cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stoalaisuus
Fysiikka ja kosmologia
Näkemys tulesta luonnon perusosana, mikä oli keskeinen osa stoalaista aineellista todellisuuskäsitystä, on sukua Herakleitoksen ajattelulle. Stoalaiset katsoivat kaikkeuden toistuvan sykleissä ja tuhoutuvan jokaisen syklin lopussa maailmanpalossa (ekpyrosis), eli palautuvan jälleen tuleen.
Herakleitokselta oli peräisin myös käsite logos, jonka stoalaiset yhdistivät kaikkialta luonnosta löytyvään energiaan, lakiin, järkeen ja kaitselmukseen. Logosta pidettiin rationaalisena jumalallisena voimana, joka ohjasi kaikkeutta. Logos oli yhtä kuin Jumala, luonto tai kohtalo.
Kaikki on Kohtalon lain alaista, sillä kaikkeus toimii ainoastaan oman luontonsa ja sen hallitseman aineen luonnon mukaisesti. Ihmisten ja eläinten sielut ovat saaneet alkunsa alkutulesta, ja ovat samoin Kohtalon alaisia. Kun ihminen elää järjen ja hyveen mukaan, hän elää harmoniassa tämän jumalallisen maailmanjärjestyksen kanssa, pyrkii toimimaan oman sisäisen jumalhenkensä arvon mukaisesti, ja hyväksyy myös tämän jumalallisen järjen olemassaolon kaikissa muissa ihmisissä.
Stoalaiset kannattivat tiukkaa determinismiä, jonka mukaan kaikkeus on tiukasti lakiensa mukaan määräytynyt kokonaisuus. Stoalaisen näkemyksen mukaan se ei kuitenkaan ollut ristiriidassa tahdonvapauden kanssa. Kleantheen vertauksen mukaan väärällä asenteella varustettu ihminen on kuin koira, joka on sidottu kärryihin ja raahautuu sen mukana minne se meneekin. Stoalainen sen sijaan korjaisi tahtoaan sopimaan yhteen maailman kanssa. Oikealla asenteella varustettu ihminen olisi siis kuin koira, joka juoksee omasta tahdostaan kärryjen mukana samaan suuntaan. Stoalainen olisi, Epiktetoksen sanoin, sairas, vaarassa, kuolemassa tai maanpaossa, mutta silti onnellinen — osoittaen näin täydellistä riippumattomuutta.
Ihmisen sielu oli osa jumalallista logosta, ja täten kuolematon. Sielun yksilölliset piirteet olivat kuitenkin luonnoltaan tuhoutuvia, ja ne "säilyvät jonkin aikaa ja muuttuvat sitten ja hajaantuvat ja syttyvät tuleen, kun ne otetaan takaisin kaikkeuden siemenenä toimivaan järkeen (logos spermatikos)". Koska järki on sekä ihmiskunnan että kaikkeuden taustalla, tästä seuraa, että inhimillisen elämän päämäärä on elää järjen johtamaa elämää, eli elää luonnon ja sen lakien mukaan.
Apatheia ja tunteet
Antiikin ajalla eläneet stoalaiset on usein ymmärretty väärin, koska heidän käyttämänsä termit merkitsivät heidän aikanaan eri asiaa kuin nykyään. Nimitys "stoalainen" tarkoittaa nykyään usein "tunteetonta", koska stoalaiset opettivat vapautta intohimoista ja muista tunteista. Stoalaisten tavoitteena oli apatheia eli "tunteeton tila", "tunteiden puuttuminen" (a-, "epä-" + pathos, "tunne").
Tunneteoriassaan stoalaiset erottivat toisistaan käsitteet pathos, joka käännetään yleensä passioksi (pathos, mon. pathē), eli tuntemukset jotka saavat alkunsa väärästä arvostelmasta; propathos eli vaistonvarainen reaktio (esim. kalpeneminen tai vapina vaaran uhatessa); sekä eupathos, eli tuntemukset jotka saavat alkunsa oikeasta arvostelmasta, joka oli stoalaisen viisaan merkki.
Stoalaiset ylistivät järkeä tunteiden hillitsemisen välineenä, ja lainasivat kyynikoilta etiikkansa pohjaksi sen ajatuksen, että hyvyys sisältyy sielun itsensä tilaan — viisauteen ja itsekuriin. Stoalainen etiikka painotti sääntöä: "Seuraa, minne järki sinut johtaa". Siksi ihmisen tulee pyrkiä vapautumaan intohimoista eli passioista — pitäen mielessä, että antiikin aikana passio tarkoitti paitsi ”intohimoa” myös ”kärsimystä”.
Tavoitteena oli siis vapautua kärsimyksestä apatheian (kirjaimellisesti, ”ei-passioita”) kautta, missä ”apatia” tuli ymmärtää antiikin aikaisessa merkityksessä — olemalla objektiivinen, omaamalla ”selkeitä arvostelmia” todellisuudesta ja säilyttämällä mielentyyneys elämän hyvien ja huonojen hetkien aikana. Tässä stoalaisessa ajatusmaailmassa on yhtäläisyyksiä buddhalaisuuden neljän jalon totuuden kanssa: Koko elämä on kärsimystä, kärsimys johtuu elämänhalusta, kärsimyksestä voidaan vapautua, mietiskely ja hyve voivat vapauttaa kärsimyksestä.
Hyveet
Stoalaisen etiikan mukaan hyvää olivat vain ihmisessä olevat hyveet, samoin pahaa vain hänessä olevat paheet. Ulkopuolelta tulevat asiat eivät olleet hyvää eivätkä pahaa, vaan yhdentekeviä. Siksi ihmisen ei tullut suhtautua niihin tunteilla, koska muuten hän kärsisi vain tuskaa. Tunteet olivat ikään kuin epätosia uskomuksia asioiden tiloista, joko jo koettuna tai vasta ennakoituna. Epätosina uskomuksina ihmisen tuli siis välttää niitä. Hänen ei tullut toivoa saavansa jotain mitä hänellä ei ole, koska hän pettyy, jos ei saavutakaan sitä. Hänen ei tullut pelätä menettävänsä jotain mitä hänellä on, koska hän kärsisi, jos pelko toteutuisi.
Hyveistä käytettiin stoalaisuudessa termiä kathēkonta, luonnon mukaiset teot. Stoalaisuuden neljä kardinaalihyvettä olivat viisaus (sofia), rohkeus (andreia), oikeudenmukaisuus (dikaiosynē) ja kohtuullisuus (sōfrosynē). Nämä hyveet on johdettu suoraan Platonin opetuksista. Paheista käytettiin termiä hamartemata (virheet, onnettomuudet, rikokset).
Hyveiden ja paheiden dikotomian luonteesta seurasi, että suuri joukko tekoja jäi niiden välille. Asiat, jotka ovat moraalilain ulkopuolella, eli jotka eivät ole hyödyksi eivätkä haitaksi moraalin kannalta ja siksi eivät ole sen enempää vaadittuja kuin kiellettyjäkään, olivat stoalaisten mielestä yhdentekeviä (adiafora). Vähitellen yhdentekevät asiat alettiin jakaa edelleen kolmeen lajiin: asiat, joita tuli suosia, koska ne auttoivat elämistä luonnon mukaan; asiat, joita tuli välttää, koska ne vaikeuttivat elämistä luonnon mukaan; sekä todella yhdentekevät asiat.
Yhteiskuntafilosofia
Stoalaisuudelle oli ominaista maailmankansalaisuuden eli kosmopoliittisuuden korostaminen. Stoalaisten mukaan kaikki ihmiset ovat saman universaalin hengen ilmentymiä ja siksi heidän tulisi elää keskenään veljellisessä rakkaudessa ja valmiina auttamaan toisiaan. Keskusteluissaan Epiktetos sanoo ihmisen suhteesta maailmaan: ”Jokainen ihminen on ensisijaisesti yhteisönsä kansalainen, mutta hän on myös jumalien ja ihmisten suuren valtion jäsen, josta kaupunkivaltio on vain jäljitelmä”. Tässä on kaikuja Sokrateen opetuksesta. Epiktetoksen mukaan tämä sanoi: ”En ole ateenalainen tai kreikkalainen, vaan maailman kansalainen.”
Tähän perustuen stoalaiset kannattivat kaikkien ihmisten tasavertaisuutta. Heidän mielestään yhteiskunnallisen aseman ja varallisuuden kaltaisilla ulkoisilla eroilla ei ole merkitystä ihmisten välisissä suhteissa. Myös stoalaisten näkemykset sukupuolesta ja seksuaalisuudesta olivat omana aikanaan radikaaleja; he katsoivat, ettei myöskään sukupuoli vaikuta ihmisen kykyihin, minkä vuoksi sukupuolten välillä ei ole hierarkista asetelmaa, ja tytöt ja pojat voivat saada yhtäläisen kasvatuksen.
Stoalaiset tunnettiin myös siitä, että he kannattivat lempeyttä orjia kohtaan. Seneca kirjoitti: ”se, jota kutsut orjaksesi, on syntynyt samoista siemenistä, nauttii samasta taivaasta, hengittää samoin, elää samoin, kuolee samoin!”
Filosofiset harjoitukset
Stoalaiselle filosofia ei tarkoittanut pelkästään joukkoa uskomuksia tai eettisiä väittämiä — se oli elämäntapa, joka koostui jatkuvasta harjoituksesta tai koulutuksesta (áskēsis). Filosofisiin ja henkisiin harjoituksiin kuului logiikkaa, sokraattista dialektiikkaa ja mietiskelyä, kuolevaisuuden tutkiskelua, huomion keskittämistä nykyhetkeen, jokapäiväisten ongelmien ja mahdollisten ratkaisujen mietiskelyä, muistiinpanoja (hypomnemata), ja niin edelleen. Filosofia oli aktiivinen itsensä harjoittamisen ja asioiden itselleen muistuttelun prosessi.
Marcus Aurelius kuvaa teoksessaan Itselleni useita stoalaisia harjoituksia. Esimerkiksi:
Stoalaisuus ja kristinusko
Stoalainen ajatus hyveestä maailmankaikkeuden järjestykseen mukautumisena vertautuu samoin kristilliseen moraalikäsitykseen. Sekä stoalaisuus että kristinusko kannattavat askeesia suhteessa intohimoihin, mikä mahdollistaa ihmisen korkeampien mahdollisuuksien kehittämisen. Kummatkin katsovat, että ihmisellä on sisäinen vapaus ulkoisen maailman edessä, ja uskovat ihmisen olevan samankaltaisuussuhteessa Jumalan kanssa.
Justinos Marttyyri ylisti stoalaista etiikkaa, ja Tertullianus arvosti suuresti stoalaista Senecaa. Stoalainen maailmankansalaisuus vaikutti Augustinuksen ajatuksiin, jotka hän esitti teoksessaan Jumalan valtio. Stoalaisuus vaikutti myös Boëthiuksen teokseen Filosofian lohdutus, joka esittelee kristillistä moraalia antiikin pakanallisen filosofian kautta. Teos vaikutti suuresti keskiajan ajatteluun.
Tunnettu tyyneysrukous, joka laitetaan usein Reinhold Niebuhrin nimiin, voidaan nähdä hyvin stoalaisena:
Uusstoalaisuus oli renessanssin aikana syntynyt liike, joka pyrki yhdistelemään stoalaisuutta kristinuskoon.
Nykyinen käyttö
Nykyään termi ”stoalainen” viittaa usein johonkuhun, joka on välinpitämätön nautinnon, kivun, ilon ja surun suhteen, tai joka tukahduttaa tunteet ja säilyttää aina mielenrauhansa. Tässä mielessä termin käyttö ei ole yhtä harhaanjohtavaa historiallisen todellisuuden suhteen kuin esimerkiksi termin ”epikurolainen” käyttö nykyään usein on.
Filosofit
thumb|160px|[[Khrysippos]] thumb|160px|[[Seneca nuorempi|Seneca]]
Kreikkalaiset
Roomalaiset
Bayern (D183)
Bayern (runkonumero D183) oli Saksan liittotasavallan laivaston ja myöhemmin yhdistyneen Saksan laivaston Hamburg-luokan ohjushävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Hampurista Stülcken-Werftiltä, missä köli laskettiin 15. helmikuuta 1961. Alus laskettiin vesille 14. elokuuta 1962 ja otettiin palvelukseen 6. heinäkuuta 1965.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 16. joulukuuta 1993 ja se myytiin romutettavaksi 24. syyskuuta 1995.
Koitajoki
Koitajoki on Vuoksen vesistön latvavesiin kuuluva noin 200 kilometrin pituinen erämainen joki, joka virtaa sekä Suomen että Venäjän alueilla Suomen ja Venäjän rajan kummankin puolen.
Koitajoki alkaa Venäjän puolelta pienistä rajajärvistä ja virtaa länteen Suomen puolelle Ilomantsin pohjoisosiin. Se mutkittelee ensin kohti etelää Suomen puolella, koukkaa 50 kilometrin matkan Venäjän puolelle ja palaa takaisin Suomen puolelle Möhkön lähellä Petkeljärven kansallispuiston ja Nuorajärven maisemissa, mistä joki mutkittelee verkkaisesti länttä kohti Ilomantsin kunnan halki. Koitereesta Haapajokea pitkin purkautuvat vedet yhdistyvät Koitajokeen Hiiskosken eteläpuolella. Hiiskoski jakaa joen Koitajokeen ja Ala-Koitajokeen. Joki päätyy lännessä entisen Enon kunnan alueella Pamilon voimalaitokselle padottuun Tekojärveen, josta Koitajoki laskee Pielisen Rahkeenveteen.
Todennäköisesti Koitajoen paikkeilla on ollut jo jääkauden aikana jäätikköjoki, joka on kasannut maa-aineksia Pohjois-Ilomantsin alueelle. Koitajoki on syntynyt jääkauden jälkeisen jääjärven purkautuessa jäätikköjokien kasaamien Palokankaan hiekkadeltojen läpi ja hitaasti syövyttänyt nykyisen uomansa. Koitajoen varrella on useita vanhoja uomia, juoluoita ja hiekkatörmiä.
Suomen viimeinen aito siipiratasalus s/s Koita rakennettiin vuonna 1905 juuri Koitajoella tapahtuvaa puutavaran varppausta ja hinausta varten. Nykyisin Koitajoen reitti on erityisesti retkimelojien suosiossa rauhallisen luonteensa ja kauniiden maisemiensa takia. Karelia-soudun pienveneiden ja melojien reitti kulkee alas Koitajokea.
Elokuvajoki
Koitajoella on kuvattu kolme elokuvaa: Roland af Hällströmin Tukkijoella (1951), Teuvo Tulion Mustasukkaisuus (1952) ja Markku Pölösen Kuningasjätkä (1997).
Boeing 767
Boeing 767 on kaksimoottorinen laajarunkoinen matkustajalentokone. Sitä voidaan pitää Boeing 757:n laajarunkoisena versiona. Konetyypin valmistaja on yhdysvaltalainen Boeing Commercial Airplanes. B767 on keskipitkän ja pitkän kantaman lentokone, jolla voidaan lentää myös mannerten välisiä lentoja. B767 on laajarunkoisista lentokonekonetyypeistä kapein.
Boeing ilmoitti saaneensa 24. helmikuuta 2011 sopimuksen KC-46 -ilmatankkaus koneen kehittämiseen 767-koneen pohjalta.
Luotettavuus
Boeing 767 on yksi maailman luotettavimmista lentokonetyypeistä. Konetyyppi on ollut osallisena vain neljässä onnettomuudessa, joissa on tullut kuolonuhreja. Yksi konetyypille tapahtunut onnettomuus aiheutui teknisestä viasta (Lauda Air 26.5.1991, 223 kuollutta), yksi lentokoneen kaappaamisesta, mikä johti polttoaineen loppumiseen (Ethiopian Airlines 23.11.1996, 125 kuollutta), yksi kone putosi maahan, kun perämies tarkoituksellisesti ohjasi koneen syöksyyn ilmeisesti itsemurhatarkoituksessa (EgyptAir 31.10.1999, 217 kuollutta), ja yksi kone törmäsi laskeutuessaan nousevaan maastoon huonoissa sääoloissa (Air China 15.4.2002, 128 kuollutta). Lisäksi kaksi tämän tyypin konetta tuhoutui 11.9.2001 New Yorkin terrori-iskuissa (American Airlines, 92 kuollutta; United Airlines, 65 kuollutta).
Kuuslammi (Janakkala)
Kuuslammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa sijaitseva lähes umpeen kasvanut lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 0,1 hehtaaria ja sekosteikkoalue on 950 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Se on kuivatettu järvi, josta on jäljellä kosteikon keskellä sijaitseva lampi, jonka rantaviivan pituus on 100 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Räikälänjoen alaosan alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 89,2 metriä mpy. Järvi laskee nykyään Koskenjokeen.
Sarianna Sipilä
Sarianna Sipilä on suomalainen terveystieteilijä, filosofian tohtori ja Jyväskylän yliopiston liikuntagerontologia professori. Hän on tutkinut esimerkiksi lihaskunnon heikkenemistä ja sarkopeniaa iän funktiona sekä liikunnan ja muiden elintapojen vaikutusta fyysiseen toimintakykyyn. Sipilä johtaa varadekaanina kansainvälisesti korkeatasoiseksi arvioidun Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellisen tiedekunnan tutkimustyötä.
Sipilä on valmistunut Jyväskylän yliopistosta filosofian tohtoriksi. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1996) oli otsikoitu Physical training and skeletal muscle in elderly women : a study of muscle mass, composition, fiber charasteristics and isometric strength.
Hunaja
pienoiskuva|Juoksevaa hunajaa Hunaja on ainetta, jonka tarhamehiläinen eli hunajamehiläinen (Apis mellifera) on tuottanut ravinnokseen kasvien medestä tai kasvien elävien osien eritteistä tai kirvojen mesikasteesta.
Hunajakennot poistetaan mehiläispesistä, ja tavallisesti hunaja lingotaan. Hunajan ominaisuudet riippuvat paljon siitä, mitä kasvilajia mehiläisten käyttämät kukat ovat. Hunaja voi olla juoksevaa, pehmeää tai kiinteää. Sitä voi nauttia sellaisenaan tai sitä voi käyttää ruoanlaitossa. Hunajaa käytetään myös kosmetiikassa, ihon ja haavojen hoidossa sekä lääketeollisuuden ainesosana.
Määrittely
Euroopan unionin hunajadirektiivi määrittelee hunajan:
Hunajana saa myydä vain hunajaa, johon ei ole lisätty mitään, eikä siitä ole poistettu mitään. Jos jotain ainesosaa lisätään tai poistetaan, kyseessä on hunajavalmiste, ja sen on käytävä selkeästi ilmi pakkauksessa. Jos hunajaan on lisätty vain yhtä ainesosaa, voidaan käyttää nimitystä hunaja ja ainesosa.
Luomuhunajalla on tarkat säännöt mm. pesien sijainnista ja mehiläisten talviruokinnasta. Mesi on pääosin peräisin luonnonkasveista tai luonnonmukaisesti kasvatetuista. Tarhojen on sijaittava vähintään kuuden kilometrin päässä vilkkaista teistä tai kaatopaikoista. Talvella mehiläisille annettavan sokerin on oltava luomua. Antibiootteja tai synteettisiä torjunta-aineita ei saa käyttää.
Suomessa Hyvää Suomesta -elintarvikeprojekti ja Suomen Mehiläishoitajain Liitto ovat laatineet EU:n hunajadirektiiviä tiukemmat, Hyvää Suomesta -merkin käyttöön oikeuttavat laatuvaatimukset. . Suomen Mehiläishoitajain Liiton jäsenet saavat käyttää tuotenimeä Kuningatar-hunaja. Suomalainen hunaja on yleensä monikukkahunajaa.
Erilaisia hunajia
Monikukkahunaja on Suomessa yleisin hunajatyyppi. Monikukkahunaja on peräisin useista eri mesikasveista.
Lajihunaja on hunajaa, jonka mesi on kerätty pääasiassa yhden kasvin kukista. Hunajaa kutsutaan yksikukkahunajaksi, kun sen medestä yli puolet on tietystä kasvista. Lajihunajan tuottamiseksi mehiläispesät viedään alueelle, jolla haluttu kasvi kukkii runsaslukuisena. Kukkimisen loputtua pesät otetaan pois ja hunaja lingotaan pesästä. Tunnetuimpia lajihunajia ovat muun muassa akaasia, eukalyptus, appelsiininkukka, kanerva, rypsi, maitohorsma ja lehmus. Voimakkaanmakuisia lajihunajia ovat esimerkiksi kanerva-, tattari- ja puolukkahunaja. Mietoja ovat esimerkiksi valkoapila ja horsma. Lajihunajat voidaan tunnistaa maun, rakenteen, tuoksun ja värin perusteella sekä siitepölyanalyysin avulla. Eri yksikukkahunajat sisältävät myös erilaisia entsyymejä.
Kennohunaja on hunajaa, jota ei ole lingottu kennoista ulos, vaan vahakennosto on mukana. Kennohunajaa voi syödä sellaisenaan tai pureskella kuin purukumia, ja kennoista irtoavan vahan voi sylkeä pois tai niellä. Palahunajassa on kennohunajan palasia juoksevan hunajan joukossa. Hunajaa on mahdollista myös kuivata jauheen muotoon käyttäen jauhon seassa täyteainetta.
Keinotekoiset hunajat ja hunajaväärennökset
Tekohunajan tai keinotekoisen hunajan nimellä myytävä aine ei ole hunajaa eikä mehiläisten tuottamaa. Sen maku ja väri syntyvät keinotekoisesta hunaja-aromista ja väriaineesta. Hunajaväärennöksissä hunajaan on lisätty sokeria, tai sen alkuperästä on annettu väärää tietoa. Alkuperäväärennöksiä esiintyy joskus etenkin kalleimmissa hunajalaaduissa. Hunajan aitoutta on mahdotonta todistaa kotikonstein.
Ominaisuudet
thumb|250px|Suomalaista hunajaa. Hunajat eroavat toisistaan maun, värin, tuoksun ja rakenteen mukaan. Erot syntyvät hunajan alkuperäkasvin mukaan.
Linkouksen jälkeen hunaja on aina juoksevaa, mutta se alkaa saman tien kiteytyä. Kiteytymisnopeus riippuu hunajan alkuperäkasvista. Jos hunajan halutaan säilyvän pehmeänä, sitä vaivataan ennen purkittamista, mikä rikkoo sen kiderakenteen hienokiteiseksi. Jos hunajan annetaan kiteytyä vapaasti, siitä muodostuu suurikiteistä ja mahdollisesti karkeaa.
Hunajan kiteytymiseen vaikuttavat sen hedelmä- ja rypälesokeripitoisuudet. Mitä enemmän hedelmäsokeria hunaja sisältää suhteessa rypälesokeriin, sitä pitempään se pysyy juoksevana. Suomessa horsma- ja muutamat muut luonnonkukkahunajat pysyvät juoksevina jopa muutamia vuosia. Pääosa Suomen hunajista kiteytyy kuitenkin parin kuukauden sisällä linkoamisesta.
Hunajan väri vaihtelee lähes valkoisesta hyvin tummaan.
Hunaja on hapanta eli sen pH on yleensä alle 5. Hunajan alhainen pH johtuu glukonihaposta, joka estää useimpien bakteerien lisääntymisen. Se toimii siten hunajan säilöntäaineena.
Koostumus
Hunajassa on yli 200 erilaista ainetta. Pääainesosat ovat erilaiset sokerilajit. Eri sokerien suhteet vaihtelevat alkuperäkasvin mukaan. Suomalaisen hunajan keskimääräinen koostumus:
Yleisimmät hunajassa olevat entsyymit ovat diastaasi, invertaasi, glukoosioksidaasi, katalaasi ja fosfataasi.
Hunajaan on sekoittunut myös siitepölyä sekä erilaisia mehiläisen kanssa symbioosissa eläviä mikrobeja kuten maitohappobakteereita.
Ravintosisältö
Hunajan ravintosisältö eli 100 grammaa hunajaa sisältää keskimäärin:
Valmistus
Kimalaiset keräävät mettä samalla tavalla ja varastoivat sitä, mutta pesäkohtaiset määrät ovat pieniä, vain satoja grammoja, ja ne on tarkoitettu vain sadepäivien ja kylmien jaksojen varalle, sillä kimalaiset eivät talvehdi yhdyskuntana. Ampiaiset eivät valmista hunajaa vaan imevät aikuisina mettä ja muita makeita nesteitä.
Mehiläisillä on leukansa alla pitkä kärsä, jolla ne imevät kukista mettä. Kärsästä mesi kulkeutuu mesimahaan. Mesimaha on mehiläisen takaruumiissa oleva paksu osa, ennen varsinaista mahaa. Mehiläinen erittää meteen rauhaseritteitään, sylkinestettä ja entsyymejään, jolla se muokkaa muun muassa meden sokerikoostumusta invertaasientsyymin avulla pilkkoen ruokosokeria rypäle- ja hedelmäsokeriksi. Mehiläinen haihduttaa medestä pois myös ylimääräistä vettä. Valmiin hunajan mehiläiset varastoivat kennoihin ja peittävät kennot vahakansilla, jotka estävät mikrobien ja kosteuden pääsyn hunajaan.
Hunaja erotetaan kennoista linkoamalla. Ennen linkoamista kennoja peittävät vahakannet kuoritaan pois ja hunajakakut asetetaan hunajalinkoon, jossa hunaja erottuu kennoista keskeiskiihtyvyydestä aiheutuvan voiman avulla. Linkouksen jälkeen hunajasta poistetaan pienet vahamuruset siivilöimällä. Hunajalinkoja on kolmenlaisia: pystyakseli-, vaaka-akseli- ja tähtilinko.
Nykyään vähemmän käytetty tapa on hunajan valutus omalla painollaan, koska se on hitaampaa ja työläämpää.
Hunajaa voidaan myös puristaa kennoista. Tätä menetelmää käytetään etenkin sitkeän kanervahunajan tuotannossa.
Säilytys ja kuumennus
Hunajaa suositellaan säilytettäväksi kuivassa ja viileässä noin 13–16 asteessa, jolloin se säilyy käyttökelpoisena useita vuosia. Hunaja ei kuitenkaan homehdu tai muutu muutoin ihmisen terveydelle vaaralliseksi pidemmänkään ajan kuluessa. Huoneenlämmössä hunajan parasta ennen -ajaksi hunajan pakkaamishetkestä on määritelty kaksi vuotta.
Jääkaapissa tai kosteassa tilassa säilytetty hunaja imee itseensä herkästi hajuja ja kosteutta. Hunajaa voi myös pakastaa. Juoksevasta hunajasta tulee pakastuksen ja sulatuksen jälkeen uudelleen juoksevaa.
Jos hunaja kuumennetaan tai säilytetään liian lämpimässä, sen ominaisuudet alkavat kärsiä. Hunajan käsittelyä ja säilytystä voidaan arvioida esimerkiksi kartoittamalla tiettyjä entsyymejä, joiden määrään vaikuttavat sekä lämpötila että aika. Mikroaaltouunissa entsyymit tuhoutuvat jo parissa minuutissa. 80 asteen lämpötilassa invertaasi puolittuu 9 minuutissa ja diastaasi 1 tunnissa. 70 asteessa samojen entsyymien puoliintumisajat ovat 5 tuntia sekä 47 minuuttia, ja 60 asteessa 1 päivä sekä 5 tuntia. Huoneenlämmössä puoliintumisajat ovat neljä sekä kaksi vuotta. Hunajan lämpenemisen suurin vaara on tuotanto- ja pakkausvaiheessa, jolloin suurissa erissä käsitelty hunaja saattaa lämmityksen jälkeen jäähtyä liian hitaasti.
Käyttö
thumb|right|Hunajanmyyjän valikoimaa [[Petroskoin syysmarkkinoilla.]] Hunajaa on käytetty Euroopassa tuhansien vuosien ajan. Anatoliassa hunajaa on käytetty yli 8 000 vuoden ajan, keski-Euroopassa yli 5 000 vuoden ajan ja Ranskassa yli 3 000 vuoden ajan. Fennoskandiassa, Skotlannissa ja Irlannissa kesymehiläinen ei tuolloin vielä elänyt, ja Iberiastakaan hunajan muinaisesta käytöstä ei ole löytynyt merkkejä.
Ravintona
Hunajaa käytetään ruoanlaitossa, leivonnassa, leivän päällä, ja sitä lisätään makeutusaineeksi juomiin kuten teehen ja kahviin.
Hunajasta ja vedestä käyttämällä tehtyä hunajaviiniä on juotu Euroopassa yleisesti jo tuhansien vuosien ajan. Nykyisin Suomessakin hunajaa hyödynnetään paitsi elintarviketeollisuudessa, niin myös alkoholijuomien, kuten esimerkiksi oluen ja siman valmistukseen.
FC Progrès Niederkorn
Football Club Progrès Niederkorn on jalkapalloseura Niedekornin kaupungista, Differdangen kunnasta. Seura pelaa Luxemburgin pääsarjassa Kansallisessa divisioonassa. Maan mestaruuden Niederkorn on voittanut kolmesti: 1952–53, 1977–78 ja 1980–81. Luxemburgin cupin se on voittanut neljästi: 1932–33, 1944–45, 1976–77 ja 1977–78.
Hunaja
Terveydenhoidossa
Hunajaa on käytetty jo pitkään haavojen hoidossa, ja moni nykyaikainen lääketieteellinen haavanhoitovalmiste sisältää hunajaa. Hunajan teho haavojen hoidossa perustuu muun muassa sen antibakteerisuuteen ja vetyperoksidin tuotantoon. Haavojen hoidossa hunajan on havaittu olevan tehokkaimmillaan silloin, kun mehiläiset eivät ole vielä kypsyttäneet sitä valmiiksi. Silloin sen kosteus on otollista maitohappobakteereille.
Hunajan on todettu tepsivän joihinkin flunssan jälkitauteja aiheuttaviin bakteereihin.
Käypä hoito -ohjeissa todetaan, että hunaja voi auttaa yli yksivuotiaiden lasten akuutin öisen yskän oireisiin. Tällöin hunajaa tulisi ottaa 1–2 teelusikallista ennen nukkumaanmenoa.
Hunaja ei sovi ensiapuun hypoglykemian hoidoksi esimerkiksi diabeetikolle. Aiemmista tiedoista poiketen hunaja ei imeydy suun tai ikenien limakalvoilta verenkiertoon.
Saantisuositukset
Hunajaa ei suositella alle yksivuotiaille lapsille, sillä se aiheuttaa heille imeväisbotulismin riskin.
Tenochtitlán
Tenochtitlán (, laus. ) oli asteekkivaltakunnan pääkaupunki Meksikon keskiylängön eteläosassa Meksikon laaksossa 1400-luvulla ja 1500-luvun alussa. Asteekit perustivat Tenochtitlánin vuonna 1325 Texcocojärven saarelle, jota laajennettiin kun kaupungin väkiluku kasvoi. Kaupunkiin johti pengerteitä mantereelta, ja saarien välillä oli siltoja. Saaren pohjoisosassa oli naapurikaupunki nimeltään Tlatelolco. Kaupungit yhdistyivät 1473, kun Tenochtitlán valloitti naapurinsa.
Espanjalaiset konkistadorit Hernán Cortésin johdolla saapuivat kaupunkiin vuonna 1519. Taistelujen jälkeen espanjalaiset valloittivat kaupungin, tuhosivat siitä suuren osan ja kuivasivat Texcocojärven. Nykyään kaupungin paikalla on Meksikon pääkaupunki México.
Historia
thumb|Tenochtitlánin temppelien raunioita Asteekit perustivat Tenochtitlánin 1325. Tenochtitlán oli Meksikon laaksoon vaeltaneiden asteekkien viimeiseksi rakentama kaupunkikeskus. Asteekkiheimo mexicat alkoivat rakentaa kaupunkia paikalle, jossa he olivat legendan mukaan nähneet kotkan istuvan kaktuksella merkkinä jumala Huitzilopochtlilta. Nimi Tenochtitlán merkitseekin ’kaktushedelmäpaikkaa’, ja sitä kuvaava kirjoitusmerkki on kuva kivellä kasvavasta nopal-kaktuksesta. Paikalle pystytetty, kaupungin ensimmäinen rakennus oli Huitzilopochtlin pyhäkkö. Se laajennettiin pian kivipyramidiksi, josta tuli myöhemmin kaupungin päätemppeli. Kaupungin ympäristön hedelmällisiltä soilta väestö sai ruokaa jo ennen kuin chinampa-viljelmät saatiin tuottamaan. Asteekit rakensivat penkereitä ja kanaaleja pitämään järven pohjoisemman osan suolaveden pois viljelmiltä. Kaupunkilaiset alkoivat käydä kauppaa laakson muihin kaupunkeihin kanooteilla ja veneillä. He vaihtoivat suolta saamiaan ruokatarvikkeita rakennustarvikkeisiin. Kaupungin sijainti järven keskellä suojasi heitä myös hyökkäyksiltä. Tenochtitlán alkoikin nopeasti kasvaa, ja mexicoista tuli pian tasa-arvoisia alueen muiden heimojen kanssa.
Espanjalaiset konkistadorit Hernán Cortésin johdolla saapuivat kaupunkiin vuonna 1519, mutta heidät ajettiin pois kahdeksan kuukauden kuluttua. He saartoivat ja valloittivat kaupungin lopulta vuonna 1521 intiaaniliittolaistensa, kehittyneiden aseidensa ja tuomiensa tautien avulla. Espanjalaiset hävittivät suuren osan kaupungista. Vähitellen kaupungin ja Texcocojärven paikalle rakennettiin Méxicon kaupunki.
Kaupunkikuva
Tenochtitlánin uljaimmat rakennukset olivat keskustassa. Laitakaupungin rakennukset olivat pieniä talonpoikaismajoja. Kaupungissa oli useita palatseja. Niistä suurin oli hallitsijan palatsi, joka oli pinta-alaltaan neljä hehtaaria. Palatsissa oli hallitsijan asunnon lisäksi hallinnon toimitilat, elintarvike- ja vaatevarastot, vankilat sekä saleja, pihoja ja puutarhoja. Jokainen hallitsija rakennutti itselleen oman palatsinsa.
Tenochtitlánissa oli satoja temppeleitä ja muita uskonnollisia rakennuksia. Suurin temppeli oli omistettu Huitzilopochtlille. Päätemppeli oli rakennettu 80 × 100 metriä laajan pyramidin huipulla olevalle tasanteelle 30 metrin korkeuteen. Sen vieressä oli toinen temppeli, joka oli omistettu Tlalocille. Tenochtitlánin päätemppelipyramidi oli asteekkivaltakunnan tärkein ihmisuhripaikka. Pappi viilsi uhrikivellä makaavan uhrin rinnan auki, repi irti yhä sykkivän sydämen ja omisti sen auringonjumalalle. Verta valuva uhri heitettiin sen jälkeen pyramidin portaita alas, minkä jälkeen hänen päänsä irrotettiin ja ripustettiin pääkallohyllyyn. Huitzilopochtlin temppelin pääkallohyllyssä saattoi olla jopa kymmeniä tuhansia pääkalloja, joista suuri osa kuului naisille ja lapsille.
Pyhät rakennukset erotettiin muusta kaupungista muurilla. Pyhästä kaupunginosasta lähti pääkatuja joka suuntaan, ja ne jakoivat kaupungin neljään osaan. Pääkadut olivat suorat ja leveät. Keskustassa oli suuria kauppatoreja, joissa myytiin esimerkiksi elintarvikkeita ja koruja. Kaupunkiin 1519 konkistadori Hernan Cortésin joukoissa tullut espanjalaissotilas Bernal Díaz del Castillo kirjoitti, etteivät sotilaat olleet nähneet yhtä hyvin järjestettyä, kurinalaista, avaraa ja vilkasta toria missään päin maailmaa.
Kaupunkiin tuli kaksi vesijohtoa, jotka toivat vettä kilometrien päästä. Tulvien aiheuttamia ongelmia vähennettiin 15 kilometrin mittaisella padolla.
Elinkeinot ja asukkaat
Tenochtitlánin ympärillä lännessä, etelässä ja idässä oli laajat chinampa-viljelmät, jotka olivat kaisloista ja mudasta järveen koottuja viljelyyn käytettäviä keinosaaria. Viljelmiä oli lisäksi kaupungin läheisyydessä. Kaupunkilaiset saivat elintarvikkeita myös veroina muualta asteekkivaltakunnasta. Ruoantuottajia Tenochtitlánin asukkaista oli kuitenkin vähemmistö. Useimmat asukkaat olivat erikoistuneita työntekijöitä, kuten käsityöläisiä, kauppiaita, pappeja, sotureita ja virkamiehiä. Kiltajärjestelmä oli monimutkainen. Tuhannet toimivat torikauppiaina ja tavaranrahtaajina järven yli kanooteilla.
Koskenjoki (Janakkala)
Koskenjoki tai myös Koskenjärvi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Myllynkylän lähellä sijaitseva tekojärvi. Se on syntynyt, kun Koskenjoki on padottu vedenpinnan nostamiseksi.
Maantietoa
Tekojärven pinta-ala on 3,5 hehtaaria ja se on 1,8 kilometriä pitkä ja 50 metriä leveä. Sen pato sijaitsee Myllykylässä ja tekojärvi ulottuu Lanakoskelle asti. Järven rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Myllykylän pellot ulottuvat tekojärven rantaan asti.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa tekojärveä ei vielä esiinny, mutta vuoden 1962 peruskartassa se oli nykyisenlaisena olemassa.
Artakserkses I
Artakserkses I Makrokheir (latinaksi Longimanus) oli Persian kuningas 464–424 eaa. Hän kuului Akhaimenidien hallitsijasukuun ja oli Kserkses I:n poika. Hänen aikanaan valtakunnan rajat pysyivät ennallaan ja persialainen kulttuuri levisi valtakunnan sisällä. Artakserkseen kuoltua alkoi valtataistelu hänen poikiensa Kserkses II:n, Sogdianuksen ja Dareios II:n välillä.
Rock and Roll All Nite
Rock and Roll All Nite on KISS-yhtyeen ehkä tunnetuin kappale "I Was Made For Lovin' Youn" ohella. Se julkaistiin vuonna 1975 yhtyeen albumilla Dressed to Kill. Kappale on kuulunut siitä lähtien Kissin konsertteihin olennaisena osana. Bändin myöhemmässä vaiheessa se on toiminut yleensä konsertin lopetuskappaleena.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Paul Stanley ja Gene Simmons. Toisessa versiossa b-puolelta löytyy kappale ”Getaway”. Kappaleen liveversio julkaistiin singlenä samana vuonna. Sen b-puolella oli studioversio.
Rock and Roll All Night (Live)
<br style="clear:both;"/>
Jaak Aab
Jaak Aab (s. 9. huhtikuuta 1960 Valga) on virolainen keskustapuolueen poliitikko.
Aabia on pidetty Viron yhtenä arvostetuimpana asiantuntijana aluepolitiikkaan ja maaseudun asioihin liittyvissä kysymyksissä. Hänet nimitettiin Ratasin hallituksen julkishallintoministeriksi kesäkuussa 2017 edeltäjänsä Mihhail Korbin erottua tehtävästä. Tätä ennen Aab oli toiminut urallaan myös sosiaaliministerinä vuosina 2005–2007 ja Riigikogun jäsenenä. Aab jäi kiinni ylinopeudesta ja rattijuopumuksesta huhtikuussa 2018, minkä jälkeen hän ilmoitti eroavansa julkishallintoministerin tehtävistä.
Google Daydream View
Google Daydream View (myös Daydream View tai Daydream VR ) ovat Googlen 4. lokakuuta 2016 julkaisemat virtuaalitodellisuuslasit. Daydream View'n ennakkotilaaminen alkoi Yhdysvalloissa 20. lokakuuta. Ne tulivat saataville 10. marraskuuta 2016 Google Storesta ja tietyistä kivijalkakaupoista. Niiden käyttöön vaaditaan Google Daydream -yhteensopiva Android-puhelin.
Muotoilu
Daydream View -lasit on valmistettu vaahtomuovista ja kankaasta, jotta ne olisivat pehmeinä miellyttävät käyttää. Daydream View -lasit painavat 220 grammaa. Ne ovat saatavilla kolmessa värissä: ”Slate” (harmaa), ”Snow” (valkoinen) ja ”Crimson” (punainen). Daydream View -lasien mukana ei toimiteta kuulokkeita.
Käyttö
Daydream View -lasien sisään asetetaan puhelin. Daydream View'iä ohjataan sen mukana toimitettavalla langattomalla ohjaimella, jossa on liikeantureita, ohjauslevy sekä koti- ja valikkopainike.
Vastaanotto
Daydream View'n ennakkotuntuma sai Digitodayn arvostelija Henrik Kärkkäiseltä ”varauksettomat ennakkokehut”. Kärkkäinen kehui Daydream View -laseja kilpailijoita pehmeämmiksi ja kevyemmiksi.
Figma (ohjelmisto)
Figma on käyttöliittymien suunnitteluun tarkoitettu ryhmätyösovellus. Figma keskittyy käyttöliittymän ja käyttökokemuksen suunnitteluun, painottaen reaaliaikaista yhteistyötä ja käyttäen erilaisia vektorigrafiikan muokkaus- ja prototyypityökaluja. Ohjelmistolla on mahdollisuus suunnitella web- ja mobiilisovelluksia ja macOS ja Windows-työpöytäsovelluksiin on erillinen tuki.
Dylan Field ja Evan Wallace aloittivat Figman kehittämisen ja perustivat 2012 saman nimisen yrityksen ohjelmistoa kehittämään. Ohjelmisto julkaistiin suljettuun beta/preview-vaiheeseen 2015.
Figma on noussut kilpailijaksi Adobe XD:lle. Syyskuussa 2022 Adobe tarjosi Figmasta 20 miljardia dollaria ja sallisi Fieldin jäädä toimitusjohtajaksi.
Sekä Yhdysvaltain kauppakomissio että Euroopan komissio tutkivat tutkivat yrityskaupan vaikutusta kilpailuun.
Battle Metal
Battle Metal on Turisaksen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 26. heinäkuuta 2004. Yhtye tuli tuolloin omien sanojensa mukaan luoneeksi tyystin uuden metallin alalajin, battle metalin, jota kolme vuotta myöhemmin julkaistu The Varangian Way jalosti entisestään.
Levyn ehkä tunnetuin kappale on "Battle Metal", joka on myös useilla kokoelmalevyillä. Myös "Rexi Regi Rebellis" ja "One More" kuuluvat keikkojen vakiokappaleisiin.
Dongfeng 5
Dongfeng 5 ("Itätuuli 5") eli DF-5 on Kiinan nestemäistä polttoainetta käyttävä mannertenvälinen ohjus, joka tunnetaan lännessä myös Naton koodinimellä CSS-4. Tästä Kiinan silloin uudesta ohjusaseesta kuultiin ensi kerran Lännessä toukokuussa 1980. Silloin Kiina koelaukaisi kaksi tämän tyypin ohjusta Tyynellämerellä sijainneisiin harjoitusmaaleihin.
DF-5 oli Kiinan ensimmäinen mannertenvälinen ohjus, joka perustuu CSS-3:n tekniikkaan. Tämä suuri kaksivaiheinen ohjus kantaa 12 000-15 000 kilometriä, tarkkuus 500-3500 metriä, taistelukärki noin 2 megatonnia. Kärki painaa 3 000 kg.
Ohjuksen kärkeä, joka on vetypommi - testattiin luultavasti vuosien 1968, 1970 ja 1976 Kiinan tekemissä ydinkokeissa joiden voimat olivat 3, 3-3,4 ja noin 4 megatonnia. Ohjuksesta on kehitetty hieman pidemmän kantaman DF-5A. Kiinalla uskotaan olevan noin 20-30 tämäntyyppistä ohjusta. Uskotaan, että ohjus korvataan paremmalla DF-41 eli CSS-X-10-ohjuksella.
Fumaarihappo
Fumaarihappo on orgaaninen yhdiste (dikarboksyylihappo), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää, hajutonta, väritöntä ja kiteistä jauhetta. Sen kemiallinen kaava on C4H4O4 ja rakennekaava HOOCCH=CHCOOH. Fumaarihaposta käytetään myös nimityksiä trans-1,2-etyleenidikarboksyylihappo, allomaleiinihappo, boletikhappo ja (E)-2-buteenidihappo.
Fumaarihapon moolimassa on 116,1 g/mol, sulamispiste 287 °C ja se sublimoituu hajoamatta > 200 °C:ssa. Aineen suhteellinen tiheys on 1,63 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste noin 280 °C, itsesyttymislämpötila 740 °C (jauhe) ja CAS-numero 110-17-8. Fumaarihapon liukoisuus veteen (25 °C) on 0,63 g/100 ml. Aine liukenee myös etanoliin ja asetoniin sekä niukasti dietyylieetteriin ja kloroformiin.
Fumaarihappo muodostaa palaessaan ärsyttäviä huuruja, jotka sisältävät muun muassa maleiinianhydridiä (C4H2O3, CAS-numero 108-31-6), hiilimonoksidia ja hiilidioksidia.
1,2-etyleenidikarboksyylihapon cis-trans-isomeriassa fumaarihappo on molekyylin trans-isomeeri ja maleiinihappo vastaavan molekyylin cis-isomeeri. Nämä aineet ovat yksinkertaisimpia tyydyttymättömiä dikarboksyylihappoja.
Fumaarihappoa käytetään elintarviketeollisuudessa happamuudensäätöaineena (E-koodi E 297), antioksidanttina ja aromina. Sitä esiintyy luontaisesti, mutta voidaan myös valmistaa kemiallisesti.
Fumaarihapon ionimuoto ja suolat ovat fumaraatteja, jotka osallistuvat esimerkiksi soluaineenvaihdunnan sitruunahappokiertoon.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistuminen aineelle aiheuttaa silmien ja hengitysteiden ärsytystä. Toistuva altistus voi ärsyttää ihoa.
25I-NBOMe
25I-NBOMe (2C-I-NBOMe, N-Bomb, Cimbi-5, myös lyhennettynä ”25I”) on huumausaineena käytetty kemikaali. Se on johdettu kemiallisesti 2C-I -muuntohuumeesta.
Aineen löysi kemisti Ralf Heim Freie Universität Berlinissä 2003, ja hän julkaisi kemikaalista väitöskirjan. Saman aineen kehitti myöhemmin Purduen yliopistossa David Nicholsin johtama tutkijaryhmä.
Aineen radioaktiivista hiili-11:tä sisältävä versio, Cimbi-5, kehitettiin avuksi positroniemissiotomografiaan.
Päihdekäyttö
Aineen on laajalti huhuttu olevan nieltynä epäaktiivinen. Vaikka väitettä ei ole pystytty kumoamaan, on yliannostuksia sattunut myös nautittaessa ainetta nieltynä. Yleiset annostelutavat ovat limakalvoilta: tavallisesti annos asetetaan hampaiden ja posken väliin, kielen alle tai nuuskataan. Kielen alta tai huulen limakalvoilta imeytettynä ainetta käytetään LSD:n tavoin imupaperilappuihin imeytettynä.
Hessen (D184)
Hessen (runkonumero D184) oli Saksan liittotasavallan laivaston ja myöhemmin yhdistyneen Saksan laivaston Hamburg-luokan ohjushävittäjä.
25I-NBOMe
Päihdekäyttö
Aineella on voimakas kitkerä ja metallinen maku, mutta sen tunnistaminen maistamalla on hyvin vaarallista. Aine on kuitenkin tunnistettavissa kemiallisesti väriä vaihtavilla kertakäyttötestereillä.
Hessen (D184)
Valmistus
Alus tilattiin Hampurista Stülcken-Werftiltä, missä köli laskettiin 15. helmikuuta 1961. Alus laskettiin vesille 4. toukokuuta 1963 ja otettiin palvelukseen 8. lokakuuta 1968.
25I-NBOMe
Annostus ja vaikutusten kesto
Erowid-sivun mukaan tyypillinen annos on 500–800 mikrogrammaa (µg) suun limakalvoilta imeytettynä. Kevyt annos on 200–600 µg ja vahva 700–1 500 µg. Ainetta voi myös nuuskata samoin annosmäärin. Suun kautta imeytettynä täydet vaikutukset ilmenevät noin 30–120 min jälkeen annoksen ottamisesta ja kestävät 6–10 tuntia. Nuuskattuna täydet vaikutukset alkavat noin 10–30 min ja kestävät 4–6 tuntia.
Vaskiveden taistelu
Vaskiveden taistelu oli Suomen sisällissodan taistelu, joka käytiin Virroilla Vaskiveden kylässä 9.–11. maaliskuuta 1918. Punaisten tarkoitus oli Vaskiveden valtauksen jälkeen edetä Virtain kirkonkylän kautta strategisesti tärkeälle Haapamäen radalle. Valkoiset onnistuivat kuitenkin pysäyttämään hyökkäyksen ja lopulta punaiset vetäytyivät takaisin Kuruun. Kyseessä oli punaisten viimeisiä Pohjois-Hämeessä tekemiä hyökkäyksiä, kun valkoiset aloittivat neljä päivää myöhemmin Hämeen rintamalla oman suurhyökkäyksensä Tampereen valtaamiseksi.
Hessen (D184)
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 29. maaliskuuta 1990 ja se myytiin romutettavaksi 8. syyskuuta 1991.
25I-NBOMe
Annostus ja vaikutusten kesto
Koska aineen annoskoot ovat pieniä, on hyvin vaikeaa ilman laboratorio-olosuhteita mitata sopivia annoksia. Yliannostusriski on siksi huomattava.
Vaikutukset
25I-NBOMe:n vaikutuksia on verrattu LSD:hen, 2C-I:hin ja DOI:hin. 25I-NBOMe:tä käyttäneet ovat kertoneet että vaikutuksen alaisina he ovat saaneet LSD:hen verrattuna enemmän negatiivisia kokemuksia. Jotkut kertovat aineen vaikuttavan samalla tavoin kun esimerkiksi ekstaasi ja LSD annosteltuna yhtä aikaa.
Vaskiveden taistelu
Taustaa
Virrat oli punaisten hallussa lähes kokonaan olleen Hämeen läänin ulommaisin pitäjä, jonka pohjoispuolella avautui valkoisten vahvin tukialue Pohjanmaa. Sen kautta kulki sodankäynnin kannalta elintärkeä Haapamäen rata ja pitäjästä oli Etelä-Pohjanmaan lisäksi maantieyhteys myös Keski-Suomeen. Taistelutantereeksi joutunut Vaskiveden kylä sijaitsi Kuruun johtavan maantien varrella noin 10 kilometriä Virtain kirkonkylän lounaispuolella. Yhteenotot kahtiajakautuneessa Vaskiveden kylässä alkoivat heti sodan alkupäivinä, kun valkoisten kannattajat saivat haltuunsa pari sotilaskivääriä ja perustivat tukikohtansa paikalliseen kauppataloon. Samalla he ryhtyivät kuulustelemaan työväenliikkeen aktiiveja, joista osa pakeni kylästä yhdessä köyhälistön kanssa, minkä jälkeen Vaskivesi jäi lopullisesti valkoisten haltuun. Kuitenkin vielä 9. helmikuuta Kurun punakaartilaisia tunkeutui kylään ja surmasi valkoisten majapaikassa kaksi varakasta isäntää.
25I-NBOMe
Vaikutukset
25I-NBOMe:n käyttö voi aiheuttaa hengenvaarallisen myrkytyksen, ja sen käyttö on johtanut useisiin kuolemantapauksiin ympäri maailman.
Epätoivotut vaikutukset
Nopeasti kehittyvä sietokyky eli toleranssi on tyypillinen sivuoire monissa psykedeeleissä kuten 25I-NBOMe ja LSD. Näiden aineiden käytöstä johtuva toleranssi saattaa lisätä toleranssia muihin psykedeeleihin.
Vaskiveden taistelu
Punaisten ensimmäinen hyökkäys
Punaisten alkuperäinen tarkoitus oli vallata Virtain kirkonkylä, jonka jälkeen venäläisen vänrikin G. A. Stolbovin johtaman osaston piti edetä Haapamäen pohjoispuolella sijaitsevalle Pihlajaveden asemalle. Hyökkäyksen oli määrä käynnistyä jo paria päivää ennen punaisten viimeiseksi jääneen kolmannen yleishyökkäyksen alkua. Kurusta 8. maaliskuuta matkaan lähetetty tiedustelupartio kuitenkin törmäsi valkoisten puolustuslinjaan jo 10 kilometriä ennen kirkonkylää Vaskiveden Tyrkkölässä.
25I-NBOMe
Laki
25I-NBOMe on luokiteltu huumausaineeksi Suomessa.
Vaskiveden taistelu
Punaisten ensimmäinen hyökkäys
Vaikka järvien ympäröimä Vaskivesi oli sijaintinsa vuoksi vaikea valloitettava, päättivät punaiset hyökkätä kylään heti seuraavana päivänä. Juho Eslinin johtama 900 punakaartilaisen joukko lähti liikkeelle Kurusta puoli kuuden aikaan aamulla ja saapui pari kilometriä Vaskiveden eteläpuolelle Koskenperän kylään hieman ennen kymmentä. Eslinin komennossa oli Hyvinkään punakaarti ja pienempi määrä Turun punakaartin sekä Pietarin suomalaisen punakaartin miehiä. Punaisten hyökätessä valkoisten etuvartio vetäytyi puolenpäivän jälkeen Tyrkönharjulla sijaitsevalle pääpuolustuslinjalle, jota miehitti kaksi komppaniaa. Hyökkäyksen painopiste siirtyi näin vasemmalle sivustalle, jossa punaiset saivat haltuunsa useita kylän taloja. Tämän jälkeen he jäivät asemiin valkoisten puolustuslinjan eteen.
Toisen päivän taistelut
10. maaliskuuta punaiset jatkoivat hyökkäystään jo kello 3 aamulla. Läpimurtoa yritettiin oikealta sivustalta Törmä-Tyrkön talon suunnalta, jonne siirrettiin parisataa miestä. Punaiset etenivät parin kilometrin levyisenä rintamana paksussa lumessa kahlaten ja saivat vastaansa valkoisten ankaran konekivääritulen. Hyökkäys aiheutti valkoisten riveissä rakoilua ja kun apuvoimia ei kuulunut, suunnitteli Hjalmarson jo vetäytymistä. Iltapäivällä paikalle kuitenkin saapuivat Kaapo Viitaharjun ja Olavi Haapaniemen johtamat Ylihärmän ja Ähtärin suojeluskuntalaiset. Punaisten hyökkäys pysäytettiin, mutta Hjalmarson antoi siitä huolimatta joukoilleen perääntymiskäskyn. Etulinjassa ollut Ähtärin suojeluskuntalaisten päällikkö Olavi Haapaniemi ei kuitenkaan välittänyt viestiä miehilleen, ja he onnistuivatkin pidättelemään punaisia, kunnes nämä pimeän tultua vetäytyivät takaisin asemiinsa.
Pietarin suomalainen punakaarti yritti samaan aikaan koukkausta vasemmalta sivustalta Myllymäen ylitse, mutta joutuivat myös vetäytymään hämärän tultua, ajauduttuaan liian lähelle valkoisten puolustuslinjaa. Pietarilaisen komppanian konekivääriosasto puolestaan joutui iltapäivällä Kukajärven jäällä valkoisten suoran tulen alle. Valkoiset olivat piilossa rannalla sijainneissa rakennuksissa. Punaisten tappiot olivat 2 kaatunutta, 2 haavoittunutta ja konekivääri.
Punaisten vetäytyminen
Yön aikana punaiset valmistelivat tykistölleen asemat ja aloittivat viimeisen hyökkäyksensä kello 11.30. Valkoisia oli tuolloin puolustuslinjassa viiden komppanian verran. Puolustusta johti ruotsalainen kapteeni Erik Hallström. He olivat sitä ennen yrittäneet harhautusta lähettämällä omia miehiään lähestymään ulommaisia puolustuslinjoja, jotta punaiset luulisivat näiden olevan valkoisten saamia apuvoimia. Punaisilla oli käytössään kaksi tykkiä, joilla ampui vapaaehtoisena punakaartiin liittynyt venäläinen matruusi. Tykkituli sytytti ainakin kaksi taloa palamaan ja lisäksi kylän kansakoulu sai osuman, jolloin rakennuksessa majailleita valkoisia haavoittui. Tulitus sai kokemattomat suojeluskuntalaiset paniikkiin, mutta lopulta ruotsalainen luutnantti Henrik Åström palautti joukot järjestykseen ja paenneista muodostettiin varalinja varsinaisen puolustuslinjan taakse. Punaisten tykistötuli kuitenkin loppui nopeasti, kun venäläinen matruusi kaatui valkoisten konekivääritulituksessa.
Taistelu kääntyi lopulta valkoisten eduksi, kun paikalle jo hälytetty Vöyrin pataljoona saapui Vaskivedelle jääkäriluutnantti B. Petreliuksen johtamana kello 16:n ja 17:n välillä. Noin 650 miehen vahvuinen osasto oli mobilisoitu jo edellisenä iltapäivänä kello 17, jonka jälkeen se kuormattiin Tervajoen rautatieasemalle, mistä junakuljetus lähti liikkeelle kello 24. Saavuttuaan viiden aikaan aamulla Alavudelle, pataljoona siirtyi 50 kilometrin päähän Virtain kirkonkylään, jossa se oli perillä puoliltapäivin. Vaskiveden puolustusta johtanut Harald Hjalmarson kuitenkin epäröi lähettää vahvistuksia linjaan. Sen sijaan hän järjesti pataljoonalle ruokailun ja ryhtyi äkseeraamaan osaston hevosmiehiä saadakseen rekijonon pysymään paremmin kasassa.
Lopulta vöyriläiset suuntasivat Vaskivedelle illan pimetessä. Osasto kärsi ensimmäisen tappion jo välittömästi paikalle saavuttuaan, kun yksi mies kaatui punaisten konekivääritulessa. Toverin kaatuminen ja kylässä palavat talot tulivat järkytyksenä sotaan tottumattomille joukoille ja pataljoona vitkasteli edelleen järjestäytymisessään. Lisäksi Hjalmarson ei edelleenkään lähettänyt miehiä linjaan, vaan ryhtyi itse tutkimaan tilannetta. Tämä kuitenkin osoittautui lopulta valkoisten onneksi, kun oikealla sivustalla olleet Hyvinkään punakaartin joukot lähtivät heti kello 16 aikaan vetäytymään havaitessaan Vöyrin pataljoonan saapumisen. Taempana olleet väsyneet joukot eivät myöskään enää suostuneet lähtemään linjaan, jonka jälkeen Eslin veti joukkonsa takaisin Kuruun ja lähti itse hakemaan apuvoimia Tampereelta.
Kolmen päivän aikana käydyissä taisteluissa kaatui 9 punaista ja haavoittui noin 20. Hjalmarson omaksui viivyttelytaktiikan myös myöhemmissä taisteluissaan, mikä kuitenkin osoittautui niissä virheeksi.
Muistomerkki
Valkoisten pystyttämä Vaskiveden taistelun muistomerkki sijaitsee keskellä kylää Vaskivedentien eli nykyisen kantatie 65:n varrella. Muistomerkin vaatiman maa-alueen lahjoitti isäntä Abraham Tanhua-Tyrkkö, ja muistomerkin suunnitteli Virroilta kotoisin ollut arkkitehti Onni Tarjanne. Kolme metriä korkea graniittinen veistos paljastettiin taistelun kymmenvuotispäivänä 11. maaliskuuta 1928.
Kananga
Kananga, entinen Luluabourg on kaupunki Kongon demokraattisen tasavallan eteläosassa, Lulua-joen varrella. Vuonna 2004 siellä arvioitiin olevan noin 720 000 asukasta. Kaupungista on hyvät rautatie- ja maantieliikenneyhteydet, ja se toimii lähialueella tuotettujen timanttien ja maataloustuotteiden kauppapaikkana.
Kananga on Keski-Kasain maakunnan pääkaupunki.
Harha-aistimus
Aistien harhatoimintoja ovat: