cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juhani Suomi
Tutkimukset
Kekkos-teostensa jatkoksi Suomi käsitteli Suomen poliittista ajankuvaa Kekkosta tasavallan presidenttinä seuranneen Mauno Koiviston presidenttikaudella kolmiosaisessa kirjasarjassa. Sarjan ensimmäinen osa ''Pysähtyneisyyden vuodet. Mauno Koiviston aika 1981–84'' ilmestyi vuonna 2005. Toinen osa ''Epävarmuuden vuodet. Mauno Koiviston aika 1984–1986'' ilmestyi syyskuussa vuonna 2006. Epävarmuuden vuosien julkistamisen yhteydessä Suomi ilmoitti laittavansa ristiriitaisen vastaanoton saaneen kirjasarjansa ainakin toistaiseksi jäihin. Radiohaastattelussa hän piti ensimmäisen teoksen aiheuttamaa reaktiota ”tavattoman ylimitoitettuna” ja kertoi julkisuudelta piilossa tapahtuneen asiaan liittyen vielä ”paljon ikävämpiä” asioita. Sarjan kolmas osa ''Kohti sinipunaa. Mauno Koiviston aika 1986-1987'' ilmestyi vuonna 2008. Lisäksi hän on julkaissut laajan tutkimuksen Mannerheimin presidenttivuosista ja jo aikaisemmin suppeamman Risto Rytistä.
Suomen kirjalliseen tuotantoon kuuluu lisäksi runsaasti Suomen ulkopolitiikkaa ja sen vaikuttajahahmoja käsitteleviä pienimuotoisempia tutkimuksia sekä poliittisen kulttuurin kritiikkiä sekä nimellään että nimimerkillä.
Poliittiset mielipiteet
Suomi kuului 1970-luvulla muutaman vuoden ajan Keskustapuolueeseen, mutta erosi siitä vuonna 1977, kun puolueen K-linja syrjäytti ”oikeistolaisuudesta” syytetyn historiantutkija Keijo Korhosen ulkoministerin paikalta. Suomi tuki vuoden 1994 presidentinvaaleissa valitsijayhdistyksen ehdokkaaksi asettuneen Korhosen vaalikampanjaa ja oli tämän vaalimainosvideon lukijanäänenä.
Juhani Suomi on arvostellut voimakkaasti Suomen hallitusten ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa 2000-luvulla. Hänen mukaansa sotilasvarustelun lisääminen ja länsivaltojen sotilaalliseen tukeen luottaminen merkitsevät Paasikiven ja Kekkosen opetusten unohtamista. Kun puolustusministeri Jyri Häkämies ja ulkoministeri Alexander Stubb kieltäytyivät nimittämästä Suomen osallistumista Afganistanin sotaan sotimiseksi, Suomi vertasi Suomen ISAF-joukkoja Suomalaiseen SS-pataljoonaan, jolla vuonna 1941 pyrittiin kaikin tavoin miellyttämään Hitleriä.
Kunto Kalpa
Suomi kirjoitti nimimerkillä Kunto Kalpa kolumneja Keskisuomalaiseen vuosina 1985–1993, yhteensä 65 kappaletta. Niistä useat herättivät laajaa huomiota, sillä Kalpa käsitteli kirjoituksissaan kriittisesti lähinnä Suomen ulkopolitiikkaa, kuten idänsuhteita ja Länsi-Euroopan integraatiota. Juhani Suomi työskenteli tuona aikana ulkoministeriössä.
Kunto Kalvan henkilöllisyys paljastuu Lasse Kankaan kirjoittamassa Keskisuomalaisen historiikissa,  joka julkaistiin 30. marraskuuta 2007. Aiemmin Kunto Kalvaksi epäiltiin muun muassa Keijo Korhosta ja Alpo Rusia.
Elokuussa 2008, kansainvälisen tilanteen kiristyessä Etelä-Ossetian viiden päivän sodan seurauksena, nimimerkki palasi vielä yhdellä kolumnilla. Eläkkeelle siirtyvän päätoimittajan Erkki Laatikaisen kunniaksi tehdyssä erityisjulkaisussa ilmestyneessä kolumnissa Kalpa arvosteli rajusti Suomen Venäjä-politiikkaa. Kalvan mielestä Suomessa on nostanut päätään ”henkinen suursuomalaisuus”, jota hänen mielestään vaalii erityisen auliisti ”oma Pravdamme” eli Helsingin Sanomat.
Teokset joissa toimittajana
Lisäksi lukuisia yhteisjulkaisuja. Sanaston asiakkuusjärjestelmässä 63 nimekettä.
Perdita Felicien
Perdita Felicien (s. 29. elokuuta 1980) on kanadalainen pika-aitajuoksija.
Felicien osallistui Sydneyn olympialaisiin 2000, mutta karsiutui alkuerissä ajalla 13,21. Seuraavana vuonna Edmontonin MM-kisoissa hän karsiutui välierissä ajallaan 12,90. Vuonna 2003 hän voitti kultaa Pariisin MM-kisoissa ajalla 12,53. Lisäksi hän sai hopeaa Pan-Amerikan kisojen 100 metrin aitajuoksussa.
Talvella 2004 Felicien voitti Budapestin halli-MM-kisoissa kultaa 60 metrin aidoissa tuloksella 7,75. Ateenan olympialaisissa 2004 hän selviytyi loppukilpailuun, jossa keskeytti törmättyään ensimmäiseen aitaan. Vuonna 2005 hän karsiutui Helsingin MM-kisojen välierissä. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa seitsemäs. Seuraavana vuonna hän ylsi IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi.
Vuonna 2007 Felicien saavutti Osakan MM-kilpailuissa hopeaa ajalla 12,49. Hän sijoittui lisäksi toiseksi Pan-Amerikan kisoissa ja neljänneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän oli kahdeksas ja saman vuoden yleisurheilufinaalissa viides. Dohan sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2010 hän sai hopeaa 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,86. Seuraavan vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui välierissä.
Felicien voitti Kanadan mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa vuosina 2000, 2002–2007 ja 2009–2011. NCAA:n mestaruuden hän voitti 100 metrin aitajuoksussa 2002 ja 2003 sekä 60 metrin aitajuoksussa 2002.
Matti Autio (motocrosskuljettaja)
Matti Juhani Autio (27. helmikuuta 1950 Ylivieska – 12. lokakuuta 2021 Lieto) oli suomalainen motocrossajaja ja yrittäjä. Motocrosskisoissa hän kilpaili pääasiassa 125cc-luokassa, josta hänellä on Suomen mestaruudet vuosilta 1977, 1978, 1979, 1980 ja 1981. Lisäksi vuodelta 1981 hänellä on Suomen mestaruuspronssi 250cc-luokassa. MM-sarjassa hän sijoittui yhteispisteissä neljänneksi vuonna 1979 ja viidenneksi vuonna 1978.
Hiihtäjä Asko Autio on Matti Aution veli.
Karam Ibrahim
Karam Mohammed Gaber Ibrahim (s. 1. syyskuuta 1979 Aleksandria) on egyptiläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja.
Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, vuoden 1997 Afrikan-mestaruuskisoissa Ibrahim voitti kultamitalin 76-kiloisten sarjassa. Samana vuonna Välimeren kisoissa hän saavutti pronssia. Samana vuonna hän saavutti pronssia myös juniorien MM-kisoissa ja voitti kultamitailn Pan-Arabialaisissa kisosisa. Vuonna 1998 Ibrahim siirtyi painoluokkaa ylemmäs ja voitti huhtikuussa Afrikan-mestaruuden kreikkalais-roomalaisessa painissa 85-kiloisissa ja saavutti pronssia vapaapainissa 97-kiloisissa. Juniorien MM-kisoissa hän sijoittui pronssille 83-kiloisissa. Vielä samana syksynä hän voitti kultamitailn Afrikan kisoissa.
Vuonna 2000 Ibrahim epäonnistui pääsemään Sydneyn olympialaisiin, mutta voitti jälleen 97-kiloisissa sekä Afrikan että Välimeren mestaruuden. Seuraavana vuonna hän voitti oman sarjansa maailmancupissa, mutta jäi Patraksen MM-kisoissa vasta sijalle 14. Vuonna 2002 tuli jälleen Afrikan mestaruus, ja Moskovan MM-kisoista hän saavutti ensimmäisen MM-mitalinsa, hopeisen, hävittyään loppuottelussa turkkilaiselle Mehmet Özalille. Ibrahim voitti samana vuonna myös oman sarjansa maailmancupissa. Vuonna 2003 Gaber saavutti jälleen MM-hopeaa Créteilin kisoista hävittyään loppuottelussa ruotsalaiselle Martin Lidbergille. Samana vuonna hän voitti kultamitalin Afrikan kisoista.
Vuonna 2004 Ibrahim pääsi vihdoin olympialaisiin, jotka käytiin Ateenassa. Hän eteni 96-kiloisten sarjassaan loppuotteluun, missä kukisti georgilaisen Ramaz Nozadzen selkeällä piste-erolla ja voitti olympiakultaa. Ibrahim voitti Afrikan-mestaruudet myös vuosina 2005–2007 samoin kuin Välimeren kisat vuonna 2005 ja Afrikan kisat vuonna 2007. 2006 MM-kisoissa hän jäi sijalle 19. Toukokuussa 2008 hän voitti Novi Sadissa käydyn olympiakarsintaturnauksen ja sijoittui Pekingin olympialaisissa 13:nneksi.
Ibrahim voitti 2012 Marrakechin olympiakarsintaturnauksessa 84 kg:n painoluokan. Hän sai samassa painoluokassa hopeaa sekä Välimeren mestaruuskilpailuissa että Lontoon olympialaisissa, jossa hävisi loppuottelussa venäläiselle Alan Hugajeville. MM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui 98-kiloisissa 24:nneksi.
Ibrahim kokeili uudenvuodenaattona 2004 myös vapaaottelua K-1:n Dynamite!!-tapahtumassa, mutta hävisi ottelunsa Kazyuki Fujitaa vastaan reilun minuutin jälkeen tyrmäyksellä.
Ibrahim sai vuonna 2015 kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 27.8.2015–26.8.2017 laiminlyötyään olinpaikkatietojensa ilmoittamisen.
Huovilanlampi
Huovilanlampi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Onnelanmäen kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Ukonselän lähialueeseen (35.622) se kuuluu.
Julmajärvi (Keuruu)
Julmajärvi on Keski-Suomessa Keuruulla Vuoriperän kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,0 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Ukonselän lähialueeseen (35.622) se kuuluu.
Presso
thumb|Presson logo Presso on S-ryhmän kahvilakonsepti. Kahvilat eroavat S-ryhmän toisesta kahvilabrändistä, Coffee Housesta, sillä tavalla, että Pressot on sisustettu lämpimin sävyin. Pressot sijaitsevat yleisesti Prisma-hypermarkettien yhteydessä, Sokos-tavaratalojen yhteydessä sekä kauppakeskuksissa muodostaen yleensä Rosson ja Hesburgerin kanssa ravintolamaailman. Pressot tarjoavat yleisimpiä kahvilatuotteita, kuten leivonnaisia, kahveja ja muita juomia. Osa Pressoista toimii myös lounaskahviloina, jotka tarjoavat myös päivittäin vaihtuvia lounaita. Koska Presso kuuluu S-ryhmään, sieltä ostetuista tuotteista saa S-Etukortilla Bonusta.
Profeetta
pienoiskuva|Gebhard Fugel:Mooses saa laintaulut (n. 1900) Profeetta on jumalalta tulevaksi uskotun ilmestyksen välittäjä. Profeetta voi uskoa olevansa suoraan jumalan lähettämä edustaja, tai hän voi välittää jumalan tahtoa esimerkiksi saamiensa näkyjen tai unien kautta, tai arpaa heittämällä. Profeetan saamat jumalalliset ilmoitukset tai ennustukset ovat profetioita.
Profetioiden vastaanottaminen
Profeetta kokee saaneensa jumalalta kutsun profeetaksi usein joko unessa, näyssä, äänenä tai toisen profeetan välityksellä. Hänen profetiansa voivat olla inspiraation vaikutusta tai seurausta tiettyjen opittujen tekniikoiden käytöstä, usein molemmista. Tekniikoiden tarkoituksena on saavuttaa hurmostila, jossa ilmestyksiä voidaan ottaa vastaan. Profeetta saavuttaa hurmostilan esimerkiksi musiikin, tanssin, rummutuksen, rajun liikehdinnän tai itsensä viiltelyn avulla. Hurmostilassa profeetan katsotaan olevan hengen tai jumaluuden (kristinuskossa Pyhän Hengen) vallassa, ja jumaluus puhuu silloin hänelle, yleensä minä-muodossa ja lyhyin ja rytmillisin lausein.
Profeetan vaikutus
Jotkut profeetat väittävät heille välitetyn totuuden olevan ainutlaatuinen. He keräävät ympärilleen opetuslapsia, joille profeettansa opetukset paljastavat ainoan todellisen uskonnon. Nämä profetiat johtavat usein uusien uskontojen syntyyn: tällaisia profeettoja olivat esimerkiksi Zarathustra, Jeesus ja Muhammad sekä monet uususkontojen perustajat. Jotkut Vanhan testamentin profeetat, kuten Aamos ja Jeremia, olivat uskontonsa uudistajia ja puhdistajia; Arabiassa myös Muhammad luetaan tämänkaltaiseksi profeetaksi.
Koulutus ja rooli
Profeetat saivat aikoinaan koulutuksensa usein killoissa, joita johti mestari. He erottautuivat muista yhteisönsä jäsenistä usein pukeutumisen, hiustyylin, otsamerkin tai itseaiheutettujen arpien kautta.
Profeetta voi usein toimia myös pappina: useissa kulttien rituaaleissa pappi-profeetat voivat olla tärkeässä roolissa, vaikkakaan he eivät ole saaneet jumalallista kutsua.
Profeetan erot mystikoihin, samaaneihin ja ennustajiin verrattuna
Toisin kuin esimerkiksi šamaani, profeetta muistaa aina jälkeenpäin hänelle tapahtuneen ja hänen saamansa viestin. Mystikko voi myös profetoida: hän eroaa profeetasta siinä, että mystikko pyrkii yhteyteen jumalan kanssa, joka ottaa hänen egonsa valtaansa, mutta profeetta säilyttää aina oman minuutensa. Ennustajat puolestaan ennustavat tulevaa esimerkiksi tähdistä tai sisälmyksistä.
Profetian epäonnistumisen seuraukset
Silloinkaan kun tulevaa tapahtumaa ennustanut profetia jää toteutumatta, moni uskovainen ei jätä uskontoaan tai johtajaansa. Hän mieluummin tulkitsee epäonnistumisen parhain päin välttääkseen kognitiivista dissonanssia, ja jopa vahvistuu uskossaan. Uskonnolliset ryhmät harvoin hajoavat profetioidensa toteutumattomuuteen. Jotkin ryhmät vastaavat epäonnistumiseen kiihdyttämällä lähetystyötään: tästä esimerkkejä ovat olleet varhaiskristityt, šabbetailaiset, Jehovan todistajat, Daavidin oksan toisen sukupolven jäsenet sekä Lubavitch-hasidit. Uskovaiset selittävät epäonnistumisen usein siten, että ennustettu muutos todella tapahtuikin, mutta toisella olevaisuuden tasolla. Esimerkiksi Jehovan todistajien profetiat Kristuksen toisesta tulemisesta (vuosina 1878, 1881, 1914, 1918, 1925 ja 1975) selitettiin aina tapahtuneen, mutta vain toisin tavoin. Toinen yleinen tapa selittää epäonnistuminen on väittää profetiaan uskomisen edellyttämistä vain uskovaisten testaamiseksi. Joskus epäonnistuminen selitetään päivämäärän laskuvirheeksi. Joissain tapauksissa profetia kielletään jälkikäteen profetiana, ja sitä väitetään vain median synnyttämäksi väärinkäsitykseksi.
Lähi-itä
Muinaisessa Egyptissä ei juurikaan ollut karismaattisia profeettoja, vaan uskonoppineilla oli käsitys, että hyvät ja huonot ajat seurasivat säännöllisesti toisiaan. Lähi-idässä on kuitenkin vanha profeettojen perinne. Pohjoismesopotamialaisten marien kirjoituksissa 1700-luvulta eaa. mainitaan Dagon-jumalan profeetat, jotka muistuttivat myöhempiä heprealaisten Jahven profeettoja. Jotkin marilaisten profeetat saivat ilmoituksensa suoraan jumalilta. Heettiläisten teksteissä 1300-luvulla eaa. mainitaan profeetat, mutta ei heidän profetioitaan. Zarathustralaisuuden perustaja Zarathustra saattoi olla myyttinen henkilö, mutta hän saattoi myös olla profeetta, joka saarnasi Ahura Mazdan hänelle paljastamia kirjoituksia, Avestaa.
Juutalaisuus sekä Vanha testamentti
Heprealaiset omaksuivat profeettakäsityksensä (navi') kanaanilaisilta. Israelin varhaiset profeetat toimivat pyhäköissä, ja he tarjosivat profetioitaan usein maksua vastaan. Ensimmäiset merkittävät uudemman ajan siirtymisvaiheen profeetat olivat Samuel, Gad, Nathan ja Elia 1000-luvun eaa. tienoilla. Heitä seurasivat merkittävinä klassisen ajan profeettoina Aamos ja Hoosea 700-luvulla eaa. He pyrkivät uudistamaan Jahven kulttia ja torjumaan kanaanilaisten vaikutusta. He julistivat tuomiota ja epäjumalia palvoneen Israelin tuhoa, sekä saarnasivat Jerusalemia keskuksenaan pitävän kuningaskunnan puolesta. Babylonin vankeuden aikaiset israelilaiset profeetat keskittyivät jahvismin säilyttämiseen Babyloniassa: heistä tunnetuimpia olivat Jesaja, Haggai ja Sakarja. Pian sen jälkeen profeettojen tarve ja merkitys juutalaisten keskuudessa lähes hävisi, mahdollisesti Jahven aseman vahvistumisen seurauksena.
Vanhan testamentin niin sanotut suuret profeetat Jesaja, Jeremia ja Hesekiel vaikuttivat 700–500 eaa. Niin kutsutut pienet profeetat ovat Hoosea, Joel, Aamos, Obadja, Joona, Miika, Nahum, Habakuk, Sefanja, Haggai, Sakarja ja Malakia. Daniel luetaan yleensä suuriin mutta joskus myös pieniin profeettoihin.
Kristinusko
Kristityt katsovat Vanhan testamentin profetioiden ennustaneen Kristuksen saapumista. Jeesus nähdään paitsi messiaana, myös viidennessä Mooseksen kirjassa luvattuna profeettana. Myös Jeesus piti itseään profeettana samoin kuin jotkut hänen aikalaisistaan; Jeesus ei tosin saanut ilmestyksiään hurmostilassa kuten useimmat muut profeetat. Raamatussa Jeesuksen kerrotaan ennustaneen oman kuolemansa, paluunsa maailmanlopun aikana, sekä Jerusalemin temppelin tuhon. Uudessa testamentissa mainitaan Jeesuksen lisäksi muitakin profeettoja Jeesuksen ja alkukirkon ajalta, kuten Simeon (Luukkaan evankeliumi), Hanna, Johannes Kastaja ja Siilas. Alkukirkossa profeetoilla oli merkittävä asema, mutta pian karismaattinen profetia alettiin käsittää demonisena. Monet kristityt kirkkokunnat katsovat, että profeettoja ei enää ole tarvittu sen jälkeen, kun kirkon perusta saatiin valmiiksi ja Uusi testamentti kanonisoitiin. Kristinuskossa on kuitenkin aina esiintynyt millenaristisia liikkeitä, joiden johdossa on toiminut profeetankaltaisia henkilöitä.
Mormonismi
Mormonit pitävät 1800-luvulla elänyttä Joseph Smithiä Jumalan profeettana.
Islam
Islamilaisen profeettaopin kiteytti 700-luvun puolivälissä Ibn Ishaq, jonka kadonnutta teosta Sirat Rasul Allah on kyetty ennallistamaan siitä tehtyjen lainausten avulla. Ibn Ishaqin esikuvana olivat Mooseksen kirjat ja Vanhan Testamentin profeetat. Ishaqin teos oli muodoltaan pelastushistoria, joka alkoi maailman luomisella ja Vanhan Testamentin tavoin jatkoi profeettojen ketjun esittelyllä. Profeetat oli vuorollaan lähetetty varoittamaan ihmisiä kadotuksesta ja julistamaan pelastusta niille, jotka uskovat Jumalan sanaan.
Profeetoista viimeinen on Muhammed, jonka jälkeen ei tule uusia. Aikaisempien lähettiläiden kirjat turmeltuivat ajan kuluessa. Alun perin ne kuitenkin täysin vastasivat sisällöltään Koraania, joka on ikuinen ja turmeltumaton kirja.
Vaikka islam tunnustaa lukemattoman määrän profeettoja, käytännössä heidän merkitystään vähentää se, että islam rakentuu yksinomaan Muhammedin varaan. Koko uskonnon sisältö on saatu hänen kauttaan joko Koraanin välittäminä ilmoituksina tai perimätiedon siirtämänä tietona profeetan sunnasta. Koska Muhammed oli virheetön ihminen, hänen esikuvansa kertoi Jumalan lain sisällön ja siten täydentää Koraanin teologisesti yleensä niukkaa tekstiä. Muut profeetat eivät opeta mitään sellaista, mikä poikkeaisi Muhammedin opetuksista. Islamin muista profeetoista tärkeimpiä ovat Koraanissa mainintojen perusteella Mooses (136 mainintaa) ja Abraham (59 mainintaa). Tärkeä on myös Jeesus, jolla on islamilaisessa eskatologiassa erityistehtäviä lopun aikoina.
Michael Clarke Duncan
Michael Clarke Duncan (10. joulukuuta 1957 Chicago, Illinois – 3. syyskuuta 2012 Los Angeles, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa oli elokuvassa Vihreä maili, josta hän sai sekä Oscar- että Golden Globe -ehdokkuuden.
Nuoruus
Michael Clarke Duncan syntyi vähävaraiseen perheeseen Chicagon South Sidessa. Isä jätti perheen Michaelin ollessa viisivuotias. Michaelin äiti ja sisar vastasivat hänen kasvattamisestaan. Duncan opiskeli viestintätieteitä Alcornin osavaltionyliopistossa, mutta hän jätti koulun kesken ja palasi kotiin auttamaan perhettään. Hän työskenteli muun muassa energiayrityksen ojankaivajana, yökerhojen portsarina ja stripparina. Duncanin äiti oli haaveillut urasta näyttelijänä ja kannusti poikaansa yrittämään uraa Los Angelesissa.
Elokuvaura
Duncanin ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli menestyselokuvassa Armageddon. Hän ystävystyi kuvausten aikana Bruce Willisin kanssa, joka suositteli häntä ohjaaja Frank Darabontille, joka etsi näyttelijöitä elokuvaansa Vihreä maili. Duncan sai kehuja roolistaan kuolemaantuomittuna John Coffeynä, jonka ystävällinen ja lapsekas olemus oli ristiriidassa hänen tekemäkseen luullun raa’an kaksoismurhan kanssa. Todellisuudessa Coffey oli yrittänyt pelastaa lapset, jotka oli surmannut valkoinen maatyömies. Duncan sai elokuvasta sekä Oscar- että Golden Globe -ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta.
Duncanin seuraavia elokuvia olivat Koko potti, Apinoiden planeetta, Skorpionikuningas ja Daredevil, jossa hän esitti sarjakuvaroisto Kingpiniä. Hän palasi Kingpinin rooliin animaatiosarjassa Hämähäkkimies. Duncan teki matalan äänensä ansiosta ääniroolit myös muun muassa elokuvissa Kuin kissat ja koirat, Viidakon Ykä 2 ja Kung Fu Panda.
Vuonna 2005 Duncan teki kaksi merkittävää roolia, kun hän esiintyi Robert Rodriguezin Sin Cityssä ja Michael Bayn The Islandissa. Vaikka hän esiintyikin usein toiminnallisissa rooleissa, hän pääsi esittämään koomista puoltaan muun muassa vuoden 2006 elokuvassa Talladega Nights: The Ballad of Ricky Bobby. Duncan näytteli 2000-luvulla myös televisiossa ja teki pieniä rooleja sarjoissa Chuck, Miehen puolikkaat ja Bones. Vuonna 2012 Duncan sai pääroolin lyhytaikaiseksi jääneestä televisiosarjasta The Finder, jossa hän näytteli samaa roolia kuin Bonesissa.
Duncan oli kihloissa Omarosa Manigaultin kanssa, jonka oli tavannut 2010 Whole Foods -supermarketissa. Manigault on tullut tunnetuksi yhdysvaltalaisesta Diili-televisio-ohjelmasta.
Duncan sai sydänkohtauksen 13. heinäkuuta 2012. Hän ei toipunut siitä vaan kuoli 54-vuotiaana komplikaatioihin sairaalassa Los Angelesissa 3. syyskuuta 2012.
Tellervo (nimi)
Tellervo on suomalainen naisen etunimi, joka on omaksuttu Kalevalasta.
Kalevalassa esiintyy kultahiuksinen metsänneito Tellervo, joka paimentaa metsänjumala Tapion karjaa. Hänet mainitaan kerran myös Tapion vaimona. Nimi Tellervo on ilmeisesti muodostettu miespuolisen vastineensa Pellervon pohjalta. Kalevalan Pellervo eli Sampsa Pellervoinen on puiden kylväjä ja laivapuun etsijä, jota on toisinaan pidetty Tapion poikana ja kasvillisuuden jumalana.
Tellervo on tullut etunimenä käyttöön kansallisromanttisella kaudella. Sitä on ehdotettu ristimänimeksi jo 1860-luvulla. Suomalaiseen almanakkaan nimi lisättiin vuonna 1908, josta lähtien Tellervon päivää on vietetty 13. huhtikuuta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Tellervo on Suomessa annettu 46 566 naiselle ja 1900-luvun alkupuolella myös noin 50 miehelle. Suosionsa huipulla nimi on ollut 1920–1950-luvuilla. Se on ollut tavallinen varsinkin jälkimmäisenä etunimenä.
Tellervosta käytettyjä puhuttelumuotoja ovat muun muassa Tellu ja Telle.
WWF
WWF (World Wide Fund for Nature) on vuonna 1961 perustettu kansainvälinen ympäristöjärjestö. WWF:n pyrkimyksenä on pysäyttää ympäristön tilan huononeminen ja rakentaa tulevaisuutta, jossa ihmiskunta elää sopusoinnussa luonnon kanssa.
Aluksi WWF keskittyi suojelemaan uhanalaisia eläinlajeja kuten tiikereitä ja jääkarhuja, mutta 1980-luvulta lähtien se on panostanut enemmän maailmanlaajuisten ympäristöongelmien ratkaisemiseen. WWF pyrkii vaikuttamaan ympäristölainsäädännön kehittämiseen eri maissa ja kansainvälisten sopimusten tekemiseen, esimerkiksi päästöjen rajoittamiseen.
WWF:n kansainvälinen puheenjohtaja on ollut vuodesta 2010 ecuadorilainen Yolanda Kakabadse, jonka edeltäjä oli Emeka Anyaoku. Suomen WWF:n pääsihteeri on vuodesta 2009 lähtien ollut Liisa Rohweder.
Alkuvaiheet
thumb|right|300px|WWF:n logoja 1961–2000. WWF:n historia alkaa vuodesta 1960, jolloin eläintieteilijä Julian Huxleyn artikkeli julkaistiin englantilaisessa The Observer -lehdessä. Artikkeli käsitteli Huxleyn Afrikan-matkaa ja sitä mitä hän siellä oli nähnyt ja kokenut. Eniten Huxleytä huolestuttivat nykyisen Tansanian ja Zimbabwen alueet, jotka aikaisemmin olivat kuhisseet elämää. Yksi artikkelin lukijoista oli englantilainen liikemies Victor Stolan, joka kirjoittaessaan Huxleylle ehdotti varojen keräämistä Afrikan luonnonsuojeluun. Myös ornitologi Peter Scottin ja lintuharrastaja Guy Mountfortin mielissä oli herännyt sama ajatus.
Vuonna 1961 Scott, Mountfort ja luonnonsuojeluneuvoston puheenjohtaja Max Nicholson kokoontuivat Lontoossa ja luonnostelivat ehdotuksen ”luonnon punaisen ristin” perustamisesta. He ehdottivat, että järjestön rahat käytettäisiin maailmanlaajuisiin luonnonsuojeluhankkeisiin, ja järjestö sai nimekseen World Wildlife Fund (WWF). WWF perustettiin elvyttämään ja auttamaan jo sukupuuttoon kuolemassa olevia kasvi- ja eläinlajeja sekä parantamaan luontoa keräämällä varoja luonnonsuojeluun. Järjestön logon inspiroi Lontoon eläintarhan uusi asukas, isopanda nimeltä Chi-Chi. Peter Scott suunnitteli WWF:n kuuluisan pandalogon Gerald Wattersonin luonnosten pohjalta.
Ensimmäiset WWF:n varat saatiin lahjoituksina ja ensimmäinen toimisto perustettiin Sveitsin Morgesiin. Yksi ensimmäisistä WWF:n tekemistä lahjoituksista luonnon hyväksi oli tiehöylän ja ruohonleikkurin lahjoittaminen kenialaiselle Masai Maran luonnonpuistolle.
WWF aloittaa toimintansa
11 kuukauden jälkeen siitä, kun Victor Stolan oli ehdottanut WWF:n perustamista, allekirjoitettiin Morgesin manifesto (ohjelmajulistus) ja WWF aloitti toimintansa Sveitsistä käsin. Kolmen ensimmäisen toimintavuotensa aikana WWF:n onnistui kerätä ja lahjoittaa lähes kaksi miljoonaa dollaria suojeluprojekteihin. Suurimman osan lahjoittajista muodostivat yksityishenkilöt, jotka olivat lähteneet liikkeelle villieläinten ahdingosta kertoneiden artikkeleiden innoittamina. WWF:n onnistui herättää toiminnallaan luonnonsuojelun merkitys monen länsimaalaisen ihmisen ajatusmaailmassa. Ensimmäisiä avustuskohteita olivat Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) ja Galápagossaarten luonnon suojelemiseksi perustettu Charles Darwin Foundation. Doñanan kansallispuiston luominen Espanjaan oli myös yksi WWF:n suurprojekteista.
Vuonna 1970 perustettiin WWF:n 1001-rahasto silloisen puheenjohtajan, Hollannin prinssi Bernhardin aloitteesta. Rahasto sai nimensä siitä, että 1001 lahjoittajaa lahjoittivat kukin 10 000 dollaria rahastoon.
1970-luvulla WWF käynnisti ensimmäisen sademetsäkampanjansa, jonka tuotto meni sademetsien muuttamiseksi suojelualueiksi. Vuonna 1972 käynnistettiin Projekti Tiikeri, ja vuonna 1976 WWF aloitti mertensuojelukampanjan ”The Seas Must Live”, joka määritteli muun muassa suojelualueita valaille, delfiineille ja merikilpikonnille. Vuosikymmenen lopussa aloitettiin ”Pelastakaa sarvikuonot”, jonka tuotto meni sarvikuonojen salametsästämisen lopettamiseksi. WWF oli mukana perustamassa CITES-sopimusta, jonka tarkoituksena oli estää uhanalaisten kasvien ja eläinten salakuljettaminen ja kauppaaminen.
1980-luvun alkuun mennessä WWF:n kannattajien joukko noussut miljoonaan. WWF osallistui yhdessä ICUN:n ja YK:n ympäristöohjelman (UNEP) kanssa laatimaan Maailman luonnonsuojelun strategiaksi kutsuttua asiakirjaa. Sen tavoitteena oli toimia ohjenuorana ja siinä luonnosteltiin keinoja, joilla saatettaisiin luoda maailma, jossa kasvien, eläinten ja ihmisten olisi hyvä elää yhdessä. 1980-luvulla käynnistyi myös toiminta, jolla köyhien maiden velkoja muunnetaan luonnonsuojeluun ohjatuiksi varoiksi. Näin on saatu rahoitettua suojeluhankkeita muun muassa Filippiineillä, Sambiassa ja Boliviassa. WWF:n huomattua että nimi ”World Wildlife Fund” ei täysin vastannut toiminnan laajuutta, nimi vaihdettiin vuonna 1986 muotoon ”World Wide Fund For Nature”. Vanhaa nimeä jäivät käyttämään vain Yhdysvallat ja Kanada.
Yksi 1990-luvun suurimpia tapahtumia oli YK:n vuoden 1992 Rion ympäristökokous, jossa WWF oli mukana taivuttelemassa maailman hallituksia allekirjoittamaan maailman luonnon monimuotoisuutta ja ilmastonmuutosta käsittelevät sopimukset ja valvomaan, että sopimuksia noudatettaisiin tehokkaasti. Myös Forests Stewardship Councilin (FSC) perustaminen vuonna 1993 on WWF:n aikaansaannosta. Samana vuonna WWF:n uudeksi kansainväliseksi johtajaksi tuli Claude Martin. Samana vuonna valmistui myös suojelutyön uudelleenarviointi, jossa päädyttiin keskittämään toiminta metsien, sisävesien, rannikoiden ja merten suojeluun. Vuonna 1997 WWF oli mukana laatimassa Kioton sopimusta kasvihuonepäästöjen vähentämiseksi ja ilmastonmuutoksen pysäyttämiseksi. Vuonna 1998 WWF julkaisi ensimmäisen katsauksen ihmisen vaikutuksesta maapallon ekosysteemiin eli ”Living Planet” -raportin.
Painopistealueet
WWF keskittyy työssään painopistealueisiin.
Merien ja sisävesien suojelu
Mertensuojelussa tavoitteena on rehevöitymiskehityksen hidastaminen, öljyonnettomuuksien ehkäisy, eläinlajien suojelu sekä suojelualueiden perustaminen.
Sisävesien suojelussa edistetään kosteikkojen, jokien ja järvien luonnon monimuotoisuutta. Suomen WWF:n tavoitteena on vähentää Itämeren rehevöitymistä ja suojella uhanalaisia lajeja, kuten kiljuhanhia ja Malawijärven kirjoahvenia.
Uhanalaisten avainlajien suojelu
WWF:n mukaan lukuisia lajeja uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, laiton kauppa, salametsästys sekä ympäristömyrkyt. Suomen uhanalaisia lajeja ovat esimerkiksi saimaannorppa ja ahma, ulkomaisia muun muassa isopanda ja valaat.
Metsien suojelu
1970-luvulla käynnistetty projekti sademetsien suojelemiseksi on tuottanut tulosta, sillä monista keskisen Afrikan, Kaakkois-Aasian ja Latinalaisen Amerikan sademetsäalueista tehtiin suojelualueita. Myös mertensuojelukampanja sekä projekti tiikerien hyväksi ovat onnistuneet, sillä tiikerikanta on noussut kahdesta tuhannesta neljään tuhanteen. Myös CITES-sopimus on ollut ansiokas, sillä vuonna 2000 TRAFFICin ansiosta jäi miljardien dollareiden arvosta laittomasti pyydystettyjä villieläimiä ja uhanalaisia kasveja. Myös Boliviassa, Sambiassa ja Filippiineillä rahoitetut suojeluhankkeet ovat WWF:n aikaansaannoksia. Rion ympäristökokous kenties herätti maailman päättäjät ja liike-elämän johtajat tunnustamaan maailmaa uhkaavan ympäristökriisin. Kioton sopimuksenkin voimaansaattaminen on jatkunut sen perustamisesta (1997) lähtien.
Ilmastonmuutoksen ehkäisy
Lokakuussa 2008 WWF ilmoitti arviostaan, jonka mukaan ilmasto lämpenee IPCC:n vuoden 2007 ennusteita nopeammin. WWF vaatii EU:lta ainakin 30 prosentin päästöjen vähennyksen välillä 1990–2020. Nämä vähennykset vaadittiin EU:n sisällä. Lisäksi kehitysmaita tulisi tukea päästöjen vähentämiseen.
WWF:n pääjohtajan James P. Leapen mukaan Suomi torjui ilmastonmuutosta lepsusti vuonna 2007. WWF selvityksen mukaan Suomi voi säästää ja tuottaa uusiutuvilla keinoilla 2,7-kertaisesti energiaa rakenteilla olevan ydinvoimalan kapasiteettiin verrattuna. Leape vastustaa ydinvoimaa sen riskien ja onnettomuusvaaran vuoksi. Leapen mukaan ydinvoimaa ei tarvita siirtymäratkaisuna, koska on jo olemassa teknologiaa, joka parantaa energiatehokkuutta.
Kestävän kehityksen edistäminen
WWF:n tavoite on fossiilisesta energiasta ja ydinenergiasta luopuminen ja tehokas uusien uusiutuvan energian muotojen edistäminen. Järjestön mielestä se on mahdollista ja välttämätöntä ympäristön kannalta kestävän, turvallisen ja rauhanomaisen turvallisuuden takaamiseksi.
Vuoden luontokirja
WWF Suomi on järjestänyt Vuoden Luontokirja -kilpailun vuodesta 1978.
Eliö
Eliö eli organismi on erotettavissa oleva olio, jossa täyttyvät elämän tunnusmerkit: itsenäisyys, vastaaminen ärsykkeisiin, moduulirakenne, kasvu, mukautuvuus, aineenvaihdunta, ja kyky lisääntyä. Eliö koostuu aina yhdestä tai useammasta solusta, joissa on sama perintöaines, DNA. Kaikki tunnetut eliöt rakentuvat orgaanisista yhdisteistä.
WWF
Kritiikki
WWF on kunnioitettu järjestö, mutta jotkut kokevat sen toiminnan liian konservatiiviseksi ja lempeäksi. WWF tekee paljon yhteistyötä eri yhtiöiden, kuten Stora Enson, kanssa. Tämä on herättänyt epäilyjä siitä, kuinka vapaasti WWF voi toimia, vaikka yhtiöt eivät suoraan sitä painostaisikaan. Esimerkiksi vuonna 2003 alkanut eri luonnonsuojeluliittojen työ Lapin porometsien puolesta on johtanut osittaiseen moratorioon eli metsähakkuiden kieltoon, jonka WWF on hyväksynyt ja todennut Lapin työn tulleen tehdyksi. Samaan aikaan Greenpeace ja Suomen luonnonsuojeluliitto ovat ilmaisseet toimenpiteiden tulosten jääneen liian laihoiksi.
Eliö
Eliöiden varhainen kehityshistoria on hämärän peitossa, mutta evoluutiobiologisissa teorioissa otaksutaan, että eliöt olisivat syntyneet Maan alkumerissä tai vulkaanisissa lähteissä yli kolme miljardia vuotta sitten. Aikojen kuluessa eliökunta olisi monipuolistunut ja kehittynyt evoluution myötä.
WWF
Kritiikki
Suomen WWF julkaisi vuonna 2012 päivitetyn version Kuluttajan kalaoppaasta. Tämän seurauksena järjestö sai runsaasti kritiikkiä kalastajilta. WWF:n mukaan kalaoppaan suosituksilla pyritään siihen, että vaarantuneiden ja uhanalaisten kalalajien kannat vahvistuisivat siinä määrin, että kalastusta voisi tulevaisuudessa jatkaa kestävällä pohjalla. Itämeren kalastajien näkemyksen mukaan suositukset tekevät ammattimaisesta rannikkokalastuksesta taloudellisesti mahdotonta ja ohjaavat kulutusta tuontikaloihin. Kalastajat kokevat myös, että WWF haluaa säästää kalat hylkeiden ja merimetsojen ruuaksi. Myös Ruotsissa kalastajat kritisoivat WWF:n suosituksia.
Eliö
Luokittelu
Eliökunta (Biota) on yhteisnimitys kaikille eliölajeille ja -luokille. Eliökunta jaetaan kuuteen kuntaan (arkeonit, bakteerit, alkueliöt, sienet, kasvit ja eläimet) tai kolmeen domeeniin (bakteerit, arkeonit ja aitotumaiset).
WWF
Kritiikki
Lokakuussa 2019 Suomen WWF käytti kuvamanipuloitua valokuvaa uutiskuvana edistääkseen kouluille ja koululaisille suunnattua päivätyökeräyskampanjaansa.
Eliö
Luokittelu
Kolmen domeenin aitotumaiset jakaantuu edelleen kuntiin; Perinteinen jako: eläimet, sienet, kasvit ja alkueliöt.
Virukset eivät ole yksiselitteisesti eliöitä, sillä isäntäsolujensa ulkopuolella ne ovat elottomia partikkeleja.
Eliöiden fylogeneettinen taksonomia
thumb|450px|Eliöiden sukupuu
Luettelo pikkuplaneetoista: 92001–93000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 92001:stä ja päättyen 93000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Sareena
Sareena on fiktiivinen henkilö Mortal Kombat -tappelupelisarjassa. Sareena on demoni, joka esiintyi ensimmäisen kerran Mortal Kombat Mythologies: Sub-Zero -pelissä vastustajana. Hänellä pystyi pelaamaan ensimmäisen kerran Game Boy Advancen Mortal Kombat: Tournament Edition-pelissä. Sareena esiintyi myös Mortal Kombat: Armageddon-pelissä.
Sareenan elämäkerta
Netherealmissa syntynyt Sareena esiteltiin ensimmäisen kerran Quan Chin henkilökohtaisena avustajana ja Brotherhood of Shadow -kultin jäsenenä. Sareena ja hänen kaksi kumppaniaan, Kia ja Jataaka, lähetettiin tappamaan Sub-Zero. He hävisivät taistelun, mutta Sub-Zero säästi heidän elämänsä.
Myöhemmin Sub-Zeron taistellessa Quan Chita vastaan, Sareena ilmestyi auttamaan Sub-Zeroa. Kerrottuaan haluavansa paeta hänen kanssaan Netherealmista, Sareena saa osuman Shinnokin loitsusta. Hän vajosi maahan ja kuoli vihaisen Sub-Zeron käsivarsille.
Myöhemmin paljastui ettei Sareena kuollut iskusta, vaan ainoastaan hänen ihmisyytensä. Hän joutui sitten Netherealmin viidennelle tasolle kärsimään petoksestaan. Sareena kuitenkin löysi portaalin, josta Quan Chi ja häntä jahtaava Scorpion menivät. Sareena meni portaalista ja siirtyi Outworldiin, missä hän löysi keinon palauttaa ihmismuotonsa.
Pian saatuaan ihmismuotonsa takaisin, Sareena kohtasi vuosia sitten tapaamansa Sub-Zeron pikkuveljen. Tuntiessaan olevansa velkaa Sareenalle, koska hän oli auttanut isoveljeään, Sub-Zero pystytti hänelle pyhätön Earthrealmiin. Hän tapasi kerran Shujinkon, jota Brotherhood of Shadow oli pyytänyt etsimään kultin petturin, Sareenan. Sareena kuitenkin maksoi Shujinkolle, ettei tämän kertoisi sijainnistaan.
Myöhemmin Sareena päätyi taas palvelemaan Quan Chita ja yhdessä Kian ja Jataakan kanssa hän tapasi Tavenin. He taistelivat, mutta kolmikko hävisi. Sareena myöhemmin pääsi irti Quan Chin vallasta ja osallistui hyvien puolella Armageddonin taisteluun, jossa hän sai surmansa.
Sareenan vaihtoehtoisessa Armageddonin loppuratkaisussa, hän voitti Blazen, jonka voimat sulautuivat häneen. Sareena menetti tajuntansa kunnes Sub-Zero saapui hänen luokseen ja herätti hänet. Sareenan herättyä, hän tajusi osaavansa jäädyttää. Hän päätti käyttää tätä kykyään Quan Chihin jäädyttäen hänet jääpalaksi. Sareena ja Sub-Zero veivät sitten velhon Lin Kuein temppeliin, missä hän pysyi jäädytettynä ikuisesti.
List of Mortal Kombat characters Список персонажей Mortal Kombat
Keuruun Kaituri
Keuruun Kaituri on Keski-Suomessa Keuruulla ja Mänttä-Vilppulassa Myllykylänn lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 42 hehtaaria ja se on 3,4 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 9,9 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keuruun Kaiturin valuma-alueeseen (35.623) se kuuluu.
Saada (maakunta)
right|thumb|200px|Saadan maakunnan sijainti Saadan maakunta (, Ṣa'dah) on Jemenin maakunta maan pohjoisrajalla. Maakunnan keskus on Sa'dan kaupunki. Saadan pinta-ala on 12 400 neliökilometriä ja sen asukasluku vuonna 2012 oli 862 800. Saadan maakunta jakautuu 15 piirikuntaan.
Saadan maakunnasta on lähtöisin imaamisuku Al-Huthi, jotka aloittivat vuonna 2004 Huthikapinana tunnetun vastarinnan Jemenin hallintoa vastaan. Kapinallisia kutsutaan johtajansa mukaan hutheiksi ja he haluavat Saadan maakunnalle autonomiaa ja suojata alueen perinteistä islamin muotoa zaidilaisuutta alueen valtauskonnolta sunnilaisuudelta.
Luettelo Suomen tuulivoimaloista
Tämä on luettelo Suomessa sijaitsevista tuulivoimaloista. Luettelossa on kaikki Suomen tuulivoimayhdistys ry:n ilmoittamat, tuotannossa olevat valmiit tuulivoimapuistot.
Archie Moore
Archie Moore (oik. Archibald Lee Wright, 13. joulukuuta 1913 Benoit, Mississippi – 9. joulukuuta 1998 San Diego, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen keskiraskaan ja raskaansarjan ammattinyrkkeilijä. Moorea pidetään yhtenä maailman kaikkien aikojen lahjakkaimmista painoluokassaan.
Lapsuus
Archie Moore itse väitti syntyneensä 13. joulukuuta 1916, mutta hänen äitinsä mielestä oikea syntymäpäivä oli kolme vuotta aikaisemmin 1913. Jälkimmäistä pidetään nykyään oikeellisempana, vaikka syntymäaika on kiistanalainen.
Ammattiura
Archie Moore siirtyi ammattilaiseksi ("riisui paitansa") 1930-luvulla. Ura alkoi välisarjasta, nousten siitä hiljalleen raskaaseen keskisarjaan. Uran alku oli todella kivinen. Pienistä palkkioista johtuen ottelutahti oli pidettävä tiiviinä, jos mieli elättää itsensä. Välillä sattui tappioitakin, sillä osa nyrkkeilijöistä oli niin kovia, että niitä ei voinut voittaa ilman tyrmäystä. Tyrmäykset estettiin maksamalla Moorelle ylimääräistä rahaa. Rahaa maksettiin siksi, että tuona aikana rasismi kukoisti, ja Archie Moore oli "colored fighter", halusi hän tai ei.
Oman aikakautensa ihmiseksi More matkusteli poikkeuksellisen paljon. Hän kävi nyrkkeilemässä muun muassa Australiassa ja Brasiliassa. Syy matkustamiseen oli raha, sillä värillisillä palkkiot olivat mitättömiä, joten otteluita piti olla paljon, jos aikoi elää nyrkkeilyllä. Moore joutui itse toimimaan omana promoottorinaan, ja sen taidon hän osasi hyvin. Kerrotaan jopa Muhammad Alin saaneen vaikutteita hänestä.
Uran loppupuolella Moorelle tarjoutui tilaisuus päästä vihdoin iskemään titteliotteluun. Vastakkaiseen kulmaukseen astui hallitseva maailmanmestari Joey Maxim. Joulukussa 1952 Mooren onnistui kukistaa kivikova Maximin 15-eräisessän ottelussa. Unelman saavuttaminen vei häneltä 17 vuotta. Hän oli kehässä keskimäärin jokaisena noiden 17 vuoden kuukautena. Palkkaa Moore sai menojen jälkeen vain 800 dollaria.
Vuonna 1955 Archie sai ottelun itseään Rocky Marcianoa vastaan pilkattuaan tätä ensin pitkän aikaa. Marciano oli suunnitellut lopettavansa uran piakkoin. Ennen ottelua Moore ei ollut hävinnyt kertaakaan liki neljään vuoteen, ja näistä otteluista suurimman osan hän kävi ajan huippumiehiä vastaan. Moore sai kunnian käyttää Marcianoa hänen uransa toisen ja viimeisen kerran lattiassa ottelun toisessa erässä. Marciano kuitenkin tyrmäsi Mooren ottelun yhdeksännessä erässä ja lopetti uransa voittamattomana raskaan sarjan maailmanmestarina.
Lou Pearlman
Louis Jay Pearlman (19. kesäkuuta 1954 Flushing, Queens, New York – 19. elokuuta 2016 ) oli yhdysvaltalainen musiikkituottaja. Pearlman kokosi Backstreet Boys -yhtyeen 1993 innostuttuaan New Kids on the Blockin saamasta suosiosta. Myös ’N Sync oli Pearlmanin kokoama yhtye.
Archie Moore
Ammattiura
Uransa loppuvaiheilla Moore kohtasi Rooman olympialaisten voittajan, suurisuisen Muhammad Alin. Ali ei antanut kokeneemmalle vastustajalleen mitään armoa vaan tyrmäsi hänet neljännessä erässä. Pian tämän jälkeen Moore lopetti nyrkkeilyuransa.
Uran jälkeen
Vaikka Moore lopetti nyrkkeilemisen, hän ei jättänyt kehää lopullisesti. Hän toimi Alin uran alkuaikoina hänen avustajanaan. Myöhemmin hän avusti George Foremania Rumble in the Jungle -ottelussa. Uransa jälkeen Moore ryhtyi ajamaan afroamerikkalaisten oikeuksia. Moore kuoli 84-vuotiaana sairastettuaan lyhyen aikaa.
Lou Pearlman
Pearlman pidätettiin kesäkuussa 2007 epäiltynä pyramidihuijauksen johtamisesta. Toukokuussa 2008 hänet todettiin syylliseksi muun muassa kavalluksiin, rahanpesuun ja tekaistuihin konkursseihin ja tuomittiin 25 vuodeksi vankeuteen. Hän kuoli vankilassa 19. elokuuta 2016.
Boadicea-luokka (risteilijä)
Boadicea-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston tiedusteluristeilijäluokka, jonka kaksi alusta rakennettiin 1908–1909. Luokan alukset palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa. Luokka oli Kuninkaallisen laivaston ensimmäinen, missä käytettiin turbiinimoottoreita. Luokan alukset olivat suurempia ja raskaampia kuin aiemmat kaupallisessa kilpailuissa pareittain suunnitellut Adventure-, Forward-, Pathfinder- ja Sentinel-luokkien alukset. Aluksilla oli kuitenkin keveämpi panssarointi sekä aseistus muun muassa kannen panssarointi kattoi ainoastaan konehuoneet.
Luokan alukset suunniteltiin toimimaan hävittäjälaivueiden tiedustelijoina, jolloin niiden tuli kyetä etsimään vihollisen aluksia sekä mahdollisesti tuhoamaan niitä. Luokan alukset poistettiin 1912 hävittäjälaivueiden johtoalusten paikalta, kun Acorn-luokan hävittäjät osoittautuivat nopeammiksi.
Alusten aseistuksena oli kuusi neljän tuuman (102 mm) tykkiä, joista kaksi oli sijoitettu sillan eteen ja kaksi sillan taakse kummallekin laidalle ja loput kaksi keskelle alusta perään päin.
Aita
thumb|Turva-aitaa [[Israelin ja Palestiinan rajalla.]]
Aita on rakennelma, jolla erotetaan tai rajataan alueita toisistaan. Esimerkiksi tontti voidaan rajata aidalla ja aidalla voidaan estää karjaa karkaamasta laidunalueilta. Aita voi myös toimia pelkkänä näkösuojana tai koristeena.
Aita on usein rakenteeltaan yhtenäinen, mutta siinä voi olla erikokoisia reikiä, kuten verkkoaidassa. Kulkua varten aitaan voidaan jättää erillinen aukko tai rakentaa jonkinlainen portti. Aitaa vastaava, mutta yleensä vankkatekoisempi ja läpinäkymätön rakenne on muuri.
Aidan voi tehdä käyttötarkoituksesta riippuen eri materiaaleista, esimerkiksi puusta, kivistä, metallista tai muovista. Talvella aidan voi tehdä myös lumesta tai jäästä. Aita voi myös olla elävä kasviaita, kuten kuusiaita, orapihlaja-aita tai pajuaita.
Tuohilammi
Tuohilammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Jouttilammin kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,1 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keuruun Kaiturin valuma-alueeseen (35.623) se kuuluu.
Verbenakasvit
Verbenakasvit eli rautayrttikasvit (Verbenaceae) on kasvien heimo, jonka luokitus on ollut häilyväistä. Monet sen kasvit on siirretty heimoon Lamiaceae. Siihen on kuulunut noin 90 sukua, joissa on lähes kolmetuhatta lajia: puita, pensaita ja ruohovartisia kasveja. Nykyään sukujen määrä on vähentynyt 31:een, lajien 918:aan.
Tuntomerkit
Verbenakasvit ovat köynnöksiä, pensaita tai puita, harvemmin moni- tai yksivuotisia ruohoja, usein aromaattisia. Varret ovat usein nelikulmaiset. Lehdet ovat vastakkaisia ja sahalaitaisia. Kukat ovat usein melko heikosti vastakohtaisia, sijaitsevat tertuissa tai mykeröissä, ja verhiö ja teriö ovat selvästi erillään toisistaan (välissä tilaa); teriö on torvimainen. Heteet ovat vaihtelevassa määrässä palhottomia. Emiön sikiäimessä on neljä siemenaihetta, ja vartalo on tavallisesti lyhyt, luotti tavallisesti pallomainen. Hedelmä on verhiön peitossa.
Levinneisyys
Heimo on trooppinen, mutta on levinnyt myös lämpimänlauhkeille alueille. Enemmistö lajeista kasvaa Etelä-Amerikassa. Euroopassa lienee yksi ainoa alkuperäinen laji, rohtoverbena eli rohtorautayrtti (Verbena officinalis).
Suvut
(suomenkieliset nimet: )
Huulikukkaiskasveihin (Lamiaceae) siirrettyjä sukuja ovat muun muassa jemanet (Gmelina) ja Tectona.
Lajeja
Tunnettuja lajeja ovat esimerkiksi:
Pertunmaa
Pertunmaa on paikkakunnalla yleisen tarinan mukaan saanut nimensä Perttu-nimisestä miehestä, joka on aikoinaan yksin hallinnut koko Pertunmaata.
Maantiede
pienoiskuva|Pertunmaan maaseutua [[Mansikkamäki|Mansikkamäen kylässä lähellä Hartolaa.]] Pertunmaa sijaitsee Etelä-Savossa valtatien 5 varrella 35 kilometriä Heinolasta pohjoiseen ja vajaat 60 kilometriä Mikkelistä etelään. Pertunmaan kaksi päätaajamaa, Kirkonkylä ja Kuortti, sijaitsevat noin kymmenen kilometrin päässä toisistaan.
Pertunmaan Natura-kohteita ovat Mäyrävuoren–Seppälänjoen metsät, Ahvenjärven haka, Isosuo–Kivenholma, Sahinsuo, Anettu, Lahnaniemen, Solistonsuon ja Alatalon metsät, Punakiven–Ahvenjärven metsät ja Lautjärvi–Laukkala–Kaituenlampi.
Kylät
Hartosenpää, Hölttä, Joutsjärvi, Karankamäki, Kirkonkylä, Koirakivi, Kuhajärvi, Kuortti, Kälkyttä, Lihavanpää, Mansikkamäki, Nipuli, Ruorasmäki, Ruuttila, Sydänmaa ja Vastamäki.
Taajamat
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Historia
Pertunmaa on ollut savolaisten ja hämäläisten rajaseutua vuosisatojen ajan, ja siellä on rajakiviä 1400-luvulta.
Hallinto
pienoiskuva|Pertunmaan kunnantalo. Pertunmaan kunnanjohtaja 1. maaliskuuta 2020 alkaen on kasvatustieteen maisteri Leena Ruotsalainen. Hänen edeltäjänsä, vuodesta 1999 lähtien kunnanjohtajana toiminut Juha Torniainen jäi eläkkeelle helmikuun 2020 alusta. Kunnanvaltuustossa on 17 paikkaa, joista seitsemän on keskustan hallussa kaudella 2021–2025.
Talous
Vuonna 2015 kunnassa oli 621 työpaikkaa. Niistä 19 prosenttia oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 55 % palveluissa ja 25 % jalostuksessa. Palvelun osuus oli pienempi kuin koko maassa (75 %), ja alkutuotannon osuus suurempi kuin koko maassa (3 %).
Kunnan taloudellinen tilanne on ollut jonkin aikaa huonolla tolalla maakunta- ja soteuudistuksen aiheuttamien suurten kulujen vuoksi. Tämän vuoksi Pertunmaa on luonnehdittu kriisikunnaksi vuodesta 2021 lähtien.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Seurakunnat
pienoiskuva|Pertunmaan kirkko. Vuoden 2018 aluejaon mukaan Pertunmaalla on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat: Seurakunta toimii myös Mäntyharjun kunnan alueella.
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Pertunmaalla toimii Pertunmaan helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Pertunmaan alueella toimii Saimaan ortodoksinen seurakunta.
Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Pertunmaan kunnan nykyisellä alueella.
Palvelut
pienoiskuva|[[Pertunmaan yhtenäiskoulun ja Pertunmaan kirjaston yhteinen rakennus.]] Pertunmaan yhtenäiskoulussa (Kirkkotie 3) tarjotaan opetusta esikoulusta luokka-asteelle yhdeksän saakka. Samassa kiinteistössä toimii Pertunmaan kirjasto. Vuoteen 2018 saakka Kuortissa toimi alakoulu (Kuortin koulu, Vanhatie 100), jonka yhteydessä sijaitsee Kuortin kirjasto.
Kirkonkylän keskustassa sijaitseva Pertunmaan hyvinvointiasema tarjoaa sosiaali- ja terveysaseman palveluja.
Kunnassa on neljä uimapaikkaa, joista Kisarannassa uidaan myös talvisin.