cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
C4 (1929)
Valmistus
Alus tilattiin SECN:ltä Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1929 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 21. syyskuuta.
Palvelus
Alus oli 1937-1939 modernisoitavana Ranskassa ja aluksen miehistö antautui kansallismielisille 3. heinäkuuta 1939. Alus upposi 7. helmikuuta 1947 kolaroituaan hävittäjä Lepanton kanssa.
QinetiQ
QinetiQ on englantilainen yksityistetty puolustusalan tutkimuskeskusten verkosto, entinen Defence Evaluation and Research Agency (DERA), joka on entinen Royal Aeronautical Establishment. Yksityisenä yrityksenä se aloitti kesäkuussa 2001.
QinetiQ osti alkuvuosinaan yhdysvaltalaisen Westar Corporationin ja Foster-Millerin. Syyskuussa se osti 90 % belgialaisesta Verhaert Design and Development NV -yhtiöstä, joka on Belgian suurin avaruustekniikkayhtiö. QinetiQ on Englannin 10 suurimman korkeakoulututkinnon suorittaneiden insinöörien työnantajien joukossa.
Harry Hopkins
right|pienoiskuva|Harry Hopkins elinkeinoministerinä. Harry Lloyd Hopkins (27. elokuuta 1890 – 29. tammikuuta 1946) oli yhdysvaltalainen poliittinen taustavaikuttaja ja presidentti Franklin D. Rooseveltin monivuotinen läheinen avustaja. Hän oli yksi New Dealin pääarkkitehdeistä. Toisen maailmansodan aikana Hopkins toimi Rooseveltin ehkä tärkeimpänä neuvonantajana. Hän kävi useita neuvotteluja Winston Churchillin ja Josef Stalinin kanssa Rooseveltin edustajana. Hopkins toimi monta vuotta Rooseveltin kabinetissa ilman ministerin salkkua ja sai siksi lempinimekseen ”avustava presidentti”. Hän työskenteli lyhyen ajan kauppaministerinä vuosina 1938-1940. Ammattitaustaltaan Hopkins oli sosiaalityöntekijä. Hän oli naimisissa kolme kertaa. Ensimmäisessä avioliitossa syntyi kolme lasta. Hopkins kärsi pitkään mahasyövästä ja siihen liittyvään leikkauksen komplikaatioista. Hän kuoli 55-vuotiaana.
J. F. Granlund
Henkilötietoja
Granlund oli vänrikki Johan Bergin ja tämän palvelijatar Maria Kristina Granlundin avioton poika. Äiti muutti vastasyntyneen lapsensa kanssa Vesilahteen, josta tuli Granlundin varsinainen kotiseutu. Käytyään muutaman vuoden Ahlmanin koulua hän ryhtyi liikeapulaiseksi Turussa, lueskellen samalla ahkerasti. Granlund muutti Kullaalle 1842, jossa hän toimi kaksi vuotta salaneuvos Anders Henrik Falckin omistaman Leineperin tehtaan isännöitsijänä, hankkien alueelta hiiltä, jota tarvittiin raudanvalmistuksessa. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi Frenckellin Turun kirjapainon omistajana, oltuaan ensin sen kirjanpitäjä ja hankittuaan sitten neljänneksen Lilljan kirjapainosta 1850 ja lopulta koko Frenckellin kirjapainon 1856. Vuonna 1851 hän perusti Turun kirjanpainajien hautausapukassan, josta sai alkunsa Suomen kirjatyöntekijäin ammattiyhdistystoiminta.
Kun Granlund kuoli naimattomana, hänen omaisuutensa joutui valtiolle ja muodosti Helsingissä olevan Ateneumin rakentamisen pohjarahaston. Granlundille on omistettu tie Ulvilan kaupungissa, entisen Kullaan kunnan Levanpellon kylässä.
Granlund kirjailijana ja kääntäjänä
Granlund oli kirjailija ja suomentaja, joka julkaisi muun muassa Vähäsen laulukirjan (1856), kirjoitti alkusäkeestään "Täällä, pohjantähden alla" tunnetuksi tulleen laulun  Koto-maamme (1863) sekä suomensi ensimmäisen suomenkielisen keittokirjan Kokki-Kirjan (1849). Hän loi uusia suomenkielisiä ruokasanoja (mm. klimppi) ja Elias Lönnrotin hyvänä ystävänä hän tuotti sanoja Lönnrotin suururakkaan, Suomalais-ruotsalaiseen sanakirjaan (1874–86). Suomen kielen ystävä Granlundista tuli hänen luettuaan Christfrid Gananderin Mythologia Fennican (1789), joka oli hänestä suuri kunnianosoitus suomen kielelle. Tämän innoittamana hän myös "suomensi" oman etunimensä Juhanaksi.
Pietari Hannikaisen esimerkin innostamana Granlund sovitti 1853 saksalaisen Gemptin pikkukomedian Sisaren sukkeluus Vesilahden murteelle ja muutti näytelmän tapahtumapaikaksi Ruissalon.
Vuosina 1864–1867 Granlund toimitti Tähti-nimistä lehteä ja vuonna 1869 Kristillisiä Sanomia -lehteä.
Jodiseitikki
Jodiseitikki (Cortinarius obtusus) on kartiomainen, ruskea seitikkilaji. Sen jalka on vaalea ja sieni haisee voimakkaasti jodilta varsinkin kuivattuna. Heltat ovat kellanruskeat ja muuttuvat sienen vanhetessa tummanruskeiksi. Sieni kasvaa havumetsissä joko rykelminä tai yksittäin. Jodiseitikki on yleinen koko Suomessa.
Luettelo televisiosarjan Ben 10: Ultimate Alien jaksoista
Luettelo Ben 10: Ultimate Alien -sarjan jaksoista. Jaksot ovat tuotantokausikohtaisessa luettelossa Yhdysvaltain alkuperäisessä esitysjärjestyksessä.
Sarja alkoi Cartoon Networkilta 23. huhtikuuta 2010 Yhdysvalloissa jaksolla nimeltä "Fame". Ensimmäinen tuotantokausi päättyi kaksiosaiseen jaksoon "Absolute Power". Ensimmäinen tuotantokausi käsitti 20 jaksoa. Toinen tuotantokausi alkoi jaksolla "The Transmogrification of Eunice" 4. helmikuuta 2011. Sarjasta on tuotettu tähän menneessä 52 jaksoa.
Tryggve
Tryggve tai Trygve on skandi­naavinen miehen etunimi. Nimen alkumuoto on ollut Tryggvi, joka nykyisin­kin on käytössä Islannissa. Nimi johtuu luotettavaa tarkoittavasta muinaisskandinaavisesta sanasta tryggr.
C5 (1929)
C5 oli Espanjan laivaston vuonna 1929 vesille laskettu C-luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin SECN:ltä Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 28. lokakuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 31. heinäkuuta 1930.
Palvelus
Alus katosi 31. joulukuuta 1936 Biskajanlahdella.
Petersenin talo
thumb|300px|Petersenin talo Tukholmassa. Petersenin talo on rakennus Tukholman vanhassakaupungissa. Se on rakennettu vuosina 1645–1659, ja sen suunnitteli arkkitehti Christian Julius Döteber. Toimeksiantaja oli Tukholman linnassa työskennellyt Regner Leuhusen. Talo rakennettiin renessanssityyliin, ja siinä on hollantilaisia ja saksalaisia vaikutteita.
Rakennusta laajennettiin vuosina 1873–1875, ja laajennuksen suunnitteli ruotsalainen arkkitehti Johan Söderlund. Talo on historiansa aikana kuulunut muun muassa Ruotsin kuningatar Kristiinalle. Sen nimi juontuu ruotsalaisesta liikemiehestä Herman Petersenistä, joka hankki talon omistukseensa 1750-luvun puolivälissä.
Broken Flowers
Broken Flowers, myös Broken flowers – särkyneet kukat (epäv. ) on Jim Jarmuschin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama elokuva, joka sai ensi-iltansa elokuussa 2005.
Cannesin elokuvajuhlilla elokuva oli ehdolla Kultaisen palmun voittajaksi, ja voitti Grand Prix -palkinnon.
Broken Flowers on omistettu ranskalaiselle ohjaaja Jean Eustachelle. Elokuvan musiikin on säveltänyt etiopialainen Mulatu Astatke ja on tyyliltään ns. ethio-jazzia.
Elokuva edustaa Jarmuschin elokuvista eniten perinteistä tyyliä. Pääosaa ”Don Johnstonia” esittävä näyttelijä Bill Murray on taustaltaan koomikko. Elokuvan hahmo on ikuinen poikamies, jonka nimi viittaa Miami Vicen tähteen Don Johnsoniin. ”Johnston” saa nimettömän kirjeen, jossa kerrotaan hänellä olevan jo aikuisikään ehtinyt poika. ”Johnston” lähtee etsimään entisiä naisystäviään löytääkseen pojan mahdollisen äidin.
Arvioita
Turun Sanomien Tapani Maskulan mukaan Broken Flowers on tragikomedia siitä, miten kauan sitten hyljättyä tai kadotettua rakkautta ei saa haikailemallakaan takaisin. Bill Murray on hänestä apaattisuudessaan sopiva hahmo Jarmuschin minimalistisen todellisuustajun tulkiksi. ”Broken Flowers ei pyri realistiseksi elokuvaksi, joten ei kannata ihmetellä millä keinoin hymytön, harmaantunut, äreä ja vähäpuheinen sohvaperuna on vietellyt viereensä lukemattoman määrän viehkeitä naikkosia.”
Kolarin kunnankirjasto
Kolarin kunnankirjasto on Kolarin kunnan pääkirjasto. Kirjasto sijaitsee Kolarin kirkonkylällä Kolarin kunnassa Kolarin kunnantalon vieressä. Kirjaston vieressä on myös poliisi ja Kela. Kirjastolla on myös kirjastoauto, joka on yhteinen Kittilän kunnan kanssa.
Sean Patrick Flanery
pienoiskuva|Sean Patrick Flanery Sean Patrick Flanery (s. 11. lokakuuta 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tunnettu roolistaan Indiana Jonesina televisiosarjassa Indiana Jones Junior. Sen lisäksi hän on esittänyt Conneria D-Tox-elokuvassa ja Connor MacManusia elokuvassa Boondock Saints – Etelä-Bostonin enkelit.
Flanerylla on musta vyö sekä brasilialaisessa jujutsussa että karatessa.
Harvey Keitel
Harvey Linus Keitel (s. 13. toukokuuta 1939 Brooklyn, New York ) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt yli sadassa elokuvassa. Keitel tuli alkujaan tunnetuksi 1970-luvulla yhteistyöstä Martin Scorsesen kanssa ja kovaluonteisten hahmojen esittäjänä, ja 1990-luvulla hänen uransa koki uuden kukoistuksen, jolloin hän myös osoitti olevansa näyttelijänä kykenevä monipuolisiin roolisuorituksiin.
Elämä ja ura
New Yorkin Brooklynissa varttuneen Keitelin vanhemmat olivat juutalaisia maahanmuuttajia Puolasta ja Romaniasta. Hän palveli Yhdysvaltain merijalkaväessä, minkä jälkeen hän opiskeli näyttelemistä The Actors Studiossa.
Keitelin varhainen ura muistetaan yhteistyöstä elokuvaohjaaja Martin Scorsesen kanssa. Hän näytteli elokuvissa Kuka kolkuttaa ovellani (1967), Sudenpesä (1973), Alice ei asu enää täällä (1974) ja Taksikuski (1976).
1980-luvulla Keitel oli mukana usein erikoisissa ja unohdetuiksi jääneissä elokuvissa, joihin lukeutui monia eurooppalaistuotantoja. Hän näytteli vuosikymmenen lopulla Scorsesen kiistaa herättäneessä elokuvassa Kristuksen viimeinen kiusaus (1988), ja hänen uransa oli laskusuunnassa. Kristuksen viimeinen kiusaus oli kuitenkin käännekohta, joka merkitsi Keitelin paluuta Hollywood-tuotantoihin.
Keitelin ura lähti nousuun 1990-luvulla, jolloin hän esiintyi muun muassa Quentin Tarantinon projekteissa Reservoir Dogs ja Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta ja pääosassa Abel Ferraran elokuvassa Paha poliisi. Kyseinen vuosikymmen oli Keitelille muutenkin tuottelias, sillä hän esiintyi monissa arvostetuissa elokuvissa kuten Thelma & Louise (1991), Nunnia ja konnia (1992), Piano (1993), Nouseva aurinko (1993), Clockers (1995), Hämärästä aamunkoittoon (1996), Cop Land (1997) sekä elokuvassa Bugsy (1991), josta hän sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta. 1990-luvulla Keitel osoitti olevansa monipuolinen näyttelijä, joka kykenee esittämään myös tunteellisia ja sympaattisia hahmoja brooklynilaisella aksentilla puhuvien rikollisten ja kovaluontoisten hahmojen lisäksi, joista hän oli tullut tunnetuksi.
2000-luvulla Harvey Keitel on esiintynyt lähinnä sivuosissa, muun muassa elokuvissa Little Nicky (2000), U-571 (2000), Punainen lohikäärme (2002), National Treasure (2004), Be Cool (2005) ja Pienin painajainen perheessä (2010).
2010-luvulla Keitel esiintyi Wes Andersonin ohjauksissa Moonrise Kingdom (2012), The Grand Budapest Hotel (2014) ja Isle Of Dogs (2018). Keitel teki jälleen yhteistyötä myös Martin Scorsesen kanssa näyttelemällä vuoden 2019 elokuvassa The Irishman.
Carol Danvers
Carol Danvers on Marvel-kustantamon sarjakuvien hahmo. Roy Thomasin ja Gene Colanin luoma hahmo teki ensiesiintymisensä Yhdysvaltain ilmavoimien everstinä Marvel Super-Heroes -lehden numerossa 13 (maaliskuu 1968) ja teki ensiesiintymisensä ensimmäisenä Neiti Ihmeenä Ms. Marvel -lehden numerossa 1 (tammikuu 1977), saatuaan supervoimat krii-rodun DNA:n sekoittumisesta omaan DNA:hansa, mikä tapahtui Captain Marvel -lehden numerossa 18.
Danvers esiintyi 1970-luvulla lähinnä oman lehtensä päähenkilönä ennen kuin alkoi tehdä yhteistyötä supersankariryhmien, kuten Kostajien ja Ryhmä-X:n kanssa. Danvers on supsersankarihistoriansa aikana käyttänyt myös nimiä Binari, Sotalintu ja Kapteeni Ihme , ja on esiintynyt myös televisiosarjoissa ja videopeleissä.
Hahmon tausta
Carol Danvers työskenteli upseerina Yhdysvaltain ilmavoimissa sekä turvallisuuspäällikkönä sotilastukikohdassa, jossa hän tapasi myös tohtori Walter Lawsonin, joka oli todellisuudessa krii-supersankari Kapteeni Ihmeen peitehenkilöllisyys. Vaikka Kapteeni Ihme pelasti hänen henkensä eräässä räjähdyksessä, Danvers haavoittui silti erittäin vakavasti.
Myöhemmin ilmeni, että Danvers oli saanut räjähdyksestä osan Kapteeni Ihmeen DNA:ta, mikä antoi hänelle useita supervoimia, rajoitetut näkijän kyvyt sekä vastustuskyvyn useita myrkkyjä vastaan. Näin hän otti käyttöön supersankaritittelin "Neiti Ihme". Vaikka hän toimi aluksi yksin, hän alkoi myöhemmin silloin tällöin osallistua taisteluihin superrikollisia vastaan Puolustajien, Kostajien, Hämähäkkimiehen, Möykyn, ja Rautamiehen kanssa.
Hän kokee myös useita vastoinkäymisiä, kun Mystikko tappaa hänen rakastajansa Michael Barnettin, ja kuinka rinnakkaistodellisuudesta tullut Immortusin pojaksi itseään kutsuva "Marcus" teki hänet raskaaksi. Danversin synnyttämä poika ikääntyi epätavallisen nopeasti Marcusin vaihtoehtoiseksi versioksi. Kyseisen version Marcusista kuoltua vanhuuteen ja Danversin palattua takaisin Maahan, Rogue poisti pysyvästi hänen voimansa ja muistonsa. Professori X myöhemmin palautti muistot ja Danvers syytti Kostajia Marcusin manipulointiin lankeamisesta. Myöhemmin, poistaessaan Pentagonista tiedot sekä Ryhmä-X:stä että itsestään, Danvers lähtee avaruusmatkalle Ryhmä-X:n kanssa. Brood-nimisen avaruusoliorodun tekemät kokeet antavat hänelle uudet supervoimat, jolloin hän ottaa käyttöön koodinimen "Binari". Hän kykeni ammentamaan voimaa valkoisista aukoista, ja joutuu Ryhmä-X:n lisäksi useisiin kohtaamisiin Uusien Mutanttien sekä brittiläisen supersankariryhmä Excaliburin kanssa.
Tarinan "Operation Galactic Storm" aikana Danvers menetti yhteytensä valkoiseen aukkoon, ja hänen voimansa palautuivat samanlaisiksi kuin aikana, jolloin hän oli vielä Neiti Ihme. Hänen energianmanipulointivoimansa Binaarina kuitenkin säilyivät, mutta heikommalla tasolla. Useiden seikkailujen jälkeen hän palaa Kostajien jäseneksi uudella koodinimellä "Sotalintu". Hän ajautuu kuitenkin alkoholismiin ja kamppailee voimiensa ja muistojensa menetyksen kanssa. Lopulta hänet poistetaan kenttätyöstä.
Danvers päätyi elämään "Kapteeni Ihmeenä" valetodellisuudesta, johon Purppuranoita oli hänet vanginnut. Tämä todellisuus oli muodostunut hänen halustaan tulla hyväksytyksi, hänen tullessa lopulta todistaneeksi olevansa maailman suosituin supersankari. Hänen palatessa taas aktiiviseksi, hän otti jälleen käyttöön Neiti Ihmeen tittelin ja oli Rautamiehen ohella yksi vahvimmista superihmisten rekisteröimislain kannattajista.
Luis Enrique
Luis Enrique Martínez García (s. 8. toukokuuta 1970 Gijón) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Heinäkuusta 2023 lähtien hän on toiminut Paris Saint-Germainin päävalmentajana.
Ura
Espanjan maajoukkueessa Luis Enrique pelasi 62 ottelua ja teki niissä 12 maalia. Hän edusti Espanjaa MM-kilpailuissa vuosina 1994, 1998 ja 2002 sekä EM-kilpailuissa vuonna 1996. Luis Enrique oli myös voittamassa olympiakultaa Espanjan riveissä vuoden 1992 kesäolympialaisissa.
Luis Enrique päätti pelaajauransa vuonna 2004 ja hankki sittemmin valmentajan pätevyyden. Kaudesta 2008–2009 lähtien hän on toiminut Barcelonan reservijoukkueen Barcelona B:n valmentajana. Hän korvasi tehtävässä edustusjoukkueeseen siirtyneen entisen pelitoverinsa Josep Guardiolan. Luis Enriquen johdolla joukkue nousi kaudeksi 2010–2011 Espanjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin.
Kesäkuussa 2011 Enrique siirtyi Italian Serie A:ssa pelaavan AS Roman päävalmentajaksi. Enriquen projekti uuden europeleissä menestyvän Roman rakentajana jäi lopulta yhden kauden mittaiseksi. Fanien ja median epäsuosiossa ollut espanjalaisvalmentaja ei saanut aikaan kaivattuja tuloksia. Seurajohto ilmoitti toukokuussa 2012 purkavansa Enriquen sopimuksen kauden jälkeen.
Kesäkuussa 2013 Enrique palasi valmennustehtäviin, kun La Ligassa niukasti säilynyt Celta Vigo palkkasi hänet uudeksi päävalmentajaksi. Enriquen johdolla Celta sijoittui kaudella 2013-14 komeasti La Ligassa yhdeksänneksi.
1. maaliskuuta 2017 Enrique ilmoitti jättävänsä Barcelonan päävalmentajan tehtävät kauden jälkeen. Hän kertoi päätöksestään liigaottelun tiedotustilaisuudessa. Ottelu Sporting Gijónia vastaan oli päättynyt Barcelonan 6–1 murskavoittoon. Enrique on saanut läpi kauden kritiikkiä Barcelonan ailahtelevista otteista. Hän kertoi päätöksen merkittävimmän syyn olevan kovissa paineissa, joita Barcelona-valmentajaan kohdistuu.
9. heinäkuuta 2018 Enrique nimettiin Espanjan maajoukkueen päävalmentajaksi Fernando Hierron tilalle kaksivuotisella sopimuksella. Enriquen johdolla Espanja jäi Kansojen liigassa lohkonsa kakkoseksi eikä selvinnyt pudotuspeleihin. Enrique jätti tehtävänsä Espanjan maajoukkuevalmentajana 19. kesäkuuta 2019 henkilökohtaisten syiden vuoksi. Hän oli ollut sivussa jo kolmesta Espanjan EM-karsintaottelusta.
19. marraskuuta 2019 Espanjan jalkapalloliitto ilmoitti Enriquen palaavan maajoukkueen päävalmentajan paikalle. Uusi sopimus oli pituudeltaan kolmivuotinen, joka ulottui vuoden 2022 MM-kilpailuihin saakka. Espanjan hävittyä näissä kisoissa Marokolle neljännesvälierissä ja pudottua kisoista, ilmoitettiin ettei Enrique jatka enää tehtävässään.
Heinäkuussa 2023 Enriquesta tuli Ranskan Ligue 1:n Paris Saint-Germainin päävalmentaja kaksivuotisella sopimuksella.
Carol Danvers
Hahmon tausta
Heinäkuussa 2012 alkaneessa sarjakuvassa Kaaossota, alkuperäisen Kapteeni Ihmeen kuoltua uudelleen pian henkiinheräämisensä jälkeen taistelussa Kaaoskuningasta vastaan, Danvers omaksuu Kapteeni Ihmeen tittelin ja alkaa tutkia tarkemmin menneisyyttään.
Semi Nuoranen
Semi Nuoranen (s. 14. joulukuuta 1941 Hollola) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Nuoranen pelasi urallaan Lahden Reippaassa ja Tampereen Ilves-Kissoissa. Hän voitti Reippaassa Suomen mestaruuden 1963 sekä Suomen cupin 1964 ja 1972. Hän kävi myös skotlantilaisessa Partick Thistlessä kaudella 1965-1966.
Maajoukkueessa Nuoranen pelasi 33 maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
31. joulukuuta
31. joulukuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden viimeinen eli 365. päivä (366. päivä karkausvuonna). 31. joulukuuta on uudenvuodenaatto.
Kuolleita
Katso myös: kalenteri ~ 30. joulukuuta, 1. tammikuuta
Montenegro kesäolympialaisissa 2008
Montenegro osallistui 2008 Pekingin olympialaisiin 19 urheilijan joukkueella kuudessa lajissa. Montenegro oli ensimmäistä kertaa itsenäisenä valtiona mukana olympiakisoissa. Maasta tuli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen vuonna 2007.
Suurimman osan Montenegron joukkueesta muodosti miesten vesipallomaajoukkue, joka voitti syyskuussa 2007 Euroopan olympiakarsintaturnauksen. Joukkue voitti saman vuoden heinäkuussa EM-kultaa.
Vesipalloilijoiden lisäksi Montenegroa edusti kuusi yksilöurheilijaa: ampuja Nikola Šaranović osallistui 10 metrin ilmapistoolin ja 50 metrin pistoolin kilpailuihin. Judoka Srđan Mrvaljević kilpaili alle 81 kg:n painoluokassa. Nyrkkeilijä Milorad Gajović edusti Montenegroa raskaassa sarjassa ja uimari Marina Kuč 200 metrin rintauinnissa. Yleisurheilussa Goran Stojiljković oli mukana miesten maratonilla ja Milena Milašević naisten 100 metrillä.
Uinti
Naiset
Vesipallo
Montenegron miesten vesipallojoukkue sijoittui neljänneksi. Se sijoittui alkulohkossaan kolmanneksi voitettuaan Kanadan 12–0 ja Kreikan 10–6, pelattuaan tasapelit 10–10 Unkaria ja 5–5 Australiaa vastaan ja hävittyään Espanjalle 6–12. Puolivälieräottelussa Montenegro voitti Kroatian 7–6, mutta hävisi välierässä Unkarille 9–11 ja pronssiottelussa Serbialle 4–6.
Yleisurheilu
Miehet Naiset
Pelargoniseitikki
Pelargoniseitikkiryhmä (Cortinarius flexipes coll.) on seitikkien sukuun kuuluva lajiryhmä. Pelargoniseitikki on ruskeanmusta tai kuivana harmaanmusta. Lakin reunoissa erottuu suojusjätteitä. Jalka on ruskea, latvasta violetti ja siinä on suojusjätteistä muodostuvia vöitä, joista ylin on rengasmainen. Heltat ovat ruskeat tai harmahtavat. Sieni tuoksuu pelargonilta. Se ei ole ruokasieni. Pelargoniseitikki kasvaa yleisenä havu- ja sekametsissä.
Veltto Virtanen
Pertti Olavi ”Veltto” Virtanen (s. 18. toukokuuta 1951 Hämeenlinna) on suomalainen psykologi, hypnologi, rock-muusikko ja poliitikko. Virtanen toimi kansanedustajana vuosina 1995–1999 ja uudelleen vuosina 2007–2015 edustaen ensin Ekologista puoluetta (myöhemmin Kirjava ”Puolue” – Elonkehän Puolesta) ja sitten Perussuomalaisia. Hän on toiminut myös läänintaiteilijana sekä Suomen kumparelasku- ja mäkihyppymaajoukkueen henkisenä valmentajana.
Veltto Virtanen tuli rockmuusikkona tunnetuksi 1970- ja 1980-luvuilla toimineista yhtyeistä Virtanen (yhdessä lapsuudenystävänsä Mauri ”Moog” Konttisen kanssa), Välikausitakki, HERU ja Sammas. Välikausitakin alkuperäiskokoonpanossa oli Virtasen lisäksi Mikko Alatalo ja Harri Rinne sekä myöhemmin myös Juice Leskinen. Velttoa on kutsuttu muun muassa ”suomipunkin profeetaksi”. Hän on myös pelannut jalkapalloa FC Pollan paidassa yhdessä muun muassa Mauri ”Moog” Konttisen ja Rauli ”Rale” Koiviston kanssa.
Virtanen valmistui vuonna 1979 yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta. Hän toimi Vaasan läänin läänintaiteilijana 1.11.1984–31.10.1990. Hän voitti väittelyn Suomen mestaruuden 1995 ja tuli valituksi Vuoden shamaaniksi runonlaulannan SM-kisoissa 1996.
Veltto Virtasen osallistui Nelosen Farmi Suomi-ohjelmaan kaudelle 2023
Poliittinen ura
thumb|Veltto Virtanen esiintymässä toukokuussa 2010. Virtanen osallistui presidentinvaaleihin vuonna 1994 valitsijayhdistyksen ehdokkaana, vaalilauseella ”Velton kansan luonnollinen valinta”. Hän tuli vaalien ensimmäisellä kierroksella seitsemänneksi kolmen prosentin äänisaaliilla. Myöhemmin Virtanen kertoi halunneensa vain kokeilla, millaista on olla ehdokkaana presidentinvaaleissa.
Lähinnä presidentinvaaleissa saamansa julkisuuden avulla Virtanen nousi vuoden 1995 eduskuntavaaleissa kansanedustajaksi. Hän edusti pientä Ekologista puoluetta (myöhemmin toiminut nimellä Kirjava ”puolue” - Elonkehän puolesta eli KiPu), jonka puheenjohtajana hän myös toimi, ja muodosti eduskunnassa oman yhden hengen eduskuntaryhmänsä. Virtasen epäsovinnainen ja populistinen esiintyminen eduskunnassa herätti runsaasti mielipiteitä puolesta ja vastaan. Jo ensimmäisessä istunnossaan hän aiheutti kohua kieltäytymällä riisumasta barettiaan istuntosalissa. Virtasen poliittisesta toiminnasta julkaistiin muun muassa skandaalinkäryinen kirja ''Huijari. Veltto Virtanen & Kirjava Puolue'' (Veitikka Kustannus 1999).
Huomiota herättävää Virtasen eduskuntakaudella oli myös hänen äänestämiskäyttäytymisensä. Esimerkiksi välikysymysäänestyksissä Virtanen äänesti viidesti tyhjää, kerran oli poissa äänestyksestä ja vain kerran äänesti epäluottamuslauseen puolesta. Myös jotkin ympäristöpoliittiset linjaukset herättivät ihmetystä, edustihan Virtanen radikaalia vihreää puoluetta, vaikkakin sitoutumattomana. Kaupungin saasteiden vähentämiseen Virtanen ehdotti keinoksi muun muassa, että jalankulkijat ja pyöräilijät omaisivat enemmän pelisilmää, jottei autojen tarvitsisi körötellä punaisissa valoissa.
Virtanen yritti uudelleen eduskuntaan sekä vuonna 1999 että 2003 sekä Euroopan parlamenttiin vuonna 1999 ja saikin runsaasti ääniä, mutta ei tullut valituksi. Tampereen kaupunginvaltuustoon Virtanen tuli valituksi vuoden 2004 kunnallisvaaleissa Tampereen Sitoutumattomat -ryhmän listalta runsaalla 900 äänellä. Virtanen oli valittu kaupunginvaltuustoon ensimmäisen kerran jo neljää vuotta aiemmin, jolloin hän oli saanut yli 2 000 ääntä.
Perussuomalaisten puheenjohtaja Timo Soini kutsui Virtasen eduskuntavaaliehdokkaaksi vuoden 2007 eduskuntavaaleihin. Virtanen nousi kansanedustajaksi Pirkanmaan vaalipiiristä sitoutumattomana perussuomalaisten listalta 4 129 äänen turvin ja oli perussuomalaisten ääniharava Pirkanmaalla. Virtanen pyrki Euroopan parlamentin jäseneksi vuoden 2009 vaaleissa, mutta jäi valitsematta saatuaan 7 839 ääntä. Virtanen oli jälleen perussuomalaisten ehdokkaana vuoden 2011 eduskuntavaaleissa ja tuli valituksi Pirkanmaan vaalipiiristä 6 526 äänellä.
Huhtikuussa 2014 Virtanen sai eduskunnan puhemieheltä huomautuksen, kun hän oli heitellyt paperinsa ympäri salia ja poistunut paikalta. Virtasen mukaan kyse oli protestista puhemies Eero Heinäluomaa kohtaan. Tampereen kaupunginvaltuustossa hän on usein poistunut kokouksesta ensimmäisen tunnin jälkeen, mikä on herättänyt ihmetystä. Syiksi Virtanen on kertonut haluavansa antaa tilaa varavaltuutetulle sekä sairastamansa mykoplasman.
Virtanen on herättänyt huomiota presidentin itsenäisyyspäivän vastaanotoilla esimerkiksi pitäessään vuodesta toiseen päässään tavaramerkikseen muodostunutta barettiaan ja olemalla noudattamatta juhlien pukukoodia. Vastoin yleistä harhaluuloa Virtasen tavaramerkiksi muodostunut päähine on baretti, ei baskeri.
1989
Vuosi 1989 oli normaalivuosi, joka alkoi sunnuntaista.
Tammikuu
thumb|200px|Akihitosta tuli Japanin keisari. thumb|George H. W. Bush astui Yhdysvaltain presidentin virkaan.
Maaliskuu
thumb|Öljytankkeri Exxon Valdezin karilleajo aiheutti laajan ympäristökatastrofin Alaskan edustalla.
Huhtikuu
thumb|right|Tiedekeskus Heureka avattiin.
Toukokuu
thumb|Suomesta tuli Euroopan neuvoston jäsen. thumb|Outokummun kaivostoiminta loppui.
Kesäkuu
thumb|Pekingin Tiananmenin aukion mielenosoitus tukahdutettiin väkivaltaisesti, mikä tyrmistytti länsimaissa.
Heinäkuu
thumb|[[United Airlinesin lento 232.]]
Elokuu
thumb|[[Baltian ketju Liettuassa.]]
Syyskuu
thumb|Syyskuun alussa Helsingin metro laajeni [[Mellunmäen metroasema|Mellunmäkeen.]]
Lokakuu
thumb|Neuvostoliiton viimeinen valtionpäämies [[Mihail Gorbatšov vieraili Oulussa.]]
Marraskuu
thumb|Berliinin muurin murtaminen alkoi. thumb|Ihmisiä kokoontumassa Prahassa [[Samettivallankumous|samettivallankumouksen aikana.]]
Joulukuu
250px|right|thumb|Mielenosoituksia Bukarestissa [[Romanian vallankumous 1989|Romanian vallankumouksen aikana.]] 200px|right|thumb|[[Václav Havel valittiin Tšekkoslovakian presidentiksi.]]
Centre (Haiti)
Centre on departementti Haitissa. Vuonna 2003 departementissa oli 581 505 asukasta ja sen pinta-ala on 3 675 neliökilometriä. Departementin väestötiheys on siten 158,2 asukasta neliökilometrillä. Departementti sijaitsee nimensä mukaisesti Haitin keskiosassa ja rajautuu idässä Dominikaaniseen tasavaltaan. Centren pääkaupunki on Hinche. Maan suurin järvi Péligre sijaitsee departementin alueella.
Centre rajautuu Dominikaanisen tasavallan lisäksi pohjoisessa Nord-Estin ja Nordin departementteihin, lännessä Artiboniten departementtiin ja etelässä Ouestin departementtiin. Centre on Haitin departementeista ainoa, jolla ei ole rannikkoa. Departementti jakautuu neljään arrondissementtiin (väkiluvut vuonna 2003):
Veikkausliiga
Liigan lisäksi joukkueet osallistuvat Suomen cupiin. Parhaiten liigassa menestyneet joukkueet pääsevät mukaan Euroopan jalkapalloliiton (UEFA) kansainvälisiin seurajoukkuekilpailuihin Mestarien liigaan ja Eurooppa-liigaan. Liigasta seuraava alempi sarjataso on nimeltään Ykkönen.
Liigaa hallinnoi seurajohtoinen Jalkapalloliiga ry, ja sen pääsponsori on rahapeliyhtiö Veikkaus.
Historiaa
right|200px|thumb|Veikkausliigan edellinen logo
Jalkapallon Suomen mestaruus ratkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1908, ja sarjamuotoisesti mestaruudesta on pelattu muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta vuodesta 1930 lähtien. Vuonna 1989 perustettiin Palloliitosta erillinen seurajohtoinen organisaatio, joka otti hallinnoitavakseen korkeimman sarjatason. Liiga korvasi SM-sarjan, ja sen ensimmäinen kausi oli 1990, jolloin sen nimi oli Futisliiga. Liigan avauskierros pelattiin 29. huhtikuuta 1990. Kaudesta 1992 lähtien se on tunnettu nimellä Veikkausliiga pääyhteistyökumppani Veikkauksen mukaan.
Liigan joukkuemäärä on vaihdellut alkuperäisestä 12 joukkueesta pienimmillään 10 joukkueeseen ja suurimmillaan 14 joukkueeseen. Kausi 2006 pelattiin alkuperäisestä suunnitelmasta poiketen 13 joukkueella Allianssin liigalisenssin epäämisen vuoksi. Myös sarjajärjestelmä on vaihdellut. Ensimmäisellä kaudella 1990 mestaruus ratkaistiin pudotuspeleillä, joihin pääsi kahdeksan parasta joukkuetta. Myöhemmin on neljänä kautena käytetty myös järjestelmää, jossa varsinaisen runkosarjan jälkeen joukkueet on jaettu sijoituksiensa mukaan ylempään ja alempaan jatkosarjaan, joissa lopulliset sijoitukset on ratkaistu. Useimmiten on kuitenkin pelattu pelkkä runkosarja. Ajoittain sarja on pelattu kolminkertaisena eli joukkueet ovat kohdanneet toisensa kolmesti kauden aikana. Pisimmillään tämä on tarkoittanut 33 ottelukierroksen pituista kautta vuosina 1991–1992, 2000–2001 ja uudelleen vuodesta 2011 alkaen, jolloin sarjassa oli 12 joukkuetta.
Kaarlo Hillilä
Kaarlo Henrik Hillilä (27. toukokuuta 1902 Oulu – 14. toukokuuta 1965 Helsinki ) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Lapin läänin maaherrana, Rovaniemen kauppalan johtajana sekä sodan jälkeen sisäministerinä ja Kansaneläkelaitoksen pääjohtajana.
Takajeejee
”Takajeejee” on neljäs single suomalaisen rap-duo JVG:n neljänneltä studioalbumilta 247365. Single julkaistiin 9. syyskuuta 2015. Kappaleella on mukana Evelina. Kappaleen ovat säveltäneet MGI, Robin Wrede, Jarkko Ehnqvist sekä Matias Keskiruokanen ja sanoittaneet JVG, Evelina, MGI, Jarkko Ehnqvist sekä S. Pirhonen. Kappaleen nimi on puhekielinen termi takatukalle.
Veikkausliiga
Sarjajärjestelmä
Ottelun voitosta saa kolme pistettä ja tasapelistä yhden. Mikäli kauden päätyttyä kaksi tai useampi joukkuetta on tasapisteissä, paremmuuden ratkaisee maaliero tai sen ollessa sama tehtyjen maalien määrä. Liigassa viimeiseksi sijoittunut joukkue putoaa suoraan Ykköseen, jonka voittaja puolestaan nousee suoraan liigaan. Liigassa toiseksi viimeiseksi sijoittunut karsii liigapaikasta Ykkösessä toiseksi sijoittuneen kanssa. Osallistuvilta seuroilta vaaditaan muun muassa taloudellisia edellytyksiä sekä olosuhdeohjelman pykälien täyttämistä liigalisenssin myöntämiseksi.
Takajeejee
”Takajeejee” sijoittui Suomen virallisen listan singlelistalla parhaimmillaan toiseksi ja latauslistalla ensimmäiseksi. Molemmat sijoitukset tulivat ensimmäisellä listaviikolla 38/2015. Yhteensä listaviikkoja kertyi singlelistalla seitsemän ja latauslistalla kuusi.
Kaarlo Hillilä
Nuoruus vapaustaistelijana
Sisällissodan päätyttyä Hillilä lähti talvella 1919 yhdessä nuoremman veljensä Erkin (Erik) kanssa vapaaehtoisena Viron vapaussotaan. Veljekset palvelivat Hans Kalmin komentamassa Pohjan Pojiksi ristityssä toisessa vapaaehtoisjoukossa ja osallistuivat 1. helmikuuta 1919 Etelä-Virossa sijaitsevan Valgan kaupungin valtaukseen. Tämän jälkeen joukko-osasto määrättiin hyökkäämään Latvian puolella sijaitsevaan Marienburgiin (Alūksne). Tiedusteluretkellä puna-armeijan yllättäminä Kaarlo Hillilä sai luodin jalkansa läpi ja 15-vuotias Erkki menetti henkensä.
Veikkausliiga
Sarjajärjestelmä
Liiga on kansainvälisellä kilpailukaudella 2015–2016 Euroopan jalkapalloliiton (UEFA) sarjarankingissa sijalla 36. Liigan voittaja pääsee UEFAn Mestarien liigan toiselle karsintakierrokselle. Toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet sekä Suomen cupin voittaja pääsevät Eurooppa-liigan (aik. UEFA-cup) ensimmäiselle karsintakierrokselle. Mikäli cupin voittaja on oikeutettu Mestarien liigan tai Eurooppa-liigan paikkaan jo liigasijoituksensa perusteella, siirtyy cupvoittajan Eurooppa-liigan paikka liigan neljänneksi sijoittuneelle joukkueelle.
Kaarlo Hillilä
Nuoruus vapaustaistelijana
Viron vapaussodan jälkeen Hillilä osallistui vielä Aunuksen retkeen toukokuusta heinäkuuhun 1919. Hillilä suoritti yloppilastutkinnon Oulun suomalaisessa yhteiskoulussa keväällä 1919.
Työläisnainen (Yhdysvallat)
Työläisnainen oli Yhdysvalloissa vuosina 1930–1936 ilmestynyt kommunistinen naisten viikkolehti.
Toverittaren jatkajaksi perustettua Työläisnaista julkaistiin aluksi Työmiehen yhteydessä Wisconsinin Superiorissa. Vuonna 1931 se siirrettiin New Yorkin Brooklyniin. Alaotsikolla Amerikan suomalaisten työläis- ja farmarinaisten viikkolehti ilmestynyt 12-sivuinen julkaisu sisälsi uutisia sekä artikkeleita naisten elämästä ja asemasta. Siinä oli myös mainoksia ja jonkin verran englanninkielistä aineistoa.
Työläisnaisen toimittajana työskenteli sen koko ilmestymisajan Evi Suvanto. Lehden levikki oli enimmillään 14 000 kappaletta vuonna 1932. Helmikuussa 1936 sen tilalle perustettiin laajempaa yleisöä tavoitellut Naisten Viiri.
Veikkausliiga
Hallinto
Liigaa hallinnoi Jalkapalloliiga ry, jonka hallituksen puheenjohtajana on marraskuusta 2020 lähtien toiminut Kaarlo Kankkunen. Hallituksessa istuu yksi jäsen kustakin liigaseurasta. Liigan toimitusjohtaja on Timo Marjamaa. Liigan toimisto sijaitsee Helsingissä Töölön jalkapallostadionin tiloissa. Alempien sarjatasojen toiminnasta vastaa Palloliitto ja sen piirit.
Liigalla on päätäntävalta muun muassa markkinointi- ja televisiointisopimuksistaan. Sarjajärjestelmän hyväksyy Palloliitto liigan esityksestä (sopimus vuodelta 2001). Seurojen liigalisenssien myöntämisestä päättää liigahallituksen ja Palloliiton liittohallituksen yhteinen liigalisenssikomitea.
Palloliitto ja Veikkausliiga allekirjoittivat 24. joulukuuta 2015 kausia 2016–2020 koskevan sopimuksen jalkapallon ylimmän sarjatason (Veikkausliiga) järjestämisestä. Sopimuksen sisältö on Palloliiton ja Veikkausliigan asettamien työryhmien esitysten mukainen.
Liiga on eurooppalaisten jalkapallon ammattilaisliigojen yhteistyöjärjestön European Leaguesin jäsen.
Mestaruuspatsas
Liigan mestaruuspatsas on naantalilaisen taiteilijan Timo Iivosen suunnittelema ja toteuttama, ja se on ollut käytössä ensimmäisestä liigakaudesta 1990 lähtien. 15 kilogrammaa painava ja 80 senttimetriä korkea patsas esittää kahta jalkapalloilijaa pallontavoittelutilanteessa. Patsas on hitsattu yhteen noin 300 osasta.
2000-luvun alkuun asti patsas tunnettiin nimellä Futura-patsas yhteistyökumppani Nesteen mukaan, mutta sittemmin patsaasta on käytetty vain nimeä Veikkausliigan mestaruuspatsas. Taiteilija Iivonen työskenteli liigan perustamisen aikoihin Naantalin Neste-huoltoasemalla, mitä kautta patsasprojekti tuli hänen toteutettavakseen.
Pelaajien palkat
Pelaajayhdistys teki vuosina 2001–2011 pelaajille lähetettyyn kyselyyn perustuneen palkkatutkimuksen. Vuoden 2011 jälkeen virallista tutkimusta ei ole tehty. Yhdistyksen toiminnanjohtaja Markus Juhola arvioi vuonna 2015, että keskipalkka on pysynyt jotakuinkin ennallaan, mutta päätoimisten pelaajien määrä on pudonnut. Osa pelaajista tekee muita töitä jalkapalloilun ohella ja joukkueissa on entistä enemmän junioripelaajia.
Televisio ja radio
Veikkausliigan sekä Sanoma Media Finland:in välisen keväällä 2015 solmitun kolmivuotisen tv-sopimuksen myötä kaikki Veikkausliigan ottelut ovat olleet mahdollista katsoa suorana maksullisissa Ilta-Sanomien IS-Extrassa, sekä kaudesta 2016 alkaen myös Nelosen Ruutu+ -palveluissa.
Aikaisemmin liigaa on televisioitu ainakin Ylen, Nelosen, Urheilukanavan, Canal+:n, URHOtv:n ja Kutosen kanavilla sekä Veikkauksen VeikkausTV-verkkopalvelussa. Liigan ja Urho-TV:n välinen televisiointisopimus kattoi kaudet 2010–2014 ja oli Yle Urheilun tietojen mukaan arvoltaan noin kuusi miljoonaa euroa. Urho-TV lopetti toimintansa huhtikuussa 2014, ja sillä oli ollut jo aiemmin vaikeuksia täyttää sopimuksen mukaisia maksuja.
Radiossa liigan ottelutapahtumia seurataan Yle Puheen Jalkapallokierroksessa.
Maalikuninkaat
¹ Kimmo Tarkkio pääsi samaan maalimäärään pudotuspelien jälkeen.
20-vuotistähdistöjoukkue
Liiga ja Veikkaus valitsivat liigan 20-vuotisjuhlavuonna 2009 liigan siihenastisen historian tähdistöjoukkueen. 11 pelaajan lisäksi valittiin valmentaja, joukkueenjohtaja ja erotuomari.
Veikkausliigakentät
Ohessa on esitetty sijaintikunnittain kentät, joilla on pelattu Veikkausliigaottelu(ita) (suluissa päivä ja ottelupari ensimmäisestä kentällä pelatusta Veikkausliiga-ottelusta, lähteenä Veikkausliigan ottelutilastot 1990-2013 . 2014 alkaen tiedolle on esitetty erikseen lähde)
Uusin listan kentistä on Seinäjoen Jouppilanvuoren tekonurmi (ensimmäisen kerran 2014). Sitä edeltävät viimeisimmät uudet kentät olivat Turun urheilupuiston yläkenttä (ensimmäisen kerran 2013), Kouvolan keskuskenttä ja Turun Paavo Nurmi Stadion (molemmat vuonna 2012).
Piraattiliike
Piraattiliike on kansainvälinen liike, joka koostuu toiminnallisista yksiköistä, kuten eri maiden piraattipuolueista ja internetissä toimivista tiedotuspalveluista. Piraattiliike korostaa yksityisyydensuojaa, sananvapautta, tiedon ja kulttuurin vapautta sekä suhtautuu arvostelevasti immateriaalioikeuksiin ja yksityisiin monopoleihin.
Veikkausliiga
Maratontaulukko
Tilanne kauden 2022 jälkeen (kausilla 2015-2018 pelattiin vuosittain 198 ottelua, maaleja sarjataulukossa vuonna 2015: 448, vuonna 2016: 459, vuonna 2017: 542, vuonna 2018: 490 (huom. Kuusysin ottelut eivät löydy tuloslähteestä kotijoukkuenimellä, pitää etsiä vastustajien otteluista). Veikkausliigaotteluita 1990 – 2014 on pelattu yht. 4452 kpl + 4×198 (2015-2018). Otteluiden maalisumma (1990-2014) taulukossa on yhteensä 11952 maalia + 448 + 459 + 542 + 490 (2015-2018). Protestilla ratkenneet ottelut on taulukossa esitetty 3-0/0-3 –tuloksin, ks. taulukon alla luettelo niistä. Pisteet on laskettu 3 p voitosta ja 1 p tasapelistä (myös kaudelta 1990, jolloin oli vielä käytössä 2 p voitosta pistejärjestelmä; se muuttui 3 p:een 1991).
Kaarlo Hillilä
Opiskelija-aktiivina
Hillilä aloitti syksyllä 1921 opinnot Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Hän ystävystyi huonetoverinsa, saman tiedekunnan opiskelijan ja Pohjois-Pohjalaisen Osakunnan jäsenen, kajaanilaisen Urho Kekkosen kanssa. Osakunta-aktiivisuuden lisäksi monien sen ajan opiskelevien nuorten poliittinen aktiivisuus kanavoitui juuri perustetun Akateemisen Karjala-seuran rientoihin. Opiskeluaikana molemmat, niin Hillilä kuin Kekkonen, hankkivat lisäansioita Etsivän Keskuspoliisin tehtävissä. Opiskeluaikoina muodostui Hillilän, Kekkosen ja Aaro Pakaslahden välille tiivis yhteistyösuhde, jonka poliittinen merkitys oli vahvimmillaan 1930-luvun lopulta aina 1940-luvun loppuvuosiin.
Poliittisesti Hillilä oli maalaisliittolainen. Hillilä valittiin presidentin valitsijamieheksi 1937, ja hän oli valitsemassa maalaisliittolaista Kyösti Kalliota presidentiksi. Vuonna 1937 saamallaan valitsijamiesmandaatilla hän oli valitsemassa Risto Rytiä kaksi kertaa Suomen presidentiksi vuosina 1940 ja 1943.
Viranhoitoa Lapissa
Hillilä suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1926 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1929, jolloin hän siirtyi Rovaniemen kauppalan johtajaksi toimien virassa kahteen otteeseen ennen Lapin läänin maaherraksi nimittämiseen asti. Ennen maaherran töitään Hillilä teki silloiselle sisäministerille Urho Kekkoselle taustaselvityksiä suunniteltaessa IKL:n lakkauttamista, vaikakaan lakkautus ei tuolloin onnistunut.
Hillilä valittiin Lapin läänin ensimmäiseksi maaherraksi vuonna 1938, jolloin Lapin lääni erotettiin koko Pohjois-Suomen kattaneesta Oulun läänistä omaksi hallintoalueekseen. Hillilän maaherrakaudelle olivat leimaa-antavina sotavuodet, ennen kaikkea jatkosodan vuodet, jolloin Pohjois-Suomeen oli tullut yli 200 000 saksalaissotilasta. Saksalaisten edustajana suomalaiseen paikalliseen siviilihallintoon oli heidän joukkojensa komentaja kenraaliluutnantti Eduard Dietl. Näissä oloissa Hillilä pyrki kuitenkin valvomaan Suomen ja suomalaisen siviilihallinnon etuja. Pikakäynnillään Lapissa alkuvuonna 1942 Saksan salaisen poliisin Gestapon päällikkö Heinrich Himmler kertoi Hillilälle varsin avoimesti juutalaisiin ja romaneihin kohdistetuista etnisistä puhdistuksista Saksassa ja sen miehittämillä alueilla.
Kekkosen tukimiehenä
Sodan aikana opiskeluaikana syntynyt yhteistyö Urho Kekkosen ja Aaro Pakaslahden kesken jatkui hyvin tiiviinä. Muina keskeisinä yhteistyökumppaneina toimi muun muassa Kustaa Vilkuna. Hillilän ja Pakaslahden rooli oli toimia ennen kaikkea keskustelukumppanina ja tietolähteenä Kekkosen kirjoittaessa Suomen Kuvalehteen sotilaspoliittisia tilannekatsauksia nimimerkillä "Pekka Peitsi". Hillilä kuului siihen joukkoon, joka yhdessä Urho Kekkosen kanssa tuli marraskuussa 1942 siihen johtopäätökseen, että Saksa ja Suomi sen mukana häviää sodan.
Marsalkka Mannerheimin tultua presidentiksi elokuussa 1944 Hillilä oli rauhanopposition ehdokas pääministeriksi. Hänestä tuli kuitenkin Antti Hackzellin hallituksen sisäministeri. Tällöin alkoi Hillilän virkavapaus maaherran toimesta, joka kesti vuoteen 1946 hänen hoitaessaan ministeritehtäviä sodanjälkeisissä hallituksissa. Sisäministerin rooli oli tärkeä siirryttäessä rauhatilaan syyskuussa 1944. Tällöin maahan tuli Neuvostoliiton johtama valvontakomissio, joka sisäministeriön kautta pani täytäntöön useita poliisiasioita. Lisäksi armeijan demobilisaatio, siirtoväki ja käynnistynyt Lapin sota saattoivat aiheuttaa ongelmia nimenomaan sisäministerille. Neuvostoliittoa lepyttääkseen Hillilä oli loppuvuonna 1944 valmis luovuttamaan nimekkäitäkin suomalaisia Neuvostoliittoon.
Merkittävänä uuden suunnan poliittisena avauksena Hillilän osalta oli kielletyn äärivasemmiston, muun muassa Suomen kommunistisen puolueen laillistaminen. Oikeusministeri Urho Kekkonen ja Hillilä olivat tällöin valmiita yhteistyöhön äärivasemmiston kanssa. Hillilä toimi sisäministerin tehtävissä Castrenin ja Paasikiven II hallituksissa maaliskuuhun 1945. Maaliskuun 1945 eduskuntavaalien jälkeen muodostetussa Paasikiven III hallituksessa Hillilä toimi kansanhuoltoministerinä ja oli aktiivisessa roolissa yhdessä oikeusministeri Kekkosen kanssa presidentin vaihtamiseksi Mannerheimista Paasikiveen.
Kansaneläkelaitoksen johtajana
Vaikka Hillilällä olisi ollut muuttuneissa sodanjälkeisissä oloissa poliittista käyttöarvoa, rankka elämä oli tehnyt tehtävänsä. Hänellä ei enää ollut kykyä ottaa aktiivista vastuuta. Hillilä toimi Lapin maaherrana vuosina 1946–1947 ja siirtyi sen jälkeen Helsinkiin Kansaneläkelaitoksen pääjohtajaksi (1946–1954 ).
Hillilä erotettiin Kansaneläkelaitoksen johtajan paikalta 14. lokakuuta 1954, mutta Kekkonen nimitti hänet pian Kansaneläkelaitoksen hallituksen jäseneksi. Nimittäessään Hillilän Kekkonen pakotti tämän allekirjoittamaan päiväämättömän eroanomuksen, jonka Kekkonen talletti kassakaappiinsa. Lopullinen päätös uralle tuli Kansaneläkelaitoksen työsuhdeasuntosotkuissa, vaikkakin kesällä 1961 Hillilälle annettu virkarikostuomio lieveni Korkeimmassa oikeudessa virkavirheeksi.
Veikkausliiga
Maratontaulukko
Erikoisuudet:
- Jälkikäteen muutetut otteluiden tulokset (taulukkoon laskettu joko 0–3 tai 3–0)
- vuoden 1990 pudotuspelien rp-ratkaisuun päättyneet ottelut on esitetty maalien osalta 90 min tulos, voitto/häviö on rp-ratkaisun mukainen (näin ratkaistuja otteluita on yht. 5, joista HJK ja Kuusysi kumpikin 2, yksi Haka, KuPS, MP, Reipas, RoPS ja TPS).
Sijoitukset kausittain
Huomautukset
† Ovat edesmenneitä jalkapalloseuroja, tieto perustuu wikipedian ko. seura-artikkelissa esitettyyn.
1 OTP ja OLS yhdistivät edustusjoukkueensa ja perustivat FC Oulun, jolle OTP:n sarjapaikka siirrettiin.
2 Hjallis Harkimo osti PK-35:n edustusjoukkueen ja perusti Jokerit, jolle PK-35:n sarjapaikka siirrettiin.
4 Jokerit lopetti toimintansa, ja sen sarjapaikan sai putoajajoukkue KooTeePee.
5 Allianssin liigalisenssihakemus hylättiin, ja seura lopetti toimintansa.
6 TamU suljettiin liigasta talousepäselvyyksien vuoksi, ja seura lopetti toimintansa. AC Oulun liigalisenssihakemus hylättiin, ja seura jatkoi toimintaansa Ykkösessä.
7 Honka oli säilyttänyt liigapaikkansa kentällä, mutta menetti sen valtataistelun takia kabineteissa. 22.12.2014 vapautunut liigapaikka myönnettiin KTP:lle.
Piraattiliike
Toimijoita
[[Tiedosto:Map of Pirate Parties.svg|thumb|right|Piraattipuolueet maailmassa
]]
Ensimmäinen Piraattipuolue perustettiin Ruotsiin vuonna 2006.
Piraattiliike on aktiivinen varsinkin Euroopassa. Tšekin, Islannin ja Luxemburgin piraateilla on edustajia valtakunnallisissa parlamenteissa. Europarlamenttivaaleissa 2019 piraattipuolueet saivat 4 paikkaa (1 Saksasta, 3 Tšekistä). Piraattieuroparlamentaarikot kuuluvat Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmään.
Muutamassa muussa maassa piraateilla on edustajia matalammilla tasoilla. Suomen Piraattipuolueella on kaksi kunnallisvaltuutettua (Helsingissä ja Jyväskylässä).
Piraattipuolueiden kansainvälisenä yhteistyöjärjestönä toimii Piraattipuolueiden internationaali (PPI) ja Euroopassa Euroopan piraattipuolue.
Teneriffan pohjoinen lentoasema
Teneriffan pohjoinen lentoasema (, aikaisemmin Los Rodeosin lentoasema) on vanhempi Kanariansaarten Teneriffan kahdesta kansainvälisestä lentoasemasta. Se sijaitsee saaren koillisosassa San Cristóbal de La Lagunassa lähellä Santa Cruz de Tenerifeä. Se tunnettiin 1970-luvulle asti nimellä Los Rodeos. Vuonna 2009 lentoasemalla oli 4 054 147 matkustajaa.
Lentoaseman yhteydessä sijaitsee Espanjan maavoimien helikopterijoukkojen tukikohta.
Naantalin museo
Naantalin museo on Naantalin kaupungin omistama kulttuurihistoriallinen museo, joka sijaitsee vanhassa kaupungissa keskellä kaunista puutaloympäristöä. Museo on avoinna toukokuun puolivälistä elokuun loppuun ja joulun aikaan, mutta myös muina aikoina kävijöitä otetaan vastaan sopimuksen mukaan.
Hiilolan talossa pääsee tutustumaan siihen, miten pikkukaupungin porvariperhe asui 1800-luvun lopussa. Pihan vanha tammi johdattelee kävijän museon puutarhaan, josta löytyy muun muassa yrttimaa ja vanhan kaivopaviljongin kopio. Puutarhan perältä portaat vievät Sau-Kallion käsityöläiskotiin. Humpin kiinteistö on museon päärakennus, jossa sijaitsevat museon toimiston lisäksi museokauppa Säsonki, arkeologinen näyttely Naantalin varhaisimmista vaiheista, pienoismalli luostarin elämästä ja vaihtuvien näyttelyiden tila.
Naantalin museo on osallistunut myös nykydokumentointiin, tutkimalla mobiililaitteiden avulla arjesta kerättyjä kuvia ja muuta tietoa.
Museon historia
Naantalin museon perustivat vuonna 1919 innostuneet kaupunkilaiset, jotka olivat huolissaan sekä kirkollisen esineistön säilymisestä että myöhemmin myös kaupungin menneisyyden vaalimisesta. Naantalin Museoyhdistys lahjoitti museon kokoelmineen Naantalin kaupungille vuonna 1980 ja siitä asti museo on ollut ammatillisesti hoidettu.
Kalifornian lippu
Kalifornian lippu on Kalifornian osavaltion virallinen tunnus sinetin ohella. Lippua kutsutaan englanniksi tavallisesti nimellä Bear Flag. Lippu on pohjaväriltään valkoinen, ja sen keskelle on kuvattu harmaakarhu vihreällä ruoholla. Karhun alla on sanat California Republic. Lipun vasemmalla laidalla karhun yläpuolella on pieni punainen viisisakarainen tähti. Lipun alalaidassa on punainen vaakaviiva.
Historia
thumb|California Lone Star Flag. thumb|Alkuperäinen Bear Flag vuoden 1890 valokuvassa.
Ensimmäisiä nykyisen Kalifornian alueen lippuja käyttivät Kaliforniaa 1830-luvulla hallinnutta Meksikoa vastaan taistelleet kapinalliset. Näistä vanhin tarkoin ulkonäöltään tunnettu lippu on California Lone Star Flag vuodelta 1836. Siinä on yksi punainen viisisakarainen tähti valkoisella pohjalla.
Muut liput
thumb|Kalifornian kuvernöörin lippu.