cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Blekingen lääni
Väestönkehitys
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 4,4 prosenttia läänin asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin läänissä asui 2 040 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,3 prosenttia läänin väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden läänin asukkaiden mediaaninettotulot olivat 179 951 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa läänin väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Väestö maakunnittain
Blekingen läänissä oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 152 979 asukasta, jotka asuivat kaikki Blekingen maakunnassa. Koko Blekingen maakunnan väestö asuu Blekingen läänissä.
Daniş Tunalıgil
Hüseyin Daniş Tunalıgil (1915 – 22. lokakuuta 1975) oli turkkilainen diplomaatti, jonka JCAG-joukot murhasivat vuonna 1975 Itävallassa.
Elämä ja ura
Tunalıgil syntyi Ankarassa vuonna 1915. Hän valmistui Galatasarayn lukiosta vuonna 1933. Vuonna 1939 hän tuli ulkoministeriöön. Diplomaattisen uransa aikana hän oli ollut Turkin suurlähettiläänä Jordaniassa, Jugoslaviassa, Alankomaissa ja lopulta Itävallassa.
Murha
Keskipäivällä, 22. lokakuuta 1975, kolme aseistanutta miestä joilla oli automaattiaseet hyökkäsivät Turkin suurlähetystöön Wieniin, tappamalla vartijat ja astumalla sisään suurlähettilään toimistoon. Silloin militantit kysyivät häneltä oliko hän Turkin suurlähettiläs. Kun vastaus oli myönteinen, he ampuivat hänet brittiläisillä ja israelilaisvalmisteisilla pistooleilla. Tunalıgil kuoli paikan päällä ja militantit lähtivät nopeasti paikasta autolla.
Hyökkäystä seurasi toinen suunniteltu hyökkäys Turkin suurlähettilään Ismail Ereziin kohden Ranskassa 24. lokakuuta 1975 ja jossa kuoli hän ja hänen autonkuljettajansa.
Kolmea militanttia ei koskaan tunnistettu tai saatu kiinni Se oli ensimmäinen Armenialaisen kansanmurhan oikeudellisten komandojen murha, ja vuoteen asti 1984 se oli vaatinut 20 turkkilaisen diplomaatin ja heidän lähisukulaisensa elämän.
Chacal-luokka (hävittäjä)
Chacal-luokka oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistetun kuuden hävittäjän alusluokka toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Nämä suuret hävittäjät eli niin kutsutut contre-torpilleursit olivat Ranskan merivoimien ensimmäiset ensimmäisen maailmansodan jälkeen valmistetut torpedoin varustetut alukset yhdessä Bourrasque-luokan torpilleursien kanssa. Alusluokan tilaus vahvistettiin laivasto-ohjelmassa huhtikuussa 1922, mutta luokan ensimmäiset alukset Panthére ja Jaguar oli tilattu jo neljä päivää aiemmin. Loput neljä alusta tilattiin 7. helmikuuta 1923 ja niiden kölit laskettiin jo samana vuonna.
Alusten pääaseet olivat ensimmäistä kertaa Ranskan merivoimissa yliampuvia sekä etu- että takakannella, ja viides tykki oli sijoitettu taaimman savuhormin tasalle. Alusten pääaseet olivat vuodelta 1919, ja ne olivat aikakautensa tehokkaimpia. Niiden suurin heikkous oli pieni tulinopeus, vain 4–5 laukausta minuutissa.
Argentiinan Grand Prix 1955
Argentiinan Grand Prix 1955 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. tammikuuta 1955 Autódromo Oscar Alfredo Gálvez -radalla. Kilpailu oli kauden avauskilpailu, ja sen voitti Juan Manuel Fangio.
Kurt Vonnegut
Kurt Vonnegut Jr. (11. marraskuuta 1922 Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat – 11. huhtikuuta 2007 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Vonnegut tunnettiin osin sarkastisesta kirjoitustyylistään, joka oli sekoitus dokumentaarista kuvausta, science fictionia, mustaa huumoria ja satiiria. Vonnegutin tarinoiden kantava sanoma on voimakkaan humanistinen, joskus osin anarkistinenkin.
Sukutausta ja nuoruusaika
Vuonna 1940 Vonnegut aloitti isänsä toivomuksesta biokemian opinnot Cornellin yliopistossa. Hän toimi myös yliopiston lehden Cornell Daily Sunin päätoimittajana ja kirjoitti lehteen suosittuja satiirisia sodanvastaisia kolumneja. Vonnegutin opinnot etenivät hitaasti.
Sotakokemukset
pienoiskuva|Vonnegut Yhdysvaltain armeijassa 1940-luvulla. Vonnegut liittyi toisen maailmansodan aikana, maaliskuussa 1943 Yhdysvaltain armeijaan. Peruskoulutuskauden jälkeen hänet sijoitettiin maavoimien ASTP-ohjelmaan, jonka tarkoitus oli kouluttaa yliopistossa tekniikkaan erikoistuneita upseerikokelaita. Vonnegut aloitti jatko-opinnot konetekniikan parissa Carnegien teknillisessä korkeakoulussa ja jatkoi opintoja Tennesseen yliopistossa.
Yaşar Doğu
Yaşar Doğu (1913 Samsun – 8. tammikuuta 1961 Ankara) oli turkkilainen vapaa- ja kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Kurt Vonnegut
Sotakokemukset
Normandian maihinnousun jälkeen Yhdysvaltain armeija tarvitsi erikoisupseerien sijasta tavallisia jalkaväkimiehiä, joten ASTP-koulutus lakkautettiin alkuvuonna 1944 ja miehet määrättiin rintamalle. Raskaan kenttätykistön peruskoulutuksen saanut Vonnegut siirrettiin Eurooppaan Yhdysvaltain 106. jalkaväkidivisioonan 423. rykmenttiin kiväärimieheksi, 2. pataljoonan tiedustelijaksi.
Yaşar Doğu
63–87 kilogramman painoluokissa kilpaillut Doğu voitti vapaapainissa olympiakultaa Lontoossa 1948, maailmanmestaruuden vuonna 1951 ja kaksi Euroopan mestaruutta. Kreikkalais-roomalaisella painityylillä hän saavutti Euroopan mestaruuden ja EM-hopean. Turkissa järjestetään Doğun nimeä kantava painiturnaus vuosittain.
Kurt Vonnegut
Sotakokemukset
Kuukauden kestäneessä kiivaassa Ardennien taistelussa Vonnegut joutui eroon yksiköstään, ja päiväkausien harhailujen jälkeen hän joutui 22. joulukuuta 1944 saksalaisten sotavangiksi. Sotavankeusaikanaan Dresdenissä hän koki kaupungin täydellisen tuhon kolme päivää jatkuneissa liittoutuneiden pommituksissa helmikuussa 1945. Kaupungin palaessa Vonnegut säilyi turvassa maanalaisessa lihavarastossa. Pommitusten jälkeen saksalaiset komensivat hänet muiden sotavankien mukana keräämään ruumiita raunioista joukkohautoihin.
Vonnegut ehti olla sotavankeudessa toukokuun alkuun asti, kunnes vapautui neuvostojoukkojen edetessä alueelle. Hän vietti jonkin aikaa samalla siirtoleirillä keskitysleireiltä vapautettujen kanssa. Hänelle myönnettiin sotapalveluksestaan Purppurasydän-kunniamerkki (Purple Heart). Sotakokemuksilla oli ratkaiseva vaikutus hänen maailmankatsomukseensa sekä myöhempään kirjalliseen tuotantoonsa.
Työura ja opinnot
Palattuaan sodasta Vonnegut opiskeli 1945–1947 Chicagon yliopistossa antropologiaa saamatta kuitenkaan aikaan hyväksyttävää luonnosta lopputyöstään Fluctuations Between Good and Evil in Simple Tales. Loppututkinto hänelle myönnettiin vasta 1971, "korkealaatuisen kirjallisen työn johdosta" – erityisesti romaanista Kissan kehto. Opintojen ohessa Vonnegut työskenteli rikosreportterina chicagolaisessa uutistoimistossa Chicago City News Bureau.
Opintojen kariuduttua hän muutti 1947 Chicagosta Schenectadyyn New Yorkin osavaltioon työskentelemään General Electric -yhtiön suhdetoimintaosastolle. GE:llä hän pääsi työnsä ohessa kuuntelemaan päivittäin tutkijoiden keskusteluja. Hänen veljensä Bernard työskenteli samassa yhtiössä tutkijana. Vonnegutin myöhemmän oman arvion mukaan nämä ajat olivat tärkeitä hänen tulevaa kirjailijanuraansa ajatellen. Samalla hän aloitteli julkista kirjailijanuraansa kirjoittamalla novelleja eri lehtiin. thumb|upright|Sähköpiano, Vonnegutin esikoisromaanin suomennoksen kansi (Tammi, 1981).
Vonnegut työskenteli GE:ssä vuoteen 1951, jolloin hän muutti perheineen West Barnstablen Provincetowniin Massachusettsin osavaltioon ja ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi. Seuraavana vuonna ilmestyi hänen ensimmäinen romaaninsa Sähköpiano. Romaanin julkaisun aikoihin Vonnegut elätti itsensä kirjoittamalla novelleja eri lukemistoihin, opettamalla englannin kieltä ja toimimalla Saab-autojen edustajana. Romaani on teknologian ylivaltaa arvosteleva satiirinen tieteiskuvaus, joka kertoo kolmannen maailmansodan jälkeisestä ajasta Yhdysvalloissa. Vonnegutin romaanissa valtiosta on tullut teknokraattinen kontrolliyhteiskunta, jossa kansalaiset on jaettu kasteihin.
Toinen romaani Titanin seireenit ilmestyi 1959. 1960-luku oli Vonnegutille tuotteliasta aikaa. Hän julkaisi kymmeniä novelleja ja neljä romaania. Romaanit saavuttivat suosiota erityisesti yliopistoväen keskuudessa. Hän opetti kaksi vuotta tunnetussa University of Iowa Writers' Workshop -opintoryhmässä. Vuosikymmenen lopulla julkaistu kuudes romaani Teurastamo 5 oli läpimurto yliopistomaailman suosikista suurempaan julkisuuteen. Romaania pidetään yleisesti Vonnegutin parhaana.
1970-luvulla Vonnegut opetti luovaa kirjoittamista eri yliopistoissa ja julkaisi jokseenkin menestyneen Broadway-näytelmän sekä kolme romaania. Osin henkilökohtaisten perhetragedioiden vuoksi hän vähensi julkista toimintaansa vuosikymmenen lopulla. Kirjoittamista Vonnegut jatkoi tasaisen tahtiin: sekä 1980- että 1990-luvulla hän julkaisi kolme romaania. Viimeisen, 1996 ilmestyneen romaanin Ajanjäristys jälkeen hän lopetti kirjoittamisen ja keskittyi taideharrastuksiinsa. Vonnegut harrasti kuvataiteita – maalaamista ja silkkipainotöitä ja kuvanveistoa materiaaleinaan puu ja teräs. Lähes kymmenen vuoden tauon jälkeen ilmestyi hänen viimeiseksi jäänyt teoksensa, esseekokoelma Maaton mies, joka sisältää myös runoja ja piirroksia.
Perhe
Vonnegutin äiti teki hänen armeija-aikanaan, toukokuussa 1944, itsemurhan unilääkkeillä. Vonnegutin isä erakoitui vaimonsa kuoleman jälkeen ja kuoli vuonna 1957.
Vonnegut oli naimisissa kahdesti. Hän avioitui 1945 lapsuudenystävänsä Jane Marie Coxin kanssa, josta erosi vuonna 1979. Samana vuonna hän meni naimisiin valokuvaaja Jill Krementsin kanssa.
Vonnegutilla oli kolme omaa lasta ensimmäisestä avioliitostaan. Vuoden 1958 lopulla hänen sisarensa Alice kuoli syöpään kaksi päivää sen jälkeen kun hänen miehensä oli kuollut junaonnettomuudessa. Vonnegut adoptoi perheen orvoiksi jääneet kolme lasta. Hänellä on myös myöhemmin adoptoitu tytär toisesta avioliitosta. Poika Mark sairastui skitsofreniaan 1970-luvulla ja on myöhemmin julkaissut kokemuksistaan romaanin.
Kuolema
Kurt Vonnegut kuoli 84-vuotiaana 11. huhtikuuta 2007 aivovaurioon, jonka oli saanut muutama viikko aikaisemmin kaaduttuaan kotonaan New Yorkin Manhattanilla.
Tuotanto
Vonnegutin tuotannon tunnusmerkkejä ovat absurdi satiiri ja musta huumori. Hän harrasti romaaneissaan rakenteellisia kokeiluja ja käytti usein lyhyttä sähkösanomamaista kerrontaa. Vonnegut pilkkasi tuotannossaan kulutusyhteiskuntaa ja yhteiskunnallisia rakenteita. Hän arvosteli tuotannossaan yhtä lailla kaikkia ideologioita ja puolusti yhteiskunnallisen ja teknologisen koneiston rattaissa pinnistelevää pientä ihmistä.
Monissa romaaneissa esiintyy sivuhenkilönä kirjailijan alter ego, tieteisnovelleja kirjoittava Kilgore Trout. Samalla nimellä julkaisi Philip José Farmer teoksen Venus simpukankuorella, jota luultiin Vonnegutin kirjoittamaksi. Kun totuus paljastui, jotkut ilmaisivat, että mestarin olisi syytä ottaa oppia oppipojaltaan. Vonnegut itse katsoi joutuneensa oman haamunsa vangiksi.
Novellit ja romaanit
Vonnegut aloitti kirjallisen tuotantonsa 1940-luvun lopulla. Hänen novellejaan julkaistiin useissa laajalevikkeisissä aikakauslehdissä, kuten The Saturday Evening Post, Collier’s, Cosmopolitan, Esquire ja Ladies' Home Journal.
Laajempaan suosioon Vonnegutin nosti kuudes romaani Teurastamo 5 vuodelta 1968. Omaperäisen romaanin päähenkilön elämä ei etene kronologisesti, vaan hän heittelehtii ajassa kokien elämänsä vaiheet sekalaisessa järjestyksessä. Päähenkilö elää uudelleen elämänsä tärkeitä hetkiä. Romaanissa sekoittuvat menneisyys, nykyisyys ja tulevaisuus. Punaisena lankana toimii Vonnegutin omakohtaisesti kokema toisen maailmansodan Dresdenin pommitus, johon palataan yhä uudelleen.
Viimeisinä vuosinaan Vonnegut ei enää kirjoittanut, mutta vuonna 2005 häneltä julkaistiin novelli- ja piirroskokoelma A Man Without a Country, jonka suomennos Maaton mies ilmestyi syksyllä 2007.
Öljyonnettomuus
thumb|Exxon Valdezin öljyonnettomuuden jälkeisiä puhdistustoimenpiteitä. Onnettomuudessa öljyä pääsi mereen 40 tuhatta tonnia. Öljyonnettomuus on onnettomuus, jossa öljyä päätyy luontoon. Yleensä suuria öljyonnettomuuksia aiheuttavat säiliöalukset merellä, jolloin öljyä leviää lauttoina laajemmalle alueelle. Suuret öljypäästöt aiheuttavat laajamittaisia ekologisia katastrofeja.
Suurimpia öljypäästöjä
Suurimpia öljytankkerionnettomuuksia:
Joona (albumi)
Joona on tamperelaisen gospel-rock -yhtye Terapian viides albumi. Se julkaistiin 20. lokakuuta 1998. Vuonna 2008 albumista julkaistiin uusintapainos.
Pohjois-Karjalan Vasemmisto
Pohjois-Karjalan Vasemmisto on yksi Vasemmistoliiton 15 piirijärjestöstä. Piirin toiminta-alue on Pohjois-Karjalan maakunta ja piiritoimisto sijaitsee Joensuussa.
Piiri osallistuu eduskuntavaaleihin Savo-Karjalan vaalipiirissä yhdessä Pohjois-Savon Vasemmiston kanssa. Vuoteen 2013 asti piirin alue oli sama kuin Pohjois-Karjalan vaalipiirin, joka tuolloin yhdistettiin Pohjois-Savon vaalipiirin kanssa. Vasemmistoliitto ei koskaan saanut kansanedustajaa Pohjois-Karjalan vaalipiiristä, mutta puolueella on valtuutettuja useissa alueen kunnissa.
Likainen Harry ja murhapooli
Likainen Harry ja murhapooli (The Dead Pool) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut toimintatrilleri, jonka ohjasi Buddy Van Horn ja pääosassa on Clint Eastwood. Elokuvan tunnuskappaleena toimi myöhemmin klassikkoasemaan noussut Guns N' Rosesin "Welcome to the Jungle"
Juoni
Elokuva kertoo kovaotteisesta poliisista, "Likainen" Harry Callahanista, joka tutkii kuuluisan rock-muusikon Johnny Squaresin murhaa. Lyhyessä ajassa on kuollut muitakin julkkiksia salaperäisillä tavoilla. Harry löytää vihjeiden perusteella erään elokuvia tekevän ryhmän, joka pelaa peliä nimeltä "murhapooli". Pelissä jokainen jäsen luetteloi julkimoita, joiden uskotaan kuolevan lyhyen ajan sisässä. Voittaja on se, joka on arvannut eniten kuolemia. Harryn tinkimätön tyyli kostautuu hänelle ja pian hänkin on pelaajien luettelossa.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Harri Närhi kutsuu elokuvaa hetkittäin hupaisaksi kovisteluksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Veiterä
Veiterä on lappeenrantalainen jääpalloseura, joka perustettiin vuonna 1950, kun Lappeenrannan Urheilu-Miehet lopetti jalkapallo- ja jääpallotoimintansa. Veiterän miesten edustusjoukkue pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla Bandyliigassa, ja se on voittanut Suomen-mestaruuden seitsemän kertaa. Veiterän kotikenttä on Kisapuiston tekojäärata.
Historia
Jääpalloseura Veiterä perustettiin 4. joulukuuta 1950. Uuden seuran perustaminen oli seurausta yleisseura Lappeenrannan Urheilu-Miesten 27. marraskuuta 1950 tekemästä päätöksestä lopettaa jalkapallo- ja jääpallotoiminta seurassa. LUM oli voittanut ensimmäisen jääpalloilun Suomen mestaruutensa 1949 ja säilyttänyt paikkansa mestaruussarjassa seuraavana vuonna 1950. LUM:n lopetettua jääpallotoiminnan sen sarjapaikka myönnettiin Veiterälle, jonka alaisuuteen LUM:n jääpalloilijat olivat siirtyneet.
Veiterä voitti Suomen mestaruuden heti ensimmäisellä kaudellaan 1951 kukistettuaan mestaruussarjan loppuottelussa 11. helmikuuta Oulun Palloseuran 2–0 ja viikkoa myöhemmin Suomen mestaruuden ratkaisseessa ottelussa Työväen Urheiluliiton mestarin Turun Pyrkivän 4–2. Ensimmäisestä mestaruudesta alkoi Veiterän 11 vuotta kestänyt SM-mitaliputki, jonka aikana seura voitti kolme mestaruutta, kolme hopeamitalia ja viisi pronssimitalia.
Veiterästä ensimmäisiin jääpallon maailmanmestaruuskilpailuihin 1957 valittiin kolme pelaajaa: Risto Ovaska, Veikko Partanen ja Arvo Raitavuo. 1950-luvulla Veiterän pelaajia esiintyi useasti Suomen maajoukkueissa.
Kauden 1964–1965 päätteeksi Veiterä putosi Suomensarjaan 15 peräkkäisen mestaruussarjakauden jälkeen. Veiterä palasi mestaruussarjaan seuraavaksi kaudeksi, mutta tippui Suomisarjaan uudelleen kauden 1966–1967 päätyttyä. Lappeenrannan johtavaksi jääpalloseuraksi noussut Lappeenrannan Pallo lopetti jääpallotoimintansa vuonna 1976, ja sen pelaajat siirtyivät Veiterään, joka sai LaPa:n paikan mestaruussarjassa. Vuonna 1980 Veiterä voitti neljännen Suomen mestaruutensa.
Kanoninen oikeus
Nikean ensimmäinen kirkolliskokous vuonna 325 määritteli kanonit kirkon kurinpitotoimenpiteiksi ja erotteli kirkon lain (kanones) maallisista määräyksistä (nomoi). Vuoden 1054 Suuren skisman jälkeen katolinen ja ortodoksinen kirkko ovat kehittäneet omat kanoniset oikeutensa kuten myös jotkut uskonpuhdistuksen myötä syntyneet protestanttiset kirkot.
Kanonin määritelmä
Kreikan kielen sana kanoni merkisee suoraa lautaa, tai mittaamisvälinettä jota käytettiin kiven tai puun veistämisessä ja kiillottamisessa. Serbialaisen piispa Nikodim Milašin mukaan:
Katolinen kanoninen oikeus
Gratianus kokosi ensimmäisen täydellisen kokoelman katolisen kirkon kanoneja Decretum Gratianin noin vuonna 1140. Se perustui aikaisempiin kokoelmiin, kirkolliskokousten päätöksiin, roomalaiseen lakiin ja kirkkoisien teksteihin. Teos hyväksyttiin pian eurooppalaisissa oppilaitoksissa kanonisen oikeuden perusteokseksi, ja se oli roomalaiskatolisen kirkon kanoninen lakikirja vuoteen 1917. Laajennettu Corpus juris canonici julkaistiin vuonna 1500. Vuonna 1917 julkaistiin uusi Codex juris canonici -kokoelma ja Vatikaanin toisen konsiilin perustaman komission työn päätteeksi uusin kanonisen oikeuden kokoelma valmistui 1983.
Idän katolisilla kirkoilla on oma kanonisen lain kokoelmansa Codex canonum ecclesiarum orientalium, jonka paavi Johannes Paavali II otti käyttöön vuonna 1991. Tämä kanonikokoelma poikkeaa katolisen kirkon yleisestä kanonisesta oikeudesta niiltä osin, kuin kirkkojen perinteet eroavat. Eroja on muun muassa terminologian, kirkon hierarkian ja sakramenttien toimittamisen alueilla.
Ortodoksinen kanoninen oikeus
Ortodoksisen kirkon kanonisen oikeuden määräykset määräytyvät ekumeenisten kirkolliskokousten (Nikean toiseen kokoukseen asti) ja paikallisten piispainkokousten päätöksistä sekä kirkkoisien kirjoituksista. Näitä kanonien lähteitä on yhteensä noin tuhat, ja ne on koottu useiksi kokoelmiksi. Näistä yleisimmin käytössä olevaa kokoelmaa kreikankielisissä paikalliskirkoissa kutsutaan Pedalioniksi (, "peräsin").
Toisin kuin katolisessa kirkossa ortodoksisessa kirkossa kanonista oikeutta ei ole kodifioitu ja eri autokefaalisilla ja autonomisilla paikalliskirkoilla on Trullon synodin 39:n kanonin mukaan oikeus luoda omia sääntöjään. Näiden sääntöjen tulee kuitenkin ilmentää pyhissä kanoneissa esitettyä kirkon universaalin lain henkeä.
Kanonista oikeutta pyritään tulkitsemaan enemmän lain hengen kuin kirjaimen mukaisesti. Tämän vuoksi kirkossa on vähemman tärkeissä asioissa noudatettu ”ekonomia”-periaatetta, jonka mukaan rikkeen rangaistusta ei välttämättä panna täytäntöön. Oikeus soveltaa ekonomia-periaatetta kuuluu piispainkokoukselle tai synodille, joka voi puolestaan delegoida oikeuden yksittäisille piispoille kanonisen oikeuden rajoissa.
Protestanttiset kirkot
Uskonpuhdistuksen myötä syntyneissä protestanttisissa kirkoissa hylättiin pääsääntöisesti katolinen kanoninen oikeus, ja Martti Luther muun muassa poltti julkisesti kanonisen oikeuden kokoelmia, jotka hänen mielestään korruptoivat kristillisen uskon. Niissäkin protestanttisissa maissa, jossa joitain kanonisen oikeuden elementtejä säilytettiin, paavin asema sen toimeenpanemisessa hylättiin. Uskonpuhdistuksen myötä maalliset hallitukset ottivat asteittain haltuunsa perhe- ja avioliitto-oikeuden, joka aikaisemmin oli kuulunut kanonisen, kirkollisen oikeuden piiriin.
Protestanttiset kirkot säilyttivät käytössä kuitenkin joitain kanonisen oikeuden perinteen piirteitä. Erityisesti anglikaanisessa kirkossa kanoninen oikeus ja kirkolliset tuomioistuimet ovat käytössä useissa asioissa, mutta myös luterilaisuudessa hyödynnettiin kanonisen oikeuden osia. Myös esimerkiksi Jean Calvinin tietyt kirjoitukset pohjautuvat 1300-luvun kanonisen oikeuden periaatteisiin.
Ruotsin valtakunnassa uskonpuhdistuksessa 1520-luvulla yhteys paavinistuimeen katkesi ja kanoninen oikeus korvattiin osittain uusilla kirkollisilla säädöksillä ja toisaalta yhteiskunnallisella lainsäädännöllä. Samalla kirkon ylin johto siirtyi paavilta kuninkaalle. Västeråsin valtiopäivien jälkeen kuninkaalle siirrettiin muun muassa oikeus valita piispat. Vuoden 1571 kirkkojärjestyksessä tehtiin ero maallisen ja hengellisen vallan välille, mutta ei määritelty miten kirkon keskushallinto pitäisi järjestää. Vuoden 1686 kirkkolain myötä kaikki valtakunnan asukkaat sidottiin luterilaiseen tunnustukseen, kirkon itsenäisyys lakkautettiin kokonaan ja kirkosta muodostettiin valtion laitos.
Maria Thorisdottir
pienoiskuva|Maria Thorisdottir Maria Thorisdottir (s. 5. kesäkuuta 1993) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa 26. kesäkuuta 2022 mennessä 60 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Norjan kaikki viisi ottelua alusta loppuun.
Thorisdottir edustaa sarjatasolla englantilaista Manchester Unitedia, jonne hän siirtyi tammikuussa 2021 pelattuaan vuodesta 2017 alkaen saman liigan Chelseassa.
Thorisdottirin isä Thorir Hergeirsson on ollut Norjan naisten käsipallomaajoukkueen päävalmentajana joukkueen voittaessa olympiakultaa ja maailmanmestaruuksia.
Friedrich Heinrich Jacobi
Friedrich Heinrich Jacobi (25. tammikuuta 1743 Düsseldorf – 10. maaliskuuta 1819 München) oli saksalainen filosofi, joka kehitti termin 'nihilismi' ja esitti sen olevan perussyy valistuksen ja kantilaisuuden epäonnistumiseen. Spekulatiivisen järjenkäytön sijaan hän puhui uskon (Glaube) ja ilmoituksen puolesta. Hänelle ilmoitus oli kuitenkin uskonnollisen sijasta rationaalinen käsite.
Näin Jacobi voidaan nähdä edelläkävijänä niille nykyajan filosofeille, jotka kritisoivat filosofiaa relativismista ja vaarallisena uskolle.
Noah Kin
Noah Kin (s. 1994 Oslo, Norja) on suomalainen nigerialaistaustainen rap-artisti ja näyttelijä Helsingistä. Hänen debyyttialbuminsa No Matter the Season julkaistiin Helsinki Freedom Recordsin kautta 30. marraskuuta 2011. Albumin kappaleista ”My Name Is Noah Kin” ja ”Underground” julkaistiin yhteismusiikkivideo syyskuussa 2011. Noah Kinin toinen albumi 9fngrs julkaistiin 27. kesäkuuta 2012. Albumin kappaleesta ”the:passion” on julkaistu musiikkivideo. Kolmas albumi Now You See julkaistiin 21. maaliskuuta 2014.
Noah Kin on ruvennut viime aikoina tekemään muuta musiikkia ja sen takia hän on päättänyt lopettaa rap-artistina esiintymisen. Nykyään hän tuottaa noisea Exploited Body artistinimellä
Yksityiselämä
Noah Kin syntyi Norjassa suomalaiselle äidille ja nigerialaiselle isälle, mutta hän varttui Suomessa. Hän on opiskellut Helsingin medialukiossa.
Björn Soldan
Nils ”Nisse” Björn Soldan (6. lokakuuta 1902 Göteborg Ruotsi – 9. syyskuuta 1953 Lontoo, Britannia) oli suomalainen valokuvaaja ja elokuvaaja.
Soldan oli Juhani Ahon ja tämän vaimon, Venny Soldan-Brofeldtin, sisaren Tilly Soldanin avioton lapsi. Tilly Soldan synnytti hänet Göteborgissa. Björn Soldan oli virallisesti Tillyn ottolapsi. Vuonna 1931 Soldan meni naimisiin brittiläissyntyisen Vivien Birsen kanssa.
Soldan opiskeli elokuvausta 1920-luvulla Saksan Münchenissä. Hän perusti vuonna 1925 velipuolensa Heikki Ahon kanssa Aho & Soldan -yhtiön, joka tuotti ja kuvasi yli 300 elokuvaa.
Soldan avioitui vuonna 1931 pietarilaissyntyisen, skotlantilais-englantilaisen tanssijan Vivien Birsenin kanssa joka oli opiskellut Sibelius-Akatemiassa.
Sotavuosina Soldan toimi tk-kuvaajana rintamalla. Sodan jälkeen hän muutti Englantiin ja työskenteli siellä kuolemaansa saakka BBC:n suomenkielisen osaston toimittajana Lontoossa.
Ingrid Wold
pienoiskuva|Ingrid Wold Ingrid Moe Wold (s. 29. tammikuuta 1990) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa vuoden 2020 loppuun mennessä 75 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa Norjan kaikissa viidessä ottelussa.
Craiova
Craiova on Romanian kaupunki Oltenian alueella Doljin piirikunnassa. Se sijaitsee Tonavan sivujoen Jiun varrella. Kaupungissa on vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 269 506 asukasta ja sen pinta-ala on 81,41 neliökilometriä.
Ingrid Wold
Wold edusti kotimaassaan pitkään Lillestrømiä. Vuoden 2020 alkupuolella hän siirtyi espanjalaisseura Madrid CFF:ään, jossa hän ehti pelata hetken ennen kuin koronaviruspandemia keskeytti kauden. Kesällä 2020 hän siirtyi englantilaisseura Evertoniin.
Craiova
Kaupungissa on mm. metalli-, kemian- ja elintarviketeollisuutta. Kaupunkiin on perustettu yliopisto vuonna 1965. Craiova on Kuopion ystävyyskaupunki.
Aiheesta muualla
thumb|left|260px|Jalkapallojoukkue FC Universitatea Craiovan stadion Ion Oblemenco thumb|left|260px|Craiovan yliopisto
Meret Oppenheim
Meret Oppenheim (1913–1985) oli sveitsiläis-saksalainen surrealistitaiteilija. Hän opiskeli vuodesta 1932 taidekoulussa Pariisissa ja liikkui sikäläisessä surrealistiryhmässä, johon kuuluivat Max Ernst, André Breton ja Alberto Giacometti. Hänen merkittäviä teoksiaan on Turkisaamiainen, joka muodostuu kupista, lautasesta ja lusikasta. Se on nykyisin MoMA:ssa.
Thomas Levy on sanonut, ettei Oppenheim ollut mikään suuri maalari vaan pikemminkin ideoiden kehittelijä. Emman kuraattorin Tiina Penttilän mukaan Oppenheimilla oli suuri merkitys feministinä ja perinteisten sukupuoliroolien rikkojana.
Oppenheimin teoksia oli esillä Espoossa taidemuseo Emmassa keväällä ja kesällä 2018.
Arpela
Arpela on Tornion kaupunkiin kuuluva kylä ja taajama entisen Alatornion kunnan alueella. Se sijaitsee 25 kilometrin päässä Tornion keskustaajamasta koilliseen Kaakamajoen rannalla ja 26 km päässä Tervolan taajamasta seututien 927 varrella.
Vuoden 2021 lopussa Arpelan taajaman väkiluku oli 263 ja pinta-ala 1,87 neliökilometriä. Vuoden 2011 lopussa taajaman väkiluku oli 307 ja pinta-ala 1,69 km². Asukkaita Arpelan kylässä oli vuoden 2006 lopussa 556. Yhdessä naapurikylien Kantojärven, Lautamaan, Könölän, Korpijärven ja Sattajärven kanssa alueella on noin 1 100 asukasta ja pinta-alaltaan nämä kylät muodostavat lähes kolmanneksen Tornion kaupungista.
Arpelassa on laaksomaisia peltoaukeita ja kumpareita, joille asutus pääosin keskittyy. Laaksojen pohjalla virtaa Kaakamajoki. Arpelan kylän asutus sai alkunsa 1600-luvun alkupuolella, kun Ylivojakkalan takamaita asutettiin. Ensimmäinen talo ja asukas oli nimeltään Arpi. Arpela mainitaan omana kylänä 1761.
Arpela on jalkapalloseura Arpelan palloseuran (ArPS) kotipaikka. Seuran kotistadion on Arpelan keskuskenttä. Ensimmäinen tangokuningatar Arja Sipola on kotoisin Arpelasta.
Palvelut
Arpelan kylän keskus on perinteinen kylänraittimiljöö vanhoine liikerakennuksineen. Kotiseutuyhdistys on ottanut hoitaakseen yhden vanhan kaupparakennuksen kunnostamisen ja rakennuttanut myös laavun. Ikään kuin vanhan osuustoiminta-aatteen siivittämänä yhdistys- ja järjestötoiminta on Arpelassa nykyäänkin hyvin aktiivista. Kylällä toimivat kotiseutuyhdistyksen lisäksi kyläyhdistys ja nuorisoseura. Kesällä vietettävät Arpela-päivät kokoavat kyläläisiä yhteen.
1900-luvulla Arpelan kylässä kehittyi vilkasta yhdistys- ja osuustoimintaa. Nykyään kylässä on monenlaista yritystoimintaa kuten kauppa, ravintola (Laren Baari), tilitoimisto, metallialan yritys. Kylällä asuu myös linja-auto- ja taksiyrittäjiä. Maatilatoimintaa on kylän tuntumassa kahdella tilalla, joista toinen on lammastila. Arpelan yhteiskunnallisia palveluita ovat koulu, neuvola, päiväkoti, kirjastoauto ja osuustoimintaperiaatteella toimiva vesiosuuskunta. Arpelan urheilukenttä ja kaukalo ovat paikallisen urheiluväen suosiossa. Kylällä toimii Arpelan vanhainkotiyhdistys ry, joka tarjoaa asumispalveluja vanhuksille. Lähialueen kylien, kuten Könölän, Sattajärven, Kantojärven ja Korpijärven asukkaat käyttävät myös Arpelan palveluita.
Lähikylät
Arpelan itäpuolella sijaitsevassa Korpijärven kylässä sijaitsee samanniminen järvi. Korpijärveä alettiin asuttaa Kaakaman suunnasta 1600-luvun lopulla. Alun perin Kaakamaan kuulunut Korpijärvi siirtyi isossajaossa ensin Könölän ja sitten Arpelan maarekisteriin. Kylä sijaitsee Torniosta Tervolaan menevän maantien varrella.
Virkkumaan kylä sijaitsee Arpelasta Aapajärvelle menevän tien varrella. Virkkumaan asutus muodostui vasta toisen maailmansodan jälkeisen asutustoiminnan myötä. Kylällä on noin 50 asukasta. Virkkumaassa on yksi maitotila, kaksi lammastilaa ja koneurakoitsija. Suurin osa työväestöstä käy muualla työssä. Virkkumaan lähimmät palvelut löytyvät Arpelasta, mutta kirjastoauto käy kylällä asti. Virkkumaassa toimii oma kylätoimikunta, joka on yhteistyössä muiden Arpelaa ympäröivien kylätoimikuntien kanssa.
Lähteet
66.01826°N, 24.38664°W
Emilie Haavi
pienoiskuva|Emilie Haavi Emilie Haavi (s. 16. kesäkuuta 1992) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2023 loppuun mennessä 97 maaottelua ja tehnyt niissä 16 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi kentälle vain yhden alkulohko-ottelun loppuhetkiksi.
Hemming
Hemming (myös Hemmingus; n. 1290 – 21. toukokuuta 1366 Turku), arvoltaan autuas, toimi Turun piispana vuosina 1338–1366. Hän oli Suomen keskiajan mahtavimpia piispoja ja hallitsijoita.
Johannes Messenius kirjoitti Hemmingin kieltäneen vuonna 1348 kuningas Maunu Eerikinpoikaa jatkamasta suomalaisten tyrannisoimista sekä käyttämästä niin sanottua Pietarin penninkiä (Vatikaanille kerättyä erityisveroa) sotatoimiin. Näiden kieltojen johdosta Maunu Eerikinpoika antoi vangita Hemmingin, joka kuitenkin Messeniuksen mukaan pääsi pian vapaaksi.
Hemming oli Pyhän Birgitan läheinen ystävä. Vuonna 1497 paavi Aleksanteri VI vahvisti Hemmingin kultin. Hemmingin reliikkien translaatiojuhla (pyhän henkilön jäännösten juhlallinen siirtäminen kirkkoon) ja autuaaksi julistamisjuhlaa vietettiin Turussa vuonna 1514. Hänet oli tarkoitus julistaa pyhimykseksi, mutta uskonpuhdistuksen vuoksi prosessi jäi kesken. Hemmingin arkkuna pidetty relikvaario on yhä jäljellä Turun tuomiokirkossa. pienoiskuva|233x233px|Hemmingin pyhäinjäännösarkku ja reliikkilipas vuodelta 1514 Pyhän Yrjänän eli Gezeliuksen kappelissa [[Turun tuomiokirkko|Turun tuomiokirkossa.]] Ruotsalaisessa ja suomalaisessa kalenterissa Hemmingin päivä on yhä 22.5.
Dementia
Dementialla (ICD-10: F00-F03) on psykiatrian luokkaan kuuluva elimellinen aivo-oireyhtymä, jossa muistin heikkeneminen ja muiden kognitiivisten kykyjen lasku alentavat potilaan kykyä selviytyä normaaleista arjen toiminnoista sekä haittaavat sosiaalista ja ammatillista selviytymistä. Dementiaoireyhtymällä tarkoitetaan puolestaan älyllisten toimintojen laaja-alaista heikentymistä.
Dementiaa esiintyy eniten korkealla iällä. Dementia-sanaa käytetään yleensä vain niissä tapauksissa, kun tiedonkäsittelyyn liittyvät aivotoiminnot ovat heikentyneet potilaan aiemmasta tasosta. Jos dementiaoireet ovat synnynnäisiä, dementia-sanan sijaan käytetään yleensä termiä toiminnanohjauksen häiriöt. Jos dementiaoireet johtuvat esimerkiksi älyllisestä kehitysvammaisuudesta, potilaalle ei aseteta erillistä dementiadiagnoosia, mutta jos kehitysvammapotilaan dementiaoireet lisääntyvät, hän voi saada myös dementiadiagnoosin.
Dementiaa esiintyy tavallisimmin vanhoilla ihmisillä, mutta sitä saattaa esiintyä jopa alle 35-vuotiailla liittyen esimerkiksi lapsuusiän dementiaan eli Hellerin tautiin, Rettin oireyhtymään, myrkytys- ja puutostiloista aiheutuviin dementian muotoihin (mm. alkoholi- ja lääkedementia) sekä eräille urheilijoille kehittyvään dementia pugilisticaan. Dementia praesenilis on tarkoittanut taudinkuvaa ennenaikaisesti eli ennen 65. ikävuotta.
Oma arvio voi kertoa ajattelukykyjen heikkenemisestä ennen kuin se näkyy neuropsykologisissa testeissä.
Oireet ja luokittelu
Dementiaan liittyy muistihäiriöiden ohella tyypillisesti kielellisiä häiriöitä, kuten sanojen löytämisen tai ymmärtämisen vaikeutumista, kätevyyden heikkenemistä, kuten esimerkiksi pukeutumisen vaikeutumista tai kasvojen tai esineiden tunnistamisen vaikeutumista, sekä monimutkaisten älyllisten toimintojen heikkenemistä, kuten ohjeiden mukaan toimimisen tai vieraassa paikassa suunnistamisen vaikeutumista. Myös ajatuksen katkeilu sekä vaikeus tehdä päätöksiä tai suunnitella asioita sisältyvät dementiaoireisiin.
Dementiaan liittyvä älyllisten toimintojen häiriintyminen saattaa jakautua epätastaisesti mielen eri toiminta-alueilla. Esimerkiksi oivallus- ja arvostelukyky saattavat säilyä kohtuullisen hyvin samalla kun potilaalla esiintyy muistihäiriöitä ja muita kognitiivisia ongelmia.
Dementiasta kärsivän kyky jäsentää kokonaisuuksia ja ymmärtää vertauskuvallisia ilmauksia on usein heikentynyt. Etenkin vaikeaan dementiaan liittyy usein erilaisia käytöshäiriöitä.
Dementiaan liittyy tiedonkäsittelyn ja muistamisen vaikeuksia sekä tunne-elämän ailahtelevuutta, ärtyisyyttä, apatiaa tai sosiaalisen käyttäytymisen karkeutumista. Dementia hidastaa ajattelua ja vaikeuttaa päättelyä sekä sisään tulevan informaation käsittelyä. Dementiaa sairastavan on tämän vuoksi usein vaikea kiinnittää huomiota useampaan kuin yhteen ärsykkeeseen samanaikaisesti, kuten esimerkiksi ottaa osaa keskusteluun usean henkilön kanssa tai pysyä keskustelussa mukana, kun aihe vaihtelee.
Dementiadiagnoosin asettaminen edellyttää jokapäiväiseen elämään liittyvien henkilökohtaisten toimintojen häiriintymistä vähintää kuuden kuukauden ajan muistin ja ajattelun heikentymisen vuoksi. Oppimisen heikkenemistä pitää esiintyä sekä kielellisissä että ei-kielellisissä asioissa.
Lievässä dementiassa muistin heikkeneminen haittaa jokapäiväisiä toimintoja muttei estä itsenäistä elämistä. Potilaan on vaikea havaita, säilyttää muistissa ja palauttaa mieleen jokapäiväiseen elämään liittyviä asioita, kuten tavaroiden säilytyspaikkoja, sosiaalisia sitoumuksia tai perheenjäsenten hiljattain esille tuomia asioita.
Keskivaikea dementia vaikeuttaa vakavasti itsenäistä elämää. Vain hyvin opittu tai erittäin tuttu muistiaines on tallella. Uusi informaatio tallentuu muistiin vain ajoittain ja hyvin lyhytaikaisesti. Keskivaikeasta dementiasta kärsivä potilas ei pysty muistamaan, missä hän on, mitä hän on viime aikoina tehnyt tai minkä nimisiä tutut ihmiset ovat.
Vaikealle dementialle on tyypillistä täydellinen kyvyttömyys painaa mieleen uutta informaatiota. Aiemmin opitusta asioista on jäljellä enää katkelmia. Potilas ei tunnista enää edes läheisiä sukulaisiaan.
Dementiassa esiintyy myös muiden älyllisten toimintojen heikkenemistä, jolle on luonteenomaista esimerkiksi suunnittelu- ja järjestelykyvyn sekä yleisen informaation käsittelykyvyn heikkeneminen. Lievässä heikkenemisessä älyllisten kykyjen lasku aiheuttaa heikkenemistä jokapäiväisestä elämästä selviämisessä siten, että potilas ei pysty enää selviytymään monimutkaisista päivittäisistä tehtävistä tai vapaa-aikaan liittyvistä toiminnoista.
Keskivaikea älyllisten toimintojen heikkeneminen tekee henkilöstä kyvyttömän selviytymään arkielämästä ilman muiden apua, mukaan lukien kaupassakäynti ja raha-asioiden hoitaminen. Potilas selviytyy kotona vain yksinkertaisista askareista.
Vaikealle älyllisten toimintojen heikkenemiselle on luonteenomaista älyllisen ajattelun täydellinen tai lähes täydellinen puuttuminen.
Riskitekijät ja ennaltaehkäisy
Sydän- ja verisuonisairaudet, korkea verenpaine, unenpuute, tupakointi sekä torjunta-aineille altistuminen lisäävät dementiaa aiheuttavien sairauksien riskiä. Myös diabetes altistaa dementialle, ja aivojen matalien insuliinitasojen on havaittu lisäävän dementiariskiä, koska insuliinin säätelemä sokeri auttaa hermosoluja viestimään toisten solujen kanssa.
Elintavoilla voidaan vaikuttaa kolmannekseen dementiatapauksia. Etenkin riittävä uni, laadukas ravinto ja stressin välttäminen edistävät aivoterveyttä.
Vuonna 2019 ilmestyneessä suomalaistutkimuksessa havaittiin, että siinä väestöneljänneksessä, joka nauttii eniten kananmunan ja lihan kaltaisia paljon fosfatidyylikoliinia sisältäviä ruoka-aineita, esiintyy 28 prosenttia vähemmän dementiaa kuin siinä neljänneksessä, joka nauttii niitä vähiten.
Vuonna 2017 julkaistussa suomalaistutkimuksessa saatiin viitteitä siitä, että jokainen puolikkaan kananmunan lisäys päivittäiseen ruokavalioon parantaa suoriutumista kielellisiä kykyjä, havainnointia ja psykomotorista nopeutta mittaavista testeistä. Tutkittavien koulutus ja elintavat eivät vaikuttaneet kananmunien ja älyllisen suoriutumisen väliseen yhteyteen.
Myös virvoitusjuomien, hampurilaisten, ranskalaisten perunoiden ja perunalastujen kaltaisen pikaruoan välttäminen sekä marjojen, täysjyväviljan, pähkinöiden ja lehtivihannesten suosiminen hidastaa aivojen rappeutumista.
Dementian syyt
Dementia johtuu aivoja rappeuttavan sairauden tai runsaan alkoholin tai antipsykoottisten lääkkeiden käytön aiheuttamasta aivojen synapsien ja neuronien vähittäisestä tuhoutumisesta. Lisäksi on olemassa aivojen kuorikerroksen kehittyneitä toimintoja häiritseviä aivosairauksia. Myös aivojen verenkiertoelinten, immuunijärjestelmän toiminnan muutokset tai kognitiivisen kuormituksen aiheuttama aivojen hermoverkkojen heikentyminen saattavat johtaa henkisten kykyjen heikkenemiseen. Vanhusten dementia on useimmiten sekamuotoista, sillä yli 70 vuoden iässä kuolleiden dementikkojen aivoista löytyy yleensä sekä Alzheimerin tautiin että verisuoniperäiseen dementiaan viittaavia muutoksia.
Tavallisimmat dementiaa aiheuttavat sairaudet ovat Alzheimerin tauti, vaskulaariset eli verisuoniperäiset dementiat sekä aivovammat. Eräässä lähteessä arvioidaan, että Alzheimerin tauti olisi johtava dementian aiheuttaja 60–80 prosentin osuudellaan. Toisen lähteen mukaan vanhusväestön suurin dementianaiheuttaja olisi lääkitys ja erityisesti monilääkitys, kun taas toisen lähteen mukaan vain arviolta10 prosenttia dementioista olisi iatrogeenisiä eli lääkkeiden käytön aiheuttamia.
Verisuoniperäinen vaskulaarinen dementia liittyy verisuonten toimintakyvyn heikkenemiseen. Toisaalta kaikkien dementiatyyppien on epäilty liittyvän verisuoniin jo vuosisadan ajan eli siitä lähtien, kun dementia sairautena määriteltiin.
Dementian välittömäksi syyksi on arveltu elimistön luonnollista puolustusmekanismia, jossa aivosolut suojaavat itseään viruksia ja niiden proteiineja vastaan. Aivosolu sammuttaisi itsensä pysäyttääkseen viruksen leviämisen. Jos aivosolut pysyvät sammuneina liian kauan, ne nääntyvät lopulta nälkään.
Dementian liitännäissairaudet
Dementiapotilailla esiintyy usein uni- ja valverytmin häiriöitä.
Epidemiologia
65–74-vuotiaista noin neljä prosenttia, 75–84-vuotiaista runsaat kymmenen prosenttia, 85–89-vuotiaista noin neljännes ja yli 90-vuotiaista noin kolmasosa kärsii keskivaikeasta tai vaikeasta dementiasta. Dementian esiintyvyys on naisilla hieman yleisempää kuin miehillä.
ICD-10
ICD-10-luokituksessa dementia kuuluu F-luokkaan eli mielenterveyden ja käyttäytymisen häiriöihin. Dementialle on neljä luokkaa:
Diagnostiset kriteerit
Dementiadiagnoosi voidaan asettaa luotettavasti vasta kun oireita on esiintynyt vähintään kuusi kuukautta. Dementiadiagnoosia ei voida kuitenkaan asettaa, jos dementia johtuu esimerkiksi lievästä tai keskivaikeasta älyllisestä kehitysvammaisuudesta tai on aiheutunut jonkin lääkkeen käytöstä. Dementian yleinen vaikeusaste ilmaistaan parhaiten joko muistin tai älyllisten toimintojen tason laskuna, riippuen siitä, kumpi on vaikeampi.
Dementiadiagnoosi edellyttää seuraavien oireiden yhteisesiintymistä :
Dementoituneen oikeudet
Dementoituneen 12 oikeutta: (Virginia Bell & David Troxel 1994)
Assassiinit
Assassiinit olivat islamilainen ismailiittišiiojen nizareihin kuulunut, Alamutin linnaketta hallinnut sotilaallinen lahko tai kultti, joka oli olemassa 1000-luvun lopulta 1200-luvun puoliväliin.
Charlie Bubbles – haihattelija
Charlie Bubbles – haihattelija (Charlie Bubbles) on näyttelijä Albert Finneyn ainoaksi jäänyt elokuvaohjaus, brittiläinen draamakomedia vuodelta 1968. Sen on käsikirjoittanut Shelagh Delaney, ja Albert Finney esittää itse elokuvan nimiroolia, menestyvää kirjailijaa. Hänen nuorta amerikkalaista sihteeriään näyttelee Liza Minnelli esikoisroolissaan ja hänen ex-vaimoaan Billie Whitelaw.
Assassiinit
Assassiinien nimen on usein väitetty tulleen arabian kielen sanasta ”haššāšīn” (حشّاشين), joka tarkoittaa ”hasiksen syöjää”, mutta se on kaikkea muuta kuin varmaa. Sana tarkoittanee todellisuudessa roskaväkeä.
Liikkeen perustamisajankohdaksi on usein mainittu vuosi 1090, jolloin Hassan-i Sabbah olisi vallannut Kaspianmeren eteläpuolella (noin 100 kilometriä nykyisestä Teheranista) sijainneen Alamutin vuoristolinnakkeen. Kuitenkin nizari-lahko syntyi vasta muutamia vuosia myöhemmin. Hassan-i Sabbahia on kutsuttu ”Vuoren vanhukseksi”, mutta todennäköisesti kyseessä on virheellinen käännös.
Charlie Bubbles – haihattelija
Juoni
Työväenluokasta noussut bestsellerkirjailija Charlie Bubbles (Finney) on kyllästynyt kuuntelemaan avustajiensa jorinoita hänen verotuksestaan ja elokuvaoikeuksien myynnistä. Hän lähtee palvelijoiden täyttämästä huippumodernista Lontoon-kodistaan kullanvärisellä Rolls-Roycellaan ajelulle kohti kotiseutuaan Manchesteria mukanaan amerikkalainen yksityissihteerinsä (Minnelli), jonka isä on myös kotoisin samalta seudulta. Perillä hotellissa hän jättää sihteerin työhönsä ja lähtee tapaamaan entistä vaimoaan ja heidän yhteistä kahdeksanvuotiasta poikaansa, jota ei ole tavannut aikoihin. Isä ja poika lähtevät katsomaan Manchester Unitedin jalkapallo-ottelua suljetusta yksityisaitiosta, koska Charlie ei halua tavata paikallisia julkkishännystelijöitä. Yksi näistä kuitenkin tulee tervehtimään aitioon, ja hänen kanssaan jutellessaan Charlie kadottaa pojan. Hätääntyneenä hän tekee ilmoituksen poliisille, mutta poika löytyykin kotoaan, jonne on tullut junalla. Charlie yöpyy ex-vaimonsa (Whitelaw) talossa, jonka oven takana paikallinen toimittaja ja valokuvaaja päivystävät saadakseen jutun paikkakunnan suuren pojan vierailusta. Charlie herää aamulla, näkee kuumailmapallon läheisellä pellolla, astuu siihen, heittää hiekkapussit pois ja nousee taivaalle.
Assassiinit
Lahko tunnettiin lähinnä sitä uhanneen seldžukkivaltion eliittiä vastaan tekemistään salamurhista. Murhat toteutettiin yleensä tikareilla ja usein julkisilla paikoilla kuten moskeijoissa pelotevaikutuksen aikaansaamiseksi. Jousien ja myrkyn tapaisia keinoja, jotka olisivat antaneet murhaajalle mahdollisuuden paeta, ei käytetty, vaan murhat olivat käytännössä itsemurhaiskuja – tosin assassiinit eivät tehneet itsemurhaa, vaan antoivat vangitsijoidensa surmata itsensä.
Charlie Bubbles – haihattelija
Vastaanotto
Elokuva ehdittiin esittää Cannesin elokuvajuhlien 1968 ensimmäisenä päivänä kilpailusarjassa ennen kuin festivaali piti keskeyttää Pariisin opiskelijamellakoiden vuoksi. Elokuva sai pääosin hyvin myönteisiä arvosteluja. Billie Whitelaw palkittiin roolistaan Charlie Bubblesin ex-vaimona brittiläisellä Baftalla ja yhdysvaltalaisen National Society of Film Critics -järjestön palkinnolla.
Assassiinit
Suurin osa assassiinien uhreista oli sunnimuslimeja, jotkut väitetyt, kuten visiiri Nizam al-Mulk erittäin merkittäviä. Liike teki myös useita lähes onnistuneita Saladinin murhayrityksiä. Liikkeen piikkiin laitettiin myös muiden tekemiä salamurhia.
Assassiinit hävitti Mongolivaltakunnan sotapäällikkö Hülegü-kaani 1256. Mongolikaani Möngken hovissa käyneen hollantilaisen Vilhelm Rubrukin mukaan assassiinit olivat aiemmin lähettäneet Karakorumiin 400 salamurhaajaa tarkoituksenaan surmata Mongolivaltakunnan suurkaani. Mongolihyökkäys hävitti myös paljon nizarien keskeisiä tekstejä.
Monet assassiineihin Euroopassa liitetyt legendat periytyvät ristiretkeläisiltä ja Marco Pololta, joka väitti vierailleensa Alamutissa vuonna 1273. Näitä tarinoita pidetään nykyisin lähinnä sepitteellisinä, varsinkin kun mongolit hävittivät linnakkeen 1256. Tunnetun, luultavasti täysin sepitteellisen tarun mukaan assassiinit loivat huumeilla ja haaremeilla paratiisinomaisen ilmapiirin, joka kannusti salamurhaajia pyrkimään todelliseen paratiisiin.
Notre-Damen katedraali (Amiens)
thumb|250px|Amiensin Notre-Dame katedraalin julkisivu Amiensin Notre-Damen katedraali on suurin Ranskassa sijaitseva kirkkorakennus. Sen sisätilan tilavuus on 200 000 kuutiometriä. Kirkko on tyypillistä goottilaista flamboyant-tyyliä. Kirkon koko pituus on 145 metriä ja sen holvikaarien korkeus on 42,3 metriä, joka on käytännössä suurin korkeus, jonka tämä kirkonrakentamisen tekniikka sallii. Vuodesta 1981 lähtien kirkko on ollut kirjattuna Unescon maailmanperintöluetteloon.
Historia
thumb|150px|Amiensin katedraalin pohjapiirustus
Amiensin katedraalin rakennuttaja oli piispa Evrard de Fouilloy. Hän tilasi katedraalin korvaamaan pienempää kirkkoa, joka oli palanut vuonna 1218. Keskilaivan rakentaminen alkoi vuonna 1220 arkkitehti Robert de Luzarchesin johdolla. Päälaiva ja läntinen julkisivu valmistuivat vuoteen 1236 mennessä, ja suurin osa päärakennuksesta saatiin valmiiksi noin vuonna 1270. Myöhemmin kirkkoon tehtiin monia lisäyksiä, kuten suuret urut vuonna 1549 ja 112-metrinen torni samalla vuosisadalla. 1800-luvulla arkkitehti Eugène-Emmanuel Viollet-le-Ducin johdolla tehtiin katedraaliin mittava restaurointi.
Arkkitehdit
Arkkitehti-termiä ei vielä keskiajalla käytetty. Katedraalin suunnittelijaa sanottiin ennemmin urakoitsijaksi tai jopa kivitohtoriksi, jolloin hänen määriteltiin olevan 1200-luvun rakennustiedon mestari.
Robert de Luzarches valittiin noin vuonna 1220 rakennuksen arkkitehdiksi. Hän oli kuuluisa taidoistaan ja kyvyistään tehdä erinomaisia piirustuksia, sekä puusta, vahasta ja kipsistä tekemistään pienoismalleista. Hän oli tunnettu myös taidoistaan vakuuttaa päättäjät, ja rakennusvaiheessa hän oli ylivertainen yhteydenpidossa työntekijöihin. Hänen ennenaikainen kuolemansa noin vuonna 1222 antoi uudelle arkkitehdille mahdollisuuden antaa näyttöjä kyvyistään. Ennen kuolemaansa de Luzarches kehitteli uusia rakennusmenetelmiä etenkin kirkkolaivan ja poikkilaivan pilareiden työstämiseen. Uusi menetelmä vähensi työvoiman tarvetta ja samalla joudutti kirkkorakennuksen valmistumista.
Tornien valmistumisen aikana työstä vastasi Thomasin poika Renaud de Cormont, joka johti työmaata vuodesta 1240 lähtien aina sen valmistumiseen saakka. Hän joutui korjaamaan tulipalon aiheuttamat vahingot, ja hänen aikanaan saatiin kokonaisuudessaan päätökseen myös kuorin rakennustyöt.
Muut ammattilaiset
Useat muut ammattilaiset antoivat panoksensa suurten katedraalien rakentamiseen. Heitä olivat muun muassa:
Varat
Amiensin katedraalin rakentamisen aikoihin 1200-luvulla varallisuus ja maaomaisuuden tuotto vahvisti alueen talouselämää. Amiens pääsi mukaan talouden kehittymiseen kehittäen tekstiilien käsiteollisuutta.