cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dodekaedri
Tavallisesti dodekaedrilla tarkoitetaan säännöllistä dodekaedria, joka on säännöllinen monitahokas. Sen tahkot ovat säännöllisiä viisikulmioita. Särmiä on 30 ja kärkiä 20. Jos särmän pituus on d, niin dodekaedrin tilavuus V ja tahkojen yhteispinta-ala A saadaan seuraavilla kaavoilla: ja.
Jos säännöllisen dodekaedrin tahkojen keskipisteet yhdistää, syntyy sen sisään säännöllinen ikosaedri, dodekaedrin duaalikappale.
Säännöllistä dodekaedriä käytetään joissain roolipeleissä noppana. Silloin sitä voi kutsua myös nimellä d12, joka tarkoittaa, että siinä on kaksitoista tahkoa.
Metsä
thumb|240px|Suomalaista [[mäntymetsää Porissa.]] thumb|240px|Talvista metsää [[Ranualla.]] thumb|240px|Hochharzin kansallispuiston metsää Saksassa. thumb|240px|Trooppista sademetsää [[Fatu Hiva|Fatu Hivan saarella Ranskan Polynesiassa.]] Metsä on elinympäristö, biotooppi, joka koostuu pitkistä yleensä puurunkoisista kasveista, joiden latvuskerros eli latvusto muodostaa melko yhtenäisen peitteen ja joiden seassa esiintyy lyhyempiä kasveja muodostaen alempia kerroksia. FAO:n määritelmän mukaan metsänä pidetään vähintään 5 000 neliömetrin kokoista aluetta, jolla puut kohoavat yli viiden metrin korkeuteen ja latvusto peittää yli 10 prosenttia pinta-alasta.
Maanpinnan tuntumassa kasvava sienirihmasto on metsän kasvulle ja hyvinvoinnille erittäin tärkeä. Pinnanalaisten hajottajaeliöiden valtaisa joukko yhdessä sienien kanssa kierrättää metsän ravinteita ja kivennäisaineita. Puusta pudonnut lehti, neulanen tai oksa maatuu vähitellen, ja siinä olevat ravinteet päätyvät lopulta, hajoamisen kautta, puiden juuristoon, ja sitä kautta takaisin kiertoon. Lehdissä ja neulasissa tapahtuva yhteyttäminen mahdollistaa elämän maapallolla.
Metsät eri ilmastovyöhykkeissä
Metsiä on kaikissa ilmastovyöhykkeissä kylmimpiä ja kuivimpia lukuun ottamatta. Napa-alueilla ja vuoristossa metsien levinneisyys päättyy puurajalla. Suomessa puurajan muodostaa hieskoivu pohjoisimman Lapin tuntureilla.
Trooppiset sademetsät kasvavat päiväntasaajan molemmin puolin muun muassa Kaakkois-Aasiassa, Afrikassa, Keski- ja Etelä-Amerikassa. Sademetsissä on paljon puulajeja, ja ne ovat tiheitä. Sademetsien puut eivät pudota lehtiään minään vuodenaikana.
Sara Hershkowitz
thumb|right|Sara Hershkowitz
Sara Hershkowitz on yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.
Hershkowitz on lähtöisin Los Angelesista. Hän sai kandidaatin arvon laulussa Manhattan School of Musicissa. Lisäksi hän opiskeli Aix-en-Provencen festivaalin Académie lyriquessa ja osallistui Salzburgin musiikkijuhlien nuorten laulajien hankkeeseen. Hershkowitz oli kiinnitettynä Bremenin teatteriin oopperalaulajana vuosina 2007–2012. Hänen oopperaohjelmistoonsa on kuulunut rooleja muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Johann Strauss II:n, Engelbert Humperdinckin, Jacques Offenbachin, Richard Straussin,, Benjamin Brittenin, Alexander von Zemlinskyn ja György Ligetin teoksissa. Hershkowitzin konserttiohjelmistoon kuuluneiden teosten joukossa ovat olleet muiden muassa Antonio Vivaldin Gloria, Ludwig van Beethovenin yhdeksäs sinfonia ja Johannes Brahmsin Saksalainen sielunmessu. Vuonna 2019 Hershkowitz loi Claire Claremontin roolin Michael Wertmüllerin teoksen ''Diodati. Unendlich'' kantaesityksessä.
Metsä
Metsät eri ilmastovyöhykkeissä
Monsuunimetsiä kasvaa trooppisilla seuduilla, pääasiassa Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, missä vuorottelevat kuiva- ja sadekausi. Kuiva-ajaksi puut varistavat usein lehtensä.
Savannimetsät kasvavat tropiikissa arojen ja sademetsien välissä. Savannin puut ovat matalia, usein piikikkäitä ja pienilehtisiä. Puut kasvavat harvassa, ja maa on heinikon peitossa. Kuivemmilla alueilla, suoraan aavikkoon rajoittuen kasvaa piikkimetsiä, joiden puut ovat pieniä ja piikikkäitä, usein rakenteeltaan erikoisia, esimerkiksi akasiat.
Sara Hershkowitz
Hershkowitz voitti yleisöpalkinnon Wienin Klassik-Mania-laulukilpailussa. Vuonna 2020 hän sai kolmannen ehdokkuutensa parhaan laulajan kategoriassa Opernweltin kilpailussa. Hershkowitz on toiminut myös laulaja-lauluntekijänä pseudonyymillä Sara Shiloh Rae yhtyeessään Bluebird Junction. Hän on tulkinnut klassisen ohjelmistonsa lisäksi bluegrassiin, americanaan tai kansanmusiikkiin luettavaa musiikkia.
Metsä
Metsät eri ilmastovyöhykkeissä
Lämpimällä vyöhykkeellä talvisadealueilla, pääasiassa Australiassa, Kaliforniassa, Kapmaassa ja Välimeren maissa kasvaa nahkealehtisiä, ainavihreitä lehtimetsiä, joiden puut ovat useimmiten pieniä ja sopeutuneita kuivaan ympäristöön. Tällaisia puita ovat esimerkiksi tammi, myrtti, oliivipuu ja laakeripuu. Lisäksi tällaisilla alueilla kasvaa havupuita kuten sypressit ja pinja.
Boreaaliset havumetsät eli kangasmetsät eli taiga muodostavat leveän vyöhykkeen poikki Kanadan, Pohjois-Aasian ja Pohjois-Euroopan. Puuston muodostavat havupuut, kuten kuusi, mänty ja lehtikuusi, sekä jotkin lehtipuut kuten koivu ja haapa. Aluskasvillisuus koostuu pääasiassa varvuista, sammalista ja jäkälistä. Vuoristossa ja pohjoisrajalla kangasmetsät muuttuvat huonompikasvuisiksi ja lopulta puuttomaksi tundra- tai alppikasvillisuudeksi.
Suomen metsätyypit
Suomen metsät on jaoteltu metsätyyppeihin, joista tärkeimmät ovat (rehevimmästä karuimpaan): lehtometsä, lehtomainen kangas, tuore kangas, kuivahko kangas, kuiva kangas ja karukkokangas. Kutakin metsätyyppiä luonnehtivat tietyt opaskasvit. Lehdossa monet pitkävartiset ja mehevät ruohot ja saniaiset, lehtomaisella kankaalla käenkaali, sananjalka ja sammalet, tuoreella mustikka ja sammalet, kuivalla puolukka ja jäkälät ja karukolla kanerva ja jäkälät. Useat lintulajit ovat tyypillisiä tietyn metsätyypin metsässä, esimerkiksi mustapääkerttu lehdossa, hippiäinen tuoreella ja leppälintu karukossa.
Maailman metsävarat
Metsien määrä on vähentynyt ihmisen toiminnan tuloksena erityisesti trooppisella vyöhykkeellä. Metsää kasketaan pelloksi, erikoispuita (esimerkiksi mahonki, tiikki) etsitään yhä kaukaisemmilta seuduilta, sellu- ja paperitehtaita sekä sahoja rakennetaan jatkuvasti lisää erityisesti kehittyviin maihin ja niin edelleen. Toisaalta istutusmetsien määrä lisääntyy jatkuvasti. Suosituimpia ovat nopeakasvuiset eukalyptus ja kontortamänty massapuuksi.
Suomessa istutetaan joka vuosi miljoonia puuntaimia, pääasiassa mäntyä, kuusta ja koivua. Tammen, lehtikuusen ja erilaisten jalokuusten (joulukuusipuita) viljely on lisääntynyt. Suomi on kuitenkin yksi harvoista maista missä metsien määrä ei ole vähentynyt, vaikka metsien moninaisuus on.
Vuonna 2015 julkaistun arviolaskelman mukaan Maan metsissä on noin kolme biljoonaa puuta. Laskelma perustuu valituilta alueilta laskettujen runkojen määriin ja satelliittikuviin. Arviolta ihmiset kaatavat noin 15 miljardia puuta vuodessa ja istuttavat noin viisi miljardia puuta kaadettujen tilalle.
Metsien hurjat
Metsien hurjat (Pojken i trädet) on ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 1961. Mustavalkoisen laajakangaselokuvan on käsikirjoittanut, tuottanut ja ohjannut Arne Sucksdorff.
Metsästäjän roolissa nähdään suomalainen Åke Lindman, ja elokuvan musiikin on tehnyt Ruotsissa tuolloin paljon oleskellut yhdysvaltalainen jazzmuusikko Quincy Jones.
Juoni
16-vuotias poika Göte (Tomas Bolme) kulkee vanhempien kaveriensa Maxin ja Mannen kanssa öisillä metsästysreissuilla varastetulla autolla. He kaatavat hirviä ja myyvät niitä eteenpäin. Salametsästys tapahtuu maanomistaja Cervinin mailla, joka palkkaa metsästäjä Sten Sundbergin (Åke Lindman) riistanvartijakseen.
Göte on salametsästäjäkolmikon hiljaisin ja arin, mukana lähinnä vain paetakseen ankeiksi kokemiaan kotioloja ja saadakseen luontoelämyksiä. Göte hukkaa metsään hylsyn, joka voisi paljastaa heidät ja lähtee etsimään sitä, mutta karkaakin Maxilta ja Mannelta. He löytävät Göten ilman Mannen omistamaa kivääriä ja sitovat pojan tivaten kiväärin kätköpaikkaa. Paikalle tulee myös Göten sisko, joka on palvelijana Cervinillä. Göte johdattaa Maxin ja Mannen kätkölle, mutta ottaakin aseen ja tähtää itkuisena tovereitaan vaatien heitä häipymään. Metsästäjä Sundberg saa kiinni muut nuoret, mutta Göte jatkaa pakoaan kunnes Sundbergin koirat pakottavat hänet kiipeämään pakoon puuhun. Cervin yrittää neuvotella Göten kanssa, mutta tämä valitsee kuoleman.
Näyttelijät
Lähde: Svensk filmdatabas
Günther Rall
Günther Rall (10. maaliskuuta 1918 Gaggenau – 4. lokakuuta 2009 Bad Reichenhall) oli saksalainen lentäjä ja toisessa maailmansodassa kolmanneksi eniten viholliskoneita pudottanut hävittäjä-ässä. Rall lensi sodan aikana 621 taistelulentoa ja ampui alas 275 vastustajan lentokonetta, joista 241 oli venäläiskoneita. Hänet ammuttiin alas kahdeksan kertaa ja hän haavoittui kolmesti. Hänen pudotussuhteensa oli 2.26. Hän oli Saksan ilmavoimien komentajana 1971–1974.
Elämä
Rall syntyi kauppiaan pojaksi Lounais-Saksassa, Baden-Württembergissä sijaitsevassa pienessä Gaggenaun kylässä. Rallin ollessa kolmevuotias, perhe muutti Stuttgartiin, jossa hän kävi koulunsa, suorittaen ylioppilastutkinnon vuonna 1936. Rallin sotilasura alkoi samana vuonna palveluksella 13. jalkaväkirykmentissä. Seuraavana vuonna hänet komennettiin upseerikokelaaksi ylennettynä Dresdenin Kriegsschuleen (sotakoulu), josta valmistuneena hän sai pyytämänsä siirron Luftwaffeen vuonna 1938. Lentäjäkoulutuksen jälkeen, vuonna 1939, Rall siirrettiin luutnantiksi ylennettynä hävittäjärykmenttiin (Jagdgeschwader 52), jonka riveissä hän palveli lähes koko toisen maailmansodan ajan.
Taistelun Ranskasta aikana Rall saavutti ensimmäisen ilmavoittonsa, ampuen alas Ranskan ilmavoimien P-36-hävittäjän 18. toukokuuta 1940. Taistelussa Britanniasta, 25. heinäkuuta 1940, Rall sai rykmentin kärsimien raskaiden tappioiden vuoksi komentoonsa lentueen, 8./JG 52:n, jonka päällikkönä hän toimi seuraavan kolmen vuoden ajan. 1. elokuuta 1940 hänet ylennettiin yliluutnantiksi. Taistelun Britanniasta jälkeen JG 52 siirtyi Itävallan kautta suojaamaan Romaniaan öljykenttiä. Keväällä 1941 Rallin johtama lentue taisteli rykmenttinsä mukana Kreetalla, jonka jälkeen rykmentti otti seuraavan kerran osaa taisteluihin operaatio Barbarossan alkaessa.
Huhtikuussa 1944 Rall siirrettiin länsirintamalle, Valtakunnan puolustukseen (Reichsverteidigung), torjumaan yhdysvaltalaisten raskaiden päiväpommittajien hyökkäyksiä. Hänet määrättiin II./JG 11 laivueenkomentajaksi, ja hän toimi tässä tehtävässä vuoden 1945 alkupuolelle. Maaliskuussa 1945 Rall ylennettiin majuriksi ja määrättiin JG 300:n rykmentinkomentajaksi, jossa tehtävässä hän toimi sodan loppuun, toukokuun alkuun 1945, asti. Heti sodan jälkeen Rall joutui brittiläisten joukkojen sotavangiksi.
Vuonna 1956 Rall liittyi uudelleenperustettuihin Saksan ilmavoimiin, ja oli mukana ensimmäisten 15 saksalaislentäjän joukossa, joka sai tyyppikoulutuksen Republic F-84F Thunderjet -suihkuhävittäjällä. Hän oli myös ensimmäinen saksalainen, joka lensi Lockheed F-104 Starfighterilla. Hän erosi ilmavoimista lokakuussa 1975.
Rall kuoli 91-vuotiaana sydänkohtaukseen Saksassa.
Tuomas Finne
Tuomas Finne (s. 2. joulukuuta 1979) on helsinkiläinen tuottaja ja järjestöaktiivi.
Ura
Finne on koulutukseltaan kulttuurituottaja (AMK). Finne työskenteli aikuiskoulutuksen parissa Työväen Sivistysliiton Helsingin opintojärjestössä ensin tuottajana vuosina 2004-2013 ja järjestön toiminnanjohtajana vuosina 2013-2018. Joulukuussa 2018 Finne nimitettiin Työväen Sivistysliiton tuottajaksi.
Järjestötoiminta
Tuomas Finne on toiminut Elävän musiikin yhdistys Elmu ry:n hallituksessa vuodesta 2016 ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 2018-2019.
Poliittinen toiminta
Tuomas Finne on Itäkeskuksen sosialidemokraattien puheenjohtaja ja hän oli ehdolla Helsingissä SDP:n listoilta kuntavaaleissa vuonna 2017 ja eduskuntavaaleissa 2019. Finne on Helsingin kulttuuri- ja kirjastojaoston puheenjohtaja.
Harrastukset
Nuorempana Finne on soittanut kitaraa useissa kokoonpanoissa, mutta viimeiset vajaa 20 vuotta hän on keskittynyt soittamaan ja laulamaan underground-yhtyeessä BPP. Bändi esiintyy äärimmäisen harvoin ja julkaisee musiikkia vielä harvemmin. Finne harrastuksiin kuuluu lisäksi juokseminen ja talvisin avantouinti.
Aura Fest
pienoiskuva|Aura Festin logo 2016 Aura Fest on Turussa vuosittain järjestettävä urbaanin ja elektronisen musiikin tapahtuma. Ensimmäisen kerran se järjestettiin vuonna 2011 Barkerinpuistossa. Barkerinpuisto sijaitsee aivan jokirannan tuntumassa, Förin vierellä. Alkuvuosinaan Aura Fest keskittyi pitkälti rap-musiikkiin, mutta on nyt vuosien saatossa muuttanut tyyliään yhä enemmän myös popiksi.
Alkuvuosina 2011–2014 Aura Fest järjestettiin Barkerinpuistossa, mutta vuonna 2015 Aura Festin tapahtumapaikkana toimi väliaikasesti Samppalinnanpuisto, kunnes jo seuraavaksi vuodeksi 2016 tapahtuma siirrettiin Kupittaanpuistoon. Aura Fest onkin nyt vakiinnuttanut paikakseen Kupittaanpuiston, jossa se järjestettiin vuonna 2020 jo viidettä kertaa.
Aura Fest järjestetään 12. kerran Kupittaanpuistossa 12.-13.8.2022. Koko festivaali on vuonna 2022 myös 18 vuoden ikärajoituksellinen.
Vuodesta 2016 eteenpäin festivaalin järjestämisestä on vastannut uusi organisaatio Nordic Live Productions Oy, joka tunnetaan myös Solar Sound Festival sekä Vaasa Festival tapahtumista.
2011
Ensimmäisessa tapahtumassa 12.–13.8.2011 oli esiintymässä mm. Adam Tensta, Paleface, Jare & VilleGalle, Lord Est, Redrama, Kymppilinja, Uniikki, Brädi, Mikael Gabriel, Timi Lexikon, Timo Pieni Huijaus, Kemmuru, Ruudolf, Solonen & Kosola, Vieläki Lepposaa & Haamu feat. Chyde & Lempi-Joe, Juno ja Teflon Brothers. Ensimmäisen vuotena tapahtumassa oli noin 8000 kävijää kahden päivän aikana oheistapahtumineen.
2012
10.–11.8.2012 järjestetyssä tapahtumassa esiintymässä oli mm. Cheek, Lord Est, Paleface, Gasellit, Juju, Stepa & Are, Ruudolf & Karri Koira 2.0, Timo Pieni Huijaus, Aste, Redrama, Petri Nygård, JVG, Uniikki, Puhuva Kone, Cstar, Fintelligens, Kymppilinja ja Mikael Gabriel. Tapahtuma keräsi paikalle noin 10 000 juhlijaa kahdenpäivän aikana oheistapahtumineen.
2013
9.–10.8.2013 järjestetyssä tapahtumassa oli esiintymässä jälleen suosittuja kotimaisia sekä ulkomaisia artisteja kuten Lord Est, Stepa & Are, Uniikki & Mikael Gabriel, Raappana, Looptroop Rockers (SWE), Elastinen, Petri Nygård, Haamu, Jontte Valosaari, Kuningas Pähkinä & Setä Tamu, Janne Ordén, Roope Salminen & Koirat, Petter (SWE), Brädi, Tuomas Kauhanen, sekä Cheek. Vuonna 2013 tapahtuma houkutteli Turkuun 11 100 juhlijaa (kaksipäiväinen festivaali 8 700 hlöä, ja jatkot 2 400 hlöä).
2014
8.–9.8.2014 yleisön viihtyvyydestä Barkerinpuistossa Aura Festeillä vastasi: Mäkki, Sini Sabotage, Janne Ordén, Nopsajalka, Sanni, Asa & Bänd, Uniikki, Teflon Brothers, Ruudolf & Musta Barbaari & Karri Koira, Elastinen, Spekti, Nikke Ankara, Solonen & Kosola, Lord Est, Redrama, Jontte Valosaari, Brädi, Tuomas Kauhanen, Aste, Mikael Gabriel, JVG & Tippa-T.
2015
7.–8.8.2015 poikkeuksellisesti Aura Fest järjestettiin Samppalinnanpuistossa. Tapahtumassa esiintymässä oli: Gabriel Lion, Lieminen, Atomirotta, Tuomas Kauhanen, Aste, Janne Ordén, Mikael 'MG' Gabriel, Elastinen, Dj Jeremy Folderol, Dj Winning Team, TCT, Lyömättömät (Solonen, Kosola & Xmies), Robin, Lord Est, Nikke Ankara & Evelina, Rähinä Special (Brädi, Uniikki, Spekti), HeavyWeight DJs sekä JVG.
2016
12.–13.8.2016 Aura Fest järjestettiin ensimmäisen kerran Turun Kupittaanpuistossa. Uusi järjestävä organisaatio muutti tapahtuman suunnan selkeästi enemmän nykyajan urbaanin musiikin suuntaan. Laajentunut, selkeämpi tapahtuma-alue mahdollisti rennon festaritunnelman koko viikonlopuksi. Esiintymässä vuonna 2016 oli Dj Mista S, Jukka Poika, JVG, Reino Nordin, Aurora, Kasmir, Spekti, Tungevaag & Raaban (NOR/SWE), Cheek, Tippa T, Lucas, Aito Mäkki & Adi L Hasla, Nikke Ankara & Evelina & Aste, Italobrothers (GER), Elastinen, sekä Teflon Brothers. Kaksipäiväinen, elokuussa järjestetty festivaali keräsi vuonna 2016 oheistapahtumineen 12 000 kävijää, mikä oli tapahtuman siihen astinen kävijäennätys.
2017
Aura Fest järjestettiin toista kertaa Turun Kupittaanpuistossa. Uusi tapahtumapaikka oli saanut paljon kiitosta. Aura Fest järjestettiin jälleen Turussa koululaisten viimeisenä kesälomaviikonloppuna. 11.–12.8.2017 Aura Festeillä oli esiintymässä mm. Redfoo, INNA, Robin, JVG, Mikael Gabriel, Reino Nordin, Nikke Ankara, Teflon Brothers, Evelina, Roope Salminen ja koirat, Petri Nygård, Arttu Lindeman, Lihamyrsky, sekä Dj Mista S.
2019
9.–10.8.2019 Aura Fest järjestettiin yhdeksännen kerran, ja tapahtumapaikkana toimi jälleen tuttu Kupittaanpuisto. Esiintymässä olivat JVG, Reino Nordin, Ellinoora, Pyhimys, Gasellit, Aleksanteri Hakaniemi, Eveliina, Lukas Leon, Nikke Ankara, Petri Nygård ja Gettomasa. Lisäksi lavalla nähtiin kansainväliset tähdet Pendulum DJ Set ja Sak Noel.
2021
Aura Fest järjestettiin 11. kerran 13.–14.8.2021 tuttuun tapaan Kupittaanpuistossa. Tapahtuman ikäraja oli ensimmäistä kertaa 18 vuotta. Vuoden 2021 esiintyjiä olivat SANNI, Elastinen, Gasellit, Reino Nordin, Mikael Gabriel, Gettomasa, Spekti, STIG ja Petri Nygård.
2022
Aura Festin 12. vuoden festarit järjestetään jälleen Kupittaanpuistossa. Viime vuonna käyttöön otettu 18 vuoden ikäraja on käytössä myös tänä vuonna. Tänä vuonna esiintymään tulee Zara Larsson, Inna, Galantis, JVG, Gettomasa, Mouhous, Petri Nygård, Cledos, Ida Paul & Kalle Lindroth, Kuumaa, BEHM, Tyga, SANNI, Teflon Brothers ja Bomfunk MC'S.
Juryi Žadobin
Juryi Viktaravitš Žadobin eli Juri Viktorovitš Žadobin (s. 4. marraskuuta 1954 Dnepropetrovsk,  Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on Valko-Venäjän puolustusministeri. Sotilasarvoltaan hän on kenraaliluutnantti.
Oblaatti
Oblaatti on eräiden katolisten luostarijärjestöjen (esimerkiksi benediktiinit ja birgittalaiset) maallikkojäsen. Fransiskaaneilla nimitys on fransikaanimaalliukko tai tertiaari, dominikaaneilla maallikkodominikaani.
Juryi Žadobin
Hän suoritti asepalveluksensa vuodesta 1972 lähtien ja valmistui Kazanin sotilaskomentajakoulusta 1976. Vuonna 1985 hän suoritti tutkinnon Malinovskin sotilasakatemiassa. Vuosina 1976-1990 hän eteni sotilasurallaan rykmentinkomentajaksi. Vuosina 1990-1999 hän toimi useissa Valko-Venäjän siviilipuolustuksen ja Sisäministeriön joukkojen komentajatehtävissä.
Žadobin nimitettiin vuonna 1999 apulaisministeriksi Valko-Venäjän sisäministeriöön ja sisäministeriön joukkojen komentajaksi. Syyskuusta 2003 lähtien hän vastasi Valko-Venäjän presidentin turvallisuuspalvelusta. Heinäkuussa 2007 hänestä tuli Valko-Venäjän KGB:n johtaja ja vuosina 2008-2009 hän oli Valko-Venäjän puolustusneuvoston sihteerinä. Presidentti Aljaksandr Lukašenka nimitti Žadobinin puolustusministeriksi 4. joulukuuta 2009. Hän on toiminut tässä tehtävässä kahden eri pääministerin (Sidorski 2003-2010, Mjasnikovitš 2010-) hallituksessa.
Oblaatti
Suomessa esimerkiksi birgittalaissääntökunnalla on oblaatteja. Heidän toimintansa on vuodesta 1996 kuulunut Turun birgittalaisluostarin alaisuuteen. Helsingissä toimii myös benediktiinioblaatteja (OSB Obl), jotka kuuluvat tällä hetkellä benediktiinisääntökunnan Subiaco-montecassinolaiseen (Subiaco-kassineesiseen) kongregaatioon. Subiaco-montecassinolaisella kongregaatiolla on benediktiinien konfederaation joukossa erityisasema ensimmäisenä muiden joukossa "prima inter pares", sillä sen vanhimmat luostarit ovat pyhän Benedictuksen itsensä 400-500-luvun vaihteessa perustamia.
Katalin Miklóssy
Katalin Miklóssy (s. 1964 Budapest) on suomalainen valtiotieteilijä. Hän on tutkinut poliittista historiaa ja Itä-Eurooppaa. Hänen erikoistumisalueinaan ovat olleet varsinkin kilpailun ja autoritaaristen järjestelmien muutosten tutkimukset etenkin Visegrád-ryhmän maissa ja Kaakkois-Euroopassa.
Miklóssy on oppiarvoltaan valtiotieteiden tohtori. Hän on toiminut yliopistonlehtorina Aleksanteri-instituutissa sekä Helsingin yliopiston poliittisen historian dosenttina. Miklóssyn väitöskirja on Manoeuvres of national interest : internationalism and nationalism in the emerging Kádárist criticism of Romania, 1968-1972 vuodelta 2003. Miklóssy on lisäksi muun muassa toimittanut teoksen Demokratian karikot – itäinen Eurooppa suuntaa etsimässä (Gaudeamus, 2018) yhdessä Jouko Nikulan kanssa. Hänen kotipaikkansa on Mäntsälä. Hän asettui Suomeen mentyään helmikuussa 1988 Tukholmassa naimisiin suomalaisen miehen kanssa.
Sierra Leonen taide
thumb|250px|Sande-yhteisön naamio, noin 1940–1965, [[Indianapolisin lastenmuseo.]] Sierra Leonen taiteella on pitkät ja merkittävät perinteet veistoksissa ja seremoniallisissa töissä kuten naamareissa, joita käytetään niin initiaatiotarkoituksissa kuin suojauksena. Vaikka taidetyylit ovatkin joskus yhdistetty tiettyyn etniseen ryhmään (usein mendeihin), ovat taiteen tyylit ja valmistumistavat silti levinneet ympäri maata, useiden taiteilijoiden ottaen vaikutteita maan eri etnisistä ryhmistä.
Taidetta harjoitetaan organisoiduissa yhteisöissä, joko perinteisissä porossa ja sandessa tai tuoreemmissa yhteisöissä kuten Freetownin odelay-yhteisöissä. Sierraleonelaisessa taiteessa ilmaistaan erilaisia hengellisiä ja poliittisia merkityksiä. Veistoksissa käytetään puuta, norsunluuta ja kiveä, ja tämä tyyli on ollut merkittävänä Sierra Leonessa vuosisatojen ajan ja on sitä tänäpäivänäkin.
Fie Hækkerup
Fie Thorsted Hækkerup (s. 25. heinäkuuta 1994 Hillerød) on tanskalainen poliitikko sosiaalidemokraattisesta puolueesta. Hän on toiminut vuodesta 2022 Tanskan parlamentin eli kansankäräjien jäsenenä.
Sierra Leonen taide
Taiteelliset yhteisöt
thumb|225px|Sande-yhteisön naamio, [[Musée du quai Branly.]]
Fie Hækkerup
Hækkerup valittiin kansankäräjille marraskuun 2022 vaaleissa Pohjois-Sjællandin vaalipiiristä. Hän sai vaaleissa 5 789 ääntä. Hänen isänsä, useissa ministerintehtävissä toiminut Nick Hækkerup toimi kansankäräjäedustajana samasta vaalipiiristä vuosina 2007–2022. Samaan sukuun kuuluu muitakin merkittäviä poliitikkoja, muun muassa ministereinä olleet Fien isosetä Hans Hækkerup, isoisoisä Per Hækkerup ja isoisosetä Hans Erling Hækkerup.
Sierra Leonen taide
Poro- ja sande-yhteisöt
Naisten sande-yhteisöillä ja miesten poro-yhteisöillä on pitkät perinteet taiteellisissa töissä useiden Sierra Leonen etnisten ryhmien keskuudessa. Vaikka nämä yhteisöt liitetäänkin usein mendeihin, on niillä silti perinteet myös Sierra Leonen muiden etnisten ryhmien kuten temnejen, konojen sekä vaiden keskuudessa.
Fie Hækkerup
Fie Hækkerup on opiskellut tanskan kieltä ja viestintää Kööpenhaminan yliopistossa. Hän suoritti kandidaattitutkinnon (cand. mag.) vuonna 2020. Ennen valintaansa kansankäräjille hän työskenteli vuodesta 2020 viestintäyritys Rud Pedersenin konsulttina. Vuosina 2018–2020 hän toimi puolueensa opiskelijajärjestön Frit Forumin puheenjohtajana.
Sierra Leonen taide
Poro- ja sande-yhteisöt
Poro- ja sande-yhteisöillä, jotka toimivat ensisijaisesti initiaatioseremonioina nuorille naisille ja miehille jotta he tulisivat osaksi yhteisöä, tuottavat merkittäviä seremonioihin kuuluvia taideteoksia. Näiden yhteisöjen yksi merkittävimmistä taiteenmuodoista ovat initiaatiorituaaleihin kuuluvat kypäränaamiot, joita kutsutaan menden kielellä soweiksi ja temnen kielellä anawuksi.
Fie Hækkerup
Fie Hækkerup avioitui syyskuussa 2022 Mikkel Juulin kanssa. Hänen puolisonsa otti avioitumisen myötä käyttöön yhdistelmäsukunimen Juul Hækkerup.
Frank Pierson
Frank R. Pierson (12. toukokuuta 1925 Chappaqua, New York – 23. heinäkuuta 2012 Los Angeles, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän voitti vuonna 1976 parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon elokuvasta Hikinen iltapäivä.
Piersonilla oli kaksi aiempaa Oscar-ehdokkuutta vuosilta 1966 ja 1968. Hän oli lisäksi kerran Bafta- ja Golden Globe -ehdokkaana sekä neljästi Emmy-ehdokkaana.
Pierson toimi Yhdysvaltain elokuva-akatemian puheenjohtajana vuosina 2001–2005.
Hanna Wass
Hanna Maria Wass (s. 26. toukokuuta 1977 Helsinki) on suomalainen politiikantutkija, joka toimii yleisen valtio-opin vanhempana yliopistonlehtorina Helsingin yliopistossa. Wass on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Wass on toiminut poliittisena asiantuntijana eri medioissa ja kommentoinut erityisesti kotimaan politiikkaa. Wass on yksi valtiotieteellisen tiedekunnan neljästä varadekaanista, ja hänen erityisalanaan on yhteiskunnallinen vuorovaikutus.
Koulutus ja ura
Wass nimitettiin yleisen valtio-opin dosentiksi Helsingin yliopistosta vuonna 2012.
Syväviilto
Syväviilto on kehonmuokkauksen muoto, jossa siittimen alapuolelle tehdään pitkittäinen viilto virtsaputkeen asti. Viilto aloitetaan virtsaputken suulta siittimen juurta kohden. Viilto voi olla vaihtelevanpituinen.
Syväviiltoa on perinteisesti tehty kaikkialla maailmassa, erityisesti Afrikassa, Australiassa, Etelä-Amerikassa sekä Polynesiassa ja Malesiassa aikuistumisrituaalina. Länsimaissa tapa on yleistynyt viime vuosina pyrkimyksenä lisätä seksuaalista nautintoa. Syväviilto saatetaan tehdä myös kauneudellisista syistä. Syväviilto paljastaa virtsaputken sisäosan runsashermoisen pinnan ulkoisille ärsykkeille, mistä seuraa tekniikan suosijoiden mukaan tavallista suurempi seksuaalinen nautinto. Toimenpide myös leventää siitintä.
Myös virtsaaminen on paljon hankalampaa ja vaatii useimmiten istualtaan virtsaamista. Kivespussin voi yrittää venyttää virtsaputkea vasten väliaikaisesti tilkkeeksi, jotta tavanomainen seisaaltaan virtsaaminen onnistuisi. Jotkut syväviilletyt miehet kuljettavat mukanaan putkea, jonka avulla virtsasuihkun ohjailu onnistuu.
Syväviilto perinteenä
Syväviilto (kuten ympärileikkaus) on yleistä esimerkiksi Australian alkuperäiskansojen eli aborginaalien kulttuurissa. Tapa kuuluu Australian keskitasangon kansojen, kuten Arrernten ja Luritjan, perinteisiin. Arrernten sana syväviillolle on arilta, ja syväviilto suoritetaan miehistymisriittinä nuorille miehille. Tavan toi Arrernteille Magnar-kunjer-kujaIt, liskomiehen henkiolento. Syväviilletyn siittimen katsotaan muistuttavan naisen häpyhuulia (vulvaa) ja verenvuodon taas naisen kuukautisia (menstruaatiota). Tässä voidaan katsoa olevan kyse miesten mahdollisesti tuntemasta vulvakateudesta, vrt. naisten mahdollisesti tuntema peniskateus. Samantapaista siittimen muokkausta harrastivat myös Queenslandin Morningtonin saaren Lardil-heimon jäsenet. Vain nuorukaiset, jotka päättivät menettelyn kestää, saivat oppia monimutkaisen seremoniaalisen damin kielen. Myöhemmissä seremonioissa, joita toistetaan koko aikuisiän, syväviilletty siitin on rituaalisen verenvuodattamisen väline. Damia tutkineen Kenneth L. Halen mukaan uusia seremonian harrastajia ei ole enää ilmaantunut puoleen vuosisataan, ja damin kielikin on nyt kuollut.
Amazonin laakson paikallisväestö sekä Kenian Samburu paimentolaispojat suorittavat itselleen ja joskus tovereilleen syväviiltoja jo 7–10 vuoden ikäisinä. Samoan saarella syväviilto on kypsyysrituaali. Havaijilla puolestaan on ollut tapana suorittaa vain esinahkaan rajoittuva esinahan syväviilto kuuden tai seitsemän vuoden iässä.
V-Rally (pelisarja)
V-Rally on ajopelisarja, jonka aiheena on ralli. Ensimmäiset kolme osaa kehitti Eden Studios.
Yhdysvalloissa sarjan pelejä on markkinoitu osana Need for Speed ja Test Drive -sarjoja.
The Guardianin mukaan sarjan pelejä oli myyty lähes viisi miljoonaa kappaletta lokakuuhun 1999 mennessä. IGN:n mukaan sarja on myynyt neljä miljoonaa kappaletta kesäkuuhun 2002 mennessä.
Sarjan neljännen osan V-Rally 4 on kehittänyt Kylotonn ja julkaissut Bigben Interactive.
Fumio Kishida
Fumio Kishida (, s. 29. heinäkuuta 1957 Shibuya, Tokio, Japani) on japanilainen poliitikko sekä Japanin pääministeri 4. lokakuuta 2021 lähtien. Hän on Japanin sadas pääministeri. Kishida on Japanin liberaalidemokraattisen puolueen johtaja.
Tausta ja yksityiselämä
Myös Kishidan muu perhe on ollut mukana politiikassa: sekä hänen isänsä että isoisänsä ovat olleet edustajina maan alahuoneessa.
Kishida on opiskellut lakia Wasedan yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1982.
Vuonna 1988 Fumio meni naimisiin Yuko Kishidan kanssa. Kishidan appi oli vaikutusvaltainen Hiroshiman kiinteistömaailmassa, ja pariskunnan avioliitto oli pitkälti järjestetty. Kishidan pariskunnalla on kolme poikaa.
Kishida on Demon Slayer -mangan harrastaja on myös luvannut tukea mangan ja animen tuotantoa Japanissa pääministeriksi noustuaan.
Poliittinen ura
Kishida toimi 2012–2017 Japanin ulkoministerinä ja on toisen maailmansodan jälkeisen Japanin pisimpään virassa toiminut ulkoministeri.
Kun Yoshihide Suga ilmoitti luopuvansa pääministerin tehtävästä, Kishidaa pidettiin varteenotettavana ehdokkaana, jolla olisi realistiset mahdollisuudet tulla valituksi. Kishida voitti puolueensa puheenjohtajavaalit ja aloitti pääministerinä 4. lokakuuta 2021.
Poliittisia näkemyksiä
Kishida, jonka perhe on kotoisin Hiroshimasta, vastustaa jyrkästi ydinaseita. Vuonna 2016 hän järjesti Yhdysvaltain silloiselle presidentille Barack Obamalle virallisen vierailun Hiroshimaan. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun istuva Yhdysvaltain presidentti vierailee kaupungissa. Kishida ilmaisi huolensa ydinaseista Venäjän hyökättyä Ukrainaan.
Didgorin taistelu
thumb|250px|Muistomerkki Didgorin kentällä Georgiassa. Didgorin taistelu käytiin Georgian kuningaskunnan ja hajoavan seldžukkien valtakunnan armeijoiden välillä Didgorissa noin 40 kilometriä Georgian nykyisestä pääkaupungista Tbilisistä lounaaseen 12. elokuuta 1121. Taistelussa Georgian kuningas Davit IV sai ratkaisevan voiton Ilghazin johtamasta seldžukkiarmeijasta ja valloitti sen jälkeen muslimien hallussaan pitämän Tbilisin, josta tuli kuninkaallinen pääkaupunki. Voitto Didgorissa merkitsi Georgian keskiajan "kultakauden" alkua. Sitä juhlittiin georgialaisissa kronikoissa "ihmeellisenä voittona", kun taas nyky-Georgiassa sitä muistellaan edelleen joka syyskuu Didgoroba-nimisessä festivaalissa ("Didgorin päivä").
Taistelu
Georgian sotilaallinen nousu sai aikaan hallitun vastaiskun muslimeilta. Sekä georgialaiset että islamilaiset lähteet todistavat, että Tbilisin muslimien valitusten vuoksi sulttaani Mahmud II (hallitsi 1118–1131) lähetti retkikunnan Georgiaan. Siihen osallituivat artuqididynastian hallitsija Ilghazi Mardinin kaupungista, mazjadidien hallitsija Dubays II Hillasta ja sulttaanin veli Tughrul, Arranin ja Nahitševanin valtias atabeginsa Kun-toghdin kanssa. Ilghazin johtama armeija saapui Trialetin laaksoon Itä-Georgiassa ja leiriytyi Didgorin ja Manglisin lähistölle elokuun puolivälissä 1121.
Taisteluun osallistuneiden sotilaiden lukumäärä ja taistelun kulku kerrotaan eri tavoin ajan historiallisissa lähteissä. Seldžukkien armeijan koon sanotaan keskiajan islamilaisissa, georgialaisissa, armenialaisissa ja eurooppalaisissa lähteissä ilmeisen liioitellusti olleen 200 000–600 000 henkeä. Kuningas Davitin armeijan on perinteisesti arvioitu koostuneen 40 000 georgialaisesta, 15 000 kiptšakista, 500 alaanista ja 100 "frankkilaisesta" ristiretkeilijästä. Arabikronikoitsija Ibn al-Asirin mukaan Davit lähetti 200 sotilasta seldžukkien leiriin ennen taistelun alkua. He teeskentelivät olevansa karkureita ja hyökkäsivät äkillisesti saavuttuaan vihollisen asemille. Samaan aikaan georgialaisten pääjoukko hyökkäsi seldžukkiarmeijan sivuille Davit IV:n ja hänen poikansa Demetren komennuksessa. Kolmen tunnin kuluessa seldžukkien joukot oli kukistettu ja ajettu pakoon, niin että voittajille jäi kerättäväkseen suuri sotasaalis.
Tbilisin valtaus
Voiton jälkeen Davit jatkoi säälimättömästi hyökkäystään jäljelle jääneitä muslimivastarinnan saarekkeita vastaan. Hän ryntäsi Tbilisiin seuraavana vuonna (1122), niin että kaupungista voisi tulla georgialaisen kronikoitsijan mukaan "arsenaali ja pääkaupunki hänen pojilleen ikuisiksi ajoiksi". Keskiaikaiset lähteet painottavat Davitin kostotoimia Tbilisin muslimeita vastaan. Arabihistorioitsija al-'Ayni (1360–1451), joka käyttää osittain kadonneita lähteitä, myöntää kaupungin joutuneen ryöstetyksi, mutta kertoo Georgian kuninkaan lopulta osoittaneen kärsivällisyyttä ja "kunnioittaneen muslimien tunteita enemmän kuin muslimijohtajat olivat kunnioittaneet".
Paula Myllyoja
Paula Myllyoja (s. 20. toukokuuta 1984) on suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän pelaa Kreikan pääsarjassa FC PAOK Thessalonikissa.
Myllyoja on pelannut urallaan Naisten Liigassa Kuopion MimmiFutiksessa, pietarsaarelaisessa FC Unitedissa, Tampereen Ilveksessä, PK-35 Vantaassa, FC Hongassa ja Åland Unitedissa. Myllyoja on voittanut Suomen mestaruuden kolmesti – PK-35 Vantaassa 2014 ja Hongassa 2017 sekä 2018 Elokuussa 2019 Myllyoja siirtyi ensi kertaa täysammattilaiseksi Serie A:ssa pelaavan Pink Sport Timeen.
Myllyoja on edustanut Suomen jalkapallomaajoukkuetta kolmessa ottelussa. Hän teki debyyttinsä lokakuussa 2018 34-vuotiaana. Hänellä on kokemusta myös B-maajoukkueesta ja nuorten maajoukkueesta.
Myllyojan todettiin tammikuussa 2007 sairastavan leukemiaa, josta hän hoidon myötä parantui. Keväällä 2009 hän sairasti hengenvaarallisen keuhkokuumeen.
Myllyoja on työskentellyt liikunnan- ja luokanopettajana Helsingissä.
David Parker Ray
David Parker Ray (6. marraskuuta 1939 Belen, New Mexico, Yhdysvallat – 28. toukokuuta 2002 Hobbs, New Mexico, Yhdysvallat), tunnettu myös lempinimellä ”lelulaatikkomurhaaja” oli yhdysvaltalainen mies, joka kidutti useita naisia 100 000 dollarin kotitekoisessa kidutuskammiossaan, jota hän kutsui itse ”lelulaatikoksi”, josta tulee hänen lempinimensä. Lisäksi häntä epäiltiin peräti 60 murhasta, mutta yhtäkään ei voitu todistaa. Hänet vangittiin 22. maaliskuuta 1999 ja tuomittiin 224 vuodeksi vankilaan vuonna 2001, mutta kuoli jo seuraavana vuonna sydänkohtaukseen 62-vuotiaana.
Kärsimys
Kärsimyksen aiheuttaja voi olla fyysinen kipu, mutta myös henkiset ongelmat aiheuttavat kärsimystä.
Kulttuurilliset viittaukset
Kärsimys mainitaan usein kristillisessä kontekstissa. Jeesuksen kärsimys on keskeinen osa kristinuskon sanomaa, ja monessa Raamatun tarinassa kärsimystä käytetään opetuksena tai koetuksena.
Vapaaehtoista kärsimystä kuten nälkälakkoa voidaan käyttää tehokeinona esimerkiksi mielenilmauksessa.
Hitto Heezy!
Hitto Heezy! on rap-artisti Hannes H.:n toinen studioalbumi, joka julkaistiin 23. maaliskuuta 2018.
Lokakuu (elokuva)
thumbtime=2|upright=1.5|thumb|Lokakuu Lokakuu (Октябрь, Oktjabr) on vuonna 1928 valmistunut neuvostoliittolainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Sergei Eisenstein. Elokuvan tapahtumat perustuvat Eisensteinin näkemykseen Venäjällä vuonna 1917 tapahtuneesta lokakuun vallankumouksesta.
Neuvostohallitus tilasi Lokakuun vallankumouksen kymmenvuotisjuhliin. Toinen tilauselokuva oli Vsevolod Pudovkinin ohjaaman Pietarin viimeiset päivät.
Elokuvan leikkausvaiheen aikana Josif Stalin ja Lev Trotski riitautuivat, ja Eisensteinin täytyi muuttaa elokuvaansa siten, että Trotskia ei lopulta näy elokuvassa ollenkaan. Eisenstein sai käyttöönsä rajattomat resurssit ja vapaan pääsyn kuvaamaan muun muassa Talvipalatsiin. Elokuvassa on runsaasti joukkokohtauksia. Näyttelijöinä ei käytetty ammattinäyttelijöitä, sillä siinä ei ole näytelmällisiä kohtauksia. Leniniä esittää kadulta poimittu Vasili Nikandrov -niminen työläinen. . Leikkausvaiheessa tapahtuneiden isojen muutosten takia elokuvan ensi-ilta siirtyi vuoden 1928 puolelle.
Elokuvaa on neuvostopropagandassa hyödynnetty dokumenttina vallankumouksesta, vaikka se valmistui vasta kymmenen vuotta vallankumouksen jälkeen. Avantgarde-elokuva ei ollut yleisömenestys; tarjolla oli kevyempää viihdettä, tuolloin vielä jopa Hollywood-viihdettä.
Juoni
Elokuva alkaa helmikuun tapahtumilla, kun keisari Nikolai II joutuu luopumaan vallasta ja väliaikaishallitus ottaa vallan käsiinsä. Tämän jälkeen siirrytään huhtikuuhun, jolloin leipäjonot suurenevat ja ihmisten mielissä kytee kapina ankeutta vastaan.
Heinäkuussa alkavat suuremmat levottomuudet, kun ihmiset nousevat barrikadeille osoittamaan mieltään sortajiaan vastaan. Kapina kuitenkin epäonnistuu, ja siihen osallistuneet joutuvat marssimaan kaupungin läpi vastavallankumouksellisten pilkatessa heitä. Nöyryytys ei kuitenkaan saa kapinamieltä lannistetuksi, vaan tapahtumat alkavat edetä kohti lopullista yhteenottoa, vallankumousta.
Oslon käräjätalo
Oslon käräjätalo (norj. Oslo tinghus) on Oslossa C. J. Hambron aukiolla sijaitseva oikeustalo, jossa toimii Oslon käräjäoikeus. Rakennus valmistui vuonna 1994 ja edustaa modernismia. Talo tuli laajalti tunnetuksi heinäkuun 2011 terrori-iskujen oikeudenkäynnistä.
David Miliband
thumb|David Miliband 11.4.2007 David Wright Miliband (s. 15. heinäkuuta 1965) on brittiläinen poliitikko, joka toimi Brownin hallituksen ulkoministerinä 28. kesäkuuta 2007 lähtien. Vuosina 2006–2007 hän oli ympäristö-, ja terveys-, ja maaseutuministeri.
Vuodesta 2013 Miliband on toiminut International Rescue Committeen (IRC) puheenjohtajana.
Elämäkerta
Milibandin vanhemmat ovat holokaustia paenneita puolanjuutalaisia. Hänen isänsä oli Belgiassa syntynyt marxismin teoreetikko Ralph Miliband. Myös hänen veljensä Ed Miliband on parlamentaarikko ja toimi samassa hallituksessa Davidin kanssa ympäristö- ja energiaministerinä 3. lokakuuta 2008 lähtien.
Miliband opiskeli filosofiaa, valtiotiedettä ja kansantaloustiedettä Oxfordin yliopiston Corpus Christi Collegessa ja valmistui erinomaisin arvosanoin. Ylemmän korkeakoulututkinnon hän suoritti Massachusetts Institute of Technologyssa Yhdysvalloissa.
Ulkoministerinä Miliband kannatti Euroopan unionin laajentumista ja Venäjän, Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan maiden ottamista jäseneksi.
Miliband on naimisissa Louise Shackeltonin kanssa, joka soittaa viulua Lontoon sinfoniaorkesterissa. Miliband ja Shackelton ovat adoptoineet kaksi poikaa Yhdysvalloista 2004 ja 2007.
Hohokamit
thumb|Lounais-Amerikan varhaisia kulttuurialueita. Hohokamit olivat nykyisten Meksikon Sonoran ja Yhdysvaltojen Arizonan alueella Sonoran autiomaassa vaikuttanut intiaanikulttuuri suurin piirtein ajanlaskun alun paikkeilta 1450-luvulle saakka. Hohokamit rakennuttivat esimerkiksi savitaloista koostuvia kyliä ja pikkukaupunkeja, pallokenttiä, sekä mittavan kastelujärjestelmän, jonka kanavia käytetään paikoitelleen vielä nykypäivänäkin.
Hohokamien alkuperästä tai kulttuurin katoamisen syistä ei ole täyttä varmuutta. Nykytutkimuksessa hohokameja pidetään vähintään osittain tohono o’odhamien, akimel o’odhamien ja pimojen esi-isinä.
Historia
thumb|vasen|[[Casa Granden rauniot Arizonassa.]]
Alkuperä
Hokomaeina tunnetut intiaanit asuivat ajanlaskun alun paikkeilta Sonoran autiomaassa Meksikon Sonoran ja Yhdysvaltojen Arizonan osavaltioissa.
Hohokamien alkuperästä ei ole täyttä yhteisymmärrystä. Yhden näkemyksen mukaan hohokamit edustavat Luonaisalueen arkaaisen perinteen jatkoa. Toisen näkemyksen mukaan hohokamit saapuivat alueelle nykyisestä Meksikosta. Nimi hohokam ei ole peräisin hohokameilta itseltään. Nimi on peräisin alueen sittemmiltä asukkailta, joilta 1500-luvulla alueella liikkuneet espanjalaiset kysyivät hohokamien raunioiden alkuperästä. Vastaukseksi kysymykseen niiden rakennuttajista he saivat vastaukseksi hohokam, eli "he, jotka ovat menneet". Mahdollisesti sana on tohono o’odhamien kieltä.
Kastelujärjestelmät ja pallokentät
thumb|Hohokamien keramiikkaa 850–1000-luvuilta. Varhaiset hohokamit tekivät keramiikkaa ja rakennuttivat kastelujärjestelmiä viljelmiään varten. Vähitellen he alkoivat rakennuttaa kyliä tai pieniä kaupunkeja tiiviisti rakennetuista savitaloista. Hohokamien kylä tai pikkukaupunki rakennettiin keskusaukion ympärille. Hohokamien väestömäärä kasvoi, mikä edellytti myös parannuksia olemassaoleviin viljelymenetelmiin. Hohokamien kastelujärjestelmää laajennettiin. Kastelu oli erityisen tärkeää hohokamien asuttamalla hyvin kuivalla alueella. Paikoitellen vettä kuljetettiin rakennettujen kanavien kautta jopa 30 kilometrin päästä Salt River-joelta. Syntynyi laaja kanavaverkosto, jonka osia on käytössä edelleen. Kanavat rakennettiin kivi- ja puutyökaluja käyttäen.
Viljelyn ja asumisen kehityksen ohella muuttui hohokamien taakulttuuri. 1000-luvulla he olivat rakennuttaneet laajan pallokenttien verkoston. Pallopelit olivat vapaa-ajan viettoa. Hohokamit käyttivät kumipalloja, joita he saivat kauppayhteyksillään Meksikoon. Tarkemmin pallokentillä pelatun pelin luonnetta ei tunneta. Savesta valmistettiin paitsi ruukkuja, mutta myös korvarenkain, turbaanein ja tatuoinnein koristeltuja nukkeja. Hohokamit harjoittivat myös etsaussta, joskin etsaaminen ilmeisesti katosi alueelta sittemmin.
Muutokset ja häviäminen
thumb|Pallokenttä. 1100-luvulta hohkamien kulttuuri alkoi muuttua edelleen. Osa heidän rakentamistaan kaupungeista hylättiin, mutta osa kukoisti ilmeisesti vielä jonkin aikaa. Monein eri esineiden valmistaminen taantui ja esimerkiksi tapa tuhkata kuolleita loppui. Aikanaan yleiset pallokentät korvattiin seremoniakummuilla, joille joskus rakennettiin myös muurien ympäröimänä asuinrakennuksia. Hohokamit ovat kulttuurin muutosten perusteella saattaneet joutua esimerkiksi jonkin vieraan kansan alistamiksi.
1300-luvulla Salt River-joen tulvien uskotaan aiheuttaneen suuria tuhoja hohokamien kastelujärjestelmällä. Niiden lisäksi hohokamien yhteiskunta on saattanut kärsiä sisäisistä levottomuukissta. Hohokamien kylät oli hylätty 1450-lukuun mennessä. Eri tekijät johtivat hohokamien rakentamien kylien hylkäämiseen. Selittäviä syitä on esitetty monia. Ilmastonmuutos on voinut tehdä surten kaupunkien ruokkimisesta maanviljelyllä mahdotonta. Mahdollsiesti asiaan on vaikuttanut myös muiden intiaanikansojen, kuten apachejen ja navajojen saapuminen pohjoisesta.
Sittemmin hohokamien raunioiden perusteella syntyi käsitys siitä, että he olivat kokonaan kuolleet sukupuuttoon. Vallitseva näkökanta ol ipitkään, että alueen kaikki sittemmät kansat ovat muuta perua. Nykykäsityksen perusteella hohokamit tai alueen muut varhaiset kulttuurit eivät kuitenkaan varsinaisesti kuolleet sukupuuttoon. Hohokamien uskotaan edustavan vähintään osittain tohono o’odhamien, akimel o’odhamien ja pimojen esi-isiä.
Pikku Heidi
Pikku Heidi on Johanna Spyrin romaani vuodelta 1881. Se kertoo Heidi-nimisestä orpotytöstä, joka kasvaa isoisänsä luona Alpeilla.
Kirjan ovat suomentaneet ainakin nimimerkki Serkku (1885 ) sekä Irene Mendelin (1905) ja Sirkka Rapola (1963).
Kirjasta ja sen jatko-osista Heidi osaa käyttää oppiaan ja Heidi ystävämme on tehty yli 20 sovitusta elokuviksi ja televisioon.
Clint Walker
thumb|Clint Walker Norman Eugene "Clint" Walker (30. toukokuuta 1927 Hartford, Illinois – 21. toukokuuta 2018 Grass Valley, Kalifornia  ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi cowboyrooleillaan muun muassa televisiosarjassa Cheyenne (1955–1962).
Illinoisissa syntyneellä Walkerilla on cherokeetaustaa.
Merkittävin rooli Walkerilla oli elokuvassa Likainen tusina (1967). Häntä on kunnioitettu tähdellä Hollywood Walk of Famella.
Cherprang Areekul
Cherprang Areekul (, s. 2. toukokuuta 1996, Songkhla, Thaimaa), on thaimaalainen laulaja ja näyttelijä. Hän kuuluu tyttöbändiin BNK48.
Zenodotos
Zenodotos oli kreikkalainen filologi Efesoksesta, Aleksandrian kirjaston ensimmäinen ylikirjastonhoitaja. Hän kehitti kirjaston lajittelua aiheittain, ja keksi, että kirjat kannattaa järjestää aakkosjärjestykseen tekijän nimen alkukirjaimen mukaan.
Marvel Cinematic Universe: Ensimmäinen vaihe
Ensimmäinen vaihe on sarja yhdysvaltalaisia Marvel Cinematic Universeen (MCU) sijoittuvia supersankarielokuvia, jotka perustuvat Marvel Comicsin sarjakuviin. Ensimmäiseen vaiheeseen kuuluu kuusi elokuvaa. Ensimmäisenä niistä julkaistiin Iron Man vuonna 2008 ja viimeisenä The Avengers vuonna 2012. Elokuvat ovat tuottaneet yhteensä 3,8 miljardia dollaria. Kevin Feige on ollut tuottamassa kaikkia vaiheen elokuvia. Hänen lisäkseen Avi Arad toimi tuottajana ensimmäisissä vuonna 2008 ensi-iltansa saaneissa elokuvissa ja The Incredible Hulkia oli tuottamassa myös Gale Anne Hurd.
Näissä elokuvissa Robert Downey Jr. näytteli Tony Starkia / Rautamiestä, Chris Hemsworth näytteli Thoria, ja Chris Evans näytteli Steve Rogersia / Kapteeni Amerikkaa. Edward Norton näytteli alun perin The Incredible Hulkissa Bruce Banneriä / Hulkia ennen kuin Mark Ruffalo korvasi hänet The Avengerissä. Tärkeissä sivurooleissa Scarlett Johansson näytteli Natasha Romanoffia / Mustaa Leskeä, Jeremy Renner näytteli Clint Bartonia / Haukansilmää, ja Samuel L. Jackson näytteli Nick Furya.
MCU:ta alettiin ensimmäisen vaiheen aikana laajentaa myös Marvel One-Shots -lyhytelokuvien puolelle. Ensimmäinen vaihe on myös yhdessä toisen vaiheen ja kolmannen vaiheen ohella osa Ikuisuus-saagaa.
Iron Man (2008)
left|thumb|150px|upright|Avi Arad, joka auttoi turvaamaan rahoituksen, tuotti Iron Manin ja The Incredible Hulkin. Miljardööri Tony Stark rakentaa itselleen haarniskan, jouduttuaan terroristien vangiksi. Päästyään pakenemaan, hän päättää päivittää haarniskaansa ja ryhtyä Rautamieheksi etsiäkseen ja tuhotakseen kaikki ilman hänen lupaansa myydyt aseet.
Huhtikuussa 2006 Marvel palkkasi Jon Favreaun ohjaamaan Iron Manin, Arthur Marcumin ja Matt Hollowayn sekä Mark Fergusin ja Hawk Ostbyn tehdessä kilpailevat versiot käsikirjoituksesta. Favreau yhdisteli molemmat yhdeksi käsikirjoitukseksi, jonka kirjoitti puhtaaksi John August. Robert Downey Jr. valittiin nimirooliin syyskuussa 2006, kasvatettuaan pukinparran ja treenattuaan vakuuttaakseen elokuvan tekijät siitä, että hän sopii rooliin. Kuvaukset alkoivat 12. maaliskuuta 2007, ja ensimmäiset viikot vietettiin kuvaten Starkin vankeuskohtauksia Afghanistanissa, jotka kuvattiin Inyon piirikunnassa, Kaliforniassa. Tuotanto sijoittui myös former Hughes Companyn äänimaisemiin Playa Vistassa, Los Angelesissa, ja lisäkuvauksia tehtiin Edwards Air Force Basessa sekä Caesars Palacessa Las Vegasissa. Iron Man sai ensiesityksensä Greater Union -teatterissa Sydneyssä 14. huhtikuuta 2008, maailmanlaajuisesti 30. huhtikuuta, sekä Pohjois-Amerikassa 2. toukokuuta.
Elokuva päättyi lopputekstien jälkeen näytettyyn kohtaukseen, jossa Samuel L. Jacksonin näyttelemä Nick Fury, saapui Starkin puheille keskustellakseen ”Kostajat”-hankkeessa. Favreau sanoi sisällyttäneensä kohtauksen ”pienenä vihjeenä faneille [...] tapana johdatella The Avengersiin.” Jackson oli mukana kuvauksissa vain päivän, mukana vain tuotannon ydinryhmä estämään cameo-roolin vuotamisen. Kapteeni Amerikan kilpi nähtiin myös taustalla kohtauksessa; sen oli alun perin liittänyt eräs ILM:n työntekijä vitsillä, mutta Favreau päätti antaa sen jäädä elokuvaan.
The Incredible Hulk (2008)
Altistuttuaan gammasäteilylle, joka on antanut hänelle kyvyn muuttua hirviömäiseksi Hulkiksi, tiedemies Bruce Banner lähtee maanpakoon ja erottaa itsensä rakkautensa kohteesta, Betty Rossista. Ollessaan asevoimien jahtaamana, Banner yrittää etsiä parannuskeinoa ja estää tilaansa joutumasta käyttöön aseena.