cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
PlayStation 3
Karkauspäivä
Sony vahvisti virheet ja antoi lausunnon: ”Kartoitamme ongelmaa ja jatkamme töitä palauttaaksemme palvelun kaikille.” Maaliskuun toiseen päivään mennessä alkuperäisen PlayStation 3 -konsolimallin omistajat pystyivät jälleen yhdistämään PlayStation Networkiin, eikä kello enää ilmoittanut ajaksi 31. joulukuuta 1999. Sony ilmoitti, että ongelman kokeneet mallit havaitsivat vuoden 2010 virheellisesti karkausvuodeksi binäärikoodin desimaalin esitysmuodossa olleen virheen vuoksi. Joidenkin käyttäjien piti kuitenkin päivittää kello käsin tai hakea uusi aika verkosta.
Sony julkaisi kesäkuussa 2010 järjestelmäpäivityksen 3.40, joka paransi tapaa, jolla järjestelmän kello huomioi karkausvuodet.
Käyttöliittymä
PlayStation 3:n versio Sonyn XrossMediaBarista sisältää yhdeksän valikkoa, joiden alta löytyvät konsolin kaikki toiminnot. Valikkojen nimet ovat vasemmalta lukien seuraavat: käyttäjät, asetukset, kuvat, musiikki, videot, pelit, verkko, PlayStation Network ja ystävät. Käyttöliittymä on samankaltainen kuin PlayStation Portablessa. PlayStation 3:een voi tehdä hallitsija- eli master-käyttäjätunnuksia sekä toissijaisia eli sub-tunnuksia.
Laitteella voi katsoa teräväpiirtokuvia diaesityksenä musiikin kanssa tai ilman, soittaa omia musiikkikappaleita ja kopioida musiikkia kovalevylle sekä katsoa teräväpiirtovideoita ja -elokuvia. Konsoliin voi myös liittää USB- tai Bluetooth-hiiren sekä näppäimistön, ja konsolista löytyy verkkoselain, jonka avulla voi ladata joitakin tiedostoja internetistä. Ystävät-valikko antaa mahdollisuuden lisätä toisia käyttäjätunnuksia kaverilistalle, viestien lähettämisen sekä chatin kuulokemikrofonin ja PlayStation Eye- tai EyeToy-web-kameran kautta. PlayStation Network -valikosta löytyy PlayStation Store -verkkokauppa sekä PlayStation Home -verkkopalvelu.
Konsoli tukee etäkäyttöä Remote Play -toiminolla PlayStation Portable- ja PlayStation Vita -konsolien kanssa.
Linuxin käyttö
Linuxin avulla voi asentaa Windows XP- tai Vista-käyttöjärjestelmän, mutta Windows-pohjaiset käyttöjärjestelmät ovat kuitenkin käytännössä käyttökelvottomia. Windows ei tue Cell-suorittimen arkkitehtuuria, ja näin ollen sen täytyy Linuxin alaisuudessa emuloida kokonaista x86-suoritinta, mikä taas johtaa todella kehnoon suorituskykyyn.
Linuxin käyttö ei ole mahdollista syyskuussa 2009 julkaistussa Playstation 3 Slim -mallissa. Järjestelmäpäivitys 3.21 poisti Install Other OS -toiminnallisuuden myös vanhoista malleista.
PlayStation Network
thumb|160px|PlayStation Networkin logo. Konsolin voi yhdistää PlayStation Network -verkkopalveluun. Sony Computer Entertainment julkisti palvelun vuoden 2006 PlayStation Business -tapahtumassa Tokiossa. Sony Computer Entertainment myös vahvisti, että palvelu tulee aina olemaan yhteydessä, se on ilmainen ja se sisältää verkkopelimahdollisuuden. Kun palvelu käynnistettiin, rekisteröityminen oli mahdollista vain PlayStation 3:n ja PlayStation Portablen kautta. Tätä on sittemmin muutettu, ja kirjautuminen on mahdollista myös tietokoneen kautta PlayStation Networkin sivuilla.
Tokyo Game Show’ssa 21. syyskuuta 2006 paljastettiin, että käyttäjillä tulee olemaan mahdollisuus ladata joitakin PlayStation- ja PlayStation 2 -pelejä PlayStation Networkista. Ensin ladattaviksi tulivat pienimmänkokoiset pelitiedostot.
Toukokuussa 2007 Sony julkisti PlayStation Network Card -kortit, jotka olivat sähköistä rahaa, jota voitiin käyttää ostoksiin. PlayStation Network -lipukkeita, joiden arvot ovat 1 000, 3 000, 5 000 ja 10 000 jeniä, voi ostaa Japanista joistakin kaupoista. Jokainen lipuke sisältää 12 merkkiä sisältävän koodin, jonka voi syöttää PlayStation Networkiin ja näin laittaa rahaa virtuaalilompakkoon. PlayStation Network Cardit saapuivat kesällä 2007 myös Etelä-Koreaan, Hongkongiin ja Taiwaniin, ja ne tulivat myös Pohjois-Amerikkaan keväällä 2008. Japanin lipukkeiden sijaan PlayStation Network Cardit olivat näissä maissa kortteja, mutta ne toimivat muuten samoin kuin Japanissakin. Eurooppaan kortit tulivat myyntiin syksyllä 2009.
Pelijulkaisijat voivat periä omia maksuja PlayStation Networkissä pelattavista MMORPG-peleistä. Lisäksi PlayStation Networkiin kuuluvasta PlayStation Store -verkkokaupasta voi ostaa maksullista sisältöä, kuten lisäpaketteja peleihin, elokuvia ja musiikkia sekä aiempien PlayStationeiden pelejä. Maksullisen sisällön ohella tarjolla on myös ilmaista sisältöä.
Katkos
Huhtikuussa 2011 PlayStation Networkin palvelimille murtauduttiin, minkä seurauksena Sony sulki Networkin ja aloitti perusteellisen huollon. PlayStation Network palasi linjoille noin kuukauden kuluttua. Yhteensä 77 miljoonan käyttäjän tietoja katosi tietomurron yhteydessä. Muun muassa käyttäjien luottokorttitietoja varastettiin.
Pelit
PlayStation 3:n ensimmäisiä pelejä oli esim. ladattava räiskintä Blast Factor, lentosimulaaattori Blazing Angels ja FPS-peli Resistance: Fall of Man.
PlayStation 3:n Pohjois-Amerikan julkaisun yhteydessä julkaistiin 14 peliä, ja ennen vuoden loppua julkaistiin vielä kolme lisää. Pohjois-Amerikan ensimmäisen myyntiviikon jälkeen vahvistettiin, että parhaiten myynyt julkaisupeli oli ollut Insomniac Gamesin Resistance: Fall of Man, joka sai myös myönteisen vastaanoton kriitikoilta. Esimerkiksi IGN ja GameSpot kehuivat peliä ja nostivat sen vuoden 2006 parhaaksi PlayStation 3 -peliksi. Muutamat pelit, kuten The Elder Scrolls IV: Oblivion ja F.E.A.R., eivät ehtineet julkaisuun vaan myöhästyivät vuoden 2007 alkuun. Japanin julkaisussa parhaiten myynyt peli oli Ridge Racer 7, jota seurasivat Mobile Suit Gundam: Crossfire ja Resistance. PlayStation 3 julkaistiin Euroopassa 24 pelin valikoimalla. Mukana oli myös pelejä, joita ei ollut tarjolla aiemmissa julkaisuissa, kuten MotorStorm, Virtua Fighter 5 ja Formula One Championship Edition. Resistance: Fall of Man ja MotorStorm olivat vuoden 2007 myydyimmät PlayStation 3 -pelit. Molemmat saivat odotetusti jatko-osat Resistance 2 ja MotorStorm: Pacific Rift.
Vuoden 2007 E3-pelimessuilla heinäkuussa Sony Computer Entertainment näytti monia tulevia PlayStation 3 -pelejään, kuten Heavenly Sword, Lair, Ratchet & Clank: Tools of Destruction, Warhawk ja Uncharted: Drake’s Fortune, jotka kaikki ilmestyivät loppuvuodesta 2007. Näytteillä oli myös lukuisia nimikkeitä, jotka oli tarkoitus julkaista vuosina 2008 ja 2009. Näistä merkittävimpiä olivat Killzone 2, Infamous, Gran Turismo 5 Prologue ja LittleBigPlanet. Joitakin ulkopuolisten studioiden pelejä oli myös nähtävillä, esimerkkeinä Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots, Grand Theft Auto IV, Call of Duty 4: Modern Warfare ja Resident Evil 5. Final Fantasy XIII ja Final Fantasy Versus XIII näytettiin Tokyo Game Show’ssa lokakuussa 2007, sillä ne oli suunnattu erityisesti japanilaisille markkinoille.
Myöhemmin Sony Computer Entertainment alkoi julkaista parhaiten myyneistä peleistään edullisempia versioita, jotka tunnetaan Euroopassa Platinum-peleinä (kuten PlayStation 2:lla), Amerikassa Greatest Hits -nimikkeellä ja Aasiassa PlayStation 3 the Best -nimikkeellä.
Kesäkuun 2010 loppuun mennessä PlayStation 3:n pelejä oli myyty yhteensä noin 290 miljoonaa kappaletta.
Konsolille oli julkaistu vähittäismyyntiin 4 332 peliä vuoden 2013 loppuun mennessä.
Yhteensopivuus edellisten versioiden kanssa
Kaikki laitteiden TRC:tä (Technical Requirements Checklist) noudattavat PlayStation-, PlayStation Portable- ja PlayStation 2 -pelit ovat pelattavissa vain konsolin vanhemmilla versioilla. Vanhempien PlayStationeiden muistikortit eivät käy suoraan PlayStation 3:een, vaan niitä varten täytyy ostaa erillinen adapteri. PlayStation 2 -ohjaimet voi liittää PlayStation 3:een kaapelin avulla.
Myynnit
PlayStation 3:n alkuvaiheen tuotantokustannusten arvioitiin olevan noin 805,85 dollaria 20 gigatavun mallille ja 840,35 dollaria 60 gigatavun mallille. Malleja myytiin kuitenkin 499 dollarin ja 599 dollarin hinnoilla, mikä tarkoitti sitä, että jokainen konsoli myytiin arviolta 250 dollarin tappiolla. Tämän seurauksena Sony Computer Entertainmentin peliosasto ilmoittikin, että heidän maaliskuussa 2007 päättyneen tilivuotensa tulos oli 232,3 miljardia jeniä (1,97 miljardia dollaria) tappiolla. Huhtikuussa 2007 eli pian sen jälkeen, kun nämä tulokset oli julkistettu, Sony Computer Entertainmentin johtaja Ken Kutaragi ilmoitti jäävänsä eläkkeelle ja poistuvansa tehtävistään. Jotkin uutislähteet, kuten The Times ja The Wall Street Journal, raportoivat, että tämä johtui PlayStation 3:n huonoista myyntiluvuista. Sony Computer Entertainment kertoi kuitenkin, että Kutaragi oli suunnitellut vetäytymistä jo kuusi kuukautta ennen poistumistaan.
Tammikuussa 2008 Sony Computer Entertainmentin toimitusjohtaja Kaz Hirai ilmoitti, että konsoli saattaa alkaa tehdä voittoa vuoden 2009 alkuun mennessä. Hän sanoi, että ”seuraava tilivuosi alkaa huhtikuussa (2008), ja jos voimme yrittää saavuttaa voittotavoitteemme, niin se olisi hieno asia” ja että ”voiton tuottaminen ei ole ensisijainen saavutus, mutta siihen pyrimme”. Analyytikkoryhmä Nikko Citigroup ennusti, että laite saattaisi tuottaa voittoa jo elokuuhun 2008 mennessä. Tammikuussa 2009 Sony Computer Entertainment ilmoitti, että heidän peliosastonsa oli voitolla siitäkin huolimatta, että konsolia myytiin vielä tappiolla. Heinäkuussa 2008 Kaz Hirai kertoi haastattelussa, että hänen tavoitteensa on myydä 150 miljoonaa PlayStation 3:a yhdeksän vuoden aikana. Tämä ylittäisi PlayStation 2:n yhdeksän vuoden myynnit, jotka olivat 140 miljoonaa.
Focke-Wulf Ta 183
Focke-Wulf Ta-183 Huckebein oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen suihkuhävittäjä, joka oli tarkoitettu Messerschmitt Me 262:n seuraajaksi.
Koneen suunnittelu alkoi jo vuonna 1942, mutta vasta 28. helmikuuta 1945 Luftwaffen johto valitsi Ta 183:n kehitettäväksi tuotantomalliksi. Konetta rakennettiin 16 prototyyppiä ja ensilennon piti tapahtua toukokuussa 1945, mutta brittijoukot valtasivat Focke-Wulfin tehtaat 8. huhtikuuta 1945.
Suomen parhaat (Juice Leskinen)
Suomen parhaat on vuonna 1994 julkaistu Juice Leskisen kokoelmalevy.
Keski-ikä
Keski-ikä on ihmisen ikäkausi nuoruuden ja vanhuuden välissä.
Ajoitus
Psykologiassa keski-ikä ajoitetaan usein jonnekin 35–60 ikävuoden välille. Ihmiset määrittelevät keski-iän kuitenkin hyvin eri tavoin. Nuoret määrittelevät keski-iän yleensä alkavaksi nuorempana kuin mitä vanhemmat sen määrittelevät alkavan. Määrittelyä vaikeuttaa myös se, että ikä ei nykyaikana määrää ihmisen valintoja niin kuin ennen.
Fysiologia
Keski-ikään liittyy useita väistämättömiä fysiologisia muutoksia, joiden voimakkuuteen voi kuitenkin vaikuttaa elintavoilla. Keski-ikäinen ihminen menettää lihasmassastaan noin 3–8 prosenttia vuosikymmentä kohti. Myös luumassa alkaa vähentyä keski-iän alkuvuosina 35–40 vuoden iässä. Vaihdevuosien jälkeen naiset saattavat menettää jopa 5–10 prosenttia luumassastaan vuodessa. Keski-iässä ihmisen lähinäkö heikkenee, ja hän yleensä lihoo. Keski-ikäiset miehet lihovat vatsan kohdalta, naiset vyötäröstä ja käsivarsista. Naiset menettävät lisääntymiskykynsä kokonaan vaihdevuosien seurauksena noin 50 vuoden iässä, ja miestenkin hedelmällisyys heikkenee keski-iän aikana sukupuolihormonien erityksen vähentyessä.
Evoluutiobiologi Markus J. Rantalan mukaan naisella ei biologisessa mielessä ole keski-ikää, vaan naisen lisääntymisikää seuraa vaihdevuosien jälkeinen aika. Miehen evoluutiobiologisen keski-iän alun Rantala ajoittaa noin 30. ikävuoteen, jolloin miehen sukupuolihormonitoiminta kääntyy tasaiseen laskuun. Miehen keski-ikä loppuu siihen, kun hän menettää kyvyn hankkia lisääntymiskumppaneita.
Psykologia
Ihmisen aivot säilyvät keski-iässä toimintakykyisinä ja voivat joissakin suhteissa jopa kehittyä nuoren aikuisen aivoja tehokkaammiksi. Keski-ikäisten on havaittu käyttävän aivoistaan suurempaa osaa erilaisten tehtävien ratkaisussa kuin nuoret aikuiset. Keski-ikäiset menestyvät nuoria aikuisia paremmin esimerkiksi sanallisissa testeissä, tilanhahmotuksessa, yksinkertaisessa matematiikassa ja käsitteellisessä päättelyssä. Keski-ikäiset ihmiset ovat myös nuoria vakaampia, vähemmän neuroottisia sekä parempia sosiaalisissa tilanteissa. Keski-ikäisten on lisäksi tutkimuksissa havaittu tekevän parempia taloudellisia päätöksiä kuin nuoret aikuiset. Toisaalta keski-ikäisen aivot toimivat hiukan hitaammin kuin nuorten aivot, ja muisti voi olla heikompi.
Sosiaalinen asema
Useimmat ihmiset saavuttavat keski-iän puolivälissä sosiaalisen asemansa, vastuunsa ja ansiotasonsa huippukohdan. Keski-ikäisen tyytyväisyys töissä ei kuitenkaan ole keskimäärin yhtä korkealla tasolla kuin nuoren aikuisen.
Useimmat keski-ikäiset ovat naimisissa tai jo eronneet. Nykyaikana naimattomien keski-ikäisten osuus on kasvanut aiemmasta, ja myös avioerojen määrä on kasvussa. Joillakin keski-ikäisillä on kotona asuvia lapsia, ja jotkut pitävät huolta omista ikääntyvistä vanhemmistaan.
Itä-Turkestanin itsenäisyysliike
thumb|right|200px|Uiguurien käyttämä itsenäisyysliikkeen Turkin lippua muistuttava Kokbayraq-lippu Itä-Turkestanin itsenäisyysliike on uiguurien asuttaman, Kiinan kansantasavaltaan kuuluvan Itä-Turkestanin eli Sinkiangin autonomisen maakunnan itsenäisyyttä ajavista liikkeistä käytetty yhteisnimitys. Näitä liikkeitä ovat Itä-Turkestanin islamilainen liike ETIM ja Turkestanin islamilainen puolue TIP. Joidenkin liikkeitä kannattavien ryhmien toimintamuodot ovat väkivaltaisia.
Useimmat uutiset alueelta kertovat Kiinan keskushallinnon harjoittamasta voimakkaasta sorrosta, ja samaa kertovat muun muassa Amnesty International ja Human Rights Watch. Keskushallinto pelkää islamilaisen kansan pyrkivän irti emä-Kiinasta. Riippumaton tiedonvälitys alueen tapahtumista on rajoitettua. Toisaalta aktivistienkin otteet ovat koventuneet, ja sekä Yhdysvallat että YK ovat luokitelleet ETIM:in terroristijärjestöksi. Kiinan viranomaiset ovat epäilleet julkisesti aktivisteja mellakoiden järjestämisestä, salamurhista, aseiden salakuljettamisesta, sadoista pommiräjäytyksistä sekä linja-autojen räjäyttämisistä Pekingissä ja Wuhanissa. Pakistanin tiedustelupalvelua ISI:tä epäillään uiguurien aseellisen koulutuksen tukemisesta.
Kansan vapautusarmeija järjesti elokuussa 2001 Kangsharissa paraatin, jossa esiteltiin myös sotilaallista kalustoa. Päivällä järjestetyn paraatin seuraamiseksi myönnettiin työpaikoilta vapaata. Kiinan kansantasavallan ulkoasiainministeri Tang Jiaxuan epäili lokakuussa 2001 julkisesti uiguuriaktivisteja yhteyksistä Osama bin Ladenin johtamaan al-Qaida-järjestöön Afganistanissa.
Yhdysvallat on kansainvälisen terrorin vastaisen sodan nimissä pitänyt 17 uiguuria Guantanamo Bayn vankileirillä. Kesällä 2009 neljä heistä vapautettiin. Vankileiriltä aiemmin vapautuneita uiguureja Yhdysvallat pyrki sijoittamaan myös Euroopan unioniin, muun muassa Suomeen. Kun suunnitelma ei toteutunut, miehet päätyivät Albaniaan, koska eivät katsoneet pystyvänsä palaamaan aikaisemman terroriepäilyn vuoksi enää Kiinan kansantasavaltaan.
Uiguurien alueella on ollut levottomuuksia jo 1970-luvulla ja sitäkin aikaisemmin. Terrorismia oli 1990-luvulla. TIP:n terrorismi aktivoitui uudestaan vuonna 2008. Kesäkuun lopulla 2009 puhjenneita Urumtsin levottomuuksia pidettiin vakavimpina pitkiin aikoihin. Kiina syytti väkivallan lietsomisesta ulkomailla toimivia uiguurijärjestöjä. Presidentti Xi määräsi vuonna 2014 armottoman koston uiguureille.
Glen Gulutzan
Glen Gulutzan (s. 12. elokuuta 1971) on entinen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja. Hän toimi vuosina 2011–2013 NHL-seura Dallas Starsin päävalmentajana.
Itä-Turkestanin itsenäisyysliike
Uiguuriseparatistit jatkoivat terroristi-iskujaan. Toisaalta tarkkailijat syyttivät Kiinan hallitusta laajoista ihmisoikeusrikkomuksista.
Kiinan hallinto vastasi vuodesta 2017 uiguurijärjestöjen kapinointiin kovin toimin sulkemalla uiguureja "uudelleenkoulutusleireille". Vuonna 2018 leireillä sanottiin olleen miljoona uiguuria. Hallitus myös rajoittui uskonnon harjoittamista. Tavoitteena oli uiguurien pitäminen hallitukselle uskollisena. Monet ulkomaiset tahot tuomitsivat uiguureihin kohdistuneet ihmisoikeusrikkomukset.
Glen Gulutzan
Pelaajaura
Gulutzan aloitti 15-vuotiaana juniorisarja WHL:n Moose Jaw Warriorsissa, ja pelasi siellä myös seuraavan kauden. Ensimmäisellä kaudella Gulutzan pelasi vain yhden ottelun ja toisella kaudella kuusi ottelua. Ura jatkui WHL:n Brandon Wheat Kingsissä seuraavat kaksi kautta. Niinä kausina Gulutzan pelasi yhteensä 108 peliä ja teki niissä tehot: 108, 30+69=99. Vielä seuraava kausi kului WHL:ssä, mutta sen jälkeen hän siirtyi CWUAA:han eli yliopistolliseen jääkiekkoliigaan. Ura jatkui WCHL:ssä, IHL:ssä ja lopulta Vaasan Sportissa. Loppu-ura vuoteen 2003 kului WCHL:n Fresno Falconsissa.
Valmennusura
Gulutzanin valmennusura alkoi heti pelaajauran päättymisen jälkeen ECHL:n Las Vegas Wranglersissa, jonka päävalmentajana hän toimi vuodesta 2003 vuoteen 2009. Tämän jälkeen hän valmensi American Hockey Leaguen Texas Starsia ennen siirtymistä Dallas Starsin päävalmentajaksi kesällä 2011.
Atreus
thumb|Sisäänkäynti Atreuksen hautaan, Mykene, n. [[1250 eaa.]] Atreus oli kreikkalaisessa mytologiassa Mykenen kuningas ja Olympian kuninkaan Pelopsin ja Hippodameian poika. Hänellä oli lapset Agamemnon ja Menelaos, jotka kollektiivisesti tunnetaan atreideina. Atreus ja hänen kaksoisveljensä Thyestes olivat isänsä karkottamina maanpaossa surmattuaan velipuolensa Khrysippoksen havitellessaan Olympian valtaistuinta. He saivat suojapaikan Mykenestä ja kohosivat siellä valtaan kuningas Eurystheuksen ollessa poissa taistelemassa herakleideja vastaan. Eurystheus oli tarkoittanut heidän hallintonsa väliaikaiseksi ratkaisuksi, mutta siitä tuli pysyvä hänen kuoltuaan taistelussa.
Atreus vannoi uhraavansa parhaan lampaansa Artemiille, mutta etsiessään sitä laumastaan hän huomasi joukossa kultaisen lampaan. Hän laiminlöi lupauksensa, kuristi lampaan ja säilöi sen laatikkoon, mutta hänen vaimonsa Aerope, joka oli viehtynyt hänen veljeensä, antoikin sen Thyesteelle. Mykeneläisten saatua ennustuksen, joka kehotti heitä valitsemaan itselleen pelopidin kuninkaaksi, he kutsuivat Atreuksen ja Thyesteen. Kun he keskustelivat valtakunnasta, Thyestes julisti kansalle, että valtakunnan tulisi kuulua hänelle, jolla on kultainen lammas, ja kun Atreus tähän suostui, Thyestes tuotti lampaan nähtäväksi ja julistettiin kuninkaaksi.
Zeus lähetti kuitenkin Hermeen ja käski Atreusta vaatimaan Thyesteeltä, että hänet kruunataan kuninkaaksi, jos aurinko kulkisi vastapäivään. Thyesteen suostuttua Zeus saattoi auringon laskemaan itään, ja niin Atreus sai valtansa takaisin ja karkotti Thyesteen maasta.
Atreuksen saatua tietoonsa Thyesteen aviorikkomuksen hän pyysi Thyesteen vieraakseen teeskennellen ystävyyttään, mutta tappoikin veljensä pojat ja tarjosi heidän lihaansa aterialla Thyesteelle mutta säästi kaikki raajat. Kun Thyestes oli nauttinut ateriansa, Atreus näytti hänelle säästämänsä raajat ja karkotti hänet uudelleen maasta.
Kun Thyestes etsi keinoja kostaakseen veljelleen, hän kuuli oraakkelilta, että hän saisi kostaa, jos saisi pojan oman tyttärensä Pelopeian kanssa. Hän saikin Aigisthoksen tyttärensä kanssa, mutta tämän äiti hylkäsi lapsensa häveten tekoaan. Paimen löysi lapsen ja antoi tämän Atreukselle, joka kasvatti poikaa omanaan. Aigisthoksen vartuttua mieheksi Thyestes paljasti hänelle, että hän oli sekä tämän isä että isoisä ja että Atreus on hänen setänsä, ja Aigisthos tappoi Atreuksen.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 1968
X talviolympialaisissa Grenoblessa vuonna 1968 ampumahiihto oli kolmatta kertaa olympialaisten ohjelmassa. Ampumahiihdossa järjestettiin kaksi kilpailutapahtumaa: miesten 20 kilometrin kilpailu sekä 4 × 7,5 kilometrin viesti.
20 km
<br style="clear:both;"/>
4 × 7,5 km viesti
<br style="clear:both" />
Campus Martius
Campus Martius (”Marsin kenttä”) oli Rooman antiikin aikaisen ydinkeskustan pohjoispuolella sijainnut julkisesti omistettu tasainen noin kahden neliökilometrin laajuinen alue, jota käytettiin aikoinaan sotaväen harjoituskenttänä. Sen kaakkoisosassa oli sodanjumala Marsille pyhitetty alttari. Alueelle rakennettiin keisariajalla useita julkisia rakennuksia, muun muassa teattereita, kylpylöitä, puutarhoja ja stadion sekä Augustuksen rauhanalttari, Ara Pacis. Keskiajalla Mars-kenttä oli Rooman asutuin alue. Nykyisen Rooman rione eli kaupunginosa Campo Marzio kattaa pienemmän osion alkuperäisestä alueesta.
Antiikki
thumb|[[Augustuksen mausoleumi Campus Martiuksella.]] Ennen Rooman perustamista Campus Martius oli alankoa, jota reunusti lännessä Tiber-joki, idässä Quirinalis-kukkula ja kaakossa Capitolium. Legendan mukaan alue oli aikoinaan Lucius Tarquinius Superbuksen, Rooman viimeisen kuninkaan, vehnäpelto, joka kuitenkin paloi Rooman tasavallan perustamiskahakoissa.
Lauluja rakastamisen vaikeudesta (Juice Leskinen 1994)
Lauluja rakastamisen vaikeudesta on vuonna 1994 julkaistu Juice Leskisen kokoelmalevy.
Campus Martius
Antiikki
Koska Campus Martius oli kaupungin muurien ulkopuolella, se oli myös luonnollinen paikka ottaa vastaan ulkomaalaisia lähettiläitä sekä asuttaa vieraita kultteja. Vuonna 221 eaa. valtionmies Gaius Flaminius rakennutti Campus Martiuksen eteläpuolelle Tiber-joen varteen kilpa-ajoradan, Circus Flaminiuksen.
Sullan (n. 138–78 eaa.) ajoista lähtien rakennuslupia myytiin tai myönnettiin vaikutusvaltaisille roomalaisille ja insulat (asuinkorttelit) sekä roomalaiset villat alkoivat yleistyä. Myöhemmin paikalla alettiin pitää comitia centuriatoja, yhteisötapaamisia aseitten kanssa, ja Campus Martiuksesta tuli Rooman miliisin koti. Pompeius rakensi sinne vuonna 55 eaa. Rooman ensimmäisen kiviteatterin eli Pompeiuksen teatterin, joka oli alueen ensimmäinen todellinen monumentti. Myöhemmin Octavianus rakensi sinne Porticus Octavian. Augustuksen aikakaudella kentästä tehtiin osa virallista Roomaa. Marcus Agrippa muunsi alueen rämeikön viheralueiden sekä temppeleiden ympäröimiksi uima-altaiksi ja kylpylöiksi sekä rakennutti Porticus Argonautarumin, Laconicum Sudatoriumin, Agrippan kylpylät ja lopulta Pantheonin, jonka Hadrianus rakennutti myöhemmin uudestaan.
Kentän asumattomassa pohjoisosassa oli valtava Augustuksen mausoleumi. Rooman suuren palon jälkeen Domitianus uudelleenrakennutti vuonna 80 jaa. tuhoutuneita monumentteja sekä perusti stadionin (nykypäivän Piazza Navona) sekä odeionin.
Ajan mittaan Campus täyttyi temppeleistä sekä julkisista rakennuksista, kilpa-ajoradoista, teattereista, portiikeista, kylpylöistä, monumenteista, kolumneista ja obeliskeista. Vaikka alue nimettiin alun perin Mars-jumalan mukaan, siellä ei kuitenkaan ollut myöhemmin yksin hänelle pyhitettyä monumenttia.
Paavillisen Rooman aika
Koska Campus Martius oli Vatikaanin ja Tiber-joen vieressä, siitä muodostui keskiajalla Rooman tiheimmin asuttu alue. Kun barbaarit olivat tuhonneet Rooman akveduktit 500-luvulla, väestö jäi ilman vettä ja siirtyi sen takia ympäröiviltä kukkuloilta Tiber-joen läheisyyteen. Joesta saatiin vettä, mutta toisaalta sen tulviminen aiheutti ongelmia koko keskiajan. Joki muodosti kuitenkin alueen taloudellisen perustan, jota vahvisti pyhiinvaeltajien tasainen virta, joka toi alueelle rahaa.
Kun Rooman väkiluku alkoi renessanssin aikana uudelleen kasvaa, alueelle nousi useita kirkkoja, aatelisten ja kardinaalien palatseja sekä julkisia rakennuksia. Alueen lisääntyvän tärkeyden vuoksi useat paavit panostivat sen infrastruktuurin kehittämiseen: paavi Sixtus IV muun muassa rakensi Ponte Sisto -sillan, joka edelleen yhdistää Campo Marziota ja Trasteverea, ja paavi Leo X rakensi vuosina 1513–1521 Porta del Popolon ja Vatikaanin yhdistävän tien, joka aluksi kulki nimellä Via Leonina paavin mukaan, myöhemmin Via di Ripetta samannimisen jokisataman mukaan. Hygienian parantamiseksi useita antiikin Rooman akvedukteja korjattiin käyttökuntoon ja suihkulähteitä alettiin rakentaa 1500-luvun loppupuolella.
Samanaikaisesti Campus Martiuksesta tuli monien ulkomaisten asuttama ahdas ja monikulttuurinen paikka. Vuonna 1555 paavi Paavali IV määritti osan eteläistä Campus Martiusta ghetoksi, johon juutalaiset sullottiin.
Moderni Rooma
thumb|Modernia Campo Marziota: Piazza di Spagna ja Via Condotti, Rooman kallein ostoskatu. Renessanssin jälkeen Campus Martius ei muuttunut paljon toisin kuin muu Rooma; uusia suuria rakennuksia ei rakennettu ja väkiluku pieneni. Tämä muuttui, kun Roomasta tuli uuden Italian kuningaskunnan pääkaupunki vuonna 1870. Sen jälkeen alueesta tuli entistä ahtaampi ja Tiber-joen tulvimista estämään rakennettiin tulvavalleja. Vallit tekivät alueesta turvallisemman mutta tuhosivat Ripetta-sataman, joelle johtavat pikkukadut sekä Campus Martiukselle tyypilliset rakennukset sen reunoilta.
Komsomolsk (Kalmukia)
Komsomolsk on kylä Harğazrin piirissä Kalmukian eteläosassa Venäjällä. Se sijaitsee 204 kilometriä tasavallan pääkaupungista Elistasta itään. Vuonna 2002 Komsomolskissa oli 3 983 asukasta. Komsomolsk on Harğazrin piirin hallinnollinen keskus.
Asianajotoimisto
Asianajotoimisto on oikeusalan palveluita tarjoava yritys, jonka tulee asianajajalain mukaan aina olla asianajajan tai asianajajien omistama. Asianajajan ammattinimikettä saa käyttää vain Suomen Asianajajaliittoon kuuluva lakimies. Asianajaja on aina henkilökohtaisessa vastuussa toimiston asiakkaalle huolimattomuudella aiheutetusta vahingosta, vaikka toimisto olisi osakeyhtiömuotoinen. Asianajotoimistolla on oltava vastuuvakuutus asiakkaalle aiheutetun vahingon varalta.
Suomessa on myös valtion omistamia julkisia oikeusaputoimistoja. Niissä toimivat julkiset oikeusavustajat voivat olla myös Asianajajaliiton jäseniä, eli asianajajia. Sen sijaan lakiasiaintoimistoissa työskentelevät lakimiehet eivät ole asianajajia. Niissä vastuu asiakkaalle aiheutuneesta vahingosta voi rajautua vain yhtiön osakepääomaan, eikä vastuuvakuutusta välttämättä ole. Suomessa on hieman yli 1000 asianajotoimistoa.
Vuonna 2013 tulleen lainmuutoksen myötä lakimiehiltä, paitsi asianajajilta, edellytetään lupaa toimia avustajana oikeudessa, ns. lupalakimies. Virallinen nimitys on luvan saanut oikeudenkäyntiavustaja. Lainmuutoksen myötä luvan saaneet oikeudenkäyntiavustajat siirtyivät samalla julkisen valvonnan alaisiksi, ja heidän toimintaansa valvoo Asianajajaliiton valvontalautakunta. Luvan saaneen oikeudenkäyntiavustajan valvonta on kuitenkin rajallista.
Poikkeuksen kuitenkin tekevät esim. julkishallinnossa työskentelevät ylemmässä asemassa olevat johtohenkilöt ja palkatut muut oikeustieteen ammattilaiset, joilla on oikeus esiintyä oikeudessa edustamaansa organisaatiota koskevissa asioissa.
Udo Jürgens
Jürgensin lähes koko tuotanto on saksankielistä. Itävaltaa edustanut Jürgens voitti vuoden 1966 Eurovision laulukilpailun kappaleellaan Merci, chérie. Hän edusti Itävaltaa euroviisuissa myös vuosina 1964 ja 1965. Muita Jürgensin tunnettuja kappaleita ovat Shirley Basseyn kuuluisaksi tekemä ”Reach for the Stars” sekä ”Buenos Dias, Argentina”. Suomalaisten hyvin tuntema Udo Jürgensin sävelmä on Carolan paljon soitettu levytys ”Rakkauden jälkeen”.
Jürgens levytti yli 50 albumia, sävelsi yli tuhat kappaletta ja myi yli 100 miljoonaa levyä.
Jürgens sai 21. joulukuuta 2014 sydänkohtauksen ollessaan kävelyllä Sveitsin Gottliebenissä, ja hän kuoli myöhemmin samana päivänä sairaalassa Münsterlingenissä. Kuollessaan hän oli 80-vuotias.
Zdeněk Remsa
Zdeněk Remsa (29. joulukuuta 1928 – 22. kesäkuuta 2019) oli tšekkiläinen mäkihyppääjä. Hän osallistui talviolympialaisiin 1948.
Kummeli (7. tuotantokausi)
Kummelin 7. tuotantokausi esitettiin vuodenvaihteessa 2003-2004. Uuden kauden pääosissa nähtiin tuttu Kummeli-kolmikko: Timo Kahilainen, Heikki Silvennoinen ja Heikki Hela. Kauden juontajana toimi Mikko (Mikko Kivinen). Kauden studio-orkesterina nähtiin Kari ja Karvattomat (Silvennoinen, Kahilainen, Hela) ja jokaisessa jaksossa järjestettiin tietokilpailu, jota Mikko järjesti jokaisen jakson lopussa. Mikko Kivinen piipahti itsekin muutamassa sketsissä. Sarjan sivuosissa nähtiin Heikki Vihinen, Miia Selin ja Pia Bos. Kauden kaikki jaksot löytyvät "Onko nyt hyvä fiilis?" -boksilta.
Porin seutukunta
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1975 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2023 tilanteen mukainen.
Päivi Alasalmi
Päivi Marjatta Alasalmi (s. 7. elokuuta 1966 Haukipudas) on suomalainen kirjailija, käsikirjoittaja, luovan kirjoittamisen ohjaaja ja luennoitsija. Hän on saanut runsaasti palkintoja ja oli vuonna 1996 Finlandia-palkintoehdokas romaanillaan Vainola.
Alasalmi valmistui ylioppilaaksi vuonna 1985 Haukiputaan lukiosta. Lukion jälkeen hän opiskeli luovaa kirjoittamista Oriveden Opistossa (1985–1986) ja yleistä kirjallisuutta Tampereen yliopistossa.
Tuotanto
Alasalmi on julkaissut romaaneja, novellikokoelmia, satukirjoja, matkakirjan ja mielipidekirjan. Lisäksi hän on kirjoittanut draamatekstejä televisiolle, radiolle ja teatteriin. Hän on toiminut kolumnistina useissa lehdissä sekä työskennellyt luovan kirjoittamisen ohjaajana muun muassa Oriveden Opistossa. Luottamustehtävissä hän on ollut Pirkkalaiskirjailijat ry:n hallituksessa (1994–2001) sekä Kansanvalistusseuran neuvottelukunnassa.
Alasalmen esikoisteos Saana ilmestyi syksyllä 1988 ja herätti runsaasti huomiota. Alasalmen ensimmäisten kirjojen yleisilme on tummasävyinen. Teoksia keventää musta huumori. Alasalmi pitää kuitenkin itseään optimistina. Naisten kohtaloiden kuvaaminen on tuonut Alasalmelle feministisen kirjailijan maineen.
Vuonna 1992 ilmestyi Alasalmen teos Onnellisia ihmisiä, josta tehtiin myös televisiosarja ja kuunnelma. Romaani käännettiin ranskaksi ja sloveeniksi. Vainola (1996) valittiin Finlandia-palkintoehdokkaaksi.
Historiallinen, 1500-luvun Inariin sijoittuva trilogia sisältää osat Joenjoen laulu 2013, Pajulinnun huuto 2015 sekä Siipirikon kuiskaus 2017. Romaani Riivatut (2018) on aineksia suomalaisesta kauhuperinteestä ja tositapahtumista. Syyskuussa 2021 julkaistu tosipohjainen Sudenraudat kertoo Turun seutua riivanneesta sudesta tai susiparista, joka surmasi 22 lasta.
Alamaailman kuningatar (2019) on dekkari alamaailman välienselvittelyistä Tampereella. Se aloitti Hallavainen-sarjan. Häkkilinnut (2020) on sen itsenäinen jatko-osa, jossa seikkaillaan paitsi Tampereella, myös Arabianmerellä. Sarjan kolmas kausi Kyy povellani julkaistiin lokakuussa 2021, ja se jatkaa rikospoliisi Hallavaisen ja varhaislapsuudessa toisistaan erotettujen kaksosten Anun ja Karlan tarinaa. Neljäs kausi Myrkynkylväjä ilmestyi syyskuussa 2022.
Palkinnot ja tunnustukset
Alasalmi on saanut Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon neljästi teoksillaan Onnellisia ihmisiä (1992), Vainola (1996), Turhamainen aasi (2009) ja Joenjoen laulu sekä Kultainen kissanpentu (2013).
Alasalmen novellikokoelma Suden hetki oli vuonna 1995 Koskenkorva-palkintoehdokkaana. Samana vuonna Alasalmi sijoittui toiseksi italialaisessa Jean Monnet -kirjoituskilpailussa. Suurempaa julkisuutta Alasalmi sai vuonna 1996, kun goottilaista kartanoromantiikkaa parodioiva romaani Vainola asettiin Finlandia-palkintoehdokkaaksi.
Alasalmi sai 2001 koko tuotannostaan Gummeruksen Kaarlen palkinnon. Romaani Valkoinen nainen oli vuonna 2009 Nuori Aleksis -palkintoehdokkaana. Ensimmäisestä lastenkirjastaan, satukirjasta Turhamainen aasi (2009), Alasalmi sai vuonna 2010 Alasalmi sai Kaarlen palkinnon.
Alasalmi sai vuonna 2010 Akaan Viialan Yrittäjien myöntämän Tahto-patsaan, jonka kriteerinä on, että saaja on viialalainen ja on omalla työllään, sitkeydellään ja yritteliäisyydellään saanut aikaan merkittävää itselle ja yhteiskunnalle tai yhteisölle.
Alasalmi on saanut valtion viisivuotisen taiteilija-apurahan vuosina 1998, 2004 ja 2014 sekä kolmivuotisen vuonna 2010.
Yksityiselämä
Alasalmi asuu Akaassa. Hänellä on kaksi lasta.
Pirkanmaan käräjäoikeus tuomitsi vuonna 2011 Alasalmen syylliseksi laittomaan uhkaukseen, kunnianloukkaukseen, vahingontekoon ja näpistykseen hänen puututtuaan lapsensa vuosia jatkuneeseen kiusaamiseen. Alasalmi tuomittiin 40 päiväsakkoon ja korvauksiin.
Karabin samopowtarzalny wz. 38M
'''Karabin samopowtarzalny wz. 38M (Kbsp wz.38M''') on puolalainen itselataava sotilaskivääri. Puolalainen asesuunnittelija Józef Maroszek kehitti aseen ensimmäisen prototyypin vuonna 1934 ja sen varsinainen valmistus alkoi toisen maailmansodan alla vuonna 1938.
Ennen sodan syttymistä asetta ehdittiin valmistaa ainoastaan noin 150 kappaletta. Valmistuneet kappaleet olivat Puolan armeijan joukkojen käytössä Natsi-Saksan Puolan offensiivin aikana. Kiväärin valmistus päättyi Saksan miehitettyä Puolan vuonna 1939.
Joe
Joe voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Vendée
Vendée on Ranskan departementti numero 85. Se sijaitsee Länsi-Ranskassa, Atlantin rannikolla, Pays de la Loiren hallintoalueella.
Departementti on pinta-alaltaan 6 720 neliökilometriä ja asukasluvultaan 597 184 (vuonna 2011). Sen pääkaupunki on La Roche-sur-Yon. Vendée on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 31 kantoniin ja 282 kuntaan.
Aiheesta muualla
thumb|left|400px
Gigliola Cinquetti
Gigliola Cinquetti (s. 20. joulukuuta 1947 Verona ) on italialainen laulaja. Cinquetti voitti San Remon musiikkifestivaalit 16-vuotiaana vuonna 1964 kappaleellaan ”Non ho l’età”. Myöhemmin samana vuonna Italiaa edustanut Cinquetti voitti Eurovision laulukilpailun samaisella kappaleella. Cinquetti osallistui Italian edustajana myös vuoden 1974 Euro­viisuihin kappaleellaan ”Si” sijoittuen toiseksi ABBA:n jälkeen.
Ura
Vuonna 1966 julkaistu single ”Dio, Some Ti Amo” oli sekin hitti useissa maissa. Vuosina 1967-1972 Cinquetti julkaisi useita Italian listojen kärki­päähän nousseita kappaleita ja albumeja. Italian lisäksi hän levytti kappaleitaan myös muilla kielillä, kuten saksaksi ja englanniksi. Vuoden 1973 single ”Alle porte del sole” on tullut Suomessa tunnetuksi Katri Helenan suomenkielisenä versiona. Italiassa Cinquettin alkuperäinen versio voitti vuoden 1973 parhaan kappaleen palkinnon Rai 1:n Canzonissima-musiikkiohjelmassa.
Vuonna 1974 Cinquetti palasi Euro­viisuihin kappaleella ”Sì” (Kyllä). Se sijoittui kilpailussa toiseksi ABBAn ”Waterloon” jälkeen, mutta aiheutti Italiassa poliittisen kohun. Maassa äänestettiin tuolloin avio­eron laillistamisesta, ja jotkut väittivät Cinquettin kappaleen olevan kannan­otto laki­muutoksen puolesta. Italian yleis­radio­yhtiö kielsi kappaleen soittamisen Radiossa ja jopa sensuroi sen Euro­viisu­esityksen. Cinquetti levytti kappaleesta myös englannin­kielisen version nimellä ”Go”, joka menestyi Britannian-listoilla hyvin.
Konsertti
thumb|Pianokonsertti
Konsertti on tilaisuus, jonka ohjelma muodostuu kokonaan tai pääasiallisesti musiikin esittämisestä. Tyypillisin konsertti on kaikille avoin mutta maksullinen yleisötilaisuus, mutta konsertiksi voidaan nimittää myös maksutonta tilaisuutta tai yksityistilaisuutta. Sen sijaan tallennetun musiikin toistamisesta muodostuvaa tilaisuutta ei nimitetä konsertiksi, vaan konsertissa on aina yksi tai useampi esiintyjä, joka soittaa tai laulaa yleisölle paikan päällä.
Käsitteenä konsertti vakiintui klassisen musiikin aikana, jolloin puhuttiin ”konsertoista” (italiaksi concerto). Myöhemmin populaarimusiikin synnyttyä ja yleistyttyä 1900-luvun puolivälin jälkeen alettiin puhua myös pop- sekä rock-konserteista.
Pomarkun taistelut
Pomarkun taistelut käytiin Suomen sisällissodassa 25. helmikuuta – 9.maaliskuuta 1918. Vastakkain olivat valkoisten Satakunnan Ryhmä ja Porin rintaman punaiset, komentajinaan ensin Kustaa Salminen Helsingistä ja sittemmin toimittaja Hannes Uksila. Punaiset yrittivät Noormarkusta käsin useaan otteeseen vallata Pomarkun kirkonkylän, mutta kärsivät kaksi kertaa tappion ja joutuivat perääntymään menetettyään useita kaatuneita. Taisteluun otti osaa Helsingin punakaartilaisia. Taistelut päättyivät valkoisten voittoon.
Punaisten saapuminen 21. helmikuuta
Punaisten osasto saapui Noormarkun suunnasta Pomarkkuun ja jakaantui kahdeksi eri osastoksi. Paikkakunnalla olleet kymmenkunta suojeluskuntalaista vetäytyivät Kankaanpäähän ilmoittamaan tilanteesta. Pimeässä yhteyden valkoisiin kadottaneet punakaartin osat aloittivat sekavassa tilanteessa taistelun keskenään sillä seurauksella, että kaksi punakaartilaista sai surmansa.
Taistelu 25. helmikuuta
Satakunnan Ryhmän komentaja Ernst Linder päätti vallata Pomarkun. Porin Rykmentin 2. komppanian oli määrä hyökätä Leväsjoen suunnalta ja katkaista punaisten vetäytyminen Noormarkkuun ja Kiilholmaan samanaikaisesti kun 1. komppania hyökkäisi idästä kirkolle. Punaisilla oli taistelussa mukanaan tykki, joka sijaitsi Noormarkun tien varrella, noin parin kilometrin päässä kirkolta. Taisteluun osallistui myös aluksi reservissä ollut Porin Rykmentin 5. komppania. Taistelu päättyi valkoisten voittoon. Taistelussa kaatui 10 valkoista sekä punaisia eri lähteiden mukaan 20-30, joukossa myös venäläisiä. Punaiset ehtivät paetessaan ottaa osan kaatuneistaan mukaan. Osa haudattiin Pomarkun kirkkomaahan yhteishautaan.
Punaiset yrittävät vastahyökkäystä 9. maaliskuuta
Jälleen Noormarkun suunnasta hyökänneet punaiset yrittivät Pomarkun takaisinvaltausta, mutta valkoiset torjuivat hyökkäyksen. Taistelussa kaatui 2 valkoista ja punaisia useita kymmeniä.
Muistomerkki
Vapaussodan Varsinais-Suomen perinneyhdistys on hankkinut Honkakosken taistelun muistomerkin vanhan Porintien kallioleikkaukseen, Rosendahlin ahteeseen. Turun komppania (vain 40 miestä) eli Porin Rykmentin 5. komppania sai siellä tulikasteensa 22. helmikuuta 1918. Paikalla on kiveen kiinnitetty muistolaatta. Muistomerkille on valtatie 23:lta opasteviitta, josta muistomerkille on sadan metrin matka.
Susilo Bambang Yudhoyono
Susilo Bambang Yudhoyono (s. 9. syyskuuta 1949) on indonesialainen eläkkeellä oleva kenraali ja maan kuudes presidentti, joka hallitsi 2004-2014. Hän oli Indonesian ensimmäinen suoraan vaaleilla valittu presidentti. Yudhoyono voitti syyskuussa 2004 presidentinvaalien toisella kierroksella istuvan presidentti Megawati Sukarnoputrin. Hän vannoi virkavalan 20. lokakuuta 2004 yhdessä varapresidentti Jusuf Kallan kanssa.
Elämäkerta
Yudhoyono syntyi Itä-Jaavalla alemman keskiluokan perheeseen. Myös hänen isänsä oli upseeri. Myös hän halusi sotilasuralle, muttei päässyt ensimmäisellä kerralla sotilasakatemiaan. Hän opiskeli aluksi teknologisessa instituutissa ja opettajankoulutuksessa ennen pääsyään akatemiaan 1970. Valmistuttuaan huippuarvosanoin hän liittyi strategisen reservin KOSTRAD-joukkoihin. Kielitaitonsa ansiosta hän pääsi myös laskuvarjojoukkojen jatkokoulutukseen Fort Benningissä Yhdysvalloissa.
Vuonna 1997 Yudhoyono nimettiin armeijan sosiaalipoliittisten asioiden pääesikuntaan.
Indonesian pitkäaikaisen johtajan Suharton erottua toukokuussa 1998 jälkeen maan armeija ABRI yhdistettiin hänen valtaansa ja sen poliittista roolia vähennettiin ja se jaettiin vakinaiseen armeijaan sekä poliisiin. Yudhoyonon suosio alkoi kasvaa asemassaan hänen esitettyään uudistusmielisiä ideoilta.
Presidentti Abdurrahman Wahid nimitti hänet 1999 kaivosten- ja energiaministeriksi. Yudhoyono lopetti tuolloin sotilasuransa kenraaliluutnanttina, mutta sai myöhemmin ylennyksen täydeksi kenraaliksi. Elokuussa 2000 Yudhoyono nimitettiin politiikan ja turvallisuuden ministeriksi, tavoitteenaan erottaa armeija valtionhallinnosta.
Kun Kansan neuvoa-antava kokous (MPR) erotti Wahidin heinäkuussa 2001 ja nimitti varapresidentti Megawatin hänen tilalleen, Yudhoyono asettui ehdolle varapresidentiksi. Hän perusti oman Demokraattisen puolueensa (Partai Demokrat) 9. syyskuuta 2001. Asemaan valittiin kuitenkin Hamzah Haz. Yudhoyono jatkoi entisessä asemassaan Megawatin alaisuudessa. Lokakuun 2002 Balin pommi-iskujen jälkeen Yudhoyono sai mainetta tehokkaasta toiminnastaan varsinkin terrorismin vastaista sotaa käyvissä Australiassa ja Yhdysvalloissa. Lisäksi hän aloitti sotilashyökkäyksen Acehin itsenäisyyttä vaativaa Vapaa Aceh -liikettä vastaan.
Yudhoyono oli Megawatin turvallisuusasioista vastaavana ministerinä aina maaliskuuhun 2004 asti, jolloin hän jätti hallituksen presidentin kanssa käydyn julkisen riidan jälkeen ja alkoi kampanjoida presidentiksi. 20. syyskuuta 2004 järjestetyssä vaalissa hän sai 60,87 % äänistä Megawati Sukarnoputrin 39 %:ia vastaan.
Vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristys ja sitä seuranneet hyökyaallot sattuivat kaksi kuukautta hänen presidenttikautensa alun jälkeen.
Maan talouskasvu jäi vuonna 2005 5,6 %:iin ja laski 2006 5,4 %:ään, mikä jäi paljon jälkeen hänen ennen vaaleja tavoitteekseen asettamasta 7 %:sta. Maalis- ja lokakuussa 2005 hallitus teki epäsuositun päätöksen leikata öljyn hinnan tukiaisia, mikä nosti polttoaineen hintoja 29 % ja 125 %. Tämä salli hallituksen käyttää säästyneitä varoja koulutukseen ja terveydenhuoltoon. Maata kehitettiin erityisesti infrastruktuurin alalla ja köyhyyttä pyrittiin poistamaan. Erityisesti energiasektori ja panostus biopolttoaineisiin olivat hallituksen painopistealueina.
Paljon onnea vaan
right|220px|thumb|Laulun sävel vanhalla [[englannin kieli|englanninkielisellä sanoituksella. Säestyssoinnut ovat G / D7 / D7 / G / G / Am / G D7 / G .]] Paljon onnea vaan on laulu, joka perinteisesti lauletaan henkilölle tämän syntymäpäivän kunniaksi. Kappaleen melodia on peräisin yhdysvaltalaisten siskosten Patty ja Mildred J. Hillin vuonna 1893 säveltämästä laulusta Good Morning to All. Sanoittajaa ei tiedetä – nykyiset englanninkieliset sanat ilmestyivät ensimmäisen kerran eräässä laulukirjassa vuonna 1924. Suomenkieliset sanat on tehnyt Sauvo Puhtila. Laulua lauletaan päivänsankarille usein myös päiväkodeissa ja kouluissa. Joskus päivänsankari saa esittää toivomuksen laulun jälkeen.
Laulun tekijänoikeudet ovat rauenneet viimeistään 1. tammikuuta 2017. Yhdysvalloissa laulun tekijänoikeudet päätyivät erään yritysoston kautta vuonna 1998 Warner Chappel -yhtiölle, joka on nykyisin osa Time Warner -konsernia. Oikeus totesi myöhemmin, ettei yhtiö saanut kaupassa sanoituksen tekijänoikeuksia. Suomennoksen tekijänoikeudet ovat voimassa 1. tammikuuta 2085 saakka.
Beatriz
Beatriz -nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:
Alma Engblom
thumb|Alma Engblom: Maalaistyttö (1876). Alma Engblom (18. helmikuuta 1856 Helsinki – 15. toukokuuta 1926 Turku) oli suomalainen taidemaalari, joka kävi Turussa Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulua 1870-luvun puolivälissä.
Engblom aloitti taideopintonsa Robert Wilhelm Ekmanin johdolla, ja häntä pidettiin yhtenä tuon vuosikymmenen lupaavimpana taideopiskelijana. Säilyneiden töiden perusteella voidaankin katsoa hänen kuuluneen realismin alkavan kauden lupaaviin nuoriin taiteilijoihin. Vuonna 1879 Engblomille myönnettiin ulkomaanstipendi ja hän opiskeli muutamia vuosia Pariisissa. Palattuaan Turkuun Engblom maalasi 1880-luvulla muotokuvia, mutta joutui kuitenkin rahavaikeuksien takia luopumaan varsinaisesta taiteilijan urasta. Hän hankki sittemmin elantonsa piirustuksenopettajana, mistä syystä taiteellinen toiminta jäi vähäiseksi. Hän oli Maria Wiikin ja Amélie Lundahlin aikalaisia. Kuten useimmat tuon ajan naispuoliset taiteilijat, Engblomkin pysyi koko ikänsä naimattomana ja asui yhdessä leskiäitinsä kanssa.
Ruonansuu & Petelius Co.
Ruonansuu & Petelius Co. on suomalainen vuonna 1997 valmistunut 15-osainen sketsiviihdesaarja. Sarjan pääosanäyttelijät olivat Jope Ruonansuu ja Pirkka-Pekka Petelius. Ruonansuun ja Peteliuksen sarjassa näyttelivät myös Janne Reinikainen ja Haije Sundqvist.
Sketsisarja oli jatkoa saman kaksikon edellisenä vuonna valmistuneelle Hömppäveikot -sarjalle.
Sketsisarjan ensimmäiset osat olivat Hömppäveikot Remix-koostejaksoja, jotka sisälsivät edeltäjäsarja Hömppäveikkojen parhaimpia sketsejä.
DVD-julkaisu
Pan Vision julkaisi syyskuussa 2006 sarjan samassa julkaisussa vuonna 1992 esitetyn Neurovision sekä edeltäjäsarja Hömppäveikkojen kanssa. Sarjan jaksot on koostettu yhdeksään koostejaksoon, jotka sisältävät myös sketsejä Hömppäveikot -televisiosarjasta.
Naskalipeukaloiset
Naskalipeukaloiset (Hylorchilus) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintusuku. Naskalipeukaloisten sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Beatriz (Portugali)
thumb|right|Beatriz thumb|Beatrizin hautamuistomerkki Torossa. Beatriz (noin 7.–13. helmikuuta 1373 Coimbra – noin 1420 Kastilian kruunu) oli Portugalin kuningas Fernando I:n ja kuningatar Leonor Telesin tytär. Hänen vanhemmilleen ei koskaan syntynyt poikalasta, minkä vuoksi vallanperimystilanne näytti hiukan epäselvältä. Beatriz meni naimisiin Kastilian kuninkaan Juhana I:n kanssa. Samana vuonna (1383) kuningas Fernando I kuoli ja Portugali näytti siirtyvän Kastilian vallan alle. Tilanne johti kaksivuotiseen anarkiaan ja sisällissotaan Avisin ristiretkeläisritarikunnan suurmestarin ja Kastilian kuninkaan Juhana I:n välillä. Lopulta Avisin ristiretkeläisritarikunnan suurmestari (Mestre de Aviz) huudettiin Portugalin kuninkaaksi ja hänestä tuli Juhana I vuonna 1385. Kastilian Juhana I lyötiin lopullisesti Aljubarrotan taistelussa.
Beatriz haudattiin Toroon. Hautamuistomerkki sijaitsee Pyhän Hengen luostarissa (Monasterio de Sancti Spiritus).
Elämä lapselle
Elämä lapselle on Lastenklinikoiden Kummit ry:n vuosittain toimeenpanema ja järjestämä hyväntekeväisyyskampanja. Sen tarkoitus on kerätä varoja Suomen lasten auttamiseksi. Kampanjan näkyvin osa on syyskuussa Helsingissä Hartwall Areenalla järjestettävä Elämä lapselle -konsertti. Konserttia on järjestetty vuodesta 1995 lähtien ja se on televisioitu MTV3:lla. Aluksi konserttia kutsuttiin nimellä "Puhdas elämä lapselle", kunnes se muutettiin nykyiseen muotoonsa. Vuoteen 2003 asti konsertit järjestettiin Helsingin Olympiastadionilla ja se on vuosien varrella saanut sivukonsertteja myös Tampereelle.
Esiintyjät eivät saa esiintymisestään palkkiota ja konsertin aikana ruudussa pyörii lahjoitusnumero, johon soittamalla tuetaan Lastenklinikoiden Kummien toimintaa. Eri vuosina esiintymässä on ollut joukko tunnettuja kotimaisia nimiä sekä ulkomaalaisia esiintyjiä.
Konsertin lisäksi kampanjaan kuuluvat koulujen päivätyökeräys, Elämä lapselle -tuotteet, K-Ruokakauppojen järjestämä lipaskeräys sekä Radio Novan kampanja.
Andrei Astvatsaturov
pienoiskuva|Andrei Astvatsaturov Andrei Aleksejevitš Astvatsaturov (, s. 1969) on venäläinen kirjailija, kirjallisuudentutkija ja kirjallisuuskriitikko. Astvatsaturov on Pietarin valtionyliopiston dosentti ja johtaa kirjallisuudentutkimuksen koulutusohjelmaa Smolnan instituutissa. Hänen esikoisromaaninsa Ihmiset alastomuudessa (Люди в голом) julkaistiin vuonna 2009, ja se ilmestyi suomeksi vuonna 2010. Teos on nykyajan pietarilaista älymystöä kuvaavan trilogian aloitusosa. Osittain omaelämäkerrallisessa trilogiassaan Astvatsaturov kuvaa Pietarin intelligentsiaa ja taiteilijapiirejä.
Astvatsaturov osallistui Lahden kansainväliseen kirjailijakokoukseen vuonna 2011.