cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karel Janoušek
Elämäkerta
Palaamisensa jälkeen Janoušek aloitti opinnot sotilaskoululla prahassa, josta hän valmistui vuonna 1923. Hän toimi sittemmin upseerina yleisesikunnassa, jossa hänellä oli huomattava vaikutus etenkin Tšekkoslovakian ilmavoimien kehittämiseen. Hän toimi ilmavoimien komentajana vuodesta 1934 vuoteen 1939 saaden vuonna 1937 ylennyksenkenraalimajuriksi.
Maailmansodan jälkeen Janoušek toimi Tšekkoslovakian yleisesikunnan varapäällikkönä ja jonkin aikaa myös ilmatorjuntajoukkojen tarkastajana. Kommunistit kaappasivat vallan Tšekkoslovakiassa huhtikuussa 1948 ja Janoušek yritti paeta ulkomaille. Hän jäi kuitenkin kiinni ja hän sai 19-vuoden vankeustuomion. Kaksi vuotta tuomion langettamisen jälkeen hänen tuomiotaan korotettiin elinikäiseksi vankeudeksi. Lopulta vuonna 1960 hänet vapautettiin viimein armahdettuna. Janoušek rehabilitoitiin vuonna 1968 ja hän kuoli Prahassa 27. lokakuuta 1971. Hän sai virallisesti takaisin kenraaliluutnantin sotilasarvonsa kuolemansa jälkeen vuonna 1990 ja vuonna 1991 hänet ylennettiin vielä postyymisti kenraaliksi.
Alasti-klubi
Alasti-klubi on vuonna 2014 alkanut suomalainen konserttisarjakonsepti, joka kehitettiin alun perin helsinkiläisen Klubiteatterin yhdeksi ohjelmanumeroksi. Konsertit järjestettiin syksyn 2014 ja kevään 2015 ajan LeBonk-ravintolassa ja syksystä 2015 syksyyn 2016 Virgin Oilissa. Konsertit koostuivat konsertin isäntänä toimivan Elias Kaskisen haastattelusta sekä illan artistin akustishenkisestä keikasta. Konseptin alkuperäisidean ovat kehitelleet Roope Salminen, Kalle Lindroth sekä Elias Kaskinen.
Syyskuussa 2017 kahdeksan Helsingin Kulttuuritalolla järjestettyä konserttia taltioitiin ja ne julkaistiin C More -suoratoistopalvelussa loppuvuodesta 2017. Televisiossa ne esitettiin keväällä 2018 Sub-kanavalla.
Kavitaatio
thumb|300px|Kavitaatiosimulointia vedessä. thumb|300px|Kavitaatioeroosion aiheuttamaa reikiintymistä [[Francis-turbiinin siivissä.]]
Kavitaatio on ilmiö, jossa neste, yleensä vesi, alkaa kiehua paineen laskun johdosta. Yleensä kavitaatio yhdistetään laivojen potkurien aikaansaamaan paikalliseen alipaineeseen.
Kavitaatio kuluttaa potkureita ja on havaittavissa mm. äänenä. Kavitaatiokuplat kuluttavat potkuria mekaanisesti ja kavitaatioäänet haittaavat erityisesti sukellusveneissä.
Hyötykäyttö
Kavitaatiota käytetään hyödyksi myös lääketieteessä. Esimerkiksi ESWL-hoidoissa (Extracorporeal Shock Wave Lithotripsy = kehon ulkopuolinen painesysäysaaltohoito), jossa munuaiskiviä murskataan fokusoiduilla paineaaltoiskuilla jotka murentavat virtsateissä olevat kiteytymät. Vaikutus perustuu akustisen impedanssin eroon pehmytkudoksen ja "kiven" välillä. Energia purkautuu kiveen ja murentaa sen. Toinen vaikutusmekanismi on kavitaatio. Kiven pinnalle syntyy kavitaatiokuplia nopeiden paineenmuutosten ansiosta. Kuplat luhistuvat ja murentavat kiven pintaa. Syntyvät murut huuhtoutuvat virtsan mukana ulos. Hoidot suoritetaan erityisesti siihen suunnitelluilla ESWL-laitteilla, useimmiten päiväkirurgisesti. Hoito on munuaiskivien hoitamisessa ns. "gold standard", eli yleisin ja turvallisin hoitomuoto.
Ympäristötekniikassa kavitaatiolla tapetaan haitallisia mikrobeja.
Manuel II
Manuel II voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Farnborough’n ilmailunäyttely
Farnborough'n ilmailunäyttely on viikon mittainen kansainvälinen alan väelle suunnattu näyttely. Se järjestetään parillisina vuosina heinäkuussa Farnborough'n lentokentällä Hampshiressa Englannissa. Järjestäjänä on Farnborough International Limited, jonka omistaa Society of British Aerospace Companies (SBAC) ja siellä esitellään sekä siviili- että sotilaskalustoa mahdollisille ostajille. Se on Pariisin ilmailunäyttelyn ja Berliinin ILA-näyttelyn ohella EU-alueen merkittävin alan tapahtuma.
Martti Järventie
Martti Järventie (s. 4. huhtikuuta 1976 Tampere, Suomi) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi 845 SM-liigan runkosarjaottelua ja 121 pudotuspeliottelua seuroinaan Ilves, Lukko, TPS, Jokerit, Kärpät, HIFK ja HPK. Järventie voitti kaksi Suomen-mestaruutta, 2001 TPS:ssä ja 2011 HIFK:ssa. Hän pelasi yhden NHL-ottelun, kaudella 2001–2002 Montreal Canadiensissa.
Ura
Järventie on Ilveksen kasvatti. Hän pelasi Ilveksen A-nuorissa ja voitti kolmena vuonna peräkkäin mitalin; kahdella ensimmäisellä kaudella tuli kultaa ja seuraavalla hopeaa. Hän aloitti liigauransa kaudella 1994–1995 Ilveksen paidassa, pelaten 37 ottelua. Kesken seuraavan kauden hän siirtyi Lukkoon, mutta palasi kauden jälkeen Ilvekseen. Kaudella 1997–1998 Järventie voitti ensimmäisen SM-mitalinsa, hopean. Järventie jatkoi Ilveksessä vielä kaksi kautta, joista jälkimmäisellä hän teki piste-ennätyksensä, 28 pistettä. Kaudeksi 2000–2001 Järventie lähti hakemaan menestystä Turun Palloseuraan, joka oli voittanut kaksi edellistä mestaruutta. Järventie voitti kaudella ensimmäisen SM-kultansa ja TPS jo kolmannen peräkkäisen.
Montreal Canadiens varasi "yli-ikäisen" Järventien NHL:ään vuonna 2001 varausnumerolla 109. Järventie teki kesällä kahden vuoden sopimuksen Canadiensin kanssa. Hän pelasi lähes koko kauden Canadiensin farmissa Quebec Citadellesissa, jossa hän teki oivat 21 tehopistettä. Ainoaksi jääneen NHL-ottelunsa Järventie pelasi 9. lokakuuta 2001 Mighty Ducks of Anaheimia vastaan. Hän sai +/– -tilastoonsa kaksi plussaa.
Järventie jätti Canadiensin sen siirrettyä hänet waiver-listalle ja ilmoitettiin, että hän palaisi kauden jälkeen Ilvekseen. Järventien suunnitelmissa oli palata myöhemmin takaisin NHL:ään. Alkukauden 2002–2003 hän pelasi Ilveksessä, kunnes siirtyi Jokereihin loppukauden kestäneellä sopimuksella. Järventien NHL-sopimuksessa oli pykälä, jonka mukaan hän sai siirtyä toiseen seuraan mikäli Ilves jäisi pudotuspelien ulkopuolelle. Järventie oli Jokereiden ykköspuolustaja kaudella 2003–2004. Seuraavalla kaudella SM-liiga oli NHL:n työsulun vuoksi NHL-pelaajien täyttämä. Tämän vuoksi Järventien rooli Jokereissa pieneni, mutta hän hoiti tehtävänsä hyvin ja voitti kauden päätteeksi toisen SM-hopeansa. Kausi 2005–2006 meni Järventiellä osittain pilalle loukkaantumisten vuoksi. Seuraava kausi sujui paremmin ja Järventie voitti kauden +/– -tilaston ja sai Matti Keinonen -palkinnon liigan tehopelaajana. Hän voitti myös kolmannen SM-hopeansa.
Maajoukkueura
Järventie on edustanut Suomen maajoukkuetta. Hän pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1994 ja nuorten MM-kilpailuissa vuosina 1995 ja 1996.
Yksityiselämä
Järventiellä on kolme poikaa, jotka kaikki pelaavat jääkiekkoa ja heistä vanhin Roby Järventie pelannut Ilveksen edustusjoukkueessa kausina 2019–2020 ja 2020–2021, sekä nuorten U-20 vuoden 2021 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Kaunotrogoni
Lähteet
pienoiskuva|left|Naaras
Muistoja
Muistoja on suomalainen vuosina 1995–2001 valmistunut televisiosarja. Sarjassa esitettiin katkelmia vanhoista MTV:n ohjelmista ja lyhytelokuvista.
Sarjan toimittajana ja ohjaajana toimi Marja Mosander.
André Hansell
André Hansell (s. 21. kesäkuuta 1984 Maarianhamina) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Viimeksi hän on edustanut ahvenanmaalaista IFK Mariehamnia Veikkausliigassa kaudella 2008. Hansell on pelannut 92 Veikkausliiga-ottelua, joista kolme Jaron paidassa ja loput IFK:ssa. Vuonna 2007 Hansell oli Djurgårdens IF:n testissä, mutta jäi ilman sopimusta.
Hansell on pelannut 7 poikamaaottelua.
Häävalssi
Häävalssi on Tapio Rautavaaran levyttämä kappale. Se on yksi hänen suosituimpia levytyksiään, ja hänelle myönnettiin siitä kultalevy. Sähköasentaja ja mittarinlukija Friiti Ojala oppi "Häävalssin" sävelmän köyhäjokiseta Liisa Juhanintytär Forsnabbalta ja sovitti sen nykyiseen muotoonsa. Mistä Liisa Forsnabba oli sen oppinut, ei ole tietoa. "Häävalssi" tuli tunnetuksi instrumentaaliversiona Konsta Jylhän Kaustisen Purppuripelimannien radioäänitteenä, ja vuonna 1960 yhtye levytti sen. Sanat Rautavaaran versioon on tehnyt Tuula Valkama. Rautavaaran levytyksen on sovittanut Toivo Kärki. Rautavaaran levytyksessä ovat mukana Pauli Granfelt ja Erkki Inkinen (viulut), Pentti Vuosmaa (kontrabasso) sekä Arthur Fuhrmann (harmoni).
Tapio Rautavaaran levytys "Häävalssista" nousi Suomen listaykköseksi keväällä 1965, ja pysyi listan kärkisijoilla kuukausia. Edes The Beatles -yhtyeen maailmanmenestys "Michelle" ei päässyt sen ohi. Menestyskappale syntyi hieman vahingossa, sillä singlen A-puolella oli kappale "Kuubalainen serenadi", ja "Häävalssin" levyttämisen Kärki keksi miettiessään Rautavaaran kanssa sopivaa kappaletta B-puolelle ja pyysi Valkamaa tekemään vanhaan pelimannisävelmään sanat.
Myöhemmin "Häävalssin" ovat levyttäneet Rautavaaran lisäksi hanuristi Jorma Juselius vuonna 1968, Lasse Kuusela 1973, Kai Hyttinen 1978 ja Johanna Kurkela 2008.
"Häävalssin" menestys oli yllätys Tapio Rautavaaralle ja Toivo Kärjelle. Kärki tunnusti, että pitkästä kokemuksestaan huolimatta hän ei pystynyt aina käsittämään, miksi jostakin kappaleesta tuli suosittu ja jostakin toisesta – hänen mielestään paremmasta – ei. Nytkin hän olisi voinut vaikka lyödä vetoa, että yhteislaulutilaisuuksien suosikki "Kuubalainen serenadi" uppoaisi yleisöön paremmin. Rautavaaran mielestä taas "Häävalssin" sanoissa ei ollut järkeä: ne eivät kerro tarinaa, vaan toistavat muutamaa kielikuvaa. Esittäessään kappaletta keikoillaan hän joutuikin usein anteeksi pyytäen kaivamaan silmälasit taskustaan ja katsomaan lunttilapusta, miten sen sanat menivät.
Laulutyrannit
Laulutyrannit (Laniocera) on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aikaisemmin suku luettiin kuuluvaksi kotingoihin. Laulutyranneihin kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Angel Ginev
Angel Ginev (s. 24. joulukuuta 1976) on bulgarialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelaa nykyisin Bulgariassa, smoljanilaisessa Rodopassa.
Ginev pelasi vuoden 2004 heinäkuusta vuoteen 2005 Suomen pääsarjassa, Veikkausliigassa pelaavassa FF Jarossa, johon hän siirtyi Rodopasta. Kauden 2003–2004 päätteeksi Bulgarian jalkapalloliitto palkitsi Ginevin ko. kauden parhaaksi kotimaassaan pelanneeksi keskuspuolustajaksi. Ginev on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 84 kilogrammaa. Isokokoisena pelaajana hän nousee usein erikoistilanteissa hyökkäyspäähän.
Ginevin perheeseen kuuluvat puolison lisäksi vuonna 2004 syntyneet kaksostyttäret.
Punaisen metsän hotelli
Punaisen metsän hotelli on Mika Koskisen ohjaama dokumenttielokuva. Elokuva käsittelee Kiinan valtion ympäristöpolitiikkaa ja puunistutuskampanjoita sekä metsäyhtiö Stora Enson Guangxin maakunnassa harjoittamaa eukalyptuspuuplantaasien viljelyä ja niiden vaikutusta paikallisten asukkaiden elämään ja elinkeinoon.
Matti Jääski
Matti Jääski oli suomalainen jääkärivääpeli ja heimosoturi. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Antti Jääski ja Anna Maria Degerström.
Jääkärikausi
Jääski työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 8. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Punaisen metsän hotelli
Dokumentin budjetti oli 266 770 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön tuen osuus oli 95 880 euroa. Elokuvan tuotti Luxian productions Oy ja levitti Pirkanmaan elokuvakeskus Ry. Elokuvan ensi-ilta oli 13. tammikuuta 2012.
Matti Jääski
Suomen sisällissota
thumb|200px|Havainnekuva M.G.K:n miehistä (Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppania) Riianlahdelta vuoden 1916 rintamaoloista. Jääski saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin rehumestariksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 23. maaliskuuta 1918 alkaen pataljoonan esikuntaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Kämärällä sekä Viipurissa.
Heimosoturi
Jääski palveli sisällissodan jälkeen kuormastoaliupseerina Kaartin jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniassa, josta hänet vapautettiin 23. elokuuta 1918 hänen yli-ikäisyytensä takia vakinaisesta palveluksesta ja hän siirtyi varastonhoitajaksi Hennalan leirille. Jääskin sotaintoa ei suinkaan laskenut se, että hänet vapautettiin asepalveluksesta yli-ikäisenä, vaan päinvastoin hän tiesi kelpaavansa rintamalle ja näin ollen hän liittyikin kesällä 1919 Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan, missä hän palveli kuormastonjohtajana 1. rykmentin 2. pataljoonan esikunnassa. Sotaretkeltä palattuaan hän sai valtion viran Riihimäen varavankilan vartioiden tarkastajana, missä tehtävässä hän toimi noin vuoden päivät.
Mutta kauan eivät Jääskiä siviilielämän riennot viehättäneet, vaan hänen verensä veti sotatoimiin ja näin ollen hän katsoi parhaaksi auttaa Vienan-Karjalassa aseisiin nousseita heimoveljiä. Näin hän liittyi Vienan-Karjalan sotaan (itäkarjalaisten kansannousu) loppuvuodesta 1921. Tällä sotaretkellä hän toimi konekiväärikomppanian päällikkönä ja otti osaa muun muassa Kostamuksen taisteluun. Sodasta hän palasi vuoden 1922 alkupuolessa ja sai tämän kaiken vaivansa palkkana armeijalta viran armeijan sikalasta Pasilasta 5. helmikuuta 1926. Myöhemmissä elämänsä vaiheissa hän oli hoidettavana rintamilta saamiaan vaivoja Helsingin maalaiskunnassa sijainneessa kunnalliskodissa.
Jimmy Wargh
Wargh on Pedersöre FF:n kasvatti, mutta siirtyi Jaroon jo juniori-iässä. Vuosina 1998–2000 hän pelasi Norjan toisella ja kolmannella sarjatasolla Skjettenin joukkueessa, mutta palasi vuodeksi 2001 takaisin Jaroon. Kaikkiaan hän on pelannut Veikkausliigassa 179 ottelua, joissa on tehnyt 15 maalia. Elokuuksi 2008 hänet lainattiin Gamlakarleby Bollklubbiin.
Stortinden (täsmennyssivu)
Stortinden tarkoittaa seuraavia:
Reinaldo Gorno
Reinaldo Gorno (18. heinäkuuta 1918 Yapeyú, Argentiina – 10. huhtikuuta 1994 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti.
Gorno saavutti hopeaa Pan-Amerikan kisoissa 1951 maratonissa. Helsingin 1952 olympialaisissa hän saavutti hopeaa maratonissa ajalla 2.25.35,0. Gorno hävisi kilpailun voittaneelle Emil Zátopekille yli 2,5 minuutilla.
Käkitrogoni
Käkitrogoni (Trogon collaris) on trogonien heimoon kuuluva amerikkalainen lintu. Sen esiintymisalue ulottuu Meksikosta läpi Keski-Amerikan Etelä-Amerikan luoteis- ja keskiosiin Kolumbiaan, läntiseen Ecuadoriin, Pohjois-Venezuelaan, Trinidad ja Tobagoon, ja Andien itäpuolta etelään aina Bolivian pohjoisosiin ja Brasilian keski- ja itäosiin saakka. Lajista tunnetaan kahdeksan alalajia. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1817.
Baklava
pienoiskuva|Iranilainen Baklava Baklava (turk., ) on filo-taikinasta valmistettu makea leivonnainen, jota syödään erityisesti Turkissa, Kreikassa, muualla Balkanilla, Lähi-idässä sekä muilla entisillä Osmanien valtakunnan alueilla ja myös Etelä-Aasiassa.
pienoiskuva|vasen|240px|Baklavaa myyntitiskissä [[Puolassa.]] Baklavan pääraaka-aineet ovat filo-taikinan lisäksi pähkinät ja siirappi. Pähkinät voivat olla esimerkiksi jalopähkinöitä, pistaasipähkinöitä tai pinjansiemeniä. Siirappina käytetään sokerisiirappia, hunajaa tai taatelisiirappia. Siirappi voidaan maustaa esimerkiksi sitruunalla, vaniljalla tai ruusuvedellä.
Baklava-leivos on usein vinoneliön tai suorakaiteen muotoinen, ja sen ohuiden taikinakerrosten väleissä on hienona murskeena pähkinää. Jotkin baklavat ovat pieniä vihreitä rullia. Niiden väri johtuu pistaasipähkinästä, jota arvokkaimmissa baklavissa on runsaasti. Joskus taikinakerrosten väliin ja päälle ripotellaan kaakaota. Baklava on kosteaa, rapeaa ja hyvin makeaa.
Baklavan alkuperän on esitettu olevan muinaisessa Assyriassa, jossa vastaavanlaisia leivonnaisia on valmistettu viimeistään 700-luvulla eaa.
Aarne Aartio
Aarne Aleksander Aartio (sukunimi aik. Andström; s. 21. tammikuuta 1909 Somero – 24. huhtikuuta 1984) oli suomalainen kirjailija.
Aartio toimi Suomen Kirkkomusiikkiliiton puheenjohtajana 1961–1972.
Freedomland
Freedomland (Freedomland) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Joe Rothin ohjaama elokuva, jonka pääosia esittävät Samuel L. Jackson ja Julianne Moore. Rasismiaiheisen elokuvan käsikirjoituksen teki Richard Price samannimisen romaaninsa pohjalta.
Arvioita
Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä Freedomland yrittää osoittaa, miten helposti poliisin tutkimukset räjähdysherkissä kortteleissa saattavat johtaa rotumellakoihin. Hänestä ohjaaja Joe Roth ei kuitenkaan osaa tuoda esiin tarinan yhteiskunnallisia aspekteja, vaan ohjaa tarinasta ohutta kidnappausjännäriä.
Toto (elokuva)
Toto on Suvi-Marja Korvenheimon eli Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 1982. Käsikirjoittajiksi on ilmoitettu Korvenheimo ja toinen salanimi Tuovi Mäkipää-Hakola, jonka takana oli Matti Ijäs. Toto on ensimmäinen elokuva Mänttärin trilogiasta, jonka kaksi muuta ovat Regina ja miehet (1983) ja Huhtikuu on kuukausista julmin (1983).
Elokuvan tekijäksi tiedettiin jo ensi-illan aikoihin Mänttäri. Se tehtiin velkarahalla, ilman Elokuvasäätiön tuotantotukea, ja kuvauksiin meni vain 13 päivää. Ensi-iltavuoden yleisömäärä jäi 10 000:een.
Aikalaiskriitikoista osa näki elokuvan todenmukaisena kuvauksena miehisestä maailmasta ja katsoi sen sellaisena puolustavan paikkaansa. Toiset taas eivät löydä elokuvasta sisältöä. "Miksi maksaa rahaa saadakseen katsella kun yhdet dokaa?" kysyi Helena Ylänen, ja Harri Moilanen vahvisti muutaman vuoden kuluttua, että elokuva on liiaksi kohteensa näköinen.
10. maaliskuuta
10. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 69. päivä (70. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 296 päivää.
Kuolleita
Katso myös: kalenteri ~ 9. maaliskuuta, 11. maaliskuuta
Pohjoiset ristiretket
Pohjoiset ristiretket olivat hengellisten ritarikuntien sotaretkiä, joiden kohteena olivat Itämeren rannikoiden pakanoina pidetyt asukkaat. Osa sotaretkistä oli paavin virallisesti hyväksymiä ristiretkiä, mutta Itämerellä tehtiin myös ryöstö- ja valloitusretkiä, jotka nimettiin vasta myöhemmin ristiretkiksi. Ritarikuntien lisäksi sotaretkiä tekivät myös tanskalaiset ja ruotsalaiset.
Ensimmäinen virallinen ristiretki Pohjolassa vuonna 1147 suuntautui nykyisessä Pohjois-Saksassa asuneita vendejä vastaan. Myöhemmät retket suuntautuivat Baltiaan ja Suomeen.
Ristiretket vendejä vastaan
Vendit olivat länsislaavilainen kansa, jotka asuttivat Itämeren rannikolla Elbe- ja Oderjokien välistä aluetta Saksan ja Puolan kuningaskunnan (1025–1385) välissä. Vendien kulttuuri oli organisoitunutta ja alueella oli lukuisia kaupunkeja. Vendien laivastot ryöstelivät Tanskan rannikkoa ja Saksin aluetta, ja myös saksit ja tanskalaiset tekivät omia kostoretkiään vendien alueelle.
Vuonna 1147 paavi Eugenius III julisti bullan, jonka mukaan Pohjois-Euroopan kristityt saivat sotia lähellään asuvia pakanoita vastaan ja lähteä ristiretkelle Jerusalemiin. Vuoden 1147 ristiretki jäi ainoaksi viralliseksi ristiretkeksi vendejä vastaan. Tanskalaiset jatkoivat kuitenkin kuningas Valdemar I:n ja piispa Absalonin johdolla vendien alueiden ryöstelyä. Vuonna 1168 tai 1169 tanskalaiset valtasivat Rügenin saarella Arkonan linnoitetun kaupungin, jossa sijaitsi pakanajumala Svantovitin kultin päätemppeli. Arkonan valtauksen jälkeen tanskalaiset alistivat vuoteen 1185 mennessä suuren osan vendien alueesta valtaansa. Vendien ruhtinaat kääntyivät vähitellen kristinuskoon, ja esimerkiksi Mecklenburgin ja Pommerin hallitsijasuvut juonsivat juurensa vendiläisistä pakanaruhtinassuvuista.
Ristiretket Baltiaan
Kehotus uusille ristiretkille pohjoiseen tuli virallisesti paavi Celestinus III:lta vuonna 1193, mutta jo sitä ennen kristityt kuningaskunnat Saksassa ja Skandinaviassa olivat tehneet valloitus- ja käännytysretkiä nykyisille Suomen, Baltian ja Venäjän alueille. Saksalaiset ja tanskalaiset tekivät retkiä vuosina 1193–1227 virolaisten, kuurilaisten, liivien ja lättien keskuuteen, ja saksalaiset liettualaisten maille 1300-luvun alusta lähtien vuoteen 1316. Lisäksi tehtiin ristiretkiä muinaispreussilaisten sekä Elbe- ja Oderjokien välisellä seudulla asuneiden polabien ja abotriittien keskuuteen.
Itämeren rannoilla asuneiden balttien ja slaavilaisten kansojen sekä heidän saksilaisten ja tanskalaisten naapuriensa välillä oli jo ennen ristiretkiä ollut vuosisatojen ajan aseellisia konflikteja, joissa oli usein kyse maa- ja merikauppareittien hallinnasta. Ristiretket jatkoivat samaa kamppailua kauppareiteistä. Nyt liikkeellepanevana voimana oli paavi. Käännytystyössä oli mukana paavin ritaristoja ja aseellisia munkkijärjestöjä, esimerkiksi saksalainen ritarikunta ja kalparitaristo. Ensimmäiset ristiretket pohjoiseen tehtiin samanaikaisesti Pyhälle maalle suuntautuneen toisen ristiretken kanssa. Baltian retket jatkuivat 1500-luvulle saakka. Ristiretkien seurauksena Saksalainen ritarikunta vahvistui ja sai haltuunsa laajoja alueita Baltiassa.
Ristiretket Suomeen
Suomeen tehtiin useita ristiretkiä 1100-luvulta lähtien. Suomeen kohdistuneille ristiretkille lähdettiin ainakin Tanskasta ja Ruotsin eri alueilta, sekä mahdollisesti myös nykyisten Norjan ja Saksan alueilta.
Ruotsalaiset tekivät 1100-luvulla useita ryöstöretkiä Itämeren itärannoille. Novgorodilaisten lähteiden mukaan ruotsalaiset hyökkäsivät Laatokalle vuosina 1142 ja 1164. 1200-luvun alussa Länsi-Suomi oli kristittyä aluetta ja paikalliset suurmiehet luultavasti tunnustivat ruotsalaisten kuninkaan vallan. Alueelle nimitettiin myös oma piispa. Vuonna 1237 paavi Gregorius IX kehotti ruotsalaisia tekemään ristiretken kristinuskosta luopuneiden hämäläisten keskuuteen. Toiseksi ristiretkeksi kutsutun sotaretken ajankohta on kiistelty. Vuonna 1240 ruotsalaiset hyökkäsivät Novgorodia vastaan Inkerissä ja novgorodilaiset kukistivat ruotsalaiset Nevan taistelussa.
1200-luvun lopulla Eerik Pyhän pyhimyskultti levisi Ruotsissa ja Eerikin tekemää luultavasti fiktiivistä ensimmäistä ristiretkeä käytettiin esikuvana tuleville ristiretkille itään. Eerikin legenda oli osa ristiretkien propagandaa keskiajan loppuun saakka.
Ruotsalaiset ja novgorodilaiset sotivat Karjalan ja Inkerin herruudesta vuosikymmenien ajan. Vuonna 1323 solmittu Pähkinäsaaren rauha ei lopettanut vihanpitoa. Ruotsin tunnetuin pyhimys Pyhä Birgitta julisti ristiretkeä venäläisiä vastaan, ja ristiretki lähdettiin Maunu Eerikinpojan johdolla vuonna 1348. Ruotsalaiset valtasivat Pähkinäsaaren linnoituksen, jonka kuitenkin menettivät pian. Vielä vuonna 1378 paavi Urbanus VI julisti ristiretken harhaoppisia venäläisiä vastaan. Viimeinen ruotsalainen ristiretki venäläisiä vastaan tapahtui vuonna 1496 kostona venäläisten vuonna 1495 tekemästä hyökkäyksestä. Ruotsalaiset valtasivat muun muassa Ivangorodin.
Brendon Baerg
Brendon Baerg (s. 25. helmikuuta 1998 Whittier, Kalifornia) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä ja ääninäyttelijä. Hän esiintyi Logan Hughesina yhdysvaltalaisessa tilannekomediasarjassa Saman katon alla.
Baerg toimi ääninäyttelijänä alkuvuodesta 2006 julkaistussa Bambi II -elokuvassa.
Cristina Elena Grigoraș
Grigoraș saavutti 14-vuotiaana Moskovan 1980 olympialaisten telinevoimistelun joukkuekilpailussa hopeaa. Hän keräsi 15:nneksi parhaat pisteet mutta ei päässyt moniottelun finaaliin, koska hän oli vasta viidenneksi paras romanialainen ja finaaliin sai osallistui maksimissaan kolme voimistelijaa yhdestä maasta. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän voitti joukkuekilpailussa kultaa. Henkilökohtaisissa pisteissä hän oli kahdeksanneksi paras mutta ei tälläkään kertaa selviytynyt moniottelun finaaliin, koska hänen edellään oli kolme muuta romanialaista.
Parhaat henkilökohtaiset menestyksensä Grigoraș saavutti Madridin EM-kilpailuissa 1981. Tuolloin hän voitti kultaa hypyssä ja saavutti hopeaa moniottelussa ja nojapuilla sekä pronssia permannolla.
André Godard
pienoiskuva|André Godard vuonna 1962. André Godard (s. 27. helmikuuta 1939 Châtillon-en-Dunois, Eure-et-Loir, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kuulantyöntö.
Godard kilpaili Belgradin EM-kilpailuissa 1962 mutta ei selviytynyt kuulantyönnön karsinnasta jatkoon tuloksellaan 15,71 m. Hän voitti Ranskan mestaruuden vuonna 1964. Hän työnsi 17. syyskuuta 1961 ensimmäisenä ranskalaisena kuulaa tasan 17 metriä. Hän menetti Ranskan ennätyksen 34 päivää myöhemmin Pierre Colnardille.
Arno Hannus
Arno Viktor Gustaf Hannus (10. lokakuuta 1920 Köyliö – 23. heinäkuuta 2020 Espoo ) oli suomalainen juristi, joka toimi sisäasiainministerinä Lehdon virkamieshallituksessa vuosina 1963–1964 ja sisäasiainministeriön kansliapäällikkönä vuosina 1963–1984. Hän oli varatuomari. Hannus kehitti erityisesti hallintoa niin kuntatasolla kuin valtakunnankin tasolla. Kuollessaan 99-vuotiaana Hannus oli vanhin elossa ollut suomalainen, joka oli toiminut valtioneuvoston jäsenenä.
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2007
Vuoden 2007 yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin 19.–22. heinäkuuta Hengelossa, Alankomaissa.
Battle Creek (Michigan)
Battle Creek on kaupunki Yhdysvaltain Michiganin osavaltiossa. Battle Creek on koko Calhounin piirikunnan käsittävän 137 985 asukkaan Battle Creekin metropolialueen keskus. Kaupungin väkiluku on 53 364 (2000).
Muroyhtiöiden Kellogg Company ja Post pääkonttorit ovat kummatkin Battle Creekissä, ja kaupungin lempinimi onkin ”murokaupunki”. ”Murokaupunkijuhlat”, joissa sanotaan olevan maailman pisin aamiaispöytä, järjestetään kaupungissa joka kesäkuussa. Adventtikirkko perustettiin Battle Creekissä vuonna 1863. Tummaihoisten oikeuksien ajajien pioneeri Sojourner Truth asui ja on haudattu kaupunkiin.
Battle Creek asutettiin vuonna 1831 ja nimettiin vuonna 1833 kahden intiaanin ja kahden tutkimusryhmän jäsenen välillä jokirannalla käydyn taistelun mukaan. Vapaasti suomentaen Battle Creekin nimi tarkoittaa ”taistelupuroa”.
Kaupunkilaisten ikien mediaani on 34,7 vuotta. Asukkaista 74,7 prosenttia on valkoihoisia, 17,8 prosenttia tummaihoisia ja 1,9 prosenttia aasialaisia. Yhdessä kotitaloudessa asuu keskimäärin 2,43 ihmistä ja perheen keskimääräinen koko on 3,04 henkilöä. Kaupungin kotitalouksista 34,2 prosenttia asuu vuokralla ja 65,8 prosenttia asuu omistusasunnossa. Asukkaista 6,3 prosenttia puhuu äidinkielenään jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 14,4 prosenttia elää köyhyysrajan alapuolella.
Kaupunki on muun Michiganin osavaltion tavoin Yhdysvaltojen itäisellä aikavyöhykkeellä eli kello on Battle Creekissä viisi tuntia vähemmän kuin Greenwichissä. Kaupunki on −5 tuntia UTC-aikaan verrattuna ja kesäaikana −4 tuntia.
Unohtumattomat (Virta)
Olavi Virta Unohtumattomat on suomalaisen Olavi Virran kokoelma-albumi vuodelta 1976. Se oli Suomen eniten myyty levy helmi- ja maaliskuussa 1976.
Sophie Scholl – viimeiset päivät
Sophie Scholl – viimeiset päivät (Sophie Scholl – Die letzten Tage) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Marc Rothemundin ohjaama elokuva, joka kertoo natsiajan Valkoinen Ruusu -vastarintaliikkeen johtajasta Sophie Schollista. Nimiosaa esittää Julia Jentsch.
Yhdistyneen kuningaskunnan kruununjalokivet
thumb|Pyhän Edvardin kruunu, valtakunnanomena, kaksi valtikkaa ja sormus. Yhdistyneen kuningaskunnan kruununjalokivet ovat kokoelma regaaleja, joita säilytetään Lontoon Towerissa. Kruununjalokiviin kuuluu monarkin kruunajaisissa edelleen käytettäviä kruunajaisregaaleja sekä muita kruunuja, lautasia, kunniamerkkejä, arvomerkkejä, viittoja, mitaleja ja kuninkaallinen kastemalja.
Yhdistyneen kuningaskunnan kruununjalokivet ovat maailman täydellisin kruununkalleuksien kokoelma. Yhdistynyt kuningaskunta on ainoa maa, jossa kruunajaisissa edelleen käytetään kruununkalleuksia.
Historia
thumb|Kuningatar [[Elisabet II kruunajaisregaaleissaan.]] Nykyiset kruununjalokivet eivät enimmäkseen ole alkuperäisiä. Kun kuningasvalta väliaikaisesti lakkautettiin ja Kaarle I teloitettiin vuonna 1649, parlamentti hajotti alkuperäiset esineet. Jalokivet irrotettiin ja myytiin ja kullasta sulatettiin kolikoita. Kun monarkki palasi valtaistuimelleen vuonna 1660, hänelle tehtiin uudet kruununjalokivet. Nykyiset kruununjalokivet ovat pääasiassa näitä Kaarle II:n kruunajaisia varten tehtyjä esineitä sekä myöhemmin lisättyjä esineitä.
Kruununjalokiviä säilytetään Lontoon Towerin Waterloo Barracks -rakennuksessa, missä ne ovat olleet vuodesta 1934.
Kyröskoski (täsmennyssivu)
Kyröskoski voi tarkoittaa seuraavia:
Dannine Avara
Dannine Duncan Avara (s. 1974) on yhdysvaltalainen miljardööriperijätär. Hän peri vuonna 2010 noin 9 prosenttia osittain isänsä Dan Duncanin vuonna 1968 perustamasta pörssinoteeratusta kaasun, öljyn ja petrokemian tuotteiden siirtoputkistoja omistavasta Enterprise Products Partners -suuryhtiöstä. Maaliskuussa 2018 yhtiöllä oli noin 50 000 mailia näitä siirtoputkia. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Avaran omistusten arvoksi 5,5 miljardia dollaria.
Avara on naimisissa ja hän asuu Houstonissa, Texasissa.
Tammelan kirkko
Tammelan kirkko on Tammelan kunnan keskustassa sijaitseva kivikirkko, joka on todennäköisesti muurattu 1530-luvun jälkipuoliskolla tai 1540-luvulla.
Harmaakivikirkko on ulkoisesti hyvin säilynyt ja historiallisesti arvokas. Kirkolla on pituutta 55 metriä, ja kirkkokäytävä on Suomen toiseksi pisin (pisin on Turun tuomiokirkossa). Kirkko on saanut nykyisen muotonsa pääosin kahden rakennusvaiheen tuloksena.
Museoviraston vuonna 2009 julkistamassa inventoinnissa kirkko on määritelty yhdeksi valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä Suomessa.
Kirkon valmistuminen
Vanhan tarinan mukaan kirkon rakennuspaikka valittiin laittamalla härkäpari vetämään kivikuormaa, ja paikkaan jonne härät pysähtyivät, rakennettiin kirkko.
Kirkon rakennustyöt aloitettiin 1500-luvun alkupuolella Kaukjärven ja Pyhäjärven väliselle kannakselle. Kirkon kapea itäosa, jossa myös alttari sijaitsee, on peräisin myöhäiskeskiajalta, jolloin kirkko oli korkea mutta lyhyt. Kirkon vanha osa on ulottunut saarnatuoliin asti. Kirkon laajennusosa on valmistunut vuonna 1785, minkä jäljiltä kirkon keskiaikainen ilme on vaikeasti havaittavissa, ainoastaan keskiaikainen esineistö antaa viitteitä siitä. Viimeisimmän laajennuksen myötä kirkon istumapaikkojen määrä nousi yli tuhanteen ja kirkko sai nykyisen muotonsa. Vuonna 2022 kesällä kirkon katto tervattiin uudestaan.
Kirkon esineistö
thumb|245px|Kirkon itäpääty, etualalla kapeampi keskiaikainen osa.
Supercross
Supercross (lyhennetään SX) on laji, jossa kilpailijat ottavat mittaa toisistaan 125–525-kuutioisilla motocross-pyörillä. Supercross eroaa motocrossista monellakin tavalla. Kilpailu-erät ovat lyhyempiä (20 kierrosta) kuin motocrossissa. Rata on haastavampi, sillä se sisältää kaksois- ja kolmoishyppyjä, ylä- tai alamäkeen sijoitettuja hyppyreitä ja lyhyitä suoria osuuksia. Kisoissa ajetaan ensin aika-ajot ja sitten alku-erät. Molemmissa tapahtumissa kilpailijoiden määrästä riippuen kuskeja tippuu jatkosta, ja finaaliin pääsee vain 20 parasta kuskia.
Supercross Suomessa
Suomessa supercross-kisoja järjestettiin ensimmäisen kerran 1980–1990-lukujen vaihteessa, mutta ne olivat vain yksittäisiä osakilpailuja. Vuonna 2009 kuitenkin käynnistyi kaikkien aikojen ensimmäinen suomalainen ulkoradoilla järjestetty, kolmiosainen supercross-sarja. Hyvinkäällä, Vantaalla ja Siilinjärvellä järjestetyissä kilpailuissa oli kolme luokkaa.
Seuraavaksi Supercross-sarjan päätöskilpailut siirtyvät sisähalleihin. Niitä järjestettiin Lahden Suurhallissa vuosina 2010 ja 2011.
Vuosina 2012 ja 2013 Supercrossin SM-sarjan päätöskilpailut järjestettiin Tampereen Messu- ja Urheilukeskuksessa.
Vuonna 2014 SM-sarjaa ei järjestetty käytännöllisesti katsoen ollenkaan, lukuun ottamatta Helsingin messukeskuksessa järjestettyä avausosakilpailua, joka jäi myös sarjan viimeiseksi.
Tampereella ajettiin kuitenkin kansainvälinen Tampere Supercross & Freestyle Show 21.–22. marraskuuta 2014.
Tampere Supercross & Freestyle Show ja siihen yhdistetty alan suurin messutapahtuma OffroadExpo ovat vakiinnuttaneet paikkansa kauden päätöstapahtumana motocross- ja endurokuljettajille, alan harrastajille ja kaupallisille toimijoille. Tapahtuma järjestetään jo seitsemännen kerran marraskuussa 2018.
Helsinge gymnasium
Helsinge gymnasium (myös Helsinge tai HeGy) on ruotsinkielinen lukio Vantaan Tikkurilan suuralueen Helsingin pitäjän kirkonkylässä. Vuonna 2018 lukiossa opiskeli 138 oppilasta.
Lukion taustalla on vuonna 1963 käynnistetty ruotsinkielinen Helsinge svenska samskola -keskikoulu, joka alkuvuosina tilapäistiloissa toimittuaan sai vuonna 1967 oman koulurakennuksen. Samana vuonna 1968, jolloin ensimmäiset silloisen yläkoulun oppilaat valmistuivat, koulu sai oikeuden lukio-opetuksen järjestämiseen. Ensimmäiset lukiolaiset valmistuivat ylioppilaiksi vuonna 1971. Koulurakennusta laajennettiin 1975 lisärakennuksella. Vuonna 1977 perusopetus siirrettiin Vantaalla peruskouluihin, ja Helsinge svenska samskola jaettiin hallinnollisesti kahtia yläasteeksi Helsinge skola ja lukioksi (Helsinge gymnasium). Vuonna 1993 koulujen käyttöön rakennettiin pihapaviljonki.
Esimerkiksi keväällä 2013 koulusta kirjoitti 37 ja keväällä 2015 yhteensä 43 ylioppilaskokelasta. Helsinge gymnasiumin sijoitus kahdeksanneksi pienten, alle 50 ylioppilaskokelaan lukioissa Suomessa STT:n kevään 2020 lukiovertailussa kuvastaa opetuksen hyvää tasoa. Tässä lukiovertailussa mitataan osaamisen kehittymistä tarkastelemalla oppilaiden ylioppilaskirjoitusten arvosanoja verrattuna lukion sisäänpääsykeskiarvoihin kolme vuotta aiemmin. STT:n loppuvuoden 2022 vertailussa lukio sijoittui valtakunnallisesti toiselle sijalle suurten lukioiden luokassa. Tuona vuonna noin 150 oppilaan lukiosta kirjoittaneiden oppilaiden määrä oli kivunnut hieman yli 50:n, mikä nosti oppilaitoksen suurten lukioiden luokkaan.
Erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri (arvonimi)
Erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin nimi ja arvo oli Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuului tasavallan presidentin arvonimistä annetun asetuksen liitteessä 2. ryhmään vuoteen 2017 saakka.
Arvonimi myönnettiin itsenäisessä Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1918 Rafael Erichille ja viimeisen kerran vuonna 1968, jolloin sen sai pääjohtaja Olavi J. Mattila. Vuosien 1918–1968 aikana arvonimi ”erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri” on myönnetty 26 henkilölle.
Vuonna 2017 tasavallan presidentin asetusta arvonimistä tarkistettiin muuttamalla ryhmässä 2 oleva arvonimi erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri muotoon erikoislähettiläs.
Arvonimen saaneet
<references group="lower-roman" />
Alain Drufin
Alain Drufin (s. 11. heinäkuuta 1942 La-Chapelle-Saint-Mesmin, Loiret, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälajit olivat kuulantyöntö ja kiekonheitto.
Drufin kilpaili Budapestin EM-kilpailuissa 1966 mutta karsiutui sekä kuulantyönnössä tuloksella 16,91 m että kiekonheitossa tuloksella 49,84 m. Hän voitti Ranskan mestaruuden kiekonheitossa vuonna 1966. Saman vuoden heinäkuussa hän teki kuulantyönnössä Ranskan ennätyksen 18,06 m. Hän piti ennätystä hallussaan vain 34 vuorokautta kunnes Pierre Colnard otti sen takaisin nimiinsä.
Ehren McGhehey
Ehren McGhehey (s. 29. marraskuuta, 1976 McMinnville, Oregon, Yhdysvallat) on yksi sarjan ja elokuvien Jackass henkilöistä. Joskus hänen hahmonsa nimi on myös Danger Ehren, joka pukeutuu kypärään, hanskoihin, suojiin ja suojalaseihin, tekee stuntteja, jotka "uhmaavat kuolemaa". Koska Ehrenin hahmon "Danger Ehrenin" temput eivät ole aina vaarallisia, muut Jackassin hahmot kutsuvat häntä Cautiously Danger Ehreniksi tai Sometimes Danger Ehreniksi. Danger Ehrenin motto on "safety first", (suom. "turvallisuus ensin"). Usein hän esiintyy sarjassa Dave Englandin kanssa.
Hänen ylemmän hammasrivistön oikeanpuoleinen etuhampaansa on irronnut kahdesti. Toinen irtoaminen näkyy Jackass Number Two:n lopussa. MTV Canadan haastattelussa hän kertoi, että hammaslääkäri oli laitattanut hänelle uuden hampaan.
Richard Attenborough
Richard Samuel Attenborough, paroni Attenborough (29. elokuuta 1923 Cambridge – 24. elokuuta 2014 Lontoo) oli englantilainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä sekä elokuvaohjaaja ja -tuottaja, jonka menestynein elokuva on Mahatma Gandhista kertova kahdeksalla Oscarilla palkittu Gandhi.
Nuoruus
Richard Attenborough syntyi 1923 Cambridgessa Frederick ja Mary Attenborough'lle. Richard oli vanhin perheen kolmesta lapsesta. Hänen pikkuveljestään Davidista tuli tunnettu biologi ja dokumentaristi ja Johnista autoalan johtohenkilö.
Kun Richard oli yhdeksänvuotias, perhe muutti Leicesteriin, missä Frederick-isä aloitti University College Leicesterin rehtorina. Perheen äiti oli yhteiskunnallisesti aktiivinen: hän oli Espanjan sisällissodan aikana puheenjohtajana komiteassa, joka hoiti baskilapsien evakuoimista, ja oli mukana Guernican pommitusta protestoineelle marssille. Attenborough't ottivat toisen maailmansodan alussa kaksi juutalaistyttöä kotiinsa, missä he asuivat kahdeksan vuoden ajan.
Uran alku opiskelijana
Attenborough näytteli ensimmäisen kerran Leicesterin Little Theatressa ja pääsi vuonna 1941 opiskelemaan Royal Academy of Dramatic Art -kouluun (RADA). Opiskeluaikanaan Attenborough teki elokuvadebyyttinsä elokuvassa Meri on kohtalomme (1942). Samana vuonna hän esiintyi West End -teatterissa Clifford Odetsin näytelmässä Awake and Sing!.
Attenborough'n läpimurto oli vuonna 1943 Graham Greenen näytelmästä tehdyssä teatterisovituksessa Brighton Rock, missä hän esitti Pinkie Brownia, nuorta ja ilkeää katolista gangsteria. New Statesmanissa kirjoitettiin, että Attenborough ansaitsi tulla roolistaan kuuluisaksi ”yhdessä yössä”. Attenborough liittyi vielä vuoden 1943 aikana Britannian ilmavoimiin. Siellä hänet määrättiin elokuvatuotantoyksikköön, jonka tekemässä Journey Together -elokuvassa hän myös näytteli.
Teatterissa ja elokuvissa
Kotiuduttuaan ilmavoimista Attenborough näytteli vuonna 1946 sotilasta elokuvissa Kysymys elämästä ja kuolemasta ja School for Secrets. Salakuljettajan poika (1947) oli Attenborough'n harvoja pukudraamoja. Sen jälkeen hän palasi Pinkie Brownin rooliin Brighton Rockin elokuvaversiossa Kiveä kovempi. Attenborough esitti vielä 1940-luvun lopulla muitakin teinirooleja, vaikkakin esimerkiksi elokuvassa The Guinea Pig 25-vuotiasta Attenborough'ta oli vaikea uskoa 15-vuotiaaksi opiskelijaksi.
Oma tuotantoyhtiö ja paikka Hollywoodista
Attenborough'n 1950-luvun elokuvaroolit alkoivat pitkälti toistaa itseään. Pettyneenä uransa suuntaan hän otti yhteyttä vanhaan ystäväänsä Bryan Forbesiin, jonka ura polki myös paikoillaan. He perustivat 1959 oman tuotantoyhtiönsä Beaver Filmsin. Forbes käsikirjoitti sen ensimmäisen elokuvan Vihainen hiljaisuus, jonka pääosassa Attenborough näytteli. Vain alle 100 000 punnalla tehty elokuva kertoi ajankohtaisesti ammattiliittojen vaikutusvallasta. Beaver Filmsin seuraavat elokuvat eivät olleet yhtä vaikuttavia. Attenborough näytteli muun muassa elokuvissa Pankkirosvojen kerho ja Lukittujen ovien takana sekä tuotti elokuvat Viattomat ja Salattu rakkaus. Lukittujen ovien takana jäi Beaver Filmsin viimeiseksi tuotannoksi. Elokuvien levittäjät eivät pitäneet siitä, minkä takia sitä levitettiin vain hajanaisesti. Tämä pakotti Beaver Filmsin lopettamaan toimintansa.
Attenborughilla oli jo 1960-luvun alussa idea Mahatma Gandhiista kertovasta elokuvasta. Hän ei kuitenkaan saanut sille rahoitusta, joten päätti edelleen keskittyä uraansa näyttelijänä ja hyväksyä Hollywoodista tulleet tarjoukset. Attenborough'n ensimmäinen Hollywood-elokuva oli hyvin menestynyt Suuri pakoretki (1963). Hänen seuraavat elokuvansa Yhdysvalloissa, eli Aavikkolento (1965), Tykkivene Jangtse-joella (1966) ja Tohtori Dolittle (1967), eivät olleet aivan yhtä menestyneitä. Attenborough'n vaikuttavin rooli sitten elokuvan Kiveä kovempi oli sarjamurhaaja John Christienä elokuvassa Rillingtonin kuristaja (1971). Vuoden 1966 elokuvasta Tykkivene Jangtse-joella hän sai parhaan miessivuosan Golden Globe -palkinnon.
Ensimmäisestä ohjauksesta Gandhi-menestykseen
Attenborough sai vuonna 1969 mahdollisuuden ohjata ensimmäisen elokuvansa, kun John Mills kysyi häntä tekemään elokuvaversiota Joan Littlewoodin näytelmästä. Attenborough'n Oi! Mikä ihana sota menestyi sekä taiteellisesti että taloudellisesti. Se oli lupaava alku aloittelevalle ohjaajalle, mutta hänen seuraavat elokuvansa Nuori seikkailija (1972), joka kertoi nuoresta Winston Churchillista, ja sotaspektaakkeli Yksi silta liikaa eivät täyttäneet ensimmäisen elokuvan aiheuttamia odotuksia. Attenborough jatkoi 1970-luvulla myös näyttelijänuraa ja esiintyi muun muassa intialaisen Satyajit Rayn elokuvassa Shakinpelaajat.
left|thumb|Richard Attenborough vuonna 1983. Attenborough onnistui lopulta 1980-luvun alussa toteuttamaan pitkän haaveensa Gandhista kertovasta elokuvasta. Hän tuotti elokuvansa lopulta itse, sillä Hollywood-tuottajat eivät uskoneet elokuvan keräävän yleisöä. Hän muun muassa kiinnitti Lontoon talonsa ja myi omistamiaan taideteoksia. Gandhin suosittelemana Intian kansallinen elokuvayhtiö sijoitti elokuvaan lopulta kolmanneksen elokuvan 22 miljoonan dollarin budjetista. Kukaan ei uskonut, että massiivinen elokuva pääsisi edes omilleen, mutta sen tuotto teattereissa ylitti lopulta 20-kertaisesti sen budjetin. Gandhi sai kahdeksan Oscar-palkintoa, eli enemmän kuin yksikään brittielokuva aiemmin. Attenborough sai itse parhaan elokuvan Oscarin sen tuottajana ja parhaan ohjauksen palkinnon. Lisäksi esimerkiksi pääosanesittäjä Ben Kingsley palkittiin parhaasta miespääosasta.
Viimeiset vuodet
Gandhin jälkeen Attenborough ohjasi toisen teatterillisen elokuvan, Broadway-sovituksen Chorus Line (1985). Attenborough'n yritys tuoda Broadway-musikaali valkokankaalla kuitenkin epäonnistui. Hän todisti kuitenkin elokuvalla Huuto vapaudelle (1987), joka kertoi Etelä-Afrikan vapaustaistelijan Steve Bikon ja valkoihoisen toimittajan Donald Woodsin ystävyydestä, että hän oli kotonaan elämäkertaelokuvien parissa. Attenborough pyrki tekemään elokuvan filosofi Thomas Painesta, mutta sen projektin kaaduttua hän ohjasikin elokuvan toisesta esikuvastaan. Vuonna 1992 ilmestyneessä Chaplinissa nimiosaa esitti Robert Downey Jr.
Chaplinin jälkeen Attenborough jatkoi elämäkertojen parissa, Varjojen maat (1993) kertoi C. S. Lewisin ja Joy Davidmanin välisestä ystävyydestä. Samana vuonna Attenborough palasi 13 vuoden jälkeen valkokankaalle näyttelijänä, kun Steven Spielbergin Jurassic Park sai ensi-iltansa. Hän toisti roolinsa myös sen jatko-osassa Kadonnut maailma – Jurassic Park (1997).
Attenborough'n 1990-luvulla ohjaamia elokuvia olivat myös nuoresta Ernest Hemingwaystä kertonut Sodassa ja rakkaudessa (1996) ja luonnonsuojelija Archie Belaneystä kertonut Rakkaudesta erämaahan (1999). Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi joulukuussa 2007 julkaistu rakkaustarina Closing the Ring.
Attenborough toimi muun muassa RADA:n, BAFTA:n, Gandhi-säätiön, Brittiläisen kansallisen elokuva- ja televisiokoulun (NFTS) sekä Capital Radion johtokunnan puheenjohtajana ja Sussexin yliopiston kanslerina. Hän oli myös Chelsea FC:n kunniapuheenjohtaja.
Arvonimet
Attenborough sai Brittiläisen imperiumin komentajan arvon (CBE) vuonna 1969. Ritarin arvon hän sai 1976. Vuonna 1993 Attenborough sai elinikäisen päärinarvon ja hänestä tuli Richmond upon Thamesin paroni Attenborough.
Perhe
Attenborough oli naimisissa Sheila Simin kanssa vuodesta 1945. Perheeseen kuului kolme lasta. Vanhin tytär Jane Holland, tämän tytär ja anoppi kuolivat vuoden 2004 Intian valtameren tsunamissa.
Attenborough'n veli on tunnettu BBC:n luontodokumenttien tekijä David Attenborough. Kolmas veli John Attenborough on luonut uransa autokauppiaana.
Tortelliini
thumb thumb|Tortelliineja in brodo.
Tortelliinit (, monikollinen) on eräs pastalaji, jotka ovat renkaan muotoisia (joskus kuvailtu myös "navan muotoisiksi") ja jotka ovat yleensä liha- tai juustomassalla täytettyjä. Se on tyypillinen bolognalainen pastalajike, joka tarjoillaan yleensä in brodo eli lihaliemellä.
Alkuperä
Myytti kertoo, miten tortellinit saivat alkunsa Castelfranco Emiliassa, pienessä kylässä Modenan maakunnassa. Erään matkansa aikana Lucrezia Borgia yöpyi pienessä paikallisessa majatalossa. Naisen kauneuden takia talon isäntä ei voinut vastustaa kiusausta katsella tätä huoneessaan avaimenreiän läpi. Valaistus huoneessa oli heikko, joten isäntä kykeni näkemään vain Lucrezian navan. Sen puhdas kauneus lumosi isännän ja sai hänet luomaan tortelliinit sinä yönä. Toisen legendan mukaan tapahtumat menivät samoin, paitsi että kyse oli Venuksesta ja hänen navastaan.
Arvoketju
Arvoketju on Harvardin yliopiston tutkijan Michael Porterin kehittämä malli yrityksen arvonmuodostusprosessista. Porter esitteli arvoketjun ensimmäisen kerran vuonna 1985 kirjassaan Competitive Advantage: Creating and Sustaining Superior Performance, New York, NY The Free Press.
Arvoketju on käsite, joka kuvaa jonkin hyödykkeen vaiheittaista jalostumista raaka-aineesta valmiiksi tuotteeksi. Jokainen arvoketjun vaihe, yksittäinen prosessi, nostaa tuotteen arvoa. Näitä vaiheita voivat olla esimerkiksi puuvillan kutominen langasta kankaaksi tai vaikkapa tietyn brändin liittäminen tuotteeseen. Arvoketjun viimeinen lenkki on jakelu, esimerkiksi kaupan vähittäismyynti.
Perustoiminnot
Porterin arvoketjussa perustoiminnoista tulologistiikka, operaatiot ja lähtölogistiikka muodostavat varsinaisen materiaalivirran. Tämän lisäksi perustoimintoihin kuuluvat myynti, markkinointi ja huolto. Vaikka Porter korostaakin integraation merkitystä, malliin sisältyy funktionaalisia rajaviivoja.
Koko arvoketjussa sen yksittäiset vaiheet toistuvat usein, esimerkiksi tulo ja lähtölogistiikka. Arvoketjusta olisi pyrittävä tekemään mahdollisimman yksinkertainen ja siitä olisi poistettava kaikki asiakkaalle arvoa tuottamattomat vaiheet.
Arvoketjumallin tarkoitus
Arvoketjumallin tarkoitus oli maksimoida ketjun tehokkuutta kustannuksia pienentämällä. Porterin malli perustui siis tutkimuksiin, joissa organisaatioita tutkitaan toimintojen sarjana, ja näiden koordinoinnista aiheutuvina kustannuksina. Näiden tutkimusten jälkeen on informaatioteknologia kuitenkin tehostanut merkittävästi tätä koordinointia.
Yrityksen arvoketju osana koko arvoketjua/toimitusketjua
Tuotetta valmistava yritys voi yritysstrategiansa mukaan toimia joko yhdessä tai useammassa arvoketjun vaiheessa. Tällöin puhutaan supistetusta ja laajennetusta arvoketjusta. Ydinosaamiseensa keskittyvä yritys toimii yleensä vain supistetussa arvoketjussa; muut jalostusprosessin vaiheet hoidetaan alihankintana muilta yrityksiltä. On kuitenkin huomattava, että tuotteen kilpailukyvyn markkinoilla määrää lopulta se, kuinka tehokas arvoketju kokonaisuudessaan on.