cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sydneyn yliopisto
Historia
thumb|left|215px|Sydneyn yliopiston 1870-luvun lopussa. Sydneyn yliopiston perustamislaki hyväksyttiin 1. lokakuuta 1850. William Wentworthin, joka oli yksi yliopiston perustajista, mukaan yliopiston merkitys olisi monien siirtokunnan tulevaisuuden johtajien kasvattaminen. Se toteutui vuonna 1901, kun Australian ensimmäiseksi pääministeriksi tuli yliopistosta valmistunut Edmund Barton. Ensimmäiset opiskelijat valittiin laitokseen kaksi vuotta myöhemmin, ja vuonna 1856 yliopistossa jaettiin ensimmäiset tutkintotodistukset. Koulu siirtyi nykyiselle paikalleen, kolme kilometriä Sydneyn keskusta lounaaseen, vuonna 1857. Vuonna 1874 yliopistossa perustettiin Australian ensimmäinen opiskelijaliitto. Sydneyn yliopisto oli edelläkävijä naisten hyväksymisessä. Se avasi ovensa naisille vuonna 1881, ensimmäisten joukossa maailmassa.
Sydneyn yliopistoa uudistettiin 1900-luvun alkupuoliskolla. Fyysisistä muutoksista vastasi yliopiston arkkitehdiksi vuonna 1919 nimetty Leslie Wilkinson. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen yliopiston rakennetta muutettiin, kun sinne perustettiin kuusi uutta tiedekuntaa. Uusien tiedekuntien perustaminen koettiin tarpeelliseksi, kun yliopiston tarjoamien kurssien määrä oli moninkertaistanut 1900-luvun ensimmäisten vuosikymmenien aikana. Lisäkursseja oli alettu järjestää, kun Sydney tarvitsi lisää ammatillista koulutusta.
Vuonna 1990 yliopisto laajeni, kun Sydneyn musiikkikonservatorio ja Sydney College of the Arts liitettiin siihen.
Tiedekunnat
thumb|225px|Sydneyn yliopiston päärakennus. Sydneyn yliopistoon kuuluu 16 tiedekuntaa :
Juhani Knuuti
Matti Juhani Knuuti (s. 1960) on suomalainen lääkäri ja tutkija. Hän toimii Turun yliopiston, Åbo Akademin ja Tyksin yhteisen valtakunnallisen PET-keskuksen johtajana ja professorina. Hän toimii samalla ylilääkärinä Tyksin kliinisen fysiologian, isotooppi- ja PET-tutkimusten yksikössä. Hän on myös Leidenin yliopiston (Leiden University Medical Center) kardiologian klinikan vieraileva professori kaudella 2019–2025.
Vuonna 2011 hänelle myönnettiin Suomen Leijonan ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki. Suomalainen Tiedeakatemia kutsui Knuutin jäsenekseen vuonna 2020.
Tutkimustoiminta
Knuuti on tutkinut erityisesti sydänlihaksen verenkiertoa ja aineenvaihduntaa kohdistuen sepelvaltimotautiin ja sydämen vajaatoimintaan. Tutkimuskohteena on ollut kajoamaton kuvantaminen, erityisesti positroniemissiotomografia (PET), tietokonetomografia (TT) ultraääni ja myös magneettikuvantaminen ja isotooppikuvantaminen. Hän on johtanut vuosina 2008–2019 Suomen akatemian rahoittamaa verenkierto- ja aineenvaihduntasairauksien tutkimuksen huippuyksikköä, johon osallistui Turun yliopiston ohella tutkijoita Itä-Suomen yliopistosta.
Vuoden 2022 loppuun mennessä Knuuti on Web of Science -tietokannan mukaan julkaissut noin 1000 tieteellistä artikkelia, joihin on viitattu noin 98 000 kertaa, ja hänen h-indeksinsä on 104. Eniten julkaisuja hänellä on lehdissä European Heart Journal, European Heart Journal - Cardiocascular Imaging, Journal of Nuclear Cardiology, European Journal of Nuclear Medicine and Molecular Imaging ja Journal of American College of Cardiology.
Vuosina 2017, 2018, 2020 ja 2021 Knuuti nousi arvostetulle viitatuimpien tutkijoiden Highly Cited Researchers -listalle kliinisen lääketieteen aihepiiristä. Maailmanlaajuisesti tällä listalla on kaikki aihealueet mukaan luettuna runsaat 3 300 tutkijaa, joista runsas 20 työskentelee Suomessa. Knuuti on saanut runsaasti viittauksia muun muassa sydänsairauksiin liittyvien eurooppalaisten Käypä hoito -suositusten laatimiseen osallistumisen kautta (esimerkiksi ).
Tieteen yleistajuistaja
Hän pitää lääketiedettä yleistajuistavaa Tiede & Terveys palstaa Turun Sanomien verkkosivuilla sekä myös blogia Uusi Suomi Puheenvuoro -palstalla. Lisäksi hän kirjoittaa säännöllisesti myös muihin julkaisuihin, kuten esimerkiksi Professoriliiton Professoriblogiin.
Vuonna 2016 Lääkäriseura Duodecim myönsi Knuutille Tiedottajapalkinnon ansiokkaasta lääketieteen yleistajuistamisesta Turun Sanomille laatimiensa terveysblogien vuoksi. Myös Terveystoimittajat ry on palkinnut Knuutin Hyvän tiedon omena -tunnustuksella (2020) hänen ansiokkaasta blogistaan, ja Knuutia luonnehditaan "rohkeasti mielipiteitään esille tuovaksi tieteellisen tutkimuksen puolustajaksi". Vuonna 2020 Skepsis ry myönsi Knuutille Sokrates-palkinnon ”ansiokkaasta tiedeviestinnästään ja rohkeudestaan esiintyä julkisuudessa omalla persoonallaan”. Professoriliitto nimesi hänet Vuoden professoriksi 2021. Samana vuonna 2021 hän sai myös Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon "väsymättömästä työstä terveysvalistajana".
Knuutilta ilmestyi vuonna 2020 kirja Kauppatavarana terveys, jossa hän opastaa ymmärtämään ja tulkitsemaan julkisuudessa esiintyviä usein varsin ristiriitaisia terveysväittämiä.
Toiminta tieteellisissä lehdissä ja yhdistyksissä
Knuuti on aktiivinen jäsen useissa kotimaisissa (Suomen Kardiologinen Seura, Lääketieteellinen radioisotooppiyhdistys, Kliinisen fysiologian yhdistys) ja kansainvälisissä yhdistyksessä, kuten European Society of Cardiology ja European Association of Nuclear Medicine. Knuuti on Euroopan Kardiologisen Seuran Fellow (FESC).
Hän on ollut Euroopan sydänyhdistyksen Käypä hoito -komiteassa 2011–2014 ja 2016–2019 (European Society of Cardiology, Guidelines Committee) ja on kirjoittajana yli kymmenessä Käypä hoito -ohjeessa.
Palkinnot tieteellisistä ansioista
Hänet on palkittu työstään Scandinavian Society of Clinical Physiology and Nuclear Medicinen myöntämällä Big Scientific Prize -palkinnolla. Vuonna 2005 hänet kutsuttiin pitämään Marie Curie -luento radiolääketieteen vuosittaisessa kongressissa. Hänelle on myönnetty seuraavat palkinnot: Sauli Viikari –medal (2010), Distinguished Recognition medal, Faculty of Medicine, University of Turku (2010), Torgny Sjöstrand lecturer, by Swedish Society for Clinical Physiology (2018),  WARMTH, Lifetime Achievement Award (2018), Arto Uusitalo Award (2018) ja sekä Sydäntutkimussäätiö myönsi Sydäntutkimuksen suurpalkinnon sydänsairauksiin kohdistuneen tutkimuksen perusteella.
Meredith Willson
Meredith Willson (18. toukokuuta 1902 Mason City, Iowa – 15. kesäkuuta 1984 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, yhtyeenjohtaja, lauluntekijä ja multi-instrumentalisti.
Willson oli 1920-luvulla jäsenenä John Philip Sousan yhtyeessä, jonka jälkeen hän liittyi New Yorkin filharmonikkoihin. 1930-luvulla hän oli San Franciscossa radioaseman musiikkivastaavana. Tuona aikana hän sävelsi musiikin elokuviin Diktaattori (1940) ja Nainen ei armoa antanut (1941), joista kummastakin hän oli ehdolla parhaan musiikin Oscar-palkinnon saajaksi.
Willsonilla oli oma radio-ohjelmansa 1940-luvun puolestavälistä alkaen, jonka loppumusiikkina esitetty kappale "May the Good Lord Bless and Keep You" myi yli miljoona kappaletta vuonna 1950. Vuonna 1957 Willson sai Tony-palkinnon Broadway-musikaalista The Music Man (1957), jonka pohjalta tehtiin myöhemmin elokuva Musiikkimies. Hänen muita musikaalejaan ovat Unsinkable Molly Brown (1960) ja Here's Love (1963).
Willson kirjoitti kaksi omaelämäkerrallista teosta, joista And There I Stood With My Piccolo julkaistiin vuonna 1948 ja But He Doesn't Know The Territory 1959. Willson on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Liu Shiwen
Liu Shiwen (, s. 12. huhtikuuta 1991 Liaoning) on kiinalainen pöytätenniksen olympiavoittaja ja maailmanmestari. 160 senttimetriä pitkä ja 54 kilogrammaa painava Liu pelaa maila oikeassa kädessä.
Liu saavutti olympiakultaa joukkuekilpailusta yhdessä Ding Ningin ja Li Xiaoxian kanssa vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Vuodelle 2021 siirretyistä Tokion olympialaisista Liu sai yhdessä Xu Xinin kanssa sekanelinpelin hopeaa. MM-kilpailuista Liulla on kahdeksan kultaa, neljä hopeaa ja kolme pronssia. Kaksinpelistä hänellä on yksi kulta, kaksi hopeaa ja kolme pronssia. Muista maailmanmestaruuksista kaksi on naisten nelinpelistä, yksi sekanelinpelistä ja neljä joukkuekilpailusta. Aasian kisoista Liu on saavuttanut kolme kultaa ja kaksi hopeaa. Aasian-mestaruuskilpailuista hänellä on kuusi kultaa, yksi hopea ja neljä pronssia. Nuorten MM-kilpailuista Liu on saavuttanut kolme kultaa ja yhden hopean.
Liu oli helmikuusta 2012 huhtikuuhun 2017 joka kuukausi maailmanrankingin kolmen parhaan joukossa. Rankingin ykkösenä hän on ollut useina kuukausina vuosina 2010 sekä 2013–2016.
Carl August Krook
Carl (Karl) August Krook (1. elokuuta 1811 Turku – 6. elokuuta 1868 Sauvo) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Carl August Krookin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos August Krook ja Maria Sofia af Ditmer. Myös hänen veljestään Bengt Joakim Krookista tuli kenraalimajuri. Carl August Krookin ensimmäinen puoliso vuodesta 1841 oli Jenny Hilda Eloise Holm (k. 1849) ja toinen vuodesta 1850 Elisabeth Collan. Opettaja, kirjailija ja kielenkääntäjä Anna Krook oli Carl August Krookin tytär toisesta avioliitosta, samoin kuin koulunjohtaja, kansanedustaja Augusta Krook. Carl August Krook tuli ylioppilaaksi Turun akatemiassa 1827 ja astui sitten sotilaspalvelukseen Pietarin jalkaväkirykmenttiin, missä yleni alivänrikiksi 1829. Vuonna 1831 hänet siirrettiin vänrikkinä Lappeenrannan venäläiseen jalkaväkirykmenttiin ja vuonna 1833 Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonan 2. komppaniaan. Pataljoonan esikunnan adjutatti hänestä tuli 1834, aliluutnantiksi 1835 ylennettynä hänet siirrettiin 1836 ensin pataljoonan 3. komppaniaan ja sitten 1. komppaniaan. Luutnantiksi Krook yleni 1838, jolloin hänet siirrettiin pataljoonan 2. komppaniaan, mutta samana vuonna hänet vakinaistettiin pataljoonan esikunnan adjutantin tehtävään.
Ruanda olympialaisissa
Ruanda osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Los Angelesissa 1984, ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut.
Koripallo kesäolympialaisissa 2000
Koripallo oli vuoden 2000 kesäolympialaisissa ohjelmassa 15. kertaa olympialaisten historiassa.
Ruanda olympialaisissa
Ruandalaisurheilijat ovat kilpailleet olympialaisissa judossa, pyöräilyssä, uinnissa ja yleisurheilussa. Maa ei ole saanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, on yltänyt kestävyysjuoksija Mathias Ntawulikura, joka oli kahdeksas miesten 10 000 metrillä Atlantassa 1996.
Koripallo kesäolympialaisissa 2000
Miehet
A-lohko
Ein bißchen Frieden
Ein bißchen Frieden oli vuoden 1982 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Nicole saksaksi, ja se toi Länsi-Saksalle sen ensimmäisen voiton. Kappale sai 161 pistettä voittaen seuraavaksi tulleen Israelin ylivoimaisesti 61 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 18, eli se esitettiin viimeisenä. Kappaleen on säveltänyt Ralph Siegel.
Koripallo kesäolympialaisissa 2000
Miehet
B-lohko
Ein bißchen Frieden
Kappale menestyi loistavasti eurooppalaisilla listoilla ja sen englanninkielinen versio olikin kaksi viikkoa brittilistan ykkösenä. Kappale oli viidessadas British Number One ja se on nykyään viimeinen euroviisuvoittokappale, joka on noussut brittilistan kärkeen. Voitettuaan Eurovision laulukilpailun Nicole lauloi kappaleen viisujen päätteeksi neljällä eri kielellä; saksaksi, englanniksi, ranskaksi ja hollanniksi. Kappale oli yksi neljästätoista kappaleesta, joka valittiin vuonna 2005 Eurovision viisikymmenvuotista taivalta juhlistavaan Congratulations-tapahtumaan ehdokkaaksi kaikkien aikojen euroviisuksi ja se sijoittui siinä seitsemäksi. Suomeksi kappaleen käänsi Raul Reiman ja sen levytti vuonna 1982 Katri Helena nimellä Vain hieman rauhaa. Singlejulkaisun lisäksi se löytyy Fazer-Finnlevyn julkaisemalta kokoelmalevyltä 20 suosikkia – Anna mulle tähtitaivas, sekä Valittujen Palojen julkaismalta Katri Helenan parhaat -kokoelmalta.
Koripallo kesäolympialaisissa 2000
Naiset
A-lohko
B-lohko
Arabiantimali
Arabiantimali (Argya squamiceps) on arabialainen varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 26–29 cm, josta pyrstön pituus 14–15 cm, siipien kärkiväli 31–33,5 cm ja paino 64–83 g. Arabiantimali on kooltaan lähes kulorastaan luokkaa ja se on läntisen paleartisen alueen kookkain pensastimalilaji. Sillä on pitkä pyrstö, joka usein sojottaa pystyssä. Höyhenpuku on ruskea. Kurkku on vaalea ja laji muistuttaa suuresti persiantimalia mutta on huomattavasti suurempi. Nokka on voimakas ja hieman alaspäin kaareva. Myös koivet ovat voimakkaat. Sukupuolet ovat lähes samanvärisiä. Koiraan iiris on vaaleankeltainen, naaraan ruskea, ja koiraan nokka on tummanharmaa ja naaraan kellanharmaa; nokan kärki on aina tumma. Nuori lintu muistuttaa vanhaa mutta sen silmä on harmaa, nokka tumma ja puku tasavärisempi.
Esiintyminen
Arabiantimali elää Arabian niemimaalla, Egyptin itäosassa sekä Jordanian ja Israelin eteläosissa. Sen elinympäristön laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Laji on pääasiassa paikkalintu, tosin vähäistä muuttoliikettä voi paikoin esiintyä, eikä sitä ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö
Arabiantimalit asuvat autiomaiden ja kuivien maiden pensaikoissa, etenkin akasioissa, vuorenrinteillä aina 2 800 metrin korkeudelle asti. Israelissa lajia tavataan myös puutarhoissa ja istutuksilla sekä monenlaisissa avomaiden tiheiköissä.
Lisääntyminen
Arabiantimalit pesivät ryhminä, joissa on yksi hallitseva lisääntyvä pari ja joukko pesimättömiä yksilöitä, jotka ovat usein saman parin jälkeläisiä aikaisemmista pesyeistä. Lajilla vallitsee selvä insestitabu eli koiraat eivät parittele omien jälkeläistensä kanssa. Kaiken kaikkiaan lajin sosiaalinen elämä on hyvin monimutkaista. Ryhmän reviiri on 0,2–1 neliökilometriä tai joskus se voi olla useita kilometrejä joenvartta. Reviirit eivät mene päällekkäin ja vain harvoin vieraan ryhmän jäsen uskaltautuu naapurin reviirille.
Arabiantimalit rakentavat pesänsä pensaaseen tai puuhun 1–7 metriä korkealle ja aina hyvin suojaisaan paikkaan latvustoon tai pensaan sisälle. Pääasiassa vain hallitseva koiras rakentaa pesää naaraan ja joskus myös ryhmän muiden yksilöiden auttaessa. Pesä on oksien varaan korsista ja ohuista risuista rakennettu löyhä maljamainen kuppi, jossa ei ole varsinaista sisävuorausta paria höyhentä enempää. Naaras munii kolmesta viiteen turkoosinväristä munaa. Joskus voi kaksi tai useampi naaras munia samaan pesään. Hallitseva naaras hautoo munia öisin ja ryhmän muut naaraat päivisin. Haudonta-aika on 13–14 päivää. Kaikki ryhmän jäsenet hoitavat ja ruokkivat poikasia, jotka jättävät pesän kahden viikon ikäisinä. Pesyeitä voi olla kolme tai jopa neljä kesän aikana. Laji pesii ensimmäisen kerran kaksivuotiaana. Jos vanhemmat elävät useita vuosia yhdessä, saattaa yksittäinen poikanen elää ryhmässä jopa kuusi vuotta muodostamatta omaa ryhmää tai siirtymättä muualle. Pesintätulokseen vaikuttavat naaraiden keskinäiset torailut, sillä yhden naaraan munimat pesät tuottavat yhtä paljon lentopoikasia kuin useamman naaran munimat pesät, johtuen naaraiden riitelemisestä pesällä, jolloin munia voi rikkoutua. Naapurireviiriläiset saattavat tappaa alueelleen eksyneen naapurin nuoren yksilön. Pesimäajan ulkopuolella arabiantimalit liikkuvat perhekunnittain eli ryhminä.
Ravinto
Arabiantimali on kaikkiruokainen. Se syö sekä hyönteisiä ja hämähäkkejä että marjoja, siemeniä, mettä, kukkia, tuoreita lehtiä, hedelmiä ja talousjätteitä tunkioista. Se etsii ruokansa maasta tai lehvästöstä. Ryhmä voi tappaa pikkulintuja, joita ne eivät kuitenkaan syö. Yleisimmin poikasille syötetään heinäsirkkoja ja kovakuoriaisia.
Hälsö
Hälsö on saari ja taajama Öckerön kunnassa, Bohuslänin maakunnassa, Ruotsin Länsi-Götanmaan läänissä. Se kuuluu Göteborgin pohjoiseen saaristoon. Hälsön taajamassa asuu noin 610 ihmistä, ja taajama on pinta-alaltaan 0,51 neliökilometrin suuruinen.
Minne tuuli kuljettaa
Minne tuuli kuljettaa on seuraavien asioiden nimi:
Connor Fields
Connor Evan Fields (s. 14. syyskuuta 1992 Plano, Texas) on yhdysvaltalainen BMX-pyöräilyn olympiavoittaja ja maailmanmestari. Fields on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 88 kilogrammaa. Hän edustaa Chase Bicycles -seuraa.
Fields saavutti kultaa BMX:stä vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa hän sijoittui seitsemänneksi. MM-kilpailuista Fieldsillä on kaksi kultaa ja yksi pronssi, kaikki aika-ajosta.
Vuoden 2011 Pan-Amerikan kisoista Guadalajarasta Fields saavutti kultaa.
Tonje Angelsen
Tonje Angelsen (s. 17. tammikuuta 1990 Trondheim) on norjalainen korkeushyppääjä.
Angelsen karsiutui loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 ja 2008, saman ikäluokan EM-kilpailuissa 2009 sekä aikuisten EM-kilpailuissa 2010, sisäratojen EM-kilpailuissa 2011, Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja sisäratojen MM-kilpailuissa 2012. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui neljänneksi. Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2012 hän hyppäsi ennätyksensä 197 cm saavuttaen hopeaa. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui yhdeksänneksi Zürichin EM-kilpailuissa 2014. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, Berliinin EM-kilpailuissa 2018 ja Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019.
Sisäradoilla Angelsenin ennätys on vuonna 2012 hypätty 193 cm.
Žert
Žert (kirjaimellisesti ’Vitsi’, ) on tšekkiläisen Jaromir Jirešin ohjaama vuonna 1969 ilmestynyt elokuva, jota pidetään yhtenä Tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon keskeisistä elokuvista. Milan Kunderan romaaniin perustuva elokuva kertoo yliopisto-opiskelijasta, joka joutuu postikorttiin kirjoittamansa kommunistivitsin vuoksi rangaistusleirille ja päättää myöhemmin kostaa tapahtuman. Elokuvaa ei ole julkaistu Suomessa, joten sillä ei ole virallista suomenkielistä nimeä.
Tuotanto
Jaromir Jirešillä ei ollut mahdollisuutta ohjata vuonna 1963 julkaistun esikoiselokuvansa Krik jälkeen. Hän ja Milan Kundera valmistelivat Žertin elokuvakäsikirjoitusta vuonna 1967, ennen Kunderan samannimisen esikoisromaanin julkaisua. Prahan kevään vapauden aikana vuonna 1968 Jireš sai mahdollisuutensa.
Žert on tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon suorin ja kiertelemättömin totalitarismin ja kommunistisen hallinnon kritiikki. Mustavalkoinen elokuva rinnastaa useamman eri aikatason: nykyajan, Ludvíkin ajan yliopistolla ja rangaistuspataljoona-ajan. Siitä puuttuu kokonaan Jirešin muiden elokuvien lyyrisyys. Poliittinen kommentointi on suoraa ja armottomampaa kuin Kunderan kirjassa, jonka rakkaustarina on lähes kokonaan riisuttu elokuvasta.
Juoni
Ludvík Jahn palaa vanhaan kotikaupunkiinsa muualla viettämiensä vuosien jälkeen. Häntä haastattelee radiotoimittaja Helen, jonka Ludvík ymmärtää vanhan vihamiehensä vaimoksi. Ludvík on vuosia aiemmin lähettänyt kommunistien leirillä olevalle tyttöystävälleen postikortin, jossa hän on vitsaillut tämän ja kommunistien ihanteilla.
Tyttöystävä on luovuttanut postikortin ja Ludvíkin kirjeet komitealle, joka on erottanyt Ludvíkin yliopistolta. Hänet on määrätty rangaistuspataljoonaan kuudeksi vuodeksi. Pavel oli yksi komitean jäsenistä. Ludvík päättää kostaa Pavelille makaamalla Helenin kanssa. Hän kutsuu Helenin kotikaupunkiinsa ja viettelee tämän. Paikalle tulee myös Pavel, jolla on mukanaan oma rakastajattarensa. Pavel ei välitä Ludvíkin teosta.
Vastaanotto
Žert kuvattiin Prahan kevään aikana. Se ehdittiin julkaista Neuvostoliiton miehityksen jälkeen ja oli yleisömenestys. Elokuva kuitenkin vedettiin levityksestä ja kiellettiin vuosiksi. Elokuvaa pidetään yhtenä tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon keskeisistä teoksista ja ylipäätään yhtenä merkittävimmistä Tšekkoslovakian stalinistisen ajan kuvauksista.
Vjatka (Novgorodin alue)
Vjatka on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Pestovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin eteläosassa 16 kilometrin päässä Pestovosta. Kylässä on reilut 500 ja kunnassa 700 asukasta (vuonna 2009).
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 11 kylää: Alekseiha, Avdejevo, Bykovo, Evanovo, Fedovo, Gorka, Guski, Karelskoje-Pestovo, Novinka, Sidorovo ja Trebesovo. Vjatkan jälkeen toinen suurempi kylä on vajaan sadan asukkaan Novinka. Kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Palveluihin kuuluu alakoulu lastentarhoineen, kulttuuritalo, kirjasto, posti, yleinen sauna ja lääkintäasema. Nähtävyyksiä ovat Novinkan pohjoispuolella sijaitsevat kumpuhaudat, 1800-luvulla rakennettu Vjatkan kirkko sekä entisen kartanon puistoalue.
Polygnotos (vaasimaalari)
Polygnotos oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuosina 450–420 eaa.
Polygnotos oli Niobidi-maalarin oppilas. Hänen signeerauksensa tunnetaan viidestä vaasista. Polygnotoksen huippukaudella noin 430 eaa. hänen vaasimaalauksensa osoittavat suoria vaikutteita klassisen kauden muusta taiteesta, kuten Parthenonin friiseistä. Vaasimaalari Polygnotosta ei tule sekoittaa taidemaalari Polygnotokseen.
Polygnotoksen ympärillä oli vaasimaalareiden ryhmä, jota kutsutaan Polygnotoksen ryhmäksi tai Polygnotos-ryhmäksi. Siihen luetaan muun muassa niin kutsutut Dinos-maalari, Hektor-maalari, Kleofon-maalari, Lykaon-maalari, Peleus-maalari, Coghill-maalari, Christie-maalari, Midas-maalari, Curti-maalari, Guglielmi-maalari, Epimedes-maalari, Pantoksena-maalari, Lewis-maalari ja Nausikaa-maalari. Näistä myös Lewis-maalari ja Nausikaa-maalari signeerasivat vaaseja Polygnotoksen nimellä. Siksi varsinaiseksi Polygnotokseksi tulkittua maalaria kutsutaan joskus selvyyden vuoksi nimityksellä Polygnotos I. Yksittäisiä maalareita ryhmän sisällä on usein hankala erottaa toisistaan. Ryhmän viimeiset jäsenet toimivat vielä aivan 400-luvun eaa. lopussa.
Ryhmän nimiin on laitettu yhteensä noin 700 eri vaasia. Ryhmä maalasi erityisesti suurikokoisia vaasityyppejä, kuten stamnoksia, krateereja, hydrioita, amforoita ja pelikejä. Ryhmän maalausten suosikkiaiheita olivat muun muassa amatsonomakhia ja kentauromakhia sekä sotilaan lähtö.
Tervajoki (Vahviala)
400px|pienoiskuva|oikea|Tervajoen keskustaa toukokuussa 2015. Tervajoki eli Bolšoje Pole on maaseututaajama Tienhaaran kunnassa Leningradin alueen Viipurin piiriissä Venäjällä. Se sijaitsee Viipurista noin 15 km länteen, Suomeen johtavan valtatien pohjoispuolella, Viipurinlahteen laskevan Tervajoen varrella noin kilometrin päässä joen suulta.
Historia
2000-luvulle tultaessa Tervajoki oli Venäjällä oman kylähallintoalueensa keskus, kunnes Tienhaaran ja Tervajoen kylähallintoalueet yhdistyivät Tienhaaran maalaiskunnaksi 2006.
Suomen Salibandymuseo
pienoiskuva|Suomen Salibandymuseo on maailman ensimmäinen salibandymuseo Suomen Salibandymuseo ry on sählyn ja salibandyn historian, perinnetiedon ja esineistön taltioimiseksi perustettu yhdistys. Toimintasääntöjen mukaan toiminnan tarkoituksena on "edistää sählyn ja salibandyn pelaamista, kunnioittaa ja vaalia sählyn ja salibandyn harrastamisen perinteitä, kerätä, arkistoida ja esitellä sählyn ja salibandyn historiaan ja kehitykseen liittyviä aineellisia ja aineettomia materiaaleja." Yhdistyksen perustivat neljä salibandyn lajipioneeria 26.6.2019 ja se on rekisteröity 18.9.2019. Perustajajäseninä olivat Jari Kinnunen, Pekka Mukkala, Kurt Westerlund ja Tapio Hämeen-Anttila. He myös muodostavat yhdistyksen hallituksen. Yhdistyksen puheenjohtajana toimii Jari Kinnunen ja varapuheenjohtajana Pekka Mukkala. pienoiskuva|Salibandymuseo muutti Lempäälän Ideaparkissa uusiin tiloihin Bläk Boksiin kesällä 2021. Yhdistys avasi maailman ensimmäisen Salibandymuseon Lempäälän Ideaparkiin. Museo avattiin yleisölle helmikuussa 2020. Museoon on vapaa pääsy, ja se on avoinna aina kauppakeskuksen aukioloaikoina.
Providence-maalari
Providence-maalari oli Berliini-maalarin oppilas. Hän koristeli erityisesti nolalaisia amforoita ja lekyyttejä. Joissakin lekyyteissä hän käytti myös valkopohjatekniikkaa. Maalari suosi erityisesti mytologisia aiheita.
Hemmer
Hemmer on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Papua-Uusi-Guinea olympialaisissa
Papua-Uusi-Guinea osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Montrealissa 1976. Seuraavista kesäkisoista se jäi pois, mutta on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa Los Angelesista 1984 lähtien. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Papua-Uusi-Guinea ei ole saavuttanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, ovat yltäneet painonnostaja Dika Toua, joka oli naisten höyhensarjassa kuudes Ateenassa 2004 ja seitsemäs Pekingissä 2008, uimari Ryan Pini, kahdeksas miesten 100 metrin perhosuinnissa 2008 sekä painonnostaja Morea Baru, kuudes miesten höyhensarjassa Rio de Janeirossa 2016.
Si la vie est cadeau
Si la vie est cadeau oli vuoden 1983 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Corinne Hermès ranskaksi, ja se toi Luxemburgille sen viidennen Euroviisuvoiton. Kappale sai 142 pistettä, voittaen seuraavaksi tulleen Israelin vain 6 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 20 eli se esitettiin viimeisenä.
Laptevo
Laptevo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Pestovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin länsiosassa 35 kilometrin päässä Pestovosta. Kylässä on 240 ja kunnassa reilut 600 asukasta (vuonna 2009).
Laptevon kunnan pinta-ala on 251,64 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Pestovon piirin Bogoslovon, idässä Ohonan ja etelässä Ustjutskojen kuntiin sekä lännessä Mošenskojen piiriin. Pinta-alasta 72,8 % on metsää ja 25,4 % erityisaluetta. Seudulla on useita pieniä järviä. Kunnan lounaisosa kuuluu Redrovon rauhoitusalueeseen.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 18 kylää: Alehnovo, Anisimovo, Bezzubtsevo, Bolšaja Gorka, Bryzgovo, Fjodorovštšina, Gluhatši, Klešnevo, Korovino, Muravjovo, Myšenets, Nivy, Obornevo, Ohipovo, Sahino, Tšepurino, Tšornoje ja Žarki. Laptevon jälkeen toinen suurempi kylä on reilun sadan asukkaan Bezzubtsevo.
Kylistä on linja-autoyhteydet Pestovoon. Työvoimasta 63 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (41,1 %), opetusala (28,6 %) sekä kunnallis- ja sosiaalipalvelut (15,2 %). Kunnassa toimii kaksi maitotilaa, yksityinen maatila, korjausverstas, viljavarasto ja sahalaitos.
Palveluihin kuuluvat Laptevon keskikoulu ja Bezzubtsevon peruskoulu lastentarhoineen sekä molempien kylien kulttuuritalot, kirjastot, postit ja lääkintäasemat. Nähtävyyksiä ovat muinaiset hautapaikat, 1800-luvulla rakennettu Tšornojen kirkko sekä Vasiljevan talo Anisimovon kylässä.
Ratchet & Clank (elokuva)
Ratchet & Clank on Rainmaker Entertainmentin tieteiskomediaelokuva, joka on julkaistu kanadalais-yhdysvaltalaisena yhteistuotantona vuonna 2016. Elokuvan juoni perustuu löyhästi Ratchet & Clank-pelisarjan ensimmäiseen, vuonna 2002 julkaistuun peliin Ratchet & Clank, mutta joka sisältää elementtejä myös pelisarjan myöhemmistä peleistä. Elokuvaan pohjautuva videopeli Ratchet & Clank julkaistiin PlayStation 4:lle vuonna 2016.
Suomeksi
Suomenkielisestä toteutuksesta vastasi UpTempo Oy ja dubbauksen ohjasi Bruno Lähteenmäki.
Balzanin palkinto
thumb|Vuoden 2008 Balzan-palkinnon saajat Italian presidentin [[Giorgio Napolitanon (keskellä) kanssa.]] Balzanin kansainvälinen palkinto on sveitsiläinen palkinto, joka on myönnetty vuodesta 1961 järjestöille tai yksittäisille kansalaisille, jotka ovat tehneet työtä humaaniselle ja kulttuurilliselle työlle. Palkinnon summa on noin miljoona Sveitsin frangia.
Ratchet & Clank (elokuva)
Suomeksi
Muissa rooleissa kuullaan Antti Jaakola, Markus Bäckman, Petri Hanttu, Markus Niemi ja Katja Aakkula.
Diggi-loo diggi-ley
Diggi-loo diggi-ley oli vuoden 1984 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Herreys ruotsiksi ja se toi Ruotsille sen toisen euroviisuvoiton. Kappale sai 145 pistettä, voittaen toiseksi tulleen Irlannin 8 pisteellä.
Kappale ei menestynyt kaupallisesti erityisen hyvin ja sitä pidetäänkin usein yhtenä kaikkien aikojen huonoimmista Eurovision laulukilpailun voittaneista kappaleista toisin kuin erittäin laajalti menestynyttä ABBAn Waterloo-kappaletta, joka toi Ruotsin ensimmäisen viisuvoiton kymmenen vuotta ennen Herreysiä.
Mjasištšev M-50
thumb|350 px|Mjasištšev M-50 Mjasištšev M-50 oli neuvostoliittolainen strategisen ylisoonisen pommikoneen prototyyppi, jonka ensilento lennettiin 27. lokakuuta 1959. Koneita valmistettiin kaksi kappaletta, joista toinen, ensimmäisestä muun muassa miehistön määrässä ja voimalaitteissa eroava prototyyppi sai tunnuksen M-52. Kyseistä konetta ei ehditty koelentää ennen projektin peruuttamista. M-50 on esillä Moninon ilmailumuseossa, M-52 romutettiin 1970-luvulla.
USS Miantonomoh (1863)
USS Miantonomoh oli Yhdysvaltain laivaston Miantonomoh-luokan monitori.
Valmistus
Alus tilattiin New Yorkin laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1862. Alus laskettiin vesille 15. elokuuta 1863 ja otettiin palvelukseen 18. syyskuuta 1865 päällikkönään Daniel Ammen.
Palvelus
Palvelukseenotettaessa alus liitettiin Pohjois-Atlantin laivueeseen. Alus risteili jonkin aikaa Yhdysvaltain itärannikolla, kunnes se lähti Washingtonin laivastontelakalle, missä se oli aina huhtikuuhun 1866 saakka. Huhtikuun lopulla alus lähti New Yorkiin, missä se valmistautui pitkään purjehdukseen Eurooppaan.
Päällikkönsä John C. Beaumontin johdolla alus lähti 6. toukokuuta yhdessä höyryalusten SS Augustan ja SS Ashuelorin kanssa merelle. Vierailtuaan Halifaxissa Nova Scotialla alus saapui 23. toukokuuta St. John'siin Newfoundlandiin, missä alukselle saapui 3. kesäkuuta apulaislaivastoministeri Gustavus Vasa Fox.
Presidentti Andrew Johnsonin määräyksen mukaisesti laivastoministeri Gideon Welles ohjeisti Foxin toimittamaan keisari Aleksanteri II:lle kopion kongressin julkilausumasta ja eurooppalaisten laivastomahtien telakoista, niiden valmistustekniikoista ja uusista aluksista.
Alus lähti 15. heinäkuuta Tanskaan, missä kuningas Kristian IX perheineen vieraili aluksella. Alus jatkoi 31. heinäkuuta matkaansa Itämerelle ja kohtasi Helsingissä yksitoista Venäjän keisarikunnan laivaston alusta, jotka saattoivat sen Kronstadtiin, jonne saavuttiin 5. elokuuta. Kronstadtissa alus viipyi runsaan kuukauden, jona aikana siihen tutustuivat keisari perheineen sekä joukko merkittäviä meriupseereita.
Venäjältä alus jatkoi matkaa muihin Euroopan satamiin. Apulaislaivastoministeri Foxin palattua alukselle alus vieraili syyskuun puolivälissä Tukholmassa. Alus saapui 1. lokakuuta Kieliin, missä Fox nousi 3. lokakuuta alukselta. Alus jatkoi matkaansa Hampuriin, jonne se saapui 6. lokakuuta viikoksi. Alus vieraili seuraavien kuuden kuukauden aikana Ranskan, Portugalin, Espanjan ja Italian satamissa. Alus lähti 15. toukokuuta 1867 Augustan kanssa Gibraltarilta.
Kanariansaarten ja Cape Verden kautta matkaten alukset matkasivat Karibialle vieraillen alueen satamissa ja Bahamalla ennen saapumistaan 22. heinäkuuta League Islandille, jonne ne päättivät purjehduksensa. Alus poistettiin palveluksesta 26. heinäkuuta Philadelphiassa, ja se ankkuroitiin League Islandille.
Alus palautettiin palvelukseen 15. marraskuuta 1869 päällikkönään R. W. Shutefeldt. Se lähti Uuteen-Englantiin, jossa se oli hautajaisaluksena saattamassa brittiläistä alusta, joka kuljetti George Peabodyn ruumista takaisin Massachusettsiin haudattavaksi. Alus oli tehtävästä vapauduttuaan Pohjois-Atlantin asemalla aina 28. heinäkuuta 1870 tapahtuneeseen palveluksesta poistoonsa saakka.
Laivastoministeri George M. Robesonin laivaston alusten kunnianhimoisen kunnostamis- ja modernisointisuunnitelman mukaisesti Miantonomoh siirrettiin vuonna 1874 Chesteriin John Roachin telakalle huollettavaksi. Kongressi vahvisti 23. kesäkuuta 1874 rahoituksen neljän kaksitornisen monitorin modernisoinnin loppuunsaattamiseksi. Kuitenkin kunnostus sisälsi uusien alusten valmistamisen eikä vanhojen modernisointia. Alus romutettiin vuonna 1875, ja ainoastaan pieni määrä materiaalista käytettiin uuden suurempaan ja raskaammin aseistettuun alukseen, josta tuli uusi USS Miantonomoh.
La det swinge
La det swinge (suom. swingataan) oli vuoden 1985 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti yhtye nimeltä Bobbysocks norjaksi ja se toi Norjalle sen ensimmäisen kolmesta voitosta. Kappale sai 123 pistettä, voittaen seuraavaksi tullen Saksan 18 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 13. Kappaleesta tehtiin myös englanninkielinen versio.
Torino Palasport Olimpico
Torino Palasport Olimpico on Torinossa, Italiassa sijaitseva monitoimihalli, joka valmistui loppuvuonna 2005. Areenalla pelattiin Torino Esposizionin lisäksi vuonna 2006 talviolympialaisten jääkiekko-otteluja, muun muassa sekä miesten että naisten turnauksen loppuottelu. Sen yleisökapasiteetti on jääkiekossa 12 350, joka tekee siitä Italian suurimman areenan. Areenalla järjestettiin vuoden 2022 Eurovision laulukilpailu.
Areenalla on esiintynyt useita tunnettuja artisteja, kuten Bruce Springsteen, Rihanna, Madonna, Lana Del Rey, Bob Dylan, Shakira ja Ariana Grande.
San Lazzaro degli Armeni
San Lazzaro degli Armeni on pieni luostarisaari Venetsian laguunissa lähellä Lidon saarta.
Historia
Venetsian tasavalta luovutti saaren armenialaiselle seurakunnalle vuonna 1717 ”ikuisiksi ajoiksi”. Luostaria oli perustamassa munkki Mekhitar, ja yhteisöä alettiin kutsua mekhitarilaiseksi seurakunnaksi. Munkit ovat keränneet 300 vuoden ajan luostariin armenialaisia kulttuuriaarteita, ja siitä on tullut armenialaisen kulttuurin keskus. Luostarissa oli myös painokone, jonka avulla levitettiin armeniankielistä kirjallisuutta ja kulttuuria. Myöhemmin luostariin perustettiin kirjasto, jossa on nykyään noin 170 000 teosta. Painokone oli tärkeässä asemassa tiedon levittämisessä maailmalle armenialaisten kansanmurhan aikaan. Luostarissa on yhä näyttely, joka koostuu kansanmurhaa todistavista valokuvista.
Python (savenvalaja)
Python oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisen kauden lopussa noin vuosina 500–480 eaa.
Pythonin signeeraus tunnetaan kolmesta eri vaasista. Hän teki erityisesti erilaisia kyliksejä eli viinimaljoja. Usein hänen vaasinsa olivat suhteellisen pienikokoisia. Pythonin vaaseja maalasivat muun muassa Duris, Epiktetos ja Triptolemos-maalari.
Grellingin–Nelsonin paradoksi
Paradoksi
Oletetaan, että kuvailevat sanat (kuten adjektiivit) voidaan luokitella ”autologisiksi” ja ”heterologisiksi” seuraavasti:
Vaikuttaisi siltä, että kaikki adjektiivit voidaan luokitella auto- tai heterologisiksi, koska jokainen adjektiivi joko kuvaa itseään tai ei. Grellingin–Nelsonin paradoksi ilmenee, kun yritetään luokitella sanaa ”heterologinen”. Esimerkiksi kuvitteellisen ”pönkihtävä”-sanan autologisuutta voidaan kokeilla määrittämällä, onko ”pönkihtävä” pönkihtävä sana. Jos vastaus on ”kyllä”, ”pönkihtävä” on autologinen. Jos vastaus on ”ei”, se on heterologinen. Toisaalta voidaan kysyä onko ”heterologinen” heterologinen sana. Jos vastaus on ”kyllä”, ”heterologinen” on autologinen (mikä johtaa ristiriitaan). Jos vastaus on ”ei”, ”heterologinen” on heterologinen (mistä seuraa taas ristiriita, koska ei-heterologinen eli autologinen sana kuvaisi itseään).
Onko sana ”autologinen” autologinen?
Voidaan kysyä onko sana ”autologinen” ”autologinen”. Tähän voidaan vastata kahdella eri tavalla:
Tämä on sanan ”heterologinen” tilanteen vastakohta: ”heterologinen” ei voi loogisesti olla autologinen tai heterologinen, mutta ”autologinen” voi olla kumpi tahansa, joskaan ei kumpiakin yhtä aikaa.
kun taas sanan ”heterologinen” tilanne on:
Vastaavuudet Russellin paradoksiin
Grellingin–Nelsonin paradoksi voidaan soveltaa Bertrand Russellin paradoksiksi seuraavasti: ensin jokaiselle kuvailevalle sanalle on määriteltävä joukko, jonka jäseniin kyseinen sana pätee. Esimerkiksi adjektiivi ”punainen” on siis sama kuin pelkästään punaisia asioita käsittävä joukko, ja sana ”monitavuinen” on sama kuin monitavuisten asioiden joukko, johon sana ”monitavuinen” itsekin kuuluu. Näin autologinen sana voidaan määritellä joukoksi, jonka yksi jäsen on joukko itse. Kysymys sanan ”heterologinen” heterologisuudesta voidaan siis esittää kysymyksenä siitä, sisältääkö kaikki ei-itsensä sisältävät joukot käsittävä joukko itsensä vai ei.
FC Ajax Lasnamäe
FC Ajax Lasnamäe on jalkapalloseura Lasnamäen kaupunginosasta, Tallinnasta, Virosta.
Erilaisissa juniorisarjoissa seuralla on kaikkiaan 11 joukkuetta.
Ajax Lasnamäen menestys kausittain
*nimellä FCA Estel Tallinn
Libvirt
pienoiskuva|oikea|libvirt-tuki libvirt on avoimen lähdekoodin ohjelmointirajapinta virtualisointialustojen hallintaan, joka tukee useita eri käyttöjärjestelmiä ja virtualisointitekniikoita. Libvirt tukee myös kevyempää käyttöjärjestelmätason virtualisointia (säiliöintiä) LXC:n avulla. Libvirt hallitsee muun muassa virtuaalikoneiden konfiguraation säilömisen.
Rajapintaa voi käyttää muun muassa C-, Perl, Python, OCaml ja Ruby -ohjelmointikielillä.
Käyttö
Komennolla  luodaan uusi virtuaalikone, joka voidaan kopioida   -komennolla. Käynnissä olevia virtuaalikoneita voi hallita  -komennolla.
Konstantīns Pēkšēns
Konstantīns Pēkšēns (3. maaliskuuta 1859 − 23. kesäkuuta 1928) oli latvialainen arkkitehti. Pēkšēns suunnitteli rakennuksia kansallisromanttisen ja uusrenessanssisen tyylin mukaisesti. Yksi tunnettu hänen suunnittelemansa rakennus on Bērgsin basaarit. Yhteensä hän suunnitteli yli 250 rakennusta. .
Elämäkerta
200px|thumb|vasen|Konstantīns Pēkšēnsin suunnittelema jugend-tyylinen rakennus Riiassa. Konstantīns Pēkšēns syntyi 3. maaliskuuta 1859 Mazsalacan kylässä. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijöitä, mutta vuonna 1869 perhe muutti Riian kaupunkiin. Pēkšēns meni opiskelemaan Riian polytekniseen instituutiin ja valmistui sieltä vuonna 1885 arkkitehdiksi. Hän työskenteli aluksi John Friedrich Baumannin arkkitehtitoimistolle, mutta aloitti sittemmin oman toimistonsa. 1800-luvun lopussa hän suunnitteli eklektisiä uusrenessanssisia rakennuksia, mutta 1900-luvun alussa hän alkoi suunnitella jugend-tyylisiä rakennuksia. Arkkitehdin työnsä ohella hän osallistui Selonia-järjestön toimintaan ja toimi myös Riian arkkitehtien liitossa. Pēkšēns kuoli 23. kesäkuuta 1928.
Ustjutskoje
Ustjutskoje on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Pestovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin lounaisosassa 30 kilometrin päässä Pestovosta. Kylässä on vajaat 300 ja kunnassa 1 050 asukasta (vuonna 2009).
Ustjutskojen kunnan pinta-ala on 282,42 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Pestovon piirin Laptevon sekä idässä Ohonan ja Vjatkan kuntiin, etelässä Tverin alueeseen sekä lännessä Novgorodin alueen Mošenskojen piiriin. Pinta-alasta 64,9 % on metsää, 24,8 % maatalousmaata ja 4,8 % vesistöjä. Seudulla on useita pieniä järviä. Kunnan luoteisosa kuuluu Redrovon rauhoitusalueeseen.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 27 kylää: Anšutino, Barsaniha, Bor, Borki, Dubrovo, Gusevo, Ivankovo, Krutets, Kuzjupino, Lavrovo, Lukinskoje, Malaškino, Nefedjevo, Novoje Muravjevo, Paltsevo, Plavi, Pogorelovo, Popovo, Rybakovo, Stolbskoje, Štšukina Gora, Teterino, Tomarovo, Uloma, Ustje, Ustroiha ja Zujevo. Ustjutskojen jälkeen toiseksi suurin kylä on reilun 150 asukkaan Pogorelovo.
Ustjutskojen kautta kulkee Borovitšin ja Pestovon välinen maantie. Kylistä on linja-autoyhteydet Pestovoon, Borovitšiin ja Novgorodiin. Työvoimasta 69 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (35,0 %), opetusala (23,8 %) ja rakennustyöt (15,6 %). Kunnassa toimii yksi maatalousyritys sekä joukko sahalaitoksia.
Palveluihin kuuluvat Ustjutskojen keskikoulu sekä Pogorelovon ja Barsanihan alakoulut lastentarhoineen, kolme kulttuuritaloa ja kirjastoa, neljä postikonttoria sekä kolme lääkintäasemaa. Nähtävyyksiä ovat Ustjen muinaislinna sekä muinaiset asuin- ja hautapaikat.
Aki Ruotsala
Aki Ruotsala (s. 20. maaliskuuta 1985 Alahärmä) on suomalainen poliitikko. Hän edustaa kristillisdemokraatteja.
Koulutus
Ruotsala on valmistunut ylioppilaaksi Härmän lukiosta vuonna 2004 ja hallintotieteen maisteriksi Vaasan yliopistosta vuonna 2013, sekä kauppatieteen maisteriksi Turun kauppakorkeakoulusta 2018. Hän työskentelee Etelä-Pohjanmaan Työ- ja elinkeinotoimistossa palvelujohtajana.
Poliittinen ura
Ruotsala on Seinäjoen kaupunginvaltuutettu ja tarkastuslautakunnan puheenjohtaja.
Ruotsala on toiminut Suomen Kristillisdemokraattisen puolueen puoluevaltuuston puheenjohtajana vuosina 2015–2021 ja Suomen Kristillisdemokraattisten nuorten puheenjohtajana vuosina 2011–2012 ,sekä Kauhavan kaupunginvaltuutettuna 2008–2013. Ruotsala on ollut ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2011 ja 2019 Vaasan vaalipiirissä muttei ole tullut valituksi. Jälkimmäisellä kerralla hän ylsi kansanedustajan varaedustajaksi.
Eduskuntavaalien 2019 aikana Ruotsala selviytyi voittajaksi MTV3 järjestämässä, "Sinustako kansanedustaja"- väittelykilpailussa jossa hän voitti mm. Anna-Kaisa Ikosen, Eeva Kallin ja Riikka Purran leikkimielisessä väittelytaitoja mittaavassa ohjelmaformaatissa.
Pori Jazzin toimitusjohtajuuden peruutus
6. kesäkuuta 2018 Satakunnan Kansan Porilainen-liite julkaisi Altti Papinsaaren kirjoittaman kolumnin, jossa kirjoitettiin Pori Jazzin toimitusjohtajaksi valitun Ruotsalan edistäneen kampanjaa, jonka "pääviestin mukaan homoseksuaalisuudesta voi parantua." Satakunnan Kansa julkaisi samana päivänä Ruotsalan haastattelun, jonka mukaan hän ei kyseenalaista homoseksuaalisuudesta eheytymistä. Ruotsalaan liitettyjen kommenttien vuoksi monet muusikot ja kansanedustajat ilmoittivat boikotoivansa Pori Jazz -tapahtumaa. Pori Jazz ry piti Ruotsalaan liitettyjä kommentteja festivaalin arvojen vastaisina ja purki nimityksen. Aki Ruotsala lähetti Satakunnan Kansalle uutisesta oikaisupyynnön. Satakunnan Kansan vastaavan päätoimittajan mukaan Ruotsala olisi halunnut muuttaa haastattelusta kahta kohtaa. Päätoimittajan mukaan Ruotsalan haastattelu nauhoitettiin, hän oli saanut tarkistaa jutun ennen sen julkaisua ja myöntänyt sanoneensa asiat niin kuin ne oli kirjoitettu.
Ruotsalan mukaan hänen sanomisensa ymmärrettiin väärin ja hän ilmaisi pahoittelunsa seksuaalivähemmistöihin kuuluvia kohtaan häneen liitetyistä kommenteista.
Reaktiota
Ilta-Sanomien toimittaja Katri Utula piti potkuja hätiköityinä. Eero Paloheimon mukaan tapaus oli pahin temppu oikeusmurhien sarjassa ja tekijät epärehellisiä, ilkeitä ja tyhmiä ihmisiä. Kirjailija Leena Krohnin mukaan Pori Jazzin toimitusjohtajan ja Teatterikorkeakoulun lehtorin erottamiset työstään ovat kvasiliberaalia suvaitsemattomuutta. Pori Jazzin halllituksen puheenjohtajan mukaan organisaatio irtisanoutui täysin ja ehdottomasti kaikesta syrjinnästä. Puheenjohtaja kertoi Ruotsalaan liitettyjen mielipiteiden aiheuttaneen jazzien julkisuuskuvaan lommon.
J’aime la vie
J'aime la vie oli vuoden 1986 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Sandra Kim ranskaksi ja se toi Belgialle sen ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan voiton. Kappale sai 176 pistettä, voittaen seuraavaksi tullen Sveitsin 36 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 13.
Kappaleesta tuli superhitti Belgiassa, ja se menestyi hyvin myös monessa muussa Euroopan maassa, mutta Britanniassa se jäi lähes täysin huomiotta. Sandra Kim lauloi kappaleessa olevansa 15-vuotias, ja sen ikäiseksi hänet myös esiteltiin viisuissa. Vasta euroviisuvoiton jälkeen hän paljasti todellisuudessa olevansa vasta 13-vuotias, ja hän on nykyäänkin kaikkien aikojen nuorin euroviisuvoittaja.
Przeworskin piirikunta
Przeworskin piirikunta on yksi Ala-Karpatian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 78 362. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Przeworsk. Kahdeksan maalaiskuntaa ovat Adamówka, Gać, Jawornik Polski, Kańczuga, Przeworsk, Sieniawa, Tryńcza sekä Zarzecze ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Kańczuga ja Sieniawa.
Przeworskin piirikunnan pinta-alasta arviolta 24,8 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Przeworskin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 11,7 prosenttia. Luku on huomattavan suuri koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Przeworskin piirikunnassa arvioitiin olevan 78 362 asukasta, joista 50,7 prosenttia naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 79 402 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 69 194 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 18,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 61,7 prosenttia ja eläkeikäisten 19,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 765 lasta.
Risteyksessä (albumi)
Risteyksessä on suomalaisen laulajan ja lauluntekijän Jonne Aaronin toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 31. lokakuuta 2014. Levyn on tuottanut Jimmy Westerlund.
Terekille ja takaisin
Terekille ja takaisin on Unto Parvilahden kirjoittama, vuonna 1958 Otavan kustantamana ilmestynyt muistelmateos vapaaehtoisen suomalaisen SS-pataljoonan vaiheista vuosina 1941–1943. Parvilahti oli itse kuulunut vapaaehtoisjoukkoon ja toiminut 1941–1944 suomalaisten SS-vapaaehtoisten yhteystoimiston hoitajana Berliinissä. Kirjan nimi viittaa Pohjois-Kaukasiassa sijaitsevaan Terek-jokeen, jonne saakka suomalaispataljoona eteni Saksan hyökkäysvaiheen aikana.
Risteyksessä (albumi)
Jonne Aaronin ensimmäinen sooloalbumi Onnen vuodet otti vaikutteita suomalaisesta iskelmämusiikista. Risteyksessä sen sijaan on paluu Jonne Aaronin suomirock-juurille, koska hän ei halunnut levyttää kahta iskelmäalbumia peräkkäin.. Jonne Aaron vastaa kaikista albumin sävellyksistä ja sanoituksista ”Ei tää rakkautta oo” -kappaletta lukuun ottamatta, jonka on sanoittanut Mariska. Levyn sanoitukset käsittelevät muutosta ja eroa. Aluksi Jonne Aaron koki kappaleiden olevan liian henkilökohtaisia hänen esitettäväkseen, joten osaa tarjottiin Idols-finalisti Tiina Puskalle. Lopulta Jonne Aaron muutti mielensä ja päätti levyttää kappaleet itse. Puska kuitenkin vierailee kappaleella ”Aika vie sut pois”.
Risteyksessä nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan neljännelle sijalle, ja se myi kultaa. Yhteensä listaviikkoja levylle kertyi 29.
Terekille ja takaisin
Kirjan sisältö
Luvussa Vapaaehtoisliikkeen synty kirjoittaja taustoittaa pataljoonan perustamista ja vapaaehtoisten värväystä kuvaten oman värväytymisensä Samfundet Folkgemenskap -yhdistyksen kokouksen yhteydessä.
Luvussa Lähtö jääkärien jäljille kerrotaan matkasta Turusta Stralsundiin ja koulutuksen alkuvaiheista. Luvun nimi viittaa siihen, että vapaaehtoisten värväytyminen Saksan armeijaan jatkosodan aikana haluttiin esittää toisintona jääkäriliikkeestä. Pataljoonaan kuului useita jääkärien poikia ja yhdysupseerina toimi entinen jääkäri, kirkkoherra Kalervo Kurkiala. Hänestä kerrotaan luvussa Kenttäpappimme ja yhteysupseerimme.
Luvussa Salainen tehtävä 800 kerrotaan pataljoonan 12:n miehen kouluttamisesta ja osallisuudesta Muurmannin radalle suunnattuun kaukopartioon kesällä 1942. Suomessa tämä saksalaisista Lapin joukoista ja suomalaiseen vapaaehtoiseen SS-pataljoonaan kuuluneista muodostetun osaston retki on myöhemmin tunnettu kanoottisissien tekemänä, koska partiolla oli mukanaan apumoottorilla varustettuja kangaskanootteja.