cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Polis
Kansalaisuus
Kansalaisuus oli keskeinen käsite kreikkalaisissa poliksissa. Polis koostui ennen kaikkea sen kansalaisista. Kansalaisuus määrittyi yleensä syntyperän perusteella, mutta se voitiin joissakin tapauksissa myös myöntää. Kuka tahansa poliksen alueella asunut tai syntynyt ei ollut automaattisesti kansalainen. Tässä polikset eroavat myöhemmistä kaupunkivaltioista ja muista valtioista useimmat nykyvaltiot mukaan lukien.
Täysivaltaisia kansalaisia olivat miespuoliset kansalaiset, sillä heillä oli oikeus poliittiseen toimintaan. He olivat myös ainakin periaatteessa tasa-arvoisia lain edessä ja saattoivat vedota oikeuteen. Siinä missä poliittisten oikeuksien määrä riippui poliksen valtiomuodosta ja joskus esimerkiksi varallisuudesta tai muulla perusteella määräytyvästä yhteiskuntaluokasta, ainakin lain suoja oli sama kaikille. Kansalaisuuden omaavat naiset eivät voineet osallistua politiikkaan, mutta olivat muutoin osa kansalaisten yhteisöä, ja saattoivat osallistua siihen muun muassa uskonnon tai muun yhteisöllisen toiminnan kautta, ja myös heillä oli lain suojaa. Kansalaisuus erotti niin rikkaat kuin köyhätkin kansalaiset asemaltaan ja oikeuksiltaan orjista sekä metoikeista eli kaupungissa asuneista muiden polisten kansalaisista.
Kaupungin kultti
Jokaisella kaupunkivaltiolla oli omat uskonnolliset kulttinsa, joista keskeisin oli kaupungin suojelijajumalan tai -jumalattaren kultti. Sama jumaluus saattoi toimia usean kaupungin suojelijana. Yleisin kaupungin suojelija oli Athene epiteetillä Athene Polias; se oli muun muassa Ateenan ja Spartan suojelija. Suojelijajumaluuden kultin sekä muiden kaupungin kunnioittamien jumalten kulttien hoitaminen oli poliksen eli kaikkien sen kansalaisten vastuulla. Näin kaupungin asukkaat muodostivat samalla uskonnollisen yhteisön. Ammattipapistoa ei juurikaan ollut, vaan pappeudet periytyivät tietyissä suvuissa tai myönnettiin valituille kansalaisille. Keskeisin kulttitoimitus oli uhrien suorittaminen perinteiden vaatimalla tavalla kaupungin puolesta. Jokaisella poliksella oli omat uskonnolliset juhlansa ja tähän liittyvä kalenterinsa.
Tutkimus
Ensimmäisenä poliksia tutki järjestelmällisesti Aristoteles. Hän kirjoitti aiheesta erityisesti teoksessaan Politiikka, sekä kokosi kaupunkivaltioiden valtiomuotoja kokoelmaansa 158 kaupungin valtiomuodot. Aristoteleen mukaan polisten synty oli luonnollisen kehityksen tulosta. Hän määritteli valtion (polis) olevan täydellisin ihmisen muodostamista yhteisöistä (koinōniā), ja katsoi, että ”kaupunkivaltio kuuluu luonnostaan olemassa oleviin asioihin ja että ihminen on luonnostaan kaupunkivaltiossa elävä olento”. Tämä oli seurausta siitä, että ihminen on luonnoltaan moraalinen olento, päin vastoin kuin eläimet, ja toisaalta vailla jumalten kaltaista itseriittoisuutta, ja tällaisten olentojen yhteisöistä tulee luonnostaan tilayhteisöjä ja kaupunkivaltioita. Näistä kaupunkivaltio on ensisijainen, sillä kokonaisuus on aina ensisijainen osiinsa nähden. Jos joku ihminen eli poliksen ulkopuolella, tämän täytyi olla joko peto tai itseriittoinen kuin jumala.
Nykyaikana poliksia on tutkinut erityisesti The Copenhagen Polis Centre -tutkimusyksikkö, joka on pyrkinyt selvittämään, mitä ilmaisu polis tarkkaan ottaen piti sisällään antiikin aikana, mitä eri tyyppejä poliksissa mahdollisesti on tunnistettavissa, ja mitkä kaupungit luettiin poliksiksi (näissä eri merkityksissä).
Eräs polis-tutkimuksen ongelmista on se, että suurin osa antiikin ajalta säilyneestä lähdeaineistosta käsittelee Ateenaa, joka oli kuitenkin väkilukunsa ja muun kokonsa puolesta harvinainen poikkeustapaus kreikkalaisten kaupunkien joukossa, eikä näin edusta tyypillistä polista.
Luettelo poliksista
Poliksia arvioidaan olleen laajimmillaan klassisen ja hellenistisen kauden taitteessa eri arvioissa 500–. The Copenhagen Polis Centre on tunnistanut ja luetteloinut arkaaisen ja klassisen kauden polista, mutta arvioi, että niitä on voinut olla jopa, sillä kaikista ei ole säilynyt mainintaa kirjallisissa lähteissä. Inventaario poliksista on julkaistu teoksessa An Inventory of Archaic and Classical Poleis (2004).
Kaikki tunnistetut polikset on luetteloitu luettelossa antiikin Kreikan poliksista sekä luettelossa antiikin Kreikan poliksista alueittain. Eräitä merkittäviä ja tunnettuja poliksia olivat muun muassa:
Kirjallisuutta
Yleisteoksia
Acts of the Copenhagen Polis Centre
Papers from the Copenhagen Polis Centre
Rainbow Islands
Kehitys
Pelin suunnittelija on Fukio Mitsuji (MTJ), joka kehitti myös Bubble Bobblen. Mitsuji tunnetusti kieltäytyi tekemästä suoraa jatko-osaa Bubble Bobbleen koska koki huonona ajatuksena rahastaa innovaation kustannuksella.
Musiikki
Pelin musiikki perustuu Ihmemaa Oz -elokuvan lauluun "Over the Rainbow". Tekijänoikeussyistä kappale on joissakin versioissa muutettu.
Vastaanotto
MikroBitissä Niko Nirvi antoi pelin Amiga-versiolle 95 pistettä sadasta.
Amiga Power -lehti piti peliä monta vuotta sadan parhaan pelin listassaan kärkipaikalla.
Shirin Ebadi
Ebadi suoritti oikeustieteen tutkinnon Teheranin yliopistossa. Vuosina 1975–1979 hän työskenteli Teheranin tuomioistuimessa ja sai tuomarin viran. Vuoden 1979 islamilaisen vallankumouksen yhteydessä hän menetti paikkansa.
Rainbow Islands
Vastaanotto
Pelin Amiga-versio sai Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 95%.
Shirin Ebadi
Ebadin valintaa palkinnonsaajaksi on pidetty osittain poliittisena kommenttina. Palkinnon myöntämistilaisuudessa Ebadi torjui ulkomaisen avun tarpeen sanomalla muun muassa taistelun ihmisoikeuksien puolesta Iranissa käytävän iranilaisin voimin.
Rainbow Islands
Jatko-osat
Peli sanotaan olevan seuraaja Bubble Bobbleen huolimatta Mitsujin kieltäytymisestä suoran jatko-osan tekemisestä.
Shirin Ebadi
Ebadin aviomiestä on kidutettu Iranissa ja hänelle on langetettu suuria veroja valtion taholta. Marraskuussa 2009 Iranin valtio takavarikoi Ebadin tallelokeron, muun muassa hänen Nobel-palkintomitalinsa. Hän on ensimmäinen Nobel-palkittu, jonka palkinnon valtio on takavarikoinut. Ebadi asuu Lontoossa, koska hänestä on pidätysmääräys Iranissa.
Rainbow Islands
Jatko-osat
Pelin seuraajan sanotaan olevan Parasol Stars.
Shirin Ebadi
Ebadi on toistuvasti arvostellut Nokia Siemens Networksin aikaisempaa toimintaa Iranissa, kun se toimitti Iranin valtiolle laitteita, joilla voidaan selvittää matkapuhelinten käyttöä.
Rainbow Islands
Jatko-osat
Muita sarjan pelejä ovat Bubble Bobble Part 2 sekä Bubble Symphony ja Bubble Memories.
Uusintajulkaisut
Rainbow Islands julkaistiin vuonna 2005 osana Taito Legends -kokoelmaa PlayStation 2:lle, Windowsille ja Xboxille.
Pyramidikyy
Pyramidikyy eli efa (Echis carinatus) on Aasiassa elävä myrkyllinen käärme, joka kuuluu hietakyihin. Pyramidikyy on yksi Intian niin sanotun ”neljän koplan” neljästä myrkkykäärmeestä. Pyramidikyy on sukunsa muiden lajien tapaan aggressiivinen ja saattaa hyökätä yllättävän nopeasti uhkausasennostaan, se tappaa enemmän ihmisiä kuin mikään muu käärmelaji. Sen puremaan kuolee vuosittain noin 10 000 ihmistä.
Ulkonäkö ja koko
Pyramidikyy on yleensä 40–60 cm, joskus jopa 80 cm pitkä. Sen pää erottuu selvästi kaulasta. Värisävyjä on monia punertavasta oliivinvihreään. Kyljessä kulkee selvä valkoisten suomujen muodostama saharaita.
Levinneisyys
Pyramidikyytä tavataan Intian niemimaalla, Lähi-idän Omanissa, Irakissa, Yhdistyneissä arabiemiraateissa ja Iranin lounaisosissa sekä Keski-Aasian Afganistanissa, Uzbekistanissa, Turkmenistanissa ja Tadžikistanissa.
Ravinto
Pyramidikyy syö lähinnä jyrsijöitä, liskoja, sammakoita ja niveljalkaisia.
Luota minuun (vuoden 1989 elokuva)
Luota minuun (engl. Lean on Me) on vuonna 1989 kuvattu draamaelokuva, joka perustuu löyhästi Joe Louis Clarkin tarinaan newjerseyläisen Eastside-lukion rehtorina. Elokuvan pääosia esittävät Morgan Freeman, Beverly Todd, Alan North, Robert Guillaume, Ethan Phillips, Lynne Thigpen, Michael Beach, Sandra Reaves-Phillips ja Tony Todd. Elokuvan on ohjannut John G. Avildsen. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 30 miljoonaa dollaria ja voitti kaksi NAACP Image Award -palkintoa.
Pyramidikyy
Lisääntyminen
Pyramidikyyn poikaset kehittyvät emon vatsassa. Poikueeseen voi kuulua jopa 23 poikasta.
Luota minuun (vuoden 1989 elokuva)
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano piti Morgan Freemanin roolisuoritusta elokuvan parhaana antina ja antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Gairo
Gairo on pikkukaupunki Tansaniassa. Vuonna 2012 siellä oli 22 948 asukasta. Gairo kuuluu Morogoron alueeseen ja on Gairon piirikunnan hallinnollinen keskus. Kaupunki sijaitsee Dodoman ja Dar es Salaamin välillä olevan tieyhteyden varrella ja on keskeinen jatkoyhteyspaikka sekä henkilöliikenteelle että maataloustuotteille piirikunnassa.
Junkers Ju 52
pienoiskuva|[[Finnair|Aeron Junkers Ju-52/3m OH-ALK "Sammon" ohjaamo vuonna 1932. Aero/Finnairin kapteeni Ville Leppänen lensi tällä koneella yhtiön historian ensimmäisen mittarilähestymisen 3. huhtikuuta 1937. Hän suoritti ensimmäisenä suomalaisena mittarilentokelpuutuksen. ]] Junkers Ju 52 (kutsumanimeltään Tante Ju, Täti Ju) on saksalainen matkustaja- ja kuljetuskone, jota Junkers-yhtiö valmisti vuosien 1930 ja 1945 välillä.
Kuljetus- ja matkustajakone
Ju 52:n ensimmäisen, yksimoottorisen prototyypin suunnitteli vuonna 1930 Ernst Zindel työryhmineen Junkersin tehtailla Dessaussa. Junkersin aiemmista malleista periytyvä rungon ja siipien duralumiininen aaltopeltirakenne, joka vahvisti koneen vääntöjäykkyyttä painoa lisäämättä antoi sille tunnusomaisen ulkoasun. Kolme BMW:n moottoria paransi suorituskykyä ja rahtimäärää. Koneelle annettiin uusi tyyppimerkintä Ju 52/3m (3m eli kolme moottoria). Siviilikäytössä Lufthansan matkustajakoneena Ju 52 pystyi kuljettamaan 17 matkustajaa Berliinistä Roomaan kahdeksassa tunnissa. Vientimalleihin asennettiin myös Pratt & Whitney Wasp ja Bristol Pegasus -moottoreita.
Sotilaskuljetus- ja pommikone
Vuonna 1934 Junkers Ju 52:sta tehtiin pommikoneversio, jota käytettiin ensimmäisen kerran Espanjan sisällissodassa, muun muassa Guernican pommituksessa. Sitä käytettiin Espanjan sisällissodassa myös kuljetuskoneena ja laskuvarjojoukkojen pudotuksissa. Espanjan sisällissota alkoi Espanjan muukalaislegioonan joukkojen kuljetuksella Marokosta manner-Espanjaan Saksan tarjoamien siviilipukuisten sotilaslentäjien lentämillä Ju 52 -koneilla. Näillä koneilla kuljetettiin syksyllä 1936 kolmen kuukauden aikana 14 000 miestä, 44 tykkiä ja 500 tonnia materiaalia manner-Espanjaan.
Toisessa maailmansodassa Ju 52 oli Luftwaffen pääasiallinen kuljetuskone. Verrattuna hävittäjiin kone oli hidas (huippunopeus 265 km/h) ja kahdella konekiväärillä varustettuna melko kevyesti aseistettu, joten saattue oli aina tarpeen, mutta silti koneita ammuttiin alas suuret määrät. Kone oli tärkeässä roolissa muun muassa saarretun Stalingradin huoltolennoissa. Myös Norjan miehityksessä operaatio Weserübungissa 9. huhtikuuta 1940 alkaen oli Junkers Ju 52:lla suuri merkitys, koska se pystyi vuoristoisessa maassa hyödyntämään melko lyhyitä ja heikkokuntoisia lentokenttiä. Suurin laskuvarjo-operaatio, jossa Ju 52:t olivat mukana, oli hyökkäys Kreetalle toukokuussa 1941, johon osallistui noin 500 Ju 52 -konetta. Myös toukokuussa 1940 Belgian Eben-Emael linnoituksen taisteluun osallistui 400 Ju 52 -konetta joista osa hinasi DFS 230 liitokoneita.
Koneita valmistettiin 5 000 kappaletta. Vaikka useimmat koneet tuhoutuivat sodassa ja sodan jälkeen, pieni määrä valmistettiin vuoden 1945 jälkeen Ranskassa ja Espanjassa. Sveitsin ilmavoimat käyttivät joitain koneita 1980-luvulle asti. Samoin ns. puskalentäjät esimerkiksi Alaskassa ja Australiassa suosivat tätä konetta, koska se kesti koviakin säitä, lensi vakaasti suurellakin kuormalla ja sieti mainiosti ala-arvoisiakin lentokenttiä.
Jonkun verran koneita on edelleen lentokelpoisessa kunnossa ja edelleen jatkuvassa käytössä.
Ju 52 Suomessa
pienoiskuva|Junkers Ju 52 B1+HA [[Käkisalmi|Käkisalmella heinäkuussa 1942.]] Finnairin edeltäjä Aero tilasi yhden koneen jo vuonna 1932, se oli kolmimoottorinen, 14-paikkainen Ju 52/3m ja otettiin käyttöön 1. heinäkuuta 1932 Helsinki–Tukholma-välille. Yhteensä Aero tilasi viisi konetta. Tunnetuin koneista oli Kaleva, jonka neuvostoliittolaiset pommikoneet ampuivat alas Suomenlahdella 14. kesäkuuta 1940. Suomen posti on julkaissut 6. syyskuuta 1938 Junkers Ju 52 -aiheisen postimerkin ja 3. maaliskuuta 2003 Junkers Ju 52/3m -aiheisen postimerkin.
Museokone D-AQUI
pienoiskuva|Junkers Ju 52/3m ”D-AQUI” Vanhin lentävä Ju-52, Lufthansan 1930-luvun D-AQUI-tunnuksisen koneen väreihin maalattu yksilö D-CDLH vieraili Suomessa Malmin lentokentällä 15. toukokuuta 2005.
Kyle Brodziak
Kyle Brodziak (s. 25. toukokuuta 1984 St. Paul, Alberta) on kanadalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hänen viimeiseksi NHL-joukkueekseen jäi Edmonton Oilers. Lisäksi hän on urallaan edustanut pääsarjatasolla Minnesota Wildia ja St. Louis Bluesia.
Ura
Brodziak syntyi ukrainalaistaustaiseen perheeseen. Hän pelasi viisi kautta WHL-sarjaa vuosina 1999–2004 tehden yhteensä 183 pistettä Moose Jaw Warriorsin paidassa. Juniorisarjasta hän nousi kaudella 2004–2005 AHL-liigaa pelaavaan Edmonton Road Runnersiin.
Kauden 2005–2006 Brodziak aloitti AHL:n Iowa Chopsin riveissä, kunnes hänet nostettiin Edmonton Oilersin NHL-miehistöön. Hän ei kuitenkaan pelannut kuin 10 peliä pääsarjatasolla loukkaantumisen johdosta ja loppukaudeksi hän Brodziak palasi farmiseuraan.
Kaudeksi 2006–2007 Brodziak siirtyi Pittsburgh Penguinsin farmiseuraan Wilkes-Barre/Scranton Penguins, jossa hänen pelinsä parani. Brodziak nostettiin takaisin Edmonton Oilers miehistöön, jossa hän teki ensimmäisen NHL-maalin 17. marraskuuta 2007 Curtis Sanfordin selän taakse.
Heinäkuussa 2007 Oilers teki pelaajakaupan Minnesota Wildin kanssa, jossa he vaihtoivat Brodziakin Wildin 2009 varausnumeroon.
Heinäkuussa 2009 Brodziak solmi kolmivuotisen sopimuksen Minnesota Wildin kanssa. Helmikuussa 2012 he jatkoivat edellistä sopimusta kolmella vuodella.
Vuonna 2015 vapaana-agenttina Brodziak solmi vuoden sopimuksen St. Louis Blues kanssa. Syksyllä 2019 Brodziak joutui lopettamaan pelaajauransa ennen NHL-kauden alkua selkäongelman takia.
Barry Smith
pienoiskuva|Barry Smith Barry Smith (s. 4. kesäkuuta 1952) on yhdysvaltalainen filosofi, joka toimii Buffalon yliopiston Julian Park -oppituolin filosofian professorina ja Institute for Formal Ontology and Medical Information Science -instituutin johtajana Saarbrückenissä Saksassa.
Smith opiskeli Oxfordin ja Manchesterin yliopistoissa. Hän on opettanut Sheffieldissä, Manchesterissa, Liechtensteinissa, Leipzigissa ja Saarbrückenissä, sekä toiminut vierailijana lukuisissa muissa yliopistoissa, muun muassa Turun yliopistossa.
Smith on erikoistunut ontologiaan ja sen sovelluksiin biolääketieteessä ja biolääketieteellisessä informatiikassa. Hän on myös tehnyt yhteistyötä taloustieteilijä Hernando de Soton kanssa omistusoikeuden ja yhteiskunnallisen kehityksen ontologioiden tutkimuksessa.
Lex Sarah
thumb|Sarah Wägnert Lex Sarah on Ruotsin sosiaalipalvelulain pykälä, joka velvoittaa työntekijää raportoimaan tietoonsa tulleet väärinkäytökset vanhusten tai kehitysvammaisten hoidossa. Sosiaalipalvelulain 14. luvun 3. pykälä tuli voimaan vuoden 1999 alusta, ja sitä muutettiin 1. heinäkuuta 2011. Se koskee sekä julkisia että yksityisiä hoivapalveluiden tarjoajia.
Sen jälkeen on säädetty sairaanhoidon parissa työskentelevien vastaavasta velvollisuudesta Lex Maria.
Fidžinlepinkäismonarkki
Fidžinlepinkäismonarkki (Clytorhynchus nigrogularis) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Lex Sarah
Lain tausta
Lex Sarah on saanut nimensä perushoitaja Sarah Wägnertin mukaan. Hän arvosteli lokakuussa 1997 Ruotsin television uutisohjelmassa Rapport työnantajaansa ISS Carea, joka piti Polhemsgården-nimistä vanhainkotia Solnassa. Vanhusten annettiin huutaa tuntikausia apua, ja he saivat makuuhaavoja. Wägnertin paljastukset johtivat asian laajaan käsittelyyn tiedotusvälineissä ja lopulta lakipykälän syntymiseen. ISS Care joutui lopettamaan vanhustenhoidon Solnassa.
Fidžinlepinkäismonarkki
Levinneisyys
Fidžinlepinkäismonarkkia tavataan Fidžissä. Lajin populaatioksi on arvioitu 3 500–15 000 yksilöä. Sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja laji on luoiteltu silmälläpidettäväksi.
Lex Sarah
Vaikutus Suomessa
Suomalaisessa kehitysvammaisten ja vanhustenhoitoa koskevassa keskustelussa viitataan Lex Sarahiin. On esitetty vaatimuksia, että Suomeenkin tarvittaisiin vastaava lainsäädäntö vanhusten ja kehitysvammaisten huonon kohtelun kitkemiseksi.
Meri (albumi)
Meri on musiikkiyhtyeen nimeltä Itkevä tyttö kolmas pitkäsoitto, joka julkaistiin 25. helmikuuta 2009. Albumi sisältää yhteensä 11 kappaletta. Levyn ovat äänittäneet ja miksanneet Timo Kuismanen, joka toimi myös tuottajana, ja Lauri-Matti Parppei sekä masteroinut Jaakko Viitalähde Virtalähde Analog Audiolla. Yhtyeen lisäksi kappaleilla soittavat myös tuottaja Kuismanen (slide-kitara ja syntetisaattori) ja Lauri Mäntysaari (viulu ja alttoviulu).
Albumi on ollut ladattavissa myös sähköisesti esimerkiksi iTunes-verkkokaupasta 30. maaliskuuta 2009 alkaen.
17. divisioona (jatkosota)
17. divisioona (Tammidivisioona) oli Karjaan sotilasläänin perustama jatkosodan divisioona. Kyseiseen sotilaslääniin kuuluivat Salon ja Raaseporin suojeluskuntapiirit. Lisäksi Helsingin suojeluskuntapiiri perusti divisioonaan yhden rykmentin.
Perustaminen
Perustamisen jälkeen divisioonaan kuuluivat mm. seuraavat yksiköt:
17. divisioona pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaan, joka pääsääntöisesti onnistuikin; tosin joidenkin materiaalierien osalta määrävahvuuksia ei saavutettu. Divisioonan kolmesta jalkaväkirykmentistä kaksi oli lähes ruotsinkielisiä. Kolmas jalkaväkirykmentti sekä muut yksiköt olivat suomenkielisiä.
Erillinen Komppania
Tammikuussa 1942 Hangon valtauksen jälkeen, rintamalla ollut ruotsalaisista vapaaehtoisista koottu SFB hajotettiin, ja ruotsalaisista vapaaehtoisista muodostettiin Erillinen komppania (ErK), joka liitettiin Jalkaväkirykmentti 13:een. Komppania oli vahvuudeltaan aluksi 130 miestä. Yhteensä komppaniassa palveli sodan aikana 404 ruotsalaista vapaaehtoista.
Sodan jatkuessa komppanian täydentäminen tuli ongelmalliseksi, kun Ruotsista ei tullut enää uusia vapaaehtoisia. Kesäkuussa 1944 ennen suurhyökkäystä komppania oli kutistunut 64 mieheen (joista 53 ruotsalaisia vapaaehtoisia). Komppania osallistui Talin–Ihantalan taisteluun, jossa se kärsi raskaita tappioita, jonka vuoksi komppanian miesvahvuus kutistui 20 mieheen.
Keskittäminen
17. divisioona jäi perustamisalueelleen ryhmittyen Hangon rintamalle, joka saartoi Neuvostoliitolle talvisodan rauhansopimuksessa vuokratun Hankoniemen alueen.
Ylipäällikkö Mannerheim antoi 17. heinäkuuta 1941 käskyn siirtää pääosa divisioonasta Itä-Karjalaan, ja vain Jalkaväkirykmentti 55 jäi Hangon rintamalle. Divisioona sai kolmanneksi rykmentikseen Merivoimien komentajan reservinä olleen Jalkaväkirykmentti 61:n. JR 61 oli alistettuna divisioonalle jatkosodan loppuun.
Tappiot
Yhtymien Päämajalle tekemien määräaikaisilmoitusten mukaan 17. divisioonan kokonaistappiot sodan aikana olivat kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina yhteensä 8 937 miestä.
Blessing Okagbare
Blessing Okagbare-Ighoteguonor (s. 9. lokakuuta 1988 Sapele, Nigeria) on nigerialainen yleisurheilija, pikajuoksun ja pituushypyn moninkertainen arvokisamitalisti.
Okagbare saavutti vuoden 2007 Afrikan kisoissa Algerissa hopeaa pituushypyssä tuloksella 646 ja sijoittui neljänneksi kolmiloikassa. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui alun perin pituushypyn loppukilpailusta, mutta selviytyi mukaan kun dopingista kärynnyt Ljudmyla Blonska hylättiin. Loppukilpailussa hän hyppäsi ensimmäisellä kierroksella ennätyksensä 691 cm saavuttaen alun perin pronssimitalin. Hän nousi kuitenkin hopealle Tatjana Lebedevan jäätyä uusintatestissä kiinni dopingista
Afrikan-mestaruuskisoissa 2010 Okagbare voitti kultaa 100 metrin juoksussa, pituushypyssä ja 4×100 metrin viestissä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta, mutta sijoittui 100 metrillä viidenneksi ajalla 11,12 ja 4×100 metrin viestissä kuudenneksi. Saman vuoden Afrikan kisoissa hän voitti kultaa pituushypyssä ja pikaviestissä ja sijoittui 100 metrillä toiseksi. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2012 hän voitti kultaa pituushypyssä ja sijoittui 100 metrillä toiseksi. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli 100 metrillä kahdeksas, pikaviestijoukkueen mukana neljäs ja karsiutui pituushypyn loppukilpailusta.
Okagbare paransi 100 metrin juoksun Afrikan ennätystä 27. heinäkuuta 2013 Lontoon timanttiliigan kilpailun alkuerässä 10,86:een ja loppukilpailussa aikaan 10,79. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sai pituushypyssä hopeaa tuloksella 699 ja 200 metrillä pronssia ajalla 22,32 sekä sijoittui 100 metrillä kuudenneksi ajalla 11,04. Hän saavutti Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 kultaa 100 metrillä ajalla 10,85 ja 200 metrillä ajalla 22,25 ja hopeaa 4 × 100 metrin viestissä. Hän voitti samana vuonna Afrikan-mestaruuden Marrakechissa sekä 100 metrillä ajalla 11,00 että pikaviestissä.
Okagbare juoksi avausosuuden Nigerian joukkueessa, joka voitti IAAF World Relays -kilpailuissa Nassaussa 2015 kultaa 4 × 200 metrin viestissä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 100 metrillä kahdeksanneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Brazzavillen Afrikan kisoissa kultaa 4 × 100 metrin viestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 100 ja 200 metrillä välierissä ja sijoittui pikaviestissä kahdeksanneksi. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui pituushypyssä kahdeksanneksi ja karsiutui 100 metrillä välierissä.
Okagbare juoksi 200 metrin Afrikan ennätyksen 22,04 Abilenessä 24. maaliskuuta 2018. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sai pikaviestissä pronssia. Afrikan-mestaruuskilpailuissa Asabassa 2018 hän voitti pikaviestissä kultaa. Hänet hylättiin 200 metrin alkueräjuokussa Dohan MM-kilpailuissa 2019.
Okagbare voitti vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa 100 metrin alkueränsä, mutta tämän jälkeen hänen ilmoitettiin jääneen kiinni kasvuhormonin käytöstä 19. heinäkuuta otetussa dopingtestissä, ja hänen kisansa päättyivät siihen. Helmikuussa 2022 Okagbare sai kymmenen vuoden kilpailukiellon dopingrikkomuksista.
Harri Ahmas
Harri Pentti Ahmas (s. 25. huhtikuuta 1957 Vaasa) on suomalainen säveltäjä ja fagotisti.
Ahmas valmisti ylioppilaaksi vuonna 1976 ja opiskeli sävellystä ja fagotinsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuosina 1976–1984. Hän valmistui musiikinopettajaksi vuonna 1981 ja sai fagottidiplomin vuonna 1984. Häntä opettivat sävellyksessä Einar Englund ja Einojuhani Rautavaara. Hän on opiskellut myös Wienissä (1982–1982) ja Budapestissä (1982). Ahmas opetti fagotinsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuonna 1981 ja vuosina 1985–1989.
Ensikonserttinsa fagotistina Ahmas piti 1986 ja sävellyskonsertin 1994. Vuosina 1980–1989 Ahmas soitti fagottia Radion sinfoniaorkesterissa ja 1982–1996 Savonlinnan oopperajuhlaorkesterissa. Vuodesta 1989 hän on toiminut Lahden kaupunginorkesterin fagottisektion äänenjohtajana.
Ahmas on säveltänyt kaksi kamarioopperaa, Sydänvirrat (1996–1999) ja Käärmesormus (2008). Lisäksi hän on säveltänyt muun muassa sinfonioita ja konserttoja. Vuonna 2004 hän sijoittui toiseksi kansainvälisessä Uuno Klami -sävellyskilpailussa teoksellaan Sinfonia nro 2.
Helsinki – Shangri-La
Helsinki – Shangri-La on suomalaisen rap-artisti Palefacen 15. syyskuuta 2010 julkaistu studioalbumi. Albumi on Palefacen neljäs studioalbumi ja ensimmäinen, jolla hän räppää suomeksi. Albumilta on julkaistu singlet "Talonomistaja", "Merkit", "Helsinki – Shangri-La" ja "Syntyny rellestää". Albumin julkaisi XO Records ja se julkaistiin CD:n lisäksi vinyylinä. Vuoden 2011 Emma-gaalassa albumi palkittiin sekä "vuoden hip-hop- /elektroninen- /reggaealbumina" että "vuoden etnoalbumina". Paleface palkittiin myös "vuoden miessolistina".
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 2. Levy myi kultaa 2010 ja platinaa 2011.
Albumista on ilmestynyt remix-versio nimeltä Palaneen käryä. Vuonna 2020 albumista ilmestyi myös 10-vuotisjuhlajulkaisu.
Jerry Cantrell
Jerry Fulton Cantrell (s. 18. maaliskuuta 1966 Tacoma, Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaisen grunge/metal-yhtye Alice In Chainsin kitaristi ja toinen laulaja. Cantrell tekee suurimman osan Alice In Chainsin kappaleista. Cantrell on ollut mukana yhtyeessä sen perustamisvuodesta 1987 alkaen. Vuonna 2005 yhtye aloitti toimintansa pitkän tauon jälkeen, ja mukana oli uusi laulaja Layne Staleyn kuoltua vuonna 2002.
Sooloura
Alice In Chains uhkasi hajota lähinnä laulaja Layne Staleyn päihdeongelmien vuoksi vuosina 1995–1996, joten Cantrell keskittyi vuonna 1997 enemmän soolo-uraansa. Hän julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Boggy Depot (Sony) seuraavana vuonna. Albumilla soittivat Alice In Chains -rumpali Sean Kinney sekä Primus-basisti Les Claypool. Kesäkuussa 2002 Cantrell julkaisi toisen studioalbuminsa Degradation Trip (Roadrunner Records), jolla soittivat Mike Bordin (Faith No More) ja Robert Trujillo (Ozzy Osbourne, Metallica, Suicidal Tendencies ja Black Label Society). Albumista julkaistiin myös kahden levyn erikoisversio, joka sisältää 11 bonusraitaa. Albumi julkaistiin pian Layne Staleyn kuoleman jälkeen ja omistettiin hänelle. Albumin kappale ”She Was My Girl” julkaistiin myös Spider-Man – hämähäkkimies -elokuvan (2002) soundtrackillä.
Uusi Alice In Chains
18. helmikuuta 2005 Cantrell ja muut Alice In Chainsin jäljelle jääneet jäsenet esiintyivät hyväntekeväisyyskonsertissa tsunamin uhrien hyväksi The Premier Clubilla Seattlessä. Vierailevina laulajina olivat Ann Wilson, Pat Lachman, Wes Scantlin ja Maynard James Keenan. Cantrell ja muut Alice In Chainsin jäsenet esiintyivät jälleen yhdessä musiikkikanava Vh1:n ohjelmassa Decades Rock Live 10. maaliskuuta 2006. Suomessa yhtye on 2000-luvulla esiintynyt vuonna 2006 Provinssirockissa ja elokuussa 2010 Porin Sonispheressä sekä 2014 Ilosaarirockissa.
Muita projekteja
Jerry Cantrell on ollut vierailevana kitaristina Danzigin albumilla Blackacidevil sekä Metallican albumilla Garage Inc. Lisäksi hän on esiintynyt elokuvassa Singles (1992; kappaleet ”It Ain’t Like That” ja ”Would?”) muiden Alice In Chainsin jäsenten kanssa sekä elokuvassa ''Jerry Maguire – elämä on peliä' (1996).
Cantrellilla on meneillään myös sivuprojekti nimeltään Cardboard Vampyres, joka koostuu lähinnä muista vanhemmista rocktähdistä (muun muassa The Cultin Billy Duffy). Kokoonpano soittaa lähinnä edellä mainittujen yhtyeiden kappaleita live-keikoilla. Uutta materiaalia heiltä ei ole toistaiseksi ilmestynyt.
Muuta tietoa
Jerry Cantrell tunnetaan siitä, että hän käyttää G & L:n kitaroita, vaikka on välillä käyttänyt myös Gibson Les Paul -kitaroita. Hän on myös Mesa Boogien vahvistimien pitkäaikainen käyttäjä, vaikka hän on käyttänyt viime aikoina paljon Bognerin vahvistimia. Cantrell käyttää Bognerin Shiva-vahvistinmallia lähinnä keikoilla. Hän omistaa myös Peaveyn 5150:n, jonka hänelle lahjoitti Eddie Van Halen. Hän on myös neuvotellut Dean Guitarsin kanssa omasta signature-mallista, joka pohjautuisi hänen Les Pauliinsa. Lisäksi Cantrell valmistelee signature-vahvistinta Bognerin kanssa.
Cantrell omistaa asunnon Los Angelesissa ja Oklahomassa Double-J Ranchillä.
TUI (yhtiö)
thumb|270px|TUI AG:n pääkonttoria Hannoverissa. TUI AG (aikaisemmin Touristik Union International) on saksalainen, maailman suurimpiin kuuluva matkailualan yritys. Se omistaa matkatoimistoja, matkanjärjestäjiä, hotelleja, lentoyhtiöitä ja risteilyvarustamon.
Kalastajavaris
Kalastajavaris (Corvus ossifragus) on varisten heimoon kuuluva Yhdysvaltojen kotoperäinen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää Yhdysvaltojen itä- ja kaakkoisrannikon Mainesta Floridaan, ja sieltä Louisianaan ja Texasin itäosiin ja edelleen suurten jokien varsia sisämaahan. Alexander Wilson kuvaili lajin holotyypin Beasley's Pointista New Jerseystä vuonna 1812.
TUI (yhtiö)
Nykyisen TUI:n taustayritys Preussag AG sai alkunsa vuonna 1923. Vuonna 2002 Preussag osti vuonna 1968 perustetun TUI:n ja otti uudeksi nimekseen TUI AG.
TUI AG:hen kuuluu (2016)
Yhtiön toiminta on jaettu alueellisesti ja toiminnallisesti kuuteen osaan: pohjoinen alue, keskinen alue, läntinen alue, hotellit ja lomakylät, risteilyt ja muut turimisegmentit.
Tha Blue Carpet Treatment
Tha Blue Carpet Treatment on Snoop Doggin kahdeksas sooloalbumi, joka julkaistiin 21. marraskuuta 2006. Albumin väitetään olevan yhteydessä Snoop Doggin Crips-yhteyksiin, koska albumin kannen sininen väri yhdistetään Crips-jengiin.
Tha Blue Carpet Treatmentilla vierailee paljon muita artisteja, esimerkiksi Akon, R. Kelly, Ice Cube, B-Real, Stevie Wonder, The Game ja Dr. Dre. Tuottajina toimivat muun muassa Dr. Dre, Akon ja Pharrell Williams. Snoop Dogg on kertonut MTV:lle, että pop- ja R&B-kappaleiden tekemisen jälkeen  hän haluaa palata takaisin gangsta-juurilleen synnyinpaikkaansa Long Beachiin ja että albumin musiikki on luotu tunnetilojen inspiroimana.
Jacob Roschier
Jacob Roschier (12. toukokuuta 1787 Viipuri – 11. syyskuuta 1838 Lemi) oli suomalainen kirkkoherra ja virsikirjasuomentaja. Roschierin vanhemmat olivat Mikkelin pitäjän kappalainen Erik Johan Roschier ja Juliana Starck. Perhe muutti vuonna 1793 Saarijärvelle kun Erik Johan Roschier nimitettiin Saarijärven kirkkoherraksi. Jacob kävi triviaalikoulua Vaasassa ja pääsi ylioppilaaksi 1804. Hän opiskeli sitten Turun Akatemiassa ja hänet vihitiin papiksi 1811. Roschier toimi sitten kirkkoherran apulaisena Viitasaarella vuodesta 1811.
Roschier oli Lemin kirkkoherrana 1822–1838 ja hän kirjoitti 1823 kuvauksen pitäjän taloudellisista oloista. Vuonna 1829 Roschier ehdotti pitäjänkokouksessa että pitäjään hankittaisiin köyhäinkassan varoilla suomenkielisiä kirjoja joita sitten lainattaisiin lukijoille maksua vastaan. Lainausmaksuilla voisi sitten hankkia lisää kirjoja. Lemiläiset suhtautuivat ajatukseen periaatteessa myönteisesti mutta kirjojen hankintaa päätettiin lykätä koska lemiläisten käsityksen mukaan pari vuotta aiemmin sattunut Turun palo oli nostanut kirjojen hinnat niin korkealle ettei niitä vielä kannattanut hankkia. Rroschier edisti Lemillä myös tehokkaasti perunanviljelyn leviämistä.
Roschier käänsi suomeksi ruotsalaisen ns. Wallinin virsikirjan. Hän osallistui tällä käännöksellä suomalaisen virsikirjakomitean 1829 julistamaan kilpailuun. Komitea pyysi kirjailija G. A. Avellanilta arvostelua käännöksestä ja tämä arvosteli Roschieria liiallisesta murteellisuuksien käytöstä. Arvostelusta huolimatta Roschier julkaisi virsikirjasuomennoksensa nimellä ''Psalmi-Kirja. Ruotsista Suomeksi käätty'' vuonna 1836. Roschier nimitettiin samana vuonna myös virsikirjakomitean jäseneksi ja vuonna 1885 hyväksytyssä uudessa suomenkielisessä virsikirjassa onkin vaikutteita Roschierin käännöstyöstä.
Jacob Roschier oli naimisissa edeltäjänsä tyttären Katarina Elisabet Lundanin kanssa ja heillä oli seitsemän lasta. Kaksi lapsista kuoli jo pienenä ja loput viisi lasta sekä Roschier itse menehtyivät syksyllä 1838 raivonneessa punatautiepidemiassa.
Hustler (täsmennyssivu)
Hustler voi viitata muun muassa seuraaviin:
Tui (täsmennyssivu)
Tui tai TUI voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Toni Lötjönen
Toni Lötjönen (s. 7. heinäkuuta 1979 Rauma) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan maalivahti. Lötjönen aloitti uransa Rauman SalBan B-junioreissa vuonna 1996. Maajoukkueessa hän on pelannut kuusi ottelua. Lötjönen lopetti uransa kauteen 2009–2010, mutta kaudella 2011–2012 Lötjönen palasi jälleen SSV:n riveihin, jota oli aiemminkin edustanut. Kaudelle 2019-2020 Toni Lötjönen tekee paluun kentille 7 vuoden tauon jälkeen kakkosdivariin Vihdin Salisusien (VSS) maalinsuulle.
Lötjönen on pelannut myös jalkapalloa. Kaudella 1998 hän pelasi kaksi Ykkösen ottelua P-Iiroissa. Lötjönen on edustanut myös Someron Voimaa Kolmosessa.
Lötjönen työskentelee hallipäällikkönä Helsingissä sijaitsevassa Merihaan pallohallissa.
Sandy Martin
Sandy Martin (s. 9. tammikuuta 1950) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Ura
Sandy Martin on toiminut ammattinäyttelijänä 15-vuotiaasta asti. Hän on esiintynyt yli 60 elokuvassa, joista tunnetuimpia ovat Baarikärpänen, Dynamiitti Napoleon, 48 tuntia ja Speed – Kuoleman kyydissä. Martin on näytellyt televisiossa muun muassa sarjoissa Elämää Philadelphiassa ja Big Love. Hän on ollut avustavana tuottajana elokuvissa Selena ja Gettysburgin taistelu.
Miika Hyytiäinen
Miika Hyytiäinen (s. 21. huhtikuuta 1982 Helsinki) on suomalainen nykymusiikkisäveltäjä, joka asuu Berliinissä. Hyytiäinen on suorittanut sävellysdiplomin Universität der Künste Berlinissä Daniel Ottin johdolla. Sekä opiskellut sävellystä mm. Riikka Talvitien, Harri Vuoren ja Michel van der Aan johdolla. Säveltämisen lisäksi hän on opiskellut musiikkitiedettä ja suorittanut maisterintutkinnon matematiikassa. Koska useissa teoksissa ei ole klassista juonta, niitä on kutsuttu myös postoopperoiksi.
Hyytiäisen tuotantoon kuuluu kamarimusiikkia, liedejä, performansseja, musiikkiteatteria sekä oopperoita ja niille on ominaista ihmisäänen monipuolinen käyttö sekä eri taidemuotojen yhdistäminen nykymusiikkiin. Hyytiäisen oopperoita ja musiikkiteatteriteoksia ovat mm. Darmstadtin kesäakatamiassa kantaesitetty Seeing voices , Münchenin Biennaalin tilaama Königliche Membranwerke - Nomictic Solutions sekä kuunnelmaa, oopperaa ja installaatiota yhdistävä Voice is Voices.
Hyytiäinen on kehittänyt Voice Map -menetelmän, joka tukee laulajan ja säveltäjän välistä kommunikaatiota.
Ernst Mielck
Ernst Leopold Christian Mielck (24. lokakuuta 1877 Viipuri, Suomi – 22. lokakuuta 1899 Locarno, Sveitsi) oli suomalainen säveltäjä ja pianisti, joka kuoli tuberkuloosiin jo 21-vuotiaana. Hän ehti säveltää parikymmentä teosta.
Elämä
Mielck syntyi Viipurissa vuonna 1877. Hänen isänsä sukujuuret olivat Saksassa. Mielckin isoisä oli muuttanut Viipuriin Lyypekistä ja perustanut sinne kauppaliikkeen. Molemmat Mielckin vanhemmista harrastivat musiikkia. Hänen äitinsä Irene (o.s. Fabritius) oli monipuolisesti kiinnostunut taiteesta ja oli harjoittanut lauluopintoja. Irenen veljiä oli säveltäjä ja viulisti Ernst Fabritius sekä liikemies, arkkitehti Edoard Mielck. Säveltäjä Ilmari Krohn kuului Irene Mielckin äidinpuoleiseen sukuun.
Ernst Mielck oli sairaalloinen lapsi, mikä viivästytti hänen kehitystään. Pianonsoiton hän aloitti 10-vuotiaana Albert Tietzen johdolla. Vuonna 1891 Mielck lähetettiin opiskelemaan musiikkia Berliiniin Sternin konservatorioon. Hän palasi Suomeen vuonna 1894 ja alkoi toimia konsertoivana pianistina. Mielck täydensi opintojaan Berliinissä vuosina 1895–1896. Sävellyksessä häntä opetti Max Bruch. Syksyn 1896 ja vuoden 1897 Mielck vietti Suomessa. Syksyllä 1897 hän teki läpimurtonsa säveltäjänä, kun hänen teoksiaan esitettiin Helsingissä. Hän jatkoi edelleen säveltäjän opintojaan Bruchin johdolla kevääseen 1898. Joulukuussa 1898 Mielck piti Berliinissä sävellyskonsertin toimien itse pianosolistina.
Mielck sairastui tuberkuloosiin keväällä 1899. Kesällä hänen vointinsa kohentui ja hänet lähetettiin toipumaan Locarnoon Sveitsiin. Hän kuitenkin menehtyi 22. lokakuuta 1899 kaksi päivää ennen 22-vuotissyntymäpäiväänsä ja haudattiin Locarnoon.
Musiikki
Suuri osa Mielckin sävellystuotantoa on kamarimusiikkia, kuten jousikvintetto, jousikvartetto, muutamat yksinlaulut (esimerkiksi ”Heimath”) sekä pianoteokset (esimerkiksi ”Sarabande”). Hän sävelsi myös yhden sinfonian, ”Satu-sinfonian”, vuonna 1897. Muihin teoksiin kuuluvat Suomalainen sarja (1899), alkusoitto Macbethiin (1895), Dramaattinen alkusoitto (1897), konserttikappaleet sekä pianolle että viululle ja kaksi suurta vokaaliteosta.
Mielckin musiikki sai kriitikoilta kiitosta, mutta häntä moitittiin sävelkielestä, joka oli jäänyt ajastaan jälkeen. Teoksissaan Mielck osoitti harvinaista kypsyyttä ikäänsä nähden.
Myöhemmin Mielckin musiikillinen testamentti jäi unholaan uuden sinfonikon ja kansallissäveltäjän Jean Sibeliuksen myötä 1899. Toisin kuin Sibelius, Mielck oli konservatiivi eikä osallistunut musiikillaan kansallisiin ja poliittisiin kamppailuihin tsaarinvaltaa vastaan.
Klonoa
Klonoa ( tai 風のクロノア, "Kaze no Klonoa") on antropomorfistinen videopelihahmo josta Namco ja Klonoa Works julkaisivat ensimmäisen pelinsä vuonna 1997. Ulkonäöltään Klonoa muistuttaa joko jänistä, koiraa tai kissaa, mutta se usein mielletään pitkäkorvaiseksi kissaksi. Klonoalla on oma uniikki kielensä; hänen tunnusomaisin repliikkinsä "wahoo" omaa saman merkityksen kuin pirtsakka "jahuu". Klonoan tavaramerkeiksi ovat muodostuneet myös esimerkiksi huudahdukset "Magya!" (Klonoan vahingoittuessa), "Rupurudu!" (Suunnilleen "Mennään", "anti mennä"). Vaikka Klonoan kieli vaikuttaa epämääräiseltä japaniin pohjautuvalta mongerrukselta, siinä voi havaita myös tiettyjä kaavoja. Esimerkiksi, useimmiten Klonoa ei äännä kirjainta N, ja lausuu oman nimensä "Klo-oa". Klonoan ääninäyttelijänä toimii Kumiko Watanabe.
Millainen on Klonoa?
Klonoasta heijastuu hyvin japanilaisille perinteinen tapa siitä, kuinka hahmot vanhenevat. Ensimmäisessä pelissään Klonoan silmissä oli suuret keltaiset pupillit. Suuta koristi huomattavan terävät kulmahampaat. Hän piti yllään ruskehtavia lenkkareita, punaisia shortseja ja jättimäistä punaista kaulapantaa. Päässään hänellä oli nyt jo logoksi muodostunut lippalakki, jonka kyljessä oli Pacmanin kuva. Myöhemmin pelissä Klonoa: Moonlight Museum Klonoan ulkonäköä oli muutettu pupilleja kaventamalla, mikä teki hänestä jo hieman vanhemman näköisen. Nykyisen ulkonäkönsä Klonoa sai pelissä Klonoa 2 Lunatea's Veil jolloin hänen ulkonäkönsä oli muuttunut rankasti edellisestä: kaulapanta oli vaihtunut T-paitaan, jossa oli suuri vetoketjun lukko, punaiset shortsit olivat vaihtuneet sinisiin, ruskehtavat kengät punaisiin lenkkareihin ja lippalakki oli käännetty nurin, lisäksi edestä sojotti otsatukkaa. Kulmahampaat loistivat sentään yhä muuttumattomina suussa.
Klonoan temppuja
Tuuliluoti
Jos Kirby pystyy matkimaan vihollisiaan varastamalla niiden kykyjä, Klonoa pystyy käyttämään hirviöitä itse aseenaan! Ampumalla sormuksestaan "tuuliluodin" Klonoa pystyy vangitsemaan vihollisen, jonka voi paiskata eteen tai alas, jolloin Klonoa hyppää tuplaloikan. Klonoa-pelit perustuvatkin lähinnä siihen, kuinka hirviöitä käyttää hyödykseen.
Leijuminen
Klonoa pystyy korviaan räpyttelemällä lentämään eteenpäin parisen metriä. Kätevä pelastuskeino, jos hyppy ei riitä.
Lautailu
Klonoa on hyvin sporttinen persoona. Pitkäkorva osaa sekä surffata, skeitata että lumilautailla, pari temppuakin hän osaa ilmassa taiteilla.
Tornadohyökkäys (Tornado Attack)
Ukkostornado (Thunder Tornado)
Klonoan tehdessä piruetteja tämän ympärille lankeaa ukkosmyrsky.
Klonoa-pelisarja
Klonoa Door to Phantomile ilmestyttyä Japanissa 1997 PlayStationille huomattiin, ettei kyseessä ole vain tavallinen tasohyppely, sillä Klonoa toi mukanaan jotakin uutta: vaikka kamera kuvasi Klonoaa mariomaisesti sivuprofiilista, grafiikka oli silti 3D-muodossa ja kamerakulma saattoi tilanteen mukaan vaihdella - pääasiallisesta sivuprofiilista huolimatta - Klonoan eteen ja taakse. 2D-ulottuvuus oli liitetty yhteen 3D-grafiikan kanssa.
Seuraavan kerran Klonoa seikkaili Bandain WonderSwan-käsikonsolilla vuonna 1999. Se julkaistiin ainoastaan Japanissa. Moonlight Museum oli ensimmäinen täysin kaksiulotteinen Klonoa. Se perustui lähinnä aivojumppaan ja pulmanratkontaan.
Vuonna 2001 Klonoa 2 Lunatea's Veil ilmestyi PlayStation 2:lle. Grafiikka seurasi uskollisesti ensimmäisen Klonoan 2- ja 3D-yhdistelmää. Uusia hahmoja mm. papitarkokelas Lolo ja pikkuinen Popka.
Samana vuonna Game Boy Advancelle julkaistiin Klonoa Empire of Dreams -puzzlepeli.
Viides peli, Klonoa Dream Champ Tournament ilmestyi GBA:lle Japanissa vuonna 2002. Se julkaistiin Pohjois-Amerikassa kuitenkin vasta kolme vuotta myöhemmin. Peli toimi samanlaisena puzzlena kuin vanhempi Moonlight Museum.
Vielä samana vuonna toiminnallinen roolipeli Klonoa Heroes: Legend of the Star Medal julkaistiin GBA:lle ainoastaan Japanissa. Pelissä oli mahdollista pelata kolmella eri hahmolla: Klonoalla, Guntzilla ja Pangolla. Koiramainen palkkionmetsästäjä Guntz oli ilmestynyt pyssyineen jo Dream Champ Tournamentissa. Pango taas on suuri toverillinen vyötiäinen, joka kykenee luomaan käsistään pommeja.
NamcoBandai on julkistanut, että japanissa 4. joulukuuta 2008 julkaistaan Klonoa Door to Phantomilesta remake-versio Wiille.
Bongaa Klonoa!
Sen lisäksi että Klonoalla on oma sarjansa, voit bongata häntä myös muualta!
- Namcon ja Capcomin yhteistyönä tehdyssä Namco x Capcomissa, voit pelata sekä Klonoalla että Guntzilla!
- Moto GP ykkösessä, voit saada Klonoan bonushahmona!
- Tales of Symphoniassa, Presean salainen asustus Klonoan tyylillä.
Annika Walter
Annika Walter (s. 5. helmikuuta 1975 Rostock) on saksalainen uimahyppääjä, joka sai vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa hopeamitalin kymmenen metrin kerroshypyissä. Samassa lajissa hän ylsi hopeaan myös Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuonna 1997.
Fiscaglia
Fiscaglia on kunta Pohjois-Italiassa Ferraran maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Kunta perustettiin vuonna 2014, kun kolme kuntaa, Massa Fiscaglia (3 543 asukasta), Migliarino (3 670), Migliaro (2 225), yhdistyivät muodostaen Fiscaglian kunnan.
Kerran vielä, Harvey
Kerran vielä, Harvey (Last Chance Harvey) on yhdysvaltalainen romanttinen draamakomedia, joka sai ensi-iltansa vuonna 2008.
Juoni
Ikääntyvä amerikkalainen mainosmusiikin tekijä Harvey (Dustin Hoffman) lentää Lontooseen tyttärensä häihin. Perillä hän huomaa entisen vaimonsa ja tyttärensä jättävän hänet täysin ulkopuoliseksi seurueesta ja seremonioista. Toisaalta hän itsekin joutuu lähtemään kesken kaiken takaisin Yhdysvaltoihin työkiireiden takia. Heathrown lentokentällä paluulento lykkääntyy seuraavaan päivään. Harvey soittaa asiasta työnantajalleen ja kuulee saaneensa potkut koska myöhästyy.
Harveyn tarinan rinnalla seurataan yksinäistä, keski-ikäistä Katea (Emma Thompson), jolle ystävät yrittävät järjestää sokkotreffejä. Harvey törmää lentokentällä asiakaskyselyjä tekevään Kateen ja seuraa tätä junassa Lontoon keskustaan majoittuakseen hotelliin – tai pikemminkin ehdottaakseen treffejä Katelle. Kate saa kuulla, että häävastaanotto on yhä menossa ja vaatii Harveytä menemään paikalle. Harvey suostuttelee Katen tulemaan mukaansa.
Häissä Harvey varastaa puhevuoron siihen valmistautuneelta isäpuolelta, saa suuret suosionosoitukset ja kaikilla on hauskaa. Juhlien jälkeen Harvey ja Kate jatkavat kävelyään läpi yön. Rakastunut Harvey toteaa, ettei hänen oikeastaan tarvitse ehtiäkään paluulennolle ja sopii seuraavasta tapaamisesta Katen kanssa. Harvey saa hotellissa rytmihäiriökohtauksen ja myöhästyy tapaamisesta, ja pettynyt Kate jatkaa tavallista elämäänsä. Harvey toipuu ja saa puhelun Yhdysvalloista että on sittenkin tervetullut takaisin työhönsä koska nuorempien sijaisten osaaminen ei mainosasiakkaalle kelvannut. Harvey kieltäytyy, sanoo ottavansa lopputilin ja etsii Katen uudelleen käsiinsä Heathrown lentokentältä.
Vastaanotto
Sekä Hoffman että Thompson olivat roolitöistään vuoden 2009 Golden Globe -ehdokkaina.
Oskari Saari
Samu Oskari Saari (s. 23. lokakuuta 1975) on suomalainen urheilutoimittaja ja Formula 1 - ja jääkiekkoselostaja. Hän selosti F1-kilpailuja MTV3- ja MTV3 MAX -kanavilla vuosina 2004–2016. Tammikuussa 2017 hän siirtyi MTV:ltä Moskito Television Oy:hyn urheilutuotannon johtajaksi ja vastaa Moskiton urheilusisällöistä sekä niiden kehittämisestä. Hän on myös toiminut Tulosruudun uutistenlukijana ja toimittajana sekä salibandytuomarina ja MTV3:n salibandyselostajana. Hän on antanut äänensä myös muun muassa elokuvissa Autot 2 ja Lentsikat selostaja Oskari Kaasarille.
Poliittista historiaa Helsingin yliopistossa opiskellut Saari on naimisissa. Pariskunnalle syntyi tytär heinäkuussa 2009.
Saaren teos Alkemisti – Petteri Nykyn tarina oli ehdolla Vuoden urheilukirja 2011 -palkinnon saajaksi.
Vuoden 2018 talviolympialaisissa Saari selosti miesten jääkiekon kaikki Suomen ottelut TV5:llä ja Eurosportilla.
Signe Hammarsten-Jansson
Signe ”Ham” Hammarsten-Jansson (o.s. Hammarsten, 1. kesäkuuta 1882 Hannäs, Ruotsi – 6. heinäkuuta 1970 Porvoo, Suomi ) oli ruotsalaissyntyinen graafikko, joka suunnitteli muun muassa Suomen postimerkit kolmenkymmenen vuoden ajan.
Oskari Saari
Saari voitti vuonna 2023 salibandyssa SM-kultaa TPS:n joukkueessa, jonka apuvalmentaja hän on.
Signe Hammarsten-Jansson
Lapsuus ja nuoruus Ruotsissa
Signe oli Hammarstenin pappisperheen kuudesta lapsesta toiseksi vanhin. Hän kävi kahdeksan luokkaa oppikoulua ja opiskeli sitten Tukholman taideteollisessa korkeakoulussa 1901–1905. Hän toimi viisi vuotta tukholmalaisen tyttökoulun piirustuksenopettajana ja oli mukana perustamassa Ruotsiin tyttöjen partioliikettä.
Avioliitto ja perhe
thumb|250px|right|[[Tuulikki Pietilä, Tove Jansson ja Signe Hammarsten-Jansson Klovharun saarella.]] Signe Hammarsten avioitui 1913 kuvanveistäjä Viktor Janssonin kanssa, jonka oli tavannut toisella Pariisin-matkallaan. Hän muutti Suomeen 1915. Itsekin kuvanveistäjän urasta haaveillut Signe alkoi auttaa Viktoria kipsivalutöissä ja pikkuhiljaa myös signeerata, tarvittaessa myös parannella miehensä töitä. Janssonit saivat kolme lasta: Toven, Larsin ja Per Olovin. Myös lapsista tuli taiteilijoita, Tovesta rakastettujen Muumi-kirjojen ja -sarjakuvien luoja.
Yhdystie 8791
Yhdystie 8791 on Suomen tieverkon yhdystieosuus Vaalan ja Vaalan Järvikylän välillä. Tie haarautuu Vaalan kirkonkylän pohjoispuolella valtatieltä 22 ja päättyy Vaalan kirkonkylän liikenneympyrässä seututien 800 risteykseen. Tien pituus on 2,5 kilometriä.
Signe Hammarsten-Jansson
Pilapiirtäjä ja kirjankansien tekijä
Ennen pankkiuraansa Hammarsten-Jansson sai mainetta myös pilapiirtäjänä, jonka Ham-nimimerkillä signeerattuja töitä julkaistiin Hufvudstadsbladetissa ja Svenska Pressenissä sekä ruotsinkielisissä pilalehdissä Kerberos, Garm, Lucifer ja Fyren. Vuonna 1933 hän osallistui suomalaisten humoristien näyttelyyn Tukholmassa.
Elämänsä varrella Signe Hammarsten-Jansson suunnitteli myös 250–300 kirjankantta pääasiassa ruotsinkielisiin teoksiin.
Brigitta Gadolin
Signe Brigitta Gadolin (10. toukokuuta 1895 – 3. lokakuuta 1982) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Gadolin kirjoitti 1960-luvulla suomeksikin käännetyt matkakirjat Ibizalta ja Sardiniasta. Hän julkaisi 1970-luvun alussa myös kolme muistelmateosta.
Lineaarinen riippumattomuus
Lineaarinen riippumattomuus on eräs matematiikan ja erityisesti lineaarialgebran keskeisimpiä teemoja. Tärkeytensä vuoksi se tulee käsitteenä vastaan myös puhtaan matematiikan ulkopuolella, esimerkiksi kvanttimekaniikassa, jossa kantafunktioilla on keskeinen merkitys.