cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
William Bragg
Tutkimus röntgen- ja gammasäteillä
Tämä kolmen vuoden intensiivinen tutkimus toi Braggille mainetta tieteellisessä yhteisössä. Hän julkaisi tuona aikana 18 artikkelia aina muutaman kuukauden välein. Bragg teki sekä teoreettisia että kokeellisiakin tutkimusta.. Hän lähetti tuloksensa Rutherfordille, joka kannusti häntä jatkamaan työtään. Bragg valittiin Royal Societyn jäseneksi 1909 tieteellisten saavutuksiensa ansiosta.
Bragg tutki myös, miten beeta- ja gammasäteet erottivat toissijaisia elektroneja materiasta. Hän käytti niistä nimitystä beetasäteet. Tämä tutkimus yhdessä John Madsenin kanssa loi pohjan Braggin käsitykselle röntgensäteilyn hiukkasluonteesta. He osoittivat, että beetasäteiden synty oli riippuvainen gammasäteilyn laadusta, ei sen intensiteetistä. Bragg kehitteli näkemystään röntgen- ja gammasäteilyn hiukkasluonteesta. Hän päätteli säteiden olevan neutraaleja, massiivisia partikkeleja, koska sähkö- ja magneettikentät eivät vaikuttaneet niihin. Säteiden ajatteleminen neutraaleina pareina tuki Braggin tuloksia. Hiukkasteoria selitti monia röntgen- ja gammasäteiden ominaisuuksia. Tutkimuksiensa yhteydessä Bragg havaitsi, että röntgensäteiden ionisaatio on epäsuora, koska säteily vapauttaa toissijaisia elektroneja. Hän oli ensimmäinen, joka ehdotti tätä ja tuki teoriaa kokeilla.
Leedsin yliopisto
Vuonna 1908 Bragg valittiin fysiikan professoriksi Leedsin yliopistoon (Cavendish Professor). Se oli kunnianosoitus alfahiukkastutkimuksen tuomasta menestyksestä. Hän palasi perheineen Englantiin seuraavana vuonna. Alku Leedsissä oli raskas Braggille. Hän oli ylityöllistetty saadakseen opetuksen laboratoriossa järjestykseen. Opiskelijat eivät arvostaneet hänen luentojaan ja näkemys valon luonteesta aiheutti riitoja kollegojen kanssa. Braggin Gwendoline-vaimolle muutto Englantiin oli vielä raskaampi. Kaunis ja rauhallinen Adelaide muuttui likaiseksi, teollistuneeksi Leedsiksi. Pohjoisen maaseutu ja oman talon puutarha samoin kuin aktiivinen sosiaalinen elämä auttoivat sopeutumisessa. Braggin omia vastoinkäymisiä lievensi tieto hänen poikansa William Lawrence Braggin menestyksestä Trinity Collegessa Cambridgen yliopistossa.
Röntgenkristallografia
Max von Lauen vuonna 1912 tekemä havainto röntgensäteen diffraktoitumisesta yksittäisessä NaCl-kiteessä sai Braggin ja hänen poikansa William Lawrencen kiinnostuksen. Bragg havaitsi, että jos Lauen diffraktiokuvien kide on kuutio, jonka jokaisessa kulmassa on atomi, silloin koordinaatiston origon ja jokaisen Lauen pisteen välille voidaan piirtää suora viiva, joka kulkee atomin läpi. William Lawrence Bragg selitti tämän yksinkertaisemmin Braggin lain avulla, joka selittää Lauen pisteiden olevan eri tasoissa olevien atomien taittamia säteitä. Bragg käytti poikansa kaavaa laskeakseen atomitasojen välisen etäisyyden, kun röntgensäteen aallonpituus tiedetään. He julkaisivat ensimmäisen yhteisen artikkelin vuonna 1913. Bragg rakensi varhaisen röntgenspektrometrin tutkimusta varten. Spektrometri toimi ionisoivana kammiona, joka havaitsi ja mittasi säteet. Braggien tutkimukset osoittivat, että heijastuneiden säteiden määrää ei voinut selittää vain yhdellä tasolla. Se, vaikuttaako taso vahvistavasti vai heikentävästi heijastuneisiin säteisiin, on riippuvainen tasojen etäisyydestä toisistaan.
Braggien tutkimus mm. sinkkivälkkeen ja timantin kiderakenteesta toi heille fysiikan Nobelin palkinnon vuonna 1915. Ensimmäisen maailmansodan takia he ja vuotta aiemmin palkittu Max von Laue saivat palkintonsa vasta vuonna 1922. Sama tutkimus loi uuden tieteenhaaran, röntgenkristallografian.
Löydökset herättivät kysymyksiä, olivatko heijastuneet säteet syntyneet, kun röntgensäde osuu kiteeseen. Bragg tarttui tähän aiheeseen, sillä se tarjosi mahdollisuuden puolustaa hänen hiukkasteoriaansa. Hän tutki heijastunutta säteilyä ionisaatiokammiossa ja havaitsi, että se ionisoi kaasua aivan samalla tavalla kuin tavalliset röntgensäteetkin. Tulokset pystyi selittämään vain, jos röntgensäteily oli aaltomaista. Bragg kuitenkin totesi, että ionisaatioprosessin aikana säteet käyttäytyvät kuin hyvin organisoituneet hiukkaset.
Braggit rakensivat yhdessä varhaisen röntgenspektrografin, jossa platina antikatodin röntgensäteily kulkee tutkittavan kiteen läpi ja taittuu ionisaatiokammioon. Jos taittunut säde ei kohtaa Braggin lain vaatimuksia, kidettä voidaan pyörittää kunnes laki toteutuu. Tällä laitteella Braggit havaitsivat, että heijastunut säteily saa kolme maksimia, kun kidettä pyöritetään. Näin he pystyivät selvittämään, että Lauen tutkima NaCl-kide on täydellinen kuutio. Braggit havaitsivat myös, että muutkin kiteet tuottivat kolme maksimia. Tämä varhainen ionisaatiospektrometri on pohjana nykyaikaisille röntgendiffraktiometreille, joita käytetään kristallografiseen tutkimukseen.
University College Lontoo
Vuonna 1915 Bragg nimitettiin fysiikan professorin virkaan Lontoon University Collegeen (Quain Professor of Physics), mutta ensimmäisen maailmansodan takia hän toimi laivaston palveluksessa ensimmäiset vuodet. Bragg oli heinäkuussa 1915 perustetun keksintö- ja tutkimushallinnon (The Board of Inventions and Research) alkuperäinen jäsen. Hallinnon tehtävä oli auttaa laivastoa sotaponnisteluissa. Bragg asetettiin sukellusveneiden vastaisten keinojen kehittelyosaston johtoon. Heidän onnistui rakentaa vedenalaisten äänien havainnointiin käytettävä hydrofoni, josta oli suurta hyötyä taistelussa sukellusveneitä vastaan. Bragg sai komentajan arvon (CBE) vuonna 1917 ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1920. Samana vuonna hänestä tuli Trinity Collegen kunniajäsen.
Sodan jälkeen Bragg aloitti työskentelyn University Collegessa, jonne hän perusti tutkijaryhmän kiteiden rakenteiden tutkimusta varten. University Collegen tutkimusvälineistö ei ollut parhaassa kunnossa, joten Bragg oppilaineen aloitti sen parantelun. Hän jatkoi aktiivisesti tutkimuksiaan kiderakenteiden parissa. Braggit olivat jakaneet tutkimuskentän orgaanisiin ja epäorgaanisiin kiteisiin. Bragg otti orgaaniset kiteet ja aloitti tutkimalla naftaleenin ketjurakennetta jauhemenetelmällä. Tutkimukseen hän käytti Leedsissä kehittelemäänsä röntgenspektrografia. Braggin oletus oli, että bentseenirengas on oikea, muotonsa säilyttävä rakenne. Hänen tuloksensa vahvistivat tämän oletuksen. Bragg tutki myös jään mahdollista rakennetta.
Royal Institution
Vuonna 1919 Bragg piti joululuennon (Christmas Lecture) Royal Institutionissa. Nuorille kuuntelijoille suunnattu luento oli aiheesta "Äänien maailma". Se vahvisti Braggin mainetta erinomaisena ja innostavana luennoitsijana, joka kykeni selittämään vaikeiksi koettuja tieteellisiä asioita tavallisille kuulijoille. Vuonna 1923 Royal Institutionin silloinen johtaja James Dewar kuoli, ja hänen paikkansa vapautui. Virkaan toivottiin Rutherfordia, joka kuitenkin kieltäytyi ja suositteli Braggia tilalleen. Royal Institution tarjosi Braggille ne resurssit, joita hän tarvitsi oman tutkimuksen tekemiseen. Braggistä tuli Royal Institutionin johtaja (Fullerian Professor of Chemistry, Director of Laboratory, Superintendent of the House, Director of the Davy-Faraday Research Laboratory), jonka alaisuuteen kuului muun muassa Davy-Faraday laboratorio. Royal Institution ei ollut parhaassa kunnossa, kun hän aloitti työnsä. Tutkijat olivat ikääntyneitä ja tutkimusvälineistö vanhentunutta. Braggin onnistui palauttaa Royal Institution vanhaan kunniaansa vuoden aikana. Hän sai apua Rutherfordilta, joka vieraili usein laboratoriossa. Bragg toi sinne oman tutkimusryhmänsä University Collegesta. Heidän ensisijainen tehtävänsä oli rakentaa uusia laitteita röntgentutkimusta varten ja jatkaa orgaanisten kiteiden ketjurakenteiden parissa. Bragg ei kyennyt osallistumaan tutkimukseen niin tiiviisti kuin aiemmin, mutta valvoi sitä tarkasti. Hänen tärkeimpiin tehtäviinsä kuului kansantajuisten luentojen antaminen (Christmas Lectures), joiden aiheita hän käytti myös tieteellisissä esitelmissään.
Bragg oli vaimoineen asunut maalaisasunnossa Wharfedalessa, mutta pitkän välimatkan takia he muuttivat Watlandsiin, Surreyyn. Perheen toinen poika Robert oli saanut surmansa ensimmäisen maailmansodan taisteluissa Ranskassa. Gwendolen-tytär oli arvostettu taiteilija, ja William Lawrence Bragg professori Cambridgen yliopistossa. Braggin Gwendoline-vaimon kuolema 1929 oli suuri menetys perheelle ja heidän ystävilleen. Hänen kuolemansa jälkeen Gwendolen-tyttärestä tuli isänsä lähimmäinen aina tämän kuolemaan saakka.
Braggin hallinnon aikana Royal Institutionin talo remontoitiin ja luentosali muutettiin nykyaikaisten vaatimusten mukaiseksi. Davy-Faraday laboratorioon rakennettiin röntgengeneraattoreita, jotka nopeuttivat tutkimusta ja tekivät lyhytaikaisen altistamisen mahdolliseksi. Bragg seurasi tieteen uusia kehityksiä aktiivisesti. Eräässä vaiheessa Bragg päätti, että käytännön tutkimuksen ohella olisi hyvä olla myös perusteellista teoreettista tutkimusta. Hän tuki aktiivisesti H. A. Jahnin ja W. H. J. Childsin matemaattista tutkimusta metaanin spektristä. Hän oli myös kiinnostunut K. Lonsdalen ja H. Smithin tutkimuksesta diffuusiopisteistä, joita voitiin havaita orgaanisissa ja epäorgaanisissa yksittäisissä kiteissä. Tästä aiheesta Bragg kirjoitti myös omia artikkeleja ja muistioita, viimeisen juuri ennen kuolemaansa.
Viimeiset vuodet
Vuonna 1930 Bragg sai Copley-mitalin. Hänestä oli tullut tieteen merkkihenkilö ja kansallinen suuruus. Hän oli kunniatohtori kuudessatoista yliopistossa ja jäsen useassa tieteellisessä seurassa. Vuonna 1931 Bragg valittiin ansioritarikunnan jäseneksi (Order of Merit). Vuonna 1935 hänet valittiin Royal Societyn puheenjohtajaksi, vaikka Bragg piti itseään liian vanhana tehtävään. Bragg oli aina ollut kiinnostunut tieteen tuomisesta kansalle. Hän osallistui radion puheohjelmiin, jotka jäivät myös hänen viimeiseksi julkiseksi esiintymisekseen. Braggin sydän oli alkanut heiketä ja torstaina 10. maaliskuuta 1942 hän kuoli kotonaan. Hänen muistotilaisuutensa pidettiin Westminster Abbeyssä.
Jukka Yrjänen
Jukka Yrjänen (s. 17. syyskuuta 1966) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edusti pääsarjaurallaan Hyvinkään Tahkoa ja Kaisaniemen Tiikereitä. Yrjänen saavutti urallaan viisi SM-hopeaa kausina 1992, 1994, 1996, 1998 ja 1999 sekä kolme SM-pronssia 1987, 1989 ja 1990. Yrjänen pelasi urallaan yhden miesten Itä-Länsi-ottelun, yhden A-poikien Itä-Länsi-ottelun ja yhden B-poikien Itä-Länsi-ottelun. Hän pelasi urallaan myös yhden Liitto-Lehdistö-ottelun. Yrjänen pelasi urallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä yhteensä 331 runkosarjaottelua. Näissä hän löi 16 kunnaria ja 159 tavallista juoksua, toi 207 juoksua ja keräsi 1 106 kärkilyöntiä. Yrjänen pelasi urallaan 74 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja 18 tavallista juoksua, toi 39 juoksua ja keräsi 231 kärkilyöntiä. Yrjänen pelasi urallaan kahdeksan alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja viisi tavallista juoksua, toi neljä juoksua ja keräsi 25 kärkilyöntiä.
Syöttölautanen
Syöttölautanen on pesäpallossa käytettävä ympyrän muotoinen 3–5 cm:n paksuinen laatta, jonka halkaisija on 60 cm. Syöttölautasen yläpinta kohoaa maasta 3–5 cm. Kotipesän etukaaren säde on syöttölautasen keskipisteestä mitattuna 270 cm aikuisten kentissä sekä 200 cm juniorikentässä. Jos lukkarin syöttö ei osu syöttölautaseen, eikä lyöjä yritä lyödä, syöttö on väärä.
Samtökin '78
Jäsenjärjestöt
Järjestöllä on henkilöjäsenten lisäksi 11 jäsenjärjestöä.
Näkövammaisten jalkapallo kesäparalympialaisissa 2020
right|220px Näkövammaisten jalkapallossa kilpailtiin Tokion paralympialaisissa 2020 5. kertaa. Ottelut pelattiin Aomi Urban Sports Parkissa. Ottelut pelattiin 29. elokuuta – 4. syyskuuta 2021. Jalkapallossa pelattiin vain miesten turnaus, johon osallistui kahdeksan joukkuetta. Turnauksen voitti Brasilia, joka voitti loppuottelussa Argentiinan.
Karsinnat
Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan yksi joukkue. Vuoden 2018 MM-kilpailujen voittaja sai paikan paralympialaisissa. Kuusi joukkuetta valittiin alueellisista karsintaturnauksista. Afrikasta ja Amerikasta pääsi yksi joukkue, Euroopasta ja Aasiasta kaksi. Isäntämaa Japani sai joukkueen paralympialaisiin ilman karsintoja.
Aikataulu
Lähde:
Brenda Lee
pienoiskuva|Brenda Lee Brenda Lee (11. joulukuuta 1944) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän on esittänyt uransa aikana usean musiikkigenren kappaleita ja oli 1960-luvun suosituimpia artisteja. Leellä on useaan musiikkilajiin sopiva alttoääni, ja hän on laulanut muiden muassa poppia, rock'n rollia, rockabillyä ja kantria. Lee on ensimmäisiä rock'n roll -artisteja ja ensimmäinen naisrokkari. Lee aloitti laulajan uransa jo 13-vuotiaana. Hänet on hyväksytty Rock & Roll Hall of Fameen.
Leen levyjä on myyty yli sata miljoonaa kappaletta. Lee oli 1960-luvulla Yhdysvalloissa eniten listakappaleita osakseen saanut naisartisti. Lee oli myös 1960-luvun neljänneksi suosituin artisti tai yhtye Yhdysvalloissa. Leen tunnetuimpia kappaleita ovat jouluklassikko "Rockin' Around the Christmas Tree" ja rakkauslaulu "I'm Sorry". Jouluklassikko levytettiin vuonna 1958, kun Lee ei ollut vielä täyttänyt 14:ää vuotta. Lee on Elviksen esittämänä tunnetumman "Always On My Mind" -kappaleen alkuperäinen esittäjä.
Lee on syntynyt Atlantassa Georgian osavaltiossa. Leestä on käytetty nimitystä "Little Miss Dynamite" hänen levytettyään vuonna 1957 kappaleen "Dynamite" ja koska hän on pienikokoinen ja hänellä on voimakas ääni. Lee on ensimmäisiä artisteja, jolla oli kansainvälinen fanikunta.
Mr. T
Mr. T (oik. Laurence Tureaud, s. 21. toukokuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat B. A. Baracus 1980-luvun televisiosarjassa A-Team ja nyrkkeilijä Clubber Lang Rocky III -elokuvassa.
Tureaud on esiintynyt muutamissa World of Warcraft:in mainoksissa, jossa hän on ollut yöhaltian roolissa.
Elämä
Tureaud syntyi Chicagossa yhdentenätoista lapsena 12-lapsiseen perheeseen. Nuoruusvuosinaan Tureaud harrasti amerikkalaista jalkapalloa ja kamppailulajeja. Opintojensa jälkeen hän palveli sotilaspoliisina Yhdysvaltain maavoimissa, minkä jälkeen hän pyrki ammattilaispelaajaksi NFL:ään. Ammattilaisura jäi kuitenkin lyhyeksi polvivamman takia. Tämän jälkeen hän alkoi luoda yhteyksiä julkkismaailmaan. Tureaud päätyi kuuluisten ihmisten henkivartijaksi. Hän suojeli muiden muassa Michael Jacksonia, Muhammad Alia ja Diana Rossia.
Nykyään Mr. T asuu Sherman Oaksissa, Kaliforniassa.
Ura
Vuonna 1982 Mr. T löi itsensä läpi Sylvester Stallonen elokuvassa Rocky III. Tätä ennen hän oli tehnyt vain pieniä sivuosarooleja. Rocky III:n jälkeen Mr. T sai oman animaatiosarjansa NBC:llä ja kersantti B. A. Baracuksen roolin A-Teamissä. Vuonna 1984 Mr. T teki rap-albumin Mr. T's Commandments. Vuonna 1985 Mr. T astui sisään showpainin maailmaan. Hän oli Hulk Hoganin joukkueparina kautta aikojen ensimmäisessä Wrestlemaniassa. World Wrestling Federationin riveissä Mr. T palasi painirinkiin vielä erikoisvieraana muun muassa 1987 ja 1994. Parhaimmillaan Mr. T:n tuloiksi arvioitiin noin 80 000 dollaria per viikko 1980-luvun huippuaikana. 1990-luvulla Mr. T ansaitsi huomattavasti vähemmän, sillä heikentynyt terveys ei antanut mahdollisuuksia suuriin roolisuorituksiin. Nykyään hän esiintyy lähinnä mainostajana tai pienissä sivurooleissa televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Einar Wøhni
Einar Joachim Wøhni (7. toukokuuta 1920 Lebesby – 14. helmikuuta 1987) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1961–1965 ja toimi Norjan maatalousministerinä 1960–1963.
Erin Whitten-Hamlen
Erin Whitten (s. 10. lokakuuta 1971) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän oli mukana voittamassa neljää naisten MM-hopeamitalia Yhdysvaltain maajoukkuelle. .
Whitten pelasi New Hampshiren yliopiston naisten joukkueessa vuosina 1989–1993. Yliopistouransa jälkeen hän pääsi pelaamaan miesten sarjoihin ja pelasi kaudella 1993–1994 sekä CHL:n Dallas Freezen että ECHL:n Toledo Stormin joukkueissa neljä peliä kummassakin. CHL:ssa hänen maalikeskiarvonsa oli 4.85 ja ECHL:ssa heikko 8.01 Kaudella 1994–1995 Whitten pelasi yhdessä ottelussa Colonial Hockey Leaguen Utica Blizzardin maalilla sekä yhdysvaltain maajoukkueessa. Kaudella 1995–1996 Whitten pääsi pelaamaan niin ikään Colonial Hockey Leaguessa Muskegon Furyn ja Flint Generalsin joukkueissa neljä ottelua kummassakin.
Whitten pelasi urallaan seitsemät naisten MM-kisat vuosina 1992–1999. Väliin jäi ainoastaan vuoden 1998 kisat. Tänä aikana Yhdysvallat voitti neljä hopeamitalia. Vuosina 1993, 1995 ja 1996 Whittenin rooli oli olla joukkueen varamaalivahtina eikä hän päässyt pelaamaan turnauksissa yhtäkään ottelua. Vuoden 1994 kisoissa Whitten valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi.
Pelaajauran jälkeen Whitten toimi New Hampshiren yliopiston naisten joukkueen apuvalmentajana vuosina 2000–2010. Sen ohessa vuonna 2007 hän toimi apuvalmentajana ja maalivahtivalmentajana USA:n naisten maajoukkueessa ja 2008 USA:n alle 18-vuotiaiden tyttöjen maajoukkueen apuvalmentajana.
Kausilla 2010–2011 Whitten toimi naisten CWHL-liigassa pelanneen Boston Bladesin joukkueen päävalmentajana ja seuraavana vuonna joukkueen konsulttina. Siinä ohessa hän toimi 2012 Kiinan U18 tyttömaajoukukeen konsulttina.
Kaudella 2012–2013 Whitten toimi Uuden Englannin yliopiston naisjoukkueen päävalmentajana ja Japanin U18 tyttömaajoukkueen konsulttina. Vuodesta 2015 alkaen Whitten on toiminut Merrimack Collegen naisjoukkueen päävalmentajana.
Maasulku
Maasulun voi muodostaa johtimen rikkoontunut eriste, avojohdon päälle kaatunut puu tai jokin muu maan ja jännitteisen osan yhdistävä sähköä johtava vierasesine. Maasulkuja esiintyy erityisesti avojohdoissa. Maasulku on yleisin vika siirtojohdoissa. Esimerkiksi vuonna 2015 Fingridin verkossa tapahtuneista käyttöhäiriöistä maasulkujen osuus oli 72 % kaikista tilastoiduista siirtoverkon häiriöistä. Yleisin maasulun aiheuttaja avojohdoissa on salamanisku.
Tauno Kaukonen
Tauno Kalevi Kaukonen (11. elokuuta 1929 Tampere, Suomi – 8. elokuuta 1983 Tampere, Suomi) oli suomalainen kirjailija. Hänen pääteoksensa ovat romaanit Klaani, Ken surmais suuren linnun ja Veräjättömän tarina. Klaanin tarina on tunnettu myös Mika Kaurismäen elokuvana sekä Anssi Tikanmäen elokuvasävelmänä.
Ballbreaker
Ballbreaker on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta vuonna 1995. Albumin tunnetuin kappale on singlenäkin julkaistu "Hard as a Rock". Muut singlet ovat "Cover You in Oil" ja "Hail Caesar".
Tauno Kaukonen
Kaukosen lapsuusajalle oli kuvaavaa paikkakunnalta toiselle muutto. Kaukoselle tutuiksi tulivat niin Viipuri kuin Jyväskyläkin. Nuoruutensa Kaukonen vietti pääosin Tampereella, johon hän vakiintui lopullisesti 1952. Ennen kirjailijan uraansa Kaukonen toimi muun muassa maanviljelijänä, maalarina ja rakennusmiehenä. 1950-60 lukujen vaihteessa Tauno Kaukonen voitti kaksi kertaa Pirkanmaan kirjoituskilpailun. Tämä antoi uskoa tulevalle kirjailijauralle. Useita vuosia hiottu ja moneen kertaan uudelleen kirjoitettu esikoinen, romaani Klaani julkaistiinkin 1963. Kaikki kolme Kaukosen teosta ovat keskenään hyvin erityyppisiä aihealueeltaan, ympäristöltään ja kirjoitustyyliltään. Romaanista Klaani muodostui kuitenkin kirjailijan pääteos.
Temmesjoen vesistöalue
Temmesjoen vesistöalue (vesistöaluetunnus 58) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Temmesjoki laskee Perämereen. Se sijaitsee Pohjois-Pohjanmaalla pääasiallisesti Limingan ja Tyrnävän kuntien alueella. Vesistöalueen pinta-ala on 1180,71 neliökilometriä ja järvisyys on 0,5 %. Vesistöalue muodostuu Temmesjoen lisäksi Tyrnävän- sekä Ängeslevänjoista. Myös Liminganjoki on yhdistetty Temmesjokeen kanavalla. Vesistöalueen putouskorkeus on 105 metriä ja laskupaikka Liminganlahti. Vesistöalueelle tunnusomaisia piirteitä ovat Limingan–Tyrnävän laajat peltolakeudet alajuoksulla sekä laajat suo- ja metsäalueet yläjuoksulla.
Ballbreaker
Albumi oli sijalla #4 Yhdysvalloissa ja sijalla #6 Britanniassa. Lisäksi se oli listaykkösenä ainakin Sveitsissä, Suomessa ja Ruotsissa.
Daxin kulttuuri
Daxin kulttuuri on yksi niistä Kiinan kulttuureista, joissa oli jo varhain vallihautoja ja ympärysmuureja. Chengtoushanin kylä noin 4000 eaa. on yksi kiinan vanhimmista vallihauta-muuri-kylistä. Muuri on tehty puristetusta maasta. Chengtoushanista on löydetty varhaista riisiä ajalta 6500-3000 eaa. Tämä viittaa kylien välisten sotien alkaneen viimeistään tuolloin.
Ballbreaker
Ballbreaker on ensimmäinen albumi vuoden 1983 jälkeen, jolla rumpuja soittaa jälleen Phil Rudd, joka soitti yhtyeessä vuosina 1975–1983. Hänet erotettiin yhtyeestä henkilökohtaisten ongelmien takia vuonna 1983 AC/DC:n nauhoitettua albumin Flick of the Switch, mutta palasi takaisin Ballbreakerilla.
Albumin jokaisen kappaleen on kirjoittanut Angus Young ja Malcolm Young. Albumi julkaistiin remasteroituna vuonna 2005 osana AC/DC Remasters sarjaa. Ballbreaker-albumin on tuottanut Rick Rubin, joka on lisäksi tuottanut yhtyeen singlen "Big Gun", joka julkaistiin kaksi vuotta ennen Ballbreakerin julkaisua elokuvan Last Action Hero soundtrackilla. Kappale ei päässyt Ballbreaker-levylle, mutta se julkaistiin vuonna 2009 AC/DC Backtrack Box Set:issä.
Tauno Kaukonen
Kirja sai yksinomaan kiittäviä ja ylistäviä arvosteluja ja nousi julkaistujen kirjakauppaindeksien mukaan jopa 1964 vuonna myydyimpien kirjojen kakkossijalle. Jo 1960-luvulla elokuvaohjaaja Aito Mäkinen teki elokuvasopimuksen Tauno Kaukosen kanssa Klaanin filmatisoinnista. Elokuvaa ei kuitenkaan koskaan tehty näyttelijälakon takia. Vuonna 1983 Mika Kaurismäki teki Klaanista oman elokuvaversionsa. Elokuvan ensi-ilta oli kuitenkin vasta 1984. Tauno Kaukonen ei ehtinyt itse nähdä kyseistä elokuvaa, sillä hän kuoli 1983. Klaanista on otettu uusintapainos Liken kustantamana 2006 ja vuonna 2013 CrimeTime kustansi Klaanin e-kirjana.
Temmesjoen vesistöalue
Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Järviä ja jokia
Vesistöalueella on järviä erittäin vähän: ainoat järviksi luokiteltavat vesialueet ovat Iso Nuoluanjärvi ja Suutarinjärvi sekä Tyrnävänjoen yläjuoksun Pitkäjärvi ja Tuulijärvi.
Tauno Kaukonen
Klaani nähdään Tampereen eräässä pääteatterissa (voidaan julkaista vasta 2023 puolella) kaudella 2023-2024 ohjaajana Pasi Lampela.
Tauno Kaukonen oli näkyvä jäsen Pirkkalaiskirjailijoiden yhdistyksessä. Hän veti Tampereella lukuisia kynäilypiirejä. Tauno Kaukosen tuotantoon kuuluu myös näytelmiä, kuunnelmia sekä novelleja.
Emily Osment
thumb|Emily Osment [[Hannah Montana (elokuva)|Hannah Montana: The Movien ensi-illassa 2009.]] Emily Jordan Osment (s. 10. maaliskuuta 1992 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan Lilly Truscottina Hannah Montana -televisiosarjassa.
Tausta
Osment syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänen vanhempansa ovat näyttelijä Michael Eugene Osment ja opettaja Theresa Osment (o.s. Seifert). Hänen vanhempi veljensä on näyttelijä Haley Joel Osment. Uskonnoltaan Osment on roomalaiskatolinen.
Ura näyttelijänä
Osment aloitti uransa vuonna 1998 esiintymällä FTD-yrityksen mainoksessa. Useiden mainosesiintymisten jälkeen vuonna 1999 Osment teki valkokangasdebyyttinsä elokuvassa Tyttöjen salattu elämä. Rooli oli pieni, mutta se auttoi häntä saamaan roolin televisioelokuvasta Talven loppu (1999). Hän sai roolistaan Young Artist -palkintoehdokkuuden.
Osment teki läpimurtonsa vuonna 2002 näytellessään Gerti Gigglesiä Spy Kids -elokuvasarjan toisessa osassa Spy Kids 2. Hän oli roolistaan jälleen Young Artist -ehdokkaana. Osment uusi roolinsa myös elokuvasarjan viimeisessä osassa Spy Kids 3 – Peli on pelattu.
Vuonna 2006 Osment sai roolin Disney Channelin nuortensarjasta Hannah Montana, jossa hän näyttelee Miley Cyrusin esittämän Miley Stewartin parasta ystävää Lilly Truscottia. Vuonna 2009 Osment näytteli Lillyn roolin myös sarjan pohjalta tehdyssä samannimisessä elokuvassa.
Osment näytteli pääosaa R. L. Stinen kirjaan perustuvassa teinikauhuelokuvassa The Haunting Hour: Don't Think About It vuonna 2007. Hän esiintyi myös suoraan DVD:lle tehdyssä elokuvassa Soccer Mom (2008) ja Disney Channelin elokuvassa Sisäinen sankari (2009).
Vuosina 2014–2018 Osmentilla oli päärooli ABC Family -kanavan sarjassa Young & Hungry. Lisäksi hänellä oli sivurooli komediasarjassa Mutsi vuonna 2015.
Musiikki
Osment on tehnyt uraa myös laulajana. Aluksi hän esiintyi Disney-soundtrackeilla, ja vuonna 2008 hän levytti cover-version kappaleesta ”Once Upon a Dream”. Hänen ensimmäinen EP-levynsä All the Right Wrongs julkaistiin Yhdysvalloissa 26. lokakuuta 2009. Osment on kertonut EP:nsä olevan indie rockia ja kirjoittaneensa itse kaikki sen kappaleet. EP:n julkaisi levy-yhtiö Wind-up Records.
Osmentin debyyttialbumi Fight or Flight julkaistiin 28. syyskuuta 2010. Sen 8. kesäkuuta julkaistu johtosingle ”Let’s Be Friends” pääsi Yhdysvalloissa Billboard Hot Dance Club Play -listan sijalle 31 ja Japanissa sijalle 24.
Frans Josef Syrjälä
Kauvatsalla Satakunnassa syntynyt Syrjälä muutti jo nuorena Turkuun, jossa hän työskenteli räätälinä. Hän liittyi paikalliseen työväenyhdistykseen vuonna 1897 ja toimi aktiivisesti myös Turun räätälien ammattiyhdistyksessä, jonka puheenjohtajaksi hän kohosi myöhemmin. Syrjälä oli toimittajana Länsi-Suomen Työmiehessä kahdeksan kuukauden ajan ja kirjoitti myös Tampereella ilmestyneeseen Kansan Lehteen sekä helsinkiläiseen Työmieheen, joka oli sosialidemokraattisen puolueen pää-äänenkannattaja. Ensimmäisen sortokauden aikana Syrjälä ehti saamaan kaksi vankilatuomiota kansankiihottamisesta, ennen kuin hän pakeni Kanadaan kesällä 1903 vastustettuaan asevelvollisuuslakia.
Syrjälä oli yksi ensimmäisistä vuonna 1904 perustettuun Kanadan sosialistiseen puolueeseen liittyneistä suomalaisista siirtolaisista, jonka toimintaan hän tuli mukaan 1905. Syrjälä muutti myöhemmin Yhdysvaltojen puolelle Massachusettsin Fitchburgiin, jossa hän kirjoitti muun muassa Amerikan Suomalaiseen Työmieheen sekä Raivaajaan, jonka päätoimittajana Syrjälä oli vuosina 1917–1919. Hänet erotettiin tehtävästä Amerikan sosialistista puoluetta repineiden linjaristiriitojen vuoksi, jotka aiheutuivat suhtautumisesta Lokakuun vallankumoukseen ja Kommunistinen internationaaliin. Syrjälä toimi myös puolueen suomenkielisen osaston Amerikan suomalaisen sosialistijärjestön puheenjohtajana. Vuonna 1925 julkaistiin Syrjälän kirjoittama amerikansuomalaisen työväenliikkeen historiikki.
Back for Good
Back for Good voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Connecticut
Connecticut on yksi Yhdysvaltain osavaltioista, osa Uuden-Englannin aluetta ja yksi niistä Ison-Britannian kolmestatoista siirtokunnasta, jotka julistautuivat itsenäisiksi   Yhdysvaltain vapaussodan tuoksinassa vuonna 1776.
Maantiede
pienoiskuva|vasen Connecticutia reunustaa etelässä Long Islandin salmi, lännessä New York, pohjoisessa Massachusetts ja idässä Rhode Island. Monet osavaltion asukkaat työskentelevätkin New York Cityssä. Tärkeimmät kaupungit ovat pääkaupungin lisäksi New Haven, New London, Norwich, Stamford, Waterbury, ja Bridgeport. Kaiken kaikkiaan osavaltiossa on 169 kaupunkia.
Connecticutin korkein osa on Berkshireksi kutsuttu seutu osavaltion luoteisrajalla. Sieltä maasto laskee etelään kohti Long Islandin salmea.
Connecticut-joki kulkee keskeltä osavaltiota laskien Long Islandin salmeen. Muita suuria jokia ovat Housatonic ja Thames.
Vuoden lämpimin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila Bridgeportissa on 28,1 astetta. Keskimääräinen alin on pakkasen puolella joulukuusta maaliskuuhun, alimmillaan tammikuussa noin −7 astetta. Sateet jakautuvat melko tasaisesti kaikille vuodenajoille. Säätila vaihtelee suuresti sekä päivästä toiseen että vuodesta toiseen. Voimakkaita sääilmiöitä ovat toisinaan esiintyvät hurrikaanit ja tornadot, sekä nimellä Nor'easter kutsuttavat lumimyrskyt.
Historia
Ennen eurooppalaisia nykyistä Connecticutin aluetta asuttivat algonkin-kansat. Ensimmäiset eurooppalaiset uudisasukkaat Connecticutissa olivat englantilaisia puritaaneja Massachusettsista vuonna 1633. Hollantilaiset kävivät alueella turkiskauppaa kunnes englantilaiset ajoivat heidät pois 1654.
Vuonna 1662 Connecticutin siirtokunta sai kuninkaallisen määräyskirjan, joka määritteli sen itsehallinnon. Se osallistui 12 muun siirtokunnan kanssa Amerikan vallankumoukseen vuosina 1775–1778.
Connecticut luopui orjuudesta 1848.
Connecticutin pääkaupunki on ollut Hartford vuodesta 1875, sitä ennen New Haven ja Hartford toimivat vuorotellen pääkaupunkina.
Osavaltion nimi tulee algonkin-kielten sanasta Quinnehtukqut, joka tarkoittaa "pitkän joen lähellä".
Yhdysvaltojen 43. presidentti George W. Bush syntyi Connecticutissa, New Havenin kaupungissa 6. heinäkuuta 1946.
Vuonna 1983 pequotit saivat reservaatin Ledyardin kaupunkiin. He perustivat kasinon ja ovat keränneet sillä huomattavan varallisuuden.
Hallinto
Ensimmäinen perustuslaki astui voimaan 14. tammikuuta 1639. Nykyinen, järjestyksessään neljäs perustuslaki on vuodelta 1965.
Osavaltio on jaettu kahdeksaan piirikuntaan. Niillä ei ole omaa hallintoa, vaan niitä käytetään vain kuvaamaan missä osassa osavaltiota joku kaupunki sijaitsee. Kaupunkeja on 169.
Connecticut luopui kuolemanrangaistuksesta vuonna 2012, seitsemäntenätoista osavaltiona.
Talous
Connecticutin bruttokansantuote vuonna 2010 oli 237 miljardia dollaria. Se oli Yhdysvaltojen osavaltioista 23. tilalla.
Vuonna 2004 osavaltion bruttotuote oli yhteensä 187 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Bruttotuote asukasta kohti oli 47 819 vuonna 2005, mikä oli enemmän kuin missään muussa Yhdysvaltain osavaltiossa.
Kaivosteollisuus oli aikaisemmin merkittävää, mutta viimeiset rauta- ja kuparikaivokset on suljettu kauan sitten.
Osterien ja kampavenussimpukoiden tuotanto on merkittävä osa Connecticutin taloutta. Vuonna 2010 se työllisti 300 henkeä ja tuotti yli 30 miljoonaa dollaria. Käytössä oli 110 kalastusalusta. Osavaltio vuokraa määräaloja merenpohjasta osterinviljelyä varten.
Joulukuussa 2013 Connecticutin työttömyysaste oli 7,4 % eli 0,7 prosenttiyksikköä huonompi kuin koko Yhdysvalloissa keskimäärin.
Väestö
Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan Connecticutin asukasluku oli 3 6053 944. Connecticutin Weberin piste eli väestöllinen keskipiste sijaitsee Cheshiren kaupungissa osavaltion lounaisosassa.
Connecticutin väestö oli kasvanut 2010-luvulla 0,9 prosenttia. Eniten oli kasvanut Fairfieldin piirikunnan väkiluku. Hartfordin ja New Havenin piirikuntien asukasluku oli myös kasvanut, mutta viiden muun väestö vähentynyt. Väestö on samalla moninaistunut, sillä valkoisten osuus oli vähentynyt 77,6 prosentista 66,4 prosenttiin. Latinojen osuus oli kasvanut 13,4 prosentista 17,3 prosenttiin, mustien 10,1 prosentista 10,8 prosenttiin ja aasialaisten osuus 3,8 prosentista 4,8 prosenttiin. Vuoden 2000 väestölaskennassa 81,69 prosenttia osavaltion yli 5-vuotiaista asukkaista puhui kotikielenään englantia, 8,42 prosenttia espanjaa, 1,59 prosenttia italiaa, 1,31 prosenttia ranskaa ja 1,20 prosenttia puolaa.
Connecticut on voimakkaasti kaupungistunutta. Siellä ei kuitenkaan ole yhtään todella suurta kaupunkia. Erot köyhien ja rikkaiden alueiden välillä ovat jyrkkiä. Erityisesti Hartfordin, New Havenin ja Bridgeportin keskustat ovat kurjistuneet. Yli sadantuhannen asukkaan kaupunkeja on viisi:
Kulttuuri
Yalen yliopisto on ollut merkittävä tekijä Connecticutin kulttuurielämässä: sen teatterikoulu oli Yhdysvaltojen ensimmäinen alan korkeakouluopetusta antava laitos ja yliopistokirjapaino on tunnettu akateeminen kustantaja.
Urheilu
Connecticutissa on toiminut ammattilaisjoukkueita eri urheilulajien pääsarjatasoilla. Osavaltion NHL-joukkueen Hartford Whalersin siirtyminen muualle 1997 aiheutti suurta vastustusta. Nykyisin osavaltion asukkaat kannattavat lähialueidensa joukkueita. Connecticutissa toimii edelleen alemmilla tasoilla useita urheiluseuroja:
Fartein Valen
Fartein Olav Valen (25. elokuuta 1887 Stavanger – 14. joulukuuta 1952 Haugesund) oli norjalainen säveltäjä. Vastapainoksi aikansa toisen suuren innovaattorin Klaus Eggen nationalistisille ja kansanomaiselle tyylille Valen loi kansainvälisempään atonaaliseen polyfoniaan pohjautuvaa musiikkia.
Valen opiskeli sävellystä Oslossa ja Berliinissä. Berliinin-aikoinaan hän sävelsi ensimmäiset julkaistut teoksensa, joiden joukossa on viulusonaatti (op. 3). Nämä varhaisteokset edustavat vielä myöhäisromanttista tyyliä ja hyödyntävät varsin erilaista sävelkieltä kuin säveltäjän myöhemmät teokset. 1930–40-luvuilla Valen sävelsi suurimuotoisia orkesteriteoksia, kuten neljä sinfoniaa, viulukonserton ja sävelrunon Kirkegården ved haver.
Haugesundissa ja Sveiossa järjestetään Fartein Valen -festivaali, jonka tarkoituksena on levittää tietoisuutta Valenin elämästä ja musiikista sekä lisätä ihmisten mielenkiintoa niitä kohtaan.
D’espairsRay
D'espairsRay oli japanilainen industrial-vaikutteinen raskaan musiikin yhtye. Yhtyeen perustivat 9. syyskuuta 1999 nahkaan, PVC:hen ja mustaan pitsiin pukeutuneet Hizumi, Karyu, Zero ja Tsukasa. Heidän musiikkinsa on enimmäkseen raskasta rockia/industrialia. Yhtye on julkaissut kolme albumia ja saavuttanut mainetta myös Japanin ulkopuolella, niin Euroopassa kuin Amerikassakin.
Yhtyeen alkutaipaleen ahkera keikkailu ja demojen jakaminen kannatti, sillä ensimmäinen single "Kumo" myytiin loppuun. Samoin kävi toiselle "Genwakulle" ja ensimmäisen minialbumin, Terrors, jälkeen oli vuorossa ensimmäinen one-man-keikka syksyllä 2001.
Seuraavina vuosina julkaistut singlet Sexual Beast, Itanji, Maverick ja Gärnet toivat yhtyeelle lisää faneja, ja vuonna 2004 yhtye esiintyi ensi kerran Euroopassa. Yhtyeen esikoisalbumi julkaistiin Japanissa vuonna 2005 ja Euroopassa 2006, nimellä Coll:set. Suomessa yhtye esiintyi ensimmäisen kerran 26. marraskuuta 2006 Tavastialla. Keväällä 2007 yhtye julkaisi toisen albuminsa Mirror ja esiintyi kesällä festarikeikoilla Tuskassa ja Ruisrockissa.
Hizumille tulleiden kurkkuongelmien takia bändi jäi tauolle joulukuussa 2010 ja kesällä 2011 yhtyeen jäsenet ilmoittivat yhtyeen lopettavan.
Diskografia
Albumit Mini-Albumit
Singlet
DVD:t
Talviolympialaiset 1976
Vuoden 1976 talviolympialaiset pidettiin Innsbruckissa Itävallassa 4.–15. helmikuuta vuonna 1976. Kilpailut julisti avatuksi Itävallan presidentti Rudolf Kirchschläger, urheilijoiden olympiavalan vannoi Willy Köstinger ja olympiatulen sytyttivät Christl Haas ja Josef Feistmantl.
Valintaprosessi
Kisat piti alkujaan järjestää Denverissä Yhdysvalloissa, mutta kustannusten nousu kolminkertaisiksi ja huoli ympäristövaikutuksista sekä näitä seurannut kansanäänestys peruuttivat kisaisännyyden. Denver ilmoitti kieltäytymisestään KOK:lle 15. marraskuuta 1972. Tämän jälkeen KOK tarjosi isännyyttä Kanadan Whistlerin kaupungille, mutta hakuprosessin jälkeen valittu uusi hallitus kieltäytyi isännyydestä. Tämän jälkeen Salt Lake City tarjoutui kisaisännäksi, mutta KOK hylkäsi hakemuksen ja valitsi helmikuussa 1973 kisaisännäksi Innsbruckin, joka oli isännöinyt myös vuoden 1964 talviolympialaisia. Salt Lake City sai myöhemmin järjestettäväkseen vuoden 2002 talviolympialaiset.
Tampere ehdokkaana olympiakaupungiksi
Ajatus talviolympiakisojen järjestämisestä Tampereella heräsi Suomen olympiakomiteassa keväällä 1969, ja innokkaimpia asiassa olivat vasta valittu kaupunginjohtaja Pekka Paavola ja Suomen edustajana KOK:ssa ollut Helsingin apulaiskaupunginjohtaja Erik von Frenckell. Tampereen jäähalli ja Ratinan stadion olivat valmistuneet vuonna 1965 ja Lamminpään kaupunginosassa ajateltiin olevan sopiva hiihtomaasto. Alppihiihdon, mäkihypyn ja kelkkailun suhteen käännyttiin useita MM-hiihtoja onnistuneesti järjestäneen Lahden puoleen, joka kuitenkin yllättäen kieltäytyi. Lopulta Kuopio lupasi, että jos Tampere saisi kisat, Puijolla voitaisiin kilpailla mäkihypyssä. Alppihiihdon osalta Pyhätunturi ilmaisi valmiutensa. Olympiakylää kaavailtiin Hervantaan, jonka kaavoitus oli juuri meneillään, ja kisojen radiointi ja televisiointi suunniteltiin hoidettavaksi Ristimäestä. Tampereella tuolloin vaikuttanut SDP:n ja kokoomuksen aseveliakseli ajoi hanketta vuoden ajan erittäin tarmokkaasti. Toisaalta Tampereen kansandemokraattinen valtuustoryhmä suhtautui asiaan penseästi ja myös KOK:n toinen suomalaisjäsen, vuorineuvos Paavo Honkajuuri oli ärsyyntynyt von Frenckellin vauhdista. Von Frenckell pyrki järjestämään Tampereen delegaatiolle tapaamiset mahdollisimman monen KOK:n jäsenen kanssa ennen ratkaisevaa äänestystä. Olympiahanke toi Tampereelle noin vuoden ajaksi runsaasti julkisuutta aina New York Timesia myöten.
Osallistujat
Kisoihin osallistui 1 123 urheilijaa 37 maasta.
Mitalitaulukko
Vuoden 1976 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.
Sherlock Holmes (täsmennyssivu)
Sherlock Holmes on Arthur Conan Doylen luoma salapoliisihahmo. Nimi voi viitata myös seuraaviin teoksiin:
Kanyakumari
Kanyakumari (brittihallinnon aikana Cape Comorin) on kaupunki Kanyakumarin piirikunnassa Tamil Nadun osavaltiossa Intiassa. Se on Manner-Intian eteläisin kaupunki. Kanyakumari on Arabianmeren, Bengalinlahden ja Intian valtameren yhtymäkohta.
Kanyakumari on suosittu turistikohde Intiassa, ja se tunnetaan muun muassa auringonnousuistaan ja -laskuistaan sekä Thiruvalluvar Statue- ja Vivekananda Rock Memorial -nähtävyyksistään. Se on myös suosittu pyhiinvaelluskohde.
Kaupunki on nimetty jumalatar Kanya Kumarin mukaan.
pienoiskuva|800px|vasen|[[Panoraamakuva Thiruvalluvar Statue- ja Vivekananda Rock Memorial -nähtävyyksistä Lakkadiivienmerellä.]]
Valois’n Isabella
Isabella syntyi Pariisissa. Hänen nuorempiin sisaruksiinsa kuuluivat John (Dauphin), Katariina ja Kaarle. Katariina meni myöhemmin naimisiin kuningas Henrik V:n kanssa.
31. lokakuuta 1396 kuusivuotias Isabella naitettiin Englannin Rikhard II:lle rauhan säilyttämiseksi. Liiton poliittisuudesta huolimatta Rikhardin ja lapsi-Isabellan suhde oli molemminpuolisesti kunnioittava. He eivät asuneet yhdessä, vaan Isabella kasvoi Windsorin linnassa missä hänen aviomiehensä vieraili ja toi hänelle lahjoja.
Henrik IV päätti, että Isabellan pitäisi naida hänen poikansa Henrik, mutta Isabella kieltäytyi kaikesta kanssakäymisestä prinssin kanssa. Ehdotuksesta hän kuitenkin päätteli aviomiehensä kuolleen ja aloitti suruajan välittämättä Henrik V:n käskystä ja aikanaan Henrik päästi Isabellan palaamaan Ranskaan.
29. kesäkuuta 1406 Isabella nai serkkunsa Charlesin, Orléansin herttuan. Hän kuoli vuonna 1409 tai 1410 synnytykseen noin kahdenkymmenen vuoden ikäisenä jättäen maailmaan tyttärensä, Valois’n Jeannen. Jeanne nai Alençonin herttua Jean II:n vuonna 1424, mutta avioliitto päättyi lapsettomana Jeannen kuolemaan.
Lukkari (pesäpallo)
thumb|Syöttötilanne Lukkari on pesäpallossa joukkueen syöttäjä. Lukkari saa syöttöoikeuden lyöntivuoroiselle lyöjälle, kun pallo on käynyt kotipesässä ja jossakin kenttäpesässä olevan ulkopelaajan hallussa.
Syöttö on oikea, väärä tai mitätön. Syöttö on aina oikea, jos lyöjä lyö. Ellei hän lyö, syöttö on oikea, jos seuraavat kohdat toteutuvat:
Jos jokin kohdista ei toteudu, syöttö on väärä.
Jukka Hankamäki
Jukka Sakari Hankamäki (s. 30. kesäkuuta 1966 Tyrvää) on suomalainen filosofi ja sosiaalipsykologi. Hän on koulutukseltaan filosofian tohtori ja valtiotieteiden tohtori.
Ura
Jukka Hankamäki kirjoitti ylioppilaaksi Vammalan lukiosta vuonna 1985. Hän opiskeli vuosina 1987–1993 filosofiaa Tampereen yliopistossa Juha Varton oppilaana. Siirryttyään Helsingin yliopistoon Hankamäki väitteli Esa Saarisen ohjauksessa tohtoriksi Simone Weilin eksistenssifilosofiasta vuonna 1997.
Hankamäki on toiminut tutkijana ja opettajana Tampereen yliopistossa vuosina 1994–1995, Helsingin yliopistossa 1996–1997, 1998 ja 2003–2004, Taideteollisessa korkeakoulussa 2000–2001 ja Teatterikorkeakoulussa vuonna 2007
Hän väitteli toistamiseen vuonna 2016 Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa George H. Meadia ja symbolista interaktionismia käsittelevällä väitöskirjalla.
Hankamäki työskenteli ajatuspaja Suomen Perustassa vuosina 2018–2019.
Filosofia
Väitöskirjassaan Rakkauden välittäjä (1997) Hankamäki tarkastelee Weilia yhtenä platonistisen mystiikan edustajana, jonka ajattelussa eksistenssifilosofinen ihmiskäsitys ja hyve-eettinen moraaliajattelu liittyivät yhteen. Toisessa väitöskirjassaan (2016) Sosiaalipsykologian sydän Hankamäki tulkitsee symbolista interaktionismia pragmatismin vastaukseksi behavioristisen ihmistutkimuksen haasteisiin.
Teoksessaan Dialoginen filosofia (Yliopistopaino, 2003) Hankamäki johtaa tiedonmuodostuksen, viestinnän ja poliittisen sananvapauden perusteita ihmiskäsityksestä, jota hän kutsuu dialogiseksi. Kirjassaan Työttömän kuolema (2005) Hankamäki on muotoillut oman ehdotuksensa perustulojärjestelmäksi, joka toimisi negatiivisen tuloveron tavoin ja mahdollistaisi palkkatyöstä riippumattoman arvotuotannon. Teos Filosofia räjähti, tulevaisuus palaa (Like, 2005) esittelee anarkismin aatehistoriaa.
Hankamäki on puolustanut seksuaalivähemmistöjä ja arvostellut vahvasti feminismiä ja monikulttuurisuusajattelua. Hän on arvostellut postmodernistisia, jälkistrukturalistisia ja queer-teoreettisia ajattelutapoja koulukuntaisuudesta ja kaksiarvoisen sukupuolieron kiistämisestä. Kirjassa Enkelirakkaus: Filosofia ja uskonto homoseksuaalisuutena (2008) Hankamäki väittää, että kartesiolaiselle ajattelulle ominaiset jaottelut järkeen ja tunteisiin, tietoon ja todellisuuteen, kieleen ja kokemukseen sekä Jumalaan ja maailmaan ovat seuranneet heteroseksuaalisten filosofien oidipuskomplekseista sekä filosofian homoseksuaalisen olemuksen torjumisesta. Sen sijaan samaa sukupuolta olevien ihmisten yhteiseen kokemusmaailmaan perustuva merkitysten oppiminen voisi luoda parhaat edellytykset filosofialle ja yhteisymmärrykselle.
Politiikka
Hankamäki on kannattanut maahanmuuton rajoittamista talous- ja sosiaalipoliittisin perustein. Hankamäki pitää itsenäisten kansallisvaltioiden järjestelmää ja kansojen itsemääräämisoikeutta aidon kulttuurisen monimuotoisuuden ehtoina. Hankamäen mielestä Eurooppa on islamilaistumassa. Ongelmien ytimenä Hankamäki pitää islamin asennoitumista naisiin, lapsiin ja seksuaalivähemmistöihin.
Hankamäki on ilmaissut tukensa ydinvoiman lisärakentamiselle ja sanoo tavoitelleensa Suomen liittymistä NATOon 1990-luvun alusta asti. Hän on suhtautunut kriittisesti Venäjään ja arvostellut Euroopan unionin liittovaltiosuuntausta, euroaluetta, yhteisvelkoja sekä verotuksen yhtenäistämistä, ilmastonsuojeluvelvoitteiden epätasapuolisuutta, toistuvia tukipaketteja ja jäsenmaihin kohdistettuja pakotteita. Hankamäen mielestä oikeisto–vasemmisto-jaon on nyky-Euroopassa korvannut asetelma, jossa ovat vastakkain kansallisen edun puolustajat ja kansainvälisyyden puolestapuhujat. Kulttuurivihkojen haastattelussa Hankamäki on pitänyt itseään konservatiivina, joka provosoi keskustelua liberalismin nimissä.
Julkaisupolitiikassa Hankamäki on arvostellut vertaisarviointikäytänteitä holhoavuudesta sekä taivuttelusta konformisuuteen, konsensukseen ja ryhmäkoheesioon, joiden vallitessa dialoginen moniäänisyys ei toteudu. Demokratia voi Hankamäen mukaan perustua vain avoimiin vastakkainasetteluihin ja näkemysten julkiseen kilpailuttamiseen.
Jegor Tšinahov
Jegor Vitaljevitš Tšinahov (s. 1. helmikuuta 2001 Omsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Columbus Blue Jacketsia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Columbus Blue Jackets varasi Tšinahovin ensimmäisellä kierroksella 21. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2020.
Seuraura
Tšinahovin kasvattajaseura on SDYUSASHOR Omsk. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa Avangard Omskissa. Tšinahov oli kaudella 2017–2018 seuran U17-junioreiden toiseksi paras pistemies Arseni Gritsjukin jälkeen tehoilla 26+37=63, joilla hän sijoittui koko Venäjän U17-juniorisarjan pistepörssissä neljänneksi. Tšinahov debytoi samalla kaudella myös Omskije Jastrebyn joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä. Kaudella 2018–2019 hän toimi joukkueen varakapteenina. Tšinahov voitti Jastrebyn sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 27+42=69, joilla hän sijoittui koko MHL:n syöttöpörssissä toiseksi edellään vain Altai Ust-Kamenogorskin Stas Petrosjan sekä pistepörssissä viidenneksi. Tšinahov debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan VHL-joukkue Ižstal Iževskissä kaksi runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3.
Columbus Blue Jackets varasi Tšinahovin ensimmäisellä kierroksella 21. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2020. Hänen varaustaan pidettiin yleisesti varsin yllättävänä, sillä Tšinahovia ei monissa ennakkoarvioissa pidetty potentiaalisena ensimmäisen kierroksen varauksena. Tšinahov debytoi Avangard Omskin KHL-joukkueessa kauden 2020–2021 avauskierroksella 3. syyskuuta 2020 Sibir Novosibirskiä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.48 minuuttia. KHL-uransa avausmaalin Tšinahov teki kahdeksannessa ottelussaan 25. syyskuuta 2020 Kunlun Red Staria vastaan. Hänen osumansa jäi Avangardin 3–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Tšinahov sai myös syöttöpisteen Denis Zernovin tekemään avausmaaliin.
Huhtikuussa 2023 Tšinahov teki Blue Jacketsin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Tšinahov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021. Hän edusti alle 20-vuotiaiden maajoukkuepelaajista koottua Venäjää myös miesten Karjala-turnauksessa vuonna 2020, jolloin Tšinahov pelasi niin ikään kolme A-maaottelua tehopistein 2+1=3. Hän teki näin ollen A-maajoukkuedebyyttinsä 5. marraskuuta 2020 Helsingin Hartwall Arenalla turnauksen isäntäjoukkue Suomea vastaan. Tšinahov merkittiin Venäjän kakkosketjun oikeaan laitaan Ilja Safonovin ja Maksim Groševin viereen. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa.
Tšinahov pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti hopeaa. Tšinahov pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018, jolloin hän voitti pronssia.
Tšinahov on pelannut myös yhden B-maaottelun.
Muuta
Tšinahovin isä Vitali pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 294 ottelua Neuvostoliiton mestaruussarjassa, Kansainvälisessä liigassa ja Superliigassa. Hänellä oli New York Rangersin NHL-varaus vuodelta 1991, mutta Vitali Tšinahov ei kuitenkaan koskaan siirtynyt Pohjois-Amerikkaan.
Noel Van Horn
Noel Van Horn (s. 6. kesäkuuta 1968 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat ) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, samoin kuin isänsä William Van Horn. Noel Van Horn piirtää useimmiten Mikki Hiiri -sarjakuvia, ja  isänsä useimmiten Aku Ankka -tarinoita.