cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tohtori Manhattan
Taustaa
Tohtori Manhattan käytti Abra Kadabraa vangitakseen Wally Westin Speed ​​Forcen sisälle, ja tämä aikajanan muutos johti myös muiden nopeusvoimaa hyödyntävien sankareiden Jesse Quickin, Bart Allenin, Jay Garrickin ja Max Mercuryn poistamiseen historiasta ja jäämään loukkuun Speed ​​Forceen. Barry kuitenkin pelasti Wally Westin, mikä aloitti DC Rebirth -tapahtumat. Tohtori Manhattan tappaa Pandoran, kun tämä vihdoin ymmärtää, että hän oli vastuussa kaikista synneistä, joista häntä oli syytetty. Barry ja Batman alkoivat myöhemmin tutkia näiden muutosten taustalla olevaa tuntematonta voimaa, kun hän oppi Lilith Claylta, että "Manhattan" oli merkittävä ajatus Kadabran mielessä, kun hän otti vastuun Wallyn poistamisesta historiasta.
Eobard Thawne hyökkää Batmanin kimppuun, kun hän tutkii vereen tahriintunutta hymiöpainiketta, joka on jätetty upotettuna Lepakkoluolan seinään. Kun Thawne ottaa painikkeen, hänet teleportoidaan hetkeksi pois ja palaa vasemman puoliskon vartalon hiiltyneenä luuksi. Juuri ennen kuolemaansa hän väittää nähneensä "Jumalan." Batman ja Barry löytävät Thawnen yrittäessään tavoittaa "Jumalan" käyttämällä kosmista juoksumattoa ajaakseen perässä painikkeen lähettämää säteilyä aikavirrassa. Saavuttuaan näkymättömän hahmon luo Thawne vahvisti kykyään olla olemassa paradoksina ennen kuin Manhattan höyrysti hänet, jättäen vain painikkeen taakse. Jonkin aikaa myöhemmin Manhattan poimi napin, kun hän muistelee vuoropuheluaan Laurien kanssa.
Manhattan saa Bruce Waynen kohtaamaan Flashpoint maailman Thomas Waynen, joka käskee poikaansa lopettamaan Batmanina olemisen ennen "kuolemaa" ja viimeisen Flashpoint-aikajanan tuhoutumista, jolloin Bruce ei vastaa Bat-Signaaliin seuraavana yönä. Manhattan myös pelastaa Jor-Elin Kryptonin tuholta ennen kuin hän ehtii näkemään vain ihmiskunnan pahimman osan. Jor-El omaksuu herra Ozin henkilöllisyyden ja yrittää saada poikansa Kal-Elin eli Teräsmiehen hylkäämään Maan. Kuitenkin, kun Jor-El alkaa ymmärtää, että hän on työstänyt poikaansa liian pitkälle, hänet vedetään pois. Teräsmies tunnustaa Jor-Elin varoitukset, vaikka hän torjuu hänen misantropiansa. Kaiken tämän tarkoituksena oli testata DC-universumien kahden suuren sankarin tahtoa ja toivoa.
Heroes in Crisis -tapahtuman aikana Batman epäilee, että Sanctuaryn verilöyly voisi liittyä Manhattanin toimintaan. Tämä teoria osoittautui myöhemmin osittain todeksi, kun Wally saa yhteyden Metronin Mobius-tuoliin, mikä antaa hänelle osan Manhattanin voimista.
Doomsday Clock tarinan tapahtumien aikana, seitsemän vuotta Watchmen-universumin tapahtumien jälkeen, Ozymandias (Adrian Veidt) on päättänyt löytää tohtori Manhattanin palauttamaan maailman kaaoksesta sen jälkeen, kun hänen aikaisempi maailmanrauhasuunnitelmansa paljastettiin Rorschachin päiväkirjassa. Veidt kertoo, että hän voi seurata tohtori Manhattania, koska tohtori Manhattan vuotaa elektroneja, koska hänen sisäinen kenttänsä riisuttiin hänen alkuperäisen onnettomuuden ja Veidtin aiheuttaman tapahtuman aikana. Käyttämällä Owlshipiä kvanttitunneliin, mukana Rorschach II, Marionette ja Mime, Veidt seuraa tohtori Manhattanin jättämää elektronipolkua DC-universumiin, jossa he laskeutuvat Gotham Cityyn. Myöhemmin paljastetaan, että tohtori Manhattan on vastuussa koomikon kuoleman estämisestä teleportoimalla hänet DC-universumiin. Tohtori Manhattan muistaa useita tapahtumia, joissa hän epäsuorasti tappoi Alan Scottin ja sai siten aikaan muutoksia aikajanalla.
Ozymandiasin löydettyä Manhattanin, Tohtori Manhattan siirtyy välittömästi kuljettamaan itsensä ja Watchmen-ryhmän pois ja erottamaan heidät Batmanista ja Jokerista. Hän kertoo Ozymandiasille, että hän ei ole palaamassa heidän maailmaansa, koska hän on keskellä jotain. Hän paljastaa, ettei hän tappanut Marionettea ryöstössä vuosia sitten, koska hän näki mitä hänen lapsensa tekisi ja että hän on jälleen raskaana. Hän paljastaa myös, että Ozymandias valehteli Rorschachille syövästä, joten Ozymandias myöntää Rorschachille pettäneensä häntä ja käyttäneen häntä apuun. Tohtori Manhattan kertoo sitten kaikille, että hän tuli DC-universumiin etsimään paikkaa heidän joukossaan, mutta että hän näki näyn "heidän joukossaan toiveikkaimmasta. Suuntana [häntä] kohti. Nyt toivotonta" eikä sen jälkeen enää mitään. Tohtori Manhattan palauttaa joukkueen huvipuistoon. Hän palaa Marsiin pohtien visiota, joka on asetettu yhden kuukauden tulevaisuuteen: yhteenotto Teräsmiehen kanssa, joka voi johtaa siihen, että Teräsmies tuhoaa tohtori Manhattanin tai tohtori Manhattan tuhoaa kaiken.
Kun DC Universumin sankarit kokoontuivat kohtaamaan Tohtori Manhattanin Marsissa, tämä helposti kukisti heidät kaikki voimillaan. Tohtori Manhattan todistaa useita muunnelmia Teräsmiehen sijaisvanhempien kuolemasta: Jonathan ja Martha Kent, Teräsmiehen alkuperä, ja myös kun nuori superpoika tapasi supersankarilegioonan. Tyydyttääkseen uteliaisuuttaan tohtori Manhattan siirtää vihreän lyhdyn pois Alan Scottista, mikä estää Green Lanternin luomisen ja JSA:n muodostumisen nähdäkseen kuinka muutokset vaikuttavat Teräsmieheen. Näin tehdessään tohtori Manhattan ymmärtää, että tämä universumi ei ole osa multiuniversumia, vaan se on metaversumi, jossa Multiversumi reagoi tämän universumin sisällä tapahtuviin muutoksiin (siksi on ollut loputtomasti rinnakkaisia ​​maailmoja, ei yhtään, 52 universumia ja Pimeä Multiversumi). Muutettuaan historiaa Metaversumissa, tohtori Manhattan loi uuden 52-universumin, ja nähdessään uuden 52-teräsmiehen ensimmäisen ilmestymisen hänet kohtaa Pre-Flashpoint-universumin Wally Westin, joka pakenee hetkeksi Speed ​​Forcesta varoittaakseen häntä että hän tietää mitä tohtori Manhattan teki ja että DC-universumin sankarit pysäyttävät hänet, ennen kuin hänet raahataan takaisin Speed ​​Forceen. Tohtori Manhattan vertaa Wallyn esiintymistä Metaversumiin, joka taistelee sille tehtyjä muutoksia vastaan, luontaiseen toivoon, joka taistelee takaisin pintaan. Hän palaa Carver Colmanin luo 8. kesäkuuta 1954, 10 sekuntia ennen kuin hänen äitinsä tappoi hänet, ja hän ajattelee tulevaisuutta näkevänsä missä Teräsmies hyökkää hänen kimppuunsa uskoen, että hän joko kuolee Teräsmiehen käsiin tai tuhoaa Metaversumin. Takaisin nykypäivässä, tohtori Manhattan palaa maan päälle ja pohtii olevansa toimeton olento törmäyskurssilla toiminnan miehen (Teräsmies) kanssa, ja tässä toivon universumissa hänestä on tullut konna.
Saavuttuaan maan päälle Manhattan tapaa Teräsmiehen henkilökohtaisesti Black Adamin hyökkäyksen aikana Valkoiseen taloon Ozymandiasin katsoessa. Manhattan todistaa Teräsmiehen taistelua Black Adamin ja Venäjän supersankaritiimin kanssa nimeltä People's Heroes. Lopulta hän paljastaa Teräsmiehelle, että hän on se, joka on peukaloinut todellisuutta ja että hän aiheutti myös Jonathan ja Martha Kentin kuoleman. Manhattan odottaa Teräsmiehen hyökkäävän hänen kimppuunsa, mutta Teräsmies sen sijaan suojelee häntä Pozharilta ja kertoo sitten hänelle, että hänen tulisi käyttää voimiaan hyvään. Manhattan sai inspiraationsa Teräsmiehen sankaruudesta ja hänen keskeisestä roolistaan ​​todellisuuden kudoksessa; hän kumoaa osan toimistaan ​​palauttaen suuren osan ennen uutta 52 aikajanaa. Monet hahmot tuodaan takaisin elämään, mukaan lukien Teräsmiehen vanhemmat. Manhattan palaa myös ajassa taaksepäin ja muuttaa Carver Colmanin tulevaisuuden parempaan suuntaan. Sitten hän palaa Watchmen-universumiin ja tuo mukanaan Rorschachin ja Ozymandian. Manhattan pelastaa maapallonsa poistamalla kaikki ydinaseet. Myöhemmin hän ottaa Mimen ja Marionetin poikalapsen mukaansa ja ryhtyy kasvattamaan häntä yksin, jotta hänestä tulee heidän planeettansa vastaava Teräsmies. Hänen viimeinen ajatuksensa vaeltelee siihen, mitä hänen elämänsä olisi voinut olla, jos hänestä ei olisi tullut tohtori Manhattania: Janey vakuuttaa hänet olemaan hakematta kelloa, jotta hän ei ole osallisena tapaukseen, joka olisi antanut hänelle voimansa; hän menee naimisiin Janeyn kanssa ja he perustavat yhteisen perheen, heillä on kaksi tytärtä ja poika, ja he elävät elämää ilman huolta ajasta. Hän hymyilee viimeisen kerran uskoen sen olevan mukava päiväunelma elää. Tohtori Manhattan pyyhkiytyy sitten pois olemassaolosta siirtäen elämänvoimansa planeetalle ja voimansa Mimen ja Marionetin pojalle. Hän jättää pojan – jolle hän on antanut nimeksi Clark – entisen Nite Owlin and Silk Spectren adoptoitavaksi.
Dark Nights: Death Metalin tapahtumien aikana Wally West paljastaa, että tohtori Manhattanin energia on Connective Energy, ja kun hän palautti DC-universumin ennalleen, Quintessencen jäsenet käyttivät samaa energiaa Perpetuaa vastaan. The Batman Who Laughs ottaa Wallyn vangiksi saadakseen Manhattanin voimat, mutta Ihmenainen ehdottaa sekä yhdistävän- että kriisienergian käyttämistä "Anti-Crisis" -ohjelman luomiseen. Tapahtumassa on myös "Final Bruce Wayne", yhdistetty versio Batmanista ja tohtori Manhattanista, joka syntyi, kun vaihtoehtoisen maailmankaikkeuden Batman luo uudelleen onnettomuuden, joka muutti hänet tohtori Manhattanin jumalan kaltaiseksi olennoksi. Batman Who Laughs pystyi vangitsemaan tämän vaihtoehdon ja poistamaan hänen aivonsa ennen kuin hän pystyi kunnolla valjastamaan voimansa, jolloin Batman Who Laughs sai siirrettyä itsensä tämän kehoon ja muuttui "The Darkest Knight" olennoksi luodakseen kaaoksesta koostuvan multiversumin.
Älvsbynin kunta
Kunnassa on suuri talotehdas, joka valmistaa lähes perustusta vaille valmiita Älvsbytaloja, omakotitaloja, joita ostetaan paljon Suomeenkin.
Kuntajaon kehitys
Älvsbyn pitäjä erotettiin vuonna 1809 Piitimen pitäjästä. Vuoden 1862 kuntauudistuksessa pitäjästä tuli maalaiskunta. Maalaiskuntaa perustettiin vuonna 1933 Älvsbynin taajaväkinen yhdyskunta, joka vuonna 1948 erotettiin omaksi kauppalakseen. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa rajat eivät muuttuneet. Maalaiskunta liitettiin kauppalaan vuonna 1969, ja kauppalasta muutettiin kunnaksi vuoden 1971 kuntauudistuksessa.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 92 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 2,0 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 113 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,2 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 170 935 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 60 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 4 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 72,8 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 2 264 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Älvsbynin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
Vuodesta 2016 alkaen kunnassa on yksi piiri, Älvsbyn piiri.
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Birger Carlstedt
John Birger Jarl Carlstedt (12. heinäkuuta 1907 Helsinki – 3. lokakuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja modernin taiteen edelläkävijä Suomessa.
Elämäkerta
Carlstedt kuului nuoruudessaan niihin verraten harvalukuisiin suomalaisiin taiteilijoihin, jotka olivat jatkuvasti avoimina uusille vaikutteille ja uskalsivat tehdä valtavirrasta poikkeavia kokeiluja. Hän opiskeli 1920-luvulla Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa (nyk. Taideyliopiston Kuvataideakatemia) ja Taideteollisessa Keskuskoulussa vuosina 1926–1928 (nyk. Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu), W. Åströmin johdolla 1928. Jo opiskeluaikana hän kiinnostui eurooppalaisesta avantgardismista. Varakkaiden vanhempiensa tuella Carlstedt saattoi matkustella monia muita taiteilijoita laajemmin. Pariisiin hän meni ensimmäisen kerran jo 16-vuotiaana vuonna 1923 ja palasi sinne monesti myöhemmin. Matkoillaan Carlstedt tutustui muun muassa Bauhaus- ja De Stijl -ryhmiin, jotka tarkastelivat kuvataiteen ja arkkitehtuurin vuorovaikutusta ja yhteensovittamista. Vuonna 1929 hän suunnitteli äitinsä omistamaan Le Chat Doré -ravintolaan ultramodernin sisutuksen, joka oli taiteen ja muotoilun funktionalistis-konstruktivistinen synteesi. pienoiskuva|Le Chat Dorén luonnos, 1930 Vuodet 1930–1932 olivat Carlstedtin tuotteliasta aikaa, jolloin hän maalasi sarjan ekspressionistisia, surrealistisia ja kubistisia teoksia, sekä toteutti myös täysin abstraktin komposition Ympyröitä ja kolmioita. Hänen ensimmäinen suuri näyttelynsä oli Helsingin Taidehallissa vuonna 1932, ja se käsitti toisaalta luonnoksia sisustuksista, tekstiileistä ja huonekaluista ja toisaalta maalauksia ja piirustuksia. Näyttelyn sai varsin vaisun vastaanoton. Carlstedtiä pidettiin dekadenttina eurooppalaisten muotivirtausten matkijana, jyrkimmissä äänenpainoissa jopa perverssinä. Eniten yleisöä ärsytti Carlstedtin eräs kompositio, jossa nähtiin abstraktista geometrisuudesta huolimatta viittauksia naisen sukupuolielimiin.
Kun kokeilut ja modernistinen ilmaisu eivät saaneet tuon ajan ilmapiirissä ymmärrystä, Carlstedt kääntyi perinteisempään ilmaisuun ja lopetti radikaalit kokeilunsa. 1930-luvun jälkipuoliskon ja 1940-luvun alkupuoliskon ajan hän maalasi tyylitellyn ekspressionistisia teoksia, jotka pysyivät esittävän maalaustaiteen puolella. Carlstedt myös jatkoi matkustelua Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa ja kirjoitti ruotsinkieliseen sanomalehdistöön reportaaseja ja taidearvosteluja.
Toisen maailmansodan jälkeen Carlstedtin töihin tuli uusi, surrealistinen vaihe. Osa tuon kauden maalauksista oli synkkiä ja painajaismaisia, ja niiden voitiin nähdä kuvastavan menneen maailmansodan kauhuja ja sodan aiheuttamaa henkistä tyhjyyttä Euroopassa. Toiset työt olivat hengeltään rauhallisempia ja pohdiskelevia. Tunnetussa tämän kauden työssään Sävel kaukaisuudesta Carlstedt yhdistelee asetelma- ja maisemamaalauksen tyylilajeja ja käyttää elementtejä, jotka muistuttavat Giorgio de Chiricon metafyysistä ilmaisua tai René Magritten paradoksaalisuutta. Esittävän taiteen aikakausi päättyi Carlstedtin töissä vuonna 1949 teokseen Le Cathédrale engloutie – Uponnut katedraali. Tämä jälkikubistinen kompositio sai nimensä Claude Debussyn pianokappaleesta, johon Carlstedt oli tutustunut vaimonsa, pianisti France Ellegaardin esittämänä. Analogiat musiikin ja kuvataiteen kompositioiden välillä muodostivat tämän jälkeen keskeisen temaattisen elementin hänen teoksissaan. pienoiskuva|Serenata, 1955–1975. 1950-luvulla Carlstedt matkusti jälleen Pariisiin ja kääntyi lopullisesti perinteisempään abstraktiin ilmaisuun, jota hän kehitti edelleen uransa loppuun saakka. Carlstedtin konkretistinen tyyli perustui formalistisiin peruselementteihin, väriin ja muotoon, sekä värien keskinäisiin suhteisiin. Taiteilija pyrki abstrakteissa, geometrisissä kompositioissaan tasapainoon ja sisäiseen järjestykseen.
Tasavallan presidentti Urho Kekkonen myönsi Birger Carlstedtille Pro Finlandia -mitalin vuonna 1964. Carlstedtille myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 1972.
Symphonie
thumb|Symphonie-satelliitti 5 pfennigin postimerkissä.
Symphonie oli ranskalais-saksalainen tietoliikennesatelliitti. Niitä valmistettiin kaksi kappaletta 1970-luvun puolivälissä. Hanke merkitsi Länsi-Euroopan ja sitä kautta nykyisen EU:n satelliittitietoliikenteen omavaraisuuden alkua.
Satelliitit olivat sylinterimäisiä ja poikkileikkaukseltaan kuusikulmion muotoisia. Massaltaan noin 230-kiloiset satelliitit olivat spin-stabiloituja. Satelliittien pinta oli katettu aurinkokennoilla ja niissä oli myös avautuvat aurinkopaneelit. Satelliitissa oli kaksi paraboliantennia. Satelliitti pystyi välittämään TV-lähetyksiä Eurooppaan. Satelliittien piti toimia 5 vuotta, mutta ne toimivat 10 vuotta. Alkuperäinen tarkoitus oli laukaista satelliitit englantilaisvetoisella Europa-kantoraketilla, jonka kehitystyö epäonnistui. Lopulta satelliitit laukaistiin Yhdysvalloista Delta-kantoraketilla. Yhdysvaltain hallitus asetti laukaisuille lukuisia ehtoja, jotka pyrkivät estämään Euroopan oman satelliittitietoliikennetoiminnan alun. Tämä oli laukaiseva tekijä sille, että Ranska päätti aloittaa Ariane 1 -kantoraketin kehittämisen.
María Vasco
María Vasco (s. 26. joulukuuta 1975 Barcelona, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen kävelijä.
Vasco käveli 1990 Plovdivin nuorten MM-kisoissa 5 000 metrin ratakävelyssä 15:nneksi ajalla 23.47,98. Viisi vuotta myöhemmin hän sijoittui Göteborgin MM-kisoissa 10 kilometrin kävelyssä 26:nneksi ajalla 45.05. Seuraavana vuonna hän voitti Espanjan mestaruuden 10 kilometrin kävelyssä ja 1997 käveli kävelyn maailmancupissa samalla matkalla 22:nneksi ajalla 43.54. Vuonna 1998 hän voitti maansa mestaruuden 20 kilometrin kävelyssä ja sijoittui Budapestin EM-kisoissa 10 kilometrillä viidenneksi ajalla 43.02. Seuraavana vuonna hän käveli kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä 23:nneksi ajalla 1.32.38 ja Sevillan MM-kisoissa kymmenenneksi. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän voitti olympiapronssia ajalla 1.30.23. Vuonna 2001 hän voitti Espanjan mestaruuden ja sijoittui Edmontonin MM-kisoissa viidenneksi ajalla 1.30.19.
Yongey Mingyur Rinpoche
Yongey Mingyur Rinpoche (s. 1975, Nepal) on nepalilainen tiibetinbuddhalaisuuden opettaja eli lama. Hän edustaa karma kagyu- ja nyingma-linjaa. Titteli "rinpoche" tarkoittaa arvokasta.
María Vasco
Vasco voitti vuonna 2002 Espanjan mestaruuden sekä 10 000 metrin ratakävelyssä että 20 kilometrin kävelyssä. Hän sijoittui samana vuonna kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä kahdeksanneksi. Seuraavana vuonna hän voitti Espanjan mestaruuden 20 kilometrillä ja käveli samalla matkalla kävelyn Euroopan-cupissa kolmanneksi ajalla 1.28.10. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen Espanjan mestaruuden ja sijoittui kävelyn maailmancupissa kolmanneksi ajalla 1.27.36. Myöhemmin samana vuonna Ateenan olympialaisissa hän oli seitsemäs. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän sijoittui neljänneksi. Vasco käveli Göteborgin EM-kisoissa 2006 15:nneksi ja voitti seuraavana vuonna Osakan MM-kisoissa MM-pronssia. Vuonna 2008 hän sijoittui viidenneksi sekä kävelyn maailmancupissa että Pekingin olympialaisissa. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän keskeytti. Hän voitti maailmancupin 20 kilometriä 2010, mutta keskeytti saman vuoden Barcelonan EM-kisoissa. Seuraavan vuoden Daegun MM-kisoissa hän sijoittui 13:nneksi.
Yongey Mingyur Rinpoche
Elämäkerta
Yongey syntyi lähellä Nepalin ja Tiibetin rajaa vuonna 1975. Hänen isänsä, Tulku Urgyen Rinpoche, oli tunnettu meditaatio-opettaja. Mingyur Rinponchen äiti, Sönam Chödrön, on sukua Tiibetin kuninkaille Songtsen Gampolle ja Trisong Detsenille. .
Mingyur Rinpoche on kertonut, että hän halusi alkaa meditoimaan 9-vuotiaana lievittääkseen mm. myrskyistä aiheutuvia pelkojaan sekä ihailtuaan isänsä meditoimista. Neljä vuotta myöhemmin hän lähti Intiaan kolmeksi vuodeksi tarkoituksenaan käydä läpi meditaatioretriitti. .
Kesäkuussa 2011 Mingyur Rinpoche päätti lähteä omaehtoiseen retriittiin ja lähti kotoaan yön pimeydessä ilman rahaa, passia tai kännykkää. Taustalla oli pelko luisumisesta julkkismeditaatio-opettajaksi. Retriittinsä aikana Mingyur Rinpoche toimi pääsääntöisesti kiertävänä joogina. .
Merkitys ja kirjallinen ura
Hän on kirjoittanut myös useita kirjoja:
Mingyur Rinpoche on myös osallistunut tutkimuksiin, joissa on tutkittu meditaation vaikutusta aivoihin.
Energia
thumb|260px|Pomppivalla pallolla energia muuttuu vuoroin potentiaali- vuoroin liike-energiaksi. Mekaaninen energia, eli potentiaali- ja liike-energian summa, pienenee kitkan ja äänen tuottamisen vuoksi. Lopulta liike lakkaa.
Energia (<, energeia; tunnus E tai W) on kaikilla fysiikan aloilla keskeisessä asemassa esiintyvä suure, jota koskee yleinen säilymislaki. Energia määritellään usein voiman, kappaleen tai systeemin kyvyksi tehdä työtä. Fysiikan, erityisesti termodynamiikan, kehitys on kuitenkin johtanut energian käsitteen laajenemiseen, eikä tämä määritelmä mutkattomasti sovellu kaikkiin energian muotoihin. SI-järjestelmässä energian ja myös työn yksikkö on joule. Myös muita energian yksiköitä käytetään yleisesti.
Energia voi ilmetä erilaisissa muodoissa, joita ovat muun muassa liike-energia, potentiaalienergia, lämpöenergia ja sähkömagneettinen energia. Energian muodot voivat muuttua toisikseen. Kaikissa fysiikan tuntemissa ilmiöissä eri energianmuotojen summa kuitenkin pysyy vakiona, toisin sanoen energiaa ei synny eikä häviä. Tämän ilmaisee energian säilymislaki, joka tunnetaan myös energiaperiaatteena. Kaikki energian muodot eivät kuitenkaan ole käytettävissä mekaanisen työn suorittamiseen. Esimerkiksi lämpöenergia voi tehdä työtä vain, jos se on epätasaisesti jakautunut. Eksergia on se osuus energiasta, joka voi tehdä työtä, anergia on se osa, jota ei voi täten hyödyntää, esimerkiksi lämpöenergia ympäristön lämpötilassa. Suhteellisuusteorian mukaan myös aine (massa) sisältää energiaa. Energia voi vapautua aineesta esimerkiksi ydinreaktiossa. Energian hyödyntämisen tehokkuutta mitataan hyötysuhteella.
Energian lajeja
Mekaanisen energian muodot ovat liike-energia sekä eri vuorovaikutuksiin liittyvät potentiaalienergian muodot. Käytännössä näistä erillisinä energian muotoina voidaan pitää myös esimerkiksi lämpöä, latenttilämpöä ja kemiallista energiaa, joista termodynamiikassa käytetään yhteisnimitystä kappaleen sisäinen energia. Atomi- ja molekyylitasolla tarkasteltuna nämäkin oikeastaan ovat joko aineen pienimpien osasten liike-energiaa tai niiden välisiin sähkömagneettisiin vuorovaikutuksiin liittyvää potentiaalienergiaa.
Liike-energia
Liike-energia on kappaleen liikkeeseen varastoitunutta energiaa. Kappaleella on sitä enemmän liike-energiaa, mitä suurempi on sen nopeus ja mitä suurempi on sen massa. Kun kappaleen nopeus on paljon pienempi kuin valonnopeus, sen etenemisliikkeen liike-energia on klassisen fysiikan mukaan
missä m on kappaleen massa ja v sen nopeus.
Potentiaalienergia
Potentiaalienergia on kappaleeseen varastoitunutta energiaa. Se liittyy aina erilaisiin vuorovaikutuksiin, joita vallitsee joko eri kappaleiden tai saman kappaleen eri osien välillä. Energia varastoituu kappaleeseen, kun kappaleeseen kohdistetaan voima, joka aiheuttaa muutoksen kappaleessa.
Esimerkkejä potentiaalienergiasta ovat jouseen varastoitunut energia ja kappaleen asemaan nostettaessa varastoituva energia. Jousta jännitettäessä tehdään työtä jousen jäykkyysvoimia vastaan. Kappaletta nostettaessa taas tehdään maan painovoimaa vastaan työtä, joka varastoituu kappaleen asemaan potentiaalienergiaksi. Nostotyön varastoima potentiaalienergia eli gravitaatiopotentiaalienergia voidaan laskea kaavasta.
missä m on kappaleen massa, g painovoimakiihtyvyys ja h nostokorkeus.
Tämä kaava pätee Maan tai muun taivaankappaleen pinnan läheisyydessä niin kauan kuin kappaletta ei ole nostettu niin korkealle, että painovoiman kiihtyvyys sanottavasti muuttuu. Jos niin tapahtuu, potentiaalienergia on laskettava integroimalla.
Myös staattisten sähkövarausten, samoin kuin magneettien välisiin vuorovaikutuksiin, liittyy potentiaalienergiaa. Varsinkin sähköopissa on kuitenkin katsottu tarpeelliseksi ottaa käyttöön kentän käsite, jolloin potentiaalienergia voidaan yhtä hyvin käsittää myös kentän energiaksi. Nykyaikaisessa kvanttifysiikassa se käsitetään vuorovaikutusten välittäjähiukkasten energiaksi.
Kappaleen liikuttamiseen tarvittava energia
Jos kappaleen liikuttamiseen tarvitaan voima F ja kappaletta liikutetaan matka s, tarvittava energiamäärä (tai mekaaninen työ) W määritellään seuraavasti: Tämä energia voi mennä joko kappaleen kiihdyttämiseen tai kitkan ja muiden vastusvoimien voittamiseen, jolloin edellisessä tapauksessa se muuttuu kappaleen liike-energiaksi, jälkimmäisessä tapauksessa lämmöksi.
Sähköenergia
thumb|Sähköä siirretään [[voimalinja|voimalinjojen avulla.]]
Tietyllä aikavälillä kulunut sähköenergia saadaan yleisesti sähkötehon integraalina ko. aikavälin yli:
Usein sähköenergiaa laskettaessa voidaan laskennan ajan alkuhetki määritellä vapaasti. Se onkin usein määritelty nollaksi ja näin helpotetaan integraalin laskemista. Kun vielä merkitään sähkötehoa jännitteen U ja virran I tulona, saadaan sähköenergiaksi aikavälillä 0...t
Jos sähköteho pysyy vakiona koko tarkasteluaikavälin t, saadaan sähköenergiaksi yksinkertaisesti tehon ja tarkasteluajan tulo ja edelleen jännitteen, virran sekä ajan tulo:
Lämpöenergia
Lämpöenergia on aineen hiukkasten satunnaisiin värähtelyihin varastoitunut liike-energia. Kun kappaleella on tietyn suuruinen lämpökapasiteetti (C) ja sen lämpötila nousee tietyn määrän (ΔT) entistä korkeammaksi, siihen varastoituvan lämpöenergian suuruus on näiden tulo:
Lämpöenergian siirtymistapoja ovat
Säteilyenergia
Säteilyenergian eri muodot ovat suurella nopeudella paikasta toiseen etenevää energiaa. Klassinen fysiikka teki jyrkän eron aaltoliikkeen sähkömagneettisen säteilyn ja hiukkassäteilyn välillä. Sähkömagneettista säteilyä ovat esimerkiksi radioaallot, valo sekä infrapuna-, ultravioletti- ja röntgensäteily, hiukkassäteilyä taas radioaktiivisista aineista lähtevä alfa- ja betasäteily. Klassisen fysiikan mukaan sähkömagneettisten aaltojen energia on niihin liittyvien sähkö- ja magneettikenttien energiaa, hiukkassäteilyn energia taas etenevien hiukkasten liike-energiaa. Kvanttiteorian mukaan ero ei ole yhtä oleellinen, sillä sähkömagneettisen säteilynkin voidaan toisaalta katsoa myös koostuvan hiukkasista, fotoneista, kun taas muillakin hiukkasilla on myös aalto-ominaisuuksia.
Energia biologiassa
Toisenvaraiset eliöt kuten eläimet ja sienet saavat tarvitsemansa orgaaniset yhdisteet ravinnostaan, viime kädessä kasveista. Kasvit sen sijaan valmistavat niitä itse ja vapauttavat samalla ilmaan happea. Tähän prosessiin, yhteyttämiseen tarvitsemansa energian ne saavat auringon säteilystä. Syvissä merissä on kuitenkin myös eliöitä, jotka saavat orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen tarvitsemansa energian Maan sisäisestä lämmöstä, pääasiassa mustista savuttajista.
Ihmisen käyttämä energia
Ihminen käyttää energiaa erityisesti teollisuudessa, liikenteessä sekä rakennusten lämmitykseen ja valaistukseen. Alkuperäisin ihmisen käyttämä energian muoto on luonnollisesti lihasenergia, ihmisen lihasten käyttämä osa ravintoenergiasta, joka hänen liikkuessaan muuttuu liike-energiaksi. Hyvin varhaisista ajoista ihminen on lisäksi käyttänyt hyväkseen tulta, toisin sanoen erilaisten polttoaineiden palamisessa vapautuvaa kemiallista energiaa.
Teollistumisen myötä on otettu käyttöön suuri joukko muitakin energialähteitä. Suuria määriä energiaa siirretään paikasta toiseen sähkövirran välityksellä, joka toimiikin mitä erilaisimpien laitteiden välittömänä energianlähteenä, joskin sähköenergia on aina tuotettava jonkin muun energian lähteen avulla.
Energian yksiköt
Energian ja työn yksikkö SI-järjestelmässä on joule. Yksi joule on työ, joka tehdään, kun yhden newtonin suuruinen voima siirtää kappaletta yhden metrin matkan voiman suuntaan, tai tähän tarvittava määrä energiaa. Samoin yksi joule vastaa yhden ampeerin sähkövirran ajamista yhden ohmin resistanssin läpi yhden sekunnin ajan, tai yhden watin teholla työskentelyä yhden sekunnin ajan. Myös muita energian yksiköitä käytetään. Sähköenergian yksikkönä käytetään usein kilowattituntia (1 kWh = 3,6 MJ = 3 600 000 J).
Muunnoksia eräiden yleisesti käytettyjen energian yksiköiden välillä:
Kalliokosken voimalaitos (Pyhäjärvi)
Kalliokosken voimalaitos on Pyhäjoessa Pyhäjärvellä sijaitseva Koskienergia Oy:n omistama voimalaitos. Sen rakennutti Revon Sähkö Oy ja se on valmistunut 1977. Sen teho on 0,7 MW.
Huopalahden rautatieasema
Huopalahden rautatieasema on vilkas lähijunien risteysasema Helsingissä Etelä-Haagassa. Se sijaitsee rantaradalla Ilmalan ja Valimon asemien välillä. Asemalta haarautuu Vantaankosken rata, jonka ensimmäinen asema on Pohjois-Haaga.
Historiaa
pienoiskuva|vasen|Asema vuonna 1910. pienoiskuva|Junanlähettäjä Huopalahden asemalla mahdollisesti 1930-luvulla. Asema on saanut nimensä entisen kunnan mukaan: Etelä-Haaga oli ennen Huopalahden kunnan keskus.
Huopalahti oli aluksi Pitäjänmäen aseman alainen laiturivaihde. Paikalle valmistui vuonna 1906 Bruno Granholmin suunnittelema Platformskjul III -tyyppinen laiturirakennus, mutta se kävi nopeasti liian pieneksi. Vuonna 1921 valmistettiin nykyinen asemarakennus ja Huopalahti korotettiin pysäkistä asemaksi. Samanaikaisesti uuden asemarakennuksen kanssa valmistui ratapenkereen korotus, jonka ansiosta Haagan katuliikenne voitiin johtaa kahden alikäytävän kautta. Huopalahden seisakkeen ympärille syntyi nopeasti huvilayhdyskunta, joka muodostettiin Haagan taajaväkiseksi yhdyskunnaksi vuonna 1908. Huopalahti irtautui Helsingin maalaiskunnasta omaksi kunnakseen vuonna 1919 ja Haaga erosi siitä edelleen omaksi kauppalakseen vuonna 1923. Aseman nimeksi jäi Huopalahti siitä huolimatta, että se sijaitsi Haagan kauppalan alueella. Alueen maat omistanut toiminimi M. G. Stenius rakensi Helsingistä Haagaan myös raitiotien, jonka päätepysäkki sijaitsi radan tuntumassa. Raitiotie oli käytössä vuosina 1914–1953. Vuoden 1946 alussa Huopalahden asema siirtyi osaksi Helsingin kaupunkia suuressa alueliitoksessa.
Huopalahden asemarakennus ja kymmenen muuta alueella sijaitsevaa rautatierakennusta siirtyivät Senaatti-kiinteistöille vuonna 2007. Museovirasto on luokitellut asema-alueen valtakunnallisesti merkittäväksi suojelukohteeksi.
Noin kilometrin päässä Huopalahden asemalta Pasilan suuntaan sijaitsi marraskuussa 1955 avattu ja vuoden 1969 alussa käytöstä poistettu Haagan seisake. Huopalahden aseman tuntumassa sijaitsee yhä vanha radanvartijan talo. Se on valkoinen puutalo, jonka voi nähdä radan oikealla puolella Helsinkiin päin mentäessä.
Junien lähtöraiteet
Ennen Leppävaaran kaupunkiradan rakentamista rantaradan junat käyttivät raiteita 2 ja 3 sekä Vantaankosken radan M-junat raiteita 1 ja 4. Huopalahden aseman jälkeen Turun suuntaan mennessä tulevat kaupunkiradan raiteille eteläpuolelle eriävät pitkät 80 km/h ajettavat vaihteet ja raiteiden lukumäärä kasvaa kuuteen, joista kaksi lähtee Lentoasemalle ja alittaa rantaradan alikulkutunnelissa.
Linja-autot
Aseman lähellä sijaitsevalla Angervotien pysäkillä (H1668 ja H1669) pysähtyvät bussilinjat 32 (Pohjois-Haaga–Munkkivuori), 41 (Kamppi–Pohjois-Haagan asema) ja 52 (Kuninkaantammi–Kannelmäki–Munkkivuori–Otaniemi).
Zara Tindall
Zara Anne Elizabeth Tindall (o.s. Phillips, s. 15. toukokuuta 1981) on brittiläinen kenttäratsastaja ja Yhdistyneen kuningaskunnan kuningasperheen jäsen. Hän on koulutukseltaan hevosfysioterapeutti.
Phillips on Elisabet II:n tyttären prinsessa Annen ja tämän entisen puolison, ratsastusvalmentaja Mark Phillipsin ainoa tytär ja nuorempi lapsi. Kuningattaren lapsenlapsena Zara Phillips on kruununperimysjärjestyksessä sijalla 20.
Vanhempiensa tavoin Zara Phillips innostui nuorena ratsastamisesta. Phillips on kenttäratsastuksen Euroopan- ja maailmanmestari sekä BBC:n vuoden urheilupersoona 2006.
Kuningattaren vanhimpana naispuolisena lapsenlapsena Zara Phillips toimittaa myös edustustehtäviä ja osallistuu lukuisiin hyväntekeväisyystoimintoihin.
Elämäkerta
Phillips syntyi lontoolaisessa yksityissairaalassa ja kastettiin 27. heinäkuuta 1981. Phillipsin etunimen Zaran valitsi hänen enonsa prinssi Charles. Phillipsin kummit ovat hänen enonsa prinssi Andrew, Helen Stewart, Andrew Parker Bowles (Kuningatar Camillan entinen mies) ja Hugh Thomas. Philipsilla on vanhempi veli, Peter Phillips ja kaksi sisarpuolta, Felicity Tonkin ja Stephanie Phillips.
Menestyttyään hyvin ratsastuksessa Phillips vietti välivuoden koulusta ja suuntasi Australiaan sekä Uuteen-Seelantiin. Palattuaan takaisin matkaltaan Phillips meni opiskelemaan Exeterin yliopistoon fysioterapiaa. Kenttäratsastuksen ohella Phillips harrastaa metsästystä. Aikaisemmin Phillips pelasi myös maahockeyta.
Vuonna 2006 Phillipsista tuli ensimmäinen kuninkaallinen, joka poseerasi Land Roverin mainoksessa. Vuonna 2007 Phillips sai jäsenyyden Brittiläisen imperiumin ritarikuntaan. Hän on erittäin läheinen serkkunsa prinssi Williamin kanssa. Phillips osallistuu usein erilaisiin hyväntekeväisyysjärjestöjen toimintaan, jotka ovat hänen sydäntään lähellä.
Kenttäratsastus
Phillips seurasi vanhempiensa jalanjälkiä kenttäratsastuksen pariin. Vuonna 2003 Phillips ilmoitti, että hän oli tehnyt sponsorisopimuksen Cantor Index -nimisen yrityksen kanssa, joka auttaa Phillipsia kattamaan kenttäratsastuksen kulut. Vuonna 2005 Phillips voitti EM-kultaa kenttäratsastuksessa, sekä voitti samalla myös kultaa joukkuekilpailussa. Samana vuonna Phillips voitti brittiläisen Sunday Times -lehden ”Vuoden urheilijanainen” -tittelin.
Vuonna 2006 Phillips voitti MM-kultaa kenttäratsastuksessa Toytown-hevosellaan ja hopeaa joukkuekilpailussa. Samana vuonna Phillips äänestettiin BBC:n vuoden urheilijapersoonaksi yleisöäänestyksessä. Phillipsin valmentajina toimivat Bettina ja Andrew Hoy. Phillips tähtäsi vuoden 2008 Pekingin olympialaisiin. Hänet valittiin olympialaisiin, mutta hänen ratsunsa Toytownin loukkaantuminen pakotti Phillipsin jättämään olympialaiset väliin.
Phillips osallistui 2012 Lontoon olympialaisten kenttäratsastukseen. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kahdeksas, mutta joukkueratsastuksessa Britannia sijoittui hopealle. Phillipsin lisäksi joukkueessa ratsastivat Nicola Wilson, Mary King, Kristina Cook ja William Fox-Pitt. Palkinnon joukkueelle jakoi Phillipsin äiti, Britannian olympiasäätiön puheenjohtaja, prinsessa Anne.
Yksityiselämä
Phillips on ollut naimisissa rugbynpelaaja Mike Tindallin kanssa vuodesta 2011 lähtien. Pariskunnan ensimmäinen lapsi Mia Grace syntyi tammikuussa 2014. Tindall (käytti tyttönimeä Phillips maaliskuuhun 2016 asti) sai joulukuussa 2016 keskenmenon ilmoitettuaan julkisesti vain pari viikkoa aiemmin olevansa raskaana. Uudesta raskaudesta ilmoitettiin tammikuussa 2018 ja Lena Elizabeth tytär syntyi heinäkuussa 2018.
Ennen Tindallia Phillips oli kihloissa brittiläisen jockeyn Richard Johnsonin kanssa. Phillips ja Johnson olivat yhdessä 5 vuotta, mutta erosivat marraskuussa 2003. Phillips tapasi Mike Tindallin Rugby World Cupissa Australiassa 2003. Heidät esitteli toisilleen Zaran serkku prinssi Harry.
Pesäpallon maailmancup 2017
pienoiskuva Yhdeksäs Pesäpallon maailmancup järjestettiin Suomessa Turussa, Mynämäellä ja Naantalissa 20.7.–23.7.2017. Mukana oli kahdeksan miesten joukkuetta seitsemästä maasta. Sekasarjassa oli viisi ja naisten sarjassa kolme joukkuetta.
Pudotuspelit
Turnauksen sääntöjen mukaan välierissä voi pelata vain yksi joukkue kustakin maasta. Näin ollen suomalaisjoukkueet joutuivat vastakkain puolivälierässä.
Teresa James
Teresa D. ”Jamesy” James (24. tammikuuta 1914 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat – 26. heinäkuuta 2008 Lake Worth, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lentäjä. Hän kuului toisen maailmansodan aikana Women Airforce Service Pilots -järjestöön (WASP), joka lensi Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien lentokoneita muissa kuin taistelutehtävissä. Sodan jälkeen hän palveli 27 vuoden ajan Yhdysvaltain ilmavoimien reservissä.
Varhaiset vuodet
Teresa D. James syntyi 24. tammikuuta 1914 Pittsburghissa, Pennsylvaniassa. Hän pelkäsi nuorena lentämistä osin siksi, että hänen veljensä loukkaantui vakavasti lento-onnettomuudessa. Toipuva veli suostutteli Jamesin ajamaan hänet Wilkinsburgin lentokentälle, jossa James ihastui komeaan lentäjään nimeltään Bill. Hän suostui lopulta nousemaan Billin kaksitason kyytiin muutaman kerran. Kun Bill muutti töiden perässä Chicagoon, Jamesin ystävä Harry Fogle ehdotti hänelle, että hän opettelisi lentämään yllättääkseen tämän. Hän lensi ensimmäisen yksinlentonsa neljän ja puolen tunnin lentokokemuksella 3. syyskuuta 1933 ja vannoi kertomansa mukaan, ettei enää koskaan lennä.
Lausunnostaan huolimatta James opetteli lentämään Foglen kanssa tämän Travel Air 2000 -koneella, ja Fogle opetti hänelle myös taitolentoliikkeitä. Fogle ystävineen tienasi ylimääräistä rahaa esiintymällä viikonloppuisin taitolentonäytöksissä, ja James liittyi heidän joukkoonsa. Ensiesiintymisessään hän teki syöksykierteen 12,5 kierroksella ja ansaitsi 50 dollaria. Jamesista ja Foglesta tuli tunnettu parivaljakko alueen taitolentonäytöksissä. Heidät tunnettiin lempinimillä ”Girl Stunt Pilot” ja ”The Flying Iceman”, ja James hioi tavaramerkkiään syöksykierrettä sisältämään lopulta 26,5 kierrosta. James hankki kesällä 1940 lennonopettajan lupakirjan ja kaupallisen lentolupakirjan lokakuussa 1941. Hän alkoi taitolentonäytöksissä esiintymisen lisäksi kuljettaa matkustajia ja lentopostia sekä toimia lennonopettajana. Hän työskenteli lisäksi perheensä kukkakaupassa. Yksi hänen lento-oppilaistaan oli George ”Dink” Martin, jonka kanssa hän meni naimisiin kesäkuussa 1942.
Sotavuodet
Vuonna 1942 James toimi Civilian Pilot Training Program -ohjelmassa lennonopettajana ja hänen miehensä Martin B-17 Flying Fortress -pommikoneiden lentäjien kouluttajana armeijan ilmavoimissa. Jamesillä oli kymmenen vuoden ja yli 2 200 tunnin lentokokemus, kun hän kesällä 1942 sai sähkeen, jossa häntä pyydettiin mukaan uusiin Women’s Auxiliary Ferrying Squadron -joukkoihin (WAFS). Niiden tarkoitus oli koota ryhmä kokeneita naislentäjiä lentämään Yhdysvaltain sotilaskoneita muissa kuin taistelutehtävissä, jotta mieslentäjiä vapautuisi rintamalle. Hän otti kutsun vastaan ja ilmoittautui lentokoetta varten New Castlen lentotukikohtaan Delawareen 20. syyskuuta. Hän lensi koelentonsa Taylorcraft L-2B -koneella seuraavana päivänä, ja hyväksytyn suorituksen jälkeen hänet otettiin WAFS:n kahdeksanneksi jäseneksi 6. lokakuuta 1942.
James oli yksi kuudesta lentäjästä, jotka osallistuivat WAFS:n ensimmäiselle siirtolentotehtävälle 22. lokakuuta. Seuraavassa kuussa hän lensi ensimmäisenä WAFS:n jäsenenä pitkän matkan yksinlennon, kun hänelle annettiin tehtäväksi siirtää Fairchild PT-19 -koulukone Marylandista Kaliforniaan. Ensimmäisen kerran hän pääsi johtamaan WAFS:n lentuetta 12. joulukuuta 1942. Hänen kenties erikoisin tehtävänsä oli siirtää jälleen PT-19 Marylandista Kaliforniaan helmikuussa 1943. Tällä kertaa konetta tarvittiin löyhästi WAFS:ään perustuneen Ladies Courageous -elokuvan kuvauksiin. Toimitettuaan koneen James kävi illallisella Bob Hopen kanssa ja tapasi useita kuuluisia näyttelijöitä.
Kesällä 1943 James koulutettiin lentämään hävittäjiä. Elokuussa 1943 WAFS yhdistettiin naislentäjiä kouluttaneen Women’s Flying Training Detachmentin (WFTD) kanssa Women Airforce Service Pilots -järjestöksi. Kesäkuussa 1944 James sai sähkeen, jossa kerrottiin, että Normandian maihinnousuun vapaaehtoiseksi ilmoittautunut Martin oli kadonnut. James uskoi miehensä jääneen vihollisen vangiksi ja yritti vielä selvittää tämän kohtaloa, kun WASP-ohjelma lakkautettiin 20. joulukuuta 1944. Ohjelman lakkauttamiseen mennessä James oli lentänyt noin 20 erilaista sotilaskonetta.
Sodan jälkeen
WASP:n lakkauttamisen jälkeen James palasi Pittsburghiin työskentelemään perheensä kukkakaupassa. Hän opiskeli kukkasuunnittelua vuodesta 1945 alkaen ensin Houstonissa ja sitten Clevelandissa. Hän haki myös vapaaehtoiseksi lentäjäksi auttamaan Kiinan ilmavoimia sodassa Japania vastaan, mutta hänen hakemuksensa hylättiin. Hän palasi lopulta lentämisen pariin jatkettuaan töitä lennonopettajana, joskin kysyntä lennonopetukselle oli sodan jälkeen vähäistä.
James käynnisti 1960-luvun alussa WASP:n lentäjien pyrkimykset virallisen sotilasstatuksen saamiseksi. Hänen lähettämänsä kirje sai kongressiedustaja Patsy Minkin tekemään lakialoitteen veteraanin statuksen myöntämisestä WASP:n entisille jäsenille. Laki hyväksyttiin lopulta vuonna 1977.
James toimi aktiivisesti ilmailun parissa eläkkeelläkin. Hän kuului naislentäjien Ninety-Nines-järjestöön, floridalaisten naislentäjien Grasshoppers-järjestöön, Silver Wings -järjestöön ja P-47 Thunderboltin lentäjien järjestöön. Aviomies Martinin kohtalo selvisi Jamesille vuonna 1984, kun hän oli P-47 Thunderboltin lentäjien kokoontumisessa Pariisissa. Hän sai kuulla miehensä B-17-koneen syöksyneen maahan asuinalueelle Joinville-le-Pontissa lähellä Pariisia ja pääsi tapaamaan henkilöitä, jotka olivat olleet paikalla koneen syöksyessä maahan ja nähneet Martinin ruumiin. James ei miehensä katoamisen jälkeen mennyt uudelleen naimisiin.
Vielä yli 80-vuotiaanakin James lensi säännöllisesti Lake Worthin lähialueilla. Hänestä julkaistiin vuonna 1992 Jan Churchillin kirjoittama elämäkerta On Wings to War: Teresa James, Aviator. Hän kuoli 94-vuotiaana lyhyen sairauden jälkeen saattohoitokodissa Lake Worthissä 26. heinäkuuta 2008.
Tunnustukset
Jamesille myönnettiin vuonna 1979 Pancho Barnes -palkinto aktiivisesta toiminnasta Silver Wings -järjestön hyväksi. Vuonna 1986 hänelle istutettiin nimikkopuu ilmailun kansainväliseen ystävyysmetsään Amelia Earhartin kotikaupungissa Atchisonissa. Vuonna 1993 hänet nimitettiin OX-5-kunniagalleriaan ja vuonna 2000 naisten Hall of Valor -kunniagalleriaan Pittsburghissa. Wilkinsburgin pormestari Sylvia Lafranchi julisti lokakuun 22. päivän vuonna 1997 Teresa James -päiväksi. Jamesin WAFS:n univormu on näytteillä National Air and Space Museum -ilmailumuseossa Washington D.C.:ssä.
Viejähaarake
350px|right|thumb|Solun runko punaisella värillä: 5. tumake, 15. tuojahaarake, 16. viejähaarake, 19. synapsi, 21. myeliinituppi, 22. Ranvierin kurouma, 23. hermopääte, aksonin haarautunut pää Viejähaarake eli aksoni tai hermosyy on hermosolun eli neuronin osa, joita on vain yksi neuronia kohti, kun taas tuojahaarakkeita eli dendriittejä on useita yhdessä neuronissa. Aksoni haarautuu loppupäästään ja muodostaa näin useita hermopäätteitä, jotka puolestaan voivat muodostaa synapsin toisen hermosolun tai lihassolun kanssa. Aksoni voi olla joko myelinisoitunut tai myelinisoitumaton. Myelinisoituneessa aksonissa hermoimpulssi kulkee nopeammin kuin myelinisoitumattomassa, koska hermoimpulssi hyppii myeliiniin muodostuneiden Ranvierien kuroumien välillä.
Tuova hermosyy tai afferentti hermosyy on hermosyy, joka tuo viestejä elimistöstä hermokeskuksiin.
Ylioppilaslehti
Ylioppilaslehti on 1913 perustettu opiskelijalehti, jota julkaisee Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan (HYY) omistama Ylioppilaslehden Kustannus Oy. Lehti on lajissaan Suomen tunnetuin ja laajalevikkisin. Lisäksi se on toiseksi vanhin suomenkielinen opiskelijalehti Teologian ylioppilaiden tiedekuntayhdistyksen julkaiseman Kyyhkysen jälkeen, jos lukio- ja opistolähtöisiä lehtiä ei lasketa (yliopistoyhteisön ruotsinkielinen Studentbladet perustettiin myös aikaisemmin, vuonna 1911). Ylioppilaslehti käsittelee Helsingin yliopistossa opiskeluun liittyvien asioiden lisäksi laajasti muun muassa kulttuuria sekä yhteiskunnallisia asioita ja ilmiöitä.
Ylioppilaslehden ulkoasu, sisällön painopisteet ja toimituksellinen linja muuttuvat kahden vuoden välein toimituskunnan vaihtuessa. Päätoimittajan valitsee HYYn edustajisto. Perinteisesti lehti on pyrkinyt tarkastelemaan yhteiskunnallisia kysymyksiä kriittisestä, puoluepoliittisesti sitoutumattomasta näkökulmasta.
Ylioppilaslehden paperiversion levikki on nykyään noin 35 000, ja pääosan lukijoista muodostavat Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan jäsenet. Lehti ilmestyy kuusi kertaa vuodessa.
Lehden 100-vuotishistoria "Ylioppilaslehden vuosisata" julkaistiin helmikuussa 2013. Kirjoittajaksi valittiin keväällä 2006 aatehistorioitsija Jukka Kortti. Aikaisemmin Maunu Harmo ja Matti Klinge ovat julkaisseet historiikin lehdestä.
Ylioppilaslehti juhlisti satavuotista taivaltaan helmikuussa 2013. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 18. tammikuuta 1913.
Padayani
Padayani on värikylläinen ja suosittu intialainen temppelitanssi Keralasta. Sitä tanssitaan Padyani (Paddeni) -temppelijuhlien aikana. Padyanitemppeleitä sijaitsee Alleppeyn, Quilonin, Pathanamthittan ja Kottayamin alueilla. Tanssissa käytettävät suurikokoiset Kolam-naamiot esittävät hindujumala Bhairavia (Kali), kuolemanjumalaa (Kalan), haltijatarta (Yakshi) ja lintua (Pakshi). Padyanissa esiintyy tanssijoiden lisäksi näyttelijöitä, laulajia, ja muusikoita.