cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Buggles
Bugglesin ensimmäinen julkaisu oli vuonna 1979 Britannian ykköseksi noussut single "Video Killed the Radio Star". 1. elokuuta 1981 se oli ensimmäinen uuden Music Televisionin näyttämä video. Yhtye jäi lopulta lähinnä yhden hitin ihmeeksi, vaikka "Living in the Plastic Age", "Clean Clean" ja "Elstree" nousivatkin Britannian singlelistalle.
Vuonna 1980 Horn ja Downes alkoivat työstää seuraajaa debyyttialbumi The Age of Plasticille. Samaan aikaan viereisessä studiossa työskenteli vastikään laulajansa Jon Andersonin ja kosketinsoittajansa Rick Wakemanin menettänyt progessiivista rockia soittava Yes. Yesin basisti Chris Squire kutsui Hornin ja Downesin korvaamaan Andersonin ja Wakemanin. Yhteistyöstä syntyi Yes-albumi Drama. Maksisinglenä julkaistu 8½-minuuttinen "Into the Lens" oli alun perin Buggles-kappale "I am a Camera". Bugglesin tukema Yes hajosi (väliaikaisesti) Dramaa seuranneen kiertueen jälkeen.
Yesin jälkeen Buggles aloitti toisen albuminsa Adventures In Modern Recording viimeistelyn. Yhtye hajosi kuitenkin musiikillisiin erimielisyyksiin. Geoff Downes perusti progen superyhtyeen Asian ja Horn viimeisteli levyn muiden soittajien kanssa. Tämän jälkeen Buggles lopetti toimintansa. Horn nousi tunnetuksi tuottajaksi työskenneltyään yhtyeiden kuten ABC, Dollar, Frankie Goes to Hollywood ja Art of Noise kanssa.
Yksityisen sosiaali- ja terveysalan ammattilaiset
Yksityisen sosiaali- ja terveysalan ammattilaiset ry eli YSTEA on ammattiyhdistys, joka valvoo sosiaali- ja terveysalan työntekijöiden oikeudellisia, taloudellisia, sosiaalisia ja ammatillisia etuja. YSTEA on yksi Erityisalojen Toimihenkilöliitto ERTOn jäsenyhdistyksistä. ERTO on Toimihenkilökeskusjärjestö STTK:n jäsenliitto.
Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN:n kautta YSTEA valvoo ja parantaa sosiaali- ja terveysalan palveluyksiköiden työntekijöiden työehtoja sekä neuvottelee ja solmii työehtosopimukset. Sosiaalialan järjestöjen työehtosopimuksen neuvottelee Erityisalojen Toimihenkilöliitto ERTO.
YSTEAn jäseniksi liitytään Erityisalojen Toimihenkilöliitto ERTOn kautta.
Toiminnan taustaa
YSTEA on aloittanut toimintansa vuonna 2008, kun kaksi ertolaista ammattiyhdistystä yhdistyivät. Nämä olivat Sosiaali- ja terveysalan järjestöjen työntekijät SOTT ry ja Yksityisten lääkintä- ja terveyspalvelulaitosten työntekijät YLTT ry. Sosiaali- ja terveysalan järjestöjen työntekijät SOTT ry on perustettu vuonna 1976 ja Yksityisten lääkintä- ja terveyspalvelulaitosten työntekijät YLTT ry vuonna 1981. YSTEAn perustava kokous oli 12.4.2008. Tuolloin SOTT ry lakkautettiin ja entinen YLTT ry muutti nimensä YSTEAksi ja laajensi toimialueensa kattamaan myös entisen SOTT ry:n kentän. Entisen SOTT ry:n jäsenet tulivat samalla YSTEAn jäseniksi.
Toiminnan perusteet ja tasot
YSTEAn säännöissä määritetään yhdistyksen toiminnan perusteet. Yhdistyksen kevät- ja syyskokoukset ovat ylimmät päätöksentekoelimet. Yhdistyksen syyskokouksessa hyväksytyn toimintasuunnitelman mukaisesti yhdistyksen hallitus hoitaa juoksevia asioita. Yhdistyksen hallitus toimeenpanee kokousten päätökset. Hallituksen työnjako ja vastuut määritetään YSTEAn talous- ja ohjesäännössä, jonka hallitus hyväksyy vuosittain tammikuussa järjestäytymiskokouksessaan.
Kevätkokouksessa käsitellään mm. toimintakertomus edelliseltä vuodelta sekä tilinpäätös. Syyskokouksen asioita ovat mm. toimintasuunnitelma ja talousarvio seuraavalle vuodelle, päätökset jäsenmaksuista ja palkkioista ja valinnat yhdistyksen puheenjohtajasta (kaksivuotiskausittain) sekä yhdistyksen hallituksen jäsenistä (10) ja varajäsenistä (5) erovuoroisten tilalle. Päätöksentekoon osallistuvat kokouksessa läsnä olevat yhdistyksen varsinaiset jäsenet.
Toiminnan pääasiallinen sisältö
YSTEAn pääasiallista toimintaa ovat mm. työmarkkinaedunvalvonta, työehtosopimusneuvotteluihin osallistuminen, tes-tavoitteiden keruu kentältä, työehtosopimusten noudattamisen valvonta ja niistä opastus työpaikoilla. YSTEA tekee myös yhteiskunnallista edunvalvontaa, omien toimialojen seurantaa, työolosuhteisiin vaikuttamista ja yhteiskunnallisten epäkohtien esiin nostamista. Lisäksi YSTEAn toimintaan kuuluu luottamusmiesten ja muiden henkilöstön edustajien (HEDien) tukeminen ja vertaistuen järjestäminen, HED-seminaarien, työpaikkakäyntien ja muiden tapaamisten kautta sekä työpaikkaosastojen perustaminen, niiden tukeminen ja keskinäisen verkostoitumisen ylläpitäminen ja paikallisen klubitoiminnan tukeminen.
Ammattiyhdistyksen tehtäviä ovat myös jäsenhankinta ja järjestäytymisasteen nostaminen työpaikoilla, yhteenkuuluvaisuuden ja ay-tietoisuuden nostaminen ja kehittäminen sekä jäsenpalvelujen ja etuisuuksien kehittäminen ja ylläpito, kuten kotimaan lomatuki omana toimintana sekä jäsenten ohjaaminen käyttämään ERTOn palveluja ja etuja. YSTEAn jäsentoimintaa ovat jäsenmatkat, retket ja virkistyminen, jäsenten jaksamiseen ja fyysiseen sekä henkiseen kuntoon vaikuttaminen, omille toimialoille kohdistettujen kuntoutuskurssien aikaansaaminen. YSTEAlla on myös nuoriso- ja opiskelijatoimintaa sekä ns. 50+ -toimintaa (ikääntyvien työntekijöiden jaksamiseen panostaminen, senioritoiminta, mentorointi ja historian hyödyntäminen). Lisäksi YSTEAn arvojen pohjalta toimintaan kuuluvat kansainvälinen solidaarisuus ja kehitysyhteistyö. YSTEA tiedottaa pääasiassa YSTEA-lehden ja nettisivujen www.ystea.fi kautta sekä jäsenkirjeillä.
Edunvalvonta
YSTEAn jäsenet ovat pääasiassa kolmen valtakunnallisen työehtosopimuksen (TES) piirissä. Näistä Sosiaalialan järjestöjen TES on yksin ERTOn hallitsema. Lisäksi ERTO on mukana Tehyn ja Suomen lähi- ja perushoitajaliitto SuPerin kanssa ns. TSN-yhteistyössä. (TSN = terveys- ja sosiaalialojen neuvottelujärjestö, joka neuvottelee yksityisen terveyspalvelualan ja yksityisen sosiaalipalvelualan työehtosopimuksista.) Koska näiden kolmen liiton väki työskentelee samoilla työpaikoilla, hoidetaan alan edunvalvonta STTK:ssa keskitetysti. Lisäksi YSTEAn toimialoilla on talokohtaisia työehtosopimuksia.
Jäsenyys
Sosiaalialan järjestöissä, yksityisellä sosiaalipalvelualalla tai yksityisellä terveyspalvelualalla työskentelevät voivat liittyä YSTEAn jäseneksi. YSTEA kuuluu ERTOon, jonka lakimiehet valvovat työehtosopimuksen toteutumista, neuvottelevat ja sopivat yhteistyössä yhdistyksen edustajien kanssa palkoista, lomista ja irtisanomissuojasta. YSTEAn jäsen saa pulmatilanteisiin neuvontaa ja apua ERTOsta. Muutostilanteissa ERTO ja YSTEA pitävät huolta jäsenten eduista. ERTOlla ja YSTEAlla on myös tarjottavanaan paljon jäsenetuja.
Augustine Ejangue
Augustine Sylvia Ejangue Siliki (s. 19. tammikuuta 1989) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Kamerunin naisten maajoukkueessa vuosien 2015 ja 2019 MM-kilpailuissa sekä vuoden 2012 kesäolympialaisissa.
Ejangue on pelannut seuratasolla Päiväntasaajan Guineassa, Venäjällä, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Espanjassa. Hänen nykyinen seuransa on norjalainen Arna-Bjørnar.
Antti Pihlström
Seurajoukkueura
Vantaalla syntynyt Pihlström siirtyi Jokereiden A-junioreista Espoo Bluesiin 2002–2003. Hän onnistui vakiinnuttamaan paikkansa pelaavassa kokoonpanossa ja pelasi Espoo Bluesissa 49 ottelua saavuttaen neljä tehopistettä.
Kaudeksi 2005–2006 Pihlström siirtyi hakemaan pelipaikkaa SaiPasta. SaiPassa Pihlström nousi nopeasti sekä yleisön että valmentajan suosikkipelaajaksi, kovilla taklauksillaan ja energisyydellään. Pihlström pelasi kauden 2005–2006 kaikkiaan erittäin hyvin, ja monet liigaseurat olivat halukkaita ottamaan hänet joukkueeseensa. Pihlström kuitenkin valitsi HPK:n kahden vuoden sopimustarjouksen. Pihlström pelasi Hämeenlinnassa läpimurtokautensa ja teki 16 maalia ja oli mukana voittamassa pronssia. Kesäkuussa 2007 Pihlström teki kahden vuoden sopimuksen NHL-seura Nashville Predatorsin kanssa.
Pihlström siirtyi kaudeksi 2009–2010 Elitserien joukkue Färjestad BK:hon., mutta hän lähti joukkueesta tammikuun lopulla ja siirtyi SM-liigassa pelaavan JYPiin. Kesken kauden 2011–2012 hän siirtyi KHL-joukkue Salavat Julajev Ufaan.
Syksyllä 2015 Pihlström oli antamassa näyttöjä Columbus Blue Jacketsin harjoitusleirillä, mutta ei saanut NHL-sopimusta. Lokakuun alussa Pihlström siirtyi KHL-joukkue TsSKA Moskovaan.
Kaudeksi 2016–2017 Pihlström siirtyi try-out sopimuksella Fribourg-Gottéronin joukkueeseen. Try-out ei poikinut sopimusta joukkueeseen, minkä jälkeen hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-joukkue Jokereihin.
Huhtikuussa 2018 Pihlström teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Jokereiden kanssa, joka ylettyy kevääseen 2021 saakka. Pihlström edusti Jokereita vuosina 2016-2021 viiden kauden ajan.
Elokuussa 2021 Pihström solmi yksivuotisen sopimuksen Hämeenlinnan Pallokerhon kanssa. Marraskuussa hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2022–2023 Pihlström nimettiin HPK:n varakapteeniksi. Marraskuussa 2022 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Pihlström pelasi ensimmäiset maaottelunsa kaudella 2006–2007. Hän pääsi myös mukaan Suomen kokoonpanoon vuoden 2007 MM-kisoihin. Pihlströmin kisapassia ei kuitenkaan leimattu missään vaiheessa, joten hän ei pelannut otteluakaan, mutta sai muun joukkueen ohella hopeisen mitalin. Hän oli joukkueen kokoonpanossa myös Kanadan MM-kilpailuissa 2008, jossa hän nousi suuren yleisön tietoisuuteen. Pihlström oli turnauksessa Suomen pronssia voittaneen joukkueen paras maalintekijä viidellä osumallaan (5+2). Pihlström pelasi Saksan MM-kisoissa 2010 ja oli myös vuonna 2011 Slovakiassa voittamassa Suomelle maailmanmestaruuden. Pihlström oli MM-kisoissa myös 2012, 2013, 2015, 2016 ja 2017 sekä olympialaisissa 2014.
Raviohjastajana
Pihlström sai huhtikuussa 2021 raviohjastajan C-ajolupakirjan ja alkaa kilpailla ohjastajana kesällä 2021. . Hän ajoi uransa ensimmäisen voiton 11.7.21 Forssan Pilvenmäellä.
Perhe
Pihlström on seurustellut tyttöystävänsä Tiian kanssa vuodesta 2007. Naimisiin he menivät vuonna 2008. Parilla on kolme lasta. Pari sai kolmannen lapsensa maailmanmestaruuden jälkeen.
Suomen leijona (majakka)
Suomen leijona on majakka Itämerellä, 46 kilometriä Utöstä lounaaseen. Väritykseltään sinivalkoinen majakka sijaitsee kuutisen kilometriä Suomen aluevesirajan ulkopuolella mutta Suomen talousvyöhykkeellä. Majakka on Suomen eteläisin rakennelma.
Suomen leijona on niin kutsuttu pohjamajakka eli kasuunimajakka, joka on perustettu merenpohjaan 10 metrin matalikolle keskelle avomerta. Sen rakennustyöt aloitettiin 1980-luvun alkupuolella, ja käyttöön majakka otettiin vuonna 1987. Tarvitsemansa energian majakka saa tuuligeneraattorista. Majakan valovoima on 23 000 kandelaa, ja sen valotunnus on valkoinen vilkku 12 sekunnin välein.
Alueella on mitattu Itämeren korkeimmat aallot, liki 13 metriä. Rakenteessa sovellettiin uutta kevyttä rakennetta, jonka teoriassa piti antaa luonnonvoimille pienempi pinta-ala hyökättäväksi ja myös joustaa hiukan. Kasuunin halkaisija on vesirajassa vain metrin, mutta silti koko rakennelma alkoi kallistua vuoden 1992 lopulla. Lopulta koko yläosa katkesi ja putosi mereen helikopteritasoineen. Lisäämällä kiviainesta ja betonia saatiin kasuunia stabiloitua, ja vinolle tyngälle hitsattiin uusi suora osa, joka on vähän matalampi, noin 12 m. Tuulivoimala korvattiin aurinkokennoilla ja valovoimaa vähennettiin: kantomatka on nykyään noin 8 mpk. Turvallisuutta parantavat iso passiivinen tutkaheijastin ja AIS-lähetin.
Italian kuningas
Italian kuningas oli titteli, jota käyttivät monet hallitsijat Rooman valtakunnan hajoamisen jälkeen. Ennen vuotta 1861, jolloin Italian kuningaskunta syntyi, kukaan Italian kuningas ei hallinnut koko Apenniinien niemimaata. Viimeinen Italian kuningas -titteliä käyttänyt oli vuonna 1946 kuukauden vallassaolon jälkeen Italian kruunusta luopunut Umberto II.
Langobardien kuninkaat
interregnum
KoMu HT
Korsholm-Mustasaari Hockey Team (lyh. KoMu HT) on vuonna 1983 perustettu mustasaarelainen jääkiekkoseura, jolla oli vuosia ns. edustusjoukkue ja muutama juniorijoukkue. Junioritoiminta loppui kuitenkin 2000-luvun alussa, kun toiminta siirtyi Sepänkylän kaukalosta Vaasan jäähalliin. Seurassa jatkoi kaksi joukkuetta; KoMu HT pelasi II-divisioonaa ja KoMu HT/2 III-divisioonaa. Kun KoMu HT nousi Suomi-sarjaan keväällä 2007, nousi myös KoMu HT/2 II-divisioonaan. KoMu HT yhtiöityi Vaasaan kesällä 2009 ja jatkaa pelejään Waasa Red Ducks Oy nimisenä. KoMu HT/2 jätti nimestään pois kakkosen ja jatkaa menestyksekkäästi pelejään Keskimaan alueen II-divisioonassa. Joukkue koostuu jo juniorivuosina KoMussa pelanneista mustasaarelaisista sekä Vaasan Sportin Junioreista siirtyneistä pelaajista sekä opiskelijoista, joita jääkiekko mukavassa seurassa kiinnostaa.
Marum (tulivuori)
Marum on aktiivinen tulivuori Ambrymin vulkaanisella saarella Vanuatulla. Tulivuoren kraatterissa on aktiivinen laavajärvi. Marumin korkeus on 1 270 metriä ja se sijaitsee Ambrymin saarella olevassa noin 12 kilometriä leveässä kalderassa. Kaldera syntyi tulivuorenpurkauksessa noin vuonna 100.
Julius Francis
Julius Francis (s. 12. elokuuta 1964 Lontoo) on brittiläinen entinen raskaansarjan ammattinyrkkeilijä joka on voittanut urallaan Britannian mestaruuden.
Nyrkkeilyura
Raskaassa sarjassa hän debytoi vuonna 1993, jolloin hän otteli Grahan Arnoldia vastaan. Tuloksena oli tekninen tyrmäys (TKO) ottelun viidennessä erässä. Ensimmäinen tappio Francisille sattui vuonna 1994, kun vastaan asettui yhdysvaltalainen John Ruiz. Seuraavan tappionsa hän kärsi vuonna 1995 tyrmäyksellä Scott Welchiä vastaan ottelun kymmenennessä erässä.
Guy Fréquelin
Guy Fréquelin (s. 2. huhtikuuta 1945 Langres) on eläkkeellä oleva entinen ranskalainen ralliautoilija ja entinen Citroënin rallitallin tallipäällikkö.
Julius Francis
Nyrkkeilyura
Voitettuaan Scott Welchin hän pääsi ottelemaan Mike Tysonia vastaan. Tyson tyrmäsi hänet ottelun toisessa erässä ottelun kestäessä vain neljä minuuttia. Ottelu Fransicin kanssa oli Tysonin debyyttiottelu Euroopan mantereella, ja promoottorina siinä toimi Frank Warren. Francis ei luovuttanut, vaan otti kahden ottelun sarjan Michael Holdenin kanssa, joista ensimmäisen hävisi ja voitti toisen tuomariäänin. Ura jatkui britti Danny Williamsia vastaan, joka tyrmäsi hänet ottelun neljännessä erässä.
Guy Fréquelin
Ura kuljettajana
Paras saavutus on rallin MM-sarjan toinen sija vuodelta 1981. Hän oli Ari Vatasen päävastustaja kaudella 1981.
Julius Francis
Nyrkkeilyura
Francis kohtasi myös Euroopan mestari Sinan Samil Samin, mutta tekninen tyrmäystappio tuli ja hän joutui jättämään ottelun kesken seitsemännessä erässä. Tästä alkoi hänen lopullinen alamäkensä. Hän otteli vielä monta ottelua, kohdaten mm. Matt Skeltonin, Audley Harrisonin, Scott Gammerin.
Guy Fréquelin
Ura kuljettajana
Rallin EM-sarjassa Fréquelin saavutti hopeaa vuonna 1983.
Julius Francis
Nyrkkeilyura
Hän lopetti uransa vuonna 2006 ollessaan 41-vuotias. Uransa aikana Julius Francis nyrkkeili 48 ammattilaisottelua, hän voitti niistä 23 (12 KO), hävisi 24 (8 KO) ja nyrkkeili yhden tuloksettoman ottelun. Francisin valmentajana toimi Gary Inniss ja managerina Jonathan Feld.
Guy Fréquelin
Ura kuljettajana
Hän kilpaili myös Le Mansin 24 tunnin ajoissa vuodesta 1977 vuoteen 1982. Hän sijoittui neljänneksi vuonna 1978 ja toiseksi GTP-luokassa vuonna 1980.
Ura tallipäällikkönä
Citroën tuli mukaan rallin MM-sarjaan kaudella 2001. Talli kehitti Citroën Xsara WRC:tä kaudet 2001 ja 2002, mutta kaudella 2003 talli ajoi täyden sarjan. Kuljettajakolmikko oli ehkä MM-sarjan kovin: Colin McRae, Sébastien Loeb ja Carlos Sainz. Loeb ajoi hopeaa ja Sainz pronssia, jolloin Citroën voitti merkkimestaruuden. Vuonna 2004 Loeb otti mestaruuden ja Sainz oli sarjassa neljäs varmistaen Citroënin toisen tallimestaruuden. Kaudella 2005 Loeb oli ylivoimainen mestari, ja Francois Duval ja Carlos Sainz (Sainz ajoi kaksi kisaa vuonna 2005, kun talli hyllytti Duvalin jatkuvien ulosajojen vuoksi) toivat jälleen tarpeeksi pisteitä tallille niin, että Citroën oli jälleen mestari. Kauden 2006 Citroën oli virallisesti poissa MM-sarjasta, mutta kauden 2007 sarjaan talli lähti Fréquelinin johdolla, uuden Citroën C4 WRC:n kanssa. Kuljettajat Sebastien Loeb ja Daniel Sordo ajoivat kaksoisvoiton Monte Carlon rallissa.
Marraskuussa 2007 Fréquelin ilmoitti jäävänsä eläkkeelle tallipäällikön tehtävästään.
Tornipöllöt
Tornipöllöt (Tytonidae) on pöllöjen ohella toinen pöllölintujen heimoista. Ne ovat keskikokoisia tai suurehkoja lintuja, joilla on suuri pää ja sydämenmuotoiset kasvot. Niiden lajimäärässä on eri lähteiden mukaan hajontaa. BirdLife Suomen listauksessa heimoon kuuluu 19 lajia.
Suku tornipöllöt (Tyto) pienoiskuva|[[Tornipöllö]]
Suku viitapöllöt (Phodilus)
Ilmari Unho
Kaino Ilmari Unho (22. lokakuuta 1906 Uusikaupunki – 3. huhtikuuta 1961 Pori) oli suomalainen elokuvaohjaaja. Näyttelijänä uransa aloittanut Unho ryhtyi myöhemmin elokuvaohjaajaksi. Unho kirjoitti myös näytelmiä, joiden pohjalta syntyi elokuvakäsikirjoituksia. Ohjaajan ura ylsi vuodesta 1938 vuoteen 1953, jolloin Suomi-Filmi supisti tuotantoaan.
Ilmari Unho kuuluu suomalaisen elokuvan suurmieshistorioinnin keskeisiin tekijöihin. Kansallispoliittisista vivahde-eroista kertoo luultavasti se, ettei Unho (ja tuottaja Risto Orko) valinnut kohteeksi ”ruotsalais-germaanisina” pitämiään suurmiehiä, joita olisi J. L. Runebergin ja Fredrik Paciuksen tavoin useita. Heidän sijaansa Unho valitsi kohteikseen kirjailija Aleksis Kiven ja oopperalaulaja Abraham Ojanperän.
Unhon merkittävimmät elokuvaohjaukset olivat ”Minä elän” (1946), joka kertoo Aleksis Kivestä, sekä Ruusu ja kulkuri (1948), joka kertoo oopperalaulaja Abraham Ojanperästä. Hän ohjasi yhteensä 26 elokuvaa vuosina 1939–1953. Hän myös osallistui lähes aina elokuviensa käsikirjoittamiseen. Hän teki käsikirjoituksia myös Hannu Lemiselle (Valkoiset ruusut, Vieras mies), T. J. Särkälle (1918 – mies ja hänen omatuntonsa) ja Valentin Vaalalle (Nummisuutarit).
Unho oli entinen IKL-aktiivi. Sen vuoksi elokuvassa 1918 – mies ja hänen omatuntonsa häntä ei mainita käsikirjoituksen tekijänä. Syyksi on esitetty myös Unhon asemaa Suomi-Filmin ohjaajana. Unhon ohjaus Härmästä poikia kymmenen (1950) kuvastaa uudenlaista suhdetta Venäjään.
Ura
Unhon teatteriura alkoi avustajana Kansallisteatterissa Helsingissä vuonna 1922. Hänet kiinnitettiin samaan teatteriin näyttelijäksi Suomen Näyttämöopiston suoritettuaan. Vuodet 1931–1932 Unho johti Rovaniemen Näyttämöä ja oli sen jälkeen näyttelijänä ja johtajana Porin Teatterissa ja Viipurin Kaupunginteatterissa. Viipurissa hän oli myös IKL:n lehden Karjalan Suunnan vastaavana toimittajana. Unho myös näytteli neljässä mykkäelokuvassa.
Vuonna 1937 Unho aloitti Suomi-Filmi Oy:ssä käsikirjoittajana (muun muassa Jääkärin morsian). Kesällä 1939 hänestä tuli yhtiön neljäs ohjaaja (muut olivat Risto Orko, Valentin Vaala ja Orvo Saarikivi). Unho Suomi-Filmissä ohjaamat 26 elokuvaa edustivat hyvin erilaisia tyylilajeja: joukossa oli sotilasfarsseja, draamaelokuvia, maalaismelodraamoja, epookkielokuvia, jännityselokuvia ja elämäkertaelokuvia.
Helle Thorning-Schmidt
Helle Thorning-Schmidt (s. 14. joulukuuta 1966 Rødovre) on tanskalainen poliitikko ja sosiaalidemokraattien entinen puoluejohtaja. Thorning-Schmidt toimi Tanskan pääministerinä 2011–2015 ja Euroopan parlamentin jäsenenä 1999–2004.
Tausta
Helle Thorning-Schmidt syntyi Rødovren kaupungissa 14. joulukuuta 1966. Hänen isänsä Holger Thorning-Schmidt toimi matematiikan ja kansantaloustieteen lehtorina Kööpenhaminan yliopistossa. Hänen vanhempansa olivat molemmat poliittisesti konservatiiveja. Hän kasvoi Ishøjn lähiössä Kööpenhaminassa ja valmistui Ishøjn lukiosta vuonna 1985. Thorning-Schmidtin vanhemmat erosivat hänen ollessaan 10-vuotias.
Thorning-Schmidt valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Kööpenhaminan yliopistosta vuonna 1994. Hänellä on myös maisterintutkinto Bruggen College of Europesta. Hän toimi avustajana Euroopan parlamentissa vuosina 1994–1997. Vuosina 1997–1999 hän oli Tanskan ammattiliittojen keskusjärjestön (LO) neuvonantajana.
Helle Thorning Schmidt avioitui brittiläisen Stephen Kinnockin kanssa vuonna 1996. Parilla on kaksi lasta. Kinnockin isä on entinen Britannian Työväenpuolueen puheenjohtaja Neil Kinnock.
Poliittinen ura
Thorning-Schmidt valittiin Euroopan parlamenttiin Tanskan sosiaalidemokraateista kolmantena eli viimeisenä vain 38 äänen erolla ja 22 890 äänellä. Parlamentissa hän toimi jäsenenä työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa sekä EU:n ja Latvian välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan varapuheenjohtajana.
Tanskan kansankäräjille (Folketinget) hänet valittiin vuonna 2005. Huhtikuussa 2005 hänestä tuli puolueensa puheenjohtaja jäsenäänestyksessä. Hän on ensimmäinen nainen puolueensa johdossa. Hänen poliittista linjaansa on arvosteltu muun muassa siitä, että se on liian lähellä liberaalipuolue Venstren linjaa, ja pukeutumistyylinsä takia hän on jopa saanut lempinimekseen Gucci-Helle.
Marraskuun 2007 parlamenttivaaleissa Helle Thorning-Schmidt haastoi hallitsevan oikeistohallituksen, jota johti Anders Fogh Rasmussen. Sosiaalidemokraatit kärsivät vaalitappion. Suurin voittaja oli puolueen liittolainen Sosialistinen kansanpuolue, mutta Rasmussenin oikeistohallitus säilytti enemmistönsä.
Vuoden 2015 vaaleissa hallituspuolueet hävisivät niukasti, ja Thorning-Schmidt jätti pääministerin paikan taas Løkke Rasmussenille.
Tony Odorisio
Tony Odorisio (s. 30. huhtikuuta 1985 Omaha, Nebraska, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija.
Odorisio pelasi Creightonin yliopiston joukkueessa NCAA-yliopistoliigaa vuosina 2003–2006 ja PDL-kesäliigaa Des Moines Menacessa vuosina 2004–2005.
Kaudella 2008 Odorisio pelasi Suomen Veikkausliigassa. Hän kävi aluksi Hakan testissä, mutta teki lopulta sopimuksen KooTeePeen kanssa helmikuussa 2008.
Tanssi
thumb|[[Breakdancea.]] Tanssi on taide- ja urheilumuoto, jossa ihminen liikuttaa vartaloaan, yleensä rytmikkäästi musiikin mukaan, tuottaakseen esteettisiä elämyksiä, huvitellakseen, sosiaalisena toimintana tai ilmaistakseen tanssillaan jotain. Tanssia voi nähdä myös uskonnollisissa ja muissa hengellisissä tilaisuuksissa. Toisaalta eräät uskonnolliset ryhmät suhtautuvat tanssiin torjuvasti ja pitävät sitä syntinä.
Tanssi voi olla sekä ennakolta määrättyjen askelkuvioiden noudattamista tai täysin improvisoitua liikkumista, usein musiikin tahtiin. Askelkuviot liittyvät usein perinteisiin tansseihin kuten valssi, foxtrot ja poloneesi. Tanssi voi olla myös taiteellinen esitys, jolloin sillä on usein ennalta määrätty koreografia. Tanssiesitys voi myös perustua joko osin tai kokonaan improvisaatioon. Tanssin elementtejä käytetään myös poikkitaiteellisesti muun muassa teatterin, sirkustaiteen kuin erilaisten performanssienkin yhteydessä. Tanssia voidaan harrastaa pareittain, yksin, tai ryhmässä.
Tanssin määritelmään vaikuttavat sosiaaliset, kulttuuriset, esteettiset ja moraaliset määritelmät ja rajat. Tanssina voidaan pitää niin kuviokelluntaa kuin kamppailulajien harrastajien kata-liikesarjoja. Amerikkalainen antropologi Judith Lynne Hanna määrittelee tanssin olevan "ihmisen käyttäytymistä, joka tanssijan näkökulmasta koostuu merkityksellisistä, harkitusti rytmitetyistä ja kulttuurin muokkaamista sanattomien ruumiinliikkeiden jaksoista, jotka poikkeavat tavallisista liiketoiminnoista siinä, että liikkumiseen on sisäinen ja esteettinen tarve".
Eläimillä tanssi voi olla osa pariutumisrituaalia, mehiläiset ovat tunnettuja tanssistaan, jolla kertovat muille pesän mehiläisille mistä löytyy mettä. Kurkien soidintanssi on erityisen komeaa katsottavaa. Tanssiksi voidaan myös kutsua esimerkiksi tuulen aikaansaamaa liikettä puiden lehdissä ja muissa kasveissa. Tällöin liikkeestä käytetään ilmaisua kuvaannollisesti. Tiettyjä musiikkityylejä kutsutaan erityisesti tanssimusiikiksi.
Tanssitaide
thumb|190px|right|[[Moderni tanssi alkoi kehittyä 1900-luvun alkupuoliskolla.]] Taidetanssiin kuuluvat esittävän tanssin (näyttämötanssin) eri muodot. Niitä ovat muun muassa baletti, jazztanssi, moderni tanssi, nykytanssi ja tanssiteatteri. Myös kansantanssin, flamencon ja stepin piirissä tehdään nykyään tanssitaiteeksi luettavia teoksia. Länsimaissa ensimmäisenä tanssitaiteen muotona voidaan pitää balettia, jonka piirissä tanssiin tulivat ensimmäistä kertaa taiteelliset tavoitteet, tanssin siirtäminen näyttämölle ja tanssiin erikoistuneet esittäjät. Myös monia esimerkiksi aasialaisen kulttuurin perinteisiä teatterimuotoja voidaan hyvin katsoa tanssitaiteeksi, koska ne suurelta osin perustuvat liikeilmaisuun. Tanssi taidemuotona on siitä erikoinen, että tanssin luoja on samalla itse taideteos ja taiteen välineenä on hänen oma kehonsa ja kaikki sen liikkeet. Kinesteettisen aistin kautta ne vaikuttavat katsojan lihaksiin. Kun tanssi on ohi se on myös lopullisesti kadonnut, eikä siihen ole enää mahdollista palata. (Tämä hetkellisyys on osaltaan vaikuttanut siihen, että tanssia tutkittu sen pitkästä historiasta huolimatta suhteellisen vähän.)
Tanssitaide pyrkii jatkuvasti uudistumaan ja löytämään tuoreita ilmaisutapoja. Sen eri lajit ottavat vaikutteita toisiltaan ja myös taiteidenvälisyys luo sille uusia ilmenemismuotoja, jotka eivät mahdu vanhoihin määritelmiin. Nykytaiteelle tyypilliseen tapaan se pyrkii rikkomaan sille asetettuja rajoja, joten määritelmät vanhenevat nopeasti. Toisaalta joillakin sen muodoilla on vuosisatojen perinteet, joiden puitteissa uudistuminen on maltillista ja tiukastikin vanhoihin esteettisiin ihanteisiin pohjautuvaa.
Länsimaisen esittävän tanssin varhainen historia
Tarkkaa tietoa siitä, milloin ihmiset alkoivat tanssia, ei ole, mutta on hyvä syy olettaa sen alkaneen jo esihistorian hämärissä. Lähes kaikkien säilyneiden heimokulttuurien piirissä esiintyy tansseja, joissa on järjestyneitä kuviota, rytmillisiä jaksotuksia, erityinen esiintymispaikka ja ne on suunniteltu tekemään tietty vaikutus katsojiin. Yleisönä saattavat olla vain jumalat, joilta tanssija pyytää sadetta, ja näyttämönä ruohoaukio, mutta näistä rituaaleista on esittävä tanssi saanut alkunsa.
Antiikin Kreikan teattereissa esitettiin dityrambeja, laulu- ja tanssiesityksiä, keväisissä Dionysos-juhlissa. Niissä aikaisempaa improvisaatiota alettiin korvata varta vasten suunnitelluilla lauluilla ja tansseilla, jolloin rituaalille muodostui tarkempi rakenne. Vuonna 585 eaa. järjestetty dityrambikilpailu innosti ryhmiä kehittämään esityksiään. Harjoittajana toimi choregus (koreografin kantasana) ja ne esitettiin ulkoilmateatterin ympyränmuotoisella tanssille tarkoitetulla orchestralla. Samaan aikaan Dionysos-juhlissa kehittyi puhutun draaman muoto, jossa laulaja-tanssijat muodostivat tapahtumiin reagoivan ja niitä kommentoivan kuoron. Heidän tyyliteltyjä symbolisia eleitään kutsuttiin nimellä cheironomia. Dionysos-juhlien esiintyjät olivat amatöörejä, mutta Kreikassa oli myös ammattitanssijoita, orjia, jotka viihdyttivät illallisväkeä temppuilemalla. Jonglöörauksen ja akrobatian lisäksi he esittivät myös lyhyitä jumaltaruihin pohjautuvia miimiesityksiä. Näiden tanssijoiden esityksissä yhdistyivät siis dityrambien kehittyneet taidot ja kuorojen draamallisuus.
Ammattimainen tanssi kehittyi edelleen antiikin Roomassa, jonka pantomiimiviihteen aloittivat 22 jaa. kaksi taiteilijaa: Pylades ja Batyllus. He ansioituivat esittämällä kokonaisia tragedioita ja myyttejä sooloteoksina, joissa he näyttelivät tarinaan kuuluvat roolit käyttäen apunaan sopivaa musiikkia ja vaihtelevia pukuja ja naamioita. Sanattomalla miimillä toteutettuja roolitulkintoja elävöittivät taidokkaat pyörähdykset, taivutukset ja loikat. Fyysisten taitojen esittely ei kuitenkaan noussut pääasiaksi, vaan esiintymistaidoissa tärkeänä pidettiin kaikkien eleiden ja liikkeiden ilmaisullista merkityksellisyyttä. Niinpä jo tuolloin olivat nähtävissä kaikki näyttämötanssin elementit: liikkeissään taitava esiintyjä, esitettävä rooli, näyttämö, musiikki, puvustus ja lavastus sekä yleisö. Näiden osa-alueiden keskinäisestä tärkeysjärjestyksestä käyty keskustelu onkin leimannut seuraavien vuosisatojen tanssin historiaa.
Erityispiirteenä tanssin kehittymisessä on ollut tanssijan taituruuden kehittämispyrkimys. Näyttelijöiden fyysinen potentiaali on pysynyt käytännössä muuttumattomana, mutta tanssijat ovat pyrkineet laajentamaan kapasiteettiaan tavoittelemalla yhä nopeampia, korkeammalle nousevia ja monimutkaisempia liikkeitä. Tämä pyrkimys on vaatinut tehokkaampaa ja pitkäjännitteisempää, lopulta myös tieteellisempää, harjoittelua, jonka ansiosta käytettävissä oleva liikesanasto on jatkuvasti laajentunut.
Rooman imperiumissa suosittu pantomiimiteatteri joutui kristillisen ajan kirkkoisien epäsuosioon. He opettivat seurakuntalaisilleen, että koska paholainen järjesti helvetissä näyttämöhuveja, ne tuli maan päällä kieltää. Vaikka tämä oppi vähensikin ammattiesiintymistä, tavallinen kansa jatkoi tanssimista. Kirkon vaikutuksesta vanhojen rituaalien maaginen merkitys väheni ja niistä tuli sosiaalista ajanvietettä. Samaan aikaan alkoi kehittyä kristillispohjaisia spektaakkeleja, joissa raamatullisia tapahtumia kerrottiin sanattomien näytelmien muodossa.
Renessanssin myötä herännyt kiinnostus antiikin mytologiaan innoitti yhdistämään maalliset huvitukset ja uskonnolliset kulkueet trionfeissa. Lorenzo di Medici järjesti tällaisia juhlakulkueita, jotka käsittelivät myyttisiä aiheita. Niissä naamioihin pukeutuneet esiintyjät lausuivat runoja, lauloivat ja tanssivat ja lopuksi kaikki esiintyjät yhtyvät kulkueen päätteeksi suureen yhteistanssiin. Italialaiset herttuakunnat kilpailivat hovijuhliensa mahtavuudella ja järjestivät samantyyppisiä esityksiä illallisväelle. Jokaisen uuden ruokalajin esitteli sopivan jumalhahmon pieni esitys: Neptunus merenneitoineen kalaruoan, Atalanta villisian ja hedelmät Pomona. Näistä esityksistä periytyy ranskalainen sana entrée, sisääntulo, joka yhä on käytössä nykypäivän menuissa.
Mätäsvaaran kaivosrata
thumb|Mätäsvaaran kaivosveturi kapearaidemuseossa. Mätäsvaaran kaivosrata oli Lieksan lähellä sijainneen Vuoksenniska Oy:n Mätäsvaaran molybdeenikaivoksen kuljetuksia varten rakennettu raideleveydeltään 750 mm:n kapearaiteinen rautatie. Radalla oli neljä saksalaisperäistä avointa moottoriveturia sekä runsaasti malminkuljetusvaunuja.
Ik Buurl
Ik Buurl on kylä Ik Buurlin piirissä Kalmukian eteläosassa Venäjällä. Se sijaitsee 75 kilometriä tasavallan pääkaupungista Elistasta etelään. Vuonna 2002 Ik Buurlissa oli 3 810 asukasta. Ik Buurl on Ik Buurlin piirin hallinnollinen keskus.
Tanssi
Seuratanssi
Tanssintutkija Raili Laineen mukaan seuratanssi tarkoittaa modernin (teollistuneen) yhteiskunnan julkista paritanssitilannetta, jossa ennestään tuntemattomat ihmiset voivat tanssia toistensa kanssa. Esimerkkeinä seuratansseista voi pitää lava- ja ravintolatansseja, salsailtoja, argentiinalaisen tangon tanssiaisia ja muita tilanteita, jotka ovat yleisölle avoimia paritanssitapahtumia.
Olavi Linnove
Olavi Linnove (9. kesäkuuta 1898 – 20. marraskuuta 1950) oli suomalainen juristi, joka toimi äärioikeistolaisissa liikkeissä 1930- ja 1940-luvuilla.
Tanssi
Seuratanssi
Seuratanssi on suora käännös saksan kielen Gesellschaftstanz-sanasta. Sanaa seuratanssi on käytetty ensimmäisen kerran vuonna 1921 Elo Kuosmasen tanssikoulun kurssi-ilmoituksessa.
Mätäsvaaran kaivosrata
Tämän jälkeen kaivosradan moottoriveturit tarkastettiin sotakorvauksina ja niiden tultua hylätyiksi siihen tarkoitukseen kaksi hyväkuntoisinta siirrettiin Åminneforsin teollisuusradalle. Siellä ne palvelivat erilaatuisissa tehtävissä aina radan liikenteen loppuun.
Olavi Linnove
Linnove opiskeli lakitiedettä ja hänestä tuli varatuomari 1923. Linnove toimi vuosina 1921–1932 asianajajana Helsingissä, Hyvinkäällä ja Lahdessa. Vuodesta 1932 alkaen hän toimi tie- ja vesirakennushallituksessa aluksi apulaissihteerinä ja sitten 1934 alkaen virkaatekevänä sihteerinä. Syksyllä 1944 Teo Snellman, Yrjö Raikas, Vietti Nykänen, Sven B. Oksanen, Olavi Linnove ja Gunnar Lindqvist määrättiin sisäiseen karkotukseen maaseudulle. Linnoven myöhemmistä vaiheista toisen maailmansodan jälkeen ei ole tarkempaa tietoa.
Linnove toimi 1930-luvun alussa Lapuan liikkeen asiamiehenä ja kirjoitti Aktivisti-lehteen. Hänet valittiin vuonna 1931 Hyvinkään kauppalanvaltuustoon. Myöhemmin hänestä tuli kansallissosialismin kannattaja. Linnove oli jatkosodan aikana muun muassa Kustaa Vaasa -lehden toimittajana ja hän kuului 1942 perustettuun Siniristi-järjestöön.
Hollannin Grand Prix 1960
Hollannin Grand Prix 1960 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 6. kesäkuuta 1960 Zandvoortin radalla. Kilpailun voitti Jack Brabham, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Mätäsvaaran kaivosrata
Liikenteen loputtua ja radan tultua puretuksi molemmat entiset kaivosveturit seisoivat pitkään pensaikossa unohdettuina; lopulta vuonna 1977 ne lahjoitettiin Museorautatie Forssa-Humppila ry:lle eli nykyisen Museorautatieyhdistys ry:n edeltäjälle.
Tanssi
Maalaistanssin varhaisvaiheet Suomessa
thumb|[[Suomalainen kansantanssiperinne on rikas ja aidosti kansanomainen.]] Rahvaan keskuudessa tanssikulttuuri pääsi alkuun ensimmäisenä Etelä-Pohjanmaalla. Esikuvat saatiin ilmeisesti Ruotsista, sillä maakunnan rannikkokaupungeissa oli tanssitupia jo 1600-luvun puolivälissä tai vähän sitä ennen. Närpiössä lienee tanssittu 1660-luvulla, ja vuodelta 1670 on säilynyt erään pappismiehen valitus tanssihuoneista ja muusta pitäjässä vallitsevasta säädyttömyydestä. Kuitenkin 1600- ja 1700-luvun vaihde oli tanssin suhteen vielä siirtymävaihetta, sillä kun viuluista oli puutetta, jouduttiin turvautumaan lauluääneen tai huilumusiikkiin.
Mätäsvaaran kaivosrata
Kaivosvetureista toinen, Deutz 27310/1939, 0-4-0dm, siirrettiin yksityiseen työpajaan Nokialle ja muuan harrastaja teki useita vuosia työtä saadakseen veturin käyttökuntoon; työssä käytettiin hyväksi toisen samanlaisen veturin osia.
Tanssi
Maalaistanssin varhaisvaiheet Suomessa
Tanssin yleistyttyä Etelä-Pohjanmaan viranomaiset ja varsinkin papisto koettivat estää tai hillitä nuorten tanssihaluja, koska niihin väitettiin liittyvän erilaisia häiriöitä ja ilkivaltaa. Erityisesti vastustettiin tansseja sunnuntai- ja juhlapäivinä, koska silloin rikottiin sapattimääräyksiä. Uskonnollisissa piireissä tanssimista pidettiin syntinä ja sitä vastustettiin sen takia. Joka tapauksessa tanssi merkitsi yhdessä yöjuoksun ja nuorison sakkiutumisen kanssa tietynlaista nuorison heräämistä omaksi ryhmäkseen sekä samalla huvittelukulttuurin alkua.
Mätäsvaaran kaivosrata
Toinen samanlainen veturi oli kauan Åminneforsissa pellon syrjässä odottamassa kuljetusta, kunnes se keväällä 2002 siirrettiin paikalliseen romuttamoon odottamaan loppuaan. Asiasta uhkasi nousta käräjöinti, koska romuttaja intti löytäneensä veturin "kuljeksimasta" ja hänen olisi saatava siitä painoa vastaava hinta - joko ehjänä tai romuna, sama hänelle. Asia tutkittiin ja lopulta romuttajallekin selvisi, että veturi oli ollut pellon syrjässä maanomistajan kirjallisella luvalla.
Tanssi
Maalaistanssin varhaisvaiheet Suomessa
Etelä-Pohjanmaalta tanssiongelmat siirtyivät 1700-luvun jälkipuoliskolla pienellä viiveellä Keski- ja Pohjois-Pohjanmaalle, Satakuntaan, läntiseen osaan Hämettä sekä Varsinais-Suomeen, joissa kirkkokurin keinoin koetettiin rajoittaa nuorten tansseja. Eteläisissä maakunnissa nuoriso kokoontui tanssin ohella myös leikkimään kyläkeinuille. Itä-Suomeen tanssiharrastukset levisivät vasta 1800-luvulla.
Etelä-Pohjanmaan rintapitäjissä tanssin rajoittamistoimet liitettiin 1700-luvun lopulta alkaen pitäjänsopimuksiin ja kyläjärjestyksiin sekä samalla osaksi pitäjäkuria, jolloin tanssisääntöjen rikkomisesta joutui käräjille. Luvaton tanssi näin kriminalisoitiin. Niinpä vuosina 1840–1889 rangaistiin Etelä-Pohjanmaan kihlakunnanoikeuksissa lähes 400 henkeä luvattomasta tanssimisesta tai tanssin järjestämisestä. Sakkoja saivat paitsi tanssijat myös ne isännät, jotka olivat sallineet talossaan tanssit.
Paikallisia eroja eri pitäjien säännöissä silti oli: Ilmajoella sakotettiin vain tansseja sallineita isäntiä ja pelimanneja, Lapualla tanssitilojen luovuttajia sekä tanssijoita. Lapuan laki rajoitti tanssinpitoa seuraavasti: ”Sunnuntai- ja Juhla- ja Lukukinkeripäiwinä ei saada pitää häitä, naittajaisia, hyppy kokouksia eli muita ryhisewiä ajankuluja Neljän Ruplan kahdeksankymmenen kopeikan sakon haastolla hopiasa sille, joka sellaisiin laitoksiin kiellettyinä aikoina antaa huoneensa; mutta joka mainituisa laitoksisa oleskelee sakotettakoon yksi Rupla hopiasa. (Hallitussääntö 11. §.)
Tanssin parisataavuotinen kujanjuoksu päättyi 1880-luvun lopussa, jolloin uuden rikoslain myötä käräjien tanssisakot jäivät pois käytännöstä. Nyt myös nuorisoseuraliikkeen piirissä tanssi sallittiin aikaisempaa vapaammin, mikä luultavasti lisäsi liikkeen kannatusta.
Erilaisia tanssimuotoja
thumb|[[Argentiinalaista tangoa]]
Tanssi videopeleissä
thumb|Tanssipelaamista [[Pump It Up: Exceed 2 -kolikkopelillä Espanjassa.]]
Tanssi on muun muassa inspiroinut videopelikehittäjiä. Tanssipelit, kuten Dance Dance Revolution ja In the Groove, muistuttavat pelitavaltaan tanssimista, joskin pelaamista harvemmin pidetään varsinaisena tanssimisena.
Tanssipeleissä on normaalisti vain askelsarjoja.
Geórgios Roumpánis
Roumpánis saavutti seiväshypyssä pronssia Melbournen olympialaisissa vuonna 1956 ennätystuloksellaan 450 cm. Hän käytti ensimmäisenä olympialaisten seiväshyppykilpailuissa lasikuituseivästä, joka syrjäytti täydellisesti metalliseipään viitisen vuotta myöhemmin. Hän lopetti urheilu-uransa 1961.
Pankakosken–Sokojoen rautatie
thumb|Pankakosken tehtaiden Porter-höyrysäiliöveturi Pankakosken–Sokojoen rautatie oli Enso-Gutzeit Oy:n (nyk. Stora-Enso) Pankakosken tehtaiden yhteydessä Lieksassa vuosina 1897–1952 toiminut raideleveydeltään 600 mm:n kapearaiteinen rautatie.
Kalusto ja liikenne
Rautateillä oli yhteensä kahdeksan höyryveturia ja kaksi moottoriveturia. Yksi niistä oli nykyinen Uudenkaarlepyyn rautatien kakkosveturi, Baldwin 17345/1900, 0-4-2ST, (1930-luvulla tehdyn kattilanvaihdon jälkeen 0-4-2T) numerolla 5, joka palveli loppuun eli vuoteen 1952.
Kapearaiteisen radan loppuvaiheet
Kalusto tarkastettiin sotakorvauksia varten vuonna 1945, mutta ikänsä tähden se ei kelvannut ja muutamia vuosia sodan jälkeen alkoikin näiden kapearaiteiden alasajo.
Viimeinen kapearaidejuna kulki veturien kokoamiskuljetuksena 13. toukokuuta 1952.
Koko kapearaidekalusto romutettiin, viitosveturista yritettiin muistomerkkiä, mutta kun sitä pahoinpideltiin heti alkuunsa, se päätettiinkin romuttaa. Sen kattila kierteli yhtiön työmailla höyrynantajana vielä muutamien vuosien ajan.
Uusi aika leveäraiteisena
Kapearaiteisen kaluston romuttamisen jälkeen rata levennettiin ja 1952 sille hankittiin Suomen uusin höyrysäiliöveturi, alun perin yhtiön Kotkan tehtaille hankittu amerikkalainen H K Porter 8180/1948, 0-4-0F. Se oli liikenteessä vuoteen 1972 asti, ja nykyisin sitä säilytetään Pielisen museossa Lieksassa.
Yhtiön muita ratoja
Myös kaikki nämä radat levennettiin pääosin 1950-luvulla.
Katso myös
Antero Kalliomäki, Pankakoski-Sokojoki, Resiina 29 / 1974
Pearl (rumpuvalmistaja)
Pearl on japanilainen rumpujen ja lyömäsoitinten valmistaja. Yhtymällä on yhteensä 620 työntekijää Japanin ja Taiwanin tuotantolaitoksissaan sekä Yhdysvaltain ja Englannin yksiköissään.
Taiwanin laitoksilla työskentelee nykyisin lähes puolet yrityksen työntekijöistä. Vaikka tuotanto on pääosin siirretty Taiwaniin, Pearl pyrkii kaikin keinoin välttämään kuvaa halpatuotannosta. Tärkeimmän raaka-aineet ja työnjohto ovat tiukasti japanilaisia.
Pearl on vuonna 2007 lanseerannut ensimmäiset Kiinassa valmistetut rumpunsa, Vision-series.
Genevieve Ngo Mbeleck
pienoiskuva|Genevieve Ngo Mbeleck Genevieve Ngo Mbeleck (s. 10. maaliskuuta 1993) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on kuulunut Kamerunin naisten maajoukkueeseen vuosien 2015 ja 2019 MM-kilpailuissa.
Pearl (rumpuvalmistaja)
Rumpaleita
Muun muassa nämä rumpalit käyttävät Pearlin rumpuja:
Genevieve Ngo Mbeleck
Ngo Mbeleck pelaa seuratasolla Espanjassa Sporting de Huelvan joukkueessa.
Hyvältä näyttää!
Hyvältä näyttää! on Martti Servo & Napanderin kolmas pitkäsoitto, joka ilmestyi vuonna 2000.
Debra Wilson
thumb|250px|Debra Wilson tv-ohjelmassa [[Mad Tv esittämässä Whitney Houstonia.]] Debra Renee Wilson Skelton (s. 26. huhtikuuta 1962 New York) on yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä joka tunnetaan parhaiten roolistaan komediasarjassa Mad Tv.
Varhainen ura
Debra Wilson syntyi ja kasvoi New Yorkissa. Hän opiskeli näyttelijäksi ja sai pian tv- ja radiorooleja. Hänen tv-debyyttinsä oli ohjelmassa The Apollo Comedy Hour. Sen jälkeen hän alkoi tehdä klubiesiintymisiä ja tv-esiintymisiä.
Ura
Wilson oli yksi Mad Tv:n alkuperäisjäsenistä, kun se alkoi pyöriä vuonna 1995. Mad Tv oli kolmas sarja jossa hän esiintyi. Wilson loi joitakin ohjelman menestyksekkäimpiä hahmoja. Hän esitti ohjelmassa monia julkisuuden henkilöitä, joita olivat esimerkiksi Oprah Winfrey, Whitney Houston, Macy Gray, Mariah Carey ja Beyonce Knowles. Wilson lähti Mad Tv:stä kahdeksannen kauden jälkeen. Hän myös esitti Oprah Winfreytä elokuvassa Scary Movie 4. Debra on myös tehnyt paljon äänirooleja tv-sarjoihin ja peleihin.
Perhe
Debra Wilson on naimisissa ohjaaja Cliff Skeltonin kanssa.
Metsäjätti
Metsäjätti on Miika Nousiaisen vuonna 2011 ilmestynyt kolmas romaani.
Teos kertoo puunjalostusteollisuudesta riippuvaista Törmälän kylästä lähteneestä Pasista, joka kauppakorkeakoulun jälkeen päätyy kuvitteellisen metsäyhtiön, Metsäjätin palvelukseen. Metsäjätti omistaa Törmälän kylän vaneritehtaan ja Pasi saa tehtäväkseen valmistella entisen kotikylänsä vaneritehtaan irtisanomiset.
Bruce Kulick
Bruce Howard Kulick (s. 12. joulukuuta 1953 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä ja tuottaja. Kulick on soittanut vuodesta 2000 lähtien rock-yhtye Grand Funk Railroadin kitaristina. Kulick muistetaan myös urastaan rock-yhtye Kissin pitkäaikaisena kitaristina. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1984 korvaten yhtyeen jättäneen Mark St. Johnin, ja soitti yhtyeessä vuoteen 1996. Kulick levytti yhtyeen kitaristina viisi studioalbumia.
Ennen uraansa Kiss- ja Grand Funk Railroad -yhtyeissä Kulick oli ansioitunut kiertue- ja sessiomuusikkona, ja soittanut muun muassa myös Michael Boltonin kanssa perustamassaan yhtyeessä Blackjack. Kissin kitaristina soittaessaan hän myös lauloi yhtyeen vuoden 1997 albumilla Carnival of Souls: The Final Sessions julkaiseman kappaleen ”I Walk Alone”. Hän jätti Kissin vuonna 1996, jolloin yhtyeen alkuperäinen kitaristi Ace Frehley palasi takaisin yhtyeeseen. Sittemmin hän on vaikuttanut esimerkiksi yhtyeissä Union ja Eric Singer Project, sekä vieraillut eri yhtyeiden ja artistien levytyksillä. Hän on levyttänyt myös sooloartistina.
Kiss (1984–1996)
Kulick teki ensiesiintymisensä Kiss-yhtyeen kitaristina vuoden 1984 Animalize World Tour -maailmankiertueella, kun yhtyeen kitaristi Mark St. John sairastui niveltulehdukseen ja Reiterin tautiin, eikä pystynyt soittamaan. Kiertueesta muodostui St. Johnin osalta hyvin rikkonainen, ja hän soitti vain muutamissa yhtyeen konserteissa. Kulick oli luontainen valinta St. Johnin väliaikaiseksi korvaajaksi, sillä hän oli sijaistanut tätä sessiomuusikkona jo yhtyeen Animalize-albumin kappaleissa ”Lonely is the Hunter” ja ”Murder in High Heels”. Kulick soitti valtaosan kiertueen konserteista. St. Johnin terveydellinen tila ei enää kohentunut, joten hän joutui jättämään Kissin lopullisesti vuoden 1984 joulukuussa. Näin Kulickista tuli yhtyeen virallinen kitaristi.
Ensimmäisellä varsinaisella Kiss-albumillaan Asylum (1985) Kulick kunnostautui myös laulunkirjoittamisessa, sillä hän oli mukana kirjoittamassa albumille kappaleita ”King of the Mountain”, ”Trial By Fire” ja ”I’m Alive”. Asylum sekä sitä seuranneet Crazy Nights (1987) ja Hot in the Shade (1989) edustivat musiikillisesti 1980-luvulla suosiotaan kasvattanutta glam metalia, eivätkä ne nojanneet kovinkaan vahvasti Kissin 1970-luvun tuotannon hard rockiin. Yhtyeen maskittoman aikakauden jokainen albumi ylitti Yhdysvalloissa platinalevyrajan lukuun ottamatta Hot in the Shadea, joka saavutti kuitenkin kultalevyn myyntimäärän. Vuoden 1992 albumi Revenge edusti puolestaan raskasta rockia ja esitteli yhtyeen heavy metal -vaikutteita.
Kiss teki vuonna 1996 menestyksekkään Alive/Worldwide Tour -kiertueen alkuperäisessä kokoonpanossaan, mikä merkitsi Kulickin siirtymistä syrjään yhtyeen kokoonpanosta. Ajatus alkuperäisen kokoonpanon paluusta yhteen oli saanut alkunsa jo vuonna 1995, kun Kiss esiintyi Music Televisionin suositussa MTV Unplugged -ohjelmassa alkuperäisen kitaristi Ace Frehleyn ja alkuperäisen rumpali Peter Crissin kanssa. Kulick ja yhtyeen silloisen kokoonpanon rumpali Eric Singer saivat vuonna 1996 viikoittain palkkaa yhtyeen toiminnasta paluukiertueesta huolimatta.
Vuonna 1997 Kiss julkaisi niin kutsutun maskittoman aikakautensa viimeisen studioalbumin Carnival of Souls: The Final Sessions, joka oli levytetty jo vuonna 1995. Yhtyeen alkuperäisen kokoonpanon tekemä kiertue oli kuitenkin viivästyttänyt albumin julkaisua, ja albumi oli ehtinyt tällä välin myös vuotaa internetiin ja levitä bootleg-versioiden muodossa. Albumilla Kulickin musiikillinen panos oli huomattava, sillä hän oli osallistunut albumin 12 kappaleesta yhdeksän säveltämiseen. Albumilla on myös mukana ensimmäinen hänen laulamansa Kiss-kappale ”I Walk Alone”, jonka hän oli kirjoittanut yhdessä basisti-laulaja Gene Simmonsin kanssa.
PFK Spartak Naltšik
Spartak on jalkapalloseura Kabardi-Balkarian pääkaupungista Naltšikista. Joukkue pelaa kaudella 2016–2017 Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Historia
Spartak perustettiin vuonna 1959. Se pelasi alueellisessa B-sarjassa ennen nousuaan A-sarjaan vuoden 1965 päätteeksi. A-sarjassa se pelasi vuosina 1966–1970. Neuvostoliiton sarjasysteemin uusimisen jälkeen Spartak pelasi Neuvostoliiton kakkosliigassa vuosina 1971, 1977, 1978 ja 1981–1989 sekä ykkösliigassa vuosina 1972–1976, 1979 ja 1980. Parhaimmillaan se oli ykkösliigassa neljästoista, vuosina 1974 ja 1975. Venäjän SFNT:n mestaruuden se voitti vuosina 1965 ja 1970.
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen joukkue nousi Venäjän ykkösdivisioonaan kaudeksi 1992, mutta säilyi siellä vain kaksi kautta. Vuonna 1995 se nousi takaisin ykköseen, jossa sijoittui toiseksi vuonna 2005, mikä tiesi nousua pääsarjaan.
Kimalaiskolibri
Kimalaiskolibri (Mellisuga helenae) on maailman pienin lintu. Se painaa noin 1,6 grammaa (vähemmän kuin sentin eurokolikko ) ja on 5,7 cm pitkä. Nimensä kimalaiskolibri on saanut pienuutensa vuoksi, sillä kokonsa takia ne usein sekoitetaan mehiläiseen tai kimalaisiin. Kimalaiskolibreja esiintyy enimmäkseen Kuubassa.