cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suihkulähde
Keskiaika
Myöhäiskeskiajalla kyläkeskuksiin alettiin rakentamaan julkisia suihkulähteitä etenkin vedenjakelutarkoituksessa. Suihkulähteistä kuitenkin muodostui myös rakennuskiltojen merkittäviä projekteja, joiden näyttävyydellä pyrittiin esittelemään rakentajien ammattitaitoa. Huomionarvoinen myöhäiskeskiajan julkinen suihkulähde on vuonna 1396 valmistunut Schöner Brunnen Nürnbergissä, Saksassa.
Myös islamilaisessa kulttuuripiirissä esiintyi keskisajalla suihkulähteitä. Esimerkkinä näistä nimellä sebeel tunnetut julkiset suihkulähteet, jotka oli tarkoitettu juomaveden jakeluun.
Uusi aika
Etenkin Italiassa näiden julkisten suihkulähteiden lisäksi varakkaat yksityishenkilöt rakensivat huviloiden ja palatsiensa yhteyteen mittavia puutarhasuihkulähteitä. Myöhemmin tapa levisi myös muualle Eurooppaan, ja pelkästään koristeellisiksi maamerkeiksi tarkoitetut suihkulähteet alkoivat yleistyä. Tämän aikakauden suihkulähteistä etenkin Versailles’n palatsin puutarhan suihkulähteet ovat huomionarvoinen esimerkki.
Suihkulähteitä rakennetaan nykyään kaikkialle maailmaan. Ne ovat edelleen suosittuja maamerkkejä ja monumentteja. Nykyaikainen tekniikka myös mahdollistaa aiempaa voimakkaampien vesisuihkujen luomisen. Maailman korkein suihkulähde on Kuningas Fahdin suihkulähde Jeddassa, Saudi-Arabiassa. Se suihkuttaa vettä 312 metrin korkeudelle Punaisenmeren ylle.
Suihkulähteen toiminta
Esimodernina aikana suihkulähteen toiminta perustui tavalla tai toisella joko sen yhteydessä olevan luonnonlähteen toimintaan tai painovoimalla aikaan saatuun voimaan. Esimerkiksi akveduktien yhteydessä olevat roomalaisajan suihkulähteet saivat voimansa painovoiman voimalla vuorilta alas kaupunkeihin virtaavasta vedestä. Jo noin metrin korkeusero veden yläpinnan ja ulostulokohdan välillä riittää luomaan yksinkertaisen suihkulähteen toiminnalle riittävän paineen. Luonnonlähteiden yhteyteen rakennetut suihkulähteet saivat puolestaan yleensä voimansa luonnonlähteen toiminnasta. Tältä osin niitä voidaan pitää myös koristeltuina lähdekaivoina.
Versailles'n palatsin suihkulähteet ovat varhainen esimerkki konevoiman käytöstä suihkulähteen yhteydessä. Vettä Seinestä pumppaava mittava laitteisto (Machine de Marly) toimi joen pyörittämän vesirattaan tuottamalla voimalla. Vesi pumpattiin laitteiston tuottaman voiman avulla noin 150 metriä ylöspäin Louvecienne -kukkulalle. Sieltä vesi edelleen johdettiin monimutkaisen vesijohtojen ja -säiliöiden verkoston kautta palatsipuutarhan suihkulähteisiin, josta se jälleen painovoiman vaikutuksesta purkautui voimalla ulos. Monimutkaisesta rakenteestaan huolimatta nämäkin suihkulähteet saivat siis voimansa viime kädessä painovoimasta.
1600 -luvulta alkaen alettiin ideoimaan höyryvoimalla toimivia suihkulähteitä. Tyypillisesti ajatuksena oli johtaa vesi tiiviiseen säiliöön, josta se saataisiin höyryn luomalla paineella purkautumaan ulos suihkulähteestä. Myös höyryvoiman avulla pumpatun tyhjiön avulla voimansa saavia suihkulähteitä ideoitiin.
Nykyään suihkulähteen vaatima vedepaine luodaan tyypillisesti sähköpumpulla. Pienen, lähinnä kotikäyttöön tarkoitetun suihkulähteen voimanlähteeksi voi riittää esimerkiksi suihkulähteeseen kiinteästi kuuluva aurinkokenno. Suuremmat suihkulähteet toimivat tyypillisesti ulkoa sähköverkosta johdetulla virralla.
Pumpun tai muun voimanlähteen lisäksi suihkulähde vaatii toimiakseen suuttimen, josta vesi virtaa ulos. Antiikin ja keskiajan julkiseen vedenjakeluun tarkoitetuissa suihkulähteissä suutin saattoi olla yksinkertainen, joskin koristeltu ulostuloaukko, joka ei kuitenkaan välttämättä luonut erityisen näyttävää vesisuihkua. Modernit suihkulähteet ovat usein luonteeltaan maamerkkejä, joissa vesisuihkun näyttävyys on itsetarkoitus. Suuttimen kokoa ja muotoa muuttamalla voidaankin luoda esimerkiksi kapeampi ja korkeammalle yltävä tai leveämpi ja matalampi suihku. Myös erilaisia pyöriviä, valaisevia tai sateenvarjomaisen suihkun luovia suuttimia on olemassa.
Pikkutelkkä
Levinneisyys ja elinympäristö
Pikkutelkkä pesii Pohjois-Amerikan pohjoisosissa. Se talvehtii Meksikonlahdella ja Yhdysvaltojen länsi- ja itärannikoilla. Pikkutelkkä harhautuu toisinaan Eurooppaan. Sitä tarhataan yleisesti, ja Suomessa tavattu pikkutelkkä on todennäköisesti tarhakarkulainen. Pikkutelkkä pesii pienillä järvillä ja lammilla, ja talvehtii merialueilla.
Lisääntyminen
Pikkutelkän pesä on vanhassa kultatikan (Colaptes auratus) kolossa tai muussa puunkolossa. Munia on 6–11 ja naaras hautoo niitä 28–33 päivää. Naaras on erittäin pesäpaikkauskollinen palaten samaan pesäkoloon keväästä toiseen.
Ravinto
Pikkutelkkä sukeltaa pohjasta vesihyönteisiä ja nilviäisiä sekä jonkin verran myös siemeniä.
Valteri-koulu Onerva
Koulun on sunnitellut arkkitehti toimisto Aarne von Boehm Oy. Sen rakennustyöt käynnistyivät huhtikuussa 2014. Rakennus luovutettiin marraskuussa 2015. Toiminta käynnistyi tammikuussa 2016. Koulussa on mm. taiteilija Kerttu Horila n teos "Olipa kerran", jossa on kuvattu ihmisen kokoinen jänis.
Koulun yhteydessä toimii asumipalveluyksikkö pitkämatkalaisille koulun oppilaille maanantaista perjantaihin. Yksikössä on 56 huonetta, joissa asuu vakituisesti 46 lasta ja nuorta sekä tukijaksojen aikana lisäksi 10 lasta ja nuorta.
Valteri-koulu Onervan naapurissa toimii Jyväskylän kaupungin ylläpitämä Kukkulan koulu.
Viinijärven koulu
Viinijärven koulu on Liperin kunnan Viinijärven taajamassa toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 0–6). Koulu sijaitsee noin 30 kilometriä Joensuusta Kuopion suuntaan.
Viinijärven koulua käy noin 150-170 peruskoululaista. Henkilökuntaa on noin 20. Aiemmin Viinijärvellä toimi myös yläkoulu.
Peruskoulun kanssa samassa rakennuksessa toimivat myös koululaisten iltapäivätoiminta, esikoulu, päiväkoti ja Viinijärven kirjasto. Viinijärven koulu on yksi Liperin kunnan yleisten vaalien äänestyspaikoista.
Miramont-de-Guyenne
Kaupungissa on pitkät sirkusperinteet. Vuonna 1921 Alfred Court perusti veljensä kanssa Ranskan ensimmäisen eläinsirkuksen, joka asettui Miramont-de-Guyenneen. Sirkus on yhä toiminnassa, ja se viettää talvet kaupungissa. Lisäksi kaupungissa on sirkuskoulu Ecole de cirque.
Lyhytkuonodelfiini
Ulkonäkö ja koko
Lyhytkuonodelfiini on aikuisena 2–2,6 metrin pituinen ja painaa 160–210 kiloa. Lajilla on hyvin pienet sukupuolielimet.
Levinneisyys ja elinympäristö
Laji elää trooppisissa vesissä. Yksi maailman suurimmista lyhytkuonodelfiinipopulaatioista elää Filippiineillä. Lyhytkuonodelfiiniparvet uivat nopeasti ja delfiinit ovat pakkautuneet niihin tiheästi.
Ravinto
Lyhytkuonodelfiini syö lähinnä kaloja, kalmareita ja katkarapuja.
H. Owen Reed
pienoiskuva|H. Owen Reed H. (Herbert) Owen Reed (17. kesäkuuta 1910 Odessa, Missouri – 6. tammikuuta 2014 Athens, Georgia ) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja musiikkikirjailija.
Reed syntyi Missourissa ja opiskeli kotiosavaltionsa lisäksi Louisianassa. Vuonna 1937 hän kirjoittautui Eastman School of Musiciin. Myöhemmin hän opiskeli muun muassa Bohuslav Martinůn, Aaron Coplandin, Leonard Bernsteinin, Stanley Chappelin, Roy Harrisin ja Arnold Schönbergin johdolla.
Reed opetti vuosina 1939–1976 Michiganin valtionyliopistossa ja toimi vuodesta 1976 sen emeritusprofessorina. Hän tutki kansanmusiikkia ja sovelsi sen vaikutteita muun muassa teoksessaan La Fiesta Mexicana (1949). Muuhun tuotantoon kuuluu muun muassa kamarioopperatrilogia.
Reed julkaisi sävellystuotantonsa lisäksi kahdeksan sävellystä ja musiikin teoriaa käsittelevää kirjaa.
Esomepratsoli
Esomepratsoli (C17H19SN3O3) on sulfoksideihin ja bentsimidatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään mahahapon eritystä vähentävänä lääkkeenä muun muassa refluksitaudin tai mahahaavan hoidossa.
Metabolia ja käyttökohteet
Esomepratsoli on ensimmäisenä käyttöön tulleen omepratsolin S-enantiomeeri. S-enantiomeeri on teholtaan noin nelinkertainen verrattuna yhdisteen R-isomeeriin. Esomepratsoli on aihiolääke, ja se metaboloituu maksassa CYP2C19- ja CYP3A4-entsyymien vaikutuksesta ei-kiraalikseksi sulfenamidijohdannaiseksi. Johdannainen on protonipumpun estäjä ja täten vähentää suolahapon eritystä vatsan soluissa, jolloin närästys ja muut refluksitaudille tyypilliset oireet vähenevät. Esomepratsolia voidaan annostella joko suun kautta tai laskimoon annettavana pistoksena. Suun kautta annettuna esomepratsolia voidaan käyttää pitempivaikutteisena magnesiumsuolana. Esomepratsolin käyttökohteet ovat refluksitaudin, mahahaavan ja Zollinger–Ellison-oireyhtymän hoidossa. Lisäksi sitä voidaan käyttää Helicobacter pylori -bakteerin häätämiseen.
Haittavaikutukset
Esomepratsoli on kohtalaisen hyvin siedetty lääkeaine. Tyypillisimpiä sen aiheuttamia haittavaikutuksia ovat huonovointisuus, vatsakivut, ripuli, ilmavaivat ja ummetus.
Synteesi
Esomepratsolin synteesi on hyvin samankaltainen omepratsolin synteesin kanssa. Ensimmäisessä vaiheessa 4-metoksibentseeni-1,2-diamiini reagoi kaliumetyyliksantaatin kanssa muodostaen bentsimidatsolitiolijohdannaisen. Tämä johdannainen reagoi nukleofiilisellä substituutiolla 2-(kloorimetyyli)-4-metoksi-3,5-dimetyylipyrimidiinin kanssa, ja muodostunut välituote hapetetaan esomepratsoliksi. Hapettimena voidaan käyttää m-klooriperbentsoehappoa, mutta tällöin muodostuu tuotteena raseeminen seos. Tämän vuoksi hapetukseen käytetään nykyään asymmetristä menetelmää, jossa hapettimena toimii kumeenihydroperoksidi ja katalyyttinä titaanikompleksi ja dietyylitartraatti. Näin päästään pääasiassa haluttuun isomeeriin ja enantioylimäärä on 93–96 %.
Willem Johan Kolff
Kolff opiskeli lääketiedettä Leidenin yliopistossa ja valmistui lääkäriksi 1938 ja erikoistui myöhemmin sisätautioppiin Groningenin yliopistossa (Ph.D. 1946). Hän sovelsi hemodialyysiä ensimmäistä kertaa vuonna 1943 ja havaitsi pian sen voivan pelastaa useita munuaissairaita ennenaikaiselta kuolemalta.
Kolff muutti vuonna 1950 Yhdysvaltoihin. Häntä pidetään yhtenä keinoelinalan pioneereista. Hänelle myönnettiin muun muassa AMA Scientific Achievement Award, Albert Lasker -palkinto kliinisestä lääketieteellisestä tutkimustyöstä ja Japani-palkinto.
Apotemnofilia
Apotemnofiili on lääketieteellinen termi henkilöstä, joka kiihottuu seksuaalisesti ajatuksesta amputoida itseltään terve ruumiinosa. Nykyään lääkärit puhuvat useimmiten ruumiin yhtenäiskuvan häiriöstä (Body Integrity Identity Disorder, BIID), joka kuvaa tilaa neurologisena häiriönä parafilian sijaan. BIID:n ei kuitenkaan lähtökohtaisesti liity seksuaaliset motiivit, vaikka ne voivat olla osa sitä.
Apotemnofilia käytännössä
Apotemnofiliaa poteva haluaa tyypillisesti yhden tai useamman ruumiinosan poistamista. Tilaa ei tulisi sekoittaa akrotomofiliaan, jossa henkilö tuntee seksuaalista vetovoimaa henkilöihin, joilta jo puuttuu ruumiinosia.
Ani harva kirurgi suostuu nykyään poistamaan apotemnofiileiltä terveitä raajoja, joten monet päätyvät vahingoittamaan itseään saadakseen kaipaamansa lopputuloksen. Jotkut pyrkivät vahingoittamaan valittua raajaansa niin vakavasti, ettei lääkäreille jää muuta vaihtoehtoa kuin amputoida jäsen. Toiset taas yrittävät suorittaa amputaation itse, esimerkiksi jättämällä jalkansa junan alle.
Decemviri
Decemviri [de'kemviri:] ( 'kymmenen miestä') eli kymmenmiehet oli tiettyjen kymmenjäsenisten virkakuntien nimi antiikin Roomassa. Tällaiset asetettiin muun muassa vuosina 451 ja 450 eaa. Tällöin valmistuivat kuuluisat Kahdentoista taulun lait.
Decemvirien nousu
Rooman varhaishistoriassa plebeijeillä ei ollut samanlaista lain turvaa kuin patriiseilla. Decemvirien ja kahdentoista laintaulujen syntyhistoria on ainakin osittain myyttinen. Ilmeisesti aloite kirjoitettuun lakiin tuli juuri plebeijeiltä. Itsepäisen vastarinnan jälkeen täytyi patriisien taipua. Ensin laitettiin lähettiläitä Ala-Italian kaupunkeihin ja Atenaan ottamaan selkoa paikallisista laeista. Lähettilästen palattua valittiin kymmenen miestä (latinaksi decemviri), ja annettiin heille rajaton valta sekä toimeksi säätää laki Rooman valtiolle. He astuivat valtaansa vuonna 451 eaa. yhdeksi vuodeksi. Sinä aikana olivat decemvirit diktaattorin asemassa. Virkavuotensa loppuun mennessä olivat he saaneet valmiiksi kymmenen lakitaulua; mutta kun vielä muutamia oli kirjoittamatta, valittiin decemvirejä myös seuraavaksi vuodeksi. Eroavista decemvireistä valittiin Appius Claudius uudestaan. Hänen onnistui saavuttaa suuri vaikutusvalta virkaveljiinsä. Heidän hallituksensa muuttui hirmuvaltaiseksi. Vuoden lopulla decemvirit esittivät kaksi uutta lakitaulua, mutta eivät näyttäneet haluavansa erota, vaan pysyivät virassaan, tehden sen nojalla yhä uusia väkivaltaisuuksia.
Decemvirien kukistuminen
Decemvirien vallan loppumisen kerrotaan tapahtuneen seuraavasti: Appius koetti viekoitella Virginiaa, Virginiuksen tytärtä, joka oli arvokkaimpia plebeijejä. Virginia oli kihlattu entiselle kansantribunille Iciliukselle. Kun Appiuksen ei onnistunut saada häntä imarteluilla eikä lupauksilla, hän taivutti erään alaisensa julistamaan Virginian orjansa tyttäreksi ja vaatimaan häntä omaisuutenaan takaisin. Tämä otatti Virginian kiinni, vei hänet Appiuksen tuomioistuimen eteen ja tuomitutti itselleen. Kovalla suostuttelulla Iciliuksen onnistui taivuttaa Appius jättämään lopullinen tuomio tuonnemmaksi. Sillä aikaa tytön isä Virginius, saatuaan sotapalveluksesta lomaa, ehti tulla leiristä Roomaan ajamaan tyttärensä asiaa.
Seuraavana päivänä oli koko tori täynnä kansaa. Virginius saapui tyttärensä kanssa, molemmat suruasuisina ja ystävien saattamana. Kun Appius oli noussut tuomioistuimelle, uudisti Appiuksen kätyri väärät lauseensa tytön syntyperästä ja vaatimuksensa, että hänet annettaisiin hänelle. Tämä koetti ottaa kiinni Virginiaa, mutta ystävät asettuivat piiriin isän ja tyttären ympärille. Silloin Appius käski liktorinsa hajottamaan ihmisjoukon ja ottamaan tytön kiinni. Kansa hajautui ja tyttö seisoi jätettynä yksin. Kun Virginius ei enää nähnyt mitään keinoa pelastautua, pyysi hän Appiukselta lupaa kysyä ennen tytöstä eroamistansa hänen läsnä ollessaan hänen imettäjältänsä asian oikeaa laitaa, jotta voisi hyvillänsä erota tytöstä, ellei hän olisikaan hänen oikea isänsä. Vietyään tyttärensä vähän syrjemmäksi tempasi Virginius puukkonsa ja pisti häntä sillä rintaan, sanoen: "Ainoastaan tällä tavalla voin pelastaa sinun kunniasi, lapseni." Sitten, kääntyen Appiuksen puoleen, lausui hän: "Tällä verellä vihin minä sinut manalan jumalille." Puukko kädessä tunkeutui hän väkijoukon läpi pois leiriinsä. Icilius näytti veristä ruumista kansalle ja kehotti kaikkia kansalaisia nousemaan decemvirejä vastaan. Appiuksen liktorit voitettiin ja hän itse pakeni asuntoonsa. Kansa vaelsi Pyhälle vuorelle eikä ennen palannut, kuin senaatti määräsi, että decemvirein piti luopua virastaan ja konsulien jälleen ryhtymän hallitsemaan entiseen tapaan. Appius Claudius vedettiin oikeuden eteen ja heitettiin vankeuteen, jossa hän itse surmasi itsensä.
Corona Schröter
thumb|right|Corona Schröter ([[Anton Graffin maalaus)]]
Corona Elisabeth Wilhelmine Schröter (14. tammikuuta 1751 Guben – 23. elokuuta 1802 Ilmenau) oli saksalainen laulaja, näyttelijä ja säveltäjä.
Schröter sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa isältään, oboisti Johann Friedrich Schröteriltä (1724–1811). Leipzigiin asettumisensa (1764) jälkeen hän sai opetusta Johann Adam Hilleriltä, jonka avulla pääsi laajentamaan musiikillisia näkymiään. Vuonna 1776 Schröter sai Johann Wolfgang von Goethen järjestämänä elinikäisen viran hovilaulajana Weimarissa. Goethe oli hänen läheinen ystävänsä ja taiteellinen yhteistyökumppaninsa hoviteatterissa. Goethen näytelmässä Iphigenie auf Tauris (1779) hän esiintyi nimiroolissa. Schröter myös sävelsi musiikin Goethen singspieliin Die Fischerin (1782) ja lauloi itseään varten luodun Dortchenin roolin. Tähän singspieliin kuului Erlkönig-runo, josta Schröter teki ensimmäisen monista lauluversioista.
Vuonna 1786 Weimarissa julkaistiin Schröterin säveltämien laulujen kokoelma Fünf und Zwanzig Lieder.
Infinitesimaali
Infinitesimaali tarkoittaa niin pientä suuretta, ettei sitä käytännössä tai edes periaatteessa voida mitata. Termi on muodostettu lisäämällä latinan äärettömyyttä tarkoittavaan sanaan latinalainen järjestyslukuja tarkoittava johdin, siis ikään kuin "äärettömäsosa." Arkikielessä infinitesimaalisella voidaan tarkoittaa merkityksettömän pientä asiaa.
Matematiikassa infinitesimaalin käsite liittyy analyysin eli lähinnä differentiaali- ja integraalilaskennan varhaisimpiin, mutta myös eräisiin moderneihin muotoiluihin. Ennen 1800-lukua näiden matematiikan haarojen käsitteiden määritelmät olivat epätyydyttäviä, mutta niiden avulla voitiin silti saada oleellisesti oikeita tuloksia. Käsitettä käyttivät Gottfried Leibniz, Isaac Newton, Leonhard Euler ja monet muut matemaatikot.
Historia
Ensimmäisenä infinitesimaalin käsitettä käytti Arkhimedes noin 250 eaa. Monien hänen käyttämiensä menetelmien voidaan jo katsoa ennakoineen integraalilaskentaa. Myös Intiassa useat matemaatikot kuten Bhāskara II käyttivät vastaavanlaisia menetelmiä jo 1100-luvulta lähtien.
Kun Leibniz ja Newton toisistaan riippumatta 1600-luvun lopulla kehittivät differentiaali- ja integraalilaskennan, heidän käyttämänsä päätelmät perustuivat oleellisesti infinitesimaaleihin. Tyypillinen todistus saattoi kuulua seuraavasti:
Vaikka tämä todistelu oli intuitiivisesti uskottava ja johti oikeaan tulokseen, se ei ollut loogisesti aukoton. Varsinkin filosofit kuten George Berkeley esittivät siihen painavia vastaväitteitä Varsinainen ongelma on siinä, että infinitesimaalia dx käsitellään ensin nollasta poikkeavana, niin että se voi olla jakajanakin, mutta sen jälkeen se kuitenkin poistetaan laskuista ikään kuin se olisi nolla.
Infinitesimaali määriteltiin intuitiivisesti nollasta poikkeavaksi luvuksi, jonka itseisarvo on pienempi kuin mikä tahansa muu positiivinen luku. Tarkkaan ottaen tästä seurasi kuitenkin, ettei sellaisia lukuja ole. Jos h on infinitesimaali, voidaanko se edelleen jakaa kahdella? Ellei voida, onko se yhä luku? Lisäksi voitaisiin olettaa, että infinitesimaalin käänteisluvun tulisi olla ääretön.
Useimmat aikakauden matemaatikot ja varsinkin fyysikot jättivät nämä vastaväitteet kuitenkin vähälle huomiolle. Näistä loogisista heikkouksista huolimatta infinitesimaalin käsitteeseen perustunutta analyysiä voitiin kuitenkin erittäin menestyksellisesti soveltaa monilla aloilla, erityisesti fysiikassa ja taivaanmekaniikassa.
Vasta 1800-luvulla Karl Weierstrass määritteli differentiaali- ja integraalilaskennan käsitteet uudelleen niin, ettei infinitesimaaleja tarvittu. Täten ne saatiin vihdoin loogisesti pätevälle pohjalle. Keskeisin käsite, jota tällöin tarvittiin, oli raja-arvo. Määritelmän mukaan reaaliarvoisella reaalimuuttujan funktiolla f on raja-arvo L pisteessä c, jos jokaista positiivista lukua \epsilon>0 kohti, olipa se kuinka pieni tahansa, on olemassa positiivinen luku \delta>0 siten, että
, aina kun
Tälle raja-arvolle käytetään merkintää
Tämän avulla funktion f(x) = x2 derivaatta f′(x) määriteltiin aikaisemmasta poiketen seuraavasti:
Myös tämän määritelmän avulla voidaan osoittaa, että esimerkiksi funktion x2 derivaatta on f′(x) = 2 x.
Kun Weierstrassin määritelmät tulivat tunnetuiksi, infinitesimaalin käsitettä pidettiin matematiikassa pitkät ajat täysin tarpeettomana ja vanhentuneena. Vuonna 1960 Abraham Robinson kuitenkin osoitti, että on määriteltävissä reaalilukujen joukkoa laajempikin lukualue, hyper­reaali­luvut, jossa on myös infinitesimaalisia lukuja. Tässä lukualueessa määritellään, että luku x on infinitesimaalinen, jos se on pienempi kuin minkä tahansa positiivisen kokonaisluvun käänteisluku, mistä kuitenkaan ei seuraa, että se on tasan 0. Tähän lukualueeseen perustuu hänen kehittämänsä epästandardi analyysi jonka avulla derivaatalle ja monille muille käsitteille voidaan esittää vaihtoehtoiset ja täysin täsmälliset määritelmät.
Tappajahain kosto
Tappajahain kosto (Jaws: The Revenge) on vuonna 1987 valmistunut, Tappajahai-elokuvasarjan neljäs ja viimeinen osa. Elokuvan on ohjannut Joseph Sargent.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Tappajahain kosto saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Dominique Herr
pienoiskuva|Dominique Herr Domimique Herr (s. 25. lokakuuta 1965 Basel, Sveitsi) on entinen sveitsiläinen jalkapalloilija.
Herr edusti Sveitsin maajoukkuetta vuosien 1989-1995 aikana 52 kertaa ja teki 4 maalia, mukaan lukien 4 ottelua vuoden 1994 MM-kilpailuissa.
TicBits
TicBits Oy on turkulainen pelitalo, joka kehittää mobiilipelejä. Yrityksen perustivat vuonna 2010 serkukset Fredrik ja Niklas Wahrman. TicBits pääsi kolmanneksi Deloitte-yhtiöryhmittymän Rising Stars 2013 -listaan. Heinäkuussa 2016 TicBitsin osti peliohjelmistoyritys Animoca Brands 5,4 miljoonan Australian dollarilla.
Pelit
Peruspelien kuten mahjongin, pasianssin, miinaharavain, freecellin ja sudokun lisäksi, pelitalon valikoimasta löytyy alkuperäisiä pelejä sekä suosittujen pelien uusia tulkintoja. Niitä ovat esimerkiksi pulmapeli Cruel Jewels sekä sanapelit Word Strike ja Jewel Words. Toukokuussa 2015 TicBitsin kehittämän trornipuolustuspelin Crazy Kings julkaisi Wooga. Tammikuussa 2018 pelitalon toisen trornipuolustuspelin Crazy Defense Heroes julkaisi Animoca Brands.
iAssociate 2
Alkuperäisin peli on iAssociate 2, joka on Fredrik Wahrmanin kehittämän englanninkielisen sana-assosiaatiopelin iAssociate toinen versio. Ensimmäinen iAssociate pääsi vuonna 2009 TUAW:n suosituimpien mobiiliohjelmistojen listaan. Suosittu peli on mainittu Yhdystvaltain ABC-kanavan Good Morning America -talk show’ssa. Lisäksi amerikkalainen näyttelijä ja talk show -juontaja Ricki Lake on kertonut vuonna 2012 Ustreamissa, että iAssociate 2 oli sillä hetkellä hänen suosikkimobiilipelinsä.
Gustaf von Paykull
Paykull oli Tukholman luonnonhistoriallisen kansallismuseon perustaja ja Kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen. Hänen luonnontieteellinen kokoelmansa käsitti 8 600 preparoitua hyönteistä, 1 362 täytettyä lintua, kaloja ja nisäkkäitä. 24. maaliskuuta 1819 kuningas Karl XIV Johan otti vastaan Paykullin kokoelman lahjana. Tiedeakatemian tiloista löytyi kokoelmalle huoneisto, ja niin oli museo perustettu.
Paykull nimesi luolakahlaajan vuonna 1805.
Viggo Mortensen
thumb|upright|Mortensen [[Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (elokuva)|Kuninkaan paluun ensi-illassa Uudessa-Seelannissa vuonna 2003.]] Viggo Peter Mortensen Jr. (s. 20. lokakuuta 1958 New York) on amerikantanskalainen näyttelijä, taidemaalari, runoilija ja valokuvaaja. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Aragornina Peter Jacksonin ohjaamassa Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiassa. Hän on ollut myös Oscar-ehdokkaana parhaan miespääosan kategoriassa vuosina 2007 ja 2019 rooleistaan elokuvissa Eastern Promises ja Green Book.
Viggo Mortensen syntyi New Yorkissa perheensä vanhimmaksi lapseksi. Hänen vanhempansa ovat tanskalainen Viggo Peter Mortensen Sr. ja norjalais-yhdysvaltalainen Grace Mortensen. Hän vietti lapsuutensa Venezuelassa, Argentiinassa ja Tanskassa, kunnes hänen perheensä palasi takaisin New Yorkiin. Mortensen puhuu sujuvasti englantia, espanjaa ja tanskaa ja osaa myös ranskaa sekä italiaa. Lisäksi hän ymmärtää hieman norjaa ja ruotsia.
Mortensen oli naimisissa punk-laulaja Exene Cervenkan kanssa, mutta he erosivat vuonna 1998. Hänen ainoa lapsensa on vuonna 1988 syntynyt Henry-niminen poika.
Mortensenin maalaukset ovat abstraktia taidetta, ja niitä on esitelty useissa taidemuseoissa ympäri maailmaa. Hänellä on myös oma kustantamo Perceval Press. Mortensen on maininnut pitävänsä paljon kitaristi Bucketheadista. Buckethead ja Mortensen ovat julkaisseet yhdessä yhden levyn nimeltä Intelligence Failure.
Mortensen oli useiden palkintojen ehdokkaana vuonna 2007 roolistaan elokuvassa Eastern Promises. Mortensen sai roolistaan elokuvassa Captain Fantastic (2016) sekä parhaan draamaelokuvan miespääosan Golden Globe -ehdokkuuden että parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden.
Filmografia
Mortensenin filmografia ulottuu 1980-luvulta 2020-luvulle.
Artemisía
Artemisía (virallisesti Δημοτική Ενότητα Αρτεμισίων, Dimotikí Enótita Artemisíon) on yksi Zákynthoksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Zákynthoksen alueyksikössä Jooniansaarten alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 4 612 (vuonna 2011).
Artemisía käsittää alueen Zákynthoksen saaren länsirannikolla. Kunnallisyksikön suurin asutus on Machairádon kylä. Artemisía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Zákynthoksen kuntaan yhdessä Alykéen, Arkádioin, Elátian ja Laganáksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Artemisían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Steve Yzerman
Stephen ”Steve” Gregory Yzerman (s. 9. toukokuuta 1965 Cranbrook, Brittiläinen Kolumbia) on kanadanhollantilainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja kolminkertainen Stanley Cup -voittaja. Yzerman pelasi koko NHL-uransa Detroit Red Wingsissä ja toimi seuransa kapteenina vuodesta 1986 lähtien ollen näin NHL:n pitkäaikaisin kapteeni. Vuosina 2010–2018 hän toimi NHL-seura Tampa Bay Lightningin toimitusjohtajana.
Yzerman on ainoa pelaaja Wayne Gretzkyn, Mario Lemieux’n, Phil Espositon, Bernie Nichollsin ja Connor McDavidin lisäksi, joka on tehnyt NHL:n runkosarjassa yhden kauden aikana 150 pistettä tai enemmän. Yzerman johti Red Wingsin kolmeen Stanley Cup -mestaruuteen (1997, 1998, 2002) ja hänet on palkittu Lester B. Pearson Awardilla (1989), Conn Smythe Trophyllä (1998), Frank J. Selke Trophyllä (2000) ja Bill Masterton Memorial Trophyllä (2003).
Yzerman ilmoitti uransa päättämisestä 3. heinäkuuta 2006 pitämässään lehdistötilaisuudessa. Red Wings nimitti Yzermanin joukkueensa varapuheenjohtajaksi 25. syyskuuta 2006. 2. tammikuuta 2007 Yzermanin pelinumero 19 jäädytettiin ennen Anaheim Ducks -ottelua, joka päättyi lopulta Detroitin 2–1-voittoon.
Peliura
Steve Yzerman syntyi Cranbrookissa, Brittiläisessä Kolumbiassa, mutta varttui ja kävi High Schoolin Nepeanissa, Ontariossa. Juniorina hän pelasi OHL-seura Peterborough Petesissä.
NHL-seura Detroit Red Wingsin silloinen toimitusjohtaja Jim Devellano oli alun perin suunnitellut Pat LaFontainen varaamista seuran ensimmäisen kierroksen vuorolla vuoden 1983 varaustilaisuudessa. Kun New York Islanders nappasi LaFontainen yhtä vuoroa aiemmin, Red Wings päätyi varaamaan Yzermanin kokonaisvarausnumerolla neljä. Aluksi Yzermanin pelättiin olevan liian pienikokoinen NHL-kaukaloihin, ja seura varautuikin lähettämään hänet vielä vuodeksi Peterboroughiin. Kautta edeltävällä harjoitusleirillä Yzerman kuitenkin osoitti huolet turhiksi ja vakiinnutti paikkansa seuran kokoonpanossa. Ensimmäisellä NHL-kaudellaan hän teki 39 maalia ja yhteensä 87 pistettä, ja sijoittui toiseksi Vuoden tulokas -äänestyksessä.
Vuonna 1986 tuolloin 21-vuotias Yzerman nimitettiin Red Wingsin kapteeniksi seuran historian nuorimpana pelaajana, ja piti titteliä uransa päättymiseen vuoteen 2006 asti. Kaudella 1988–1989 Yzerman keräsi yhteensä 155 pistettä, jonka vain Wayne Gretzky ja Mario Lemieux ovat ylittäneet. Vuonna 1997 Yzerman johti Red Wingsin seuran ensimmäiseen Stanley Cup -mestaruuteen 42 vuoteen. Philadelphia Flyers kaatui finaalisarjassa suoraan neljässä ottelussa. Sama toistui vuotta myöhemmin, jolloin vastassa oli Washington Capitals.
26. marraskuuta 1999 Yzermanista tuli yhdestoista 600 maalia tehnyt pelaaja NHL:n historiassa. Kaudella 2001–2002 Yzermania pitkään vaivannut polvivamma paheni, ja hän joutui olemaan sivussa 30 runkosarjaottelusta. Pelasi pudotuspeleissä yhdellä terveellä polvella, mutta onnistui keräämään 23 ottelussa 23 pistettä ja johtamaan Red Wingsin kolmanteen mestaruuteensa kuuden vuoden sisällä. Kesällä 2002 Yzerman joutui vaikeaan polvileikkaukseen, jonka seurauksena hän oli poissa kauden 66 ensimmäisestä ottelusta. Yzermanin tehdessä paluun jäille maaliskuussa 2003 kotiyleisö osoitti seisten suosiotaan kapteenilleen. Kauden päätteeksi hänet palkittiin Bill Masterton Memorial Trophyllä sisukkuudestaan, urheiluhengestään ja omistautumisestaan jääkiekolle.
Kauden 2004–2005 peruunnuttua työsulun vuoksi myös Yzermanin tulevaisuus näytti epävarmalta. 2. elokuuta 2005 hän kuitenkin allekirjoitti yksivuotisen sopimuksen Red Wingsin kanssa, ja aloitti 19. peräkkäisen kautensa seuran kapteenina. Viimeiseksi jäänellä kaudellaan Yzerman teki 61 ottelussa 14 maalia ja antoi 20 maaliin johtanutta syöttöä. Detroit voitti hienosti runkosarjan, mutta Edmonton Oilers yllätti Red Wingsin pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella otteluvoitoin 4–2. Pudotuspelien todellinen musta hevonen Oilers ylsi lopulta Stanley Cup -finaaleihin, joissa se kuitenkin hävisi Carolina Hurricanesille. 1. toukokuuta pudotuspelisarjan viidennessä ottelussa Yzermanille merkittiin viimeisessä ottelussaan vielä syöttöpiste Robert Langin ylivoimamaaliin, mutta Detroit hävisi ottelun 4–3 ja Edmonton meni jatkoon.
Peliuran jälkeen
25. toukokuuta 2010 Yzerman siirtyi Tampa Bay Lightningin toimitusjohtajaksi. Samana vuonna Lightning pääsi itäisen konferenssin finaaleihin, jäätyään aiempana vuonna kokonaan pudotuspelien ulkopuolelle. Kauden päätyttyä Yzerman oli ehdolla NHL:n vuoden toimitusjohtajaksi. thumb|300px|center|Yzermanin jäädytetty pelinumero ”19” riippuu [[Joe Louis Arenan katossa muistona hänen pitkästä ja menestyksekkäästä NHL-urasta Detroit Red Wings -organisaatiossa.]]
Perhe ja vapaa-aika
Yzermanin perheeseen kuuluvat vaimo Lisa ja tyttäret Isabella, Maria ja Sophia, joiden kanssa hän asuu Bloomfield Hillsissä, Michiganissa. Vapaa-aikanaan Yzerman harrastaa golfia, viinejä ja matkustamista.
Saavutukset
thumb|oikea|250px|[[Yhdysvallat|Yhdysvaltain 43. presidentti George W. Bush ja Steve Yzerman poseeraavat Stanley Cupin ja Bushin nimellä varustetun Detroit Red Wings -pelipaidan kanssa.]]
Zacharias Lithovius
Zacharias Gabriel Lithovius (17. helmikuuta 1672 Oulu – 17. syyskuuta 1743 Oulu) oli suomalainen runoilija ja pappi. Hän oli varhainen suomeksi kirjoittanut runoilija, joka tunnetaan parhaiten valitusrunosta ”Kaarle XII:n kuolemasta”.
Fenoksaproppi-etyyli
Fenoksaproppi-etyyli (C18H16ClNO5) on fenoksipropionaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa rikkaruohomyrkkynä.
Zacharias Lithovius
Henkilöhistoria
Zacharias Lithovius syntyi oululaiseen porvarisperheeseen 1672. Hänen vanhempansa olivat porvari Gabriel Gabrielsson Limingius ja Margareta Limingius (o.s. Uhlbrandt). Poika sai käydä koulua ja valmistui ylioppilaaksi Turussa 1692. Hän kirjautui heti Turun akatemiaan ja suoritti maisterin tutkinnon vuonna 1700.
Östers IF
Historia
Seura perustettiin 20. huhtikuuta 1930 nimellä Östers Fotbollförening. Pari vuotta myöhemmin nimi muutettiin nykyiseen ja seura liittyi Smoolannin jalkapalloliittoon. 1958 miesten edustusjoukkue nousi 2. divisioonaan ja vuonna 1961 Allsvenskaniin. Se kuitenkin putosi pian kakkoseen, mutta nousi takaisin kaudeksi 1968, jolloin se myös voitti mestaruuden historian ensimmäisenä ja toistaiseksi ainoana nousijajoukkueena liigan historiassa. Vuonna 1977 joukkue voitti Ruotsin Cupin ja vuotta myöhemmin historiansa toisen liigamestaruuden. Kolmas mestaruus tuli vuonna 1980 ja neljäs 1981. 1980-luvulla joukkue on useaan otteeseen tehnyt hissiliikettä sarjatasojen välillä, ja nousi viimeksi Allsvenskaniin kaudeksi 2013.
Zacharias Lithovius
Henkilöhistoria
Lithovius sai Nevanlinnan kirkkoherran viran 1702 ja meni silloisen tavan mukaan naimisiin edeltäjänsä lesken Maria Hinnelin kanssa. He joutuivat kuitenkin heti seuraavana vuonna pakenemaan isonvihan taisteluja Porvooseen. Sieltä Lithovius vaimoineen siirtyi Tukholmaan, jossa he elivät köyhyydessä.
Fenoksaproppi-etyyli
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa fenoksaproppi-etyyli on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, etyyliasetaattiin, heksaaniin ja erityisesti tolueeniin tai asetoniin. Yhdiste on optisesti aktiivista ja biologisen aktiivisuuden omaavaa R-enantiomeeria kutsutaan myös nimellä fenoksaproppi-P-etyyli (CAS 71283-80-2).
Fred McDowell
thumb|Fred McDowell ”Mississippi” Fred McDowell (12. tammikuuta 1904 Rossville, Tennessee – 3. heinäkuuta 1972 Memphis, Tennessee ) oli yhdysvaltalainen delta blues -muusikko, laulaja ja slidekitaristi.
Zacharias Lithovius
Henkilöhistoria
Vihdoin vuonna 1713 Lithovius pääsi Oulun kirkkoherraksi, joskin varsinaisen viranhoidon hän aloitti vasta 1721. Siinä välissä hän toimi vuosina 1719 ja 1720 valtiopäivämiehenä pappissäädyssä.
Aseman vakiinnuttua Lithovius ryhtyi kirjoittamaan runoja suomeksi. Hänen tiettävästi ensimmäinen suomenkielinen runonsa on vuoden 1715 kuninkaallisia häitä varten laadittu ”Suomalaisten onnen-toivotus”. Vuonna 1718 ilmestyi toinen runo ”Suomalaisten sucucunnan, pohjalaisten peräcunnan, valituxet vaikeimmat”, jossa ilmaistaan surua piispa Johannes Gezelius nuoremman kuoleman johdosta.
Fenoksaproppi-etyyli
Valmistus ja käyttö
Fenoksaproppi-etyyliä valmistetaan 2-klooripropaanihaposta johdetun etyyli-4-kloorifenoksi-2-propionaatin ja 6-klooribentsoksatsolin välisellä reaktiolla. Fenoksaproppi-P-etyyliä valmistetaan käyttämällä 2-klooripropaanihapon S-enantiomeeria.
Fred McDowell
McDowell syntyi lähellä Memphisiä ja jäi orvoksi nuoruudessaan. Hän alkoi soittaa kitaraa 14-vuotiaana ja esiintyi tansseissa ympäri Rossvillea. Hän muutti Memphisiin vuonna 1926, työskenteli erilaisissa työpaikoissa ja ansaitsi elantoaan katusoittajana. McDowell asettui vuonna 1940 tai 1941 Comoon, Mississippiin, reilut 60 kilometriä Memphisistä etelään ja työskenteli maanviljelijänä. McDowell eli tätä elämäänsä, kunnes folkloristi Alan Lomax löysi hänet vuonna 1959. Lomax äänitti McDowellia ja nämä äänitykset julkaistiin Atlanta-levymerkin kokoelmilla vuonna 1960. Debyyttialbuminsa Delta Bluesin McDowell levytti 60-vuotissyntymäpäivänsä aattona. Hänen soittotyylinsä perustui sorminäppäryyteen, metalliseen putkeen ja bassokieliin.
Zacharias Lithovius
Henkilöhistoria
Lithoviuksen tunnetuin runo on ”Kaarle XII:n kuolemasta” (1719), joka pyrkii ilmentämään suomalaisten tuntemuksia kuningas Kaarle XII:n kuoleman johdosta. Lithovius kirjoitti myös runon ”Sangen suuret suomalaisten, Pohjan peräst pacolaisten, totisimmat toiwotuxet” (1719) Ulriika Eleonooran ja runon ”Suomalaisten suosio-sanat” (1720) Fredrik I:n kruunauksen kunniaksi. Jälkimmäisessä näkyy jo iloa lähestyvästä rauhasta. Kaikki kolme runoa oli kirjoitettu suomen lisäksi myös ruotsiksi ja latinaksi.
Fenoksaproppi-etyyli
Valmistus ja käyttö
Fenoksaproppi-etyyliä käytetään torjumaan rikkaruohoja muun muassa ruis-, ohra-, vehnä-, peruna-, papu-, sokerijuurikas-, puuvilla- sekä maapähkinäviljelmillä. Lisäksi sitä käytetään myös nurmilla ja golfkentillä. Fenoksaproppi-etyyli on hyväksytty käytettäväksi 75 maassa muun muassa Euroopan unionin alueella. Fenoksaproppi-etyylin kanssa voidaan käyttää vehnäviljelmillä fenkloratsolia, joka kiihdyttää fenoksaproppi-etyylin hydrolysoitumista fenoksapropiksi ja siten estää ainetta vahingoittamasta muita kuin rikkaruohoja. Vehnässä muodostuu fenoksiproppikonjugaatteja, esimerkiksi glutationin kanssa, jotka eivät ole fytotoksisia, mutta näitä konjugaatteja ei muodostu rikkaruohoissa.
Zacharias Lithovius
Henkilöhistoria
Lithovius jäi vanhemmalla iällään leskeksi ja meni vielä naimisiin jo toisen kerran leskeksi jääneen Susanna Cajanuksen kanssa 1727. Lithovius kuoli Oulussa syksyllä 1743.
Xibet
Xibet (, sibe;, pinyin: xībó) ovat pääasiassa Koillis-Kiinassa ja Sinkiangin alueella elävä kansa. Xibet ovat yksi Kiinan 56 virallisesta etnisestä ryhmästä. Heitä asuu Liaoningin alueella, sekä Ilijoen varrella Sinkiangissa. Xiben kieli kuuluu tunguusikieliin ja on läheistä sukua mantšulle. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan xibejä asui Kiinassa yhteensä 190 481. Xibet voidaan jakaa kahteen ryhmään asuinalueen, Sinkiangin ja Liaoningin mukaan.
Historia
200px|thumb|vasen|Sinkiangin Ilin alueen ylösalaisin piiretty kartta vuodelta 1809. Karttaan merkittynä xibesotilaiden tukikohdat (锡伯八旗). Xibet polveutuvat Liaoningin alueella asuneista metsästystä, keräilyä ja kalastusta harjoittaneista samalla xibe-nimellä tunnetusta kansasta, joka oletettavasti on asuttanut aluetta jo varhaisista ajoista lähtien. Xibet joutuivat mongolien valtaan 1200-luvulla ja edelleen mantšujen vallan alle 1500-luvun loppupuolella. Xibet alistanut mantšupäällikkö Nurhachi pakotti heidät siirtymään aikaisemmista elinkeinoistaan maanviljelyyn ja kiinteisiin asumuksiin. Mantšut pitivät xibejä veljeskansanaan ja heillä oli hyvien sotureiden maine. Mantšujen noustua valtaan Qing-dynastian myötä Kiinassa, xibejä palveli sotilaina ympäri Kiinaa aina Pekingistä Sinkiangiin. Tämän myötä xibejä muutti Lianoningin ulkopuolelle ja toisaalta taas han-kiinalaisia muutti alueelle. Tämän kehityksen myötä xibet omaksuivat han-kiinalaista kulttuuria. 1700-luvun puolivälissä Qing-dynastia siirsi noin 5 000 xibesotilasta ja virkamiestä Sinkiangiin. Tästä joukosta polveutuvat alueen nykyiset xibet, jotka asuvat tuhansien kilometrien päässä muista xibeistä. Nykyisin alkuperäisellä alueellaan Lianonginissa asuvat xibet ovat omaksuneet enemmissä määrin han-kiinalaista kulttuuria, kun taas Sinkiangin xibet ovat konservatiivisempia.
Kulttuuri
Perinteistä uskoa harjoitetaan samoin nimenomaan Sinkiangin xibejen keskuudessa, kun taas Liaoningissa se on käytännössä kadonnut. Liaoningin xibet ovat taoisteja, buddhalaisia tai he harjoittavat kiinalaista kansanuskoa. Xibejen perinteiseen uskoon kuuluu useita eri jumaluuksia, kuten kotirauhasta vastaava Xilimama ja karjaa suojellut Hairkan. Aikanaan myös esimerkiksi isorokosta vastanneella jumaluudella oli merkittävä asema, joka sittemmin on heikentynyt tehokkaan rokotusohjelman takia.
Bathytropa meinerti
Bathytropa meinerti on Bathytropa-sukuun ja Bathytropidae-heimoon kuuluva kuoriäyriäinen – täsmällisemmin siira. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Budde-Lund vuonna 1885. Sillä on kaksi alalajia.
Alalajit
Alla kaikki lajin kaksi tunnettua alalajia:
Petrosaviales
Petrosaviales on yksisirkkaisiin kuuluva vähälajinen kasvilahko. Sen edustajat ovat juurakollisia tai lehtivihreättömiä ja sienijuuren varassa eläviä (Petrosavia) karvattomia ruohoja. Lehtiasento on kierteinen ja juurakossa lehdet ovat suomumaisia. Kukat ovat esilehdettömiä ja niiden kehälehdet ovat hieman erilaistuneet verhiöksi ja teriöksi. Heteet kiinnittyvät kehälehtiin tai ovat niistä erillään. Sikiäin on kehänpäällinen tai puolittain -alainen ja siinä on yhteensä vähintään 12 siemenaihetta. Vartalot ovat erillisiä ja niiden päässä ovat lähes nuppimaiset tai johteiset luotit. Hedelmä on tuppilo (Petrosavia) tai liiteluomainen kota (Japonolirion).
Lahkossa on vain yksi heimo
Egkremnoí
thumb|260px|Egkremnoín rantaa. Egkremnοí ( tai Εγκρεμνή, Egkremní; myös Egremní, Engremní) on ranta Lefkaksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren lounaisrannikolla Lefkátaksen niemellä noin 40 kilometriä Lefkaksen kaupungista lounaaseen, lähellä Athánin kylää.
Egkremnοín rannan pituus on noin kaksi kilometriä ja sitä reunustavat jyrkät kalliot. Ranta on yksi Lefkaksen suosituimpia nähtävyyksiä ja turistikohteita. Ranta ja sinne johtanut tie vaurioituivat pahasti maanjäristyksessä ja sitä seuranneissa maanvyöryissä marraskuussa 2015.
Hieman etelämpänä sijaitsee Pórto Katsíkin ranta.
Aiheesta muualla
38.63639°N, 20.55833°W
Treffisimulaattori
Huonojen lopetuksien tavoitteena on opettaa pelaajalle interaktiota pelin kanssa. Pelaajan odotetaan ainakin yrittävän seurata pelin tavoitteita noudattamalla tiettyjä odotuksia. Pelit eivät ole kuitenkaan suunniteltu opastamaan täysin uusia pelaajia. Peleissä on muun muassa avattavia galleria kuvia ja uuden läpipeluun moodi (new game plus) ja ne usein vaativat usean läpipeluun eri reiteillä. Eräs kynnys on että pelaajat usein levittävät itsensä liian laajalle liian pitkään kun pelaajan pitäisi keskittyä yhteen tavoitteeseen. Pelityyppi kannustaa eri pelikertoihin ja tietyt päätökset avaamalla avaa uuden tarinareitin, joka voi olla pidempi. Peleissä voi olla hyvin suuria muutoksia tarinassa tietyn pisteen jälkeen. Peleissä voi olla kahtiajakoisuutta pieniin narratiiveihin ja suuriin ei-kerronnallisiin tietokantoihin.
Lajityypin pelit vaihtelevat komedisesta draamaan ja suhteellisen realisesta täysin mielikuvitukselliseen.
Pelien sanotaan olevan voimakkaita kyvyssään saada pelaajat projisoimaan itsensä toisten asemaan.
Jotkin treffisimulaattorit sisältävät myös jonkin verran eroottista sisältöä mutta eivät kaikki.
Valkovuoto
Valkovuoto on emättimen valkeanvärinen hapan erite, joka pitää emättimen puhtaana ja ylläpitää sen limakalvojen joustavuutta ja maitohappobakteeri luontaista kemiallista tasapainoa. Limakalvon ollessa tulehtunut valkovuotoa voi esiintyä tavallista runsaammin tai sillä voi olla epätavallinen koostumus. Valkovuodon erittyminen alkaa murrosiässä, ja se on yleensä ensimmäinen murrosiän alkamisen ilmoittava merkki yhdessä rintojen kasvun alkamisen kanssa. Estrogeenit eli naishormonit säätelevät valkovuodon erittymistä. Pienissä määrin valkovuoto on harmiton, mutta jos sitä erittyy runsaasti, se on paakkuista, pahanhajuista tai värillistä, on sen aiheuttajana hiivasieni, bakteeri tai virus. Epätavallinen valkovuoto saattaa johtaa jopa lääkärikäyntiin.
Jordanian ralli 2010
Jordanian ralli 2010 (virallisesti 2. Jordan Rally ) oli Rallin MM-sarjan kauden 2010 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 1.–3. huhtikuuta 2010.
Tapahtumia
Kimi Räikkönen teki historiaa ollen ensimmäinen suomalainen, joka on saanut MM-pisteitä sekä rallissa että Formula 1:ssä. Aiemmin vain Carlos Reutemann on tehnyt samoin.
Erikoiskokeet
Kilpailussa oli 21 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli 339,48 kilometriä. Siirtymiä oli 572,30 kilometriä ja kokonaispituus oli 911,78 kilometriä.
Sardar Azmoun
Sardar Azmoun (s. 1. tammikuuta 1995 Gonbad-e Qabus) on iranilainen jalkapalloilija, joka edustaa Venäjän valioliigassa pelaavaa Zenit Pietaria Pelipaikaltaan molempijalkainen Azmoun on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Iranin jalkapallomaajoukkueeseen. Azmounia pidetään maansa lupaavimpana nuorena jalkapalloilijana.
Seurajoukkueura
Nuorena myös lentopalloa harrastanut ja Iranin nuorten maajoukkueissakin sitä pelannut Azmoun aloitti ammattilaisuransa vuonna 2011 iranilaisessa Sepahan FC:ssä. Hän edusti seuraa kaksi vuotta, muttei pelannut Iran Pro Leaguessa yhtään ottelua. Hän voitti kuitenkin sarjan kaudella 2011-2012.
Tammikuussa 2013 Azmoun siirtyi Venäjän valioliigan Rubin Kazaniin, jonka ykkösjoukkueessa hän debytoi heinäkuussa 2013 Eurooppa-liigan karsintaottelussa FK Jagodinaa vastaan historian nuorimpana iranilaispelaajana, joka pelaa ottelun Euroopassa. Lokakuussa 2013 Azmoun teki debyyttinsä Venäjän valioliigassa Anži Mahatškalaa vastaan onnistuen heti maalinteossa.
Maajoukkueura
Azmoun on pelannut monissa Iranin nuorten maajoukkueissa. Alle 17-vuotiaissa, joita hän edusti vuosina 2009-2011, hän teki kuudessa pelissä seitsemän maalia. Vuodet 2011–2014 Azmoun kuului Iranin alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen, jossa 18 pelissä hän onnistui viimeistelemään 19 maalia.
Iranin jalkapallomaajoukkueessa Azmoun debytoi toukokuussa 2014 Montenegroa vastaan. Hänet nimettiin alustavaan ryhmään vuoden 2014 MM-kisoihin, mutta lopulta häntä ei valittu kisoihin. Avausmaalinsa maajoukkueessa Azmoun teki kolmannessa maaottelussaan marraskuussa 2014 Etelä-Korean verkkoon. Hän kuului Iranin joukkueeseen vuoden 2015 Aasian-mestaruuskilpailuissa, joissa hän onnistui kahdesti maalinteossa.
Kesseli
Kesseli voi tarkoittaa:
Labastide-d’Armagnac
Labastide-d’Armagnac on kunta Lounais-Ranskassa Landesin departementissa Uuden-Akvitanian alueella.
Nähtävyyksiä
Labastide-d’Armagnac on keskiaikainen bastide eli linnoitettu kaupunki. Sen nähtävyyksiin kuuluu 1700-luvulla rakennettu linna, Château du Prada, joka toimii nykyisin majoitustilana. Lisäksi kunnassa on polkupyöräilijöille omistettu Chapelle Notre-Dame-des-Cyclistes -kappeli.
Don Richardson
Don Richardson voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
Julien Gracq
thumb Julien Gracq, oikealta nimeltään Louis Poirier, oli ranskalainen kirjailija. Hän syntyi 29. heinäkuuta 1910 Maine-et-Loiren departementissa sijaitsevassa Saint-Florent-le-Vieilin kunnassa ja kuoli 22. joulukuuta 2007 samassa departementissa, Angersin kunnassa. Hän kirjoitti romaaneja, runoja, näytelmiä sekä esseitä.
Gracq kävi koulua sisäoppilaitoksessa Nantesissa, josta jatkoi opiskelemaan Henri-IV-lyseoon. Vuonna 1930 hänet hyväksyttiin maineikkaaseen École normale supérieureen.
Gracqin teoksissa näkyy surrealismin ja saksalaisen romantiikan vaikutus. Surrealismiin hän tutustui lukiessaan surrealismin oppi-isän André Bretonin teoksia opiskellessaan ENS:ssä. Gracq ei kuitenkaan koskaan liittynyt surrealisteihin.
Gracqille myönnettiin teoksesta Le rivage des Syrtes vuoden 1951 Goncourt-palkinto, josta hän kieltäytyi, koska inhosi kirjailijoiden nousua mediapersooniksi.
Viimeisen teoksensa, esseekokoelman Carnets du grand chemin (1992) hän kirjoitti, kun muistivaikeudet ja nivelvaivat haittasivat jo työtä. Vuonna 2002 ilmestyi vielä kirja Entretiens, johon on koottu Gracqin haastatteluja vuosilta 1970—2001.
Teokset
Gracqin kootut teokset (Œuvres complètes) vuoteen 1992 saakka on julkaistu kahtena niteenä Bibliothèque de la Pléiade -sarjassa vuosina 1989 ja 1995.
Nancy Reagan
pienois|pysty|[[Ronald Reagan|Ronald ja Nancy Reagan vasta­vihittyinä vuonna 1952.]]
Nancy Davis Reagan (alun perin Anne Frances Robbins, ) oli yhdys­valtalainen elo­kuva­näyttelijä, joka toimi Yhdys­valtain ensimmäisenä naisena vuosina 1981–1989. Hän oli presidentti Ronald Reaganin puoliso.
Vuonna 1951 silloinen Nancy Davis tapasi Ronald Reaganin, joka tuolloin toimi näyttelijöiden ammatti­järjestön puheen­johtajana. Nancy Davisia huoletti tuolloin työn­saanti, sillä toinen saman­niminen näyttelijä oli ilmaantunut Hollywoodin mustalle listalle, ja Davisia kehotettiin ottamaan yhteyttä puheen­johtaja Reaganiin. Ronald ja Nancy Reagan avioituivat 4. maalis­kuuta 1952 Los Angelesissa. Parin tytär Patricia Ann Reagan (Patty Davis) syntyi vuonna 1952 ja poika Ron Reagan vuonna 1958.
Ronald Reaganin ollessa Kalifornian kuvernöörinä vuosina 1967–1975 ja Yhdys­valtain presidenttinä vuosina 1981–1989 Nancy Reagania syytettiin usein turha­maisuudesta ja snobismista. Hänet muistetaan huumeiden vastaisen kampanjan luotsaamisesta, astrologian kannattamisesta ja rinta­syövästään.
Nancy Reagan kuoli sydämen vajaatoimintaan 94-vuotiaana 6. maalis­kuuta 2016 Los Angelesissa. Hänet haudattiin miehensä viereen Ronald Reaganin muisto­kirjaston maille Simi Valleyyn Kaliforniaan.
Tapio Tapiovaara
Ura
Tapiovaara tuli tunnetuksi kantaa ottavista kuvituksistaan. Hän toimi Tulenkantajat-lehden kuvittaja-avustajana 1933–1939. Vuonna 1936 hän liittyi Kiilaan ja kuvitti sen vuosialbumeja. Kirjojen kansia ja kuvituksia muun muassa WSOYn, Kansankulttuurin ja Tammen kirjoihin yli kaksisataa. Vanhimmat lehtikuvitukset tehtiin suoraan linolaatalta. Kirjankuvitusten herkemmät viivapiirrokset muun muassa Edith Södergranin Runoja-teokseen poikkeavat selvästi voimakkaista linopiirroksista.
1930-luvun jakautuneessa kulttuurielämässä Tapiovaara asettui selvästi vasemmalle, kuten veljensä Nyrki Tapiovaara.