cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taikaministeriö
Amos Diggory
Vuonna 2020 Amos oli jäänyt leskeksi ja asui Pyhän Oswaldin velhovanhainkodissa. Amoksen kuultua Harry Potterin löytäneen erikoisajankääntäjän Amos meni tapaamaan Harryä ja pyysi häntä peruuttamaan Cedricin kuoleman, mutta Harry kieltäytyi sanomalla, ettei hän voi muuttaa aikaa, jolloin Amos loukkaantui sanoen Harrya kylmäksi. Harryn pojan Albuksen kuultua heidän keskustelunsa hän yhdessä Scorpiuksen kanssa meni tapaamaan Amosta, joka aluksi torjui heidän tarjouksensa pelastaa Cedric, mutta Amoksen hoitaja ja veljentyttö Delphi ylipuhui Amoksen toisiin ajatuksiin. Myöhemmin Albuksen ja Scorpiuksen kadottua Harry ja Draco menivät tapaamaan Amosta, joka tunnusti heille olleensa pöllöillä yhteydessä poikiin, mutta hän sanoi heille, ettei Delphi ole hänen veljentyttönsä. Myöhemmin paljastui, että Delphi oli komennuttanut Amoksen luulemaan, että Delphi oli hänen veljentyttärensä.
Rouva Edgecombe
Rouva Edgecombe oli töissä ministeriössä hormiverkoston säätelijänä. Hän oli Dolores Pimennon kannattaja ja määräsi tyttärensä Mariettan olevan tekemättä mitään, mikä olisi vahingollista Pimennolle. Juuri tästä syystä Marietta kavalsi Albuksen kaartin Pimennolle. Kun Pimennosta tuli Tylypahkan rehtori, hän määräsi rouva Edgecomben tarkkailemaan kaikkia Tylypahkan tulisijoja omaansa lukuun ottamatta.
Mafalda Hopkirk
Mafalda Hopkirk oli töissä taikaministeriön taikuuden sopimattoman käytön virastossa. Hän lähetti Harry Potterille tämän toisena kouluvuonna kirjeen, jossa hän sai viimeisen varoituksen käyttämästä taikuutta koulun ulkopuolella ennen kuin hän täyttää 17. Tosiasiassa Harry ei käyttänyt taikuutta vaan Dobby. Harry sai samasta asiasta viidentenä kouluvuonna kirjeen, jossa kerrottiin, että Harry on erotettu Tylypahkasta. Myöhemmin Hopkirk lähetti Harrylle uuden kirjeen, jossa ilmoitettiin tulevasta kuulustelusta asian tiimoilta.
Uijajoki
Uijajoki on Tornionjoen vesistöön kuuluva noin 15 kilometriä pitkä erämääjoki Suomessa Enontekiön käsivarressa Lätäsenon–Hietajoen soidensuojelualueella ja se virtaa pohjois-eteläsuuntaisesti Jietajoen läntisenä sivujokena. Se on poronhoitoa ja kalastusta harjoittavien saamelaisten vanhaa perinnealuetta eikä sen ympärillä ole pysyvää asutusta eikä sinne myydä Jietajoen tapan viehelupia. Joessa on kyllä kalaa.
Taikaministeriö
Bertha Jorkins
Bertha Jorkins (1961–1994) työskenteli taikaministeriössä taikaurheiluosastolla. Hän sai Bartemius Kyyryn luona käydessään selville tämän perhesalaisuuden ja Kyyry langetti häneen liian voimakkaan muistiloitsun, joka teki Jorkinsista pysyvästi hajamielisen.
Jorkins lähti kesälomalle Albaniaan, missä lordi Voldemort piileskeli. Lordi Voldemort mursi häneen langetetun muistiloitsun, nyhti häneltä tietoja ja lopuksi tappoi hänet.
Kingsley Kahlesalpa
Kingsley Kahlesalpa oli taikaministeriössä työskentelevä aurori. Hän välitti tietoa taikaministeriöstä Feeniksin kiltalaisille ja osallistui killan toimintaan. Hän johtaa Sirius Mustan etsintöjä ja latelee vääriä tietoja: muun muassa, että Sirius oleskelisi Tiibetissä.
Teoksessa Harry Potter ja puoliverinen prinssi selviää, että Kahlesalpa toimii varjostustehtävänsä takia Britannian jästipääministerin sihteerinä. Kahlesalpaa kuvaillaan teoksessa Harry Potter ja Feeniksin kilta matala- ja syvä-ääniseksi tummaihoiseksi velhoksi, jonka puhetapa on rauhallinen ja jonka korvassa killuu iso kultarengas.
Harry Potter ja kuoleman varjelukset -kirjassa Kahlesalpa varoittaa Billin ja Fleurin häävieraita lähettämällä suojeliuksellaan viestin. Saman kirjan lopussa Kahlesalpa osallistuu Tylypahkan taisteluun ja taistelee itseään Voldemortia vastaan professoreiden McGarmiwa ja Kuhnusarvio kanssa. Voldemortin kuoltua Kahlesalvasta tulee uusi taikaministeri. Hänen jäätyä eläkkeelle vuonna 2019 Hermione Grangeristä tuli uusi taikaministeri.
Karu
Karu (eng. Savage) oli Taikaministeriössä työskentelevä aurori, joka oli sijoitettu Tonksin, Virmajalan ja Dawlishin kanssa Tylyahoon antamaan koululle lisäturvaa Harryn kuudentena lukuvuotena.
Reg Kissimyyr
Reginald ”Reg” Kissimyyr on  töissä taikahuolto-osastolla taikaministeriössä. Mafalda Hopikirkiksi muuntautunut Hermione tarjoaa Kissimyyrille ryynirakeita niin, että tämä saa oksennuskohtauksen ja joutuu jäämään pois töistä. Ron juo monijuomalientä ja esittää ministeriössä Kissimyyriä. Kissimyyrin vaimo Mary on jästisyntyinen ja he joutuvat pakenemaan ministeriöstä ja luultavasti kokonaan maasta. Heillä on kolme lasta.
Bartemius Kyyry vanhempi
Kunnianhimoinen velho Bartemius ”Barty” Kyyry (k. kesäkuu 1995) oli kansainvälisten taikayhteyksien osaston päällikkö. Sarjan neljännessä osassa hän isännöi huispauksen MM-kisoja ja oli yhtenä kolmivelhoturnajaisten järjestäjistä ja tuomareista. Bartemiuksella on poika, Bartemius Kyyry nuorempi ja vaimo, jonka nimeä ei kirjoissa mainita.
Bartemius oli suosionsa huipulla ja hänestä kaavailtiin uutta taikaministeriä, kunnes Bartemius Kyyry nuorempi paljastui kuolonsyöjäksi. Kylmästi kovia otteita työssään pimeyden velhoja vastaan käyttänyt Barty sysäsi pojan Azkabaniin. Bartemius oli myös lähettänyt Sirius Mustan suoraan Azkabaniin ilman oikeudenkäyntiä.
Kun Bartemius nuorempi teki kuolemaa, Barty sai ministeriön korkean arvonsa takia vierailla vaimonsa kanssa katsomassa poikaansa, jolloin pojan äiti muuttui monijuomaliemen avulla pojaksi ja kuoli tämän puolesta. Bartemius vanhempi loitsi poikaansa komennuskirouksen estääkseen tätä karkaamasta kotoaan ja liittymästä uudelleen kuolonsyöjiin. Barty vanhempi joutui langettamaan muistiloitsun Bertha Jorkinsiin tämän saatua vahingossa selville Kyyryn salaisuuden. Barty nuorempi eli isänsä luona piiloelämää ja pääsi ensimmäisen kerran ihmisten ilmoille huispauksen MM-kisoissa kotitonttu Winkyn avustamana, jolloin hän kykeni vastustamaan isänsä langettamaa komennuskirousta ja myös loihti pimeän piirron Harry Potterin taikasauvalla. Barty vanhempi erotti Winkyn tämän seurauksena ja langetti uuden komennuskirouksen poikaansa.
Kun Voldemort oli saanut tietää Bertha Jorkinsilta Kyyryn pojan olevan elossa, hän matkusti Kyyryn taloon ja langetti komennuskirouksen Bartemius vanhempaan, jotta tämä vapauttaisi poikansa komennuskirouksesta. Tylypahkassa Bartyn poika muuttui monijuomaliemen avulla pimeyden voimilta suojautumisen opettajaksi Villisilmä Vauhkomieleksi. Myöhemmin Bartemius vanhempi oli alkanut poikansa tavoin vastustamaan komennuskirousta ja karkasi kotoaan varoittamaan Dumbledorea. Harry löysi yhdessä Viktor Krumin kanssa Bartemiuksen Kielletyn Metsän laidalta puhumassa sekavia. Harryn lähdettyä paikalta Bartemius nuorempi saapui paikalle ja tainnutettuaan Krumin hän tappoi isänsä muuttaen hänet luuksi, jonka hän hautasi Hagridin puutarhaan.
Griselda Maalisvalli
Griselda Maalisvalli (eng. Griselda Marchbanks) työskenteli taikaministeriössä Velhoneuvoston vanhimpana. Maalisvalli oli myös opettamassa V.I.P- ja S.U.P.E.R-kokeita Dumbledoren ollessa koulussa oppilaana ja yllättyi Dumbledoren taikomiskyvyistä. Maalisvalli oli läsnä Harry Potterin oikeudenkäynnissä vilkuttaen Dumbledoren saavuttua paikalle ja äänesti Harry Potterin vapauttamisen puolesta. Myöhemmin Cornelius Toffeen säädettyä uuden lain opetusasetus 23:n, joka ylensi Dolores Pimennon Yli-Inviksiittoriksi, Maalisvalli erosi virastaan vastalauseena yhdessä Tiberius Ogdenin kanssa todeten Päivän Profeetassa Tylypahkan olevan koulu eikä Cornelius Toffeen toimiston jatke. Lisäksi hän totesi asian olevan häpeällinen yritys saada Albus Dumbledore huonoon valoon. Maalisvalli nähtiin myöhemmin Tylypahkassa viitosluokkalaisten V.I.P-kokeiden opettajana. Myöhemmin Maalisvallin kerrottiin olevan Lucius Malfoyn ystävä ja illastaneen tämän kotona vuoden 1996 tienoilla.
Wilkie Miksrossi
Wilkie Miksrossi oli taikaministeriön ilmiintymisohjaaja. Hän opetti Harryn kuudentena kouluvuotena ilmiintymistä kuutosluokkalaisille. Hän on oudon väritön ja hänen silmäripsensä ovat läpinäkyvät. Lisäksi hänen hiuksensa ovat harvat ja olemus hauras. Tylypahkan oppilaat eivät juuri pitäneet Miksrossista ja hänen kolmesta M:stään (Määränpää, Määrätietoisuus ja Miettiminen), minkä vuoksi hän sai lukuisia lempinimiä, kuten Mätähenki ja Moskapää. Ronin mukaan Miksrossi vei hänet ja Hermionen Kolmeen Luudanvarteen heidän suoriuduttua parhaiten ilmiintymisopetuksista. Lisäksi Ron kertoi Miksrossin osoittaneen suurta kiinnostusta Hermionea kohtaan.
Bernie Pillsworth
Bernie Pillsworth oli töissä taikaministeriössä mahdollisesti vahinkotaikojen peruutusosastolla. Kun Ron oli naamioitunut Kissimyyriksi ja soluttautunut ministeriöön, häntä pyydettiin hakemaan Pillsworth paikalle hänen oltua kyvytön lopettamaan Yaxleyn työhuoneen sadetta. Ron myös kohtasi Kissimyyrinä Arthurin mainiten hänelle asiasta.
Albert Pyryjyvä
Albert Pyryjyvä (eng. Albert Runcorn) oli töissä ministeriössä jästisyntyisten tutkijana ja hän on isokokoinen ja hieman pelätty. Juuri Pyryjyvä paljasti kuolonsyöjille Cresswellin olevan jästisyntyinen. Kun Harry, Ron ja Hermione tunkeutuivat ministeriöön monijuomaliemen avulla, Harry naamioitui Pyryjyväksi. Myöhemmin Voldemortin kukistumisen jälkeen Pyryjyvä saattoi yhdessä Dolores Pimennon kanssa joutua Azkabaniin jästisyntyisiä vastaan tekemistään rikoksista.
Rufus Rymistyir
Rufus Rymistyir (k. 1. elokuuta 1997) on taikaministeriön taikalainvartijaosaston, auroriviraston päällikkö. Hänet valitaan uudeksi taikaministeriksi Cornelius Toffeen tilalle teoksessa Harry Potter ja puoliverinen prinssi. Häntä kuvaillaan harmaantuvaksi, vanhaa leijonaa muistuttavaksi kellanruskeaksi pehkopääksi, jolla on leijonamaiset keltaiset silmät ja metallisankaiset silmälasit. Jästipääministeri toteaa hänessä ja hänen liikkumisessaan olevan ontumisesta huolimatta jotain niin sulavaa, että on ymmärrettävää, miksi velhomaailma valitsee johtajakseen mieluummin Rymistyirin kuin Toffeen.
Harry löytää kuitenkin Rymistyiristäkin vikoja. Siinä missä Toffee yrittää peitellä totuuksia ja väittää kaiken olevan hyvin, Rymistyir puolestaan pyrkii todistamaan, että ministeriö teki edes jotain, vaikkakin oikeuden kustannuksella. Hän jopa yrittää tehdä Harry Potterista ministeriön maskotin, jotta saisi ihmisten taistelutahtoa kohennetuksi. Rymistyirin virkakaudella taikaministeriö pysyy koskemattomana, vaikka tosiasiassa kuolonsyöjät ovat soluttautuneet ministeriöön. Rufus Rymistyir murhataan kirjassa Harry Potter ja kuoleman varjelukset, kun kuolonsyöjät ottavat ministeriön valtaansa.
Harry kuulee Lupinilta, että Voldemort on kiduttanut Rymistyiriä saadakseen selville hänen olinpaikkansa, mutta Rymistyir osoitti viimein uskollisuutta oikeudelle ja hyvän voitolle ja kieltäytyi ilmiantamasta Harryä, mistä tämä tuntee kiitollisuutta ja kunnioitusta miehen viimeistä tekoa kohtaan. Luna Lovekivan ja hänen isänsä mukaan Rymistyir on vampyyri.
Pius Sakia
Pius Sakia on taikaministeriön lainvartijaosaston päällikkö Amelia Bonesin kuoleman jälkeen ja Rymistyirin kuoltua Sakiasta tehtiin Voldemortin nukketaikaministeri. Kun Voldermort on ottamassa otteen koko velhomaailmasta, Sakia huolehtii pimeän puolen peittämästä virkajohtoportaan asemasta, kun Voldemortilla on muuta mielessään. Yaxley-niminen kuolonsyöjä on loitsinut komennuskirouksen Sakiaan. Sakia oli komennettuna kieltänyt liittämästä Harry Potterin taloa hormiverkkoon. Sakia perusti Voldemortin käskystä jästisyntyisiä vainoavan osaston, johon Pimento ja Pyryjyvä liittyivät. Sakia osallistuu Tylypahkan taisteluun kuolonsyöjien puolella ja taisteli Percy Weasleytä vastaan. Percy langetti Sakiaan kirouksen, mikä aiheutti tämän muuttumisen meriolennoksi. Myöhemmin Percy ja Arthur kukistivat Sakian.
Cornelius Toffee
Cornelius Oswald Toffee oli taikaministeri. Harryn toisena kouluvuotena Toffee saapui Tylypahkaan pidättämään Hagridin, koska epäili tätä syylliseksi jästisyntyisten kangistumisiin. Myöhemmin Toffee vastusti Lucius Malfoyn päätöstä erottaa Dumbledore. Harry kohtasi Toffeen kolmantena kouluvuotenaan karattuaan Dursleyiltä ja Toffee selitti hänelle tilanteen. Toffee kuitenkin kieltäytyi allekirjoittamasta Harryn lupalappua Tylyahoon toteamalla, ettei hän ole Harryn huoltaja. Toffee oli myös määrännyt ankeuttajia koulun maille Sirius Mustan takia suojelemaan oppilaita. Toffee oli Kolmessa Luudanvarressa yhdessä Lipetitin, Hagridin ja McGarmiwan kanssa ja Harry kuuli heidän keskustelunsa Sirius Mustasta. Myöhemmin Toffee keskusteli Kalkaroksen kanssa ja tarjosi Kalkarokselle Merlinin Ritarikunnan kunniamerkkiä palkinnoksi Mustan nappaamisesta, mutta Harryn ja Hermionen autettua Mustan pakoon, Kalkaros menetti palkinnon, mistä hän raivostui Harrylle. Toffee oli myös läsnä huispauksen maailmanmestaruuskisoissa ja esitteli Harryn Bulgarian taikaministerille. Harry piti Toffeeta isällisen mukavana ja huolehtivaisena ihmisenä, kunnes kirjassa Harry Potter ja liekehtivä pikari, Harryn ja Tylypahkan rehtori Albus Dumbledoren yrittäessä vakuuttaa, että Voldemort on voimistunut ja lopulta saanut ruumiinsa ja voimansa takaisin, ei Toffee usko heitä. Toffeen ja Dumbledoren tiet erkanevat silloin. Myöhemmin Toffee joutuu eroamaan, kun paljastuu, että Voldemort onkin palannut. Toffeen tilalle uudeksi taikaministeriksi valitaan Rufus Rymistyir, mutta Toffee jää ministeriöön neuvonantajaksi. Toffee oli myöhemmin läsnä Dumbledoren hautajaisissa.
Alastor "Villisilmä" Vauhkomieli
Alastor "Villisilmä" Vauhkomieli (k. 27. heinäkuuta 1997) oli taikaministeriön parhaimpia auroreita, kunnes hän jäi eläkkeelle. Hän on napannut melkein kaikki kuolonsyöjät, jotka istuvat Azkabanin vankilassa. Häntä sanotaan kahjoksi. Hänen olisi pitänyt olla Harry Potterin neljännen kouluvuoden pimeyden voimilta suojautumisen opettaja.
Neljännen kirjan lopussa selviää, että Barty Kyyryn poika (kuolonsyöjä) on vanginnut Vauhkomielen tämän omaan seitsemänosaiseen taikamatka-arkkuun ja juomalla monijuomalientä muuttunut Vauhkomielen näköiseksi.
Vauhkomieleltä puuttuu nenästä palanen, jonka hän menetti taistelussa Evan Rosieria vastaan. Hänen kasvonsa ovat arpiset ja hänellä on muriseva ääni. Käpälänmuotoisen puujalan lisäksi hänellä on myös taikasilmä, joka näkee kaiken – esimerkiksi näkymättömyysviitan ja oman takaraivonsa – läpi. Vauhkomieli on myös Feeniksin killan jäsen. Aurorin ammatissaan Vauhkomielestä on tullut ajan myötä hyvin heikkohermoinen, hieman vainoharhainen ja ylitsepursuavan valpas pimeyden voimien ja onnettomuuksien havainnoimisessa. Hän omistaakin paljon pimeyden voimien paljastusesineitä, kuten viholaiskuvastimia ja ilmiskooppeja.
Sirius Musta sanoo Vauhkomielen olevan rehellinen aurori ja tappavan vain ääritilanteessa. Mustan mukaan Vauhkomieli olisi ehdottomasti kovanaama, mutta siitä huolimatta hänelle tärkein toimintamuoto on pimeän palvelijoiden vangitseminen, ei tappaminen.
Dolores Pimento varastaa Vauhkomielen taikasilmän tämän kuolleesta ruumiista ja asentaa sen toimistonsa oveen ministeriössä pitääkseen alaisiaan silmällä. Myöhemmin Harry ottaa taikasilmän haltuunsa ja sen takia paljastaa heidät ministeriölle. Harry lopulta hautaa silmän puun alle kaukaiseen metsään, sillä hän uskoo Villisilmän pitävän paikasta enemmän kuin Pimennon huoneen ovesta.
Virmajalka
Virmajalka (engl. Proudfoot) oli taikaministeriössä työskentelevä aurori, joka oli sijoitettu Tonksin, Karun ja Dawlishin kanssa Tylyahoon antamaan koululle lisäturvaa Harryn kuudentena lukuvuotena. Virmajalka saattaa nimensä perusteella olla sukua Paloma Proudfootille, Amerikan taikaministeriössä työskenneelle aurorille.
Wakanda
Wakanda oli töissä taikaministeriössä taikalainvalvontaosastolla. Wakandalla oli vaaleat hiukset ja hän näytti iäkkäältä. Harryn, Ronin ja Hermionen soluttautuessa taikaministeriöön he näkivät Wakandan keskustelemassa Arthur Weasleyn kanssa Yaxleyn toimistoon lumotusta sateesta. Wakanda oli myös ehdottanut Arthurille liittymistä johonkin, mistä Arthur kieltäytyi.
Aiheesta muualla
Handlungsorte der Harry-Potter-Romane Lieux dans l’univers de Harry Potter
Ran Laurie
William George Ranald Mundell ”Ran” Laurie (4. toukokuuta 1915 Cambridgeshire – 19. syyskuuta 1998 Norfolk) oli brittiläinen soutaja ja olympiavoittaja. Laurie kävi koulua Monkton Combessa ja opiskeli Selwyn Collegessa Cambridgessä.
Laurien uran parhaaksi saavutukseksi jäi olympiavoitto kesäolympialaisissa 1948 soutuparinaan Jack Wilson. Kaksikko oli osallistunut myös vuoden 1936 kesäolympialaisiin, jossa heidän sijoituksensa jäi lopulta neljänneksi.
Vuonna 1954 Laurie valmistui lääkäriksi, ja hän työskenteli ammatissaan yli kolmekymmentä vuotta Oxfordissa.
Laurie oli naimisissa Patricia Laidlaw’n kanssa vuodesta 1944 lähtien, kunnes Laidlaw kuoli 1989. Heidän avioliitostaan syntyi neljä lasta, joista nuorin on näyttelijä Hugh Laurie. Laurien molemmat pojat Charles ja Hugh harrastivat, kuten isänsä, soutamista Selwyn Collegessa ja Cambridgen yliopistossa. Ran Laurie avioitui Mary Arbuthnottin kanssa 1990 ja liitto kesti Laurien kuolemaan asti.
Aitokiuas
thumb|Oikealla suomalainen aitokiuas Aitokiuas on puulla lämmitettävä kertalämmitteinen ulossavuava saunan kiuas. Kiukaan ominaisuuksiin kuuluu suuri eristetty kivitila, jonka ansiosta kiuas pysyy käyttövalmiina useita tunteja, jopa illasta aamuun. Kiukaassa savu menee kivipesän läpi, kuten perinteisessä savusaunassa, mutta kiukaan savukaasut johdetaan hormiin. Kertalämmitteisestä pönttökiukaasta aitokiuas eroaa lämpöeristetyn vaippansa ansiosta. Kiuas tuli myyntiin 1950-luvun alussa, puoli vuosisataa brändittömien pönttökiukaiden jälkeen. Kiuasmallin on kehittänyt rakennusneuvos Jalo Syvähuoko.
Rakenne
Kiuas poikkeaa tavallisesta jatkuvalämmitteisestä kiukaasta siinä, ettei saunomisen aikana pesässä pidetä tulta. Kivet pysyvät saunomisajan riittävän kuumina tavanomaista suuremman massansa, suuremman määrän ja eristetyn kivipesän vuoksi. Kiuas poikkeaa jatkuvalämmitteisestä kiukaasta myös siten, ettei sen tulipesää ole erotettu kivipesästä, vaan lämmityksen aikana savu menee kivien lomasta ennen poistumistaan savuhormiin.
Lämmityksen päätyttyä ja tulen ja hiilloksen sammuttua voidaan ryhtyä saunomaan. Tarvittaessa hiillos voidaan myös siirtää sopivilla apuvälineillä pois tulipesästä esimerkiksi kuumavesipadan tulipesään, josta hiilloksen palaessa syntyvä häkä siirtyy suoraan hormiin. Hehkuvaa hiillosta ei tulisi aitokiukaan tulipesässä saunomisen alkaessa enää olla, ettei hiilloksesta tulisi häkää löylyhuoneeseen. Saunomisen ajaksi kivipesän yläosassa sijaitseva luukku avataan, jotta löylyvesi voidaan heittää luukun kautta kiville.
Lämmittäminen
Aitokiukaan lämmittäminen vie jatkuvalämmitteistä kiuasta runsaammin aikaa suuren kivimäärän vuoksi, sillä niiden kuumiksi saaminen suuren kivimassan vuoksi vaatii myös suuremman polttopuumäärän polttamista. Kun haluttu lämpötila on saavutettu, liekkien sijasta tulipesässä on hiilloskerros, jonka paksuus riippuu poltetun puun määrästä. Hormin alapelti suljetaan, jottei lämpö karkaisi.
Puiden palaminen hiillokselle, ja tasaisemman hiilloksen aikaansaamiseksi viimeiseen pesälliseen kannattaa käyttää pienemmäksi pilkottua puuta. Häkävaaran vuoksi hormin suojapelti jätetään kuitenkin auki. Yläpelti tai katon tuuletusritilä jätetään auki löylyhuoneen paremman ilmanvaihdon takaamiseksi. Hiilien annetaan palaa loppuun, minkä jälkeen poistetaan tuhkat ja heitetään niin sanotut häkälöylyt, joita kutsutaan myös nokilöylyiksi.
Häkälöylyt
Häkälöylyjen tarkoitus on puhdistaa kivet niiden pinnalta irtoavasta puutuhkasta, jottei sitä pääsisi kulkeutumaan löylyn mukana löylyhuoneeseen, ja näin myös hengitysilmaan. Häkälöylyn tarkoitus ei nimestään huolimatta ole kuitenkaan tarkoitus poistaa häkää kiukaasta tai löylyhuoneesta, tilaan lämmityksen jälkeen jäänyt häkä poistuu tuuletuksen mukana ulkoilmaan.
Häkälöylyt heitetään kiville hormipeltien ollessa auki, ja kiukaan luukku suljetaan nopeasti veden heiton jälkeen, jotta höyryn paine irrottaisi tuhkat kivistä ja tuulettaisi ne piipun kautta ulos. Kiville ei saa heittää suuria määriä vettä kerralla, koska löyly ei ehdi pakenemaan kokonaan piipun kautta ulos vaan pöllähtää osittain kiukaan saumoista ja tuhkaluukun kautta tuhkapölyn kera löylyhuoneeseen. Häkälöylyn heitto toistetaan pari kertaa, minkä jälkeen pellit suljetaan. Häkälöylyjä heitettäessä, kuten myös saunottaessa, on syytä käyttää mahdollisimman kuumaa vettä. Tällä estetään kivien jäähtyminen ennenaikaisesti, ja kiuas pysyy lämpimänä pidempään. Kuuma vesi voidaan ottaa joko saunan padasta, tai mahdollisuuksien mukaan suoraan kylpyhuoneen kraanasta.
Peltien sulkemisen jälkeen on suositeltavaa tuulettaa löylyhuone, mikäli tila on ikkunalla varustettu, tai tarvittaessa voidaan avata myös löylyhuoneen ovi, jos ovi johtaa suoraan ulkoilmaan, eikä esimerkiksi kylpyhuoneeseen. Tämä parantaa ilman laatua ja laskee aloituslämpötilan myös miellyttävämmäksi. Nyt kiukaan kansiluukku voidaan avata ja sauna on käyttövalmis. Käytön aikana löylyhuoneen lämpötilaa säädellään avaamalla ja sulkemalla luukkua.
The Isley Brothers
The Isley Brothers ['aɪzliː] on R&B -tradition useampia tyylejä soittanut afroamerikkalainen yhtye Ohion osavaltion Cincinnatistä. Yhtye on erittäin suosittu, ja sillä on väitetty olevan koko musiikkihistorian pisin ura levyjen soitto- ja myyntilistoilla.
Yhtye aloitti vuonna 1954 ja esiintyy yhä. Vuosien varrella läpikäytyjä tyylisuuntia ovat esimerkiksi gospel, rhythm and blues, doo-wop, soul, funk, rock, pop ja hip hop. 1960-luvun alussa yhtye saavutti mainetta levytyksillä "Shout!", "Twist & Shout" ja "Nobody But Me". Yhtye oli 1960-luvun lopussa siirtymässä funkiin ensimmäisten joukossa, mistä on osoituksena esimerkiksi vuoden 1969 single, "It's Your Thing". Sen jälkeen levyt keskittyivät souliin, mutta funk-tyyliä edusti esimerkiksi kappale "Fight the Power".
Yhtyeen alkuperäiset jäsenet olivat veljekset O'Kelly, Jr., Rudolph, Ronald ja Vernon, joiden kaikkien sukunimi on Isley. Yhtye esitti pelkkää gospelia Vernonin 1955 auto-onnettomuudessa tapahtuneeseen kuolemaan asti. Kolme vanhinta veljeä perusti yhtyeen uudelleen lyhyen tauon jälkeen. Vuonna 1973 mukaan tulivat nuoremmat veljet Ernie ja Marvin ja lanko Chris Jasper. Sillä kokoonpanolla tehtiin joukko menestyneitä albumeita, kuten vuoden 1973 levy 3 + 3. Vuonna 1984 kolme nuorinta jäsentä jättivät yhtyeen, ja vuonna 1986 O'Kelly kuoli sydänkohtaukseen. Yhtye jatkoi hetken duona, mutta Ernie ja Marvin ja perustivat sen uudelleen vuonna 1991. Marvinin sairastuttua diabetekseen Ronald ja Ernie jatkoivat edelleen 2000-luvulla.
The Isley Brothersin oman T-Neck Records -levymerkin julkaisemilla singleillä "Testify" ja "Move On Over & Let Me Dance" soitti seattlelainen kitaristi Jimmy James. James soitti kitaraa myös veljesten kiertueyhtyeessä. Lähdettyään yhtyeestä James otti käyttöön nimen Jimi Hendrix.
Albumi 3 + 3 valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Thomas Hill Green
thumb|Thomas Hill Green Thomas Hill Green (7. huhtikuuta 1836 – 26. maaliskuuta 1882) oli englantilainen filosofi, poliittinen radikaali ja raittiusmies. Green kuuluu brittiläisiin idealisteihin. Muiden brittiläisten idealistien tavoin hän sai huomattavasti vaikutteita G. W. F. Hegelin metafyysisestä historisismistä.
Teoksia
Kokoelmia:
Aiheesta muualla
Teoksia:
Chris Bristow
Christopher John Bristow (2. joulukuuta 1937 Lambeth – 19. kesäkuuta 1960 Spa-Francorchamps) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. F1-urallaan hän ehti osallistua neljään Grand Prix'iin, eikä saavuttanut yhtään MM-pistettä. Hän sijoittui heti ensimmäisessä osakilpailussaan kymmenenneksi.
Kuolema
Chris Bristow kuoli Belgian Grand Prix -kilpailussa vuonna 1960. Kahdennellakymmenennellä kierroksella Bristowin auto, joka oli tulossa mäen alla olevaan kaarteeseen, syöksyi ulos radalta ja pyörähti ympäri. Bristow viskautui ulos autostaan ja hänen päänsä irtosi piikkilangan viillettyä. Auton tuulilasista löytyneet höyhenet antoivat aiheen olettaa, että Bristow menetti autonsa hallinnan linnun iskeydyttyä tuulilasiin. Viisi kierrosta myöhemmin Alan Staceyn auto syöksyi ulos radalta ja kuljettaja sai surmansa.
Helasen komissio
Helasen komissio oli toinen suomalaisten asettama komissio, jonka tarkoituksena oli tutkia edellytyksiä inkerinsuomalaisten elinoloista ja mahdollisesta siirtämisestä Suomeen. Helasen komissio siirtyi Tallinnaan 25. helmikuuta 1943. Sen puheenjohtajana oli AKS:n puheenjohtaja Vilho Helanen.
Helasen komissiota kaksi vuotta aikaisemmin edeltänyt Pelkosen komissio oli esittänyt hädänalaisimpien ja rintamaa lähimpänä asuvien inkeriläisten evakuoimista Viroon, avustamista paikallaan tai tilanteen ennalleen jättämistä, jolloin Saksa olisi maksanut kustannukset. Keväällä 1942 Suomen elintarviketilanne oli tiukka. Kesällä 1942 183 000 karjalaista oli kyennyt palaamaan takaisin vallatuille luovutetuille alueille ja 1943 niin Saksalla Virossa kuin Inkerissä ja myös Suomessa oli työvoimapula, minkä vuosi myös Suomen hallitus oli jo kiinnostunut inkeriläisistä.
Helasen komissioon Tallinnassa saksalaiset suhtautuivat etäisesti. Viron Gestapon päällikkö epäili komission valtuuksia.
Ting
Ting tai thing (muinaisnorja ja islanti: þing, muilla nykyisillä skandinaavisilla kielillä ting) oli esihistorialliselta ajalta periytynyt germaaniyhteisöjen hallintokokous eli käräjät. Siihen ottivat osaa yhteisön vapaat miehet ja sitä johtivat lainlukijat (laamannit), jotka tunsivat aiemmin päätetyt lait. Nykyisin termiä käytetään monien poliittisten ja juridisten elinten nimissä Pohjois-Euroopassa.
Esikristillisessä Skandinaviassa tingit muodostivat hierarkioita: tingejä saattoi esimerkiksi olla valtiotasoisia, maakuntatasoisia ja läänitasoisia. Alempien tingien edustajat osallistuivat ylempiin tingeihin. Tingin pitopaikka oli usein myös uskonnollisten juhlien ja kaupanteon paikka. Tingissä ratkaistiin erimielisyydet ja tehtiin poliittiset päätökset. Tingit kokoontuivat säännöllisin väliajoin ja valitsivat päälliköt ja kuninkaat sekä tuomitsivat lainlukijoiden muistamien lakien mukaan. Käytännössä tingejä hallitsivat vaikutusvaltaisimmat ja varakkaimmat, mutta teoriassa ne toimivat ääni ja mies-periaatteella. Etenkin Islannissa ja Gotlannissa tingejä pidettiin pitkälle kristilliselle ajalle saakka.
Ting-nimeä käyttäviä parlamentteja ja muita instituutioita
Valtioiden parlamentit:
Itsehallintoalueiden parlamentit:
Sana löytyy myös Ruotsin ja Suomen käräjäoikeuden ruotsinkielisestä nimityksestä tingsrätt ja suomenruotsalaisten kansankäräjistä Folktingetistä sekä Suomen saamelaisten korkeimman poliittisen elimen Saamelaiskäräjien omakielisestä nimestä Sámediggi.
Catius
Catius (ensimmäinen vuosisata eaa.) oli roomalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Gallia Transpadanasta.
Catius kirjoitti neljää kirjaa käsittäneen tutkielman olevaisen luonteesta ja korkeimmasta hyvästä (De rerum natura et de summo bono). Cicero kirjoitti vuonna 45 eaa. kirjoitetussa kirjeessä, että Catius oli juuri kuollut. Cicero pilkkasi kirjeessä ajatusta jota kutsui nimellä "spectra Catiana" — Catiuksen ajatukset esittivät epikurolaisen ajatuksen materiaalisista kuvista (ειδωλα), joiden he ajattelivat esittäytyvän mielelle ja herättävän näin aistimuksen poissaolevista kappaleista.
Vanhat Horatiuksen kommentaattorit ovat katsoneet, että tämän toisen kirjan neljännessä satiirissa esiintyvä Catius, joka pitää mahtipontisen ja paatoksellisen luennon erilaisista ruokapöydän nautinnoista, on tämä sama epikurolainen Catius. Ciceron todistuksen perusteella vaikuttaa kuitenkin siltä, että satiiri on kirjoitettu useita vuosia Catiuksen kuoleman jälkeen, ja näin Horatius on saattanut viitata nimellä johonkin hovin mässäilijään.
Montague John Druitt
thumb|Montague John Druitt Brittiläinen lakimies Montague John Druitt (15. elokuuta 1857 – 1. joulukuuta 1888) oli yksi monista Viiltäjä-Jackiksi epäillyistä henkilöistä. Vaikka hänet nimetään usein pääepäillyksi Lontoota vuonna 1888 kuohuttaneessa sarjamurhatapauksessa, tätäkään teoriaa ei voida todistaa. Todistusaineistoa Druittia vastaan on loppujen lopuksi varsin vähän.
Druitt oli lääkäri William Druittin toinen poika. Hän syntyi Dorsetissa, Englannissa elokuussa 1857.
Vuonna 1881 Druitt asui Wimborne Minsterissä yhdessä vaimonsa Annen, kolmen tyttärensä ja palvelijattariensa kanssa. Hän valmistui Oxfordista 1880. Druitt toimi sekä lakimiehenä että poikakoulun vararehtorina.
Druittin isä kuoli vuonna 1885 sydänkohtaukseen. Äiti puolestaan sairastui psyykkisesti ja päätyi laitoshoitoon. Viiltäjä-Jackin veriteot tapahtuivat Lontoon alueella loppuvuodesta 1888, ja Druitt löytyi saman vuoden viimeisenä päivänä Thames-joesta ilmeisesti hukuttautuneena.
Druittin masennuksesta ja paranoidisesta häiriöstä kärsinyt äiti kuoli mielisairaalassa vuonna 1890.
Vain elämää – kausi 2 jatkuu
Vain elämää – kausi 2 jatkuu on Vain elämää -televisiosarjan toisen tuotantokauden toinen kokoelmalevy, joka julkaistiin 29. marraskuuta 2013. Kokoelma sisältää Vain elämää -sarjan toisen tuotantokauden loput kappaleet. Kokoelmaa on myyty yli 82 000 kappaletta.
Blogbook
Kesäkuussa 2014 Blogbook ja verkkomedia Stara.fi aloittivat yhteistyön, kun verkkomediayhtiö Stara Media Oy osti osuuden BlogBook Finland Oy:n osakekannasta. Blogbookin blogikirjoituksia aletaan julkaista myös Stara-kaupunkilehdessä.
Blogbookissa on vieraillut ensimmäisen vuoden aikana jo yli 2,4 miljoonaa eri käyttäjää. Blogbookin toimitusjohtaja ja perustaja Sami Kieksi on kertonut Yrittäjät-lehden haastattelussa, että yrityksen tavoitteena on kansainvälistyminen Aasiaan ja Afrikkaan. Maaliskuussa 2015 Blogbook teki kävijäennätyksen kun sivusto ylitti puolen miljoonan viikkokävijän rajan.
Bloggaajat
Suurin osa Blogbookin bloggaajista on tunnettuja julkisuuden henkilöitä, sosiaalisessa mediassa vaikuttavia ja tunnettuja henkilöitä, poliittisia ja yhteiskunnallisia vaikuttajia tai fitness-urheilijoita.
Julkisuus
Blogbook on saanut paljon julkisuutta eri medioissa kuten lehdissä ja radiossa. Radio Novassa on keskusteltu Blogbookin yhteiskunnallisista blogeista ja julkisuuden henkilöiden blogikirjoitusten pohjalta on tehty useita uutisia Aamulehteen, Iltalehteen, Ilta-Sanomiin, Yrittäjät-lehteen, Staraan ja Seiskaan.
Mikaelinlinna
thumb|175px|Linnan alkuperäinen pohjapiirustus. Palatsi on rakennettu Bartolomeo Rastrellin 1740-luvulla suunnitteleman keisarinna Elisabetin kesäpalatsin paikalle. Neliömäisen, kulmistaan pyöristetyn rakennuksen sisällä on kahdeksankulmainen sisäpiha. Etelään suunnattua pääjulkisivua koristavat marmoripylväät, sisäänkäyntiä reunustavat obeliskit ja koristeellinen päätykolmio. Avointa parveketta kannattavalta pohjoisjulkisivun pylväiköltä laskeutuu leveä portaikko kohti Moikaa. Länsisivun pyöristetty uloke sisältää Paavalin taivaallisena suojelijanaan pitämälle arkkienkeli Mikaelille pyhitetyn kirkon, josta palatsi on saanut alkuperäisen nimensä. Sen kupolin yllä kohoaa gotiikkaa ja Pietarin varhaista arkkitehtuuria muistuttava terävä huippu. Muodoltaan vaihtelevista, aikoinaan loisteliaasti koristetuista sisätiloista ovat kirkon lisäksi säilyneet marmorinen pääportaikko, Rafaelin galleria, valtaistuinsali ja ovaalisali. Pääjulkisivun edessä sijaitsevalle aukiolle pystytettiin vuonna 1800 Bartolomeo Carlo Rastrellin suunnittelema, 1740-luvulla valettu Pietari I:n ratsastajapatsas. Arkkitehtoniseen kokonaisuuteen kuuluvat myös Insinöörikadulta johtavaa väylää reunustavat identtiset vartiopaviljongit sekä niiden edessä sijaitsevat maneesi- ja tallirakennukset, joiden Maneesiaukiolle suunnatut julkisivut uudisti vuosina 1823–1824 arkkitehti Carlo Rossi.
Paavali I:n persoonallisuutta heijastava Mikaelinlinna huokuu synkkää ja salaperäistä romantiikkaa. Salamurhaa pelännyt keisari loi uudesta palatsistaan luoksepääsemättömän linnoituksen. Fontankan, Moikan ja keinotekoisten kanavien ympäröimään linnaan pääsi vain tykkien ja lujan vartioston suojelemia nostosiltoja pitkin. Varotoimista huolimatta Paavali sai asua siellä vain 40 päivää. Keisarin oman kaartin upseerit kuristivat hänet makuuhuoneessaan.
Paavalin kuoleman jälkeen keisariperhe muutti jälleen talvipalatsiin. Hylättyyn linnaan sijoitettiin vuonna 1819 insinööriopisto (myöhemmin Nikolain insinööriakatemia), josta se sai uuden nimensä. Vuosina 1838–1843 siellä opiskeli ja vuoteen 1841 saakka myös asui tuleva kirjailija Fjodor Dostojevski. Vuoteen 1917 saakka rakennuksessa sijaitsi sotaministeriön pääinsinöörihallinto ja muita sen virastoja. Lokakuun vallankumouksen aikana linna oli Pavlovin rykmentin sotilaiden tukahduttaman junkkerikapinan päämajana. Myöhemmin siellä toimi puna-armeijan sotakouluja ja muita laitoksia. Nykyään Mikaelinlinna on Venäläisen taiteen museon näyttelytilana. Vuonna 2003 sen pääjulkisivun eteen rakennettiin uudelleen sillalla varustettu vallihauta.
Savolaisen laulu
Savolaisen laulu on Savon historiallisen maakunnan, Etelä- ja Pohjois-Savon nykymaakuntien sekä savolaisten maakuntalaulu. Se on myös Suomen ensimmäinen maakuntalaulu.
Savolaisen laulun on sanoittanut August Ahlqvist (kirjailijanimi A. Oksanen) ja säveltänyt Karl Collan. Ensimmäisen kerran Savolaisen laulu esitettiin ravintola Kaisaniemessä Savo-karjalaisen osakunnan päättäjäis- ja erojaisillassa 9. joulukuuta vuonna 1852, sen jälkeen kun keisari Nikolai I oli määrännyt osakunnat lakkautettaviksi. Viisi päivää myöhemmin laulun sanat julkaistiin Suometar-lehden etusivulla.
Viron ensimmäisillä laulujuhlilla vuonna 1869 Savolaisen laulu esitettiin neljän säkeistön mittaisena nimellä Mu meeles seisab alati. Runoilija Lydia Koidula käänsi laulun Ahlqvistin alkuperäistekstin 1., 2., 9. ja 10. säkeistön pohjalta.
Savolaisen laulusta lauletaan yleensä ensimmäinen, yhdeksäs, kymmenes ja yhdestoista säkeistö.
Jonas and I -yhtye julkaisi 7. maaliskuuta 2017 uuden version Savolaisen laulusta. Savo´s Song -kappaleella vierailee myös Nightwish-yhtyeen muusikko Marco Hietala.
Roope Hakkarainen on tehnyt kappaleeseen yhtä säkeistöä lukuun ottamatta uuden sävellyksen. Laulun sanat on käännetty englanniksi. Käännöksen on tehnyt Liisa Muinonen-Martin.
Savolaisen laulu (1852)
suloinen Savonmaa. Sen kansa kaikki kärsinyt ja onnehensa tyytynyt, tää armas, kallis maa. kuin vaarat loistoisat! Ja laaksot kuinka rauhaisat, ja lehdot kuinka vilppahat, kuin tummat siimehet! puut kuinka tuuheat, ja kuin humina hongikon syv' on ja jylhä, ponneton, ja tuulet lauhkeat! kovalla talvella, ja kussa Pohjan valkeat suloisemmasti suihkavat kuin Savon taivaalla? sen suihke armaampi, se silmä on Savottaren, johonka taivas loistehen ja sinens' yhdisti. sanomme kumminkin: Muu Suomi ellös ilkkuko, jos meill' on hoikka kukkaro, jos köyhiks' keksittiin. se sulla kellerti, kun meidän vaivan, viljehen kumohon löi vihollinen ja poltti tuhkaksi. kun meitä vainot löit, kun vaimot, lapset kaadettiin ja miehet sortui sotihin, sä rauhan leipää söit. näkönsä vanhat puut, ja meidän vaarat virkkoa, ja meidän laaksot lausua, sanella salmensuut; hyv' ois todistamaan: "Täss' Savon joukko tappeli, ja joka kynsi kylmeni edestä Suomenmaan!" Savoa kalliimpaa, ja mulle ei mikään niin soi kaikesta, minkä Luoja loi, kuin: "armas Savonmaa!"
Gela
Gela on satamakaupunki Sisilian etelärannikolla Italiassa. Se kuuluu Caltanissettan maakuntaan. Gelassa oli lähes asukasta vuonna 2013, enemmän kuin maakunnan pääkaupungissa.
Gelassa on suuri öljynjalostamo ja tärkeä satama.
Maantiede
Gela sijaitsee Sisilian etelärannikolla noin 84 kilometrin päässä Caltanissettan kaupungista. Se on rakennettu samannimisen joen suuhun sen länsipuolelle. Kaupungin ympäristö on hedelmällistä tasankoa, joka tunnetaan Gelan tasankona (Piana di Gela). Tasangon pinta-ala on noin 250 neliökilometriä.
Ruotsin Karesuvannosta alkava E45-tie päättyy Gelaan.
Historia
pienoiskuva|vasen|upright=0.9|[[Gela (antiikin kaupunki)|Antiikin Gelan akropoliin raunioita.]] pienoiskuva|vasen|upright=0.9|Gelan Neitsyt Marian taivaaseenottamisen (Maria Santissima Assunta in Cielo) kirkko.
Antiikki
Antiikin ajan Gela oli kreikkalainen siirtokunta, joka perustettiin vuonna 689/688 eaa. Se sai nimensä Gela-joesta, jonka suuhun se sijoitettiin. Joen nimen puolestaan oletetaan olleen peräisin seudun ei-kreikkalaisten alkuperäisasukkaiden kielestä. Kaupungin ensimmäiset asukkaat tulivat Rhodokselta ja Kreetalta.
Gela kukoisti erityisesti 400-luvulla eaa., jolloin sen valtapiiriin kuului suuri osan saaren etelä- ja keskiosista ja laajimmillaan myös itärannikon alueita. Karthagolaiset tuhosivat Gelan vuonna 405 eaa. Se rakennettiin uudelleen vuoden 338 eaa. jälkeen ja tuhottiin lopullisesti noin vuonna 282 eaa.
Myöhempi historia
Gelan paikka säilyi asumattomana keskiajalle vuoteen 1233 saakka. Tuolloin Fredrik II rakennutti antiikin aikaisten raunioiden paikalle uuden kaupungin, jota kutsuttiin aluksi nimellä Heraclea ja myöhemmin Terranova. Antiikin aikaisen kaupungin paikan selvittyä Terranova nimettiin uudelleen sen mukaan Gelaksi vuonna 1927.
Wikitravel
200px|thumb|Wikitravel, the free travel guide "Wikitravel, vapaa matkaopas"
Wikitravel on yhdysvaltalaisen Internet Brands -yrityksen ylläpitämä wikipohjainen projekti, jonka tarkoituksena on koota Internetiin maailmanlaajuinen, luotettava ja ajantasainen avoimen sisällön matkaopas.
Projekti käyttää MediaWiki-ohjelmistoa, mutta muun muassa Wikipediasta poiketen se ei ole kytköksissä Wikimedia-säätiöön.
Wikitravelin vaiheet
Wikitravel aloitettiin heinäkuussa 2003. Internet Brands osti Wikitravelin huhtikuussa 2006. Wikitravelin painotalo, Wikitravel Press, julkaisi ensimmäiset painetut matkaoppaansa helmikuussa 2008.
Vuonna 2006 Wikitravelin italiankielisestä ja saksankielisestä versioista kopioitiin sisältö uuteen Wikivoyageksi nimettyyn projektiin, koska kaikki sivuston käyttäjät eivät halunneet olla osa kaupallista yhtiötä. Myöhemmin myös englanninkielisen version sisältö kopioitiin Wikimatkat-projektiin ja vuonna 2012 Wikimatkat pääsi osaksi Wikimedia-säätiötä.
Lisenssi
Wikitravel käyttää Creative Commons Attribution ShareAlike -lisenssiä.
Versiot
Wikitravelista on olemassa versio 19 eri kielellä. Kaikki kielet yhteen laskettuna Wikitravel saavutti 10 000 artikkelia 23. joulukuuta 2005, 25 000 artikkelia 5. tammikuuta 2007 ja 50 000 artikkelia 21. elokuuta 2009. Ensimmäinen ja edelleen suurin kieliversio englanti saavutti 10 000 artikkelia 11. kesäkuuta 2006.
Suomenkielinen Wikitravel aloitti 27. helmikuuta 2007. Suomenkielisessä Wikitravelissa on yli tuhat artikkelia. Suomenkielinen Wikitravel on tällä hetkellä 9. suurin. Tuhannen artikkelin raja rikottiin 9. maaliskuuta 2008.
Jonah Hex
Jonah Woodson Hex on DC Comicsin western-sarjakuvahahmo ja antisankari, jonka loivat John Albano ja Tony DeZuñiga 1970-luvun alkupuolella.
Jonah Hex tunnetaan kuitenkin paremmin Michael Fleischerin kirjoittamista tarinoista. Hex poikkeaa perinteisistä villin lännen sankareista siinä, ettei hän ole siloposkinen revolverisankari Roy Rogersin tyyliin vaan kasvoiltaan runneltu, väkivaltainen palkkionmetsästäjä, joka pukeutuu Etelävaltioiden univormuun. Hexin seikkailut sisältävät myös yleensä hyvin epäperinteisiä elementtejä, kuten voodoota tai aikamatkustusta.
Elokuussa 2010 Egmont Kustannus julkaisi neljännen mustavalkoisen Jonah Hex -kokoelman. Kokoelman tarinassa kerrotaan palkkionmetsästäjästä, joka yrittää asettua aloilleen ja perustaa perheen. Yli 200-sivuisesta tarinapaketin on käsikirjoittanut Michael Fleisher, kuvittaneet Dick Ayers ja Ross Andru, ja hahmosuunnittelun teki Tony DeZuniga. Suomennos on Moog Konttisen.
Sarjakuvissa
Jäätyään heimoon Hex ystävystyi päällikön pojan, Noh-Tanten kanssa. Kaksikko oli kuin veljiä toisilleen, mutta ajauituivat riitoihin kilpaillessaan White Fawn naisen huomiosta. Nainen oli kiinnostunut enemmän Hexistä, mikä sai Noh-Tanten kateelliseksi, mikä puolestaan muuttui ajan myötä vihaksi. Hexin ollessa noin 16-vuotias heimon päällikkö päätti koetella poikia sotureina. Päällikkö ohjeisti poikia hiipimään läheiseen Kiowa-intiaanien leiriin hevosvarkaisiin ja tuomaan saalis kotileiriin. Noh-Tah huomasi tämän olevan oiva tilaisuus voittaa White Fawnin huomio itselleen voittamalla kilpailu. Matkan aikana Noh-Tante löi Hexin tajuttomaksi ja oli vakuuttunut että Kiowa-heimo tappaisi Hexin. Palattuaan takaisin onnistuneelta ryöstöretkeltä Noh-Tante kertoi isälleen Kiowa-heimolaisten tappaneen Hexin ryöstön aikana.
Sillä välin kun heimolaiset olettivat Hexin olleen kuollut, ryhmä palkkionmetsästäjiä teki rynnäkön Kiowa-heimon leiriin. Ammuskelun aikana harhaan ammuttu luoti osui Hexiin ja hän jäi haavoittuneena makaamaan maahan. Pian turkismetsästäjä huomaa ontuvan Hexin ja hoitaa pojan kuntoon. Samalla Hex vannoo ettei palaa sijaisperheensä luokse petturuuden vuoksi, ja alkaa elämään yksin luottaen opetettuihin selviytymiskeinoihin, joita hän oppi intiaaniheimolta. Hex toimi puhvelinmetsästäjänä täysi-ikäiseksi saakka, kunnes liittyi Yhdysvaltain armeijaan ratsuväen tiedustelijaksi.
Vuonna 1861 Yhdysvallat koki radikaalin kahtiajaon. Sisällissodan syttyessä pohjoisen ja etelän välille Hex vaihtoi uskollisuutensa etelävaltioiden puolelle, jossa hän toimi neljännen ratsuväen luutnanttina. Sodan aikana hän tapasi sotilaan nimeltä Jeb Turnbull, josta tuli Hexin hyvä ystävä.
Syyskuussa 1862 presidentti Abraham Lincoln ilmoitti vapausjulistuksensa, jonka lakiehdotuksen myötä orjuus kiellettiin. Hex tajusi pian ettei voisi enää kannattaa maaorjuutta, ja hylkäsi asemansa matkustaakseen Unionileirille Fort Charlotteen antautuakseen. Leirin kapteeni painosti Hexiä paljastamaan etelävaltioiden suunnitelmat, mutta hän kieltäytyi kertomasta. Eräs lääkintämies kuitenkin onnistui selvittämään kapinallisten olinpaikan Hexin hevosen kavioissa olleesta savesta. Unionin sotilaat matkasivat vihollisen alueelle ja yllättivät heidät leirintäalueella. Kapinallisten pidätyksen myötä Unionin kapteeni kiitti julkisesti Jonah Hexiä avustuksesta, jonka myötä hänen entinen yksikkönsä alkoi pitää häntä petturina.
Vangit vietiin takaisin Fort Charlotten Unioni-leirille, jossa pian kävi ilmi ettei heillä ollut tarpeeksi ruokaa syöttääkseen vankeja. Tämän myötä Unionin kapteeni päätti manipuloida Hexin järjestämään vankien paon leiriltä. Hex löysi reitin sellinsä alta, jonka avulla pääsisi toiseen vankileiriin, jossa Jeb Turnbull ja muut vangit olivat. Hex yritti auttaa entistä yksikköään pakenemaan, mutta Unionin kapteeni oli jo valmistautunut tilannetta varten ja käski sotilaitaan ampumaan jokaisen vankikarkulaisen. Samassa verilöylyssä kuoli Hexin ystävä Jeb Turnbull. Myös Hex joutui ammutuksi, mutta onnistui selviämään hengissä siihen asti että ehti tappaa leirin kapteenin.
Fort Charlotten verilöylyn jälkeen Hex matkasi paikattuna länsi-alueille, jossa hän palasi vanhan heimonsa luokse. Hän sai huomata että vanha kilpailijansa Noh-Tante oli mennyt naimisiin molempien ihannoimman White Fawnin kanssa. Heimon päällikkö oli puolestaan järkyttynyt huomatessaan Hexin ollessa elossa ja kyseenalaisti poikansa rehellisyyden. Hex ilmoitti julkisesti että Noh-Tante oli pettänyt hänet, jonka myötä heimon päällikkö päätti ratkaista totuuden kaksinkamppailun merkeissä. Noh-Tante pelkäsi ettei pärjäisi tappelussa Hexiä vastaan ja peukaloi tämän sotakirvettä.
Taistelun alkaessa Hex huomasi olevansa alakynnessä Noh-Tanten eläimellisille hyökkäyksille, eikä hänen sotakirveestään ollut sabotaasin takia mitään hyötyä. Hex päätti turvautua pitkään metsästyspuukkoonsa, ja onnistui tappamaan Noh-Tanten taistelun päätteeksi. Hex rikkoi samalla heimon pyhän lain, mikä kielsi tappamasta apassia. Hex yritti valittaa heimon päällikölle tapahtuman olleen vain itsepuolustusta, mutta päällikkö ei kuunnellut selitystä. Sen sijaan hän tuomitsi Hexin saamaan paholaisen merkin. Useat heimolaiset pitivät häntä kiinni, kun Hexin oikeanpuoleinen naama poltettiin kuumennetulla kirveellä. Rituaalin päätteeksi Hex karkotettiin heimosta.
Jonkin ajan kuluttua Hex vaelsi kaupunkiin juomaan surunsa pois. Kompastellessaan ulos saluunasta päihtyneenä hän huomasi lainsuojattoman nimeltä Lucas "Mad Dog" McGill, joka uhkaili nuorta naista. Päihtyneenä Hexin mieli teki temput ja hän kuvitteli Mad Dogin olevan isänsä, ja erityisesti Mad Dogin huutelemat sanat kaikuivat Hexin korvaan, joita hän oli kuullut isänsä huutelevan humalassa äidilleen. Ajattelematta Hex veti aseensa esille ja ampui Mad Dogin keskelle katua. Pian apulaisheriffi juoksi paikalle kiittämään Hexiä lainsuojattoman ampumisesta. Samalla apulaissheriffi kertoi Hexille, että lainsuojattomien kiinniottamisesta tienaisi hyvin rahaa, jonka myötä Hex ryhtyi palkkionmetsästäjäksi.
Jonah Hex jatkoi työskentelyä palkkionmetsästäjänä, kunnes hän jäi eläkkeelle 66-vuotiaana vuonna 1904, kun hän asettui asumaan intiaanien, nimeltä Tall Bird, kanssa. Toimittaja Michael Wheeler vieraili Hexin luona kirjoittamassa hänen elämäkertaansa. Viihdyttäjä L.B. Farnham ilmestyi myös tarjoten Hexille paljon rahaa näyttelemään "Wild West Revue" -ohjelmassaan, mutta Hex hylkäsi hänet vihaisesti, koska hän ei halunnut viettää viimeisiä vuosiaan karnevaalikohteena. Hexin viimeinen palkkio oli pankkiryöstäjä George Barrow'n jengi; Barrow selvisi hengissä ja vannoi kostoa. Barrow murhasi Hexin, joka pelasi korttia Cheyennen salongissa kaksipiippuisella haulikolla, kun hän haparoi laittaakseen silmälasinsa päähän. Hänen kuolemansa kosti välittömästi hänen ystävänsä, sheriffi Hank Crawfordin toimesta, joka ampui aseettoman Barrown kylmäverisesti. Kuoleman hetkinä Hex pohti elämäänsä, jota hän oli elänyt.
Tall Bird ja Wheeler yrittivät antaa Jonahille kunnollisen intiaanihautauksen, mutta Farnham ja tämän rikoskumppani ryöstivät heidät aseella. Farnham ampui Wheelerin ja sytytti tuleen Tall Birdin talon, jolloin tämä kuoli. Hexin ruumis annettiin taksidermistille puettavaksi räikeään asuun esillepanoa varten; Farnham ja hänen työtoverinsa kuolivat molemmat Jonahin hiusliipaisuaseiden "vahingossa" laukeamisesta näyttöä pystyttäessään, ja varkaat varastivat ruumiin tunnistettuaan Hexin. Ruumis vaihtoi omistajaa vuosien ajan, ja useat omistajat siirsivät sitä, ennen kuin päätyi lopulta nukkena länsimaiseen teemapuistoon. Tall Bird paljastui sitten selvinneen tulipalosta; nyt vanha nainen, hän suojeli miehensä ruumista uusilta loukkauksilta vaatimalla sen itselleen hautaamista varten. Puhuessaan nuoren historioitsijan kanssa täydentääkseen Hexin elämästä puuttuvia yksityiskohtia korruptoitunut länsimainen muistoesineiden keräilijä uhkasi heitä toivoen saavansa ruumiin itselleen. Paha keräilijä kuoli yhtäkkiä jouduttuaan ammutuksi takaapäin, ja viitataan siihen, että Jonah Hexin kostonhimoinen henki palasi suojelemaan vaimoaan haudan takaa.
Myöhemmin paljastetaan, että Jonah Hexin lapsenlapsenlapsentytär Virginia "Jinny" Hex peri esi-isänsä poikkeukselliset kyvyt ja liittyi Young Justice ryhmään toimien sankarina.