cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Häpeärangaistus
Kovin usein tällaista rangaistusta ei voinut käyttää, jottei sen teho laimenisi. Sen sijaan uhkaaminen ja pelottelu häpeällä oli tehokasta vallankäyttöä. Osa häpeärangaistuksista oli kuitenkin lievempiä, jolloin lopputuloksena oli tahraantunut maine, mutta elämä yhteisössä saattoi jatkua. Toiset häpeärangaistukset taas olivat niin ankaria, että niihin automaattisesti liittyi myös karkotus. Näin suojeltiin yhteisön kollektiivista kunniaa rikollisen teon ja henkilön tuottamalta häpeältä.
Ulkomailla häpeärangaistukseen verrattavia nöyryyttämis- ja leimaamiskeinoja on ollut myöhemminkin. Häpeän tuottaminen oli yksi näkökohta, kun juutalaiset kantoivat daavidintähteä vaatteissaan. Alentava kohtelu ja pilkka olivat myös osa Alabamassa vuonna 1999 päättynyttä kokeilua, jossa kahleilla yhteen sidotut vangit työskentelivät julkisilla paikoilla. Kokeilu ei toiminut rikollisuutta ehkäisevästi, vaan monet siinä mukana olleista tuomituista uusivat rikoksensa pian vapautumisen jälkeen. Myös kuoleman­rangaistukseen on historiallisina aikoina usein liitetty häpäisyä. Yhä edelleen kuljetetaan kiinalaisia kuolemaantuomittuja teloituspaikalle rikoksesta kertova lappu kaulassaan, ja aviorikoksesta voi joissakin islamilaisissa oikeuksissa tulla kivitystuomio.
MLB at Field of Dreams
Vuoden 2022 elokuussa kentällä on tarkoitus pelata seuraavan kerran. Joukkueiksi on suunniteltu Cincinnati Redsiä ja Chicagon toista joukkuetta Cubsia.
Shintarō Katsu
Shintarō Katsu (, 29. marraskuuta 1931 – 21. kesäkuuta 1997) oli japanilainen näyttelijä, laulaja, elokuvatuottaja ja ohjaaja.
Furor-luokka
Furor-luokka oli Espanjan laivaston kahden 1890-luvun lopulla valmistetun aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka.
Suunnittelu
Alusten voimanlähteenä oli neljäsylinterinen TE-höyrykone, joiden tarvitsema höyry tuotettiin neljällä Normand-kattilalla. 6000 hevosvoiman höyrykone pyöritti kahta akselia, mikä mahdollisti 28 solmun maksiminopeuden. Aluksilla oli jopa 100 tonnia hiiltä.
Tahaa
Tahaa on Seurasaarten saariryhmään kuuluva saari ja kunta, joka sijaitsee Ranskan Polynesiassa lähellä Raiatean saarta. Saari tuottaa 80 % Ranskan Polynesian vaniljasta, minkä vuoksi sitä kutsutaan joskus nimellä Vaniljasaari.
Aiheesta muualla
-16.60944°N, -151.50194°W
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 2006
Tämä on luettelo Suomen virallisen singlelistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2006.
Hanna Karjalaisen surma
Hanna Karjalaisen surma oli Viipurissa 7. tammikuuta 1938 tapahtunut henkirikos, jonka uhrina oli taloudenhoitaja Johanna (Hanna) Karjalainen. Tekijä oli samassa asunnossa alivuokralaisena ollut Laina Maria Kärpänen.
Viipurissa Kalevankatu 10:ssä sijainneen työnjohtaja Väinö Kivisen asunnon eteiskomeron ylähyllyltä löytyi 16. tammikuuta 1938 kuusi pakettia, joissa oli ihmisruumiin osia. Vain pää ja jalat polvesta alaspäin puuttuivat. Ruumiinosien todettiin kuuluneen samassa asunnossa asuneelle, Kivisen emännöitsijänä toimineelle Hanna Karjalaiselle. Työnjohtaja Väinö Kivinen pidätettiin rikoksesta epäiltynä mutta hänet vapautettiin sitten kun mitään raskauttavaa, hänen syyllisyyteensä viittaavaa ei löytynyt.
Epäilyt kohdistuivat sitten asunnossa alivuokralaisena olleeseen Laina Kärpäseen, joka oli kadonnut samoihin aikoihin. Kärpänen pidätettiin 21. helmikuuta 1938 Kirvussa lähellä Ojajärveä kun hän oli tullut nälkäisenä ja viluisena etsimään suojaa maanviljelijä Jussi Anttosen talosta. Kärpänen oli kotoisin Kirvusta ja hän oli piileskellyt alueella pidemmän aikaa.
Kuulusteluissa Kärpänen tunnusti surmanneensa Karjalaisen lyömällä tätä silitysraudalla ohimoon sen jälkeen kun hän ja humalassa ollut Karjalainen olivat riidelleet ryypättyään 7. tammikuuta kahden kesken asunnossaan. Kärpänen oli noutanut asunnon keittiöön, jossa Hanna Karjalainen myös asui, telttavuoteen johon siirtyessään Karjalainen oli kaatunut ja lyönyt kasvonsa sängyn telttapukkiin. Karjalainen alkoi herjata Kärpästä jolloin tämä suutuspäissään otti liedeltä silitysraudan ja löi sillä kuolettavasti Karjalaista. Teon peittämiseksi hän piilotti sitten Karjalaisen ruumiin keittiön nurkkaan suuren matka-arkun taakse, peitti sen vaatteilla sekä siivosi muut kamppailun jäljet. Kotiin palanneelle huonetoverilleen Kärpänen sanoi sitten Karjalaisen lähteneen humalassa kaupungille.
Seuraavana päivänä ollessaan yksin asunnossa Kärpänen paloitteli keittiössä Karjalaisen ruumiin kirveellä ja leipäveitsellä. Pään ja jalat polvista alaspäin hän poltti keittiön leivinuunissa. Hän aikoi polttaa myös muut ruumiinosat, mutta pään ja jalkojen palaminen sujui niin hitaasti, että hän joutui käärimään muut paloitellut ruumiinosat paketteihin ja piilottamaan paketit eteisen pyykkivaatekomeroon likaisten vaatteiden alle. Kärpänen pakeni sitten asunnosta aikoen tehdä itsemurhan, mutta ei toteuttanut aiettaan.
Viipurin raastuvanoikeus tuomitsi marraskuussa 1938 Laina Kärpäsen 7 vuodeksi 3 kuukaudeksi kuritushuoneeseen. Mielentilatutkimuksen mukaan Kärpänen oli psykopaatti ja oli ollut tekoa tehdessään täyttä ymmärrystä vailla. Viipurin hovioikeus kovensi tuomiota 10 vuoteen kuritushuonetta helmikuussa 1939.
Aiheesta muualla
Lehtiuutisia aiheesta:
Dipoliantenni
Dipoliantenni on Heinrich Hertzin vuonna 1886 kehittämä antenni, jossa kaksi rinnakkain kulkevaa lankaa radiosta erkaantuvat toisistaan vastakkaisiin suuntiin muodostaen kaksinapaisen (di-: kaksi ja -poli: napa- tai pää). Dipoliantenni on suunta-antenni, jonka antennivahvistus ei ole kovin suuri, mutta joka yksinkertaisena lanka-antennina on helppo sekä edullinen rakentaa ja ylläpitää.
Ehkä yleisin dipoliantennin muoto on puoliaaltodipoli, jossa dipoliantennin pituus on puolen radioaallon pituinen. Myös aallonpituisia dipoleita käytetään. Vahvimmillaan dipoliantenni on kun sitä käytetään puolentoista radioaallon pituisena. Dipoliantenni, joka on lakalla tai muovilla päällystettyä kuparilankaa, tulee olla pidempi kuin esimerkiksi pelkän kuparilangan, sillä lakka tai päällyste muuttaa langan ominaisuuksia siten, että se käyttäytyy eri tavalla kuin paljas kuparilanka.
Dipoliantennin niin kuin ei pitkälanka-antenninkaan antennivahvistus ole kovin suuri.
Tetiaroa
Tetiaroa on atolli Ranskan Polynesiassa. Se sijaitsee 72 kilometriä suoraan pohjoiseen pääsaari Tahitista. Saarella on ainoastaan yksi asukas. Bounty-laivan kapteeni William Bligh, joka saapui saarelle vuonna 1789, oli ensimmäinen saarella vieraillut eurooppalainen. Marlon Brando osti saaren yksityisomistukseen vuonna 1965. Nykyisin atollilla sijaitsee The Brando -niminen lomakylä.
Rouva Bovary
Rouva Bovary on ranskalaisen kirjailijan Gustave Flaubertin tunnetuin romaani. Sen julkaisu 1857 aiheutti skandaalin ja sitä syytettiin siveettömyydestä. Kirja sai painoluvan vasta oikeusjutun jälkeen. Nykyisin romaania pidetään yhtenä ensimmäisistä moderneista realistisista romaaneista.
Rouva Bovary kertoo maalaislääkärin vaimosta, Emma Bovarystä, jolla on avioliiton ulkopuolisia suhteita ja joka elää yli varojensa paetakseen elämänsä tyhjyyttä. Romaanin peruskuvio on varsin yksinkertainen, mutta sen suurin merkitys löytyykin piilotasoista ja hyvin tarkoista yksityiskohdista. Flaubert kirjoitti romaania seitsemän vuotta.
Tyyli
Romaani on malliesimerkki realismista. Flaubert ei kommentoi suoraan Emma Bovaryn moraalia ja välttää tämän aviorikosten tuomitsemista. Tästä jotkut aikalaiset päättelivät Flaubertin ihannoivan aviorikoksia, mikä johti skandaaliin.
Realismin ja romantiikan vastakkainasettelu näkyy romaanissa selvästi, kun Emman idealistiset haaveet asetetaan todellisuutta vasten. Romaani onkin usein nähty romanttisen haihattelun kritiikkinä. Kuitenkin Flaubertin lausuma "Emma Bovary, c'est moi" ("Minä olen Emma Bovary") mutkistaa tätä tulkintaa.
Ryanairin lento 4978
Ryanairin lento 4978 oli Ryanairin lento Ateenasta Vilnaan, jonka Valko-Venäjän KGB kaappasi maan ilmatilassa 23. toukokuuta 2021. Valko-Venäjän ilmavoimat saattoi koneen Minskin lentokentälle ja kertoi reittimuutoksen syyksi koneeseen kohdistuneen pommiuhan. Mitään viitteitä pommista ei kuitenkaan löytynyt. Pommin asettajaksi väitetty islamistinen Hamas-järjestö kiisti tietävänsä asiasta mitään.
Lento lähti Ateenasta 07:29 GMT ja alkoi poiketa suunnitellulta reitiltä klo 09:48 GMT. Kone laskeutui Minskiin klo 10:16 GMT ja pääsi lopulta Vilnaan klo 18:26 GMT. Lennolla oli sen nousun aikana 126 matkustajaa ja 6 miehistön jäsentä. Vilnaan saapui 121 matkustajaa.
Raman Pratasevitšin pidätys
Kun kone oli laskeutunut Minskin kentälle, matkustajat saatettiin ulos ja matkustajiin kuulunut valkovenäläinen oppositioaktivisti ja toimittaja Raman Pratasevitš pidätettiin. Koko kaappausoperaation tavoitteena olikin ilmeisesti juuri Pratasevitšin vangitseminen. Silminnäkijöiden mukaan ennen koneen laskeutumista Pratasevitš oli peloissaan todennut, että häntä odottaa kuolemantuomio. Valko-Venäjä syyttää häntä terrorismista.
Pratasevitšin lisäksi Valko-Venäjä pidätti hänen tyttöystävänsä Sofia Sapegan, jolla on Venäjän kansalaisuus. Lisäksi kolme muuta Venäjän kansalaista jäi Minskiin.
Muiscat
thumb|right|220px|Ennallistettuja muiscojen majoja. thumb|Kaksi muiscaa. Muiscat oli kansa, joka asui nykyisen Kolumbian alueella Bogotán seudulla. Andien itäistä vuorijonoa alkoivat vuodesta 600 alkaen asuttaa chibchan kieliryhmään kuuluneet kansat, jotka tulivat Keski-Amerikasta. Muiscat, guanet, lachet, chitarerot ja muut ryhmät pitivät toisiaan läheisinä sukulaisina. Eurooppalaiset löysivät heidät vuonna 1536.
Sergei Konovalov
Sergei Aleksandrovitš Konovalov (, s. 9. huhtikuuta 1973 Kazakstanin SNT) on venäläinen ampumahiihtäjä, yhteislähdön MM-mitalisti.
Konovalov aloitti ampumahiihdon harrastamisen 11-vuotiaana vuonna 1984 ja osallistui ensimmäiseen ampumahiihtokilpailuunsa syyskuussa 1998 sekä maailmancupiin saman vuoden joulukuussa Brezno-Osrbliessä.
Konovalov saavutti Oberhofin MM-kilpailuissa 2004 pronssia yhteislähdöstä (15 km).
Yhden sakkokierroksen viimeisiltä makuu- ja pystypaikoilta ampunut Konovalov hävisi voittaja Raphaël Poiréelle 36,2 sekuntia, ja hänkin ampui kaksi sakkokierrosta. Hopeamitalisti Lars Berger ampui viisi sakkoa, ja eroa Konovaloviin oli 3,8 sekuntia. Samoissa kisoissa hän sijoittui myös viestissä ja normaalimatkalla viidenneksi.
Kisat ovat olleet Konovaloville uran ensimmäiset arvokilpailut ja toistaiseksi ainoat. Hän ei ole sittemmin mahtunut arvokilpailuissa Venäjän A-maajoukkueeseen vaan on osallistunut Continental-kilpailuihin.
Maailmancupissa Konovalovin paras sijoitus on Oberhofin MM-kilpailujen ulkopuolella normaalimatkan viides tila Brezno-Osbrliestä 1998. Hän sijoittui kauden 2003–2004 kokonaiskilpailussa viidenneksitoista.
Murghab
Murghab (tadžikiksi Мурғоб, ven. Мургаб, persiaksi مرغاب) on pieni kaupunki itäisessä Tadžikistanissa. Nimi Murghab tarkoittaa lintujen jokia. Kaupungin läpi virtaa Bartangjoki.
Vuonna 2018 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin noin 7 000. Lähin vähän isompi kaupunki Horug on 300 km päässä. Huonoilla teillä matka sinne kestää 6-8 tuntia.
Portugalinkielinen Wikipedia
thumb|150px|Portugalinkielisen Wikipedian logo
Historia
Toukokuussa 2004 portugalinkielinen Wikipedia oli Wikipedian 17. suurin versio. Vuoden 2004 lopulla kasvu kiihtyi. 50 000 artikkelin raja rikottiin 21. toukokuuta 2005 ja 100 000 raja 26. tammikuuta 2006.
Portugalinkielisessä Wikipediassa voi esiintyä pientä kirjoitusasun muuntelua, koska euroopan- ja brasilianportugalissa on pieniä eroja sanastossa ja sanojen käytössä. Vuonna 2005 ehdotus brasilianportugalinkielisen version perustamisesta hylättiin Wikimedian äänestyksessä.
Lokakuussa 2020 portugalinkielinen Wikipedia esti kaikkien sisäänkirjautumattomien käyttäjien muokkaukset 4. syyskuuta – 4. lokakuuta 2020 suoritetun yhteisöäänestyksen perusteella.
Karen (nimi)
Karen on etunimi, joka voi olla naisen tai miehen nimi. Germaanisissa kielissä sitä pidetään Katarina-nimen muunnelmana eli naisennimenä.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Karen on vuoteen 2023 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 590 naisella ja noin 40–50 miehellä.
Nimipäivä
Norjassa Karenilla on nimipäivä 2. elokuuta. Suomessa Karen-nimeä ei ole otettu almanakkaan.
”Karen” nimittelysanana
Englanninkielisissä maissa ”Karen” alkoi 2010-luvun lopulla tarkoittaa ylemmyydentuntoista valkoihoista naista, joka suhtautuu rasistisesti ja alentuvasti esimerkiksi palveluammateissa toimiviin ja vaatii äänekkäästi erityiskohtelua. Tapauksia tallennettiin kännykkävideoille, joista tuli nettimeemejä. Koronapandemian vuosina Karen-nimittely laajeni tarkoittamaan itsekästä suojatoimien vähättelijää ja laiminlyöjää. Nimittely voi nykyään tarkoittaa ketä tahansa ”besserwisseriä” eli ylimielistä moralisoijaa ja viisastelijaa, sukupuolesta riippumatta (vrt. kukkahattutäti).
Audaz-luokka
Audaz-luokka oli Espanjan laivaston neljän 1890-luvun lopulla valmistetun aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka, jonka alukset olivat paranneltuja versioita edeltäneestä Furor-luokasta.
Mustasaari (Helsinki)
Mustasaari on saari Helsingin keskustan länsipuolella Seurasaarenselällä. Se kuuluu Lauttasaaren kaupunginosaan ja Lehtisaaren osa-alueeseen.
thumb|250px|left|Helsingin Mustasaaren vesibussi ja yhteyslaituri (2006). thumb|250px|left|Helsingin Mustasaaren toimintakeskuksen päärakennus (2021). thumb|250px|left|Iso siirtolohkare Helsingin Mustasaaressa (2021).
Saaren omistaa Helsingin seurakuntayhtymä. Siellä sijaitsee toimintakeskus sekä 1930-luvulla rakennettu puukappeli. Saari on avoin vierailijoille. Kesäisin pidetään päivittäin päivähartaus, torstai-iltaisin Taizé-rukoushetki ja sunnuntaisin jumalanpalvelus.
Saaren päärakennus on Florentin Granholmin suunnittelema ja se valmistui vuonna 1888. Saarella on myös pieni uimaranta ja luontopolku. Kaikki yleisöliikenne saarelle tapahtuu Töölön Taivallahdesta, mutta saarelle johtaa Kaskisaaresta vain pelastus- ja huoltokäytössä oleva huoltosilta.
Mustasaarta ei pidä sekoittaa Suomenlinnan saariin Iso Mustasaari, Pikku Mustasaari ja Länsi-Mustasaari.
Motorola 68010
thumb|Motorola 68010 Motorola 68010 oli Motorolan valmistama 16/32-bittinen mikroprosessori, joka julkistettiin vuonna 1982. Siihen voidaan viitata numeroyhdistelmällä 010.
68010 oli parannettu versio Motorola 68000:sta, joka perustui samalle ytimelle ja oli yhteensopiva sen kanssa. 68010:ssa on 16-bittinen dataväylä ja 24-bittinen osoiteväylä. Ohjelmat 68010:lla voivat käyttää supervisor (käyttöjärjestelmän ydin) -tilaa tai käyttäjätilaa. 68010:ssa on muutamia optimointeja, jotka nopeuttavat ohjelmien suoritusta verrattuna 68000:aan. 68010 tukee myös virtuaalimuistia, jota 68000 ei täysin tukenut.
Virtualisointia (virtual machine monitor) varten tilarekisteriä käsittelevä "MOVE from SR" -käsky oli 68010:ssa suojattu, joka teki siitä epäyhteensopivan 68000:n kanssa tiettyjen ohjelmien yhteydessä.
68010-malli oli käytössä Hitachi 2050 ja Oki Electric if1000 Unix-työasemissa.
Lisätyt käskyt ja korkeampi hinta eivät houkutelleet mahdollisiä käyttäjiä, 68010:sta ei tullut koskaan niin suosittua kuin edeltäjästään. Useimmat valmistajat odottivat mieluummin Motorola 68020:n julkistamista.
QDOS
QDOS (myös nimellä 86-DOS) oli Seattle Computer Productsin (SCP) kehittämä käyttöjärjestelmä. Yhtiö kutsui käyttöjärjestelmää QDOS:in lisäksi 86-DOS:ksi.
Yritys oli aikonut käyttää Digital Researchin CP/M-86 käyttöjärjestelmää suoritinkortilla, mutta se ei valmistunut riittävän nopeasti. Yrityksen Tim Paterson kehitti QDOS:in. QDOS:in kriteereinä oli tukea CP/M-alustalle tehtyjä ohjelmia. Käyttöjärjestelmän ohjelmointirajapinta oli myös kopioitu CP/M:stä.
27. heinäkuuta 1981 Microsoft osti kaikki oikeudet QDOS/86-DOS:iin. Paterson työskenteli Microsoftille, jossa 86-DOS:sta tehtiin MS-DOS 1.0.
Maaliskuussa 1983 Microsoft julkaisi IBM PC/XT -koneille MS-DOS 2.0:n.
Isoforonidi-isosyanaatti
Isoforonidi-isosyanaatti (C12H18N2O2) on isosyanaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lähtöaineena valmistettaessa polyuretaanimuoveja.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa isoforonidi-isosyanaatti on väritöntä tai keltaista nestettä. Yhdiste reagoi monien nukleofiilien kuten veden, alkoholien ja amiinien kanssa. Se on lievästi myrkyllistä ja aineelle altistumisesta oireita voivat olla kurkkukipu, yskä ja ihon sekä silmien punoitus ja syöpymisvammat. Isoforonidi-isosyanaatissa on kaksi isosyanaattiryhmää, jotka ovat reaktiivisuudeltaan erilaiset.
Isoforonidi-isosyanaatti valmistetaan lähtien isoforonista, joka reagoi konjugaattiadditiolla vetysyanidin kanssa muodostaen isoforoninitriiliä. Tämä yhdiste reagoi pelkistävällä aminoinnilla ammoniakin kanssa ja välivaiheena muodostuva imiini pelkistetään vedyttämällä. Samalla syanoryhmä pelkistyy aminoryhmäksi ja muodostuu isoforonidiamiinia. Isoforonidiamiini reagoi fosgeenin kanssa isoforonidi-isosyanaatiksi.
Isoforonidi-isosyanaattia käytetään valmistettaessa polyuretaanipinnoitteita ja -elastomeereja. Yhdiste parantaa niiden kestävyyttä, parantaa hapettumisenkestoa ja vähentää polyuretaaneille tyypillistä valon aiheuttamaa kellastumista.
Arturo Alessandri Palma
Arturo Fortunato Alessandri Palma (20. joulukuuta 1868 Longaví, Linares, Chile – 24. elokuuta 1950 Santiago de Chile, Chile) toimi Chilen presidenttinä vuosina 1920–1925 ja 1932–1937.
Alessandri oli uudistushenkinen johtaja, mutta uudistushankkeet kariutuivat usein oikeisto-opposition hallitseman kongressin vastutustukseen. Presidentti tunsi tilanteensa niin vaikeaksi, että hän 11. syyskuuta 1924 pyysi eroa tehtävästään ja pakeni Yhdysvaltojen suurlähetystöön. Alessandri palasi valtaan tammikuussa 1925 ja ajoi läpi uuden perustuslain.
Toisella presidenttikaudellaan 1932–1937 Alessandi pyrki maan talouden kunnostamiseen, mutta samalla hän käytti voimakkaita otteita opposition nujertamisessa.
Coach Beats
Coach Beats on suomalainen hip hop -tuottajakaksikko Nurmijärveltä. Duon muodostavat Henri "Gee" Vähäkainu (ent. Pikku G) ja Antti Muurinen.
Saint-Claude
Saint-Claude voi tarkoittaa:
Tero Koponen (näyttelijä)
Tero Tuomas Koponen (s. 26. joulukuuta 1979 Tampere) on suomalainen näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti äänirooleistaan. Koposen tunnetuin äänirooli on Pasila 2.5 – The Spin-Off -animaatiosarjan Kyösti Pöysti. Lisäksi häntä oli kuultu jo alkuperäisessä Pasila-sarjassa vierasäänenä jaksoissa "Traileridarra" ja "Koala vs. Valkohai".
Linkkikirjasto
Linkkikirjasto on palvelu, joka on erikoistunut keräämään ja lajittelemaan linkkejä toisille www-sivuille. Usein nämä toimivat hakukoneiden yhteydessä.
Tunnetuimpia linkkikirjastoja ovat Open Directory Project ja Yahoo!, suomalaisista muiden muassa Makupalat. Google käyttää omassa palvelussaan Open Directory Project-hakemistoa.
Linkkikirjastot kuuluvat vanhimpiin www-sivuihin. Internetin alkuaikoina oli vielä mahdollista ylläpitää suurta kokoelmaa linkkejä kaikille tai useimmille www-sivuille.
Indiana-Burnsin satama
Indiana-Burnsin satama on Portagessa ja Burns Harborissa Indianassa sijaitseva satama. Satama on Michiganjärven rannalla ja siltä on Saint Lawrencen vesitien kautta yhteys Atlantille. Satama-alueen pinta-ala on noin 2,4 neliökilometriä.
William Rowan Hamilton
William Rowan Hamilton (3. elokuuta 1805 Dublin, Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 2. syyskuuta 1865 Dublin) oli irlantilainen matemaatikko. Hän jatkoi Isaac Newtonin työtä ja julkaisi 1830-luvulla tämän mekaniikan uuden matemaattisen muodon, ”Hamiltonin formalismin”. Siitä tuli klassisen fysiikan keskeinen matemaattis-dynaaminen konstruktio. Sitä on sovellettu niin lämpöopin kuin sähkömagnetisminkin teorioissa.
Hamilton keksi myös kvaternion, kompleksilukujen nelikomponenttisen laajennuksen.
Elämä
Hamilton tutustui nuoreen amerikkalaiseen laskentaneroon Zerah Colburniin, joka opiskeli Lontoossa. Tämä veti hänet kerralla ja lopullisesti matematiikan ja tähtitieteen pariin. Jo 17-vuotiaana hän huomasi virheen eräästä Laplacen työstä, mikä tuli dublinilaisen tähtitieteen professori John Brinkleyn tietoon. On merkillepantavaa, että Hamilton ei käynyt lainkaan koulua ennen kuin pääsi Dublinin Trinity Collegeen vuonna 1823 parhaana hakijana. Siellä hän esitteli ensimmäisen valo-oppia käsittelevän tutkimuksensa Irlannin tiedeakatemialle, jolloin Brinkley sanoi hänen olevan aikansa ensimmäinen matemaatikko. Vuonna 1825 Hamilton koki onnettoman rakkausseikkailun, josta selviytyi hartaan uskonnollisuutensa, runoharrastuksensa ja runoilijaystäviensä, ennen muuta William Wordsworthin ja Samuel Taylor Coleridgen avulla.
Vuonna 1827 William Hamilton valittiin yksimielisellä päätöksellä Cloynen piispaksi siirtyneen Brinkleyn tilalle professorin virkaan huolimatta siitä, ettei hän ollut sitä hakenut. Tämän jälkeen keskittyi pitkälti matematiikkaan ja sai aikaan suurimman osan merkittävistä saavutuksistaan.
Vuonna 1833 Hamilton avioitui uskonnollista hyväntahtoisuuttaan noudattaen sairaalloisen papinlesken Helen Maria Bayleyn kanssa. Hän rupesi myös alkoholisoitumaan. Hän kuitenkin jatkoi työskentelyään erityisesti kvaternioteorian sekä muun muassa vektorianalyysin parissa. Näin hän vietti elämänsä viimeiset 22 vuotta saaden aikaan valtaisan epäjärjestyksen kotonaan sekä myös papereissaan.
William Hamilton sai osakseen huomattavaa arvonantoa. Hänet aateloitiin 30-vuotiaana. Kun hän oli 32-vuotias, hänestä tuli Irlannin kuninkaallisen tiedeakatemian esimies. Englannin pääministeri Sir Robert Peelin aikana hänelle myönnettiin Englannin hallituksen elinkautinen eläke. Kuolinvuoteellaan hänestä tuli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian ensimmäinen ulkomainen jäsen.
Abrakadabra (taikasana)
thumb|[[Varhaiskeskiaikainen talismaani, johon on kaiverrettu abracadabraa muistuttavia sanoja.]]
Abrakadabra (myös abracadabra) on monissa kielissä loitsuna tai manauksena käytetty sana, joka saattaa olla peräisin arameasta אברא כדברא, avra kedabra, "luon sanoillani", mikä viittaa siihen, että Jumala loi maailman tyhjästä, sanoilla.
Nykyisin sanaa käyttävät erityisesti esiintyvät taikurit, mutta vanhoina aikoina sen loitsuvaikutukseen suhtauduttiin paljon vakavammin. Sillä voitiin parantaa kuumetta ja tulehduksia. Ensimmäisen kerran se mainitaan toisella vuosisadalla jaa. Serenus Sammonicuksen runossa De medicina praecepta. Rooman keisari Caracallan lääkäri Serenus oli määrännyt hoidoksi tautiin amuletin, jossa luki ylösalaisen kartion muodossa:
A B R A C A D A B R A
A B R A C A D A B R
A B R A C A D A B
A B R A C A D A
A B R A C A D
A B R A C A
A B R A C
A B R
A B
A
Taikasana populaarikulttuurissa
<ul> <li> Pokémon-anime- ja mangasarjassa esiintyvät Abra- ja Kadabra-nimiset pokémonit.
<li> Harry Potter -kirjasarjassa on tappokirous avada kedavra.
<li> Mikko Kuustosella on Abrakadabra-niminen albumi. </ul>
Amiens
Amiens [aˈmjɛ̃] on kaupunki Pohjois-Ranskassa, 120 kilometriä Pariisin pohjoispuolella. Kaupunki on Sommen departementin pääkaupunki. Vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan Amiensissa oli 132 479 asukasta. Amiensin tunnetuin nähtävyys on Notre-Damen katedraali, joka kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Sören Illman
Sören Arnold Illman (s. 12. toukokuuta 1943 Helsinki) on suomalainen matemaatikko. Hän on työskennellyt Hilbertin viidennen ongelman ja Lien-muunnosryhmien parissa.
Illman kirjoitti ylioppilaaksi 1962 (Nya svenska samskola), suoritti Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon 1966 ja lisensiaatin tutkinnon 1970. Hän valmistui tohtoriksi Princetonin yliopistosta Yhdysvaltain New Jerseyssä 1972. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1972) oli otsikoitu Equivariant algebraic topology.
Hän toimi Helsingin yliopiston matematiikan laitoksen virkaa tekevänä assistenttina 1965–1966, assistenttina 1968–1971, Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1971–1972 ja nuorempana tutkijana 1972–1975. Vuodesta 1975 Illman oli Helsingin yliopiston matematiikan professori (ruotsinkielinen virka). Urallaan hän on ollut vieraileva tutkija tai vieraileva professori muun muassa Princetonin, Michiganin ja Yalen yliopistoissa (Yhdysvallat) sekä Oxfordin yliopistossa (Britannia), ETH Zürichissä (Sveitsi), Kioton yliopistossa (Japani), Max-Plack instituutissa (Saksa). Hän on ollut vieraileva professori Cambridgen yliopistossa (2001–2002) ja Korea Advanced Institute of Science and Technologyssa (Etelä-Korea, 2005) sekä tutkijana Mittag-Leffler -instituutissa Ruotsissa (2006).
Illman on saanut monia tunnustuksia työstään, muun muassa Oskar Löflundin säätiön suuren palkinnon (1993), Magnus Ehrnroothin säätiön palkinnon (1997) ja Helsingin yliopiston hopeamitalin. Hän on Suomen Tiedeseuran jäsen ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1998.
Stiletti Giltsit
Stiletti Giltsit (Switchblade Sisters, The Jezebels) on Jack Hillin ohjaama yhdysvaltalainen eksploitaatioelokuva vuodelta 1975. Teräaseita taiten käyttävästä tyttöjengistä kertovan toimintaelokuvan suosio jäi valmistumisaikanaan vähäiseksi, mutta elokuva nousi kulttimaineeseen 1990-luvun keskivaiheilla, kun Quentin Tarantino mainitsi sen yhdeksi suosikikseen ja julkaisi sen DVD:nä oman Rolling Thunder Pictures -levitysyhtiönsä kautta. Elokuva on julkaistu myös suomenkielisenä VHS-kasettina ja esitetty Helsingissä Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla 1996, Night Visions -elokuvafestivaalia edeltäneessä Silmää verestää -elokuvatapahtumassa sekä Night Visionsin 10-vuotisohjelmistossa lokakuussa 2007.
Maksimilian I
Maksimilian I tai Maximilian I voi tarkoittaa seuraavia hallitsijoita:
Tetjana Jablonska
Tausta
Tetjana Jablonska syntyi 24. helmikuuta (juliaanisen kalenterin mukaan 11. helmikuuta) 1917 Smolenskissa vanhimpana kolmesta opettajaperheen lapsesta. Historian ja filologian laitokselta valmistunut isä Nyl Oleksandrovytš Jablonskyi (Нил Олександрович Яблонський) suoritti myös taideopintoja ja opetti kirjallisuutta ja kuvataidetta lukiossa, työskenteli taidegalleriassa, museonjohtajana ja toimi paikallisessa taiteilijaseurassa. Äiti Vira Heorhijivna Varhasova oli ranskan kielen opettaja, mutta omistautui lasten syntymän myötä heidän kasvatukselleen. Vanhempien lapsilleen antamassa kotiopetuksessa korostettiin kirjoittamista ja kuvataiteita. Heitä kannustettiin luovuuteen. Isä opetti maalaustaiteen tekniikoiden lisäksi kykyä havainnoida ja ymmärtää kuvattavien kohteiden olennaiset piirteet ja merkitys. Isänsä toiveesta kaikki lapset suuntautuivat taidealoille.
Nuoremmasta sisaresta Olenasta tuli myös taidemaalari, graafikko ja kuvittaja ja veljestä Dmytrosta arkkitehti ja arkkitehtuurin professori.
Constellation Prize (kappale)
”Constellation Prize” on ruotsalaisartisti Robin Bengtssonin kappale. Kappale julkaistiin 28. helmikuuta 2016. Kappaleen ovat sanoittaneet Bobby Ljunggren, Henrik Wikström Mark Hole ja Martin Eriksson. Bengtsson kilpaili kappaleella vuoden 2016 Melodifestivalenissa, jossa se sijoittui viidenneksi.
Tetjana Jablonska
Tausta
Älymystöön Neuvostoliitossa kohdistuvan sorron vuoksi perhe siirtyi Odessaan vuonna 1928 voidakseen muuttaa pois maasta. Rajan ylitys epäonnistui siellä samoin kuin pakoyritys vuonna 1933 Kamjanets-Podilskyissä, jonne Jablonskit olivat muuttaneet vuonna 1930. Pian sen jälkeen perhe muutti Luhanskiin.
Video Cassette Recording
pienoiskuva|VCR-kasetteja. Kuvassa mittakaavaa antamassa CD-levy, jonka halkaisija on 12 cm. pienoiskuva|VCR-kasetit ovat [[C-kasettien tapaan muovikoteloissa. Tracking-säädin on raidanseurantaa varten.]] Video Cassette Recording (lyh. VCR) on Philipsin kehittämä videonauhurijärjestelmä. Se käyttää analogista, kasettiin pakattua magneettinauhaa. VCR esiteltiin vuonna 1971 ja se oli ensimmäinen kaupallisesti menestynyt kotivideojärjestelmä. VCR-laitteissa on oma televisioviritin, joka on kotivideonauhureiden keskeinen ominaisuus. Järjestelmän kehitystyö aloitettiin 1960-luvulla, ja sen tekniikka suunniteltiin lähitulevaisuutta silmällä pitäen: jo ensimmäisessä VCR-laitteessa oli värillinen tallennus ja toisto. Järjestelmän audioteknologia mahdollistaa periaatteessa myös monikanavaisen äänentoiston, vaikka stereofoniset televisiolähetykset yleistyivät vasta 1980-luvulla, jolloin VCR oli jo poistumassa markkinoilta.
Tetjana Jablonska
Koulutus ja toiminta
Tetjana suoritti lukion loppuun Luhanskissa. Isänsä antaman taideopetuksen ansiosta Tetjana hallitsi jo varhaisesta iästä lähtien kuvaataiteellisen ilmaisun keinot. Hän aloitti sisarensa kanssa opinnot ensin Kiovan taidekoulussa ja vuonna 1935 Kiovan taideinstituutissa opettajanaan muiden muassa Fedir Krytševsky i. Tetjana Jablonskan poikkeuksellinen lahjakkuus ja työteliäisyys palkittiin jo opiskeluaikana; taideinstituutti muun muassa järjesti hänen töistään näyttelyn jo ennen hänen valmistumistaan. Hän valmistui taideinstituutista vuonna 1941.
Video Cassette Recording
Teknologia
Video Cassette Recording -järjestelmä on perusteiltaan samanlainen kuin myöhemmät kotivideojärjestelmät: kasettiin pakattua analogista magneettinauhaa lukee helical scan -teknologiaan perustuva pyörivä kuvapää. Huomattavin ero on kelojen sijainti toisiinsa nähden: VCR-kasetissa ne on sijoitettu päällekkäin, kun taas Betamax-, VHS- ja Video 2000 -järjestelmissä kelat ovat rinnakkain. VCR-kasetissa nauha kulkee alhaalta ylös, muissa järjestelmissä se kulkee vasemmalta oikealle. VCR-nauhan leveys on puoli tuumaa eli sama kuin Betamaxin ja VHS:n; Video 2000 -nauhan leveys on myös puoli tuumaa, mutta kaksipuolisuutensa johdosta se on faktisesti neljännestuuman järjestelmä.
Tetjana Jablonska
Koulutus ja toiminta
Sota keskeytti lupaavasti alkaneen taiteilijauran. Tetjana ja hänen sisarensa evakuoitiin Saratoviin. Tetjana oli solminut avioliiton (1940–1950) opiskelijatoverinsa Serhi Otroštšenkon (1910-1988) kanssa ja synnytti siellä ensimmäisen tyttärensä. Kolhoosn ityöntekijänä ankarissa oloissa maalaaminen ei ollut mahdollista, mutta Jablonska ja hänen sisarensa piirsivät omaisten pyynnöstä muotokuvia kaatuneista sotilaista valokuvien perusteella saadakseen ruokaa.
Video Cassette Recording
Teknologia
Pyörivä kuvapää mahdollisti verraten alhaisen nauhannopeuden, joka taasen mahdollisti kompaktin videokasetin kehittämisen. VCR-järjestelmän nauhannopeus on 14,29 cm/s ja VCR-Longplayn puolestaan 6,56 cm/s. Kuvarummun halkaisija on 105 mm, pyörimisnopeus 1500/min ja suhteellinen lukunopeus 8,1 m/s.
Tetjana Jablonska
Koulutus ja toiminta
Sodan päätyttyä Jablonska palasi Kiovaan ja aloitti opettajana Kiovan taideinstituutissa, jossa hän opetti vuodet 1944–1952 ja 1966–1973; vuodesta 1967 professorina.
Video Cassette Recording
Teknologia
Ensimmäinen kuluttajamarkkinoille tuotu VCR-laite oli Philips N1500. Sen kotelo on alaosastaan ruskeaa puuta; osittain puisten koteloiden käyttö oli tyypillistä saman aikakauden viihde-elektronisille laitteille. Laitteessa on analoginen kello, mekaaninen kolminumeroinen nauhalaskuri ja mekaaninen ajastin, jolla laitteen voi ohjelmoida nauhoittamaan yhden ohjelman lähimmän vuorokauden aikana. Laitetta ohjataan mekaanisin painonäppäimin. 1970-luvun kuluessa VCR-nauhureihin kehitettiin uusia ominaisuuksia, kuten pysäytyskuva. Vuonna 1976 esiteltiin Philips N1502, jossa analoginen kello oli korvattu digitaalisella. Vuonna 1978 markkinoille tuotiin Philips N1700, jossa on longplay-ominaisuus eli tunnin nauhalle saattoi tallentaa kaksi tuntia ohjelmaa.
Tetjana Jablonska
Koulutus ja toiminta
Maalaustaidon palauttaminen kolmen vuoden tauon jälkeen sotaa edeltäneelle tasolle vaati Jablonskalta huomattavia ponnistuksia ja päivittäistä harjoittelua.
Video Cassette Recording
Teknologia
Philipsin tekniikkaan perustuvia VCR-nauhureita valmistivat myös Telefunken, Nordmende, Blaupunkt, Siemens, Loewe ja Luxor. Grundig kehitti VCR-järjestelmästä oman SVR-laitteensa, joka kykeni tallentamaan kolme tuntia ohjelmaa. Vuonna 1979 esitelty Grundig SVR 4004 oli teknisesti kehittynyt elektronisine hallintalaitteineen, mutta se sai väistyä Philipsin ja Grundigin yhteisprojektin, Video 2000 -järjestelmän tieltä. VCR-järjestelmä ei siten osallistunut 1980-luvun videojärjestelmäsotaan.
Tetjana Jablonska
Teokset ja tyylikaudet
Jablonskan tavattoman laaja tuotanto koostuu sadoista lyijykynä-, öljyväri-, vesiväri- ja pastelliteoksista, jotka kattavat monia eri aihepiirejä ja tyylejä. Rauha, työteliäs arkielämä, äitiyden onni, nuoruuden iloisuus, vanhusten viisaus ja suru esiintyvät usein hänen teoksissaan. Ne edustavat kaikkia ukrainalaisen maalaustaiteen pääsuuntauksia. Hänen aktiivisessa ja kokeilevassa uusien suuntauksien ja taiteellisen näkemyksen etsinnässään heijastuivat maan kultuurielämässä ja taideihanteissa tapahtuneet muutokset. Hänen monipuolisuuttaan ja tuotteliaisuuttaan kuvastaa, että hän saattoi samanaikaisesti työstää ei tyylikausia ja tekniikoita edustavia teoksia.
Video Cassette Recording
Muotoilu
pienoiskuva|Philips N1702/20 -nauhuri 1970-luvun lopulta. Laitteen leveys on 56 cm ja korkeus 17 cm. Philipsin VCR-nauhureiden muotokieli pysyi varsin yhtenäisenä. Hallintanäppäimet ovat etupaneelin yläosassa, joka on kalteva. Nauhurit ovat päältäladattavia, kasettipesä sijaitsee vasemmalla ja kello oikealla. Grundig käytti myös toisenlaisia ratkaisuja, eli sijoitti kasettipesän oikealle ja muotoili etupaneelin pystysuoraksi. Myös Siemens ja Loewe muotoilivat etupaneelin pystysuoraksi. Luxorin ja Telefunkenin nauhurit sen sijaan noudattivat Philipsin muotoilua. Laitteet eivät juurikaan pienentyneet 1970-luvun aikana: niiden leveys oli yli puoli metriä, korkeus noin 15–20 senttimetriä ja paino 15–20 kilogrammaa.
Tetjana Jablonska
Teokset ja tyylikaudet
Jablonska maalasi aluksi impressionismiin pohjautuvalla tyylillä tutustuttuaan vuonna 1938 taidenäyttelyssä Moskovassa ranskalaisten impressionistien töihin.
Video Cassette Recording
Taustaa
1960-luvun lopulla Philips oli tuonut markkinoille avokelaa käyttävän LDL 1000 -nauhurinsa, jonka tallennus- ja toistoaika oli noin 40 minuuttia. Laitetta markkinoitiin kotikäyttöön; saksankielisellä alueella käytettiin termiä Heim-Video-Recorder. Avokela oli epäkäytännöllinen, joten se korvattiin kasettiin pakatulla nauhalla, kuten audionauhojen kohdalla oli tehty 1960-luvun alussa. Tuloksena oli VCR-järjestelmä.
Tetjana Jablonska
Realistinen kausi
Sosialistisen realismin tultua ainoaksi hyväksytyksi taidesuuntaukseksi ja Jablonskan vuonna 1947 maalaaman hiihtokilpailuja kuvaavan teoksen ’Ennen alkua’ sensuroinnin jälkeen ei jäänyt valinnanvapautta ja hän katsoi parhaaksi  toteuttaa taiteellista luovuuttaan virallisen taideideologian asettamissa rajoissa. Hän kykeni saavuttamaan persoonallisen tyylin ja näkemyksen ja onnistui hankkimaan kriitikoiden ja taidehistorioitsijoitsijoiden arvostuksen suurikokoisella maalauksellaan Leipä Se teki hänet tunnetuksi myös suuren yleisön keskuudessa mm. koulukirjojen välityksellä ja sai tunnustusta kotimaassa ja ulkomailla.
Video Cassette Recording
Taustaa
Sony oli esitellyt oman kasettiin pakattua videonauhaa käyttävän U-matic-järjestelmänsä 1970-luvun taitteessa. Se ei kuitenkaan menestynyt kuluttajamarkkinoilla. Laitteet olivat liian kalliita ja kookkaita kotikäyttöön, mutta korkeatasoisen kuvanlaatunsa ansiosta ne päätyivät puoliammattimaiseen käyttöön.
Tetjana Jablonska
Realistinen kausi
Samaan aikaan, kun Jablonska kehitti taitoaan eeppisten, ukrainalaisten työtä ja arkea kuvaavien monumentaalimaalausten luojana, hän maalasi pieniä laatukuvia lasten ja nuorten maailmasta ja ympäröivästä luonnosta. Häntä inspiroivat myös armenialaiset aiheet, sillä hänen toinen aviomiehensä taiteilija Armen Atajan (1922-2021) oli kotoisin Armeniasta.
Video Cassette Recording
Taustaa
Philips korvasi VCR:n Video 2000 -järjestelmällä vuonna 1979. Sony oli tuonut markkinoille Betamaxin 1975 ja JVC puolestaan VHS:n 1976. Video 2000 ei ehtinyt Euroopan ulkopuolisille markkinoille, jotka olivat jo Betamaxin ja VHS:n hallinnassa. Järjestelmän valmistaminen lopetettiin 1980-luvun lopulla. VHS voitti kilvan markkinaosuuksista ja siitä tuli hallitseva videonauhureiden standardi, kunnes digitaaliset tallennus- ja toistomuodot syrjäyttivät sen 2000-luvun alussa.
Tetjana Jablonska
Kansanomainen kausi
1960-luvulla ”suojasään” tilapäisesti vapautettua kulttuurielämää Jablonska muutti radikaalisti tyyliään. Matkoillaan Taka-Karpatiaan (Transkarpatia) ja Polesiaan hän kiinnostui kansanelämästä. Kansantaide vetosi häneen iloisuudellaan, väreillään ja vilpittömyydellään, joka muistutti hänen omaa temperamenttiaan ja hän sai vaikutteita mm. Marija Prymatšenkolta. Jablonska maalasi seuraavien kymmenen vuoden ajan sarjan värikkäitä ukrainalaisia aiheita koristeellisella ja yksinkertaistetulla, litteitä väripintoja hyödyntävällä ja ääriviivoja korostavalla tyylillä
Vaikka hän onnistui piilottamaan suurimman osan ukrainalaisaiheisista teoksista, hän joutui viranomaisten painostuksen kohteeksi vuonna 1970-1971 valmistununeesta isoisää ja kapaloitua lasta pitelevää nuorta äitiä esittävästä teoksestaan Elämä jatkuu (Kasakkaheimo), jota arvosteltiin ideologisesti väärästä lähestymistavasta. Jablonska oli myös kritisoinut julkisesti puolueen taiteilijoihin kohdistamaa valvontaa. Seurauksena oli, että Jablonska menetti asemansa, oikeutensa opettaa ja osallistua näyttelyihin useiksi vuosiksi. Lisäksi koko 4000 kappaleen painos vuonna 1969 valmistunutta kuvateosta, jossa ukrainalaisen runoilijan Ivan Dratšin balladeja oli kuvitettu Tatjana Jablonskan maalauksilla, kritisoitiin nationalismista ja melkein koko painos tuhottiin matkalla kirjapainosta, niin että jäljelle jäi vain 4 kopiota.
1960- ja 1970-lukujen vaihteeseen mennessä Jablonska yhdisti em. kaksi tyyliä mm. vomakkaan symbolistisessa teoksessa Nuoruus (1969)
Kolmas tyylikausi: varhaisrenessanssin taide esikuvana
Kolmanteen tyylikauteensa taiteilija sai ensimmäisen virikkeen matkallaan Firenzeen vuonna 1972. Varhaisrenessanssin italialaiset mestarit ja heidän ihanteensa tekivät häneen syvän vaikutuksen. Hän koki löytäneensä heidän humanismistaan ja estetiikastaan kosketuksen sisäistyneeseen henkisyyteen alkoi maalata siihen perustuvia teoksia. Kuten kolmannen kauden tunnetuimmassa teoksessa, vuonna 1973 valmistuneessa Ilta Firenzessä näiden esikuvien vaikutus näkyy myös väriskaalassa ja sommittelussa.
1980-luvulla hän maalasi psykologisia muotokuvia ja hillityllä paletilla lukuisia rauhallisia maisemia kuten Lähde (1983)  ja Vanha omenapuu (1986) Näissä unenomaisissa näkymissä Jablonskan nähdään korostavan ihmisen ja häntä ympäröivän maailman ikuista kauneutta ja harmoniaa ääriviivojen liuetessa valoon ja väriin.
Samoihin aikoihin hän innostui jälleen impressionismista ja omaksui ajatuksen maalauksen itseisarvosta.
Kaikesta saavuttamastaan menestyksestä ja saamastaan tunnustuksesta huolimatta Jablonska tunsi löytäneensä itsenäisen ja riippumattoman tyylinsä ja aidoimman ominaislaatunsa vasta tyttärensä Olga (Olja) Otroštšenkon (1947-1999) avulla.
Viimeinen luomiskausi
Viimeinen luomiskausi, joka kesti taiteilijan loppuelämän ajan, alkoi ensimmäisen infarktin jälkeen 1991. Hän maalasi asetelmia ja maisemia ikkunan edessä ja kuistillaan, koska hän ei enää mennyt kadulle. Yksi viimeisistä öljymaalauksista on Hajane-tyttärestä kahdessa päivässä maalattu muotokuva Syksyn hehkussa (1998)
Jablonska lahjoitti näinä vuosina useita teoksiaan myytäväksi lasten syöpäosaston hyväksi.
Vuosina 1998-1999 Tetjana Yablonskaa inspiroivat hänen aikaisemmat maalauksensa, muistonsa, matkansa ja tapaamisensa, joiden pohjalta hän maalasi pieniä temperateoksia. Hän kutsui tätä sarjaa "jäähyväisiksi Ukrainalle"
Vuonna 1999 aivoinfarkti halvaannutti hänen oikean kätensä ja vei hänet pyörätuoliin. Luova työ jatkui silti; hän opetteli piirtämään vasemmalla kädellä ja siirtyi pastelliliituihin. Hän piirsi Ikkuna-sarjansa valoisia, harmonisia kuvia ikkunastaan näkyvästä luonnosta. Hänen elämänsä viimeistä edeltävänä päivänä tekemänsä pastellitutkielma kuvaa kirkkaan sinisiä kellokukkia
Luova elinvoima jatkui jälkipolvissa: kaikista hänen kolmesta tyttärestään, Olena Otroštšenkosta (Beisembinova), Olga Otroštšenkosta ja Hajane Atajanista sekä tyttärentyttärestä Irina Atajanista tuli taiteilijoita.
Itsenäisessä Ukrainassa Jablonska tunnustettiin klassikoksi. Taiteilijan teoksia säilytetään monissa museoissa ja yksityisissä kokoelmissa Ukrainassa ja ympäri maailmaa.
Elämänsä aikana hänellä oli teoksistaan yli 30 näyttelyä ja postuumisti useita, mm. hänen vuosina 2000-2005 ikkunansa läpi maalaamistaan pastellitöistä järjestettiin näyttely Hmelnytskyin taidemuseossa vuonna 2020.
Monien kotimaisten ja kansainvälisten taidealan palkintojen tunnustusten lisäksi hänet valittiin UNESCO:n vuoden naiseksi vuonna 2000 Cambridgessa.
Aiheesta muualla
Tetjana Jablonskan teoksia WikiArtissa
A Song for XX
A Song for XX on Ayumi Hamasakin ensimmäinen studioalbumi, julkaistu 1. tammikuuta, 1999.
Ennen A Song for XX -albumia Hamasaki oli julkaissut viisi singleä, mutta voisi sanoa, että hänen uransa lähti todella nousuun vasta tämän albumin julkaisun myötä; A Song for XX toi Hamasakille hänen ensimmäisen Oricon-listan ykkössijansa. Albumi pysyi listalla 59 viikkoa.
Albumilta on julkaistu viisi singleä: poker face, YOU, Trust, For My Dear... ja Depend on you. Singlet on myös julkaistu uudelleen uusilla remix-kappaleilla täydennettynä 28. helmikuuta, 2001.
Tekijätiedot
Kappaleet 1, 2, 3, 4, 6, 8, 15 ja 16 on säveltänyt Yasuhiko Hoshino. Kappaleen 5 on säveltänyt Mitsuru Igarashi. Kappaleet 7, 10 ja 13 on säveltänyt Hideaki Kuwabara. Kappaleet 9 ja 12 on säveltänyt Kazuhito Kikuchi. Kappaleen 11 on säveltänyt Takashi Kimura. Kappaleen 14 on säveltänyt Akio Togashi.
Malajalit
Malajalit tai keralalaiset ovat dravidalainen etnolingvistinen ryhmä, joka on peräisin nykyisestä Keralan osavaltiosta Intiassa, asuttaen sen lounaispuolisen Malabarrannikon. He puhuvat pääasiassa malajalamin kieltä äidinkielenään. Keralan osavaltio luotiin vuonna 1956 osavaltioiden uudelleenjärjestelylailla. Sitä ennen 1800-luvulta lähtien oli olemassa Cochinin kuningaskunta, Travancoren kuningaskunta, Malabarin alue ja Britannian Intian Etelä-Kanara. Malabarin alueen hallinta siirtyi briteille kolmannessa Mysoren sodassa (1790–1792) Tipu Sultanilta. Ennen sitä Malabarin alue oli useiden valtakuntien alaisuudessa, mukaan lukien Calicutin zamoriinit, Tanurin kuningaskunta, Arakkalin kuningaskunta, Kolathunadu, Valluvanadin kuningaskunta ja Palakkad Raja.
A Song for XX
Tekijätiedot
Kappaleet 1, 2, 3, 15 ja 16 on sovittanut Yasuhiko Hoshino. Kappaleet 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11 ja 13 on sovittanut Akimitsu Honma. Kappaleen 5 on sovittanut Mitsuru Igarashi. Kappaleen 12 ovat sovittaneet Akimitsu Honma ja Takashi Morio. Kappaleen 14 on sovittanut Akio Togashi.
Malajalit
Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Keralassa oli noin 33 miljoonaa malajalia, mikä oli 96,7 prosenttia osavaltion koko väestöstä. Malajalivähemmistöjä löytyy myös naapuriosavaltioista Tamil Nadusta, lähinnä Kanyakumarin piirikunnasta ja Nilgirien piirikunnasta, ja Dakshina Kannadan piirikunnasta Karnatakasta sekä muilta Intian metropolialueilta. 1900-luvun loppupuoliskolla Persianlahden maihin on muodostunut merkittäviä malajaliyhteisöjä, kuten Yhdistyneisiin arabiemiraatteihin, Bahrainiin, Saudi-Arabiaan, Omaniin, Qatariin ja Kuwaitiin, sekä vähemmässä määrin muihin kehittyneisiin kansakuntiin pääasiassa maahanmuuttajataustalla, kuten Malesiaan, Singaporeen, Yhdysvaltoihin, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Australiaan, Uuteen-Seelantiin ja Kanadaan. Vuodesta 2013 lähtien maailmassa oli arviolta 1,6 miljoonaa etnistä malajalilaista ulkomaantyöntekijää. Malajalien arvioitu väestö Malesiassa vuonna 2020 oli noin 348 000, mikä on 12,5 prosenttia Malesian intialaisesta väestöstä, mikä tekee heistä toiseksi suurimman intialaisen etnisen ryhmän Malesiassa tamilien jälkeen. Suurimman osan Malesian malajalilaisesta 18–30 -vuotiaasta väestöstä tiedetään olevan joko kolmannen, neljännen tai viidennen sukupolven Malesian kansalaisia. A. R. Raja Raja Varman mukaan Malajalam oli paikan nimi, ennen kuin siitä tuli ihmisten puhuman kielen nimi.
A Song for XX
Tekijätiedot
Kaikki kappaleet on sanoittanut Ayumi Hamasaki.
Levyn on tuottanut Max Matsuura.
Kemiön kirkonkylä
Kemiön kirkonkylä on Kemiönsaaren kunnan kylä ja keskustaajama. Ennen vuotta 2009 taajama oli Kemiön kunnan keskus. Taajamaan ovat kasvaneet kiinni myös Pappilan, Vretan ja Engelsbyn kylät. Taajama-alue on kuuden neliökilometrin kokoinen ja sen asukasluku on 1 355.
Power Metal (albumi)
Power Metal on metallimusiikkiyhtye Panteran neljäs albumi vuodelta 1988. Albumi oli ensimmäinen, jossa kuultiin Dimebag Darrellin laulua sekä ensimmäinen, jossa Phil Anselmo esiintyi päälaulajana. Tyylillisesti yhtyeen musiikki muuttui edeltäviin albumeihin nähden hieman jykevämpään suuntaan, joskaan ei yhtä raskaaseen kuin seuraavilla levyillä.
Acuff
Acuff on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aftardoketismi
Aftardoketismi oli Julianos Halikarnassolaisen (kuollut vuoden 518 jälkeen) johtaman monofysiittiryhmän oppi, jonka mukaan Kristuksen maallinen ruumis olisi ollut turmeltumaton, kuolematon ja kärsimyksistä vapaa, vaikka Kristus saattoikin omasta tahdostaan alistua kärsimykseen ja kuolemaan.
Tapaninpäivä
Tapaninpäivä eli toinen joulupäivä on joulunseudun kirkkopyhä, ensimmäisen marttyyrin Stefanoksen ja hänen myötään kaikkien marttyyrien muistopäivä. Tapaninpäivä, 26. joulukuuta on aina ollut myös hevosten ja hevosmiesten päivä.
Tapaninpäivä Suomessa
Tapaninpäivän perinteisiin kuuluu tapaninajelu, mieluiten hevosella. Hevosia opetettiin juoksemaan ja ajeltiin kylillä hupailemassa. Iloiset rekiretket tehtiin joukolla ja joulun hiljaisen hartaan tunnelman jälkeen nuoriso ja vanhempikin väki huristeli innoissaan kylänraitteja. Myös tapaninkulkueita, laulajia, jouluämmiä ja -äijiä liikkui eri puolilla kyliä. Etelä-Pohjanmaalla Kyrönjoen varrella nuoret miehet vierailivat tapanina tyttöjen luona ja pyysivät "sylin tapaninlankaa". Mieluisille pojille tytöt antoivat pitkän säikeen kehräämäänsä rihmaa tai lankakerän. Pojat kiinnittivät langat lakkiinsa ja näin selvisi, kuka oli pidetyin ja kenestä kukaties tulisi pätevin emäntä. Tapaninpäivä oli myös entisaikaan suosittu hääpäivä. Paikoin pariskuntia, joulunaittilaita vihittiin tapanina enemmän kuin minään muuna aikana. Aamuvarhaisella käytiin laittamassa naapurin sauna lämpiämään, mutta naista ei saanut kohdata ensimmäiseksi. Nykyperinnettä ovat muun muassa tapanintanssit tanssiravintoloissa ja muissa tanssipaikoissa.
Päivittäistavarakaupat saivat vuosina 2009–2015 olla tapaninpäivänä auki neljän tunnin verran kello 8–18 välisenä aikana, esimerkiksi kello 12–16. Alle 100 neliön kaupat saivat olla vapaasti auki. Nykyään kaikenkokoiset kaupat saavat olla avoinna vapaasti.
Aiheesta muualla
Jul