cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kalpáki
Kalpáki sijaitsee noin 30 kilometriä Ioánninasta luoteeseen. Se oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Pogónin kunnaksi yhdessä Áno Kalamáksen, Áno Pogónin, Delvinákin, Lávdanin ja Pogonianín kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Kalpákin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Eric Tsang
thumb|Eric Tsang tammikuussa 2008. Eric Tsang Chi-wai (s. 14. huhtikuuta 1953 Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen elokuvaohjaaja, elokuvatuottaja ja näyttelijä.
Filmografia
thumb|Eric Tsangin kädenjälki ja allekirjoitus [[Avenue of Stars -kadulla Hongkongissa.]]
Ari Ahola
Ari Olavi Ahola (s. 18. huhtikuuta 1949 Helsinki) on suomalainen Espoossa asuva kirjailija.
Aholan esikoisromaani, Suomen rajaseutujen elämää kuvannut Rajan miehet, sai J. H. Erkon palkinnon 1979. Myöhemmin Ahola on kirjoittanut novelleja, radiokuunnelmia sekä historiallisia romaaneja.
Jean Asselborn
Jean Asselborn (s. 27. huhtikuuta 1949 Steinfort) on Luxemburgin nykyinen ulkoministeri vuodesta 2004, joka toimi myös maan varapääministerinä vuosina 2004–2013 Jean-Claude Junckerin ollessa pääministerinä. Asselborn edustaa Luxemburgin sosialistista työväenpuoluetta, jonka johdossa hän oli vuosina 1997–2004.
Yläinen Kalajärvi
Yläinen Kalajärvi on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva 13 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 31 kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 90 kilometriä koilliseen. Lähin kaupunkimainen keskus on Mänttä noin seitsemäntoista kilometriä lounaaseen.
Maantiede
Yläinen Kalajärvi muodostaa kolmen järven kokonaisuuden Vataanjoen valuma-alueen lounaisosassa yhdessä Alaisen Kalajärven ja Keskisen Kalajärven kanssa. Jälkimmäiset sijaitsevat Yläisen Kalajärven eteläpuolella, niiden pinta on kymmenen senttimetriä sitä alempana. Järvien eteläpuolella sijaitsee Joutsenlammi ja kaakkoispuolella Riihijärvi. Pohjoisessa on Pirttilampi ja Vähä-Havu.
Yläisen Kalajärven tilavuus on noin 364 000 kuutiometriä. Vataanjoen valuma-alue on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Vesistön suurin järvi on Koijärvi, jonka pinta on noin 32 metriä Yläistä Kalajärveä alempana.
Black Market
Black Market on fuusiojazz-yhtye Weather Reportin kuudes albumi, joka julkaistiin vuonna 1976 Columbia Recordsilla. Tällä albumilla kuullaan ensimmäistä kertaa virtuoosibasisti Jaco Pastoriuksen soittoa, joskin suurimman osan bassoraidoista albumilla soittaa vielä Alphonso Johnson.
Albumin kansikuvasta, kappaleiden nimistä ja itse musiikista voidaan löytää huomattavan paljon afrikkalaisen musiikin vaikutteita.
Hassan Yazdani
thumb|right|260px|Yazdani juhlii olympiavoittoaan Rio de Janeirossa 2016 Hassan Yazdani (, s. 28. joulukuuta 1994 Lapu Sahra, Iran) on iranilainen vapaapainija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Yazdani voitti olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 74 kg sarjassa. Hän sai olympiahopeaa 86-kiloisissa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion kisoissa. Maailmanmestaruuden hän voitti 86 kg:n painoluokassa Pariisissa 2017, Nur-Sultanissa 2019 ja Oslossa 2021. MM-hopeaa hän on saavuttanut Las Vegasissa 2015 ja Belgradissa 2022 sekä MM-pronssia Budapestissa 2018.
Suruttomain villat
Suruttomain villat olivat Helsingin Kallion kaupunginosassa Suruttomain kallioilla nykyisen Hämeentien ja silloisen Itäisen Viertotien varrella Torkkelinkadun ja Sakarinkadun välisellä alueella sijainneita huviloita, joissa asui pääasiassa työväestöä. Pääosin kaksikerroksiset puuhuvilat rakennettiin vuosien 1875–1909 välillä ja niitä oli arviolta 31. Ne rakennutti helsinkiläisten tehtailijoiden perustama yhtiö, Helsingfors Arbetarbostader Ab, joka samaan aikaan rakennutti myös Kampin villat Malminkadun varrelle.
Hassan Yazdani
Yazdani voitti kultaa Aasian kisoissa 2018 sekä painin Aasian-mestaruuskilpailuissa 86 kg:n sarjassa 2018 ja 2021. Hän voitti nuorten maailman- ja Aasian-mestaruuden 66-kiloisissa 2014. 17-vuotiaiden sarjassa hän saavutti 50 kg:n painoluokassa 2011 hopeaa MM-kisoissa ja pronssia Aasian-mestaruuskilpailuissa.
Suruttomain villat
Huviloiden purkaminen alkoi 1930-luvun puolivälissä, jolloin paikalle alettiin rakentaa kivitaloja.
Sörnäisten Työväen Näyttämö piti näytäntöjään vuosina 1900–1928 Vuorela-nimisessä huvilassa, joka oli yksi Suruttomain villoista. Täällä aloitti näyttelijänuransa muun muassa Tauno Palo, silloinen Tauno Brännäs.
Aku Ankan juhlasarjat 5
Aku Ankan juhlasarjat 5 on Aku Ankan juhlasarjat -kirjasarjan viides osa. Kirja sisältää sekalaisen luettelon Carl Barksin tarinoita. Kirjan kannessa on Carl Barksin öljyvärityö Sheriff of Bullet Valley.
Mhère
Mhère on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Yonnejoen varrella, noin 45 kilometriä Clamecyn kaupungista kaakkoon.
pienoiskuva|vasen|Chapelle du Banquet Kunnan nähtävyyksiä on Notre-Dame du Morvanin kappeli. Kappeli tunnetaan myös nimellä Chapelle du Banquet, eli juhlakappeli, kyläläisten siellä järjestämien juhlien vuoksi. Se on rakennettu kukkulan laelle, mistä on näkymät ympäröivään laaksoon. Tämän romaanisen kappelin rakennutti poliitikko André Dupin vuonna 1858, ja sen suunnitteli arkkitehti Louis Lenormand. Kappeli hylättiin ja pääsi raunioitumaan maailmansodissa, mutta se kunnostettiin 1900-luvun loppupuolella.
Taba (Egypti)
Taba on Egyptiin kuuluva kaupunki Siinailla lähellä Israelin rajaa. Taba on nykyisin matkailukohde ja siellä sijaitsee Egyptin ja Israelin välinen raja-asema.
Mhère
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Liperit
pienoiskuva|200px|Arkkipiispa [[Martti Simojoki liperit kaulassa]] Liperit on papin perinteiseen virkapukuun kuuluva irtokaulus, jossa on kaksi suorakulmaista liuskaa ja niitä käytetään kaftaanin (papintakin) kanssa. Nykyään sen on korvannut arkikäytössä yksinkertainen valkoinen pantakaulus.
Taba (Egypti)
Maantiede
thumb|vasen|Taban raja-asema. Taba sijaitsee Siinai niemimaalla Akabanlahden rannikolla lähellä Egyptin Israelin vastaista rajaa. Tabassa sijaitsee maiden välinen Taban raja-asema.
Liperit
Historiaa
Liperit kehittyivät 1600-luvulla protestanttisten pappien asun osana käytetystä myllynkivikauluksesta. Norjassa ja Tanskassa se jäi käyttöön ja kuuluu edelleen papin virkapukuun, mutta useimmissa maissa, kuten Ruotsissa, Isossa-Britanniassa ja Saksassa, sen korvasi yksinkertaisempi lehtikaulus. Tämä oli leveä ja ulottui yhtä kauas edessä, takana sekä sivuilla. 1700-luvulla peruukkimuodin vaikutuksesta kaulus muuttui siten, että sen muodostivat kaksi alaspäin laskeutuvaa kangassuikaletta. Liperien koko on vaihdellut eri aikoina. Aluksi ne tehtiin läpikuultavasta kankaasta, jonka väri oli kauluksen tapaan valkoinen. Joissakin maissa liperit kuuluvat oikeusistuimissa toimivien juristien virkapukuun. Myöhemmin lipereille keksittiin myös hengellinen tulkinta: ne symbolisoivat kymmenen käskyn lain tauluja tai toisaalta lakia ja evankeliumia. Ruotsissa on 1800-luvulta alkaen joillakin papeilla ollut käytössä myös hopeasta valmistetut liperit. Niitä on ollut käytetty vielä ainakin 1960-luvun alussa.
Taba (Egypti)
Historia
thumb|vasen|[[Hilton Hotel Tabassa.]] Jonkin matkaa Tabasta rannikkoa etelään sijaitsee niin sanottu Faraonsaari, jolla on ristiretkeläisten 1100-luvulla rakennuttama linnoitus. Ristiretkeläisiltä sen valtasi Saladin, joka toteutti linnalla myös suuria uusia rakennustöitä.
Liperit
Historiaa
Liperit, papinkaulus yhdessä papintakin yllä kannetun kapan kanssa muodostivat papin virkapuvun, jota käytettiin 1800-luvun alkupuolelle saakka myös arkipukuna. Kun pappi tuomittiin menettämään virkansa, hänet tuomittiin "menettämään kappa ja kaulus" (mista kappa och krage). Ruotsissa on yhä edelleen käytössä termi "avkragning" tarkoittamassa papin virkansa menetystä. Vielä 1700-luvulla, kun papille julitettiin tuomiokapitulissa päätös siitä, että hän menettää pappisvirkansa, häneltä riisuttiin pois kappa ja kaulus, liperit.
Taba (Egypti)
Historia
Sittemmin Egypti hallitsi myös Akabanlahden itäpuolta vanhalla pyhiinvaellusreitillä Mekkaan. Alueen hallinnasta tuli lopulta kiistakysymys Osmanien valtakunnan, sekä Suezin kanavaa ja Egyptiä halltisevien brittien välillä. Osmanit pitivät pitkään koko Siinai niemimaata omana alueenaan, vaikka käytännössä sitä hallitsivat brittien alaiset egyptiläiset. Tilanne oli puhjeta selkkaukseksi raja-asemalla Tabassa vuonna 1906. Lopulta osmanit suostuivat brittien uhattua hyökkäyksellä sopimaan rajan kulusta egyptiläisten kanssa. Taba ja muu Siinai jäivät Egyptille lokakuussa 1906 julkaistussa päätöksessä.
Israel miehitti Siinain kuuden päivän sodassa vuonna 1967. Israelin miehityksen aikana rajamerkit poistettiin ja Tabaan rakennettiin hotelli. Israel vetäytyi suurimmasta osasta Siinaita vuonna 1982, mutta se jartkoi Taban miehittämistä. Lopulta pitkine neuvottelujen jälkeen se suostui luovuttamaan Taban Egyptille vuonna 1989. Sittemmin Tabassa on järjestetty monia Egyptin ja Israelin välisiä neuvotteluja. Taba on nykyisin paljolti matkailijoilta varten rakennettu lomakohde. Sen kehitystä on jarruttanut esimerkiksi Siinain turvallisuustilanne.
Ulzana – verinen apassi
Ulzana – verinen apassi (Ulzana’s Raid) on Robert Aldrichin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1972. Alan Sharpin käsikirjoittaman, väljästi 1870-luvun tositapahtumiin perustuvan elokuvan pääosia näyttelevät Burt Lancaster, Bruce Davison ja Joaquin Martinez. Elokuvassa ratsuväkiosasto yrittää saada kiinni reservaatistaan karanneita väkivaltaisia apassi-intiaaneja.
Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1992 Ulzanan olevan epätasaisen Aldrichin myöhäistuotannon kiinnostavimpia ohjauksia, karu ja konstailematon western. Tarina vaikuttaa hänestä aluksi puhtaan rasistiselta ja intiaanivihamieliseltä, mutta Alan Sharpin ovela käsikirjoitus muuntaa vähitellen tarinan asetelmia.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Svartån (Närke)
Svartån Ruotsissa Örebron läänissä Örebrossa, Lekebergissä, Laxåssa ja Degerforsissa virtaava 85 kilometriä pitkä joki, jonka vesireitillä on lisäksi monia järviä ja joka laskee Hjälmareniin. Se muodostaa Svartånin valuma-alueen pääuomasta 62 alinta kilometriä ja se eroaa pääuomasta Toftenissa, jonne se laskee luoteesta sivujoen osaan jääneenä Svartånin latvaosana. Svartån alkaa Ölenistä ja se laskee 23 kilometrin jälkeen Tofteniin. Samalla valuma-alueella on hämmentävästi toinenkin Svartån, joka alkaa Borasjönistä ja yhtyy Laxånin alajuoksuun ennen Toftenia. Svartånin valuma-alueen pääuoma on samalla myös koko Norrströmin vesistöalueen pääuoman yläjuoksu.
Joen kulku
Ölen on 8 km pitkä ja varsin kapea järvi, jonka padotulla joenniskalla toimii Ölsboda Brukin vesivoimalaitos. Voimalasta alkaa lyhyt 1,3 kilometriä pitkä Svartånin osuus, joka laskee 8 metriä alempana sijaitsevaan Stor-Björkenin järveen. Tämän 7,5 kilometriä pitkän ja kapean järven kaakkoispäässä sijaitsee taajama Svartå. Järveä säännöstellään joenniskalla sijaitsevalla padolla, jota hyödyntää pieni Svartån vesivoimalaitos. Svartån joki virtaa 700 metriä taajaman läpi ja se putoaa samalla 13 metriä laskiessaan Lill-Björkeniin. Järven vettä käyttää Svartå Herrgårdin vesivoimalaitos, joka on rakennettu joenniskalle. Padolta alkaa yli 3 kilometriä pitkä Svartån, joka laskee etelässä Tofteniin. Tällä osuudella joki putoaa vain 3–4 metriä.
Kanavointia
Kaupunkialueen kanavointi liittyy Hjälmarenin järvenlaskuun, joka toteutui täysimääräisesti 1887–1888. Kanavoinnilla pyrittiin syventämään joen kaupunkialueen uomaa niin, että laivaliikenne ulottuisi vielä kaupunkiin asti. Örebron kanavan päätekohdassa toimi Örebron satama linnan ja Stora holmenin välisellä osuudella.
Svartånin oikasukanava laajojen peltoalueiden keskellä liittyy yläjuoksulle ja kanavan ympäristöön syntyvien tulvien hallintaan.
Luontoarvoja
Toutain lisääntyy kutemalla joessa sulkujen alapuolella.
Svartånin valuma-alue
pienoiskuva|400px|[[Norrströmin vesistöalueen suuria jokia. Svartånin uoma sijaitsee kartan vasemmassa alakulmassa.]]
Pääuoman kulku
<section begin="svarånin valuma-alueen pääuoma" />
Sivu-uomia
Svartånin sivu-uomia löytyy eniten Svartånin osuudella pääuomasta, jotka sijaitsevat Toftenista alajuoksulle. Kun pääuomaksi tulee Laxån, ei merkittäviä sivu-uomia ole enää montakaan. Tiedot pääuoman sivujoista on luettu taulukon alla mainituista lähteistä, jotka on ilmoitettu oikeanpuoleisessa sarakkeessa.<section begin="svarånin valuma-alue" /> Lähteet: 1 =, 2 = , 3 = ruotsinkielinen Wikipedia <section end="svarånin valuma-alue" />
Järviä
Svartånin pääuomassa sijaitsevat järvet Teen ja Toften ja Laxånin osuudella Västra Laxsjön ja Östra Laxsjön. Laxånin valuma-alueeseen kuuluvat myös Grytsjön ja Grässjön. Laxånin alajuoksulla siihen yhtyvän Svartånin valuma-alueelta löytyvät esimerkiksi Borasjön ja Lången. Toftenin luoteisosaan laskevasta Svartånin valuma-alueelta voidaan mainita vesireitllä sijaitsevat Lill-Björken, Stor-Björken ja Ölen, mutta myös Örgiven ja Sörgryten. Toftenin länsirantaan laskevan Spettånin valuma-alueelta löytyvät Stor-Trysslingen, Lill-Trysslingen, Sirsjön ja Gryten.
Svartånin pääuomaan yhtyvissä sivujoissa on muutama järvi. Stora Hemsjön laskee Teeniin, Multenin laskupuro on Lillån ja Storsjönin laskupuro toinen Lillån. Garphytteånin valuma-alue on muita laajempi. Garphytteån alueelta löytyy Falkasjön, Björktjärnen, Stora Axsjön ja Stora Ymningen. Garphytteånin sivujoen Lekhytteånin lähdejärvi on Leken. Keskijuoksun viimeisen Lillånin alueella on yksinäinen Logsjön. Ennen kaupunkia löytyy vielä Tysslingen, johon laskee Stora Gårdsjönin laskupuro. Viimeinen sivujoki on Lillån, joka laski aikaisemmin Hjälmareniin. Sen latvoilta löytyy Södra Lången ja Norra Lången.
Vesivoimalaitoksia
Svartånin pääuomassa on 16 vesivoimalaitosta: Karlslund, Hidingebro, Gropen, Backa 1, Backa 2, Hasselfors, Svartå Herrgård, Svartå, Ölsboda Bruk, Oxhult, Valsverket, Sulfiten, Lassåna, Nyhammaren, Fördärvet ja Röfors. Voimaloiden yhteisteho on 4,6 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 17,1 gigawattituntia.
Vesistön sivu-uomissa on vielä 7 voimalaa lisää: Voimaloiden yhteisteho valuma-alueen sivu-uomissa on 0,6 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 1,9 gigawattituntia.
Tabu (täsmennyssivu)
Tabu tarkoittaa seuraavia asioita:
Hermann Schievelbein
thumb|upright|Hermann Schievelbein noin vuonna 1865. Friedrich Anton Hermann Schievelbein (18. marraskuuta 1817 Berliini, Preussi – 6. toukokuuta 1867 Berliini, Preussi) oli preussilainen kuvanveistäjä.
Schievelbein opiskeli Berliinin taideakatemiassa kuvanveistäjä Ludwig Wilhelm Wichmannin johdolla. Hän jatkoi opintojaan Pietarissa ja teki enkeliveistoksia Iisakin kirkkoon. Palattuaan kotimaahansa Schievelbein oli yksi Berliinin Schlossbrücke-sillan marmoristen koristeveistosten toteutukseen osallistuneista kuvanveistäjistä. Hän teki sillalle muun muassa veistoksen Pallas Athene opastaa nuorukaista aseiden käytössä (1853). Hän teki samoin useita antiikin jumalia ja taruhahmoja esittäviä veistoksia Berliinin kaupunkilinnan saleihin ja katolle. Muita Schievelbeinin mainittavia veistoksia olivat Pompejin ja Herculaneumin tuhoa esittänyt 60 metriä pitkä friisi Berliinin Neues Museumissa, Lutherin ja Melanchthonin patsaat silloisen Königsbergin yliopiston aulassa (1861) sekä Karl vom Steinin patsas Berliinissä (1864, paljastettu 1875).
thumb|left|Pallas Athene opastaa nuorukaista aseiden käytössä (1853), Schievelbeinin veistos Berliinin Schlossbrücke-sillalla. Schievelbein on veistänyt kuusi Helsingin tuomiokirkon katolla olevista kahdestatoista sinkkisestä apostolien patsaasta: Pietarin, Paavalin, Jaakob vanhemman, Jaakob nuoremman, Simonin ja Tuomaan (1847).
Schievelbein valittiin Berliinin taideakatemian jäseneksi 1853 ja nimitettiin 1860 sen professoriksi. Hän kuoli 49-vuotiaana keuhkopussitulehdukseen. Hänet on haudattu Berliinin Dorotheenstadtin hautausmaalle.
Dick Tracy
Dick Tracy on yhdysvaltalaisen Chester Gouldin luoma sarjakuvahahmo, kovaotteinen poliisi, joka ilmestyi ensimmäisen kerran sanomalehtien sarjakuvasivuilla 4. lokakuuta 1931 Chicago Tribune -syndikaatin levittämänä. Esikuvana sanotaan olleen Eliot Ness.
Sarjakuva heijasteli 1930-luvun Chicagon väkivaltaisia oloja. Keskeisessä roolissa olivat lukuisat roistot, joilla oli yleensä jokin erikoinen ulkonäköön liittyvä seikka tai fyysinen epämuodostuma (Flattop, Pruneface). Myös Dick Tracyn piirteet olivat pitkälle tyylitellyt, leuka veitsenterävä ja suu oli siirtynyt sivuun poskelle; hänen hattunsa ja poplarinsa olivat kirkkaankeltaiset. Gouldin ekspressiivinen tyyli on vaikuttanut poptaiteeseen ja Dick Tracy on ollut taulun aiheena sekä Roy Lichtensteinilla että Andy Warholilla.
Gould kuvasi sarjakuvassaan tarkkaan poliisin suorittamaa teknistä tutkintaa, mutta keksi lisäksi uusia välineitä. Tammikuussa 1946 Dick Tracy ja muut poliisit alkoivat käyttää ranneradiopuhelinta (2-Way Wrist Radio), josta tuli yksi populaarikulttuurin tunnettuja ikoneita Star Trekin kommunikaattorin tapaan.
Dick Tracyn kumppanina rosvoja jahtaamassa oli Sam Catchem. Tyttöystävänsä Tess Trueheartin kanssa Tracy meni naimisiin jouluna 1949. Tämän jälkeen sarjakuvassa seurattiin rikosten ratkaisemisen ohella pariskunnan perhe-elämää ja heidän jälkikasvuaan, Junioria ja Bonnie Braidsia.
1950-luvulla atomiaikakauden alettua Dick Tracy alkoi muuttua yhä enemmän science fictioniksi. 1960-luvussa sarjassa otettiin käyttöön avaruusauto (Space Coupe) ja käytiin Kuussa, josta löytyi sarjaan myös uusi vakituinen hahmo, Moon Maid. Junior meni lopulta naimisiin tämän kuunneidon kanssa.
1970-luvulla Gould toi Tracyn rinnalle hahmon Groovy Grove, joka oli ”hip”. Myös Tracy kasvatti pidemmän tukan ja viikset, jotka tosin pian ajeltiin häneltä väkisin pois.
Chester Gould vetäytyi eläkkeelle vuonna 1977; hänen viimeinen Dick Tracy -strippinsä ilmestyi sunnuntaina 25. joulukuuta samana vuonna. Seuraavana maanantaina ilmestyneestä stripistä alkaen Dick Tracyä alkoi kirjoittaa Max Allan Collins ja piirtää Gouldia jo pitkään avustanut Rick Fletcher. Fletcherin kuoltua 1983 hänen tilalleen tuli Dick Locher. Mike Killian kirjoitti Collinsin jälkeen sarjaa 1992–2005. Nykyään Locher myös kirjoittaa Dick Tracyä.
Collins palautti Dick Tracyn juurilleen ja poisti sarjasta hiljalleen selkeimmät tieteiselementit. Moon Maid sai surmansa 1978.
Dick Tracy on seikkaillut myös radiokuunnelmina, sarjafilmeinä ja televisioanimaationa. Vuonna 1990 Warren Beatty ohjasi kokoillan elokuvan Dick Tracy, jossa hän myös näytteli pääosaa.
Al Cappin sarjakuvassa Li’l Abner on sarjakuva sarjakuvassa -hahmo Fearless Fosdick, joka on parodinen versio Dick Tracystä.
Kangasalan Kisa-Eagles
Kasvatit pääsarjatasolla
(myös Kangasalan Voiton kasvatteja)
Karhusaari (kappale)
”Karhusaari” on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Anssi Kelan kappale, joka julkaistiin promosinglenä kesäkuussa 2005. Kappale on ensimmäinen singlejulkaisu Kelan kolmannelta sooloalbumilta Rakkaus on murhaa.
Kela kirjoitti ”Karhusaaren” heinäkuussa 2004, ja se oli ensimmäinen kappale joka levylle äänitettiin tammikuussa 2005 Fried Music -studiolla tuottaja Jukka Immosen kanssa. Äänitykset kestivät kaksi päivää, ja Kela soitti kaikki instrumentit itse. Hän kuvaili lopputulosta ”kesäiseksi pop-kappaleeksi”, jonka ”tarkoitus olisi soida kesän aikana mahdollisimman paljon radiossa.” Alun perin Kela pohti kappaleen muistuttavan liikaa hänen aiempaa tuotantoaan, mutta lopulta totesi: ”kaipa minulla on lupa kuulostaa itseltäni”. Kela on myöhemmin katunut kappaleen sovitusta; hänen mielestään ”kappale ei sinänsä ole huono, mutta levytetty versio on vain kovin löysä. Siitä taidettiin yrittää vähän väkisin leipoa radiohittiä. – – Lopputulos on 'ihan kiva'.”
”Karhusaari” nousi parhaimillaan Suomen kaupallisten radiokanavien soitetuimmaksi kappaleeksi. Rumban 50 hittiä -listalla kappale nousi kolmanneksi. Merkittävästä radiosoitosta huolimatta ”Karhusaaresta” muodostui Kelan sanoin ”hitti, jota kukaan ei muista”. Kappaletta ei ole esitetty vuosiin Kelan konserteissa.
Booker-palkinto
Booker Prize (suom. Booker-palkinto) on brittiläinen kirjallisuuspalkinto, joka myönnetään vuosittain englanninkieliselle Britanniassa julkaistulle romaanille. Palkintoa on jaettu vuodesta 1969.
Booker-palkinnon alkuperäinen nimi oli Booker-McConnell prize palkintoa sponsoroineen Booker-McConnell -yhtiön mukaan. Vuonna 2002 palkintoa hallinnoimaan perustettiin säätiö Booker Prize Foundation (BPF), ja uudeksi pääsponsoriksi tuli sijoitusyhtiö Man Group. Alkuperäinen Booker-nimi säilytettiin palkinnon nimessä. Alkuperäinen 21 000 punnan palkintosumma nousi 50 000 puntaan. Todellinen palkinto on kuitenkin kirjamyynnin odotettavissa oleva kasvu.
Booker-palkinnon saajan valitsevat vuosittain vaihtuvat tuomarit. Tuomarit valitsee komitea, johon kuuluu kirja-alan ammattilaisia sekä sponsorien ja Booker-säätiön edustajia. Tuomarit valitaan tunnettujen kriitikoiden, kirjoittajien, akateemikoiden ja muiden julkisuuden henkilöiden joukosta. Kustantajien tarjolle lähettämistä kirjoista tuomaristo valitsee 8–12 ehdokasta ja näiden joukosta voittajan.
Vera Rózsa
Vera Rózsa [ˈro:ža] (oik. Vera Rózsa-Nordell; 16. toukokuuta 1917 Budapest – 15. lokakuuta 2010 Lontoo) oli unkarilainen laulaja (altto), lauluopettaja ja äänenkäytön konsultti. Hän opiskeli Franz Lisztin musiikkiakatemiassa Budapestissa muun muassa Zoltán Kodályn johdolla. Vuodesta 1955 lähtien hän asui Englannissa.
Booker-palkinto
Palkinnon rinnalla jaetaan vuosittain kansainvälinen Booker-palkinto englanniksi käännetystä Britanniasta julkaistusta romaanista. Vuosina 2005–2013 se jaettiin joka toinen vuosi englannin kielellä julkaistusta tai englanniksi käännetystä romaanista tekijän kansalaisuudesta riippumatta. Venäjän Booker-palkinto perustettiin vuonna 1992.
Vera Rózsa
Rózsan oppilaisiin kuuluivat muun muassa Sarah Walker, Kiri Te Kanawa, Agathe Martel, Karita Mattila, Tom Krause, Jyrki Niskanen, Martina Bovet, Anne Sofie von Otter, Marie-Adele McArthur, Ildikó Komlósi ja monet muut. Hän oli vaativa opettaja, mutta hän halusi vilpittömästi kehittää opiskelijoidensa lahjoja ja kykyjä huippuunsa. Rózsa piti mestarikursseja Suomessakin.
Yleisradio on tehnyt dokumenttielokuvan Vera Rózsa – tähtien äiti vuonna 1997. Elokuvan ohjasi Tiina-Maija Lehtonen ja tuotti Yle. Sen kesto on 50 minuuttia.
Unleashed
Unleashed on ruotsalainen death metal -yhtye. Yhtyeen perusti vuonna 1989 laulaja-basisti Johnny Hedlund, joka soitti sitä ennen bassoa yhtyeessä Nihilist. Yhtyeen kappaleissa usein esiintyviä aiheita ovat viikingit ja skandinaavinen mytologia.
Historia
Unleashed teki vuonna 1989 demolevyt Revenge ja Utter Dark, jotka johtivat levysopimukseen saksalaisen Century Media Recordsin kanssa. Ensimmäisen levynsä Where No Life Dwells yhtye julkaisi vuonna 1991 ja kiersi sen jälkeen Euroopassa ja Yhdysvalloissa Morbid Angelin lämmittelijänä.
Yhtyeen toinen levy Shadows in the Deep ilmestyi vuonna 1992. Levyllä on coverversio Venomin kappaleesta ”Countess Bathory”. Unleshed jatkoi keikkailua, kunnes oli kolmannen levyn aika vuonna 1993. Across the Open Sea -levyn aiheet keskittyivät viikinkiaikaan, mutta levyllä on myös versio Judas Priestin klassikosta ”Breaking the Law”. Neljäs levy Victory julkaistiin vuonna 1995. Victory jäi yhtyeen kitaristin Fredrik Lindgrenin viimeiseksi Unleashed-levyksi. Lindgren oli samaan aikaan mukana punkyhtyeessä nimeltä Loud Pipe, ja hän jatkoi soittamista siinä. Lindgrenin tilalle tuli Frederik Folkare, joka hoiti kitaristin tehtäviä vuonna 1997 ilmestyneeltä Warrior-levyltä lähtien.
Warrior-levyn jälkeen yhtye piti taukoa ja keskittyi muun muassa musiikkialan ulkopuoliseen elämään. Tuona aikana Hedlund soitteli sivuprojekteissaan, mutta opiskeli samalla myös talousalaa.
Uutta tuotantoa Unleashed julkaisi vasta vuonna 2002, jolloin ilmestyi yhtyeen kuudes studiolevy Hell’s Unleashed . Alun perin levyllä piti olla mukana ”Death Metal” -niminen kappale, uudelleen sanoitettu versio Venomin kappaleesta ”Black Metal”. Sille ei kuitenkaan ehditty saada ajoissa julkaisulupaa, joten kappale on ainoastaan levyn promoversiolla.
Samana vuonna 2002 Johnny Hedlund joutui puolustautumaan natsismi-väitteitä vastaan. Mistä käsitys Unleashedin tai Johnny Hedlundin natsisympatioista alun perin olikin peräisin, ne toi esiin Foo Fightersin Dave Grohl. Grohl olisi halunnut Probot-projektinsa levylle Johnny Hedlundin yhdeksi laulajista, mutta Grohlin tuottaja Matt Sweeney oletti Hedlundin sympatisoivan natseja. Hedlund kielsi kaikki yhteydet natsismiin ja sanoi, että ”Unleashed ylistää luontoa, petoa ja ihmistä. Ihmistä... riippumatta taustasta, synnyinpaikasta tai ihonväristä”. Hedlund piti natsismi-puheita naurettavina ja viikinkien mytologian ja Hitlerin sekoittamista oppimattomuutena. Hän myös kommentoi, ettei olisi ollut pahitteeksi kysyä häneltä itseltään ensin kuinka asiat ovat.
Svetogorsk (yritys)
OAO Svetogorsk on hienopaperi- ja kartonkitehdas Ensossa (Svetogorskissa) Leningradin alueella. Yksityistämisen jälkeen sen osti ruotsalainen Tetra Laval -konserni, mutta ei saanut siitä kannattavaa. Tämän jälkeen yhdysvaltalainen International Paper osti tehtaan 1998. Kaupassa kuitenkin vain tehdaskokonaisuuden hienopaperikone ja kartonkikone siirtyivät amerikkalaisille, kun taas pehmopaperikone erotettiin ennen kauppaa omaksi yhtiökseen OAO Svetogorsk-Tissueksi, joka myytiin ruotsalaiselle SCA:lle. Tehdasalueella toimii lisäksi sellutehdas, jossa on kolme sellulinjaa. International Paper sai kaupalleen 150 miljoonan dollarin vakuutuksen poliittisen riskin varalta Yhdysvaltain ulkoasiainministeriön Overseas Private Investment Corpilta.
OAO Svetogorsk ja OAO Svetogorsk-Tissue sijaitsevat Enso-Gutzeit Oy:n vanhalla tehdasalueella, Suomen talvisodan jälkeen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Enson tehtaat saivat alkunsa vuonna 1889, jolloin vapaaherra Carl August Standertskjöld perusti vesivoimalla toimineen puuhiomon Vuoksen rannalle. Tehdasalue on aivan Imatran tuntumassa ja tehtaan ulkomaalaiset toimihenkilöt asuvat Imatralla.
Kartongintuotannossa on ollut kaksi Füllnerin valmistamaa kartonkikonetta, joilla aikaisemmin Neuvostoliiton aikana tehtiin sähkökaapelipaperia. Nykyään toisella koneella tehdään lähinnä nestepakkauskartonkia maitotuotteiden pakkauksiin Venäjällä sijaitseville pakkaustehtaille. Hienopaperituotannossa on kahdeksanmetrinen Valmetin vuonna 1982 toimittama paperikone, jolla valmistetaan kopiopapereita.
SCA:n omistukseen OAO Svetogorsk-Tissuen mukana siirtynyt pehmopaperikone on Valmetin vuonna 1985 toimittama.
Paperi- ja kartonkikoneet
Käytössä olevan kapasiteetin tuotanto on noin 230 000 tonnia paperi ja kartonkia vuodessa.
Aphanizomenon
Aphanizomenon on syanobakteerien suku, joka aiheuttaa leväkukintoja makeissa- ja murtovesissä.
Ulkonäkö ja koko
Elävät Aphanizomenon-syanobakteerit ovat vihreitä, mutta kuollessaan ne muuttuvat turkoosinsinisiksi ja voivat muodostaa maalimaista massaa.
Ne voidaan tunnistaa lajin ja suvun tarkkuudella mikroskoopin avulla. Aphanizomenon-suvulle ovat ominaisia sukkulamaiset rihmakimput. Rihmat koostuvat akineeteistä (kestosoluista) ja heterokysteistä (typensitojasoluista). Rihman solut eivät ole kuroutuneet helminauhamaisesti, vaan ne ovat tasaisemman jaokkeisia kuin Anabaena-rihmat.
Esiintyminen ja vaikutukset
Aphanizomenon-levän kukinnat ovat yleisiä Itämeressä. Siellä siitä ei ole löydetty myrkyllisiä kantoja. Ne voivat kuitenkin tuottaa myrkkyä järvissä. Joistakin aphanizomenon-levistä on löytynyt maksamyrkkyjä ja hermomyrkky anatoksiini-a:ta.
Suvun tyyppilajia Aphanizomenon flosaquae on tavattu makeassa vedessä Euroopassa, Aasiassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Australiassa ja Uudessa Seelannissa.
Sukuun kuuluvia lajeja
Sukuun kuuluu noin kymmenen lajia.
Formula 3 Euroseries -kausi 2009
Tallit ja kuljettajat
- Kursivoitu, tarkoittaa vierailevaa kuljettajaa, joka ei ollut oikeutettu saamaan pisteitä. R  = Sarjan tulokas kaudella 2009
Karuna
Karuna on Varsinais-Suomessa sijainnut entinen Suomen kunta. Se erotettiin omaksi kunnakseen Sauvosta vuonna 1869. Itsenäinen seurakunta siitä tuli virallisesti 1908, käytännössä 1930. Sitä ennen se oli Sauvon kappeliseurakunta 1680-luvulta lähtien. Karunan naapurikunnat olivat Kemiö, Parainen ja Sauvo. Karuna liitettiin 1969 pääosin takaisin Sauvoon pois lukien Kemiöön liitetty Santasaaren (Sandön) kylä.
Karuna oli omaksi kunnaksi tullessaan aluksi kaksikielinen, mutta vuonna 1933 siitä tuli yksikielinen suomenkielinen kunta.
Karunassa sijaitsevat Karunan kartano, Kärkkisten kartano, Steningen kartano, Päisterpään kartano ja Kärkniemen kartano.
Itsenäisyyttä edeltävä historia
Karuna on kohonnut merestä suhteellisen myöhään eikä sieltä ole – paria kivikautista esinettä lukuun ottamatta – tehty esihistoriallisia löytöjä. Asutus on levinnyt Karunaan pääasiassa Sauvosta, jossa oli vankka rautakautinen asutus. Karunan kappeliseurakunta kehittyi 1600-luvun lopulla Karunan kartanon omistajan Arvid Hornin rakennuttaman puukirkon ympärille. Kirkon rakentaminen alkoi kesällä 1685. Kirkko rakennettiin Karunan kartanon maille ja vuonna 1686 voimaan tulleen uuden kirkkolain mukaisesti Karunan kartanon isännälle annettiin patronaattioikeus eli oikeus valita kirkon pappi. Aluksi tuomiokapituli mielsi kirkon kartanon omaksi kappeliksi, mutta heinäkuussa 1688 muodostettiin oma Karunan kappeliseurakunta.
Theodor Eicke
Theodor Eicke (17. lokakuuta 1892 – 26. helmikuuta 1943) oli saksalainen SS-Obergruppenführer, SS-divisioona Totenkopfin komentaja ja yksi natsi-Saksan keskitysleirien perustamisen avainhenkilöistä. Eicken kansallissosialistisen puolueen jäsennumero oli 114901 ja SS:n jäsennumero 2921. Eicke muistetaan SA-komentaja Ernst Röhmin surmaamisesta pitkien puukkojen yönä.
Karuna
Itsenäisyyttä edeltävä historia
Karunassa harjoitettiin menneinä vuosisatoina paljon talonpoikaispurjehdusta muiden rannikkopitäjien tavoin. Sauvolaisten vuonna 1652 saama purjehduslupa koski myös karunalaisia. Vielä vuonna 1726 myönnettiin paikkakuntalaisille oikeus viedä Tukholmaan maa- ja metsätaloustuotteita sekä kalaa. Tärkeä satamapaikka oli Sandössä, johon syvälläkin kulkevat suolalaivat pystyivät ankkuroitumaan.
Theodor Eicke
Aika ennen Hitlerin valtaannousua
Eicke syntyi Hampontissa, Château-Salinsin lähellä silloin Saksalle kuuluneella Lothringenin alueella 17. lokakuuta 1892 asemapäällikön poikana. Lopetettuaan koulunkäynnin 17-vuotiaana Eicke värväytyi armeijaan 23. Baijerilaiseen jalkaväkirykmenttiin. Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli toimistotyössä ensin 3. ja sittemmin 22. Baijerilaisessa jalkaväkirykmentissä. Eicke ansaitsi ensimmäisessä maailmansodassa rautaristin. Sodan jälkeen Eicke opiskeli hetken, toimi sittemmin jonkin aikaa poliisina, kunnes lopulta siirtyi töihin IG Farben -yhtiöön Ludwigshafeniin.
1. joulukuuta 1928 Eicke liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen sekä Ernst Röhmin johtamaan SA-järjestöön, josta hän erosi vuonna 1930 liittyäkseen SS:ään. IG Farben kiinnitti huomiota hänen poliittiseen toimintaansa, ja Eicke erotettiin 1932. Samaan aikaan hän jäi kiinni pommi-iskujen valmistelusta poliittisia vastustajiaan vastaan Baijerissa, ja tuomittiin kahden vuoden vankeusrangaistukseen. Kuitenkin tulevan oikeusministerin, Franz Gürtnerin, avulla Eicke vältti rangaistuksen, ja lähti suorittamaan Heinrich Himmlerin antamaa tehtävää Italiaan.
Karuna
Itsenäisyyttä edeltävä historia
Suomen sodan aikana 2. elokuuta 1808 käytiin Sandön saaren itäpuolella meritaistelu, jossa ylivoimaiset venäläiset murtautuivat ruotsalaisen laivasto-osaston läpi länteen. Ruotsalaiset yrittivät samaan aikaan hyökkäystä läheiseen Västankärriin, jossa venäläisten joukkojen ylipäällikkö kenraali Friedrich Wilhelm von Buxhoevden oleskeli, mutta yritys jäi tuloksettomaksi. Silloisten varustusten jäänteitä on vielä paikoitellen maastossa.
Theodor Eicke
Toiminta keskitysleireillä
Eicke palasi Saksaan vuonna 1933, ja Heinrich Himmler teki hänestä Dachaun keskitysleirin komentajan. Eicken radikaali antisemitismi ja antibolsevismi tekivät vaikutuksen Himmleriin, joka nimitti Eicken keskitysleirien tarkastajaksi vuonna 1934. Tässä virassa Eicke järjesteli keskitysleiriorganisaation tehokkaaksi. Eicke sai tässä virassa jopa monet SS:n jäsenet pelkäämään itseään toteuttamillaan julmuuksilla.
Karuna
Itsenäisenä kuntana
Vuoden 1865 kunnallishallintoa koskeva asetus määräsi muun muassa, että kunnallinen jaotus seuraa seurakunnallista jakoa. Näin kukin seurakunta tulisi muodostamaan oman erillisen kunnan, minkä vuoksi Karunan kappeliseurakuntakin erotettiin hallinnollisesti Sauvosta ja siitä tuli vuoden 1869 alussa itsenäinen Karunan kunta.
Theodor Eicke
Toinen maailmansota
Ennen toista maailmansotaa Eicke loi SS-Totenkopfverbände-yksiköt. Hänestä tuli SS-Totenkopf-rykmenttien 1, 2 ja 3 komentaja. Näiden menestys Puolan offensiivissa johti Heinrich Himmlerin määräykseen kolmen SS-divisioonan perustamisesta. Eicken rykmentit organisoitiin SS-divisioona Totenkopfiksi, jonka komentoon Eicke nousi. Totenkopf syyllistyi sodan aikana useisiin sotarikoksiin, mutta taistelussa se osoitti uskomatonta jääräpäisyyttä ja fanaattisuutta.
Theodor Eicke kuoli 26. helmikuuta 1943 Harkovan kolmannen taistelun alkumetreillä. Hänen Fi-156 Storch -koneensa ammuttiin alas tiedustelulennon aikana. SS-divisioona Totenkopf hyökkäsi raivokkaasti saadakseen komentajansa ruumiin haltuunsa, ja onnistui.
Karuna
Itsenäisenä kuntana
Vuonna 1908 tehtiin päätös myös Karunan kappeliseurakunnan itsenäistymiseksi Sauvon seurakunnasta omaksi seurakunnakseen ja itsenäisyys vahvistettiin 21. lokakuuta 1908. Kuitenkin itsenäistyminen tulisi voimaan käytännössä vasta sitten, kun Sauvon silloinen kirkkoherra J. W. Wartiainen poistuisi virastaan. Hän lmoitti vuonna 1930, ettei korkean ikänsä vuoksi voinut hoitaa täysipainoisesti virkavelvollisuuksiaan Karunassa ja luopui sitä koskevista oikeuksistaan. Näin Karunasta tuli toukokuun alussa 1930 itsenäinen kirkkoherrakunta ja toimitettiin kirkkoherran vaali, jonka tuloksena Leo Leppä valittiin Karunan ensimmäiseksi omaksi kirkkoherraksi vuonna 1931.
Karunan ensimmäinen kansakoulu aloitti alkuvuodesta 1886, ja se oli rakennettu Kärkkisten kartanon maille Löklahden niemelle. Keväällä 1893 aloitti Karunan kunnantalossa ruotsinkielinen kansakoulu kunnan ruotsinkielistä väestöä varten. Sen aloittaessa oppilaita kirjoittautui 28 vuosina 1880-1885 syntynyttä tyttöä ja poikaa. Painetta uusien koulujen perustamiseen kuitenkin oli, sillä suomenkielisiä lapsia oli kunnassa kolme kertaa enemmän kuin ruotsinkielisiä. 1906 tulivat suomenkieliset koulut Kasklahden ja Torikan kyliin muodostaen omat koulupiirinsä, minkä myötä ensimmäinen suomenkielinen koulu jäi pois käytöstä. Myöhemmin kouluikäisten lasten määrä entisestään kasvoi ja ruotsinkielisten määrä väheni, mikä toi tarpeita kouluverkon muutoksille. 1923 ruotsinkielisiä oppilaita oli enää kahdeksan, ja ruotsinkielinen koulu lakkautettiin 1926. 1928 rakennettiin koulu Haanniemen kylään ja 1936 Ruskolan kylään, jolloin Kasklahden koulun toiminta loppui.
Karunan kunta pysyi itsenäisyytensä ajan pienenä maa- ja metsätalouspitäjänä. Se kuuluu Turun talousalueeseen ja lähin aluekeskus on Sauvon kirkonkylä, jonne on Karunan kirkolta matkaa noin 15 kilometriä. Vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan 73 prosenttia kunnan asukkaista sai toimeentulonsa alkutuotannosta. Yksipuolisen elinkeinorakenteen ja kunnan syrjäisen sijainnin vuoksi huomattava osa väestöstä muutti 1950- ja 1960-luvuilla muualle, lähinnä Turkuun, mutta pienessä määrin myös Saloon. Karuna liitettiin takaisin Sauvoon vuoden 1969 alussa.
Liikenteellisesti Karuna sijaitsi pitkään "pussin perällä", mutta alueen tieolot kehittyivät tuntuvasti uuden seututie 181:n ja Kemiön puolelle johtavan Rungonsalmen sillan valmistuttua 1970-luvun alkuvuosina.
Yhdistystoiminta
Karunassa toimii useita yhdistyksiä. Karunan kyläyhdistys on rekisteröity vuonna 1999 ja sen tarkoituksena on toimia alueen tasapuolisen kehittämisen hyväksi pyrkimällä lisäämään asukkaiden harrastus- ja kulttuuritoimintaa, yhteistyötä ja omatoimisuutta.
Vuonna 2013 Karuna valittiin Varsinais-Suomen vuoden kyläksi.
Kirkot
200px|thumb|[[Karunan kirkko|left]]
Karunan kivikirkon suunnitteli arkkitehti Josef Stenbäck ja se rakennettiin Karunan harmaasta graniitista 1908–1910. Se kuuluu Suomen kansallisromanttisten kirkkojen sarjaan ja sitä on luonnehdittu yhdeksi maamme onnistuneimmista ja kauneimmista kansallisromanttisista kirkoista. Syrjäisen sijaintinsa takia se on kuitenkin jäänyt vaille matkailijoiden huomiota. Kirkkoa ei juurikaan pidetä auki jumalanpalvelusten ulkopuolella. Istumapaikkoja on 480. Alttarilasimaalaukset on suunnitellut arkkitehti Ilmari Launis. Jugend-tyylisen kiinteän sisustuksen suunnitteli Stenbäck.
Karunan ensimmäinen kirkko, Arvid Hornin 1685 rakennuttama puukirkko, siirrettiin Helsingin Seurasaareen ja on ulkomuseon tärkeimpiä kohteita. thumb|right|90px|Kunnan keskuksessa tienristeyksessä sijainnut kyltti, nykyään kirkon pihalla
Kylät
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Karunassa ei ollut lainkaan taajamia.
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Karunan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1960.
Jesse Spencer
Jesse Gordon Spencer (s. 12. helmikuuta 1979 Melbourne, Victoria) on australialainen näyttelijä.
Spencerin ensimmäinen iso roolityö oli Billy Kennedyn rooli australialaisessa saippuasarjassa Neighbours. Hän esiintyi sarjassa vakituisesti vuodesta 1994 vuoteen 2000 saakka. Hän esiintyi 1990-luvulla myös pienissä rooleissa sarjoissa Time Trax ja Hercules (äänirooli piirrossarjassa).
Elokuvien ja television lisäksi Spencer on näytellyt myös teatterissa. Hän on esittänyt muun muassa Terrenceä Sheffield Crucible Theatren esittämässä näytelmässä The Modernists ja Peter Pania White Rock Theatren samannimisessä näytelmässä.
Spencerin vanhemmat ovat Rodney ja Robyn Spencer, jotka perustivat 1980-luvun lopulla nationalistisen poliittisen puolueen nimeltä Australians Against Further Immigration. Spencerillä on kaksi veljeä ja yksi sisko.
Spencer on seurustellut niin ikään sarjassa House näytelleen Jennifer Morrisonin kanssa. He kihlautuivat joulukuussa 2006 Pariisissa, mutta purkivat kihlauksensa elokuussa 2007. Spencer on näytellyt Morrisonin kanssa myös vuonna 2006 ilmestyneessä elokuvassa Flourish.
Titaanien kirous
Titaanien kirous on yhdysvaltalaisen Rick Riordanin kirjoittaman kreikkalaiseen mytologiaan perustuvan Percy Jackson-fantasiakirjasarjan kolmas osa. Kirja julkaistiin vuonna 2007. Kirjassa 14-vuotias merenjumala Poseidonin poika, Percy Jackson, saa tehtäväkseen ratkaista karmean ennustuksen.
Juoni
Percy Jackson ja hänen ystävänsä Thaleia Grace ja Annabeth Chase menevät sisäoppilaitokseen, jossa Grover Underwood on löytänyt kaksi puoliverisistä, Nico ja Bianca di Angelon. Ennen kuin he pääsevät viemään heidät turvaan, heidän kimppuunsa hyökkää Mantikhoros nimeltä Dr. Thorn. Kun Artemis ja hänen metsästäjänsä saapuvat auttamaan, hirviö hyppää kalliolta Annabeth mukanaan. Antiikin vaarallisin hirviö on vapaalla jalalla ja Artemis lähtee metsästämään sitä. Percy ystävineen lähtee Artemiin metsästäjien kanssa Puoliveristen leiriin Apollonin aurinkovaunulla.
Puoliveristen leiri yhdistää voimansa Artemiksen metsästäjien kanssa. Heistä neljä, Bianca, Thaleia, Zoë Koiso ja Grover lähtevät etsintäretkelle ratkomaan ennustusta, johon sisältyy leirinjohtaja Kheironissa epäluuloa herättänyt Titaanien kirous. Percy ei pääse mukaan mutta lentää salaa heidän perässään Blackjack-pegasoksella, luvaten Nicolle, että suojelee tämän isosiskoa Biancaa. Hän näkee, kuinka viholliset kasvattavat hirivöitä ja päättää varoittaa heitä, vaikka paljastuukin samalla. Percy tappaa Nemean leijonan muiden avustuksella, ja Zoë suostuu ottamaan hänet mukaan etsintäretkelle.
Bianca, Thaleia, Grover, Zoë ja Percy lähtevät Apollonin opastamana junalla pakoon hirviöitä. He nousevat junasta New Mexicossa, jossa zombit hyökkäävät heidän kimppuunsa. Etsintäretkeläiset pääsevät pakoon jumala Panin lähettämän villisian avustuksella.
Villisika vie heidät jumalten kaatopaikalle aavikolle. Bianca paljastaa, että hän ja Nico ovat syntyneet 1930-luvulla, mutta viettivät vuosia Lotus-hotellissa, joka esti heitä huomaaasta ajankulua. Percy tapaa Aresin ja Aphroditen nopeasti, jolloin rakkauden jumalatar varoittaa häntä ottamasta mitään kaatopaikalta. Bianca, joka näkee ainoan Mythomagic-pelin hahmokortin jota Nicolla ei ole, ei voi vastustaa kiusausta ja ottaa kortin maasta kielloista huolimatta viedäkseen sen pikkuveljelleen, herättäen samalla Talos-robotin, joka yrittää tappaa heidät. Koska Bianca otti kaatopaikalta hahmon hän tarjoutui menemään Talos-robotin sisään ja sotki sen sisältä niin, että jäi sen alle kun robotti rikkoutui.
Muut jatkavat pian matkaa (Zoë, Grover, Percy ja Thaleia) ja päätyvät Hooverin padolle, jolla kohtaavat jälleen Atlaksen herättämät luurangot. He saavat apua Rachel Elizabeth Darelta, kuolevaiselta joka pystyy näkemään Sumun läpi, ja Thaleia pyytää apua isältään ja saa kaksi pronssienkeliä auttamaan heitä. Enkelit heittävät heidän San Franciscoon. He päättävät kysyä neuvoa Nereukselta, entiseltä merenjumalalta. Mutkikkaiden tapahtumien kautta Grover päätyy kaitsemaan pelättyä hirviötä, jonka Percy oli jo kerran pelastanut ja antanut nimen Mansikki.
He luulevat ensin olevansa taas nollapisteessä, koska heidän pitäisi ehtiä Hesperidien puutarhaan ennen auringon laskua, mutta Thaleia muistaa erään joka saattaisi auttaa. He menevät Annabethin isän luo, jolta pyytävät kyytiä Othrysvuorelle, jolta epäilevät Annabethin ja Artemiin löytyvän. He pääsevät Othrysvuoren juurelle, Hesperidien puutarhaan. Zoë paljastuu entiseksi Hesperidiksi ja hänen harhauttaessaan Ladonia Percy ja Thaleia kiertävät vuorelle. Ladon puree kaikesta huolimatta Zoëa kylkeen.
Vuorella he kohtaavat titaani Atlaksen, joka puolestaan paljastuu Zoën isäksi. Percy häviää taistelussa Atlasta vastaan ja joutuu kantamaan hetken Titaanien kirousta, taivaan kantta. Artemiin avulla Atlas jää vanhan taakkansa alle jälleen. Thaleia, joka ajautuu taisteluun Lukea vastaan potkaisee tämän vuorelta alas. Luke säilyy silti hengissä, kuin ihmeen kaupalla. Ilman tri Chasen, Annabethin isä saapumista, he olisivat joutuneet taisteluun, jonka olisivat luultavasti hävinneet. Artemis kutsuu rekensä paikalle ja laskeutuvat San Franciscon lentokentälle. Zoë kuolee Ladonin ja isänsä antaman iskun myötä.
He menevät Olympoksella pidettävään talvipäivänseisaukseen Artemiin perässä Blackjackin ja muiden pegasoksien kyydillä. Olympoksella jaetaan palkintoja ja tuomioita, mutta kukaan ei kuole ja Thaleiasta tulee uusi Metsästäjien komentaja. Hän ei siis koskaan tule täyttämään kuusitoista, joka on päivän päässä, eikä täten tule täyttämään Kolmen Suuren Ennustusta, vaan se laskeutuu Percyn harteille.
Leirillä Nico suuttuu kuullessaan Biancan kuolleen; hän syyttää Percyä ja karkaa metsään. Sitä ennen luurankosoturit hyökkäävät, mutta Nico pakottaa ne maan alle paljastuen näin Haadeksen pojaksi.
A State of Trance
pienoiskuva|274x274px|A State of Trancen logo A State of Trance (lyhenne ASOT) on alankomaalainen trance-musiikkiin keskittyvä radio-ohjelma, jota juontaa alankomaalainen DJ Armin van Buuren yhdessä Ruben de Ronden ja Ferry Corstenin kanssa. Radio-ohjelman ensimmäinen lähetys oli 1. kesäkuuta 2001, ja on jatkunut siitä lähtien lähes taukoamatta joka viikko uudella jaksolla. Ohjelman tuhannes jakso lähetettiin 21. tammikuuta 2021. Ohjelma soittaa erityisesti progressiivista ja uplifting trancea, joskin myös psykedeelinen trance (psytrance) on saanut jalansijaa 2010-luvun puolella.
Ohjelmaa soitetaan yli 150 radiokanavalla maailmanlaajuisesti ja sillä arvioidaan olevan yli 40 miljoonaa viikoittaista kuuntelijaa. Suomessa lähetystä soittaa kanava NRJ.
Ohjelman (lähes) kaikki jaksot ovat kuunneltavissa ilmaiseksi monessa musiikkipalveluissa, kuten Spotifyssä tai iTunesissa.
Historia
Ohjelman ensimmäinen lähetys lähetettiin perjantaina 1. kesäkuuta 2001 alankomaalaisella radiokanavalla ID&T Radiossa. Kolmen ensimmäisen lähetyksen ajan ohjelma tunnettiin nimellä Into Trance, mutta jo neljännen jakson kohdalla nimi vaihdettiin nykyiseen muotoonsa. Jaksosta 017 eteenpäin lähetysajankohta on ollut torstai.
Jakso 182 oli viimeinen jakso joka lähetettiin ID&T Radio -kanavalla, kanavan ilmoitettuaan muuttavansa musiikkilinjaustaan. Jakso 183 lähetettiin kuukauden jälkeen internetin kautta. Lisäksi lähetyksen kieleksi vaihdettiin englanti. Jaksosta 800 alkaen lähetys on striimattu suorana Amsterdamin studiosta YouTubeen.
Ohjelman tuhannes jakso lähetettiin 14.–21. tammikuuta 2021. Tuhannenen jakson alkoi välittömästi 999. jakson jälkeen, soittaen tuhat (kuulijoiden äänestämää) suosituinta trancekappaletta noin viikon yhtäjaksoisessa livestriimissä. Varsinainen tuhannes jakso lähetettiin varsinaisella lähetysajalla kun parhaimmat 30 kappaletta soitettiin 21. tammikuuta. Sijalle yksi pääsi ''Armin van Buuren feat. Susana – Shivers''.
Edwin G. Krebs
Krebs syntyi presbyteeripastorin poikana Yhdysvaltojen Keskilännessä. Perhe muutti isän ammatin takia paljon, mutta asettui Illinois’n Greenvilleen Edwinin ollessa kuuden ikäinen. Isä W. C. Krebs kuoli yllättäen vuonna 1933, ja äiti päätti muuttaa poikineen Urbanaan, jossa pojille tuli mahdollisuus opiskella Illinois'n yliopistossa. Neljän vuoden opintojen jälkeen Edwin valitsi lääketieteen Saint Louisissa sen sijaan, että olisi jatkanut biokemian puolella syventäviä opintojaan. Valmistuttuaan lääkäriksi hän toimi puolitoista vuotta Barnesin sairaalassa, minkä jälkeen hän lähti suorittamaan asepalvelusta lääkintäupseerina Yhdysvaltain laivastossa, josta vapautui vuonna 1946. Kliinisen lääketieteen sijasta hän siirtyi nyt biokemian perustutkimukseen fosforylaation uranuurtajien Carl ja Gerty Corin oppiin ja jäi alalle. Hän sai professorin viran Washingtonin yliopistosta Seattlessa, missä hän suoritti merkittävimmät tutkimuksensa.
A State of Trance
Ohjelman rakenne
Jakson pituus on tyypillisesti 1,5–2 tuntia yhtäjaksoista miksattua soittoa. Lähetyksessä puheosuudet ovat yleensä hyvin lyhyitä kappaleiden välillä ja keskittyvät lähinnä musiikkin ja tapahtumiin. Vieraat eivät ole harvinaisia, esimerkiksi uuden albumin ilmestyessä, mutta myös tällöin puheosuudet ovat varsin lyhyitä.
Edwin G. Krebs
Edwin G. Krebs palkittiin lisäksi Lasker-palkinnolla ja Louisa Gross Horwitz -palkinnolla, joista molemmat hänelle myönnettiin vuonna 1989. Hän työskenteli Washingtonin yliopistossa Seattlessa ja Kalifornian yliopistossa Davisissa.
A State of Trance
Ohjelman rakenne
Lähetyksessä toistuvia osuuksia ovat Tune of the Week (Arminin oma valinta), Future Favorite (viime lähetyksen eniten ääniä saanut raita. Alkaen jaksosta 090), Radio Classic (valikoitu klassikkokappale), Progressive Pick, Trending Track (eniten keskustelua herättänyt kappale. Alkaen jaksosta 706).
Isis-K
Isis-K (myös Vilayat Khorasan) on ääri-islamilaisen Isis-järjestön haara Afganistanissa. Haara perustettiin virallisesti tammikuussa 2015 ja sen johtajana oli sittemmin surmansa saanut Hafiz Saeed Khan. Järjestön päätukikohta on Nangarharin maakunta Pakistanin vastaisella rajalla ja monien sen johtajien uskotaan olevan Pakistanin heimoalueilla