cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Protoplanetaarinen kiekko
Esiplanetaarisen kiekon koostumus
Massaosuus yhdisteinä kylmässä kiekon osassa:
Alkuaineiden massaosuus Auringossa nykyään – sama kuin alkuaurinkosumun koostumus:
Esiplanetaarisen kiekon matemaattisia piirteitä
Esiplanetaarisen kiekon ominaisuuksien arvellaan pääosin määräytyvän keskustähden massasta Mtähti, Metallipitoisuudesta Fe/H, joka määrää jään ja kiven (pölyn, kivipölyn) osuuden fpöly ja fjää ja kiekon viskositeetista &alfa; tai &nu; joka kuvaa kaasukiekon sisäistä kitkaa. Viskositeetti α on joissain arvioissa suunnilleen 3*10−4. Viskositeetista laskettava kaasun jarruuntumisaika keskustähteen on viskoosi aikaskaala τν Kaasun viskositeetti johtaa siihen, että kaasukiekko ei pyöri samalla vauhdilla kuin samalla etäisyydellä kiertävä kiinteä kappale.
Kiekon kehitykseen vaikuttaa myös kiekossa olevan kaasun määrä ja kaasukiekon elinikä τkulumis, joka on noin 1–10 miljoonaa vuotta. Siinä kaasun määrä pienenee 1/e:hen eli 1/2,72:een. Se on noin 1–10 miljoonaa vuotta, tarkemmin kiekon kaasumassan puoliintumisaika on noin 3 miljoonaa vuotta.
Kiekon pintatiheydellä Σ tarkoitetaan yleisimmin kiinteän aineen, jään ja kivipölyn pintatiheyttä etäisyydellä a. Minimimassaiselle aurinkosumulle Σ Maan radan etäisyydellä 1 AU on 7 g/cm². Usein käytetään arvoa 8–10 g/cm², nykyään useammin arvoa 16–24 g/cm². Kiekon pintatiheyden pieneneminen on erittäin tärkeä kiekon kehitystä mukaava arvo. Monesti oletetaan, että se on etäisyys potenssiin –3/2, mutta nykyään oletetaan monesti α –1/2 tai –1. Pölyn pintatiheys on silloin
Tutkijoita on kiinnostanut kiekon lämpötilajakauma, joka määrää lumirajan, jonka ulkopuolella kiinteää ainetta on jopa 4,2 kertaa enemmän kuin Maan radan etäisyydellä, koska siellä jäät kiinteytyvät. Samalla etäisyydellä lämpötila on voinut vaihdella huomattavastikin keskustähden epäsäännöllisten kirkkauden muutosten mukana. Monesti arvioidaan, että lumiraja alumi=2,7(Mtähti/MO)2 AU, mutta arviot vaihtelevat 2–5 AU.
Yksinkertaisen arvion mukaan kiekon lämpötilajakauma olisi noudattanut seuraavaa lainalaisuutta
T=T0(r/r0)−1 ja monimutkaisemman mukaan
Erään arvion mukaan kiekon lämpötilajakauma dTm/dr = (–9/8) (Tm(1AU)/1AU) tai (r/1AU)-17/8, lämpötila aleni 0,5 AU:n tienoilla 50– 200 K/AU. Lämpötila olisi ollut 0,25 AU:n tienoilla noin 1500–1200 K.
Kaasun pintatiheys (Σkaasu) on arviolta huomattavasti suurempi kuin kiinteiden kappaleiden ja pienenee ajan mukana aikaskaalassa τkulumis
jossa
Kaasun tiheys korkeudella z: ρ=ρ0*exp(–z²/2H²)
Kiekon paksuus H/r=0,05, jossa H skaalakorkeus, ja josta kiekon paksuus Zkiekko=±3,5 H/r
Muutamia kiekon arvoja
α=viskoosi parametri cs=äänen nopeus h=skaalakorkeus Re=Reynoldsin luku r=radan säde Ω=kiertävän kappaleen kulmataajuus τkierto kiertoaika
Santoríni
Santoríni on Kreikalle kuuluva tuliperäinen saariryhmä Egeanmeren eteläosassa. Siihen kuuluu viisi Kykladien eteläisintä saarta: pääsaari Thíra (Thera), Thirasía, Néa Kaméni, Palaiá Kaméni sekä Aspronísi. Lisäksi siihen kuuluu joukko pienempiä saaria. Santoríni on tuliperäinen ja saanut nykyisen muotonsa tulivuoren räjähdyksessä noin 1650–1600 eaa. sekä myöhemmän tuliperäisen toiminnan seurauksena. Hallinnollisesti Santoríni muodostaa oman kuntansa, Thíran kunnan, joka kuuluu Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saariryhmän pääkaupunki on Firá.
Protoplanetaarinen kiekko
Esiplanetaarisen kiekon matemaattisia piirteitä
ν=α*cs*h
Kiekon viskositeettia kasvattaa muun muun muassa lämpötila ja pienentää osasten massa päätellen äänen nopeuden ja skaalakorkeuden kaavasta. Viskosisteetilla on tutkijoiden mukaan merkitystä siihen miten isoja planeettoja kiekosta syntyy. Viskoosista kiekosta syntyy pieniä planeettoja, vähemmän viskoosista suurempia.
Santoríni
Myös pelkkää Thíran saarta kutsutaan toisinaan Santoríniksi. Saarten yhteispinta-ala on noin 94 km², josta Thíra käsittää noin 79 km². Thíran lisäksi Thirasía on asuttu. Santoríni on yksi Euroopan tunnetuimmista matkailukohteista.
Hallinto, kaupungit ja kylät
Santoríni muodostaa hallinnollisesti oman kuntansa, Thíran kunnan. Koko saariryhmä on ollut yhtä kuntaa vuoden 2011 aluehallintouudistuksesta lähtien. Tätä ennen saariryhmä muodostui kahdesta kunnasta, jotka olivat Thíra ja Oía. Thíran kunta kuuluu Thíran alueyksikköön, johon kuuluvat myös lähisaaret Anáfi, Folégandros, Íos ja Síkinos. Alueyksikkö kuuluu puolestaan koko Kykladien tavoin Etelä-Egean saarten alueeseen.
Protoplanetaarinen kiekko
Esiplanetaarisen kiekon matemaattisia piirteitä
Reynoldsin luku
Re=r²*Ω/*ν
Santoríni
Hallinto, kaupungit ja kylät
Santorínin suurimmat asutukset ovat Emporeío (1 938 asukasta), saariryhmän pääkaupunki ja kuntakeskus Firá (1 616), Mesariá (1 593), Kamári (1 344) ja Karterádos (1 238). Ne kaikki sijaitsevat Thíran saarella. Thirasían pääkylä on Manolás. (Katso myös: Luettelo Thíran kunnan kaupungeista ja kylistä.)
Protoplanetaarinen kiekko
Esiplanetaarisen kiekon matemaattisia piirteitä
τnu=Re*τkierto/2*π
Santoríni
Esihistoriallinen asutus
thumb|[[Akrotírin minolainen kaupunki|Akrotírin minolaisaikaisen kaupungin kaivaukset.]]
Santoríni oli asuttu jo kykladisen kulttuurin aikana. Se oli merkittävä keskus minolaisella kaudella. Tuolta ajalta on kaivettu esiin Akrotírin minolaisaikainen kaupunki, joka tunnetaan muun muassa lukuisista seinämaalauksistaan. Saaren kulttuuri tuhoutui kuuluisassa tulivuoren räjähdyksessä noin 1650–1600 eaa.
Protoplanetaarinen kiekko
Esiplanetaarisen kiekon matemaattisia piirteitä
Syntynyt planeetta avaa kiekkoon aukon jos
Santoríni
Tulivuoren purkautumiset
Aiemmin Santorínin paikalla sijainneen pyöreänmuotoisen saaren keskiosa romahti mereen useita satoja tuhansia vuosia sitten, kun sen alla sijainnut magmakammio tyhjeni tulivuorenpurkauksessa. Sen jälkeen tulivuori on täyttänyt syntyneen kalderan uudelleen, ja prosessi on toistunut useita kertoja.
Protoplanetaarinen kiekko
Esiplanetaarisen kiekon matemaattisia piirteitä
Mplaneetta/Mtähti > 40 Re−1
Santoríni
Purkaus 1600-luvulla eaa.
thumb|[[Oían kylä Thíran saarella. Kylä sijaitsee monien muiden Santorínin asutusten tavoin tulivuorenpurkauksen synnyttämän kalderan reunalla.]]
Protoplanetaarinen kiekko
Esiplanetaarisen kiekon osasten nopeus ja kasautumisnopeus
Esiplanetaarisen kiekon osasten ratakulmanopeus etäisyydellä r riippuu radan sisällä olevasta massasta, joka käsittää keskustähden ja osasen sisällä olevan ainekiekon. Tällöin kulmanopeus omega riippuu M/R^3/2. Maan etäisyydellä kulmanopeus on noin 2E-7 radiaania/sekunti jos nopeus on 30 km/s. Mutta kappaleen kasautumisnopeus riippuu eri kappaleiden nopeusjakaumasta. Eri kappaleiden nopeusjakaumaa voidaan arvioida summittaisesti kiekon paksuuden pohjalla. Suuri kiekon paksuus merkitsee suurta osasten ratakaltevuuksien eroa ja siten suurta kappalten törmäysnopeutta. Niinpä eräs arvio kappalten törmäysnopeudelle on (omega*r)*(h/r), jossa omega on ratakulmanopeus, r keskimääräinen ratasäde, h kappaleen radan korkeus eli ainekiekon paksuus kohdalla r. Niinpä esimerkiksi, jos yhden kappaleen radan kaltevuus on 5 astetta, r 1 AU ja toisen kaltevuus 0 astetta törmäysnopeus on noin 10% ratanopeudesta eli 3 km/s. Niinpä kasautumisnopeus ds/dt on luokkaa roo*V eli (pintatiheys/h)* ((omega*r*h)/r) eli pintatiheys *omega.
Santoríni
Purkaus 1600-luvulla eaa.
Kalderalahden keskellä sijaitsevat Palaiá Kaménin ja Néa Kaménin saaret ovat syntyneet purkauksen jälkeen, ja ne ovat uudestaan meren pohjasta kohoavan tulivuoren huippuja. Néa Kaménissa ovat Kreikan ainoat toimivat tulivuorikraatterit; purkauksia on sattunut melko usein, ja ne kasvattavat jatkuvasti saaren kokoa. Edellinen, lievä purkaus sattui vuonna 1950, ja seuraavan on arveltu tapahtuvan sadan vuoden kuluessa.
Räjähdyksen nykyinen ajoitus perustuu radiohiiliajoitukseen. On kuitenkin väitetty, että joko se tai Kreetan arkeologinen ajoitus on väärä, mikäli räjähdys todella aiheutti minolaisen kulttuurin tuhon. Kreikan kronologian muutos kuitenkin vaatisi myös faaraoiden Egyptin kronologian muuttamista.
thumb|left|440px|Santorínin kaldera panoraamakuvassa.
Useat tutkijat ovat arvelleet, että Platonin kertomukset mereen vajonneesta Atlantiksesta tämän dialogeissa Timaios ja Kritias viittaisivat minolaisen kulttuurin tuhoon ja Thíran purkaukseen. Platonin mukaan egyptiläinen pappi oli kertonut Solonille Atlantiksen tuhoutuneen 9 000 vuotta aikaisemmin. Tällainen teoria edellyttää kuitenkin, että Atlantis olisi ollut paljon pienempi kuin Platonin teokset antavat ymmärtää ja että myös sen tuhosta Soloniin kulunut aika olisi ollut vain noin 900 eikä 9 000 vuotta.
Toisinaan on arveltu, että myös Toisen Mooseksen kirjan kertomukset pimeydestä yhtenä Egyptin vitsauksista sekä Kaislameren ylityksestä viittaisivat Thíran purkauksen aiheuttamaan savupilveen ja tsunamiin. Asiaa on käsitellyt muun muassa englantilainen kirjailija ja freelance-tutkija Graham Phillips kirjassaan Act of God vuodelta 1998. Phillipsin näkemystä vastaan on esitetty voimakasta kritiikkiä, ja hänen arvioitaan on pidetty näennäistieteenä.
Antiikista nykyaikaan
thumb|[[Thera (kaupunki)|Antiikin Theran raunioita.]]
Antiikin aikana nykyiset Santorínin saaret Thíra ja Thirasía asutettiin uudelleen. Nykyinen Thíra tunnettiin alun perin nimellä Kalliste (suom. kaunein) ja myöhemmin nimellä Thera. Saaret olivat spartalaisten siirtokuntana. Antiikin Theran kaupunki sijaitsi vuorella Thíran kaakkoislaidalla. Suuri osa siitä on kaivettu esille. Sen löytöihin kuuluvat muun muassa agora, stoa sekä teatteri. Theran rooli ei kuitenkaan ollut antiikin historiassa erityisen suuri.
Jesse Jamesin salamurha pelkuri Robert Fordin toimesta
Jesse Jamesin salamurha pelkuri Robert Fordin toimesta (The Assassination of Jesse James by the Coward Robert Ford) on yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 2007. Se pohjautuu Ron Hansenin samannimiseen, vuonna 1983 julkaistuun romaaniin, joka kuvaa rikollispomo Jesse Jamesin viimeisiä aikoja ja hänet murhannutta Robert Fordia. Elokuvan on ohjannut Andrew Dominik. Sen pääosissa esiintyvät Brad Pitt (Jesse James) ja Casey Affleck (Robert Ford). Elokuva kuvattiin kanadalaisissa Calgaryn, Edmontonin ja Winnipegin kaupungeissa. Sen ensiesitys tapahtui Yhdysvalloissa 21. syyskuuta 2007. Suomen ensi-ilta oli 4. tammikuuta 2008.
Santoríni
Antiikista nykyaikaan
Roomalaisella ajalla Santorínin saaret toimivat karkotuspaikkana. Tunnetuin karkotettu on Pyhä Irene Thessalonikalainen, joka kuoli Thirasíassa vuonna 304. Varhaisella bysanttilaisella ajalla saari oli muiden Kykladien tavoin usein merirosvojen piinaama, ja sen väestö väheni. Bysanttilaisen ajan jälkeen saaret olivat venetsialaisten vallassa vuodesta 1207, ja niistä tuli osa Náxoksen herttuakuntaa. Tuona aikana koko saariryhmä sai nimen ”Santa Irini” eli Santoríni siellä kuolleen Pyhän Irenen mukaan. Santorínin keskiaikainen pääkylä sijaitsi Skároksessa nykyisen Imerovíglin lähellä.
Jesse Jamesin salamurha pelkuri Robert Fordin toimesta
Vastaanotto ja myöhempi arvostus
Vuonna 2016 Jesse Jamesin salamurha äänestettiin BBC:n kyselyssä vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Heikki Huttunen (pappi)
Huttunen opiskeli teologiaa Helsingin yliopistossa, josta valmistui vuonna 1985. Samana vuonna hänet vihittiin papiksi, tultuaan vihityksi diakoniksi edellisenä vuonna. Hän suorittaa jatko-opintoja Itä-Suomen yliopistossa, tutkimuskohteenaan tunnetun ekumeenisen vaikuttajan isä Paulos Mar Gregorioksen teologia.
Santoríni
Antiikista nykyaikaan
Turkkilaiset valtasivat Santorínin vuonna 1537. Skároksen asutus hylättiin toistuneiden maanjäristysten vuoksi 1700-luvulta alkaen, ja uudeksi keskukseksi kehittyi Firá. Santorínin saaret vapautuivat turkkilaisten vallasta vuonna 1821, ja pian tämän jälkeen niistä tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa. Tämän jälkeen saaret toimivat jälleen karkotuspaikkana toiseen maailmansotaan saakka.
thumb|left|[[Santorínin lentoasema|Santorínin lentokenttä.]]
Liikenne
Saariryhmän pääsatama on Athiniós, joka sijaitsee Thíran länsirannalla eli kalderan puoleisella laidalla. Satamasta on yhteydet Pireukseen sekä sinne kulkevan laivareitin varrella oleville Kykladien saarille, kuten Íokselle, Náxokselle ja Párokselle, sekä Thíran lähialueen pienemmille saarille, kuten Folégandrokselle ja Anáfille.
Santorínin lentoasema sijaitsee Thíran saaren itäosan matalammalla alueella lähellä Kamárin kylää. Se on kesäisin vilkkaassa käytössä, ja sinne tehdään suoria lentoja myös Suomesta.
Nähtävyydet
thumb|[[Kamárin laavakivirantaa.]]
Santoríni on yksi Kreikan suosituimpia ja jo pelkän luontonsa puolesta näyttävimpiä turistikohteita. Monet sen asutukset, kuten Firá, Imerovígli ja Oía, on rakennettu kalderan jyrkälle laidalle ja tarjoavat hyvän näköalan koko kalderaan. Pääsaari Thíran nähtävyyksiä ovat myös muun muassa Akrotírin minolainen kaupunki, antiikin Theran kaupungin rauniot sekä Firássa sijaitsevat Esihistoriallisen Theran museo ja Firán arkeologinen museo. Saaren itärannikolla Kamárissa ja Períssassa on laavakivirantoja. Profítis Ilías -vuorella sijaitsee Profeetta Elian luostari.
Firásta ja Oíasta pääsee turistiveneillä Néa Kaménin ja Palaiá Kaménin kraatterisaarille sekä Thirasían saarelle. Santorínin nykyisin aktiiviset kraatterit ovat Néa Kaménilla. Palaiá Kaménin ympäristössä on kuumia lähteitä.
Heikki Huttunen (pappi)
Huttunen toimi 1980-luvulla Genevessä Kirkkojen maailmanneuvoston nuoriso-osaston johtajana. Sieltä palattuaan hän toimi useita vuosia Helsingin ortodoksisen seurakunnan nuorisopappina, kunnes hänet vuonna 1989 nimitettiin Espoon alueen papiksi. Tuohon aikaan Espoon ortodoksien jumalanpalveluselämä oli kiertolaisen elämää, ja palveluksia järjestettiin lähes kymmenessä eri lähiössä. Huttunen kehitti tästä yhteisölle uuden työmuodon, lähiöpalvelukset, joita on toimitettu noin kymmenessä espoolaislähiössä. Työmuoto on edelleen käytössä.
Kun Tapiolaan rakennettiin Pyhittäjä Herman Alaskalaisen kirkko, joka vihittiin syksyllä 1998, Huttunen toimi sen pappina vuoteen 2006 saakka, jolloin hän aloitti työnsä Suomen ekumeenisen neuvoston pääsihteerinä.
Huttunen on toiminut myös lukuisissa luottamustehtävissä, muun muassa Ortodoksisten Pappien Liiton puheenjohtajana (2005–2007), Ortodoksisten nuorten maailmanliiton Syndesmoksen puheenjohtajana ja Kirkkojen maailmanneuvoston keskuskomitean jäsenenä (2005–) sekä useita kertoja Kirkkojen maailmanneuvoston yleiskokousdelegaattina.
Huttunen puhuu sujuvasti suomea, ruotsia, englantia, venäjää, ranskaa, espanjaa ja viroa, ja osaa lisäksi nykykreikkaa, bysantin kreikkaa, kirkkoslaavia, karjalan kieltä ja saksaa.
Vuonna 2013 Huttunen sai Euroopan parlamentin myöntämän Euroopan kansalaispalkinnon ansioistaan ekumeniassa ja kansainvälisissä projekteissa sekä tunnustuksena Suomen Ekumeenisen Neuvoston työlle.
Huttunen on naimisissa uskonnonopettaja, FM Leena Mikkilä-Huttusen kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Dassault Mystère
thumb|300px|Dassault Mystere II thumb|300px|Dassault Mystere IVA Dassault Mystère on 1950-luvulla suunniteltu ranskalainen ensimmäisen sukupolven aliäänisuihkuhävittäjä ja pommittaja.
Menestyksekkään Ouraganin jälkeen Dassault kehitti vuonna 1951 sen pohjalta teknisesti edistyneemmän prototyypin MD 452 Mystere I:n, joka oli käytännössä 30° taaksepäin viistotuilla siivillä varustettu Ouragan. Sitä seuranneet kaksi prototyyppiä oli varustettu Hispano-Suizan valmistamalla Rolls-Royce Tay 250 -suihkumoottorin lisenssiversiolla. Tay-moottorilla ja neljällä 20 mm Hispano -tykillä varustetusta Mystère IIA -prototyypistä tuli ensimmäinen äänennopeuden syöksyssä ylittänyt ranskalainen kone 28. lokakuuta 1951. Neljä Mystere IIB -prototyyppiä puolestaan aseistettiin neljän Hispano-tykin sijaan kahdella 30 mm DEFA -revolveritykillä.
Mystère MD.452 IIC varustettuna 29,4 kN:n SNECMA Atar 101D -moottorilla pääsi sarjavalmistukseen ja Ranskan ilmavoimat tilasi niitä 150 kappaletta. Ensimmäiset koneet toimitettiin lokakuussa 1954 varustettuna 2 × 30 mm DEFA -tykeillä. Viimeinen kone toimitettiin 1957, jolloin malli oli jo siirretty harjoituskäyttöön.
Mystère MD 350-30-L IIIN -koneita rakennettiin vain yksi prototyyppi. Se oli alkuperäisen Ouraganin prototyyppi muunnettuna yöhävittäjäksi ja varustettuna tutkalla ja yhdellä 30 mm DEFA:lla.
Mystère IV
Lauri Pekuri koelensi Mystère IV A version kesäkuussa 1956, kun Suomeen etsittiin torjuntahävittäjää. Hän piti konetta ennen kaikkea rynnäkkötehtäviin soveltuvana. Syitä olivat kömpelö liikehdintä, raskas ohjaus ja hidas kiihtyvyys vaakalennossa. Nousunopeus ja lakikorkeus olivat vaatimattomia. Pekuri ei myöskään todennut mainostettua torjuntaohjusten käyttömahdollisuutta. Hän totesi koneen täyttävän esitteiden ja ohjekirjojen antamat arvot. Torjuntahävittäjäksi valittiin Folland Gnat Mk.1.
Antoninus Liberalis
Antoninus Liberalis oli toisella vuosisadalla elänyt kreikaksi kirjoittanut mytograafikko. Hänen ainoa säilynyt teoksensa on Metamorfōseōn Synagōgē (Μεταμορφώσεων Συναγωγή, ), joka sisältää 41 tarinaa myyttisistä muodonmuutoksista, jotka ovat tapahtuneet jumalien loukkaamisen seurauksena. Teoksessa on ainutlaatuista se, että se on kasattu proosan muotoon runomitan sijaan.
Teos ammentaa lähteensä hellenistisistä teoksista kuten Nikandroksen Heteroiumenasta ja Boioksen Ornithogoniasta. Sama tarusto esiintyy viimeistellymmässä muodossa Ovidiuksen runoelmassa Muodonmuutoksia, jossa yksittäiset tarinat rinnastuvat toisiinsa pidemmäksi kertomukseksi.
Anžej Dežan
thumb|Anžej Dežan Anžej Dežan (s. 17. kesäkuuta 1987 Celje) on slovenialainen poplaulaja.
Dežan nousi julkisuuteen vuonna 2005 sijoittumalla toiseksi slovenialaisessa Spet Doma -kilpailussa. Hänen ensimmäinen albuminsa oli C'est La Vie. Dežan edusti Sloveniaa Euroviisuissa 2006 kappaleella "Mr Nobody", mutta ei edennyt loppukilpailuun.
Piers Courage
Piers Raymond Courage (27. toukokuuta 1942 – 21. kesäkuuta 1970 ) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui urallaan 29 Grand Prix'iin, joissa oli kahdesti palkintokorokkeella, ja saavutti yhteensä 20 MM-pistettä.
Ura
pienoiskuva|vasen|Piers Courage [[Britannian Grand Prix 1969|1969 Britannian GP:ssä Brabham BT26A - Cosworthilla]]
Piers Courage oli Couragen panimosuvun vanhin poika. Hän syntyi Colchesterissä ja valmistui Eton Collegesta. Hän aloitti kilpauransa omalla Lotus 7:llään.
KDM Nordkaperen (S321)
KDM Nordkaperen (runkonumero S321) oli Tanskan laivaston Narhvalen-luokan sukellusvene. Se oli ensimmäinen pohjoisnavan jäätikön alittanut tanskalainen sukellusvene.
Piers Courage
Ura
Hän osallistui Formula 3:n Euroopan osakilpailuun 1964 ja hyvien näyttöjensä ansiosta hän pääsi seuraavaksi kaudeksi sarjaan Brabhamin F3-autolla. Hän jatkoi 1966 Formula 2 -sarjaan ja sieltä eteenpäin 1967 Formula 1:iin Lotus-talliin. Hänen rohkea ajotyylinsä johti lukuisiin onnettomuuksiin, jonka vuoksi hän sai potkut Lotukselta. Hän siirtyi ajamaan BRM:lle loppukaudeksi.
KDM Nordkaperen (S321)
Valmistus
Alus tilattiin Kööpenhaminen laivastontelakalta, missä köli laskettiin 4. maaliskuuta 1966. Se laskettiin vesille 18. joulukuuta 1969 ja valmistui 23. joulukuuta 1970.
Piers Courage
Ura
Couragen tulevaisuuden ura F1:ssä ei näyttänyt hyvältä, mutta loistavien näytösten ansiosta talven Tasman sarjassa, hän sai jatkaa BRM:llä. Seuraavalla kaudella hän ajoi Frank Williams Racing Carsin Brabhamilla. Hän sijoittui toiseksi kahdessa GP:ssä kaudella 1969, ja miltei voitti Italian GP:n, mutta polttoaineen vähyys pakotti häntä hidastamaan vauhtiaan.
KDM Nordkaperen (S321)
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 2. helmikuuta 2004.
Knihtikontrahti
Knihtikontrahti oli vuonna 1789 Ruotsin kruunun ja Kuusamon, Kuolajärven ja Kemijärven pitäjien talonpoikien välillä tehty sopimus alueellisesta puolustuksesta Venäjää vastaan. Ruotsin ja Venäjän välillä oli alkanut sota 1788 eikä Ruotsilla riittänyt joukkoja suojamaan näitä Pohjois-Suomen pitäjiä venäläisten mahdollisilta hyökkäyksiltä. Pitäjien talonpojat sitoutuivat kesäkuussa 1789 pidetyissä kokouksissa asettamaan jääkärijoukon, johon kuului 47 sotamiestä, 2 rumpalia ja 57 jääkäriä, kustantamaan näille varustuksen aseita lukuun ottamatta sekä perustamaan torpat sotilaille. Lisäksi talonpojat suostuivat lähettämään poikiaan, vävyjään ja renkejään 55 miehen vahvuisena joukkona jokavuotisiin harjoituksiin yhdessä tämän vakinaisen väen kanssa. Harjoituksia pidettiin 14 päivää kesällä ja neljä päivää talvella suksien kanssa. Valtaosa väestä tuli Kuusamosta.
Vastineeksi talonpojat vaativat vapautusta kaikesta muusta sotilaspestauksesta, maanmittauksesta, isostajaosta sekä maittensa veroituksesta ja muiden verojen korotuksista. Lisäksi vaadittiin että uudistaloja ei saisi pitäjien alueelle perustaa ilman paikallisten suostumusta ja maanjaossa olisi vanhat tilat asetettava etusijalle. Paikkakuntien omaa sotaväkeä oli käytettävä tullirajan vartioimiseen eikä sitä saisi rauhan eikä sodan aikana viedä komppanian piiriä kauemmas. Knihtikontrahti astui voimaan vuonna 1790.
Vuonna 1865 knihtikontrahti katsottiin valtion puolelta rauenneeksi, koska Suomi oli liitetty Haminan rauhassa 1809 Venäjään ja raja-alueilla vallitsi rauha. Pitäjien asukkaat eivät kuitenkaan tätä hyväksyneet. Valtio vaati isojaon suorittamista pitäjissä, mutta pitäjien asukkaiden mukaan maat oli knihtikontrahdin perusteella jo jaettu asukkaille. Vuonna 1879 annettiin asetus knihtikontrahdin muuttamisesta ja perustettiin väliaikaiset manttaalilukujen mukaiset lohkot, joiden ulkopuolinen maa jäi valtion haltuun. Laki knihtikontrahtipitäjien isojaosta tuli voimaan vuonna 1898 ja tilusten mittaus alkoi 1900-luvun alussa. Kuolajärvellä isojako saatiin päätökseen 1930-luvun lopulla ja esimerkiksi Posiolla isojako päättyi vasta 1950-luvulla. Eniten kiistoja aiheutti yhteismaiden jakaminen osakkaille.
Olaus Petri församling
Rikssvenska Olaus Petri-församlingen (vanhalta nimeltään Olaus Petriförsamlingen i Helsingfors, ”Olaus Petrin seurakunta Helsingissä”) on ruotsinkielinen Helsingissä sijaitseva ja valtakunnallisesti toimiva seurakunta. Se oli ennen osa Ruotsin evankelis-luterilaisen kirkon ulkomaantoimintaa.
Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakuntaan ja sen kotipaikka on Helsinki, jossa on sen ainoa kirkko, Olaus Petrin kirkko. Apollonkadun ja Minervankadun kulmassa sijaitseva kirkko on valmistunut vuonna 1932, ja sen on suunnitellut arkkitehti Ture Ryberg.
Historia
Vuonna 2003 kirkkohallitus ehdotti, että seurakunta yhdistetään Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon. Syynä yhdistymiselle oli Porvoon sopimus kirkkoyhteisöstä, jonka velvoittaa jäsenkirkkonsa huolehtimaan sisarkirkkojensa etäseurakunnista. Niinpä Suomen evankelis-luterilainen kirkko otti hoitaakseen Ruotsin kirkon Suomessa olevan seurakunnan hallinnon. Seurakunta liitettiin osaksi Suomen evankelis-luterilaista kirkkoa ja Porvoon hiippakuntaa 1. tammikuuta 2007. Se sai tuolloin myös nykyisen nimensä.
Seurakunnan jäsenyys vaatii pääsääntöisesti Ruotsin kansalaisuuden. Useimmat sen jäsenet ovatkin toisen tai kolmannen polven Suomessa asuvia ruotsalaisia. Syy jäsenyyteen on usein halu osallistua seurakuntaelämään Suomessa mutta kotimaisin piirtein. Seurakunnalla oli vuonna 2007 jäseniä 1 043. Suurin osa heistä asuu pääkaupunkiseudulla. Jäsenmäärä on pudonnut entisistä vuosista; vielä 1960-luvulla jäseniä oli yli 2 500. Vuoden 2015 lopussa jäsenmäärä oli 858.
Seurakunnalla on oikeus käyttää Ruotsin kirkon messukaavaa.
Ghum
thumb|Ghumin rautatieasema 2 258 metrin korkeudessa, [[Darjeeling Himalayan RailwayDarjeelingin rautatien korkeimmassa kohdassa.]] thumb|210px|Darjeelingin sotamuistomerkki Ghumissa. Ghum tai Ghoom on pieni vuoristopaikkakunta Intian Länsi-Bengalin osavaltion pohjoisosassa. Kaupunki on Darjeelingin rautatien varrella, ja sen 2 258 metrin korkeudessa oleva rautatieasema Intian korkeimmalla sijaitseva rautatieasema.
Ghumissa on myös muutamia buddhalaisia luostareita, joista Yogachoeling Gompa eli Ghumin luostari on kuuluisin. Luostari sijaitsee aivan rautatieaseman lähellä. Ghumin luostarissa on mm. 4,8 metriä korkea Maitreya Buddhan patsas.
Jaettu Berliini
Jaettu Berliini on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2006. Sen ohjasi Steven Soderbergh. Elokuva perustuu Joseph Kanonin romaaniin. Elokuva sijoittuu Berliiniin, heti toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan.
Elokuva pyrkii imitoimaan 1940-luvun film noir -elokuvaa ja on siksi mustavalkoinen. Toisaalta se sisältää seksikohtauksia, joita 1940-luvulla ei olisi suvaittu.
Kazakstan lasten Eurovision laulukilpailussa
Kazakstan osallistui Lasten Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa vuonna 2018. Kazakstanin osallistuminen lasten Eurovision laulukilpailuun oli samalla maan ensimmäinen osallistuminen mihinkään Eurovision-tapahtumaan.
Héctor Sabatino Cardelli
pienoiskuva Héctor Sabatino Cardelli (30. elokuuta 1941 – 7. marraskuuta 2022 ) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Rosarion arkkihiippakuntaan 21. syyskuuta 1968 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Furnos Maiorin titulaaripiispaksi 13. toukokuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eduardo Vicente Mirás, jota avustivat Jorge Manuel López ja Mario Luis Bautista Maulión.
Cardelli sai 2. toukokuuta 1998 nimityksen Concordian ja 21. helmikuuta 2004 San Nicolás de los Arroyosin hiippakunnan piispaksi.
Periyar Ramasami
pienoiskuva|Periyar Ramasami intialaisessa postimerkissä. Erode Venkatappa Ramasami (17. syyskuuta 1879 – 24. joulukuuta 1973) oli liikemies, poliitikko, dravidakansan johtaja sekä itsenäisyysaktivisti, joka perusti Itsekunnioitusliikkeen ja kannatti itsenäisen valtion, Dravidistanin, perustamista Etelä-Intiaan.
Ramasami tunnetaan Intiassa tamilinkielisellä nimellä Periyar (, ’suuri’). Hänestä käytetään myös nimiä E.V. Ramaswami Naicker, EVR, Thanthai Periyar ja Periyar Ramasami.
Ramasamin vanhemmat olivat alhaista syntyperää, mutta he rikastuivat kovalla työllä. Kymmenen vuoden iässä Ramasami lopetti koulunkäynnin ja perehtyi isänsä ammattiin kaupankäyntiin. Yhdeksäntoistavuotiaana hän meni naimisiin serkkunsa kanssa, ja kaksikymmentäviisivuotiaana hän teki pyhiinvaellusretken Benaresiin (nykyinen Varanasi). Kokemukset hindulaisuudesta Benaresissa tekivät Ramasamista ateistin.
Ramasami liittyi kongressiliikkeeseen, joka taisteli Intian vapauttamiseksi brittiläisistä siirtomaaherroista. Hän oli Tamil Nadun osavaltion kongressiliikkeen sihteeri ja puheenjohtaja.
Koska kongressiliikettä johtivat usein bramiinit ja varakkaat maanomistajat, Ramasami jätti kongressiliikkeen ja perusti "itsekunnioituksen liikkeen" vuonna 1925.
Itsekunnioitusliikkeen päämäärä oli ihmisten tasa-arvo, mutta Ramasamin mukaan tasa-arvo voi toteutua vain, jos sorretut dravidakansat, mustat, kastittomat tai alimman kastin ihmiset, oppivat itse ymmärtämään oman ihmisarvonsa. Monet uudistuksiin pyrkivät intialaiset olivat sanoneet, että kastilaitos on hävitettävä. Ramasami kysyi, kuinka kastilaitos, joka perustuu uskontoon, voidaan hävittää ilman, että hävitetään uskonto. Ramasami hyökkäsi voimakkaasti uskonnollisia laitoksia, uskonnollista avioliittoa ja kastilaitosta tukevia kirjoja, erityisesti Manun lakeja, vastaan.
Vuonna 1934 Oikeuspuolue hyväksyi Ramasamin sosialistisen ohjelman, ja vuonna 1944 tästä puolueesta tuli Dravida Kazhagam. Ramasami oli rikas mies, ja siksi hän saattoi toimia toimeentulohuolista vapaana. Hän oli useita kertoja vankilassa, ja hänen sisarensa ja vaimonsa olivat ensimmäiset naiset vankilassa.
Ramasami ei pitänyt hindin kielen aseman parantamisesta eikä liittovaltiosta yleensäkään. Hän poltti Intian perustuslain, koska se oli hänen mielestään epäoikeudenmukainen dravidakansoille, hän poltti myös Intian lipun, pyhiä kirjoja ja jumalankuvia. Ramasamin liikkeestä tuli suuri poliittinen voima Tamil Nadussa. Ramasamin perustama itsekunnioitusliike taisteli myös miesten ja naisten tasa-arvon puolesta. Erityisesti kiellettyjä kastien välisiä avioliittoja pyrittiin propagoimaan. Itsekunnioitusliike pyrki edistämään myös perhesuunnittelua.
Monet muut Intian ateistit saivat vaikutteita Ramasamin toiminnasta. Ateismin keskuksia muodostui erityisesti dravidakielten alueilla kuten Keralaan ja Andhra Pradeshiin. Vielä 94-vuotiaana Ramasami matkusti 177 päivää ja piti 229 puhetta. Hänen kootut teoksensa käsittävät 20 osaa. Vuonna 1970 Unesco kunnioitti Ramasamia nimellä "Kaakkois-Aasian Sokrates".
Matti Leino (valtiopäivämies)
Leino oli talonpoikaissäädyssä Äyräpään tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Leino oli tunnettu metsästäjänä, joka oli kaatanut noin viisikymmentä karhua.
Lempi
Lempi tarkoittaa nykyisin rakkautta. Vanhassa, alkuperäisessä merkityksessä lempi oli toisaalta arvaamattomaksi koettu voima, joka hallitsi ihmistä, ja sai aikaan seksuaalisen halun ja kiintymyksen. Lemmen ajateltiin vievän järjen ja voivan johtaa ihmisen rappioon ja typeriin tekoihin. Toisaalta taas lemmellä tarkoitettiin taipumusta tai onnea houkuttaa hyviä kumppaniehdokkaita. Lemmettömyys taas merkitsi, ettei hyviä kumppaniehdokkaita tullut vastaan.
Lempi oli merkittävä ominaisuus varsinkin naimattomalle. Jos nuorella oli hyvä lempi, se tarkoitti onnea naimakaupoissa. Jos nuori oli lemmetön, se merkitsi, ettei mahdollisuuksia kunnollisiin naimakauppoihin ollut.
Lempi oli tärkeämpi naisille kuin miehille, koska nainen (tai naisen suku) oli naima-asioissa useimmiten passiivinen osapuoli, jonka täytyi odottaa miehen (tai miehen naima-asioiden hoitajan) yhteydenottoa. Mies saattoi lähteä kosimaan haluamaansa naista, mutta naisen täytyi vain toivoa, että hänellä olisi lempeä, jotta häntä tultaisiin kosimaan.
Lempi katsottiin usein riippumattomaksi muista ihmisen ominaisuuksista, kuten ihmistä ympäröiväksi taikavoimaksi. Esimerkiksi hyvä ulkonäkö, rikkaus tai mikään muukaan (naimakaupoissa eduksi katsottu) ominaisuus ei välttämättä vaikuttanut lempeen. Uskottiin, että jos ihminen oli lemmetön, ei hän päässyt hyviin naimisiin, vaikka olisi ollut millainen. Lemmettömän ihmisen ongelma oli pikemminkin yliluonnollisissa kuin maallisissa asioissa. Naiset ovat laulaneet kansanlauluja, joissa he ilmaisevat olevansa kauniita tai hyvää sukua, mutta valittavat lemmettömyyttään katkerana muiden, huonompiosaisten naisten paremmasta onnesta naima-asioissa.
Lemmennostatus
Monet nuoret ja naimattomat yrittivät nostaa lempeään taikuudella. Lemmennostatusta katsoivat tarvitsevansa varsinkin naiset, jotka pelkäsivät jäävänsä tai olivat jo jääneet vanhoiksi piioiksi. Hyvän tytön jääminen vanhaksi piiaksi oli jo selvä merkki huonosta lemmestä ja siitä, että jokin yliluonnollinen asia aiheutti naiselle ongelman. Joskus jopa kade oli saattanut varastaa toisen perheen tyttären lemmen omalle tyttärelleen.
Usein tarvittiin lemmenasioihin perehtyneen tietäjän apua. Tietäjät tekivät taikatemppuja ja lukivat loitsuja. Yleisiä rituaaleja olivat neidon kylvetys saunassa ja savuavan tulen yli hyppääminen. Lemmennostatusloitsujen kieli vaihtelee viattomasta rivoon. Nuorten tyttöjen loitsut olivat kilttejä ja toiveikkaita; niissä saatettiin toivoa, että kun mies tulee, niin tulisi hyvä, kaunis tai rikas. Näin kuului eräs loitsu, jossa toivotaan tulen väen tarttumista miehiin (osa loitsusta):
Vanhojen piikojen epätoivoisissa lemmennostatuksissa kieli oli rivompaa. Esimerkiksi (osa loitsusta):
Sinisäppikala
Sinisäppikala (Odonus niger) on trooppisilla merillä elävä sinisävyinen kala.
Koko ja ulkonäkö
Sinisäppikala kasvaa noin 40 cm pitkäksi. Sen vartalo on levymäinen, sininen, ja pyrstö lyyramainen. Pää on vaaleamman sininen kuin vartalo, ja evissä on vaaleansininen takareuna. Sen etuhampaat ovat punasävyiset.
Alkuperä
Sinisäppikala elää luonnossa Indopasifisen merialueen koralliriutoilla. Sen levinneisyysalue ulottuu Punaiseltamereltä Etelä-Afrikan Durbaniin, sieltä Marquesassaarille, Japanin eteläosaan, Australian Isolle valliriutalle ja Uuteen-Kaledoniaan asti.
Ravinto
Sinisäppikala syö luonnossa eläinplanktonia. Akvaariossa sitä ruokitaan lihapitoisella ruoalla, jota suositellaan annettavaksi kolme kertaa päivässä.
Syndesmos
Syndesmos (, side) on ortodoksisten nuorten maailmanliitto, jonka jäseninä on ortodoksisia nuorisojärjestöjä ja teologisia kouluja ympäri maailmaa. Järjestö on perustettu vuonna 1953. Sen toimisto oli viimeeksi Kreikassa. 1980- ja 1990-luvuilla toimisto sijaitsi Suomessa, muun muassa Joensuussa.
Järjestön tavoitteena on lisätä jäsenien välistä viestintää ja yhteistyötä. Suomesta järjestön jäseninä on Ortodoksinen opiskelijaliitto, Ortodoksisten Nuorten Liitto sekä ortodoksisen teologian opiskelijoiden ainejärjestö Pistis.
2.2. vietetään kansainvälistä ortodoksisten lasten ja nuorten päivää.
Dog Logan
Dog Logan on kuvitteellinen sarjakuvahahmo Marvel Comicsin Origin-sarjassa, joka kertoo Wolverinen varhaisista vaiheista.
Dog Loganin elämäkerta
Dog Logan työskenteli isänsä, Thomas Loganin, kanssa Howlettin maatilalla 1800-luvun lopulla Albertassa, Kanadassa. Dog oli nuorena James Howlettin, tulevan Wolverinen, ja Rosen, maatilalla työskennelleen orvon, hyvä ystävä. Dog kerran jopa pelasti hukkuvan Jamesin joesta. Thomas, jolla oli ongelmia alkoholin kanssa, hakkasi poikaansa kieltäen tätä viettämästä aikaa ylemmän luokan kanssa ja lopulta Dogin maailmankuva vääristyikin.
Dog makasi maassa pidellen kasvojaan ja näki Johnin puolison, Elizabethin, ampuvan itsensä. Niin Dogista tuli tapauksen ainoa todistaja poliisien saapuessa ja hän kertoi Rosen tappaneen kaikki.
Vuosia myöhemmin Jamesin kuoleva isoisä palkkasi Dogin etsimään Jamesin ja tuomaan luokseen. Dog suostui, mutta tarkoituksenaan tappaa James. Dog oli kasvanut suureksi ja oli todella vahva.
Dog löysi Jamesin kaivoskaupungista ja saapui todistamaan Jamesin häkkiottelua toista työntekijää, Cookie Malonea, vastaan, joka myös vihasi Jamesia. Dog antoi Cookielle nyrkkiraudat, mutta tämä hävisi silti Jamesille ja Dog hyökkäsi itse Jamesin kimppuun. Dog väitti olevansa Jamesin isän tappaja, vaikka oikea tappaja oli hänen isänsä Thomas. Hän siis joko valehteli tai oli menettänyt muistinsa. James onnistui voittamaan Dogin, mutta ollessaan iskemässä tätä kynsillään, Rose astui hänen eteensä tarkoituksenaan estää Jamesia. James kuitenkin iski kynnet vahingossa Roseen, joka kuoli. Tämän jälkeen James pakeni metsään jättäen Dogin jälkeensä.
Teorioita ja huhuja
left|250px Jotkut lukijat uskovat, että Thomas Loganilla olisi ollut suhde Elizabeth Howlettin kanssa ja he olisivat saaneet lapsen, James Howlettin. Tämä selittäisi huomattavan yhdennäköisyyden Thomasin ja aikuisen Jamesin välillä. Tämä myös tekisi Dogista Jamesin velipuolen ja tästä syystä Dog saattaisi olla mutantti omaten Jamesin kykyjä, kuten paranemiskyvyn.
Tätä ajatusta on myös jatkettu siihen, että Dog olisi Sapelihammas, Wolverinen tuleva vihollinen. Tämä perustuu Dogin ulkonäköön, joka muistuttaa huomattavasti Sapelihammasta, ja siihen, että Dogilla saattaisi olla paranemiskyky. Paul Jenkins on sanonut, ettei tarkoittanut Dogin olevan Sapelihammas, mutta hän jätti tuleville kirjoittajille mahdollisuuden päättää tästä.
Claude Joseph Vernet
thumb|250px|[[Élisabeth Vigée-Le Brunin muotokuva Joseph Vernet'stä.]] thumb|250px|Haaksirikko, 1759, öljy kankaalle, 96 x 134,5 cm, Groeninge-museo, Brugge Claude Joseph Vernet (14. elokuuta 1714 Avignon – 3. joulukuuta 1789 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Hänen poikansa Antoine Charles Horace Vernet oli myös taidemaalari, samoin tämän poika Horace Vernet.
Elämänvaiheet
Vernet avusti jo neljätoistavuotiaana isäänsä, taitavaa koristemaalaria, tämän tärkeimmissä töissä. Hänen kunnianhimoaan ei kuitenkaan tyydyttänyt kantotuolien koristelu, ja hän lähti Roomaan. Meren näkeminen Marseillessa ja matka sieltä Civitavecchiaan tekivät hänen voimakkaan vaikutuksen, ja perille päästyään hän meni heti harjoittelijaksi merimaalari Bernardino Fergionin ja Adrien Manglardin työhuoneelle.
Vähitellen Vernet sai huomiota Rooman taidepiireissä. Hän asui Roomassa kaksikymmentä vuotta, jossa hän maalasi muun muassa satamia, myrskyjä ja kuutamoita. Vuonna 1753 hänet kutsuttiin Pariisiin, jossa hän kuninkaan määräyksestä maalasi huomattavan sarjan Ranskan satamia. Teokset ovat nyt Louvressa ja Musée national de la Marinessa. Nämä teokset tekivät hänestä tunnetun. Palattuaan hänestä tuli akatemian jäsen, mutta hän oli aiemminkin osallistunut vuoden 1746 näyttelyihin ja jatkoi sitä seuraavina vuosina aina kuolemaansa asti.
Varesen maakunta
Varesen maakunta on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Lombardian alueella Italian pohjoisosissa rajoittuen Sveitsiin.
Soilwork
Historia
Soilwork perustettiin vuonna 1995, jolloin se oli vielä nimeltään Inferior Breed. Vuonna 1996 yhtye vaihtoi nimensä Soilworkiksi, joka kuvasti enemmän heidän musiikkiaan. Soilworkin musiikissa kuullaan niin sanottua Göteborg-metallia sekä groovaavia kitarariffejä 1980-luvun heavy metalin tyyliin. Yhtyeen ainoa alkuperäisjäsen on laulaja Björn ”Speed” Strid.
Varesen maakunta
Varesen maakunnan pinta-ala on 1 198 km² ja asukasluku vajaat 900 000. Maakunta muodostuu 139 kunnasta, ja sen pääkaupunki on Varese.
Soilwork
Historia
Vuonna 2003 Soilwork alkoi saada kaupallista menestystä myös Yhdysvalloissa, kun albumi Figure Number Five ylsi Billboardin uusien artistien Heatseekers-listan sijalle 43. Albumi Sworn to a Great Divide julkaistiin 19. lokakuuta 2007 ja sijoittui Billboard 200 -listalla sijalle 148.
Varesen maakunta
Varesen maakunnan väekkäimmät kaupungit ovat (31.12.2015) :
Soilwork
Historia
14. syyskuuta Soilwork kertoi kitaristi David Anderssonin kuolleen 47-vuotiaana alkoholi- ja mielenterveysongelmien takia.
Diskografia
EP:t
Tuomas Laurikainen
Tuomas Laurikainen (12. tammikuuta 1841 Ruskeala – 4. huhtikuuta 1904 Ruskeala) oli suomalainen maakauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Tuomas Laurikaisen vanhemmat olivat Tuomas Antinpoika Laurikainen ja Anna Simontytär Holopainen ja puolisot Elisabeth Maria Laurikainen ja Fanny Pajula. Maanviljelijä, kauppias Laurikainen oli talonpoikaissäädyssä Kiteen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1894 ja Sortavalan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882. Hän oli 1872 valtiovarain- ja yhdistetyn valtiovarain- ja talousvaliokunnan jäsen, 1882 valitsijamies ja yleisen valitusvaliokunnan jäsen ja 1894 talousvaliokunnan jäsen sekä valitsijamiesten varamies.
Suma
thumb|right|200px|Suman kunta Belomorskin piirin kartalla.
Suma on maalaiskunta ja sen keskuskylä Karjalan tasavallan Belomorskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Sumajoen varrella lähellä Vienanmeren rantaa 51 kilometriä Belomorskista maanteitse kaakkoon. Kylässä on 900 ja kunnassa 2 500 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus
Suman kunnan pinta-ala on 8 432,9 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Belomorskin piirin Njuhtšan kuntaan ja Arkangelin alueeseen, etelässä Segežan piirin Valdain ja lännessä Idelin ja Kesäjoen kuntiin sekä luoteessa Belomorskin kaupunkiin. Pinta-alasta 60,6 % on luonnonaluetta ja 39,3 % vesistöjä.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 18 asutuskeskusta: Hvoinyin, Malengan, Sumajärven (ven. Sumozero) ja Virantajärven taajamat, Jukovan (Jukovo), Kuivaniemen (Suhoje), Kuolisman, Laapinan, Perttijärven (Pertozero), Virman ja Vorensin (Vorenža) kylät, Kuolisman, Malengan, Suman (Sumposad), Tegozeron ja Virman asemat, Tšornaja Lambina -niminen paikka sekä Virantajärven yhteyteen kuuluva Ruigan pysäkki. Virantajärvellä on reilut 500 ja Hvoinyissa sekä Suman asemalla yli 300 asukasta. Kuudella paikkakunnalla ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Historia
Novgorodilaiset uudisasukkaat perustivat Suman vuonna 1436. Kylä kuului Novgorodin posadnikan leskelle Marfa Boretskajalle, joka vuonna 1452 lahjoitti sen Solovetskin luostarille. Asukkaat harjoittivat kalastusta ja metsästystä, merenkulkua ja suolankeittoa. Vuosina 1582–1585 rakennettiin puinen Suman linnoitus, joka 1500–1600-lukujen vaihteessa torjui ruotsalaisten ja liettualaisten hyökkäykset. Vuonna 1704 kylä siirtyi valtiolle ja vuonna 1806 se sai kauppalan (ven. posad) statuksen. Vuodesta 1868 lähtien Sumassa toimi merenkulkuoppilaitos, josta on valmistunut muun muassa Vladimir Voronin ja muita tunnettuja merikapteeneja.
1800-luvun lopulla Suman asukkaat harjoittivat kalastusta, valaanpyyntiä, laivanrakennusta sekä osaksi maanviljelyä. Pyyntimatkat ulottuivat Novaja Zemljalle saakka ja kauppaa käytiin Arkangelissa ja Norjassa. Lisäksi kuljetettiin pyhiinvaeltajia Solovetskiin ja käytiin muualla ansiotöissä. Kylässä oli kaksi kirkkoa ja tsasounaa. Vuonna 1907 kauppalassa oli 1 400 asukasta, joista reilut 200 oli karjalaisia. Osa asukkaista oli vanhauskoisia.
1920-luvulla perustettiin Sorokan (myöhemmin Belomorskin) piiriin kuulunut Suman kyläneuvosto, jossa vuonna 1933 oli enää 1 100 asukasta. Samaan aikaan Suma menetti kaupunkiasutuksen statuksen. Toisen maailmansodan aikana valmistuneen rautatien myötä seudulle syntyi metsätyöläisten asutuksia, kuten Hvoinyi, Malenga ja Virantajärvi, joista kaksi jälkimmäistä saivat kaupunkimaisen taajaman statuksen vuonna 1950. Nykyinen Suman kunta on muodostettu 2000-luvun alun kunnallishallintouudistuksessa.
Liikenne, talous ja palvelut
Kunnan läpi kulkee Belomorskin ja Arkangelin alueen Obozerskin välinen rautatie, jonka sähköistys valmistui vuonna 2003. Malengan asemalta on kolmesti viikossa paikallisjunayhteys Belomorskiin ja Vienan Kemiin. Hvoinyista on linja-autoyhteys sorateitä pitkin Belomorskiin. Lähin huoltoasema on Belomorskissa. Seudun pääelinkeinot ovat puunhankinta ja kalastus. Sumassa toimii kalatehdas ja Kuolismassa kalastusyritys. Maataloutta edustavat asukkaiden palstaviljelmät.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu asuntoloineen, lääkintäasema, kulttuuritalo, kirjasto, posti ja joukko kauppoja. Eräitä julkisia palveluja on myös Suman asemalla, Virantajärvellä, Kuolismassa, Hvoinyissa ja Malengassa.
Nähtävyydet ja matkailu
Kunnan alueella on lukuisia muinaisia asuinpaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Virman, Vorensin ja Kuivaniemen kirkot, Puljärven tsasouna sekä vanhat asuin- ja talousrakennukset. Virman vuonna 1759 rakennettu Pietarin ja Paavalin kirkko on valtakunnallinen suojelukohde. Jukovassa ja Laapinassa on lomakylät ja Suman asemalla lepokoti.
Juha Taskinen
Juha ”Norppa” Taskinen (s. 6. maaliskuuta 1958 Sääminki) on Haukiniemen kylästä kotoisin oleva suomalainen dokumentaristi, luontokuvaaja ja -kirjailija.
Työssään Taskinen on erityisesti keskittynyt saimaannorppaan ja Saimaan järviluontoon, muun muassa Pihlajaveteen sekä Koloveteen. Hän on tuottanut aiheesta lukuisia elokuvia ja kirjoja. Hän on kuvannut myös Laatokan luontoa ja laatokannorppaa sekä Vienan Karjalaa ja Vienanmerta.
Töistään Taskinen on palkittu lukuisilla palkinnoilla. Vuonna 1985 hänen kuvansa Saimaannorpat luodolla valittiin vuoden luontokuvaksi ja vuonna 1991 Unelma Saimaasta valittiin vuoden luontokirjaksi. Vuonna 1993 elokuva Hope of Saimaa valittiin Euroopan vuoden luontoelokuvaksi. Suomen tietokirjailijat ry palkitsi hänet Tietokirjailijapalkinnolla vuonna 2011. Vuonna 2012 Taskiselle myönnettiin Ympäristöjärjestö WWF:n Pandapalkinto. Juha Taskisen uusin kirja Jää hyvin, saimaannorppa on vuoden 2020 tietofinlandia-ehdokas.
Tinja Töyrylä
Tinja Töyrylä (s. 2000) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Rauman Feraa, joka on myös hänen kasvattajaseuransa. Kaudella 2017 alkaneella Superpesisurallaan Töyrylä on pelannut 25.7.2018 mennessä 24 runkosarjaottelua joissa on lyönyt 20 ja tuonut kuusi juoksua sekä kerännyt 62 kärkilyöntiä. Pudotuspeleissä hän on pelannut neljä ottelua, joissa on lyönyt yhden juoksun ja kolme kärkilyöntiä. Töyrylä pelasi B-tyttöjen Itä-Länsi-ottelussa Joensuussa 2018.
Liverrys
Liverrys tarkoittaa seuraavia asioita:
Serotoniinireseptori
thumb|250px|[[Serotoniini.]] Serotoniinireseptori eli 5-HT-reseptori on monien eliölajien, muun muassa ihmisen reseptori, johon muun muassa välittäjäaine serotoniini voi kiinnittyä luonnollisena ligandina. Reseptoreita on seitsemää tyyppiä, 5-HT1–7, jotka jakautuvat edelleen lukuisiin alatyyppeihin. Niitä on sekä keskus- että ääreishermostossa. Osa reseptoreista toimii kiihdyttävinä ja osa vaimentavina eli hermosolun toimintaa estävinä.
Serotoniinireseptorit moduloivat monien välittäjäaineiden vapautumista; tällaisia ovat esimerkiksi GABA, dopamiini, adrenaliini / noradrenaliini ja asetyylikoliini. Sama pätee moniin hormoneihin; näitä ovat muun muassa oksitosiini, prolaktiini, vasopressiini, kortisoli, kortikotropiini ja substanssi P. Serotoniinireseptorit vaikuttavat moniin biologisiin prosesseihin, kuten aggressioon, levottomuuteen, ruokahaluun, kognitioon, oppimiseen, muistiin, mielialaan, pahoinvointiin, uneen ja lämmönsäätelyyn. Ne ovat myös monien lääkkeiden ja päihteiden vaikutuskohteita; näitä ovat muun muassa monet antidepressantit, antipsykootit, laihdutusvalmisteet, antiemeetit, prokineetit, migreenilääkkeet, hallusinogeenit ja entaktogeenit.
Lukuun ottamatta 5-HT3-reseptoria, joka on ionikanavareseptori, kaikki muut serotoniinireseptorit ovat G-proteiinikytkentäisiä reseptoreja, jotka aktivoivat toisiolähettejä hermosolun sisällä, jotta viesti välittyy eteenpäin.
Alatyypit
Päätyypit jakautuvat edelleen alatyyppeihin, joilla on tiettyjä erityisominaisuuksia:
5-HT1C -nimistä reseptoria ei ole, koska sellaiseksi alun perin nimetty serotoniinireseptori kloonattiin ja sitä tutkittiin tarkemmin, jolloin sillä havaittiin olevan enemmän yhteistä 5-HT2 -tyypin reseptorien kanssa ja sen uudeksi nimeksi vakiintui 5-HT2C. 5-HT5B-reseptori on ainoastaan hiirillä ja rotilla, eikä lainkaan ihmisillä tai apinoilla.
Erittäin epäselektiivisiä serotoniiniagonisteja ovat muun maussa ergotamiini (migreenilääke), joka aktivoi 5-HT1A-, 5-HT1D-, 5-HT1B-, D2- ja noradrenaliinireseptoreita. LSD (psykedeeli) on 5-HT1A-, 5-HT2A-, 5-HT2C-, 5-HT5A-, 5-HT5- ja 5-HT6-reseptoreiden agonisti.
Nopeuslasku
Nopeuslasku on hiihtolaji, jossa rinnettä suksilla alas laskettaessa pyritään saavuttamaan mahdollisimman suuri nopeus. Nopeuslasku on nopein hiihtolaji ja vauhti nousee parhaimmillaan yli 250 kilometrin tuntinopeuden. Lajin katto-organisaatio on kansainvälinen hiihtoliitto FIS.