cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vancouver Canucks
Seura perustettiin vuonna 1945 ja se liittyi NHL:ään kaudeksi 1970–1971. Joukkue ei ole kertaakaan voittanut Stanley Cupia, mutta se on pelannut finaaleissa vuosina 1982, 1994 sekä 2011 voitettuaan oman konferenssinsa ja siinä samalla voittajalle kuuluvan Clarence S. Campbell Bowlin. Lisäksi se on voittanut oman divisioonansa vuosina 1975, 1992, 1993, 2004, 2007, 2009, 2010, 2011, 2012 sekä 2013. Canucks voitti kaudella 2010–2011 ensimmäistä kertaa historiassaan Presidents’ Trophyn eli NHL:n runkosarjan. Joukkue kuitenkin hävisi Stanley Cupin Boston Bruinsille ratkaisevassa seitsemännessä ottelussa. Kaudella 2011–2012 Canucks voitti jälleen runkosarjan sekä President's Trophyn toisen kerran peräkkäin, mutta putosi jo ensimmäisellä kierroksella pudotuspeleistä hävittyään Stanley Cupin voittaneelle Los Angeles Kingsille otteluvoitoin 1–4.
Seura on jäädyttänyt neljä pelinumeroa, Stan Smylin (#12), Trevor Lindenin (#16) Pavel Buren (#10) ja Markus Näslundin (#19). Viime vuosien suurimmat tähdet ovat olleet identtiset kaksoset Henrik ja Daniel Sedin. Seuraa on edustanut muun muassa Sami Salo.
Canucksin kotihalli on Rogers Arena, jota käytettiin myös vuoden 2010 talviolympialaisissa.
Ennätykset
thumb|[[Sami Salo]]
Mercury-Atlas 8
Mercury-Atlas 8 (MA-8) -avaruusalus kiersi maan kuusi kertaa ohjaimissaan astronautti Walter Schirra. Mercury-avaruusohjelman avaruuslento laukaistiin 3. lokakuuta 1962 kello 12:15:11 UTC-aikaa Cape Canaveralista. Sigma 7 -avaruuskapselin lentokorkeus maatakiertävällä radalla vaihteli 153 ja 285 kilometrin välillä.
Tawakkul Karman
Tawakkul Karman (, Tawakul Karmān, myös Tawakel Karman) (s. 7. helmikuuta 1979 Taiz, Jemen) on jemeniläinen toimittaja, poliitikko ja ihmisoikeusaktivisti. Hän perusti vuonna 2005 Naistoimittajat ilman kahleita -järjestön, joka pyrkii edesauttamaan sanan- ja mielipiteenvapautta. Karman sai Nobelin rauhanpalkinnon yhdessä Liberian presidentin Ellen Johnson Sirleafin ja liberialaisen rauhanaktivisti Leymah Gboween kanssa vuonna 2011. Hän oli ensimmäinen palkinnon saanut jemeniläinen ja toinen musliminainen.
Karman johti vuodesta 2007 vuoteen 2010 rauhanomaisia mielenosoituksia joka viikko hallituksen rakennuksen edessä Sanaassa. Niissä vaadittiin ihmisoikeuksia. Hän on yksi kolmestatoista naisjäsenestä oppositiopuolueen shura-neuvostossa.
Palkinnon saadessaan Karman oli 32-vuotias kolmen lapsen äiti. Hän sai Turkin kansalaisuuden vuonna 2012 turkkilaistaustansa takia. Hänen esivanhempansa ovat kotoisin alun perin Karamanista Anatoliasta.
Naistoimittajat ilman kahleita
Karman perusti seitsemän muun naistoimittajan kanssa Naistoimittajat ilman kahleita -järjestön maaliskuussa 2005 tavoitteenaan edistää ihmisoikeuksia, "erityisesti sanan- ja mielipiteenvapautta ja demokraattisia oikeuksia." Alkujaan järjestön nimi oli Naistoimittajat ilman rajoja, mutta nimi muutettiin, jotta järjestö saisi toimintaluvan.
Karman joutui omien sanojensa mukaan Jemenin viranomaisten häirinnän kohteeksi kirjeitse ja puhelimitse kieltäydyttyään hyväksymästä tiedotusministeriön kielteistä päätöstä perustaa järjestölle omaa radioasemaa ja sanomalehteä. Hän vaati vapautta vuonna 2006 perustamalleen uutiskanavalle, jonka kautta levitettiin politiikka-aiheisia uutisia tekstiviestitse. Hallitus valvoi sitä tarkasti ja lopulta sulki sen vuonna 2007.
Samana vuonna järjestö julkaisi raportin, johon oli kirjattu kaikki virkavallan tekemät rikkomukset lehdistönvapautta koskien vuodesta 2005 alkaen. Vuonna 2009 Karman kritisoi viestintäministeriötä oikeudenkäynneistä, joita se piti toimittajia vastaan. Vuosien 2007 ja 2010 välillä Karman johti säännöllisesti mielenosoituksia hallituksen rakennuksen edessä Sanaassa.
Karmanilla oli kytköksiä Al-Thawrah-sanomalehteen järjestön perustamisen aikaan. Hän kuuluu myös Jemenin toimittajien ammattiliittoon.
Neuropeptidi
Neuropeptidit ovat peptidirakenteisia hermokudoksissa esiintyviä neuroregulaattoreita eli hermoston toimintaan vaikuttavia viestimolekyylejä. Niiden vaikutukset neurotransmissioon ovat lähinnä moduloivia eli ne hienosäätävät muiden neurotransmittereiden eli hermoston välittäjäaineiden vaikutuksia. Ne voivat joko vahvistaa tai heikentää hermoimpulsseja. Neuropeptidejä tunnetaan nykyisin toistasataa erilaista.
Synteesi ja varastointi
Neuropeptidejä valmistetaan hermosolujen soomaosien eli soluruumiiden ribosomeissa syntetisoituja proteiineja eli prepro- ja prohormoneita entsymaattisesti pilkkomalla. Pienemmät neurotransmitterit, kuten esimerkiksi γ-aminovoihappo, dopamiini ja serotoniini, puolestaan valmistetaan aminohappoja entsymaattisesti muokaten. Soomaosasta neurotransmitterit sitten kuljetetaan hermosolun ulokkeisiin eli tuojahaarakkeisiin ja viejähaarakkeeseen ja varastoidaan synapsi- eli varastorakkuloihin.
Kotransmissio ja toiminta
Neuropeptidit esiintyvät usein samoissa hermosoluissa pienempien välittäjäaineiden kanssa. Ne voivat vapautua synapsirakoon samasta varastorakkulasta. Esimerkki eksitoivasta pienimolekyylisen neurotransmitterin ja neuropeptidin yhteisvälityksestä eli kotransmissiosta ovat postganglionaaristen sympaattisten hermopäätteiden noradrenaliini ja neuropeptidi Y (NPY). Kun sympaattisen hermoston aktiivisuus on vähäinen, hermopäätteestä vapautuu vain noradrenaliinia. Kun aktiivisuus lisääntyy, NPY:tä vapautuu voimistamaan noradrenaliinin postsynaptisia vaikutuksia, esimerkiksi verisuonia supistavaa vaikutusta. Inhibitorisesta kotransmissiosta on esimerkkinä asetyylikoliinin ja galaniini nimisen neuropeptidin yhteistoiminta Meynertin tumakkeessa. Kyseisen tumakkeen ärsytyksessä vapautuu asetyylikoliinia. Kun ärsytys voimistuu, alkaa vapautua galaniinia, joka estää asetyylikoliinin vapautumista.
Lääkekehityksen kohteena
Vaikka neuropeptidivälittäjäaineita on runsaasti ja ne ovat elimistön toiminnoille tärkeitä, niiden kaltaisia lääkkeitä on varsin vähän. Syynä ovat imeytymis- ja stabiilisuusongelmat sekä peptidirakenteiden syntetisoinnin kalleus. Peptidit hajoavat nopeasti niin suolessa kuin verenkierrossakin ja suurina molekyyleinä ne eivät imeydy helposti elimistön kalvojen saatikka veri-aivoesteen läpi. Kalleutta voisi helpottaa yhdistelmä-DNA-teknologia. Lääkekehityksessä onkin peptidirakenteiden sijasta ei-peptidirakenteisia neuropeptidien reseptorinsalpaajia. Esimerkki kehitetystä neuropeptidisalpaajasta on aprepitantti, joka salpaa substanssi P:n NK1-reseptoreita.
Neuropeptidejä
thumb|right|250px|[[Dynorfiini on opioidineuropeptidi.]] thumb|right|230px|[[Glukagoni oon sekretiinin kaltainen peptidi.]] Neuropeptidejä tunnetaan tällä hetkellä toista sataa erilaista. Ne muodostavat perheitä rakenteellisen samankaltaisuuden perusteella. Biologinen aktiivisuus voi poiketa perheenjäsenten välillä.
Pekka Kakkinen
Pekka Kakkinen (1. maaliskuuta 1848 Tuusniemi – 11. syyskuuta 1924 Tuusniemi) oli suomalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies.
Eileen Herlie
Eileen Herlie, oikeasti Herlihy (8. maaliskuuta 1918 – 8. lokakuuta 2008) oli skotlantilainen näyttelijä.
Herlie syntyi Glasgow’ssa katoliselle isälle ja protestanttiselle äidille. Hän tuli tunnetuksi näyttämöltä; varsinkin arvostettu oli rooli Hamletin äitinä Gertrudina. Hän esitti saman osan myös Laurence Olivierin elokuvassa Hamlet vuonna 1948.
Herlien uran painopiste pysyi teatterissa, ja hän esiintyi mm. Thornton Wilderin näytelmässä The Matchmaker (1955) sekä Bob Merrillin musikaalissa Take Me Along (1959). Hän sai vuonna 1976 televisioroolin sarjassa All My Children, ja hänet nähtiin vuonna 2000 sarjassa One Life to Live.
Herlie oli vuonna 1960 ehdolla Tony- ja neljänä peräkkäisenä vuotena 1983–1986 Emmy-palkinnon saajaksi. Hänellä oli sisarukset Geraldine (1924–1982) ja Catherine (1926–2000).
Sex Tape – kadonneen videon metsästys
Sex Tape – kadonneen videon metsästys on vuonna  2014 ensi-iltansa saanut Jake Kasdanin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva.
Elokuva oli ehdokkaana vuoden 2014 Golden Raspberryn eli Razzie-palkinnon saajaksi, missä palkitaan vuosittain vuoden huonoimmat elokuvat.
Juoni
Annien ja Jayn suhde alkoi kiihkeänä, mutta kahden lapsen ja kymmenen avioliittovuoden jälkeen liitto on kiihkoton ja arkipäiväinen. Huomatessaan tämän he päättävät tehdä videon, missä käyvät läpi kaikki Rakasta hellästi -kirjan asennot. Video päätyy lahjaksi annettujen iPadien kautta monille ystäville ja jopa postinjakajalle. Anniella ja Jaylla on vain vähän aikaa yrittää estää muita näkemästä tätä videota.
Friikkilän pojat
Friikkilän pojat (Fabulous Furry Freak Brothers) on amerikkalainen Gilbert Sheltonin luoma sarjakuva, joka on saavuttanut kulttimaineen ympäri maailmaa. Shelton loi sen vuonna 1968. Sarjakuva edustaa undergroundia ja sen levitys tapahtui aluksi pienlehdissä. Sitä alettiin julkaista myös Rip Off Press -kustantamon sarjakuvalehdissä ja siitä tuli kyseisen kustantamon menestystuote vuosikymmeniksi.
Sarjakuvan tarinat seuraavat kolmen vähemmän älykkään ja epäonnisen hippiveljeksen kommelluksia. Friikkilän veljekset asustavat kerrostaloasunnossa tai milloin missäkin ja joutuvat tämän tästä vaikeuksiin poliisin kanssa harjoittamansa kannabiksen kotiviljelyn ja kaupittelun vuoksi. Tarinoiden huumori on usein kieroutunutta ja perverssiä ja se parodioi hippi-ihannetta, johon kuuluvat mm. vapaa seksi ja huumausaineiden käyttäminen. Joskus tarinat yltyvät psykedeelisiksi kuvaten veljesten huumehöyryisiä hallusinaatioita. Päähenkilöt eivät ole veljiä keskenään, vaan heillä kaikilla on eri vanhemmat, mikä selviää seikkailusta Kotiinpaluu, albumissa Friikkilän pojat: Takaisin luontoon.
Universal Pictures osti oikeudet Friikkilän pojat -sarjakuvaan perustuvan elokuvan tekoon vuonna 1979, mutta elokuvaa ei ole tehty.
Enonkosken kirkko
Enonkosken kirkko on Enonkoskella keskellä kirkonkylää sijaitseva Savonlinnan seurakuntaan kuuluvan Enonkosken kappeliseurakunnan puukirkko. Kirkon on suunnitellut Magnus Schjerfbeck ja se on valmistunut vuonna 1886. Kirkko rakennettiin vuonna 1860 rakennetun ja 1884 palaneen vanhan kirkon tilalle. Kirkkoa on korjattu useasti, lämmöneristyskorjaus oli vuonna 1985 ja julkisivukorjaus 2000. Tyyliltään kirkko on päätytornillinen pitkäkirkko, kirkossa on leveä poikkilaiva. Kirkkoon mahtuu noin 600 henkilöä. Urut ovat urkurakentamo Martti Porthanin valmistamat, 21-äänikertaiset ja peräisin vuodelta 1989. Alttaritaulun on maalannut Albert Moliis, taulu on vuodelta 1900.
Toisin kuin useissa muissa kirkoissa, ei Enonkosken kirkon tornissa oleva risti osoita pääsisäänkäynnin suuntaan, vaan Ylä-Enonvedelle, jossa kirkkomatkalla syksyllä 1858 tapahtui vakava, kahdeksan ihmisen hukkumiseen johtanut kirkkoveneonnettomuus.
Lähteet
thumb|left|Näkymä alttarille.
Monty Python
Monty Python oli brittiläinen komediaryhmä, joka tuli tunnetuksi BBC:lle tehdystä TV-sarjasta Monty Pythonin lentävä sirkus (1969–1974). Ryhmä on tehnyt lisäksi neljä elokuvaa sekä lukemattoman määrän oheistuotteita äänitteistä ja kirjoista videopeleihin.
Pythoneita olivat Graham Chapman, John Cleese, Terry Gilliam, Eric Idle, Terry Jones ja Michael Palin. Ryhmän kirjoittamat sketsit luotiin lähinnä työpareina Cleese–Chapman ja Palin–Jones. Eric Idle kirjoitti yksin. Terry Gilliam loi sketsejä yhteen nivoneet animaatiot.
Yhdysvaltalaista Gilliamia lukuun ottamatta ryhmän jäsenet olivat opiskelleet joko Oxfordin tai Cambridgen yliopistossa.
Monty Pythonin televisiosarjan ja elokuvien tekoon osallistuivat myös Neil Innes, joka kirjoitti lauluja Lentävään sirkukseen, sekä näyttelijät Carol Cleveland ja Connie Booth.
Historia
Cleese ja Chapman tekivät vuonna 1967 sarjaa At Last the 1948 Show ja Idle, Jones ja Palin sarjaa Do Not Adjust Your Set. Tiimit ryhtyivät yhteistyöhön vuonna 1969.
Oswegon piirikunta
Oswegon piirikunta on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 117 124 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Oswegon kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1816.
Monty Python
Televisiosarja
thumb|250px|Yläluokan idioottien kilpailua kuvaava sketsi TV-sarjasta Monty Pythonin lentävä sirkus herätti Suomessa pahennusta [[1970-luku|1970-luvulla.]]
Monty Pythonin lentävä sirkus saavutti alusta alkaen suosiota Britanniassa uudenlaisella huumorillaan. Huumoriin kuului sketsien pituus, eikä niissä nähtykään totuttua loppuhuipennusta; saumatta liu'uttiin seuraavaan sketsiin. Hengähdystauoiksi oli tiettyihin väleihin punottu houreisen tuntuisia leikeanimaatiopätkiä, joita voi luonnehtia puhdastyylisiksi aasinsilloiksi.
Vuonna 1971 sarja osallistui myös Montreux'n Kultainen ruusu -kilpailuun ja sijoittui siinä toiseksi (Hopeinen ruusu). Pythonien huumori ei perustunut vakiohahmoihin vaan suurimmaksi osaksi täysin järjettömään humoristiseen ilotulitukseen. He pyrkivät käsikirjoituksissaan aina paisuttelemaan pienimmätkin asiat äärimmäisyyksiin – kuuluisana esimerkkinä 3. jakson ravintolasketsi, jossa tehdään suuri numero likaisesta haarukasta.
Sarjan vaikutus
Monty Pythonin anarkistisella tyylillä on ollut suuri vaikutus komediaan. Monissa suomalaisissakin viihdeohjelmissa, muun muassa Studio Julmahuvissa, voi nähdä selviä Python-vaikutteita, joissakin tapauksissa jopa suoria sketsilainoja. Myös South Park -televisiosarjan luojat Trey Parker ja Matt Stone ovat monesti teoksillaan tunnustaneet rakkauttaan Pythonia kohtaan. Myös Alivaltiosihteeri-huumoriryhmä on kertonut ottaneensa vaikutteita Monty Pythonista.
Monty Pythonilla on ollut suuri vaikutus Englannin kulttuuriin. Näistä näkyvimpiä ovat englannin kieleen tulleet, joko suoraan esityksistä tai niistä johdetut sanat ja ilmaukset kuten Pythonesque, josta on tullut synonyymi surrealistiselle huumorille, ja joka on löydettävissä yleisesti englannin sanakirjoista. Kyseistä termiä käytetään myös animaatiotyylistä, jolla Terry Gilliam teki Monty Pythonin animaatio-osat. Samantapaista tyyliä on käyttänyt muun muassa South Park.
Monty Pythonin mukaan nimettyjä asioita:
Douglas Adams on kirjassaan The Salmon of Doubt kertonut, kuinka Monty Python innoitti häntä. Hän myös kirjoitti joitakin sketsejä yhdessä Graham Chapmanin kanssa.
Britannian pääministeri Margaret Thatcher lainasi Monty Pythonin tunnettua Kuollut papukaija -sketsiä eräässä puheessaan.
Elokuvia
Elokuvat Monty Pythonin paremmat pilat eli Elämä on Pythonia (1971) ja Monty Python Hollywoodissa (1982) ovat koosteita TV-sarjassa esitetyistä sketseistä. Edellinen tehtiin markkinoimaan ryhmää Yhdysvalloissa, jossa TV-sarjaa ei ollut esitetty; Suomen-ensi-ilta oli vuonna 1984. Elokuvaa varten Pythonit näyttelivät uudelleen kahden ensimmäisen tuotantokauden parhaita paloja. Jälkimmäisessä Pythonit taas näyttelevät tunnetuimpia sketsejään elävän yleisön edessä Hollywood Bowl -areenalla; Suomen-ensi-ilta oli vuonna 1985.
Georg Eriksson
Georg Werner Eriksson (19. tammikuuta 1901 Pietarsaari – 28. helmikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja ja kultaseppä.
Georg Erikssonin vanhemmat olivat työläinen Johan Erik Eriksson Wannäs ja Johanna Pehrsdotter Strömsnäs. Hänen puolisonsa vuodesta 1923 oli Anna Evelina Kif. Eriksson kävi käsityökoulua ja työskenteli kultaseppänä Pietarsaaren maalaiskunnassa 1917–1920 ja Pietarsaaressa 1920–1964.
Eriksson valittiin eduskuntaan Suomen sosialidemokraattisen puolueen edustajaksi Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosiksi 1958–1962 ja Vaasan läänin vaalipiiristä vuosiksi 1962–1964. Hän kuoli 28. helmikuuta 1964 kesken edustajakautensa, ja hänen tilalleen nousi Veikko Mattila. Kansanedustajan tehtävän lisäksi Eriksson toimi presidentin valitsijamiehenä 1962, Pietarsaaren maalaiskunnan kunnanvaltuutettuna sekä Pietarsaaren kaupunginhallituksen jäsenenä ja kaupunginvaltuutettuna. Hän osallistui myös Suomenruotsalaisten kansankäräjien toimintaan.
Juho Kaksola
Juho (Juhana) Kaksola (Rolig-Kaksola) (1835 Hartola – 15. helmikuuta 1913 Hartola ) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Juho Rolig eli Kaksola syntyi Hartolan Vuorenkylässä. Hänen isänsä oli talollinen Antti Rolig ja äitinsä Kaisa Matintytär. Kaksola oli talonpoikaissäädyssä Heinolan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882. Kaksola oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen ja teki valtiopäivillä rautatieyhteyksiä koskevan anomuksen, samoin kuin osallistui koulutusta koskeviin anomuksiin. Kaksolan pitämän päiväkirjan tekstejä on julkaistu osana Kaisa Kaurasen toimittamaa teosta ''Työtä ja rakkautta. Kansanmiesten päiväkirjoja 1834–1937'' (ss. 56–58).
Ypäjän kirkko
thumb|265x265px|Ypäjän kirkon sankarihaudat Verner Fritsröm 1947.
Ypäjän kirkko on kirkkorakennus, joka sijaitsee Ypäjän kunnan keskuksessa keskeisellä paikalla. Se rakennettiin vuosina 1901–1902 Henrik Helinin ja Aleksander Nyströmin suunnitelmien mukaan kansallisromanttiseen jugend-tyyliin.
Päiviö Hetemäki
Olli Päiviö Hetemäki (8. heinäkuuta 1913 Jyväskylä – 12. toukokuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja yksi Kansallisen Kokoomuksen vaikutusvaltaisimmista poliitikoista 1950-luvun alusta lähtien.
Ypäjän kirkko
Vanha kirkko sijaitsi viereisellä tontilla. Se oli alun perin 1550-luvulla hirsistä rakennettu ristikirkko, joka purettiin ja rakennettiin uudelleen 1676 ja 1798 sekä hävitettiin lopullisesti 1901.
Päiviö Hetemäki
Hetemäki kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän yhteislyseosta vuonna 1932. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1938 ja sai varatuomarin arvon 1941. Opiskeluaikanaan Hetemäki kuului jäsenenä Akateemiseen Karjala-Seuraan.
Sodassa Päiviö Hetemäki osallistui kesän 1944 torjuntataisteluihin Tali-Ihantalassa pataljoonan komentajana.
Työmarkkinajohtajana
Hetemäki toimi Teollisuuden Keskusvaliokunnan sihteerinä vuosina 1947–1954. Samaan aikaan hän oli Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton asiamiehenä 1951–1954.
Tämän jälkeen Hetemäki toimi Suomen Puunjalostusteollisuuden Työnantajaliiton apulaistoimitusjohtaja vuosina 1954–1960 ja lopulta toimitusjohtajana 1960–1961. Hetemäestä tuli 1962 Suomen Työnantajain Keskusliiton (STK) toimitusjohtaja. Samalla hän ei enää asettunut ehdolle vuoden 1962 eduskuntavaaleihin. Hetemäki toimi STK:n toimitusjohtajana aina vuoteen 1971 saakka. Työmarkkinaneuvotteluissa Hetemäkeä pidettiin sovittelijana, joka hyväksyi kohtuullisuuden rajoissa pysyneet palkankorotukset työrauhan säilyttämiseksi.
STK:n toimitusjohtajana oli Hetemäen rooli hyvinvointivaltion rakentajana erittäin keskeinen. Hänen sinnikkyytensä ja realisminsa merkitsi paljon, kun suomalaisten kansantalouden pohjaa vahvistettiin järkevällä tulopolitiikalla 1960-luvulla. Hetemäki oli myös keskeinen vaikuttaja Suomen integroitumisessa Länsi-Euroopan vapaakauppaan. Demokratian ja markkinatalouden vahvistamisidea johti vuonna 1975 Elinkeinoelämän valtuuskunnan, EVA:n perustamiseen.
Poliittinen ura
Hetemäki toimi kansanedustajana vuosina 1945–1962. Ministerinä Hetemäki oli neljästi: puolustusministerinä Sakari Tuomiojan hallituksessa 1953–1954, valtiovarainministerinä K.-A. Fagerholmin hallituksessa vuonna 1958 sekä valtiovarainministerinä ja pääministerin sijaisena kummassakin Teuvo Auran hallituksessa vuosina 1970 ja 1971–1972. Suomen Pankin johtokunnan jäsen Hetemäki oli 1971–1978.
Hetemäki päätyi myös siihen, että Urho Kekkosen jatkaminen presidenttinä vuoden 1974 jälkeen olisi puolueettomuuspolitiikan kannalta välttämätöntä. Kokoomuksen taivuttaminen kannattamaan Kekkosen valintaa presidentiksi poikkeuslailla oli Päiviö Hetemäen suuri ponnistus kokoomuksessa. Hetemäen rooli oli ratkaiseva, sillä hän piiskasi puheenjohtaja Harri Holkeria ja tämä puolestaan kokoomuksen eduskuntaryhmää. Sitkeän taivuttelun jälkeen saatiin enemmistö käännetyksi poikkeuslain kannalle tammikuussa 1973.
Jukka Tarkka toteaa kirjassaan Isänmaan unilukkari Hetemäen olleen kolmen lajin vallankäyttäjä: ministeri, neuvottelija ja harmaa eminenssi. Vanhasuomalaiselle Hetemäelle oli tärkeää saada asiat hoidetuksi, ei niinkään ketkä ne hoitavat. Max Jakobsonin mukaan Suomen poliittisen historian paradokseihin kuuluu, että kun Hetemäki jätti politiikan 1960-luvun alussa, hänen poliittinen vaikutusvaltansa kasvoi. Tämä johtui siitä, että työmarkkinajärjestöjen painoarvo oli tuolloin suuri. Hetemäki torjui moneen otteeseen ministerin ja puolueensa puheenjohtajuuspestit – hänelle henkilökohtainen etu ei näyttänyt olevan ensisijaista. Hetemäelle oli tärkeää saada asiat hoidetuiksi eikä sen korostaminen kuka niitä hoiti. Tämä piirre herätti luottamusta häntä kohtaan yli puoluerajojen.
Yksityiselämä
Päiviö Hetemäen vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Adiel Hetemäki ja Impi Siviä Oikari. Hän meni naimisiin talousopettaja Elli Leila Syvähuokon kanssa vuonna 1945. Heille syntyi yhteensä kuusi lasta: kolme tytärtä ja kolme poikaa, joista tunnetuin lienee valtiovarainministeriössä valtiosihteerinä toiminut Martti Hetemäki.
Päiviö Hetemäen toimintaa leimasi läpi hänen uransa oikeudenmukaisuus ja isänmaallisuus. Vahvan vaikutuksen häneen sanotaan tehneen sota-ajan kokemukset: sodassa hän menetti kaksi veljeä, ja häneen teki syvän vaikutuksen taistelu kansallisen olemassaolon puolesta.
Turun yliopisto promovoi Hetemäen valtiotieteiden kunniatohtoriksi vuonna 1970. Hetemäki on haudattu Honkanummen hautausmaalle.
Chocobo
thumb|300px|Boco Final Fantasy V:sta
Chocobo on Final Fantasy -pelisarjassa esiintyvä kuvitteellinen strutsia muistuttava iso, useimmiten keltainen lintu. Se on Final Fantasy -sarjan maskotti yhdessä moogle-olentojen kanssa.
Yleistä
Square on tuottanut myös yksinomaan chocobo-aiheisia pelejä, kuten Chocobo Racing. Final Fantasy -peleissä linnut korvaavat ratsuhevosen asemaa nopeuttaen kulkemista, minkä lisäksi chocobolla ratsastava pelaaja välttyy vihollisten hyökkäyksiltä. Useissa pelisarjan osissa linnuille löytyy myös muita käyttötarkoituksia. Chocobojen tärkeys vaihtelee eri peleissä; joissain peleissä pelaaja ei voi päästä käsiksi joihinkin pelin parhaimpiin esineisiin pelaamatta chocobo-minipelejä. Chocobojen rooli pelin kulussa on luultavasti suurimmillaan pelisarjan seitsemännessä ja yhdeksännessä osassa.
Kilpikidusjalkaiset
pienoiskuva|250px|[[Triops longicaudatus, päältä ja alta.]] Kilpikidusjalkaiset (Notostraca) on pieni kidusjalkaisten äyriäisten lahko, johon kuuluu vain yksi nykyisin elävä heimo Triopsidae.
Kilpikidusjalkaisia luonnehtii suuri laakea selkäkilpi eli carapax, joka peittää myös pään ja keskiruumiin raajat, sekä pitkä, kärjestään kaksisiimaiseksi haarautuva pyrstö. Naarailla on isompi kilpi. Kahden näkyvän verkkosilmän lisäksi pään sisällä on kolmas naupliussilmä, joka aistii valon tulosuunnan. Nimi Triops tarkoittaa kolmisilmäistä.
Kilpikidusjalkaiset ovat hyvin vanha, jo triaskaudelta tunnettu eläinryhmä, joka on pysynyt ulkoisesti samankaltaisena satoja miljoonia vuosia. Niitä pidetään elävinä fossiileina; 220 miljoonaa vuotta vanhaa fossiilia ei voida erottaa nykyisestä Triops cancriformis -lajista. Kilpikidusjalkaiset ovat nykyään maantieteellisesti laajalle levinneitä mutta elävät usein äärevissä ympäristöissä, arktisilta alueilta tropiikkiin ja Australian aavikoille. Tästä huolimatta nykyisin tunnettu lajimäärä on pieni, vain 16. Lajit jaetaan kahteen sukuun, Triops ja Lepidurus.
Monet lajeista elävät tilapäisympäristöissä kuten sadevesilammikoissa, ja ovat väistämättä lyhytikäisiä, vain 1–3 kuukautta. Kasvuvauhti on nopea, viikossa jopa useita senttejä. Kilpikidusjalkaiset lisääntyvät sekä suvullisesti että suvuttomasti. Partenogeneesin takia populaatiot ovat usein vahvasti naarasvoittoisia.
Triops-äyriäisten munia myydään postimyyntiliikkeissä ja niistä kasvatetaan akvaariolemmikeitä. Harrastajien kesken eläimiä saatetaan kutsua triopseiksi. Aavikkojen satunnaisista lätäköistä löytyvät triopsin munat voivat säilyä hiekanjyvien seassa monia vuosia ja kuoriutuvat vasta reagoituaan puhtaan kloorittoman veden kanssa.
Kilpikidusjalkaiset Suomessa
Suomesta on tavattu yksi Notostraca-laji, parisenttiseksi kasvava Lepidurus arcticus, Lapin perukoilta Inarijärvestä sekä Käsivarresta puuttoman tunturivyöhykkeen lammesta. Muualla Skandinaviassa laji voi elää puroissa ja järvissä ja olla tärkeä taimenen ravintoeläin. Raudun on myös todettu käyttävän kilpikidusjalkaisia ravinnokseen, ajoittain lähes yksinomaisesti. Sitä esiintyy myös Pohjois-Amerikan arktisilla alueilla.
Tilke-DNA
Tilke-DNA eli ei-koodaava DNA (ennen myös roska-DNA, ) on DNA:n osa, joka koostuu proteiineja koodaamattomista DNA-jaksoista. Sen on arvioitu muodostavan jopa 99 prosenttia koko perimästä. Tilke-DNA:ta voi olla proteiinia koodaavien geenien sisällä tai niiden välisillä alueilla. Geenien sisällä olevia koodaamattomia jaksoja, jotka poistetaan ennen proteiinisynteesiä, kutsutaan introneiksi. Tilke-DNA:han kuuluvat geenien säätelyyn osallistuvat alueet, muita RNA-molekyylejä kuin lähetti-RNA:ta koodaavat jaksot ja esimerkiksi kromosomien päiden telomeeri- tai keskiosan sentromeerialueilla sijaitsevat toistojaksot. Tilke-DNA sisältää paljon jäänteitä toimivista geeneistä ja retrovirusten perimästä. Siellä on myös ”loisia” eli jaksoja, jotka pelkästään kopioituvat.
Tilke-DNA:ssa on paljon erilaisia osia. Retrotransposonit ovat ”hyppiviä geenejä” eli ne ovat tavallaan parasiitteja genomissa, jotka eivät pääse solusta toiseen, ja joiden kanssa solu elää tasapainossa. Aktiiviset transposonit koodaavat transposonien geenejä, mutta kokonaisuudessaan tämän DNA-osuuden informaatiomäärä on toiston takia pieni. Tilke-DNA:ssa on paljon toistuvajaksoista DNA:ta: lyhyttä emäsjaksoa toistetaan peräkkäin tuhansia kertoja. Tilke-DNA:sta on myös löydetty jaksoja, jotka ovat identtisiä hyvin monilla lajeilla. Näitä kutsutaan ultrakonservatiivisiksi jaksoiksi tai ”plagioiduiksi virheiksi”.
Tilke-DNA:n olemassaoloa on kyseenalaistettu ja kriittisimmät ovat jopa pitäneet sitä ainoastaan tuntemattomina geeneinä ja niiden toimintaa ohjaavina osina. Tilke-DNA:n olemassaolo todistettiin kokeellisesti vuonna 2004, kun U.S. Department of Energy Joint Genome Institute (JGI) yhteistyössä Lawrence Berkeley National Laboratoryn kanssa poistivat hiiren perimästä miljoonia emäspareja, ilman että mitään vaikutuksia ilmeni.
David Kalli
David Kalli (11. marraskuuta 1845 Ikaalinen – 9. marraskuuta 1913 Ikaalinen) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Kallin vanhemmat olivat David Kalli ja Maria Christina Kalli ja puolisot Eva Kalli, Maria Hedvig Kalli, Amanda Karolina Kalli ja Hulda Paulina Kalli. Kalli oli maanviljelijä ja kunnallismies, joka oli talonpoikaissäädyssä Ikaalisten tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882. Hän oli valtiopäivillä lakivaliokunnan varajäsen.
Alfred Meyer
Meyer oli syntynyt Göttingenissä hallintoviranomaisen poikana. Hän kävi koulunsa Soestissa ja valmistui 1911. Vuonna 1912 hänestä tuli kadettiupseeri 68. jalkaväkirykmentissä. Vuonna 1913 hän suoritti upseerintutkinnon. Ensimmäisessä maailmansodassa hän taisteli 363. jalkaväkirykmentissä länsirintamalla, ja ansaitsi rautaristin kaksi kertaa. Vuonna 1917 hän haavoittui ja jäi ranskalaisten vangiksi. Hänet vapautettiin 1920 ja hän jätti armeijan yliluutnanttina. Hän opiskeli 1920-luvulla valtiotieteitä, valmistui 1922 ja rupesi kaivosyrityksen johtajaksi. Hän nai Dorothee Capellin 1925. Huhtikuussa 1928 hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen ja 1929 hänestä tuli paikallinen ryhmänjohtaja. Syyskuussa 1930 hänestä tuli valtiopäivien jäsen ja tammikuussa 1931 kansallissosialistisen puolueen Gauleiter Pohjois-Westfalenissa. Vuonna 1936 hänet oli ylennetty Lippen kuvernööriksi. Vuonna 1941 hän työskenteli natsi-Saksan valtaamien itäisten alueiden ministeriössä Alfred Rosenbergin alaisena. Meyer vastasi alueen taloudesta, politiikasta ja hallinnosta. Hän vastasi työssään Neuvostoliitosta vallattujen alueiden asuttamisesta saksalaisilla, juutalaisten murhaamisesta ja orjatyövoiman haalimisesta Saksaan. Meyer otti osaa Wannseen konferenssiin tammikuussa 1942 Rosenbergin edustajana. Marraskuussa samana vuonna hänestä tuli Pohjois-Westfalenin puolustuskomissaari. Meyer tappoi itsensä Weserjoella 11. huhtikuuta 1945.
Steve Cotterill
Steve Cotterill (s. 20. heinäkuuta 1964) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Ura pelaajana
Cotterill aloitti jalkapallouransa Englannin amatöörisarjoissa ja edusti uransa alkupuolella Cheltenham Townia, Alvechurchia ja Burton Albionia. Ammattilaiseksi hän siirtyi vuonna 1989 liityttyään Wimbledonin joukkueeseen. Hän edusti Wimbledonia ja Brightonia, mutta kärsi polvivaivoista. Vuonna 1993 hän siirtyi Bournemouthiin, jossa pelasi ammattilaisuransa parhaat vuodet. Hän joutui lopettamaan uransa vuonna 1996 polvivamman vuoksi.
Ura valmentajana
Cotterill aloitti valmennusuransa vuonna 1995 Sligo Roversin peräsimessä. Hän luotsasi joukkueen kaudella 1995/96 Irlannin liigassa kolmanneksi ja liigacupin finaaliin. Helmikuussa 1997 Cotterill jatkoi valmennusuraansa Cheltenham Townin päävalmentajana. Hän luotsasi Englannin 5. sarjatasolla pelaavan seuran FA Trophyn mestariksi vuonna 1998. Hän nosti joukkueen Englannin liigasysteemiin ja nosti seuran aina Englannin 2. divisioonaan kauden 2001/02 päätteeksi. Samana vuonna hän suoritti UEFA:n ammattilaislisenssin.
Kesällä 2002 Cotterill jätti Cheltenhamin ja siirtyi Stoke Cityn päävalmentajaksi. Cotterill erosi tehtävästään yllättäen jo lokakuussa 2002 ja siirtyi Howard Wilkinsonin apuvalmentajaksi Sunderlandiin. Kaksikon tavoitteena oli pitää Sunderland Englannin Valioliigassa, mutta joukkue voitti vain kaksi ottelua ja he saivat potkut maaliskuussa 2003.
Kesällä 2004 Cotterill jatkoi uraansa Burnleyn päävalmentajana. Cotterillin johdolla Burnley taisteli Englannin Mestaruussarjassa keskikastin sijoituksista. Hän jätti seuran marraskuussa 2007.
Helmikuussa 2010 Cotterill palasi valmennustehtäviin Notts Countyn päävalmentajana. Cotterillin johdolla Notts County juhli kauden päätteeksi Englannin kakkosliigan mestaruutta. Cotterill jätti tehtävänsä seuran päävalmentajana lyhyen, mutta menestyksekkään kevätkauden jälkeen toukokuussa 2010. Pian eroilmoituksensa jälkeen hänestä tuli Portsmouthin päävalmentaja. Cotterill valmensi Pompeyta keskellä joukkueen vaikeiden talousvaikeuksien. Tulokset olivat vaihtelevia ja joukkue sijoittui kaudella 2010/11 Mestaruussarjassa sijalle 16. Lokakuussa 2011 Cotterill jätti Pompeyn ja siirtyi Nottingham Forestin päävalmentajaksi. Forestin kausi oli vaikea ja joukkue sijoittui Mestaruussarjassa sijalle 19 ja säilytti sarjapaikkansa kymmenen pisteen turvin. Kauden jälkeen seuran omistajaksi tullut Al-Hasawin perhe erotti Cotterillin.
Joulukuussa 2013 Cotterill allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Bristol Cityn kanssa. Cotterillin johdolla Bristol voitti kaudella 2014/15 EFL Trophyn ja Englannin Ykkösliigan mestaruuden. Hänet valittiin vuoden 2015 LMA:n parhaaksi valmentajaksi. Cotterillin johdolla Bristol taisteli Mestaruussarjassa heikoilla resursseilla. Lopulta seurajohto erotti Cotterillin tammikuussa 2016.
Kauden 2016/17 lopussa Cotterill liittyi Harry Redknappin valmennustiimiin Birmingham Cityyn. Lokakuussa 2017 Cotterill korvasi potkut saaneen Redknappin seuran päävalmentajana. Cotterill ei saanut Birminghamin peliä kulkemaan edeltäjäänsä paremmin, vaan toistuvien tappioiden myötä City juuttui yhä tiukemmin Mestaruussarjan putoamiskamppailuun. Vuoden vaihteen jälkeen joukkue osoitti piristymisen merkkejä ja voitti neljä vuoden 2018 puolella pelatuista kuudesta ensimmäisestä ottelusta. Hyvä vire jäi kuitenkin tähän ja joukkue vajosi Cotterillin johdolla viiden ottelun tappioputkeen, minkä myötä seurajohto erotti valmentajan maaliskuun alussa 2018.
Riimusauva
thumb|Vuonna 1539 Olaus Magnus piirsi karttaansa riimusauvoja pitelevän miehen jotakuinkin [[Ruijaan, kuvan vasempaan yläkulmaan.]] Riimusauva tai riimukalenteri on kansanomaisena kalenterina käytetty puusauva, johon on skandinaavisin riimukirjaimin merkitty vuoden päivät ja pysyvän käytön varmistamiseksi niin sanottu kultainen luku.
Taustaa
Mahdollisesti varhaiset lähetyssaarnaajat kantoivat riimusauvoja mukanaan pohjoisessa, ja heiltä niiden käyttö siirtyi muillekin. Sauvojen alkuperästä ei kuitenkaan ole varmaa tietoa. Riimusauvoja on ollut myös Suomessa. Riimusauvassa ei ollut riimukirjoitusta, vaan suomen sana riimu tarkoitti alun perin viiltoa ja kuviointia. Toinen selitys on, että riimusauvojen yhteydessä sana riimu tulisikin latinan sanasta primus, joka tarkoittaa uuttakuuta seuraavaa päivää. Vuoden päivien merkit riimusauvoissa ovat joissakin sauvoissa skandinavisia FUTHARK-riimuja, joissakin muita riimukirjainten näköisiä kirjainmerkkejä, joiden alkuperää ei tiedetä.
Käyttö
Riimusauvassa oli vuoden jokaisen päivän kohdalla merkki, tavallisimmin jokin kirjaimista A  G, joka osoitti viikonpäivää. Ne päivät, joiden kohdalla oli sama merkki, sattuivat samana vuonna samaksi viikonpäiväksi, mutta eri vuosina samaa merkkiä vastasi eri viikonpäivä. Tämä oli otettava huomioon käytettäessä samaa sauvaa vuodesta toiseen. Kunkin vuoden sunnuntaikirjain osoitti, mitä kirjainta vastaavat vuoden päivät minäkin vuonna sattuivat sunnuntaiksi.
Viikonpäivämerkintöjen lisäksi erityisten merkkipäivien yläpuolelle oli tehty myös toinen merkki eli symboli, joka selitti päivän merkityksen. Merkkipäivä oli siis päivä, jonka kohdalla oli merkki.
Kuun kierto
Joissakin riimusauvoissa oli lisäksi vuoden päivien alapuolella lisärivi riimuja. Näitä kutsuttiin kultaisiksi luvuiksi, ja ne merkitsivät Kuun vaiheiden kierron vuodesta toiseen satojen vuosien ajaksi eteen ja taaksepäin. Kultaiset luvut ovat peräisin Antiikin Kreikasta 432 eaa., kun astronomi Meton laski Kuun 19-vuotisen syklin, ja se kaiverrettiin 19 kullatulla luvulla Ateenan muuriin. Kuun noin 19-vuotinen sykli lienee kuitenkin tunnettu jo kivikaudella.
Riimusauvassa 19 kultaluvusta yksi pätee vuoden kerrallaan, ja se päivä, jonka alla kyseinen kultaluku on, on uudenkuun päivä kuluvana vuonna. Seuraavana vuonna uudenkuun päivän osoittaa kultalukujen aakkosjärjestyksessä seuraava merkki. Kultaluvut kirjoitettiin yleisesti tunnetuilla 16-kirjaimisilla FUTHARK-aakkosilla, joihin tätä varten lisättiin kolme ylimääräistä riimua. Näin ollen oli niiden aakkosjärjestys yleisesti tunnettu. Jos käytettiin jotain muuta 19 merkin sarjaa, merkittiin tämä merkkisarja yleensä riimusauvan kahvaan.
Kuun syklien tuntemisella pystyttiin määrittämään Katolisen kirkon huomattavimman juhlan, pääsiäisen ajankohta vuodesta toiseen.
Itämerensuomalaisilla kansoilla
Uppsalan katolinen piispa Olaus Magnus kertoo riimusauvoista vuonna 1555 latinaksi julkaistussa suuressa historiateoksessaan Historia de Gentibus Septentrionalibus, josta osa suomennettu nimellä Pohjoisten kansojen historia. Hän toteaa, että suomalaiset äidit opettivat tyttärilleen ja isät pojilleen vapaa-aikana riimusauvan käyttöä, jossa he olivat eteviä.
Vanhin Helsingin yliopiston Alkanakkatoimiston Almanakka-arkistossa säilytettävässä sauvassa on vuosiluku 1566. Sauvojen merkitys pieneni nopeasti 1700-luvulla, kun kansa alkoi käyttää painettuja vuosittaisia almanakkoja.
Tuomas Summanen
Tuomas Summanen on suomalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Summanen on Rabbit Filmsin luova johtaja ja osakas. Summasen tunnetuimmat tuotannot ovat Putous (2010–2014), Posse (2014-2015), Kingi (2015), Läpiveto (2006–2007), Kenraali Pancho & Pojat Pohjoiskalotilla ja Hyvät ja huonot uutiset.
M/S Victoria I
M/S Victoria I on Tallinkin omistama matkustaja-autolautta, joka valmistui vuonna 2004 Aker Finnyardsin telakalta. M/S Victoria I:n sisaralus on vuonna 2002 valmistunut M/S Romantika.
Fratria
Fratria (,, ”veljeys”, ”veljeskunta” < , fratēr, ”veli”) oli antiikin Kreikassa fylen eli heimon osa. Fratriat koostuivat useista suvuista ja vastasivat eräänlaista klaania. Fratriat tunnetaan suhteellisen huonosti, parhaiten Attikasta eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneelta alueelta.
M/S Victoria I
Alus on 192,9 metriä pitkä ja 29 metriä leveä. Sen neljä Wärtsilän dieselmoottoria tuottavat yhteensä 26 240 kilowatin tehon. Alukseen mahtuu 2 500 matkustajaa, ja sillä on 2 252 hyttipaikkaa. Henkilöautoja laivaan mahtuu 400 kerrallaan.
Aluksen liikenne on keskeytetty toistaiseksi. Se saapui Tallinnaan noin vuoden kestäneen vuokrauksen jälkeen 31. heinäkuuta 2023. Tällä hetkellä aluksen liikennöinnistä, ja sen tulevaisuudesta ei ole tehty päätöksiä.
Fratria
Attika
Fratriat perustuivat ilmeisesti ennen kaikkea yhteisen kultin ylläpitoon paikallisessa pyhäkössä. Pyhäkössä palvottiin usein Zeus Fratriosta tai Athene Fratriaa, tai jotain paikallista heerosta.
M/S Victoria I
Käyttöhistoria
M/S Victoria I tilattiin vuonna 2002, kun Tallink oli juuri vastaanottanut M/S Romantikan. Myöhemmin näiden alusten pohjalta kehitettiin myös kolmikko M/S Galaxy, M/S Baltic Princess ja M/S Baltic Queen. Tilaus tehtiin 15. lokakuuta 2002, ja alusta alettiin rakentaa Aker Finnyardsin (nyk. Meyer Turku) Rauman telakalla. Laivan kölinlasku tapahtui 11. maaliskuuta 2003, ja noin seitsemän kuukauden jälkeen aluksen kastoi Ilon Wikland. Koeajoille päästiin helmikuussa 2004, ja Victoria I luovutettiin AS Tallink Gruppille 9. maaliskuuta 2004. Aluksen nimen perään jouduttiin lisäämään järjestysnumero I, koska Viron kauppa-alusrekisterissä ei saa olla kahta samannimistä laivaa, ja siellä oli jo aiemmin ollut Victoria-niminen rahtialus.
Fratria
Attika
Ennen Kleistheneen uudistusta vuonna 508 eaa. jokainen Attikan neljästä vanhasta fylestä oli jaettu kolmeen fratriaan, mikä teki fratrioiden kokonaismääräksi kaksitoista. Jokainen fratria puolestaan koostui 30 suvusta. Jokainen Ateenan kansalainen kuului johonkin fratriaan, ja tämä toimi kansalaiskirjanpidon perustana. Uudet syntyneet poikalapset esiteltiin näiden isän fratrialle aina vuosittain Apaturia-juhlan yhteydessä, ja kirjattiin kansalaisiksi, mikäli lapsen syntyperä todettiin lailliseksi. 18 vuotta täyttäneet efebit tarkastettiin uudelleen, ja heille myönnettiin täydet kansalaisoikeudet. Fratriat tunnustivat myös avioliitot ja ratkoivat perintöoikeuteen liittyvät kysymykset.
M/S Victoria I
Käyttöhistoria
19. maaliskuuta 2004 Victoria I saapui Tallinnaan. Seuraavana päivänä alusta esiteltiin Helsingissä. 21. maaliskuuta 2004 alus esiteltiin myös Tukholmassa, ja samana päivänä se aloitti normaalin liikenteen Tukholman ja Tallinnan välillä. 1. toukokuuta 2004 Victoria I alkoi poiketa matkalla myös Maarianhaminassa, kun Viro liittyi Euroopan unioniin ja tax-free-myynti olisi loppunut, mikäli käyntejä Maarianhaminassa ei enää tehtäisi.
Fratria
Attika
Kleistheneen uudistuksessa fratrioiden määrään ja niiden sosiaaliseen ja uskonnolliseen rooliin ei tehty muutoksia; Kleisthenes pyrki ainoastaan poistamaan niiden poliittisen merkityksen. Uudistuksen jälkeen kansalaiskirjanpito perustui jäsenyyteen jossakin demoksessa fratrian sijasta, mutta fratriat jatkoivat silti omien luetteloiden ylläpitoa. Arkaaisen kauden lopulta klassiselle kaudelle tultaessa fratrioiden merkitys kuitenkin väheni vähitellen.
Muu Kreikka
Fratrioita tiedetään olleen myös muun muassa Aiginalla, Delfoissa, Korintissa ja Thebassa. Esimerkiksi Delfoissa käytettiin nimimuotoa patria. Doorilaisilla alueilla fratriat tunnettiin yleensä nimellä patra, Kreetalla kuitenkin nimellä hetaireia.
M/S Victoria I
Käyttöhistoria
18.–19. marraskuuta 2005 Victoria I teki pikkujouluristeilyn Helsingin ja Tallinnan välillä. Heti perään, 19.–20. marraskuuta 2005 se teki myös kampanjaristeilyn presidentinvaaleihin valmistautuneelle Tarja Haloselle. Suomen Merimies-Unioni kritisoi Viron lipun alla seilaavan aluksen valintaa tarkoitukseen.
Ajalla 7.–11. kesäkuuta 2007 Victoria I oli konferenssilaivana Pietarissa. Useana uutenavuotena Victoria I on ajanut Pietarista Helsinkiin, Tukholmaan ja Tallinnaan suuntautuvia risteilyjä erään sikäläisen matkatoimiston rahtaamana.
M/S Victoria I tuurasi M/S Silja Europaa 9.–18. helmikuuta 2020 reitillä Helsinki–Tallinna Silja Europan joutuessa olemaan telakalla aiottua pidempään.
M/S Victoria I liikennöi kesäkaudella 2020 11 tunnin päiväristeilyjä Helsingistä Tallinnaan 31. elokuuta 2020 asti koronaviruspandemian vuoksi.
M/S Victoria I korvasi 25. syyskuuta 2020 alkaen M/S Silja Europan 22 tunnin risteilyillä Helsingistä Tallinnaan koronaviruspandemian aiheuttaman matkustajamäärien romahtamisen vuoksi.
Vuonna 2022 Tallink ilmoitti, että M/S Victoria I ei liikennöi 22. huhtikuuta 2022 alkaen. Sitä ennen alus liikennöi Helsingin ja Tallinnan välillä.
Heinäkuussa 2022 Tallink ilmoitti vuokranneensa M/S Victoria I:n Skotlannin hallitukselle majoituslaivaksi puoleksi vuodeksi. Aluksen vuokraus alkoi 8. heinäkuuta 2022, ja se kestää 6 kuukautta. Vuokraajalla on optio kolmelle lisäkuukaudelle.
Erriyon Knighton
Erriyon Knighton (s. 29. tammikuuta 2004) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Knighton pelasi juniorina amerikkalaista jalkapalloa ennen siirtymistään pikajuoksuun. Hän juoksi 200 metrin alle 18-vuotiaiden maailmanennätyksen 20,11 Jacksonvillessä 31. toukokuuta 2021. Aiempi maailmanennätys oli Usain Boltin vuonna 2003 juoksema 20,13. Hän kohensi saman vuoden kesäkuussa Yhdysvaltojen olympiakarsintojen alkuerissä ennätyksen aikaan 20,04. Välierissä hän juoksi alle 20-vuotiaiden maailmanennätyksen 19,88 (aiempi ennätys oli Boltin 19,93) ja paransi ennätystä vielä loppukilpailussa aikaan 19,84. Tokion olympialaisissa hän sijoittui 200 metrillä neljänneksi ajalla 19,93. Vappuaattona 2022 hän juoksi ennätyksensä 19,49, joka on myös alle 20-vuotiaiden ME. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän saavutti 200 metrillä pronssia ajalla 19,80.
Metsämaan kirkko
Metsämaan kirkko on vuonna 1777 rakennettu kappeliseurakunnan puukirkko Metsämaan kirkonkylässä Metsämaalla Loimaalla. Kirkon kuoriosa on monikulmainen ja peräisin 1860-luvulta. Kirkossa on noin 350 istumapaikkaa. Metsämaan kirkko ei ole käytössä talvikuukausina.
Luvaton kirkko
Kirkon rakentamiseen pyydettiin lupaa vuonna 1767, mutta sitä ei myönnetty. Vuonna 1777 kirkon rakentaminen alkoi ilman lupaa, kunnes työhön tuli viranomaisten määräämä keskeytys ja vaatimus selvityksestä. Talonpoikien selvitys tyydytti maaherraa, joka antoi luvan saattaa rakentamisen loppuun.
Täplähaukkakala
Täplähaukkakala (Cirrhitichthys aprinus ) on haukkakaloihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö
Täplähaukkakala kasvaa noin 12 cm pitkäksi. Siinä on vaalealla pohjalla punaruskeita kuvioita. Silmän takana on soikea silmätäpläkuvio. Selkäevän ruotojen päässä on pienet tupsut. Sen erottaa sukulaislajistaan korallihaukkakalasta siitä, että täplähaukkakalan pyrstöevä on läpinäkyvä.
Alkuperä
Täplähaukkakala elää luonnossa Indopasifisella merialueella.
Käyttäytyminen
Täplähaukkakalaa voi pitää riutta-akvaariossa korallien kanssa, mutta pienet kalat ja katkaravut joutuvat helposti sen syömiksi. Luonnossa se viihtyy 5–40 metrin syvyydessä, ja levähtää usein sienieläinten päällä.
Ravinto
Täplähaukkakala syö lihapitoista ruokaa sekä kuivattuna että pakastettuna.
Marokko yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa
Marokko on saavuttanut yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 17 mitalia, joista kuusi on kultaisia. Se on kisojen kaikkien aikojen mitalitilastossa Afrikan neljänneksi parhaana maana sijalla 19. Sen kaikki mitalit ovat tulleet keskipitkiltä tai pitkiltä juoksumatkoilta.
Marokon menestynein yleisurheilija sisäratojen MM-kilpailuissa on Hicham el-Guerrouj, joka voitti 1 500 metrin juoksun vuosina 1995 ja 1997 sekä 3 000 metrin juoksun vuonna 2001. Kultamitaliin marokkolaisista ovat yltäneet myös Sa’id Awita 3 000 metrillä vuonna 1989, Hasna Benhassi 1 500 metrillä vuonna 2001 ja Abdalaati Iguider 1 500 metrillä vuonna 2012.
Mercury-Atlas 9
thumb|120px|left|Mercury 9. Mercury-Atlas 9 (MA-9) päätti Yhdysvaltain yhden avaruuslentäjän Mercury-ohjelman. Lento toteutettiin 15.–16. toukokuuta 1963. Faith 7 -avaruuskapselin ohjaimissa oli Gordon Cooper. Avaruusalus kiersi maapalloa 161–267 kilometrin korkeudessa.
Yövaanijat
Yövaanijat on Marvel-sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen yliluonnollisia uhkia torjuva ryhmä. Yövaanijoista on julkaistu myös nimikkosarjakuvalehti, Nighstalkers. Yövaanijat esiintyvät myös elokuvassa Blade: Trinity.
2803 Vilho
2803 Vilho on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1940 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty meteorologi Vilho Väisälän (tähtitieteilijä Yrjö Väisälän veljen) mukaan.
Vilhon likimääräinen läpimitta on 19 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,15 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta ja 7 kuukautta.
More Than That (Backstreet Boysin kappale)
"More Than That" on yhdysvaltalaisen poikabändin Backstreet Boys kolmas single heidän albumiltaan Black & Blue, joka julkaistiin 21. marraskuuta 2000. Kappale pysyi Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -listalla 20 viikkoa ja oli korkeimmillaan sijalla 27. Britannian singlelistalla kappale nousi listasijalle 12. Muihin Backstreet Boysin singleihin verrattuna kyseinen kappale pärjäsi kehnosti, ja se myi ainoastaan 800 000 kopiota.
Kappalelista
Vakio
Aasia
Musiikkivideo
Kappaleen "More Than That" musiikkivideon ohjasi Marcus Raboy toukokuussa 2001. Video sisältää kaksi eri tapahtumapaikkaa. Ensimmäisessä yhtye laulaa aavikolla suuren valkokankaan edessä. Kankaalla näytetään useita eri kohtauksia: aavikon, ruuhkaisen kaupungin, pilvisen taivaan, salaman ja auringonlaskun. Toisessa yhtye kävelee aavikolla ryhmänä ja ajaen kahta autoa. Video debytoi TRL:n sijalla yksi 15. toukokuuta 2001.
Vigilante
Vigilante on rockyhtye Magnumin vuonna 1986 julkaistu kuudes studioalbumi.
Kappaleet
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin.
Teresita Román de Zurek
thumb|right|Teresita Román de Zurek Teresita Román de Zurek (29. joulukuuta 1925 – 2. toukokuuta 2021 ) oli kolumbialainen kirjailija ja kokki. Hän julkaisi mm. paikallisten ruokien reseptejä keittokirjoissa.
Román de Zurek oli kotoisin Cartagena de Indiasista, jonka kunniapormestari hänestä tehtiin vuonna 2006. Hänet tunnettiin niin ikään laajasta nukkekokoelmastaan.
Larger Than Life
"Larger Than Life" on yhdysvaltalaisen poikabändin Backstreet Boys toinen single heidän vuonna 1999 ilmestyneeltä albumilta Millennium. Kappaleen sanoittivat Max Martin, Kristian Lundin ja Brian Littrell, ja se on suurimmaksi osaksi tribuutti ryhmän faneille. Kappale rikkoi ennätyksen pisimmästä vietetystä ajasta MTV:n Total Request Liven listasijalla yksi. Billboard Hot 100 -listalla kappale nousi sijalle 25 ja Britannian singlelistalla viidenneksi. Blender -lehti taas rankkasi kappaleen listan 500 suurinta hittiä syntymäsi jälkeen sijalle 292. Kappale on myös yksi ryhmän suosituimmista kappaleista.