cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suomen historia
Varhaishistoria (1100-luvun loppu – 1200-luvun loppu)
Näiden sotaretkien sekä rannikon ruotsalaisen kolonisaation seurauksena Suomi kasvoi osaksi Ruotsia ja katolista kirkkoa. Myös Novgorodin vaikutus ulottui Suomeen ja erityisesti Karjalaan. Ristiretkiaika päättyi Pähkinäsaaren rauhaan vuonna 1323 Ruotsin kuningaskunnan ja Novgorodin sopiessa tiettävästi ensi kertaa keskinäisen rajansa. Länsirannikon viljava alue, Häme ja Laatokan Karjala erosivat edelleen toisistaan kulttuuriltaan ja heimoyhteisöiltään. Niiden lähellä olivat vähäväkinen Uusimaa sekä Keski- ja Pohjois-Suomen laajat erämaat.
Elinkeinot ja asuminen
Rukiin viljely yleistyi jo myöhäisrautakaudella. Rukiin kaksivuoroviljely alkoi Lohjalla 1200-luvun puolivälissä siitepölylöytöjen mukaan. Koko maassa pyyntielinkeinot olivat tärkeitä, ja etenkin lounaissaaristossa niitä voitiin harjoittaa ympäri vuoden. Meren rannalla olleelta Raision Mullin asuinpaikalta on löytynyt paljon lintujen, kalojen ja hylkeiden luita. Mullista ja Pirkkalan Tursiannotkosta löydetyt luut kertovat myös hirven ja karhun sekä pienriistan metsästyksestä. Asuinpaikkojen ja kalmistojen läheltä on löytynyt myös paljon ongenkoukkuja ja atraimia sekä monien kalojen luita.
Itämeren kauppaa hallitsi Gotlanti, mutta myös friisiläisiä kauppiaita nykyisen Hollannin ympäristöstä liikkui alueella. Tästä on jälkinä muun muassa Karjalan Heinjoelta löytynyt, noin vuoteen 1070 ajoitettu hopea-aarre, joka sisälsi pääasiassa friisiläisiä rahoja. Lyypekin perustamisen (1152) jälkeen ja erityisesti Hansaliiton myötä alkoi Itämeren markkinoille tulla saksalaisia kauppiaita. Novgorod, Hansan itäisin konttorikaupunki, harjoitti myös kauppamerenkulkua Itämerellä.
Hämeenlinnan Varikkoniemestä on löytynyt rautakautinen pitkätalo. Viimeistään 1000-luvulla alettiin rakentaa hirsisalvostekniikalla, jota yhä käytetään hirsimökeissä. Asunnot lämmitettiin joko avoliedellä tai sisäänlämpiävillä uuneilla. Hirsitaloissa oli kivipohjainen, savesta koottu kupoliuuni. Myös kiuasuunit soveltuivat ruanlaittoon. Savupiippuja ei rautakaudella tunnettu, joten hämärät asunnot olivat epäterveellisiä savupirttejä, mutta viimeistään 1400-luvulla alettiin rakentaa uloslämpiäviä uuneja, joiden savu poistui asunnosta savupiipun kautta.
Keskiaika (1200-luvun loppu–1397)
Ruotsin valta vakiintui 1300-luvulla Suomenniemen etelä- ja länsiosissa ja ne tulivat osaksi Rooman kirkkoa sekä länsieurooppalaista kulttuuripiiriä. Rannikon kolonisaatio ruotsalaisilla siirtolaisilla jatkui yhä. Itä- ja Pohjois-Suomen laajoja harvaan asuttuja alueita yhdisti vain löyhät siteet lännen Turkuun ja Tukholmaan tai idän Novgorodiin. Suomi muodosti keskiajalla Ruotsin valtakunnan itäisen osan jota hallittiin linnoista, jotka olivat vielä vaatimattomia ja pääasiassa rakenteilla.
Kuningas Maunu Eerikinpojan hallituskaudella 1320–1340-luvuilla Ruotsin valtakunta alkoi kehittymään selvemmäksi kokonaisuudeksi. Ruotsin kuningaskunnan voidaan sanoa syntyneen noin vuonna 1350, kun ensimmäiset valtakunnalliset lait tehtiin. Ruttoepidemia eli musta surma tappoi suuren osan väestöstä Ruotsissa ja Novgorodissa vuonna 1349, mutta niukkojen historiallisten lähteiden vuoksi tiedot sen leviämisestä Suomeen ovat puutteellisia.
Kalmarin unionin aika (1397–1523)
Kalmarin unionin loppuaika oli väkivaltaista aikaa sisäisten valtakamppailuiden johdosta. Tanskalaiset tekivät sotaretkiä Ruotsiin ja hävittivät myös useaan otteeseen Suomen rannikkoseutuja edeten aina Hämeeseen asti. Samaan aikaan jatkuvat rajakahakat Novgorodin kanssa laajenivat 1400- ja 1500-lukujen vaihteessa ajoittain myös sodaksi. Helmikuussa 1520 Tanskan kuningas Kristian II valloitti Ruotsin ja surmautti suuren osan Ruotsin yläluokasta Tukholman verilöylyssä. Ruotsalaiset nousivat kapinaan tanskalaisia vastaan ajaen heidät pois maasta. Kalmarin unioni päättyi vuonna 1523.
Vaasa-aika (1523–1617)
Kuningas Kustaa Vaasan (1523–1560) kruunaus merkitsi Ruotsin lopullista eroa Kalmarin unionista. Ruotsissa toteutettiin uskonpuhdistus, joka eteni myös sekä valtion että kirkon talouden tasolla. Kuninkuudesta tuli perinnöllinen, mutta Kustaa Vaasan kuoltua poikien välillä syntyi vallanperimyskiistoja. Itärajan turvallisuuskysymys oli vaikea kysymys 1540- ja 1550-lukujen Suomessa. Sitä käsiteltiin monissa säätykokouksissa ja herrainpäivillä, joita kuningas kutsui koolle saadakseen neuvoja. 1500-luvulla Ruotsi kävi myös useita sotia Venäjää vastaan, mikä vaikutti Suomen ja varsinkin talonpoikien asemaan. Vuonna 1554 Turun hiippakunta jaettiin Turun ja Viipurin hiippakuntiin.
Suomen talonpoikaislevottomuuksien taustalla oli Kustaa Vaasan aikainen kuningas- ja aatelisvallan kasvu. Kuningasvalta keskitti valtaa mutta joutui luovuttamaan sitä Kustaa Vaasan jälkeen yhä enenevästi aatelistolle. Muut säädyt olivat enemmän sivustakatsojia: porvaristoa oli vielä vähän, ja kirkko oli köyhtynyt, kun kuningasvalta oli ryöstänyt sitä "uskonpuhdistuksen antamin valtuuksiin". Lopulta suurin valta keskittyi aatelistolle 1600-luvun loppuun saakka.
Talonpojille lankesivat tavallisten verojen, lisäverojen, kalliiden linnaleirien, kestitysten ja kyyditysten lisäksi sotien ”veriverot”. He joutuivat suurvallan vuodesta 1561 alkaneiden lähes jatkuvien sotien maksajiksi. Aateli, joka oli perimmältään sotilassääty – "upseerinvirat kuuluivat sille privilegioiden nojalla" – kävi sotia, koska se hyötyi sotimisesta: voittosaaliista ja lisäläänityksistä. Ruotsissa vallasta kiistelivät ensin Eerik (1560–1568) ja Juhana (1568–1592), sitten Sigismund (1592–1599) ja Kaarle (1599–1611). Talonpojat eivät näistä kiistoista hyötyneet, mutta aatelisto "kiskoi tuestaan korkean hinnan". 1500-luvun lopulla Suomen noin 300 aatelisperhettä, johtajanaan Klaus Fleming, ”piti käsissään runsasta viidennestä talonpoikaistilojen verotuloista”. Ruotsi ja Suomi seurasivat Länsi-Euroopan kehitystä sekä riistotaloudessa että talonpoikien ja aateliston konflikteissa, joista suurin oli nuijasota.
Suurvalta-aika (1617–1721)
pienois|pysty|Suomen suuriruhtinaskunnan ymmärrettiin 1600-luvun puolivälissä käsittävän osapuilleen [[Tarton rauha|Tarton rauhan rajojen mukaisen Suomen ja Länsipohjan.]] 1600-luvun alkupuolella käytyjen pitkällisten sotien seurauksena Ruotsi nousi suurvallaksi vuoteen 1648 mennessä. Kustaa II Aadolfin hallituskaudella 1611–1632 valtakunnan hallintoa ja sotalaitosta uudistettiin. Suomi jaettiin hallinnollisesti lääneihin ja Turkuun perustettiin Kuninkaallinen hovioikeus sekä Suomen ensimmäinen yliopisto Turun Akatemia. Suurvalta-aika kuitenkin kulutti pahoin Ruotsin ja Suomen voimavaroja. Ruotsi menetti suurvalta-asemansa Venäjälle suuressa Pohjan sodassa. Venäläiset miehittivät myös Suomea, Pohjanmaan aluetta lukuun ottamatta vuosina 1714–1721 ja ajanjaksoa kutsutaan Suomen historiassa isoksi vihaksi. Ruotsin suurvalta-aika vei hengen kaikkiaan arviolta noin 110 000 suomalaiselta sotilaalta, mikä oli suhteellisesti sama määrä kuin 1900-luvun Suomessa heitä olisi kuollut yli miljoona.
Vapauden aika ja kustavilainen aika (1721–1809)
Kustaa III palautti vallan valtiopäiviltä kuninkaalle vuonna 1772. Suomi kehittyi ja vaurastui hitaasti. Puhdasoppisuuden ajan jälkeen olot tasaantuivat ja Turun akatemian piirissä heräsi kiinnostus Suomen kieltä ja kulttuuria kohtaan H. G. Porthanin johdolla. Georg Magnus Sprengtporten ja Anjalan liiton upseerit vastustivat Kustaan sotasuunnitelmia ja suunnittelivat jopa itsenäistymistä Venäjän avulla. Suomen sodan jälkeen vuonna 1809 Suomi liitettiin Venäjään ja siitä tehtiin autonominen suuriruhtinaskunta.
Autonomia Venäjän keisarikunnassa (1809–1917)
pienois|pysty|[[Aleksanteri I (Venäjä)|Aleksanteri I, Suomen ensimmäinen suuriruhtinas.]] Suomen sodan myötä Suomi siirtyi kokonaan autonomiseksi suuriruhtinaskunnaksi Venäjän keisarikunnan alaisuuteen vuonna 1809. Suomella oli Venäjän suuriruhtinaskunnan asema vuodesta 1809 vuoteen 1917.
vasen|pienois|pysty|Suurlakon aikana Suomen suurimmissa kaupungeissa kokoonnuttiin ennennäkemättömän laajoihin mielenosoituksiin. Lakkokuva Tampereen [[Keskustori|Kauppatorilta loka-marraskuussa 1905.]] Venäjällä oli yleinen käsitys, että maan epäkohtien suurin syy oli itsevaltius. Epäonnistuminen sodassa Japania vastaan antoi uuden syyn liikehdintään, joka laajeni lokakuussa 1905 yleislakkoihin. Levottomuuksien tyynnyttämiseksi keisari antoi 30. lokakuuta manifestin, jossa vähennettiin itsevaltiutta, taattiin kansalaisvapauksia ja annettiin uudelle instituutiolle, duumalle, lainsäädäntövaltuudet.
Suomessa suurlakko vasta alkoi, kun se Venäjällä oli lähes ohi. Lakkolaisille ajankohtaisia olivat työväenliikkeen nousu ja vaatimus helmikuun manifestin (1899) kumoamisesta. Kansallisen ja poliittisen innostuksen vallassa unohdettiin, että lakko onnistui ”vain Venäjän vastaavien tapahtumien ansiosta, ei suomalaisten toimenpitein”. Marraskuussa 1905 Nikolai II julkaisi manifestin, jossa helmikuun manifesti kumottiin, ”kunnes siinä mainitut asiat tulevat lainsäädäntötoimen kautta järjestetyiksi”. Suomessa valtaan nousi Leo Mechelinin johtama senaatti. Se luotti siihen, että vapaamielinen hallitussuunta jatkuisi Venäjällä. Toisin kävi. Venäjän yhtenäisyyttä korostavat voimat saivat vallan duumassa.
Itsenäisyyden kannalta ongelmallista oli myös se, että perustuslailliset ja työväenpuolue marssivat eri tahtia: kummallakin oli omat listansa uuden senaatin ministereistä. Työväenpuolueen valtuuskunta vasta saapui 4. marraskuuta kenraalikuvernööri Ivan Obolenskin panssarilaivalle, joka oli Helsingin edustalla, kun perustuslailliset olivat jo sopineet senaattorit Obolenskin kanssa. Helsingissä suurlakon aikana syntynyt jako punakaarteihin ja suojeluskuntiin laajeni kevään 1906 aikana koko maahan.
Vuosina 1905–1906 Venäjästä oli tullut perustuslaillinen parlamentaarinen monarkia, jossa duuma oli parlamentin alahuone ja valtakunnanneuvosto ylähuone. Vaikka keisarilla oli valta hajottaa duuma ja nimittää puolet ylähuoneesta, hän oli sidottu ministerineuvoston ratkaisuihin, joten pääministeristä (ensimmäinen oli Sergei Witte) tuli Venäjän poliittinen johtaja. Vuonna 1908 keisari vahvisti ministerineuvoston päätöksen Suomen asioiden esittelyjärjestyksestä, jossa ministerineuvosto oli uusi porras Suomen ja hallitsijan välillä.
Venäjän hallituksen ja Suomen eduskunnan tavoitteet menivät ristiin, minkä seurauksena Suomessa pidettiin vuodesta 1908 alkaen useita vaaleja ja oltiin tyytymättömiä eduskunnan vähäiseen valtaan. Vuonna 1910 keisari vahvisti lain yleisvaltakunnallisesta lainsäädännöstä, jonka mukaan duuma voi laatia lakeja, jotka koskevat koko valtakuntaa. Lain mukaan Suomen piti lähettää neljä edustajaa duumaan ja kaksi edustajaa valtakunnan­neuvostoon etujaan turvaamaan. Suomalaiset eivät lähettäneet yhtään edustajaa. Tämän välirikon jälkeen käytännön hallinto siirtyi Suomessa venäläisten käsiin, ylempi virkakunta vaihdettiin venäläismielisiin ja venäläistä sotaväkeä ryhdyttiin jälleen kutsumaan järjestyksenpitotehtäviin.
Nikolai II luopui kruunusta 15.3.1917 ja valtaan nousi keskusta-liberaali hallitus, joka kumosi kaikki Suomen perustuslain vastaiset asetukset. Suomeen levisi vallankumousinnostus, ja eduskunnassa alettiin puhua avoimesti itsenäistymisestä. Valtalain hyväksymisen myötä (äänin 136–55) eduskunta julistautui yksipuolisesti korkeimman vallan haltijaksi sisäpolitiikassa, minkä seurauksena Venäjän Aleksandr Kerenskin johtama hallitus hajotti eduskunnan.
Itsenäisyyden aika (1917–)
pienois|pysty=1.2|[[Paavo Nurmi oli yhdeksän­kertainen kestävyysjuoksun olympiavoittaja. Kuvassa Pariisin olympialaisten rankka maastojuoksu 1924, lämpötila 37°C varjossa. Nurmi – kuvassa neljäntenä – voitti kultaa ja Ville Ritola (329) hopeaa. ]] Suomen senaatti antoi itsenäisyysjulistuksen 6. joulukuuta 1917. Sitä ennen Venäjällä oli ollut lokakuun vallankumous, jo toinen samana vuonna. Vladimir Leninin johtama Neuvosto-Venäjän kansankomissaarien neuvosto tunnusti Suomen itsenäisyyden 31. joulukuuta 1917, ja pian sen jälkeen tunnustus tuli monelta muulta hallitukselta.
28. tammikuuta 1918 alkoi sisällissota, joka päättyi Saksan tukemien valkoisten voittoon bolševikkien tukemia punaisia vastaan. Samana vuonna vapaaehtoiset tekivät sotaretkiä Neuvosto-Venäjälle, muun muassa Aunukseen, Vienaan ja Viroon.
Suomen itsenäinen asema parani, kun saksalaiset joukot poistuivat maasta joulukuussa 1918 ja Saksa muuttui keisarikunnasta tasavallaksi vallankumouksen seurauksena. Tällöin kaikki 7.3.1918 solmitut Suomea sitoneet väliaikaiset sopimukset keisarikunnan kanssa raukesivat.
Suomen hallituksen ohjeet valtuuskunnalle noudattivat jyrkkää linjaa. Sopimuksessa määriteltiin Suomen itäraja vuoden 1864 rajan mukaisesti. Repolasta ja Porajärvestä luovuttiin, mutta tilalle saatiin Petsamo. Oikeisto alkoi puhua ”häpeärauhasta”, kun ei saatu Itä-Karjalaa. Venäläisten mukaan Edvard Gyllingin johtama kommuuni siellä vastasi hyvin kansan tahtoa. Suomen itsenäisyys vahvistui rauhansopimuksen ansiosta, ja joulukuussa 1920 Suomi hyväksyttiin Kansainliiton jäseneksi.
Erich Rudorffer
right|thumb|250px|II/JG 54:n komentaja, majuri Erich Rudorffer (oik.) Immolassa 21. kesäkuuta 1944, taustallaan siipimiehensä, Uffz. Tangermann. Erich Rudorffer (1. marraskuuta 1917 – 8. huhtikuuta 2016 ) oli saksalainen lentäjä ja toisen maailmansodan aikainen hävittäjä-ässä. Rudorffer lensi yli 1 000 taistelulentoa ja ampui alas 222 vastustajan lentokonetta, näistä 12 suihkumoottorihävittäjä Messerschmitt Me 262:lla. Rudorfferin pudotussuhteen ollessa 4.50. Hänet ammuttiin alas 16 kertaa, joista hän pelastautui 9 kertaa laskuvarjon avulla. Rudorffer taisteli länsi- ja itärintamalla sekä Pohjois-Afrikassa. Hän osallistui myös Karjalankannaksen suurhyökkäyksen torjuntaan, lento-osasto Kuhlmeyn osana toimineen lentolaivueen, II/JG 54:n, komentajana. Rudorffer oli tunnettu moninkertaisista, toisin sanoen yhden taistelulennon aikana saavutetuista, ilmavoitoista Esimerkiksi 6. marraskuuta 1943 hän ampui yhden taistelulennon aikana alas 13 vastustajan konetta seitsemässätoista minuutissa.
Suomen historia
Itsenäisyyden aika (1917–)
pienois|vasen|pysty=0.7|[[Carl Gustaf Emil Mannerheim (1867–1951).]] Toisen maailmansodan kuluessa Suomi taisteli Neuvostoliittoa vastaan kahdessa erillisessä sodassa, joiden välissä oli reilun vuoden mittainen välirauha. Ensimmäisessä 105 päivää kestäneessä Talvisodassa 1939–1940 Suomi puolustautui yksin Neuvostoliiton hyökkäystä vastaan, joka päättyi Neuvostoliiton sanelemaan Moskovan rauhaan 13.3.1940. Lyhyen välirauhan jälkeen Neuvostoliiton painostuksen alaisuudessa Suomi päätti vallata Moskovan rauhassa menetetyt alueet takaisin Saksan materiaalituella Jatkosodassa 1941–1944. Neuvostoliiton 9.6.1944 Karjalan kannaksella aloittaman onnistuneen suurhyökkäyksen seurauksena Suomi kuitenkin menetti tulevassa rauhassa kaikki valloittamansa alueet jälleen Neuvostoliitolle. Torjuntavoittojen ansiosta Suomi säilytti itsenäisyytensä, mutta joutui tekemään suuria myönnytyksiä Neuvostoliitolle. Aselevon jälkeen 4. syyskuuta 1944 aseet jouduttiin kääntämään Neuvostoliiton vaatimuksesta saksalaisia vastaan Lapin sodassa 1944–1945. Lopullinen rauha solmittiin Pariisin rauhassa 1947, jonka seurauksena liittoutuneiden valvontakomissio poistui maasta ja Suomi oli jälleen ainakin juridisessa mielessä täysin suvereeni valtio.
Erich Rudorffer
Lentäjä ja hävittäjä-ässä
Zwochaun kunnassa Saksissa syntyneen Rudorfferin lentäjän ura alkoi Lufthansan palveluksessa vuonna 1936. Toisen maailmansodan sytyttyä syyskuussa 1939, lentokapteeniksi Lufthansalla ylennyt Rudorffer komennettiin Luftwaffen palvelukseen 1. marraskuuta 1939. Hän sai aluksi koulutuksen kaksimoottorisiin pommikoneisiin Liegnitzissä, lentäen muun muassa Junkers Ju 52, Junkers Ju 86 ja Dornier Do 17 -kalustolla, jonka jälkeen hänet koulutettiin kaksimoottorisen hävittäjälentokoneen, Messerschmitt Bf 110:n, ohjaajaksi. Rudorffer komennettiin tammikuussa 1940 vääpeliksi ylennettynä Messerschmitt Bf 109 E -koneilla varustettuun I/JG 2:een, jonka riveissä hän aloitti taistelulennot taistelun Ranskasta alkaessa.
Suomen historia
Itsenäisyyden aika (1917–)
Sodan päättyessä Suomi omaksui täysin uuden Paasikiven linjaksi nimetyn ulkopolitiikan, jonka ensisijainen tavoite oli luoda pysyvästi luottamukselliset suhteet Neuvostoliittoon. Vuodet 1944–48 olivat vaaran vuosia, jolloin Neuvostoliitto muodosti sotilaallisen ja poliittisen uhan puuttumalla suoraan Suomen poliittisiin päätöksiin. Samaan aikaan muodostui sisäinen uhka kommunistisen toiminnan laillistuessa ja heidän saadessa 49 edustajaa eduskuntaan, tällöin vallankaappaus tai vallankumouksen vaara oli täysin realistinen mahdollisuus. Taloudellisella puolella Suomella oli hoidettavanaan suuret sotakorvaukset, eikä Neuvostoliitto sallinut Suomen vastaanottaa Marshall-apua. Suomen ulkopoliittinen liikkumavara kasvoi vuonna 1947, jolloin eduskuntavaaleissa kommunistien kannatus romahti ja valvontakomissio poistui maasta.
Erich Rudorffer
Taistelu Ranskassa
Ensimmäisen ilmavoittonsa hän saavutti 14. toukokuuta 1940, ampuessaan alas Ranskan ilmavoimien Curtiss 75A -koneen Sedanissa. Hävittäjä-ässä -nimitykseen oikeuttavan viidennen ilmavoittonsa Rudorffer saavutti 26. toukokuuta 1940, ampuessaan Calais-Dunkerque'in alueella alas RAF:n Spitfire-koneen. Ranskan antautuessa kesäkuussa 1940 Rudorfferin ilmavoittojen määrä oli noussut yhdeksään.
Suomen historia
Itsenäisyyden aika (1917–)
Vuonna 1948 Suomi joutui jälleen joustamaan Neuvostoliiton painostuksen alaisuudessa ja solmimaan YYA-sopimuksen sen kanssa. Sopimus sisälsi sotilaallisia artikloja, jotka vesittivät Suomen harjoittamaa puolueettomuuspolitiikkaa.
Erich Rudorffer
Taistelu Britanniassa
Taistelun Britanniasta alettua heinäkuussa 1940, Rudorfferin yksikkö tukeutui Normandiassa sijainneille lentokentille. Rudorffer ylennettiin taistelun aikana, 2. lokakuuta 1940, vänrikiksi. Hänelle myönnettiin Rautaristin ritariristi 19 ilmavoiton jälkeen 1. toukokuuta 1941. Kesäkuussa 1941 Rudorffer komennettiin adjutantiksi I/JG 2:een. Heti tämän jälkeen hänet komennettiin 6./JG 2:n lentueenpäälliköksi, jossa tehtävässä hän oli joulukuuhun 1942 asti. Ylennys luutnantiksi, lentueenpäällikön tehtävää vastaavaan arvoon, tuli 1. lokakuuta 1941.
Suomen historia
Itsenäisyyden aika (1917–)
Vuonna 1952 Helsingissä järjestettiin kesäolympialaiset, jotka olivat vuonna 1940 peruuntuneet maailmansodan vuoksi.
Erich Rudorffer
Taistelu Afrikassa
Marraskuussa 1942 majuri Adolf Dickfeldin komentama, Focke-Wulf Fw 190 -koneilla varustettu II/JG 2 siirrettiin Tunisiaan. Joulukuussa 1942 Rudorffer komennettiin laivueen komentajaksi, pakkolaskussa loukkaantuneen Dickfeldin tilalle. Ylennys tehtävää vastaavaan arvoon tuli jälleen myöhemmin, kun Rudorffer ylennettiin kapteeniksi 1. tammikuuta 1943.
Suomen historia
Itsenäisyyden aika (1917–)
Suurvaltojen välisen suojasään aikana vuonna 1955 Neuvostoliitto palautti Porkkalan takaisin Suomelle, vastavuoroisesti YYA-sopimusta jatkettiin 20 vuodella. Suomi hyväksyttiin samana vuonna YK:n ja Pohjoismaiden neuvoston jäseniksi.
Erich Rudorffer
Paluu Ranskaan
Marraskuusta 1942 maaliskuuhun 1943, jolloin laivue palasi Ranskaan, se ampui alas 150 vastustajan konetta, joista Rudorffer ampui itse alas 26. Ranskaan palattuaan laivue varustettiin uudelleen, nyt Messerschmitt Bf 109 G-6 -koneilla.
Suomen historia
Itsenäisyyden aika (1917–)
Sotien jälkeen Suomesta rakennettiin pohjoismainen hyvinvointivaltio.
Erich Rudorffer
Itärintama
Kesäkuussa 1943 Rudorffer komennettiin Königsbergin lähistölle muodostamaan JG 54:n neljättä laivuetta, IV/JG 54:ää. Hänet siirrettiin kuitenkin 1. elokuuta 1943 itärintamalle, II/JG 54:n komentajaksi, edellisen komentajan Heinrich Jungin kaaduttua ilmataistelussa 30. heinäkuuta 1943. Majuriksi 1. marraskuuta 1943 ylennetty Rudorffer toimi II/JG 54:n komentajana tammikuuhun 1945 saakka. 11. huhtikuuta 1944, ammuttuaan siihen mennessä alas 134 vastustajan konetta, Rudorfferin ritariristiin lisättiin tammenlehvät. Kesällä 1944 laivue, joka oli sijoitettuna Petseriin, siirtyi Immolaan osana lento-osasto Kuhlmeytä. Rudorffer väitti ampuneensa Suomessa olonsa aikana alas viisi Il-2 -konetta. 15. tammikuuta 1945, sodan lähestyessä loppuaan, Rudorffer sai siirron Valtakunnanpuolustukseen, Me 262 -hävittäjillä varustetun I/JG 7:n komentajaksi. 26. tammikuuta 1945 Rudorfferin ritariristiin lisättiin miekat. Rudorfferin komentama suihkuhävittäjälaivue oli sijoitettuna Kaltenkircheniin joulukuusta 1944 huhtikuun alkupuolelle 1945. Tuona aikana lentäessään Rudorffer saavutti 12 ilmavoittoa, joista suurin osa (8) oli nelimoottorisia B-17-koneita. Sodan loppuajan Rudorffer kuului IV/JG 7:ään, joka oli sijoitettu Schleswig-Jagelin lentokentälle Pohjois-Saksaan. thumb|250px|Elokuvassa [[Tali-Ihantala 1944 nähty Flug Werkin Fw 190 A8/N -reproduktio lento-osasto Kuhlmeyn koneyksilöstä. Koneeseen on maalattu rungossa olevan kansallisuustunnuksen molemmin puolin Rudorfferin II/JG 54:n komentajuutta osoittavat tunnukset. ]]
Suomen historia
Itsenäisyyden aika (1917–)
Vuosina 1956–1982 oli Suomen presidenttinä keskustalainen Urho Kaleva Kekkonen. Kekkonen hallitsi Suomen politiikkaa melko itsevaltaisesti osin ohi parlamentarismin. Kekkonen pyrki luomaan hyvät idänsuhteet. Näitä sitten Kekkonen käytti hyväkseen sisäpolitiikassa esimerkiksi 60-luvun alun noottikriisin yhteydessä.
Erich Rudorffer
Sodan jälkeen
Sodan jälkeen Rudorffer jatkoi liikennelentäjän ammatissaan. Hän työskenteli 1980-luvulla myös Länsi-Saksan ilmailuhallinnon palveluksessa.
Suomen historia
Itsenäisyyden aika (1917–)
Kekkosen valtakaudella Suomi tasapainoili ulkopolitiikassaan idän ja lännen välissä, pyrkien pysyttelemään puolueettomana. Kekkosen jälkeen presidentiksi 1982 noussut Mauno Koivisto vahvisti parlamentarismia ja alkoi ajaa Suomen politiikkaa lähemmäs länttä.
Katso myös
Suomen historia osa-alueittain:
Lejaren Hiller
Lejaren Hiller (23. helmikuuta 1924 New York – 26. tammikuuta 1994 Buffalo) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja kemisti. Hän oli tyylillisesti avantgardisti ja sävelsi ensimmäisenä huomattavana tietokoneella luotuna teoksena pidetyn Illiac Suiten (1956).
Hiller opiskeli kemiaa Princetonin yliopistossa, jossa sai myös sävellysopetusta Milton Babbittilta ja Roger Sessionsilta. Hän työskenteli kemiantutkimuksessa 1940-luvun lopussa ja liittyi Illinoisin yliopiston luonnontieteiden tiedekuntaan vuonna 1952. Tässä asemassa hänellä oli käyttöoikeus yliopiston huoneenkokoiseen ILLIAC I -tietokoneeseen. 1950-luvun puolessavälissä Hiller ja Leonard Isaacson aloittivat tämän tietokoneen tarjoamien musiikillisten mahdollisuuksien selvittämisen. Illiac Suite jousikvartetille luotiin tämän yhteistyön tuloksena. Tietokoneen annettiin tehdä teokseen musiikillisia ratkaisuja.
Hiller johti vuoteen 1968 Illinoisin yliopiston elektronisen musiikin studiota. Sieltä hän lähti State University of New Yorkin, Buffalon palvelukseen. Juuri ennen tätä hän teki yhteistyötä John Cagen kanssa teoksessa HPSCHD. Hiller sävelsi elektronisen musiikin ohella perinteisiä akustisia teoksia. Hänen tuotantoonsa kuuluu kuusi pianosonaattia, seitsemän jousikvartettoa, satiirinen musiikkiteatteriteos Avalanche (1968) sekä orkesteri- ja vokaaliteoksia. Computer Cantata -sävellystä varten Hiller kehitti MUSICOMP-tietokonesävellyskielen.
Hillerin johdolla opiskeli islantilaissäveltäjä Þorkell Sigurbjörnsson.
Perry McCarthy
Perry McCarthy (s. 3. maaliskuuta 1961 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen autourheilija.
Formula 1
McCarthy kilpaili Formula 1 -sarjassa Andrea Moda -tallissa kaudella 1992. Andrea Modan autot olivat sarjan ylivoimaisesti heikoimpia, ja McCarthy karsiutui kaikista osallistumistaan 7 kilpailusta. Vuonna 2004 The Timesille tehdyssä haastattelussa McCarthy kertoi kilpa-ajajan urastaan ja nimitti itseään maailman epäonnisimmaksi kilpakuskiksi vertauksella "Kapteeni Sählällä (engl. Dick Dastardly) oli enemmän onnea kuin itselläni".
Muut sarjat
McCarthy on ajanut myös Le Mansia ja muita pienempiä urheiluautoluokkia Formula 1 -uransa jälkeen.
Esiintyminen julkisuudessa
McCarthy on esittänyt BBC:n Top Gear -televisiosarjassa alkuperäistä mustaan pukeutuvaa The Stigiä, mutta hänet poistettiin sarjasta vuonna 2003, kun hän paljasti elämäkerrassaan olevansa The Stig. Vuonna 2009 hän kommentoi Formula 1 -tapahtumia BBC:llä. McCarthy toimii myös vierailevana yrityslähettiläänä sekä illallisjuhlien puhujana.
VTS
VTS voi tarkoittaa seuraavia:
DARPA Grand Challenge
thumb|DARPA Challenge Team ENSCO:n auto. DARPA Grand Challenge on DARPAn järjestämä automatisoitujen autojen palkintokilpailu. Autot ovat täysin tietokoneohjattuja, ja jos joukkue joutuu käyttämään ainoaa sallittua kauko-ohjausta eli auton pysäytystä, se tietää diskausta. Autot ovat autoteknisesti täysin tavallisia ja myös tietokoneet ja sensoritkin ovat useimmilla joukkueilla tavallisia, mutta mikä tekee kisaan osallistuvista autoista erikoisia ja mikä on kaikkein haastavinta, on niiden ohjelmistot. Siksi se on enemmänkin tietotekniikkakilpailu kuin autokilpailu.
Moniselitteisyyden etiikka
Moniselitteisyyden etiikka on Simone de Beauvoir’n vuonna 2013 ilmestynyt kirja eksistentialistisesta etiikasta. Teoksen on suomentanut Erika Ruonakoski ja julkaissut suomeksi Tutkijaliitto Paradeigma-sarjassa vuonna 2011. Alkusanat ovat kirjoittaneet Sara Heinämaa ja Erika Ruonakoski.
Neulafagonia
Neulafagonia (Fagonia cretica) on mehikorvakasvien heimoon kuuluvan fagonioiden kuivakkokasvisuvun kasvi, jota kasvaa Välimeren ympäristössä yleisesti joutomailla ja hiekkaisilla rannoilla.
Ólympos (Euboia)
Ólympos on vuori Euboian saarella Kreikassa. Sen korkeus on 1 172 metriä.
Neulafagonia
Varret ja lehdet
Neulafagonian 10–40 senttimetriä pitkät haarovat varret suikertavat maassa. Varsissa on alas päin suuntautuneita kaarevia piikkejä. Sen vastakkaisissa lehdissä on kolme suikeaa lehdykkää. Lehtien koko on 5–15 millimetriä.
Ólympos (Euboia)
Ólympos sijaitsee Euboian keskiosissa linnuntietä noin 23 kilometrä itään Chalkídan kaupungista. Se muodostaa Dírfivuoren eteläisen jatkeen. Vuoren länsipuolella sijaitsee Lilántion eli Lelantoksen tasanko.
Neulafagonia
Kukat
Neulafagonia kukkii maaliskuusta kesäkuuhun. Kukat ovat yksittäin noin 10 millimetriä halkaisijaltaan. Kukkien teriössä on viisi sinipunaista kehälehteä, joiden kärjet ovat pyöreät.
Levinneisyys
Neulafagonia kasvaa yleisenä Välimeren ympäristössä Pyreneiden niemimaalla, Italiassa ja Balkanin niemimaalla, Baleaareilla, Maltalla, Sardiniassa, Sisiliassa, Kyproksessa, Pohjois-Afrikassa Egyptistä Marokkoon ja Kanariansaarilla. Rannikkoalueilla ja kuivilla paikoilla: joutomailla, kivimuureilla, tienvarsilla sekä muilla kivisillä ja hiekkaisilla alueilla.
Adriaan Blaauw
thumb|Adriaan Blaauw Adriaan Blaauw (12. huhtikuuta 1914, Amsterdam – 1. joulukuuta 2010) oli palkittu alankomaalainen astronomi.
Blaauwia pidetään tärkeänä henkilönä Euroopan eteläisen observatorion perustamisessa. Hän toimi sen pääjohtajana vuosina 1970–1975. Hän on tähtitieteen tutkimustyöstään voittanut muun muassa vuoden 1989 Bruce-mitalin. Asteroidi 2145 Blaauw on nimetty hänen mukaansa.
Tie 68 (Viro)
Kantatie 68 kulkee Etelä-Virossa Rõugen kunnan alueella Mõnisten kylästä kantatieltä 67 Vastse-Roosan raja-asemalle Latvian rajalle lähelle Apea.
American Le Mans Series -kausi 1999
American Le Mans Series -kausi 1999 oli IMSA:n American Le Mans Series -sarjan ensimmäinen kausi. Kaudella ajettiin Le Mans Prototype- ja Gran Turismo -kilpa-autoilla, jotka oli jaettu kolmeen luokkaan: LMP, GTS ja GT. Kausi alkoi 20. maaliskuuta 1999 ja päättyi kahdeksan kilpailun jälkeen 7. marraskuuta 1999.
American Le Mans Series korvasi IMSA GT Championship -sarjan kauden 1998 jälkeen.
Kilpailujen voittajat
Yleiskilpailun voittaja lihavoituna.
Tallien mestaruus
Tallit saavuttivat pisteitä vain korkeimmin sijoittuneesta autostaan.
Madagaskarinvirtahevot
Madagaskarinvirtahepoihin kuului kolme Madagaskarilla elänyttä virtahepojen heimon lajia, kaikki kolme ovat kuolleet sukupuuttoon. Fossiileista nuorimmat ovat noin 1000 vuoden takaa. Virtahevot esiintyvät usein Madagaskarin asukkaiden suullisessa perimätiedossa. Eläimestä on havaintoja vielä vuodelta 1976, mutta todisteita virtahepojen säilymisestä saarella ei ole. Monien silminnäkijähavaintojen takia IUCN on määritellyt madagaskarinvirtahevot äskettäin hävinneiksi lajeiksi.
Hippopotamus lemerlei
pienoiskuva|left|Hippopotamus lemerlei virtahevon kallo Hippopotamus lemerlein luita on löydetty lähinnä joista ja järvistä, tämän perusteella on päätelty että sen elintavat ovat olleet hyvin samanlaiset kuin nykyisellä virtahevolla. Laji oli suurin piirtein samankokoinen kuin kääpiövirtahepo. Hippopotamus lemerlei oli muuten rakenteeltaan hyvin samankaltainen virtahevon kanssa, luusto oli samanlainen ja silmät sijaitsivat korkealla päässä. Laji on luultavasti kehittynyt virtahevoista, jotka ovat evoluution kautta kääpiöityneet.
Hippopotamus madagascariensis
Hippopotamus madagascariensis eli uudemmalta nimeltään Hexaprotodon madagascariensis on puolestaan läheisempää sukua kääpiövirtahevolle kuin tavalliselle virtahevolle. Sen silmät sijaitsivat pään sivuilla samaan tapaan kuin kääpiövirtahevolla. Laji ei luultavasti ollut yhtä riippuvainen vesiympäristöstä kuin Hippopotamus lemerlei. Suurin osa lajin fossiileista on löydetty Madagaskarin ylängön metsäalueita.
Hippopotamus laloumena
Hippopotamus laloumena luokiteltiin omaksi lajikseen 1990. Siitä tiedetään vain vähän, sillä siitä on löydetty vain osa leuasta ja jalkaluusta. Laji oli selvästi suurempi kuin muut madagaskarinvirtahevot ja vain vähän pienempi kuin virtahepo.
Augustówin kanava
Augustówin kanava on Niemenin ja Veikselin vesistöjen välinen kanavayhteys Puolan koillisosassa ja Valko-Venäjän luoteisosassa. 101 kilometrin mittainen vesireitti yhdistää Valko-Venäjällä virtaavan Niemenin Puolan puoleiseen Biebrza-jokeen, joka on Veikseliin laskevan Narewin sivujoki. Kanava on nimetty reitin varrella sijaitsevan, noin 30 000 asukkaan puolalaisen Augustówin kaupungin mukaan.
Pietro Aradori
Pietro Aradori (s. 9. joulukuuta 1988 Brescia) on italialainen koripalloilija. Heittävänä takamiehenä pelaava Aradori on voittanut urallaan muun muassa Mestarien liigan mestaruuden vuonna 2019, Italian mestaruuden ja Italian cup-mestaruuden. Hän on pelannut myös Italian miesten maajoukkueessa kolmissa EM-kilpailuissa.
Augustówin kanava
right|thumb|180px| Augustówin kanavan kyltti. right|thumb|180px| Augustówin kanavan sulku Gorczycie- ja Orle-järvien välillä. right|thumb|180px| Augustówin kanavan Augustówin sulku.
VRS
VRS voi tarkoittaa seuraavia:
Augustówin kanava
Valko-Venäjän puolella Augustówin kanavareitistö alkaa Niemen-joelta noin 25 kilometriä Hrodnasta pohjoiseen (53.88633°N, 23.75864°W). Jonkin matkaa se seuraa Valko-Venäjän ja Puolan rajaa. Kesäaikaan rajalla toimii tilapäinen EU:n ja Valko-Venäjän rajanylityspiste. . Puolassa vesireitti jatkaa rajalta aluksi länteen kohti Augustówia ja muodostaa useita järviä yhdistävän veneilyväylän. Augustówin sululta (53.84119°N, 22.99128°W) väylä suuntautuu etelään vielä 30 kilometriä. Kanavan eteläisimmän sulun (53.60997°N, 22.93144°W) jälkeen vesireittiä jatkaa Narewin sivuhaara Biebrza.
Palau kesäolympialaisissa 2008
Avajaiset ja päättäjäiset
Päättäjäisissä olympialaisiin osallistuneet joukkueet saapuivat stadionille vähemmän muodollisella tavalla. Kaikkien joukkueiden lipunkantajat astelivat ensimmäisena stadionille, joiden perässä saapuivat vasta joukkueiden muut jäsenet. Tällöin Palaun lipunkantajana toimi uimari Amber Yobech.
[[Image:Athletics pictogram.svg|30px]] Yleisurheilu
Palauta edusti kaksi yleisurheilijaa olympialaisissa, jotka molemmat kilpailivat 100 metrin juoksuissa. Jesse Tamangrow sijoittui alkuerässään kahdeksan urheilijan joukossa sijalle seitsemän. Siitä huolimatta että hän jouksi oman ennätyksensä, 11,38 sekuntia, hän karsiutui puolivälieristä. Naisten sarjassa Peoria Koshiba sijoittui kahdeksanneksi omassa yhdeksän urheilijaa sisältäneessä alkuerässään, eikä selviytynyt seuraaville kierroksille.
Alajärven kaupunginkirjasto
Alajärven kaupunginkirjasto on Alajärvellä kaupungintalon vieressä sijaitseva kirjastorakennus. Kirjasto on rakennettu Arkkitehtitoimisto Alvar Aalto & Co:n suunnitelmien ja Aallon vuonna 1966 tekemän hallintokeskussuunnitelman pohjalta. Rakennus valmistui 1991 ja avattiin yleisölle tammikuussa 1992. Kirjaston sisustussuunnittelun on tehnyt Aallon toimistosta sisustusarkkitehti Varpu Lönnström.
Rail Band
(Super) Rail Band on malilainen musiikkiyhtye, jonka kulta-aika oli 1970- ja 1980-luvuilla. Sen musiikissa yhdistyvät mandinkojen ja bambaroiden perinteet, pop, rock, afrobeat ja rumba.
Alajärven kaupunginkirjasto
Alajärven kaupunginkirjasto kuuluu Eepos-kirjastokimppaan.
Rail Band
Trumpetisti ja saksofonisti Tidiani Koné kokosi yhtyeen vuonna 1970 soittamaan Bamakon rautatieaseman ravintolassa. Hän kiinnitti sen solistiksi Salif Keïtan, josta tuli nopeasti yksi Malin suosituimmista laulajista. Asemaravintolan kansainvälisen yleisön takia yhtyeen ohjelmisto oli eklektistä, mutta sen leimaa-antavin osuus koostui Keïtan guinealaistyylisestä modernista mandinkamusiikista. Keïta otti mukaan myös rytmikkäitä pentatonisia bambaralauluja. Yhtyeen ensimmäinen LP-levy Orchestre Rail Band de Bamako ilmestyi Länsi-Saksassa vuonna 1970.
1970-luvun alun jälkeen Rail Bandiin liittyi guinealainen balafonisti Mory Kanté, joka alkoi toimia myös laulajana. Salif Keïta siirtyi Motel de Bamakon Les Ambassadeurs -yhtyeeseen ja Kantésta tuli Rail Bandin johtaja. Vuoden 1977 Lagosin-vierailun jälkeen hän levytti muutamia afrobeat-kappaleita. Bambaralaulujen esittäjäksi kiinnitettiin ségoulainen Magan Ganessy. Djelimady Tounkara korvasi Nabé Baban soolokitaristina ja myöhemmin hänestä tuli yhtyeen musiikillinen johtaja. Rail Band levytti vuosina 1972–1976 lähinnä singlejä, joista myöhemmin koottiin LP-levyjä kuten Rail Band du Mali 73 ja Melodias 76.
Lagosin musiikkifestivaalin jälkeen Tounkara ja Kanté asettuivat kahdeksi vuodeksi Norsunluurannikon nousevaan musiikkikeskukseen Abidjaniin. Rail Bandista erotettu Tounkara palasi vuonna 1980 Bamakoon, jossa hän perusti uuden yhtyeen Mandingo Trion. Tounkara kutsuttiin vuonna 1981 takaisin Bamakon asemaravintolaan ja hänen yhtyeensä sai nimekseen Rail Band.
Yhtyeen mandinkalauluista vastasi kitalainen Djelimady Sissoko, joka oli opettanut Mory Kantélle guinealaisesta poikkeavaa malilaisperinnettä. Bambaralaulut esitti koulikorolainen Sekou Kouyaté. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi myös toinen mandinkalaulaja Lanfia Diabaté. Tounkaraa lukuun ottamatta kyseessä oli täysin uusi kokoonpano. Sen kahdella Loméssa äänitetyllä albumilla korostuivat kongolaisesta rumbasta saadut vaikutteet. 1980-luvun lopussa yhtye palasi Tounkaran johdolla perinteisempään musiikkiin.
Rail Bandin ohjelmisto edustaa Malin eri musiikkikulttuureja ja on tyyliltään vaihtelevaa. Sen laulajat ovat kuuluneet eri kastiryhmiin, millä on ollut Malissa suuri yhteiskunnallinen merkitys. Yhtye siirtyi 1990-luvulla Bamakon asemaravintolasta Lafiabougoun esikaupungin Djembé-klubille, jossa se yhä esiintyy.
Pietro Aradori
Pelaajaura
Aradori on pelannut pääosan urastaan kotimaassaan. Lisäksi hän on pelannut Espanjan ja Turkin pääsarjoissa sekä kansainvälisissä seurajoukkuekilpailuissa. Vuonna 2019 hän voitti Virtus Bolognassa Mestarien liigan mestaruuden. Kaudella 2010–2011 hän voitti Mens Sana Basketissa Italian mestaruuden sekä Italian cup-mestaruuden. Italian supercupin mestaruuden Aradori on voittanut kolmesti. Lisäksi hänen edustamansa Montepaschi Siena (Mens Sana Basket) voitti kausilla 2011–2012 ja 2012–2013 kolme kansallista palkintoa, jotka otettiin joukkueelta pois talousvilpin vuoksi.
Alfred Schwarzmann
Karl Alfred Markus Schwarzmann (23. maaliskuuta 1912 Fürth – 11. maaliskuuta 2000 Goslar) oli saksalainen telinevoimistelija ja kolminkertainen olympiavoittaja. Hän taisteli Saksan armeijan laskuvarjojääkärinä toisessa maailmansodassa.
Urheilu-ura
Schwarzmannin urheilu-uran huippuhetki osui Berliinin olympialaisiin 1936. Kotikisoissaan Schwarzmann voitti peräti viisi olympiamitalia: kultaa moniottelusta, hypystä ja joukkuekilpailusta sekä pronssia rekiltä ja nojapuilta.
Schwarzmann osallistui vielä 40-vuotiaana Helsingin kesäolympialaisiin 1952, joissa hänen onnistui voittaa vielä yksi olympiamitali, hopeaa rekiltä.
Armeijassa
Schwarzmann taisteli toisessa maailmansodassa Saksan armeijan laskuvarjojääkärinä muun muassa Alankomaissa ja Kreetalla. Alankomaiden alueella sotiessaan Schwarzmann haavoittui luodin läpäistyä hänen keuhkonsa. Vuonna 1945 hänet ylennettiin majuriksi. Nimityksestä parin viikon kuluttua hän joutui brittien sotavangiksi.
Palau kesäolympialaisissa 2008
[[Image:Swimming pictogram.svg|30px]] Uinti
Palaun joukkueen nuorin jäsen, 17-vuotias Amber Yobech, oli ainoa Palaun edustaja uimalajeissa. Hän sijoittui omassa alkuerässään kolmanneksi, mutta lopputuloksissa hän jäi 92 uimarin joukossa sijalle 71.
Tie 70 (Viro)
Kantatie 70 kulkee Etelä-Virossa Antslan kaupungista kantatielle 69. Tien pituus on noin seitsemän kilometriä.
Palau kesäolympialaisissa 2008
[[Image:Wrestling pictogram.svg|30px]] Paini
Palauta edusti Pekingissä kaksi painijaa. Molemmat pääsivät suoraan neljännesvälieriin, eli heidän ei tarvinnut osallistua karsintoihin. Hallitseva Oseanian mestari Elgin Loren Elwais hävisi neljännesvälierissä kolminkertaiselle maailmanmestarille iranilaiselle Hamid Soryanille kreikkalais-roomalaisen painin 55 kilogramman sarjassa. Miesten vapaapainin 120 kilogramman sarjassa kilpaillut Florian Skilang Temengil hävisi myös neljännesvälierissä, eikä päässyt seuraaville kierroksille.
Tie 70 (Viro)
Tie kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tie 69 (Viro)
Kantatie 69 on itä–länsi-suuntainen tie Etelä-Virossa. Se kulkee Võrun kaupungin pohjoispuolelta valtatieltä 2 Sõmerpalun ja Sangasten kautta Tõrvan kaupungin eteläpuolelle valtatielle 6.
Tie kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Berget
Berget on Berget Eventsin Ruotsissa vuosittain järjestämä airsoft-tapahtuma, johon osallistuu vuosittain noin 2 000 pelaajaa noin 40:stä eri maasta. Vuonna 2014 järjestettävä peli, Berget 12 - Lords of War, järjestetään Viksmonissa, Sollefteån kunnan eteläpuolella. Pelissä on Milsim- ja LARP - painotteisia osapuolia, mutta myös tavallista airsoftia.
Rakonokat
Rakonokat (Anastomus) on kattohaikaroiden heimoon kuuluva haikarasuku. Sukuun kuuluu kaksi lajia:
Senegal kesäolympialaisissa 2016
Senegal osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin 2016 22 urheilijan joukkueella. Tämä oli Senegalin neljästoista esiintyminen kesäolympialaisissa. Lipunkantajana avajaisissa toimi vapaapainija Isabelle Sambou.
Konurbaatio
thumb|250px|Ruhrin alueen konurbaatio Konurbaatio, kaupunkien yhteensulauma on yhteensulautunut, alun perin erillisten kaupunkien joukko, jonka osat ovat itsenäisiä hallinnollisia yksiköitä. Konurbaatiossa suuret kaupungit ovat usein itsenäisesti toimivia ja oman identiteettinsä säilyttäneitä, eikä alueella yleensä ole yhtä selkeää keskuskaupunkia, kuten monesti metropolialueella.
Tunnettuja konurbaatioita ovat muun muassa Ruhrin alue, Randstad, BosWash ja Osaka-Kobe-Kioton alue. Kiinaan on kehittynyt huomattavia konurbaatioita muun muassa Shanghain sekä Kanton-Shenzhen-Hongkongin ympäristöön.
Björn Johansson
Björn Johansson (s. 23. helmikuuta 1950) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Kanada-cupissa 1976 ja viisissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja neljä MM-pronssia. Johansson edusti sarjatasolla Nybro IF:ää kausina 1966–1971 ja 1977–1983 sekä Södertälje SK:ta kausina 1971–1977.
Njagan
Njagan on nuori teollisuuskaupunki Venäjän Hantien ja mansien autonomisen piirikunnan länsiosissa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä 230 kilometriä piirikunnan pääkaupunki Hanti-Mansijskista luoteeseen ja 1 730 kilometriä Moskovasta itäkoilliseen.
Ólympos (Lesbos)
Ólympos on vuori Lesboksen saarella Kreikassa. Sen korkeus on 968 metriä (tai 967 metriä) ja se on saaren korkein vuori yhdessä jotakuinkin yhtä korkean Lepétymnoksen kanssa.
Njagan
Aluehallinnollisesti kaupunki muodostaa oman 54 890 asukkaan kaupunkipiirin. Kaupunkipiiriä ympäröi maaseutuvaltainen Oktjabrskojen piirin (32 224 as.).
Ólympos (Lesbos)
thumb|left|240px|Ólympos-vuori ja [[Agiásos|Agiásoksen kaupunki.]] Ólympos sijaitsee Lesboksen kaakkoisosassa Kallonínlahden ja Géranlahden välissä. Agiásoksen pieni kaupunki sijaitsee vuoren koillisrinteellä. Vuoren huipulla on profeetta Elialle (Profítis Ilías) omistettu kappeli. Vuori ja sen ympäristö on Natura 2000 -aluetta ja merkittävä lintujensuojelualue.
Njagan
Talous ja liikenne
thumb|left|230px|Kerrostaloja Njaganissa Teollisuuskaupungin talous pohjautuu alueen raaka-aineisiin ja sisältää petrokemian tuotanto- ja jalostustoimintaa, energiantuotantoa ja metsäteollisuutta. Kaupungissa ja sen lähistöllä toimivat muun muassa venäläis-brittiläinen öljy-yhtiö TNK-BP (TNK-Njagan) ja pääosin suomalaisomisteinen OAO Fortum, joka rakentaa piirikunnan lounaisosiin myös uutta voimalaitoskapasiteettia (Njaganin voimalaitokset, Няганская ГРЭС).
Fortumin Nyagan GRES -voimala vihittiin käyttöön Njaganissa 24.9.2013. Maakaasua polttoaineenaan käyttävä kaasukombilaitos koostuu kolmesta yksiköstä ja sen arvioidaan valmistuttuaan tuottavan 9,8 terawattituntia sähköä vuositasolla, mikä vastaa noin 3,1 miljoonan venäläisen kodin energiankulutusta. Ensimmäinen yksikkö valmistui ja otettiin käyttöön maaliskuussa 2013, toinen on suunniteltu otettavaksi käyttöön 2013 loppuun mennessä, viimeinen 2014 loppuun mennessä.
Voimalan vihkitilaisuudessa 24.9.2013 voimalan avasivat seremoniallisesti Venäjän federaation presidenttin Vladimir Putin ja Suomen presidentti Sauli Niinistö. Kyseessä on merkittävä investointi, joka kattaa kolmanneksen kaikista suomalaisista investoinneista Venäjälle vuodesta 1991. Investointiohjelma maksaa Fortumille kaikkiaan noin 4,5 miljardia euroa.
Kaupunkiin saapuu rautatie Serovista ja Ivdelista Sovetskin kautta. Ympärivuoden liikennöitävissä oleva maantieverkko oli vielä 2000-luvulle tultaessa paikallinen, eikä ulottunut piirikunnan pääkaupunkiin tai naapurialueen Ivdeliin saakka. Vuonna 2008 avattiin kuitenkin Jekaterinburgiin johtava maantie ja myös piirikunnan pääkaupunkiin Hanty-Mansijskiin johtaa maantieyhteys. Noin 15 kilometriä kaupungin itäpuolella on Njaganin lentokenttä.
Kuvalauta
Kuvalauta oli vuonna 2007 Finnchan-foorumin väliaikaiseksi varasivustoksi perustettu suomalainen kuvafoorumi, joka alkoi Finnchanin linjoille palaamisen jälkeen kuitenkin elää omaa elämäänsä. Kuvalauta suljettiin 31. elokuuta 2010 sen ajauduttua riitoihin palveluntarjoajansa kanssa.
Julkisuus
Kuvalauta on esiintynyt myös julkisuudessa koulu-uhkauksen tekopaikkana Jyväskylän Harjun koulua vastaan, Rovaniemen nopeusvalvontakameran räjäytyksen yhteydessä, kun tekijä kertoi teostaan foorumilla sekä Älypää-sivuston tietomurron yhteydessä, kun lista salasanoista julkaistiin siellä johtaen Kuvalaudan lyhyeen sulkemiseen.
Kuvalaudan suosio kasvoi ja miljoonan viestin raja rikottiinkin sivuston Satunnainen-osiossa 15.10.2009. Seuraavien miljoonan viestin kirjoittamiseen kului aikaa muutamia kuukausia ja kahden miljoonan viestin raja rikottiin alkuvuonna 2010.
Kuvalaudalla syntyi kansainvälistäkin kuuluisuutta saavuttaneita meemejä, kuten Pedobear-hahmosta syntynyt Spurdo Spärde.
Alueet
Kuvalaudalla oli 17 erilaista aihealuetta. Niiden aiheet vaihtelivat animesta aina hikikomori-elämäntyyliin.
Kuvalaudan ylivoimaisesti suosituin lauta oli sivuston Satunnainen-lauta eli /b/, jonka aihealuetta ei ollut rajattu ja säännöt alueelle olivat erittäin löyhät. Ainoastaan alueelle lähetetty selvästi rikollinen materiaali – lapsiporno- sekä gore- ja eläinrääkkäyskuvat – poistettiin ja näiden materiaalien lähettäjille annettiin porttikielto. Myös alueen tukkimisesta turhilla ja häiriköivillä viesteillä saatettiin antaa porttikielto. Tyhjänpäiväisten viestien estämiseksi alueelle oli kehitetty erilaisia sanasuodattimia, jotka automaattisesti jakoivat porttikieltoja tietyistä sanoista.
Alexander Straub
Alexander Straub (s. 14. lokakuuta 1983) on saksalainen seiväshyppääjä.
Hän voitti pronssia Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 tuloksella 576 ja oli seitsemäs Berliinin MM-kilpailuissa 2009 tuloksella 565. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti jälleen pronssia tuloksella 565.
Hänen ennätyksensä on ulkoradoilla 581, jonka hän hyppäsi 1. elokuuta 2008 Bochumissa. Hän sivusi ennätystään 21. kesäkuuta 2009 Mannheimissa. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on 580, jonka hän hyppäsi 21. helmikuuta 2009 Leipzigissa.
Toisinajattelevan tasavaltaa
Toisinajattelevan tasavaltaa on Juhani Suomen vuonna 2013 ilmestynyt päiväkirjamuotoinen poliittinen kirja.
GMM Grammy
GMM Grammy on Rewat Buddhinanin vuonna 1983 perustama thaimaalainen levy-yhtiö. Se toimii laajasti populaarimusiikin ja -viihteen saralla.
Vuonna 2006 yhtiö oli arvokkain Thai pop -yhtiö toisen ja kolmannen ollessa RS Company Limated Co.ltd.
RMS Alaunia
SS/RMS/TSS Alaunia on ollut ainakin neljän risteilyaluksen nimenä.
Tie 72 (Viro)
Kantatie 72 kulkee Etelä-Virossa Tõllistestä valtatieltä 3 Tsirguliinan kautta Sangasteen kantatielle 69.
Kantatie 72 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Solid Edge
Solid Edge on parametrinen tietokoneavusteisen suunnittelun ohjelmisto. Ohjelma on suunnattu tuotekehityksen, suunnittelun ja valmistuksen tarpeisiin. Ohjelma sisältää osamalli-, ohutlevy-, kokoonpano- ja työpiirustussovellusten lisäksi useita suunnittelumoduleita. Uusimmissa versioissa (2008-) perinteisen historiapohjaisen mallinnustekniikan (Ordered) lisäksi on tarjolla historiavapaa piirrepohjainen Sychronous-mallinnustekniikka (Synchronous Technology).
Solid Edge sisältää sekä perinteisen (Traditional) että Synchronous-mallinnustekniikan. Käyttäjä valitsee millä tekniikalla malli mallinnetaan. Kokoonpanoihin tämä valinta ei vaikuta, niihin voidaan tuoda sekä perinteisiä että Synchronous-osamalleja.
Historiaa
Intergraph julkaisi Solid Edgen ensimmäisen version vuonna 1995. Sheet metal -ohutlevysovellus esiteltiin versiossa V3.5. UGS vaihtoi ACIS-mallinnusytimen Parasolidiin versiossa V5. Vuonna 2007 Automation & Drives Division of Siemens AG osti UGS:n ja Solid Edgen tuotantoyksikön nimi muutettiin Siemens PLM Softwareksi. Siemens julkaisi ensimmäisen Solid Edge with Synchronous Technology -version vuonna 2008, lyhyemmin Solid Edge ST.
Perinteinen mallinnus
Perinteisellä tekniikalla mallinnetulla mallilla on historia. Mallinnuksen edetessä mallinnusvaiheet tallentuvat mallin historiarakenteeseen. Jälkimmäisenä tehdyt vaiheet pohjautuvat edellisiin. Editoitaessa mallia mennään historiassa taaksepäin vaiheeseen, jota halutaan muokata. Editoinnin lopuksi kyseisen vaiheen jälkeiset piirteet lasketaan uudelleen.
Uudelleenlaskenta vie paljon aikaa, varsinkin monimutkaisilla ja isoilla malleilla. Muilla ohjelmilla mallinnettujen mallien editoiminen perinteisellä tekniikalla on CAD-ohjelmille suuri haaste. Vieraan formaatin sisäänluvussa ei pystytä muodostamaan tarkkaa historiarakennetta, jota muokata. Toisaalta perinteisellä mallinnustekniikalla on helppoa hallita monimutkaisia piirteitä juuri historiaominaisuutensa johdosta.