cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Claudio Scimone
Claudio Scimone (23. joulukuuta 1934 – 6. syyskuuta 2018 ) oli italialainen kapellimestari.
Scimone syntyi Padovassa, Italiassa, ja opiskeli orkesterinjohtoa Dmitri Mitropouloksen sekä Franco Ferraran johdolla. Hän sai kansainvälistä mainetta sekä kapellimestarina että musiikintutkijana. Hän nosti uudelleen esille useita renessanssi- ja barokkimusiikin teoksia. Hänelle on myönnetty mm. L'Académie Charles Crosin Grand Prix du Disque.
Scimone toimi Lissabonin Gulbenkian-orkesterin ensimmäisenä ylikapellimestarina vuosina 1979–1986. Häntä seurasi tässä virassa Muhai Tang. Scimone on lisäksi perustanut I Solisti Veneti -yhtyeen.
HMS Swift (G46)
Palvelus
Alus liittyi 2. maaliskuuta Britteinsaarille palaavaan saattueeseen RA57 suojatakseen Black Princeä. Seuraavana päivänä saattue joutui Saksan laivaston sukellusveneen U-739 maaliksi, jolloin alus kykeni väistämään sukellusveneen laukaiseman akustisen torpedon. Alus erkani 7. maaliskuuta saattueesta suojueen mukana. Seuraavana päivänä se jatkoi palvelustaan Kotilaivastossa laivueensa mukana.
Toukokuussa alus määrättiin laivueensa mukana Normandian maihinnousuun, jossa se muodosti HMS Impulsiven, HMS Kelvinin, HMS Saumarezin, Savagen, HMS Scorpionin, HMS Scourgen, HMS Serapiksen ja Norjan laivaston KNM Stordin kanssa Force S:n, minkä tehtävänä oli tukea maihinnousua tykkitulella sekä estää akselivaltain alusten pääsy maihinnousualueelle. Osaston maalialueeksi määrättiin Francevillen puolustuslaitteet Sword-rannalla. Alus osallistui osastonsa mukana maihinnousuharjoituksiin.
Kesäkuussa alus siirtyi Clydeen, josta se suojasi 2. kesäkuuta Saumarezin ja Stordin kanssa tulitukiosasto Force D:n alukset HMS Warspiten, HMS Ramilliesin ja HMS Mauritiuksen Solentiin. Swift saattoi samat alukset 5. kesäkuuta takaisin maihinnousurannan edustalle.
Seuraavana päivänä alus tulitti omaa lohkoaan ennen maihinnousun aloittamista alueella. Samana päivänä sen miehistö pelasti Saksan laivaston E-veneiden torpedoiman KNM Svennerin miehistön. Alus tulitti 7. kesäkuuta itäisen maihinnousuosaston alueen kohteita sekä suojasi alueelle saapuvia saattueita. Alus oli 23. kesäkuuta täydennettävänä Portsmouthissa. Seuraavana päivänä alus laukaisi miinan Sword-rannan edustalla katketen kahtia. Alus upposi nopeasti vieden mukanaan 53 merisotilasta.
Mustakari (Martinniemi)
Mustakari on saari Perämerellä, Kiiminkijokisuiston pohjoisrannalla Oulun Haukiputaalla Martinniemen kaupunginosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Kurtinhaudan lahden suulla Laitakarin saaren ja entisen Martinniemen sahan alueen eteläpuolella. Saareen johtaa aallonmurtajana toimiva pengertie Kurtinhaudan kalasatamasta.
Mustakarissa sijaitsee vanha Merenkulkulaitoksen Mustakarin 1950–luvulla rakennettu luotsiasema. Syksyllä 2012 luotsiasemalle muutti Merenkulkulaitoksen omistaman Meritaito Oy:n Perämeren väylänhoitotukikohta. Saaren rantoja kiertää polku, ja sen eteläisellä rannalla on muutamia kesäasuntoja.
Muja (Burjatian joki)
Muja on Lenan vesistöön kuuluvan Vitimin sivujoki Burjatian tasavallan Mujan piirissä Venäjällä. Sen pituus on 365 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 11 900 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Mujakanin harjanteelta, virtaa vuorten muodostamassa kapeassa laaksossa ja alajuoksulla Mujan–Kuandan kattilalaaksossa. Mujassa on paljon arvokalaa. Veneliikenne on mahdollista Taksimoon saakka.
Giuseppe Patanè
pienoiskuva|Giuseppe Patanè Giuseppe Patanè (1. tammikuuta 1932 Napoli – 29. toukokuuta 1989 München) oli italialainen kapellimestari.
Patanè oli kapellimestari Franco Patanèn (1908–1968) poika ja opiskeli Napolissa, jossa hän myös debytoi vuonna 1951. Hän kuoli äkillisesti johtaessaan Sevillan parturin esitystä Baijerin valtionoopperassa.
ITV3
ITV3 on brittiläinen mainosrahoitteinen televisiokanava, joka aloitti lähetykset 1. marraskuuta 2004 korvaamalla Granada Plus -kanavan.
Ohjelmisto
Kanava on suunnattu yli 35-vuotiaille ja suuri osa sen ohjelmistosta onkin vanhempien draamasarjojen ja tilannekomedioiden uusintoja. ITV:n yritykset saada katsojat pysymään kanavalla on saanut sen hankkimaan uudempia amerikkalaisia sarjoja antenniverkkoon yksinoikeudella, kuten Num3rot ja Kova laki: Oikeuden ratkaisu.
ITV aloitti 30. lokakuuta 2006 kanavasta uuden, tunnin viiveellä ITV3:n ohjelmat lähettävän ITV3+1-kanavan yhtä aikaa ITV2+1-kanavan kanssa. Se ei kuitenkaan lähetä joitakin ohjelmia lakiin vetoavista syistä, vaikka kyseessä oleva ohjelma olisikin listattu EPG:ssä.
Vuonna 2007 rugbyn maailmancupin aikana kanava lähetti rugbyotteluita, kun ITV1 ja ITV4 lähettivät samaan aikaan jalkapallo-otteluita.
Rikostrilleripalkinnot
Vuodesta 2008 ITV3 on järjestänyt palkintogaalan nimeltä Crime Thriller Awards. Gaalassa palkitaan vuoden parhaat rikostrillerisarjat ja sitä on molempina vuosina edeltänyt 6-7 viikon rikosohjelmien kausi ITV3-kanavalla. Vuonna 2009 palkintogaala yhdistettiin Crime Writers' Associationin Daggers-gaalan kanssa.
Kati Parkkonen
Kati Parkkonen (o.s. Niemeläinen) on suomalainen toimittaja.
Parkkonen on aiemmin toiminut Rytmiradion ja Radio Keski-Suomen toimittajana 1990-luvulla, MTV3:n uutisankkurina ja Huomenta Suomi -ohjelman juontajana 2004–2005 sekä Ylen uutisankkurina ja Aamu-TV:n juontajana 2005–2006.
Parkkonen on ollut tuottamassa mm. ohjelmia Häntä pystyyn ja Kuorosota. Hän on toiminut myös Kukkaron herraksi -ohjelman juontajana.
Massena (kylä)
Massena on kylä St. Lawrencen piirikunnassa, New Yorkin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 10 936 vuonna 2010. Kylä nimettiin André Massénan mukaan, joka oli yksi Napoleonin kenraaleista. Kylä sijaitsee aivan Kanadan rajan tuntumassa St. Lawrencejoen etelärannalla.
Massena on Massenan kaupungin keskusta, mutta osa kylästä sijaitsee Louisvillen kaupungin puolella.
Norfolkinsaarenviherkaija
Norfolkinsaarenviherkaija (Cyanoramphus cookii) on Norfolkinsaaren kotoperäinen kaija, joka luettiin aikaisemmin uudenseelanninviherkaijan alalajiksi.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 25 cm, ja sen höyhenpuku on pääosin vihreä. Uloimpien käsisulkien ulkohöyty on sinivioletti, otsa, päälaki sekä yläperän molemmilla puolilla olevat laikut ovat punaiset. Naaras on kooltaan hieman koirasta pienempi, sillä on punaista vähemmän päässä kuin koiraalla, ja sen nokka on kapeampi.
Esiintyminen
Norfolkinsaarenviherkaijat elävät vain Tasmaninmeressä sijaitsevalla Norfolkinsaarella ja sen kansallispuistossa sekä puiston lähiympäristössä. Se oli jo häviämässä, sillä vuoden 1994 laskennoissa tavattiin vain neljä pesivää naarasta ja kolmisenkymmentä koirasta. Suojelutoimien ansiosta kannan koko on nykyisin 200–300 yksilöä ja pesiviä pareja on vähintään kuusi.
Elinympäristö
Laji elää metsissä mutta vierailee puutarhoissa syömässä hedelmiä.
Lisääntyminen
Pesä on puun kolossa, tavallisimmin Nestegis apetala -lajin puussa. Naaras munii keskimäärin viisi munaa, joita se hautoo kolme viikkoa. Poikaset jättävät pesän kuuden tai seitsemän viikon ikäisinä ja itsenäistyvät kolmen-viiden viikon kuluttua. Pari pesii ainakin kaksi kertaa peräkkäin, joskus ne pesivät jopa neljä kertaa vuoden aikana.
Ravinto
Ruokavalio koostuu siemenistä, hedelmistä, kukista ja vihreistä lehdistä.
Gustav Lantschner
Gustav Adolf Lantschner (12. elokuuta 1910 Innsbruck, Itävalta-Unkari – 19. maaliskuuta 2011 Krailling, Baijeri, Saksa) oli itävaltalais-saksalainen alppihiihtäjä, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Lantschner voitti vuoden 1932 MM-kisoissa kultaa syöksylaskussa ja sijoittui alppiyhdistetyssä pronssille. Seuraavan vuoden MM-kilpailuissa hän ylsi pujottelussa hopealle.
Vuonna 1935 elokuvanteon perässä Saksaan muuttanut Lanschner sai maan kansalaisuuden, ja seuraavana vuonna hän sijoittui Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaisten alppiyhdistetyssä hopealle toisen saksalaisen, Franz Pfnürin, jälkeen.
Vuonna 2010 sata vuotta täyttänyt Lantscher asui Münchenissä.
San Giuliano Milanese
San Giuliano Milanese on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanon keskustasta on noin 10 kilometriä kaakkoon. Milanosta Bolognaan johtavat liikenteen valtasuonet kulkevat San Giulianon kautta, ja Autostrada del Solen varrelle on kehittynyt laaja teollisuusalue. Sangiulianomilaneselaisia kutsutaan demonyymilla sangiulianesi.
Maantiede
San Giuliano Milanese sijaitsee Lombardian länsiosassa ja Milanon metropolikaupungin kaakkoisosassa, jossa asutus on harvempaa kuin Milanon pohjoispuolella. San Giulianon ja Milanon välissä sijaitsee San Donato Milanese.
San Giulianon frazionet ovat Borgolombardo, Carpianello, Civesio, Mezzano, Pedriano, Rancate, Santa Brera, Sesto Ulteriano, Viboldone, Videserto ja Zivido.
Historia
pienoiskuva|200px|vasen|Sesto Ulteriano ja Civesio Nykyisen San Giuliano Milanesen alueella sijaitsevan Cascina Occhiòn kautta kulki Rooman valtakunnan aikana Via Mediolanum-Placentia, joka yhdisti nykyisen Milanon ja Piacenzan. Humiliaatit perustivat luostarinsa Viboldoneen 1100-luvulla; luostari siirtyi olivetaanien haltuun ja pysyi näillä aina vuoteen 1777. Koko kunnan nimenä oli Viboldone vuoteen 1893 saakka, jolloin nimeksi virallistettiin San Giuliano Milanese. Viboldonen kuntaan oli liitetty San Giulianon nykyisiä frazioneja pitkin 1800-lukua. Milanon läheisyys siivitti San Giulianon voimakkaaseen kasvuun toisen maailmansodan jälkeen: 1950-luvun alussa sen väkiluku oli noin 8 000, mistä se kolminkertaistui 1970-luvulle tultaessa. Vuosisadan lopussa väkiluku taantui, mutta on sittemmin jälleen kasvanut. San Giuliano sai kaupunkioikeudet (Titolo di Città) 24. huhtikuuta 2000.
Viboldone on nykyisin vähäinen frazione Autostrada del Solen ja SP 164:n risteysalueen itäpuolella. Viboldonen kirkko rakennettiin 1176–1348, se edustaa lombardialaista arkkitehtuuria romaanisen ja goottilaisen tyylisuunnan taitteessa. Kirkossa on muun muassa Giusto de' Menabuoin fresko vuodelta 1349. Zividossa on kirkko Santa Maria Nascente vuodelta 1493.
Liikkeellä marraskuussa -festivaali
Liikkeellä marraskuussa -festivaali on vuonna 1986 perustettu nykytanssifestivaali. Festivaali tuo vuosittain Suomeen ajankohtaisia tekijöitä ja ilmiöitä sekä herättää keskustelua nykytaiteen ja esittävän taiteen kentällä kantaa ottavalla ohjelmistollaan. Festivaali järjestetään joka syksy eri esitystaloissa Helsingissä ja Espoossa. Tapahtumapaikkoja ovat mm. Kulttuurikeskus Stoa, Kiasma-teatteri, Espoon kulttuurikeskus, Mediakeskus Lume ja Zodiak – Uuden tanssin keskus.
Sajan
Sajan on vuoristoalue eteläisessä Siperiassa Mongolian rajan tuntumassa. Se koostuu kahdesta osasta joilla on erilainen geologinen historia. Länsi-Sajan muodostaa Altain jatkeen koillisessa. Itä-Sajan ulottuu Jenisein latvoilta Baikaljärven eteläpäähän. Vuoriston korkein huippu Itä-Sajanilla on Munku Sardyk 3491 metrin korkeudessa Venäjän ja Mongolian rajalla.
Liikkeellä marraskuussa -festivaali
Liikkeellä marraskuussa -festivaalin tarkoituksena on lisätä tanssitaiteen tunnettuutta, monipuolistaa esittävän taiteen tarjontaa tarjoamalla yleisölle alan huippuosaamista edustavia esityksiä, vaikuttaa taidekeskusteluun sekä vahvistaa tanssitaiteen merkitystä yhteiskunnassamme.
Sajan
Sajanin alueen alkuperäistä väestöä ovat turkkilaisia kieliä puhuvat kansat sekä suomensukuisia kieliä puhuneet kamassit ja matorit.
Liikkeellä marraskuussa -festivaali
Liikkeellä marraskuussa -festivaalilla on ollut tärkeä tehtävä pääkaupunkiseudun tanssin esitystoiminnan katalysaattorina. Syntyvaiheessaan 1980-luvun puolivälissä se loi tuolloin lähes olemattomissa tuotannollisissa olosuhteissa toimiville kotimaisille esityksille katselmuksen. Festivaali aloitti aikana, jolloin kansainvälisiä nykytanssiesityksiä nähtiin pääkaupunkiseudulla erittäin harvoin. Kansainvälisen ohjelmiston osuus festivaaliohjelmassa kasvoi vuosi vuodelta ja festivaalista muodostui tärkeä ikkuna maailmalle, missä nykytanssi oli vakiintunut ja arvostettu taidemuoto. Kotimaisen tanssitaiteen hakiessa toiminnalleen arvostusta ja vakaampia oloja festivaali näytti osaltaan, että tanssitaide on kiinnostava, ajankohtainen ja idearikas taidemuoto, johon on syytä panostaa ja jota kannattaa seurata.
Liikkeellä marraskuussa on vakiintunut nyt neljännesvuosisadan aikana Helsingin ja pääkaupunkiseudun tärkeimmäksi nykytanssitapahtumaksi, joka yhä uudelleen haastaa meitä näkemään kehollisuutemme taiteellisen potentiaalin. Liikkeellä marraskuussa julkaisi 25-vuotishistoriikin vuonna 2011. Historiikin kautta piirtyi kuva edelläkävijästä: festivaali on vuosien saatossa tuonut Suomeen liudan keskeistekijöitä eurooppalaiselta nykytanssikentällä. Sen kansainväliset otokset eivät ole olleet muiden festivaalien kopioita, vaan ajassa ja läpimurrossa olevia ryhmiä ja teoksia, jotka ovat tarttuneet suomalaiskatsojien mieliin ja vieneet kotimaista taidekeskustelua harppauksin eteenpäin. Festivaali on ollut monessa suhteessa uuden suunnan näyttäjä suomalaisen ja kansainvälisen tanssin suhteen. Se on avannut ja laajentanut sekä tanssikäsitystä että tanssin yleisöpohjaa.
Liikkeellä marraskuussa -festivaalin taustaorganisaatio on Tanssiareena ry. Festivaalin taiteellisina johtajina toimivat Ari Tenhula ja Mikael Aaltonen. Isabel González toimii festivaalin vastaavana tuottajana.
Vuosille 2015–2016 ja 2017–2018 Liikkeellä marraskuussa -festivaalille on myönnetty eurooppalainen EFFE Europe for Festivals, Festivals for Europe -sertifikaatti. Tunnustus myönnetään festivaaleille, joiden katsotaan olevan taiteellisesti korkeatasoisia ja joilla on vaikutusta niin paikallisella, kansallisella kuin kansainväliselläkin tasolla. Sertifikaatit myöntää Euroopan festivaaliyhdistys EFA (European Festivals Association).
Tuomas Lehtonen
Tuomas Lehtonen (s. 4. elokuuta 1998) on suomalainen aitajuoksija. Lehtosen seura on Liedon Parma, ja häntä valmentaa Mikko Mattila.
Lehtonen karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017. Hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun alkuerissä Münchenin EM-kilpailuissa 2022.
Lehtonen saavutti Kalevan kisoissa 400 metrin aitajuoksussa kultaa vuonna 2020 ajalla 50,53, 2021 ajalla 50,62 ja 2022 ajalla 51,43, hopeaa vuonna 2023 ajalla 50,20 sekä pronssia vuonna 2019 ajalla 52,28. Hän voitti sisäratojen SM-kilpailuissa 300 metrin aidoissa kultaa Tampereella 2020 ajalla 36,08 ja Kuopiossa 2022 ajalla 36,37 sekä sai hopeaa Tampereella 2016 ajalla 38,42 ja Kuopiossa 2019 ajalla 37,92 sekä hopeaa 400 metrillä vuonna 2021 ajalla 48,87 ja 2023 ajalla 48,85 ja pronssia vuonna 2018 ajalla 49,33. Viestissä hän sai SM-pronssia 2017.
Širvintosin kunnallispiiri
Širvintosin kunnallispiiri on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnallispiiristä, joka sijaitsee Vilnan läänissä. Vuonna 2008 kunnallispiirin väkiluku oli 19 142 asukasta. Hallinnollisena keskuksena toimii Širvintos.
Jenisei
Jenisei (, tuvaksi Ulug-Khem) on suurjoki Siperiassa Venäjällä ja Mongoliassa. Joki on keskivirtaamaltaan suurin Jäämereen laskevista vesistöistä. Se on myös yksi maailman pisimmistä joista. Jenisein vesistö on valuma-alueeltaan Obin vesistön jälkeen Venäjän toiseksi suurin ja koko maailmassa seitsemänneksi suurin.
Joen vuotuinen keskivirtaama on 19 800 m3/s. Jenisei on jäässä yli puolet vuodesta; kuukausivirtaama on alimmillaan kevättalvella. Kevättulva ajoittuu touko-heinäkuulle.
Joen kulku ja pituus
Jenisein suurempi alkujoki Bolšoi Jenisei (eli Bi-Hem) saa alkunsa Sajanvuorilta Venäjän ja Mongolian rajamailta Baikaljärven länsipuolelta. Kyzylin kaupungin luona siihen liittyy toinen alkujoki tai sivuhaara Malyi Jenisei (Ka-Hem). Tästä eteenpäin joki kantaa nimeä Jenisei. Jenisei laskee Karanmereen 3 487 kilometriä myöhemmin.
Jos joen pituus lasketaan alkujoki Malyi Jenisein alusta, Jenisein pituus on 4 102 kilometriä. Yläjuoksulta suuaukolle laskien suurin joen pituus on jopa 5 539 kilometriä, mikä on pisin Venäjän läpi virtaavista joista. Tämä muodostuu reittiä Selengan sivujoen Iderin latvoilta Selengan, Baikaljärven ja sen laskujoen Angaran kautta.
Sivujoet
Merkittävimmät sivujoet ovat Angara (Ylä-Tunguska), Kivinen-Tunguska ja Ala-Tunguska.
Jokiliikenne
thumb|Jenisein jokiliikennettä Joella on säännöllistä laivaliikennettä yläjuoksun Sajanogorskiin saakka, valtamerialuksilla päästään alajuoksun Igarkaan asti.
Suurimmat kaupungit
Suurimpia Jenisein pääuoman varrella sijaitsevia kaupunkeja ovat Kyzyl, Abakan ja Krasnojarsk. Sivu-uomien varrella sijaitsevat muun muassa Ulan Ude, Irkutsk, Angarsk, Bratsk, Ust-Ilimsk ja Kansk.
Pyhäjärven Pohti
Pyhäjärven Pohti on pyhäjärveläinen urheiluseura. Se perustettiin vuonna 1934 nimellä Parkkiman Pohti ja seuran nykyinen nimi otettiin käyttöön kymmenen vuotta myöhemmin. Paini on ollut seuran päälajina alusta alkaen, vaikka nykyisellään toiminta lajin parissa onkin hiljentynyt. Nykyisin tärkeitä lajeja ovat painin lisäksi lentopallo, jääkiekko, hiihto, jalkapallo, pesäpallo ja yleisurheilu, minkä lisäksi lajivalikoimissa ovat jousiammunta, suunnistus ja tennis.
21. lokakuuta
21. lokakuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 294. päivä (295. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 71 päivää.
Kuolleita
Katso myös: kalenteri ~ 20. lokakuuta, 22. lokakuuta
Hasselblad
Nimen nosti maailmanmaineeseen Victor Hasselblad (1906–1978). Hän otti isänsä jälkeen haltuunsa sekä tukkuliikkeen että valokuva-alan tytäryhtiön. Hän oli isoisänsä vaikutuksesta kiinnostunut valokuvauksesta ja kuvasi lintuja. Hän perusti 1937 Göteborgiin kameraliikkeen Victors Foto, jossa hän aloitti projektorien ja kameratarvikkeiden valmistuksen.
Kun toista maailmansotaa käytiin Ruotsin ympärillä, Ruotsin ilmavoimat tilasi silloin jo nimekkäältä Hasselbladilta ilmakuvauskameroita. Myös maavoimat tilasi häneltä kameroita, ja Hasselblad toimitti Ruotsin puolustusvoimille yhteensä 342 kameraa. Kameroita valmistava yritys toimi nimellä Ross AB, mutta pian nimeksi tuli Victor Hasselblad AB. Yritys valmisti kelloja ja Saabille hammaspyöriä, kun niitä ei sodan vuoksi voinut tuoda ulkomailta, mutta koko ajan oli haaveena siviilikameran valmistus.
Vihdoin 1948 esiteltiin yrityksen peiliheijastuskamera kuvakokona 6 × 6 cm, Hasselblad 1600F. Objektiivit kameraan valmistettiin Rochesterissa. 1957 julkistettiin Hasselblad 500C, joka sai suosiota erityisesti ammattivalokuvaajien keskuudessa.
Yrityksen uusin digitaalijärjestelmäkamera on Hasselblad H4D-60, jossa on 40,2 × 53,7 mm:n, 60 megapikselin CCD-sensori.
Varsinkin Gemini-lentojen alkuaikoina, Kuussa otetut ja suuri osa avaruudessa (kiertoradalla) kuvatuista valokuvista on otettu Hasselbladin kameroilla. Hasselblad on NASA:n ja osittain myös ESA:n suurimpia yhteistyökumppaneita.
Yrityksen vaihtuvien omistusten aikana sillä alkoi alamäki, eikä se päässyt kunnolla mukaan digiaikaan.
Hasselbladin edustajana monissa Aasian maissa ollut Shriro Group osti tammikuussa 2003 yrityksestä enemmistöosuuden. Elokuussa 2004 Hasselblad osti tanskalaisen yrityksen Imacon A/S, ja yritykset sulautettiin yhteen ja nimeksi tuli Hasselblad Imacon. Omistaja on edelleen Shriro ruotsalaisen holdingyhtiönsä Shriro Swedenin kautta. Sen jälkeen se on keskittynyt kalliiden ammattilaistason digikameroiden valmistukseen.
Aiheesta muualla
Hasselblad (kamera) Hasselblad (kamera)
Kilimanjaron lumet (vuoden 2011 elokuva)
Elokuva palkittiin vuonna 2011 Euroopan parlamentin LUX-palkinnolla (European Parliament LUX Award).
Tarina
Michel (Jean-Pierre Darroussin) on ammattiyhdistysaktivi joka uskoo solidaarisuuteen. Hän joutuu tekemään ikävän tehtävän ja valitsemaan ketkä työpaikalla irtisanotaan. Hän tekee valinnan arpomalla, mutta solidaarisuuden vuoksi huijaa että sattumalta hänen oma nimensä sattuu lopputilin saavien joukkoon. Hän jään näin vapaaehtoisesti töistä pois vaikka se tarkoittaa hänelle eläkkeen menetystä.
Jäätyään töistä pois Michel joka on ollut vaimonsa Marie-Clairen (Ariane Ascaride) kanssa naimisissa yli 30 vuotta, järjestää juhlat sen kunniaksi. Juhliin on kutsuttu sukua, lapset ja lastenlapset sekä entisiä työtovereita. He saavat juhlissa suvulta lahjaksi liput Kilimanjarolle Tansaniaan ja matkakassan kulujen kattamiseen paikan päällä.
Kun Michel ja Marie-Claire ennen matkaa he viettävät iltaa pelaten korttia Marie-Clairen siskon Denisen (Marilyne Canto) ja Michelin ystävän Raoulin (Gérard Meylan) kanssa, sisään hyökkää kaksi naamioitunutta ryöstäjää jotka pahoinpitelevät heidät ja vievät rahat joilla heidän oli tarkoitus maksaa kulut Kilimanjaron matkalla. Kun myöhemmin paljastuu että toinen ryöstäjistä on Michelin entinen työtoveri joka oli irtisanottavien joukossa, hän alkaa miettimään ryöstön motiiveja ja miten tältä olisi vältytty.
Rooleissa
Lähde:
Mikael Groening
Mikael (Michael) Groening (26. marraskuuta 1714 Vaasa – 2. joulukuuta 1778 Tukholma) oli suomalainen venäjän kieliopin laatija.
Groeningin vanhemmat olivat Jakob Groening ja Maria Tallroth. Hänen tiedetään olleen 1729 Pietarissa, jonne hän oli tullut Lappeenrannasta. 1740 hänen taas tiedetään olleen tunnetun astronomin, Delisle-asteikon kehittäjän Joseph-Nicolas Delislen apulaisena ja tulkkina ja käyneen tämän mukana Obdorskissa Siperiassa. Groening opetti kieliä akateemisessa lukiossa ja toimi Venäjän keisarinnan kansliassa kielten kääntäjänä, mukaan lukien suomen kieli. 1748 hän siirtyi Tukholmaan, Ruotsin kuninkaan kansliaan venäjän kielen kääntäjäksi. Siellä hän julkaisi 1750 teoksen Grammatica Russica eller Grundelig Handledning til Ryska språket, jemte et tilräckeligit Vocabularium. Tämä verrattain laaja kielioppi oli ensimmäisiä alallaan.
Groeningin puoliso oli Anna Fredrika Ek.
Landon Ferraro
pienoiskuva|Landon Ferraro (2022) Landon Ferraro (s. 8. elokuuta 1991 Trail, Brittiläinen Kolumbia) on  kanadalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa marraskuusta 2015 alkaen NHL-joukkue Boston Bruinsia ja on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Ferraro on Detroit Red Wingsin varaus vuoden 2009 varaustilaisuudessa. Ferraro varattiin 2. kierroksella 32. pelaajana. Lokakuuhun 2015 mennessä Ferraro pelasi Red Wingsin NHL-joukkueessa 11 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Ferraron pituus 182 senttimetriä ja paino 81 kiloa. Hänen isänsä Ray Ferraro on menestyksekäs jääkiekkoilija.
Avaruustähtitiede
Avaruustähtitiede on suora suomennos englanninkieliselle termille ”space astronomy”, joka tarkoittaa nimenomaan sellaista tähtitiedettä, jossa havainnot tehdään Maan ilmakehän ulkopuolelta satelliiteista käsin. Avaruustähtitiede on nopeasti etenevä ja laajeneva tieteenala.
Maapallon pinnan saavuttaa vain kaksi sähkömagneettisen säteilyn kaistaa: näkyvä valo sekä radiosäteily. Muut sähkömagneettisen säteilyn aallonpituudet, kuten infrapuna-, ultravioletti- ja röntgensäteily sekä gammasäteily, suodattuvat ilmakehässä, joten sen vuoksi mittalaitteet on lähetettävä avaruuteen. Ilmakehä häiritsee myös näkyvän valon alueella tapahtuvia havaintoja, siksi myös Hubble-avaruusteleskooppi on lähetetty avaruuteen.
Vuonna 2003 laukaistu infrapuna-alueella toimiva Spitzer-avaruusteleskooppi on tehnyt toimintansa aikana lukuisia merkittäviä havaintoja maailmankaikkeuden synnystä ja kehityksestä.
Milliyet
Lehden päätoimittaja oli vuodesta 1959 Abdi İpekçi. Hänet murhasi 1. helmikuuta 1979 Mehmet Ali Ağca.
Kuha (täsmennyssivu)
Kuha voi tarkoittaa seuraavia:
Carlos Quintero Arce
Carlos Quintero Arce (13. helmikuuta 1920 Etzatlán – 15. helmikuuta 2016) oli katolisen kirkon 8. huhtikuuta 1944 vihitty meksikolainen pappi. Hän sai piispanvihkimyksen 14. toukokuuta 1961 saatuaan 20. maaliskuuta nimityksen Ciudad Vallesin hiippakunnan piispaksi.
Vuonna 1966 Quintero Arcesta tuli Thysdrusin titulaariarkkipiispa ja Hermosillon arkkipiispan apulainen. Vuonna 1968 hän jätti nämä tehtävät noustessaan Hermosillon arkkipiispaksi. Hän vetäytyi 20. elokuuta 1996, jolloin häntä seurasi José Ulises Macías Salcedo.
Machinae Supremacy
Machinae Supremacy on vuonna 2000 perustettu luulajalainen yhtye, jonka musiikkityyli on melodisen metallimusiikin ja videopelimusiikin yhdistelmä. Tyyliä on kuvailtu myös ”SID-metalliksi”, sillä yhtye käyttää SidStation-syntetisaattoria, jossa on Commodore 64:n kuuluisa SID-äänipiiri.
Historia
Ennen virallista levytyssopimusta Machinae Supremacy julkaisi kappaleitaan verkkosivustollaan vapaasti ladattavina, ja saavutti suurta suosiota etenkin peliyhteisössä. Yhtyeen esikoisalbumi Deus Ex Machinae julkaistiin 1. toukokuuta 2004 englantilaisen Music by Design Recordsin kautta. Samana vuonna julkaistiin yhtyeen tekemä 28 kappaletta sisältänyt soundtrack Jets’n’Guns-peliin. Yhtyeen kappaleita oli mukana myös In the Groove -pelissä ja sen jatko-osassa.
Machinae Supremacyn toinen albumi, Redeemer oli alun perin tarkoitus julkaista elo–syyskuussa 2005, mutta julkaisu viivästyi, sillä Music by Design joutui lopettamaan toimintansa. Useat levy-yhtiöt kiinnostuivat albumista, mutta tarjotut sopimukset eivät tyydyttäneet yhtyettä, joten se päätyi julkaisemaan albumin omakustanteena (niin sanottu Underground Edition) oman verkkokauppansa kautta 18. maaliskuuta 2006. Toukokuussa 2006 suomalainen Spinefarm Records otti yhteyttä Machinae Supremacyyn, ja yhtiön edustajien nähtyä yhtyeen live-esiintymisen Tukholmassa osapuolet tekivät neljä albumia kattavan levytyssopimuksen. Spinefarm julkaisi Redeemerin 8. marraskuuta 2006.
Machinae Supremacyn kolmas studioalbumi Overworld ilmestyi 12. helmikuuta 2008.
Elokuun 2. päivänä vuonna 2009 Machinae Supremacyn jäsenet ilmoittivat kotisivuillaan rumpali Tomas "Tom" Nilsénin jättävän bändin henkilökohtaisiin syihin vedoten. Lopulta samana vuonna, 27. lokakuuta, yhtyeen sivulla julkaistiin tieto uudesta rumpalista, Niklas Karvosesta.
Osmo Kupiainen
Kupiainen teki merkittävää työtä pesäpalloilun hyväksi sääntöjen ja pelitaktiikan kehittäjänä sekä kouluttajana. Pelaajaurallaan hän kuului Viipurin Pallonlyöjäin suursarjajoukkueeseen varamiehenä. Vuoden 1932 Itä-Länsi-ottelussa hän toimi Idän joukkueenjohtajana. Vuosina 1931–1939 Kupiainen oli Pesäpalloliiton (PPL) päävalmentajana ja koulutustoiminnan johtajana. Vuosina 1939–1940 Kupiainen hoiti PPL:n toiminnanjohtajan tehtäviä. Kupiainen oli myös Laaka (myöhemmin Kiri) -lehden päätoimittaja ja kirjoitti pesäpallosta eri lehtiin nimimerkillä Piikki. Vuonna 1939 Kupiainen toimi matkanjohtajana Koripallon EM-kisoissa Kaunasissa. Kupiaiselle myönnettiin Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki, SVUL:n hopeinen ansiomerkki ja Suomen Urheilun hopeinen ansioristi. Hänet nimettiin 2012 pesäpallon kunniagallerian jäseneksi.
Machinae Supremacy
Historia
Yhtye julkaisi uuden levynsä A View from the End of the World 3. marraskuuta 2010. Suomen virallisella listalla se oli sijalla 12 viikolla 45.
Osmo Kupiainen
Kupiainen osallistui politiikkaan Kansallisen Edistyspuolueen viimeisenä puoluesihteerinä vuosina 1950–1951. Edistyspuolueen lopetettua toimintansa hän toimi Suomen Kansanpuolueen ensimmäisenä puoluesihteerinä. Vuosina 1952–1974 Kupiainen oli oikeistolaisen Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki -säätiön toiminnanjohtajana.
Machinae Supremacy
Historia
Basisti Johan Hedlundin lähdöstä yhtye kertoi kotisivuillaan heinäkuussa 2011.
Machinae Supremacy on esiintynyt Suomessa useita kertoja, viimeksi 25.5.2017 Tampereen Tulliklubilla.
Jari Paasikivi
Pertti Jari Paasikivi (s. 30. huhtikuuta 1954) on vuorineuvos ja Oraksen perustajan Erkki Paasikiven kolmas poika. Hän on toiminut Oras Investin hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2018, johon hän siirtyi Oras Investin toimitusjohtajan paikalta huhtikuussa 2018. Hän oli Oraksen toimitus- ja konsernijohtaja vuosina 1994–2007. Paasikivi valmistui kauppatieteiden maisteriksi Svenska handelshögskolanista vuonna 1983.
Paasikivi toimi Kemiran hallituksen puheenjohtajana 2014-2022, Tikkurilan hallituksen puheenjohtajana 2010-2021, Varma Keskinäinen eläkevakuutusyhtiön hallituksen puheenjohtajana 2017-2021 ja Uponorin hallituksen puheenjohtajana 2008–2014. Sen lisäksi hän toimi Teknologiateollisuuden hallituksen puheenjohtaja vuosina 2013-2015 sekä oli Oraksen hallituksen puheenjohtaja vuosina 2013-2019. Hän on istunut myös Talotekniikkateollisuuden hallituksessa ja toiminut Keskuskauppakamarin varapuheenjohtajana sekä Rauman kauppakamarin puheenjohtajana.
Paasikivi on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista lasta.
NYC2123 – Dayender
NYC2123 – Dayender on Chad ja Paco Allenin Sony PlayStation Portable -kämmenpelikonsolille julkaisema mustavalkoinen cyberpunk-sarjakuva. Sarjakuvan neljä ensimmäistä osaa julkaistiin vuonna 2005 ja viimeiset kaksi vuonna 2006. Sarjakuva kertoo vuoden 2123 New Yorkista, joka ei ikinä kunnolla selvinnyt 70 vuotta aikaisemmin siihen iskeneestä tsunamista ja on erilaisten rikollisjoukkioiden hallitsema. Sarjakuvan päähenkilöt ovat rikollisia ja kuriireita jotka palkataan hankkimaan sukupuuttoon kuolleiksi luultuja tai kuolevia eliölajeja.
Sarjakuvaa levitetään Creative Commons Attribution-NonCommercial-ShareAlike -lisenssin alaisena ja se on saatavilla myös "lähdekoodina" vektorigrafiikkamuodossa. Sarjakuvan ensimmäisistä osista on tehty saksan-, unkarin-, espanjan- ja puolan kieliset fanikäännökset.
Pilvi
thumb|300px|[[Cumulus congestus, suuri kumpupilvi.]] thumb|300px|[[Hahtuvapilviä.]]
Mel Karmazin
Karmazin toimi Infinity Broadcasting Corporationin (vuodesta 2005 alkaen CBS Radio) toimitusjohtajana vuodesta 1981 vuoteen 1996, jolloin CBS Corporation hankki sen omistukseensa. Karmazin jatkoi samassa tehtävässä CBS:n alaisuudessa vuoteen 2001, jolloin Infinity fuusioitui Viacomin kanssa. Lisäksi hän toimi CBS:n asemaryhmän toimitusjohtajana 1997–1998. Viacomin toimitusjohtajana toimi vuodesta 2000 vuoteen 2004.
Pilvi
Pilvi on ilmakehän alimmissa kerroksissa ilmavirtausten kannattamana leijuvaa aerosolia, joka koostuu jääkiteistä tai vesipisaroista. Kun pisarat ja kiteet kasvavat riittävän painaviksi, ne putoavat alas sateena. Tämä artikkeli, pois lukien kappale Pilvet muilla planeetoilla, käsittelee lähinnä Maan pilviä. Muiden tunnettujen planeettojen pilvet koostuvat yleensä muusta aineesta kuin vedestä.
Pilvien kaksi perustyyppiä ovat kumpupilvet ja kerrospilvet. Pilvet jaetaan myös niiden alareunan korkeuden mukaan yläpilviin, keskipilviin ja alapilviin. Pilviä esiintyy troposfäärissä maan pinnalta aina 18 kilometriin asti, ja joitain pilvityyppejä sitä ylempänäkin. Sumu on pilvi, joka ulottuu maan pinnalle asti.
Mel Karmazin
Mel Karmazin nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2003.
Pilvi
Pilvet syntyvät kun kosteaa ilmaa nousee ylöspäin ja tiivistyy viilentyessään hyvin pieniksi pisaroiksi tai jääkiteiksi tiivistymisydinten ympärille.
Pilvet jäähdyttävät maapalloa heijastamalla Auringon säteilyä takaisin avaruuteen. Toisaalta niillä on talvisin myös lämmittävä vaikutus niiden estäessä lämmön karkaamista maapallon pinnalta.
Koostumus
Pilvi koostuu pilvipisaroiksi tai jääkiteiksi tiivistyneestä vesihöyrystä. Pilvipisarat ovat yleensä kooltaan muutamasta mikrometristä kymmeniin mikrometreihin. Niitä muodostuu ja haihtuu koko ajan. Pilvipisarat voivat olla pilvessä alijäähtyneinä nestemäisessä muodossa vielä ainakin –20 asteen lämpötilassa, jos ne eivät ole olleet kosketuksissa sopivaan jäätymisytimeen.
Pilven pitämä vesimäärä riippuu sen lämpötilasta. Esimerkiksi 20-asteisessa pilvessä vettä on 1,7 prosenttia, jolloin kuutiokilometrin kokoisessa pilvessä vettä on noin 17 000 tonnia.
Väri ja muoto
Pilvet ovat usein valkoisia, mutta paksut pilvet ovat tummia. Kumpupilven kumpuileva muoto syntyy nousevista ilmavirtauksista. Repaleinen muoto aiheutuu voimakkaasta tuulesta, joka hajottaa pilven. Laajat kerrospilvet muodostuvat laaja-alaisesta nousevasta liikkeestä esimerkiksi säärintamien yhteydessä. Yläpilvien kuitumainen rakenne syntyy siitä, että ne koostuvat jääkiteistä eivätkä alempien pilvien tapaan vesipisaroista.
Olosuhteet
Pilvien syntyprosessi voi alkaa ainakin kolmen eri olosuhteen seurauksena. Kosteaa ilmaa nousee korkeammalle, lämpimien ja kylmien säärintamien myötä, jolloin syntyy kerrospilviä. Konvektiopilviä syntyy konvektion seurauksena, kun ilmaa lämmitetään alhaalta päin. Tätä tapahtuu, kun Aurinko lämmittää maanpintaa tai kylmä ilma ajautuu lämpimän veden päälle. Orografiset pilvet ovat puolestaan seurausta siitä, kun ilma jäähtyy sen joutuessa kohoamaan ylöspäin jonkun esteen, esimerkiksi vuoriston vuoksi.
Vesipisaroiden muodostuminen
Pilvien muodostuminen alkaa, kun vettä haihtuu meristä, järvistä, joista ja muista vesialtaista. Vesihöyryn noustessa ylöspäin se viilenee, koska ilma muuttuu kylmemmäksi mitä korkeammalle noustaan troposfäärissä. Samalla ilmanpaine pienenee ja ilma sekä vesihöyry laajenevat, mikä myös viilentää ilmaa ja vesihöyryä. Lopulta ilma ja vesihöyry saavuttavat nostotiivistyskorkeuden, jossa ne ovat viilenneet kastepisteeseen. Tämän jälkeen kondensaatio on nopeata, ja ilmassa muodostuu huomattava määrä pieniä 10–20 mikrometrin suuruisia vesipisaroita.
Pilvien muodostumiseen tarvitaan kosteutta ja sopivan matala lämpötila. Muodostumiseen ei riitä kuitenkaan pelkkä sopiva kosteus, vaan siihen tarvitaan myös pieniä tiivistymisytiminä tunnettuja hiukkasia. Ne antavat vesihöyrylle pinnan, johon sitä voi kiinnittyä. Suhteellinen kosteus voi nousta helposti yli sadan prosentin, jos tiivistymisytimiä ei ole saatavilla. Tällaiset olosuhteet ovat harvinaisia, sillä tiivistymisytimiksi kelpaavat monet erilaiset hiukkaset, kuten metsäpaloista, tulivuorten purkauksista tai ihmisen toiminnasta syntyneet pienet hiilihiukkaset, sulfaatti- ja nitraattiyhdisteet ja ilmakehään päätynyt merisuola.
Luokittelu
thumb|450px|Ylä-, keski- ja alapilvet. Alin taso (Low) 0–2 km, keskimmäinen taso (Mid) 2–7 km, ylin taso (High) 7–12 km. Pilvien kaksi perustyyppiä ovat kumpupilvet ja kerrospilvet. Kumpuilevanmuotoiset kumpupilvet ovat useimmiten konvektion tai maaston synnyttämiä. Tasaiset ja litteät kerrospilvet syntyvät laajan kostean ilmamassan kohotessa esimerkiksi säärintaman yhteydessä.
Pilvet jaetaan myös niiden alareunan korkeuden mukaan ylä-, keski- ja alapilviin. Näiden lisäksi on vielä troposfäärin yläpuolella olevia pilviä, kuten helmiäispilviä ja valaisevia yöpilviä. Pilvet voidaan lisäksi ryhmitellä myös laajan alueen pilviin, sadepilviin, paksuihin ja litteisiin pilviin sekä vesi-, seka- ja jääkidepilviin.
Yläpilvet ovat yleensä muodostuneet jääkiteistä. Keskipilvet sisältävät sekä vettä että jäätä. Alapilvet ovat enimmäkseen muodostuneet pilvipisaroista.
Pilvisuvut
Yleisimmin käytetyssä luokittelussa pilvet jaetaan kymmeneen pilvisukuun, joihin kuuluu kolme ylä-, kolme keski- ja neljä alapilvisukua. Suvut jaetaan edelleen lajeihin. Jokainen pilvi voi kuulua vain yhteen sukuun ja lajiin. Luokittelun loi 1800-luvun alussa englantilainen apteekkari ja harrastelijameteorologi Luke Howard. Sukujen ja lajien kuvaamiseen käytetään latinankielisiä nimiä:
Pilvilajit
Pilvilajien nimeämisessä käytetään sanoja, jotka kuvailevat pilvien ominaisuuksia. Osa pilvilajeista esiintyy vain tietyssä pilvisuvussa, osa useammassa.
Pilvimuunnokset
Pilven nimityksessä voidaan käyttää yhtä tai useampaa muunnosnimikettä, jotka liitetään suku- ja lajinimen perään:
Täydentävät piirteet ja lisäpilvet
Muunnosnimikkeiden tapaan pilven nimessä voidaan käyttää myös yhtä tai useampaa lisäpilvinimikettä:
Pilvien esitys synoptisilla sääkartoilla
Silloin kun useimmat säähavainnot olivat ihmisten tekemiä, eikä kaukokartoitusvälineitä kuten satelliittikuvia ollut yleisesti käytettävissä, kehitettiin synoptinen pilviluokittelu, ja säähavainnontekijöiden havainnot piirrettiin sääkartoille paineen, lämpötilan ja tuulen ohella. Nykyisin kokonaispilvisyys - kuinka suuri osa taivaankannesta on pilvien peitossa - on useimmilla sääasemilla ainoa havaittava pilvisyyssuure. Synoptisessa pilviluokittelussa pilviä ei jaoteltu lajin tai suvun mukaan, vaan haettiin tyypillisiä tiettyyn säätyyppiin liittyviä pilvisyysnäkymiä. Esimerkiksi yläpilvikoodit 4-6 kertova lämpimän rintaman lähestymisestä, ja tällaiset havainnot Norjan rannikolta auttoivat hahmottamaan, kuinka kaukana Atlantilla lähestyvän rintaman pilvinauha oli. Nykyisin vastaava tieto saadaan satelliittikuvasta. Alla olevassa galleriassa on ensin yhdeksän alapilviryhmää, sitten yhdeksän keskipilviluokkaa ja viimeksi yhdeksän yläpilviryhmää.
Sään ennustaminen pilvistä
Näyttävä aamurusko voi Suomen leveysasteilla kertoa siitä, että Auringon edessä on yläpilveä, mikä saattaa olla merkkinä puolen vuorokauden kuluessa saapuvasta sadealueesta.
Pilvet muilla planeetoilla
Tähtitieteilijät ovat löytäneet pilvien tapaisia muodostumia myös muilta planeetoilta, mutta vain Marsissa on samanlaisia pilviä kuin Maassa. Marsin pilvet muodostuvat vedestä ja hiilidioksidista. Venusta peittää sankka pilvikerros, mutta ne ovat muodostuneet rikkihaposta. Venukset pilvikerros on noin 45–70 kilometrin korkeudella planeetan pinnasta. Nopeasti liikkuvissa pilvissä ei ole havaittavissa paikallisia sääilmiöitä, mutta pilvityyppi vaihtelee paljon. Lähellä Venuksen päiväntasaajaa pilvet ovat repalaisia ja keskiasteilla pitkittäisraitaisia, ja napa-alueet ovat tasaisen pilvimaton peittämiä. Jupiterilla on myös tiheässä pilviä. Ne saattavat osittain muodostua vedestä, mutta pääosin ne ovat vetyä, heliumia, ammoniakkia ja metaania. Saturnuksen pilvet ovat samantapaisia, mutta Saturnuksen kuun Titanin pilvijärjestelmä muistuttaa Maan järjestelmää.
Frenzy
Frenzy (myös Frenzy – solmiokuristaja) on Alfred Hitchcockin ohjaama brittiläinen jännityselokuva vuodelta 1972. Se oli Hitchcockin paluu parrasvaloihin: Lintujen (1963) jälkeen hän oli ohjannut kolme epäonnistunutta elokuvaa ja hänen uransa oli pohjalukemissa. Frenzystä muodostui kuitenkin sekä yleisö- että arvostelumenestys.
Frenzy oli Hitchcockin paluu juurilleen. Se oli Hitchcockin ensimmäinen elokuva Britanniassa lähes 20 vuoteen (edellinen oli Kauriin merkeissä 1949). Elokuvassa on myös useita vaikutteita Hitchcockin Englannin-kauden elokuvista: alkukohtaus on kopioitu lähes sellaisenaan Nuoresta ja viattomasta ja psykopaattista murhaajaa pelkäävä kaupunki on kuin suoraan Vuokralaisesta. Lisänä olivat vielä Psykon psykopaatti ja yksi Hitchcockin lempiteemoista: viatonta miestä syytetään rikoksesta, jota hän ei ole tehnyt.
Kun Frenzy tuli ensi-iltaansa Suomessa, elokuvasta oli sensuroitu 11 sekuntia – ei kuitenkaan väkivaltaa vaan ”6. osasta autovarkauteen liittyvä virtajohtojen yhdistäminen”.
Vastaanotto ja arvostus
The New York Timesin kriitikot valitsivat Frenzyn vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta.
Keinutan kaikua
Keinutan kaikua on Laulu-Miesten tallenne vuodelta 2001. Kuoroa johtaa tallenteella sen taiteellinen johtaja, professori Matti Hyökki. Äänitys on tehty yhteistyössä Yleisradion kanssa ja julkaistu koodilla Laulu-Miehet LMCD 101.
Hannu ja Kerttu (ooppera)
Hannu ja Kerttu Engelbert Humperdinckin säveltämä singspiel, joka sai ensi-iltansa Weimarissa 23. joulukuuta 1893. Hannu ja Kerttu -ooppera sävellettiin n. 1891 Frankfurt am Mainissa. Sen libretto, jonka kirjoitti säveltäjän sisko Adelheid Wette, perustuu samannimiseen Grimmin satuun. Oopperaa esitetään usein joulunaikaan.
Euroopan unionin julkaisutoimisto
Euroopan unionin julkaisutoimisto on toimielinten yhteinen toimisto, jonka tavoitteena on varmistaa Euroopan yhteisöjen ja Euroopan unionin toimielinten julkaisujen julkaiseminen parhain mahdollisin edellytyksin - Päätös 2009/496/EY, Euratom. Julkaisutoimisto tarjoaa myös useita verkkopalveluja, joiden avulla voi tutustua maksutta EU:n lainsäädäntöön (EUR-Lex), EU:n julkaisuihin (EU Bookshop), EU:n julkisiin hankintoihin (TED-tietokanta) sekä EU:n tutkimus- ja kehitystoimintaan (CORDIS-tietopalvelu).
Lokakuusta 2009 lähtien kaikki Euroopan unionin julkaisutoimiston vuodesta 1952 julkaisemat EU:n toimielinten, erillisvirastojen ja muiden elinten julkaisut ovat maksuttomasti ladattavissa EU Bookshopin digitaalisesta kirjastosta skannattuina pdf-tiedostoina.
Mustakari (Haukipudas)
Mustakari on saari Haukiputaan kunnassa Perämerellä. Saari sijaitsee Virpiniemen eteläpuolisellä merialueella Kellon Kraaselin ja Kotakarin välisellä alueella. Lähimmät muut saaret ovat Pitkäriisi idässä, Pikkuletto etelässä, Munakari lännessä ja Eeranletto luoteessa. Saari on asumaton, ja siellä on vain muutamia kesäasuntoja.
Pentti Renvall
pienoiskuva|Alice ja Pentti Renvallin häät vuonna 1931. Bengt Uno Nathanael (Pentti) Renvall (29. maaliskuuta 1907 Turku – 29. lokakuuta 1974 Kauniainen) oli suomalainen historiantutkija. Hän toimi Helsingin yliopiston Suomen ja Skandinavian historian professorina vuosina 1950–1973. Renvallin erikoisalaa olivat nuijasota ja 1500-luvun historia.
Pentti Renvall kuului Renvallien sivistyssukuun. Hänen isänsä oli Haminan kirkkoherra Uno Mikael Renvall, jonka punaiset murhasivat vuoden 1918 sisällissodassa. Renvall kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta reaalilyseosta vuonna 1925. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1930, maisteriksi 1937 ja lisensiaatiksi 1939. Hän opiskeli historian ohella filosofiaa ja täydensi psykologian opintojaan Berliinin yliopistossa vuosina 1929–1930.
Tohtoriksi Renvall väitteli Turun yliopistossa 20. joulukuuta 1939. Talvisodan pommitukset viivästyttivät väitöstilaisuuden alkamista, koska asianosaiset joutuivat hälytyksen vuoksi hakeutumaan väestönsuojiin. Väitöskirja käsitteli Suomen 1590-luvun kriisiä, josta Renvall rakensi suomalaiskansallisen kuvan. Tutkimuksessaan Renvall väitti, että käskynhaltija Klaus Flemingin toimintaa ohjasi Suomen Ruotsista erillisten turvallisuuspoliittisten etujen ajaminen. Kapinajohtaja Jaakko Ilkan Renvall taas osoitti vauraaksi nimismieheksi, kun siihen asti vallinneen käsityksen mukaan Ilkkaa oli pidetty köyhänä talonpoikana.
Renvall tutki 1930-luvulta alkaen Suomen historiaa keskeisenä teemanaan yksittäisten johtajayksilöiden rooli. On puhuttu jopa ”renvallilaisesta valioyksilöajattelusta”. Hänen tutkimuksensa keskittyi myöhemminkin pääasiassa 1500-lukuun. Renvall julkaisi myös kaksi merkittäväksi muodostunutta historiantutkimuksen metodiopasta. Hän sai vaikutteita Eino Kailan loogisesta empirismistä ja vaati etsimään ja tunnistamaan tutkittavasta ilmiöstä ja menneisyydestä poikkeuksettomia rakennekokonaisuuksia. Hänen ajatteluaan leimasi myös vahva kehitysusko.
Jatkosodan aikana Renvall oli Itä-Karjalan sotasaalisarkiston päällikkönä. Vuosina 1945–1950 hän oli Turun maakunta-arkiston hoitaja ja 1946–1951 Turun yliopiston Suomen historian dosentti. Sen jälkeen hän oli Helsingin yliopistossa Suomen ja Skandinavian historian professorina 1950–1973, historiallis-kielitieteellisen osaston dekaanina 1957–1960 ja yliopiston vararehtorina 1968 sekä kanslerina 1968–1973. Kanslerikaudellaan Renvall vastusti hallinnonuudistusta eli mies ja ääni -vaalitavan käyttöönottoa, joka ei lopulta toteutunut. Hänen aloitteestaan perustettiin tuolloin myös historiantutkimuslaitos, joka sai vuonna 1983 nimekseen Renvall-instituutti. Renvall oli vuosina 1960–1969 Historiallisen Aikakauskirjan päätoimittaja.
Renvall vihittiin Uumajan yliopiston filosofian kunniatohtoriksi vuonna 1970.
Renvallin ensimmäinen puoliso oli Alice o.s. Lindholm (1905–1945) vuodesta 1931 ja toinen puoliso tekstiilitaiteilija Eeva Renvall (ent. Rauhala, o.s. Waris) vuodesta 1954.
Star FM
Star FM oli radioasema, joka toimi Suomessa vuosina 1999-2001 kunnes se muutti nimensä nykyiseksi Radio Suomipopiksi. Kanavan omisti silloin Oy P4 Finland, joka toimii tätä nykyään nimellä Metroradio Finland Oy. Star FM:n tunnuslause oli mieluummin musiikkia ja soitossa oli pääasiassa 1980- ja 1990-lukujen kotimaisia ja kansainvälisiä klassikkohittejä. Star FM:n lisäksi P4 Finland omisti myös Groove FM:n.
Oy P4 Finlandin omistanut ruotsalainen Modern Times Group päätti loppuvuonna 2000 keskittää radio-omistuksensa Suomessa Radio Novaan. Yhtiön kanavat myytiin lokakuussa 2000 Metromedia International Groupille, joka muutti toimilupayhtiön nimen Metromedia Finlandiksi. Kanavan uutta nimeä kuuntelijat saivat ehdottaa Star FM:lle kilpailun muodossa, josta syntyi loppujen lopuksi Radio Suomipop vuonna 2001.
Antonio Bacci
pienoiskuva Antonio Bacci (4. syyskuuta 1885 Giugnola – 20. tammikuuta 1971 Vatikaani ) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihittiin papiksi Firenzen arkkihiippakuntaan 9. elokuuta 1909 ja ylennettiin kardinaaliksi 28. maaliskuuta 1960, jolloin hän sai nimityksen Sant'Eugenion kardinaalidiakoniksi.
5. huhtikuuta 1962 Bacci sai nimityksen Colonia in Cappadocian titulaariarkkipiispaksi, ja hänet konsekroi piispaksi 19. huhtikuuta paavi Johannes XXIII, jota avustivat Giuseppe Pizzardo ja Benedetto Aloisi Masella. Samana päivänä hän kuitenkin erosi titulaariarkkihiippakunnan johdosta.
Bacci osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja vuoden 1963 konklaaviin. Hän toimi kirkon kirjesihteerinä vuosina 1931–1960 ja oli kardinaaliprotodiakoni vuosina 1970–1971.
Bacci oli Vatikaanin johtava latinan asiantuntija. Hän julkaisi neljä painosta latinan sanakirjasta (Lexicon vocabulorum quae difficilius latine redduntur), jossa oli myös kardinaalin itsensä käyttöön ottamia termejä, kuten gummis salivaria (purukumi). Bacci vastusti kansankielisiä messuja ja tulikin tunnetuksi myös osallistumisestaan Ottavianin interventioon. Siinä hän Alfredo Ottavianin kanssa lähetti paavi Paavali VI:lle kirjeen, jossa arvosteltiin Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen messu-uudistusta.
Doremi Fasol Latido
Doremi Fasol Latido on Hawkwindin studioalbumi vuodelta 1972. Se jatkoi yhtyeen nousujohteista menestystä ja nousi Britannian listoilla top-10:n tuntumaan. Musiikillisesti albumilla yhtye menee raskaampaan suuntaan ja se sisältää mm. yhtyeen klassikoihin kuuluvan "Brainstorm"-kappaleen. Albumi oli myös ensimmäinen jolla nykyään Motörhead-yhtyeestä tuttu Lemmy Kilmister soittaa bassoa.
Taustaa
Yhtyeessä oli tapahtunut miehistönvaihdoksia edellisen albumin levytyksen jälkeen. Basisti Dave Anderson oli riitaantunut muun yhtyeen kanssa ja hänen tilalleen uudeksi basistiksi tuli yhtyeen efekti-vastaavan Dik Mikin suosituksesta Ian "Lemmy" Kilmister, joka oli aiemmin ollut kitaristina mm. Sam Gopalin yhtyeessä sekä Opal Butterfly- ja The Rockin' Vicars-yhtyeissä. Hänen liittymisensä Hawkwindiin tapahtui lyhyellä varoitusajalla, sillä hän oli mennyt ystävänsä Dik Mikin mukana Hawkwindin keikalle syksyllä 1971 ja kun Anderson ei saapunut keikkapaikalle, Kilmister otettiin hänen tuuraajakseen ja samalla hän jäi bändiin. Kilmister ei ollut aiemmin soittanut bassoa ja hänen tavaramerkikseen tulikin soittaa bassoa kuin rytmikitaraa ja kovalla äänenvoimakkuudella, mikä puolestaan jykevöitti entisestään yhtyeen soundia.
Vuoden 1972 alussa puolestaan rumpali Terry Ollis erotettiin yhtyeestä vuoden 1972 alussa liiallisen huumeidenkäytön johdosta. Tilalle otettiin Simon King, Kilmisterin vanha bändikaveri Opal Butterfly-yhtyeestä. Näin muodostui yhtyeen klassiseksi luokiteltu ja kaupallisesti menestynein kokoonpano (Dave Brock, Nik Turner, Dik Mik, Del Dettmar, Kilmister, King sekä ajoittain mukana ollut laulaja-kirjoittaja Robert Calvert), joka toimi vuosina 1972-1973. Kesällä 1972 kokoonpano julkaisi singlenä Calvertin ja Brockin sävellyksen "Silver Machine", joka nousi top-3:een Brittein single-listalla ja toi yhtyeen valtavirran tietoisuuteen.