cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sähkölaitteiden valmiustila
Tietokoneet
Isojen pöytätietokoneiden virtalähteissä on nykyäänkin päävirtakytkin, joka sijaitsee yleensä tietokoneen takana. Mutta tietokoneen etupaneelissa oleva kytkin, jota useimmin käytetään, katkaisee yleensä vain virtalähteen tuottaman pienjännitteen ja virtalähde jää tätä kytkintä käytettäessä valmiustilaan. Tietokoneissakin on välillä kauko-ohjattavia moduleita (esim. CD-asema, jota käytetään CD-soittimena).
Erilaisilla valmiustiloilla voidaan saada tietokone käynnistymään nopeammin, kuin täysin virrattomasta tilasta. Tietokoneissa käytetään myös paljon erilaisia energiansäästötiloja. Kun käyttäjä on hetken käyttämättä konetta, osa toiminnoista kytkeytyy pois päältä, vaikka käytettyjen ohjelmien tilat säilyvätkin. Esimerkiksi kovalevy ja näyttö voivat kytkeytyä pois täydestä toiminnasta jääden tilaan, jossa käyttäjän aktiivisuus (esim. koskeminen hiireen tai näppäimistöön) herättää ne nopeasti täyteen toimintaan.
Valmiustilankaltainen hukkatehonkulutus kun laitetta ei käytetä
Pientehoisissa kulutuselektroniikan laitteissa on myös toinen valmiustilankaltainen tehon hukkakulutusmekanismi: laitteet, joiden virtakytkin onkin pienjännitepuolella, kuluttavat tehoa aina, kun niiden pistoke on pistorasiassa. Tällaisia laitteita ovat esimerkiksi pienet verkkovirtakäyttöiset radiot ja soittimet, joihin valmistajan ei ole pakko rakentaa verkkovirtakytkintä. Käyttämättömät laturit, jotka on jätetty kiinni pistorasiaan, vaikka ne eivät lataisi mitään, kuluttavat myös tehoa.
Tällaiset laitteet kuluttavat tehoa, vaikka käyttövirta on katkaistu laitteen pienjännitekytkimestä. Näiden laitteiden hukkakulutus on tyypillisesti muutamia watteja, silloinkin kun laite on kytketty pois päältä, mutta pistoke on sähköverkossa. Kännykkälatureiden uusimpien mallien hukkakulutus on suuruusluokka 0,1 wattia.
Paloturvallisuus ja laiterikkojen välttäminen ylijännitteiden takia
Etenkin vanhat pölyiset elektroniikkalaitteet ovat paloturvariski. Valmiustilassa olevien laitteiden osalta riskit palon sattuessa ovat vielä korostuneet, koska laitetta ei yleensä valvota mitenkään. Tämän takia etenkään vanhoja elektroniikkalaitteita ei tulisi pitää valvomattomina valmiustilassa.
Elektroniikkalaitteet voivat rikkoutua helposti ukkosella sähköverkossa esiintyvien ylijännitteiden takia. Tämä riski on korostunut kesäisin maaseudulla, koska usein sähkönjakelu taloihin tapahtuu avojohdoilla. Kesäisin elektroniikkalaitteita ei ole hyvä pitää valmiustilassa valvomattomina ylijännitepiikeistä aiheutuvien laiterikkojen todennäköisyyden takia.
Hiihtomuseo
Hiihtomuseo on hiihto- ja talviurheiluaiheinen erikoismuseo Lahden urheilukeskuksessa, Salpausselän hyppyrimäkien juurella. Hiihtomuseosta tuli osa Lahden museoita vuonna 1974.
Hiihtomuseotoiminta Lahdessa käynnistyi vuonna 1959, kun Lahden Hiihtoseuran veteraaniosasto avasi näyttelyn Hiihtoseuran vanhassa saunassa. Arkkitehti Esko Hämäläisen suunnittelema museorakennus avattiin marraskuussa 1989. Vuonna 2000 valmistui rakennuksen nykyinen uudistettu vinoseinäinen julkisivu, jonka suunnitteli arkkitehti Pekka Salminen.
Näyttelyt ja toimintaosasto
Perusnäyttely Hiihdon henkeä katsoo suomalaista hiihtomenneisyyttä monin silmin: teemaa tarkastellaan niin arkihiihtäjän, hiihtoharrastajan kuin ammattilaisurheilijan näkökulmasta. Näyttelyssä huomioidaan keväthanget löytäneet kuntoilijat ja kouluhiihdosta traumatisoituneet sivakoijat.
Pohjakerroksessa on Sisulla sankariksi -näyttely, mikä esittelee suomalaisen kilpahiihdon kultakautta 1950- ja 1960-luvulta 1970-luvulle. Näyttely kertoo kilpahiihtäjien valmennuksesta, kilpailuihin valmistautumisesta sekä median, yleisön ja urheilijan suhteesta. Esille nousevat hiihdon huippunimet Siiri Rantasesta Helena Takaloon ja Veikko Hakulisesta Eero Mäntyrantaan.
Hiihtomuseossa on myös toimintaosasto, jossa voi kokeilla legendaarista mäkihyppysimulaattoria ja ampumahiihdon kivääriammuntaa ecoaims-aseella.
Kokoelmat
Hiihtomuseo kerää, tallentaa, esittelee ja tutkii talviurheiluun liittyvää perinnettä. Hiihtomuseon kokoelmissa on hiihdon, mäkihypyn, yhdistetyn ja ampumahiihdon sekä alppilajien historian ja nykypäivän aineistoa. Kokoelmaan kerätään myös harrastushiihtoon ja lumileikkeihin, talvilajien urheiluvälineiden valmistukseen sekä talvilajien urheiluseuratoimintaan liittyvää perinnettä. Tallennus kattaa historiallisen ajan, mutta painopiste on 1900-luvun historiassa.
Kokoelmissa on 22 000 esinettä, 16 500 valokuvaa ja yli 7 000 postimerkkiä ja leimakuorta. Kokoelmaan sisältyy käsiarkisto, johon on kerätty muun muassa talviurheiluaiheisia postikortteja ja alaan liittyvää arkistomateriaalia. Museolla on myös laaja alan kirjallisuuteen keskittynyt käsikirjasto.
Hiihtomuseon kokoelmia voi selata Finnassa.
Turkin Grand Prix
Turkin Grand Prix oli Turkissa järjestetty Formula 1 -sarjan osakilpailu.
Turkin Grand Prix ajettiin İstanbul Parkin moottoriradalla. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2005, jolloin paalupaikalta voittoon ajoi suomalainen Kimi Räikkönen McLarenilla.
FIA päätti jättää Turkin GP:n pois kisakalenterista kaudella 2012. Kilpailu palasi kuitenkin kalenteriin vuonna 2020 koronaviruspandemian muokattua kauden kalenteria. Kilpailu joutui itse aluksi peruutetuksi maassa kasvaneen koronavirusesiintymän vuoksi kaudella, mutta kesäkuussa 2021 ilmoitettiin kilpailun ajettavan saman vuoden lokakuussa.
Lois Smith
Lois Arlene Smith, o.s. Humbert, (s. 3. marraskuuta 1930 Topeka, Kansas) on yhdys­valtalainen näyttelijä.
Jokela (täsmennyssivu)
Jokela voi tarkoittaa seuraavia:
Lois Smith
Ura
Smith esiintyi Broad­waylla ensimmäisen kerran vuonna 1952 komediassa Time Out for Ginger. Hän sai ensimmäisen elo­kuva­roolinsa vuonna 1955 elo­kuvasta Eedenistä itään. Smith on sittemmin näytellyt lukuisissa elo­kuvissa, kuten Rajut kuviot, Paistetut vihreät tomaatit, Kuolemaantuomittu, Vaarallinen suhde, Minority Report, Hollywoodland ja Sweet Land.
Smith on tehnyt pitkän uran teatterissa ja näytellyt useamman kerran Broad­waylla. Hän on ollut Tony-ehdokkaana rooleistaan näytelmissä Vihan hedelmät ja Buried Child. Hän voitti Drama Desk Award -palkinnon vuonna 2006 roolistaan näytelmässä The Trip to Bountiful.
Yksityiselämä
Smith oli naimisissa entisen opettajansa Wesley Dale Smithin kanssa 1948–1970. Heillä on yksi tytär.
Luettelo Finnish Dance Chartin ykkösistä vuonna 2014
Tämä on luettelo Finnish Dance Chart -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2014.
Satu Itkonen
Satu Itkonen on suomalainen tietokirjailija, taidearvostelija ja museopedagogi. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri. Itkonen on selkokielen asiantuntija ja kouluttaja.
Paikkakunta
Paikkakunnalla tarkoitetaan asuttua yhdyskuntaa, kaupunkia tai kylää, ylipäätään nimettyä taajamaa. Kielitoimiston sanakirjan mukaan käsite ”paikkakunta” viittaa varsinkin kuntaan. Lainsäädännössä käsitteellä ”paikkakunta” tarkoitetaan kuntaa hallinnollisena yksikkönä.
Tilastokeskus määrittelee ”paikkakunnan” tarkoittavan kuntaa esimerkiksi asuntojen vuokria koskevissa tilastoissa.
Yleiskielessä paikkakunnalla ei usein tarkoiteta hallinnollista kuntaa. Kielitoimiston sanakirjan mukaan sillä tarkoitetaan varsinaisesti maaseutu- tai kaupunkikuntaa, eli kuntaa ylipäänsä.
Paikkakuntalaiseksi nimitetään paikkakunnalla asuvaa, paikkakunnan asukasta.
Ella Mai
Varhaiset vaiheet
Ella Mai syntyi 3. marraskuuta 1994 Lontoossa. Hänen isänsä oli irlantilainen ja äitinsä jamaikalainen. 12 vuoden ikäisenä Mai muutti perheineen New Yorkiin, jossa hän ryhtyi opiskelemaan musiikkia.
Ávilan Johannes
Pyhä Ávilan Johannes (6. tammikuuta 1500 Almodóvar del Campo, Espanja – 10. toukokuuta 1569 Montilla, Espanja) oli reformaattori, kirjoittaja, saarnaaja, hengellinen ohjaaja, pappi, pyhimys ja kirkonopettaja. Häntä kutsutaan Andalusian apostoliksi ja hän oli pyhän Teresan, pyhän Francis Borgian, pyhän Ristin Johanneksen, pyhän Peter Alcantaran ja muiden hengellinen ohjaaja. Pappi on Andalusian, Espanjan ja espanjalaisen sekulaaripapiston suojeluspyhimys. Paavi Klemens XIII julisti miehen kunnianarvoisaksi 8. helmikuuta 1759, paavi Leo XIII julisti hänet autuaaksi 15. marraskuuta 1893, paavi Paavali VI julisti hänet pyhimykseksi 31. toukokuuta 1970 ja paavi Benedictus XVI julisti hänet kirkonopettajaksi. Pyhimys eli seuraavien 12 paavin hallintokausien aikana: Aleksanteri VI, (1492–1503) Pius III, (1503) Julius II, (1503–1513) Leo X, (1513–1521) Hadrianus VI, (1522–1523) Klemens VII, (1523–1534) Paavali III, (1534–1549) Julius III, (1550–1555) Marcellus II, (1555) Paavali IV, (1555–1559) Pius IV (1559–1565) ja pyhä paavi Pius V. (1566–1572) Hänen juhlaansa vietetään 10. toukokuuta.
Elämä
Pyhä Ávilan Johannes syntyi Almodóvar del Campossa hurskaaseen ja varakkaaseen juutalaiskäännynnäisperheeseen. Neljätoistavuotiaana hänet lähetettiin Salamancan yliopistoon opiskelemaan lakia, mutta hän palasi vuoden jälkeen isänsä kotiin ja ryhtyi erakoksi. Ajallaan hän alkoi opiskella teologiaa ja filosofiaa Alcalássa esimerkiksi Dominican De Soto opettajanaan. Pyhimyksen vanhemmat kuolivat hänen ollessaan opiskelija ja hän pappisvihkimyksensä jälkeen vietti ensimmäisen messunsa kirkossa, jossa he olivat haudattuina, myi perheen omaisuuden ja antoi tuotot köyhille. Hän oli valmistautunut lähetystyöhön Pohjois-Amerikassa, mutta Sevillan arkkipiispa Hernando de Contreras suostutteli hänet vuonna 1527 jäämään Espanjaan. Alkaen 1529 pyhä Johannes ryhtyi missioihin kautta Andalusian yhdeksäksi vuodeksi. Vuonna 1537 hän ko-organisoi Granadan yliopiston arkkipiispa Gaspare Avalosin. Pyhimys kuoli ennen kuin onnistui viemään loppuun suunnitelmansa ruveta jesuiitaksi.
Elämänvaiheita
Pyhän Avilan Johanneksen elämä voidaan jakaa seuraaviin vaiheisiin:
Somalianstrutsi
Somalianstrutsi (Struthio molybdophanes) on strutsien heimoon kuuluva lentokyvytön lintu. Osa tutkijoista pitää sitä omana lajinaan, osa strutsin alalajina (Struthio camelus molybdophanes).
Taksonomia
Itä-Afrikan hautavajoaman on todettu eristäneen somalianstrutsin sille maantieteellisesti läheisistä strutsilajeista kuten pohjoisafrikanstrutsista (S. c. Camelus). Erot ekologiassa ja käyttäytymisessä ovat säilyttäneet sen geneettisesti erillään naapurilajistaan masaistrutsista S. c. massaicus. Tutkittaessa Struthio-suvun lajeja, myös sukupuuttoon kadonnutta arabianstrutsia (S. c. syriacus), mitokondrio-DNA-tutkimuksissa on havaittu, että somalistrutsi on niistä fylogeneettisesti omaleimaisin. Sen uskotaan erkaantuneen yhteisestä esi-isästä 3,6–4,1 miljoonaa vuotta sitten.
Levinneisyys
Somalianstrutsia esiintyy luontaisesti itäisessä Afrikassa Etiopian ja Kenian koillisosissa sekä ympäri Somaliaa eli suunnilleen Afrikan sarven alueella.
Kuvaus
Yleisesti somalianstrutsi muistuttaa paljon muita strutseja. Sen iho on kuitenkin kaulassa ja lantioissa väriltään hieman vaaleanpunaiseen vivahtava siniharmaa. Koirailla se muuttuu pariutumisaikana kirkkaansiniseksi. Kaulassa on leveä valkoinen rengaskuvio. Myös pyrstösulat ovat valkoiset. Naaraat ovat hieman koiraita kookkaampia ja niiden höyhenet ovat väriltään ruskeampia kuin muiden strutsilajien naarailla.
Ekologia
Somalianstrutsi poikkeaa ekologisesti masaistrutsista, jonka kanssa se osittain jakaa laidunmaansa, siten, että se suosii pensasmaisempia, tiheämpikasvustoisia alueita, kun taas jälkimmäinen viihtyy paremmin avoimella savannilla. Lajit eivät helposti pariudu keskenään.
Uhanalaisuus
Maailman luonnonsuojeluliiton (IUCN) vuonna 2006 saamassa raportissa todetaan somalistrutsin olleen yleinen Somalian keski- ja eteläosissa 1970- ja 80-luvuilla. Maan poliittiset levottomuudet ja tehokkaan luonnonsuojelun puute ovat johtaneet kannan harvenemiseen. Somalianstrutsin hallitsematon metsästys siitä saatavien lihan, lääkevalmisteiden ja munien takia on johtanut linnun sukupuuton partaalle Afrikan sarvessa.
Tour de Ski 2017–2018
Tour de Ski 2017–2018 kilpailtiin 30. joulukuuta 2017 – 7. tammikuuta 2018. Se oli järjestyksessään 12:s Tour de Ski -kilpailusarja. Osakilpailut käytiin Sveitsin Lenzerheidessa, Saksan Oberstdorfissa sekä Italian Val di Fiemmessä.
Johannes Martini
Johannes Martini (n. 1440? – 1498 Ferrara) oli ranskalais-flaamilainen säveltäjä.
Martini oli Sforzan hovikapellin palveluksessa Milanossa, kunnes vuonna 1473 tai 1474 siirtyi Ferraraan herttua Ercole I d'Esten palvelukseen. Hän oli nuoren Isabella d'Esten ystävä ja mentori; kaksikon välistä kirjeenvaihtoa on säilynyt. Martini työskenteli kuolemaansa saakka d'Este-suvun palveluksessa ja oli tänä aikana johtava säveltäjä Ferrarassa. Häneltä on säilynyt muun muassa yksitoista messua ja motetteja. Martinin tuotantoon kuuluu myös maallisia teoksia, joista osa julkaistiin Ottaviano Petruccin painamina. Hänen musiikkiinsa on yleisasultaan konservatiivista ja ilmentää muiden muassa Guillaume Dufayn sekä Johannes Ockeghemin vaikutteita.
Putous
Putous on suomalainen viihdeohjelma, jota on esitetty MTV3-kanavalla vuodesta 2010 alkaen. Se oli vuonna 2013 Suomen katsotuin viihdeohjelma.
Ohjelmassa näyttelijät esittävät erilaisia sketsejä puolentoista tunnin ajan suorassa lähetyksessä. Osa sketseistä on nauhoitettu etukäteen. Käsikirjoitettujen osioiden lisäksi näyttelijät joutuvat esiintymään improvisoiden. Lisäksi olennainen osa ohjelmaa on Vuoden sketsihahmo -kilpailu.
Putouksen viidestoista ja toistaiseksi viimeisin tuotantokausi esitetään keväällä 2023. Ohjelman sadas jakso esitettiin 6. helmikuuta 2021. thumb|200px|Putouksen tunnus kausilta 1–5 vuosina 2010-2014.
Alkuperäiseen näyttelijäkokoonpanoon vuonna 2010 kuuluivat juontaja Jaakko Saariluoma sekä näyttelijät Kari Hietalahti, Jukka Rasila, Elina Knihtilä, Pirjo Lonka, Aku Hirviniemi, Krista Kosonen, Riku Nieminen ja Eero Ritala. Sarjan esiintyjät ovat sittemmin vaihtuneet vuosien varrella runsaasti.
Ensimmäinen tuotantokausi (2010)
Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 9. tammikuuta 2010. Jaakko Saariluoma juonsi kauden; kauden muut näyttelijät olivat Kari Hietalahti, Jukka Rasila, Elina Knihtilä, Pirjo Lonka, Aku Hirviniemi, Krista Kosonen, Riku Nieminen ja Eero Ritala. Ohjaajana ja pääkäsikirjoittajana toimi Jani Volanen.
Ohjelman suosiota kasvatti Vuoden sketsihahmo -kilpailu, jossa näyttelijät loivat sketsihahmot, ja katsojat äänestivät joka viikko yhden hahmon pois kilpailusta. Voittajaksi selviytyi 27. helmikuuta 2010 esitetyssä finaalijaksossa Aku Hirviniemen esittämä Marja Tyrni.
Kausi keräsi keskimäärin noin puoli miljoonaa katsojaa.
Toinen tuotantokausi (2011)
Toisen tuotantokauden esittäminen alkoi 8. tammikuuta 2011. Edellisen kauden näyttelijöistä Knihtilä, Hietalahti, Lonka ja Ritala eivät jatkaneet ohjelmassa. Ville Myllyrinne aloitti ohjelman pääjuontajana, ja Jaakko Saariluoma siirtyi näyttelijöiden joukkoon. Saariluoma juonsi kuitenkin sketsihahmokilpailun, jolloin Myllyrinne itse esiintyi sketsihahmokilpailussa. Muina uusina näyttelijöinä sarjaan saapuivat Jussi Vatanen, Iina Kuustonen ja Joanna Haartti. Petteri Summanen tuli Putouksen ohjaajaksi Jani Volasen tilalle.
Mikael Rejström
Mikael ”Micke” Rejström (s. 31. tammikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, stand up -koomikko ja vuorovaikutuskouluttaja. Hän on näytellyt useissa teatteri-, elokuva- ja televisiotuotannoissa sekä suomen että ruotsin kielillä. Äidinkieleltään ruotsinkielinen Rejström on työskennellyt improvisaatioteatteri Stella Polariksessa vuodesta 1992. Hän oli yksi suomenruotsalaisen vapaan teatteriryhmän Teater Marsin perustajajäsenistä vuonna 1985.
Putous
Toinen tuotantokausi (2011)
Kauden päätösjakso esitettiin 26. helmikuuta 2011, jolloin sketsihahmokilpailun voitti Riku Niemisen hahmo Munamies.
Mikael Rejström
Rejströmin tunnettuihin elokuvarooleihin lukeutuu muun muassa Kajus Engblomin osa vuonna 1998 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Ihanat naiset rannalla. Elokuvassa Kukkia ja sidontaa vuonna 2005 hänellä oli sivuosa Kymppi-nimisenä työnjohtajana. Lisäksi hän on näytellyt useissa alle tunnin mittaisissa fiktioelokuvissa, kuten Turon Baari, Kertaus ja Iloinen talo.
Putous
Toinen tuotantokausi (2011)
Kausi keräsi lähes kaksi kertaa enemmän katsojia edelliseen kauteen verrattuna. Kauden viimeisellä jaksolla oli yli miljoona katsojaa.
Mikael Rejström
Rejström valittiin näyttelemisen Suomen mestariksi Näyttelijäliiton Pestuumarkkinoilla vuonna 1998 leikkimielisessä kisassa. Hän taitaa myös jongleerauksen.
Putous
Kolmas tuotantokausi (2012)
Kolmas tuotantokausi alkoi 7. tammikuuta 2012. Ohjelmassa jatkoivat kaikki näyttelijät lukuun ottamatta Ville Myllyrinnettä ja Joanna Haarttia. Heidän tilalleen tulivat Armi Toivanen ja Elena Leeve. Tällä kaudella oli kiertävä juontajuus, jossa näyttelijät juonsivat ohjelman Näytön paikkaan. Toisen kauden tapaan Saariluoma juonsi sketsihahmokilpailun myös kolmannella kaudella. Sketsihahmokilpailun voitti Toivasen esittämä Leena Hefner o.s. Herppeenluoma. Kausi päättyi 3. maaliskuuta 2012 esitettyyn "Putous-UNICEF"-hyväntekeväisyysjaksoon.
Ennen kauden alkua esitettiin erikoisjakso "Putous-hahmoset, missä he ovat nyt?", jossa esiintyi edellisten tuotantokausien sketsihahmoja.
Neljäs tuotantokausi (2013)
Neljännen tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin 5. tammikuuta 2013. Näyttelijäkokoonpano supistui kahdeksaan, kun Elena Leeve jäi pois. Kauden pääkäsikirjoittajana toimi Miika Nousiainen. Jaakko Saariluoma palasi takaisin pääjuontajan rooliinsa esiintyen myös sketseissä.
Sketsihahmokilpailun voitti 23. helmikuuta 2013 käydyssä finaalissa Jussi Vatasen esittämä Karim Z. Yskowicz. Viikkoa myöhemmin esitettiin vielä hyväntekeväisyysjakso "Putous-UNICEF".
Katsojaluvut pysyivät edelleen korkeina, ja Putous oli vuoden katsotuin viihdeohjelma keräten keskimäärin noin 1,2 miljoonaa katsojaa per jakso.
Aapeli Hautanen
Abel Evert (Aapeli Eevertti) Hautanen (9. syyskuuta 1899 Jalasjärvi, Suomen suuriruhtinaskunta – 23. marraskuuta 1984 Jalasjärvi, Suomi) oli suomalainen mestaripelimanni, 1- ja 2-rivisen harmonikan soittaja, pienviljelijä ja suutari. Hänen soittotyyliään on pidetty eteläpohjalaisen vähärivisten harmonikkojen soiton esikuvana.
Putous
Viides tuotantokausi (kevät 2014)
Viides tuotantokausi alkoi 11. tammikuuta 2014. Ohjelmaa juonsi neljännellä kaudella pääjuontajan rooliin palannut Jaakko Saariluoma. Kaikki edellisen kauden näyttelijät jatkoivat ohjelmassa. Kauden pääkäsikirjoittajana toimi Joonas Nordman.
Aapeli Hautanen
Kansanpelimanni
Hautanen sai 10-vuotiaana huuliharpun ja ensimmäisen harmonikkansa 14-vuotiaana. Jo nuoruusvuosina hän soitti 1- ja 2-rivistä harmonikkaa tansseissa ja häissä. Hautanen lopetti soittamisen 1920-luvulla monirivisten harmonikkojen vallatessa alaa kolmeksikymmeneksi vuodeksi.
Putous
Viides tuotantokausi (kevät 2014)
Sketsihahmokilpailun finaali käytiin 1. maaliskuuta 2014, jolloin voittajaksi selvisi Jussi Vatasen esittämä Antsku. Vatasesta tuli ensimmäinen näyttelijä, joka on voittanut kilpailun kaksi kertaa. Viikkoa myöhemmin esitettiin kahden edellisen kauden tapaan "Putous-UNICEF"-hyväntekeväisyysjakso.
Aapeli Hautanen
Kansanpelimanni
1950-luvulla Hautanen aloitti soittamisen uudelleen ja hänen vanhahtava ja laaja ohjelmistonsa tyylikkääksi kuvatun soittotavan myötä herättivät runsaasti kiinnostusta. Hänen soittotyyliään on tallennettu ja tutkittu 1960-luvulta lähtien ja se on ollut esikuvana monille vähärivisten harmonikkojen soittajille, kuten Teppo Välimäelle. Hänen soittotyylinsä mainitaan jopa yleisesti ottaen eteläpohjalaisen vähärivisoiton esikuvana.
Putous
Viides tuotantokausi (kevät 2014)
Viides kausi oli katsotumpi kuin edelliset kaudet, ja jaksot keräsivät jälleen reilusti yli miljoona katsojaa. Mediassa kiinnostusta herätti kilpailun uusi osio Putous-Idiots, jossa näyttelijät parodioivat tunnettuja suomalaisartisteja.
Aapeli Hautanen
Palkinnot
Hautanen kommentoi saavutuksiaan itse muun muassa seuraavasti 73-vuotiaana:
Putous
Kuudes tuotantokausi (syksy 2014)
pienoiskuva|Putouksen tunnus kausilta 6-7 vuosina 2014-2015. Kuudes tuotantokausi alkoi 11. lokakuuta 2014. Alun perin oli jo tiedossa, että ainakaan Jaakko Saariluoma, Aku Hirviniemi, Krista Kosonen ja Armi Toivanen eivät esiinny kuudennella kaudella sekä myös kauden tarkoitus esittää vuonna 2015. Lisäksi ohjelmaa kaikilla aiemmilla kausilla tuottanut Tuomas Summanen ei jatkanut. Huhtikuussa 2014 MTV3 ilmoitti, että syksyllä 2014 alkavalle kaudelle vaihtuvat kaikki ohjelman näyttelijät. Ohjelman tuottajan mukaan on järkevämpää, että tuotantokaudella esiintyy täysin uusi näyttelijäkokoonpano kuin että muutama vanha näyttelijä jatkaa. Ohjelman uusi vastaava tuottaja on Pete Paavolainen. Vastaavana ohjaajana toimi Lauri Nurkse ja pääkäsikirjoittajana oli Melli Maikkula. Kuudennen kauden näyttelijät julkistettiin 15. syyskuuta 2014. Uudistuksen myötä ohjelmaan tuli uusi livebändi, jonka kapellimestarina toimi Katja Lappi.
Aapeli Hautanen
Palkinnot
Haastattelija: "No mites, te ootte siis mestaripelimanni, miten tällasen tittelin saa?"
Putous
Kuudes tuotantokausi (syksy 2014)
Uusina Putous-näyttelijöinä nähtiin Mari Perankoski, Antti Holma, Essi Hellén, Joonas Nordman, Kari Ketonen, Niina Koponen, Ville Tiihonen ja Jenni Kokander sekä ohjelman juontaja Heikki Paasonen.
Aapeli Hautanen
Palkinnot
Haastattelija: "Niin yksinkertastako se…?"
Hautanen: "Joo joo. Sitte annetaan ensipalkinto."
Putous
Seitsemäs tuotantokausi (2015)
Näyttelijöinä jatkoivat kuudennelle kaudella ohjelmaan liittyneet näyttelijät Niina Koposta ja Antti Holmaa lukuun ottamatta. Viidennellä kaudella viimeksi ohjelmassa esiintynyt Riku Nieminen palasi mukaan. Kauden pääkäsikirjoittajana toimi John Lundsten ja vastaavana ohjaajana Teppo Airaksinen.
Aapeli Hautanen
Lähteet
<References />
Putous
Seitsemäs tuotantokausi (2015)
Sketsihahmokilpailun voitti 12. joulukuuta 2015 käydyssä finaalissa Joonas Nordmanin esittämä Matti Pikkuvanhanen. Nordmanista tuli toinen näyttelijä, joka on voittanut kilpailun kahdesti.
Kahdeksas tuotantokausi (2017)
MTV tiedotti 11. lokakuuta 2016 Putouksen palaavan ruutuun keväällä 2017. Kausi alkoi 21. tammikuuta 2017.
Kesken seitsemännen kauden Joonas Nordman ilmoitti jättävänsä Putouksen. Myöhemmin ilmoitettiin Nordmanin toimivan ohjelman ohjaajana. Näyttelijät julkistettiin 29. marraskuuta 2016.
Näyttelijöinä jatkoi seitsemänneltä kaudelta Jenni Kokander. Uusina Putous-näyttelijöinä nähtiin Minka Kuustonen, Timo Lavikainen, Mikko Penttilä, Kaisa Hela, Pilvi Hämäläinen ja Ernest Lawson sekä ohjelman juontaja Roope Salminen. Kauden pääkäsikirjoittajana toimi Niklas Lindgren.
Kaudella nähtiin uusi osio Putous Junior, joka antoi kotisohvien lapsihahmoille mahdollisuuden päästä mukaan ohjelman nettiin, yleisöön ja jopa suoraan lähetykseen.
Sketsihahmokilpailun voitti 11. maaliskuuta 2017 käydyssä finaalissa Pilvi Hämäläisen esittämä Aina Inkeri Ankeinen. pienoiskuva|Putouksen tunnus kausilta 8-9 vuosina 2017-2018
Yhdeksäs tuotantokausi (kevät 2018)
MTV tiedotti lokakuussa 2017, että Putous saa jatkoa keväällä 2018. Kausi alkoi 20. tammikuuta 2018.
Ennen tiedotusta Jenni Kokander ilmoitti, että hän ei jatka yhdeksännellä tuotantokaudella. Ohjelman juontajana jatkoi Roope Salminen.
Näyttelijöinä jatkoivat kahdeksannella kaudella ohjelmaan liittyneet näyttelijät lukuun ottamatta Kuustosta, Helaa ja Kokanderia. Heidän tilallaan nähtiin Alina Tomnikov, Kiti Kokkonen ja Pihla Penttinen.
Janne Heinonen
Janne Heinonen (s. 31. heinäkuuta 1978 Saarijärvi) on suomalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on käsikirjoittanut ja ohjannut lyhytelokuvia muun muassa Taivasmatka, Niin lähellä, niin kaukana ja Unohtumattomia elämyksiä. Heinonen on käsikirjoittanut kaikki jaksot Ylen lasten ja nuorten agenttisarjaan Operaatio Hurrikaaniin. Myöhemmin hän on toiminut yhtenä käsikirjoittajana Ylen lastenohjelmien sarjassa Bofori. Heinonen on ohjannut myös dokumenttielokuvat Muissa maailmoissa ja Tämän kosken lapset. Vuonna 2008 valmistunut Muissa maailmoissa kertoo kuvataiteilija Samuli Heimosesta. Draamadokumentti Tämän kosken lapset kuvittaa saarijärveläisten Tapperin taiteilijaveljesten elämää. Elokuvalle myönnettiin Valtion elokuvataidetoimikunnan laatutukea vuonna 2012.
Putous
Yhdeksäs tuotantokausi (kevät 2018)
Sketsihahmokilpailun voitti 10. maaliskuuta 2018 käydyssä finaalissa Kiti Kokkosen esittämä Tanhupallo.
Kymmenes tuotantokausi (syksy 2018)
pienoiskuva|Putouksen tunnus kausilta 10-11 vuosina 2018-2019. Kausi alkoi 20. lokakuuta 2018 ja sen juontajana jatkoi Roope Salminen. Edellisellä kaudella mukana olleet Kiti Kokkonen, Pihla Penttinen ja Alina Tomnikov ilmoittivat, että he eivät ole mukana kymmenennellä kaudella. Näyttelijöinä jatkoit yhdeksännellä kaudella ohjelmaan liittyneet näyttelijät lukuun ottamatta Tomnikovia, Kokkosta ja Penttistä. Heidän tilallaan nähtiin Helmi-Leena Nummela, Lauren Lehtinen, Christoffer Strandberg ja Terhi Suorlahti.
Sketsihahmokilpailun voitti 8. joulukuuta 2018 käydyssä finaalissa Mikko Penttilän esittämä Taika-Pasi.
Yhdestoista tuotantokausi (2019)
Kymmenennen kauden finaalijaksossa tiedotettiin, että Putous jatkuu yhdennentoista tuotantokaudella keväällä 2019. Kausi alkoi 16. maaliskuuta 2019.
Edellisellä kaudella mukana olleet Pilvi Hämäläinen, Lauren Lehtinen ja Timo Lavikainen ilmoittivat, että he eivät ole mukana yhdennellätoista kaudella.
Kauden näyttelijät julkistettiin 12. helmikuuta 2019. Juontajana jatkoi Roope Salminen. Näyttelijöinä jatkoivat kymmenennellä kaudella ohjelmaan liittyneet näyttelijät lukuun ottamatta Hämäläistä, Lehtistä ja Lavikaista. Heidän tilalleen nähtiin paluun tekevä Jenni Kokander ja uutena Mikko Virtanen.
Sketsihahmokilpailun voitti 4. toukokuuta 2019 käydyssä finaalissa Ernest Lawsonin esittämä Pentti Olavi Liitikko.
Kahdestoista tuotantokausi (kevät 2020)
MTV tiedotti syksyllä 2019, että Putous jatkuu kahdennellatoista tuotantokaudella 18. tammikuuta 2020. Kauden näyttelijät julkistettiin 5. marraskuuta 2019. Kausi poikkesi moniin edellisiin verrattuna esimerkiksi siten, että lavasteet ja näyttelijöiden sinipaidat uusittiin merkittävästi.
Juontajana jatkoi Roope Salminen, sekä näyttelijänä jatkoi Christoffer Strandberg ja paluun teki Pilvi Hämäläinen. Uusina näyttelijöinä nähtiin Antti Tuomas Heikkinen, Linnea Leino, Malla Malmivaara, Heikki Ranta ja Mikko Töyssy.
Vuoden sketsihahmokilpailun voitti 7. maaliskuuta käydyssä finaalissa Mikko Töyssyn esittämä Urmas Viilunk.
Allstars-kausi (syksy 2020)
Kaudella nähtiin edellisten kausien näyttelijät ja he toivat takaisin sketsihahmonsa. Mukana livat myös tutut ohjelmaosiot, kuten "Tulikoe" ja "Näytönpaikka". Kauden aikana kerättiin myös varoja Pelastakaa Lapset -järjestölle tukemaan kotimaan lapsiperheitä, joiden ahdinkoa koronakriisi lisäsi.
Näyttelijät kaudella ovat Riku Nieminen, Jenni Kokander, Joonas Nordman, Kiti Kokkonen, Christoffer Strandberg, Jussi Vatanen, Iina Kuustonen, Minka Kuustonen, Mikko Penttilä, Ernest Lawson, Mari Perankoski, Timo Lavikainen, Pilvi Hämäläinen, Mikko Töyssy ja Antti Tuomas Heikkinen.
Kolmastoista tuotantokausi (2021)
MTV tiedotti marraskuussa 2020, että Putous saa jatkoa keväällä 2021 uusin jaksoin.
Näyttelijöinä jatkoivat kaikki kahdennellatoista kaudella liittyneet näyttelijät lukuun ottamatta Linnea Leinoa, Malla Malmivaaraa ja juontaja Roope Salmista. Heidän tilalleen tulivat Maaria Nuoranne, Dennis Nylund ja Aija Pahkala. Christoffer Strandberg siirtyi juontajan rooliin. Tällä kaudella ei ollut lainkaan studioyleisöä koronarajoitusten vuoksi.
Sketsihahmokilpailun voitti 20. maaliskuuta käydyssä finaalissa Dennis Nylundin esittämä ruotsalainen diskotanssin opettaja, Folke Rundqvist.
Neljästoista tuotantokausi (2022)
Putouksen uuden kauden ensimmäinen jakso esitettiin 5. helmikuuta 2022.
Ohjelman juontajana jatkaa kolmannentoista kaudella aloittanut Christoffer Strandberg. Näyttelijöinä kaudella aiemmin ohjelmassa nähdyt Maaria Nuoranne, Mikko Töyssy sekä Pilvi Hämäläinen, sekä täysin uudet kasvot Pihla Maalismaa, Aapo Oranen, Jyri Ojansivu sekä Aku Sipola. Uutena ohjaajana kaudella aloittaa myös Putouksessa esiintynyt Mikko Penttilä. Koronarajoitusten vuoksi kahteen ensimmäiseen jaksoon studioyleisöön otettiin ainoastaan näyttelijöiden läheiset. Kauden finaalijaksossa kerrottiin, että Hämäläinen ei enää jatka ohjelmassa tämän kauden jälkeen.
Viidestoista tuotantokausi (2023)
MTV tiedotti marraskuussa 2022, että Putous saa jatkoa tammikuussa 2023. Näyttelijöinä jatkavat Mikko Töyssy ja Aku Sipola sekä uusina nähdään Joonas Kääriäinen, Köpi Kallio, Linda Wiklund ja Ushma Olava. Juontajana toimii Niina Lahtinen ja kauden ohjaa Antti Tuomas Heikkinen. Kausi alkoi 21. tammikuuta 2023.
Vuoden sketsihahmo -kilpailu
Sketsihahmoilla on myös oma sisääntulomusiikki, jolloin juontaja kutsuu heidät lavalle ennen sitä. Seitsemännestä kaudesta alkaen sisääntulomusiikit vaihtuivat kuitenkin Putouksen livebändin säestämään taustamusiikin sijaan.
Seitsemännellä kaudella kahden ensimmäisenä pudonneen hahmon näyttelijät jatkoivat kilpailussa uudella kakkoshahmollaan. Pudonneiden hahmojen näyttelijät eivät kahdeksannella kaudella kuitenkaan enää luoneet kakkoshahmoja, vaan sketsihahmokilpailu palautui samanlaiseksi kuin ennen seitsemättä kautta.
Kolmannellatoista kaudella sketsihahmokilpailu uudistui niin, että pudonneiden hahmojen näyttelijät luovat taas kakkoshahmoja. Sketsihahmokilpailussa neljän ensimmäisen sketsihahmokilpailusta pudonneen hahmon näyttelijää pääsee takaisin mukaan sketsihahmokilpailuun luomalla uuden hahmon ja kilpailemaan sillä jokerikierrokselle ja mahdollisesti koko kilpailun voitosta. Neljännellätoista kaudella vastaava kilpailu käytiin pikahahmokierroksella.
Syksyllä 2020 esitetyllä niin sanotulla Allstars-kaudella suosikkinäyttelijät toivat esittämänsä sketsihahmot takaisin televisioon.
Sketsihahmokilpailun piti alun perin olla parodia erilaisista tosi-tv-ohjelmista, joissa pudotetaan kilpailijoita. Monet katsojat ottivat kuitenkin kilpailun tosissaan, minkä takia kilpailu laajeni ohjelmassa yhä suurempaan rooliin.
Sarjapudottaja
12. kaudesta alkaen jokaisessa jaksossa katsojat saavat päättää ennalta harjoitelluista sketseistä, kumman joukkueen sketsi kussakin jaksossa esitetään. Joukkueet jaetaan kauden ensimmäisessä jaksossa tasan näyttelijöiden mukaan, ja niillä on omat väritunnukset.
Sketsit
Jokaisessa jaksossa näyttelijät esittävät valmiiksi käsikirjoitettuja ja harjoiteltuja sketsejä. Ensimmäisinä kausina näytettiin myös nauhoitettuja sketsejä, jotka olivat usein parodioita elokuvatrailereista ja televisiomainoksista. Sketsin lisäksi on esitetty myös alkusketsi ennen Putouksen alkutekstejä. Neljännellä kaudella alkusketsi on esitetty vain yhdessä jaksossa. Viidennellä kaudella alkusketsi oli parodia, kuudennella kaudella alkusketsejä esitettiin jälleen enemmän ja kymmenennellä kaudella taas vähemmän. Kahdennestatoista kaudesta alkaen alkusketsi lopetettiin "Tämä on Putous!" -huutoon.
Tulikoe
Tulikokeessa näyttelijät kilpailevat toisiaan vastaan yksilöinä tai joukkueissa siitä, kuka saa immuniteetin eikä joudu Näytön paikkaan. Tulikokeen tehtävissä näyttelijät joutuvat improvisoimaan annetun tehtävän; esimerkiksi keksimään vitsejä, räppäämään tai laulamaan. Immuniteetin saajasta päättää studioyleisö; viidennellä kaudella sen sijaan immuniteetin saajaa äänestettiin ainoastaan internetissä mobiililaitteella mainostauon aikana.
Tuomio
Tuomiossa näyttelijät äänestävät toisiaan vastaan siitä, kuka joutuu tulikokeesta Näytön paikkaan. Immuniteetin saanutta ei voi äänestää.
Näytön paikka
Tuomiossa eniten ääniä saanut näyttelijä joutuu Näytön paikkaan, jossa hän joutuu esittämään improvisoiden jonkin hänelle määrätyn tehtävän, joka saattaa olla esimerkiksi laulutehtävä, sadun kertominen tai esitelmän pitäminen. Kolmannella kaudella Näytön paikan jälkeen näyttelijä pääsi juontamaan ohjelman (paitsi Vuoden sketsihahmo -osion) seuraavaan asti. Yhdennellätoista kaudella suurin osa jaksoilla kaksi eniten ääniä saanutta näyttelijää joutuivat näytön paikkaan.
Putouksen viikkokatsaus
Putouksen viikkokatsaus on parodiallinen uutislähetys. Viikkokatsaus koostuu etukäteen kuvatuista uutispätkistä, joissakin jaksoissa on nähty myös Viikkokatsauksen erikoisraportteja, joissa otetaan suora yhteys kirjeenvaihtajaan. Sketsissä on nähty myös studiovieraita.
11. kaudella viikkokatsauksen ohella esitettiin sketsi "Osa Suomesta Leipasee" jossa parodioidaan tunnettua tv-ohjelmaa Koko Suomi Leipoo.
Yllätystehtävä
Yllätystehtävä on osio, jonka sisällöstä näyttelijät eivät tiedä etukäteen. Yllätystehtävien määrä on vaihdellut kausien välillä. Näyttelijät eivät tiedä, mihin kohtaan ohjelmaa yllätystehtävä tulee. Yllätystehtävänä saattaa olla esimerkiksi edellinen sketsi muutettuna, rap-tehtävä tai imitointitehtävä. Neljällätoista kaudella erillinen yllätystehtävä korvattiin yllätysnapeilla, jossa painamisen jälkeen voi tapahtua mitä tahansa.
Polttopiste/K-piste
Polttopiste oli ensimmäisellä kaudella nähty talk show -ohjelma, jota emännöi Pirjo Lonka. Jokaisessa jaksossa oli oma teemansa, jonka mukaan myös vieraat oli valikoitu. Toisella kaudella nähtiin samantyylinen K-piste, jota juonsi Joanna Haartti.
Putous-Idiots
Putous-Idiots oli viidennellä kaudella esitetty ohjelmaosio, jossa ohjelman näyttelijät parodioivat tunnettuja suomalaisartisteja, muun muassa Paula Koivuniemeä, Katri Helenaa ja Cheekiä.
Putous Junior
Putous Junior oli kahdeksannella ja yhdeksännellä kaudella esitetty osio, joka antoi kotisohvien lapsihahmoille mahdollisuuden päästä mukaan ohjelman nettiin, yleisöön ja jopa suoraan lähetykseen.
Tähtivieraat
Putouksen kahdeksannella kaudella joka jaksossa vieraili joku tunnettu koomikko "Tähtivieraana". Ensimmäisessä jaksossa nähtiin Jope Ruonansuu imitoimassa Vesa-Matti Loiria Vara-Veskuna. Toisessa jaksossa nähtiin Jari Salmi esittämässä Pulkkista Pulkkinen -tv-sarjasta. Kolmannessa jaksossa nähtiin Krisse Salminen esittämässä Krisse -roolihahmoaan. Neljännessä jaksossa nähtiin Eija Vilpas ja Riitta Havukainen esittämässä Pirreä ja Hansua Fakta homma -tv-sarjasta. Viidennessä jaksossa nähtiin Riku Nieminen esittämässä Munamiestä. Kuudennessa jaksossa nähtiin Miitta Sorvali esittämässä Tellervo von Appelgrenia YleLeaks -tv-sarjasta. Seitsemännessä jaksossa nähtiin Jukka Puotila esittämässä Sauli Niinistöä ja Kari Ketonen esittämässä Vladimir Putinia.
Näyttelijät
= Näyttelijä
= Juontaja
Suomen opiskelijakuntien liitto
Suomen opiskelijakuntien liitto – SAMOK ry (ent. Suomen ammattikorkeakouluopiskelijakuntien liitto – SAMOK ry) on ammattikorkeakouluopiskelijoiden itsenäisesti hallinnoima valtakunnallinen, sitoutumaton ja riippumaton edunvalvonta- ja palvelujärjestö. SAMOKin jäseniä ovat 23 ammattikorkeakoulun opiskelijakunnat. Liitto on perustettu vuonna 1996.
Putous
Näyttelijät
= Näyttelijä ja juontaja
Suomen opiskelijakuntien liitto
SAMOK tekee muiden opiskelijajärjestöjen tavoin edunvalvontatyötä erityisesti sosiaali- ja koulutuspoliittisissa asioissa sekä kansainvälisissä asioissa. SAMOK on mukana kehittämässä suomalaista koulutusjärjestelmää ja vaikuttamassa yleisen opintososiaalisen järjestelmän kehittymiseen.
Organisaatio
Liiton ylin päättävä elin on vuosittain lokakuussa järjestettävä liittokokous. Liittokokouksessa päätetään liiton tilinpäätöksen vahvistamisesta, toimintasuunnitelmasta, jäsenmaksusta ja talousarviosta sekä valitaan seuraavan vuoden hallitus, johon kuuluu puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja vähintään kolme ja enintään seitsemän hallituksen jäsentä. Jäsenjärjestöt voivat lähettää liittokokoukseen yhden äänivaltaisen edustajan jokaista alkavaa 500 jäsentään kohden.
Putous
Näyttelijät
🏆 = Sketsihahmokilpailun voittaja
Suomen opiskelijakuntien liitto
Organisaatio
Käytännön päätöksenteosta liitossa vastaa hallitus. Hallituksen jäsenet toimivat täysipäiväisessä luottamustehtävässä ja työskentelevät liiton toimistolta käsin.
Liitolla on 8 työntekijää, jotka vastaavat asiantuntijoina hallituksen päätösten valmistelusta sekä toiminnan käytännön toteutuksesta.
SAMOK on SOSTEn ja Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssi n jäsenjärjestö.
Putous
DVD-julkaisut
Sarjasta julkaistiin 29. huhtikuuta 2010 DVD, joka sisältää kaikki ensimmäisen kauden jaksot sekä ennennäkemättömiä ekstroja. Sarjan toinen tuotantokausi julkaistiin 12. toukokuuta 2011 ja kolmas tuotantokausi 14. kesäkuuta 2012. Sarjan neljäs tuotantokausi julkaistiin 5. kesäkuuta 2013. Viides kausi julkaistiin 7. toukokuuta 2014.
Suomen opiskelijakuntien liitto
Toimisto
SAMOKin toimisto sijaitsee Helsingissä, osoitteessa Lapinrinne 2. Samoissa Oy OSS-Järjestöpalvelut Ab:n toimitiloissa toimivat myös Suomen ylioppilaskuntien liitto (SYL) ry, Suomen ammattiin opiskelevien liitto – Sakki, Suomen Nuorisovaltuustojen Liitto ja Students at Risk Finland.
Putous
CD-julkaisut
Kolmannen tuotantokauden pohjalta julkaistiin kokoelmalevy Putous 3. Lisäksi Putouksessa esiintyneet sketsihahmot ovat julkaisseet omia levyjään, esimerkiksi Marja Tyrni ja Munamies ovat julkaisseet useita albumeita.
Suomen opiskelijakuntien liitto
Kansainväliset yhteydet
SAMOK on jäsenenä eurooppalaisten kansallisten opiskelijajärjestöjen liitossa, The European Students' Union eli ESU:ssa. Lisäksi liitto on mukana Pohjoismaiden ja Baltian maiden kansallisten liittojen yhteistyöverkostossa Nordiskt Ordförande Mötessä (NOM).
Putous
Ulkomaiset versiot
Putousta on kaupattu ulkomaille ohjelmaformaattina nimellä Comedy Combat. Toistaiseksi formaatti on myyty kolmeen maahan: vuonna 2014 Kiinaan ja vuonna 2016 Viroon sekä lisäksi Vietnamiin. Kauppoja edelsivät useiden vuosien neuvottelut.
Suomen opiskelijakuntien liitto
Talous
Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille
Putous
Ulkomaiset versiot
Virossa ohjelma tunnetaan nimellä Suur komöödiaõhtu ('Suuri komediailta'), ja sitä esittää Kanal 2. Ensimmäinen kausi nähtiin keväällä 2016, ja jatkoa seurasi heti seuraavana syksynä.
Tuotantoyhtiön mukaan ulkomailla kiinnostusta on herättänyt erityisesti se, miten improvisaatio on saatu toimimaan suuren yleisön ohjelmassa. Formaatista kiinnostuneita maita on yhtiön mukaan ollut yli kymmenen.
Liis Lemsalu
Liis Lemsalu (s. 20. lokakuuta 1992 Pärnu) on virolainen laulaja, joka voitti Eesti otsib superstaarin neljännen tuotantokauden vuonna 2011. Lemsalu esitti finaalissa kolme kappaletta: ”At least”, ”Mis maa see on?” ja Beyoncén ”Crazy in Love”. Voiton jälkeen Lemsalu lähti kiertueelle muiden kisassa olleiden kanssa ja julkaisi singlen ”Kõnnime seda teed”.
Lemsalu on jalkapalloilija Marek Lemsalun tytär.
Kouvola (albumi)
Kouvola on Aleksanteri Hakaniemen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. helmikuuta 2020.
HMS Euryalus
HMS Euryalus on ollut kuuden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Breakdown
Breakdown on etenkin deathcoressa, metalcoressa, ja hardcore punkissa käytetty termi, jolla viitataan useimmiten 4/4 -tahtilajissa soitettuun välisoittoon. Yleisesti breakdownissa tempo on hidastettu, kitarat sekä basso soittavat yksinkertaista riffiä ja rummut soittavat hidasta komppia. Breakdownia käytetään yleensä luomaan kontrastia kappaleen muuten nopeaan tempoon.
Näiden lisäksi breakdownia sovelletaan toisinaan grindcoressa ja death metalissa. Dying Fetus on esimerkki death metal -yhtyeestä, jonka kappaleista löytyy usein (jopa useita) breakdowneja.
Kornetti
right|thumb|B-kornetti.
Kornetti ( ’pikku torvi’ < corno ’torvi’) on vaskipuhallin, joka muistuttaa läheisesti trumpettia.
Kornetti kehitettiin Ranskassa 1800-luvun alussa sikäläisestä postitorvesta lisäämällä siihen venttiilit. Tätä soitinta alettiin käyttää sinfoniaorkesterissa jo 1820-luvun lopulla (esimerkiksi oopperassa Wilhelm Tell).
Kornetti oli jazzissa alkujaan suositumpi kuin trumpetti, koska sen venttiiliteknologia oli kehittyneempää.
Guillermo Navarro
thumb|Guillermo Navarro vuonna 2008. Guillermo Navarro (s. 1955) on meksikolainen elokuvaaja. Hän on saanut parhaan kuvauksen Oscarin työstään elokuvassa Pan’s Labyrinth (2006).
Izkušenie
Izkušenie bulgarialaisen pop-folk-laulaja Janitsan kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2018 levymerkillä Payner
Ola Olsson
Karl-Olof ”Ola” Olsson (1. joulukuuta 1943 Malmö – 19. marraskuuta 2008 Tukholma) oli ruotsalainen käsikirjoittaja, televisio-ohjaaja ja dramaturgian opettaja. Hän oli mukana muun muassa Kay Pollakin elokuvien Lasten saari (1980), Rakasta mua! (1986) ja Niin kuin taivaassa (2004, Oscar-ehdokkuus ) käsikirjoitustiimeissä. Hän oli keskeinen käsikirjoittaja myös televisiosarjassa Öhmanin tavaratalo (1987–1989).
Ola Olsson toimi 1980-luvulla Ruotsin television päädramaturgina. Yhtenä Pohjoismaiden arvostetuimmista dramaturgian opettajista hän vieraili vuonna 1984 Suomessa pitämässä viikon kurssin Yleisradion ammattiopiston ja Suomen Näytelmäkirjailijaliiton kutsumana. Opetuksessaan Olsson käytti usein esimerkkeinä maailman parhaina tarinoina pitämiään Raamattua, Henrik Ibsenin näytelmää Nukkekoti, Milos Formanin elokuvaa Yksi lensi yli käenpesän ja Akira Kurosawan elokuvaa Seitsemän samuraita. Hän arvosti myös urheilun dramatiikkaa ja mainitsi 1980-luvulla maailman parhaaksi televisio-ohjelmaksi Ruotsi–Neuvostoliitto-jääkiekko-ottelun.
Isosysisirkkunen
Isosysisirkkunen (Sporophila maximiliani) on eteläamerikkalainen tangara. Se on nimetty Maximilian zu Wied-Neuwiedin kunniaksi.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 15 cm. Koiras on musta, sillä on pitkähkö pyrstö ja korkea, vaalea siemensyöjän nokka. Siivellä on valkoinen kuvio. Naaras ja nuori lintu ovat ruskehtavia.
Levinneisyys ja elinympäristö
Isosysisirkkunen elää paikoitellen Etelä-Amerikassa. Sen tyypillisiä elinympäristöjä ovat soistuneet pensaikkoalueet, suot ja sademetsä. Ravinnokseen se syö siemeniä.
Laiton pyynti häkkilinnuksi Brasiliassa on saanut kannan taantumaan uhanalaisuuden partaalle. Lisäksi sademetsien hakkuut vähentävät lajin elinalueita.
Lisääntyminen
Naaras munii tavallisesti 2 munaa, joita se hautoo noin 18 päivää. Poikaset lähtevät pesästä noin 3-viikkoisina.
Herakles (Makedonia)
Herakles (327–309 eaa.) oli Aleksanteri Suuren avioton poika. Hänen äitinsä oli Fryygian satraappi Artabazoksen tytär Barsine. Hän oli Aleksanterin ensimmäinen poika, ja hän sai nimensä tarujen sankarin Herakleen mukaan, josta Makedonian kuninkaallinen suku ilmoitti polveutuvansa. Syntymähetkellään Heraklesta ei pidetty mahdollisena kruununperijänä, sillä Aleksanteri oli menossa naimisiin Roksanen kanssa, ja avioliitosta odotettiin laillisia kruununperijöitä. Tällainen perijä syntyikin, tosin vasta Aleksanterin kuoleman jälkeen vuonna 323 eaa., kun Roksane synnytti Aleksanteri IV:n.
Aleksanterin kuolemaa seuranneet epävakaat poliittiset olot koituivat kuitenkin Herakleen kohtaloksi. Herakles oli asunut suhteellisen syrjässä Pergamonissa vuoteen 309 eaa., jolloin Kassandros murhautti Aleksanteri IV:n. Tällöin aiemmin syrjäytetty Polyperkhon yritti palata valtaan käyttäen Heraklesta keulakuvanaan. Polyperkhon kokosi armeijan Kassandrosta vastaan. Neuvottelujen jälkeen Polyperkhon teki kuitenkin Kassandroksen kanssa sopimuksen ja murhautti tarpeettomaksi käyneen Herakleen äiteineen.
Miquel Brown
Miquel Brown (syntynyt noin 1945) on kanadalaissyntyinen näyttelijä ja laulaja. Hän tuli tunnetuksi 1980-luvun Hi-NRG -levytyksistään So Many Men, So Little Time sekä He's a Saint, He's a Sinner. Brownin etunimi kirjoitettiin alun perin muodossa "Michael", mutta hänen vanhempansa muuttivat sen Miqueliksi välttääkseen sekaantumisen miespuoliseen tuottajaan ja lastenkirjailijaan Michael Browniin. Nimen äänneasu pysyi ennallaan. Miquel Brownin tytär on näyttelijänä ja laulajana tunnettu Sinitta Malone.
Ura ja elämä
Avioeronsa jälkeen vuonna 1973 Miquel Brown muutti Isoon-Britanniaan. Hän saavutti saarivaltakunnassa suosiota esiintymällä erinäisissä televisiotuotannoissa. 1976 hän näytteli Sister Annaa musikaalissa Mardi Gras. Tätä kautta hän pääsi tekemään ensimmäisen levytyksensä, The First Time Around ja levytyssopimuksen muusikko Alan Hawkshawn kanssa. Ensialbumi Symphony of Love (1978) oli Brownin kansainvälinen läpimurto. Levyllä olivat muun muassa sävelmät Dancin' with the Lights Down Low, This is Something New to Me, The Day They Got Disco in Brazil sekä Do It ja Something Made of Love. Yhdysvalloissa albumi nousi sijalle 26. Brown nautti erityistä suosiota sateenkaarikansan keskuudessa.
Vuonna 1983 Brown tapasi Ian Levinen ja Fiachra Trenchin. Record Shack Records -levy-yhtiön kanssa syntyi albumi Manpower, josta tuli Hi-NRG -klassikko. Ensimmäinen singlejulkaisu albumilta – So Many Men, So Little Time – oli kansainvälinen hitti. Vuonna 1985 ilmestyi Close to Perfection (tuottajana edelleen Levine). Se ei kuitenkaan ollut edeltäneen albumin kaltainen kaupallinen menestys. Levyltä julkaistiin singlehitit Black Leather ja Close to Perfection.
1990- ja 2000-luvuilla Miquel Brown on jatkanut työtään teatterituotantojen parissa ja näyttelyt myös eräissä elokuvissa. Vuonna 2005 esitettiin lontoolaisessa Bullion Room Theatressa tuotanto Miquel Brown: The Lady, Her Loves and Her Lord, yhden naisen revyy, jota luonnehdittiin "musiikilliseksi matkaksi halki Miquel Brownin elämän syntymästä nykyhetkeen".
Gaël Monfils
Gaël Monfils (s. 1. syyskuuta 1986 Pariisi) on ranskalainen tennispelaaja. Hän on yltänyt Grand Slam -turnauksissa parhaimmillaan välieriin Ranskan avoimissa 2008 ja Yhdysvaltain avoimissa 2016. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ammattilaisturnausta, Sopotissa elokuussa 2005, Metzissä syyskuussa 2009, Montpellier’ssa lokakuussa 2010, Tukholmassa lokakuussa 2011, Montpellier'ssa 2014, Washingtonissa 2016, Dohassa 2018 ja Rotterdamissa 2019. Loppuotteluun hän on lisäksi yltänyt 21 turnauksessa.
Ranskan avoimissa 2006 19-vuotias Monfils pelasi itsensä neljännelle kierrokselle. Hän voitti Andy Murrayn erin 6–4, 6–7(2), 1–6, 6–2, 6–1, Dick Normanin 4–6, 6–3, 6–7(4), 6–0, 7–5 ja James Blaken 6–2, 6–7(2), 7–6(1), 5–7, 6–4. Neljännellä kierroksella hän hävisi Novak Đokovićille luvuin 6–7(5), 6–7(5), 3–6. Kaksi vuotta myöhemmin Monfils koki Roland Garrosin stadionilla uransa toistaiseksi parhaat hetket. Hän voitti Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella Arnaud Clementin eräluvuin 7–5, 6–3, 6–1, toisella kierroksella Luis Hornan 7–6(5), 6–4, 7–5, kolmannella kierroksella Jürgen Melzerin 4–6, 7–5, 4–6, 6–0, 6–2, neljännellä kierroksella sijalle 28 sijoitetun Ivan Ljubičićin 7–6(1), 4–6, 6–3, 6–2 ja puolivälierissä viidenneksi sijoitetun David Ferrerin 6–3, 3–6, 6–3, 6–1. Välierissä hän hävisi luvuin 2–6, 7–5, 3–6, 5–7 ykkössijoitetulle Roger Federerille, jolle hän jo aiemmin keväällä 2008 hävisi sekä Miamin että Monte Carlon Masters-turnauksessa luvuin 3–6, 4–6.