cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Charles Townshend (kenraali)
thumb|Charles Townshend vuonna 1916. Charles Vere Ferrers Townshend (21. helmikuuta 1861 – 18. toukokuuta 1924 Pariisi, Ranska) oli brittiläinen kenraali. Hän komensi ensimmäisen maailmansodan aikana Mesopotamiassa brittiläisiä joukkoja, jotka jäivät talvella 1915–1916 loukkuun piiritettyyn Kutin linnoitukseen.
Townshend valmistui upseeriksi vuonna 1881. Hän osallistui brittien sotaretkiin Sudanissa vuosina 1883–1885 ja 1896–1898. Vuonna 1895 luoteis-Intiassa käydyn rajasodan aikana hän komensi brittijoukkoja, jotka pitivät hallussaan piiritettyä Chitralin linnoitusta aina apujoukkojen saapumiseen asti. Townshend taisteli myös buurisodassa. Vuonna 1911 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi.
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Townshend nimitettiin huhtikuussa 1915 Mesopotamiaan sijoitetun 6. intialaisen divisioonan komentajaksi. Hän valtasi nopeasti Amaran ja voitti turkkilaiset Es Sinnin taistelussa, joten hänen esimiehensä John Nixon määräsi hänet etenemään Tigris-joen vartta pitkin kohti Bagdadia. Townshend lähti etenemään Qurnasta marraskuun 1915 alussa, mutta kärsittyään tappion Ktesifonin taistelussa 22.–24. marraskuuta hän joutui perääntymään Kut-el-Amaraan. Turkkilaiset piirittivät Townshendin joukot sinne 8. joulukuuta. Kun saksalaisen marsalkka Colmar von der Goltzin johtamat turkkilaiset löivät Kutia vapauttamaan lähetetyt apujoukot, Townshendin oli antauduttava 29. huhtikuuta 1916.
Townshend joutui olemaan seuraavat kaksi ja puoli vuotta sotavankina Konstantinopolissa. Häntä kohdeltiin hyvin ja hän eli mukavasti, mutta hänen joukoistaan kaksi kolmasosaa kuoli riutuessaan vankileirillä. Tämän seurauksena hänen maineensa kärsi sodan jälkeen. Townshend auttoi lokakuussa 1918 ympärysvaltojen ja Turkin välisen Mudroksen aselevon ehtojen neuvottelussa. Hän julkaisi vuonna 1920 muistelmakirjan My campaign in Mesopotamia ja toimi vuosina 1920–1922 parlamentin alahuoneen jäsenenä.
Bruce McGill
Bruce Travis McGill (s. 11. heinäkuuta 1950 San Antonio, Texas) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä.
Bruce McGill on esiintynyt sivurooleissa useissa televisiosarjoissa, kuten Aikahyppy, Walker, Texasista, C.S.I., Miami Vice ja Rizzoli & Isles. Hänen tunnetuin televisioroolinsa lienee kuitenkin Jack Dalton sarjassa Ihmemies MacGyver; hän esitti kyseistä henkilöä useissa jaksoissa.
Humppamaratooni
Humppamaratooni on Eläkeläisten studioalbumi, joka julkaistiin 1997.
Yasutora Sado
Sado Yasutora (茶渡泰虎,) on fiktiivinen henkilö anime- ja mangasarjassa Bleach. Sado on päähenkilö Ichigo Kurosakin luokkatoveri ja hyvä ystävä. Heidän tavatessaan Ichigo luki nimilapusta hänen nimensä väärin Chadna, sillä japaniksi kirjoitettuna se voidaan lukea kummallakin tavoin. Tällä lempinimellä häntä sitten usein kutsutaankin.
Tausta
Chad kasvoi isoisänsä kanssa. Isoisä opetti hänelle, että taistella ei saa, paitsi jos suojelee ystävää. Chad lähti isoisän kuoltua kuitenkin opiskelemaan lukioon, missä hän tutustui Ichigoon ja muihin.
Muuta
Sadon suojellessa haamupoikaa (joka oli ottanut papukaijan haltuunsa) ja Ichigon siskoa Karin Kurosakia hollow'lta muuttui hänen kätensä mustaksi, ja hän kykeni nostamaan paloauton ylös yhdellä kädellä. Kun Rukia Kuchiki, viedään Soul Societyyn teloitettavaksi sääntöjen rikkomisesta, alkaa Yoruichi Shihōin kouluttaa Sadoa ja Ichigon ja Sadon luokkatoveri Orihime Inouea pelastusretkeä varten. Ichigo, Orihime, Sado, Yoruichi ja Uryū Ishida lähtevät pelastamaan Rukiaa. Soul Societyssä Sado kohtaa monia heikkoja shinigameja ja Shunsui Kyōrakun, kahdeksannen divisioonan kapteenin. Myöhemmin mangassa Sado pyytää päästä Uraharan oppilaaksi, koska ei pärjännyt alkuunkaan arrancareille. Päästyään Hueco Mundoon ja taistellessaan Gantenbein Mosquedaa vastaan, hänen kätensä muuttaa kokonaan muotoa. Tämän suuren kouran nimi on "Brazo Derecho Del Gigante", joka on espanjaa ja tarkoittaa "jättiläisen oikeaa kättä". Se on tarkoitettu etupäässä puolustukseen, sillä kädestä tulee hyvin leveä, kuin kilpi. Kädessä piirtyvät juovat ja viivat muuttuvat yksityiskohtaisemmiksi ja mutkikkaammiksi, ja sen keskelle piirtyy hollowin hampaita muistuttava kuvio. Sado kertookin, että hänen voimansa eivät muistuta shinigamien tai Quincien voimia, vaan enemmänkin hollowien voimia. Miltei heti perään Sadon vasen käsi saa oman voimansa. Tätä kättä kutsutaan puolestaan nimellä "Brazo Izquiedo Del Diablo", joka tarkoittaa "paholaisen vasenta kättä". Tämä käsi on hyökkäystä varten, se on valkoinen ja sitä pitkin kulkevat purppuran väriset juovat. Vasemman käden vahvin hyökkäys on nimeltään "La Muerte" joka tarkoittaa espanjaksi kuolemaa. La Muerten osuessa kohteeseen kädestä räjähtää sarveikkaan pääkallon muotoinen kuvio. Tämän voiman ansiosta, Sado on paljon voimakkaampi, kuin mitä Privaron Espadat (entiset espadat).
Hôtel de Toulouse
thumb|left|Hôtel de Toulouse, rue Croix des Petits-Champs -kadun sisäänkäynti vuonna 2011. thumb|Kullattu galleria Hôtel de Toulousessa Hôtel de Toulouse, joka tunnetaan myös nimellä Hôtel de La Vrillière on Pariisin 1. arrondissementissa sijaitseva kaupunkipalatsi eli hôtel particulier. Se sijaitsee rue La Vrillièren varrella, Place des Victoires-aukion lähellä.
Rakennus on arkkitehti François Mansartin suunnittelema ja se valmistui noin vuonna 1640. Sen viimeisimpiin vaiheisiin kuuluu osto vuonna 1808 Ranskan valtionpankille (Banque de France), joka asettui sinne 1811 ja jossa se on siitä alkaen toiminut. Koko 1800-luvun rakennusta laajennettiin toistuvasti. Muutoksista merkittävin oli uuden julkisivun rakentaminen rue Croix des Petits-Champs -kadun suuntaisesti.
Palatsin rakennuttaja ja ensimmäinen omistaja Louis Phélipeaux de La Vrillière oli italialaisen taiteen ystävä. Hän antoi rakentaa taloon kokoelmiaan varten 40 metriä pitkän gallerian, jonka katto koristeltiin freskoilla. Tämä barokkityylinen Kullattu galleria (la Galerie dorée), restauroitiin vuonna 1865 ja se on yksi rakennuksen merkittävistä nähtävyyksistä. Gallerian puuosat ovat olleet vuodesta 1926 alkaen suojeltuja rakennusmuistomerkkinä.
Clarke (nimi)
Clarke on yleinen anglosaksiset juuret omaava brittiläinen sukunimi. Nimen tiedetään olleen käytössä Kentin kreivikunnassa ainakin 1100-luvulta.
Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin:
İnci Eviner
pienoiskuva|İnci Eviner vuonna 2019. İnci Eviner (s. 1956) on turkkilainen taiteilija. Hän tekee maalauksia, fotomontaaseja, veistoksia ja videoteoksia.
Eviner on valmistunut Istanbulin taideakatemiasta ja suorittanut siellä maisterintutkinnon 1980. Vuonna 1998 hän opetti Yıldızin yliopistossa taiteen ja muotoilun osastolla. Hän sai tohtorinarvon Mimar Sinanin yliopistosta vuonna 2006. Ensimmäinen oma näyttely hänellä oli 1981 Istanbulissa Valtion maalaus- ja veistosmuseossa. Sen jälkeen hänellä on ollut useita yksityisnäyttelyitä ja hän on osallistunut myös yhteisnäyttelyihin niin Turkissa kuin ulkomaillakin.
Evinerin teos Haaremi oli esillä Turun taidemuseon Pimiössä maaliskuussa 2012. Teos on videoteos, jossa on Antoine Ignace Mellingin etsaus haaremista, joka herää eloon.
Maamehiläiset
Maamehiläiset (Andrenidae) on mesipistiäisiin kuuluva hyönteisten heimo. Siihen kuuluu noin neljätuhatta lajia, joista noin neljääkymmentä tavataan Suomessa. Mehiläisten heimojaosta on erilaisia käsityksiä; maamehiläiset saattavat olla myös Apidae -heimon alaheimo.
Pienoiskivääri
thumb|300px|Itselataavia Ruger 10/22 pienoiskiväärejä thumb|200px|[[.22 LR kaliiperinen patruuna]] thumb|200px|.22 Short ja [[.22 LR kaliiperisia pienoiskiväärin patruunoita.]] Pienoiskiväärillä ("piekkari") tarkoitetaan Suomen lain mukaan luodin ja piipun sisähalkaisijamitaltaan enintään .22-kaliiperista (noin 5,6 mm) asetta, joka ampuu reunasytytteistä patruunaa. Usein pienoiskivääristä puhuttaessa tarkoitetaan kaliiberia .22LR (Long Rifle) joka on pienoiskivääri kaliibereista yleisin. Muita reunasytytteisiä pienoiskiväärikalibereja ovat esimerkiksi .17hmr ja .22WMR.
Maamehiläiset
Maamehiläiset ovat keskikokoisia mehiläisiä, jotka elävät yksin (eivätkä yhdyskuntina) ja kaivavat pesäkolonsa maahan. Osalla heimon lajeista, varsinkin Panurginae-alaheimossa, myrkkypistin on niin pieni, ettei se ole tehokas puolustautumiseen. Sen sijasta ne käyttävät vahvoja leukojaan puremaan hyökkääjää kivuliaasti.
Pienoiskivääri
Pienoispistooli on vastaavia, pienoiskivääriinkin sopivia patruunoita käyttävä pistoolityypin ase.
Pienoiskiväärin tarkkuus on muita kivääriaseita vastaava noin 100 metriin saakka, sen jälkeen tarkkuus ja teho laskevat nopeasti. Pienoiskiväärin luodin lähtönopeus on tavallisesti 300–450 m/s. Tällöin luodin lentoradan lakipiste sadalta metriltä voi olla jopa 90 cm:n korkeudella. Tehokkaalla kiväärillä lakipiste voi tuolloin olla vain muutamia senttejä. Vrt: yleisen metsästyskaliiperi 243 win:n luodin lentorata kaareutuu 28–32 cm 300 metrin matkalta.
Pienoiskivääri on metsästyslain muutoksen jälkeen jälleen yleistymässä Suomessa pienriistan metsästyksessä.
Pienoiskiväärin patruunatyypit
Pienoiskiväärit ja -patruunat luokitellaan patruunan pituuden mukaan: .22 Short, .22 Long, yleisin patruunatyyppi .22 LR (Long Rifle) ja .22 WMR (Winchester Magnum Rimfire) nk. Magnumpienoiskiväärin patruuna. .22 LR kaliiperisella aseella voi ampua myös kahta lyhyempää patruunatyyppiä. .22 WMR-aseella ei kuitenkaan voi ampua muita patruunatyyppejä. Muita reunasytytteisiä patruunoita ovat muun muassa 6 mm Flobert, eli "penniläinen", jonka hylsyssä ei yleensä ole ruutia, vaan luoti saa liike-energiansa nallimassan palamisesta. Hyvin matalatehoista penniläistä voi yleensä turvallisesti ampua muissa paitsi .22 WMR-pienoiskiväärikaliiperin aseissa.
Metsästys pienoiskiväärillä
Pienoiskiväärillä saa metsästää, kun osumaenergia on piipun suusta mitattuna vähintään 100 joulea (E0 > 100 J).
Pienoiskiväärillä metsästettäviä lajeja ovat villikani, orava, piisami, näätä, minkki, kärppä, hilleri, heinäsorsa, tavi, haapana, jouhisorsa, heinätavi, lapasorsa, punasotka, tukkasotka, haahka, alli, telkkä, tukkakoskelo, isokoskelo, riekko, kiiruna, pyy, peltopyy, fasaani, nokikana, lehtokurppa ja sepelkyyhky. Lisäksi saa ampua rauhoittamattomia lintuja.
Kiesimän kanava
pienoiskuva|Kiesimän kanava Kiesimän kanava sijaitsee Rautalammilla Pohjois-Konneveden ja Kiesimän välisellä kannaksella. Kanava on osa Keiteleen ja Iisveden välistä reittiä, joka rakennettiin vuosina 1918–1927. Reitillä on lisäksi Neiturin kanava ja Kerkonkosken kanava.
Kanavan pituus on 460 metriä, putouskorkeus on 5,40–5,60 metriä ja kanavassa on yksi sulku jonka mitat ovat 43,0 × 8,3 × 2,7 metriä. Kanavassa voivat kulkea alukset, joiden maksimipituus 35,0 metriä, leveys 7,5 metriä, syväys 2,4 metriä sekä maston korkeus enintään 5,9 metriä. Kanavan ylittää yksi kiinteä maantiesilta. Kiesimän kanavaa alettiin rakentaa jo 1918, mutta määrärahojen puute viivästytti rakennustöitä niin, että kanava valmistui vasta syksyllä 1927.
Neiturin, Kiesimän ja Kerkonkosken kanavilla käytettiin kokonaan uutta tekniikkaa: Sulkuportit rakennettiin puun sijaan teräksestä, jolloin aiemmin käytettyä periaatetta, jonka mukaan yhdellä sulkukammiolla voidaan nostaa veden tasoa enintään kolme metriä, ei enää tarvinnut noudattaa. Sulut rakennettiinkin yksikammioisiksi. Vettä ei johdeta sulkukammioon eikä siitä pois sulkuporteissa olevien avattavien luukkujen kautta, vaan sivumuureissa olevan putkiston kautta. Tätä tekniikkaa käytettäessä sulkukammion vesi ei aaltoile eikä sulun pituussuuntaista virtausta synny. Veden korkeuden muutos myös tapahtuu selvästi nopeammin kuin luukkuperiaatteella toimivissa kanavissa. Samaa periaateratkaisua sovellettiin myöhemmin Saimaan kanavan suursuluissa.
Kanavaa käytettiin alusta saakka puutavaran kuljetukseen, joka kuitenkin on loppunut vuoteen 2002 mennessä koko Kymijoen vesistössä. Kanavan sulku toimii nykyisin itsepalveluperiaatteella. Kiesimän, Kerkonkosken, Neiturin ja Kolun kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana NRC Group Finland Oy.
Mestaruussarja (jalkapallo)
Mestaruussarja eli SM-sarja oli Suomen jalkapallon korkein sarjataso vuosina 1930–1989. Vuosina 1930-1935 sarja tunnettiin nimellä A-sarja tai Suomen sarja. 1980-1989 sarjan nimi oli SM-sarja.
Tartu Ülikool/Rock
Tartu Ülikool/Rock (Tarton yliopisto/Rock) on virolainen koripalloseura.
Mestaruussarja (jalkapallo)
SM-sarjan korvasi kaudella 1990 Futisliiga, joka on kaudesta 1992 lähtien tunnettu nimellä Veikkausliiga.
Tartu Ülikool/Rock
Tartu Rock on vanhin edelleen koripalloa pelaava virolaisjoukkue. Se liittyi SEB Korvpalli Meistriliigaan heti sen perustamisen yhteydessä vuonna 1944. 1950-luvulla seura voitti Viron sosialistinen neuvostotasavallan mestaruuden viisi kertaa peräkkäin. Rock voitti myös kausien 2006–2008 Viron mestaruuden.
Mestaruussarja (jalkapallo)
Historia
Suomen-mestaruudesta pelattiin ensimmäistä kertaa sarjamuotoisessa kilpailussa vuonna 1930, jota ennen mestaruus oli ratkaistu cup-kilpailulla. Sarjan alkuvuosia hallitsivat Helsingin, Turun ja Viipurin joukkueet, ja sen ensimmäinen mestari oli helsinkiläinen HIFK. Vuonna 1935 Helsingin joukkueet ottivat neloisvoiton ja vuosina 1934 ja 1936 kolmoisvoiton. Aikaisemat cup-kilpailut mukaan lukien mestaruus meni vuoteen 1940 mennessä vain kuudesti Helsingin ulkopuolelle. Kuopio tuli ensimmäisenä sisämaakaupunkina sarjaan Pallotovereiden noustua 1938. 1930–1940-lukujen sotavuosina sarja jäi välillä kesken ja joskus sitä ei pelattu lainkaan. Joinakin vuosina taas pelattiin vain cup-kilpailu.
Brasilian futsalmaajoukkue
alt=|pienoiskuva|Selecao vuodelta 2013 Brasilian futsalmaajoukkue (Seleção) edustaa Brasiliaa futsalin kansainvälisissä otteluissa. Sitä hallinnoi Brasilian jalkapalloliitto.
Mestaruussarja (jalkapallo)
Historia
1940-luvulle asti Työväen urheiluliiton (TUL) seurat eivät kilpailleet lainkaan Palloliiton (SPL) järjestämässä Mestaruussarjassa, vaan osallistuivat vain TUL:n omaan kilpailuun. Kaudella 1943–1944 sarjassa oli ensimmäistä kertaa TUL-edustusta, mutta seurat, Maarian Kisa-Veikot ja Tampereen Pallo-Veikot, luovuttivat ennen viimeistä ottelukierrosta ja niiden ottelutulokset mitätöitiin. Vuosina 1945–1947 Suomen-mestaruus ratkaistiin erillisessä SM-kilpailussa, johon osallistuivat SPL:n ja TUL:n parhaat seurat, ja vuonna 1948 SPL:n ja TUL:n pääsarjat lopullisesti yhdistettiin. Alemmat sarjatasot tosin jatkoivat liittokohtaisina aina vuoteen 1954 saakka.
Brasilian futsalmaajoukkue
Brasilian maajoukkue on ollut mukana kaikissa FIFA:n järjestämissä maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa se on ollut jokaisella kerralla myös mitaleilla. Brasilia voitti kolme ensimmäistä maailmanmestaruutta vuosina 1989, 1992 ja 1996. Se hävisi Espanjalle seuraavien kisojen finaalissa ja välierissä 2004, mutta onnistui palaamaan voittajaksi kotikisoissaan 2008. Etelä-Amerikan mestaruuksia Brasilialla on 18 ja vain kahdesti mestaruuden on voittanut joku muu maa. alt=|pienoiskuva|Peliasu Maajoukkuetta valmentaa Marquinhos Xavier.
Mestaruussarja (jalkapallo)
Historia
Viimeisen kerran SM-sarja pelattiin vuonna 1989, minkä jälkeen pääsarjataso eriytettiin omaksi organisaatiokseen, joka tunnetaan nykyään nimellä Veikkausliiga. Viimeisen Mestaruussarjasta Suomen-mestaruuden saavuttanut joukkue oli Lahden Kuusysi. Kun Mestaruussarja alkoi, oli joukkueita mukana kahdeksan, mutta joukkuemäärä laajeni ensin kymmeneen ja lopuksi joukkueita oli 12. SM-sarjan suosio oli huipussaan 1960-luvulla. Kymmenessä HJK:n vuosien 1964–1969 kotiottelussa oli yli 10 000 katsojaa. Ennätys oli HJK–Haka-ottelun 17 293 katsojaa vuonna 1965. Mestaruussarjan yleisökeskiarvoennätys on vuodelta 1967, jolloin otteluissa kävi yleisöä keskimäärin 3 071 henkilöä ottelua kohti. Tätä ei ole pystynyt edes nykyinen Veikkausliiga rikkomaan.
Mestaruussarjan voittajat
''Mestaruussarjan voittajien luettelo poikkeaa jossakin määrin vuosien 1930-1989 Suomen mestarien luettelosta, koska Mestaruussarjassa ratkaistiin ajoittain vain Palloliiton mestaruus. Lisäksi Suomen mestaruus ratkaistiin muutaman kerran erillisissä (cup-)kilpailuissa, jotka eivät kuulu mestaruussarjan kausiin.''
SPL SPL:n mestaruussarja. Kausi 1945 oli karsintasarja kauden 1945-1946 mestaruussarjaan. Karsintalohkojen voittajat suorittivat loppuottelun vuoden 1945 Palloliiton mestaruudesta.
Mestaruussarjan maratontaulukko
Mestaruussarjassa (1930 – 1989) pelattiin yhteensä 6167 ottelua, joissa tehtiin 20896 maalia. Ottelut on summattu kullekin mestaruussarjaseuralle alla esitetyssä taulukossa. Otteluiksi on laskettu sarjapelit, joissa pelaavat vastakkain sarjaan kauden alkaessa kuuluneet seurat. Otteluita ovat ns. runkosarjapelit ja yleensä pelit, joissa määräytyy sarjasijoitukset, esim. uusinnat jostain sijasta, ylemmät ja alemmat loppusarjat ja pudotuspelit. Karsintapelejä ja karsintasarjapelejä ei ole laskettu mestaruussarjaotteluiksi. Taulukon alla on eritelty tarkemmin ne ottelut, joista taulukko on laskettu.
Jos sama seura on esiintynyt useammalla kuin yhdellä nimellä mestaruussarjassa (seura on vain vaihtanut nimeään), kaikki saman seuran eri nimet eri vuosilta on laskettu yhteen kyseessä olevan seuran saavutuksiksi. RSSSF:n näkemys aiheesta on esitetty heidän erilaisilla periaatteilla tehdyissä maratontaulukoissaan, joissa esitetään koko pääsarja-aika, ja noissa laskelmissa ovat mukana myös 1990 alkanut Veikkausliiga.
Mestaruussarjaottelut 1930 – 1989 yhteenveto. Ottelutulosten summat on kerätty RSSSF:n esittämistä pääsarjataulukoista 1930 – 1989.
(Sarakesummat yhteensä: ottelut 12334, voitot 4772, tasapelit 2790, häviöt 4772, tehdyt maalit 20896, päästetyt maalit 20896, pisteet 12334)
1) Reipas pelasi pääsarjassa viipurilaisena 1939 ja lahtelaisena alkaen 1961.
2) Kuusysin nimi pääsarjassa oli Upon Pallo 1965-68 (3 kautta) ja 1969 alkaen nimeen ilmestyi 69.
Helli mua hiljaa (Mona Caritan albumi)
Helli mua hiljaa on Mona Caritan kokoelma vuodelta 1990.
Mestaruussarja (jalkapallo)
Mestaruussarjan maratontaulukko
4) KPT on koko ajan ollut seuran virallinen nimi. Koparit-nimeä käytettiin markkinointinimenä vuosina 1982-87 (kuuden kauden ajan).
5) Sudet toimi pääsarjassa Viipurissa kausina 1931-38 ja 1943/44 (yht. 9 kautta), Helsingissä 1940/41 ja 1945-51
6) Tampellan Palloilijat on tässä käsitelty eri seurana kuin Tampereen Palloilijat; molemmista on käytetty samaa lyhennettä TaPa. SPL:n julkaisuissa TaPa luetaan yleensä yhdeksi seuraksi . Yhtenä seurana nimi yo. taulukossa kirjattaisiin valitun käytännön mukaisesti TaPa (TaPa), ja seuran yhteispisteet (sija) olisivat 103 (27.)
Sarjataulukot ovat vuosilta 1930 – 1940/41, 1943/44, 1945, 1945/46 – 47/48, 1948 – 1989.
Uusinta- ym. ottelut, jotka on laskettu mukaan tuloksiin on esitetty alla. Tuloksissa on esitetty jatkoaikamaalit, mutta ei rangaistuspotkukilpailun maaleja; voittaja määräytyy rp-kilpailun mukaan):
Erikoisuuksia:
José Edson Santana de Oliveira
José Edson Santana de Oliveira (s. 3. marraskuuta 1952 Duas Serras) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. tammikuuta 1978 ja nimitettiin Eunápolisin hiippakunnan piispaksi 12. kesäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Itamar Navildo Vian, jota avustivat Silvério Jarbas Paulo de Albuquerque ja Mário Zanetta.
Kuljetusalan Ammattiliittojen Federationi
Kuljetusalan Ammattiliittojen Federationi (KAF) on suomalaisten kuljetusalan ammattiliittojen yhteistyöjärjestö, johon kuuluu liittoja SAK:sta ja STTK:sta. Vuonna 2017 KAF:n viiteentoista jäsenliittoon kuului noin 60 000 työntekijää, joista enemmistö kuului Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT:hen. KAF vaikuttaa myös kansainvälisesti NTF:n, ETF:n, ITF:n puitteissa.
Historia
KAF perustettiin vuoden 1956 yleislakon jälkeen, kun alan liitot huomasivat lähemmän yhteistyön tarpeelliseksi. Työvaliokunnan johtoon valittiin Suomen Merimies-Unionin Niilo Wälläri. Merimiesten lisäksi federaatioon tulivat autoalantyöntekijät, luotsit, majakkamiehet, rautatieläiset ja veturimiehet. KAF korosti liittojen itsenäisyyttä ja johtoelimiin valittiin edustaja kaikista jäsenliitoista. Liittoihin kuului yhteensä noin 40 000 työläistä. Federaation ensimmäinen toimenpide oli rautatieläisten lakonaikaisia tapahtumia koskeneiden poliisikuulustelujen lopettaminen, mikä ei kuitenkaan onnistunut. Marraskuussa 1956 KAF tuomitsi Unkarin kansannousun tukahduttamisen. Tammikuussa 1957 veturimiehet ja Suomen Työläisliitto erosivat federaatiosta. 1960-luvulla KAF teki yhteistyötä Suomen Ammattijärjestön kanssa. SAK:n vastine federaatiolle oli joulukuussa 1960 muodostettu Kuljetusalan ammattiliittojen neuvottelukunta (KAN), jonka viiteen liittoon kuului perustettaessa noin 28 000 jäsentä.
Laivanpäällystöliitto ja Konepäällystöliitto erotettiin KAF:sta kahdeksi vuodeksi elokuussa 2000, koska ne KAF:n mukaan hyväksyivät ulkomaisen halpatyövoiman käytön ja toimivat yhteistyössä työnantajan kanssa merimiesten saarron murtamiseksi. Erotetut haastoivat KAF:n oikeuteen.
Kaki
Kaki (Diospyros kaki) on eebenpuiden eli persimonien (Diospyros) sukuun kuuluva kasvi, jonka makeat hedelmät ovat syötäviä. Sitä kutsutaan myös nimillä kakiluumu, persimon, persimoni ja sharon.
Puu
Kaki on lehtipuu, joka voi kasvaa 27 metrin korkuiseksi. Sen soikeat lehdet ovat 6–9 cm pitkiä. Pienet, karvaiset hedekukat kasvavat 3–5 kukan ryhmissä, kellertävänvalkeat emikukat yksitellen.
Kaki on kotoisin Japanista ja Kiinasta, mutta sitä viljellään nykyisin muuallakin.
Hedelmä
thumb|vasen|Kakin hedelmiä. Kakin hedelmä muistuttaa kellertävää tomaattia, jonka pinta punertuu hedelmän kypsyessä. Erittäin pehmeä kypsä malto on makea ja hapoton ja maultaan luumua muistuttava.
Raa’at kakit ovat kovia ja syötäväksi kelpaamattomia, koska ne sisältävät paljon parkkihappoa, joka häviää kypsymisen aikana. Hedelmät muuttuvat kypsyessään pehmeiksi. Jos hedelmä kuivattaa suuta ja maistuu kitkerältä, se on vielä raaka. Israelissa viljeltävä sharon on kakin jalostettu muoto, jossa ei ole parkkihappoa eikä siemeniä. Se on raakanakin makea. Espanjassa viljeltävää lajiketta kutsutaan persimoniksi ja Uudessa-Seelannissa viljeltävää lajiketta kakiksi.
Kakihedelmä säilyy parhaiten kylmässä. Se on arka etyleenille, joten sitä ei suositella säilytettävän runsaasti etyleeniä tuottavien kasvisten vieressä.
Kakissa on hiilihydraattia noin 20 g / 100 g ja C-vitamiinia 11 mg / 100 g. Siinä on muihin hedelmiin verrattuna suhteellisen paljon A-vitamiinia.
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1916
Vuonna 1916 Suomen jalkapallomestaruuden voitti Kronohagens IF. Mestaruus oli joukkueen kolmas peräkkäinen. Kilpailuihin ottivat osaa VBJS, Reipas ja Ponteva Viipurista, Åbo IFK, ja Riento Turusta sekä HIFK, HJK, KIF, Veikot ja Kaleva Helsingistä. Toisessa välieräottelussa WBJS protestoi erotuomarin tuomioita ja tämä ajoi useita viipurilaispelaajia kentältä. ÅIFK teki peräti kuusi maalia rangaistuspotkuista. Epäurheilijamaisen käytöksen takia VBJS:n joukkue julistettiin kilpailukelvottomaksi pelikaudeksi 1917.
Iltarusko (albumi)
Iltarusko on Topi Sorsakosken albumi vuodelta 1993. Albumilla häntä säestää Veikko Huuskosen orkesteri.
Jon Larsen
thumb|Larsen rumpujen takana Volbeatin keikalla [[Wacken Open Airissa 2012.]] Jon Larsen on tanskalaisen Volbeat-yhtyeen rumpali. Hänet tunnetaan rytmikkäästä ja tarvittaessa nopeasta jalkatyöskentelystään. Volbeatissa hän on ollut sen perustamisvuodesta 2001 asti.
Karsten Alnæs
pienoiskuva|upright|Karsten Alnæs Karsten Alnæs (s. 29. toukokuuta 1938 Hønefoss, Norja ) on norjalainen kirjailija.
Alnæs valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1963, toimi Norjan kirjailijaliiton puheenjohtajana [1985–1987. Hän oli Dagbladet-lehden kulttuuritoimittaja vuoteen 1991.
Alnæsin esikoisteos, novellikokoelma Veps ilmestyi 1975. Hän on julkaissut erilaista kaunokirjallisuutta, lastenkirjoja, oppikirjoja sekä tietokirjoja. Tietokirjallisuuden puolelta hän on julkaissut esimerkiksi viisiosaisen Norjan historian sekä neliosaisen Euroopan historian.
Alnæs asuu Oslossa ja on toiminut lukion ja yhteiskunnallisen korkeakoulun opettajana.
Bara Sara
Bara Sara on maalaiskunta Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Sen keskuskylä Ouo Sarre sijaitsee Dogonin ylängöllä 35 kilometriä Bandiagarasta lounaaseen. Kunnassa on 15 000 ja keskuskylässä 1 200 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede
Bara Saran kunta rajoittuu pohjoisessa Bandiagaran piirin Pignaryn ja Doucoumbon, etelässä Timnirin, idässä Bankassin piirin Séguén, Dimbal Habén ja Kani Bozonin sekä lännessä Djennén piirin Fakalan kuntiin.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus koostuu etupäässä heinäsavannista. Pysyviä vesistöjä ei juurikaan ole.
Asutus
Kuntaan kuuluu 23 kylää ja 11 pikkukylää. Yli tuhannen asukkaan kyliä ovat keskuskylän lisäksi Garou Leye, Nomono, Fangadougou ja Diallo. Asukkaiden enemmistö on dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut
Kunnan läpi kulkee Moptin, Bandiagaran, Bankassin ja Koron välinen maantie, johon yhtyy Somadougousta tuleva tie. Paikallisia liikennevälineitä ovat hevoskärryt ja moottoripyörät.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, ja fonio. Niiden ohella kasvatetaan maapapua, seesamia, hibiskusta, lehmänpapua ja vihanneksia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi tuotetaan puutavaraa ja puuhiiltä sekä harjoitetaan hyvin pienimuotoista keräilyä ja metsästystä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Diallossa ja Garou-Leyessä pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnassa toimii kuusi alakoulua, yläkoulu, kymmenen koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) ja lukutaitokeskus. Ouo Sarressa on terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja, Diallon vesijohtoverkon ja neljä patoallasta. Muita palveluja ovat joukko kauppoja, kaksi ruokalaa ja kaksi bensiiniasemaa.
Matkailu
Matkailu kuntaan on vähäistä eikä mitään majoituspalveluja ole.
Hugo Dollheiser
Hugo Dollheiser (18. syyskuuta 1927 – 7. lokakuuta 2017 ) oli saksalainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956 kuuluen jälkimmäisessä pronssia voittaneeseen joukkueeseen.
Dollheiserin seura oli Uhlenhorst Mülheim. Myös hänen veljensä Hans-Jürgen Dollheiser kilpaili maahockeyssä olympiatasolla.
Justus ǁGaroëb
250px|pienoiskuva|ǁGaroëb vuonna 2016. Justus ǁGaroëb (s. 16. joulukuuta 1942 Omaruru, Erongon alue) on namibialainen heimopäällikkö ja poliitikko. Hänestä tuli damaroiden etnisen ryhmän päällikkö vuonna 1982. Hän perusti Yhdistyneen demokraattisen rintaman (United Democratic Front, UDF) vuonna 1989. ǁGaroëb tunnettiin Etelä-Afrikan hallinnon sitkeänä vastustajana; hän johti Namibian kansallinen rintama (Namibia National Front) -oppositiopuoluetta 1970-luvun lopulla.
Vuonna 1982 ǁGaroëb nousi damaroiden korkeimmaksi päälliköksi ja virkaatekeväksi kuninkaaksi. Vuonna 1994 hänestä tuli kuningas. ǁGaroëb on toiminut UDF:n puheenjohtajana vuodesta 1989. Heti maansa itsenäistyttyä hän toimi UDF:n edustajana perustuslakikokouksessa, joka oli toiminnassa marraskuusta 1989 maaliskuuhun 1990. Vuodesta 1990 hän on ollut kansanedustajana kansalliskokouksessa (National Assembly), joka on Namibian parlamentin alahuone.
Justus ǁGaroëb on ollut kolmesti ehdolla Namibian presidentiksi. Vuoden 1999 vaalissa hän sijoittui neljänneksi saatuaan 3,02 prosenttia äänistä. Vuonna 2004 hän oli 3,83 prosentin ääniosuudellaan viides ja vuonna 2009 2,37 prosentin ääniosuudella samoin viides. Kunenen alueella hän sai 22,5 prosenttia äänistä sekä Khorixasin ja Sesfonteinin vaalipiireissä eniten ääniä kaikista ehdokkaista.
Étienne François Geoffroy
Étienne François Geoffroy (13. helmikuuta 1672, Pariisi – 6. tammikuuta 1731, Pariisi) oli ranskalainen kemisti. Geoffroy loi ensimmäisen affiniteettitaulukon.
Ura
Étienne François Geoffroy syntyi 13. helmikuuta 1672 Pariisissa. Hänen isänsä oli varakas apteekkari Matthieu François Geoffroy ja äitinsä Louise de Vaux, joka oli tunnetun kirurgin tytär. Geoffroy sai nuoruudessaan kotiopetusta muun muassa Wilhelm Hombergilta ja Jacques Cassinilta. Hänen isänsä lähetti Geoffroyn opiskelemaan Montpellier’n yliopistoon farmasiaa, jotta hän voisi jatkaa isänsä yritystä. Hän valmistui farmaseutiksi kaksi vuotta myöhemmin, mutta innostui opiskelujen aikana lääketieteestä. Hän palasi yliopistoon opiskelemaan lääketiedettä. Vuonna 1698 hän matkusti Lontooseen ja liittyi samalla Royal Societyn jäseneksi. Palattuaan Pariisiin tammikuussa 1699 hänet valittiin Ranskan tiedeakatemiaan. Vuonna 1700 hän teki pitkän matkan Italiaan. Vuonna 1704 hän valmistui lääketieteen tohtoriksi ja aloitti pari vuotta myöhemmin lääkärin ammatin harjoittamisen. Hänet valittiin lääketieteen professoriksi Collège de Franceen vuonna 1709. Hän opetti lääketieteen lisäksi kemiaa. Vuonna 1726 Geoffroy valittiin lääketieteellisen tiedekunnan dekaaniksi. Hän jäi eläkkeelle virastaan 1730. Vuotta myöhemmin hän kuoli keuhkotautiin 58-vuotiaana.
Saavutukset tieteessä
Vuonna 1700 Geoffroy teki mittauksia suolaliuoksien lämpötilojen muutoksista, kun ne sekoittuivat keskenään. Myöhemmin hän tutki muun muassa rikkihapon kemiaa sekä rautaa. Hän osoitti, että vihannekset sisältävät rautaa. Vuonna 1718 Geoffroy päätteli, että voimakkaammin sitoutuva happo korvaa huonommin sitoutuvan hapon, kun se on kiinnittnyt emäkseen. Hän loi tätä varten taulukon, josta pystyi päättelemään suuhteelliset affiniteetit. Hänen taulukkonsa pysyi tärkeänä lähteenä koko 1700-luvun ajan, kunnes Claude Louis Berthollet muutti näkemyksen kemiallisesta reaktiosta.
Harvey
Harvey on englanninkielinen henkilönnimi, joka esiintyy sekä etu- että sukunimenä.
Half Pipe
pienoiskuva|Half Pipe Half Pipe oli Särkänniemellä sijainnut U-kirjaimen muotoinen vuoristorata, jossa ihmiset istuivat lumilaudan mallisen junan päällä, jossa sijaitsi kaksi pyörivää vaunua. Half Pipe tuli Särkänniemelle vuonna 2003.
Half Pipen juna eli lumilauta kulki ajon aikana rataa edestakaisin. Laite kiihdytti maksimissaan kolmen G:n voimalla 70 km/h nopeuteen ja nousi 30 metrin korkeuteen lähtöpaikkaan nähden. Half Pipessä oli kaksi kahdeksan hengen ympyrän muotoista vaunua, jotka pyörivät akselinsa ympäri ajon aikana. Laitteen kapasiteetti oli 500 matkustajaa tunnissa.
Särkänniemi ilmoitti Half Pipen poistuvan elämyspuiston laitevalikoimasta talvella 2019.
Senpai ja kōhai
pienoiskuva|Japanilaisissa kouluissa senpai–kōhai-suhde on osa arkipäivän toimintaa jo varhaisesta iästä lähtien
Senpai (, ’aiempi l. vanhempi kollega’) ja kōhai (, ’myöhempi l. nuorempi kollega’) viittaavat japanin kielessä epämuodollisen, kahden henkilön välisen hierarkkisen suhteen osapuoliin. Tällaisia suhteita on esimerkiksi järjestöissä, työpaikoilla, kouluissa ja muissa organisaatioissa. Japanilainen yhteiskunta onkin senpai–kōhai-suhteiden läpitunkema.
Senpai–kōhai-suhde vaatii aina kaksi osapuolta ja luo osapuolten välille siteen siitä hetkestä lähtien, kun he ovat aloittaneet toiminnan organisaatiossa. Kōhai kunnioittaa senpain korkeampaa ikää ja kokemusta ja puhuu hänelle kohteliaammalla kielimuodolla.
Laajemmin suhde näkyy organisaatioissa ikä- ja työvuosien arvostuksen kautta: nuoret työntekijät eivät tavallisesti saa ylennyksiä heitä vanhempien työntekijöiden ohi, vaikka he olisivatkin osaavampia. Yhteiskunta arvostaa auktoriteettia, komentoketjua ja ikää. Erityisen vahvasti suhde ja samurai-sotilasluokan bushidō-perinne on näkyvillä esimerkiksi budōlajeissa, muun muassa judo-, kyūdō- ja kendō-seurojen harjoittelussa.
Heikki Kirkinen
pienoiskuva|Heikki Kirkinen luennoimassa [[Jyväskylän yliopiston päärakennus|Jyväskylän yliopiston päärakennuksen luentosalissa 1960-luvulla.]] Heikki Kirkinen (22. syyskuuta 1927 Kuusjärvi – 9. tammikuuta 2018) oli Itä-Suomen yliopiston (Joensuu) historian professori. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1949 Joensuun lyseosta, valmistui filosofian kandidaatiksi 1952, lisensiaatiksi 1958 ja tohtoriksi 1961 Helsingin yliopistosta.
Hän toimi Joensuun yliopiston rehtorina 1971–1981 sekä Sorbonnen yliopiston suomen kielen, kirjallisuuden ja kulttuurin vierailevana professorina 1966–1970.
Kirkinen ansioitui Karjalan historian ja karjalaisen identiteetin tutkijana. Hänen harrastuksiinsa kuului musiikki; hän on muun muassa opiskellut musiikkitiedettä sekä säveltänyt.
Danny Kent
Danny Kent (s. 25. marraskuuta 1993 Chippenham) on brittiläinen ratamoottoripyöräilijä, joka kilpailee kaudella 2016 Moto2-luokassa Leopard Racingin tallissa. Kent on 176 senttimetriä pitkä ja painaa 64 kilogrammaa.
125cc/Moto3
Kent debytoi 125-kuutioisten MM-sarjassa kauden 2010 Iso-Britannian Grand Prix'ssä Hondalla. Loppukaudesta hän ajoi myös Lambrettalla. Kaudella 2011 hän saavutti ensimmäiset pisteensä Qatarista ollen 13:s. Kaudella 2011 Kent oli parhaimmillaan neljäs ja sijoittui sarjan loppupisteissä sijalle 11. Kaudella 2013 Kent saavutti ensimmäisen palkintosijansa Alankomaista ja avausvoittonsa Japanista saavuttaen kauden aikana kaksi voittoa ja kolme palkintosijaa. Moto3:ksi muuttuneen sarjan loppupisteissä hän oli neljäs.
Paluu Moto3-sarjaan
Kaudeksi 2014 Kent palasi takaisin Moto3-sarjaan. Hän saavutti kauden aikana kaksi kolmatta sijaa ja oli sarjan loppupisteissä kahdeksas. Kaudella 2015 Kent saavutti kuusi voittoa ja yhteensä yhdeksän palkintosijaa, mutta varmisti mestaruutensa vasta kauden viimeisessä kilpailussa. Hänestä tuli ensimmäinen brittiläinen mestari missään ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan luokassa sitten Barry Sheenen ja vuoden 1977.
Takaisin Moto2-sarjaan
Kaudeksi 2016 Kent palaa takaisin Moto2-sarjaan ja Leopard Racingin talliin, jolla hän kilpaili myös Moto3:ssa.
Yksinäisyys osa 2
Yksinäisyys osa 2 on Topi Sorsakosken albumi vuodelta 1995.
Sierra de Guadarrama
[[La Pedrizan huiput Sierra de Guadarramalla.|thumb]] Sierra de Guadarrama (Guadarraman vuoristo) on vuoristo Keski-Espanjassa. Se kuuluu Kastilian rajavuoriin. Vuoriston korkein kohta on Peñalara 2 428 m.
Nikkōn pyhäköt ja temppelit
Nikkōn pyhäköt ja temppelit on Unescon maailmanperintökohde Japanissa, Nikkōn kaupungissa. Siihen kuuluu kaksi šintolaista pyhäkköä ja buddhalainen temppeli, jotka muodostuvat useista erillisistä rakennuksista.
Historia
Nikkōn pyhäkköjen ja temppeleiden historia ulottuu 700-luvun lopulle, jolloin buddhalainen munkki Shodo rakensi ensimmäiset rakennukset Nikkōn rinteille. Alueen vuoria oltiin kuitenkin palvottu pitkään. Osa Futarasanin pyhäkön ja Rinnō-jin temppelin rakennuksista ovat tuolta ajalta.
Kamakura-shōgunaatti vakiinnutti asemiaan Kantōn alueella 1100-luvulla, minkä jälkeen Nikkō vahvisti asemiaan Kantōn keskeisenä hengellisenä keskuksena. Seutu kuitenkin hylättiin 1500-luvulla Muromachi-kaudella. Temppelien merkitys uudistui 1600-luvun alussa, kun alue valittiin Tōshō-gūn rakennuspaikaksi. Useasta rakennuksesta koostuva pyhäkkö rakennettiin Tokugawa-shōgunaatin perustajan Tokugawa Ieyasu mausoleumiksi.
Meiji-kaudella 1871 Nikkōn alueen pyhäköt päätettiin jakaa kolmeen rykelmään, ja jaon seurauksena syntyivät Futarasanin pyhäkkö ja Tōshō-gū, jotka menivät šintolaisille, ja buddhalainen Rinnō-ji. Nikkōn pyhäköt ja temppelit suojeltiin jo 1800-luvun lopulla, kun ne suojeltiin lain mukaan vuonna 1897.
Kohteet
ICOMOSin mukaan Nikkōn pyhäköt ja temppelit täyttävät kolme Unescon kriteeriä maailmanperintökohteelle (I, IV, VI). Nikkōn pyhäköt ovat arkkitehtonisesti ja taiteellisesti korkealaatuisia, ja tätä asiaa korostaa lisäksi rakennusten ja luonnon harmoninen yhteiselo. Pyhäköt edustavat Edo-kauden arkkitehtonista huippua, ja lisäksi pyhäköt ovat luonnollisten ympäristöjensa kanssa ainutlaatuinen esimerkki perinteisestä japanilaisesta uskonnollisesta keskuksesta.
Mahmoud Dahoud
Mahmoud Dahoud (s. 1. tammikuuta 1996 Amuda, Syyria) on syyrialais-saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brightonia. Oikeajalkainen Dahoud on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura
Dahoud aloitti jalkapallouransa Saksassa. Vuonna 2010 hän siirtyi Borussia Mönchengladbachin juniorijoukkueeseen. Seuran edustusjoukkueessa Bundesliigassa Dahoud teki debyyttinsä huhtikuussa 2015 Borussia Dortmundia vastaan. Tuo esiintyminen jäi Dahoudin kauden ainoaksi. Avausmaalinsa Bundesliigassa hän teki syyskuussa 2015 Augsburgin verkkoon. Samassa kuussa Dahoud debytoi myös Mestarien liigassa Sevillaa vastaan. Hän pelasi Mönchengladbachissa kolmen kauden aikana yhteensä 61 liigaottelua, joissa hän teki seitsemän ja syötti 15 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki yhden maalin.
1919
Vuosi 1919 oli normaalivuosi, joka alkoi keskiviikosta.
Mahmoud Dahoud
Seurajoukkueura
Dahoud siirtyi Borussia Dortmundiin 12 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2017. Hän pelasi seurassa kuuden kauden aikana 101 liigaottelua, joissa hän teki neljä ja syötti 11 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 20 ottelua ja teki maalin kauden 2020–2021 neljännesvälieräottelussa Sevillaa vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Hän voitti Saksan cupin vuonna 2021.
Daoud siirtyi Englannin Valioliigan Brightoniin ilmaissiirrolla kesällä 2023.
Maajoukkueura
Dahoud on pelannut useissa Saksan juniorimaajoukkueissa. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa kolme ottelua Saksan kultajoukkueessa 2017 ja viisi ottelua hopeajoukkueessa 2019. Saksan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäiset ottelunsa loka-marraskuussa 2020 Turkkia ja Tšekkiä vastaan.
Salve
Salve on 1897 perustettu helsinkiläinen ravintola, joka oli aikoinaan tunnettu merimieskapakka. Taloyhtiön irtisanottua vuokrasopimuksen ravintola muutti syksyllä 2016 uusiin tiloihin runsaan sadan metrin päähän risteyksen toiselle puolelle osoitteeseen Hietalahdenranta 5 C.
Ravintolan ensimmäiset tunnetut pitäjät olivat Emil ja Elin Stenberg. Kun Kaj Eräjuuren isän Erikssonin rakennuttama korkea kivitalo valmistui, Salve muutti siihen.
Salven paikalla oli 1800-luvun lopulla puinen kioski, josta myytiin merimiehille ruokaa ja tupakkaa. Talo, jossa Salve oli pitkään, on rakennettu 1927. Ravintolan omistaa nykyään HOK-Elanto. Sen asiakkaina on taiteilijoita, mainosväkeä, toimittajia, turisteja ja duunareita.
Ravintolan sisustuksessa on käytetty purjehdus- ja laiva-aiheisia tauluja, laivojen pienoismalleja, pelastusrenkaita, ankkureita ja muuta merenkulkuun liittyvää. Ne muistuttavat ravintolan menneisyydestä merimieskapakkana.
Salvesta käytettiin aluksi nimitystä kahvila, ja tarjolla oli ruokaa ja kahvia. Kieltolain päätyttyä Salve sai B II -oikeudet.
Jäähyväiset laseille
Jäähyväiset laseille on suomalaisen Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1994. Levylle on koottu yhtyeen singlekappaleita ja muita "harvinaisuuksia", joita ei ole studioalbumeilla..
Talvisodan pommitukset Jyväskylässä
thumb|right|250px|31. päivä vahingoittunut rakennus Tourulassa Jyväskylää pommitettiin talvisodassa kaksi kertaa, 29. ja 31. joulukuuta 1939. Jyväskylässä pommituksia osattiin odottaa, sillä kaupungissa valmistettiin tykkejä (Valtion Tykkitehdas) ja jalkaväen aseita (Valtion Kivääritehdas). Lisäksi kaupungin lävitse kulki tärkeä poikkirata. Pommituksissa kuoli yhteensä 22 henkilöä ja vaurioitui 149 rakennusta.
Nawaf Shukralla
Nawaf Abdulla Ghayyat Shukralla (s. 13. lokakuuta 1976 Bahrain) on bahrainilainen jalkapallotuomari. Siviiliammatiltaan hän on oikeudellinen tutkija. Shukralla on ollut kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallinen tuomari vuodesta 2008 asti.
Talvisodan pommitukset Jyväskylässä
Aseteollisuuden takia Jyväskylän ilmapuolustus oli suhteellisen vahva. Kaupungin puolustus perustui ainoastaan ilmatorjunta-aseisiin – uusi Luonetjärven lentokenttä oli vain pommikonetukikohta. Sodan syttyessä Jyväskylässä oli ainakin kevyt 40 mm ilmatorjuntapatteri sekä ilmatorjuntakonekiväärijoukkue. Kaupunkiin määrättiin myös raskas patteri, mutta se ilmeisesti lähetettiinkin Mikkeliin. Jyväskylän ilmatorjunta ei onnistunut pudottamaan viholliskoneita.
Nawaf Shukralla
Hän on tuominnut AFC Champions Leaguessa sekä vuoden 2012 seurajoukkueiden MM-kisoissa. Vuonna 2014 Shukralla valittiin yhdeksi 25:stä vuoden 2014 MM-kisoihin osallistuvasta tuomarista. Hänen avustavat tuomarinsa olivat hänen maanmiehensä Yaser Tolefat ja Ebrahim Sabt. Kisoissa Shukralla tuomitsi kaksi alkulohkon ottelua.
Talvisodan pommitukset Jyväskylässä
Ensimmäisissä pommituksissa 29. päivä seitsemän DB-3-konetta lähestyi matalalla rautatietä seuraillen Lievestuoreen suunnasta. Ilmahälytys annettiin klo 12.04. Pian hälytyksen jälkeen matalalla lentäneet koneet pommittivat muun muassa Kivääritehdasta, sekä Kankaan paperitehdasta tuhoten sen konttorirakennuksen. Myös Puistokadun yläpäässä olleen kolmikerroksisen kivitalon toinen pää tuhoutui. Rautpohjan Vasikkalammen läheisyydessä veturissa ollut mies sai surmansa koneesta ammutuista konekiväärin luodeista. Ilmatorjunta ei saanut yhdessä koneessa raportoitua leimahdusta kummempia vaurioita aikaiseksi.
Tulenliekki
Tulenliekki on Taneli Mäkelän albumi vuodelta 1990.
Talvisodan pommitukset Jyväskylässä
Toisella kerralla 31. päivä koneet tulivat kolmessa aallossa, ensin 13, sitten kuusi ja yhdeksän, etelästä Päijännettä seuraten korkealla ilmatorjunnan ulottumattomissa. Hyökkäys alkoi kirkkaana pakkaspäivänä noin kello 11. Se aiheutti 21 ihmisen kuoleman sekä lähes 30 loukkaantumisen, joista puolet vakavia. Tourulassa 11 kuoli suojakaivantoon. Tourukadulla kuoli äiti ja hänen kaksi lastaan sekä Vapaudenkadun ja Kalevankadun kulmassa kolme ihmistä. Tulipaloja sammuttamaan pyydettiin apuja lähialueilta. Schaumanin vaneritehtaan paloa sammutettiin pitkälle yöhön asti. Sammutuksia häiritsi kova pakkanen sekä turha ilmahälytys.
Historioitsija Carl-Fredrik Geust on selvittänyt, että koneet kuuluivat Novgorodista operoineeseen 6. kaukopommituslentorykmenttiin. Geustin mukaan Jyväskylään on lähetetty pommitusosastot myös 21.1., 3.2. ja 5.3., mutta ne eivät tulleet perille.
Peltolan koulu
thumb|270px|Peltolan koulu on Tikkurilan urheilupuistossa sijaitseva peruskoulun 7.-9. luokkien koulu. Peltolan koulu eli Vantaan peltsi tai vain Peltsi on suomenkielinen yläkoulu Viertolan kaupunginosassa Tikkurilan suuralueella Vantaalla. Syksyllä 2019 koulussa opiskeli yli 600 oppilasta. Koulun ympäristössä sijaitsevat muun muassa Urheilupuiston päiväkoti sekä Tikkurilan urheilupuisto uima- ja urheiluhalleineen.
Koulurakennus on valmistunut vuonna 1974. Pitkäaikaisena rehtorina toimi koulun alkuvuosina Esko Leino. Leinon jälkeen rehtorina toimi Irja Ansalehto-Salmi. Syksystä 2016 loppuvuoteen 2022 koulun rehtorina toimi Tiina Relander. Keväästä 2023 koulun rehtorina on toiminut Ville Ylianunti. Koulu osallistuu muun muassa koulukiusaamisen vastaiseen KiVa-hankkeeseen.
Koulussa on epäilty sisäilmaongelmia, joita on pyritty korjaamaan remonteilla. Remontin yhteydessä tehdyissä tutkimuksissa ei kuitenkaan ole pystytty löytämään mitään varsinaista syytä, mikä saattaisi aiheuttaa oireilua.
Teheivarii Ludivion
pienoiskuva|Teheivarii Ludivion [[maanosaliittojen cup 2013|vuoden 2013 Maanosaliittojen cupissa. ]] Teheivarii Ludivion (s. 1. heinäkuuta 1989 Tahiti) on tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa AS Tefanaa. Pelipaikaltaan Ludivion on keskuspuolustaja. Hän pelaa myös Tahitin jalkapallomaajoukkueessa.
Ura
Vuodet 2009-2012 Ludivion edusti Tahitin pääsarjan AS Vénusta. Vuonna 2012 hän siirtyi maan suurseuraan AS Tefanaan, jossa hän myös nykyisin pelaa.
Ludivion kuului Tahitin alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen, joka pelasi vuoden 2009 MM-kisoissa Egyptissä. Tahitin jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi vuonna 2010 ja oli vuonna 2012 mukana voittamassa Oseanian mestaruutta, joka takasi Tahitille paikan vuoden 2013 Maanosaliittojen cupiin Brasiliaan. Maanosaliittojen cupissa Ludivion pelasi kaikissa Tahitin kolmessa pelissä, jotka päättyivät jokainen murskatappioihin. Lohkon viimeisessä pelissä Uruguayta vastaan Ludivion ajettiin kahdella keltaisella kortilla kentältä ulos. Maajoukkuessa hän on pelannut 21 ottelua viimeistellen yhden maalin.
Aleksandr Deineka
Aleksandr Aleksandrovitš Deineka (, 20. toukokuuta (J: 8. toukokuuta) 1899 Kursk – 12. kesäkuuta 1969 Moskova) oli neuvostovenäläinen taidemaalari, graafikko ja kuvanveistäjä, jota pidetään tärkeimpänä venäläisenä 1900-luvun alkupuoliskon modernistisena esittävänä maalarina.
Hän opiskeli Harkovan taidekorkeakoulussa ja Vhutemasissa. Hän oli ryhmien Ost ja Oktjabr perustajajäsen, ja hänen työnsä saivat suurta huomiota näyttelyissä. Hänen maalauksensa ja piirroksensa ovat laatukuvia kuten myös työn ja urheilun kuvauksia. Myöhemmin Deineka alkoi maalata monumentaaliteoksia, kuten Petrogradin puolustus vuodelta 1928, joka on hänen tunnetuin maalauksensa, ja Sevastobolin taistelu vuodelta 1942 sekä ''Moskovan ulkopuolella. Marraskuu 1941''.
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1920
Jalkapallon SM-kilpailu järjestettiin kahdettatoista kertaa vuonna 1920. Mestaruuden voitti Turun IFK.
Suomen mestarit
Maalivahti: Yngve Stormbom, Puolustajat: Bruno Kling, Ivar Grannas, Tukimiehet: Erik Knutsson, Charles Stormbom, Martin Jansson, Hyökkääjät: Paul Kulves, Torsten Österlund, Einar Grannas, Östen Wikman, Adolf Höglander.
Benjamin Williams
Benjamin Jon "Ben" Williams (s. 14. huhtikuuta 1977 Canberra) on australialainen jalkapallotuomari. Hän on ollut kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallinen tuomari vuodesta 2005 asti. A-Leaguessa eli Australian pääsarjassa Williams on tuominnut samasta vuodesta lähtien.
Williams tuomitsi neljä ottelua vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Vuonna 2013 Williams valittiin Aasian jalkapalloliiton AFC:n vuoden tuomariksi. Vuonna 2014 hänet valittiin yhdeksi 25 tuomarista tuomitsemaan jalkapallon MM-kisoja. Itse kisoissa Williams tuomitsi kolme ottelua, joista kaksi oli alkulohko-ottelua ja yksi neljännesvälierä Costa Rican ja Kreikan välillä. Näin Williamsista tuli ensimmäinen australialainen tuomari, joka tuomitsee MM-kisoissa toisen kierroksen ottelun.
Siviilissä Williams työskentelee canberralaisen koulun liikunnanopettajana.
Juuso Rajala
Ura
Rajala on Tampereen Ilveksen kasvatti. Kaudella 2015–2016 hän voitti tehoilla 18+34=52 koko B-nuorten SM-sarjan piste- ja syöttöpörssin. Rajala voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudella 2007–2008 hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä esiintyessään kolmessa Mestis-ottelussa alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa tehden kaksi syöttöpistettä.