cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arnaut Danjuma
Danjuma pelasi kotimaassaan PSV Eindhovenin junioreissa. Kesällä 2016 hän siirtyi NEC Nijmegeniin ja pelasi kaudella 2016–2017 Eredivisiessa 12 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Seuraavan kauden hän pelasi Nijmegenissa toisella sarjatasolla. Kesällä 2018 Danjuma siirtyi belgialaisseura Club Bruggeen, jossa hän pelasi 21 liigaottelua ja teki niissä viisi maalia sekä kaksi Mestarien liigan ottelua, joissa teki yhden maalin. Elokuussa 2019 hän siirtyi englantilaisseura Bournemouthiin ja aloitti valioliigauransa syyskuun lopulla toivuttuaan loukkaantumisesta. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 14 ottelua Valioliigassa. Seuraavalla kaudella hän teki 33 Englannin mestaruussarjan ottelussa 15 maalia. Vuonna 2021 hän siirtyi Espanjaan, jossa hän on Villarrealin joukkueessa 1,5 kauden aikana pelannut 33 liigaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. Kauden 2021–2022 Mestarien liigassa hän pelasi 11 ottelua ja teki kuusi maalia Villarrealin yltäessä välieriin. Danjuma siirtyi tammikuussa 2023 kauden loppuun kestäneellä lainasopimuksella Tottenhamiin, jossa hän pelasi yhdeksän ottelua Valioliigassa ja teki yhden maalin sekä yhden pelin Mestarien liigassa. Kauden 2023–2024 hän pelaa lainalla Valioliigan Evertonissa.
Danjuma on pelannut Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi Alankomaiden A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Saksaa vastaan. Kolme päivää myöhemmin hän teki maalin ystävyysottelussa Belgiaa vastaan. Hän palasi maajoukkueeseen lokakuussa 2021 ja teki maalin MM-karsintaottelussa Gibraltaria vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 2023 loppuun mennessä kuusi A-maaottelua.
Jeniseiläiskielet
thumb|Jeniseiläiskielten levinneisyys 1600-luvulla (viivoitus) ja 1900-luvun lopussa (punainen väri). Jeniseiläiskielet eli jeniseiläiset kielet on kielikunta, jonka kieliä puhutaan Siperiassa Jenisein varrella Krasnojarskin aluepiirissä. Jeniseiläiskielet luetaan yhdessä muiden Pohjois-Aasian isolaattikielten kanssa paleosiperialaisiin kieliin. On myös esitetty, että jeniseiläiskielet olisivat sukua na-dené-kielille ja muodostaisivat näiden kanssa dene-jeniseiläisten kielten kielikunnan. Jeniseiläiset olivat myös todennäköisesti osa xiongnuja ja ovat voineet jättää jälkensä turkkilaisiin kieliin; esim. sana tengri on mahdollisesti lainasana jenisiläisistä kielistä.
Jeniseiläiskieliä tunnetaan kuusi ja ne jaetaan kolmeen ryhmään:
Eläviä kieliä ovat vain ketti ja mahdollisesti jugi. Assani, arini ja pumpokoli kuolivat 1700-luvun loppuun mennessä ja kotti 1800-luvun puolivälissä.
Pullokurpitsat
Pullokurpitsat (Lagenaria) on kasvisuku, joka kuuluu kurkkukasvien (Cucurbitaceae) heimoon. Siihen sisältyy muun muassa hyötykasvina kasvatettu pullokurpitsa (Lagenaria siceraria).
Luettelo Saksan demokraattisen tasavallan maajoukkueessa A-maaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista
Tämä on luettelo Saksan demokraattisen tasavallan maajoukkueessa A-maaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista.
The Wild Rover
Sanat I've been a wild rover for many's the year, and I spent all me money on whiskey and beer. And now I'm returning with gold in great store, and I never will play the wild rover no more.
(Kertosäe): And it's no, nay, never! No, nay, never, no more, will I play the wild rover. No (nay) never no more!'' I went to an alehouse I used to frequent, and I told the landlady me money was spent. I asked her for credit, she answered me "nay, such a custom as yours I could have any day".
I took from me pocket ten sovereigns bright, and the landlady's eyes opened wide with delight. She said "I have whiskeys and wines of the best, and the words that I told you were only in jest". (Kertosäe)
I'll have none of your whiskeys nor fine Spanish wines, For your words show you clearly as no friend of mine. There's others most willing to open a door, To a man coming home from a far distant shore. (Kertosäe) I'll go home to me parents, confess what I've done, and I'll ask them to pardon their prodigal son. And when they've caressed me as oft times before then I never will play the wild rover no more. (Kertosäe)
The Wild Rover ("Villi kulkuri", joskus myös No Nay Never kertosäkeen mukaan) on suosittu irlantilainen kansanlaulu, jonka alkuperästä ja iästä ei ole varmaa tietoa.
Historia
Ensimmäiset kirjatut versiot laulusta ovat 1500-luvun lopulta, mutta laulun tarkasta iästä ei ole tietoa. Joka tapauksessa laulu on kirjaamisajankohtaansa vanhempi.
The Wild Rover kuuluu irlantilaispubien esiintyjien vakio-ohjelmistoon, ja sitä pidetään yleensä juomalauluna. Kappaleen 1900-luvulla saama suosio herätti kiivaan keskustelun laulun varsinaisesta alkuperästä.
Esittäjät
Omia versioitaan laulusta ovat esittäneet monet tunnetut artistit ja yhtyeet, kuten muun muassa:
Piipsanjoki
Piipsanjoki on Pyhäjoen vesistössä sijaitseva pieni, noin viisi metriä leveä joki Raahen, Haapaveden ja Oulaisten kuntien alueella. Alkupisteeksi voitaisiin sanoa Haapaveden Ainalissa sijaitsevat Osmanki- ja Ainali-järvet. Täältä asti laskettuna joen pituus on noin kolmekymmentä kilometriä. Joki laskee aikanaan Oulaisten Piipsjärveen. Tätä ennen Piipsanjokeen ehtii laskea useat laskuojat, kuten Lumioja sekä Kilpuanoja. Myös Vihanninjoki laskee Piipsanjokeen.
Piipsan alue on syntynyt Piipsanjoen myötä sen varrelle.
Benny Golson
Benny Golson (s. 25. tammikuuta 1929) on yhdysvaltalainen bebop- ja hard bop -tyylinen tenorisaksofonisti, jazzsäveltäjä ja -sovittaja.
Jo high schoolia käydessään Pennsylvanian Philadelphiassa Golson soitti jazzia monien muiden lupaavien nuorten muusikoiden kanssa, kuten John Coltranen, Red Garlandin, Jimmy ja Percy Heathin, Philly Joe Jonesin ja Red Rodneyn. Valmistuttuaan Howard Universitystä Golson liittyi Bull Moose Jacksonin rhythm and blues -yhtyeeseen. Siinä soitti pianisti Tadd Dameron, jolla Golsonin mukaan oli suuri vaikutus hänen sävellystyyliinsä. Vuosina 1953–1959 Golson soitti Dameronin yhtyeessä, ja sen jälkeen Lionel Hamptonin, Johnny Hodgesin, Earl Bosticin, Dizzy Gillespien ja Art Blakeyn yhtyeissä. Viimeksi mainitun kanssa hän levytti jazzklassikon Moanin’ vuonna 1958.
Kun Golson oli Lionel Hamptonin keikalla Harlemin Apollo-teatterissa 1956, hän sai tietää Clifford Brownin kuolemasta. Brown oli soittanut myös Hamptonin yhtyeessä, ja uutisesta liikuttunut Golson sävelsi hänen muistokseen jazzstandardiksi muodostuneen balladin ”I Remember Clifford”. Hänen muita tunnettuja kappaleitaan ovat ”Stablemates”, ”Killer Joe”, ”Whisper Not”, ”Along Came Betty” ja ”Are You Real?”.
Vuosina 1959–1962 Golson johti The Jazztet -yhtyettä yhdessä Art Farmerin kanssa. Sitten Golson jätti jazzareenat ja keskittyi 12 vuodeksi studio- ja orkesterityöhön. Hän sävelsi musiikkia televisiosarjoihin Ironside, Vaarallinen tehtävä ja M*A*S*H. 1970-luvun puolivälissä Golson palasi jazzmusiikin ja levytysten pariin ja kokosi uudelleen Jazztet-yhtyeen 1982.
Vuonna 1995 Golsonille myönnettiin Yhdysvaltain liittovaltion NEA Jazz Masters -palkinto sekä vuonna 2007 Mellon Living Legend Legacy -palkinto ja Pittsburghin yliopiston International Academy of Jazz -elämäntyöpalkinto. Marraskuussa 2009 Benny Golson nimitettiin saman yliopiston Jazz Hall of Famen jäseneksi. Golsonin entinen oppilaitos Howard University perusti hänen kunniakseen Benny Golson Jazz Master Award -palkinnon, joka jaettiin ensi kerran vuonna 1996.
Golson teki cameo-esiintymisen elokuvassa Terminaali (2004). Hän esiintyy edelleen säännöllisesti.
Soittajana
Art Blakeyn kanssa Dizzy Gillespien kanssa Arkadia Jazz All Starsin kanssa
Finn-ID
Finn-ID Oy on vuonna 1986 perustettu suomalainen tietotekniikkayritys, jonka toimiala on viivakoodi- ja RFID-tunnistukseen perustuvat logistiikan toiminnanohjausjärjestelmät. Se työllistää 51 henkilöä ja sen liikevaihto on noin 10 miljoonaa euroa. Yritys toimii Suomen lisäksi Baltiassa ja Venäjällä ja kuuluu itsenäisenä osana Perel-konserniin. Yritys on yksi Suomen parhaat työpaikat 2011 -palkituista pienten yritysten sarjassa.
Memories of You
”Memories of You” on Eubie Blaken säveltämä ja Andy Razafin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1930. Sen esitti ensimmäisenä Minto Cato Broadway-musikaalissa Blackbirds of 1930. Ensimmäinen levytyksen teki laulaja Ethel Waters.
Kappaleesta on levytetty useita jazzversioita, ja sitä pidetään yhtenä standardeista. Louis Armstrongin levytys vuodelta 1930 on Lionel Hamptonin ensiesiintyminen vibrafonistina. Armstrongin versio nousi listoilla sijalle 18. Myöhemmin Hampton levytti kappaleen myös Benny Goodmanin orkesterin kanssa, ja tämä versio on tehnyt kappaleesta suositun klarinettinumeron. Myös muun muassa Art Tatum, Thelonious Monk, Charles Mingus, Erroll Garner ja Duke Ellington ovat äänittäneet kappaleen. 31.8.2010
Karvaskurkut
Karvaskurkut (Momordica) on kasvisuku, joka kuuluu kurkkukasvien (Cucurbitaceae) heimoon. Siihen sisältyy muun muassa koristekasvina ja huonekasvina kasvatettu karvaskurkku (Momordica charantia). Suvussa on kaikkiaan 50 enimmäkseen trooppista lajia.
Onslow
thumb|Onslow Onslow on henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää. Onslow'ta näytteli Geoffrey Hughes.
Onslow on naimisissa Hyacinth Bucketin sisaren Daisyn kanssa ja heillä on tytär nimeltään Stephanie. Onslow'n ja Daisyn kanssa asuu myös Daisyn sisar Rose, ja siskojen isä (eng. Daddy). He asuvat rapistuneella halvalla asuinalueella. Onslow vieroksuu työntekoa eikä ole koskaan ollut pahemmin työelämässä. Hyacinth paheksuu Onslow'ta ja tämän elämäntapaa suuresti. Kaikista puutteista huolimatta Daisy rakastaa ja jumaloi miestään suuresti. Onslow'n, kuten Daisyn tai Rosenkaan sukunimiä ei ole koskaan mainittu sarjassa.
Onslow'lla on aina yllään valkoinen hihaton paita ja päässään sininen lippalakki. Hänellä on myös tatuoinnit molemmissa käsivarsissaan. Suurimman osan ajastaan hän viettää kotona nojatuolissa löhöillen ja katsoen televisiota, joka toimii kun sitä läimäyttää. Onslow polttaa tupakkaa ja juo samalla olutta. Onslow pitää perunalastuista ja pekonivoileivistä.
Onslow omistaa vanhan autonrämän, Ford Cortinan, joka paukkuu aina kun sen pysäköi. Onslow on mitä ilmeisimmin Everton FC:n kannattaja, ja hän vihaa Liverpool FC:tä niin paljon, että oli erota vaimostaan kuherruskuukauden aikana saatuaan tietää vaimonsa kannattavan kyseistä joukkuetta. Onslow'n pääharrastus on vedonlyönti ja etenkin television laukkakisat. Kun jokin asia menee vikaan, Onslow yleensä huudahtaa sarkastisesti ”Kiva juttu!” (”Oh nice!”).
Disaster
Disaster! on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut nukkeanimaatio/komediaelokuva. Elokuvan ohjasi Roy T. Wood ja siinä vierailee hard rock -yhtye Mötley Crüe.
Käsky (elokuva)
Käsky sai ensi-iltansa 29. elokuuta 2008. Rauno Ronkainen sai parhaan kuvauksen Jussi-palkinnon vuonna 2009. Kirjailija Lander ei ollut tyytyväinen elokuvaan. Ohjaaja Louhimiehen ohjausmetodeista syntyneen kohun yhteydessä maaliskuussa 2018 tämä kertoi pitäneensä kuvausten tunnelmaa ankeana ja sanoi, ettei elokuva vastannut hänen alkuperäisen kirjansa rohkaisevaa sävyä.
Juoni
Elokuva kertoo Suomen sisällissodan loppuvaiheisiin ajoittuvan ja Varsinais-Suomeen sijoittuvan rakkaustarinan ja kolmiodraaman. Jääkärialiupseeri Aaro Harjula (Samuli Vauramo) saapuu Saksasta Suomeen taistelemaan valkoisten puolella, mutta järkyttyy huomatessaan, miten valkoiset kohtelevat punaisia sotavankeja. Hän päättää pelastaa teloitukselta välttyneen naiskaartilaisen (Pihla Viitala) saattamalla tämän sotatuomarin (Eero Aho) eteen oikeudenkäyntiä varten.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2009
Suomi osallistui vuoden 2009 yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuihin 15 hengen vahvuisella joukkueella, joista miehiä oli 12 ja naisia kolme. Kisoihin nimetty joukkue oli halli-EM- ja MM-kilpailut huomioiden kaikkien aikojen suurin Suomen 40 vuoden pituisen kisahistorian aikana. 800 metrin juoksuun ilmoitettu Mikko Lahtio ei osallistunut kilpailuihin sairastelunsa vuoksi. Mari Järvenpää taasen sai pohjekrampin ennen lähtöään, eikä näin ollen ilmestynyt lähtöviivalle.
Chris Mepham
pienoiskuva|Chris Mepham vuonna 2019. Christopher James Mepham (s. 5. marraskuuta 1997 Lontoo, Englanti) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Bournemouthia.
Mepham nousi Brentfordin junioreista mestaruussarjassa pelaavaan edustusjoukkueeseen pysyvästi kaudella 2017–2018 päästyään edellisenä kautena kentälle vain yhdessä FA Cupin ottelussa. Hän pelasi 1,5 kauden aikana mestaruussarjassa 43 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Tammikuussa 2019 Mepham siirtyi Bournemouthiin, jossa hän pelasi loppukauden aikana 13 ottelua. Hän teki Valioliigassa ensimmäisen maalinsa kauden 2019–2020 avausottelussaan Sheffield Unitedia vastaan. Se olikin hänen ainoa maalinsa kauden 12 valioliigaottelussa. Kaudella 2020–2021 Bournemouth pelasi mestaruussarjassa, jossa Mephamille kertyi 24 ottelua ja yksi maali sekä lisäksi kaksi valioliigakarsintaottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi mestaruussarjassa 22 ottelua. Kaudella 2022–2023 Bournemouth pelasi jälleen Valioliigassa ja Mepham pelasi 26 valioliigaottelua, joista 24 ottelua avauskokoonpanossa.
Mepham pelasi Walesin maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Kiinaa vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 2023 loppuun mennessä 40 maaottelua, joista 38 ottelua avauskokoonpanossa ja 34 ottelua alusta loppuun. Otteluista kymmenen on ollut Kansojen liigan otteluita, yhdeksän EM-karsintaotteluita, kahdeksan MM-karsintaotteluita, kolme kesän 2021 EM-kilpailujen otteluita ja kolme vuoden 2022 MM-kilpailujen otteluita.
Kadrina
Kadrina on kunta ja pienkauppala Länsi-Virumaan maakunnassa, Virossa. Kunnassa on noin 5 000 asukasta.
Kunnan pohjoisosan poikki ja Viitnan kylän pohjoispuolitse kulkee valtatie 1 Tallinnasta Narvaan ja edelleen Pietariin.
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Kadrinan kunnassa oli 4 902 asukasta, joista 4 617 (94,2 %) oli virolaisia, 183 (3,7 %) venäläisiä ja 99 (2,0 %) muita kansallisuuksia.
Lahemaan kansallispuisto
Kadrinan kunta rajoittuu pohjoisessa Lahemaan kansallispuistoon. Puiston opastuskeskus sijaitsee Viitnassa.
Kadrinan kirkko
Alkuperäinen puinen kirkko oli rakennettu ilmeisesti 1200-luvulla, ja se oli pyhitetty Pyhälle Katriinalle, jonka nimestä kunnan nimikin tulee.
Kivikirkon rakentaminen aloitettiin 1400-luvulla. Kirkon rakentamisessa on huomioitu puolustautumistarpeet paksuine muureineen, korkealla olevine kapeine ikkunoineen ja holvin päälle tehdyn piilopaikan kera. Kirkon länsitorni valmistui vasta 1684, ja nykyinen 46 metriä korkea torni 1960-luvun alussa.
Kuuluisia kadrinalaisia
Viron kansalliseepoksen Kalevipoeg kirjoittaja Friedrich Reinhold Kreutzwald oli kotoisin Kadrinan Jõeperen kylästä.
Helinä Karttunen
Helinä Marketta Karttunen (25. helmikuuta 1935 Rääkkylä – 1. helmikuuta 1998) oli suomalainen kääntäjä.
Karttunen suomensi yhdessä Ulla Rannan kanssa mayaintiaaneihin kuuluvan Jukatanin niemimaan quiche-kansan pyhän kirjan Popol Vuh (Yhteisön kirja). He ovat suomentaneet myös munkki Diego de Landan kertomuksen Jukatanin niemimaan oloista espanjalaisten saapuessa alueelle.
Balašov
Balašov on kaupunki Saratovin alueen länsiosassa Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Hopjor-joen rannalla maanteitse noin 300 kilometriä Saratovista länteen. Siellä risteytyvät Rtištševoon, Povorinoon, Tamboviin ja Kamyšinin johtavat rautatiet.
Kaupunki on Balašovin piirin (113 352 as., vuonna 2010) keskus. Tästä kaupungin asukkaiden osuus oli 82 227 henkeä.
Balašovon kylä tunnetaan 1700-luvulta lähtien. Vuonna 1780 siitä tuli Balašovin kaupunki ja Saratovin kuvernementtiin kuuluneen kihlakunnan keskus. Rautatien rakentamisen jälkeen 1800-luvun lopussa kaupunkiin syntyi teollisuutta. Vuosina 1954–1957 se oli Balašovin alueen keskus.
Kaupungin lähellä sijaitsee Balašovin sotilaslentokenttä.
Daisy (Pokka pitää)
Daisy on Hyacinth Bucketin sisar ja naimisissa Onslow'n kanssa. Pariskunnalla on Stephanie-niminen tytär. Stephaniella on avioton lapsi nimeltään Kylie. Daisyn ja Onslow'n kanssa samassa talossa asuvat myös Daisyn sisar Rose ja siskojen isä. Daisyn sukunimeä ei ole koskaan mainittu sarjassa.
Daisy kannattaa Liverpool FC:tä.
Khary Payton
Khary Payton (s. 16. toukokuuta 1972 Augusta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tehnyt enimmäkseen äänirooleja animaatioihin ja videopeleihin. Hän tuli tunnetuksi animaatiosarjasta Teen Titans.
Ura
Payton on esiintynyt 1990-luvulta lähtien ääninäyttelijänä animaatioissa ja videopeleissä. Hänen tunnetuin ääniroolinsa on Kyborgi animaatiosarjassa Teen Titans. Näyttelijänä Payton ei kuitenkaan ole saanut isoja rooleja ja on esittänyt enimmäkseen vierailevia rooleja televisiosarjoissa ja elokuvissa kuten Walker, Texasista, Imagine That, Kunnian miehet, Shield – lain varjolla ja Miksei, Emily? Payton esittää The Walking Deadin seitsemännellä kaudella Ezekiel-nimistä selviytyjää, joka omistaa tiikerin nimeltä Shiva.
Power to All Our Friends
Power to All Our Friends on Cliff Richardin esittämä musiikkikappale, joka edusti Britanniaa vuoden 1973 Eurovision laulukilpailussa. Se sijoittui kilpailussa kolmanneksi saatuaan 123 pistettä. Laulun sävelsivät Guy Fletcher ja Doug Flett.
Kappale saavutti myös listamenestystä. Se nousi muun muassa Britannian singlelistan neljännelle sijalle. Listaykköseksi se nousi Alankomaissa, Norjassa ja Suomessa.
Matti Esko levytti kappaleesta Sauvo Puhtilan sanoittaman suomenkielisen version "Valtaa ja voimaa".
Volvo 8900
Volvo 8900 on Volvon valmistama kaupunki- tai lähiliikennebussi. Siitä valmistetaan sekä korkealattiaista että low-entry-matalalattiamallia (8900LE).
Turunen
Turunen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Turusia ovat muun muassa:
Teemu Halmkrona
Teemu Halmkrona (s. 1974 Kolari) on suomalainen säveltäjä, pianisti, kosketinsoittaja ja musiikkipedagogi. Hän on keskittynyt enimmäkseen kevyeen musiikkiin.
Halmkrona on soittanut pianoa ja koskettimia useissa kokoonpanoissa. Hänen sävellyksiään ovat soittaneet hänen omien yhtyeidensä lisäksi UMO Jazz Orchestra, Norrbotten Big Band, Associazione Blue Note Orchestra ja Daryl McKenzie Jazz Orchestra. Hän on myös luonut musiikkia ja äänitehosteita Tanel Pällin animaatioihin. Sovituksia hän on tehnyt esimerkiksi Suomen Kansallisoopperalle ja Heinolan kesäteatterille.
Vuonna 2014 Halmkrona voitti Sassarissa, Italiassa 13. Scrivere in Jazz -sävellyskilpailun parhaasta alkuperäisestä sävellyksestä teoksella The Parting of the Ways. Häntä ennen kilpailun olivat suomalaisista voittaneet Kari Ikonen ja Sid Hille. Samalla teoksella hän sai jaetun toisen palkinnon vuoden 2013 Esko Linnavalli -sävellyskilpailussa. Hän on osallistunut ja päässyt finaaliin sekä palkintosijoille Linnavalli-kilpailussa muinakin vuosina.
Henkikirja
Henkikirja oli maan väestöstä ja kiinteistöistä kutakin kuntaa varten erikseen pidetty väestöluettelo. Sen laati henkikirjoittaja vuosittain pidetyn henkikirjoituksen perusteella ja sen tietoihin perustui maan väkiluku, verovelvollisuuden täyttäminen ja äänioikeuden käyttämismahdollisuus.
Henkikirjojen alkuna voidaan pitää Ruotsin vuoden 1556 voutijärjestystä, jonka perusteella voudit laskivat väkiluvun kylittäin ja taloittain. Nimi henkikirja tuli käyttöön 1620-luvun lopulla, jolloin luetteloja alettiin ylläpitää henkirahan perimistä varten. Aluksi henkikirjoihin merkittiin 15–65-vuotiaat henkilöt, ei kuitenkaan aatelisia, sotilaita tai niitä, jotka työkyvyttömyyden tai köyhtymisen vuoksi eivät voineet henkirahaa maksaa. Vuodesta 1766 lähtien niihin merkittiin koko väestö, myös veroista vapautetut. Henkikirjoittajan tehtäväksi henkikirjan laatiminen tuli 1779.
José Feliciano
thumb|Feliciano vuonna 2007.
Henkikirja
Vuonna 1894 annetun henkikirjoitusasetuksen mukaan henkikirjaan merkittiin ristimänimi, sukunimi, ammatti, syntymävuosi, syntymäpäivä, viimeinen henkikirjoituspaikka, kuuluuko henkilö ei-luterilaiseen uskontokuntaan ja haluaako henkilö tulla vapautetuksi henkirahan maksamisesta. Henkikirja tehtiin maalla kustakin kihlakunnasta siten, että kihlakuntaan kuuluvat seurakunnat tai seurakunnan osat merkittiin erikseen. Kaupunkien väestö merkittiin henkikirjaan erottelematta seurakuntia, joita kaupungissa ehkä oli.
José Feliciano
José Montserrate Feliciano García (s. 10. syyskuuta 1945) on puertoricolainen laulaja ja kitaristi. Hän on yhdistänyt menestyksekkäästi flamencokitaraa, boleroa, folkia ja popmusiikkia. Itse kirjoittamiensa laulujen ohella hänet tunnettiin etenkin muiden artistien kappaleiden tulkitsijana. Felicianon 1970-luvulla levyttämästä kappaleesta "Feliz navidad" on tullut tunnettu pop-joululaulu.
Henkikirja
Henkiraha lakkautettiin vuonna 1924, mutta henkikirjoja ylläpidettiin sen jälkeenkin väestö- ja kiinteistöluetteloina. Vuoden 1950 henkikirjoitusasetuksen mukaan henkikirjaan merkittiin kiinteistöt kylittäin ja kaupunginosittain, kiinteistön omistaja ja omistajan kotipaikka. Kunkin kiinteistön kohdalle merkittiin kaikki siellä asuvat henkilöt. Lisäksi kunkin kiinteistön kohdalle merkittiin ne henkilöt, yhdyskunnat, yhtiöt, muut yhteisöt, laitokset ja säätiöt, jotka pitivät hallussaan huoneistoa, myymälää tai työhuonetta kiinteistössä. Henkikirjaan merkittiin myös jokaisen henkilön täydellinen nimi, syntymäpäivä ja -paikka, ammatti ja siviilisääty. Kaikista 15 vuotta täyttäneistä henkilöistä laadittiin aakkosellinen luettelo, johon merkittiin nimi, syntymävuosi ja asunto-osoite. Kukin henkilö oli henkikirjoitettava siinä kunnassa, jossa hänellä oli tammikuun 1. päivänä kotipaikka. Kotipaikkarekisteri tarkistettiin vuosittain henkikirjoituksessa, minkä perusteella laadittiin henkikirja. Henkikirja oli päätettävä henkikirjoitusvuoden toukokuun 31 päivänä. Henkilöllä tammikuun ensimmäisenä päivänä olleen henkikirjoituskunnan perusteella määräytyi hänen verotuskuntansa, eikä henkikirjoituskuntaa voinut vaihtaa kesken vuotta.
José Feliciano
Feliciano oli yksi vanhempiensa yhdestätoista lapsesta, kaikki poikia. Hän on synnynnäisen glaukooman johdosta syntymästään sokea. Feliciano muutti 5-vuotiaana perheensä kanssa synnyinsaareltaan New Yorkin Harlemiin, jossa esiintyi jo yhdeksänvuotiaana harmonikansoittajana. 14 vuoden iässä Feliciano kertoo harjoitelleensa kitaransoittoa 14 tuntia päivässä, ja 17-vuotiaana hän ryhtyi ammattimuusikoksi elättääkseen perhettään isän jäätyä työttömäksi. Hän esiintyi klubeilla New Yorkin Greenwich Villagessa ja muissakin kaupungeissa eri puolilla Yhdysvaltoja.
Henkikirja
Vuotuiset henkikirjoitukset lopetettiin vuoden 1990 alusta lukien, ja henkikirjat poistuivat kokonaan käytöstä vuonna 1993 uuden väestötietojärjestelmän aloittaessa toimintansa.
José Feliciano
Ura lähti nousuun, kun RCA Recordsin kykyjenetsijä teki levytyssopimuksen Felicianon kanssa eikä illan toisen esiintyjän kanssa, jota oli tullut klubille kuulemaan. Feliciano tuli tunnetuksi ensin espanjankielisellä ohjelmistolla Etelä- ja Väli-Amerikan maissa, kunnes versio Doors-hitistä ”Light My Fire” nousi listojen kärkeen Yhdysvalloissa. 23-vuotiaana Feliciano oli jo voittanut kaksi Grammy-palkintoa ja levyttänyt neljällä kielellä.
Henkikirja
Henkikirjoja Suomesta säilytetään Kansallisarkistossa Helsingissä ja niitä sisältyy jossain määrin myös Arkistolaitoksen Internetissä julkaisemaan Kansallisarkiston digitaaliarkistoon. Henkikirjat ovat myös eräänä lähdesarjana 1900-luvun alkupuolella kirjailija Jalmari Finnen aloitteesta osasta Suomea kerätyssä Suomen asutuksen yleisluettelossa.
José Feliciano
Felicianon kansainvälinen suosio alkoi kuitenkin hiipua 1970-luvun alkupuolella. Vuoden 1974 Suomen-konserttia Helsingin Sanomien Julius Heikkilä moitti puhkikuluneesta ohjelmistosta ja kirjoitti Felicianon olevan sangen keskinkertainen laulaja mutta akustisen kitaran taituri. Myös Suomen Kuvalehden Jorma Tuomisen mielestä suosion hiipuminen oli ymmärrettävää, koska Felicianon kapea-alainen tulkintatapa teki kaikista kappaleista kovin samanlaisia. 1980-luvun alkupuolella Tuominen kirjoitti Felicianon tehneen paluun entistä kypsempänä taiteilijana albumilla Escenas do Amor.
Heinäkuussa 1988 Feliciano esiintyi yksin Raaseporin linnan Scandinavian Guitar Festival -konsertissa, ja Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti artistin olevan parhaimmillaan juuri oman kitaransa säestyksellä. Hänestä Felicianon akustisen kitaran taituruus ei oikein tule ilmi viihdejousin silatuilla levytyksillä. Myös Lauri Karvosen mielestä parasta konsertissa olivat ”kitaran Liberaceksi” kutsumansa Felicianon instrumentaalinumerot.
Tuonela
thumb|200px|[[Akseli Gallen-Kallelan maalaus Lemminkäisen äiti kuvaa, kuinka Lemminkäisen äiti odottaa paloista kokonaiseksi ompelemansa poikansa henkiin herättämistä Tuonelan joella.]]
José Feliciano
Feliciano sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 1987. Suomessa hän on esiintynyt ainakin 1974, 1983 ja 1988, jolloin Yle TV2 taltioi hänen esityksensä Raaseporissa. Hän esiintyi orkestereineen Tampere Talossa 1990.
Feliciano on yhä julkaissut useita englannin- ja espanjankielisiä musiikkialbumeita, kuten vuonna 2017 pianisti Jools Hollandin kanssa äänitetty As You See Me Now.
Tuonela
Tuonela suomalaisessa kansanperinteessä
Tuonela on muinaissuomalaisen perinteen ja maailmankuvan mukaan kuolleiden valtakunta tai asunto tuonpuoleisessa. Muinaisten suomalaisten uskomuksissa kuolleet vaeltavat tuonelassa varjomaisina haamuina. Hyvien ja pahojen kohtalo on samanlainen. Kuolleiden kiusana oli Tuoni ja hänen vaimonsa Tuonetar. Toisinaan elävät ihmiset saattoivat käydä tuonelassa hakemassa tietoja tai loitsuja. Matka tuonelaan vaati viikkokausien vaelluksen erämaan poikki ja lopulta tuonenvirran ylittämisen lautturin avustuksella. Šamaanit pääsivät Tuonelaan vaipumalla transsitilaan ja huijaamalla vartijoita. Elias Lönnrotin kokoamassa Kalevala-eepoksessa koetaan tuonelanmatka. Tarusankari Väinämöinen tekee onnettoman retken tuonelaan ja onnistuu lopulta pakenemaan elävien maahan muuttumalla käärmeeksi.
Matka Tuonelaan
Tuoni sijaitsi maan tai veden alla tai saarella ja oli joidenkin uskomusten mukaan pimeä tai hämärä ja kolkko. Joissain uskomuksissa Tuonela saattoi olla ylösalaisin, kuten maahisten maa. Toisinaan tuonela myös rinnastettiin kalmistoon. Jos Tuonelan ilmansuunta tiedettiin, se oli yleensä pohjoinen. Tuonela esiintyy useasti Kalevalassa ja suomalaisissa kansanrunoissa.
Kuolleiden sielut joutuivat Tuonelle eli heidät "vei Tuoni". Joskus kuolleet vietiin myös itään tai länteen, tai ne jäivät kotiin tai kodin pyhänurkkauksen seutuville lähimmäisiään suojelemaan. Vielä tuonpuoleisestakin kuolleet saattoivat palata elävien maille esimerkiksi luonnoiksi eli jälkipolvien suojelushengiksi.
Kuolleet eivät joutuneet Manalle suoraan, vaan heidän oli matkattava sinne. Sielu saattoi viipyä jonkin aikaa esimerkiksi sukulaisten luona, mutta jossain vaiheessa oli lähdettävä – viimeistään silloin, kun sukulaiset karkottivat rakkaasta sukulaisesta pelottavaksi kummitukseksi muuttuneen hahmon pois. Oli elävien etu, että kuolleet menivät Tuonelaan, sillä silloin he olivat poissa kummittelemasta, mutta kuitenkin tavoitettavissa, jos apua tarvittaisiin. Sielun vaellus saattoi esimerkiksi kulkea tumman virran poikki, jossa tosin auttoi monissa tarinoissa tuonen tytti veneellään. Toisissa tarinoissa oli Tuonen edessä koski, Kinahmi, palava pyörre, jonne puut kaatuivat ja jossa saattoivat virrata jopa teräaseet. Käsitys veden takana olevasta Tuonelasta liittyy ehkä kalmistosaariin. Jotkut ovat voineet samaistaa myyttisen Tuonelan ja paikallisen kalmiston.
Eräät Vienanjoen seudulla eläneet suomensukuiset ovat lähettäneet vainajat veneissä pois kohti pohjoista ja Vienanmerta, sillä näin niiden uskottiin päätyvän kuolleiden kotiin.
Elämä Tuonelassa
Hautaustavoista päätellen tuonpuoleissa sielun on uskottu jatkavan elämäänsä pitkälti samaan tapaan kuin eläessään. Hautoihin on jätetty hautalahjoina muun muassa käyttöesineitä, koruja, aseita ja vaatteita. Kristinuskon aikana hautalahjoista luovuttiin, mutta esimerkiksi ortodoksit voivat edelleen uhrata haudalla esimerkiksi viinaryypyn.
Joissain perinteissä vainajat nukkuivat tai elivät hiljaista elämää Tuonella. Pahoilla ja moraalittomilla saattoi olla muita huonommat oltavat, esimerkiksi kivinen sänky. On myös joitakin kertomuksia pahaan paikkaan, kuten hauen suoleen joutuneista, joita ei saanut edes tietäjä takaisin. Ei tiedetä, millainen muinaissuomalainen manala oli ennen kristinuskon vaikutusta. Tuonpuoleinen rangaistus voi olla myös kristillistä perua.
Tuonelassa vierailu
Tuonelassa oli myös arvokasta tietoa, ilmeisesti Tuonelle joutuneiden tietäjien tai sukulaisten ansiosta. Tätä tietoa saattoi havitella jo eläväkin "käymällä Tuonella". Eräs tapa päästä vainajalaan oli langeta loveen. Kyseessä oli ilmeisesti tietäjän transsitila ja kokemus sielun irtautumisesta kehosta. Tietäjän sielun piti kulkea tiettyä reittiä tai selvittää haasteita päästäkseen manalle. Piti esimerkiksi valehdella tuonen piialle, että on tosiasiassa kuollut, tai onnistua uimaan vaarallisen joen poikki. Manalta piti vielä päästä pois, jos halusi palata "elävien kirjoihin".
Manala eli vainajala muissa mytologioissa
Manala- ja vainajala-sanoja käytetään myös yleisniminä mytologisista kuolleiden valtakunnista puhuttaessa, muuallakin kuin Kalevalan yhteydessä. Manalasta puhutaan usein esimerkiksi Antiikin Kreikan mytologian yhteydessä. Kreikkalaisen mytologian manalaa, Haadesta hallitsee samanniminen kuoleman jumala. Käsitys Tuonelasta on monessa suhteessa samanlainen kuin monien muiden kansojen kuolleiden valtakunnat.
Tuonela Raamatussa
Suomalainen raamatunkäännös kääntää heprean sanan Šeol ja kreikan sanan Hades molemmat nimellä Tuonela. Sana Gehenna käännetään sanalla Helvetti. .
Yleisen tulkinnan mukaan Šeol ja Haades – siis suomalaisittain Tuonela – viittaavat tilapäiseen paikkaan, jossa kuolleet ovat, kun taas Gehenna viittaa lopulliseen eroon Jumalasta ja ikuiseen kadotukseen.
Lumijärvi (Raahe)
Lumijärvi on pienehkö järvi Raahen Alpuan ja Lumimetsän liepeillä. Lumijärvestä laskee Lumioja Piipsanjokeen ja edelleen Piipsjärveen. Lumijärvi tarkoittaa myös kylää järven ympärillä. Suomessa on useita pieniä Lumijärvi-nimisiä järviä, esimerkiksi Akaassa.
Käyttäjärooli (UML)
Käyttäjäroolia käytetään ohjelmistokehityksessä kuvaamaan henkilökäyttäjärooleja tai ulkoisia järjestelmiä. Käyttäjäroolina oleva järjestelmä kommunikoi tarkasteltavan järjestelmän kanssa. UML määrittelee tarkasti käyttäjäroolin. Käyttäjäroolista käytetään joskus myös käsitettä aktori.
Claude Goretta
Claude Goretta (23. kesäkuuta 1929 – 20. helmikuuta 2019 ) oli sveitsiläinen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä televisiotuottaja. Hänen tunnetuin työnsä on vuoden 1977 draamaelokuva Pitsinnyplääjä, jonka pääosaa esittää nuori Isabelle Huppert.
Goretta syntyi Genevessä ja opiskeli jonkin aikaa oikeustiedettä Geneven yliopistossa. Hän muutti yhdessä toisen tulevan ohjaajan Alain Tannerin kanssa 1950-luvun puolivälissä Lontooseen, jossa työskenteli British Film Institutessa. Palattuaan takaisin Sveitsiin Goretta työskenteli televisio-ohjaajana, kunnes vuonna 1968 perusti tuotantoyhtiön nimeltä Groupe de 5 yhdessä Alain Tannerin, Jean-Louis Royn, Claude Soutterin ja Yves Yersinin kanssa.
Pitsinnyplääjän lisäksi Gorettan Suomessa nähtyjä elokuvia ovat Kutsut (1973), Rakkaani ryöstää pankkeja (1974), Pikkukaupungin tyttö (1981) ja Täällä kuoli Mario Ricci (1983). 1990-luvulla Goretta saavutti mainetta ohjaamalla Maigret-rikostarinoita. Vuonna 1995 hän ohjasi televisiolle draamasarjan Belgian suru Hugo Clausin samannimisen romaanin pohjalta.
Seitivalas
Seitivalas eli uurteisvalas (Balaenoptera borealis) on uurteisvalaiden heimoon kuuluva laji, jota tavataan kaikilla merialueilla. Toisin kuin sukulaisensa sillivalas, se välttelee lahtia ja pysyttelee avoimemmilla merialueilla. Seitivalas vaeltaa kesäksi viileille merialueille ja talveksi subtrooppisille merille.
Laji on saanut nimensä seitin mukaan, sillä sitä tavataan Norjan edustalla samaan aikaan kuin suuria seitiparviakin.
Lajin hetulat ovat mustat.
Gregorius III
Gregorius III (k. 741) oli paavina 18. maaliskuuta 731 – 28. marraskuuta 741. Hän oli syntyjään syyrialainen. Hänen samoin kuin hänen edeltäjänsä aikana suhtautuminen ikonoklasmiin jakoi kirkkoa. Gregorius vetosi heti valituksi tultuaan Bysantin keisari Leo III:een, jotta tämä lieventäisi näkemyksiään. Kun keisari ei taipunut, paavi kutsui koolle kirkolliskokouksen, joka julisti kuvainraastajat kirkonkiroukseen. Gregorius III on julistettu katolisen kirkon pyhimykseksi.
Gregorius III:n jälkeen seuraava ei-eurooppalainen paavi oli vasta Franciscus, joka valittiin vuonna 2013.
Petteri Koponen
Petteri Koponen (s. 13. huhtikuuta 1988 Helsinki) on suomalainen koripalloilija. Hän edustaa vuodesta 2021 alkaen Helsinki Seagullsia.
Vuosina 2004–2008 Koponen pelasi Korisliigassa Espoon Hongassa voittaen kaksi Suomen-mestaruutta. Vuoden 2007 NBA:n varaustilaisuudessa Koponen valittiin ensimmäisellä kierroksella. Vuonna 2008 Koponen siirtyi pelaamaan italialaiseen Virtus Bolognaan ja vuonna 2012 venäläiseen Himkiin, jota hän edusti vuoteen 2016. Suomen koripallomaajoukkueessa Koponen on pelannut vuodesta 2006 lähtien.
Vuonna 2007 Koponen valittiin Vuoden nuoreksi urheilijaksi, vuosina 2008 ja 2011–2016 Vuoden koripalloilijaksi, maaliskuussa 2013 Euroliigan viikon pelaajaksi ja kaudella 2014–2015 Euroliigan tähdistöviisikkoon sekä VTB-liigan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi.
Malmin Super-Koris (1996–2004)
Koponen aloitti koripallon pelaamisen Malmin Super-Koriksessa. Hän ei aluksi pitänyt koripallosta, mutta hänen äitinsä pyrki viemään hänet harjoituksiin. Itse asiassa Koponen vihasi koripalloa, koska hänen täytyi olla päivittäin salilla. Lapsena hän halusi tulla jalkapalloilijaksi, mutta tie vei hänet koripalloilijaksi. Koponen oli nuorena jo hyvä pelaaja, muttei mitenkään erinomainen. Hän pelasi Malmin Super-Koriksen paidassa B-junioreihin saakka.
Honka (2004–2007)
Koposen ollessa 16-vuotias Hongan silloinen päävalmentaja Mihailo Pavićević kysyi Koposelta, haluaisiko hän tulla pelaamaan Hongan edustusjoukkueeseen. Tuolloin ihmiset pitivät Koposta liian pienikokoisena ja liian nuorena, mutta Koponen suostui silti liittymään Hongan joukkueeseen.
Koposen kaksi ensimmäistä kautta menivät totutellessa ilmapiiriin. Kaudella 2004–2005 hän pelasi 14 ottelua 1,5 pisteen ja 0,4 syötön ottelukohtaisilla keskiarvoilla. Vastuuta annettiin kuitenkin jo tuolloin, sillä Koponen pistettiin puolustamaan Aleksandar Đorđevićia kansainvälisen cupin ottelussa Scavolini Pesaroa vastaan. Kaudella 2005–2006 Koposen peliaika kasvoi yli 12 minuuttiin ottelua kohden. Hän pelasi 26 ottelua, joissa hän teki 4,8 pistettä ja antoi 0,7 syöttöä ottelua kohden. Honka pääsi kauden päätteeksi pudotuspeleihin, joissa joukkueen voittokulku pysähtui välierissä Lappeenrannan NMKY:n voittaessa otteluparin voitoin 3–1. Pronssiotteluissa Honka voitti Namika Lahden yhteiskorein 201–168. Viimeisessä osaottelussa Koponen oli joukkueensa parhaimpia pistemiehiä ja teki kymmenen pistettä.
Kesän 2006 aikana Koponen harjoitteli paljon ja nousi ikätovereidensa ohi kehityksessä. Samalla Suomen koripallomaajoukkueen päävalmentaja Henrik Dettmann valitsi hänet maajoukkueeseen, mikä tuli yllätyksenä Koposelle. Kaudeksi 2006–2007 Pavićević päätti olla hankkimatta joukkueeseen amerikkalaista takamiestä, koska hän halusi ottaa riskin ja antaa Koposelle enemmän vastuuta. Kausi sujui Koposen osalta hyvin, ja entinen NBA-pelaaja Jerry West tuli Suomeen katsomaan Koposen peliä. Vaikka Koposen johtama Honka hävisi Westin seuraaman ottelun, West oli tyytyväinen Koposen otteisiin ja kutsui hänet Nike Hoop Summitiin, jossa maailman lupaavimmat nuoret pelaavat Yhdysvaltain alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta vastaan. Ottelu järjestettiin huhtikuussa, joten Koponen joutui olemaan poissa osasta Korisliigan otteluista. Muun maailman joukkueen harjoituksissa Koponen vakuutti valmentajan, ja hänet nostettiin otteluun aloittavaksi takamieheksi. Itse ottelussa Koponen pelasi eniten koko joukkueesta ja toimi joukkueen kapteenina yhdessä Omri Casspin kanssa. Yhdysvaltain joukkue voitti ottelun luvuin 100–80 ja Koponen keräsi 31 minuutissa seitsemän pistettä ja antoi kuusi syöttöä.
Koponen palasi Korisliigaan finaaleihin, joissa Honka oli saanut vastaansa Namika Lahden. Honka voitti loppuottelusarjan suoraan voitoin 3–0 ja pääsi juhlimaan Suomen mestaruutta. Viimeisessä ottelussa Koponen oli joukkueensa parhaimpia pistemiehiä tehtyään 14 pistettä. Pelin odotettiin jo olevan Koposen viimeinen Korisliigassa.
NBA:n varaustilaisuus ja kesäliiga (2007)
Koponen vahvisti kesäkuussa 2007 ilmoittautuvansa NBA:n varaustilaisuuteen. Alun perin Koponen sanoi, ettei lähde varaustilaisuuteen, jos häntä ei valita kolmenkymmenen ensimmäisen pelaajan joukossa. Ennen varaustilaisuutta Koponen kävi lukuisten joukkueiden testattavana. Ensimmäisenä pelaajana varattiin Greg Oden, joka siirtyi Portland Trail Blazersin riveihin. Sama joukkue ilmoitti halunsa varata Koponen, mutta ei uskaltanut varata häntä, koska heidän varausvuoronsa olisi ollut vasta 37. Muista joukkueista Boston Celtics oli ilmoittanut halunsa varata Koponen, ja sen vuoro tuli 32:ntena. Tämän takia Portland pyysi Philadelphia 76ersia varaamaan Koposen. Philadelphia tekikin näin ja varasi Koposen 30:ntenä pelaajana. Pian varauksen jälkeen Portland osti Koposen oikeudet. Samalla Koposesta tuli historian ensimmäinen suomalainen ykköskierroksen NBA-varaus.
NBA:n kesäliigassa Koposen peliaika jäi vähäiseksi Monty Williamsin valmentamassa joukkueessa. Portlandin takamiehinä pelasivat lähinnä Taurean Green ja Sergio Rodríguez, joten Koponen joutui yleensä pelaamaan heittävänä takamiehenä. Kahdessa viimeisessä voittoon päättyneessä ottelussa Koponen pääsi pelaamaan enemmän takamiehenä ja paikallinen mediakin kehui Koposen peliä. Kesäliigan aikana Portlandin valmentaja Nate McMillan kertoi, että he aikovat pitää Koposen Euroopassa vielä yhden kauden ajan.
Viimeinen kausi Hongassa ja kesäliiga (2007–2008)
NBA-varauksen myötä Koposelle ja Portlandin muille ykköskierroksen varauksille annettiin runsaasti peliaikaa vuoden 2008 NBA:n kesäliigassa. Otteluja oli kaiken kaikkiaan viisi, ja Koponen johdatti heti ensimmäisessä ottelussa Portlandin 78–73 voittoon Washington Wizardsista. Hän pelasi pelissä yli 29 minuuttia, joiden aikana hän teki 19 pistettä ja antoi kolme syöttöä. Ensimmäisen pelin jälkeen Koposen peli ei sujunut enää yhtä hyvin eivätkä heitotkaan menneet sisään, vaikka Koposen mukaan heitot ovat olleet aina hänen vahvuutensa. Koponen sai otteluissa keskimäärin 31 minuuttia peliaikaa, joiden aikana hän teki 13,2 pistettä ja antoi 3,4 syöttöä.
Italia (2008–2012)
thumb|[[S.S. Felice Scandone|Air Avellinon ja Virtus Bolognan välinen ottelu kaudella 2009–2010]] Kaudeksi 2008–2009 Koponen siirtyi Virtus Bolognaan nelivuotisella sopimuksella. Sopimukseen Koponen sai neuvoteltua jokaisen kauden jälkeen sopivan buyout-pykälän. Sopimus oli rahallisesti yhtä suuri kuin mitä Koponen olisi saanut pelatessaan NBA:ssa. Bolognaan siirtyi myös NBA:sta Earl Boykins, joka pelasi joukkueen aloittavana takamiehenä. Joukkueen valmentaja Renato Pasquali näki tilanteen hyvänä, sillä Boykinsin taidoista ja kokemuksesta olisi hyötyä myös Koposelle. Koponen aloitti kauden hyvin tehden kolmetoista pistettä Italian Supercupin loppuottelussa Montepaschi Sienaa vastaan. Varsinaisessa liigadebyytissään Koponen teki viisi pistettä kun Bologna voitti Angelico Biellan luvuin 83–72. Koposen mukaan hän ei saanut alkukauden peleissä paljon vastuuta, mutta kauden mennessä pitemmälle vastuuta tuli. Hän oli Brandon Jenningsin jälkeen liigan nuorin ammattilaispelaaja ja tuli pian tunnetuksi hyvästä puolustustyöskentelystään. EuroChallengen avausottelussa Koponen teki kuudessatoista minuutissa neljä pistettä Base Oostendea vastaan. Parhaan pelinsä eurokentillä hän pelasi tammikuussa Galatasaray Café Crownia vastaan, jolloin hän teki 17 pistettä. Koponen oli joukkueensa tehokkain Bolognan 104–91 voittoon päättyneessä ottelussa. Koponen johdatti joukkueensa aina EuroChallengen loppuotteluun, jossa sillä oli vastassa Cholet Basket. Bolognassa pidetty loppuottelu päättyi lopulta kotijoukkueen 77–75 voittoon, ja Koponen teki neljä pistettä. Samalla Koposesta tuli toinen suomalaispelaaja, joka on voittanut eurocupin. Ainoastaan Hanno Möttölä oli pystynyt tähän ennen häntä. Bolognan loppukausi meni huonosti, sillä se hävisi viimeiset neljä peliään ja putosi runkosarjan toiselta sijalta viidenneksi. Pudotuspeleissä Bologna sai vastaansa runkosarjassa neljänneksi sijoittuneen Benetton Trevison. Ennen pudotuspelien alkua Koponen loukkasi nilkkansa, minkä takia valmentaja ei pitänyt Koposta kentällä yhtä paljon kuin ennen. Vaikka Koponen vakuutti nilkan olevan kunnossa, ei valmentaja päästänyt häntä paljon kentälle. Seuran kausi päättyi pettymykseen, kun se hävisi Italian liigan puolivälierissä Benetton Trevisolle otteluvoitoin 3–2. Viimeisessä ottelussa Koponen heitti kolme pistettä kuudessa minuutissa. Kauden jälkeen seuran omistaja erotti seuran valmentajat ja haukkui Koposen kanssa peliajasta kamppailleen Earl Boykinsin, joka ei ollut vakuuttanut seuran johtoa. Lisäksi seuran presidentti vaati Koposelle lisää peliaikaa ja vastuuta.
thumb|Italian cupin loppuottelu vuonna 2010. Kaudeksi 2009–2010 Bologna pienensi budjettiaan selvästi ja pelaajia joutui lähtemään seurasta. Koponen sanoi, että NBA:n kesäliigaan osallistuminenkaan ei ole täysin poissuljettua. Hän ei kuitenkaan osallistunut kesäliigaan vaan jatkoi pelaamistaan Bolognassa. Uudeksi valmentajaksi hankittiin Lino Lardo, joka suunnitteli Koposelle suurempaa roolia edelliskauteen verrattuna. Aloittavaksi takamieheksi ostettiin Andre Collins, joka kuitenkin loukkaantui kauden alussa ja Koposen vastuu kasvoi. Bologna aloitti kauden voitolla Montegranarosta. Koponen aloitti ottelun kentältä ja teki viisi pistettä 76–68-lukuihin päättyneessä ottelussa. Pelissä Kimmo Muurisen edustamaa Martos Napolia vastaan Koponen heitti kahdeksan pistettä, joka oli hänen siihen astisen uransa piste-ennätys Italian liigassa. Marraskuussa 2009 Virtus Bolognan presidentti kuitenkin sanoi, ettei ollut tyytyväinen Koposen esityksiin. Bolognan presidentti sanoikin, että jollei parempaa tulosta ala näkyä, niin seuraan hankittaisiin yhdysvaltalainen takamies. Myöhemmin seuran presidentti puhui Koposen kanssa ja rohkaisi Koposta olemaan itsekkäämpi hyökkäyksessä. Marraskuun lopulla Koponen teki uuden piste-ennätyksensä voittoon päättyneessä ottelussa sarjajohtaja Air Avellinoa vastaan. Hän pelasi 32 minuuttia, joiden aikana syntyi kahdeksantoista pistettä sekä kaksi syöttöä. Voiton ansiosta Bologna nousi jo runkosarjan kolmanneksi. Joulukuun alussa Koponen paransi taas piste-ennätystään ottelussa Carife Ferraraa vastaan. 90–73-voittoon päättyneessä ottelussa Koponen oli yhdessä David Mossin kanssa Bolognan paras pistemies tehtyään 24 pistettä. Helmikuussa Bologna pääsi Italian cupin loppuotteluun, jonka joukkue hävisi Montepaschi Sienalle lukemin 83–75. Koponen oli ottelussa joukkueensa paras pistemies yhdeksällätoista pisteellään. Huhtikuun lopulla Koposella havaittiin jalkapöydän rasitusmurtuma, jonka takia hän joutui lepäämään kolme kuukautta. Tämän takia Koponen ei voinut osallistua Bolognan pudotuspeliotteluihin.
Koponen palasi kentille lokakuussa 2010 supercupin loppuottelussa. Hän teki ottelussa yksitoista pistettä Sienaa vastaan. Kauden sarja-avauksessa Cantùa vastaan Koponen pelasi vain vähän, koska toipui vielä loukkaantumisesta. Hän tekikin vain kolme pistettä, mutta heitti voittokorin. Joulukuun lopulla Koponen paransi piste-ennätystään 36:een pisteeseen kun Bologna voitti Vanoli Cremanon kolmen jatkoajan jälkeen. Maaliskuussa 2011 Koponen ilmoitti, että kausi on todennäköisesti hänen viimeisensä Bolognassa. Hän sanoi myös, että Euroliigassa pelannut Unicaja Málaga olisi yrittänyt ostaa hänet joukkueeseen kesken kauden. Lisäksi toinen Euroliiga-seura olisi halunnut ostaa Koposen. Bologna eteni pudotuspeleihin, joissa se sai vastaan Montepaschi Sienan. Bologna hävisi ottelusarjan voitoin 3–1. Kesäkuussa 2011 Koponen ilmoitti mediassa olevansa tyytymätön Portlandiin, sillä seura piti hänen pelioikeuksistaan kiinni, muttei tehnyt kuitenkaan sopimusta. Yli viikko tämän jälkeen Portland kauppasi Koposen pelioikeudet Dallas Mavericksille varaustilaisuuden yhteydessä. Samassa kaupassa Dallasiin siirtyi myös Portlandin Rudy Fernández.
Siirto Himkiin (2012–2016)
Toukokuussa 2012 Koponen siirtyi kolmen vuoden sopimuksella venäläiseen Himkiin. Joukkue oli varmistanut kaudeksi 2012–2013 pelipaikan myös Euroliigaan. Sopimukseen sisältyi myös mahdollisuus siirtyä NBA:han jokaisen pelikauden jälkeen. Koponen valittiin maaliskuussa 2013 Euroliigan viikon pelaajaksi, kun hän teki 23 pistettä ja antoi seitsemän syöttöä Fenerbahçea vastaan. Hän sai kunnianosoituksen historian kolmentena suomalaispelaajana Hanno Möttölän ja Teemu Rannikon jälkeen.
Himki pelasi kauden 2013–2014 Eurocupissa, jossa Koponen pelasi pisteiden valossa parhaan pelissä kolmannella kierroksella Hapoel Jerusalemia vastaan ja teki 20 pistettä. Joukkue eteni neljännesvälieriin, joissa se hävisi kuitenkin Valencialle. VTB-liigassa Himki voitti kaikki runkosarjan ottelunsa ja Koposen mukaan hänen vastuunsa joukkueessa oli kasvanut merkittävästi. Pudotuspeleissä Himki kuitenkin hävisi jo ensimmäisellä kierroksella Nižni Novgorodille.
Kaudella 2014–2015 Himki osallistui Eurocupiin, jossa Koponen pelasi pisteiden valossa kauden parhaat ottelunsa Zenitiä sekä Limogesia vastaan ja teki 24 pistettä molemmissa otteluissa. Seura eteni Eurocupin loppuotteluun, jossa se voitti Gran Canarian. Ratkaisevassa loppuottelussa Koponen teki 13 pistettä. Kauden päätteeksi hänet valittiin ensimmäisenä suomalaisena Eurocupin tähdistöjoukkueeseen. Himki selviytyi myös VTB-liigan loppuotteluihin, mutta hävisi suoraan Moskovan TsSKA:lle. Koponen kärsi loppuotteluiden aikana nivusvammasta, kun hän oli törmännyt välierissä omaan pelaajaansa. VTB-liigassa hänet valittiin kauden päätteeksi kuitenkin sarjan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi.
Kaudella 2015–2016 Himki eteni Euroliigassa kuudentoista parhaan joukkoon. Pisteiden valossa kauden parhaan pelinsä Koponen pelasi Olympiakosia vastaan ja teki 21 pistettä. VTB-liigassa hän teki keskimäärin 11,4 pistettä ottelua kohden, mutta joukkueen kausi päättyi välierissä, kun Himki hävisi TsSKA Moskovalle otteluvoitoin 3–0.
FC Barcelona (2016–2018)
thumb|Koponen Barcelonan paidassa Elokuussa 2016 espanjalainen eurooppalaisiin huippujoukkueisiin lukeutunut FC Barcelona osti Koposen Himkiltä 2+1-vuotisella sopimuksella. Pisteiden valossa Koponen pelasi ensimmäisellä Barcelona-kaudellaan siihenastisen uransa parhaan kauden Euroliigassa ja teki 10,1 pistettä ottelua kohden. Pisteiden valossa kauden parhaan pelinsä hän pelasi kierroksella kahdeksantoista Anadolu Efesiä vastaan ja teki 20 pistettä. Joukkue ei kuitenkaan edennyt runkosarjaa pidemmälle. Kotimaan sarjassa Barcelona eteni puolivälieriin, joissa se hävisi Valencialle.
Kauden 2017–2018 alkua Koposta vaivasti olkapäävamma, eikä pelillistä vastuuta tullut tarpeeksi. Kesken kauden joukkue vaihtoi valmentajaksi Svetislav Pešićin, jolloin hänen pelivastuunsa kasvoi. Erityisen hyvin Koponen onnistui kolmen pisteen heitoissa, joissa hänen onnistumisprosenttinsa 51,1 oli koko sarjan neljänneksi korkein. Euroliigassa FC Barcelona ei päässyt pudotuspeleihin, vaan sijoittui vasta kolmanneksitoista. Kotimaassa seura voitti kuitenkin cup-mestaruuden, mutta jäi välieriin.