cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pink Floyd
Kuuluisin kokoonpano (1968–1981)
The Dark Side of the Moonin jälkeen Pink Floyd aloitti Household Objects -nimisen hankkeen, jonka musiikki oli tarkoitus tuottaa kodinkoneilla ja muilla arkisilla esineillä. Kiertueella yhtye päätyi kuitenkin palaamaan perinteisempään rock-musiikkiin. Vuonna 1975 ilmestynyt Wish You Were Here ja erityisesti sen 25-minuuttinen ”Shine On You Crazy Diamond” -kappale olivat kunnianosoituksia Syd Barrettille. Household Objectsin teemasta oli mukana vain albumin avaava, kosteita sormia viinilasin reunalla pyörittämällä tuotettu humina. Albumi menestyi hyvin ja oli listaykkönen sekä Yhdysvalloissa että Britanniassa. Kokonaismyyntiluvut jäivät kuitenkin The Dark Side of the Moonia heikommiksi. Wish You Were Heren kiertueella yhtye soitti myös paljon ennenjulkaisematonta materiaalia, jotka myöhemmin muodostivat vuoden 1977 albumin Animalsin pohjan. Aiheensa albumi sai George Orwellin Eläinten vallankumouksesta ja Jonathan Swiftin satiireista.
Animalsin kiertueella Roger Waters joutui riitoihin yleisön kanssa ja sylkäisi häiritsevästi käyttäytyneen fanin päälle. Tapaus muodosti pohjan vuonna 1979 ilmestyneelle The Wallille, joka oli henkisesti vammautuneesta rocktähdestä kertova elämäkerrallinen rock-ooppera. Kosketinsoittaja Richard Wright erotettiin yhtyeestä The Wallin äänitysten aikana, mutta hän soitti albumilla ja kiertueella palkattuna muusikkona. Bob Ezrinin tuottamasta albumista tuli yksi yhtyeen suosituimmista, ja se pysyi listoilla pitkälle 1980-luvun puolelle. Myös singlejulkaisu ”Another Brick in the Wall Pt. 2” nousi listaykköseksi. Albumin menestys osoitti, että progressiivisen rockin suosion laskusta ja punk-yhtyeiden esiinmarssista huolimatta Pink Floyd kykeni säilyttämään suosionsa ja taiteellisen vapautensa.
The Wallin promootiokiertueella lavalle rakennettiin kappaleiden aikana muuri, ja konsertin jälkipuoliskolla yhtye soitti muurin takana. Konsertit saavuttivat legendaarisen maineen, vaikka kiertue ei vieraillutkaan kovin monessa suurkaupungissa. Vuonna 1982 ensi-iltansa saanut The Walliin perustunut elokuva menestyi myös hyvin.
Wrightin ja Watersin lähtö (1981–1985)
Suosiosta huolimatta yhtyeen ilmapiiri huononi. Vuonna 1983 ilmestynyt The Final Cut tehtiin ilman Wrightia. The Wallin tavoin se käsitteli pitkälti Watersin omaa elämää. Sen kaupallinen menestys jäi kuitenkin selvästi aiempaa huonommaksi, mikä kiristi yhtyeen jäsenten välejä entisestään. Waters arveli Pink Floydin hajoavan ja jätti yhtyeen. Ensimmäinen sooloalbumi The Pros and Cons of Hitch Hiking (1984) perustui Watersin vuonna 1978 esittämään ideaan, jonka muut Pink Floydin jäsenet olivat kuitenkin hylänneet.
Gilmourin johtama yhtye (1985–1995)
Taloudellinen menestys antoi Gilmourille ja Masonille mahdollisuuden pitää taukoa säännöllisestä levyttämisestä. Seuraava Pink Floydin albumi The Division Bell ilmestyi vasta 1994. The Division Bell sai edeltäjäänsä parempia arvosteluja. Kiertueella yhtye esitti The Dark Side of the Moonin kokonaisuudessaan, ja konsertit vetivät suuria yleisöjä. Kiertueen jälkeen yhtye käytännössä lopetti toimintansa, ja David Gilmour suuntasi soolouralle. Vuonna 1996 Pink Floyd pääsi Rock and Roll Hall of Fameen.
Lopettamisen jälkeen (1996–)
pienois|[[Live 8 -konsertti vuonna 2005.]] Hajoamisen jälkeisinä vuosina Pink Floydin albumit julkaistiin remasteroituina uusintapainoksina useaan otteeseen. Vuosien mittaan yhtyeen jäsenet myös sopivat avoimet riitansa. Vuonna 2005 yhtyeen kuuluisin kokoonpano esiintyi Live 8 -hyväntekeväisyyskonserteissa. Tämä herätti huhuja yhtyeen paluusta, minkä Gilmour kuitenkin kiisti. Waters vastasi kysyntään esittämällä soolokonserteissaan kokonaisuudessaan sekä The Dark Side of the Moonia että The Wallia.
Alkuperäinen laulaja Syd Barrett kuoli vuonna 2006 syöpään. Richard Wright menehtyi kaksi vuotta myöhemmin samaan sairauteen.
Vuonna 2014 ilmestyi Pink Floydin ensimmäinen studioalbumi 20 vuoteen. The Endless River koostui The Division Bellin sessioissa äänitetystä materiaalista, joka oli aikanaan jäänyt käyttämättä. Suurin osa albumin musiikista oli instrumentaalista, ja erityisesti Wrightin kosketinsoittimet olivat albumilla esillä. Mukana oli kuitenkin myös uutta Gilmourin ja Masonin äänittämää materiaalia. Vuonna 2015 yhtye ilmoitti lopettavansa toimintansa lopullisesti.
Yhtye julkaisi kuitenkin vielä vuonna 2022 singlen ”Hey, Hey, Rise Up!” Ukrainan ja Venäjän välisen konfliktin vuoksi. Uudella singlellä soittavat Gilmoirin ja Masonin lisäksi yhtyeen livekokoonpanossa 1980-luvulta soittanut basisti Guy Bratt sekä Nitin Sawhney kosketinsoittimissa. Singlen lauluraita on ukrainalaisen BoomBox-yhtyeen laulajan Andriy Khlyvnyukin sosiaalisessa mediassa julkaisemalta videolta.
Merkitys
Pink Floydin virallisten verkkosivujen mukaan yhtyeen albumeja on myyty yli 250 miljoonaa kappaletta. Yksinomaan The Dark Side of the Moonia on myyty noin 45 miljoonaa kappaletta, mikä tekee siitä populaarimusiikin historian kolmanneksi menestyneimmän levytyksen. Se on 1970-luvun progressiivisen rockin tunnetuimpia albumeja. 1970-luvun alussa huomattavaa menestystä nauttineista progressiivisista rockyhtyeistä Pink Floyd kykeni ainoana säilyttämään asemansa, kun lajityypin suosio vuosikymmenen puolivälin jälkeen laski.
Stephen Thomas Erlewinen mukaan ”jotkin yhtyeet muuttuvat synonyymiksi soundille tai tyylille, ja Pink Floyd on tässä seurassa omassa luokassaan. Jo pelkkä yhtyeen nimi tuo mieleen jotain erityistä: monimuotoinen, kaikuva, tajuntaa laajentava soundi, joka manaa esiin avaruuden syöverit.” Erlewinen mukaan yhtyeen musiikkia ihailevat niin ”kitaraan hurahtaneet hevarit”, elektronisesta musiikista nauttivat hipit kuin audiofiilitkin. The Dark Side of the Moonin kuuntelemista Erlewine pitää tärkeänä aikuistusmisriittinä vakavammasta musiikista kiinnostuneille teini-ikäisille. Encyclopedia of Science Fictionin mukaan The Wall on 1970-luvun merkittävimpiä dystopioita.
Pink Floydista tuli vuonna 2016 toinen yhtye, joka sai Britanniassa oman postimerkkinsä. Ensimmäinen oli ollut The Beatles vuonna 2007.
Neljä Pink Floydin albumia – The Piper at the Gates of Dawn (1967), The Dark Side of the Moon (1973), Wish You Were Here (1975) ja The Wall (1979) – valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Musiikkityyli
AllMusic-sivuston mukaan yhtyeen musiikin lajityyppejä olivat albumirock, taiderock, psykedeelinen rock, progressiivinen rock ja hard rock. Sanoitusten keskeisimmäksi aiheeksi mainitaan ihmisen psykologia: minuus, mieli, muisti ja tunteet. 1970-luvun albumeillaan yhtye käsitteli myös hulluutta, vieraantumista, narsismia ja yhteiskuntaa. Encyclopedia of Science Fictionin (2019) mukaan Pink Floyd käytti ”avaruutta ja aikaa symboleina ihmismielen luhistumiselle”.
Perustamisvaiheessaan Pink Floyd oli bluesyhtye. Musiikkiin tuli kuitenkin nopeasti pitkiä instrumentaaliosuuksia, jazz-vaikutteisia improvisaatioita ja vaikutteita avaruusrockista. Psykedeeliset konsertit ottivat usein vaikutteita huumeista. Myös hyvinpukeutuvien ja akateemisesti koulutettujen jäsenten julkisuuskuva poikkesi tyypillisistä hippi- ja bluesyhtyeistä.
Varsinkin alkuvuosinaan Pink Floyd esitti psykedeelistä rockia. Kappaleet olivat usein pitkiä, jopa 20-minuuttisia, ja sävellykset polveilevia. Vuoden 1971 Meddlestä alkaen yhtyeen musiikki muuttui hillitympään ja tunnelmallisempaan suuntaan. 1970-luvun albumeillaan yhtye teki paljon erilaisia studioteknisiä kokeiluja. Pink Floydin tuolloisia albumeja kuvaillaan usein progressiiviseksi rockiksi. Joissakin kappaleissa oli sävyjä myös funk rockista.
Musiikkitoimittajat Don & Jeff Breithaupt (2014) nimeävät Pink Floydin The Wallin 1970-luvun lopulla suurta suosiota nauttineen progressiivisen popin huipentumaksi. Samalla albumi kuitenkin merkitsi klassisesta musiikista ammentaneen, taiteellisesti kunnianhimoisen rockin joutsenlaulua: 1980-luvun populaarimusiikkia hallitsivat selvästi kaupallisemmat tyylilajit.
Tunnetuin kokoonpano (1968–81, 2005)
Richard Wright erotettiin virallisesti Pink Floydista 1979, mutta vuosina 1979–81 hän oli mukana esiintymisissä palkattuna muusikkona. Heinäkuussa 2005 yhtye esiintyi tässä kokoonpanossa Lontoossa Live8 -konsertissa. Kokoonpano toiminut albumeilla A Saucerful of Secrets, Music from the Film More, Ummagumma, Atom Heart Mother, Meddle, Obscured by Clouds, Dark Side of the Moon, Wish You Were Here, Animals ja The Wall.
Muita kokoonpanoja
(1965–66)
(1966–68); The Piper at the Gates of Dawn
(1968); A Saucerful of Secrets
(1981–85); The Final Cut
(1986–2007); A Momentary Lapse of Reason, The Division Bell
Diskografia
pienois|[[Battersean voimalaitos oli Animals-albumin kansikuvassa.]]
Pink Floyd Suomessa
Pink Floyd on esiintynyt Suomessa kerran, Lahden Suurhallissa 10.6.1989. Heidän oli tarkoitus esiintyä myös Helsingin Olympiastadionilla 1.9.1994, mutta konsertti peruutettiin.
Roger Waters on esiintynyt Hartwall Arenalla Helsingissä vuosina 2002, 2011 ja 2018. Nick Mason esiintyi Saucerful of Secrets -yhtyeensä kanssa Helsingin Kulttuuritalolla vuonna 2022.
Biotie Therapies
Biotie Therapies Oyj oli suomalainen lääkekehitystä harjoittanut pörssiyhtiö. Yhdysvaltalainen Acorda osti Biotien vuonna 2016. Biotien tutkimuksen ja lääkekehityksen painopistealueita olivat rappeuttavat hermosairaudet ja psykiatriset häiriöt kuten Parkinsonin tauti, Alzheimerin tauti ja muut kognitiiviset häiriöt, kaksisuuntainen mielialahäiriö ja alkoholi- ja huumeriippuvuus sekä tulehdussairaudet kuten nivelreuma, psoriaasi ja keuhkoahtaumatauti. Yhtiön tuotekehitys kohdentui sairauksiin, joihin ei ole vielä tehokasta hoitoa. .
Biotien pisimmälle edennyt lääkekehitystuote oli alkoholiriippuvuuden vähentämiseen tarkoitettu nalmefeeni. Lääkettä markkinoitiin tuotenimellä Selincro. Euroopan lääkevirasto antoi 28.2.2013 Biotien lisensointipartnerille H. Lundbeck A/S:lle luvan Selincron myyntiin Euroopan markkinoilla. Lundbeck aloitti tuotteen myynnin vuoden 2013 puolivälissä. .
Biotie Therapies syntyi vuonna 2002 turkulaisen, Biotie Therapies Oyj:n ja espoolaisten Contral Pharma Ltd:n ja Carbion Oy:n yhdistyessä. Lokakuussa 2008 Biotie osti saksalaisen lääketutkimus- ja kehitysyhtiö elbion GmbH:n. Biotie osti helmikuussa 2011 lääkekehityksen erikoistuneen Synosia Therapeuticsin. .
Yhtiön liikevaihto vuonna 2012 oli 4,8 miljoonaa euroa ja henkilöstöä oli vuoden lopussa 37 (keskimäärin 38).
Myynti Acordalle 2016
Tammikuussa 2016 kerrottiin, että yhdysvaltalainen Acorda Therapeutics ostaa Biotie Therapies -yhtiön noin 333 miljoonan euron käteiskaupalla. Kaupan myötä Acorda sanoo pääsevänsä maailman johtavan Parkinsonin taudin hoitomuotojen kehittäjän asemaan.
FIBA Europe Cup 2015–2016
FIBA Europe Cupin kausi 2015–2016 oli sarjan ensimmäinen kausi. Sarjaan osallistui 32 maasta 56 joukkuetta, jotka jaettiin 14 neljän joukkueen alkulohkoon. Alkulohkojen kaksi parasta joukkuetta ja kummankin konferenssin kaksi parasta kolmanneksi sijoittunutta joukkuetta etenivät neljän joukkueen jatkolohkoihin, joista pudotuspelivaiheeseen etenivät kunkin lohkon kaksi parasta joukkuetta. Neljä parasta joukkuetta pelasivat ns. Final Four -turnauksen. Suomesta kilpailuun osallistuivat Joensuun Kataja ja KTP. Katajan Teemu Rannikko pelasi sarjan 10,1 koriinjohtaneen syötön ottelukohtaisella keskiarvolla, mikä lienee ollut ainakin 25 vuoteen ja mahdollisesti sarjan edeltäjän perustamisvuodesta 1971 lähtien Euroopan kolmanneksi korkeimman kansainvälisen sarjakilpailun korkein tilastolukema.
FIBA Europe Cupin ensimmäisen mestaruuden voitti saksalainen Skyliners Frankfurt, joka kaatoi loppuottelussa italialaisen Pallacanestro Varesen 66–62. Pronssin voitti ranskalainen Élan Chalon voitettuaan venäläisen BK Jenisei Krаsnojarskin 103–72.
Heinrich zu Sayn-Wittgenstein
thumb|right|Kuvan Ju 88-yöhävittäjä tutkavarustuksella. Se oli majuri Heinz zu Sayn-Wittgensteinin käyttämää tyyppiä. Heinrich "Heinz" Alexander Ludwig Peter Prinz zu Sayn-Wittgenstein (14. elokuuta 1916 Kööpenhamina, Tanska – 21. tammikuuta 1944 Stendal, Saksa) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen yöhävittäjälentäjä. Hän palveli Saksan ilmavoimissa Luftwaffessa ja oli majurin arvoinen. Zu Sayn-Wittgenstein palkittiin Rautaristin ritariristillä tammenlehvin ja miekoin. Kuolemansa hetkellä hän oli Luftwaffen korkeimman pudotusmäärän saavuttanut yöhävittäjälentäjä sekä koko toisen maailmansodan lopussa kolmanneksi korkeimman pudotusmäärän saavuttanut. Hänellä oli 83 ilmavoittoa. Majuri zu Sayn-Wittgenstein lensi Junkers Ju 88-hävittäjäversiota.
Aatelissukuun kuulunut Sayn-Wittgenstein liittyi Saksan Wehrmachtin ratsuväkeen keväällä 1937. Hän pääsi lentosotakoulutukseen ja hänet siirrettiin ilmavoimiin. Hän oli myöhemmin komentajana seuraavissa yksiköissä: IV./NJG 5, II./NJG 3, II./NJG 2, NJG 2, KG 1, KG 51, NJG 2, NJG 3 ja NJG 5. Sayn-Wittgenstein ammuttiin alas tammikuussa 1944 Stendalin Lübarsissa.thumb|upright|Prinssi Heinrich zu Sayn-Wittgensteinin hautakivi.
Hohtokuparilehti
Sitä käytetään ilmastosta riippuen perennana tai huonekasvina. Luontaisilla alueillaan kasvi on ikivihreä. Kasvutapa on maata pitkin ryömivä ja trooppisessa ilmastossa sitä voidaan käyttää maanpeitekasvina, kun taas kylmemmillä alueilla sitä voidaan istuttaa roikkuviin koreihin.
Ulkonäkö
Varsi on lyhyt ja tanakka. Sen korkeus on 15–30 senttimetriä. Nukkapintaiset, tiheästi vastakkain sijaitsevat lehdet ovat pitkäruotiset, soikeat ja ehytlaitaiset. Niiden alapuolella on kuparin- ja violetinvärisiä pilkkuja. Lehdet kasvavat noin kahdeksan senttimetriä pitkiksi. Kasvi kukkii pienin tulipunaisin kukin helmikuusta lokakuuhun. Kukat voivat olla oranssit tai punaiset. Kukkien ja lehtien väri vaihtelee lajikkeen mukaan.
Huonekasvina
Kuparilehteä voidaan kasvattaa huonekasvina esimerkiksi matalassa amppeliruukussa, sälekorissa tai jopa korkkikaarnakourussa. Se tarvitsee reilun kastelun, mutta ei kestä seisovaa vettä ja juuripaakku ei saa kuivahtaa kokonaan. Ahkera sumutus ja vuosittainen uudelleenistutus ovat tarpeellisia, samoin viikoittainen lannoitus huhti-syyskuussa. Lisääminen tapahtuu rönsytaimista, siemenistä tai kookkaasta lehdestä lehtipistokkaana.
Tulevaisuusvaliokunta
Tulevaisuusvaliokunta (TuV) on eduskunnan valiokunta. Se perustettiin alun perin tilapäiseksi vuonna 1993. Taustalla vaikuttivat 167 kansanedustajan allekirjoittama kansanedustaja Eero Paloheimon (vihr.) aloite sekä kansanedustaja Martti Tiurin (kok.) aktiivisuus. Tulevaisuusvaliokunnan asema vakinaistettiin uuden perustuslain myötä vuonna 2000.
Muista valiokunnista poiketen tulevaisuusvaliokunta ei osallistu päivittäiseen lainsäädäntötyöhön. Sen sijaan tulevaisuusvaliokunta tarkastelee pitkän aikavälin kysymyksiä tulevaisuusnäkökulmasta. Valiokunnan ensisijaisena tehtävänä on valmistella eduskunnan vastaus valtioneuvoston eduskunnalle kerran vaalikaudessa antamaan tulevaisuusselontekoon. Valiokunta käsittelee siten asioita, jotka liittyvät tulevaisuuden kehitystekijöihin ja kehitysmalleihin. Valiokunta suorittaa tulevaisuuden tutkimiseen, myös sen menetelmäkysymyksiin, liittyvää selvitystyötä.
Lisäksi tulevaisuusvaliokunta voi käsitellä itse valitsemiaan aiheita pitkän ja keskipitkän tähtäimen näkökulmasta ja tuoda keskustelun tulokset eduskunnan täysistunnon ajankohtaiskeskusteluun. Tulevaisuusvaliokunta toimii myös parlamentaarisena elimenä, joka suorittaa teknologiakehityksen ja teknologian arviointia yhteiskunnallisen vaikutusten näkokulmasta.
Tulevaisuusvaliokunta antoi valtioneuvoston ilmastostrategian selontekoon vuonna 2001 lausunnon, jonka mukaan ilmastonmuutoksen pysäyttäminen tulevaisuudessa siedettäväksi edellyttää todella radikaaleja toimia ja kasvihuonepäästöjen vähentämistä 60–80 prosentilla seuraavien vuosikymmenien aikana.
Tulevaisuusvaliokunnassa on 17 jäsentä ja 9 varajäsentä. Jäsenet ovat kansanedustajia.
Esimerkkejä tulevaisuusvaliokunnan viime vuosina käsittelemistä aiheista:
Valiokunnan jäsenet
Tulevaisuusvaliokunnassa on 17 jäsentä ja 9 varajäsentä.
Chatenet
thumb|Chatenet Speedino Chatenet on ranskalainen mopoautomerkki. Chatenet malleja ovat: Stella, Media, Speedino, suositut barooder ja CH26 sekä uusin CH46. Chatenet barooderista on tehty myös sport-malli. Chatenet on yksi harvoista mopoautoista mihin saa tuning valoja yms.
Chatenet on tullut suosioon barooder SZ Sport ja CH26 malleilla.
Selonia
pienoiskuva|350x350px|Latvian historialliset alueet, Selonia ja [[Zemgale vihreällä.]] Selonia on historiallinen alue Latvian ja Liettuan rajaseudulla. Se käsittää Latvian Zemgalen alueen itäosat ja osia Koillis-Liettuasta. Nimensä se on saanut seelien historiallisesta balttilaisesta heimosta. Alueen keskus on Jēkabpilsin kaupunki. Seelit sulautuivat myöhemmin latgalleihin, ja alueen murteet voidaan edelleen yhdistää Latgalessa puhuttuihin murteisiin. Alueen tarkimpiin kuvauksiin kuuluu Mindaugasin alueidenluovutussopimus, jonka hän teki Saksalaisen ritarikunnan kanssa. Tämän dokumentin mukaan Selonian raja alkoi Väinäjoelta nykyisen Väinänlinnan kohdalta, kulki pitkin Kopkelisjokea Luodisjärvelle ja sieltä pohjoiseen pitkin Dusetajokea Sartaijärvelle. Sieltä se ulottui Latuva-, Vašuoka- ja Viešintajoille pitkin Lėvuojokea, ja sieltä Mūšajoen alajuoksua Babytejoen suulle.
USNORTHCOM
United States Northern Command (USNORTHCOM) on Yhdysvaltain puolustusministeriön alainen asevoimien sotatoimialueen päämaja (COCOM; Unified Combatant Command), joka perustettiin 1. lokakuuta 2002 edellisvuoden terrori-iskujen jälkeen vastaamaan Yhdysvaltain kotimaan puolustuksesta. Sen vastuualueeseen kuuluvat Yhdysvaltain lisäksi operaatiot Kanadan, Meksikon ja Pohjois-Karibian alueella, mukaan lukien Kuuba ja Puerto Rico. Alaska kuuluu Yhdysvaltain Tyynenmeren joukkojen (USPACOM) yhteiskomentoon ja Havaiji on yksinomaan USPACOMin vastuulla. USNORTHCOMin päämaja on Petersonin lentotukikohdassa Colorado Springsissa Coloradossa.
USNORTHCOMin komentaja on myös Yhdysvaltain ja Kanadan Pohjois-Amerikan ilmapuolustuksen (NORAD) komentaja.
Ensimmäinen CDRUSNORTHCOM oli Ralph Eberhart 22. lokakuuta 2002 – 1. tammikuuta 2005 (Yhdysvaltain ilmavoimat). Häntä seurasi amiraali Timothy J. Keating 5. marraskuuta 2004 - 23. maaliskuuta 2007 (Yhdysvaltain laivasto). 23. maaliskuuta 2007 lähtien komentajana on ollut kenraali Victor E. Renuart Jr. (Yhdysvaltain ilmavoimat).
USNORTHCOMiin kuuluu useita pysyviä monen aselajin Joint Task Forceja sekä aselajien päämajat: thumb|left|350px|Sotatoimialueet
Annie Ségouffin
Annie Lordet (o.s. Ségouffin, s. 2. toukokuuta 1938 Pariisi, Ranska - 19. helmikuuta, 2011 ) oli ranskalainen pituushyppääjä.
Annie Ségouffin edusti Ranskaa Tukholman EM-kilpailuissa 1958 mutta karsiutui pituushypyn loppukilpailusta tuloksellaan 558 cm. Hän voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1957 ja 1959. Hän hyppäsi pari viikkoa ennen Tukholman EM-kisoja Poitiersissa Ranskan ennätyksen 602 cm mutta menetti sen vielä samassa kilpailussa Marthe Djianille. Hän oli 167 senttimetriä pitkä ja painoi urheiluvuosinaan 58 kiloa. Hän edusti AI Paris -seuraa.
SimCity 3000
SimCity 3000 on Maxisin kehittämä ja Electronic Artsin vuonna julkaisema SimCity-kaupunginrakennuspeli. SimCity 3000 -pelin jälkeen on julkaistu SimCity 4.
Pelissä perustetaan kaupunki ja hallitaan sitä itsevaltiaana. Pelaajan tulee muun muassa suunnitella kaupungin budjetti ja rakentaa uusia asuinalueita. Parantamalla alueiden puitteita (kaupat, sairaalat, koulut, poliisi, työpaikat, puistot jne.) alueiden kysyntä kasvaa ja arvon noustessa rikkaammat asukkaat tahtovat muuttaa kaupunkiin veronmaksajiksi. Pelaaja voi myös myydä tai ostaa esimerkiksi energiaa tai vettä tietokoneen pelaamilta naapurikaupungeilta. Pelaaja voi luoda oman kaupungin, mutta ensin pitää valita vaikeustaso (helppo: 50 000, keskiverto; 20 000 ja vaikea: 10 000), kolme eri vuosilukua (1900, 1950 ja 2000) ja pelialueen koko.
Pelistä on julkaistu Nintendo DS:lle huomattavasti erilainen versio SimCity DS.
John Kolehmainen
John Ilmari Kolehmainen (2. heinäkuuta 1910 Conneaut, Ohio, Yhdysvallat – 25. elokuuta 1995 Kanada) oli amerikansuomalainen historioitsija. Hän oli historian ja valtiotieteen professorina Heidelberg Collegessa Ohion Tiffinissä ja Fulbright-luennoitsijana Helsingin yliopistossa 1955–1956. Hänen elämäntyönsä oli suomalaissiirtolaisten vaiheiden tutkimus ja siihen liittyvän kiinnostuksen herättäminen. Kolehmainen oli 1940–1960-luvulla harvoja amerikansuomalaisten historiasta kiinnostuneita akateemisia tutkijoita Yhdysvalloissa, mutta hänen tutkimuksiaan arvosteltiin myöhemmin aiheen liiasta romantisoimisesta.
Toolsen linnoitus
pienoiskuva|Saapuminen Toolseen pienoiskuva|[[Nelikopteri|Nelikopterilla ilmasta kuvattu video Toolsen linnoitusta]] Toolsen ritarikuntalinnoitus on ritarikuntalinnan rauniot Haljalan kunnan koilliskulmassa Suomenlahden rannalla Kundan sementtikaupungista länteen.
Linnoitus sijaitsee Kundalahden rannalla. Sen rakensi ritarikunnanmestari Johann Wolthus von Herse 1470–1471. Pontus de la Gardie valloitti sen 1581.
Raunioiden päämuuria on tuettu romahtamiselta, ja linnoituksen sisälle on laitettu kyltein tieto mihin käyttötarkoitukseen mikäkin huone on tehty.
A Celtic Legacy
A Celtic Legacy on Irlantilaisen folk/keltti metalli -yhtye Cruachanin ensimmäinen kokoelma-albumi. Kokoelma oli levy-yhtiö Karmageddon Median yritys tehdä rahaa julkaisemalla kokoelma-albumeita heidän entisiltä yhtyeiltään.
Johnny Spillane
Vancouverin olympialaisissa 2010 Spillane saavutti hopeaa sekä normaalimäen että suurmäen kilpailussa ja joukkuekilpailussa.
Terhi Panula
Terhi Panula (s. 27. kesäkuuta 1953 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja tanssija. Panula on esiintynyt monissa suomalaisissa elokuvissa, sekä lyhytelokuvissa että pitkässä fiktiossa. Teatterinäyttelijänä Panula on ollut 1980-luvulta lähtien vakituisesti kiinnitettynä Kansallisteatteriin, jossa hän on tehnyt lukuisia merkittäviä roolisuorituksia.
Tanssijana Panula on esiintynyt muun muassa Helsingin kaupunginteatterin tanssiryhmän produktiossa Keisarin uudet vaatteet (1975). Hän näytteli myös Kotikatu-televisiosarjassa.
Terhi Panula on naimisissa valokuvaaja Erik Uddströmin kanssa. Hänen äitinsä oli näyttelijä Helena Haavisto ja hänen isänsä on kapellimestari Jorma Panula.
Elokuvarooleja
Lisäksi Panula on dubannut suomeksi kahdessa Disney-animaatioelokuvassa: Lumikki ja seitsemän kääpiötä (vuonna 1993) ja Dumbo.
Pickering (Kanada)
Pickering on 87 838 asukkaan (2006) kaupunki Ontarion provinssin eteläosassa Kanadassa. Pickering sijaitsee Durhamin piirikunnassa ja kuuluu Toronton metropolialueeseen sekä niin sanottuun Kultaisen hevosenkengän alueeseen, joka on tiheästi asuttua ja teollistunutta urbaania aluetta.
Kaupunki sai alkunsa 1970-luvun alkupuolella, alueelle oli tarkoitus rakentaa noin 250 000 asukkaan kaupunki suunnitellun uuden kansainvälisen lentoaseman läheisyyteen. Lentoasemaa ei kuitenkaan useista syistä koskaan rakennettu.
Kaupungin alueella sijaitsee Pickeringin ydinvoimalaitos, jossa on kaikkiaan kahdeksan reaktoria ja tuottaa 4 124 MW sähköenergiaa. Voimala on yksi suurimmista ydinvoimaloista maailmassa ja toiseksi suurin Kanadassa.
Älykäs eläin
Älykäs eläin on Jussi Viitalan vuonna 2010 ilmestynyt kirja, jossa käsitellään eläinten älykkyyttä ja tarkastellaan ihmistä muiden lajien joukossa. Teoksen julkaisi Atena.
Lucia Bosè
pienois|pysty|alt=Lucia Bosè vuonna 1950|Lucia Bosè vuonna 1950 Lucia Bosè (Lucia Borloni, ) oli italialainen näyttelijä. Hän voitti vuoden 1947 Miss Italia -kilpailun työskenneltyään aiemmin vuosia leipomossa. Ensimmäisessä täys­pitkässä elo­kuvassaan hän esiintyi vuonna 1950, jolloin hänellä oli rooli Giuseppe De Santisin elo­kuvassa Taistelu oliivipuiden varjossa. Sittemmin hän esiintyi elo­kuvissa Cronaca di un amore (1950), Nainen vailla sielua (1953), Polkupyöräilijän kuolema (1955), Hehkuva tuli (1955) ja Veri kuohuu (1956).
Ura
Vuonna 1960 Bosèlla oli kreditoimaton rooli elo­kuvassa Orfeuksen testamentti. Vuonna 1969 hän esiintyi elo­kuvissa Fellinin Satyricon ja Sotto il segno dello scorpione. 1970-luvulla ja myöhemmin Bosèlla oli rooleja elo­kuvissa, kuten L'ospite (1972), Arcana (1972), Nathalie Granger (1972), Kultainen messu (1975), Violanta (1977), Cronaca di una morte annunciata (1987), El niño de la luna (1989), Harem suaré (1999) ja I vicerè (2007).
Patterinmäki
Patterinmäki voi tarkoittaa ainakin seuraavia paikkoja:
Carl Bolle
Bolle oli perustamassa Saksan lintutieteellistä yhdistystä (Deutsche Ornithologen-Gesellschaft) vuonna 1867. Alfred Edmund Brehmin kuoltua Bolle toimi yhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1884 alkaen.
Bolle nimesi kanariankirvisen (Anthus berthelotii) Sabin Berthelotin kunniaksi 1862. Kanariankyyhky (Columba bollii) ja valkopääsäihkyjä (Phoeniculus bollei) on nimetty Bollen kunniaksi.
Bollen nimeämien kasvien tieteellisissä nimissä käytetään sen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä Bolle.
Oliver Ellsworth
Oliver Ellsworth (29. huhtikuuta 1745 Windsor, Connecticut – 26. marraskuuta 1807 Windsor, Connecticut) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja tuomari. Hän toimi Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtajana 1796–1800.
Ellsworth opiskeli Yalessa ja valmistui lakimieheksi College of New Jerseystä (nyk. Princetonin yliopisto) vuonna 1766. Hän kuului Connecticutin lainsäädäntökokoukseen Hartfordin edustajana ja oli vuodesta 1777 osavaltion juristina (state’s attorney) Hartfordissa. Ellsworth toimi siirtokuntien kongressin jäsenenä 1777–1783, kuului Connecticutin kuvernöörin neuvostoon 1780–1785 ja toimi tuomarina Connecticutin ylemmässä oikeudessa 1785–1789. Hän osallistui vuoden 1787 perustuslailliseen konventtiin, jossa hän yhdessä Roger Shermanin kanssa ehdotti niin sanottua Connecticutin kompromissia, jolla saatiin ratkaistua kiista osavaltioiden edustuksesta liittovaltion kongressissa. Puolustaessaan uuden perustuslain ratifioimista Connecticutissa Ellsworth onnistui vaikuttamaan yleiseen mielipiteeseen kirjoituksellaan Letters to a Landholder.
Vuodesta 1789 Ellsworth oli senaattori ja häntä pidettiin federalistien johtajana senaatissa. Hän vaikutti keskeisesti moniin senaatin varhaisiin päätöksiin ja varsinkin liittovaltiotason tuomioistuinlaitoksen perustanut vuoden 1789 Judiciary Act oli pitkälti hänen käsialaansa. Presidentti George Washington nimitti Ellsworthin korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi vuonna 1796. Hän joutui jäämään pois virasta jo neljän vuoden kuluttua terveyssyistä. Vuosina 1799–1800 Ellsworth johti lisäksi Yhdysvaltain valtuuskuntaa Ranskassa ja suostutteli Napoleonin hyväksymään sopimuksen, joka vapautti kaupan Yhdysvaltain ja Ranskan välillä. Tämä poisti tuolloin vallinneen sodanuhkan maiden väliltä.
Vihulan kartano
pienoiskuva|Vihulan kartanoaluetta patolampineen. Vihulan kartano sijaitsee Haljalan kunnassa Viron Länsi-Virumaalla.
Kartano kuului von Schubert -suvulle vuosina 1810–1919. Nykyinen päärakennus vuonna 1892 entisen tulipalossa tuhoutuneen tilalle Sivurakennuksista valtaosa on 1830-luvulta. Kartanoalue on laaja, ja osa rakennuksista on kunnostettu ja edelleen käytössä. Alueen läpi virtaavaan Mustoja-jokeen on tehty lampi saarineen ja siltoineen. Kartanoalueella on myös kauppa.
Aiheesta muualla
59.54667°N, 26.18278°W
Jyväskylän seurakunta
Jyväskylän seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka kattaa Jyväskylän kaupungin alueen. Seurakunnan kirkkoherra on Arto Viitala. Seurakunnan jäsenmäärä on 95 799, mikä tekee siitä Suomen evankelisluterilaisen kirkon suurimman seurakunnan. Jyväskylä on Suomen suurin kaupunki, jonka alueella toimii vain yksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, muissa suurimmissa kaupungeissa on useampia paikallisia seurakuntia, jotka muodostavat seurakuntayhtymän. Jyväskylän seurakunta on myös maailman suurin luterilainen seurakunta. Jyväskylän seurakunta kuuluu Eteläisen Keski-Suomen rovastikuntaan ja Lapuan hiippakuntaan.
Historiaa
1800-luvulla oli olemassa Jyväskylän seurakunta, joka kattoi sekä Jyväskylän kaupungin että Jyväskylän maalaiskunnan alueen, mutta vuonna 1875 annetulla määräyksellä kaupunkilaiset irrottautuivat siihenastisesta Jyväskylän seurakunnasta. Siitä lähtien oli olemassa erikseen Jyväskylän kaupunkiseurakunta ja Jyväskylän maaseurakunta (viimeksi mainittu kattoi Jyväskylän maalaiskunnan alueen). Sen vaikutuksesta, että osia Jyväskylän maalaiskunnasta liitettiin kaupunkiin, osia maaseurakunnan alueesta liitettiin kaupunkiseurakunnan alueeseen (suurimmat alueliitokset maalaiskunnasta kaupunkiin tapahtuivat vuosien 1941 ja 1965 alussa ja vuoden 1941 alueliitosta vastaava seurakuntien alueiden rajan muutos tapahtui vuoden 1943 alussa ). Vaikka Säynätsalo liittyi Jyväskylään vuoden 1993 alussa, Säynätsalon seurakunta liitettiin Jyväskylän kaupunkiseurakuntaan vasta vuoden 2005 alussa
Nykyinen seurakunta ja alueseurakunnat
Nykyinen Jyväskylän seurakunta perustettiin vuoden 2009 alussa, kun Jyväskylän kaupunkiseurakunta, Jyväskylän maaseurakunta ja Korpilahden seurakunta yhdistyivät samalla kun Jyväskylän kaupunki, Jyväskylän maalaiskunta ja Korpilahti yhdistyivät ns. uudeksi Jyväskyläksi. Tuolloin toteutettiin myös laaja hallintomuutos, jossa koko uuden seurakunnan alue jaettiin yhdeksään alueseurakuntaan. Alueseurakuntia johtaa aluekappalainen yhdessä alueneuvoston kanssa ja ne järjestävät valtaosan kirkkollisesta toiminnasta itse. Vain talous ja erikoistoimialat ovat yhteiset koko seurakunnalle.
Jyväskylän alueseurakunnat ovat Huhtasuo, Keltinmäki, Keskusta, Korpilahti, Kuokkala, Palokka, Säynätsalo, Tikkakoski ja Vaajakoski.
Kasvainvirus
Kasvainvirus, onkovirus tai onkogeeninen virus on virus, joka voi aiheuttaa kasvainten muodostumista ja syöpää.
Maailman terveysjärjestön vuoden 2002 arvion mukaan virustartunnat aiheuttivat 17,8 % kaikista syövistä ihmisillä.
Syöpää aiheuttavia viruksia voidaan torjua ennalta rokottamalla niitä vastaan. Muun muassa seksin kautta tarttuvaa ihmisen papilloomavirusta (HPV) vastaan voidaan rokottaa HPV-rokotteella. HPV:n tyypit 16 ja 18 liittyvät syöpiin, 6 ja 11 sukupuolielinten syyliin. HPV aiheutti vuoden 2011 arvion mukaan vuosittain noin 530 000 kohdunkaulan syöpätapausta, joista noin 70 % johtui HPV:n tyypeistä 16 ja 18. Lisäksi HPV tiettävästi aiheuttaa 90 % anaalisyövistä ja 50 % peniksen, emättimen ja suunielun syövistä. Maksasyöpää aiheuttavaa hepatiitti B:tä (HBV) vastaan voidaan rokottaa mm. hepatiittien A ja B yhdistelmärokotteena (esim. kauppanimi Twinrix). Hepatiitti C:tä (HCV) vastaan ei voida rokottaa, mutta sitä voidaan hoitaa viruslääkkein. Maailmanlaajuisesti kuolleisuus HBV:hen ja HCV:hen olivat 2013 määrällisesti lähes yhtä suuret myös muidenkin komplikaatioiden kuin maksasyövän osalta.
Kastrí (Gávdos)
Kastrí, suomeksi ”Linna”, sijaitsee saaren keskiosissa noin 200 metrin korkeudessa. Etäisyys saaren satamakylään Karavéen on noin viisi kilometriä. Kylässä on muun muassa pieni kunnantalo sekä vanha poliisiasema ja koulu.
Convicted
Convicted on Yhdysvaltalaisen crossover thrash -yhtyeen Cryptic Slaughterin esikoisalbumi vuodelta 1986. Convicted on ensimmäisiä crossover thrash julkaisuja ja levyllä kuulee selviä thrashcore vaikutteitakin.
Vuoden 2003 uusintapainoksen bonuskappaleet
Life in a Grave -demo (1985)'''
Live in Houston (6. heinäkuuta 1988)
Tädin kanssa maailmalla
Tädin kanssa maailmalla perustuu Graham Greenen samannimiseen romaaniin vuodelta 1969. Jay Presson Allen ja Hugh Wheeler laativat käsikirjoituksen romaanin pohjalta.
Tuotanto
Ohjaaja George Cukor alun perin antoi Katharine Hepburnille kopion Graham Greenen romaanista ja kertoi hänelle, että hän haluaisi hänet elokuvaan Augustan rooliin. Hepburn ei aluksi ollut tyytyväinen ensimmäiseen käsikirjoitukseen, mutta luettuaan sen vielä monta kertaa, hän hyväksyi tekemään elokuvan. Loppujen lopuksi Hepburn ei ollutkaan tyytyväinen lopulliseen käsikirjoitukseen ja Jay Presson Allen lopulta ehdotti, että Hepburn itse uudelleenkirjoittaisi käsikirjoituksen. Työskenneltyään kuukausia käsikirjoituksen parissa, Hepburn toimitti sen Metro-Goldwyn-Mayerille, mutta studiopäällikön James T. Aubreyn mielestä käsikirjoituksesta puuttui alkuperäisen romaanin charmi. Lisäksi Aubrey halusi Augustan näkyvän takaumissa nuorempana naisena, ja Aubreyn mielestä Hepburn olisi liian vanha tekemään siitä vakuuttavan. Hepburn hylkäsi elokuvahankkeen, koska studio ei pitänyt hänen muutoksistaan käsikirjoituksessa.
Olli-Pekka Kärkkäinen
200px|thumb|Olli-Pekka Kärkkäinen Teneriffalla 2011.
Tädin kanssa maailmalla
Tuotanto
Pukusuunnittelija Anthony Powellista tuli Maggie Smithin läheinen ystävä. Hän työskenteli Smithin puvustajana tämän myöhemmissä elokuvissa Kuolema Niilillä (1978), Rikos auringon alla (1982) ja Hook – Kapteeni Koukku (1991) sekä näytelmissä Private Lives ja Lettice and Lovage.
Olli-Pekka Kärkkäinen
Olli-Pekka Kärkkäinen (s. 1958) on suomalainen suunnistaja ja kestävyysurheiluvalmentaja. Hän on koulutukseltaan liikuntatieteen maisteri.
Tädin kanssa maailmalla
Tuotanto
Tädin kanssa maailmalla kuvattiin Englannissa, Ranskassa, Italiassa, Marokossa, Espanjassa, Turkissa ja silloisessa Jugoslaviassa (nykyisin Slovenia, Kroatia, Bosnia-Hertsegovina, Montenegro, Serbia ja Pohjois-Makedonia).
Olli-Pekka Kärkkäinen
Omalla suunnistusurallaan Kärkkäinen edusti Vaajakosken Terää. Jukolan viestissä 1982 Kärkkäinen suunnisti kolmannen osuuden joukkueen sijoittuessa toiseksi.
Tädin kanssa maailmalla
Tuotanto
Elokuvan tunnuskappaleen "Serenade of Love" oli kirjoittanut Jackie Trent ja Tony Hatch. Kappaleen esitti Petula Clark.
Olli-Pekka Kärkkäinen
Kärkkäinen toimi Suomen Suunnistusliiton kehityspäällikkönä vuosina 1984–1985 ja päävalmentajana vuosina 1985–1989. Vuosina 1991–1997 hän toimi Tanskan suunnistusmaajoukkueen päävalmentajana. Tanskan yleisurheilumaajoukkueen päävalmentajana hän toimi vuosina 1999–2003. Vuosina 2003–2008 hän johti valmennuskeskusta Etelä-Afrikassa ja vuodesta 2008 hän toimi Liikunnan ja kansanterveyden edistämissäätiön suunnittelijana.
Tädin kanssa maailmalla
Julkaisu ja vastaanotto
Tädin kanssa maailmalla sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 17. joulukuuta vuonna 1972 New Yorkissa. Isossa-Britanniassa elokuva julkaistiin 15. helmikuuta vuonna 1973 Lontoossa. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 16. marraskuuta 1973. Tuotantoyhtiönä toiminut Metro-Goldwyn-Mayer myös toimi elokuvan jakelijana. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa ja Kanadassa ilmestymisvuotenaan 1 075 000 dollaria. Tädin kanssa maailmalla sai kriitikoilta kiitettävän vastaanoton.
Olli-Pekka Kärkkäinen
Tammikuussa 2013 Kärkkäinen valittiin Suomen Olympiakomitean kestävyyslajien lajiryhmävastaavaksi. Hänen vastuualueinaan ovat ampumahiihto, hiihto, pyöräily, suunnistus, uinti ja yleisurheilulajeista kestävyysjuoksu ja kävely.
Tädin kanssa maailmalla
VHS- ja DVD-julkaisut
Tädin kanssa maailmalla julkaistiin VHS:lle Yhdysvalloissa 26. maaliskuuta vuonna 1996. Virallinen DVD-julkaisu julkaistiin 1. marraskuuta vuonna 2011.
Olli-Pekka Kärkkäinen
Kärkkäisen valmennettaviin ovat kuuluneet muun muassa Wilson Kipketer ja Carsten Jørgensen.
Tarzan & Jane
Tarzan & Jane on Disneyn suoraan DVD:lle julkaistu animaatioelokuva. Elokuva julkaistiin 2002 ja on jatko-osa nelivuotiselle klassikkoelokuvalle Tarzan, joka on valmistunut vuonna 1999.
Elokuva huomioitiin neljällä DVD Exclusive ehdokkuudella. Parhaasta elokuvasta, alkuperäisestä laulusta, käsikirjoituksesta ja sävellyksestä.
Juoni
Tarzan ja Jane ovat olleet naimisissa kohta vuoden ja Jane etsii viidakosta täydellistä lahjaa. Samalla hän muistelee Terkin ja Tantorin kanssa useita seikkailuja, joita hän on kokenut Tarzanin ja hänen ystäviensä kanssa. Jane yrittää etsiä lahjaa joka olisi vielä ikimuistoisempi, kuin menneet seikkailut.
Kirkkojärvi (Vihanti)
Kirkkojärvi on pieni järvi Raahessa, Vihannin kirkonkylässä Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi on ollut välillä kuivattuna, mutta nyttemmin se on jälleen täytetty. Kirkkojärvi laskee Vihanninjokena Piipsanjokeen ja sitä kautta Piipsjärveen Oulaisten kaupungin pohjoispuolelle. Järvirekisteri Järviwikissä on kaikkiaan 17 Kirkkojärvi-nimistä järveä, mutta Vihannin Kirkkojärveä ei ole mukana.
Senegalin koripallomaajoukkue
Senegalin koripallomaajoukkue edustaa Senegalia koripallon maajoukkuekilpailuissa.
Historia
Senegal osallistui ensimmäistä kertaa Afrikan-mestaruuskilpailuihin vuonna 1964, jolloin se jäi kuuden maan turnauksessa viidenneksi. Ensimmäisen mitalinsa maa voitti vuoden 1968 Afrikan-kisoista, joista maa voitti kultaa. Samana vuonna maa eteni olympialaisiin ensimmäistä kertaa, mutta jäi turnauksen viidenneksitoista. Senegal eteni olympialaisin myös vuosina 1972 sekä 1980.
Senegal voitti Afrikan-mestaruuden vuosina 1972 sekä 1978 ja eteni ensimmäistä kertaa MM-kilpailuihin vuonna 1978. Tällöin maa jäi kuitenkin alkusarjaan. Seuraavan kerran maa eteni MM-kilpailuihin vuonna 1998, mutta jäi tällöinkin alkusarjaan. Vuonna 1997 maa voitti viimeisimmän Afrikan-mestaruutensa. Senegal eteni vuoden 2006 MM-kilpailuhin, mutta jäi myös tällöin alkusarjaan.
Tero Heinämäki
Tero Antero Heinämäki (s. 22. huhtikuuta 1970 Turku) on suomalainen teatteriohjaaja, joka aloitti elokuussa 2010 Joensuun kaupunginteatterin johtajana. Hän on toiminut aiemmin ohjaajana Kouvolan kaupunginteatterissa ja vieraillut myös Hämeenlinnan ja Oulun kaupunginteattereissa. Heinämäen edeltäjä Joensuussa on Riku Innamaa. Joensuun kaupunginteatterin palveluksessa hän toimi vuoteen 2013 saakka, sillä hän ei käyttänyt sopimuksessaan ollutta optiota kahden vuoden jatkosta. Loppuosan pestistään Heinimäki toimi teatterin apulaisjohtajana hänen seuraajansa Vihtori Rämän aloitettua työssään vuoden 2013 alussa.
Joensuussa viettämiensä vuosien jälkeen Heinimäki oli vuonna 2014 perustamassa Seinäjoelle Kulttuuriyhdistys KoHoa, jossa hän työskentelee edelleen vuonna 2020.
Sisustusarkkitehti
Sisustusarkkitehti on sisustusalan ammattilainen, joka on keskittynyt erityisesti julkisten ja yksityisten liike- ja toimitilojen sekä asuntojen kokonaisvaltaiseen suunnitteluun, huonekalusuunnitteluun tai teolliseen muotoiluun.
Sisustusarkkitehdeilla on usein taiteen maisterin (MA) tai muotoilijan AMK (BA hons.) tutkinto. Suomessa sisustusarkkitehteja kouluttavat Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu, Metropolia Ammattikorkeakoulu, Savonia-ammattikorkeakoulu, LAB-Muotoiluinstituutti sekä Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulu. Opinnot painottuvat sisustusarkkitehtuuriin, huonekalusuunnitteluun ja teolliseen muotoiluun. Jatkotutkintoina taiteen maisteri voi suorittaa taiteen lisensiaatin ja taiteen tohtorin tutkinnon.
Sisustusarkkitehdin työ edellyttää rakennuslainsäädännön ja rakennusmääräysten riittävää hallintaa sekä toiminnallista, taiteellista ja teknistä kokonaisosaamista. Lisäksi työssä vaaditaan hyvää tilan ja valon hahmotuskykyä, värisilmää sekä rakenteiden ja materiaalien tuntemusta.
Sisustusarkkitehti toimii yhteistyössä toimeksiantajien, tilan käyttäjien, arkkitehtien, urakoitsijoiden ja erikoissuunnittelijoiden (rakenne-, sähkö-, LVI-suunnittelijat) sekä kaluste-, valaisin- ja materiaalitoimittajien kanssa.
Alan ammattijärjestö on Sisustusarkkitehdit SIO ry, joka kuuluu Teollisuustaiteen Liitto Ornamoon. SIOn jäsenet voivat käyttää titteliä sisustusarkkitehti SIO. Toisin kuin monissa muissa EU-maissa ammatti ei ole Suomessa suojattu tai auktorisoitu.
Keskussääasema
Keskussääasema oli Suomen puolustusvoimien sääpalvelut tuottanut yksikkö, joka toimi itsenäisenä vuoteen 1985 saakka.
Historia
Keskussääasema perustettiin vuonna 1924 nimellä Sotilasmeteorologinen Keskusasema. Laitoksen lyhenteenä käytettiin KSääAs uuden nimen tultua käyttöön vuonna 1941. Myös nimi Päämajan Keskussääasema on ollut käytössä.
Yksikkö on toiminut Viipurissa, Imatralla, Mikkelissä, Hämeenlinnassa, Helsingin Vallisaaressa (1946 - ) ja Jyväskylän maalaiskunnan Tikkakoskella osana Luonetjärven varuskuntaa 1965 - 1985.
Keskussääasema toimi kenttätykistön alaisuudessa vuodesta 1940 alkaen ja palveli tykistöjoukkoja vuoteen 1965 saakka. Tila- ym. resurssien parannettua se alkoi tuottaa palveluja myös muille puolustushaaroille Tikkakoskelta käsin. Suojelukoulu ja Keskussääasema yhdistettiin Suojelu- ja Sääkouluksi 1. syyskuuta 1985.
Päälliköt
Keskussääaseman päällikkönä ovat toimineet:
Tooran määräyksiä
Tooran määräyksiä (4QMMT) on Kuolleenmeren kääröihin kuuluva teksti. Sen nimi on peräisin tekstin loppupuolella esiintyvästä ilmaisusta מִקְצַת מַעֲשֵי הַתּוֹרָהֵ (miqṣat maˁaśe ha-Torah), suomeksi "joitakin Tooran määräyksiä". Teksti käsittelee halakistisia säädöksiä. Sen synty ajoitetaan noin vuoteen 150 eaa.
Katkelmia tekstistä on säilynyt kuudessa Qumranin luolasta 4 löytyneessä käsikirjoituksessa, joita merkitään tunnuksilla 4Q394-399. Vanhin säilyneistä käsikirjoituksista ajoitetaan noin vuoteen 75 eaa. ja nuorin vuoteen 50 jaa.
Teksti on ollut alun perin todennäköisesti neliosainen. Oletettu ensimmäinen osa on ollut avausformeli, mutta se ei ole lainkaan säilynyt käsikirjoituksissa. Toinen osa sisältää 364-päiväisen aurinkokalenterin. Kolmas osa on luettelo noin 20:stä halakasta. Neljäs osa on epilogi, joka pyrkii vakuuttamaan vastaanottajan esitetyn halakan oikeellisuudesta.
Georgioúpoli
pienoiskuva|vasen|Georgioúpolin kylää. Georgioúpolin kylä sijaitsee Almyrósjoen suussa Kreetan saaren pohjoisrannikolla Almyróksenlahden rannalla noin 22 kilometriä Réthymnosta länteen ja noin 30 kilometriä Chaniásta kaakkoon. Se on kasvanut rantalomakohteeksi. Georgioúpolin kunnallisyksikkö käsittää myös muita rantalomakohteita, kuten Paralía Kourná, sekä Kournás-järven alueen. Kylä on rakennettu antiikin ajan Amfimallan kaupungin (myös Amfimala, Amfimalion) paikalle.
Georgioúpoli oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Apokóronaksen kunnaksi yhdessä Arménoin, Así Gonián, Fresin, Kryonerídan ja Vámoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Georgioúpolin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Glyptodon
Glyptodon oli jättiläismäinen vyötiäisten Cingulata-lahkoon kuulunut nisäkäs, joka muistutti muodoltaan kilpikonnaa. Se söi kasveja ja liikkui hitaasti. Se oli noin 2,5 metriä pitkä, noin 1,5 metriä korkea, ja se painoi 800–1 000 kiloa. Sillä oli puolipallomainen selkäpanssari suojanaan ja joillakin lajeilla piikikäs puolustusnuija hännässä. Selkäpanssari oli Volkswagen Kuplan kokoinen, mutta latteampi. Glyptodon kuului vajaahampaisiin eli Xenarthra-nimiseen istukallisten nisäkkäiden ryhmään, johon kuuluivat muun muassa myös maalaiskiaiset.
Glyptodon vaelsi Pohjois-Amerikkaan noin 2,5 miljoonaa vuotta sitten. Se hävisi noin 10 000 vuotta sitten, luultavimmin ihmisen metsästyksen seurauksena.
Glyptodonia on joskus kutsuttu ”jättiläisvyötiäiseksi”, mutta jättiläisvyötiäinen (Priodontes maximus) on kuitenkin myös nykyisin elävän suhteellisen pienikokoisen vyötiäislajin lajinimi.
Kanta
Kanta voi tarkoittaa muun muassa:
Paulette Dussarat
Paulette Dussarat (s. 20. elokuuta 1927) on ranskalainen pituushyppääjä.
Dussarat sijoittui Brysselin EM-kilpailuissa 1950 pituushypyssä 12:nneksi tuloksella 509 cm. Hän hyppäsi kesäkuussa 1948 Bordeaux'ssa Ranskan ennätyksen 553 cm. Ennätys säilyi hänen nimissään vajaat kaksi kuukautta kunnes Yvonne Curtet ylitti sen 11 senttimetrillä. Uransa pisimmän hypyn 561 cm Dussarat hyppäsi vuonna 1949. Seuratasolla hän edusti CAM Bordeaux'ta.
Yanick Dupre Memorial Award
Yanick Dupre Memorial Award on American Hockey Leaguessa vuosittain jaettava palkinto, joka annetaan parhaiten omaa joukkuettaan auttaneelle pelaajalle. Palkinnon jakaa liigan puheenjohtaja.
14. syyskuuta
14. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 257. päivä (258. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 108 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 13. syyskuuta, 15. syyskuuta
Mäkelänkatu
Mäkelänkatu on yksi Helsingin pääväylistä. Katu johtaa 3+3-kaistaisena Vallilasta Käpylään Pasilan ja Kumpulan rajaa pitkin. Se on koko pituudeltaan esplanadityyppinen puistokatu, jonka keskellä, vastakkaisten ajoratojen välissä on puurivien reunustama raitiovaunukaista. Kaistaa kulkevat raitiolinjat 1 ja 7. Mäkelänkadulla on pituutta noin kolme kilometriä, ja katualueen leveys vaihtelee noin 47,2–60,50 metrin välillä. Kadulla sijaitsee 251 lehmusta. Puustoinen katu on saanut myönteistä huomiota myös kansainvälisesti.
Mäkelänkadun keskiosan varrella, Mäkelänrinteen ja Koskelantien välillä, ei kadun varressa ole rakennuksia, vaan sen molemmilla puolilla on viheraluetta, tosin kadun ja Itä-Pasilan rakennettujen alueiden välissä on vain kapea vihervyöhyke. Itä-Pasilan ja Käpylän rakennettujen alueiden välissä Mäkelänkadun länsipuolella on Käpylän liikuntapuisto. Mäkelänkatu päättyy pohjoispäässä Käpylässä Pohjolankadun ja Vaakalinnuntien risteykseen, josta alkaa kohti Helsinki-Vantaan lentoasemaa ja edelleen Tuusulaan kulkeva Tuusulanväylä eli kantatie 45. pienoiskuva|Mäkelänkatu [[Vallilassa vuonna 2008]] pienoiskuva|Mäkelänkadun raitiotie vuonna 2013 thumb|Mäkelän koulu Mäkelänkadun varrella. thumb|Urhea – National Olympic Training Center Helsinki Mäkelänkadun varrella.
Historia
Pohjoispäässään Mäkelän­katu oli aikoinaan nykyistä pidempi ja ulottui nykyisten Osmon­tien ja Panun­tien risteykseen saakka lähelle Käpylän rautatieasemaa. Tuusulan­tie alkoi sen päättymis­kohdasta ja ylitti rauta­tien nykyistä Panun­tien siltaa pitkin. Kun Tuusulan­tie 1960-luvulla levennettiin moottori­tieksi, sen alku­pää siirrettiin nykyiselle paikalleen, jolloin Mäkelän­kadun pohjoispää jäi kadun muusta osasta liikenteellisesti erilleen ja muutettiin nimeltään Osmon­tien jatkeeksi, lyhyt osa siitä kuitenkin sai erillisen nimen Osmon­polku.
Nimen alkuperä
Mäkelänkadun nimi johtuu alueella ennen sijainneen maa­tilan nimestä Backas. Kadun ruotsin­kielinen nimi tuli käyttöön jo vuonna 1913 vahvistetussa Vallilan jaotus­kaavassa. Suomeksi se oli aluksi Bakkas­katu, myöhemmin Pakaan­katu, kunnes vuonna 1928 vahvistettiin kadun nykyinen suomen­kielinen nimi Mäkelän­katu.
Peruskorjaus 2024
Mäkelänkatu remontoidaan peruskorjauksessa, jonka on tarkoitus alkaa vuonna 2024. Katu avataan noin kilometrin mittaiselta matkalta Hämeentien ja Kumpulantien välillä. Remontissa uusitaan vanhentunut tekniikka, ja yli 100 puuta raitiotiekiskojen reunustalta kaadetaan. Niiden tilalle istutetaan 78 uutta tainta.
Rakennuksia ja veistoksia
Kadun varrella sijaitsevat muun muassa Lääkäriliiton toimitalo, Vallilan kirjasto (sisäänkäynti Vääksyntieltä), vanha Mäkelän kansakoulu, sittemmin Mäkelän peruskoulu, jota hallinnoi Kiinteistö Oy Mäkelän Koulu (tiloissa toimii nykyään Stadin ammattiopisto), urheilupainotteinen Mäkelänrinteen lukio, vuonna 1999 avattu Mäkelänrinteen uintikeskus joka on Suomen suurin uimahalli, Urhea-kampus, Velodromi ja Yrjö Lindegrenin suunnittelema arkkitehtonisesti arvokas asuintalo, josta usein käytetään nimitystä Käärmetalo.
Sturenkadun pohjoispuolella Mäkelänkadun oikealla puolella sijaitsevat pienehkö Hattulan lehto -niminen puistikko ja Hollolan puisto, jossa sijaitsee Kai Noramiehen Nuorten leikki -niminen veistos.