cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HMS Delhi
Palvelus
Huhtikuussa 1944 alus oli suojaamassa saattueita läntisellä Välimerellä ja elokuussa tukemassa maihinnousua Etelä-Ranskaan. Aluksella vaihdettiin vuoden alkupuoliskolla kaksi yksiputkista 20 millimetrin tykkiä kahteen sähkötoimiseen kaksiputkiseen 20 millimetrin tykkiin. Alus siirrettiin seuraavaksi Adrianmerelle. Alus joutui 12. helmikuuta 1945 Splitin satamassa Kroatiassa mahdollisesti moottoritorpedoveneen hyökkäyksen kohteeksi. Hyökkäyksessä alukseen ei osunut, mutta viereisen maihinnousualuksen tuhoutuminen aiheutti kovan paineaallon, joka jumitti aluksen peräsimen. Alus hinattiin Maltalle korjattavaksi.
Delhi palasi Englantiin ja se poistettiin huhtikuussa 1945 palveluksesta Sheernessissa. Alusta käytettiin maalilaivana, minkä jälkeen se myytiin romutettavaksi 22. tammikuuta 1948. Alus saapui huhtikuussa Cashmorelle Newportiin romutettavaksi, mikä saatiin päätökseen lokakuuhun mennessä.
Jeremiah Rich
thumb|Jeremiah Rich Jeremiah Rich (k. n. 1660) oli englantilainen pikakirjoittaja, joka julkaisi vuonna 1642 pikakirjoitusjärjestelmän, joka säilyi käytössä koko 1700-luvun ajan.
Rich oppi pikakirjoituksen enoltaan William Cartwrightilta, ja julkaisi tämän kehittämän pikakirjoitusjärjestelmän oppikirjan vuonna 1642. Oppikirjasta julkaistiin painoksia kauan Richin kuoleman jälkeenkin, viimeinen vuonna 1792. Oppikirjan lisäksy Rich julkaisi pikakirjoituksella kirjoitettuina Uuden testamentin ja Psalmit.
Leo Losert
Leo Losert (31. lokakuuta 1902 – 22. lokakuuta 1982) oli itävaltalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli siellä mukana saamassa kaksikossa pronssia. Myös hänen poikansa Dieter Losert kilpaili olympialaisissa.
N-fenyyli-1-naftyyliamiini
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa N-fenyyli-1-naftyyliamiini on puhtaana värittömiä kiteitä, mutta epäpuhtaudet värjäävät sen tyypillisesti violetiksi. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin, kloroformiin ja bentseeniin.
N-fenyyli-1-naftyyliamiini on myrkyllistä ja ärsyttää hengitysteitä ja ihoa. Yhdiste voi lisätä methemoglobiinin määrää veressä, mikä ilmenee ihon sinistymisenä aineelle altistumisen jälkeen.
Valmistus ja käyttö
N-fenyyli-1-naftyyliamiinia käytetään kumeissa hapettumisenestoaineena ja se suojaa kumeja hapen ja lämmön vaikutuksilta. Yhdistettä voidaan käyttää myös öljytuotteiden stabilisaattorina. N-fenyyli-1-naftyyliamiini sitoutuu voimakkaasti hiirten MUP-proteiiniin (major urinary protein) muodostaen fluoresoivan kompleksin. Tätä kompleksinmuodostusta voidaan käyttää hyväksi biologisissa ja biokemiallisissa tutkimuksissa.
Mastichochória
Mastichochória (virallisesti Δημοτική Ενότητα Μαστιχοχωρίων, Dimotikí Enótita Mastichochoríon) on yksi Chíoksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Chíoksen saarella, Chíoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 3 672 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|[[Pyrgín kylän keskusaukio.]] Mastichochória käsittää Chíoksen etelä- ja lounaisosan. Kunnallisyksikön nimi tarkoittaa "Mastiksikyliä", mikä viittaa Chíoksen tunnetun mastiksipistaasin viljelyyn alueella. Mastichochória oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Chíoksen kuntaan yhdessä Ágios Mináksen, Amanín, Ionían, Kampóchoran, Kardámylan ja Omiroúpolin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Mastichochórian kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Koskensaaren naulatehdas
thumb|Koskensaaren naulatehdas Koskensaaren naulatehdas sijaitsee Keski-Suomessa Petäjäveden kunnan Kintauden kylässä Koskensaaressa. Se on Keski-Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminut teollisuuslaitos. Tehdas sai alkunsa Koskensaarella 1850–1897 toimineesta rautaruukista.
Tehtaan historia alkoi 1840-luvulla Pengerkoskeen perustetusta rautahytistä joka siirrettiin 1850 Kintauden kylän Koskensaareen. Naulojen valmistus aloitettiin 1860. Ruukin raudanvalmistus päättyi 1897. 1900-luvun alussa Koskensaarella toimi naulatehtaan lisäksi saha, laatikkotehdas, puusepänverstas sekä terva- ja tärpättitehdas.
Naulatehdas kuuluu nykyisin toimitusjohtaja Kari Kivilahden (1938–2019) perikunnan omistamaan Helsingin Rauta Oy:öön, joka on Suomen suurin kuparin ja messingin tukkuliike. Koskensaarella valmistetaan pääasiassa erikoisnauloja kotimaan markkinoille. Vuonna 2001 valmistui tehtaalle kuumasinkityslaitos ja samaan aikaan naulojen ja lankojen vuosituotanto oli noin 10 000 tonnia.
Koskensaaren omisti 1800-luvulla muun muassa paikallinen merkkihenkilö, Jyväskylän lyseon ensimmäinen rehtori Gottlieb Pesonius.
Tonight’s the Night
Tonight’s the Night on Neil Youngin vuonna 1975 julkaistu albumi. Albumi on nauhoitettu pääosin elo–syyskuussa 1973 Studio Instrument Rentalsin hallissa Hollywoodissa Kaliforniassa. Kappale ”Come On Baby” on nauhoitettu Fillmore Eastissä New Yorkissa maaliskuussa 1970 ja kappaleet ”Lookout Joe” ja ”Borrowed Tune” Broken Arrow -studioilla San Franciscossa joulukuussa 1972 ja joulukuussa 1973.
Glauber
Glauber tarkoittaa seuraavia:
Tonight’s the Night
Kappaleet ovat surumielisiä, ahdistuneita ja pessimistisiä. Synkkiä tunnelmia korostavat mustasävyiset kannet ja LP-julkaisun sisäpussi sekä poikkeuksellisesti mustat Reprisen levyetiketit. Albumin syntyaikoina Neil Youngin ystävät, Crazy Horse -yhtyeen kitaristi Danny Whitten ja roudari Bruce Berry, olivat molemmat kuolleet huumeiden yliannostukseen.
Albumi on nauhoitettu lyhyessä ajassa live-luonteisesti ilman päällekkäisäänityksiä. Muusikot tekivät teknisiä virheitä. Albumi ei vastannut levy-yhtiö Reprisen odotuksia ja sen julkaisua viivyteltiin. Albumilta ei ole julkaistu yhtään singleä. Ennen Tonight’s the Night -albumia julkaistiin Youngin seuraavaksi äänittämä albumi On the Beach.
Terhikki
Terhikki-rekisteri eli Terhikki on terveydenhuoltohenkilöstön tietoja sisältävä tietokanta, Terveydenhuollon ammattihenkilöiden keskusrekisteri. Sen avoimessa käytössä olevaa versiota kutsutaan nimellä JulkiTerhikki. Rekisterinpitäjä on Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto Valvira.
JulkiTerhikki
JulkiTerhikki on julkinen tietopalvelu, jonka sisältö päivitetään vuorokausittain Terveydenhuollon ammattihenkilöiden keskusrekisteristä. Palvelu avattiin 9. syyskuuta 2010. JulkiTerhikki sisältää seuraavat tiedot:
Pavement
Pavement oli yhdysvaltalainen indie rock -yhtye, joka perustettiin Stocktonissa, Kaliforniassa vuonna 1989. Yhtyeen jäseniä olivat: Stephen Malkmus (laulu ja kitara), Scott Kannberg (kitara ja laulu), Mark Ibold (basso), Steve West (rummut) ja Bob Nastanovich (perkussiot ja laulu). Pavement teki uransa aikana 5 pitkäsoittoa ja 9 EP:tä. Albumi Crooked Rain, Crooked Rain nousi brittikriitikoiden listalla vuoden 1994 parhaiden albumien joukkoon.
Yhtye hajosi vuonna 1999, mutta teki paluukiertueen vuonna 2010.
Vepsäläinen (huonekaluliike)
Vepsäläinen on suomalainen huonekalu- ja sisustusmyymäläketju, joka on keskittynyt valikoimassaan laadukkaaseen designiin. Yrityksen valikoimaan kuuluu niin kotimaista muotoilua kuin tunnettuja ulkomaisia merkkejä. Vepsäläisen myymiä nimekkäimpiä kotimaisia valmistajia ovat muun muassa Adea, Artek, Iittala, Interface, Muurame ja Woodnotes. Ulkomaisia huippubrändejä taas edustavat muun muassa Calligaris, Flos, Gubi, Fritz Hansen, Hästens, Jensen, Kartell, Knoll, Louis Poulsen, Natuzzi, Tempur ja Vitra. Tanskalaisen BoConceptin ja ranskalaisen Habitatin tuotteita Vepsäläinen myy franchising-periaatteella Suomessa.
Vepsäläinen on Suomen suurin design-kalusteita myyvä yritys. Ketjuun kuuluu parikymmentä myymälää eri puolella Suomea ja lisäksi yksi myymälä Tallinnassa sekä erilliset liikkeet Fritz Hansen Store, BoConcept Store, Hästens Store, Tempur Sleep Store sekä syksyllä 2019 Kampin kauppakeskukseen avattu Habitat Kamppi.
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1932
Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1932 pelattiin kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat loppuottelun vuoden 1932 Ruotsin jääpallomestaruudesta.
Vepsäläinen (huonekaluliike)
Vepsäläinen työllistää noin 185 työntekijää. Ketjun liikevaihto on kehittynyt viime vuosina positiivisesti. Vuonna 2020 se oli 57,3 milj. €. Nopeimmin ketju on kasvanut digitaalisissa kanavissa, joissa kasvuvauhti on ollut yli 100 prosentin vuositasoa.
Pietro Freschi
Pietro Freschi (6. elokuuta 1906 – 16. lokakuuta 1973) oli italialainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli siellä mukana saamassa pronssia perämiehettömässä nelikossa.
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1932
Lohkovoittajiksi selviytyivät Västerås SK ja IF Göta. Loppuottelu pelattiin Tukholmassa 6. maaliskuuta.
Vepsäläinen (huonekaluliike)
Vepsäläinen toimii kivijalkaliikkeiden lisäksi myös verkkokauppana (www.vepsalainen.com). Lisäksi Tori.fi-palvelussa on Vepsäläinen Design Marketplace -osasto, jossa on myynnissä mallikappaleita, valikoimasta poistuvia kalusteita ja yksittäisiä alennettuja tuotteita. Pari vuotta sitten avatun Vepsäläisen Design Market Placen kautta liikkuukin vuosittain jo miljoonien arvosta elämänkumppaneita, eli huonekaluja, jotka kestävät aikaa ja käyttöä.
Huonekalujen ja sisustustuotteiden myynnin lisäksi Vepsäläisen palveluihin kuuluvat sisustussuunnittelupalvelut sekä yritysasiakkaille tarjottavat projektimyynnin palvelut.
Historia
Vepsäläisen juuret ulottuvat aina vuoteen 1956 saakka, jolloin Kauko Vepsäläinen perusti huonekaluverhoomoon Helsinkiin Annankadulle. Muutamaa vuotta myöhemmin, vuonna 1959, verhoomo laajeni, ja Fredrikinkadulle avattiin ensimmäinen Vepsäläisen huonekalumyymälä. Toinen liike aukesi vuonna 1966 Lappeenrantaan. Vuonna 1972 yrityksen Kalustekartanoksi kutsuttu päämyymälä avattiin Espoon Vanhakartanoon, Kehä III:n varrelle. Espoon liike on 10 000 neliön kokonaispinta-alallaan edelleen Suomen suurin ja pisimpään yhtäjaksoisesti samalla paikalla toiminut hallimyymälä. Myymäläpinta-alaa Espoon liikkeessä on noin 6 400 neliötä.
Kauko Vepsäläisen jälkeen yrityksen vetovastuu siirtyi 1990-luvun alussa hänen kolmelle pojalleen: Timo Vepsäläisestä tuli toimitusjohtaja, Matti Vepsäläisestä markkinointijohtaja ja Juha Vepsäläisestä talousjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja.
Veljekset luotsasivat yritystä vuoteen 2006, jolloin sen pääomistajaksi ja toimitusjohtajaksi tuli kalustealan pitkänlinjan yrittäjä Mauri Ikola. Vuonna 2010 yritys vietiin konkurssiin nimellä Päijät-Hämeen Laskenta Oy. Tuolloin konserniin kuuluivat myös Koti-Idea ja Toivematto. Ketjun tarina jatkui Vepsäläisen brändin ja konseptin alla, ja ketjussa ja sen johdossa tehtyjen muutosten ansiosta ketjun taloudellinen tilanne on nykyään erittäin positiivisella tasolla.
Vepsäläinen nykyisin
Vaikeiden 2010-luvun alkuvuosien jälkeen yrityksen johtoon haluttiin tuoretta näkemystä, ja toimitusjohtajaksi valittiin vuonna 2017 mainostoimistotaustainen Jussi Lindholm. Ennen Vepsäläiselle siirtymistään Lindholm työskenteli Hasan & Patrnersin operatiivisena johtajana ja osakkaana ja oli useiden vuosien ajan ollut mukana tekemässä Vepsäläiselle markkinointia ja strategista suunnittelua. Lindholm on sekä kotimaassa että maailmalla palkittu markkinoinnin osaaja, joka on tehnyt pitkän uran tunnettujen kotimaisten ja kansainvälisten brändien parissa.
Lindholmin lisäksi Vepsäläisen johtoryhmässä ovat nykyisin talousjohtaja Mona Leivo, ostojohtaja Marko Ikola, markkinointijohtaja Outi Lahtinen, järjestelmistä vastaava Mika Rusila ja projektimyynnistä vastaava Jari-Pekka Jokio, jolla on vuosien kokemus projektimyynnistä muun muassa Isku Interior Oy:ssa. Johtoryhmään kuuluu lisäksi ketjun kivijalkaliiketoiminnasta ja asiakaskokemuksesta vastaava kaupallinen johtaja Jessica Nyholm-Silvennoinen, joka ennen Vepsäläiselle siirtymistään teki pitkän uran Stockmannilla, missä hän vastasi muun muassa Helsingin keskustan tavaratalon liiketoiminnasta.
Tunnustusta on saanut myös Vepsäläisen Stadion-tuolin lanseeraus: sille myönnettiin alkuvuonna 2017 markkinointikilpailu Kultajyvän nimikkopalkinto. Muotoilija Tapio Anttilan suunnitteleman Stadion-tuolin taustalla on ajatus antaa uusi elämä Olympiastadionin remontin yhteydessä ylijääneille katsomoistuimille. Rajatussa erikoiserässä vanhan stadion puupenkit saivat alleen metalliset jalat.
Vuonna 2019 Vepsäläinen ja Iittala lanseerasivat Stadin Leimu -valaisimen, joka kertoo Helsingin historiaa sen puisen jalkaosan kautta. Jalat on nimittäin tehty Helsingin Mechelininkadun varressa kasvaneiden lehmuksien rungoista. Jokaiseen jalkaan on kaiverrettu tarkat koordinaatit kohtaan, josta puu on peräisin. 50 valaisimen erikoiserä myytiin loppuun alle puolessa tunnissa. Seuraavana vuonna Vepsäläinen ja Iittala lanseerasivat Mansen Leimu -valaisimet, joiden jalkaosissa on käytetty Tampereen ratikkatyömaan alta kaadettuja Hämeenkadun lehmuksia.
Axel Wiklund
Axel Walfrid Wiklund (20. marraskuuta 1872 Värtsilä – 10. joulukuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen Turussa vaikuttanut liikemies ja kauppaneuvos.
Wiklundin vanhemmat olivat urakoitsija Anders Wiklund ja Emma Bagarnäs. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta 1891 ja opiskeli Polyteknillisessä opistossa valmistuen arkkitehdiksi 1895. Hän omisti jo opiskeluaikanaan polkupyöräliikkeen ja muutettuaan Turkuun 1895 hän osti Eerikinkadun ja Kauppiaskadun kulmatalossa sijainneen Turun Rakennuskonttorin rautakaupan yhdistäen siihen polkupyöräliikkeensä. Tästä rautakaupasta kehittyi Oy Wiklund Ab ja Axel Wiklund toimi tämän yrityksen toimitusjohtajana 1899-1918 ja yhtiön johtokunnan puheenjohtajana 1918-1940. Hän oli myös perustamassa Rautakonttori Oy:tä ja oli sen hallintoneuvoston puheenjohtajana 1918-1940. Wiklund oli Turun kaupunginvaltuuston ja rahatoimikamarin jäsenenä sekä toimi Turun kauppiasyhdistyksen puheenjohtajana. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1920.
Oy Wiklund Ab:n tavaratalo siirtyi Turun Osuuskaupan haltuun 1950-luvulla ja se toimii nykyisin nimellä Sokos Wiklund.
Wiklund omisti vuodesta 1915 Hannulan kartanon Askaisissa ja harjoitti siellä hevosjalostusta. Hän perusti Lausteen poikakodin ja toimi sen johtokunnan puheenjohtajana. Turun Soitannollisessa seurassa Wiklund oli kassanhoitajana ja puheenjohtajana. Hän oli Turun rahatoimikamarin jäsenenä 23 vuoden ajan vuoteen 1916 saakka ja oli useita vuosia myös Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Wiklund oli naimisissa vuodesta 1895 Anna Lovisa Ingeborg Laquistin kanssa.
Ang Lee
Ang Lee (, s. 23. lokakuuta 1954 Pingtung) on taiwanilainen kahdesti Oscar-palkittu elokuvaohjaaja, joka on myös tuottanut, käsikirjoittanut ja leikannut elokuvia, sekä näytellyt yhdessä elokuvassa. Hän sai koulutuksensa Yhdysvalloissa ja asuu nykyään siellä. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat Järki ja tunteet (1995), wuxia-elokuva Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme (2000), Hulk (2003) ja Brokeback Mountain (2005), josta hän voitti parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon. Vuonna 2013 hän voitti toistamiseen parhaan ohjauksen Oscarin elokuvallaan Piin elämä.
Yksityiselämä
Ang Leen vaimo on Jane Lin, jonka kanssa hän on ollut naimisissa vuodesta 1983 lähtien. Heillä on kaksi poikaa, 1984 syntynyt Haan ja 1990 syntynyt Mason.
Kybalion
The Kybalion: Hermetic Philosophy (”Hermeettinen filosofia”) julkaistiin alun perin vuonna 1912 nimimerkillä "the Three Initiates" (suom. "Kolme Tulokasta", "Kolme Vihkimystä", "Kolme Kastetta"). Kirja sisältää synkretistisen jumalan Hermes Trismegistoks en opetuksen pääkohdat.
Yleiskuvaus
thumb|313x313px|Ranskankielisen laitoksen kansikuva Yogi Publication Society julkaisi Kybalionin vuonna 1912 ensimmäisen kerran. Nykyisin kirja on vapaasti yleiseen käyttöön asetettu teos ja se löytyy internetistä. Kirjan itsensä mukaan sen opetukset on rakennettu muinaisen hermetismin päälle. Kirja sisältää myös ennustuksen, jonka mukaan se ilmestyy lukijansa elämään juuri silloin, kun sen aika on. Toinen mielenkiintoinen kielikuva löytyy heti kirjan otsikkosivulta, jossa todetaan: "Viisauden huulet ovat suljetut muilta paitsi ymmärtäväisiltä korvilta."
Mentaalinen Transmutaatio
Mentaalinen Transmutaatio (kuvattu myös "Mentaalinen Alkemia", "Mentaalisen Kemian Taide") viittaa ihmisen kykyyn muuttaa omaa mielentilaansa ja siihen liittyviä olosuhteita sekä kykyyn vaikuttaa toisten ihmisten vastaaviin. Sitä on kutsuttu myös "Mystisen Psykologian" erääksi muodoksi.
Seitsemän Luonnonlakia
Kirjassa on pyhitetty erillinen kappale jokaiselle seitsemälle luonnonlaille (tai "Prinsiipille", "Aksioomalle"):
Mentalismin Laki
Mentalismin Laki kiteytyy ajatukseen: "Kaikki on mentaalista" sekä "Kaikkeus on Mieli".
Vastaavuuden Laki
Vastaavuuden Laki sisältää periaatteen, että elämän ja olemisen ilmiöiden useilla tasoilla on aina vastaavuuksia. "Niin Ylhäällä kuin Alhaalla; sekä niin Alhaalla kuin Ylhäällä." Vastaavuuden lain mukaan ilmenee harmoniaa, yhteisymmärrystä sekä vastaavuutta ainakin seuraavilla tasoilla:
Värähtelyn Laki
Värähtelyn Lain mukaan Kaikkeudessa jokainen olevainen asia on liikkeessä, eikä mikään olevainen lepää, ja siksi kaikki liikkuu, värähtelee ja kiertää kehää. Värähtelyn lain mukaan erovaisuudet Materian, Energian, Mielen ja jopa Hengen ilmentymisessä johtuu vain niiden erilaisesta “värähtelystä”. Mitä korkeammalle henkilö sijoittuu värähtelyasteikolla, sen korkeammaksi värähtely käy. Tällä asteikolla Kaikkeus värähtelee äärettömästi, jolloin se on hyvin lähellä lepotilaa. Lain mukaan on olemassa miljoonittain erilaisia värähtelyasteita niistä suurimman eli Kaikkeuden ja pienemmän välissä.
Henkinen transformaatio on kuvattu yhdeksi tämän lain käytännön sovellukseksi. Jotta ihminen voi muuttaa mentaalista tilaansa, tulee hänen muuttaa värähtelyään. Tämän voi tehdä mielen voimalla, korjaamalla fokuksen johonkin haluttuun tilaan.
Polariteetin Laki
Polariteetin Laki perustuu ideaan, että kaikki asiat ovat dualistisia, kaikilla on kaksi napaa, ja kaikilla asioilla on vastakohtansa.<span class="cx-segment" data-segmentid="222" id="cxe0e5add1310dfecb" data-cx-draft="true" data-source="e0e5add1310dfecb" data-cx-weight="3" contenteditable="true"> Kaikilla ilmaisuilla asioilla on kaksi puolta, kaksi aspektia, tai kaksi napaa. Kaikki asiat ”ovat” ja ”ei ole” yhtä aikaa, ja kaikki totuudet ovat vain puoli-totuuksia, jolloin jokainen totuus on puoliksi valhe. Ja koska kaikilla asioilla on kaksi puolta, ovat nämä vastakohdat identtisiä luonteeltaan, mutta eroavaisia vain asteeltaan. Vastakohdat tapaavat toisensa ja kaikki paradoksit voidaan sovitella.
Rytmin Laki
Rytmin Lain mukaan jokainen asia voidaan mitata edestakaisessa liikkeessä, sisään virtauksessa ja ulos virtauksessa, nousuvedessä ja laskuvedessä, heilahdusliikkeessä eteenpäin ja taaksepäin, kuin heilurissa. Lain mukaan jokaisella vastinparilla on oma rytminsä, jopa navoilla, ja siksi rytmi liittää läheisesti Polariteetin Lakiin. Voidaan ajatella, että tämä laki mahdollistaa siirtymisen navalta toiselle, ja ei välttämättä suoraan vastakohdalta toiselle, vaan myös niiden välille.
Syyn ja Seurauksen Laki
Syyn ja Seurauksen Laki selittää miten jokaisella syyllä on seurauksensa, sekä miten jokaisella seurauksella on syynsä. Lain mukaan muutosta ei ole olemassakaan sellaisenaan, vaan jokainen muutokselta vaikuttava asia on vain seurausta jostakin siihen johtaneesta syystä, joka saattaa sillä hetkellä olla tuntematon tai vaikea ymmärtää ja havaita.
Riku Säärelä
Riku Säärelä (s. 14. syyskuuta 1990) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-liigassa pelaavia Tervareita. Hän debytoi liigassa kaudella 2012–2013. Kaudella 2013–2014 Säärelä voitti Tervareiden kanssa liigassa hopeaa, häviten finaaleissa Ilves FS:lle.
Kybalion
Sukupuolen Laki
Sukupuolen Lain mukaan kaikissa asioissa ilmenee niiden sukupuoli: jokaisessa asiassa on maskuliininen ja feminiininen prinsiippi: sukupuoli ilmenee kaikilla tasoilla. Esim. pattereilla on uros ja naaras navat, kuten Maapallollakin. Sukupuolen Lakia ei siis tule rajoittaa koskettamaan vain ihmisten sukupuolta, vaan ennemminkin "luomista; generoimista; synnyttämistä; tuottamista..." yleisellä tasolla.
Riku Säärelä
Säärelä on pelannut myös Suomen futsalmaajoukkueessa. Hän debytoi siinä vuonna 2013. Säärelä on pelannut maajoukkueessa kuusi ottelua ilman maaleja. Hän oli 170 senttimetriä pitkä ja painoi 65 kilogrammaa.
Kybalion
Sukupuolen Laki
Mentaalisen sukupuolen maskuliininen prinsiippi on ulospäinsuuntautunut, antava ja ilmaiseva prinsiippi. Vastaavasti feminiininen prinsiippi on vastaanottava ja muilta vaikutteita omaksuva prinsiippi. Sanotaan, että kahden mentaalisen prinsiipin välillä on vallittava tasapaino. Jos maskuliininen prinsiippi saa vallan, se aiheuttaa itsehillinnän, järjen ja järjestyksellisyyden puutetta ja näin ollen ajaa mielen kaaokseen. Toisaalta jos ihmisellä on vallitseva feminiininen prinsiippi, hän voi tyytyä vain heijastamaan kaikkea ilman, että saa koskaan mitään todellista aikaiseksi ja lopulta tämä lamaannuttaa ihmisen. Kun maskuliininen ja feminiininen prinsiippi työskentelevät yhdessä, jokaista tekoa edeltää ajatus ja sen vuoksi onnistumisia seuraa. Näin mentaaliset prinsiipit täydentävät toinen toisensa.
Kirjoittajat
Nimimerkki "Three Initiates", joka Kybalionin on kirjoittanut, teki päätöksen pysyä loppuun asti nimettömänä. Tämä on luonnollisesti aiheuttanut paljon spekulaatioita siitä, kenen käsialaa kirja oikeasti on ollut. Tunnetuimpia kirjoittajaehdokkaita ovat olleet William Walker Atkinson, Paul Foster Case ja Elias Gewurz.
Riku Säärelä
Säärelä on töissä Linnakankaan koulussa.
Kaapelimodeemi
Kaapelimodeemi on kaksisuuntaisessa kaapelitelevisioverkossa toimiva päätelaite (modeemi). Yleisin kaapelimodeemin avulla toteutettava palvelu on laajakaistainen Internet-yhteys. Tällöin kaapelimodeemi kytketään palvelun tilaajan kotona kaapelitelevisioverkon antennirasiaan. Kaapelimodeemi muuntaa antennista tulevan signaalin tietokoneiden ja muiden oheislaitteiden käyttämään muotoon. Kaapelimodeemissa voi olla Ethernet-liitin ja langaton tukiasema muuntamaan kaapeliverkon tietoliikenteen yhteyskäytäntö Ethernet-yhteyskäytännöksi ja päinvastoin. Verrattuna esimerkiksi DSL-yhteyteen, kaapelimodeemiliittymä aktivoidaan asiakkaan verkkoalueelle heti ostovaiheessa. Myöskin nopeuden vaihto onnistuu poikkeuksetta välittömästi. Operaattorin palvelin tunnistaa kaapelimodeemin sen MAC-osoitteen perusteella ja antaa oikean määrän kaistaa.
Suomessa kaapelimodeemiverkossa käytettäviä standardeja ovat euroDOCSIS 1.1, 2.0 ja 3.0. 100Mbit/s ja sen ylittäviä liittymiä tarjoavat suurimmat kaapelimodeemioperaattorit Kaisanet, Elisa, Telia ja DNA. Pienemmät operaattorit tuottavat yhteyksiä pääasiassa muilla tekniikoilla. Kaapelimodeemiliittymän nopeus on yleensä asymmetrinen. Paluusuunnan nopeus on yleensä merkittävästi hitaampi kuin latausnopeus. DNA:lla on 2013 vuodesta lähtien ollut nopein liittymä, 350/20Mbit/s. Nykyisin keskiluokan yhteyksillä on yleensä 10Mbit/s lähetyskaistaa. Käytännössä näin suuriin nopeuksiin päästään vain tehokkaalla laitteistokokoonpanolla ja Ethernet-kaapelilla suoraan modeemiin. Vaikka käytettävät verkkokortit ja mahdolliset kuluttajahintaiset kytkimet ja reitittimet tukisivatkin 1 Gbit/s nopeuksia, ei niiden suorituskyky välttämättä riitä 200 Mbit/s nopeuteen. Langattomalla verkolla huippunopeudet jäävät saavuttamatta, sillä nopeimmallakin 802.11n-standardilla ylletään käytännössä 100 Mbit/s nopeuteen. Uusimmilla 802.11ac-tekniikkaa tukevilla laitteilla voidaan päästä jopa 500Mbit/s nopeuteen.
CMTS (Cable Modem Termination System) on kaapelitelevisioverkon laitetilassa oleva koaksiaali- ja kuitukaapelit päättävä keskitin. Yhteys kotoa Internetiin toteutetaan yhdellä paluusuuntaisella taajuuskaistalla ja yhteydet koteihin toisella myötäsuuntaisella kaapelimodeemikäyttöön varatulla taajuuskaistalla, joka vastaa yhden televisiokanavan käyttämää taajuuskaistaa. Samassa verkon haarassa on internet-liikennettä varten varattu yleensä useita myötä- ja paluusuunnan taajuuskanavia, joiden tarjoamaa tiedonsiirtokapasiteettia kaapelimodeemit jakavat.
Standardit
Aikaisemmin USA:ssa käytettiin standardia DOCSIS (nyt versio 2.0) ja Euroopassa standardia DAVIC. Eurooppalainen versio on kuitenkin saanut väistyä amerikkalaisen standardin eurooppalaistetun euroDOCSIS-version tieltä.
euroDOCSIS-standardissa kehysrakenne on DVB-standardin mukainen, kanavanvarausmenetelmä on TDMA ja modulointimenetelmä kaapelissa on QPSK ja QAM.
euroDOCSIS-määrittelyt ovat saatavissa tComLabs-sertifiointiyrityksen sivuilta. DOCSIS-määrittelyn ovat saatavissa DOCSIS-sivustolta.
Sivakka
Sivakka eli Sivakkavaara on kylä Nurmeksen Valtimolla, Pohjois-Karjalassa. Se sijaitsee n. 20 kilometriä Valtimon keskustasta Kuhmoon päin, erämaiden keskellä. Asukkaita on n. 20. Kylän asutukset sijaitsevat Sivakkajärven lähellä. Järvestä laskee Valtimon vesistöön Sivakkajoki. Sivakassa on kaksi kyläkeskittymää: Sivakka ja Peri-Sivakka. Peri-Sivakan talot sijaitsevat korkealla vaaralla. Sivakkavaara on Valtimon Rasimäen kanssa eräs Suomen eniten tutkituista kylistä. Vaaran laella on jopa omenapuu tuottanut hedelmää, koska halla ei ole siellä ollut uhkana toisin kuin alavammilla mailla. Alueelta on löydetty mm. vuolukivi- ja hopeaesiintymä, joita ei ole katsottu kannattavaksi vielä hyödyntää.
Historia
Sivakkaan saapuivat ensimmäiset asukkaat 1500-luvulla Autiojärven ranta-alueelle. Koska Peri- Sivakasta on löytynyt merkkejä ortodoksisesta kalmistosta, on arveltu heidän olleen karjalaisia. Noista varhaisista asutuksista on merkkinä järven nimi ja asuinpaikkojen jäänteet järven rannoilla. Asukkaat elivät pyytämästään riistasta ja kalasta. Myöhemmin alettiin raivata kaskea Sivakan vaaroille.
Kylän oma koulu valmistui vuonna 1935. Koulu lakkautettiin oppilaspulan takia 1980-luvulla. Koulussa on parhaimmillaan ollut oppilaita 1950- ja 1960-luvuilla 70 oppilasta. Nykyisin koululla järjestetään erilaista ohjelmaa. Asukkaita kylässä oli enimmillään 1950-luvulla yli 300. Sivakan viimeisin savupirtti Koiravaaran Yläpihassa oli käytössä vuoteen 1935.
Nimistöstä
Sivakka tarkoittaa suksea. Sivakan kylässä on perimätiedon mukaan käynyt hiihtäen verovouti Simon Affleckin renki, joka Myllypuron rinteessä oli kaatunut ja katkaissut suksensa. Tästä syystä hän joutui tekemään matkaa yhdellä suksella ja kirosi kylän Sivakaksi.
Toisen tarinan mukaan nimi Sivakka tulee, kun Hilippa Vornanen Itä-Karjalasta oli hiihtänyt Mujejärveltä Sivakan kautta Maanselkään. Ja sillä matkalla katkesi suksi Sivakassa, josta kerrotaan kylän nimen tulleen.
Classic (Mac OS X)
Yleisesti
Classic on ohjelmallinen ympäristötulkki, jonka juuret ovat Applen OS X:n kehitysversion (koodinimi Rhapsody) Blue Box -ohjelmatulkissa. Sen tarkoituksena on muuntaa ohjelman käyttämät vanhan järjestelmän API-kutsut uudemman järjestelmän mukaisiksi.
Mac OS X Tiger oli viimeinen käyttöjärjestelmän versio, joka tuki Classic-emulaattoria.
Ohjelmointiympäristö
Classic tarkoittaa myös ohjelmointiympäristöä. Se on yksi Mac OS X:n viidestä ympäristöstä; muut ovat Carbon, Cocoa, POSIX, ja Java.
BMH Technology
BMH Technology on Raumalla toimiva yritys, joka kehittää nykyisin ympäristöystävällisiä energiaratkaisuja.
Yritys aloitti vuonna 1936 nimellä Ammus Oy, ja se sijaitsi oli Raumalla Kaivopuistossa. Se huolehti muun muassa talvi- ja jatkosodan aikaisesta puolustusmateriaalin tuotannosta. Yhtiön perustaja Rafael "Rafu" Lönnström (1892–1943) oli perustanut myös Helsinkiin Sytytin Oy:n vuonna 1929, joka vuonna 1940 muutti Raumalle ja yhtyi Ammus Oy:n kanssa 1959 Ammus-Sytytin Oy:ksi. Yhtyneistä yhtiöistä tuli 1971 Lönnström Oy, joka 1973 myytiin Huhtamäki-konsernille. Joidenkin lähteiden mukaan yhtiö lakkautettiin 1983 Rauman Venttiili ja Kone Oy:nä. Lukuisten omistaja- ja nimenvaihdosten jälkeen yhtiön nimi on kuitenkin nykyisin BMH Technology Oy, joka valmistaa jätteen sekä kiinteän polttoaineen käsittelyjärjestelmiä.
Vuoden 1953 kapearaidemainoksesta (englanniksi) käyvät ilmi seuraavat tiedot Ammus Oy:stä:
Ophrys gottfriediana
Ophrys gottfriediana on koruorhojen sukuun kuuluva kämmekkäkasvi.
Sen pystyvartisessa kukinnossa on muutamia, hyönteistä muistuttavia kukkia. Kukassa huuli on viininpunainen, reunoilta samettinukkainen ja keskeltä kiiltävä. Siinä on valkoinen kuvio. Lähimmät kehälehdet ovat ohuet, punertavan vaaleanvihreät. Muut kehälehdet ovat vaaleanpunaisia.
Laji on kotoperäinen Kreikassa.
Nizza
Nizza ( /nis/) on kaupunki Välimeren rannikolla Ranskan kaakkoisosassa. Se on Alpes-Maritimesin departementin pääkaupunki, ja sen väkiluku oli vuonna 2011 noin 348 000 ja esikaupungit mukaan luettuina lähes miljoona.
Antiikki
Nizza perustettiin joskus vuosien 260–154 eaa. välillä kreikkalaisena siirtokuntana nimellä Nikaia, mikä viittaa voittoon. Se perustettiin Massaliasta käsin. Myöhemmin kaupungista tuli roomalainen kaupunki. Roomalaiset tunsivat sen latinaksi nimellä Nicaea.
Myöhempi historia
Keskiajalla asutus vetäytyi rannan linnavuorelle. Kaupunki joutui 1200-luvulla Provencen kreivien hallintaan. Vuodesta 1388 Nizza kuului Savoijiin, josta myöhemmin muodostettiin Sardinian kuningaskunta, ja Nizzasta tuli siihen kuuluneen Nizzan kreivikunnan pääkaupunki. Vuonna 1860 Nizza liitettiin Ranskaan.
pienoiskuva|vasen|Nizzan satama. Ranskan kansallispäivän juhlassa, torstaina, 14. heinäkuuta 2016 Nizzassa tapahtui terrori-isku, kun kuorma-auton kuljettaja ajoi suurta väkijoukkoa päin samalla ampuen ihmisiä. Iskussa kuoli ainakin 84 ihmistä, joista suuri osa oli lapsiperheitä. Yli 300 ihmistä loukkaantui.
Nizza lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2021.
Maantiede ja kaupungin rakenne
pienoiskuva|vasen|[[Promenade des Anglais iltavalaistuksessa Hotel Suissesta nähtynä.]]
Nizza sijaitsee Välimeren rannikolla Ranskan Rivieralla 32 kilometriä Italian rajalta länteen. Kukkuloiden suojaamassa kaupungissa on miellyttävä ilmasto.
Kaupungissa on säilynyt merkittävä keskiaikainen vanha kaupunki, jossa on hyväkuntoisia barokkirakennuksia. Vanha kaupunki on linnakukkulaksi (Le Château) kutsutun graniittikukkulan länsipuolella. Itse linna on tuhoutunut 1700-luvun alussa.
Venäjän jääkiekkoliitto
Liiton presidenttinä toimii entinen maalivahti Vladislav Tretjak. Sen kaikki maajoukkueet pelaavat korkeimalla sarjalla.
Venäjän jääkiekkoliitto perustettiin 1. huhtikuuta 1952. Maassa oli vuonna 2009 yhteensä 82 967 rekisteröityä pelaajaa, joista miehiä on 25 750, naisia 257 ja junioreita 56 750.
Nizza
Maantiede ja kaupungin rakenne
Merenrantaa pitkin kulkee useiden kilometrien pituinen maineikas rantabulevardi Promenade des Anglais. Sen ajokaistoja erottavat kukkapenkit ja palmujen rivit.
Talous
Nizza on Ranskan Rivieran tärkein matkailukohde. Vuonna 2011 Ranskan Rivieralla kävi 11 miljoonaa matkailijaa.
Nizzassa on huomattavaa hajuvesi-, kone- ja elektroniikkateollisuutta.
Liikenne
Nizzasta on yhteydet TGV-suurnopeusjunalla Pariisiin ja Ranskan pohjoisosiin. Kaupungin lentoasema kuuluu Ranskan vilkkaimpiin.
Kaupunkiin valmistui vuonna 2007 raitiotielinja. Linjastoa laajennetaan 2010-luvulla.
Urheilu
Jalkapallojoukkue OGC Nice pelaa Ranskan pääsarjassa. Nizza on tunnettu myös kuuluisan pyöräilykilpailun Pariisi–Nizza-ajon maalipaikkana.
Liittoneuvosto (Itävalta)
Liittoneuvosto (saks. Bundesrat) on Itävallan kaksikamarisen parlamentin ylähuone. Liittoneuvostoon kuuluu 61 edustajaa, jotka ovat Itävallan osavaltioden maapäivien valitsemia. Liittoneuvosto käyttää lainsäädäntövaltaa yhdessä kansallisneuvoston kanssa ja sillä on veto-oikeus alahuoneen lakeihin.
Kaukkaanlampi
Kaukkaanlampi on Keski-Suomessa Jyväskylän Oravasaaren kylässä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 25 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Se sijaitsee Märännysmäen ja Hyppyriäisenmäen pohjoispuolella sijaitsevassa matalassa laaksossa. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 0,54 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys on 3,8 metriä, joka saavutetaan järven keskiosassa. Lammen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka katkeaa kolmesta kohdasta pellonreunaksi.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Leppäveden alueella (14.31), jonka Leppäveden lähialueeseen (14.311) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 82,8 metriä mpy. Sen kaakkoisrannassa on karttaan merkitty lähde, jonka vedet valuvat järveen. Järveen laskee luontainen puro etelästä mäkien välisestä laaksosta. Puron valuma-alueen latvajärviä ovat esimerkiksi Iso Iilijärvi, Pieni Salmijärvi, Iso Salmijärvi ja Kivikeskus. Järven laskujoki on Pienijoki, joka lähtee järven koillispäästä. Se laskee alle 500 metrin päässä Leppäveden Oravasaarenselän Kaukkaanlahteen. Oja alittaa matkallaan valtatien 4 ja seututien 644.
Historiaa
Vuoden 1963 peruskartassa on järvi eteläosastaan lähes kokonaan peltomaiden ympäröimänä. Pellot kuuluvat kahdelle maatilalle, joille tulee tie nykyiseltä seututieltä. Järven koillisrannassa on jo yksi kesämökki. Vuoden 1985 karttaan mennessä on rannoille rakennettu kolme muuta mökkiä. Vuoteen 1985 asti on kartoissa ilmoitettu vedenpinnan korkeudeksi 83,4 metriä mpy. Jossakin vaiheessa tämän jälkeen on järvessä toimitettu järvenlasku, sillä nykinen pinnankorkeus on 82,8 metriä mpy. eli 0,6 metriä alempana.
Kemin vaakuna
thumb|150px|Kemin vaakuna Kemin vaakuna on Kemin kaupungin tunnus. Vaakunan aiheen lohi oli aikanaan mukana jo Kemin pitäjän sinetissä, ja se korosti Kemijoen merkitystä noina aikoina lohijokena. Ankkuri viittaa merenkulkuun. Pitäjän sinetistä peräisin oleva lohi esiintyy myös Keminmaan vaakunassa.
Vaakunan selitys kuuluu ”katkoisen kilven punaisessa yläkentässä hopeinen ankkuri, sinisessä alakentässä hopealohi.” Vaakunan on suunnitellut G. A. Kajanus, ja se on hyväksytty 28. toukokuuta 1873. Kyseessä on Suomen vanhin edelleen alkuperäisessä muodossa käytössä oleva kunnanvaakuna.
Ennen nykyisen vaakunan vahvistamista kamreeri Konstantin Wallenius ehdotti kaupungille vaakunaa, jossa oli kuvattuna Väinämöinen kanteleineen Sauvosaaren rannalla. Vaakunan katsottiin kuitenkin rikkovan heraldiikan sääntöjä, eikä sen aihe liittynyt mitenkään kaupunkiin, jonka johdosta ehdotusta ei otettu käyttöön.
No Fear
No Fear on suomalaisen rockyhtye The Rasmuksen single. Se on yhtyeen kuudennen pitkäsoiton Hide from the Sunin ennakkoesittelyraita ja ensimmäinen single. Se julkaistiin Suomessa elokuussa 2005, ja se pääsi julkaisuviikollaan Suomen virallisen singlelistan sijalle yksi. Kappale on Hide from the Sunin menestynein hitti. Singlen kansi on The Rasmuksen tyyliin nähden harvinaisesti vaaleasävyinen, kuten Hide from the Sun-albuminkin kansi. Yhtyeen musiikki on siitä huolimatta aivan yhtä synkkää kuin aiemmalla albumilla, Dead Lettersillä.
No Fearin videossa näytetään yhtye soittamassa kappalettaan huoneessa, jonka seinällä on perhostauluja. Videolla esiintyy myös nuori nainen, joka seuraa perhosia ulos makuuhuoneestaan ja kävelee katolla sekä autotiellä, jossa autot törmäävät juuri hänen takanaan. Loppupuolella hän putoaa lasikaton läpi ja lopussa hän on kauniissa metsikössä, jossa on perhosia. Singleltä löytyy myös toinen kappale albumilta, Immortal, josta julkaistiin myöhemmin video mutta ei kuitenkaan singleä. Mukana on myös remix-versio kappaleesta, sekä The Rasmus Player Software, ohjelma, jolla voi katsoa yhtyeen kuvia, videoita ja internetsivuja.
William M. Jennings Trophy
William M. Jennings Trophy on yksi NHL:n vuosittain jakamista palkinnoista. Palkinto myönnetään sen joukkueen maalivahdille, tai kahdelle ensimmäiselle maalivahdille, joka on päästänyt runkosarjassa vähiten maaleja. Maalivahdin pitää olla pelannut kauden aikana vähintään 25 ottelua.
Useimmin William M. Jennings Trophyn ovat voittaneet Martin Brodeur ja Patrick Roy (5), joiden jälkeen tulevat Ed Belfour (4) ja Brian Hayward (3).
Historia
Kauteen 1980–1981 asti William M. Jennings Trophyn kriteereillä jaettiin Vezina Trophy -nimistä palkintoa. Tässä palkinnossa oli kuitenkin ongelmana se, että sen voitti usein vain parhaassa joukkueessa pelannut maalivahti, ei itse paras. Niinpä kaudeksi 1982–1983 Vezina Trophyn rinnalle perustettiin nykyinen William M. Jennings Trophy, ja Vezina Trophya ryhdyttiin jakamaan sille maalivahdille, jonka NHL-seurojen toiminnanjohtajat (general managers) olivat äänestäneet parhaaksi.
William M. Jennings Trophy -voittajat
Huom.: Ennen vuotta 1982 samoilla kriteereillä jaettiin Vezina Trophyä.
Voittajat maittain: (1982-2023)
Murasaki Shikibu
pienoiskuva|Murasaki Shikibu. Murasaki Shikibu (, noin 978 Kioto – noin 1014 Kioto ) oli kirjailija ja runoilija, joka palveli hovinaisena Heian-aikakauden keisarillisessa Japanissa. Hänen tunnetuin kirjansa on 54-osainen Genjin tarina, joka on kirjoitettu japanin kielellä noin vuosien 1000 ja 1008 välissä.
Murasaki Shikibun oikeaa nimeä ei tunneta. Nimen Murasaki hän sai luultavasti romaaninsa sankarittarelta. Shikibu viittaa puolestaan hänen isänsä asemaan seremoniaministeriössä (shikibu-shō). Murasaki kuului aatelisen ja vaikutusvaltaisen Fujiwara-klaanin haaraan. Hän sai hyvän koulutuksen ja oppi myös kiinaa, mikä on yleensä mahdollista vain miehille. Murasaki meni naimisiin kaukaisen sukulaisensa Fujiwara Nobutakan kanssa. He saivat tyttären, mutta Murasaki jäi leskeksi vain kahden vuoden avioliiton jälkeen.
Jäätyään leskeksi vuonna 1001 Murasaki ryhtyi kirjoittamaan Genjin tarinaa, jota pidetään maailmankirjallisuuden ensimmäisenä romaanina. Tarina kuvaa prinssi Hikaru Genjin elämän syntymästä kuolemaan. Jotkut kriitikot uskovat, että Genjin tarina kirjoitettiin vuosien 1001 ja 1005 välisenä aikana, mutta todennäköisesti pitkä ja monimutkainen romaani kirjoitettiin paljon pidemmän ajan kuluessa. Murasaki kutsuttiin vuonna 1005 palvelemaan hoviin, ja siellä hän pystyi todennäköisesti jatkamaan kirjoitustyötä. Genjin tarina on oikeastaan ainoa lähde Murasakin elämästä, ja siinä on myös otteita Fujiwara no Shōshin hovista.
Tarina toi Murasakille mainetta, ja kun hän meni keisarinna Shoshin (Akikon) hovin palvelukseen, hän ryhtyi kirjoittamaan päiväkirjaa Murasaki Shikibu Nikki. Lisäksi hän kirjoitti runoja, joita on julkaistu suomeksi antologioissa Kirsikankukkia (WSOY, 1951) ja Kuuntelen, vieras (Otava, 1960). Genjin tarinasta on Marutei Tsurunen suomentanut neljä osaa, runot on suomentanut Kai Nieminen, joka sai työstään Kääntäjien valtionpalkinnon 1991. Nieminen suomentaa teoksen uudestaan.
Tyylitelty kuva Murasaki Shikibusta on ollut 2000 jenin setelin kääntöpuolella vuodesta 2000 lähtien.
Lothar Rendulic
Lothar Rendulić ( [], ) oli kroaattisukua ollut itävaltalainen lakitieteen tohtori ja kenraalieversti Saksan armeijassa. Toisessa maailmansodassa Rendulic komensi Suomen Lapista käsin Neuvostoliittoa vastaan hyökännyttä 20. vuoristoarmeijaa. Lapin sodassa 1944–1945 Rendulic komensi joukot tuhoamaan vetäytyessään kaikki rakennukset, sillat, tiet, rautatiet, lentokentät ja reitille osuneen yksityisomaisuuden. Samoin toimittiin Norjan Ruijassa väestön pakkosiirron jälkeen. Aikaisemmin Kroatiassa ollessaan Rendulic syyllistyi sotarikoksiin teloituttamalla siviilejä.
Sotilasura
Rendulic palveli 1938–1940 XVII Armeijakunnan esikunnassa, 1940 14. Divisioonan vt. komentajana, 1940–1942 52. Divisioonan komentajana ja 1942–1943 XXXV Armeijakunnan ylipäällikkönä. Ennen Lapin-komennustaan hän toimi 2. Panssariarmeijan ylipäällikkönä Jugoslaviassa elokuusta 1943 kesäkuuhun 1944. Tämän jälkeen hänet siirrettiin Pohjois-Norjan ja -Suomen saksalaisjoukkojen komentajaksi.
Suomen saksalaisjoukkojen komentaja
Lapissa Rendulic toimi 20. vuoristoarmeijan (20. Gebirgs-Armee) ylipäällikkönä lento-onnettomuudessa 23. kesäkuuta 1944 kuolleen kenraalieversti Eduard Dietlin jälkeen. 20. vuoristoarmeija vastasi Pohjois-Suomen puolustuksesta Kuusamosta Petsamoon ja Jäämerelle tavoitteenaan vallata Muurmansk ja katkaista Neuvostoliiton huoltoyhteydet. Joukkojen vahvuus oli runsaat 200 000 miestä.
Toiminta Lapin sodassa: panttivanki- ja hävityskäskyt
thumb|260px|Lothar Rendulic (oik.) ja kenraali [[Karl Weisenberger vuonna 1944.]]
Suomalaisten 1. lokakuuta 1944 tekemä Röytän maihinnousu yllätti saksalaiset ja uhkasi operaatio Birken mukaan tapahtuvaa turvattua vetäytymistä uusiin puolustusasemiin Lapissa. Tornionlaakson taisteluiden alkuvaiheessa suomalaiset olivat saaneet sata saksalaista sotavankia. Lisäksi suomalaisten hallussa oli kaksi sairaalaa saksalaispotilaineen. Kiristääkseen sotavangit vapaiksi Rendulic antoi käskyn vangita suomalaisia siviilejä. Vangitsemiset alkoivat 1. lokakuuta, ja kaiken kaikkiaan saksalaiset ottivat Kemissä 132 ja Rovaniemellä 130 panttivankia. Vangeiksi piti löytää mahdollisimman merkittäviä henkilöitä. Kenraalimajuri Mathias Kräutler toimitutti Jalkaväkirykmentti 11 komentajalle everstiluutnantti Wolf H. Halstille kirjeen, jonka mukaan vangitut ammuttaisiin jollei saksalaisia sotavankeja vapautettaisi. Suomalaisjoukkojen komentaja Siilasvuo kieltäytyi myönnytyksistä. Vastauksessaan saksalaisille Halsti ilmoitti, että yhdenkin siviilin teloitus aiheuttaisi kaikkien sadan sotavangin, sekä suomalaisten valtaamalla alueella olleen Tornion saksalaisen sotasairaalan henkilökunnan ja sen potilaiden ampumisen välittömästi. Saksalaiset eivät teloittaneet panttivankeja, vaan vapauttivat heidät myöhemmin Jaatilasta vetäytyessään. Saksalaisten vetäytyessä kohti pohjoista Rendulic antoi käskyn poltetun maan taktiikasta. Komentaja Dietlin käskystä oli laadittu jo vuonna 1942 suunnitelma Pohjois-Suomen infrastruktuurin tuhoamisesta tarpeen vaatiessa. Tuhoamiskäsky annettiin useassa vaiheessa: 6. lokakuuta vain saksalaisten jälkeensä jättämä oma infrastruktuuri ja laitteistot tuli hävittää. 9. lokakuuta Rendulic määräsi tuhottavaksi Suomen valtion rakennukset Rovaniemellä, ja pari päivää myöhemmin kaikki julkiset rakennukset. Viimein 13. lokakuuta joukoilla oli määräys tuhota kaikki asumukseksi kelpaavat rakennukset, lukuun ottamatta kirkkoja, sairaaloita ja taloja joissa asukkaat olivat paikalla. Muun muassa Rovaniemen kauppala poltettiin täydellisesti. Tuho toistui muissa Lapin keskuksissa: Sodankylä, Savukoski, Muonio, Kittilä, Ivalo ja Inari tuhottiin, samoin pitkälti koko infrastruktuuri.
Toiminta Norjassa ja sodan loppuvaihe
Rendulic komensi 20. vuoristoarmeijaa 20. tammikuuta 1945 asti. Maaliskuuhun 1945 asti hän oli Saksan koko pohjoisen armeijan komentaja. Tällöin hän Adolf Hitlerin käskystä muun muassa määräsi koko Ruijan pakkoevakuoinnin ja hävittämisen. Saksalaiset poistivat alueelta yli 50 000 siviiliä. Tyhjennetyn maakunnan rakennukset tuhottiin kuten Suomen Lapissakin. Hävitys aloitettiin lokakuun lopulla 1944 ja tuhopoltot jatkuivat tammikuulle 1945. 11 000 asunrakennusta ja vajaat 5 000 navetta- tai ulkorakennusta poltettiin, sekä muun muassa 21 sairaalaa ja 27 kirkkoa. Samaten poltettiin alueen kalastusveneet ja -laivat.
Sotavankeus ja tuomio sotarikoksista
Rendulic vapautettiin vuonna 1951, oltuaan vangittuna kuusi vuotta. Vapautumisensa jälkeen hän toimi kirjailijana. Rendulic kuoli vuonna 1971.
Lying from You
Lying from You on Linkin Parkin kappale. Se on viides single yhtyeen toiselta, vuonna 2003 julkaistulta studioalbumilta, Meteoralta. Single julkaistiin 16. maaliskuuta 2004.
Kappale on yksi seitsemästä Linkin Parkin kappaleista, joita käytettiin Jay-Z:n kanssa tehdyssä mashup-albumi Collision Coursessa ("Dirt off Your Shoulder/Lying from You").
Listasijoitukset
Kappale julkaistiin singlenä ainoastaan Yhdysvalloissa. Modern Rock Tracks -listalla kappale piti kärkipaikkaa ja näin ollen Meteora-albumilta tuli neljäs #1-single. Billboard Hot 100 -listalla kappale oli parhaimmillaan sijalla 58.
Janakpur (kaupunki)
Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 97 776. Janakpur on sekä 754 777 asukkaan Dhanusan piirikunnan että koko 2,84 miljoonan asukkaan Janakpurin vyöhykkeen hallinnollinen keskus.
Kaupungin pinta-ala on 24,6 neliökilometriä.
Vuoden 2014 joulukuussa Janakpur nostettiin yhdeksi Nepalin yhdestätoista suurkaupungista. Tässä yhteydessä moniin uusista suurkaupungista liitettiin läheisiä maaseutualueita (kyläkehityskomiteoita, VDC). Kaupungin eteläpuolella on kansallisessa käytössä oleva Janakpurin lentoasema.
The Happy Song
The Happy Song on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana yhtyeen vuoden 2012 albumilla Temple of Thought. Se esiintyy myös Alan Wake's American Nightmare -videopelissä.
Asyneuma
Asyneuma on kellokasvien suku, johon kuuluu yhdeksän lajia. Ne kasvavat Lähi-idässä ja Välimeren itäpäässä. Toisen lähteen mukaan sukuun luetaan noin 30 lajia.
Harvasoluiset
Harvasoluiset eli mesotsooit (Mesozoa) on aiemmin käytössä ollut eläinkunnan pääjakso, jonka jäsenillä ei ollut täydellistä eläimille tyypillistä ruumiinrakennetta. Siihen kuului kaksi ryhmää, madonharvasoluiset (Orthonectida) ja mustekalanharvasoluiset (Dicyemida). Lisäksi harvasoluiset voitiin luokitella yhdessä laakkoeläinten (Placozoa) kanssa alakunnaksi Agnotozoa. Nykyisen tietämyksen valossa harvasoluiset ei ole monofyleettinen ryhmä, ja nimeä käytetään vain kuvailevassa eikä enää luokittelevassa merkityksessä. Mustekalanharvasoluiset ja madonharvasoluiset luokitellaan nykyisin omiksi pääjaksoikseen, mutta DNA-analyysien perusteella madonharvasoluiset vaikuttavat itse asiassa muodostavan ryhmän nivelmatojen pääjaksossa (Annelida). Kaikki tunnetut harvasoluiset ovat madonmuotoisia ja ne elävät loisina selkärangattomissa merieläimissä.
Konstantin Kostenetsilainen
Konstantin Kostenetsilainen (, myös Konstantin Filosofi, 1380 Bulgaria - vuoden 1431 jälkeen) oli keskiajalla elänyt bulgarialainen kirjailija ja kronikoitsija. Hänet tunnetaan parhaiten Serbian despootin Stefan Lazarevićin elämäkerrasta ja ensimmäisen serbialaisen filologisen tutkimuksen, Skazanije o pismenah ("Kirjainten historia"), kirjoittamisesta.
Elämäkerta
Konstantin syntyi Bulgariassa 1380, todennäköisesti Kostenetsin kaupungissa. Nuorena hän kävi koulua Veliko Tarnovossa. Hänen opettajansa oli Andronik, joka oli Bulgarian patriarkka Evtimiyn oppilas. Hän jatkoi opintojaan Athosissa ja Konstantinopolissa. Osmanien valtakunnan valloitettua Tarnovon 1393 Konstantin pakeni alueelta ja asettui Stefan Lazarevićin hallitsemaan Serbian despotaattiin vuoden 1402 aikoihin. Kirjanoppinut ja koulutusta arvostava Lazarević toivotti hänet lämpimästi tervetulleeksi ja teki Konstantinista Belgradin hovinsa opettajan. Konstantin vieraili usein Manasijan luostarissa, jossa hän auttoi perustamaan serbiankielisen "Resavan koulun", jossa opetettiin kirjallisuutta. Hänen korkean koulutuksensa, matkustaneisuutensa ja elämänkokemuksensa ansiosta hän sai lisänimen Filozof ("Filosofi"), 800-luvulla eläneen Kyrilloksen, jota myös kutsuttiin Konstantinos Filosofiksi, mukaan.
Nuoruuspäiviensä aikana hän matkusti Pyhään maahan ja kirjoitustensa antamien kuvausten perusteella hän teki todennäköisesti myös kolme matkaa itäisten hallitsijoiden Timur Lenkin, Musa Çelebin ja Mehmed I:n hoveihin.
Serbian despootin kuoleman jälkeen 1427 Konstantin lähti Belgradista ja astui kesar Uglješa Vlatkovićin palvelukseen Vranjessa, jossa hän myöhemmin kuoli.