cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alutagusen kansallispuisto
Matkalla kansallispuistossa
Kauksin kylän luontokeskuksen pysyvän näyttelyn aiheena on puistoalueen luonto ja tarjolla on erilaisia opinto-ohjelmia. Iisakun seurakuntamuseo esittelee alueen historiaa ja kulttuuriperintöä. Kansallispuistossa on Porunin opastusreitti (2,5 km), Porunin vaellusreitti (10 km), Agusalun pyörätie (38 km), Selisoo-opastusreitti (4 km), Kotkan vaellusreitti (6,7 km tai 4 km suolla), Kurtnan vaellusreitti (9 km), Kauksipuron polku (3,5 km), eri pituiset (1–10 km) ja vaikeusasteiset Kurtnan terveyspolut, Tärivere-kukkulan terveysreitti (5 km) ja vuoren takaa lähtee useita eripituisia (0,7–5 km) terveysreittejä.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 2014 – suurmäki
Mäkihypyn suurmäen olympiakilpailu Sotšin vuoden 2014 talviolympialaisissa käytiin RusSki Gorkin hyppyrimäessä 14.-15. helmikuuta 2014. Suurmäen loppukilpailu käytiin Tšeljabinskin meteoriräjähdyksen vuosipäivänä, minkä kunniaksi kilpailun kultamitali sisälsi palasen maahan syöksynyttä meteoria. Olympiakultaa voitti Puolan Kamil Stoch.
Karsinnat
Karsinnoista loppukilpailuun selviytyi 40 hyppääjää. Kymmenen mäkihypyn maailmancupin parasta hyppääjää pääsivät suoraan finaaliin.
Denigrate
Denigrate on Tuusulasta kotoisin oleva metalliyhtye. Yhtye aloitti toimintansa vuonna 1996 ja on pitänyt taukoa vuodet 2007-2013. Yhtyeen läpimurto tapahtui vuonna 2002, jolloin Denigrate esitti tunnuskappaleen elokuvaan Menolippu Mombasaan. Vuonna 2003 yhtye julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa Dismal Euphorian. Levy oli Sentenced-tyyppistä rokkaavaa metallia, jonka keskeisiä teemoja olivat melankolia, epätoivo sekä rakastamisen vaikeus.
Finaali
Finaali voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Jukka Kalso
Jukka Kalso (s. 13. elokuuta 1955) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä, joka on aktiiviuransa jälkeen toiminut valmentajana.
Kalso sijoittui maailmancupissa kahdesti kolmen parhaan joukkoon kaudella 1986–1987: hän oli kolmas normaalimäen kilpailussa Thunder Bayssä sekä toinen mäkiviikon osakilpailussa Garmisch-Partenkirchenissä Andreas Bauerin jälkeen. Kaikkiaan Kalso sijoittui maailmancupin osakilpailuissa yksitoista kertaa kymmenen parhaan joukkoon. Hän toimi Risto Pirttimäen ohella olympiavoittaja Jani Soinisen valmentajana.
Sambuca
Käyttö ja cocktailit
Perinteinen italialainen annos on sambuca con mosca (sananmukaisesti kärpästen kera); sambuca tarjoiltuna kolmen kahvinpavun kanssa. Pavut edustavat terveyttä, onnea ja vaurautta.
Flaming sambuca valmistetaan sytyttämällä juoma shottilasissa ja antamalla sen palaa. Liekki sammutetaan ja sambuca juodaan lämpimänä. Yleinen tapa on sammuttaa juoma peittämällä lasi kämmenellä, jolloin syntynyt alipaine pitää lasin kiinni kämmenessä. Jos liekki palaa liian kauan, lasi voi kuumeta liikaa ja aiheuttaa palovammoja.
Bloodbath
Bloodbath on vuonna 1998 perustettu ruotsalainen death metal -yhtye. Yhtye julkaisi vuonna 2000 Breeding Death -EP:n, jossa laulajana toimi Mikael Åkerfeldt (Opeth), rumpalina Dan Swanö (Edge of Sanity, Nightingale ja monta muuta), kitaristina Anders Nyström (Katatonia, Diabolical Masquerade) ja basistina Jonas Renkse (Katatonia, October Tide). Kaksi vuotta myöhemmin yhtye julkaisi esikoisalbuminsa Resurrection Through Carnage.
Vuonna 2004 Mikael Åkerfeldt jätti yhtyeen voidakseen keskittyä enemmän Opethiin ja hänen korvaajakseen yhtyeeseen liittyi Peter Tägtgren (Hypocrisy, Pain). Kokoonpanoon liittyi myös Martin Axenrot (Witchery, Satanic Slaughter, Opeth), minkä myötä Dan Swanö vaihtoi rummuista kitaraan. Tällä kokoonpanolla yhtye julkaisi vuonna 2004 toisen albuminsa, Nightmares Made Fleshin.
Helmikuussa 2005 Tägtgren jätti yhtyeen aikatauluongelmien vuoksi. Mikael Åkerfeldt palasi yhtyeeseen samana vuonna esiintyäkseen yhtyeen kanssa Saksan Wacken Open Air -festivaaleilla. Esiintyminen kuvattiin ja se julkaistiin DVD:nä sekä levynä vuonna 2008 nimellä "Wacken Carnage". Julkaisun jälkeen Åkerfeldt jätti yhtyeen kertaalleen. Syyskuussa 2005 Bloodbath aloitti uuden laulajan etsinnän.
Elokuussa 2006 Dan Swanö erosi yhtyeestä musiikillisten erimielisyyksien vuoksi. Maaliskuussa 2007 yhtye ilmoitti julkistavansa uuden kokoonpanon lähiaikoina ja julkaisevansa mini-cd:n loppukesästä.
Tammikuussa 2008 Mikael Åkerfeldt palasi jälleen laulajaksi ja samalla yhtyeeseen liittyi Per Eriksson. Tällä kokoonpanolla yhtye nauhoitti ja julkaisi Unblessing the Purity -EP:n, sekä kolmannen pitkäsoittonsa, The Fathomless Masteryn.
Huhtikuussa 2012 Mikael Åkerfeldt jätti yhtyeen lopullisesti. Syksyllä 2014 Bloodbath ilmoitti Nick Holmesin liittyneen yhtyeeseen laulajaksi. Holmes tunnetaan parhaiten Paradise Lost -yhtyeen laulajana.
Yhtye on esiintynyt Suomessa neljästi: Pellavarock-festivaaleilla vuonna 2008, Tuska-festivaaleilla vuosina 2010 ja 2015 ja Nummirockissa vuonna 2019.
Diskografia
Studioalbumit
EP:t
Livealbumit
Paksunahka
Paksunahka on suomalainen elokuva vuodelta 1958. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut Aarne Tarkas.
Juoni
Albert Tuppura (Hannes Häyrinen) on pankissa työskentelevä nuori amatöörisalapoliisi, joka lavastetaan syylliseksi holvissa säilytetyn professori Kannuksen räjähdysainekaavan varkauteen. Tuppura joutuu pakenemaan ympäri Helsinkiä valepukuiset etsivät kintereillään yrittäessään samalla jäljittää kaapattua professori Kannusta. Ensiesiintymisen elokuvassa tekee etsiväpari Koukku ja Ripatti. Etsivä Koukkua esittää Uljas Kandolin ja yksinkertaista etsivä Ripattia Heikki Savolainen.
Arviot
Elokuva on koottu vanhoista aineksista. Sen teemat ovat peräisin menestysjännäristä Radio tekee murron ja sota-ajan vakoilutarinoista. Sen komediallinen kestävyys ei kanna, mutta kritiikin mukaan siinä katsotaan olevan nostalgista viehätysvoimaa. Myös etsiväkaksikko Ripatti ja Koukku saa kiitosta. Tarkaksen elokuvien hölmöläiskarikatyyrit poliiseista ovat suomalaiselokuvien joukossa aivan poikkeuksellisen voimakkain vedoin piirrettyjä.
Ensi-ilta
Elokuvan ensi-ilta oli 4. huhtikuuta 1958 Adamsissa, Tuulensuussa ja Coronassa.
Suomirokkia
Suomirokkia on Poko Rekordsin kokoelmalevysarja, jota on julkaistu vuodesta 1998 lähtien. Levyt sisältävät kappaleita eri esittäjiltä, joko saman vuoden tärkeimmät hitit tai vanhempia klassikoita.
Kahtena ensimmäisenä vuonna kokoelmia ilmestyi kaksi per vuosi, mutta sittemmin levyjä on julkaistu yksi joka kevät. Kokoelmilla on yleensä jokin tietty teema.
Potamós (Antikythera)
Potamós on Kreikan kylä, joka sijaitsee Antikytheran saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Potamós on Antikytheran pääkylä ja satama. Kylän väkiluku on 34 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Potamóksen kylää. Potamóksen kylä, suomeksi ”Joki”, sijaitsee Antikytheran pohjoisrannikolla luonnonsatamalahden pohjukassa. Kylän kirkot on omistettu Neitsyt Marian temppeliintuomiselle ja Pyhälle Dionysiokselle (Eisódia tis Theotókou kai Ágios Dionýsios), Pyhälle Kharalampokselle (Ágios Charálampos) sekä Pyhälle Nikolaokselle (Ágios Nikólaos). Kylän koillispuolella Kástrossa on saaren hellenistisen kauden kaupungin Aigilian arkeologinen kohde. Sen satamana toimi pieni Xiropótamoksen lahti.
Aiemmin kylä kuului muun Antikytheran saaren tavoin Antikytheran kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kytheran kunnan Antikytheran kunnallisyksikköön.
Ocicat
Ocicat on uusi ja vielä suhteellisen harvinainen kissarotu. Rotu muistuttaa täplikästä oselottia, ja tästä ulkoisesta yhtäläisyydestä se on saanut nimensäkin. Ocicatissa ei kuitenkaan ole lainkaan oselotin tai muidenkaan villikissarotujen geenejä, vaan se on siamilaisen ja abessinialaisen risteytys.
thumb|left|Nukkuva ocicat. Ensimmäisen ocicatin risteytti Virginia Daly Michiganin Berkleyssä vuonna 1964. Hän yritti jalostaa siamilaista, jolla olisi abessinialaisen tunnusomainen kuviointi. Ensimmäisen polven pentue muistutti abessinialaisia, mutta seuraavassa sukupolvessa syntyi kasvattajan tyttären Tongaksi nimeämä täplikäs pentu. Pentu kastroitiin ja myytiin lemmikiksi, mutta samoista vanhemmista syntyneet seuraavat täplikkäät kissanpennut olivat ensimmäiset ocicatien jalostukseen käytetyt kissat. FIFe hyväksyi rodun 1. kesäkuuta 1992.
Ocicateilla on viiteen ryhmään jaettuna yhteensä 12 rotumääritelmän mukaista väriä. Väreistä hyväksytään ruskea, suklaa ja kaneli, niiden diluutiot sininen, lila ja beige sekä näiden kuuden värin hopeamuunnokset.
Ocicat on luonteeltaan usein hyvin eloisa ja leikkisä. Se tahtoo seurata omistajaansa kuin koiranpentu, eikä se halua jäädä yksin. Ocicatit ovat älykkäitä ja oppivat helposti temppuja.
Dubain kansainväliset elokuvajuhlat
Dubain kansainväliset elokuvajuhlat (, lyhenny DIFF) on Arabiemiraattien Dubaissa yleensä vuoden välein järjestettävä kulttuuritapahtuma. Elokuvajuhlat järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004 ja niitä pidettiin vuosittain vuoteen 2017 saakka.
Vuonna 2018 nämä Lähi-idän elokuva-alan keskeiseksi foorumiksi nousseet elokuvajuhlat kertoivat välivuodesta uudelleenjärjestelyjen ja arabimaiden elokuvarintamalla meneillään olevien muutosten vuoksi. Tuolloin vahvistettiin juhlien jatkuvan vuonna 2019. Vahvistuksesta huolimatta Dubain kansainvälistä elokuvajuhlaa ei ilmeisesti järjestetty vuonna 2019, sillä vielä marraskuun 2019 loppupuolella tapahtumasta ei ollut tiedotettu edes lehdistölle. Sen sijaan Dubaissa järjestettiin marraskuun 2019 loppupuolella kolmipäiväinen elokuvan, pelialan, videoiden ja musiikin yhteistapahtuma On.Dxb.
Arabimaiden elokuva-alan muutosta ja lisääntyvää kilpailua festivaalirintamalla kuvastaa osaltaan 35 vuotta jatkuneen elokuvateatterikiellon päättyminen Saudi-Arabiassa vuonna 2018 ja julistus Lähi-idän elokuvaa esilletuovan vuosittaisen Punaisenmeren kansainvälisten elokuvajuhlien (Red Sea International Film Festival) käynnistämisestä Jeddassa vuodesta 2020 lähtien (maaliskuu 2020, koronapandemian vuoksi siirrettiin myöhemmin pidettäväksi). Uusi saudiarabialainen tapahtuma voidaan nähdä Dubain kansainvälisten elokuvajuhlien kilpailijana ja eräänä mahdollisena syynä Dubain elokuvajuhlien hiljentymiselle.
The Boots
The Boots on vuonna 1987 perustettu suomalainen yhtye. Yhtyeen perustivat kitaristi Jarmo Heikkinen veljensä basisti Petri Heikkisen sekä rumpali Raimo Raappanan kanssa. Yhtyeen kokoonpano on sittemmin vaihdellut. Yhtye on tehnyt viisi omaa albumia ja kaksi albumia Kauko Röyhkä n kanssa.
Dubain kansainväliset elokuvajuhlat
Osaltaan Lähi-idän ja arabimaiden elokuvaa esittävillä Dubain elokuvajuhlilla on ollut merkittävä panoksensa paitsi aasialaisen, myös afrikkalaisen kulttuurin esilletuonnissa, sillä arabian kieli on väestön määrällä mitattuna Afrikan suurin kielialue.
Kultainen Muhr eli Kultainen varsa -palkinto
Dubain kansainväliset elokuvajuhlat on jakanut Muhr-palkintoa vuodesta 2006 lähtien. Muhr on arabiankielinen, varsaa tarkoittavaa sana. Pääpalkinto, Kultainen varsa myönnetään useassa elokuvasarjassa. Palkittavana on pitkä fiktio, pitkä dokumentti, pitkän elokuvan tuomariston palkinto, pitkän elokuvan ohjaajan palkinto, pitkän elokuvan miesnäyttelijä ja pitkän elokuvan naisnäyttelijä, lyhyt elokuva sekä lyhyen elokuvan tuomariston palkinto. Lisäksi on kansallisia Muhr-palkintoja.
Pitkän fiktioelokuvan Kultaisen varsa -palkinnon ovat voittaneet seuraavat elokuvat: Vuonna 2018 DIFF-elokuvajuhlia ei järjestetty.
HTU Stadi
HTU Stadi (alk. Helsingin Työväen Uimarit) on helsinkiläinen uintiseura. Seurassa toimii useita eritasoisia harjoitusryhmiä, sisältäen myös triathlon- ja vammaisryhmät. Seura perustettiin vuonna 1920 nimellä Helsingin Työväen Uimarit, ja se on historiansa aikana saavuttanut mm. 12 SM-viestimestaruutta pitkällä radalla. Seura harjoittelee pääasiassa Jakomäessä, Itäkeskuksessa, Urheilutalolla, Malmilla, Pirkkolassa ja Mäkelänrinteessä sekä Kumpulassa ja Uimastadionilla. Aktiivisia uimareita HTU:ssa on noin 150. Seura on mukana Urheiluakatemia Urheassa ja sen valmennuskeskuksen toiminnassa.
Helsingin Työväen Uimarit voitti pitkän radan Suomen-mestaruuden miesten 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä vuosina 1963 ja 1965–1968, miesten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä vuosina 1953–1955, 1961 ja 1971, naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä vuonna 1950 sekä naisten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä vuonna 1978. Henkilökohtaisten pitkän radan lajien Suomen-mestareita ovat Margit Leskinen, Hilkka Hietamäki, Aulis Kähkönen, Hilkka Piispa, Tapio Leskinen, Marja Vilja, Esa Lepola, Ulla Patrikka, Matti Kasvio, Juhani Teräsvuori, Riitta Lampinen, Arvo Järvinen, Mauri Johansson, Arto Lainekivi, Tina Salminen, Vesa Nykänen ja Heikki Mäki.
Pentti Lempiäinen
Pentti Lempiäinen (18. syyskuuta 1932 Rauma – 8. heinäkuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen tietokirjailija, jonka yli 40 julkaistusta teoksesta monet ovat olleet uraauurtavia kristillisen tiedon popularisointeja.
Ensimmäiset teoksensa Lempiäinen kirjoitti 1970-luvulla. Lempiäisen taidetta ja kristinuskoa käsittelevä teos Seimestä öljymäelle ilmestyi 2009.
Ennen kirjailijauraansa Lempiäinen toimi muun muassa pappina ja uskonnonopettajana. Teologian tohtoriksi hän väitteli vuonna 1963 ja teki sen jälkeen uran Helsingin yliopistossa. Lempiäinen oli eläkkeellä Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian apulaisprofessorin virasta. Professori honoris causa hänestä tuli 1996.
Vuosina 1983–1987 Lempiäinen toimi Kotimaa-lehden päätoimittajana. Päätoimittajakautensa jälkeen 1980-luvun lopulla Lempiäinen työskenteli vapaana toimittajana ja kirjailijana, mutta palasi sittemmin Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan palvelukseen.
Lempiäisen teokset käsittelevät muun muassa kirkkohistoriaa, nimitietoutta, hymnologiaa, tapakulttuuria sekä symboliikkaa. Lempiäinen on suomentanut ja toimittanut saksalaisen Hans Biedermanin Suuren symbolikirjan (1993). Kirkon tiedonvälityspalkinnon Lempiäinen sai 1979.
Lempiäinen oli Suomalaisen tiedeakatemian jäsen.
Kiikelin hylky
Kiikelin hylky on Oulun kauppatorin edustalla sijaitsevan Kiikelin saaren rannasta Oulujoen suistosta paikannettu puisen aluksen hylky, joka löydettiin 16. toukokuuta 2000 puistotöihin liittyvien uimarannan ruoppausten yhteydessä. Ruoppausjätteen mukana pohjasta oli noussut puisen aluksen kylkikaari sekä kuusi metriä pitkä kölin osa.
Pohjan sukellustutkimuksissa löydettiin kaivinkoneen irrottamia runko- ja laudoitusosia, ja pohjamudan alta löydettiin lisää puisen aluksen rakenteita. Mutaa poistettiin rakenteiden päältä vesisuihkuilla, mutta vain osia hylyn rakenteista saatiin esiin. Tutkimuksissa saatiin kuitenkin esille noin seitsemän metrin matkalla yhtenäistä laudoitusta, mutta hylyn kokonaispituutta ei kyetty määrittelemään. Aluksen rungon leveys oli mittausten mukaan noin 6,5 metriä, ja sen perusteella aluksen koko pituudeksi arvioitiin noin 20 metriä.
Hylyn osat olivat havupuuta, enimmäkseen mäntyä, jonka perusteella aluksen alkuperä on jokin Itämeren pohjoisosan valtio. Rungon rakenteen ja laudoituksen perusteella alus ajoitettiin alustavissa tutkimuksissa 1600–1800-luvuille. Ajoittamisessa käytettäviä esinelöytöjä ei tehty.
Joensuun yliopiston dendrokronologian laboratoriossa tehtyjen tutkimusten perusteella laivan rakentamiseen käytetyt puut on kaadettu 1600-luvun jälkipuolella. Tarkemmissa puuaineksen tutkimuksissa on todettu, että alus on rakennettu 1670–1680-lukujen vaihteessa kaadetuista puunrungoista. Joensuun yliopiston tutkijan mukaan alus on rakennettu Pohjanmaan rannikolla, sillä puunäytteiden lustosarjat vastaavat pohjalaista näytemateriaalia. Täten hylky kuuluu Suomen vanhimpiin kotimaisena pidettäviin laivanjäännöksiin.
Jurva
thumb|right|Jurvan keskustaa kesäkuussa 2017. Jurva on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Etelä-Pohjanmaahan kuuluvassa Suupohjan seutukunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Sen asukasluku oli 0 ja pinta-ala 0 km², josta 0 km² vesistöjä (31.12.2008). Kunta lakkautui sen yhdistyessä Kurikkaan vuonna 2009. Jurvan naapurikunnat olivat Ilmajoki, Kurikka, Laihia, Maalahti, Närpiö ja Teuva. Vuoteen 1973 saakka naapurikuntiin kuului Närpiöön liitetty Pirttikylä.
Nimen alkuperä
Jurvanjärven kerrotaan saaneen nimensä ensimmäisestä kalastajastaan, joka olisi ollut Jurvalan sukua. Itse kunnan nimikin olisi tällöin satakuntalaista perua.
Esihistoria ja asutuksen syntyminen
Ensimmäiset ihmiset Jurvan seudulla liikkuivat kivikaudella ja alueelta on löydetty useita kivikautisia esineitä. Vanhimmat löydökset ovat Närvijoen Pitkäholman haudat vasarakirvesajalta. Hautalöytö tehtiin 1920-luvulla.
Rautakauden eränkävijöiden merkkejä on ajoitettu 1100-luvulle. Jurvan erämaat kuuluivat pääosin kyröläisten omistukseen. Ensimmäiset uudisasukkaat sijoittuivat Jurvanjärven rannalle 1550-luvulla. Asukkaita tuli etenkin Suur-Kyrön Laihialta sekä Suur-Närpiön Teuvan ja Pirttikylän alueilta. Alueen ruotsalaisperäiset paikannimet viittaavat rannikkoalueen väestöön.
Laihian kappeliseurakuntana (1773–1859)
1700-luvun alussa Jurvan väkiluku oli todennäköisesti 100. Keskiajan lopulla Laihia erosi Kyröstä, mihin myös jurvalaiset liitettiin. Jurvan Järvenpäänkylän asukkaat siirtyivät myöhemmin Teuvan seurakuntaan. Jurva muutettiin Laihian kappeliseurakunnaksi vuonna 1773. Vuonna 1763 Jurvaan haluttiin omaa kirkkoa, mutta vielä tuolloin Laihian kirkkoherra myöntyi rakennuttamaan rukoushuonetta. Vuonna 1766 Laihian kirkkoherra Wacklin päätti perustaa Jurvaan oman kappeliseurakunnan.
Jurvassa oli 1700-luvun puolivälissä jo oma saarnahuone, joka purettiin pienen pitkäkirkon tieltä 1764. Uusi puukirkko valmistui 1802 Ruotsin yli-intendentiviraston piirustusten mukaisesti. Kirkon rakennusmestaerina toimivat ylihärmäläinen Gabriel Antinpoika Hakola ja laihialainen Jaakko Jaakse. Sarvijoen rukoushuone rakennettiin vuonna 1837.
Vuosina 1805-1808 Jurvassa tiedettiin olevan 29 taloa ja 831 asukasta.
Kehittyminen kuntana (1859–2009)
Seurakunnallisesti ja hallinnollisesti Jurva itsenäistyi vuonna 1859 ja toteutui 1863. Jurvana liitettiin samalla Teuvan Järvenpäänkylä sekä Laihian Sarvijoenkylä. Jurvan väkiluku nousi vuoteen 1900 mennessä jo yli 5 100 ja oli Vaasan läänin tiheimmin asuttua seutua.
Tervanpoltto säilytti asemansa jurvalaisten tulonlähteenä 1900-luvulle saakka. Raaka-aine saatiin Jurvan laajoista metsistä ja noin 90 % sai toimeentulonsa maa- ja metsätaloudesta 1920-luvulla. Lisäansioita toivat kotiteollisuustuottee ja erityisesti huonekalut. 1920-luvulla huonekaluja myytiin lähes kaikissa Jurvan kylissä ja niitä myytiin kunnan ulkopuolelle.
Jurvasta on lisäksi löydetty noin 40 eri kivikauden esinettä, mutta koska kaikki löydöt ovat hajanaisia, voidaan olettaa että kivikaudella Jurvassa ei varsinaista asutusta ole ollut. Löytöjen arvellaan jääneen Jurvaan merellä hylkeenpyynnissä olleilta metsästäjiltä. Rautakaudellakin Jurvassa liikkui lähinnä metsästäjiä, eikä Jurvassa asumiseen ollut edellytyksiäkään sen ollessa vielä suurimmalta osin veden peitteessä. Jurvan arvellaan olleen 1500-luvulle asti Kyrönmaan asukkaiden nautinta-alueita. Kyrönjoen alueen asukkaat kävivät Jurvan seudulla metsästämässä ja kalastamassa.
Jurvan kunta taisteli 2000-luvun alijäämäisen talouden ja muuttotappion kanssa. Kunta ryhtyi radikaaleihin säästötoimiin, mm. lakkauttamalla useita kyläkouluja. Lakkauttamisiin vaikutti toki myös oppilasmäärien pienentyminen sivukylillä. Lopulta kunnan päättäjät olivat pakotettuja tekemään päätöstä kuntaliitoksesta ensin Ilmajoen kanssa, joka ei johtanut tulokseen, mutta vuoden 2007 viimeisessä valtuuston kokouksessa päädyttiin liittyä Kurikkaan.
Maantiede
Jurvan kirkonkylä sijaitsee noin 25 kilometrin päässä Kurikan keskustasta.
Huonekaluteollisuus
Jurva on vuosien saatossa tullut tunnetuksi huonekaluteollisuudestaan. Jurvassa on ollut tyylihuonekaluteollisuutta 1800-luvulta lähtien, ja vielä nykyäänkin kunnassa sijaitsee noin 30 huonekalualan yritystä. Huonekaluteollisuus on näin ollen työllistänyt historian aikana hyvin myös saha- ja metsäteollisuutta. Huonekaluteollisuuden yrityksiä ovat muun muassa E J Hiipakka, Hiipakan Tehtaat, MackFinn, Laitala, Lintula, Peltola ja Hakola Huonekalu. Merkittävä osa Suomessa valmistettavista tyylihuonekaluista valmistetaan Jurvassa.
Maatalous
Maatalous on ollut aina merkittävä osuus Jurvan elinkeinotoiminnasta ja se onkin saanut runsaasti elintilaa Jurvanjärven ja Tainusjärven kuivattamisen myötä. Kuivattamisen ansiosta Jurvan alueella sijaitsee nykyisin kaksi järveä, joista toinen on oikeastaan tekoallas.
Elinkeinoelämä
Jurvan Botniaring on tunnetaan lukuisista rata-autoilukisoistaan. Botniaringiä aiotaan pidentää, jonka jälkeen siitä tulisi Suomen pisin moottorirata.
Hankalasta taloudellisesta tilanteesta huolimatta Jurva investoi vuonna 2004 noin 3 miljoonaa euroa Nikkarikeskukseen, josta toivottiin kunnan uutta vetonaulaa. Keskuksen oli tarkoitus kehittää huonekalualaa. Se on nykyiseltä nimeltään Sella ,ja se on rakennettu pääosin puusta. Nikkarikeskus oli kuitenkin aikaansa jäljessä jo valmistumisensa aikaan. Loppuvuodesta 2019 Kurikan kaupunki päätti myydä Nikkarikeskuksen josta tarjottiin 61 000 euroa avoimessa huutokaupassa. Lopulta ostajaksi löytyi huutokaupassa tarjottua "selvästi korkeammalla" hinnalla paikkakuntalainen kalustealan perheyritys E J Hiipakka, joka aikoo siirtää kiinteistöön toimisto- ja näyttelytilansa ja vuokrata ylimääräisiä tiloja eteenpäin.
Matkailu
Jurvassa, Säläisjärven rannalla toimii leirintäalue Sälli Camping, joka sijaitsee muutaman kilometrin päässä Jurvan keskustasta Kauhajoen suuntaan.
Kulttuuri
Jurvan kotiseutumuseo on toiminut Haapalan taloalueella vuodesta 1965. Esineistön keräys on aloitettu jo vuonna 1934 ja museotoimintaa harjoittava Jurva-Seura ry on perustettu vuonna 1950. Jurvassa toimii myös Nikkari- museo.
Vanha sanonta kuului: "Valita vaan mutta valita Jurvan kuntaan".
Jurvan Sanomat on jurvalainen sanomalehti, jolla on pieni levikki pienestä asukasmäärästä johtuen.
Ruokakulttuuri
Jurvan pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla jurvanvelli, johon tulee lampaanlihaa ja naudan ydinpotkaa.
Eye of the Beholder II: The Legend of Darkmoon
Eye of the Beholder II: The Legend of Darkmoon on Westwood Studiosin kehittämä roolipeli, jonka Strategic Simulations Inc on julkaissut vuonna. Peli kolmiosaisen Eye of the Beholder -sarjan toinen osa. Tapahtumat esitetään edelleen hahmoperspektiivistä ja sen rakenne perustuu AD&D 2nd Edition -roolipeliin.
Ensimmäiseen osaan verrattuna NPC-kuvituksia ja välinäytöksiä on enemmän, mutta hiiritoiminen käyttöliittymä on lähes sama. Neljän hahmon tallennetun ryhmän voi tuoda ensimmäisestä osasta.
Juoni
Arkkivelho Khelben kutsuu Waterdeepin sankarit uuteen tehtävään. Waterdeepin lähistöllä tapahtuu omituisia asioita: ihmisiä katoaa ja matalista haudoista löytyy ihmisten jäänteitä. Khelben teleporttaa pelaajan seurueen metsään Darkmoon-temppelin lähelle jossa nämä saavat selvittää, mitä pahaa temppelin torneissa tapahtuu.
Sankarit tapaavat viimein temppelin johtajan, Dran Draggoren, joka onnistuu ensin pääsemään pakoon. Myöhemmin ryhmä kohtaa hänet taistelussa, ja Dran lyyhistyy maahan, mutta nousee taas, ja paljastaa salaisuutensa: hän on lohikäärme.
Skála (Agkístri)
Skála on Kreikan kylä, joka sijaitsee Agkístrin saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Agkístrin kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 448 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Skálan kylän rantaa. Skálan kylä sijaitsee Agkístrin koilliskulmassa eli Aíginan puolella. Kylä on saaren autolauttasatama, josta on yhteys Pireukseen, siinä missä pääkylään Megalochóriin kulkee pieniä nopeita aluksia. Kylän edustalla sijaitsee pieni Metópin saari.
Ba Cissoko
pienoiskuva|Ba Cissoko vuonna 2008Ba Cissoko (s. 1967 Koundara, Guinea) on guinealainen koran soittaja. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa oli lokakuussa 2003 ilmestynyt Sabolan, joka julkaistiin levy-yhtiö Marabin kautta. Ba Cissoko asuu nykyään Marseillessa. Nimeä Ba Cissoko käytetään myös hänen yhtyeestään, johon Cissokon lisäksi kuuluu kolme muuta muusikkoa. Ba Cissokon isä oli griotti Kandara Cissoko.
Hepojärvi (Jämsä)
Hepojärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Länkipohjan Hiukkaan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Säkin Hiukkaanlahden ja Hepovuoren välissä avosuolla. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sitä ympäröi peltoalue, jonka kaakkoisreunassa sijaitsee Hepovuori. Vuoren huippu kohoaa yli 65 metriä lammen vedenpinnan yläpuolelle. Sen lähiympäristössä sijaitsee viisi maatilaa, joille tulee tiet yhdystieltä 3280.
Luontoarvot
Lampea tai sen ympäröiviä alueita ei ole suojeltu, vaikka se mainitaankin Natura 2000 -alueiden luettelossa (FI0329002). Se on päässyt sinne lammella elävien uhanalaisten eliöiden ja katoavien kosteikkojen vuoksi.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 88,6 metriä mpy. Siihen on johdettu kaksi pelto-ojaa. Sen laskuoja laskee Maivian kautta Hiukkaanlahdelle, joka on Koljonselän Säkin lähes umpeen kasvamalla siitä kuroutunut lahdenpohjukka. Samaa laskuojaa käyttävät myös Iso-Heiniä ja Vähä-Heiniä.
Historiaa
Vuosien 1965–1986 peruskartoissa lammen ympäristön peltomaat ja asutus ovat säilyneet muuttumattomina. Lammen kosteikko on myös ollut koskematon.
Sky Pilot (kappale)
Sky Pilot on Eric Burdonin kirjoittama ja laulama sodanvastainen laulu, joka sisältyi tammikuussa vuonna 1968 julkaistulle The Twin shall Meet -albumille. Kappale ilmestyi myös singlelevynä. Yli 7 minuutin pituutensa vuoksi laulu täytti singlen molemmat puolet. Kotimaassaan Britanniassa ”Sky Pilotin” menestys oli odotettua huonompi. Yhdysvalloissa ja Kanadassa sitä tuli suosittu. Burdonia säesti levyllä hänen yhtyeensä The Animalsin lisäksi joukko taitavia studiomuusikoita ja kuninkaallinen säkkipilliorkesteri.
Burdon aloittaa kappaleen yksinlaululla ilman säestystä. Kuoron ryhtyessä esittämään kertosäettä tulevat mukaan myös kitara ja rummut. Laulussa esiintyvä Sky Pilot ei ole lentäjä vaan sotilaspappi. Ensimmäisessä säkeessä hän siunaa nuoret etulinjassa olevat miehet ja saa heidät uskomaan olevansa hyvän asian puolesta taistelevia ”Jumalan sotilaita”. Papin sanoista voimaa saaneina sotilaat ylittävät taisteluvyöhykkeen valmiina sotimaan maansa puolesta. Kappaleen väliosassa laulu keskeytyy ja pääosan valtaavat erilaiset ääniefektit. Ne koostuvat syöksypommittajien ujelluksesta ja sodan melskeestä. Äänten vaimentuessa aloittaa säkkipilliorkesteri osuutensa tuoden esitykseen oman merkittävän lisänsä. Laulussa käytettäviin soittimiin yhtyvät myös viulu, piccolohuilu, jouset ja trumpetti.
Eric Burdon sai brittien hallitukselta vihaisen kirjeen siksi, että oli käyttänyt ”Sky Pilotissa” pientä osaa sodanvastaisesta musiikkieepoksesta ”All the Bluebonnet's are over the Border”, jonka säkkipilleineen tulkitsi Royal Scot's Dragoon Guards -orkesteri. Tämä seikka on saattanut vaikuttaa aikoinaan vanhoillisten brittien kielteiseen suhtautumiseen tähän kappaleeseen, josta myöhemmin on tullut eräs psykedeelisen popmusiikin klassikoita.
Vietnamin sotaa on pidetty laulun syntymisen innoittajana, mutta Burdonin mukaan tarina perustui hänen isoisänsä muistelmiin ensimmäisestä maailmansodasta. Alkuperäinen levykansi vanhanaikaisine lentokoneineen tukee tätä väitettä.
Joshua Hill
Joshua Hill (1773 – 1844?) oli yhdysvaltalainen seikkailija. Hän saapui vuonna 1832 Pitcairnin saarille, jonne brittiläisen HMS Bounty-laivan kapinalliset ja heidän tahitilaisten puolisonsa olivat 1790-luvulla asettuneet asumaan. Kapinallisten perilliset olivat muuttaneet Tahitille viimeisen Bounty-laivan kapinallisen, John Adamsin kuoltua, mutta olivat palanneet muutamia viikkoja enne kuin Hill saapui Tahitille. Hill hyötyi saarella vallinneista epävakaista mielialoista, ja hänet nimitti itsensä saaren presidentiksi. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1837 saakka. Hänen hallintonsa perustui tyranniaan, ja hän vangitsi valtakaudellaan useita saaren asukkaita. Hänet erotettiin ja karkotettiin saarelta vuonna 1838, ja sen jälkeen alkuperäisten asukkaiden jälkeläiset ottivat saaren jälleen haltuunsa.
Viimeinen maininta Hillistä on vuodelta 1844, jolloin hän laati valituksen lähetyssaarnaajien toiminnasta Tahitilla, missä hän oli käynyt 12 vuotta aikaisemmin.
Peter Jablonski
Peter Jablonski (s. 1971 Lyckeby) on ruotsalainen pianisti.
Jablonski syntyi ruotsalais-puolalaisille vanhemmille. Hän aloitti rumpujensoiton 5-vuotiaana ja pianonsoiton 6-vuotiaana. Varhaisella urallaan hän esiintyi rumpalina. Pianistina hän teki ensimmäisen sooloesiintymisensä 11-vuotiaana ja orkesteridebyyttinsä vuosi myöhemmin. Jablonski opiskeli Malmön musiikkiakatemiassa pianon- ja lyömäsoitintensoittoa sekä Royal College of Musicissa (Lontoo) pianonsoittoa ja orkesterinjohtoa. Vladimir Ashkenazyn kutsumana hän teki tämän johtaman Royal Philharmonic Orchestran kanssa ensimmäisen levytyksensä Decca-levymerkille. Sittemmin Jablonski on julkaissut monia uusia levytyksiä ja saanut useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten vuonna 2005 Litteris et Artibus -mitalin. Jablonski on levyttänyt myös veljensä, pianisti Patrik Jablonskin kanssa.
Jablonski on esiintynyt muiden muassa Riccardo Chaillyn, Myung-whun Chungin, Charles Dutoit'n, Valeri Gergijevin, Ashkenazyn, Daniele Gattin, Kurt Sanderlingin ja Esa-Pekka Salosen johdolla. Hän kantaesitti Wojciech Kilarin pianokonserton Varsovan syksy -festivaalilla. Jablonski perusti kamarimusiikkitapahtuman Karlskronaan.
Ain-Diab Circuit
Ain-Diab Circuit oli moottorirata Casablancassa Marokossa.
Ain-Diab Circuit rakennettiin vuonna 1957 lounaaseen Ain-Diabista käyttäen olemassa olevaa rannikkotietä ja päätietä Casablancasta Azemmouriin. 7,618 kilometriä pitkän radan suunnitteli Marokon Royal Automobile Club. Sen rakentaminen kesti kuusi viikkoa. Radalla järjestettiin Formula 1 -osakilpailu kaudella 1957, mutta se ei kuulunut mestaruussarjaan.
Jack W. Szostak
Jack W. Szostak (s. 9. marraskuuta 1952 Lontoo, Britannia) on brittiläissyntyinen, Kanadassa lapsuutensa viettänyt lääketieteen tutkija, joka on tutkinut ikääntymiseen liittyviä asioita. Blackburn työskentelee Harvard Medical Schoolissa Bostonissa.
Szostak sai vuoden 2009 lääketieteen Nobelin yhdessä Elizabeth H. Blackburnin ja Carol W. Greiderin kanssa tutkimuksista, jotka liittyvät siihen, kuinka kromosomien DNA-nauhan päissä olevat telomeerit suojaavat soluja.
Samalle kolmikolle myönnettiin vuonna 2006 Albert Lasker -palkinto lääketieteellisestä perustutkimustyöstä.
Peltotaskuruoho
Peltotaskuruoho (Thlaspi arvense) on yksivuotinen, valkokukkainen, näyttävistä liduistaan helposti tunnistettava ristikukkaiskasvi.
Suomen Säästöpankki
Suomen Säästöpankki - SSP oli vuosina 1992–1993 toiminut Suomen suurin säästöpankki. Pankin perustaminen liittyi pankkikriisiin.
Suomen Säästöpankki perustettiin vuonna 1992 nimellä Suomen Säästöpankki - SSP. Siihen liittyi 41 säästöpankkia. Pankista tuli markkatalletusten määrällä mitaten Suomen suurin pankki.
Perustamisen syy oli säästöpankkiryhmän kriisi. Ryhmän keskuspankki Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankki oli otettu talousvaikeuksiensa vuoksi Suomen Pankin haltuun. Säästöpankit tarvitsivat selvitäkseen valtion tukea. Rahoitustarkastuksen johtaja Jorma Aranko ilmoitti, että valtion tukea saisi vain Suomen Säästöpankin tai Aktian kautta. Suomen Säästöpankin ulkopuolelle jäävät pankit jäisivät ilman valtion apua.
Valtio sitoutui tukemaan Suomen Säästöpankkia säästöpankkien vakuusrahaston kautta 5,5 miljardin markan lainalla ja 1,7 miljardin takauksella, mikä säästöpankkimiesten mielestä oli riittämätön määrä. Suomen Säästöpankin oli puolestaan laadittava tervehdyttämisohjelma.
Suomen Säästöpankki aloitti virallisesti toimintansa 21.9.1992. Vielä samana vuonna SSP muutettiin säästöpankkiosakeyhtiöksi. Yhtiön nimeksi rekisteröitiin Suomen Säästöpankki - SSP Oy. Muutos tehtiin, jotta SSP voisi ottaa vastaan valtion tukea. Tuen ehtona oli osakeyhtiömuoto, jotta valtiovalta voisi vaikuttaa pankkiin.
Pankin tilanne paheni nopeasti. Markka laskettiin syyskuussa kellumaan ja sen arvo heikkeni. SSP menetti rahaa.
Tilanteen ratkaisemiseksi pankkia yritettiin myydä muille pankeille. Lopulta päädyttiin siihen, että SSP pilkotaan neljän kilpailijan kesken. Ostajina olivat Unitas, KOP, Postipankki ja osuuspankit. Pankin konttorit jaettiin kilpailijoille siten, että kullakin paikkakunnalla heikoin pankki sai valita SSP:n konttorin ensimmäisenä. Näin markkinaosuudet eivät keskittyisi liikaa. Kauppahinta oli 5,6 miljardia markkaa. SSP:n osakkeet maksoivat 4 markkaa. Kilpailijapankit sopivat keskenään, että ne lopettivat pankin vaihtoon tähtäävän mainonnan puoleksi vuodeksi.
Peltotaskuruoho
Levinneisyys
Peltotaskuruoho on levinnyt ihmisen mukana koko Eurooppaan ja laajalti vastaavalle ilmastovyöhykkeelle muuallakin pohjoisella pallonpuoliskolla. Etelämpänä sitä tavataan Etiopiassa, Uudessa-Seelannissa ja Chilessä.
Suomen Säästöpankki
Suomen Säästöpankin konttorit jaettiin niin, että Yhdyspankki sai 122 konttoria, KOP 135 konttoria, Postipankki 153 ja Osuuspankki 246 konttoria. Jakajat yrittivät välttää suurilla paikkakunnilla ylisuuria markkinaosuuksia. Pienillä paikkakunnilla tässä ei aina onnistuttu.
Peltotaskuruoho
Levinneisyys
Suomessa peltotaskuruoho esiintyy yleisenä koko maassa paitsi pohjoisimmassa Lapissa. Etelä- ja Keski-Suomessa se on muinaistulokas, Keski- ja Pohjois-Lapissa uustulokas.
Käyttö
150px|thumb|left Maanviljelyn näkökulmasta peltotaskuruoho on rikkakasvi, toisaalta sen lituhedelmiä kuivatetaan koristeeksi.
Suomen Säästöpankki
Jaon seurauksia
SSP:n raunioille perustettiin roskapankki Arsenal. Sinne siirrettiin säästöpankkien ongelmallisia yritysasiakkaita. Arsenaliin siirtyi noin 30 miljardin markan arvosta omaisuutta ja asiakkaita.
Pilkkojapankit olivat SSP-kauppaan tyytyväisiä. Ostos ei ollut niille kallis. Pankit olivat saaneet tervettä liiketoimintaa ja riskit oli siirretty valtion haltuun. Mainoskiellon lisäksi pankit olivat tiettävästi sopineet myös yhteisestä korkomarginaalista. Muiden pankkien tulokset kääntyivätkin pian vahvaan nousuun.
Yhdyspankin ostamat SSP:n konttorit yhdistettiin sen omien konttoreiden kanssa vuonna 1994. Turhat päällekkäisyydet poistettiin sulkemalla noin 70 konttoria. SSP:stä Yhdyspankkiin siirtyneille työntekijöille ilmoitettiin, että heidän työpaikkansa olivat turvatut.
Suomen Säästöpankkiin liittyneitä pankkeja
Suomen Säästöpankkiin liittyi Suomen vuonna 1992 olemassa olleista säästöpankeista hieman yli puolet. Osa pankeista oli terveitä, osa ongelmissa. Erityisen ongelmaisia oli 12 säästöpankkia, ns. musta tusina, ne on merkitty lihavoituna. Pankit on merkitty talletuskannan mukaisessa suuruusjärjestyksessä.
Osa pankeista kieltäytyi liittymästä SSP:hen, osa liittyi Aktiaan. Ne pankit selvisivät lamasta.
Säästöpankkitoiminnan jatkuminen
Eräille alueille säästöpankkitoiminta on sittemmin palannut:
Jonathan Todd Ross
Jonathan Todd Ross (s. 30. toukokuuta 1978) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tuli tunnetuksi uransa alkuvaiheessa dubattuaan Marik Ishtaria ja Yami Marikia Yu-Gi-Oh! -animessa. Hän on useimmiten työskennellyt 4Kidsille New Yorkissa.
Luettelo nykyaikaisen viisiottelun maailmanmestareista
Naiset, yksilökilpailu
Ennen naisten MM-kisoja järjestettiin kolmesti naisten maailmancup. Niiden voittajat olivat: vuonna 1978 Wendy Skipworth Yhdistynyt kuningaskunta, 1979 Kathy Tayler Yhdistynyt kuningaskunta ja 1980 Wendy Norman Yhdistynyt kuningaskunta.
Naiset, joukkuekilpailu
Ennen naisten MM-kisoja järjestettiin kolmesti naisten maailmancup 1978-1980. Kaikissa joukkuekilpailun voitti Yhdistynyt kuningaskunta.
José Maria Pires
José Maria Pires (15. maaliskuuta 1919 – 27. elokuuta 2017) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1941 ja nimitettiin Araçuaín hiippakunnan piispaksi 25. toukokuuta 1957. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jose Newton de Almeida Baptista, jota avustivat José André Coimbra ja João de Souza Lima.
Pires sai 2. joulukuuta 1965 nimityksen Paraíban arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 29. marraskuuta 1995. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Löytynjärvi (Jämsä)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaotsee Rajavuoren ja Löytnvuoren välisen Koukkusuon eteläpuolella. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat suota.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,6 metriä mpy. Siihen on johdettu Koukkusuolta kuivatusoja sekä omalta suolta kolme lyhyttä ojaa. Sen laskuoja lähtee lammen itärannalta ja se laskee parin kilometrin päässä Hepojärveen.
Historiaa
Vuoden 1965 peruskartassa lammen pohjoispuolella sijaitsi peltopalsta, joka liittyi länsipuolen maatilojen raivaustoimintaan. Lampeen laskeva suo-oja oli tuolloin vielä luontainen. Vuoden 1986 kartassa peltopalsta oli metsitetty ja Koukkusuo oli tiheästi ojitettu ja sen kuivatusoja laski lampeen.
Korian kirjasto
Korian kirjasto on Kouvolan Korian taajamassa toimiva Kouvolan kaupunginkirjaston lähikirjasto. Korian kirjasto kuuluu Kymenlaakson kirjastojen yhteiseen Kyyti-kirjastokimppaan.
Syksyllä 2021 uutisoitiin, että Koriaalla toivottiin vanhempien puuttumista ilkivaltaan ja vahingintekoihin, jota jotkin yläkouluikäiset olivat kohdistaneet esimerkiksi kirjastoon, kauppoihin ja bussipysäkeille. Ilkivallan seurauksena osa tiloista on suljettu tai poistettu käytöstä. Korialla pyritään tilanteeseen vastaamaan muun muassa Koko kylä kasvattaa -lähestymisellä.
Teodoliitti
thumb|Varhainen teodoliitti thumb|Optinen teodoliitti Teodoliitti (uuslat. theodolitus) on kääntyvällä kaukoputkella varustettu kulmanmittauslaite, jolla voidaan tähdätä etäällä olevia kohteita ja mitata niiden välisiä vaaka- ja pystykulmia. Teodoliittia käytetään erityisesti maanmittauksessa ja rakennustöissä.
Teodoliitin keksijänä pidetään englantilaista Leonard Diggesiä, jonka poika julkaisi keksinnön vuonna 1571. Teodoliitin kiikariosan patentoi kuitenkin vasta vuonna 1608 hollantilainen Hans Lippershey.
Teodoliittityypit
Teodoliittityypit voidaan jakaa kolmeen eri ryhmään:
Rakenne
Teodoliitti koostuu kolmesta toisensa leikkaavasta ja keskenään kohtisuorassa olevasta erilaisesta akselista, joita ovat pysty-, vaaka- sekä tähtäysakselit. Kehiä teodoliitissa on vaaka- sekä pystykehä. Varsinaisia kiinteitä osia teodoliitissa ovat mittauskaukoputki, alhidadi sekä runko. Näistä ensimmäinen eli mittauskaukoputki koostuu useista prismoista, peileistä sekä linsseistä. Mittauskaukoputki kääntyy vaaka-akselin ympäri, kun puolestaan alhidadi kiertyy pysty-akselin ympäri ja näin ollen se myös kuljettaa mukanaan kaukoputkea. Alhidadin osia ovat: putkitasain sekä pysty- ja vaakakehien lukemalaitteet. Alhidadi osaltaan laakeroituu runkoon, joka on teodoliitin kiinteä osa ja siihen kiinnittyy alhidadin ohella myös vaakakehä. Rungon kiinnitys hoidetaan pakkokeskisesti ja runko sisältää jalkaruuvilaitteen, jota kutsutaan myös pakkokeskistysalustaksi. Jalkaruuvilaite kiinnitetään jalustaan ja sen ruuvit ovat olemassa teodoliitin tasaamista varten. Likimääräistä tasausta varten sen sijaan käytetään rasiatasainta ja alhidaditasainta käytetään tarkkaa tasausta varten.
!Oka Tokat
!Oka Tokat on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Ricky Davao, Diether Ocampo, Jericho Rosales, Angelika dela Cruz, Rica Peralejo, Paolo Contis ja Agot Isidro. Vuonna 2012 sarja sai jatkoa uusilla näyttelijöillä ja ohjelman nimeksi tuli "Oka2kat".
Macchia
thumb|300px|Macchian levinneisyys.
Macchia on välimerenilmaston alueella kasvavaa 2–4 metriä korkeaa pensastoa. Pensasto on kasvanut hakattujen lehtimetsien paikalle. Pensaita ovat muun muassa katajat (Juniperus), marunat (Artemisia) ja myrtit (Myrtus). Macchia liitetään nimenomaan Korsikaan, mutta sitä kasvaa laajoilla alueilla Välimeren ympäristössä ja muualla maailmassa talvisateisen välimerenilmaston maissa. Pohjois-Amerikassa macchiaa vastaa pensasto chaparral.
Eerik Akselinpoika Tott
Eerik Akselinpoika Tott (, 1415 Skåne – 1481 Viipurin linna) oli tanskalainen valtaneuvos, joka toimi muun muassa Kalmarin unioniin kuuluneen Ruotsin valtionhoitajana ensin vuonna 1457 Jöns Pentinpoika Oxenstiernan kanssa kuningas Kaarle Knuutinpoika Bonden ollessa syrjäytettynä sekä myöhemmin yksin vuosina 1466–1467.
Eerik Akselinpoika tuli jo nuorena Tanskasta Ruotsiin ja nautti paikalliskuninkaan (Kaarle VIII Knuutinpoika) suosiota, minkä vuoksi hän sai Turun linnaläänin läänityksekseen vuonna 1450 ja pian sen jälkeen Nyköpingin linnaläänin. Hän siirtyi kuitenkin tanskalaispuolueen kannattajaksi.
Eerik Akselinpoika johti yhdessä Jöns Pentinpoika Oxenstiernan kanssa ruotsalaisten Kalmarin unionin järjestykseen palauttamista kuningas Kaarle VIII Knuutinpoikaa vastaan vuonna 1457. Tämän johdosta heistä tuli valtionhoitajia lyhytaikaisesti ennen Kristian I:n valtaannousua. Vuonna 1467 Eerik Akselinpoika siirtyi Suomeen, jossa hän hallinnoi suuria alueita Viipurin käskynhaltijana.
Tott aloitti Olavinlinnan rakennustyöt vuonna 1475. Savonlinnassa on hänen mukaansa nimetty hotelli Tott, joka toimii nykyisin talvisin opiskelija-asuntolana. Savonlinnassa on myös Tottinkatu, joka lähtee kauppatorilta ja kiertää satamaa seuraten Viiskulmaan.
Tuva Turkvision laulukilpailussa
Tuva on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kahdesti, vuosina 2013 ja 2014.
2013
Tuva osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Edustajaksi valittiin laulaja Saylık Ommun kappaleella "Çavıdak" (Чавыдак). Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Ommun ei päässyt jatkoon.
Sammalsaniaiset
Sammalsaniaiset (Hymenophyllum) on saniaissuku sammalsaniaiskasvien (Hymenophyllaceae) heimossa.
Tuva Turkvision laulukilpailussa
2014
Vuonna 2014 Tuva osallistui jälleen Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Kazanissa, Tatarstanissa. Edustajaksi valittiin laulaja Ayas Kuular kappaleella "Subedei" (Субедей). Kilpailun semifinaalissa Kuular sai 151 pistettä, jäi sijalle 20., eikä päässyt finaaliin.
Sammalsaniaiset
Suvun lajit ovat pieniä ja niiden lehdissä on vain yksi solukerros. Sammalsaniaiset voivat kasvutavaltaan muistuttaa erehdyttävästi lehtisammalia. Lehtiensä rakenteelta ne ovat sopeutuneet kosteaan ilmastoon ja niiden päälevinneisyys on tropiikissa. Euroopassa kasvaa kaksi lajia: Hymenophyllum wilsonii ja Hymenophyllum tunbrigense. Ne ovat levinneisyydeltään hyvin läntisiä, atlanttisen kosteaa ilmastoa vaativia lajeja.
Tuva Turkvision laulukilpailussa
Kilpailijat
{{legend|gold|Voitto}} {{legend|silver|Toinen}} {{legend|#cc9966|Kolmas}} {{legend|#FE8080|Viimeinen}}
Axelle Red
pienoiskuva|Axelle Red Axelle Red (oik. Fabienne Demal, s. 15. helmikuuta 1968 Hasseltissa, Flanderissa, Belgiassa) on belgialainen laulaja-lauluntekijä. Huolimatta flaamilaisista sukujuuristaan hän laulaa ranskaksi ja on tehnyt myös yhden espanjankielisen albumin. Red on saavuttanut suurta suosiota etenkin Belgiassa ja Ranskassa. Hänen musiikkityylinsä vaihtelee jazzista pianoballadeihin. Vuonna 2006 Ranskan kulttuuriministeriö myönsi Redille Ordre des Arts et des Lettres -kunniamerkin.
Axelle Red on koulutukseltaan lakimies isänsä tavoin, mutta tunsi enemmän vetoa musiikkiin, joka oli hänen pianistiäitinsä intohimo. Redin ensimmäinen albumi Sans plus attendre myi 500 000 kappaletta pelkästään Belgiassa, ja kappaleesta "Sensualité" tuli läpimurtohitti Ranskassa.
Axelle Redin ja Youssou N'Dourin esittämä "Do You Mind If I Play?", englanninkielinen versio kappaleesta "La cour des grands", oli vuoden 1998 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden virallinen kappale.
Valentin Lebedev
Lebedev valmistui Moskovan ilmailuinstituutista ja toimi sen jälkeen 23 vuotta SPU Energia-suunnittelutoimistossa. Hän kävi kosmonauttikoulun vuosina 1971–1973. Hän lensi Sojuz T-7 -avaruusaluksella vuonna 1973 ja toisen kerran Saljut 7 -avaruusasemalle vuonna 1982, lento kesti 211 vuorokautta. Vuoden 1989 hän on toiminut tutkijana. Vuonna 1991 hän perusti Venäjän tiedeakatemian alaisuuteen Tieteellisen paikkatiedon keskuksen, jonka johtajana hän edelleen toimii. Lebedev on naimisissa ja perheessä on yksi poika.
Tupolev Tu-114
Tupolev Tu-114 oli pommikone Tupolev Tu-95:n pohjalle rakennettu pitkänmatkan matkustajalentokone, jonka ensilento lennettiin 3. lokakuuta 1957. Ensimmäiset koneet tulivat Aeroflotin käyttöön vuoden 1961 aikana. Koneet poistuivat käytöstä pääosin vuodesta 1971 alkaen. Tu-114:n sotilasversio oli tyyppimerkinnältään Tupolev Tu-126.
Ploiești
Ploiești (aiemmin Ploești) on Romanian suurimpia ja merkittävimpiä teollisuuskaupunkeja. Se sijaitsee 56 kilometriä Bukarestistä pohjoiseen ja sen asukasluku on noin 210 000. Prahovan piirikunnan pääkaupunki Ploiești on myös tärkeä liikenteen solmukohta sekä Romanian öljyteollisuuden keskus.
Storskog (Norja)
thumb|right|Storskogin rajanylitysasema nähtynä Norjan puolelta. Rakennuksen ja pakettiauton välissä näkyy rajapyykkejä. Huomaa taustalla kukkulan päällä oleva venäläinen vahtitorni. thumb|right|Venäläinen rajanylitysasema nähtynä Storskogista. Storskog on rajanylityspaikka Norjan ja Venäjän rajalla Norjan puolella, Eurooppatie E105:n varrella. Paikka kuuluu Sør-Varangerin kuntaan Finnmarkin läänissä Norjan puolella.
Venäjän puoleinen paikka on Boris Glebissä Petsamon piirissä Murmanskin alueella. Myös Venäjän puolella on rajanylityspaikka, ja ylittääkseen rajan on käytävä molemmat läpi. Asemien välillä Venäjän puolella on tax free -kauppa.
Storskog on Norjan ja Venäjän rajan ainoa laillinen ylityspaikka. Asema sijaitsee Norjan koillisessa kulmassa, noin 16 kilometriä Kirkkoniemestä itään ja noin 40 kilometriä Nikkelistä pohjoiseen.
Vuonna 2010 raja ylitettiin Storskogissa 141 000 kertaa ja vuonna 2013 320 000 kertaa.
Leena Hausbrandt
Leena Hausbrandt (s. 1956) on suomalainen lääkäri ja tietokirjailija, joka on julkaissut vuonna 2007 yhdessä Varpu Tavin kanssa vaihdevuosia ja hormonihoitoja käsittelevän kirjan Nainen parasta vuosikertaa (Teos). Hausbrandt on väitellyt lääketieteen tohtoriksi vuonna 1986 erikoistumisaloinaan gynekologia ja sisätaudit.
Aarnikotka
Aarnikotkan alkuperä on Lähi-idässä, ja se on kuvattu varhaisissa babylonialaisten, assyrialaisten ja persialaisten maalauksissa ja veistoksissa. Myöhemmin se on esiintynyt niin kreikkalaisten kuin roomalaistenkin mytologiassa.
Aarnikotkia pidettiin hyvinä ja vahvoina vartijoina, joten niiden kuvia laitettiin mielellään hautoihin ja pyhiin esineisiin. Luultavasti aarnikotkaa pidettiin pyhänä, mutta sen palvonnasta ei ole tarkempaa tietoa.