalta multa-, turve- ja suoalueiden läpi joten kanavan luiskat on tuettu puurakenteilla, kanavan pohjalla on puulava ja reunaluiskiin on tasoitettu paikat uittotyömiehille. Kanavan putouskorkeus on 21,4 metriä ja kanavassa on sen vuoksi yhdeksän 17–120 metrin pituista puista uittoränniä. Painuanlahden päässä kanava kulkee 3,5 kilometriä kuivemman maan halki ja ns. Maaselän poikki se kulkee 200 metriä pitkässä kallioleikkauksessa. Kanavan Neittävän joen puoleisessa päässä oli aikoinaan kolme höyryvoimalla käyvää proomujen päälle rakennettua tukkien nostolaitetta eli kiramoa. Kanavavahdin entinen talo sijaitsee Talassaaressa kanavan varrella mutta Soidinkankaalla sijainnut kanavankaitsijan vahtitupa on siirretty ensin Säräisniemelle ja sittemmin rakennus on palanut.
Kanavahankkeen tarkoituksena oli mahdollistaa Kainuun puun uittaminen myös Siikajoen kautta Pohjanlahteen ja lisätä näin kilpailua Kainuun metsävarojen käytöstä. Kanavaa käyttivät Raahen Puutavara Osakeyhtiö, Toiminimi F. A. Juselius ja A. Santaholma Osakeyhtiö puun uittokuljetuksiin Raaheen, Kalajoelle ja Himangalle. Kanava ei kuitenkaan täyttänyt sille asetettuja odotuksia, koska uitto Siika- ja Neittävänjoilla osoittautui hankalaksi. Ensimmäisenä vuonna voitiin uittaa vain kanavan osuus, puut oli sitten nostettava maalle talvehtimaan ja vasta seuraavana keväänä tulvan aikana uitto saattoi jatkua Siikajoessa kohti Pohjanlahtea.
Kanavan käyttö lopetettiin kannattamattomana ja sen viimeinen uittokausi oli vuonna 1922. Kanava on tarkoitus kunnostaa matkailunähtävyydeksi.
Viitteet
64.43111°N, 26.63722°W
Karim Dembélé
Karim Dembélé (1939 Koutiala – 15. syyskuuta 2010 Yhdysvallat ) oli malilainen sotilas ja poliitikko.
Kauniit poliisit
Kauniit poliisit on suomalainen punkyhtye, joka aloitti toimintansa vuonna 2001 ja hajosi 2005. Aktiivisen toimintakautensa aikana kotimaan keikkailun lisäksi Kauniit Poliisit teki kaksi ulkomaankiertuetta. Ensimmäisen ”Vitun Saksa” -kiertueen Saksaan ja Itävaltaan. Toinen kiertue ”Bombs not food” ulottui Englantiin, Skotlantiin ja Saksaan. Kauniiden poliisien musiikki on 82-Hardcore-vaikutteista nopeaa punkrockia. Yhtyeen paikoin humoristiset sanoitukset kyseenalaistavat ja pilkkaavat valtamediaa, poliitikoita ja punkkareita itseään. Yhtye on myös tunnettu cover-valinnoistaan, joista kuuluisimmaksi on tullut PMMP:n alkuperäiskappale ”Rusketusraidat”.
Karim Dembélé
Dembélé opiskeli vuosina 1962–1964 Katin sotakoulussa, jossa hänestä tuli lentosuunnistukseen erikoistunut laskuvarjoupseeri. Dembélén mukaan hänet valittiin Malin sotilasjuntan jäseneksi vasta vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen. Hän toimi kabinettipäällikkönä Yoro Diakitén hallituksessa ja vuodesta 1969 aina pidätykseensä saakka liikenneministerinä. Dembélé ylennettiin everstiluutnantiksi vuonna 1976.
Kauniit poliisit
Kauniit poliisit teki comebackin 30. huhtikuuta 2008 Tampereen Vastavirta-klubilla alkuperäisessä kokoonpanossaan.
Karim Dembélé
Dembélé vangittiin yhdessä Kissima Doukaran ja Tiécoro Bagayokon kanssa helmikuussa 1978 syytettynä Moussa Traorén vastaisen vallankaappauksen valmistelusta. Hänet tuomittiin lokakuussa 1978 kahdeksikymmeneksi ja tammikuussa 1979 kymmeneksi vuodeksi pakkotyöhön. Dembélé vietti vankeusaikansa Taoudenissa, josta hänet vapautettiin vuonna 1988. Hän sai oikeutensa takaisin Moussa Traorén hallinnon kaaduttua.
Serge Koussevitzky
Koussevitzkyn nimeä kantaa 1954 perustettu yhdysvaltalainen Koussevitzky-palkinto.
Makedonia (Kreikka)
Makedonia on yksi Kreikan historiallis-maantieteellisistä alueista. Se sijaitsee Kreikan pohjoisosissa ja sen keskuskaupunki on Thessaloniki. Makedonian väkiluku on noin 2,406 miljoonaa ja pinta-ala noin km².
Makedonian alue liitettiin osaksi Kreikkaa ensimmäisen ja toisen Balkanin sodan jälkeen vuonna 1913. Makedonia on jaettu kolmeen hallinnolliseen alueeseen, jotka ovat Länsi-Makedonian alue ja Keski-Makedonian alue sekä Itä-Makedonian ja Traakian alue, joka käsittää myös kreikkalaisen Traakian. Makedonialla on oma lippu, Makedonian lippu, ja sen kansallislaulu on Kuuluisa Makedonia.
Luonnonmaantiede
pienoiskuva|vasen|Makedonian topografinen kartta. Kreikkalainen Makedonia käsittää Kreikan pohjoiset keskiosat. Se on suurin maan maantieteellisistä alueista. Makedonia ulottuu pohjoisesta Pohjois-Makedonian ja Bulgarian vastaisilta rajoilta etelään Thessalian alueen rajalle ja Egeanmeren pohjoisrannikolle. Makedonian länsipuolella sijaitsee Albania ja lounaispuolella Epeiroksen alue, josta Makedonian erottaa pohjoinen Píndos-vuoristo. Makedonian ja Thessalian rajalla sijaitsee Kreikan korkein vuori Ólympos. Makedonian etelärannikolla Egeanmereen työntyy Chalkidikín niemimaa. Sen länsipuolelle jäävä osa Egeanmerta tunnetaan Thermaïkóslahtena ja itäpuolinen osa Strymonikóslahtena. Itä-Makedonian edustalla sijaitsee siihen luettu Thásoksen saari. Makedonian alueen itäpuolella sijaitsee kreikkalainen Traakia eli Länsi-Traakia.
pienoiskuva|vasen|[[Aliákmonas-joki ja Keski-Makedonian tasankoa Véroiassa.]] Rannikolla Makedonian alueella on laajoja tasankoja, ja se on merkittävää maanviljelysaluetta. Tasangot muodostavat noin kolmasosan Makedonian pinta-alasta. Koko Kreikan suurin tasankoalue sijaitsee Keski-Makedoniassa ja koostuu Thessalonikin, Giannitsán ja Katerínin tasankoalueista, yhteispinta-alaltaan noin. Suurimmat yksittäiset tasangot Makedoniassa ovat Thessalonikin tasanko, Giannitsán tasanko , Sérresin tasanko sekä Dráman tasanko.
Suurin osa Makedoniasta on muun Kreikan tavoin vuoristoista tai kukkulamaastoa. Ólympoksen lisäksi alueen korkeimpia vuoria ovat Smólikas ja Vasilítsa  Epeiroksen rajalla, Vóras eli Kaïmaktsalán  Pohjois-Makedonian rajalla sekä Grámmos  Epeiroksen ja Albanian rajalla. Makedonian sisäosien keskeisiä vuoria ovat muun muassa Vérno eli Vítsi ja Áskio  Länsi-Makedoniassa; Vérmio  Länsi-Makedonian ja Keski-Makedonian rajalla; Piéria  Makedonian eteläosissa Ólympoksen länsipuolella; Áthos, Páiko , Chortiátis  ja Cholomóntas  Keski-Makedoniassa; Menoíkio  ja Pangaío  Keski- ja Itä-Makedonian rajalla sekä Falakró  Itä-Makedoniassa.
Makedonian suurin järvi on Polýfytoksen tekojärvi. Suurimmat luonnonjärvet ovat Vólvi, Vegorítida ja Koróneia. Alueen tärkeimmät joet ovat Axiós ja Strymónas sekä pisin kokonaan Kreikan alueella virtaava joki Aliákmonas. Néstos-joki virtaa Makedonian ja Länsi-Traakian rajalla. Axiós-, Aliákmonas-, Loudías- ja Gallikós-joet muodostavat laajan suistoalueen laskiessaan Thermaïkóslahteen. Se on suojeltu Axióksen suiston kansallispuistona. Alueen muut kansallispuistot ovat Kerkíni-järven kansallispuisto, Koróneia- ja Vólvi-järvien ja Makedonian Témpin kansallispuisto, Préspajärvien kansallispuisto ja Rodópi-vuorten kansallispuisto.
Hallinnolliset alueet
Makedonia on jaettu hallinnollisesti kolmeen alueeseen, jotka ovat Länsi-Makedonian alue, Keski-Makedonian alue sekä Itä-Makedonian ja Traakian alue, joka käsittää myös Länsi-Traakian. Makedoniaan kuuluva osa näistä kolmesta alueesta on jaettu edelleen 14 alueyksikköön ja ne lukuisiin kuntiin. Lisäksi Makedonian alueella on yksi näihin jakoihin kuulumaton autonominen alue, Athos, joka on luostarivaltio Kreikan alaisuudessa. Makedonian ja muun Pohjois-Kreikan asioille on perinteisesti ollut oma ministeriö, Makedonian ja Traakian ministeriö. Nykyisin se toimii osana Kreikan sisäministeriötä.
Makedonian alueet, alueyksiköt ja itsehallintoalueet ovat:
Kaupungit
Makedonian historiallinen keskuskaupunki on Kreikan toiseksi suurin kaupunki Thessaloniki, jonka väkiluku on (vuonna 2011). Se on koko Pohjois-Kreikan taloudellinen ja kulttuurinen keskus. Thessaloniki muodostaa esikaupunkeineen laajan metropolialueen, jolla asuu noin asukasta, toisin sanoen noin puolet Makedonian asukkaista. Alueen muita suurimpia kaupunkeja ovat muun muassa Sérres, Kateríni , Kavála , Dráma , Véroia , Kozáni , Ptolemaḯda , Giannitsá ja Kilkís.
Esihistoria ja antiikki
pienoiskuva|[[Makedonian valtakunta|Makedonialaisia sotilaita. Seinämaalaus Ágios Athanásioksen makedonialaisesta haudasta, 300-luku eaa.]] pienoiskuva|[[Pella|Antiikin Pellan raunioita.]] Makedonian alueella on ollut asutusta viimeistään noin – vuotta sitten. Tämän osoittavat ennen kaikkea Petrálonan luolasta Chalkidikílta tehdyt löydöt. Merkittäviin neoliittisen kauden löytöpaikkoihin kuuluvat muun muassa Dispilió, Néa Nikomídeia ja Promachónas.
Makedonian alue on saanut nimensä aluetta antiikin ajan klassisella ja hellenistisellä kaudella hallinneesta Makedonian valtakunnasta. Sen alkuperäinen alue sijaitsi lähes kokonaan nykyisen Kreikan Makedonian alueella. Muut kreikkalaiset eivät lukeneet makedonialaisia ainakaan puhtaiksi kreikkalaisiksi. Alueen asukkaat puhuivat muinaista makedoniaa, jota on arveltu muinaiskreikan murteeksi tai sille sukua olleeksi kieleksi.
Eteläisemmät kreikkalaiset kaupunkivaltiot perustivat Chalkidikín niemimaalle ja muualle myöhemmän Makedonian rannikolle, joka tuolloin luettiin osaksi Traakiaa, lukuisia siirtokuntia. Makedonia laajeni 300-luvulla eaa. Filippos II:n johdolla, ja valtasi yhä laajempia alueita nykyisen Pohjois-Kreikan alueelta, mukaan lukien nämä rannikon siirtokunnat, ja lopulta lähes koko Kreikan. Aleksanteri Suuren johdolla Makedonia kukisti tämän jälkeen Persian, valtasi suuren osan Välimeren itäosan alueesta ja Lähi-idästä, ja ulotti valloituksensa aina Intiaan saakka. Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen alue jakaantui useiksi hellenistisiksi kuningaskunniksi. Näistä alkuperäisen Makedonian alue kuului lopulta Antigonidien hallitsijasivulle. Rooman valtakunta kävi Makedoniaa vastaan niin kutsuttuja makedonialaissotia. Se kukisti Makedonian lopulta Pydnan taistelussa vuonna 168 eaa.
Makedonian valtakunnan vanha pääkaupunki oli Aigai ja myöhempi pääkaupunki Pella. Antiikin ajalla nykyisen Makedonian alueen muita tärkeitä kaupunkeja olivat muun muassa Akanthos, Amfipolis, Dion, Filippoi, Olynthos, Poteidaia, Pydna ja Stageira. Thessalonike perustettiin hellenistisellä kaudella, ja nousi koko Makedonian keskukseksi roomalaisella kaudella.
Keskiajasta nykyaikaan
Rooman valtakunnan jakauduttua Makedonia oli muun Kreikan tavoin osa valtakunnan itäosasta syntynyttä Bysantin valtakuntaa. Thessalonike oli yksi valtakunnan tärkeimpiä keskuksia. Bysanttilaisella keskiajalla perustettiin muun muassa Athoksen luostarit. Makedoniaan kohdistui useita kansainvaelluksia, ja sinne saapui muun muassa visigootteja, hunneja ja slaaveja. Normannit valtasivat Makedoniaa 1000-luvulla. 1200-luvulla alue oli frankkivallan alla.
pienoiskuva|[[Simonópetran luostari Athoksella.]] Osmanien valtakunta valtasi Makedonian vuonna 1371. Osmanivallan aikana Makedoniaan muutti lisää kristittyjä slaaveja sekä turkkilaisia ja albanialaisia muslimeita, aromanialaisia, juutalaisia, romaneja ja muuta väestöä. 1500-luvun ja 1800-luvun välisenä aikana Makedoniassa oli useita kansannousuja osmanivallan kukistamiseksi.
Osa historiallisesta Makedoniasta jäi Serbian/Jugoslavian ja Bulgarian alueille Kreikan saatua eteläosan itselleen vuonna 1913. Jugoslaviaan kuuluneesta osasta kehittyi Makedonian sosialistinen tasavalta, joka itsenäistyi vuonna 1991 ja otti nimen Makedonian tasavalta. Kreikka ei tunnustanut tätä pohjoisnaapurinsa nimeä, koska halusi nimen ”Makedonia” viittaavan ainoastaan omaan Makedonian maakuntaansa. Pitkään jatkunut Makedonian nimikiista päättyi vuonna 2018, jolloin maan nimeksi sovittiin kompromissina Pohjois-Makedonia; tämä nimi ei ole ollut ollut käytössä kreikkalaisen Makedonian alueisiin viitattaessa.
Talous ja liikenne
Makedonia on yksi Kreikan tärkeimmistä maanviljelysalueista, ja se tuottaa muun muassa riisiä, puuvillaa, oliiveja, hedelmiä, viiniä, ouzoa ja tupakkaa. Makedonian alueen turismin keskuksia ovat Chalkidikí, Ólympos-vuoren ympäristö sekä Thásoksen saari. Athos on merkittävin pyhiinvaelluskohde.
Thessalonikin metropolialueella risteävät Kreikan kaksi tärkeintä valtatietä, pohjois-eteläsuuntainen A1-valtatie, joka yhdistää Makedonian eteläisempään Kreikkaan ja Ateenaan, sekä itä-länsisuuntainen A2-valtatie. Thessalonikin satama on Kreikan toiseksi suurin Pireuksen sataman jälkeen. Thessalonikin metropolialueella sijaitsee myös Thessalonikin kansainvälinen lentoasema.
Giambattista Bodoni
thumb|right|Giambattista Bodonin muotokuva (n. 1805-1806), Giuseppe Lucatellin maalaus. [[Museo Glauco Lombardi.]] Giambattista Bodoni (1740–1813) oli italialainen kirjanpainaja, joka on myös kaikkien aikojen merkittävimpiä typografeja.
Bodoni toimi Parmassa vuodesta 1767. Hänen parhaat työnsä ovat puhdastyylisyytensä ja sivujen hienon sommittelun vuoksi esikuvallisia. Hän myös suunnitteli nimeään kantavan kirjaintyylin. thumb|left|250px|Giambattista Bodonin teos Manuale tipografico.
Sándor Egervári
Sándor Egervári (s. 15. heinäkuuta 1950) on unkarilainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura pelaajana
Egervári edusti pelaajaurallaan kotimaassaan muun muassa Honvédia ja MTK:ta. Hän ei onnistunut urallaan saavuttamaan suurempaa menestystä ja lopettikin pelaajauransa jo 31-vuotiaana 1981.
Ura valmentajana
Egervári on suorittanut UEFAn A-, B ja Pro-valmentajalisenssit sekä opiskellut liikuntatieteitä Budapestin yliopistossa. Hän aloitti valmennusuransa 1983 Unkarin maajoukkueen apulaisvalmentajana. Yhdessä György Mezeyn kanssa Egervári johdatti Unkarin MM-kisoihin 1986, joissa tie katkesi kuitenkin jo alkulohkoon. Kisojen jälkeen Egervári siirtyi Mezeyn aisapariksi Kuwaitin maajoukkueeseen, mutta tuo pesti päättyi jo seuraavana vuonna.
Egervári palasi 1988 kotimaahansa ja toimi Honvédin apuvalmentajana kolme kautta ja voitti kahdesti Unkarin-mestaruuden. Päävalmentajadebyyttinsä Egervári teki 1993 BVSC Budapestin peräsimessä. Hän nosti seuran pohjalta huipulle, ja BVSC oli sekä cupissa että liigassa hopealla 1996. Menestyskauden jälkeen Egervári valmensi lyhyen aikaa Al-Ittihadia Saudi-Arabiassa ja palasi 1998 Unkariin. MTK:n peräsimessä Egervári pääsi kaudella 1998–1999 juhlimaan päävalmentajanakin Unkarin liigamestaruutta. Mestaruuskauden jälkeen hän siirtyi Dunaújvárosiin, jonka johdatti mestariksi keväällä 2000. Lisäksi seura esiintyi edukseen myös eurokentillä, kun se pudotti Mestarien liigan karsinnoissa HNK Hajduk Splitin kaudella 2000–2001.
Egervári palasi 2002 MTK:hon, jossa jatkoi kultaista uraansa. Seura juhli mestaruutta keväällä 2003 ja eteni Mestarien liigassa kolmannelle karsintakierrokselle, jossa putosi skotlantilaista Rangersia vastaan. Egervári siirtyi 2004 MTK:sta Vasasiin ja sieltä edelleen kuwaitilaisen Al-Salmiyan päävalmentajaksi.
Egervári palasi Kuwaitista Unkariin 2007 ja tarttui Gyõrin ohjaksiin. Seura sijoittui kaudella 2007–2008 komeasti kolmanneksi ja eteni parinkymmenen vuoden tauon jälkeen europeleihin. UEFA Cupissa sen tie katkesi kuitenkin toiselle karsintakierrokselle saksalaista VfB Stuttgartia vastaan. Lukuisista loukkaantumisista huolimatta Gyõrin nuori joukkue kykeni kuitenkin tosissaan haastamaan Stuttgartin. Seura kuitenkin erotti Egervárin joulukuussa 2008.
Gyõri-potkujensa jälkeen Egervári jatkoi uraansa Unkarin nuorten maajoukkuevalmentajana. Hän johdatti maan alle 20-vuotiaiden maajoukkueen pronssille ikäluokan MM-kisoissa 2009.
Heinäkuussa 2010 Egervárista tuli Unkarin A-maajoukkueen päävalmentaja alankomaalaisen Erwin Koemanin erottua tehtävistään. Egervárin johdolla Unkari taisteli paikasta EM-kisoihin 2012 samassa karsintalohkossa Suomen kanssa. Karsinnat eivät sujuneet odotusten mukaisesti ja lopulta Unkari jäi lohkonsa kolmanneksi viiden pisteen erolla Ruotsiin. Egervári jatkoi tästä huolimatta tehtävässään ja luotsasi Unkarin MM2014-karsintoihin. Unkari taisteli hänen johdollaan jatkokarsintapaikasta Turkin ja Romanian kanssa. Egervári sai potkut lokakuun puolivälissä, kun Unkari hävisi toiseksi viimeisen karsintaottelunsa Alankomaille 8–1. Unkarille jäi tappiosta huolimatta mahdollisuus selvitä jatkokarsintaan.
Kokenut Egervári palasi valmennustehtäviin vuoden 2016 alussa, kun hänestä tuli Unkarin liigassa yhdeksäntenä olleen Diósgyőri VTK:n päävalmentaja. Egervári ei onnistunut nostamaan seuraa korkeammalle Unkarin liigassa ja loppusijoitus oli yhdeksäs. Kauden jälkeen hän jätti tehtävänsä.
Tursiannotko
thumb|250 px|[[arkeologia|Arkeologiset kaivaukset Pirkkalankylän Tursiannotkon alueella kesäkuussa 2016.]] Tursiannotko on myöhäisrautakautinen asuinpaikka Pirkkalassa, Pirkkalankylän alueella. Paikkaa on tutkittu arkeologisesti vuodesta 1999 lähtien, ja Tursiannotko on herättänyt huomiota etenkin hyvin säilyneiden myöhäisrautakautisten ja keskiaikaisten löytöjen vuoksi.
Kohde
Arvion mukaan Tursiannotkossa on ollut yhtäjaksoista asutusta viikinkiajan alusta lähtien. Paikalta on tehty jopa 400-luvulle jaa. ajoittuvia löytöjä, mutta mitkään löytyneet rakenteet eivät tue näin varhaista ajoitusta.
Arkeologissa kaivauksissa paikalta on paljastunut 3–5 rakennuksen jäänteet, jotka ajoittuvat myöhäisrautakaudelta 1200-luvulle. Ainoa kokonaisuudessaan tutkittu rakennusjäänne on yksihuoneinen, savilattiainen hirsitupa. Radiohiiliajoituksen perusteella rakennus on ajoitettu 800–900-luvuille, viikinkiajan alkupuolelle tai keskivaiheille. Kaivauksen aikana rakennusjäännöksen sisältä löytyi mahdollinen kiuasuunin perustus, mikä tekisi löydöstä Suomen vanhimman tunnetun kiukaan. Toisen tutkitun hirsirakenteisen rakennuksen jäännös ajoittuu 1000-luvulta 1100-luvulle, siis viikinkiajan loppuun tai ristiretkiajan alkuun.
Tursiannotkon asuinpaikka jatkoi kasvuaan keskiajalla, ja 1400-luvulle tultaessa siitä oli kasvanut Pirkkalankylän kylä. Ensimmäinen kirjallinen maininta kylästä on vuodelta 1442.
Esinelöydöt
thumb|Tursiannotkosta löytynyt ristiretkiaikainen luulusikka.
Maaperän otollisten säilymisolosuhteiden ansiosta Tursiannotkon luut ja luuesineet ovat säilyneet poikkeuksellisen hyvin. Vuoteen 2017 mennessä kaivauksilta on tunnistettu 1 560 luunkappaletta, joiden perusteella yleisin kotieläin alueella on ollut sika. Osa eläinten luista saattaa olle peräisin maagiseksi suojaukseksi tehdyistä rituaalikätköistä, kuten saviastioissa maahan haudatut kukon luut. Käsittelemättömien luiden lisäksi Tursiannotkosta on löytynyt useita luuesineitä, kuten luisia nuolenkärkiä ja lusikoita.
Tampereen rantatunneli
thumb|Tunnelityömaa Santalahden kohdalla helmikuussa 2014 Rantatunneli (myös Vt 12 Tampereen tunneli ) on Tampereella Näsijärven rantaa mukaileva maantietunneli. Se on 2,4 kilometriä pitkä, ja se on siten Suomen pisin maantietunneli. Se on osa Tampereen keskustan pohjoispuolelta ohittavaa valtatietä 12. Tunnelin läpi ajaa 36 000 ajoneuvoa päivässä.
Tunneli kulkee Santalahden kaupunginosasta Naistenlahteen Särkänniemen, Amurin, Tammerkosken ja Tampellan kaupunginosien alla. Tunnelin tavoitteena on poistaa keskusta-alueen läpikulkuliikenteestä johtuvia haittoja: Paasikiven–Kekkosentiellä kaksi kolmasosaa on laskelmien mukaan läpikulkuliikennettä. Lisäksi tunneli on mahdollistanut Ranta-Tampellan kaavoittamisen asuinrakennuksille, keskustan laajenemisen Näsijärven rantaa kohti sekä vähentänyt melu- ja epäpuhtaushaittoja.
Goldbachin konjektuuri
thumb|Goldbachin kirje Eulerille 7.6.1742 Goldbachin konjektuuri on preussilaisen Christian Goldbachin ehdottama otaksuma. Goldbach kirjoitti matemaatikko Leonhard Eulerille vuonna 1742 kirjeen, jossa hän ehdotti seuraavaa konjektuuria:
Tampereen rantatunneli
Tunnelissa on molempiin suuntiin kaksi ajokaistaa ja nopeusrajoitus on 60 km/h. Ajosuunnat on erotettu toisistaan yhdeksän metriä leveällä kalliopilarilla. Tunneliaukon leveys on 14 metriä ja korkeus 7,5 metriä, josta vapaata ajokorkeutta 5 metriä. Tunnelin katto on noin 20 metriä Tammerkosken alapuolella. Tunneli sijaitsee aivan Tampereen ytimessä ja sijaintinsa vuoksi tunnelihankkeen toteutus vaati huomattavan määrän silta- ja taitorakenteita.
Goldbachin konjektuuri
Euler kiinnostui ongelmasta ja vastasi seuraavalla konjektuurilla:
Tampereen rantatunneli
Historia
Hankkeen kaavoitus keskeytyi elokuussa 2009 vuoden ajaksi ympäristövaikutusten arvioinnin vuoksi. Arvioinnissa vertailtiin pitkän tunnelihankkeen lisäksi myös kolmea muuta vaihtoehtoa. Keskeistä arvioinnissa olivat muun muassa melu-, tärinä-, ilmanlaatu-, pohjavesi-, pintavesi-, kallioperä- ja kiviaineskysymykset, ihmisten elinolot, rakennettu kulttuuriympäristö, kaupunkirakenne sekä patoturvallisuus. Ympäristövaikutukset arvioi Siton ja Pöyry Infran muodostama konsulttiyhteenliittymä. Arvioinnin jälkeen alettiin tehdä yleissuunnitelmaa, jossa arvioitiin vaihtoehtojen kustannuksia.
Tampereen kaupunginhallitus ja kaupunginvaltuusto hyväksyivät elokuussa 2007 selvällä äänienemmistöllä ehdotuksen tunnelin rakentamisesta. Kaupunginhallitus hyväksyi marraskuussa 2008 loppuraportin ja sopimusluonnokset. Valtuuston päätettäväksi sopimus on menossa vielä saman kuukauden aikana. Marraskuussa 2008 tunnelin kustannusarvio oli 140 miljoonaa euroa, kun vielä kesällä 2006 se oli 120 miljoonaa. Valtio lupasi maksaa kuluista kolmasosan, kunhan kustannukset eivät oleellisesti nouse. Kaupunki laski saavansa kaavoituskorvauksista ja maanmyyntituloista noin 60 miljoonaa euroa; loppu rahoitettiin lainalla. Lemminkäinen-ryhmittymä sekä Tampereen kaupunki ja Liikennevirasto allekirjoittivat valtatie 12 Tampereen tunnelihankkeen ensimmäisen vaiheen allianssisopimuksen 9. heinäkuuta 2012. Urakan tilausvaltuus oli 185 miljoonaa euroa.
Goldbachin konjektuuri
Goldbachin konjektuuria ei ole toistaiseksi pystytty todistamaan todeksi. Se on yksi vanhimmista todistamattomista matematiikan konjektuureista. Goldbachin heikolle konjektuurille on kuitenkin löydetty raja, mistä alkaen väite on tosi.
Tampereen rantatunneli
Historia
pienoiskuva|Santalahden eritasoliittymä Rantatunnelipäivänä, jolloin tunneli oli avoin jalankulkijoille ja pyöräilijöille. Tunnelin käyttöönottoon on kuvanottohetkestä aikaa runsas kuukausi. Rakentamispäätöksen lähetessä tunneli alkoi kerätä kaupunkilaisissa kasvavaa kritiikkiä, ja lopulta moni sitä kannattaneista puolueista päätti esittää tunnelihankkeen peruuttamista. Näihin puolueisiin kuuluivat esimerkiksi SKP, perussuomalaiset, Vasemmistoliitto ja toiseksi suurin valtuustoryhmä SDP. Nimekkäin tunnelin kannattaja on alusta asti ollut kokoomus, ja vihreät ovat tukeneet hanketta ennen kaikkea niille tärkeän raitiotiehankkeen vuoksi. Tunnelihankkeen peruuttamisehdotuksia perusteltiin kasvaneilla kustannuksilla ja tarpeettomuudella, sillä tunnelin tuomat hyödyt olisi vastustajien mielestä saavutettavissa muillakin esillä olleilla vaihtoehdoilla.
Goldbachin konjektuuri
Goldbachin vahvan konjektuurin on toisaalta osoitettu pitävän paikkansa melko suuriin lukuihin asti. Seuraava taulukko kertoo tutkimuksissa saavutetut rajat. Taulukon kaksi ensimmäistä tulosta on saavutettu ennen tietokoneiden aikakautta.
Laajemman kiinnostuksen Goldbachin konjektuurin tutkimiseen massiivisten tietokoneajojen avulla herätti Matti K. Sinisalon Mathematics of Computation -nimisessä tiedejulkaisussa vuonna 1993 ilmestynyt artikkeli, jossa väittämän osoitettiin pitävän paikkansa kaikilla lukua 4 suuremmilla parillisilla kokonaisluvuilla lukuun 400 000 000 000 asti.
Tampereen rantatunneli
Historia
Tunnelihanketta vastustava Rantaväylä-liike jätti 12. elokuuta 2009 Tampereen kaupungille adressin, jossa se vaati kansanäänestyksen järjestämistä hankkeen toteuttamisesta. Tarkistusten jälkeen hyväksyttyjä nimiä oli 8 960, eli yli viisi prosenttia äänioikeutetuista, mikä riitti viemään kansanäänestysaloitteen kaupunginvaltuustoon. Valtuusto päätti saman vuoden lokakuussa, ettei kansanäänestystä järjestetä.
Goldbachin konjektuuri
Goldbachin väittämän tyyppistä tulosta ei voida luonnollisesti koskaan todistaa pelkkien massiivisten tietokoneajojen avulla. Teoreettisesti voidaan monista lukuteorian väittämistä usein osoittaa, että ne pitävät paikkansa jostakin tietystä luvusta lähtien. Jos tämä raja on tietokoneiden avulla saavutettavissa, väittämä saadaan täydellisesti todistettua.
Tampereen rantatunneli
Historia
Vastustuksen lisääntyessä Tampereen kaupunki päätti selvittää ennen rakentamispäätöstä muitakin vaihtoehtoja, kuten lyhyemmän Onkiniemen 600 metriä pitkän maantietunnelin ja pintakattamisen vaihtoehdot. Hanketta suunnitellut konsulttiyhtiö piti hankkeita puutteellisina ja nopeasti pieneksi käyvinä, jotka eivät vastaa tulevaisuuden maankäytön ja liikenteen haasteisiin. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa tunnelinkannattajapuolueet menettivät valtuustopaikkojaan ja vastustajapuolueet lisäsivät, joten tunnelihankkeen joutuessa uusintaäänestykseen hankkeen läpimeneminen olisi epävarmaa. Syntynyt pormestariallianssi koostui neljästä puolueesta, kokoomus, vihreät, SDP ja vasemmistoliitto, joista jälkimmäiset vaativat uusintaäänestystä tunnelihankkeesta. Lopulta pormestariohjelmaan kirjattiin, että kaupunginvaltuusto äänestää kokouksessaan 16. syyskuuta 2013 hankkeen rakentamisvaiheen aloittamisesta. Vielä elokuussa näytti siltä, että tunnelin taakse ei riitä tarpeeksi kannattajia kaupunginvaltuustossa.