cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
TAGAP: The Apocalyptic Game About Penguins
Aseet
Pelistä löytyy muun muassa perinteinen käsiase, kranaatit, liekinheitin, plasma-ase ja TAGAP 2:ssa laajennuksena pari muuta asetta.
Tagap 2
Tagap 2:n järjestelmävaatimukset ovat samat kuin ensimmäisessäkin versiossa, mutta kiintolevytilaa vaaditaan 350 Mb. Tagap 2 -pelissä on myös mahdollisuus Macilla pelaamiseen Wineskinin kautta sekä mahdollisuus muiden syöttölaitteiden käyttöön, joita mm. Xbox 360 -konsolin ohjain ja Logitech ChillStream.
Abhasian lippu
right|thumb|300px|Abhasian lippu
Abhasian lippu on Georgiasta irtautuneen, osittain tunnustetun Abhasian tasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön 23. heinäkuuta 1992. Lipun suhteet ovat 1:2, ja se koostuu seitsemästä vaakaraidasta, joista neljä on vihreitä ja kolme valkoisia, sekä punaisesta kantonista, jonka keskellä on valkoinen kämmen yläpuolellaan seitsemän viisisakaraista valkoista tähteä.
Avoin kämmen on abhaasien valtion tunnus, joka esiintyy muun muassa jo genovalaisissa merikartoissa 1200–1300-luvuilta; keskiajalla lippu, jossa oli valkoinen kämmen punaisella pohjalla, on saattanut liehua nykyisen Suhumin kaupungin paikalla. Seitsemän tähden sanotaan symboloivan Abhasian seitsemää historiallista aluetta, ja luku seitsemän on myös merkittävä abhaasien mytologiassa ja kulttuurissa. Myös viisisakarainen tähti on muinainen astrologinen symboli. Vihreät ja valkoiset raidat merkitsevät vuorostaan kristinuskon ja islamin rauhaisaa rinnakkaiseloa.
.org
.org (sanasta organization, ) on ylätason verkkotunnus. Se on yksi alkuperäisistä ja ensimmäisistä ylätason verkkotunnuksista, jotka otettiin käyttöön tammikuussa 1985. Vuodesta 2003 lähtien .org-tunnusta on hallinnoinut Public Interest Registry. .org-verkkotunnukset oli alun alkujaan tarkoitettu organisaatioille, joille muut ylätason tunnukset eivät soveltuneet, ja ne liitetään yleensä yleishyödyllisiin yhteisöihin.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 1996 – miesten nelinpeli
Pöytätenniksen miesten nelinpeli Atlantan kesäolympialaisissa 1996 alkoi 23. heinäkuuta ja finaali pelattiin 30. heinäkuuta 1996. Olympiakultaa voittivat kiinalaiset Kong Linghui ja Liu Guoliang.
Länsi-Savo (yritys)
Länsi-Savo Oy on mikkeliläisen Länsi-Savo-konsernin emoyhtiö.
Länsi-Savo Oy harjoittaa kiinteistöliiketoimintaa. Tytäryhtiö St. Michel Print on ohkopaperipainamiseen erikoistunut painotalo.
Konsernin juuret juontavat vuoden 1888 lopulla ensimmäistä kertaa ilmestyneeseen Suomi-lehteen, jonka perustaja oli lehtori Jaakko Päivärinta ja kustantaja O. B. Blomfeltin kirjapaino. Lehdestä tuli muutaman nimenmuutoksen myötä Länsi-Savo vuonna 1917.
Konsernin suurin omistaja on mikkeliläinen Tikan perhe, jolla on enemmistö yhtiön osakkeista. Yhtiön toimitusjohtaja on vuodesta 2021 alkaen Juhana Tikka. Entisiä pitkäaikaisia toimitusjohtajia ovat Adolf Manninen, E. J. Pasanen, Esko Tikka, Jukka Tikka ja Ilkka Tikka, joka on nykyisin yhtiön hallituksen puheenjohtaja.
Historia
Länsi-Savo-konserni on toiminut nykyisten toimialojen lisäksi aiemmin mm. mediatoimialalla sekä autokaupassa.
Sanoma Lehtimedian maakuntalehdet Kymen Sanomat, Kouvolan Sanomat ja Etelä-Saimaa sekä Uutisvuoksi ja kaksi Vartti-lehteä siirtyivät huhtikuussa 2014 tehdyn esisopimuksen toteuduttua Länsi-Savo-konserniin, kun Sanoma Lehtimedia Oy:stä, Sanoman painoyhtiöistä Saimaan Lehtipaino Oy:stä ja Lehtikanta Oy:stä ja Länsi-Savon omistamasta Etelä-Savon Viestintä Oy:stä koottiin yksi yhtiö.
Länsi-Savo Oy myi huhtikuussa 2019 medialiiketoiminnan Keskisuomalainen Oyj:lle. Tässä kaupassa Keskisuomalainen-konsernin omistukseen siirtyivät tytäryhtiöt Kaakon Viestintä Oy ja ESV-Paikallismediat Oy.
Gabriella Szabó
Gabriella Szabó (s. 14. elokuuta 1986 Budapest) on unkarilainen ratamelonnan kolminkertainen olympiavoittaja, yhdeksänkertainen maailmanmestari ja yhdeksänkertainen Euroopan-mestari. Kaikkiaan hänellä on neljä olympia-, 11 MM- ja 13 EM-mitalia, jotka hän on saavuttanut kahden ja neljän hengen kajakkiluokissa.
Szabó oli ensimmäisen kerran arvokisamitaleilla vuonna 2007, jolloin hän voitti Danuta Kozákin kanssa kajakkikaksikoiden 1 000 metrin Euroopan-mestaruuden. Vuonna 2008 hän voitti Euroopan-mestaruuden kaksikoiden 500 metrillä ja saavutti olympiahopeaa Pekingissä nelosten 500 metrillä. Vuonna 2009 hän voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa Danuta Kozákin parina kaksikoiden 500 metrillä ja samassa lajissa myös Euroopan-mestaruuden. Vuonna 2010 hän voitti kaksikoissa kaksi maailmanmestaruutta ja yhden Euroopan-mestaruuden. Vuonna 2011 hän oli maailmanmestari nelosten 500 metrillä ja Euroopan-mestari kaksikoiden 1 000 metrillä. Vuonna 2012 hän voitti Lontoossa olympiakultaa nelosten 500 metrillä yhdessä Krisztina Fazekasin, Katalin Kovácsin ja Danuta Kozákin kanssa.
Szabó voitti vuonna 2013 kaksi maailmanmestaruutta ja seuraavana vuonna sekä kaksi maailman- että kaksi Euroopan-mestaruutta. Vuonna 2015 hän voitti yhdeksännen maailmanmestaruutensa. Vuonna 2016 hän voitti kaksi Euroopan-mestaruutta sekä Rio de Janeirossa olympiakultaa kaksikoiden 500 metrillä Danuta Kozákin parina ja nelosten 500 metrillä Kozákin, Tamara Csipesin ja Krisztina Fazekas-Zurin kanssa.
Don José
Don José on fiktiivinen hahmo, joka on yksi Carmen-oopperan päähenkilöistä. Don José on tarinan alussa korpraali, mutta joutuu luopumaan urastaan hyökättyään esimiehensä luutnantti Zunigan kimppuun.
Oopperan tärkeät tapahtumat Don Josén kannalta
1. näytöksessä torilla Don José on ainoa, joka ei ole huomaavinaankaan Carmenia. Tämä harmittaa Carmenia, ja tämä heittää kukan Don Josén jalkoihin. Muiden lähdettyä Don José poimii kukan, ja säilyttää sen.
3. Näytöksessä Don José on vuorilla salakuljettajien kanssa liityttyään heihin, mutta Micaela tulee hakemaan Don Joséa pois, koska hänen äitinsä on kuolemaisillaan. Don José vannoo Carmenille palaavansa.
4. näytöksessä härkätaisteluareenan ulkopuolella Don José pyytää Carmenia seuraamaan itseään, mutta Carmen ei tahdo. Don José kysyy vielä kerran, mutta koska vastaus on ei, hän tappaa Carmenin. Lopussa Don José viedään vankilaan.
Pyhän Johanneksen katedraali (Varsova)
Pyhän Johanneksen katedraali on katedraali Varsovan vanhassa kaupungissa Jesuiittakirkon vieressä ja yksi kaupungin vanhimmista kirkoista. Se on rakennettu alkujaan 1300-luvulla, mutta sitä on uudistettu ja jälleenrakennettu moneen kertaan. Katedraali oli paikka jossa kuninkaat ja kuninkaalliset kruunattiin, ja sinne on haudattu monia Puolan merkkihenkilöitä.
Saksalaiset tuhosivat kirkon Varsovan kansannousun aikana ja se rakennettiin uudelleen sodan jälkeen. Jlleenrakennuksen tavoitteena oli kirkon alkuperäinen gotiikan ajan ulkoasu, ei sotaa edeltänyt barokkikirkko. Muun kaupungin ohella se on UNESCOn maailmanperintöluettelossa.
Katedraaliin on haudattu Puolan viimeinen kuningas Stanislaus II Poniatowski, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja Henryk Sienkiewicz, presidentti Gabriel Narutowicz ja kardinaalit August Hlond ja Stefan Wyszyński.
Velkakirja
Velkakirja on asiakirja, jossa velallinen sitoutuu maksamaan tietyn summan velkojalle. Velkakirjassa sovitaan usein myös maksuehdoista, korosta sekä mahdollisista vakuuksista ja velan irtisanomisesta.
Velkakirjan tyyppejä
Velkakirja voi olla joko tavallinen tai juokseva velkakirja. Juoksevia velkakirjoja ovat määrännäisvelkakirja ja haltijavelkakirja.
Tavallisella velkakirjalla velallinen sitoutuu maksamaan velan siinä nimeltä mainitulle henkilölle. Velkakirjan sanamuoto on ”Maksan NN:lle."
Juoksevia velkakirjoja ovat:
Juoksevat velkakirjat tarkoitettu siirrettäviksi edelleen. Myös tavallisen velkakirjan voi siirtää.
Rektavelkakirja tarkoittaa sellaista velkakirjaa, jossa on kielto velkakirjan siirrosta uudelle velkojalle. Velkakirjan sanamuoto on ”Maksan NN:lle en hänen määräämälleen.”
Kausaalinen velkakirja tarkoittaa sellaista velkakirjaa, josta käy ilmi velan syntymisperuste: esimerkiksi kauppa, josta ostaja on jäänyt velkaa.
Joukkovelkakirja on rahoituksen hankkimiseen tarkoitettu juokseva velkakirja, jollaisia jokin yritys tai julkisyhteisö laskee liikkeeseen suurelle määrälle velkojia samoin ehdoin.
Suomen velkakirjalainsäädäntö
Velkakirjaoikeuden keskeinen säädös Suomessa on velkakirjalaki. Velkakirjasta on lisäksi säännöksiä useissa erityislaeissa. Näitä varsinaisen tarkoituksensa ohella myös velkakirjaa säänteleviä erityislakeja ovat yksityisoikeuden alalta muun muassa kauppakaari, lahjanlupauslaki, kuluttajansuojalaki, laki luottolaitostoiminnasta, indeksirajoituslaki, laki asiakirjain kuolettamisesta, maksutalletuslaki ja oikeustoimilaki. Julkisoikeudellisessa lainsäädännössä velkakirjaa koskevia säännöksiä on esimerkiksi vero-oikeuden, ulosotto-oikeuden ja rikosoikeuden alueella.
Velkakirjan laatiminen velasta ei ole pakollista. Saamisoikeus voidaan perustaa vapaamuotoisesti, esimerkiksi sopimalla velan ehdoista suullisesti. Velkakirjan laatiminen kuitenkin turvaa velkasuhteen osapuolten oikeuksia.
Velkakirjan sisältö
Velkakirjassa on minimissään oltava velan määrä, kuka on velvollinen maksamaan velan ja kenelle sekä lisäksi velallisen allekirjoitus. Käytännössä velkakirjat myös päivätään ja velallisen nimikirjoitus varmennetaan todistajien allekirjoituksin. Velkakirja on kuitenkin pätevä siitä riippumatta, onko se päivätty tai todistettu.
Douglas F4D Skyray
Douglas F4D Skyray on Yhdysvaltain laivaston käyttämä lentotukialusten suihkuhävittäjä. Konetyypin suunnitteli Ed Heinemann, ja sen ensilento tapahtui 1951. Kun laivasto ja ilmavoimat yhdistivät nimeämiskäytäntönsä, koneen uudeksi nimeksi tuli F-6 ; Nimi F-4 annettiin F-4 Phantom II:lle, jonka alkuperäinen nimi oli F4H.
Velkakirja
Velkakirjan sisältö
Mikä tahansa dokumentti, josta ilmenee maksuvelvollisuus, ei ole velkakirjalaissa tarkoitettu velkakirja. Esimerkiksi kauppakirjaa ei pidetä velkakirjana, vaikka siinä olisi ostajan sitoumus maksaa kauppahinta. Velkakirjassa mainitaan lähinnä vain velallisen maksuvelvollisuus. Velkakirjalle onkin ominaista sisällöllinen niukkuus.
Douglas F4D Skyray
Deltasiipisessä koneessa oli yksi Pratt & Whitneyn J-57 suihkumoottori. Koneen kehittelyvaiheissa sen toisella prototyypillä rikottiin nopeuslennon maailmanennätys 3. lokakuuta 1953. Uusi ennätys oli 1 211,7 km/h. Se saavutti myös ennätyksiä nousunopeudessa vuonna 1958. Kone kykeni saavuttamaan lähes 17 000 metrin lakikorkeuden. Konetyypin aktiivipalvelus ensilinjan taistelukäytössä jäi huomattavan lyhyeksi Kylmän sodan aikakautena - vain noin kahdeksisen vuotta. Käytöstä poisto palveluksesta, tapahtui juuri ennen Vietnamin sodan kulminoitumista, vuonna 1964. Konetyypin seuraaja on F5D Skylancer, joka tosin ei tullut hävittäjänä käyttöön.
1. syyskuuta
Suomen kansakouluissa koulutyö aloitettiin 1. syyskuuta.
Velkakirja
Tavallinen velkakirja
Jos velallinen on velkakirjassa sitoutunut maksamaan velan nimetylle henkilölle, on kyseessä tavallinen velkakirja. Se on tosite velan olemassaolosta.
1. syyskuuta
Lähteet
Katso myös: kalenteri ~ 31. elokuuta, 2. syyskuuta
Velkakirja
Tavallinen velkakirja
Tavallisessa velkakirjassa ei ole mainintaa velkojan oikeudesta siirtää velkakirja kolmannelle henkilölle. Maininnan puuttuminen ei kuitenkaan estä siirtämistä. Tavallisen velkakirjan siirto ei tuota uudelle velkojalle parempaa oikeutta kuin luovuttajalla oli. Jos esimerkiksi velkaa on lyhennetty, mutta lyhennyksestä ei ole merkintää velkakirjassa, velallinen voi kieltäytyä maksusta, jos hän pystyy todistamaan maksaneensa lyhennyksen. Periaate on, ettei velkoja voi luovuttaa siirronsaajalle parempaa oikeutta kuin mikä hänellä itsellään oli.
Tavallisesta velkakirjasta säädetään Suomessa velkakirjalain 3 luvussa 26–31 §:ssä.
Juokseva velkakirja
Juokseva velkakirja on joko määrännäis- tai haltijavelkakirja sen mukaan, kenelle velallinen on sitoutunut maksamaan velan. Juokseva velkakirja on siirtokelpoinen arvopaperi.
Määrännäisvelkakirja
Määrännäisvelkakirjassa velallinen on sitoutunut maksamaan velan nimetylle henkilölle tai hänen määräämälleen. Velkakirjassa on siten annettu henkilölle oikeus määrätä toinen henkilö velkojaksi. Velkakirjan sanamuoto voi olla esimerkiksi: ”N.N.:lle tai hänen määräämälleen maksan...”.
Määrännäisvelkakirjan siirtäminen vaatii asianmukaisen siirtomerkinnän. Pelkkä velkakirjan luovuttaminen ei riitä. Siirtomerkinnät tehdään velkakirjaan joko nimennäis- tai avosiirrolla:
Siirtomerkinnässä on siirtäjän allekirjoitus. Sitä ei tarvitse päivätä eikä käytännössä päivätäkään.
Määrännäisvelkakirjan velkojalla on velkojan oikeus, jos hänellä on velkakirja hallussaan ja hän voi vedota häneen ulottuvaan katkeamattomaan siirtosarjaan. Katkeamattomuus tarkoittaa, että velkakirjan siirtyminen ensimmäiseltä velkojalta nykyiselle haltijalle selviää pelkästään siirtomerkintöjä tarkastelemalla. Siirtosarja voi olla katkeamaton, vaikka siinä olisi sekä avo- että nimennäissiirtoja.
Haltijavelkakirja
Haltijavelkakirjassa velallinen on sitoutunut maksamaan velan velkakirjan (nimeltä mainitsemattomalle) haltijalle. Velkakirjan sanamuoto voi olla esimerkiksi: ”Tämän velkakirjan haltijalle maksan...”.
Haltijavelkakirja voidaan siirtää toiselle ilman siirtomerkintöjä. Velkakirja siirretään antamalle se toiselle.
Tavallisen ja juoksevan velkakirjan eroja
Tavallinen ja juokseva velkakirja eroavat sen suhteen, onko velka olemassa ilman velkakirjaa.
Tavallinen velkakirja on todistus saamisen olemassaolosta. Tavallisen velkakirjan velka voidaan periä ilman myös velkakirjaa, jos velan olemassaolo, määrä ja ehdot voidaan todistaa. Tavallisen velkakirjan katoaminen ei siten vaikuta saamisen olemassaoloon, kunhan velkoja pystyy osoittamaan velan syntyneen. Velallinen ei voi kieltäytyä suorittamasta velkaa sillä perusteella, ettei hän saa tavallista velkakirjaa takaisin.
Juoksevat eli haltija- ja määrännäisvelkakirjat ovat arvopapereita. Velkaa ei voi periä ilman velkakirjaa, vaan velka on ”sidottu paperiin”. Jos juokseva velkakirja katoaa, velkoja ei voi vaatia velalliselta suoritusta. Velkoja saattaa kuitenkin onnistua kuolettamaan kadonneen velkakirjan.
Juoksevan velkakirjan velkojan asema määräytyy ulkonaisten seikkojen kuten velkakirjan hallinnan ja siirtomerkintöjen perusteella, eikä velkojan tarvitsee esittää muuta selvitystä velkoja-asemastaan. Tavallisen velkakirjan osalta näin ei ole, vaan velkojan on laillisten saantojen perusteella osoitettava, että hänellä on velkojan oikeus.
Juoksevan ja tavallisen velkakirjan ero onkin pääasiassa siinä, että juoksevassa velkakirjassa saamisoikeus on muunnettu vaihdannassa käyttökelpoiseksi arvopaperiksi, jonka velkoja voi siirtää tai pantata edelleen. Juoksevan velkakirjan uusi saaja voi tietyissä rajoissa luottaa siihen, että hän todella saa velkakirjan osoittaman oikeuden.
Kausaalinen velkakirja
Velan syntymisen syytä (oikeusperustetta, perussuhdetta eli causaa) ei yleensä mainita velkakirjassa. Se voidaan kuitenkin mainita, jolloin kyseessä on kausaalinen velkakirja. Velkakirjalaki koskee muita kuin kausaalisia velkakirjoja.
Kausaalinen velkakirja eroaa muista velkakirjoista siten, että ne velkakirjat, joissa causaa ei mainita, saattavat perustaa velkojalle itsenäisen oikeuden vaatia velkamäärää velalliselta riippumatta siitä, onko velallinen perussuhteen nojalla velkaa tai millaisin ehdoin tämä on perussuhteen nojalla sitoutunut velkasuhteeseen.
Juoksevia velkakirjoja koskevia määräyksiä
Juoksevista velkakirjoista säädetään velkakirjalain 2 luvussa 11-25 §:ssä.
Jos juokseva velkakirja on luovutettu muulle kuin alkuperäiselle velkojalle ja sen saaja on vilpittömässä mielessä, velallisella ei ole oikeutta esittää sitä vastaan seuraavia väitteitä ja vapautua niiden perusteella velan maksusta:
Uuden velkojan ei ole katsottava olleen vilpittömässä mielessä, jos hän tiesi tai hänen olisi pitänyt tietää seikasta, johon väite perustuu.
Seuraavissa tapauksissa juokseva velkakirja on kuitenkin pätemätön, vaikka sen haltija olisi vilpittömässä mielessäkin:
Suomen Huolto
Suomen Huolto oli jatkosodan ja sitä seuranneiden pulavuosien aikana toiminut, vapaaehtoista kansalaisten huoltoa tehneiden järjestöjen keskuselin, jonka tarkoituksena oli taata avustustyön tasapuolisuus ja tarkoituksenmukaisuus. Järjestön edeltäjä oli talvisodan jälkeen perustettu Suomen huollon komitea. Virallisesta kansanhuollosta vastasi kansanhuoltoministeriö.
Historia
Suomen Huolto perustettiin vuonna 1941. Järjestö välitti ulkomailta, lähinnä Ruotsista, Tanskasta, Sveitsistä ja Yhdysvalloista aineellista apua pääasiassa sotaleskille ja -orvoille, sotainvalideille ja siirtoväelle. Suomen Huolto suoritti myös välitöntä avustustyötä lääninkeskusten ja paikallisten vapaan huollon keskusten kautta, etenkin Pohjois-Suomessa. Avustuksia jakaessaan järjestö käytti maan eri osien välillä tarveharkintaa. Suomen Huollon sääntöjen mukaan sen jäseneksi pääsi järjestö tai muu huoltoelin, joka toimi hädänalaiseen asemaan joutuneen väestön hyväksi. Vuoden 1941 lopussa Suomen Huollossa oli kaikkiaan 19 jäsenjärjestöä, muiden muassa Suomen Punainen Risti, Mannerheimin Lastensuojeluliitto, Suomen Aseveljien Liitto, Lotta-Svärd ja Pelastusarmeija.
Avustustoiminnan kokonaisarvo oli noin 14 miljardia silloista markkaa (nykyrahassa vajaat 500 miljoonaa euroa). Vuosina 1942–1949 Suomen Huolto toteutti Kansanavun suurkeräykset, jotka tuottivat noin 1,2 miljardia markkaa (noin 40 miljoonaa euroa). Tunnetussa Kansanavun suurkeräysjulisteessa oli kuvattuna evakkomatkalla ollut poika ja teksti ”Oletko auttanut minua?”.
Suomen Huolto isännöi vuonna 1950 Yhdysvaltain presidentin Franklin D. Rooseveltin lesken Eleanor Rooseveltin vierailua Suomessa. Katsottuaan tehtävänsä tulleen suoritetuksi Suomen Huolto lopetti toimintansa vuonna 1952.
Tieto ja ymmärrys
Tieto ja ymmärrys on filosofi Georg Henrik von Wrightin vuonna 1999 ilmestynyt kokoomateos. Kirja sisältää von Wrightin aiemmat teokset Tiede ja ihmisjärki (Vetenskapen och förnuftet, 1986, suom. Anto Leikola), Minervan pöllö (1992) ja Ihminen kulttuurin murroksessa (1996, suom. Risto Hannula, Jussi T. Aro ja Heikki Nyman).
Miesha McKelvy-Jones
Miesha McKelvy-Jones (s. 26. heinäkuuta 1976) on yhdysvaltalainen entinen 100 metrin aitajuoksija.
McKelvy-Jones voitti 1999 Pan-Amerikan kisoissa pronssia 100 metrin aidoissa. Samana vuonna hän karsiutui Sevillan MM-kisoissa toisissa alkuerissä ajalla 12,98. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän voitti lajissa MM-pronssia ajalla 12,67. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi.
Masako Chiba
Masako Chiba (, s. 18. heinäkuuta 1976) on japanilainen kestävyysjuoksija.
Raytheon
Raytheon Company oli yhdysvaltalainen, pääasiassa sotateollisuuden yritys. Vuonna 2013 konserni oli ruotsalaisen rauhantutkimuslaitos Siprin mukaan maailman neljänneksi suurin aseteollisuusyhtiö. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2013 yhteensä 23,706 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Tästä aseteollisuuden osuus oli 93,0 % (22,0 mrd USD). Yhtiön toimitusjohtajana toimii Thomas Kennedy. Vuoden 2014 myynniksi yhtiö ilmoitti 22,8 miljardia dollaria ja työntekijämääräksi 61 000.
Masako Chiba
Chiba voitti Ateenan MM-kisoissa 1997 MM-pronssia 10 000 metrin juoksussa ajalla 31.41,93. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi GP-finaalissa seitsemänneksi 5 000 metrin juoksussa ajalla 15.32,45. Seuraavana vuonna hän sijoittui neljänneksi Sydneyn maratonilla ajalla 2.37.44. Vuonna 1999 hän oli viides Tokion maratonilla ajalla 2.29.00 ja 2001 hän voitti Sapporon maratonin. Vuonna 2002 hän juoksi Chicagon maratonilla yhdeksänneksi ja Pariisin MM-kisoissa 2003 voitti maratonin MM-pronssia ajalla 2.25.08. Seuraavana vuonna hän oli Osakan maratonilla toinen, voitti Hokkaidon maratonin ja sijoittui Tokion maratonilla neljänneksi. Vuonna 2005 hän voitti Hokkaidon maratonin ja juoksi Chicagon maratonilla kolmanneksi. Vuonna 2006 hän oli Hokkaidon maratonilla yhdestoista.
Raytheon
Huhtikuussa 2020 yritys sulautui United Technologies Corporationin kanssa perustaen uuden yhtiön Raytheon Technologies.
Historia
Vuonna 1964 yritys osti Packard Bellin tietokoneisiin liittyvän liiketoiminnan sekä pienempiä elektroniikkayrityksiä aikomuksena monipuolistaa yrityksen toimintaa. Vuonna 1965 yritys osti Amana Refrigeration Company, jonka se tarvitsi kaupallistaakseen keksimänsä mikroaaltouunin. Vuonna 1971 yritys loi Data Systems osaston, joka myytiin Telexille vuonna 1984. 1990-luvun alusta lähtien yritys on keskittynyt enemmän aseteollisuuteen.
Tuotteet
Raytheon valmisti pääasiassa tutkajärjestelmiä, ohjuksia ja ohjusjärjestelmiä sekä näihin läheisesti liittyviä asioita, kuten ohjuspuolustusjärjestelmiä ja vastaavia.
Raytheon valmisti pitkän kantaman risteilyohjuksia, joita voidaan ampua sukellusveneistä tai valtamereltä taistelualuksista. Tunnetuimpia Raytheonin risteilyohjuksia on Tomahawk-ohjus. Tämä, kuten osa pienemmistäkin Raytheonin valmistamista ohjuksista, oli aiemmin sotateollisuusyhtiö General Dynamicsin tuote.
Pienemmän luokan ohjuksista mainittakoon esimerkiksi torjuntahävittäjissä käytettäviä ilmasta-ilmaan sekä ilmasta-maahan ammuttavia ohjuksia. AIM-7 Sparrow, AIM-9 Sidewinder ja AIM-120 AMRAAM lienevät tunnetuimpia Raytheonin pienempiä ohjuksia. Suomessa Ilmavoimat käyttää Sidewinder ja AMRAAM-ohjuksia Hornet -hävittäjissä ja maavoimat on ottamassa käyttöön norjalais-yhdysvaltalaisen NASAMS-ilmatorjuntajärjestelmän, jonka ohjuksena on AMRAAMin maasta laukaistava versio.
Raytheon valmisti myös jonkin verran tutkia ja tutkajärjestelmiä, mutta se on selvästi erikoistunut lähinnä ohjuksiin. Muuta sotateollisuuden toimintaa Raytheonilla ei juuri ole, ainakaan verrattuna sen isompiin kilpailijoihin kuten Boeingiin ja Lockheediin. Vuoteen 2006 asti Raytheon omisti myös yleisilmailu- ja liikelentokoneita valmistavat Beechcraftin ja Hawkerin.
Aiemmin yhtiö oli osallistunut muun muassa Yhdysvaltain Apollo-ohjelmaan, esimerkiksi rakentamalla Kuuhun laskeutuneelle Apollo 11 -lennolle ohjaustietokoneen sekä mikroaaltoputken, jota käytettiin radio- ja tv-yhteyden lähettämiseksi maahan.
Algerian vaakuna
Algerian vaakuna on Algerian symboli. Sen nykyinen muoto on otettu käyttöön 1976 ja sitä ennen se on muuttunut monta kertaa. Algerian vaakunassa on Islamin symbolit kuun sirppi ja viisisakarainen tähti. Vaakunan käsi on alueen perinteinen symboli, "Fatiman käsi". Nouseva aurinko kuvaa uutta aikaa ja vuoret Atlasvuoria. Vehnän tähkät kuvaavat maatalouden omavaraisuutta, laakerinlehti voittoa ja oliivipuun oksa Välimertä sekä berbereitä. Keltaiset ja ruskeat rakennukset kuvaavat Algerin Kasbahia, alueelle ominaista linnoitettua kaupunkia. Vaakunan teksti الجمهورية الجزائرية الديمقراطية الشعبية (al-Jumhūriyya al-Jazā'iriyya ad-Dīmuqrāţiyya aš-Ša'biyya) tarkoittaa maan virallista nimeä Algerian demokraattista kansantasavaltaa arabiaksi.
Kainuunkylä
thumb|250px|Kainuunkylän koulu thumb|right|250px|Valtatie 21:n asfaltoinnin muistokivi Kainuunkylässä. Kainuunkylä on kylä Ylitornion kunnassa Tornionjoen varrella, noin kaksitoista km etelään Ylitornion kuntakeskuksesta, ja 50 km pohjoiseen Tornion keskustasta. Kainuunkylän ala-aste lakkautettiin vuonna 2005 oppilaitten puutteen ja kunnan säästötoimien takia. Kylässä toimi vielä 1970-luvulla kaksi kauppaa, posti ja baari; vuonna 2010 kyläkauppa, viimeinen julkinen rakennus, lopetettiin.
Tunnettiin ennen nimellä Helsinginkylä, joka on suomennos ruotsinkielisestä sanasta Helsingby.
Historiaa lyhyesti
Kainuunkylä on Tornionlaakson keskiaikaisen asutuksen ydinaluetta. Alueella on tehty arkeologisia kaivauksia, jotka osoittivat että pysyvää asutusta alueella on ollut jo 1060-luvulta lähtien. Kannala -nimisen tilan pihapiirissä on suoritettu arkeologisia kaivauksia 1970-luvulla. Kainuunkylän rakennuskanta on perinteistä. Vanhimmat asuinrakennukset ovat peräisin 1700-luvulta. Huitaperissä, ison Mustajärven rannalla, Rousunvaarassa ja Kierivaaran rinteillä löytyy rakkakuoppia, kiviaidalla eristettyjä viljelystarhoja, vanhoja kvartsikiven louhospaikkoja sekä asuinpainanteita. Kainuunkylän koulu aloitti toimintansa syksyllä 1895 yksityisen kannatusyhdistyksen kouluna Pekanpään pirteissä ja jatkoi 1896 kunnan omistuksessa.Vuonna 1923 tapahtui koulupiirin jako. Poikkilahdessa koulutoiminta jatkui ja Kainuunkylän piirin pohjoisosasta muodostettuun piiriin syntyi toinen koulu.
Kainuunkylän saaret
Vaarojen ympäröimät saaret sijaitsevat Tornionjoen suistossa. Niillä on harjoitettu viljelyä ja laidunnusta, ja maisemalle antavat ominaispiirteensä myös tulvaniityt. Saaret ovat merkittävä lintujen pesimisalue.
Lähteet
66.23111°N, 23.76278°W
Virsikirja
Virsikirja voi tarkoittaa.
Chilen avoin tennisturnaus
Chilen avoin tennisturnaus (sponsorin mukaan VTR Open) on tenniksen miesten ammattilaisturnaus, joka järjestetään Viña del Marissa, Chilessä. Turnaus pelataan massakentillä ja se kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan.
Historia
Vuonna 1992 lakkautettiin kolme ATP-turnausta Brasiliassa. Kun ATP päätti pitää nämä turnaukset Latinalaisessa Amerikassa, Fillolin veljekset päättivät ostaa järjestämisoikeudet pitääkseen yhden näistä turnauksista Chilessä. Ensimmäinen turnaus pidettiin Santiagossa marraskuussa 1993. Vuonna 1999 turnausta ei järjestetty johtuen ATP:n päätöksestä siirtää se helmikuulle 2000. Vuonna 2001 turnaus siirrettiin Viña del Mariin. Vuonna 2010 turnaus palasi jälleen Santiagoon, mutta vuodesta 2012 alkaen se on jälleen pelattu Viña del Marissa.
Vuoden 2007 turnauksessa käytettiin 24 pelaajan lohkovaiheformaattia. Koska formaatissa kuitenkin ilmeni ongelmia muissa turnauksissa, ATP päätti palata vanhaan pudotuspeliformaattiin. Näin ollen Chilen avoimet palasi vanhaan 32 pelaajan kaavioon vuonna 2008.
Useita top 10 -pelaajia on osallistunut tähän turnaukseen, mukaan lukien Mats Wilander, Jim Courier, Jiří Novák, Marcelo Ríos, Carlos Moyà, Gustavo Kuerten, Àlex Corretja, Tommy Haas, Magnus Norman, Sergi Bruguera, Guillermo Coria, David Nalbandian, Gastón Gaudio, Fernando González, Tommy Robredo, Nicolás Lapentti, Albert Costa, Alberto Berasategui, Emilio Sánchez, Guillermo Cañas, Mariano Puerta, Nicolás Massú, David Ferrer, Fernando Verdasco, Juan Monaco, Rafael Nadal, ja Félix Mantilla.
Vologdan alue
Vologdan alue on hallinnollinen alue Pohjois-Venäjällä Itä-Euroopassa.
Maantiede
Vologdan alue rajoittuu pohjoisessa Arkangelin alueeseen, idässä Kirovin alueeseen, etelässä Kostroman, Jaroslavin ja Tverin alueisiin, lounaassa Novgorodin alueeseen, lännessä Leningradin alueeseen sekä luoteessa Karjalan tasavaltaan.
Vologdan alue sijaitsee Itä-Euroopan tasangon pohjoisosassa. Alueen itäosassa virtaa Vienanjoen lisäjoki Suhona. Muista joista mainittakoon Jug, Mologa ja Šeksna. Alueen eteläosassa on Volgan vesistöön kuuluva Rybinskin tekojärvi ja luoteisrajalla on Ääninen. Näiden välillä sijaitsee Valkeajärvi.
Historia
Nykyinen Vologdan alue joutui Novgorodin vaikutuspiiriin 1100-luvulla, jolloin perustettiin myös Vologdan kaupunki. Novgorodin mukana alue liitettiin Venäjään. Vuonna 1796 perustettiin Vologdan kuvernementti, joka oli nykyistä Vologdan aluetta paljon laajempi. Vologdan kuvernementti liitettiin Pohjoiseen aluepiiriin vuonna 1929, josta taas nykyinen Vologdan alue erotettiin vuonna 1937.
Väestö
Vologdan alueen asukasluku on 1 202 444 henkeä vuonna 2010.
Kaupunkilaiset
Kaupunkiväestön osuus on 70,6 %. Suurimmat kaupungit ovat Tšerepovets (312 310) ja Vologda (301 755).
Muita kaupunkeja ovat muun muassa Sokol (38 452 as.), Veliki Ustjug (31 665 as.), Grjazovets (15 528 as.), Babajevo (12 073 as.), Vytegra (10 488 as.), Harovsk (10 079 as.),Totma (9 785 as.), Belozersk (9 616 as.), Ustjužna (9 501 as.), Nikolsk (8 511 as.), Kirillov (7 728 as.), Krasavino (7 003 as.), Kadnikov (4 796 as.). Suurimmat kaupunkityyppiset taajamat ovat Šeksna (20 953 as.) ja Kadui (11 284 as.).
Etninen jakauma
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 96,6 % väestöstä on venäläisiä ja 1,0 % ukrainalaisia. Alueen länsiosassa sijaitsevissa Babajevon ja Vytegran piireissä on vanhastaan asunut vepsäläisiä, joka on suomalaisten lähisukukansa. Vuonna 2002 alueella eli 426 vepsäläistä. Suomalaisia eli alueella 300 henkeä.
Uskonto
Vuonna 2012 julkaistun laajan, Venäjän väestön uskonnollista vakaumusta kartoittaneen Arena-tutkimuksen mukaan Vologdan alueen väestöstä oli:
Hallinto
Vologdan alue on yksi Venäjän federaation jäsenistä eli subjekteista. Sen pääkaupunki on Vologda. Aluehallinnon johdossa on kuvernööri ja lakiasäätävä kokous.
Paikallista itsehallintoa varten alue on jaettu 26 piiriin ja kahteen kaupunkipiirikuntaan.
Talous
Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat metalli-, teräs-, metsä-, puunjalostus-, koneenrakennus-, kevyt-, elintarvike- ja lasiteollisuus. Alueella harjoitetaan myös taide- ja käsityötä. Maataloudessa on keskitytty nauta- ja siipikarjanhoitoon. Lisäksi viljellään pellavaa, vihanneksia ja perunaa.
Alueen länsiosassa on Äänisen ja Rybinskin tekojärven yhdistävä kanava, joka on osa Volgan-Itämeren vesiyhteyttä. Vologda on rautatieristeys, josta johtaa radat pohjoiseen Arkangeliin, itään Kiroviin, etelään Moskovaan ja länteen Pietariin.
Alexander Schaworonkoff
Alexander Schaworonkoff (17. marraskuuta 1861 Viipuri – 28. joulukuuta 1930 Viipuri) oli suomenvenäläinen Viipurissa vaikuttanut liikemies ja kauppaneuvos.
Schaworonkoffin isä oli kauppias Wasili Schaworonkoff, joka perusti vuonna 1856 Viipuriin sekatavara- ja alkoholikaupan. Alexander Schaworonkoff kävi seitsemän vuoden ajan viipurilaista Behmin koulua ja oli sitten 15 vuotta työssä Herman Lydeckenin liikkeessä. Hän siirtyi tämän jälkeen työhön isänsä siirtomaatavaraliikkeeseen ja hankki sen lopulta omistukseensa. Vuonna 1900 hän osti myös Viipurissa toimineen saunalaitoksen. Hän luopui myöhemmin vähittäiskaupasta ja perusti 1912 Viipuriin hedelmien tuontiin ja kananmunien kauppaan erikoistuneen liikkeen. Schaworonkoff sai kauppaneuvoksen arvon 1914.
Török
Török on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
1-butyyni
1-butyyni on butyynin isomeeri. Sen molekyylikaava on sama kuin butyyneillä eli C4H6. Rakennekaavassa C2H5C≡CH alkyyneille ominainen kolmoissidos on kahden ensimmäisen hiiliatomin välissä.
Alexander Schaworonkoff
Schaworonkoff oli Viipurin kaupunginvaltuuston ja taksoituslautakunnan jäsenenä. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli Viipurin majoituslautakunnan jäsenenä ja hän kuului vuonna 1918 muodostettuun Viipurin väliaikaiseen kaupunginhallitukseen. Hän oli vuodesta 1905 Viipurin venäläisen seurakunnan neuvoston jäsenenä ja vuodesta 1916 kirkonisäntänä Viipurin tuomiokirkossa. Hän oli Viipurin venäläisen seurakunnan edustajana vuonna 1917 papiston ja maallikoiden välisessä neuvottelukokouksessa Valamossa sekä Suomen kreikkalaiskatolisen kirkon kirkolliskokouksissa 1919 ja 1921. Suomen kreikkalaiskatolisen kirkon ensimmäinen kirkolliskokous valitsi Schaworonkoffin myös maallikkojäseneksi kirkollishallitukseen.
1-butyyni
1-butyynin moolimassa on 54,09 g/mol, sulamispiste −106 °C, kiehumispiste 8,1 °C, suhteellinen tiheys 0,678 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 107-00-6.
1-butyyniä voidaan valmistaa dehydrohalogenoimalla dihalogeenibutaaneja tai alkalimetalliasetylidien alkyloinnilla. Sillä ei ole suurta kaupallista merkitystä, mutta sitä voidaan käyttää erikoissovellutuksissa polttoaineena.
Kansanlauluja 1
Kansanlauluja 1 on Tapio Rautavaaran vuonna 1966 julkaistu kolmas studioalbumi. Sitä on kehuttu varsin onnistuneeksi levyksi, sekä tulkinnallisesti että Toivo Kärjen tekemiltä sovituksiltaan. Säestävässä yhtyeessä soittavat Pauli Granfelt ja Erkki Inkinen (viulu), Emil Karppinen (sello), Mario Sgobba (klarinetti), Kari Tikka (englannintorvi), Mikko Hynninen (käyrätorvi) ja Heikki Laurila (kitara). Suurta myyntimenestystä albumista ei kuitenkaan tullut, koska Rautavaaran musiikki oli jo jäämässä 1960-luvulla syntyneiden uusien musiikkilajien varjoon.
Vaikka levylle annettiin järjestysnumero 1, kakkososaa ei koskaan julkaistu. Rautavaaran seuraava albumi Tapsa laulaa ja laulattaa (1967), on kuitenkin samantyylinen kuin edeltäjänsä.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kansanlauluja, ellei muutoin mainittu.
Doverin satama
Doverin satama (LOCODE:GB DVR ) on pääasiassa henkilöliikenteeseen keskittyvä satama Englannin kanaalin rannalla Kentissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Doverin satamasta on lauttayhteyksiä mm. Calais'n kaupunkiin Ranskaan. Satamaan pääsee autolla Canterburyn ja Folkestonen suunnista. Lisäksi Dover Prioryn rautatieasemalta on satamaan bussiyhteys.
Vuonna 2017 Doverin satama oli maailman toiseksi vilkkain matkustajasatama.
Barbituurihappo
Barbituurihappo (muita nimiä barbituraattihappo ja malonyyliurea) on pyrimidiinijohdannainen, heterosyklinen orgaaninen yhdiste josta on johdettu joukko depressantteja lääkeaineita, barbituraatteja. Puhtaalla barbituurihapolla ei ole barbituraattien tavoin fyysisiä tai psyykkisiä vaikutuksia.
Barbituurihapon keksi saksalainen kemisti Adolf von Baeyer vuonna 1864 yhdistäessään kondensaatioreaktiossa ureaa ja appelsiinimehusta saatavaa malonihappoa. Malonihappo on myöhemmin korvattu prosessissa dietyylimalonaatilla.
Henry Kjellson
Kjellson harrasti jousiammuntaa. Hänen ideioitaan oli mm. vaihtaa jousien ja nuolien materiaali teräkseksi. Kjellson voitti lajissa maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän toimi lisäksi Ruotsin jousiammuntaliiton puheenjohtajana vuosina 1940–1960.
Barbituurihappo
Barbituurihappoa käytetään myös synteesissä riboflaviinin valmistukseen.
Barbituurihappo on huoneenlämmössä hajuton, veteen hyvin liukeneva jauhe. Barbituurihapon kemiallinen kaava on C4H4N2O3, moolimassa 128,09 g/mol, CAS-numero 67-52-7.
Henry Kjellson
Kjellson uskoi, että pyramidit ja eräät muut muinaiskulttuurien rakennelmat oli rakennettu uponneen Atlantis-kulttuurin teknologialla. Lisäksi hän tutki Raamattua ja päätyi tulokseen, että Mooseksen arkussa oli mahdollisesti radiumia, että Jobin kirjassa kuvattu merihirviö oli ehkä todellisuudessa sukellusvene tai taistelulaiva ja että Mahabharatassa kuvataan lentokoneita, kranaatteja, konekiväärejä ja valojuova-ammuksia. Kjellsonin ajatuksia esiteltiin Suomessa Tekniikan Maailmassa vuonna 1957.
Puopyöli
Puopyöli on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee pitäjän eteläosassa Perniönjoen alajuoksun varrella.
Puopyöli on syntynyt varhaiskeskiajalla. Historioitsija Maunu Knaapinen uskoo Puopyölin olleen Pyhäjoen kuninkaankartanon alkuperäinen paikka, sillä Boböle-nimiset tilat ovat olleet ruotsinkielisen uudisasutuksen hallintokeskuksia jo 1100-luvulla. Puopyölistä tuli säteri 1600-luvulla, jonka omistus vaihtui aatelissuvulta toiselle. Kylässä on sijainnut pieni jokisatama säterin perustamisen aikoihin. Puopyöli on ollut muun muassa Juhana-herttuan ja Frille- ja Horn-sukujen omistuksessa.
Old, New, Borrowed and Blue
Old, New, Borrowed and Blue on englantilaisen rockyhtye Sladen helmikuussa 1974 julkaistu studioalbumi. Se julkaistiin niin sanotun slademanian ollessa Euroopassa suurimmillaan, ja levy nousi Britanniassa listan kärkeen.
Old, New, Borrowed and Blue laajensi yhtyeen repertuaaria "jytärockista" myös melodisempaan suuntaan, mikä ei miellyttänyt kaikkia faneja. Siitä huolimatta singlenäkin julkaistu "Everyday" on useaan otteeseen äänestetty yhdeksi yhtyeen parhaimmista kappaleista. Sladen "Yesterdayksikin" kutsuttu valssipohjainen balladi näytti tekijöidensä Holderin ja Jim Lean lauluntekotaidot uudessa perspektiivissä. Yhtyeen normaalista tavasta poiketen basisti Jim Lea laulaa päävokalistin osuudet kappaleessa "When the Lights Are Out". Ainoa ulkopuolinen muusikko levyllä on Tommy Burton, joka soittaa pianoa kappaleessa "Find Yourself a Rainbow".
Gunnar Graeffe
Thor Gunnar Graeffe (29. toukokuuta 1935 Tammisaari – 11. heinäkuuta 2006 Tampere) oli suomalainen professori ja poliitikko. Elämäntyönsä Graeffe teki Tampereen teknillisen yliopiston fysiikan laitoksen perustajana ja johtajana.
Old, New, Borrowed and Blue
Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä Stomp Your Hands, Clap Your Feet. Siltä puuttuivat kappaleet ”My Town” ja ”My Friend Stan”, jotka oli julkaistu jo Sladest-kokoelman Pohjois-Amerikan versiolla.
Gunnar Graeffe
Tutkija
Graeffe kirjoitti ylioppilaaksi Ikaalisissa vuonna 1954 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon pääaineenaan fysiikka vuonna 1957 Helsingin yliopistossa. Lisensiaatintutkinto seurasi vuonna 1963, ja tohtoriksi Graeffe väitteli vuonna 1964. Vuonna 1963 Graeffe toimi virkaa toimittavana fysiikan apulaisprofessorina Helsingin yliopistossa, minkä jälkeen hän siirtyi tutkijaksi Massachusetts Institute of Technologyyn vuosiksi 1965–66.
Suomeen palattuaan Graeffe nimitettiin fysiikan ensimmäiseksi apulaisprofessoriksi juuri perustettuun Teknillisen korkeakoulun Tampereen sivutoimipisteeseen. Vuodesta 1970 eteenpäin hän toimi varsinaisena professorina ja aloitti fysiikan laitoksen tutkimustoiminnan. Graeffe toimi fysiikan laitoksen johtajana koko uransa ajan aina vuoteen 1998, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hän toimi tänä aikana myös useita kertoja Sähkötekniikan osaston johtajana.
Old, New, Borrowed and Blue
Saavutukset
Isossa-Britanniassa kriitikot kehuivat albumia paljon, saaden osakseen jopa The Beatles -viittauksia. Eräs brittiläinen kriitikko arvioi albumia seuraavasti:
Gunnar Graeffe
Tutkija
Tutkijana Graeffe aloitti toimintansa ydinfysiikan parissa mutta Suomeen palattuaan siirtyi ympäristöfysikaalisten kysymysten tutkimukseen. Erityisesti Graeffeä kiinnostivat ilmakehän vapaat ionit, staattinen sähkö sekä ilmakehän hiukkasmaiset epäpuhtaudet. Viimeksi mainittu tutkimusala on saanut jatkoa TTY:n Aerosolifysiikan laboratoriossa, jossa Graeffen työtä jatkaa professori Jorma Keskinen. Graeffe ei kuitenkaan estänyt muuta tutkimustoimintaa johtamallaan laitoksella,ja laitokselle syntyi useita eri alojen tutkimusryhmiä. Vielä eläkkeelle jäätyäänkin Graeffe osallistui aktiivisesti opetukseen johtamalla kuolemaansa saakka fysiikan seminaarikurssia.
Poliitikko
Graeffe alkoi osallistua politiikkaan 40-vuotiaana, kun hän liittyi Suomen Keskustaan. Merkittävin hänen poliittisista luottamustehtävistään oli presidentin valitsijamiehenä toimiminen vuoden 1988 presidentinvaalissa. Lisäksi Graeffe toimi pitkään Keskustan puoluevaltuuskunnan jäsenenä, puoluekokousedustajana ja Keskustan Tampereen piirin puheenjohtajana. Tampereen kaupunginvaltuustossa Graeffe istui vuodesta 1989 kuolemaansa saakka.
Old, New, Borrowed and Blue
Saavutukset
Useassakin mielessä Old, New, Borrowed and Blue omaa tunnelmia ja vaikutteita Beatles -albumeilta, vaikkapa Rubber Soulilta''. Noddyn ääni tuntuu tulevan lähemmäs Lennonin vastaavaa joka kerta kuullessani sitä''.
Vaikka yhtyettä imartelivatkin jatkuvat vertaukset kaikkien aikojen menestyksekkäimpään yhtyeeseen, ei Slade kuitenkaan halunnut niittää mainetta "uutena Beatlesina".
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Gunnar Graeffe
Poliitikko
Graeffe oli puoluetoiminnan lisäksi aktiivinen myös muualla yhteiskunnassa. Hän oli muun muassa Tekniikan akateemisten liittovaltuuston pitkäaikainen jäsen, Maaseudun sivistysliiton Tampereen piirin puheenjohtaja yli 20 vuoden ajan ja Lalli Oy:n hallituksen jäsen.
Old, New, Borrowed and Blue
Stomp Your Hands, Clap Your Feet
A-puoli B-puoli
Gunnar Graeffe
Poliitikko
Graeffen poliittisen toiminnan painopisteinä olivat suomalainen energiapolitiikka ja alueellinen korkeakoulujärjestelmä. Keskustapuolue palkitsi Graeffen kutsumalla hänet kunniajäsenekseen vuoden 2005 puoluekokouksessa.
Old, New, Borrowed and Blue
Singlet
Listasijoitukset:
Jan Boklöv
Jan Boklöv (s. 14. huhtikuuta 1966 Malmivaaran kylä, Jällivaara, Ruotsi) on ruotsalainen mäkihyppääjä.
Boklöv popularisoi mäkihypyn mullistaneen V-tyylin, alkaen hypätä sillä jo vuonna 1985. Hänestä tuli 10. joulukuuta 1988 Lake Placidissa ensimmäinen ruotsalainen, joka on voittanut mäkihypyn maailmancupin osakilpailun. Samalla kaudella 1988–1989 hän voitti myös cupin kokonaiskilpailun. Maailmancupissa hän kilpaili vuosina 1986–1993. Hän voitti urallaan viisi osakilpailua ja saavutti yksitoista palkintosijaa. Yhtään arvokisamitalia hän ei voittanut. Boklövin lempinimi oli "Jällivaaran leija".
Boklöv sairastaa epilepsiaa ja on Ruotsin television haastattelussa kertonut saaneensa kohtauksen aina illalla kilpailun jälkeen, kun jännitys laukesi.
Usko (albumi)
Usko on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jarkko Martikaisen kaikkiaan viides sooloalbumi, joka julkaistiin 13. huhtikuuta 2011. Se päätti Martikaisen soololevyjen trilogian, joka oli alkanut vuoden 2006 Rakkaudesta ja jatkunut vuonna 2009 Toivolla. Aiemmista lähes täysin akustisista levyistä poiketen Uskon tosin soittaa yhtye, joka nimettiin ”Äänioikeudeksi”.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 4.
V. Westerholmin muotokuvahermi
thumb|Veistos sijaitsee puiden katveessa taidemuseon portaikon oikealla puolella. V. Westerholmin muotokuvahermi on Wäinö Aaltosen vuosina 1924–1926 valmistama muotokuvaveistos. Veistos esittää Turun taidemuseon ensimmäistä intendenttiä, taidemaalari ja professori Victor Westerholmia. Se sijaitsee Turun keskustassa, kaupungin taidemuseon edustalla.
Hermi on korkeudeltaan 4,1 metriä, ja se on valmistettu yhdestä punagraniitittimonoliitista.
Veistos paljastettiin 4. tammikuuta vuonna 1927 G. A. Petreliuksen lahjoitusvaroin. Se on osa Turun kaupungin taidekokoelmaa.
Lähteet
60.45389°N, 22.26233°W
Roadhouse Blues
Roadhouse Blues on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen The Doorsin kappale yhtyeen vuoden 1970 albumilta Morrison Hotel. Se julkaistiin ”You Make Me Real” -kappaleen B-puolena.
Jim Morrisonin ollessa humalassa hän piti bluesin laulamisesta The Doorsin soittaessa yhdessä. ”Roadhouse Blues” on yksi niistä kappaleista, jonka hän keksi päihtyneenä.
The Lovin’ Spoonfulin John Sebastian soittaa kappaleessa huuliharppua. Sebastianin nimi on albumilla ”G. Puglese”, sillä hän ei halunnut tulla yhdistetyksi The Doorsiin Morrisonin pidätyksen takia. Morrison pidätettiin konsertissa Miamissa, koska hän paljasti itsensä yleisölle. Hänet tuomittiin kuudeksi kuukaudeksi vankilaan, mutta Morrison ehti kuolla ennen vankilaan joutumista.
Kang
Kang tarkoittaa seuraavia:
Vladimirin alue
Vladimirin alue on hallinnollinen alue Keski-Venäjällä Itä-Euroopassa Moskovan itäpuolella. Se rajoittuu pohjoisessa Jaroslavlin ja Ivanovon alueisiin, idässä Nižni Novgorodin alueeseen, etelässä Rjazanin alueeseen sekä lännessä Moskovan alueeseen.
Maantiede
Vladimirin alue kuuluu pääasiassa Itä-Euroopan tasankoon, vain luoteisosa sijaitsee Keski-Venäjän ylängöllä. Alueen itärajalla virtaa Oka. Okan sivujoki Kljazma virtaa Vladimirin kaupungin läpi.
Historia
Vladimirin kaupunki on perustettu noin vuonna 990 jaa. Siitä tuli Luoteis-Venäjän ja Vladimir-Suzdalin valtion pääkaupunki vuonna 1157.
Luettelo jyrsijöistä
Tämä on luettelo jyrsijöiden (Rodentia) lahkoon kuuluvista nisäkkäiden alalahkoista, osalahkoista, yläheimoista, heimoista, alaheimoista, tribuksista, suvuista ja lajeista. Luettelossa käytetty taksonomia perustuu Wilsonin ja Reederin Mammal Species of the World -teokseen (2005), jonka mukaan jyrsijöiden lahkossa on 2 277 elossa olevaa tai viimeisten 500 vuoden aikana sukupuuttoon kuollutta lajia. Sukupuuttoon kuolleet lajit on merkitty ristillä.
==Oravamaiset jyrsijät (Sciuromorpha)==
Teedra Moses
Teedra Moses (s. 17. joulukuuta 1976 New Orleans, Louisiana ) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Mary J. Bligen ja Macy Grayn kanssa.
Vladimirin alue
Historia
Yksi Euroopan tärkeimmistä arkeologisista löydöistä myöhäispaleoliittiselta kaudelta, Sungirin asutus ihmishautoineen sijaitsee Vladimirin alueella. Sungir on noin 20 000–28 000 vuotta vanhaa asutusta.
Väestö
Vladimirin alueen asukasluku on 1 449 000 henkeä (vuonna 2008). Kaupunkiväestön osuus on 77,7 %. Suurimmat kaupungit ovat Vladimir, Kovrov, Murom, Aleksandrov, Gus-Hrustalnyi, Koltšugino ja Vjazniki.
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan asukkaista 94,7 % on venäläisiä ja 0,6 % tataareja.
Hallinto
Vladimirin alue on yksi Venäjän federaation jäsenistä eli subjekteista. Sen pääkaupunki on Vladimir. Aluehallinnon johdossa on kuvernööri ja lakiasäätävä kokous.
Paikallishallintoa varten alue on jaettu 16 piiriin ja 5 kaupunkialueeseen.
Talous
Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, metalli-, kevyt-, kemian- ja lasiteollisuus. Lisäksi harjoitetaan taidekäsitöitä.
Maatalous
Maatilat kattavat 38% koko alueesta. Tärkeimpiä tuotteita on vilja, vihannekset, peruna, rehukasvit ja pellava. Nauta- ja pienkarja, myös siat ovat alueen karjatalouden päähaarat. Vladimirin kuormahevonen on Venäjän tärkeimpiä työhevosia.
Alueelta johtavat rautatiet Ivanovoon, Moskovaan ja Nižni Novgorodiin. Moskova-Vladimir-Nižni Novgorod ja Moskova-Vladimir-Kazan ovat tärkeitä kauppa- sekä matkustusreittejä.
Edward Said
Edward Wadie Saïd (arabiaksi: إدوارد وديع سعيد‎, Idwārd Wadīʿ Saʿīd) (1. marraskuuta 1935 Jerusalem, Palestiinan brittiläinen mandaatti – 25. syyskuuta 2003 New York, New York) oli palestiinalaisyhdysvaltalainen kirjailija, kirjallisuusteoreetikko, kulttuurikriitikko ja palestiinalaisten oikeuksien ajaja. Hän oli yksi tärkeimmistä postkolonialismin teorioiden luojista. Sen lisäksi hän oli tunnettu postmodernisti. Hän oli myös Columbian yliopiston professori.
Edward Said syntyi Jerusalemissa. Hänen isänsä oli palestiinalaistaustainen Yhdysvaltain kansalainen ja äitinsä palestiinalainen. Sekä hänen isänsä että äitinsä olivat uskonnoltaan protestantteja. Edward Said kuoli leukemiaan 67-vuotiaana.
Orientalismi
Saidin tunnetuin teos on Orientalismi (1978). Said kirjoitti, että hän halusi kirjalla osoittaa, että puhe islamista oli radikaalisti vääristynyttä ei vain siksi, että se halusi puristaa rikkaan ja monimuotoisen islamilaisen elämän johonkin ideologiseen kaavaan, vaan myös siksi, että se toisti orientalistisia virheitä, joiden mukaan voidaan sanoa, että oikea islam on jotain X, Y tai Z.
Arvioita
Helsingin Sanomien muistokirjoituksessa Toni Ervamaa kirjoitti, että teos Orientalism (1978) mullisti tavan, jolla lännen ja idän, pohjoisen ja etelän, alistajien ja alistettujen suhteista puhuttiin. Said väitti, että läntinen kulttuuri näkee "idän" eksoottisen kiehtovana, mutta toisaalta tietämättömänä, laiskana ja katalana haaremien maana. Tämä tapa nähdä itä oli samalla tapa käyttää valtaa.
Semiootikko ja persialaisen runouden tuntija Henri Broms (1927–2014) kirjoitti, ettei ollut tavannut yhtään kirjaa, joka kääntäisi tosiasiat siinä määrin päälaelleen kuin Edward Saidin Orientalismi, ja että sille veti vertoja vain Stalinin Kootut teokset. Said muun muassa väitti, ettei Saksassa ollut mainitsemisen arvoista orientalistiikka, ja että orientalistiikka oli syntynyt tukemaan kolonialistista siirtomaavaltaa.