cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Al-Zubarah
Historia
Al-Zubarahin perustajina pidetään Utub-klaaneja. Klaanit olivat alkaneet lähteä liikkeelle Arabian niemimaan keskiosista 1600-luvulla ja lopulta ne päätyivät nykyisen Kuwaitin alueelle. On mahdollista, että tämän muuttoliikkeen aikana 1700-luvun alussa klaaneja asui jonkin aikaa ensin nykyisen Al-Zubarahin seudulla. Joitakin merkkejä on esimerkiksi teltta- ja hökkeliasumuksista ennen 1760-lukua. Kaupunki perustettiin varsinaisesti kuitenkin vasta jonkin aikaa myöhemmin. Joitakin Al Khalifa-suvun jäseniä muutti Kuwaitista al-Zubarahiin vuonna 1766. Heidän perässään tuli pian Al Jalahima-suvun jäseniä. Paikalle kehittyi nopeasti kaupunki ja tärkeä kauppasatama, jonka merkitys kasvoi etenkin safavidien vallattua Basran sataman vuonna 1776. 1700-luvun al-Zubarah käsitti kaupunginmuurin ympäröimän kaupunkialueen ja sen asukasluku on ollut korkeimmillaan ehkä noin 6 000–9 000 henkilöä.
Hallitsevassa asemassa al-Zubarahissa ollut al-Khalifan suku valtasi tuolloin Persialle alisteisen Bahrainin vuonna 1783 ja suvun jäsenet alkoivat siirtyä Qatarilta Bahrainille. Al-Zubarahin merkitys alkoi vähetä. Vuonna 1811 Masqatin sulttaanille uskolliset joukot tuhosivat kaupungin. Suurin osa kaupungin kivirakennuksista raunioitui. Aikaisempien asutusten tilalle perustettiin pienehköjä telttaleirejä ja kalastajien asumuksia. Sittemmät asukkaat harjoittivat lähinnä helmenkalastusta. Vuosisadan kuluessa paikka hylättiin lopulta kokonaan. Qatarissa uudeksi voimatekijäksi nousivat Al Thanin suku, joiden tukialue oli Qatarin niemimaan itäosissa. Al Thanin suku teki iskuja Al Khalifan sukua vastaan, joka hallitsi edelleen al-Zubarahia. Asiaan puuttuivat lopulta britit, jotka tekivät vuonna 1916 Qatarista oman erillisen protektoraattinsa. Al Khalifan suku vaikutti brittien alaisessa Bahrainissa. Vuonna 1938 šeikki Abdullah bin Jassim Al Thani rakennutti paikalle linnoituksen, joka sijaitsee lähellä kaupungin raunioita. Al-Zubarahin kysymyksestä kiisteltiin Qatarin ja Bahrainin välillä aina vuoteen 1957 saakka, jolloin brittien ratkaisun mukaisesti alue annettiin Qatarille ja Bahrain menetti sen siihen asti hallitsemansa oikeudet esimerkiksi laidunnukseen alueella.
Aluekiista on ollut ajoittain esillä myös sittemmin. Bahrain on pitänyt sitä esillä aluevesiä koskevissa kiistoissa, sekä esimerkiksi Hawarin saarta koskevissa kiistoissa. Al-Zubarah lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2013.
Niemisjärvi (Pälkäne)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,5 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Tōhokun yliopisto
thumb|250px|Tōhokun yliopiston hallinnollinen rakennus
Tōhokun yliopisto (, lyhennetty usein 東北大, Tōhokudai) sijaitsee Sendain kaupungissa Japanissa. Kyseessä on yksi Japanin suurimmista ja vanhimmista valtiollisista yliopistoista; vuonna 2008 siellä oli opiskelijoita 17 847. Tōhokun yliopisto koostuu 10 tiedekunnasta ja 18 tutkijakoulusta.
Tōhokun yliopisto perustettiin vuonna 1907 kolmantena keisarillisena yliopistona Japanissa, kaksi muuta olivat Tokion ja Kioton keisarilliset yliopistot. Se oli ensimmäinen Japanin valtiollinen yliopisto, joka otti opiskelijoikseen myös naisia vuonna 1913. Yliopiston aiempi nimi Tōhokun keisarillinen yliopisto vaihdettiin vuonna 1947 nykyiseksi nimeksi Tōhokun yliopisto.
Kampukset
Tōhokun yliopistolla on viisi kampus- eli yliopistoaluetta Sendain kaupungissa:
Bank Norwegian
Elokuussa 2019 Sampo-konserni osti ruotsalaisen pääomasijoitusyhtiö Nordic Capitalin kanssa 17,47 prosentin osuuden Norwegian Finans Holdingista Norwegian Air Shuttlelta.
Niemisjärvi (Pälkäne)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ämmätsänjärven–Myllyojan valuma-alueeseen (35.785) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 97,2 metriä mpy.
Robert J. Aumann
Aumann syntyi Saksassa ortodoksijuutalaiseen perheeseen, joka pakeni Yhdysvaltoihin natsien noustua valtaan. Hän opiskeli ensin New York City Collegessa ja sen jälkeen MIT:ssä, missä väitteli vuonna 1956. Hän kiinnostui peliteoriasta John Forbes Nashin vaikutuksesta. Hän muutti Israeliin vuonna 1956 ja työskenteli Jerusalemin Heprealaisessa yliopistossa kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2000.
Rodney Howard-Browne
Howard-Brownen elämän käännekohta oli noin 17 vuoden ikäisenä 1979 saatu kokemus. Hän kertoo saaneensa Pyhän Hengen voitelun ja lahjan jakaa Henkeä rukoillessaan ja vaatiessaan Jumalalta: "Joko sinä tulet tänne alas tai minä kuolen ja nousen sinne ja kosketan sinua."
Rodney Howard-Browne on opiskellut School of Bible Theology -raamattukoulussa San Jacintossa Kaliforniassa, ja saarnasi nuoruudessaan Kenneth Haginin Rhema-raamattukoulussa Johannesburgissa.
Howard-Browne on käynyt useita kertoja Suomessa pitämässä kokoussarjoja, kuten "Suomi tulessa 2016", ja hänen toimintansa tuloksena on syntynyt uusia seurakuntia. Howard-Brownen opetus painottuu sielujen voittamiseen, varojen keräämiseen Jumalan valtakunnan työhön ja herätykseen.
Toiminta Toronton siunauksessa
Toronton siunaus on tunnettu hurmosilmiöstä, jota kutsutaan "pyhäksi nauruksi", jonka eräs tunnetuimmista levittäjistä on ollut Rodney Howard-Browne. Se on levinnyt maailmanlaajuisesti yhdestä seurakunnasta, Kanadan Torontossa toimivasta Toronto Airport Vineyard -seurakunnasta. Nykyinen ”pyhän naurun” julkisuus ja suosio on johdettavissa mm. Howard-Browneen ja Toronto-ilmiöön. Howard-Browne ja Toronto-liike tekivät laajalti tunnetuksi ja tutuiksi ilmiöitä, joita oli esiintynyt rajoitetumpina paljon aikaisemminkin.
Luettelo Suomessa rauhoitetuista selkärangattomista
thumb|250px|[[Kalliosinisiipi.]] Suomessa voimassa olevan luonnonsuojeluasetuksen (14.2.1997/160) liitteen 2 (19.6.2013/471) sekä kalastusasetuksen 18§ (12.2.1993/179) mukaan alla luetellut selkärangattomat eläimet ovat rauhoitettuja koko maassa. Merkintä D2 tarkoittaa lajin kuuluvan lisäksi Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä II lueteltuihin lajeihin, joiden suojelemiseksi on osoitettava erityisten suojelutoimien alueita ja merkintä D4 tarkoittaa lajin kuuluvan luontodirektiivin liitteessä IV lueteltuihin, EU:n alueella tiukkaa suojelua edellyttäviin lajeihin.
Ahvenanmaalla rauhoitetuista (fridlysta) ja erityisesti suojeltavista (särskilt skyddsvärda) lajeista säädetään maakunnan omassa säädöksessä Landskapsförordning om naturvård (12.11.1998/113). Merkintä SS tarkoittaa erityisesti suojeltavaa lajia.
Sudenkorennot
thumb|250px|[[Lummelampikorento.]]
Suomessa rauhoitetut nilviäislajit
thumb|250px|Ryhmä [[jokihelmisimpukka|jokihelmisimpukoita.]]
Kantoni 10
Kantoni 10 tai Hertseg-Bosnian kantoni  on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan länsiosassa ja rajautuu Serbitasavaltaan, Una-Sanan, Keski-Bosnian, Hertsegovina-Neretvan ja Länsi-Hertsegovinan kantoneihin sekä Kroatiaan. Kantoni 10:n pinta-ala on 4 934 neliökilometriä ja siellä on 90 727 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu kuuteen kuntaan: Bosansko Grahovo, Drvar, Glamoč, Kupres, Livno ja Tomislavgrad. Kantonin pääkaupunkeina toimivat Livno ja Tomislavgrad.
Paikallishallitus käyttää kantonista nimeä Hercegbosanska županija, mikä viittaa Bosnian kroaattien Jugoslavian hajoamissotien aikaiseen laillisuudeltaan kyseenalaiseen Hertseg-Bosnian valtiomuodostelmaan. Tämä vuoksi siitä on käytetty eri nimiä kuten Länsi-Bosnian kantoni (Западнобосански кантон) tai Livnon kantoni (Livanjski kanton). Federaation perustuslaillinen oikeus tuomitsi paikallishallituksen nimen olevan perustuslain vastainen. Oikeus on lisäksi kieltänyt kantonin perustuslaissa määritellyn lipun ja vaakunan.
Ruokojärvi (Kangasala, Pohja)
Ruokojärvi on Pirkanmaalla Kangasalla  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ämmätsänjärven–Myllyojan valuma-alueeseen (35.785) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 110,3 metriä mpy.
Mannaanit
thumb|right|230px|Mannaanit koostuvat [[mannoosi-yksiköistä.]] Mannaanit ovat luonnossa yleisiä kasvipolysakkarideja. Niitä esiintyy runsaasti muun muassa havupuissa (kuten kuusen galaktoglukomannaani, GGM). Niiden kaupallista potentiaalia tutkitaan esimerkiksi elintarviketeollisuudessa.
Štefan Vrablec
pienoiskuva|Štefan Vrablecin piispanvaakuna Štefan Vrablec (21. tammikuuta 1925 Závod, Tšekkoslovakia – 1. syyskuuta 2017 Nitra, Slovakia ) oli slovakialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. joulukuuta 1950 ja nimitettiin Bratislava-Trnavan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thasbaltan titulaaripiispaksi 19. kesäkuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ján Chryzostom Korec, jota avustivat Ján Sokol ja Luigi Dossena.
Vrablec jäi eläkkeelle 2. huhtikuuta 2004.
Symbologia
Symbologia on kuvitteellinen tieteenala, jonka kirjailija Dan Brown kuvaa romaanissaan Da Vinci -koodi. Kirjassa symbologialla tarkoitetaan symbolien tutkimista, erityisesti uskontoon ja vapaamuurauriuteen liittyvien. Symbologialla voidaan joskus viitata kirjallisuuden ja kuvataiteen symbolismiin.
Symbology
Nicolas Boileau
thumb|upright|[[Hyacinthe Rigaud, Nicolas Boileau, 1704.]] Nicolas Boileau, myös Nicolas Boileau-Despréaux ja Boileau (1. marraskuuta 1636 Pariisi – 11. maaliskuuta 1711 Pariisi, Ranska), oli ranskalainen runoilija, prosaisti, kriitikko ja juristi, jota kutsutaan ”Parnasson lainsäätäjäksi” ja joka valittiin Ranskan akatemian jäseneksi.
Elämäkerta
Boileau syntyi viidentenätoista lapsena kaikkiaan kuudentoista lapsen perheeseen. Hänen isänsä toimi Pariisin parlamentin suuren kamarin kirjurina. Hänen vanhempia veljiään olivat Gilles Boileau, joka myös oli Ranskan akatemian jäsen, sekä Jacques Boileau, joka kirjoitti nimimerkin suojissa.
Hänen koulunkäyntinsä viivästyi sairauksien ja yleisen heikkouden tähden. Aluksi hän opiskeli Harcourt’issa mutta vasta opiskellessaan Beauvais’ssa hän osoitti suurta kiinnostusta antiikin suurten runoilijoiden lukemiseen.
Oikeutta ja teologiaa
Boileau hyväksyttiin oikeuden avustajaksi 4. syyskuuta 1656, mutta hän kyllästyi nopeasti tehtäväänsä. Työskenneltyään jonkin aikaa oikeudessa hänellä olisi ollut mahdollisuus saada hyväksyminen asianajajaksi, mutta lupaavasta tulevaisuudesta luopuminen aiheutti perheen sisällä skandaalin. Etenkin hänen lankonsa Dongois, joka itsekin oli kanslisti, julisti, että hänestä ei koskaan tulisi elämässään muuta kuin kurjimus.
Boileau aloitti kuitenkin Sorbonnessa teologian opinnot, jotka nekään eivät aluksi sujuneet ennakko-odotusten mukaisesti. Boileau sai isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1657 itselleen pienen Saint-Paternen-luostarin vuokratulot, jotka kohosivat vuodessa 800 livreen. Se mahdollisti vaatimattoman elämisen ja omistautumisen runoudelle. Skolastiikka ei enää kiinnostanut häntä, vaan hän omistautui kokonaan Horatiukselle ja runoudelle.
Kuninkaan suojelus
Boileau oli kuninkaan rakastajattaren Madame de Montespanin suojatti, ja Montespan esitteli runoilijan kuninkaalle vuonna 1674. Ansioillaan hän pääsi kuninkaan suojelukseen ja sai 2 000 livren eläkkeen, oikeuden painattaa teoksiaan ja kunnian työskennellä Jean Racinen kanssa kirjoitettaessa suurta ylistystä suurelle hallintokaudelle. Hänet nimitettiin yhtä aikaa Racinen kanssa Ludvig XIV:n historiankirjoittajiksi.
Boileau valittiin 1684 Ranskan akatemiaan ja seuraavana vuonna myös jäseneksi Académie des inscriptions et médailles -akatemiaan. Racinen kuoleman jälkeen Boileau kävi enää harvoin hovissa ja poistui harvoin Auteuilin pakopaikastaan, jossa hän vastaanotti vain harvoja kristillisiä filosofiystäviään.
Teokset
page=5|pienoiskuva|Les Satires.
Los Pajaritos
Nuevo Estadio Los Pajaritos on monikäyttöstadion, joka sijaitsee Soriassa Espanjassa. Pääosin se toimii jalkapallostadionina, jolla pelataan CD Numancian kotiottelut. Stadionille mahtuu katsojia 9 800, ja se on rakennettu vuonna 1999. Pian stadionin avaamisen jälkeen Numancia nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Espanjan korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin.
Yann Arthus-Bertrand
Yann Arthus-Bertrand (s. 13. maaliskuuta 1946 Pariisi) on ranskalainen valokuvaaja ja toimittaja. Hänen erikoisalaansa ovat ilmakuvat, jotka pyrkivät herättämään kiinnostusta luontoon. Vuodesta 2004 lähtien hän on tehnyt myös dokumenttielokuvia, jotka keskittyvät ympäristö- ja ihmisoikeuskysymyksiin ja perustuvat paljolti ilmakuvaukseen.
Ura
Ennen ryhtymistään valokuvaajaksi Arthus-Bertrand toimi Keski-Ranskassa luonnonpuiston johtajana. Hän siirtyi asumaan Keniaan 1970-luvun lopulla ja kuvasi siellä leijonia. Näin Arthus-Bertrand sai aineistoa ensimmäiseen kirjaansa, joka ilmestyi 1981. Sittemmin hän työskenteli myös urheilukuvaajana.
Los Pajaritos
41.7546°N, -2.468°W
Johan Norberg
Poliittisesti Norberg kuvailee itseään "perinteiseksi eurooppalaiseksi liberaaliksi". Muiden väitteiden ohella Norberg kirjoittaa, että hyvinvointivaltio vähentää ihmisten kollektiivista onnellisuutta koska se vie ihmisiltä mahdollisuuden ohjata ja ottaa vastuuta elämästään.
Yann Arthus-Bertrand
Ura
Syksyllä 2005 Arthus-Bertrandin kuvista valmistettiin kaksi miljoonaa julistetta, joita käytettiin ranskalaisissa kouluissa kestävään kehitykseen liittyvän opetuksen yhteydessä. Arthus-Bertrandin valokuvien pohjalta on tehty myös televisio-ohjelma. Suomessa se esitettiin nimellä Maa ilmasta JIM-kanavalla.
Johan Norberg
Johan Norberg syntyi Tukholmassa ja kasvoi Hässelbyssä. Hän on entisen Ruotsin kansallisarkiston hoitajan Erik Norbergin ja Birgitta Norbergin poika. Hänen poliittinen aktiivisuutensa alkoi kun hän yhdessä kavereidensa kanssa voitti kouluvaalit omalla anarkistipuolueellaan. Hän hylkäsi pian anarkistiset näkemyksensä ja siirtyi liberalismin kannattajaksi, joka hänen mielestään ottaa vapauden vakavammin. Vuosina 1992–1999 Norberg opiskeli Tukholman yliopistossa filosofiaa, kirjallisuustiedettä ja politiikan tutkimusta. Opiskeluaikoinaan Norberg liittyi libertaristiseen / uusliberalistiseen Frihetsfronten-järjestöön. Hän oli järjestön lehden Nyliberalen päätoimittaja vuosina 1993–1997.
Yann Arthus-Bertrand
Ura
Arthus-Bertrand on GoodPlanet.org-järjestön jäsen. Järjestön tavoitteena on ilmastonmuutoksen ehkäisemiseen tähtäävä toiminta.
The Critic
The Critic on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jota tehtiin vuosina 1994 ja 1995. Se kertoo New Yorkissa elävästä elokuvakriitikko Jay Shermanista. Shermanin äänenä esiintyy Jon Lovitz. Sarjan suunnittelivat Al Jean ja Mike Reiss, jotka olivat aiemmin työstäneet Simpsonit-sarjaa.
Johan Norberg
Vuonna 1997 Norbergiin otettiin yhteyttä ruotsalaisesta ajatushautomo Timbrosta joka pyysi Norbergiä kirjoittamaan kirjan ruotsalaisesta kirjailijasta Vilhelm Mobergista. Kirja Motståndsmannen Vilhelm Moberg myi hyvin ja sai aikaan ison Moberg-keskustelun. Tämän jälkeen häntä pyydettiin kirjoittamaan myös toinen kirja Ruotsin liberalismin historiasta. Myös tästä Den svenska liberalismens historia -kirjasta tuli menestys ja Norberg sai vakituisen työpaikan Timbrolta. Heti aluksi hän toimi Smedjan.com -verkkojulkaisun vastaavan päätoimittajan apulaisena. Lokakuussa 1999 hän perusti verkkosivuston Frihandel.nu laittaakseen sinne materiaalia vapaakaupasta ja avoimista talouksista.
Vuonna 2005 Internetworldin lukijat äänestivät Norbergin blogin parhaaksi ruotsalaiseksi blogiksi.
Ohtaharan oireyhtymä
Ohtaharan oireyhtymä on synnynnäinen neurologinen häiriö, johon kuuluu mm. epilepsiaa ja vaikeaa kehitysvammaisuutta.
Eddie Mora Bermúdez
Eddie Mora Bermúdez (s. 23. helmikuuta 1965 San José) on costaricalainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari. Hänen tuotantonsa koostuu enimmäkseen orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksista, joita on esitetty Costa Rican lisäksi Kanadassa, Meksikossa, Alankomaissa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa.
Ohtaharan oireyhtymä
Ohtaharan oireyhtymä alkaa oireilla lapsen ensimmäisten elinkuukausien, monesti jopa ensimmäisten elinpäivien aikana, ja johtaa usein huomattavan ennenaikaiseen kuolemaan: monet menehtyvät jo kahden ensimmäisen elinvuotensa aikana.
Eddie Mora Bermúdez
Ura
Mora Bermúdez opiskeli sävellystä William Porrasin johdolla Costa Rican kansallisessa yliopistossa vuosina 1980–81. Myöhemmin hän täydensi siellä opintojaan myös Benjamín Gutiérrezin ja Luis Diego Herran johdolla. Viulunsoiton opintonsa Mora Bermúdez suoritti Moskovan Tšaikovski-valtionkonservatoriossa vuosina 1983–92 opettajinaan Maja Glizarova ja Olga Voitova; lisäksi hän sai yksityistä sävellysopetusta venäläiseltä Juri Vorontsovilta.
Ohtaharan oireyhtymä
Ohtaharan oireyhtymä on hyvin harvinainen: on arvioitu, että noin 0,2 % kaikista epileptikkolapsista kärsii siitä.
Eddie Mora Bermúdez
Palkinnot
Mora Bermúdezille on myönnetty seuraavat palkinnot:
Hello Neighbor
Hello Neighbor on Dynamic Pixelsin kehittämä ja tinyBuild Gamesin julkaisema hiiviskely- ja selviytymiskauhupeli. Peli on julkaistu vuonna Windowsille ja Xbox Onelle sekä muille alustoille seuraavana vuonna.
Pelaaminen
Pelin tarkoituksena on päästä naapurin kellariin ja saada selville hänen salaisuutensa.
Seuraaja
Vuonna 2018 Hello Neighbor sai uuden esi-osan, Hello Neighbor: Hide & Seek, joka kertoo Naapurin perheestä. Muita sarjaan julkaistuja pelejä ovat Secret Neighbor ja Hello Engineer.
Vuonna 2020 tinyBuild Games ilmoitti että pelin jatko-osa Hello Neighbor 2 julkaistaan vuonna 2021.
Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 4.1/10: kritiikkiä peli sai muun muassa epäloogisista pulmista ja turhauttavasta pelaamisesta. Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 3/10: kritiikkiä peli sai muun muassa ohjausmekaniikasta, tarinan kerronnasta ja epätasaisesta tekoälystä.
Heikki Solin
Roomalaiseen epigrafiikkaan ja antiikin onomastiikkaan erikoistunut Solin oli Suomen Rooman-instituutin johtajana 1976–1979 ja Helsingin yliopiston klassillisen filologian (latinalaisen filologian) professorina 1985–2003. Hän oli vierailevana professorina Heidelbergissä vuosina 1981–1983, Hampurissa vuonna 1990 ja Oxfordissa vuonna 1994 (British Academy Visiting Professor).
Brian Greene
Brian Greene (s. 9. helmikuuta 1963) on fyysikko ja suosittu tietokirjailija ja tieteen yleistajuistaja.
Hän on tutkinut kaikkeutta, eritoten supersäieteoriaa ja toiminut vuodesta 2003 Columbian yliopiston matematiikan ja fysiikan professorina New Yorkissa.
Greene valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1984, ja pääsi Rhodesin stipendillä Oxfordiin. Siellä hän kiinnostui supersäieteoriasta. Hän väitteli vuonna 1987 ja palasi Harvardiin. Vuonna 1990 hän siirtyi Cornellin yliopistoon New Yorkissa, missä hänestä tuli professori vuonna 1995.
Greene kirjoitti 1990-luvun lopussa supersäikeistä ja kaikkeudesta yleistajuisen kirjan, joka rikkoi monia myyntiennätyksiä ja teki kirjoittajastaan julkisuuden henkilön. Kätketyt ulottuvuudet: Supersäikeet, ajan halkeamat ja maailmanselityksen haaste (alkuteos The Elegant Universe, 1999) on yleistävä teos supersäieteoriasta ja M-teoriasta. Kirjan pohjalta tehtiin myös kolmetuntinen dokumenttielokuva. Hänen toinen teoksensa, Kosmoksen rakenne: avaruus, aika ja todellisuus (2004), kertoo avaruudesta, ajasta sekä Greenen käsityksistä kaikkeuden luonteesta ja todellisuuden olemuksesta. Greeneä on kehuttu hänen kyvystään saada lukijat välittämään vaikeista tieteellisisitä käsitteistä, sen lisäksi että hän osaa selittää ne ymmärrettävästi.
Greene on luennoinut fysiikasta yli 20 maassa. Greene on myös avustanut dialogin kirjoittamisessa näyttelijä John Lithgowille TV-sarjassa Kolmas kivi Auringosta.
Brian Greene on vegaani.
Linux Terminal Server Project
Linux Terminal Server Project (LTSP) on Jim McQuillanin Linuxiin kehittämä lisäosa, jonka avulla usea ihminen voi käyttää yhtäaikaisesti samaa palvelintietokonetta heikkotehoisten päätekoneiden kautta. LTSP avaa jokaiselle kevytpäätteelle oman istunnon Linuxiin. Käyttäjän kannalta istunto vaikuttaa siltä kuin hän käyttäisi palvelinkonetta suoraan, sillä kaikki ohjelmat suoritetaan palvelimen resursseilla.
LTSP:tä on alettu käyttää erityisesti koulujen tietokonejärjestelmien ratkaisuissa sen tarjoamien etujen ansiosta. Myös Ilmatieteen laitos on ottanut käyttöön kevytpääteratkaisun uudessa toimitalossaan Dynamicumissa.
Syklosariini
Syklosariini on organofosfaatteihin kuuluva, äärimmäisen voimakas hermokaasu. Se on sariinia huomattavasti myrkyllisempi: sariinin LD50 70 kg painoiselle ihmiselle on 5 mg, mutta syklosariinilla se on 1,2 mg. Syklosariini on luokiteltu joukkotuhoaseeksi.
Linux Terminal Server Project
LTSP sisältyy muiden muassa K12LTSP-, Skolelinux-, AbulÉdu-, Kubuntu- ja Edubuntu-jakelupaketteihin.
Syklosariini
Syklosariini vaikuttaa estämällä koliiniesteraasi-entsyymien toiminnan, jolloin asetyylikoliini ei hajoa ja kolinerginen järjestelmä yliaktivoituu. Tästä seuraa yleensä nopeasti kuolema.
Linux Terminal Server Project
Miten LTSP toimii
Kevytpääte asennetaan käynnistymään lähiverkosta käynnistyslevykkeen avulla tai suoraan BIOS-asetuksella. Pääte lataa verkon ylitse palvelinkoneelta minimaalisen Linux-käyttöjärjestelmän ja avaa sitten graafisen istunnon palvelimeen. Kaikki istunnossa käytetyt ohjelmat suoritetaan palvelimen resursseilla. Päätteen oheislaitteet (äänikortti, tallennuslaitteet, tulostimet yms.) ovat kuitenkin käytettävissä.
Syklosariini
Syklosariinin kemiallinen kaava on C7H14FO2P, moolimassa 180,157 g/mol ja CAS-numero 329-99-7.
Firth of Forth
Firth of Forth eli Forthinvuono on Pohjanmeren lahti ja Forthjoen estuaari Skotlannin itärannikolla.
Sen yli rakennettiin 1880-luvulla kuuluisa Forth Bridge, jonka jänneväli oli vuosien ajan maailman pisin. Forthin–Clyden kanava yhdistää Forthinvuonon Clydejoen suuhun.
Forthinvuonon etelärannalla sijaitsee Skotlannin pääkaupunki Edinburgh. Vuono oli sekä ensimmäisen että toisen maailmansodan aikana brittiläisen laivaston tukikohtana.
Lahdella elää monipuolinen eläimistö, josta näyttävimpiä ovat hylkeet ja pyöriäiset. Ajoittain sinne ui myös valaita, kuten miekkavalaita ja lahtivalaita. Muutamia kertoja siellä on tavattu jopa ryhävalas.
Estuaarissa talvehtii lukuisia kahlaajia ja vesilintuja. Osa saarista ja vuorovesimatalikoista on rauhoitettu lintujensuojelualueiksi.
Liikavarvas
Liikavarpaat ovat jalkateriin muodostuvia kovettumia, jotka saattavat olla erittäin kivuliaita. Liikavarpaita voidaan hoitaa leikkaus- tai lääkehoidolla. Känsä on samankaltainen ilmiö muualla elimistössä. Nimestään huolimatta liikavarpailla ei ole mitään tekemistä ylimääräisten varpaiden eli polydaktylian kanssa.
Liikavarpaiden synnylle voivat altistaa liian pienet tai hankaavat kengät. Liikavarpaat muodostuvat yleensä jalkoihin niihin kohtiin, joissa jalan iho hankaa kenkää vasten, jolloin hankaamisen seurauksena iho ärsyyntyy ja kovettuu.
Känsiä voi muodostua esimerkiksi käsiin alueelle, jolla käden iho esimerkiksi työn tai harrastuksen takia altistuu jatkuvalle hankaukselle.
Känsä poistetaan apteekista saatavilla lääkkeillä (voiteilla) tai esimerkiksi lääkärissä jäädyttämällä. Itse leikkaamalla känsää ei pysty poistamaan, vaan se kasvaa yleensä uudestaan samaan kohtaan, varsinkin jos jalkaan kohdistuva epätavallinen hankaus säilyy ennallaan.
Kurkijärvi (Pälkäne, Ämmätsä)
Kurkijärvi on Pirkanmaalla Pälkäneellä  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,5 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ämmätsänjärven–Myllyojan valuma-alueeseen (35.785) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,3 metriä mpy.
Hudson Maxim
thumb|Hudson Maxim Hudson Maxim (1853–1927) oli yhdysvaltalainen keksijä ja kemisti, jonka kehittämiä räjähteitä käytettiin laajasti ensimmäisessä maailmansodassa. Hänen veljensä Hiram Maxim teki myös aseisiin liittyviä keksintöjä.
Kreeta-Maria Kivioja
Kreeta-Maria Kivioja (s. 1986 Kaustinen ) on suomalainen toimittaja ja uutisankkuri, joka työskentelee Yle Uutisissa. Hän aloitti uutisankkurina Ylen aamussa kesällä 2020 ja Ylen iltauutisissa toukokuussa 2021. Kivioja työskenteli vuosina 2012–2016 Yle Kokkolassa, ja vuodesta 2016 lähtien hän on toiminut Ylen Uutisluokan parissa.
Kivioja on kotoisin Kaustiselta, ja hän valmistui ylioppilaaksi Kaustisen musiikkilukiosta vuonna 2005. Tämän jälkeen Kivioja aloitti opinnot Tampereen yliopistossa, jossa hän opiskeli valtio-oppia ja journalismia. Koulutukseltaan hän on yhteiskuntatieteiden maisteri, pääaineenaan journalismi.
Francesco Alberoni
Francesco Alberoni (31. joulukuuta 1929 Borgonovo Val Tidone, Italia – 14. elokuuta 2023 Milano, Italia ) oli italialainen sosiologi. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Rakastuminen (Innamoramento e amore, 1979), Erotiikka (L'erotismo, 1986) ja Kateus (Gli invidiosi, 1991). Hän toimi professorina eri yliopistoissa ja Italian valtiollisen yleisradioyhtiön RAIn johtotehtävissä.
Jyri Vaahtera
Jyri Vaahtera (s. 27. syyskuuta 1959) on suomalainen antiikintutkija (filologi). Rooman tasavallan ajan valtiollisiin instituutioihin ja uskontoon sekä antiikin historiankirjoitukseen erikoistunut Vaahtera on toiminut Turun yliopiston antiikin kielten ja kulttuurin professorina vuodesta 2003 lähtien (ordinariuksena alkaen 2006).
Francesco Alberoni
Alberonin teoksessa Il volo nuziale (1992, suom. Häälento, 1995) hän kuvaa parinmuodostusta baaritiskiperspektiivin yläpuolelta. Hän näkee naisten liikkeen kohti halutuimpia miehiä. Hän katsoo, että naista vetää puoleensa sellainen mies, jota oman yhteisön jäsenet pitävät parhaana ja haluttavimpana. Nuorilla naisilla taas on yhteiskunnassa kohtalaisen korkea arvoaste. Nuoret tytöt voivat siis kirjoittajan mukaan hakea partneria halutuimpien miesten keskuudesta.
Alberonista tuli vuonna 1964 Università Cattolica del Sacro Cuoren sosiologian professori, ja vuosina 1968–1970 hän oli Trenton yliopiston rehtorina. Tämän jälkeen hän toimi professorina Catanian ja Milanon yliopistoissa. Yleisradioyhtiö RAIn johtajana hän oli vuodet 2002–2005 ja Centro Sperimentale di Cinematografian presidenttinä 2002–2012.
Bob Einstein
Stewart Robert ”Bob” Einstein (20. marraskuuta 1942 Los Angeles, Kalifornia – 2. tammikuuta 2019 Indian Wells, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hän näytteli muun muassa Marty Funkhauseria Jäitä hattuun -televisiosarjassa ja agentti Bobby Caldwellia elokuvassa Ocean's Thirteen. Hänet palkittiin Emmy-palkinnoilla The Smothers Brothers Comedy Hour- sekä Van Dyke and Company -sarjojen käsikirjoituksista.
Eetu Sopanen
Eetu Ilmari Sopanen (s. 24. huhtikuuta 1996 Kouvola) on suomalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 35 runkosarjaottelua tehden viisi syöttöpistettä ja keräten 16 jäähyminuuttia. Sopasen saavutuksiin kuuluu mm. alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruus vuodelta 2016. Hän kärsi kuitenkin lukuisista loukkaantumisista ja ne päättivät Sopasen uran vain 20-vuotiaana marraskuussa 2016. Hän teki lopullisen päätöksen uransa lopettamisesta tammikuussa 2018.
Pelityyli
Isokokoinen Sopanen oli pelityyliltään puolustava puolustaja, joka viihtyi sekä fyysisessä että kiekollisessa pelissä. Hän laukoi oikealta.
Seuraura
Kouvolassa syntynyt Sopanen on Pelicansin kasvatti. Hän toimi kaudella 2010–2011 joukkueen C-nuorten varakapteenina. Kauden 2011–2012 päätteeksi Sopanen voitti C-nuorten I-divisioonan pronssia. Tammikuussa 2013 hän sai niskan retkahdusvamman World U-17 Hockey Challengessa ja Sopanen oli sivussa aina lokakuuhun saakka. Hänen A-juniorikautensa 2013–2014 meni kuitenkin pilalle uusien loukkaantumisten takia ja Sopanen pelasi runkosarjassa vain 15 ottelua.
Kaudeksi 2014–2015 Sopanen nousi juniorisopimuksella Pelicansin SM-liigarinkiin. Hän teki liigadebyyttinsä 20. syyskuuta 2014 vieraissa Tapparaa vastaan. Sopanen sai ottelussa jääaikaa 4.43 minuuttia. Hän pelasi kauden aikana myös 11 ottelua lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa. Kauden 2015–2016 Sopanen pelasi siellä lähes kokonaan. Hän pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua. Sopasen kautta lyhensi parilla kuukaudella alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa tullut polvivamma.
Sopanen siirtyi kaudeksi 2016–2017 kaksivuotisella sopimuksella Kalevan Palloon. Hän jakoi Mestarien liigassa joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Joni Nikon kanssa lukemalla +3. Sopasen kausi päättyi kuitenkin loukkaantumiseen jo marraskuussa 2016, kun hän menetti tasapainonsa ja löi päänsä joukkuetoverinsa Eetu Luostarisen jalkoihin. Tämä päätti myös koko Sopasen pelaajauran. Hän yritti 14 kuukauden ajan kuntouttaa itseään, mutta lopulta Sopanen teki päätöksen lopettamisestaan tammikuussa 2018.
Maajoukkueura
Sopanen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Sopasen turnaus päättyi kuitenkin kolmanteen otteluun Slovakiaa vastaan polvivamman vuoksi.
Sopanen pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, mutta hänen turnauksensa päättyi jo avausottelussa aivotärähdykseen, kun Tanskan Kristian Jensen taklasi häntä päähän. Jensenille tuomittiin tilanteesta 5+20 minuutin rangaistus päähän/niskaan kohdistuneesta taklauksesta. Hänelle langetettiin kahden ottelun pelikielto, jonka perusteluna oli se, ettei Jensen edes yrittänyt pelata kiekkoa kyseisessä tilanteessa.
Muuta
Sopasen isoveljet Vili ja Iiro ovat myös pääsarjatason jääkiekkoilijoita. Veljesten isä Jarmo pelasi alemmilla sarjatasoilla ja hän on valmentanut Eetua Pelicansin junioreissa.
Eetu Sopanen valmistui ylioppilaaksi Lahden lyseon lukiosta syksyllä 2015.
Léon Hégelé
Léon Hégelé (30. tammikuuta 1925 Montreux-Vieux – 11. helmikuuta 2014 Sierentz ) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Strasbourgiin 8. huhtikuuta 1950 ja nimitettiin Strasbourgin vihkipiispaksi sekä Utican titulaaripiispaksi 9. syyskuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Charles Amarin Brand, jota avustivat Léon-Arthur-Auguste Elchinger ja Joseph Candolfi.
Hégelé jäi eläkkeelle 18. joulukuuta 2000.
Melanthos
Melanthos oli kreikkalaisessa mytologiassa Andropompoksen poika ja Messenian kuningas. Heraleidien Temenoksen ja Kresfonteen karkotettua hänet maastaan, hän jätti Pyloksen taakseen ja saapui Ateenaan.
Melanthoksen ollessa Ateenassa Theban kuningas Ksanthos haastoi Thymoiteen, Ateenan kuninkaan, taisteluun. Tämän kieltäydyttyä Melanthos kamppaili häntä vastaan ja voitti kaksinkamppailuun. Tämän perusteella hän syrjäytti Thymoiteen vallasta ja tuli itse kuninkaaksi. Tämän petos oli alkuperä Attikassa vietetyn Apaturia-juhlan nimelle (<, 'petos').
Melanthoksesta tuli dynastiansa, medontidien, kantaisä. Kodros, hänen poikansa, seurasi isäänsä valtaistuimelle.
Viivin ja Wagnerin touhukas sanakirja
Viivin ja Wagnerin touhukas sanakirja on Juban kirjoittama suomenkielinen lastenkirja, jonka on julkaissut Otava vuonna 2003. Viivin ja Wagnerin touhukas sanakirja on Tuomolan ensimmäinen lastenkirja. Kirja on kuvasanakirja ja siinä on vain 30 sivua. Kirjan kuvat auttavat lasta tunnistamaan ja nimeämään esineitä.
František Tondra
pienoiskuvaFrantišek Tondra (4. kesäkuuta 1936 – 3. toukokuuta 2012) oli slovakialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Spišin hiippakuntaan 1. heinäkuuta 1962 ja nimitettiin sen piispaksi 26. heinäkuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat Francesco Colasuonno ja Ján Sokol.
Tondra jäi eläkkeelle 4. elokuuta 2011.
Matka kauhuun
Matka kauhuun (Journey into Fear) on yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1943. Sen vakoilutarina sijoittuu Istanbuliin. Elokuvan näyttelijöinä oli useita jäseniä Orson Wellesin Mercury Theatre -ryhmästä.
Papu (täsmennyssivu)
Papu voi tarkoittaa seuraavia kasveja tai niiden siemeniä:
Korkyralaisten härkä
Korkyralaisten härkä oli antiikin aikainen härkää esittänyt pronssiveistos, joka sijaitsi Apollonin pyhäkköalueella Delfoissa Kreikassa. Se ei ole säilynyt nykyaikaan.
Härkäveistos oli yksi tunnetuimpia Delfoihin annettuja votiivilahjoja. Se sai nimensä siitä, että sen lahjoittivat Korkyran kaupungin asukkaat saamansa poikkeuksellisen suuren tonnikalasaaliin kunniaksi. Tapaus on ajoitettu arkaaiselle kaudelle vuosiin 580 –500 eaa. Veistoksen teki kuvanveistäjä Theopropos Aiginalainen.
Pausanias kertoo, että Korkyralla oli härkä, joka jätti joka päivä laumansa ja meni merenrannalle. Lopulta paimen seurasi härkää ja huomasi, että meri oli täynnään kaloja. Hän kutsui muut kaupunkilaiset apuun, ja he kiirehtivät rannalle, mutta eivät kyenneet pyydystämään kaloja. Tämän jälkeen korkyralaiset lähettivät lähettilään kysymään neuvoa Delfoin oraakkelilta. Tämä antoi neuvon uhrata härkä Poseidonille. Korkyralaiset tekivät näin, ja saivat tämän jälkeen pyydystettyä kalat. Saaliinsa tuoton kymmenyksillä he pystyttivät pronssihärän Delfoihin kiitokseksi. Toinen lahjoitus, mahdollisesti samanlainen härkä, tehtiin Olympiaan.
Alive in Torment
Alive in Torment on Dimmu Borgirin vuonna 2001 julkaistu EP.
Korinttilaisten aarrekammio
Korinttilaisten aarrekammio oli antiikin aikainen aarrekammio Delfoissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Delfoin arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Aarrekammion rakennutti Korintin tyranni Kypselos arkaaisella kaudella noin vuonna 620–600 eaa. Tämä tekee siitä Delfoin vanhimman aarrekammion. Rakennuksessa säilytettiin korinttilaisten omien votiivilahjojen lisäksi useita votiiveja, jotka olivat peräisin Fryygian kuninkaalta Midakselta sekä Lyydian kuninkailta Gygeeltä ja Kroisokselta.
Löytänä (Pälkäne)
Löytänä on Pirkanmaalla Pälkäneellä  sijaitseva lampi.
Korinttilaisten aarrekammio
Aarrekammio sijaitsi Apollonin pyhäkköalueella Ateenalaisten stoan ja Prytaneionin välissä. Paikka oli kaikista Delfoin aarrekammioista lähinnä Apollonin temppeliä, koska Korintti oli merkittävä kaupunki ja aarrekammio oli alueen ensimmäinen. Aarrekammio oli yksinkertainen pelkästä cellasta koostunut astylos-temppelin kaltainen rakennus, joka edusti doorilaista tyyliä. Rakennuksen koko oli noin 12 × 6 metriä, ja sen cella aukeni etelään päin.
Löytänä (Pälkäne)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 5,0 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Korinttilaisten aarrekammio
Rakennuksesta on säilynyt nykyaikaan vain vähän, mutta se vaikuttaa olleen aikanaan varsin huomattava. Pausanias mainitsee siellä olleet ”Lyydian kullat”, mutta ne eivät hänen aikanaan enää olleet tallella, sillä fokislaiset ilmeisesti käyttivät aarteet kolmannen pyhän sodan kustannuksiin vuosina 356–346 eaa. Sen sijaan Pausaniaan mukaan aarrekammiossa olivat hänen aikanaan muun muassa thebalaisten lahjoittama Herakleen patsas, joukko fokislaisten lahjoittamia pronssiveistoksia heidän kukistettuaan thessalialaiset; mantineialaisten lahjoittama Apollonin pronssipatsas; elisläisten lahjoittama veistosryhmä, jossa Apollon ja Herakles kiistelivät Delfoin kolmijalasta; sekä Zeuksen pronssipatsas.
Löytänä (Pälkäne)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ämmätsänjärven–Myllyojan valuma-alueeseen (35.785) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,4 metriä mpy.
Kaarle Konsti
Kaarle (Kalle) Konsti (10. elokuuta 1846 Juva – 10. elokuuta 1919 Juva) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Mäkihypyn maailmancup 2006–2007
Mäkihypyn maailmancup 2006–2007 alkoi Kuusamossa, Suomessa 24. marraskuuta 2006. Kauden kolmestakymmenestä osakilpailusta hypättiin 26, joista osassa vain yksi kierros. Kausi 2006–2007 oli erityisen hankala siinä suhteessa, että useita kisoja jouduttiin siirtämään tai kokonaan perumaan olosuhteiden takia. Usein pahin "vihollinen" oli kova tuuli. Viimeinen osakilpailu hypättiin Planicassa, Sloveniassa 25. maaliskuuta 2007. Myös Planican päätöskilpailu jäi yhden kierroksen mittaiseksi lumisateen takia. Kauden viimeiset kolme kisaa voitti Puolan Adam Małysz, joka voitti myös maailmancupin, ennen kauden norjalaista komeettaa Anders Jacobsenia. Eroa miesten välille kertyi lopulta 134 pistettä.
Kausi jäi monille mieleen dramatiikasta ja yllätyksistä, koska maailmancupin viiden parhaan joukkoon sijoittui kaksi tulokasta Anders Jacobsen ja itävaltalainen Gregor Schlierenzauer. Myös yksi erittäin vaarallinen kaatuminen nähtiin, kun tšekkiläinen Jan Mazoch kaatui 20. tammikuuta Puolan Zakopanessa hyppynsä pahasti ja hänet kannettiin tajuttomana mäkimontusta.
Kuusankoski
Kuusankoski oli leimallinen teollisuuskaupunki, jonka suurimmat työnantajat olivat Kymin Osakeyhtiön paperi- ja selluloosatehtaat. Kuusankosken kunta perustettiin vuonna 1921 irrottamalla Iitin ja Valkealan kunnista niiden teollistuneet osat. Kauppalan oikeudet se sai 1957 ja kaupunkioikeudet 1973. Kuusankoski yhdistyi Anjalankosken, Elimäen, Jaalan, Kouvolan ja Valkealan kanssa uudeksi suurkunnaksi vuoden 2009 alussa. Uuden kaupungin nimeksi tuli Kouvola ja asukasluvuksi noin 88 000.
Nykyään Kuusankoski on Kouvolan kaupungin suuralue.
Väestönkehitys
Vuoden 2015 väkiluku koskee nykyistä Kuusankosken suuraluetta, joka kattaa kokonaan entisen Kuusankosken kaupungin alueen.pienoiskuva|300px|Kuusankosken keskustaa kesällä 1987.
Vicente Mejía Colindres
Mejía Colindres ilmaisi paheksuntansa Yhdysvalloille, kun se puuttui Nicaraguan asioihin. Amerikkalaiset raportoivat tämän jälkeen hänen olevan ”sosialisti, jota tukee lähellä kommunismia oleva nuori ikäluokka”. Mejía Colindresin presidenttikausi osui samaan aikaan maailmanlaajuisen talouslaman kanssa. Vuoden 1932 vaalit voitti hänen vastaehdokkaansa, Kansallispuolueen Tiburcio Carías Andino, jolla oli myös United Fruit Companyn tuki. Vuonna 1935 Mejía Colindres lähti vapaaehtoiseen maanpakoon.
Kuusankoski
Taajamat
Vuoden 2000 lopussa Kuusankoskella oli 20 655 asukasta, joista 20 071 asui taajamissa, 459 haja-asutusalueilla ja 126:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kuusankosken taajama-aste oli 97,8 %. Kuusankosken taajamaväestö jakautui kahden eri taajaman kesken:
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluivat tähän kuntaan vain osittain. Kuusankosken keskustaajama (Kuusankoski ja Voikkaa) ei muodostanut enää 2000-luvulla omaa taajamaa, vaan oli osa Kouvolan keskustaajamaa, joka ulottui Kouvolan ja Kuusankosken lisäksi myös pieniltä osin Valkealan kunnan alueelle. Korian taajama kuului suurilta osin Elimäen kuntaan, mutta Tammirannan alue kuului Kuusankoskeen.
Historia
pienoiskuva|Kartta Kuusankosken ja Kouvolan alueliitoksista. 1920-luvulle saakka Kuusankosken alue kuului osaksi Iittiin ja osaksi Valkealaan, niin että kahden kunnan rajana oli Kymijoki. Vuosina 1743–1809 myös Ruotsin ja Venäjän välinen valtakunnanraja kulki jokea pitkin. Alue oli pitäjien takamaata ja lähes asumatonta.
Paperiteollisuuden vetovoiman ansiosta alue kasvoi nopeasti. Kuusankosken tehtaiden ympärille syntyivät Kuusaan ja Kymintehtaan tehdasyhdyskunnat, Voikkaan tehtaan ympärille Voikkaan yhdyskunta. Vuonna 1921 nämä kolme asutuskeskusta irrotettiin Iitistä ja Valkealasta ja niistä muodostettiin itsenäinen kunta, joka sai nimekseen Kuusankoski. Kunnan vaakunassa on heraldinen kuusi ja siinä kolme käpyä, jotka kuvaavat edellä mainittuja kolmea tehdasyhdyskuntaa. Keltin ja Pilkanmaan kylät liitettiin Kuusankoskeen Iitistä vuonna 1931 ja pieni alue Valkealasta Kuusanlammen eteläpuolelta vuonna 1956. Kauppala Kuusankoskesta tuli 1957 ja kaupunki 1973. Kuusankoskesta liitettiin alueita Kouvolaan vuosina 1956, 1966 ja 1985.
Sisällissodan jälkeen valkoisten vastaisku oli Kuusankoskella erityisen ankara. Punaiset teloittivat alueella 125 valkoista, joukossa Kymin johtaja Gösta Björkenheim, joka oli ollut taipuvainen myöntyvyyteen. Sodan päätyttyä valkoiset teloittivat parissa viikossa ainakin 277, joiden lisäksi kuoli vankileirillä 106 punaista. Tapahtumista kertoo historioitsija Seppo Aalto teoksessaan Kapina tehtailla. Kuusankoski 1918 (Siltala 2018).
Kulttuuri
Kaupungin keskustaan Kymijoen rantaan on muodostunut merkittävä kulttuuripalvelujen keskittymä, johon kuuluvat monipuolinen Kuusankoskitalo ja kirjasto. Kuusankoskitalon on suunnitellut arkkitehtitoimisto Brunow & Maunula ja se on valmistunut vuonna 1985. Saman arkkitehtitoimiston suunnittelema kirjasto valmistui vuonna 2002. Kuusankoskitalossa on muun muassa yli 500-paikkainen konserttisali, teatterisali ja näyttelytila. Rakennuksen yhteydessä toimii myös kolmisalinen elokuvateatteri Studio123.
Keskustaan on rakennettu uusi kauppakeskus, koska vanha talo paloi ravintolassa syttyneen tulipalon seurauksena.
Urheilua Kuusankoskella edustaa muun muassa Kuusankosken Urheilupuistossa jalkapallo-ottelunsa pelaava FC Kuusankoski. Kaupungin jääkiekkojoukkue oli HC Kuusankoski, joka pelasi Suomi-sarjassa. Ottelut pelattiin Kuusankosken jäähallissa. Pilkanmaalla toimii vireä Voimistelu- ja urheiluseura Pilkanmaan Pilke, jolla on oma treenipaikka Kuntotöyry Pilkanmaassa.
Vuoden 2021 Talent Suomen voiton vei kuusankoskelainen sirkusryhmä Sirkus Bravuuri, joka palkittiin 30 000 euron rahapotilla.
Ruokakulttuuri
Kuusankosken pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla puolamämmi, roppana eli veripalttu ja punsa eli lihahyytelö. thumb|250px|Näkymä Kuusankosken keskustan yli
Kaupunginosat ja kylät
Oman kunnan aikana Kuusankoskella oli neljä asemakaava-alueen kaupunginosaa. Nämä muuttuivat vuoden 2009 alusta seuraaviksi Kouvolan kaupunginosiksi:
Asemakaava-alueen ulkopuolisiin kyliin kuului Keltti.
Hermann Müller
Hermann Müller (vuodesta 1920 virallisesti Müller-Franken; 18. toukokuuta 1876 Mannheim – 20. maaliskuuta 1931 Berliini) oli saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Saksan valtakunnankansleri vuosina 1920 ja 1928–1930. Lisäksi hän toimi ulkoministerinä 1919–1920 sekä Saksan sosialidemokraattisen puolueen (SPD) puheenjohtajana 1919–1928. Müllerin toinen hallitus oli Weimarin tasavallan viimeinen parlamentaariseen hallintoon nojannut enemmistöhallitus ja samalla viimeinen, jossa vasemmisto oli mukana
Elämä
Müller oli lähtöisin keskiluokkaisesta kuohuviinitehtailijan perheestä ja kouluttautui kauppiaan uraa varten. Hän liittyi sosiaalidemokraattiseen puolueeseen vuonna 1893 ja ryhtyi vuonna 1899 puolueen lehden toimittajaksi Görlitzissä. Hän kuului vuosina 1903–1906 Görlitzin kaupunginvaltuustoon. Hänet valittiin vuonna 1906 August Bebelin aloitteesta SPD:n puoluetoimikuntaan, jossa hän pysytteli maltillisella keskilinjalla puolueen oikeisto- ja vasemmistosiipien välissä. Müller erikoistui SPD:n kansainvälisiin suhteisiin ja edusti puoluetta monissa sosialististen puolueiden kongresseissa. Hänet lähetettiin heinäkuussa 1914 Ranskaan neuvottelemaan Saksan ja Ranskan sosialistien yhteisestä sodanvastaisesta rintamasta, mutta neuvottelut eivät johtaneet mihinkään ja ensimmäisen maailmansodan puhjettua puolueet asettuivat omien maidensa sodankäynnin tueksi. Myös Müller tuki sodan aikana SPD:n linnarauhapolitiikkaa. Hänet valittiin vuonna 1916 täytevaalissa Saksan valtiopäiville. Vuoden 1918 vallankumouksen yhteydessä hänet valittiin Suur-Berliinin työläis- ja sotilasneuvostojen keskusneuvostoon.
Friedrich Ebertin tultua helmikuussa 1919 ensimmäiseksi valtakunnanpresidentiksi SPD:n puheenjohtajuus jaettiin Müllerin ja Otto Welsin kesken. Müller nimitettiin kesäkuussa 1919 muodostetun Gustav Bauerin hallituksen ulkoministeriksi ja hän joutui siten allekirjoittamaan Versailles’n rauhansopimuksen Saksan edustajana 28. kesäkuuta 1919. Bauer erosi epäonnistuneen Kappin vallankaappauksen jälkeen maaliskuussa 1920, jolloin Mülleristä tuli myös valtakunnankansleri. Müller jätti hallituksensa eronpyynnön keskustavasemmistolaisen hallituskoalition kärsittyä tappion kesäkuun 1920 valtiopäivävaaleissa. Hän toimi sen jälkeen sosiaalidemokraattien valtiopäiväryhmän puheenjohtajana. Hän kuului vuodesta 1923 myös Sosialistisen työväeninternationaalin johtoon. Müller ei osallistunut Joseph Wirthin ja Gustav Stresemannin hallituksiin, vaikka SPD puolueena oli niissä mukana.
Sosiaalidemokraattien saatua vaalivoiton toukokuun 1928 vaaleissa Müller muodosti 28. kesäkuuta 1928 uuden hallituksen, joka perustui SPD:n, keskustapuolueen, Saksan demokraattisen puolueen (DDP) ja Saksan kansanpuolueen (DVP) yhteistyöhön eli niin sanottuun suureen koalitioon. Müllerin toisen hallituksen suurin saavutus oli maailmansodan voittajavaltioiden kanssa neuvoteltu Youngin suunnitelma, joka kevensi sotakorvausten Saksan kansantaloudelle aiheuttamaa taakkaa. Hallitus aloitti myös Saksan laivaston uudelleenrakentamisen. Müllerin hallitus kaatui maaliskuussa 1930 vain kaksi viikkoa sen jälkeen kun valtiopäivät olivat hyväksyneet Youngin suunnitelman, sillä suuren talouslaman alettua sosiaalidemokraatit eivät päässeet muiden hallituspuolueiden kanssa yhteisymmärrykseen työttömyyskorvausten nostamisesta. Äärioikeistolaisen kansallissosialistisen puolueen (NSDAP) saatua voiton syyskuun 1930 vaaleissa Müller määräsi sosiaalidemokraatit tukemaan oppositiosta Heinrich Brüningin oikeistohallitusta. Müller kuoli maaliskuussa 1931 sappikivileikkauksen aiheuttamiin komplikaatioihin. thumb|upright=0.8|Müllerin hautakivi Berliinin [[Friedrichsfelden keskushautausmaa|Friedrichsfelden hautausmaalla.]]
Livio Stadler
Livio Stadler (s. 26. maaliskuuta 1998 Steinhausen, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka on edustanut EV Zugia vuodesta 2017 lähtien. Kaudella 2016-2017 Stadler oli lainalla ruotsalaisessa Luleå HF:ssä. Stadler edusti Sveitsin maajoukkuetta u18-tasolla vuosina 2015 ja 2016 sekä u20-tasolla vuonna 2017.
Marius Žaliūkas
Marius Žaliūkas (10. marraskuuta 1983 Kaunas – 31. lokakuuta 2020) oli liettualainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikentällä. Hän edusti urallaan kotimaassaan Inkaras Kaunasia, FBK Kaunasia ja FK Žalgirisia. Skotlantilaisseura Heart of Midlothianissa hän pelasi seitsemän kautta ja voitti siellä Skotlannin cup. Lisäksi hän pelasi kauden sekä Leeds Unitedissa että Glasgow Rangersissa.
Žaliūkas aloitti ammattilaisuransa vuonna 2002 tehtyään kahden vuoden sopimuksen Inkaras Kaunasin kanssa, hän pelasi siellä 9 ottelua, mutta ei tehnyt yhtään maalia. FBK Kaunasiin hän siirtyi vuonna 2004 ja kaksi vuotta myöhemmin lainasopimuksella skotlantilaiseen Heart of Midlothianiin. Hän pelasi kaudella 2006–2007 skottiseurassa 27 ottelua ja teki seuraavaksi kaudeksi sopimuksen seuraan. Žaliūkas edusti Heartsia seitsemän kauden ajan ja pelasi tuona aikana seurassa yli 200 ottelua sarjat ja cupit mukaan lukien. Hän oli joukkueen kapteenina, kun se voitti Skotlannin cupin vuonna 2012.