cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kanadan maantiede
Ihmismaantiede
Yhdysvaltain läheisyys on sitonut Yhdysvallat ja Kanadat toisiinsa myös poliittisesti. Kanadan sijainti Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain välillä oli strategisesti tärkeä reittinä pohjoisnavan yli kylmän sodan aikaan, ja Kanada oli nopein ilmareitti maiden välillä, sekä suorin reitti mannertenvälisille ohjuksille. Kylmän sodan jälkeen on epäilty, että Kanadan arktisten merialueiden omistusvaatimukset ovat merkittäviä, jos ilmastonmuutos avaa Luoteisväylän sulattamalla jäätä.
Ilmasto
Ilmasto on vaihtelevaa Kanadan eri osissa. Talvet voivat olla erittäin ankaria maan monilla alueilla, erityisesti preeria-alueen provinsseissa, joissa talvikuukausien päivien keskilämpötila on noin −15 °C. Brittiläisen Kolumbian rannikko, jossa ilmasto on lauhkeaa ja talvet ovat lauhoja ja sateisia, on poikkeus. Aivan pohjoisimmissa osissa voi talvella olla pakkasta jopa –50 °C, vaikkakin niin kylmät lämpötilat ovat melko harvinaisia.
Rannikkoalueiden keskilämpötila on kesäisin noin 20 °C paikkeilla, kun taas keskisessä Kanadassa kesän keskilämpötila on yleensä noin 25–30 °C. Arktisten alueiden kesäkuukausien keskilämpötila on korkeintaan 15 °C asteen paikkeilla.
Rannikkoalueilla sataa paljon, länsirannikolla erityisesti talvikuukausina. Lännen sateet jäävät Kordillieereille, minkä vuoksi preeria-alueilla sataa vähän. Erityisen vähän sataa kuitenkin arktisilla alueilla, joissa sadetta saadaan ainoastaan kesäkuukausina hyvin pienissä määrin.
262px
Kasvillisuus
pienoiskuva|[[Vaahterat|Vaahtera on tunnettu kanadalainen symboli.]] pienoiskuva|[[Kanadanhemlokki]] Pohjoinen puuraja kulkee Labradorin itärannalta Ungavan niemimaan yli etelään Hudsoninlahden itärantaa pitkin, ja jatkuu sitten mutkitellen luoteeseen Mackenzie-joen alajuoksulle saakka ja siitä edelleen Alaskaan. Puurajan pohjoispuolella on hyvin vähän tai ei ollenkaan hedelmällistä maaperää, tundraa. Eteläisimpien tundra-alueiden kasvillisuus koostuu matalasta pensaikosta, ruohikosta ja saraheinästä. Pohjoisimmat osat ovat matalampia, sillä kymmenesosa niistä on arktisille erämaille tyypillisen sammalen peitossa.
Puurajan eteläpuolella, Alaskasta Kanadan pohjoisten territorioiden yli Newfoundlandiin, sijaitsee yksi maailman suurimmista havupuualueista. Idässä, Isoiltajärviltä Atlantin rannikolle, kasvaa pääasiallisesti sekametsiä, joissa esiintyy muun muassa sokerivaahteroita, pyökkejä, mäntyjä ja kanadanhemlokkeja. Etelärajan alangot ovat lehtimetsien peitossa. Siellä kukkii pähkinäpuiden, tammien ja jalavien lisäksi kastanjoita, metsävaahteroita sekä saksanpähkinäpuita.
Lännen vuoristoalueella ovat metsäkuuset, douglaskuuset ja kontortamännyt laajimmin levinneitä. Ylängöillä kasvaa lisäksi haapoja ja keltamäntyjä. Sateisen Tyynenmeren rannikon kasvillisuutta hallitsevat paksut ja korkeat douglaskuuset, punasetrit ja hemlokit.
Preeria-alueet ovat liian kuivia muuten kuin yksittäisten metsikköjen kasvattamiseen. Alkuperäisistä, laajoista, mäkisistä niittymaista on nykyään vain vähän jäljellä, sillä ne ovat kadonneet lähes kokonaan nykyään tunnettujen vehnävyöhykkeiden alta.
Luonnonvarat
Kalastusteollisuus on ollut historian saatossa yksi Kanadan vahvimpia. Newfoundlandin läheisyydessä sijaitsevien merenalaisten ylänköjen suuret turskamäärät aloittivat tämän teollisuudenhaaran 1500-luvulla. Nykyään alue on kalastettu lähes loppuun ja kalojen suojelu on huolenaihe rannikkoprovinsseissa. Länsirannikolla tonnikalavarantoja on rajoitettu. Lohikantaa ei ole kalastettu niin paljon, mutta myös se on pienentymässä pikkuhiljaa.
Metsätalous on pitkään ollut Kanadan suurin teollisuudenhaara. Metsätuotteet muodostavat viidenneksen maan viennistä. Tärkeimpiä metsäteollisuuden provinsseja ovat Brittiläinen Kolumbia, Ontario ja Québec. 54 % Kanadan maa-alueesta on metsän peitossa, josta neljä viidesosaa on havumetsää.
Viisi prosenttia Kanadan maa-alueista on viljelyskelpoista, mutta ne eivät sovellu jatkuvaan vuodentuloon. Pysyviä laitumia on kolme prosenttia koko Kanadan maapinta-alasta. Vuonna 1993 tehdyn arvion mukaan Kanadassa on 7 200 neliökilometriä kasteltua maata. Maan maatalousalueita ovat muun muassa preeria-alueet, Vancouverin ympäristö, Brittiläisen Kolumbian sisätasangot, St. Lawrencen jokialue ja Atlantin rannikon provinssit. Tärkeimpiä viljoja ovat muun muassa pellava, kaura ja maissi läntisessä Ontariossa, ja kaura ja perunat Atlantin rannikolla. Hedelmiä ja vihanneksia kasvatetaan pääasiassa Nova Scotian Annapolis-laaksossa, lounaisessa ja kaakkoisessa Ontariossa, Huronjärven Georgianlahden etelärannalla ja Okanagan-laaksossa Brittiläisessä Kolumbiassa. Brittiläisen Kolumbian laaksoissa laidunnetaan nautakarjaa ja lampaita, preeria-alueilla nautakarjaa, lampaita ja sikoja, läntisessä Ontariossa ja Québecissä nautakarjaa ja sikoja, sekä Atlantin rannikon provinsseissa lampaita. Keskisessä Nova Scotiassa, eteläisessä New Brunswickissa, St. Lawrencen laaksossa, koillisessa Ontariossa, lounaisessa Ontariossa, Manitoban Red River -laaksossa, itäisen Brittiläisen Kolumbian laaksoissa, Vancouverinsaarella ja Vancouverin ympäristössä on merkittäviä maitotila-alueita.
Fossiiliset polttoaineet ovat vastikään muodostunut luonnonvara Kanadassa. Kanadan raakaöljyesiintymät ovat vähäisiä, mutta viime vuosikymmenien teknologinen kehitys on mahdollistanut öljytuotannon Albertan öljyhiekoilla niin laajasti, että Kanadalla on nykyään yksi maailman suurimmista öljyvaroista. Maalla on myös suuria kivihiili- ja maakaasuvaroja.
Kanadan mineraalivarat ovat monimuotoisia ja laajoja. Kanadan kilvellä ja pohjoisessa on suuria rauta-, nikkeli-, sinkki-, kupari-, kulta-, lyijy-, molybdeeni- ja uraaniesiintymiä. Suuria timanttirikastuksia on äskettäin kehitetty pohjoisessa, mikä on tehnyt Kanadasta yhden maailman suurimmista timanttien tuottajista.
Kanadan monet joet ovat mahdollistaneet laajan vesivoiman kehityksen. Monet padot Brittiläisessä Kolumbiassa, Ontariossa, Québecissä ja Labradorissa ovat olleet puhdas ja luotettava energianlähde.
Ympäristöriskit
Pohjoisen ikirouta on vakava este kehitykselle. Pohjoisen, Tyynenmeren alueen ja Pohjois-Amerikan sisäosien ilmamassojen sekoittumisen seurauksena Kalliovuorten itäpuolella syntyy syklonisia myrskyjä, joista muodostuu suurin osa maan vesi- ja lumisateista.
Ympäristöongelmat
Ilman saastuminen ja siitä johtuvat happosateet vahingoittavat pahoin Kanadan järviä ja metsiä. Metallin sulattaminen, hiilen polttaminen ja ajoneuvojen päästöt ovat vaikuttaneet maa- ja metsäviljelyksen tuottavuuteen. Merivedet ovat saastuneet maanviljelyn, teollisuuden, kaivostoiminnan ja metsätalouden toimintojen vuoksi.
Äärikohdat
pienoiskuva|Kanadan topografinen kartta.
Darci Lynne Farmer
Darci Lynne Farmer (s. 12. lokakuuta 2004) on yhdysvaltalainen laulaja ja vatsastapuhuja. Hän voitti America’s Got Talent -kykykilpailun kauden 12. Hän on kolmas nainen, joka voitti America’s Got Talent -kilpailun. Voittonsa jälkeen hän on esiintynyt lukuisissa TV-ohjelmissa ja tehnyt kiertueita ympäri Yhdysvaltoja.
Markkinamäen tunneli
Markkinamäen tunneli on 470 metrin pituinen tietunneli valtatie 7:llä Ruotsinpyhtäällä Loviisassa. Tunneli ja sen kautta kulkeva valtatie 7:ään kuuluva moottoritieosuus avattiin liikenteelle syksyllä 2014. Tunnelin itäpäässä on Kymijoen haaran ylittävät Ahvenkosken sillat. Kummallekin ajosuunnalle on oma ajoneuvotunneli. Niiden vapaa korkeus on 5,20 metriä ja leveys 12,45 metriä. Ajokaistojen leveys on 2 x 3,75 metriä.
Bernhard Wuolle
Kustaa Bernhard Wuolle (ent. Wennerblom, 20. huhtikuuta 1876 Tampere – 3. marraskuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen professori, Rautatiehallituksen pääjohtaja ja ministeri.
Wuolteen vanhemmat olivat puuseppä Karl Gustaf Wennerblom ja Maria Kristina Stenros. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1896 ja valmistui koneinsinööriksi 1900 Polyteknisestä opistosta. Hän opiskeli sitten muun muassa sähkötekniikkaa Charlottenburgin teknillisessä korkeakoulussa Saksassa 1902–1904 ja toimi rautatiehallituksen sähköinsinöörinä 1904–1907 sekä Helsingin kaupungin sähkölaitoksen rakennuspäällikkönä 1907–1909. Vuosina 1910–1916 hän oli tämän rakennuttamansa sähkölaitoksen toimitusjohtaja. Etelä-Suomen Voima Oy:n toimitusjohtaja hän oli 1917. Wuolle oli 1900-luvun alkupuoliskolla Suomen johtavia sähkötekniikan asiantuntijoita.
Wuolle oli Rautatiehallituksen ja Valtionrautateiden pääjohtaja 1917–1922 ja yritti johtajakaudellaan saada alkuun rautateiden sähköistämistä, perehdyttyään jo 1902–1904 Saksassa sikäläiseen rautateiden sähköistykseen. Wuolteen raportin perusteella asetettiin kaksi valtion komiteaa, jotka tutkivat rautateiden sähköistysmahdollisuuksia Suomessa käyttäen joko turvetta tai vesivoimaa tarvittavan sähkön tuottamiseen. Wuolteen erottua pääjohtajapaikaltaan ja Koskivoimatoimikunnan jäsenyydestä osin poliittisista syistä rautateiden sähköistyshanke hautautui ja siihen palattiin uudelleen vasta 1960-luvulla.
Kokoomusta edustanut Wuolle toimi Suomen Berliinin lähetystön lähetystöneuvoksena vuonna 1918 ja kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Ingmanin I hallituksessa 1918–1919.
Wuolteen puoliso vuodesta 1905 oli Dagmar Maria Karell (k. 1931).
Alien vs. Predator (elokuva)
Alien vs. Predator on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Paul W. S. Andersonin ohjaama toimintaelokuva.
Elokuva perustuu Alien- ja Predator-sarjojen elokuviin sekä niiden pohjalta tehtyihin sarjakuviin. Elokuva ei nimestä huolimatta pohjaudu samannimiseen videopeliin. Nimensä mukaisesti elokuvassa Alien ja Predator ottavat mittaa toisistaan.
Idea sarjojen risteytyksestä kehittyi sarjakuvassa Aliens versus Predator. Elokuva sai alun perin nyrpeän vastaanoton niin faneilta kuin kriitikoilta, mutta oli taloudellinen menestys. Elokuvaa osattiin odottaa jo elokuvan Predator 2 ilmestyttyä, sillä edellä mainitussa elokuvassa vilahtaa Alienin pääkallo.
Elokuvan jatko-osa Aliens vs. Predator 2 sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 28. joulukuuta 2007 ja Suomessa 4. tammikuuta 2008.
Juoni
Vuonna 2004 Weyland Industriesin (Weyland-Yutanin edeltäjän) satelliitit havaitsevat oudon lämmönlähteen Etelänapamantereen lähellä sijaitsevalla jäisellä saarella, jota yhtiön rahoittama arkeologiryhmä matkaa tutkimaan.
Lämmönlähde on jäänalainen, ansoitettu, muinainen pyramidi. Sen ovat alun perin rakentaneet asteekit ja mayat Predatorien ohjeiden mukaan. Pyramidi on todellisuudessa Predatorien houkutin ihmisille, sillä Alienit tarvitsevat ihmisruumiita syntyäkseen. Sen jälkeen Predatoreilla olisi metsästettävää. He merkitsevät itsensä Alienien verellä, mikä tuo heille kunniaa ja luottamusta taistelussa ja muiden Predatorien keskuudessa.
Ryhmän jäsenet löytävät ruumiita, jotka viittaavat uhrimenoihin, mutta ulospäin katkenneet kylkiluut eivät täsmää oletukseen. Ryhmä löytää myös sarkofagin, joka sisältää Predatorien aseita Alieneiden metsästystä varten ja jotka tutkimusryhmä ottaa matkaansa. Tällä välin predatorit ”Scar”, ”Chopper” ja ”Celtic” saapuvat metsästämään Alieneita, mutta pian Predatorit kuitenkin huomaavat, etteivät pysty pitämään puoliaan ilman aseitaan.
Tutkimusryhmän viimeinen eloonjäänyt ihminen Alexa Woods (Sanaa Lathan) palauttaa aseet Scarille ja liittoutuu tämän kanssa Alieneita vastaan. Alexa ja Scar tuhoavat kuningatar-Alienin, mutta Scar kuolee saamiinsa vammoihin. Predatorit hakevat Scarin ruumiin avaruusaluksella. Ruumiin sisältä kuitenkin syntyy Alienin ja Predatorin risteymä, Predalien.
Arvioita
Turun Sanomien Tapani Maskulan mukaan elokuvan johdanto-osuus on vielä kekseliäs joskin epälooginen, mutta sitten ylipitkä tarina alkaa toistella vanhoja taistelukliseitä: ”Alien Vs. Predator lainaa surutta materiaaliaan lukemattomista hittifilmeistä ja tyypillisenä nuorisokauhun edustajana maustaa väkivaltaisen mekastuksen inhottavilla seksuaalisilla symboleilla sekä raamatullisilla pelastussanomilla.”
Tanya Roberts
Ura
Roberts aloitti uransa mainos­mallina ja työskenteli sen jälkeen useissa Off Broadway -tuotannoissa. Hän suuntasi kuitenkin New Yorkista Hollywoodiin, jossa hän näytteli monissa television piloteissa, sarjoissa ja elo­kuvissa. Roberts nousi pinnalle vuonna 1980, kun hän korvasi Shelley Hackin Charlien enkeleiden viidennellä tuotantokaudella. Hän näytteli sarjassa Julie Rogersia. Sarjan suosio oli tuolloin laskussa ja Robertsin palkkaamisen toivottiin nostavan katsoja­lukuja. Hahmon saamasta huomiosta huolimatta viides kausi jäi sarjan viimeiseksi.
Charlien enkeleiden jälkeen Roberts näytteli useissa elo­kuvissa, muun muassa vuoden 1982 Voittamattomassa kostajassa. Hänen rooliinsa kuului ylä­osaton uinti­kohtaus. Hän teki myös pää­roolin kaupallisesti epä­onnistuneessa elo­kuvassa Sheena – viidakon kuningatar vuonna 1984. Roberts teki tunnetuimman elo­kuva­roolinsa Bond-tyttö Stacey Suttonina vuoden 1985 James Bond -elo­kuvassa 007 ja kuoleman katse.
Roberts näytteli vuosina 1998–2004 komedia­sarja 70’s Show’ssa pää­henkilön Donna Pinciottin äitiä. Roberts jätti sarjan kolmannen kauden jälkeen voidakseen hoitaa sairasta avio­miestään. Hän kuitenkin esiintyi vierailijana kuudennella ja seitsemännellä tuotanto­kaudella. Roberts teki viimeiset roolinsa televisiossa vuonna 2005.
Yksityiselämä
Tanya Roberts oli naimisissa Barry Robertsin kanssa vuodesta 1974 lähtien, ja jäi leskeksi vuonna 2006. Heillä ei ollut lapsia.
Roberts sai sairaus­kohtauksen kotonaan jouluaattona 2020. Hän kuoli Los Angelesissa Cedars-Sinain sairaalassa 4. tammi­kuuta 2021. Hänen kuolemastaan tiedotettiin virheellisesti ensimmäisen kerran jo päivää aikaisemmin 3. tammi­kuuta. Robertsin kuolin­syy oli verenmyrkytyksen aiheuttanut virtsatieinfektio.
Damon Hill
Damon Graham Devereux Hill (s. 17. syyskuuta 1960 Hampstead, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen Formula 1 -kuljettaja ja lajin maailmanmestari. Hän kilpaili Formula 1 -sarjassa vuosina 1992–1999.
Hill oli yli 30-vuotias debytoidessaan F1-sarjassa. Hän aloitti Williams-tallin kilpakuskina ajettuaan sitä ennen pari vuotta tallin testikuskina. Kaudella hän taisteli sarjan maailmanmestaruudesta viimeiseen kilpailuun asti ja sijoittui MM-sarjan toiseksi myös. Molemmilla kerroilla mestaruuden voitti Michael Schumacher. Kaudella Hill voitti maailmanmestaruuden, mutta joutui mestaruuskautensa jälkeen yllättäen jättämään Williams-tallin. Hän siirtyi sarjan häntäpäähän kuuluneeseen Arrows-talliin. Hill lopetti uransa kaudella Jordan-tallissa.
Topias Laine
Vuonna 2017 Laine voitti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla kultaa keihäänheitossa ja pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Vuonna 2018 hän voitti kultaa nuorten kesäolympialaisissa. Hän sijoittui alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 kolmanneksi ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 kuudenneksi. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Laine voitti kultaa Tallinnassa 2021 ennätyksellään 81,67 ja oli hopealla Espoossa 2023 tuloksella 79,77.
Damon Hill
Hänen isänsä Graham Hill oli kaksinkertainen F1-maailmanmestari.
Topias Laine
Keihäänheitossa Lainetta valmentaa isänsä Yki Laine.
Damon Hill
Uran alku
Damon oli 15-vuotias, kun hänen isänsä Graham kuoli 46-vuotiaana pienkoneen maahansyöksyssä marraskuussa 1976. Perhe ajautui tämän jälkeen talousvaikeuksiin, ja Hillien elintaso laski. Damon Hill joutui kustantamaan itse omat opiskelunsa työskentelemällä moottoripyörälähettinä. Moottoriurheilun hän aloitti isänsä tavoin yli 20-vuotiaana, kun hän 1981 alkoi osallistua moottoripyöräkilpailuihin. Hill vaihtoi kaksipyöräiset nelipyöräisiin, koska hänen äitinsä piti niitä turvallisempina. Vuonna 1985 hän siirtyi Formula Ford -sarjaan kerättyään siihen tarvittavan rahoituksen.
Formula Fordeista Hill eteni Formula 3 -sarjaan, jossa hän voitti kolmen vuoden aikana kolme kilpailua. Hill jatkoi International Formula 3000 -sarjaan, jossa hän ei kyennyt seuraavien kolmen vuoden aikana osakilpailuvoittoihin.
Vaikka Hillin ajotaitoja ei arvostettu kovin korkealle, hänen työmoraalinsa teki vaikutuksen Formula 1 -sarjassa kilpailevan Williams-tallin omistajaan Frank Williamsiin, joka palkkasi hänet testikuljettaksi vuonna 1991.
1992
Damon Hill pääsi 31-vuotiaana ajamaan uransa ensimmäisen Formula 1 -kilpailun Britannian GP:ssä kaudella jo takapään talliksi ajautuneen Brabhamin autolla. Hän sijoittui kilpailussa viimeiseksi ja hävisi voittaneelle kuljettajalle neljä kierrosta. Kauden aikana Hill osallistui karsintoihin kahdeksan kertaa ja selviytyi niiden kautta GP-viikonloppuun kahdesti. Hill sijoittui Britannian osakilpailussa 16:nneksi ja Unkarin osakilpailussa 11:nneksi.
Samaan aikaan Hillin toinen työ Williamsin testikuljettajana tuotti tulosta, kun Williams-kuljettaja Nigel Mansell voitti ylivoimaisesti kauden maailmanmestaruuden.
1993
Testikuljettajana ajaneen Hillin tie Williamsin kilpakuljettajaksi aukeni, kun hallitseva maailmanmestari Mansell riitautui Williamsin kanssa ja lähti tallista. Hillin valintaa kilpakuljettaksi pidettiin tilastojen valossa yllättävänä.
33-vuotias Hill voitti kaudella Unkarin, Belgian ja Italian osakilpailut. Hän sijoittui mestaruuden voittaneen tallitoverinsa Alain Prostin ja McLaren-kuljettaja Ayrton Sennan jälkeen MM-sarjan kolmanneksi.
Hillin kilpailunumero kausilla 1993 ja 1994 oli nolla. Koska vain hallitsevalla maailmanmestarilla on oikeus käyttää autossaan numeroa 1, Williams-autojen numerot olivat kaudella 1993 nolla ja kaksi, sillä hallitseva mestari Mansell ajoi kaudella 1993 CART-sarjassa. Hillin auton numero oli nolla myös kaudella, koska Prost lopetti uransa maailmanmestaruuteensa.
1994
Kaudeksi Hill sai aluksi tallikaverikseen kolminkertaisen F1-mestarin Ayrton Sennan. Kausi alkoi kuitenkin traagisesti, kun Senna kuoli kauden kolmannessa kilpailussa San Marinossa ajettuaan ulos Tamburello-mutkasta. Onnettomuuden vuoksi alun perin kakkoskuljettajaksi palkattu Hill nousi tallin johtohahmoksi. Sennan korvasi testikuljettaja David Coulthard, jonka puolestaan korvasi neljässä kilpailussa Nigel Mansell.
Kauden aikana Hill taisteli maailmanmestaruudesta Benetton-tallin Michael Schumacherin kanssa. Alkukaudesta Schumacherin ottaessa voittoja Williamsilla oli paljon ongelmia autojen pidon kanssa, mutta myöhemmin Schumacherin saatua rangaistuksia erinäisistä sääntörikkomuksista Hill onnistui nousemaan MM-taisteluun mukaan. Schumacher vähätteli Hillia sanomalla, ettei pitänyt häntä maailmanluokan kuljettajana. Kauden toiseksi viimeisessä kilpailussa sateisessa Japanissa Hill onnistui ohittamaan kilpailua johtaneen Schumacherin ja ajamaan voittoon.
Englantilaisella oli mahdollisuus mestaruuteen vielä kauden päätöskisassa Australiassa. Mestaruustaisto ratkesi pisteellä Schumacherin hyväksi, kun Schumacher ja Hill joutuivat molemmat keskeyttämään törmättyään toisiinsa. Kilpailun jälkeen Schumacheria syytettiin tahallisesta kolaroinnista, mutta tutkittuaan tapausta FIA tulkitsi kolarin normaaliksi kilpailutilanteeksi. Williams ei protestoinut päätöstä. On myös esitetty, että Hill olisi voinut välttää törmäyksen. Hill ei ottanut tapahtumien jälkeen kantaa kolariin, mutta on myöhemmin sanonut, ettei jälkiviisaana olisi lähtenyt yrittämään ohitusta nähtyään hitaamman Schumacherin edessään. Hill ei ollut nähnyt, että Schumacher oli ennen törmäystä käynyt radan ulkopuolella ja mahdollisesti rikkonut autostaan jotain. Hillin mukaan on selvää, että Schumacher tiesi autonsa hajonneen.
Kauden jälkeen Hill valittiin BBC:n vuoden urheilupersoonaksi.
1995
thumb|250px|Damon Hill [[Kanadan GP:ssä Montrealissa 1995]] Kaudella Hill johti kauden avauskilpailua Brasiliassa lähdettyään paalulta, mutta joutui keskeyttämään jousituksen hajottua. Schumacher voitti kilpailun. Hill voitti seuraavat kaksi osakilpailua, mutta Schumacher vastasi voittamalla Espanjassa ja Monacossa. Espanjassa Hill olisi sijoittunut toiseksi ilman hydrauliikkaongelmia, jotka pudottivat hänet neljänneksi. Monacossa Hill aloitti paalulta, mutta Schumacher voitti kilpailun paremman varikkotaktiikan avulla.
Britannian GP:ssä Hill ja Schumacher törmäsivät jälleen toisiinsa. Hill yritti ohittaa Schumacherin jarruttamalla myöhään, mikä johti yhteentörmäykseen, jonka vuoksi molemmat joutuivat keskeyttämään. Seuraavassa osakilpailussa Saksassa Hill lähti paalupaikalta, mutta menetti autonsa hallinnan kilpailun toisella kierroksella ja keskeytti ulosajoon. Unkarin kilpailu eteni jo paljon paremmin: Hill ajoi paalupaikan, kilpailun nopeimman kierroksen ja voiton, kun Schumacher joutui keskeyttämään.
Belgiassa Hill ja Schumacher taistelivat jälleen voitosta. Sen vei Schumacher, joka onnistui estämään Hillin ohitusyritykset märällä radalla. Italiassa Hill ajoi Schumacherin perään ja molemmat joutuivat keskeyttämään. Euroopan GP:ssä Hill keskeytti ulosajoon Schumacherin ajaessa voittoon. Schumacher varmisti mestaruuden kauden kolmanneksi viimeisessä kilpailussa Tyynenmeren GP:ssä. Hill voitti kauden päätöskilpailun Australiassa.
1996
Kaudella Hill taisteli maailmanmestaruudesta omaa tallitoveriaan, tulokaskuljettaja Jacques Villeneuvea vastaan. Hill voitti neljä kilpailua kauden viidestä ensimmäisestä. Hän joutui keskeyttämään Monacon GP:ssa, jossa maaliin ajoi vain kolme autoa. Hill keskeytti myös sateisessa Espanjan GP:ssä, jonka voitti Schumacher. Hän voitti seuraavat kaksi kilpailua kolmesta ja johti MM-sarjaa, kun Saksan GP:n aikana uutisoitiin, että Hill saisi potkut Williamsilta kauden päätteeksi.
Belgian GP:n jälkeen Williams-talli vahvisti yllättäen, etteivät he aio enää jatkaa sopimustaan Hillin kanssa. Hänet korvattiin Heinz-Harald Frentzenillä. Ilmoitus tuli vain kolme kilpailua ennen kauden päättymistä Hillin johtaessa MM-sarjaa 13 pisteellä. Hill ja Williams olivat neuvotelleet uudesta sopimuksesta, mutta Williams päätti yllättäen lopettaa neuvottelut. Hill oli pyytänyt lisää palkkaa, mutta oli edustajansa mukaan valmis jatkamaan neuvotteluja. F1-sarjan sisäpiirilähteiden mukaan Williams oli kuitenkin suunnitellut Hillin korvaamista jo jonkin aikaa ja tehnyt alustavan sopimuksen Frentzenin kanssa jo aiemmalla kaudella.
Ennen Italian osakilpailua Hill kertoi olleensa järkyttynyt tapahtuneesta, mutta kieltäytyi arvailemasta potkujen mahdollisia syitä. Hänen mukaansa tallipäällikkö Frank Williams kertoi, ettei syynä ollut raha. Hill kolaroi itsensä ulos ajaessaan Italian kilpailun johdossa, mutta koska myös Villeneuve jäi ilman pisteitä, Hillillä oli mahdollisuus ratkaista mestaruus Portugalissa. Hän johti suurimman osan kilpailusta, kunnes Villeneuve ohitti hänet 48. kierroksella ja ajoi voittoon. Maailmanmestaruus ratkesi vasta kauden viimeisessä kilpailussa Japanissa, jossa Hill tarvitsi mestaruuden varmistamiseen vain yhden pisteen. Mestaruustaisto ratkesi jo kilpailun alkupuolella, kun Villeneuve joutui keskeyttämään. Hill johti kilpailua alusta loppuun ja päätti maailmanmestaruuskautensa osakilpailuvoittoon. Hill voitti kauden aikana kahdeksan kilpailua, johon ovat pystyneet häntä ennen vain Ayrton Senna, Nigel Mansell ja Michael Schumacher.
Mestaruuskauden jälkeen Hill valittiin toista kertaa BBC:n vuoden urheilupersoonaksi.
1997
thumb|Hill [[Unkarin Grand Prix 1997|Unkarin GP:ssä vuonna 1997.]] Koska huipputalleissa ei ollut kuljettajapaikkoja vapaana, Hill siirtyi mestaruuskautensa jälkeen sarjan häntäpäässä ajaneeseen Arrows-talliin. Siirtoa pidettiin yllättävänä, koska Arrows ei ollut voittanut yhtäkään kilpailua koko 18-vuotisen historiansa aikana. Tallin uusi omistaja ja päällikkö Tom Walkinshaw suostui kuitenkin maksamaan Hillin vaatiman palkan ja onnistui vakuuttamaan hänet auton kilpailukyvystä.
Arrowsin auto ei ollut lähelläkään kärkipäätä: kauden avauskilpailussa Hillillä oli jopa vaikeuksia selviytyä karsinnoista. Monacon kilpailussa Hill hävisi aika-ajoissa maksukuskina ajaneelle tallitoverilleen Pedro Dinizille. Pistetili aukesi vasta kauden yhdeksännessä kilpailussa Britannian GP:ssä. Britanniassa Hill riiteli avoimesti Walkinshaw’n kanssa, jonka mielestä kuljettajan suoritukset eivät olleet hänelle maksettuun palkkaan nähden riittäviä.
Unkarin GP:ssä Hill teki todellisen yllätyksen, kun hän ajoi aika-ajoissa sijalle kolme. Suorituskykyyn vaikuttivat Arrowsin käyttämät Bridgestonen renkaat, jotka sopivat paremmin runsaasti pitoa vaativalle radalle kuin muiden tallien käyttämät Goodyear-renkaat. Hill ohitti lähdössä Williams-kuski Jacques Villeneuven ja myöhemmin Michael Schumacherin ja oli jo ajamassa ylivoimaiseen voittoon, kunnes Arrows-autoon tuli hydrauliikkavika ja Hill joutui ajamaan kilpailun loppuun pelkkää kolmosvaihdetta käyttäen. Kolme kierrosta ennen kilpailun päättymistä Hill johti 35 sekunnilla, mutta Villeneuve onnistui ottamaan ongelmista kärsineen Hillin kiinni ja ohittamaan tämän viimeisellä kierroksella. Hill sijoittui toiseksi.
Heikon kauden jälkeen Hill etsi jälleen uutta tallia. McLaren oli valmis maksamaan Hillille kahden miljoonan Yhdysvaltain dollarin palkan koko kaudesta sekä miljoonan jokaisesta osakilpailuvoitosta, mikä oli selvästi vähemmän kuin Hill tienasi Arrowsilla. Hän hylkäsi tarjouksen. Hill kertoi hylänneensä myös 20 miljoonan dollarin arvoisen kahden kauden mittaisen sopimustarjouksen, jonka uskottiin tulleen Sauberilta.
1998
thumb|Hillin ajama Jordan 199 kuvassa [[Britannian Grand Prix 1999|Britannian GP:ssä vuonna 1999.]] Yhden Arrowsilla vietetyn kauden jälkeen Hill siirtyi Eddie Jordanin Jordan-talliin. Heti kauden alussa Hill pettyi siihen, että talli päätti kohdella molempia kuljettajiaan tasaveroisesti eikä Hillistä tehty ykköskuljettajaa. Erityisen hankalaksi tämän ratkaisun teki se, että Hillin tallitoveri Ralf Schumacher oli hänen pahimman kilpailijansa Michaelin veli. Vuonna 2007 Hill kuvaili viimeisiä vuosiaan Jordanilla painajaismaisiksi, vaikka asiat tallissa paranivatkin ajan kanssa teknisen johtaja Mike Gascoynen liityttyä tiimiin. Kun Hill arvosteli julkisesti Hondan moottoreita, häntä syytettiin tallin moraalin heikentämisestä.
Kanadan GP:ssä Hill sai Michael Schumacherilta moitteita puolustavasta ajotyylistään.
Kauden kohokohta oli Belgian GP. Kilpailua väritti kova rankkasade, jonka vuoksi ensimmäisessä lähdössä nähtiin hurja viidentoista auton joukkokolari. Kolarin vuoksi lähtö uusittiin, mutta sateen vuoksi monet kärkikuljettajat, kuten Mika Häkkinen, David Coulthard ja Michael Schumacher, joutuivat keskeyttämään. Hill nousi kilpailun johtoon ja toisena ajoi Ralf Schumacher, joka alkoi kilpailun loppupuolella ajaa tallitoveriaan kiinni. Jordan-talli kehotti radiossa Hilliä väistämään nopeampaa kuljettajaa, jolloin Hill ilmoitti taistelevansa sijoituksestaan, mikä voisi johtaa kolarointiin ja kaksoisvoiton menettämiseen. Jordan kielsi Schumacheria ohittamasta Hilliä varmistaen tallille sen historian ensimmäisen osakilpailuvoiton. Kyseessä oli samalla myös Hillin uran viimeinen voitto F1-sarjassa.
1999
Viimeinen kausi oli vaikea, ja Hill keräsi vain seitsemän pistettä. Hän kärsi kauden aikana motivaation puutteesta ja päätti lopettaa F1-uransa. Hill olisi halunnut lopettaa uransa jo kesällä 1999 Britannian GP:n jälkeen, mutta neuvottelujen jälkeen hän päätti jatkaa kauden loppuun. Hill ajoi Jordanilla koko kauden ja päätti uransa Japanin GP:ssä Suzukassa keskeytykseen.
Uran jälkeen
Lopetettuaan kilpa-autouransa Hill perusti yrityksen, joka vuokraa luksusautoja. Hill aloitti vuonna 2011 Sky Sportsin Formula 1 -asiantuntijana.
Yksityiselämä
Damon Hill on naimisissa Georgie Hillin kanssa, ja heillä on neljä lasta: Oliver, Joshua, Tabitha ja Rosie. Hänen vanhimmalla pojallaan Oliverilla on Downin oireyhtymä.
Vuonna 1998 Hill vieraili Def Leppardin levyllä Euphoria, jolla hän soitti kitaraa.
Harambe-gorillan kuolema
Harambe-gorillan kuolema tapahtui 28. toukokuuta 2016, kun kolmevuotias poika kiipesi liian lähelle gorilla-aitauksen kaidetta Cincinnati Zoo and Botanical Garden -eläintarhan Gorilla World -alueella ja putosi sinne. Aitauksessa Harambe-lännengorillauros "nappasi" pojan ja "retuutti" sitä, kunnes eläintarhan työntekijä ampui gorillan. Pojalle tilanteessa koituneet vammat eivät olleet hengenvaarallisia.
Tapauksesta kuvatusta YouTubeen julkaistusta videosta tuli viraali, ja muun muassa herätti kiivasta keskustelua siitä, kuka oli syyllinen tapahtumaan.
Primatologi Jane Goodallin mukaan tilanne vaikutti siltä, että Harambe ei käyttäytynyt väkivaltaisesti poikaa kohtaan, vaan pikemminkin yritti suojella sitä.
Harambe oli lännengorillauros. Sen nimen oli keksinyt yhdysvaltalainen Dan Van Coppenolle, joka voitti eläintarhan järjestämän nimeämiskilpailun. Hän sai idean nimestä kuunneltuaan laulua Bob Marleyn lesken Rita Marleyn kappaletta "Harambe".
18. syyskuuta 2014 Harambe siirrettiin vanhasta eläintarhastaan Cincinnati Zoo and Botanical Garden -eläintarhaan, jotta se voisi oppia aikuisgorillojen käyttäytymistä ja liittyä uuteen sosiaaliseen ryhmään. Kuollessaan Harambe oli 17-vuotias.
Terttu Suni
Terttu Orvokki Suni (o.s. Suni; entinen Suni–Pesonen; s. 14. heinäkuuta 1936 Kymi) on suomalainen iskelmäsanoittaja ja juristi.
Terttu Suni perusti vuonna 1964 Terttu Vilholan (sittemmin Terttu Talonen) kanssa lyhytikäisen lauluduon Tertut, joka levytti neljä Sunin säveltämää ja sanoittamaa kappaletta. Tästä yhteydestä Fazer-levy-yhtiön tuotantopäällikkö Toivo Kärki keksi hänet sanoittajaksi. Kaikkiaan Sunin iskelmätekstejä on levytetty vain yhdeksän, joista kaksi hän teki Kärjen sävellyksiin. Viimeksi mainituista toinen on Tamara Lundin suurimpiin menestyksiin kuuluva "Märkää asfalttia" vuodelta 1966.
Suni ja Vilhola tutustuivat toisiinsa Suomen Matkatoimistossa työskennellessään. Tertut esiintyivät yksityistilaisuuksissa ja tanssilavoilla. He esiintyivät myös Yleisradion TV1:n lauantaisessa viihdeohjelmassa Yksityistilaus, jonka jaksoissa Tertut olivat laulavina tarjoilijoina.
Myöhemmin Suni luki ylioppilaaksi ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi (OTK) 1984 Helsingin Yliopistosta. Vuodesta 1984 hänellä on ollut oma lakitoimisto. Suni on työssään perehtynyt ihmisoikeuksiin ja sittemmin yritysten juridisiin palveluihin. Sunin puoliso oli Mauri Olavi Pesonen ja hänellä on kolme lasta.
Milton Campbell
Milton Campbell (s. 15. toukokuuta 1976) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija.
Campbell voitti Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 MM-hopeaa 400 metrillä ajalla 45,99. Hän oli samoissa kisoissa mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti MM-kultaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa uudella maailmanennätysajalla 3.02,83. Kaksi vuotta myöhemmin Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa hän voitti hopeaa 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa. Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 hän oli mukana kultaa alun perin voittaneessa viestijoukkueessa, mutta IAAF hylkäsi Yhdysvaltain joukkueen voiton myöhemmin Jerome Youngin tunnustettua käyttäneensä dopingia urallaan.
Campbell voitti vuonna 2004 Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuden 400 metrillä ja sijoittui samana vuonna Budapestin sisäratojen MM-kisoissa matkan viidenneksi. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti maansa sisäratojen mestaruuden ja juoksi Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 400 metrillä viidenneksi. Hän oli samoissa kisoissa Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti viestissä MM-kultaa.
Ava-akatemia
Ava-akatemia (ennen AVA-instituutti) on liiketoimintaosaamiseen, johtamiseen ja esihenkilötaitoihin sekä muuhun henkilöstön kehittämiseen erikoistunut koulutus-, valmennus- ja kehittämisorganisaatio.
Helao Nafidi
Helao Nafidi on kaupunki Ohangwenan alueella pohjoisessa Namibiassa Angolan rajalla. Se on perustettu vuonna 2004 kaupungiksi, joka koostuu useasta kylästä ja asuinalueesta valtatie B1:n varrella Oshikangon ja Ohangwenan kylän välillä, jotka ovat myös tämän kaupungin osia. Helao Nafidissa on 19 375 asukasta. Kaupunki jakautuu kolmeen kaupunkialueeseen, jotka ovat Oshikango pohjoisessa aivan Angolan rajalla, Omafo ja Ohangwena siitä etelään ja eri kylät ja viljelyalueet näiden välissä.
Eliittikisat
Eliittikisat oli suomalainen yleisurheilun kilpailusarja. Se aloitettiin vuonna 1986, jolloin käytiin kymmenen kilpailun GP-sarja. Seuraavana vuonna 1987 kilpailusarjan nimeksi muuttui Eliittikisat.
Helao Nafidi
Kaupunki koostuu seuraavista kylistä: Onhuno, Ohangwena, Omafo, Engela ja Oshikango, joilla kaikilla oli kylävaltuustonsa aina vuoden 2015 paikallisvaaleihin saakka. Edelleen kaupunkiin kuuluu myös Omhedi, jossa asuu Namibian puoleisen Oukwanyaman hallitsija, kuningatar Mwadinomho Martha Kristian Nelumbu. Kaupungin osista Engela on entinen suomalainen lähetysasema.
Ava-akatemia
Ava-akatemia kuuluu Elinkeinoelämän oppilaitoksiin (EOL ry) oppilaitoksiin. Sillä on myös Opetushallituksen myöntämä ammatillisen oppilaitoksen status, joka mahdollistaa henkilöstövalmennusten lisäksi tutkintotavoitteisen koulutuksen järjestämisen.
Helao Nafidi
Etymologia
Helao Nafidi oli PLANin upseeri, Etelä-Afrikan rajasodassa kaatunut.
Eliittikisat
Vuodesta 2007 sarjaan kuului viisi kansainvälistä kilpailua. Kauden 2008 kisoja haki yhteensä yhdeksän paikkakuntaa, kun sarja avattiin uusille hakijoille. Ennen tätä Eliittikisat oli käytännössä ollut koko 2000-luvun suljettu sarja. Hakijoista uusina vuodella 2008 mukaan tulivat Lapua ja Joensuu. Vuoden tauon jälkeen kisakartalle palasi myös Lappeenranta. Sen sijaan edellisvuoden kaupungeista Lahti (Lahden stadion), Turku (Paavo Nurmi -stadion) ja Tampere (Ratinan stadion) eivät olleet mukana 2008. Esimerkiksi Kuortaneen kisat ovat olleet mukana kisakalenterissa vuodesta 1991 lähtien lukuun ottamatta vuotta 2001. Lapinlahti (Savo Games) on ainut kisajärjestäjä, joka oli mukana joka vuosi kilpailusarjan perustamisesta lähtien. Suomalaisurheilijat edustivat Eliittikisoissa seurajoukkueitaan ja ulkomaalaisvieraat puolestaan omia maitaan.
Ava-akatemia
Historia
Ava-akatemia perustettiin KK:n osuuskauppakouluna kehittämään osuusliikkeiden henkilöstön osaamista vuonna 1920. Kolme vuotta myöhemmin koulu sai seurakseen KK:n kirjeopiston.
Helao Nafidi
Historia
Alue, joka tänään muodostaa Helao Nafidin, kärsi huomattavasti Namibian itsenäisyyssodan aikana vuosien 1966 ja 1989 välillä. Osapuolina tässä sodassa olivat toisaalta SWAPO ja toisaalta Etelä-Afrikan puolustusvoimat ja sen liittolainen UNITA. Sissisodassa Oshikangon raja-asema lähestulkoon tuhottiin kokonaan, ja tuo kylä oli huonossa kunnossa 1990-luvun puoliväliin saakka. Namibian itsenäisyyden jälkeen useat asuinpaikat julistettiin kyliksi vuonna 1996, jotta niiden alueella voitaisiin käydä enemmän rajakauppaa.
Eliittikisat
Eliittikisat kilpailtiin viimeisen kerran vuonna 2017. Vuonna 2018 sen korvasi uusi yleisurheilun GP-sarja.
Ava-akatemia
Historia
Osuuskauppakoulu oli vuosikymmeniä merkittävä yhteiskunnallinen vaikuttaja. Se oli mm. yksi ensimmäisistä naisille ammatillista koulutusta tarjonneista oppilaitoksista.
Helao Nafidi
Talouselämä
Oshikangon raja-asema oli vuonna 2010 Namibian vilkkain, ja sen kautta kulki 500 ihmistä päivittäin. Tämä toi alueelle liiketoimintamahdollisuuksia. Euroopan unionin avulla paikalle perustettiin vapaatuotantoalue, jossa on 14 tuotantolaitosta. Omafossa, yhdessä Helao Nafidin kaupunginosassa, järjestetään vuosittain messut.
Alueen maat ovat osittain olleet kylien, kaupungin ja heimopäällikön omistuksessa, mistä on seurannut sekava tilanne, jota on pitänyt selvitellä oikeudessa.
Ava-akatemia
Historia
Valmennusten sisällöt ja menetelmät ovat heijastaneet eri aikoina tarvittavia taitoja ja osaamista. Esimerkiksi 1920- ja 1930-luvuilla valmennuksissa korostettiin aiheina kirjanpitoa ja kannattavaisuuslaskentoa, kauppakirjeenvaihtoa, reklaamioppia, siirtomaatavaraoppia, henkilökunnan valintaa taipumustensa perusteella sekä liikkeenhoidon valvonta- ja tarkkailutehtäviä.
Helao Nafidi
Talouselämä
Helao Nafidin tapauksessa, kun perinteiset johtajat ja kaupunginvaltuustot ja kyläneuvostot eivät pääse yhteisymmärrykseen siitä, mitkä niiden toimivallan rajat ovat, voidaan nähdä ristiriitoja perinteisen järjestyksen ja modernin Namibian lain välillä.
Ava-akatemia
Historia
Oppilaitos ja valmennustalo muutti nimensä Ava-akatemiaksi vuonna 2020. Sen kannatusyhdistyksen tarkoituksena on hyvän hallintotavan ja kestävän kehityksen periaatteiden mukaisesti kannattaa, tukea ja kehittää akatemiaa ammattikasvatustyössä.
Helao Nafidi
Liikenneyhteydet
Vuonna 2005 alettiin rakentaa Pohjoisen rautatien toista osaa Oshivelosta Oshikangoon. Vuonna 2006 rautatietä oli rakennettu Ondangwaan saakka. Juna nimeltä Omugulugwombashe Star kulki tällä rataosuudella viikoittain, kunnes veturi rikkoutui muutaman käyttökerran jälkeen. Se oli kiinalainen ja ilmeisesti täysin sopimaton kuumaan ilmastoon — veturin vaihteisto rikkoutui eikä siihen saatu varaosia. Veturi todettiin sopimattomiksi TransNamibin käyttöön. Radan jatke Ohangwenaan ja Oshikangoon on rakenteilla, ja suunnitteilla on pieni jatke rajan toiselle puolelle, jotta rajan ruuhkautuminen voitaisiin välttää.
Politiikka
Helao Nafidia hallinnoi kaupunginvaltuusto, jossa on seitsemän valtuutettua.
Vuoden 2015 paikallisvaalit voitti SWAPO, joka sai 2 261 ääntä ja kuusi valtuustopaikkaa. Vaalien tulokset olivat seuraavat:
SWAPO voitti myös vuoden 2020 vaalit, mutta pienemmällä marginaalilla. Se sai 1635 ääntä ja viisi valtuustopaikkaa. Tulokset olivat seuraavat:
Asukkaat
Helao Nafidin asukkaat ovat oukwanyamalaisia eli he kuuluvat yhteen owambojen heimoon. Tämän heimon jäseniä asuu rajan molemmin puolin, sekä Namibiassa että Angolassa.
Vuonna 2005 ja sen jälkeen ulkomaiset investoijat, jotka ovat lähinnä kiinalaisia, ovat ostaneet owamboyhteisöjen maita, niin että owamboilla ei enää ole maata, jolla heidän karjansa voisi laiduntaa. Osittain maaomistuksen siirtymisen epäillään tapahtuneen laittomasti, ja siihen lienee osasyynä kaupungin viranomaisten korruptioalttius. Kiinalaiset vyörymistä alueelle on kuvattu “invaasioksi”.
Ratsian diskografia
Tämä artikkeli käsittelee punkyhtye Ratsian diskografiaa.
Nestori Huhtanen
Ura
Huhtasen vanhemmat olivat maanviljelijä Lauri Huhtanen ja Katri Jäppinen. Hän opiskeli muun muassa maamieskoulussa ja kirkkomusiikkiopistossa, kunnes löysi tiensä Suomen Näyttämöopistoon, jossa hän opiskeli 1932–1934. Näyttämöura avautui Mustikkamaan Kesäteatterissa, jossa Huhtanen näytteli 1931–1932. Seurasi useita kiinnityksiä: Kotkan Näyttämö 1934–1936, Viipurin Kaupunginteatteri 1936–1938, Turun Teatteri 1938–1942, Turun Työväen Teatteri 1942–1946, Kuopion Yhteisteatteri 1946–1947 ja Lappeenrannan Työväen Teatteri 1947–1948. Vuosina 1948–1949 Huhtanen toimi Lappeenrannan Teatterin johtajana ja vuosina 1949–1951 Kotkan Maakuntateatterissa ohjaaja-näyttelijänä. Vuosina 1951–1955 hän johti Oulun Teatteria, mistä hän palasi Kotkan Maakuntateatteriin ohjaaja-näyttelijäksi 1955–1957. Sen jälkeen Huhtanen siirtyi ohjaajaksi ja kouluttajaksi Suomen Harrastajateatteriliittoon; pesti kesti vuodesta 1958 vuoteen 1974.
Huhtasen roolitehtävistä näyttelijämatrikkeleissa mainitaan muun muassa Aapon, Timon ja kanttorin roolit Aleksis Kiven romaaniin perustuvassa näytelmässä Seitsemän veljestä sekä Jussin ja Antin roolit näytelmässä Pohjalaisia. William Shakespearen Othellossa Huhtanen teki Jagon roolin ja murhenäytelmässä Antigone hän näytteli Kreonia.
Huhtanen ohjasi näyttämölle muun muassa teokset Tosca, Seitsemän veljestä, Antigone ja Kuriton sukupolvi.
Huhtasella oli kreditoimaton rooli valistuselokuvassa Ne 45000 vuonna 1933. Turun vuosinaan hänellä oli sivurooli turkulaisen Valo-Filmin esikoiselokuvassa Miehen vankina (1943). Uransa myöhäisvaiheessa Huhtanen näytteli pääjohtajaa yhteiskunnallisessa draamaelokuvassa Laukaus tehtaalla (1973).
Itselleen myönnetyistä apurahoista Nestori Huhtanen mainitsee vuonna 1965 julkaistussa näyttelijämatrikkelissa omintakeisesti "Ei – mitään – mistään – milloinkaan".
The Pierre
Hotelli
thumb|vasen|Hotellin sisätiloja. The Pierre sijaitsee New Yorkin Manhattanilla Central Park -puiston kaakkoisnurkassa. Hotellirakennus on tornitalo, jossa on 44 kerrosta. Vain osa rakennuksen huoneistoista on tosin hotellin käytössä. Alun perin 712 huoneistoa käsittänyt hotelli käsittää nykyisin noin 200 huoneistoa. Muita huoneistoja on myyty asunnoiksi.
Historia
The Pierre avattiin lokakuussa 1930. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Schultze & Weaver paikalle, jossa oli aikaisemmin ollut kommodori Elbridge T. Kellyn kartano. Rahoitus hotellille saatiin useilta eri sijoittajilta, kuten Walter Chrysler ja Edward F. Hutton. Nimensä hotelli sai sen ensimmäiseltä johtajalta Charles Pierre Casalascolta.
Hotelli ajautui taloudellisiin vaikeuksiin 1930-luvun laman aikana ja vuonna lopulta se julistettiin vararikkoon. Hotellin toiminnan pelasti kuitenkin J. Paul Getty, joka osti hotellin 2,5 miljoonan dollarin hintaan vuonna 1938. Monet hotellin alkuperäisistä huoneistoista myytiin myöhemmin asuntoina, joskin myös hotellin tavallinen toiminta jatkui. Sen vakioasiakkaina oli monia merkkihenkilöitä, kuten esimerkiksi Audrey Hepburn, Cary Grant ja Richard Nixon. Lopulta hotellin osti 1960-luvulla hotelliketju Four Seasons.
2. tammikuuta 1972 hotellilla tapahtui yksi siihen asti suurimmista hotelliryöstöistä. Neljä Lucchesen rikollisperheeseen liitettyä miestä tunkeutuivat varhain aamulla hotellin kassaholviin, jossa heidän onnistui saada auki vieraille tarkoitettuja tallelokeroita. Samalla oli otettu 19 panttivankia. Lopulta parin tunnin päästä ryöstäjät viimein lähtivät miljoonien dollarien arvoisen ryöstösaaliinsa kanssa.
Vuonna 2005 The Pierre myytiin Taj Hotels-hotelliketjulle ja vuonna 2009 valmistuivat 100 miljoonan dollarin uudistustyöt.
NTK Nakkila
NTK Nakkila on nakkilalainen salibandyseura, jolla on 7 joukkuetta SSBL:n sarjoissa.
Miesten edustusjoukkue
NTK:n miesten edustusjoukkue
Safari-ralli 1984
Safari-ralli 1984 (viralliselta nimeltään 32. Marlboro Safari Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1984. Kilpailu järjestettiin 19. – 23. huhtikuuta 1984 Nairobissa. Kilpailu oli kauden neljäs. Kilpailu ajettiin avoimilla tieosuuksilla, joilla oli 105 aikatarkastuspistettä, ja koko reitin pituus oli.
Sini Häkkinen
Sini Häkkinen (s. 19. maaliskuuta 1990) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi vuosina 2008–2014 LP Viesti Salon joukkueessa Lentopallon SM-liigaa ja voitti jokaisella kuudella kaudella Suomen mestaruuden. Naisten maajoukkueessa Häkkinen pelasi 24 maaottelua vuosina 2006–2010. Pituudeltaan hän on 183-senttinen.
Häkkisen kaksoissisko Sanna Häkkinen on myös lentopalloilija.
Ura
Häkkinen aloitti uransa Saarijärven Pullistuksessa juniorina. Pian hän nousi myös tyttöjen maajoukkueeseen ja pelasi saman kauden aikana alle 16-, 18-, ja 20-vuotiaiden tyttöjen maajoukkueessa. Naisten A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa, EM-karsintaottelun Ranskaa vastaan, ennen ainuttakaan SM-liigaottelua syyskuussa 2006. Pian hän nousi SM-liigan yleispelaajien eliittiin Pislaplokin joukkueessa ja opiskeli Pihtiputaan urheilulukiossa. Kaudesta 2008–2009 lähtien Häkkinen edusti LP Viesti Saloa, jonka riveissä hän voitti kuusi perättäistä Suomen mestaruutta ja neljä Suomen cupia. Hän päätti uransa loukkaantumisten vuoksi keväällä 2014.
Politiikka
Sini Häkkinen oli kuntavaaleissa 2017 Kokoomuksen ehdokas Turussa ja ylsi 217 äänellä varavaltuutetuksi.
Jarmo Saarti
Jarmo Kyösti Kalevi Saarti (s. 21. joulukuuta 1960 Kuopio) on suomalainen kirjastonjohtaja, tutkija, kirjailija ja muusikko.
Koulutus
Saarti kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1979 Kuopion yhteiskoulussa. Filosofian maisteriksi hän valmistui vuonna 1986 Jyväskylän yliopistosta.
Hän jatkoi opintojaan Oulun yliopistossa ja suoritti siellä yhteiskuntatieteiden lisensiaatin tutkinnon vuonna 1995 ja väitteli siellä vuonna 2000 tohtoriksi informaatiotutkimuksessa aiheenaan kaunokirjallisuuden tiedonjärjestäminen. Vuonna 2013 hän väitteli tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa aiheenaan suomennettu kiinalainen kaunokirjallisuus. Saarti on ollut dosenttina Oulun yliopistossa vuodesta 2012 ja Tampereen yliopistossa vuodesta 2014.
Työura ja keskeisimmät luottamustehtävät
Saarti on toiminut erilaisissa tehtävissä kirjastoalalla, muun muassa Kuopion kaupunginkirjastossa, Kajaanin kaupunginkirjastossa ja Kajaanin ammattikorkeakoulussa. Hän oli Kuopion yliopiston kirjaston johtajana vuosina 2003–2009. Itä-Suomen yliopiston aloittaessa vuonna 2010 hän siirtyi Itä-Suomen yliopiston kirjaston johtajaksi, jossa tehtävässä hän jatkoi tammikuun loppuun vuonna 2022.
Saarti on ollut myös aktiivinen opettaja, kirjoittanut useita alan oppikirjoja ja ohjannut väitöskirjoja,. Hän toimi myös ensimmäisen suomalaisen kaunokirjallisuuden asiasanaston, Kaunokin päätoimittajana. Saartin lisensiaatintyö perustui Kajaanin kaupunginkirjaston kaunokirjallisuuden hyllyluokituskokeiluun.
Saartilla on ollut useita kirjastoalan luottamustehtäviä, muun muassa Kansalliskirjaston ja Varastokirjaston johtokunnissa ja International Federation of Library Associations and Institutionsin (IFLA) komiteoissa. Vuosina 2014–2017 hän toimi Suomen tieteellisen kirjastoseuran hallituksen puheenjohtajana. Hänet valittiin Tieteellisten seurain valtuuskunnan hallituksen jäseneksi vuosiksi 2017–2019.
Saarti on ollut mukana aktiivisesti hallitustyössä. Hän on ollut jäsenenä muun muassa Kuopion yliopiston hallituksessa, Karjala-tietokantasäätiössä (puheenjohtajana 2011–2015), Tulevaisuudentutkimuksen VerkostoAkatemian johtokunnassa, Suomen yliopistokirjastojen neuvostossa (puheenjohtajana 2007–2008), Opetus- ja kulttuuriministeriön Tutkimushallinnon tietovirtojen ja tutkimustietovarannon johtoryhmässä ja FINNA konsortioryhmässä (puheenjohtajana 2018–2019).
Toiminta tutkijana
Saarti on ollut myös aktiivinen tutkija. Hän on keskittynyt tutkimuksissaan erityisesti kiinalaisen kirjallisuuden suomennoksiin, kaunokirjallisuuden tiedonjärjestämiseen ja kirjastojen johtamiseen. Hän on ollut mukana useissa tieteellisten julkaisujen toimituskunnissa ja vertaisarvioijana. Vuosina 2000–2004 hän oli Informaatiotutkimus -lehden päätoimittajana. Saarti on tutkinut myös yhdessä Ismo Björnin ja Pirjo Pölläsen kanssa suomalaista korkeakoulupolitiikkaa.
Kaunokirjallinen toiminta
Saarti on julkaissut runokirjoja yksin ja yhdessä Keijo Virtasen ja Jaakko Korpisaaren kanssa. Lisäksi hän on kirjoittanut lastenkirjoja vaimonsa Arja Juntusen kanssa. Saarti on harrastanut myös parodis-ironista kirjoittamista muun muassa salanimellä Jarmo Sartsinarius-Pylppö.
Muusikon ura
Saarti on ollut mukana noin kolmellakymmenellä äänitteellä soittajana, säveltäjänä ja laulajana. Hänen pääinstrumenttinsa on rummut, mutta hän soittaa myös muita instrumentteja. Keskeisimmät yhteistyökumppanit ja orkesterit ovat olleet Keijo Virtanen, Kheta Hotem, Vakka-Suomen rytmikuninkaat, AKISA ja Mika Verde Rintala, jonka elämäkerran hän on kirjoittanut. Saarti on harrastanut bluesmusiikkia jo 1970-luvulta lähtien ja ollut mukana useilla bluesäänitteillä. Hän on ollut mukana vapaan improvisoinnin orkestereissa, joissa usein on yhdistelty kansanmusiikkia ja rytmimusiikkia.
Jenny Lumet
Jenny Lumet (s. 2. helmikuuta 1967 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on elokuvaohjaaja Sidney Lumetin tytär, ja hänellä on vanhempi sisko, äänipuolella työskennellyt Amy.
Lumet oli vuoteen 2003 naimisissa näyttelijä Bobby Cannavalen kanssa. Pari sai avioliitostaan yhteisen lapsen.