cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rooman ryöstö (455)
Ryöstö
Vandaalit ryöstelivät ja hävittivät Roomaa kahden viikon ajan. Palatium-kukkulan keisarillisten palatsien kaikki aarteet ja jalometallit ryöstettiin. Capitoliumilla sijainneesta Juppiterin temppelistä irrotettiin jopa sen pronssinen katto, koska se oli päällystetty kullalla. Forum Romanumilta vietiin patsaita. Myös monia kirkkoja ryöstettiin. Tituksen aikana vallatusta Jerusalemista Roomaan tuotu ryöstösaalis päätyi sekin vandaaleille. Kaupunki hävitettiin huomattavasti pahemmin kuin vuoden 410 ryöstössä.
Muuta
Vuoden 455 Rooman ryöstö innoitti ranskalaista piispaa Henri Grégoirea tämän keksiessä vuonna 1794 vandaaleihin viittaavan sanan vandalismi. Hän rinnasti Ranskan vallankumouksen aikaisen taide- ja kulttuuriaarteiden hävittämisen Geiserikin ryöstöretkeen. Keskiajan historioitsijoilla oli tapana yhdistää kaikki myöhäisantiikin aikana tapahtuneet hävitykset vandaalien tekemiksi, vaikka vandaalien toiminta ei liene sinällään poikennut tuon ajan yleisestä sodankäynnistä.
Perejaslavin sopimus
thumb|290px|Perejaslavin sopimuksen solmimista esittävä [[Aleksei Kivšenkon historiamaalaus vuodelta 1880.]] Perejaslavin sopimus oli Ukrainan kasakkahetmanaatin ja Venäjän välillä 18. tammikuuta (J: 8. tammikuuta) 1654 solmittu sopimus, jolla kasakat tunnustivat Venäjän tsaarin yliherruuden. Sopimus merkitsi aiemmin Puola-Liettualle kuuluneen Ukrainan päätymistä Venäjän yhteyteen yli kolmeksisadaksi vuodeksi. Sopimuksen täsmällinen sisältö on ollut osin kiistanalainen.
Sopimuksen synty ja sisältö
Perejaslavin sopimuksessa hetmanaatin kasakat tunnustivat Venäjän tsaarin yliherruuden ja tsaari vastaavasti vahvisti hetmanaatin sisäisen autonomian, kasakoiden perinteisen hallintotavan ja säätyerioikeudet sekä vanhan Liettuan lain. Hetmani sai oikeuden harjoittaa omaa ulkopolitiikkaa muiden ulkovaltojen paitsi Puolan ja Osmanien valtakunnan suhteen. Rekisteröityjen kasakoiden määrää nostettiin 60 000:een ja kasakoiden maanomistusoikeus vahvistettiin. Kasakoiden harmiksi venäläiset eivät suostuneet vahvistamaan sopimusta valalla, joten sopimus oli epäsymmetrinen, kun vain ukrainalaiset vannoivat uskollisuudenvalan. Perejaslavin sopimus johti myös kolmetoistavuotiseen sotaan Venäjän ja Puolan välillä.
Kiistat sisällöstä ja merkityksestä
Perejaslavin sopimuksen alkuperäiset asiakirjat katosivat myöhemmin, eikä niiden täsmällisestä sisällöstä ole yksimielisyyttä. Jotkut ukrainalaiset historioitsijat ovat väittäneet venäläisten korvanneen myöhemmin alkuperäiset asiakirjat väärennöksellä, mutta tätä ei ole voitu osoittaa todeksi. Ukrainalaiset halusivat nähdä Perejaslavin sopimuksen molempia osapuolia sitovana tasavertaisena sopimuksena, joka turvaisi Ukrainan autonomian, kun taas venäläisten mielestä tsaari sai halutessaan muuttaa Ukrainalle antamiaan privilegioita yksipuolisesti. Näin kävikin, kun Venäjä myöhemmin alkoi kaventaa Ukrainan autonomiaa ja lopulta lakkautti sen kokonaan. Venäläisessä historiankirjoituksessa Perejaslavin sopimus on nähty ensisijaisesti Kiovan Rusin aikaisen Venäjän ja Ukrainan yhteyden palauttamisena.
Agentti Sumo
Agentti Sumo on rap-artisti Ezkimon 1. toukokuuta 2020 julkaistu postuumialbumi. Levyn on tuottanut kokonaan Ezkimon pikkuveli Juan Muteniac. Albumilla vierailevat Anssi Kela, Paleface, Brädi, Joniveli sekä Skandaali.
Mario Hermoso
Mario Hermoso Canseco (s. 18. kesäkuuta 1995 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Atlético Madridia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura
Madridilaissyntyinen Hermoso liittyi Real Madridin junioriakatemiaan vuonna 2005. 28. syyskuuta 2012 pelatessaan vielä nuorisojoukkueessa, hän pääsi pelaamaan toisen puoliajan seuran edustusjoukkueen riveissä Trofeo Santiago Bernabéussa kolumbialaista Millonariosia vastaan.
16. heinäkuuta 2015 Hermoso siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella Valladolidiin hieman sen jälkeen kun hänet oltiin nostettu Real Madridin reservijoukkueeseen. Hermoso pelasi ensimmäisen ottelunsa ammattilaisena 22. elokuuta 2015 Córdobaa vastaan. Palattuaan takaisin lainalta, hän jatkoi pelaamista Real Madridin reservijoukkueessa Segunda División B:ssä.
12. heinäkuuta 2017 Hermoso teki kolmivuotisen sopimuksen Espanyolin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa 9. syyskuuta 2017 paikallisvastustaja FC Barcelonaa vastaan.
Maajoukkueura
Hermoso sai ensimmäistä kertaa kutsun Espanjan maajoukkueeseen 8. marraskuuta 2018, kun hänet nimettiin maaotteluihin Kroatiaa ja Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Hän teki ensiesiintymisensä Las Palmasia ystävyysottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan.
Bakkhantit (Euripides)
Historia
Euripides kirjoitti Bakkhantit noin vuonna 410 eaa. Se on viimeinen hänen säilyneistä näytelmistään. Tragedian kantaesitys oli Ateenan Dionysoksen teatterilla kaupunki-Dionysia-juhlissa vuonna 405 eaa., eli noin vuosi Euripideen kuoleman jälkeen. Näytelmän esityksen toteutti tuolloin Euripideen poika (tai pojanpoika) Euripides nuorempi. Tragedia oli osa Euripideen kirjoittamaa tragediatrilogiaa, johon kuuluivat myös näytelmät Ifigeneia Auliissa ja Alkmaion Korintissa. Trilogia voitti juhlien näytelmäkilpailussa ensimmäisen palkinnon.
Bakkhantit sai suuren suosion, ja se vaikuttaa olleen antiikin aikana yksi suosituimpia tragedioita. Tämän vuoksi sitä myös lainataan usein antiikin kirjallisuudessa, ja siitä tehtiin lukuisia jäljitelmiä.
Sisältö
Tragedia koostuu runosäkeestä.
Tausta
Euripides kertoo tragediassaan nuoresta Dionysoksesta, joka kuolevaisiin sukulaisiinsa suuttuneena oli marssinut bakkhanttien eli metelöivän naisseurueensa kanssa Vähästä-Aasiasta Boiotian tärkeimpään kaupunkiin Thebaan kostaakseen Kadmokselle ja tämän sukulaisille, koska nämä eivät pitäneet häntä jumalana vaan äpäränä. Zeus oli nimittäin aikoinaan rakastunut Kadmokseen tyttäreeseen Semeleen ja saattanut tämän raskaaksi. Tällaisesta pelistä suivaantuneena juonikas Hera oli saanut Semelen pyytämään Zeusta ilmaantumaan kaikessa jumalallisessa loistossaan salamoineen kaikkineen. Zeus oli suostunut, mutta hänen salamansa poltti Semelen. Sikiön Zeus kuitenkin ehti pelastaa Semelestä ja ompeli sen reiteensä. Reisikohdusta syntyi sitten Dionysos, jonka Zeus luovutti lähdenymfi Dirkelle. Semelen sisar Agaue ja muu perhe ei kuitenkaan uskonut Semelen pojan isäksi Zeusta.
Näyttämö
Näytelmä sijoittuu Thebaan Kadmeian eli kuninkaanlinnan edustalle. Vanha kuningas Kadmos on luovuttanut vallan tyttärensä Agauen pojalle Pentheukselle. Näyttämön keskellä on Semelen muistomerkki, jonka lähistöllä näkyy yhä Zeuksen salamasta liekehtiviä rakennuksia. Näkösällä ovat myös Dirke-lähde ja Ismenos-virta. Kaukana siintävät Kithairon-vuoren huiput.
Juoni
Ensiksi näyttämölle saapuu Dionysos, jota näytelmässä kutsutaan myös nimillä Bakkhos, Bromios, Eukhios ja Iakkhos. Dionysos kertoo, kuka hän on ja missä tarkoituksessa hän on Thebaan saapunut: Hän on tullut Aasiasta, tarkemmin sanoen Lyydiasta, ja kulkenut Fryygian, Persian, Baktrian, Meedian ja Arabian kautta Kreikkaan puolustamaan jumaluuttaan thebalaisten ennakkoluuloja vastaan. Hänellä on aikomuksena tuoda omat riittinsä ja palvontamenonsa Thebaan. Mukanaan Dionysos oli tuonut bakkhanttien eli mainadien joukon. Nämä Dionysoksen jumaluuden humalluttamana irstailevat naiset kuljeksivat reuhaten hiukset hajallaan ja kiljuivat ”io Bakkhe!” juopuneilla äänillään huilujen ja symbaalien säestyksellä. Tähän laumaan olivat heti liittyneet myös Dionysoksen tädit Agaue, Ino ja Autonoe nuoren vaalean tulokkaan ihastuttamina.
pienoiskuva|upright=1.1|Bakkhoksen nuoruus. [[William-Adolphe Bouguereaun maalaus vuodelta 1884.]] Myös ennustajavanhus Teiresias kuulee linnan porttien edestä remuavaa mekastusta ja joutuu itsekin jumalallisen hurmion valtaan. Vanha kuningas Kadmoskin tulee takahuoneista ottamaan selvää metelistä. Pian ovat molemmat ukot jumalallisessa hurmoksessa peruukit päässä ja täysissä meikeissä keskellä bakkhantteja pyörimässä. Keskelle orgioita ilmaantuu kuningas Pentheus vimmoissaan: Kaupungin naiset olivat jättäneet kotilietensä ja paenneet Kithairon-vuorelle aikomuksenaan palvoa jotakin uutta jumalaa. Sitten Pentheus huomaa tyrmistyksekseen thyrsossauvaansa heiluttelevan Kadmoksen ja kirjavaan kauriintaljaan pukeutuneen Teiresiaan. Seuraa tiukka puhuttelu, jonka kestäessä Pentheus yrittää riistää Kadmoksen peruukin ja saada naisten keskellä riekkuvat ukot järkiintymään: Koko joukko rautoihin, ellei muu auta! Teiresias kuitenkin moittii Pentheuksen asennetta ja kehottaa tätä ottamaan vastaan uuden jumalan, joka on sentään keksinyt viinin ja on muutenkin todella mahtava herra. Kadmos säestää huomauttamalla, että Dionysos, vaikka tulokas onkin, on sentään Semelen poika. Pentheus uhkaa kuitenkin kitkerin sanoin kostaa ja lähettää miesjoukon ottamaan kiinni mokoman tyttöpojan. Kadmos ja Teiresias liittyvät bakkhanttinaisten parveen.
Kuoro-osuuden jälkeen näyttämölle astuu palvelija mukanaan kahlehdittu Dionysos ja kertoo, ettei tämä ollut pidätettäessä tehnyt vastarintaa; päinvastoin, tämä oli pyytänyt päästä kahleisiin vaikkei oikein ollutkaan niissä pysynyt. Tämän kuultuaan Pentheus käskee vapauttamaan vieraan nuorukaisen kahleista. Korea nuorukainen kertoo tulleensa Lyydiasta, jossa hänet oli initioitu Bakkhoksen menoihin, mutta kieltäytyy sanomasta mitään uudesta jumalasta ja orgiastisista menoista. Pentheus vihastuu uudelleen ja käskee heittää muukalaisen tyrmään. Nuorukainen ottaa vastaan kahleet mutta varoittaa, että Dionysos ei jätä rankaisematta tällaista epäystävällisyyttä.
Tässä tilanteessa aasialaisten mainadien kuoro tuntee itsensä hylätyksi ja suojattomaksi. Naiset huhuilevat avukseen johtajaansa Dionysosta ja puhuttelevat Dirkea, joka on sekä Theban suojelija että Dionysoksen imettäjä. Yht'äkkiä kuuluu Dionysoksen ääni ensin ikään kuin kuulijoiden sisältä. Ääni kertoo, mitä kaikkea onnettomuutta Dionysos on Pentheukselle rangaistukseksi toteuttamassa. Ensiksi Bakkhos oli järistyttänyt kuninkaanlinnan perustuksia ja polttanut Semelen haudan. Sitten Bromios oli luonut linnan aulaan kummitushahmon, jota Pentheus oli turhaan yrittänyt miekallaan ilmaa huitoen saada tapetuksi. Lopuksi koko rakennus oli yht'äkkiä romahtanut kokoon.
pienoiskuva|upright=1.1|Bakkhanttien esitys vuodelta 1997, pääosissa Ramona Reeves ja Lynn Odell, ohjaajana Brad Mays. Pentheus ilmestyy uudelleen näyttämölle ja häkeltyy nähdessään muukalaisen ilman kahleita. Nuorukainen sanoo Dionysoksen vapauttaneen hänet. Siinä samassa he näkevät paimenen olevan tulossa Kithaironilta. Paimenella on uutisia kerrottavanaan: Hän oli nähnyt kolme naislaumaa nukkumassa taivasalla. Yhden lauman johtajana näytti olevan Agaue. Tämä oli äkkiä herännyt ja huutanut laumaansa pukeutumaan kauriinnahkoihin ja vyöttäytymään käärmeisiin. Paimen oli myös nähnyt, miten muutamat naiset, joilla oli kotonaan imeväisikäisiä vauvoja, olivat imettämässä sudenpoikasia. Yksi nainen puolestaan oli saanut lähteen aikaan lyömällä sauvallaan kallioon, toinen taas oli sauvansa lyönnillä saanut viinin virtaamaan kallioseinämästä. Edelleen paimen kertoo yrittäneensä tovereineen ottaa Agaue kiinni, mutta hurjistuneet naiset olivat joukolla hyökänneet paimenten kimppuun ja ajaneet heidät pakoon. Naiset olivat paljain käsin repineet kotikarjaa luurangoiksi ja lihapaloiksi. Sitten naiset olivat hyökänneet kahteen pikkukylään ja haavoittaneet thyrsossauvoillaan kyläläisiä. Tämän jälkeen he olivat palanneet tukikohtaansa ja pesseet veritahransa Dionysoksen voiman avaamissa lähteissä. Sanansaattaja lopettaa puheensa kehotukseen ottaa vastaan tämä uusi jumala, joka on antanut viiniköynnöksen ihmisille tuskien lievittäjäksi: Jos ei ole viiniä, ei ole Afroditeakaan eikä muutakaan ihmiselon ihanuutta.
Pentheus käskee lähettää sotilaita panemaan bakkhantit kuriin. Vaalea nuorukainen varoittaa tekemästä tätä, mutta lupaa viedä Pentheuksen paikan päälle, jos tämä haluaisi katsella bakkanaaleja. Pentheuksen innostuttua ajatuksesta nuorukainen saa suostutelluksi Pentheuksen pukeutumaan naiseksi sillä verukkeella, että näin olisi turvallisempaa. Tämä on käännekohta, sillä Pentheus on näin joutumassa jumaluuden valtaan. Hän sanoo näkevänsä kaksi aurinkoa ja kaksi Thebaa. Kääntäessään katseensa nuorukaiseen Pentheus huomaa ihmeekseen näkevänsä häivähdyksen sarvipäistä härkää. Pentheus oikein innostuu naiseksi pukeutumisesta toteuttaen samalla ”naisellisen turhamaisuuden” stereotypioita.
Kun kaikki on valmista, he lähtevät vuoria kohti kepeästi keskustellen. Tässä keskustelussa nuorukainen asettaa sanansa sillä tavalla, että ne samalla ironisesti ennustavat Pentheuksen tulevan onnettomuuden:
Tapahtumien suora seuranta loppuu tähän. Muutaman kuvitteellisen tunnin kuluttua näyttämölle saapuu palvelija, joka oli ollut saattamassa Pentheusta vuorille. Palvelija kertoo kuoroyleisölle uutisen: Pentheus on kuollut. Tästä uutisesta riemuitseva muukalaisnaisten kuoro haluaa kuulla kaiken yksityiskohtia myöten. Sanansaattaja jatkaa: Muukalaisen opastamana he olivat tulleet vuorelle, mutta Pentheus tuli asettuneeksi sellaiseen paikkaan, että hän ei kyennyt näkemään naisia. Niinpä muukalainen oli tullut avuksi erikoisella tavalla. Hän sai jotenkin kokonaisen ison kuusen taivutetuksi kaarelle, istutti Pentheuksen latvaan ja suoristi jälleen kuusen. Tämä oli hieno näköalapaikka, mutta kumpaankin suuntaan. Äkkiä kuului taivaalta huuto joka käski bakkhantteja rankaisemaan kuusen latvassa istuvaa miestä Dionysoksen pyhien menojen halveksimisesta. Hurjistuneet naiset kiskoivat puun juurineen maasta, ja Pentheus putosi maahan suureen ääneen valitellen, sillä hänelle oli valjennut, että tämä on hänen elämänsä viimeinen päivä. Ensimmäisenä Pentheuksen kimppuun hyökkäsi hänen äitinsä Agaue suu vaahdossa ja silmät väärin päin kääntyneinä. Välttääkseen äitinsä raatelevat kynnet Pentheus heitti pois peruukkinsa paljastaen kasvonsa. Äitinsä poskea koskettaen hän pyysi rukoillen:
Sanansaattaja jatkaa: Sokeassa raivossaan Agaue oli katkaissut pojaltaan kaulan samalla kun Ino ja Autonoe heittelivät sisarenpojastaan irti repimiään lihapaloja ja luunkappaleita ympäri maastoa. Sitten Agaue oli asettanut Pentheuksen pään thyrsossauvan nokkaan ja lähtenyt kohti Thebaa.
Sanansaattaja lopettaa kertomuksensa ja on jo lähdössä, kun näköpiiriin tulee Agaue kantaen käsissään Pentheuksen päätä. Edelleen Dionysoksen hurmion vallassa hän näyttää kaikille saalistaan, Pentheuksen päätä, jonka hän itse uskoo olevan leijonan pää. Sitten astuu esille Kadmos seurueineen kantaen kuninkaan muita jäännöksiä. Saaliistaan ylpeillen Agaue sanoo Kadmokselle hankkineensa itselleen nyt sellaista mainetta, jota ei kangaspuiden ääressä saavuteta. Kadmos, joka oli jo aikaisemmin tullut järkiinsä, käskee Agaueta vielä tarkemmin katsomaan saalistaan. Vihdoin Agauekin huomaa kantavansa poikansa päätä.
Meille säilyneen näytelmäversion lopussa Dionysos ilmaantuu lausumaan tuomioennustuksensa: Kadmos muuttuisi käärmeeksi ja tulisi hallitsemaan barbaarikansaa vaimonsa Harmonian kanssa. Agauen kohtalona taas olisi elää maanpaossa sisartensa kanssa. Näytelmä päättyy siihen, että tuomitut valittavat kovaa kohtaloaan.
Tulkintoja
Bakkhantteja on pidetty yhtenä Euripideen parhaista tragedioista ja usein myös yhtenä suurimmista kreikkalaisista tragedioista. Erääksi näytelmän teemaksi voidaan nähdä kysymys, missä määrin irrationaalisuudelle on sijaa järjestäytyneessä yhteiskunnassa. Samalla näytelmän on tulkittu muun muassa kommentoivan sitä, että Kreikkaan alkoi sen kirjoitusaikana tulla yhä enemmän uusia vaikutteita itämaisista uskonnoista.
Huomiota on kiinnitetty siihen, että joissakin kohdin näytelmän traagisuuteen kietoutuu koomisia juonteita. Ehkä selvin esimerkki tästä on kohtaus, jossa Dionysoksesta innostuneet Teiresias ja Kadmos ovat vaivalloisesti etenemässä Kithaironin vuorelle toinen toistaan rohkaisten. Näiden kahden dionyysisiin vetimiin sonnustautuneen vanhuksen keskinäinen sanailu, jossa rampa taluttaa sokeaa, tuo sellaista groteskia huumoria näyttämölle, jota Euripideen edeltäjillä Aiskhyloksella ja Sofokleella ei esiinny. Myös Pentheuksen naiseksi pukeutumiseen Dionysos-nuorukaisen auliilla avustuksella sekoittuu sekä koominen rajojen rikkominen että traaginen valmistautuminen omaan väkivaltaiseen kuolemaan. Jos tätä Dionysoksen ja Pentheuksen kohtausta lähestytään homoseksuaalista tulkinta-avainta käyttäen, kuten joskus on tehty, näytelmän tulkinta ainakin tältä osin muuttuu aidosti moniääniseksi: toiset näkevät siinä drag show’n, toiset taas homoeroottisen ihastumisen.
Vaikka Bakkhantit-näytelmässä onkin koomisia aineksia, sen tapahtumat ovat myös hyvin julmia ja katsojan oikeudentuntoa koettelevia. Pentheuksen kohtalossa jonkinlainen paha saa palkkansa, mutta tämä oikeudenmukaisuus on jotenkin vääristynyttä. Dionysoshan tässä perää oikeutta ja loukattua kunniaansa. Hän myös saa hyvityksen. Jokaisen katsojan ratkaistavaksi jää, oliko rangaistus kohdallaan ja ketä pitää säälitellä, jos ketään. Pentheusta on verrattu suojaamattomaan sähkölankaan koskeneeksi nuorukaiseksi, joka tietämättömyyttään ja liiallista itsevarmuuttaan uhmasi luonnonlain tapaista voimaa, jota hän ei ymmärtänyt ottaa huomioon. Rangaistus ei tule pahoista teoista vaan pikemminkin tietynlaisesta hybriksestä.
Näytelmää on myös tulkittu allegorisesti pitäen lähtökohtana Bakkhanttien alkua: Dionysos on tullut istuttamaan mysteerinsä Thebaan. Niinpä on esitetty, että näytelmän monet yksityiskohdat kuvaisivat itse asiassa Dionysoksen mysteerien initiaatiomenoja. Näin ollen Euripideen näytelmä olisi eräänlainen pyhä kertomus (hieros logos), jonka tarkoituksena olisi paljastaa näitä mysteereitä niin pitkälle kuin mahdollista. Monet ovat kuitenkin sitä mieltä, että näytelmässä ei suinkaan paljasteta mysteereitä, vaan vastaukset löytyvät, jos ovat löytyäkseen, Euripideen suhteesta omaan yleisöönsä. Mitä hän halusi opettaa ihmisille? Ehkä hän halusi palata kreikkalaiseen alkudraamaan ja yhdistää riitin ja myytin. Tällöin näytelmässä on vähemmän Euripideen omaa ainesta kuin on kuviteltu. Tai ehkä Euripides halusi vain tuottaa jotain sellaista, mitä hän tiesi katsojien odottavankin Dionysosta käsittelevältä näytelmältä. Viinin keksijää ja levittäjää Dionysosta ei voi ajatella ilman hillittömiä bakkhanttinaisia, ja silloin yhtä ja toista voi päästä tapahtumaan. Joka tapauksessa näytelmä omalta osaltaan vahvistaa kuvaa Dionysoksen moniselitteisyydestä.
Kakkosen kausi 2003
Kakkonen on Suomen jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. Kaudella 2003 sarja pelattiin neljässä lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkojen kaksi parasta joukkuetta pelasivat nousukarsinnat, jonka ensimmäisessä vaiheessa etelä- ja itälohkon sekä länsi- ja pohjoislohkojen ensimmäiset kohtasivat toisen lohkon toiseksi sijoittuneet. Näiden otteluparien voittajat pelasivat jatkokarsinnat, joiden voittajat nousivat suoraan Ykköseen ja hävinneet osapuolet karsivat Ykkösessä sijoille 11–12 sijoittuneiden joukkueiden kanssa. Lohkojen kaksi viimeistä putosivat suoraan Kolmoseen, lukuun ottamatta 11 joukkueen pohjoislohkoa, josta putosi viimeinen joukkue. Sijalle 10 sijoittuneet karsivat sarjapaikasta Kolmosen joukkueiden kanssa.
1. vaihe
IFK Mariehamn jatkoon yhteismaalein 5–4
MP jatkoon vierasmaalisäännöllä
PS Kemi jatkoon yhteismaalein 6–2
P-Iirot jatkoon yhteismaalein 3–1
2. vaihe
IFK Mariehamn nousi Ykköseen vierasmaalisäännöllä
3. vaihe
FC Kuusankoski säilytti Ykkösen paikkansa yhteismaalein 5–2
Kakkosen nousukarsinnat
Huima nousi Kakkoseen yhteismaalein 5–2
MaPS säilytti Kakkosen paikkansa yhteismaalein 3–2
NFF luovutti, KaIK säilytti Kakkosen paikkansa
Parhaat maalintekijät
Etelälohko
Itälohko
Länsilohko
Pohjoislohko
Breda
Breda on kaupunki Pohjois-Brabantissa Alankomaiden eteläosassa lähellä Belgian rajaa. Kaupungissa on 182 000 asukasta (1.1.2016). Se sijaitsee Mark- ja Aa-jokien yhtymäkohdassa.
Englannin syrjäytetty kuningas Kaarle II oleskeli Bredassa ja vuoden 1667 Bredan sopimus päätti toisen englantilais-hollantilaisen sodan.
Bredassa sijaitsee kuninkaallinen sotilasakatemia, Koninklijke Militaire Academie. Bredasta on Alankomaiden toiseksi korkeimmalla tasolla pelaava jalkapalloseura NAC Breda. Kuuluisia Bredalaisia ovat muun muassa Elvis Presley n manageri "Eversti" Thomas "Tom" Parker (Andreas Cornelius van Kuijk) sekä DJ Tiësto ja Hardwell.
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Kartta Bredan kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Jana Pittman
Jana Pittman (s. 9. marraskuuta 1982 Eastwood, Australia) on australialainen yleisurheilija, jonka päämatka oli 400 metrin aitajuoksu.
Pittman voitti 1998 Australian alle 18-vuotiaiden mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti maansa alle 18-vuotiaiden mestaruudet 200 metrin juoksussa, 400 metrin juoksussa sekä 400 metrin aidoissa. Samana vuonna hän kilpaili Bydgoszczin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa, joissa hän voitti kultaa 400 metrin aidoissa ajalla 57,87 ja sijoittui 400 metrin sileällä seitsemänneksi ajalla 55,06. Vuonna 2000 Pittman sivusi nuorten ME-aikaa 400 metrin aidoissa. Hän kilpaili lajissa Sydneyn olympialaisissa, mutta karsiutui alkuerissä ajalla 56,76. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Santiago de Chilessä nuorten MM-kultaa sekä 400 metrin sileällä ajalla 52,45 että 400 metrin aidoissa ajalla 56,27. Vuoden päätteeksi IAAF palkitsi hänet vuoden Rising Star -palkinnolla.
Pittman voitti 400 metrin aidoissa maansa mestaruuden vuosina 2001 ja 2002. Vuonna 2002 hän voitti Kansainyhteisön kisoissa 400 metrin aitajuoksun ajalla 54,40 ja oli voittamassa samoissa kisoissa kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Hän voitti MM-kultaa Pariisin MM-kisoissa 2003 ajalla 53,22. Seuraavana vuonna hän sijoittui Ateenan olympialaisissa viidenneksi. Melbournen Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän voitti 400 metrin aitajuoksun sekä oli voittamassa kultaa pitkässä viestissä.
Pittman voitti 400 metrin aitojen maailmanmestaruuden Osakassa 2007 ajalla 53,31. Samana syksynä hän sijoittui toiseksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa.
thumb|Pittman (vas.) ja [[Anna Jesien Osakan MM-kisoissa 2007]] Pittman kerää täytettyjä vompattileluja. Hän maalaa aina ennen kilpailuja sormen- ja varpaankyntensä edustamansa tahon väreihin. Hän myös käyttää aina kilpailuissa entisen harjoittelukumppaninsa Melinda Gainsford-Taylorin antamaa rannekorua. Pittman avioitui brittiläisen 400 metrin aitajuoksija Chris Rawlinsonin kanssa vuonna 2006. He erosivat vuonna 2009 ja ero astui voimaan vuoden 2010 alkupuolella. Muutamaa kuukautta myöhemmin he kuitenkin menivät uudelleen naimisiin. He erosivat toistamiseen vuonna 2011. Heillä on yksi lapsi.
Pittmanilla oli silikonirinnat, jotka hän poistatti vuonna 2010, koska ilmoitti tavoittelevansa tosissaan olympiakultaa 2012 Lontoosta. Hän kuitenkin lopetti yleisurheilu-uransa maaliskuussa 2012 loukkaantumisten takia. Huhtikuussa 2012 hän ilmoitti siirtyvänsä kilpasoutajaksi tavoitteenaan Rio de Janeiron olympialaiset 2016. Joulukuussa 2012 hän ilmoitti tavoittelevansa pääsyä vuoden 2014 Sotšin talviolympialaisiin rattikelkkailussa. Sotšissa hän sijoittui 14:nneksi parinaan Astrid Radjenovic. Vuoden 2013 rattikelkkailun MM-kisoissa Pittman ja Radjenovic sijoittuivat 16:nneksi ja rattikelkkailun maailmancupissa he ovat sijoittuneet parhaimmillaan seitsemänneksi tammikuussa 2013.
Finnlevy
Finnlevy oli suomalainen levy-yhtiö ja levymerkki, jonka katalogiin kuului paljon tunnettuja suomalaisia artisteja ja yhtyeitä. Finnlevy oli toiminnassa vuosina 1966–1998.
Finnlevyn aikakausi
Musiikki-Fazer ja Philips-Polygram perustivat Finnlevy Oy:n vuonna 1966. Finnlevyn pitkäaikainen kotimaisen tuotannon päällikkö oli jo Fazerilta tuttu Toivo Kärki. Vuonna 1974 Musiikki Fazer osti Finnlevyn kokonaan toiminimekseen. Kansainvälinen Warner Music Group osti jo vuonna 1989 pörssilistautuneen Fazer Musiikki Oy ja Fazer Musik Ab yhtiön ja se sulautui 30. marraskuuta 1994 uudelleen nimettyyn Warner Music Finlandiin. Finnlevy on nyt rekisteröity aputoiminimi. Finnlevy jatkoi itsenäisenä levy-yhtiönä tuotantoa vielä toukokuuhun 1998 asti.
Fazerin äänitteiden ja yleensäkin äänitemyynnin Suomessa aloitti vuonna 1910 Fazerin musiikkikaupassa￼￼ Georg Fazer, makeisyhtiö Fazerin perustajan Karl Fazerin veli. Liike oli ostettu 1897 ja perustettu jo vuonna 1884.
Finnlevyn alkutaival
Finnlevyn levymerkkejä olivat mm. Decca, Rytmi, Philips, Fontana ja Polydor. Finnlevyn ensimmäinen merkittävä taiteilijakiinnitys oli Irwin Goodman. Deccalle levyttivät mm. Paula Koivuniemi, Seppo Hanski, Taisto Tammi, Pasi Kaunisto, Eino Grön, Juha Vainio sekä Jarkko ja Laura. Fontanan artisteja olivat Tamara Lund ja Esa Pakarinen. Philipsille lauloivat Kai Hyttinen, Esko Rahkonen, Fredi, Anita Hirvonen ja Robin. Vuosina 1967–1976 Fazer julkaisi levyjä myös CBS-levymerkillä, artisteina muun muassa Markku Aro, Veikko Lavi, Finntrio, Frederik, M.A. Numminen ja ”Kreivi” Pertti Ylermi Lindgren. LP-levyjä ilmestyi Finnlevyn ohella merkeillä Shokki, Sävel, Manhattan ja Triola.
Scandia
Musiikki-Fazer osti vuonna 1972 levy-yhtiö Scandia-Musiikin. Scandian perustajat olivat Paavo Einiö, Herbert Katz ja Johan Vikstedt, joista Vikstedt kuitenkin myi pian osuutensa Harry Orvomaalle. Scandialle levyttäneitä artisteja olivat mm. Teuvo Valo, Annikki Tähti, Brita Koivunen, Laila Kinnunen, Vieno Kekkonen, Olavi Virta, Pauli Räsänen, Eino Grön, Reijo Taipale, Danny (Ilkka Lipsanen), Tapani Kansa, Kirka Babitzin ja Arto Sotavalta, harmonikkataiteilija Lasse Pihlajamaa sekä yhtyeistä Kullervo Linnan Humppa-Veikot ja Four Cats. Scandia jatkoi yhtiönä kuitenkin vielä 1970-luvun lopulle ja Fazerin alaisena levymerkkinä vielä tämänkin jälkeen. Vuonna 1964 perustetun Finndisc-levy-yhtiön oli ostanut Scandia vuonna 1971. Finndiscille perustettiin levymerkit Delta ja Rondo sekä 1975 Hi-Hat. Vuonna 1982 syntyi hetkellisesti Finnscandia Musiikkiosakeyhtiö ja kesällä 1983 Fazerin omana tuotanto keskittyi tietyille levymerkeille.
Finnlevy 1970-luvusta eteenpäin
Vuosina 1970–1977 Kärjen päätoimisina yhteistyökumppaneina toimivat Vexi Salmi ja Juha Vainio. Musiikki Fazer osti Finnlevyn kokonaan itselleen 1974. Vuonna 1975 Fazerille perustettiin Hi-Hat -levymerkki. Vuonna 1978 Toivo Kärki jäi eläkkeelle. Perinteisen iskelmän rinnalle oli noussut Suomi-rock. Vuonna 1978 aloittivat Kräk! ja Dig It -levymerkit, joiden taiteilijoita olivat mm. Pekka Pohjola, Kojo, Kake Singers ja Veltto Virtanen. Ufolle levyttivät Lemon, Oiling Boiling ja Tuohi Klang. Repertuaariin kuului jonkin verran myös jazzia ja bluesia. Finnlevyn naisarteihin kuuluivat mm. Merja Rantamäki, Taiska, Päivi, Hanne, Eini, Mona Carita ja Arja Saijonmaa. 1980-luvulle tärkeinä iskelmätähtinä olivat mm. Markku Aro, Frederik, Kari Tapio, Solistiyhtye Suomi, Kake Randelin, Berit ja Arja Koriseva.
Vuosina 1977–1990 yhtiöllä oli oma levytysstudio Höyläämötie 16:ssa Helsingin Pitäjänmäellä, jota kutsuttiin Takomon studioiksi.
Hi-Hat
Hi-Hat -merkille levyttäneitä ovat mm. Mikko Alatalo, Juice Leskinen, Kaija Koo, Puolikuu, Kalevala, Seppo Närhi, Heikki Sarmanto, Broadcast, Pave Maijanen, Kassu Halonen ja Vanha Isäntä.
Dig It
Dig It -merkillä menestyneitä ovat mm. Maarit, Bogart Co., Riki Sorsa, Pepe Ahlqvist, Pekka Pohjola, Jimi Sumén, Kojo, Zero Nine, Edu Kettunen ja Kaija Kärkinen.
Kräk!
1970 -luvun menestyneen Kake Singersin tielle pääsi moni rock-yhtye 1980-luvulla Kräk!-levymerkillä. Dingo myi viikossa platinaa eli 100 000 kappaletta. Muita näkyviä artisteja olivat muun muassa Pyhät Nuket, Nuket, Eve, Miljoonasade, Keba, Kultakuume, Nicepappi, Clifters, Mamba ja Kojo.
Luihuinen
150px|right|Taiteilijan näkemys Luihuisen vaakunasta Luihuinen on yksi fiktiivisen Tylypahkan noitien ja velhojen koulun neljästä tuvasta J. K. Rowlingin luomassa Harry Potter -kirjasarjassa. Tylypahkassa uudet oppilaat jaetaan vuoden alussa neljään eri tupaan heidän luonteenpiirteidensä perusteella. Tylypahkan muut tuvat ovat Rohkelikko, Puuskupuh ja Korpinkynsi. 30px|left Tylypahkan koulun perusti aikoinaan neljä mahtavaa velhoa ja noitaa, joista jokainen arvosti ihmisessä hiukan erilaisia piirteitä. Näin eri tuvat syntyivät. Luihuinen-tuvan perusti Salazar Luihuinen. Luihuinen halusi ottaa oppilaiksi puhdasverisiä (ei-jästisyntyisiä, jästi taas on tavallinen, ei-taikova ihminen) noitia ja velhoja, joilla olisi kunnianhimoa ja oveluutta, koska hän arvosti näitä piirteitä eniten. Tupaa onkin pidetty hyvin valikoivana. Tylypahkan lajitteluhattu laulaa Harry Potterin ensimmäisenä kouluvuotena luihuisista seuraavasti:
Finnlevy
Klassinen Fazer
Jaakko Borgin aloitteesta syntyi 1979 taidemusiikkiin keskittynyt Finlandia Records, joka jatkoi Fazer-konsernin myynnin jälkeen Warnerille klassisten levyjen säännöllistä julkaisemista tuotantopäällikkö Jari Tiessalon johdolla aina kevääseen 2004 saakka.
Luihuinen
Luihuisen kuuluisin jäsen on Tom Lomen Valedro eli Lordi Voldemort.
Rohkelikot ja monet muutkin pitävät luihuisia epämiellyttävänä joukkona, ja kirjasarjassa luihuiset kuvataankin välillä melko mustavalkoisesti pahoiksi. Kaikki luihuiset eivät kuitenkaan ole läpeensä epämiellyttäviä, ja esimerkiksi kuudennessa kirjassa esiintyvä Horatius Kuhnusarvio on yllättävä poikkeus luihuisten joukossa. Luihuinen ja Rohkelikko kilpailevat Tylypahkassa keskenään kaikesta mahdollisesta. Harry Potterin arkkiviholliset Lordi Voldemort ja Draco Malfoy kuuluvat tai ovat kuuluneet Luihuiseen. Luihuisen tupakummitus on Verinen paroni.
Luihuisen tuvanjohtaja on professori Severus Kalkaros, joka opettaa Tylypahkassa taikajuomia ja kuudennessa kirjassa suojautumista pimeyden voimilta. Kun hän samana vuonna pakenee Tylypahkasta, hänen tilalleen valitaan Horatius Kuhnusarvio. Tuvan tunnuseläin on käärme ja sen tunnusvärit ovat vihreä ja hopea.
Matkalla huipulle
Se, että Luihuinen olisi pahansuopa tupa on yleinen harhaluulo, joskaan ei täysin tuulesta temmattu. Harry kehittää negatiivisen mielikuvan Luihuisista ja pyytää ensimmäisessä kirjassa ettei Lajitteluhattu pistäisi häntä Luihuiseen, sen huonon maineen takia. Yhdessä vaiheessa Rubeus Hagrid sanoo hänelle, että "jokainen noita tai velho, joka on ruvennu pahaks, on tullu Luihuisest". Tämä on kuitenkin Hagridin liioittelua, sillä hänhän uskoi, että Sirius Musta, Rohkelikko tuvan oppilas, oli kuolonsyöjä. Silti Luihuinen tuntuu vetävän puoleensa enemmän pahansuopia velhoja kuin mikään muu tupa, mukaan lukien itse Voldemort ja lähes kaikki hänen kannattajansa. Tämä selittynee luihuisten halulla olla jotain suurta ja heidän sisäänrakennetulla selviytymisvietillään. He haluavat säästää oman nahkansa keinolla millä hyvänsä ja ovat valmiita rikkomaan yhteiskunnallisia normeja sekä liittoutumaan sen saavuttamiseksi. He ovat kunnianhimoisia ja valmiita taistelemaan häikäilemättömästi tavoitteidensa toteuttamiseksi. Muut tupalaiset eivät siis ehkä ole luihuisia siveellisempiä, mutta tupana Luihuinen antaa oppilaalle mahdollisuuden kasvaa ns. suuruudeksi eikä tukahduta vallanhimon mahdollisesti aiheuttamaa pahuutta. Luihuisesta on kuitenkin tullut hyväsydämisiäkin velhoja ja noitia, mukaan lukien Kuhnusarvio, Andromeda Tonks, Regulus Musta ja Kalkaros.
Velhomaailman kannalta ajateltuna luihuiset tuntuvat tuottavan yhteisölle yhtä paljon hyvää ja pahaa. Toisaalta vallanhimon ja suuruuden hulluuden aiheuttamat ääri-ilmiöt vavisuttavat ja pelottavat, mutta aatteen hyvä kääntöpuoli, tavoitteellisuus, intohimoisuus omien unelmien puolesta, määrätietoisuus, korkealle pyrkiminen ja itsensä kehittäminen, luotto omiin kykyihin ja osaamiseen sekä jopa perfektionismi tuovat yhteisöön myös paljon hyvää. Luihuinen on tuvista ehdottomasti dynaamisin ja tehokkain. He asettavat tavoitteita ja unelmoivat jopa mahdottomista. Luihuisten varjoon jättäminen yhteiskunnassa voi siis vähentää konflikteja, mutta estää myös velhomaailman kehityksen. Luihuinen antaa tahdon voimaa, toivoa ja toimii hyvänä ponnahduslautana velhoille, joilla on selkeä unelma, joka vaatii paljon työtä, esimerkiksi nuorille taiteilijoille, urheilijoille, poliitikoille tai nuorille jotka lähtevät huonoista oloista tavoittelemaan rikkautta tai pyrkivät yhteiskunnassa erityisen haastaviin tehtäviin. Lapsen sijoittaminen Luihuiseen esitetään kirjoissa useissa kohtaa tietynlaisena riskinä, sillä toisin kuin Puuskupuh ja Rohkelikko, Luihuinen ei pyri lainkaan moraalikasvatukseen. Mikäli vanhemmat puolestaan kokevat kotoa saadun moraalipohjan riittävän vahvana, näkevät lapsessaan suurta potentiaalia ja toivovat hänen menestyvän lahjakkuusalallaan tulevaisuudessa, Luihuinen on tupana hyvä valinta. Se antaa loistavat eväät työelämään ja lahjakkuuksille mahdollisuuden puhjeta kukkaan. Valitettavasti samat mahdollisuudet nousuun annetaan myös pahoille velhoille.
Luihuinen mielletään kasvattamaan suuruuksia, neroja ja velhoja, jotka muistetaan historian kirjoissa ikuisesti. Luihuiset voivat koulumaailmassa olla vielä ujoja ja syrjään vetäytyviä, mutta ennen kuolemaansa he unelmoivat tekevänsä jotain suurta, ja tuvan kasvatusmetodeilla yleensä yltävätkin siihen elämänsä aikana. Nerouden ja hulluuden voidaan nähdä kulkevan käsi kädessä. Luihuiset todennäköisesti ymmärtävät itsekin, että korkealle pyrkiessään he ottavat riskin myös hulluuden ilmenemisen suhteen, mutta ovat valmiita siihen. Jotta voisit saada kaiken, on laitettava kaikki peliin. Ja puolikas tai tavallinen ei riitä luihuiselle. Tavallisena harmaana hiirenä ei voita mitään. Hulluuden ja vastustajien synnyn voidaan nähdä näin olevan välttämätön paha matkalla nerouteen. Tyypillisyyttä ja arkista harmautta paetessaan radikaali luihuinen on valmis suuriinkin uhrauksiin. Hän voi olla esimerkiksi valmis tulemaan tunnetuksi negatiivisista asioista, mieluummin kuin ettei häntä tunnettaisi lainkaan. He haluavat tuntea olevansa erityisiä ja taistelevat erottuakseen edukseen. He uskovat omiin periaatteisiinsa eivätkä kaipaa muiden hyväksyntää niille. Kaikkia suuria nerojahan ymmärretään vasta heidän kuoltuaan. He ovat matkalla huipulle eikä kukaan voi estää heitä siinä. Jätti luihuinen jälkeensä velhomaailmaan sitten hyvää tai pahaa, hänen elämänsä tuskin koskaan jää turhaksi.
Maine
Luihuisilla tuntuu olevan selkeä käsitys maineestaan, statuksesta ja vahva omanarvontunto, jonka rikkomisesta he ovat valmiita kostamaan verisesti. Mainetietoisuudesta johtuen heidän julkikuvansa voi olla hämmentävän hurmaava ja siloiteltu; he haluavat olla menestyviä, kauniita, rikkaita ja vaikutusvaltaisia. Koulumaailmassa he saattavat esiintyä säihkyvän itsevarmoina, urheilullisina ja trendikkäinä; Heillä on rikkaat vanhemmat, hienoimmat kulkuneuvot ja merkkivaatteet ja he seurustelevat vain toistaan kauniimpien ja komeampien partnereiden kanssa. Luihuinen saattaa hallita etiketin täydellisesti, olla kuin kala vedessä kaikissa juhlissa tai esittää kovinkin karismaattista ja pidettyä seuramiestä. Hänellä voi olla myös arvostettu ammatti tai koulutus vain puhtaasti julkikuvan rakentamista varten. Maineen varjeleminen pelastaa osin luihuiset täydeltä itsetuholta. Pysyäkseen sosiaalisesti arvostettuina, on heidän käyttäydyttävä edes näennäisesti sosiaalisten normien mukaisesti, vaikkei heitä syvimmiltään muiden mielipiteet kiinnostaisivatkaan. Tämä saattaa hillitä paljonkin radikaaliutta. Luihuiset saattavat itse sosiaalisiin standardeihin vahvasti uskovina käyttäytyä tuomitsevasti ihmisiä kohtaan, jotka poikkeavat valtavirrasta esimerkiksi pukeutumiseltaan. Luihuiselle itselleen on nimittäin ensisijaisen tärkeää, että heidän oma ulkomuotonsa huokuu heidän ansaitsemaansa arvostusta. He saattavat esimerkiksi käyttää kalliita merkkivaatteita vain tuodakseen esiin maallista varakkuuttaan tai osoittaa nuivalla, valikoivalla käytöksellään, etteivät kaikki ympäröivät ihmiset ole heidän seuransa arvoisia. Urheilu edustaa luihuiselle ikuista tarvetta itsensä ylittämiseen ja voittamiseen, mutta maineeseen liittyen se voi saada myös pinnallisia piirteitä ja liikunnan harrastamista voi alkaa motivoida terveyden sijasta estetiikka ja turhamaisuus. Luihuisilla voi korpinkynsien tavoin olla taipumusta elitismiin.
Kunnianhimo
Luihuiset ovat hyvin kunnianhimoisia. Luihuinen haluaa sisäsyntyisesti olla omalla osaamisalallaan erinomainen, mielellään paras, koska muutoin hän ei pysty olemaan tyytyväinen itseensä tai saavutuksiinsa. Voiton hän takaa sysäämällä kilpailijansa sivuun ja kehittämällä itseään kohti täydellisyyttä. Luihuiset saattavat myös rakastaa ihailua ja tunnustusta ja pyrkiä siksi nostamaan statustaan.
Oletettavaa on että luihuinen ei koskaan näe Iseeviotpeilistä itseään sellaisena kuin hän on, sillä kunnianhimoissaan he haluavat aina olla vielä hieman parempia ja yltää aina vain korkeammalle. Mikään ei tunnu riittävän. Parhaassa tapauksessa luihuista ajaa eteenpäin terve kunnianhimo ja hänen katseensa suuntautuu toiveikkaana tulevaisuuteen. Tavoitteet motivoivat luihuisen sisäistä intohimoa, kipinää ja pitävät liikkeessä. Luihuiset näkevät ratkaisuja ja loputtomia mahdollisuuksia. Mikään maailmassa ei ole mahdotonta luihuiselle. Kunnianhimoon liittyy yleensä myös määrätietoisuus. Luihuiset tietävät mitä haluavat, asettavat tavoitteita ja pyrkivät niihin dynaamisesti. Haluaa luihuinen sitten artistiksi, poliitikoksi, ison yrityksen johtajaksi tai huippu-urheilijaksi, hän ei luovuta ennen kuin on tavoitteessaan. He saattavat myös olla hyvin ankaria itselleen ja kanssaihmisilleen, koska odottavat itseltään paljon. Luihuisen ihanteet voivat olla hyvin korkealla, mielellään muiden saavuttamattomissa.
Luihuisten perusheikkouksia tuntuvat olevan pohjimmiltaan heikko itsetunto, riittämättömyyden tunne, kateus ja jatkuva tarve voittoon ja kilpailemiseen. Luihuisen voi olla vaikea hyväksyä häviötään tai iloita toisen voitosta tai saavutuksista. Liian korkeat tavoitteet saattavat saada luihuisen masentumaan, vetäytymään ja väsymään ja tuntemaan itsensä totaaliseksi luuseriksi. Luihuisella voi olla myös vääristynyt käsitys omista kyvyistään, voimavaroistaan ja jaksamisestaan. Hänen saattaa olla vaikea pysähtyä ja rentoutua. Pahimmillaan liiallinen kunnianhimo voi ajaa luihuisen suuruuden hulluuteen (ks. megalomania)
Kumppanuus
Lajitteluhatun mainitsema lause "Luihuisesta sä löydät ystävät aidot" on monitulkintainen. Ei ole täysin selvää, mikä kanssaihmisten ja kavereiden merkitys tuvassa on. On kuitenkin syytä olettaa, että toisin kuin rohkelikot, luihuiset vaikuttavat ystävystyvän mieluiten hyvämaineisten ja vahvojen velhojen kanssa, joista on heille itselleen hyötyä. Tähän tarkoitukseen sopivat parhaiten toiset luihuiset. Tupaan kuuluminen takaa sen että velholla on halu menestyä ja todennäköisesti hän on myös lahjakas ja tulee pääsemään pitkälle elämässä. Jokaisesta luihuisesta voi tulla jotain suurta, eli luihuisten on tärkeää ja hyödyllistä liittoutua myös keskenään. Heillä on myös samansuuntaiset arvot ja todennäköisesti luihuisen on myös helppo arvostaa koulutoverinsa lahjakkuutta, perhetaustaa ja päämäärätietoisuutta sekä kyky tartuttaa toisiinsa motivaatiotaan - etenkin jos he eivät kilpaile samasta tavoitteesta. Tupa saattaakin muodostaa yksinään yhden suuren sulkeutuneen klikin koulun sisälle, dynaamisen menestyjien tiimin, joka katselee alaspäin keskinkertaisia oppilaita. He eivät välttämättä ole järin motivoituneita viettämään aikaa tai kaverustumaan muiden tupien oppilaiden kanssa ja tästä syystä saattavat vaikuttaa etäisiltä. Etäisyys kuitenkin kohdistuu vain tuvan ulkopuolelle. Keskenään luihuisilla voi olla hyvin hauskaa, korkea yhteenkuuluvuuden tunne ja kyky tukea toisiaan. Tuleehan heidän juhliensakin olla ainakin näennäisesti parhaimmat, parhaiten kestityt ja niihin tulee olla kutsuttuna vain korkea-arvoisimpia vieraita. Luihuiset liittoutuvat vahvasti yhteen, muodostavat itselleen mahdollisimman laajantukijoukon keinolla millä hyvänsä ja puolustavat toisiaan todistaakseen, että ryhmään liittoutuminen todella kannattaa. Luihuiset eivät myöskään siedä epäonnistumisia ja saattavat olla valmiita paikkailemaan toistensa rikkeitä valhein tuvan yleisen maineen ja statuksen ylläpitämiseksi. Luihuiset menestyvät hyvin myös huispauksessa eli ovat kykeneväisiä toimimaan myös joukkueena tehokkaasti, jolloin koko ryhmän onnistuminen ajaa myös yksilön etua. Luihuisten yhteinen voiton tahto sitoo heitä yhteen ja yleensä takaa myös onnistumisen.
Vahvasta klikkiytymisestä huolimatta kyse ei välttämättä ole aidosta halusta tai välittämisestä. Näin luihuisten kohdalla voidaan ehkä puhua paremminkin kontakteista tai liittolaisista kuin ystävistä. Luihuisten pääideologiaan tuntuu pohjimmiltaan myös kuuluvan, että jokainen pärjää omillaan ja raivaa tiensä menestykseen lopulta yksin. Luihuiset saattavat korkealle tavoitellessaan myös sortua piittaamattomuuteen, kävellä muiden ihmisten yli tai tarkoituksella nujertaa kilpailijansa. He siis todennäköisesti keräävät itselleen myös suuren määrän vastustajia sekä vihamiehiä. Luihuiset vaikuttavat siis olevan huomattavasti rohkelikkoja yksilösuorittavampia ja itsenäisempiä. Heitä voi olla vaikea motivoida yhteiseen tekemiseen tuntemattomien kanssa. Käytännössä kirjoissa kuitenkin kuvataan luihuisten kulkevan samanlaisissa muuttumattomissa kaveriporukoissa kuin kaikkien muidenkin tupien oppilaiden. Myös kaikissa tuvissa tuntuu olevan yhtä paljon ns. suosittuja ja syrjittyjä oppilaita.
Itse kenties epärehellisinä aitoja ystävyyssuhteita kohtaan, luihuiset saattavat kuitenkin epäillä tuntemattomien motiiveja kaverustumiseen. He saattavat kuvitella kaikkien yrittävän veljeillä kanssaan rahan tai maineen vuoksi. Luihuiset vaikuttavatkin olevan hyvin valikoivia ystäviensä suhteen ja saattavat lämmetä syville ihmissuhteille hitaasti. Kontaktien ja kevyiden kaveruuksien solmiminen lienee luihuisille ominaisempaa. Luihuinen saattaa myös uhrata ystävänsä tai puukottaa näitä selkään suurempien tavoitteidensa toteuttamiseksi. Luihuisten suhtautumista rakkauteen ja seurusteluun ei ole kuvattu kirjoissa tarkasti. Perheen ja suvun merkitys vaikuttaa kuitenkin olevan luihuisille yhtä voimakas kuin muidenkin tupien oppilaille.
Koulukiusaus
Muihin tupiin luihuiset suhtautuvat ylimielisesti ja purkavat niihin suorituspaineita ja pahaa oloaan ilkkumalla. Luihuisissa koulukiusaajia on kirjojen mukaan ehdottomasti kaikkein suurin määrä. Varmaa ei ole, kohdistuuko kiusaaminen vain tuvan ulkopuolelle vai tapahtuuko sitä myös tuvan sisällä. Muiden kiusaamisella luihuinen pyrkii nostamaan omaa statustaan, mutta tuvan sisällä sillä voi olla myös yhteishenkeä nostattava vaikutus. Luihuinen voi kiusata ja syrjiä tuvan ulkopuolisia vain osoittaakseen omaa ylemmyyttään ja vahvistaakseen omaa käsitystään tukijoukkonsa erinomaisuudesta.
Rowling mainitsee erikseen Pottermore-sivustolla, että luihuisilla on erittäin korkea yhteishenki. Kirjoittajan mukaan luihuiset kokevat ylemmyyden tuntoa muita tupia kohtaan, mutta tuvan sisällä kokevat olevansa tasa-arvoisia, Tylypahkan eliittiä, ja arvostavat toistensa lahjakkuutta. Muut jotka eivät yllä heidän tasolleen koetaan roskaväeksi, mikä selittää osin luihuisten suhtautumista muihin tupiin.
Puhdasverisyys
Jästien suhteen luihuiset ovat yleisimmin konservatiiveja. Lajitteluhattu sanoo, että puhdasverisyys on perinteisesti ollut Luihuisen vallitseva tekijä. Nykyään ei ole kuitenkaan syytä uskoa, etteivät myös osin jästitaustaiset oppilaat voisi kuulua tupaan, vain siksi että puhdasveriset oppilaat ovat halutumpia, sillä tuvassa on ollut useita puoliverisiä oppilaita, kuten Kalkaros ja Voldemort. Kuoleman varjeluksissa mainitaan, että jästisyntyiset luihuiset ovat harvinaisia, mutta mahdollisia, mikäli oppilas on muuten erittäin lahjakas. Puhdasverisyys tuntuukin olevan merkityksellistä enemmänkin imagollisesti kuin taitoihin liittyen. Perinteiset puhdasveriset velhosuvut ovat luihuisten kesken arvostettuja.
Huomion arvoista on, että luihuisten jästivastaisuus ei välttämättä ole pelkkää pahantahtoisuutta. Jästivastaisuuden taustalla vaikuttavat kokemukset noitavainoista. Jästit ja velhot ovat joinain historian aikoina näet pyrkineet elämään yhdessä siinä epäonnistuen, yleensä velhojen tappioksi. Tästä syystä velhot aikanaan pakenivat maan alle ja loivat jästeiltä salaisen maailman pelastuakseen verilöylyiltä ja noitarovioilta. Tuon historian tuntemuksen runtelemina osa velhoista alkoi kantaa kaunaa jästeille perheenjäseniensä menettämisestä. Tuo kauna on vuosisatojen aikana lieventynyt, mutta edelleen nämä velhot näkevät, että jästit ja velhot ovat kaksi eri lajia, joiden sopuisa yhteiselo on mahdotonta. Halu pitää jästit ja velhot erillään ei suoraan siis tarkoita vihamielisyyttä jästejä kohtaan.
Politiikassa luihuiset sijoittuvat luontevimmin oikeistoon. Etenkin nuorina heillä voi olla radikaaleja poliittisia mielipiteitä ja taipumusta mustavalkoisuuteen sekä ihmisten arvottamiseen, mikä saattaa ajaa myös äärioikeistolaisuuteen, tyypillisimpänä esimerkkinä kuolonsyöjät. Pottermoressa Rowling kirjoittaa, että luihuiset ovat vastaanottavaisia niin puhdas- kuin puoliveristenkin suhteen. Suhtautuminen jästisyntyisiin sivuutetaan kohteliaasti vaieten.
Oveluus
Lajitteluhattu mainitsee Luihuisen arvostaneen oveluutta. Luihuiset ovat ovelia, nokkelia sekä strategisia. Heillä on vahva selviytymisvietti ja he kokevat tarvitsevansa taktikointia selvitäkseen. Luihuinen voi olla hyvin muuntautumiskykyinen, nokkela ja tilannetajuinen. He eivät välttämättä näytä törmäävän lainkaan vastoinkäymisiin, sillä ennakoivat ja välttävät ne etukäteen. He löytävät reittejä ja ratkaisuja, joita muut eivät välttämättä olisi edes tohtineet ajatella, ja luikertelevat pois muiden asettamista ansoista.
Oveluus aiheuttaa luihuisissa kuitenkin myös epäluotettavuutta. Pahimmillaan luihuisesta voi tulla väriään vaihtava, politikoiva ja kavala. Luihuinen voi olla epäluotettava ihmissuhteissa, puhua pahaa toisten selän takana tai vaihtaa sulavasti mielipidettään (tai tarvittaessa vaikka henkilöllisyyttään) seurasta ja kuulijakunnasta riippuen, mikäli hän kokee sen tilanteessa välttämättömäksi tai muuten vain hyödylliseksi. Luihuinen voi huijata kanssaihmisiään häikäilemättä ja käyttää mielestään yksinkertaisia, luottavaisia velhoja hyväkseen. Luihuisten moraali saattaa olla myös löyhä heidän omien rajojensa suhteen eli luihuinen saattaa onnistua yllättämään myös tästä syystä vastustajansa. Vastustajaansa kohtaan hän on häikäilemätön ja saattaa oveluuttaan hämmentää tämän yllättävästi, käyttäytyen sosiaalisista standardeista poiketen ja rikkoen sääntöjä täysin odottamattomasti ja tarvittaessa törkeästi. Luihuiset ovat yllättävän avarakatseisia erilaisten toimintamallien suhteen ja näkevät maailman lukemattomat mahdollisuudet oman etunsa ajamiseksi ja heidän voi olla vaikea ymmärtää, miksi yhteiskunta yrittää pakottaa heidät jättämään osan näistä mahdollisuuksista käyttämättä. Moraalin löyhyys selittää myös luihuisten taipumusta pimeyden puoleen. Luihuinen ei välttämättä tosin tällöinkään koe olevansa paha vaan käyttävänsä vain toimintamalleja, joihin muut eivät uskallu. Luihuisen oveluus ja taktisuus ovat yhdet avaimet, joilla hän taistelee paikastaan suuruutena.