cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oettinger
Tiivis yhteistyö Volkswagen AG:n kanssa alkoi vuonna 1963, ja vuodesta 1974 lähtien asiakas saattoi Saksassa tilata Oettinger-viritetyn uuden autonsa suoraan VW-piirimyyjältään. Monessa muussakin maassa Oettingerin ja maahantuojan yhteistyö oli ollut tiivistä jo 1960-kuvulta asti ja yhteistyömaiden luettelo kasvaa edelleen. Oettinger tunnetaan ennen kaikkea Volkswagenin virittäjänä, mutta tarjonta käsittää myös Audin, Seatin ja Škodan malleja näiden valmistajien siirryttyä VAG-konsernin piiriin. Lisäksi yhtiö on kehittänyt tuotteitaan muun muassa tiettyihin Mercedes-Benz- ja Volvo -malleihin. Yksityiskohtaisempaa tietoa löytyy alla olevista norjalaisen ArtRacing:in erinomaisista englanninkielisistä historiikeista.
Friedrichsdorfin uusi tehdas vihittiin käyttöön vuonna 1987, ja se sijaitsee E451- eli A5-moottoritien varressa noin 20 km Frankfurt(Main):in pohjoispuolella. Vuonna 1988 Oettingerin yhtiöryhmään kuului OKRASAn ja valimo MOTOGEMAn lisäksi muun muassa VAG-piiriedustus Frankfurt am Mainissa, rakennus- ja kiinteistöyhtiöitä, osuus LÖBBECKE-pankissa sekä hotelli kuulun Nürburgringin varressa. Pelkästään OKRASA työllisti 120 henkilöä.
Suomalaisittain kiinnostava on Tallinnaan 1988 perustettu ESTTEC-yhteisyritys, jossa Oettinger oli 49% vähemmistöosakas, ja joka alkoi virittää Ladan moottoreita Eestin neuvostotasavallassa. Sijoittuminen Viroon selittynee osin sillä, että Gerhard Oettingerin isä oli 1920-luvulla ollut avaamassa Eestin nahkateollisuuden vientiä maailmalle. Oettingerin vävy Gert Scholl oli ottanut vastuun yhtiön teknisestä kehityksestä ja Friedrichsdorfin tehdas oli loppuvuonna 1988 nostanut Lada-koemoottorin tehon jo 128 hevosvoimaan. Esttec-moottorien käyttäminen sallittiin suomalaisessa Formula 4-kilpaluokassa kaudelle 1990. Yhteisyrityksen myöhemmästä kohtalosta ei toistaiseksi ole löytynyt luotettavaa tietoa mutta se lienee jäänyt uudelleenjärjestelyjen 1990-1991 uhriksi.
Perustaja DI Gerhard Oettinger erosi yhtiöstään vuonna 1990, ja seuraavana vuonna MBO-kaupalla uudet osakkaat löytänyt yhtiö muutti nimensä nykyiseen muotoon. Gerhard Oettinger kuoli vuonna 1997.
Oettingerin moottoreiden kehitystyö tapahtuu yhtiön omissa laitoksissa, ja sen tuotteet ovat usein ennakoineet Volkswagenin myöhempää sarjatuotantoa, tai se on saanut kehitettäväkseen projekteja joiden tuotantomäärät olisivat jääneet suuryhtiön kannalta liian pieniksi. Tyypillistä Oettingerin moottoreille on kasvanut iskutilavuus ja varta vasten valmistettu taottu kampiakseli. Moottoreiden virittämisen ohella Oettingerin tuotevalikoimaan kuuluu ajo-ominaisuuksia parantavia alustasarjoja sekä ehostusta auton ulkonäköön tuovia korisarjoja.
Gerhard Oettinger: Hub ist meine Devise, das bringt Drehmoment  ja Hubraum ist durch nichts zu ersetzen - außer noch mehr Hubraum.
La Niña
pienoiskuva pienoiskuva La Niña on meteorologinen sääilmiö, joka on päinvastainen kuin El Niño -ilmiö. La Niñassa lämpötilat laskevat erityisesti Tyynenmeren tropiikissa vaikuttaen tätä kautta säätiloihin myös muualla maapallolla. Euroopan säähän se kuitenkin vaikuttaa vähäisesti etenkin kesäkuukausina. La Niña kestää kerrallaan vähintään puolen vuoden jakson. La Niñan vaikutukset säähän kuitenkin vaihtelevat alueittain; esimerkiksi Kaakkois-Aasiassa yleistyvät rankkasateet kun taas Itä-Afrikassa kuivuus.
Millog
Millog Oy on vuoden 2009 alussa perustettu yritys, jolta Suomen maavoimat hankkii vaativat kunnossapito- ja elinkaaren tukipalvelut. Lisäksi Millog tuottaa kunnossapitopalveluja merivoimille, ilmavoimille ja puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskukselle. Yhtiö on puolustusvoimien ja Rajavartiolaitoksen strateginen kumppani.
Millogin pääomistajat ovat Patria ja Insta.
Historia
Oricopa Oy on Millogin kokonaan omistama tytäryhtiö, johon on liitetty osa Insta DefSec Oy:n toiminnasta.
Vuonna 2013 Raskone Oy myi osuutensa Millogista Patrialle ja Installe, jonka jälkeen Patria omistaa 59,9 % ja Insta omistaa 37,1 % Millogista. Loput 3,0 % omistaa Millogin tytäryhtiö Oricopa.
Joulukuussa 2019 Millog sopi Virve Tuotteet ja Palvelut Oy:n koko osakekannan ostamisesta.
Lokakussa 2020 Millog sopi Western Shipyard Oy:n koko osakekannan ostamisesta.
Organisaatio
Yhtiöllä on tuotantotoimintaa 22 eri paikkakunnalla ja sen pääkonttori on Tampereella. Yhtiön palveluksessa on yli 1 000 työntekijää ja liikevaihto on noin 150 M€.
Johto
Millogin toimitusjohtaja on Sami Pitkänen. Senopin toimitusjohtaja on Aki Korhonen.
SA-kaupat
Millogille kuuluu Hämeenlinnan SA-kauppa, jossa myydään Puolustusvoimien hylkäämää ja käytöstä poistettua materiaalia. Jyväskylän ja Oulun SA-kaupat lakkautettiin keväällä 2021.
Kuopion Neulaniemen SA-kauppa lakkautettiin ja sen materiaali siirrettiin Ouluun loppuvuodesta 2009. Tikkakoskella aikaisemmin sijainnut Kasinhäntä-niminen ilmavoimiin erikoistunut myymälä siirrettiin vuonna 2010 Jyväskylään avattuun kauppapaikkaan. Myös Lylyn SA-kauppa LyVi yhdistettiin loppuvuodesta 2010 Jyväskylän SA-kauppaan.
Huutokaupat
Yhtiö organisoi Puolustusvoimien ylijäämämateriaalin huutokauppoja, joita on järjestetty vuodesta 1944 lähtien.
Museo
Myös Viestivarikon museo Lylyssä on osa yhtiötä. Museo ei ole enää yleisölle avoinna.
Siltarumpupolitiikka
Siltarumpupolitiikka on Suomessa käytetty nimitys ilmiöstä, jossa poliitikot ajavat valtion budjettia tehtäessä läpi pieniä investointeja omaan vaalipiiriinsä tai kotikuntaansa. Muissa maissa sama ilmiö tunnetaan eri nimillä. Suomessa nimitys tulee tarkasti yksilöidyistä ylimääräisistä tienpidon määrärahoista.
"Siltarumpupolitiikan" perimmäisenä tarkoituksena on pidetty poliitikon halua tulla uudelleen valituksi olemalla äänestäjilleen näkyvällä tavalla hyödyksi. Korjauksen paikallisiin oloihin toivotaan nähtävän asiaa ajaneen poliitikon ansiona.
Siltarumpupolitiikalle 1990-luvulla muodostui pilkallinen sävy ja liian avoimesti omia paikallisia hankkeita valtakunnallisesti ajavaa saatetaan sanoa siltarumpupoliitikoksi. Erityisesti siltarumpupolitiikka liitetään Suomessa keskustapuolueeseen ja sisäministeriin Mauri Pekkariseen. Pekkarinen toimi sisäministerinä vuosina 1991-1995. Termiä oli tiettävästi käyttänyt jo aiemmin Jörn Donner. Pekkarisesta tulee myös pekkarointi. Muita samankaltaisia käsitteitä ovat iltalypsy. Kuitenkin samalla tavoin muidenkin puolueiden kansanedustajat ovat ajaneet oman alueensa etua.
Esimerkkejä
Helsingin Sanomat listasi mm. seuraavat hankkeet esimerkkeinä siltarumpupolitiikasta:
Koivuranta (yhtiö)
alt=|pienoiskuva|Koivurannan Volvo 8700 linja-auto Jyväskylässä. Koivuranta Oy on suomalainen linja-autoyhtiö. Yrityksen kotipaikka ja varikko sijaitsevat Konnevedellä. Yhtiö harjoittaa säännöllistä linja-autoliikennöintiä vakiovuoroilla ja pikavuoroilla Keskisuomen ja Savon alueilla. Lisäksi yhtiöllä on erityisiä NOVA-vuoroja (nopea vakio). Yhtiö harjoittaa myös tilausajoliikennettä Suomessa ja ulkomailla.
Edvard Ainasoja
thumb|150px|Edvard Ainasoja Edvard Ainasoja (9. elokuuta 1891 Nivala – 20. elokuuta 1969 Nivala) oli puuseppä, jääkärivääpeli ja maanviljelijä.
Koivuranta (yhtiö)
Historiaa
Säännöllistä linja-autoliikennettä yhtiö on harjoittanut vuodesta 1923 alkaen. Vuotta 1923 on pidetty virallisena linja-autoliikenteen aloittamisvuotena, mutta vuoden 1962 aikataulussa on tieto, että yhtiön perustaja Viljami Liimatainen olisi aloittanut liikennöinnin jo kesällä 1922 reiteillä Konnevesi-Hankasalmi ja Konnevesi-Kuusaa, joka oli lähinnä syöttöliikennettä junille, mutta liikennöinti jouduttiin talveksi lopettamaan kun teitä ei aurattu. Yhtiö toimi alkuun nimellä Viljami Liimatainen, mutta 1930-luvun alussa yhtiömuodoksi valittiin osakeyhtiö, ja yrityksen nimi Koivuranta tuli maatilan nimestä.
Edvard Ainasoja
Elämäkerta
Ainasojan vanhemmat olivat maanviljelijä Abner Ainasoja ja Johanna Viitala ja hänen puolisonsa oli Katriina Salanne (7. maaliskuuta 1894 Nivala – 1. joulukuuta 1963 Nivala). Ainasoja ja hänen vaimonsa on haudattu Nivalaan.
Koivuranta (yhtiö)
Historiaa
Yrityksen bussit ovat olleet yhtiön alkutaipaleesta saakka väreiltään kelta-punaisia, mutta 1950-luvulla kun Koivurannalle oli tulossa uusi linja-auto koritehtaalta, ja auto oli värjätty vahingossa samoilla väreillä kun naapurikunnan yrityksen bussit, sillä bussit olivat samaan aikaan valmisteilla koritehtaalla, mutta yrityksen perustaja Viljami Liimatainen olikin tykästynyt näihin väreihin, joten myöhemmin kaikki muutkin värjättiin samoihin väreihin, aina vuoteen 2000 asti jolloin yhtiölle tuli linja-auto kelta-punaisissa väreissä. Yrityksen väritystä kuitenkin muutettiin vuonna 2003 nykyiseen muotoonsa.
Edvard Ainasoja
Jääkäriaika
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania. Ainasoja ilmoittautui vapaaehtoisena jääkäripataljoona 27:ään ja saapui Lockstedtin leirille Saksaan Pioneerikomppaniaan 7. joulukuuta 1915. Hilfsgruppenführeriksi hänet ylennettiin 31. toukokuuta 1917. Ainasoja osallistui jääkäripataljoona 27:n mukana taisteluihin Misse-joella, Riianlahdella, Schmardenissa ja Aa-joella. Varavääpeliksi hänet ylennettiin Saksassa 11. helmikuuta 1918 juuri ennen kotimaahan lähtöä.
Koivuranta (yhtiö)
Historiaa
Myöhemmin toiminnan aloittamisesta on avautunut lisää reittejä muun muassa Jyväskylään, Kuopioon. Yhtiön toimitusjohtajana Viljami Liimataisen jälkeen toiminut Jaakko Suokivi kuoli yllättäen vuonna 1988, jolloin yhtiön toimitusjohtajaksi siirtyi Juha Suokivi.
Edvard Ainasoja
Suomen vapaussota
Ainasoja palasi Vaasaan 25. helmikuuta 1918 jääkäreiden pääjoukon mukana. Suomen sisällissodassa hän palveli joukkueenjohtajana 2. Jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 1. komppaniassa, joka otti osaa taisteluihin Tampereen seudulla. Hän haavoittui vaikeasti polveen ja olkapäähän Kalevankankaalla 28. maaliskuuta 1918. Häntä hoidettiin Vaasan ja Nivalan sairaaloissa. Toivuttuaan haavoistaan Ainasoja palveli joukkueenjohtajana 2. ja 5. Jääkärirykmentin Täydennyspataljoonan 1. komppaniassa, mistä hänet siirrettiin 18. kesäkuuta 1918 jääkärirykmentin 3. komppaniaan ja edelleen 18. heinäkuuta 1918 Pioneerikoulutuspataljoonaan ja pataljoonan jakauduttua kahtia Pioneeripataljoona 1:een, jossa toimi 4. komppanian kouluttajana. Osallistui Karjalankannaksella pioneeritehtäviin 15. toukokuuta 1919 – 30. syyskuuta 1919 joutuen mukaan rajakahakoihin venäläisten kanssa. Puolustusvoimista hän erosi heikentyneen terveydentilansa johdosta, joka oli peruja häneen haavoittumisestaan 2. lokakuuta 1920. Hänet ylennettiin vääpeliksi 7. toukokuuta 1918.
Koivuranta (yhtiö)
Historiaa
Vuonna 1956 sattui Kivisalmen linja-autoturma, jolloin yrityksen bussi oli matkalla Jyväskylästä Kuopioon, ja Kivisalmen lossille tultaessa bussin jarrut pettivät ja auto syöksyi järveen vieden 15 ihmistä mukanaan, matkustajista 18 henkilöä pelastui.
Aivan toiminnan aloitusvuosina vuonna 1962 Koivuranta osti Viitasaarella toimineen Viitasaaren Linja Oy:n liiketoiminnan, ja yhtiön toimitusjohtajaksi siirtyi Jaakko Suokivi. Tästä yrityskaupoista johtuen Koivurannalle avautui linjaliikennettä Jyväskylästä Viitasaarelle, Pihtiputaalle ja Konginkankaalle, ja yhtiöstä tuli Koivurannan sisaryhtiö, ja kotipaikka muuttui Konnevedelle. Myöhemmin Viitasaaren Linja yhtiönä purettiin, ja se yhdistettiin lopullisesti Koivurantaan vuonna 2003.
Seuraava yrityskauppa tapahtui vuonna 2008, jolloin yhtiö osti Konnevedellä toimineen Tilausliikenne Heikki Laulainen Oy:n liiketoiminnan, ja näin ollen yhtiö pystyi laajentamaan liiketoimintaansa myös pienoisbusseihin.
Yhtiö osallistui vuonna 1995 useamman yrityksen yhteenliittymään johon yhtiö hankki uuden bussin, joka kuljetti saksalaisia turisteja Nordkappiin ja takaisin. Yhtiö toimi silloin Pohjolan Turistiauton Oy:n alihankkijana. Vuonna 2001 yhtiön bussi kuljetti turisteja Stavangerista ja Oslosta Nordkappiin jonka lentokentällä tapahtui matkustajien vaihto. Yhtiö on myös kuljettanut vuonna 2001-2002 Norjassa turisteja.
Yhtiö tänäpäivänä
Yhtiöllä on säännöllistä reittiliikennettä yhteysväleillä Jyväskylä-Laukaa-Rautalampi-Kuopio, Pikavuorot Jyväskylä-Kuopio-Jyväskylä, Jyväskylä-Laukaa-Sumiainen, Hytölä-Sumiainen-Suolahti-Äänekoski, Äänekoski-Konginkangas, Jyväskylä-Viitasaari, Jyväskylä-Pihtipudas, Jyväskylä-Konnevesi. Yhtiö hoitaa myös koululaiskuljetuksia Konnevedellä ja Sumiaisissa.
Yhtiön kalustoon kuuluu noin 20 linja-autoa. Kalusto koostuu seuraavantyyppisistä linja-autoista:
Pauli Lehtosalo
Pauli Lehtosalo (18. joulukuuta 1910 Vehkalahti – 12. maaliskuuta 1989) oli suomalainen poliitikko ja moninkertainen Maalaisliiton ministeri kolmessa eri hallituksessa, hallitusneuvos ja maatalousministeriön kansliapäällikkö. Koulutukseltaan hän oli lakimies.
Lehtosalo oli myös vuosina 1961–1962 toimineen Suomen Keskustapuolueen puheenjohtaja.
Stout
thumb|[[Guinness-olutta.]] Stout on tumma pintahiivaoluttyyppi, joka on portterin tapaan tehty samanlaisista maltaista, mutta yleensä käytetään myös paahdettua, mallastamatonta ohraa. Guinness on maailmanlaajuisesti tunnetuin stout-tyyppinen olut. Guinness olikin ensimmäinen, joka valmisti Stout-Porteriksi kutsumaansa olutta vuonna 1820. Tätä ennen Guinness oli valmistanut englantilaistyylisiä ale-oluita. Guinness on kuuluisin irlantilainen kuiva stout.
Imperial stout, eli Russian Imperial Stout, oli alun perin Englannissa tehtyä olutta, jota vietiin Venäjälle tsaarin hoviin. Imperial stoutissa on korkea alkoholipitoisuus, jopa 9-17 %. Tämän ansiosta olut ei pilaantunut pitkän kuljetuksen aikana ja se sieti myös paremmin kylmää ilmastoa. Suosittuja imperial stouteja ovat muun muassa englantilainen Samuel Smith's Imperial Stout ja amerikkalainen North Coast Old Rasputin Russian Imperial Stout.
Milk stout on makeutettu laktoosilla eli maitosokerilla. Tämä on mahdollista, koska oluthiiva ei pysty hyödyntämään laktoosia käymisprosessissa. Milk stoutin idea on lähtöisin lontoolaiselta (Lincoln's Inn Fields) John Henry Johnsonilta, joka patentoi tuotteen reseptin vuonna 1875. Johnson ei omana aikanaan kuitenkaan saanut idealleen menestystä. Kaupallisen tuotannon aloitti Kentin Hythessa sijainnut Mackeson's Brewery, joka pani milk stoutia ensimmäisen kerran vuonna 1907 ja toi sen laajemmille markkinoille vuonna 1910.
Sweet stoutissa käytetään suklaamallasta ja jos ohramaltaaseen lisätään kauraa, voidaan puhua oatmeal stoutista. Suosittuja esimerkkejä ovat englantilaisen Young's-panimon Double Chocolate Stout ja Oatmeal Stout.
Decibel Storm
Decibel Storm on Oz-yhtyeen albumi vuodelta 1986. Aiemmasta poiketen kaikki jäsenet ovat olleet säveltämässä kappaleita. Albumi sai edellistä albumia paremmat arvostelut, mutta kaupallisen menestyksen puuttuessa yhtye hajosi pian levyn julkaisemisen jälkeen. Albumilta löytyvä ”Teenage Rampage” on alun perin The Sweet -yhtyeen kappale vuodelta 1974.
Sana viikonvaihteeksi
Sana viikonvaihteeksi on rap-artisti Seren Seremoniamestari -nimellä julkaistu kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 2002. Albumilta julkaistiin singlet "Chillaa meiä kanssa" ja "Egotrippi". Albumin on tuottanut kokonaan Skillsters.
Asetamidi
Asetamidi on orgaaninen yhdiste, jonka kemiallinen kaava on C2H5NO ja rakennekaava CH3CONH2. Asetamidista käytetään myös nimityksiä etikkahappoamidi, etaaniamidi, asetamidihappo tai metaanikarboksiamidi.
Asetamidi on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää, värittömiä kiteitä. Sen moolimassa on 59,07 g/mol, sulamispiste 81 °C, kiehumispiste 222 °C, suhteellinen tiheys 1,16 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 200 g/ml ja CAS-numero 60-35-5.
Valmistus ja käyttö
Asetamidia voidaan valmistaa usealla tavalla. Ammoniakki reagoi asetamidiksi muun muassa asetyylikloridin ja etikkahappoanhydridin kanssa. Teollisesti käytettyjä suuren mittakaavan asetamidintuotantoprosesseja ovat kuitenkin ammoniuasetaatin kuumennus ja asetonitriilin hydrolyysi happojen tai emästen katalysoimana. Aetamidia käytetään liuottimena, muovien pehmentimenä ja useiden kemikaalien, kuten tioasetamidin ja eräiden hyönteismyrkkyjen ja lääkeaineiden synteeseissä.
Pyhä Innocentius I
Pyhä Innocentius I (n. 378–12. maaliskuuta 417) oli paavina 21. joulukuuta 401 – 12. maaliskuuta 417. Hieronymuksen mukaan hän oli edellisen paavin, Anastasius I:n poika, joka oli syntynyt ennen isänsä vihkimistä papiksi.
Innocentiuksen ollessa paavina Alarik ja visigootit piirittivät Roomaa. Historioitsija Zosimus vihjaa Historia Nova -teoksessaan, että piirityksen aikana Innocentius salli väliaikaisesti yksityiset pakanauhrit. Zosimus viittaa myös siihen, että pakanoiden yritys elvyttää julkinen kultti ei saanut enää riittävästi kiinnostusta ja Rooma oli näin edellisen vuosisadan aikana kristillistynyt.
Innocentius lujitti kirkon valtaa kaikin keinoin ja tuomitsi pelagiolaisuuden.
Polaroituvuus
Polaroituvuus on mitta sille miten voimakkaasti atomien ytimet ”kahlitsevat” elektroneja. Polarisoituvuus on aineen ominaisuus muodostaa hetkellisiä dipoleita, jotka määrittävät sidotun järjestelmän dynaamisen vasteen ulkoisille kentille ja antavat käsityksen molekyylin sisäisestä rakenteesta. Kiinteässä aineessa polarisoituvuus määritellään dipolimomentiksi kiteisen solun tilavuusyksikköä kohti. Polarisoituvuus määritellään atomin tai molekyylin elektronipilven varauksen jakautumisen suhteellista muuttumista sen normaalista muodosta ulkoisen sähkökentän vaikutuksesta.
Luettelo Euroopan maista asukasluvun mukaan
Tämä on luettelo Euroopan maista asukasluvun mukaan.
Maa jotka ulottuvat kahteen maanosaan Aasiaan ja Eurooppaan. Maat jotka sijaitsevat kokonaan Aasiassa  mutta joita voidaan pitää Euroopan maina
Rijeka
Rijeka (,, , muilla kroatian murteilla Rika tai Reka eli "joki") on tärkeä satamakaupunki Kroatiassa Kvarnerinlahden pohjukassa Adrianmeren rannalla. Kaupunki on Kroatian kolmanneksi suurin. Kaupungissa on 144 043 asukasta (vuonna 2001) ja sen pinta-ala on 44 neliökilometriä. Rijeka on Primorje-Gorski Kotarin maakunnan keskus.
Historia
Rooman valtakunnan aikaan kaupungin nimi oli Tarsattica ja se sijaitsi nykyisen Rijekan vanhankaupungin paikalla. Varhaisimmat kaupungista kertovat keskiaikaiset lähteet ovat 1200-luvulta ja niissä mainitaan kaksi paikkakuntaa, Trsat Rječina-joen vasemman rannan kukkulalla ja Rijeka roomalaisen Tarsattican paikalla meren rannalla. Kaupunki kehittyi huomattavasti 1500-luvulla kaupan keskuksena. Sen talous kukoisti jälleen 1700-luvulla, kun Rijeka julistettiin vapaasatamaksi. Vuonna 1868 Rijeka siirtyi Unkarin suoraan hallintaan ja siitä tuli maan merkittävin satama. Itävalta-Unkarin hajoamisen jälkeen vuonna 1918 kaupungista tuli osa Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskuntaa, mutta italialaiset miehittivät sen. Kaupunki oli lyhyen aikaa vuosina 1920–1924 itsenäinen valtio, Fiumen vapaavaltio, mutta se joutui jälleen italialaisten haltuun ja taantui pieneksi provinssikaupungiksi. Toisen maailmansodan jälkeen se siirtyi osaksi Jugoslaviaa ja nousi maan merkittävimmäksi satamaksi.
Rijekassa sijaitsevat muun muassa vuonna 1765 perustettu Kroatian kansallisteatteri ja Rijekan yliopisto (1632).
Talouselämä
Laivayhtiö Jadrolinijan pääkonttori sijaitsee Rijekassa.
Urheilu
Paikallinen jalkapallojoukkue on nimeltään HNK Rijeka.
Vasil Radoslavov
thumb|Vasil Radoslavov vuonna 1915. Vasil Hristov Radoslavov (27. heinäkuuta 1854 Lovetš – 21. lokakuuta 1929 Berliini, Saksa) oli bulgarialainen poliitikko, joka toimi Bulgarian pääministerinä vuosina 1886–1887 ja 1913–1918. Hän oli pääministerinä myös lähes koko ensimmäisen maailmansodan ajan.
Radoslavov opiskeli lakia Heidelbergin yliopistossa Saksassa ja valmistui vuonna 1882. Hänet valittiin jo seuraavana vuonna Bulgarian parlamenttiin ja vuosina 1884–1886 hän toimi oikeusministerinä Petko Karavelovin sekä Kliment Tărnovskin hallituksissa. Vuosina 1886–1887 hän toimi itse pääministerinä. Ferdinand I:n valtaistuimelle nousun jälkeen Radoslavovista tuli venäläisvastaisen liberaalipuolueen johtaja ja Stefan Stambolovin vastustaja. Stambolovin hallituksen kaaduttua hän toimi 1894 uudelleen oikeusministerinä ja 1899–1901 sisäministerinä. Sekaannuttuaan korruptioon Radoslavov tuomittiin vuonna 1901 oikeudessa valtion edun vastaisista liiketomista erään rautatieyhtiön kanssa. Sen jälkeen hän oli sivussa vallasta aina vuoteen 1913.
Toisen Balkanin sodan jälkeen kuningas Ferdinand nimitti Radoslavovin heinäkuussa 1913 uudelleen pääministeriksi, sillä kuningas kannatti nyt hänen saksalaismyönteistä ja venäläisvastaista politiikkaansa. Radoslavovin johdolla Bulgaria läheni keskusvaltoja ja hyväksyi kesällä 1914 merkittävän saksalais-itävaltalaisen valtiolainan, mutta pysytteli maailmansodan ensimmäisen vuoden ajan puolueettomana. Taitavasti Radoslavov sai ympärysvallat vakuutettua vilpittömyydestään, kunnes Bulgaria syyskuussa 1915 julisti hänen ja kuningas Ferdinandin suunnitelmien mukaisesti sodan. Bulgarian sotaanliittyminen johti Serbian kukistumiseen, mutta sen jälkeen Saksa vaati Bulgarialta yhä kasvavaa panosta omiin operaatioihinsa. Syksyllä 1916 Bulgaria joutui liittymään myös sotatoimiin Romaniaa vastaan. Sodan rasitukset ja elintarvikepula johtivat siihen, että Radoslavovin hallitus menetti pian parlamentin ja kansalaisten tuen. Hän pysyi kuitenkin vallassa viimeiseen sotavuoteen asti.
HMS Flying Fish (J370)
Palvelus
Alus luovutettiin 1951 Ceylonille, jossa se oli samalla perustettavana olevan laivaston ensimmäinen alus HMCyS Vijaya. Alus oli estämässä salakuljetusta sekä valvomassa laittomien siirtolaisten liikkumista. Se teki koulutuspurjehdukset Malediiveille ja Burmaan. Alus piti osallistua 1952 Britteinsaarilla kuningatar Elizabeth II:n kruunajaisten yhteydessä pidettyyn laivastokatselmukseen, mutta telakalla tehtävien korjausten vuoksi se ei kuitenkaan osallistunut varsinaiseen katselmukseen.
Alus upposi 1963 myrskyssä Mannarinlahdella.
Vain nimi muuttunut
Vain nimi muuttunut on rap-artisti Seren neljäs albumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Albumilta julkaistiin singlet "Vain nimi muuttunut" ja "Uudestaan".
Yari (täsmennyssivu)
Yari voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
FM-8
FM-8 (lyh. Fujitsu Micro 8) on Fujitsun valmistama mikrotietokone. Tietokone on esitelty toukokuussa 1981. Tietokone on ensimmäinen Fujitsun valmistama henkilökohtainen tietokone.
Mallia seurasivat tehokkaampi FM-11 ja edullisempi FM-7.
Tekniset tiedot
Tietokoneessa on kaksi kappaletta 8-bittistä Motorola 6809 -suoritinta. Tietokoneessa on 64 kilotavua RAM-muistia.
Tietokoneeseen sai myös kanji-merkkien muistin.
HMS Hound (J307)
HMS Hound (viirinumerot J307 ja M307) Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1942 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja.
Valmistus
Alus tilattiin Renfrew'stä Lobnitz et Companyltä, missä köli laskettiin 2. joulukuuta 1941. Alus laskettiin vesille 29. heinäkuuta 1942 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 11. joulukuuta.
Palvelus
Alus romutettiin 1. syyskuuta 1962 Troonissa.
Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat :
Mother Gothel
Mother Gothel on Disneyn vuoden 2010 elokuvassa Kaksin karkuteillä esiintyvä fiktiivinen hahmo, joka perustuu Grimmin veljesten Tähkäpää-tarinassa esiintyvään Gothel-nimiseen naiseen. Mother Gothel on iäkäs noita, joka taikakukan avulla kykeni pitämään itsensä nuorena ja kauniina satojen vuosien ajan. Gothel yritti pitää kukan salaisuuden itsellään mutta myöhemmin viereisen kuningaskunnan kuningatar sairastui vakavasti ja eräs hänen miehistään onnistui löytämään kukan ja kukasta valmistetun juoman avulla kuningatar parantui ja hänen syntymätön lapsensa sai kukan voimat. Gothelin saatua tietää tästä, hän havaitsi lapsen hiusten sisältävän kukan parantavan voiman, jolloin hän varasti lapsen ja piilotti tämän torniin ja kasvatti hänet omana lapsenaan antaen tälle nimeksi Tähkäpää. Gothel kielsi Tähkäpäätä poistumasta tornista ja valehteli tälle maailman olevan julma paikka ja että hän on turvassa tornissa pahoilta ihmisiltä. Myöhemmin Tähkäpään 18-vuotissyntymäpäivillä hän saa houkuteltua Gothelin hakemaan hänelle simpukoita jotta tämä voisi jatkaa maalaustaan tornin seinässä. Samalla Tähkäpää tutustuu Flynn-nimiseen varkaaseen ja karkaa tämän kanssa pois tornista. Gothelin saatua tietää tästä hän lähtee heidän peräänsä. Myöhemmin Gothel lahjoo Flynnin entiset rikostoverit Flynnin kimppuun ja valehtelee Tähkäpäälle Flynnin pettäneen hänet, jolloin Tähkäpää palaa takaisin torniin Gothelin kanssa. Myöhemmin Tähkäpään saatua tietää kuka hän todella on hän kapinoi Gothelia vastaan joka kahlitsee Tähkäpään torniinsa. Flynnin saavuttua pelastamaan Tähkäpäätä, Gothel puukottaa Flynnia kuolettavasti. Gothel antaa vastahakoisesti Tähkäpään parantaa Flynnin, mutta Flynn leikkaakin Tähkäpään hiukset poikki lasinsirpaleella, jolloin ne menettävät taikavoimansa ja Mother Gothel ikääntyy huomattavasti ja putoaa tornin ikkunasta kuolemaansa hajoten tomuksi ennen osumistaan maahan.
Mother Gothel esiintyi myös elokuvan jatko-osassa maalauksessa Tähkäpään makuuhuoneessa ja Rapunzel's Tangled Adventure piirrossarjassa Tähkäpään painajaisunissa ja Olipa kerran-sarjan seitsemännellä kaudella. Descendants-romaanissa kerrotaan, että Mother Gothel on herätetty henkiin ja vangittu Isle of the Lostille ja hänellä on Ginny-niminen tytär. Mother Gothel opettaa Dragon Hallin koulussa pahoja tapoja ja erilaisia ilkeyksiä.
Korsikan kansallinen vapautusrintama
Korsikan kansallinen vapautusrintama (FLNC) (korsikaksi: Fronte di Liberazione Naziunale Corsu, ranskaksi: Front de libération nationale corse ) on Korsikan itsenäisyyttä ajava puolisotilaallinen separatistijärjestö. FLNC:n maanalainen armeija on käynyt aseellista taistelua Ranskan ylivaltaa vastaan 5. toukokuuta 1976 lähtien. Vuonna 2014 ja uudelleen vuonna 2016 järjestö ilmoitti lopettavansa sotilaallisen toimintansa.
FLNC on ottanut vastuun noin puolesta kaikista yhteensä noin 10 000:ta hyökkäyksestä Korsikalla sitten vuoden 1976. Aseellinen toiminta oli aktiivisimmilaan 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Väkivaltaisuudet vähenivät 1990-luvulla, ja 2000-luvulla FLNC ei ole ollut juurikaan otsikoissa. FLNC on suosinut toiminnassaan pommeja, salamurhia, pankkiryöstöjä ja kiristystä vallankumousverojen muodossa. Iskut on kohdistettu yleensä julkisiin rakennuksiin, pankkeihin, turismi-infrastruktuuriin ihmisten sijaan. Ranskan mannermaalla tehdyt iskut on tehty Nizzassa, Marseillessa ja Avignonissa.
Tavoitteet ja poliittinen siipi
pienoiskuva|Korsikalainen tienviitta, josta on mustattu ranskankieliset nimet.
FLNC:n aseellinen taistelu alkoi 4. toukokuuta 1976, kun yöllä räjähti 21 pommia Ajacciossa, Bastiassa, Sartènessa, Porto-Vecchiossa ja muissa korsikalaiskaupungeissa. Seuraavana päivänä FLNC ilmoitti olemassaolostaan ja julkaisi manifestinsa, jossa vaadittiin seuraavaa:
pienoiskuva|Korsikan yliopiston seinälle ripustetussa lakanassa vaaditaan Korsikan prefekti [[Claude Érignacin murhasta (1998) tuomitun Yvan Colonnan vapauttamista.]]
Perinteisesti A Cuncolta Naziunalista (tai A Cuncolta Indipendentista) on ollut FLNC:n poliittinen siipi. Ensimmäinen "Cuncolta" kiellettiin 28. syyskuuta 1983. Järjestyksessään kolmas "Cuncolta", A Cuncolta Naziunalista, perustettiin FLNC:n poliittiseksi siiveksi 28. kesäkuuta 1987, koska aiempi 2. lokakuuta 1983 perustettu Muvimentu Corsu per l'Autodeterminazione ("Mouvement Corse pour l'Autodétermination (MCA)") kiellettiin 21. tammikuuta 1987. Vuonna 1990 A Cuncolta Naziunalista muuttui A Cuncolta Indipendentistaksi 5. toukokuuta 1998.
FLNC jakautui kahdeksi kilpailevaksi fraktioksi, maltillisemmaksi FLNC-Canal Habitueliksi ("FLNC-Tavallinen kanava) ja radikaaliksi FLNC-Historique Canaliksi ("FLNC-Historiallinen kanava), joista edeltävä lopetti aseellisen taistelun vuonna 1996. Vuonna 1998 "Tavallisen FLNC:n" seuraajiksi ilmaantui pienempia FLNC-fraktioita, jotka yhdistyivät FLNC-UC:ksi.
Toiminnan hiipuminen 2000- ja 2010-luvuilla
FLNC jatkoi aseellista taistelua myös uudella vuosituhannella, vaikka ei lainkaan siinä laajuudessaan kuin 1970- ja 1980-luvilla. Yleensä pommi-iskut eivät onnistuneet tai ne peruttiin. Vuonna 2002 se teki pommi-iskun Lumion varuskuntaa vastaan haavoittaen useita santarmeja. Vuonna 2004 se iski useisiin hotelleihin Marseillessa. Vuonna 2007 se teki raketti-iskuja useisiin eri varuskuntiin. Vuonna 2009 FLNC teki autopommi-iskun santarmikasarmia vastaan Vescovatossa.
Ana Konjuh
Ana Konjuh (s. 27. joulukuuta 1997 Dubrovnik) on kroatialainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalla 55 kesäkuussa 2015. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä.
Tennisura
Konjuh saavutti vuonna 2013 tyttöjen kaksinpelimestaruuden Australian avoimissa voitettuaan loppuottelussa Kateřina Siniakován. Hän voitti myös nelinpeliturnauksen Carol Zhaon kanssa. Kesäkuussa 2013 hän voitti Montpellier’n ITF-turnauksen kaksinpelissä. Syyskuussa hän saavutti tyttöjen kaksinpelimestaruuden Yhdysvaltain avoimissa voitettuaan loppuottelussa Tornado Alicia Blackin. WTA-turnaukseen Konjuh osallistui ensimmäisen kerran Aucklandissa tammikuussa 2013, kun hän pelasi ASB Classic -turnauksessa. Hän voitti turnauksen ensimmäisellä kierroksella ykköseksi sijoitetun Roberta Vincin.
Tammikuussa 2014 Konjuh osallistui ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjaan Australian avoimissa, jossa hän hävisi kuitenkin avauskierroksen ottelunsa. Vuonna 2015 Konjuh saavutti ensimmäisen turnausvoittonsa Nottinghamissa.
Korsikan kansallinen vapautusrintama
Toiminnan hiipuminen 2000- ja 2010-luvuilla
Kesäkuussa 2011 tiedotustilaisuudessaan se ensi kerran sitten vuoden 1993 tunnusti toteuttaneensa "fyysisen eliminoinnin" eli surmanneensa korsikalaisen mafiapäällikön Christian Leonin, jonka se katsoi olleen syyllinen militanttinsa Philippe Paolin murhaan.
Vuosituhannen ensimmäisen vuosikymmenen aikana FLNC oli jakautunut kolmeen fraktioon: FLNC-UC, FLNC-1976 ja FLNC-22. lokakuuta. Nämä yhdistyivät uudelleen vuonna 2009.
FLNC jatkoi iskujaan mannermaalta tulleiden ranskalaisten omaisuutta vastaan. Vuoden 2011 lopulla se antoi julkilausuman, jonka mukaan se oli vastuussa 38 pommi-iskusta edeltäneen neljän kuukauden aikana. Samoin julkilausumassa vakuutettiin, että FLNC "pysyy odottavaisena, eikä jätä koskaan käyttämättä mahdollisuutta rauhaan".
Kesäkuussa 2014 FLNC-UC ilmoitti lopettavansa aseellisen taistelunsa ilmoittaen, että vapautusrintama on "päättänyt aloittaa yksipuolisen aseistariisunnan ja lopettavansa toimintansa vaiheittain". Seuraten FLNC-UC:n esimerkkiä FLNC-22 ilmoitti 6. toukokuuta 2016 lopettavansa sotilaallisen toimintansa lokakuuhun 2016 mennessä. Se ilmoitti haluavansa antaa nationalistien johtamalle saaren aluekokoukselle "mahdollisuuden käyttää valtakirjaansa.". Heinäkuussa 2016 FLNC-22 ilmoitti antavansa jihadisteille "päättäväisen vastauksensa ilman epäilyjä", jos nämä iskisivät Korsikalle.
Virallisista ilmoituksista huolimatta 2010-luvulla on tapahtunut joitain yksittäisiä hyökkäyksiä, joista vastuussa ovat todennäköisesti pienet sirpaleryhmät. Bastiassa oli mellakoita 15. lokakuuta 2016, kun kolme korsikalaisnationalistia tuomittiin vuoden 2012 pommi-iskusta. Mellakoitsijat heittivät poliisia polttopulloilla ja kivillä. Maaliskuussa 2019 ennen presidentti Emmanuel Macronin 2. huhtikuuta tapahtuvaa Korsikan-vierailua kaksi ranskalaishuvilaa tuhoutui osittain pommi-iskussa, josta ei kuitenkaan koitunut ihmisuhreja. Kolme päivää ennen Macronin vierailua löydettiin kaksi kotitekoista räjähdettä hallintorakennusten edessä Bastiassa. Syyskuun lopulla 2019 aseistautunut ryhmä ilmoitti videojulkaisussaan herättävänsä FLNC:n henkiin. Ryhmä uhkasi ulkomaalaisten investointeja ja vaati maan myymisen kieltämistä ei-korsikalaisille.
Lumilautailun maailmanmestaruuskilpailut 2011
Lumilautailun maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2011 yhdeksännen kerran. Kilpailut käytiin Espanjan La Molinassa ja Barcelonassa 14.–22. tammikuuta. Niissä kilpaili 370 osanottajaa 44 maasta. Miehet kilpailivat kuudessa eri lajissa ja naiset viidessä.
Ainoastaan big air -kisa pidettiin Barcelonassa ja kaikki muut La Molinassa.
Portsmouth (täsmennyssivu)
Portsmouth voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Rata/Raitti
Rata/Raitti on rap-kaksikko JVG:n kuudes albumi. Albumi julkaistiin 14. kesäkuuta 2019. Se nousi listaykköseksi Suomen virallisella listalla. Emma-gaalassa 2020 albumi palkittiin parhaana pop-albumina.
Raute
Raute Oyj on maailmanlaajuisesti toimivan viilun, vanerin sekä viilupuun ja -palkkien valmistuslaitteistoja rakentavan Raute-konsernin emoyhtiö. Vanerin ja viilupuun tehdaskokonaisuuksien toimittajana Raute on ollut markkina-arvioiden mukaan maailman suurin jo vuosia ja sitä myös vuonna 2019. Rauten edeltäjä Lahden Rauta- ja Metalliteollisuustehdas perustettiin vuonna 1908, ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1983. Rauten pääomistaja on Mustakallion suku, joka on ollut yhtiön toiminnassa lähes alusta saakka. Yhtiötä ovat johtaneet muun muassa Henrik Schwartzberg ja hänen poikansa Aarne ja Heikki Mustakallio. Tapani Kiiski valittiin toimitusjohtajaksi vuonna 2004, ja yhtiön kotipaikka on Lahdessa.
Lahden Rauta- ja Metalliteollisuustehdas Osakeyhtiö (1908–1912)
Tehtailija P. Kuivalainen perusti vuonna 1908 Lahden Vesijärvenkadun varrelle entiseen splinttitehtaaseen konepajan, jossa korjattiin koneita ja valmistettiin rautasänkyjä. Lahden Rauta- ja Metalliteollisuustehdas Oy:n alkuajat olivat hankalat. Vaikeudet aiheutti neljän sisävesilaivan (Kaila, Aallotar, Päijänne ja Vehoniemi) valmistaminen ja vuonna 1911 yhtiö joutui rahoittajana toimineen Kansallis-Osake-Pankin haltuun. Pankki kutsui yhtiön tekniseen johtoon laivanrakennusinsinööri Henrik Schwartzbergin ja isännöitsijäksi Edvin Kauppisen. Schwartzberg lopetti ensi töikseen laivanrakennuksen, koska ei nähnyt siinä kasvun mahdollisuuksia.
Lahden Rautateollisuus Osakeyhtiö (1912–1942)
Schwartzbergin johdolla konepajasta tuli kannattava. Kun puusängyt syrjäyttivät Suomessa rautasängyt, yritys alkoi valmistaa vaakoja vuonna 1914. Lahden Vaaka -tehdas valmisti kymmenys- ja pöytävaakoja kotitalouksille ja kaupalle. Konepajassa tehtiin sisävesilaivoja, höyrykattiloita sekä -koneita.
Ensimmäiset ulkomaankaupat tehtiin ns. omilla sisämarkkinoilla vuosina 1914-1917, kun metallisorveja ja puunjalostuskoneita myytiin Venäjälle. Itsenäisyyden alkuvuosina Schwartzberg perheineen sai haltuunsa yhtiön osake-enemmistön.
1930-luvulla yritys alkoi valmistaa kehäsahoja, vaakoja ja vanerikoneita. Ensimmäinen viilusorvi valmistui vuonna 1931.
1930-luvun lopulla Aarne Mustakallio ja hänen veljensä Pauli Mustakallio jatkoivat Lahden Rautateollisuus Oy:n johdossa isänsä Henrik Schwartzbergin jälkeen. Paulista tuli teknillinen johtaja vuonna 1937 ja kun Henrik luopui toimitusjohtajuudesta seuraavana vuonna, Aarne Mustakalliosta tuli isännöitsijä ja toimitusjohtaja. Yritys luokiteltiin jo ennen talvisodan puhkeamista suurteollisuudeksi ja merkittävä osa sen tuotannosta meni vientiin.
Lahden Rautateollisuus Oy (1942–1983)
Aarne Mustakallion johdolla yhtiöstä tuli sotavuosien ja niitä seuranneen sotakorvaustuotannon jälkeen menestyvä vientiyritys, joka tunnettiin erityisesti mekaanisen puunjalostuksen koneiden ja tehtaiden laadukkaana valmistajana. 1940-luvulla yritys palveli sotatarviketeollisuutta. Tuotanto oli niin laajaa, että Mustakalliot perustivat erillisen yhtiön, Mustakallio Oy:n, hoitamaan sotatarviketilauksia. Koska Lahden Rautateollisuuden tuotanto oli sodankäynnin kannalta merkittävää, esimerkiksi noin 60 prosenttia Suomen armeijan tykistön ammuskuorista, suuri osa tehtaan vakituisesta työväestöstä vapautettiin asepalveluksesta. Lahden Rautateollisuuden tuotevalikoimiin oli jo pitkään kuuluneet vaa’at, ja näiden valmistuksen edistämiseksi perustettiin 1943 tytäryhtiö Lahden Vaaka Oy.
Sodan jälkeen Lahden Rautateollisuus osallistui sotakorvaustuotantoon, ja Aarne Mustakallio toimi oman toimensa ohella Sotevan (Sotakorvausteollisuuden valtuuskunta) teknillisenä johtajana 1945–1946. Vuonna 1951 yritys työllisti 430 henkilöä. Raute toimitti vuoteen 1952 mennessä 1 200 konetta sotakorvauksina Neuvostoliittoon.
Sotakorvaustoimitusten jälkeen Neuvostoliitto teki isoja tilauksia ja solmi yhtiön kanssa pitkiä sopimuksia. Tämän ansiosta toimitusjohtaja Mustakallio saattoi kehittää tehtaidensa tuotantoa ja palauttaa sotaa edeltäneitä vientiyhteyksiä muuhunkin maailmaan. 1950-luvulla Lahden Rautateollisuuden tuotannosta noin kolmasosa meni vientiin. 1950-luvulla perustettiin Sopekaluste Oy markkinoimaan huonekaluja.
Mustakalliot olivat rakentaneet 1940- ja 1950-luvulla Lahden Rautateollisuuden ympärille konserninomaisen ryhmän yrityksiä, joilla oli samat omistajat ja johtajat, mutta muuten oma hallinto. Vuonna 1959 järjestely purettiin ja Lahden Vaaka Oy, Sopenkorpi Oy ja Mustakallio Oy fuusioitiin emoyhtiö Lahden Rautateollisuuteen. Lahden Vaaka ja Sopenkorpi jatkoivat konsernin sisällä omina tulosyksikköinään ja Aarne Mustakallio jatkoi konsernin toimitusjohtajana.
Yritys panosti verrattain varhain automaatioon, jo 1960-luvulla, jolloin ensimmäiset automaattiset tuotantolinjat tehtiin, muun muassa Pelloksen vaneritehtaalle Ristiinaan.
Kokonaisten tehtaiden toimittaminen pohjustettiin 1960-70-luvuilla, jolloin aiemmin yksittäisiä koneita ja konelinjoja valmistanut perinteikäs sorvintekijä muutti strategiaansa. Ensimmäisiä suurkauppoja oli vuonna 1970 valmistunut Bratskin vaneritehdas Neuvostoliitossa.
Lahden Rautateollisuus teki vuonna 1975 kaksi yrityskauppaa. Nastolalainen Oy Infor Ab:n valmisti levytehtaiden tuotantolinjojen loppupään laitteita, mikä täydensi yhtiön omaa tuotantoa. Lahtelainen Enwe Oy:n fuusioitiin yhtiöön ja samalla Enwe Oy:n Nastolassa sijainnut huonekalutehdas yhdistettiin Mustakallioiden Sopenkorpi-huonekalutehtaaseen.
Raute Oy (1983–1998)
Vuonna 1983 Lahden Rautateollisuus Oy:stä tuli Raute Oy. 1990-luvulla puunjalostuskonetoimialan koko tuotanto siirtyi Nastolaan ja tuotannollinen toiminta Lahden Vesijärvenkadun tehtaalla lopetettiin.
Neuvostoliiton hajoaminen oli yritykselle vaikea paikka: Nastolaan jäi 76 miljoonan markan arvosta koneita, joita ei oltu maksettu. Vienti Venäjälle ja entisiin neuvostotasavaltoihin saatiin kuitenkin palautettua muutamassa vuodessa. Tilanteesta selviydyttiin rankan saneerauksen avulla ja vuonna 1992 Raute Oy yhtiöitettiin uudelleen. Yhtiöön kuuluivat Raute Oy, Raute Wood Processing Machinery Oy ja Raute Precision Oy (entinen Lahden Vaaka) sekä konsernin kotimainen tytäryhtiö RWS-Engineering Oy. Huonekaluja valmistanut Sope/Sopenkorpi Oy lakkautettiin vuonna 1994. Samana vuonna Raute listautui pörssiin.
Threshold (albumi)
Threshold on power metal -yhtye HammerFallin seitsemäs albumi, ja se julkaistiin 18. lokakuuta Euroopassa. Hammerfall pääsi albumillaan Ruotsissa listaykköseksi.
Villeurbanne
Kaupunki kasvoi teollistumisen myötä vauhdilla: vuonna 1928 siellä oli noin 3 000 asukasta, kolme vuotta myöhemmin jo 82 000. Kehityksen aloitti tekstiiliteollisuus, jota seurasivat konepaja- ja kemianteollisuus. Asukasluvun kasvaessa kaupunki aloitti mittavan asuntorakennusprojektin, jonka näkyvin tulos on Gratte-Ciel, art deco -henkinen taloryhmä johon kuuluu kaksi tornia ja joukko matalampia kerrostaloja. Pilvenpiirtäjät valmistuivat vuonna 1934.
Uimari Laure Manaudou on syntynyt Villeurbannessa.
Raute
Raute Oy (1983–1998)
Vuonna 1995 toimitusjohtajaksi nimitettiin yhtiön hallituksen puheenjohtaja Juha-Pekka Keskiaho, joka kuului Mustakallion sukuun äitinsä puolelta. Keskiaho jatkoi yhtiön kansainvälistämistä, rationalisoi sen liiketoimintoja ja keksi uutta käyttöä yhtiön suurelle kiinteistöomaisuudelle, joka oli jäänyt tarpeettomaksi.
Raute Oyj (1998–2009)
Vuonna 1998 konsernin liikevaihto oli 688 miljoonaa markkaa ja voitto 38 miljoonaa. Punnituslaitteita valmistava Raute-Precision teki kauppoja muun muassa Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Rauten toimitusjohtajana aloitti Risto Mäkitalo.
Kattinaattori
Kattinaattori on kuvitteellinen vastustajahahmo Prätkähiiret-sarjassa, jonka loi Rick Ungar. Hänen ensiesiintymisensä oli animaatiosarjan jaksossa Seikkailu alkaa, osa 1 vuonna 2006.
Raute
Raute Oyj (1998–2009)
Vuonna 2003 Raute Precision kuului maailman kahden johtavan lasiteollisuuden raaka-ainelaitostoimittajan joukkoon ja oli kolmanneksi suurin laasti- ja tasoiteteollisuuden tehdastoimittaja. Suomessa se oli johtava punnitusalan yritys. Helmikuussa 2004 Raute-konserni myi Raute Precision (Lahti Precision Oy vuodesta 2007 lähtien) -liiketoiminnan pääomasijoitusyhtiö Eqvitec Partners Oy:lle ja Raute Precisionin toimivalle johdolle. Kaupasta saatu noin kahden miljoonan euron voitto käytettiin Raute Wood -liiketoimintaryhmän kehittämiseen.
Rauten toimitusjohtajaksi valittiin vuonna 2004 Tapani Kiiski. Mecano Group Oy siirtyi vuonna 2005 kokonaan Rauten omistukseen.
Vuonna 2007 maailman viilupuutuotannosta (LVL) noin puolet tehtiin Rauten koneilla.
Vuoden 2008 finanssikriisi aiheutti yhtiön tilauskannassa romahduksen, ja yhtiön liikevaihto pieneni lähes 100 miljoonasta eurosta 37 miljoonaan euroon, ja tulos oli tappiollinen. Raute selvisi huonoista vuosista vahvan taseensa ansiosta ja henkilöstöjärjestelyillä, kuten lomautuksilla. Suurilta irtisanomisilta vältyttiin, kun vähennykset kohdistuivat alihankintaan.
Raute Oyj (2010–)
Rauten suurimpia tilauksia 2010-luvun alkupuolella olivat muun muassa 12 miljoonan euron arvoinen tuotantolinjojen uudistus venäläisen vaneriyhtiö Brjanskij Fanernyi Kombinatin tehtaassa kesällä 2010, 16 miljoonan euron arvoiset viilunsorvauslinja ja vanerin liimaus- ja puristuslinjat, jotka se toimitti CMPC:lle Maderasille Chileen vuonna 2012. , 14 miljoonan euron arvoinen tilaus Pollmeier Furnierwerkstoffelle Creuzburgiin rakentamalle LVL-tehtaalle vuonna 2012. Vuonna 2012 Raute sai kaikkien aikojen suurimman tilauksensa, kun chileläisen Paneles Araucon vaneritehdas Nueva Aldeassa paloi ja se piti rakentaa uudelleen. Kaupan arvo oli yli 50 miljoonaa euroa.
Vuonna 2014 Raute sai 23 miljoonan euron arvoisen kone- ja laitetilauksen Steico Spolkan uudelle viilupalkkitehtaalle Czarna Wodaan. Viennin osuus tuotannosta oli noin 94 prosenttia, liikevaihto oli 94 miljoonaa euroa ja työntekijöitä 600, joista 400 työskenteli Suomessa.
Siinä missä muulla puutuoteteollisuudella ei mennyt kovin hyvin vuonna 2015, Raute joutui siirtymään Nastolan tehtaallaan kahdesta vuorosta kolmeen, jotta sai kaikki tilauksensa toimitettua. Se oli saanut alkuvuonna ennätysmäärän uusia tilauksia, viisinkertaisen määrän edelliseen vuoteen verrattuna. Esimerkiksi Stora Enso tilasi Rautelta 30 miljoonan euron arvoisen viilupalkkilinjan Varkauteen, Latvijas Finieris 31 miljoonan euron viilutehtaan laajennuksen Viroon ja UPM Plywood 13 miljoonan euron tilauksen tehtaalleen Otepäähän Viroon.
Vuonna 2016 Raute sai Metsä Woodilta 25 miljoonan euron arvoisen kone- ja laitetilauksen puuviilua valmistaviin tuotantolaitoksiinsa Lohjalla ja Äänekoskella. Venäläisen Vyatskiy Fanernyi Kombinat taas teki 32 miljoonan euron arvoisen tilauksen Kirovin seudulla sijaitsevan tehtaansa laajennukseen.
Keväällä 2017 Raute osti Metriguard -yhtiön Yhdysvalloista Pullmanin kaupungista. Metriguard toimitti mittalaitteistoja viilu- ja vaneriteollisuudelle. Lokakuussa UPM teki 21 miljoonan euron arvoisen tilauksen Chudovossa sijaitsevan koivuvaneritehtaansa laajennukseen ja Yhdysvalloissa Oregonin osavaltion Rosenburgissa sijaitseva Roseburg Forest Products tilasi yli 11 miljoonan euron arvoisen viilupalkin ladontalinjan.
Tammikuussa 2018 Metsä Group tilasi 23 miljoonan eurolla Punkaharjun viilupalkkitehtaansa laajennukseen liittyen linjat ja niihin liittyvät palvelut. Raute teki historiansa suurimman liikevaihdon, 181 miljoonan euroa, josta liikevoittoa oli 15 miljoonaa euroa. Työntekijöitä se palkitsi työehtosopimusta suuremmilla palkankorotuksilla ja viikon lisäpalkalla. Yritys oli valitellut työvoimapulaa ja työntekijöiden palkitsemisella haluttiin vaikuttaa työnantajakuvaan.
Syyskuussa 2019 Raute uudisti johtamismalliaan vastaamaan paremmin sen asiakastarpeita. Lokakuussa Raute kertoi saaneensa historiansa suurimman yksittäisen tilauksen. Venäläinen Segezha Group tilasi Kostroman seudulle Galichin kylään tulevalle uudelle vaneritehtaalleen kaikki koneet ja laitteet. Kaupan arvo oli 58 miljoonaa euroa.
Nimihistoria
Yrityksen nimi on vuosien varrella lyhentynyt ja muuttunut seuraavasti:
Markkinat
Rauten asiakastoimialoja ovat vaneri-, viilu- ja LVL-teollisuus. Vanerin ja viilupuun tehdaskokonaisuuksien toimittajana Raute on markkinajohtaja. Se on maailman ainoa yritys, joka pystyy myymään kokonaisen vaneritehtaan, aina tukkien käsittelystä levyjen jatkokäsittelyyn. Yrityksen kilpailijat ovat yrityskooltaan pienempiä ja alueellisia toimijoita, jotka ovat erikoistuneet vain johonkin prosessin osaan. Esimerkiksi japanilainen Hashimoto on Rautea suurempi viilunsaumauksessa. Rauten suurin kilpailija on japanilainen Meinan, jonka liikevaihto oli vuonna 2014 alle puolet Rauten liikevaihdosta. Yrityksen liiketoiminta on poikkeuksellisen suhdanneherkkää, mitä selittänee esimerkiksi se, että vanerin globaali tuotanto nousi 85 prosenttia vuodesta 2000 vuoteen 2017 ja LVL:n tuotanto lisääntyi vuosien 2011–2017 välillä 57 prosenttia. Vuonna 2019 maailman viilupuutuotannosta (LVL) noin puolet tehtiin Rauten valmistamilla koneilla.
Raute toimittaa projektitoimituksina kokonaisten tehtaiden ja tuotantolinjojen lisäksi myös yksittäisiä koneita ja niiden automaatioratkaisuja, konenäkösovelluksia ja mittausteknologiaa. Rauten teknologiapalveluihin kuuluvat laitteiden kunnossapito, modernisointi ja varaosat, koulutus, asiakkaan liiketoiminnan kehittäminen sekä digitaaliset palvelut. Sen automaatiotuotteisiin kuuluvat esimerkiksi kuten ohjelmoitavat logiikat, laserin hyödyntäminen ja ultraäänimittaus. Rauten tavoitteena on eri tavoin vähentää asiakkaiden puukustannuksia. Esimerkiksi Smartmill-tuotekonseptin avulla Rauten asiakkaat ovat säästäneet 15 prosenttia puukustannuksissaan.
Rauten liikevaihto oli vuonna 2019 noin 151,3 miljoonaa euroa. Sen suurimmat markkinat olivat Euroopassa (34 %), Venäjällä (31 %) ja Pohjois-Amerikassa (18 %). Etelä-Amerikan osuus oli yhdeksän prosenttia ja Aasian ja Tyynenmeren alueen kahdeksan prosenttia. Kiina on maailman suurin vanerin tuottaja, LVL-markkinoita hallitsee USA.
Organisaatio
Suomalainen Raute Oyj on Raute-konsernin emoyhtiö. Siihen kuuluvat päätoimipiste Lahden Nastolassa ja Kajaanissa sijaitseva konenäkö- ja kosteusmittausteknologiaan erikoistunut valmistus- ja suunnitteluyksikkö. Vuonna 2019 emoyhtiö Raute Oyj:n osuus konsernin liikevaihdosta oli 80 prosenttia. Vuonna 2019 Rautella oli henkilöstöä kokoaikaisiksi työntekijöiksi muunnettuna keskimäärin 778.
Jorma Hämäläinen
thumb|Jorma Hamalainen Jorma Hämäläinen (23. syyskuuta 1918 Lieksa – 14. huhtikuuta 1962) oli kaukopartioupseeri ja Mannerheim-ristin ritari numero 49.
Raute
Organisaatio
Vuonna 2018 konserniin kuului kahdeksan ulkomaista tytäryhtiötä: