cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FC Lahti
Eurocup-ottelut
FC Lahti saavutti vuonna 2008 historiansa ensimmäisen eurocup-paikan sijoituttuaan Veikkausliigassa kolmanneksi. Lahti osallistui siten kaudella 2009-2010 Eurooppa-liigan karsintoihin. Ensimmäisen karsintakierroksen vastustajat arvottiin 22. kesäkuuta 2009 . Sijoittettuna arvonnassa ollut Lahti sai vastustajakseen KS Dinamo Tiranan Albaniasta. Ensimmäinen osaottelu Lahdessa oli kotijoukkueen ja Jari Litmasen näytöstä. Lahti otti turvallisen tuntuisen kolmen maalin johdon toiseen osaotteluun, vaikka vastustaja onnistuikin tekemään vierasmaalin. Litmanen syötti kolme lahtelaisosumaa. Albanian ottelussa osat vaihtuivat ja Tirana oli niskan päällä, mutta ei lahtelaisten onneksi onnistunut maalinteossa kahta kertaa useammin. FC Lahti eteni toiselle kierrokselle.
Toisen ja kolmannen kierroksen arvonnat suoritettiin yhdellä kertaa. Toisen kierroksen vastukseksi nostettiin slovenialainen ND Gorica ja mahdolliseksi kolmannen kierroksen vastustajaksi Club Brugge Belgiasta. Toinen kierros lähti käyntiin hieman takkuillen, kun Gorica vei avausottelun kotikentällään nimiinsä. Tasaväkisesti sujunut ottelu antoi kuitenkin FC Lahden joukkueelle uskoa otteluparin voittamiseen kotikentällä. Hiihtostadionilla nähtiinkin jopa Tirana-ottelua suvereenimpi kotijoukkueen näytös. Jari Litmanen räjäytti yleisön huutoon toisen puoliajan maalillaan, joka tasasi puntit kokonaistilanteessa. Rafaelin maali reilut 10 minuuttia ennen päätösvihellystä oli lopulta viimeinen naula slovenialaisten arkkuun, eivätkä vieraat kyenneet enää kunnon kiriin.
Kolmannelle kierrokselle Lahti matkusti Belgiaan. Lahti hiljensi heti ottelun alussa kotiyleisön, kun Janne Moilanen puski vierasjoukkueen johtoon kulmapotkusta. Brugge osoitti kovuutensa iskemällä kahdesti vielä ensimmäisen puoliajan aikana, mutta Eero Korten maali toi Lahden vielä tasoihin. Lopulta Brugge rankaisi vielä kerran Jonathan Blondelin lisäaikamaalilla, joka jätti hieman karvaan sivumaun muuten loistavaan esitykseen. Kaksi tehtyä vierasmaalia antoi kuitenkin kohtalaiset lähtökohdat ratkaisevaan kotiotteluun.
Loppuunmyydyllä Lahden Stadionilla ennakkosuosikkina otteluun lähtenyt Brugge hallitsi tapahtumia ottelun alkupuolella, mutta ei onnistunut puolittaisista paikoistaan tekemään maaleja. Toisen puoliajan loppua kohden Lahti lisäsi voimaa hyökkäykseen ja alkoi saada tilanteita vastustajan päätyyn. Paras paikka rakentui Jukka Vanniselle, joka epäonnistui laukauksessaan. Lahden painostuksen keskellä Brugge sai vastahyökkäyksensä päätteeksi kulmapotkun, jonka jälkitilanteesta pallo löysi tiensä Lahden verkkoon. Lahti ei kuitenkaan luovuttanut ja sai yhä paremmin peliä haltuunsa. Konsta Hietasen lähettämä ja Rafaelin ohi päästämä pystysyöttö löysi 87. minuutilla Vannisen, joka viimeisteli ottelun loppulukemiksi 1-1. Lahti painosti viimeiset minuutit, ja Drilon Shala pääsi vielä lisäajalla puskemaan viidestä metristä, mutta pallo leijaili vain niukasti yli Brugge-maalin. Belgialaiset jatkoivat vaivoin Eurooppa-liigan pudotuspelikierrokselle
Seuraennätykset
päivitetty 3.1.2020
Parhaat maalintekijät
Mukana ovat vain Veikkausliigan tai Ykkösen osumat.
Loïc Amisse
Loïc Amisse (s. 9. elokuuta 1954) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Heinäkuusta 2014 lähtien hän on toiminut FC Nantes'n apuvalmentajana.
Ura pelaajana
Amisse pelasi lähes koko uransa FC Nantes Atlantiquen joukkueessa, jossa hän debytoi kaudella 1973/74. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi vain seitsemän ottelua, mutta jo kaudella 1974/75 Amisse kuului José Arribas'n avainmiehistöön ja pelasi 28 ottelua. Hän kuului läpi 1970- ja -80 -lukujen Nantes'n avainpelaajiin ollen tärkeä lenkki Arribas'n, Jean Vincentin ja viimeisimpänä Jean-Claude Suaudeaun jeu à la nantaise-pelitavassa. Kaudella 1989/90 kokenut Amisse putosi avausmiehistöstä ja siirtyi uransa viimeiseksi kaudeksi SCO Angersiin. Hän lopetti pitkän uransa 37-vuotiaana 1991.
Ranskan maajoukkueessa Amisse pelasi vuosina 1977–83 vain 13 ottelua. Amisse jäi loistavasta seurajoukkueurastaan huolimatta toisen loistavan laitahyökkääjän, Didier Six'n varjoon.
Ura valmentajana
Pelaajauransa jälkeen Amisse on toiminut juniorivalmentajana FC Nantes Atlantiquen organisaatiossa. Kesällä 2003 hän nousi seuran päävalmentajaksi ja johdatti seuran kauden päätteeksi liigassa kuudenneksi. Coupe de la Liguessä seura eteni finaaliin saakka, mutta hävisi rangaistuspotkukilpailun jälkeen FC Sochaux'lle. Amisse sai potkut joulukuussa 2004 kehnosti alkaneen kauden vuoksi.
Amisse palasi valmennustehtäviin heinäkuussa 2010, kun hänestä tuli FC Nantes Atlantiquen reservijoukkueen valmentaja. Amissen johdolla Nantes voitti CFA2:n G-lohkon mestaruuden kaudella 2012/13 ja nousi sarjaporrasta ylemmäs Ranskan neljännelle sarjatasolle. Kauden 2013/14 jälkeen Amisse siirtyi Nantes'een edustusjoukkueeseen Michel Der Zakarianin apuvalmentajaksi.
José Giral
José Giral y Pereira (22. lokakuuta 1879 Santiago de Cuba, Kuuba – 23. joulukuuta 1962 México, Meksiko) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan toisen tasavallan pääministerinä Espanjan sisällissodan alkuvaiheessa vuonna 1936.
Giral oli ennen politiikkaan siirtymistään kemian professori, vuodesta 1905 Salamancan ja vuodesta 1928 Madridin yliopistossa. Hänet vangittiin useasti kuningaskunnan aikana tasavaltalaisten mielipiteidensä vuoksi. Toisen tasavallan perustamisen jälkeen vuonna 1931 hänestä tuli Madridin yliopiston rehtori. Hän toimi myös laivastoministerinä vasemmistolaisissa hallituksissa vuosina 1931–1933 ja keväällä 1936. Kun oikeistolaiset kenraalit aloittivat kapinansa heinäkuussa 1936, suurin osa Espanjan laivastosta jäi tasavallalle uskollisten joukkojen käsiin. Diego Martínez Barrion epäonnistuttua hallituksen muodostamisessa presidentti Manuel Azaña nimitti Giralin pääministeriksi 19. heinäkuuta, päivää kapinan alkamisen jälkeen. Vaikka Giral antoikin määräyksen ryhtyä aseistamaan kansanrintamahallitusta tukeneita vasemmistolaisia järjestöjä, sosialistit pitivät häntä liian maltillisena. Hän joutui väistymään jo 4. syyskuuta, jolloin uudeksi pääministeriksi tuli Francisco Largo Caballero. Giral oli Largo Caballeron hallituksessa salkuttomana ministerinä ja vuosina 1937–1938 Juan Negrínin hallituksessa ulkoministerinä. Hän joutui lopulta pakenemaan Espanjasta tasavallan kukistuttua maaliskuussa 1939. Hän asui loppuelämänsä ajan Meksikossa. Hän oli vuosina 1945–1947 Espanjan tasavallan pakolaishallituksen pääministerinä.
Partioaitta
Partioaitta Oy on Suomessa toimiva kauppaketju, joka myy retkeilyyn ja ulkoiluun läheisesti liittyviä tuotteita ja välineitä. Vuodesta 2011 se on ollut osa ruotsalaista Fenix Outdoor -konsernia, joka omistaa muun muassa Fjällräven AB:n, muita ulkoiluvälinevalmistajia ja noin 30 myymälästä koostuvan Naturkompaniet-kauppaketjun.
Partioaitta aloitti toimintansa Suomen Partioliiton omistamana vuonna 1928. Ensimmäinen kaupparekisterimerkintä on tehty 3. helmikuuta 1939 nimellä Partio- Aitta, ja omistajana oli Suomen Partioliitto. Toiminta alkoi tarpeesta tuottaa partiolaisille partiovarusteita ja retkeilyvälineitä, joiden saatavuus oli tuohon aikaan heikko.
Partioaitta oli vuoteen 2011 partiolaisten omistuksessa, tosin järjestöjen ja eri liittojen nimet ja omistusosuudet ovat vuosien saatossa vaihtuneet moneen kertaan. Partioaitalla on ollut oma ompelimo (valmistettu partiopuseroita, anorakkeja, telttoja jne.), se on myynyt telttaperävaunuja ja pienoissähkörautateitä sekä toiminut retkeilyvälineiden maahantuojana.
Partiotytöt perustivat oman kaupan 1950-luvulla. Partiotyttöjen kauppa Oy fuusioitui Partioaittaan 20. syyskuuta 1971. Tämän jälkeen omistajat ovat vaihtuneet, mutta omistajina ovat aina olleet partiojärjestöt. Partioaitta fuusioitui 1. toukokuuta 2009 Hämeen Partiokaupan kanssa, ja omistajiksi tulivat Pääkaupunkiseudun Partiosäätiö ja Hämeen Partiosäätiö. 15. toukokuuta 2011 Partioaitta myytiin Fenix Outdoor AB:lle.
Partioaitan myymälöitä on 19, ja ne toimivat Lahdessa, Helsingissä, Espoossa, Vantaalla, Hämeenlinnassa, Lempäälässä, Tampereella, Turussa, Kuopiossa, Jyväskylässä, Oulussa, Saariselällä, Lappeenrannassa sekä Rovaniemellä. pienoiskuva|oikea|Partioaitta Jyväskylässä
Christopher Grey
Christopher Grey on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan ääniroolistaan Avalanchena animaatiosarjassa X-Men: Evolution. Enimmäkseen hän on näytellyt television parissa ja elokuvissa, kuten Big Bad Beetleborgs, Alias, Gilmoren tytöt, Dragnet ja Kovan onnen kundi.
Numero 13 -luokka
Numero 13 -luokan piti olla keisarillisen Japanin laivaston neljän taisteluristeilijän muodostama alusluokka.
Suunnittelu
Y. Hiragan vuoden 1921 suunnitelma perustui Amagi-luokan taisteluristeilijöihin ja Kii-luokan taistelulaivoihin, mutta luokan alusten kokoa ja suojaa oli kasvatettu vastaamaan uusia 18 tuuman pääaseita. Tykit eivät kuitenkaan olleet vielä valmiit, vaikkakin 19 tuuman tykkejä oli testattu jo vuosina 1916–1917 Kuressa. Alukset luokiteltiin ensin taisteluristeilijöiksi, mutta pian luokittelu muutettiin nopeiksi taistelulaivoiksi. Ensimmäisen aluksen köli piti laskea vuoden 1922 kesällä ja luokan piti valmistua vuoteen 1927 mennessä.
Alusten suunnittelutyö keskeytettiin 19. marraskuuta 1923 osana Washingtonin laivastosopimusta. Siitä huolimatta tilaukset oli jo jaettu telakoille:
Paanajärven Anni
Paanajärven Anni on dokumenttielokuva Vienan Karjalassa sijaitsevasta Paanajärven kylästä, jota uhkasi voimalaitoksen patoaltaan alle jääminen. Ohjaaja on pitkän linjan dokumentaristi Lasse Naukkarinen. Elokuva sai ensi-iltansa Bio Rexissä, Helsingissä, 29. tammikuuta 2006.
Vuonna 2007, pian elokuvan valmistumisen jälkeen, uhka kylän hukuttamisesta näyttää vihdoin väistyneen. Venäjä suojeli kylän patoaltaan rakentamiselta.
Elokuva on esitetty Yle TV2:ssa 25.12.2006 ja 7.10.2007. Se on myös kiertänyt useilla kansainvälisilä dokumenttielokuvafestivaaleilla. Elokuva palkittiin parhaana ammattilaisdokumenttielokuvana Kettupäivillä Helsingissä 2006.
Elokuvasta
Elokuvassa seurataan Anni Popovan (o.s. Mäkuskhina, 1928 Jyskyjärvi – 4. helmikuuta 2011 ) elämää. Anni asui Vienan Karjalassa Kemijoen rannalla sijaitsevassa Paanajärven perinnekylässä. Hän oli kylän keskeinen hahmo, kylän johtaja, puuhanainen ja sanavalmis entinen opettaja.
Paanajärven kylä on ainutlaatuinen vienankarjalainen runokylä, jossa on yhä jäljellä merkittävä osa alkuperäistä rakennuskantaa. Naukkarinen dokumentoi kylän selviytymistarinan tällä suurtyöllään, jonka materiaali kerättiin pitkällä, kuusi vuotta kestävällä seurannalla.
Paanajärvi on harvinaisuus, sillä se on ainoa jäljelle jäänyt alkuperäisasussaan säilynyt vienalaiskylä. Kylää on uhannut patoaltan alle jääminen jo 50 vuoden ajan. Neuvostoliitto suunnitteli Vienan Kemijoen patoamista. Joella sijaitsevaan Valkeakosken kylään oli tarkoitus rakentaa vesivoimalaitos suurine patoaltaineen. Paanajärvi olisi jäänyt veden alle, mutta suunnitelma keskeytyi Neuvostoliiton romahdettua. Kylää on entistetty ja elämää elvytetty suomalaisten avustamana jo vuosien ajan. Kylä valittiin World Monuments Watchin Maailman uhanalaisten perinnekohteiden listalle.
Juhani Palomäki (muusikko)
Juhani Palomäki (28. heinäkuuta 1977 – 15. toukokuuta 2010) oli riihimäkeläinen metallimuusikko, joka tunnetaan yhtyeiden Yearning ja Colosseum johtohahmona. Juhani Palomäki toimi yhtyeissä kitaristina ja laulajana sekä pääasiallisena säveltäjänä ja sanoittajana.
Uuskungfutselaisuus
Uuskungfutselaisuus (, usein lyhyemmin 理學, lǐxué) on kungfutselaisen filosofisen, uskonnollisen ja poliittisen ajattelun elpynyt muoto, joka syntyi Kiinassa 800-luvun puolivälissä ja hallitsi Kiinan poliittista kulttuuria 1200-luvulta 1800-luvulle saakka.
Kiinnostus kungfutselaisuuteen elpyi pitkän, useita vuosisatoja kestäneen buddhalaisen ajattelun valtakauden jälkeen. 1000–1100-luvuilla uuskungfutselaisuuden ydinkäsitteitä kehittelivät lukuisat klassisia kungfutselaisia tekstejä tulkinneet ja niistä väitelleet ajattelijat, joista merkittävimmäksi nousi Zhu Xi (1130–1200). Hän virtaviivaisti ja systematisoi uuskungfutselaista ajattelua: Zhu Xin näkemyksistä tuli 1200-luvulla valtion virallinen oppi, jonka tekstejä esimerkiksi virkamiehiksi haluavien tuli opetella. Sen haastoivat myöhemmin useat filosofit, erityisesti Ming-dynastian aikaan elänyt Wang Yangming (1472–1529), mutta lopullisesti se erotettiin keisarillisesta virkamieskokeesta vasta 1900-luvun alussa.
Reijo Kumpuniemi
Reijo Kullervo Kumpuniemi (s. 13. joulukuuta 1941 Ranua) on suomalainen runoilija.
Kumpuniemi on toiminut Ranuan kunnan kulttuurisihteerinä.
Uuskungfutselaisuus
Uuskungfutselaisuutta ei tule sekoittaa uuteen kungfutselaisuuteen, joka on yritys kehittää kungfutselaista ajattelua nykyajan tarpeita vastaavaksi. Kiinnostus kungfutselaisuuteen on lisääntynyt Kiinassa 1980-luvulta lähtien.
Lyijy(IV)asetaatti
Lyijy(IV)asetaatti eli lyijytetra-asetaatti ((C2H3O2)4Pb) on lyijykationin ja neljän asetaattianionin muodostama ioniyhdiste. Ainetta voidaan valmistaa mönjästä etikkahapon avulla.
Käyttö orgaanisessa kemiassa
Lyijy(IV)asetaatti on vahva hapetin ja sitä käytetään lisäksi valmistettaessa orgaanisia lyijy-yhdisteitä ja orgaanisessa synteesissä. Ainetta käytetään muun muassa. 400px|center
Tena (kaupunki)
Tena on Napon maakunnan pääkaupunki Ecuadorissa, noin 250 kilometriä Quitosta kaakkoon. Sen asukasluku on noin 23 000. Kaupunki tunnetaan "kanelipääkaupunkina". Kaupungin keskustassa yhtyvät Tena- ja Pano-joet, jotka laskevat Napo-jokeen ja sitä kautta Amazoniin.
Kaupungin perustivat lähetystyöntekijät vuonna 1560.
Kaupungin yksi tärkeimmistä elinkeinoista on matkailu; kaupungista pääsee helposti Amazonian sademetsiin, jokiretkille ja tutkimaan lukuisia luolia ja kapeita kalliokanjoneita. Tena on 512 metrin korkeudella merenpinnasta, ja sen maisemaa hallitsevat Andit.
Kaupungissa on pieni lentokenttä. Bussimatka Quitosta kestää noin 5 tuntia.
Tenan läheisyydessä on öljynjalostusteollisuutta.
Ville Lyytikäinen
Ville Lyytikäinen (4. helmikuuta 1967 Helsinki – 19. joulukuuta 2016  ) oli suomalainen pelaaja-agentti ja jalkapallovalmentaja.
Lyytikäinen valmensi Veikkausliigassa FC Jokereita 2001 ja FC Hämeenlinnaa 2003–2004. Kaudella 2005 hän toimi Ykkösessä pelanneen FC Hongan päävalmentajana, mutta sai potkut viiden sarjakierroksen jälkeen. Kauden 2007 Lyytikäinen valmensi Atlantis FC:n edustusjoukkuetta.
Lyytikäinen toimi myös Pohjois-Haagan yhteiskoulun liikuntalukion jalkapallovalmentajana ja Yle TV2:n Peliuutisten jalkapalloasiantuntijana. Lisäksi hän esiintyi 1980-luvulla Tikkurilan maalitehtaan mainoksissa ujona remonttipoikana, joka sai jokaisessa jaksossa kuulla mestarin ivallisen lausahduksen ”Poi-ika!”, kun hän sattui vilkaisemaan talon tyttöä. Tämän vuoksi Ville Lyytikäisen lempinimi oli Poika. Lyytikäinen esiintyi myös Vääpeli Körmy -elokuvissa ja elokuvassa FC Venus.
Vuoden 2012 kuntavaaleissa Lyytikäinen pyrki Helsingin kaupunginvaltuustoon Vasemmistoliiton sitoutumattomana ehdokkaana, mutta ei 134 äänellä tullut valituksi.
Metamorphosis (The Rolling Stonesin albumi)
Metamorphosis on The Rolling Stonesin kesäkuussa 1975 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää harvinaisuuksia vuosilta 1964–1970. Kyseisinä vuosina yhtye levytti Decca Recordsille Isossa-Britanniassa ja London Recordsille Yhdysvalloissa.
Albumille sisältyy muun muassa basisti Bill Wymanin kirjoittama kappale "Downtown Suzie", joka äänitettiin huhtikuussa 1969. Kappale on sikäli merkittävä, että se on toinen Wymanin kahdesta kappaleesta, jotka on julkaistu Rolling Stones-albumilla. Ensimmäinen on "In Another Land" vuonna 1967 julkaistulla albumilla Their Satanic Majesties Request. "I Don't Know Why" puolestaan äänitettiin 3. heinäkuuta 1969, samana yönä, jolloin yhtyeestä hieman aiemmin erotettu alkuperäiskitaristi Brian Jones menehtyi.
Metamorphosis menestyi hyvin Yhdysvalloissa, missä se oli korkeimmillaan listan sijalla 8. Yhtyeen kotimaassa Isossa-Britanniassa sijoitus oli parhaimmillaan vain 45.
Eau Claire (Wisconsin)
Eau Claire on kaupunki Eau Clairen piirikunnassa Wisconsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 68 802. Vuosina 2010–2019 väkiluku kasvoi 3,9 prosenttia. Kaupungin pinta-ala on 83 neliökilometriä. Eau Claire sai kaupunkioikeudet vuonna 1856.
Karminatiivi
Karminatiivi on ilmavaivoja lievittävä aine
Karminatiiveja ovat lääkevalmisteiden lisäksi monet yrtit. Ne joko estävät kaasun muodostumisen ruoansulatuselimistössä tai auttavat kaasun poistumista, mikä helpottaa ilmavaivoja.
Karminatiiveissa on usein sellaisia eteerisiä öljyjä ja yrttimausteita, joita tähän tarkoitukseen on perinteisesti käytetty kansanlääkinnässä.
Esimerkkejä:
Samaan tarkoitukseen käytyissä teollisissa valmisteissa on simetikonia, jolla ei ole fysiologisia vaikutuksia, vaan se alentaa kaasukuplien pintajännitystä.
Jamoliddin Abdujaparov
Jamoliddin Mirgarifanovich Abdujaparov (kansainvälisesti Djamolidine Abdoujaparov; s. 28. helmikuuta 1964 Taškent) on uzbekistanilainen entinen maantiepyöräilijä. ”Taškentin terminaattoriksi” kutsuttu Abdujaparov muistetaan erinomaisena kirimiehenä, jonka raju ajotyyli aiheutti useita pahoja kolareita. Näistä tunnetuin tapahtui Ranskan ympäriajossa vuonna 1991, jolloin Abdujaparov kaatui pahasti viimeisen etapin loppusuoralla, mutta onnistui kuitenkin pääsemään maaliin voittaen ensimmäisen kerran Tour de Francen pistekilpailun – hän uusi voittonsa vuosina 1993 ja 1994.
Vuonna 1996 Abdujaparov voitti Ranskan ympäriajossa irtioton jälkeen yllättäen vuoristoetapin. Hänen uransa päättyi doping-käryyn vuoden 1997 Tour de Francessa.
Riki & André
Riki & André oli israelilainen lauluduo, joka teki Suomessa yhden LP-levyn Jaakko Salon orkesterin kanssa Scandia-levymerkille vuonna 1971. Levy sisältää israelilaisia lauluja, aloitusraitana ”Hava Nagila”.
Duon jäsenet olivat Riki Magal (s. 1951) ja André Zweig (s. 1947). He tekivät 1970-luvun alussa Israelin valtion lähettäminä ”hyvän tahdon kiertueita” Suomessa ja muissa Pohjoismaissa. Levynkannen mukaan albumin tekoa tuki Israelin valtiollinen matkailutoimisto Tukholmassa. .
André Zweig asettui 1980-luvun taitteessa asumaan Suomeen. Hän on toiminut muun muassa kanttorina Helsingin juutalaisen seurakunnan tilaisuuksissa ja sen Hazamir-kuoron solistina.
Kuka ampui isää? (elokuva)
Kuka ampui isää? on ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 2002. Se perustuu ruotsalaisen nuortendekkareita kirjoittaneen Laura Trenterin romaaniin. Pääosassa on 11-vuotias Julian (Daniel Bragderyd), jonka poliisi-isää ammutaan, mutta hän selviää hengissä tapauksesta. Syyllistä ei kuitenkaan saada vastuuseen teosta ja Julian tietää, että syyllinen on joku moottoripyöräjengiläisistä, ja aikoo kostaa sen ystävänsä Micaelin kanssa.
Kotikulmilla
Kotikulmilla on norjalainen television draamasarja. Sarja on Norjan yleisradioyhtiön NRK:n tuotantoa (NRK Drama). Sarjan ensiesitys oli NRK1-kanavalla 28. lokakuuta 2012. Sarjaa on tehty kaksi kahdeksan jakson tuotantokautta. Sarjan toinen tuotantokausi käynnistyy NRK1-kanavalla 24. helmikuuta 2013. Suomessa Yle Fem on esittänyt ensimmäistä tuotantokautta tammikuusta 2013 lähtien. Yle Fem esitti ensimmäisen tuotantokauden viimeisen jakson 11. maaliskuuta 2013. Toinen tuotantokausi käynnistyy Yle Femillä syksyllä 2013.
Sarja seuraa kolmen sisarpuolen elämää pienessä norjalaisessa maalaiskunnassa. Annika-tyttären elämä muuttuu, kun hänen sairasvuoteella makaava countrytähti-isänsä paljastaa, että hänellä on kaksi muutakin tytärtä. Samassa kunnassa asuvat sisarpuolet eivät ole tienneet olevansa sukua. Annika on kotiäiti, Trine hiihdon maailmanmestari ja Oda on tehnyt maalaistalon töitä. Sisarpuolia esittävät Jannike Kruse, Kaia Varjord ja Heidi Ruud Ellingsen.
Sarja on kuvattu Øvre Eikerin kunnan Vestfossenin kylässä.
Puerto Rico (lautapeli)
Puerto Rico on Andreas Seyfarthin vuonna 2002 suunnittelema lautapeli, jonka Alea on julkaissut saksaksi ja Rio Grande Games englanniksi. Suomeksi ja ruotsiksi (kaksikielinen versio) pelin on julkaissut Lautapelit.fi. Pelissä pelaajat asettuvat johtamaan siirtokuntaa Puerto Ricossa tarkoituksenaan kerätä mahdollisimman paljon pisteitä rakentamalla rakennuksia ja laivaamalla tuotteita vanhaan maailmaan.
Pelin alustus
Pelissä käytetään erilaista alkuasetelmaa eri pelaajamäärillä. Aluksi kuitenkin on syytä arpoa istumajärjestys ja aloittaja, joka saa itselleen kuvernöörilaatan.
Kolme pelaajaa
Neljä pelaajaa
Viisi pelaajaa
Lisäksi ennen pelin alkua on syytä laittaa rakennukset paikoilleen pelilaudalle ja sekoittaa plantaasit. Plantaaseja tulee kääntää tämän jälkeen näkyville yksi pelaajien määrää enemmän. Jokainen pelaaja saa oman pelilautansa, jolle mahtuu yhteensä 12 rakennusta ja 12 plantaasia.
Pelimekaniikka
Yksi kierros Puerto Ricossa tarkoittaa sitä, että jokainen pelaaja on ehtinyt valita itselleen ammatin. Kierroksen päätteeksi kuvernööri luovuttaa työnsä myötäpäivään seuraavalle pelaajalle ja koska ammatteja on aina tarjolla kolme enemmän kuin pelaajia, ei kaikkia ammatteja tulla valitsemaan joka kierroksella. Valitsemattomien ammattien päälle laitetaan yksi dubloni pankista houkutusrahaksi. Kuvernööri aloittaa aina kierroksen, mutta muuta virkaa tittelillä ei ole.
Pelissä on erilaisia ammatteja, joita kukin pelaaja vuorollaan voi valita. Kun jokin ammatti valitaan, suoritetaan siihen liittyvät toimenpiteet myötäpäivään valitsijasta alkaen.
Pelissä on viittä erilaista tuotetta: maissia, indigoa, sokeria, tupakkaa ja kahvia. Tuotteet eroavat toisistaan vain myyntihinnaltaan – maissin myyntihinta on 0, kun taas kahvin hinta on 4. Muut tuotteet sijoittuvat näiden välille. Toisaalta maissin tuottamiseen ei tarvitse muuta kuin pellon, kun taas muut tuotteet vaativat plantaasin lisäksi tuotantolaitoksen.
Kolonistien sijoittelu on yksi pelin olennaisimpia asioita. Ilman kolonisteja mistään plantaaseista, tuotantolaitoksista tai rakennuksista ei ole hyötyä. Tuottaakseen tynnyreitä käsityöläis-vaiheen aikana pelaajalla tulee olla yksi kolonisti sekä tuotantolaitoksessa että plantaasilla jokaista tynnyriä kohden, tosin maissin tuottamiseen tarvitaan vain pelto, jolla on kolonisti.
Peli etenee kunnes kolonisteja ei riitä Pormestari-vaiheen jälkeen kolonistilaivaan, joku pelaaja rakentaa kaupunkinsa täyteen tai voittopisteitä ei enää ole jäljellä. Tällöin peli päättyy kyseisen kierroksen jälkeen ja voittaja on se, joka on ehtinyt kerätä eniten pisteitä. Jos peli päättyy voittopisteiden loppumiseen, kaikki pelaajien keräämät pisteet lasketaan, vaikka heille ei riittäisikään voittopisteitä. Kannattaa myös huomioida, että rakennuksista saadut voittopisteet kerätään vasta pelin päätyttyä eikä pelin aikana.
Pelin rakennukset
Ryhmän 1 rakennuksia rakennettaessa on miehitettyjen kivilouhosten avulla mahdollista saada korkeintaan yhden dublonin alennus, ryhmän 2 rakennuksista kahden dublonin alennus, jne. Kyseiset rakennukset ovat myös numeronsa arvoisia pisteissä. Ryhmän 4 rakennukset ovat kahden rakennuksen kokoisia, eli niitä ei voida rakentaa kaupunkiin, jossa on jo 11 rakennusta. Jokaiseen rakennukseen suuria tuotantolaitoksia lukuun ottamatta mahtuu vain yksi kolonisti, joka on välttämätön rakennuksen toiminnan kannalta.
Ryhmän 1 rakennukset
Ryhmän 2 rakennukset
Ryhmän 3 rakennukset
Ryhmän 4 rakennukset
Strategia ja taktiikka
Pieniä strategisia ja taktisia vinkkejä:
San Juan
San Juan on Andreas Seyfarthin kehittämä, vuonna 2004 julkaistu korttipeliversio Puerto Ricosta. Lautapelistä tuttu teema ja pelin kulku on toteutettu korttipakan avulla. Pelimekaniikka on alkuperäistä yksinkertaisempi, San Juan ei sisällä kolonisteja eikä kauppatavaran kuljetusvaihetta, tuotteita voi tuottaa ja myydä tavallisesti yksi kerrallaan ja toisten pelaajien kaupankäyntiin ei voi vaikuttaa. San Juanin kortit kuvaavat Puerto Ricon rakennuksia ja tuotantoalueita. Kädessä olevia kortteja voi rakentaa tai niillä voi maksaa muiden rakennusten pystyttämisen. Peli päättyy, kun jollakin pelaajalla on 12 korttia rakennettuna. Tavallinen peli San Juania kestää 30–45 minuuttia ja siihen voi osallistua 2–4 pelaajaa.
Sverdrupinsaaret
Sverdrupinsaaret on saariryhmä pohjoisessa Kanadassa, Nunavutin territoriossa. Saaret ovat osa Kuningatar Elisabethin saariryhmää pohjoisella jäämerellä. saariryhmä sijaitsee länteen Ellesmersaarelta.
Ryhmän suurimmat saaret ovat Ellef Ringnesin saari, Amund Ringnesin saari ja Axel Heibergin saari, lisäksi alueeseen kuuluu lukuisia pienempiä saaria ja vesistöalueita. Alue on asumatonta, mutta Ellef Ringnesin saarella toimi vuosien 1948–1978 aikana miehitetty Isachsen-sääasema. Vuonna 1989 paikalle pystytettiin satelliittilinkillä varustettu automatisoitu sääasema.
Gronau (Leine)
thumb|250px|Kuvassa Gronaun sijainti Landkreis Hildesheimin piirikunnassa. Pienessä kuvassa Landkreis Hildesheimin piirikunnan sijainti Ala-Saksin osavaltiossa. thumb|250px|left|Gronaun toria.
Gronau (Leine) on kaupunki Saksassa Ala-Saksin osavaltion kaakkoisosassa.
Maantiede
Gronau sijaitsee Hildesheimin lounaispuolella Leineberglandin ja Innersteberglandin välissä. Leine-joki kulkee kaupungin halki.
Historia
Gronau perustettiin Hochstift Hildesheimin lounaiseksi linnoitukseksi Leine-joen saarelle vuonna 1298. Alun perin nimi oli Gronowe, ja se viittaa kaupungin maantieteelliseen sijaintiin Leine-joen tasankojen ympäröimänä (Grüne Aue, vihreä tulvatasanko). Vuonna 1427 Gronausta tuli Hansa-kaupunki.
Naapurikunnat Banteln, Betheln, Brüggen (Leine), Despetal ja Rheden yhdistyvät Gronauhun marraskuussa 2016.
M/S Swegard
M/S Swegard on suomalaisen Bore -varustamon omistuksessa oleva kuivarahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2001 Damen Shipyardsin telakalla Hoogezandissa, Alankomaissa. Aluksen konttikapasiteetti (TEU) on 224 ja puutavarakapasiteetti 5 700 m³. Kuollutta painoa Swegardilla on 4 951 tonnia. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Maarianhamina.
Swegardin sisaralus on M/S Fingard.
Käyttöhistoria
Vuonna 2001 alus valmistui alankomaalaiselta telakalta. Aluksen ensimmäinen nimi oli Merwedelta. Lokakuussa 2007 suomalainen Bore osti aluksen ja rekisteröi sen Swegard -nimisenä Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Maarianhamina.
Viuliokasvit
Viuliokasvit (Namaceae) on Boraginales-lahkoon kuuluva pieni kasviheimo.
Tuntomerkit
Heimon kasvit ovat yksi- tai monivuotisia ruohoja, pensaita tai pieniä puita, jotka ovat tavallisesti sienijuurellisia. Lehdet ovat hammas- tai ehytlaitaiset, sulkasuoniset. Kukinnossa, jotka ovat ns. kiemuroita, ei tavallisesti ole suojus- eikä tukilehtiä. Verhiö on tavallisesti yhteen kasvanut. Heteiden tyvellä ei tavallisesti ole pieniä suomuja kuten on sievikkikasveilla (Hydrophyllaceae). Sikiäin on harvoin puoleksi kehänalainen, ja siinä olevat istukat ovat enemmän tai vähemmän kapeita. Vartalo on tavallisesti tyvestään alkaen haarainen, ja luotti on pallomaisen suppilomainen tai pistemäinen. Hedelmä on rakokota, harvoin avautumaton. Siemenessä on runsas tai vähäinen endospermi ja vihreä tai valkoinen alkio. Kromosomiluku n = 7, 14, 17–18.
Tipi
Tipi on kuvitteellinen piirroshahmo Warner Bros.-tuotantoyhtiön Looney Tunes ja Merrie Melodies -animaatiosarjoissa. Suomessa Tipi tunnetaan myös sarjakuvahahmona Nakke Nakuttaja -lehdestä.
Viuliokasvit
Levinneisyys
Viuliokasvien heimon 58 lajia ovat levinneet Pohjois-Amerikan lounaisosiin, Keski-Amerikkaan, Etelä-Amerikan länsiosiin, Antilleille ja Havaijiin.
Tipi
Bob Clampett loi Tipin alkuhahmon vuonna 1942 lyhytanimaatioon "A Tale of Two Kitties", jossa sillä oli vastassaan kaksi nälkäistä kissaa nimeltä Babbit ja Catstello (pilanimet kuuluisista koomikoista Abbott ja Costello). Tipi oli aluksi vaaleanpunainen ja paljon ärhäkämpi kuin myöhempi keltainen kanarialintu. Clampett väitti veijarimaisesti Tipin hahmon pohjautuvan omaan alastomaan vauvakuvaansa. Tipillä ei ollut vielä omaa nimeä, mutta animaattorit kutsuivat häntä Orsoniksi. Piirretyssä "Birdy and the Beast" vauvalintu sai virallisen nimen.
Viuliokasvit
Luokittelu
Heimo kuuluu Boraginales-lahkon evoluutiopuussa kladiin, jossa ovat myös heimot Heliotropiaceae, Cordiaceae ja Ehretiaceae.
Heimoon kuuluu neljä sukua:
361 päivää helvetissä
361 päivää helvetissä on irakilaistoimittaja Hussein al-Maadidin (s. 1973) kirjoittama kirja. Yhdysvaltalaisjoukot pidättivät al-Maadidin marraskuussa 2003. Kirjassa hän kuvaa tietään läpi Bagdadin pidätyskeskuksien ja Abu Ghraibin vankilan. Al-Maadidi joutui pakenemaan Irakista vuonna 2007 sen jälkeen, kun Irakin poliisi ja amerikkalaisjoukkojen painostus tekivät elämästä mahdotonta. Nykyään hän asuu Suomessa vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa.
Trash (Black Riverin albumi)
Trash on puolalaisen sludge metal -yhtye Black Riverin kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 2010. Albumi koostuu yhtyeen kahden edellisen studioalbumin nauhoituksissa yli jääneistä kappaleista.
Tipi
Myöhemmin Friz Freleng rauhoitti Tipin luonnetta ja teki hänestä söpömmän isoilla sinisillä silmillä ja keltaisella höyhenasulla. Vuonna 1947 tehtiin "Tweetie Pie", jossa ensimmäistä kertaa oli mukana Tipi ja Thomas-kissa, joka myöhemmin sai nimen Sylvesteri. Animaatio voitti Oscarin sen vuoden parhaana lyhytanimaationa. Joidenkin huhujen mukaan kyseisen piirretyn tekemisen aloitti Bob Clampett, mutta siitä ei ole täyttä varmuutta.
Piirretyn suosiosta johtuen Freleng ohjasi monia muitakin Tipi ja Sylvesteri -piirrettyjä. Yksi niistä, "Birds Anonymous", voitti vuonna 1957 Oscarin. Vuonna 1995 Warner Bros. Television Animation teki uuden televisiosarjan nimeltä "Sylvesteri ja Tipi: Dekkarit" (Sylvester & Tweety Mysteries), jota myös Suomessa esitettiin TV:ssä ja julkaistiin videolla. Vuonna 2001 Tipi sai oman videoelokuvansa "Tipin matka maailman ympäri" (Tweety's High-Flying Adventure).
Tipi ja Sylvesteri ovat yksi tunnetuimmista taistelupareista animaation historiassa.
Peter Cetera
thumb|200px|Peter Cetera Los Angelesissa vuonna 2004
Peter Paul Cetera (s. 13. syyskuuta 1944) on yhdysvaltalainen rock-laulaja, -lauluntekijä, -basisti ja -tuottaja, joka toimi ennen soolouraansa Chicago-yhtyeen alkuperäisjäsenenä.
Cetera syntyi Chicagossa yhdysvaltainpuolalaisen perheen seitsemästä lapsesta toiseksi. Hän oppi soittamaan harmonikkaa viisivuotiaana ja hankki ensimmäisen kitaransa 14-vuotiaana. Lopulta hän siirtyi bassokitaraan. Cetera on kova Beatles- ja Beach Boys -fani, mikä kuuluu hänen musiikissaan: hän on levyttänyt Beatlesien "It's Only Love" -kappaleen sekä käyttänyt Beach Boysien lauluharmonioita kappalessaan "Wishing You Were Here".
Cetera nousi kansainväliseen maineeseen yhtyeessä Chicago, joka aloitti toimintansa 1960-luvun lopussa. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa oli Peter Cetera vuonna 1981. Lisäksi hän on tehnyt yhteistyötä mm. Billy Joelin, Karen Carpenterin, Paul Ankan, Agneta Fältskogin ja Chaka Khanin kanssa. Ceteralla on erinomainen ja tunnistettava tenoriääni, joka sopii täydellisesti popmusiikkiin. Monet Chicagon hiteistä on hänen säveltämiään, kuten suurin myyntimenestys "If You Leave Me Now". Hänellä on ollut myös elokuvarooleja.
Cetera asuu Idahon Sun Valleyssä. Hänellä on kaksi tytärtä: Claire (s. 1983) ja Senna (s. 1997).
Ávila (maakunta)
Ávila on maakunta Keski-Espanjassa Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen eteläosassa. Sen rajanaapureita ovat Toledon, Cáceresin, Salamancan, Valladolidin, Segovian ja Madridin maakunnat.
Maakunnan asukasluku on 160 700 (vuonna 2017) ja pinta-ala 8 050 neliökilometriä. Sen pääkaupunki on Ávila.
Maakunnan pohjoisosan tasangot ovat maatalousaluetta, vaikka maaperä ei ole erityisen hedelmällistä. Merilampaiden kasvatus on ollut tärkeää, nyttemmin viljellään myös paljon viljaa. Metsätalous on myös paikoin merkittävää. Maakunnan eteläosassa on vuoria ja laaksoja, joissakin laaksoissa viljellään viiniä.
Kuuden miljoonan dollarin papukaija
Kuuden miljoonan dollarin papukaija on Sanoma Magazines Finlandin julkaiseman Ankalliskirjasto-sarjan vuonna 2009 ilmestynyt kymmenes ja viimeinen osa. Albumin kansialanimike on Carl Barksin ennätyksellisimmät tarinat.
Phenomenon
Albumi sai julkaisuaikanaan positiivisia arvioita kriitikoilta, vaikka osa kriitikoista ei juuri pitänytkään albumin tuotannosta. Phenomenon ei kuitenkaan yltänyt Iso-Britanniassa listoille, mutta Yhdysvalloissa se pääsi melkein kahdensadan myydyimmän albumin joukkoon (paras sijoitus 202). Koska albumilla yhtyeen musiikki muuttui selvästi edellisiä raskaammaksi, monet yhtyeen fanit pitävät Phenomenonia yhtyeen todellisena alkuna.
Kappale ”Built for Comfort” on lainakappale, jonka alkuperäinen esittäjä on blues-muusikko Willie Dixon.
Albumista julkaistiin vuonna 2007 painos, jossa on kuusi bonuskappaletta.
Tipi (teltta)
thumbnail|[[Shoshonit|Shoshonien tipiitä.]] Tipi eli tiipii oli perinteisesti Suurilla tasangoilla elävien intiaanien käyttämä, alun perin biisonin nahoista rakennettu teltta. Se oli kehitetty vastaamaan lähinnä vaeltavaa elämää viettäneiden metsästäjä-keräilijöiden tarpeita. Stereotypioissa kaikkien Pohjois-Amerikan intiaanien otaksutaan asuneen tipeissä, vaikka metsäalueen kansojen maja oli todellisuudessa paljon alkeellisempi wigwam.
Tipi-termi tulee lakotankielen sanasta thi pi, joka tarkoittaa ”he asuvat”. Sana yleistyi tarkoittamaan kaikkien tasankointiaanien käytössä ollutta telttatyyppiä. Tasankojen tipit olivat ulkonäöltään paljon vaikuttavampia kuin saamelaisten kodat tai siperialaisten käytössä olleet vastaavat asumukset.
Nykyään tipit ovat vanhan tasankojen heimokulttuurin tärkeitä symboleita. Ne muistuttavat Amerikan tasankointiaanien rikkaasta elämäntavasta ja jakavat tietoa tipin rakentamisesta ja maalaamisesta.
Historia
Tipin tarkka alkuperä on tuntematon, mutta ilmeisesti sen esi-astetta on käytetty jo varhain 1000-luvulla. Ensimmäinen eurooppalaisten kuvaus tipistä on vuodelta 1598, jolloin espanjalaisen tutkimusmatkailija Juan de Oñaten retkikunta tapasi intiaaneja eteläisillä tasangoilla. Kuvauksen mukaan nahoista tehdyt teltat olivat punaisia ja valkoisia. Espanjalaiset ihailivat muokattuja biisoninnahkoja, jotka säilyttivät pehmeytensä kastuttuaankin. Nämä tipit kuvattiin melko pienikokoisiksi, jos niitä vertasi myöhemmän ajan vastaaviin asumuksiin. Tipin kehitys lienee hevosten saapumisen ohella ollut tärkein tekijä, joka johti tasankointiaanien paimentolaisuuteen 1700-luvun aikana.
Päällyksen tekeminen
Tipien valmistelusta, pystyttämisestä ja purkamisesta vastasivat naiset, ja heitä pidettiin yleisesti asumusten omistajina. Cheyenneillä ja arapahoilla oli ompeluseuroja, jotka erikoistuivat tipiden tekoon. Alun perin tipien päällys tehtiin aivoparkitusta biisoninnahasta, myöhempinä aikoina purjekankaasta, palttinasta tai pellavakankaasta. Peitteiden painavuuden vuoksi yhteistyö oli välttämätöntä, ja samalla pystyi hoitamaan sosiaalista kanssakäymistä. Kun yksi tipi oli ommeltu, siirryttiin uuden kohteen pariin. Tipien omistajat maksoivat työstä pitojen muodossa. Kun aikansa palvellut tipin biisonipeite poistettiin käytöstä tummumisen vuoksi, se leikeltiin mokkasiininahoiksi.
Pystyttäminen ja rakenne
thumb|[[Creet|Creiden tipiitä Kanadan Albertassa 1871.]] thumb|[[Lakotat|Lakotojen tipi vuodelta 1891.]] Tipin rakentamisen ensimmäinen vaihe oli pystyttää kolme tai neljä riittävän tukevaa salkoa toisiaan vasten ja sitoa ne yhteen yläosastaan. Loput 14–30 salkoa lisättiin tukemaan rakennelmaa niin, että ne olivat yhtä kaukana toisistaan. Rakennusmateriaalina käytettiin kontortamäntyä. Jos sitä ei ollut saatavilla turvauduttiin keltamäntyyn tai kanadanlehtikuuseen. Näin muodostunut kartion muotoinen kehys päällystettiin katteella. Päällys vedettiin yhteen oviaukon yläpuolelta ja sen päät yhdistettiin kiinnitystikuilla tai kiiloilla.
Keskikokoisen perhekäytössä olleen varhaisen tipin läpimitta ja korkeus olivat noin 4,5 metriä. Tällaisen asumuksen peitteeksi riitti kahdeksan biisoninnahkaa. Hevosten mukana tullut tasankokulttuurin vaurastuminen lisäsi huomattavasti tipien kokoa. Mustajalkojen ja crow'tten tipit vaativat jopa 20 biisonintaljaa peittämään yli 8 metriä pitkien salkopuiden muodostaman kehikon. Tasankojen kukoistuskauden ollessa suurimmillaan pystytettiin yli 10 metriä korkeita tipiä uskonnollisia tilaisuuksia varten. Tipien takaosa rakennettiin yleensä vallitsevaa länsituulta kohti, jolloin oviaukko osoitti itään. Laaja pohja ja viistot seinät antoivat tarvittavan tukevuuden tuulenpuuskia vastaan.
Käyttö
Tasankojen paimentolaiskansat asuivat tipeissä läpi vuoden. Heille tipi on kodin lisäksi pyhättö. Tipin lattia edusti maata, seinät taivasta ja tukisalot polkuja, jotka veivät henkien maailmaan. Suoraan tulisijan takana oleva pieni paljas alue oli alttari, jota käytettiin rituaalien yhteydessä. Alttarilla poltettiin eri kasveista koostuvia suitsukkeita henkien kunniaksi.
Preeriavyöhykkeen puolittaiset maanviljelijät kuten arikarat ja omahat käyttivät tipiä vain kesäisillä metsästysmatkoillaan. Myös monet Kalliovuorten heimot siirtyivät kausittaisten tipien käyttäjiksi siirtyessään Montanan tasangoille biisoninpyyntiin.
Tipeille ominaista olivat savuaukon molemmin puolin sijaitsevat ”savuläpät”, jotka erottivat sen muista yleismaailmallisista kartion muotoisista asumuksista. Läppiä voitiin liikutella tuulen mukaan niin, että teltan yläosaan saatiin hyvä veto savulle. Tämän ansiosta sisätiloissa oleskelevat ihmiset voivat tehdä ruokaa ja lämmitellä avotulen lämmössä. Makuualustoinaan intiaanit käyttivät eri eläinten nahkoja. Joillakin heimoilla oli käytössään myös pajuista punottu selkätuki, jota hyödynnettiin nukkuessa. Arapahot käyttivät erillistä matalaa makuualustaa.
Sateella tipin avonaisen yläosan salkojen päälle asetettiin nahasta tehty suoja. Tasankojen intiaanit käyttivät tähän tarkoitukseen nahkaista ”härkävenettä” (bullboat). Myrskyn aikana tipit ankkuroitiin sisäpuolelta yhdellä tai useammalla nahkaliealla, jotka nostettiin ylös salkojen yhtymäkohtaan ja kiinnitettiin maahan tappien avulla. Jos tipi oli erityisen iso, se ankkuroitiin myös ulkopuolelta.
Maalaukset
Monet tipit koristeltiin erilaisin symbolein ja kuvin. Maalaukset tehtiin nahkaan tai kankaaseen ennen asumuksen pystyttämistä. Kuvissa esiintyi oikeita ja mytologisia eläimiä, joilla oli uskonnollinen merkitys. Maalaukset saattoivat kertoa myös henkilökohtaisista menestyksistä tai heimon voitokkaista taisteluista. Lakotat olivat mieltyneet geometristen ja realististen kuvien käyttöön. Kiowat ja mustajalat olivat erityisen tunnettuja maalatuista tipeistään.
Tipin purku ja muuttaminen
Tipien purkamisen helppous mahdollisti nopean siirtymisen paikasta toiseen. Muutto saattoi tapahtua biisonien perässä tai vihollisen uhan alla. Salkopuut ja muut rakennustarpeet kuljetettiin koirien tai hevosten vetämissä purilaissa, joiden vetäminen oli vaivatonta erityyppisissä maastoissa. Jos purilaita ei ollut valmiina ne tehtiin salkopuista.
Tipin uusi tuleminen
Tasankointiaanien kulttuurin tuhoutuminen 1800-luvun lopulla johti tipien käytön jyrkkään vähenemiseen. Seuraavan vuosisadan alussa amerikkalainen kirjailija Ernest Thompson Seton elvytti tipi-perinnettä partiopoikaliikkeen keskuudessa. Setonin opit levisivät myös Amerikan ulkopuolelle ja ensimmäinen eurooppalainen tipii-leiri pystytettiin Itävalta-Unkariin 1913.
Verhoilu ja lämmitys
Modernissa tipissä pyritään sisäverhoilun (kastevaatteen) avulla varmistamaan vedoton kulku korvausilmalle. Materiaaleina käytetään lähinnä kangasta tai erilaisia synteettisia valmisteita. Kastevaate on lähtöisin lakotojen kulttuurista, jossa se tunnettiin nimellä ozan. Se muodostuu tipin tukisalkoihin kiinnitettävästä verhosta, joka on kiristetty yläosastaan ja on noin metrin korkuinen. Kastevaate asetetaan tiiviisti maata vasten niin, että ulommaisen katteen alta tuleva ulkoilma jää sen taakse. Verhoilu pitää sisätilojen kosteuden loitolla ja mahdollistaa vakaan ilmavirran tulelle ja tipissä olijoille. Kastevaatteen yläreunan ohitettunaan ilmavirta kuljettaa nuotion palokaasuja sisältävän ilman mukaansa tipiin yläosan savuaukkoon. Näin saadaan sisätilan alaosaan riittävän puhdas ilmatila. Tipin savuläpät suunnataan aina tuulen myötäsuuntaan, ja näin ne aiheuttavat alipaineisen tilan savuaukon kohdalle. Tämä tehostaa savun poistumista hyvin kevyelläkin tuulella.
Tipien verhoilu toimii myös hyvänä eristeenä, joka pitää asumuksen kesäisin viileänä ja talvisin lämpimänä. Makuualusta on tipin ilmanvaidon kannalta tärkeää rakentaa huolellisesti. Joskus makuualustojen alle rakennetaan risupohja, jonka päälle lisätään havuista tehty tasainen kerros. Havutuksen päälle asetetaan nahkavuodat ja niiden päälle taitetaan kastevaatteen alareuna. Usein alustana käytetään vanhoja mattoja, ryijyjä ja synteettisiä muovipressuja. Kastevaatteen ja ulkokatteen välistä tyhjää tilaa käytetään säilytystilana ruokia ja muita tarvikkeita varten.
Modernit tipikylät
thumb|270px|Moderneja tipiitä [[Wyomingissä.]] Nykypäivän suurimpana tipi-tapahtumana pidetään Montanassa vuosittain järjestettäviä crow-intiaanien markkinoita (Crow fair). Elokuisin pidettävässä ja viikon kestävässä kokoontumisessa on käytössä yli tuhat tipiä. Vastaavia, joskin mittasuhteiltaan hieman pienempiä kokoontumisia, järjestetään myös useissa muissa Yhdysvaltain osavaltioissa.
Euroopassa tipi-kulttuuri on saanut paljon julkisuutta eritoten Saksassa ja Ranskassa, joissa vietetyissä alan tapahtumissa pystytetään useita satoja tipiitä. Näihin tilaisuuksiin kaikki ovat tervetulleita ja eri puolilta maailmaa tulleet intiaaniharrastajat pääsevät vertailemaan omia taitojaan ja tietojaan. Joistakin Euroopan maista löytyy myös vähemmän ystävällisiä tipi-yhteisöjä, jotka asuvat eristäytyneinä muusta maailmasta. He eivät halua jakaa tietoaan ja elämäntapaansa ulkopuolisten kanssa, vaan pysyttelevät syrjäisissä metsissä ja vuoristoissa.
Jiamusi
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa ja idässä Venäjälle, etelässä Shuangyashanin, Qitaihen ja Harbinin, lännessä Yinchunin sekä luoteessa Hegangin prefektuuritason kaupunkeihin.
Hallinnollinen jako
Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan 10 osaan seuraavasti: thumb|300px|left|Jiamusin hallinnollinen jako.
Can Can Heads
Can Can Heads on suomalainen vuonna 1993 Kauhajoella perustettu marginaalimusiikkia soittava yhtye. Yhtyeen perustivat rumpali Janne Mäki-Turja (Valse Triste, MurhaMurhaItsemurha), basisti Harri Joensuu (Trash Can Records) ja kitaristi Raine Liimakka (Publick Lost, In-Walked Blank, Valse Triste, MurhaMurhaItsemurha). Jo 90-luvun puolenvälin jälkeen alkoi keikoilla ja äänitteillä esiintyä myös vokalistin virkaa hoitava Mikko Lehtonen. Vuonna 1999 basistiksi vaihtui Tomi Nuotio (Weepikes, The insult That Made A Man Out Of Mac, Lockman, Lumiraja) ja kokoonpanoon vakiintui myös saksofonisti Janne Martinkauppi (Mohel, Hetero Skeleton, Gunk). Can Can Headsin aloitellessa olivat Bad Vugum-artistit Circle, Deep Turtle, Radiopuhelimet ja Sweetheart juuri niin pinnalla kuin tuon kaltaiset yhtyeet saattoivat tuohon ajankohtaan olla, nämä neljä olivat suomalaisista artisteista juuri ne jotka vaikuttivat yhtyeen syntyyn. Alkuaikoina ulkomaisista yhtyeistä vaikuttimina toimivat muun muassa: Captain Beefheart, Minutemen, The Ex, God Is My Co-Pilot, Flying Luttenbachers, Thinking Fellers Union Local 282, Jesus Lizard, Pavement, Lounge Lizards...
Yhtye lopettaa toimintansa vuonna 2022. Yhtye soittaa viimeisen keikkansa 7. toukokuuta Helsingin Bar Loosessa.
Kiinan tasavallan vaakuna
thumb|Kiinan tasavallan vaakuna Kiinan tasavallan vaakuna on Kiinan tasavallan tunnus lipun ja kansallislaulun ohella.
Tähtipallokala
Tähtipallokala (Arothron stellatus) on suurikokoisin pallokalalaji.
Koko ja ulkonäkö
Tähtipallokala voi kasvaa 120 cm pitkäksi. Aikuisen kalan vartalossa on valkoisella pohjalla lukuisia pieniä mustia pisteitä,jotka lisääntyvät ja pienenevät kalan ikääntyessä. Nuoret kalat ovat oransseja, niiden selässä on mustia pilkkuja ja vatsapuolella mustia vinojuovia, joista kehittyy vähitellen pilkkuja. Nuoret ovat niin erinäköisiä, että niitä pidettiin aiemmin omana lajinaan Arothron aerostaticus.
Alkuperä ja elinympäristö
Tähtipallokalat ovat peräisin Indopasifiselta merialueelta. Niitä tavataan myös Etelä-Afrikan Atlantinpuoleisella rannikolla. Nuoret yksilöt pysyttelevät hiekkapohjaisilla, kasvullisuuden peittämillä alueilla laguuneissa ja riuttojen sisäosissa. Aikuiset siirtyvät usein riuttojen ulkoreunoille.
Vapaasukellus
thumb|Vapaasukeltaja pintautumassa
Vapaasukellus on sukellusta ilman hengityslaitetta. Vapaasukelluksessa käytetään useimmiten räpylöitä ja maskia. Vapaasukellusta on muun muassa kilpavapaasukellus sekä snorklaaminen, jos siihen liittyy sukeltamista syvemmälle hengitystä pidättäen.
Oikeilla harjoitteilla sukeltaja voi saavuttaa merkittäviäkin parannuksia omiin sukellusaikoihin. Vapaasukellus sopii siten hyvin vedenalaisen maailman tutkimiseen tai vaihtoehtoiseksi kilpaurheiluksi.
Kilpalajien kansainvälisenä kattojärjestönä toimii AIDA – Association Internationale Pour Le Developpment De L'Apnee. Suomen vapaasukellusseura on Freediving Team Of Finland. Vapaasukellus kuuluu myös useiden paikallisten sukellusseurojen toimintaan.
Välineet
Vapaasukeltajan välineet ovat ominaisuuksiltaan pitemmälle kehitetyt kuin snorkkelisukelluksessa käytetyt perusvälineet. Vapaasukellukseen sopii maski, joka on tilavuudeltaan pieni, jotta keuhkoissa olevaa ilmaa ei tarvitse käyttää maskin paineentasaukseen. Snorkkelia useimmat vapaasukeltajat eivät käytä, sillä he haluavat edesauttaa kehonsa happea säästävien mekanismien toimintaa ja varmistaa turvallisuutensa esimerkiksi tajunnanmenetystilanteessa. Vapaasukeltajan räpylät valmistetaan lasikuidusta tai hiilikuidusta, ja ne ovat joko pitkälapaisia räpylöitä tai monoräpylöitä. Pukuna käytetään usein mittatilauksena valmistettua märkäpukua, jossa ei ole nailonkangasta sisäpuolella. Sukelluksessa käytetään lisäksi painovyötä, kaulapainoa tai painoliiviä. Jotkut vapaasukeltajat käyttävät tallentavaa syvyysmittari-kelloyhdistelmää, joka kertoo sukelluksen ajan ja syvyyden.
Syvyyssukelluksessa käytetään poijua ja turvanarua. No limits -kilpailussa alas laskeudutaan vaijeria pitkin kulkevan kelkan avulla.
Turvallisuus
Vapaasukelluksessa hukkumisvaara syntyy, jos sukeltaja menettää tajunnan vedessä (BO = Black Out). BO voi tapahtua sekä pituus- että syvyyssukelluksessa, tyypillisimmin sukelluksen pintautumisvaiheessa. Ellei kukaan ole auttamassa tajunnan menettänyttä ylös vedestä, yleensä noin 1–2 minuutin kuluttua tajunnan menetyksestä keuhkoihin alkaa mennä vettä kurkunpään lihasjännityksen lauetessa ja seurauksena on hukkuminen. Tajunnan menetys voi tulla täysin yllättäen ilman ennakkovaroitusta, erityisesti syvyyssukelluksessa pintaan tullessa. Vaaraa lisää olennaisesti ylihengitys (hyperventilointi) ennen suoritusta, koska veren happipitoisuus voi silloin laskea liian alas ilman kohonneen hiilidioksidipitoisuuden elimistölle antamaa ennakkovaroitusta. Kilpasukeltajat eivät käytä hyperventilointia, vaan täyttävät keuhkot hitaasti sisään hengittämällä n. 15 sekunnin aikana ennen sukellusta.