cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lymfooma
Riskitekijät
Lymfooma syntyy, kun tietynlaiset veren valkosolut eli lymfosyytit alkavat jakaantua epänormaalilla tavalla ja lisääntyvät kontrolloimattomasti. Altistavista tekijöistä tiedetään edelleen verrattain vähän; korkean iän on havaittu suurentavan erityisesti non-Hodgkin-lymfooman riskiä, minkä lisäksi riskitekijöihin kuuluu esimerkiksi virusinfektion, autoimmuunisairauden tai kroonisen tulehduksen vuoksi vaurioitunut immuunijärjestelmä. Myös läpikäydyn elinsiirron jälkeinen immuunijärjestelmän keinotekoinen lääkkeellinen heikentäminen lisää lymfooman mahdollisuutta. Monien muiden syöpien tavoin lihavuus lisää lymfooman riskiä, ja myös nuorilla yleisen mononukleoosin eli kansanomaisesti pusutaudin aiheuttaja Epstein–Barrin virus on tunnistettu riskitekijäksi. Tunnettuja sairauden ehkäisykeinoja ei ole.
Tietynlaisten rintojen silikoni-implanttien on havaittu kohottavan imusolmukesyövän riskiä, ja tutkimusten mukaan silikoni-implantteja kantavilla naisilla on jopa 400-kertainen riski sairastua lymfoomaan verrattuna naisiin, joilla implantteja ei ole. Rintaimplantteihin mahdollisesti liittyvä lymfooman alatyyppi on non-Hodgkin-lymfoomiin kuuluva harvinainen anaplastinen suurisoluinen lymfooma BIA-ALCL.
Sairastumisriski on ainakin jossain määrin perinnöllinen eli jos suvussa on esiintynyt lymfoomaa, on todennäköisempää sairastua myös itse. Non-Hodgkin-lymfoomaan liittyvät geenimuutokset ovat kuitenkin enimmäkseen elämän aikana syntyneitä ja aiheutuneet esimerkiksi säteilystä, syöpää aiheuttavista kemikaaleista tai sairastetuista infektioista, mutta toisinaan myös ilman ulkopuolisia syitä. Osa tietyntyyppisiä lymfoomia aiheuttavista mutaatioista on tunnistettu; esimerkiksi follikulaarisessa lymfoomassa soluissa on usein tapahtunut DNA:n vaihto eli translokaatio kromosomien 14 ja 18 välillä.
Toteaminen
Lymfoomat havaitaan useimmiten potilaan suurentuneiden imusolmukkeiden perusteella. Lymfoomaa epäiltäessä lääkäri voi poistaa suurentuneen imusolmukkeen pienestä viillosta paikallispuudutuksessa tai leikkauksessa, mikäli se sijaitsee vartalon sisäosissa, minkä jälkeen sitä tutkitaan mikroskoopin avulla. Myös pelkän koepalan ottaminen on mahdollista. Taudin levinneisyys kehossa selvitetään tietokonetomografialla tai mahdollisesti positroniemissiotomografialla, minkä lisäksi otetaan näyte luuytimestä ja tehdään verikokeita. Myös magneettikuvausta ja ultraäänitutkimusta käytetään toisinaan. Koska lymfoomatyyppejä on kymmeniä erilaisia, tarkan diagnoosin määritys on erityisen tärkeää, jotta voitaisiin valita mahdollisimman tehokas hoito.
Koska imukudoksen soluja on ympäri kehoa, sairaus voi olla melkein missä tahansa kehonosassa. Suurin osa non-Hodgkin-lymfoomista sijaitsee havaitsemis­hetkellä vain imusolmukealueilla, kuten niskassa, kaulalla, kainaloissa, nivusissa tai rintakehän alueella. Sairauden on kuitenkin mahdollista levitä myös viereisiin elimiin imukudoksen ulkopuolelle, ja joka viidenneltä sairastuneelta löytyy syöpäsoluja imusolmukkeiden ulkopuolisista elimistä, kuten mahalaukusta, iholta, luista, aivoista, suolistosta tai kilpirauhasesta. Lymfooma voi levitä myös verenkiertoon aiheuttaen leukemian.
Hoito
Lymfooman hoitoon käytettäviä menetelmiä ovat sädehoito, solunsalpaajat ja vasta-ainelääkkeet. Toisinaan käytetään myös biologisia hoitomuotoja, joissa hyödynnetään kehon luonnollisia suojautumiskeinoja; niihin kuuluvat monoklonaaliset vasta-aineet, radioimmunoterapia, interferonit, rokotteet, geenihoidot ja antiangiogeneesihoidot. Sen sijaan leikkaushoito on harvinainen. Valittavaan hoitomuotoon vaikuttavat muun muassa lymfooman alatyyppi, taudin levinneisyys ja sijainti elimistössä sekä kasvaimien koko. Yksilöllisiä tekijöitä ovat potilaan ikä ja tulevaisuudensuunnitelmat kuten lasten hankkiminen, terveydentila, muut mahdolliset sairaudet ja käytössä olevat lääkkeet.
Sekä sädehoito että syöpälääkkeet toimivat lymfoomaan tehokkaasti.
Hodgkinin lymfooma
Hodgkinin lymfooman hoitona käytetään paikallisessa taudissa useimmiten solunsalpaajien ja sädehoidon yhdistelmää, levinneessä tautimuodossa ensisijaisesti solunsalpaajahoitoa, minkä lisäksi sädehoitoa voidaan antaa tarvittaessa. Solunsalpaajien ansiosta nykyään voidaan käyttää aiempaa pienempää sädehoitovolyymiä ja pienempiä sädeannoksia, mikä pienentää sädehoidon haittoja ja mahdollisten uusien syöpien riskiä.
Paikallisessa Hodgkinin lymfoomassa käytetään 2–4 kuukautta kestävää hoitoa, joka ei edellytä vuodeosastolla oloa; lääkityksenä on doksorubisiinin, bleomysiinin, vinblastiinin ja dakarbatsiinin muodostama ABVD-solunsalpaajayhdistelmä. Levinneen Hodgkinin lymfooman hoito kestää 6–8 kuukautta ja siihen voidaan käyttää ABVD:n sijaan tehokkaampaa BEACOPP-solunsalpaajahoitoa, jonka haittavaikutukset ovat kuitenkin suuremmat: se muun muassa kohottaa riskiä sairastua toiseen syöpään myöhemmin ja voi aiheuttaa hedelmättömyyttä. Uusiutuneissa tapauksissa voidaan käyttää intensiivihoitoa, jolla pyritään parantamaan lymfooma pysyvästi suuriannoksisella solunsalpaajahoidolla. Suuret solunsalpaaja-annokset vaativat kuitenkin luuytimen kantasolusiirtoja joko potilaalta itseltään tai luovuttajalta, sillä solunsalpaajat lamauttavat väliaikaisesti potilaan luuytimen valkosolutuotannon ja potilas on vaarassa sairastua hengenvaarallisiin tulehduksiin. Solunsalpaajahoidon sivuvaikutuksia ovat ruokahaluttomuus, pahoinvointi, oksentelu, hiustenlähtö ja väsymys sekä toisinaan kohonnut tulehdusriski.
Sädehoito tehoaa hyvin Hodgkinin lymfoomaan, mutta sitä käytetään yleensä vasta, jos solunsalpaajahoidosta ei ole apua; paikallisissa uusiutumissa käytetään kuitenkin toisinaan myös pelkkää sädehoitoa. Erityisesti laajoissa taudeissa sädehoitoa voidaan antaa suurimman kasvainmassan alueelle solunsalpaajahoidon jälkeen. Sädehoidon ja solunsalpaajien lisäksi voidaan käyttää biologisia hoitomuotoja.
Non-Hodgkin-lymfooma
Non-Hodgkin-lymfooman hoitovaihtoehtoja ovat solunsalpaajat, vasta-ainelääkkeet, sädehoito ja seuranta, joiden lisäksi uusiutuneeseen aggressiiviseen lymfoomaan voidaan käyttää intensiivihoitoa ja kantasolusiirtoja; useimmiten hoito aloitetaan yhdistelmäsolunsalpaajahoidolla. Parannettavissa olevien non-Hodgkin-lymfoomien hoi­to aloitetaan yleensä mahdollisimman tehokkaasti, ja kasvain pyritään hävittämään kokonaan. Hitaammin leviäviä muotoja kuten follikulaarista lymfoomaa voidaan alussa seurata ja hoito käynnistää vasta, kun tauti aiheuttaa oireita.
Non-Hodgkin-lymfooman hoidossa käytetään usein eri solunsalpaajien yhdistelmää. Hyväennusteisille potilaille annettava monisolunsalpaajahoito on yleisimmin niin sanottu CHOP, joka sisältää syklofosfamidia, doksorubisiinia, vinkristiinia ja kortisoni prednisolonia. Vaikeammissa tapauksissa käytetään tehokkaampia muiden solunsalpaajien yhdistelmähoitoja. Osa paikallisena todetuista non-Hodgkin-lymfoomista voidaan hoitaa myös pelkällä sädehoidolla, mutta sitä käytetään tyypillisesti vasta, jos kasvainta on vielä jäljellä solunsalpaajahoitojen jälkeen tai riski taudin uusiutumiseen on suuri. Sädehoitoa voidaan käyttää myös silloin, kun kyse on iäkkäästä potilaasta, joka sietää huonosti solunsalpaajia.
Hidaskasvuiset non-Hodgkin-lymfoomat ovat taudinkuvaltaan harvoin pysyvästi parannettavissa olevia pitkäaikaissairauksia, ja niiden hoidossa keskitytään oireiden vähentämiseen ja sairastuneen elämänlaadun parantamiseen; jos sairaus on oireeton, hoidoksi voi riittää pelkkä seurantakin. Kuten Hodgkinin lymfoomissa, myös biologisia hoitoja käytetään.
Ennuste ja seuranta
Lymfooman ennuste on nykyisin hyvä etenkin nuoremmilla potilailla, ja valtaosa alle 60-vuotiaista potilaista paranee. Etenkin Hodgkinin lymfooman ennuste on erinomainen, ja 2000-luvulla 97 prosenttia sairastuneita oli elossa vielä viiden vuoden kuluttua. Hodgkinin lymfoomaa sairastavista potilaista paranee pysyvästi noin 90 prosenttia ja kaikista potilaista yli 80 prosenttia. Myös non-Hodgkin-lymfoomaa sairastavien potilaiden elossaololuvut ovat parantuneet koko ajan, kun kuolleisuus tautiin on laskenut 2000-luvulla uusien hoitomuotojen ansiosta, ja ovat nykyisin 89 prosentin luokkaa. Parhaiten toipuvat potilaat, joilla on hyvä yleiskunto ja joiden tauti ei ole levinnyt, mutta myös aggressiivisempien tautimuotojen etenemistä kyetään hidastamaan.
Hoidon jälkeen potilaita seurataan lymfooman uusiutumisen ja hoidon jälkivaikutusten varalta ; seuranta on yksilöllistä, ja sitä jatketaan yleensä noin viiden vuoden ajan hoitojen päätyttyä. Sädehoitoa saaneiden seurannassa kiinnitetään huomiota kilpirauhasen toimintaan, jos kilpirauhanen on ollut sädekentässä, ja rintojen mammografia- ja kaikukuvantaminen on syytä aloittaa viimeistään kymmenen vuoden kuluttua hoidosta, jos potilas on saanut sädehoitoa rintarauhasen alueelle.
Uusiutuminen tapahtuu tyypillisesti 2–3 vuoden sisällä hoitojen lopettamisesta. Suurin osa uusiutumisista huomataan potilaan oireiden tai kliinisen tutkimuksen perusteella, minkä lisäksi käytetään verikokeita ja tarpeen mukaan tehtäviä kuvantamistutkimuksia.
Epidemiologia
Lymfooma on Suomen seitsemänneksi yleisin syöpä, ja se on alle 30-vuotiaiden kaikkein yleisin syöpätauti. Hodgkinin lymfoomaan sairastuu Suomessa vuosittain noin 160 ihmistä, joista valtaosa on iältään joko 15–34-vuotiaita tai yli 60-vuotiaita. Yleisempää muotoa, non-Hodgkin-lymfoomaa todetaan vuosittain noin 1 300, ja tautia esiintyy eniten yli 55-vuotiailla. Sairastuneiden keski-ikä on noin 70 vuotta, mutta sairaus voi puhjeta myös nuoremmalla iällä ja jopa lapsilla.
Kuurit
210px|thumb|left|Kuurien asuttama alue 1200-luvulla Kuurit on nimi, jota käytetään Kuurinmaan historiallisista asukkaista. Termi oli yhteinen nimitys kahdelle kansalle Kuurinmaalla, sisämaassa asuneille kuurien balttilaiselle heimolle sekä liiviläisille jotka asuttivat alueen pohjois- ja koillisosia. Balttilainen väestönosa puhui balttilaista kuurin kieltä, joka sulautui lopulta latviaan. Kuurinhaffilla asui toiseen maailmansotaan saakka asukkaita, jotka mielsivät itsensä kuureiksi. Heitä kutsuttiin nimellä kurseniekit.
Historia
Viikinkiaikana Kuurinmaa oli alistettuna viikinkien veroherruuteen. Viikinkien lähdettyä alueen valloittivat liiviläiset, jotka muodostivat myöhemmin kuurien yläluokan. Varsinaisesti liiviläisiä asui Liivinrannalla ja baltteja sisämaassa ja länsirannikolla. Kuurit olivat läheisissä yhteyksissä Saarenmaan muinaismaakunnan kanssa, ja he harjoittivat näiden tapaan viikingeiltä opittua merirosvoilua. Snorre Sturlasonnin mukaan kuurit tekivät hävitysretkiä Tanskaan 1000-luvun puolivälissä. Lisäksi kuurilaisia oli muun muassa Sigtunan tuhonneiden joukkojen mukana. Kuurit hyökkäsivät erityisesti kirkkoihin, joista ryöstettiin esimerkiksi kirkonkellot ja muuta esineistöä.
Kuurit sotivat saksalaisia vastaan Baltian ristiretkien aikana. He hyökkäsivät Riian kaupunkiin vuonna 1210 ja tuhosivat Väinäjoen suulla sijainneen luostarin vuonna 1228. Saksalaisten vastahyökkäys nälkätalvena 1228-29 pakotti kuurit tekemään rauhan.
Rauhanteossa saksalaiset pakottivat kuurilaiset antamaan lähetyssaarnaajille vapaan pääsyn heidän mailleen. Vuonna 1230 kuurien päällikkö Lamenkinus teki Balduin Alnalaisen kanssa sopimuksen katolisuuteen kääntymisestä. Balduin joutui kuitenkin pian pakenemaan Liivinmaalta jouduttuaan ristiriitoihin kalparitariston kanssa. Ritaristo hyökkäsi Kuurinmaalle vuonna 1231. Vuonna 1236 kalparitariston kärsimä tappio Saulessa rohkaisi kuurilaisia kapinaan ja he tappoivat paikallisen piispan. Tämän jälkeen Saksalaisen ritarikunnan suurmestari Dietrich kokosi sotajoukon ja hyökkäsi kuurien kimppuun vuonna 1242. Kuurit tekivät vastarintaa vuoteen 1252, jolloin he lopulta antautuivat. Kuurit nousivat vastarintaan vielä vuonna 1260 yhdessä semgallien kasnssa, mutta kärsivät taas tappion vuonna 1267. Tämän jälkeen he kääntyivät lopulta lopullisesti kristinuskoon ja sulautuivat ajan myötä latvialaisiin.
Kuurien kuninkaat
Kuurien kuninkaat olivat historiallisesta kuurien yläluokasta polveutunut väestönosa, joita voitiin pitää jopa omana kansanaan. He erottuivat muista latvialaisista siten, etteivät he joutuneet heidän tapaansa maaorjiksi tai työvelvollisiksi moisioille. Kuurien kuninkaat asuttivat Ķoniņin, Pliķin, Kalējin, Ziemeļin, Viesalgin, Sausgaļin, ja Dragūin kyliä lähellä Aizputen ja Kuldīgan kaupunkeja. Venäjän keisarikunnan vuoden 1863 väestönlaskennassa heitä oli 420, mutta myöhemmin he sulautuivat latvialaisiin.
Maakunnat
Kuurinmaa oli jaettu Viron tapaan maakuntiin. Henrik Lättiläisen mukaan ne olivat:
Kai Mykkänen
Hän on Orpon hallituksen ympäristö- ja ilmastoministeri.
Elämäkerta
Nuorena Mykkänen kampanjoi ympäristön puolesta ja johti Espoon nuorten ympäristönsuojelijoiden yhdistystä. Mykkänen on toiminut 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa Espoon Nuorisovaltuuston, Suomen Lukiolaisten Liiton ja Kokoomusnuorten puheenjohtajana. Mykkänen oli Espoon kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 2001–2008, joista kaupunginhallituksessa vuosina 2005–2006. Hän työskenteli europarlamentaarikko Alexander Stubbin avustajana vuosina 2004–2006.
Mykkänen opiskeli taloustiedettä ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2006, jonka jälkeen hän työskenteli Venäjällä Pietarissa Sampo Pankin palveluksessa vuosina 2006-2008. Hän on myös työskennellyt BearingPoint Finlandin seniorikonsulttina vuosina 2008-2009 ja Suomen suurimpien yritysten muodostaman yhteenliittymän East officen ekonomistina vuosina 2009-2011.
Mykkänen toimi elinkeinoministeri Jyri Häkämiehen erityisavustajana vuosina 2011-2013. Vuosina 2013-2015 Mykkänen toimi Elinkeinoelämän keskusliiton (EK) johtoryhmän jäsenenä sekä johtajana vastuualueenaan keskeiset vaikuttamishankkeet ja uudistuminen.
Eduskuntaan Mykkänen valittiin ensimmäisen kerran vuoden 2015 vaaleissa Uudenmaan vaalipiiristä. Vuonna 2017 hänet valittiin uudelleen Espoon kaupunginvaltuustoon, suurimmalla henkilökohtaisella äänimäärällä.
Mykkänen nousi ulkomaankauppa -ja kehitysministeriksi Sipilän hallitukseen Lenita Toivakan tilalle kesäkuussa 2016. Mykkäsestä tuli sisäministeri helmikuussa 2018.
Eduskuntavaaleissa 2019 Mykkänen sai 14 226 ääntä Uudenmaan vaalipiirissä ja tuli valituksi. Hänet valittiin kesäkuussa 2019 Kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi.
Mykkänen ei haastanut Kokoomuksen nykyistä puheenjohtajaa Petteri Orpoa vuoden 2020 puoluekokouksessa.
Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Mykkänen valittiin eduskuntaan kolmannelle kaudelle 15 072 äänellä.
Yksityiselämä
Mykkänen kasvoi Espoon Tapiolassa. Hän kävi Tapiolan lukion ja opiskeli pitkänä kielenä venäjää. Mykkänen on sotilasarvoltaan yliluutnantti.
Kai Mykkäsen isä on entinen Yleisradion ohjelmajohtaja ja entinen kansanedustaja Jouni Mykkänen ja äiti venäjän kielen tulkkina Suomen Moskovan-suurlähetystössä ja Yleisradiossa uransa tehnyt Maria Mykkänen (o.s. Sokolow). Kai Mykkäsen äidinpuoleisen isoäidin lapsuudenperhe pakeni vallankumousta Pietarista Suomeen.
Luettelo Norwegian Dance Chartin ykkösistä vuonna 2015
Tämä on luettelo Norwegian Dance Chart -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2015.
Kai Mykkänen
Yksityiselämä
Mykkänen on naimisissa eläinlääkäri Anna Mykkäsen kanssa, ja parilla on kaksi lasta.
Ilta-Saima Syrjä
Ilta-Saima Syrjä (o.s. Kinnunen; 9. heinäkuuta 1924 Kuusjärvi – 18. tammikuuta 2010 Kuopio) oli suomalainen kirjailija, joka käytti myös nimimerkkiä Femina.
Syrjän vanhemmat olivat konemestari Andreas Johan Kinnunen ja emäntä Hilma Kurki. Hän työskenteli kanslistina ja opettajana. Syrjä kävi Paukkulan kirjoittajaopiston 1973–1976.
Ilta-Saima Syrjä oli naimisissa 1948–1982 työnjohtaja Otto Einar Kalisen kanssa ja 1984–2002 kenraalimajuri Pentti Syrjän kanssa.
Aurora 17
thumb|Harjoitus [[Ladugårdsgärdetissa, Tukholmassa.]] Aurora 17 oli sotaharjoitus, joka järjestettiin Ruotsissa 11.−29. syyskuuta 2017. Se oli suurin Ruotsissa järjestettävä sotaharjoitus 20 vuoteen. Harjoitukseen osallistui joukkoja Ruotsin lisäksi Suomesta, Virosta, Norjasta, Tanskasta, Liettuasta, Ranskasta ja Yhdysvalloista. Ruotsista harjoitukseen osallistui yhteensä 19 000 ihmistä Ruotsin puolustusvoimista ja kodinturvajoukoista.
Venäjällä järjestettiin samaan aikaan Zapad 2017 -sotaharjoitus.
Musta Salama
Musta Salama on Marvel-kustantamon luoma supersankari. Hän kuuluu epäinhimillisiin ja on kansansa kuningas. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisessa Fantastic Four -lehden numerossa 45. Mustan Salaman loivat Stan Lee ja Jack Kirby.
Mustan Salaman ensiesiintyminen Suomessa tapahtui Ihmesarjan numerossa 6 (1967).
Historia
Blackagar Boltagon oli kahden epäinhimillisen, Geneettisen Konsiilin johtaja Agonin ja Ryndan, lapsi. Epäinhimillisten tapojen mukaisesti vastasyntynyt Boltagon alistettiin Terrigeenisumujen vaikutuksen alle. Pienenä vauvana hän osoittikin kykyjään manipuloimalla energiaa, varsinkin äänienergiaa oman äänensä kautta. Nuoren Boltagonin itkiessä vaikutukset olivatkin tuhoisat talojen sortuessa valtaisan äänen tuhovoimasta. Hänet päätettiin sulkea äänieristettyyn kamariin ja pukea energiaaimevään pukuun. Tämän jälkeen hänen isänsä Agon opetti poikaansa käyttämään voimiaan, kunnes kaiken oppineena epäinhimillisten yhteiskunta päästi hänet vapaaksi kamaristaan muiden kaltaistensa seuraan Salaman täytettyä 19 vuotta. Tähän mennessä oman äänensä tuhoisuudesta vakuuttunut Musta Salama vannoi, ettei koskaan puhuisi normaalisti.
Jo kuukauden päästä kamarista pääsyn jälkeen Mustan Salama saa selville nuoremman veljensä Maximuksen olevan tekemisissä avaruusrotu kriiden kanssa (rotu, jonka geneettiset kokeilut loivat epäinhimilliset). Musta Salama käyttää voimiaan pysäyttääkseen pakenevan krii-aluksen, mutta johtuen hänen kokemattomuudestaan voimiensa käytössä, suurin osa voimasta iskee paikalle saapuneeseen Geneettiseen Konsiilin jäseniin tappaen nämä - mukaan lukien hänen vanhempansa. Huolimatta syvästä katumuksestaan Musta Salama hyväksyy paikkansa epäinhimillisten johtajana ja yhdessä serkkujensa Meduusan, Gorgonin, Tritonin, Karnakin ja Kristallin kanssa perustavat kuninkaallisen perheen yhdessä jättiläismäisen bulldoggia muistuttavan Lukkoleuan kanssa. Myöhemmin Musta Salama nai serkkunsa Meduusan ja he saivat pojan nimeltään Ahura.
Sisällissota
Musta Salama on päättänyt valita muiden epäinhimillisten kanssa neutraalin asenteen Marvel-universumissa raivoavaa Sisällissotaa kohtaan. Vaikka Musta Salama kuuluikin jonkin aikaa Illuminatiin, Salama ei tue supersankarien rekisteröintiä ja kieltäytyy osallistumasta tapahtumiin millään lailla. Musta Salama on valinnut konfliktissa tarkkailijan roolin.
Kun mutantti Elohopea varasti kanisterin terrigeenikristalleja Attilasta, Musta Salama ja loput kuninkaallisesta perheestä yrittivät saada kalleuden takaisin itselleen. Yhdysvaltain asevoimat kuitenkin asettuivat tapahtumien tielle ja hyökkäsivät epäinhimillisten kimppuun. Mustan Salaman oli pakko laukaista hyökkäys Amerikkaan, mutta samalla hänen veljensä Maximus varasti vallan itselleen.
Musta Salama koki toisenkin takaiskun Hulkin saapuessa taisteluplaneetta Sakaarilta takaisin maapallolle. Hulk pieksee Mustan Salaman lähitaistelussa ja esittelee sankaria voitonmerkkinään ja varoituksena muille supersankareille.
Voimat ja varusteet
250 px|thumb|left|Äänellään Musta Salama vapauttaa epäinhimilliset veljensä [[Maximus (sarjakuvahahmo)|Maximuksen ansasta]] Musta Salama omaa yli-inhimillisen suuret voimat, joiden avulla hän kykenee nostamaan noin yhden tonnin verran. On huomioimisen arvoista, että Musta Salama on keskiverto epäinhimillistä paljon voimakkaampi. Kuitenkin, mikäli Musta Salama lisää voimiaan elektronivoimillaan, hän kykenee nostamaan noin 60 tonnia.
Suurien fyysisten voimiensa lisäksi Musta Salama omaa rodulleen tyypillisiä yliluonnollisia voimia, jotka ovat seurausta hänen kyvystään hallita elektroneja. Mustan Salaman aivojen puhekeskus sisältää tuntemattoman orgaanisen elimen, jonka avulla Salama voi luoda toistaiseksi tuntemattomista partikkeleista koostuvia aaltoja. Nämä aallot reagoivat hänen tuottamiensa elektronien kanssa ja tuottavat normaalin puheäänen kanssa yhdistettynä murskaavan ääniaallon. Pelkkä hiljaisinkin kuiskaus Mustan Salaman suusta miltei äänettömässä tilassa saattaa väkivahvan Hulkinkin lentämään tuhansia metrejä (onkin sanottu hänen olevan yksi Marvel-universumin voimakkaimmista olennoista). Tämä voima vastaa korkeatonnisen atomipommin räjäytystä, mikäli Musta Salama huutaa.
Mustan Salaman puvun otsalla lepäävä antenni (jota hän on pitänyt sitten lapsuutensa) auttaa Salamaa kanavoimaan voimaansa vähemmän tuhoisin keinoin. Antenni tarkkailee Salaman aivojen puhekeskuksen aktiviteettia ja mahdollistaa Mustan Salaman hienovaraisemman käytön oman elektronivoiman saralla. Salama kykeneekin käyttämään elektroneja esimerkiksi oman fyysisen voimansa tai nopeutensa tehostamiseen. Samaten hän kykenee kanavoimaan elektroninsa yhteen massiivisen voimakkaaseen iskuun, jota Musta Salama kutsuu Mestari-iskuksi. Tällaiset voimannäytteet kuitenkin kuluttavat hänen voimiaan ja voivat saattaa hänet miltei täysin avuttomaksi.
Musta Salama kykenee myös liikuttelemaan hallitsemiaan partikkeleita niin, että tämä kykenee ampumaan käsiensä kautta murskaavia sädeiskuja. Samaten Salama kykenee muodostamaan elektroneista suojaavan voimakentän ympärilleen vain kätensä heilautuksella. Tällaisen suojakentän tiedetään pitäneen puoliaan jopa täyttä vauhtia kulkevaa MX-ohjusta vastaan (ensimmäisen kerran epäinhimillisten tiedemiehien tutkittua häntä, he havaitsivat Salaman oman voimakentän suojelleen tätä tämän omalta huudolta). Elektroneillaan Musta Salama on luonut jopa kulkureittejä, jotka ovat fyysisesti tarpeeksi kiinteitä niiden päälle astumiseen. Tällaisen teon jälkeen Salama on kuitenkin hyvin väsynyt.
Musta Salama kykenee myös aistimaan luomansa elektronikentän kautta muita sähkömagneettisia kenttiä. Kykyään hyödyntäen Musta Salama on kyennyt lukitsemaan joitain elektronisia mekanismeja.
Musta Salama kykenee myös valjastamaan muita, hänen aivojensa luomia tuntemattomia partikkeleita avukseen. Näiden avulla Musta Salama kykenee lentämään. Liikuttelemalla suunnattomalla vauhdilla partikkeleita Mustan Salaman tiedetään saavuttaneen jopa yli 800 km/h. Musta Salama kykenee pitämään tätä nopeutta yllä ainakin kuusi tuntia ennen kuin hänen aivonsa väsyvät partikkeleiden manipuloinnista johtuvasta rasituksesta. Partikkelit tuntuvat suojaavan Salamaa nopean matkustuksen vaaroilta (kuten siltä, että miten Musta Salama hengittää niin kovassa ilmavirrassa).
Ultimate Musta Salama
Ultimate Marvel-jatkumossa Mustalla Salamalla on samat kyvyt ja rajoitukset mitä normaalijatkumonkin Mustalla Salamalla.
Eric Stoltz
Eric Cameron Stoltz (s. 30 syyskuuta 1961 Whittier, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Stoltz on Actors' Studion jäsen.
Ura
Hän opiskeli Etelä-Kalifornian yliopistossa, mutta keskeytti opintonsa.
Hänellä on ollut merkittäviä rooleja muiden muassa elokuvissa Kärpänen II (1989), Unelmien tanssi (1992), Killing Zoe (1994), Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta (1994), Onni puuttuu peliin (1995) ja Perhosvaikutus (2004). Stoltz myös alun perin roolitettiin näyttelemään Marty McFlyta elokuvaan Paluu tulevaisuuteen (1985), mutta muutaman viikon kuvausten jälkeen hänet korvattiin Michael J. Foxilla.
Palkintoehdokkuudet
Stoltz oli vuonna 1986 ehdolla Golden Globen saajaksi sivuosastaan elokuvassa Naamio.
Lepsämä
Lepsämä on maalaiskylä Nurmijärvellä. Yli 2 000 asukkaan kylästä on kolme kilometriä itään Nurmijärven toiseen maalaiskylään Perttulaan ja viisi kilometriä kaakkoon Nurmijärven kunnan suurimpaan taajamaan Klaukkalaan, johon kuuluu Lepsämän vieressä oleva Lintumetsän asutusalue. Lepsämästä länteen mentäessä alkaa Vihdin kunnan raja. thumb|Lepsämän peltomaisemaa.
Timo Nurmberg
Timo Nurmberg (s. ) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi KooKoossa vuosina 1992–1994, 1998–2007. Vuosina 1994–1998 hän pelasi Tapparassa ja TuTossa.
KooKoo on jäädyttänyt Nurmbergin pelinumeron 81.
Lepsämä
Palvelut
Kylässä sijaitsee Lepsämän koulu, jonka vanha päärakennus on peruskorjattu. Koulua on laajennettu 1980-luvulla, jolloin rakennettiin luokkatila ja jumppasali. Luokkia ja ruokasalin sisältävä uusi talo rakennettiin vuonna 2000. Aiemmin Lepsämässä oli muun muassa myös kauppa, kaksi pankkia ja posti. Lepsämä on kasvanut viime vuosina varsin voimakkaasti, vuonna 2005 Lepsämä oli koko Suomen nopeimmin kasvava kylä.
Luonto
Lepsämän kylä on muodostunut jokilaaksoon, jonka pohjalla kiemurtelee nykyään kovin pieneksi kutistunut Lepsämänjoki, eräs Vantaanjoen sivuhaaroista. Jokilaakson rinteet on vuosisatojen varrella raivattu pelloiksi ja perinteinen vanha asutus on sijoittunut laakson reunoille, siihen missä kalliot alkavat. Lepsämänjoki tulvii keväisin ja on siksi suosittu muuttolintujen levähdyspaikka. Lepsämänjoen jokilaakso on tunnustettu kulttuurimaisemaksi, jonka vuoksi mm. uusimmassa seutukaavassa jokilaakson alue on rakennuskiellossa, jottei upea jokimaisema tuhoutuisi uusien talojen myötä. Klaukkalan Lintumetsä, joka sijaitsee Lepsämän vieressä ei kuulu itse kylään.
Lepsämän rosvot
Kuuluisat Nurmijärven rosvot olivat pääasiassa Lepsämästä lähtöisin. Södergårdin kartanon nuorin poika Mikko jäi 1820-luvulla perinnönjaossa toiseksi veljelleen Johanille ja alkoi muutaman ystävänsä kanssa varastella torpista omaisuutta, lähinnä vaatteita ja kankaita. Joukko kasvoi ja sai vahvistusta. Mukaan tuli Heikki Krig (s. Henrik Hjorth eli Riikin Heikki), joukon tunnetuin mies. Aluksi lähes harmittomat rötöstelyt saivat lopuksi niin raakoja piirteitä (kuten pahoinpitelyjä, kidutuksia ja tappoja), että paikalliset viranomaiset pyysivät valtiovallan apua rosvojahtiin. Niinpä autonominen Suomi lähetti avuksi lähes 700 venäläissotilasta. Jahtiporukka vaati käyttöönsä paikallisilta asukkailta majoitustiloja ja ruokaa. Osa torppareista ja talonpojista tuskastui sotilaisiin ja avusti salaa rosvoja toimittamalla heille ruokaa ja antamalla majapaikan. Lopulta jahti tuotti tulosta ja rosvot vietiin Hämeen Linnaan vankilaan. Siellä he muun muassa järjestivät vankilakapinan ja olivat vähällä polttaa koko linnan. Joukon jäsenille tuomittiin rangaistukseksi raippoja ja kuolemantuomioita, jotka sittemmin muutettiin karkotuksiksi Siperiaan. Myös vankilatuomioita annettiin jutun selvitysvaiheessa 1822. Riikin Heikki päätti rötöstelynsä jo vankilakapinan aikana ja välttyi tuomiolta.
Aiheesta muualla
Lepsämän kylän sivut: www.lepsama.fi
Jensen-Healey
Jensen-Healey on brittiläinen vuosina 1972–1976 valmistettu avomallinen urheiluauto. Tätä mallia valmistettiin West Bromwichin tehtaalla noin 10 000 kappaletta, enemmän kuin mitään muuta Jensenin mallia.
Taustaa
Austin-Healey-mallin tuotannon loputtua autojen maahantuoja Yhdysvalloissa, amerikannorjalainen Kjell Qvale etsi uutta tehdasta samanlaisen mallin tuottamista varten, joten hän otti yhteyden Donald Healeyyn ja Jensen Motorsiin, joka oli rakentanut korit Austin-Healeylle. Kjell Qvalesta tuli Jensenin pääomistaja ja Donald Healeystä yhtiön johtaja.
Muotoilu
Auton muotoilussa jäljiteltiin Austin-Healeyä. Sisustan väri on tumma ja autossa on muovinen keskikonsoli.
Keizō Obuchi
Keizō Obuchi oli japanilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuosina 1998–2000. Obuchi aloitti poliittisen uransa 26-vuotiaana ja oli kaikkien aikojen nuorin Japanin alahuoneeseen valittu henkilö vuonna 1963. Ministeriksi hän nousi ensimmäistä kertaa vuonna 1979 ja nousi vähitellen korkeampiin tehtäviin Liberaalidemokraattisessa puolueessa 1990-luvulla. Obuchi toimi ulkoministerinä ennen valintaansa pääministeriksi.
Jensen-Healey
Kehitys
Autoon tuli vuonna 1974 kumipuskurit. Vuonna 1976 mallin pohjalta tehtiin shooting brake -tyyppinen malli, Jensen GT.
Keizō Obuchi
BBC kutsui Obuchia muistokirjoituksessaan ”japanilaisen poliitikon arkkityypiksi”. Hänellä oli terävän neuvottelijan ja konsensuksen rakentajan maine, mutta hänen julkisuuskuvansa oli valju ja varovainen, joten hän sai lempinimen ”herra Tavallinen”. Hänen täytyi pääministerinä auttaa Japanin taloutta toipumaan 1990-luvun lamasta ja esitellä maan kaikkien aikojen suurin talouden tukipaketti.
Jensen-Healey
Tekniikka
Auton jousitus on yksinkertainen, mutta tehokas. Sekä edessä että takana on kierrejouset. Takana on rumpujarrut ja edessä levyjarrut. Jousitus, ohjausmekaniikka, jarrut ja taka-akseli ovat peräisin Vauxhall Firenzasta, lukuun ottamatta etujarruja jotka ovat Triumph TR6:sta.
Keizō Obuchi
Obuchin poliittinen ura päättyi aivoverenkiertohäiriöön 1. huhtikuuta 2000. Hän vajosi koomaan ja joutui luovuttamaan pääministerin valtuudet Yoshirō Morille 5. huhtikuuta. Obuchi menehtyi kuukautta myöhemmin sairaalassa.
Jensen-Healey
Moottorit
Euroopan malleissa kaasuttimina on kaksi Dellorton kaasutinta, Yhdysvaltojen malleissa Strombergit. Ensimmäisissä malleissa ei ollut myöhemmin vakiovarusteeksi tullutta öljynjäähdytintä. Vaihteistona on Sunbeam Rapierista peräisin oleva nelivaihteinen Chryslerin vaihteisto. Myöhemmin käytettiin myös viisivaihteista Getragia.
Pertti Jaakkola
Kakkosvaravahtina ja kolmosvaravahtina pelannut "Pete" Jaakkola voitti pesäpallon Suomen mestaruuden Jyväskylän Kirin joukkueessa vuosina 1953, 1956, 1957 ja 1958. Vuonna 1957 hän voitti SM-sarjan lyöjäkuninkuuden ja Pesäpalloliitto (PPL) valitsi hänet vuoden pesäpalloilijaksi. Hän oli PPL:n joukkueen vaihtopelaaja Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa.
Jaakkola valittiin viisi kertaa Itä–Länsi-otteluun, kaksi kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun ja kolme kertaa PPL–TUL-otteluun. Hän toimi Jyväskylän Kirin puheenjohtajana vuosina 1965–1967 ja Jyväskylän Tennisseuran puheenjohtajana vuosina 1965–1975.
Jean Stablinski
thumb|Stablinski vuonna 1963 thumb|Jean Stablinski vuonna 1997 Jean Stablinski (21. toukokuuta 1932 – 22. heinäkuuta 2007) oli ranskalainen, syntyperältään puolalainen pyöräilijä. Hän syntyi Ranskassa Nordin departmenissa kylässä nimeltä Thun Saint-Armand ja sai nimekseen Jean Stablewski. Myöhemmin hän sai Ranskan kansalaisuuden ja muutti nimekseen Jean Stablinski. Hän voitti useita kilpailuja mm. Espanjan ympäriajon, oli maantieajon maailmanmestari sekä nelinkertainen Ranskan mestari. Stablinski osallistui Ranskan ympäriajoon 12 kertaa ja voitti etappeja kaikissa suurissa ympäriajoissa. Hänen lempinimensä oli Le Polac (Puolalainen).
Hieraattinen kirjoitus
thumb|Hieraattista kirjoitusta [[Georg Ebersin papyruksessa.]]
Hieraattinen kirjoitus oli hieroglyfikirjoituksen tyylitelty muoto, joka korvasi vaikeatekoisemman edeltäjänsä kirjeissä, papyruksissa ja muissa kiireellisimmissä viestinnän muodoissa. Hieraattinen kirjoitus oli lähes yhtä vanhaa kuin hieroglyfikirjoituskin. Hieraattisen kirjoituksen pohjalta kehitettiin myöhäiskaudella vielä tyylitellympi demoottinen kirjoitus, joka otettiin käyttöön valtion asiakirjoissa.
Hieroglyfer
Petteri Nieminen
Petteri Nieminen (s. 16. elokuuta 1963 ) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Hän edusti SM-sarjassa Uudenkaupungin Urheilijoita ja Hongikon Nuorisoseuran Urheilijoita sekä I-divisioonassa Hongikon Nuorisoseuran Urheilijoita. Kaudella 1989–1990 Nieminen valittiin SM-sarjan vuoden pelaajaksi. Hän pelasi Suomen koripallomaajoukkueessa 53 ottelua.
Suhinitši
Suhinitši on kaupunki Kalugan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Brjanskin ja Moskovan sekä Tulan ja Smolenskin välisten rautateiden risteyksessä 105 kilometriä Kalugasta lounaaseen. Kaupunki on Suhinitšin piirin keskus. Sen ohi kulkee Moskovan ja Kiovan välinen M3-valtatie. Asukkaita on 15 400 henkeä (vuonna 2010).
Lauttajärvi (Orivesi)
Lauttajärvi on Pirkanmaalla Orivedellä Lauttakulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Suhinitši
Paikkakunta on saanut alkunsa 1700-luvun alussa perustetusta kylästä. 1800-luvun alussa se oli huomattava tavaraliikenteen keskus ja kauppapaikka. Kaupunginoikeudet Suhinitši sai vuonna 1840. Sen taloudellista merkitystä lisäsivät 1800-luvun lopulla valmistuneet rautatiet. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli saksalaisten miehittämä. Nykyään siellä on elintarviketeollisuutta, muovitehdas, ompelimo sekä rautatieliikennettä palvelevia yrityksiä.
Lauttajärvi (Orivesi)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,6 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee kapeassa kalliomurroksessa yhdessä Ala-Lauttajärven ja Katajajärven kanssa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Suhinitši
Aiheesta muualla
54.09933°N, 35.34039°W
Carlos Valderrama
Carlos Alberto Valderrama Palacio (s. 2. syyskuuta 1961 Santa Marta, Kolumbia) on kolumbialainen entinen jalkapalloilija. Valderrama tunnettiin paksun oranssin hiuspehkonsa lisäksi myös taitavana syöttelijänä ja pallon suojaajana.
Valderramaa pidetään useasti Kolumbian kaikkien aikojen parhaimpana jalkapalloilijana. Hän olikin Kolumbian maajoukkueen kapteeni kolmissa eri MM-kilpailuissa (1990, 1994 ja 1998). Vuoden 1998 MM-kilpailujen jälkeen hän lopetti maajoukkueuransa, jonka aikana hän pelasi 111 ottelua tehden niissä 11 maalia.
Seurajoukkueessa Valderrama aloitti uransa 1981 Union Magdalenassa pelaten Kolumbiassa myös Millonariosin ja Deportivo Calin paidassa. Vuonna 1988 Valderrama siirtyi Eurooppaan Montpellier’hen, josta hän edelleen siirtyi Espanjaan Real Valladolidiin vuonna 1990. Vuonna 1992 Valderrama palasi Kolumbiaan, jossa hän edusti Independiente Medellíniä ja Atlético Junioria.
Uransa Valderrama lopetti vuonna 2004.
Luettelo pikkuplaneetoista: 75001–76000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 75001:stä ja päättyen 76000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Çesk Zadeja
Çesk Zadeja (1927 Shkodër – 1997 Rooma, Italia) oli albanialainen säveltäjä. Hän sävelsi muun muassa useita pianokappaleita. Niiden ohella hänet tunnetaan sinfonioiden ja oopperoiden säveltäjänä. Zadeja sävelsi myös musiikin muutamaan albanialaiseen elokuvaan. Zadeja kuoli roomalaisessa sairaalassa, mutta hänet haudattiin Albaniaan.
Kalevan kisat 1996
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1996 Tampereella 4.–7. heinäkuuta. Kilpailupaikka oli Ratinan stadion. Kalevan maljan voitti Oulun Pyrintö.
Paulo Gazzaniga
pienoiskuva|Paulo Gazzaniga vuonna 2015. Paulo Dino Gazzaniga (s. 2. tammikuuta 1992 Murphy, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti ja pituudeltaan 196-senttimetrinen. Gazzaniga edustaa Espanjan La Ligassa pelaavaa Gironaa lainalla englantilaisseura Fulhamista.
Gazzaniga siirtyi kesällä 2021 Fulhamiin, jossa hän pelasi kaudella 2021–2022 mestaruussarjassa 13 ottelua aloitettuaan kauden ykkösmaalivahtina mutta jäätyään sittemmin vaihtopenkille. Syyskuun 2022 alussa hän siirtyi lainalle espanjalaisseura Gironaan, jossa hän nousi pelaavaksi maalivahdiksi lokakuun loppupuolella.
Taisto Lehto
Taisto Lehto (s. 21. marraskuuta 1928 Hollola) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
Kopparina pelannut Lehto voitti pesäpallon Suomen mestaruuden Lahden Mailaveikkojen joukkueessa vuosina 1949–1952. Hän oli PPL:n joukkueen koppari Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa.
Lehto pelasi viisi kertaa Itä–Länsi-ottelussa. Hänet tunnettiin lempinimellä "Pesäpallokenttien vinttikoira". Hänen veljensä Tapio Lehto oli kolmiloikan Suomen mestari ja olympiaedustaja.
Aste
thumb|Kulmamitta thumb|300px|Kulmia thumb|300px|Astelevy, jossa on myös radiaanit merkittynä asteiden rinnalle. Aste (tunnus °) on tasokulman mittayksikkö.
Suora kulma on 90 astetta, oikokulma 180 astetta ja täysi kulma eli täysi kierros 360 astetta. Aste jakaantuu 60 (kulma)minuuttiin (tunnus ′, yläpuolinen indeksointipilkku). Minuutti jakaantuu edelleen 60 (kulma)sekuntiin (tunnus ″, kaksinkertainen yläpuolinen indeksointipilkku). Kulmasekunti alkaa kuitenkin jäädä pois käytöstä, ja sen sijaan on yleistynyt kulmaminuutin desimaaliosien käyttö. Aikoinaan navigaatiossa on ollut käytössä myös kulmatertia, joka oli sekunnin -osa.
SI-järjestelmässä käytetään kulman yksikkönä asteen ohella radiaania.
Tietyissä yhteyksissä, lähinnä maanmittauksessa, käytetään kulman yksikkönä myös goonia, joka on sadasosa suorasta kulmasta:
Astesymboli
Asteen merkkiä (°, Unicode: U+00B0, HTML: ) käytetään myös lämpötilan yksiköissä celsiusaste (°C) ja Fahrenheit-aste (°F), mutta ei kelvinissä (K). Merkkiä käytetään myös eräissä muissa merkinnöissä, kuten veden kovuusasteissa (°dH). Asteen merkkiä ei pidä sekoittaa hiukan samankaltaiseen maskuliinisen järjestysluvun merkkiin (º, U+00BA), yläpuolinen ympyrä ‑tarkkeeseen (˚, U+02DA tai yhdistyvä versio U+030A) eikä yläindeksinä esiintyvään kirjaimeen o tai numeroon 0.
Tietokonejärjestelmissä, joissa on käytössä laajennettu suomalainen näppäimistö, asteen merkki voidaan kirjoittaa pitämällä alhaalla alt gr- ja shift-näppäimiä samalla kun painetaan näppäimistön ylärivillä sijaitsevaa numeron 0 näppäintä.
Hiljainen tieto
Hiljaisen tiedon käsitteen synty
Käsitteen loi alun perin filosofi Michael Polanyi. Taustalla on ajatus, että tiedämme enemmän kuin osaamme ääneen lausua. Tekijä ei aina osaa puhua ratkaisuistaan eikä kuvata niiden perusteita ulkopuolisille. Hiljaisen tiedon vastakohta on eksplisiittinen tieto, jota voidaan prosessoida ja tallentaa suhteellisen helposti samoin kuin viestiä ja jakaa. Lääkärin diagnoosi on osittain hiljaista tietoa, osittain eksplisiittistä tietoa, joka voidaan kirjoittaa lääkärikirjoihin.
Hiljainen tiedon käsite Suomessa
Hiljaisen tiedon käsitteen toi suomalaiseen keskusteluun Hannele Koivunen teoksessaan Hiljainen tieto (1997), jossa hän käänsi englannin tacit knowledge -käsitteen tällä tavoin. Koivunen tarkastelee laajasti sanallisen tiedon ulkopuolelle ulottuvaa tietämistä ja osaamista. Hän sisällyttää hiljaiseen tietoon kaiken sen geneettisen, ruumiillisen, intuitiivisen, myyttisen, arkkityyppisen ja kokemusperäisen tiedon, jota ihmisellä on, vaikka sitä ei voida ilmaista sanallisesti. Lisäksi Koivunen tarkastelee hiljaisuutta äänettömyytenä, puhumattomuutena ja vaikenemisena sekä hiljaisuuden merkitystä ihmiselle ja kulttuurille. Hänen tarkastelussaan painottuu kansanrunouden suhde hiljaisuuteen. Tarkastelussa on mukana mielellisen rauhoittumisen merkitys. Näin Koivusen hiljaisen tiedon käsite kattaa sellaisiakin näkökulmia, mitä Polanyin tacit knowledge -käsitteeseen ei yleensä liitetä.
Hiljaisen tiedon käsite saattaa aiheuttaa sekaannuksia, koska eri yhteyksissä sillä tarkoitetaan eri asioita. Jos joku tieto ei ole sanallista, se voi silti olla huomion kohteena. Esimerkiksi muusikko voi suunnata huomionsa soiviin ilmiöihin ja tuntemuksiin kehossaan, vaikka ei niitä sanoiksi pukisikaan.
Hiljainen tieto voi olla sellaista tietoa, joka on opittu implisiittisen oppimisen kautta yhteisön tai tradition piirissä eikä se ole koskaan tullutkaan tietoisen tarkastelun kohteeksi. Se voi olla myös sellaista tietoa, johon on opiskeluvaiheessa kiinnitetty tietoinen huomio, mutta johon taidon automatisoiduttua ei enää tarvitse kiinnittää huomiota. Joissain tapauksissa huomion voi niin halutessaan suunnata siihen uudelleen, joissain tapauksissa automatisoituneen taidon pohjalla ollut tieto ei enää ainakaan helpolla avaudu tietoiselle tarkastelulle. Erityisesti taidon opettamiselle hiljainen tieto asettaa haasteen, koska taitava tekijä ei aina tunnista taitonsa perusteita.
Syyrialais-ortodoksinen kirkko
Antiokian syyrialais-ortodoksinen kirkko on yksi orientaaliortodoksista kirkoista. Se katsoo jatkavansa apostoli Pietarin vuonna 37 perustaman Vähän-Aasian Antiokian seurakunnan ja patriarkaatin perinnettä. Aiemmin syyrialainen Antiokia on nykyisin Turkin aluetta, ja kirkon keskuspaikka on ollut vuodesta 1959 alkaen Syyrian Damaskoksessa.
Kirkkoa johtaa keväästä 2014 alkaen Antiokian ja koko Idän syyrialainen patriarkka Ignatius Aphrem II Karim. Jäsenkuntaa on diasporassa olevien lisäksi Syyriassa, Libanonissa, Turkissa, Israelissa, Intiassa ja Latinalaisessa Amerikassa.
Intia
Suurin jäsenmäärä kirkolla on Intiassa (1,2 miljoonaa), jossa Antiokian syyrialaisen patriarkan alainen Malankaran jakobiittinen syyrialais-ortodoksinen kirkko vaikuttaa Lounais-Intian Keralan maakunnassa. Sen paikallinen johtaja on katolikos Baselios Tuomas I. Se on yksi nk. tuomaskristittyjen kirkoista, jotka jatkavat alueelle jo ensi vuosisatojen aikana levinneen kristillisyyden perinnettä.
Keski-Amerikka
Antiokian syyrialais-ortodoksisella kirkolla on Pohjois- ja Etelä-Amerikassa vanhastaan seitsemän diasporassa olevien syyrialaisten arkkihiippakuntaa. Viime vuosina kirkkoon lukeutuvien määrä on kuitenkin kasvanut nopeasti Keski-Amerikassa, kun suuri määrä alkuperäisasukkaita, patriarkan mukaan jopa 800 000 aiemmin itsenäisen Guatemalan uudistuneen ekumeenisen katolisen kirkon jäsentä, on siirtynyt katolisen kirkon vaikutuspiiristä orientaaliortodoksisuuden yhteyteen Guatemalassa, Etelä-Meksikossa ja Yhdysvaltain lännessä. Samaan aikaan myös varsinaiset ortodoksiset kirkot ovat kasvaneet voimakkaasti Latinalaisessa Amerikassa.
Mörssäri
thumb|250px|[[Škodan valmistama 305 mm:n mörssäri vuodelta 1911. Putken suhteellinen lyhyys näkyy selvästi.]] thumb|250px|Toisen maailmansodan aikainen saksalainen Sturmtiger -rynnäkkömörssäri. Mörssäri on käytöstä pois jäänyt tykkityyppi, jota käytettiin pääasiassa kenttätykistössä. Mörssäriksi luokitellaan tykki, joka ampuu korkeilla, yli 45 asteen kulmilla. Toisen määritelmän mukaan mörssäri on tykki, jonka putken pituus on alle 15-kertainen kaliiperiin verrattuna. Myös vanhanaikaisia haulikoita kutsutaan joskus puhekielessä mörssäreiksi. Nimensä mörssäri on saanut saksan kielen sanasta Mörser, joka tarkoittaa morttelia. Useilla kielillä vanha mörssäriin viittava sana (esim. englannin "Mortar") tarkoittaa nykyään kranaatinheitintä.
Olga Zavjalova
thumb|Olga Zavjalova Olga Viktorovna Zavjalova (s. 24. elokuuta 1972) on venäläinen maastohiihtäjä, joka voitti kaksi maailmanmestaruutta.
Mörssäri
Mörssäreitä on käytetty satoja vuosia. Ne olivat erityisen sopivia piirityksissä. Jo varsin pian asetyypin keksimisen jälkeen siihen kehitettiin räjähtävät ammukset: ontto ammus täytettiin tarvittavalla määrällä ruutia; ammuksen kyljessä oli reikä sytyttimelle. Koska putki oli kaltevassa asennossa, sen sisälle asennettiin tätä varten suunniteltu kavennus ja ammuksessa oli kaulus, joka sopi sen kanssa yhteen. Näin ammuksen paino ei päässyt räjäyttämään ajopanosta ennen aikojaan.
Olga Zavjalova
Zavjalova on kilpaili maailmancup-tasolla vuodesta 1993 alkaen vuoteen 2011 asti. 2003 Val di Fiemmen MM-kisoissa hän voitti kultamitalin 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja saavutti pronssia 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa, takaa-ajossa sekä viestissä. 2007 Sapporon MM-kisoissa hän voitti kultamitalin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja hopeaa kymmenen kilometrin vapaan kilpailussa.
Mörssäri
Tykkimies leikkasi sytyttimen oikean pituiseksi ennen ammuntaa taulukoiden ja kokemuksensa avulla; sytyttimeen vietiin tuli viitisen sekuntia ennen itse tykin laukaisua. Näin tehtiin, jotta saatiin varmuus siitä, että sytytin palaa kunnolla eikä sammu ilmalennon johdosta.
Olga Zavjalova
Maailmancupissa Zavjalova on saavuttanut yhden henkilökohtaisen osakilpailuvoiton, 12. helmikuuta 2005 Reit im Winklissä kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta. Henkilökohtaisia palkintokorokesijoituksia hänellä on kaikkiaan 14.
Mörssäri
Sytyttimen pituutta ja ajopanoksen kokoa vaihdeltiin tulenjohdon ilmoitusten mukaan, ja vaikutus olikin yleensä varsin tehokas. Myöhemmin kehitettiin sytytin, jossa oli valmiina etukäteen kokeilujen perusteella kehitetty aika-asteikko. Tätä sytytintä ei ollut tarve leikata, vaan se voitiin sytyttää keskeltäkin.
Nykyisissä armeijoissa ei mörssäreitä enää käytetä; ne jäivät käytöstä, kun kranaatteihin kehitettiin luotettava iskusytytin; myöhemmin kehitetty aikasytytin vielä vahvisti muutosta. Viimeinen jäänne vanhasta sytytintyypistä oli Suomessakin vielä jatkosodan aikana käytetyissä Canet- ja Škoda-ilmatorjuntatykeissä: niiden ammuksissa oli niin sanotut ruutikanavasytyttimet, jotka vastasivat hyvin läheisesti entisiä lunttusytyttimiä, joskin ne syttyivät tykin laukauksesta. Mörssäreitä käytettiin jonkin verran vielä toisessa maailmansodassa. Esimerkiksi saksalainen Sturmtiger oli eräänlainen mörssärillä varustettu rynnäkkötykki.
Olga Zavjalova
Zavjalova ei kilpaillut kaudella 2007–2008, koska odotti toista lastaan.
Zavjalova lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2011.
Estelle Harris
thumb|Estelle Harris vuonna 2009. Estelle Harris, o.s. Nussbaum (22. huhtikuuta 1928 New York, New York – 2. huhtikuuta 2022 Palm Desert, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin Estelle Costanzan sivuosasta televisiosarjassa Seinfeld. Hän oli myös ääninäyttelijä.
Harris aloitti näyttelemisen yhteisöteattereissa ja siirtyi sen jälkeen alueellisiin teattereihin ja kesäteattereihin. Hän esiintyi myös monissa televisiomainoksissa, erään vuoden aikana jopa 25 kansallisessa mainoksessa. Hänen ensimmäiset elokuvansa olivat vuonna 1977 ilmestyneet Looking Up ja Summerdog. Harris sai 1980-luvun puolivälissä ja sen jälkeen pieniä rooleja myös suuremmista tuotannoista ja esiintyi muun muassa Sergio Leonen Suuressa gangsterisodassa. Hänellä oli myös toistuva rooli sarjassa Night Court, ja hän vieraili sarjassa Pulmuset.
Harrisin tunnetuin rooli on televisiosarjasta Seinfeld, missä hän näytteli 27 jaksossa George Costanzan äitiä Estellea. Hänen puolisoa näytteli Jerry Stiller, ja Harrisin ja Stillerin välillä oli monia rakkaudellisia sanaharkkoja. Harris sai sarjasta mainetta komiikkansa ajoituksesta.
Harris oli vuodesta 1954 naimisissa Sy Harrisin kanssa. Pari sai kolme lasta.
Ontelokranaatti
thumb|Poikkileikkaus ontelokranaatista thumb|Vietnamilaisten 57 mm kranaatin osumia [[M113|M113:n kyljessä]]
Ontelokranaatti on suunnattuun räjähdysvaikutukseen perustuva ammus. Se on kehitetty erityisesti panssarin läpäisemiseen ja edelleen panssarivaunujen tuhoamiseen. Ammus tai taistelukärki, jossa käytetään onteloperiaatetta, voidaan ampua alhaisella nopeudella läpäisyn ollessa tehokas. Ase, ohjus tms. voi näin olla kevyt ja suhteellisen pienikokoinen.
Ontelopanoksia käytettiin tiettävästi ensi kertaa keväällä 1940 belgialaisia vastaan. Saksalaiset erikoisjoukot räjäyttivät belgialaisen Eben-Emaelin linnoituksen teräksisiä suojakupuja kannettavilla ontelopanoksilla.
Rakenne ja periaate
Ontelokranaatti koostuu metallisesta kartiosta tai paraboloidista, jota ympäröi räjähdysaine. Suunnattu räjähdysvaikutus muodostaa metallista suurinopeuksisen suihkun, jossa on kaasumaista ja sulaa metallia. Suihkun energia syntyy räjähdysaineen detonaatiorintamien yhdistyessä kartion keskiviivalla luoden suuren impulssimomentin. Suihkun paine on miljoonia kp/cm² eli satoja GPa.
Suihku jaetaan kolmeen osaan. Kaasumaisen kärkisuihkun nopeus voi olla jopa 20 000 m/s. Kevyenä sen teho on heikko. Nestemäisen keskisuihkun nopeus on 2 000–7 000 m/s ollen varsinainen läpäisyn tekevä osa. Jälkisuihku on nopeudeltaan satoja metrejä sekunnissa. Jälkisuihkun vaikutus on vähäinen hitaan nopeuden vuoksi. Jälkisuihkun hidas metalli voi jäädä kiinni syntyneeseen aukkoon muodostaen piikin tai tulpan.