cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aristoteleen matematiikka
Matematiikka Aristoteleen teoksissa
Kolmen teoreettisen tieteen, fysiikan, matematiikan ja metafysiikan, välinen työnjako oli Aristoteleen mukaan siis seuraava. Fysiikan tehtävänä on tutkia muodostavia prinsiippejä, asioita joilla on absoluuttinen olemassaolo, mutta ainoastaan silloin, kun ne ovat tulleet aineellisiksi, eivätkä näin ole liikkumattomia. Matematiikka puolestaan tutkii liikkumattomia ja levossa olevia asioita, koska sen määrittelyt ovat kiinteitä ja muuttamattomia, mutta ei kuitenkaan absoluuttisen liikkumattomia asioita, vaan ainoastaan sellaisia, jotka ovat yhteyksissä aineeseen. Metafysiikka puolestaan tutkii absoluuttisesti olemassa olevia asioita, jotka ovat ikuisia ja liikkumattomia. Näin matematiikka toimii fysiikan ja metafysiikan välisellä alueella.
Aristoteleen matemaattisia ongelmia
Aristoteles pyrki matemaattisia ontologisia ongelmia käsitellessään ennen kaikkea välttämään platonistista ideaoppia. Aristoteles oli Platonin kanssa yhtä mieltä siitä, että on olemassa ymmärrettäviä universaaleja olioita, jotka täyttävät tiettyjä Parmenideen määrittelemiä ehtoja, kuten muuttumattomuus ja ikuisuus. Aristoteles kuitenkin hylkäsi Platonin näkemyksen siitä, että näillä universaaleilla olisi itsenäinen olemassaolo varsinaisten kappaleiden ohella.
Ongelma kosketti myös matematiikkaa, koska matemaattisten olioiden tapauksessa tähän liittyy muutamia merkittäviä ongelmia. Ensiksi, jos matemaattiset oliot ovat myös fyysisiä olioita, silloin ne kohtaavat seuraavat ongelmat:
Toiseksi, platonilaisiin ideoihin liittyi vielä kolmas ongelma:
Aristoteleen mukaan matemaattiset oliot ovat olemassa ainoastaan potentiaalisesti (dynamis) mielen abstrahoivan toiminnan kautta, eikä niillä näin ole itsenäistä, substantiaalista olemassaoloa.
Family Guy Presents Stewie Griffin: The Untold Story
Family Guy Presents Stewie Griffin: The Untold Story on vuonna 2005 suoraan DVD:lle julkaistu animaatio, joka sijoittuu Family Guyn fiktiiviseen maailmaan. Elokuva julkaistiin 27. syyskuuta 2005, ja sen juoni pääasiallisesti seuraa Stewie Griffiniä, joka yrittää löytää oikeaa isäänsä. DVD myös sisältää tekijöiden kommentteja ja vilauksen American Dad! -sarjasta.
Mil Mi-1
Mil Mi-1 on kevyt neuvostoliittolainen helikopteri, jonka suunnitteli Mihail Mil. Prototyypin GM-1 ensilento tapahtui 20. syyskuuta 1948.
Mi-1-kopterin tuotanto alkoi 8. heinäkuuta 1951 ja jatkui vuoteen 1964. Puolassa helikopteria rakennettiin lisenssiversiona SM-1. Näiden maiden tuotanto oli 2 500 – 3 000 helikopteria.
Family Guy Presents Stewie Griffin: The Untold Story
Elokuva kirjoitettiin alun perin "Suoraan videolle" kolmessa jakson mittaisessa osassa. Jokaisen osan on kirjoittanut eri henkilö, ja ne ovat nimeltään Stewie B. Goode, Bango Was His Name, Oh! ja Stu and Stewie's Excellent Adventure. Nämä kolme jaksoa esitettiin neljännen tuotantokauden kolmeosaisena päätöksenä.
Axis of Justice
right|300px|Axis of justice -tunnuksessa on valkoinen teksti punaisella pohjalla Axis Of Justice on hyväntekeväisyysjärjestö ja -yhtye, jonka ovat perustaneet Serj Tankian (System of a Downin vokalisti) ja Tom Morello (yhtyeiden Rage Against the Machinen ja Audioslave kitaristi). Sen tarkoitus on tuoda muusikot, musiikin ystävät ja poliittiset järjestöt yhteen taistelemaan oikeuden puolesta.
Family Guy Presents Stewie Griffin: The Untold Story
FOX julkaisi editoidun ja erilliset kolme osaa 21. toukokuuta 2006. Useita kohtauksia leikattiin pois, uusia kohtauksia laitettiin tilalle ja joitain kohtauksia muokattiin jotta siitä saataisiin julkaisukelpoinen Amerikan televisiolle.
Mil Mi-1
Käyttö eri maissa
Helikopteria käyttivät Afganistan, Albania, Algeria, Bulgaria, Kiina, Kuuba, Tšekkoslovakia, Saksan demokraattinen tasavalta, Egypti, Suomi, Unkari, Irak, Mongolia, Korean demokraattinen kansantasavalta, Puola, Romania, Neuvostoliitto ja Syyria.
Axis of Justice
Axis of Justice -teltta voi olla vaikka Audioslaven tai System of a Downin keikoilla, kuten Lollapaloozassa vuonna 2003. Axis Of Justice pitää myös kahdesti kuussa radio-show’n, jota esitetään radiokanavilla KPFK Los Angelesissa,Kaliforniassa ja XM satelliitti radiossa. Show’t on arkistoitu MP3 formaattiin AOJ:n kotisivuilla ja niitä on ilmaista ladata.
Mil Mi-1
Käyttö Suomessa
Suomen ilmavoimat käytti neljää Mi-1-helikopteria tiedustelu-, yhteys- ja pelastushelikopterina vuosina 1961–1967. Niiden tunnukset olivat HK-1, HK-2, HK-3 ja HK-4, jotka olivat kaikki puolalaista valmistetta, tyyppejä SM-1/600 SZ ja SM-1/600 W. Ensimmäinen kopteri oli Neuvostoliiton lahja presidentti Urho Kekkosen 60-vuotisjuhlaan. Ne koottiin Ilmavoimien varikon halleilla Tampereella 11. tammikuuta–11. maaliskuuta 1961 kolmen neuvostoliittolaisen insinöörin opastuksella. Koneiden kohtalot:
Alekseev
Mykyta Volodymyrovytš Aljeksjejev (, ;s. 18. toukokuuta 1993), tunnetaan myös taiteilijanimellään Alekseev, on ukrainalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän eteni The Voice of Ukraine -laulukilpailussa semifinaaliin. Jälkeenpäin hän julkaisi singlen nimeltä ”Pjanoje solntse” (Пьяное солнце), josta tuli listaykkönen koko entisessä Neuvostoliitossa ja jonka ansiosta hänen musiikkiuransa lähti kunnolla käyntiin. Hän edusti Valko-Venäjää vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Forever".
Nuoruus
Aljeksjejev syntyi 18. toukokuuta 1993 Kiovassa, Ukrainassa. Kun hän oli puolitoistavuotias hänen perheensä muutti Tšitaan, Taka-Baikalian aluepiiriin, mutta kahden vuoden päästä he palasivat takaisin Kiovaan. Lapsuuden lempiartisteiksi Aljeksjejev listaa Queenin, Led Zeppelinin, Michael Jacksonin, George Michaelin ja Justin Timberlaken. Aljeksjejev valmistui yliopistosta markkinoinnin tutkinnolla.
12-vuotiaana Aljeksjejev kiinnostui todella musiikista ja laulamisesta. Hänen lauluopettajansa oli Konstantin Pona. Aleksjejev aloitti myöhemmin oman Mova-bändin.
Ura
The Voice of Ukraine -kilpailun ”Ääni ratkaisee” -sarjan aikana Ani Lorakin tuoli kääntyi Aljeksjejeville. Kilpailija ei kuitenkaan edennyt ensimmäisrtä suoraa lähetystä pidemmälle. Lohdutuspalkintona Ani Lorak auttoi Aljeksjejeviä kuvaamaan debyyttisinglen ”Vsjo uspet” (Всё успеть) musiikkivideon. Suosio käynnistyi kuitenkin vasta Voice Of The County:Reload -kilpailusta nimeltä, jossa hän esitti cover-version Irina Bilykin kappaleesta ”A ja plivu” (А я пливу) ja kuvasi tästä kappaleesta musiikkivideon.
Syyskuussa 2015 Aljeksjejev alias Alekseev julkaisi singlen nimeltä ”Pjanoje solntse” (Пьяное солнце), jonka on kirjoittanut Vitali Kurovski ja säveltänyt Ruslan Kvinta. Kuukauden päästä Alan Badojevin ohjaama musiikkivideo julkaistiin. Siinä Aljeksjejev tappaa toisen minänsä erottuaan tyttöystävästään. Toukokuun lopussa 2016 hän sai parhaan kappaleen palkinnon RU.TV:ltä. ”Pjanoje solntse” -kappale toi myös YUNA-palkinnon. Aljeksjejevin muiden kappeleiden ”Snov oskolki” (Снов осколки), ”Okeanami stali” (Океанами стали) ja ”Tšuvstvuju dušoi” (Чувствую душой) musiikkivideot ohjasi Alan Badoev. 29. kesäkuuta 2016 Aljeksjejev esiintyi Miss Ukraine Universe 2016 -mallikilpailussa.
Kesäkuussa 2016 Aljeksjejev voitti Russian MUZ-TV Awardsin ”Vuoden läpimurtoartisti” -palkinnon ja joulukuussa 2016 Ukrainian M1 Music Awardsin "Vuoden läpimurtoartisti" -palkinnon. Maaliskuussa 2017 Aljeksjejev voitti ZD Awardsin ja Top Hit Music Awardsin palkintoja eri kategorioissa: ”Vuoden läpimurto-artisti”, ”Vuoden artisti”, ”Vuoden nousu”, ”Useimmin radiossa soitettu” kappaleesta ”Pjanoje solntse” ja ”Kuuluisin radioartisti”.
14. helmikuuta 2017 Aljeksjejev aloitti ensimmäisen Ukrainan-kiertueensa. Viimeinen esitys esitettiin Žovtnevyi palatsissa.
Glutamaatti-1-semialdehydi-2,1-aminomutaasi
thumb|250px|Malli Aeropyrum pernix -arkin glutamaatti-1-semialdehydi-2,1-aminomutaasin rakenteesta Glutamaatti-1-semialdehydi-2,1-aminomutaasi eli glutamaatti-1-semialdehydiaminotransferaasi on isomeraaseihin kuuluva entsyymi. Se katalysoi glutamaatti-1-semialdehydin isomeroitumista aminolevuliinihapoksi. Entsyymiä esiintyy kasveissa sekä eräissä bakteereissa ja kasveissa ja se osallistuu porfyriinien kuten klorofyllin biosynteesiin näissä eliöissä. Glutamaatti-1-semialdehydi-2,1-aminomutaasin EC-numero on EC 5.4.3.8.
Rakenne ja toiminta
Rakenteeltaan glutamaatti-1-semialdehydi-2,1-aminomutaasi on monien muiden transaminaasien tavoin kahdesta samanlaisesta alayksiköstä koostuva dimeeri. Tyypillisesti alayksiköiden molekyylimassa on 44–46 kDa. Glutamaatti-1-semialdehydi-2,1-aminomutaasi voi esiintyä entsyymikompleksina glutamyyli-tRNA-reduktaasin kanssa ja suhteellisen epästabiili glutamaatti-1-semialdehydi siirtyisi näiden kahden entsyymin välillä hydrofobista kanavaa pitkin. Glutamaatti-1-semialdehydi-2,1-aminomutaasi vaatii koentsyymikseen joko pyridoksaalifosfaatin tai pyridoksamiinifosfaatin. Osa eliöistä voi käyttää koentsyyminään kumpaakin. Yksi vahvimmista entsyymin inhibiittoreista on gabakuliini.
Glutamaatti-1-semialdehydi-2,1-aminomutaasin katalysoima reaktio on reaktiomekanismiltaan hyvin samanlainen monien muiden transaminaasien kanssa. Se poikkeaa niistä kuitenkin siten, että entsyymi katalysoi molekyylinsisäistä aminoryhmän siirtoa eikä kahden molekyylin välistä intermolekylaarista reaktiota. Mekanismin ensimmäisessä vaiheessa substraatti muodostaa imiinin eli Schiffin emäksen joko pyridoksaalifosfaatin tai pyridoksamiinifosfaatin kanssa. Seuraavassa vaiheessa tämä imiini hydrolysoituu jolloin muodostuu 4,5-diaminovaleriaanahappoa ja pyridoksaalifosfaattia. Tämän jälkeen muodostuu uusi imiini pyridoksaalifosfaatin ja 4,5-diaminovaleriaanahapon 4-asemassa sijaitsevan aminoryhmän välille, joka hydrolysoituu aminolevuliinihapoksi. Entsyymissä tärkeässä asemassa katalyyttisesti on lysiiniaminohappo, joka toimii happo-emäskatalyyttinä.
Consolea
Consolea on opuntioille (Opuntia) läheinen Karibian alueella kasvava kaktuskasvisuku. Ne eroavat mantereella kasvavista opuntioista erityisesti haarautumistavaltaan ja kärkinivelten rakenteen perusteella. Suvun tieteellinen nimi on Charles Lemairen antama v 1862 Palermon kasvitieteellisen puutarhan silloisen johtajan Michelangelo Consolen kunniaksi.
Ulkonäkö ja koko
Kukat avautuvat päiväaikaan ja ovat pieniä, väriltään punaisia, oransseja tai keltaisia. Emin vartalon tyvellä on paksuuntuma tai kuppimaisia mesiäisiä. Siitepölyhiukkasissa on 12 itureikää. Kukasta kehittyy pitkänomainen tai munamainen mehevä hedelmä, joka sisältää kellanvalkeita, litteitä siemeniä.
Levinneisyys
Consolea-lajit ovat levinneet Karibianmeren saarille ja Floridaan.
Lajit
Lajeja suvussa on yhdeksän:
Kubenskoje
Kubenskoje on Vienanjoen vesistöön kuuluva säännöstelty järvi Vologdan alueen keskiosassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 400 neliökilometriä, keskimääräinen syvyys 2,5 metriä ja suurin syvyys 4,5 metriä.
Järveen laskee noin 30 jokea, joista suurimmat ovat Kubena ja Uftjuga. Valuma-alueen laajuus on 14 500 neliökilometriä. Kubenskojen laskujoki on Suhona, jonka niskalla on säännöstelypato.
Kubenskojejärven kautta kulkee vuonna 1828 rakennettu ja vuonna 1917 uudistettu Volgan–Vienanjoen vesitie. Järveen laskeva Porozovitsajoki ja Vienanjoen kanava yhdistävät sen Volgan vesistöön kuuluvaan Šeksnaan. Suhonajoen niskalla on sulkujärjestelmä. Nykyään vesitietä käytetään Vologdan ja Kirillovin välisenä matkailureittinä.
Järven pohja ja rannat ovat etupäässä kivisiä tai hiekkaisia. Sen pinta-alasta 30 % on vitakasvien, kaislikon ja muun kasvillisuuden peitossa. Kalalajeja ovat nelma, lahna, hauki ja kuha. Järvellä harjoitetaan kalastusta ja se on suosittu retkeilykohde. Kamennyi-saarella on sijainnut vuonna 1260 perustettu Kristuksen kirkastumisen luostari.
Berliininmunkki
pienoiskuva|Tomusokerilla päällystetty ja luumuhillolla täytetty berliininmunkki. Berliininmunkki on Saksasta peräisin oleva makea leivonnainen, joka tehdään hiivataikinasta ja uppopaistetaan rasvassa. Munkki on päällystetty tomusokerilla tai sokerilla, ja sen sisälle on pursotettu hilloa tai marmeladia.
Leivonnainen on tunnettu saksankielisissä maissa 1500-luvulta lähtien. Leivonnaisten valmistustapa siirtyi siirtolaisten matkassa Yhdysvaltoihin, jossa sitä alettiin kutsua donitsiksi.
Etymologia
Berliininmunkki on lähtöisin Berliinin kaupungista, josta se on saanut nimensä. Kuitenkin erityisesti Berliinin seudulla Berliner-sanalla viitataan berliiniläiseen henkilöön kun taas leivosta kutsutaan nimellä Berliner Pfannkuchen (suom. berliiniläinen pannukakku).
Suomenkielinen nimitys
Turun seudulla uppopaistettua ja tomusokerista valmistetulla kuorrutteella päällystettyä leivosta kutsutaan piispanmunkiksi. Nimityksen on arveltu juontuvan 1900-luvun alkupuolella toimineeseen turkulaiseen leipomoon, jossa piispanmunkiksi kutsuttiin valkoisella kuorrutteella kuorrutettua munkkia. Kuorrute oli väriltään samanlainen kuin piispan liperit, joka oli arkkipiispan kaupungissa sopiva nimitys leivonnaiselle.
Keskustelu leivoksen oikeasta suomenkielisestä nimityksestä on aiheuttanut runsaasti keskustelua. Joidenkin tulkintojen mukaan berliininmunkki ja piispanmunkki ovat kokonaan eri leivokset, joilla on toisistaan poikkeavat alkuperät. Piispanmunkin kerrotaan periytyvän 700-luvun Baijerista, kun taas berliininmunkin alkuperä on myöhäisempi. Näiden näkemysten mukaan leivokset eroavat ainakin päällysteen perusteella; berliininmunkki on sokeripäällysteinen, kun piispanmunkki on päällystetty vaaleanpunaisella tai valkoisella kuorrutteella.
Brielle
Brielle on kaupunki Etelä-Hollannin provinssissa, Alankomaissa. Vuonna 2018 kaupungin väkiluku oli 17 184 (alustava luku). Brielle sai kaupunkioikeudet vuonna 1306.
DocPoint – Helsingin dokumenttielokuvafestivaali
DocPoint on Helsingissä vuosittain tammi-helmikuussa järjestettävä elokuvafestivaali, joka keskittyy dokumenttielokuviin. Festivaali järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2002. Se on yksi Pohjoismaiden suurimpia vain dokumenttielokuviin keskittyvä elokuvatapahtumia.
Järjestäjä
Festivaalin järjestää DocPoint-elokuvatapahtumat ry joka on perustettu vuonna 2001. Yhdistyksen tavoitteena on vahvistaa, syventää ja monipuolistaa dokumenttielokuvan asemaa ja sen tuntemusta Suomessa. DocPoint esittelee uusia kotimaisia ja kansainvälisiä dokumenttielokuvia, klassikoita ja erityisesti lapsille suunnatun dokumenttisarjan. Lisäksi järjestetään seminaareja, luentoja, konsertteja sekä elokuva-alan opiskelijoille.
Festivaalin johto
Festivaalia johtaa taiteellinen johtaja yhdessä toiminnanjohtajan kanssa.
Taiteelliset johtajat
Lähde:
Aho & Soldan -elämäntyöpalkinto
Kriteereinä Aho & Soldan -elämäntyöpalkinnon saamiselle ovat merkittävä ja suomalaista luovaa dokumenttielokuvaa kehittänyt elokuvatyö, sekä pitkään laadukkaana jatkunut ura dokumenttielokuvaohjaajana. Palkitun ohjaajan retrospektiivi esitetään festivaalin ohjelmistossa.
Palkitut: Lähde:
Maréna Diombougou
Maréna Diombougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Se sijaitsee Kolimbinéjoen varrella noin 50 kilometriä Kayesista itään. Kunnassa on 18 700 ja keskuskylässä 6 400 asukasta (vuonna 2009).
DocPoint – Helsingin dokumenttielokuvafestivaali
Apollo-palkinto
Palkinto on saanut nimensä Karl Emil Ståhlbergin perustaman Ateljee Apollon, Suomen ensimmäisen merkittävän dokumenttielokuvayrityksen, mukaan. Palkinnolla halutaan kunnioittaa laajasti dokumenttielokuvan parissa ansioituneita tekijöitä ja yhteisöjä. Apollo-palkittu kokoaa carte blanche -sarjan festivaalin ohjelmistoon.
Maréna Diombougou
Maréna Diombougoun kunta rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Séro Diamanoun, idässä Ségalan, etelässä Colimbinén ja lännessä Gouméran kuntiin. Itärajalla sijaitsee Maguijärvi.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat soninkeja, khasonkoja ja fulbeja.
Kunnan läpi kulkee Kayesin ja Bamakon välinen maantie RN1. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maapähkinä, pullokurpitsa, lehmänpapu, okra, riisi, bataatti ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Niamigassa, Diatayassa ja Marénassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Tähtisarja – 30 suosikkia (Mona Carita)
Tähtisarja – 30 suosikkia on Mona Caritan toinen ja toistaiseksi viimeisin kokoelma-albumi. Levyn julkaisi vuonna 2006 Warner Music Finland.
Hiusheinät
Hiusheinät (Loudetia) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 26 lajia.
Hiusheiniä tavataan muun muassa Afrikan savanneilla.
Kreikanpihta
Kreikanpihta (Abies cephalonica) on pihtalaji (Abies). Se on ainavihanta havupuu, joka kasvaa luonnonvaraisena Kreikan vuoristoissa, etenkin Peloponnesoksen niemimaalla ja Kefalonián saarella.
Ulkonäkö
Kreikanpihta on ainavihanta puu, joka kasvaa noin 25–35 metriä korkeaksi. Rungon halkaisija on noin metrin. Kreikanpihdan kiiltävät, tummanvihreät lehdet ovat neulasmaisia, 1,5–3 senttimetriä pitkiä ja 2 millimetriä leveitä. Nuorten puiden lehdet ovat teräväkärkisempiä kuin vanhojen. Kypsyttyään hajoavat kävyt ovat 10–20 senttimetriä pitkiä ja noin 4 senttimetriä leveitä. Joka kävyssä on 150–200 suomua, joissa jokaisessa on kaksi siivekästä siementä.
Levinneisyys
Kreikanpihta kasvaa luonnonvaraisena ainoastaan Kreikassa. Laji viihtyy 900–1 700 metrin korkeudessa vuoristoissa, joissa sademäärä ylittää 1 000 millimetriä.
Käyttö
Kreikanpihta oli aiemmin tärkeä rakennuspuuna, mutta nykyisin se on liian harvinainen rakennuskäyttöön. Sitä kasvatetaan koristepuuna puistoissa ja puutarhoissa, mutta se kärsii usein vaurioita paikoissa, joissa pakkaset jatkuvat pitkään.
Mustion linna
pienoiskuva|Mustion kartanoon hankittu Mors auto 1900-luvun alkuvuosina Mustion linna (myös Mustion kartano, ) on Mustiolla Karjaalla Raaseporissa sijaitseva kartano, jonka rakennukset on rakennettu vuosina 1783–1792. Kartanon nykyisen päärakennuksen rakennutti ruukinpatruuna Magnus Linder (1751–1801) ja sen suunnittelivat Erik Palmstedt ja Christoffer Friedrich Schröder. Linderin suku vaikutti kartanossa kaksi vuosisataa. Vuonna 1936 kartano siirtyi Baumgartner-suvulle ja edelleen Stockfors Oy:lle.
Sisustus mukailee kustavilaista tyyliä. Itse kartano on sijainnut alueella jo 1600-luvulta, mutta vanhemmat rakennukset purettiin uuden päärakennuksen valmistuttua. Linnan ympärillä on laaja puisto ja vanha ruukki. Nykyään kartano toimii hotellina ja museona. Sen on kunnostanut nykyinen omistaja. Vuoteen 1968 kartano sijaitsi Karjaan maalaiskunnan ja vuosina 1969–2008 Karjaan kauppalan/kaupungin alueella.
Linnan lähistöllä on entisen tehtaanseurakunnan kirkko Mustion kirkko.
Luettelo Espanjan itsehallintoalueista pinta-alan mukaan
Tämä on luettelo Espanjan itsehallintoalueista järjestettynä pinta-alan mukaan.
Verve Records
Historia
Norman Granz perusti Verven tuottaakseen Ella Fitzgeraldin uusia nauhoituksia, jonka tuottaja hän oli. Ensimmäinen albumi, jonka levy-yhtiö julkaisi oli Ella Fitzgerald Sings the Cole Porter Song Book. 1950- ja 1960-luvuilla levy-yhtiö kasvoi ja siihen kuuluivat muun muassa Charlie Parker, Bill Evans, Stan Getz, Billie Holiday, Oscar Peterson, Ben Webster sekä Lester Young.
Kubena
Kubena on Vienanjoen vesistöön kuuluva joki Arkangelin ja Vologdan alueella. Sen pituus on 368 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 11 000 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Konošan ylängöltä ja laskee Kubenskojejärveen laajan suistoalueen kautta. Sen sivujokia ovat Katroma, Sit, Kiht, Votša, Pigoma, Jeleba ja Sjamžena. Kubenan varrella sijaitsevat Harovskin kaupunki ja Ustjen piirikeskus.
Kubena on nelman kutujoki. Kauniiden maisemiensa ja suojelualueidensa ansiosta se on suosittu retkeily- ja virkistyskalastuskohde.
Aiheesta muualla
59.58889°N, 39.62222°W
Rok it
Kilpailu järjestettiin 2009 ja 2010. Rok it -kisan 2009 voitti Supersounds-yhtye.
Séro Diamanou
Séro Diamanou on maalaiskunta Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Séro sijaitsee Kolimbinéjoen varrella noin 75 kilometriä Kayesista koilliseen. Kunnassa on 23 300 ja keskuskylässä 3 900 asukasta (vuonna 2009).
Séro Diamanoun kunnan pinta-ala on 923 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Kayesin piirin Marintoumanian ja Ségalan, lounaassa Maréna Diombougoun, Gouméran ja Gory Gopélan, luoteessa Koussanén ja koillisessa Yélimanén piirin Konsigan, Marekaffon ja Diafounou Goryn kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa. Tärkeimmät vesistöt ovat Kolimbiné ja Maguijärvi. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 18 kylää. Asukkaat ovat etupäässä khasonkoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Séron kautta kulkee Kayesista Yélimanéen johtava maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti.
Kipinäseppä
Kipinäseppä (Lybius chaplini) on tukaaneihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan endeemisenä Sambiassa ja se luokitellaan uhanalaisuusluokitukseltaan vaarantuneeksi.
Levinneisyys ja elintavat
Kipinäseppää tavataan Sambian keski- ja eteläosista. Sen elinympäristöä ovat avoimet metsätmaat, joilla kasvaa runsaasti sykomoripuita (Ficus sycamorus). Eritysien yleinen lintu on jokien ja purojen lähistöillä. Toisinaan kipinäseppä vierailee myös puistoissa ja puutarhoissa. Laji liikkuu tyypillisesti paerittian tai korkeintaan 6 yksilön ryhminä. Kipinäsepän ravintoa ovat pääasiassa hedelmät, erityisesti sykamorien hedelmät, mutta se voi myös pyydystää ravinnokseen selkärangattomia eläimiä kuten hyönteisiä. Kipinäsepät yöpyvät vanhojen viikunapuiden koloissa ja se myös rakentaa pesänsä puiden koloihin. Lajin pesimäkausi on marraskuussa.
Suppa
Suppa eli harjuhauta tai harjukuoppa on jääkauden sulamisvaiheen aikana syntyneille harjualueille muodostunut usein varsin pyöreä painanne. Se syntyi, kun jäätikköjokien kuljettaman soran ja hiekan sisään hautautuneet jäätikön reunasta irronneet suuret jäälohkareet sulavat myöhemmin pois, ja jäälohkareen ympärillä oleva maa-aines romahtaa jyrkkäreunaiseksi kuopaksi.
Supat voivat olla kymmeniä metrejä syviä ja hyvinkin leveitä. Syvin mitattu suppa Suomessa sijaitsee Janakkalassa Kalpalinnassa, jossa korkeusero Inkolinnan ja sen viereisen supan välillä on 74 metriä. Supan teoreettinen maksimisyvyys Suomessa on 80 metriä. Se johtuu muinaisen merenpinnan syvyydestä ja jäätikön reunan halkeamien pituudesta. Valkeakosken Sääksmäen Linnavuoren suppa on juuri tällainen. Supan pohja voi olla syvemmällä kuin pohjaveden pinta, jolloin suppaan suotuu pohjan läpi näkyviin pohjavettä. Monien harjujaksojen tai harjualueiden vieressä tai keskellä sijaitseekin tällaisia suppajärviä. Pohjaveden läheisyys voi myös aiheuttaa pohja-alueen soistumista.
Supan mikroilmasto on mielenkiintoinen, sillä lämpötila laskee supan pohjalle mentäessä jopa useita asteita, koska viileämpi ilma valuu sen pohjalle. Ilmiön voi havaita muun muassa keväisin: kun muut alueet ovat jo vapautuneet lumesta, voi supan pohjalla olla vielä lunta ja jäätä. Lämpötilan lasku ilmenee myös supan rinteen kasvillisuudessa, jolloin lämpöä vaativat kasvit esiintyvät ylärinteillä mutta ne puuttuvat supan pohjalta.
Muita nimityksiä
Supasta käytetään myös nimityksiä ukonhauta, harjuhauta , harjukuoppa , harjusuppa, harjujärvi ja lukko , vati , kaivo , onsi tai romppu.
Pekka Saarnio
Pekka Olavi Saarnio (15. toukokuuta 1945 Helsinki – 23. helmikuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen vasemmistoliittolainen poliitikko ja toimittaja. Saarnio oli pitkäaikainen Helsingin kaupunginvaltuutettu ja entinen kansanedustaja. Hän työskenteli muun muassa Terä-lehden päätoimittajana 1966–1968 sekä Kansan Uutisten urheilutoimittajana 1967–1994.
Poliittinen ura
Saarnio nousi ensi kerran kaupunginvaltuustoon vuonna 1968 Suomen Kansan Demokraattisen Liiton listoilta. Saarnio vaikutti tuohon aikaan varsinkin Suomen Demokraattisessa Nuorisoliitossa, joka oli SKDL:n nuorisojärjestö. Saarnio työskenteli 1960-luvulla SDNL:n Terä-lehden toimittajana, päätoimittajana ja tiedotussihteerinä sekä 1970-luvulla koko liiton puheenjohtajana ja pääsihteerinä.
Saapunki
Saapunki voi tarkoittaa seuraavia:
SS Lapland
SS Lapland oli Red Star Line -varustamon matkustaja-alus, joka rakennettiin Harland & Wolffin telakalla. Laivan vesillelasku tapahtui 27. kesäkuuta 1908. Alus näytti ulkoapäin samalta kuin sen sisaralukset Samland, Gothland ja Poland, mutta oli kooltaan huomattavasti suurempi.
Laiva
Laplandiin oltiin asennettu sähkökäyttöisiä hissejä, jotka eivät olleet tuohon aikaan kovin yleisiä. Aluksessa oli myös kuntosali ja stenografiatoimisto. Lisäksi matkustajilla oli pääsy lasitetulle kävelykadulle.
Historia
pienoiskuva|261x261px|Lapland Lapland aloitti 10. huhtikuuta 1909 neitsytmatkansa Belgian lipun alla. Neitsytmatkan reitti oli Belgian Antwerpenistä Englannin Doveriin ja sieltä Yhdysvaltojen New Yorkiin. Alus aloitti viimeisen matkansa tällä reitillä 7. huhtikuuta 1914. 9. tammikuuta 1914 alus kävi Liverpoolin, Englannin ja New Yorkin reitillä.
Ensimmäinen maailmansota
Lapland aloitti 29. lokakuuta 1914 Liverpool-New York reitillä Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alla jolloin sen omisti Cunard Line. Huhtikuussa 1917 se osui miinaan Merseyssä, mutta onnistui kuitenkin pääsemään Liverpooliin. Kesäkuussa 1917 alus muutettiin joukkojenkuljetusalukseksi.
Bryan Talbot
thumb|right|Bryan Talbot Bryan Talbot (s. 24. helmikuuta 1952) on englantilainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan muun muassa teoksistaan Luther Arkwright ja Tuhman rotan tarina. Hän on kuvittanut myös Nemesis the Warlockia ja Judge Dreddiä.
Stephen Gately
Stephen Patrick David Gately (17. maaliskuuta 1976 Dublin, Irlanti – 10. lokakuuta 2009 Mallorca, Espanja ) oli irlantilainen poplaulaja, joka muistetaan parhaiten urastaan Boyzone-yhtyeessä.
Néa Moní
Néa Moní (, ”Uusi luostari”; myös Nea Monin luostari) on ortodoksinen luostari Chíoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee Omiroúpolissa lähellä Karyésin kylää. Luostari on listattu Unescon maailmanperintöluettelon kohteeksi yhdessä Dafnín ja Ósios Loukáksen luostarien kanssa.
thumb|left|160px|Yksityiskohta Néa Monín mosaiikeista. Néa Monín perusti Bysantin keisari Konstantinos IX, jolle kaksi chíoslaista munkkia oli ennustanut tämän ollessa saarella karkotettuna, että tämä nousee vielä hallitsijaksi. Konstantinos meni naimisiin keisarinna Zoen kanssa vuonna 1042 ja nousi tämän rinnalle kanssahallitsijaksi. Konstantinoksen muistettua ennustuksen hän rakennutti Chíoksen saarelle luostarin ja myönsi tälle vapauksia sekä lahjoitti varoja.
Stephen Gately
Ura
Boyzonen jäsenten lähdettyä eri teille vuonna 2000 hän yritti soolouraa albumilla New Beginning, joka julkaistiin kesäkuussa samana vuonna. Ensimmäinen, albumin nimeä kantava single sijoittui kolmanneksi, toinen (”I Believe” elokuvasta Billy Elliot) sijalle 11 ja kolmas ”Stay” sijalle 13. Top 10 -sijoituksesta huolimatta albumin myyntiluvut jäivät alhaisiksi ja siksi levy-yhtiö päätti lopettaa yhteistyön.
Néa Moní
Luostari oli usean vuosisadan ajan Chíoksen merkittävin kirkkorakennus, mutta se kärsi tuhoja 1800-luvulla. Vuonna 1822 turkkilaiset tekivät ryöstöretken luostariin ja vuonna 1881 se kärsi pahoin maanjäristyksessä. Kupoli, kellotorni ja pääkirkon pyhäkön apsis sortuivat sekä monet mosaiikeista tuhoutui maanjäristyksessä. Kupoli rakennettiin uudelleen vuonna 1900 ja mosaiikit restauroitiin 1960-luvulla. Vuonna 2011 luostarissa oli kaksi asukasta.
Stephen Gately
Ura
Lyhyen soolouran jälkeen Stephen siirtyi West End -musikaalien pariin ja on esiintynyt seuraavissa: Joseph and the Amazing Technicolor Dreamcoat, Chitty Chitty Bang Bang! ja Cinderella, jossa hänen roolinsa oli ensimmäistä kertaa äänetön. Huhtikuussa 2006 hän sai roolin linnunpelättimenä Ihmemaa Oz -musikaalissa Canterburyssa.
Yksityiselämä
16. kesäkuuta 1999 Stephen oli esillä Britannian mediassa aiempaa suuremmassa mittakaavassa ilmoittaessaan julkisesti homoseksuaalisuudestaan. Samalla hän kertoi seurustelleensa hollantilaisen Caught In The Act -bändin jäsenen Eloy De Jongin kanssa marraskuusta 1998. Pari erosi alkuvuodesta 2002.
Néa Moní
Hieman maalaismaiseen tyyliin rakennetun Néa Monín mosaiikit ovat yksinkertaisempia kuin Dafnín ja Ósios Loukáksen luostareissa. Mosaiikit ovat myös tyyliltään hieman erilaisia ja ne ovat saaneet vaikutteita itämaisesta taiteesta.
Néa Moní on ollut maailmanperintökohde vuodesta 1990.
Stephen Gately
Yksityiselämä
Gately löydettiin kuolleena loma-asunnostaan Mallorcalta lokakuussa 2009. Kuolinsyyksi ilmoitettiin myöhemmin keuhkopöhö.
SS Pennland (1922)
SS Pennland (aikaisempi nimi SS Pittsburgh) oli vuonna 1922 käyttöön otettu matkustaja-alus, jonka omisti aluksi White Star Line. Vuonna 1925 alus siirtyi Red Star Linen omistukseen nimellä SS Pennland. Pennland vaurioitui niin voimakkaasti vuonna 1941 Kreetassa saksalaisen ilma-aluksen lennon aikana, että ne oli upotettava.
Rakentaminen
SS Pennland kölinlasketiin marraskuussa 1913 Belfastissa sijaitsevassa Harland & Wolffin telakalla, mutta sodan vuoksi valmistuminen viivästyi. Alus rakennettiin nimellä Pittsburgh American Linelle, joka kuului International Mercantile Marine Companylle.
Käyttöhistoria
Aluksen neitsytmatka alkoi 6. kesäkuuta 1922, kun alus lähti Liverpoolista Philadelphiaan ja Bostoniin White Star Linen lipun alla. Marraskuussa 1922 alus pelasti italialaisen Monte Grappan miehistön, kun laiva oli uppoamassa. 1. joulukuuta 1922 alus aloitti reitin Bremen - Southampton - Halifax - New York, ja 25. marraskuuta 1923 alus aloitti ensimmäisen kerran Hampuri - Southampton - Halifax - New York reitillä. 20. tammikuuta 1925 alus vuokrattiin Red Star Linelle ja alus aloitti reitin Antwerpen - Southampton - Halifax - New York. Silloin alus nimettiin Pennlandiksi ja aloitti ensimmäisen matkansa tämän nimen alla samalla reitillä 2. huhtikuuta 1926.
Tammikuussa 1930 laiva varusteltiin turistien- ja kolmannen luokan matkustajien kuljetukseen. Aluksen uusi reitti oli Antwerpen - Havre - Southampton - New York - Havre - Lontoo - Antwerpen, joka alkoi 16. marraskuuta 1934. Alus kunnostettiin Kielissä sen jälkeen alus aloitti Antwerpenin - Southamptonin - New Yorkin reitillä 10. toukokuuta 1935. Aluksen viimeinen matka tällä reitillä alkoi huhtikuussa 1939, jonka jälkeen se myytiin Holland America Linelle.
Alus jatkoi Antwerpenin - Southamptonin - New Yorkin reitillä kesäkuussa 1939. 10. maaliskuuta 1940 Aluksen viimeinen siviilimatka oli Antwerpenistä Dunkirkin kautta New Yorkiin. Alus otettiin sotilaskuljetuskäyttöön ja saksalaiset lentokoneet pommittivat alusta 25. huhtikuuta 1941 lähellä Ateenan luoteisrannikkoa.
Tereza Marinova
Tereza Marinova (s. 5. syyskuuta 1977 Pleven, Bulgaria) on entinen bulgarialainen kolmiloikkaaja.
Vuonna 1995 Marinova voitti juniorien Euroopan mestaruuden ja vuonna 1996 juniorien maailmanmestaruuden tuloksella 14,62. 1998 Budapestin EM-kisoista hän saavutti pronssia. 1999 Maebasehin MM-hallikisoissa hän oli neljäs. 2000 Sydneyn olympialaisissa Marinova voitti olympiakultaa omalla ennätystuloksellaan 15,20 ja seuraavana keväänä 2001 Lissabonin MM-hallikisoissa hallimaailmanmestaruuden tuloksella 14,91. 2001 Edmontonin MM-kisoissa hän oli pronssilla ja 2002 Wienin EM-hallikisoissa voitti EM-kultaa tuloksella 14,81. 2006 Moskovan MM-hallikisoissa hän oli kuudes.
Marinovaa valmensi entinen kolmiloikkaaja ja maailmanmestari Hristo Markov. Marinovan isä oli aikoinaan kansallisen huipputason 800 metrin juoksija ja veljensä 400 metrin juoksija. Hän painoi uransa aikana 56 kilogrammaa ja on 173 senttimetriä pitkä. Pituutta hän on hypännyt 646 cm (sisäradoilla 653 cm) ja juossut sata metriä aikaan 11,7.
Marinova lopetti uransa kesällä 2008 kantapäävamman vuoksi.
Chaplinin poika
Chaplinin poika (The Kid) on vuonna 1921 valmistunut yhdysvaltalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut, tuottanut ja käsikirjoittanut Charles Chaplin. Elokuva on Chaplinin ensimmäinen pitkä elokuva, ja se oli myös ensimmäinen pitkä komediaelokuva, jossa yhdistyi komedian ja draaman aineksia.
Chicagon suuri palo
thumb|300px|[[John R. Chapinin piirros tulipalosta. Kuva julkaistiin alkujaan Harper's Weeklyssa. Näkymä on koilliseen Randolph Street Bridgen yli.]] Chicagon suuri palo vuonna 1871 oli miltei koko Chicagon tuhonnut tulipalo. Palon jälkeen kaupunki rakennettiin lähes kokonaan uudelleen, ja suunnitelmat tehtiin niin että asemakaavassa voitiin korjata ongelmia aiheuttaneita kohtia. Uudelleenrakentamisesta sai alkunsa merkittävä arkkitehtien Chicagon koulukunta.
Chaplinin poika
Elokuvan toisesta pääosanesittäjästä Jackie Cooganista tuli ensimmäinen suuri lapsitähti. Coogan oli vaudeville-esiintyjä, jolla ei ollut aikaisempaa elokuvakokemusta. Monissa Chaplinin elämäkertaa käsittelevissä kirjoissa esitetään, että Chaplinin ja Cooganin läheinen suhde elokuvassa kuvaa Chaplinin surua ensimmäisen lapsensa, kolmen päivän ikäisen Norman Spencerin, kuolemasta. Samoin elokuvassa kuvatun köyhyydessä ja sosiaalityöntekijöiden julmuudessa on nähty viitteitä Chaplinin omaan lapsuuteen Lontoossa.
Chicagon suuri palo
Palo
Chicagon suuri palo alkoi 8. lokakuuta 1871 West Sidessa DeKoven Streetin ladosta, jonka omistivat Patrick ja Catherine O’Leary. Palon syttymissyytä ei tiedetä, mutta se on laitettu eri lähteissä muun muassa vandaalien, maitovarkaiden, humalaisten naapureiden, itsesytynnän ja O’Learyjen lehmän syyksi. Tuli levisi joka tapauksessa nopeasti, ja palokunta saapui paikalle myöhässä. Tuli levisi lounaistuulen seurauksena, ja käytännössä vasta 10. lokakuuta palo sammui vesisateiden ansiosta. Paloa rajoittivat lisäksi Michiganjärvi ja rakentamattomat tontit.
Chaplinin poika
Elokuvan valmistuttua Chaplinilla oli meneillään avioero ensimmäisestä vaimostaan Mildred Harrisista, joka yritti tavoitella miehensä omaisuutta. Chaplin joutui avustajineen salakuljettamaan valmiin negatiivin Salt Lake Cityyn, jossa elokuva leikattiin eräässä hotellihuoneessa.
Chicagon suuri palo
Palo
Tulipalossa kuoli noin 300 ihmistä ja lähes 100 000 jäi kodittomaksi. Noin kolmasosa Chicagosta oli tuhoutunut. Kaikkiaan noin 17 450 rakennusta tuhoutui 9 neliökilometrin alueella. Aineellisia tuhoja aiheutui noin 200 miljoonan dollarin arvosta.
Chaplinin poika
Chaplin sävelsi elokuvaan musiikin vasta vuonna 1971 elokuvan uudelleenjulkaisua varten, jolloin hän myös leikkasi elokuvasta muutaman kohtauksen.
Jänisjoki
Jänisjoki Suomessa Pohjois-Karjalan Joensuun Tuupovaarassa ja Enossa ja Tohmajärvellä sekä Venäjällä Karjalan tasavallan Pitkärannan ja Sortavalan piireissä virtaava noin 150 kilometriä pitkä joki, joka laskee Läskelässä Laatokan Hiidenselkään.
Chicagon suuri palo
Jälkitapahtumat
Joseph Medill valittiin kuukauden päästä palosta Chicagon uudeksi pormestariksi. Hän oli luvannut tiukempia rakennus- ja palomääräyksiä. Medillin valintaan saattoi vaikuttaa myös se, että äänestäjätiedot olivat tuhoutuneet tulipalossa, joten vaaleissa ei voitu varmistaa, etteivät ihmiset äänestäisi useammin kuin kerran.
Chaplinin poika
Juoni
Naimaton nainen (Edna Purviance) lähtee hyväntekeväisyyssairaalasta mukanaan vastasyntynyt poikansa. Eräs taiteilija (Carl Miller), joka on ilmeisesti pojan isä, katselee naisen valokuvaa. Kun valokuva putoaa takkaan, mies ensin nostaa sen mutta heittää sitten takaisin ja antaa palaa poroksi.
Jänisjoki
Joen kulku
Jänisjoen nimellä tunnettua uomaa voidaan seurata Laatokan rannasta ylös Suomen puolelle Joensuun Koveron luoteispuolelle asti Aittojärveen, joka sijaitsee Joensuussa entisen Enon kunnan alueella. Jänisjoen pituutta määritettäessä huomioidaan Aittojärven ja Loitimon välimatka (21,6 km, osuudet ), Loitomon selkä (8,2 km) ja joen osuus valtioiden rajalle (47,6 km) sekä joen pituus rajalta Laatokkaan (70 km ). Näiden yhteispituus on noin 150 kilometriä. Suomenkielisissä lähteissä mainittu joenpituus 95 kilometriä voi tarkoittaa pääuoman pituutta Sonkajanjärveltä Venäjän rajalle. Jänisjoen yläjuoksuksi voidaan kutsua osuutta Aittojärveltä Loitimoon, keskijuoksuksi osuutta Loitomolta Jänisjärvelle ja alajuoksuksi viimeistä osuutta Jänisjärveltä Laatokkaan.
Chicagon suuri palo
Jälkitapahtumat
Chicagon jälleenrakennus käynnistyi nopeasti, mitä auttoi se, että liikenneinfrastruktuuri oli säilynyt varsin ehjänä. Jälleenrakennus sai aikaan taloudellisen nousukauden ja nopeaa väestönkasvua. Palon aikaan kaupungissa asui noin 324 000 ihmistä, mutta yhdeksän vuotta myöhemmin asukkaita oli jo 500 000 ja vuonna 1890 yli miljoona. Chicago myös suunniteltiin uudestaan, ja sinne rakennettiin maailman ensimmäiset pilvenpiirtäjät. Ensimmäinen oli vuonna 1885 rakennettu Home Insurance Building. Chicagon uuden kaupunkisuunnittelun vaikutus oli muualla maailmassa merkittävä. .
Chaplinin poika
Juoni
Nainen jättää lapsensa erään kalliin auton takapenkille mukana viesti, jossa hän pyytää löytäjää hoitamaan ja rakastamaan lasta. Auto joutuu kuitenkin kahden varkaan käsiin. Varkaat löytävät lapsen ja jättävät kadulle.
Marjaniemi
Marjaniemi sijaitsee Strömsinlahden ja Vartiokylänlahden rannalla, Itäkeskuksen eteläpuolella. Marjaniemen rannan edustalla sijaitsevat Iso Koivusaari sekä pienemmät Pieni Koivusaari, Syvännesaari, Harjakari ja Härkäsaari luetaan myös Marjaniemen osa-alueeseen.
Asukkaita Marjaniemessä on 1964 (1.1.2005); työpaikkoja alue tarjosi 257:lle (31.12.2003). Marjaniemeläiset maksoivat tuloveroja vuodessa keskimäärin 33 621 euroa taloutta kohti.
Marjaniemen lähialueita ovat pohjoispuolella sijaitsevan Itäkeskuksen ohella Roihuvuori lännessä, Puotila koillisessa sekä Tammisalon, Vartiosaaren ja Vuosaaren Meri-Rastilan osa-alueet merenlahden toisella puolella.
Marjaniemen länsiosissa on uimaranta (Kivalontien vierellä). Marjaniemessä toimii kaksi pursiseuraa (Marjaniemen purjehtijat ja Marjaniemen venekerho), sekä melontaseura (Marjaniemen melojat).
Historia ja nimen alkuperä
Marjaniemi on ollut Vartiokylään kuuluvan osa-alueen virallisena nimenä vuodesta 1959 lähtien. Nimi on ollut yleisesti käytössä vuodesta 1925, jolloin perustettiin Oy Marjaniemen Huvilayhdyskunta – Marudds Villasamhälle Ab. Nimen lähtökohtana on jo vuoden 1751 kartassa esiintyvä paikannimi Marängen, josta suomenkielisen nimen alkuosa Marja on äänteellinen mukaelma. Ruotsin kielen sana mar tarkoittaa 'märkää rantaniittyä, vesijättömaata'. Marjaniemi liitettiin Helsingin kaupunkiin vuoden 1946 suuressa alueliitoksessa osana Vartiokylää.
Marjaniemi oli 1900-luvun alkupuolella kesähuvila-aluetta, ja sitä käytettiin kieltolain aikana pirtun salakuljetuksen tukikohtana.
Chaplinin poika
Juoni
Pieni kulkuri (Charles Chaplin) löytää vauvan. Ensi alkuun Kulkuri on vastahakoinen ottamaan vastuuta lapsesta, mutta lopulta hän heltyy, ja hän antaa pojalle nimen John. Kuluu viisi vuotta. Lapsesta (Jackie Coogan) tulee Kulkurin rikoskumppani: hän heittelee kiviä ihmisten ikkunoihin, jotta Kulkuri voisi sitten ilmestyä korjaamaan ne.
Marjaniemi
Historia ja nimen alkuperä
1900-luvun loppupuolella Marjaniemen siirtolapuutarhan etelä- ja itäpuolella oli E-liikkeen rakennuksia, muun muassa koulutuskeskus E-instituutti. Kun siirtolapuutarhan muuttaminen asuinalueeksi sai suurta vastustusta, kaupunki hankki vaihtokaupalla itselleen vuonna 1986 E-liikkeen alueet asuinkäyttöön kaavoitettaviksi, ja siirtolapuutarha säilyi. Kerrostalopitoinen kaava vahvistettiin korkeimmassa hallinto-oikeudessa 1996 parin vuoden valituskierroksen jälkeen. E-instituutilta vapautuneissa Strömsin kartanon tiloissa toimivat nyt Itä-Helsingin musiikkiopisto ja Helsingin kuvataidekoulu.
Chaplinin poika
Juoni
Sillä välin pojan äidistä tulee varakas tähti. Hän harrastaa hyväntekeväisyyttä köyhien parissa unohtaakseen menettämänsä lasta kohtaan tuntemansa kaipuun. Sattumalta nainen kohtaa oman poikansa, mutta he eivät tunnista toisiaan.
Marjaniemi
Liikenneyhteydet
Bussi 98 tarjoaa liityntäyhteyden Rastilan sekä Itäkeskuksen metroasemalle. Öisin Marjaniemen kautta ajaa bussi 95N rettiä Rautatientori–Tammisalo–Marjaniemi–Mellunmäki–Länsimäki.
Chaplinin poika
Juoni
Kun poika sairastuu, Kulkuri kutsuu lääkärin (Jules Hanft) tutkimaan pojan. Lääkäri saa tietää, ettei Kulkuri ole pojan oikea isä. Kulkuri näyttää lääkärille pojan äidin viestin, mutta lääkäri vain ottaa sen itselleen ja kutsuu viranomaiset paikalle. Kaksi miestä saapuu viemään pojan orpokotiin. Tiukan kamppailun ja takaa-ajon jälkeen Kulkurin onnistuu saada poika takaisin. Kun pojan äiti saapuu katsomaan poikaa, lääkäri kertoo hänelle tapahtumista ja näyttää hänelle Kulkurin antaman viestin. Nainen tunnistaa viestin ja pyörtyy.
Marjaniemi
Populaarikulttuurissa
J. Karjalainen Electric Sauna-yhtye julkaisi vuonna 2001 albumin Marjaniemessä, joka sisälsi singlen "Verinen mies". Laulu kuvailee tarinankertojan jännittäviä lapsuudenkokemuksia Marjaniemestä.
Chaplinin poika
Juoni
Kulkuri ja poika viettävät seuraavan yön halvassa yösuojassa, mutta suojan johtaja (alkuteksteissä mainitsematta jäänyt Henry Bergman) lukee sanomalehdestä, että pojasta tarjotaan tuhannen dollarin löytöpalkkio. Mies vie pojan poliisiasemalle, missä tämä kohtaa onnellisen äitinsä.
Marjaniemi
Populaarikulttuurissa
250px|thumb|Ilotulitustien asuntoja Itäkeskuksessa.
Jänisjoki
Joen kulku
Jänisjoki virtaa yläjuoksulla leveänä jokena. Aittojärvellä on vedenpinta 114,3 metrin korkeudella mpy. ja joen pinta putoaa alle kolmen kilometrin matkalla Kortejärveen laskiessaan 112,9 metriin, ja edelleen tullessa yli kolme kilometriä alempana sijaitsevaan Koverojärveen, on sen pinta laskenut 111,9 metriin. Joki kääntyy lounaaseen päin Haarajärven suuntaan, josta alle kolmen kilometrin päästä se kääntyy viiden kilometrin päässä sijaitsevaan entisen Tuupovaaran kunnan alueella Loitimoon. Joen yläjuoksulla on pudotusta vain noin neljä metriä. Joen vesimäärät ovat heti alussa tavanomaista suurempia. Alussa siihen yhtyy luoteesta saapuva Kotajoen ja Joutenjoen vedet, koillisesta Pulliaisjoen ja kaakosta Karjapuron vedet. Koverojärveen laskee kaakosta päin Vilvasjoki ja Haarajäven lähellä jokeen yhtyy Kuuspuro ja Koskutjoki.
Chaplinin poika
Näyttelijät
thumb|Chaplin ja Jackie Coogan
Jänisjoki
Joen kulku
Loitimo on säännöstelty järvi Melkon luusuassa sijaitseva Ruskeakosken vesivoimalaitoksen takia, joka hyödyntää Jänisjoen yläjuoksun ja muiden Loitimoon laskevien jokien vettä. Sillä on lupa säännöstellä Loitimon vedenpintaa 108,17–110,29 metrin korkeudella mpy. Voimalassa vedenkorkeus putoaa noin 20 metriä. Jänisjoki jatkaa vesireittiään kohti etelää, jossa se kääntyy vasta 25 kilometrin päässä Tohmajärven Uusi-Värtsilässä itään päin ja poistuu Suomesta Venäjälle Värtsilässä 8 kilometrin päässä. Loitomosta alkava osuus ei sisällä kuin yhden järven, joka on pitkänkapea Tanikka (89,5 m mpy.). Järven alapuolella sijaitsee Vihtakosken voimalaitos. Jokeen yhtyy lännestä virtaava Viesimonjoki ja joen kääntökohdassa luoteesta tuleva Suonpäänjoki ja koillista virtaava Kangasjoki. Näiden yläpuolelle on Jänisjokeen rakennettu Saarion- ja Vääräkosken vesivoimalaitokset. Suomen puoleisessa Värtsilässä sijaitsee joen vieressä hyvä lintujärvi Sääperi, jonka vedenpinta on joen korkeudella 64,3 metriä mpy. Jokeen yhtyy idästä virtaava Juuvanjoki. Loitimosta on Ruskeakosken voimalan alapuolelle pudotusta noin 20 metriä ja voimalasta valtioiden rajalle on pudotusta 26 metriä lisää. Rajan takana neljän kilometrin päässä sijaitsevan Jänisjärven vedenpinnan korkeus on vain hieman tätä alempi. Jänisjoki laskee Jänisjärveen sen pohjoispäässä sijaitsevaan pitkänomaiseen lahteen, jolla on pituutta 15 kilometriä. Lahden jälkeen jatkuu 18 kilometrinen järvenselkä.
Jänisjoen alajuoksu alkaa Jänisjärven alapuolelta, missä sijaitsee neulapato säännöstelemässä Jänisjärven vedenpintaa. Joki putoaa heti muutaman kilometrin jälkeen Hämeenkoskessa, Harlun Leppäkoskessa se putoaa taas lisää ja viimeinen suuri pudotus tapahtuu Läskelän Läskelänkoskessa. Kaikissa kolmessa koskessa toimii vesivoimala. Läskelästä joki virtaa rauhallisesti Laatokkaan.
Vedenlaatu
Jänisjoen valuma-alue sisältää turvesoita, joita on ojitettu paikoitellen tiheästi, moreenimaita ja hiekkamaita. Maanviljelyä esiintyy alueen moreenimailla ja savikoilla. Hiekkamailla valuma-alueen järvet ja niistä lähtevät lasku-uomat ovat yleensä kirkasveteisiä. Turvemaiden vedet ovat sen sijaan vedenväriltään tummia ja happamia. Turvemaiden osuus valuma-alueen pinta-alasta on 24 %. Valuma-alueen maaperän rakenteesta johtuen Loitimo ja Jänisjoki ovat humuksesta johtuen ruskeavetiset, mutta jotkin sivujoet ovat satunnaisesti myös kirkasvetisiä. Eräiden järvien tila on erinomainen, mutta yleensä järvien tila on hyvä. Useimpien jokien tila on hyvä, lukuun ottamatta Koskutjokea, joka tila on turvetuotannosta johtuen enää tyydyttävä.
Ravinnepitoisuuksilla ilmaistuna Jänisjoki on lievästi rehevöitynyt, sillä kokonaisfosforipitoisuus on keskimäärin 17,4 mikrogrammaa litrassa vettä, kokonaistyppipitoisuus 526 mikrogrammaa litrassa. Fosforipitoisuudet ovat lievässä laskussa, mutta typpipitoisuudet ovat olleet vakaita.
Virtaamia
Suomen puolella on joen virtaamia mitattu Vääräkosken kohdalla. Joen keskivirtaama on 21 m³/s (MQ), keskiylivirtaama 101 m³/s (MHQ) ja keskialivirtaama 3,6 m³/s (MLQ). Suurin mitattu virtaama on ollut 164 m³/s (HQ, 24.5.1981). Venäjällä on virtaamia mitattu ilmeisesti voimalaitoksien kohdalla. Vuonna 2008 julkaistussa Jänisjoen vesistön alanyysissä joensuun keskivirtaamaksi ilmoitettiin 45,5 m³/s (MQ) ja Jänisjärvellä joen niskalla 40 m³/s. Kevättulva alkaa voimistua yleensä huhtikuun alussa ja rauhoittua kesäkuun aikana. Syyssateet nostavat vesimääriä kesän jälkeen, mutta talvella virtaamat ovat pienimmillään. Voimalaitoksien säännöstelyllä on vaikea tasoittaa kevättulvien vaikutusta.
Kalastus
Jänisjoen luonnollinen yhteys Laatokkaan on katkennut kuuden vesivoimalaitoksen patorakenteiden takia. Kalateitä ei ole yhdelläkään voimalalla. Jänisjoen kalakanta on luontaisesti järvikalastoa, johon voimalaitoset ovat velvoiteistutuksin istuttaneet vaelluskaloja (taimen ja kirjolohi). Jänisjoen valuma-alue sisältyy Kitee-Jänisjoen kalatalousalueeseen, jonka pinta-ala on 189,41 km² ja joka sisältää 60 yli 50 hehtaarin järveä ja 13 keskikokoisia tai suurempia jokea. Suurin näistä joista on Jänisjoki.
Melontareitti
Jänisjoki on sopiva melontaan ja sen melontareitistöön kuuluu yli 200 kilometriä melottavia joki- ja järviosuuksia.
Historiaa
Venäjän puolella, Läskelänkosken rannalla, sijaitsee Läskelän paperitehdas. Leppäkosken partaalla ovat toimineet Leppäkosken paperi- ja sellutehtaat ja Hämekosken rannalla kartonkitehdas.
Jänisjoen vesistöaluetta on muokattu jo 1800-luvulta lähtien järvenlaskuilla, jonka jälkeen Jänisjoki on jo 1900-luvun alkupuolella padottu voimalaitoskäyttöön. Patoaminen on aiheuttanut Jänisjoen alajuoksulla voimakkaita muutoksia.
Yleistä
Jänisjoen vesistöalue on Suomen kaakkoisraja-alueen suurimpia. Sen pinta-ala on 3 860 km² (tai 3 900 km² ), josta Suomen puolella on 1 988 km² ja Venäjän puolella on 1 872 km², eli noin puolet kummassakin. Venäjän valuma-alueella on alueita, joista vesi virtaa ensin Suomen puolelle ja alueita, jonne vesi virtaa Suomesta Venäjälle. Suomen puoliset alueet kuuluvat pääosin Joensuuhun, Ilomantsiin ja Tohmajärvelle. Valuma-alueen keskusjärvi on Jänisjärvi, joka sijaitsee Venäjällä. Suomen puolella on keskusjärvenä pienempi Loitimo, joka kokoaa latvavedet itseensä.
Pääuoman kuvailua
Jänisjoen valuma-alueen pääuoma virtaa yläjuoksulla Sonkajärven valuma-alueella, josta se sitten jatkaa Haarajoen alueelle ja laskee Jänisjokena Loitimoon. Loitimolta se jatkaa Jänisjoen uomana Laatokkaan asti. Jänisjoen pituus Haarajoen alueelle Aittojäven joenhaaraan on noin 150 kilometriä, josta pääuomaan valitaan ensin Pulliaisjoki, Jormonjoki ja Sonkajoki (21 km, osuudet ) ja viimeisenä Sonkajajärvi ja Onkilamminpuro (5 km). Näiden yhteispituus on noin 170 kilometriä.