cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tapani Mäkinen
Politiikassa
Mäkinen on ollut Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1989. Hän toimi valtuuston puheenjohtajana vuosina 2002–2004 ja 2007–2008. Kaupunginhallituksen puheenjohtajana hän on toiminut vuosina 2005–2006 ja uudelleen vuosina 2009–2017. Hän on myös Uudenmaan liiton maakuntahallituksen entinen puheenjohtaja.
Museo dei trasporti Ogliari
thumb|Museo dei trasporti Ogliari Museo dei trasporti Ogliari (suom. Ogliarin liikennemuseo) on Rancossa Varesen maakunnassa Pohjois-Italiassa sijaitseva museo. Museon on harrastuksekseen perustanut vuonna 1954 Francesco Ogliari, jonka talon pihalla museo sijaitsee. Museoon on aina ollut vapaa pääsy aukioloaikoina, mutta poistuessa voi antaa vapaaehtoisen lahjoituksen museon ylläpitämiseksi. Museo on auki kesäkaudella.
Museossa on sekalainen valikoima liikennevälineitä 1700-luvulta 1900-luvun jälkipuoliskolle. Liikennevälineet on laitettu esille ulkoilmaan, ja niihin on puvustettu mallinukkeja aikakaudelle sopiviin vaatteisiin. Museosta löytyy erikoisuuksia, mm. Giuseppe Verdin ja paavin omat junanvaunut sekä maan alle rakennettu kokonainen milanolainen metroasema junineen.
Tapani Mäkinen
Politiikassa
Helsingin Sanomat julkaisi 27. tammikuuta 2008 naiskansanedustajille teettämänsä kyselyn, jossa vastaajilla oli lähdesuoja, ja nimitti siihen pohjautuen Mäkisen yhdeksi eduskunnan seksuaalisista häiritsijöistä. Julkisen sanan neuvosto antoi tapauksesta muiden paitsi yhden osalta langettavan tuomion ja moitti lehteä hyvän journalistisen tavan loukkaamisesta. Neuvoston mukaan lehti ei esittänyt riittäviä näyttöjä kirjoituksen perustaksi. JSN:n mielestä voimakkaasti leimaavan ja yleistävän juttukokonaisuuden totuudellisuus jäi näin ollen osoittamatta.
MTV Uutiset selvitti helmikuussa 2014 Mäkisen osuutta Vantaan Energian hallituksen puheenjohtajavalintaan. Puheenjohtajaksi valittiin Mäkisen ystävä Tommi Valtonen, joka oli MTV:n mukaan tehnyt tuhansien eurojen arvosta ilmaista työtä Mäkisen saunanrakennushankkeen parissa. Valtonen on myös Vantaan kaupungin luottosähköyhtiö Takuusähkön toinen omistaja. Mäkisen mukaan kyseessä oli normaali talkootyö.
Kesäkuussa 2017 Mäkinen nimitettiin oikeusministeri Antti Häkkäsen (kok) erityisavustajaksi. Tästä tehtävästä hän irtisanoutui huhtikuussa 2018 poliisin käynnistettyä esitutkinnan häntä koskevista lahjoma- ja virka-aseman väärinkäyttörikoksista. Irtisanoutumistaan käsittelevässä Facebook-päivityksessään Mäkinen kiisti syyllistyneensä väitettyihin rikoksiin.
Elokuussa 2019 Mäkistä vastaan nostettiin syytteet törkeästä lahjuksen ottamisesta ja törkeästä virka-aseman väärinkäyttämisestä. Syytteet liittyvät Vantaan kaupunginhallituksessa käsiteltyihin etuosto-oikeusasioihin aikana, jolloin Mäkinen toimi kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Törkeästä lahjuksen antamisesta syytetään Juhani Sjöblomia. Itä-Uudenmaan käräjäoikeus hylkäsi tammikuussa 2021 syytteet molempien osalta. Joulukuussa 2022 hovioikeus kuitenkin tuomitsi Mäkisen 80 päiväsakkoon lahjuksen ottamisesta ja virka-aseman väärinkäyttämisestä. Hovioikeuden mukaan Mäkinen oli aktiivisesti toiminut siten, että kaupunki ei käyttäisi maakaupoissa etuosto-oieutta. Mäkinen oli saanut kahdelta tuttavaltaan 20 000 euron lainan.
Näkemyksiä
Mäkinen haluaa metropolihallintopäätösten avaamista.
Germund Fredrik Aminoff
Aminoffin vanhemmat olivat majuri Germund Fredrik Aminoff ja Helena Katarina Rehbinder. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1812 sekä Uppsalassa 1817 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1824 ja filosofian tohtoriksi Uppsalassa 1827.
Aminoff toimi Uppsalan Suomalaisen osakunnan kuraattorina vuosina 1818–1824. Hän toimi Aleksanterin yliopiston filosofian dosenttina vuonna 1831 ja filosofian apulaisena samasta vuodesta. Aminoff nimitettiin professoriksi vuonna 1838. Hän toimi teoreettisen ja käytännöllisen filosofian vt. professorina vuodesta 1848, vakinaisena 1849–1852. Filosofina Aminoff oli hegeliläinen.
Aminoff toimi Helsingfors lyceumin esimiehenä vuosina 1841–1845 ja painotarkastuskomitean jäsenenä vuosina 1847–1865. Aminoffin puoliso oli Beata Sofia von Essen (1809–1890). Heillä oli seitsemän lasta joista tunnetuin lienee valtioneuvos Torsten Johan Aminoff (1847–1936), yksi muista oli metsänhoitaja Adolf Otto Aminoff (1840–1888).
Jalkaväkirykmentti 15 (talvisota)
Jalkaväkirykmentti 15 oli Hämeen reserviläisistä koottu rykmentti talvisodassa. Sen I pataljoonan miehet tulivat Ypäjältä, Jokioisista, Tammelasta, II pataljoona Forssasta, Kalvolasta, Hattulasta ja Tammelasta sekä III pataljoona Lopelta, Rengosta ja Janakkalasta.
Jalkaväkirykmentti 15 perustettiin Hämeenlinnassa ja Turengissa 7. – 11. lokakuuta 1939.
Frederick Cook
Frederick Albert Cook (10. kesäkuuta 1865 Hortonville, New York, Yhdysvallat – 5. elokuuta 1940 New Rochelle, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen naparetkeilijä ja tutkimusmatkailija, joka muistetaan perättömistä väitteistään, joiden mukaan hän olisi valloittanut ensimmäisenä Pohjoisnavan sekä Pohjois-Amerikan korkeimman vuoren Mount McKinleyn. Vaikka paljastuneet huijaukset mustasivatkin Cookin mainetta, häntä on myös arvostettu tutkimusmatkailijana.
Jalkaväkirykmentti 15 (talvisota)
Joukot siirtyivät Kannakselle tapahtui junakuljetuksella 12. - 14. lokakuuta 1939. Purkamispaikkana oli Leipäsuon asema Viipurista 30 kilometriä Pietarin suuntaan lähtevän radan varrella.
Frederick Cook
Lapsuus
Cook syntyi vuonna 1865 Hortonvillessä New Yorkin osavaltiossa Yhdysvaltoihin muuttaneen saksalaisen lääkärin pojaksi. Hän vietti nuoruutensa Catskill-vuorilla. Cook työskenteli ensin lääkärinä New Yorkissa. Kun hänen vaimonsa kuoli synnytyksessä, hän siirtyi tutkimusmatkailijaksi ja naparetkeilijäksi.
Jalkaväkirykmentti 15 (talvisota)
Keskittäminen
Jalkaväkirykmentti 15 keskitettiin 15. lokakuuta 1939 Summan alueelle, jossa rykmentti oli 15. lokakuuta - 29. marraskuuta 1939 alueen linnoitustöissä. Talvisodan JR 15 oli yksi 5. Divisioonan jalkaväkirykmenteistä JR 13:n ja JR 14 ohella.
Frederick Cook
Alaskan tutkimusmatka
Syyskuussa 1906 Cook teki tutkimusmatkan Alaskaan ja väitti kiivenneensä Edward Barrillin kanssa Mount McKinley -vuorelle. Hän esitti todisteeksi valloituksesta valokuvan, jonka kuvauspaikka kuitenkin tunnistettiin myöhemmin toiseksi, paljon matalammaksi vuorenhuipuksi.
Kilpailu Pohjoisnavan valloituksesta
Vuonna 1908 Cook kilpaili Pohjoisnavan valloituksesta maanmiehensä Robert Pearyn kanssa. Hän oli aiemmin ollut erään Pearyn retkikunnan lääkärinä Grönlannissa. Cook lähti Ellesmerensaarelta kahden inuitin kanssa kohti napaa 20. maaliskuuta 1908. Hän palasi sivistyksen pariin seuraavana vuonna ja väitti käyneensä navalla 21. huhtikuuta 1908. Peary kiisti hänen väitteensä. Cook tuomittiin julkisuudessa huijariksi, kun asiaa tutkinut tieteellinen toimikunta totesi joulukuussa 1909, ettei hänellä ollut tarjota minkäänlaista näyttöä väitteidensä tueksi. Cookin kertomusta ei ole sittemmin pidetty vakavasti otettavana. Mukana olleiden inuitien mukaan hän oli todellisuudessa luovuttanut jo kahden päivän jälkeen. Cook kuitenkin väitti kuolemaansa asti puhuneensa totta. Myöhemmin myös Pearyn pääsy Pohjoisnavalle on asetettu kyseenalaiseksi.
Jalkaväkirykmentti 15 (talvisota)
Taistelut
Rykmentti taisteli joulukuussa 1939 Summan kylässä ja Lähteen (Munasuon) lohkolla sekä helmikuussa 1940 Summassa Suokannassa talvisodan ratkaisutaisteluissa. 2. Armeijakunnan vetäytyessä väliasemaan JR 15 taisteli Näykkijärvellä ja myöhemmin taka-asemassa Viipurin koillisosassa Tammisuolla.
Rauhan jälkeen JR 15 oli reservissä:
Luettelo pikkuplaneetoista: 111001–112000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 111001:stä ja päättyen 112000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Lähteet
Zoznam planétok 111001-111250
Anne Muhonen
Anne Muhonen (s. 25. toukokuuta 1979 Vantaa) on suomalainen kuvataiteilija, kuvittaja ja sarjakuvantekijä. Hän on kuvittanut lastenkirjoja ja oppimateriaaleja sekä työskennellyt myös valokuvan ja seinämaalausten parissa.
Muhonen valmistui ylioppilaaksi Tikkurilan lukiosta 1998 ja suoritti verkkotoimittajan opintoja HEO:ssa 1998–1999. Hän on opiskellut kuvataide- ja sarjakuvaopintoja Taidekoulu Maassa 1999–2003, sarjakuvailmaisua Taideteollisen korkeakoulun avoimessa yliopistossa Katja Tukiaisen johdolla 2002, luovaa kirjoittamista Oriveden Opistossa 2002–2004 ja kasvatustiedettä Helsingin yliopiston avoimessa yliopistossa 2005–2006.
Muhonen aloitti sarjakuvien tekemisen vuonna 2003 nuorille suunnatulla albumilla Ada. Sarjaa ilmestyi neljä osaa, joista viimeisellä Ada 4: Kaikki menee hyvin Muhonen oli Sarjakuva-Finlandia-ehdokkaana vuonna 2007.
Muhonen on myös kirjoittanut kritiikkejä Inferno-metallimusiikkilehteen ja toiminut Suomen Monikkoperheet ry:n lehden päätoimittajana.
Tsíprasin I hallitus
Hallitus koottiin tammikuun 2015 parlamenttivaalien jälkeen. Se oli järjestyksessä 21. hallitus Kreikan kolmannen tasavallan aikana (eli vuoden 1974 jälkeen). Hallitus seurasi Samarásin hallitusta ja aloitti toimintansa 27. tammikuuta 2015. Hallituksen puolueet olivat vasemmistolainen Syriza sekä keskustaoikeistolainen Itsenäiset kreikkalaiset (ANEL).
Tsípras ilmoitti hallituksen erosta 20. elokuuta 2015 ja seuraava pääministeri Vasilikí Thánou astui virkaan 27. elokuuta. Thánou oli Kreikan korkeimman oikeuden johtaja ja hän sanoi uuden hallituksen tärkeimmän tehtävän olevan vaalien järjestäminen.
Syyskuun 2015 parlamenttivaalien jälkeen koottiin Tsíprasin II hallitus.
Ministerit
Hallituksen ministerit olivat:
Ammunta kesäolympialaisissa 1932
Los Angelesin kesäolympialaisissa 1932 ammunnassa kilpailtiin kahdessa lajissa.
Disturbed
Disturbed on yhdysvaltalainen metallimusiikkia soittava yhtye, joka perustettiin Chicagossa vuonna 1996. Yhtyeen tyylin tarkempi määrittely on herättänyt kiistoja, mutta yleisesti yhtyeen musiikkia pidetään alternative metallina. Yhtye on vuoteen 2018 mennessä julkaissut seitsemän albumia, joista ensimmäinen, The Sickness, ilmestyi vuonna 2000. Yhtyeen albumit Believe, Ten Thousand Fists, Indestructible ja Asylum sijoittuivat kaikki ensimmäisellä listaviikollaan Yhdysvalloissa ykkösiksi. Viimeisin albumi on nimeltään Evolution (2018). Vuonna 2011 David Draiman tiedotti, että yhtye jää tauolle jäsenten keskittyessä sivuprojekteihinsa musiikin parissa. Disturbed kuitenkin teki comebackin kesäkuussa 2015 julkaisemalla uuden "The Vengeful One"-musiikkivideon.
Alkuajat
Yhtye perustettiin vuonna 1994 nimellä Brawl. Ensimmäisten demonauhoitusten jälkeen alkuperäinen laulaja, Erich Awalt, erosi. Loput jäsenet laittoivat mainoksia useaan lehteen, minkä ansiosta David Draiman hakeutui yhtyeen uudeksi laulajaksi. Useat ihmiset vastustivat David Draimanin tuloa yhtyeeseen, mutta erityisesti kitaristi Dan Donegan painotti, että David Draiman aiotaan pitää yhtyeessä. Yhtyeen nimi muuttui Disturbediksi, kun yhtye oli solminut levytyssopimuksensa. Uusi nimi oli Draimanin idea.
Albumit
Levytyssopimuksen jälkeen vuonna 2000 yhtye julkaisi esikoisalbuminsa The Sickness. Tämä albumi sai paljon suosiota ympäri Eurooppaa ja on myynyt yli neljä miljoonaa kappaletta sen Yhdysvaltain julkaisun jälkeen. Kuitenkin albumin julkaisun jälkeen Steve Kmak joutui jättämään yhtyeen hänelle sattuneen tapaturman takia.
Believe julkaistiin kaksi vuotta The Sickness-albumin jälkeen. Tämäkin myi runsaasti.
Ten Thousand Fists -albumi julkaistiin vuonna 2005, Indestructible vuonna 2008 ja Asylum vuonna 2010. Tähän mennessä Disturbed on myynyt yli 10 miljoonaa albumia maailmanlaajuisesti. Yhtye on julkaissut uuden Immortalized-albumin vuonna 2015.
Kiertueet
Yhtye järjesti Music as a Weapon -kiertueen vuonna 2001. Kiertue oli Disturbedin järjestämä ja koostui lähinnä hard rock- ja nu metal-esiintyjistä. Disturbed oli kiertueella vakinaisena pääesiintyjänä. Disturbed on osallistunut vuosina 2001, 2003 ja 2006 Ozzfest-kiertueelle, ja yhtye teki myös Indestructible-kiertueen kolmannen albuminsa ilmestymisen jälkeen vuonna 2008. Disturbed esiintyi ensimmäisen kerran pääesiintyjänä Suomessa 2. marraskuuta 2008 Helsingin jäähallissa. Disturbed esiintyi Turussa Ruisrockissa vuoden 2009 heinäkuussa. Disturbed esiintyi Helsingin Hartwall areenalla 15. marraskuuta 2010. Disturbed esiintyi Helsingin Hartwall Arenalla 7. maaliskuuta 2017, jolloin yhtye lämmitteli Avenged Sevenfoldia yhdessä Chevellen kanssa. Viime kerralla yhtye esiintyi Suomessa Hyvinkään Rockfest-festivaalin yhtenä pääesiintyjistä lauantaina 8. kesäkuuta 2019.
Kiistanalaisuus lajityypistä
Disturbed tuli kuuluisuuteen aikomuksenaan "palauttaa majesteettisuus metalliin". Tästä huolimatta syntyi kiistaa siitä, mitä tyylilajia heidän musiikkinsa edustaa. Media mainosti yhtyettä heavy metallina. Tämä kohahdutti metalliyhteisöä, josta osa ei kelpuuttanut Disturbedin suoraa ja yksinkertaista tyyliä aidon metallin joukkoon. Sen sijaan se leimasi yhtyeen nu metalliksi, joka on yleisesti vähemmän arvostettua metallimusiikkipiireissä sen rap-taustan takia. Disturbedin solisti David Draiman puolusti ensin kantaansa heavy metallista, mutta väsyi lopulta kritiikkiin ja nykyään hän luokittelee yhtyeensä musiikin hard rockiksi.
Musiikki elokuvissa & peleissä
Disturbedin musiikkia voi kuulla useissa video- ja tietokonepeleissä sekä elokuvissa. Kappale "Down with the Sickness" esiintyy Kuolleiden aamunkoitto -elokuvan lopputeksteissä, The One (Jet Li) , Kadotettujen kuningatar -elokuvan soundtrack sisältää Disturbedin ja Kornin säveltämiä ja esittämiä kappaleita. Kappale "Stricken" on Guitar Hero III ja Project Gotham Racing 4 -peleissä ja kappale "Decadence" pelissä Need for Speed: Most Wanted. Kappale "Liberate" on Tony Hawk’s Underground 2 -pelin soundtrackillä, kappale "Indestructible" on pelissä Midnight Club: Los Angeles sekä kappale ”Down With The Sickness” esiintyy Rock Band 2 -pelissä. Disturbed on myös tehnyt oman versionsa showpainija Stone Cold Steve Austinin tunnusmusiikista ”Glass Shatters”.
Jäsenet
thumb|250px|Disturbedin laulaja David Draiman.
Saksan Grand Prix 1981
Saksan Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 2. elokuuta 1981 Hockenheimringilla Saksassa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet, jolle voitto oli kauden kolmas.
Locum tenens
Locum tenens (latinaa, suomeksi paikan pitäjä, sijan pitäjä, sijainen) on henkilö, joka väliaikaisesti täyttää ja suorittaa jonkun toisen virallisen henkilön tehtävät ja velvollisuudet. Hän toimii siis enemmänkin sijaisena kuin varahenkilönä.
Termiä käytetään muun muassa lääketieteessä, jossa poissa olevalla lääkärillä voi olla locum tenens hoitamassa poissa olevan potilaita, sekä teologiassa, jossa esimerkiksi joku piispoista saattaa hoitaa locum tenens toisen alueen piispan tehtäviä.
Locum tenens sanana on samaa alkuperää kuin sotilastermi luutnantti.
Walter Pater
250px|thumb Walter Horatio Pater (4. elokuuta 1839 – 30. heinäkuuta 1894) oli englantilainen jälkiromantiikan kirjallisuuskriitikko, esseisti ja dekadentti kirjailija. Hän oli estetismin profeettoja. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on The Renaissance.
Face (rap-artisti)
Ivan Timofeevitš Drjomin (8. huhtikuuta 1997 Ufa, Baškortostan), tunnetaan paremmin nimellä Face, on venäläinen rap-artisti, joka teki debyyttinsä vuonna 2015 EP:llä Cursed Print.
Guatemalan vaakuna
thumb|Guatemalan vaakuna Guatemalan vaakuna on keskiamerikkalaisen Guatemalan valtion virallinen vaakuna. Siinä kaksi kivääriä ja miekkaa nojaavat toisiaan vasten muodostaen kaksi ristiä. Kiväärien muodostaman ylemmän ristin päällä on pergamenttirulla, johon on merkitty päivämäärä 15. syyskuuta 1821, jolloin Väli-Amerikka itsenäistyi Espanjasta. Rullan vieressä on vihreä mayaketsaali. Vaakunaa ympäröi laakeriseppele. Vaakunan suunnitteli sveitsiläissyntyinen taiteilija Jean-Baptiste Frener, joka asui Guatemalassa vuodesta 1854 kuolemaansa 1897 asti.
Laakeriseppele on voiton symboli. Pistimin varustetut Remingtonin kiväärit edustavat Guatemalan tahtoa puolustaa itseään. Miekat kuvastavat kunniaa.
Mayaketsaali on ollut vaakunassa vuodesta 1871, kun presidentti Miguel García Granados määräsi sen. Se symboloi vapautta ja guatemalalaisten itsenäisyyttä ja riippumattomuutta.
Guatemalan vaakuna on myös Guatemalan lipussa. Myös Los Altosin valtio käytti mayaketsaalia lipussaan.
Astikainen
Astikainen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Kreikan hallitus
Kreikan hallitus on Kreikassa ylintä toimeenpanovaltaa käyttävä elin. Hallituksen on nautittava Kreikan parlamentin luottamusta. Hallituksen nimittää Kreikan presidentti ja sitä johtaa pääministeri.
Hallitus kokoontuu parlamentin tavoin Kreikan parlamenttitalossa Ateenan keskustassa.
Judas Iscariot
Judas Iscariot oli yksi ensimmäisistä yhdysvaltalaisista black metal -yhtyeistä, joka toimi lähinnä 1990-luvulla. Judas Iscariot on Andrew Harrisin, paremmin tunnettuna Akhenatenin, sooloprojekti, tosin vuodesta 1999 lähtien yhtyeessä on ollut sessiorumpaleita. Yhtye aloitti Heidegger-nimisenä. 25. elokuuta 2002 Akhenaten ilmoitti lopettavansa Judas Iscariotin, muun muassa kuuden studioalbumin ja neljän EP:n jälkeen. Päivämäärä on sama, jona Friedrich Nietzsche (Akhenatin suuri vaikuttaja) kuoli.
Mykeneläinen kulttuuri
Mykeneläinen kulttuuri oli Kreikan mantereella ja Egeanmeren alueella noin vuosina 1700–1050 eaa. vallinnut pronssikautinen kulttuuri. Sen loivat alueelle saapuneet indoeurooppalaiset kreikkalaiset heimot osin Kreetalla vallinneen minolaisen kulttuurin vaikutteiden pohjalta. Mykeneläinen kulttuuri edusti helladisen kulttuurin myöhäisvaihetta ja oli osa samaan aikaan eri puolilla Egeanmeren aluetta vaikuttaneita Egeanmeren kulttuureita, joihin luetaan myös minolainen kulttuuri sekä Kykladien saarilla vallinnut kykladinen kulttuuri.
Mykeneläinen kulttuuri on saanut nimensä Mykenen kaupungista, joka kehittyi aikaa myöten Argoliin seudun keskukseksi. Soturiaatelin johtama mykeneläinen yhteiskunta loi kaupunkeja, joiden keskuksina oli suuria palatseja. Mykenen lisäksi tunnetuimpia keskuksia ovat Argos, Ateena, Theba, Tiryns ja Pylos. Mykeneläiset kävivät laajaa kauppaa Välimeren alueella. Kulttuuri oli ensimmäinen kreikankielinen korkeakulttuuri ja käytti niin kutsuttua lineaari-B-kirjoitusta.
Esihistoria
Mykeneläisen kulttuurin loivat varhaista niin kutsuttua mykeneläistä kreikkaa puhuneet indoeurooppalaiset. Noin vuosina 3000–2000 eaa. vallitsi Egeanmeren alueella niin kutsuttu kykladinen kausi, jolloin aluetta hallitsivat saarten kulttuurit. On melko varmaa, että Egeanmeren saariston tuolloiset asukkaat eivät olleet indoeurooppalaisia. Pohjoisempaa saapuneet indoeurooppalaiset levittäytyivät noin 3600 eaa. nykyisen Romanian tienoille, ja sieltä edelleen noin 2800 eaa. Serbian ja Bulgarian alueille. Indoeurooppalaiset lienevät asuttaneen Adrianmeren rannikon vasta noin 2300 eaa., hieman ennen kuin alkoivat asuttaa Kreikkaa ehkä Bulgarian tai Serbian suunnasta.
Kreikan mantereella elettiin noin 2600–2000 eaa. varhaishelladista kautta, jolloin perustettiin ensimmäisiä kyliä. Joskus varhaishelladisen ja keskihelladisen kauden taitteessa noin 2100–1700 eaa. Kreikkaan saapuivat ensimmäiset indoeurooppalaiset kreikkalaiset asukkaat. Uusia valloittajia kutsutaan usein akhaijeiksi. Nämä omaksuivat paikallisilta esimerkiksi esikreikkalaisia -nthos ja -ssos-päätteisiä paikannimiä, kuten ”Korinthos” ja ”Halikarnassos”.
thumb|left|220px|Mykeneläiselle kulttuurille nimensä antaneen [[Mykenen akropolis eli linnavuori.]] thumb|left|220px|Mykenen kaupungin [[Leijonaportti.]]
Kulttuurin nousu ja huippukausi
Mykeneläisen kulttuurin luoneet indoeurooppalaiset heimot saapuivat pohjoisesta luultavasti maitse noin vuosina 2200–1700 eaa. Kreetalla samaan aikaan vaikuttanut minolainen kulttuuri ulotti vaikutuksensa myös Manner-Kreikkaan, jolloin monenlaisia minolaisia kulttuuripiirteitä siirtyi alueelle. Tämä sai aikaan edistyneen kaupunkikulttuurin synnyn myös Kreikkaan. Kun mykeneläinen kulttuuri alkoi muotoutua keskisellä helladisella kaudella, rakennustyyli, hautaustavat, keramiikka ja ehkä kielikin muuttuivat, ja muun muassa hevonen saapui Kreikkaan. Aiemmin tehtiin suorakulmaisia taloja, nyt soikeita, kaarevia tai puoliympyrän muotoisia taloja. Talojen katot luultavasti muuttuivat. Vainajat alettiin haudata yksittäin pieniin paasihautoihin asuinalueiden sisälle. Savenvalajan pyörä ilmestyi, mikä vaikutti merkittävästi keramiikan kehitykseen. Uusi keramiikka oli harmaata minyalaista keramiikkaa.
Mykenen kaupungin vanhimmat rakennukset saatettiin tehdä savesta jo noin 1850 eaa., mutta kiviset rakennettiin ehkä noin 1700 eaa. Noin 1600 eaa. soturieliitti alkoi nousta Kreikan mantereella. Tällöin syntyivät muun muassa Mykene, Tiryns, Lerna, Dendrá, Váfeio ja Eleusis. Erityisesti soturieliitin nousua ja uusia hautaustapoja sekä tästä ilmenevää sosiaalista eriytymistä eri yhteiskuntaluokkiin pidetään uudenlaisen, mykeneläiseksi kutsutun kulttuurin synnyn merkkeinä.
Mykeneläisen kulttuurin huippukautta oli noin aika 1450–1200 eaa. Kulttuuri vaurastui kaupan ja tehokkaan maatalouden ansiosta. Mykeneläiset omaksuivat palatsien kirjanpitoon lineaari-B-kirjoituksen, joka perustui minolaisen linaari-A-kirjoituksen antamaan esikuvaan. Mykeneläiset valtasivat Kreetan Knossoksen 1400-luvun lopulla eaa. ja ottivat johtoaseman myös Kreetalla. Knossos tuhoutui lopullisesti noin 1350 eaa. 1300-luvulla eaa. nousi pitkätaloa muistuttavia palatseja Ateenaan, Pylokseen, Tirynsiin, Thebaan ja Mykeneen. Kreetan alueella jatkoivat palatsien hävittyä satamakaupungit Kydonia ja Kommos noin 1400–1200 eaa.
Mykeneläisiä kaupunkeja alettiin linnoittaa vasta noin 1300–1200 eaa. Tämä liittyi joko vieraiden valloittajien uhkaan tai kaupunkivaltioiden välisiin keskinäisiin sotiin. Aiemmin linnoitteet saattoivat olla puisia paaluaitauksia, mutta nyt keskukset ympäröitiin kivisin muurein. Noin 1250 eaa. Mykenen linnan muuria laajennettiin etelään, ja noin 1200 eaa. muurin piiriin tuli vedensaantilähdekin. Samaten noin 1250 eaa. rakennettiin esimerkiksi Orkhomenoksen lähellä olevalle jo tuolloin ensimmäistä kertaa kuivatun Kopaisjärven saarelle suuri Glan linnoitus. Korintin kannaksen poikki rakennettiin kuusi kilometriä pitkä kyklooppimuuri. Linnoitukset, myös muut kuin palatsit, olivat tavallisia Argoliin alueella ja Boiotiassa, mutta Messeniassa, kuten Pyloksessa, tai Lakonian seudulla niitä ei ollut.
Loppuaika ja tuho
Mykeneläinen kulttuuri romahti noin 1250–1050 eaa. Tuohon aikaan lähes kaikki mykeneläiset keskukset tuhoutuivat, jotkut useampaan kertaan. Ateena oli ainoita keskuksia, joka säästyi tuholta kokonaan tai ainakin vähemmin vaurioin. Kulttuurin tuhoutumisen syystä ei ole varmuutta, ja syitä on mahdollisesti ollut useita. Aiemmin tuhon syynä on usein pidetty vihamielisten kansojen, kuten merikansojen, hyökkäyksiä rannikkoalueilla, niin kutsuttua doorilaisvalloitusta, tai mykeneläisten kuningaskuntien keskinäisiä sotia tai sisäisiä levottomuuksia tai kapinoita.
thumb|right|220px|Kultainen niin kutsuttu [[Agamemnonin kuolinnaamio Mykenestä, 1500-luku eaa.]] thumb|right|220px|Mykeneläinen kultainen korvakoru, LH I -kausi, 1500-luku eaa. Merikansat olivat joukko kansoja, jotka ryöstelivät itäisen Välimeren aluetta noin 1200–1180 eaa. ja saattoivat tuhota myös mykeneläisiä kaupunkeja. Toisena mykeneläisen kulttuurin tuhoutumisen selityksenä pidetty niin kutsuttu doorilaisvalloitus olisi tapahtunut noin 1200–1050 eaa. Doorilaiset olisivat saattaneet saapua maahan pohjoisesta pitkän ajan kuluessa monena aaltona. Toisen näkemyksen mukaan doorilaiset olivat alkujaan paikalla pitkään asunut luoteiskreikkalainen heimo, joka alkoi ryöstellä ja vallata rauta-aseiden avulla rikkaita mykeneläisiä kaupunkeja. Jotkut arkeologit epäilevät koko ajatusta doorilaisvalloituksesta, sillä sitä ei ole kyetty vahvistamaan arkeologian keinoin. Doorilaisvalloituksen sijaan kyse saattaa olla ennemmin mykeneläisten sisäisistä kiistoista sekä erilaisista levottomuuksista tai kapinoista. Kreikkalaisessa mytologiassa tapahtumat kytketään herakleideihin. Nämä saattoivat olla karkotettu mykeneläinen klaani, joka onnistui palaamaan 1000-luvulla eaa. käyttämällä hyväksi mykeneläisissä keskuksissa jo valmiiksi vallinnutta sekasortoa.
Kulttuurin kukistuminen saattaa olla seurausta jostakin näistä syistä tai kaikkien näiden tekijöiden yhteisvaikutuksesta. Lisäksi nykyään kulttuurin tuhoutumiseen uskotaan olleen näiden lisäksi muitakin syitä, kuten kaupan katkeaminen itään merirosvouksen vuoksi ja siitä aiheutunut taloudellinen kriisi, sekä luonnonkatastrofit, kuten Argoliin alueella ollut maanjäristys tai ilmastonmuutos ja sen mukanaan tuoma nälänhätä. Mykenen hävitti luultavasti maanjäristys noin vuonna 1200 eaa., ja lopullisesti linnavuoren rakennukset tuhottiin ja ilmeisesti poltettiin noin vuonna 1100 eaa., minkä seurauksena paikka hylättiin. Mykenen loppuaikoina maata rasittivat joidenkin tietojen mukaan katovuodet.
Mykeneläisen ajan jälkeen
Kulttuurin romahtaessa palatsit paloivat ja autioituivat, ja kaukokauppa romahti. Kuninkaat joko kuolivat tai menettivät valtansa. Mykeneläisten keskusten tuhouduttua asutus hajaantui monin paikoin pieniin kyliin. Yhteiskunta köyhtyi ja väestö väheni etenkin Messenian ja Lakonian seuduilla. Samaan aikaan Kreikka siirtyi vähitellen rautakaudelle. Kuninkaiden tilalle nousivat heimoyhteisöt. Aiemman sukuhautauksen tilalle tulivat yksittäishautaukset, jotka olivat joko polttohautauksia tai maahan hautauksia. Seurannutta levottomampaa ja huonommin tunnettua aikaa noin 1100–900 eaa. kutsutaan Kreikan pimeiksi vuosisadoiksi. Niiden varhaisvaihe heti mykeneläisen kulttuurin kukistumisen jälkeen tunnetaan submykeneläisenä kautena ja myöhempi vaihe protogeometrisena kautena.
Pimeinä vuosisatoina soturiaateli johti pieniä keskuksia, jotka alkoivat ajan saatossa kasvaa. Kreikkalainen asutus levittäytyi Kreetalle, Kykladeille ja Vähän-Aasian rannikoille. Kautta luonnehtii niin sanottu protogeometrinen keramiikka. Seuranneella geometrisella kaudella noin 900–700 eaa. kaupungit alkoivat vähitellen taas kasvaa, ylä- ja keskiluokka vaurastua ja ulkomaankauppa vilkastua. Kun kreikkalaiset ottivat foinikialaisilta lainatun, muunnellun aakkoskirjoituksensa käyttöön noin 750 eaa., alkoi antiikin Kreikan niin kutsuttu arkaainen kausi.
Kaudet
Aikakausien tarkka jako on kiistanalainen ja siihen tulee muutoksia uuden tutkimuksen myötä. Kaudet määritellään saviastioiden eli keramiikan tyyleistä, joissa tapahtui muutoksia ajan mittaan. Saviastioita tutkimalla voidaan tehdä päätelmiä mykeneläisen kulttuurin kehityksestä. Esimerkiksi:
Yhteiskunta ja kulttuuri
Mykeneläinen kulttuuri oli pronssikautinen; rauta tunnettiin kulttuurin loppuaikoina, mutta se oli melko harvinaista.
thumb|left|150px|Mykeneläinen nainen seinämaalauksessa, n. 1300 eaa.
Kansa ja väestö
Mykeneläisen kulttuurin suuruudenaikana väestö oli luurankolöytöjen mukaan monirotuista, ei kokonaan indoeurooppalaista. Hallitseva yläluokka oli toisenlaista kuin tavallinen kansa, pidempää ja terveempää kuin muu väestö, pitkäkalloista, pitkäkasvoista ja pitkänenäistä. Ihmisten keski-ikä oli vain 32 vuotta, ja lapsikuolleisuus suurta. Tämä saattoi johtua aliravitsemuksesta.
Mykeneläisen ajan Kreikka oli nykyistä hedelmällisempi. Alue, jolta kulttuurin keskuksia on löydetty, on kooltaan noin neliökilometriä. Tällä alueella tiedetään olleen vähintään tuhat kylää ja kaupunkia. Varovaisten arvioiden mukaan mykeneläisissä kaupungeissa, kylissä ja maaseudulla olisi asunut noin –1 miljoona ihmistä. Tämä sopii melko hyvin yhteen sen kanssa, että antiikin arkaaisen kauden alussa Kreikassa oli arviolta noin – asukasta. Korkeampien arvioiden mukaan mykeneläisen kulttuurin alueella olisi voinut elää maataloudella ja paimentolaisuudella noin 1–3 miljoonaa ihmistä. Viljeltyä peltoalaa oli noin 0,4 miljoonaa hehtaaria ja laidunta noin 0,8–1,2 miljoonaa hehtaaria.
Asutukset
Mykeneläisten asutusten keskus oli ainakin myöhäisajalla monesti linnoitettu kaupunki ja kaupunkien keskuksena palatsi. Mykeneläisten palatsien tyypillinen piirre oli megaron eli valtaistuinsali, jonka keskellä oli tulisija. Palatsit koristeltiin minolaisen esikuvan mukaan seinämaalauksilla. Mykenen kaupungin yläkukkula ympäröitiin muurilla jo noin 1350 eaa., johon aikaan Pyloksen niin kutsuttu Nestorin palatsi rakennettiin. Tämä viittaa kaupunkivaltioiden välisiin sotiin. Mykenen kiviarkkitehtuuri oli hyvin karkeata. Suurikokoisista kivistä tehtyjä linnoitusmuureja kutsuttiin myöhemmin kyklooppimuureiksi, sillä niiden uskottiin olleen kyklooppien tekemiä. Esimerkiksi Pylokseen rakennettiin vesijohto.
thumb|right|260px|Mykeneläisen Kreikan arvioitu poliittinen kartta Jorrit M. Kelderin (2010) mukaan. Mykeneläisiä kaupunkeja hallitsi soturiaateli, jonka johdossa oli kaupunkiruhtinas. Se oli siten tyypillinen indoeurooppalainen kreikkalainen kulttuuri. Soturiaristokraatit haudattiin mehiläispesää muistuttaviin kivisiin tholos-hautoihin. Hautoihin pantiin runsaasti hautalahjoja, esimerkiksi kultanaamioita ja aseita. Tunnetuimpiin ajan löytöihin kuuluu kultainen niin kutsuttu Agamemnonin kuolinnaamio.
Mykeneläisiä asutuskeskuksia on löydetty eniten Peloponnesokselta erityisesti Argoliin seudulta sekä Thessaliasta, Boiotiasta, Attikasta ja kauempaa Kreetalta ja Ródokselta. Toki mykeneläistä asutusta oli hajanaisempana huomattavasti laajemmalla alueella, mm. Makedoniassa ja Axiós-joella asti, Vähä-Aasian länsirannikolla sekä muutamilla pienillä Egeanmeren saarilla.
Suuret mykeneläiset keskukset olivat kaupunkivaltioita. Esimerkiksi Messenian seudulla Pylos oli kooltaan noin neliökilometrin kokoisen valtakunnan keskus. Messenian alueelta on löydetty noin 250 mykeneläistä kylää. Näissä on asunut noin ihmistä. Joskus esitettyä väitettä asukkaasta ei voida vahvistaa.
Talous
Mykeneläinen talous lienee perustunut voimaperäiseen oliiviöljyn, pellavan, tuoksuöljyjen, villan, vehnän, yrttien ja hedelmien yms. tuotantoon ja myös saviastioiden tuotantoon. Aateli verotti maanviljelijöitä ja jakeli raaka-aineita ja ruokaa kiintiöiden mukaan. Orjuutta esiintyi. Yhteiskunnassa vallitsi luultavasti melko tiukka arvojärjestys, joka alkoi kuninkaasta; oli muun muassa suurmaanomistajia, piirien hallintojohtajia, korkeita pappeja, käsityöläisiä ja paimenia. Jostain syystä lineaari-B-teksteissä ei mainita enemmistönä olleita viljelijöitä tai myöskään kauppiaita. Luultavasti viljelijöitä pidettiin alempiarvoisena rahvaana.
Mykeneläisen kulttuurin aateli vaurastui muun muassa Välimerellä käydyn kaupan avulla. Kauppa ulottui Etelä-Italiaan, Sisiliaan, Sardiniaan, Espanjaan, Syyriaan ja Egyptiin.
thumb|left|150px|[[Lineaari-B-kirjoitusta sisältävä savitaulu.]]
Kieli ja kirjoitus
Mykeneläiset puhuivat niin kutsuttua mykeneläistä kreikkaa, joka on kreikan kielen varhaisin dokumentoitu kielimuoto ja edelsi antiikin ajan kreikkaa eli niin kutsuttua muinaiskreikkaa. Mykeneläistä kreikkaa kirjoitettiin lineaari-B-kirjoituksella, joka oli syntynyt todennäköisesti minolaisen kulttuurin käyttämän lineaari-A-kirjoituksen pohjalta. Kirjoituksesta tunnetaan noin 90 tavumerkkiä, erinäisiä numeromerkkejä sekä lisäksi noin 160 logogrammia eli kokonaista sanaa tarkoittavaa merkkiä. Merkkien selvittäminen vuonna 1952 osoitti käytetyn kielen olleen varhaista kreikkaa, mikä oli aiemmin ollut epäselvää.
Arar
Arar on kaupunki al-Hudud aš-Šamaliyahin provinssissa Saudi-Arabian pohjoisosassa. Se on provinssinsa pääkaupunki. Al-Hudud aš-Šamaliyahin provinssilla on yhteistä rajaa Irakin kanssa.
Mykeneläinen kulttuuri
Uskonto
thumb|right|220px|Jumalatarta tai papitarta esittävä seinämaalaus [[Mykenen palatsin pyhäköstä. Mykenen arkeologinen museo.]] thumb|right|220px|Mykeneläisiä naishahmoisia niin kutsuttuja ”Lintujumalatar”-figuriineja, noin 1300-luku eaa. [[Kansallinen arkeologinen museo (Ateena)|Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.]]
Mykeneläisen kulttuurin uskonto oli monijumalinen uskonto, joka sai vaikutteita minolaisesta uskonnosta ja vaikutti edelleen antiikin kreikkalaiseen uskontoon. Minolainen ja mykeneläinen uskonto on usein samaistettu, koska varsinkin niiden kuvakielessä on paljon yhtäläisyyksiä. Mykeneläinen uskonto on kuitenkin muodostanut oman uskonnon muotonsa, joka on mahdollisesti lainannut minolaisilta ensi sijassa ikonografiaa ja ainesta, joka on sopinut sen itsenäiseen sisältöön. Säilyneiden lineaari-B-tekstien välityksellä on saatu tietoa muun muassa uskonnon jumalista ja kulttipaikoista. Tekstit osoittavat, että mykeneläinen jumalmaailma on koostunut sekä omasta perinteestä että mahdollisesti lainatuista aineksista.
Arar
Kaupungin perustivat 1950-luvun alussa puolipaimentolaiset, joita paikalle houkutteli Trans-Arabian öljyputkea varten aloitettu vedentuotanto. Kaupungin väkiluku on kehittynyt Saudi-Arabian väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 108 055 (1992), 145 237 (2004) ja 167 057 (2010).
Mykeneläinen kulttuuri
Uskonto
Mykeneläisistä lineaari-B-tauluista on voitu tunnistaa suuri määrä erilaisia jumalia ja jumalattaria. Osa on suurella varmuudella samoja, jotka tunnetaan myöhemmästä kreikkalaisesta mytologiasta. Osa puolestaan vaikuttaa olevan näiden varhaisia muotoja, kun taas osa jää kokonaan tunnistamattomiksi. Selvimmin teksteistä voidaan tunnistaa Zeus (di-we, di-wo), Hera (e-ra) ja Poseidon (po-se-da-o, po-se-da-wo-ne). Tunnistettavissa vaikuttavat olevan myös muun muassa myöhempi Apollonin nimitys Paian (pa-ja-wo-ne), Ares (a-re) eli Enyalios (e-nu-wa-ri-jo), Artemis (a-te-mi-to, a-ti-mi-te), Athene eli Athena (a-ta-na), Dionysos (di-wo-nu-so) ja Eileithyia eli Eleuthia (e-re-u-ti-ja). Tekstit eivät kuitenkaan kerro siitä, oliko näillä jumalilla sama tehtävä kuin myöhemmin.
Erityinen asema vaikuttaa olleen Poseidonilla, joka oli mykeneläisenä aikana ennen kaikkea ktooninen jumaluus ja maanjärisyttäjä, maanjäristysten aiheuttaja, ennemmin kuin myöhemmän uskonnon meren jumala. Selvästi merkittävä oli myös joukko Potnia (po-ti-ni-ja, ”Valtiatar”) -nimisiä jumalattaria. Teksteistä voidaan erottaa muun muassa viljan valtiatar, hevosten valtiatar, labyrintin valtiatar sekä Athenen nimitys Athana Potnia (a-ta-na po-ti-ni-ja). Teksteissä esiintyy myös jonkinlainen ”Jumalten äiti” tai ”Äitijumalatar” Mater Theia (ma-te-re te-i-ja) sekä Zeuksen ja Poseidonin naispuoliset vastineet Diwia (di-u-ja, di-wi-ja) ja Posidaeia (po-si-da-e-ja). Erityisesti suurten naisjumalatarten merkittävä rooli saattaa olla minolaista lainaa.
Arar
Kaupungissa on muun muassa tekninen oppilaitos, sairaala ja lentokenttä. Pääelinkeinot ovat maatalous ja karjankasvatus. Viljelykasveja ovat sinimailanen (alfa-alfa), taateli, hedelmät ja vihannekset.
Mykeneläinen kulttuuri
Uskonto
Uskonnollinen kultti ja sen organisaatio vaikuttaa liittyneen läheisesti mykeneläisten palatsien muuhun organisaatioon. Mykeneläisistä kulttikäytännöistä tiedetään kuitenkin vain vähän. Keskeisin toimitus vaikuttavat olleen erilaiset uhrit. Mykeneläiseen uskontoon ei kuulunut suurikokoisia temppeleitä myöhemmän antiikin kreikkalaisen uskonnon tavoin. Kulttipaikkoja ovat olleet palatsien pyhäkkötilat, erilliset kulttikeskukset sekä ulkoilmapyhäköt. Parhaiten tunnettuja ovat Mykenen ja Tirynsin palatsien pyhäköt. Merkittäviä tunnettuja erillisiä pyhäkköjä tai temppeleitä ovat muun muassa Fylakopín pyhäkkö Míloksella sekä Agía Eirínin jo minolaisena aikana käytössä ollut pyhäkkö Kéalla.
Yhteys tarustoon
thumb|right|220px|[[Agamemnonin murha. Kuvitusta Aiskhyloksen Oresteiaan.]]
Mykeneläistä aikaa pidetään Kreikan taruaikana, ja antiikin ajan kreikkalaisen mytologian katsotaan perustuvan osittain mykeneläiseltä ajalta säilyneisiin muistumiin. Mykenen vallan aikoina käytiin mahdollisesti sota tai sotia, jotka antoivat aiheen kertomukselle Troijan sodasta. Siitä kertova Homeroksen Ilias-eepos pohjautunee mykeneläiseltä ajalta säilyneeseen suulliseen perinteeseen ja kansantaruihin. Troijana pidetään Hissarlikin kukkulaa Turkissa.
Monet mykeneläisen kulttuurin löydöt on nimetty mytologian hahmojen mukaan, vaikka niillä ei ole tai voida osoittaa olevan yhteyttä kyseisiin henkilöihin. Mykenen ajoilta on säilynyt niin kutsuttu Agamemnonin hauta. Siitä tehtiin Agamemnonin kuolinnaamioksi kutsuttu hautalöytö, joka on todellisuudessa kuitenkin Troijan sodan Agamemnonia selvästi varhaisempi. Mykenen niin sanottu Atreuksen aarrekammio rakennettiin noin 1330 eaa. Pyloksen palatsin rauniot tunnetaan Nestorin palatsina ja Ithakalta löydetty palatsi Odysseuksen palatsina.
Sadruddin Aga Khan
thumb|1991 Prinssi Sadruddin Aga Khan (persiaksi: صدرالّدين آغا خان, Ṣadr ad-Dīn Āghā Khān) (17. tammikuuta 1933 – 12. toukokuuta 2003) oli UNHCR:n pääsihteeri vuosina 1965–1977. Hänen Unesco-aikanaan tapahtui muun muassa Assuanin padon rakentaminen ja Abu Simbelin temppelin siirto.
Elämäkerta
Aga Khan syntyi Neuilly-sur-Seinessä Ranskassa. Hänen isänsä oli Aga Khan III ja äitinsä Andrée Carron. Hän sai koulutuksensa Lausannessa ja Yhdysvalloissa. Ollessaan UNHCR:n pääsihteeri hän asui Genevessä Sveitsissä. Ennen UNHCR:n pääsihteeriyttä hän oli Unescon jäsen vuodesta 1961.
Haapaveden radio- ja televisiomasto
Haapaveden radio- ja televisiomasto on Haapavedellä sijaitseva 327 metriä korkea vuonna 1978 valmistunut radio- ja televisiomasto. Masto jakaa Suomen korkeimman rakennelman tittelin Tiirismaan radio- ja televisiomaston kanssa.
Jon Cryer
Jonathan Niven ”Jon” Cryer (s. 16. huhtikuuta 1965 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kahdesti Emmy-palkittu näyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän oli pääosassa yhdysvaltalaisen CBS-televisiokanavan tilannekomediasarjassa Miehen puolikkaat (Two and a Half Men).
Sadruddin Aga Khan
Elämäkerta
Sadruddin Aga Khanin velipuoli Aly Khan, joka oli YK:n yleiskokouksen varapuheenjohtaja ja edusti Pakistania, oli naimisissa lyhyen aikaa Hollywood-tähti Rita Hayworthin kanssa. Nykyinen Aga Khan on Sadruddin Aga Khanin veljenpoika Aga Khan IV.
Jon Cryer
Hän on Gretchen ja David Cryerin poika ja hänellä on kaksi siskoa, Robin ja Shelley. Hän valmistui vuonna 1983 Bronx High School of Science -tiedelukiosta.
Sadruddin Aga Khan
Elämäkerta
27. elokuuta vuonna 1957 hän nai  Bellerivessa Sveitsissä anglointialaisen  mallin Nina Dyerin (1930–1965) joka oli saksalaisen teollisuusmiehen paroni Hans Heinrich Thyssen-Bornemiszan entinen vaimo. Dyer kääntyi islamiin häiden aikana. He erosivat vuonna 1962. Vuonna 1972 hän nai Länsi-Intian saaristossa englantilaisen Catherine Aleya Beriketti Sursockin (s. 1938).
Sadruddin Aga Khan kuoli syöpään Bostonissa Yhdysvalloissa.
Jon Cryer
Cryer oli naimisissa näyttelijä Sarah Triggerin kanssa, jonka kanssa hän sai yhden pojan, mutta he erosivat vuonna 2004. Kesäkuussa 2007 Cryer meni naimisiin toimittaja Lisa Joynerin kanssa.
Sadruddin Aga Khan
Elämäkerta
Aga Khanilla oli Ranskan, Iranin ja Sveitsin kansalaisuudet. Hän puhui sujuvasti ranskaa, englantia, saksaa, italiaa, farsia ja arabiaa.
UNHCR:n pääsihteerinä
UNHCR:n pääsihteerinä Sadruddin Aga Khan joutui käsittelemään muun muassa Bangladeshin itsenäisyyssodan seurauksena syntynyttä pakolaisvirtaa ja hutujen massapakoa Burundista Tansaniaan sekä vietnamilaisten venepakolaisten auttamista. Vuonna 1972 Ugandassa Idi Amin karkotti tuhansia aasialaisia, mikä oli yksi Aga Khanin vaikeimmista ongelmista. Sadruddin Aga Khan kilpaili YK:n pääsihteerin virasta 1981 muttei tullut valituksi.
Luciano Soprani
Luciano Soprani (1946 – 23. lokakuuta 1999 ) oli italialainen muotisuunnittelija. Hän loi mainetta räätälöidyillä miesten puvuilla ja värikkäillä silkki-iltapuvuilla.
1982 Luciano Soprani perusti Milanoon omaa nimeään kantavan muotihuoneen ja samana vuonna hän esitteli ensimmäisen oman kokoelmansa. Sopranin muotitalo on edelleen toiminnassa.
Luciano Soprani kuoli vain 53-vuotiaana kurkkusyöpään.
Dogmazic
Dogmazic on levy-yhtiö, jonka päämaja on Bordeaux’ssä, Ranskassa. Se perustettiin vuonna 2004.
Dogmazic perustava ajatus oli, että se kohtelee sekä taiteilijoita että kuluttajia oikeudenmukaisesti.
Kuluttajat voivat kuunnella musiikkia Dogmazicin verkkosivujen kautta täydessä mitassaan DRM-suojaamattomassa muodossa ja imuroida musiikkia Creative Commonsin Attribution-NonCommercial-ShareAlike-lisenssin alla. Ostaessaan kappaleen kuluttaja voi imuroida kappaleen CD-laatuisena. Lisäksi Dogmazicilla on korkeat julkaisukriteerit; tavoitteena on julkaista albumeita, jotka ovat täynnä hyviä kappaleita.
Arto Astikainen
Arto Astikainen (s. 25. elokuuta 1948 Mäntyharju) on suomalainen politiikantoimittaja.
Astikainen opiskeli tiedotusoppia Tampereen yliopistossa. Vakituisen työn hän aloitti Helsingin Sanomissa vuonna 1974 ja politiikan toimituksessa 1977. Vuosina 1988–1994 hän toimi politiikan toimituksen esimiehenä. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2009 alussa. Hän on yksi Tamminiemen pesänjakajat -kirjan kirjoittajista.
Astikainen valittiin Politiikan toimittajat -yhdistyksen kunniajäseneksi vuonna 2009.
Franz Tausend
Franz Tausend (1884 – 1942) oli saksalainen alkemistina esiintynyt huijari, joka onnistui 1920-luvun Saksassa petkuttamaan monia vaikutusvaltaisia henkilöitä väittäessään osaavansa valmistaa kultaa.
Tausend oli putkimiehen poika, joka oli toiminut erään kemistin apulaisena, mutta häneltä puuttui muodollinen kemian alan koulutus. Hän kehitti lähinnä alkemiaa muistuttavia teorioita metallien ”kasvattamisesta”, rakensi kotiinsa laboratorion ja uskoi kykenevänsä löytämään menetelmän, jonka avulla metalleja voisi valmistaa halvemmista materiaaleista. Vuonna 1924 hän vastasi lehti-ilmoitukseen, jossa etsittiin luotettavaa sijoituskohdetta kemian alalta ja yllättäen Rudolf Rienhardt -niminen mies ilmoitti olevansa valmis sijoittamaan suuren summan hänen ”tutkimustyöhönsä”. He perustivat osakeyhtiön ja hankkivat uuden laboratorion. Vuoden 1925 alussa Tausend ehdotti kullan valmistamista, sillä hänen muut kokeensa eivät olleet toistaiseksi onnistuneet. Reinhard houkutteli hankkeen suojelijaksi kansallismielisissä piireissä arvostetun kenraali Erich Ludendorffin, joka lähetti Kummer-nimisen miehen tutustumaan Tausendin työhön. Tausend sai huijattua Kummeria sulatusastian pohjalle sujauttamillaan kultahauleilla ja myös Ludendorff vakuuttui.
Tämän jälkeen useat merkittävät teollisuusvaikuttajat olivat valmiita sijoittamaan hankkeeseen. Lokakuussa 1925 perustettiin ”Yhteisö 164” -niminen osakeyhtiö, jonka voitoista Ludendorffin oli määrä saada 75 prosenttia. Toimintaa laajennettiin perustamalla tehtaita, mutta pian ilmeni, että vain Tausend henkilökohtaisesti kykeni valmistamaan kultaa. Ludendorff, joka oli siihen mennessä saanut henkilökohtaiset velkansa maksetuiksi, vetäytyi hankkeesta vuoden 1927 alussa. Tausend sai kuitenkin vielä vedetyksi mukaan lisää sijoittajia myymällä näille ”kultakuponkeja”, jotka myöhemmin oikeuttaisivat kullan lunastamiseen. Hän sijoitti huijauksella saamiaan rahoja maaomaisuuden ja linnojen osteluun. Ensimmäiset Tausendiin kohditetut poliisin tutkimukset jäivät kesken, mutta ne käynnistettiin uudelleen, kun hän keväällä 1929 jäi kiinni jalankulkijan yliajosta eräässä Alppien solassa.
Kun Tausend viimein vuonna 1929 haastettiin oikeuteen, yhtä lukuun ottamatta huijatut sijoittajat kieltäytyivät todistamasta suojellakseen mainettaan. Oikeuden valvonnassa Tausend onnistui yllättäen 3. lokakuuta 1929 jälleen ”valmistamaan” kultahaulin Baijerin rahapajassa suoritetussa kokeessa; pian kuitenkin pääteltiin, että hänellä oli ollut kultahauli valmiiksi kätkettynä kokeessa käyttämänsä täytekynän sisälle. Pitkän syytteiden valmistelun jälkeen oikeudenkäynti alkoi tammikuussa 1931 ja se päättyi kolmen vuoden vankeustuomioon. Syyttäjä arveli hänen hyötyneen huijauksellaan ainakin puolitoista miljoonaa Saksan markkaa.
Kuollessaan Tausend istui vuonna 1938 toisesta pikkuhuijauksesta saamaansa tuomiota.
Fritiof Flodin
Fritiof Flodin (10. maaliskuuta 1828 Vaasa – 7. joulukuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen senaatin valtiovaraintoimituskunnan kamreeri ja todellinen valtioneuvos.
Fritiof Flodinin vanhemmat olivat Vaasan läänin lääninrahastonhoitaja Johan Ulrik Flodin (1789-1834) ja Gustava Sofia Thitz. Hän kävi triviaalikoulua Vaasassa ja Helsingissä ja pääsi ylioppilaaksi 1846. Flodin suoritti Helsingin yliopistossa suuremman kameraalitutkinnon 1850 ja tuomarintutkinnon 1852. Hän oli auskultanttina Turun hovioikeudessa 1852.
Flodin oli senaatin talousosaston ylimääräisenä kamarikirjurina vuodesta 1851, Suomen sotakomissariaatin kamarikirjurina vuodesta 1855, senaatin valtiovaraintoimituskunnan kopistina vuodesta 1857 ja 2. apukamreerina vuodesta 1858. Hänestä tuli Oulun läänin lääninkamreeri 1860 ja hän toimi senaatin valtiovaraintoimituskunnan kamreerina 1874–1900. Flodin oli samalla valtion asiamiehenä Suomen Yhdyspankissa vuodesta 1886 alkaen. Hänestä tuli kamarineuvos 1873, valtioneuvos 1885 ja todellinen valtioneuvos 1897.
Fritiof Flodin oli naimisissa vuodesta 1864 Fanny Virginia Basilierin (k. 1897) kanssa. Heidän lapsiansa olivat Kuopion tullinhoitaja Karl Alexander Flodin (1866–1945), pianisti ja pianopedagogi Fanny Flodin-Gustavson (1868–1954), Norjaan avioitunut laulajatar Ida Flodin (1870–1957) ja kuvanveistäjä, taidemaalari ja -graafikko Hilda Flodin (1877–1958).
Norman Schwarzkopf
Nuoruus ja opinnot
H. Norman Schwarzkopf syntyi Trentonin kaupungissa New Jerseyssä, Yhdysvalloissa. Hänen vanhempansa olivat New Jerseyn osavaltion poliisin johtaja Norman Schwarzkopf vanhempi ja sairaanhoitaja Ruth Bowman. Schwarzkopfin suku on isänsä puolelta saksalaista syntyperää. Hän vietti lapsuutensa Lawrencevillen kaupungissa New Jerseyssä.
Opintojensa jälkeen Schwarzkopf päätti liittyä Yhdysvaltain maavoimiin, joten hän opiskeli Valley Forgen sotilasakatemiassa Pennsylvaniassa, josta hän valmistui vuonna 1956. Valley Forgesta valmistumisen jälkeen Schwarzkopf opiskeli West Pointin sotilasakatemiassa New Yorkissa, josta hän valmistui vuonna 1964.
Maavoimissa
vasen|pienoiskuva|275px|Yhdysvaltain hallituksen ja maavoimien edustajia, mukaan lukien [[Colin Powell, Norman Schwarzkopf (keskellä) ja Paul Wolfowitz, kuuntelemassa puolustusministeri Dick Cheneyn puhetta.]] Kun Schwarzkopf valmistui West Pointista, hänet ylennettiin vänrikiksi ja siirrettiin jatkokoulutukseen Fort Benningin tukikohtaan Georgian osavaltiossa. 1960-luvun edetessä hänet ylennettiin kapteeniksi ja siirrettiin Länsi-Saksaan, jossa hän toimi korkea-arvoisempien maavoimien upseerien adjutanttina. Kun Vietnamin sota alkoi, Schwarzkopf lähetettiin organisoimaan Etelä-Vietnamin maahanlaskujoukkojen toimintaa, minkä ansiosta hänet ylennettiin majuriksi. Hänet myös palkittiin Silver Star -urhoollisuusmitalilla, koska Schwarzkopf oli pelastanut miinakentän keskelle joutuneita sotilaita ja samalla haavoittunut maamiinan räjähdyksessä. Vuonna 1968 Schwarzkopf ylennettiin majuriksi ja hän avioitui Brenda Holsingerin kanssa.