cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pesäpallon sopupeliskandaali
Pesäpallon sopupeliskandaali oli tapahtumasarja vuonna 1998, jolloin suuri joukko pesäpallon pelaajia, johtohenkilöitä, toimitsijoita ja edustajia tavoitteli taloudellista hyötyä sopimalla pesäpallo-ottelujen lopputuloksista ja lyömällä vetoa varmoista tuloksista. Poliisin käynnistämässä esitutkinnassa oli 460 henkilöä, joista valtaosalle ei tullut syytteitä. Langettavan tuomion sai kolmekymmentä ihmistä. Rangaistukset vaihtelivat sakoista ehdolliseen vankeuteen. Lisäksi tuomitut joutuivat maksamaan voittojaan takaisin Veikkaus Oy:lle. Veikkaus Oy:n arvio tappioista oli noin 14 miljoonaa markkaa.
Viimeisten syytteiden käsittely alkoi Vantaan käräjäoikeudessa 25. lokakuuta 2005 yhdeksää miestä koskien.
Pesäpallon suosio laski huomattavan paljon tapauksen takia.
Taustaa
Aiemmin talkoovoimin maakuntatasolla harrastettu pesäpallo eli suosionsa kultakautta 1990-luvulla. Lajista pyrittiin tekemään täsmätuotetta eli brändiä, mikä oli kuitenkin monelle urheiluvaikuttajalle vieras ajatus. Pesäpallo hyväksyttiin Veikkauksen vedonlyöntilistoille, ja laji sai laajaa julkisuutta television kautta. Pesäpallohuuma houkutteli apajille myös sponsoreita, ja etenkin vuosina 1996 ja 1997 lajia oltiin viemässä suurkaupunkeihin mainostulojen saamiseksi.
Pesäpallo-ottelujen televisionnin myötä pelin sääntöjä muokattiin TV:n katsojille ystävällisemmiksi. Suurimpien kaupunkien valloitus jätettiin yhden valttikortin varaan, kun vuonna 1996 perustettiin hieman salamyhkäisesti Kaisaniemen Tiikerit -seura. Pesäpallon sääntöjä tuntemattomien liikemiesten mukaantulo nosti rahan perinteisen talkoohengen ja urheilullisten meriittien edelle. Veikkauksen kanssa tehtyyn vedonlyöntisopimukseen jääneet aukot houkuttelivat monien seurojen johtohenkilöitä ja pelaajia kiusaukseen.
Veikkauksen reaktio
Valtion vedonlyöntiyhtiö Oy Veikkaus Ab:ssä yhtiön tietokoneet näyttivät 10. elokuuta lähtien pelipanosten kertyneen epätavallisesti tietyille yhdistelmille. Automaattinen varojärjestelmä sulki kaksi yhdistelmää 13. elokuuta kello 17.09 ja 17.11. Pelit päättyivät lopulta Veikkauksen kannalta epäedullisesti noin 10–14 miljoonan markan tappioon.
Veikkauksen kaupallinen johtaja Jussi Isotalo kutsui 14. elokuuta aamulla Superpesis Oy:n toimitusjohtaja Kimmo Tolosen ja kilpailupäällikkö Arto Ojaniemen neuvotteluun Veikkauksen toimitiloihin, jossa Isotalon kerrotaan puhuneen tapahtumasta Pitkävedon historian suurimpana skandaalina. Veikkaus teki Keskusrikospoliisille tutkintapyynnön 21. elokuuta. Esitutkinnan aikana poliisi kuulusteli 561 henkilöä, ja pidätettynä oli 49 henkilöä.
Suomen Pesäpalloliitto langetti heinäkuun alussa 1999 kaikkiaan 68 sopupeleihin sekaantuneelle pelaajalle, valmentajalle ja huoltajalle peli- ja toimitsijakiellon. Valtaosa kielloista oli kymmenen ottelun pituisia. Jutun syyteharkinta valmistui 25. huhtikuuta 2000, jolloin kaikkiaan 21 Superpesis-joukkueiden jäsentä vastaan nostettiin syytteet. Rikosnimikkeinä olivat törkeä petos, petos ja avunanto petokseen. Syytteeseen asetetuista pelaajia oli 12, pelinjohtajia seitsemän ja muita seuraihmisiä kaksi.
OIkeuskäsittely
Sopupeliskandaalin käsittely alkoi Vantaan käräjäoikeudessa marraskuussa 2000, ja oikeus antoi päätöksensä 4. kesäkuuta 2001. Oikeus hylkäsi Veikkauksen 9,4 miljoonan markan vahingonkorvausvaatimuksen, koska Veikkaus ei pystynyt osoittamaan, olivatko syytetyt tehneet petoksensa yhdessä. Sen sijaan syytetyt tuomittiin maksamaan Pitkävedossa voittamansa rahat Veikkaukselle sekä korvaamaan yhteisvastuullisesti Veikkauksen 520 000 markan oikeudenkäyntikulut.
Jutun pääkäsittelyn alkaessa syytettyjen puolustus väitti, että Veikkauksella olisi ollut varmaa tietoa mahdollisista sovituista otteluista ennen kohuttua kierrosta. Puolustuksen mukaan Veikkaus oli syyllistynyt huolimattomuuteen jättäessään sulkematta kyseiset kohteet. Elokuussa 1998 Veikkauksen toimitusjohtajana toiminut ja sittemmin tehtävästä irtisanottu Matti Ahde kiisti väitteet ollessaan kuultavana oikeudessa.
Osa tuomituista ilmoitti heti valittavansa hovioikeuteen. Helsingin hovioikeus piti 6. helmikuuta 2003 antamallaan päätöksellä tuomiot pääosin ennallaan. Yhden syytetyn tuomio koveni sakoista neljän kuukauden ehdolliseksi vankeudeksi, koska hovioikeus katsoi hänen osaltaan petoksen törkeäksi. Myös hovioikeus hylkäsi Veikkauksen esittämän vahingonkorvausvaatimuksen. Hovioikeuden mielestä Veikkauksen kohdevalinta ja kertoimenasettelu olivat houkutelleet rikokseen.
Seurauksia
Sopupelien paljastuttua Veikkaus poisti pesäpallon Pitkävedon pelilistoilta ja hyväksyi sen takaisin koko kauden laajuudessa vasta keväällä 2006. Sopupeliskandaalin takia MTV3 lopetti pesäpallon televisioinnin kauden 1998 jälkeen.
Juvan Pallon toiminta ajautui sopupeliskandaalin seurauksena vaikeuksiin, ja seura lakkautettiin vuonna 2002. Marraskuussa 2019 sai ensiesityksensä seuran vaiheista kertova, Lotta-Kaisa Riistakosken käsikirjoittama ja ohjaama dokumenttielokuva Kunniakierros.
Oulun Lipon riveissä pelannut Kari Kallio, jolla ei ollut mitään osuutta sopupeleihin, sysäsi vuonna 2013 antamassaan haastattelussa osan vastuusta Veikkaukselle ja Superpesis Oy:lle. Kallio piti skandaalin perimmäisenä syynä Superpesiksen ahneutta, joka ”oli tuhota koko lajin”.
Sovitut ottelut
11.08.1998 pelattu ottelu
13.08.1998 pelatut sovitut ottelut
Tuomiot
Käräjäoikeudessa tuomitut osalliset:
Muut rangaistukset:
Juoksurata
thumb|Katsomoa ja juoksuradan kaarretta [[Helsingin Olympiastadionilla.]] thumb|Juoksuradan valmistusta. Juoksurata on normaalin yleisurheilukentän uloin osa. Sillä suoritetaan kaikki yleisurheiluun kuuluvat juoksumatkat maratonia lukuun ottamatta.
Juoksuradan standardipituus on 400 metriä ja yhden radan leveys 1,22 metriä. Ratoja on tavallisesti kahdeksan kappaletta. Radan pinnoitteena on muinoin käytetty hiilimurskaa ja myöhemmin pinnoitteena on käytetty erilaisia kumipohjaisia materiaaleja. Nykyään käytetään lähinnä pikajuoksuja varten kehiteltyjä nopeampia pintamateriaaleja. Tunnetuimpia näistä on mondo-pinnoite. Yleisin juoksuradan väri on punainen, mutta myös muunvärisiä ratoja on olemassa, esimerksiksi Lappeenrannan Kimpisen kentän juoksurata on sininen.
Radan geometria
IAAF:n sääntöjen mukaan radan leveyden tulee olla 122 cm.
Laurila
Laurila voi tarkoittaa:
Pseudomanga
Pseudomanga on nimitys sarjakuvalle, joka noudattaa japanilaisen sarjakuvan, mangan, kerrontatapaa, mutta joka ei ole "aidon" mangan tavoin japanilaisperäinen. Myös piirrostyyli mukailee mangassa käytettyjä hahmonluontitapoja ja sarjakuvan tehosteita. thumb|200px|Vartijat - sarjakuvan päähahmot Seiya Tanaka ja Kerri kuvattuna [[chibi - hahmossa]]
Termiä on käytetty mangaa käsittelevässä kirjallisuudessa. Nimikkeestä riippuen pseudomangasarjat voivat olla japanilaisen piirros- ja kerrontatyylin tarkkoja kopioita tai perustua niin täysin länsimaiseen sarjakuvailmaisuun, että niiden nimittäminen mangaksi on vaikeasti perusteltavissa.
Länsimaisen manga-tyylin alkuperä on osaksi Italiassa. 1980-luvulla alun perin Kyoko Mizukin ja Yumiko Igarashin shōjo-manga Candy Candyn kysyntä kasvoi maassa niin suureksi, että sitä ryhtyi piirtämään huolellisen tyylin tutkimisen jälkeen studio Immagini & Fumetti, IF. Disney-yhtiön W.I.T.C.H on niin ikään italialainen shōjo- tyylin manga.
Englannin kielessä on termi original english language manga alkuperäiselle englanninkieliselle tyylin sarjakuvalle. On myös luotu termit world manga sekä global manga joilla tarkoitetaan yleisesti muuta kuin japanilaista alkuperää olevaa mutta maan kerrontatyyliä käyttävää sarjakuvaa. "Global manga" ilmaisun teki tunnetuksi yhdysvaltalainen Tokyopop-kustantamo alkaessaan markkinoida lajityypin sarjakuvaa.
Suomessa julkaistuja pseudomangoja ovat muun muassa Dirty Pair, Dramacon, Bizenghast, Teiniagentti Luna, Fool's Gold ja Peach Fuzz.
Windows XP Media Center Edition
Käytännössä Windows XP Media Center Edition on kuin Windows Vistan ja Windows 7:n Home Premium -versiot.
Microsoft Windows XP Media Center Edition Edições do Windows XP
Pseudomanga
Suomalainen Vartijat alkoi ilmestyä vuonna 2008. Sen kuvittajina ovat olleet Elli Puukangas, Pauliina Högman ja Heidi Haataja. Kirjoittajana on Heikki Valkama.
Kaspar Olevianus
Kaspar Olevianus (tai Caspar, Olevian, alkuperäinen saksankielinen nimi Olewig) (10. elokuuta 1536 Trier – 15. maaliskuuta 1587 Herborn) oli saksalainen lakimies, reformoitu uskonpuhdistaja ja toinen Heidelbergin katekismuksen laatijoista.
Elämä
Saarnojen, kirjoitusten ja uskonnollisten keskustelujen avulla hän edisti Geneven kirkkojärjestystä ja kalvinistisia näkemyksiä. Sen jälkeen kun uusi vaaliruhtinas, luterilaismielinen Ludvig VI, karkotti hänet vuonna 1576 Pfalzista, hän työskenteli reformoidun kirkkojärjestyksen* käyttöönoton puolesta Nassaussa ja muilla alueilla. Lopulta hänestä tuli Herbornin akatemian teologian professori ja ensimmäinen pastori. Hänen tärkein systemaattisen teologian teoksensa on De substantia foederis gratuiti inter deum et electos.
Montferrier
Montferrier on kunta Ranskan eteläosassa Ariègen departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Pamiersin kaupungista kaakkoon.
Michał Winiarski
thumb|Michał Winiarski Michał Winiarski (s. 28. syyskuuta 1983 Bydgoszcz) on puolalainen lentopalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä puolalaista Skra Bełchatówia.
Aikaisemmin urallaan Winiarski on pelannut AZS Czestochowassa, Skra Bełchatówissa, Chemik Bydgoszczissa ja SMS Spałassa sekä italialaisessa Itas Diatec Trentinossa ennen siirtymistään takaisin Bełchatówiin vuonna 2009. Hän voitti Puolan mestaruuden AZS Czestochowan paidassa 2003 ja Skra Bełchatówin paidassa vuonna 2006. Trentinon joukkueessa hän voitti Italian mestaruuden vuonna 2008 ja mestarien liigan vuonna 2009.
Winiarski lukeutui aiemmin Puolan maajoukkueen runkopelaajiin. Hän kuului Puolan joukkueeseen muun muassa vuoden 2006 MM-kisoissa, vuoden 2007 EM-kisoissa ja 2008 Pekingin olympialaisissa. Juniorien maajoukkueessa hän oli voittamassa Puolalle maailmanmestaruutta vuonna 2003.
Hän on kaksi metriä pitkä ja painaa 82 kg.
Humalajärvi
Humalajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Dylan Borlée
Dylan Borlée (s. 20. syyskuuta 1992) on belgialainen pikajuoksija. Borlée kilpailee 400 metrillä, jossa hänen ennätyksensä on vuonna 2023 Madridissa juostu 45,09.
Borlée voitti alle 23-vuotiaiden EM-kisoista 2013 Tampereelta hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Saman vuoden MM-kisoissa Moskovassa Borlée oli samalla matkalla Belgian kanssa viides. Vuonna 2015 Borlée saavutti kultaa sisäratojen EM-kilpailuista Prahasta 4 × 400 metrin viestistä ja hopeaa 400 metriltä. Pekingin MM-kisoissa 2015 hän kuului viidenneksi sijoittuneeseen Belgian viestijoukkueeseen. Hän juoksi kolmannen osuuden Belgian voittaessa 4 × 400 metrin viestin Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Belgia sijoittui neljänneksi, Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 toiseksi ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 neljänneksi. Hän juoksi avausosuuden Belgian saadessa viestipronssia Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018. Hän voitti 4 × 400 metrin viestin Euroopan-mestaruuden ulkoradoilla Berliinissä 2018 ja sisäradoilla Glasgow'ssa 2019. Berliinissä 2018 hän karsiutui lisäksi 400 metrin välierissä. Hän sai 2019 pitkässä viestissä pronssia sekä IAAF World Relays -kilpailuissa että Dohan MM-kilpailuissa. Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli Belgian 4 × 400 metrin viestijoukkueissa neljäs miesten viestissä ja viides sekaviestissä. Hän juoksi alkuerissä Belgian voittaessa viestin maailmanmestaruuden Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän saavutti 4 × 400 metrin viestissä pronssia ja karsiutui 400 metrin välierissä. Münchenin EM-kilpailuissa hän sijoittui 400 metrillä viidenneksi ja saavutti pitkässä viestissä hopeaa. Hän voitti 4 × 400 metrin viestin sisäratojen Euroopan-mestaruuden Istanbulissa 2023.
Borlée on saavuttanut Belgian-mestaruuskilpailujen 400 metrillä ulkoradoilla kaksi hopeaa ja neljä pronssia sekä sisäradoilla yhden kullan, yhden hopean ja yhden pronssin. 200 metrillä hän on voittanut yhden ulkoratojen mestaruuden.
Borléen isoveljet Jonathan ja Kevin Borlée ovat niin ikään 400 metrin juoksijoita ja isosisko Olivia Borlée on 100 ja 200 metrin juoksija. Sisaruksia valmentaa heidän isänsä Jacques Borlée, joka kilpaili aktiiviurallaan niin ikään pikajuoksussa. Dylan Borlée edustaa White Staria.
ISO 3166-2:NL
thumb|300px|[[Alankomaiden provinssit|Alankomaiden provinssijako.]] ISO 3166-2:NL on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Alankomaille. ISO 3166-2:NL on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää 12 provinssin, kolmen itsehallintoalueen ja kolmen erityiskunnan koodit.
Koodit
Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Alankomaiden maakoodi ”NL” ja toinen osa on aluekohtainen kaksikirjaiminen tunnus.
Itsehallintoalueet
Näillä alueilla on kaikilla myös omat ISO 3166-2 -koodinsa.
Hirvijärvi (Pielavesi)
Hirvijärvi on Pielaveteen laskeva järvi Hirvikylässä Pielavedellä Pohjois-Savon länsiosassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 73 kilometriä luoteeseen.
Maantiede
Hirvijärvi koostuu kahdesta altaasta, joita erottaa Metsolanniemi. Altaiden välisellä hyvin matalalla vesialueella sijaitsee järven ainoa saari, Hirvisaari, jonka pinta-ala on noin puoli hehtaaria. Läntisen järvenosan nimi on Pieniselkä, ja siitä työntyy luoteeseen Jaakkolanlahti. Itäisen järvenosan pohjoinen osa on nimeltään Isoselkä ja eteläinen osa Itälahti. Pieniselkä on alle kolme metriä syvä, Isoselkä puolestaan on laajalti vähintään kymmenen metriä syvä. Noin kahdeksasosa Hirvijärvestä on vähintään kymmenen metriä ja enintään yksitoista metriä syvä.
Hirvijärveen virtaa tulouoma sen koillispuolisilta Täilammilta. Hirvijärven luusua sijaitsee Pieniselältä etelään työntyvän pienen lahden pohjukassa, josta alkaa Pielaveteen (102,3 metriä mpy) virtaava Hirvijoki.
Hirvijärven vesitilavuus on 5 719 000 kuutiometriä.
Hirvijärvi (14.744.1.001) kuuluu Hirvijoen valuma-alueeseen (14.744), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Pielaveden alue (14.74) ja ensimmäinen jakovaihe on Rautalammin reitin valuma-alue (14.7). Hirvijärvi on laajin Hirvijoen alueen kolmesta vähntään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Kaksi muuta ovat Iso Täilampi ja Pieni Täilampi.
Sinopen taistelu
Tausta
Venäjä miehitti Tonavan varren ruhtinaskunnat vuonna 1853 ja vaati osmaneja tunnustamaan Venäjän keisarin kaikkien Turkin valtakunnassa asuvien kristittyjen suojelijaksi. Neuvottelut eivät tuottaneet tulosta, ja sotatoimet alkoivat 4. lokakuuta 1853. Iso-Britannia ja Ranska pelkäsivät Venäjän vaikutusvallan kasvua. Tästä syystä Iso-Britannia vaati Venäjää sotimaan vain puolustuksellisesti ja varaavansa itselleen oikeuden interventioon Venäjän toimiessa toisin. Ranskan ja Ison-Britannian laivasto-osastot saapuivat Konstantinopolin lähettyville.
LEGO Ninjagon 12. tuotantokausi - Yli-imperiumi
Yli-imperiumi (eng. Prime Empire) on animaatiosarjan Lego Ninjagon kahdestoista tuotantokausi, jossa ninjat matkaavat Yli-imperiumi-videopelin sisään pelastamaan peliä hallitsevan tekoälyn, Unagamin, kaappaamia pelaajia.
Lähteet
1. https://www.ruutu.fi/ohjelmat/lego-ninjago-masters-of-spinjitzu
Sinopen taistelu
Tausta
Sodan alussa turkkilaiset hyökkäsivät sekä Tonavalla, että Kaukasuksella. Tonavan rintamalla tilanne oli venäläisillä hallussa, mutta Kaukasuksen rintamalla Turkin armeija eteni voimakkaasti. Turkkilaiset alkoivat huoltamaan Georgiaan edenneitä joukkojaan meritse. Tilanteen vaikeutumisen vuoksi Venäjän Mustanmeren laivaston itäisen osaston komentaja amiraali Pavel Nahimov komennettiin estämään tämä.
Nahimovin laivasto-osasto löysi 23. marraskuuta turkkilaisen laivasto-osaston Sinopen satamasta. Myrskyn jäljiltä Nahimovilla oli vain kolme 84-tykkistä linjalaivaa ja yksi fregatti. Sinopessa oli puolestaan seitsemän fregattia, kolme korvettia ja kaksi höyrylaivaa rannikkotykistön suojaamina. Nahimov lähetti fregatin hakemaan vahvistuksia ja saartoi sataman linjalaivoillaan. Marraskuun loppuun mennessä saapui vahvistukseksi vara-amiraali Fjodor Novosiliskin komentama osasto, joka koostui kolmesta 120 tykin linjalaivasta ja kahdesta fregatista. Tällöin Nahimov upseereineen päätti hyökätä satamaan, ennen mahdollisia turkkilaisten vahvistuksia tai brittien interventiota.
Taistelu
Venäläiset käyttivät uusia räjähtäviä kranaatteja tykeissään. Ne juuttuivat alusten puurakenteisiin ja räjähtivät aiheuttaen tulipaloja ja suuria reikiä. Vain yksi turkkilainen alus, englantilaisen Adolphus Sladen komentama höyrylaiva Taif, pääsi pakoon. Loput turkkilaiset laivat joko paloivat, räjähtivät tai katkaisivat ankkurikaapelinsa ja ajautuivat rantaan uppoamisen estämiseksi. Noin 2 700–3 000 turkkilaista kuoli taistelussa. Venäläisten tappiot olivat vain 38 kuollutta ja 240 haavoittunutta, eikä yhtään menetettyjä laivoja.
Seuraukset
Taistelun seurauksena brittimedia ja julkinen mielipide vaativat sotaan liittymistä. Heidän mielestään Venäjä ei ollut totellut brittien vaatimusta puolustuksellisesta sodasta. Lisäksi taistelua pidettiin loukkauksena kuninkaallisen laivaston kunnialle, sillä sen laivasto-osasto oli saapunut Bosporinsalmeen suojelemaan turkkilaisia. Sinopen taistelun seurauksena Ranska ja Iso-Britannia julistivat sodan Venäjälle.
Albin Plank
Albin Plank (4. huhtikuuta 1931 Hohenems – 5. huhtikuuta 2019 Hüttau) oli itävaltalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili vuosina 1953–1961.
Ralf Gothóni
Ralf Georg Nils Gothóni (s. 2. toukokuuta 1946 Rauma) on suomalais-saksalainen pianisti, säveltäjä ja kapellimestari.
Gothóni on esiintynyt pianistina ja kapellimestarina viidessä maanosassa lukuisten tunnettujen orkesterien ja laulajien kanssa, esiintynyt lähes kaikilla merkittävillä musiikkijuhlilla sekä levyttänyt lähes 100 albumia useille kansainvälisille yhtiöille.
Gothóni on esiintynyt musiikkifestivaaleilla Salzburgissa, Berliinissä, Prahassa, Aldeburghissa, Edinburghissa, Roque de Antheronissa, Raviniassa ja Tanglewoodissa.
Ralf Gothóni on esiintynyt useiden orkestereiden kuten Chicagon, Detroitin ja Toronton sinfoniaorkestereiden, Berliinin ja Varsovan filharmonikkojen, Baijerin radio-orkesterin, Japanin filharmonikkojen sekä Englannin kamariorkesterin solistina.
Elämä ja ura
Ralf Gothónin ura soolopianistina, kamarimuusikkona ja kapellimestarina on monipuolinen ja maailmanlaajuinen. Hänet tunnetaan harvinaislaatuisesta monipuolisuudesta: hän on paitsi pianisti myös kokonaisvaltaista muusikkoutta korostava ajattelija.
Gothóni aloitti musiikkiopintonsa viulunsoittajana kolmen vuoden vanhana ja piano-opintonsa viiden ikäisenä; hänen pianonopettajiaan olivat Tapani Valsta ja Ervin László, ja esikuvikseen hän on maininnut Svjatoslav Richterin ja Arthur Rubinsteinin. Gothóni debytoi 15-vuotiaana orkesterisolistina, ja vuonna 1967 hän esiintyi Jyväskylän kesässä ”Vuoden debytanttina”. 1960-luvun lopulla hän toimi harjoituspianistina Tukholman Kuninkaallisessa oopperassa.
Ralf Gothónin uran merkkipaaluihin kuuluvat vuoden 1977 Schubertiadit: neljäkymmentä suomalaista laulajaa esitti Helsingissä noin 450 Franz Schubertin liediä. Konserttisarja nosti Gothónin kuuluisuuteen lied-pianistina, ja hän on uransa aikana esiintynyt muiden muassa Jorma Hynnisen, Martti Talvelan, Arleen Augérin, Edith Mathisin, Anne Sofie von Otterin, Ileana Cotrubașin, Peter Schreierin ja Barbara Hendricksin kanssa. Hän esiintyi lied-konserteissa 1990-luvun puoleenväliin saakka ja keskittyi sitten soolo- ja kamarimusiikkiohjelmistoon sekä orkesterinjohtoon.
Gothóni on kantaesittänyt toista tusinaa konserttoa; vuonna 2004 hän soitti ja johti John Tavenerin Pratirupa-pianokonserton kantaesityksen Lontoossa säveltäjän 60-vuotisjuhlakonsertissa. Kaudella 2005–2006 hän kantaesitti Aulis Sallisen ja Curtis Curtis-Smithin kaksoiskonsertot viulisti Elina Vähälän kanssa. Gothónia kuullaan myös säännöllisesti merkittävien kamarimusiikkifestivaalien vierailevana taiteilijana.
Levytysura
Gothóni on tehnyt lähes 100 albumia useille levymerkeille, joukossa BIS, CPO, Decca, DGG, EMI, Finlandia ja Ondine, jonka kanssa hän 1990-luvulla teki yli 20 CD:tä keskeisenä säveltäjänä Franz Schubert. Konserttolevytyksiin kuuluu ylistetty äänitys Benjamin Brittenin pianokonsertosta Helsingborgin sinfoniaorkesterin ja Okko Kamun kanssa, mukana sävellyksen alkuperäinen kolmas osa. Ondinelle hän levytti myös tunnin mittaisen Heitor Villa-Lobosin pianokonserton (Choros XI) Sakari Oramon johtaman Radion sinfoniaorkesterin kanssa sekä Einojuhani Rautavaaran kaksi pianokonserttoa Leipzigin Radio-orkesterin (Max Pommer) ja Baijerin radio-orkesterin (Jukka-Pekka Saraste) kanssa.
Tuoreista levytyksistä voi mainita useat Aulis Sallisen ja Alfred Schnittken musiikkia sisältävät CD:t.
Yksityiselämä
Ralf Gothónin ensimmäinen puoliso oli Arja Gothóni; heidän poikansa Mark Gothóni (s. 1967) on viulisti ja kamarimuusikko sekä Berliinin taideyliopiston professori. Toinen aviopuoliso oli Aila Rath-Gothóni; heidän poikansa Maris Gothóni (s. 1979) on pianisti ja runoilija. Aila Rath-Gothóni kuoli liikenneonnettomuudessa vuonna 1996. Kolmas aviopuoliso oli viulisti Elina Vähälä. Liitto päättyi eroon 2013. Gothónin nykyinen vaimo vuodesta 2013 on alttoviulisti Suzan Saber.
Tehtäviä, hankkeita ja luottamustoimia
Ralf Gothóni toimi Englannin Kamariorkesterin ylikapellimestarina vuosina 2000–2009. Vuosina 2001–2006 hän toimi myös Seattlessa Northwest Chamber Orchestran musiikillisena johtajana. 2004 Gothóni nimitettiin Deutsche Kammerakademien päävierailijaksi. Aiemmin hänellä oli ollut monia taiteellisia tehtäviä: Finlandia Sinfoniettan ylikapellimestari 1989–1994, Turun kaupunginorkesterin päävierailija 1995–2000 ja Savonlinnan oopperajuhlien taiteellinen johtaja 1984–1987.
Ralf Gothóni on toiminut aktiivisesti kansainvälisen musiikkivaihdon edistäjänä. Hän toimi taiteellisena johtajana ja perustajajäsenenä "Kielletyn kaupungin musiikkijuhlilla" Pekingissä 1996 ja 1998 sekä on ollut järjestämässä Suomen ja Egyptin välisen musiikkisillan kehittymistä vuodesta 2004 lähtien yhteistyössä Kairon oopperan ja konservatorion kanssa. Hän on myös tukenut klassisen musiikin toimintaa Etelä-Afrikassa ja Israelissa sekä toiminut Savonlinnan musiikkiakatemian taiteellisen toimikunnan puheenjohtajana.
Sävellyksiä ja kirjoja
Gothóni on säveltänyt muun muassa kolme kamarioopperaa (Ihmeellinen viesti vieraalta tähdeltä, libretto Hermann Hesse; Hunden, libretto T. Wulff; Aurinko hiekassa, libretto Viivi Luik), kamarikantaatin The Ox and Its Sephard (levytys: Ondine) ja siitä Concerto Grosso -version viululle, pianolle ja jousille, Peregrina-laulusarjan sekä siitä muokatun trion klarinetille, alttoviululle ja pianolle. 2014 kantaesitettiin hänen kamarikonserttonsa "Peregrina" alttoviululle ja kamariorkesterille. Sen innoittajana olivat saksalaisen Eduard Möriken Peregrina -runot.
Kirjalliseen tuotantoon kuuluvat Luova hetki (1998), Pyöriikö kuu (2001), Flyygelin kanssa (2004) sekä "Hämähäkki" (2014). Raija Lampilan kirjoittama muistelmateos Soiva elämä ilmestyi 2016.
Palkintoja
Vuonna 1994 Gothóni voitti yhdysvaltalaisen Gilmore-palkinnon, joka on yksi suurimmista klassisen musiikin palkinnoista. Lisäksi hän on saanut muun muassa Itävallan kulttuuriministeriön Schubert-mitalin 1978, Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 1983 sekä Pro Finlandia -mitalin 1990. Vuonna 2012 Espanjan kuningatar Sofia palkitsi hänet taiteellisista ja pedagogisista ansioistaan.
Jack Chick
Jack Thomas Chick, usein Jack T. Chick, (13. huhtikuuta 1924 – 23. lokakuuta 2016 ) oli yhdysvaltalainen teologi ja sarjakuvapiirtäjä ja -julkaisija. Hänen yrityksensä Chick Publications on omien sanojensa mukaan julkaissut Gospel-kirjallisuutta yli 40 vuotta. Chick tunnettiin hänen traktaateiksi kutsutuista lyhyistä sarjakuvistaan, sekä laajemmista sarjakuvakirjoista, jotka molemmat käsittelevät maailmaa kristillisen fundamentalismin näkökulmasta. Chick itse oli baptisti.
Chick syntyi vuonna 1924. Hänen isänsä Thomas Chick (1903–1973) oli mainostoimistossa töissä ja äitinsä Pauline (1903–1991) kotiäiti. Opiskeluaikoinaan hän ei ollut uskonnollinen, vaan pikemminkin päinvastoin; omien sanojensa mukaan ”viimeinen joka hyväksyisi Jeesuksen Kristuksen [uskonnon]”. Vuonna 1943 tuolloin 18-vuotias Jack liittyi Yhdysvaltain asevoimiin ja osallistui Tyynenmeren sotaan. Sodan jälkeen hän meni naimisiin kanadalaisen Lola Lynn Priddlen kanssa. Lolan perhe oli vahvasti kristillinen, ja sen vaikutuksesta myös Chickistä tuli fundamentalisti. 1950-luvulla Chick julkaisi ensimmäiset sarjakuvansa. Nykyään hänen oma julkaisukanavansa Chick Publications julkaisee myös paljon muuta kristillistä materiaalia, ei vain Chickin traktaatteja.
Chick uskoi, että Raamatun oikea englanninkielinen käännös on King James Bible. Englanninkielisissä maissa tämä King-James-Only Movement on melko yleistä. Chick on sarjakuvissaan esittänyt että holokausti oli roomalaiskatolisen kirkon masinoima, ja että Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue olisi ollut Vatikaanin ohjailema. Hän vastusti sarjakuvissaan ja muissa yhteyksissä muun muassa aborttia, Harry Potteria, rock-musiikkia, katolisuutta, islamia, juutalaisuutta, homoseksuaalisuutta, mormonismia, Jehovan todistajia, evoluutioteoriaa ja vapaamuurareita. Hän myös syytti roolipelejä saatananpalvonnaksi.
Chickin usein täysin perustelemattomat syytökset ovat herättäneet runsaasti kritiikkiä, mutta myös huvittuneisuutta parodioita niissä nähdyn tahattoman komiikan ja camp-arvojen vuoksi. Niissä esitettyjen, usein äärimmäisten, mielipiteiden vuoksi jotkut ovat myös erehtyneet pitämään niitä itseään parodioina fundamentalistikristityistä.
Koirankeksit
Koirankeksit (Animal Crackers) on Marxin veljesten toinen elokuva vuodelta 1930. Komedian pääosissa ovat Groucho, Harpo, Chico ja Zeppo Marx. Heidän lisäkseen elokuvassa esiintyvät muun muassa Lillian Roth ja Margaret Dumont. Elokuvan on ohjannut Victor Heerman ja käsikirjoituksesta vastasi Morrie Ryskind. Elokuva perustuu Ryskindin, George S. Kaufmanin, Bert Kalmarin ja Harry Rubyn Broadway-näytelmään, jonka pääosissa Marx-veljekset olivat myös esiintyneet.
Patrick Roy
Patrick Jacques Roy (s. 5. lokakuuta 1965 Quebec, Quebec, Kanada) on kanadanranskalainen jääkiekkovalmentaja ja uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Hänet tunnetaan Ken Drydenin perhostyylin edistäjänä.
Montreal Canadiens (1984–1995)
Patrick Roy aloitti NHL-uransa Montreal Canadiensissa, jossa hän oli vuodesta 1984 vuoteen 1995. Ensimmäisen NHL-pelinsä Roy pelasi 23. helmikuuta 1985 Winnipeg Jetsiä vastaan. Canadiens voitti Stanley Cupin seuraavana vuonna, ja Roy palkittiin Conn Smythe Trophylla pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana. Hänet valittiin myös kauden 1985–1986 tulokkaiden tähdistökentälliseen (NHL All-Rookie Team). Hän voitti myös toisen Stanley Cupin Canadiensissa vuonna 1993.
Colorado Avalanche (1996–2002)
Roy siirtyi Colorado Avalancheen joulukuussa 1995, ja heti samalla kaudella Avalanche voitti Stanley Cupin. Toisen kerran kyseisessä joukkueessa Roy voitti NHL-mestaruuden 2001. Viimeisen NHL-pelinsä hän pelasi 22. huhtikuuta 2003 Minnesota Wildiä vastaan.
Ura valmentajana
Pelaajauransa jälkeen Roy aloitti vuonna 2005 osaomistamansa Quebec Rempartsin päävalmentajana juniorisarja LHJMQ:ssa. Hän toimi myös seuran toimitusjohtajana. Roy valmensi Rempartsia kahdeksan kauden ajan, joista ensimmäisellä joukkue voitti Canadian Hockey Leaguen mestaruuden Memorial Cupin.
Toukokuussa 2013 Roy siirtyi aiemmin pelaajana edustamansa NHL-seura Colorado Avalanchen päävalmentajaksi edeltäjänsä Joe Saccon irtisanomisen jälkeen. Hänestä tehtiin myös seuran jääkiekkoasioiden varapääjohtaja. Roy erosi päävalmentajan ja jääkiekkoasioiden varapääjohtajan paikalta omasta tahdostaan 11. elokuuta 2016, sillä hän ei mielestään saanut vaikuttaa pelaajien hankkimiseen liittyviin päätöksiin siinä määrin, mitä hän olisi rooleissaan halunnut.
Shout It Out Loud
{| cellpadding=0 cellspacing=0 style="float: right;" ”Shout It Out Loud” on Kiss-yhtyeen kappale vuoden 1976 albumilta Destroyer. Se julkaistiin myös singlenä B-puolenaan kappale ”Sweet Pain”. Singlestä on julkaistu myös liveversio Alive II -livelevyn yhteydessä. Vuonna 1977 ilmestyneen livesinglen b-raitana on kappaleen ”Nothin’ to Lose” liveversio.
Melkein totta
Melkein totta on suomalainen draamakomediasarja, jonka pääosissa näyttelevät Heli Sutela, Hannele Lauri sekä Emilia Sinisalo. Heli Sutela on käsikirjoittanut sarjan yhdessä Heikki Syrjän ja Riku Suokkaan kanssa. Suokas on puolestaan ohjannut sarjan yhdessä Petri Kotwican ja Kimmo Taavilan kanssa.
Sarja kertoo saman pukuhuoneen jakavan kolmen eri ikäisen teatterinäyttelijän arjesta suomalaisessa laitosteatterissa. Teatteria on johdettu huolimattomasti, mistä sen työntekijät ovat ottaneet irti kaiken mahdollisen hyödyn. Jokaisessa jaksossa on teema, jota käsitellään myös sarjassa nähtävissä katkelmissa klassisista sekä moderneista näytelmistä.
Sarja on kuvattu Tampereen Työväen Teatterissa.
Fajanssi
pienoiskuva|Ns. "pöllöpokaali". [[Schaffhausen|Schaffhausenin kaupungin palkintopokaali, fajanssia, 16. vuosisata.]]
Fajanssi on lasitettua, posliinin kaltaista keraamista materiaalia. Se on nimetty italialaisen Faenzan kaupungin mukaan. Fajanssista tehdään seinälaattoja ja taloustavaroita.
Fajanssitavarat poltetaan kahteen kertaan, ja jälkimmäisellä polttokerralla ne lasitetaan läpinäkymättömällä lasitteella, tavallisimmin valkoisella tinalasitteella. Lasitettua fajanssia kutsutaan myös majolikaksi. Fajanssi voidaan koristella eri vaiheissa.
Se on huokoisempaa kuin posliini tai kivitavara. Jos lasitus ei ole hyvä, fajanssiesineet imevät vettä astianpesukoneessa ja alkavat säröillä.
pienoiskuva|vasen|Perinteisellä tyylillä koristeltu fajanssilautanen [[Faenzasta.]]
Alli
Alli (Clangula hyemalis) on keskikokoinen musta-ruskea-valkea sorsalintu. IUCN on luokitellut sen vuodesta 2012 lähtien vaarantuneeksi lajiksi. Suomessa alli on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|left|upright|Allikoiras lennossa. Aikuisilla alleilla on valkea vatsapuoli, selkäpuoli on ruskean-mustan ja valkean kirjava sukupuolen ja vuodenajan mukaan. Koiraalla on keväällä pitkä pyrstöjouhi.
Sen pituus 38–60 cm, siipien kärkiväli 75 cm, paino 500–1 100 g. Sen ääntely kuulostaa huudolta ”a-al-li, a-al-li”, josta se on saanut nimensäkin.
Vanhin suomalainen rengastettu alli on ollut 22 vuotta, 7 kuukautta ja 9 päivää vanha. Se on samalla myös Euroopan vanhin alli.
Levinneisyys
pienoiskuva|Allin munia. Alli on muuttolintu, joka viettää kesänsä Pohjois-Atlantin rannoilla, Alaskassa, Pohjois-Kanadassa, Pohjois-Euroopassa ja Pohjois-Venäjällä. Suomessa alli pesii Tunturi-Lapin pienten järvien ja jokien rannoilla ja palsasoilla, yksittäisiä pesimishavaintoja on Perämeren rannikolta ja Pohjanmaan edustan saarilta.
Uhanalaisuus
IUCN luokitteli allin vaarantuneeksi lajiksi ja pilkkasiiven erittäin uhanalaiseksi keväällä 2012, sillä niiden Itämerellä talvehtivien määrä romahti kymmenessä vuodessa alle puoleen. Aiemmin alleja ammuttiin syksyisin esimerkiksi Suomessa noin 10 000 kappaletta. Syy kannan romahtamiseen on poikastuotannon huonous, minkä arvioidaan johtuvan ilmastonmuutoksesta. Myyrien vähentymisen vuoksi pedot syövät pohjoisessa merilintujen poikasia. Suomessa alli on luokiteltu vuodesta 2015 lähtien silmälläpidettäväksi.
Elinympäristö
Lajin elinympäristöä ovat tundran ja tunturien pienet järvet ja joet.
Lisääntyminen
pienoiskuva|Allinaaras kuuden poikasensa kanssa. Alli rakentaa pesänsä kasveista maalle, lähelle vesirajaa, toisinaan pesä voi kuitenkin sijaita jopa kilometrinkin päässä lähimmästä vesialueesta. Pesä vuorataan untuvilla. Pesintä alkaa kesä-heinäkuussa ja naaras munii 5–11 munaa, joita se hautoo 23–24 päivää. Haudonnan alkuvaiheessa koiras on pesän lähettyvillä, mutta naaras huolehtii jälkeläisistä käytännössä yksin tai lyöttäytyy yhteen muiden naaraiden kanssa. Emot hoitavat poikasia noin viisi viikkoa, jonka jälkeen emo jättää lentokykyiset poikaset. Allit tulevat sukukypsiksi kaksivuotiaina.
Ravinto
Alli syö simpukoita, kotiloita, äyriäisiä ja pikkukaloja, sekä muita pieniä mereneläviä, joita se löytää joko vedestä tai maalta.
Nimi
K.E. Kivirikko on kirjannut seuraavia allin kansanomaisia nimiä: tunturialli (valkeapäinen koiras), tavallinen alli (ruskeapäinen koiras), isompialli, upseerialli, allisorsa. Historiallisia nimiä ovat olleet tohtaja (Schroderus, 1637, Lönnrot 1861), jääsuorsa (Lencqvist, 1760, Ganander, 1787, Helenius, 1838), kirsisuorsa (Ganander, 1787, Sadelin, 1810, Lönnrot, 1861) ja myös kirsipartti, jokisuorsa, jääpurri, hankelo ja allitelkkä.
Tieteellinen nimi Clangula hyemalis viittaa latinan sanoihin "kaikua" (lat. clangere) ja "talvi" (lat. hiems).
Deadman (sarjakuvahahmo)
Deadman (oikealta nimeltään Boston Brand) on supersankari, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Strange Adventures #205:ssä lokakuussa 1967, ja hänet loivat Arnold Drake ja Carmine Infantino. Hahmo on tullut tunnetuksi Justice League Dark ryhmän jäsenenä ja Oikeuden Puolustajien ja Batmanin liittolaisena. Hahmo ja häneen perustuva samanniminen sarja on voittanut useita palkintoja, mukaan lukien vuoden 1967 Alley Award -palkinnon parhaasta uudesta sarjakuvasta (Arnold Drake ja Carmine Infantino tarinassa Strange Adventures) ja 1968 Alley Award Hall of Fame (Neal Adamsille). DC Comics julkaisi joulukuussa 2001 suojakoteloidun kovakantisen painoksen, jossa kerättiin alkuperäiset Deadman-tarinat. Deadmanin uudelleenkäsitelty alkuperä paljastetaan Geoff Johnsin ja Peter Tomasin kirjoittamassa Brightest Day #14:ssä (2010). Deadmanilla on 3-osainen minisarja nimeltä Deadman: Dark Mansion of Forbidden Love, jonka on kirjoittanut Sarah Vaughn ja kuvittanut Lan Medina.
Taustaa
Sirkustrapetsiartisti Boston Brand esiintyy nimellä Deadman, lavapersoona, joka sisältää punaisen puvun ja valkoisen ruumiimeikin. Kun Brand murhataan trapetsiesityksen aikana Hook-nimellä tunnetun salaperäisen hyökkääjän toimesta, hindujumala "Rama Kushna" antaa hänen henkensä vallata minkä tahansa elävän olennon etsiäkseen murhaajaansa ja saadakseen oikeutta. Green Arrow (vol. 4) #4 tarinassa on todettu, että Deadman uskoo Raman olevan maailmankaikkeuden korkein olento.
Rama myös ylläpiti kaupunkia, nimeltään Nanda Parbat. Maailman pahimmat ihmiset tulivat asumaan sinne, missä Raman voima piti heidät terveinä ja hyvinä. Yksi pahimmista oli Darius Caldera, joka melkein tuhosi maailman lähtiessään kaupungista. Nanda kaatui myöhemmin yhdistettyjen sotilaallisten ja mystisten voimien vuoksi. Kaikki pahat ihmiset ovat nyt palanneet todelliseen maailmaan, edelleen vaarana. Brandin kaksoisveli Cleveland kuolee Bostonin otettua tämän ruumiin haltuun tämän ollessa tekemässä Bostonin sirkusesitystä. Murhaaja aikoi tappaa Boston Brandin. Hänen "hyväntekijänsä", Rama Kushna, kuolee myös voittaakseen Jonahin, Deadmanin kaltaisen hengen. Noin tähän aikaan Deadman auttaa Aavetta kukistamaan vasta muodostuneen demonisen olennon ja ihmissudet. Tämä monien helvetin sielujen luurangoista muodostunut tämä sinisilmäinen, vaaleatukkainen olento tulee maan päälle lietsomaan kaaosta ja kuolemaa onnistuen todella poistamaan suuren osan Aaveen substanssista. Deadman joutuu sulautumaan Aaveeseen, kunnes tilanne on vakiintunut.
Poliittinen talous
Poliittinen talous on yhteiskuntatieteen tieteenhaara, joka tutkii politiikan ja talouden välisiä suhteita, yhteyksiä ja keskinäisriippuvuuksia. Poliittisen talouden tutkimus ammentaa muun muassa politiikan tutkimuksesta, sosiologiasta, historiantutkimuksesta ja taloustieteestä. Vaikka nykypäivän taloustieteen historialliset juuret löytyvät 1700- ja 1800-lukujen niin kutsutusta klassisesta poliittisesta taloudesta, viittaa taloustiede tätä nykyä pääosin talouden kapeaan tutkimukseen, jossa ei huomioida poliittisia ja sosiaalisia näkökohtia vaan keskitytään vain taloudellisiin ilmiöihin, ja poliittinen talous puolestaan edustaa erillistä, edellä mainitut näkökohdat integroivaa, lähestymistapaa. Klassisen poliittisen talouden tutkijat kuten Adam Smith, John Stuart Mill ja David Ricardo tutkivat muun muassa tuotantoa, kulutusta ja vaihdantaa valtioissa ja niiden välillä. 2000-luvulla poliittinen talous on monimuotoinen ja monitieteinen tieteenala, jonka tutkimuskohteet sisältävät esimerkiksi talouden instituutioiden, prosessien ja tendenssien (esim. taloudellinen kehitys, tulonjako, työmarkkinat, kauppa ja rahoitus), talouspolitiikan, taloustieteen ja talousdiskurssien poliittisen analyysin niin kansallisella, kansainvälisellä kuin globaalilla ja paikallisella tasolla.
Deadman (sarjakuvahahmo)
Taustaa
Myöhemmin Deadman saa syntymäpäivälahjan pieneltä ystävältään Max Loomiselta. Max asettuu transsiin, jotta hän voisi "tavata" Deadmanin ja kaksikko lähtee miellyttävälle matkalle "muistikaistalle", lähinnä Deadmanin miellyttävämpiin muistoihin Nanda Parbatista. Pian tämän jälkeen Loomis tapaa vanhoja sirkusystäviä ja Deadman osallistuu epäiltyyn murhatapaukseen. Deadman haluaa lähteä Nanda Parbatin paenneiden perään, mutta Maxin mielestä murhaajan jahtaaminen on parempi tapa. Salaperäinen muukalainen on useiden vuosien ajan matkannut Deadmanin ajassa yrittääkseen pelastaa kuolleiden sankarien sielut Calderan uhalta. Erilaisten voimien henkisen vaikutuksen vuoksi Deadman ei pysty käyttämään aikavirran tietoa ihmiskunnan hyödyksi. Kuolleiden sankarien henkien avulla Deadman kukistaa Calderan ja hänen takanaan olevat voimat. Max Loomis tarjoaa elintärkeää apua materiaalitasolla. Sen jälkeen Boston ja Loomis päättävät metsästää muut Parbat-pakolaiset.
Poliittinen talous
Klassinen poliittinen talous
Alkujaan poliittisen talouden tutkimus tarkoitti valtion tuotannon ja kulutuksen sekä näihin vaikuttavien olosuhteiden tutkimusta. Ilmaus économie politique (englanniksi political economy) ilmestyi ensimmäisen kerran Ranskassa vuonna 1615 Antoine de Montchrétienin kirjassa Traité de l'economie politique. Myöhemmin 1700-luvulla ranskalaiset fysiokraatit, kuten Francois Quesnay, olivat ensimmäisiä merkittäviä poliittisen taloustieteen edustajia, ennen kuin erityisesti brittiläiset oppineet Smithistä Thomas Malthusiin ja Ricardosta Milliin kehittivät poliittisen talouden tutkimusta eteenpäin.
Deadman (sarjakuvahahmo)
Taustaa
Sins of Youth -tapahtumassa Deadman on yksi kymmenistä sankareista, jotka Klarion the Witch Boyn ja Doiby Dicklesin omistama muukalainen kone pienensivät teini-ikäisiksi. Hän on edelleen henki, nyt pienellä d-kirjaimella rinnassa. Hän auttaa Secretiä kohtaamaan Teeklin, Klarionin kumppanin, yrittäessään palauttaa kaikki ennalleen. Hän liittyy myös taisteluun mystisesti luotuja ja mystisesti muunneltuja roistoja vastaan. Tuomiopäivän tapahtuman aikana Boston Brand matkustaa sankariryhmän kanssa helvetin jäätyneille joutomaille. Heidän tavoitteenaan on sytyttää demoniset tulet uudelleen, mikä palauttaa kaikki demonit maan tasolta. Onnettomuus ajaa Brandin ja muut Styx-joen jäävesien alle ja pakottaa heidät elämään siitä, mikä olisi heille helvetti. Brandille se on, että ampuja osuu häntä olkapäähän, jolloin hän selviää. Brand tuntee, että hänen täytyy kuolla oppiakseen "miten elää". Hänen taistelunsa demoneja vastaan ​​palasi kummittelemaan häntä. Neliosaisessa Black Baptism -minisarjassa Diablot jahtaavat Deadmania ja useita muita "Sentinels of Magic" -tapahtumasta muodostunutta maagista ryhmää. Osittain koston ruokkimina he kukistavat monet vartijat ja tyhjentävät heidän taikuutensa. JLA lopulta pelastaa heidät kaikki ja tuhoaa kaikki Diablot.
Blackest Night -tarinassa Deadman auttaa Batmania, Robinia ja Red Robinia torjumaan Black Lanternsin joukkojen hyökkäystä ja onnistuu pelastamaan James Gordonin mustilta lyhdyiltä ottamalla haltuunsa hänen tyttärensä Barbaran ruumiin, mikä auttaa heidät molemmat turvaan. Myöhemmin Deadman Phantom Strangerin avulla saa mustan voimasormuksen irti vanhasta ruumiistaan ja onnistuu herättämään entisen ruumiinsa takaisin henkiin valkoisen voimasormuksen avulla. Vuosien 2010–2011 minisarjassa Brightest Day Deadman huomaa, että hänen valkoinen voimasormuksensa voi herättää kuolleet henkiin, ja alkaa tottua uudelleen elämään, mukaan lukien harjoittamalla itsesuojelutapoja, vaikka hän suhtautuukin varauksella olemaan taas elossa. Kun hän yrittää oppia, mikä hänen tehtävänsä maan päällä on, hän tekee yhteistyötä Hawkin ja Doven kanssa. Deadman saa tietää, että hänen polkunsa kohtaavat sen henkilön kanssa, jonka entiteetit valitsivat vartioimaan maapalloa. Entiteetti (Precence) myös neuvoo Deadmania omaksumaan elämän ja ympärillään olevat, sillä hän vietti itsekästä elämää edellisessä elämässään ja tajusi toisten arvon vasta kuolemansa jälkeen. Oppiessaan arvostamaan uutta elämäänsä Deadman tajuaa, että hän ja Dove ovat rakastuneet ja muodostaa yhteyden isoisäänsä.
Entiteetti kertoo myös Deadmanille, että kun Nekron hyökkäsi Maahan, hänen läsnäolonsa saastuminen planeetalla ilmeni "pimeän avatarin" muodossa, joka yrittää tuhota Tähtikaupungin (Star Cityn) metsän, joka on avain Maan sielun pelastamiseen. Entiteetti paljastaa, että Maan pelastaja on Alec Holland, ja "tumma avatar" on korruptoitunut Rämeen olento, joka aiemmin luuli olevansa Holland, mutta nyt uskoo olevansa Nekron. Metsässä Kapteeni Bumerangi heittää yhden tappavista bumerangeistaan ​​Doveen, mutta se vaikuttaa sen sijaan Deadmaniin. Kuollessaan hän luovuttaa valkoisen voimasormuksensa Hollandille ja muuttaa hänet uudeksi Swamp Thingiksi, joka tuhoaa korruptoituneen, alkuperäisen Swamp Thingin. Deadman ja Dove, jotka eivät voi palata elämään, jättävät sydämensä särkyneiksi siitä, että heiltä evättiin onnellinen elämä nyt, kun hän ei voi enää koskaan herätä kuolleista, ja he jättävät tunteelliset jäähyväiset.
The New 52:ssa Deadmanin alkuperä käynnistetään uudelleen uuden antologian DC Universe Presents -kirjan alkuvaiheessa. Elettyään itsekästä elämää Boston Brandina, hän joutuu ottamaan haltuunsa ihmisiä Deadmanina salamurhansa jälkeen, asettamaan heidän elämänsä ongelmat oikein, jotta hän voi välttää ikuisuuden helvetissä. Hän esiintyy myös Justice League Darkin, DC:n yliluonnollisempien hahmojen uudessa tiimissä. Deadman käyttää hallussapitokykyjään auttaakseen torjumaan erilaisia ​​yliluonnollisia uhkia, kuten tohtori Mistin ja Faust Sr:n. Aiemmasta väitteestään huolimatta hän ja Dove yrittävät sytyttää rakkautensa uudelleen. Heidän yrityksensä kuitenkin epäonnistuu surkeasti, koska Deadman vaatii jatkamaan suhdettaan eteenpäin lainattujen ruumiiden avulla, kun taas Dove osoittaa halveksuntaa ja vastenmielisyyttä ajatusta kohtaan. Lisäksi auttamalla June Moonea he kumpikin saavat hullun Lumoojattaren vihan ylleen.
Osana DC Rebirth -jatkuvuutta kolmiosainen minisarja Deadman: Dark Mansion of Forbidden Love julkaistiin lokakuussa 2016. Deadman esiintyy myös Trinity-kirjassa, joka keskittyy Batmaniin, Teräsmieheen ja Ihmenaiseen, sekä hänen Justice League Dark -joukkuetovereihin Zatannaan ja John Constantineen.
"The New Golden Age" -lehden sivuilla Tohtori Kohtalo ja Etsivä Simpanssi etsivät Deadmania, jotta he ymmärtäisivät enemmän Hauhetista, joka on kohtalon kypärän uusi ohjaava voima. Kun Metsästäjätär (Helena Wayne) mahdollisesta tulevaisuudesta saapuu nykyhetkeen vierailunsa vuonna 1940 jälkeen, hän löytää itsensä Deadmanin, Tohtori Kohtalon ja Etsivä Simpanssin seurasta. Kun Helena oli kertonut heille tulevaisuudestaan ​​ja kohtaamisestaan ​​Per Degatonin kanssa, Deadman kysyy, onko hän heidän tuntemansa Metsästäjättären tytär. Hän vastaa kertomalla heille, että Helena Bertinelli oli äitinsä Selinan eli Kissanaisen ystävä. Kun Helena näyttää heille lumipallon, joka vei hänet heidän aikaansa, Deadman ja Etsivä Simpanssi suunnittelevat vievänsä lumipallon Madame Xanadulle nähdäkseen, voiko hän antaa heille vastauksia. Deadman mainitsee myös, että Madame Xanadu on hänelle palveluksen velkaa.
Useimmat muut eivät voineet nähdä tai kuulla Deadmania ruumiittomana henkenä (tietyt mystikot saattoivat silti havaita hänet), hän pystyi kulkemaan esineiden läpi ja pystyi lentämään tai kellumaan. Hän pystyi ottamaan haltuunsa minkä tahansa elävän olennon (ihmisen tai eläimen), hallitsemaan heidän toimintaansa ja pystyi kommunikoimaan ihmisten kanssa toisen kehon kautta. Lisäksi hallussapitoprosessi on lähes välitön siirtymävaiheessa, jolloin Deadman voi hallita erilaisia ​​ruumiita nopeasti peräkkäin saadakseen taktista etua taistelussa. Yhdessä tarinassa hän ei kuitenkaan pystynyt hallitsemaan tiettyjä hallussaan olevia rikollisia, koska heidän mielensä olivat jälkihypnoottisen ehdotuksen alaisena (koska heidän mielensä ei ollut heidän mielensä siinä tapauksessa). Hänen hallussaan olevat ihmiset eivät muistaneet kokemuksesta. Hänellä on ongelmia vahvempien ihmisten, kuten Batmanin, kanssa, ja hänet usein pakotetaan ulos lyhyessä ajassa. Deadmanilla on myös ongelmia taikuuden kanssa, koska se voi jossain määrin manipuloida hänen henkistä muotoaan. Justice League Dark -animaatioelokuvassa Batmanin piti olla yhteydessä kaikkiin joukkuetovereihinsa, mutta ei voinut Deadmanin vuoksi, eikä Batman halunnut Deadmanin ottavan häntä haltuunsa, joten Batman pyysi Constantinea välittämään Deadmanin sanat hänelle, mutta Constantine kieltäytyi ja loi sen sijaan loitsun, että Batman näkisi Deadmanin. Elävänä ihmisenä Deadman on olympiatason urheilija, joka on hyvin koulutettu akrobatiaan.
Injustice-maailmaan sijoittuvissa sarjakuvissa Aave, joka oli Mister Mxyzptlkin hallinnan alla haavoitti Deadmania kuolettavasti ja Deadman valitsi seuraajakseen hiljattain kuolleen Dick Graysonin siirtäen tälle voimansa ennen siirtymistään tuonpuoleiseen, jolloin Dick Graysonista tuli uusi Deadman.
Poliittinen talous
Klassinen poliittinen talous
1800-luvulla poliittisen talouden tutkimus oli vakiintunut eurooppalaisiin yliopistoihin. Vuosisadan loppupuolella marginalistisen talousteorian ja matemaattisten menetelmien kasvava vaikutusvalta kuitenkin suuntasivat tieteenalan tutkimusta pois laajemmista yhteiskunnallisista ja poliittisista kysymyksistä metodologisesti individualistisempaan suuntaan. Tätä muutosta heijasteli ja edisti myös poliittisen talouden (political economy) asteittainen korvaaminen taloustiede (economics) termillä. Google Ngramin mukaan englannin kielessä "taloustieteen" käytöstä tuli "poliittista taloutta" suositumpi termi vuoteen 1920 mennessä. Samalla deduktiivisesti universaaleihin teorioihin pyrkivät lähestymistavat talouden tutkimukseen korvasivat historiallisesti spesifeihin selitysmalleihin ja induktiivismiin sitoutuneet poliittisen talouden tutkimuksen lähestymistavat (ks. myös Methodenstreit). Uusien talouden tutkimuksen lähestymistapojen avainhahmoja olivat sellaiset oppineet kuten Alfred Marshall, Carl Menger ja Leon Walras.