cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Palaiá Kaméni
pienoiskuva|vasen|Pieni Pyhän Nikolaoksen (Ágios Nikólaos) kappeli Palaiá Kaménin saaren rannalla. Palaiá Kaméni, suomeksi ”Vanha palanut”, sijaitsee Santorínin kalderan keskellä. Sen koillispuolella on Néa Kaménin (”Uusi palanut”) saari. Kummatkin saaret ovat syntyneet viimeisen 2 000 vuoden aikana jatkuvien tulivuorenpurkausten seurauksena pinnalle purkautuneesta laavasta. Palaiá Kaméni nousi esille purkauksessa noin vuonna 196 eaa.
Saaren rantavedessä on rikkipitoisia kuumia lähteitä. Niille tehdään turistiretkiä Firásta ja Oíasta.
Älykkyysosamäärä
thumb|350px|Älykkyysosamäärän katsotaan jakautuvan [[normaalijakauman mukaisesti. Älykkyystestissä keskitasoisia on eniten ja heikosti tai hyvin suoriutuvia vähemmän.]] thumb|350px|[[Yleinen älykkyystekijä|Yleisen älykkyystekijän (g-factor, general intelligence factor) uskotaan liittyvän henkilön suorituskykyyn kaikenlaisissa älyllisissä tehtävissä.]]
Älykkyysosamäärä eli lyhennettynä ÄO on psykometriikassa standardoidusta älykkyystestistä saadun tuloksen sijainti tilastollisesti älykkyystestin tulosten keskiarvoon suhteutettuna, ja tätä suhteellista sijaintia kuvaava pistemäärä sekä tietyllä tavalla määritellyn älykkyyden mittari. Älykkyystestien tuloksista muodostetaan normaalijakauma, jonka keskiarvoksi on asetettu luku 100 ja keskihajonnaksi valittu joko 15 tai 16 ja joskus myös 24. Älykkyystestejä on useita erilaisia ja älykkyystestien tulokset eivät ole lainkaan vertailukelpoisia, jos eri älykkyystesteissä käytetyt keskihajonnat ovat toisistaan poikkeavia. Nykyään lähes kaikkien älykkyystestien tulokset esitetään käyttämällä keskihajontaa 15, jotta testien tulokset eivät aiheuttaisi sekaannusta. Yleisimmät älykkyystestit ovat aikuisille suunnattu Wechsler Adult Intelligence Scale (WAIS), lapsille suunnattu Wechsler Intelligence Scale for Children (WISC) ja vuodesta 1916 käytetty Stanford–Binet Intelligence Scales (Stanford-Binet). Nämä älykkyystestit ovat keskenään erilaisia, ja niiden tulokset ovat samansuuntaisia, mutta eivät keskenään vertailukelpoisia.
Älykkyystesteissä pyritään mittaamaan psykometrisessä teoriassa tietyllä tavalla määriteltyä älykkyyttä, mutta älykkyystesti toimii vain tämän tietyllä tavalla määritellyn älykkyyden indikaattorina, koska älykkyyttä on vaikea mitata ja älykkyystestien avulla voidaan saada vain vihiä todellisesta älykkyydestä. Älykkyystestin tulos pyrkii kuvaamaan testatun henkilön kognitiivisia kykyjä tilastollisesti keskiarvoon 100 suhteutettuna: tulos, joka on alle keskiarvon tarkoittaa keskimääräistä alhaisempaa älykkyyttä ja tulos joka on yli keskiarvon kuvaa keskimääräistä korkeampaa älykkyyttä. Osa testeistä erottelee suoriutumista myös eri osa-alueilla, tyypillisesti matemaattis-loogisessa päättelyssä, kolmiulotteisessa ajattelussa, kielellisessä lahjakkuudessa ja muistitoiminnoissa. Väestöstä 50 prosenttia saa älykkyystestissä tuloksen, joka sijoittuu välille 90–110 (keskihajontana 15). Älykkyysosamäärään liittyy testauksessa havaittu säännönmukaisuus, yleisälykkyys (g-tekijä), joka kuvaa kaikenlaisiin älykkyyttä vaativiin tehtäviin liittyvää laajaa ja yleistä kykyä erilaisten erityiskykyjen sijaan.
Älykkyysosamäärä on tiedemaailmassa laajimman hyväksynnän saanut älykkyyden mittari. Useiden ilmiöiden on luonnossa havaittu noudattavan normaalijakauman mallia. Älykkyysosamäärään on kohdistettu voimakastakin kritiikkiä, sillä älykkyysosamäärä viittaa käsitykseen jonka mukaan ihmisen älylliset kyvyt voitaisiin ilmaista yhdellä yksiselitteisellä mitta-asteikolla.
2000-luvun alusta alkaen monissa maissa, joissa älykkyysosamäärä on ollut korkealla tasolla, on taso alkanut laskea. Näitä maita ovat esimerkiksi Iso-Britannia, Ranska, Tanska, Norja, Suomi, Viro ja Alankomaat. Yhdeksi ajatukseksi on esitetty, että näihin maihin muuttaa ihmisiä, joiden älykkyysosamäärä on nykyisiä asukkaita alhaisempi. Kattavan akateemisen tutkimuksen mukaan maahanmuutto ei selitä yleistä älykkyysosamäärän laskua edellä mainituissa maissa, vaan maahanmuutolla todettiin olevan ilmiöön joko vähäinen tilastollinen merkitys tai ei merkitystä lainkaan.
Älykkyyden mittaamisen historiaa
Alkujaan älykkyysosamäärän käsite otettiin käyttöön, jotta eri-ikäisten lasten älyllistä suorituskykyä voitaisiin vertailla. Älykkyysosamäärä laskettiin jakamalla lapsen älykkyysikä hänen iällään ja kertomalla näin saatu luku 100:lla. Esimerkiksi jos lapsi oli kymmenvuotiaana yhtä kehittynyt kuin 13-vuotiaat keskimäärin, hänen älykkyysosamääränsä oli 130; jos taas hän oli vasta samalla tasolla kuin kahdeksanvuotiaat keskimäärin, älykkyysosamäärä oli 80. Näin määriteltynä käsitettä ei voitu soveltaa aikuisiin, koska aikuisiällä suoriutuminen käytetyissä älykkyystesteissä ei samalla henkilöllä enää sanottavasti muutu iän mukana.
Nykyinen pisteytys perustuu persentiileihin. Vastaukset pisteytetään ja pistemäärää verrataan normaalijakaumaan, jonka keskiarvo on 100 ja keskihajonta tyypillisesti 24, 16 tai 15. Kyvykkyyttä kuvaava pistemäärä suhteutetaan testattavan ikään, eli suoritusta verrataan oman ikäryhmän yleiseen suoritustasoon. Kokeiden pistemäärät ovat nousseet vuosien saatossa (Flynnin ilmiö), joten testit normalisoidaan uudelleen pistemäärien keskiarvon pitämiseksi sadassa. Suurin osa (noin 68 %) ihmisistä asettuu älykkyysosamäärältään välille 85–115, kun keskihajonta on 15. Tällöin ÄO 50–69 merkitsee lievää, 35–49 keskitasoista, 20–34 vaikeaa ja tätä pienempi syvää kehitysvammaisuutta.
Älykkyysosamäärä ja älykkyys
ÄO-kokeen antamien tulosten yhteydestä testattavien todelliseen älykkyyteen on kiistelty. Älykkyystestit pyrkivät mittaamaan kognitiivisen toiminnan osa-alueita (esimerkiksi matemaattis-loogista päättelykykyä, kolmiulotteista ajattelua, kielellistä lahjakkuutta, muistitoimintoja), ja osatulosten pohjalta pyritään määrittämään testattavan älykkyysosamäärä. Yhtenäisen arvon laskennan mielekkyyttä on arvosteltu. Suoriutuminen eri osa-alueilla on kuitenkin useimmiten melko yhdenmukaista. Älykkyydessä katsotaankin olevan erityinen g-tekijä eli yleisälykkyys (g-factor, general intelligence factor), joka vastaisi jollain tavalla perinteisesti ymmärrettyä älykkyyttä.
Älykkyystestin tulos voi kuitenkin joskus olla yhdistelmä hyvin korkeita ja hyvin matalia testin osa-alueiden tuloksia: testi on esimerkiksi antanut autistiksi diagnosoidulle kirjailija Donna Williamsille lievästi kehitysvammaisen ihmisen älykkyysosamäärän. Testi ei kyennyt mittaamaan oikein edes yksittäisiä älykkyyden osa-alueita, sillä Williams sai erittäin huonot pisteet kielellisiä taitoja mittaavissa tehtävissä, vaikka oli ehtinyt suorittaa jo kielitieteen sivuainekokonaisuudet sekä kirjoittaa kansainvälisen menestysteoksen.
Älykkyysosamäärä korreloi jossakin määrin koulumenestyksen kanssa. Älykkyysosamäärä ei suoraan ole yhteydessä esimerkiksi sosiaaliseen lahjakkuuteen, joka on yhteydessä metataitoihin ja persoonallisuuteen. Usein lahjakkuus ymmärretään samaksi kuin älykkyys. Älykkyys on kuitenkin vain yksi lahjakkuuden puolista.
Testeistä on pyritty tekemään mahdollisimman riippumattomia testattavan kulttuuritaustasta, kielitaidosta tai opinnoista. On kuitenkin havaittu, että koulutus parantaa menestymistä ÄO-tutkimuksessa. Keskustelua on käyty siitä, vaikuttaako esimerkiksi Internetin mahdollistama testiharjoittelu menestymiseen mittaustilanteessa. Yksittäisessä testissä tulokseen voivat vaikuttaa haitallisesti olosuhteet, esimerkiksi krapula, unen puute, masennus tai masentuneisuus. Tunnetuimpia testejä ovat David Wechslerin kehittämät testit aikuisille (WAIS) ja lapsille (WISC) sekä Cattellin ja Cattellin ei-verbaalinen älykkyystesti, jota älykkäiden yhdistys Mensa käyttää jäsenikseen pyrkiviä testatessaan.
Älykkyysosamäärän merkitys
Älykkyysosamäärän merkitys ja tulkinta on muuttunut aikojen kuluessa. Yhteistä älykkyydestä käytetyille mittauksille on se, että keskimääräinen älykkyysosamäärä on 100 ja että älykkyysosamäärän asteikko ei ole absoluuttinen eli suhdeasteikko vaan järjestysasteikko. Älykkyystesteillä mitataan siis ihmisten älykkyyttä suhteessa toisiinsa, ei ”absoluuttista” älykkyyttä. ÄO-testien kanssa melko voimakkaasti korreloivat yksinkertaiset kognitiiviset tehtävät (elementary cognitive task, ECT), esimerkiksi reaktionopeustestit, perustuvat kuitenkin absoluuttiseen asteikkoon.
Ensimmäinen älykkyysosamäärän määritelmä tulee Alfred Binet’n vuonna 1904 lapsille kehittämästä testistä, joilla hän halusi selvittää oppilaat, joille olisi annettava lisäopetusta. Lapsen älykkyysosamääräksi katsottiin henkinen ikä jaettuna fyysisellä iällä kerrottuna sadalla. Tämän määritelmän vahvuus oli, että se pysyi yleensä muuttumattomana lapsuusiän ajan. Kyseinen määritelmä ei kuitenkaan sovi aikuisten älykkyyden ilmoittamiseen.
Nykyinen älykkyysosamäärän tulkinta perustuu persentiileihin, jotka siirretään normaalijakaumalle. Esimerkiksi älykkyys, jonka alle jää 98 prosenttia väestöstä, vastaa normaalijakaumassa pistettä joka on kahden keskihajonnan päässä keskiarvosta.
Ammattiurheilu
Ammattiurheilu tarkoittaa urheilun harjoittamista kokopäiväisenä ammattina. Yksilöurheilijalle se usein merkitsee oman urheilulajin kilpailujen kiertämistä ja joukkueurheilijalle jossakin ammattilaisliigassa pelaamista.
Älykkyysosamäärä
Älykkyysosamäärän reliabiliteetti ja validiteetti
ÄO-testin reliabiliteetilla viitataan testin tulosten toistettavuuteen. Reliabiliteettia voidaan mitata teettämällä samoilla henkilöilla useita älykkyystestejä ja vertaamalla samojen henkilöiden tekemien testien tuloksia. Eri testikertojen tulosten välistä korrelaatiota kutsutaan reliabiliteettikertoimeksi. Mitä suurempi tämä kerroin on, sitä suurempi reliabiliteetti testillä on.
ÄO-testin validiteetista puhuttaessa viitataan siihen, miten hyvin testi mittaa haluttua ominaisuutta eli kognitiivisia kykyjä. Validiteettia mitataan vertaamalla ÄO-testin tuloksia ja kognitiivisia kykyjä vaativia suorituksia kuten koulumenestystä.
ÄO-testit ennustavat hyvin opintomenestystä. Englantilaisessa tutkimuksessa havaittiin, että 11-vuotiaana tehdyn ÄO-testin tulokset selittivät suuren osan tulosten vaihtelusta osaamista useissa kouluaineissa mittaavassa GCSE-tutkinnossa, joka suoritetaan 16-vuotiaana. Selittävä osuus vaihteli aineittain siten, että esimerkiksi matematiikassa se oli lähes 60 prosenttia, kieliaineissa noin 40–50 prosenttia ja taideaineissa alle 20 prosenttia.
Schmidtin ja Hunterin meta-analyysin mukaan ÄO on paras yksittäinen työssä menestymistä ennustava tekijä, kun työnhakijoilla ei ole ennestään kokemusta vastaavasta työstä. ÄO korreloi positiivisesti työsuorituksen laadun kanssa kaikissa ammattiryhmissä, joita on tutkittu. Korrelaatio vaihtelee 0,2:n ja 0,6:n välillä. ÄO kuitenkin ennustaa menestystä paremmin tehtävissä, joissa älyllinen panos on keskeinen, kuin tehtävissä, joissa motoriset kyvyt on tärkeitä. Matala ÄO estää tavallisesti tyydyttävän työsuorituksen tutkimus- ja johtotehtävissä, kun taas vähän muodollisia tietoja ja taitoja vaativissa tehtävissä fyysinen kunto ja kehonhallinta ovat yleensä ÄO:ta tärkeämpiä työsuorituksen laadun vaihtelun selittäjiä.
Frey ja Detterman (2003) ovat löytäneet yleisälykkyyden (g) ja yhdysvaltalaisten SAT-kokeiden tulosten väliltä 82 prosentin korrelaation.
Älykkyysosamäärän periytyvyys
American Psychological Associationin mukaan älykkyyden heritabiliteetti eli perimän vaikutus olisi 0,75 aikuisille ja myöhäisnuorille, 0,45 lapsille. G-tekijän heritabiliteetti olisi 0,9 aikuisille, 0,4 keskilapsuudessa ja 0,2 pikkulapsille. Eräs mahdollinen selitys on, että ihmisten toiminta vahvistaa heidän geeniensä vaikutusta.
Älykkyysosamäärän heritabiliteetilla tarkoitetaan sitä osuutta, joka populaation sisäisestä ÄO-tulosten vaihtelusta on selitettävissä perinnöllisillä tekijöillä; muu osa vaihtelusta selittyy ympäristötekijöillä. Heritabiliteettia voidaan tutkia muun muassa adoptio- ja kaksostutkimusten avulla. Tutkimuksissa on havaittu, että perinnölliset tekijät selittävät 40–80 prosenttia ÄO:n vaihtelusta. Varhaisessa lapsuudessa heritabiliteetti selittää vähemmän kuin puolet ÄO:n vaihtelusta populaatiossa, mutta aikuisten ÄO:n vaihtelusta se selittää valtaosan.
Sukupuoli ja älykkyysosamäärä
Sukupuolten ÄO-eroista on tehty monia tutkimuksia ja niiden tuloksista on asiantuntijoiden keskuudessa kiistelty. Joidenkin tutkimusten mukaan miesten ja naisten välillä on keskimäärin noin 4 pisteen keskiarvoinen ÄO-ero miesten hyväksi, mutta useimmissa tutkimuksissa eroa ei ole havaittu. Vuonna 2005 Ian Deary, Paul Irwing, Geoff Der ja Timothy Bates tekivät tutkimuksen, jossa keskityttiin 1 292 tyttö-poika-sisarusparin ASVAB-tuloksiin. Tutkimuksen mukaan keskimääräinen ÄO on miehillä ja naisilla sama, mutta miehet ovat yliedustettuja molemmissa ääripäissä, kun taas naisilla hajonta on vähäisempi: tutkimuksen mukaan sekä lahjakkaimmassa että heikkolahjaisimmassa 2 %:ssa on kaksi kertaa niin paljon miehiä kuin naisia.
Rotu ja älykkyysosamäärä
Kirjallaan The Bell Curve (1994) R. J. Herrnstein ja Charles Murray saivat aikaan vilkkaan keskustelun rodun ja älykkyyden yhteydestä. Teoksessaan he esittivät muun muassa, että eri ihmisrotujen älykkyydessä on eroja. Heidän mukaansa kaakkoisaasialaiset saivat kokeissa korkeimmat pistemäärät. Kirjan tilastojen mukaan afrikkalaislähtöisten amerikkalaisten ÄO on keskimäärin yhden keskihajonnan (15 pistettä) matalampi kuin eurooppalaislähtöisten. Kirjan julkistuksen aikaan Yhdysvaltain medioissa keskusteltiin runsain mitoin tutkimuksen väittämästä mustien ja valkoisten älykkyyserosta, muttei juuri lainkaan aasialaisten ja valkoisten älykkyyserosta. Sama ilmiö toistui Suomessakin Tatu Vanhasen tutkimuksen kohdalla vuosikymmen myöhemmin.
American Psychological Association (APA) asetti selvitystyöryhmän, jonka tehtävä oli arvioida kysymystä aiheesta tehdyn tutkimuksen valossa. Raportissa päädyttiin johtopäätökseen, että rotujen väliset keskimääräiset älykkyysosamääräerot ovat olemassa, mutta erojen syyt ovat tuntemattomat. Myös Herrnsteinin ja Murrayn käyttämiä tilastoanalyyseja ja lähtöoletuksia on syytetty virheellisiksi. Kirjan kirjoittajat saivat uhkauksia, ja heitä on pitänyt rasisteina muun muassa musta demokraattipoliitikko Jesse Jackson.
Kouluosaaminen ja älykkyysosamäärä
Professori Pertti Tötön mukaan Lynnin ja Vanhasen määrittämät valtioiden keskimääräiset älykkyysosamääräarviot ennustavat erittäin hyvin valtioiden menestystä kouluosaamista mittaavassa PISA-testissä (korrelaatio 78–92 %). Tötön mukaan tämä viittaa siihen, että nämä valtioittaiset älykkyysosamääräarviot olisivat melko oikeita. Myös yksilötasolla on osoitettu koulutuksen parantavan tuloksia älykkyystesteissä.
Älykkyyteen vaikuttaminen
Koulutusinterventioilla on osoitettu lyhytaikainen vaikutus älykkyysosamäärään, mutta pitkän aikavälin tutkimus usein puuttuu. Yhdysvalloissa hyvin suuretkaan interventio-ohjelmat, kuten Head Start Program eivät ole tuottaneet kestäviä vaikutuksia älykkyysosamäärään. Silloinkin, kun oppilaat ovat parantaneet pisteitään standardoiduissa testeissä, heidän kognitiiviset kykynsä, kuten muisti, keskittyminen ja nopeus, eivät välttämättä ole parantuneet.
Työmuisti
Työmuistin harjoittaminen voi nostaa ÄO:ta. Michiganin ja Bernin yliopistojen tutkimus puolsi mahdollisuutta parantaa joustavaa älykkyyttä työmuistia harjoittamalla. Vaikutuksen kestoa ja yksityiskohtia ei tiedetä, esimerkiksi vaikuttaako se muuhun kuin matriisitesteihin, tai vaikuttaako se koulutus- ja työurasaavutuksiin.
Muisti ja älykkyys
Työmuisti on voimakkaasti yhteydessä älykkyyteen. Kun se on muuttujana, erään tutkimuksen mukaan mentaalinen nopeus ja huomion kontrolli eivät olleet yhteydessä älykkyyteen, vaan nimenomaan yksinkertainen lyhytkestoinen muisti. Kyseessä saattaa olla kyky samanaikaisesti prosessoida ja tallentaa asioita. Sen heikkous voi haitata monimutkaista ajattelua. Muisti on yhteydessä luetun ymmärtämiseen jopa matemaattisesti samankykyisten ihmisten kesken. Joissain tutkimuksissa työmuisti on vahvemmin yhteydessä älykkyyteen kuin lyhytkestoinen muisti.
Oregonin yliopiston tutkimuksessa (joustava) älykkyys korreloi voimakkaasti (r=0,66) sen kanssa, montako objektia henkilön lyhytkestoiseen muistiin mahtui, muttei sen kanssa (r=-0,05), miten tarkasti hän muisti niiden (kuva)objektien yksityiskohdat.
Valokuvamuisti ei näyttäisi olevan yhteydessä korkeaan älykkyyteen. Tosin päinvastainen tulos saatiin tutkimuksessa, jossa käytiin läpi 150 suurhenkilöä. Näistä 58:n muistia kuvattiin ja 24:llä se oli valokuvamuisti, 27 muulla eritäin hyvä ja 7:llä tavanomainen tai huono. Tutkijat katsoivat tämän tukevan aiempia tuloksia muistin ja älykkyyden yhteydestä.
Sekä älykkyys että työmuisti tai lyhytkestoinen muisti ennustavat hyvin opintomenestystä. Niiden merkitys romahtaa, jos muuttujaksi otetaan myös aiempi osaaminen. Tätä näytti selittävän se, että älykkyys vaikuttaa varhaiseen oppimiseen.
Korkean älykkyysosamäärän yhdistykset
Korkean älykkyysosamäärän seura on nimensä mukaisesti seura tai organisaatio, johon liittyäkseen tarvitaan korkea älykkyysosamäärä standardoidusta testistä. Tunnetuin on Mensa, jonka jäseneksi pääsemiseen vaaditaan korkeampi tulos kuin 98 prosentilla väestöstä. Toisin sanoen tuloksen tulee olla yli kaksi keskihajontaa keskimääräisen tuloksen eli 100:n yläpuolella. Suomen Mensa siirtyi elokuussa 2007 käyttämään keskihajontaa 15; aiemmin se oli 24. Siten Mensan jäsenyyteen vaaditaan Suomessa nykyisin vähintään tulos 131. On myös olemassa vielä korkeamman älykkyysosamäärän seuroja, esimerkiksi Triple Nine Society, johon pääsee vain, jos älykkyysosamäärä on korkeampi kuin 99,9 prosentilla väestöstä, eli yksi tuhannesosa väestöstä on sinne tarpeeksi älykäs.
Henkilöitä, joilla on korkea älykkyysosamäärä
Korkeimmat mitatut aikuisten älykkysosamäärät ovat lähellä 200 pistettä. Lasten testeissä on saatu korkeampia lukemia, mutta ne eivät ole vertailukelpoisia aikuisten testeistä saatujen lukujen kanssa. Korkeasta ÄO:staan tunnettuja henkilöitä ovat esimerkiksi Abdesselam Jelloul (ÄO 198) sekä yhdysvaltalaiset William James Sidis (197), Rick Rosner (192) ja Marilyn vos Savant (185, lapsena 228).
Älykkyysosamäärän kritiikki
Älykkyysosamäärään on kohdistettu voimakastakin kritiikkiä, sillä älykkyysosamäärä viittaa käsitykseen jonka mukaan ihmisen älylliset kyvyt voitaisiin ilmaista yhdellä yksiselitteisellä mitta-asteikolla. Psykologi Howard Gardner on tarjonnut moniälykkyysteorian, jossa on ajatuksena että älykkyyttä on useampaa lajia. Moniälykkyysteorian mukaan ihmisen kykyä toimia älykkäästi erilaisissa tilanteissa ei voi selittää yhden yleisen älykkyyden avulla, vaan käytössä on useita eri tehtäviin erikoistuneita ja pitkälti toisistaan riippumattomia älykkyyksiä. Kuitenkin esimerkiksi Yhdysvaltojen puolustusvoimat luottavat älykkyysosamäärään. Yhdysvaltojen puolustusvoimat eivät värvää sotilaiksi henkilöitä joilla älykkyysosamäärä on alle 85. Rajaa on kokeiltu alentaa kaksi kertaa 80:een, mutta molempien kokemusten mukaan alle 85:n henkilöt eivät ole riittävän hyviä sotilaita palkkaukseen nähden (Yhdysvalloissa on ammattiarmeija).
Stefan Espeland
Stefan Espeland (s. 24. maaliskuuta 1989 Oslo, Norja) on norjalainen jääkiekkopuolustaja. Elite Prospects -sivuston mukaan hän on kovaa laukova puolustaja, joka pelaa hyvin siniviivalla ja on arvokas ylivoimapelaaja. Sivuston mukaan Espelandilla on hyvä liike ja pelikäsitys ja hän avaa peliä hyvin. Espelandin tulisi kuitenkin lisätä voimaa ja pelata päättäväisemmin omassa päässä. Hän on pelannut urallaan myös Ruotsissa, Suomessa ja Itävallassa.
Seuraura
Espeland on Manglerud Starin kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Linköpings HC:n J18-junioreihin kaudeksi 2005–2006. Espeland oli tehoilla 5+10=15 joukkueen paras syöttäjä, tehokkain puolustaja ja hän jakoi Linköpingin sisäisen pistepörssin toisen sijan Rasmus Schelinin kanssa. Kaudeksi 2007–2008 Espeland siirtyi MODO Hockeyn J20-junioreihin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja, kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 13+11=24. Espeland jakoi koko J20 SuperElitin puolustajien maalipörssin voiton Frölunda HC:n Erik Karlssonin kanssa sekä puolustajien pistepörssin seitsemännen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Hän debytoi samalla kaudella myös MODO:n Elitserien-joukkueessa, jossa Espeland pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki Elitserien-debyyttinsä 19. helmikuuta 2008 Timrå IK:ta vastaan.
Kaudella 2008–2009 Espeland oli MODO:n J20-junioreiden paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Tim Weberin jälkeen. Hän jakoi koko SuperElitin puolustajien pistepörssin neljännen sijan Brynäs IF:n Simon Bertilssonin kanssa. Pudotuspeleissä Espeland oli kolmella osumallaan MODO:n paras maalintekijä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Adam Erikssonin kanssa. Hän pelasi kauden aikana Elitserienissä 15 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2009–2010 Espeland pelasi MODO:n J20-junioreissa kaksi ottelua, kunnes lokakuussa 2009 seura lainasi hänet loppukaudeksi kotimaahansa Vålerenga IF:n joukkueeseen GET-ligaeniin. Espelandin ensimmäinen täysi miesten pääsarjakausi toi hänelle 42 runkosarjaottelussa tehot 1+6=7 ja 16 playoff-ottelussa tehot 2+7=9. Espeland voitti kauden päätteeksi hopeaa.
Espeland siirtyi kaudeksi 2010–2011 Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue IF Sundsvall Hockeyn riveihin. Hän oli kuudella osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Marcus Högströmin kanssa. Kaudeksi 2011–2012 Espeland siirtyi jatkamaan Allsvenskan-uraansa Borås HC:hen, mutta joulukuussa 2011 hän palasi kuitenkin kevääseen 2013 asti ulottuneella sopimuksella kotimaahansa Vålerengan joukkueeseen. Kauden 2012–2013 päätteeksi Espeland voitti GET-ligaenin hopeaa. Kaudella 2013–2014 hän oli Vålerengan tehokkain puolustaja tehoilla 5+31=36, joilla Espeland sijoittui koko liigan puolustajien pistepörssissä kolmanneksi. Hän voitti myös koko GET-ligaenin tehotilaston lukemalla +36. Espeland voitti kauden päätteeksi hopeaa. Kaudella 2014–2015 hän jakoi pudotuspeleissä Vålerengan sisäisen tehotilaston voiton Simon Gamachen ja Anders Hilt Jørgensenin kanssa.
Kaudeksi 2015–2016 Espeland siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Lørenskog IK:n joukkueeseen. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+29=36, joilla Espeland jakoi koko GET-ligaenin puolustajien syöttöpörssin voiton Stavanger Oilersin Andy Sertichin kanssa sekä puolustajien pistepörssin toisen sijan Lillehammer IK:n Eric Melandin kanssa edellään vain Stjernen Hockeyn Curtis Gedig. Hän voitti myös Lørenskogin sisäisen tehotilaston lukemalla +30. Pudotuspeleissä Espeland jakoi tehoilla 4+11=15 GET-ligaenin syöttöpörssin voiton Storhamar Dragonsin Jacob Berglundin ja Hampus Gustafssonin kanssa, Lørenskogin sisäisen pistepörssin voiton Tony Romanon kanssa sekä puolustajien pistepörssin voiton. Hän voitti kauden päätteeksi hopeaa ja valittiin liigan tähdistökentälliseen. Kaudella 2016–2017 Espeland voitti tehoilla 10+42=52 Lørenskogin sisäisen piste- ja syöttöpörssin. Hän voitti pelipaikastaan huolimatta koko GET-ligaenin syöttöpörssin sekä puolustajien pistepörssin. Espeland sijoittui pistepörssissä viidenneksi ja oli myös liigan tehokkain kotimainen pelaaja. Hän voitti myös Lørenskogin sisäisen ja koko GET-ligaenin puolustajien tehotilaston lukemalla +28. Espeland valittiin kauden päätteeksi liigan tähdistökentälliseen.
Espeland siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Hän pelasi 19 ottelua tehopistein 2+2=4, kunnes Espelandin sopimus purettiin yhteisymmärryksessä joulukuussa 2017. Joulupäivänä hänen vahvistettiin siirtyvän loppukauden sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Klagenfurter AC:hen. Helmikuussa 2018 Espelendin tiedotettiin kuitenkin jättäneen joukkueen. Muutamaa päivää myöhemmin hän palasi loppukauden sopimuksella kotimaahansa ja Vålerenga IF:n joukkueeseen.
Maajoukkueura
Espeland nimettiin Norjan joukkueeseen Pyeongchangin olympiakisoihin 2018, joiden karsinnoissa hän myös pelasi. Espeland edusti Norjaa myös MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän ei mahtunut kertaakaan joukkueensa kokoonpanoon. Yhteensä Espeland on pelannut 59 A-maaottelua tehopistein 3+16=19.
Espeland pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009, joista molemmat turnaukset päättyivät lohkopronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006 sekä I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2007, jolloin Espeland voitti B-lohkon pronssia.
Muuta
Joulukuussa 2016 Espeland voitti Punaisen Ristin hyväksi järjestettävistä pullonpalautusarpajaisista miljoona Norjan kruunua. Hänestä tuli arpajaisten kaikkien aikojen 41. päävoittaja.
Vigdis Hjorth
Vigdis Hjorth (s. 19. heinäkuuta 1959 Oslo) on norjalainen kirjailija.
Hjorth on suorittanut kandidaatintutkinnon aineinaan aatehistoria, valtiotiede ja kirjallisuustiede ja aloittanut kirjallisuushistorian maisteriopinnot. Hän on työskennellyt Norjan radion lastenradiossa toimittajana ohjelmassa Barnetimeboka (1989 ja 1991).
Hjorthin teoksia on käännetty useille kielille, kuten tanskaksi, islanniksi, ruotsiksi, saksaksi, suomeksi, venäjäksi ja ukrainaksi.
Hjorthilla on kolme lasta ja hän asuu Nesøyassa Askerissa. Hän on aiemmin asunut Kööpenhaminassa, Bergenissä, Sveitsissä ja Ranskassa.
Hän sai vuonna 2009 liikennerikkomuksesta 30 päivän vankeustuomion, ja se sai hänet kirjoittamaan kirjan Tredve dager i Sandefjord.
Dalet
Dalet on monen seemiläisen kielen aakkoston neljäs kirjain. Se sisältyy muun muassa heprealaiseen, foinikialaiseen, aramealaiseen ja syyrialaiseen kirjaimistoon. Se on kreikkalaisen deltan, latinalaisen D:n ja kyrillisen Д:n edeltäjä.
Dalet hepreassa
Heprean kielessä dalet ääntyy /d/. Kirjaimen nimi tulee ovea tarkoittavasta sanasta. Heprealaisessa numerojärjestelmässä daletilla on lukuarvo neljä.
Dalet on yksi niistä kuudesta kirjaimesta, joiden sisään voidaan asettaa heikko dageš-piste (dageš kal). Piste muuttaa kirjaimen ääntämisen hankausäänteestä umpiäänteeksi, mutta daletin osalta ääntämys on nykyhepreassa sama riippumatta siitä, onko kirjaimen sisässä piste vai ei. Joissain heprean murteissa ero tehdään.
Esimerkkejä:
Marauderit
Marauderit ovat Marvelin sarjakuvamaailmassa toimivan Herra Pahuuden perustama joukko superrikollisia ja Ryhmä X:n vihollisia. Marauderien tehtävä oli aluksi tappaa niin monta mutanttia kuin mahdollista, ja he aloittivat työnsä teurastamalla Manhattanin viemäreiden asukkaita, morlokkeja (RX 2+4/88). He palkkasivat myös Tuomarin ja Daredevilin vihollisen, Niittäjän, tappamaan mutantteja (SKL 3/92).
Vuonna 1988 tapahtuneen massamurhan jälkeen Ryhmä-X oli joukkohengeltään huonossa kunnossa. He menettivät vähäksi aikaa tovereitaan, mutta saivat myös pari uutta mukaan. Havok esimerkiksi liittyi heihin samalla kun hänen rakastettunsa Polaris oli yhdistetty Marauderien Maliceen, joka osoittautui henkiseksi olennoksi.
Pohjantuomipihlaja
Pohjantuomipihlaja (Amelanchier bartramiana) on ruusukasvien heimoon ja tuomipihlajien sukuun kuuluva kasvilaji.
Marauderit
Marauderien toinen tehtävä oli tuoda Kykloopin vaimo Madelyne Pryor ja heidän lapsensa Christopher Nathan Summers Pahuudelle. Ryhmä-X kuitenkin pelasti päivän, mutta siinä sivussa San Francisco tuhoutui osittain.
Pohjantuomipihlaja
Ulkonäkö ja koko
Kuten muutkin tuomipihlajien sukuun kuuluvat lajit, pohjantuomipihlaja on kesävihanta, yksikotinen pensas tai pieni puu. Pohjantuomipihlajan lehdet ovat vihreitä tai ruskehtavia, soikeita ja suippotyvisiä; kummassakin päässä on hienoa hammastusta. Lehtilaidassa on 6–12 hammasta; 10–16-pariset lehtisuonet ovat lateraalisia. Lehtiruodit ovat pituudeltaan 2-10 millimetriä.
Valkoiset, viisiteräiset kukat esiintyvät yksittäin tai korkeintaan neljän kukan muodostamissa tertuissa. Kukista kypsyvät omenan kaltaiset, päärynänmuotoiset epähedelmät ovat aluksi punaisia, mutta muuttuvat kypsyessään tummanvioleteiksi.
Guelph Storm
Guelph Storm on kanadalainen A-junioreiden jääkiekkojoukkue, joka on perustettu vuonna 1991. Joukkue pelaa OHL:ssä, joka on yksi kolmesta Kanadan ylimmän tason junioriliigoista. Joukkueen 22-vuotisen historian aikana se on pelannut 1 482 ottelua voittoprosentilla 56,4%. Joukkue pelaa kotiottelunsa Guelphin kaupungissa Guelph Memorial Gardens -jäähallissa. Joukkueen otteluiden katsojakeskiarvo on ollut viimeisinä kausina hieman yli 4 000 katsojaa. Joukkue voitti OHL:n mestaruuden (J. Ross Robertson Cup) keväällä 2004. Viime vuosina joukkueen tie on katkennut jo ensimmäiseen pudotuspelikierrokseen. Yhden mestaruutensa lisäksi joukkue on edennyt finaaleihin vuosina 1995 ja 1996.
Pohjantuomipihlaja
Levinneisyys
Pohjantuomipihlaja on luonnonvarainen Kanadan itäosassa ja Yhdysvaltojen koillisosassa.
Born to Be Blue
Born to Be Blue on kanadalaisen Robert Budreaun käsikirjoittama ja ohjaama kanadalais-brittiläinen, väljästi tosipohjainen draamaelokuva jazztrumpetisti ja -laulaja Chet Bakeristä. Vuonna 2015 ensi-iltansa saanessa elokuvassa Bakeriä näyttelee Ethan Hawke ja hänen naisystäväänsä Carmen Ejogo.
George Bancroft (näyttelijä)
George Bancroft (30. syyskuuta 1882 Philadelphia, Pennsylvania – 2. lokakuuta 1956 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan miespääosan Oscar-palkintoon vuoden 1929 elokuvasta Thunberbolt.
Guelph Storm
Joukkueen päävalmentaja on vuodesta 2010 ollut kanadalainen entinen NHL-hyökkääjä Scott Walker. Joukkueessa ovat ennen NHL-uraansa pelanneet muun muassa hyökkääjät Todd Bertuzzi, Dustin Brown, Ryan Callahan ja Jeff O'Neill, puolustajat Drew Doughty ja Dan Girardi sekä maalivahdit Craig Anderson ja Dan Cloutier.
Joukkue
Lähde: EliteProspects
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Born to Be Blue
Tuotanto
Elokuva kuvattiin pääosin Kanadan Ontarion provinssin Sudburyssä syksyllä 2014.
Pohjantuomipihlaja
Käyttö
Pohjantuomipihlajan tummanvioletit hedelmät ovat syömäkelpoisia sekä raakoina että kypsennettyinä.
Marauderit
Tämän jälkeen heidät nähtiin Infernossa, jossa selvitettiin Herra Pahuuden ja Madelynen yhteys. Tämän jälkeen selvitettiin Christopherin alias Cablen ja Stryfen mystistä linkkiä Teloittajan Laulussa.
Infernossa tuli selväksi että Pahuudella on Marauderien DNA:ta jolla hän voi luoda heistä klooneja, minkä vuoksi Madelynekin paljastui. Tämän jälkeen Maraudereita ei juuri enää nähty Suomessa siksi, että he näyttäytyivät enää vain huonoissa tarinoissa.
Ryhmä-X:n Gambiitillakin on menneisyyttä Pahuuden kanssa.
Marauderit ovat:
Noriaki Kasai
Lentomäen MM-kilpailut
Kasai voitti lentomäen maailmanmestaruuden Harrachovissa vuonna 1992. Hän on sijoittunut lentomäen MM-kilpailuissa lisäksi neljänneksi Harrachovissa 2014, viidenneksi Vikersundissa 2000 sekä Kulmissa 2016 ja 12:nneksi Planicassa 2010.
Olympialaiset
Kasai sijoittui Lillehammerin vuoden 1994 talviolympialaisissa viidenneksi normaalimäessä, 14:nneksi suurmäessä ja sai hopeaa joukkuekilpailussa. Naganon olympialaisissa 1998 hän oli normaalimäessä seitsemäs, Torinossa 2006 suurmäessä kahdestoista ja Vancouverissa 2010 suurmäessä kahdeksas. Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti ensimmäisen henkilökohtaisen olympiamitalinsa, saavuttaen suurmäessä hopeaa häviten 1,3 pisteellä kilpailun voittaneelle Kamil Stochille. Kasai teki samalla olympiahistoriaa onnistumalla ottamaan toisen olympiamitalinsa 20 vuotta ensimmäisen jälkeen. Joukkuemäen kilpailussa Kasai ankkuroi Japanin pronssille. Kasai valittiin Japanin mäkihyppymaajoukkueeseen vuoden 2018 olympialaisiin, jolloin hänestä tulee kaikkien aikojen useimpiin talviolympiakisoihin osallistuja. Kisat ovat hänelle kahdeksannet peräkkäiset.
MM-kilpailut
Kasai sijoittui Falunin MM-kilpailuissa 1993 suurmäessä seitsemänneksi ja normaalimäessä kymmenenneksi. Ramsaun MM-kilpailuissa 1999 hän saavutti joukkuekilpailussa hopeaa, oli normaalimäessä viides ja suurmäessä kymmenes. Lahdessa 2001 hän sijoittui normaalimäessä kahdeksanneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003 hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia sekä normaali- että suurmäessä. Hän sai joukkuekilpailussa MM-pronssia Sapporossa 2007 ja Liberecissä 2009. Sekajoukkuekilpailusta hänellä on MM-pronssia Falunista 2015. Samojen kisojen suurmäessä hän oli yhdestoista.
Otettuaan mitalin osana Japanin joukkuetta Falunin MM-kisojen sekajoukkuekilpailussa Kasaista tuli siihen mennessä historian vanhin hiihdon maailmanmestaruuskisojen mitalisti. Riitta-Liisa Roponen rikkoi tämän ennätyksen Oberstdorfissa 2021 oltuaan mitaleilla naisten hiihtoviestissä.
Maailmancup
Kasai on sijoittunut maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kausilla 1992–1993 ja 1998–1999, neljänneksi 2000–2001, viidenneksi 2013–2014, kuudenneksi 1993–1994 ja 2014–2015, kahdeksanneksi 2003–2004 ja 2015–2016, yhdeksänneksi 1991–1992 ja kymmenenneksi 1997–1998. Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailussa Kasai on sijoittunut toiseksi kausilla 1992–1993 ja 1998–1999, neljänneksi 1993–1994 ja 2014–2015 sekä viidenneksi 2013–2014. Hän on saavuttanut mäkiviikolla kolme osakilpailuvoittoa.
Maailmancupin osakilpailuissa Kasai on sijoittunut kolmen parhaan joukkoon 63 kertaa (26.3.2017 mennessä).
Joulukuussa 2013 Kasai nousi palkintopallille sijoittuessaan kolmanneksi maailmancupin osakilpailussa Saksan Titisee-Neustadtissa. Voitettuaan mäkiviikon jälkeen 11. tammikuuta 2014 Itävallan Kulmissa lentomäen kilpailun Kasaista tuli 41 vuoden, 7 kuukauden ja neljän päivän ikäisenä historian vanhin maailmancupin osakilpailuvoittaja. Edellinen vanhin osakilpailuvoittaja, niin ikään japanilainen Takanobu Okabe oli 38-vuotias voittaessaan Kuopiossa vuonna 2008. Seuraavan päivän kilpailussa samassa mäessä Kasai oli kolmas. Marraskuussa 2014 hän sijoittui kolmanneksi Kuusamon ensimmäisessä osakilpailussa ja jakoi toisen kilpailun voiton Simon Ammannin kanssa. Mäkiviikolla hän jakoi Ammannin kanssa Innsbruckin kilpailun kolmannen sijan ja oli toinen Bischofshofenissa. Hän sijoittui 43-vuotiaana kolmanneksi Wisłassa maaliskuussa 2016. Maaliskuussa 2016 Kasai hyppäsi Planican lentomäestä uransa 500. maailmancupin osakilpailun. Hän rikkoi omissa nimissään olleen ennätyksen vanhimpana maailmancupissa kolmen joukkoon sijoittuneena oltuaan maaliskuussa 2017 kolmas Planican lentomäessä 44 vuoden ja yhdeksän kuukauden ikäisenä.
Ennätykset
Kasailla on pitkästä urastaan johtuen nimissään lukuisia eri ennätyksiä:
Nilviäiset
Nilviäiset (Mollusca) on yksi eläinkunnan pääjaksoista, ja lajimäärältään toiseksi suurin niveljalkaisten jälkeen. Nilviäisiin kuuluu noin 75 000 lajia. Nilviäisten tieteellinen nimi Mollusca viittaa niiden ruumiinrakenteeseen: mollis on latinaa ja tarkoittaa pehmeää. Nilviäisiin kuuluvat muun muassa kotilot, simpukat ja pääjalkaiset kuten esimerkiksi mustekalat. Suurin osa nilviäisistä on merten ja makeiden vesien eläimiä, mutta osa niistä elää maalla.
Halsuan Toivo
Halsuan Toivo on urheiluseura Keski-Pohjanmaalta Halsualta. Sen toimialaan kuuluvat lentopallo, pesäpallo, yleisurheilu, suunnistus ja kuntourheilu. Aiemmin seurassa on pelattu myös jalkapalloa. Suurimmat meriitit ovat kuitenkin tulleet pesäpallosta, jossa seuran miesten joukkue on esiintynyt pääsarjatasollakin vuosina 1961 ja 1967, 1968 ja 1970. Joukkue saavutti 1968 kuusi voittoa ja kaksi tasapeliä, viimeisimmän Puna-Mustia vastaan Halsuan Käpylän kentällä juoksuin 19–19, mutta molemmat joukkueet olivat jo pudonneet pääsarjasta. Vuonna 1981 miesten joukkue selvisi pesäpallon Suomen Cupin loppuotteluun, mutta hävisi sen. Nykyään edustusjoukkueista pesäpallossa vastaa Halsuan ja Vetelin Pesis (HaVe), jolla on ollut sekä miesten että naisten ykköspesisjoukkue.
Palkitut
Vuoden lukkari:
Vuoden pesäpalloilija:
Nilviäiset
Nilviäisten rakenne
Nilviäiset ovat selkärangattomia. Niiden ruumis jakautuu tyypillisesti neljään osaan: päähän, jalkaan, sisälmyspussiin ja vaippaan.
Jalka on lihaksikas rakenne, jonka avulla nilviäinen liikkuu. Mustekaloilla jalka on muuttunut lonkeroiksi. Jotkin akvaattiset nilviäislajit kuten esimerkiksi simpukat voivat kaivautua pohjaan sen avulla. Vaippa on sisälmyspussia peittävä limainen ihopoimu, jonka eritteestä nilviäiselle usein muodostuu kuori. Seepioilla kuori vaipan alla kun taas esimerkiksi kotiloiden ja simpukoiden kuori on vaipan ulkopuolella.
Monilla nilviäisillä on suussa raastinkieli eli radula. Radulan pinta on karkea, ja nilviäinen voi sen avulla raastaa ruokaa irti ja kuljettaa sitä suuhunsa. Radulan pintakerroksessa on kitiinisiä hampaita. Ne kuluvat käytössä ja vanhimmat kuluneimmat hampaat siirtyvät reunoille kun keskelle kasvaa uusia.
Hengitys
Nilviäiset hengittävät kiduksilla. Vedessä elävät nilviäiset ottavat hapen vedestä mutta kyky ottaa happea suoraan ilmasta mahdollisti kotiloiden siirtymisen maan pinnalle. Nekin kuitenkin hengittävät pohjimmiltaan kiduksilla. Joillakin kotiloilla kuten limakotiloilla (Lymnaeidae) on myös kyky hengittää ihonsa kautta vedessä. Kidusten kautta ilmassa oleva happi diffundoituu vereen.
Verenkierto
Nilviäisillä saattaa olla useampia sydämiä. Niiden veressä ei ole hemoglobiinia, vaan sen sijaan on happea sitomassa kuparipitoista hemosyaniinia. Hemosyaniinin vuoksi nilviäisten veri on sinistä, kun siihen on sitoutunut happea. Veri, jossa ei ole happea, on väritöntä. Pääjalkaisilla on valtimoiden lisäksi myös laskimoita, mitä muilla nilviäisillä ei ole.
Aistit
Nilviäisillä saattaa olla erilaisia valoa aistivia rakenteita, kuten kuoppa-, neulanreikä- ja peilisilmiä. Kehittyneet silmät löytyvät kuitenkin vain harvoilta nilviäisiltä, kuten mustekaloilta. Mustekalojen silmät ovat evolutiivisesti eri kehityslinjaa kuin esimerkiksi nisäkkäiden silmät, eli ne ovat kehittyneet toisistaan riippumatta.
Hermosto
Nilviäisen hermosto koostuu kolmesta parista hermosolmukkeita eli ganglioista, jotka hallitsevat elintoimintoja sekä aisteja. Lisäksi niillä on hermostossaan statokystia jotka toimivat tasapainoaistina. Mustekaloilla on erityisen kehittynyt hermosto. Mustekaloilla vain kolmasosa hermojärjestelmästä on aivoissa. Loput on hajautettu hermoratoihin ja ganglioihin mikä antaa niille hyvän kontrollin niiden kehoon. Niiden lonkerot pystyvät muun muassa tekemään itsenäisiä päätöksiä ja toimimaan toistensa kanssa yhteistyössä.
Lisääntyminen
Nilviäiset lisääntyvät suvullisesti, mutta myös suvutonta lisääntymistä on joillakin lajeilla. Esimerkiksi vaeltajakotilot (Potamopyrgus antipodarum) jonka vuoksi kaikki Itämereltä tavatut yksilöt ovat naaraita. Jotkut nilviäiset ovat hermafrodiitteja eli kaksineuvoisia jolloin ne voivat samaan aikaan toimia sekä naaraana että koiraana.
Mustekalat ovat suvullisesti lisääntyviä. Niillä on yhdestä lonkerosta kehittynyt spermatofori eli siittiökotelo, jolla uros antaa siittiöt naaraalle, joka sitten hedelmoittää munat. Mustekaloilla munista kuoriutuu suoraan pieniä mustekaloja ilman muille nilviäisille tyypillistä vedessä uivan toukan vaihetta.
Arsis
Arsis on yhdysvaltalainen teknisen death metalin yhtye. Sen perustivat Berklee College of Music -musiikkiopiston opiskelijat James Malone ja Mike van Dyne Virginia Beachissa vuonna 2000.
Uumajan maalaispiiri
Uumajan maalaispiiri sijaitsee Uumajan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Uumajan kunnan piirit
ABC (sodankäynti)
ABC-aseilla tarkoitetaan ydinaseita, biologisia aseita ja kemiallisia aseita (atomic, biological and chemical). ABC-aseista käytetään usein myös lyhennettä NBC (nuclear, biological and chemical) tai nykyisin WMD (weapons of mass destruction) eli joukkotuhoaseet sekä CBRN (chemical, biological, radiological and nuclear).
ABC-aseet eivät ole normaalisti sodankäynnissä käytettäväksi hyväksyttyjä aseita, ja niiden valmistusta, varastointia ja käyttöä pyritään estämään ja valvomaan sopimuksilla. ABC-aseet on suunniteltu surmaamaan suuria määriä ihmisiä kerralla, joten niitä kutsutaan myös joukkotuhoaseiksi. Näille on tyypillistä, ettei niitä käytettäessä voida kohteessa eritellä sotilaita ja siviilejä. Sotilasosastojen toimintakykyä heikentää varautuminen ABC-aseiden uhkaan.
Historia
Ensimmäisiä ABC-aseita käytettiin ensimmäisessä maailmansodassa. Käytössä olivat kaasumaiset taisteluaineet, kuten kloori ja fosgeeni. Vuonna 1925 solmitussa Geneven sopimuksessa kiellettiin C-aseiden käyttö.
Ydinaseet
thumb|150px|[[Yhdysvaltain asevoimat|Yhdysvaltain asevoimien käyttämä tunnus ydinaseille.]]
Biologiset aseet
thumb|150px|Yhdysvaltain asevoimien käyttämä tunnus biologisille aseille. Biologisilla aseella tarkoitetaan mikrobien tai niiden osien käyttöä aseena. Tiettävästi B-aseita ei ole käytetty nykyaikaisessa sodankäynnissä.
Levitystavat
Tärkein B-aseen sotilaallinen levitystapa on aerosolilevitys, jossa vaikuttava aine on nestepisaroina. Aerosolilevityksessä pitää huomioida partikkelien koko (yleensä 1–10 µm) ja auringon UV-säteilyn vaikutus mikrobiin: monet B-aseet voidaan levittää vain yöaikaan. Aerosolilevitykseen soveltuvat helikopterit, lentokoneet, pommit ja ohjukset.
Teknisesti helpompi levitystapa on saastuttaa talousvesi sekä ruoka-aineet. Tämä on myös terroristien käytettävissä oleva keino.
Yleisimmät B-aseet ja niiden vaikutus
Monet B-aseet ovat luonnosta löydettäviä taudinaiheuttajia ja täten niiden aiheuttamat sairaudet ovat luonnosta löydettäviä. On kuitenkin mahdollista, että mikrobien genomia on käsitelty, jolloin taudinkuva on erilainen.
Kemialliset aseet
thumb|150px|Yhdysvaltain asevoimien käyttämä tunnus kemiallisille taisteluaineille. thumb|150px|[[Sariini eli O-isopropyylimetyyli- fosfonofluoridaatti on erittäin myrkyllinen hermokaasu.]] thumb|150px|[[Sinappikaasun aiheuttamia rakkoja kädessä.]]
Kemialliset taisteluaineet ovat yhdisteitä, joilla pyritään aiheuttamaan ihmisissä kuolema tai tilapäinen toimintakyvyttömyys. Taisteluaineet ovat yleensä nestemäisiä ja imeytyvät kehoon ihon läpi tai hengitysteitä pitkin. Kemiallinen ase sisältää taisteluaineen sekä järjestelmän, jolla aine saatetaan kohteeseen.
Jaottelu:
Hermokaasut ovat kemiallisesti organofosfaatteja (fosforihappoestereitä) ja ovat voimakkaasti myrkyllisiä aineita. NTP-olosuhteissa hermokaasut ovat kuitenkin nesteitä. Hermokaasujen tehokkuus perustuu niiden hyvään läpäisykykyyn ja näin ne pystyvät tunkeutumaan ihmiskehoon monia eri teitä: hengitysteitä pitkin, ihon läpi tai suun kautta. Hermokaasujen toimintaperiaate perustuu asetyylikoliiniesteraasin estämiseen, joka johtaa hermoston toiminnan häiriöihin. Tunnettuja hermokaasuja ovat muun muassa tabuuni, sariini, somaani ja VX. Hermokaasut jaotellaan usein G- ja V-aineisiin, joista G-aineet ovat ilmakaasuja ja V-aineet maastokaasuja.
Syövyttäviä aineita käytettiin jo ensimmäisessä maailmansodassa. Tähän ryhmään kuuluvat muun muassa sinappikaasut, arseeniyhdisteet sekä fosgeenioksiimi (nokkoskaasut). Monet syövyttävät aineet ovat rasvaliukoisia ja näin imeytyvät limakalvoilta ja iholta elimistöön. Syövyttävät kaasut aiheuttavat muun muassa rakkuloita, pahoinvointia, päänsärkyä, hengityselimien kuolioita ja silmien tulehdusta. Myöhäisoireina voi esiintyä syöpää sekä hermoston ja ruuansulatuselimistön oireita.
Ärsyttäviä aineita ovat muun muassa kyynelkaasut ja adamsiitti sekä muut oksennuskaasut. Ärsyttävillä aineilla pyritään vain lyhyeen toimintakyvyttömyyteen ja ne aiheuttavat esim. kirvelyä, pahoinvointia ja heikotusta. Ärsyttävät aineet levitetään yleensä aerosolina. Ärsyttäviä aineita voidaan käyttää myös mellakantorjunnassa.
Yleismyrkyllisistä aineista yleisimmät ovat syaanivety sekä hiilimonoksidi, jotka elimistössä aiheuttavat myrkytystilan. Häkä ei ominaisuuksiensa takia sovellu taisteluaineeksi, mutta voi aiheuttaa polttotaisteluaineiden käytön yhteydessä myrkytyksiä. Yleismyrkyllisten aineiden heikkous on niiden nopea haihtuminen, sillä syaanivety haihtuu metsäisessäkin maastossa 10 minuutissa. Yleismyrkyllisiä aineita käytetään yleensä muihin taisteluaineisiin sekoitettuna.
Psykokemikaalit aiheuttavat toimintakyvyttömyyttä ja psyykkisiä oireita. Tunnettuja psykokemikaaleja ovat LSD sekä BZ.
Kasvintuhoaineilla eli herbisideillä voidaan tuhota kasvillisuutta eivätkä ole ihmisille erityisen vaarallisia. Herbisidit voivat estää fotosynteesin, aminohappojen biosynteesin tai aiheuttaa solujen toimintahäiriöitä ja kasvien liikakasvua. Sotilaallisesti tärkeimmät kasvintuhoaineet ovat lehdenpudottaja-aineet (Agent Orange), jotka soveltuvat muun muassa viidakkotaisteluun sekä viljapeltojen tuhoamisaineet (Agent Blue). Aineiden epäpuhtaudet taas saattavat olla erittäinkin myrkyllisiä, kuten TCDD, joka on myrkyllisin tunnettu synteettinen kemikaali.
Baltimore Bullets
ABL (1944–1947)
Baltimore Bullets aloitti pelaamisen ABL:ssä kaudella 1944–1945. Ensimmäisellä kaudella joukkue voitti neljätoista ottelua 30 runkosarjaottelusta. Bullets sijoittui kuuden joukkueen sarjassa neljänneksi ja pääsi pudotuspeleihin. Ensimmäisellä kierroksella seura voitti Trenton Tigers ja pääsi loppuotteluihin, joissa se kohtasi Philadelphia Sphasin. Alun perin finaalisarja piti pelata paras viidestä-systeemillä, mutta lopulta mestaruus päätettiin jakaa ensin kaksi voittoa saavuttaneelle joukkueelle. Loppuottelusarja päättyi lopulta Philadelphian 2–1 voittoon. Kaudella 1945–1946 Bullets voitti runkosarjan voitettuaan 21 ottelua. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella joukkue kohtasi New York Gothamsin. Voitettuaan New Yorkin Bullets eteni loppuotteluun, jossa se sai vastaansa viime vuoden mestarin, eli Philadelphian. Tällä kertaa Bullets voitti mestaruuden otteluvoitoin 3–1. Viimeisenä ABL-kautenaan seura voitti runkosarjan voitettuaan eteläisessä divisioonassa 24 ottelua. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella joukkue kohtasi Brooklyn Gothamsin ja voitti otteluparin voitoin 2–1. Loppuotteluissa Bulletsin oli määrä saada vastaansa Trenton Tigers, mutta kun Bullets sai kutsun World Professional Basketball Tournamentiin, joutui se luovuttamaan.