cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Francileudo Santos
Ura
Sopimuksensa päätyttyä kesällä 2009 Santos oli noin puoli vuotta ilman seuraa. Tammikuussa 2010 hän allekirjoitti puolen vuoden sopimuksen Ranskan Ligue 2 sarjatasolla pelaavan FC Istresin kanssa, käytyään aluksi lähes kuukauden koeajalla joukkueen harjoituksissa. Ensimmäisen ottelunsa hän pelasi heti 29. tammikuuta 2010 Nantesia vastaan pelatussa sarjaottelussa. Santos tuli vaihdosta kentälle 63 minuutin jälkeen. Edellisen sarjaottelun hän oli pelannut Sochaux'in paidassa 7. helmikuuta 2009. Santos onnistui maalinteossa kerran ja heti toisessa pelaamassaan ottelussa 5. helmikuuta 2010, tehdessään 1-1 tasoitus maalin Dijonia vastaan.
Narnian tarinat: Prinssi Kaspian
Elokuvan pääosissa ovat Georgie Henley, Skandar Keynes, William Moseley, Anna Popplewell, Ben Barnes, Peter Dinklage, Pierfrancesco Favino, Sergio Castellitto, Tilda Swinton sekä Liam Neeson Aslanin äänenä.
Juoni
On kulunut 1 300 vuotta siitä, kun Pevensien sisarukset lähtivät Narniasta. Telmarilainen prinssi Kaspian herää oppi-isänsä tohtori Corneliuksen ravisteluihin. Tohtori ilmoittaa Kaspianille, että hänen tätinsä Prunaprismia on synnyttänyt pojan ja että hänen henkensä on vaarassa. Cornelius antaa Kaspianille kuningatar Susanin muinaisen maagisen torven ja ohjeistaa häntä puhaltamaan siihen vain suurimmassa hädässä. Kaspian tietää, että hänen setänsä Miraz aikoo tappaa hänet varastaakseen kruunun itselleen, joten hän pakenee. Takaa-ajettu Kaspian pakenee metsään, lyö päänsä oksaan ja putoaa hevosensa selästä. Kaksi narnialaista kääpiötä, Piipari ja Nikabrik sekä Juormukas-niminen puhuva mäyrä pelastavat prinssin. Samalla kun Piipari harhauttaa takaa-ajajia, Nikabrik pelastaa Kaspianin. Kaspian puhaltaa Susanin torveen kutsuakseen apua.
Francileudo Santos
Ura
Santos päätti uransa kauteen 2012–2013.
Narnian tarinat: Prinssi Kaspian
Juoni
Englannissa on kulunut vuosi siitä, kun Pevensien sisarukset palasivat Narniasta. Lapset ovat matkalla sisäoppilaitokseen ja seisovat Lontoon metroasemalla, kun se yhtäkkiä romahtaa, jolloin sisarukset siirtyvät Narniaan. He löytävät Cair Paravelin rauniot ja tajuavat, että sinne on aikoinaan hyökätty.
Francileudo Santos
Maajoukkue
Tunisia ehdotti Santokselle maan kansalaisuutta jo vuonna 2000, mutta silloin Santos elätteli vielä toiveita pääsystä Brasilian maajoukkueeseen. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Tunisian paidassa 17. tammikuuta 2004 Beniniä vastaan tehden heti avausottelussaan maalin. Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2004 Santos oli voittamassa mestaruutta sekä oli kisojen paras maalintekijä (voittaen "kultaisen kengän") neljällä osumalla. Tunisian MM-karsintaottelussa Malawia vastaan (ottelu päättyi 7-0) Santos teki neljä maalia sivuten Roger Millan Afrikan ennätystä yhden karsintaottelun maalimäärässä. Tunisian epäonneksi Santos loukkaantui 2006 MM-kisojen alla ja pystyi pelaamaan vain viimeisessä ottelussa Ukrainaa vastaan ja siinäkin ainoastaan 12 viimeistä minuuttia.
Narnian tarinat: Prinssi Kaspian
Juoni
Telmarilaisten linnan neuvostossa lordit kuulevat Kaspianin paenneen. Lordi Sopespian syyttää Kaspianin paosta Mirazia, mutta Miraz puolestaan syyttää narnialaisia ja käskee lordeja taistelemaan narnialaisia vastaan saadakseen Kaspianin takaisin. Todellisuudessa Miraz suunnittelee Kaspianin tappamista.
Francileudo Santos
Maajoukkue
27. tammikuuta 2008 Santosista tuli vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskisojen aikana Tunisian maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä, kun hänen kaksi maaliaan Etelä-Afrikkaa vastaan nosti maalimäärän 21. Entistä ennätystä piti hallussaan Adel Sellimi 20 maalilla. Myöhemmin 10. lokakuuta 2010 Issam Jemâa ohitti Santosin maalimäärän, jonka myötä Santosista tuli Tunisian maajoukkueen toiseksi paras maalintekijä. Santos on Afrikan-mestaruuskisojen seitsemänneksi eniten maaleja tehnyt pelaaja kymmenellä maalilla.
Santosin uran 14 maali mitätöitiin, koska 11. marraskuuta 2005 käyty ystävyysottelu Kongon demokraattista tasavaltaa vastaan keskeytettiin.
Narnian tarinat: Prinssi Kaspian
Juoni
Nikabrik ja Juormukas vievät Kaspianin Tanssivalle niitylle, jonne vanhat narnialaiset ovat kokoontuneet. Kaspian suostuttelee narnialaiset auttamaan häntä saamaan hänen kruununsa takaisin, jotta hän voisi sitten palauttaa narnialaisten maat heille takaisin. Kaspian ja narnialaiset varastavat telmarilaisilta aseita. He kohtaavat myös Pevensiet ja Piiparin ja matkaavat yhdessä Aslanin kukkulalle, suurelle kivipaaden ylle rakennetulle kummulle. Peter ehdottaa, että he tekisivät Mirazin linnaan ennalta ehkäisevän hyökkäyksen. Lucy puolestaan ehdottaa, että he odottaisivat Aslanin paluuta, mutta Peterin mielestä he ovat odottaneet jo tarpeeksi.
Narnialaiset iskevät Mirazin linnaan, mutta Peter käskee kaikkia vetäytymään tajutessaan telmarilaisten sotilaiden olevan ylivoimaisia. Peter, Susan, Edmund, Kaspian ja puolet narnialaisista pääsevät pakoon, mutta loput teurastetaan. Kun he palaavat takaisin Aslanin kukkulalle, Peter ja Kaspian riitelevät linnaan tehdystä hyökkäyksestä. Sillä välin Miraz kruunataan linnassa Narnian kuninkaaksi.
Nikabrik kertoo Kaspianille yhdessä noidan ja ihmissuden kanssa, että he voivat auttaa häntä saamaan kruununsa takaisin ja varmistamaan Mirazin kuoleman. Nikabrik kuitenkin huiputtaa Kaspiania, jolloin noita käyttää mustaa magiaa kutsuakseen esiin Jadiksen, Valkean velhon. Valkea velho koettaa jäisen muurin sisällä suostutella Kaspiania antamaan hänelle pisaran omaa vertaan ja vapauttamaan hänet. Peter, Edmund, Lucy ja Piipari saapuvat paikalle. Edmund tappaa ihmissuden, ja Piipari puukottaa Nikabrikiä juuri, kun tämä on aikeissa tappaa Lucyn. Peter tappaa noidan, ja nähdessään Valkean velhon manipuloimassa Kaspiania hän kolkkaa Kaspianin ja kohtaa Velhon itse. Velho alkaa taivutella Peteriä vapauttamaan hänet. Ennen kuin Peter ehtii tehdä mitään, Edmund särkee jään ja tuhoaa velhon.
Miraz ja hänen armeijansa saapuvat Aslanin kukkulalle. Antaakseen Lucylle ja Susanille tarpeeksi aikaa hakea Aslanin Kaspian ehdottaa, että Peter ja Miraz kävisivät kaksintaistelun, ja että taistelun hävinnyt joutuisi antautumaan vastapuolelle. Miraz suostuu, sillä hän ei halua näyttää pelkurilta miestensä edessä. Telmarilaissotilaat huomaavat Lucyn ja Susanin, joten Susan lähettää Lucyn jatkamaan matkaa yksin ja jää itse kohtaamaan sotilaat. Ratsastava sotilas törmää Susaniin ja kaataa tämän. Kaspian saapuu pelastamaan Susanin, ja he palaavat yhdessä taisteluun. Raivokkaan kamppailun jälkeen Peter kukistaa Mirazin, mutta ojentaa miekkansa Kaspianille, jotta tämä voisi tehdä Mirazista selvää. Kaspian säästää Mirazin hengen, mutta sanoo, että Mirazin on annettava Narnia takaisin narnialaisille.
Sopespian tappaa Mirazin yhdellä Susanin nuolista ja syyttää sitten Mirazin kuolemasta narnialaisia. Seuraa taistelu telmarilaisten ja narnialaisten välillä, ja telmarilaiset saavat lopulta yliotteen. Lucy löytää Aslanin metsästä, ja leijona herättää metsässä seisovat puut henkiin. Narnialaisten taisteluonni kääntyy, kun puut hyökkäävät telmarilaisten kimppuun. Lordi Sopespian määrää joukot vetäytymään sillalle, jolla he kohtaavat Lucyn ja Aslanin. Aslan kutsuu esiin joen jumalan, joka tuhoaa sillan tappaen Sopespianin. Narnialaiset voittavat taistelun, ja eloonjääneet telmarilaissotilaat antautuvat.
Ennen kuin Pevensiet lähtevät Narniasta, Aslan kertoo Peterille ja Susanille, ettei Narnia voi tarjota heille enempää ja etteivät he näin ollen enää palaa sinne. Kaspian pyytää telmarilaisia jäämään Narniaan sillä ehdolla, että he elävät rauhanomaisesti yhdessä narnialaisten kanssa. Telmarilaiset voivat kuitenkin myös palata takaisin ihmisten maailmaan, josta he ovat Narniaan alun perin tulleet. Jotkut telmarilaisista päättävät palata takaisin ihmisten maailmaan, ja Aslan luo heille ja Pevensien sisaruksille portaalin. Susan suutelee Kaspiania tietäen, etteivät he enää kohtaa. Pevensiet palaavat Englantiin ja jättävät kuningas Kaspianin hallitsemaan Narniaa.
Riihimäen kaupunginmuseo
Riihimäen kaupunginmuseo on vuonna 1961 perustettu kulttuurihistoriallinen paikallismuseo Riihimäellä, rautatienpuistossa. Museo toimii vuonna 1858 valmistuneessa, alkujaan rautatievirkamiesten asuintaloksi rakennetussa talossa. Museo muutti rakennukseen vuonna 1970 talon peruskorjauksen jälkeen, toimittuaan alkuvuosinaan Eteläisen koulun väestönsuojassa.
Museolla on myös oma osasto luovutetun Karjalan alueella sijainneen Antrean pitäjästä, jonka asukkaat sijoitettiin Riihimäelle ja sen naapurikuntiin.
George Carey
frame|George Carey George Leonard Carey, Cliftonin paroni Carey PC (s. 13. marraskuuta 1935) on brittiläinen anglikaanipappi, joka toimi Canterburyn arkkipiispana vuosina 1991–2002.
Carey syntyi Lontoon East Endissä, koki uskonnollisen herätyksen 17-vuotiaana ja lähti lukemaan papiksi. Hän toimi Bristolin Trinity Collegen johtajana vuosina 1982–1987 ja sen jälkeen Bathin ja Wellsin piispana vuoteen 1991.
Carey toimi Canterburyn arkkipiispan virassa melko tarkalleen yhdentoista ja puolen vuoden ajan. Hän jäi eläkkeelle 31. lokakuuta 2002 ja sai elinikäisen päärinarvon. Häneltä on ilmestynyt muistelmateos Know the Truth: A Memoir.
Isovahakoisa
Isovahakoisa eli vahakoisa (Galleria mellonella) on koisien heimoon ja pesäkoisien alaheimoon kuuluva perhoslaji, jonka toukat syövät mehiläisvahaa ja ovat tämän takia mehiläistenkasvatuksen tuholaisia. Lajin toukkia kasvatetaan ruoaksi terraarioeläimille.
Isovahakoisaa esiintyy luonnossa pääasiassa Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Australiassa. Laji on Suomessa harvinainen, mutta vakiintunut, esiintyen lähinnä Hämeenlinna-Lahti-akselin eteläpuolella. Isovahakoisa on luokiteltu Suomessa vaarantuneeksi lajiksi.
Muovin hajotuskyky
Isovahakoisan toukka kykenee syömään ja hajottamaan polyeteeniä, eli PE-muovia. Laboratoriokokeissa noin 100 vahakoisan toukkaa söi 92 milligramman edestä PE-muovista tehtyä muovipussia 12 tunnin aikana ja eräässä toisessa kokeessa mitattiin toukkien syöneen 14 tunnin aikana 13% PE-muovin massasta. Toistaiseksi ei ole varmuutta siitä, että hajottavatko toukat muovia omilla entsyymeillään vai suorittavatko hajottamisen toukan suoliston bakteerit. Esimerkiksi Plodia interpunctella koisaperhosmaisen lajin suolistosta eristetyt bakteerit Enterobacter asburiae ja tietyt Bacillus suvun bakteerit kykenevät elämään PE-muovin pinnalla ja hajottamaan sitä.
Stormwatch
Stormwatch on Jethro Tullin syyskuussa 1979 julkaistu albumi, joka täydentää yhtyeen ns. "folk-rock-trilogian". Albumin kappaleet käsittelevät ympäristön ja luonnon uhkia ja sitä kuinka ihminen omalla tavallaan tuhoaa itse maapallon.
Albumi jäi basisti John Glascockin viimeiseksi yhtyeen riveissä. Vaikeasta sydänsairaudesta kärsinyt Glascock on mukana vain kolmella raidalla ("Flying Dutchman", "Orion" ja "Elegy"). Huolimatta pahenevasta sairaudestaan Glascock jatkoi huoletonta elämäntyyliään, johon kuuluivat kovat juhlat ja päihteet, ja lopulta monien varoitusten jälkeen Ian Anderson joutui vapauttamaan hänet basistin paikalta ja soitti itse loput bassoraidat. Glascock kuoli marraskuussa 1979 sairauden murtamana. Hänen tilalleen tuli Fairport Convention-yhtyeen basisti Dave Pegg.
Stormwatch-kiertueen jälkeen yhtyeessä tapahtui lisää vaihdoksia, ja jäljelle jäivät vain Anderson, Pegg ja kitaristi Martin Barre.
Kiperjärvi
Kiperjärvi eli Kiperinjärvi (joskus Kiperijärvi ) on Satakunnassa Eurassa sijaitseva kuivatettu järvi, joka kuului Eurajoen vesistöön ja se laskee Pyhäjärveen entisen Kiperojan ja nykyisen Myllyojan kautta. Myllyoja on paikallinen nähtävyys Myllyojan kanjonin vuoksi, koska oja hakattiin kallioon käsin ja räjäytettiin ruudilla. Kanjonin yli on rakennettu kivisilta, joka on edelleen käytössä.
Maantieto
Vuonna 1696 Olof Mörtin piirtämässä Kauttuan kartassa Kiperjärvi näkyy puoliksi aivan karttalehden alareunassa. Järven pohjoisosassa oli neljä pientä lahdelmaa ja yksi niemennokka. Pohjoisosassa oli pieni saari. Myllyojan luusua oli piirretty suuremmalla tarkkuudella. Oja laski Pyhäjärveen lyhyen lahden pohjukasta silmääräisesti katsottuna samasta kohtaa kuin missä kanjoni kulkee nykyään.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa on Kiperjärvi kuvattu melko suurena järvenä. Se oli Pyhäjärven rannan suuntainen ja pitkulainen järvi, jonka nimi kirjoitettiin karttaan "Kiperjärvi". Mikäli järven pituutta ja leveyttä vertaa Kalmbergin kartaston mittakaavaan, voidaan sen mittoja arvioida. Mikäli kartanpiirtäjä on kuvannut järven oikein, olisi sen pituus ollut 1,5−1,6 kilometriä ja leveys ollut noin puoli kilometriä. Karttapaikan kartoissa pellot ovat kuitenkin vain 300 metriä leveitä. Järven tarkat mitat jäävät vielä auki, sillä peltoja oli 1940-luvulla vain 15 hehtaaria.
Kiperjärven kalliossa esiintyy rinnakkain sekä diabaasia että hiekkakiveä. Hiekkakivi on punaista ja kovaa. Diabaasi on halkaissut hiekkakiven tunkeutuessaan sen läpi ja tämän voi kukin itse käydä katsomassa Myllyojan kanjonin pohjalta. Tästä syystä Kiperjärvi on geologiassa kuuluisa, sillä aikaisemmin ei diabaasin ja hiekkakiven rinnakkaisesiintymien pajastumia tunnettu montakaan.
Historia
Olof Mörtin kartassa järven nimi oli kirjoitettu "Kiparjerfwi" ja sen laskuojan nimi oli jo tuolloin "Mÿllÿoja".
Järvelle raivattiin uusi laskuoja maata kaivamalla ja kalliota räjäyttämällä. Kallioon porattiin reikiä, joihin ladatulla ruudilla räjäytettiin kalliota lohkareiksi. Lohkareet nostetiin pois käsivoimin tai köysillä nostaen. Näin työskennellen kallioon saatiin koverrettua ylhäältä metrin leveä ja pohjalta puoli metriä leveä oja. Ojan syvyys oli kalliossa jopa 5,5 metriä. Ojan kautta järvestä hävisi suurin osa vedestä, mutta koko järveä ei saatu näin tyhjennettyä. Torpparit saivat kuitenkin lisää heinää.
Vuonna 1873 yhtiö A. Ahlström osti Kauttuan ruukin, johon kuului runsaasti metsää ja esimerkiksi tarkasteltava Kiperjärvi. Ruukin yhteydessä ollut kartano tarvitsi karjalleen heinää, jota kerättiin kaikkialta. 1900-luvulla katseet kääntyivät laskettuun Kiperjärveen, josta oli mahdollista saada pienellä vaivalla lisää heinämaata ja peltoa. Vuonna 1935 aloitettiin ojan syventäminen neljän paikallisen isännän urakoidessa työtä. Työ valmistui kolmessa kuukaudessa, kun apuna oli ruukin puolesta dynamiittiä, rautatiekiskot ja kuormavaunut sekä metalliporat. Ojaa syvennettiin yli kaksi metriä ja sen kokonaispituudeksi tuli 200 metriä. Ojan alkuosuudella vesi johdettiin betoniputkiin, jotka peitettiin maalla.
Järven tyhjeneminen ja kuivuminen kesti kuitenkin kolme vuotta, ennen kuin sitä pystyi viljelemään. Kuivaamista piti auttaa pumppaamalla vettä järvialtaan ojista. Toinen ongelma liittyi pohjan kantavuuteen, joka oli koneille liian heikkoa. Näitä ongelmia ratkottiin juuri, kun karjalaisten asuttaminen tuli ajankohtaiseksi. Kiperjärven 15 hehtaaria suuri viljelyala jaettiin neljän perustettavan maatilan kesken ja nämä annettiin saapuneille karjalaisille.
Porsche Supercup Italian Grand Prix 2012
Porsche Supercup Italian Grand Prix 2012 oli Porsche Supercup -kauden 2012 yhdeksäs ja viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 9. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Italian GP:n ohessa.
Olli (nimi)
Olli on suomalainen miehen etunimi. Se perustuu ruotsalaiseen nimimuotoon Olle, joka on Olof-nimen muoto. Ollin nimipäivä on 29. heinäkuuta. Se on yleinen sekä virallisena etunimenä että Olofin toisen suomalaisen muodon Olavin lempinimenä. Virallisena etunimenä Olli alkoi huomattavasti yleistyä 1950-luvulla.
Olli oli myös Uuden Suomen pakinoitsija Väinö Nuortevan nimimerkki.
Oskari Leivo
Juho Oskar ”Oskari” Leivo (aik. Kramplin, 1. toukokuuta 1876 Huittinen – 12. joulukuuta 1921 Pori) oli suomalainen poliitikko, joka oli yksi Suomen ensimmäisistä kansanedustajista. Leivo toimi sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuosina 1907–1909, 1911–1917 ja 1919–1921. Hän vaikutti porilaisessa järjestöelämässä parinkymmenen vuoden ajan, ollen perustamassa muun muassa Osuusliike Kansaa, sanomalehti Sosialidemokraattia sekä Satakunnan sosialidemokraattista piirijärjestöä.
Olli (nimi)
1800-luvun lopulta vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Olli on Suomessa annettu 23 191 miehelle ja muutamalle naiselle.
Oskari Leivo
Varhaiset vuodet
Oskari Leivon vanhemmat olivat työmies Juho Kramplin (1836–1907) ja Maria Kaarlentytär. Vuosisadan vaihteessa hän työskenteli sekatyöläisenä ja leipurina, ja asui vuoden Ruotsissa ja Saksassa. Vuonna 1902 Leivo oli perustamassa Porin ensimmäistä osuuskauppaa Osuusliike Kansaa yhdessä Eetu Salinin kanssa. Vuoden 1905 suurlakon edellä Porin Työväenyhdistys valitsi Leivon vastaperustetun Satakunnan työväen herätystoimikunnan puheenjohtajaksi, ja lakon aikana hän toimi Porin suurlakkokomitean puheenjohtajana. Lakon jälkeen Leivo ja Mikko Vaara (ent. Malmberg) palkattiin sosialidemokraattisen puolueen kiertäviksi puhujiksi eli agitattoreiksi Turun läänin pohjoiseen vaalipiiriin. Ensimmäisen vuoden aikana hän piti eri puolilla Satakuntaa yhteensä 92 puhetta, jotka keräsivät yli 21 000 kuulijaa.
Olli (nimi)
Olli tunnettujen henkilöiden yhdysnimien alkuosana
Olli-Matti:
Knockin’ on Heaven’s Door
”Knockin’ on Heaven’s Door” on Bob Dylanin säveltämä ja sanoittama kappale, joka kertoo kuolettavasti haavoittuneen sheriffin viimeisistä ajatuksista. Sam Peckinpahin ohjaaman lännenelokuvaa Pat Garrett ja Billy the Kid (1973) varten tehty kappale oli menestys.
Olli (nimi)
Olli tunnettujen henkilöiden yhdysnimien alkuosana
Olli-Pekka:
Muita:
Oskari Leivo
Kansanedustajaksi
Leivo tunnettiin maltillisena sosialidemokraattina. Vuoden 1908 piirikokouksessa Leivo tuomitsi anarkistit, jotka hänen mukaansa yrittivät tunkeutua sosialidemokraattisiin järjestöihin ajamaan omia tarkoitusperiään. Samassa puheessa Leivo tuomitsi myös yleisen vallankumouksellisuuden. Heinäkuussa 1917 Leivo sovitteli Huittisten meijerikahakkaa senaatin lähettämänä edustajana yhdessä maaherra Mikko Collanin kanssa. Tilanteen rauhoituttua piirisihteeri Wilho Laine moitti Leivon myötäilleen liikaa tuottajia, minkä hän itsekin myönsi. Elokuussa järjestetyssä piirikokouksessa Leivo tuomitsi kaikki väkivaltaisuudet piiritoimikunnan muiden johtohahmojen, kuten Wilho Laineen, Jussi Rainion ja Fanny Ahlforsin tavoin. Myöhemmin syksyllä joukko työllisyytöissä olleita miehiä saartoi kaupunginvaltuuston 16 tunniksi Porin raatihuoneelle palkkakiistan vuoksi. Tilanne raukesi Leivon johdolla käytyihin neuvotteluihin, joihin osallistuivat myös Frans Koskinen ja Tahvo Ruotsalainen. Vielä aivan sisällissodan kynnyksellä tammikuussa 1918 Leivo rauhoitteli Ahlaisten torppareita estäen heidän suunnittelemansa verolakon.
Sisällissota ja viimeiset vuodet
Sisällissodan aikana Leivo pysytteli erillään punaisten hallinnosta, mutta siitä huolimatta häntä syytettiin osanotosta kapinaan. Marraskuussa 1918 valtiorikosoikeus kuitenkin vapautti Leivon kaikista syytteistä, ja hän pystyi jatkamaan poliittista toimintaansa. Joulukuussa 1918 Leivo muodosti SDP:n ylimääräisen puoluekokouksen puheenjohtajiston yhdessä Väinö Tannerin ja Anton Kotosen kanssa. Samassa kuussa hän johti kokousta, jossa Porin sosialidemokraattinen kunnallisjärjestö käynnisti toimintansa uudelleen. Leivo valittiin jälleen eduskuntaan kevään 1919 vaaleissa. Niiden jälkeen hän sai 1 000 markan sakon oikeusministeriön takavarikoiman vaalimateriaalin levittämisestä. Leivo oli jakanut Taavi Tainion lähettämää lehtistä Sorron yöstä nouskaa sekä sosialidemokraattisille vaalitoimitsijoille tarkoitettua kirjasta.
Knockin’ on Heaven’s Door
Laulussa on neljä sointua ja ne tulevat seuraavassa järjestyksessä: G, D, Am7, Am7, G, D, C, C. Soinnut kulkevat samalla tavalla läpi koko kappaleen.
Kappale valittiin vuonna 2004 sijalle 190 Rolling Stone -lehden jutussa ”kaikkien aikojen 500 parasta laulua”.
Oskari Leivo
Sisällissota ja viimeiset vuodet
Leivo oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1918 kuolemaansa saakka. Viimeiset vuotensa V kaupunginosassa asunut Leivo kuoli suolistossa tapahtuneeseen verensyöksyyn Porin kaupunginsairaalassa joulukuussa 1921. Hänet on haudattu Käppärän hautausmaalle. Leivon tilalle eduskuntaan nousi Wivi Roslander.
Knockin’ on Heaven’s Door
Cover-versioita
Suomeksi kappaleen on levyttänyt Aimo Jaara nimellä ”Olen jäänyt oven taa”. Kappale löytyy levyltä Arkinen laulu ja kappaleen sanoituksesta vastasi Pertti Reponen.
Guns N’ Roses -versio
Myös Guns N’ Rosesin versiosta tuli suosittu ja se löytyy albumeilta Use Your Illusion II, Live Era: ’87-’93 ja Greatest Hits. Kappale liittyi alun perin Guns N’ Rosesin esityslistaan, kun laulaja Axl Rose pahoinpideltiin sairaalakuntoon ja kolme päivää sairaalassa vietettyään hän ei saanut Dylanin kappaletta mielestään. Hänen kerrottuaan siitä Slashille tämä sanoi, että kappale soi myös hänen päässään. Kappaletta ei harjoiteltu alun perin ollenkaan, vaan yhtye päätti eräässä konsertissaan esittää sen spontaanisti. Kappale päätyi nykyiseen muotoonsa samaisessa konsertissa, kun Axl häipyi yllättäen lavalta ja Slashin oli kehitettävä nopeasti jotain bluespainotteista kitarasooloa, jotta yleisön mielenkiinto säilyisi.
Myöhemmin vuonna 1987 yhtyeen läheinen ystävä ja roudari Todd Crew menehtyi huumeisiin Slashin hotellihuoneessa ja aina kappaleen alkaessa tai loppuessa joku yhtyeen jäsenistä osoitti kappaleen omistettavan hänen muistolleen. Guns N’ Rosesilla on kappaleesta kaksi sovitusta, toista he käyttivät vain live-esityksissä vuodesta 2002 eteenpäin ja toinen on studioversio.
Monika Fagerholm
Monika Kristina Fagerholm (s. 26. helmikuuta 1961 Helsinki ) on suomenruotsalainen kirjailija.
Ura
Fagerholm opiskeli Helsingin yliopistossa psykologiaa ja kirjallisuutta ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1987. Samana vuonna hän julkaisi esikoisteoksensa, novellikokoelman Sham. Vuonna 1990 ilmestyi novelikokoelma Patricia.
Varsinaiseksi läpimurtoteokseksi muodostui Fagerholmin vuonna 1994 ilmestynyt romaani Underbara kvinnor vid vatten (suom. Ihanat naiset rannalla), joka oli ilmestymisvuonnaan ehdolla Finlandia-palkinnon saajaksi. Vuonna 1995 Fagerholm sai teoksesta Runeberg-palkinnon ja Kiitos kirjasta -mitalin. Lisäksi se oli August-palkintoehdokkaana Ruotsissa. Kirja on käännetty yhdeksälle kielelle ja Claes Olsson ohjasi sen pohjalta samannimisen elokuvan vuonna 1998.
Vuonna 1998 ilmestyi Fagerholmin toinen romaani Diva (suom. Diiva). Sen jälkeen hän kirjoitti kuusi vuotta seuraavaa romaaniaan Den amerikanska flickan (suom. Amerikkalainen tyttö). Vuonna 2005 Fagerholmille myönnettiin romaanista August-palkinto. Teosta myytiin yksistään Ruotsissa 150 000 kappaletta. Vuonna 2006 kirjasta myytiin elokuvaoikeudet. Siitä on tehty myös teatterisovitus Turun ruotsalaiseen teatteriin vuonna 2007 ja Teatteri Takomon dramatisointi vuonna 2012.
Fagerholmin neljäs romaani Glitterscenen (suom. Säihkenäyttämö) ilmestyi vuonna 2009. Se on itsenäinen jatko-osa Amerikkalaiselle tytölle. Fagerholmin seuraava teos oli vuonna 2012 ilmestynyt Lola uppochner (suom. Lola ylösalaisin), joka nähtiin myös televisiosarjana. Vuonna 2019 hän julkaisi romaanin Vem dödade bambi? (suom. Kuka tappoi bambin?), joka käsittelee joukkoraiskausta ja sen seurauksia; romaanin johdosta hänelle myönnettiin Tollanderin palkinto ja Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinto vuonna 2020.
Fagerholm on saanut useita muitakin palkintoja ja tunnustuksia. Vuosina 1995, 1999 ja 2005 hän sai Svenska litteratursällskapet i Finlandin palkinnon. Syksyllä 2009 Fagerholmille myönnettiin valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha. Vuonna 2010 hänet palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä, ja vuonna 2013 hän sai kirjallisuuden valtionpalkinnon. Keväällä 2016 Fagerholmille myönnettiin Ruotsin akatemian pohjoismainen palkinto, jonka arvo on 400 000 kruunua.
Yksityiselämä
Fagerholmin vanhemmat olivat professori Nils-Erik Fagerholm ja kirjastoamanuenssi Kristina Herrgård. Hän asuu Tenholassa Raaseporissa. Fagerholm katsoo olevansa vapaaehtoisesti lapseton. Fagerholm on kertonut julkisuudessa alkoholismistaan.
Elsa Respighi
Elsa Respighi, o.s. Olivieri-Sangiacomo, (24. maaliskuuta 1894 – 17. maaliskuuta 1996) oli italialainen säveltäjä ja mezzosopraano. Hän oli Ottorino Respighin oppilas ja vaimo.
Respighi syntyi Roomassa ja meni 1919 naimisiin viisitoista vuotta vanhemman sävellyksenopettajansa Ottorinon kanssa.
Respighille opetti pianonsoittoa Giovanni Sgambati sekä harmoniaa ja kontrapunktia Remigio Renzi.
Kun Ottorino Respighi kuoli 1936, häneltä jäi kesken ooppera Lucrezia. Elsa Respighi saattoi teoksen valmiiksi. Elsa Respighi perusti 1969 Venetsiassa Respighi-säätiön. Hän osallistui vuonna 1979 miehensä satavuotismuistojuhlaan. Respighi kuoli 17. maaliskuuta 1996, viikkoa ennen kuin olisi täyttänyt 102 vuotta.
Derdian
Derdian on vuonna 1998 Italian Milanossa perustettu power metal -yhtye.
Julkaisut
Studioalbumit
Kazimierz Marcinkiewicz
Kazimierz Marcinkiewicz (s. 20. joulukuuta 1959 Gorzów Wielkopolski) on puolalainen poliitikko ja maan pääministeri 31. lokakuuta 2005 – 14. heinäkuuta 2006. Hän edustaa Laki ja oikeus -puoluetta (Prawo i Sprawiedliwość, PiS).
Jai Sharma
Jai Sharma on kuvitteellinen hahmo englantilaisessa saippuasarja Emmerdalessa. Häntä esittää Chris Bisson.
Yleistä
Jai ja hänen veljensä Nikhil Sharma omistavat makeistehtaan Emmerdalen kylässä. Jai oli naimisissa Charity Sharma kanssa. Jai kuitenkin makasi makeistehtaan siivojan Rachel Brecklen kanssa. Tämän seurauksena Rachel tuli raskaaksi Jaille ja alkoi odottaa tälle lasta. Jai halusi Rachelin pitävän lapsen, sillä hän piti sitä viimeisenä tilaisuutenaan tulla isäksi, epäonnistuttuaan siinä edellisen heilansa Mian kanssa. Lopulta Rachel synnytti pojan, Archien. Jai halusi Rachelin muuttavan pois kylästä ja vuokrasi hänelle asunnon kylän ulkopuolelta. Rachel asui siellä vähän aikaa, mutta ei tuntenut paikkaa kodikseen. Niinpä hän muutti takaisin kylään Jain ostamaan taloon. Charitylle hän sanoi Rachelin vain olevan vuokralla, vaikka hän ei vuokraa maksanut. Charity sai tietää Jain isyydestä vasta murtauduttuaan tämän koneelle ja löydettyä ultraäänikuvat. Rishi Sharma, Jain isä, sai tietää lapsesta löydettyään Jain toimiston laatikosta ultrakuvan. Jai yritti valehdella sen olevan Nikhilin ja Gennien, mutta kuvassa ollut nimi paljasti hänet ja Jai taipui kertomaan Rishille totuuden.
Kazimierz Marcinkiewicz
Marcinkiewicz on harras katolilainen ja neljän lapsen isä. Häntä on luonnehdittu markkinataloushenkiseksi ja konservatiiviseksi. Hän lausui Newsweek-lehden Puolan-painoksen haastattelussa homoseksuaalisuuden leviämisen olevan uhka vapaudelle ja että valtion pitäisi puuttua siihen.
Abdul Wahid Aziz
Abdul Wahid Aziz (1931–1982) oli irakilainen painonnostaja ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Rooman olympialaisissa 1960 alle 67,5-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 380 kg. Hän oli samassa painoluokassa kolmas myös MM-kilpailuissa 1959 tuloksella 362,5 kg. Aziz on toistaiseksi Irakin ainoa olympiamitalisti.
Varanginvuono
Varanginvuono (norj. Varangerfjorden, ) on Norjan Finnmarkin läänissä sijaitseva noin 100 km pitkä, itään aukeava Barentsinmeren lahti. Länsiosassaan ”vuono” on noin kahdeksan kilometriä leveä, mutta suuosa on Vuoreijan ja Kirkkoniemen kaupunkien välillä kymmeniä kilometrejä.
Varanginvuonon pohjoisrannalla Varangin niemimaalla sijaitsevat Vesisaaren ja Vuoreijan kunnat, etelärannalla Etelä-Varanki ja lahden perällä Uuniemi.
Vuonon rannat ovat karuja ja kallioisia, mutta linturikkaita.
Terminator: Dark Fate
Terminator: Dark Fate on yhdysvaltalainen tieteis- ja toimintaelokuva, joka sai ensi-iltansa marraskuussa 2019. Elokuva on kuudes osa Terminator-elokuvasarjassa, mutta se on jatkoa ainoastaan elokuville Terminator – tuhoaja (1984) ja Terminator 2 – Tuomion päivä (1991) ja juoneltaan unohtaa kolme uudempaa elokuvaa. Linda Hamilton ja Arnold Schwarzenegger palaavat alkuperäisiin rooleihinsa, ja uusia näyttelijöitä ovat muun muassa Mackenzie Davis, Natalia Reyes, Gabriel Luna ja Diego Boneta.
Juoni
Terminator 2 – Tuomion päivä -elokuvan tapahtumista on kulunut enemmän kuin kaksikymmentä vuotta. Sarah Connorin (Linda Hamilton) täytyy suojella Dani Ramos -nimistä nuorta naista ja tämän ystäviä nestemäisestä metallista valmistetulta terminaattorilta (Gabriel Luna). Elokuvan juoni on kahden ensimmäisen Terminator-elokuvan tavoin tiivis ja suoraviivainen, ja tarinan tapahtumat kestävät alle kaksi vuorokautta.
Tuotanto
Terminator Genisys -elokuvan (2015) oli tarkoitus olla uuden trilogian käynnistys, ja sen jatko-osia kaavailtiin vuosille 2017 ja 2018. Genisys menestyi kuitenkin taloudellisesti huonosti, ja jatko-osasuunnitelma hylättiin. Vuonna 2017 uutisoitiin, että elokuvasarjan pariin olisi palaamassa kahden ensimmäisen Terminator-elokuvan ohjaaja James Cameron, jolle elokuvasarjan tekijänoikeudet palautuisivat vuonna 2019. Tim Miller vahvistettiin ohjaajaksi tammikuussa 2017.
Dark Fate jatkaa elokuvan Terminator 2 – Tuomion päivä tarinaa, ja tuottaja Cameron on kuvaillut elokuvia Terminator 3: Koneiden kapina, Terminator – Pelastus ja Terminator: Genisys vain ”pahaksi uneksi”. Cameron on ilmaissut toivovansa, että Dark Fate olisi aloitus uudelle trilogialle, jonka ensimmäisessä osassa päätähdet Linda Hamilton ja Arnold Schwarzenegger voisivat viittoa tietä nuoremmalle näyttelijäsukupolvelle.
Kuvauksien aikaan 71-vuotiaan Arnold Schwarzeneggerin sopiminen rooliin on kyseenalaistettu. James Cameron on kuitenkin vastannut, ettei elokuvassa ole tarkoitus peitellä näyttelijän ikää, vaan hyödyntää sitä: hänen esittämänsä terminator-hahmo on aina ollut kyborgi, joka on suunniteltu soluttautumaan ihmisten pariin, ja niinpä hahmon on tarkoitus ikääntyä kuten ihmisetkin. Sarah Connorin hahmoa Cameron on kuvaillut ”terminator-metsästäjäksi”, joka ei enää pakene robotteja vaan tuhoaa niitä.
Kuvaukset alkoivat Espanjassa kesällä 2018, jatkuivat lokakuuhun saakka Budapestissa Unkarissa ja päättyivät Yhdysvalloissa marraskuun aikana. Kuvausvaiheessa elokuva tunnettiin tuotantonimellä Terminator 6: Phoenix. Elokuvan ensimmäinen traileri julkistettiin 23. toukokuuta 2019. Ensi-iltansa elokuva sai 1. marraskuuta 2019.
Vastaanotto
Kriitikoilta Terminator: Dark Fate sai ristiriitaisen vastaanoton. Esimerkiksi Helsingin Sanomien Juho Typpö piti sitä koko Terminator-sarjan huonoimpana elokuvana, kun taas Hufvudstadsbladetin Martina Moliis-Mellberg piti sitä Terminator 2:n parhaimpana jatko-osana.
John Sentamu
thumb|John Sentamu John Tucker Mugabi Sentamu (s. 10. kesäkuuta 1949) on entinen Yorkin arkkipiispa. Hän oli siten Englannin kirkon toiseksi ylin johtaja Canterburyn arkkipiispan jälkeen.
Sentamu syntyi Ugandassa ja valmistui lakimieheksi Makereren yliopistosta. Hän pakeni Idi Aminin diktatuuria Britanniaan vuonna 1974. Uudessa kotimaassaan hän opiskeli teologiaa Cambridgen yliopistossa ja sai pappisvihkimyksen vuonna 1979.
Sentamu toimi Birminghamin piispana vuosina 2002–2005. Hänet nimitettiin Yorkin arkkipiispan virkaan David Hopen seuraajaksi vuonna 2005.
Mega Man X3
Mega Man X 3 on Capcomin kehittämä ja julkaisema tasohyppely, joka on julkaistu vuonna. Peli julkaistiin SNES:lle, Windowsille ja myöhemmin myös PlayStationille. Peli on Mega Man X -sarjan kolmas osa. Edeltäjiinsä verrattuna peli sisälsi varsin vähän uudistuksia - merkittävin uusi ominaisuus oli X:n mahdollisuus löytää neljä erilaista ohjattavaa panssariajoneuvoa. Myös Zero oli tässä pelissä ensimmäistä kertaa pelattavana hahmona, vaikkakin rajallisesti. Esimerkiksi pomotaistelut on yhtä lukuun ottamatta pelattava X:llä, ja Zero poistuu pelistä yhden kuoleman jälkeen.
Tarina
Eletään vuotta 21XX. Kaikki Maverickit näyttävät rauhoittuneen kiitos reploiditiedemies Dr. Dopplerin. Hänen ainutlaatuinen Neuro Computer -keksintönsä on onnistunut pidättämään kaiken epänormaalin käytöksen reploideissa jotteivat ne sekoaisi. Mutta parin kuukauden päästä tästä Maverickit yhtäkkiä ilmaantuivat ja alkoivat kapinoida. Maverick Hunterit epäilivät Dr. Dopplerin olevan kaiken takana. Niinpä he lähettivät X:n ja Zeron tuhoamaan kaikki Maverickit ja tuomaan Dr.Dopplerin oikeuteen. Mutta pian X:n ja Zeron oli palattava takaisin tukikohtaan puolustamaan sitä. Sitten he lähtivät hoitelemaan tehtäväänsä. Hoideltuaan Dr. Dopplerin miehet Dr. Cain sai selville että Dr. Doppler oli rakentamassa uudenlaista taisteluruumista, jollaista ei ole ennen nähty. Dr.Cain ensin luuli että Dr. Doppler rakensi sen itseään varten, mutta käykin ilmi, että se on Sigmaa varten. X ja Zero eivät oikein voineet uskoa, että hän oli yhä elossa. Syy siihen oli, että Sigman oikea muoto oli tietokonevirus. Niinpä X ja Zero joutuivat tekemään lopun Sigmasta. X voitti Sigman taistelussa jälleen, ja lopuksi Zero (tai vaihtoehtoisessa lopussa Doppler) käytti antivirus-ohjelmaa Sigmaan tuhotakseen hänet. Mutta Sigma ei kuitenkaan tuhoutunut lopullisesti.
Eroja eri versioiden välillä
Peli julkaistiin alun perin Super Nintendo Entertainment Systemille vuonna 1995. Myöhemmin julkaistut PlayStation-, Saturn- ja Windows-versiot sisälsivät muutamia animaatiopätkiä sekä uudelleenmiksatun soundtackin. Lisäksi näissä versioissa on muistitallennus SNES-versiossa jaettavien salasanojen asemesta.
Kuten X2:n kohdalla, on pelin alkuperäinen SNES-versio nykyään varsin harvinainen ja haluttu peli.
New Era Part 1
New Era Part 1 on Derdian-yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2005.
Musta munkki (elokuva)
Musta munkki on Ivan Dyhovitšnyin ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1988. Mustavalkoinen elokuva perustuu Anton Tšehovin novelliin, jonka pohjalta Dyhovitšnyi laati käsikirjoituksen yhdessä ohjaaja-näyttelijä Sergei Solovjovin kanssa.
Juoni
Vauraan omenatarhurin kasvattipoikana varttunut Kovrin palaa kotiseudulleen menestyneenä miehenä. Hän tapaa kasvatti-isänsä tyttären Tanjan, joka on odottanut Kovrinin paluuta samoin kuin tämän isä, joka on kaavaillut Kovrinista itselleen perijää ja työnsä jatkajaa. Kovrin on kuitenkin saanut elämältä jo tarpeeksi ja on väsynyt.
Vastaanotto
Musta munkki sai Suomen elokuvateattereissa 539 katsojaa, millä se sijoittui vuoden 1991 ensi-illoista sijalle 163. Toisaalta se oli 20:nneksi katsotuin neuvostoelokuva Suomessa tilastoinnin alusta 1972 laskien.
Helsingin Sanomien Mikael Fränti ei pitänyt elokuvasta, jossa kaikki on hänestä pingotetun syvällistä ja keinotekoista: ”Jälleen joutuu kysymään, miksi tämäkin elokuva on tehty ja kenelle se on tarkoitettu. Tuskin Mustan munkin tietoinen vaikeaselkoisuus ja Tshehovin novellin hämärtäminen auttaa katsojaa.”
Elokuva oli mukana Venetsian elokuvajuhlien kilpailusarjassa.
…Hits
…Hits on Phil Collinsin kokoelmalevy vuodelta 1998. Albumilla on myös kappaleita kolmelta soundtrack-albumilta.
Stiklestadin taistelu
Stiklestadin taistelu on yksi Norjan historian tunnetuimpia, sillä Norjan kuningas Olavi Pyhä kaatui sen aikana yrittäessään vallata maansa takaisin kapinallisilta.
Olavi Pyhä käännytti valtaan noustuaan koko maan kristinuskoon jonka seurauksena etenkin maan talonpoikaisväestö kääntyi häntä vastaan. Talonpojat antoivat tukensa Tanskan kuninkaalle Knuut Suurelle, joka lähetti 50 laivaa ja sotajoukot Norjaa valloittamaan vuonna 1028. Olavi joutui pakenemaan, mutta palasi vuonna 1030 yrittämään valloittaa kuningaskuntansa takaisin. Olavi kohtasi vihollisensa Verdalenin laaksossa Stiklestadissa ja kaatui taistelussa 29. heinäkuuta 1030.
Ștefan Kovács
Ștefan Kovács (romaniaksi:Ștefan Covaci) (2. lokakuuta 1920 – 12. toukokuuta 1995) oli romanialainen jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja.
Ura
Kovács aloitti valmennusuransa Steaua Bukarestin valmentajana 1967. Romanialaisseurassa hän voitti yhden Romanian liigamestaruuden ja kolme cup-mestaruutta.
1971 Kovacs seurasi AFC Ajaxin valmentajana legendaarista Rinus Michelsiä. Kovacs jatkoi Ajaxissa Michelsin kehittelemää "totaalinen jalkapallo" -taktiikkaa.
Kovacsin alaisuudessa Ajax oli menestyksekäs. 1972 joukkue voitti Euroopan Cupin, Alankomaiden mestaruuden ja cupin sekä Intercontinental Cupin. 1973 Ajaxin palkintokaappiin lisättiin Euroopan cupin voitto ja Alankomaiden mestaruus.
Kovacs jätti Ajaxin 1973 ja siirtyi Ranskan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Hän jätti Ranskan 1975 ja palasi Romaniaan, jossa valmensi myös maajoukkuetta. Tämän jälkeen hän valmensi vielä kreikkalaisen Panathinaikoksen Kreikan cup-mestaruuteen ja ranskalaisen AS Monacon Ranskan cup-mestaruuteen.
Kovacs kuoli 12.toukokuuta 1995 74-vuotiaana.
Espanjan Grand Prix 2002
Espanjan Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan kauden viides osakilpailu, joka järjestettiin Espanjan Circuit de Catalunyalla Kataloniassa 28. huhtikuuta 2002. Kilpailun voitti Ferrarin Michael Schumacher.
Minardi vetäytyi kilpailusta vedoten turvallisuussyihin, koska tallin etusiivet olivat jatkuvasti hajonneet kisaviikonlopun aikana. Talli ei halunnut riskeerata kuljettajiensa turvallisuutta.
Moc
Moc (täydelliseltä nimeltään Music on Console) on *nix-järjestelmiin luotu konsolissa toimiva musiikkisoitin, joka hallitsee tärkeimmät audioformaatit kuten FLAC, ogg ja MP3.
Kamil Kosowski
Kosowski oli pelaamassa Wisła Krakovan joukkueessa UEFA Cupissa 2002–2003, jolloin taival jäi alkukierroksille. Maajoukkueeseen Kosowski kuului vuosina 2001–2009. Hän pelasi A-maajoukkueessa 52 ottelua ja teki neljä maalia. Kosowski oli mukana muun muassa MM-turnauksessa 2006, joissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle yhdessä ottelussa.
City-Center
City-Center oli Viljo Revellin vuosina 1958–1960 Helsinkiin laatima yleissuunnitelma, joka käsitti kokonaisuudessaan Kaivokadun, Keskuskadun ja Aleksanterinkadun rajaaman korttelin. Tarkoitus oli luoda yhtenäinen arkkitehtoninen ja toiminnallinen kokonaisuus. Revellin kuoltua 1964 Heikki Castrén jatkoi City-Centerin suunnittelutyötä.
Suunnitelman toteuttaminen täydellisenä olisi edellyttänyt vanhan rakennuskannan purkamista ja näin ollen merkittäviä kaupunkikuvallisia muutoksia. Suunnitelmasta toteutettiin vain 1967 valmistunut Makkaratalo Kaivokadun ja Keskuskadun kulmaan. Siinä on nykyisin Citycenter-niminen kauppakeskus. Tontilta purettiin Theodor Höijerin 1870 suunnittelema kulmatalo, Skohan talo, jossa aikoinaan oli toiminut Suojeluskuntain kauppa Oy, sekä pieni yksikerroksinen liikerakennus Keskuskadulta. Muita suunnitelman purettavaksi edellyttämiä, mutta siltä välttyneitä rakennuksia ovat Tallbergin talo (1899) Aleksanterinkatu 21:ssä ja Hermeksen talo (1898) Aleksanterinkatu 19:ssä, Keskuskadun kulmassa.
Lähteet
60.17°N, 24.94194°W
City-Center
Luettelo pikkuplaneetoista: 100001–101000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 100001:stä ja päättyen 101000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Lähteet
Zoznam planétok 100001-100250
Vida Vencienė
Vida Vencienė (s. 28. toukokuuta 1961 Ukmergė) on liettualainen maastohiihtäjä, joka edusti urallaan aiemmin Neuvostoliittoa.
Vencienė oli uransa huipulla 1988 Calgaryn talviolympialaisissa, joissa hän voitti kultaa kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja pronssia viidellä kilometrillä. Vencienė toimi Liettuan joukkueen lipunkantajana 2006 Torinon talviolympialaisten avajaisissa.
Balenciaga
right|200px Balenciaga on espanjalainen muotitalo, jonka perusti muotisuunnittelija Cristóbal Balenciaga vuonna 1919 Espanjan San Sebastiánissa. Vuonna 1937 hän siirtyi Espanjan poliittisen tilanteen takia toimimaan Pariisissa. Balenciaga tuli tunnetuksi yhtenä ajan arvostetuimmista muotitaloista naisellisten ja modernien vaatteittensa vuoksi.
Nuori muotitaiteilija Nicolas Ghesquière tuli Balenciagalle 1990-luvun puolivälissä ja onnistui vuosituhannen vaihteen jälkeen nuorentamaan ja parantamaan Balenciagan mallistoja ja merkkimielikuvaa.
Nykyisin muotitalon omistaa Gucci Group, ja vuodesta 2012 pääsuunnittelijanana on toiminut San Franciscossa syntynyt yhdysvaltalainen Alexander Wang.
Iatrokemia
Iatrokemia on erityisesti lääkeaineita ja lääketiedettä käsitellyt kehittyneempi alkemian haara, joka sai alkunsa 1500-luvun alussa. Sen keskeinen vaikuttaja oli Paracelsus (1493–1541). Hänen mukaansa alkemian tuli käsitellä kaikkia prosesseja, joissa aine muuttaa muotoaan – ei siis pelkästään metallin transmutaatioita. Paracelsuksen työt alkoivat ilmestyä kirjoina vasta kymmeniä vuosia hänen kuolemansa jälkeen. Ne innoittivat myös muita iatrokemian pariin ja tuottamaan sitä käsittelevää kirjallisuutta. Iatrokemian ansiona voidaan pitää kemian tuloa osaksi eurooppalaisen lääketieteen opetusta. Iatrokemia nosti kemian akateemista arvostusta.
Kalle Hoipo
Kalle Hoipo (1907 Suomi – 1980 Australia) oli australiansuomalainen kirjailija. Hän kirjoitti myös Suomi-lehteen.
Iatrokemia
Muita merkittäviä iatrokemistejä olivat:
Georgius Agricola (1494–1555) Vanoccio Biringuccio (1480–1539) Lazarus Ercker (?–1593) Jan Baptist van Helmont (1579–1644)
Suokukka
Suokukka (Andromeda polifolia) on pohjoisen pallonpuoliskon turvesoilla kasvava myrkyllinen varpu. Se on kanervakasveihin kuuluvan sukunsa ainoa laji. Suokukka sisältää myrkyllistä andromedotoksiinia, kuten vaiverokin (Chamaedaphne calyculata).
Ulkonäkö ja koko
Suokukka kasvaa 20–30 cm korkeaksi. Talven yli säilyvät nahkeat lehdet ovat varressa kierteisesti. Lehden lapa on 1–4 cm pitkä, muodoltaan tasasoukka tai pitkulainen, suippokärkinen ja laidoiltaan taakäänteinen. Alta lehdet ovat väriltään harmaanvalkoisia. Vaaleanpunaiset, pitkäperäiset nuokkuvat kukat ovat nelittäin tai viisittäin haarojen kärjessä. Kukan teriö on viisiliuskainen, 5–8 mm pitkä ja ruukkumainen. Suokukka kukkii Suomessa kesäkuussa, Lapissa vasta heinäkuussa. Hedelmänä on kota. Suokukan maavarsisto ja juuristo on laaja, ja voi ulottua aina puolen metrin syvyyteen ja kasvaa kaksi metriä pitkäksi.
Kārlis Zariņš
Kārlis Reinholds Zariņš (engl. Charles Zarine) (4. joulukuuta 1879 Ipiķi, Liivinmaa – 29. huhtikuuta 1963 Lontoo) oli latvialainen diplomaatti, ulkoministeri ja Latvian valtiollinen edustaja pakolaisuudessa vuoden 1940 neuvostomiehityksen jälkeen. Hän johti kuolemaansa asti Latvian suurlähetystöä ja pääkonsulaattia Lontoossa.
Suokukka
Levinneisyys
Suokukkaa tavataan Euroopan, Aasian ja Pohjois-Amerikan havumetsävyöhykkeen turvesoilla. Levinneisyysalue ulottuu Isosta-Britanniasta, Ranskasta ja Alppien alueelta itään läpi Keski- ja Pohjois-Euroopan aina Venäjän Kaukoitään ja Japaniin saakka. Lajia tavataan edelleen Alaskassa, Kanadassa ja Yhdysvaltain pohjoisosissa. Pohjois-Amerikan itäosissa esiintyy lajin toinen alalaji, ssp. glaucophylla. Suomessa suokukka on yleinen koko maassa. Runsaimmin sitä tavataan Pohjois-Suomessa.
Kārlis Zariņš
Helmikuusta 1921 lähtien hän oli Latvian Suomen-lähettiläs ja sitten huhtikuusta 1923 lähtien myös Ruotsin, Norjan ja Tanskan-lähettiläs asemapaikkanaan Helsinki. Vuosina 1925–1930 hän oli Latvian suurlähettiläs Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa asemapaikkanaan Tukholma. Vuosina 1930-1933 hän oli Viron-suurlähettiläs. Joulukuusta 1931 maaliskuuhun 1933 hän oli Latvian ulkoministeri. Heinäkuusta 1933 hän oli pääkonsuli ja suurlähettiläs Isossa-Britanniassa.
Suokukka
Elinympäristö
Suokukka kasvaa avosoilla, kuten rämeillä, nevoilla ja lettomättäillä, usein yhdessä karpalon kanssa.
Kasvitaudit
thumb|220px|left|Suokukkapöhön vaivaamia suokukan lehtiä.
Kārlis Zariņš
Viimeinen Zariņšin Riiasta saa sähke oli 17. kesäkuuta 1940 ulkoministeri Vilhelms Muntersilta: "Neuvostojoukot tunkeutuvat maahamme ja ottavat tärkeimmät kohteet haltuunsa". Tämän jälkeen kuolemaansa 1963 asti Zariņš johti Latvian pääkonsulaattia ja diplomaattista edustustoa Lontoossa kuolemaansa 1963 asti. Häntä Latvian tasavallan edustaja pakolaisuudessa seurasi Arnolds Spekke ja sitten Anatols Dinbergs, kunnes vuosina 1990-1991 Latvian tasavalta palautti itsenäisyytensä.
Suokukka
Kasvitaudit
Suokukassa saattaa joskus tavata hyvin kookkaita ja vahvan violetinsävyisiä lehtiä. Lehdet ovat lajille tyypillisen sienitaudin, suokukkapöhön (Exobasidium karstenii) vaivaamia.
Karen Aabye
Karen Aabye (19. syyskuuta 1904 Kööpenhamina – 16. syyskuuta 1982 Bagsvaerd) oli tanskalainen arvostettu kirjailija ja journalisti. Aabyen kaunokirjallistakin tyyliä luonnehditaan journalistisen sujuvaksi joskin ihmiskuvaukseltaan pinnalliseksi. Häneltä on ilmestynyt tanskaksi peräti 41 teosta, joista on suomennettu ainakin:
Tapahtui Vegasissa
Tapahtui Vegasissa on yhdysvaltalainen romanttinen komedia vuodelta 2008. Elokuvan ohjasi Tom Vaughan ja sen pääosissa ovat Cameron Diaz ja Ashton Kutcher. Elokuvan julkaisi 20th Century Fox ja Regency Enterprises ja se tuli ensi-iltaan 9. toukokuuta 2008.
Juoni
Elokuva kertoo Jackista ja Joysta, jotka menivät naimisiin Vegasissa hurjan biletysyön jälkeen tuntematta toisiaan. Jack voittaa kolme miljoonaa dollaria Joyn antamalla kolikolla, mutta pariskunta ei pysty jakamaan sitä. Jack yrittää saada Joyta hakemaan avioeroa, jotta pystyisi elämään rikkaana. Lopulta Jack ja Joy ovat oikeasti rakastuneita toisiinsa ja menevät uudestaan naimisiin.
Luettelo televisiosarjan Salatut elämät yrityksistä, tuotemerkeistä ja puolueista
Tämä on luettelo TV-sarjassa Salatut elämät esiintyvistä yrityksistä ja tuotemerkeistä.
Taalasyhtiöt
Taalasyhtiöihin kuuluvat yritykset Taalasbiili ja Ullan ja Ismon pitopalvelu toimivat samassa liikekiinteistössä. Talen kuolemaan saakka Taletaikurit hoiti kiinteistöhuoltoa Pihlajakadulla, mutta sillä oli varastotilaa samassa liikekiinteistössä.
Café dAmDaM / Café Moose
Café Moose on Jiri Viitamäen omistama nuorisokahvila. Kahvila perustettiin alkujaan nimellä Café dAmDaM jo sarjan ulkopuolella. Venla Salo ja Jiri Viitamäki siirtyivät kahvilan työntekijöiksi majatalo Amandasta ja saivat nopeasti vastuun koko kahvilasta Raunon lähtiessä matkoille. Venlan muutettua Italiaan Jiri jäi vastuuseen kahvilan pyörittämisestä. Café dAmDaM on toiminut sarjassa keväästä 2010 lähtien. Maaliskuussa 2011 Sergei Kuula osti kahvilan Raunolta, ja hänestä tuli Café dAmDaMin omistaja. Saman vuoden marraskuussa Sergei pidätettiin huumeiden hallussapidosta ja myymisestä, jonka seurauksena kahvila asetettiin liiketoimintakieltoon ja se sulki ovensa.
Jiri kuitenkin aloitti kahvilan toiminnan uudelleen helmikuussa 2012 nimellä Café Moose. Syksyllä 2020 Jiri alkoi suunnittelemaan kahvilan laajentamista Tallinnaan yhdessä serkkunsa Jere Sievisen kanssa. Moosessa työskentelee aktiivisesti Kristian Harju, Daniela Honkanen sekä muutama sarjassa tuntematon henkilö.
Aiemmin Moosessa ovat työskennelleet Heidi Aaltonen, Peppi Puolakka, Sergei Kuula, Janne Haukkala, Tale Taalasmaa, Lari Väänänen, Marianna Kurki, Alissa Nikkinen, Samuli Palokoski, Kiira Lahtinen, Eva Tamminen ja Ismo Laitela.