cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chandra-avaruusteleskooppi
Tekninen kuvaus
Röntgenalueella tavanomaiset optiset teleskoopit eivät toimisi, koska läpitunkevat röntgensäteet menisivät normaalisti aineen läpi tai imeytyisivät siihen. Sen sijaan Chandrassa ja vastaavissa röntgenalueen observatorioissa käytetään niin sanottua Wolter-teleskooppia, jossa peileinä on sisäkkäisiä parabolisia ja hyperbolisia sylintereitä, joihin iskeytyvien säteiden kohtaamiskulma on hyvin pieni ja säteet hiveltävät pinnasta korkeintaan 0,16–2 asteen heijastuskulmalla.
Silvestr
thumb|upright|Pappi Silvestr veistoksessa Tuhatvuotinen Venäjä. Silvestr eli Sylvester (, munkkinimenä Spiridon, s. todennäköisesti Novgorod. k. n. 1565 todennäköisesti Vologdan alue, Venäjä) oli huomattava venäläinen ortodoksinen uskonoppinut. Hän kuului metropoliitta Makarin ja kreikkalaissyntyisen munkin Maksim Grekin ohella niihin uskonnollisiin vaikuttajiin, jotka toimivat Iivana IV Julman opettajina ja neuvonantajina. Silvestr oli luonteeltaan karismaattinen ja hänen retoriikkaansa on luonnehdittu mykistäväksi. Hän kokosi ja kirjoitti myös käytännöllis-moraalisen kolmiosaisen julkaisun nimeltä Domostroj (vapaasti suomennettuna 'Taloudenpito').
Koska Iivanan isä, tsaari Vasili III kuoli tapaturmaisesti vuonna 1533 Iivanan ollessa vasta kolmivuotias, tästä tuli Moskovan suuriruhtinas jo pikkulapsena. Tämä aiheutti monenlaisia vallanperimysriitoja, jotka jatkuivat vielä hänen tultuaan Makarin voideltua hänet koko Venäjän itsevaltiaaksi 16 vuoden iässä ja naimattomana. Tsaarin arvonimen Iivana sai Konstantinopolin patriarkan suostumuksella vuonna 1561. Vaikutusvaltaisena pappina Silvestr oli myös vaatimassa kaikkien Iivanan alamaisten uskollisuutta.
Silvestr oli tullut Iivanan luottomieheksi vuonna 1947, jolloin tämä astui ensimmäiseen avioliittoonsa Jurjev Zaharinin pajarisukuisen tyttären Anastasija Romanovnan kanssa hurjin menoin, mikä jo sinänsä pahensi ristiriitoja pajarisukujen välillä. Itse asiassa pajarilaitos poikkesi jossain määrin läntisistä aatelijärjestelmistä. Kun sitten kuumana kesänä Moskovassa syttyi suuria tulipaloja, joissa Makari loukkaantui vaikeasti. Silvestr lähestyi historioitsija Nikolai Karamzinin sanoja käyttäen Iivanaa sormi pystyssä, näyttäen profeetalta ja sanoi vakuuttavasti, että Jumalan tuomio leijui kevytmielisen, pahojen himojen riivaaman tsaarin päällä. Katuvaiseksi nöyrtynyt Iivana rukoili Silvestriä auttamaan. Pikku hiljaa Iivana siirsi häntä nuoruudessaan vainonneiden pajarien ohi alempisäätyisen Aleksei Adaševin, joka hallitsi käytännössä yhteistyössä Silvestrin kanssa. Neuvostoliittolainen historioitsija Aleksandr Aleksandrovitš Zimin on arvellut, että Iivanan sittemmin tarkoituksiinsa luoma satunnaisesti kokoontunut "valittu neuvosto" olisi Silvestrin idea ja osoitus jonkinlaisesti demokratisoitumisesta Venäjällä jo tuohon aikaan.
Silvestr kannatti Iivanan serkkua Staritsan ruhtinasta Vladimiria hallitsijaksi Iivanan sairastaessa 1553. Lisäksi hän kävi kirjeenvaihtoa ruhtinas Aleksandr Gorbati–Šuiskin kanssa. Silvestrillä oli poika Anfim, jolle myönnettiin djakin arvo. Kun Iivanan puoliso Anastasija kuoli 1560 todennäköisesti myrkytettynä, jälleen Moskovan palojen aikaan, Iivana sytti Adaševia ja Silvestriä kuolemantapauksesta. On arveltu, että Silvestrin ja Anastasijan välit olivat muuta kuin lämpimät. Adašev lähti maanpakoon, Vladimir ja Gorbati-Šuiski teloitettiin, mutta ilmeisesti Silvestr kuoli luonnollisesti majailtuaan Solovetskissa sekä Kirillo-Belozerskin luostarissa omaehtoisessa karkotuksessa Vologdan lähellä.
thumb|upright|[[Pavel Plešanovin maalaus vuodelta 1856, jossa Silvestr ja Iivana Moskovan palon aikana 1547.]]
Tessa Worley
Tessa Worley (s. 4. lokakuuta 1989 Annemasse, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä. Hän on kaksinkertainen suurpujottelun maailmanmestari ja niin ikään kaksinkertainen suurpujottelucupin voittaja.
Arvokilpailut
Worley saavutti pronssia junioreiden MM-kilpailujen suurpujottelussa Formigalissa 2008. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 sijoittuen suurpujottelussa seitsemänneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja pronssia suurpujottelussa. Hän voitti suurpujottelun maailmanmestaruuden Schladmingissa 2013. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän voitti kultaa suurpujottelussa ja joukkuekilpailussa sekä sijoittui supersuurpujottelussa kahdeksanneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli suurpujottelussa seitsemäs. Åren vuoden 2019 MM-kilpailuissa Worley sijoittui suurpujottelussa kuudenneksi ja supersuurpujottelussa kuudenneksitoista. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti pronssia parisuurpujottelussa sekä oli suurpujottelussa seitsemäs ja supersuurpujottelussa kolmastoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui supersuurpujottelussa 19:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli supersuurpujottelussa yhdeksäs.
Maailmancup
Worley sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan viides Söldenin suurpujottelukilpailussa lokakuussa 2007. Ensimmäisen voittonsa hän sai Aspenin suurpujottelussa 29. marraskuuta 2008 ja toisen Åren suurpujottelussa kaudella 2009–2010. Kaudella 2010–2011 hän voitti kolme suurpujottelua peräkkäin Aspenissa, Sankt Moritzissa ja Semmeringissä. Hän sijoittui kaudella 2010–2011 suurpujottelucupissa toiseksi. Kaudella 2011–2012 Worley voitti Kranjska Goran ja Soldeun suurpujottelut sekä sijoittui samassa lajissa kolmanneksi Lienzissä. Suurpujottelucupissa hän oli kolmas.
Kaudella 2012–2013 Worley oli toinen Lenzerheiden sekä kolmas Sankt Moritzin, Courchevelin ja Semmeringin suurpujotteluissa. Suurpujottelucupissa hän sijoittui neljänneksi. Kaudella 2013–2014 hän voitti Sankt Moritzin suurpujottelun. Kaudella 2016–2017 hän voitti Killingtonin, Sestrieren ja Mariborin suurpujottelun, sijoittui toiseksi Semmeringin molemmissa suurpujotteluissa ja Plan de Coronesin suurpujottelussa sekä kolmanneksi Squaw Valleyn suurpujottelussa. Hän voitti suurpujottelucupin ja sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kuudenneksi. Kaudella 2017–2018 Worley voitti Lenzerheiden suurpujottelun sekä oli toinen Söldenin, Courchevelin ja Kranjska Goran suurpujotteluissa. Suurpujottelucupissa hän sijoittui toiseksi.
Kaudella 2018–2019 Worley voitti Söldenin suurpujottelun, oli kolmas Courchevelin ja Semmeringin suurpujottelussa sekä toinen Kronplatzin suurpujottelussa. Suurpujottelucupissa hän sijoittui kolmanneksi.
Kaudella 2019–2020 Worley sijoittui Söldenin ja Courchevelin suurpujotteluissa kolmanneksi.
Kaudella 2020–2021 hän sijoittui toiseksi Kranjska Goran ensimmäisessä suurpujottelussa. Hän voitti Kronplatzin suurpujottelun. Suurpujottelucupissa hän oli kolmas. Kaudella 2021–2022 Worley voitti Lienzin ja Lenzerheiden suurpujottelun. Kranjska Goran suurpujottelussa hän sijoittui toiseksi. Kronplatzin suurpujottelussa hän sijoittui kolmanneksi. Hän voitti suurpujottelucupin ja sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kahdeksanneksi.
Kuningatar Elisabetin saaret
Monet saariryhmän saarista ovat maailman suurimpia. Saariryhmän suurin saari on Ellesmerensaari. Muita merkittäviä saaria ovat Amund Ringnesin saari, Axel Heibergin saari, Bathurstinsaari, Bordensaari, Cornwallinsaari, Cornwallisinsaari, Devoninsaari, Eglintonsaari, Ellef Ringnesin saari, Mackenzie Kingin saari, Melvillensaari ja Prinssi Patrickin saari. Ne muodostuvat pääasiassa siluurikauden ja kivihiilikauden kivestä, jota peittää tundra.
Saarten olemassaolo tiedettiin eurooppalaisten tutkimusmatkojen ansiosta jo vuonna 1616. Saarien tutkimus sai odottaa, kunnes brittiläiset tutkimusmatkailijat yrittivät navigoida niiden lomitse etsiessään Luoteisväylää 1800-luvulla. Norjalaiset tutkivat aluetta ja nimesivät Sverdrupinsaaret Norjan omaisuudeksi.
Saariryhmän nimesi Parry Archipelagoksi brittiläinen tutkimusmatkailija William Edward Parry, joka löysi saaret vuonna 1820 purjehtiessaan Hecla-laivalla. Ne tunnettiin tällä nimellä yli 130 vuoden ajan. Saaret nimettiin uudelleen kuningatar Elisabet II:n kruunajaisten jälkeen vuonna 1953.
Suurin osa saarista on asumattomia. Suurimmat kylät ovat Resolute Cornwallisinsaarella ja Grise Fiord Ellesmerensaarella. Alueen tärkein teollisuudenala on öljynporaus.
Det islamske forbundet i Norge
Järjestö kuuluu Norjan muslimien Islamsk Råd Norge -kattojärjestöön. Sen sisarjärjestö on ruotsalainen Islamiska förbundet i Sverige.
Klaus Fleming (täsmennyssivu)
Klaus Fleming voi tarkoittaa seuraavia Fleming-sukuisia suomalaisia historiallisia henkilöitä:
Seututie 273
Seututie 273 on Kankaanpäästä Karvian kautta Jalasjärvelle johtava seututie. Tie on kaksikaistainen ja päällystetty.
Tie alkaa Kankaanpäästä, Niinisalon kylästä valtatieltä 23 ja kulkee Karvian Kantin kylän, keskustan, Sarvelan kylän, Karvianjärven länsipuolelta Saran kylään, josta edelleen Kurikan Ilvesjoelle ja Koskuelle. Koskuella tie päättyy valtatiehen 3.
Raskaan liikenteen osuus seututie 273:n liikennemäärästä oli vuonna 2007 8,9 prosenttia. Suurimmaksi osaksi tie on turvekuljetusten rasittama. Tie on päällystetty viimeksi vuonna 1995 ja päällysteenä on pab-v. Vuosina 1994–1995 parannettiin myös tien rakennetta.
Green Dragon
pienoiskuva|Kannabistinktuuraa pullossa
Green Dragon on alkoholijuoma, joka tehdään liuottamalla kannabiksen lehtiä, kukintoja tai oksia vahvassa alkoholissa, yleensä vodkassa. Kannabinoidit liukenevat alkoholiin ja tuloksena on tumman vihreää tai ruskeaa nestettä.
Matti Aaltonen (arkkitehti)
thumb|Irma ja Matti Aaltosen suunnittelema [[Hailuodon kirkko.]] Matti Johannes Aaltonen (21. maaliskuuta 1921 Helsinki – 25. syyskuuta 1978 Oulu) oli suomalainen arkkitehti, professori ja kuvanveistäjä.
Elämä ja ura
Matti Aaltonen avusti 1940- ja 1950-luvuilla isäänsä Wäinö Aaltosta useiden muistomerkkien suunnittelussa. Matti ja Irma Aaltosen suunnittelemia muistomerkkejä ovat esimerkiksi panssarirykmentin muistomerkki Parolassa (1959), Oskari Tokoin muistomerkki Kannuksessa (1967) sekä Karstulan kirkon (1957), Petäjäveden kirkon (1953) ja Reposaaren (1952) sankarihautamuistomerkit. Toimisto suunnitteli myös esimerkiksi Helsingin juutalaisen seurakunnan koulun ja seurakuntatalon (1961), modernin Hailuodon kotakirkon (1972) ja Turussa sijaitsevan Wäinö Aaltosen museon (1967). Myöhemmin Aaltonen myös toimi museon intendenttinä. Matti ja Terttu Aaltosen yhteistä tuotantoa on muun muassa runoilija Aaro Hellaakosken muistomerkki (1976) Oulussa. Matti Aaltonen suunnitteli myös asemakaavat Espoon Karakallioon sekä Oulun Koskelaan ja Tuiraan.
Frank Dummerth
Frank Dummerth (6. tammikuuta 1871 Saint Louis, Missouri – 7. elokuuta 1936 Saint Louis, Missouri) oli yhdysvaltalainen soutaja. Hän kilpaili Western Rowing Clubille (Saint Louis). Hän osallistui vuoden 1904 kesäolympialaisiin Saint Louisissa ja sai siellä pronssia perämiehettömässä nelikossa.
Punainen kirja (Juhana III)
Liturgia svecanae ecclesiae catholicae et orthodoxae conformis eli Punainen kirja oli Ruotsin kuningas Juhana III:n vuonna 1576 tai 1577 julkaisema uusi jumalanpalvelusjärjestys, jossa luterilaiseen jumalanpalvelukseen pyrittiin yhdistämään piirteitä katolisesta messusta.
Puolalaisen prinsessan Katariina Jagellonican kanssa naimisissa ollut Juhana ihaili katolisen kirkon ulkoisia menoja ja seremonioita, joiden suuntaan hän halusi muuttaa Ruotsin kirkon toimintaa. Punaisessa kirjassa jumalanpalvelukseen olisi liitetty osia katolisesta messusta, mutta jätetty pois luterilaisuuden kannalta ongelmallisia kohtia, kuten ristinmerkkien teko ja kumarrukset. Punaista kirjaa kannatti muun muassa arkkipiispa Laurentius Petri Gothus, mutta enemmän se herätti vastustusta. Nimekkäisiin vastustajiin kuului muun muassa Kaarle-herttua. Kuninkaan kiinnostus katolisuuteen laimeni kuningattaren kuoltua ja punaisen kirjan noudattamisesta luovuttiin Juhanan kuoltua 1592. Lopullisesti punainen kirja päätettiin hylätä vuoden 1593 Uppsalan kokouksessa.
Suomessa punaiseen kirjaan suhtauduttiin maltillisesti eikä se herättänyt samanlaista vastustusta kuin Ruotsissa. Turun piispa Eerik Sorolainen otti sen käyttöön, mistä hän joutui myöhemmin esittämään Uppsalan kokouksessa julkisen anteeksipyynnön.
Ilmojen kiitäjät
Ilmojen kiitäjät (Strategic Air Command) on Anthony Mannin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1955. Elokuvassa James Stewart näyttelee toisessa maailmansodassa lentäjänä palvellutta ja nykyistä baseballammattilaista everstiluutnantti Hollandia, joka kutsutaan takaisin palvelukseen ilmavoimien tarvitessa kokeneita lentäjiä uusiin suihkupommittajiinsa. Hänen puolisoaan Sallya esittää June Allyson.
Constance Titus
Constance Sutton Titus (14. elokuuta 1873 Pass Christian, Mississippi – 24. elokuuta 1967 Bronxville, New York) oli yhdysvaltalainen soutaja. Hän kilpaili New Yorkin Atalanta Boat Clubille. Hän osallistui vuoden 1904 kesäolympialaisiin Saint Louisissa ja sai siellä yksikössä pronssia.
Titus toimi yli 50 vuoden ajan vakuutusmeklarina.
Juri Kunakov
Juri Aleksandrovitš Kunakov (, s. 19. helmikuuta 1990 Voronež, Neuvostoliitto) on venäläinen uimahyppääjä. Hän kilpailee yhden ja kolmen metrin ponnahduslaudalla.
Kunakov osallistui ensimmäisen kerran Euroopan-mestaruuskilpailuihin Budapestissa 2006. Metrin ponnahduslaudan karsinnassa hän sijoittui yhdeksänneksi ja selviytyi jatkoon. Välierässä Kunakov sijoittui viidenneksi ja karsiutui. Kolmen metrin parikilpailussa hänen parinsa oli Dmitri Sautin. He sijoittuivat sekä karsinnassa että loppukilpailussa toisiksi.
Eindhovenin EM-kilpailuissa 2008 Kunakov voitti 3 metrin parikilpailun karsinnan ja loppukilpailun. Hänen parinsa oli jälleen Sautin. Metrin ponnahduslaudalla hän sijoittui karsinnassa yhdeksänneksi ja välierässä neljänneksi eikä päässyt loppukilpailuun.
Pekingin olympialaisissa 2008 sijoittui kolmen metrin parikilpailussa toiseksi.
EM-kilpailuissa Budapestissa 2010 Kunakov osallistui kolmen metrin parikilpailuun parinaan Sautin. He sijoittuivat sekä karsinnassa että loppukilpailussa kolmansiksi.
Metal Discharge
Metal Discharge on thrash metal -yhtye Destructionin studioalbumi. Se julkaistiin 22. syyskuuta 2003.
Kappaleet
Rajoitetun painoksen bonuskappaleet:
CD-versiossa on mukana myös musiikkivideo kappaleesta "The Ravenous Beast".
Vain elämää – Kootut levytykset 1965–1990
Vain elämää – Kootut levytykset 1965–1990 on vuonna 2010 julkaistu kokoelmalevyboksi, johon on koottu lähes kaikki Irwin Goodmanin levyttämät kappaleet. Boksi sisältää 14 CD:tä, jotka sisältävät 327 laulua, sekä 228-sivuisen "Vain elämää"-kirjan. Kirja sisältää Veikko Salmen kirjoittaman muistelo-osuuden sekä Juha Rantalan kirjoittaman musiikillisen elämäkerran.
Koripallon suomalais-ruotsalainen liiga
Historia
Sarja pelattiin ensimmäistä kertaa kaudella 1998–1999, jolloin liigan loppuottelussa Alviks BK voitti Piilosetin. Ensimmäisellä kaudella sarjassa oli mukana kymmenen joukkuetta, mutta toisella kaudella joukkuemäärä pudotettiin kahdeksaan. Kaudella 2000–2001 sarjassa ei pelattu viime vuosien tapaan loppuottelua, vaan maiden parhaiten sarjassa sijoittuneet joukkueet saivat toisen kierroksen karsintapaikan koripallon Pohjois-Euroopan liigaan.
Diego Martínez Barrio
Diego Martínez Barrio (25. marraskuuta 1883 – 1. tammikuuta 1962) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan toisen tasavallan pääministerinä kaksi lyhyttä kautta vuosina 1933 ja 1936.
Martínez Barrio aloitti poliittisen uransa vuonna 1903 Unión Republicana -nimisessä tasavaltalaisessa puolueessa, joka hajosi jo muutamaa vuotta myöhemmin. Sen jälkeen hän liittyi Alejandro Lerroux’n perustamaan Radikaalipuolueeseen. Kenraali Miguel Primo de Riveran diktatuurin aikana hän oli oppositiossa. Martínez Barrio oli elokuussa 1930 yksi tasavaltalaisten niin sanotun San Sebastiánin sopimuksen allekirjoittajista. Toisen tasavallan ensimmäisessä hallituksessa vuonna 1931 hän toimi viestintäministerinä. Manuel Azañan hallituksen kaaduttua Martínez Barrio toimi syksyllä 1933 parin kuukauden ajan pääministerinä ja hänen hallituksensa määräsi hajotusvaalit. Vaalien jälkeen hän oli hetken sisäministerinä Lerroux’n hallituksessa, mutta erosi pian ja perusti uuden Unión Republicana -puolueen, koska ei hyväksynyt Lerroux’n ja Radikaalipuolueen siirtymistä oikealle. Myöhemmin hän siirtyi yhteistyöhön Azañan ja kansanrintaman kanssa.
Kansanrintaman saatua enemmistön helmikuun 1936 parlamenttivaaleissa Martínez Barrio valittiin parlamentin puhemieheksi. Kun parlamentti erotti presidentti Niceto Alcalá Zamoran huhtikuussa 1936, Martínez Barrio toimi kuukauden ajan vt. presidenttinä, kunnes Azaña valittiin Alcalá Zamoran seuraajaksi. Kun joukko oikeistolaisia kenraaleja aloitti Espanjan sisällissodan lähtölaukauksena toimineen kapinan, presidentti Azaña nimitti Martínez Barrion 18. heinäkuuta 1936 pääministeriksi. Ehkäistäkseen sodan hän tarjosi puhelimitse ministerinsalkkuja kapinaa johtaneille kenraaleille kuten Emilio Molalle, mutta nämä kieltäytyivät. Martínez Barrio erosi vielä saman yön aikana José Giralin hyväksi. Martínez Barrio jatkoi tämän jälkeen puhemiehen tehtävässään. Hän joutui pakenemaan Espanjasta tasavallan kukistuttua vuonna 1939 ja asui myöhemmin maanpaossa Ranskassa ja Meksikossa. Hänet nimettiin Azañan kuoltua Espanjan tasavallan pakolaishallituksen presidentiksi. Viimeiset vuotensa hän vietti Pariisissa. Hänen jäännöksensä uudelleenhaudattiin vuonna 2000 Sevillaan Espanjaan.
Skip-Bo
Skip-Bo on Mattelin korttipelituote, joka on muunnelma kissa ja hiiri -korttipelistä.
Pelin aloittaminen
Jokainen pelaaja saa pinon kortteja: jokaiselle tulee 30 korttia, jos pelaajia on 2, 3 tai 4, ja jokaiselle tulee 20 korttia, jos pelaajia on 5 tai 6. Jokainen pelaaja asettaa kortit niitä katsomatta kuvapuoli alaspäin oikealle puolelleen omaksi pöytäpinokseen. Sitten jokainen pelaaja kääntää oman pöytäpinonsa päällimäisen kortin kuvapuolen näkyviin. Loput kortit asetetaan pöydän keskelle nostopakaksi.
Pelin kulku
Kortteja ei voida pelata pois pelaajan pöytäpinosta, elleivät ne käy pöydän keskellä olevaan/oleviin kokoamispinoon/kokoamispinoihin. Kokoamispinoja rakennetaan siten, että kortteja laitetaan niihin järjestyksessä aloittaen 1:stä ja jatkaen sitten aina 12:een asti. Skip-Bo kortit ovat "villejä" kortteja, ja niitä voi käyttää pelissä minkä tahansa kortin paikalla. Kun kokoamispinoon on saatu pelatuksi kortti 12 (tai Skip-Bo, joka edustaa tässä korttia 12), kyseinen kokoamispino on valmis ja poistetaan pelistä. Sen paikalle voidaan rakentaa uusi kokoamispino ; samanaikaisesti voidaan rakentaa neljää kokoamispinoa. Pelistä poistetun kokoamispinon kortit sekoitetaan ja asetetaan uudeksi nostopakaksi, kun edellinen on pelattu loppuun saakka.
Jakajan vasemmalla puolella oleva pelaaja aloittaa pelin ottamalla nostopakasta 5 korttia. Nämä kortit muodostavat hänen kätensä. Jos pelaajan kädessä tai hänen oman pöytäpinonsa päällimmäisenä korttina on 1 tai Skip-Bo kortti, hän voi alkaa rakentaa kokoamispinoa pöydän keskelle. Pelaajat voivat kukin vuorollaan asettaa kokoamispinoihin niin monta korttia kuin vain pystyvät. Jos pelaajalla on esim. toinen 1-kortti, hän voi aloittaa uuden kokoamispinon, tai hän voi jatkaa aiempaa kortilla 2, sitten 3:lla, 4:llä, 5:llä ja niin edelleen. Jos pelaaja saa pelatuksi kaikki kortit kädestään, hän nostaa uudet viisi korttia nostopakasta ja jatkaa pelaamista. Jos pelaaja ei voi pelata yhtään korttia tai ei halua pelata useampia kortteja, hän päättää vuoronsa pistämällä pois yhden kortin kädestään henkilökohtaiseen poistopinoonsa, näin luoden ensimmäisen korkeintaan neljästä mahdollisesta poistokorttipinosta, jotka hän voi pelin kuluessa luoda. Poistokorttipinoissa voi olla mitä tahansa kortteja missä tahansa järjestyksessä.
Jokainen pelaaja aloittaa pelivuoronsa nostamalla nostopakasta niin monta korttia, että ne täydentävät hänen kätensä viiteen korttiin. Jokainen voi pelata niin monta korttia kuin haluaa, kunhan ne aloittavat kokoamispinon tai jatkavat sellaista. Pelattavia kortteja nostettaessa on valittava kolme vaihtoehtoa:
Peli loppuu, kun joku pelaajista saa pöytäpinonsa kortit pelattua. Muilla pöydässä olevilla korteilla ei ole merkitystä.
UMH group
UMH group (United Media Holding group) on vuonna 1994 toimintansa käynnistänyt yksityinen ukrainalainen media-alan holdingyhtiö. Yhtiön kotipaikka on Kiova. UMH group on vuodesta 2013 lähtien osa suurliikemies Serhi Kurtšenkon VETEK-yritysrypästä.
UMH group hallitsee useita ukrainilaisia aikakauslehtiä ja radioasemia, millä toimialoilla se kertoo olevansa Ukrainan johtava viestintäyhtiö. Yhtiö tavoittelee erityisesti venäjänkielistä asiakaskuntaa niin Ukrainassa kuin Venäjälläkin. Yhtiöllä on hallinnassaan yli 50 brändiä ja se kertoo lukeutuvansa 15 suurimman IVY-maissa toimivan joukkoviestintäyhtiön joukkoon. Yhtiön brändeihin kuuluvat aikakauslehdistä Forbesin, Voguen, Argumenty i faktyn ja Komsomolskaja Pravdan Ukrainan versiot, Korrespondent ja Telenedelja verkkosivustoineen. Erillisistä verkkosivustoista merkittävimpiä ovat bigmir.net ja football.ua. Radioasemia ovat esimerkiksi Retro FM, Naše Radio, Europa Plus ja Autoradio. Yhtiön levittää kaapeli- ja satelliittivastaanottona Menju-tv (Menu-tv)-lähetyksiä.
Kroda
Kroda on ukrainalainen black metal -yhtye, joka on perustettu vuoden 2003 keväällä. Krodan sanoitukset viittaavat historiaan, luontoon ja pakanallisuuteen. Yhtye toimii tällä hetkellä Purity Through Fire -nimisen levy-yhtiön alaisuudessa.
Historia
Vuoden 2003 keväällä Eisenslav ja Viterzgir perustivat yhtyeen, osin tarkoituksenaan levittää omaa ideologista ja historiallista näkemystään.
14. helmikuuta 2004 yhtye julkaisi ensimmäisen kokopitkän albuminsa, jonka englanninkielinen otsikko oli Cry to me, River, venäläisen Stellar Winter Recordsin sekä ukrainalaisen Rarog Productionin kautta. Myöhemmin saman vuoden huhtikuun 26. päivä ilmestyi venäläisen Orich'n kanssa yhteistuumin tehty split-levy, Legend / Wolfen Loyalty. Vain kolme kuukautta tämän jälkeen, 20. kesäkuuta, julkaistiin järjestyksessä jo toinen kokopitkä, Towards the Firmaments Verge of Life..., Ancient Nationin kautta. Tämän jälkeen kesäkuussa, vuonna 2006 ulos tuli venäläisen Velimorin kanssa tehty split levy, By a Hammer of Spirit and Identity of Blood, joka rajoitettiin 1000:n painokseen. 29. tammikuuta 2007 julkaistiin viimeisin levy, Fimbulvinter, Hammermark Artin kautta. Suurin osa Krodan levyjen ensimmäisistä painoksista on rajoitettu 1000:n kappaleeseen, joskin monet levy-yhtiöt ovat julkaisseet uusintapainoksia albumeista. Yhtye osallistui myös vuonna 2007 julkaistulle venäläiselle Burzum-tribuuttilevylle, Lost Freedom, kappaleen "Jesus' Tod" ukrainankielisellä versiolla.
Yhtye oli alun perin tarkoitettu vain studioon, mutta yhtye luopui tästä päätöksestä soittamalla vuoden 2007 elokuussa ensimmäisen live-esiintymisen Krimissä pidetyissä Svarogove Kolo -nimisillä festivaaleilla. Esiintyminen jäi kuitenkin lyhyeksi virkavallan keskeyttäessä soittamisen vain puolentoista kappaleen jälkeen. Yhtyeen toinen esiintyminen oli joulun alla Harkovassa pidetyissä Kolovorot -festivaaleilla. Ensimmäisestä esiintymisestä kehkeytyneistä negatiivisista kokemuksista huolimatta yhtye aikoo jatkaa live-esiintymisiä tulevaisuudessakin.
P-70 Ametist
thumb|P-70 Ametist P-70 Ametist oli Neuvostoliitossa OKB-52:ssä kehitetty sukellusveneesta laukaistava meritorjuntaohjus, joka tuli palveluskäyttöön 1968. Sen kantomatka oli huomattavan lyhyt, 50–65 km.
Ohjusta käytettiin projekti 670 "Skat" ja projekti 661 Antšar -sukellusveneissä, jotka oli suunniteltu hyökkäämään suuren nopeutensa turvin lentotukialuksia vastaan. Toisin kuin edeltäjänsä P-5/P-6, se oli loppuvaiheessaan hakeutuva eikä lyhytkantamaisena tarvinnut kurssikorjauksia, joten sukellusveneen ei tarvinnut jäädä ohjuksen laukaistuaan pinnalle ohjaamaan sitä maaliin.
Karavaaniseralji
thumb|350px|[[Qalaat al-Madiqin karavaaniseralji Pohjois-Syyriassa.]] Karavaaniseralji oli tienvarsimajatalo, jossa matkalaiset saattoivat levätä ja toipua päivän matkastaan. Aikanaan karavaaniseraljit edesauttoivat kaupankäyntiä, tiedonvälitystä ja ihmisten liikkuvuutta Aasian, Lähi-idän, Pohjois-Afrikan ja Kaakkois-Euroopan kauppareiteillä, erityisesti silkkitien varrella.
Karavaaniseraljeja perustettiin etapeiksi Akhaimenidien Persiaan rakennetun muinaisen, noin 2 500 kilometriä pitkän Sardisista Susaan johtavan kuninkaallisen tien varrelle. Herodotos kuvasi tietä seuraavasti: "Todenmukainen kuvaus tiestä on seuraava: kuninkaallisia pysähdysasemia on olemassa koko sen matkan, sekä loistavia karavaaniseraljeja; ja koko matkan reitti kulkee asuttua seutua, ja se on vapaa vaaroista."
Karavaaniseraljeista matkalaiset saivat vettä eläimilleen ja itselleen juotavaksi ja peseytymistä varten. Joihinkin niistä oli rakennettu kylpylöitä. Ne tarjosivat myös rehua eläimille ja kaupan, josta matkalaiset saattoivat ostaa tarvikkeita. Lisäksi osa seraljien kaupoista myi valikoimissaan kiertävien kauppamiesten tuomia tavaroita ja hyödykkeitä.
Arkkitehtuuri
thumb|upright|[[Safavidit|Safavidien dynastian aikaisen karavaaniseraljin pohjapiirros.]] Tyypillinen karavaaniseralji oli neliön tai suorakulmion muotoisten seinien ympäröimä sisäpiha. Pihalle saattoi kulkea portista, joka oli rakennettu riittävän suureksi, jotta se salli suurten tai raskaasti kuormattujen eläinten kuten kamelien läpikulun. Sisäpiha oli lähes poikkeuksetta kattamaton, mutta seinien yhteyteen oli rakennettu talleja, sijoja ja huoneita majoittamaan matkustajia kuten kauppiaita ja heidän miehistöään, eläimiään ja kauppatavaroita.
Sanan alkuperä
Moni maailmalta löytyvä paikka, jossa on joskus ollut karavaaniseralji, sisältää sanan sarai, kuten esimerkiksi Mughal Serai, Sarai Alamgir and Sarai Rohilia. Näin ei ole kuitenkaan aina, sillä useimmiten paikannimeen liitetty sarai juontuu sen alkuperäisestä merkityksestä "palatsi".
Karavaaniseraljin synonyymeja ovat farsissa khan, turkissa han ja arabiassa funduq tai funduk, joka tulee kreikan majataloa tarkoittavasta sanoista pandocheion, sekä fundaco, joka oli venetsialainen termi.
Finnpulp
Finnpulp Oy on suomalainen metsäteollisuuden yritys. Finnpulp suunnitteli 1,2 miljoonaa tonnia vuodessa tuottavaa, maailman suurinta havusellutehdasta Kuopion Sorsasaloon. Tehtaan kustannusarvio oli 1,4 miljardia euroa. Tehdashanke sai ensin ympäristöluvan, mutta päätöksestä valitettiin. Vaasan hallinto-oikeus hylkäsi tehtaan ympäristöluvista tehdyt valitukset puolentoista vuoden käsittelyn päätteeksi. Korkein hallinto-oikeus kuitenkin epäsi luvan joulukuussa 2019 ja tehdasta ei näin ollen rakenneta alkuperäisessä muodossa. Sen mukaan "tehtaan sijainti Kallaveden rannalla olisi sellainen, että tehtaan suuri ja pitkäaikainen lisäkuormitus voisi aiheuttaa merkittävää vesistön pilaantumista".
Yhtiö suunnitteli uutta lupakierrosta ja mahdollisesti tehtaan koon pienentämistä, mutta ilmoitti kuitenkin vuonna 2022 luopuvansa tehdashankkeesta Kuopiossa. Finnpulp ei ole tiedottanut mahdollisista uusista suunnitelmista, mutta kertoo saaneensa yhteydenottoja muilta paikkakunnilta Suomessa ja ulkomailla.
Kuopion sellutehdas
Finnpulpin Kuopioon suunnittelema tehdashanke kaatui, kun yhtiö ei saanut tehtaalle ympäristölupaa. Tehdas olisi ollut maailman suurin havusellutehdas.
Petro Porošenko
Petro Oleksijovytš Porošenko (, s. 26. syyskuuta 1965 Bolhrad, Odessan alue, Ukrainan SNT) on ukrainalainen poliitikko ja liikemies. Toukokuun 2014 presidentinvaaleissa hänet valittiin Ukrainan presidentiksi ja hänen presidenttikautensa päättyi vuoden 2019 presidentinvaaleissa kärsityn tappion jälkeen toukokuussa 2019. Hän on koulutukseltaan Kiovan kansallisesta yliopistosta valmistunut ekonomi.
Bonfire (yhtye)
Bonfire (vuoteen 1986 asti Cacumen) on vuonna 1976 perustettu saksalainen hard rock -yhtye.
Petro Porošenko
Poliitikko ja presidentti
Porošenko on ollut Ukrainan parlamentin kansanedustaja neljän kauden aikana. Porošenko valittiin radaan ensimmäisen kerran Ukrainan sosiaalidemokraattisesta puolueesta vuonna 1998 ja kaksi vuotta myöhemmin hän perusti Solidaarisuus-puolueen. Hän oli myös perustamassa Alueiden puolue -puoluetta ja liittyi 2002 Viktor Juštšenkon Meidän Ukrainamme -vaaliliittoon.
Bonfire (yhtye)
Hans Ziller perusti yhtyeen Cacumen vuonna 1972 ollessaan lukiossa. Yhtye vaihtoi nimensä Bonfireksi vuonna 1986 ja se julkaisi debyyttialbuminsa, Don't Touch The Light, samana vuonna. Yhtye oli muutaman vuoden tauolla yhdeksänkymmentäluvulla mutta palattuaan vuonna 1996, se on julkaissut eri kokoonpanojen kanssa lähes vuosittain uuden albumin. Kitaristi Ziller on yhtyeen ainoa alkuperäisjäsen laulaja Claus Lessmanin lähdettyä yhtyeestä vuonna 2015.
Petro Porošenko
Poliitikko ja presidentti
Hänen tärkeimpiin poliittisiin tehtäviinsä kuuluvat toimiminen kansallisen puolustusneuvoston sihteerinä Juštšenkon aikana helmi-syyskuussa 2005, Ukrainan kansallispankin puheenjohtajuus helmikuusta 2007 lähtien, Ukrainan ulkoministerinä toimiminen Julija Tymošenkon hallituksessa (9. lokakuuta 2009 – 11. maaliskuuta 2010) sekä talous- ja kauppaministerin tehtävät Mykola Azarovin hallituksessa (23. maaliskuuta 2012 – 24. joulukuuta 2012). thumb|180px|left|Porošenkon kannatus Ukrainan presidentinvaaleissa 2014. Porošenko oli puolueista riippumattomana ehdokkaana Ukrainan presidentinvaaleissa 25. toukokuuta 2014. Mielipidekyselyissä hän oli ollut, Ukrainan parlamentin 22. helmikuuta 2014 tekemän, aiemman presidentti Janukovitšin syrjäyttämisen ja tätä seuranneen Krimin kriisin jälkeen, eli helmikuun 2014 lopusta lähtien eniten kannatusta saanut ehdokas. Esimerkiksi 23. huhtikuuta 2014 julkaistussa, aikavälillä 9.–16. huhtikuuta tehdyssä keskeisten mielipidetutkimuslaitosten yhteisessä, 6 200 vastaajaa käsittäneessä mielipidekyselyssä Porošenkon kannatukseksi raportoitiin 48,4 ja Julija Tymošenkon (”Isänmaa” eli Batkivštšyna-puolue) 14 prosenttia. Heidän perässään tulivat kansanedustaja, suurliikemies Serhi Tihipko (riippumaton ehdokas, aiemmin Alueiden puolue) 7,4, Myh’ailo Dopkin (Alueiden puolue) 6 ja kannatuksella Petro Symonenko (Kommunistinen puolue) 5,6 prosentin kannatuksella. Muut ehdokkaat saivat tässä vaiheessa vähäisemmän kannatuksen.
Porošenko voitti vaalit ensimmäisellä kierroksella. Ukrainan keskusvaalikomission tulosten mukaan hän sai 54,7 prosenttia presidentinvaaleissa annetuista äänistä.
Tammikuussa 2019 hän ilmoitti pyrkivänsä myös jatkokaudelle seuraavissa vaaleissa. Hän eteni Ukrainan presidentinvaalien 2019 toiselle kierrokselle. Kun toisen kierroksen äänistä yli 98 prosenttia oli laskettu, Porošenkolle oli tulossa runsaan 24 prosentin osuus äänistä. Vaalivoittajaksi ja Porošenkon seuraajaksi oli nousemassa näyttelijänä tunnettu Volodymyr Zelenskyi, joka keräsi yli 73 prosentin ääniosuuden. Porošenkon presidenttikausi päättyi 20.5.2019, jolloin hänen seuraajansa Volodymyr Zelenskyi astui virkaan.
Daniel Soubeyran
Ovide Daniel Louis Henri Soubeyran (11. elokuuta 1875 Dieuletif – 8. helmikuuta 1959 Torino) oli ranskalainen soutaja. Hän kilpaili Club Nautique de Lyonille. Hän osallistui vuoden 1900 kesäolympialaisiin Pariisissa ja sai hopeaa perämiehellisessä nelikossa.
Petro Porošenko
Varakas suurliikemies
Maaliskuussa 2014 Forbes-lehti arvioi Porošenkon omistusten arvoksi 1,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Edellisvuonna toinen julkaisu oli arvioinut omaisuudeksi miljardi dollaria. Porošenkon yritysvarallisuutta on hoidettu ainakin osin Ukrprominvest-konsernin (Група "Укрпромінвест") välityksellä. Yhtymään kuuluu kymmeniä yrityksiä kuten Bogdan-yhtiö (muun muassa linja-autojen ja johdinautojen valmistusta), Leninska kuznja -telakkayhtiö (, siviili- ja sotilasalusten sekä metallirakenteiden valmistusta), makeisvalmistaja Roshen ja muutama muu makeistehdas. Myös tv-kanava 5 kanal on liitetty konserniin. Uutistuotantoon panostavaa tv-kanavaa on pidetty liberaalina, mutta varsin neutraalina toimijana maan vahvasti politisoituneessa mediakentässä. Myös Ukrajinska Pravda -sanomalehti kuuluu Porošenkon hallitseman Ukrprominvestin mediaomistuksiin. Porošenko myi 5 kanalin Vilni media -holdingyhtiölle vuonna 2021.
Roshenin omistaja
thumb|180px|left|Roshen-suklaata. Petro Porošenko on erityisen tunnettu makeistehtailijana ja Roshen-suklaayhtiön pääomistajana. Yhtiön nimen sanotaan johdetun Porošenko-sukunimen keskiosasta. Roshen-yhtiön ilmoituksen mukaan Venäjän viranomaiset kielsivät makeisyhtiön tuotteiden maahantuonnin Venäjälle kesällä 2013, eivätkä ole antaneet tuontirajoituksille pätevää syytä. Tätä aiemmin Venäjä oli yhtiön päämarkkina-alueita. Yhtymällä on ollut omaa tuotantoa myös Venäjän Lipetskin alueella. Venäläisviranomaiset ovat kuitenkin – venäläisten suklaavalmistajien rikosilmoituksiin liittyviin vaatimuksiin vedoten – pysäyttäneet Roshenin 13 vuotta toimineen Lipetskin tehtaiden toiminnan maaliskuussa 2014, pidättäneet tehtaan kirjanpitäjät ja takavarikoineet yhtiön dokumentteja, poistaneet työntekijät tehtaalta ja ryhtyneet vaatimaan oikeusteitse 2,4 miljardin Venäjän ruplan korvauksia venäläistehtaiden vaatimuksen mukaan heille ”neuvostoajalta saakka kuuluneiden tuotenimien käyttämisestä”. Lipetskin tehdas ilmoitti pysäyttäneensä viipymättä tuotenimikiistan kohteena olevien tuotteiden valmistuksen, mutta viranomaiset olivat tästä huolimatta ryhtyneet tehtaanjohdon mielestä ”kohtuuttomiin toimiin”. Joidenkin lähteiden mukaan Venäjä perusteli tehtaan sulkemista ja myyntikieltoa muodollisesti terveyssyillä. Kiellon todelliseksi syyksi on asiantuntijamielipiteissä arveltu Venäjän poliittisen johdon huolta Ukrainan länsimyönteisen presidenttiehdokkaan poliittisesta linjasta.
Tultuaan valituksi presidentiksi Porošenko on pyrkinyt vaalilupaustensa mukaisesti myymään Roshenin, mutta Ukrainan ja Venäjän kriisiytyneet välit ovat estäneet sen. Venäjän Roshenia vastaan kohdistamia toimia on kutsuttu "suklaasodaksi". Vuoden 2015 puolivälissä Moskovassa annettu oikeuden päätös pidättää Roshenin omaisuus Venäjällä on kuitenkin estänyt myymispyrkimykset toistaiseksi.
Presidenttikauden jälkeen
Heinäkuun 2019 parlamenttivaaleissa Porošenko oli Euroopan solidaarisuus -puolueensa vaalilistan ensimmäisenä, ja tuli siten valituksi radaan.
Samassa kuussa Ukrainan tutkintavirasto (SBI) kutsui Porošenkon kuultavaksi. Entisen presidentti Janukovytšin henkilöstöpäällikkö Andri Portnov oli avannut rikosjutun Porošenkoa vastaan mahdollisesta maanpetoksesta ja vallankaappausyrityksestä, joka olisi tapahtunut marraskuussa 2018. SBI:n mukaan tapahtuma liittyy Kertšinsalmen välikohtaukseen 25.11.2018. Lisäksi SBI sanoi tutkivansa Porošenkon mahdollisia talousrikoksia.
Joulukuussa 2019 SBI ratsasi Porošenkon puolueen päämajan ja hänen ja puolueen kakkosmiehen Ihor Kononenkon omistaman kuntosalin. SBI:n mukaan kuntosalin asiakkaita kuvattiin salaa. Kaiken kaikkiaan SBI:lla oli auki 13 rikostutkintaa Porošenkoa vastaan, mm. veronkierrosta ja rahanpesusta liittyen vuoden 2018 Kuznja na Rybalskomu -telakan ja asetehtaan myyntiin oligarkki Serhi Tihipkolle ja salaista tietoa sisältäneiden palvelinten varastamiseen sekä valtion omaisuuden varastamiseen.
Alkuvuodesta 2022 Kiovassa järjestettiin vangitsemisoikeudenkäynti maanpetoksesta, jossa Porošenko vapautettiin, mutta hänen passinsa takavarikoitiin ja hänelle määrättiin miljoonan hryvnian takuusumma. Syytteet koskivat kivihiilen kauppaa Itä-Ukrainan separatistialueilta vuosina 2014–2015. Porošenko oli aiemmin paennut maasta ja oleskellut ilmeisesti Puolassa, mutta palasi oikeudenkäyntiin. Koska Porošenko on istuva kansanedustaja, syytteiden ajaminen on valtakunnansyyttäjän tehtävä. Porošenko on pitänyt syytteitä poliittisena ajojahtina. Porošenkon kannattajat ovat osoittaneet Kiovassa mieltä ex-presidentin puolesta. Ukrainan kansalliskaartin sotilaat alkoivat poistaa mielenosoittajia oikeustalon edustalta.
Yksityiselämä
Petro Porošenko on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Tribuuttiyhtye
Tribuuttiyhtye tai tribuuttibändi on yhtye, joka on "kunnianosoitus" jollekin yhtyeelle tai artistille. Tribuuttiyhtyeet soittavat esikuvansa kappaleita tai muokkaavat niistä omia versioitaan (esimerkiksi suomentavat kappaleita).
Glenn Cunningham (yleisurheilija)
Glenn Cunningham (4. elokuuta 1909 Atlanta, Kansas, Yhdysvallat – 10. maaliskuuta 1988 Menifee, Arkansas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti.
Cunningham sai pahoja palovammoja jalkoihinsa bensiiniräjähdyksessä kahdeksanvuotiaana. Lääkärit epäilivät alkuun, ettei hän pystyisi kävelemään enää koskaan. Cunninghamista tuli kuitenkin 1930-luvun parhaimpia mailereita. Vuonna 1932 Cunningham voitti NCAA:n yliopistomestaruuden ja AAU:n Yhdysvaltain amatöörimestaruuden. Samana vuonna hän selviytyi Yhdysvaltain edustajana Los Angelesin olympialaisiin. Cunningham sijoittui olympialaisten 1 500 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 3.53,4.
Cunningham voitti vuonna 1933 AAU:n 800 ja 1 500 metrin mestaruuden. Hän kilpaili vuoden aikana myös Euroopassa, ja voitti kaikki 20 juoksemaansa kilpailua. Cunningham rikkoi vuonna 1934 mailin maailmanennätyksen. AAU:n 1 500 metrin mestaruuden hän hävisi kuitenkin Bill Bonthronille, mutta voitti sen jälleen neljästi perättäin 1935–1938. Berliinin olympialaisissa Cunningham sai hopeaa juostuaan finaalissa ajan 3.48,3. Olympiakultaa voitti Australian Jack Lovelock maailmanennätysajalla 3.47,8. Kaksi viikkoa olympialaisten jälkeen Cunningham juoksi Tukholmassa 800 metrin maailmanennätyksen 1.49,7.
Sisäradoilla Cunningham teki 1 500 metrillä ja maililla seitsemän maailmanennätystä. Dartmouth Collegen ylipitkällä radalla hän juoksi 4.04,4 vuonna 1938. Aika oli kaksi sekuntia parempi kuin ulkoratojen mailin maailmanennätys. Cunningham juoksi vielä vuonna 1940 uransa nopeimman 1 500 metrin kilpailun AAU:n mestaruuskilpailuissa. Hänen aikansa oli 3.48,0, jolla sijoittui hopealle Walter Mehlin jälkeen.
Vähänkyrön Viesti
Vähänkyrön Viesti eli VäVi on vaasalainen vuonna 1938 perustettu urheilun yleisseura. Sen yhdeksän jaostoa ovat ampuma-, ampumahiihto-, hiihto-, jalkapallo-, lentopallo-, paini- ja voimailu-, pesäpallo-, suunnistus-, ja yleisurheilujaosto. Pesäpallossa miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2021 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykköspesiksessä ja naisten joukkue maakuntasarjassa. Viime vuosina ovat on VäVi saavuttanut lentopallossa, ammunnassa ja pesäpallossa SM-mitaleja. Viesti onkin saanut tunnustusta lentopallon ja pesäpallon juniorityöstään.
Seuran perustaminen
thumb|right|Kyrölän kenttä VäVi perustettiin 10. huhtikuuta vuonna 1938 virallisella nimellään Voimistelu- ja urheiluseura Vähänkyrön Viesti. Seura rekisteröitiin 1. lokakuuta ja kolme kuukautta perustamisen jälkeen sen jäsenmäärä oli jo 117. Suurin osa jäsenistä oli miehiä. Aluksi seuran lajeja olivat muiden muassa pesäpallo, hiihto ja nyrkkeily. Viesti liittyi SVUL:n erikoisliittoihin vuoden 1939 tammikuussa.
William Walton
pienoiskuva|William Walton vuonna 1937. William Turner Walton (29. maaliskuuta 1902 – 8. maaliskuuta 1983) oli brittiläinen säveltäjä.
Vähänkyrön Viesti
Sotien jälkeen uuteen nousuun
Toisen maailmansodan vuoksi Viestin toiminta laantui, mutta muutaman vuoden jälkeen seurassa alkoi uusi nousu. 1940-luvun lopussa Viestin miesten pesäpallon edustusjoukkue nousi maakuntasarjaan valmentajanaan Tauno Aho. 1950-luvulla Kyrölän kenttä kunnostettiin ja se siirtyi VäVin omistukseen. Lisäksi VäVi rakensi tanssipaviljongin, jossa vietti myös 20-vuotisjuhlaansa. 1950-luvun loppupuolella VäVi rakensi Saarenpäähän hiihto- ja urheilumajan, joka 1980-luvulla laajennettiin nykyiseen laajuuteensa.
László Lajtha
thumb|180px|László Lajthan hauta. László Lajtha (unkariksi Lajtha László, 30. kesäkuuta 1892 Budapest – 16. helmikuuta 1963 Budapest) oli unkarilainen säveltäjä, etnomusikologi ja kapellimestari.
Vähänkyrön Viesti
Uuden kentän rakentaminen
Vähänkyrön kunnan rakentama uusi kenttä Kyrölän lähelle paransi Viestin harrastusmahdollisuuksia jalkapallossa ja yleisurheilussa, mikä nousikin yhdeksi Viestin johtavista lajeista. 1990- ja 2000-luvuilla Viestillä on ollut toiminnassa yhdeksän jaostoa; ampuma-, ampumahiihto-, hiihto-, jalkapallo-, lentopallo-, paini- ja voimailu-, pesäpallo-, suunnistus- ja yleisurheilujaosto. Tosin välillä voimailujaosto toimi erillään, mutta käytännöllisyyden vuoksi se yhdistettiin painin kanssa. Vielä 1980-luvulla toiminut talousvaliokunta lakkautettiin vuosikymmenen vaihteessa ja sen tehtävät siirtyivät Viestin johtokunnalle.
William Walton
Walton syntyi Oldhamissa ja aloitti uransa laulamalla kuorossa. Hänen ensimmäinen suurimuotoinen teoksensa oli viulukvartetto, jota Walton alkoi työstää 1918.
Vähänkyrön Viesti
Pesäpallotoiminnan historiaa
1940-luvun lopussa Viestin miesten pesäpallon edustusjoukkue nousi maakuntasarjaan valmentajanaan Tauno Aho. Miehet nousivat Suomen pääsarjaan kaudeksi 1979. Joukkue kuitenkin jäi sarjassa sijalle 12 ja putosi heti takaisin alasarjoihin.
William Walton
Walton kävi Oxfordin yliopistoa, mutta jätti opintonsa kesken 1920. Hän lähti Lontooseen ja ansaitsi elantonsa 1920-luvulla pääasiassa soittamalla viulua jazzklubeilla. Vuonna 1929 Walton sävelsi alttoviulukonserttonsa, jota esitetään yhä säännöllisesti. Teoksen oli tilannut häneltä alttoviulisti Lionel Tertis. Ensiesityksen piti kuitenkin myöhemmin Paul Hindemith.
Vähänkyrön Viesti
Pesäpallotoiminnan historiaa
Naisten edustusjoukkue nousi pesäpallon SM-sarjaan kaudeksi 1986. Ensimmäisellä kaudellaan VäVi sijoittui pääsarjassa viidenneksi. Viestin eräs seurahistorian merkittävin saavutus eli naisten SM-pronssi tuli kaudella 1987. Tuon kauden jälkeen sijoitukset pääsarjassa olivat kuudes, kahdeksas ja kolme kertaa peräkkäin 11. Kauden 1992 päätteeksi seuran seitsemän vuotta kestänyt urakka pääsarjassa päättyi. Naisjoukkue nousi kaudeksi 1997 Superpesikseen.
László Lajtha
Lajtha toimi myöhemmällä urallaan mm. Unkarin radion musiikkillisena johtajana. Hänen tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi yhdeksän sinfoniaa, kymmenen jousikvartettoa, kolme balettia ja operetti.
Vähänkyrön Viesti
Talous
Vähänkyrön Viestin taloudellinen tilanne on lähes aina mennyt yhteiskunnan taloudellisen tilanteen mukaan. On mennyt hyvin, jos yhteiskunnallakin on mennyt hyvin, mutta seuralla on ollut myös vaikeuksia. Rahan hankkiminen seuran toimintaan on aina ollut tärkeässä asemassa. Jo ensimmäisenä toimintavuonnaan Viesti järjesti arpajaiset, joiden pääpalkintona oli 8000 markan arvoinen moottoripyörä. Talkootyön merkitys oli seuran alkuvuosina tärkeää ja viime vuosina sen merkitys on jälleen kasvanut.
William Walton
Walton lyötiin ritariksi vuonna 1951 ja hänestä tuli Order of Meritin jäsen 1967. Hän oli asettunut vuonna 1949 Ischian saarelle Italiaan, jossa hän kuoli maaliskuun aamuna vuonna 1983.
Vähänkyrön Viesti
Palkitut
Vuoden lukkari:
Vuoden pelinjohtaja:
Roxas
Roxas on neljän asutuskeskuksen nimi Filippiineillä:
Bonfire
Bonfire voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Nikotiimi
Nikotiimi Oy on Niklas Herlinin omistama Helsingissä toimiva kustannusyhtiö. Yhtiö on perustettu vuonna 2001.
Nikotiimi Oy nousi vuosien 2006 ja 2007 aikana julkisuuteen Alma Median kanssa syntyneiden Uusi Suomi -lehden tuotemerkin käyttöön liittyneiden erimielisyyksien vuoksi. Nikotiimin varasi tuolloin uusisuomi.fi- ja usari.fi-verkkotunnukset, jotka viittaavat Alma Median tuolloin omistamaan, vuosina 1919–1991 ilmestyneeseen Uusi Suomi -lehteen.
Toukokuussa 2007 Nikotiimi Oy ilmoitti hankkineensa Alma Medialta oikeudet Uuden Suomen tavaramerkkeihin, ja aloittavansa Uuden Suomen nimeä käyttävän verkkolehden julkaisemisen saman vuoden aikana.
Celebesinsininärhi
Celebesinsininärhi (Coracias temminckii) on sininärhien sukuun ja heimoon kuuluva lintulaji, joka esiintyy endeemisenä Indonesian pohjois- ja kaakkoisosissa. Lintu on saanut tieteellisen nimensä alankomaalaisen lintutieteilijän Coenraad Jacob Temminckin mukaan.
Kuvaus
Celebesinsininärhi on 30–40 senttimetrin pituinen. Väritykseltään se on rinnasta, vatsasta ja päälaelta kirkkaan vaaleansininen.selkä ja suuri osa siipien peitinsulista ovat oliivinvihreät. Pää on silmien ympäriltä tumman sinivioletti ja muuttuu kohti siipien kiinnityskohtaa tumman oliivinvihreäksi. Pyrstö vaihtelee hehkuvan tumman sinivioletista lähes mustaan. Nokka on musta. Koiras ja naaras ovat samanväriset. Poikasilla väritys on vähemmän kirkas. Ne ovat rinnastaan siniselle häivähtävän ruskeita.
Esiintyvyys
Celebesinsininärheä on esiintynyt Indonesiassa Sulawesissa ja joillakin sen lähisaarilla. Näitä ovat Pulau Manterawu, Pulau Bangka, Pulau Lembeh, Pulau Butung ja Pulau Muna. Celebesinsininärhi suosii vaihtelevaa, savannin kaltaista maastoa aina noin 1 000 metrin korkeudelle merenpinnasta. Sen sijaan laji ei viihdy tiheässä sademetsässä. Alavilla mailla se asuu sademetsien laitamilla, missä on korkeita (eläviä tai kuolleita) puita. Se viihtyy myös mangrovepuumetsissä, pensaikkoisilla seuduilla ja viljellyillä alueilla, joiden kylissä se usein voidaan nähdä istumassa sähköpylvään päässä tai yksittäisen puun oksalla.
Georges Lumpp
Georges Joseph Lumpp (18. syyskuuta 1874 La Guiche – 1934) oli ranskalainen soutaja. Hän kilpaili Club Nautique de Lyonille. Hän osallistui vuoden 1900 kesäolympialaisiin Pariisissa ja sai hopeaa perämiehellisessä nelikossa.
Celebesinsininärhi
Esiintyvyys
Populaation kokoa ei ole laskettu, mutta mikään ei viittaa siihen, että laji olisi uhanalainen. Tämän takia celebesinsininärhi on määritelty IUCN uhanalaisuusluokituksessa elinvoimaiseksi.
Korian kirkko
Korian kirkko on kirkkorakennus Kouvolassa Korian taajamassa. Kirkko kuuluu Kouvolan seurakuntayhtymän Elimäen seurakunnan tiloihin. Korian kirkon on suunnitellut Yrjö Vaskinen ja se valmistui vuonna 1951.
Kirkon rakennusmateriaalina on käytetty tiiltä ja seinät on rapattu. Kirkkosaliin mahtuu 400 henkilöä. Kirkon yhteyteen on rakennettu 1976 seurakuntatalosiipi. Urkuina käytettiin pitkään urkuharmonia, joka on korvattu sähköisillä kirkkouruilla.
Kirkon alttaritaulun Vapahtaja Getsemanessa on maalannut Robert Wilhelm Ekman vuonna 1871. Alttaritaulu on Elimäen kirkon entinen alttaritaulu, joka on siirretty Korian kirkkoon 1978.
John Farey
thumb|John Fareyta esittävä siluetti [[Derbyn kaupunginmuseossa]]
John Farey (1766–1826) oli brittiläinen geologi ja matemaatikko. Hänen suuri teoksensa geologian alalla oli kolmiosainen teos Derbyshiren kallioperästä. Lisäksi hän kirjoitti paljon sarjajulkaisuihin. Monia Fareyn piirtämiä karttoja ja poikkileikkauksia levisi julkaisemattomina kopiona, joten ne vaikuttivat stratigrafisen geologian kehitykseen.
Farey tunnetaan kuitenkin paremmin matematiikassa, Fareyn jono on nimetty hänen mukaansa. Farey esitteli sen artikkelissaan On a curious property of vulgar fractions.
Farey työskenteli vuodesta 1782 alkaen Bedfordin herttuan alaisena tämän laajoilla tiluksilla Bedfordshiressä kartoittaen maaperän kerroksia ja niiden alla olevaa kallioperää maanviljelyksen tarpeisiin. Vuonna 1801 herttua palkkasi stratigrafian kehittäjän William Smithin, ja Farey oppi häneltä paljon. Herttuan kuoltua seuraavana vuonna Farey menetti työpaikkansa ja alkoi tehdä stratigrafisia kartoituksia. Royal Societyn puheenjohtaja Sir Joseph Banks tilasi häneltä Derbyshiren geologisen kartaston, johon piti selvittää paitsi maanviljelykselle otolliset maalajit, myös alueen kallioperää mahdollisen kaivostoiminnan tarpeisiin.
Kheer
thumb|Kheer thumb|Kheerin aineksia Kheer, myös payasam, on intialainen riisivanukas. Vanukas maustetaan esimerkiksi kardemummalla, sahramilla, cashewpähkinöillä, pistaasipähkinöillä tai manteleilla. Sekä muslimit että hindut syövät sitä juhlien yhteydessä tai jälkiruokana. Etenkin hinduille kheer on tärkeä osa temppelirituaaleja. Kheerista on useita alueellisia versioita.