cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uno (korttipeli)
Pisteytys
Kierroksen päätyttyä lasketaan hävinneiden pelaajien korttien sisältämät pisteet yhteen, ja voittanut pelaaja saa kaikki nämä pisteet. Muut eivät saa mitään.
Korteista saa pisteitä seuraavasti: numerokortti lukunsa mukaan, ohituskortti 20, suunnanvaihtokortti 20, nosta kaksi -kortti 20, jokerikortti 50 ja nosta 4 -jokerikortti 50. Tämän jälkeen jatketaan kierroksia niin kauan, kunnes joku saa 500 pistettä.
Karjalaisten talo
thumb|200px Karjalaisten talo on alun perin Karjalaisen Osakunnan osakuntataloksi rakentama graniittijulkisivuinen talo osoitteessa Liisankatu 17, Helsinki. Karjalaisten talon on piirtänyt professori Onni Tarjanne ja talo on valmistunut vuonna 1910.
Uusi talo ajautui rahoitusvaikeuksiin ja talo pakkohuutokaupattiin Solmu-nimiselle yhtiölle 13.3.1916 jo kuuden vuoden kuluttua rakennuksen valmistumisesta. Talon menetettyään Karjalainen osakunta muutti Uudelle ylioppilastalolle. 1970-luvun vaihteessa osakunnalle tarjoutui kuitenkin tilaisuus ostaa takaisin talon ylimmästä kerroksesta osa tiloista, jonne osakunta muutti yhdessä Wiipurilaisen Osakunnan ja Kymenlaakson Osakunnan kanssa. Edellä mainittuja osakuntia kutsuttiinkin sijaintinsa perusteella Liisankadun osakunniksi. Nykyisin osakuntien tilat kuitenkin sijaitsevat Leppäsuonkadulla.
Valeri Borisov
Valeri Borisov (s. 18. syyskuuta 1966 Temirtaw) on kazakstanilainen kävelijä. Hän edusti Kazakstania kolmissa kesäolympialaisissa vuosina 1996, 2000 ja 2004.
Atlantan kesäolympialaisissa 1996 Borisov osallistui 20 kilometrin kävelyyn sijoittuen sijalle 17. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 hän otti osaa sekä 20 kilometrin että 50 kilometrin kävelyihin sijoittuen 20 kilometrissä sijalle 38 ja 50 kilometrissä sijalle 25. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä sijalle 27. Aasian kisoissa Borisov saavutti yhden kultamitalin Busanissa 2002, yhden hopeamitalin Bangkokissa 1998 sekä yhden pronssimitalin Hiroshimassa 1994.
Alba Flores
Alba González Villa, taiteilijanimeltään Alba Flores, (s. 27. lokakuuta 1986 Madrid) on espanjalainen näyttelijä.
Flores on opiskellut näyttelemistä Estudio Corazzassa Madridissa. Hän on esiintynyt musikaaleissa, laulanut elokuvien soundtrack-kappaleita ja näytellyt elokuvissa, televisiosarjoissa ja teatterissa.
Flores sai tunnustusta rooleistaan televisiosarjoissa Vis a vis ja Rahapaja.
Eläinlääkintöneuvos
Eläinlääkintöneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1949. Vuosien 1918–2013 aikana eläinlääkintöneuvoksen arvonimi on myönnetty 25 henkilölle.
Yoshi
thumb|200px|right Yoshi on useissa Nintendon Mario-peleissä esiintyvä fiktiivinen dinosaurus. Nimeä käytetään peleissä myös kuvaamaan muita samaan lajiin kuuluvia hahmoja. Yoshin ensiesiintyminen tapahtui Super Mario World -pelissä 1990-luvulla.
Yoshi tunnetaan vihreästä väristään, mutta muut yoshi-lajin edustajat voivat olla melkein minkä värisiä tahansa. Yosheilla on pitkä, tahmea kieli ja ne kykenevät nielemään lähes mitä tahansa – myös itseään suurempia asioita. Yoshit käyttävät ravinnokseen hedelmiä, mutta ne pystyvät myös nielemään vihollisia. Super Mario Worldissa kun yoshit nielaisevat koopan kilpiä, ne saavat erikoiskykyjä: esimerkiksi sininen yoshi osaa kasvattaa itselleen siivet, kun taas punainen yoshi osaa sylkeä tulta.
House of Jericho
House of Jericho (myös Jericho Mansions ja Jerichon uhrit; ) on Alberto Sciamman ohjaama kanadalais-brittiläinen trillerielokuva vuodelta 2003.
Juoni
Suuren asuinkerrostalon vanha vahtimestari Leonard Grey (James Caan) kärsii pelkotiloista eikä halua poistua rakennuksesta. Asukkaat katsovat pitkään omituista talonvahtia, mutta mies hoitaa kuitenkin työnsä. Sitten yksi asukkaista murhataan, ja Leonardin järki alkaa pettää. Hän alkaa epäillä itseäänkin murhaajaksi...
Tuotanto
House of Jerichon kuvaukset alkoivat 30. syyskuuta vuonna 2002. Elokuvaa kuvattiin Espanjan Almeríassa ja Kanadan Saint Johnissa, New Brunswickissä 6,2 miljoonan dollarin budjetilla.
Julkaisu
House of Jericho ei päässyt teatterilevitykseen, mutta kiersi monia elokuvajuhlia. House of Jericho sai ensi-iltansa Ranskassa Cannes Film Marketissa 17. toukokuuta vuonna 2003. Elokuva kiersi myös elokuvajuhlia Italiassa, Ruotsissa, Norjassa, Belgiassa ja Saksassa. House of Jericho esitettiin 6. syyskuuta 2003 Kanadan Montrealin elokuvajuhlilla, missä ohjaaja Alberto Sciamma oli ehdokkaana Grand Prix des Amériques -palkintoon.
House of Jericho julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle 27. huhtikuuta vuonna 2004. Toisen kerran elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa 12. huhtikuuta vuonna 2005.
Never Say Die (Black Sabbathin kappale)
Never Say Die on Black Sabbath-yhtyeen kappale samannimiseltä albumilta, ja se julkaistiin myös singlenä kesällä 1978. Kappale oli yhtyeen ensimmäinen "varsinainen" eli heidän itsensäkin promotoima single-julkaisu sitten "Paranoid"-kappaleen vuonna 1970. Black Sabbath ei ollut niin sanottu sinkkuhittien varaan laskeva bändi, ja monet yhtyeen singlet olivat lähinnä levy-yhtiön julkaisemia. "Never Say Die" menestyikin hyvin Britanniassa nousemalla single-listan sijalle 21. ja yhtye esitti samana vuonna kappaleen kahteen kertaan BBC:n suositussa Top of the Pops-tv-ohjelmassa.
"Never Say Die" on nopeatempoinen ja suoraviivainen hard rock-kappale, jonka sanoma on positiivinen ja periksiantamattomuutta korostava. Se oli myös albumin ainoa kappale, joka pysyi koko ajan setissä vuoden 1978 kiertueella. Myöhempinä vuosina muun muassa Megadeth-yhtye on levyttänyt kappaleen.
Singlen b-puolella julkaistiin vuoden 1976 Technical Ecstasy -albumilta otettu "She's Gone" -jousiballadi.
Kappaleet
Kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Black Sabbath.
Enid Blyton
Enid Mary Blyton oli englantilainen kirjailija, joka tunnetaan etenkin lasten- ja nuortenkirjailijana. Hänen suomeksi käännettyjä kirjasarjojaan ovat Viisikko, Seikkailu, SOS, Salaisuus ja Arvoitus.
Kaikkiaan Blyton kirjoitti urallaan yli 700 kirjaa ja 2 000 novellia sekä useita runoja ja lehtiartikkeleita. Blytonin kirjoja on myyty yhteensä yli 500 miljoonaa kappaletta, ja niitä on käännetty yli 40 kielelle. Monesta hänen kirjastaan on tehty suosittuja televisiosarjoja, näytelmiä ja elokuvia eri puolilla maailmaa.
Elämä ja ura
Enid Blyton syntyi Lontoossa vuonna 1897 ja vietti lapsuutensa Beckenhamissa Kentissä. Hänellä oli kaksi pikkuveljeä. Perheen isä Thomas oli vaatekauppias ja äiti Theresa oli kotirouva. Blyton oli poikatyttö, joka ihaili isäänsä. Hän kertoi myöhemmin Viisikko-sarjansa ”Paulin” olevan omakuvansa lapsena.
Kouluvuosiensa aikana Blyton perusti ystäviensä kanssa lehden nimeltä Dab ja kirjoitti siihen novelleja. Vaikka hän oli hyvä pianisti, Blyton torjui hänelle tarjotun paikan Guildhall School of Music -musiikkikoulussa ja meni Ipswichin lukion opettajalinjalle, joka perustui Friedrich Fröbelin oppeihin. Hän valmistui lastentarhanopettajaksi joulukuussa 1918 ja alkoi opettaa valmistavassa poikakoulussa Kentissä. Sen jälkeen hän toimi kotiopettajana Surreyssa. Hän kirjoitti vapaa-aikanaan, lähetteli kirjoituksiaan lehtiin ja osallistui kirjoituskilpailuihin.
Blytonin ensimmäinen julkaistu kirja oli runokirja Child Whispers (1922). Hän kirjoitti 1920-luvun aikana myös säännöllisesti opettajien Teachers World -lehteen sekä julkaisi useita artikkeleita ja opetuskirjoja ja lastenkirjan The Zoo Book (1924).
Vuonna 1924 Blyton meni naimisiin kustannustoimittaja Hugh Pollockin kanssa. Pariskunta muutti Lontoosta Beckenhamiin vuonna 1926. Seuraavana vuonna Blyton ryhtyi käyttämään kirjoittaessaan kirjoituskonetta.
Blytonin ensimmäinen pitkä fiktiivinen teos oli The Enid Blyton Book of Bunnies (1925). Seuraavana vuonna hän alkoi toimittamaan Sunny Stories -nimellä myöhemmin tunnettua viikkolehteä.
pienois|Blytonin talo Buckingham­shiressa. Vuonna 1929 Blyton muutti miehensä kanssa Buckinghamshireen, missä heille syntyi kaksi tytärtä. Vuonna 1938 perhe muutti Beaconsfieldiin. Blytonin ensimmäinen pitkä lastenkirja The Secret Island julkaistiin vuonna 1938. Seuraavien kahden vuosikymmenen aikana Blyton kirjoitti hyvin ahkerasti, jopa 20 kirjaa per vuosi. Blyton kirjoitti myös sala­nimellä Mary Pollock.
Blyton erosi ensimmäisestä miehestään vuonna 1942 ja meni seuraavana vuonna naimisiin kirurgi Kenneth Watersin kanssa. Pariskunta osti 1950-luvulla kartanon Dorsetista. Vuonna 1950 Blyton perusti Darrel Waters -yhtiön hoitamaan omaisuuttaan. Kirjoittamisen ohella Blyton harjoitti hyväntekeväisyyttä ja perusti hyväntekeväisyyskerhoja, joiden kautta hänen lukijansa saattoivat lahjoittaa rahaa esimerkiksi vammaisille lapsille ja lemmikkieläimille.
Blytonin terveys alkoi heiketä 1950-luvun lopulla. Blytonin viimeinen kirja julkaistiin vuonna 1964. Hän sairastui dementiaan, ja hän kuoli hoitokodissa vuonna 1968.
Jälkimaine
Blyton alkoi saada 1950-luvulla ja etenkin 1970-luvulla arvostelua kirjojensa toisteisuudesta ja sanastollisesta köyhyydestä sekä niiden rasismista, seksismistä ja snobismista. Blyton kuvasi kirjoissaan esimerkiksi työväenluokkaiset ja mustat ihmiset sivistymättöminä ja epärehellisinä. Tämän seurauksena jotkin kirjastot poistivat Blytonin kirjat hyllyistään. Kirjojen myyntiluvut säilyivät kuitenkin korkeina. Koska jotkin Blytonin kirjojen asenteet eivät sovi nykyajan rotukäsityksiin, osaa hänen kirjoistaan ei enää julkaista, tai niistä on Britanniassa poistettu kohtia, joita pidetään loukkaavina.
Nykyaikana Blytonia on kiitelty siitä, että hän sai lapset lukemaan kirjoja. Blytonin kirjojen siistimistä on arvosteltu lukijoiden aliarvioimiseksi, eikä Suomessa Viisikon uusintapainoksia julkaiseva Tammi aikonut vuonna 2016 alkaa sensuroida tai silotella Blytonin alkuperäistekstiä.
Marja-Leena Sukula
Marja-Leena Sukula (o.s. Tyllinen, 12. huhtikuuta 1946 Järvenpää – 25. tammikuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen itseoppinut viihdetaiteilija.
Sukulan tunnetuin roolihahmo oli laitapuolen kulkija Kassi-Alma, jota hän esitti kolmenkymmenen vuoden ajan ympäri Suomea ja lisäksi suomalaisyhteisöille Espanjassa ja Australiassa. Televisiossa Kassi-Alma tuli tutuksi 1990-luvulla TV2:n viihdesarjassa Kansan huvit. Televisiossa Sukula oli esiintynyt jo 1970-luvulla. Hänen muita roolihahmojaan olivat iskelmätähti Mailis Sulka ja mustalaisnainen Miranda, jotka Kassi-Alman tavoin olivat hänen itsensä kehittelemiä.
Sukula voitti vuonna 1978 Nuoret kyvyt -kilpailun. Vuonna 1994 Esiintyvät taiteilijat ry valitsi hänet vuoden viihdetaiteilijaksi. Hän oli kokki Jyrki Sukulan äiti.
Fonetiikan perusteet
Fonetiikan perusteet on vuonna 1981 ilmestynyt Kalevi Wiikin kirjoittama teos. Se on alan suomenkielinen perusteos.
Varšavskajan metroasema
Varšavskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 11. elokuuta 1969.
Noah Wyle
thumb|220px|Noah Wyle (2010) Noah Strausser Speer Wyle (s. 4. kesäkuuta 1971) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tunnettu varsinkin tohtori Carterin roolista televisiosarjassa Teho-osasto.
Tausta
Wyle syntyi Kalifornian Hollywoodissa kuusilapsiseen perheeseen. Hän kiinnostui näyttelemisestä lukioaikoinaan ja esiintyi useissa koulun näytelmissä, kunnes valmistui ylioppilaaksi ja muutti pieneen asuntoon Hollywood Boulevardille. Samaan aikaan häntä alkoi opettaa näyttelijäntyön opettaja Larry Moss.
Ura
Wylen ensimmäiset televisioroolit olivat minisarjoissa ja vuonna 1991 hän pääsi mukaan elokuvaan Crooked Hearts. Vuonna 1994 hän koe-esiintyi Teho-osastoon luettuaan sarjan pilottijakson käsikirjoituksen. Hän sai osan ja lupautui mukaan, vaikkei viiden vuoden sopimus häntä aluksi miellyttänytkään. Hän oli sarjassa mukana 11. tuotantokaudelle asti. Wyle oli ainoa näyttelijä, joka oli ollut mukana sen ensimmäisestä jaksosta lähtien, kunnes hän jätti sarjalle hyvästit kauden päätösjaksossa Läksiäiset, joka näytettiin Suomessa vuonna 2005. Wyle palasi sarjan viimeiselle eli 15. tuotantokaudelle neljän jakson ajaksi ja oli myös mukana viimeisessä jaksossa, joka näytettiin USA:ssa huhtikuussa 2009.
Yksityiselämä
Wyle avioitui vaimonsa, meikkitaiteilija Tracy Warbinin kanssa 6. toukokuuta 2000. Heillä on kaksi lasta (s. 2002 ja 2005). Nykyään Wyle asuu perheineen Los Angelesissa.
Laurent Aïello
pienoiskuva|Laurent Aïello vuonna 2002. Laurent Aïello (s. 23. toukokuuta 1969 Fontenay-aux-Roses) on ranskalainen entinen kilpa-autoilija.
Aïello voitti vuonna 1998 Le Mansin 24 tunnin ajon tehdastallin Porschella yhdessä Allan McNishin sekä Stephane Ortellin kanssa. Seuraavana vuonna Aïello vei nimiinsä BTCC-sarjan mestaruuden ainoalla BTCC-kaudellaan.
Vuonna 2002 Aïello voitti Audilla DTM-sarjan mestaruuden. Hän lopetti aktiiviuransa kauden 2005 jälkeen.
Sorvali (Viipuri)
Sorvali (myös Sorvalinsaari, ) on Viipurinlahden saari ja samanniminen entinen Viipurin suomalainen kaupunginosa. Se sijaitsee suurikokoisemman Linnasaaren lounaispuolella, josta Sorvalin erottaa lähes umpeen maatunut Saunalahti. Lännessä saaren erottaa mantereesta Kivisillansalmi, jonka kautta kulkee Saimaan kanavalle johtava laivaväylä.
Historia
Sorvalin maa-alueet kuuluivat alun perin Monrepos'n kartanolle, jonka omistaja paroni Ludwig Heinrich von Nicolay luovutti saaresta tonttimaata 1700-luvun lopulla. Vuonna 1798 saaren itäosaan perustettiin Sorvalin hautausmaa, jossa kaikilla kaupungin kirkkokunnilla ja etnisillä ryhmillä oli omat alueet. Hautausmaan ortodoksisessa osassa sijaitsi vuonna 1888 rakennettu Uspenskin kirkko, joka tuhoutui jatkosodassa. Sorvalin länsipuoli oli varattu sotilaskäyttöön ja sinne rakennettiin pieni linnoitus vuosina 1856–1866. Kasarmialue valmistui linnoituksen sisäpuolelle juuri ensimmäisen maailmansodan kynnyksellä. Tuolloin kaupunginosassa oli jo yli 2 000 asukasta. Sorvali kuului pitkään Viipurin maalaiskuntaan ja liitettiin osaksi kaupunkia vasta vuonna 1933.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Sorvalissa oli 3 496 asukasta, joista 3 268 oli suomenkielisiä, 20 ruotsinkielisiä ja 208 muunkielisiä.
Sorvalissa toimi myös menestynyt urheiluseura Sorvalin Veikot.
Liikenne
Sorvalin saaren kautta oli vanhastaan kulkenut idästä päin läntisempään Suomeen johtanut maantie. Linnasaareen sen yhdisti pitkään saaren pohjoisosassa sijainnut kivisilta, kunnes vuonna 1868 itärannalle valmistui Sorvalin ja Neitsytniemen välinen silta. Vuonna 1870 valmistunut Riihimäki–Pietari-rata kulki alun perin Sorvalin pohjoisosan kautta ja samalla saari sai myös oman pysäkin. Nykyään Sorvalissa ei enää ole rautatietä, mutta saaren läpi kulkee Viipurin keskustasta E18-valtatielle johtava maantie.
HMS Ranunculus (K117)
HMS Ranunculus (viirinumero K117) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Palvelus
Alus luovutettiin 1941 Ranskan pakolaishallitukselle, joka liitti sen Vapaan Ranskan laivastoon nimellä FNFL Renoncule. Alus palautettiin 1946 Britannian kuninkaalliselle laivastolle.
Deltasypressit
Deltasypressit (Glyptostrobus) on sypressikasvien heimoon kuuluva havupuusuku. Siihen kuuluu yksi nykyisin elävä laji, Glyptostrobus pensilis eli deltasypressi, ja useita esihistoriallisia lajeja liitukaudelta pleistoseenille. Suvun levinneisyys oli kenotsooisen maailmankauden alkupuolella huomattavasti nykyistä reliktistä levinneisyyttä laajempi. Tällöin suvun lajeja esiintyi laajalla alueella Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Nykyisin suvun ainoa elävä laji kasvaa vain pienellä alueella Kaakkois-Aasiassa ja on äärimmäisen uhanalainen.
Kuvaus
Deltasypressit ovat yksikotisia. Kävyt kehittyvät versojen kärkiin. Hedekävyt koostuvat 15–20 kierteisesti asettuneesta hedelehdestä. Siemeniä tuottavat kävyt ovat päärynän- tai munanmuotoisia. Käpyjen emi- ja peitinsuomut ovat kiinnikasvaneet. Kierteisesti asettuneita käpysuomuja on 20–22. Tyveä lähinnä sijaitsevat suomut ovat siemenettömiä. Muissa käpysuomuissa on kaksi siementä. Pienet siemenet ovat yksisiipisiä.
Lajeja
thumb|right|Lajin Glyptostrobus europaeus fossiilinen runko mioseenikaudelta.
Kehityshistoria
thumb|left|Pohjoisamerikkalaisen deltasypressilajin fossiilisia oksia eoseenikaudelta.
Aikaisimmat tunnetut deltasypresseiksi tunnistettavat fossiiliset puut ovat Pohjois-Kanadasta ja Grönlannista varhaiselta liitukaudelta, jolloin suku oli levinnyt jo laajalle. Myöhäisliitukaudelta tunnetaan deltasypressejä myös Aasiasta nykyisen Kiinan ja Venäjän alueilta. Paleoseenilla deltasypressit olivat tärkeä osa pohjoisen pallonpuoliskon pohjoisosien kesävihantien metsien kasvillisuutta. Paleoseenin ja eoseenin aikana deltasypressejä kasvoi laajalla alueella Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa monenlaisissa elinympäristöissä. Niitä esiintyi myös hyvin pohjoisessa arktisilla alueilla, joiden ilmasto on nykyään liian kylmä puuvartisille kasveille.
Deltasypressien uskotaan aina olleen lähinnä lämpimien kosteikkometsien ja soiden puita. Ilmaston maailmanlaajuisen kylmenemisen ja kuivumisen eoseenikauden jälkeen uskotaan suurelta osin aiheuttaneen deltasypressien harvinaistumisen ja nykyisen reliktisen levinneisyyden. Suku on säilynyt ulkoisesti hyvin muuttumattomana paleoseenikaudelta asti, eikä ole koskaan ollut kovin monimuotoinen.
Ruotsin pääministeri
Ruotsin pääministeri on Ruotsin hallituksen päämies. Vuoden 1974 perustuslain jälkeen kuningas on ollut vain muodollinen valtionpäämies. Nykyinen pääministeri Ulf Kristersson astui virkaan 18. lokakuuta 2022.
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – miesten RS:X
Miesten purjelautailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 25.–31. heinäkuuta Enoshimassa. Kilpailu käydään RS:X tyyppiluokassa. Kilpailuun osallistuu 25 purjehtijaa.
Karsinnat
Olympialaisiin osallistuu 25 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. Kymmenen urheilijaa valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. Kahdeksan urheilijaa valitaan vuoden 2019 purjelautailun MM–kilpailujen perusteella. Euroopan, Pohjois-Amerikan, Etelä-Amerikan, Afrikan, Aasian ja Oseanian omista kilpailuista valitaan kaikista yksi urheilija olympiaturnaukseen. Yhden karsintatavan kautta voi päästä vain yksi urheilija jokaisesta maasta olympialaisiin.
Pikkulammi (Tammelan Kyynärä)
Maantiede
Lampi on vain 70 metriä pitkä, sillä on rantaviivaa 190 metriä ja pinta-alaa 0,17 hehtaaria ja se sijaitsee pienen suon keskellä. Lampeen laskee kaksi oja ja kolmas laskee Lehesjokeen, joka laskee vuorostaan Liesjärveen. Se on rakentamaton eikä sinne johda tietä. Lähin tie ohittaa lammen 200 metrin päässä.
Kansallispuisto
Järvi sisältyy Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua eteläsuomalaisiin metsätyyppeihin. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi risteilee Pikkulammin itäpuolella. Puiston raja ja sinne vievä tie ohittavat lammen 100 metrin päästä. Lähin parkkipaikka sijaitsee 400 metrin päässä ja ruokailupaikka 500 metrin päässä. .
Historia
Lampi on piirretty vuoden 1884 Senaatin kartastoon, mutta sille ei ole merkitty nimeä.
Erik Domaschke
Erik Domaschke (s. 11. marraskuuta 1985 Leipzig) on Saksassa syntynyt jalkapalloilija, joka muutti neljävuotiaana Ranskaan. Hän on 177 cm pitkä ja painaa 70 kg. Tällä hetkellä Domaschke pelaa Bayer 04 Leverkusenissa. Hän on pelipaikaltaan maalivahti.
Castro
Castro tarkoittaa useissa romaanisissa kielissä mäkilinnaa (<< latinan castrum) ja on muun muassa seuraavien henkilöiden ja paikkojen nimi:
Luettelo televisiosarjan Surface jaksoista
Tämä on Luettelo Surfacen jaksoista. Surfacea on tehty 15 jaksoa. Suomessa sarjaa esitetty Canal+-kanavalla vuonna 2006 ja Subtv:llä vuonna 2007. MTV3 alkoi esittämään sarjaa 19. huhtikuuta 2008. Se päättyy 2. elokuuta 2008.
Bekzat Sattarhanov
Bekzat Sejilhanyly Sattarhanov (4. huhtikuuta 1980 Šymkent, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto – 31. joulukuuta 2000 Šymkent, Kazakstan) oli kazakstanilainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Sattarhanov voitti kultamitalin höyhensarjassa (alle 57 kg) vuoden 2000 Sydneyn olympialaisissa voitettuaan loppuottelussa amerikkalaisen Ricardo Juarezin.
Behind the Iron Curtain
Videolla on MPAA-ikäraja ja on 30 minuuttia pitkä. 60 minuutin julkaisu on Live After Deathin toisella DVD:llä.
Bekzat Sattarhanov
Sattarhanov kuoli uudenvuoden aattona 2000 auto-onnettomuudessa.
Tasogeometria
Tasogeometria on tasoa eli kaksiulotteista avaruutta (esim. X- ja Y-akselit) ja sen osia käsittelevä geometrian osa-alue. Tasogeometrian käsitteitä ovat kaksiulotteiset objektit, kuten monikulmiot, ympyrä ja ellipsit. Myös yksiulotteisia objekteja, kuten viivaa, suoraa tai janaa, sekä nollaulotteisia eli pistettä, voidaan käyttää.
Analyyttisessä tasogeometriassa karteesisessa koordinaatistossa tarvitaan minkä tahansa pisteen ilmoittamiseksi kaksi koordinaattia. Tasokoordinaatistossa origon läpi vaakasuoraan on tavallisesti X-akseli ja pystysuoraan Y-akseli. Toinen mahdollinen koordinaatisto on napakoordinaatisto, jossa pisteen sijainti ilmoitetaan kiertokulmalla ja etäisyydellä eli säteellä.
thumb|vasen|200px|Tasogeometrisia kuvioita.
Pistekuormitus
Pistekuormitus tarkoittaa erilaisia päästöjä, jotka ovat peräisin pistelähteistä. Pistekuormitusta on suhteellisen helppo vähentää. Pistelähteellä tarkoitetaan pistemäistä päästölähdettä, joita ovat muun muassa yhdyskuntajätteen puhdistuslaitokset, kalankasvatuslaitokset ja teollisuuslaitokset.
Dzmitryi Korabau
Dzmitryi Nikolajevitš Korabau (, Dmitri Nikolajevitš Korobov; s. 12. maaliskuuta 1989 Navapolatsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa KHL-joukkue Salavat Julajev Ufaa. Korobov on pelannut urallaan myös kolme NHL-ottelua Tampa Bay Lightningissa kaudella 2013–2014.
Seuraura
Korobovin kasvattajaseura on Polimir Navapolatsk. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kuitenkin vain 15-vuotiaana H’K Homelin kakkosjoukkueessa kaudella 2004–2005. Korobov debytoi Ekstraligassa 17-vuotiaana kaudella 2006–2007, jolloin hänen tulokaskautensa toi 41 runkosarjaottelussa tehot 3+5=8 sekä viidessä playoff-ottelussa yhden maalin.
Kauden 2008–2009 Korobov pelasi suurimmaksi osaksi H’K Šinnik Babrujskin riveissä ja hän pelasi Ekstraligassa myös yhden ottelun H’K Keramin-Minskissä. Korobov debytoi myös Dinamo Minskin KHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 12 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Kaudella 2009–2010 Korobov pelasi loukkaantumisten vuoksi vain neljä ottelua H’K Šah’tsjor Salihorskissa. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi Dinamo Minskissä.
Toukokuussa 2012 Korobov teki sopimuksen toisen KHL-joukkueen, Lokomotiv Jaroslavlin kanssa, mutta elokuussa hän teki kuitenkin NHL-varaamattomana kaksivuotisen tulokassopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa. Korobov pelasi kauden 2012–2013 kokonaan AHL-joukkue Syracuse Crunchissa, jossa tulokaskausi toi 65 runkosarjaottelussa tehot 3+19=22 sekä 17 playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+23=26. Korobov debytoi kauden aikana myös Lightningin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kolme ottelua. NHL-debyyttinsä hän pelasi 19. marraskuuta 2013 vieraissa Los Angeles Kingsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.21 minuuttia.
Kaudeksi 2014–2015 Korobov palasi KHL:ään ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Atlantiin. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Kaudeksi 2015–2016 Korobov teki sopimuksen SKA Pietarin kanssa, mutta heinäkuussa 2015 seura kauppasi hänet ja Savva Aleksejevin kuitenkin Spartak Moskovaan vaihdossa Andrei Makaroviin, Roman Tataliniin, Gleb Klimenkoon ja Maksim Potapoviin. Lisäksi seurat vaihtoivat useiden varaamiensa pelaajien oikeuksia. Korobov nousi Spartakin varakapteeniksi.
Korobov palasi kaudeksi 2016–2017 kolmivuotisella sopimuksella Dinamo Minskiin. Kaudella 2017–2018 hän nousi joukkueen varakapteeniksi.
Maajoukkueura
Korobov edusti Valko-Venäjää MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2011, 2012, 2014, 2015, 2016 ja 2017, joista kolmessa viimeisimmässä turnauksessa hän toimi joukkueensa varakapteenina. Vuoden 2011 turnauksessa valmennus valitsi Korobovin Valko-Venäjän yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.
Korobov pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007 sekä I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009, joista kumpikin turnaus päättyi lohkohopeaan. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2007, joista jälkimmäinen turnaus eteni I-divisioonassa ja päättyi A-lohkon kultaan sekä sarjanousuun. Korabau toimi turnauksessa myös Valko-Venäjän kapteenina.
Korobov pelasi myös alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna 2007.
Clancy Wiggum
Clancy Wiggum eli päällikkö Wiggum on kuvitteellinen hahmo animaatiosarjassa Simpsonit. Hän on Springfieldin kaupungin pölkkypäinen ja epäpätevä poliisipäällikkö. Hahmon ääninäyttelijä on Hank Azaria.
Kahovskajan metroasema
Kahovskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 11. elokuuta 1969.
Clancy Wiggum
Wiggum johtaa Springfieldin poliisivoimia ja partioi yleensä aina yhdessä konstaapelien Eddien ja Loun kanssa. Hän on stereotyyppinen donitseja syövä lihava poliisi, pääasiassa vastuuton ja laiska typerys, joka suoriutuu kuitenkin jotenkuten tehtävistään. Hänellä on vaimo Sarah (ääninäyttelijä Pamela Hayden), ja heidän poikansa on Ralph Wiggum. Päällikkö Wiggum nähtiin ensi kerran 1. tuotantokauden jaksossa ”Ydinvoimala”.
Hank Azarian mukaan Wiggumin ääni on ”huono imitaatio” elokuvanäyttelijä Edward G. Robinsonin puheäänestä. Äänen samankaltaisuuteen on muutaman kerran myös humoristisesti viitattu sarjassa. Sukunimensä Wiggum on saanut Simpsonien luojan Matt Groeningin norjalaista sukua olleen äidin Margaret Groeningin tyttönimestä (myös Marge Simpson on nimetty saman henkilön mukaan).
Yleistä hahmosta
Wiggum on tyhmä, saamaton ja tehtäviinsä kelvoton, ja usein kiinnostuneempi donitseilla herkuttelusta kuin poliisityöstä. Hän ei tunne lakia, käsittelee virka-asettaan äärimmäisen varomattomasti, päästää helposti pidätetyt vahingossa pakenemaan, toisinaan välttelee laiskuuttaan hälytyksiin vastaamista, toisinaan vangitsee mielivaltaisesti viattomia ihmisiä, on liian tyhmä suorittamaan oma-aloitteisesti minkäänlaista poliisitutkintaa ja antaa jatkuvasti täysin epäoleellisten asioiden vangita huomionsa. Esimerkiksi 7. kauden jaksossa ”Muukalaiset kuriin” hän määräsi pidättämään kaupunkiin ilmaantuneen karhun epäiltynä ”karhuna olemisesta” ja juopon Barney Gumblen ”avunannosta karhuna olemiseen”. Springfieldin poliisivoimat käyvät jatkuvaa kissa ja hiiri -leikkiä paikallisen pikkurikollisen Snaken kanssa, joka päihittää helposti Wiggumin oveluudessa.
Kelvolliset aloitteet tulevat yleensä Wiggumin alaiselta Loulta, joka on poliisikolmikosta nokkelin. Myös Eddie on hieman fiksumpi kuin Wiggum, mutta myötäilee häntä useammin kuin Lou. Pidättäessään rikollisia Wiggum haluaa aina lausua pidätysmääräyksen sanaleikin muodossa ja ennen muodollisuuksien jatkamista hän odottaa kuulevansa alaistensa mielipiteen siitä, kuinka nokkela vitsi oli (Lou on useammin arviossaan kriittinen kuin Eddie).
Monessa jaksossa Wiggum on kuvattu myös korruptoituneena. Ainakin pormestari Quimbyn on nähty ojentavan hänelle lahjuksia. 15. kauden jaksossa ”Karkulaiset” Wiggumin rintamerkissä näkyy teksti ”Cash bribes only” (Vain käteislahjuksia). 4. kauden jaksossa ”Rakastan Lisaa” hän kiristi opettaja neiti Hooverin antamaan pojalleen Ralphille pääroolin koulunäytelmässä laittamalla Hooverin autoon rengaslukot. Joissain jaksoissa Wiggum hyväksyy myös todisteiden väärentämisen. Vaikka hän hoitaa tehtäviään puolihuolimattomasti, poliisityö on hänen koko elämänsä ja päällikön aseman säilyttäminen siksi tärkeää. Wiggumin kielteiset piirteet liittyvät ilmeisesti pääasiassa hänen yksinkertaisuuteensa ja mukavuudenhaluunsa, sillä hän on hyvin naiivi eikä vaikuta ihmisenä erityisen pahantahtoiselta.
Wiggum on ylipainoinen ja roskaruokiin mieltynyt. Hänellä on porsastelevat syömätavat. Hänellä on siniset hiukset ja hänet nähdään lähes aina siniseen poliisiunivormuunsa pukeutuneena.
Perheenisänä Clancy Wiggum on rakastava, mutta ei erityisen taitava kasvattaja. Hän ei tunnu tajuavan, että hänen poikansa Ralphin käytös ei ole normaalia kahdeksanvuotiaalle. Hän saattaa myös ammuskella arvaamattomasti sisällä kodissaan yrittäessään avata saksanpähkinöitä pistoolilla tai vaihtaa kanavaa ampumalla televisiota. Wiggumin vaimo Sarah on sarjassa hyvin pienessä roolissa ja puhuu harvoin.
Tausta ja henkilöhistoria
Wiggum on ilmeisesti syntynyt Marylandin Baltimoressa. 7. kauden jakson ”Sotasaalis” mukaan hänen isänsä Iggy Wiggum palveli toisessa maailmansodassa ja kuoli lauttaonnettomuudessa vuonna 1979. Saman kauden jakson ”Homerin äiti” mukaan Wiggum työskenteli nuoruudessaan vartijana ja kärsi pahanlaatuisesta astmasta, joka kuitenkin parani johtaja Burnsin laboratorioon tehdyn biologisen iskun sivuvaikutuksena. 14. kauden jakson ”Tähti on syntynyt taas” mukaan Wiggum tutustui tulevaan vaimoonsa aikoinaan siten, että hän lavasti Sarahin huumerikolliseksi saadakseen tämän huomion.
Wiggum on saanut joitain kertoja potkut virastaan, muun muassa 8. kauden jaksossa ”Homer, olutparoni” ja 13. kauden jaksossa ”Isän poliisitoimi”, jossa hänen tilalleen palkattiin Homer Simpsonin Turvapartio (Springshield) -järjestö. Toisaalta 16. kauden jaksossa ”Kielletyt leikit” Wiggum teki poikkeuksellisesti perusteellista poliisityötä selvittäessään Bart Simpsonin katoamista ja Bartin löytymisen jälkeen hän sai ylennyksen. Ilmeni kuitenkin, että Bart oli lavastanut katoamisensa ja Wiggumin sieppauksesta pidättämä Kirk Van Houten olikin syytön. Myös 6. ja 7. kauden kaksiosaisessa tarinassa ”Kuka ampui johtajan?” Wiggum paneutui tavanomaista huolellisemmin johtaja Burnsin murhayrityksen selvittämiseen, vaikka ei saanutkaan juttua ratkaistua.
5. kauden jakson ”Homerin kvartetti” mukaan Wiggum kuului 1980-luvulla lyhytaikaisesti Homerin, rehtori Skinnerin ja Apun kanssa Alaäänet (The Be Sharps) -nimiseen parturikvartettiyhtyeeseen, mutta hänet korvattiin pian Barneylla, jolla oli kauniimpi lauluääni.
HMS Samphire (K128)
HMS Samphire (viirinumero K128) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 15. joulukuuta 1939 South Bank-on-Teesistä Smiths Dock Companyltä, missä köli laskettiin 4. joulukuuta 1940. Alus laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1941 ja valmistui 30. kesäkuuta.
Palvelus
Regia Marinan sukellusvene R. Smg. Platino upotti 30. tammikuuta 1943 aluksen Bougien edustalla torpedoimalla.
Dvinin maanjäristys
Dvinin maanjäristys vuoden joulukuussa 893 surmasi yli 30 000 ihmistä Armeniassa. Arabian kielen Dviniä tarkoittavan nimen samankaltaisuus Ardabīlin kanssa on aiheuttanut sekaannusta, koska sen on virheellisesti väitetty tapahtuneen Iranissa. Jälkijäristyksiä tuli viiden päivän ajan, mikä lisäsi tuhoja.
Eräneuvos
Eräneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko. Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1989.
Puistoherkkusieni
Puistoherkkusieni (Agaricus bitorquis) on valkoinen tienvarsilla, puistoalueilla, nurmikoilla ja puutarhoissa viihtyvä herkkusienilaji. Sen heltat ovat ensin punaiset, sitten tummanruskeat. Jalka on valkoinen. Sieni on hyvä ruokasieni, mutta saattaa kerätä raskasmetalleja. Jalka on valkoinen ja siinä on kaksi rengasta. Sienen lakki on usein hiekkainen, koska se on kehittynyt jo maassa.
Viljelyherkkusieni on herkkusienistä eniten myyty laji maailmassa, puistoherkkusientäkin on kokeiltu viljellä. Kaupassa myytävät valkoiset vaaleahelttaiset herkkusienet ovat keskenkasvuisina poimittuja, koska kuluttajat eivät suosi tummahelttaisia sieniä.
Catarina Ligendza
Ligendza opiskeli aluksi Tukholmassa, sitten Henriette Klink-Schneiderin johdolla Würzburgin konservatoriossa, tämän jälkeen Wienissä ja vielä Trude Eipperlen johdolla Stuttgartissa. Esiintymisuransa jo aloitettuaan hän täydensi opintojaan Josef Greindlin johdolla Saarbrückenissä. Myös Ligendzan vanhemmat Einar Beyron ja Brita Hertzberg olivat laulajia.
Ligendza teki oopperadebyyttinsä vuonna 1965 Linzissä kreivittären roolissa oopperassa Figaron häät. Vuosina 1966–69 Ligendza lauloi Saarbrückenin oopperassa ja vuosina 1970–1988 Deutsche Oper Berlinissä. Hän teki esiintymisiä myös esimerkiksi La Scalassa, Metropolitan-oopperassa ja Covent Gardenissa. Ligendza ansioitui etenkin Richard Wagnerin oopperoiden rooleissa. Hän esiintyikin vuosina 1971–1977 vuosittain Bayreuthin juhlilla ja teki paluun sinne vielä vuonna 1987. Tukholmassa hän esiintyi vain joitain kertoja.
Ligendza vetäytyi esiintymisuraltaan vuonna 1988. Hän asettui Jämtlandiin ja toimi Opera Jemt -yhtiön taiteellisena johtajana. Hän on ollut vuodesta 1975 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen, ja hänellä on Kammersängerin-arvonimi. Myös hänen miehensä Peter Ligendza on muusikko.
Estádio ADC Parahyba
Estádio ADC Parahyba on monikäyttöinen stadion São José dos Camposissa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Clube Atlético Joseensen kotikenttänä. Stadionille mahtuu 4 000 ihmistä.
Gladiaattori (vuoden 1992 elokuva)
Gladiaattori on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut elokuva. Se kertoo nuoresta pojasta, jotka vasten tahtoaan joutuu ottelemaan laittomia nyrkkeilyotteluja ilkeän promoottorin pakottamana.
Juoni
Nuori Tommy Riley (Marshall) muuttaa isänsä (Heard) kanssa toiselle asuinseudulle uuden elämän aloittamiseksi. Alue kuhisee jengejä ja rotuerottelua, ja Tommy joutuu ensimmäisenä koulupäivänään hankaluuksiin erään jenginjohtajan kanssa. Tukalasta tilanteesta hänet pelastaa toisen jengin johtaja Lincoln (Gooding Jr.), jonka kanssa Tommy ystävystyy.
Eräänä päivänä velkojat ilmestyvät Tommyn kotiin. He jättävät hänen isälleen Johnille viestin, että tämä on heille auki huomattavan summan rahaa. John kertoo kotiin palatessaan, että hänellä on ollut uhkapeliriippuvuus. Tommy aikoo saada rahat kasaan. Hän saa luokkatoverinsa Dawnin (Buono) avulla töitä paikallisesta kahvilasta, jossa myös Dawn työskentelee.
Tommy jatkaa ottelemista mutta hänen pinnansa palaa, kun hänen kaveristaan Romanosta (Seda) tulee aivokuollut epärehellisen ottelun seurauksena. Lisäksi hänen seuraava ottelunsa on tarkoitus käydä Lincolnia vastaan. Tommy ja Lincoln ottelevat hetken mutta Tommy puhuu Lincolnille järkeä ja ystävykset nousevat vastarintaan Hornia vastaan, kieltäytyen jatkamasta. Horn suuttuu ja lyö Lincolnin ulos kehästä. Silloin Tommy haastaa Hornin otteluun ilman hanskoja ja sääntöjä, panoksena vapaus Hornin liiketoiminnasta. Kamppailu käydään saman tien, ja lopulta Tommy voittaa verisen taistelun.
Happy End
Happy End on Amos Kollekin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalainen romanttinen komedia, jonka pääosissa ovat Audrey Tautou, Justin Theroux ja Jennifer Tilly. Happy End kertoo unelmia täynnä olevasta nuoresta naisesta, joka muuttaa New Yorkiin tullakseen näyttelijäksi.
Gladiaattori (vuoden 1992 elokuva)
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 antaa Gladiaattorille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Happy End
Happy End -elokuvan työnimenä oli All the Way to the Top. Elokuva kuvattiin Los Angelesissa ja New Yorkissa. Happy End sai ensi-iltansa Ranskassa 24. joulukuuta vuonna 2003.
Poppari
Poppari voi tarkoittaa:
Elmer Diktonius
Elmer Rafael Diktonius (20. tammikuuta 1896 Helsinki – 23. syyskuuta 1961 Kauniainen) oli suomenruotsalainen kirjailija, runoilija ja säveltäjä.
Elämä ja ura
Diktonius edusti suomenruotsalaista modernismia. Hän kuului Tulenkantajiin ja kirjoitti Ultra-lehteen.
Diktonius oli tuotannossaan modernisti, ja erityisen vahvana hänen teoksissaan näkyvät ekspressionismi ja imagistinen kuvakäsitys. Diktoniuksen on arvioitu vieneen runomuotojen vapautumista eteenpäin ja pidemmälle kuin toinen suomenruotsalainen modernisti Edith Södergran, jonka jalanjäljissä Diktoniuksen on katsottu kulkeneen. Samalla Diktonius mursi viimeisetkin rakenteelliset yhteydet perinteiseen runouteen.
Diktonius soitti myös viulua, ja erityisesti Edith Södergranin vieraana tämä hänen taitonsa antoi uutta elinvoimaa jo varsin huonokuntoiselle runoilijattarelle. Diktoniuksen musiikinopettajana toimi Helsingin musiikkiopiston rehtori Erkki Melartin. Säveltäjänä Diktonius ei menestynyt, koska hänen sävelkieltään pidettiin radikaalina; ensikonsertti toukokuussa 1920 oli lähes fiasko.
Min dikt (1921; suom. Runoni) oli Diktoniuksen esikoisteos ja samalla hänen ohjelmanjulistuksensa. Nimestään huolimatta teos on enemmän proosaruno- tai aforismikokoelma kuin perinteinen runokokoelma. Teoksessaan Diktonius selvittelee suhdettaan taiteeseen. Hän esittää yleisön ja kriitikot varsin kriittisessä valossa ja korostaa uutta ihmisyyttä; samoja teemoja Diktonius käsittelee lehtikirjoituksissaankin.
Diktoniuksen tunnetuimpia teoksia on Janne Kubik (1932; tekijän itsensä suomentamana Janne Kuutio). Alaotsikon Ett trädsnitt i ord (suom. Puupiirros sanoin) mukaan teos kertoo kuvamaisin katkelmin Jannesta, joka kulkee historian pyörteissä milloin punakaartilaisena, milloin tukkijätkänä, milloin pirtutrokarina. Tässä suhteessa hänessä voi nähdä yhtäläisyyksiä F. E. Sillanpään Hurskaan kurjuuden Toivolan Juhaan, joka myös ajautuu olosuhteiden uhrina punakaartiin. Janne Kubik nosti esiin Suomen sisällissodan punaisen päähenkilön kautta, joskin Janne hahmona on kaikkea muuta kuin ihanteellinen kuva punakaartilaisesta. Samoin Jannen myöhempi elämä puukkosankarina (Suomalainen tango), lapualaiskyyditsijänä (Monologi muilutusautossa) saati loppu lakonrikkurina satamassa (Lastiluukku) ovat kaikkea muuta kuin hyvän miehen elämää; tosin Jannen viimeiset ajatukset hänen pudotessaan kuolemaansa kohdistuivat kaipaavina punakaartilaisystävä Järviseen ja ”Suomalaisen tangon” aikakauden rakastettuun Elinaan. Kirjailija itse kutsuu teostaan ”rumimmaksi ja rakkaimmaksi työkseen”.
Tärkeä proosateos on myös Medborgare i republiken Finland, joka ilmestyi kaksiosaisena 1935 ja 1940.
Diktonius oli yhteiskunnallisesti aktiivinen, vasemmistolaisesti suuntautunut ja tunsi muun muassa Otto Wille Kuusisen. Diktonius opetti Kuusiselle sävellystä ja Kuusinen Diktoniukselle runoutta. Diktonius oli suomenruotsalaisten modernistien joukossa poikkeus siinä mielessä, että hän kirjoitti myös suomeksi, vaikka suurin osa teoksista ilmestyikin ruotsiksi.
Arbetarbladetissa vuonna 1936 julkaistu Diktoniuksen pakina johti lehden päätoimittajan Karl-August Fagerholmin saamaan kunnianloukkaussyytteeseen. Fagerholm tuomittiin ”Suomeen ystävällisissä suhteissa olevan valtion päämiehen”, Saksan johtajan Adolf Hitlerin kunnian loukkaamisesta 1050 markan sakkoihin. Syytteen nostamista oli vaatinut Saksan Helsingin-lähettiläs Wipert von Blücher.
Diktonius toimitti postuumisti Edith Södergranin kokoelman Landet som icke är. Hänen myöhäisvuosiaan varjostivat alkoholismi ja Alzheimerin tauti.
HR 8799
HR 8799 eli HD 218396 on Pegasuksen tähdistössä oleva 129 valovuoden päässä oleva valkea tähti. Siltä on suoraan valokuvattu kolme massiivista eksoplaneettaa, jotka ovat enimmäkseen kaasumaisia jättiläisplaneettoja kaukana keskustähdestään. HR 8799:llä on ympärillään myös pölyrengas. Planeetat kiertävät pölyrenkaan sisäpuolella.
Tähti
HR 8799:n näennäinen kirkkaus on 5,964, eli käytännössä se ei näy paljain silmin. Tähden spektrityyppi on A5V, eli se on tyypillinen valkea pääsarjan tähti. HR 8799 on Gamma Doradus-tyypin muuttuja nimellä V342 Pegasi. Etäisyys parsekeina 39 +-1. Absoluuttinen kirkkaus 2,99, väri-indeksi B-V 0,234. Pintalämpötila 7 170 - 7 347 kelviniä. Luminositeetti 4,9 Aurinkoa. Arvioitu massa 1,5 ± 0,3 auringon massaa, säde 1,6 auringon sädettä. Tähti pyörii melko nopeasti: sen pyörimisnopeus näkösäteen suunnassa v sin i on noin 45 km/s. Tähden ikä on noin 60 eli välillä 30-160 miljoonaa vuotta. Tähden metallipitoisuus [Fe/H] on −0,47.
Pölyrengas ja eksoplaneetat
thumb|220px|HR8799:n planeetat näkyvät vain pisteinä kaukoputkessa.
Tähden pölyrenkaan sisäreuna on noin 75 AU:n päässä tähdestä. Pölyrengas on massiivisimpia tunnettuja 300 valovuoden säteellä Maasta. Tähdeltä on kuvattu kolme eksoplaneettaa, jotka koostuvat pääosin kaasusta ja ovat eksoplaneetoiksikin massiivisia. Planeetat näkyvät lähi-infrapunakuvissa pisteinä. Planeettojen nimet ovat etäisyysjärjestyksessä HR 8799 d, HR 8799 c ja HR 8799 b. Planeettojen massat ovat noin 5-13 Jupiterin massaa. Uloin planeetta kiertää juuri Kuiperin vyöhykettä vastaavan pölykiekon sisäpuolella 64 AU:n etäisyydellä. Pölykiekon sisäreunahan on 74 AU:n etäisyydellä. Vertailun vuoksi, jos oletetaan, että keskustähti on 4,9 kertaa kirkkaampi kuin Aurinko, Neptunuksen lämpötilaa vastaava etäisyys on HR 8799:lle noin 66 AU.
Planeetat löytyivät Havaijin Gemini- ja Keck-teleskoopeilla, joissa oli käytetty ilmakehän häiriöitä korjaavaa adaptiivista optiikkaa. Planeetat näkyvät, koska ne ovat niin suuria ja niin kaukana keskustähdestään.
Pian alkuperäisen löydön jälkeen kanadalais-amerikkalainen tutkijaryhmä sovelsi uutta kuvankäsittelyalgoritmia Hubble-avaruusteleskoopin NICMOS-kameralla vuonna 1998 muuta tutkimusta varten otettuihin kuviin, ja planeetta HR 8799 b saatiin näkyviin myös niistä. Näistä kuvista saatu tieto HR 8799 b:n liikkeestä tukee alkuperäisiä havaintoja. Sittemmin HR 8799 b on havaittu myös kuvista, jotka otettiin tähteä ympäröivän pölykiekon tutkimiseen Havaijin Mauna Kealla sijaitsevasta Subaru-teleskoopilla vuonna 2002.
Näiden planeettojen olemassaolo saattaa olla haaste nykyiselle kasautumisteorialle, jonka mukaan planeetat syntyivät pienemmistä kappaleista kasautumalla. Kasautumisteorian mukaan ensin olisi syntynyt törmäilevistä asteroideista kivinen ja jäinen ydin, joka kasvettuaan kyllin suureksi olisi alkanut kerätä kaasua ympärilleen ja olisi syntynyt enimmäkseen kaasusta koostuva planeetta. Jättisuuret kaasuplaneetat saattavat kertoa, että ainakin joissain tilanteissa kiekkoepävakaisuusteoria selittää planeettojen syntyä paremmin. Kiekkoepävakaisuuteoriassa Aurinkoa ympäröivässä sumussa syntyy tiivistymiä, jotka kutistuvat oman painovoimansa ansiosta kaasuplaneetoiksi.
Maija Rautamäki
Maija Laila Rautamäki (ent. Rautamäki-Paunila, s. 21. heinäkuuta 1951 Helsinki) on Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun maisema-arkkitehtuurin emeritaprofessori.
Rautamäki valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1978. Opinnoissaan Rautamäki keskittyi maisemasuunnitteluun, ja opiskeli samalla Helsingin yliopistossa kasvimaantiedettä, metsätieteitä ja geomorfologiaa. Hänen diplomityönsä aiheena oli Espoo - Kauklahti : osayleiskaavatasoinen maisemaselvitys-maisemasuunnitelma. Lisensiaatintyönä syntyi 1982 maastoon ja eri maakuntiin sovellettu viheraluemalli, jossa tutkimusmateriaalina oli 174 maaseututaajamaa. Teos oli otsikoitu Maisemamaakunnat : maakunnallinen viheraluejärjestelmä.
Maisemasuunnittelun professoriksi Rautamäki nimitettiin vuonna 1996. Erityisaloikseen hän mainitsee erityisesti ekologisen maisemasuunnittelun, maisemanhoidon ja maisemansuojelun.
Malakbel
230px|thumb|Malakbelille omistettu alttari [[Musei Capitolinissa.]] Malakbel (arameaksi "Baalin sanansaattaja") oli länsiseemiläinen auringonjumala ja jumalan sanasaattaja. Malakbeliä palvottiin lähinnä antiikin Palmyrassa nykyisessä Syyriassa.
Kreikkalaiset yhdistivät Malakbelin Zeukseen ja Hermekseen. Roomalaiset yhdistivät hänet vastaavasti auringonjumala Soliin. Malakbel-nimi saattaa olla babylonialaista alkuperää ja häntä pidettiin babylonialaisen Shamash-auringonjumalan vastineena. Kaiverrukset palmyralaisella marmorialttarilla kuvaavat Malakbelin elämän neljää vaihetta, jotka symbolisoivat auringon vuotuisia vaiheita. Useimmat muut Malakbeliä esittävät teokset kuvaavat hänet kuunjumala Aglibolin kanssa.
Pukalinlammi
Pukalinlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva lampi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede
Lampi on 70 metriä pitkä ja sen rantaviivan pituus on 180 metriä. Sen pinta-ala 0n 0,21 hehtaaria. Se sijaitsee keskellä Hevosojansuota ja Pukalinlamminsuota. Siitä on kaivettu oja, joka yhtyy suo-ojien verkostoon ja se tyhjenee Liesjärveen. Lammella on 30 metrin päässä seuranaan pieni lampare. Karkauslammille on matkaa 900 metriä.
Balkan toisessa maailmansodassa
Balkan toisessa maailmansodassa kertoo toisen maailmansodan taisteluista Balkanilla lokakuun lopulta 1940 huhtikuuhun 1944. Vuonna 1940 akselivallat eli Saksa ja Italia sekä Unkari, Romania ja Bulgaria hyökkäsivät Jugoslaviaan ja Kreikkaan. Alueen miehittäminen sitoi paljon saksalaisia joukkoja, mitä on pidetty osasyynä Saksan tappioon. Marraskuussa 1944 Neuvostoliiton puna-armeija pakotti akselivaltojen joukot perääntymään alueelta.
Tausta
Ottomaanien ja Itävalta-Unkarin valtakuntien hajottua ensimmäisen maailmansodan päätyttyä albaanit etsivät tukea itsenäisyydelleen Italian kuningaskunnalta. Vuonna 1919 Albanian valtion olemassaolo vahvistettiin Pariisin rauhansopimuksessa Yhdysvaltain presidentin Woodrow Wilsonin vastustettua alueen jakamista naapurivaltioiden kesken.
Benito Mussolinin astuttua valtaan Italia pyrki jälleen vuodesta 1925 alkaen hallinnoimaan aluetta. Albaniasta tuli 1928 kuningaskunta, jonka ensimmäisenä hallitsijana oli klaanijohtaja ja entinen pääministeri nimellä Zog I. Hallitsija ei kuitenkaan kyennyt estämään Italiaa puuttumasta maan sisäpolitiikkaan. Italian joukot valloittivat 7. huhtikuuta 1939 Albanian liittäen alueen Italian maakunnaksi.
Italian–Kreikan sota
Italia hyökkäsi 28. lokakuuta 1940 Kreikkaan. Hyökkäys ei edennyt toivotulla tavalla ja kreikkalaisjoukkojen vastahyökkäys työnsi hyökkääjät takaisin Albaniaan, jossa italialaiset kaivautuivat puolustukseen halliten vain kahta kolmasosaa Albaniasta. Seuraavan maaliskuussa 1941 tehdyn hyökkäyksen tultua torjutuksi Italian hallitus pyysi Saksalta apua.