cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Henry Kissinger
2000-luvulla
Vaikka Kissinger ei vuoden 1983 jälkeen olekaan osallistunut sisältä käsin Yhdysvaltain politiikkaan, hänen vaikutusvaltansa on säilynyt vuosikymmenien ajan suurena. Kissinger on julkaissut moniosaiset muistelmansa ja muita poliittisia teoksia, kirjoittanut lukuisia lehtiartikkeleita sekä ollut jatkuvasti televisiossa kommentoimassa Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa.
Yksityinen liiketoiminta
Kissinger teki Carterin kaudella muistelmistaan viiden miljoonan dollarin julkaisusopimuksen ja NBC-televisiokanavan kanssa viiden vuoden sopimuksen kommentoijana toimimisesta. Hän otti myös vastaan professuurin Georgetownin yliopistossa. Kissinger teki lisäksi rahakkaita konsulttijärjestelyjä Chase Manhattanin ja Goldman Sachsin kanssa. Tämä johti muutamaa vuotta myöhemmin Kissingerin oman kansainvälisen konsulttiyrityksen perustamiseen. Kissinger perusti vuonna 1982 konsulttiyrityksen nimeltä Kissinger Associates. Se on konsultoinut suuria palkkioita vastaan kymmeniä suuryrityksiä, joille Kissinger on tarjonnut ulkopoliittista tuntemustaan ja neuvojaan sekä diplomaattisia palvelujaan.
Kritiikki
Salamyhkäisesti usein toiminutta Kissingeriä on syytetty muun muassa Vietnamin sodan kiihdyttämisestä 1960-luvulla ja Kambodžan ja Laosin pommitusten hyväksymisestä sekä ihmisoikeusrikoksiin tai kansanmurhaan yllyttämisestä Itä-Timorissa, Kyproksella ja Bangladeshissa. Latinalaisen Amerikan osalta häntä on syytetty Argentiinan diktatuurin tukemisesta sekä osallisuudesta Chilen sosialistipresidentti Salvador Allenden syrjäyttämisessä vuonna 1973 ja kenraali René Schneiderin salamurhassa.
Vuonna 2001 Christopher Hitchens julkaisi kirjan The Trial of Henry Kissinger, jossa hän syytti Kissingeriä kansanmurhaajaksi ja sotarikolliseksi. Kirjan vaikutuksesta Ranskan, Chilen ja Argentiinan oikeusistuimet halusivat kuulustella Kissingeriä tämän väitetyistä sotarikoksista ja poliittisten salamurhien suunnittelusta, mutta Kissinger kieltäytyi. Lisäksi murhatun kenraali Schneiderin sukulaiset nostivat Kissingeriä vastaan syytteen Yhdysvalloissa. Syyte hylättiin, sillä oikeus katsoi kyseessä olleen poliittisen asian, jonka käsittely ei kuulu tuomioistuimelle.
Visage
Visage oli brittiläinen synthpop-yhtye, joka perustettiin Lontoossa vuonna 1978. Yhtye yhdistettiin läheisesti 1980-luvun alun New Romantic -tyyliin. Visage on tunnetuin hittikappaleestaan ”Fade to Grey”, joka julkaistiin vuoden 1980 loppupuolella. Britanniassa kaksi yhtyeen albumia, Visage ja The Anvil, sijoittui Britannian albumilistan kahdenkymmenen parhaimman joukkoon ja viisi yhtyeen singleä sijoittui Britannian singlelistan kolmenkymmenen parhaimman joukkoon. Yhtye hajosi vuonna 1985 heidän kolmannen albuminsa Beat Boy epäonnistuessa kaupallisesti.
Laulusolisti Steve Strange lämmitteli Visagea erilaisissa nostalgiabileet Britanniassa ja muualla Euroopassa. Vuonna 2013 ilmestyi kokonaan uutta musiikkia sisältänyt albumi ”Hearts and knives”. Vuonna 2014 julkaistiin vanhoja hittikappaleita lämmittelevä ”Orchestral” -albumi, jolla musiikin soittaa sinfoniaorkesteri. Visagen viides ja viimeinen studioalbumi ”Demons to diamonds” julkaistiin marraskuussa 2015 postuumisti, sillä Steve Strange kuoli 55-vuotiaana sydänkohtaukseen saman vuoden helmikuussa.
Chilenpodokarpus
Chilenpodokarpus (Prumnopitys andina) on podokarpuskasvien heimon (Podocarpaceae) sukuun Prumnopitys kuuluva havupuulaji. Se on ainavihanta puu, joka kasvaa luonnonvaraisena Etelä-Amerikassa Chilen vuoristoissa. Puun mehevät kävyt muistuttavat suuresti joidenkin koppisiemenisten kasvien hedelmiä. Kävyt ovat syötäviä, ja niitä kerätään paikallisesti ruoaksi. Metsien hakkuiden ja elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi puu on luokiteltu vaarantuneeksi lajiksi. Suomenkielisestä nimestään huolimatta laji ei nykyluokituksen mukaan kuulu podokarpuksiin (Podocarpus).
Kuvaus
pienoiskuva|vasen|Lehdet ovat tasasoukkia ja alapinnaltaan hyvin vaaleita.
Chilenpodokarpus on pienehkö ainavihanta puu. Se voi olla yksi- tai monirunkoinen. Laji kasvaa noin viidentoista metrin korkeuteen ja saattaa tulla rungon rinnankorkeusläpimitaltaan jopa metrin paksuiseksi. Suuremmat oksat ovat siirottavia tai kohenevia. Latvus voi olla kartiomainen tai pyöreä. Rungon aluksi sileä kuori halkeilee vanhemmiten suomumaisiksi liuskoiksi. Kuoren väritys vaihtelee tummanruskeasta harmaaseen. Nuoret versot ovat aluksi vahapintaisen vaalean vihreitä.
Chilenpodokarpus on kaksikotinen, mikä tarkoittaa hede- ja emikukintojen sijaitsevan erillisissä hede- ja emipuissa.
Kourouma Fatoukouma
Kourouma Fatoukouma (s. 11. heinäkuuta 1984 Saint-Étienne, Ranska) on nigeriläinen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Musan Salamaa. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja.
Chilenpodokarpus
Kuvaus
Hedekävyiksi kutsutut hedekukinnot kasvavat tähkämäisinä kukintoina, jossa yhden rangan ympärillä voi olla jopa 25 siirottavaa hedekäpyä. Yksittäinen hedekäpy on keskimäärin vain 4–7 millimetriä pitkä ja kaksi millimetriä leveä. Jokaista hedekäpyä suojaa noin kolme millimetriä pitkä suojuslehti. Hedekäpy koostuu useista muodoltaan lähes kilpimäisistä ja teräväkärkisistä hedelehdistä. Vihreässä hedelehdessä on kaksi keltaista pölylokeroa, jotka tuottavat siitepölyä.
Kourouma Fatoukouma
Fatoukouma on ranskalaisen Saint-Étiennen kasvatti. Hän edusti seuran reservijoukkuetta vuosina 2003–2009 Ranskan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla ja marokkolaista Al Hoceimaa vuosina 2009–2016 pelaten 105 ottelua maan pääsarjassa. Kesäkuussa 2016 hän teki kahden vuoden pituisen sopimuksen Musan Salaman kanssa.
Chilenpodokarpus
Kuvaus
Kävyiksi kutsutut emikukinnot kasvavat yksittäin tai pienissä kahden tai kolmen kävyn ryhmissä 2–3 senttimetriä pitkissä suomujen peittämissä oksanhaaroissa. Kypsänä käpy muodostuu lähes kokonaan yhdestä siemenestä ja emisuomusta kehittyneestä epimatiumista, joka muodostaa mehevän vaipan siemenen ympärille. Suuren ja mehevän epimatiumin ansiosta käpy muistuttaa hedelmää. Aluksi sinertävän vihreä epimatium on kypsänä keltainen. Pallomainen tai hieman soikeahko käpy on kypsänä keskimäärin 18–25 millimetriä pitkä ja 18–20 millimetriä leveä. Kävyn kärjessä on pieni nysty.
Kourouma Fatoukouma
Maajoukkue
Nigerin maajoukkueessa Fatoukouma on pelannut vuodesta 2012 lähtien. Hän oli mukana Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2013.
Chilenpodokarpus
Luokittelu
Chilenpodokarpus on podokarpuskasvien heimoon kuuluva havupuu. Se on suvun Prumnopitys tyyppilaji. Joissakin aikaisemmissa luokituksissa useimmat Prumnopitys-suvun lajit sisällytettiin podokarpusten sukuun (Podocarpus), jolloin chilenpodokarpus tunnettiin nimellä Podocarpus andinus. 2010-luvulla suoritettujen molekyylibiologisten genetiikan tutkimusten mukaan Prumnopitys on kuitenkin selvästi erillinen ryhmä, joka ei ole kovinkaan läheistä sukua podokarpuksille.
Levinneisyys
Chilenpodokarpus kasvaa luonnonvaraisena suppealla alueella Etelä-Amerikan eteläosan vuoristoissa. Sitä pidetään yleensä kotoperäisenä lajina Chilessä, vaikka joidenkin lähteiden mukaan sitä on löydetty myös rajan toiselta puolelta Argentiinasta. Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton uhanalaisuusluokituksen arvioinnin mukaan väite lajin esiintymiselle Argentiinassa kuitenkin perustuu herbaariokokoelman kasvinäytteen väärään paikkatietoon sekä erehdyksiin, joissa prinssinkuusia (Saxegothaea conspicua) on luultu chilenpodokarpuksiksi. Chilessä lajia esiintyy luonnossa Andeilla ja rannikon vuoristoissa Biobíon, Araucanían ja Maulen alueilla.
Elinympäristö ja ekologia
Chilenpodokarpus kasvaa tyypillisesti jokilaaksoissa lähellä virtaavaa vettä. Sitä esiintyy vuoristoissa 200 metristä 1 400 metriin merenpinnan yläpuolella. Chilen Andeilla se kasvaa yleensä nahkealehtisissä ja ainavihannissa sekametsissä, joiden valtapuulajeihin kuuluvat chilentuoksusetri (Austrocedrus chilensis), suopapuu (Quillaja saponaria) ja laakerikasvilaji Cryptocarya alba. Rannikon vuoristoissa se kasvaa etelänpyökkivaltaisissa (Nothofagus) vuoristosademetsissä.
Käyttö
Chilenpodokarpuksen puuainesta käytettiin aiemmin laajalti puurakentamiseen ja huonekalujen valmistukseen. Nykyisin puuta ei käytetä kaupallisesti. Emipuut tuottavat runsaasti käpyjä, joiden siementä ympäröivä syötävä vaippa on mehukas ja makea. Puun luontaisen elinalueen asukkaat keräävät käpyjä ravinnoksi. Chilenpodokarpus on yleinen maailman kasvitieteellisissä puutarhoissa, arboretumeissa ja yksityisissä puukokoelmissa, mutta sitä ei yleisesti kasvateta koristekasvina.
Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on luokitellut chilenpodokarpuksen vaaraantuneeksi lajiksi. Puuta arvioitiin vuonna 2005 julkistetussa uhanalaisuusluokituksen arvioinnissa kasvavan vain noin 36 neliökilometrin laajuisella alueella. Lajilla katsottiin olevan vain kahdeksan toisistaan hieman eristynyttä populaatiota, joista jokaisessa oli vain 20–2 000 lisääntymisikäistä yksilöä. Yhteensä lisääntymiskypsiä yksilöitä arvioitiin olevan alle 10 000. Useimmissa populaatioissa kasvien luontainen lisääntyminen oli heikkoa.
Jäljellä olevia populaatioita uhkaavat karjan laidunnus, metsäpalot ja metsien raivaus talouskäyttöön. Raivatut metsät korvataan yleensä Chilen luonnolle vierailla männyillä (Pinus), joita istutetaan metsäteollisuuden käyttöön. Biobíon alueella yksi populaatio kärsi huomattavasti Biobíojoen patoamisesta vesivoimalaa varten.
Chilenpodokarpuksia kasvaa kolmella suojelualueella. Luontaisten kasvupaikkojen suojelun lisäksi International Conifer Conservation Programme on kerännyt siemeniä lajin eri populaatioista ja perustanut Britanniaan ja Irlantiin viljelmiä lajin ja sen geneettisen monimuotoisuuden säilyttämiseksi.
Camaenidae
Camaenidae on laaja oikeakierteisten maakotiloiden heimo.
Suurin osa heimosta on trooppisia Itä- ja Kaakkois-Aasian ja Australaasian sukuja. Nykyisin heimoon kuitenkin luetaan myös ennen erillisenä heimona pidetyt pensaskotilot (Bradybaeninae), joihin kuuluu Suomessakin esiintyvä pensaskotilo (Fruticicola fruticum).
SHA
pienoiskuva|SHA-1 pienoiskuva|SHA-2
SHA kuuluu kryptograafisiin tiivistefunktioihin. Sen eniten käytetty muoto on SHA-1, jota käytetään muun muassa useissa TLS-, SSL-, PGP-, SSH-, S/MIME- ja IPSec-ohjelmistoissa. MD-SHA-tiivistefunktioiden perhe alkoi vuonna 1990 MD4:llä joka nopeasti korvattiin heikkouksien vuoksi MD5:llä vuonna 1992.
Yhdysvaltojen sähköistä salakuuntelua, vieraiden kielten osaamista ja salakirjoituksen purkua harjoittava tiedusteluelin National Security Agency (NSA) suunnitteli SHA:n, ja se julkaistiin Yhdysvaltojen hallituksen standardina.
Ensimmäinen versio SHA, joka yleisemmin tunnetaan nimellä SHA-0, julkaistiin vuonna 1993. Seuraaja SHA-1 julkaistiin vuonna 1995, minkä jälkeen on julkaistu SHA-2 ja SHA-3.
Julkaistuista standardeista kaksi ensimmäistä, SHA-0 ja SHA-1, on jo onnistuttu murtamaan. Hyökkäysmenetelmien johdosta on kehitetty vahvennus törmäysten havaitsemiseen, jota voidaan käyttää SHA-1:n ja MD5:n kanssa.
Tutkijat pitävät mahdollisena, että lähitulevaisuudessa myös SHA-2 murretaan, sillä se on niin samankaltainen edeltäjiinsä verrattuna. SHA-1-hyökkäystä ei ole vielä onnistuneesti käytetty SHA-2:een. SHA-2:n referenssitoteutus on esitelty IETF:n standardissa. SHA-2 algoritmi on sama SHA-224, SHA-256, SHA-384 ja SHA-512 variaatioissa eroten operandien koossa, alustusvektoreissa sekä lopullisen tiivisteen koossa.
SHA-3-funktion standardointiprosessi aloitettiin vuonna 2005 sen jälkeen, kun SHA-1:n murtaminen osoitettiin mahdolliseksi. Standardointiprosessi koostui useista osista, joista merkittävin oli vuosina 2007–2012 käyty kilpailu standardin pohjaksi otettavasta algoritmista. Kilpailun voitti belgialaisten ja italialaisten kryptologien kehittämä Keccak.
NSA:n sijaan prosessista vastasi NIST. Standardin piti alun perin valmistua kokonaisuudessaan jo pian kilpailun päätyttyä, vuoden 2012 loppuun mennessä, mutta se vahvistettiin FIPS 202 standardiksi lopulta vasta elokuussa 2015.
SHA:ssa on seuraavat algoritmit:
Detroit Rock City (kappale)
”Detroit Rock City” on hard rock -yhtye Kissin kappale ja single vuodelta 1976, joka julkaistiin Destroyer -albumilla. Kappaleen sävelsivät Paul Stanley ja levyn tuottaja Bob Ezrin. Kappale kertoo Kiss-fanista, joka kuolee auto-onnettomuudessa matkalla Kissin konserttiin kuunnellessaan kyseistä kappaletta.
Muun muassa yhtyeet The Mighty Mighty Bosstones, Alien Fashion Show, HammerFall, Metallica ja Sweet Siren ovat tehneet kappaleesta coverin. Kappale sijoittui Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla seitsemännelle sijalle.
Nykyään "Detroit Rock City" on rock-klassikko.
Kappaleet singlellä
A-puoli B-puoli
Gross-Rosenin keskitysleiri
thumb|Gross-Rosenin pääportti ("Arbeit macht frei" -teksti portissa). Gross-Rosen oli natsien keskitysleiri Saksassa Groß Rosenissa, nykyisin Puolan Rogoźnica. Se oli työleiri 1940–1945. Sen kautta kulki arviolta noin 125 000 vankia, joista arvioidaan kuolleen 40 000.
Medianomi
Medianomi (amk) on 240 opintopisteen laajuinen ammattikorkeakoulututkinto. Suomessa medianomeja kouluttaa tällä hetkellä 16 ammattikorkeakoulua ja opinnot kestävät noin 4 vuotta. Medianomikoulutuksen saaneet henkilöt voivat toimia viestinnän alalla erilaisissa tehtävissä. Medianomit erikoistuvat muun muassa seuraaviin tehtäviin:
Historia
Medianomin tutkinto oli alun perin opistoasteinen tutkinto, jonka pystyi suorittamaan Tampereen taiteen ja viestinnän oppilaitoksessa ja Torniossa Länsi-Lapin Ammatti-instituutissa. Ensimmäiset medianomit aloittivat opiskelunsa vuonna 1991. Tutkinnon suorittaneet ovat opiskelleet laaja-alaisen viestinnän alan tutkinnon.
Yksi uuden tutkinnon aloittamisen syistä oli se, että Yleisradio oli lopettamassa oman koulutuksensa Radio- ja tv-instituutissa, ja medianomin koulutus luotiin av-alan peruskoulutukseksi. Myöhemmin medianomi-koulutukseksi alettiin kutsua kaikenlaista viestinnän alan koulutusta graafisesta suunnittelusta perinteiseen tv-tuotannon opiskeluun.
Kun kaikki opistoasteiset koulutukset muuttuivat ammattikorkeakouluiksi, myös medianomin tutkinnosta tuli amk-tutkinto. Vanhan medianomin tutkinnon on pystynyt päivittämään täydennyskoulutuksena.
Medianomit voivat työskennellä useissa ammateissa ja tehtävissä, esimerkiksi graafisena suunnittelijana, toimittajana, tiedottajana, art directorina, valokuvaajana tai tuottajana.
Donar Groningen
Donar Groningen on alankomaalainen koripalloseura Groningenin kaupungista.
Donar on tunnettu historiansa aikana useilla eri (sponsori)nimillä kuten GasTerra Flamesina vuosina 2009–2014. Joukkue on osallistunut useasti eurooppalaisiin seurakilpailuihin. Kaudella 2015–2016 se osallistui Fiba Europe Cupiin. Donar on voittanut Alankomaiden mestaruuden vuosina 2004, 2010 ja 2014, Alankomaiden cup-mestaruuden vuosina 2014 ja 2015 ja Alankomaiden supercupin vuonna 2015. pienoiskuva|left|Donarin kotiareenan kapasiteetti on 4 350 katsojaa.
Bourg-en-Bresse
Maantiede
Bourg-en-Bressen kaupunki sijaitsee 70 kilometriä Lyonista koilliseen, 30 kilometriä Mâconista itään ja 50 kilometriä Lons-le-Saunierista länteen. Genevestä on matkaa kaupunkiin 120 kilometriä. Bourg sijaitsee länteen Jura-vuoristosta ja sen läntisimmän osan Revermontin huipuista, ja kaupungin lävitse virtaa Reyssouze-joki ennen kuin se laskee Saônejokeen.
Historia
thumb|200px|right|Bourg-en-Bressen vaakuna Bourg on ollut ennen Ranskan vallankumousta olleen Bressen maakunnan pää- ja hallintokaupunki. Roomalaisajalta peräisin olevia rakennusten ja rakenteiden jäänteitä on kaivettu kaupungissa esille kohtalaisen runsaasti. Kuitenkin näistä on ollut vaikea ajoittaa kaupungin tarkkaa perustamisaikaa ja on todennäköistä, että paikalla on antiikin aikana sijainnut vain suuri kelttiläis-roomalainen maatila.
Nykyisin keskiaika on huomattavasti enemmän läsnä alueella kuin antiikki. Bourg korotettiin vapaakaupungin asemaan vuonna 250. Sen kohtalo sidottiin voimakkaasti Savoijin hallitsijoiden kohtaloihin. Tämä hallitsijasuku takasi kaupungin voimakkaan kehityksen. Tästä oli seurauksena myös, että Savoijin herttuat valitsivat kaupungin Bressen maakunnan pää- ja hallintokaupungiksi.
Ranskan kuningas Frans I valloitti kaupungin Savoijin herttuoilta vuonna 1535. Kaupungin valloitti kuitenkin takaisin hallintaansa Sovoijin herttua Philbert Emmanuel, joka muutti koko kaupungin vahvaksi linnoitukseksi. Kaupungin muurit pystyivät vastustamaan Ranskan kuninkaan Henrik IV tekemää piiritystä, joka kesti kuusi kuukautta.
Lopullisesti Bourg-en Bressen kaupunki luovutettiin Ranskan alaisuuteen vuonna 1601. Vallankumouksen aikana kaupunki otti nimekseen Épi-d'Or. Vuonna 1814 itävaltalaiset joukot ryöstivät kaupungin seurauksena kokemastaan vahvasta vastustuksesta.
Ronnie Clark
Coloradon valtionyliopistosta ammattilaiskentille siirtynyt Clark on pelannut Irlannissa, Latviassa, Puolassa, Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla ja Suomessa. Suomessa Clark edusti Forssan Koripoikia, jota hän oli nostamassa pääsarjaan kaudella 2007–2008 ja jonka yksittäisessä sarjaottelussa lokakuussa 2005 hän teki 53 pistettä, Torpan Poikia, jossa hän voitti SM-pronssia vuonna 2012, ja vuosina 2012–2015 Tapiolan Honkaa. Ensimmäisellä Clarkin Hongan-kaudella espoolaiset nousivat Korisliigaan. Kaudella 2013–2014 Clark oli runkosarjan neljänneksi eniten pisteitä ottelua kohden tehnyt pelaaja, ja Honka ylsi pudotuspeleihin.
Kauden 2014–2015 jälkeen Tapiolan Hongan edustusjoukkue ajautui pahoihin talousvaikeuksiin ja luopui sarjapaikastaan Korisliigassa. Elokuussa Clark siirtyi parin muun Hongassa pelanneen kanssa Loimaalle.
Pembroke Pines
Pembroke Pines on kaupunki Floridassa.
Kaupunki kasvoi nopeasti 1990-luvulla sen jälkeen kun hurrikaani Andrew aiheutti laajoja tuhoja Miamin seudulla vuonna 1992.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 154 750 asukasta. Arvio vuodelle 2017 oli 170 721. Asukkaista 66% on valkoisia ja 20% afroamerikkalaisia.
Anne de Fornel
Anne de Fornel (s. 1984 Pariisi) on ranskalainen pianisti ja musiikkitieteilijä.
Fornel sai vuonna 2006 diplomin Conservatoire à rayonnement régional de Parisista Olivier Gardonin luokalta. Samalla hän sai yksimielisellä ratkaisulla oppilaitoksen ensimmäisen palkinnon korkeimpien kunniamainintojen kera. Seuraavana vuonna hän sai maisterin arvon musiikkitieteessä Pariisin yliopistosta jälleen korkeimmin kunniamaininnoin. Fornel suoritti maisteritutkinnon pianonsoitossa Conservatoire national supérieur de musique et de danse de Lyonissa opettajinaan Florent Boffard ja Svetlana Jeganian.
Fornel on toiminut Trio Steuermannin jäsenenä ja Ensemble Mesosticsin taiteellisena johtajana. Vuonna 2020 hän perusti uuden duon laulaja Lucile Richardot'n kanssa. Fornel on monien kansallisten ja kansainvälisten pianokilpailujen laureaatti.
Kesähitti
Kesähitti on musiikkikappale, joka nousee kesäaikaan suureen suosioon. Kappaleen sisältäviä levyjä myydään paljon, ja sitä soitetaan radiossa sekä tanssilattioilla. Suosio jää yleensä myös lyhyeksi, ja kyseinen bändi saattaa myös jäädä niin sanotuksi ”yhden hitin ihmeeksi”. Kesähitille ei ole täsmällistä määritelmää. Kesähitistä järjestetään myös äänestyksiä vuosittain, ja niitä saatetaan koota kokoelmalevyiksi. Muina vuodenaikoina ilmiötä ei ole samassa määrin olemassa.
Termitopula sternalis
Termitopula sternalis esiintyy luonnonvaraisena Angolassa.
Juha Tenkanen
Juha Tapani Tenkanen (s. 3. toukokuuta 1978 Pori) on suomalainen jalkapalloilija.
Port Vila
Port Vila on Vanuatun pääkaupunki. Se sijaitsee Efaten saaren lounaisrannikolla Shefan maakunnassa. Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 51 437 asukasta. Port Vilassa sijaitsee Vanuatun tärkein satama ja Bauerfieldin kansainvälinen lentoasema. Se on valtion taloudellinen keskus.
Toisen maailmansodan aikana Port Vila oli Yhdysvaltain lentotukikohta. Vuonna 1987 trooppinen sykloni Uma vahingoitti Port Vilaa vakavasti, ja tammikuussa 2002 voimakas maanjäristys aiheutti laajaa tuhoa kaupungissa ja sen ympäristössä. Myös maaliskuussa 2015 riehunut trooppinen sykloni Pam aiheutti Port Vilassa ja koko Vanuatun saaristossa suurta tuhoa. Tuulen nopeus oli jopa yli 80 metriä sekunnissa.
Joe Henderson
Joe Henderson (24. huhtikuuta 1937 - 30. kesäkuuta 2001) oli yhdysvaltalainen jazz-saksofonisti.
Henderson vaikutti nuorena Detroitin 1950-luvun jazzpiireissä. Kahden vuoden armeijassa vietetyn ajan jälkeen (1960-1962) hän muutti New Yorkiin, jossa häntä opasti musiikissa Kenny Dorham. Henderson liittyi Horace Silverin yhtyeeseen. Lähdettyään yhtyeestä vuonna 1966, hän jatkoi työskentelyä freelancena ja johti myös Kenny Dorhamin ohella big bandiä. Hän soitti useissa Blue Noten 1960-luvun levytyksissä. Hän kuoli vuonna 2001 kärsittyään pitkällisestä keuhkolaajentumasta.
Rekisteritonni
Rekisteritonni (rt, rek.tn ) on entinen alusten kansainvälinen tilavuusmitta, joka ilmaisi laivan sisätilavuuden eli vetoisuuden. Yksi rekisteritonni on 100 englannin kuutiojalkaa eli noin 2,832 m³ (2,83168466 kuutiometriä).
Bruttorekisteritonni (lyhenne brt ) tarkoittaa aluksen kokonaiskapasiteettia. Nettorekisteritonni (lyhenne nrt ) puolestaan tarkoittaa kykyä ottaa lastia.
Rekisteritonni korvattiin vuonna 1994 yksiköttömillä logaritmisesti lasketuilla luvuilla bruttovetoisuus ja nettovetoisuus.
Pekka Himanka
Pekka Himanka (s. 17. lokakuuta 1943 Kalajoki) on suomalainen iskelmälaulaja ja muusikko, jonka esitykset ovat vanhan tanssimusiikin tyylisiä ja usein nostalgisen maalaisaiheisia.
Hänen aktiivinen muusikonuransa alkoi 22-vuotiaana. Hän suoritti vuonna 1967 radioesiintyjien diplomin. Levylaulajan uransa hän aloitti vuonna 1968 Unto Jutilan säveltämällä ”Kalajokivalssilla”.
Himangan tunnetuin levytys on valssi ”Kankaan kaunis Katriina” vuodelta 1975, Vimpelin seudulta muistiin merkitty kansantarina, jonka Saukki muokkasi iskelmätekstiksi. Muita menestyskappaleita ovat muun muassa ”Maailman valot”, ”Variksen saappaat” ja ”Viimeinen tukkilainen” sekä ”Simpeleen siiat ja Parikkalan piiat”. Pääosan Himangan levytyksistä sovitti Sven Nygård.
Himanka kierteli useiden orkestereiden mukana Suomessa ja Ruotsissa ja vieraili myös Pohjois-Amerikassa. Hänellä oli myös radio- ja tv-esiintymisiä ja oma konsertti Finlandia-talossa. Hän on levyttänyt kaikkiaan 266 kappaletta. Nykyisin Himanka viettää eläkepäiviä rantatilallaan Kalajoella.
Himangasta on tehty tv-dokumentti Kalajoen Pekka.
Dominic Toninato
Dominic Toninato (s. 9. maaliskuuta 1994 Duluth, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Winnipeg Jetsin organisaatiossa. Toninato on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. The Sports Forecaster -sivuston mukaan hän on hyvärunkoinen kahden suunnan hyökkääjä, joka osaa luoda painetta vastustajan päätyyn, on käyttökelpoinen puolustuspään aloituksissa ja alivoimalla. Toninaton hyökkäyspään taidot ovat kuitenkin rajalliset, joten hän ei juuri sovellu peliä tekevään rooliin NHL-tasolla. Toninaton tulisi myös lisätä runsaasti voimaa.
Seuraura
Toninato kävi high schoolin Duluth East High Schoolissa. Fargo Force varasi varasi hänet 204. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2011. Toninato pelasi kauden 2011–2012 vielä suurimmaksi osaksi Duluth Eastissa. Hän oli kauden päätteeksi ehdolla koko Minnesotan osavaltion parhaana high school -pelaajana palkittavan Mr. Hockey Awardin voittajaksi, mutta palkinto meni kuitenkin Lakeville Southin Justin Kloosille. Toninato valittiin osavaltion toiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana neljä ottelua Farco Forcen USHL-joukkueessa.
Toronto Maple Leafs varasi Toninaton viidennellä kierroksella 126. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2012. Varsinaisella USHL:n tulokaskaudellaan 2012–2013 hän jakoi Forcen sisäisen pistepörssin voiton Brendan Harmsin kanssa tehoilla 29+41=70, joilla he jakoivat koko liigan pistepörssin kahdeksannen sijan Dubuque Fighting Saintsin Peter Quennevillen kanssa. Toninato eteni Forcen kanssa aina Clark Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Dubuque Fighting Saints otteluvoitoin 3–0. Hänet valittiin kauden päätteeksi USHL:n toiseen tähdistökentälliseen.
Vuodet 2013–2017 Toninato kävi Minnesota-Duluthin yliopistoa. Sophomore -vuotenaan 2014–2015 hän oli joukkueensa paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Tony Cameranesin jälkeen. Toninato jakoi koko NCHC:n maalipörssin yhdeksännen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Hän valittiin kauden päätteeksi sarjan Honorable Mention -tähdistökentälliseen. Junior -vuotenaan 2015–2016 Toninato jakoi UMD:n sisäisen maalipörssin voiton ja NCHC:n maalipörssin kymmenennen sijan Austin Farleyn kanssa 15 osumallaan. Senior -vuotenaan 2016–2017 hän nousi joukkueensa kapteeniksi. Toninato oli 16 osumallaan UMD:n kolmanneksi paras maalintekijä ja hän jakoi NCHC:n maalipörssin kahdeksannen sijan neljän muun pelaajan kanssa. Toninato voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden, hänet valittiin parhaaksi puolustavaksi hyökkääjäksi ja finaaleiden tähdistökentälliseen.
Toninato ei tehnyt missään vaiheessa tulokassopimusta hänet varanneen Toronto Maple Leafsin kanssa, vaan hänestä tuli varauksen umpeuduttua elokuussa 2017 vapaa agentti ja Toninato teki tämän jälkeen kaksivuotisen tulokassopimuksen Colorado Avalanchen kanssa elokuussa 2017. Seura lähetti hänet syksyn harjoitusleirin päätteeksi AHL-joukkue San Antonio Rampagen vahvuuteen. Toninato teki NHL-debyyttinsä 18. marraskuuta 2017 vieraissa Nashville Predatorsia vastaan. Hän pelasi keskushyökkääjänä Sven Andrighetton ja Nail Jakupovin ketjussa ja sai jääaikaa 10.20 minuuttia. Hän joutui kuitenkin jättämään noin puolet ensimmäisestä erästä väliin, kun Predatorsin Austin Watson taklasi Toninaton voimalla selästä laitaan ajassa 11.47. Toninato loukkasi niskaansa ja Watson sai tilanteesta 5+20-minuutin rangaistuksen ja kahden ottelun pelikiellon. Toninato palasi kuitenkin jäälle ottelun toiseen erään.
Maajoukkueura
Toninato osallistui Yhdysvaltain alle 20-vuotiaiden maajoukkueen leirille elokuussa 2013.
Muuta
Toninaton isä Jim on entinen Minnesota-Duluthin yliopistokiekkoilija.
Wattivaaka
pienoiskuva|oikea|px|[[National Institute of Standards and Technology|NIST:in wattivaaka.]] Wattivaaka (tai Kibblen vaaka) on elektromekaaninen painon mittauslaite, jota käytetään massan yksikön kilogramman määritelmään liittyvissä mittauksissa.
Taustaa
Elektrodynamometri on wattivaa’an kaukaisin esikuva, jonka perusteet esitti ensimmäisen kerran 1848 Wilhelm Weber.
Elektrodynamometri mittaa sähkövirtaa, jännitettä tai tehoa.
Elektrodynamometria kehitti eteenpäin Lordi Kelvin William Thomson tekemällä siitä laboratoriokäyttöön tarkoitetun version, mikä tunnettiin nimellä ampeerivaaka. Wattivaaka on kehittyneempi mittauslaite ampeerivaa’asta ja muutettu mittaamaan sähkövirran sijaan kappaleen painoa. Wattivaa’an periaatteet esitti 1975 brittiläinen fyysikko Bryan P. Kibble National Physical Laboratorystä (NPL).
Periaatteet
Wattivaa’alla on monenlaisia toteutustapoja riippuen tutkimusryhmästä.
Avogadron projekti
Avogadron projekti on wattivaa’an kanssa kilpaileva metodi kilogramman uudelleen määrittelyssä. Siinä kilogramma määriteltäisiin käytännössä piipallon mukaan, joka painaisi täsmälleen kilogramman. Projektin virallinen nimi on: International Avogadro Coordination. Piipallojen valmistusta on tehnyt vain yksi konsortio. Wattivaakaa on testattu ainakin 5:ssä eri maassa.
Maurice Martenot
thumb|Martenot (istumassa) ja [[Pierre Vellones.]] Maurice Martenot [moris martno] (1898 Pariisi – 10. lokakuuta 1980 Clichy) oli ranskalainen sellisti ja radiosähköttäjä.
Hän patentoi 2. huhtikuuta 1928 ondes Martenot -soittimen. Vuodesta 1948 lähtien Maurice Martenot opetti Pariisin konservatoriossa ondes Martenot'n soittoa ja hänen oppilaisiinsa lukeutui muun muassa säveltäjä Karel Goeyvaerts.
Aleksandreia (Oritas)
Aleksandreia eli Rhambakia  oli antiikin aikainen hellenistinen kaupunki nykyisen Pakistanin alueella. Se sijaitsi Indus-joen länsipuolella nykyisen Balochistanin provinssin alueella, mutta sen tarkkaa paikkaa ei tunneta.
Aleksandreia oli yksi Aleksanteri Suuren sotaretkellään perustamista lukuisista Aleksandreia-nimisistä kaupungeista. Paikalla oli aiemmin paikallisen Oreitai-heimon kylä, josta makedonialaiset käyttivät nimeä Rhambakia. Aleksanteri saapui sinne vuonna 325 eaa., antoi kaupungin perustamisen Hefaistionin tehtäväksi ja jatkoi itse sotaretkeään. Kaupunki oli tarkoitettu pysyväksi varuskunnaksi, mutta saattoi jäädä lyhytikäiseksi.
Teemu Pelttari
Teemu Pelttari (s. 4. tammikuuta 1986) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Musan Salamaa. Hän toimii myös seuran toiminnanjohtajana.
Pelttari on edustanut MuSan lisäksi myös FC Jazzia ja Kaskö Idrottsklubbia. Hän pelasi yhden Veikkausliiga-ottelun Jazzissa kaudella 2004.
Kari Hyytiä
Kari Hyytiä on Metallityöväen Liiton neuvottelupäällikön varamies, työehtosihteeri ja entinen aluetoimitsija. Hyytiä on toiminut myös Lahden kaupunginvaltuuston ensimmäisenä varapuheenjohtajana ja Päijät-Hämeen liiton maakuntavaltuuston puheenjohtajana.
Neuvostoliiton ja Saksan suhteet ennen toista maailmansotaa
Neuvostoliiton ja Saksan suhteet pohjautuivat ennen toista maailmansotaa Rapallon sopimukseen, jolla Venäjä ja Saksa järjestivät keskinäiset suhteensa ajauduttuaan ensimmäisen maailmansodan ja Venäjän intervention vuoksi heikkoon diplomaattiseen asemaan. Rapallon sopimus määritti Brest-Litovskin rauhan jälkeiset olosuhteet Neuvosto-Venäjän ja myöhemmin Neuvostoliiton sekä Saksan kesken. Rapallon sopimuksen pohjalta Krestinski ja Stresemann allekirjoittivat 24. huhtikuuta 1926 vielä Berliinin sopimuksenkin, mikä sisälsi Neuvostoliiton ja Saksan välisen hyökkäämättömyyssopimuksen.
Yhteistyö
Neuvosto-Venäjä ja Saksa aloittivat yhteistyön 1920-luvulla. Venäläisille yhteistyö on tapa tuoda teknologiaa länsimaasta ja Saksalle Venäjä oli markkina, jolle se pystyi ensimmäisen maailmansodan jälkeen myymään tuotteitaan, ml. teollisuuslaitosten rakentaminen. 1920-luvun lopulla Josif Stalinin ensimmäisessä viisivuotissuunnitelmassa vastaava toistui Yhdysvaltain kanssa, Yhdysvallat lainoitti Neuvostoliiton suurteollisuuden rakentamista ja yhdysvaltalaiset ja saksalaiset insinöörit johtivat laitosten rakentamista.
1920-luvulla Reichswehr ja puna-armeija tekivät myös salaista yhteistyötä, koska osa yhteistyöstä oli Saksalta kiellettyä Versailles’n rauhansopimuksen perusteella. Vastaavaa yhteistyötä Saksa teki ulkomaille siirrettyjen sotateollisuustehtaiden kautta Hollannissa (Fokker), Ruotsissa (Saabin edeltäjät) ja Suomessa (Ilmavoimien lentokonetehdas ja myöhemmin sukellusvenekehitys Turussa). Saksa kehitteli kutistettuja maavoimiaan ja kiellettyjä ilmavoimiaan. Reichswehr harjoitteli Neuvostoliitossa tavalla, mitä se ei Versailles’n rauhansopimuksen vuoksi voinut tehdä omalla alueellaan. Tämä harjoitustyö loi pohjaa uudenaikaiselle panssarisodalle.
Junkersin ja Neuvostoliiton lentokonetehdas
15. maaliskuuta 1922 saksalainen Junkers ja Neuvosto-Venäjä sopivat siitä, että Junkersin asiantuntemukselle Neuvosto-Venäjän rahoituksella perustetaan lentokonetehdas Venäjälle. Jo tätä ennen venäläiset olivat ostaneet lentokoneita suoraan Saksasta.
Maavoimien panssarijoukot
Vuonna 1922 lähetettiin saksalaisia sotilaita harjoittelemaan neuvosto-Venäjälle, joka koki hyötyvänsä saksalaisten harjoitusmenetelmien seuraamisesta. Noin vuoteen 1929 mennessä oli Kazaniin valmistunut harjoitusalue rajatulle määrälle saksalaisia panssarijoukkoja. Jotkut saksalaiset upseerit osallistuivat myös neuvostoliittolaisiin sotaharjoituksiin. Koulusta valmistui noin 30 saksalaista panssariupseeria. Neuvostoliittolaisista oppilaista kuuluisin lienee marsalkaksi ylennyt Semjon Krivošein ja saksalaisista panssarikenraalit Heinz Guderian sekä Erich Hoepner.
Ilmavoimat
Vuonna 1923 perustettiin Sondergruppe Moskau, Moskovan ryhmä, jota kutsuttiin myös Zentrale Moskauksi, Moskovan keskukseksi. Ryhmä kuului Saksan erikoisryhmä R:ään. Päällikkönä oli Saksan aikaisempien ilmavoimien esikuntapäällikkö Herman von der Lieth-Thomsen ja apulaispäällikkönä Ritter von Niedermayer. Lieth-Thomsenin adjutantti, kapteeni Ratt, vastasi ilmailuasioista. Ensimmäinen saksalainen ilmailuryhmä saapui Neuvostoliittoon 1924. Siihen kuuluivat M. Fiebig, K. Lite, G. Johanenson, R. Hasenor ja J. Schröder. Fiebigistä tuli myöhemmin Luftwaffen kenraali. Myöhemmin myös muita saksalaisia ilmailuasiantuntijoita liittyi heihin. Aluksi saksalaiset toimivat neuvonantajina puna-armeijan ilmavoimien päähallinnon ja ilmavoimien akatemian palveluksessa, minkä jälkeen he siirtyivät Saksan Neuvostoliiton alueella toimivien ilmailukoulun henkilökunnaksi. Neuvostoliitto oli varannut saksalaisten lentotoimintaa varten lentokentän Lipetskistä. Koulun johtajaksi tuli majuri Walter Schtaar, joka oli ensimmäisessä maailmansodassa komentanut lento-osastoa länsirintamalla. Hän johti koulua viisi vuotta. Lipetskin lentokentälle saksalaiset rakensivat tarvittavat lentokonehallit sekä hallinto- ja asuintilat johdossaan saksalainen ensimmäisen maailmansodan lentäjä-ässä E. Borian. Lisäksi alueelle rakennettiin oma puhelinkeskus. Koulun perustaminen maksoi Reichswehrille noin 2 000 000 ruplaa. Kesäkuussa 1925 viisikymmentä laatikkoihin osina pakattua Fokker D.XIII -hävittäjää laivattiin Stettinistä höyrylaiva Hugo Stinnes IV:llä Leningradiin. Samalla lähtivät myös lento-opettajat ja lentokadetit Neuvostoliittoon. Salaisena pidettävä kuljetus oli muodollisesti neuvostoliittolais-saksalaisen yhteisyritys Metachimin kauppa. Henkilökunta kuljetettiin turisteina tai yksityisten yritysten palveluksessa olevana henkilökuntana asiakirjojen mukaan. Lipetskissä saksalaiset käyttivät univormujensa sijasta siviilivaatteita tai neuvostoliittolaisia univormuja ilman arvomerkkejä.
Lentotoiminta aloitettiin Fokker D.XIII -hävittäjillä. Myöhemmin lentokoululle toimitettiin Albatros-harjoituskoneita.
Varsinainen lentokoulutus alkoi 15. heinäkuuta 1925. Koulutukseen sisältyi intensiivistä lentotoimintaa neljän viikon ajan kuuden lentokadetin ryhmissä. Ensimmäiset lentokadetit olivat muuntokoulutettavia lentäjiä. Myöhemmin koulutettiin myös aidosti uusia lentäjiä. Koulun suorittamisen jälkeen oppilaat palkattiin Reichswehriin ilman merkintöjä siitä, että olisivat saaneet lentokoulutusta.
Saksalaisten esimerkistä myös neuvostoliittolaiset kokeilivat Fokker D.XIII:ia. Lentokoulun ensimmäisen toimintavuoden jälkeen sitä päätettiin laajentaa koskemaan myös tiedustelulentotoimintaa ja ilmakuvausta keväällä 1926, kun Neuvostoliiton ilmavoimien komentaja ja Saksan ilmavoimien salaisesta kehittämisestä vastaavat Reichswehrin henkilöt tapasivat. Ehdotuksen teki Reichswehrin ilmailuosaston päällikkö yliluutnantti Wilberg, mitä kannatti muun muassa sotilaskomissaari R. A. Muklevitš ideologisista syistä.
Tiedustelulentotoiminnan koulutus aloitettiin kahdeksalla Heinkel HD 17 -lentokoneella kesällä 1926.
Saksassa lentäjien alustava koulutus tapahtui muodollisesti Saksan siviili-ilmailukoulu, Deutsche Verkehrsflieger-Schulen, alaisena. Koulutusta annettiin myös urheilulentoseuroissa. Aluksi koulutusta annettiin vain keveillä pienlentokoneilla ja Junkersin matkustajalentokoneilla. Saksan siviili-ilmailukoulun perustamista ohjasi Reichswehrin tarkastusosasto 1, ilmailutarkastus. Ilmailukoulu aloitettiin 1923, kun teollisuusmies H. Stinnes osti viisikymmentä yksipaikkaista Fokker D.XIII -hävittäjää Alankomaista. 1923–1925 myös muutamia Fokker D.VII:ia ja Fokker D.XI:ia hankittiin samalla tavalla. Tilaus suoritettiin Argentiinan ilmavoimien nimissä.
Sotateollinen yhteistyö
thumb|250px|Tomkan kemiallisten aseiden tehtaan saksalaista henkilökuntaa Neuvostoliitossa 1928 Saksa ja Neuvosto-Venäjä kehittelivät taistelukaasujen ja niiden käyttämiseksi tarvittavien ammusten valmistusta Neuvosto-Venäjän alueella. Samaraan perustettiin tehtaita valmistamaan Saksalta kiellettyjä sotatarvikkeita.
Yhteistyön päättyminen
Yhteistyö Saksan kanssa päättyi, kun se ei enää ollut poliittisista syistä mahdollista Saksan korostaessa ideologista eroaan Neuvostoliittoon kansallissosialistisen puolueen:n tultua valtaan vuonna 1933.
Molotov–Ribbentrop-sopimuksen liennytyskausi Saksan ja Neuvostoliiton välillä 1939–1940 johti muun muassa siihen, että Saksa esitteli avoimuuden eleenä Junkers 88 -syöksypommittajansa ja Neuvostoliitossa tämä johti määräykseen muuttaa korkealla lentävä Petljakov Pe-2 -hävittäjä syöksypommittajaksi, mikä oli selkeä virhe. Tämä kuitenkin kehitti Pe-2:n pommikoneeksi, joka oli toisen maailmansodan käytetyimpiä.
Espanjan sisällissota
Espanjan sisällissota, jossa Saksa ja Italia tukivat kansallismielisiä tasavaltalaisia vastaan ja missä Neuvostoliitto ei jättäytynyt passiiviseksi Ison-Britannian ja Ranskan tapaan puuttumattomuuskomitean hengessä, vaan osallistui aktiivisesti tasavaltalaisten aseistamiseen ja myös taisteluihin, kiristi Neuvostoliiton suhteita Saksaan. Saksa pyrki diplomatiassaan pitämään Neuvostoliiton länsivaltojen aikaisemman periaatteen mukaisesti syrjässä Länsi- ja Keski-Euroopan politiikasta, jolle erityisesti Ranska pyrki rakentamaan entente cordialen hengessä vastapainoa Ison-Britannian kanssa Tšekkoslovakian sekä reunavaltioiden – Puola, Viro, Latvia ja Liettua – avulla.
Kansanrintamapolitiikka
Kansanrintamapolitiikan hengessä myös Neuvostoliitto pyrki aikaansaamaan 1930-luvun puolessa välissä Ranskan ja sille myötämielisten Tšekkoslovakian ja Puolan kanssa aikaan Saksan pyrkimyksiä patoavaa rintamaa muun muassa myöntämällä Tšekkoslovakialle turvallisuustakuun 1935. Reunavaltiopolitiikalta katosi perusta, kun sen voimakkain reunavaltio, Puola, solmi Saksan kanssa hyökkäämättömyyssopimuksen 1935.
Saksan aluejärjestelyt Keski-Euroopassa
Kriittiseksi Neuvostoliiton kannalta Saksan mahti kävi, kun Saksa ryhtyi järjestelemään Keski-Euroopassa rajoja uudelleen. Liitettyään Itävallan Anschlussilla 1938 maakunniksi itseensä Saksa alkoi vaatia lisäksi sudeettialueita Tšekkoslovakialta. Ison-Britannian pääministeri Neville Chamberlain ei ollut valmis tukemaan Tšekkoslovakiaa tehokkaasti Saksan sotilaallista uhkaa vastaan, minkä vuoksi Ranskakaan ei kyennyt panemaan tehokkaasti vastaan, vaan joutui suostumaan sudeettimaan luovutukseen Saksalle 1939, minkä seurauksena Tšekistä tuli lopulta Böömin ja Määrin protektoraatti ja Slovakia sai itsenäisyyden joutuakseen taloudellisesti kiinteäksi osaksi Saksan sotataloutta sekä ulkopolitiikkaa. Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pitivät Neuvostoliiton syrjässä neuvotteluista, vaikka se oli 1935 ollut takaamassa Tšekkoslovakia turvallisuutta Saksan varalta. Neuvostoliitto ryhtyi 1939 valmistautumaan toiseen maailmansotaan.
Tilapäinen liitto Saksan kanssa
Koska Iso-Britannia ja Ranska eivät Neuvostoliiton näkökulmasta käyneet tehokkaasti sotilasneuvotteluja Neuvostoliiton kanssa 1939, hankki Neuvostoliitto lisäaikaa varustautumiseen Saksan vastaisen sodan varalle liittoutumalla Saksan kanssa 23. elokuuta 1939, mikä mahdollisti Saksalle hyökkäyksen Puolaan 1. syyskuuta 1939 ilman Neuvostoliiton väliintulon vaaraa.
Neuvostoliitolle sopimus Saksan kanssa mahdollisti Viron, Latvian ja Liettuan yhdistämisen Neuvostoliittoon mahdolliseksi Saksan hyökkäyksen vastaanottoalueeksi, omalta ydinalueelta eteen työnnetyksi rintamaksi. Neuvostoliitto sai myös kolmasosan Puolan valtioalueesta.
Ennen Saksan ja Neuvostoliiton yhteistyön lujittumista, länsivallat menettivät luotettavuutensa, solmimalla Münchenin sopimuksen, jonka Neuvostoliitto arveli olevan pyrkimys saada Saksa ja Neuvostoliitto vastakkain. Adolf Hitler käytti tilannetta taitavasti hyväkseen, solmimalla sopimuksen Stalinin kanssa, mikä mahdollisti Saksan voiton lännessä.
Saksan sota Neuvostoliittoa vastaan
Neuvostoliiton ja Saksan suhteet heikkenivät, kun vuoden 1940 lopulla Saksa osoittautui haluttomaksi tukemaan Neuvostoliiton pyrkimyksiä Itä-Euroopassa. Marraskuussa 1940 valtakunnankansleri Adolf Hitler ei myöntänyt ulkoasiainkansankomissaari Vjatšeslav Molotovin vierailun aikana lupaa Neuvostoliitolle käydä toista sotaa Suomen kanssa ja ottaa elokuun 1939 etupiirijaon hengessä myös Suomea haltuunsa.
Keväällä 1941 Saksa ja Neuvostoliitto joutuivat vastakkain Jugoslavian kysymyksen vuoksi. Ranskan antauduttua 1940 Jugoslavia haki tukea Neuvostoliitosta solmimalla sen kanssa diplomaattisuhteet. Vaikka Jugoslavia Saksan painostuksen alla liittyi kolmen vallan sopimukseen 25. maaliskuuta, hyökkäsi Saksa 6. huhtikuuta 1941 Jugoslaviaan tukeakseen kreikkalaisten vastarinnan pysäyttämää Italian armeijaa. Käytännössä Neuvostoliitto ei pystynyt auttamaan Jugoslaviaa lyhyen sodan aikana.
Aamuyöllä 22. kesäkuuta 1941 Saksa hyökkäsi tuhansia kilometrejä leveällä rintamalla Neuvostoliittoon.
Saksan antauduttua liittoutuneille toukokuussa 1945 Saksa lakkasi olemasta itsenäisenä valtiona ja se jaettiin miehitysvyöhykkeisiin. Vuodesta 1949 jälleenyhdistymiseen asti Saksa oli jaettuna Saksan liittotasavaltaan ja Saksan demokraattiseen tasavaltaan.
Moukdavanyn Santiphone
Moukdavanyn Santiphone (, s. 6. kesäkuuta 1997 Laos) on laosilainen laulaja. Hän esiintyi elokuvissa Mon Hak Bao Mueang Wang, Auean Ai Sai Mor Nueng, Wi Wa Khon Pan Sa.
DOx
DOx ryhmään kuuluvat ainakin alla olevassa taulukossa olevat yhdisteet.
DOx-yhdisteisiin kuuluvat myös seuraavat yhdisteet, joissa on useampi substitituutio:
Jurot nuorisojulkkikset (kappale)
Jurot nuorisojulkkikset on helmikuussa 1981 ilmestynyt Hassisen koneen kolmas single. Kappale on myöhemmin samana vuonna julkaistulta yhtyeen toiselta albumilta Rumat sävelet. Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 18.
Singlen B-puolen kappaleet eivät olleet mukana Rumat sävelet -albumilla, mutta ne on myöhemmin julkaistu bonuskappaleina levyn CD-versiolla sekä useilla kokoelmilla. Raha ratkaisee on Irwin Goodmanin säveltämä ja Vexi Salmen sanoittama laulu, joka alun perin ilmestyi Irwinin albumilla Ei tippa tapa vuonna 1966.
Me (albumi)
Me on japanilaisen laulajan Jin Akanishin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 24. kesäskuuta 2015.
Paavo Velander
Paavo Kalervo Velander (2. syyskuuta 1909 Hanko – 29. tammikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Ylen teknillinen johtaja. Neuvontainsinöörinä toimiessaan hän kehitti 1930-luvulta lähtien menetelmiä, joilla voitiin poistaa radio- ja televisiolähetysten häiriöitä. Velander vaikutti myös siihen että Suomessa kerrostaloissa otettiin käyttöön yhteisantennijärjestelmät jo rakennusvaiheessa. Velander aloitti uransa Ylessä insinöörinä, toimi sitten teknisen neuvontaosaston päällikkönä ja teknillisenä apulaisjohtajana ja viimeksi Ylen teknillisenä johtajana. Hän jäi eläkkeelle 1972.
Talvisodan aikana Velander kyseenalaisti Suomessa käytössä olleiden, ruotsalaisen Boris Hagelinin kehittämien Hagelin-salauslaitteiden turvallisuuden havaittuaan että ulkopuoliset voivat avata laitteilla salattuja sanomia jos heillä on käytössään samoilla asetuksilla salakirjoitettuja viestejä, tehokkaat apuvälineet ja vihjeitä sanomien sisällöstä. Velander alkoi suunnitella suomalaista salauslaitetta joka sai nimen ”Mirri” laitteen sähkömoottorin kehräävästä äänestä. Velanderin laite käytti kertakäyttöisiä avaimia jotka olivat reikänauhalla kertakäyttöisessä kasetissa lähettävän ja vastaanottavan laitteen käyttäessä samanlaista kasettia. Laitteesta valmistettiin kaksi prototyyppiä joista toinen valmistui vasta loppusyksyllä 1944. Salauslaitteelle ei enää tässä vaiheessa ollut jatkosodan päätyttyä akuuttia tarvetta joten laitteiden valmistusta ei aloitettu. Laitteen prototyyppi on säilynyt ja se on nykyisin Museo Militarian kokoelmissa.
Paavo Velander oli naimisissa vuodesta 1940 Karin Alenin kanssa. He asuivat Pitäjänmäellä.
Risto Vasara
Risto Antero Vasara (27. marraskuuta 1908 Lavia – 14. lokakuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen maanviljelysneuvos, virkamies ja Valtion viljavaraston pitkäaikainen toimitusjohtaja.
Henkilöhistoria
Vasaran vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Oskari Malakias Vasara ja Aino Johanna Ollari ja puoliso vuodesta 1936 filosofian maisteri, suomentaja Helvi Jaakkola. Risto Vasara tuli ylioppilaaksi 1927 Kokemäellä ja valmistui agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1935. Vasara toimi jo ennen valmistumistaan MTK:n apulaissihteerinä. Talvisodan jälkeen hän siirtyi MTK:sta kansanhuoltoministeriöön, jatkosodan jälkeen 1945 Vasarasta tuli ministeriön elintarvikeosaston toimistopäällikkö ja 1946 koko elintarvikeosaston päällikkö. Vuonna 1949 hänet nimitettiin Valtion viljavaraston toimitusjohtajaksi. Vasaran aloittaessa tehtävässä viljavaraston kapasiteetti oli noin 56 tuhatta tonnia, 1960-luvun loppuun mennessä se oli kasvanut yli neljäänsataan tuhanteen tonniin. Vasarasta tuli 1952 myös viljavaraston johtokunnan puheenjohtaja. Hän oli lisäksi muun muassa Suomen ja Neuvostoliiton kauppavaltuuskunnan pitkäaikainen jäsen. Vasara sai maanviljelysneuvoksen arvon 1968. Hän jäi eläkkeelle 1973, Valtion viljavaraston johtajana häntä seurasi Urpo Hoikkala.
Darfur
right|thumb|Sudan; Darfur merkitty vihreällä.|336px
Darfur jakautuu kolmeen alueeseen: Gharb Darfuriin (Länsi-Darfur), Janub Darfuriin (Etelä-Darfur) ja Shamal Darfuriin (Pohjois-Darfur).
Historia
Darfur oli itsenäinen sulttaanikunta aina vuoteen 1916 asti, jolloin anglo-egyptiläiset valloittivat alueen. Sudan itsenäistyi vuonna 1956, jolloin Darfur pysyi osana Sudania.
Darfurin kriisi
Darfurissa alkoi vuonna 2003 aseellinen konflikti Sudanin hallitusta ja sen tukemia joukkoja vastaan. Konfliktin taustalla oli mm. alueen köyhyys sekä pula luonnonvaroista. Konfliktissa on kuollut arvioltaan n. 200 000 ihmistä ja yli 2,5 miljoonaa ihmistä on joutunut pakenemaan alueelta. Darfurissa on kriisin aikana tapahtunut monia ihmisoikeusrikkomuksia. Konflikti jatkuu edelleen pienillä välikohtauksilla, eikä rauhaa ole saatu sovittua.
Gemara
Gemara on juutalaisten talmudin jälkimmäinen osa, joka sisältää mišnan kriittisiä kommentteja. Sen perustana ovat Palestiinan rabbien keskustelut mišnasta; sisältö päätettiin lopullisesti noin vuonna 500. Se on kirjoitettu arameaksi.
Varsinainen Mišna-kritiikki keskittyy seuraaviin kysymyksiin
Spanish Town
Spanish Town on kaupunki Jamaikalla St. Catharinen piirikunnassa. Spanish Town on Jamaikan vanhin edelleen asuttu kaupunki ja se oli Jamaikan hallinnollinen keskus aina vuoteen 1872 saakka, jolloin pääkaupunki siirtyi nykyiseen Kingstoniin. Spanish Townin asukasluku vuonna 2011 oli 147 152.