cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luettelo televisiosarjan Digimon hahmoista
Tagiru Akashi
Tagiru Akashi on 10-vuotias poika Digimon Fusion -sarjassa. Hänen kumppanidigimoninsa on Gumdramon. Tagiru on seitsemännellä luokalla ja pelaa samassa koripallojoukkueessa kuin Mikey ja Ewan. Tagirulla on sininen paita, jossa on iso tähti. Tagiru myös kayttää sinisiä aurinkolaseja, joissa on meripihkan väriset linssit. Astamon myöhemmin tuhosi hänen lasinsa mutta Mikey antoi hänelle omansa tilalle. Tagiru myöhemmin joutui DigiQuartziin ja kohtasi Gumdramonin, joka ryhtyi hänen digimonkumppanikseen. Mystinen kellokauppias vei Tagirun kellokauppaansa ja antoi Tagirulle tämän Fusion Loader digivicen ja selitti DigiQuartzin tarkoituksen. Tagiru liittyi Digimonien metsästysryhmään ja onnistui nappaamaan useita digimoneja mm MetalTyrannomonin, Sagomonin, GigaBreakdramonin, Betsumonin, Ekakimonin ja Sakkakumonin. Myöhemmin Tagiru ja Arresterdramon Superior Mode Brave Snatcherin avulla onnistuivat kukistamaan pahan Quartzmonin.
Taichi Yagami
Taichi Yagami on päähenkilö Digimon-sarjassa. Taichilla on digimonkumppani, Agumon. Taichin pikkusisko on Hikari Yagami. Taichin tunnus on rohkeus. Taichi pitää jalkapallosta ja hän pelasi samassa joukkueessa kuin luokkatoverinsa Sora Takenouchi ja Yamato Ishida. Taichi ja Hikari asuvat äitinsä ja isänsä kanssa.
Taichi on luonteeltaan seikkailunhaluinen, ja hän hyppää ensimmäisenä toimintaan, vaikkakin se johtaa joskus hänet vaaraan. Näiden ominaisuuksien ansiosta Taichia aletaan pitää jonkilaisena joukon johtajana. Taichilla on iso ruskea tukkapehko ja ruskeat silmät. Hänellä on päässään suojalasit (hän antaa ne Zero Twossa Daisuke Motomiyalle tämän omien särkyneiden tilalle). Taichin japaninkielinen ääninäyttelijä sarjoissa Digimon Adventure ja Digimon Zero Two oli Toshiko Fujita ja elokuvasarjassa Digimon Adventure tri. sekä elokuvassa Digimon Adventure: Last Evolution Kizuna Natsuki Hanae. Taichin englanninkielinen ääninäyttelijä oli Joshua Seth. Digimon Adventuren jaksosta 27 lähtien Taichin suomenkielinen ääninäyttelijä oli Antti Pääkkönen.
Digimon Fusionin kolmannella kaudella mystinen kellokauppias kutsui Taichin ja Agumonin avuksi taistelussa Quartzmonia vastaan.
Digimon Zero Two
Kolme vuotta myöhemmin Taichi on 14-vuotias ja yläasteella. Hänen luonteensa on vähän muuttunut:hän on paljon rauhallisempi eikä enää ryntää seikkailuun miettimättä ensin.
25 vuotta myöhemmin
Taichi on ammatiltaan diplomaatti Digimaailmalle ja hän leikkasi hiuksensa. Taichilla on poika, jonka digimonkumppani on Koromon, mutta Taichin vaimosta ei tiedetä mitään.
Takato Matsuki
Takato Matsuki on 10-vuotias poika Digimon Tamers -sarjassa. Hänen kumppanidigimoninsa on Guilmon. Takaton japaninkielinen ääninäyttelijä oli Makoto Tsumura, englanninkielinen ääninäyttelijä Brian Beacock ja suomenkielinen ääninäyttelijä Akira Takaki.
Takato piirsi paperille oman unelmadigimoninsa Guilmonin joka muuttui eläväksi Sinisen Kortin avulla, joka muutti kortinlukijan Digiviceksi. Aluksi Takatolla oli vaikeuksia hallita uteliasta Guilmonia, mutta hän sai kokemusta kohdattuaan Henryn ja Rikan. Taistelussa Devidramonia vastaan Guilmon oppi digivoitumaan Growlmoniksi. Kokemuksensa myötä Takato voitti ystävänsä Kazu Shiodan digimonkorttipelissä. Takatolle kehittyi syvä suhde Guilmoniin ja taistelussa Mihiramonia vastaan Takato tunsi Growlmonin kivut ja menetti tajuntansa mutta havahduttuaan hän Sinisen Kortin avulla kehitti Growlmonin WarGrowlmoniksi joka tuhosi Mihiramonin. Taistelussa Vikaralamonia vastaan Takaton huuto voimisti WarGrowlmonia, joka onnistui tuhoamaan Vikaralamonin. Makuramonin siepattua Calumonin digimaailmaan, Takato lähti yhdessä Henryn ja Rikan kanssa etsimään Calumonia Guilmonin löydettyä digimaailmaan vievän portaalin. Digimaailmassa he kohtasivat Beelzemonin, Impmonin Meha-muodon, joka tappoi Leomonin. Takaton viha sai WarGrowlmonin kehittymään Megidramoniksi minkä seurauksena Takaton Digivice hajosi. Beelzemon melkein tappoi Megidramonin, joka viimeisillä voimillaan pelasti Takaton ja taantui Guilmoniksi, joka yhdistyi Takaton kanssa Gallantmoniksi, joka kukisti Beelzemonin. Tämän jälkeen Takato sai uuden Digivicen edellisen tilalle. Myöhemmin Takato ja Guilmon taistelivat D-Reaperiä ja tämän agentteja vastaan. Takato ja Guilmon Gallantmonina pääsivät D-Reaperin sisälle ja yhdistyttyään tuhoutumaisillaan olevan Granin kanssa Gallantmon Grimson Modeen hän tuhosi D-Reaperin ykkösagentin ja pelasti D-Reaperin vangitseman Jenin. Takato myöhemmin hyvästeli Guilmonin, joka palasi digimaailmaan Gigimonina. Takato myöhemmin löysi saman portaalin, jota kautta hän kulki digimaailmaan. Myöhemmin Takato ja Guilmon taistelivat Locomonia vastaan ja Takato ja Guilmon yhdistyivät Gallantmoniksi ja tuhosivat Crimsom Modessa lukuisia Parasimoneja. Takato myöhemmin osallistui Rikan syntymäpäiville.
Digimon Fusion -sarjan kolmannella kaudella mystinen kellokauppias kutsui Takaton ja Guilmonin avuksi taistelussa Quartzmonia vastaan.
Takeru Takaishi
Takeru Takaishi on fiktiivinen hahmo Digimon-sarjassa. Takerun japaninkielinen ääninäyttelijä sarjassa Digimon Adventure oli Hiroko Konishi, sarjassa Digimon Zero Two Taisuke Yamamoto, ja elokuvasarjassa Digimon Adventure tri. sekä elokuvissa Digimon Adventure: Last Evolution Kizuna ja Digimon Adventure 02: The Beginning Junya Eroki. Takerun englanninkielinen ääninäyttelijä sarjassa Digimon Adventure oli Wendee Lee, sarjassa Digimon Zero Two Doug Erholtz ja elokuvasarjassa Digimon Adventure tri. sekä elokuvassa Digimon Adventure: Last Evolution Kizuna Johnny Yong Bosch. Takerun suomenkielinen ääninäyttelijä Digimon Adventuressa jaksosta 27 lähtien oli Santeri Kaleva. Digimon Zero Twossa Takerun suomenkielinen ääninäyttelijä oli Aksu Palmén.
25 vuotta myöhemmin
Takerusta tuli kirjailija ja hän kirjoitti kirjan hänen ja tovereidensa seikkailuista. Takerulla on yksi poika, jonka digimonkumppani on Tokomon.
Takuya Kanbara
Takuya Kanbara on 10-vuotias poika Digimon Frontier -sarjassa.
Takuya on joukon johtaja, siksi hän usein joutuu kiistaan Kouji Minamoton kanssa. Takuya on kuin isoveli Tomoki Himille ja on ihastunut Izumi Orimotoon. Takuyalla on lentäjänlasit, niin kuin kaikkien tuotantokausien johtajilla (Adventure:Taichi, Zero Two:Daisuke, Tamers:Takato). Hänellä on musta-punainen digivice.
Digimon Adventure V-Tamer 01 -mangassa Takuya auttoi Taichia kukistamaan Metamormonin. Digimon Fusionin kolmannella kaudella mystinen kellokauppias kutsui Takuyan avuksi taistelussa Quartzmonia vastaan. Takuya muuntautui Kumamonin tuomien Spiritien avulla Susanoomoniksi ja taisteli Quartzmonin luomia Vamdemoneja, VenomVamdemoneja ja BelialVamdemoneja vastaan.
Takuyan Digimon-muodot
Takuya pitää hallussaan AncientGreymonin Tulen spiritiä.
Thomas H. Norstein
Thomas H. Norstein on 14-vuotias poika Digimon Data Squad -sarjassa. Hänen kumppanidigimoninsa on Gaomon. Thomas on lapsinero, joka valmistui Tukholman tiedeyliopistosta 13-vuotiaana. Thomasin isä Franz on itävaltalainen ja äiti japanilainen. Thomasin äiti kuoli onnettomuudessa Thomasin ollessa nuori. Thomasilla on nuorempi sisarpuoli Relena, joka sairastaa tuntematonta sairautta. Thomas on DATSin jäsen ja Marcusin kilpailija. Thomas lähti Digimaailmaan jahtaamaan Drimogemonia joka muuttui Digmoniksi. Thomas ja Marcus yhdessä onnistuivat kukistamaan Digmonin. Myöhemmin MetalPhantomon piinasi Thomasia painajaisilla tämän äidin kuolemasta mutta tämä sai Thomasin kehittämään Gaomonin MachGaogamoniksi. Myöhemmin Thomas pystyi kehittämmään MachGaogamonin MirageGaogamoniksi. ElDradimonin tuhoutumisen jälkeen Thomasin isä Franz pakotti Thomasin hylkäämään ystävänsä ja liittoutumaan DATSin vihollisen Akihiro Kuratan kanssa, joka väitti voivansa parantaa Relenan. Thomas joutui taistelemaan ystäviään vastaan minkä seurauksena Marcus vahingossa muunsi ShineGreymonin Ruin Modeen. Thomas onnistui myöhemmin pelastamaan sisarensa kukistamalla Gaomonin avulla Kuratan miehet. Thomas tuhosi pommilla Kuratan hallintalaitteen, mikä piti Belphemonia aisoissa ja avusti muita Belphemonin ja Kuratan kukistamisessa. Thomas riiteli isänsä kanssa ja taistelussa Crusadermonia vastaan hän kehitti MirageGaogamonin Burst Modeen joka tuhosi Crusadermonin. Thomas myöhemmin oli läsnä lopputaistelussa Yggdrasilia vastaan. Viisi vuotta myöhemmin 19-vuotiaana Thomas sai Nobelin palkinnon onnistuttuaan parantamaan sisarensa sairauden.
Thomasin japaninkielinen ääninäyttelijä on Hirofumi Nojima ja englanninkielinen ääninäyttelijä Crispin Freeman.
Tomoki Himi
Tomoki Himi on fiktiivinen poika Digimon Frontier -animesarjassa. Hän on yksi sarjan kuudesta päähahmosta sekä sarjassa olevan lapsijoukon nuorin. Sarjassa lapset voivat itse muuttua digimoneiksi.
Luonne ja ulkonäkö
Ensimmäisessä jaksossa kaksi poikaa työntää Tomokin vasten hänen tahtoaan junaan, joka vie lapset Digimaailmaan. Tomoki on ensin peloissaan ja tahtoo palata kotiin, mutta Takuya saa suostuteltua hänet jäämään, kun turvallista paluukeinoa ei löydy.
Tomoki on joskus pelkurimainen ja itkupilli, mutta hän on realistinen, eikä roiku pää pilvissä. Tomoki pitää sarjan toista hahmoa Takuya Kanbaraa sankarinaan. Sarjan edetessä Tomoki oppii pitämään puoliaan ja jopa taistelemaan omia taistelujaan tullen rohkeammaksi ja itsenäisemmäksi. Tomokilla on ruskeat hiukset ja iso, oranssi lippalakki.
Tomokin Digimon-muodot
Tomoki pitää hallussaan AncientMegatheriummonin Jään henkeä, jolla hän voi muuttua digimoniksi.
Willis
Willis (japanilaisessa versiossa Wallace) on nuori poika, joka esiintyi elokuvassa Digimon Adventure 02: Digimon Hurricane Landing!!/Transcendent Evolution!! The Golden Digimentals. Willisillä on kaksi digimonkumppania Terriermon ja Kokomon. Willis on kansalaisuudeltaan amerikkalainen ja hänellä on vihreät silmät ja vaalea tukka. Willisin ollessa lapsi hänen eteensä ilmestyi digimuna, joka kuoriutui Gummymoniksi ja Kokomoniksi, jotka ryhtyivät tämän digimonkumppaneiksi. Myöhemmin Willis yritti luoda tietokoneellaan uuden digimonin, mutta tietokonevirus vaikutti luotuun digimunaan, joka kuoriutui Kuramoniksi. Myöhemmin Diaboromonin kukistumisen seurauksena sama virus vaikutti Kokomoniin, joka muuttui Wendigomoniksi ja alkoi jahdata Willisiä. Myöhemmin Coloradossa Willis yritti pysäyttää Wendigomonin Daisuken, Miyakon ja Iorin avulla ja myöhemmin Wendigomonin kehityttyä virus-tyypin Antylamoniksi ja pahaksi Cherubimoniksi, Takeru ja Hikari liittyivät mukaan taisteluun. Myöhemmin Willis kehitti kultaisen Kohtalon digieggin avulla Terriermonin Armor-tason Rapidmoniksi joka auttoi Magnamonia, Seraphimonia ja Holydramonia tuhoamaan viruksen Cherubimonin sisältä jonka jälkeen Cherubimon hyvästeli Willisin ennen kuolemaansa. Willis ja Terriermon myöhemmin löysivät Kokomonin digimunan hyvästeltyään uudet ystävänsä.
Yamato Ishida
thumb|100px|Yamato Ishida Yamato Ishida on 11-vuotias poika Digimon-sarjasta. Yamaton Digimon-kumppani on Gabumon. Yamatolla on 8-vuotias pikkuveli Takeru, johon hän suhtautuu ylisuojelevasti. Sarjassa esiintyvät myös veljesten vanhemmat jotka ovat kuitenkin eronneet. Yamato asuu isän luona ja Takeru äidin luona. Yamaton tunnus on ystävyys. Yamaton japaninkielinen ääninäyttelijä sarjoissa Digimon Adventure ja Digimon Zero Two oli Yūto Kazama ja elokuvasarjassa Digimon Adventure tri. sekä elokuvassa Digimon Adventure: Last Evolution Kizuna Yoshimasa Hosoya. Yamaton englanninkielinen ääninäyttelijä sarjoissa Digimon Adventure ja Digimon Zero Two oli Michael Reisz, elokuvasarjassa Digimon Adventure tri. Vic Mignogna ja elokuvassa Digimon Adventure: Last Evolution Kizuna Nicolas Roye. Digimon Adventuren jaksosta 27 lähtien Yamaton suomenkielinen ääninäyttelijä oli Petteri Halmela.
Yamato on hiljainen, vetäytyvä ja sisäänpäin suuntautuva persoona. Vaikka johtajuus ei ole Yamatolle tärkeää, hänelle tulee usein Taichin kanssa kinaa. Yamatolla on vaalea tukkapehko, vaikkakin pienempi kuin Taichilla, ja siniset silmät. Yamatolla on huuliharppu mukanaan, ja hän soittaa sitä joskus.
Digimon Fusionin kolmannella kaudella mystinen kellokauppias kutsui Yamaton ja Gabumonin avuksi taistelussa Quartzmonia vastaan.
Digimon Zero Two
Yamato on 14-vuotias ja yläasteella. Hänen ja Taichin ystävyys on parempi, mutta vielä on vähän kilpailuhenkisyyttä. Yamato soittaa rokkibändissä nimeltä The Teenage Wolves (Teinisudet). Jun Motomiya, Daisuken sisko, on Yamaton ykkösfani, usein jopa liiallisuuteen asti ja heidän tultuaan sattumalta Daisuken kautta tutuiksi pyrkii Jun aina hänen kanssaan läheisiin ja kahdenkeskisiin hetkiin ja tilanteisiin, jotka eivät ole oikeastaan ollenkaan Yamaton mieleen.
25 vuotta myöhemmin
Yamatosta tuli ensimmäinen astronautti, jolla on digimonkumppani ja hän meni naimisiin Soran kanssa. Heillä on kaksi lasta, tytär, jolla on Pyocomon ja poika, jolla on Tsunomon.
Triviaa
Yamaton ja Takerun nimet viittaavat legendaariseen japanilaiseen prinssiin Yamato-dynastialla, Yamato Takeruun.
Yggdrasil
Yggdrasil (englanninkielisissä versioissa King Drasil) on fiktiivinen hahmo Digimon-sarjassa. Yggdrasil on Digimaailmaa hallitseva päätietokone jota useat digimonit pitävät jumalanaan. Yggdrasilin hyökkäyksiä ovat Crystal Shards, Huge Crystal ja Self-Repair. Yggdrasil komentaa 13 Royal Knightsia, jotka suojelevat häntä ja Digimaailmaa. Yggdrasil on saanut nimensä maailmanpuusta norjalaisessa mytologiassa. Mangassa Digimon Next Yggdrasil esiintyy Digimaailman ja järjestelmämaailman hallitsijana. Lähetettyään Norn Mikiharan ihmisten maailmaan, Yggdrasil fuusioitui Barbamonin kanssa nähtyään ihmisten digimoneille aiheutetun kärsimyksen. Barbamonin tuhouduttua Yggdrasilkin tuhoutui jolloin Nornista tuli uusi Yggdrasil.
Elokuvassa Digital Monster X-Evolution Yggdrasil esiintyi sinisenä kuplana jalustallaan. Kun Digimaailma tuli niin ylikansoitetuksi ettei Yggdrasil kyennyt enää hallitsemaan sitä, hän päätti luoda uuden Digimaailman ja pyyhkiä suurimman osan digimoneista pois X-viruksella käynnistäen Project Ark nimellä tunnetun suunnitelman. Osa selvinneistä digimoneista saivat X-Antibodyn, joka suojasi heitä X-virukselta ja he asettuivat uuteen Digimaailmaan mikä ei kuulunut Yggdrasilin suunnitelmaan. Yggdrasil määräsi palvelijansa Omnimonin tuhoamaan nämä X-digimonit. Saavuttaakseen tavoitteensa Yggdrasil loi kokeellisen olennon Dorumonin, jonka datasta syntyivät myöhemmin DexDoruGreymon, DexDorugoramon ja Dexmon. Selvittääkseen johtajansa aikeet Gallantmon kääntyi Yggdrasilia vastaan ja liittyi X-digimoneihin. Myöhemmin Dorumon kehittyi Alphamoniksi joka onnistui vakuuttamaan Omnimonin kohtaamaan Yggdrasilin. Alphamon onnistui kukistamaan DexDorugoramonin ja Dexmonin mutta kuoli itse antaen X-Antibodynsä Omnimonille, joka muuttui X-muotoonsa. Omnimon X tuhosi Yggdrasilin All Delete hyökkäyksellään minkä seurauksena Digimaailma syntyi uudelleen. Myöhemmin Omnimon ja Gallantmon keskustelivat Project Arkin todellisesta tarkoituksesta.
Digimon Data Squadissa Yggdrasil esiintyy Digimaailman valtiaana. 10 vuotta ennen sarjan alkua BanchoLeomon ja Spencer Damon (Marcus Damonin isä) löysivät Yggdrasilin kukistettuaan Craniamonin taistelussa. Yggdrasil ilmestyi heille maailmanpuun muodossa. Kuratan hyökättyä Digimaailmaan ja aloitettua massiivisen digimonien massamurhan aallon, Yggdrasil alkoi uskoa kaikkien ihmisten olevan uhka ja vangitsi Spencerin. Yggdrasil määräsi Royal Knightsit tuhoamaan Spencerin kuultuaan Merukimonin kuolemasta. Spencerin sielu kuitenkin siirtyi BanchoLeomoniin joka onnistui pakenemaan. Yggdrasil itse asettui Spencerin kehoon ottaen hänen olomuotonsa. Yggdrasil määräsi Royal Knightsit hyökkäämään ihmisten maailmaan ja tuhoamaan ihmiset pelastaakseen Digimaailman. Lapset onnistuivat kuitenkin torjumaan hyökkäyksen ja lopulta kohtasivat Yggdrasilin. BanchoLeomon nappasi Yggdrasilin ja pyysi Marcusta tuhoamaan heidät jotta Spencerin sielu vapautuisi. ShineGreymon tuhosi heidät mutta tämä osoittautui turhaksi kun Yggdrasil muuntautui robottimaiseksi olennoksi ja siirtyi ihmisten maailmaan. Yggdrasil kukisti lasten digimonit taistelussa ja pyrki saamaan sekä Digimaailman että ihmisten maailman törmäämään toisiinsa. Yggdrasil kertoi lapsille olevansa tietokone, joka suunniteltiin hallitsemaan Digimaailman elämää. Kuratan aikeiden takia Yggdrasil menetti luottamuksen ihmisiin ja halusi aloittaa alusta tuhoamalla molemmat maailmat. Royal Knightsit kääntyivät Yggdrasilia vastaan ja alkoivat avustaa Craniamonia pitämään maailmat erillään. Viimeisessä taistelussa Fuji-vuorella Marcus ja Agumon onnistuivat murtamaan Yggdrasilin rintapanssarin minkä seurauksena Yggdrasil ilmestyi oikeassa muodossaan, kristallisoituna naishahmona. Marcus iski Yggdrasilia kasvoihin murtaen sen jolloin Yggdrasil tuhoutui lopullisesti. Ennen tuhoutumistaan Yggdrasil tunnusti tappionsa sanoen ymmärtävänsä nyt elämisen arvon ja viimeisenä tekonaan toi Spencer Damonin takaisin elävien kirjoihin. Yggdrasilin tuhon myötä Digimaailma jäi ilman johtajaa jolloin lapset palasivat korjaamaan Digimaailman ja Marcus ja Agumon ryhtyivät virallisiksi rauhanpitäjiksi.
Elokuvasarjassa Digimon Adventure tri. Yggdrasil mainittiin olentona, joka toisin kuin Homestasis, uskoi että ihmisten ja digimonien ei olisi koskaan pitänyt tietää toistensa olemassaolosta, pitäen kumppanidigmoneja pelkkinä ihmisten orjina. Hänen puolellaan oleva ilkeä Gennain näköinen mies kuvaili uudelleenkäynnistyksen ja Meicoomonin levittämän tartunnan olevan Yggdrasilin suunnitelmaa. Uudelleenkäynnistys pyyhki kaiken tiedon ihmisten olemassaolosta pois digimonien mielestä ja toi takaisin kaikki ne digimonit, jotka eivät olleet syntyneet uudelleen. Ja varmistaakseen, etteivät ihmiset enää ikinä astuisi Digimaailmaan tai väärinkäyttäisi sen tietoa, Alphamon ja "Pimeä Gennai" käyttivät Meicoomonia ja tartutettuja digimoneja todellisen maailman valloittamiseksi. Hän myös manipuloi puolelleen Maki Himekawan, joka oli ollut yksi viidestä alkuperäisestä Valitusta lapsesta ennen Taichi Yagamin ja muiden aikaa. Himekawa itse halusi toteuttaa uudelleenkäynnistyksen nähdäkseen jälleen oman digimonkumppaninsa Bakumonin, joka oli uhrannut kykynsä syntyä uudelleen kukistaakseen Pimeyden valtiaat. Pimeä Gennai itse kertoi totuuden Taichille ja muille, Himekawan tovereihin kuuluneen Daigo Nishijiman kuultua asiasta Hackmonilta, jonka Homeostasis oli nimittänyt Gennain tilalle uudeksi viestintuojakseen. Yggdrasilin suunnitelma eteni viimeiseen vaiheeseensa, kun Meicoomonin Mega-muoto Raguelmon sekä Tailmonin korruptoitunut Mega-muoto Ophanimon Falldown Mode yhdistyivät Ordinemoniksi, joka alkaa nielaista todellisen maailman osaksi Digimaailmaa. Lisäksi paljastui, että Yggdrasil oli lähettänyt Alphamonin ja Pimeän Gennain vangitsemaan Daisuken, Miyakon, Iorin, Kenin ja oikean Gennain, koska nämä olivat saaneet tietää heidän aikeistaan. Taichi vapauttaa heidät ja toiset lapset saavat Tailmonin irrotettua Ordinemonista, mutta Yggdrasil korvaa menetetyn datan uudella korruptoituneella datalla. Lapset ja Omnimon Merciful Mode joutuvat Yggdrasilin suunnitelman pysäyttämiseksi tuhoamaan Ordinemonin niin, että Meicoomon kuolee lopullisesti. Homeostasis pakottaa Yggdrasilin sammumaan, mutta Pimeä Gennai kerää Meicoomonin korruption aiheuttaneen jäänteen Apocalymonin datasta talteen ja pakenee.
Digimon Chronicle X -mangassa Yggdrasil lähetti Jesmonin, Craniamonin ja Kentaurosmonin tutkimaan vanhaa digimaailmaa Project Arkin jälkeen antaen heille X-Antibodyn suojelemaan heitä X-virukselta. Myöhemmin Yggdrasil lähetti Magnamon X:n, Dynasmon X:n, UlforceVeedramon X:n ja Leopardmon X:n auttamaan Examonia, Jesmonia ja Gankoomonia taistelussa seitsemää suurta demonilordidigimonia vastaan. Yggdrasil ei osannut kertoa Omnimonin, Gallantmonin ja Alphamonin sijaintia muille. Myöhemmin Jesmon GX:n onnistuttua tuhoamaan Ogudomonin, Yggdrasil julisti hänet Battle Royalin voittajaksi ja poisti muurin vanhan ja uuden digimaailman välillä luvaten Kōtalle ja Yūjille ettei enää suorita Project Arkia uudestaan tajuttuaan X-Antibodyn hyödyttömyyden.
Yoshino Fujieda
Yoshino "Yoshi" Fujieda on 18-vuotias tyttö Digimon Data Squad -sarjassa. Hänen kumppanidigimoninsa on Lalamon. Yoshi on vanhin DATS-ryhmänsä jäsen, Marcusin ja Thomasin ollessa vain 14-vuotiaita ja Yoshin toimiessa välillä isosiskona molemmille. Yoshilla on äiti ja kaksi sisarta. Yoshi kärsi lapsuutensa traumasta mutta Lalamon auttoi häntä pääsemään siitä yli. Viisi vuotta sarjan tapahtumien jälkeen Yoshi toimi poliisina yhdessä Mikin, Megumin ja Sampsonin kanssa ja jahtasi Koukia, joka ajoi moottoripyörää ilman kypärää.
Yoshin japaninkielinen ääninäyttelijä on Yui Aragaki ja englanninkielinen ääninäyttelijä Colleen O’Shaughnessey.
Yukio Oikawa
Yukio Oikawa on Digimon Zero Two -sarjassa esiintyvä fiktiivinen hahmo. Hän oli nuorempana erään Iori Hidan isän Hirokin ystävä. He molemmat olivat tietoisia Digimaailmasta ja unelmoivat pääsevänsä sinne. Hirokin kuoltua useita vuosia myöhemmin Vamdemon teki sopimuksen murtuneen ja epätoivoisen Oikawan kanssa ja lupasi auttaa tätä pääsemään Digimaailmaan, jos tämä luopuisi omastatunnostaan ja alkaisi kerätä "Pimeyden siemeniä". Luotuaan Mummymonin ja Archnemonin Oikawa pystyi tarkastelemaan tilannetta Digimaailmassa ja löydettyään Ken Ichijoijin, yhden Valituista lapsista, hän teki tästä Digimon-keisarin ja asetti tämän rakennuttamaan Pimeyden Torneja. Valittujen lasten yrityksistä huolimatta Oikawan onnistui kerätä tarpeeksi "Pimeyden siemeniä" satunnaisista lapsista ja näiden kanssa hän matkusti tietokoneen läpi maailmaan, jota luuli ensin Digimaailmaksi. Osoittautui, ettei kyseessä ollut Digimaailma, vaan jokin toinen ulottuvuus, jossa kaikki toiveet toteutuvat. Siellä BelialVamdemon paljasti itsensä ja tuli ulos Oikawasta, joka oli loppujen lopuksi hyvin heikossa kunnossa. Juuri, kun hän BelialVamdemonin kukistuksen jälkeen pääsi Digimaailmaan ja sai oman digimonkumppanin Datirimonin, hän hajosi dataksi ja jäi sieluna leijailemaan Digimaailman ympärille. Oikawan sielu otti perhosparven muodon, jotka lensivät Valittujen lasten omien lasten yli 25 vuotta myöhemmin. Digimon Fusionin kolmannella kaudella mystisen kellokauppiaan kutsuttua Kenin ja Stingmonin avuksi taistelussa Quartzmonia vastaan, Oikawan sielu perhosparven muodossa nähtiin lentävän Kenin takana.
Oidipus
Elämä myytin mukaan
Oidipus kasvoi Korintissa, mutta sai vuosia myöhemmin kuulla juopuneelta ystävältään, ettei kuningas ja kuningatar ole hänen oikeita vanhempiaan. Oidipus lähti kysymään neuvoa Delfoin oraakkelilta, ja tämä kertoi, että hän tulisi surmaamaan isänsä ja naimaan äitinsä. Hän päätti lähteä Korintista estääkseen ennustusta toteutumasta.
Lähdettyään Korintista Oidipusta vastaan tulivat eräällä kapealla tiellä vaunut, joita ohjastivat Laios ja eräs tämän sotilaista. Laios käski Oidipusta väistymään, mutta Oidipus ei tähän suostunut. Riidan lopuksi Oidipus surmasi Laioksen ja sotilaan. Thebaan saavuttuaan Oidipus sai kuulla, että koska Theban kuningas oli surmattu, kaupunkia ahdisteli sfinksi. Oidipus vapautti kaupungin sfinksistä vastaamalla oikein sen arvoitukseen: ”Mikä kulkee aamulla neljällä jalalla, päivällä kahdella ja illalla kolmella jalalla”. Oikea vastaus kysymykseen oli ihminen: hän konttaa lapsena, kävelee aikuisena ja käyttää vanhuksena kävelykeppiä. Hämmästyneenä Oidipuksen oikeasta vastauksesta sfinksi tappoi itsensä.
Kiitokseksi sfinksin surmaamisesta thebalaiset korottivat Oidipuksen kuninkaakseen, ja hän otti Iokasten puolisokseen. Oidipus ja Iokaste elivät onnellisesti ja saivat lapsia, kunnes jumalat lähettivät ruton rankaisemaan kaupunkia. Oraakkelin mukaan rutosta selvittäisiin, kun entisen kuninkaan surmaaja olisi häädetty kaupungista. Tunnollisena miehenä Oidipus päätti välittömästi aloittaa tutkinnan surmaajan löytämiseksi. Lopulta tietäjä Teiresias paljasti totuuden; sen kuultuaan Iokaste hirttäytyi ja Oidipus puhkaisi silmänsä ja lähti maanpakoon. Hän kuoli Attikan Kolonoksessa.
Oidipuksella ja Iokastella oli pojat Eteokles ja Polyneikes sekä tyttäret Antigone ja Ismene. Oidipuksen tarinan tunnetuin esitys on Sofokleen tragedioissa Kuningas Oidipus ja Oidipus Kolonoksessa. Oidipuksesta kertoi myös kadonnut eepos Oidipodeia.
Lantmännen Agro
alt=Lantmännen Agron logo|pienoiskuva| Lantmännen Agro on ruotsalaisen Lantmännen-osuuskunnan omistama maatalouskauppaketju. Yritys oli vuoteen 2017 asti Keskon omistama K-maatalous. Lantmännen Agro koostuu itsenäisten Lantmännen Agroa tukkukauppanaan pitävien vähittäiskauppiaiden muodostamista liikkeistä. Liikkeitä oli vuonna 2017 yhteensä 78. Lantmännen Agron liikevaihto oli vuonna 2017 179 milj. euroa ja tulos -1 milj. euroa. Yritys työllisti 45 henkilöä, ja sen toimitusjohtaja on Antti Meriläinen.
Tuotteet ja palvelut
Lantmännen Agron asiakasohjelmia ovat Viljelyohjelma, Viljakauppa, Toimiva kone ja Karjatilaohjelma. Lisäksi erikoisasiakasryhmät, kuten hevosasiakkaat ja luomuviljelijät, on huomioitu tuote- ja palvelutarjonnassa. Lantmännen Agro tuo maahan muun muassa norjalaisen Graminorin ja ruotsalaisen SW seedin jalostamia viljelykasvilajikkeita.
Koetila
Lantmännen Agron koetila sijaitsee Hämeenlinnan Hauholla. Koetila palvelee yritystä tutkimustyöllä. Lantmännen Agron siemenkeskus toimii koetilan yhteydessä. Koetilalla testataan eri kasvilajikkeiden soveltuvuutta Suomen kasvuoloihin. Koetila testaa myös kasvinsuojeluaineita ja lannoitteita. Siemenkeskus tekee siementuotantosopimukset yhteistyötilojen kanssa sekä kunnostaa, peittaa ja varastoi tilojen tuottamaa raakasiementä.
HAARP
pienoiskuva|Ilmakuva HAARP:ista Sanford-vuorta kohti. pienoiskuva|HAARP-antennimatriisi HAARP on tutkimusprojekti, jonka tavoitteena on oppia ymmärtämään, simuloimaan ja kontrolloimaan ionosfäärissä tapahtuvia sähkömagneettisia prosesseja. HAARPin keksijä on Bernard Eastlund, ja hän sai 11. elokuuta 1987 keksinnölleen patentin numero US4686605.
Kiinankeltakärhö
Kiinankeltakärhö (Clematis tangutica) on kukkiva köynnös. Sillä on pienet, kirkkaanvihreät lehdet ja 4 cm pitkät kellomaiset kukat.
HAARP
HAARP-tutkimusasema sijaitsee Gakonassa, Alaskan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sijainti pohjoisen napapiirin tuntumassa, revontulivyöhykkeellä mahdollistaa ionosfäärin tutkimisen menetelmillä, jotka eivät välttämättä olisi mahdollisia muualla.
Kiinankeltakärhö
Kiinankeltakärhö on kotoisin Aasian keskiosista. Se kasvaa metsissä, vuorenrinteillä ja jokilaaksoissa Kiinan keski- ja pohjoisosissa.
HAARP
Tutkimusjärjestelmän ydin on Ionospheric Research Instrument (IRI) -lähetin, jolla voidaan lähettää 2,8–10 megahertsin taajuusalueella. Lisäksi tutkimusaseman käytössä on suuri määrä mittalaitteita diagnoosien tekemiseen.
HAARP toimii niin sanottuna ionosfäärin lämmittimenä. Se lähettää suurella teholla korkeataajuista (HF) sähkömagneettista säteilyä ionosfäärin alaosan kerroksiin. Ionosfäärissä olevat sähköisesti varautuneet hiukkaset reagoivat säteilyyn absorboimalla sitä, josta seuraa lämpeneminen. Järjestelmällä voidaan kuumentaa hiukkasia noin 1 600-asteisiksi, jolloin niiden ominaisuudet poikkeavat muun muassa sähkönjohtavuudeltaan normaalitilasta.
Säteilylle altistettu osa ionosfääriä voidaan muokata toimimaan virtuaalisena antennina maasta suunnatuille radioaalloille. Lämmityksen seurauksena radioaaltoja maahan takaisinheijastava osa nousee ylöspäin ilmakehässä. Näin ollen radiolähetykset altistettuun kohtaan peilaantuvat takaisin potentiaalisesti laajemmalle peittoalueelle. Lisäksi ionosfäärin revontulivyöhykettä tai niin sanottua revontuliovaalia manipuloimalla voidaan synnyttää ionosfäärissä erittäin matalataajuista sähkömagneettista säteilyä (ELF).
Ionosfäärin manipuloiminen tuo mukanaan monia käyttömahdollisuuksia. Erittäin matalan taajuusalueen säteilyä voidaan käyttää hyvän läpäisykykynsä vuoksi esimerkiksi maan tomografiassa. Näin voidaan paikallistaa ja analysoida mineraaliesiintymiä, öljylähteitä tai mitä tahansa maanalaisia kohteita. Lisäksi matalan taajuuden lähetyksillä voidaan viestiä sukellusveneiden kanssa niiden ollessa sukelluksissa.
Ionosfäärillä on suuri merkitys maailmanlaajuisessa langattomassa viestiliikenteessä. Merkittävä osa viestinnässä käytettävistä taajuuksista on herkkiä muutoksille ja häiriöille ionosfäärissä. Ionosfäärin ominaisuuksia manipuloimalla voidaan potentiaalisesti häiritä esimerkiksi satelliittien ja tukiasemien välistä viestiliikennettä. Eräs HAARPin alulle panneista tekijöistä oli ajatus, että järjestelmän avulla voitaisiin saattaa epäkuntoon pitkänmatkan ohjuksia niiden lentäessä ionosfäärin läpi. Sittemmin ”tähtien sota” -sovelluksista on kuitenkin virallisesti luovuttu. Virallisesti HAARP kiistää tutkivansa aseteknologioita, mutta hankkeen kriitikot eivät ole tästä vakuuttuneita.
Rahoittajat
HAARP projekti perustettiin Yhdysvaltojen kongressin päätöksellä, ja vastuulliset johtajat olivat Yhdysvaltain ilmavoimat ja laivasto. Puolustusvoimat luopuivat projektista vuonna 2015 ja laitteisto siirtyi Alaskan yliopiston hallintaan. Yliopisto sai tiedeakatemian rahoitusta projektin jatkamiseen vuonna 2021.
Muut samankaltaiset toimijat
Vastaanvanlaisia, teholtaan ja ominaisuuksiltaan poikkeavia ionosfäärin lämmittimiä on useita ympäri maailmaa: esimerkiksi HIPAS Alaskassa, EISCAT Tromssassa, Norjassa, Sodankylässä, Suomessa sekä Sura Venäjällä.
EU:n kommentit HAARPiin
Euroopan parlamentin mietinnössä vuonna 1999 todetaan asiasta näin:
”Euroopan parlamentin turvallisuusasiain ja aseidenriisunnan alivaliokunta piti 5. helmikuuta 1998 kuulemistilaisuuden, jossa käsiteltiin muun muassa HAARPia. NATOn ja USA:n edustajia oli kutsuttu paikalle, mutta he päättivät olla osallistumatta tilaisuuteen. Valiokunta pahoittelee sitä, että USA ei lähettänyt tilaisuuteen ketään eikä käyttänyt tilaisuutta kommentoida esitettyä materiaalia. ... HAARPia voidaan käyttää moniin tarkoituksiin. Ilmakehän sähköisiä ominaisuuksia manipuloimalla voidaan hallita valtavia voimia. Jos järjestelmää hyödynnetään sotilaskäyttöön tarkoitettuna aseena, seuraukset voivat olla tuhoisia viholliselle. HAARPin avulla voidaan välittää miljoonia kertoja enemmän energiaa tietylle alueelle kuin millään muulla perinteisellä keinolla. .... HAARPin vakavista seurauksista on mainittava vielä ionosfääriin syntyvät aukot, jotka aiheutuvat sinne lähetettävistä voimakkaista radioaalloista. Ionosfääri suojelee meitä kosmiselta säteilyltä. Yleisesti toivotaan, että aukot sulkeutuvat jälleen, mutta otsonikerroksen aukoista saadut kokemukset antavat aihetta uskoa päinvastaista. Tämä tarkoittaa sitä, että suojaavassa ionosfäärissä on suuria aukkoja. ... Tällaista tutkimusta on pidettävä ympäristöä vakavasti vahingoittavana, ja sillä voi olla arvaamattomat vaikutukset ihmisten elämään. Kukaan ei tiedä varmasti vielä tässä vaiheessa, millaisia vaikutuksia HAARPilla voi olla.”
Mietinnössä mainitaan myös, että kyseisellä laitteella voidaan potentiaalisesti ”manipuloida maailmanlaajuisia sääolosuhteita”.
Mietintö päättyy toteamukseen:
”11. Pitää Alaskassa toimivaa, ionosfääriä manipuloivaa amerikkalaista HAARP-järjestelmää, joka on vain osa sähkömagneettisen aseistuksen kehittämistä ja käyttöä sekä sisäisessä että ulkoisessa turvallisuuskäytössä, esimerkkinä kaikkein vakavimmasta nousevasta sotilaallisesta uhasta, joka kohdistuu maailman ympäristöön ja ihmisten terveyteen, koska sillä pyritään sotilaallisessa tarkoituksessa puuttumaan erittäin herkän ja tärkeän biosfäärin kerroksen toimintaan, vaikka kaikki sen seuraukset eivät ole selvillä, ja kehottaa komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita painostamaan Yhdysvaltojen hallitusta, Venäjää ja kaikkia muita edellä mainittuun toimintaan osallistuvia valtioita lopettamaan hankkeensa ja laatimaan kansainvälisen sopimuksen, jolla tällaisten aseiden käyttö kielletään.”
Salaliittoteoriat
HAARP on kiinnostanut myös salaliittoteorioiden kehittelijöitä. Sitä on epäilty käytettävän esimerkiksi kiellettyyn sääsodankäyntiin tai ihmismassojen mieleen vaikuttamiseen.
Pretoriaaniprefektuuri
pienoiskuva|upright=1.3|Rooman pretoriaaniprefektuurit noin vuonna 400. Pretoriaaniprefektuurit olivat [[myöhäisantiikki|myöhäisantiikin aikaisen Rooman valtakunnan hallinnollisia alueita, jotka perustettiin 300-luvun alussa.  Ne jakaantuivat diokeeseihin ja ne edelleen provinsseihin.
Historia
Pretoriaaniprefektuurit (tai usein vain prefektuurit) perustettiin keisari Konstantinus Suuren aikana noin vuonna 306–337, jolloin jo aiemmin olemassa olleelta pretoriaaniprefektin viralta otettiin pois kaikki sotilaalliset tehtävät, ja virka muutettiin valtakunnan korkeimmaksi siviiliviraksi. Pretoriaaniprefektuurit jatkoivat tavallaan Diocletianuksen vuonna 293 perustaman tetrarkian aikaista valtakunnan jakoa neljään osaan. Prefektuurit vakiintuivat noin vuodesta 350 lähtien. Niiden määrä kuitenkin vaihteli jonkin aikaa kolmen ja neljän välillä, sillä Illyricumin prefektuuri perustettiin ja lakkautettiin usein. Se oli olemassa noin vuosina 347–361, 375–379 ja 388–391, sekä vuodesta 395 eli valtakunnan jaosta Länsi- ja Itä-Roomaan lähtien.
Luettelo pretoriaaniprefektuureista
Pretoriaaniprefektuurit olivat:
Punk Rock 101
Punk Rock 101 on yhdysvaltalaisen punk-yhtye Bowling for Soupin kappale. Se julkaistiin levyn Drunk Enough To Dance toisessa painoksessa. Se kuultiin myös videopelissä NHL 2004. Kappaleen videolla joukko nuoria aikuisia tuodaan bussilla punk-rock koulutuskeskukseen (punk-rock bootcamp), jossa heille opetetaan punkin perusasioita. Bändin jäsenet esiintyvät myös oppilaina, kuten omana itsenään soittamassa kyseistä kappaletta.
Elektroninen sodankäynti
Elektroninen sodankäynti (lyhenne ELSO) on osa johtamissodankäyntiä, informaatiosodankäynnin sotilaallista sovellutusta.
Elektronista sodankäyntiä ovat kaikki ne sotilaalliset toimet, joissa hyödynnetään sähkömagneettista tai suunnattua energiaa vihollista vastaan tai sähkömagneettisen spektrin hallintaan. Tällaisia toimia ovat esimerkiksi suoraan viholliseen kohdistettu sokaiseva lasersäteily tai elektronisten laitteiden ohjelmistoihin datavirheitä aiheuttavan HPM-säteilyn (High Power Microwave) käyttö.
Signaalitiedustelu elektronisen sodankäynnin perustana
Elektroninen sodankäynti perustuu rauhan aikana kohdemaassa suoritettuun signaalitiedusteluun (SIGINT). Tiedustelun tavoitteita ovat kohdemaan elektronisten järjestelmien havaitseminen, seuraaminen ja näiden sodanajan käyttötarkoituksien sekä puolustus- ja suojaustoimintojen selvittäminen. Suomessa signaalitiedustelu luetaan alalajeineen (muun muassa COMINT, kuuntelutiedustelu ja ELINT, elektroninen tiedustelu) strategiseen tiedusteluun, ei elektroniseen sodankäyntiin. SIGINT luo käytännössä elson pohjan, eli elso perustuu pitkälti rauhan aikana kerättyihin signaalitiedustelun tietoihin.
Elektronisen sodankäynnin kohteet
Elson tärkeitä kohdeluokkia ovat tiedustelussa, häirinnässä, harhautuksessa, elektronisessa tuhoamisessa ja niiltä suojautumisessa periaatteessa kaikki elektroniset järjestelmät, muun muassa:
Elektronisen sodankäynnin osa-alueet
ECM ja aktiivinen EPM voidaan havaita niiden aktiivisesta luonteesta johtuen. ESM:ää ja passiivista EPM:ää voidaan kuitenkin suorittaa ilman, että vihollinen on tästä selvillä.
Em. termejä on muokattu ja korvattu toisilla lyhenteillä viime aikoina seuraavasti:
Elektronisen sodankäynnin historiaa
Elektronisen sodankäynti on yhtä vanhaa kuin radio. Lennätin oli salakuuntelun kohde ja lennätinlinjojen katkaisun kohde heti lennättimen käyttöönoton jälkeen muun muassa Yhdysvaltain sisällissodassa 1860-luvulla. Radioviestintää kuunneltiin ja häirittiin välittömästi radion sotilaallisen käytön alun jälkeen. Radio liittyy muun muassa Venäjän ja Japanin välisen Tsushiman meritaistelun lopputulokseen jo vuonna 1905.
Ensimmäisen maailmansodan aikana tiedustelulentokone toi hieman paremman tilannekuvan rintaman toiminnasta, mutta radioyhteys koneeseen oli harvinainen eikä ilmakuvauksenkaan merkitystä oivallettu ottaa hyötykäyttöön. Radiotietoliikenne oli kuitenkin suhteellisen laajasti käytössä.
Toisessa maailmansodassa elektroniikan merkitys ilmatoiminnassa kasvoi voimakkaasti. Tutkasta tuli keskeinen keino sekä torjunnassa että hyökkäyksessä samalla kun elektroninen suunnistus kehitettiin erityisesti pommitusten tarkkuuden parantamiseksi. Sekä Yhdistyneen kuningaskunnan menestys taistelussa Britanniasta että myöhemmin Saksan yöhävittäjätorjunnan tehokkuus perustuivat tutkaan ja viestintään hävittäjien ja maa-asemien välillä. Tutkaa ja viestintää vastaan kehitettiin sekä aktiivisia että passiivisia häirintä- ja paljastusmenetelmiä. Vastaavasti salauksella yritettiin pitää etu. Esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta sai vihjeen H2S-suunnistus- ja pommitustutkansa tekniikan paljastumisesta vangiksi jääneiden saksalaislentäjien mainittua kuulusteluissa ”Naxos”-laitteen, joka havaitsi tutkan pulssit.
Brittien aktiivisia häirintälaitteita olivat ”Tinsel” ja ”Mandrel”, joilla häirittiin yöhävittäjien radioliikennettä ja maahan sijoitettuja tutkia. Passiivisia laitteita olivat ”Serrate” ja ”Perfectos”, jotka havaitsivat saksalaisten yöhävittäjien tutkat ja omakonetunnuksen lähettimet. Elektronisen toiminnan ja vastatoimien kehitys johti marraskuussa 1943 100. Group -yksikön perustamiseen ja jonka tehtävänä oli yksinomaan yöhävittäjätoiminnan häirintä. Saksalaisten siirtyessä käyttämään yleisradiotaajuuksia yöhävittäjien johtamiseen Britanniassa yksikön käyttöön kehitettiin ”Jostle”, joka oli aikansa voimakkain häirintälähetin.
Ennakkovaroitus ja tutka- ja radiohäirintä muodostuivat elektronisen sodankäynnin keskeisiki osiksi muun muassa Saksan ilmavoimien hyökätessä Englantiin vuonna 1940 sekä Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltain pommittaessa Saksaa vuosina 1942–1945. Vastaavasti tarkkuuspommitusjärjestelmien tiedustelu ja vastatoimet olivat saksalaisille osa sotaa. Saksan sukellusveneiden toiminnan heikentämiseen vaikutti ratkaisevasti kaikuluotaimen kehittäminen sekä niiden radioviestinnän suuntiminen. Tässä oli ratkaisevana myös perinteisempi Saksan laivaston käyttämän Enigma-koodin murtaminen.
Suomessa talvi- ja jatkosodan aikana Neuvostoliiton radioviestien kuuntelu ja koodien purku nousivat aikansa huipputasolle. Esimerkiksi menestys Raatteen tien taistelussa perustui radiotiedustelun tuloksiin. Talvisodan aikana ymmärrettiin myös liikkuvien kuunteluasemien tärkeys.
Toisen maailmansodan jälkeen elektroninen sodankäynti tuli osaksi Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välistä varustelukilpaa ja merkittäväksi osaksi varusteluteollisuuden tutkimus- ja kehitystoimintaa sekä niiden valmistamien tuotteiden yksikköhintojen nousua. Järjestelmiä käytettiin operatiivisesti mutta aggressiivisesti lähinnä nk. kissa ja hiiri -leikkinä. Tuhoavassa mielessä elektronista sodankäyntiä käytettiin Yhdysvaltain liittolaisten käymissä sodissa Neuvostoliiton varustaessa toista puolta yleensä vähemmän elektronisesti sofistikoituneella sotamateriaalilla. Tämä lisäsi mielikuvaa elektronisen sodankäynnin merkityksestä sodankäynnin voiton avaimena.
Toisen maailmansodan jälkeisissä ydinkokeissa havaittiin ydinräjähdyksen sähkömagneettinen pulssi eli EMP-vaikutus. Näin heräsi ajatus sähkömagneettisen säteilyn käytöstä – ainakin vastapuolen elektroniikan – tuhoamisen välineenä. Myöhemmin elektronista tuhoamista on laajennettu HPM:llä ja suurteholaserilla. Näiden tosiasiallinen käyttö on ollut vähäistä vaikka alan tutkimukseen on panostettu paljon, muun muassa jälkimmäiseen Yhdysvaltain Tähtien Sota -ohjelmassa.
Vietnamin sodassa ja Israelin vuosien 1967 ja 1973 sodissa ilmatorjuntaohjusten ja tutkaohjatun ilmatorjuntatykistön tiedustelu ja vastatoimet laajensivat elektronisen sodankäynnin kenttää ja merkitystä. Syntyi termi ilmatorjunnan lamauttaminen, SEAD (Supression of Enemy Air Defence) ja sen keskeinen uusi väline, tutkaan hakeutuva ohjus.
Täsmäaseiden tiedustelusta ja niiden vastatoimista tuli tärkeitä muun muassa merimaaliohjuksien osalta vuoden 1973 Lähi-idän sodassa, jossa israelilaiset tuhosivat useita arabien ohjusveneitä omilla ohjusveneillään ilman omia tappioita.
Vuoden 1982 Bekaan laakson ilmataisteluissa (Libanonin sota 1982) israelilaiset tuhosivat noin 80 syyrialaista lentokonetta ilman omia tappioita. Voiton syynä oli monia osa-alueita yhdistävä taktiikka, jossa elektroninen sodankäynti oli merkittävässä roolissa. Israelin ilmavoimien F-15-hävittäjien ohjusten pitempi kantama oli eräs osa voittoa, mutta väitetään, että tuolloin käytiin myös suurien konemäärien välisiä vanhanaikaisia kaartotaisteluita, joissa voidaan katsoa Israelin ilmavoimien lentäjien koulutustason ja motivaation olleen ratkaiseva voiton tekijä.
Uusimpaa elektronista sodankäyntiä edustaa avaruustoimintaan kohdistuva toiminta, muun muassa GPS-toiminnan häirintänä. Häirintä toteutetaan paikallisesti muilla radiolähetteillä GNSS-järjestelmien taajuuksilla.
Tällä hetkellä elektroninen sodankäynti on kasvava osa nykyaikaisten asevoimien toimintaa.
Elektronisen sodankäynnin merkityksestä
Elso on elektroniikan ja sähkömagneettisen spektrin vastainen ase. Ilman sen hallintaa ei nopea, radioihin perustuva nykyaikainen sodankäynti ole mahdollista. Elso on myös yhä tehokkaamman tiedustelun (AWACS, JSTARS) vastainen ase.
Tehokkaimmat nykyaikaiset aseet (ohjukset, täsmäaseet), perustuvat yhä enemmän sensoreihin, sähkömagneettisen spektrin ja elektroniikan käyttöön. Tehokas elso asettaa nämä tehokkaimmat aseet kyseenalaiseksi.
GPS-paikantamiseen perustuva toiminta, muun muassa GPS-pohjaiset aseet, ovat yhä merkittävämpi osa sodankäyntiä. Niiden vaikutusta voidaan rajoittaa elson avulla.
Elso monimutkaistaa sodankäyntiä ja aseiden suunnittelua tuomalla sodankäyntiin uuden tekijän vanhojen rinnalle. Elson hallinta voi aiheuttaa ratkaisevan suhteellisen edun nykyaikaisella taistelukentällä kuten edellä vuosien 1973 ja 1982 osalta todettiin.
Elso on myös monella tapaa tiedon vastainen ase. Se on siis tärkeässä asemassa informaatiosodankäynnissä ja verkostokeskeisessä sodankäynnissä. Lyhyesti: Ilman elson hallintaa nykyaikaista tavanomaista sodankäyntiä ei ole juuri mahdollista voittaa.
Monista elson sovellutuksista on tullut myös merkittäviä siviilituotteita. Esimerkiksi suorahajotushajaspektritekniikka ja taajuushyppely ovat siviilikäytössä muun muassa kännyköissä (CDMA) ja langattomissa tietokoneverkoissa.
Keski-Lahden seurakunta
thumb|right|275px|[[Mukkulan kirkko ]] thumb|right|275px|[[Ristinkirkko ]] Keski-Lahden seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta joka kuuluu Päijät-Hämeen rovastikuntaan ja Mikkelin hiippakuntaan. Keski-Lahden seurakunta toimii Ristinkirkossa, Mukkulan kirkossa ja Metsäpellon seurakuntakodissa. Alueellisesti se käsittää Lahden kaupungin keskusta-alueet sekä pohjoisia alueita.
Historiaa
Keski-Lahden seurakunta on entinen Hollolan seurakunnan kappeliseurakunta, joka itsenäistyi Hollolan seurakunnasta yli 10 vuotta sen jälkeen kun Lahden kauppala oli vuoden 1905 marraskuussa itsenäistynyt Hollolan kunnasta. Tuolloin seurakunnan nimi oli Lahden seurakunta, koska Lahdessa ei ollut kuin yksi seurakunta. Seurakuntien lukumäärä alkoi Lahdessa lisääntyä vasta 1950-luvulla, kun kaupungin väkiluvun ja seurakuntalaisten määrän kasvettua perustettiin uusia seurakuntia.
Lahden 1916 perustetun seurakunnan ensimmäinen hautausmaa oli Lahden vanha hautausmaa entisellä Korkeamäellä, Hautausmaanmäellä, mikä nykyään on Radiomäki. Sen toinen hautausmaa oli vuonna 1917 perustettu Mustakallion hautausmaa ja kolmas 1923 perustettu Läntinen hautausmaa.
Guy Lacombe
Guy Lacombe (s. 12. kesäkuuta 1955 Villefranche-de-Rouergue, Ranska) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen ammattilaisjalkapalloilija.
Ura pelaajana
Lacomben pelaajauran suurin saavutus on jalkapallon olympiakulta Los Angelesin olympialaisissa 1984 Ranskan maajoukkueessa.
Ura valmentajana
Heinäkuussa 2009 hän aloitti AS Monacon päävalmentajana. Lacomben johdolla Monaco sijoittui kauden 2009/10 päätteeksi kahdeksanneksi. Kesällä 2010 joukkue joutui luopumaan keskikentän sielustaan Nenêstä eivätkä peliesitykset syksyllä 2010 olleet edelliskauden veroisia. Lopullinen niitti seurajohdolle oli Monacon putoaminen Coupe de Francesta amatöörijoukkue SO Chambéry Footia vastaan tammikuussa 2011. Ottelun jälkeen Lacombe sai potkut tehtävistään.
Marraskuussa 2012 Lacombesta tuli Al-Waslin päävalmentaja. Pesti päättyi potkuihin jo helmikuussa 2013.
Meriitit
Akanin–Mashūn kansallispuisto
Akanin–Mashūn kansallispuisto on 4. joulukuuta 1934 perustettu kansallispuisto Hokkaidōlla, Japanissa. Kansallispuisto sijaitsee Hokkaidōn saaren itäosissa ja sen pinta-ala on 904,81 neliökilometriä.
Dassault Mirage IIIO
Dassault Mirage IIIO oli Australian ilmavoimien hävittäjä ja rynnäkkökone. pienoiskuva|Australian ilmavoimain, RAAF:n Mirage III.
Taustaa
Jo 1950-luvulla Australian hallitus pyrki hankkimaan Hawker P.1081 -koneita, mutta kehitys ongelmien vuoksi ja North American F-86 Sabren tulo markkinoille esti hankkeen toteutumisen. Korean tapahtumat pakottivat kuitenkin hankkimaan Gloster Meteorit Sabrejen tilalle. Kaluston nopea kehittyminen 1950-luvulla aiheutti sen, että Korean sodassa Australian ilmavoimien 77. laivueen kalustona olleet Gloster Meteor Mk 8 -koneet jäivät pahoin alakynteen MiG-15-kalustolla lentäneelle Pohjois-Korean ilmavoimille. Kärsityt tappiot jäivät muistiin ilmavoimien kalustohankintoja tehtäessä.