cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leslie Thompkins
Taustaa
Hän johtaa rikollisten ja huumeidenkäyttäjien klinikkaa Gotham Cityssä. Vaikka suurin osa hänen potilaistaan ​​on toistuvia rikoksentekijöitä, hän jatkaa työnsä tekemistä pitkäjänteisesti ja päättäväisesti. No Man's Land -tarinasarjan aikana hän johtaa Gothamin ainoaa lääketieteellistä klinikkaa, joka toimii tiukan "ei väkivaltaa" -politiikan mukaisesti potilaiden toimista ja aikeista riippumatta. Jopa Killer Croc kunnioittaa sääntöä ja pysyy poissa.
Joskus No Man's Landin jälkeen paljastetaan, että hänellä on veli nimeltä Jeremia. Hän pyytää Jean Paul Valleyn etsimään hänet.
Purettuaan omaisuutensa ja luovutettuaan ne Stephanien tyttärelle hän pakenee Afrikkaan. Batman seuraa häntä ja pakottaa hänet tunnustamaan kertoen hänelle kylmästi, ettei hän ehkä lopeta väkivaltaa, mutta hän ei ollut koskaan heittänyt toista ruumista kasaan lausunnon toivossa. Hän varoittaa häntä, että hän on nyt vain yksi murhaaja hänen silmissään, ja jos hän koskaan palaisi Yhdysvaltoihin tai harjoittaisi lääketiedettä uudelleen, hän toisi hänet oikeuden eteen.
Salaperäinen tuttu hahmo on väijynyt Tim Drakea pukeutuneena Stephanien Spoiler-asuun, jonka Tim jossain vaiheessa luulee kuvitelleensa sen olevan Stephanie itse. Seuraaja osoittautuu todellakin Stephanieksi. Paljastettiin, että Leslie lavasti tytön kuoleman ja vaihtoi ruumiin yliannostuksen uhrin kanssa, jolla oli samanlainen vartalotyyppi. Vuoden 2008 Robin/Spoiler-erikoiskuvassa näytetään sekä Leslie että Stephanie elossa ja maanpaossa suojelemassa kylää jossain Afrikassa.
Batman: Battle for the Cowl -tarinan tapahtumien jälkeen Leslie Thompkins on jälleen perustanut liikkeen Gothamiin yrittääkseen aloittaa alusta ja jatkaa onnettomien auttamista. Hän sai Cavalierin henkivartijakseen ja on yhdessä Barbara Gordonin kanssa alkanut auttaa Teinititaanien entistä työtoveria nimeltä Wendy Harris selviytymään hänen jalkojensa käytön menettämisestä. Alfred ja Dick Grayson ovat toivottaneet Leslien lämpimästi tervetulleiksi. Tim Drake kuitenkin säilyttää kylmän asenteensa häntä kohtaan hänen Stephanieta koskevien toimiensa vuoksi.
Vuonna 2011 The New 52 käynnisti DC-universumin uudelleen. Leslie Thompkins esiintyy nuorempana kuin tavallisesti kuvataan Red Hood and the Outlaws -lehden sivuilla. Häneen viitaataan Jason Toddin takaumassa Punahuppuna: hän otti hänet luokseen Gotham Cityn klinikkaansa sen jälkeen, kun Jokeri hakkasi hänet henkihieveriin tuuman päässä hänen elämästään.
Myöhemmin Batman Eternal #27 tarinassa Killer Croc astuu sisään väkivaltaisesti Gotham Child Servicesin toimistoon yllättäen Leslien ja vaatii, että Jade palautettaisiin hänelle, jotta tämä voi antaa hänelle tavaroita, joita hänellä ei koskaan ollut. Leslie myöntää, että Jade on palautettu Ibanescun perheelle.
Vuonna 2016 DC Comics toteutti uuden julkaisunsa uudelleen nimeltä DC Rebirth, joka palautti jatkuvuutensa sellaiseen muotoon kuin se oli ennen The New 52:ta. Lesliellä on salainen klinikka, joka on perustettu hylättyyn rakennukseen, jota Azrael (Jean-Paul Valley) käytti aiemmin tukikohtana, jossa hän hoitaa hänen vammojaan tarinan aiemmin tapahtuneesta pommi-iskusta. Hän ei hyväksy Batmanin suunnitelmaa saada teini-ikäiset mukaan, mikä tarkoittaa tiimiä, jonka Batman ja Batwoman olivat koonneet äskettäisessä Detective Comicsissa.
Myöhemmin hänen kimppuunsa hyökättiin ja hänet ilmeisesti tapettiin hänen altistuttua Jokerimyrkyn muunnelmalle. Detective Comics #999 numerossa paljastetaan, että koko tapahtuma oli vain simulaatiota.
Marco Palmierin novellissa "Best of All", joka esiintyy ei-kaanonisessa antologiassa The Further Adventures of The Joker, Jokeri kertoo Batmanille, että Leslie on hänen äitinsä. Hän kertoo Leslien laittaneen hänet lapsena mielisairaalaan, kun hän murhasi isänsä, joka pahoinpiteli häntä. Tarina on moniselitteinen sen suhteen, puhuuko Jokeri totta, ja Leslie selittää tarinan tapansa viitata "lapsiinsa" erilaisiin aiemmin hoitamiinsa orpoihin.
August Gottfried Ritter
thumb|pysty|August Gottfried Ritter August Gottfried Ritter (1811–1885) oli saksalainen urkusäveltäjä ja urkuri. Hän toimi Magdeburgin tuomiokirkon urkurina vuodesta 1847. Ritter sävelsi muun muassa urkuoppijakson ja sonaatteja ja julkaisi urkujensoiton historian (1884).
Linda Duits
pienoiskuva Linda Duits (s. 1976 Zeist) on mediatutkimukseen ja sukupuolentutkimukseen erikoistunut alankomaalainen tutkija, journalisti ja kirjailija.
Koulutus ja tutkimus
Duits toimii tutkimustyönsä lisäksi muun muassa kolumnistina.
Meksikon alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Meksikon alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Meksikoa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa.
Lönkan
Nya svenska samskolan oli Helsingissä vuosina 1888–1977 toiminut yksityinen ruotsinkielinen oppikoulu ja yhteiskoulu. Koulu oli yhdeksänluokkainen, eli käsitti sekä keskikoulun että lukion. Koulu kulki myös nimellä Lönnbeckska skolan ensimmäisen rehtorinsa Albin Lönnbeckin mukaan. Puhekielessä tämä vääntyi muotoon "Lönkan".
Lönkan-lempinimi perityi 1977 samassa rakennuksessa jatkaneelle lukiolle Lönnbeckska gymnasiet ja yläasteelle Högstadieskolan Lönkan. Vuonna 2015 lukio muodosti yhdessä Gymnasiet svenska normallyceumin kanssa Tölö gymnasium ja yläaste yhdistyi peruskouluksi Grundskolan Norsen.
Historia
Koulun perustivat vuonna 1888 yliopettaja Viktor Heikel, asessori Uno Kurtén, yksityisopettaja Helena Alftan ja filosofian maisteri Albin Lönnbeck, jotka omistivat sen vuoteen 1899. Siitä eteenpäin koulua ylläpiti säätiö. Koulu aloitti toimintansa Standertskjöldin talossa osoitteessa Pohjoisranta 4, mutta muutti jo vuonna 1889 osoitteeseen Bulevardi 7–9, koulun perustajan yliopettaja Viktor Heikelin omistamaan taloon. Vuonna 1911 koulu sai käyttöönsä Andreaankatu (nyk. Lönnrotinkatu) 12:ssa sijainneen puutalon. Vuodesta 1954 koulu toimi Töölössä varta vasten rakennetussa koulurakennuksessa Töölön kirkon vieressä Töölöntorilla, osoitteessa Sandelsinkatu 3. Suurimmillaan koulussa oli 1960-luvulla yli 550 oppilasta.
Peruskoulu-uudistuksen yhteydessä koulu kunnallistettiin. Keskikoulusta tuli kunnallinen peruskoulu nimellä Högstadieskolan lönkan. Lukio jatkoi toimintaansa vuoteen 1990 asti nimellä Lönnbeckska gymnasiet. Vuonna 2002 peruskoulun yhteyteen perustettiin uudelleen lukio nimellä Tölö gymnasium.
Högstadieskolan Lönkan
Lähde:
Jan Johansen (meloja)
Jan Johansen (s. 3. joulukuuta 1944 Tønsberg) on norjalainen ratameloja, olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan-mestari.
Johansen kuului Méxicon kesäolympialaisissa 1968 Norjan kultaa voittaneeseen joukkueeseen 1 000 metrin kajakkinelosessa. Münchenin olympialaisissa 1972 hän sai Norjan joukkueessa pronssia samassa kilpailussa. Johansen saavutti 10 000 metrin kajakkinelosen maailmanmestaruuden Kööpenhaminassa 1970 ja Euroopan-mestaruuden Moskovassa 1969. Hänellä on lisäksi kaksi MM-hopeaa vuosilta 1966 ja 1971 sekä yksi EM-hopea vuodelta 1969.
Johansen edusti Tønsberg Kajakk Klubbia. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen ja painaa 86 kilogrammaa.
Lower Township
Lower Township on kunta (township) New Jerseyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kunta sijaitsee Cape Mayn piirikunnan eteläkärjessä. Sen väkiluku oli 22 057 vuonna 2020, ja se oli Cape Mayn piirikunnan suurin kunta.
Väestö
Vuonna 2020 Lower Townshipin 22 057 asukkaasta valkoisia oli 94,4 %, mustia 1,5 % ja aasialaisia 0,9 %. Vuonna 2019 8,2 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 5,7 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Obvodnyi-kanava
thumb|250px|Obvodnyi-kanava, Varsovan asema ja raittiusyhdistyksen kirkko 1900-luvun alussa. ”Saksalainen” nimi Sankt-Peterburg postikortin yläreunassa on [[ensimmäinen maailmansota|ensimmäisen maailmansodan alettua vedetty yli ja tilalle on kirjoitettu uusi ”venäläinen” nimi Petrograd.]] Obvodnyi-kanava on Nevan ja Suomenlahteen laskevan Jekateringofka-joen yhdistävä kanava Pietarin keskustan eteläosassa Venäjällä. Sen pituus on 8,08 kilometriä, leveys 21,3 metriä (itäpäässä enimmillään 42,6 metriä) ja suurin syvyys kolme metriä. Kanavaan laskevat Monastyrka ja Sutelanjoki (ven. Volkovka).
Kaupungin etelärajan muodostaneen kanavan rakentaminen alkoi vuosina 1769–1776. Lännestä päin kaivettu osuus yhdistettiin vuosina 1803–1804 Fontankaan Vvedenski-kanavalla, joka peitettiin vuosina 1967–1969. Obvodnyi-kanavan rakentamista jatkettiin vuosina 1804–1812, 1816–1821 ja 1829–1833. Vuonna 1821 nykyisen Ligovski-prospektin paikalle rakennettiin akvedukti, joka johti Liihan kanavan vedet Obvodnyi-kanavan yli kaupungin keskustaan. Valmis kanava avattiin laivaliikenteelle 25. lokakuuta 1833.
1900-luvun alkuun saakka Obvodnyi-kanava toimi laivaliikenteen väylänä, jonka rannoille rakennettiin suuri teollisuuslaitoksia. 1800-luvun loppupuolella kanavasta muodostui avoviemäri, johon tehtaat laskivat jätevetensä. Monet teollisuuslaitokset liittyvät Venäjän työväenliikkeen historiaan. Vuonna 1904 kanavan rannalla murhattiin sisäministeri Vjatšeslav Pleve. Obvodnyi-kanavan puhdistus ja syventäminen aloitettiin 1930-luvulla. Rantapenkereet saatiin valmiiksi 1960-luvulla.
Nykyään Obvodnyi-kanavan rantakatu on tärkeä liikenneväylä. Sen varrella sijaitsevat Pietarin linja-autoasema, Baltian ja Varsovan rautatieasemat sekä metroasema Baltijskaja. Kanavan ylittävät Moskovan ja Vitebskin asemien rautatielinjat sekä Obuhovskoi Oborony, Ligovski, Moskovski, Izmailovski, Lermontovski ja Staro-Petergofski -prospektit. Klassistisen arkkitehtuurin muistomerkkejä ovat Aleksanteri Nevskin luostarin akatemiarakennus (arkkitehti Luigi Rusca, 1817–1819) ja Izmailovon rykmentin elintarvikevarastot (Vasili Stasov, 1819–1821). Kanavan varrella on lukuisia 1800–1900-luvun alun teollisuusarkkitehtuurin muistomerkkejä: kehräämöitä, rautatievarikoita, viinatehtaita, Treugolnik-kumitehdas, kaasulaitos, sähkölaitos, viljavarasto ym. Konstruktivistisen arkkitehtuurin ja Stalinin ajan klassismin siirtymävaihetta edustaa Moskovan valtakadun kulmassa sijaitseva Frunzenski-tavaratalon rakennus (1934–1938).
Ali Bin Al-Hussein
thumb|Prinssi Ali Bin Al-Hussein vuonna 2012. Jordanian prinssi Ali Bin Al-Hussein (s. 23. joulukuuta 1975 Amman) on Jordanian entisen kuninkaan Husseinin kolmas ja tämän silloisen puolison, kuningatar Alian toinen lapsi. Prinssi Alin väitetään olevan profeetta Muhammedin suora jälkeläinen 43. polvessa. Hän kuuluu hašimidien sukuun.
Prinssi Ali on opiskellut kotimaansa lisäksi Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Hän valmistui vuonna 1993 Connecticutin Salisbury Schoolista, jossa hän menestyi painissa. Lopullisesti hän lopetti opiskelunsa vuonna 1999 valmistuttuaan Princetonin yliopistosta. Samana vuonna Alin isä Hussein kuoli.
Ali toimii nykyisin Jordanian jalkapalloliiton puheenjohtajana. Hän on perustanut myös Länsi-Aasian jalkapalloliiton, jonka puheenjohtajana hän myös toimii nykyisin. Länsi-Aasian jalkapalloliittoon kuuluu nykyisin 13 jäsenmaata. Tammikuusta 2011 asti Ali on toiminut myös kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn varapuheenjohtajana. Tammikuussa 2015 hän asettui ehdolle FIFAn puheenjohtajaksi. Vastaehdokkaana hänellä on 17 vuotta FIFAa johtanut sveitsiläinen Sepp Blatter sekä ranskalainen Jérôme Champagne.
Paweł Wolski
Paweł Wolski (s. 1997) on puolalainen karateka. Hän on Kyokushinin kaksinkertainen Euroopan mestari ja Puolan mestari.
Kilpaura
Wolski aloitti karaten harjoittelemisen 2007 ollessaan 10-vuotias ja kilpailemisen heti seuraavana vuonna.
Koronapandemian vuoksi Wolski kilpaili vain Puolan mestaruuskilpailuissa 2020. Hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelun Konrad Kozubowskille.
Siirto kärpässarjaan ja Euroopan mestaruus (2021–)
Wolski saavutti toistamiseen Puolan mestaruuskilpailuissa hopeaa. Tällä kertaa vuoden 2021 kilpailuissa hän hävisi loppuottelun kevytsarjan Puolan mestarille Daniel Sternikille. EM-tasolla Wolski siirtyi kilpailemaan painoluokkaa alemmaksi, kun marraskuussa 2021 Puolan EM-kilpailuissa järjestettiin ensimmäistä kertaa alle 60-kiloisten sarja. Hän hävisi välierissä Daniil Hrabovikille ja eteni pronssiotteluun, jonka Wolski hävisi İsmet Durmuşille.
Wolski saavutti ensimmäisen Puolan mestaruuden 2022, kun hän voitti loppuottelussa Jakub Kądziołkan. Wolski oli mestaruuden myötä mukana myös EM-kilpailuissa kesäkuussa, jolloin hän eteni loppuotteluun kohdaten jälleen İsmet Durmuşin. Tällä kertaa Wolski voitti mitalikamppailun ja saavutti Euroopan mestaruuden.
Tammikuussa 2023 Wolski saavutti ensin Puolan cupin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa EM-mitalisti Logan Cholotin. Huhtikuussa Wolski saavutti myös Puolan Openin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Jakub Żegunian. Toukokuussa Wolski oli mukana Puolan EM-kilpailuissa. Hän eteni loppuotteluun voitettuaan Oleksii Kucherenkon. Wolski oli toista kertaa peräkkäin loppuottelussa, jossa hän kohtasi tällä kertaa Mohsen Shomaktehin. Wolski onnistui voittamaan uransa toisen Euroopan mestaruuden tuomariäänin.
Turkin Grand Prix 2006
Turkin Grand Prix 2006 (virallisesti 2006 Formula 1 Petrol Ofisi Turkish Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 14. osakilpailu, joka ajettiin 25.–27. elokuuta Istanbul Parkin moottoriradalla Istanbulissa Turkissa. Kilpailun voitti Ferrarin Felipe Massa, jolle voitto oli uran ensimmäinen.
thumb|250px|Kimi Räikkönen vauhdissa.
Kilpailu
=== Johtokierrokset ===
Wilhelm Maximilian Carpelan
Wilhelm Maximilian Carpelan (7. tammikuuta 1787 Taivassalo – 19. toukokuuta 1830 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen kartanpiirtäjä, taidemaalari ja -graafikko.
Elämäkerta
Carpelanin vanhemmat olivat luutnantti, vapaaherra Axel Maximilian Carpelan ja Barbro Elisabeth o.s. Toll. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1824 Emanuela Sophia o.s. Scherman. Heille syntyi kolme lasta, joista ainoastaan esikoinen Vilhelm Axel Zakarias Carpelan (1825–1892) selvisi aikuisikään.
Carpelan aloitti sotilasuransa Porin rykmentissä ja liittyi vasta perustettuihin maanmittausjoukkoihin. Suomen sodan jälkeen hän muutti Ruotsiin.
Carpelan teki kivipiirrokset julkaisuihin Voyage pittoresque aux alpes Norvegiennes (1821–1822) ja Vues Norvegiennes. Hän oli vakituisessa palveluksessa armeijassa everstiluutnanttina ja toimi myöhemmin kartanpiirtäjänä.
Carpelan toimi Norjassa 1819–1824 valtakunnanhoitajan adjutanttina. Ruotsissa hän oli sotatiedeakatemian jäsen. Norjassa syntyivät kuvat hänen teokseensa Voyage pittoresque aux alpas norvégiennes. Hän teki teoksensa kuvat hyvin tottuneesti akvatintamenetelmällä. Ruotsissa ja Norjassa toimiessaan hän näyttää "eurooppalaistuneen" taiteessaan.
Parhaan puvustuksen Oscar-palkinto
Parhaan puvustuksen Oscar-palkinto on Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuosittain jakama niin kutsuttu Oscar-palkinto parhaalle elokuvaa varten tehdylle puvustukselle. Sitä on jaettu vuodesta 1948 lähtien. Vuoteen 1966 asti palkinto jaettiin erikseen mustavalko- ja värielokuville, paitsi vuosina 1957–1958.
Siddi
Siddi on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 654 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 11,02 neliökilometriä. Se sijaitsee 184 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Sven Kramer
Sven Kramer (s. 23. huhtikuuta 1986 Heerenveen, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija, joka on hallinnut yleisluistelun ja pitkien matkojen arvokilpailuja vuodesta 2007 lähtien.
Kramer voitti joulukuussa 2004 Alankomaiden yleisluistelijoiden mestaruuden ja sijoittui samana talvena Euroopan mestaruuskilpailuissa hopealle ja yleisluistelijoiden maailmanmestaruuskilpailuissa pronssille.
Salt Lake Cityssä 19. marraskuuta 2005 Kramer luisteli 5 000 metrin maailmanennätyksen 6.08,78 ja voitti Torinon 2006 olympialaisista samalla matkalla hopeaa ja joukkuetakaa-ajossa Hollannin joukkueessa pronssia. Samana keväänä hän saavutti yleisluistelijoiden MM-pronssia Calgaryssä ja luisteli 10 000 metrillä uuden maailmanennätyksen 12.51,61. Vuonna 2007 hän voitti yleisluistelijoiden EM-kultaa ja MM-kultaa. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Salt Lake Cityssä hän voitti kultaa 5 000 ja 10 000 metrillä, jossa teki uuden maailmanennätyksen 12.41,69 sekä joukkuetakaa-ajossa, jossa Alankomaiden joukkue teki maailmanennätyksen 3.37,80. Hän paransi samalla kaudella myös 5 000 metrin maailmanennätystä lukemiin 6.07,48.
Marraskuussa 2007 Kramer luisteli Salt Lake Cityssä 5 000 metrillä maailmanennätysajan 6.03,32 ja 3 000 metrillä epävirallisen maailmanennätyksen 3.37,15. Tammikuussa 2008 hän uusi vuoden takaisen mestaruutensa Kolomnassa käydyissä yleisluistelijoiden EM-kisoissa. Myöhemmin samana talvena hän voitti yleisluistelun maailmanmestaruuden Berliinissä. Vuoden 2008 matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Naganossa Kramer voitti maailmanmestaruuden 5 000 ja 10 000 metrillä ja joukkuetakaa-ajossa sekä sijoittui jaetulle hopealle 1 500 metrillä yhdessä Yhdysvaltain Shani Davisin kanssa.
Tammikuussa 2009 Kramer voitti kolmannen kerran peräkkäin yleisluistelun Euroopan-mestaruuden. Muutama viikko myöhemmin hän voitti Hamarissa kolmannen kerran peräkkäin yleisluistelun maailmanmestaruuden. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Richmondissa hän voitti jälleen kultaa 5 000 ja 10 000 metrillä sekä joukkuetakaa-ajossa. Vuonna 2010 hän voitti Euroopan-mestaruuden Hamarissa sekä kultaa Vancouverin olympialaisten 5 000 metrillä ja pronssia joukkuetakaa-ajossa. Vancouverin 10 000 metrillä Kramer hylättiin ratarikon vuoksi, kun hänen valmentajansa ohjasi hänet kesken kilpailun väärälle radalle. Ilman hylkäystä hänen aikansa olisi riittänyt kultamitaliin. Myöhemmin samalla kaudella hän voitti neljännen kerran yleisluistelun maailmanmestaruuden.
Vuonna 2011 Kramer ei saavuttanut arvokisamitaleita. Vuonna 2012 hän voitti viidennen kerran sekä yleisluistelun Euroopan-mestaruuden että maailmanmestaruuden. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Heerenveenissä hän sai kultaa 5 000 metrillä ja joukkuetakaa-ajossa. Hän voitti Euroopan-mestaruuden jälleen Heerenveenissä 2013 ja yleisluistelun maailmanmestaruuden Hamarissa 2013. Sotšin matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän sai kultaa 5 000 metrillä ajalla 6.14,41 ja joukkuetakaa-ajossa sekä hopeaa 10 000 metrillä.
Sotšin olympialaisissa 2014 Kramer johti 5 000 metrillä alankomaalaiset kolmoisvoittoon ajalla 6.10,76. Hän sai kultaa myös joukkuetakaa-ajossa sekä hopeaa 10 000 metrillä. Hän voitti Euroopan-mestaruuden jälleen Tšeljabinskissa 2015. Hän voitti samana vuonna maailmanmestaruuden 5 000 metrillä, joukkuetakaa-ajossa ja yleisluistelussa. Hän voitti kahdeksannen kerran yleisluistelun Euroopan-mestaruuden Minskissä 2016. Hän voitti samana vuonna Kolomnassa maailmanmestaruuden 5 000 metrillä ajalla 6.10,31 ja 10 000 metrillä ajalla 12.56,77 sekä yleisluistelun maailmanmestaruuden Berliinissä. Hän voitti yleisluistelun Euroopan-mestaruuden jälleen Heerenveenissä 2017. Gangwonin matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 5 000 metrillä ajalla 6.06,82 ja 10 000 metrillä Alankomaiden ennätysajalla 12.38,89. 1 500 metrillä hän sai pronssia. Hän voitti Hamarissa yleisluistelun maailmanmestaruuden yhdeksännen kerran pistein 148,425.
Kramer on voittanut yhdistetyn 5 000 ja 10 000 metrin maailmancupin kausilla 2006–2007, 2008–2009 ja 2015–2016, sijoittunut toiseksi kausilla 2005–2006, 2007–2008, 2011–2012 ja 2020–2021 sekä kolmanneksi kausilla 2012–2013 , 2013–2014 ja 2017–2018. Hän on voittanut kaikkiaan 42 henkilökohtaista maailmancupin osakilpailua sekä sijoittunut viisi kertaa toiseksi ja kerran kolmanneksi.
Sven Kramer elää yhdessä maahockeyn olympiavoittaja Naomi van Asin kanssa.
Karheasappiruoho
Karheasappiruoho (Xanthium strumarium) on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva Eurooppaan levinnyt yksivuotinen mykerökukkaiskasvi.
Ulkonäkö ja koko
Karheasappiruoho kasvaa 40–100 senttimetriä korkeaksi. Sillä on tukeva, karkeasukasellinen ja täplikäs varsi. Lehdet ovat ruodilliset, 3–5-liuskaiset ja hyvin karheat. Karheasappiruohon kukat ovat erillisinä emi- ja hedemykeröstöinä. Emimykeröstö on tiheä ja piikikäs.
Karheasappiruoho Suomessa
Suomessa tavataan karheasappiruohon alalajia italicum eli tummasappiruohoa. Se on harvinainen, esimerkiksi satamissa ja kaatopaikolla kasvava satunnaiskasvi, jota on löydetty eri puolilta Etelä- ja Keski-Suomea.
Joe Russo
Joe Russo voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Sillisiika
Sillisiika (Coregonus clupeaformis) on Pohjois-Amerikan pohjoisosien eli Kanadan ja Yhdysvaltojen pohjoisosien sisä- ja murtovesissä elävä lohikalojen lahkon siikojen sukuun kuuluva kalalaji.
Conakryn yliopisto
Conakryn yliopisto eli Conakryn Gamal Abdel Nasser -yliopisto (, lyh. UGANC) on vuonna 1962 perustettu, Guinean pääkaupunki Conakryssa toimiva julkinen yliopisto.
Espanjalaisen CSIC-tutkimuskeskuksen Webometrics-yliopistorankingissa Conakryn yliopisto luokiteltiin maailmanlistan sijalle 15 906. Se oli maansa korkeimmalle sijoittunut yliopisto tällä listalla.
Sound of Our Hearts
Sound of Our Hearts on Compact Disco -yhtyeen kappale vuodelta 2012. Sen ovat sanoittaneet ja säveltäneet yhtyeen jäsenet eli Behnam Lotfi, Gábor Pál, Csaba Walkó ja Attila Sándor. Sound of Our Hearts edusti Unkaria vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa Bakussa.
Euroviisuissa Sound of Our Hearts pääsi finaaliin oltuaan ensimmäisen semifinaalin kymmenes 52 pisteellä. Finaalissa Compact Disco sijoittui kappaleellaan sijalle 24 saavutettuaan vain 19 pistettä.
Reino Honkanen (näyttelijä)
Reino Honkanen (25. toukokuuta 1924 Valtimo – 26. syyskuuta 2008 Kuopio) oli suomalainen näyttelijä. Honkasen puoliso oli näyttelijä ja teatteriohjaaja Irmeli Heinänen ja heidän tyttärensä on näyttelijä ja laulaja Katriina Honkanen.
Honkanen suoritti kansakoulun ja jatkoluokkien oppimäärän sekä opiskeli musiikkia Viipurin musiikkiopistossa Lahdessa 1945–1950. Lisäksi hän opiskeli yksityisesti Jeanette Pohjanheimon ja Aila Itäkylän johdolla.
Näyttelijänä Honkanen teki pitkän ja monivaiheisen uran. Hän näytteli Savon Maaseututeatterissa 1952–1953, Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1954–1955, Jyväskylän Työväen Teatterissa 1955–1957, Mikkelin teatterissa 1957–1959, Savonlinnan Teatterissa 1959–1961, Joensuun kaupunginteatterissa 1961–1963, Kotkan kaupunginteatterissa 1963–1965, Imatran Teatterissa 1965–1969, Kuopion Yhteisteatterissa 1969–1976 sekä Kuopion kaupunginteatterissa vuodesta 1976 vuoteen 1987, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Työurallaan Honkanen sai näytellä merkittäviä rooleja eri teoksissa. Hän oli muun muassa Viulunsoittaja katolla -musikaalissa Tevje, Kerjäläisooppera-musiikkinäytelmässä hän esitti Peachumin roolin, Molièren kirjoittamassa Luulosairas-näytelmässä hän teki nimiroolin ja näytelmässä Hiiriä ja ihmisiä Candyn roolin. Elokuvissa Honkanen näytteli sotatuomarin roolin Mikko Niskasen televisioelokuvassa Omat koirat purivat.
Nissan Pathfinder
Nissan Pathfinder on Nissanin vuodesta 1985 lähtien valmistama suurikokoinen maasturi. Joillain markkinoilla malli tunnetaan nimellä Nissan Terrano. Mallistossa Pathfinder sijoittuu Muranon ja Patrolin väliin.
Mika Tepsa
Nykyisin hän tarjoaa laulutunteja, esiintymiskoulutusta sekä puhetekniikan valmennusta.
Flugmotorenwerke Ostmark
thumb|210px|Flugmotorenwerke Ostmarkin logo Flugmotorenwerke Ostmark oli suuri itävaltalainen lentokonemoottoreiden valmistaja toisen maailmansodan aikana. Se kuului Steyr-Daimler-Puch-yritykseen. Se tuotti moottorit useisiin Heinkelin lentokoneisiin, ja sillä oli käytössään kolme suurta tehdasta Wiener Neudorfissa, Biedermannsdorfissa ja Guntramsdorfissa. Tehtaat käyttivät orjatyövoimaa läheiseltä Mauthausen-Gusenin keskitysleiriltä.
Pauli Ståhlberg
Sivutoimisesti Ståhlberg on toiminut Helsingin yliopiston kanslerinsihteerinä 1993–1996, tekijänoikeuskomitean sihteerinä 1987–1992, lääkevahinkolautakunnan puheenjohtajana vuodesta 1995, ympäristövahinkolautakunnan puheenjohtajana vuodesta 1999, tapaturmavakuutuslautakunnan varapuheenjohtajana vuodesta 2001, tekijänoikeusneuvoston varapuheenjohtajana vuodesta 1991 sekä ympäristövakuutuslautakunnan puheenjohtajana vuodesta 2008. Lisäksi hän on toiminut korkeimmassa oikeudessa esittelijänä ja useissa välimiesoikeuksissa jäsenenä. Vuosina 2014 ja 2015 hän hoiti sivutoimisesti osaa velvoiteoikeuden professorin tehtävistä Lapin yliopistossa.
Ståhlberg oli paljon julkisuudessa oltuaan kuluttajariitalautakunnan puheenjohtajana yritysten kustantamilla seminaarimatkoilla vuosina 2007 ja 2009. Ståhlberg ei ollut osallistunut lautakunnassa ko. yritysten asioiden käsittelyyn eikä hänen subjektiivinen puolueettomuutensa ollut vaarantunut. Helsingin hovioikeus kuitenkin katsoi, että matkat olivat olleet omiaan vaikuttamaan lautakunnan puolueettomuuskuvaan ja piti niitä lahjusrikkomuksena. Kustannuksia vastaan Ståhlberg oli kummallekin matkalle valmistanut luennot. Ståhlberg sai kummastakin matkasta 10 päiväsakkoa. Helsingin käräjäoikeus oli vapauttanut Ståhlbergin syytteistä. Oikeusministeriö taas katsoi, ettei matkoilla ollut vaikutusta lautakunnan toimintaan. Vuosien 2010-2015 aikana lautakuntaan saapui kaikkiaan yli 31 000 ratkaisupyyntöä ilman, että lautakunnan puolueettomuutta olisi niissä epäilty.
Ståhlbergin väitöskirja vuodelta 1993 käsitteli ydinvoimalaonnettomuuden vastuukysymyksiä. Lisäksi hänellä on muita kirjoituksia vahingonkorvaus- ja sopimusoikeudesta muun muassa yhteisteos professori Juha Karhun kanssa, Suomen vahingonkorvausoikeus,
Pauli Ståhlbergin isä on Kaarlo L. Ståhlberg, isoisä Kaarlo Ståhlberg ja isoisoisä presidentti K.J. Ståhlberg. Hänellä on myös lapset, Panu Ståhlberg, Lauri Ståhlberg ja Anniina Ståhlberg.
Gabor-mitali
Gabor-mitali on Lontoon Royal Societyn vuosittain jakama tunnustus biotieteiden alalla monitieteellisesti vaikuttaneelle tieteilijälle. Palkinto on nimetty fyysikko Dennis Gaborin mukaan. Mitali on kullattua hopeaa, ja palkintoon kuuluu myös 2 000 punnan rahasumma.
Aiemmin Gabor-mitali jaettiin parittomina vuosina lähinnä biologian, erityisesti geenitekniikan ja molekyylibiologian alalla vaikuttaneelle tieteilijälle. Palkinto jaettiin myös vuonna 2010, Royal Societyn 350-vuotisjuhlien kunniaksi.
Pokémon
Pokémon on japanilainen tuotesarja. Se sai alkunsa Satoshi Tajirin kehittämästä, vuonna 1996 Nintendon Game Boylle julkaistusta roolipelistä. Sana ”Pokémon” on lyhenne sanoista ”pocket monsters”, ”taskuhirviöt”. Peleissä on satoja erilaisia Pokémon-hahmoja ja tavoitteena on kerätä jokainen niistä ja kouluttaa hahmoista hyvä tiimi. Tuotesarjaan kuuluu videopelien lisäksi keräilykorttipeli, anime, manga ja lukuisia muita tuotteita. Tunnetuin Pokémon-hahmo ja sarjan maskotti on Pikachu, keltainen hiirtä muistuttava sähköpokemon. Brändiä hallitsee ja lisensoi The Pokemon Company, josta Nintendo omistaa 32 %. Nimi "Pokémon" ja hahmojen nimet yms. ovat Nintendon tavaramerkkejä.
Pokémon on toiseksi menestynein videopeliin perustuva tuotesarja. Suositumpi on ainoastaan Mario-pelisarja, joka sekin on Nintendon tuotteita. Pokémon-anime oli japanilaisen animaation ensimmäinen maailmanlaajuista valtavirran suosiota saavuttanut sarja, joka avasi ovet animen ja mangan Japanin ulkopuoliselle suosiolle. Vuonna 1999 Pokémon-pelejä myytiin seitsemässäkymmenessä maassa, televisiosarjaa näytettiin kuudessakymmenessäyhdessä maassa, elokuvia oli näytetty neljässäkymmenessäneljässä maassa ja korttipeli oli käännetty kahdeksalle kielelle. Vuonna 2003 tuotesarjan arvoksi arvioitiin 15 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Vuoteen 2019 mennessä tuotesarja on tuottanut 90 miljardia dollaria. Pokémon toimi alkusysäyksenä Cool Japan -liikkeelle.
Videopelit
250px|thumb|Kartta siitä, mihin [[Japani|Japanin alueisiin Pokémon-maailman jotkin alueet perustuvat]]
Tuotesarjaan kuuluva pelisarja on Game Freakin ja Creaturesin kehittämä ja Nintendon julkaisema roolipelisarja.
Heinäkuussa 2016 älypuhelimille julkaistiin lisättyä todellisuutta ja paikkatietoa hyödyntävä Pokémon Go, josta tuli nopeasti suosittu ympäri maailman. Pelissä pyydystetään virtuaalisia Pokémoneja oikeassa maailmassa matkapuhelimen kameran avulla.
Televisiosarja ja elokuvat
Pokémon-animetelevisiosarjan 25 ensimmäistä tuotantokautta kertovat nuoresta Pokémon-kouluttajasta Ash Ketchumista, hänen ensimmäisestä Pokémonistaan Pikachusta sekä heidän ja heidän ystäviensä seikkailuista ympäri Pokémon-maailmaa. Ash yrittää tulla Pokémon-mestariksi ja pysäyttää pahan Rakettiryhmän. Vuodesta 1999 lähtien sarjan pohjalta on ilmestynyt vuosittain elokuva. Ensimmäinen elokuva (Pokémon – Mewtwon vastaisku) tuotti Yhdysvalloissa 10,1 miljoonaa dollaria ensimmäisenä päivänä ja yhteensä 85 miljoonaa dollaria. Sarjasta on ilmestynyt yhteensä 25 tuotantokautta, 22 elokuvaa sekä yli 30 erikoisjaksoa.
Keräilykorttipeli
Pokémon Trading Card Game eli Pokémon TCG on Pokémon-aiheinen keräilykorttipeli. TCG:n ideana on ”taistella” korttien Pokémon-hahmoilla. Korttisarjan julkaisi Wizards of the Coast vuonna 1996. Nykyisin sitä julkaisee Pokémon USA. Miltei jokaisesta Pokémonista on oma korttinsa.
Manga
Eri Pokémon-aiheisia mangasarjoja on lukuisia. Suuri osa perustuu pelisarjan peleihin, mutta myös animesarjaan, siihen liittyviin elokuviin ja keräilykorttipeleihin perustuvia sarjoja on jonkin verran. Animeen perustuvista esimerkkinä The Electric Tale of Pikachu, joka seuraa Ash Ketchumin matkaa Kanton ja Orangesaarten alueilla. Myös täysin omaperäisiä sarjoja on julkaistu, kuten Miho Asadan ''Kaitou! Pokémon 7'', joka seuraa nuoren, kaksoiselämää elävän pojan, Hiorin, elämää.
Ensimmäinen Pokémon-aiheinen mangasarja on Kosaku Anakubon käsikirjoittama ja piirtämä pelisarjaan perustuva, ja sen nimeä kantava vuosina 1996-2003 julkaistu slapstick-huumorisarja Pocket Monsters, joka seuraa Red-nimisen kouluttajan matkaa ympäri Pokémon-maailmaa, seuranaan Pikachu ja töykeä Clefairy. Alkuperäinen sarja seuraa kolmikon seikkailuja Kanto- ja Johto-alueilla, ja sitä on seurannut toistaiseksi viisi jatko-osaa: Hoenn-alueelle sijoittuva Pocket Monsters RS, Sinnoh-alueelle sijoittuva Pocket Monsters DP , Johto-alueelle sijoittuva Pocket Monsters HGSS , Unova-alueelle sijoittuva Pocket Monsters BW  ja Kalos-alueelle sijoittuva Pocket Monsters XY.
Sangatsu Manga on lisensioinut kolme Pokémon-elokuviin perustuvaa mangasovitusta: Makoto Mizobuchin Pokémon Ranger ja meren temppeli (julkaistiin tammikuussa 2016), Makoto Hijiokan Giratina ja sky warrior (maaliskuu 2016) sekä Momota Inouen Zoroark – illuusioiden mestari (toukokuu 2016).
Evoluutio
Useimmat pokémonit pystyvät kehittymään isommiksi ja vahvemmiksi pokémoneiksi. Seuraavia kehitysmuotoja voi olla yksi tai kaksi, kuten vaikka Poochyenalla on vain yksi ja Mudkipillä kaksi. Eevee-nimisellä pokémonilla on jopa kahdeksan vaihtoehtoista kehittynyttä muotoa. Yleensä kehittyneen muodon nimi on samankaltainen. Esimerkiksi Bulbasaurin kehittyneet muodot ovat Ivysaur ja Venusaur ja Igglybuffin on Jigglypuff ja Wigglytuff, mutta on myös paljon sellaisia kehitysmuotoja, jossa nimi on erilainen, mutta sen sijaan ulkonäössä voi olla samankaltaisuuksia, kuten Grimerilla ja Mukilla. Kuudennesta sukupolvesta lähtien on ollut myös megakehittymismuotoja, joihin tietyt pokémonit voivat muuttua vain ottelun ajaksi. Esimerkki megakehittymiskykyisestä Pokémonista on Charizard.
Pokémonit
Pokémon-lajeja on yli 1000 yhdeksässä sukupolvessa. Lajit luokitellaan myös useisiin tyyppeihin.
Kulttuurillinen vaikutus
Pelin hahmoista on tullut populaarikulttuurin ikoneja, esimerkkinä maalaus Pokémon Jet-lentokoneessa.
Pokémon Go -pelin julkaisun jälkeen 231 miljoonaa ihmistä otti osaa 1,1 miljardiin interaktioon Facebookissa ja Instagramissa huhtikuun aikana, joissa peli mainittiin.
Mesenaatti (vuoden 2013 elokuva)
Mesenaatti on Pia Andellin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2013.
Elokuva on henkilödokumentti taiteenkerääjänä sekä muotivaatteiden kauppiaana tunnetusta Sara Hildénistä. Se käsittelee Hildénin työtä muodin ja taiteen parissa sekä hänen ja Erik Enrothin välistä avioliittoa.
Karel Bossart
Karel "Charlie" Jan Bossart (9. helmikuuta 1904 Antwerpen, Belgia – 3. elokuuta 1975, San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) oli flaaminkielinen belgialainen raketti-insinööri, joka oli amerikkalaisten Atlas-kantorakettien ja Centaur-raketin suunnittelija.
Hän oli flaaminkielinen belgialainen, jonka nuoruuteen vaikutti ensimmäinen maailmansota. Bossart valmistui vuori-insinööriksi Brysselin yliopistosta vuonna 1924. Hän sai stipendin amerikkalaiseen MIT-yliopistoon sillä ehdolla, että opiskelee englannin kielen. Hän teki sen kuudessa viikossa. Hän opiskeli Amerikassa ilmailutekniikkaa erikoistuen rakennesuunnitteluun. Hän jäi Amerikkaan ja osallistui useiden lentokoneiden suunnitteluun. Hän toimi siellä noin 40 vuotta.
Suurimmat saavutuksensa hän sai aikaan General Dynamics -yhtiöiden Convair-yksikössä. Vuonna 1945 hän oli Consolidated Vultee Aircract (”ConVAir”) rakennesuunnittelun päällikkö. Silloin hän osallistui Projekti MX-774:ään, joka oli USA:n ensimmäinen pitkän matkan ohjuksen suunnitelma. Tämä "HIROC"-ohjus oli amerikkalainen versio V-2 -ohjuksesta. V-2-ohjusten eräs päämaali oli vuonna 1944 ollut Bossartin kotikaupunki Antwerpen.
”Charlie” Bossart oli ohjustekniikan ja myöhemmin miehitettyjen avaruuslentojen lobbaaja ja yksi merkittävimpiä ballististen ohjusten suunnittelun uranuurtajia.
Turkin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Turkin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Turkkia jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa.
Siimahäntäiset
Siimahäntäiset (Archaeognatha tai Microcoryphia) on pieni ja hyvin alkeellinen hyönteislahko. Siihen kuuluu noin 500 lajia koko maailmassa, joista kahta tavataan myös Suomessa. Lahko on verraten vähän tutkittu.
Siimahäntäisistä on vain vähän fossiiliaineistoa, joka sekin koostuu pääasiassa eläinten kappaleista. Ryhmä lienee peräisin devonikauden keskivaiheilta ja jäänteitä on säilynyt permi- ja triaskausilta saakka, mutta parhaiten materiaalia on liitukaudelta sekä sen jälkeisistä meripihkaesiintymistä.
Rakenne
Siimahäntäisten ruumis on lieriömäinen, taaksepäin kapeneva, 7–15 mm pitkä ja kokonaisuudessaan suomujen peittämä. Väritys vaihtelee rusehtavasta kellertävään ja eläintä peittää epäsäännöllinen kuviointi. Siipiä ei ole. Takaruumiin kärjessä on kolme selvästi erottuvaa perälisäkettä, joista keskimmäinen on pisin. Tuntosarvet ovat pitkät. Verkkosilmät ovat suuret ja koskettavat toisiaan pään etuosassa. Pistesilmiä on kolme. Suuosat ovat purevat, mutta niiden anatominen rakenne, jossa leuat kiinnittyvät vain yhdellä niveltymiskohdalla pääkapseliin, on alkeellisempi kuin millään muulla hyönteisryhmällä. Tästä piirteestä on peräisin ”alkusuuta” tarkoittava tieteellinen nimi Archaeognatha. Takaruumiin alapinnalla on liikkuvia ulokkeita, jotka saattavat olla jäänteitä aikaisemmista raajoista. Raajojen nilkoissa on 2–4 jaoketta.
Kehitys ja elintavat
Siimahäntäisillä on hyvin huomaamaton, olematon muodonvaihdos. Toukat (oikeastaan nymfit) muistuttavat aikuisia yksilöitä, ja toukkavaiheita on useita, ehkä jopa kymmenen. Myös aikuiset yksilöt luovat nahkansa useita kertoja muutaman vuoden pituisen elämänsä aikana. Siimahäntäiset elävät metsien karikkeessa, kaarnan alla ja kivenkoloissa mutta myös usein rannoilla, missä ne viihtyvät maalle ajautuneiden leväkasautumien alla. Ravinnoksi kelpaa eloperäinen jäte, sammalet, jäkälät ja levät. Siimahäntäiset ovat yleensä yöaktiivisia. Ne liikkuvat vilkkaasti ja kykenevät hyppäämään noin kymmenen senttimetrin matkoja taivuttamalla takaruumistaan nopeasti alaspäin.
Lisääntyminen tapahtuu epäsuoran hedelmöityksen kautta. Koiras laskee maahan spermapaketin eli spermatoforin, jonka naaras poimii sukuaukkoonsa. Siimahäntäisillä naaralta puuttuu erillinen kammio sperman varastointiin, joten jokaista munintakertaa varten tarvitaan uusi paketti. Munat naaras laskee noin 30 kappaleen ryhmiksi. Osalla lajeista esiintyy monimutkaisia kosiorituaaleja, joilla koiras saa naaraan asettumaan spermapaketin päälle.
Lajit Suomessa
Suomessa siimahäntäisten lahkoon kuuluvista lajeista tavataan rantasiimahäntää (Petrobius brevistylis) ja kivikkosiimahäntää (Dilta hibernica). Näistä rantasiimahäntä luokiteltiin vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa silmälläpidettäväksi.
Lev Nikolajevitš Koroljov
Elämänura
Korolev syntyi 6. syyskuuta 1926 Podolskin kaupungissa Moskovan lähistöllä. Vuonna 1943 hän meni opiskelemaan Moskovan valtionyliopiston mekaniikan ja matematiikan tiedekuntaan. Vuosina 1944–1945 Korolev oli armeijan palveluksessa ja osallistui Länsi-Ukrainan, Romanian, Unkarin, Itävallan ja Tšekkoslovakian vapauttamiseen. Vuonna 1947 hän palasi yliopistoon jatkamaan opiskeluitaan. Yliopistosta hän valmistui erinomaisin tuloksin vuonna 1952.
Vuosina 1953–1975 Korolev työskenteli tarkan mekaniikan ja tietotekniikan instituutissa akateemikko Sergei Aleksejevits Lebedevin johdolla. Hän oli mukana kehittämässä ensimmäisiä Neuvostoliiton BESM-luokan tietokoneita. Vuonna 1967 Korolevin johdolla kehitettiin käyttöjärjestelmä "Manager-68" ja tietokone BESM-6, joka oli ensimmäinen Neuvostoliiton moniohjelmoitava käyttöjärjestelmän supertietokone. Lisäksi järjestelmä tuki dynaamisen muistin jakoa rinnakkaistoimintaan ja lähtölaitteisiin. Nämä tutkimukset vaikuttivat suuresti edelleen järjestelmän ohjelmoinnin kehittämiseen Neuvostoliitossa. Tämä tutkimus auttoi Neuvostoliiton Sojuz-Apollo avaruuslentojen suorittamista.
WC (täsmennyssivu)
Lyhenne WC voi tarkoittaa:
Miekojärvi
Miekojärvi on Lapissa Ylitorniolla ja Pellossa sijaitseva Länsi-Lapin suurin järvi, joka kuuluu Tornionjoen vesistöön. Se on Suomen 77. suurin järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5 334 hehtaaria eli 53,3 neliökilometriä. Se on 22,4 kilometriä pitkä ja 5,7 kilometriä leveä. Järvi voidaan jakaa kahdeksi omaksi alueekseen, missä eteläinen Isoselkä edustaa laajaa avoveden aluetta ja pohjoinen osa edustaa saarien pirstomaa aluetta. Vaarasaaren pohjoispuolella aukeaa Honkasaarenselkä. Se haarautuu kolmeksi lahdeksi, joista läntistä kutsutaan Moinanlahdeksi, keskimmäistä Kivilahdeksi ja itäistä Kiukaanjärveksi. Viimeksi mainittu jatkuu Isojokena pienelle Sirkkajärvelle, jonne Lankojärvi laskee Sirkkakoskena. Vaarasaaren eteläpuolelta aukeavalta Isoselkältä voi pujahtaa saaren länsi- tai itäpuolelta ylös pohjoiseen. Itäistä reittiä voi kulkea Palkimensaaren kummaltakin puolelta ohi. Sen itäinen puoli on nimeltään Orhinselänreikä ja saaren toinen puoli taas Kirkonveräjänreikä. Isoselkä on 8,7 kilometriä pitkä. Siitä työntyy itään iso lahti ja länteen saman kokoinen Alposlahti. Etelässä järvi kapenee Vuonoksi, joka jatkuu Pessalompolona muuttuen hiljalleen Tengeliönjoeksi. Viranomaistiedon mukaan Tengeliönjoki alkaisikin vasta Pessansaaren jälkeen. Ennen sitä olevaa nivaa kutsutaan Pessanivaksi ja suvantoa Marsimalompoloksi.
Järveä ympäröi eri suunnilta monet vaarat. Moinalahden eri puolilla sijaitsevat Moinavaara ja Sirkkavaara. Järven länsirannan lähellä sijaitsevat vaarat luetellaan pohjoisesta etelään: Iso-Helela, Luomalankero, Sammallaki, Kuusilaki, Pieksänvaara, Kuusilahdenvaara, Piekkolanvaara, Kurkkiovaara ja Muotkavaara. Myös itärannalla on joitakin vaaroja, jotka pohjoisesta alkaen ovat Muotkavaara, Alainen-Tommanen, Lehtilaki, Raakonvaara ja Illinkivaara. Vaaransaaressa sijaitsee Palovaara.
Järvessä on laskettu olevan 21 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 927 hehtaaria, mikä on noin 14,8 % järven kokonaispinta-alasta. Suurin saari Vaarasaari on 5,3 kilometriä pitkä, 3,2 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 843 hehtaaria. Saari on Suomen järvisaarista 68. suurin. Muuta saaret ovat kooltaan alle neliökilometrin kokoisia. Niistä viisi on yli hehtaarin kokoisia. Ne ovat Palkimensaari, Kuusisaari, Viitasaari, Joijusaari ja Kiettimensaari. Muista saarista 11 on yli aarin ja loput neljä on alle aarin kokoisia.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 348,6 miljoonaa kuutiometriä eli 0,3486 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 6,5 metriä ja suurin syvyys on 22,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee Vaarasaaren eteläpuolella olevassa yli 20 metriä syvässä syvänteessä.
Järven rantaviivan pituus on 107,5 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 29,3 kilometriä. Järvialueen asutus on harvaa haja-asutusta, joka on keskittynyttä Pessalompolossa, Pessanrannassa ja Sainmaanpäässä sekä Sirkkakoskella. Rannoilla on jonkin verran vapaa-ajan asuntoja, mutta järven keskiosat ovat kuin erämaata. Järven eri osiin pääsee sellaisia teitä myöten, jokta ensin haarautuvat seututieltä 932 ja kantatieltä 83, ja poikkeavat sitten yhdysteiltä 19640, 19641 ja 19671. Ylitornion ja Pellon välinen kuntaraja ylittää järven Vaarasaaren eteläpuolelta Kirkonveräjänreikää pitkin ja napapiiri ylittä järven Alposlahden korkeudelta.
Vedenpinnan korkeudet
Miekojärven vedenkorkeuksia on kirjattu talteen Suomen ympäristökeskuksen rekistereihin vuodesta 1957 alkaen. Keskivedenkorkeus (MW) tällä jaksolla on ollut 76,87 metriä (mpy., korkeuslukemat ovat tässä N60) ja korkeuden keskimääräinen vuotuinen vaihtelu on ollut 1,00 metriä. Ylivedenkorkeus (HW) on ollut kerran 78,38 metriä (toukokuussa 1973) ja alivedenkorkeus 76,30 metriä (lokakuussa 2006) mpy., joten korkeuksien äärivaihtelu on ollut 2,08 metriä.
Vaikka Miekojärveä ei säännöstellä, niin sen valuma-alueesta on 45 % säännöstelyn piirissä, koska järven yläpuolisia järviä Raanujärveä ja Vietosta säännöstellään. Kuitenkin myös Miekojärven säännöstelyä on suunniteltu, mutta sitä ei ole vielä toteutettu.
Vedenlaatu
Miekojärven vedenlaatua on tutkittu vuodesta 1968 alkaen ja siitä on otettu toistasataa vesinäytettä. Ne on kirjattu muistiin Suomen ympäristökeskuksen rekistereihin. Seuraavat tiedot perustuvat 2000-luvun tuloksiin. Järven vesi on lievästi sameaa keskimääräisellä arvolla 2,7 FTU ja sen vedenväri on keskimäärin 69 mg Pt/l eli se luokitellaan keskiruskeaksi. Kemiallisen hapenkulutuksen perusteella vesi on lievästi humuksellinen. Veden happamuustaso on ollut keskimäärin pH 6,75, mutta järven puskurikyky happamoitumista vastaan on hyvä, sillä veden alkaliteettiarvo vaihtelee 0,13–0,41 mmol/l eli keskimäärin 0,18 mmol/l. Vedessä olevien suolojen määrä on vähäinen. Niitä tuo veteen yleensä jätevedet ja pelto- ja metsämaiden lannoitteet. Tällaista kuormitusta ei järvellä vaikuttaisi olevan. Vedessä olevia ravinnepitoisuuksia mitataan yleisesti kokonaisfosforipitoisuuksilla ja kokonaistyppipitoisuuksilla. Fosforia on keskimäärin ollut kesäsin 20,7 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l) ja typpeä 377 µg/l. Vuonna 2007 arvioitiin Miekojärven vastaanottaneen 544 kg fosforia ja 11 917 kg typpeä niiden eri yhdisteinä. Maatalous aiheutti tästä 24% fosforin ja 15% typen osalta, haja-asutus vastaavasti 15% ja 3%, ja sateen aiheuttamasta huuhtomasta johtui vastaavasti 61% ja 82% kokonaiskuormituksesta. Näiden tietojen perusteella Miekojärven vesi luokitellaan lievästi rehevöityneeksi. Kuormituksen ja humuspitoisuuksien nouseminen kuluttaa veden happea. Järvessä on kuitenkin hyvä happitilanne ja vain järven syvänteissä on voitu havaita hapen kulumista lämpötilakerrostuneisuuden aikana keväisin. Veden hygieniatasot ovat luontaisen järvien tasolla, mutta levähavaintoja on rekisterissä mainittu viidesti vuosina 2001, 2004 ja 2001.
Luonnonsuojelualueet
Miekojärven rantojensuojelualue (RSO120121) on pinta-alataan 3 033 hehtaaria eli 30,3 neliökilometriä. Siihen kuuluu Vaarasaaren pohjoisosa ja Miekojärven itärantoja. Raakonvaaran kallioinen huippu jää rantojensuojelualueen ulkopuolelle, mutta huippu sisällytetään arvokkaiden kallioalueiden joukkoon Lapissa.
Kalastus
Järvi on suosittu kalastuspaikka. Sekä Pessalompolossa että Sirkkakoskella on kalasatamat, joista voi lähteä uistelemaan. Myös perhokalastus on suosittua.
Historiaa
Viime jääkauden loppuvaiheessa mannerjäätikön reunan vetäydyttyä alueelta 10 100 vuotta sitten jäi Miekojärvi ja sen lähiseudut Itämeren Ancylus-vaiheen pinnan alle. Vesi ylettyi Ylitornion sedulla aluksi 205–210 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolelle. Esimerkiksi Raakonvaarasta jäi noin 20 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Kun vedenpinta maankohoamisen vuoksi laski, huuhtoi aavan meren aallokko vaarojen rinteitä huippujen ympäriltä ja maa-ainekset huuhtoutuivat syvemmälle rinteiden juurille. Muinaisrannoista on muistona rinteitä peittävät pyöristyneiden kivien pirunpellot.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Miekojärven alueella (67.93), jonka Miekojärven lähialueeseen (67.931) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 76,9 metriä mpy.
Miekojärven lähialueella on kaksi yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Haukkariipi (21 ha), joka laskee Haukkariivinojaa pitkin Miekojärven lounaispäähän, ja toinen on yllä mainittu Marsimalompolo (9 ha).
Järven laskujoki on siis 51 kilometriä pitkä Tengeliönjoki, joka yhtyy Tornionjokeen Aavasaksalla. Kun joella on virtaama joensuulla 32 m³/s, niin joen niskalla Miekojärvellä se on laskennallisesti 22 m³/s. Tornionjoki laskee Torniossa Itämeren Pohjanlahdessa Perämereen.
Kanteleenjärvi
Kanteleenjärvi sijaitsee Pukkilassa Kanteleen kylän läheisyydessä Orimattila–Mäntsälä seututie 162:n varrella. Suojelualueen lintutorni sijaitsee lakkautetun peruskoulun lähellä järven itäpuolella Holmanmäen juurella. Järvi on ruohottunut runsaasti, mutta sen umpeenkasvu estettiin nostamalla järven veden pintaa 0,4 metriä 0,4 metristä 0,8 metriin. Jotkut maanomistajat olisivat halunneet järvenpinnan nostamista yli metriin, kun taas lintuharrastajat halusivat, ettei järvenpintaa juuri nostettaisi. Vettä nostettiin 1999-2002 kaksi kertaa yhteensä 0,4 m. Järven kunnostuksen suunnitteli Helsingin vesi- ja ympäristöpiiri ja sitä oli toteuttamassa sen seuraajaviranomaisena Uudenmaan ympäristökeskus, joka nykyään on osa Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskusta. Hanketta rahoitettiin myös Euroopan aluekehitysrahastosta. Tuloksia pidettiin esimerkillisen onnistuneina, minkä vuoksi asiasta painatettiin esite.
Järven poikki kulkee Porvoonjoki ja järvi voi tulvia. Järven rannalla on runsaasti tulva-alueita, luhtia, jossa on ruohikkoa sekä runsaasti kosteikoissa viihtyviä lintulajeja, kaikkiaan noin 50 eri aikaan tai eri vuosina havaittuja pesimälintuja ja levähdystä varten matkallaan pysähtyneitä muuttolintuja.
Järveä laajemmalla alueelle sen tulvima-alueita käsittäen on perustettu Natura-alue, Kanteleenjärveä suurempi 93 hehtaarin laajuinen Kanteleenjärven lintuvesi, joka kuuluu myös valtakunnalliseen lintuvesiensuojeluohjelmaan.
Metallica (albumi)
Metallica (tunnettu yleisesti myös nimellä The Black Album, ) on yhdysvaltalaisen metallimusiikkia esittävän Metallican viides studioalbumi. Albumia on pidetty Metallican uran musiikillisena siirtymävaiheena, sillä sen kokonaissoundi on yhä rakentunut yhtyeen vanhan tuotannon thrash metal -tyylin varaan, mutta sisältää myös hieman kevyempiä heavy metal- ja hard rock -vaikutteita. Albumi on yhtyeen uran kaupallisesti menestynein, ja se sai sekä kriitikoiden että yleisön keskuudessa lämpimän vastaanoton. Metallican tuottivat yhtyeen kanssa ensimmäisen kerran yhteistyötä tehnyt tuottaja Bob Rock, laulaja-kitaristi James Hetfield ja rumpali Lars Ulrich.