cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vaaleatyrskynpolkija
Esiintyminen
Vaaleatyrskynpolkijat pesivät Oseanian eristyneillä saarilla Lord Howen saariryhmässä Australiassa ja Macauley Islandilla, Curtis Islandilla Kermadecsaarilla Uudessa-Seelannissa, sekä Chilen merialueella muun muassa Juan Fernándezin saarilla. Lajin populaation koko on noin 300 000 yksilöä. Pesimäajan ulkopuolella laji kiertelee valtamerillä, ja se on tavattu Kap Verden vesillä 17.8.1986. Lajin ainoana uhkana ovat saarille villiintyneet rotat ja kissat. Lord Howelta on nyttemmin poistettu kissat ja rottien poistaminen on suunnitteilla.
Elinympäristö
Linnut pesivät vaikeapääsyisillä saarilla ja kalliokareilla.
Lisääntyminen
Vaaleatyrskynpolkijat kaivavat pesäonkalonsa pehmeään maahan tai laativat pesänsä vulkaanisten kivenlohkareiden suojaan. Pesäkuoppa on vuorattu kuivilla heinillä. Ne pesivät yhdyskunnittain, usein rantavalleilla. Naaras munii yhden valkoisen munan tammi-maaliskuussa ja molemmat emot hautovat vuorotellen yhteensä 37 päivää. Poikaset lähtevät pesästä tavallisesti toukokuussa noin 80 päivän ikäisinä. Emot ruokkivat niitä äyriäisillä ja kalmareilla.
Ravinto
Ruokavalio koostuu pääjalkaisista, lähinnä kalmareista, ja äyriäisistä. Linnut saalistavat lentää lepattamalla lähellä merenpintaa, ja polkevat välillä vettä räpylöillään. Ne ruokailevat kaukana avomerellä sekä päivällä että yöllä, usein muiden ulappalintujen seurassa.
Meidän poikamme
Meidän poikamme on vuonna 1929 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Erkki Karu. Elokuvan ensi-ilta oli 18. helmikuuta 1929 Kino-Palatsi-teatterissa Helsingissä.
Samaan aihepiiriin liittyen Erkki Karu teki myöhemmin elokuvat Meidän poikamme merellä (1933) ja Meidän poikamme ilmassa – me maassa (1934).
Douglas X-3 Stiletto
pienoiskuva|X-3 Stiletto pienoiskuva|X-3 Stiletto ilmassa. Douglas X-3 Stiletto on Douglas Aircraft Companyn Yhdysvaltain ilmavoimille valmistama koekone, jolla tutkittiin jatkuvaa yliääninopeudella lentämistä. Sen tarkoitus oli pystyä lentämään Mach 2 -nopeudella pitkiä aikoja. Tämän takia se oli ensimmäisiä titaanirakenteisia lentokoneita. Koneen moottorin tehottomuuden vuoksi se ei kuitenkaan pystynyt ylittämään äänennopeutta kuin jyrkässä syöksyssä.
Tehottomuuden ohella myös heikot hidaslento-ominaisuudet vaivasivat X-3 Stilettoa. Koekoneen ilmaannousunopeus oli hyvin suuri 260 solmua eli 481,5 km/h.
Suunnitelma kahden koekoneen valmistuksesta hyväksyttiin 30. kesäkuuta 1949. Ensimmäisen koneen koelennot alkoivat Edwards Air Force Basessa 11. syyskuuta 1952, toista konetta ei koskaan rakennettu.
Ensimmäisen X-3-lennon teki 15. lokakuuta 1952 Douglasin koelentäjä Bill Bridgeman. Hän teki yhteensä 26 koelentoa. X-3:n suurin nopeus saavutettiin 28. heinäkuuta 1953 - se oli vain Mach 1,208 30 asteen syöksyssä.
Joulukuussa 1953 X-3 luovutettiin Yhdysvaltain ilmavoimille. Everstiluutnantti Frank Everest ja majuri Chuck Yeager tekivät koneella kumpikin kolme koelentoa. Lennot laskettiin NACA:n lennoiksi. NACA:n koelentäjä Joseph A. Walker lensi konetta 1954 lähinnä testatakseen sen vakautta, mm. roll-coupling-ilmiön selvittämiseksi. Koneella 49-2892 tehtiin kaikkiaan 51 lentoa.
Kyseisen konetyypin suunnittelun avulla saavutettiin sentään jokin hyöty, sillä esimerkiksi F-101 Voodoo ja F-104 Starfighter perivät joitain X-3 Stilettossa käytettyjä piirteitä. center|450px
Once Upon a Time in China 3
Once Upon a Time in China 3 on vuonna 1993 julkaistu hongkongilainen taisteluelokuva ja jatko-osa elokuville Tapahtui kerran Kiinassa ja Once Upon a Time in China II. Elokuvan pääosia esittävät Jet Li, Rosamund Kwan, Max Mok, Hung Yan-yan, John Wakefield, Lau Shun, Chiu Chin, Wong Tak-yan, Meng Jin ja Ge Cunzhuang. Elokuvan on ohjannut Tsui Hark. Jet Li ei esiintynyt elokuvan kahdessa seuraavassa jatko-osassa Once Upon a Time in China IV ja Once Upon a Time in China V, mutta hän palasi sarjan päätöselokuvaan Once Upon a Time in China and America.
Trakeaalikidukset
Trakeaalikidukset ovat haaroittuneen ilmaputkiston täyttämät ohutnahkaiset ulokkeet. Trakeaalikidukset on useimmilla vedessä elävillä hyönteistoukilla, mm. sudenkorentojen, päivänkorentojen, koskikorentojen ja vesiperhosten toukilla. Eläin ottaa tarvitsemansa hapen vedestä ja muuttaa sen kaasumuotoon ilmaputkistossaan.
Pavel Badea
Pavel Badea (s. 10. kesäkuuta 1967 Craiova) on romanialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Badea debytoi Romanian maajoukkueessa 1990. Hän on pelannut yhdeksän maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Teatteriseurue Ursus
Kuva:Teatteriseurueursus.jpg
Sävelkello
Sävelkello on musiikin teorian opettamiseen ja oppimiseen kehitetty metodi, joka perustuu Perttu Pölösen (s. 1995) kehittämään apuvälineeseen. Pölösen alkuperäinen idea on kahdesta päällekkäisestä kiekosta muodostuvaa sävelkello, jota pyörittämällä näkee, mitä säveliä mihinkin sävelasteikkoon kuuluu. Sävelkello kertoo myös sointuasteet ja lisävarusteiden avulla eri moodit. Sävelkellosta on kehitetty myös MusiClock-niminen mobiilisovellus.
Sävelkellon kehitti nurmijärveläinen koululainen Perttu Pölönen. Käydessään peruskoulun viimeistä luokkaa vuonna 2011 hän alkoi kehitellä ajatusta musiikin teorian oppimista helpottavasta, kellotaulua muistuttavasta välineestä, ja leikkasi biologian tunnilla ensimmäisen pahvisen prototyypin. Asia jäi sivuun vuoden ajaksi, kunnes Pölönen aloitti lukion ja sävellysopinnot Sibelius-Akatemiassa ja huomasi ilmoituksen lukiolaisille järjestetystä Innolukio-keksintökilpailusta ja voitti Sävelkellolla sen ensimmäisen palkinnon. Kilpailun järjestäjät kehottivat Pölöstä hakemaan keksinnölleen myös patenttia. Seuraavaksi Pölönen voitti Sävelkellolla tiedekeskus Heurekassa järjestetyn Tutki-Kokeile-Kehitä-kilpailun, jonka palkintona oli pääsy Euroopan unionin Young Scientist -kilpailun finaaliin Prahaan yhdessä 125 muun nuoren keksijän kanssa. Siellä hän sai yhden kolmesta pääpalkinnosta ja kutsun Ruotsin Nobel-juhliin. Helmikuussa 2017 New Yorkissa järjestetyissä Interaction Awards -innovaatiokilpailussa Musiclock voitti oman kategoriansa. Vuoden 2014 Slush-tapahtumassa Perttu Pölönen nimettiin vuoden luovimmaksi suomalaiseksi. Kesällä 2016 Pölönen kutsuttiin ainoana suomalaisena NASAn tutkimuskeskuksessa Kalifornian Piilaaksossa järjestetylle singularity university -kesäkurssille, johon osallistui 80 nuorta 45 eri maasta.
Sävelkelloa valmistetaan puisena kiekkona sekä MusiClock-nimisenä mobiilisovelluksena, jossa voi improvisoida taustanauhan päälle valitsemallaan asteikolla. Ohjelmistoyhtiö Taisteen suunnittelema ohjelma näyttää soitetut sävelet sekä nuotteina että pianon koskettimina.
Autoilun ennätykset
Autoilun ennätykset on listaus erilaisista autoihin liittyvistä tai autolla saavutetuista ennätyksistä.
Voimassa olevat ennätykset
pienoiskuva|Kahdeksanovinen Checker Aerobus on pisin sarjavalmisteinen auto.
Huippunopeus
Kursivoidut autot eivät ole tuotantoautoja.
Kiihtyvyys
Listalla on vain katulaillisia autoja eikä konseptimalleja ja yhden kappaleen erikoismalleja ole hyväksytty. Euroopassa mittaus on tapahtunut 0–100 km/h, kun Yhdysvalloissa 0–60 mph (97 km/h).
Antonio Conte
Antonio Conte (s. 31. heinäkuuta 1969 Lecce, Italia) on italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Pelaajauransa jälkeen hän on valmentanut Italian maajoukkuetta sekä seurajoukkueita Italiassa ja Englannissa.
Ura pelaajana
Pelaajaurallaan keskikentällä pelannut Conte edusti seuratasolla Lecceä ja Juventusta. Hän saavutti Juventuksen pelaajana muun muassa viisi Italian-mestaruutta sekä UEFA Cupin, Mestarien liigan ja Intercontinental Cupin voiton. Conte pelasi myös Italian maajoukkueessa. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 1994 MM-kisoissa ja vuoden 2000 EM-kisoissa.
Ura valmentajana
Valmennusurallaan Conte on toiminut Sienan kakkosvalmentajana ja Arezzon päävalmentajana. Joulukuusta 2007 lähtien Conte oli Barin päävalmentaja. Conten johdolla Bari voitti Serie B:n mestaruuden 2008–2009 ja nousi takaisin pääsarjaan kahdeksan vuoden tauon jälkeen. Hän jätti Barin kuitenkin ennen kauden 2009–2010 alkua pelaajasiirtojen erimielisyyksien takia. Syyskuussa 2009 Conte palkattiin Atalantan uudeksi päävalmentajaksi korvaamaan potkut saaneen Angelo Greguccin. Tammikuussa 2010 Conte sai väistyä Atalantan valmentajan tehtävistä seuran pudottua Serie A:ssa toiseksi viimeiseksi.
Toukokuun lopussa 2010 Contesta tuli Serie B:hen pudonneen AC Sienan päävalmentaja. Conten johdolla Siena pelasi hienon kauden ja varmisti paluunsa pääsarjaan jo kolme kierrosta ennen Serie B:n päättymistä. Toukokuussa 2011 uutisoitiin Conten siirtyvän kauden jälkeen Juventuksen päävalmentajaksi. Juventuksen puheenjohtaja Andrea Agnelli vahvisti asian kuun lopussa. Conte palautti debyyttikaudellaan Juventuksen Italian mestariksi yhdeksän vuoden odotuksen jälkeen. Contella oli mahdollisuus myös tuplamestaruuteen, mutta SSC Napoli oli Coppa Italian finaalissa vahvempi maalein 2–0.
Elokuun puolivälissä Contesta tuli odotetusti Italian maajoukkueen päävalmentaja kaksivuotisella sopimuksella. Conten johdolla Italia voitti seitsemän ottelua ja pelasi kolmesti tasan EM2016-karsinnoissa ja eteni lohkovoittajana lopputurnaukseen. Karsintojen aikana Conten päätös nostaa brasilialaissyntyinen Éder ja argentiinalaissyntyinen Franco Vázquez maajoukkueeseen herätti kritiikkiä. Maaliskuussa 2016 Conte ilmoitti jättävänsä maajoukkuevalmentajan tehtävät kesän EM-kisojen jälkeen. 4. huhtikuuta Chelsea FC ilmoitti odotetusti, että Conte aloittaa kisojen jälkeen seuran päävalmentajana. Hänen sopimuksensa on kolmivuotinen.
EM-lopputurnauksessa Italia pelasi Conten alaisuudessa tiivistä ja organisoitua puolustuspelaamista. Alkulohkossa joukkue voitti Belgian 2–0 ja Ruotsin 1–0. Jatkopaikan varmistuttua viimeinen peli Irlantia vastaan päättyi 1–0 tappioon. Pudotuspeleissä Italia raivasi tieltään Espanjan 2–0, mutta mestaruuden tavoittelu katkesi puolivälierätappioon Saksalle rangaistuspotkukilpailussa.
Chelseassa Conte teki vahvan sisääntulon Englannin Valioliigaan. Hän organisoi joukkueen pelitavan Juventuksesta tuttuun tyyliin tehokkaaksi ja tiiviiksi. Chelsea pelasi läpi kauden 2016/17 vahvasti ja varmisti Valioliigan mestaruuden kaksi kierrosta ennen liigakauden päätöstä. Kauden jälkeen Englannin liigavalmentajayhdistys LMA valitsi Conten kauden parhaaksi valmentajaksi. Kaudella 2017/18 Conten ja Chelsean taival Valioliigassa oli vaikeampi, eikä joukkue pysynyt Manchester Cityn perässä mestaruustaistelussa. Maalintekohaasteiden kanssa paininut Chelsea teki lopulta kauden aikana vain 62 maalia, mikä oli 12 vähemmän kuin kuudenneksi jääneellä Arsenalilla. Tammi-huhtikuun tuloksellisesti heikommalla jaksolla Conte luotsasi Chelsean voittoon vain kahdessa kahdeksasta perättäisestä ottelusta ja joukkue jäi lopulta Valioliigan viidenneksi, viiden pisteen päähän Mestarien liigaan oikeuttavasta neljännestä sijasta. Kausi päättyi kuitenkin voitonjuhliin, kun Chelsea kaatoi Manchester Unitedin FA Cupin loppuottelussa 1-0. Conte sai potkut Chelseasta 12. heinäkuuta 2018. Hän ilmoitti potkujensa jälkeen haastavansa Chelsean oikeuteen ja vaativansa lisäkorvauksia sopimuksensa ennenaikaisesta purkamisesta.
Toukokuussa 2019 italialaisseura Inter vahvisti, että Conte on seuran seuraava päävalmentaja. Hänen sopimuksensa seuran kanssa on kolmivuotinen.
Marraskuussa 2021 Englannin Valioliigassa pelaava Tottenham Hotspur FC nimitti Conten päävalmentajakseen vuoden 2023 loppuun saakka ulottuvalla sopimuksella. Conte johdatti Tottenhamin kauden päätteeksi liigassa neljänneksi. Kaudella 2022/23 Tottenham taisteli samasta sijoituksesta. Mestarien liigassa joukkue voitti lohkonsa, mutta putosi jo neljännesvälierissä AC Milania vastaan. Ailahtelevien peliesitysten myötä Conten välit seurajohtoon ja pelaajiin kiristyivät kevään 2023 aikana. Conten sopimus purettiin maaliskuun lopulla pian sen jälkeen, kun hän oli kritisoinut kovin sanoin pelaajiaan Southamptonia vastaan pelatun ottelun jälkeen.
Valmennustyylistä
Conte on kehittänyt taktiikkaansa eri seuroissa ja varioinut pelitapoja tavallisuudesta poiketen. Juventuksessa hän vakiinnutti 3-5-2-pelitavan, jolla seura voitti kolme Italian mestaruutta.
Perhe
Conte avioitui vuonna 2013 pitkäaikaisen kumppaninsa Elisabetta Muscarellon kanssa. Heillä on tytär Vittoria.
Bardian taistelu
Bardian taistelu oli kolmipäiväinen taistelu, joka oli osa operaatio Compassia, ensimmäistä liittoutuneiden suuroperaatiota Pohjois-Afrikassa toisessa maailmansodassa. Taistelu käytiin Bardiassa, Libyassa 3.–5. tammikuuta 1941. Taistelu oli sodan ensimmäinen, johon Australian maavoimat osallistuivat, ensimmäinen jota johti australialainen kenraali sekä ensimmäinen australialaisen esikunnan suunnittelema.
Taistelu
Kenraalimajuri Iven Mackayn komentama Australian 6. jalkaväkidivisioona hyökkäsi lujasti varustettuun Italian maavoimien tukikohtaan Bardiaan. Hyökkääjien tukena oli ilmavoimat sekä merivoimien ja maavoimien tykistöä. Australian 16. jalkaväkiprikaati hyökkäsi aamunkoitteessa lännestä, missä puolustus tiedettiin heikoimmaksi. Pioneerit räjäyttivät piikkilankaesteisiin reiän sekä täyttivät ja sortivat hyökkäysvaunujen torjuntaan tehdyt kaivannot, mikä mahdollisti jalkaväen ja niitä tukeneiden 23 brittiläisen 7. panssarivaunurykmentin Matilda Mk II -panssarivaunujen sisäänpääsyn linnoitukseen sekä lopulta vallata sen. Hyökkääjät ottivat kaikkiaan 8 000 sotavankia.
Hyökkäyksen toisessa vaiheessa Australian 17. jalkaväkiprikaati laajensi läpimurtoa sekä eteni aina italialaisten toiselle puolustusvyöhykkeelle. Seuraavana päivänä 16. jalkaväkiprikaati valtasi Bardian kaupungin halkaisten linnoituksen kahtia ottaen tuhansia vankeja. Puolustajilla oli nyt hallussaan vain pohjoisosat ja eteläisin kärki linnoituksesta. Kolmantena päivänä Australian 19. jalkaväkiprikaati eteni Bardiasta etelään tykistön ja Matilda-panssarivaunujen tukemana. Prikaatin eteneminen mahdollisti myös 17. prikaatin etenemisen ja molempien prikaatien yhteistoiminta tuhosi eteläisen osan puolustuksen. Hieman myöhemmin pohjoisosan puolustajat antautuivat 16. prikaatille sekä brittiläiselle 7. panssaridivisioonalle. Liittoutuneet saivat kaikkiaan noin 36 000 sotavankia.
Seuraukset
Bardian valloitus mahdollisti liittoutuneille etenemisen Libyaan sekä lopulta lähes koko Kyrenaikan valtauksen. Toisaalta Libyan valtaus pakotti Saksan lähettämään joukkoja liittolaisensa tueksi ja Pohjois-Afrikan rintaman jatkumisen.
Mustuvapaju
Mustuvapaju (Salix myrsinifolia) on pajukasveihin (Salicaceae) kuuluva puuvartinen kasvi. Sen levinneisyys käsittää suuren osan Eurooppaa Lounais-Eurooppaa lukuun ottamatta.
Mustuvapaju voi olla pensasmainen tai puumainen ja jää alle 10 metriä korkeaksi. Se viihtyy etenkin rannoilla. Laji voi risteytyä lettopajun (Salix myrsinites), kiiltopajun (Salix phylicifolia) ja tunturipajun (Salix glauca) kanssa. Mustuvapajun alajeja ovat oudanmustuvapaju eli outapaju (Salix myrsinifolia subsp. borealis), kuolanmustuvapaju eli kuolanpaju (Salix myrsinifolia subsp. kolaënsis) ja etelänmustuvapaju (subsp. myrsinifolia).
Mustuvapajun nimi juontuu siitä, että sen lehdet mustuvat kuivuessaan.
thumb|none|200px|Mustuvapaju.
Richard Rorty
Richard McKay Rorty (4. lokakuuta 1931 New York, New York, Yhdysvallat – 8. kesäkuuta 2007 Palo Alto, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen filosofi. Hän oli vertailevan kirjallisuustieteen emeritusprofessori ja kunnianosoituksena Stanfordin yliopiston filosofian professori. Filosofisesti Rorty sijoittui analyyttisen filosofian puolelle, mutta hän tutki myös mannermaista filosofiaa ja pyrki rakentamaan siltaa näiden välisen kuilun yli esittämällä filosofioiden olevan toisiaan täydentäviä, ei vastakkaisia.
Vuonna 1980 julkaisemassaan teoksessa Philosophy and the Mirror of Nature Rorty nostaa esiin John Deweyn luonnehtimalla tätä yhdeksi kolmesta 1900-luvun merkittävimmästä filosofista (muut olivat Ludwig Wittgenstein ja Martin Heidegger). Rorty on kehittänyt edelleen Deweyn pragmatistista kasvatusfilosofiaa.
Rortyyn olennaisesti liitetty tieteenhistoriallinen käsite on kielellinen käänne.
Leo Mäkelä
Leo Mäkelä (s. 16. syyskuuta 1988) on suomalainen curling-pelaaja. Hän edustaa Kisakallio Curling Clubia ja kuuluu myös Aku Kausteen kipparoimaan Suomen curling-maajoukkueeseen, jonka varamiehenä Mäkelä pääosin pelaa. Mäkelä on 174 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kilogrammaa.
Ura
Vuonna 2004 curlingin aloittanut Mäkelä on osallistunut urallaan kaksiin MM-kilpailuihin. Parhaimmillaan hän on ollut niissä neljäs, vuonna 2015 Halifaxissa. EM-kilpailuihin hän on osallistunut niin ikään kahdesti. Hän oli myös mukana vuoden 2009 kesäuniversiadeissa, ollen tuolloin kahdeksas. SM-kilpailuista Mäkelällä on kaksi kultaa ja yhteensä viisi palkintosijoitusta.
Marlborough
Marlborough voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Lantanoidi
Lantanoidit ovat alkuaineita, joiden järjestysluku on 57–71. Ne muodostavat yhdessä skandiumin ja yttriumin kanssa harvinaisten maametallien luokan. D-lohkoon kuuluvaa lutetiumia lukuun ottamatta kaikki lantanoidit kuuluvat f-lohkoon. Prometium on poikkeuksellinen; se on keinotekoisesti valmistettu radioaktiivinen metalli, jota ei esiinny luonnossa.
Kemiallisesti lantanoidit ovat samankaltaisia keskenään ja myös harvinaisiin maametalleihin kuuluvien skandiumin ja yttriumin kanssa, sekä aktinoidien kanssa. Lantanoidit ja aktinoidit merkitään usein jaksollisen järjestelmän alle omille riveilleen.
Lantanoidien ionisäde pienenee siirryttäessä sarjassa lantaanista lutetiumiin. Tästä käytetään nimitystä lantanoidikontraktio.
Viimeiset sekunnit
Juoni
Nimeämättömässä Skandinavian maassa brittiterroristit kaappaavat Britannian suurlähettilään ja tämän taloudenhoitajan, pian myös täyden matkustajalentokoneen, ja vaativat lunnaita. Tapausta ryhtyy selvittämään paikallisen turvallisuuspalvelun eversti Nils Tahlvik (Connery).
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Pertti Avola piti elokuvaa sen tv-esityksen alla 1986 nimekkäistä tekijöistään huolimatta melko latteana ja ennalta arvattavana. Hän kehuu Sven Nykvistin tallentamia norjalaismaisemia, mutta pitää Caspar Wreden ohjaustyötä ”korkeintaan rutinoituneena”. Terroristien Avola sanoo näyttävän yliopiston opettajilta, ja käsikirjoituksen loppuyllätystä hän pitää vähemmän vakuuttavana.
Lantanoidi
Lantanoideista käytetään myös nimitystä lantanidi, mutta International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC) suosittaa nimitystä lantanoidi, koska päätteellä "-idi" merkitään tavallisesti anioneja.
Luettelo suomalaisten sotilastukikohdista ulkomailla
Kosovo
Lähde:
Halava
pienoiskuva|Halavan uusia versoja ja lehtiä.
Halava eli viitahalava (Salix pentandra) on pajukasveihin (Salicaceae) kuuluva puu tai pensas, jota kasvatetaan joskus myös koristekasvina.
Kasvutapa ja lehdet
Halava on 2–15 metriä korkeaksi kasvava puu tai pensas. Sen paljaat ja kiiltävät oksat ovat väriltään vihreitä tai punertavia. Vanhemmiten rungon väri muuttuu vihertävänharmaaksi ja se kaarnoittuu pystyliuskaisesti. Silmut ovat kooltaan noin 3–4 millimetriä pitkiä, ruskeita ja kiiltäviä.
Halavan kierteisesti järjestäytyneissä lehdissä on lyhyet ruodit ja tyvellä pienet korvakkeet, jotka kuitenkin varisevat pian pois. Lehtilapa on noin 6–8 senttimetriä, lehtimuoto on pitkä-soikea. Lehtilaita on saha- ja nystylaitainen. Lehdet ovat molemmin puolin paljaita ja vihreitä, alapuoli on kuitenkin hieman vaaleamman vihreä. Lehtisuonia on 10–12.
Kukat ja hedelmät
Halavan norkoissa olevissa kodissa kehittyvät pienet lenninhaivenelliset siemenet. Kukinnan jälkeen ne varisevat norkoista vasta myöhään syksyllä. Norkot jäävät roikkumaan halavaan yli talven.
Levinneisyys
Halavan levinneisyysalue käsittää suuren osan Eurooppaa ja Länsi-Siperian sekä Mongolian. Suomessa se on yleinen suurimmassa osassa maata. Lapissa se on kuitenkin harvinainen.
Carrie Perrodo
Carrie Perrodo täsmällisemmin Ka Yee (Carrie) Wong Perrodo (o.s. Wong; s. 1950/51) on alkujaan singaporelainen malli ja mallitoimistoyrittäjä, josta tuli ranskalainen perijätär, miljardööri ja hyväntekijä.
Halava
Elinympäristö
Halava vaatii kasvupaikaltaan ravinteikasta ja kosteaa kasvualustaa. Se viihtyy etenkin rannoilla, kosteissa lehdoissa ja korvissa sekä muilla kosteilla kasvupaikoilla.
Carrie Perrodo
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet perheineen maailmanlaajuisen miljardöörilistansa sijalle 217. Tuolloin hänen ja hänen lastensa yhteiseksi varallisuudeksi arvioitiin 7,2 miljardia dollaria. Hän peri lapsiensa kanssa aviomiehensä Hubert Perrodon (1944-2006) kuoltua tämän perustaman, öljy- ja maakaasualalla toimivan Perrodo-yhtiön, joka on maailman suurimpia perheyhtiönä toimivia öljy-yhtiöitä.
Halava
Muuta
Halavaa käytetään energiapuuna. Sitä on myös käytetty korinpunontaan ja siitä on tehty parkitsemisessa käytettäviä parkkiaineita. Kirjallisuudessa halava mainitaan Aleksis Kiven runossa Ikävyys kokoelmasta Kanervala (1866).
Carrie Perrodo
Perrodojen kolmesta lapsesta poika Francois Perrodo (s. 1977) on sittemmin siirtynyt Perrodon hallintoneuvoston johtoon. Tytär Nathalie Perrodo-Samani (s. 1989) hoitaa viinitilaa Bordeaux'n alueella. Nuorin lapsista on vuonna 1984 syntynyt Bertrand Perrodo.
Kivinokka
pienoiskuva|Luontopolkua Kivinokassa. Kivinokka on luonto- ja vapaa-ajanviettoalue Herttoniemen kaupunginosassa Helsingissä. Kivinokka-niemi työntyy Vanhankaupunginselälle kaupunginosan pohjoisosassa, Herttoniemen länsipuolella. Se on palvellut helsinkiläisten ulkoilualueena 1900-luvun alkupuolelta lähtien ja on merkitty seudullisesti merkittäväksi kulttuurihistorialliseksi ympäristöksi. Kivinokan maisemat tarjoavat virkistysalueen, jossa lomittuvat metsäluonto, kartanopuisto ja työväen kesämaja- ja puutarhakulttuuri.
Helsingin kaupunginhallitus päätti kesäkuussa 2014, ettei alueella rakenneta asuntoja, vaan osayleiskaavaa aletaan suunnitella niin että alueelle tulee laajempaa virkistyskäyttöä ja lisää kesämajoja. Asia roikkui pitkään ilmassa, ja asuntoja vastustamaan perustettiin kansanliikekin.
Kesäasutuksen vaiheita Vanhankaupunginlahdella
pienoiskuva|Näkymä Kivinokan rannasta kohti [[Kalasatamaa kesällä 2022.]] 1900-luvun taitteessa lähes puolet helsinkiläisistä oli työväestöä, joka asui pääasiassa Pitkänsillan pohjoispuolella. Vuonna 1900 tehty asuntotutkimus osoitti, että työväestön vallitsevana asuntotyyppinä olivat yksiöt, joissa asui keskimäärin 3,4 asukasta. Työväestön kaupunginosat vuokrakasarmeineen oli tarkoituksella suunniteltu ja rakennettu tiiviiksi, lähes ilman puistoja.
Helsingin työväenyhdistykset halusivat parantaa ahtaissa ja vaatimattomissa asunnoissa asuvan työväestön elinoloja tarjoamalla kesävirkistystä puhtaassa luonnossa. Yhdistykset alkoivat vuokrata Vanhankaupunginlahden rantoja ja saaria leiriytymispaikoikseen. Vuonna 1901 alettiin vuokrata Viikistä, nykyisen Herttoniemen hyppyrimäen edustalta niemeä, joka ristittiin Mölyläksi. Vuonna 1907 Kuusisaareen eli nykyiseen Kuusiluotoon perustettiin posteljoonien kesäsiirtola. Myöhemmin työläisnuoret alkoivat leiriytyä Kivinokassa. Vuonna 1883 perustettu Raittiusyhdistys Koitto aloitti kesäsiirtolatoiminnan Vanhankaupunginlahden keskellä sijaitsevassa Lammassaaressa kesällä 1904, ja jatkaa sitä edelleen. Lammassaaressa yövyttiin aluksi havumajoissa, sitten kangasteltoissa. Vuoden 1913 tienoilla alettiin koota pahvista kojuja, jotka purettiin talveksi. Pysyviä lautamökkejä alettiin rakentaa 1940-luvulla. Lammassaaressa on nykyisin 112 kesämajaa, osa niistä 1940-50-luvulta. Saaren korkeimmalla kohdalla kohoaa arkkitehti Vilho Penttilän suunnittelema, vuonna 1905 rakennettu kansallisromanttinen Pohjolan Pirtti, jykevä pyöröhirsirakennus, joka 1960-luvun lopulle asti oli yksi Helsingin suosituimpia kesäajan tanssipaikkoja.
Vanhankaupunginlahden kesäsiirtoloihin soudettiin suurilla puuveneillä, joista suurimpiin mahtui yli viisikymmentä matkustajaa. Veneet lähtivät yleensä Työväentalon edustalta Hakaniemestä ja niissä laulettiin Marseljeesia ja muita vallankumousmarsseja. Perillä oli yhteisöllistä ohjelmaa, valistuspuheita, leikkejä, laulua ja urheilukilpailuja. Väkimäärän koko ajan kasvaessa siirryttiin kuljetuksiin moottoriveneillä ja höyrylaivalla. Monet kävivät töissä telttakylistä käsin, yhteiskuljetukset Sörnäisiin lähtivät rannasta aamuisin.
Kivinokan historiaa
pienoiskuva|vasen|1950-luvulla osa Kivinokan poluista viitoitettiin helpottamaan vieraiden perille löytämistä. Vanhankaupunginlahden ranta-alueet kuuluivat alun perin seudun neljälle kartanolle: Viikin, Kulosaaren, Herttoniemen ja Kumpulan kartanoille. Nykyinen Kivinokan niemi oli aiemmin saari, joka jo vuonna 1543 tunnettiin nimellä Brendöö. Se kuului keskiajalla perustettuun maatilaan, jonka Ruotsin kuningas luovutti vuonna 1540 rälssitilaksi. Myöhemmin tilasta muodostui Brändön eli Kulosaaren kartano, jolla on monivaiheinen historia. Esimerkiksi sotamarsalkka Augustin Ehrensvärd perusti tilalle 1753 lastenkodin Viaporin sotilaiden orpolapsille. Monien omistajavaihdosten jälkeen vuonna 1907 suuri osa kartanon maista myytiin Ab Brändö Villastadille, joka perusti Stuguön saareen Kulosaaren huvilakaupungin. Kulosaaren kartano ja ympäröivä maa-alue säilyivät yksityisomistuksessa vuoteen 1919, jolloin ne myytiin Brändö Gårds Ab:lle.
Sörnäisten työväenyhdistys vuokrasi vuosina 1916-25 Brändö-yhtiöltä Kivinokkaa, ja samoihin aikoihin niemen länsipäätä vuokrasi vuonna 1887 perustettu urheiluseura Helsingin Ponnistus.
Kesäiltaisin ja viikonloppuisin Kivinokkaan kerääntyi paljon nuoria. Aivan aluksi yövyttiin havu- ja risumajoissa ja pian teltoissa. Kivinokan tanssilavalla riitti tungosta. Vuonna 1925 siellä perustettiin kuuluisa haitarijatsiyhtye Dallapé, jossa vaikuttivat muun muassa Georg Malmstén, Kauko Käyhkö ja Vili Vesterinen. (Dallapé-orkesterin synnystä kertova muistolaatta on Kivinokan länsiosassa.) Vuonna 1927 koko niemi kartanoineen siirtyi Helsingin kaupungin omistukseen. Kun vuonna 1931 perustettiin 27 hehtaarin suuruinen Kivinokan kansanpuisto helsinkiläisten retkeily- ja telttailualueeksi, alkoi todellinen kesänviettäjien invaasio. Vuonna 1934 vahvistettiin kansanpuiston järjestyssääntö, jonka mukaan alueelle sai pystyttää kiinteiden lautapohjien päälle kangastelttoja ja pahvista ja puukuitulevyistä tehtyjä majoja. Majat oli purettava talven ajaksi, ja ne koottiin uudelleen nurkkiin kiinnitetyillä hakasilla. Kun sodan aikana miehet eivät päässeet rintamalta purkamaan perheidensä kesäasumuksia, syntyi talven 1940–41 myötä kiinteä mökkiasutus Kivinokkaan. Rakentamiselle saatiin tarkat ohjeet vuonna 1946, kun kaupunginarkkitehti Hilding Ekelund laati tyyppimajan piirustukset. Toisen maailmansodan jälkeisen asuntopulan aikana monissa Kivinokan mökeissä asuttiin myös talvisin.
Jarl Hemmer sijoitti novellinsa "Den blå veckan" (kokoelmassa Budskap, 1928) tapahtumaan Kivinokan suositulla telttailualueella kesällä 1920. Kun Matti Kassila alkoi tehdä novellin pohjalta elokuvaansa Sininen viikko (1954), jouduttiin ”Telttaniemen” ulkokuvaukset tekemään Bromarvissa, sillä Kivinokkaan oli nikkaroitu jo satoja lautarakenteisia kesämajoja.
Kivinokka on ollut tapahtumapaikkana kaunokirjallisuudessa myös muun muassa Alpo Ruuthin romaanissa Kämppä (1969) ja Harri Nykäsen dekkarissa Paha Paimen (1990). Vuonna 2006 Finlandia-palkinnon saanut Kjell Westön romaani Missä kuljimme kerran sijoittuu osittain 1900-luvun alkupuoliskon Kivinokkaan. Myös JP Siilin ohjaamaa elokuvaa Ganes (2007) ja Neil Hardwickin Jos rakastat (2010) on kuvattu alueella.
Kivinokka nykypäivänä
pienoiskuva|Kivinokan kesämajayhdistysten jäsenillä on noin sata viljelypalstaa. Nykyisin Kivinokassa on eri yhdistysten alueilla yhteensä noin 800 mökkiä. Kaupunki on vuokrannut maa-alueet kesämaja- ja siirtolapuutarhatoiminnasta vastaaville yhdistyksille. Kartanon puutarhaan vuonna 1934 perustetussa Herttoniemen siirtolapuutarhassa on 182 mökkiä, joiden alkuperäiset tyyppipiirustukset laati arkkitehti Marius af Schultén. Niitä selvästi pienempiä kesämajoja on kolmen yhdistyksen vuokra-alueilla: Kivinokkalaiset ry:n alueella 380, Ponnistus ry:n alueella 48 ja Julkisten ja hyvinvointialojen liiton JHL:n (ent. KTV) alueella noin 190 majaa. Kaikilla kolmella kesämaja-alueella on erilaiset tyyppimajat. Kaupunki on vuosikymmenten kuluessa hyväksynyt alkuperäisiin tyyppipiirustuksiin erilaisia laajennuksia ja muutoksia. JHL:n ensimmäiset pysyvät ”viikonloppumajat” rakennettiin jo 1930-luvun lopulla, ja valtaosa sodan jälkeisinä vuosina.
Kivinokan kesämajojen pihat on pyrittävä pitämään mahdollisimman luonnonmukaisina. Kesämajayhdistysten jäsenillä on noin sata viljelypalstaa ja yhteinen sauna Kulosaaren kartanon lähellä. Kivinokassa on myös venesatama, kaksi uimarantaa, urheilukenttiä ja tanssilava, jolla järjestetään muun muassa jokavuotiset perinteiset juhannusjuhlat. Ympäröivällä merenlahdella soudetaan, kalastetaan ja uidaan. Vuodesta 2003 lähtien Kivinokassa on järjestetty joka kesä myös ympäristötaidenäyttely. Vuoden 2021 kesällä aloitti Kivinokassa näytäntönsä kesäteatteri, Teatteri Tuli.
Kivinokan luonto
pienoiskuva|vasen|Näkymä lintutornilta, jolta voi tarkkailla Viikin noin 300 lintulajia. Kivinokassa on arvokas ja monipuolinen kasvi- ja eläinlajisto. Niemen koillisrannat rajautuvat Vanhankaupunginlahden luonnonsuojelualueeseen, joka on kansainvälisesti merkittävä lintukosteikko. Kivinokan pohjoisrannan puualueella on kaupungin rakentama, liikuntaesteisille ja näkövammaisillekin soveltuva luontopolku. Lintutornilta avautuvat näkymät Saunalahdelle, jolla pesii muun muassa silkkiuikkuyhdyskunta ja jolla voi kuulla rastaskerttusen laulavan. Lisäksi Kivinokassa voi tarkkailla myös pohjanlepakoita. Rikkaan eläimistön ja kasviston lisäksi alueelta löytyy jäätiköiden sulamisen yhteydessä kallioon kovertuneita hiidenkirnuja.
Helsingin kaupungin rakennusviraston asiantuntijat kartoittivat vuosina 2006 ja 2007 Helsingin Ympäristökeskuksen tilauksesta Kivinokan pohjoisen metsäalueen kääpä- ja orvakkalajistoa. Alueelta havaittiin 63 kääpä- ja 110 orvakkalajia. Lajimäärät ovat erittäin korkeita, jos otetaan huomioon alueen pieni pinta-ala ja eristyneisyys muista metsäalueista. Helsingissä on vain muutamia paikkoja, lähinnä luonnonsuojelualueilla, joissa päästään vastaaviin lajimääriin. Runsas lajisto ja vaateliaiden lajien esiintyminen alueella ilmentää sen monipuolisuutta. Tutkijoiden mukaan yhä tiivistyvä rakentaminen ja suoja-alueiden pienentyminen muodostavat uhan kääville ja orvakoille, jotka ovat monimuotoisuuden keskeisiä osatekijöitä. Selvityksen mukaan alueen suojelu on perusteltua.
Kivinokan tulevaisuus
pienoiskuva|upright|Koivujen varjostama polku Kivinokassa. Luonnon keskellä vapaamuotoisesti sijaitsevat Kivinokan ja Lammassaaren kesämaja-alueet edustavat 1900-luvun alun moderneja eurooppalaisia pyrkimyksiä kaupunkien työläisyhdyskuntien terveellisestä vapaa-ajanvietosta luonnon keskellä. Kesämaja-alueita on myös Helsingin Lauttasaaressa, Vasikkasaaressa ja Satamasaaressa sekä Espoon Varsasaaressa.
Monet mökkeilevät Kivinokassa ja Lammassaaressa jo kolmannessa tai neljännessä polvessa.
Kivinokka kuuluu Helsinkipuistoon ja se on merkitty seudullisesti merkittäväksi kulttuurihistorialliseksi ympäristöksi. Nykyinen vuokrasopimus päättyy vuonna 2021.
Lähteet
Teksti on pääosin lyhennetty näistä kahdesta Harri Hautajärven artikkelista, joihin on merkitty lähteet ja lähdeviitteet:
Vaaleanpunainen
Vaaleanpunainen tarkoittaa punaisen vaaleita sävyjä, joita on useita. Nimeä pinkki käytetään suomen kielessä sekä viittaamaan tiettyyn voimakkaaseen vaaleanpunaiseen sävyyn, että viittaamaan yleisesti vaaleanpunaiseen.
Käyttö ja symboliikka
1800-luvun Englannissa vaaleanpunaista käytettiin poikalasten vaatetuksessa ja aikuiset miehet suosivat tummanpunaista. Vaaleanpunaista pidettiin maskuliinisena värinä, ja tytöt puettiin usein valkoiseen ja siniseen. Nykyään vaaleanpunainen yhdistetään tyttöihin ja naiseuteen ja vastaavasti sininen poikiin ja miehuuteen. Tyypillisesti tytöille suunnatut lelut tehdään vaaleanpunaisiksi. Vaaleanpunainen on muuttunut maskuliinisesta väristä feminiiniseksi väriksi 1930- ja 1940-lukujen aikana, jolloin myös sininen on muuttunut poikien väriksi.
Yhdysvalloissa vaaleanpunainen nousi suureen suosioon naisten vaatetuksessa ja sisustuksessa 1950-luvun puolessavälissä presidentti Dwight D. Eisenhowerin puolison Mamien vaikutuksesta. Stanley Donenin elokuvassa Rakastunut Pariisissa (Funny Face, 1957) on laulu ”Think Pink”, jolla muotilehden päätoimittaja Maggie Prescott (Kay Thompson) julistaa uuden muotitrendin alkaneeksi.
Monet feministit ovat tuominneet vaaleanpunaisen, koska heistä se edustaa naisia sortavaa, vanhaa naiskuvaa. Kuitenkin monet muut naiset ovat halunneet säilyttää vaaleanpunaisen ja muita naiseuden stereotyyppisiä ominaisuuksia ja olla ylpeitä niistä.
Miehillä vaaleanpunaiseen pukeutuminen on yhdistetty usein homoseksuaalisuuteen. Natsien keskitysleireillä seksuaalirikolliset (joihin myös homoseksuaalit laskettiin) joutuivat käyttämään tunnuksenaan vaaleanpunaista kolmiota (katso Keskitysleirivankien tunnukset).
Yleisesti halvat vaaleanpunaiset muoviset esineet voidaan nähdä klišeisinä tyyppiesimerkkeinä niin sanotusta krääsästä tai kitchistä, pinnallisuutta ja huonoa makua ilmentävästä turhasta tavarasta.
Nestori Veikkola
Nestori Veikkola (7. maaliskuuta 1884 Karjalohja – 20. lokakuuta 1961 Lohja) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Sosiaalinen hylkäys
Sosiaalinen hylkäys tapahtuu, kun henkilö tarkoituksellisesti jätetään sosiaalisen suhteen tai vuorovaikutuksen ulkopuolelle. Yksilö voi joutua joko yhden henkilön tai ryhmän hylkäämäksi. Hyljeksintä voi olla aktiivista, kuten kiusaamista tai karttamista, tai passiivista, kuten henkilön jättäminen huomiotta. Yksilön kokeminen on suhteellista, ja hyljeksintää voidaan kokea (neurotieteellisesti sanottu: havaita), vaikka sitä ei olisi todellisuudessa tapahtunut.
Vaikka ihmiset ovat sosiaalisia olentoja, on tietyntasoinen sosiaalinen hyljeksintä välttämätön osa elämää. Hyljeksinnästä voi kuitenkin jatkuessaan muodostua ongelma, jos suhde on tärkeä tai yksilö on herkkä hyljeksinnälle. Erityisesti koko ryhmän taholta tapahtuvalla hyljeksinnällä voi olla negatiivisia vaikutuksia.
Hyljeksinnän kokeminen voi johtaa useisiin negatiivisiin ilmiöihin kuten yksinäisyyteen, heikkoon itsetuntoon, aggressiivisuuteen tai masennukseen. Se voi myös aiheuttaa epävarmuuden tunnetta ja korostaa yksilön herkkyyttä hyljeksinnälle.
Marlborough (Uusi-Seelanti)
Marlborough on hallinnollinen alue Uuden-Seelannin Eteläsaaren koillispäässä. Vuonna 2015 alueella eli 45 300 asukasta. Se tunnetaan ennen kaikkea Sauvignon Blanc -viinien tuotantoalueena, mutta myös kuivasta ilmastostaan ja maisemistaan. Alueen hallintovirastot ovat Blenheimissa. thumb|Viinitarha Blenheimin lähettyvillä
Historia
Uuden-Seelannin asuttivat noin 1280-luvulla polynesialaista alkuperää olevat ihmiset. Marlborough’n alueella sijaitsevan Wairaujoen ja meren yhtymäkohdassa Cloudy Bayssa sijaitsee Uuden-Seelannin vanhimpiin kuuluva arkeologinen alue, jossa 1200-luvun polynesialaiset asuivat.
Eurooppalaiset saapuivat alueelle 1700-luvun lopulla. Marlborough’n pohjoisosissa valaanpyytäjät, kaivostyöläiset ja sahat hyödynsivät maan resursseja. Eteläosan alueilla harjoitettiin lammastarhausta.
Guanchin kieli
Guanchin kielestä tunnetaan vain yksittäisiä sanoja ja muutamia lauseita. Kieltä kirjoitettiin tiettävästi tifinaghilla, kuten muitakin berberikieliä.
Rohtorasti
Rohtorasti (Anchusa officinalis) on lemmikkikasveihin kuuluva kaksi- tai monivuotinen karheakarvainen ruoho. Sitä viljellään myös koristekasvina.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|vasen Rohtorasti kasvaa 30–80 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat suikeita ja alimmat niistä ruodillisia. Rohtorastin kukintona on toispuolinen viuhko eli kiemura. Kukan verhiö on syvään liuskainen. Teriö on 8–12 millimetriä leveä, väriltään aluksi punainen, lopulta tummanvioletti.
Rohtorasti Suomessa
Suomessa rohtorasti on harvinainen Tornion korkeudella saakka tavattu tulokaskasvi. Yleisin se on Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla, missä se on muinaistulokas. Rohtorastin kasvupaikkoja Suomessa ovat kylät ja liikennealueet.
Spermatofori
pienoiskuva|oikea|[[Ambystoman spermatofori]] Spermatofori (kreikaksi forein ’kantaa’, kuljettaa mukanaan) eli siittiökotelo on siittiösoluja sisältävä kapselimainen jähmeä pakkaus, jonka joidenkin eläinryhmien koiras luovuttaa naaraalle. Näissä ryhmissä ei tapahdu varsinaista parittelua, vaan koiras paketoi spermaansa jähmeän massan sisään ja luovuttaa annoksen naaraalle. Lajista riippuen joko koiras tai naaras itse voi sujauttaa spermatoforin itse sukuaukkoonsa. Hedelmöittyäkseen naaraan pitää monesti vielä purra spermatofori rikki, jolloin siittiöt pääsevät vapaiksi.
Tällainen menettely tunnetaan useista selkärangattomien eläinten ryhmistä, esim. joiltakin nilviäisiltä ja niveljalkaisilta. Hyönteisistä esimerkkinä ovat hyppyhäntäiset, jotkin kovakuoriaiset, hepokatit, sirkat ja jotkin perhoset. Myös eräät sammakkoeläimet käyttävät spermatoforeja.
Aton
Aton (sanatarkasti Aton-Ra) oli muinaisessa Egyptissä erityisesti Uuden valtakunnan 18. dynastian aikana palvottu auringonjumala ja universaali luojajumala.
12. dynastian aikaan auringonjumala Ra-Horakhtyä alettiin kuvata pelkistettynä auringonkehränä. Ennen Amenhotep III:n hallituskautta Aton pysyi kuitenkin melko merkityksettömänä Heliopoliin paikallisjumalana. Akhenatenin noustua valtaan hän kielsi kaikkien muiden jumalten palvelemisen ja nosti Atonin ylimmäksi jumalaksi. Akhenatenin uskonto saattoi kuitenkin olla monolatrinen ennemmin kuin monoteistinen, sillä mikään lähde ei osoita hänen pitäneen Atonia ainoana jumalana. Muutokset kohtasivat suurta vastustusta ja siellä, missä vanhojen jumalten kannatus oli vahvaa, Atonia palvottiinkin korkeintaan nimellisesti. Erityisesti Amonin pappien hallussa ollut Theba vastusti Atoniin siirtymistä. Osittain tästä syystä Akhenaten rakennutti pääkaupungikseen Akhetatenin, ”Atonin horisontin”, josta tuli myös Atonin kulttikeskus.
Atonin palvonta poikkesi huomattavasti vanhojen jumalien palvonnasta. Tavallinen ihminen ei saanut palvoa Atonia laisinkaan, vaan hänen tuli palvoa faarao Akhenatenia, joka edelleen palvoi Atonia. Aton kuvataan usein pitelemässä ankh-symbolia auringonsäteinä kurottuvilla käsillään faaraon kasvojen edessä. Atonin temppelit olivat vanhojen jumalten temppeleistä poiketen suuria kattamattomia alueita.
Atonin ja Akhenatenin valta-ajasta kertoo Mika Waltarin romaani Sinuhe egyptiläinen.
SEAT León
SEAT León on SEATin vuodesta 1999 lähtien valmistama alemman keskiluokan henkilöautomalli. Se on nimetty Espanjassa sijaitsevan Leónin kaupungin mukaan.
SEAT León Typ 1M (1999–2006)
left|frameless|150x150px
SEAT León Typ 1P (2005–2012)
left|frameless|150x150px
SEAT León Typ 5F (2012–2020)
left|frameless|150x150px
Schanuelin konjektuuri
Schanuelin otaksuma on seuraava transkendenttisten lukujen teoriaan liittyvä avoin ongelma:
Otaksuman esitti Stephen Schanuel 1960-luvulla ja se löytyy esimerkiksi Serge Langin kirjasta. Otaksumaa ei ole kyetty ratkaisemaan tai osoittamaan epätodeksi.
Jos otaksuma pitää paikkansa, siitä seuraa muun muassa Lindemannin–Weierstrassin lause, Gelfondin–Schneiderin lause ja useita muita eksponenttifunktioita koskevia trankendenttisia ominaisuuksia, kuten esimerkiksi lukujen π ja e algebrallinen riippumattomuus.
Scott W. Williams on formuloinut seuraavan käänteisen Schanuelin otaksuman:
Irfan Bachdim
Irfan Bachdim (s. 11. elokuuta 1988 Amsterdam) on indonesialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Bachdim debytoi Indonesian maajoukkueessa 2010. Hän on pelannut 37 maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia.
Kaupunginjohtaja (arvonimi)
Kaupunginjohtajan nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 4. ryhmään. Arvonimestä maksettava vero on joko.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1948 Viipurin kaupunginjohtaja Arno Tuurnalle. Vuosien 1918–2014 aikana kaupunginjohtajan arvonimi on myönnetty 20 henkilölle.
Rauniokilkka
Rauniokilkka eli kilkkaruoho (Cymbalaria muralis) on monivuotinen rentovartinen ratamokasvilaji, jota viljellään koristekasvina. Se kasvaa alkuperäisenä Keski-Euroopassa.
Ulkonäkö ja koko
Rauniokilkan rento varsi kasvaa 10–50 senttimetriä pitkäksi. Pitkäruotisten lehtien lapa on 1–2 cm leveä, muodoltaan puolipyöreän munuaismainen ja matalasti 5–9-liuskainen. Rauniokilkan kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Kukkien vaalean sinipunainen teriö on huulimainen ja kannuksellinen, kooltaan 8–15 millimetriä. Hedelmänä on reikäluomainen kota.
Lois Chiles
Lois Cleveland Chiles (s. 15. huhtikuuta 1947 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen huippumalli. Hänen parhaiten tunnettu roolinsa oli Bond-tyttö Holly Goodhead elokuvassa Kuuraketti. Hän näytteli Dallas-televisiosarjassa Holly Harwoodia kausilla 1982–1983. Hänet tunnetaan myös elokuvasta Parhaat vuotemme, jossa hänen roolinsa oli Carol Ann. Hänen puolisonsa oli Richard Gilder.
Sven Sumelius
Sven Åke Sumelius oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan muun muassa komppanian päällikkönä Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa. Myöhemmin hän osallistui vielä talvi- ja jatkosotaan muun muassa pataljoonan komentajana
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 1. komppania Sumelius liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 27. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän sai pataljoonassa myös viestikoulutuksen.
Suomen sisällissota
Sumelius palasi takaisin Suomeen 30. tammikuuta 1918 oberzugführer Jacobsonin komennuskunnan mukana Tornioon. Hän osallistui sisällissodan puhjettua joukkueenjohtajana taisteluihin Tervolassa ja Torniossa. Tornion taisteluiden jälkeen hänet määrättiin 10. helmikuuta 1918 alkaen Ouluun, jossa hänet määrättiin Oulun suojeluskunnan päälliköksi. Myöhemmin hänet määrättiin 1. huhtikuuta 1918 alkaen komppanianpäälliköksi 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kuokkalassa ja etenemiseen Rajajoelle.
Talvi- ja jatkosota
Sumelius osallistui talvisotaan pataljoonan komentajana Jalkaväkirykmentti l0:ssä ja intendenttinä 4. Divisioonan esikunnassa. Jatkosotaan hän osallistui intendenttinä 8. Divisioonan esikunnassa ja myöhemmin intendenttinä Raaseporin suojeluskuntapiirissä. Vuonna 1942 hänet siirrettiin toimistoupseeriksi Kotijoukkojen esikuntaan. Hänet on haudattu Helsinkiin.
Suomen Kyykkäliitto
Suomen kyykkäliitto on kyykän kattojärjestö Suomessa. Kyykkäurheilun kansallinen johto on Suomen Kyykkäliitolla, joka johtaa ja valvoo kyykkäurheilua ja kilpailusääntöjen noudattamista. Kansainvälisessä toiminnassa liitto on mukana kansainvälisen kyykkäliiton (International Federation of Gorodki Sport) päätöksenteossa ja liiton alaisuudessa osallistutaan ulkomailla järjestettäviin kilpailutapahtumiin. Tärkeimmät ulkomailla pelattavat turnaukset ovat MM-kilpailut, avoimet Pohjoismaiden mestaruuskilpailut sekä Venäjällä pelattavat Pietarin mestaruuskilpailut.
Historia
Vuonna 1964 Karjalan Sivistysseura ja Karjalan Liitto muodostivat yhteistyöelimen, Karjalaisen Kyykkävaltuuskunnan, jonka tehtävänä oli kyykkätoiminnan valvonta, sen kehittäminen ja sääntöjen laatiminen, sekä karjalaseurojen välisten mestaruuskilpailujen järjestäminen ja pelituomarien koulutus.
Vuonna 1981 aloitettiin neuvottelut erillisen kyykkäliiton perustamisesta. Karjalainen Kyykkäliitto rekisteröitiin 17.10.1986. Karjalainen Kyykkäliitto ry:n nimi muutettiin Suomen Kyykkäliitto ry:ksi Kuopiossa 19.6.1993.
Suomen Kyykkäliiton nykyinen hallituksen puheenjohtajana toimii Imatran Kyykkää edustava Jyrki Juvonen. Vuoteen 2012 saakka puheenjohtajana toimi entinen 3 000 metrin estejuoksun maailmanennätysmies Pentti Karvonen.
Kilpailutoiminta
Suomen Kyykkäliiton alaiset seurat järjestävät läpi vuoden valtakunnallisia kilpailuja (nykyisin n. 20–30 vuodessa), piirinmestaruuskilpailuja sekä seurojen sisäisiä kilpailuja. Kyykässä järjestetään Suomenmestaruuskilpailuita miesten joukkuekilpailussa ja naisten parikilpailussa (Karjalan Liiton järjestämien Karjalan kesäjuhlien yhteydessä), henkilökohtaisessa kyykän viisiottelussa, miesten ja miesveteraanien parikilpailussa sekä kyykän henkilökohtaisessa pelissä (miehet, naiset, veteraanit ja juniorit). Näiden lisäksi pelataan hallimestaruuksista talvikaudella miesten joukkuepelissä, naisten paripelissä sekä henkilökohtaisessa pelissä.
Suomenmestaruuksien lisäksi kilpaillaan henkilökohtaisista CUP-mestaruuksista (miehet, naiset ja miesveteraanit) sekä miesten joukkuekilpailun ja naisten parikilpailun CUP-mestaruuksista. Suomen Kyykkäliitto valitsee kauden suoritusten perusteella vuoden pelaajat sarjoissa miehet, naiset ja miesveteraanit.
SM- ja CUP-kilpailujen lisäksi mestaruuskilpailuksi luokitellaan myös UKK-kilpailu. UKK-kilpailu oli pitkän aikaa piirinmestarijoukkueiden välinen mestaruuskilpailu. Presidentti Urho Kekkonen lahjoitti 28.12.1968 Karjalan Sivistysseuralle leijonavaakunalla varustetun hopeapikarin käytettäväksi kyykkäkilpailun kiertopalkintona. UKK-kiertopalkinto on SM-joukkuekiertopalkinnon ja Imatran Impi-kiertopalkinnon tavoin ikuisesti kiertävä. Nykyisin UKK-kilpailu järjestetään henkilökohtaisen SM-kilpailun yhteydessä.
Anna Edelheim
pienoiskuva|Tuleva kirjailija ja toimittaja Anna Edelheim noin vuonna 1864. Anna Christina Charlotta Edelheim (3. tammikuuta 1845 Helsinki – 25. toukokuuta 1904 Helsinki ) oli suomalainen ruotsiksi kirjoittanut toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä ei-, -im ja x?. Edelheim oli Suomen ensimmäinen vakinaisesti palkattu naistoimittaja, aikaisemmin naiset olivat toimineet vain lehtien avustajina.
Henkilöhistoria
Anna Edelheim sai aluksi kotiopetusta ja hän kävi sitten Helsingin ruotsalaista tyttökoulua sekä opiskeli vielä Tukholmassa. Hän oleskeli pitkään Pietarissa ja Italiassa. Edelheim kirjoitti 1870-luvulla kaksi romaania Två bröders historia (1877) ja Fremlingens dotter (1878) jotka ilmestyivät alakertaromaaneina Helsingfors Dagblad- ja Hufvudstadsbladet-lehdissä.
Edelheim oli Finland- ja Finska Veckobladet -lehden toimittajana 1886–1888. Hän käsitteli lehtikirjoituksissaan erityisesti naisasiaa ja uskonnonvapautta. Finland-lehti, jonka päätoimittaja oli Agathon Meurman oli Edelheimin mielestä liian vanhoillinen, ja niipä hän erosi sen palveluksesta jo 1887 ja perusti oman Finska Veckobladet -lehtensä, jonka näytenumero ilmestyi joulun edellä 1887. Lehti ilmestyi sitten viikoittain vuoden 1888 aikana. Lehdessään Edelheim puolusti sitten muun muassa uskonnonvapautta, ehtoollispakon poistamista ja siviiliavioliiton sallimista.
Edelheim on kirjoittanut sanat ja Richard Faltin säveltänyt laulun "Bön för Finland" ("Suomen rukous").