cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kroatian demokraattinen liitto
Historia
HDZ perustettiin kesäkuussa 1989 toisinajattelija Franjo Tuđmanin johdolla. Franjo Tudjman oli Jugoslaviassa armeijan kenraali, mutta erosi armeijasta vuonna 1961 ryhtyen historiantutkijaksi. Tudjman väitteli tohtoriksi tutkimuksillaan sotien välisen Jugoslavian kriisin syistä, ja istui kroaattikansallisten mielipiteidensä takia vankilassa yhteensä neljä vuotta 1970- ja 1980-luvuilla. . HDZ laillistettiin vuonna 1990. Puoluetta pidetään joskus alkuaan vastareaktiona Slobodan Miloševićin serbinationalismiin. Alkuaikoinaan se oli äärinationalistinen ja jotkut jäsenet kannattivat jopa fasistisen Ustašan aatteita ja Suur-Kroatian luomista "historiallisten ja luonnollisten rajojen mukaan". Puolueen on väitetty ajaneen etnisesti puhdasta Kroatiaa. Puolueen äärisiipi kannattikin Suur-Kroatiaa, joka olisi ulottunut Bosnia-Hertsegovinaan. Joka tapauksessa alussa Tudjmanin kaudella puolue itsevaltaisesti Tujdmanin johtama, vanhoillinen ja hyvin kansallismielinen. Tudjman myös suosi sukulaisiaan, rajoitti sananvapautta ja poliittista elämää sekä ainakin syrji Kroatian serbejä, eikä puuttunut paikalliseen serbeihin kohdistettuun väkivaltaan.
Ennen vuoden 1990 vaaleja hallitseva kommunistinen puolue oli muuttanut vaalijärjestelmää suosimaan kahta suurinta puoluetta, olettaen äänestäjien äänestävän mieluummin kommunistista puoluetta kuin kiihkomielistä HDZ:aa. Tudjmanin pääosin ulkomaisten kroaattien rahoittama vaalikampanja oli avoimen kroaattikansallismielinen ja serbivastainen, mikä ärsytti serbejä. Äänestäjät näkivät kuitenkin HDZ:ssa vähiten huonoimman vaihtoehdon – mahdollisuuden kommunismista eroon pääsemiseen ja vastapainon Jugoslavian serbinationalismille. HDZ voitti ylivoimaisesti ja Kroatiasta tuli kommunistien yksipuoluevallan sijaan yksi harvoista entisen itäblokin maista, jossa kommunistipuolueen yksinvallan korvasi toisen puolueen yksinvalta. HDZ:n valtaantulopäivää 30. toukokuuta 1990 juhlittiin Kroatiassa yleisenä juhlapäivänä.
Vuoden 1992 presidentinvaaleissa Tuđman, puolueen kiistämätön johtaja kuolemaansa 1999 saakka, valittiin presidentiksi. Kroatia julistettiin itsenäiseksi 1991 ja tunnustettiin 1992 ja sai takaisin sotaa edeltävän alueensa 1998. HDZ voitti uudelleen vaalit 1992 ja 1995.
Kroatian serbivähemmistö vastusti kroaattinationalistisen HDZ:n valtaa ja olisi halunnut jäädä Jugoslavian yhteyteen, mikä johti tunnustamattoman Krajinan serbitasavallan julistamiseen. Tasavalta puhdistettiin etnisesti ei-serbeistä, jäi Kroatian armeijan valloittamaksi 1995 ja liitettiin uudelleen Kroatiaan 1998.
HDZ:n alaisuudessa maa siirtyi kapitalismiin Jugoslavian ajan sosialistisesta markkinataloudesta. Tuđman ilmoitti julkisesti tavoitteekseen luoda "200 perhettä" jotka hallitsisivat pääosaa maan vauraudesta. Ideologialtaan HDZ oli aluksi oikeistolainen ja Tuđman ilmoitti saaneensa vaikutteita thatcherismistä. Myöhemmin puolue ilmoitti itsensä keskusoikeistolaiseksi ja kristillisdemokraattiseksi.
HDZ 2000-luvulla
Tuđmanin kuolemalla joulukuussa 1999 oli merkittävä vaikutus tammikuun 2000 vaaleihin. Vaikka HDZ jäi suurimmaksi puolueeksi (26,66 % äänistä, 30,46 % paikoista), kuusi keskustavasemmistolaista puoluetta löivät sen perusteellisesti. Saman vuoden presidentinvaaleissa HDZ:n ehdokas Mate Granić jäi kolmanneksi, eikä päässyt toiselle kierrokselle. Vaalit voitti kansanpuolueen Stjepan Mesić.
Vuosina 2000–2003 useat HDZ:n aikana rikastuneet liikemiehet tuomittiin väärinkäytöksistä, mutta yksityistämisprosessi jäi voimaan. HDZ:n ei uskottu toipuvan alamäestään. Tilanne kuitenkin muuttui, kun entisen Jugoslavian kansainvälinen rikostuomioistuin alkoi syyttää kroaattikenraaleja. Kansallismielisille tämä oli häväistys ja johti joukkoprotesteihin hallitusta vastaan ja HDZ:n kannatuksen kasvuun.
Vuonna 2002 Ivić Pašalić, joka oli Tuđmanin kovan linjan kannattajia, haastoi Ivo Sanaderin johtajataistoon ja syytti tätä Tuđmanin nationalistisen perinnön pettämisestä. Sanader voitti viimein vapaamielisempien tuella. Pašalić jätti puolueen ja perusti oman kansallisoikeistolaisen Hrvatski blokinsa, joka ei kuitenkaan ole päässyt parlamenttiin.
Sanader saattoi nyt johtaa puolueen uudelle linjalle ja vakuuttaa äänestäjät, että sen valtaannousu ei johtaisi demokratian vaarantumiseen. HDZ saavuttikin suosiota tehottomaksi, korruptoituneeksi ja ristiriitojen repimäksi syytetylle Ivica Račanin hallitukselle. Parlamenttivaaleissa marraskuussa 2003 HDZ sai 33,9 % äänistä ja 66 paikkaa 151:stä ja muodosti hallituksen itsenäisen demokraattisen serbipuolueen ja Kroatian eläkeläisten puolueen kanssa.
Pääministerinä Sanaderin tärkein tehtävä oli johtaa maa Euroopan unionin ja Naton jäseneksi. Lokakuussa 2005 hän oli vielä maan suosituin poliitikko, mutta päätös korvata Itävallan kansalaisille toisen maailmansodan jälkeen kansallistettu omaisuus johti tiukkaan vastustukseen ja suosion laskuun. Vuoden 2005 paikallisvaaleissa oppositio otti voiton ja Ante Gotovinan pidätys joulukuussa 2005 Kanarialla laski suosiota.
Villeneuve (Sveitsi)
Sijainti
Villeneuve sijaitsee Genevenjärven kaakkoisrannalla viitisen kilometriä Montreux’sta etelään.
Liikenne
SBB:n rautatie Lausanne–Brig kulkee Villeneuven halki. Moottoritie A9 ohittaa Villeneuven kaupungin itäpuolelta.
Suodenniemi (kylä)
Suodenniemi on maarekisterikylä Suodenniemellä Sastamalan kaupungissa Pirkanmaalla. Kylän maa-ala alkaa Suodenniemen keskustan länsipuolelta Kirkkojärven länsirannalta ja kulkee kapena kaistaleena murroslaaksoa pitkin länteen Porin rajalle saakka. Pohjoisessa kylä rajoittuu Kittilän kylän ulkopalstoihin ja etelässä Pajuniemen kylään. Suodenniemen ryhmäkylää kutsutaan toisinaan myös nimellä Soila.
Suodenniemen nimen alkuperä
Nimeä lienee käytetty ensin niemestä, jossa Suodenniemen kylä nykyisin on, vaikka siitä ei ole säilynyt tietoa. Vanhankirkonlahden rannalla olevasta kylästä, jonka virallisena nimenä on edelleen Suodenniemi, käytetään puheessa nimeä Soila. Heikki Ojansuun ja Pertti Virtarannan tulkinnan mukaan nimen Suodenniemi alkuosa on suo-sanan muoto. Satoja vuosia sitten paikkakunnan murteeseen on kuulunut sentyyppisiä monikon genetiivimuotoja, jotka yleiskielistettyinä olisivat maa : maaden (murteessa maaren, maalen, aikaisemmin maaδen), suo : suoden jne. Muodot soitten, maitten jne. olivat jo 1800-luvulla syrjäyttäneet ne, mutta pois käytöstä jääneet vanhat muodot ovat kiteytyneet joihinkin paikannimiin. Esim. Laviassa oleva Suodenjärvi (nykyisin kuivattu järvi) on saanut nimensä soisuudestaan. Myös nimi Soila voi pohjautua sanaan suo.
Tienoo ei kuitenkaan ole erityisen soista. Koska vanhassa murteessa nykyiset Suoden-alkuiset nimet on sanottu Sualen-, Suodenniemen nimen taustalla voi olla myös sana suoli. Kylään tulee oja Suodenjärvestä, jonka muoto on suolimaisen pitkä ja kapea. Järvennimi on voinutkin alkujaan sisältää sanan suoli. Silloin se olisi rypään kantanimi. Nimestä *Suolijärvi, *Suolenjärvi, *Suoli, *Koiransuoli tms. olisi saatu ensin ojannimi *Suolenjoki tms. ja siitä niemennimi. Nimien alkuosa olisi yhdistetty sanaan suo vasta myöhemmin.
Suodenniemen kylän historiaa
Suodenniemen kylä on yksi entisen Suodenniemen kunnan yhdeksästä keskiaikaisesta kylästä. Sinne rakennettiin Suodenniemen ja Lavian pitäjien yhteinen saarnahuone vuonna 1685. Suodenniemen kylä säilyi pitäjän keskustaajamana aina 1900-luvulle saakka, jolloin taajama siirtyi nykyiselle paikalleen Kittilän ja Pohjakylän kylien alueelle.
Suodenniemen kylässä on perinteisesti sijainnut kolme maakirjataloa, Kiiso (RNo 1), Luuki (RNo 2) ja Pösö (RNo 3). Näistä Luuki oli Ruotsin vallan aikana pitkään Kuninkaallisen Porin jalkaväkirykmentin pataljoonansaarnaajan virkatalona.
Sisällissodan aikana maaliskuussa 1918 Suodenniemen kylän alueella käytiin kiivaita taisteluita pitäjää puolustaneiden punaisten ja sinne hyökänneiden valkoisten välillä. Valkoisia johtanut majuri Eugene Schönberg kaatui kylän alueella. Suodenniemen kylässä on edelleen punaisten kaivamien poteroiden jäänteitä.
Suodenniemen kylä tänään
Suodenniemen kyläalueen läpi kulkee seututie 259 ja Suodenjärven vesistö, joka on pieni alueellinen vedenjakaja. Suodenniemen alueella on Suodenniemen vanha hautausmaa ja entisen kirkon paikka. Kylän asutus on keskittynyt kylän itäosaan lähelle Suodenniemen keskustaa.
Mommila
oikea|kehyksetön
Mommila on Mommilan rautatieaseman ympärille muodostunut asemakylä, kulmakunta ja aiempi taajama Hausjärvellä. Sen nimi on johtuu Mommilan rautatieasemasta, joka on nimetty asemasta noin kahdeksan kilometriä pohjoiseen sijaitsevan Mommilan kartanon mukaan. Hausjärvellä Mommilan kartanon ja Mommilan aseman välisellä tiellä tapahtuivat vuonna 1917 Mommilan veriteot, joissa sai surmansa silloinen Suomen rikkain mies, Alfred Kordelin. Kordelin oli surmansa saadessaan mm. asianajajansa Risto Rytin kanssa matkalla Mommilan kartanosta Lammilta kohti Mommilan asemaa. Tämä oli Suomen sisällissodan alkuun voimakkaasti vaikuttaneita tapahtumia.
Mommilan asemalla on toiminut Pursijärven kansakoulu, jonka opettajina alusta asti toimivat Viljo Saraja ja Milia Aaltonen. Pian heidän jäätyään eläkkeelle 1960-luvulla koulu lopetettiin. Asemalla oli useita sivuraiteita ja Haminankylässä toimineen Saidan sahan lastaussilta puruille ja sahatavaralle. Asemaa vastapäätä sijaitsi Sakkisen puusepäntehdas, joka vaurioitui tulipaloissa. Kylällä toimi kolme sekatavarakauppaa: Oitin osuusliikkeen sivumyymälä, Paasosen K-kauppa ja Unto Pullisen K-kauppa. Mommilan kartanosta tuotiin aikoinaan paljon maitoa junalla vietäväksi Pietariin ja myöhemmin Helsinkiin. Entisellä asemalla toimi myös postikonttori vielä 1970-luvulla.
Nimeä Mommila käytetään myös vuoteen 2009 Lammin kuntaan kuuluneesta Hausjärven Hietoisten kylästä, jossa Mommilan rautatieasemalle nimensä antanut Mommilan kartano sekä Mommilan kirkko sijaitsevat. Historiallisessa kyläjaossa Mommilan asemakylä on osa Hausjärven Torholan kylää.
Lähteet
60.8215°N, 25.07133°W
Kittilä (Suodenniemi)
Kittilän kyläkeskus rajoittuu idässä Mouhijärveen, pohjoisessa Pohjakylään, lännessä Suodenniemen ja etelässä Jalkavalan kylään. Kylään kuuluu lisäksi lukuisia vanhoja ulkopalstoja ja keskiaikaisia erävaltauksia, minkä vuoksi kylän maita sijaitsee eri puolilla Suodenniemen pitäjää. Isoimmat ulkopalstat ovat Lumiaistenmaa, joka sijaitsee linnuntietä noin 9 kilometriä kyläkeskuksesta pohjoiseen sekä Kömisevänmaa noin 6 kilometrin päässä kyläkeskuksesta länsiluoteeseen. Suodenniemen pitäjän keskustaajama sijaitsee osittain Kittilän kylän alueella.
Kittilän kylästä on matkaa sekä Tampereelle että Poriin noin 60 kilometriä. Sastamalan keskustaan on noin 35 kilometriä.
Tarina Kittilän kylän synnystä
Suodenniemeläinen pappi ja kansatieteilijä David Skogman tallensi 1860-luvulla seuraavan kansantarinan Kittilän kylän synnystä:
"Kuningas oli antanut eräälle sotaherralle urotöistänsä luvan ottaa omaksensa paraan kylän Suomessa. Hän valitsi Selkeen kylän, jossa oli 17 taloa. Nämät kaikki yhdistettiin isoksi kartanoksi. Wanhat asujamet muuttivat Suodenniemeen ja rakensivat Kittilän kylän."
Kittilän historiaa
1500-luvulle tultaessa kylän muodostivat kuusi taloa, joista yksi poistui asiakirjoista vuosisadan loppupuolella. Jo 1600-luvun alussa maakirjaan merkittiin Kittilästä kolme taloa, jotka olivat Kela (RNo 1), Kurki (RNo 2) ja Rossi eli Rosi (RNo 3). Taloja jaettiin myöhemmin niin, että Rossi lohkottiin Ylä-Rosin ja Ala-Rosin eli Saksan (myöh. Helavuori) taloiksi vuonna 1725 ja Kurki Ylä-Kurjen ja Ala-Kurjen taloiksi vuonna 1809.
Turun akatemian perustamisen jälkeen osa Suodenniemen kruununtiloista muutettiin akatemiantiloiksi, joiden verotuotto käytettiin akatemian kustannusten kattamiseen. Kittilästä kaikki kolme edellä mainittua taloa siirrettiin vuoteen 1648 mennessä akatemiantiloiksi, jollaisina ne säilyivät 1820-luvulle saakka. Isonvihan aikana Kittilä kärsi huomattavasti autioitumisesta ja venäläisjoukkojen suorittamasta hävityksestä. Vuonna 1719 laaditun kylvöluettelon mukaan kylässä ei tehty kylvöjä lainkaan vaan kylä ”oli tullut rutiköyhäksi ja autioitunut”. Sodan päätyttyä ja etenkin 1800-luvulla kylä alkoi jälleen kasvaa. 1900-luvun puoleen väliin tultaessa Suodenniemen kunnan kuntakeskus siirtyi Suodenniemen kylästä nykyiselle paikalleen Kittilän ja sen naapurikylän Pohjakylän raja-alueelle.
Dream Theater
Dream Theater (lyhennettynä DT) on yhdysvaltalainen progressiivista metallia soittava yhtye, jonka perustivat kolme Berklee College of Musicin opiskelijaa vuonna 1985.
Kittilä (Suodenniemi)
Kittilän historiaa
Sisällissodan aikana Suodenniemi oli maaliskuun loppupuolelle saakka punaisten hallinnassa. Kittilässä Saksan talossa sijaitsi punaisten rintamaesikunta. Kittilän alueella oli liikkunut valkoisten partioita jo helmikuussa ja maaliskuun 16.–26. päivien aikana käytyjen Suodenniemen taisteluiden aikana punaiset puolustautuivat Kittilän talojen ja Röyskän harjanteen suojissa Koura- ja Kirkkojärven länsipuolelta hyökänneitä valkoisia vastaan.
Dream Theater
Dream Theateria pidetään Queensrÿchen ja Fates Warningin ohella tekijänä, jonka ansiosta progressiivinen metalli nousi suosituksi 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa. Progressiivinen rock oli ollut alamaissa jo vuosikymmenen ajan, ja tyylilajin suosituimmat yhtyeet, kuten Yes, Genesis ja Rush, olivat vaihtaneet tyyliään yksinkertaisemmaksi. Dream Theater otti vaikutteita progressiivisesta rockista, mutta lisäksi myös heavy metalista. Täten syntyi ennenkuulumaton musiikkityyli, progressiivinen metalli.
Kittilä (Suodenniemi)
Kittilän kylä tänään
Kittilässä kyläkeskuksen eteläpuolella on joukko arvokkaita kallioalueita, joiden avulla geologit selvittivät maankuoren muodostumisen vaiheita 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. Kittilän kylän maisemaan kuuluvat tänä päivänä myös sen alueella sijaitsevan Kortekallion tuulivoimapuiston kolme 4,2 megawatin Vestas V150 -tyyppistä tuulivoimalaa, jotka aloittivat sähköntuotannon kesällä 2022.
Aiheesta muualla
Kittilän kylää koskevia aineistoja Suodenniemen Topoteekissa
Dream Theater
Yhtyeen perustaminen ja alkuajat (1985–1989)
Dream Theater sai alkunsa Bostonissa syyskuussa 1985, kun Berklee College of Musicissa opiskelleet kitaristi John Petrucci, basisti John Myung ja rumpali Mike Portnoy päättivät perustaa yhtyeen ajankulukseen. Kokoonpano täydentyi kosketinsoittaja Kevin Mooren ja laulaja Chris Collinsin liityttyä mukaan. Yhtye valitsi nimekseen Majesty. Kaikki lopettivat opiskelunsa, jotta voisivat keskittyä yhtyeeseen.
Vuoden 1986 marraskuussa Chris Collins lähti yhtyeestä musiikillisten erimielisyyksien takia. Yhtye sai uuden laulajan, Charlie Dominicin, marraskuussa 1987 ja aloitti keikkailun New Yorkin ympäristössä. Suosio alkoi hiljalleen kasvaa, ja demonauha The Majesty Demos myytiin loppuun. Pian sen jälkeen yhtye joutui vaihtamaan nimensä, koska Majesty-niminen jazz-yhtye oli jo olemassa. Mike Portnoyn isä Howard Portnoy ehdotti nimeä Dream Theater Kaliforniassa sijainneen, sittemmin puretun elokuvateatterin mukaan. Ehdotus uudeksi nimeksi hyväksyttiin nopeasti. Suosion myötä yhtye sai Mechanic Recordsilta levytyssopimuksen 1988 ja aloitti debyyttialbuminsa tekemisen.
Vuonna 1989 julkaistu When Dream and Day Unite ei kuitenkaan ollut odotusten mukainen menestys, sillä levy-yhtiö ei juuri tukenut albumin julkaisua. Yhtyeen koko promootiokiertue koostui viidestä New Yorkin ympäristössä tehdystä konsertista. Yhtye antoi potkut Charlie Dominicille ja onnistui purkamaan sopimuksensa Mechanic Recordsin kanssa.
Nousu suosioon (1990–1993)
Dream Theaterin seuraava albumi, vuonna 1992 julkaistu Images and Words, oli valtaisa menestys. ”Pull Me Under” -kappaleen saatua paljon radiosoittoa levy-yhtiö määräsi, että kappaleesta tehdään video. Se saavuttikin paljon suosiota Music Televisionilla. Albumin menestystä auttoi myös suuri maailmankiertue. Images and Words saavutti Yhdysvalloissa kultalevyyn ja Japanissa platinalevyyn oikeuttavan levymyynnin. Vuonna 1993 Dream Theater lähti Euroopan-kiertueelle. Lontoon Marquee-klubilla pidetty konsertti nauhoitettiin ja julkaistiin live-albumina Live at the Marquee. Tämän lisäksi Japanissa pidetyistä konserteista kuvatut videot julkaistiin nimellä Images and Words – Live in Tokyo.
Kosketinsoittajat vaihtuvat (1994–1998)
Dream Theater palasi studioon äänittämään seuraavaa albumiaan toukokuussa 1994. Juuri ennen kuin albumia alettiin miksata, Kevin Moore ilmoitti yllättäen lähtevänsä yhtyeestä. Moore halusi keskittyä oman musiikkinsa tekemiseen. Häntä eivät enää kiinnostaneet kiertue-elämä ja progressiivinen metalli, joten eroaminen oli ainoa vaihtoehto. Edellisiä albumeita raskaampi ja synkempi Awake ilmestyi lokakuussa 1994. Aluksi yhtye harkitsi palkkaavansa Kevin Mooren korvaajaksi ruotsalaisen Jens Johanssonin (joka sittemmin liittyi Stratovariukseen), mutta jäsenten mieli muuttui heidän kuultua Jordan Rudessista. Rudess kutsuttiin soittamaan koekeikalle Kaliforniaan. Keikka meni erittäin hyvin, joten Rudessille tarjottiin paikkaa yhtyeessä. Samaan aikaan kuitenkin myös Dixie Dregs pyysi Rudessia kosketinsoittajakseen. Rudess päätti valita Dixie Dregsin, sillä hän ei perheensä takia halunnut sitoutua Dream Theaterin kokoiseen yhtyeeseen. Dream Theater päätti lopulta ottaa tilapäiseksi kosketinsoittajaksi maailmankiertueelleen Derek Sherinianin. Kiertueen aikana (laivamatkalla Ruotsista Suomeen) Derek päätettiin nimittää yhtyeen pysyväksi jäseneksi. Derek soitti ensimmäisen keikkansa virallisena jäsenenä Helsingin Tavastia-klubilla 22. helmikuuta 1995.
Kiertueen jälkeen Dream Theaterin fanit lähettivät levy-yhtiölle adressin, jossa he vaativat uskomattoman suosion saaneen "A Change of Seasons" -kappaleen julkaisua. Kappale oli alun perin sävelletty vuonna 1989 ja tarkoitettu Images and Words -albumille, mutta 17 minuutin pituuden takia levy-yhtiö käski jättää sen pois. Levy-yhtiö taipui fanien vaatimuksiin ja A Change of Seasons -minialbumi julkaistiin syyskuussa 1995. 23-minuuttiseksi laajennetun nimikappaleen lisäksi se sisälsi live-äänityksiä cover-kappaleista.
Loppuvuonna 1996 Dream Theater vetäytyi jälleen studioon työstämään seuraavaa albumiaan. He kirjoittivat 140 minuuttia musiikkia, mukaan lukien 20-minuuttisen jatko-osan kappaleeseen "Metropolis Pt. 1: The Miracle and the Sleeper". Levy-yhtiö EastWest ei kuitenkaan antanut lupaa julkaista tuplalevyä, joten suuri määrä materiaalia oli siirrettävä Mike Portnoyn kellariin odottamaan tulevaa käyttöä. EastWest myös palkkasi Desmond Childin tekemään yhtyeen musiikista suuremmalle yleisölle soveltuvaa. Lopputulos julkaistiin syyskuussa 1997 nimellä Falling Into Infinity. Se sai sekä faneilta että kriitikoilta pettyneen vastaanoton. Tämä oli erittäin vaikeaa aikaa yhtyeelle. Mike Portnoy oli niin turhautunut, että harkitsi jättävänsä yhtyeen.
thumb|150px|[[Jordan Rudess vuonna 2004.]]
Albumin julkaisun jälkeen Dream Theater lähti taas maailmankiertueelle. Kaksi Euroopassa pidettyä konserttia nauhoitettiin ja julkaistiin live-albumina (Once in a LIVEtime) ja videona (5 Years in a LIVEtime). Kiertueen jälkeen yhtye oli tauon tarpeessa. Mike Portnoy ja John Petrucci eivät kuitenkaan levänneet laakereillaan, vaan työskentelivät Jordan Rudessin ja Tony Levinin kanssa Liquid Tension Experiment -kokoonpanossa. Yhteistyö toimi niin hyvin, että he pyysivät uudelleen Rudessia liittymään yhtyeeseen. Tällä kertaa hän hyväksyi tarjouksen, joten Derek Sherinian erotettiin ja Jordan Rudessista tuli Dream Theaterin historian kolmas kosketinsoittaja.
Konseptialbumeita (1999–2002)
Vahingosta viisastuneena EastWest antoi seuraavaa albumia tehtäessä yhtyeelle täydellisen taiteellisen vapauden. Dream Theater päätti laajentaa Falling into Infinity -äänitysten aikaan tehdystä 20-minuuttisesta kappaleesta konseptialbumin. Lokakuussa 1999 julkaistu Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory olikin jälleen menestys ja sitä pidetäänkin yleisesti yhtenä yhtyeen parhaista levytyksistä. Vuonna 2001 yhtye julkaisi ensimmäisen DVD:nsä, Metropolis 2000: Scenes from New York. Se saavutti Yhdysvalloissa kultalevyyn vaadittavan levymyynnin. Sama konsertti julkaistiin myös triplalevynä 11. syyskuuta 2001. Albumin julkaisu herätti kohua, sillä sen kansitaiteessa yhdistyi palava omena (muunnelma yhtyeen alkuaikoina käyttämästä palava sydän -symbolista ja New Yorkin lempinimestä Big Apple) ja New Yorkin siluetti, joka muistutti huomattavasti samana päivänä tapahtunutta terrori-iskua. Albumi vedettiin välittömästi pois myynnistä ja julkaistiin myöhemmin uudelleen erilaisella kansikuvalla.
Tammikuussa 2002 Dream Theater julkaisi tuplalevyn Six Degrees of Inner Turbulence. Sen ensimmäinen levy sisältää viisi normaalia kappaletta. Toisella levyllä on 42-minuuttinen nimikappale, joka on Dream Theaterin toistaiseksi pisin kappale. Kriitikot ja ihailijat ylistivät albumia, ja se nousi Billboardin listalla sijalle 46 ja Billboardin Internet-listan ensimmäiseksi. Albumin julkaisua seurasi puolitoistavuotinen maailmankiertue, jonka aikana yhtye soitti entistä pitempiä konsertteja. Kesällä 2003 Dream Theater kiersi Pohjois-Amerikkaa kahden muun progressiivisen metallin raskassarjalaisen, Queensrÿchen ja Fates Warningin, kanssa.
Raskaampaa materiaalia (2003–2004)
Marraskuussa 2003 julkaistu Train of Thought on epäilemättä Dream Theaterin tähän mennessä raskain albumi. Se sai kriitikoilta hyvät arvostelut, mutta osa perinteisemmän progressivisen rockin nimeen vannovista ihailijoista ei pitänyt niin raskaasta musiikista. Toisaalta yhtye sai albumin ansiosta uusia ihailijoita modernimman metallimusiikin kuuntelijoista. Albumin julkaisun jälkeisellä kiertueella Dream Theater toimi Yes-yhtyeen lämmittely-yhtyeenä.
Vuonna 2004 Dream Theater julkaisi Tokiossa pidetyssä konsertissa nauhoitetun livealbumin ja tupla-DVD:n Live at Budokan. Sitä myytiin pian platinalevyn verran.
Levy-yhtiön vaihto ja Mike Portnoyn ero (2005–2013)
240px|thumb|James LaBrie, John Myung ja Jordan Rudess vuonna 2012. Dream Theaterin kahdeksas studioalbumi Octavarium julkaistiin 7. kesäkuuta 2005. Albumin uusi rauhallinen ja tunteellinen tyyli aiheutti jälleen kiistaa ihailijoiden keskuudessa, mutta siitä huolimatta albumista tuli Dream Theaterin parhaiten listoilla menestynyt albumi. Se nousi Billboardin listalla sijalle 36 ja Suomessa sijalle 2. Octavariumin julkaisun jälkeen yhtye lähti laajamittaiselle Gigantour-nimiselle Pohjois-Amerikan kiertueelle Dave Mustainen johtaman Megadethin ja useiden muiden yhtyeiden kanssa. Octavarium oli viimeinen albumi vuonna 1991 Elektra Recordsin kanssa solmitusta levytyssopimuksesta.
1. huhtikuuta 2006 Dream Theaterin 20-vuotista taivalta juhlistava Octavarium-kiertueen New Yorkin Radio City Music Hallin konsertti nauhoitettiin. Tämä kiertueen loppuhuipentuma julkaistiin live-DVD:nä sekä live-CD:nä, joiden nimet ovat Score. Konsertin jälkimmäisessä setissä Dream Theater esiintyy 20-henkisen sinfoniaorkesterin kanssa.
8. helmikuuta 2007 Mike Portnoy ilmoitti keskustelupalstallaan, että Dream Theater on tehnyt levytyssopimuksen Roadrunner Recordsin kanssa. Yhtyeen yhdeksäs studioalbumi Systematic Chaos julkaistiin 5. kesäkuuta 2007.
Maaliskuussa 2009 yhtye julkisti tiedon kymmenennestä albumistaan, Black Clouds & Silver Liningsista, joka julkaistiin 23. kesäkuuta 2009. Levy nousi ensimmäisellä kokonaisella myyntiviikollaan Suomen virallisen albumilistan ykköseksi oltuaan debyyttiviikollaan sijalla 14. Kyseessä on yhtyeen ensimmäinen ykkössija Suomessa. Lisäksi se debytoi Yhdysvaltojen albumilistalla sijalla kuusi, joka on yhtyeen korkein listasijoitus ja samalla ensimmäinen top 10 -sijoitus Yhdysvalloissa. Marraskuussa 2009 yhtye julkisti tekevänsä uuden kappaleen PlayStation 3 -peliin God of War III. Yhtye kirjoitti ja äänitti kyseisen ”Raw Dog” -nimisen kappaleen tammikuussa 2010. Kesällä 2010 Dream Theater kiersi Pohjois-Amerikkaa Iron Maidenin lämmittelijänä.
Syyskuun 8. päivänä 2010 rumpali Mike Portnoy julkaisi Facebookissa ihailijoilleen osoitetun avoimen kirjeen, jossa hän ilmoitti jättävänsä Dream Theaterin ja keskittyvänsä muihin projekteihinsa. Dream Theater järjesti lokakuussa 2010 koesoittoja seitsemälle rumpalille. John Petrucci kertoi Classic Rockin haastattelussa yhtyeen löytäneen Portnoylle korvaajan, muttei paljastanut tämän nimeä.
Huhtikuussa 2011 julkistettiin video rumpaleiden koesoitoista Dream Theateriin. Videossa esiintyivät Mike Mangini, Virgil Donati, Marco Minnemann, Peter Wildoer, Thomas Lang, Derek Roddy ja Aquiles Priester. Koesoittojen jälkeen Dream Theater valitsi uudeksi rumpalikseen Mike Manginin. Yhtye julkaisi yhdennentoista studioalbuminsa A Dramatic Turn of Events 13. syyskuuta 2011. Mangini ei osallistunut albumin sävellystyöhön vaan muut bändit jäsenet kirjoittivat albumin valmiiksi uutta rumpalia valitessaan ja käyttivät rumpuosuuksiin tietokoneohjelmaa. Albumiin liittyvällä kiertueella yhtye esiintyi Euroopassa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Elokuussa 2012 Buenos Airesin Luna Parkissa olleet kaksi konserttia nauhoitettiin ja julkaistiin marraskuussa 2013 Live at Luna Park -taltioinnilla.
Juurileiri
Juurileiri oli 15–20-vuotiaille suunnattu aikuistumisleiri, jolla tutustuttiin vanhaan suomalaiseen elämäntapaan, maailmankuvaan, uskomuksiin ja kansanperinteeseen. Aiheita käsiteltiin keskustelujen, perinteisten käsitöiden ja itseilmaisun keinoin sekä opeteltiin vanhan omavaraistalouden elämäntapaan kuuluvia taitoja.
Dream Theater
Dream Theater, The Astonishing ja Images and Words -juhlakiertue (2013–2017)
Yhtyeen nimeä kantava kahdestoista studioalbumi julkaistiin 23. syyskuuta 2013, ja se on yhtyeen ensimmäinen albumi jonka sävellykseen Mangini osallistui. 8. heinäkuuta 2014 julkaistiin The Studio Albums 1992–2011 -kokoelma, joka sisältää yhtyeen kaikki studioalbumit Images and Wordsista aina A Dramatic Turn Of Eventsiin asti.
Juurileiri
Juurileiri järjestettiin kerran kesässä Frantsilan yrttitilan isännöimällä Koskelan museotorpalla Suodenniemellä vuodesta 2004 lähtien. Leiritoiminta lähti liikkeelle 2003, kun alle kymmenen kansanperinteen parissa työskentelevän aikuisen työryhmä oli utelias tietämään, kiinnostaisiko nykynuoria villivihannesten keräily, pärekorin teko, kansanlaulujen laulaminen, syntyjen syvien pohdiskelu muinaisrunojen pohjalta, savusaunan lämmitys ynnä muu leirin ohjelma. Ensimmäisellä leirillä nuoria osanottajia oli kahdeksan. Koska nuorten innostus oli kova, ja lisää aikuisia opettajiakin oli leireille tulossa jakamaan vapaaehtoistyönä taitojaan, toiminta lähti kehittymään ja vakiintumaan. Keväällä 2007 leirin järjestäjät perustivat Juurielo-nimisen yhdistyksen leiritoiminnan ympärille.
Dream Theater
Dream Theater, The Astonishing ja Images and Words -juhlakiertue (2013–2017)
Yhtye aloitti kolmannentoista studioalbuminsa, yli kaksituntisen konseptialbumi The Astonishingin, nauhoittamisen helmikuussa 2015 ja se julkaistiin 29. tammikuuta 2016. Albumi on yhtyeen ensimmäinen täysi konseptialbumi sitten vuoden 1999 Scenes From A Memoryn, ja se kertoo dystooppisesta tulevaisuudesta. Albumiin liittyvällä kiertueella yhtye esitti albumin kokonaisuudessaan, soittaen muutamilla keikoilla lisäksi myös muutamia muita kappaleitaan.
Vuonna 2017 yhtye lähti uudelle kiertueelle, tällä kertaa juhlistaen Images and Wordsin 25. juhlavuotta. Kiertueella yhtye esitti kyseisen albumin kokonaan, sisältäen myös A Change Of Seasons EP:n nimikkoraidan jonka piti alun perin olla mukana albumilla itsellään, sekä muita kappaleita.
Distance Over Time, Metropolis Pt. 2 -juhlakiertue ja viidestoista studioalbumi (2018–)
Kesäkuussa 2018 yhtye aloitti neljännentoista studioalbuminsa Distance over Timen säveltämisen ja nauhoittamisen. Albumi kirjoitettiin valmiiksi vain 18. päivässä, ja se on tyyliltään huomattavasti suoraviivaisempi ja raskaampi kuin varsin kokeellinen edeltäjänsä, ja yhtye onkin verrannut sen nopeaa luomisprosessia yhtyeen metallipainotteisimpaan albumiin Train Of Thoughtiin. Albumi julkaistiin 22. helmikuuta 2019, ja yhtye aloitti siihen liittyvän kiertueen maaliskuussa. Kiertue juhlisti myös 20 vuotta täyttänyttä Scenes From A Memorya, jonka yhtye soitti kiertueen konserteissa kokonaisuudessaan. 21. ja 22. helmikuuta 2020 yhtye taltioi kaksi konserttiaan Lontoossa, ja nämä julkaistiin marraskuussa 2020 Distant Memories -livealbumilla. Yhtye joutui keskeyttämään kiertueen COVID-19 pandemian seurauksena.
Juurileiri
Leirin ohjelma
Juurileirin ohjelma vaihteli vuosittain. Leireillä on opetettu mm. yrttitietoutta, kasvivärjäystä, jousiammuntaa, muinaiskalastusta, kehräystä, lautanauhojen kutomista ja pettuleivän leivontaa. Keskustelunaiheina olivat esimerkiksi esivanhempiemme elämän edellytykset luonnon ehdoilla, siihen liittyvä maailmankuva ja syklinen aikakäsitys, kansanusko ja -tieto, eri elementit (maa, vesi, tuli ja ilma), elämän kiertokulku, naiseksi ja mieheksi kasvaminen, yhteisöllisyys ja omien juurten pohdinta. Leirillä käytiin läpi myös sarja seremonioita, joiden tarkoituksena oli avata mytologiaa elämyksellisellä tavalla. Leiri päättyi loppujuhlaan, johon nuorten perhe ja sukulaiset voivat osallistua. Leiri saattoi toimia vaihtoehtona rippileirille ja Prometheus-leirille.
Dream Theater
Distance Over Time, Metropolis Pt. 2 -juhlakiertue ja viidestoista studioalbumi (2018–)
Marraskuussa 2020 yhtye vahvisti työstävänsä seuraavaa studioalbumiaan.
Juurileiri
Juurileirin vuodenkiertotapahtumat
Juurileiritoimintaan kuului kesäleirin lisäksi viikonlopun mittaisia tapahtumia ympäri vuoden. Juurileirin käyneet tapaavat toisiaan kekrijuhla- ja laskiaistapaamisissa, joita on järjestetty mm. alkuperäiskarjatilalla Uudellamaalla, ekoyhteisössä Pohjois-Hämeessä ja leirikeskuksessa Raaseporin linnan tuntumassa.
Dream Theater
Konsertointi
Dream Theaterin konsertit ovat tyypillisesti erittäin pitkiä. Jos yhtye esiintyy ilman lämmittelijää, konsertit ovat yli kolmetuntisia. Toinen konserttien merkittävä piirre on se, että kappaleet vaihtuvat joka konsertin välillä. Lähes jokaisesta Dream Theaterin konsertista ilmestyy bootleg-äänitys. Ne ovat niin suosittuja, että Mike Portnoy on julkaissut sarjan virallisia bootlegeja YtseJam Records -yhtiönsä kautta.
Juurileiri
Järjestäjät
Leirin järjesti Juurielo ry, jonka tavoitteina on edistää omien juurten tuntemusta, esivanhempien maailmankuvan ymmärrystä, elämän kunnioitusta, luontoyhteyttä ja samalla yhteyttä omaan itseen, yhteisöllisyyttä sekä paikallisperinteiden tuntemusta ja niistä nauttimista. Mukana ovat vuosien varrella olleet myös Frantsilan Luomuyrttitila, Sukukansojen ystävät ry ja Uusarkaainen ARKI ry.
Dream Theater
Konsertointi
Dream Theater esittää myös usein coverversioita muiden yhtyeiden kappaleista. World Tourbulence -kiertueella tämä vietiin astetta pidemmälle ja yhtye esitti joissakin konserteissaan Metallican Master of Puppets -albumin kokonaisuudessaan. Kiertueen loppupuolella myös Iron Maidenin The Number of the Beast -albumi pääsi samanlaiseen käsittelyyn. Lokakuussa 2005 yhtye esitti Pink Floydin The Dark Side of the Moon -albumin. Tammikuussa 2006 yhtye esitti Tokiossa Deep Purplen Made in Japan -livealbumin. Mike Portnoy on ilmoittanut, että klassikkoalbumeja esitetään yhteensä viisi.
Kymmenen käskyä
pienois|pysty|[[Mooses lakitauluineen. Rembrandt, 1659.]] Kymmenen käskyä ovat juutalaisen ja kristillisen Raamatun mukaan Jumalan ihmiselle Mooseksen välityksellä Siinainvuorella antamat käskyt. Kristinuskon eri suunnissa käskyistä käytetään hiukan erilaista numerointia.
Kymmenen käskyä ovat osa Raamatun Vanhassa testamentissa esitettyä Mooseksen lakia, jonka 613 käskyssä on kaiken kaikkiaan 365 kieltoa ja 248 käskyä. Mooseksen kirjojen kymmenen käskyä eivät ole erillinen osa juutalaista lakia eikä se kuulu kristinuskon viralliseen dogmiin.
Käskyt Raamatussa
pienois|pysty|Mooses saa kymmenen käskyä Jumalalta. Raamattukuvitusta 900-luvulta. Hepreaksi kymmenen käskyä ovat Aseret ha-Dvarîm (עשרת הדברים}}). Nimitys dekalogi tulee kreikan sanasta dekalogos (δεκάλογος), ’kymmenen lausetta’ (lausuntoa, puheenvuoroa, tiedonantoa).
Kymmenen käskyä löytyvät Vanhan testamentin Toisesta Mooseksen kirjasta (2 Moos. 20 ja 2 Moos. 34) sekä Viidennestä Mooseksen kirjasta (5 Moos. 5).
Käskyt välitti Jumalalta israelilaisille näiden johtaja Mooses noustuaan Siinaille, pyhälle vuorelle, kun israelilaiset olivat pakomatkalla Egyptistä kohti luvattua maata. Ensin Mooses rikkoi lakitaulut vihoissaan tavattuaan kansansa palvomasta epäjumalankuvaa, kultaista vasikkaa. Sen jälkeen hän palasi vuorelle ja sai uudet lakitaulut. Näissä uusissa tauluissa olevat käskyt ovat selvästi erilaiset kuin aiemmin siteeratut.
Käskyt luetellaan kolmannen kerran Viidennessä Mooseksen kirjassa, jossa ne ovat palanneet lähelle ensimmäisen maininnan muotoa ja sisältöä. Kohdassa muistutetaan käskyjen saamisesta Horeb-vuorella, ei Siinaivuorella. Lepopäivän eli sapatin pyhittämiselle annetaan eri perustelut. Muuten erot ovat vähäiset.
Kristittyjen Uudessa testamentissa käskyihin viitataan useassa kohdassa.
Historiallinen tausta
Historiallisesti käskyjen saamisen tapahtuman on väitetty sijoittuneen 1400- tai 1300-luvulle eaa. Moni tutkija kuitenkin pitää käskyjen kirjallisen analyysin pohjalta Mooseksen osuutta epähistoriallisena. Historiallis-kriittiset tutkijat ajoittavat tekstien alkuperän usein 1100-luvun ja 800-luvun eaa. välille. Kysymys käskyjen ajoituksesta nivoutuu yleiseen kysymykseen Raamatun kirjoittamisen ajankohdista.
Tarkoitus ja tulkinnat
Kymmenen käskyä määrittelevät Jumalan ja israelilaisten välisen suhteen sekä israelilaisten keskinäisten suhteiden perustan. Jumala tarkoitti käskyt Vanhan testamentin kertomuksessa nimenomaan israelilaisille, ja ne ovat keskeinen osa Jumalan ja israelilaisten välistä liittoa. Liitolla tarkoitetaan tässä kahden osapuolen välistä harrasta ja sitovaa lupausta, joka sinetöidään valalla. Tässä liitossa Jumala on hallitseva osapuoli ja israelilaiset hänen alamaisiaan, joilta odotetaan kuuliaisuutta.
Kristityt ovat tulkinneet kymmenen käskyä juutalaisia yleisemmin. Käskyt ovat vaikuttaneet kristilliseen ajatteluun ja moraalikäsityksiin, ja niillä on ollut vaikutusta lakijärjestelmiin ja liiketoimintakäytäntöihin.
Teemat
Aiheeltaan käskyt koskevat uskonnollisia ja moraalisia kysymyksiä. Ensimmäiset neljä käskyä käsittelevät ihmisen ja Jumalan suhdetta. Lepopäivän pyhittämiskäskystä lähtien käskyt koskevat ihmisten yhteisöä ja sen sisäisiä suhteita.
Moni käskyistä on lyhyt, mutta joillekin käskyille on annettu myös perustelut. Käskyt ovat enimmäkseen yksikön toisen persoonan kieltomuodossa, ”Älä...”, mutta normaalin lain tapaan ne eivät kuitenkaan määrittele rangaistuksia käskyjen rikkomisesta.
Jaottelu ja numerointi
Käskylauseet on jaoteltu eri tavoin erillisiin käskyihin, ja juutalaisilla, katolisilla ja luterilaisilla on eri käsitys siitä, mitkä lauseet kuuluvat mihinkin käskyyn. Esimerkiksi juutalaisten ensimmäisessä käskyssä Jumala vain esittelee itsensä, mutta kristityillä samassa käskyssä kielletään myös muiden jumalien palvonta. Katoliset ja luterilaiset jakavat eri asioiden tavoittelemisen kiellon kahdeksi erilliseksi käskyksi, mutta ortodoksit ja reformoidut yhdistävät ne yhdeksi käskyksi ja toisaalta kieltävät epäjumalankuvien tekemisen erillisenä käskynä.
Käskylauseiden jaottelu ja numerointi eri uskontokunnissa:
Merkitysten tarkennuksia
Ensimmäinen käsky kieltää muiden jumalten palvomisen, koska entisaikojen israelilaiset eivät vielä olleet täysin yksijumalaisia vaan palvoivat myös esimerkiksi Baalia, Mardukia ja Ašeraa. Myös kielletty jumalankuvien palvonta oli yleistä.
Herran nimen väärinkäytöllä viitataan esimerkiksi kiroamiseen ja valehteluun.
Lepopäivän pyhittäminen perustellaan ensimmäisessä esiintymisyhteydessä Jumalan levolla luomistyön jälkeen, myöhemmässä yhteydessä israelilaisten Egyptistä paon muistopäivällä.
Tappamisen kieltävässä käskyssä tappamista ilmaisevan hepreankielisen verbin rasah tarkasta merkityksestä on väitelty paljon. Käytetyllä verbillä on tarkoitettu tavallisesti murhaamista eli harkittua tappamista, usein viattoman ihmisen tappamista verikostona. Verbillä on tarkoitettu myös epätarkoituksellisesti tehtyä surmaa sekä tappajan teloittamista. Käskyn on tulkittu kehottamaan israelilaisia harkitsemaan huolellisesti kaikenlaista surmaamista, mukaan lukien kuolemantuomioita, jotka olivat kuitenkin joissain tilanteissa sallittuja.
Israelilaisten laissa aviorikoksen kielto ei koskenut naimisissa olevien miesten oikeutta seksiin naimattomien naisten kanssa.
Kymmenennen (luterilaisilla myös yhdeksännen) käskyn alkukielisessä hepreankielisessä tekstissä kielletään toisten ihmisten omaisuuden himoitseminen (hepr. hamad) jo pelkissä ajatuksissa, ennen kuin ne johtavat tekoihin. Niin ikään alkukielisessä tekstissä puolison himoitsemisen sijaan kielletään vain vaimon himoitseminen.
Elokuvassa
pienois|[[Charlton Heston Mooseksena Hollywood-elokuvassa Kymmenen käskyä.]] Mooseksen elämästä ja kymmenen käskyn saamistapahtumasta tehty uskonnollinen draamaelokuva Kymmenen käskyä (1956) palkittiin usealla Oscarilla.
Savonius-roottori
thumb|250px|Savonius-roottorin rakenne. Savonius-roottori on suomalaisen Sigurd Savoniuksen 1920-luvulla kehittämä pystyakselinen tuuliturbiini, jonka rakennetta kuvaa parhaiten ilmaisu kahdesta lomittain asennetusta tynnyrinpuolikkaasta. Turbiinin poikkileikkaus on katkenneen ja hivenen lomitetun S-kirjaimen muotoinen. thumb|200px|Savonius-tuuliturbiinin toimintaperiaatekuva.
Rakenne
Turbiinin etuja ovat yksinkertainen rakenne ja riippumattomuus tuulen suunnasta. Savonius-roottorin hyötysuhteena pidetään yleisesti 12–15 prosenttia. Oikeilla toimenpiteillä ja mitoituksella hyötysuhde voidaan kuitenkin kaksinkertaistaa. Tehoa voidaan nostaa suppenevilla ja avartavilla tuulenohjaimilla. Huonoja puolia taas ovat roottorin asennosta riippuva käynnistysmomentti ja epätasainen pyörimisliike. Pyörimisen epätasaisuutta voidaan vähentää asentamalla kaksi roottoria päällekkäin 90° kulmaan toisiinsa nähden. Pyöriessään Savonius-roottori aiheuttaa voimakkaita poikittaisvoimia, jotka rasittavat tukirakenteita ja laakereita, joten kovin suuria laitoksia siitä ei voi rakentaa. Turbiinista on tehty lukuisia muunnelmia, joista merkittävin lienee niin ikään suomalainen windside-roottori.
Jatkokehitys
”Lytistetty” Bach-malli, jossa läpivirtauskanava on 112 asteen kulmasta (ulkoreunan säteen suhteen) alkaen suora, saavuttaa parhaimmillaan 23-24 prosentin hyötysuhteen. Jatkokehitystyötä ovat tehneet muun muassa Modi, Ushiyama ja Nagain.
Käyttökohteet
thumb|400px|Savonius-roottoreita pyörimässä tamperelaiskatolla. Savonius-roottoreiden perinteinen käyttökohde on vesipumpussa ja talon katolla, ilmanvaihtoputken päässä pyörivä roottori, jonka alapuoliset lavat imevät ilmaa hormista. Pieniä Savonius-turbiineja käytetään toisinaan huomion herättäjinä maassa jalustalla pyörivissä mainoksissa.
Ikiliikkuja – Perpetuum Mobile
Ikiliikkuja – Perpetuum Mobile on vuonna 2004 ilmestynyt Piirpauken kolmas kokoelma-albumi, joka sisältää materiaalia kaikilta yhtyeen siihen mennessä julkaiselmalta 16 studioalbumilta.
Carlo Farina
Carlo Farina (noin 1600–1604 – aikaisintaan 1639/1640) oli italialainen varhainen barokinajan säveltäjä ja viulisti. Hän vaikutti 1600-luvun ensimmäisellä puoliskolla, vaikka syntymä- ja kuolinajoista on tarjolla eriävää tietoa.
Farina syntyi Mantovassa ja työskenteli paitsi Italiassa, myös muiden muassa Dresdenin ja Kölnin hoveissa. Häneltä on säilynyt lukuisia sonaatteja.
Farina kuoli Wienissä noin vuonna 1640.
Leon Osman
Leon Osman (s. 17. toukokuuta 1981 Wigan, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia vuosina 2000–2016. Tämän jälkeen hän on ollut ilman seuraa. Osmanin isä on kyproksenturkkilainen; Osman olisi ollut oikeutettu edustamaan maajoukkuetasolla Englantia, Kyprosta tai Turkkia, mutta hän valitsi Englannin.
Seurajoukkueura
Osman on Evertonin oma kasvatti. Hän oli vuonna 1998 voittamassa nuorten FA Cupia joukkueessa, johon kuuluivat muun muassa Richard Dunne, Francis Jeffers ja Tony Hibbert. Cupin voiton jälkeen Osman loukkaantui pahasti ja oli pitkään poissa pelikentiltä.
Maajoukkueura
Osman debytoi Englannin maajoukkueessa 14. marraskuuta 2012 Ruotsia vastaan. Jälkimmäisen uransa kahdesta maaottelusta hän pelasi MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan maaliskuussa 2013.
Ylidiakoni
thumb|Ylidiakoni (vasemmalla) ja [[arkkidiakoni ulkona toimitettavassa jumalanpalveluksessa.]] Ylidiakoni on arvonimi, jonka diakoni voi saada.
Torvikielot
Torvikielot eli kalliokielot (Polygonatum) on viidenkymmenen kasvilajin suku. Joitakin sen jäseniä käytetään koristekasveina, toisia perinteisinä rohdoskasveina kiinalaisessa lääketieteessä. Luonnonvaraisia lajeja Suomessa ovat lehtokielo ja kalliokielo.
Torvikielolajeja
Koristekasveina käytettyjä lajeja:
Rohtokasveina käytettyjä lajeja:
Sokeripala (albumi)
20 suosikkia – Sokeripala on vuonna 1999 julkaistu Markus Allanin kokoelmalevy.
Ejegayehu Dibaba
Ejegayehu Dibaba (s. 13. tammikuuta 1982 (toisten lähteiden mukaan 21. maaliskuuta 1982, Chefe, Etiopia )) on etiopialainen kestävyysjuoksija. Hänen siskonsa Tirunesh ja Genzebe sekä serkkunsa Derartu Tulu ovat myös menestyksekkäitä juoksijoita.
Dibaba aloitti juoksuharrastuksen vuonna 1998. Seuraavana vuonna hän muutti Addis Ababaan ja vuonna 2000 sijoittui Etiopian mestaruuskilpailuissa 10 000 metrin juoksussa neljänneksi. Seuraavana vuonna hän edusti Etiopiaa Hyvän tahdon kisoissa 10 000 metrillä sijoittuen kuudenneksi ajalla 32.24,20 ja juoksi Melbournen GP-finaalissa 3 000 metrin juoksussa kymmenenneksi ajalla 9.41,36. Vuoden 2002 Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän voitti 5 000 metrin juoksussa pronssia ajalla 15.56,03.
Dibaba selviytyi 2003 Etiopian joukkueeseen Lausannen maastojuoksun MM-kisoihin, joissa hän oli lyhyellä matkalla yhdeksäs. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi Pariisin MM-kisoissa 10 000 metrillä yhdeksänneksi ennätysajallaan 31.01,07. Seuraavana vuonna hän voitti olympiahopeaa Ateenan olympialaisissa 2004 10 000 metrillä Kiinan Xing Huinan jälkeen. Hän kuvitteli kiinalaisen olevan häntä kierroksen jäljessä ja luuli aluksi voittaneensa kilpailun, kunnes totuus selvisi. Saman vuoden IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli 5 000 metrin juoksussa kolmas.
Dibaba juoksi siskonsa kanssa vuonna 2005 Boston Indoor Gamesissa 5 000 metrin kilpailussa, jossa Tirunesh juoksi uuden maailmanennätysajan sisäradoilla. Samana vuonna hän oli maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla neljästoista ja mukana kultaa voittaneessa joukkueessa. Helsingin MM-kisoissa hän juoksi sekä 5 000 että 10 000 metrin kilpailuissa pronssille Tiruneshin voittaessa molemmat kilpailut. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän selvisi 5 000 metrillä kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän juoksi maastojuoksun MM-kisoissa Fukuokassa pitkällä matkalla neljänneksitoista ja saavutti kultaa matkan joukkuekilpailussa. Osakan MM-kisoissa 2007 hän sijoittui 10 000 metrillä seitsemänneksi ja Pekingin olympialaisissa 2008 samalla matkalla neljänneksitoista.
Yksinäisten pysäkki
Yksinäisten pysäkki on suomalaisen laulajan Kari Kuuvan studioalbumi. Se julkaistiin 1986.
Peter Brötzmann
thumb|150px|Brötzmann Die Röhre -jazzklubilla [[Moersissa, Saksassa helmikuussa 2006.]] Peter Brötzmann (6. maaliskuuta 1941 – 22. kesäkuuta 2023 ) oli saksalainen free jazz -saksofonisti ja -klarinetisti. Brötzmann on yksi merkittävimmistä eurooppalaisista free jazz -muusikoista. Hän levytti vuonna 1968 Machine Gun -levyn, jota pidetään ensimmäisenä eurooppalaisena free jazz -levynä ja yhtenä genren tärkeimmistä levytyksistä.
Nuoruus ja uran alku
Brötzmann syntyi 1941 Saksan Remscheidissa. Hän opiskeli kuvataiteita ja aloitti taidemaalarina. Hän työskenteli muun muassa Nam June Paikin avustajana.
Brötzmann inspiroitui yhdysvaltalaisista jazzmuusikoista, kuten Miles Davisista ja John Coltraneta, ja alkoi myös tehdä musiikkia. Hän opetteli soittamaan saksofonia ja klarinettia ja alkoi vuonna 1959 soittaa Dixieland-yhtyeissä. Brötzmann oli 1960-luvun alussa myös mukana avantgardessa Fluxus-liikkeessä ja alkoi noin 1964 soittaa free jazzia.
Free jazzin huipulla
Brötzmann soitti 1960-luvun puolivälissä basisti Peter Kowaldin ja rumpali Sven-Åke Johansonin kanssa ja sen jälkeen Michael Mantlerin ja Carla Bleyn yhtyeessä. Brötzmann hylkäsi varsin pitkälti tavanomaisen rytmin ja melodian ja rupesi kokeilemaan free jazzin maailmassa.
Brötzmannin ensimmäinen albumi Adolphe Sax julkaistiin omakustanteisesti 1967. Seuraavana vuonna ilmestyi albumi Machine Gun, jota pidetään 1900-luvun free jazzin merkkipaaluna. Albumi sai nimensä Don Cherryn antamasta lempinimestä (’Machine Gun’ eli ’konekivääri’), jolla tämä kuvasi Brötzmannin rajua soittotyyliä.
Brötzmann teki Machine Gunin jälkeenkin yhteistyötä sillä soittaneiden artistien, kuten brittiläisen saksofonistin Evan Parkerin ja rumpali Han Benninkin, kanssa. Brötzmann ja Bennink julkaisi 1977 LP:n Schwarzwaldfahrt, jossa Brötzmann duetoi lintujen kanssa ja soittaa saksofoniaan joessa veden alla.
Brötzmann oli 1980-luvulla mukana jazzin superyhtyessä Last Exit, jossa soittivat myös Sonny Sharrock, Ronald Shannon Jackson ja Bill Laswell. Yhtye soitti punkia, funkia ja noise rockia.
Brötzmann julkaisi omalla nimellään kaikkiaan yli 50 albumia. Niiden kansissa oli usein muusikon itsensä tekemää taidetta. Hän myös teki yhteistyötä monien muiden free jazz -muusikoiden, kuten Derek Baileyn ja Anthony Braxtonin, sekä avantgarde-muusikoiden, kuten Keiji Hainon, kanssa.
Suomessa
Peter Brötzmann vieraili useita kertoja myös Suomessa. Kesäkuussa 1999 hän teki kiertueen yhdessä jyväskyläläisen kitaristi Sakari Luoman ja venäläissyntyisen rumpali Nikolai Judanovin kanssa. Joensuun Kerubi-klubin esityksestä julkaistiin albumi Fryed Fruit  (Red Toucan Records 2001).
Morning Crimson
Morning Crimson on Catamenian toinen studioalbumi, joka julkaistiin 7. kesäkuuta 1999.
Biržain linna
Biržain linna on Liettuan pohjoisosissa Biržain kaupungissa sijaitseva, historiallisesti merkittävä linna. Se perustuu bastionityyppiseen linnoitusratkaisuun. Linna kuului liettualaisen Radvilan eli Radziwillin ylimystösuvun alueisiin Liettuan suuriruhtinaskunnan mahtiaikoina.