cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1950
B-lohko
Turnauksen B-lohkossa pelasivat Espanja, Englanti, Yhdysvallat ja Chile. Ennakkoon katseet kohdistuivat Englantiin, jota pidettiin yhtenä kisojen vahvimmista joukkueista. Englanti ei kuitenkaan ollut vielä koskaan todistanut tasoaan MM-turnauksessa. Englantilaiset olivat niin varmoja omasta erinomaisuudestaan, että yksi maan avainpelaajista, Stanley Matthews ei ollut vielä edes saapunut Brasiliaan. Englanti voittikin omassa avausottelussaan Chilen maalein 2-0. Seuraavassakaan ottelussa Yhdysvaltoja vastaan Matthews ei pelannut, sillä voittavaa joukkuetta ei katsottu aiheelliseksi muuttaa. Toisessa lohkon avausottelussa Yhdysvallat oli lähellä yllätystä Espanjaa vastaan. Yhdysvallat johti ottelua vielä 80. peliminuutilla, mutta Espanja käänsi ottelun itselleen viimeisellä kymmenminuuttisella ja voitti ottelun 3-1.
Koska ennakkoon Englannin pahin vastustaja lohkossa Espanja, voitti Chilen maalein 2-0, oli Englannin voitettava Espanja viimeisessä ottelussa kolmella maalilla. Englanti ei kuitenkaan onnistunut tekemään Espanjaakaan vastaan ainoatakaan maalia. Ottelun ainoan maalin viimeisteli Espanjan Telmo Zarra ja Espanja eteni 1-0 voitolla jatkolohkoon.
C-lohko
C-lohkossa pelasivat Italia, Ruotsi ja Paraguay. Lohkon neljäs joukkue olisi ollut kisoista luopunut Intia. Italia oli kokenut suuria menetyksiä Supergan lento-onnettomuuden myötä. Maan päävalmentaja Ferruccio Novolla oli vuosi aikaa rakentaa Brasilian kisoihin iskukykyinen joukkue. Kulkuvälineeksi valittiin lentokoneen sijasta laiva, mutta kaksiviikkoinen laivamatka ei ollut parasta mahdollista valmistautumista turnaukseen. Italia kohtasi avausottelussaan Ruotsin, joka oli kahden vuoden takainen olympiakultamitalisti. Tästä joukkueesta ruotsalaisilla oli kuitenkin mukanaan enää kolme pelaajaa. Ottelussa Italia siirtyi alussa johtoon, mutta Ruotsi vei ottelun lopulta nimiinsä maalein 3-2.
Lohkon kolmas joukkue Paraguay oli myös osoittanut vaarallisuutensa ennen kisoja ja voittanut ennen turnausta Uruguayn ja pelannut tasan Brasilian kanssa. Ruotsia vastaan Paraguay taisteli 2-2 tasapelin, mikä antoi sille mahdollisuuden päästä jatkolohkoon voittamalla Italia viimeisessä ottelussa kahdella maalilla, muutoin jatkoon menisi Ruotsi. Italia oli jo menettänyt mahdollisuutensa jatkoon, se vaihtoi viimeiseen otteluunsa seitsemän pelaajaa, ja kukisti Paraguayn maalein 2-0.
Loppusarja
Jatkolohkon ensimmäinen ottelu pelattiin Maracanãlla Ruotsin ja Brasilian välillä. Brasilia ei juuri jättänyt Ruotsille mahdollisuuksia, vaan voitti ottelun 7-1. Ottelu on jäänyt Ruotsissa klassikoiden joukkoon, ei niinkään itse ottelun vuoksi, vaan koska Ruotsin Radion selostaja Gunnar Göransson toisti jokaisen Brasilian maalin kohdalla oj oj. Tästä lähtien hänet tunnettiin Ruotsissa lempinimellä Oj-oj. Myös Espanjaa vastaan Brasilia oli ylivoimainen, voittaen ottelun lukemin 6-1. Brasilian päävastustaja loppusarjassa oli Uruguay. Uruguay voitti Ruotsin vain vaivoin 3-2 ja pelasi Espanjan kanssa tasan 2-2. Espanja oli tuossa ottelussa niskan päällä ja se johtikin ottelua pitkään, mutta Uruguay tasoitti ottelun 73.minuutilla. Ilman tuota osumaa, mestaruus olisi ratkennut Brasilialle jo ennen Uruguayn ja Brasilian välistä viimeistä ottelua. Turnauksen pronssimitalit ratkesivat Ruotsin ja Espanjan välisessä kohtaamisessa. Tuon ottelun voitti Ruotsi maalein 3-2. Loppusarjan viimeistä ottelua Brasilian ja Uruguayn välille oli saapunut Maracanalle seuraamaan virallisten lukujen mukaan 173 850 katsojaa, mutta todellisuudessa paikalla oli yli 200 000 katsojaa. Ottelun ensimmäinen puoliaika päättyi maalittomana. Toisen puoliajan alussa Brasilia siirtyi Friaçan maalilla johtoon. Uruguayn tasoituksen teki Juan Alberto Schiaffino ottelun 66. minuutilla ja 79. minuutilla Alcides Ghiggia iski numeroiksi 2-1 Uruguayn hyväksi. Brasilia luhistui valtavan paineen alla ja Uruguayn johto piti loppuun asti, saavuttaen näin historiansa toisen maailmanmestaruuden. Uruguayn kapteeni Obdulio Varela vastaanotti FIFAn puheenjohtajalta Jules Rimetiltä tämän omaa nimeä kantaneen pokaalin. Juhlapuheet jäivät kuitenkin pitämättä, sillä Rimet, kuten moni muukin Brasiliassa, oli valmistautunut Brasilian mestaruuteen ja suunnitellut juhlapuheensa tämän mukaan. Maracanaçoksi nimetyn ottelun tapahtumat ovat muuttuneet legendaksi sekä Uruguayssa että Brasiliassa. Brasilialaisille ottelu oli katastrofi, joka painoi mieliä vuosikymmenien ajan. Uruguaylle taas kului Maracanaçon voiton jälkeen kuusikymmentä vuotta, ennen kuin maalla oli edes realistiset haaveet voittaa maailmanmestaruus.
Maalintekijät
Turnauksen paras maalintekijä oli kahdeksan maalia viimeistellyt Brasilian Ademir. Turnauksessa tehtiin yhteensä 88 maalia ja maalinteossa onnistui kaikkiaan 48 pelaajaa. Eniten maaleja teki Brasilia, joka onnistui maalinteossa 22 kertaa.
Kefpiramidi
Kefpiramidi (C25H24S2N8O7) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina.
Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa kefpiramidi on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste luokitellaan vaihtelevasti joko kolmannen tai neljännen sukupolven kefalosporiineihin ja sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat muiden luokan yhdisteiden tavoin bakteerien soluseinän biosynteesin estoon. Kefpiramidi tehoaa grampositiivisista bakteereista stafylokokkeihin ja gramnegatiivisista bakteereista erityisesti Pseudomonas-suvun lajeihin, mutta teho enterobakteereihin on heikompi kuin monilla muilla kolmannen tai neljännen sukupolven kefalosporiineilla. Lääkeaine annostellaan ruiskeena suoneen.
Haittavaikutukset
Kefpiramidi voi aiheuttaa haittavaikutuksenaan ripulia.
Aktinium
thumb|Aktiniumnäyte hohtamassa sinistä valoa. Aktinium on radioaktiivinen metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ac ja järjestysluku on 89. Aktinium on jaksollisen järjestelmän aktinoidien sarjan ensimmäinen jäsen. Kemiallisilta ominaisuuksiltaan se muistuttaa suuresti lantaania. Radioaktiivisuutensa takia aktinium hohtaa pimeässä aavemaista sinistä valoa, joka johtuu voimakkaan radioaktiivisuuden ilmaan aiheuttamasta Tšerenkovin säteilystä. Luonnossa aktiniumia löytyy vähäisiä määriä uraanimalmista 227Ac isotooppina, joka on myös alkuaineen tärkein isotooppi. 227Ac on pääasiassa β-säteilijä jonka puoliintumisaika on 21,772 vuotta. Tonnissa pikivälkettä on noin 0,15 grammaa aktiniumia.
Aktinium on pehmeä, hopeanvalkoinen metalli, jolla on vain vähäinen rooli luonnossa tai yhteiskunnassa. Alkuainetta tuotetaan vain hyvin pieniä määriä lähinnä tutkimuskäyttöön.
Historia
Aktiniumin löysi ranskalainen kemisti André-Louis Debierne erottaessaan pikivälkkeestä uraania Pariisissa vuonna 1899. Myös Friedrich Oskar Giesel riippumattomasti havaitsi aktiniumin 1902, ja totesi sen olevan lantaanin kaltaista ainetta. Hän nimesi löytönsä emaniumiksi, koska se lähettää "emanaatioita" (säteilyä). Aktiniumin moderni nimi, kuten myös aktinoidien sarjan nimikin, on peräisin kreikan kielen sädettä tai säteilyä tarkoittavasta sanasta aktinos (ακτινος).
Fysikaaliset ominaisuudet
Aktinium on pehmeä, hopeanvalkoinen metalli. Sen tiheys on 10,07 g/cm3. Sulamispiste on 1 227 °C ja arvioitu kiehumispiste 3 200 ± 300 °C.
Kemialliset ominaisuudet ja yhdisteet
Vain rajoitettu määrä aktiniumin yhdisteitä tunnetaan, kuten AcF3, AcCl3, AcBr3, AcOF, AcOCl, AcOBr, Ac2S3, Ac2O3, AcH2, Ac2(C2O4)3 ja AcPO4. Paitsi AcPO4, nämä kaikki ovat samankaltaisia kuin vastaavat lantaanin yhdisteet. Aktinium esiintyy näissä aina hapetusluvulla +3.
Taulukossa on esitetty aktiniumin ja sen eräiden yhdisteiden ominaisuuksia ja kiderakenne. Hilavakiot poikkeavat vastaavista lantaanin yhdisteistä vain muutamalla prosentilla.
Oksidi
Aktinium(III)oksidia (Ac2O3) voidaan valmistaa kuumentamalla aktiniumhydroksidia Ac(OH)3 500 °C:een tai aktinium(III)oksalaattia Ac2(C2O4)3 1 100 °C:n lämpötilaan (tyhjiössä):
Aktiniumoksidin kiderakenne on samanlainen kuin lantaanioksidilla ja muilla +3 hapetusluvun harvinaisten maametallien oksideilla.
Halidit
Actiniumin halidit kolmen ensimmäisen halogeenin kanssa tunnetaan, samoin vastaavat oksyhalidit AcOF, AcOCl, AcOBr. Aktiniumfluoridia AcF3 voidaan valmistaa reaktiolla (700 °C lämpötilassa):
Aktiniumkloridia AcCl3 valmistetaan reaktiolla:
ja aktiniumbromidia AcBr3 reaktiolla (800 °C lämpötilassa):
Hydridit
Aktiniumille tunnetaan ainakin hydridi AcH2. On ennustettu että aktiniumin hydridit AcH10, AcH12, AcH16 suuren paineen alaisina olisivat huoneenlämpötilan suprajohteita, koska niiden Tc on paljon suurempi kuin H3S-suprajohteen, mahdollisesti noin 250 K.
Isotoopit
Yhteensä aktiniumin isotooppeja tunnetaan 32. Niiden massaluvut ovat välillä 205–236. Useimmat ovat hyvin lyhytikäisiä. Isotoopeista tärkeimpiä ovat 225Ac, 227Ac, ja 228Ac. Pysyvimmät isotoopit ovat 227Ac puoliintumisajalla 21,772 vuotta, 225Ac puoliintumisajalla 9,920 päivää ja 226Ac 29,37 tuntia. Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat ovat alle 10 tuntia, useimpien alle minuutin. Nopeimmin hajoaa isotooppi 217Ac jonka puoliintumisaika on vain 69 ns. Aktiniumilla on myös ainakin yhdeksän ydinisomeeria.
Pysyvin isotooppi 227Ac, joka on uraani-235 isotoopin hajoamistuote, hajoaa lähes kokonaan torium-227 isotoopiksi, mutta noin 1 % hajoaa frankium-223:ksi. Tämä hajoamisketju haaroineen on aktiniumsarja.
Esiintyminen luonnossa
Luonnossa aktiniumia löytyy vähäisiä määriä uraanimalmista 227Ac isotooppina. Sen pitoisuuden arvioidaan olevan maankuoressa 5,7·10-10 ppm, josta on laskettu teoreettiseksi isotoopin kokonaisvarastoksi maankuoressa 1,4·104 tonnia. Isotooppia 225Ac on löydetty vielä tätäkin pienempiä määriä brasilialaisesta monatsiitista, jossa se esiintyy yhdessä toriumin isotoopin 232Th kanssa.
Merivedessä aktiniumia on äärimmäisen vähän. Sen aiheuttama radioaktiivisuus maailman merissä on eri arvioiden mukaan 0,83–90 mBq/m3 välillä. Isotooppia 227Ac on käytetty geokemiallisena merkkiaineena tutkittaessa syvänmeren veden virtauksia ja sekoittumista.
Käyttö
227Ac isotooppia on käytetty avaruusluotainten radioisotooppisissa termosähkögeneraattoreissa.
225Ac-isotooppia käytetään lääketieteessä tuottamaan vismutti-213-isotooppia tai sitä voidaan käyttää yksin radioimmunoterapiassa.
Terveysvaikutus
Vaikka 227Ac on itsessään lähinnä heikko beetasäteilijä, sen hajoamissarjassa on viisi nopeasti hajoavaa α-säteilijää, mikä tekee isotoopista merkittävästi radioaktiivisen. Potentiaalisilta terveysvaikutuksiltaan aktinium-227:n säteily on suunnilleen yhtä vaarallinen kuin plutoniumin. Pienikin määrä, etenkin elimistöön joutuessaan, muodostaa vakavan terveysriskin aktiniumin suuren säteilyn vuoksi. Aktiniumilla ei ole mitään osaa eliöiden kannalta. Luonnossa esiintyvien erittäin vähäisten määrien lisäksi aktiniumia voi olla ydinvoimaloiden säteilevissä osissa ja tutkimuslaboratorioissa tai muissa poikkeuksellisissa oloissa. Vaaralliselle määrälle aktiniumia luonnossa ei voi altistua.
Titaani(IV)jodidi
Titaani(IV)jodidi (TiI4) eli titaanitetrajodidi on titaanin ja jodin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää titaanin valmistuksessa ja reagenssina ja katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa titaani(IV)jodidi on punaruskeaa kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen. Titaani(IV)jodidi hydrolysoituu veden vaikutuksesta ja liukenee esimerkiksi asetonitriiliin ja kloorattuihin liuottimiin. Aine on Lewis-happo ja muodostaa useita komplekseja.
Titaani(IV)jodidia voidaan valmistaa titaanin ja jodin reagoidessa 150–200 °C:n lämpötilassa, titaani(IV)kloridin ja vetyjodidin reaktiolla tai titaanidioksidin ja alumiinijodidin reaktiolla.
FS Aconit (D609)
Aconit (runkonumerot F703 ja D609) oli Ranskan laivaston 1973 palvelukseen otettu hävittäjä, joka poistettiin palveluksesta helmikuussa 1997.
Tausta
Tyypin C65 korvetin oli tarkoitus olla vastine 1960-luvulla tapahtuneelle sukellusveneiden kehitykselle. Alus suunniteltiin käyttämään kahta uutta järjestelmää: hinattavaa aktiivista kaikuluotainta DUBV43 ja Malafon-sukellusveneentorjuntaohjusta. Vaikka alusta pidettiin T45 tyypin paranneltuna versiona sen suorituskyky ei vastannut odotuksia ja propulsiojärjestelmän valmistus kesti paljon odotettua pidempään. Helikopterien käytön vaatimien tilojen puuttuminen heikensi sukellusveneiden torjunnan suorituskykyä merkittävästi ja alus olikin viimeinen Ranskan laivaston suurempi alus ilman helikopterien laskeutumisalustaa.
Viiden korvetin hankinta hyväksyttiin joulukuussa 1964 ja merivoimien esikunnan vaatimukset nimettiin C65:ksi. Suunnitelma lähetettiin 10. tammikuuta 1965 hankintaosastolle. Ensimmäinen alus sisällytettiin vuoden 1965 hankintoihin ja lopulta sai nimen Aconit. Hankintamääräys annettiin 20. tammikuuta 1966 Lorientille ja koneisto tilattiin ECAN Indretiltä.
Suunnittelu
Rungon ulommaiset osat olivat 60 SS terästä ja loput 50 SS terästä. Sisälaipiot olivat AG 4 terästä. Alus oli varustettu klipperikeulalla ja perä oli laskettu, jotta sinne voitiin asentaa hinattava kaikuluotain DUBV43. Kannen alapuoliset osat oli jaettu 14 laipiolla 15 vesitiiviiseen osastoon. Työskentely- ja majoitustilat oli sijoitettu keskelle sijoitetun keulasta perään kulkevan käytävän varteen. Kahden 140 kW sähkömoottorin käyttämät sähkö-hydrayliset vakaajat mahdollistivat aluksen tehokkaan käytön asealustana.
Aluksen propulsiojärjestelmänä oli ACB Rateau, johon sisältyi korkeapaine- ja matalapaineturbiinit. Ne pyörittivät yhtä akselia, johon kiinnitetyn nelilapaisen potkurin halkaisija oli 3,9 metriä. Suunniteltu teho oli 28 650 shp:ta 27 solmun nopeudella. Aluksella oli lisäksi höyrykattila muihin tarpeisiin ja 450V/60 Hz sähköjärjestelmä, jonka kapasiteetti oli 2 960 kilowattia.
Aluksen aseistuksena oli kaksi uutta 100/55 modele 1968 tykkiä, jotka soveltuivat sekä meri- että ilma-ammuntoihin. Ne oli sijoitettu etu- ja takakannelle. Niiden teoreettinen ampumanopeus oli 60 laukausta minuutissa ja ampumatarvike valikoima riittävä. Maksimi ampumaetäisyys oli merimaaliin 17 000 metriä ja ilmamaaliin 6 000 metriä. Välittömästi käytettävissä oli kymmenen laukausta ja hissillä saatiin siirrettyä 20 laukausta minuutissa. Korkeussäätö tykeissä ulottui -5 - +80 asteeseen.
Aluksen komentosillan eteen oli asennettu Ruellen valmistama neliputkinen 305 millimetrin sukellusveneidentorjuntaheitin, jonka ammustenhallintajärjestelmän oli toimittanut CAF Loire. Ammusten paino oli 228 kilogrammaa. Niitä oli aluksella 57 kappaletta. Järjestelmä oli sähköisesti suunnattu ja sen käyttöön tarvittiin vain neljän hengen miehistö. Neljän kranaatin ryhmä voitiin laukaista 25 sekunnissa jopa 2 700 metrin päähän. Minimi ampumaetäisyys oli 400 metriä. Aluksen toinen sukellusveneidentorjuntajärjestelmä oli Malafon, joka oli L4 torpedolla varustettu risteilyohjus. Ohjuksen ohjaamiseksi aluksella oli DRBV13-tutka. Lisäksi aluksella oli kahdeksan maaliinhakeutuvaa L5 torpedoa, jonka maksimi kantama oli 7 000 merimailia 35 solmun nopeudella.
Valmistus
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 22. maaliskuuta 1968. Se laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1970 ja otettiin palvelukseen 30. maaliskuuta 1973.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Touloniin, josta se siirrettiin 1975 Brestiin. Aluksen runkonumero vaihdettiin D609:ksi 1. tammikuuta 1974. Aluksen 305 mm sukellusveneentorjuntaheitin poistettiin heinäkuusta lokakuuhun 1983, jolloin samalla asennettiin tutkailmaisin ARBR-16 ja kaksi Syllex-suojasoihtuheitintä. Heittimestä vapautuneeseen tilaan asennettiin 1984-1985 kaksi Exocet-järjestelmää, joissa oli yhteensä kahdeksan MM40 -ohjusta. Samalla aluksen DRBV-13 tutka korvattiin DRBV-15A:lla ja DRBN 32 navigointitutka korvattiin Decca 1126:lla. Alus luokiteltiin uudelleen 1988 tyypin F65 fregatiksi.
Thomas Bangalter
Thomas Bangalter (s. 3. tammikuuta 1975 Pariisi, Ranska) on ranskalainen muusikko. Hän on toinen Daft Punkin jäsenistä ja hänellä on oma levy-yhtiö, Roulé.
FS Aconit (D609)
Palvelus
Aluksen Malafon järjestelmä poistettiin 1997. Se piti korvata ranskalais-italialaisella Milas-järjestelmällä, jonka taistelukärkenä oli MU-90-torpedo. Ranska kuitenkin luopui hankkeesta ennen sen päättymistä. Alus poistettiin alusluettelosta 28. helmikuuta 1997 osana laivaston supistamisohjelmaa. Vuonna 2010 alus oli Lanvéocissa odottamassa romuttamista.
Thomas Bangalter
Bangalter kuuluu DJ Falconin kanssa Together -nimiseen duoon. Duo on julkaissut singlet "Together" ja "So Much Love to Give".
Bangalter on naimisissa näyttelijä Élodie Bouchezin kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, pojat Tara-Jay ja Roxan. Perhe asuu Kalifornian Beverly Hillsissä.
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1972
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1972 Grenoblessa, Ranskassa. Kisojen ajankohta oli 11.–12. maaliskuuta. Kisapaikkana oli Palais de Sports, jonka juoksurata oli 180 metrin mittainen.
Ribbungenit
Ribbungenien kannatus rajoittui Østlandetiin, jossa heidän tärkein alueensa oli Romerike. Vuonna 1223 jaarli Skule Bårdsson vangitsi Sigurd Ribbungin, mutta tämä onnistui pakenemaan seuraavana vuonna. Ribbungit pitivät sen jälkeen hallussaan Romerikeä ja osia Hedmarkista, kunnes kuningas Haakon IV Haakoninpoika karkotti heidät vuonna 1227. Sigurd Ribbung oli kuollut edellisenä vuonna, eivätkä ribbungenit enää pystyneet keräämään riittävää kannatusta.
Lithgow
Lithgow on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 11 532 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee 145 kilometriä Sydneystä luoteeseen. Lithgow perustettiin vuonna 1824, ja siitä tuli kaupunki vuonna 1945. Kaupungissa valmistetaan esimerkiksi rautaa, kuparia ja tekstiilejä. Kivihiilen louhinta on perinteisesti ollut myös tärkeää. Kaupungin asukkaista noin 17 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 24 prosenttia on yli 65-vuotiaita.
X Factor (2. tuotantokausi)
X Factorin toinen tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla keväällä 2018. Kauden tuomareina ovat Michael Monroe, Saara Aalto, Suvi Teräsniska ja Mikael Gabriel. X Factorin rinnakkaisohjelma on Xtra Factor, jota esitettiin Sub-kanavalla maanantai-iltaisin.
Kilpailijat
Alle listatut kilpailijat ovat tuolihaasteesta jatkoon päässeet 16 kilpailijaa. Heidän matkansa jatkui tuomareiden tapaamiseen. Kilpailijat esiintyivät oman ryhmänsä tuomareille. Kullakin tuomarilla oli apunaan aputuomari, joka auttoi päättämään, ketkä kaksi kilpailijaa heidän ryhmästään jatkaa livelähetyksiin. Oheisessa taulukossa on listattuna tuomareiden tapaamisesta jatkoon päässeet X Factor-finalistit. Päivämäärä kertoo, milloin he tippuivat kisasta.
Biisit livelähetyksissä
22. huhtikuuta 2018, unelmat:
29. huhtikuuta 2018, kaikki peliin:
6. toukokuuta 2018,
Göttingen (piirikunta)
Göttingenin piirikunta on Ala-Saksin osavaltion eteläkärjessä sijaitseva yksi Saksan piirikunnista. Se on pinta-alaltaan 1 117,47 neliökilometrin suuruinen. Sen asukasluku vuoden 2005 lopussa oli 262 091, ja asukastiheys 234,5 asukasta yhtä neliökilometriä kohden. Piirikunnan keskus on Göttingenin kaupunki.
All We Got
All We Got on saksalaisen DJ-tuottajan Robin Schulzin musiikkikappale, jolla vierailee myös ruotsalainen laulaja-lauluntekijä Kiddo. Sen julkaisi Warner Music Group Schulzin IIII-studioalbumin kuudentena singlenä 16. lokakuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Alessandra Günthardt, Daniel Deimann, Fredrik Samsson, Guido Kramer, Jürgen Dohr, Oliver Lundström, Schulz, Stefan Dabruck ja Kiddo. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Maxim Rosenbauer sekä Moritz Ross ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Video kuvattiin Romanian Bukarestissa ja sillä esiintyvät tähtiurheilijat Andrada Craciun sekä Olivia Cîmpian kilpailevina voimistelijoina.
Göttingen (piirikunta)
Göttingenin piirikunta sai alkunsa vuonna 1885, kun Preussin hallitus perusti sen Mündenin ja Duderstadtin piirikuntien ohella. Nämä piirikunnat säilyivät 88 vuoden ajan, kunnes ne vuonna 1973 yhdistettiin nykyiseksi Göttingen piirikunnaksi.
All We Got
"All We Got" oli kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon Alankomaissa, Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä sekä kymmenen parhaan joukkoon Belgian Valloniassa, Slovakiassa ja Tšekissä. Lisäksi se on ylittänyt platinalevyyn oikeuttavan myyntirajan Italiassa, Itävallassa ja Puolassa.
Omaninlahti
250px|thumb|Omaninlahti kartalla. 250px|thumb|Satelliittikuva Omaninlahdesta. Omaninlahti (khalīj ʿumān, ;daryā-ye ʿomān) on oikeastaan Intian valtameren sivumeri tai salmi, joka yhdistää Arabianmeren Hormuzinsalmen kautta Persianlahdelle.
Omaninlahden pohjoisranta kuuluu Iranille ja Pakistanille, lounaisrannalla ovat Arabiemiirikunnat ja Oman. Noin 560 kilometriä pitkä Omaninlahti on itäpäästään noin 320 kilometriä leveä. Omaninlahden luoteisrajalla, ennen Persianlahden suun Hormuzinsalmen kapeinta osaa, meriväylä on kaventunut jo noin 85 kilometrin levyiseksi.
Merialueella kalastetaan jonkin verran, mutta strategisesti keskeistä on Omaninlahden tarjoama meritie Persianlahden öljyntuotantoalueelle. Maailman tärkeimmillä öljyntuoja- ja viejämailla on siksi suuri kiinnostus alueen turvallisuudesta.
Merialueen rajat
Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) määrittelee Omaninlahden rajat seuraavasti (1953):
Mehiläisvaha
Mehiläisvaha on vanhin tunnetuista luonnonvahoista, jota monet mehiläislajit käyttävät pesäkennojensa rakennusmateriaalina. Mehiläisvahaa on kahta eri lajiketta eli Cera flavaa, joka on väriltään keltaista tai ruskeaa, sekä valkoista tai vaaleankeltaista Cera albaa. Cera flava valmistetaan sulattamalla mehiläiskennoja kuumalla vedellä ja suodattamalla epäpuhtaudet pois sulasta vahasta. Cera alba valmistetaan valkaisemalla keltaista mehiläisvahaa (Cera flava) kaliumpermanganaatilla, aktiivihiilellä tai auringolla. Mehiläisvaha on seos, joka koostuu vähintään 284 yhdisteestä, joista yli 111 on haihtuvia. Kaikkia mehiläisvahan yhdisteitä ei ole vielä tunnistettu.
Aineen synty
Mehiläisvahaa tuottavat monet eri mehiläislajit, esimerkiksi tarhamehiläinen (Apis mellifera), Apis indica, Apis florea ja Trigona buyssoni. Kasvien hunaja-ainesosat muuttuvat hyönteisten elimistössä seoksiksi, joita ne erittävät mehiläisvahana pesäkennojensa rakennusaineeksi.
Ominaisuudet
Mehiläisvahan väri vaihtelee valkoisen ja ruskean kellertävän välillä, mikä riippuu puhdistusasteesta. Sen sulamispiste on 62–65 °C. Molempien mehiläisvahojen tiheys on noin 0,960 g/cm3, happoluku 17-24, esteriluku 70-80 ja saippuoitumisluku 87-104. Mehiläisvaha ei liukene veteen, mutta liukenee hyvin kuumaan etanoliin sekä täysin rasvoihin että haihtuviin öljyihin.
thumb|Mehiläisvahasta tehtyjä kynttilöitä ja muita käsitöitä
Käyttötarkoituksia
Mehiläisvahaa käytetään kynttilöihin, käsitöihin ja moneen muuhunkin hyötytarkoitukseen. Mehiläisvahaa voi myös syödä purukumin tavoin. Sitä voi käyttää sekä maalattujen että maalaamattomien huonekalujen puupintojen suojaukseen, hedelmien pintakäsittelyyn (E-koodi E 901) tai vaikkapa harmonikanvalmistuksessa kielten kiinnittämiseen soittimen kielipenkkeihin.
Lähteet
<References />
Haiallas
pienoiskuva|Haiallas [[Eilatissa Israelissa.]]Haiallas on akvaarion kaltainen allas, jossa kasvatetaan haita tai annetaan niille hyvä elinympäristö. Altaan pH-arvon tulisi olla 8,0:n tuntumassa, lähellä meriveden pH-arvoa. Kasvillisuuden ja muun ympäristön tulisi vastata kunkin hailajin luonnonmukaisia elinoloja. Rakenteellisesti haialtaat ovat tavallisen akvaarion kaltaisia. Haialtaan koko riippuu sinne asutettavien haiden koosta. Suuret hait tarvitsevat jopa miljoonia litroja tilaa.
Haialtaita Suomessa
Merimaailma Sea Lifessa on haialtaat ainakin mustaevähaille, australiansarvihaille, bambuhaille ja epolettihaille. Haialtaat on luotu korallinomaisiksi, koska edellä mainitut lajit ovat korallihaikaloja.
Salalit
Salalit (Gaultheria) on kanervakasvien heimoon kuuluva suku. Suvun lajeja tavataan Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Uudessa-Seelannissa, Australiassa, Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa ja Japanissa. Salalit ovat pensaita, jotka ovat ainavihantia.
Lajeja
Salaleihin kuuluu yhteensä vähintään 280 lajia (mukaan lukien marjakanervat Pernettya).
Juho Kautto
Juho Heikki Kautto (s. 23. heinäkuuta 1971 Äänekoski) on suomalainen Vasemmistoliiton kansanedustaja Äänekoskelta. Kautto on ammatiltaan puutarhuri. Hän on työskennellyt myös työehtosihteerinä. Kautto on Vasemmistoliiton eduskuntaryhmän ensimmäinen varapuheenjohtaja ja oli aikaisemmin Vasemmistoliiton ensimmäinen varapuheenjohtaja.
Kautto on suorittanut paperiprosessinhoitajan (1989) ja puutarhurin (2014) ammatilliset tutkinnot. Varusmiespalveluksen Kautto suoritti Pohjan prikaatissa Oulussa vuosina 1989–1990. Varusmieskoulutukseltaan Kautto on lääkintämies.
Kautto on työskennellyt Paperiliiton työehtosihteerinä vuodesta 2004. Ennen Paperiliiton palvelukseen siirtymistä Kautto työskenteli paperiteollisuudessa paperiprosessinhoitajana Äänekosken kartonkitehtaalla vuosina 1992–2004 ja sitä ennen myös Varkaudessa, Uimaharjussa sekä Imatralla. Äänekosken kartonkitehtaalla työskennellessään Kautto toimi myös osaston luottamusmiehen tehtävässä.
Poliittinen ura
Kautto on ollut vasemmistoliiton ehdokkaana Keski-Suomen vaalipiirissä eduskuntavaaleissa vuosina 2011 ja 2015. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Kautto sai vasemmistoliiton ehdokaslistalla 2 112 ääntä ja tuli valituksi varakansanedustajaksi, kun Eila Tiainen valittiin Keski-Suomesta vasemmistoliiton kansanedustajaksi. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Kautto sai 2 368 ääntä, ollen jälleen toinen Eila Tiaisen jälkeen vasemmistoliiton listalla, mutta vasemmistoliitto menetti vaaleissa ainoan kansanedustajan paikkansa Keski-Suomesta. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Kautto valittiin kansanedustajaksi 3 866 äänellä.
Kesäkuussa 2022 Kautto ilmoitti, ettei aio asettua ehdolle vuoden 2023 eduskuntavaaleissa. Hän perusteli päätöstään muun muassa poliittisen ilmapiirin koventumisella ja näkemyseroilla puolueensa kunnallisjärjestön kanssa.
Vasemmistoliittoon Kautto liittyi vuonna 1999. Hänet on valittu vasemmistoliiton ehdokaslistalta Äänekosken kaupunginvaltuustoon vuoden 2000 kunnallisvaaleissa. Hän erosi kaupunginvaltuuston jäsenyydestä paikkakunnalta muuton vuoksi vuonna 2004 siirryttyään työehtosihteeriksi Paperiliiton palvelukseen Helsinkiin ja muutettuaan Järvenpäähän.
Vasemmistoliiton toiseksi varapuheenjohtajaksi Kautto valittiin vasemmistoliiton kahdeksannessa puoluekokouksessa Oulussa 11.6.2016.
Huhtikuussa 2021 Kautto luopui Äänekosken kaupunginvaltuuston puheenjohtajan tehtävästä. Edeltävällä viikolla hän oli nauttinut alkoholia kaupunginvaltuuston kokouksessa ja käyttäytynyt sekavasti.
Yksityiselämä
Kautolla on kaksi aikuista tytärtä.
Kreikan ja Turkin väestönvaihto
Kreikan ja Turkin väestönvaihto oli vuonna 1923 tehty sopimus Kreikan ja Turkin välillä väestön pakkomuutosta. Sopimuksen perusteella noin 1,1 miljoonaa kreikkalaista joutui muuttamaan Turkista Kreikkaan ja noin 400 000 turkkilaista Kreikasta Turkkiin.
Sopimuksen taustana oli Kreikan–Turkin sota, jonka hävittyään Kreikka joutui 24. heinäkuuta 1923 Lausannen sopimuksen mukaisesti luovuttamaan Itä-Traakian ja Egeanmeren saaret takaisin Turkille. Molemmissa maissa oli suuret vähemmistöryhmät, joiden katsottiin olevan osasyynä maiden huonoihin väleihin ja sodan syttymiseen. Niinpä Turkki ja Kreikka sopivat keskinäisestä väestönvaihdosta.
Ammunnan Suomen-mestaruuskilpailut 1908
Ammunnan Suomen-mestaruudesta kilpailtiin toisen kerran Tampereella 7.–8. kesäkuuta 1908. Kilpailuissa ammuttiin useita erikoiskilpailuja, mutta Suomen-mestaruus ratkaistiin 300 metrin matkalta pystyasennosta ammutulla kilpailulla.
Vapaakivääri 15 laukausta pystystä
<br style="clear:both;"/>
Viivalla
Viivalla on Jonna Tervomaan vuonna 2001 ilmestynyt aikuisiän kolmas albumi. Levy oli Suomen virallisella albumilistalla kaikkiaan kolmen viikon ajan, parhaimmillaan viidentenä.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Jonna Tervomaa sekä sovittanut Jaakonaho, Mikkonen, Rantala, von Hertzen sekä Tervomaa, ellei toisin mainittu.
Abreu (laulaja)
Ura
thumb|Anna Abreu Kiuruvedellä Iskelmän juhlaa kymmenen vuotta -musiikkitapahtumassa 16. heinäkuuta 2008. thumb|Anna Abreu Helsingin kirjamessuilla syksyllä 2009.
2007–2008: Albumit Anna Abreu ja Now
Abreu allekirjoitti levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa 26. huhtikuuta 2007. Hän esitti uransa alussa pääosin englanninkielistä popmusiikkia, mutta levytti myös espanjaksi ja portugaliksi. Abreun esikoissingle ”End of Love” julkaistiin 26. kesäkuuta ja esikoisalbumi Anna Abreu 22. elokuuta 2007. Debyyttialbumia on myyty yli 86 000 kappaletta.
27. heinäkuuta 2007 ensi-iltaan tulleen The Simpsons Movie -animaatioelokuvan suomenkielisellä ääniraidalla Abreu esiintyi Rod Flandersin äänenä.
Abreun 22. lokakuuta 2008 julkaistua toista studioalbumia, Now, edelsi 6. elokuuta 2008 julkaistu single ”Vinegar”. Now-albumia on myyty yli 50 000 kappaletta. Albumin yhteydessä julkaistiin fanikirja Aakkoset Annasta Öisiin maanteihin, jonka kirjoitti Suosikki-lehden silloinen toimittaja Aino-Kuutamo Uusitorppa.
2009–2010: Just a Pretty Face? ja julkaisut ulkomailla
Abreun kolmas albumi Just a Pretty Face? julkaistiin 21. lokakuuta 2009. Albumia ostettiin sen ilmestymispäivänä reilusti yli kultalevyrajan, 23 000 kappaletta. Levy ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan toiselle sijalle. Just a Pretty Face? -levyä on myyty yhteensä yli 33 000 kappaletta ja se oli Suomessa vuoden 2009 kuudenneksi myydyin suomalainen albumi. Abreu esiintyi kahden jakson mittaisessa cameoroolissa televisiosarjassa Salatut elämät toukokuussa 2010. Hän esitti ohjelmassa kaksi kappalettaan: ”Music Everywhere” ja ”Impatient”.
Abreu teki vuoden 2010 alussa Antti Tuiskun kanssa konserttikiertueen Popin kuninkaalliset. Lokakuussa 2010 Abreu teki pitkän laivakiertueen Silja Symphonylla. Kiertueella käytettiin poikkeuksellisia video- ja ledtekniikoita.
Anna Abreuta alettiin markkinoida ulkomailla syksyllä 2009, kun hänen ”Vinegar”-singlensä ja Now-albuminsa julkaistiin Britanniassa marraskuussa 2009. ”Vinegar” sijoittui brittiläisellä Commercial Pop Chart -listalla seitsemänneksi. Just a Pretty Face? julkaistiin Britanniassa keväällä 2010 ja single ”Music Everywhere” alkuvuodesta 2010.
2011–2012: Rush ja keikkatauko
Abreu julkaisi neljännen studioalbuminsa Rush 30. maaliskuuta 2011. Albumilta julkaistuista singleistä ”Hysteria” ja ”Stereo” nousivat hiteiksi. Rush myi kolmeen edelliseen albumiin verrattuna huomattavasti vähemmän, sillä sitä myytiin sen julkaisuvuonna hieman alle 12 000 kappaletta.
Abreu kuului vuonna 2011 Tanssii tähtien kanssa -televisio-ohjelman tuomaristoon ohjelman kuudennella tuotantokaudella.
Abreu ilmoitti tammikuussa 2012 jäävänsä saman vuoden kesällä määrittelemättömän pitkälle tauolle. Hän julkaisi ennen tauolle jäämistään kokoelman, Greatest Hits, jonka erikoispainos sisältää myös DVD:n. Kokoelma oli samalla myös Abreun viimeinen julkaisu Sony Music-levy-yhtiölle, sillä huhtikuussa 2012 julkistettiin tieto Abreun allekirjoittaneen uuden levytyssopimuksen Warner Musicin kanssa.
2013–2014: Paluu keikkatauolta, Vain elämää ja uusi albumi V
Abreu julkaisi viidennen studioalbuminsa V 30. toukokuuta 2014. Albumin ensimmäinen single ”Ra-ta ta-ta” julkaistiin 11. huhtikuuta 2014 ja toinen single ”Right In Front Of You” kesäkuussa 2014. Abreu on kertonut, että häneltä odotettiin suomenkielistä musiikkia Vain elämää -televisiosarjassa esiintymisensä jälkeen, mutta hän halusi julkaista vielä yhden albumin englannin kielellä, vaikka se ei myisikään hyvin.
2015–2017: Suomenkielinen albumi
Anna Abreun uralla muutoksen tuulet alkoivat puhaltaa kesällä 2015. Hän julkaisi vuoden 2015 kesäkuun alussa uuden singlen ”Bandana”. Kappale oli aiemmasta poiketen levytetty suomeksi, samoin kuin hänen 9. syyskuuta 2016 julkaistu kuudes albuminsa Sensuroimaton versio. Albumilta on julkaistu myös singlet ”Ayo”, ”Grindaa ja flowaa”, ”Kaikki mussa rakastaa kaikkea sun” ja ”Räjäytä mun mieli”. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan kolmanneksi.
2017–: Uusi artistinimi
Anna Abreu ilmoitti 16. marraskuuta 2017 vaihtavansa artistinimekseen ABREU. Hän kertoi muuttuvansa myös jonkin verran artistina. Uusi single ”Soo Soo” julkaistiin 17. marraskuuta 2017.
Palkinnot ja ehdokkuudet
Abreu on palkittu Musiikkituottajat ry:n Emma-gaalassa vuoden naissolistin Emmalla kahdesti, vuosina 2007 ja 2008.
Vuonna 2009 Abreu oli ehdolla viiden Emma-palkinnon saajaksi. Hän oli ehdolla kategorioissa Vuoden paras albumi sekä Vuoden paras pop-albumi albumistaan Now), Vuoden naissolisti, Vuoden biisi kappaleestaan ”Vinegar” ja yleisöäänestyksellä valittavan Vuoden kotimainen artisti -palkintojen saajaksi. Vuonna 2010 Abreu sai kaksi Emma-ehdokkuutta: Vuoden naissolistiksi ja Vuoden kotimainen artisti, mutta ei voittanut niistä kumpaakaan.
Kyynärluu
Kyynärluun yhdistää vieressä sijaitsevaan värttinäluuhun niiden välissä kulkeva luuvälikalvo. Kyynärluu muodostaa yhdessä värttinäluun ja olkaluun kanssa kyynärnivelen (articulatio cubiti), joka on toiminnaltaan kaksiakselinen eli mahdollistaa koukistus/ojennus- ja kiertoliikkeen.
Maitland
Maitland on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 78 019 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee Sydneystä pohjoiseen. Kaupungin asukkaista noin 22 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 15 prosenttia on yli 65-vuotiaita. Noin 14 prosenttia sen asukkaista on syntynyt Australian ulkopuolella, kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Uudessa-Seelannissa.
Kyynärluu
Piirteitä
Nivelpintojen muotoutumisessa tärkeä uloke on anteriorinen processus coronoideus. Sen alapuolella on kyynärluun kyhmy (tuberositas ulnae), johon olkaluu (humerus) kiinnittyy. Kyynärluun kyhmystä lateraalisesti eli incisura radialiksen alapuolella on crista supinatoria, johon osa uloskiertäjälihaksesta (m. supinator) kiinnittyy.
Kyynärluun varsi on poikkileikkauksessa kolmiomainen: Sen kolme reunaa (”kolmion kulmat”) ovat välisärmä (eli luuvälisärmä, margo interosseus) värttinäluun suuntaan, takareuna (margo posterior) ja etureuna (margo anterior). Näiden reunojen väliin jäävät takapinta (facies posterior), sivupinta (facies lateralis) ja etupinta (facies anterior). Etureuna on pyöristynyt, muut reunat terävämpiä. Takareunan voi tunnustella ihon läpi koko pituudeltaan.
Distaalisesti ulnan päässä (caput ulnae) on kyynärluun nivelpinta ranneniveleen. Pieni dorsomediaalinen uloke, processus styloideus ulnae, työntyy distaalisesti.
Viljam
Viljam on miehen etunimi. Se on suomalais-ruotsalainen muunnelma Vilhelmin englantilaisesta vastineesta William. Viljamin rinnakkaismuotona on käytössä nimiasu Wiljam.
Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on elokuuhun 2023 mennessä kirjattu 8 591 Viljam-nimistä ja 617 Wiljam-nimistä miestä.
Nimipäivä
Viljam-nimi sisältyi suomenruotsalaiseen almanakkaan vuosina 1989–1994. Nimipäivä oli 6. huhtikuuta. Vuodesta 1995 alkaen almanakassa on ollut Viljam-nimen sijaan William.
Rab Butler
thumb|right|Butler vuonna 1963 Richard Austen ”Rab” Butler, Baron of Saffron Walden (9. joulukuuta 1902 – 8. maaliskuuta 1982 ) oli brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko. Hän edusti vuosina 1929–1967 Saffron Waldenia alahuoneessa ja toimi kaikissa merkittävissä ministerin tehtävissä pääministerin virkaa lukuun ottamatta. Hän pyrki vuosina 1957 ja 1963 myös pääministeriksi, mutta epäonnistui molemmilla kerroilla.
Elämäkerta
Butler syntyi Intiassa 9. joulukuuta 1902. Hänen isänsä oli virkamies sir Montagu Butler, joka toimi Intiassa myös keskiprovinssien kuvernöörinä. Hänet lähetettiin opiskelemaan Englantiin, missä hän opiskeli Pembroke Collegessa Cambridgessä. Hän suoritti tutkinnon kahdessa pääaineessa, jotka olivat historia ja ranskan kieli.
Poliittinen ura
Butler valittiin vuonna 1929 konservatiivien edustajaksi Saffron Waldenista. Hän toimi Stanley Baldwinin pääministerikaudella ensin sir Samuel Hoaren sihteerinä ja myöhemmin alivaltiosihteerinä. Hän osallistui myös India Act of 1935 -lain laatimiseen ja sen hyväksyttämiseen alahuoneessa. Myöhemmin hän siirtyi ulkoministeriön palvelukseen, missä toimi lordi Halifaxin alivaltiosihteerinä.
Natsi-Saksan uhan voimistuessa Butler kannatti myönnytyspolitiikkaa, ja myöhemmin hän kannatti lordi Halifaxia pääministeriksi Winston Churchillin sijasta. Pääministerinä Churchill oli kuitenkin valmis sivuuttamaan hänen ja Butlerin väliset mielipide-erot, ja Butlerista tuli Churchillin hallituksen opetusministeri. Vuoden 1944 Education Act -laki oli pitkälti hänen aikaansaannoksensa.
Butler oli eräs harvoista konservatiivipuolueen merkittävistä jäsenistä, jotka osasivat ennakoida puolueen tappion vuoden 1945 parlamenttivaaleissa. Hänellä oli muun muassa Conservative Research Department (CRD) -osion johtajana merkittävä rooli konservatiivipuolueen arvopohjan muutosprosessissa vuosina 1945–1951.
1950-luvulla Butler toimi Churchillin ja Anthony Edenin hallituksissa valtiovarainministerinä ja Lord Privy Sealina sekä alahuoneen johtajana. Valtiovarainministerinä hänellä oli merkittävä rooli konservatiivipuolueen vuoden 1955 parlamenttivaaleissa saavuttamassa vaalivoitossa, mikä tosin saavutettiin osittain hätäisesti koostetulla valtiollisella budjetilla. Työväenpuolue kritisoi vuoden 1955 budjetin olevan konservatiivien "lahjus" äänestäjille.
Eden erosi terveyssyistä pääministerin tehtävästä vuonna 1957, ja Butler pyrki tuolloin hänen seuraajakseen. Samaan asemaan pyrki myös Harold Macmillan, ja vaikka Butleria pidettiin ennakkosuosikkina, Macmillan nousi pääministeriksi. Syynä on pidetty Butlerin asemaa Suezin kriisin jälkeisen vetäytymisprosessin "kasvoina" Edenin ollessa poissa julkisuudesta, sekä hänen assosioimistaan vuoden 1955 budjetin tapaukseen ja myönnytyspolitiikkaan 1930-luvulla.
Pääministeri Macmillan siirsi ensi töikseen Butlerin sisäministerin tehtävään. Butler toimi myös Macmillanin varapääministerinä ja lokakuuhun 1961 konservatiivipuolueen sihteerinä.
1960-luvulle siirryttäessä Macmillanin hallitus joutui useisiin kriiseihin, joihin lukeutuivat Alec Douglas-Homen nimitys ulkoministeriksi, Ranskan estämä liittyminen Euroopan talousyhteisöön ja puolustusministeri John Profumon seksiskandaali. Macmillan suostui lopulta eroamaan pääministerin tehtävästä lokakuussa 1963. Butler oli jälleen eräs ehdokkaista seuraavaksi pääministeriksi, mutta hän oli puolueen oikeistolaisen siiven syvän epäluottamuksen kohteena Suezin kriisin tapahtumien ja Rhodesian ja Njassamaan liittovaltion hajoamisen vuoksi – Butler oli ollut jälkimmäistä käsitelleen Victoria Fallsin konferenssin puheenjohtaja kesällä 1963. Ulkoministeri Alec Douglas-Home nousi lopulta Macmillanin seuraajaksi.
Poliittisen uran jälkeen
Butler nimitettiin vuonna 1965 Trinity Collegen rehtoriksi, minkä lisäksi hän sai arvonimen Baron of Saffron Walden. Butler säilytti paikkansa Saffron Waldenin edustajana alahuoneessa vuoteen 1967 asti, minkä jälkeen hän vetäytyi eläkkeelle. Hän toimi vielä neuvonantajana Walesin prinssi Charlesille tämän opiskellessa Cambridgen yliopistossa vuosina 1967–1970.
Butler kuoli 8. maaliskuuta 1982.
Perhe
Butler sai ensimmäisen vaimonsa Sydneyn kanssa kolme poikaa ja yhden tyttären. Sydney kuoli vuonna 1954, ja Butler meni uusiin naimisiin Mollie Courtauldin kanssa vuonna 1959.
Henkilökuva
Butleria on usein luonnehdittu "parhaaksi pääministeriksi, jota Britannialla ei koskaan ollut".
Konservatiivipuolueen pääministeri Edward Heathin mukaan Butler oli hänen sukupolvelleen modernin konservatiivipuolueen luoja. Alec Douglas-Home puolestaan piti häntä konservatiivipuolueen "filosofina".
Wave Engine
Wave Engine on ilmainen avoimen lähdekoodin 2D/3D cross-platform pelimoottori C#, VB, F# -kielille. Moottorin rakenne on modulaarinen. Tämänhetkinen versio on 1.4.1
Historia
Wave Enginen ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 2012 tavoitteena olla helppo pelimoottori mobiilipelien julkaisua varten. Nykyisin Wave Enginellä on tuki Windowsille, Windows Phonelle, iOSille, Linuxille, Androidille ja OUYAlle.
Ominaisuudet
Forlì
Forlì on kaupunki (ital. comune) Italiassa, Emilia-Romagnan alueella. Asukasluku on 118 255 (arvio 2014), ja kaupunki on Forlì-Cesenan maakunnan pääkaupunki. Forlì on maanviljely- ja teollisuuskeskus, ja kaupungissa toimii Bolognan yliopiston osastoja sekä tulkkauksen ja kääntämisen korkeakoulu SSLMIT.
Sijainti
Forlì sijaitsee noin 70 kilometriä Bolognasta kaakkoon, Bolognasta Riminille vievän rautatien varrella Apenniinien itärinteillä. Sen länsipuolella virtaa Montone-joki. Lähin huomattava rantakohde on Cesenatico noin 40 kilometrin ajomatkan päässä Forlìsta itään. Kuuluisa Imolan moottorirata sijaitsee noin 30 kilometriä Forlìsta luoteeseen.
Keskeisiä nähtävyyksiä
Kaupungissa on historiallista arkkitehtuuria erityisesti keskiajalta, varhaiselta uudelta ajalta sekä fasistisen vallan ajalta. Huomattavimpia nähtävyyksiä ovat:
Historia
Forlìn perusti konsuli Gaius Livius Salinator v. 188 eaa. Kaupunki tunnettiin tuolloin nimellä Forum Livii. Sen sijaitsi historiallisen Via Emilia -tien varrella, joka yhdisti Riminin Adrianmeren rannalla Piacenzan kaupunkiin Forlìsta pohjoiseen.
Forlìn uudemmassa historiassa merkittävinä pidettyjä vaiheita ovat muun muassa Italian yhdistyminen 1800-luvulla, ns. risorgimento, johon Forlìn kaupunki myötävaikutti, sekä Benito Mussolinin fasistinen valta 1920-luvulta toisen maailmansodan loppuun. Fasistinen aika jätti jälkensä erityisesti Forlìn arkkitehtuuriin. Huomionarvoisia kohteita ovat Piazzale della Vittoria ja sen laidalla sijaitseva koulurakennus Collegio Aeronautico vuodelta 1934, nyk. klassinen lukio.
Kuuluisia henkilöitä
Kuuluisin Forlissa syntyineistä on renessanssimaalari Melozzo da Forli. Diktaattori Benito Mussolini syntyi läheisessä Predappion kylässä.
thumb|none|200px|Piazza Saffi
Author’s Clubin esikoisromaanipalkinto
Author's Clubin esikoisromaanipalkinto (Author's Club First Novel Award) on vuosittain myönnettävä palkinto brittiläiselle kirjailijalle Britanniassa julkaistusta esikoisteoksesta, joka on ilmestynyt palkinnon myöntämisvuotta edeltävänä vuonna. Palkinnon suuruus on 1 000 puntaa.
Palkitut
Palkinto on myönnetty seuraaville:
Lista on puutteellinen
Valentino (muotisuunnittelija)
thumb|Valentinon suunnittelema hääpuku. Valentino, koko nimeltään Valentino Clemente Ludovico Garavani, (s. 11. toukokuuta 1932) on yksi Italian ja maailman tunnetuimpia muodinluojia. Valentinon tavaramerkkinä on aina ollut suurenluokan iltapuvut ja punainen väri, jota kutsutaan myös ilmaisulla "rosso Valentino", Valentinon punainen.
Valentino Garavani matkusti 17-vuotiaana Pariisiin opiskelemaan muotialaa École des Beaux-Arts- ja Chambre Syndicale de la Couture Parisienne -nimisiin arvostettuihin kouluihin. Valmistuttuaan hän työskenteli Jacques Fathin, Balenciagan, Jean Desses'n ja Guy Larochen muotitaloissa.
Valentino palasi 1959 Italiaan ja perusti Roomaan nimeään kantavan muotitalon. Kansainväliseen maineeseen hän nousi esiteltyään ensimmäisen oman haute couture -kokoelmansa 1962 Firenzessä, joka tuolloin oli muodin näytöspaikka Italiassa. Koko toimintansa Valentino siirsi Roomaan 1966, jolloin syntyi kuuluisa "Valkoinen kokoelma". Kokoelman myötä Valentinon sai lisää julkisuutta ja kuuluisia asiakkaita, kuten Jacqueline Kennedy, Elisabeth Taylor ja Englannin prinsessa Margareth.
1998 Valentinon muotitalo myytiin sijoitusyhtiö Permiralle ja italialaiselle tekstiiliyritykselle Marzottolle 300 miljoonalla dollarilla. Muotitalon osti qatarilainen sijoitusyhtiö Mayhoola for Investments S.P.C., jonka taustalla on tiettävästi Qatarin kuningasperhe. Kauppasumma on 700 miljoonaa euroa.
2006 Ranskan presidentti Chirac myönsi Valentinolle Légion d'honneur -kunniamerkin muodin alalla tehdyn työn kunniaksi.
Vuonna 2007 Valentinolle tuli kuluneeksi 45 vuotta suunnittelijana. Hän jäi eläkkeelle syyskuussa 2007 ja hänen viimeinen haute couture -kokoelmansa oli kokonaan valkoinen.
Ammunnan Suomen-mestaruuskilpailut 1907
Ammunnan Suomen-mestaruudesta kilpailtiin ensimmäisen kerran Hämeenlinnassa 11.–12. toukokuuta 1907. Mestaruuskilpailu oli kolmiosainen: ensiksi ammuttiin 100 metrin matkalta ja vähintään tuloksen 330 viidellätoista laukauksella saavuttaneet ylsivät toiseen luokkaan ja olivat oikeutettuja jatkamaan kilpailua 150 metrin matkalta. Tässä toisessa osassa oli karsintarajana 300 cm ja sen saavuttaneet yhdeksän ampujaa noteerattiin 1. luokkaan ja nämä jatkoivat kilpailua Suomen mestaruudesta, nyt 300 metrin matkalta.
Vapaakivääri 15 laukausta pystystä, 300 metriä
<br style="clear:both;"/>
Kustaa Pellonpää
Kustaa Pellonpää (3. heinäkuuta 1839 Pertteli – 2. maaliskuuta 1919 Pertteli ) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Pellonpään vanhemmat olivat Gabriel Samulinpoika Pellonpää ja Eeva Jaakontytär Anttila ja puoliso Ulrika Wilhelmina Kustaantytär Pellonpää. Pellonpää oli kunnallismies ja talonpoikaissäädyssä Halikon tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882. Hän oli valtiopäivillä talousvaliokunnan varajäsen.
Ammunta
thumb|200px|Kilpa-ampuja tähtää ilmakiväärillä. Ammunta (rinnakkaisnimenä ampumaurheilu tai joskus myös ampuminen) on yleisnimitys joukolle kilpaurheilulajeja, joissa on tarkoitus lajikohtaisten sääntöjen puitteissa ampuma-aseella ampumalla osua ennalta määriteltyyn maaliin tai maaleihin. Paremmuuden voi ratkaista osumien tarkkuus, lukumäärä, niihin käytetty aika tai näiden eri yhdistelmät. Kaikissa ampumalajeissa on tarkat määräykset käytettävien aseiden ja varusteiden suhteen sekä tiukat turvallisuusmääräykset. Ammuntaa harrastetaan eri pistooli-, kivääri- ja haulikkolajeissa.
Ampumalajit voidaan jaotella seuraavasti:
Ammunta kuuluu osana myös ampumahiihtoon ja -juoksuun, nykyaikaiseen viisiotteluun sekä moniin sotilasmoniotteluihin. Lisäksi se on kiinteä osa sotilas- ja poliisikoulutusta sekä vähäisessä määrin myös vartijakoulutusta.
Ampumaurheilu Suomessa
Suomessa ammuntaa voi harrastaa ampuma- ja metsästysseuroissa sekä reserviläisjärjestöissä. Suomen Ampumaurheiluliittoon kuuluu 312 ampumaseuraa, joissa on yhteensä yli 34 000 jäsentä; näistä aktiiviharrastajia on noin 15 000. Ampumaratoja on Suomessa noin 706. Suomessa ruutiaseen hankinta ja omistaminen edellyttää aina poliisiviranomaisen myöntämää aseen hallussapitolupaa.
Augmentti
pienoiskuva|160px|Heraldisia liljoja augmenttina Lyonin vaakunassa.
Kautto
Kautto on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: