cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Muddy Waters
Vaikutus
Muddyn merkitys useisiin musiikkilajeihin on valtava. Näitä olivat blues, rhythm and blues, rock, folk, jazz ja country. Waters myös auttoi Chuck Berryä saamaan ensimmäisen levytyssopimuksensa. The Rolling Stones -yhtye sekä samanniminen rock-lehti ottivat nimensä Muddy Watersin vuonna 1950 levyttämästä laulusta, "Rollin' Stone". Kappale tunnetaan myös nimellä "Catfish Blues". Led Zeppelinin suuri hitti, "Whole Lotta Love", perustui Watersin kappaleeseen "You Need Love", jonka oli säveltänyt Willie Dixon. Dixon sävelsi muutamia muitakin Watersin kuuluisia kappaleita, kuten "I Just Want to Make Love to You", "Hoochie Coochie Man" ja "I'm Ready". Vaikka Muddy Waters esiintyi usein pelkkänä laulajana, hänen varhaisten levytystensä slide-kitarointi on varsin omaperäistä, ja antanut vaikutteita useille myöhemmille slide-kitaristeille.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1978
pienoiskuva|Daniel Passarella Vuoden 1978 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Argentiinassa. Turnauksen vei isäntämaa Argentiina, joka voitti loppuottelussa Alankomaat jatkoajalla luvuin 3–1. Alankomaiden Rob Rensenbrink oli ratkaista ottelun varsinaisen peliajan lopussa tilanteessa 1–1, mutta osui vain tolppaan.
Voitto oli Argentiinalle ensimmäinen ja täten siitä tuli kuudes maailmanmestaruuden voittanut joukkue Uruguayn, Italian, Saksan, Brasilian ja Englannin lisäksi.
Pronssia otti Brasilia, joka kukisti Italian 2–1.
Turnauksen kaava oli sama kuin vuoden 1974 kisoissa: lopputurnaukseen pääsi 16 joukkuetta, jotka jaettiin neljään neljän joukkueen lohkoon. Jokaisen lohkon kaksi parasta joukkuetta jatkoi toiselle kierrokselle, jossa joukkueet jaettiin kahteen neljän joukkueen lohkoon. Jatkolohkojen voittajat kohtasivat loppuottelussa ja toiseksi tulleet pronssiottelussa.
Sarjamuotoinen järjestelmä sai osakseen kritiikkiä, kun isäntämaa Argentiina ratkaisuottelussa voitti Perun 6–0 ja meni loppuotteluun ohi Brasilian, jonka maalisuhde jäi huonommaksi. Sopupelipuheet alkoivat heti suurinumeroisen voiton jälkeen. Suoria todisteita vilpistä ei ole noussut esiin, mutta joka tapauksessa isäntien onnistui muun muassa lykätä pelin alkua niin että samaan aikaan pelattavaksi tarkoitetun Brasilian ottelun lopputulos oli jo tiedossa. Perun pelaajat ovat myös kertoneet eräiden korkea-arvoisten poliittisten vaikuttajien kuten Argentiinan sotilasjuntan johtajan Jorge Videlan ja näiden vieraan Henry Kissingerin vierailleen ennen ottelun alkua pukukopissaan.
Diaz
Diaz tai Díaz on espanjankielinen sukunimi. Se on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Vastaava portugalinkielinen sukunimi on Dias.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1978
Toisen välierälohkon suurin yllätys oli Saksan liittotasavallan tappio Itävallalle 2–3. Itävallan tähtipelaaja oli Hans Krankl.
Argentiinassa juhlittiin mestaruutta viikkoja, ja saavutuksen, kuten koko turnauksen järjestämisenkin, katsottiin tukeneen maata hallinnutta sotilasjunttaa.
Parhaat maalintekijät
4 maalia
3 maalia
Xiaomi Mi 4i
Xiaomi Mi 4i on Xiaomin 1. huhtikuuta 2015 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 5.0 (Lollipop) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Fyysiset osat
Laitteesta löytyy 1,7 Gigahertsin 8-ytiminen prosessori. Laitteessa on 2 Gigatavua RAM-muistia ja 32 Gigatavua sisäistä muistia.
Kamerat ja multimedia
Laitteessa on 13 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.
Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 5.0 "Lollipop" Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-4i_id9368
July hound
July hound on yhdysvaltalainen koirarotu.
Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on kuuluisa vankkumattomasta päättäväisyydestään, suorituskyvystään ja poikkeuksellisesta nopeudestaan.
Alkuperä
Amerikankettukoiran jalostuksen varhaisvuosina siitä eriytyi kolme linjaa, joita voidaan pitää erillisinä muunnoksinaan tai rotuinaan - näistä yksi on july hound. Vuonna 1860 georgialainen plantaasin omistaja Miles Harris hankki marylandilaisesta kennelistä kaksi "irlantilaisen ajokoiran" pentua. Hän nimesi ne Juneksi ja Julyksi kesä- ja heinäkuun mukaan. Julyn väitettiin kykenevän pyydystämään ketun yksistään ilman ajueen antamaa tukea. Sen maineen levittyä eräs toinen georgialainen, George Birdsong, hankki sen itselleen. Hän risteytti sen toisen "irlantilaisen ajokoiran" kanssa päämääränään saada aikaan poikkeuksellisen nopea kettukoira. Tämä uusi rotu levisi hänen kennelistään Louisianaan, Mississippiin, Missouriin ja kaikkiin eteläisiin osavaltioihin.
Arokorppi
Arokorppi (Corvus ruficollis), myös pronssikorpiksi kutsuttu, on korppia muistuttava varislintu.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 50 cm ja paino 500-830 g. Korppia 10 % pienempi arokorppi on musta kuten korppi mutta ruumiinrakenteeltaan enemmän varismainen. Nokka ei ole niin jykevä kuin korpilla, pyrstö on lyhyempi sekä siivet ja keltaiset koivet ovat pidemmät kuin korpilla. Niskassa näkyy oikeassa valaistuksessa pronssinruskea värisävy. Sukupuolet ovat samanvärisiä, koiras on hiukan kookkaampi. Nuori lintu muistuttaa vanhaa höyhenpuvultaan. Äänet ovat varismaisia.
Esiintyminen
Laaja esiintymisalue ulottuu Pohjois-Afrikan länsireunasta Koillis-Afrikkaan, Lähi-itään ja Arabian niemimaalle, Pakistaniin ja Transkaspiaan. Pesii myös Kap Verden saarilla. Lajin kanta on elinvoimainen. Sitä ei ole tavattu Suomessa. Laji on pääasiassa paikkalintu, mutta osa Keski-Aasian pohjoisimmista populaatioista muuttaa etelämmäs talven tullessa, ja nuoret yksilöt vaeltelevat syksyisin.
Elinympäristö
Elää aavikoilla ja aroilla. Pohjois-Afrikassa erittäinkin Artemisia-tyypisillä ruoho- ja Zizyphus-tyyppisillä harvapuustoisilla aavikoilla, idässä taatelipalmuja ja tamariskia kasvavilla avomailla. Kap Verdellä laji asuu myös ihmisen seuralaisena.
Lisääntyminen
Pesä on yleensä kohtalaisen matalalla puun latvassa, 1,7–7 m korkealla. Suosittuja pesäpuita ovat akasiat, atlantinpistaasi (Pistacia atlantica) sekä esimerkiksi Arthrophytum- ja Calligonum-lajien puut. Pesä voi olla myös pensaassa, kalliojyrkänteellä, rakennuksessa, pylväässä jne. Pesä on samantapainen risuista tehty rakennelma kuin korpin pesä, jonka puolisot rakentavat yhdessä. Käyttää usein vanhaa pesäänsä. Naaras munii 1-7 munaa, autiomaassa vain 2-3. Muna painaa keskimäärin 23,6 g. Haudonta-aika on 18-23 päivää, naaras hoitaa pääosan haudonnasta. Poikaset kuoriutuvat usein eriaikaisesti ja ne ovat lentokykyisiä noin 6 viikon ikäisinä.
Ravinto
Kaikkiruokainen. Ruokavalioon kuuluvat niin hyönteiset, liskot, linnunmunat, -poikaset ja aikuiset, pikkunisäkkäät jäniksen kokoisiin saakka, kalat, siemenet, taatelit ja muut hedelmät ja marjat sekä raadot ja ruoantähteet.
Jijé
Joseph "Jijé" Gillain (13. tammikuuta 1914 – 19. kesäkuuta 1980) oli belgialainen sarjakuvataiteilija.
Jijé opiskeli laajalti (puutöitä, piirtämistä ja maalausta) ennen kuin 1936 loi ensimmäisen sarjakuvahahmonsa, Jojo. Sitä seurasi pian toinen sarja Blondin et Cirage.
Sodan jälkeen hän antoi sarjansa nuoremmille taiteilijoille: André Franquin sai Pikon ja Fantasion, René Follet & Eddy Paape Jean Valhardin ja Victor Hubinon Blondin et Ciragen.
1950-luvulla Jijé aloitti uuden villin lännen -sarjan Jerry Spring. Siitä julkaistiin suomeksi tarinat Kaksintaistelu ja Montanan villihevoset Ruudussa vuosina 1973–1974. 1960-luvun puolivälissä hän alkoi piirtää Albert Uderzon Haikaralaivuetta, jota on julkaistu suomeksi Zoom-sarjakuvalehdessä, Super S- sarjakuvalehdessä sekä albumeina.
Ritva Santavuori
Tuota ennen hän työskenteli keskusrikospoliisissa mm. toimistopäällikkönä. Hän on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti, valmistunut 1968. Santavuori on suomalaisen syyttäjäkoulutuksen pioneereja: hän toimi vuosina 1978–1979 oikeuskanslerinviraston syyttäjien koulutustyöryhmän puheenjohtajana ja syyttäjäkurssien johtajana 1979–1980. Hän on toiminut Iltalehden kolumnistina ja vakiovieraana Ykkösen aamu-tv:n jokaperjantaisessa Jälkiviisaat-osiossa.
Ritva Santavuori oli syyttäjänä useissa aikanaan huomiota herättäneissä jutuissa: Dolorex-juttu, Jollaksen palkkamurhajuttu ja Myllypuron lapsisurmat.
1. helmikuuta 2008 Julkisen sanan neuvosto antoi päätöksen, jossa moitittiin Santavuoren puheita Jälkiviisaat-ohjelmassa 11. tammikuuta. Santavuori sanoi ohjelmassa Barack Obaman isoäitiä rumaksi ja arveli, että tällä on jäljellä ”negridisia” piirteitä, kuten gorillamainen nenä; Santavuoren mielestä isoäidin kuvia levitettiin medioissa Obaman vaalikampanjan vaikeuttamiseksi. JSN:n mukaan puheenvuorossa tuotiin esiin etninen alkuperä halventavassa merkityksessä. Vastuu tapauksesta kuului neuvoston mukaan Yleisradiolle. Santavuori pahoitteli kommenttejaan myöhemmin. Helmikuussa kuitenkin ilmoitettiin, ettei Santavuori jatka Jälkiviisaissa.
Santavuoren ensimmäinen puoliso oli sellotaiteilija Esko Valsta 1952–1954. Toisen avioliiton hän solmi Usko Santavuoren kanssa 1955. Heillä on kaksi lasta.
Ekbatana
Ekbatana (, Hagmatāna tai Haŋmatāna;, Aħĕmĕta; m.kreik. tai ; , kura-gam-ta-nu) oli muinaisen Meedian pääkaupunki. Nykyään se tunnetaan nimellä Hamadan ja se sijaitsee 400 km lounaaseen Teheranista. Se oli tärkeällä paikalla pääteiden varrella.
Persian kuningas Kyyros Suuri valtasi kaupungin vuonna 549 eaa. Meedian kuningas Astyageeltä. Kaupungista tuli aikanaan Persian kuninkaiden kesäasuinpaikka. Parthialaiset tekivät siitä oman pääkaupunkinsa kun he valtasivat Persian seleukideilta.
Python (ohjelmointikieli)
Python on ohjelmointikieli, jolle on tunnusomaista hyvä luettavuus, korkea abstraktiotaso ja kehittyneet kirjastot monilla eri sovellusalueilla. Python on yksi suosituimmista ohjelmointikielistä. Python on niin kutsuttu tulkattu kieli, mikä tarkoittaa että sen suorituskyky on alhaisempi kuin käännetyn kielen. Pythonilla ohjelmointi on tuottavuudeltaan korkeaa jopa Javaan verrattuna.
Esimerkit
Pythonia voi kokeilla helposti interaktiivisen tulkin avulla:
Käyttöaiheet
Python on yksi suosituimmista ohjelmointikielistä, joten sille on kehitetty runsaasti suosittuja kirjastoja, ohjelmistokehyksiä ja rajapintoja, joiden avulla voidaan luoda paljon erilaisia sovelluksia esim. numeerisen laskennan, grafiikan ja web-kehityksen alueilla.
Pythonia voi käyttää aina yksinkertaisesta numeerisesta laskennasta datatieteeseen ja vaativaan tieteelliseen laskentaan (esim. kirjastot NumPy, SciPy, skicit-learn, pandas). Kuvaajien tekemiseen on useita suosittuja kirjastoja (esim. matplotlib, seaborn).
Pythonissa itsessään ei ole mahdollisuutta ladata kuvia tai muuta mediaa, mutta tämä onnistuu esimerkiksi Pygame-moduulin avulla. Pythonilla voidaan tehdä graafisia käyttöliittymiä muun muassa käyttämällä C++-kielellä kirjoitettua Qt-käyttöliittymäkirjastoa. Myös esim wxPython-, PySide- ja Kivy-kirjastolla voi tehdä GUI-ohjelmia.
Python on yleistynyt verkkosivustojen ohjelmointikielenä ja Python-kielelle on saatavilla sekä minimaalisia että kehittyneitä kehitysympäristöjä (esim. Django). Pythonia voidaan ajaa palvelimella WSGI (Web Server Gateway Interface) -rajapinnan avulla, joka on viime aikoina kehitetty Pythonilla toteutettujen verkkosivustojen suorituskykyistä ajoa varten. Muita kehitysympäristöjä verkko-ohjelmointiin on esimerkiksi web2py ja TurboGears. Pythonille on saatavilla rajapintoja tietokantojen (MySQL, PostgreSQL, SQLite) käsittelyyn.
Pythonia voi laajentaa C- ja C++-ohjelmointikielillä. Toisaalta Pythonia voi sisällyttää C- ja C++-kielisiin ohjelmiin skriptikielenä. Mainittavaa on myös kyky vuorovaikuttaa matlabin kanssa. Nvidian grafiikkapiirien CUDA-ohjelmointi on mahdollista Pythonilla; tällä tavalla laskenta voidaan antaa grafiikkapiirin rinnakkain suoritettavaksi.
Syväoppimiseen perustuva tekoälyohjelmisto, Stable Diffusion on kirjoitettu täysin Pythonilla. Stable Diffusion onkin yksi suosituimmista, tehokkaimmista ja monipuolisimmista tekoälyistä joka pystyy luomaan kuvia pelkän syötetyn tekstin perusteella.
Pythonilla (suurimmaksi osaksi pääkielenä) on kirjoitettu myös lukuisia muita tunnettuja sovelluksia ja sivustoja kuten YouTube, Google, Spotify, Instagram, Reddit, Dropbox ja Quora.
Rakenne
Pythonissa kaikki rakenteet määritellään objekteina, joilla on identiteetti, tyyppi ja arvo. Objektin tyyppi kertoo, millaisia operaatioita se sallii ja mitä arvoja se voi saada. Identiteettinä toimii CPython-toteutuksessa objektin osoite muistissa.
Korkeimmalla hierarkian tasolla Python-ohjelmat muodostuvat paketeista ja moduuleista. Paketit ovat erityisiä moduuleja, jotka vastaavat tiedostojärjestelmän kansioita, siinä missä varsinaiset moduulit vastaavat tiedostoja näissä kansioissa. Moduuleihin viitataan tiedostopolun tavoin mallilla ja niillä on attribuutteja kuten   ja. Tavallisia paketteja voidaan määritellä lisäämällä kansioon -niminen tiedosto, jolloin Python tulkitsee tämän kansion Python-paketiksi ja kansiossa olevat Python-tiedostot moduuleiksi. Python-skriptin ajon aloittava moduuli saa nimen (eli  on totta).
Python-tulkki ajaa ohjelmat blokkeina yhdessä kehyksessä kerrallaan. Blokkeja muodostavat hierarkisesti skriptit, moduulit, luokat ja funktiot. Nimet näkyvät vain kunkin blokin sisällä, ellei näkyvyyttä olla muutettu - tai -avainsanoilla, tai kyseessä ole funktio, jolloin nimet näkyvät kaikille funktion sisältämille blokeille.
Luokkien ja funktioiden lisäksi koottuja lauseita ovat
Yksinkertaisia lauseita Pythonissa ovat muun muassa
Sisäänrakennettuja tyyppejä ovat muun muassa
Python on dynaamisesti tyypittävä, joten Pythonissa voidaan käyttää ns. ankkatyypitystä eli objektin attribuutteja ja metodeja käytetään varsinaisesta tyypistä huolimatta ja mahdolliset tyyppivirheet otetaan vastaan ja käsitellään ("helpompi pyytää anteeksi kuin lupaa"). Kun tyyppivirheitä ei ole, objekti on käytännössä haluttua tyyppiä, koska sillä on sama rajapinta ("liikkuu ja vaakkuu kuin ankka, eli kyseessä on ankka"). Ankkatyypityksellä voidaan toteuttaa näin olio-ohjelmoinnin polymorfinen korvaus ilman periytymistä ja eksplisiittistä riippuvuutta valittuun tyyppiobjektiin.
Luokat määritellään syntaksilla ja luokan sisältö sisennetään tästä, mikä luo paikalliseen ympäristöön luokka-objektin. Luokassa määriteltyjä muuttujia kutsutaan attribuuteiksi ja funktioita metodeiksi. Metodien ensimmäinen argumentti ottaa vastaan aina objektin ja argumentin nimenä käytetään, jolloin metodia voidaan kutsua tyylillä. Luokille voidaan antaa erityisiä metodeja, jotka määrittelevät, mitä Pythoniin sisäänrakennetut operaattorit ja funktiot tekevät kyseisen tyypin objekteille (engl. operator overloading). Näitä ovat muun muassa (alustus), (tekstiesitys), ( -operaattori) ja ( -operaattori). Uusi luokka voi siten emuloida sisäänrakennettuja tyyppejä, kun sille määritellään tarvittavat erityismetodit.
Funktiot määritellään tyylillä ja funktion sisältö sisennetään tästä, mikä luo paikalliseen ympäristöön kyseisen nimisen funktio-objektin. määrittelee parametrille oletusarvon, kaappaa ylimääräiset nimeämättömät argumentit yhteen tuple-objektiin ja kaappaa ylimääräiset nimetyt argumentit yhteen sanakirjaan. Funktion argumentiksi voidaan antaa myös lauseke; tällöin vaaditaan, että palauttaa generaattorin ja palauttaa kuvauksen (esim. sanakirjan). Funktioita määritellessä tyyppivihjeet ovat muotoa. Ennen funktion määritelmää voi lisäksi olla useita ns. decorator-lauseita – mallia – jotka ottavat funktion argumenttina ja palauttavat sen jollakin tavalla muunnettuna.
Ko-rutiinit (esim. ) ovat erityisiä funktioita, jotka sallivat ajon tauottamisen ja jatkamisen käyttämällä avainsanoja,  ja  lauseita.
Generaattorifunktiot palauttavat generaattorin, jolla on, ,   ja  -metodit. Tyypillisesti -silmukka käyttää sitä tuottamaan arvoja silmukkaan – näin koko iteroitavaa objektia ei tarvitse pitää muistissa kerralla. Generaattorikorutiini on tätä vastaava, mutta asynkroninen.
Käyttö
Python-tulkkia käytetään pääasiassa komentoriviltä antamalla ensimmäisessä argumentissa Python-skriptin tiedostonimi (esim. ). Python-tulkin aloitusympäristössä on alustettuna kolme moduulia –,  ja  – ja kaikki sisäänrakennetut ja standardimoduulit ovat käytettävissä -lauseella. Interaktiivisessa tilassa tulkki käsittelee yhden lauseen kerrallaan, muuten koko lähdetiedoston.
Ympäristönhallintaohjelmat (esim. conda, venv) mahdollistavat useiden eri Python- ja kirjastoversioiden käytön samassa käyttöjärjestelmässä ilman konflikteja.
Toteutukset
Python-kielestä on tehty useita toteutuksia. Tunnetuimmat ovat C-ohjelmointikielellä tehty alkuperäinen (kielen määrittelevä) toteutus ja Java-ohjelmointikielellä tehty Jython. Muita toteutuksia ovat esimerkiksi IronPython .NET- ja Mono-alustoille sekä Python-kielellä itsellään uudelleentoteutettu PyPy. Mobiilialustoista Python on sovitettu myös Symbian S60 -alustalle. Lisäksi kielestä on kehitetty Maemo-alustaan optimoitu versio. Sulautettujen järjestelmien ohjelmointiin on myös MicroPython.
Python-tulkki ja -kirjastot on kehitetty avoimen lähdekoodin projektina, ja niitä levitetään Pythonin oman lisenssin (Python Software Foundation License) alaisena, joka on yhteensopiva myös GPL-lisenssin kanssa. Pythonin lisenssi sallii lisäksi kaikenlaisen kaupallisen käytön ja jopa kaupallisen uudelleenlevittämisen.
Python-koodin tulkitseminen ja ajoa edeltävä optimointi saattavat joskus olla hitaita prosesseja, ja Pythonia ajetaankin useimmiten tavukoodina hieman Javan tapaan. Tämä vie ohjelman suorituksesta pois yhden hitaammista vaiheista, tulkkaamisen tavukoodiksi; tulkkaamattoman Python-skriptin ajaminen saattaa olla moninkertaisesti tavallisen C-kielisen ohjelman ajamista hitaampaa. Toisaalta suurimmat eroavuudet suorituskyvyssä liittyvät käytettyihin tietorakenteisiin ja algoritmeihin, joten Python-kielinen toteutus ei ole automaattisesti hitaampi. Lisäksi Pythoniin voi tehdä helpohkosti C-kielisiä laajennoksia, jos erityinen nopeus on tarpeen.
Historia
Ensimmäinen versio Python-kielestä syntyi 1980-luvun loppupuolella. Alun perin kieli tehtiin jatkoksi ABC-ohjelmointikielelle korjaamalla siinä havaittuja puutteita ja tuomalla sen piirteisiin muun muassa poikkeusten käsittelyn. Kielen luoja Guido van Rossum on pysynyt kielen kehityksessä mukana koko sen historian ajan keskeisessä roolissa.
Python on alun perin nimetty brittiläisen komediaryhmä Monty Pythonin tunnetun Monty Pythonin lentävä sirkus -televisiosarjan mukaan. Python-nimi koettiin lisäksi tarpeeksi lyhyeksi, yksilöiväksi sekä sopivan mysteeriseksi. Kielen dokumentaation koodiesimerkeissäkin pyritään välttämään liiallista vakavuutta satunnaisilla viittauksilla ryhmän tuotantoon. .
Alkuperäisestä Python-kielestä jalostettu Python 2.0 julkaistiin 16. lokakuuta 2000. Kielen toinen täysversio sisälsi useita uusia ominaisuuksia, mukaan lukien täydellisen roskienkeruumekanismin ja Unicode-tuen. Suurin muutos tapahtui kuitenkin itse kielen kehitysprosessissa, jossa Python-yhteisölle annettiin vapaammat kädet osallistua mukaan kielen kehitykseen.
Joulukuussa 2008 ilmestynyt Pythonin versio 3.0 toi kieleen jonkin verran uudistuksia. Periaatteena sen kehityksessä oli vähentää ominaisuuksien rinnakkaisia toteutustapoja poistamalla vanhoja tapoja tehdä asiat. Tästä seuraa, ettei kielen uusin versio ole taaksepäin yhteensopiva, eivätkä 2-versioiden mukaiset ohjelmat siis välttämättä toimi sellaisenaan. Muutoksia ovat muun muassa:
Version 3 ja sen tuomien muutosten käyttöönottoa on pyritty tukemaan monella tavalla. Versiolla 2.5 voi ottaa jo käyttöön joitain uudistuksia komennolla. Samoin versiolla 2.6 voidaan ottaa käyttöön kaikki version 3.0 tuomat uudistukset. Lisäksi Python 2.6:lla voidaan aktivoida varoitukset vanhanmallisen koodin käytöstä. Tämä helpottaa vanhanmallisen lähdekoodin muuttamista versiolle 3.0 sopivaksi. Lisäksi saatavilla on  työkalu, joka muuttaa valtaosan 2-sarjan koodista 3-versioon.
Elina Kontu
'''Elina Kontu os. Vuola''' (s. 6. helmikuuta 1958 Mietoinen, Varsinais-Suomi) on psykologian professori, varhaiserityiskasvatuksen dosentti sekä filosofian tohtori ja kasvatustieteiden lisensiaatti. Lisäksi hän on musiikki- ja psykoterapeutti ja erityisopettaja sekä lastentarhanopettaja.
Yksityiselämä
Kontu on avioliitossa ja hänellä on kolme tytärtä sekä neljä lastenlasta.
Koulutus ja ura
Kontu toimii Tampereen yliopiston autismikirjon ja kehitysvammapsykologian professorina ja tutkimusjohtajana Helsingin yliopistossa. Kontu on tutkinut Mielen ja musiikin ikkunat autismiin - mielen teoria ja kommunikaatiosuhde -väitöskirjatutkimuksessaan autismikirjossa ilmeneviä vuorovaikutus- ja ajattelutaitoja, sekä kehitysvammaisuuteen liittyviä oppimisen ja mielenterveyden teemoja.
The Best of Acoustic Jethro Tull
Best of Acoustic Jethro Tull on englantilaisen rockyhtye Jethro Tullin akustisia kappaleita sisältävä kokoelmalevy. Albumin julkaisi 21. maaliskuuta 2007 EMI.
Marco Streller
Marco Streller (s. 18. kesäkuuta 1981 Basel, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi ammattilaisena vuosina 2000–2015. Hän edusti kotimaassaan FC Baselia sekä lainasopimuksilla Concordia Baselia ja FC Thunia. Saksassa hän pelasi VfB Stuttgartissa ja lainalla 1. FC Kölnissä.
Streller pelasi Sveitsin jalkapallomaajoukkuessa vuosina 2003–2011 yhteensä 37 maaottelua, joissa teki 12 maalia. Hänet valittiin vuoden 2004 EM-kisoihin, mutta loukkaantumisen takia kisat menivät hänen osaltaan pieleen. Saksan MM-kisoissa 2006 hän pelasi kolmessa ottelussa ja EM-kisoissa 2008 yhdessä ottelussa.
Saavutuksia
Lähde: Soccerway
Antilooppijänis
Koko ja ulkonäkö
Antilooppijänis kasvaa 45–60 sentin pituiseksi, jonka jatkeeksi vielä 2,5–10 sentin pituinen häntä. Jäniksen etujalat kasvavat 10–20-senttisiksi ja takajalat 20–30-senttisiksi. Nimensä jänis on saanut jalkojensa mukaan, tarkemmin sanoen afrikkalaisten nopeasti liikkuvien ja loikkivien antilooppien mukaan. Jäniksen korvat kasvavat 5–20-senttisiksi. Korvien tehtävänä ei ole ainoastaan kuulon tehostaminen, vaan myös lämmönsäätely.
Levinneisyys
Ensisijaisesti antilooppijänistä tavataan Yhdysvaltojen lounaisosissa. Tiheimmiten se elää Arizonan osavaltiossa, mutta laji on levinnyt myös New Mexicoon, Kaakkois-Kaliforniaan sekä osittain myös pohjoiseen Meksikoon. Elinympäristöiksi antilooppijänikselle kelpaavat hyvin erilaiset asuinalueet. Sitä tavataan ruohoisilta kukkuloilta tai tasangoilta. Niitä elää kuitenkin myös Yhdysvaltojen lounaisosien aavikoilla sekä kaupungistuneilla alueilla, johon ne ovat sopeutuneet hyvin.
Elintavat
Antilooppijänis on yöeläin ja ruokailee lähinnä myöhään illalla ja varhain aamulla. Se on hiljainen eläin, joka harvoin ääntelee lukuun ottamatta huutoa sen ollessa hädässä. Kolojen kaivamisen sijaan se vaaran uhatessa luottaa ennemmin nopeaan juoksutaitoonsa. Erikoista antilooppijäniksessä on se, että se voi antaa signaaleja antilooppien tavoin nostamalla takapuolensa valkoisia karvoja. Näitä signaaleja annetaan silloin, kun jänis juoksee saalistajaa karkuun.
Sadekausina, joita on kaksi vuodessa, jänis syö tuoretta heinää. Kuivina kausina ravinto koostuu kaktuksesta ja mesquite-pensaasta. Veden juonti on jänikselle lähes tarpeetonta, sillä se saa kaiken tarvitsemansa nesteen syömistään aavikkokasveista.
Lisääntyminen
Naaraat synnyttävät usein alle vuoden ikäisinä, ja lisääntyminen jatkuu vuoden ympäri. Pesue syntyy joka vuosi ja pesueen koko on 2–4 poikasta.
Alalajit
Antilooppijäniksellä on kaksi alalajia:
Porkansaari
Porkansaari on Viipurinlahden saari ja entinen kylä entisen Viipurin maalaiskunnan alueella Venäjällä, Suomen luovuttamalla alueella. Porkansaari sijaitsee Viipurinlahden länsiosassa Piispansaaren ja Koivuniemen välissä. Saari on pohjoispäästään kasvanut lähes kiinni mantereeseen. Porkansaaren kylä käsitti varsinaisen saaren lisäksi saaren itäpuolella olevan Koivuniemen. Porkansaaren naapurikyliä olivat Piispansaaren lisäksi Kiiskilä, Ahokas ja Kärki sekä Viipurinlahden toisella puolella Lihaniemi.
Porkansaaren kylässä oli 245 asukasta vuonna 1937. Asutus oli keskittynyt Porkansaaren eteläosaan ja Koivuniemelle. Kyläläisten enemmistö työskenteli maatalouden parissa. Vuonna 1937 kylässä oli 52 ha peltoa, 12 ha niittyä ja 96 ha metsää. Merkittävä sivuelinkeino oli kalastus. Porkansaareen johti tie Ahokkaan kylästä. Omaa kansakoulua kylässä ei ollut, vaan koulua käytiin naapurikylän Kiiskilän koulussa.
Historia
Talvisodan aikana kylän väestö evakuoitiin muualle Suomeen. Moskovan rauhassa Viipurin maalaiskunta Porkansaari mukaan lukien siirtyi Neuvostoliitolle. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944.
Piippu
pienoiskuva|Piippu, jonka pesä on valmistettu briaaripuusta eli [[Puukellokanerva|puukanervasta.]] Piippu on tupakan polttamiseen käytettävä väline, jossa on pyöreähkö pesä ja ontto varsi.
Osat
thumb|Piipun osat. 1. Koppa 2. Pesä 3. Kopan savukanava 4. Kopan perä 5. Istukka 6. Varren kara 7. Varsi 8. Suukappale 9. Imupää 10. Varren reikä tai savukanava. Yhteisiä piirteitä piipuissa ovat pesä eli tila, jossa tupakka tai muu vastaava aines palaa ja tuottaa savua, sekä varsi, jonka tarkoituksena on viilentää savua.
Piipun varsi valmistetaan nykyisin tavallisesti akryylimuovista tai eboniitista (jota joskus kutsutaan vulkaniitiksi). Erimallisissa piipuissa on eripituisia varsia. Savu on sitä viileämpää, mitä pitempi varsi on. Lyhytvartista piippua poltetaan usein hitaasti, jotta savut eivät tulisi suuhun liian kuumina.
Joidenkin piippujen varressa on suodatin, johon myrkyllisten aineiden on tarkoitus imeytyä, ja joka tasaa savujen lämpöä ja kosteutta. Suodatin täytyy kuitenkin pitää puhtaana.
Pesä ja varsi ovat yleensä toisistaan irrotettavia, mikä mahdollistaa piipun helpomman puhdistuksen ja myös suodattimien asettamisen ja vaihdon.
Imupää levenee usein loppuaan kohti kalanpyrstön muotoisesti.
Savureikä voi olla wedgetyyppinen, joka aukeaa suorakaiteen muotoisena reikänä. Orificmallinen savureikä on pieni ja pyöreä. Steckmallissa savureikä aukeaa imupäästä ylöspäin.
Pesän materiaali
thumb|150px|Briaaripiippu.
Nykyisin yleisin piippujen pesien valmistusmateriaali on briaari. Sillä tarkoitetaan pensasmaisen puukellokanervan suurta juurenniskaa, juuriston keskellä olevaa suurta möykkyä. Briaari on kovaa ja kestää hyvin tulta, joten se soveltuu piippumateriaaliksi paremmin kuin muut puulajit. Briaaripiippuja alettiin valmistaa Ranskassa viimeistään 1850-luvulla, ja nykyisin se on syrjäyttänyt muut materiaalit. Briaaripuu kasvaa Välimeren rannikkomaiden karussa ja kivikkoisessa maaperässä. Puu selviää hengissä juurimöykkynsä poistamisesta ja kasvattaa tilalle uuden.
thumb|150px|Merenvahapiippu. Merenvahasta alettiin tehdä piippuja 1700-luvulla, kun itävaltalainen kreivi toi sitä Turkista. Merenvaha on maaperässä esiintyvä huokoinen ja kevyt mineraali, jota löydetään melkein yksinomaan Turkista, missä melkein kaikki merenvahapiiput nykyisin valmistetaankin. Merenvaha on helposti kaiverrettavaa, ja aikoinaan merenvahasta tehtiinkin hyvin koristeellisia ja yksityiskohtaisia piippuja. Merenvahapiippu myös värjäytyy käytössä kauniisti ja antaa lauhkeat savut. Se on kuitenkin herkkä rikkoutumaan.
thumb|150px|Maissipiippu. Maissipiiput koverretaan maissintähkästä. Ne ovat hyvin huokeita mutta lyhytikäisiä. Maissipiipun savussa voi tuntua maissin maku.
thumb|150px|Kalebassipiippu. Kalebassipiiput valmistetaan pullokurpitsasta, joka saadaan kasvamaan käyrään muotoon kiristimien avulla. Kalebassipiippu on kookas mutta kevyt, ja sen savut ovat lauhkeat.
Malleja
Piippuja on monen mallisia. Niiden ulkonäkö vaihtelee pesän, varren ja suuosan koon sekä muotoilun mukaan. Eräitä yleisiä malleja:
Piipputupakka
Piipputupakkaa on kolmenlaista: leikattua, prässättyä ja kehrättyä. Leikattu tupakka vain leikataan valmistusvaiheessa. Prässätty tupakka puristetaan hydraulisessa puristimessa liuskoiksi. Kehrätty tupakka valmistetaan kuin köysi ja leikataan pieniksi pyörylöiksi. Piipputupakka palaa sitä nopeammin, mitä hienompaa se on.
Käyttö
thumb|upright|[[Juho Mäkelä (taidemaalari)|Juho Mäkelän omakuva vuodelta 1917.]] Kun uutta piippua polttaa ensimmäistä kertaa, eli "polttaa sen sisään", pesän sisäpintaan muodostuu suojaava ja eristävä hiilikerros eli karstakerros. Jotkut voitelevat pesän sisäpinnan ennen ensimmäistä käyttöä. Sisäänpoltto tehdään yleensä vajailla pesällisillä.
Tupakoinnin aluksi piipun pesä täytetään tupakalla tasaisesti sekä kevyesti painellen. Tupakka sytytetään tasaisesti yhdellä tai kahdella tulitikulla tai kaasusytyttimellä, jonka liekki suuntautuu suoraan alaspäin.
Piippua poltellaan hitaasti ja nautiskellen. Savua ei imetä kovinkaan voimakkaasti. Tuhkia karistellaan välillä pois pesästä. Piipun voi välillä sammuttaa ja sytyttää myöhemmin uudelleen. Jokainen piipullinen poltetaan kuitenkin loppuun asti, tai muuten pesän pohjalle muodostuu kostea lammikko. Käytön jälkeen piippu tyhjennetään tuhkasta kääntämällä se ylösalaisin ja tarvittaessa kopauttamalla sitä. Palamaton tupakka poistetaan pesästä. Piipun voi puhdistaa käytön jälkeen rassilla.
Terveysvaikutukset
Piipunpolton terveysvaikutukset eivät poikkea merkittävästi muiden tupakointitapojen vaikutuksista. Vaikka piipunsavua ei yleensä vedetäkään henkeen, on keuhkosyöpään sairastumisen riski kuitenkin suuri. Piipunpoltto on myös huulisyövän yksi aiheuttaja.
Nikotiinia on piipputupakassa keskimäärin enemmän kuin savukkeissa. Piipunsavussa on savukkeiden savua suurempia määriä haitallisia kemikaaliyhdisteitä, esimerkiksi fenolia. Piipusta tuleva savu on haitallista myös muille ihmisille polttajan itsensä lisäksi.
Historia
thumb|[[Massasoit ja kuvernööri John Carver polttamassa rauhanpiippua Plymouthissa vuonna 1621. Intiaanipäälliköitä esittävissä 1800-luvun valokuvissa heillä on usein pyhä piippu kädessään.]]
Vanhimmat tunnettut piiput on löydetty Luoteis-Kaliforniasta noin vuodelta 800 jaa. olevista kaivausalueilta. Tällä alueella tupakkaa oletetaan kasvatetun noin 860 jaa. Piiput ovat putken mallisia, ja niistä on pystytty kaasukromatografilla löytämään nikotiinia.
Pohjois-Amerikan intiaanit valmistivat piippujaan monenlaisista materiaaleista, kuten savesta, stealiitista, luusta ja puusta. Heillä oli erilaisia piippuja eri tarkoituksiin. Esimerkiksi rauhanpiippua poltettiin ystävyyden, vieraanvaraisuuden ja rauhan merkiksi. Tomahawkpiippua puolestaan poltettiin sotapiippuna. Pohjoisten intiaanien toteemipiipussa oli kuvattuna heimon oma toteemieläin.
Euroopan satamissa tupakkaa poltettiin piipussa jo 1500-luvun alkupuolella. Tavan toivat Eurooppaan espanjalaiset ja portugalilaiset merimiehet. Aluksi piipunpoltto kuului vain alakulttuuriin. Hovikelpoiseksi se tuli vasta myöhemmin: Englannissa varsin pian, mutta esimerkiksi Ranskassa vasta 1600-luvun alkupuoliskolla.
Piipunpolton rinnalle tuli Euroopassa muitakin tupakoinnin muotoja 1700-luvulta alkaen, kuten nuuska, sikarit ja savukkeet. Englannissa savukkeet syrjäyttivät piipun suosituimpana tupakointimuotona 1910-luvulla. 1970-luvulla enää muutama prosentti koko maailman tupakantuotannosta valmistettiin piipputupakaksi.
Jouko Koskinen (yritysjohtaja)
Jouko Tapani Koskinen (7. syyskuuta 1936 Karstula – 27. huhtikuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja diplomi-insinööri, joka teki uransa Neles-venttiilivalmistajan palveluksessa vuodesta 1968 vuoteen 1996, ensin teknisenä johtajana ja sitten toimitusjohtajana vuodesta 1980 alkaen. Hän oli keskeinen henkilö Neleksen ja yhdysvaltalaisen teollisuusventtiilivalmistaja Jamesburyn fuusiossa 1990-luvun taitteessa. Vuonna 2003 julkaistiin hänen laatimansa liki 500-sivuinen Neleksen historiikki.
Koskinen oli kyläseppien sukua Keski-Suomen Karstulasta. Keskikoulun loppuvaiheissa perhe muutti Somerolle, ja lukion Koskinen suoritti Forssan yhteislyseossa. Hän valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1963 Helsingin Teknillisen korkeakoulun koneenrakennusosaston konstruktiiviselta linjalta. Ensimmäinen alan työpaikka oli E. Santasalo Oy:ssä teollisuuden hammasvaihteiden parissa 1962–1968.
Marokon alueet
thumb|300px|Marokon alueet Marokon alueet ovat Marokon ylimpiä aluehallinnon yksiköitä. Maa on jaettu 12 alueeseen.
Kingdom: Legendary War
Kingdom: Legendary War on televisiokanava Mnetin esittämä eteläkorealainen musiikkiohjelma. Se on Queendom -sarjan miespuolinen versio ja Road to Kingdomin jatko-osa. Ohjelma esitettiin Koreassa 1. huhtikuuta 2021–3. kesäkuuta 2021. Ohjelman lopullinen voittaja oli Stray Kids.
Tausta
Road to Kingdom toimi ohjelman preliminäärinä, jossa seitsemän ei-niin-tunnettua yhtyettä kilpaili paikastaan Kingdomissa. The Boyz voitti kilpailun, ja niin ikään sai paikan Kingdomista. Vuoden 2020 lopussa Mnet Asian Music Awardsissa ilmoitettiin, että Stray Kids ja Ateez oli valittu kilpailijoiksi.
Marokon alueet
Guelmim-Oued Noun, Laâyoune-Sakia El Hamra ja Dakhla-Oued Ed-Dahab sijaitsevat osin tai kokonaan Länsi-Saharan puolella.
Kingdom: Legendary War
Tausta
Mnet ilmoitti tammikuussa 2021, että ohjelman juontajina toimisi TVXQ. Kuusi päivää sen jälkeen ilmoitettiin loput kilpailijat: Ikon, SF9 ja BtoB.
Marokon alueet
Entiset alueet
thumb|300px|Marokon alueet 1997–2015 Marokko oli vuodesta 1997 vuoteen 2015 asti jaettu 16 alueeseen eli wilayaan. Kaksi alueista, Laâyoune – Boujdour – Sakia El Hamra ja Oued Ed-Dahab – Lagouira olivat Länsi-Saharassa. Jokaisen wilayan johdossa oli kuninkan nimittämä wali eli maaherra tai kuvernööri.
Kingdom: Legendary War
Tausta
Mnetin YouTube-kanavan kautta pidettiin esittelykierros 23. helmikuuta. Kilpailijoiden tehtävänä oli esittää 100 sekunnin esitys.
Marokon alueet
Entiset alueet
Wilayat oli jaettu edelleen provinsseihin ja prefektuureihin, joista ensin mainittuja oli enemmän maaseudulla, jälkimmäisiä suurkaupunkialueilla.
Kingdom: Legendary War
Tausta
Maaliskuussa Mnet julkaisi mainosposterit yhtyeistä. Jokainen yhtye piti esityksen M Countdownissa 18. maaliskuuta.
Marokon alueet
Entiset alueet
Ensimmäiset alueet muodostettiin 1971. Niistä tuli maan ylimmät aluehallinnon yksiköt. Maa jaettiin seitsemään alueeseen, jotka olivat olemassa vuoteen 1997 asti.
Kingdom: Legendary War
Säännöt
Lopulliset sijoitukset perustuvat seuraaviin kriteereihin:
Esittelykierros - 100 sekunnin esitys
Kaikki kuusi yhtyettä esittivät jostakin suositusta kappaleestaan (kappaleen tuli olla voittanut 1. sija musiikkiohjelmassa) 100 sekunnin esityksen.
Esitysten järjestystä ei päätetty etukäteen, vaan järjestys päätettiin vastan paikan päällä. Ensimmäinen esiintyjän valitsi Ikon, joka esiintyi viimeisenä. Sen jälkeen edellinen esiintyjä valitsi aina seuraavan esiintyjän.
Esittelykierros esitettiin aikaisemmin Mnetin YouTube-kanavalla helmikuussa. Yleisö sai äänestää Whosfan -sovelluksen kautta kolme suosikkiaan.
Kierroksen voittaja saa 1000 pistettä ja oikeuden päättää seuraavien esitysten järjestyksen.
Ensimmäinen kierros - To The World
Kaikki kuusi yhtyettä esittävät jonkin suosituista kappaleistaan, mutta lavaesityksen on poikettava alkuperäisestä.
Äänestysaika on 15.–18. huhtikuuta. Yleisö äänestää jälleen Whosfan -sovelluksen kautta kolme suosikkiaan.
Kierroksen voittaja saa 20 000 pistettä.
Toinen kierros - Re-Born
Kaikki kuusi yhtyettä esittää jonkin toisen yhtyeen kappaleen, ja tekee siitä oman version.
Äänestysaika on 29. huhtikuuta–2. toukokuuta. Yleisö äänestää jälleen Whosfan -sovelluksen kautta kolme suosikkiaan.
Kierroksen voittaja saa 20 000 pistettä.
Kolmas kierros - No Limits
Kolmas kierros sisältää kaksi osaa. Ensimmäisessä osassa kilpailevat yhtyeet jaetaan kahteen ryhmään, jossa kumpaakin ryhmään kuuluu kolme yhtyettä. Ryhmät jakavat jäsenensä rap-, laulu- ja tanssitiimeihin. Jokainen tiimi esittää oman esityksensä ensimmäisessä osassa. Jokainen voittajatiimi ansaitsee 5000 pistettä, joten jaossa on yhteensä 15 000 pistettä.
Toisessa osassa yhtyeet esiintyvät tavalliseen tapaan. Kierroksen voittaja saa 25 000 pistettä. Yhtyeet voivat kuitenkin omassa arviossa äänestää vain kahta yhtyettä, kun edellisillä kierroksilla on voinut äänestää kolmea.
No Limits -kierroksella ei ole tarkkoja sääntöjä nimensä mukaisesti.
Finaali - Who Is The King?
Kaikki kuusi yhtyettä tuottavat uuden kappaleen finaalikierrosta varten. Kappaleet julkaistaan 28. toukokuuta digitaalisesti.
Petsamon piiri
Petsamon piiri on kunnallinen itsehallintoalue Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä, Norjan rajalla. Piiri rajoittuu pohjoisessa Jäämereen, luoteessa Norjaan, lounaassa Suomen Inariin sekä etelässä ja idässä Murmanskin alueen Kuolan piiriin.
Petsamon piirin kuuluu kolme kaupunkikuntaa, joiden keskukset ovat Zapoljarnyin kaupunki sekä Petsamon ja Nikkelin kaupunkityyppiset taajamat, sekä yksi maalaiskunta. Piirin hallitokeskus on Nikel. Vuonna 2010 piirissä asui 38 920 asukasta.
Nikkelin kaupunkikunta
Yhteensä 13 131 asukasta (2010).
Stryper
Stryper on yhdysvaltalainen kristillinen metalliyhtye, joka perustettiin Orangen piirikunnassa Kaliforniassa vuonna 1983. Yhtyettä pidetään uranuurtajana kristillisen rockmusiikin suosion nousulle, ja sen menestyksekkäintä albumia To Hell with the Devil kristillisen metallimusiikin merkittävimpänä albumina. Stryperia pidetään myös yhtenä merkittävimmistä glam metal -suuntauksen edustajista ja To Hell with the Devilia yhtenä glam metalin merkkiteoksena.
Petsamon piiri
Korzunovon maalaiskunta
Yhteensä 2 546 asukasta (2010).
Stryper
Yhtye saavutti 1980-luvun lopulla valtaisan suosion ja levymyynti toi sille yhden platinalevyn sekä kaksi kultalevyä mutta hajosi 1990-luvun alkupuolella. Stryper palasi kuitenkin yhteen 2000-luvun alkupuolella ja on ollut aktiivinen siitä lähtien. Lähteestä riippuen Stryper on myynyt maailmanlaajuisesti noin 11 miljoonaa levyä.
Yhtyeeseen klassiseen, alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluu veljekset Michael Sweet (laulu ja kitara) ja Robert Sweet (rummut) sekä kitaristi Oz Fox ja basisti Timothy Gaines.
Nimi Stryper tulee sanoista Salvation Through Redemption Yielding Peace, Encouragement and Righteousness.
Alkuvaiheet
Helluntailaissaarnaaja Jimmy Swaggart saattoi Sweetin veljekset henkilökohtaisen uskon tielle vuonna 1975. Veljekset saivat musiikillista innostusta Van Halenilta mutta he eivät pitäneet yhtyeen sanomasta, joten Sweetit päättivät perustaa yhtyeen, joka toisi esille heidän aatteitaan. Ennen vuotta 1983 yhtye käytti nimeä Roxx Regime, ja sen kokoonpano koostui laulaja-kitaristi Michael Sweetista, rumpali Robert Sweetista sekä soolokitaristi Oz Foxista. Yhtyeen riveissä oli myös soolokitaristi Scott Lane. Lane kuitenkin jätettiin osattomaksi levytyssopimuksesta. Yhtye nimesi itsensä "Stryperiksi" sen jälkeen, kun basisti Timothy Gaines liittyi mukaan. Stryper oli 1980-luvun kristillisistä metalliryhmistä suurin, ja ensimmäinen, joka julkisesti sanoi olevansa "kristillinen metalliyhtye". White Lion ja Skid Row esiintyivät aikoinaan Stryperin kanssa, ja kuuluisana tapauksena vuonna 1982 Kaliforniassa Metallica lämmitteli Stryperia.
The Yellow and Black Attack – alkukiito
Stryperin ensimmäinen julkaisu oli The Yellow and Black Attack EP, joka ilmestyi vuonna 1984. Levyä painettiin vain 20 000 kappaletta, koska levy-yhtiö Enigma Records oli skeptinen kristillisen metallin menestymismahdollisuuksista. Julkaisua tukevalla kiertueella yhtye soitti muun muassa Bon Jovin ja Ratt:n kanssa, mikä sai osan kristityistä epäilemään yhtyeen vakaumusta. Yhtyeen noustua parrasvaloihin Yellow and Black Attack -levy julkaistiin vuonna 1986 uudestaan kahta kappaletta pidempänä. Tosin toinen uusista kappaleista, "Reason for the Season", oli julkaistu jo aiemmin yhdessä joululaulusta "Winter Wonderland" tehdyn metalliversion kanssa. Uuden julkaisun yhteydessä levyltä julkaistiin myös single ja musiikkivideo "You Know What to Do".
Soldiers Under Command – läpimurto
Soldiers Under Command julkaistiin 15. toukokuuta 1985 ja oli Stryperin ensimmäinen täyspitkä levy, joka myös nosti yhtyeen ensimmäisen kerran julkiseen tietoisuuteen. Se oli ensimmäinen kristillinen metallilevy, joka myi kultaa, yhteensä levyä myytiin yli puolimiljoonaa kappaletta. Single ja musiikkivideo julkaistiin levyn nimikappaleesta, josta on muotoutunut yksi Stryper-ihailijoiden kestosuosikeista.
To Hell with the Devil – supermenestys
To Hell with the Devil on Stryperin ja koko kristillisen metallin menestynein levy. 24. lokakuuta 1986 julkaistu albumi meni ilmestyessään Billboardin albumilistalle kolmeksi kuukaudeksi ja myi yli kaksi miljoonaa kappaletta. Albumi nousi suursuosioon niin kristillisissä kuin maallisissakin piireissä, ja siitä osoituksena levy nimettiin Grammy-ehdokkaaksi. To Hell with the Devil on ensimmäinen kristillinen rock- tai pop-albumi, joka on saanut platina-arvon. Levyltä julkaistiin neljä musiikkivideota, joista 1980-luvun suosittuihin voimaballadeihin lukeutunut "Honestly" sekä rokkaavampi "Calling on you" nousivat molemmat ajallaan MTV:n toivotuimmiksi videoiksi. "Honestly" on Stryperin tunnetuin kappale, ja se meni sijalle 32 Top 40 -listalla. Levyn kolmas single-julkaisu "Free" oli kahta edellistä raskaampi kappale, mutta pyöri silti aktiivisesti Music Televisionilla. Stryper oli ensimmäinen kristillinen yhtye joka sai soittoaikaa MTV:llä. Levyn julkaisua seurasi laaja maailmankiertue, joka ulottui viiteen maanosaan.
Basisti Tim Gaines ei soittanut tämän levyn äänityksissä, ja lyhyen aikaa ennen albumin äänityksiä hänen tilalleen tuli toinen basisti Matt Hurich. Hurich ei kuitenkaan ollut yhtyeessä kuukautta pitempään, vaikka hänet varustettiin keltamustaraidallisella bassokitaralla ja kilpa-ajoasulla. Se kuitenkin annettiin myöhemmin Tim Gainesille, joka ei kuitenkaan pitänyt asua koska se oli liian pieni. Brad Cobb soitti bassoa tällä albumilla. Kuitenkin kun albumia varten otettiin edustusvalokuvat Gaines päätti palata yhtyeeseen osallistuakseen menestyksekkäälle maailmankiertueelle. Vuonna 1987 Stryper oli pääesiintyjä Alankomaitten Dynamo Open Air Festival -tapahtumassa. Yhtyeestä ehdittiin kuitenkin ottaa yksi edustuskuva Matt Hurichin kanssa.
Ennen Stryperiä Hurich oli yhtyeessä Leatherwolf. Vuonna 1989 hän soitti yhtyeessä Divine Right, jossa soitti myös Petra-yhtyeen Kevin Brandow laulaja-kitaristina.
In God We Trust – menestyksen jälkimainingit
Stryperin neljäs julkaisu In God We Trust (1988) ei ollut yhtä menestyksekäs kuin edeltäjänsä, mutta myi silti itselleen kultalevyn statuksen. Monien ihailijoiden mielestä levy oli liian pitkälle tuotettu ja kaupallinen pop-levy, eikä siinä enää ollut To Hell with the Devilin tai Soldiers Under Commandin kaltaista heavya otetta. Lisäksi yhtyeen mainekuva läheni entisestään aikakauden glam metal -tyyliä. Nämä tekijät toivat albumille alhaisempia myyntilukuja, ja albumi oli vain 5 viikkoa billboardin albumilistalla. Edellisen albumin tapaan Tim Gaines ei soittanut In God We Trustin äänityksissä, ja Brad Cobb soitti jälleen bassokitarat. Kuitenkin Tim Gaines liittyi yhtyeeseen uudelleen albumia seurannutta toista laajaa maailmankiertuetta varten. Levyn ensimmäinen sinkkujulkaisu "Always There for You" sai kohtuullisesti huomiota MTV:llä ja radiossa. Levyltä on tehty myös toinen video kappaleelle "I Believe In You", joka oli menestyneen "Honestly"-kappaleen tapaan balladi. In God We Trust sai kaksi Gospel Music Associationin Dove-palkintoa luokissa "Hard Music Album" ja "Hard Music Song" nimikappaleestaan.
Against the Law – muutosten tuulet
Against the Law (1990) -levyä varten Stryper teki monia radikaaleja muutoksia sekä musiikillisesti että visuaalisesti. Yhtye hylkäsi mustakeltaiset mehiläisasut ja vaihtoi ne normaaleihin nahka-asuihin. Liian popahtavaksi syytetyn In God We Trust -levyn jälkeen yhtye teki rockaavamman levyn, joka keskittyi sanoituksissaan enemmän ihmissuhteisiin kuin Jumala-suhteeseen. Sanoituksissa ei enää mainittu sanoja "Jumala". Stryperin musiikillinen tyyli oli raskaampi ja lähempänä perinteistä heavy metalia. Rumpali Robert Sweetin mukaan mainekuvan ja tyylin muutoksella vastattiin kritiikkiin, jota edellinen albumi oli saanut: yhtye yritti jättää glam metal -mainekuvansa. Vaikka sekä monet kriitikot että yhtyeen jäsenet itse pitivät levyä musiikillisesti erinomaisena, levy myi selvästi huonommin kuin yhtyeen aikaisemmat julkaisut. Syynä tähän saattoi olla yhtyeen tyylissä tapahtuneet muutokset, erityisesti vähemmän julistavien sanoitusten osalta. Monia ihmisiä häiritsi myös se, että yhtye oli jättänyt logostaan pois Jesaja 53:5 -tekstin, joka oli ollut yhtyeen kaikkien aikaisempien levyjen kansissa. Alettiin huhuta, ettei Stryper enää seisonut vanhan kristillisen sanomansa takana, vaikka yhtyeen jäsenet pyrkivät vakuuttamaan, että muutoksissa oli kyse ainoastaan rock and rollista. Against the Law -levyltä julkaistiin musiikkivideot kappaleisiin "Lady", "Two Time Woman" ja "Shining Star", joka oli metallicover Earth, Wind & Fire’n kappaleesta.
Can’t Stop the Rock – viimeinen pyristys
Stryperin ensimmäinen kokoelmalevy Can't Stop the Rock julkaistiin vuonna 1991 uudella levy-yhtiöllä, Hollywood Recordsilla. Levyllä oli vanhojen kappaleiden lisäksi kaksi uutta kappaletta, joista "Believe" kertoi käynnissä olevasta Persianlahden sodasta ja "Can’t Stop the Rock" siitä, että rokkaaminen jatkuisi, vaikka todellisuudessa yhtye oli jo hajoamispisteessä.
Yhtye jatkoi kiertuetta helmikuuhun 1992 saakka, kunnes laulaja Michael Sweet jätti yhtyeen ja ilmoitti siirtyvänsä soolouralle. Tällöin Vixenin ja White Lionin kanssa kaavailtu kiertue peruuntui. Kitaristi Oz Fox siirtyi laulajaksi ja yhtyeen kolme muuta jäsentä jatkoivat yhtyeen taivalta vielä yhden kiertueen verran. Tänä aikana yhtye kiersi kristillisen metalliyhtye Briden kanssa, ja sen laulaja Dalo Thompson lauloi myös Stryperissä. Eräässä konsertissa Robert Sweet ilmoitti yllättäen, että Briden keulahahmo Dale Thompsonista tulisi Stryperin uusi laulaja. Thompson kuitenkin kiisti tämän myöhemmin. Palattuaan Yhdysvaltoihin jäljellä olevat jäsenet päättivät jatkaa omillaan. Lopullisesti Stryper hajosi vuonna 1993.