cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chongqing
Liikenne
Chongqingin ja Chengdun välinen rautatie valmistui vuonna 1952 ja se on nykyisin tärkeä Chengdun tasangon Jangtseen yhdistävä liikenneväylä. Chengdun-Baojin rautatie valmistui neljä vuotta myöhemmin ja yhdistää Chongqingin Longhain rautatien kautta koko Koillis-Kiinaan. Tämä rautatie yhdistää sen myös Wuhaniin Hubein maakunnassa, jonne kulkee myös Chongqingin-Xiangfanin välinen rautatie. Chongqingin ja Guiyangin välinen rautatie yhdistää kaupungin puolestaan Guizhoun maakuntaan etelässä ja samaan rautatiehen yhdistyy myös rautateitä Yunnanista ja Guangxista. Hiljattain rakennettuja rautateitä ovat vuonna 2007 valmistunut Chongqingin ja Huaihuan välinen rautatie, sekä Chongqingin ja Suiningin välinen rautatie. Ensimmäiset autotiet alueella rakennettiin vuonna 1933 ja Japanin vastaisen sodan takia alueelle rakennettiin kattava maantieverkosto. Suurimmat tiet johtavat Guiyangiin etelässä, Wanzhouhun koillisessa ja Chengduun luoteessa. Kaupungin ydinkeskustassa Jangtsen ja Jialingin ylittävät lukuisat sillat ovat tärkeitä liikenneväyliä.
Chongqing Jiangbein kansainvälinen lentoasema valmistui vuonna 1990 ja sitä on laajennettu 2000-luvun alussa. Lentokenttä sijaitsee noin 32 kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen. Lentokentältä liikennöidään Kiinan suurempiin kaupunkeihin ympäri maata, sekä joillekin lentokentille muualla Aasiassa, kuten Bangkokiin, Souliin ja Singaporeen. Vuonna 2003 valmistui myös toinen lentokenttä Wuqiaoon noin 16 kilometriä kaakkoon Wanzhoun kaupunkipiiristä Chongqingin koillisosassa.
Koulutus
thumb|Kaakkoisen yliopiston kampus. Chongqing on kansallisen korkeakoulutuksen keskus ja siellä toimii kolmisen tusinaa eri yliopistoa. Monet niistä sijaitsevat Shapingban kaupunkipiirissä, jossa toimivat esimerkiksi Chongqingin yliopisto, Kaakkoinen yliopisto, Kaakkoinen laki- ja politiikkatieteiden yliopisto ja Chongqingin normaaliyliopisto. Muita yliopistoja ovat Chongqingin lääketieteellinen yliopisto Yuzhongissa, Sichuanin taideyliopisto Jiulongpossa, sekä Chongqing Jiatong yliopisto Nan’anissa. Korkeakoulujen lisäksi Chongqingissa on lukuisia alempien asteiden oppilaitoksia, joiden määrä on lisääntynyt huomattavasti sitten vuoden 1949. Ennen vuotta 1940 lähes olematon päiväkotijärjestelmän kasvu on mahdollistanut naisten osallistumisen työvoimaan.
John Forsythe
thumb|200px|John Forsythe elokuvassa Mutta... kuka murhasi Harryn ([[1955)]]
John Forsythe (oik. John Lincoln Freund, 29. tammikuuta 1918 Penn's Grove, New Jersey, Yhdysvallat – 1. huhtikuuta 2010 Santa Ynez, Kalifornia, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Forsythe ryhtyi näyttelijäksi vastoin isänsä tahtoa aloittaen uransa kuunnelmissa ja Broadwaylla ennen kuin Warner Bros. kiinnitti hänet. Toisen maailmansodan aikana Forsythe esiintyi viihdyttäjäjoukoissa. Hän esiintyi urallaan Alfred Hitchcockin elokuvissa Mutta... kuka murhasi Harryn? (1955) ja Topaz (1969). Suurimman menestyksensä hän saavutti kuitenkin televisiossa: Forsythe tunnetaan saippuasarja Dynastian öljypohatta Blake Carringtonina ja Charlien enkeleiden salaperäisen nimikkomiehen äänenä. Forsythe antoi äänensä Charles Townsendille myös Charlien enkelit -aiheisissa elokuvissa Charlien enkelit (2000) ja Charlien enkelit: Kurvit suoriksi (2003).
Forsythea hoidettiin vuonna 2006 paksusuolen syövän takia. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 92-vuotiaana.
The O’Reilly Factor
The O’Reilly Factor on yhdysvaltalainen ajankohtais- ja keskusteluohjelma, jota esitettiin arkipäivisin Fox News -kanavalla. Ohjelmaa juonsi konservatiivisena pidetty poliittinen kommentaattori Bill O’Reilly. Se oli maan katsotuin kaapeliuutisohjelma.
Ohjelma lopetettiin huhtikuussa 2017 O’Reillyn saatua potkut.
Seppo Markkula
Markkulan viimeisin menestyshevonen on Janne Ranta-Krenkun valmentama tamma She Loves You, jolla hän on saavuttanut useita suurkilpailuvoittoja. Seppo Markkula on ohjastamisen lisäksi aiemmin myös valmentanut hevosia. Oma valmennustalli hänellä oli Kokemäellä, yksityisvalmentajana Markkula toimi Arto Huhtasalon tallilla Laviassa sekä valmentanut Porin raviradalla sekä Upplands Väsbyssä Ruotsissa. Seppo Markkula aloitti hevosten parissa työskentelyn Aarne Nymanin tallilla ja myöhemmin Raineri Puikkosen tallilla.
Haarajärvi (Virrat)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 132,1 metriä mpy.
Larbi Bouraada
Larbi Bouraada (joskus myös muodoissa Laarbi Bouraâda tai Larbi Bourrada, s. 10. toukokuuta 1988 Souk Ahras) on algerialainen yleisurheilun moniottelija. Hän pitää hallussaan kymmenottelun Afrikan ennätystä. Aiemmin hänen nimissään oli myös sisäratojen seitsenottelun maanosan ennätys. Bouraada on kilpaillut kansainvälisellä tasolla myös seiväs-, korkeus- ja pituushypyssä.
Bouraada kärähti Stanozolol-aineen käytöstä vuonna 2012 ja sai kahden vuoden kilpailukiellon. Hän palasi kilpakentille vuonna 2014 ja voitti kultaa kymmenottelusta Marrakechissa järjestetyissä Afrikan-mestaruuskilpailuissa.
Connecticutin sinetti
Sinettiin on kuvattu valkoiselle taustalle kolme viiniköynnöstä, joiden alapuolella on nauha, jossa lukee osavaltion latinankielinen motto ”Qui Transtulit Sustinet”. Sinetin reunoilla lukee latinaksi ”Sigillum Reipublicæ Connecticutensis”. Nykyinen sinetti on otettu käyttöön toukokuussa 1784.
Kazanin federaatioyliopisto
thumb|250px|Kazanin yliopiston päärakennus Kazanin (Volgan alueen) federaatioyliopisto on Tatarstanin pääkaupungissa Kazanissa, Volgan mutkassa sijaitseva suuri yliopisto. Vuonna 2010 perustettu yliopisto jatkaa maineikkaan Kazanin valtionyliopiston (Kazanski gosudarstvennyi universitet, KGU) perinnettä.
Kazanin federaatioyliopistossa on 17 tiedekuntaa ja 105 ainelaitosta. Päätoimisia opiskelijoita on noin 14 000 ja opettajakuntaa 1 150. Yliopiston rehtori on Mjakzjum Salahov (Mäğzüm Säläxev).
Historia
Kazanin yliopisto on Venäjän toiseksi vanhin yliopisto. Se perustettiin vuonna 1804 Kazanin keisarillisena yliopistona Aleksanteri I:n määräyksestä. Yliopiston maineikkain opiskelija lienee ollut Vladimir Ujanov (Lenin). Myös Leo Tolstoi opiskeli siellä.
Vuonna 1918 yliopiston nimeksi tuli Kazanin valtionyliopisto ja Leninin kuoltua (1924) se nimettiin V. I. Uljanov-Leninin Kazanin valtionyliopistoksi (КГУ имени В. И. Ульянова-Ленина) vuonna 1925. Tämä nimi yliopistolla oli Neuvostoliiton hajoamisen jälkeenkin vuoteen 2010.
UTC+1.30
UTC+1.30 on aikavyöhyke, joka on yhden tunnin ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Se ei ole tällä hetkellä käytössä millään alueella. Sitä käytettiin nykyisen Etelä-Afrikan alueella Oranjen vapaavaltiossa, Transvaalissa ja Kapmaassa vuosien 1892–1903 välillä.
GP2 Unkarin Grand Prix 2010
GP2 Unkarin Grand Prix 2010 oli GP2-kauden 2010 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 31. heinäkuuta.–1. elokuuta Hungaroringin moottoriradalla Unkarissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Unkarin GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Rapax -tallin kuljettaja Pastor Maldonado. Sunnuntain kilpailun voitti David Price Racing -tallin Giacomo Ricci.
Hendersoninsaari
Hendersoninsaari on asumaton 37,3 neliökilometrin laajuinen saari eteläisellä Tyynellämerellä. Se on osa Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvia Pitcairnsaaria. Etäisyys pääsaari Pitcairnille on 193 kilometriä.
Saaren löysi Pedro Fernandes de Queiróos tammikuussa 1606. Uudelleen sen löysi 17. kesäkuuta 1819 Brittiläisen Itä-Intian kauppakomppanian alus Hercules kapteeninaan Henderson. Vaikka saarella ei nykyään ole ihmisasutusta, 1100–1400-luvuilla eräs polynesialainen kansa asutti sitä. Saarella ei ole makeaa vettä ja se on liian jyrkkä maanviljelyyn.
Saari on Unescon maailmanperintöluettelossa fosfaattiesiintymiensä ja runsaan linnustonsa ansiosta. Saarella on neljä endeemistä lintulajia, yhdeksän kasvilajia (saaren 63:sta) ja neljä etanalajia (16:sta).
Saari on lähellä eteläisen Tyynenmeren jätepyörrettä. Se on peittynyt muoviroskaan: siellä on tutkijoiden mukaan eniten muovia neliökilometriä kohden maailmassa.
Varkaankuru
thumb|Louhikkoista Varkaankurua, jonka takaa näkyy idän suunnan horisontti. Varkaankuru on Kolarissa Yllästunturin pohjoisella rinteellä oleva teräväpohjainen laakso. Sen pohjalla virtaa puro.
Mílos
Mílos, antiikin Melos , on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 150,6 neliökilometriä ja asukasluku 4 977 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Mílos kuuluu Míloksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Pláka.
Hallinto, kaupungit ja kylät
Mílos kuuluu hallinnollisesti Míloksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria, kuten Antímilos.
Saaren suurimmat asutukset ovat pääsatama Adámantas (Adámas, 1 347 asukasta), Triovasálos (838), pääkylä Pláka eli Míloksen kylä (749), Péran Triovasálos (649), Trypití (540) ja Apollónia (Pollónia, 272). (Katso myös: Luettelo Míloksen kunnan kylistä.)
Esihistoria ja antiikki
Míloksen sijainti Kreikan mannermaan ja Kreetan välissä sekä sen laavalasivarannot tekivät saaresta tärkeän keskuksen pronssikaudella. Fylakopísta saaren koillisrannikolta on löydetty osa kaupungin muuria sekä minolainen palatsi, jossa on tärkeitä seinämaalauksia. Myös ruukkuja on löytynyt paljon. Historiallisella ajalla saaren asuttivat Lakoniasta tulleet doorilaiset. Vanhalla ajalla siellä sijaitsi Meloksen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis). Saarelta on löydetty useita tunnetuiksi tulleita antiikin ajan taideteoksia, ehkä tärkeimpänä niin kutsuttu Milon Venus eli Meloksen Afrodite.
Myöhempi historia
Latinalaisen keisarikunnan aikana saari oli osa Náxoksen herttuakuntaa. Saaren väkiluku, joka oli antiikin aikana luultavasti ollut hyvinkin korkea, laski koko 1900-luvun. Vuonna 2001 saaren väkiluku oli vain 4 771.
Krăstana Stoeva
Krăstana Stoeva (, 3. tammikuuta 1941 Stoikite, Bulgaria – 24. heinäkuuta 2004) oli bulgarialainen maastohiihtäjä. Hän oli pituudeltaan 178 cm.
Mílos
Nähtävyydet
Míloksen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Míloksen arkeologinen museo; antiikin aikaiset kaupungin rauniot sekä niiden lähellä sijaitsevat Míloksen varhaiskristilliset katakombit, jotka ovat Kreikan varhaisin tunnettu kristillinen kohde; Fylakopín pronssikautisen kaupungin jäänteet; sekä Míloksen kaivosmuseo. Míloksen rannikolla on kalliomuodostelmia ja luolia, joille pääsee turistiveneillä.
Krăstana Stoeva
Stoeva sijoittui 1960 Squaw Valleyn olympialaisissa 10 kilometrillä yhdeksänneksi. Innsbruckin olympialaisissa 1964 hän oli 5 kilometrillä kolmastoista, 10 kilometrillä 26:s ja 3 × 5 kilometrin viestissä Bulgarian joukkueessa viides. Oslon MM-kilpailuissa 1966 hän sijoittui 5 ja 10 kilometrillä viidenneksi sekä 3 × 5 kilometrin viestissä kuudenneksi
C More Sport 2
C More Sport 2 (aiemmilta nimiltään MTV3 MAX Sport 2 ja MTV Sport 2 ) on MTV Oy:n maksullinen, urheilua lähettävä kanava. Se aloitti lähetyksensä vuonna 2012. Kanavalla näytetään muun muassa jääkiekkoa, tennistä ja golfia. C More Sport 1 ja Sport 2 -kanavilla on omat teräväpiirtokanavansa, jotka otettiin käyttöön vuonna 2014. Kanavat näkyvät myös netissä.
Krăstana Stoeva
Stoeva saavutti universiadeissa kultaa 8 kilometrillä ja 3 × 5 kilometrin viestissä 1966 sekä hopeaa 7,5 kilometrilä 1962 ja 5 kilometrillä 1964.
Laajasalon öljysatama
Laajasalon satama oli Helsingin Kruunuvuorenrannassa vuosina 1951–2010 toiminut öljysatama.
Historia
pienoiskuva|vasen|[[Royal Dutch Shell|Shellin säiliöt siirrettiin Laajasaloon Sörnäisten satamasta 1950-luvulla.]] Alun perin koko maan käyttämä öljy oli vastaanotettu Sörnäisten satamaan, mutta toiminta siirrettiin paloturvallisuussyistä vuonna 1937 Herttoniemeen. Herttoniemen öljysatama osoittautui kuitenkin jo alkuvuosinaan liian pieneksi. Laajasalossa tilaa oli huomattavasti enemmän.
Laajasalossa satama- ja varastotoiminta aloitettiin jo vuonna 1926, mutta virallisesti öljysatama sai alkunsa vuonna 1951, kun kaupunki alkoi vuokrata maa-alueita eri yhtiöille. S/S Viiri toi ensimmäisen lastin Kruunuvuorenrantaan 27. marraskuuta 1951. Osa Stansvikin alueen huviloista joutui väistymään sataman laajennuksien tieltä. Luonnonkauniina pidetyn alueen rakentamista öljysatamaksi vastustettiin voimakkaasti.
Vuonna 1955 Laajasalo oli kasvanut varastotilavuudeltaan Helsingin suurimmaksi öljysatamaksi. Satamassa toimi useita eri öljy-yhtiöitä, kuten Esso, Neste, Shell ja St1. Alueella sijaitsi öljysäiliöiden lisäksi erilaisia öljyn jalostukseen ja toimitukseen liittyviä varastoja sekä huolto- ja tehdasrakennuksia. Vuonna 1984 Neste perusti alueelle tehtaan, jossa sekoitettiin voiteluainetuotteita ja autokemikaaleja. Shell rakensi Kruunuvuorenrantaan suuria kallioluolia öljyvarastoiksi. 2020-luvulla luolat muutettiin energiavarastoiksi, jotka täytetään auringon lämmittämällä merivedellä.
Alueelle ei johtanut satamarataa, kuten Herttoniemen ja Sörnäisten satamiin, vaikka yhteyttä aluksi suunniteltiinkin. Laajasalon rata olisi liittynyt Herttoniemen satamarataan ja yhdistynyt päärataan Oulunkylän asemalla.
Asuinalueeksi
pienoiskuva|[[Öljysäiliö 468|Öljysäiliöön 468 puhkaistiin tuhansia aukkoja osana led-valoin koristeltua valotaideteosta. ]] 2010-luvulla sataman tilalle alettiin rakentaa Kruunuvuorenrannaksi kutsuttua uutta asuinaluetta. Suurin osa öljysäiliöistä vietiin pois proomuilla, ja alueella aloitettiin mittavat maanpuhdistustyöt. Muutama säiliö jätettiin paikalle merkeiksi alueen historiasta. Säiliöön nro 468 on rakennettu valotaideteos. Lisäksi vanha öljylaituri Wiirinlaituri säilytetään.
Mílos
Talous ja liikenne
Mílokselta kaivetaan ja myydään ympäri maailman perliittiä ja kaoliinia. Aiemmin saarelta kaivettiin myös rikkiä ja kipsiä. Antiikin aikana Míloksen aluna oli tunnettua. Saarella kasvaa appelsiinia, sypressejä sekä katajaa. Puuvillaa ja ohraa viljellään. Saari on kuitenkin suhteellisen kuiva.
Hvalynskin kansallispuisto
Hvalynskin kansallispuisto on Venäjällä Volgan länsipuolella, Volgan ylängöllä sijaitseva kansallispuisto. Alueella myös on puiston nimikkovuoristo, Hvalynskin vuoret. Korkein huippu on Belenkaja. Alueen kallioperä sisältää paljolti liitukiveä ja merkeliä. Rinteillä on merkkejä rapautumisesta. Vuorten rinteillä kasvaa sekametsää, jossa esiintyviä puulajeja ovat tammi, lehmus ja mänty. Ylänköalueen korkeimmilla paikoilla on paikoin kasvitonta paljasta kalliota. Alueella on lähteitä, jotka saavat veden maanalaisista joista. Puiston alueella esiintyviä nisäkkäitä ovat majava, susi ja kettu. Alueella on monenlaisia matelijoita, joihin kuuluu kyykäärme. Puiston lintuja ovat merikotka, sääksi ja aavikkohaukka. Alueella on monenlaisia luontopolkuja, joista yhdellä esitellään geologiaa, toisella maanviljelyskulttuuria ja yksi polku vie Peštšera Monahan luolaan.
Mílos
Talous ja liikenne
Saaren pääsatama on Adámantas. Sieltä on yhteys muun muassa Pireukseen sekä lähisaarille. Míloksen lentoasema, josta on lentoja Ateenaan, sijaitsee saaren keskiosissa noin viisi kilometriä Adámantaksesta ja noin kahdeksan kilometriä Plákasta.
Tim Flowers
Timothy "Tim" David Flowers (s. 3. helmikuuta 1967 Kenilworth, Englanti) on englantilainen entinen jalkapallomaalivahti.
Glottaalifrikatiivi
Suomessa foneemi /h/ esiintyy sekä sanan alussa että sen sisällä, sisällä sekä tavun alussa että lopussa (h-foneemin tavunloppuinen asema on suomelle ominaista ja muissa kielissä hyvin harvinaista), mutta ei enää sanan lopussa paitsi rajakahdennustapauksissa, joissa rajakahdennuksellista sanaa seuraa h-alkuinen sana. Suomen aiemmat sananloppuiset h:t ovat korvautuneet rajakahdennuksella.
Tim Flowers
Flowers aloitti uransa Wolverhampton Wanderersissa vuonna 1984. Myöhemmin urallaan hän edusti Southamptonia, Swindon Townia, Blackburn Roversia, Leicester Citya, Stockport Countya, Coventry Citya ja Manchester Citya, jossa lopetti pelaajauransa vuonna 2002. Yhteensä Flowers pelasi 520-liigaottelua.
Glottaalifrikatiivi
Suomessa 'h' on yleensä tavallinen soinniton [h]. Vokaalien 'a', 'i' ja 'u' kanssa vokaalia vastaavassa paikassa aiheutetaan kuitenkin hankaushälyä, jotta konsonantti erottuisi: sanassa paha on glottaalinen, sanassa pihi on palataalinen ja sanassa puhu on pyöreä bilabiaalinen heikko frikatiivi. Lisäksi, jos 'h' esiintyy tavussa viimeisenä, kuten sanassa pihti, on siinä alussa soinnillinen osa. Sanan alkuinen 'h' on usein myös heikko soinniton faryngaalifrikatiivi, etenkin kun seuraava vokaali on 'a'; esimerkiksi haapa.
Tim Flowers
Flowersin siirrytyä Southamptonista Blackburniin 2,4:llä miljoonalla punnalla vuonna 1993, oli hän kallein maalivahti Englannissa. Vuonna 1995 hän torjui Blackburnin liigamestaruuteen.
Glottaalifrikatiivi
Termi glottaalifikatiivi on harhaanjohtava, koska hankaushäly ei synny kurkussa. Soinniton [h] on oikeastaan soinniton vokaali, joka ei artikulaatioltaan eroa ympäröivistä vokaaleista, mutta kurkunpää ei värise. Glottaalifrikatiivin määrittely on tuottanut foneetikoille päänvaivaa. Sillä ei ole prototyyppiä, vaan sen artikulaatioprofiilikuva esittää aina jotakin varianttia. Ensimmäisissä kuvauksissa se sijoitettiin alukkeiden joukkoon, sillä joissakin kielissä se esiintyy ainoastaan sanan alussa. Saksan kielessä h esiintyy kirjaimena muuallakin, mutta se ääntyy h:na vain sanan alussa ja muulloin ilmaisee, että sen edellä oleva vokaali on pitkä. Esimerkiksi sana, joka äännetään [haːn] (suomeksi ”kukko”), kirjoitetaan Hahn.
Tim Flowers
Flowers pelasi vuosien 1994 ja 1998 välillä 11 maaottelua Englannin maajoukkueessa. Hän edusti Englantia vuoden 1996 EM-kisoissa ja 1998 MM-kisoissa.
Glottaalifrikatiivi
Japanissa on vain soinnillinen [ɦ]; esimerkiksi japanin haha ”äiti” äännetään [ɦɑɦɑ]. Romaanisista kielistä glottaalifrikatiivi puuttuu lähes kokonaan, vaikka se on edelleen mukana oikeinkirjoituksessa.. Poikkeuksena tästä on romanian kieli, minkä lisäksi joissain espanjan murteissa velaarifrikatiivi [x] on muuttunut [h]-äänteeksi.
UTC+1.24
UTC+1.24 on aikavyöhyke, joka on yhden tunnin ja 24 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Se ei ole tällä hetkellä käytössä millään alueella. Se oli käytössä 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa Puolassa, mutta Varsova siirtyi käyttämään aikavyöhykettä UTC+1 vuonna 1915 ja muu Puola vuonna 1922.
Miran Tepeš
Miran Tepeš (s. 25. huhtikuuta 1961 Ljubljanassa) on slovenialainen mäkihyppääjä. Hän edusti urheilu-uransa aikana Jugoslaviaa, jonka osa Slovenia tuolloin oli. Tepešin ainoa arvokisamitali tuli 1988 Calgaryn talviolympialaisista, missä hän saavutti joukkuemäen hopeaa Jugoslavian joukkueessa. Samoissa kisoissa hän oli normaalimäessä neljäs. Maailmancupissa Tepeš ei koskaan saavuttanut osakilpailuvoittoa, mutta oli kaikkiaan seitsemän kertaa toisella sijalla. Kokonaiskilpailussa hän oli parhaimmillaan neljäs kaudella 1986–1987. Hän lopetti uransa vuonna 1992.
Nykyisin Tepeš toimii FIS:n mäkihypyn kilpailunjohtajan Walter Hoferin assistenttina, jonka toimenkuvaan kuuluu muun muassa lähtövalojen valvominen arvokilpailuissa ja maailmancupin osakilpailuissa.
Miran Tepešin poika Jurij on arvokisamitaleille yltänyt mäkihyppääjä. Myös hänen tyttärensä Anja on arvokisatason mäkihyppääjä.
Glottaaliklusiili
thumb|Glottaaliklusiilin ääntöpaikka ja -tapa kuviossa A. Glottaaliklusiili on konsonanttiäänne, joka muodostetaan sulkemalla kokonaan sekä äänihuulirako että rustorako, niin että ilmavirtaus keuhkoista pysähtyy hetkeksi. Päinvastoin kuin muut klusiilit, joilla on sekä soinnillinen että soinniton sarja, glottaaliklusiili voi olla vain soinniton; soinnillinen glottaaliklusiili ei ole foneettisesti mahdollinen, koska fonaatio on mahdoton äänirako suljettuna.
Glottaaliklusiilin merkki kansainvälisessä foneettisessa kirjaimistossa muistuttaa pisteetöntä kysymysmerkkiä, mutta jos se ei teknisistä syistä ole käytettävissä, sen korvikkeena voidaan käyttää tavallista kysymysmerkkiä. Joidenkin kielten oikeinkirjoituksessa glottaaliklusiilia merkitään erityisellä kirjaimella tai tarkkeenomaisella merkillä.
Suomen kielessä ja sukukielissä
Suomen kielessä glottaaliklusiili on verrattain yleinen, vaikka sitä ei merkitä oikeinkirjoituksessa. Se esiintyy useimmissa murteissa rajakahdennuksen yhteydessä vokaalilla alkavien sanojen välissä pitkänä tai vajaapitkänä geminaattana. Esimerkiksi olla-verbin imperatiivin yksikön toisen persoonan ole fonologinen esitys on, ja lausekkeen ole aina fonologinen esitys toteutuu foneettisesti rajakahdennuksena. Varsinkin itämurteissa glottaaliklusiili saattaa esiintyä myös yhdyssanan osien välissä (esim. linja-auto ).
Muissa kielissä
Englannissa esimerkiksi cockneyn murteessa sananloppuinen k, p tai t voi ääntyä pelkkänä glottaaliklusiilina (esimerkiksi wick tai wit ) tai yhdessä sen kanssa (hat ). Myös sanan sisällä etenkin vokaalien välinen t tai tt voi ääntyä glottaaliklusiilina (butter ). Puhekieltä epätäsmällisesti jäljittelevässä kirjoituksessa tällainen glottaaliklusiili voidaan osoittaa heittomerkillä: wi’ li’l bi’ of bu’er (with little bit of butter).
Tanskassa niin sanottu stød-ilmiö lisää glottaaliklusiilin esimerkiksi sanassa hund.
Havaijissa ja eräissä muissa polynesialaisissa kielissä glottaaliklusiilia merkitään tarkkeenomaisella ylösalaisella pilkulla (ʻ) eli ʻokinalla.
Seemiläisissä kielissä, kuten arabiassa ja hepreassa, glottaaliklusiilia merkitään alef-kirjaimella, jonka muoto vaihtelee kirjaimiston mukaan. Näitä kieliä latinaistettaessa alef korvataan usein tarkkeenomaisella puoliympyrän kaarella (ʾ) tai heittomerkillä.
Maltan kielen kirjoitusjärjestelmässä glottaaliklusiilia merkitään (kuten võroksikin) q-kirjaimella.
Oikeuslähde
Oikeuslähteellä tarkoitetaan lähdettä, josta ilmenevän oikeusohjeen lainsoveltaja on oikeutettu tai velvollinen ottamaan huomioon ratkaisutoiminnassaan. Oikeuslähteitä systematisoitaessa on yleensä pidetty erityisesti silmällä tuomarin ratkaisutoimintaa, mutta samat oikeuslähteet koskevat soveltuvin osin myös esimerkiksi hallintoviranomaisia.
Oikeuslähdeopin taustaa
Oikeuslähdeopin juuret ovat Tolosen mukaan Pohjoismaissa 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa, mutta Keski-Euroopassa ne ulottuvat 1500-luvulle ja luonnonoikeuden kautta vielä paljon kauemmas. Silti vasta myöhemmin tapahtunut oikeuden positivoituminen (ius positivus, asetettu oikeus) jätti tapaoikeuden taemmas ensisijaisena oikeuslähteenä eli oikeudellisen harkinnan perusteena. Positivoituminen voi silti tapahtua lainsäädännön tai oikeuskäytännön kautta, edellinen kuten mannermainen eurooppalainen oikeus ja jälkimmäinen kuten brittiläinen ja amerikkalainen eli angloamerikkalainen oikeus. Myös oikeustiede positivoi oikeutta systematisoinnin ja tulkinnan avulla, muun muassa tunnistamalla normiristiriitoja ja esittämällä niille perusteltuja ratkaisuja. Samalla tavalla yhteiskunnan yleinen kehitys muovaa oikeutta arvojensa, intressiensä ja vaateidensa kautta.
Yleistäen, lainsäätäjien ja tuomioistuinten näkökulma oikeuslähteisiin on auktoriteettia eli voimassaoloa korostava, oikeustieteellä taas oikeuden systemaattista sisältöä korostava ja yhteiskunnalla oikeuden toteutumista eli oikeutta realisoivia tapahtumia korostava.
Suomalaisista tutkijoista oikeuslähteitä ovat tarkastelleet tai ainakin sivunneet Otto Brusiin jo 1930-luvulla ja Osvi Lahtinen 1950-luvulla. Kaarle Makkonen jakaa väitöskirjassaan vuonna 1965 oikeudelliset ratkaisutilanteet yksinkertaisiin, tulkinta- ja aukkotilanteisiin. Aulis Aarnion teoria oikeuslähteistä, esitettynä ensimmäisen kerran vuonna 1982 kirjassa Oikeussäännösten tulkinta ja myöhemmin eli 1989 kirjassa Laintulkinnan teoria perustuu kuitenkin erilaiseen näkökulmaan eli niiden velvoittavuuteen.
Oikeuslähteiden perinteinen jaottelu Suomessa
Aulis Aarnion mukaan oikeuslähteet voidaan Suomessa jakaa kolmeen ryhmään niiden velvoittavuuden mukaan: 1. vahvasti velvoittaviin, 2. heikosti velvoittaviin sekä 3. sallittuihin oikeuslähteisiin.
Vahvasti velvoittavat oikeuslähteet
Vahvasti velvoittaviin oikeuslähteisiin luetaan Suomen oikeudessa kirjoitettu laki ja aikaisemmin jossain määrin myös maan tapa. Vahvasti velvoittaville oikeuslähteille on tyypillistä, että niitä soveltamatta jättävä tuomari syyllistyy virkavirheeseen. Maan tavan lukeminen vahvasti velvoittavaksi oikeuslähteeksi perustui vuodelta 1734 peräisin olevaan oikeudenkäymiskaaren säännökseen, joka on kuitenkin kumottu 2010-luvulla. Muodollisesti voimassa oleva laki tai yksittäinen lainkohta voi menettää vahvasti velvoittavan oikeuslähteen asemansa, jos sitä ei todellisuudessa sovelleta (ns. desuetudo) ja se siten menettää merkityksensä.
Heikosti velvoittavat oikeuslähteet
Heikosti velvoittaviin oikeuslähteisiin kuuluvat lainsäätäjän tarkoitus sekä korkeimpien oikeuksien prejudikaatit. Lainsäätäjän tarkoitus ilmenee ensisijaisesti lain esitöistä, joita ovat lähinnä komiteanmietinnöt, hallituksen esitykset sekä eduskunnan valiokuntien mietinnöt ja lausunnot. Prejudikaateilla tarkoitetaan korkeimpien oikeuksien ennakkopäätöksiä, joilla ohjataan lainkäytön yhteneväisyyttä. Heikosti velvoittaville oikeuslähteille on tyypillistä, että niitä noudattamatta jättävä lainsoveltaja ei syyllisty virkavirheeseen, mutta on velvollinen perustelemaan niistä poikkeamisen. Lisäksi vaarana on, että ratkaisu muuttuu ylemmässä oikeusasteessa. Lainvalmisteluaineiston ja prejudikaattien oikeuslähdearvo riippuu siitä, kuinka vanhasta säädöksestä on kyse. Yleensä lainvalmisteluaineiston tulkinta-arvo vähenee ja prejudikaattien kasvaa säädöksen vanhetessa.
Sallitut oikeuslähteet
Sallituilla oikeuslähteillä viitataan lähteisiin, joilla ei ole institutionalisoitua asemaa, mutta joita voidaan käyttää hyväksi oikeudellisessa ratkaisutoiminnassa. Tällaisiksi lähteiksi on luettu esimerkiksi oikeustieteelliset kirjoitukset, reaaliset argumentit ja oikeusvertailevat lähteet.
Oikeuslähdeajattelun kehittymisnäkymiä Suomessa
Oikeuslähteiden perinteistä kolmijakoa on viime vuosina pidetty ongelmallisena sen johdosta, että kansallista lainsoveltajaa velvoittavat ylikansalliset normit ovat tulleet käytännön oikeuselämässä yhä tärkeämmiksi. Ylikansallisia normeja, jotka eivät kunnolla sovi jaotteluun, ovat esimerkiksi Euroopan unionin tuomioistuimen ratkaisut, Euroopan ihmisoikeusoikeustuomioistuimen ratkaisut, Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen määräykset sekä Euroopan unionin sääntely. Kaikille näille on yhteistä se, että ristiriitatilanteessa ne ovat normihierarkiassa kansallisten oikeuslähteiden yläpuolella, ja lainsoveltajan tulisi siksi soveltaa niitä kansallisten normien sijasta.
Vierasmaalisääntö
Vierasmaali on erityisesti jalkapallossa mutta myös muissa urheilulajeissa käytetty sääntö, jota sovelletaan ratkaistaessa voittaja kahden joukkueen välisissä kahden osaottelun ottelusarjoissa.
Sääntöä käytetään, kun ottelusarjan maalit ovat tasan kahden osaottelun jälkeen. Silloin voittaja on joukkue, joka on tehnyt enemmän maaleja vierasottelussaan. Mikäli silläkään ei saada eroa joukkueiden välille, pelataan jatkoaika ja mahdollinen rangaistuslaukauskilpailu.
Jalkapallon eurooppalaisissa seurajoukkuekilpailuissa sääntöä alettiin käyttää Cup-voittajien cupissa vuonna 1965 vaihtoehtona arvonnalle ja puolueettomalla kentällä pelattavalle uusintaottelulle.
Vierasmaalisääntöä on arvosteltu ajoittain. Keskustelua vierasmaalisääntö herätti muun muassa keväällä 2003, kun Milanon seurat AC Milan ja Inter kohtasivat Mestarien liigan välierissä. Ensimmäinen osa San Siro -stadionilla, jossa AC Milan oli merkitty kotijoukkueeksi, päättyi 0–0, ja kun toinen osaottelu samalla fyysisellä stadionilla (nimeltään Stadio Giuseppe Meazza -stadion Interin ollessa kotijoukkue) päättyi 1–1, eteni AC Milan loppuotteluun vierasmaalisäännön perusteella. Kaudella 2008–2009 Mestarien liigan välierissä kohtasivat FC Barcelona ja Chelsea. Ensimmäinen osaottelu päättyi 0–0 ja toinen 1–1, jolloin FC Barcelona eteni loppuotteluun vierasmaalisäännön perusteella. Syksyllä 2018 monet eurooppalaisten huippujoukkueiden valmentajat avasivat Euroopan jalkapalloliitto UEFA:n kanssa keskustelun säännön poistamiseksi.
Avelina
Avelina on vanha germaaninen naisen nimi, josta muodostui mm. englantilainen Evelyn ja mahdollisesti suomalainen Eveliina. Avelina on väännös ranskalaisesta nimestä Aveline, joka puolestaan on Avila-nimen hellittelymuoto. Avila on ilmeisesti keskiajalla johdettu sanasta Avis, joka tarkoittaa lintua latinaksi.
Väestörekisterikeskuksen internetsivujen mukaan Suomessa on 6 naista saanut nimekseen Avelina.
Harrajärvi
Harrajärvi on Pirkanmaalla Virroilla Kuuriperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,2 metriä mpy.
Toyota bB
Toyota bB on Toyotan vuodesta 2000 valmistama Mini MPV (mini multi-purpose vehicle), joka on suunnattu pääasiassa Japanin markkinoille. vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven Toyota bB
Jaca
Jaca (aragoniaksi Chaca tai  Xaca ) on kaupunki Uescan maakunnassa Espanjan Aragoniassa. Se sijaitsee Pyreneiden vuoristossa, lähellä Ranskan rajaa. Jacan asukasluku on 12 929 (1.1.2016).
Kaupunki on suosittu matkailu- ja talviurheilukeskus, ja se on pyrkinyt merkittävien talvikisojen isäntäkaupungiksi useita kertoja. Siellä on järjestetty Universiadit vuosina 1981 ja 1995, sekä jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2004, mutta isompien kisojen hakemukset on hylätty. Kaupungin jääkiekkoseura Club Hielo Jaca pelaa Espanjan Superligassa ja on voittanut sen useammin kuin mikään muu joukkue.
Jacassa on jäljellä keskiaikaista kaupunginmuuria vartiotorneineen 1100-luvun katedraalin ympärillä.
Nikkilänmäentie
Nikkilänmäentie on museotie Leppävirralla. Sorapintainen museotie on 2,4 kilometriä pitkä ja kulkee pelto- ja kylämaisemassa valtatie 5:n länsipuolella. Tie sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Tienimenä museotieosuudella on Museotie. thumb|left|250px|Tien korkeilta kohdilta näkyy pitkälle länteen. Nikkilänmäentie on osa Vanhaa Kainuuntietä, Etelä-Savosta Pohjois-Savon kautta Pohjanmaalle johtanutta historiallista tietä, joka on syntynyt talviteiden käytyä riittämättömiksi liikennetarpeeseen nähden. Tien linjaus on muotoutunut 1740-luvulla ja se on parannettu kärryillä ajettavaksi 1700-luvun lopulla. Valtatie 5:n osana tie oli 1950-luvulle asti. thumb|250px|[[Kalmalahden taistelun muistomerkki.]] Museotie on yksityistie ja tiekunnan omistuksessa ja hoidossa. Tiekunnan osakkaina ovat valtio ja Leppävirran kunta. Nikkilänmäentie otettiin museotieksi vuonna 1985.
Nikkilänmäentien varrella on Leppävirran suojeluskunnan hankkima Suomen sodan Kalmalahden taistelun muistomerkki, jonka suunnitteli arkkitehti J. Nykänen ja joka paljastettiin vuonna 1933. Taistelu käytiin maaliskuussa 1808.
Vesajärvi
Vesajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Williamsonin piirikunta (Tennessee)
Williamsonin piirikunta on piirikunta Tennesseessä, Yhdysvalloissa. Piirikunnassa asuu 238 412 asukasta. Väkiluku kasvoi vuosien 2010 ja 2019 välillä 30,1 prosentilla. 7,6 prosenttia asukkaista on syntynyt ulkomailla. He olivat keskimäärin hieman vanhempia kuin muut: ulkomaalaisten keski-ikä on 41 vuotta ja muiden 39 vuotta. Kaikkien keski-ikä on 39,2 vuotta.
Kenny Acheson
Kenneth Henry ”Kenny” Acheson (s. 27. marraskuuta 1957 Cookstown, Pohjois-Irlanti) on entinen brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hänen paras sijoituksensa on kahdestoista Etelä-Afrikan GP:ssä 1983 oltuaan kuusi kierrosta jäljessä kärjestä.
Alkuvaiheet
Acheson aloitti kilpailijan uransa ajamalla isänsä kilpa-autoja sekä Britannian pikkuformulasarjoissa, joissa hän menestyi hyvin. Vuoden 1978 lopussa hänet palkittiin lahjakkaana tulevaisuuden kuljettajalupauksena Grovewood-palkinnolla. Hän voitti Formula Ford -sarjan mestaruuden kolmesti ja kilpaili myös Formula 3 ja Formula 2 -sarjoissa, kunnes hänen jalkansa murtuivat Formula 2 -sarjassa.
Formula 1
Acheson debytoi F1-sarjassa kaudella RAM-tallin autolla Britannian GP:ssa. Hän osallistui urallaan kymmeneen osakilpailuun, mutta selvisi maaliin saakka vain kerran, Etelä-Afrikan GP:ssa 1983, jossa hän sijoittui 12. Kahdesti kaudella Acheson pääsi kilpailuun, mutta joutui keskeyttämään niissä.
Kuivaneula
Kuivaneula on grafiikan menetelmä, jossa kaiverretaan terävällä piikillä kuva hiottuun, kiillotettuun kuparilevyyn, sinkkilevyyn tai muovilevyyn. Kaivertimen käsitteleminen edellyttää voimaa, taitoa ja kokemusta, joten se on vaikea menetelmä. Kuivaneulalla tehty laatta vaurioituu helposti jossain määrin. Siksi kuivaneulalla ei saada aikaan useita ensiluokkaisia vedoksia. Kuivaneulaa on käytetty ensisijaisesti täydentämään muita tekotapoja, ensisijaisesti etsausta. Kuivaneulakaiverrusta voidaan käyttää myös syövytettyjen levyjen korjailemiseen.
Kalle Tähtelä
Kaarlo ”Kalle” Aleksander Tähtelä (sukunimi vuodesta 1906 Franzén, aikaisemmin Junno; 26. toukokuuta 1891 Leppävirta – 23. lokakuuta 1919 Sisto-Palkino, Neuvosto-Venäjä) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja sotilaslentäjä.
Varhaiset vuodet
Tähtelän vanhemmat olivat Aleksanteri Franzen, ent. Hagert ja Retriikka Jaakontytär Junno. Tähtelän perhe vietti liikkuvaa elämää ja niinpä hän kävi koulua Leppävirralla, Kuopiossa ja Porvoossa, asui pari vuotta Venäjällä ja kävi sitten vielä lyseota Helsingissä. Tähtelä jätti lyseon käynnin kesken siirtyen lehtialalle. Hän oli työssä ensin Etelä-Suomen Sanomissa ja sitten Aamulehdessä. Vuonna 1910 hän lähti ensin Saksaan ja sieltä vuonna 1911 Yhdysvaltoihin. Tähtelä teki Yhdysvalloissa aluksi sekalaisia töitä mutta palasi sitten lehtialalle ja oli toimittajana suomenkielisissä Yhdysvalloissa ilmestyneissä työväenlehdissä. Suomeen Tähtelä palasi marraskuussa 1917.
Suomen ja Venäjän sisällissodat
Suomen sisällissodan aikana Tähtelä toimitti Turussa ilmestynyttä Sosialisti-lehteä. Siirryttyään sodan loppuvaiheissa Venäjälle hän pyrki punalaivaston ilmasotakouluun ja opiskeli lentäjäksi koulun kansainvälisellä osastolla. Läpäistyään lento- ja teoriakokeet hän palveli sitten Venäjän sisällissodassa punaisten puolella sotilaslentäjänä Itämeren laivaston ilmavoimien 1. vesilentolaivueessa. Muita suomalaisia lentäjiä oli noin kymmenkunta, joista Tähtelän lisäksi tunnetaan Werner ja Jalmar Lehtimäki, Valter Bergström, Konstantin Taskinen, Kaarlo Renkas, Manne Tynys, Kaarlo Nenonen ja Otto Kalvitsa.
Kuolema
Kenraali Judenitšin joukot ampuivat 22. lokakuuta 1919 alas Tähtelän ohjaaman M-20 lentoveneen Pietarin lähistöllä. Tähtelä ja koneen mekaanikkotähystäjä A. Baldanov piiloutuivat yön ajaksi erääseen maalaistaloon. He jäivät kuitenkin vangiksi seuraavana päivänä yrittäessään päästä takaisin punaisten puolelle. Lentäjät tuomittiin kenttäoikeudessa kuolemaan ja heidät teloitettiin 24. lokakuuta 1919 Sisto-Palkinon kylässä. Silvotut ruumiit löydettiin valkoisten perääntymisen jälkeen ja heidät haudattiin 11. marraskuuta Oranienbaumin vallankumoussankarien yhteishautaan. Yrjö Sirola piti muistopuheen Tähtelän haudalla.
Tähtelän mukaan nimettiin yksi Mustanmeren laivaston lento-osasto ja 1919 Tähtelän ja vuonna 1919 taiteilija Yersova maalasi taulun Itämeren lentäjien uroteko Tähtelän ja Bahvalovin kunniaksi.
Delawaren sinetti
thumb|300px|Delawaren sinetti (2004–) Delawaren sinetti on Yhdysvaltain osavaltio Delawaren virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi.
Sinettiin on kuvattu kultaisen kilven molemmin puolin maanviljelijä ja sotilas, heidän yläpuolelleen laiva, ja alapuolelleen nauha, jossa lukee osavaltion motto ”Liberty and Independence”. Sinetin reunoilla lukee ”Great Seal of the State of Delaware”. Sinetti on otettu käyttöön vuonna 1777, ja sen nykyinen versio hyväksyttiin 29. huhtikuuta 2004.
Tiibetinmetsästyskoira
Ulkonäkö
Tiibetinmetsästyskoira on asuinympäristönsä huomioon ottaen suhteellisen lyhytkarvainen, ollen samalla ainoa tällainen tiibetiläinen rotu. Se on kooltaan noin airedalenterrierin kokoinen. Pää on pitkä ja sävyltään savun musta, sulautuen vähitellen muun karvapeitteen väriin. Korvat ovat riippuvat tai eteenpäin taittuneet, häntä selän yli kiertynyt koiran ollessa aktiivinen (normaalisti alhaalla kannettu), karvapeite melko lyhyt ja erittäin tiheä. Karvapeitteen väritys on kerman harmaa. Saksalainen turisti, joka vieraili Tiibetissä, kuvaili koiraa "vähemmän karvaiseksi kuin tavalliset tiibetiläiset koirat, kuivaksi (tai laihaksi), nopeaksi kuin tuuli, uskomattoman massiiviseksi ja sanoinkuvaamattoman rumaksi". Ennen kaikkea edellä mainittu massiivinen rakenne erottaa rodun vinttikoirista.
Alkuperä
Tiibetinmetsästyskoiraa käytetään paikallisen villilampaan, antiloopin ja myskihirven metsästykseen. Se on koulutettu pitämään riistan paikallaan, rasittamaan sitä ja haukkumaan sitä kunnes metsästäjä saapuu ampumaan sen. Villilampaan tapauksessa riista ajetaan kohti kallioita, joilla se yleensä pysähtyy ja yrittää puolustautua, samalla kun koira yrittää pakottaa sen alas rotkoon - toisinaan sama tekniikka toimii myös susien kanssa. Karvapeitteen suhteellinen lyhyys selittyy sillä, että runsaammalla karvapeitteellä koira ei kykenisi metsästäessään juoksemaan yhtä nopeasti.
Koska rotua esiintyy ainoastaan paimentolaisheimojen keskuudessa, siitä ei ole olemassa maailmanlaajuisesti kovin paljon tietoa. Eniten sitä kasvattavat Kham-alueen heimot, joiden kulttuuriin se vahvasti liittyy.
Haapajärven kirkko (Kirkkonummi)
Haapajärven kirkko on Kirkkonummen Haapajärvellä oleva Kirkkonummen seurakuntayhtymän kirkko. Se on päätytornillinen ristikirkko. Tämä pieni punamullattu kyläkirkko on alun perin rakennettu pitäjän kaukaisten pohjoisosien suomalaisten kirkoksi. Porkkalan vuokra-aikana 1944–1956 se oli seurakunnan pääkirkko, koska Kirkkonummen kirkko oli vuokra-alueella.
Kirkkonummen pohjoisosissa asui jo 1600-luvulla paljon suomalaisia, joilla ei kuitenkaan ollut omaa kirkkoa. Parantaakseen jumalanpalvelusolojaan kyläläiset tekivät aloitteen, jonka seurauksena 1700-luvulla määrättiin, että Kirkkonummen pappien oli matkustettava pitämään pohjoisosien suomalaisille jumalanpalvelus suomen kielellä. Asukkaiden oli huolehdittava papin majoituksesta ja muusta ylöspidosta sekä osittain kuljetuksesta, liikenneyhteydet olivat tuolloin vaikeat. Vuonna 1749 kyläläiset saivat luvan rakentaa oman kirkon ja jo samana vuonna valmistui ensimmäinen kirkko Haapajärven rantaan. Ajan kuluessa tulviva järvivesi vaurioitti kirkkoa. Tulipalo aiheutti lisää vahinkoa ja uusi kirkko rakennettiinkin kuivemmalle maalle talkoovoimin pääosin lähiseudun asukkaiden lahjoittamista rakennustarpeista. Jumalanpalvelukset nykyisessä kirkossa alkoivat 1823.
Kirkonkello on vuodelta 1993 ja sitä soitetaan käsin. Urut ovat vuodelta 1975, ne on valmistanut Veikko Virtasen urkurakentamo. Alkuperäiset urut olivat poljettavat saksalaiset urut.
Ferenc Juhász
Ferenc Juhász (1928 Bia, Unkari – 2015 ) oli unkarilainen runoilija ja Új írás -lehden päätoimittaja. Juhászin esikoiskokoelma Szárnyas csikó ilmestyi 1949. Eepoksissaan hän hyödyntää Unkarin historian tapahtumia.
Ocean’s Heart
Ocean’s Heart on Dreamtalen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 15. syyskuuta 2003.
Kari Makkonen
Kari Makkonen (s. 20. tammikuuta 1955 Harjavalta) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, aiemmin jääkiekkoilija, hän pelasi hyökkääjänä.
Pelaajaura
Makkonen aloitti peliuransa kasvattajaseurassaan Harjavallan Kuparikiekossa, jossa hän pelasi kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Maakuntasarjassa. Syksyllä 1974 Makkonen siirtyi 19-vuotiaana Porin Ässiin, jota hän edusti lähes koko uransa huipputasolla, lukuun ottamatta kautta 1979–1980 Edmonton Oilersin NHL-joukkueessa.
Ässissä hän oli mukana voittamassa yhtä mestaruutta ja yhteensä neljää mitalia. Makkonen teki 565 pääsarjaottelussa tehopisteet 286+290=576. Pudotuspeleissä hän pelasi 41 ottelua saldolla 19+19=38. NHL:ssä Makkonen pääsi kokoonpanoon vain yhdeksässä ottelussa, joissa hän teki pisteet 2+2=4. Toinen syötöistä päättyi Wayne Gretzkyn tekemään maaliin. Makkonen olikin ensimmäinen eurooppalainen joka pelasi Gretzkyn kanssa samassa ketjussa.
Maajoukkueessa Makkonen pelasi 167 ottelua pistein 41+27=68. Hän edusti Suomea seitsemän kertaa MM-kisoissa.
Ura valmentajana
Pelaajauransa jälkeen Makkonen on siirtynyt valmennustehtäviin. Aluksi hän toimi Veli-Pekka Ketolan kakkosvalmentajana Ässissä. Ketolan erottua kesken kauden 1996–1997 Makkonen toimi päävalmentajana yhdessä ottelussa ennen Juhani Tammisen tuloa Ässien valmentajaksi (Makkonen jatkoi Tammisen kakkosvalmentajana).
Alasarjoissa hän on luotsannut Titaaneita ja Seinäjoen SHT:tä. Makkonen oli pitkään mukana Tapparassa Jukka Rautakorven valmennusryhmässä. Kaudella 2007–2008 hän toimi Mestiksessä pelaavan Mikkelin Jukureiden päävalmentajana. Makkonen erotettiin tehtävästä lokakuussa 2008 huonosti sujuneen alkukauden takia.
Kaudella 2010–2011 Makkonen valmensi JHT Kalajokea Suomi-sarjassa. Lokakuussa 2011 hän siirtyi Mestiksessä pelaavan TuTo Hockeyn päävalmentajaksi loppukauden ajaksi. .
TuTo-kauden jälkeen Makkonen oli kaksi kautta sivussa valmennustehtävistä kunnes kutsuttiin kaudelle 2014–2015 Suomi-sarjassa pelanneen HC Satakunnan päävalmentajaksi. Seuraavalla kaudella Makkonen oli jälleen sivussa aktiivivalmentajan työstä kunnes aloitti kaudella 2016–2017 kakkosdivisioonajoukkue KK-V:n päävalmentajana. KK-V:n luovuttua II divisioonan paikastaan ja ryhdyttyä yhteistyöhön porilaisen Karhu HT:n kanssa, Makkonen siirtyi valmentamaan sitä kaudelle 2018–2019.
Intinktio
Intinktio (lat - kastaminen) on yksi ehtoollisen jakamismuoto. Intinktiossa ehtoollisleipä kastetaan viiniin ja siten ehtoolliselle osallistuja saa leivän ja viinin samanaikaisesti.
Intinktioon viittaavia tekstejä löytyy 600-luvulta, mutta varsinaisesti käytäntö yleistyi lännen kirkossa sydänkeskiajalla. Intinktio on käytössä useissa läntisen perinteen kirkoissa. Ortodoksiset kirkot jakavat myös ehtoollisen siten, että ehtoollisleipä on palasina ehtoollisviinissä ja se annetaan ehtoolliselle osallistujalle lusikalla.
Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa intinktion käyttämiseen ei ole sakramenttiteologisia esteitä. Useimmiten se tapahtuu siten, että ehtoollisen jakaja kastaa leivän viiniin ja jakaa sen suoraan ehtoolliselle osallistujan suuhun tai antaa sen hänelle käteen.
Ruotsin kirkossa intinktio on yleisesti käytössä. Ehtoollisen jakaja antaa ehtoollisleivän ehtoolliselle osallistujan käteen ja tämä kastaa itse leivän ehtoollisviiniin joka on maljassa, kalkissa. Intinktio on yleistynyt etenkin HIV-tartunnan ja erilaisten epidemioiden, kuten influessa ja pandemia aikana, jolloin yhteismaljasta juomista on kaihdettu leviämisvaaran takia Ruotsin kirkossa intinktiota suositellaan sairaan ehtoollisella. Intinktio on tullut käyttöön vuoden 1986 Kirkkokäsikirjan myötä ja sitä suositellaan ns. yksityispikarien asemasta.
Mal Waldron
thumb|Mal Waldron Malcolm Earl "Mal" Waldron (16. elokuuta 1925 – 2. joulukuuta 2002) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti. Hän levytti useissa kokoonpanoissa ja sävelsi lisäksi muun muassa elokuvamusiikkia.
Waldron vieraili Suomessa moneen kertaan. Helsingissä vuosina 1975 ja 1981, Tampereella 1989 ja Turussa vuonna 1999 sekä Raahessa vuonna 2001.
New Yorkissa syntynyt Waldron kuoli syöpään 77-vuotiaana Brysselissä, Belgiassa.
Ahvenlampi (Virrat, Kuuriperä)
Ahvenlampi on Pirkanmaalla Virroilla Kuuriperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 140,3 metriä mpy.
Michał Haratyk
Michał Haratyk (s. 10. huhtikuuta 1992 Cieszyn, Sleesian voivodikunta) on puolalainen kuulantyönnön ulko- ja sisäratojen Euroopan-mestari. Hän on pituudeltaan 194 cm.
Haratyk sijoittui 14:nneksi Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016. Hän saavutti saman vuoden Amsterdamin EM-kilpailuissa hopeaa tuloksella 21,19. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017. Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi.
Haratyk sijoittui 2018 Birminghamin MM-hallikilpailuissa kymmenenneksi. Hän voitti samana vuonna Euroopan-mestaruuden Berliinissä toisen kierroksen työnnöllään 21,72. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019 avauskierroksella syntyneellä halliennätyksellään 21,65. Hän voitti samana vuonna Euroopan joukkuemestaruuskilpailut, mutta karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa. Hän saavutti hopeaa Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 tuloksella 21,47. Hän voitti samana vuonna Euroopan joukkuemestaruuskilpailut, mutta karsiutui loppukilpailusta Tokion olympialaisissa. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän oli yhdeksäs. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja oli viides Münchenin EM-kilpailuissa.
Haratyk on voittanut Puolan-mestaruuden ulkoradoilla 2017, 2018, 2020, 2021 ja 2022 sekä sisäradoilla 2018, 2019, 2020 ja 2021. Hän on parantanut ulkoratojen Puolan ennätystä kolme kertaa. Hän työnsi 21,97 Eugenessa 26. toukokuuta 2018, 22,08 Ostravassa 13. kesäkuuta 2018 sekä 22,32 Varsovassa 28. heinäkuuta 2019 ja sivusi tätä Cetniewossa 3. elokuuta 2019. Sisäradoilla hän on työntänyt parhaimmillaan 21,83 Łódźissa 12. helmikuuta 2021.
Jitka Landová
pienoiskuva|Jitka Landová, Nové Město 2015 Jitka Landová (s. 20. heinäkuuta 1990) on tšekkiläinen ampumahiihtäjä.
Sotšin olympialaisissa 2014 Landová oli mukana Tšekin neljänneksi sijoittuneessa naisten viestijoukkueessa. Ampumahiihdon maailmancupissa Landová on sijoittunut parhaimmillaan henkilökohtaisessa kilpailussa kahdeksanneksitoista Östersundin takaa-ajokilpailussa kaudella 2014-2015. Viestissä Landová sijoittui kolmanneksi Hochfilzenissä samalla kaudella. Hänen kanssaan viestijoukkueeseen kuuluivat Eva Puskarčíková, Gabriela Soukalova ja Veronika Vitkova.
Myssypingviini
Koko ja ulkonäkö
Myssypingviinin nimi tulee ohuesta mustasta raidasta pään alaosassa, jonka takia tulee vaikutelma kuin niillä olisi musta myssy tai kypärä päässä. Tämä tuntomerkki tekee lajista yhden helpommin tunnistettavista pingviinilajeista. Yksilöiden koko on noin 75 cm.
Levinneisyys
Lajin esiintymisaluetta ovat Etelämanner sekä Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret, Eteläiset Shetlandsaaret, Eteläiset Orkneysaaret, Bouvet’nsaari, Ballenysaaret ja Pietari I:n saari.
Lisääntyminen
Myssypingviinien pesät ovat yleensä kivirenkaita, mutta ne voivat pesiä myös jäävuorilla. Naaras munii kaksi munaa. Sekä koiras että naaras osallistuvat haudontaan vaihtaen vuoroa 5–10 päivän välein. Poikaset kuoriutuvat noin 35 päivän haudonnan jälkeen. Pesässä poikaset ovat 20–30 päivää, jonka jälkeen muodostavat poikasryhmiä. Saatuaan aikuismaisen höyhenpeitteen 50–60 päivän ikäisenä poikaset ovat valmiit lähtemään merelle.
Etelä-Carolinan sinetti
thumb|300px|Etelä-Carolinan sinetti (1776–) Etelä-Carolinan sinetti on Yhdysvaltain osavaltio Etelä-Carolinan virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi.