cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2022
Kritiikki
Kanadan jääkiekkoliitolle odotettiin vuoden 2021 lopussa merkittäviä taloudellisia tappioita turnauksesta.
Tuomarit
Kansainvälinen Jääkiekkoliitto valitsi seuraavat tuomarit turnaukseen:
Pudotuspelit
Joukkueet sijoitettiin uudelleen välieriin seuraavasti:
Sijoitukset ennen puolivälieriä:
Maalivahdit
PM = Päästetyt maalit; PMK = Päästettyjen maalien keskiarvo; LK = Laukaukset kohti; T% = Torjuntaprosentti; NP = Nollapelit
Lorde
Lorde, oikealta nimeltään Ella Marija Lani Yelich-O’Connor (s. 7. marraskuuta 1996 Auckland, Uusi-Seelanti), on uusiseelantilainen laulaja-lauluntekijä. Hänen ensimmäinen EP-levynsä, The Love Club, julkaistiin marraskuussa 2012, ja sen ensimmäinen single, "Royals", nousi Billboard Hot 100 -listan ensimmäisellä sijalle. Kappale palkittiin Grammy-gaalassa 2014 vuoden kappaleen ja parhaan pop-sooloesityksen Grammy-palkinnoilla. Lorden esikoisalbumi Pure Heroine julkaistiin syyskuussa 2013 ja menestyi hyvin sekä kaupallisesti että arvosteluissa. Royals-kappale on mukana myös tällä albumilla. . Albumilta julkaistiin Royalsin jälkeen singlet "Team" ja "Tennis Court".
Lorden toinen albumi, Melodrama, kesäkuussa 2017. Melodrama ei menestynyt kaupallisesti yhtä hyvin kuin edellinen albumi, mutta sai kriitikoilta erinomaiset arvostelut. Albumi oli ehdolla vuoden albumiksi vuoden 2018 Grammy-gaalassa. Albumilta julkaistiin single "Green Light", "Perfect Places" ja "Homemade Dynamite".
Melodrama-albumin kaksivuotispäivänä, kesäkuussa 2019, Lorde kertoi työstävänsä kolmatta albumiaan. Albumin ensimmäinen single, nimikappale "Solar Power", ilmestyi kesäkuussa 2021. Albumi Solar Power julkaistiin 20. elokuuta 2021. Kolmatta albumia seurasi EP-levy Te Ao Mārama, jolla Lorde esittää viisi Solar Power -albumin kappaletta maorin kielellä.
Lorde on myös tehnyt tunnuskappaleen "Yellow Flicker Beat" ja muuta musiikkia elokuvaan Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 1. Kappale oli ehdolla parhaan kappaleen Golden Globe -palkinnon saajaksi vuonna 2014.
Danielle Brooks
Danielle Brooks (s. 17. syyskuuta 1989 Augusta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Tasha "Taystee" Jeffersonin roolistaan televisiosarjassa Orange Is the New Black.
Heike Lätzsch
Heike Lätzsch (s. 19. joulukuuta 1973) on saksalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Lätzsch kuului Saksan maajoukkueeseen, joka voitti kultaa vuoden 2004 olympiakisoissa Ateenassa. Hän oli mukana myös Barcelonassa 1992, mistä Saksa voitti hopeaa.
Lätzsch teki debyyttinsä maajoukkueessa MM-kisoissa 1990. Hän on saavuttanut joukkueineen myös kaksi MM-pronssia (Brisbane 1999, Amstelveen 1993) ja kaksi MM-hopeaa (Amstelveen 2000, Berliini 1997).
Moeritherium
Moeritherium (suom. ”Qarun-järven eläin”) oli Pohjois-Afrikassa myöhäisellä eoseenikaudella noin 37-30 miljoonaa vuotta sitten elänyt norsueläinsuku.
Ulkonäkö ja käyttäytyminen
Moeritherium oli 2-3 metriä pitkä ja 70 cm korkea eläin. Moeritherium muistutti sekä ulkonäöltään että elintavoiltaan virtahepoa, vaikkei se ollut sukua niille. Moeritherium eli luultavasti ainakin osittain vedessä ja uiskenteli joissa ja järvissä joista se söi vesikasveja joita se repi joustavilla huulillaan. Silmät ja korvat sijaitsivat korkealla päässä ja pysyivät aina pinnan yläpuolella kun se ui. Moeritheriumilla ei ollut varsinaista kärsää mutta sillä oli kärsän tynkä kuten tapiireilla ja sioilla.
Hampaiden mineraalipitoisuuden tutkimukset ovat osoittaneet että Moeritherium viettivät suuren osan elämästään makeassa vedessä.
Moeritheriumin suuret hampaat ylä- ja alaleuoissa olivat kuin pieniä torahampaita jotka työntyivät ulos sen suusta. Ne kehittyivät myöhempien lajien, kuten Tetrabelodonin syöksyhampaiksi. Moeritherium jauhoi ruokansa sen kuudella poskihammasparilla.
Löydöt
Ensimmäiset Moeritheriumin jäänteet löysi Charles Andrews vuonna 1904 Egyptin Qarun-järveltä (josta se on saanut nimensäkin). Fossiileja on myös löydetty Marokosta.
Luokittelu
Toisin kuin joskus luullaan, nykyiset norsut eivät kehittyneet suoraan Moeritheriumista vaan samaan aikaan eläneestä Palaeomastodonista.
Rogue (sarjakuvahahmo)
Rogue on kuvitteellinen supersankari Marvel Comicsin sarjakuvamaailmassa. Hän on yksi Ryhmä-X:n jäsenistä. Hänen ensiesiintymisensä oli Avengers Annual #10 -lehdessä ja hänet loivat Chris Claremont ja Michael Golden.
Voimat ja varusteet
Roguen tärkein supervoima on kyky imeä kosketuksellaan muiden supervoimat ja muistot. Rogue imi rikollisuransa aikana Carol Danversilta voimat, jotka jäivät hänelle pysyvästi. Näihin kuuluvat kyky lentää, yli-inhimillinen voima ja haavoittumattomuus. Myöhemmin Rogue myös imi Aurinkotulen voimat.
X-Men
Rogue esiintyi X-Men -televisiosarjassa (1992-1997), jossa hän oli yksi tärkeimmistä Ryhmä-X:n jäsenistä. Tässä animaatiosarjassa hänellä oli kaikki sarjakuvista tutut voimansa, mukaan lukien Neiti Ihmeeltä viemänsä voimat. Hänen äänenään toimi Lenore Zann.
X-Men: Evolution
Rogue esiintyi X-Men: Evolution -televisiosarjassa (2000-2003) ja hänen äänenään oli Meghan Black. Hahmoa kuvattiin sarjassa passiivisena goottina, hyvin erilaisena kuin vuoden 1992 animaatiosarjassa.
Okean Elzy
thumb|Okean Elzy
Okean Elzy on ukrainalainen rockyhtye. Sen kaikki sanoitukset ovat ukrainankielisiä, mutta yhtye on kiertänyt myös Venäjällä, Länsi-Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Okean Elzy on perustettu Lvivissä vuonna 1994. Se esiintyi samalla lavalla Deep Purplen kanssa vuonna 1996. Debyyttialbumi Tam de nas nema ilmestyi loppuvuodesta 1998. Huhtikuussa 2007 Okean Elzy voitti FUZZ-lehden palkinnon parhaana rockyhtyeenä.
Carlo Rainaldi
Carlo Rainaldi (4. toukokuuta 1611 – 8. helmikuuta 1691) oli italialainen barokin ajan arkkitehti. Hän vaikutti Roomassa, jossa hänen työnsä jälkeä yhä on nähtävillä.
Rainaldi oli arkkitehti Girolamo Rainaldin poika.
Alvarezsaurus
Fossiilit
Alvarezsauruksesta on löydetty selkänikama, lapaluu, osittainen lantio ja osittaiset takaraajat sekä hampaita. Kalloa ei ole löydetty.
Ruumiinrakenne
Vaikka Alvarezsauruksen luuranko on epätäydellinen, siitä on saatu selville että kyseisellä dinosauruksella oli pitkät jalat, pitkät hampaat, lyhyet eturaajat, pitkä S-asennossa ollut kaula sekä pitkä ja ohut häntä. Häntä oli yli puolet Alvarezsauruksen pituudesta. Pitkät jalat osoittavat että Alvarezsaurus oli nopea juoksemaan. Kuten sukulaisensa, Alvarezsaurus tunnetaan eturaajoista joissa kummassakin oli yksi suuri kynsi. Yleinen yksimielisyys on että Alvarezsaurus on käyttänyt kynsiään kolojen tekemiseen termiittikekoihin. Mallintamistutkimukset eivät kuitenkaan ole esittäneet paljon tukea tälle teorialle. Saattaa olla että eturaajojen todellinen tarkoitus pysyy yhä tuntemattomana.
Nimi
Alvarezsaurus tarkoittaa "Alvarezin liskoa". Alvarezsaurus on nimetty historioitsija Don Gregorio Alvarezin mukaan. Hänen mukaan on myös nimetty muun muassa Alvarezsauridae-heimo, johon alvarezsaurit kuuluvat.
Alvarezsaurus on ensimmäinen löydetty alvarezsauri. Myöhemmin tämä ryhmä nimettiin alvarezsaureiksi Alvarezsauruksen mukaan.
Luokittelu
Alvarezsaurus luokiteltiin alun perin dinosauruksiin, mutta myöhemmissä tutkimuksissa se uudelleenluokiteltiin lentokyvyttömäksi linnuksi. Myöhemmät löydökset alvarezsaureista ovat johtaneet kaikkien alvarezsaurien, Alvarezsaurus mukaan lukien, luokitteluun dinosauruksiksi (katso haplocheirus sollers).
Koko
Alvarezsauruksen pituus oli kaksi metriä ja paino 20 kilogrammaa.
Muuta
Toinen samasta muodostelmasta kuin Alvarezsaurus löydetty alvarezsauri on achillesaurus. Sen on tosin esitetty olevan Alvarezsauruksen synonyymi.
Perhonjokilaakso
Perhonjokilaakso on vuonna 1970 perustettu, kerran viikossa torstaisin ilmestyvä paikallislehti, jonka levikkialueena ovat Halsua, Kaustinen, Perho, Ullava ja Veteli. Lehden tarkastettu levikki oli 6 527 vuonna 2014. Neljännes tilauksista menee varsinaisen levikkialueen ulkopuolelle.
Wiki
Wiki on verkkosivusto, jonka sisältöä käyttäjät voivat itse muokata haluamallaan tavalla, usein ilman sivustolle kirjautumista. Vuorovaikutteisuus ja muutosten tekemisen yksinkertaisuus tekevät wikistä tehokkaan yhteisöllisen kirjoittamisen työkalun. Termillä wiki voidaan myös viitata yhteistyöohjelmistoihin, jotka helpottavat wiki-verkkosivustojen käyttöä.
Nimi juontuu ilmaisusta "wiki wiki", joka tarkoittaa nopeaa havaijin kielellä. Sivujen sisällön luomisen ja muuttamisen nopeus ja välikäsien puuttuminen ovatkin wikitekniikan tärkeimmät ominaisuudet. Wikejä on pidetty tehokkaana tiedonvälitys- ja yhteiskehittelyn alustana myös organisaatioiden käytössä.
Wikit olivat blogien ohella ensimmäisiä selvästi sosiaaliseen mediaan kuuluneeksi katsottuja verkkopalveluita. Wikit vaikuttivat osaltaan kehitykseen, joka on johtanut käyttäjien itsensä luoman sisällön (user-generated content, UGC) nopeaan lisääntymiseen WWW:ssä. Nykyisin wikitoimintoja sisältyy useisiin verkkopalveluihin.
Ominaisuudet
Vanhemmissa wikiohjelmissa sivut luodaan yksinkertaisella merkintäkielellä editointitilassa, yleensä selaimen luomassa tekstinmuokkauskentässä. Tallennettaessa uusi tai muokattu sivu, merkintäkieli tulkitaan selaimen ymmärtämäksi (X)HTML-kieleksi. Joissakin uudemmissa wikeissä on mahdollisuus käyttää myös ulkoasun mallintavaa WYSIWYG-muokkaustekniikkaa samalla, kun käyttäjä muokkaa tai lisää uuden sivun.
Pelkistetyt wikit sallivat ainoastaan tekstin ja linkkien käytön wikisivuilla, kun taas kehittyneimmät wikit mahdollistavat kuvien, taulukoiden, matemaattisten yhtälöiden ja jopa hieroglyfien lisäämisen wikisivuille. Sosiaalisen median palvelujen lisääntymisen myötä uusimpiin wikeihin voidaan upottaa myös esimerkiksi videoita, slideshow-esityksiä, valokuvasarjoja, käsitekarttoja, käyttäjien profiilitietoja, RSS-syötteitä ja lukuisia muita sisältöjä ja dynaamisia toimintoja.
Ensimmäisissä wikeissä ei käytetty merkintäkieltä, ja linkit sivujen välille luotiin käyttämällä sanoja, joissa oli vähintään kaksi isoa kirjainta (ns. CamelCase). Tämä on vapaamuotoisemmassa tekstissä ongelmallista ja nykyisin linkkien tekoon käytetään merkintäkielen ominaisuuksia. Esimerkiksi MediaWikissä linkki toiselle sivulle muodostuu laittamalla sana kaksinkertaisten hakasulkujen väliin.
Etenkin tietokantoja käyttävät wikit tallentavat samasta sivusta useampia versioita, jolloin muutoksia sivun eri versioiden välillä voidaan seurata ja vanha versio voidaan palauttaa helposti. Tällaiset wikit sisältävät usein toimintosivun viimeisten muutosten seuraamiseen.
Wikiohjelmistot
Wikejä voi luoda useilla eri ohjelmistoilla. Osa ohjelmista on tietokoneen käyttöjärjestelmästä riippumattomia, Java-ohjelmointikieleen perustuvia.
Yleensä perustaksi tarvitaan tietokanta ja WWW-palvelin, joka voi poimia halutun sivun suurestakin määrästä sivuja katseltaviksi melko nopeasti.
Useimmat wikiohjelmistot ovat vapaita ohjelmistoja sekä mahdollistavat helpohkon lisäominaisuuksien liittämisen. Yleisesti tunnettuihin wikityyppisiin sisällönhallintaohjelmiin kehitetään lisäominaisuuksia erillisinä projekteina. Wikityyppiset ohjelmaprojektit voivat vaihdella kehittäjämäärältään yhdestä sataan henkilöä.
Kaikkein yksinkertaisimmat wikiohjelmistot eivät tarvitse tietokantaa, joten niiden asentaminen on helppoa, mikäli käytössä on CGI:tä tukeva palvelin.
Ensimmäisen wikiohjelmiston, nimeltään WikiWikiWeb, loi Ward Cunningham vuonna 1995. Hän perusti ensimmäisen wikin, Portland Pattern Repository, osoitteeseen c2.com/cgi/wiki.
Wikipedian käyttämä wikiohjelmisto on nimeltään MediaWiki. Nykyisin erilaisia wikejä on lukemattomia. Niihin kuuluvat kaikki Wikimedia Foundationin hankkeet, kuten Wikipedia.
Wikipalvelut
Wikipalveluiksi sanotaan verkkopalveluita, joissa käyttäjä voi perustaa oman wikisivustonsa suoraan palvelusta käsin ilman erillisen palvelinohjelman asentamista. Esimerkiksi Fandom on tällainen palvelu.
Wikien käyttötarkoitukset
Käyttötarkoitukseltaan wikejä on monenlaisia. Ne määräytyvät wikien ominaisuuksien mukaan: wikit soveltuvat parhaiten tarkoitukseen, jossa tärkeää on monen käyttäjän tekemä tekstisisältöjen kokoaminen. Sisällön muokkauksesta jää yleensä talteen aiemmat versiot, mikä mahdollistaa työskentelyn seuraamisen ja tarvittaessa aiempien versioiden palauttamisen. Wikien toinen keskeinen toiminto on keskustelu- tai kommenttipalsta, jonka kautta wikisivun sisällöstä voidaan antaa palautetta sekä suunnitella sisällöntuotannon seuraavia vaiheita. Keskustelua voidaan käyttää myös ideointiin, tiedon jakamiseen, yhteisölliseen oppimiseen ja tiedonrakenteluun.
Selvityksissä ja tutkimuksissa wikien kaksi olennaisinta käyttötarkoitusta ovat käyttö yhteistyöalustana sekä kollektiivisen tietopankin kokoaminen. Selkeimmin koetut hyödyt wikien käytöstä liittyvät tietoon: sen läpinäkyvyyteen ja ajantasaisuuteen. Kolmanneksi wikin on koettu mahdollistaneen uusia entistä parempia toimintatapoja.
Osa wikeistä on yritysten sisäisiä sisällönhallintajärjestelmiä, eräänlaisia työryhmäohjelmistoja korvaavia tietokokonaisuuksia, joita käytetään sisäiseen viestintään ja projektinhallintaan. Kolmannella sektorilla niitä käytetään harrastustoimintaan ja tiedon välittämiseen pienryhmissä ja niiden välillä kiinnostuksen aiheista.
Pilea cellulosa
Pilea cellulosa on piileoiden (Pilea) sukuun ja nokkoskasvien (Urticaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Kurt Polycarp Joachim Sprengel. Sillä ei ole alalajeja.
Levinneisyysalue
Pilea cellulosaa esiintyy Karibialla Isoilla Antilleilla:
Emil Hällström
Emil Theodor William Hällström (25. maaliskuuta 1864 Oulu – 17. syyskuuta 1918 Pori) oli suomalainen kapellimestari ja säveltäjä, joka johti useita soittokuntia Helsingissä, Viipurissa ja Porissa.
Zündapp
right|250px|thumb|A Zündapp KS750, [[Wehrmacht]]
Zündapp oli saksalainen moottoripyörien valmistaja.
Hoikkatytönkorento
Hoikkatytönkorento (Ischnura elegans) on tytönkorentoihin kuuluva sirorakenteinen sudenkorento.
Emil Hällström
Elämä
Vuonna 1891 Hällström siirtyi Viipurin työväenyhdistyksen kuoron ja soittokunnan johtajaksi. Hän myös perusti kaupunkiin myös oman jousiorkesterin ja johti sivutoimisesti Viipurin VPK:n soittokuntaa. Jouduttuaan henkilökohtaiseen konkurssiin Hällström palasi vuonna 1895 Helsinkiin, josta hän sai jälleen paikan Uudenmaan tarkk’ampujapataljoonasta. Vuotta myöhemmin hän siirtyi Suomenmaalaisen tykistörykmentin tykistörykmentin soittokunnan johtajaksi Viaporiin.
Zündapp
Yhtiön perusti Fritz Neumeyer 1917 Nürnbergissä. Yhtiössä oli mukana Krupp AG ja Thielin työstökoneyhtiö. Sen nimi oli lyhenne sanoista Zünder- und Apparatebau G.m.b.H. - se valmisti sytyttimiä ammuksiin. Vuonna 1919 Neumeyerista tuli yhtiön ainoa omistaja. Hän siirtyi vuonna 1921 moottoripyörien valmistukseen, joka jatkui vuoteen 1984.
Hoikkatytönkorento
Ulkonäkö ja koko
Hoikkatytönkorennon ulkonäkö on samankaltainen kuin useimpien muiden tytönkorentolajien, varsinkin keritytönkorennon. Koiraan takaruumiin keskiosa on erityisen ohut. Hoikkatytönkorennolla, kuten muillakin saman suvun jäsenillä, on mustavalkoiset siipitäplät. Koiraalla nämä täplät ovat etusiivissä puoliksi kumpaakin väriä ja naaraalla ja koiraan takasiivissä enimmäkseen vaaleat. Hoikkatytönkorennon takaruumiin selkäpuoli on suurilta osin tumma, mutta kahdeksas jaoke on kokonaan vaalea. Sen takana olevien 9. ja 10. jaokkeen selkäpuolet ovat kuitenkin tummat. Naaraan takaruumiin 8. jaoke saattaa olla kohtalaisen tumma, mutta joka tapauksessa muuta takaruumista vaaleampi. Kuten muillakin Ischnura-suvun lajeilla, hoikkatytönkorennon päälaella olevat vaaleat täplät ovat melko pyöreät. Tavallisesti tytönkorennoilla on muodoltaan lähinnä päärynämäiset päälakitäplät.
Emil Hällström
Elämä
Vuonna 1909 Hällström valittiin Porin rauta- ja metalliammattiyhdistyksen soittokunnan johtajaksi. Vuonna 1913 soittokunta siirtyi Porin työväenyhdistyksen alaisuuteen ja alkoi toimimaan nimellä Porin Työväen Soittokunta. Samalla Hällström liittyi myös työväenyhdistyksen ja sosialidemokraattisen puolueen jäseneksi. Sisällissodan aikana soittokunta mobilisoitiin osaksi Porin punakaartia. Kapellimestarin tehtävien ohella Hällström toimi tarvittaessa punaisten esikunnan venäjän tulkkina. 13. huhtikuuta punaiset jättivät kaupungin ja Hällström pakeni punakaartilaisten joukossa kohti itää. Vapunpäivänä Hällström jäi saksalaisten vangiksi Hollolan Vesalan kylässä. Lausunnossaan Porin Suojeluskunnan esikunta luonnehti Hällströmiä salaperäiseksi ja kuljeksivaa elämää viettäneeksi henkilöksi, joka oli epäluotettavan miehen maineessa, vaikka hän oli ennen sotaa ollut Porissa erittäin pidetty musiikkielämän hahmo. Hällström vapautui vankileiriltä syyskuussa, mutta kuoli heikentyneen terveytensä johdosta sydänkohtaukseen vain muutaman päivän kuluttua. Hällström on haudattu Poriin Käppärän hautausmaalle.
Tuotanto
Hällström teki useita sävellyksiä eri torvikokoonpanoille. Hänen levytettyjä kappaleitaan ovat ainakin Porin Työväen Soittokunnan levyttämä Idylli-masurkka (1987) sekä Viipurin Työväen Soittajien levyttämä marssi Rauhan lippu (1990). Muita Hällströmin sävellyksiä ovat muun muassa gavotti Minnen från flydda tider sekä marssit Konkordia ja På Johanneslund. Lisäksi hän sävelsi Suomenmaalaisen tykistörykmentin ja Porin punakaartin kunniamarssit. Suomenmaalaisen tykistörykmentin kunniamarssi julkaistiin kenraalimajuri Otto von Freymannin 1900-luvun alussa toimittamassa nuottikokoelmassa, joka sisältää kaikki Venäjän keisarillisen armeijan kunniamarssit.
Hoikkatytönkorento
Naaraan värimuodot
Lajin naarailla on viisi erilaista värimuotoa. Näistä punainen f. rufescens ja violetti f. violacea esiintyvät nuorilla yksilöillä. Aikuiseksi kehittyessään f. rufescensista tulee punaisenruskea f. rufescens-obsoleta ja f. violaceasta vihreän välivaiheen kautta joko oliivinvihreä f. infuscans tai koiraan värinen eli andromorfi yksilö. Kaikkia värimuotoja voidaan tavata samaan aikaan samassa paikassa.
Levinneisyys ja elinympäristö
Lajia esiintyy pohjoisia alueita ja Portugalia lukuun ottamatta koko Euroopassa sekä Aasiassa Japaniin ja Pakistaniin ulottuvalla alueella. Se on monin paikoin elinalueensa yleisimpiä hentosudenkorentolajeja. Suomessa laji on etelärannikolla runsas ja jokseenkin yleinen, mutta sisämaassa paikoittaisempi, vaikkakin esiintymiä on paljon.
Zündapp
Raskaat moottoripyörät
Zündapp alkoi vuonna 1933 tehdä raskaita moottoripyöriä K-sarjassa. Suljettu moottoritila oli tuolloin uutuus, samoin kardaaniveto, josta nimeen tuli K-kirjain. Zündappin markkinaosuus kasvoi viidestä prosentista (vuonna 1931) 18 prosenttiin (vuonna 1937). Vuodesta 1940 sodan loppuun Zündapp valmisti yli 18 000 KS750-moottoripyörää Saksan maavoimille. Suomen armeija päätyi koulutusupseeri Reino Tenkasen ja mp-edustustoa Helsingin Moottoripyörä -liikkeen yrittäjä Karl Schröderin yhteistyönä kilpailevan mutta keskentekoisen BMW R 75 -mallin sijaan kypsään Zündapp KS 750 -malliin. Suomi oli KS 750-mallin ainoa ulkomainen käyttäjä. Myös näiden moottoripyörien SA:n kuljettajien käyttämät nahkaiset mp-ajomanttelit hankittiin samalla Saksasta.
Hoikkatytönkorento
Levinneisyys ja elinympäristö
Hoikkatytönkorento elää varsinkin merenlahdilla sekä järvillä ja lammilla, joilla on runsaasti kasvillisuutta.
Erkki Aaltonen
Erik (Erkki) Verner Aaltonen (17. elokuuta 1910 Hämeenlinna – 8. maaliskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli musiikkia Sibelius-Akatemiassa (tuolloisessa Helsingin Konservatoriossa) 1929–1947. Hän aloitti pianon-, viulun- ja urkujensoiton opiskelulla. Myöhemmin hän opiskeli sävellystä 1933–1934 Väinö Raition ja 1945–1947 Selim Palmgrenin johdolla. Kaksivuotisen kapellimestarikurssin hän suoritti 1945–1947.
Hoikkatytönkorento
Elintavat ja lisääntyminen
pienoiskuva|Parittelurengas pienoiskuva|Toukka
Erkki Aaltonen
Erkki Aaltonen sävelsi viisi sinfoniaa, joista tunnetuin on toinen, lisänimeltään Hiroshima (1949), kaksi pianokonserttoa (1948 ja 1954), viulukonserton (1966), baletteja Kimmon kosto, Nummisuutarit, Lapponia 1 ja Lapponia 2, elokuvamusiikkia sekä useita kamarimusiikkiteoksia, viisi pianosonaattia, oboesonaatin, lauluja pianon säestyksellä ja kappaleita viululle ja huilulle. Lisäksi mainittakoon orkesterisarja Macbeth ja kansanmusiikkia sinfoniaorkesterille. Hänen viimeisiä valmistuneita teoksiansa on Canto dell'umanita, kantaatti sekakuorolle, solistille ja orkesterille. Erkki Aaltosen sävellystuotantoa leimaa humanistinen ja sodanvastainen ajattelu, jonka pohjana ovat olleet hänen henkilökohtaiset sotakokemuksensa lääkintäaliupseerina.
Zündapp
Sodan jälkeinen aika
Toisen maailmansodan jälkeen yhtiö valmisti muun muassa "Bella"-skootteria. Viimeinen raskas moottoripyörä oli vuoden 1951 KS601 (vihreä elefantti), jossa oli 598 kuutiosenttimetrin kaksisylinterinen moottori.
Hoikkatytönkorento
Elintavat ja lisääntyminen
Hoikkatytönkorennon päälentoaika on kesäkuusta heinä-elokuun vaihteeseen. Lentäviä yksilöitä tavataan kesäkuun alusta elokuun loppuun.
Erkki Aaltonen
Kapellimestarina Erkki Aaltonen johti vakinaisena tai vierailujohtajana ainakin seuraavia orkestereita ja kuoroja: Helsingin Kamarimuusikot r.y., Helsingin kaupunginorkesteri, Radion sinfoniaorkesteri, Kansallisoopperan orkesteri, Helsingin Teatteriorkesteri, Helsingin Torvisoittokunta, Tampereen kaupunginorkesteri, Turun kaupunginorkesteri, Porin kaupunginorkesteri, Lohjan kaupunginorkesteri, Kemin kaupunginorkesteri, Oulun kaupunginorkesteri, Tallinnan Radion Sinfoniaorkesteri, Krakovan Filharmoninen Orkesteri, Krakovan Radion Sinfoniaorkesteri, George Enescu Filharmonia, Bukarestin Radion Sinfoniaorkesteri, Sibelius-Akatemian Oppilasorkesteri, Polyteknikkojen Orkesteri, Pohjois-Haagan Orkesteri, Kemin Soitannollisen Seuran Orkesteri, Työväen orkesteri ja Kullervo-kuoro.
Hoikkatytönkorento
Elintavat ja lisääntyminen
Lajin parittelu voi kestää 3–6 tuntia ja on Suomen korentolajeista pitkäkestoisin. Monista tytönkorentolajeista poiketen hoikkatytönkorennon naaras munii yksin eikä koiraan kanssa.
Erkki Aaltonen
Erkki Aaltonen debytoi kapellimestarina 1948. Hän toimi vuosina 1964–1966 Lohjan orkesterin ja musiikkikoulun johtajana. Vuosina 1966–1973 hän toimi Kemin kaupungin musiikinjohtajana. Tänä aikana hän käynnisti Kemin Musiikkiopiston (nykyisin Länsi-Pohjan musiikkiopisto) toiminnan, toimi musiikkiopiston johtajana ja Kemin Kaupunginorkesterin johtajana.
Erkki Aaltosen oma instrumentti oli viulu. Hän toimi vakinaisesti viulistina Helsingin Teatteriorkesterin jäsenenä vuosina 1935–1945 ja alttoviulistina Helsingin Kaupunginorkesterissa vuosina 1945–1966. Lisäksi hän toimi viulistina muun muassa Radio-orkesterissa. Viulusolistina hän toimi Helsingin Kaupunginorkesterin konsertissa 1941 ja Teatteriorkesterin radiokonsertissa 1941. Viulunsoiton opetusta hän oli antanut jo nuoresta pitäen. Hän antoi viulutunteja musiikinjohtajan toimensa ohessa Kemin musiikkiopistossa ja jatkoi tuntien antamista vielä eläkkeellä ollessaan Nurmijärven musiikkiopiston puitteissa.
Talvi- ja jatkosodassa hän toimi rintamalla Kannaksella lääkintäaliupseerina, jatkosodan loppuvaiheessa Georg Malmsténin viihdytyskiertueella laivastossa.
Zündapp
Sodan jälkeinen aika
Vuosina 1957–1958 yhtä valmisti myös Zündapp Janus -mikroautoa.
Vuonna 1958 yhtiö muutti Müncheniin. Yhtiö keskittyi kaksitahtimoottorisiin skoottereihin ja mopedeihin, joiden myynti laski ja tämä johti yhtiön loppuun vuonna 1984.
Uuden maailman rotat ja hiiret
Uuden maailman rotat ja hiiret ovat Pohjois- ja Etelä-Amerikassa esiintyviä myyrien heimoon (Cricetidae) kuuluvia jyrsijöitä. Joskus ne kaikki katsotaan kuuluvaksi yhteen alaheimoon amerikanhiiret- ja rotat (Sigmodontinae, syn. Hesperomyinae), joskus ne taas jaetaan kolmeen alaheimoon (Sigmodontinae, Neotominae ja Tylomyinae).
Luokittelu
Sigmodontinae
Nikaia (Intia)
Nikaia sijaitsi Hydaspes-joen (nyk. Jhelum) varrella. Se oli yksi Aleksanteri Suuren sotaretkellään perustamista kaupungeista. Hän perusti sen vuonna 326 eaa. voitettuaan Hydaspesjoen taistelussa Poroksen, joka hallitsi maita Hydaspes- ja Akesines (nyk. Chenab) -jokien välillä. Kaupungin nimi viittaa voittoon.
Lähellä mutta joen toisella puolella sijaitsi Aleksanterin myös perustama Bukefalan kaupunki. Niihin kumpaankin asutettiin makedonialaisia, kreikkalaisia ja iranilaisia veteraaneja sekä paikallista väestöä. Kaupungeilla oli suuret satamat, joten ne on ollut tarkoitettu merkittäviksi kauppapaikoiksi. Paikalla rakennettiin myös Aleksanterin laivasto, jota Nearkhos myöhemmin komensi; seudulla oli nimittäin paljon laivanrakennukseen sopivaa puuta.
Miro
Miro on yleensä miehen etunimi.
Miro on mahdollisesti lähtöisin Mir-tavulla alkavista tai siihen loppuvista slaavilaisista nimistä, kuten Miroslav ja Vladimir. Sana mir merkitsee 'rauhaa'.
Suomeen nimi on tullut joko saksalaiselta tai slaavilaiselta kielialueelta. Mirosta tuli suosikkinimi 1980- ja 1990-luvuilla. Ennen vuotta 1940 nimeä ei Suomessa ollut annettu kenellekään. Almanakassa nimi on ollut vuodesta 2000.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Miro-nimen on saanut noin 6 380 henkilöä.
Tunnettuja Miroja
Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Libor Ustrnul
Libor Ustrnul (s. 20. helmikuuta 1982 Olomouc) on uransa päättänyt isokokoinen tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja. Ustrnul on 197 cm pitkä ja painoi aktiivivuosinaan 120 kg. Hän pelasi suurimman osan urastaan Yhdysvalloissa lähdettyään USHL-liigaan jo 16-vuotiaana. Atlanta Trashers varasi hänet toisella kierroksella vuoanna 2000.
Miro
Miro tai Miró sukunimenä
Miro ja Miró ovat espanjalaisia sukunimiä, joista jompikumpi on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Libor Ustrnul
Syksyllä 1999 Ustrnul aloitti OHL-liigassa Plymouth Whalersin joukkueessa ja pelasi vuoden 2001 alle 20-vuotiaiden MM-turnauksessa Tšekin joukkueessa. Kaikkiaan hän pelasi kolme kautta Plymouthissa ja pääsi sen jälkeen debytoimaan AHLssa yhden perin verran. Hän edusti Tšekkiä myös vuoden 2002 U20 MM-turnauksessa.
Pelattuaan noin kaksi ja puoli kautta AHL-liigaa hänet lähetettiin ECHL-liigaan Gwinnett Gladiatorsin riveihin, jossa pelasi runkosarjan 17 viimeistä ottelua ja 2 playoff-ottelua. Kauden jälkeen hän palasi Eurooppaan HC Energie Karlovy Varyn joukkueeseen. Siirtorajalla keväällä 2008 hän siirtyi Suomeen HIFKn joukkueeseen, jossa pelasi kahdeksan ottelua. HIFK:ssa hän merkkautti vain kaksi syöttöpistettä ja 31 jäähyminuuttia. Tähän sisältyy tappelusta Sami Heleniuksen kanssa saatu 25 minuutin rangaistus.
Seuraavan kauden Ustrnul oli pelaamatta mutta palasi vielä kaudelle 2009-2010 CHLaan Rapid City Rushin joukkueeseen päättämään uransa.
Meeri Peimola
Meeri Peimola (oik. Meeri Peimola-Yletyinen ) on suomalainen laulaja, joka levytti kymmenkunta kappaletta 1950-luvun puolivälissä Erkki Ertaman ja Ensio Kostan orkesterien sekä Triola-orkesterin solistina, osin gramofonilevyille ja osin vinyylilevyille.
Neljän kappaleen EP-levyllä Meeri Peimola, Raya Avellan ja Maynie Sirén vuodelta 1955 Peimola esittää laulut ”Surujen kitara” ja ”Kerroitko hänelle?”.
Peimola oli 1970-luvun alussa mukana Musiikkialan Ammattiyhdistysten Federaatiossa ravintolamuusikoiden edustajana.
Meeri Peimolan pojat Markku ja Ilkka Peimola ovat myös muusikoita. Meeri Peimola on naimisissa basisti Raimo Yletyisen kanssa.
Johannes Ilmanen
Johannes Ilmanen (13. syyskuuta 1849 Ilmajoki – 9. tammikuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies.
Ilmasen vanhemmat räätäli, talollinen Johan Mannberg ja Sofia Amalia Biri ja puoliso vuodesta 1880 Mathilda Riddelin. Ilmanen tuli ylioppilaaksi 1871 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1873, papiksi hänet vihittiin 1874. Varapastorin arvon Ilmanen sai 1890 ja rovastin arvon 1910. Hän oli ensin Kurikan kappalaisen sijainen ja sitten Ilmajoen kirkkoherran apulainen 1874, Taivassalon kappalaisen sijainen 1877, Lopen kappalainen 1879, Ilmajoen kappalainen 1883, Seinäjoen vt. kappalainen 1897, Ilmajoen vt. kirkkoherra 1898 ja 1902 ja kirkkoherran apulainen lokakuusta 1902, Kurikan vt. kirkkoherra 1904, Orimattilan kirkkoherra 1904 ja Iitin vt. lääninrovasti 1909. Ilmajoen kirkkoherraksi hänet valittiin 1914, mutta hän ei ehtinyt ottaa virkaa vastaan. Ilmanen oli kansakoulujen piiritarkastaja 1882–1883 ja valtiopäivämies pappissäädyssä 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1904. Kirkolliskokouksen jäsen hän oli 1898 ja 1903.
X (Kylie Minoguen albumi)
X on australialaisen poplaulaja Kylie Minoguen kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin Yhdysvalloissa 26. marraskuuta 2007. Suomessa albumi ei noussut viralliselle albumilistalle, mutta oli viikon iTunesin ykkösenä. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”2 Hearts”, ”Wow”, ”In My Arms”, ”Cosmic”, ”All I See” ja ”The One”. ”Cosmic” julkaistiin Espanjassa, ”All I See” Yhdysvalloissa. Freemansons-yhtyeen remix ”The One” -kappaleesta jäi kuitenkin lopulta ilman fyysistä julkaisua Britanniassa.
Poisjääneet kappaleet
Internetiin vuosivat myös kappaleet ”Excuse My French” ja ”When The Cat's Away”, joita luullaan usein Kylien esittämiksi, mutta Kylien levy-yhtiön tiedotteen mukaan Kylie ei ole koskaan levyttänyt kappaleita, vaan kyseessä ovat alkuperäiset Kylielle toimitetut demoversiot.
Arktinen taide
Arktinen taide on taidetta ja kulttuuria, joka heijastaa, jatkaa ja uusintaa arktisten alueiden kulttuuriperintöä. Käsite sisältää alkuperäiskansojen ja ei-alkuperäiskansojen taiteen sekä näiden vuorovaikutuksen. Arktinen taide viittaa nykytaiteen lisäksi muun muassa perinne- ja taidekäsityöhön sekä uusiin taidemuotoihin, kuten lumi- ja jääveistoon. Myös esimerkiksi mediatuotannot, jotka kuvaavat arktista kulttuuria, lukeutuvat arktiseksi taiteeksi.
Lapin yliopisto koordinoi Arktisen yliopiston taiteen koulutusorganisaatioiden verkostoa Arctic Sustainable Art and Design ja antaa koulutusta arktisen taiteen maisteriohjelmassa Arctic Art and Design.
Arktisen taiteen määritelmä on kirjoitettu kirjaan Ymäristötaidetta Lapin matkailuun.
Paikka auringossa (Katri Helenan albumi)
Paikka auringossa on Katri Helenan neljäs albumi, joka julkaistiin vuonna 1968.
Verkkopartahai
Verkkopartahai on sukunsa ainut laji.
Lasitimanttei
Lasitimanttei on reggaeartisti Puppa J:n kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin 10. lokakuuta 2014 Suomen Musiikin kautta.
Annukka Roininen
Annukka Roininen (20. heinäkuuta 1976 Jyväskylä – 2. kesäkuuta 2016 Hämeenlinna) oli toimittaja ja toimitussihteeri, joka muistetaan Yleisradion A-studion toimittajana ja juontajana.
Hän opiskeli puheviestintää 1990-luvulla Jyväskylän yliopistossa ja aloitti toimittajan uransa Ylen Keski-Suomen toimituksessa 2002. Sieltä hän siirtyi Aamu-TV:hen ja edelleen muihin ohjelmiin. A-studiossa hän aloitti 2006.
Hän oli tutkiva journalisti, ja hän meni haastatellessaan suoraan asiaan. Hän ei halunnut käyttää lähetysaikaa turhaan jaaritteluun. Ylen organisaatiouudistuksen jälkeen hän ryhtyi tekemään isompia juttukokonaisuuksia.
Roininen ja hänen kollegansa Tiina Salumäki saivat tutkivan journalismin Lumilapio-palkinnon vuonna 2010. Palkinto tuli Destiaan liittyneiden väärinkäytösten paljastamisesta. Vuonna 2015 Roininen oli ehdolla Suuren Journalistipalkinnon saajaksi Hoivakoti kuntoon -juttusarjasta, joka seurasi somerolaisen Tervaskannon hoivakodin arkea syksyllä 2014.
Roininen kuoli syöpään 39-vuotiaana kesäkuussa 2016.
Cruisin’ (albumi)
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Belolo/Morali/Willis.
Age of Empires II: The Age of Kings
Age of Empires II: The Age of Kings on Ensemble Studiosin kehittämä ja Microsoft Game Studiosin julkaisema strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna Windowsille ja se on Age of Empires -pelisarjan toinen osa. Ensemble Studiosin kehittämä Age of Empires II: The Conquerors -laajennusosa julkaistiin vuonna 2000. Pelistä julkaistiin Age of Empires II HD -niminen teräväpiirtoversio Steam-palvelussa 9. huhtikuuta 2013, ja tälle julkaistiin kolme lisäosaa. Pelin uusin versio on 14. marraskuuta 2019 julkaistu remaster Age of Empires II: Definitive Edition, jossa on uudelleen piirretyt grafiikat, sekä lukuisia uusia ominaisuuksia.
Pelaaminen
pienoiskuva|vasen|Kuvakaappaus pelin alkuperäisestä versiosta.|alt= Peli sijoittuu vuosiin 476–1500 jaa. Siinä pelaaja ohjaa historiallisesti merkittäviä kansoja ja sivilisaatioita neljän eri aikakauden läpi, pimeältä keskiajalta renessanssin aikakaudelle.
Pelissä oli aluksi 13 sivilisaatiota, mutta nykyään pelissä on lukuisten eri päivitysten myötä 35 eri sivilisaatiota.
Pelissä on useita eri yksinpelikampanjoita. Definitive Edition -uudistuksen myötä kampanjoiden läpipelaamiseen saattaa mennä jopa 200 tuntia.
Kampanjoiden lisäksi peliä voi pelata erilaisissa vapaissa pelimuodoissa, muun muassa satunnaiskartoilla. Tämän lisäksi on esimerkiksi Regicide-pelimuoto, jossa on tavoitteena tappaa vastustajan kuningas, ja Death Match -peli, jossa on tarkoituksena luoda armeija ja valtakunta mahdollisimman nopeasti.
Moninpeli
Pelissä oli vuoteen 2006 asti mahdollista pelata moninpeliä internetin välityksellä Microsoftin ylläpitämässä MSN Gaming Zone -palvelussa. Microsoft on tämän jälkeen suositellut moninpelaamisen jatkamista GameSpy-, GameRanger- ja Voobly-palveluissa. HD-version julkaisun myötä moninpeli on tullut mahdolliseksi myös Steamin kautta. Pelin Definitive Edition -versio päivitti Steam-palvelimia paremmiksi, ja päivityksen myötä pelaaminen on mahdollista myös Microsoft Storessa.
Pelissä voi pelata maksimissaan kahdeksan pelaajaa samaan aikaan. Definitive Edition -versiossa peliä voi tarkkailla myös yhdeksäs henkilö, esimerkiksi juonto-, suoratoisto- tai tuomarointimielessä.
Age of Empires II: The Conquerors
Pelin ensimmäinen lisäosa The Conquerors julkaistiin elokuussa 2000. Tällöin peliin tuotiin lisää viisi sivilisaatiota: hunnit, asteekit, mayat, korealaiset, espanjanlaiset. Lisäksi mukana tuli useita uusia kampanjoita ja teknologioita.
HD Edition
Age of Empires II:sta julkaistiin HD versio huhtikuussa 2013. Peli sisälsi alkuperäisen pelin The Age of Kingsin ja The Conquerorsin. Lisäksi alkuperäisen pelin grafiikoita oli parannettu. Peli on myös paremmin yhteensopiva Steamin kanssa.
The Forgotten
HD Editioniin julkaistiin marraskuussa 2013 ensimmäinen lisäosa The Forgotten. Peliin lisättiin viisi uutta sivilisaatiota: italialaiset, intialaiset, slaavit, unkarilaiset ja inkat. Samalla peliin lisättiin neljä kampanjaa.
Rise of the Rajas
HD Editionin kolmas lisäosa Rise of the Rajas julkaistiin joulukuussa 2016. Peliin tuotiin neljä sivilisaatiota Kaakkois-Aasiasta: vietnamilaiset, malaijit, khmerit ja burmalaiset. Lisäosan myötä peliin tuli myös neljä uutta kampanjaa.
Definitive Edition
Definitive Edition -versiossa pelin grafiikat on tehty uusiksi, ja uudet grafiikat tukevat 4K-resoluutiota. Peliin on lisätty myös uusia animaatioita.
Definitive Edition tuo peliin lukuisia uusia ominaisuuksia, kuten mahdollisuuden zoomata pelin kuvaa lähemmäs ja kauemmas pelikentällä. Pelaajan on nyt mahdollista antaa oman sivilisaation hahmoille useita eri käskyjä, jolloin hahmot pitävät yhden komennon sijasta listaa useista eri komennoista.
Pelin uudistuksien myötä pelaaja myös näkee kuinka monta työntekijää hänellä on missäkin työssä, kun aikaisemmin tämän pystyi katsomaan vain silmämääräisesti.
Pelin musiikki on äänitetty uudelleen oikeilla soittimilla ja peliin on lisätty uutta taustamusiikkia.
Kaikkien aikaisempien sivilisaatioiden lisäksi Definitive Edition tuo peliin 4 uutta sivilisaatiota, jolloin pelissä on yhteensä 35 sivilisaatiota.
Krimpen aan den IJssel
Krimpen aan den IJssel on kunta Alankomaissa Etelä-Hollannin provinssissa. Asukkaita kaupungissa on 28 928 (31.12.2008) ja väestötiheys on 3 704 as./km². Kunnan pinta-ala on 8,93 neliökilometriä, josta vettä on 1,12 km². Kunta sijaitsee Hollandse IJssel -joen etelärannalla.
Age of Empires II: The Age of Kings
Dawn of the Dukes
Definitive Editionin toinen lisäosa Dawn of the Dukes julkaistiin 10. elokuuta 2021. Peliin tuotiin lisäosan myötä kaksi uutta sivilisaatiota: puolalaiset ja böömiläiset. Lisäksi pelissä on kolme uutta kampanjaa.
Krimpen aan den IJssel
Ensimmäiset dokumentoidut maininnat Krimpenistä ovat vuodelta 1277. Vuonna 1820 paikkakunnalle perustettiin Van der Giessen de Noordin telakka. Läheinen Rotterdam on nykyisin Krimpen aan den IJsselissä asuvien työssäkäyntikaupunki.
Age of Empires II: The Age of Kings
Kilpapelaaminen
Age of Empires II on suosittu esport kohde. Vuoden 2019 marraskuuhun mennessä Age of Empires II -kilpailuissa oli jaettu palkintoja yli 1 200 000 dollarin edestä.
Suurin yksittäinen voitto pelistä on ollut 120 000 dollaria.
Guioa fusca
Guioa fusca on saippuamarjakasvien heimoon ja Guioa-sukuun kuuluva kasvilaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Ludwig Radlkofer. Sillä ei ole alalajeja.
Krimpen aan den IJssel
Krimpen aan den IJsselin naapurikunnat ovat Capelle aan den IJssel pohjoisessa, Ouderkerk idässä, Nederlek etelässä ja Rotterdam lännessä.
Kaarlo Heiskanen
Kaarlo Aleksanteri (Aleksander) Heiskanen (28. lokakuuta 1894 Joroinen − 6. marraskuuta 1962 Hämeenlinna) oli suomalainen jääkärikenraali, jatkosodan rintamakomentaja ja Mannerheim-ristin ritari. Heiskanen toimi puolustusvoimain komentajana 1953−1959 ja oli tässä tehtävässä viimeinen Jääkäripataljoona 27:ään kuulunut.
Krimpen aan den IJssel
Krimpen aan den IJsselin ystävyyskaupunki on Kiskőrös Unkarissa.
Age of Empires II: The Age of Kings
Kilpapelaaminen
Monet suomalaiset pelaajat ovat otelleet pelin turnauksissa. Vuoden 2017 maailmanmestaruuskisoissa suomalainen joukkue pääsi pelin finaaliin, mutta hävisi Brasilialle kahdella erällä.
Krimpen aan den IJssel
Aiheesta muualla
thumb|left|230px|Krimpen aan den IJssel vuonna 1867.
Guioa fusca
Guioa fusca kasvaa luonnonvaraisena Uudessa-Kaledoniassa.
Kaarlo Heiskanen
Lapsuus ja nuoruus
Kaarlo Aleksanteri Heiskanen oli Joroisten Järvikylän kartanon muonarengin Olof Heiskasen ja Maria Margareta Heiskasen (o.s. Korhonen) neljästä lapsesta nuorin. Hänellä oli kaksi veljeä ja yksi sisar. Hänen elämäänsä muovasivat karut olosuhteet ja orpous, sillä hänen isänsä kuoli Kaarlon ollessa kuusivuotias. Hänestä kehittyi hiljainen, mutta itsenäinen luonne, jonka lahjakkuuden kartanon isäntä N. Karl Grotenfelt havaitsi ja takasi Kaarlolle mahdollisuuden opiskella.
Age of Empires II: The Age of Kings
Vastaanotto
Age of Empires II peliä pidetään usein yhtenä maailman parhaista strategiapeleistä StarCraft-pelien ja Civilization IV-pelin ohella. Tätä kuvastaa etenkin pelin iästä huolimatta sen suuri pelaajamäärä.
Kaarlo Heiskanen
Lapsuus ja nuoruus
Heiskanen opiskeli Kuopion suomalaisessa yhteiskoulussa ja sai keskikoulunsa päätökseen vuoden 1914 keväällä ja lähti merille. Palattuaan Suomeen hänen tarkoituksensa oli opiskella metsänhoitajaksi. Vuoden 1915 syksyllä Heiskanen kuitenkin lähti jääkärikoulutukseen Saksaan.
Age of Empires II: The Age of Kings
Vastaanotto
Age of Empires II: The Age of Kings on saanut useita myönteisiä arvosteluita.
Kaarlo Heiskanen
Jääkärinä
Kaarlo Heiskanen ylitti rajan Pellossa, saapui Lockstedtin leirille Tukholman kautta ja kirjattiin Jääkäripataljoona 27:n palvelukseen vuoden 1915 lopulla.
Hänen yksikökseen tuli pioneerikomppania ja siellä hän sai lisänimensä Kylmä-Kalle erotukseksi Juho Henrik Heiskasesta, joka tunnettiin Heissmanina (suomeksi "kuumana miehenä"). Lisänimi on liitetty sekä Heiskasen rauhalliseen luonteeseen, Heissmanin vastakohtaan että taipumukseen palella usein. Nimitys ei siis ole hänen myöhempien alaistensa vaan jääkäritoverien keksimä.
Heiskanen sai tulikasteensa Schmardenin taistelussa, johon pioneerikomppania osallistui erillään muusta pataljoonasta. thumb|left|Polangenin kurssilaisia räjäytysharjoituksessa. Etuoikealla saksalainen kouluttaja luutnantti Mellis Hilfsgruppenführeriksi ylenneenä Heiskanen osallistui Sprengkommando Polangenin nimellä tunnetulle "pommarikurssille", jonka ohjelmaan kuului mm. räjäytystekniikkaa ja perehtymistä konetuliaseisiin.
Jääkärien palatessa Suomeen helmikuussa 1918 Heiskanen astui Suomen armeijan palvelukseen jääkärivänrikkinä.
Sisällissota
Sodan päätyttyä Heiskanen ylennettiin jääkäriluutnantiksi, ja hän sai 4. luokan Vapaudenristin miekkojen kera.
Ura ennen talvisotaa
Sisällissodan päättymisen jälkeen Heiskanen palveli aluksi joukkueenjohtajana, vuoden 1919 syksyllä jo komppanianpäällikkönä ja sai ylennyksen kapteeniksi keväällä 1920.
Vuonna 1923 Heiskanen avioitui musiikinopettaja Kjerstin (Kirsti) Skogsterin kanssa, joka oli vanhin hämeenlinnalaisen kauppaneuvos Anders Gustaf Skogsterin kuudesta tyttärestä. Tulevaan vaimoonsa hän oli tutustunut palvellessaan Hämeenlinnan Parolassa ja vieraillessaan muiden nuorten upseerien tavoin Skogsterien kesäpaikassa Alhaisissa, Hattulan Mierolassa. Samana vuonna hän liittyi Akateemiseen Karjala-seuraan sekä kirjoitti yksityisesti ylioppilaaksi.
Avioparilla oli neljä lasta: Antti (s. 1924-2021), varatuomari; Sirkka Vettenranta (1930−1974), ekonomi; Olli (1931-2013), professori, lääketieteen ja kirurgian tohtori; ja Laila Williamson (s. 1936), antropologi, lainopin kandidaatti.
Vuoden 1924 alussa käynnistyi Sotakorkeakoulun yleisen osaston ensimmäinen kurssi, johon Heiskanen osallistui yhtenä 34 kurssilaisesta. Samalla kurssilla oli muiden muassa majuri Paavo Talvela, Heiskasen myöhempi esimies. Tuona aikana hän palveli toimistoupseerina Yleisesikunnassa. Kurssin aikana seurasi ylennys majuriksi toukokuussa 1925 ja yleisesikuntaupseerin arvo vuoden 1926 joulukuussa.
Rob Minkoff
Rob Minkoff (s. 11. elokuuta 1962 Palo Alto, Kalifornia ) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja, joka ohjasi muun muassa Leijonakuningas-animaatioelokuvan yhdessä Roger Allersin kanssa.
Kaarlo Heiskanen
Ura ennen talvisotaa
Kenttäpalveluksen aika koitti jälleen. Heiskanen komensi lyhyen aikaa Savon prikaatin kolmatta pataljoonaa, kunnes hänet nimitettiin Yleisesikunnan teknillisen tarkastajan apulaiseksi ja ylennettiin everstiluutnantiksi.
Vuonna 1938 Kaarlo Heiskanen sai everstin arvon. Tuolloin hän komensi Tampereen rykmenttiä Lahden Hennalassa.
Talvisota
Talvisodan alkaessa Heiskanen sai komentoonsa Jalkaväkirykmentti 17:n (JR 17/7), jonka perustana oli ennestään tuttu Tampereen rykmentti. Rykmentti kuului 6. divisioonaan, jota komensi Paavo Paalu. Helmikuun alun suurhyökkäyksen pääpainon otti vastaan Summassa juuri Paalun divisioona, nyt nimeltään 3. divisioona. Summan kylä oli Heiskasen rykmentin puolustuskaistaa. Heiskasen rykmentti, uudelta nimeltään Jalkaväkirykmentti 7, irrotettiin etulinjasta 13. helmikuuta 1940. Pari viikkoa myöhemmin, helmikuun lopulla, rykmentti siirrettiin 3. divisioonan mukana Viipurin lohkolle.
Sodan päätyttyä 13. maaliskuuta 1940 eversti Kaarlo Heiskasen tehtäväksi tuli ottaa vastaan Viipurin linnan tornista laskettu lippu.
Komentajana
Jatkosodan alla Heiskanen oli Keski-Suomen sotilasläänin komentajana. Siirryttäessä sodanajan kokoonpanoon hänestä tuli sotilasläänistä perustetun 11. divisioonan (Iskevä Kiila) komentaja. Divisioonan toiminta-alueena aluksi Värtsilän suunta ja tavoitteena oli edetä Laatokan pohjoispuolitse kohti itää.
Ritarinimitys
Kaarlo Heiskanen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi n:o 21 päivämäärällä 7. lokakuuta 1941. Kolme päivää myöhemmin hän johti Petroskoin valtauksen kunniaksi järjestettyä paraatia.
Ritariesityksen perusteluissa mainitaan erityisesti Jänisjärven pohjois- ja itäpuolen operaatiot, Suvilahden ja Tšalkin valtaukset sekä puolustuslinjan puhkaisu Säämäjärven - Sotjärven kannaksella, joka johti Prääsän kylän valtaukseen. Heiskasen johtamalla divisioonalla oli tienaukaisijan rooli Petroskoin valtaukseen johtaneissa operaatioissa. Erityisesti mainitaan, että Heiskasen johtamat operaatiot tuottivat hyviä tuloksia pienin miestappioin.
Asekätkentäjutun epäilty
Heiskanen joutui asekätkentäjutun epäiltyjen joukkoon siksi, että hänen entinen alaisensa, eversti Alpo Marttinen oli asekätkennän avainhenkilöihin kuuluvana paennut Ruotsiin toukokuussa 1945. Heiskasta vastaan nostetut syytteet hylättiin näytön puutteessa elokuussa 1948. Siihen mennessä hän oli ollut tutkintavankeudessa 13 kuukautta.
Tammikuussa 1949 Heiskanen palasi palvelukseen nyt Turkuun, 2. divisioonan komentajaksi määrättynä. Puolustusvoimien lippujuhlapäivänä 4. kesäkuuta 1951 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi.
Puolustusvoimain komentaja
Intomielinen, mutta henkisesti tuolloin kovin rasittunut Sihvo ei presidentti Paasikiven ja pääministeri Kekkosen mielestä soveltunut puolustusvoimien komentajaksi tilanteessa, jossa nimenomaan kaivattiin vähäeleisyyttä. "Armeijassa ei saa olla intrigejä", sanoi Paasikivi. Rauhallinen ja harkitseva Kylmä-Kalle Heiskanen tuntui Sihvon vastakohtana soveltuvan poliitikkojen mielestä tähän tilanteeseen paremmin kuin esimerkiksi upseeriston laajasti kannattama Kustaa Tapola. Heiskanen oli puolustusvoimien komentajana vuoteen 1959 saakka.
Kuolema
Heiskanen ampui itsensä pistoolilla marraskuussa 1962 saatuaan tietää sairastuneensa parantumattomaan haimasyöpään.
Stegosaurus
Stegosaurus (myös Harjalisko, kirjaimellisesti ”kattolisko”) oli suuri kasvinsyöjädinosaurus, joka eli jurakauden loppupuolelta 154–144 miljoonaa vuotta sitten. Sen fossiileita on löydetty pääosassa Yhdysvalloista. Ravintona se käytti luultavasti matalia kasveja.
Kuvaus
pienoiskuva|Stegosaurus verrattuna ihmiseen Stegosaurus oli kasvinsyöjädinosaurus, joka asui noin 155 miljoonaa vuotta sitten jurakauden lopulla Pohjois-Amerikan länsiosassa ja eri puolilla Eurooppaa. Se tunnetaan selässään olleista kilvistä.
Mielenkiintoista on se, että kaikista dinosauruksista Stegosauruksella oli yhdet pienimmistä aivoista. Vaikka Stegosauruksen aivojen todellinen anatomia on tällä hetkellä tuntematon, niiden painoksi on arvioitu noin kolme unssia, mikä on poikkeuksellisen vähän eläimelle, joka painaa yli viisi tonnia. pienoiskuva|vasen|S. ungulatus (oranssi) ja S. stenops (vihreä) verrattuna ihmisen kokoon
pienoiskuva|Stegosauruksen luuranko Stegosaurus oli keskikokoinen kasvinsyöjä, joka käveli neljällä jalalla. Sen takajalat olivat pitemmät kuin etujalat, joten sen selkä vietti ylöspäin. Stegosaurus kasvoi yleensä noin 6,5 metrin pituiseksi, mutta jotkut yksilöt jopa yhdeksän metrin pituisiksi. Se saattoi kasvaa neljän metrin korkuiseksi. Ne painoivat noin 4,5 tonnia.
Puolustus
Stegosaurus ei ollut tarpeeksi nopea pakenemaan petoja, joten se tarvitsi hyvän puolustuksen. Sillä oli häntänsä kärjessä neljä 1,2 metrin pituista piikkiä. Stegosauruksella oli lisäksi selässään ja hännässään timantinmuotoisia litteitä levyjä, jotka saattoivat ehkä pelottaa pedon tiehensä ilman taistelua.