cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
She Loves You (hevonen)
She Loves You on suomalainen lämminverinen ravihevonen. Tamman on kasvattanut Ypäjällä toimiva Classic Equine Oy ja sen omistaa espoolainen Talli Macapelli, jonka taustalla vaikuttaa Nokian entinen toimitusjohtaja Olli-Pekka Kallasvuo. Hevosen valmentajana toimi sen uran alkuvuosina Kokemäen raviradalla valmennustallia pitävä Janne Ranta-Krenkku.
Kolmivuotiskausi 2010
She Loves You aloitti kilpailu-uransa voitokkaasti toukokuussa 2010 Turun Metsämäessä. Kolmivuotiskautensa aikana hevonen starttasi yhteensä 11 kertaa voittaen neljästi. Suurimmat voitot tulivat Lahden Tammahambosta sekä Teivossa juostusta Tammakriteriumista. Kauden pääkilpailun Kriteriumin karsinnassa tamma jäi neljänneksi, eikä selviytynyt finaaliin.
Nelivuotiskausi 2011
Nelivuotiskaudellaan hevonen kilpaili yhteensä 12 kertaa. Voittoon niistä päättyi kahdeksan. Rahallisesti suurin oli Villimiehen tammakilvan voitto Lappeenrannassa, josta ansioita kertyi 33 000 euroa. Lokakuussa She Loves You voitti ensimmäisen suurkilpailunsa tamma- ja ikäluokkalähtöjen ulkopuolella, kun se oli paras Porin St. Legerissä. Kriteriumin tavoin myös nelivuotiskauden suurin kilpailu päättyi pettymykseen, kun tamma karsiutui Derbyn loppukilpailuista. Vuonna 2011 hevonen kilpaili ensimmäistä kertaa myös ulkomailla. Vierailut Osloon ja Tukholmaan eivät kuitenkaan tuottaneet menestystä.
2012
Vuonna 2012 tamma voitti kotimaassaan muun muassa Vermossa juostun Arvid Åvallin tammaderbyn. Toukokuinen vierailu Osloon Bjerken raviradalle ei onnistunut, mutta kahta viikkoa myöhemmin She Loves You teki uransa toistaiseksi parhaan esityksen. Se voitti Solvallan Elitloppet-viikonloppuna suuryllättäjänä viisivuotiaille tammoille tarkoitetun Lady Snärts lopp-kilpailun. She Loves You juoksi kilpailussa uuden Suomessa syntyneiden lämminveristen Suomen ennätyksen 10,4a.
Elokuussa hevosen taustavoimat ilmoittivat sen siirtyvän kilpailemaan Ranskaan Fabrice Souloyn valmennukseen. Ennen Ranskaan siirtymistä She Loves You voitti Lämminveristen Suomen Mestaruuden syyskuun alussa Vermossa.
2013
Keväällä neljän epäonnistuneen kilpailun jälkeen omistajat päättivät siirtää She Loves Youn Ruotsiin ja Jörgen Westholmin valmennukseen. Westholmilta käsin tamma on kilpaillut sekä Ruotsissa että Suomessa.
A&E Australia
A&E Australia on australialainen televisiokanava, jonka ensimmäinen lähetys lähetettiin torstaina 16. helmikuuta 2012. A&E on miehille suunnattu kanava, joka keskittyy 'tosielämän' materiaaliin ja sisältää tämän myötä samanlaisuuksia yhdysvaltalaisen sisarkanavan kanssa.
Televisio-ohjelmat
Alkuperäiset ohjelmat
Muut ohjelmat
Uaboe
Uaboe (joskus myös Waboe) on yksi Naurun saarivaltion neljästätoista alueesta. Se sijaitsee saaren luoteisrannikolla ja on osa Ubeniden vaalipiiriä. Uaboen pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku on 318 (2011).
Conmebolin karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2018
Vuoden 2018 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui Etelä-Amerikan maanosaliitosta CONMEBOL:sta 10 joukkuetta. Karsinnat alkoivat lokakuussa 2015.
Karsintasysteemi
Karsinnat suoritettiin siten, että kaikki maajoukkueet laitettiin samaan lohkoon. Maajoukkueet pelasivat muita joukkueita vastaan kaksi ottelua. Lohkon neljä parasta etenivät suoraan lopputurnaukseen ja viides osallistui kansainväliseen jatkokarsintaan.
Sarjataulukko
<section begin=CONMEBOL/> <section end=CONMEBOL/>
Brandon Jackson
Brandon Lamar Jackson (s. 2. lokakuuta 1985 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Jackson edusti ammattilaisurallaan Green Bay Packersia ja Cleveland Brownsia. Pelipaikaltaan hän on keskushyökkääjä.
Pelaajaura
Yliopistovuosinaan Jackson pelasi Nebraskan yliopistossa, jossa hän kuului jalkapallojoukkueen lisäksi myös yleisurheilujoukkueeseen. Lajinaan Jacksonilla oli 100 metrin juoksu, jossa hänen ennätysaikansa on 10,6 sekuntia. Vuoden 2007 NFL:n varaustilaisuudessa Green Bay Packers varasi Jacksonin toisella kierroksella, yhteensä 63. valinnalla. Jackson aloitti kauden hyvin, ja hänet valittiin 2. tammikuuta 2008 NFL:n viikon tulokkaaksi hänen juostua 113 jaardia Packersin 34-13 -voitossa Detroit Lionsia vastaan.
Jackson siirtyi kaudelle 2011 vapaana agenttina Cleveland Brownsin joukkueeseen. Hän loukkaantui kuitenkin jo harjoitusottelussa ennen kauden alkua, ja joutui olemaan sivussa koko vuoden. Kaudella 2012 Jackson sai vain vähän peliaikaa, mutta sai silti jatkosopimuksen kaudelle 2013. Hän ei kuitenkaan mahtunut kauden alussa joukkueen lopulliseen kokoonpanoon ja hänen sopimuksensa purettiin.
Pelaajauransa jälkeen Jackson toiminut valmentajana.
Amerikanplataani
Amerikanplataani (Platanus occidentalis) eli lännenplataani on Pohjois-Amerikan itäosista kotoisin oleva suurikokoinen, kesävihanta puu, joka kuuluu plataanien sukuun ja plataanikasvien heimoon. Se on yksi korkeimmista ja paksurunkoisimmista lehtipuulajeista, joita kasvaa Yhdysvaltojen itäosien lehtimetsissä. Sitä pidetään arvokkaana sahapuuna ja hyvänä koristekasvina koristeellisen runkonsa ja leveän latvuksensa ansiosta.
Ulkonäkö ja koko
thumb|left|160px|Amerikanplataani [[Winterthur (Delaware)|Winterthurissa Delawaressa.]] thumb|left|160px|Lehti on sormihalkoinen ja harvahampainen. Amerikanplataani on nopeakasvuinen ja pitkäikäinen puu, joka elää usein yli 250 vuoden ikäiseksi. Yleensä se kasvaa 18–37 metriä korkeaksi ja rinnankorkeusläpimitaltaan 0,6–2 metriä paksuksi. Suurimmat puuyksilöt voivat olla yli 50 metrin korkuisia ja ympärysmitaltaan peräti 10 metriä.
Amerikanplataanilla on laaja, voimakkaasti haarautunut juuristo, yksi- tai monihaarainen, yleensä hyvin jyhkeä ja korkealle oksaton runko, suuret ja mutkaiset oksat sekä avonainen latvus, joka voi kasvaa avoimilla paikoilla jopa 30 metriä leveäksi. Kaarna on nuorissa puissa pienisuomuista; iän myötä se muuttuu puun tyvessä jopa 8 senttimetriä paksuksi ja syväuurteiseksi ja irtoaa isoina levyinä paljastaen sileän, valkoisen sisäkuoren.
Suuret, vihreät lehdet sijaisevat varrella vuorottaisesti ja niissä on ehytlaitaiset tai harvaan sahalaitaiset korvakkeet. Lehtilapa on 6–20 senttimetriä pitkä, 6–25 senttimetriä leveä ja yleensä 3–5-halkoinen. Liuskat ovat hyvin leveitä ja voimakkaasti taaksepäin taipuneita; päätöliuskan pituus voi olla puolet tai jopa kaksi kolmasosaa koko lehtilavan pituudesta, tyviliuskat ovat pienempiä. Lehtilaita on ehyt tai siinä on harvassa pitkäsuippuisia, joskus ripsikärkisiä hampaita. Lehtien pinta on lähes kalju, mutta alapinta voi olla suonia myöten karvainen. Syysväritykseltään lehdet ovat ruskeita.
Amerikanplataani on yksikotinen kasvi, joka kukkii etelässä maaliskuun lopussa ja pohjoisessa vasta toukokuussa. Pienet yksineuvoiset kukat sijaitsevat lyhytperäisissä ja pallomaisissa kukinnoissa, hedekukinnot edellisvuoden vuosikasvaimissa ja emikukinnot vanhemmissa oksankärjissä. Niistä kehittyy syys–marraskuun aikana 2–5 senttimetrin mittaisia, oransseja tai ruskeita, pallomaisia hedelmistöjä, jotka rakentuvat pitkistä ja kapeista, lähelle toisiaan pakkaantuneista pähkylöistä. Hedelmät pysyvät puussa seuraavaan kevääseen asti, jolloin ne hajoavat ja 7–10 millimetriä pitkät, haivenelliset siemenet vapautuvat tuulen mukaan.
Amerikanplataanista tunnetaan useita muunnoksia. Koko luontaisella levinneisyysalueella esiintyvällä attenuata-muunnoksella on selvästi suippotyviset, syvempiliuskaiset lehdet ja johteiset kukkavarret. Meksikosta Iowaan ulottuvalla vyöhykkeellä kasvavalla glabrata-muunnoksella on puolestaan pienemmät ja leveämmät, ehytliuskaiset lehdet.
Levinneisyys
Amerikanplataania tavataan kaikkialla Suurten tasankojen itäpuolisessa osassa Yhdysvaltoja paitsi Minnesotassa. Sen levinneisyysalue ulottuu koillisessa Mainen lounaisosiin, luoteessa Wisconsinin eteläosiin ja Iowaan, lounaassa Texasin etelä- ja keskiosiin ja kaakossa Floridan luoteisosiin ja Georgiaan. Sitä tavataan myös Koillis-Meksikon vuoristoalueilla.
Elinympäristö
thumb|200px|Kaarna irtoaa suurina levyinä paljastaen valkoisen sisäkuoren. Vaikka amerikanplataani onkin vaatimaton maaperän suhteen, se menestyy parhaiten hiekkaisessa savimaassa, jossa on pohjavettä lähellä maanpintaa. Se sietää kohtalaisesti tulvimista ja selviää myös märässä humusmaassa ja ohuessa turpeessa. Yleensä se kasvaa alavissa ja kosteissa metsissä, tulvatasangoilla sekä runsasravinteisissa jokilaaksoissa. Pohjoisessa sitä tavataan rannikolta 300 metrin korkeudelle asti, Appalakkien eteläosissa jopa 800 metrin korkeudellakin.
Käyttö
Amerikanplataanin puuaines on kovaa, visaista ja harvasyistä mutta ei erityisen lujaa. Siitä tehdään huonekaluja, koristelistoja, oven- ja ikkunankarmeja, laatikoita, lattialautoja ja joitakin erikoistuotteita, kuten lihapölkkyjä. Sitä käytetään myös selluloosan sekä lastu- ja kuitulevyn valmistuksessa. Yhdysvaltojen kaakkoisosissa sitä kasvatetaan lyhytkiertoviljelyllä energiapuuksi. Pohjois-Amerikan intiaanit käyttivät amerikanplataania rohdoskasvina, jolla hoidettiin vilustumista, yskää, ihottumia ja hengitystiesairauksia sekä gynekologisia ja ruoansulatusvaivoja.
Amerikanplataani on suosittu koristekasvi valkolaikkuisen kaarnansa ja leveän, tiheän latvuksensa ansiosta. Sitä istutetaan paljon katujen varsille, vaikka se ei kestäkään otsonivaurioita ja tiesuolaa yhtä hyvin kuin puistoplataani. Sitä käytetään myös vanhojen avolouhosten maisemointiin ja suojametsävyöhykkeillä.
Monet villieläimet, jopa mustakarhu, tekevät pesänsä vanhojen amerikanplataanien onttoon runkoon. Tyypillisempiä asukkaita ovat kuitenkin linnut, esimerkiksi amerikanviirupöllö, idänkirkupöllönen, isotöyhtönapsu, morsiosorsa ja piippukiitäjä. Ravinnoksi amerikanplataanista käyvät lähinnä siemenet, joita syövät linnuista tammipunavarpunen, amerikantikli, tiaiset ja tummajunkko ja nisäkkäistä piisami, kanadanmajava ja oravat.
Triathlon
pienoiskuva|upright=1.25|Triathlon koostuu [[Uinti|uinnista, pyöräilystä ja juoksusta.]] Triathlon eli triatlon on uinnin, pyöräilyn ja juoksun yhdistelmälaji. Lajiin kuuluu eripituisia matkoja: täysmatkaan kuuluu 3,8 kilometriä uintia ja 180 kilometriä pyöräilyä sekä maratonjuoksu. Olympialaisissa kilpaillaan matkalla, joka on noin neljäsosan täysmatkasta. Triathlonin kehitti San Diego Track Club 1970-luvun alussa. Havaijilla järjestettiin 1978 ensimmäinen Ironman-kilpailu, jonka näkyvyys on nostanut laji suosiota. Olympialaisissa laji oli mukana ensimmäisen kerran Sydneyssä 2000 ja paralympialaisissa Rio de Janeirossa 2016. Triathlon suoritetaan tavanomaisesti seuraavassa järjestyksessä: ensin uintiosuus, sen jälkeen pyöräilyosuus ja lopuksi juoksuosuus.
Catherine Cookson
Catherine Cookson (27. kesäkuuta 1906 – 11. kesäkuuta 1998) oli englantilainen kirjailija, joka julkaisi lähes sata romaania. Hänestä tuli Yhdistyneen kuningaskunnan laajimmin luettu kirjailija ylittäen 100 miljoonan myydyn kirjan rajan. Cookson sai ideoita kirjoihinsa riistetystä nuoruudestaan Koillis-Englannissa.
Triathlon
Matkat
pienoiskuva|Kilpailijoita aloittamassa triathlonia. pienoiskuva|Triathlonin päättävä juoksuosuus käynnissä Bonnin triathlonissa vuonna 2013. Triathlonissa järjestetään erimittaisia kilpailuja. Niin sanottuna kuninkuusmatkana pidetään täysmatkaa. Siihen kuuluu 3,8 kilometriä uintia, 180 kilometriä pyöräilyä ja maratonjuoksu. Suurin osa kilpailuista on selvästi lyhyempiä, ja esimerkiksi olympialaisissa kilpaillaan niin sanotussa varttimatkassa, joka on noin neljäsosa täysmatkan pituudesta.
Catherine Cookson
Nuoruus
Cookson syntyi Catherine Ann McMullenina South Shieldsissä (sittemmin osa Durhamin kreivikuntaa) ja hänet tunnettiin nimellä Kate. Hän muutti East Jarrowiin, mistä tuli myöhemmin yhden hänen tunnetuimman kirjansa The Fifteen Streets tapahtumapaikka.
Triathlon
Matkat
Tärkeimmät triathlon-matkat ovat :
Catherine Cookson
Nuoruus
Cookson jätti koulun 13-vuotiaana ja toimittuaan hetken kotiapulaisena hän meni töihin pesulaan. Vuonna 1929 hän muutti etelään johtaakseen pesulaa Hastingsin työtalolla ja säästi kaikki ansaitsemansa rahat voidakseen ostaa viktoriaanisen talon.
Triathlon
Matkat
Näitä pitemmät kilpailumatkat ovat ultratriathloneja. Ne ovat normaalimatkaa kaksi, kolme, neljä, viisi, kymmenen, kaksikymmentä tai kolmekymmentä kertaa pidempiä. Lisäksi on olemaassa maastotriathlon-kilpailuja, joissa maantien sijaan ajetaan polkupyörällä maastossa.
Catherine Cookson
Nuoruus
Kesäkuussa vuonna 1940, ollessaan 34-vuotias, Cookson meni naimisiin Tom Cooksonin kanssa, Hastings Grammar School -koulun opettajan kanssa.
Triathlon
Historia
Nykyaikainen triathlon sai alkunsa Kaliforniassa 1970-luvun alussa. Sitäkin ennen aina 1900-luvun alusta alkaen oli kolmen kestävyyslajin kilpailuja järjestetty silloin tällöin ainakin Ranskassa, joskin lajit ja niiden suoritusjärjestys vaihtelivat.
Catherine Cookson
Kirjailijan ura
Cookson aloitti kirjoittamisen terapiana voittaakseen masennuksensa ja liittyi Hastings Writers -seuraan. Hänen ensimmäinen kirjansa Kate Hannigan julkaistiin vuonna 1950. Vaikkakin se luokiteltiin romanttiseksi kirjallisuudeksi, Cookson kertoi, ettei se vastannut stereotypiaa. Cooksonin mukaan hänen kirjansa olivat historiallisia kertomuksia ihmisistä ja asemista, jotka olivat hänelle tuttuja.
Triathlon
Historia
Ensimmäinen nykyaikainen triathlon-kilpailun järjesti San Diego Track Club 25. syyskuuta 1974 San Diegon Mission Bayssa. Kerhon aktiivit Jack Johnstone ja Don Shanahan lisäsivät jo parin vuoden ajan järjestämäänsä uinnista ja juoksusta koostuneeseen kilpailuun kolmanneksi lajiksi pyöräilyn. Kilpailuun osallistui 46 kilpailijaa. Se koostui 10 kilometrin juoksusta, 8 kilometrin pyöräilystä ja 500 metrin uinnista.
Triathlon hyväksyttiin olympialiikkeeseen vuonna 1994, ja se oli ensimmäistä kertaa mukana Sydneyssä 2000. Ensimmäiset kultamitalistit olivat Kanadan Simon Whitfield ja Sveitsin Brigitte McMahon. Olympialaisissa kilpaillaan neljäsosamatkoilla.
Yksi triathlonin menestyneimpiä kilpailijoita on ollut yhdysvaltalainen Mark Allen, joka on voittanut Havaijilla kuusi kertaa.
Suomen ensimmäinen ”teräsmieskilpailu” järjestettiin vuonna 1983 Joroisissa. Miesten SM-mitaleista alettiin kilpailla 1985 ja naisten mitaleista seuraavana vuonna. Suomen tunnetuimpia triathlonisteja ovat olleet Magnus Lönnqvist ja Pauli Kiuru. Näkyvyyttä lajille Suomessa toi myös sitä harrastanut poliitikko Alexander Stubb. Muita tunnettuja suomalaisia triathlonisteja ovat Kaisa Sali (o.s. Lehtonen) sekä paratriahtlonisti Liisa Lilja.
Ennätykset
Triathlonin ennätysajat ovat epävirallisia ja epäselviä, sillä triathlonratojen määräykset ovat löyhemmät kuin muissa lajeissa. Eri radat voivat esimerkiksi olla eri mittaisia, pyöräilyssä peesaaminen voidaan sallia tai kieltää, ja uintiosuus saatetaan uida myötävirtaan.
Kristian Blummenfeltin vuonna 2021 tekemä aika 7.21.12 on täysmatkalla kaikkien aikojen nopein, mutta siinä uitiin myötävirtaan. Joidenkin mukaan Magnus Ditlevin aika 7.24.40 vuodelta 2023 on epävirallinen maailmanennätys. Naisten nopein aika on Daniela Ryfin 8.08.21 vuodelta 2023.
Maud (Norjan kuningatar)
thumb|Kuningas Haakon VII, kruununprinssi [[Olavi V|Olav ja kuningatar Maud kesällä 1913.]] Kuningatar Maud (oikealta nimeltään Maud Charlotte Mary Victoria, 26. marraskuuta 1869 Lontoo – 20. marraskuuta 1938 Lontoo) oli Norjan kuninkaan Haakon VII:n puoliso. Hänen vanhempansa olivat Britannian kuningas Edvard VII ja kuningatar Alexandra. Hänen isoäitinsä oli kuningatar Viktoria.
Triathlon
Ennätykset
Suomalaisten nopeimmat ajat täysmatkalla ovat Henrik Goeschin 7.52.10 vuodelta 2021 ja naisissa Kaisa Salin 8.46.49 vuodelta 2018.
Maud (Norjan kuningatar)
Etelämantereella sijaitseva Kuningatar Maudin maa on nimetty hänen mukaansa.
Varhainen elämä
Maud syntyi 18. marraskuuta 1869 Marlborough Housessa. Hän oli silloisen Walesin prinssin Albert Edwardin ja Walesin Prinsessan Alexandran viides lapsi. Hänet kastettiin Marlborough Housessa 24. joulukuuta 1869.
Avioliitto
Prinsessa Maud osallistui säännöllisesti äitinsä läheisen perheen juhliin Tanskassa, jossa hän tutustui serkkuunsa Tanskan prinssi Carliin. Maud ja Carl avioituivat Buckinghamin palatsissa 22. heinäkuuta 1896 ja saivat lapsen, prinssi Alexanderin, 2. heinäkuuta 1903.
Kuningatar Maud
Prinsessa Maudin perhetaustan vuoksi hänen puolisolleen prinssi Carlille tarjottiin Norjan kuninkuutta vuonna 1905. Maud ja Carl kruunattiin Norjan kuningattareksi ja kuninkaaksi Nidarosin katedraalissa Trondheimissä 22. kesäkuuta 1906. Kuningas otti itselleen norjalaisen nimen Haakon ja antoi pojalleen Alexanderille uuden nimen Olav.
Kuningatar Maudilla oli useita virallisia tehtäviä, joissa hän edusti aina tyylikkäästi pukeutuneena. Kuningatar teki myös paljon työtä julkisuuden ulkopuolella ja oli omistautunut hyväntekeväisyydelle. Vuonna 1914 hän perusti rahaston auttaakseen ihmisiä vaikeissa olosuhteissa ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Maud oli lämmin ihminen ja vahvasti mukana poikansa, kruununprinssi Olavin kasvatuksessa. Vaikka Maud itse ei puhunut sujuvasti norjaa, hän halusi poikansa saavan norjalaisen kasvatuksen.
Vapaa-ajallaan Maud harrasti valokuvaamista ja nautti ulkoilusta ratsastaen, hiihtäen ja koiria ulkoiluttaen. Hän säilytti myös hyvät suhteet Englantiin ja vieraili siellä vuosittain.
Catherine Cookson
Kirjailijan ura
Cookson kirjoitti lähes sata kirjaa, joita myytiin yli 123 miljoonaa kappaletta ja käännettiin ainakin 20 kielelle. Hän kirjoitti myös salanimillä Catherine Marchant ja Katie McMullen, joista viimeinen polveutui hänen lapsuuden nimestään.
Kirjat televisiossa ja elokuvina
Monet Cooksonin kirjoista on siirretty radioon, näyttämölle ja televisioon. Hän saavutti kuitenkin suurimman maineensa mediassa televisiossa draamasarjoilla, jotka kestivät yli yhden vuosikymmenen ajan. Tyne Tees Television tuotti kahdeksantoista sovitusta, keräten säännöllisesti yli 10 miljoonaa katsojaa. Ensimmäinen sovitus oli The Fifteen Streets -kirjasta ja sitä tähdittivät Sean Bean ja Jane Horrocks, ja siitä tuli menestys. The Black Velvet Gown Janet McTeerin, Bob Peckin ja Geraldine Somervillen näyttelemänä voitti kansainvälinen Emmy -palkinnon parhaasta draamasta. Yksi hyvin suosittu tuotos oli The Gambling Man ja sitä tähditti Robson Green.
Hyväntekeväisyys
Vaikka Cooksonista tuli multimiljonääri, hän oli tunnettu huolellisesta rahankäytöstään. Hän teki kuitenkin lahjoituksen tukien muun muassa lääketieteellisiä tutkimuksia hänelle tärkeillä osa-alueille.
Impossible Remixes
Impossible Remixes on australialaisen laulaja Kylie Minoguen remix-albumi. Se julkaistiin 10. elokuuta 1998 Australiassa Mushroom Recordsin kautta. Albumi sisältää remix-versioita Minoguen kuudennen studioalbumin Impossible Princess (1998) kappaleista.
Neljä ratsastajaa
Neljä ratsastajaa voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Sabaragamuwa
thumb|Sabaragamuwan sijainti Sri Lankassa Sabaragamuwa on yksi Sri Lankan yhdeksästä provinssista. Maakunta koostuu kahdesta piirikunnasta: Ratnapura ja Kegalle.
Maakunnan pääkaupunki on Ratnapura. Muihin suuriin kaupunkeihin kuuluu muun muassa Kegalle. Ratnapuran kaupungissa sijaitsee muun muassa Sabaragamuwan yliopisto.
Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan provinssin väkiluku oli 1 928 655.
Kiekuu
Kiekuu oli Yle Radio Suomessa esitettävä suora lähetys, joka kuultiin maanantaista perjantaihin klo 5.00-6.30. Ensimmäinen lähetys kuultiin 2. tammikuuta vuonna 2007. Aluksi ohjelmaa toimittivat vuorotellen Mikko Kekäläinen nimellä "Mikkokiekuu" ja Minna Hakala nimellä "Minnakiekuu". Maaliskuussa 2009 Minna Hakalan tilalle tuli Juha Blomberg. Heitä tuurasivat myös muut toimittajat, mm. Petri Rinne ja Maija Salminen.
Ohjelmaan sisältyivät sähkeuutiset klo 5.00, 5.30 ja 6.00. Kello 5.30 on kyseessä Radio Suomen ainoa säännöllinen ja valtakunnallinen uutislähetys, joka alkaa puolelta. Kello 5.50 kuultiin Merisää.
Kappaleiden välillä kuultiin musiikkijuontoja ja puheosuuksia, joihin sisältyi katsauksia aamun sanomalehtiin. Kuuntelijat saivat osallistua Kiekuuhun tekstiviestein, sähköpostein ja puhelimitse ottaen kantaa toimittajan ehdottamaan aiheeseen. Viikonloppuisin Kiekuun tilalla kuultiin ohjelma Ylen Aamu. 2.5.2008 Mikko Kekäläinen järjesti ohjelmassa Hota-pulveri -arpajaiset. Muuan kuuntelija oli lainsäädäntöä paremmin tuntevana kannellut arpajaisista Lääkelaitokselle. Ohjelmajohto joutui laatimaan kirjallisen vastauksen Lääkelaitokselle. Tällaisia lääkearpajaisia ei saanut järjestää. Palkinto vaihdettiin ja arpajaisia varten saatu Hotapaketti jäi Kekäläisen kaapin päälle.
Warren William
Warren William (synt. Warren Krech, 2. joulukuuta 1894 Aitkin, Minnesota, Yhdysvallat – 24. syyskuuta 1948 Encino, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
William palveli ensimmäisessä maailmansodassa, jonka jälkeen hän liittyi Ranskassa sotilasyksiköissä kiertävään näytelmäseurueeseen. William näytteli 1920-luvulla pääasiassa Broadwaylla. Vuonna 1932 William siirtyi Hollywoodiin, jossa hän näytteli muun muassa Julius Caesaria Cecil B. DeMillen ohjaamassa elokuvassa Kleopatra. William oli myös ensimmäinen Perry Masonin esittäjä elokuvissa. William on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
IBU-Cup 2009–2010
IBU-Cup 2009-10 alkoi 28. marraskuuta Ruotsin Idrestä ja päättyi 14. maaliskuuta Slovenian Pokljukaan.
Kilpailukalenteri
Ohjelmaan kuului kahdeksan kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja ja normaalimatkoja.
Kansanapu
thumb|Kansanavun mainosauto Tampereella 1947. Kansanapu oli Suomen Huolto ry:n vuonna 1942 perustettu keräyselin. Toiminnanjohtaja vuosina 1941–1945 oli Severi Saarinen.
Kansanavun suurkeräykset toteutettiin 1942–1949. Keräyksien yhteydessä tehtiin kymmenittäin erilaisia julisteita. Julistesarjan suunnittelusta vastasi pääasiassa SEK-mainostoimiston suunnitteluryhmä, johon kuuluivat Jorma Suhonen, Holger Erkelenz, Aarno Knuus. Valtion tiedoituslaitoksen palveluksessa sota-aikana toiminut Per Henrik Taucher voitti vuonna 1946 Kansanavun järjestämän julistekilpailun. Julisteessa pieni apea poika nimilappu kaulassa vetoaa yleisöön keräysvarojen saamiseksi.
Julisteiden lisäksi Kansanapu julkaisi kirjeensulkijamerkkejä ja postimerkkejä. Keräysvaroilla tuettiin rintamamiesten, siirtoväen ja sotaleskien perheitä ja avustettiin sotainvalideja ja sotaorpoja. Keruukampanjan tarkoituksiin kehitettiin vetoavia lauseita, kuten "Hyvä antaa vähästänsä", "Riittäähän tarvitseville sinultakin" ja "Avaa sydämesi".
Kansanapu järjesti vuonna 1947 maalaus- ja piirustuskilpailun, johon saivat osallistua kaikki kansa- ja oppikoulut. Se liittyi samana vuonna järjestettyyn suurkeräykseen.
Kansanapu-keräyksen jatkajaksi perustettiin vuonna 1949 Yhteisvastuukeräys.
Gojko Kačar
Gojko Kačar (s. 26. tammikuuta 1987 Novi Sad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän pelasi kymmenen vuotta Saksassa ja edusti siellä Hertha Berliniä, Hamburgia ja FC Augsburgia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Gojko on syntyisin kuuluisasta nyrkkeilyperheestä. Hänen enonsa Slobodan Kačar voitti olympiakultaa vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa, kun neljä vuotta aikaisemmista kesäolympialaisista Tadija Kačar oli voittanut olympiahopeaa. Gojko itse jatkoi olympiaperinnettä, kun hän oli Serbian maajoukkueen mukana vuoden 2008 kesäolympialaisissa.
Ura
7. syyskuuta 2008 hän teki viisi maalia Serbian ja Unkarin välisessä alle 21-vuotiaiden vuoden 2009 EM-kilpailujen karsintaottelussa. Itse turnauksessa hän teki Serbian ainoan maalin kolmen ottelun aikana.
Salvatore Paruzzo
Salvatore Paruzzo (s. 15. lokakuuta 1945 Montedoro) on Brasiliassa toimiva italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1969 ja nimitettiin Ourinhosin hiippakunnan johtoon 30. joulukuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Antônio Maria Mucciolo, jota avustivat Alfredo Maria Garsia ja Francisco Manuel Vieira.
Barclay James Harvest
thumb|right|240px|Barclay James Harvest esiintymässä 1980–luvulla. Barclay James Harvest on vuonna 1966 perustettu brittiläinen yhtye, jonka musiikissa on vaikutteita muun muassa melodisesta rockista ja klassisesta musiikista. Yhtyeen jäseniä ovat John Lees, Les Holroyd ja Stuart ”Woolly” Wolstenholme. Yhtyeen rumpali Mel Pritchard kuoli vuonna 2004. Woolly Wolstenholme kuoli 13.12.2010. Barclay James Harvestin yksi tunnetuimmista albumeista on vuonna 1971 julkaistu Once Again, jolla on muun muassa kappaleet ”Mocking Bird” ja ”She Said”.
Vincente Danilo Echeverría Verdesoto
pienoiskuva|Vincente Danilo Echeverría Verdesoto vuonna 2015. Vincente Danilo Echeverría Verdesoto (s. 19. kesäkuuta 1962 Quito) on ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa.
Hänet vihki papiksi Quiton arkkihiippakuntaan paavi Johannes Paavali II 29. toukokuuta 1988.
Hänet nimitettiin Quiton vihkipiispaksi sekä Thibuzabetumin titulaaripiispaksi 7. kesäkuuta 2006, ja piispaksi vihkiminen seurasi 11. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Raúl Eduardo Vela Chiriboga, jota avustivat Néstor Rafael Herrera Heredia ja Julio César Terán Dutari.
Tuc Watkins
Nuoruus
Watkinsin isä on myyjä ja äiti on valokuvaaja. Watkins kävi koulua Indianan yliopistossa.
Ura
Watkins aloitti uransa vierailemalla useissa eri televisiosarjoissa, mukaan lukien Sisters (3 jaksoa vuosina 1991–1992), Baywatch (1 jakso vuonna 1992) ja Melrose Place (1 jakso vuonna 1993). Watkins esitti huijaria nimeltä David Vickers ABC:n saippuasarjassa One Life to Live vuosina 1994–1996, jonka jälkeen hän liittyi televisiosarjan General Hospital näyttelijäkokoonpanoon tri Pierce Dormanina vuosiksi 1996–1997. Watkins alkoi näytellä Malcolm Laffleyta Showtimen sarjassa Beggars and Choosers koko sarjan kaksivuotisena aikana (1999–2001). Vuonna 1999 Watkins teki elokuvadebyyttinsä elokuvassa Muumio ja vieraili myöhemmin sarjoissa kuten NYPD Blue (2000), Mullan alla (2002) ja CSI (2002). Vuosien 2001 ja 2002 vierailuiden jälkeen Watkins liittyi sarjan One Life to Live kokoaikaiseksi vuosiksi 2003-2006 ja palasi sarjaan vierailevana tähtenä vuosina 2007, 2008 ja 2009. Soap Opera Digest nimesi Watkinsin kaikkein viihdyttävimmäksi miesnäyttelijäksi vuonna 2008.
21. lokakuuta 2007 Watkins esiintyi ensimmäisen kerran ABC:n primetime-sarjassa Täydelliset naiset, jossa hän esittää Bob Hunteria, Wisteria Lanen naapuruston uutta asukasta. 4. marraskuuta 2007 Watkins vieraili televisiosarjassa Todistettavasti syyllinen.
Puhdistus (elokuva)
Puhdistus on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Antti J. Jokisen ohjaama elokuva. Se perustuu Sofi Oksasen samannimiseen Finlandia-palkittuun (2008) kirjaan. Elokuvaa kuvattiin Virossa ja Berliinissä.
Jokinen koekuvasi elokuvaa varten 180 näyttelijää. Sofi Oksanen osallistui käsikirjoituksen tekoon. Elokuvan pääosissa näyttelevät Peter Franzén, Tommi Korpela, Krista Kosonen ja Laura Birn.
Puhdistus oli Suomen ehdokas Oscar-palkinnon saajaksi parhaan vieraskielisen elokuvan kategoriassa, mutta ei päässyt viiden parhaan joukkoon.
Elokuva voitti viisi Jussi-palkintoa 2013. Palkinnot tulivat naispääosasta (Laura Birn), naissivuosasta (Liisi Tandefelt), kuvauksesta (Rauno Ronkainen), äänisuunnittelusta (Kirka Sainio) sekä maskeerauksesta (Riikka Virtanen).
Arvioita
Puhdistus sai suomalaiskriitikoilta enimmäkseen myönteisiä arvioita, mutta kriittisiä äänenpainojakin oli. Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä elokuva on raskassoutuinen, vaikka levottomalla kameratyöskentelyllä ja nopeilla leikkauksilla siihen on yritetty saada keinotekoista vauhtia. Se on hänestä laajalle yleisölle suunnattu väkivaltadraama, jossa pohjana olevan romaanin kovin monet tasot ja yksityiskohdat on uhrattu yksioikoiselle kommunisminvastaisuudelle. Hänestä kahden naishahmon roolit näytellään hyvin, mutta miehistä piirretään vain karkeat karikatyyrit.
Liitokotka
Liitokotka (Terathopius ecaudatus) on afrikkalainen kotkalaji.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 80–85 senttiä, siipien kärkiväli 170–180 senttiä ja paino 2–3 kiloa. Kooltaan se on maakotkan luokkaa, mutta on hyvin lyhytpyrstöinen, pitkäsiipinen ja isopäinen. Vanhat linnut ovat kolmivärisiä: pääosa puvusta on musta, siivillä on laajat hopeanvalkoiset kuviot ja keskiselkä, koivet sekä nokka ja kalju naama ovat punertavat. Naaraan siivellä on enemmän ruskeaa kuin mustaa. Nuori lintu on kauttaaltaan ruskea. Liitokotka elää enimmäkseen ilmassa, sillä se lentää päivän aikana kahdeksan-yhdeksän tuntia ja kulkee päivässä 300–500 kilometriä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Liitokotkat elävät Afrikassa Saharan eteläpuolella Senegalista Sudaniin ja Somaliaan ja sieltä eteläiseen Afrikkaan Oranjejoelle ja Kapmaahan saakka. Lajin elinympäristön ala on yli 10 miljoonaa neliökilometriä, ja maailman populaation koko on 10 000–100 000 yksilöä. Laji on pääasiassa paikkalintu, mutta se vierailee ilmeisen säännöllisesti Punaisenmeren takana Arabian niemimaalla. Euroopassa tavatut liitokotkat on tulkittu tarhakarkulaisiksi.
Liitokotkille kelpaavat lähes kaikki maastotyypit niin autiomaista, metsistä, vuoristosta kuin ihmisasutuksen tuntumastakin. Vuoristossa niitä tavataan neljän kilometrin korkeudelle saakka. Niitä tavataan myös rannikoilla ja vesistöjen äärellä.
Lisääntyminen
Laji muodostaa elinikäisen parisuhteen. Pesä on puussa, usein lähellä tietä tai rautatietä, ja se on käytössä useita vuosia. Laji ei piittaa ihmisistä muuten kuin siinä tapauksessa, että pesäpuuhun kiivetään tai se muuten kokee itsensä uhatuksi. Naaras munii yhden munan, jota se hautoo 42–43 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä 3–4 kuukauden ikäisinä.
Ravinto
Liitokotkat saalistavat enimmäkseen keskikokoisia lintuja, kuten kyyhkyjä ja hietakyyhkyjä, sekä nisäkkäitä. Ne syövät myös raatoja.
James Kenneth Stephen
thumb|upright|James Kenneth Stephen vuonna 1892. James Kenneth Stephen (25. helmikuuta 1859 – 3. helmikuuta 1892) oli englantilainen runoilija ja kuningas Edvard VII:n pojan, prinssi Albert Victorin, opettaja.
Stephen kirjoitti osittain satiirisia runoja, mutta joissakin runoissa hän kirjoitti naisista halveksuvaan ja vihaiseen sävyyn. Tämä herätti huomiota ja Stephenin otaksuttiin vihaavan naisia.
Stephen kuoli vuonna 1892 vain 20 päivää oppilaansa prinssi Albert Victorin jälkeen. Kuolinsyyksi todettiin mania.
Viiltäjä-Jack-epäilyt
Vuonna 1886 Stephen sai onnettomuuden seurauksena vakavia päävammoja ja hänellä todettiin kaksisuuntainen mielialahäiriö, josta hän kärsi monta vuotta. Hän joutui mielialahäiriön vuoksi myös mielisairaalaan Northamptoniin.
Ilmeisen naisvihan ja mielisairauden johdosta Stephen yhdistettiin Viiltäjä-Jackin murhiin. Erään teorian mukaan Stephen halusi vaientaa prostituoidut, jotta hänen oppilaansa prinssi Albert Victorin salasuhde erään prostituoidun kanssa ei paljastuisi. Näitä väitteitä ei ole voitu osoittaa paikkansa pitäviksi, mutta todellisuudessa prinssi Albert Victorilla oli ollut suhde prostituoituun, minkä johdosta prinssiä oli kiristetty.
Pohjola (Kalevala)
Kalevalaisen taruston Pohjolaan on ilmeisesti kasautunut käsityksiä Pohjois-Suomesta ja Lapista. Toisaalta Lappi erottuu Kalevalassa eri paikaksi kuin Pohjola. Pohjolalla on myös täysin myyttinen yhteytensä, jossa se on käsitetty pahan alkulähteeksi, ikikylmäksi paikaksi jossain kaukana pohjoisessa. Pohjolasta ovat monissa käsityksissä peräisin taudit ja pakkanen.
Pohjolassa oli kalevalaisen runouden mukaan Pohjan-Akan lisäksi muiden muassa Pohjolan isäntä, Pohjan poikia, kuvankauniita Pohjolan tyttäriä. Siellä oli myös vihamielisiä noitia ja loitsijoita ja erilaisia hirviöitä. Pohjolaa lähestyvä näki jo kaukaa kuumottavat eli hohtavat kivikummut ja Pohjolan portit, "pahat veräjät". Pohjolaan matkaavan edessä saattoi olla esteitä ja vartijoita, kuten aita tai muuri, joka ylettyi alhaalla maaemään ja ylhäällä yläisiin taivosiin, tulinen railo, jolle ei näkynyt loppua, tai jättiläiskäärme.
Kivikumpujen kuumotusta ja paistavia Pohjolan portteja on arveltu muun muassa pohjanpaloksi eli pohjoistaivaalla näkyviksi revontulikaariksi. Pohjolassa oli myös suuri kartano, jossa juotiin, juhlittiin ja tapeltiin kuten skandinaavien Valhallassa ikään. Kartano kuvataan mittasuhteiltaan suunnattomaksi. Pohjola kykeni varustamaan sotapursia, jotka kantoivat suuria sotajoukkoja.
thumb|200px| Pohjola on inspiroinut jälkimaailmaa. [[Pohjola Vakuutus|Pohjola-vakuutusyhtiön entisen pääkonttorin julkisivussa erilaiset olennot ympäröivät jykevää Pohjolan porttia.]]
Suomen kansalliseepoksessa Kalevalassa Pohjolasta ryöstettiin Sampo. Laajemmin kalevalaisessa runoudessa Pohjolan ja Sammon yhteydestä on löydettävissä myös toisenlaisia tulkintoja. Eräässä niistä Pohjola sijaitsi Pohjantähden alla, ja Sampo oli Maailmanpylväs, joka kannatteli itsensä ympäri pyörivää taivaankantta. Siitä Sammon toisintonimi Kirjokansi, sekä jauhava toiminta. Maailmanpylvään huippuna oli Pohjantähti. Sammon juuret, jotka Kalevalassa pitivät Sampoa kiinni kivisessä mäessä ja Louhen hallinnassa, pitivat ehkä alun perin maailmanpylvään tukevasti pystyssä. Sampo tarkoittaa erään tulkinnan mukaan sammasta eli pylvästä.
Pohjolassa käydään myös kosimassa Pohjolan tyttäriä. Kalevalassa Pohjolan kosioretkille lähtevät Seppo Ilmarinen, seikkailija Lemminkäinen ja tietäjä Väinämöinen. Pohjan Akka vaatii kosijoilta ihmetekoja, mm. Sammon takomisen, kyisen pellon kyntämisen (pellon, jossa on kyykäärmeitä), Hiiden vauhkon hevosen valjastamisen, suomuhauin pyydystämisen, Hiiden hirven kiinnihiihtämisen, ja Tuonelan joutsenen ampumisen. Lopulta, kun kosija saa neidon, häitä, suuria juominkeja ja syöminkejä, vietetään Pohjolan suuressa tuvassa.
Helsingin kaupungin sairaanhoitajakoulu
Helsingin kaupungin sairaanhoitajakoulu oli sairaanhoitajia kouluttanut oppilaitos, joka sijaitsi Helsingissä. Se aloitti toimintansa Marian sairaalassa, jonka ylihoitaja Sonja Koreneff oli yksi aloitteentekijä koulun aikaansaamiseksi. Sairaanhoitajakoulutus alkoi 1. syyskuuta 1909. Aloittamassa oli kuusi sairaanhoitajataroppilasta, joille sairaala tarjosi asunnon. Kaupunki maksoi sairaalalle lisäksi jokaisesta opiskelijasta 100 markkaa opiskelijaksi kirjautumisen yhteydessä. Tällä rahamäärällä pystyttiin palkkaamaan heti pätevät opettajat.
Koulutus oli kaksivuotinen. Ensimmäisenä vuonna opintoihin kuului anatomia, fysiologia ja terveydenhoito-oppi. Ensimmäisinä opettajina toimivat sairaalan lääkäri Herman von Willebrandt ja rouva Olga Löckström (aihealueena teoreettinen sairaanhoito). Käytännön harjoitteluita johti sairaalan ylihoitaja Sonja Koreneff. Toiseen opiskeluvuoteen kuului käytännön harjoittelu sisätautien ja kirurgisella osastoilla, puoli vuotta kummallakin. Harjoittelun ajan oppilas toimi apuhoitajana ja sai palkkaa ensimmäiseltä puolelta vuodelta 25 markkaa ja seuraavalta 45 markkaa kuukaudessa. Vastavalmistuneen sairaanhoitajan piti toimia vielä vähintään vuoden sairaalan työntekijänä.
Vuonna 1912 sairaanhoitajakoulutus muutettiin kolmivuotiseksi, mikä vastasi valtion sairaanhoitajakoulun "kirurgian kurssien" opintojen pituutta. Koulutuksen alussa oli ensin kolmen kuukauden mittainen valmistava kurssi, jonka suorittamisen jälkeen oppilaat muuttivat asumaan sairaalaan "nuorempina oppilaina". Toisen opiskeluvuoden jälkeen heistä tuli "vanhempia oppilaita" ja kolmantena vuonna "apuhoitajia", jolloin kuukausipalkka oli 45 markkaa. Vuonna 1916 "Marian kurssin" oppilaiden lukumäärä nostettiin 12:een. Koulutuksen opetuskielenä oli ensin ruotsi. Ensimmäinen suomenkielinen koulutus alkoi vuonna 1925, jolloin ruotsin kielellä järjestettyä koulutusta toteutettiin joka kolmas vuosi. Vuonna 1964 koulutus muuttui kokonaan suomenkieliseksi.
Helsingin kaupungin sairaanhoitajakoulu oli Suomen ainoa kunnallinen sairaanhoitajakoulu. Helsingin kaupungin alkuperäinen tavoite oli kouluttaa sairaanhoitajia Marian sairaalaa varten. Tässä sairaalakoulussa sairaalan johtokunta toimi myös koulun johtokuntana ja ylihoitaja oli koulun johtajatar. Koulu toimi tällä periaatteella 16 vuotta Marian sairaalassa. Vuonna 1925 koulun nimeksi tuli Helsingin kaupungin sairaanhoitajatarkoulu, ja tällöin koulu sai oman johtokunnan ja oman johtosäännön. Kaikki sairaanhoitajakoulut määrättiin lailla vuonna 1929 valtion ylläpitämiksi laitoksiksi. Poikkeus tuohon lakiin annettiin kuitenkin Helsingin kaupungin sairaanhoitajatarkoululle, joka sai pitää oman itsenäisyytensä kunnallisena kouluna. Tämä vahvisti koulun itsenäisyyttä entisestään, ja vuonna 1936 koulusta tuli hallinnollisesti sairaalasta riippumaton, itsenäinen oppilaitos.
Helsingin kaupungin terveydenhuolto-oppilaitos liitettiin yhteen kymmenen muun oppilaitoksen kanssa vuonna 1999, jolloin kaikken laitosten yhteiseksi nimeksi tuli Helsingin ammattikorkeakoulu Stadia. Vuonna 2008 Stadia yhdistyi EVTEKin kanssa Metropolia Ammattikorkeakouluksi.
Krasnoarmeiskojen piiri
thumb|200px|Krasnoarmeiskojen piiri Tšuvassian kartalla. Krasnoarmeiskojen piiri (, tšuvassiksi Красноармейски районӗ, Krasnoarmeiski raionĕ) on paikallinen itsehallintoalue Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 456 neliökilometriä ja asukkaita on 16 600 henkeä (vuonna 2007).
Piiri sijaitsee Tšuvassian pohjoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Tšeboksaryn piiriin, koillisessa Tsivilskin piiriin, etelässä Kanašin ja Vurnaryn piireihin sekä lännessä Alikovon ja Morgaušin piireihin. Hallinnollinen keskus Krasnoarmeiskojen kylä. Piiriin kuuluu 9 maalaiskuntaa.
Seutu kuuluu Tšuvassian tasankoon. Huomattavimmat joet ovat Bolšoi Tsivil sivujokineen sekä etelärajaa pitkin virtaava Sorma. Alueella sijaitsee Kjulhiri-järvi. Pinta-alasta 80 % on maatalousmaata ja 9 % metsää.
Krasnoarmeiskojesta on maantieyhteys Tšeboksaryn ja Tsivilskiin. Piirin itäosan halki kulkee Tšeboksaryn ja Kanašin välinen rautatie.
Väestöstä 98 % on tšuvasseja.
Tärkein elinkeino on maatalous, joka on keskittynyt viljan, vihannesten, perunan ja humalan viljelyyn sekä maidon ja lihan tuotantoon ja mehiläistenhoitoon. Teollisuus on vähäistä. Piirissä on meijeri, leipomo, rehutehdas ym.
Piirilehtenä ilmestyy tšuvassin- ja venäjänkielinen Jal purnăçĕ – Selskaja žizn.
Finnhits 2
Finnhits 2 on vuonna 1975 julkaistu Finnhits-kokoelmalevysarjan toinen albumi. Levy koostuu vuosina 1972–75 julkaistuista suomalaisista iskelmistä. Albumi oli suuri menestys ja se nousi listaykköseksi Finnhits 1:n tapaan. Se on samalla menestyinen Finnhits-julkaisu ja kaikkien aikojen 13. myydyin suomalainen albumi (150 856 myytyä kappaletta, tilanne 2010).
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Rastor
Rastor Oy oli suomalainen yritysten henkilöstön koulutukseen ja valmennukseen erikoistunut yritys. Sen juuret juontavat 1950-luvun alussa perustettuun liikkeenjohdon konsulttiyritykseen Oy Rastor Ab:hen, joka 1970–1980-luvuilla tunnettiin nimellä Mec-Rastor.
Vuoden 2020 alusta Rastor ja sen vuodesta 2015 omistanut Markkinointi-instituutti yhdistyivät nimelle Rastor-instituutti. Yhteiseksi vuosiliikevaihdoksi arvioidaan noin 20 miljoonaa euroa, josta noin puolet tulee valtion rahoituksesta.
Vuonna 2017 Rastorin liikevaihto oli 8,6 miljoonaa euroa. Rastorin toimipisteet sijaitsivat Espoossa, Kuopiossa, Oulussa, Tampereella ja Turussa. Rastor Oy koulutti vuosittain noin 5 000 ihmistä.
Historiaa
Vuonna 1942 Suomen teollisuusliitto ja Puolustusvoimien päämaja perustivat Teollisuuden Työteholiiton edistämään maan sotateollisuuden rationalisointia. Liiton nimi lyheni 1948 nimikilpailussa muotoon Rastor, joka tulee sanoista RAtionalisointi, STandardisointi ja ORganisointi. Johtajaksi valittiin Teollisuusliiton osastopäällikkö, professori E. M. Niini. Vuonna 1947 Työteholiitto, Puunjalostusteollisuuden Keskusliitto, Teollisuusliitto ja Työnantajain Keskusliitto ostivat Oy Teknillinen Kirjeoppilaitos Tietomiehen osakekannan. Tietomies oli perustettu teollisuuden alemman toimihenkilöstön ja työnjohtajien peruskouluttamiseen kirjekurssein eli nykytermein etäopiskeluna.
Liitosta yritykseksi
Vuonna 1950 Teollisuuden Työteholiitto lakkautettiin ja perustettiin Oy Rastor Ab, jonka omisti joukko suuria ja keskisuuria yrityksiä. Rastor-yhtiön ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi tuli 28-vuotias diplomi-insinööri, Teollisuuden Työteholiiton entinen koulutuspäällikkö ja Tietomiehen toimitusjohtaja L. I. Suurla, joka aiemmin oli toiminut Hetekan konepajan teknillisenä johtajana. Suurla toimi Rastorin toimitusjohtajana eläkkeelle jäämiseensä 1977 saakka, jolloin hän sai professorin arvonimen ja toiseksi toimitusjohtajaksi nimitettiin diplomi-insinööri, kauppatieteiden maisteri Ilpo Linko.
Rastor eteni rakennuttajakonsultointiin ja perusti vuonna 1963 sitä varten Terasto Oy:n, joka päätyi myöhemmin Ekono-yhtymään ja sittemmin osaksi [[Pöyry (yritys)|Jaakko  Pöyry -konsernia]].
Oy Mec-Rastor Ab
Rastor ja kansainvälinen H. B. Maynard & Co perustivat 1968 tasaosuuksin Oy Mec-Rastor Ab:n, jonka osakkeet Rastor hankki kokonaan itselleen 1978. Seuraavina vuosina Rastor panosti yrityskohtaiseen valmennustoimintaan yhteistyössä yhdysvaltalaisten Kepner Tregoen, Wilson Learningin ja Xerox Learningin kanssa. Rastor toimi jonkin aikaa myös toimistotarvikkeiden, atk-laitteiden ja varusteiden maahantuojana ja valmistajana, mutta tämä toiminta myytiin Pitney Bowes Oy:lle 1997.
Rastorin julkaisutoiminta
Rastori julkaisi 1950-luvulta lähtien Kehittyvä Yritys- ja Yritystalous-lehtiä. Muita Rastorin sarjajulkaisuja eri vuosikymmeniltä ovat Tehostaja (1943–1968), Ajankohtaista rationalisoimisalalta (1951–1953), Liiketalous (1954–1968), Rastor-uutiset (1961–1976), Kehittyvä liikkeenjohto (1963–1970), Kehittyvä yritysjohto (1971–1979), Tehokas yritys (1975–1980), Kehitä itseäsi -sarja (1980–1993), Tietoviesti (1982–), Yritysjohdon mini/mikro-uutiset (1983–1984), Yritysmaailman psykologia (1983–), Työnjohto-sarja (1983–), Strategia-sarja (1983–), Elektroniikkasarja (1984–), Myyntitaito-sarja (1986–), Harvard aikakauskirja (1984–1987), Harvard vuosikirja (1988–) ja Ruutiset (1991–).
Markkinatutkimustoimintaa varten Rastor perusti Suomen Markkinatiedot Oy:n, josta 1970-luvulla tuli Rakennusalan projektitiedosto. Julkaisu- ja kirjankustannustoiminta ja kasvoivat voimakkaasti 1980-luvulla. Rastor julkaisi kymmeniä liikkeenjohdon kirjoja, muun muassa Thomas Petersin ja Robert Watermanin bestsellerin In Search for Excellence suomennoksen.
Nykyisin Rastorilla ei ole enää julkaisutoimintaa.
Rastor ja Mec-Rastor eriytyvät
Rastoriin kuuluva Tietomies panosti monimuotokoulutuksen kehittämiseen ja informaatiotekniikan opetukseen. Vuosikymmenen puolivälissä Rastor perusti yhdessä amerikkalaisen Data Dimensions Internationalin kanssa Millennium Scandinavia Oy:n vuosituhannen vaihteessa uhkaavaksi väitetyn, sittemmin valtaosin kuplaksi osoittautuneen Y2K-ongelman ratkaisemiseksi.
Rastorin liikevaihto ja tulos kääntyivät merkittävään kasvuun vuonna 2000. Omistuspohja muuttui vuoden 2004 alussa, kun hallituksen puheenjohtaja Juha Kurkinen hankki omistukseensa osake-enemmistön, ja Rastorin toiseksi suureksi omistajaksi tuli Helsingin kauppakamari.
Rastor ja Markkinointi-instituutti yhdistyivät
Toukokuussa 2015 Rastor ja Markkinointi-instituutti yhdistivät voimansa Markkinointi-instituutin kannatusyhdistyksen hankkiessa osake-enemmistön Rastor Oy:stä. Yritykset jatkoivat toimintaansa omilla brändeillään ja koulutusohjelmillaan. Syksyllä 2017 pääkaupunkiseudun yksiköt muuttivat nykyaikaisiin yhteisiin tiloihin Espoon Tapiolaan. Samaan konserniin kuului myös Kasvutoimisto Kairos.
Vuoden 2020 alusta Rastor ja Markkinointi-instituutti yhdistävät toimintonsa nimelle Rastor-instituutti.
Radionomy
Radionomy on internetissä toimiva ilmainen radiokanavien verkkoportaali, joka kilpailee palvelullaan esimerkiksi TuneIn-palvelun kanssa. Palvelua ylläpitää Radionomy Group, joka toimii kolmessa maassa: Belgiassa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa.
17.1.2014 yritys osti vuosikymmeniä suosituimpana PC-tietokoneiden musiikkisoittimena tunnetun Winampin.
Neljä ratsastajaa (vuoden 1921 elokuva)
Neljä ratsastajaa on Rex Ingramin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1921. Elokuvan on käsikirjoittanut June Mathis, ja se perustuu Vicente Blasco Ibáñezin romaaniin Los cuatros jinetes del Apocalipsis. Neljän ratsastajan päärooleja esittivät Rudolph Valentino, ohjaaja Ingramin vaimo Alice Terry, Pomeroy Cannon ja Alan Hale.
thumb|left|upright|Rudolph Valentino tanssii elokuvassa Neljä ratsastajaa. thumb|left|upright|Neljä ratsastajaa Elokuvan myötä Rudolph Valentinosta tuli suuri tähti. Erityisen tunnetuksi muodostui kohtaus, jossa Valentino tanssii tangoa tupakansavuisessa argentiinalaisessa kanttiinissa.
Neljä ratsastajaa sijoittui kuudenneksi Varietyn vuonna 1932 laatimalla listalla kaupallisesti menestyneimmistä mykkäelokuvista. Se on myös valittu yhdysvaltalaiseen National Film Registry -arkistoon, johon otetaan mukaan ”kulttuurillisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittäviä elokuvia”. Ensimmäisen ilmestymiskerran jälkeen Neljä ratsastajaa julkaistiin uudelleen Valentinon kuoleman jälkeen 1926, jolloin sitä lyhennettiin, ja lyhennettyä versiota esitettiin kymmenien vuosien ajan. Heinäkuussa 2010 Yhdysvaltain elokuva-akatemia järjesti kuitenkin näytöksen, jossa Neljä ratsastajaa esitettiin alkuperäisen pituisena restauroituna versiona.
Juoni
Varakkaassa argentiinalaisessa perheessä varttuneen Julion (Rudolph Valentino) sukulaiset muuttavat ennen ensimmäistä maailmansotaa Ranskaan ja Saksaan. Julio itse siirtyy Ranskaan. Siellä hänellä on suhde asianajajan vaimon (Alice Terry) kanssa. Sodan syttyessä nainen liittyy Punaiseen Ristiin, ja hänen aviomiehensä lähtee armeijaan. Aluksi Julio ei halua osallistua selkkaukseen mutta jouduttuaan kohtaamaan Ilmestyskirjan neljän ratsastajan edustamien ikävyyksien vaikutuksia hän kuitenkin ryhtyy sotilaaksi. Julio menettää henkensä tuossa vaiheessa Saksan armeijan joukoissa palvelevan serkkunsa käsissä.
Muoti
thumb|Muotisalonki Parus. Kuva vuodelta 1898. Muoti tarkoittaa jonakin ajankohtana vallitsevaa ja suosiossa olevaa tyyliä tai makusuuntaa, yleistä tapaa. Erotukseksi paikallisten elinolojen sanelemasta kansanpuvusta vaatemuodilla tarkoitetaan vaatetustyyliä, joka edustaa verrattain lyhytaikaista tyylisuuntausta.
Muodissa tapahtuu kiertoja, kun ihmiset arvostavat vähemmän tai kyllästyvät aiemmin suosittuihin asioihin ja omaksuvat tilalle jotakin uutta. Elämänaloista muodin vaikutus tiedostetaan selvimmin pukeutumisessa, ja usein muodista puhuttaessa tarkoitetaankin nimenomaan muotivaatteita. Muoti saattaa ilmetä jopa kiinnostuksena tietynlaisiin uskonnollisiin liikkeisiin tai tieteellisiin teorioihin. Kaupallisesti muotia voidaan hyödyntää saamalla ihmiset ostamaan ja hankkimaan uusia asioita.
Uusi muoti syntyy kun tarpeeksi moni ihminen alkaa matkia toista jossain tietyssä asiassa. Yhteisöllinen paine ja monet viestimet painostavat ihmisiä pysymään muodin mukana, joka osallaan nostaa ihmisten tahtoa seurata valtavirtaa. Myös esikuvina pidetyt julkisuuden henkilöt voivat luoda muoteja. Muotilehdet kertovat myös muodista ja trendeistä.