cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
El Tebin toinen taistelu
Tausta
29. helmikuuta Charles George Gordon johti joukkonsa ulos Trinkatatista, mihin ne olivat linnoittautuneet. Gordonilla oli käytössään jalkaväkeä, joka oli ryhmittäytynyt neliömuodostelmaan. Muodostelman takaosan muodostivat skotit Black Watch -rykmentistä. Jalkaväen lisäksi Gordonilla oli käytössään husaareja, yksi Gardner- ja kaksi Gatling-konekivääriä. Kuultuaan brittijoukon saapumisesta mahdilaisten johtaja Osman Digna lähetti pojanpoikansa Madani ibn Alin tukemaan Abdallah ibn Hassidin joukkoja, ja yhdessä nämä linnoittivat vanhan sokerinjalostamon El Tebissä. Mahdilaisilla oli noin 6 000 miestä, neljä Kruppin tykkiä, kaksi pronssista tykkä sekä yksi Gatling-konekivääri. Joillakin joukoilla oli käytössään briteiltä kaapattuja Remingtonin kiväärejä.
Taistelu
Britit ylittivät El Tebiin johtaneen aavikon neliömuodostelmassa ja kohtasivat lopulta mahdistit El Tebissä. Britit alkoivat edetä ja joutuivat koko ajan kestämään mahdistien tykkitulta. Lopulta neliö pysäytettiin, ja britit avasivat tykkitulen. Konekiväärejä käytettiin ajamaan Kruppin tykkien miehistöt pois asemistaan. Tämän jälkeen neliö jatkoi kohti mahdistien vasenta sivustaa, jolloin neliö joutui mahdistiryhmien rynnäkköjen kohteeksi. Jalkaväen tulitus ei riittänyt pysäyttämään rynnäkköjä, vaan osa mahdisteista pääsi brittien asemiin saakka. Brittien muodostelmaan tuli reikä, jonne osa vihollisista pääsi juoksemaan. Heidät kuitenkin torjuttiin lisäjoukkojen avulla.
Mahdistien toinen rynnäkkö epäonnistui, ja he perääntyivät El Tebin linnoitettuihin asemiin. Britit erehtyivät luulemaan tätä paoksi ja lähettivät ratsuväkensä ajamaan mahdisteja takaa. Epätasaisessa maastossa tehokas ratsuväen rynnäkkö ei onnistunut, ja mahdistit eivät hajonneet rynnäkön edessä. Sen sijaan he väistivät brittien hevoset ja koettivat kaataa näitä heittoaseilla. Lopulta noin 30 mahdistien ratsumiestä hyökkäsi ratsuväkeä vastaan ja aiheuttivat näille tappioita, mutta tuhoutuivat lopulta itse. Samaan aikaan jalkaväki oli edennyt mahdistien sivustaan, miehitti heidän hylkäämänsä tykit ja käänsi ne mahdisteja vastaan. Noin kahdelta iltapäivällä mahdistit vetäytyivät yllättäen ja jättivät taistelukentälle noin 1 500 kuollutta ja saman verran haavoittuneita. Grahamin joukot menettivät kuolleina 5 upseeria ja 34 miestä. Haavoittuneita oli 16 upseeria ja 36 miestä. Kapteeni Arthur Knyvet Wilson sai toiminnastaan taistelun aikana Viktorian ristin.
Saminé
Saminé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen pohjoispuolella 45 kilometriä Ségousta kaakkoon. Kunnassa on 12 300 asukasta (vuonna 2009).
Saminén kunta rajoittuu luoteessa Ségoun piirin Sakoïban ja koillisessa Cinzanan, kaakossa Blan piirin Dienan, lounaassa Barouélin piirin N’Gassolan ja lännessä Tesserlan kuntiin. Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja, fulbeja, bambaroita ja somonoja. Vallitseva uskonto on islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Palveluihin kuuluvat kolme alakoulua ja terveysasema.
John Paischeff
Oy John Paischeff Ab
thumb|260px|right|Paischeffin huonekaluliikkeen myyntiluettelo vuodelta 1913. Kannen kuvassa liikkeen Mikonkadun toimipiste Helsingissä. Paischeffin huonekaluliikkeen perusti kauppias John Paischeff yhdessä setänsä Alexein kanssa vuonna 1889. Liike aloitti toimintansa Helsingissä Simonkatu 6:ssa. Vuonna 1891 liike muutti Kaivokatu 12:een. Samana vuonna liikkeen yhteyteen perustettiin myös verhoomo ja liike erikoistui huonekalujen, huonekalu- ja verhokankaiden tukku- ja vähittäiskauppaan. Liike myös harjoitti erilaisten huonekalujen valmistukseen liittyvien tarvikkeiden välitystä. Liikkeen liikevaihto kasvoi nopeasti ja vuonna 1909 se oli jo yli 500 000 markkaa. Samana vuonna Johnin setä Alexei kuoli jättäen Johnin johtamaan yritystään yksin. 1.7.1910 liike muutti uusiin tiloihin Mikonkatu 7:ään Agrosin taloon, jossa yrityksellä oli näyttelyhuoneisto ensimmäisessä ja toisessa kerroksessa, sekä suuret varastohuoneet neljännessä kerroksessa. Kauppalehti kirjoitti uusista tiloista vuonna 1909:
Vuonna 1913 liikkeestä perustettiin osakeyhtiö Oy John Paischeff Ab. Paischeffin liike ei itse valmistanut huonekaluja, vaan osti ne alihankkijoiltaan. Suurin osa kalusteista tuotiin Suomeen Pietarista, Tallinnassa sijaitsevilta Luther-tehtailta ja Thonetin tehtailta Wienistä. Suomalaisista toimittajista liike hyödynsi Soukan puuseppiä, jotka valmistivat huonekaluja Paischeffin liikkeen myyntihinnaston mukaisesti. Paischeff välitti myös Billnäsin konttorihuonekaluja, Muuramen kalustoja, Wrightin kori- ja pajuhuonekalutehtaan tuotteita ja suomalaisten puuseppien tuotantoa eri puolilla Suomea, pääosin Nakkilasta ja Urjalasta (viimeksi mainituista keinutuoleja). Liike myi myös eri valmistajien rautasänkyjä. Huonekaluliikkeen ansiosta suomalaisten kotien (niin kaupunki- kuin maaseutukotien) interiöörit alkoivat samankaltaistua.
John Paischeffin osuus osakeyhtiöstä laski ajan kanssa. Hänen kuolemansa jälkeen leski Ester Paischeff omisti 34 % yhtiöstä. Ester yritti jatkaa yrityksen toimintaa, mutta 1920-luvun taloudellisten vaikeuksien jälkeen liike lopetettiin vuodenvaihteessa 1931-1932. Liikkeen entinen työntekijä Hans Schering yritti jatkaa vielä toimintaa, mutta vararikkoanomus toimitettiin 11.4.1933.
Pounu
Pounu on havumetsävyöhykkeen pohjoisosien soilla tavattava verkkomaisesti haarainen turvevalli, jonka ovat aikaansaaneet jäätymiseen liittyvät ilmiöt. Pounut ovat tyypillisiä Pohjois-Lapissa etenkin Utsjoen sarasoilla. Niitä voidaan pitää palsojen ja jänteiden välimuotona. Pounun lähikäsite on pounikko.
Carlo Ambrogio Lonati
Carlo Ambrogio Lonati (n. 1645 – n. 1710 tai 1715) oli italialainen säveltäjä. Hänestä käytettiin nimitystä "Rooman Biber" viittauksena kuuluisaan aikalaiseen Heinrich Biberiin. Ruotsin kuningatar Kristiinan palveluksessa ollessaan hän sai myös lisänimen "Il gobbo della Regina" ("Kuningattaren kyttyräselkä"), mikä ilmeisesti viittasi synnynnäiseen epämuodostumaan. Lonati oli Alessandro Stradellan ystävä.
Lonati oli lähtöisin Milanosta, mutta muutti 25-vuotiaana Roomaan. Vuonna 1701 häneltä ilmestyi 12 sonate per violin e basso continuo -kokoelma viululle ja basso continuolle. Teos omistettiin keisari Leopold I:lle.
Lonatin musiikkia on levytetty Hyperion Recordsille, Pan Classicsille ja ASV Recordsille.
Abdiel
Abdiel tarkoittaa muun muassa seuraavia
Wall
Wall on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Risti ja liekki
Risti ja liekki on vuonna 1957 valmistunut mustavalkoinen suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Armand Lohikoski. Se pohjautuu virolaiseen kansantarinaan Haapsalun piispanlinnan valkeasta neidosta, josta Larin-Kyösti on kirjoittanut runon "Valkea neitsyt" (kokoelma Uusia balladeja ja legendoja, 1934). Runon pohjalta Hilve ja Veli Mustonen kirjoittivat kuunnelman Ristinlähde ja muokkasivat siitä elokuvan käsikirjoituksen. Elokuva on tyypiltään harvinainen Lohikosken ohjausten joukossa, sillä hän pääsi tekemään lähinnä Pekka Puupää -tyyppisiä elokuvia.
Yleisömenestys oli vähäinen, mutta tuotantokustannukset olivat korkeat linnalavastusten sekä rekvisiitan ja puvustuksen vuoksi.
Tarina
Elokuvan tapahtumien ajankohta on 1500-luvun alkupuoli, jolloin uskonpuhdistus valtaa alaa Suomessa. Kalparitari Gideoninpoika kohtaa Mirjam Raakelintyttären ja rakastuu tähän. Kuoropojaksi naamioitunut Mirjami paljastuu, sillä myös munkki Rasmus haluaa Mirjamin itselleen. Rasmus paljastaa naamioituneen Mirjamin, joka tuomitaan kuolemaan muuraamalla elävältä kivimuurin sisälle.
Arviot
Myöhemmin 2000-luvulla televisioesityksen yhteydessä erään kriitikon mukaan elokuva on suomalaisten historiallisten elokuvien joukossa poikkeus, sillä sen tapahtuma-aika ei ole 1800-luvun lopulta eteenpäin vaan se sijoittuu 1500-luvulle uskonpuhdistuksen aikaan. Laadultaan se on "taattua studiokauden romanttista huttua", eikä Puupää-ohjaaja Lohikoski ole ihan omassa lajissaan. Pertti Avolan mielestä elokuvan toteutus on tahattoman hölmö.
Abercrombie
Abercrombie tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Andreas Schönbächler
Andreas "Sonny" Schönbächler (s. 24. huhtikuuta 1966 Zug) on sveitsiläinen uransa päättänyt freestylehiihtäjä. 180 senttimetriä pitkä ja urallaan 77 kilogrammaa painanut Schönbächler edusti HDC Titlis -seuraa.
Maailmancupissa Schönbächler kilpaili vuosina 1984–1994, ehtien lopettaa uransa jo kerran vuonna 1992. Maailmancupissa hän saavutti seitsemän palkintosijaa, muttei yhtään voittoa. Schönbächlerin uran viimeinen kilpailu oli olympiakultaan päättynyt kilpailu vuonna 1994.
Tieling
Tieling (, pinyin: Tiělǐng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Liaoningin maakunnan pohjoisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 55 kilometriä maakunnan pääkaupunki Shenyangista koilliseen. Prefektuurin pinta-ala on 12 966 neliökilometriä ja väkiluku 2,72 miljoonaa (2010).
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Sipingin, idässä Liaoyuanin, etelässä Fushunin, sekä lännessä Shenyangin ja Tongliaon prefektuuritason kaupunkeihin.
Hallinnollinen jako
thumb|250px|left|Tielingin hallinnollinen jako. Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan 7 osaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kuvassa, asukasluvut vuonna 2010):
White Zone
White Zone on Hawkwindin Psychedelic Warriors-nimikkeellä julkaistu albumi vuodelta 1995.
Albumi keskittyy yksinomaan elektroniseen instrumentaalimusiikkiin ja yhtyeestä tutut hard rock-vaikutteet loistavat poissaolollaan, mikä selittänee myös nimenmuutoksen. Kitaraa albumilla kuullaan hyvin vähän. Vaikutteita on haettu tekno-, ambient- ja rave-musiikista.
Albumin kappaleet ovat ylijäänyttä materiaalia vuoden 1993 It Is The Business Of The Future To Be Dangerous- ja vuoden 1994 The Business Trip-albumeiden studiosessioista. Levyltä löytyvä "Love In Space" on eri kappale kuin myöhemmin julkaistu samanniminen kappale.
Fred Durst
thumb|right|Fred Durst William Frederick "Fred" Durst (s. 20. elokuuta 1970 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat) on nu metal -yhtye Limp Bizkitin laulaja ja yhtyeen johtohahmo. Durstin kastetodistuksessa lukee nimi Frederick Allen Mayne III. Durstin vanhemmat erosivat hänen ollessaan lapsi, ja äidin avioiduttua uudestaan Durst sai uuden nimen William Frederick Durst.
High Schoolin jälkeen Durst liittyi Yhdysvaltojen merivoimiin, mutta armeijaura jäi lyhyeksi Durstin murrettua ranteensa lautaillessaan lomalla. Armeijan jälkeen hän työskenteli surffauskaupoissa ja tatuoijana. Kerrotaan, että kun Korn oli keikalla Jacksonvillessä, kävivät yhtyeen basisti Reginald "Fieldy" Arvizu ja kitaristi Brian "Head" Welch Durstin tatuoitavana, jolloin hän antoi heille Limp Bizkitin demon, jonka seurauksena yhtye sai levytyssopimuksen.
Durst toimii paitsi Limp Bizkitin johtohahmona, myös varatoimitusjohtajana Interscope-levy-yhtiössä, ja hän kuuluu Flip- ja Flawless-levy-yhtiöiden johtokuntiin. Hän on myös ohjannut musiikkivideoita muun muassa Limp Bizkitille, Kornille ja Staindille.
Dixon Entrance
thumb|300px|Dixon Entrance salmen rajat. Dixon Entrance on vesialue Kanadan ja Yhdysvaltojen välillä. Saari erottaa Kanadan Brittiläisen Kolumbian provinssin ja Yhdysvaltojen Alaskan osavaltion toisistaan. Kanadan puolella Dixon Entrance salmi sijaitsee Kuningatar Charlotten saarten (Haida Gwaii) ja Hecatensalmen pohjoispuolella. Alaskassa se rajautuu Clarencensalmeen ja Prince of Wales Island -saareen.
Fred Durst
Durst on ollut naimisissa kerran, ja hänellä on tytär Adriana (s. 1990) ja poika Dallas (s. 2001).
Dixon Entrance
Kanada ja Yhdysvallat ovat olleet vuodesta 1903 saakka eri mieltä missä maiden välinen aluevesiraja sijaitsee ja raja on ollut kiistanalainen. Vuonna 1903 tehdyssä sopimuksessa molemmat maat sopivat rajan kulkevaksi kartalla näkyvien A–B pisteiden välillä, mutta toisin kuin Kanada, Yhdysvallat tulkitsee sopimuksen vain määrittäneen karkeasti maa-alueiden jakatumisen maiden välillä. Yhdysvallat on vaatinut vesialueiden jakamista tasan molempien maiden kesken, jonka mielestä suuri osa Dixon Entrace salmea kuuluisi osaksi Alaskaa.
Salmen nimesi brittiläinen Joseph Banks, tutkimusmatkailija George Dixonin kunniaksi joka kartoitti alueen vuonna 1787.
Fred Durst
Vuonna 2006 Durst ajoi Los Angelesissa tahallaan kahden ihmisen päälle mutta selvisi sakoilla ja ehdonalaisella. Durst on istunut vankilassa pahoinpideltyään miehen, jonka kanssa hänen silloinen tyttöystävänsä petti häntä.
Achates
Achates tarkoittaa seuraavia asioita:
Håkan Westergård
Håkan Westergård (s. 4. kesäkuuta 1947) on suomalainen pastori ja Turun Elämän Sana -seurakunnan perustaja. Ennen seurakunnan perustamista hän toimi Ruotsissa autokoulun opettajana, palasi Suomeen vuonna 1990 ja perusti Elämän Sana -seurakunnan samana vuonna. Myöhemmin hän on keskittynyt myös mediatyöhön, ja hänellä on säännöllisiä ohjelmia Radio Deissä ja TV7:ssä. Hän pyrki myös eduskuntaan vuonna 2015.
Westergård on aikanaan kuulunut Uppsalan Livets Ord -seurakuntaan ja opiskellut sen raamattukoulussa. Näiden yhteyksien myötä muun muassa Paavo Hiltunen on syyttänyt Westergårdia menestysteologiasta.
Les Amazones d'Afrique
Les Amazones d'Afrique on afrikkalainen maailmanmusiikin superyhtye, joka perustettiin Malissa vuonna 2015. Sen jäseniä ovat Kandia Kouyaté, Angélique Kidjo, Mamani Keïta, Rokia Koné, Mariam Doumbia (tunnettu duosta Amadou & Mariam), Nneka, Mariam Koné, Massan Coulibaly, Madina N'Diaye, Madiaré Dramé, Mouneissa Tandina ja Pamela Badjogo. Yhtyeen nimi viittaa Dahomeyn amatsoneihin, joka oli naispuolinen norsunmetsästysjoukko ja sotilasrykmentti 1600–1800-lukujen Dahomeyssa, nykyisen Beninin alueella.
Les Amazones d'Afrique esiintyi ensimmäisen kerran konsertissa Fiesta des Suds -tapahtumassa Marseillessa lokakuussa 2015. Ensimmäinen julkaistu laulu oli nimeltään "I Play The Kora". Sen sanomana on, että naisten on tehtävä yhteistyötä ja laulettava siitä, että "on noustava taistelemaan naisiin kohdistuvia väärinkäytöksiä vastaan, koska olemme kaikki tasa-arvoisia". Kappaleen tuotot ohjattiin Panzi-säätiölle, jota johtaa tri Mukwege Bukavussa Kongon demokraattisessa tasavallassa. Tämä säätiö on auttanut yli 80.000 naista, joista lähes 50.000 on joutunut kokemaan seksuaalista kaltoinkohtelua ja sukuelintensä silpomista. Kora, joka on harpun kaltainen instrumentti Länsi-Afrikassa, toimii tässä metaforana, sillä sen soittaminen oli kauan kiellettyä naisilta, ainoastaan miehet saivat sitä soittaa.
Les Amazones d'Afrique esiintyi Yhdistyneessa kuningaskunnassa WOMAD-tapahtumassa Charlton Parkissa heinäkuussa 2016, minkä jälkeen he saivat levytyssopimuksen Real World Recordsin kanssa. Ensimmäinen albumi, Republique Amazone, ilmestyi vuonna 2017.
Monimuotoinen punavihoittuma
thumb|Antibiootin aiheuttama moninuotoinen punavihoittuma. Monimuotoinen punavihoittuma, joka tunnetaan yleisesti lääketieteessä paremmin nimellä erythema multiforme on ihosairaus, jolle ovat tyypillisiä pyöreät, ihosta koholla olevat kutiavat, punoittavat tai punarenkaiset kokardimaiset muutokset. Taudin vakavassa muodossa muutoksia on myös limakalvoilla. Taudin hengenvaaralliseksi muodoksi on joskus nimetty Stevens–Johnsonin oireyhtymä, jota kuitenkin pidetään myös omana erillisenä häiriönään toksisen epidermaalisen nekrolyysin ohella. Punavihoittuman diagnoosi hahmottuu kliinisen taudinkuvan perusteella, ja se varmistetaan koepalan avulla.
Varsinkin taudin lievä muoto on suhteellisen yleinen. Sitä hoidetaan paikallisesti vesisuihkein, miedoilla kortisonivoiteilla ja varsinkin kutinaa lievittävillä antihistamiineilla. Tauti paranee usein ilman lisäkortisonia itsestäänkin, mutta joskus se voi kestää pitkään eikä hoito tehoa hyvin. Taudin aiheuttaja jää usein tuntemattomaksi, eikä sen syntymekanismia ole täysin selvitetty. Taudin syntyyn näkyy usein liittyvän immunoglobuliini IgM. Taustatekijöistä tiedetään muun muassa infektiot, kuten herpes simplex -virus. Usein kyseessä on lääkeaineihottuma, syynä esimerkiksi sulfa tai antibiootti. Myös epäillyn lääkeaineen nauttiminen on lopetettava.
Stevens-Johnsonin syndrooma on hoidettava sairaalassa. Se on hengenvaarallinen ja saattaa vaatia tehohoidon yksikköä. Siellä annetaan kortikosteroideja suun kautta tai laskimoon, ja siellä on valmiudet hengityksen turvaamiseen, vaikkapa nopeaan hengitysteiden avaamiseen.
Patogeneesi
Erythema multiformen ihomuutokset aiheutuvat CLA-positiivisten, sytotoksisten T-solujen ryhmittäytymisestä ihomuutoksen keskellä. Muutoksen reunoilla on CD4+ -auttaja-T- ja Langerhanin soluja. Sytotoksiset T-solut reagoivat lääkkeeseen tai mikrobiin ja todennäköisesti ristireagoivat basaalisolukerroksen ja mukoosan antigeenien kanssa aiheuttaen kudostuhoa.
Histologia
Histologisessa kuvassa nähdään iholeesioiden kohdalla pinnallista perivaskulaarista lymfosyytti-infiltraattia, jonka aiheuttamana dermis on ödeeminen. Lymfosyytit kerääntyvät nauhana dermoepidermaaliseen junktioon ja tuhoavat basaalisen epidermaalisen solukerroksen soluja. Ajan saatossa muutoskohta nekrotisoituu ja rakkuloituu. Vakavissa tautimuodoissa nähdään toksista epidermaalista nekroosia, jossa nekroosi ulottuu koko epidermiksen paksuudelle.
Kansainvälisessä ICD-10-tautiluokituksessa sairaus on koodilla L 51.
Pixel Worlds
Pixel Worlds on suomalaisen Kukouri Mobile Entertainmentin kehittämä MMO-tyyppinen videopeli. Peli julkaistiin App Storeen ja Play-kauppaan 21. tammikuuta 2017. Steamiin peli julkaistiin kesäkuussa 2017 ja Windows Storeen noin 2 vuotta myöhemmin.
Pelaaminen
Pixel Worldsia on kuvattu sosiaaliseksi hiekkalaatikkopeliksi. Pixel Worldissa pelaajat voivat luoda maailmoja rakennuspalikoista ja erilaisista esineistä, kuten huonekaluista. Pelissä pystyy vaihtamaan muiden pelaajien kanssa pelin sisäisiä tavaroita.
Vastaanotto
Pixel Worlds on voittanut People’s Choice -palkinnon Game Connection Development Awards -pelitapahtumassa ja Best Indie Developer -palkinnon Mobile Game Awards -gaalassa.
Kukori Mobile Entertainmentia on kritisoitu laajasti pelissä tapahtuvien virtuaalivarkauksiin ("scammeihin") puutteellisesta puuttumisesta. Kukouri on linjannut, että se ei palauta peliin rahaa käyttäneiden rahoja, mikä on herättänyt närkästystä.
YK:n onnellisuusraportti
YK:n onnellisuusraportti  (World Happiness Report) on Yhdistyneiden kansakuntien (YK) kestävän kehityksen verkoston vuodesta 2012 alkaen vuosittain julkaisema raportti. Siinä laitetaan kaikkiaan 156 valtiota paremmuusjärjestykseen niiden onnellisuuden mukaan, perustuen kunkin maan asukkaiden omiin arvioihin hyvinvoinnistaan. Pohjoismaat ovat sijoittuneet onnellisuusraportissa aina hyvin.
Maiden paremmuusjärjestys perustuu kysymyksiin, joilla ihmiset arvioivat omaa tilannettaan asteikolla 0-10. Raportin eri osissa on näitä kokemuksia verrattu selittäviin tilastollisiin tekijöihin kuten bruttokansantuotteen rakenteeseen, elinajanodotteeseen ja korruptioon. Vuoden 2020 raportin erityisteemana oli ympäristö.
Maailman onnellisimmat maat
Vuoden 2020 listan kärjessä oli Suomi, jonka ero toisella sijalla olleeseen Tanskaan oli kasvanut edellisestä vuodesta.
Neuroleptianalgesia
Neuroleptianalgesia on kivunlievitysmenetelmä, jonka kehitti Henri Laborit vuonna 1951. Siinä voitiin käyttää aluksi klooripromatsiinia (nyk. Klorproman, muita lääkeainenimiä lukuisasti - mm. Ruotsissa Hibernal), aiheuttamaan leikkauspotilaalle lämpötilan lasku eli hypotermia. Joidenkintyyppisten leikkausten yhteydessä tätä erikoista ominaisuutta käytettiin hyödyksi. Esimerkiksi vanhuksilla sekä fyysisesti hyvin huonokuntoisten potilaiden kohdalla voitiin neuroleptianalgesia käyttää potilasta nukutusta "säästävämpänä" vaihtoehtona.
Myöhempänä kehiteltiin uusia menetelmiä. Näitä sovellettiin erityisesti niissä leikkausoperaatioissa, joiden aikana potilaan tuli olla tajuissaan taikka narkoosin antaminen oli ollut muutoin vasta-aiheista. Perusperiaatteena oli aiheuttaa leikattavalle kutakuinkin täydellinen tunnottomuuden tila, jonka aikaansaamiseksi käytettiin samaan aikaan annettavaa neuroleptia sekä voimakasta analgeettia.
Neuroleptianalgesia tyyppi I:ssä käytettiin yhdistelmää haloperidoli/droperidoli + fenoperidiini (Lealgin). Analgesian induktiovaiheessa voitiin käyttää myös sympatolyytiksi Hydergin:iä eli ko-dergokriinimesilaattia. Saatettiin käyttää myös valmiiksi sekoitettua kombinaattifarmakaalia nimeltä Lealgin Comp: siihen kuului Lealginin ohella haloperidolia (Haldol, Serenase).
Analgesiamuotoon saattoi liittyä ekstrapyrimidaalioireiden (EPS) sekä NMS:n (maligni neuroleptisyndrooma) mahdollisuus. Yllättävästi lähdekirja suositteli parkinsonismin tapaisiin oireisiin klooripromatsiinia, mikä lienee ollut selkeä virhe. Klorpromatsiinihan on kaikkein ensimmäisenä (1951) inventoitu antipsykootti, jonka eräisiin vakaviin sivuoireisiin juuri EPS kuuluu. i
Tayna Lawrence
Tayna Lawrence (s. 17. syyskuuta 1975) on jamaikalainen pikajuoksija.
Lawrence voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 olympiapronssia 100 metrin juoksussa ajalla 11,18. KOK:n päätöksellä pronssi muutettiin myöhemmin hopeaksi Marion Jonesin jäätyä kiinni dopingista. Hän oli samoissa kisoissa mukana Jamaikan joukkueessa, joka voitti 4 x 100 metrin viestijuoksussa olympiahopeaa. Seuraavana vuonna hän kilpaili Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa, mutta karsiutui 60 metrin juoksun välierissä. Vuonna 2002 Lawrence juoksi GP-finaalissa kolmanneksi ajalla 10,99 sekä yleisurheilun maailmancupissa toiseksi. Lawrence voitti olympiakultaa Ateenan olympialaisissa 2004 4 x 100 metrin viestissä.
Moussa Wagué
Ura
Wagué pelasi vuosina 2014–2016 Aspire Academyn paidassa. Hän jatkoi uraansa KAS Eupenissa vuoteen 2018 saakka, jolloin hän teki sopimuksen Barcelona B:n kanssa. Vuonna 2019 Wagué siirtyi Barcelonan riveihin. Hän on edustanut Senegalin maajoukkuetta vuosina 2017–2019.
Australian Grand Prix 2016
Australian Grand Prix 2016 oli Formula 1 -sarjan avausosakilpailu kaudella 2016. Osakilpailu ajettiin Melbourne Grand Prix Circuit -radalla Albert Parkissa Melbournessa 20. maaliskuuta.
Vapaat harjoitukset
Perjantain vapaissa harjoituksissa ajettiin pääasiassa välikelinrenkailla vaihtelevan sään vuoksi. Muun muassa Red Bullin Daniel Ricciardo pyörähti ulos radalta jääden kiinni hiekkahidasteeseen ensimmäisen harjoitussession lopulla.
Toisissa vapaissa harjoituksissa Mercedeksen Nico Rosberg törmäsi seinään mutkassa 7. Rosbergin auton etusiipi vaurioitui kolarissa. Talli kehotti Rosbergia pysäyttämään autonsa radan varteen.
Lauantain harjoitusten alussa tulokastalli Haasin kuljettaja Romain Grosjean päästettiin varikkopilttuustaan ulos samanaikaisesti, kun viereisestä pilttuusta lähti Manorin Rio Haryanto. Grosjean yritti väistää hitaasti liikkeelle lähtevää Haryantoa, siinä kuitenkaan onnistumatta. Autot törmäsivät toisiinsa, ja Haryanton auto kärsi etusiipivaurion. Haryanto sai kolmen lähtöruudun rangaistuksen aika-ajoon.
Aika-ajot
Aika-ajoissa käytettiin ensimmäistä kertaa uutta aika-ajoformaattia, jossa Q1 oli kestoltaan 16 minuuttia. Seitsemän minuutin jälkeen sillä hetkellä viimeisenä ollut kuljettaja putosi jatkosta ja sen jälkeen 90 sekunnin välein putoaisi seuraava kuljettaja. Q2:n kesto oli 15 minuuttia, jolloin jäljellä olevat 15 autoa ajaisivat, ja kuuden minuutin jälkeen hitain putoaisi pois ja sen jälkeen myös 90 sekunnin välein hitain putoaisi pois. Q3:n kesto oli 14 minuuttia, jonne jatkoi kahdeksan nopeinta kuljettajaa, joista viiden minuutin jälkeen hitain putoaisi pois ja siitä 90 sekunnin välein seuraava. Lopulta kaksi nopeinta saisi ajaa ruutulipulle saakka toisiaan vastaan kilpaa. Q3-osiosta kuitenkin muodostui farssi, kun muun muassa Ferrarin kuljettajat eivät poistuneet tallista ensimmäisten aika-ajovetojensa jälkeen.
Tulokaskuljettaja Pascal Wehrlein oli ensimmäinen aika-ajosta pudonnut kuljettaja, mutta hänen tallikaverinsa Rio Haryanton saaman lähtöruuturangaistuksen myötä Wehrleinin sijoitus koheni pykälällä. Haryanto olisi ollut sijalla 21. ilman rangaistusta. Valtteri Bottas sijoittui yhdenneksitoista, mutta hän sai viiden lähtöruudunrangaistuksen vaihdelaatikon vaihtamisesta. Näin ollen Bottaksen lähtöruutu oli 16:s. Paalupaikalle ajoi Mercedeksen Lewis Hamilton ennen tallikaveriaan Nico Rosbergia. Kolmanneksi ajoi Ferrarin Sebastian Vettel ja neljänneksi Kimi Räikkönen.
Aika-ajojen jälkeen FIA piti palaverin, jossa päätettiin palata takaisin aiempaan aika-ajoformaattiin, joka tulisi takaisin voimaan heti seuraavassa osakilpailussa Bahrainissa. Myöhemmin kuitenkin vahvistettiin aika-ajojen pysyvän ennallaan vielä Bahrainissa.
Kilpailu
Red Bull -kuljettaja Daniil Kvjatin sähköt hävisivät hänen autostaan lämmittelykierroksella. Kvjatin auto hyytyi pääsuoralle, jolloin jouduttiin ajamaan yksi ylimääräinen lämmittelykierros, joka vähennettiin kilpailun kierrosmäärästä.
Lähdössä Sebastian Vettel nousi kolmannesta ruudusta kärkipaikalle. Rosberg otti sisälinjan ensimmäiseen mutkaan ja onnistui ohittamaan paalupaikalta lähteneen Hamiltonin. Hamilton osui kevyesti Rosbergin takarenkaaseen menettäen pienen osan etusiivestään. Räikkönen nousi ensimmäisessä mutkassa molempien Mercedes -kuskien ohi toiseksi. Viidennestä ruudusta lähtenyt Max Verstappen nousi neljänneksi ja Felipe Massa viidenneksi. Hamilton putosi kuudenneksi. Kevin Magnussen kärsi ensimmäisellä kierroksella rengasrikon, jonka seurauksena hän joutui tulemaan varikolle.
Kierroksella 4 Hamilton onnistui ohittamaan Felipe Massan nousten viidenneksi. Taaempana Valtteri Bottas ohitti molemmat Sauberit sekä Jolyon Palmerin nousten sijalle 11. Nico Rosberg tuli varikolle kierroksella 13 vaihtaen alleen pehmeät renkaat. Seuraavalta kierrokselta kilpailun kärkimies Sebastian Vettel pysähtyi ottaen alleen superpehmeät renkaat. Räikkönen sekä Hamilton kurvasivat varikolle kierrokselta 17. Räikköselle laitettiin autoon alle Vettelin tapaan superpehmeät renkaat ja Hamiltonille keskikovat renkaat. Rosberg onnistui ohittamaan Räikkösen varikkopysähdyksellä.
Kierroksella 18 Fernando Alonso törmäsi rajusti kolmosmutkan jarrutuksessa Esteban Gutiérrezin auton perään kellahtaen pariin otteeseen ”katonkautta ympäri”. Alonso mursi kylkiluitansa kolarissa ja joutui jäämään sivuun seuraavasta osakilpailusta Bahrainista. Kolarista ei jaettu rangaistuksia. Kilpailu keskeytyi punaisella lipulla, ja kuljettajat ajoivat turva-auton takana varikkosuoralle. Tässä vaiheessa järjestys oli 1. Vettel, 2. Rosberg, 3. Räikkönen, 4. Ricciardo, 5. Verstappen. Valtteri Bottas oli sijalla yhdeksän. Rio Haryanto joutui keskeyttämään kilpailun varikolle. Punaisten lippujen aikana sai vaihtaa renkaat, mutta Ferrari -kuljettajat pysyivät käytetyillä superpehmeillä, toisin kuin monet muut kärkikuljettajat, jotka vaihtoivat keskikovat renkaat. Alun kolarissa mukana ollut Magnussen ajatettiin muiden kuljettajien kanssa samalle kierrokselle kilpailun ollessa keskeytettynä.
Kierroksella 23 Räikkönen kurvasi kolmannelta sijalta varikolle keskeyttämään kilpailun auton iskettyä liekkejä. Toro Rosson kuljettajat joutuivat pysähtymään toistamiseen kilpailussa renkaiden kulumisen takia. Verstappen menetti varikolla aikaa vielä lisää, koska hänen renkaansa eivät olleet valmiina odottamassa. Kierroksella 36 Vettel tuli vaihtamaan pehmeät renkaat alleen tippuen kilpailussa neljänneksi. Kierrokselta 43 myös Daniel Ricciardo joutui tulemaan varikolle. Hänelle laitettiin superpehmeät renkaat. Marcus Ericsson joutui keskeyttämään kilpailun kierroksella 38 tärinä ongelman seurauksena.
Kilpailun lähestyessä loppua Hamilton teki jarrutusvirheen mutkassa 9, jonka seurauksena Vettel pääsi aivan Hamiltonin kantaan, mutta ei ohitse. Muutama kierros myöhemmin Vettel ajoi toiseksiviimeisen mutkan pitkäksi, menettäen mahdollisuutensa ohitukseen. Pari kierrosta aiemmin samassa mutkassa Max Verstappen törmäsi tallikaveriinsa Carlos Sainziin, jonka johdosta Verstappenin etusiipi vaurioitui, ja hän pyörähti, päästen kuitenkin jatkamaan matkaansa. Verstappen kävi kilpailun aikana muutamaan otteeseen talliradiossa lämpöisenä, koskien muun muassa Sainzin hidastavan hänen menoaan.
Australian osakilpailun voittoon ajoi Nico Rosberg urallaan toista kertaa. Lewis Hamilton selviytyi toiseksi, ja Sebastian Vettel kolmanneksi. Ricciardo nousi Felipe Massan ohi neljänneksi viimeisellä stintillään. Haas -tallin debyyttikilpailussa Romain Grosjean ajoi kuudentena maaliin, saavuttaen amerikkalaistallille avauspisteet. Valtteri Bottas ajoi maaliin kahdeksantena.
Calvin Johnson
Calvin Enley Johnson, Jr. (s. 29. syyskuuta 1985 Newnan, Georgia ) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti koko uransa NFL-liigan Detroit Lionsia.
Lempinimellä "Megatron" tunnettu Johnson on harvinainen yhdistelmä nopeutta, taitoa ja kokoa. Lempinimen hänelle antoi Lionsin entinen laitahyökkääjä Roy Williams.
NFL-ura
Detroit Lions varasi Georgia Techin yliopistossa pelanneen Johnsonin NFL:n varaustilaisuudessa vuonna 2007. Johnson oli tilaisuuden kakkosvaraus, ja häntä ennen varattiin ainoastaan Louisianan osavaltionyliopiston pelinrakentaja JaMarcus Russell.
Ennen Johnsonin tuloa Lions oli yksi NFL:n huonoimmista joukkueista, suorastaan yleinen naurunaihe. Huonot suoritukset kuitenkin tuottivat joukkueelle runsaasti hyviä varausvuoroja, joilla seura varasi muun muassa pelinrakentaja Matthew Staffordin ja puolustuksen linjamiehen Ndamukong Suhin. Kaudella 2011 Lions oli jo varteenotettava vastustaja, onnistuen selviytymään pudotuspeleihin pitkän tauon jälkeen.
8. maaliskuuta 2016 Johnson ilmoitti päättävänsä uransa. Hän pelasi yhteensä yhdeksän kautta NFL:ssä.
Lucifugum
Lucifugum on ukrainalainen black metal -yhtye.
Marie Under
thumb|upright|[[Ants Laikmaa, Muotokuva Marie Underista, 1904.]] Marie Under (27. maaliskuuta 1883 Tallinna, Viro – 25. syyskuuta 1980 Mälarhöjden, Tukholma, Ruotsi) oli virolainen runoilija.
Under oli Viron 1900-luvun vaikutusvaltaisimpia kirjailijoita, mutta hän joutui toisen maailmansodan loppuvaiheissa pakenemaan Ruotsiin, jossa vietti loppuelämänsä.
Under avioitui runoilija Artur Adsonin kanssa.
Elämä ja ura
Under syntyi Tallinnassa. Hänen vanhempansa olivat Friedrich Under ja Leena Under (o.s. Kerner). Hän kävi Tallinnassa saksankielistä yksityiskoulua vuosina 1891–1900. Under ja Karl Hackerin avioituivat 1902 ja muuttivat Moskovaan. Under palasi Tallinnaan vuonna 1906 ja alkoi osallistua kirjalliseen elämään. Venäjän vallankumouksien välisenä aikana vuonna 1917 Under liittyi uusia kirjallisuudenmuotoja edistävään Siuru-ryhmään. Hän julkaisi ensimmäisen varsinaisen kirjansa, runokokoelman Sonetid ollessaan 34-vuotias. Nämä Underin runoelmat olivat raikkaita ja sensuelleja rakkausrunoja, jotka ärsyttivät pikkuporvarillisia piirejä.
Sekasortoinen vallankumous ja ensimmäinen maailmansota vaikuttivat Underin tuotantoon, ja 1920-luvun alussa hän keskittyi runoissan yhteiskuntaa käsittelevään muotoon. 1920-luvun puolivälistä alkaen kriitikot alkoivat muualla Euroopassa kiinnostua hänestä. Underin runotuotanto saavutti määrällisen huippunsa 1920-luvun lopulla, mutta arvostus ja maine olivat suurimmillaan ennen toista maailmansotaa.
Vuonna 1935 julkaistusta teoksesta Kivi südamelt lähtien Under suuntasi taas uuteen suuntaan, ja tällä kertaa hän pyrki käsittelemään runoissaan ikiaikaisia ihmisen perusongelmia: sota ja rauha, viha ja rakkaus, pessimismi, kuolema ja sen viivyttäminen. Tätä suuntausta hän noudatti koko sota-ajan kuolemaansa saakka. Underin kypsän kauden tyylille on ominaista muotopuhtaus, vauhdikkuus ja runonsisäinen liikkuvuus. pienoiskuva|Underin ja Adsonin hauta Skogskyrkogårdenissa.
Maanpakolaisuus
Ennen kuin Neuvostoliitto syyskuussa 1944 miehitti Viron, Marie Under ja hänen perheensä pakenivat Ruotsiin. Neuvostovalta julisti hänet kansanviholliseksi. Hänen runojensa julkaiseminen ja levittäminen kiellettiin, ja hänen teoksensa hävitettiin. Perhe vietti melkein vuoden pakolaisleirillä, ja vuonna 1945 he muuttivat Tukholman esikaupunkialueelle Mälarhöjdeniin, jossa Under asui kuolemaansa asti. Under kuoli Tukholmassa vuonna 1980, ja hänet haudattiin Skogskyrkogårdeniin. Tammikuussa 2015 hänet haudattiin uudelleen Viroon.
Suomennettuja runoja antologioissa
Lähde:
Sinestro
Thaal Sinestro on DC Comicsin universumissa esiintyvä superroisto ja Vihreän Lyhdyn joukkojen ja Hal Jordanin arkkivihollinen. Sinestrolla on keltainen voimasormus, joka on Vihreiden Lyhtyjen ainoa heikkous. Sinestron ensiesiintyminen oli Vihreän Lyhdyn (vol. 2) numerossa 7.
Sinestro oli sijalla 15 IGN-sivuston vuonna 2009 laatimassa listassa kaikkien aikojen sadasta suurimmasta sarjakuvarikollisesta.
Sarjakuvassa
Thaal Sinestro on Korugar planeetalta kotoisin oleva olento ja hänen vaimonsa oli Abin Surin sisar. Hänen omistautumisensa järjestyksen säilyttämiseen ilmenee alun perin hänen aiemmalla urallaan, antropologina, joka on erikoistunut kauan kuolleiden sivilisaatioiden raunioiden jälleenrakennuksiin. Eräänä päivänä Vihreä Lyhty nimeltä Prohl Gosgotha ​​törmäsi hänen lähellensä loukkaantuneena ja ilmeisesti kuolevana. Prohl antaa sormuksensa Sinestrolle, joka tuskin ymmärtää mitä sillä pitäisi tehdä. Hän käyttää sitä puolustaakseen itseään Lyhdyn takaa-ajajalta: Qwardin aseistajalta. Lopulta Sinestro joutuu tuhoamaan rauniot, jotka hän oli ennallistamassa murskatakseen Qwardianin. Myöhemmin Gosgotha ​​osoittautuu edelleen olevan elossa ja pyytää takaisin sormustaan ​​pitääkseen hänet hengissä tarpeeksi kauan saadakseen apua. Tietäen tämän, ettei hän enää olisi vihreä lyhty, Sinestro antaa hänen kuolla ja ottaa hänen tehtävänsä. Universumin Vartijat ja Suojelijat eivät ole tietoisia hänen toimistaan. Sinestrosta tuli aikanaan yksi voimakkaimmista Vihreistä Lyhdyistä ja hänet myöhemmin valittiin Kilowogin ohella mentoroimaan muita uusia Vihreitä Lyhtyjä kuten Hal Jordania. Jordan on kauhuissaan uuden mentorinsa totalitaarisista menetelmistä, vaikka Sinestro väittää, että hänen rautakärkinen hallintonsa on välttämätön ihmisten suojelemiseksi vierailta voimilta. Koulutuksensa aikana Jordan auttaa Sinestroa torjumaan Khundeiksi kutsuttujen ulkomaalaisten sotapäälliköiden hyökkäysyrityksen Korugariin. Kun Jordan pyytää apua muilta vihreiltä lyhdyiltä, ​​Sinestron diktatuuri paljastuu ja hänet pakotetaan saapumaan Vartijoiden eteen rangaistusta varten. Katma Tui, Korugarian vastarintaliikkeen johtaja, jonka mielestä Sinestron "suojelu" estää hänen kansansa kasvamasta yhteiskuntana kontaktien kautta muihin avaruusrotuihin, värvätään hänen tilalleen joukkoon. Katma Tuista kasvaa lopulta yksi arvostetuimmista vihreistä lyhdyistä, mutta hän ja muu Korugar vastustavat aluksi hänen nimittämistään joukkoon. Sinestron toiminnan ansiosta Korugar on alkanut pitää Vihreän Lyhdyn Joukkojen symbolia kauhun ja sorron tunnuksena.
Universumin Vartijat aikoivat rangaista Sinestroa siirtämällä hänet antimateriaaliseen universumiin erityisesti Qwardin planeetalle. Qwardin Aseistajat vihasivat Vartijoita ja Vihreitä Lyhtyjä yhtä paljon kuin Sinestrokin, ja he liittoutuivat kostaakseen Vihreille Lyhdyille ja Universumin Vartijoille. Aseistajat loivat Keltaisen voimasormuksen joka oli Vihreiden Lyhtyjen ainoa heikkous. Sitten he lähettivät Sinestron takaisin tavalliseen universumiin, ja hänestä tuli nopeasti voimakas vastus Vihreän Lyhdyn joukoille perustaen oman Sinestro Corps joukkonsa. Kuitenkin voimakkaimmat Vihreät Lyhdyt kuten Hal Jordan pystyivät voittamaan Sinestron jokaisella kerralla.
Sinestro tuhosi kokonaisia sivilisaatioita ja lopulta Vihreät Lyhdyt vangitsivat hänet. Sinestro sai tuomion joukkomurhasta sekä rangaistukseksi kuoleman. Valitettavasti Vihreiden Lyhtyjen voimasormukset lakkasivat toimimasta ja Parallax-niminen olio vapautui. Hal Jordan käytti Sinestron voimasormusta, mutta se sai Parallaxin yhdistymään Jordaniin josta tuli Parallaxin keho.
Legends of the Superheroes
Charlie Callas näytteli Sinestroa vuonna 1979 kahdessa noin tunnin kestoisessa TV-spesiaalissa.
DC-animaatiouniversumi
thumb|220px|Sinestro [[Teräsmies (animaatiosarja)|Teräsmies-piirrossarjassa.]] Sinestro esiintyi vierailevana hahmona DC-animaatiouniversumin sarjoissa Teräsmies, Justice League, Static Shock ja Justice League Unlimited, joissa hahmon äänenä toimi Ted Levine.
Sarjojen aikana ei kerrottu hahmon tarkkaa taustaa eikä keltaisen voimasormuksen alkuperää, mutta Sinestron kerrottiin olleen entinen Vihreä Lyhty, joka menetti voimasormuksensa, sillä Vartijat katsoivat hänen olleen sopimaton tehtävään. Toisin kuin sarjakuvissa keltainen väri ei ollut Vihreiden Lyhtyjen heikkous animaatiosarjojen aikana, jonka vuoksi Sinestro joutui taistelemaan tosissaan saadakseen aluksi Kyle Raynerin sormuksen Teräsmies-animaatiossa ja myöhemmin John Stewartin sormuksen Justice Leaguessa. Toisin kuin sarjakuvissa Sinestro oli sarjan aikana oikeakätinen vasenkätisyyden sijaan, lisäksi hän oli huomattavasti lihaksikkaampi kuin sarjakuvaversiossa. Sinestro teki sarjan aikaNA myös yhteistyötä Gorilla Groddin kanssa, joka organisoi ryhmän nimeltä salainen yhteisö.
The Batman
Sinestro vieraili The Batmanin jaksossa "Ring Toss", jossa hahmon äänenä toimi Miguel Ferrer. Sinestro oli hyvin pitkälti sarjakuvaversionsa näköinen ja toimi Hal Jordanin opettajana Vihreän Lyhdyn joukoissa kunnes hänestä tuli vallanhimoinen ja hänet karkotettiin.
Sinestro oli jaksossa paennut vankilasta ja tuli maaplaneetalle, jossa hän hyökkäsi Hal Jordanin kimppuun lentokentällä. Jordan ehti kuitenkin jo lähettää voimasormuksen Batmanille, mutta matkalle se päätyikin Pingviinille, joka käytti sormusta hyväkseen tehdäkseen pieniä rikoksia. Myöhemmin Sinestro hyökkäsi Pingviinin kimppuun kutsuen häntä tyhmäksi ja arvottomaksi sormuksen kantajaksi. Pingviini ehti lopulta antaa vastahakoisesti voimasormuksen Batmanille, joka käytti sormusta taistellakseen Sinestroa vastaan. Sinestron onneksi Pingviini oli kuluttanut voimasormuksen energiaa, jonka myötä se alkoi heiketä, eikä Batman kyennyt enää vastustamaan Sinestroa. Hetkeä myöhemmin paikalle saapunut Hal Jordan onnistui kuitenkin lataamaan voimasormuksen ja auttoi samalla Batmania kukistamaan Sinestron.
Batman - pelottomat
Sinestro esiintyi animaatiosarjassa Batman: The Brave and the Bold jaksossa "The Eyes of Despero!", jossa häntä ääninäytteli Xander Berkeley. Jaksossa Sinestro toimi edelleen vihreän lyhdyn joukoissa. Myöhemmin sankarillinen vaihtoehtoulottovuuden versio Sinestrosta esiintyi jaksossa "Deep Cover For Batman!".
Justice League Action
Sinestro esiintyi animaatiosarjan Justice League Action jaksossa "The Ringer", jossa häntä ääninäytteli Darin De Paul.
DC Super Hero Girls
Sinestro esiintyi vuoden 2015 nettisarjassa DC Super Hero Girls ja sarjaan liittyvässä elokuvassa DC Super Hero Girls: Intergalactic Games, joissa häntä ääninäytteli Tom Kenny. Sarjassa Sinestron kerrottiin olevan Korugarin akatemian opettaja. Vuoden 2019 sarjassa Sinestro esiintyi jaksossa "#ItsComplicated", jossa häntä ääninäytteli Keith Ferguson. Jaksossa Sinestro naamioitui oppilaaksi Metropolisin lukioon nimellä Thaal Sinclair teeskennellen olevan Carol Ferrisin uusi poikaystävä tehdäkseen Hal Jordanin kateelliseksi. Myöhemmin Sinestro paljasti itsensä Halille ja nuhteli häntä siitä, että he olivat ennen parhaat ystävät kunnes ajautuivat erilleen. Halin pyydettyä Sinestrolta anteeksi tämä halasi häntä ja palasi takaisin hänen ystäväkseen.
Green Lantern: The Animated Series
Sinestro esiintyi animaatiosarjan Green Lantern: The Animated Series jaksossa "Prisoner of Sinestro", jossa häntä ääninäytteli Ron Perlman.
Green Lantern: First Flight
Victor Garber ääninäytteli Sinestroa vuonna 2009 hahmon ensimmäisessä elokuvaroolissa Green Lantern: First Flightissa. Sinestro kuului aluksi Vihreän Lyhdyn joukkoon, mutta kyllästyi vartijoiden tapaan käsitellä voimasormusten voimanlähdettä. Hän perusti salaliiton ja yritti kukistaa vartijat. Hän tekee yhteistyötä Kanjar Ron kanssa saadakseen haltuunsa keltaisen elementin, jolla hän voisi kukistaa Vihreät Lyhdyt. Hän saa Boodikkan puolelleen ja käyttää oppipoikaansa Hal Jordania hyväkseen salatakseen suunnitelmansa.
Green Lantern: Emerald Knights
Sinestro esiintyi animaatioelokuvassa Green Lantern: Emerald Knights, jossa häntä ääninäytteli Jason Isaacs. Tämä versio hahmosta toimi yhteistyössä Abin Surin kanssa, kunnes Atrocitus oli nähnyt ennalta Sinestron tulevan petoksen ja Sinestro Corps joukkojen perustamisen.
Green Lantern: Beware My Power
Sinestro esiintyi animaatioelokuvassa Green Lantern: Beware My Power, jossa häntä ääninäytteli Rick D. Wasserman. Elokuvassa Sinestro oli järjestänyt Rannin ja Thanagarin välisen sodan ja muutti Hal Jordanin uudeksi Parallaxiksi.
Elokuvat
Mark Strong esittää Sinestroa vuoden 2011 elokuvassa Green Lantern. Hän toimii Kilowogin ohella Hal Jordanin mentorina ja on aikeissa suostutella Vartijat vaihtamaan tahdon voiman pelon voimaan kukistaakseen Parallaxin. Elokuvan lopussa Sinestro saa itselleen keltaisen voimasormuksen.
Motilal Nehru
Motilal Nehru (, 6. toukokuuta 1861 Delhi – 6. helmikuuta 1931 Lucknow) oli Intian itsenäisyysliikkeen ja Intian kongressipuolueen johtaja. Hänen poikansa Jawaharlal Nehru oli Intian ensimmäinen pääministeri. Motilal Nehru syntyi yläluokkaiseen perheeseen ja hän toimi nuoruudessaan lakimiehenä. 1900-luvun alussa hän ryhtyi poliittiselle uralle ja liittyi Kongressipuolueeseen, joka ajoi intialaisten aseman parantamista. Hän oli maltillinen poliitikko ja puolusti perustuslaillisia uudistuksia, näkemyksensä hän teki tunnetuksi perustamansa sanomalehden kautta.
Amritsarin verilöylyn jälkeen vuonna 1919 hän liittyi Mahatma Gandhin kansalaistottelemattomuusliikkeeseen. Vuonna 1921 britit pidättivät sekä Motilalin että hänen poikansa Jawaharlalin ja he olivat vangittuina kuusi kuukautta. Vuonna 1928 hän kirjoitti Kongressipuolueen raportin, joka oli perustuslakiluonnos tulevaisuuden itsenäiselle Intialle. Britit hylkäsivät ehdotuksen. Kun hän osallistui vuonna 1930 Gandhin suolamarssiin ja kansalaistottelemattomuusliikkeeseen, britit vangitsivat hänet. Motilal Nehru kuoli pian vapauttamisensa jälkeen vuonna 1931.
Irina Falconi
Tennisura
Ensimmäiset ITF-turnauksensa Falconi pelasi vuonna 2006. Vuonna 2007 hän pääsi finaaliin Los Mochisin turnauksessa Meksikossa. Toinen finaalipaikka tuli toukokuussa 2007 Monterreyn ITF-turnauksessa, jonka finaalissa hän voitti Courtney Naglen. Vuonna 2009 hän voitti kaksi ITF-turnausta ja pelasi Yhdysvaltain avointen karsinnoissa. Vuonna 2010 Falconi pääsi välieriin 75 000 dollarin ITF-turnauksessa voittaen muun muassa Lauren Albanesen ja Stéphanie Duboisin. Samana vuonna hän pääsi mukaan ensimmäistä kertaa Yhdysvaltain avointen pääsarjaan, jossa hävisi ensimmäisellä kierroksella Flavia Pennettalle. Lokakuussa 2010 hän pääsi finaaliin Rock Hillin ITF-turnauksessa.
Janne Toriseva
Janne Toriseva (s. 1978 Vantaa) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä. Hän valmistui taiteenmaisteriksi vuonna 2005 ja hänen tunnetuin sarjakuvansa on Oswald.
Lapsena
Janne Toriseva on kertonut olleensa lapsena kiinnostunut muun muassa kirjoittamisesta, musiikista ja videopeleistä, joten piirtäminen oli vain yksi kiinnostuksen kohden monien muiden joukossa. Hän kertoi haastattelussa, että hän luki paljon sarjakuvia lapsena mikä auttoi myöhemmin työssään.
Actaeon
Actaeon voi viitata seuraaviin:
Edsel Ford
Edsel Bryant Ford (6. marraskuuta 1893 Detroit, Michigan, Yhdysvallat – 26. toukokuuta 1943 Grosse Pointe Shores, Michigan, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen yritysjohtaja. Hän toimi Ford Motor Companyn pääjohtajana vuodesta 1919 vuoteen 1943. Edsel Ford oli Ford Motor Companyn perustajan Henry Fordin ainoa lapsi ja Henry Ford II:n isä.
Lapsuus ja nuoruus
Edsel Fordia pystyi hyvällä syyllä kutsumaan uuden aikakauden lapseksi. Hänen syntymänsä aikaan maailmalla alkoi kuulua ääni, jonkalaista ei siihen mennessä moni ihmiskorva ollut kuullut, polttomoottorin ääni. Edsel oli kuusiviikkoinen hänen isänsä koekäyttäessä ensimmäistä moottoriaan perheen asunnossa. Ja hän ei ollut vielä kolmeakaan vuotta vanha, kun hän oli mukana isänsä auton koeajolla, heinäkuun 4. päivänä vuonna 1896. Lapsena Edsel oli hyvin vahvasti kiinnostunut autoista ja niiden muodoista. Ei liene vain sattumaa, että hänen varhaiset autoja esittävät piirrustuksensa ovat vuodelta 1903, Ford Motor Companyn perustamisvuodelta.
Pienenä koululaisena, Detroit University Schoolissa, Edsel kirjoitti esseitä autoista ja niiden valmistamisesta. Hän vietti koulun jälkeen aikaa Fordin tehtaiden toimistolla, liimaten postimerkkejä kirjeisiin ja juosten pikku askareita. 12-vuotiaana Edsel sai ensimmäisen oman auton, Malli N Runaboutin. Tästä kolhosta autosta hän alkoi muovaamaan hienostuneemman näköistä. Edselillä oli silmää kauneudelle ja näkemys siitä, miltä auton tulee näyttää. Hän toteutti näitä visioitaan useassa itse muovaamassaan mallissa. Edsel Ford voidaan nähdä sekä teollisen muotoilun että yksilöllisen kustomoinnin edelläkävijänä. Edsel lopetti koulunkäynnin vuonna 1912, siirtyäkseen isänsä yhtiön palvelukseen. Hän aloitti yhtiössä sihteerinä vuonna 1915. Lokakuun 1. päivänä vuonna 1916 hän avioitui tavaratalonomistaja J.L. Hudsonin tyttären Eleanor Lowtian Clayn (1896–1976) kanssa. Heille syntyi neljä lasta: Henry Ford II (1917–1987), Benson Ford (1919–1978), Josephine Clay Ford (1923–2005) ja William Clay Ford (s. 1925). Kotinsa he perustivat silloisen Detroitin ulkopuolelle, Indian Villageen.
Ura
Edsel oli isäänsä Henryä kiinnostuneempi näyttävistä autoista. Tämä oli todennäköisesti yksi syy siihen, että Edsel hankki Lincoln Motor Companyn Fordin omistukseen vuonna 1922. Edselin mieltymys urheiluautoihin näkyi myös hänen omissa autovalinnoissaan. Hän muun muassa osti ensimmäisen Yhdysvaltoihin tuodun MG:n. Vuonna 1932 hänen omistuksessaan oli alumiinipellistä erikoistyönä häntä varten valmistettu veneperäinen speedster, jonka suunnittelusta vastasi Fordin ensimmäinen varsinainen teollinen muotoilija, E.T. (Bob) Gregorie. Tässä autossa oli monia uutuuksia, joita ei siihen aikaan vielä yleisesti käytetty autonvalmistuksessa, ja monia niistä on sovellettu mukaeltuna Fordin myöhemmin valmistamissa malleissa. Autossa oli voimanlähteenä Fordin upouusi sivuventtiili-V8, joka oli ensimmäinen hinnaltaan edullinen massavalmistettu V8-moottori. Monet alan harrastajat sekä autohistorioitsijat pitävät tätä Edsel Fordin '32 Speedsteriä kaikkien aikojen ensimmäisenä "Hot Rod"-autona. Kaksi vuotta myöhemmin Edsel suunnitteli uuden, matalalinjaisella alumiinikorilla varustetun speedsterin. Tämä kustom-malli antoi monia vaikutteita ensimmäiselle Lincoln Continentalille.
Tultuaan nimetyksi Fordin pääjohtajaksi, Edsel puhui jatkuvasti tuoreemman mallin tarpeesta, jonka tulisi korvata tuolloin jo vanhentunut Malli T, mutta yhtiössä todellista päätösvaltaa käyttänyt Henry Ford tyrmäsi toistuvasti tällaiset ehdotukset. 1920-luvun lopulla markkinaosuuksien hupeneminen pakotti Henryn vihdoin taipumaan uuden mallin kehittämiseen.