cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arvonnousuvero
Historiaa
Suomeen suunniteltiin arvonnousuveroa 1960-luvun lopulla. Arvonnousuverolla olisi korvattu satunnaisen myyntivoiton verotus. Arvonnousuverosta laadittiin komiteanmietintö vuonna 1967. Ehdotuksen mukaan maan ja asunto-osakkeiden arvon nouseminen olisi aina veronalaista tuloa. Veroa olisi peritty omistusajasta riippumatta. Asumisaika omassa asunnossa olisi kuitenkin vähentänyt veron määrää siten, että yli 5 vuoden asumisajan jälkeen arvonnousuveroa ei enää olisi peritty. Arvonnousuverolla pyrittiin saamaan arvon kohoaminen verolle; silloisten verosäännösten mukaan myyntivoitot olivat verottomia, jos omistaja oli pitänyt omaisuuden tarpeeksi monta vuotta. Arvonnousuverolla toivottiin myös saatavan rakentamattomia maa-alueita asumiskäyttöön. Arvonnousuvero ei tuolloin toteutunut.
Arvonnousuvero maasta poistuttaessa
Yksityishenkilöiden arvonnousuveroa on esitetty perittäväksi tilanteissa, jossa verovelvollinen muuttaa Suomesta ulkomaille ja myöhemmin myy, lahjoittaa tai jättää perinnöksi omaisuutta, jonka arvo on noussut verovelvollisen asuessa Suomessa. Tällaista yksityishenkilöihin kohdistuvaa veroa on kutsuttu myös nimellä maastapoistumisvero (englanniksi exit tax) ja jäähyväisvero. Sellainen on ollut käytössä useissa maissa, kuten Norjassa, Ranskassa, Saksassa, Tanskassa ja Yhdysvalloissa. Veron tarkoituksena on tiivistää veropohjaa, estämällä myyntivoittoveron sekä perintöveron tai lahjaveron välttelyä muuttamalla ulkomaille. Välttely on mahdollista, sillä esimerkiksi Ruotsissa ei makseta veroa perinnöistä eikä lahjoista ja toisaalta esimerkiksi Belgiassa myyntivoitot ovat yleensä verovapaita (tilanne 2018).
Käytännössä EU:n Lissabonin sopimuksen ja ETA-sopimuksen takaamat perusvapaudet rajoittavat edellä kuvatun arvonnousuveron perimistä ulkomaille muuttavilta henkilöiltä ja yrityksiltä. Yksityishenkilöille tulee muun muassa antaa mahdollisuus lykätä veronmaksua siihen, kunnes omaisuus luovutetaan eli, jolloin vero tulisi muutoinkin maksettavaksi. Arvonnousuverolla kohdennetaan siis verotusoikeus valtiolle, jossa asuessa arvonnousu on kertynyt, mikä vastaa kansainvälisen verotuksen yleistä periaatetta, jossa tulon ensisijainen verotusoikeus on maalla, jossa tulo on kertynyt. Useimmissa maissa, joissa yksityishenkilöiden arvonnousuvero on toteutettu, sille on asetettu alaraja, eli se koskee vain suuria omaisuuksia.
Yhteisöjen arvonnousuvero (exit tax) on käytössä useimmissa maissa, myös Suomessa. EU:n veronkiertodirektiivi velvoittaa kaikki EU-maat ottamaan sen käyttöön viimeistään vuonna 2020.
Arvonnousuveron käyttöönoton valmistelu Suomessa (2022)
Valtiovarainministeriö on valmistellut arvonnousuveron käyttöönottoa vuonna 2022. Esitys on ongelmallinen eikä sitä todennäköisesti tulla ottamaan käyttöön sellaisenaan. Arvonnousuvero koskisi vain yli 500 000 euron omaisuutta ja 100 000 euron arvonnousua. Arvonnousuveroa koskeva hanke (VM188:00/2021) on ollut lausuntokierroksella syyskuussa 2022. Lokakuussa 2022 Kokoomus on 21.10.2022 esittänyt kirjallisen kysymyksen hallitukselle ja vaatinut arvonnousuveron hylkäämistä. Lainsäädännön arviointineuvoston lausunnon mukaan hallituksen esityksen perusoikeusvaikutuksia ei ole arvioitu riittävästi.
Lausuntokierroksella melkein kaikki tahot moittivat esitystä ja vaativat, että jos sitä halutaan edistää, tarvitaan paljon lisää lakiluonnoksen työstämistä ja tarkempia selvityksiä. Luonnosta arvosteltiin yksityiskohtien ja perustelujen puuttumisesta, myös Verohallinto, joka lisäksi vaati lain voimaantulon lykkäämistä. Valtiovarainministeriön vero-osasto totesi helmikuussa 2020 selvityksessään, että Suomen ei pidä valmistella arvonnousuveroa. Oikeustieteilijätkin arvostelivat esitystä, esimerkiksi kaksinkertaisen verotuksen tilanteista. Kuntaliitto, EK ja Helsinki vastustivat koko veroa, STTK ja SAK tukivat mutta arvostelivat luonnosta epätäsmällisyydestä. Vero-oikeuden emeritusprofessori Heikki Niskakangas kuitenkin piti veroa sinänsä perusteltuna, joskin vähämerkityksisenä, hallinnollisesti hankalana ja juridisesti vaikeana sekä lakiesitystä "tunaroituna". Hallitus tavoittelee verolla 25 miljoonan euron tuottoja.
Anna (lehti)
Anna on Otavamedian julkaisema 52 kertaa (sisältää 4 kaksoisnumeroa) vuodessa ilmestyvä naistenlehti, joka käsittelee muotia, kauneutta, liikuntaa, sisustusta, terveyttä ja kulttuuria sekä henkilökuvia.
Lehteä on ilmestynyt vuodesta 1963 lähtien, ja sen päätoimittaja on Emma Koivula.
Kirsti Lyytikäinen aloitti toimittajana Yhtyneiden Kuvalehtien Seura-lehdessä vuonna 1951. Hän avioitui 1950-luvun puolivälissä kilpailevan kustantajan pojan Olli Lyytikäisen kanssa, joka oli perustamassa vuonna 1963 uutta naistenlehteä nimeltä Anna. Kirsti Lyytikäinen siirtyi aviomiehensä yhtiöön Annan päätoimittajaksi. Kilpailijat Yhtyneet Kuvalehdet ja Kustannusliike Apulehti solmivat yhteistyösopimuksen ja perustavat kustannusyhtiön A-lehdet. Vuonna 1971 Anna-lehti siirtyi Yhtyneiden Kuvalehtien ja Kustannusliike Apulehden perustamalle A-lehdille. A-lehden sopimus purettiin vuonna 1980. Anna siirtyi kokonaan Yhtyneille Kuvalehdille (nykyinen Otavamedia).
Anna.fi -sivusto koostuu muodista, kauneudesta, terveydestä ja hyvinvoinnista sekä uutisista, keskustelupalstasta ja blogeista. Anna on saatavana ja luettavissa myös digilehtenä.
Romain Hamouma
Seurajoukkueura
Hamouma aloitti uransa aikuisten tasolla vuonna 2005 Besançon RC:ssä. Hän edusti seuraa vuoteen 2009 asti. Vuonna 2009 Hamouma siirtyi Ligue 2:ssä tuolloin pelanneeseen Stade Lavallois Mayenne FC:hen eli Lavaliin. Hamouma edusti Lavalia vain kauden 2009–2010 ajan tehden 35 pelissä 10 maalia. Kesällä 2010 Hamouma siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan Ligue 1-seuraan, SM Caeniin. Liigadebyytti tapahtui elokuussa 2010 Lyonia vastaan ja avausmaali syntyi joulukuussa 2010 Stade Rennaisia vastaan. Heinäkuussa 2012 Hamouma siirtyi Caenista toiseen Ligue 1-seuraan, AS Saint-Étienneen. Avausmaali uuden seuran paidassa syntyi heti Hamouman debyyttiottelussa Saint-Étiennen paidassa Lille OSC:ia vastaan elokuussa 2012.
Maajoukkueura
Ranskalainen Hamouma voi edustaa aikuisten maajoukkuetasolla myös Algeriaa, sillä hänen isän puolen isoisänsä on kotoisin sieltä. Hamouma kuitenkin on sanonut, että tuntee itsensä ranskalaiseksi ja haluaa edustaa tulevaisuudessa Ranskaa.
Gods
Gods on Bitmap Brothersin kehittämä ja Renegade Softwaren julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna Amigalle, Atari ST:lle ja DOS:lle, sekä seuraavana vuonna Acorn Archimedekselle, NEC PC-9801:lle, Sega Mega Drivelle ja SNESille.
Vastaanotto
Peli on saanut CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 93%.
Ranskan 3. mekanisoitu prikaati
3. mekanisoitu prikaati oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka jatkaa 3. panssaridivisioonan perinteitä. Prikaati muutettiin panssariprikaatiksi 2014 ja se lakkautettiin 2016.
Historia
Prikaati muutettiin 18. maaliskuuta 2014 3. kevyeksi panssariprikaatiksi, johon kuului 5 rykmenttiä ja noin 5 000 sotilasta.
Prikaati lakkautettiin Ranskan maavoimien uudelleenorganisoinnin yhteydessä vuonna 2016. Sen esikunnasta muodostettiin 4. maahanlaskuprikaatin esikunta ja rykmentit siirrettiin muihin prikaateihin seuraavasta:
Russell (Bayfieldin piirikunta)
Russell on kunta (town) Yhdysvalloissa Wisconsinin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 1 553 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Bayfieldin piirikunnan pohjoisosassa.
Kootut teokset (Rimbaud)
Kootut teokset on vuonna 2012 ilmestynyt Einari Aaltosen suomentama ja toimittama kokoelma Arthur Rimbaud’n runoutta. Teoksen kustansi Sammakko.
Merijänikset
Merijänikset (Aplysiida) on kotiloihin kuuluva kuorettomien nilviäisten lahko.
Ulkonäkö ja koko
Pienimmät merijänikset ovat kaksisenttisiä, suurimmat kasvavat jopa 70 senttimetrin pituisiksi. Aplysia vaccaria voi kasvaa jopa lähes metrin mittaiseksi ja painaa 14 kiloa.
Merijäniksillä on suun kummallakin puolella pitkähkö lonkero, joka saa eläimen muistuttamaan ulkonäöltään jänistä. Päälaella on kaksi pienempää tuntosarvea. Näköelimet eivät ole kehittyneet varsinaiseksi silmäksi, mutta eläimellä on joitakin valoherkkiä soluja.
Käyttäytyminen
Merijänikset erittävät puolustautuessaan punaista tai valkoista mustetta, jonka tarkoitus on hämätä saalistajaa.
Ihminen ja merijänis
Dolabella auricularia -nimisen lajin elimistöstä saadaan syöpälääkettä. Pieniä merijäniksiä pidetään meriakvaarioissa. Aplysia-suvun merijäniksiä on saatu myös lisääntymään akvaariossa.
Ranskan 2. panssariprikaati
2. panssariprikaati oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä, joka ylläpitää toisessa maailmansodassa  vuonna 1943 perustetun ja Philippe Leclerc de Hautelocquen komentaman 2. panssaridivisioonan perinteitä.
Kokoonpano
Prikaatiin, joka on liitetty 3. divisioonaan, kuului vuonna 2016 seitsemän rykmenttiä (pataljoonaa) :
Petri Ilmarinen
Petri Seppo Kullervo Ilmarinen (s. 9. kesäkuuta 1968 Hämeenlinna) on suomalainen arkkitehti. Arkkitehdin tutkinnot Teknillinen korkeakoulu (TKK 1997 Espoo) ja Southern California Institute of Architecture (SCI-Arc 1996 Los Angeles), opintoja Wienin Kuvataideakatemiassa 1990-1993 (Akademie der Bildenden Kunste Wien). Hän aloitti omat toimistot 1990 Wienissä Itävallassa, 1993 Hämeenlinnassa ja Helsingissä Suomessa sekä 1995 Los Angelesissa.
Petri Ilmarinen on suunnitellut mm. useita liikuntarakennuksia, kuten Elenia Areenan sekä Ritari-areenan, Hämeenlinnan uimahallin ja Vanajanlinnan Linna Golfin nykyasun laajennuksineen ja muutoksineen Hämeenlinnassa.
Ihanelma
Ihanelma on suomalainen naisen etunimi. Nimipäivänä oli Suomen almanakassa 10. joulukuuta vuosina 1929–1949. Nimen muoto yhdistää sen esimerkiksi Anelmaan ja Sanelmaan. Iha- oli tavallinen alku 1800-luvulla ehdotettujen uusien etunimien kohdalla, ja esimerkiksi Ihalempi on ollut myös käytössä.
Ihanelma on annettu Suomessa nimeksi alle 1 046:lle henkilölle. Vuoteen 1899 mennessä oli Väestörekisterikeskuksen Nimipalvelun tietojen mukaan alle 187 henkilöä nimetty Ihanelmaksi. Vuosina 1900–1919 kyseisen nimen sai 468 ihmistä. Tämän jälkeen suosio lähti laskuun, joka jatkui aina 1900-luvun loppuun saakka. 2000-luvulla sen suosio on noussut, joskin edelleen se on nuorten naisten ja tyttöjen nimenä erittäin harvinainen: Aikavälillä 1980–1999 Ihanelmia nimettiin kymmenen, mutta vuosina 2000–2009 nimen suosiossa koettiin nousu, sillä se annettiin 20:lle tytölle, ja 2010-luvulla 4. toukokuuta 2015 mennessä 16:lle.
Charálampos Mavrías
Charálampos ”Cháris” Mavrías (s. 21. helmikuuta 1994) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa skotlantilaista Hiberniania. Mavrías on pelipaikaltaan laitahyökkääjä ja hän kuuluu Kreikan jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
Panathinaikos FC:n kasvatti Mavrías debytoi seuran ykkösjoukkueessa lokakuussa 2010 Mestareiden liigan ottelussa Rubin Kazania vastaan. Hän oli koko Euroopan kaikkien aikojen toiseksi nuorin ja nuorin kreikkalaispelaaja Euroopan suurimmassa jalkapallokilpailussa. Mavrías teki ensimmäisen ammattilaismaalinsa Kreikan liigassa helmikuussa 2012. Kesällä 2013 Mavrías siirtyi Valioliigan Sunderland AFC:hen. Ensimmäisellä kaudellaan seurassa Mavrías sai vastuuta liigassa vain neljän ottelun verran. Kevätpuoliskon kaudesta 2014–2015 Mavrías oli lainalla kotimaansa Panathinaikos FC:ssä, jossa hän teki yhdeksässä ottelussa yhden maalin.
Maajoukkueura
Nuorten maajoukkueissa Kreikkaa edustanut Mavrías debytoi Kreikan jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2012. Hän on pelannut joukkueessa kaksi maaottelua tekemättä maalia. Mavrías pelasi Kreikan paidassa yli vuoden tauon jälkeen EM-karsintaottelussa Suomea vastaan lokakuussa 2014.
Islas Chafarinas
Islas Chafarinas on kolmen Espanjalle kuuluvan kalliosaaren muodostama ryhmä Välimeressä, Marokon rannikolla. Islas Chafarinas on yksi Espanjan viidestä territoriosta Marokon rannikolla (Plazas de soberanía). Saaret sijaitsevat 11 kilometriä Moulouya-joen suulta luoteeseen, 48 kilometriä Melillasta itään ja 3,5 kilometrin päässä mantereella sijaitsevasta Ra'su l-Ma'n kaupungista. Saaret ovat nimeltään Isla del Congreso, Isla de Isabel II ja Isla del Rey, joista ensin mainittu on 190 miehen varuskunnan miehittämä. Lisäksi siellä on majakka. Muut saaret ovat asumattomia.
Maantiede
Saariryhmän saarten pinta-alat ovat:
Yhteensä 0,525 km².
Historia
thumb|200px|right|Islas Chafarinas
200-luvun roomalaisessa Itinerarium Antonini Augusti -tiekirjassa mainitaan tres insulae ("kolme saarta"), jotka mahdollisesti ovat Islas Chafarinas. Islas Chafarinas on ollut Espanjan alaisuudessa vuodesta 1847. Vuonna 1900 saarilla asui 426 ihmistä ja vuonna 1910 736 ihmistä ja nykyään saaret ovat asumattomia varuskuntaa lukuun ottamatta.
center|thumb|500px|Isla de Isabel II
Pyhän haudan kirkko
Pyhän haudan kirkko on Jerusalemissa sijaitseva kirkko, joka on rakennettu paikalle, jossa Jeesuksen ristiinnaulitsemisen paikan Golgatan sekä Jeesuksen haudan uskotaan sijainneen. Se on ollut kristittyjen parissa suosittu pyhiinvaelluskohde 300-luvulta alkaen. Kirkon hallinnointi on jaettu kuuden kristillisen suuntauksen kesken: Roomalaiskatolinen, Ortodoksinen, Armenian apostolinen kirkko, Koptilainen kirkko, Etiopian ortodoksinen kirkko ja Itäsyyrialainen kirkko. Kirkon avaimet ovat olleet kahden muslimiperheen hallussa jo 1100-luvun lopulta saakka. Järjestelyllä pyritään takaamaan rauhallinen yhteiselo kristillisten suuntausten kesken.
Pyhän haudan kirkko on Jeesuksen syntymäkirkon lisäksi toinen kirkko, jonka sanotaan olleen Krimin sodan syy.
Historia
Hadrianus rakennutti paikalle Afroditelle omistetun temppelin vuonna 135. Temppeli oli paikalla noin kahden sadan vuoden ajan. Konstantinuksen käännyttyä kristinuskoon 312 hän rakennutti monia kirkkoja Pyhälle maalle. Pyhän haudan kirkon rakennustyöt aloitettiin 326. Kirkon rakentaminen kesti yhdeksän vuotta, ja tuon ajan kristillisten historioiden mukaan Golgata löytyi rakennustöiden aikana. Konstantinuksen äidin Helenan väitetään myös löytäneen Jeesuksen ja kahden ryövärin ristit.
Persialaiset tuhosivat alkuperäisen bysanttilaisen rakennuksen vuonna 614. Sen tilalle rakennetun kirkon tuhosi egyptiläinen kalifi al-Hakim bi-Amr Allah vuonna 1009. Kirkko korjattiin uudelleen 1048, kun keisari Konstantinos IX myönsi varat sen rakentamiseksi. Rahat eivät kuitenkaan riittäneet koko kirkon uudelleenrakentamiseen, ja vain piha ja rotunda säilyivät. Rotunda muutettiin kirkoksi, ja siihen lisättiin suuri apsis.
Ensimmäisen ristiretken voitokkaat ritarit tulivat 1099 Pyhän haudan kirkkoon laulamaan ”Te Deumin” Jerusalemin valtauksen jälkeen. Ristiretken johtaja Godefroy de Bouillon julisti itsensä Pyhän haudan puolustajaksi. Ristiretkeläiset alkoivat laajentaa ja korjata kirkkoa vuonna 1112 romaaniseen tyyliin. He rakennuttivat ensin luostarin paikalle, jossa Konstantinuksen basilika oli ollut. Jeesuksen haudalla ollut pyhäkkö korvattiin uudella 1119. Rakennukseen tehtiin laajoja muutoksia 1131 Fulkon ja Melisenden kruunajaisia varten. Konstantinuksen aikainen piha katettiin romaanisella kirkolla. Se yhdistettiin rotundaan rakennelmalla, joka tuhosi 1000-luvulla tehdyn apsiksen. Kellotorni rakennettiin 1170.
Ristiretkiajalla kirkon kolme tärkeintä hoitajaa määrättiin. Hoitotehtävä annettiin kreikkalaisortodokseille, armenialaisapostolisille ja katolisille. Koptit, Etiopian ortodoksit ja syyrialais-ortodoksit saivat 1800-luvulla pienempiä vastuualueita. Kirkkojen keskenäisten sopimusten mukaan sovitaan kirkon jumalanpalveluspaikoista ja -ajoista.
Jeesuksen haudaksi uskottu holvi avattiin poistamalla sitä peittävä 1 x 2 metrin kokoinen marmoripaasi lokakuussa 2016 ensimmäistä kertaa satoihin vuosiin. Hautaa tutkivat ja restauroivat pääasiassa kreikkalaiset arkeologit kevääseen 2017 saakka.
Sheikh Hasina
thumb|Sheikh Hasina vuonna 2009 thumb|Sheikh Hasina vuonna 2000 Sheikh Hasina Wazed (s. 28. syyskuuta 1947) on bangladeshilainen poliitikko ja maan pääministeri vuosina 1996–2001 ja jälleen vuodesta 2009 lähtien edustaen johtamaansa Awamiliittoa.
Sheikh Hasina on Bangladeshin itsenäisyysjohtajan ja ensimmäisen presidentin Mujibur Rahmanin tytär. Hän keräsi mainetta jo 1970-luvulla opiskelijajohtajana Dhakan yliopistossa. Hänen isänsä ja suuri osa perheestä tapettiin 15. elokuuta 1975 sotilasvallankaappauksessa. Hän ja sisarensa Sheikh Rehana olivat tuolloin matkalla Länsi-Saksassa ja saivat turvapaikan Britanniasta ja Intiasta ennen paluutaan Bangladeshiin 1981. Hänet valittiin Awamiliiton johtoon maanpaossa ollessaan 1981. Puolue on luonteeltaan sekulaari ja vastustaa islamismia.
Hänen palattuaan kotimaahansa presidentti Ziaur Rahman salamurhattiin toukokuussa 1981, ja kenraali Hossain Muhammad Ershad kaappasi vallan. Awamiliitto muodosti 1983 laajan puolueryhmittymän vallankaappaajaa vastaan. Sheikh Hasina vietti suuren osan tästä kaudesta joko vankilassa tai kotiarestissa.
Vuoden 2001 vaaleissa Awamiliitto hävisi reilusti kansallispuolueen johtamalle neljän puolueen liitolle, joka sai yli kaksi kolmasosaa paikoista. Oppositiossa Awamiliitto pääasiassa boikotoi parlamenttia ja yritti kaataa hallitusta muin keinoin. Sen johtajia murhattiin, ja iskussa Hasinaa vastaan Dhakassa 21. elokuuta 2004 kuoli 21 puolueen kannattajaa.
Gedesbyn seurakunta
Gedesbyn seurakunta ( Gedesby Sogn) on Lolland-Falsterin hiippakuntaan ja Falsterin rovastikuntaan kuuluva Tanskan kansankirkon seurakunta, joka toimii Guldborgsundin kunnan alueella. Seurakunta kuuluu Skelby-Gedesbyn pastoraattiin. Ennen vuoden 2007 kuntauudistusta seurakunta toimi Sydfalsterin kunnan alueella.
Sheikh Hasina
Huhtikuussa 2007 Hasinaa vastaan nostettiin syytteet lahjuksien vastaanottamisesta bangladeshilaiselta liikemieheltä voimalahankkeen yhteydessä 1998 ja murhasyytteet neljän kilpailevan puolueen aktivistin kuolemasta lokakuussa 2006. Heidät oli surmattu Awamiliiton ja toisten puolueiden yhteenotossa. Sheikh Hasina oli tuolloin vierailemassa Yhdysvalloissa, ja häntä yritettiin estää palaamasta maahan. Samaan aikaan myös hänen kilpailijaansa Khaleda Ziaa yritettiin ajaa maanpakoon. Vietettyään 51 päivää ulkomaille Hasina pääsi palaamaan Dhakaan toukokuussa 2007. Myöhemmin suuri osa syytteistä peruttiin.
PCI Express
right|PCI Express -logo. PCI Express (Peripheral Component Interconnect Express, lyhennettynä PCIe) on suurinopeuksinen tietokoneen standardoitu väylätyyppi, joka on suunniteltu korvaamaan vanhemmat PCI, PCI-X ja AGP-liitäntästandardit. PCIe-liitäntä sisältää useita parannuksia edeltäjiinsä nähden, joita ovat muun muassa suurempi siirtokyky, siirtyminen sarjamuotoiseen tiedonsiirtoon rinnakkaisesta, väylän parempi skaalattavuus, sekä pienempi siirräntäpinnien määrä, jonka ansiosta PCIe-liittimillä on pienempi fyysinen tilantarve. PCIe:ssä on myös yksityiskohtaisempi virheiden havaitsemis- ja raportointimekanismi (Advanced Error Reporting (AER) ) ja lisäksi sen viimeisimmät versiot tukevat I/O-virtualisointia. PCIe on vähitellen korvannut edeltäjänsä (AGP, PCI ja PCI-X), ja on tämän seurauksena noussut hallitsevaksi väylätyypiksi pöytätietokoneissa. PCIe:n sähköteknisiä puolia on hyödynnetty useissa siihen pohjautuvissa muunnelmissa, joista ehkä huomattavimpana voidaan mainita ExpressCard, PCIe:n kannettaville tietokoneille suunniteltu versio.
Keltakuumehyttynen
Keltakuumehyttynen (Aedes aegypti) on maailman laajuisesti esiintyvä hyttyslaji. Sitä esiintyy lauhkean vyöhykkeen eteläosissa ja tätä lämpimämmillä seuduilla. Keltakuumehyttysen leviämistä rajoittaa kylmät talvet, joista sen munat eivät selviydy. Keltakuumehyttynen levittää pistämällä erityisesti keltakuumetta ja denguekuumetta.
PCI Express
PCIe-liitäntästandardia ylläpitää PCI-SIG (PCI Special Interest Group), johon kuuluu yli 900 tietotekniikka-alan yritystä. Maaliskuussa 2015 viimeisin tuotannossa ja kuluttajamarkkinoilla saatavilla oleva PCIe-versio oli 3.1.
Sheikh Hasina
Joulukuun 2008 vaaleissa Awamiliiton kokoama puolueryhmittymä sai merkittävän vaalivoiton, kaikkiaan 230 paikkaa 299:stä, ja Sheikh Hasina vannoi virkavalansa toiselle pääministerikaudelle 9. tammikuuta 2009.
Keltakuumehyttynen
Lajin voi tunnistaa sen valkoisista kuvioista.
PCI Express
Muutokset entiseen
PCIe poikkeaa arkkitehtuuriltaan huomattavasti aikaisemmista väylistä, ja tästä syystä se poikkeaa täysin myös PCI-väylästä. Yleensä väylä koostuu yhteisestä tiedonsiirtokanavasta, johon kaikki väylään kytketyt laitteet liittyvät, ja jota laitteet käyttävät vuorotellen. PCIe taas muistuttaa pakettikytkentäistä tiedonsiirtoverkkoa (erityisesti Ethernetin nykyaikaista tähtimäistä versiota) OSI-mallin mukaisella protokollapinolla, joten periaatteessa PCIe ei ole väylä sanan perinteisessä merkityksessä. PCIe:ssä jokaisella laitteella on oma tiedonsiirtokanava kytkimeen. Tiedonsiirtokanava koostuu linjoista. Yksi linja koostuu kahdesta yksisuuntaisesta johdinparista, joista toinen siirtää tietoa kytkimen suuntaan ja toinen taas kytkimeltä laitteelle. Tämän ansiosta voidaan samanaikaisesti siirtää tietoa molempiin suuntiin. Standardi tukee 1, 2, 4, 8, 12, 16 ja 32 linjan ratkaisuja, joista nykyään yleisimmin käytössä ovat yhden (×1), neljän (×4), kahdeksan (×8) ja 16 (×16) linjan kytkennät. Kytkin reitittää tietoa PCIe -laitteiden ja muun järjestelmän välillä tiedonsiirtopakettien otsikkokenttien sisältämän tiedon perusteella. Toisin kuin monet aiemmat väylätekniikat, PCIe käyttää CRC-summaa luotettavuuden parantamiseksi.
Sheikh Hasina
Vuoden 2018 vaaleissa Awamiliitto varmisti itselleen kolmannen hallituskauden. Tulos sytytti väkivaltaisia mellakoita. Oppositio syytti tulosta vääristyneeksi, kansainväliset järjestöt ovat arvostelleet Awamiliiton toimia oppositiopuolueita vastaan.
Keltakuumehyttynen
Keltakuumehyttysen aktiivista aikaa ovat aamun sarastuksen tunnit sekä iltapäivä ja ilta jatkuen pari tuntia pimeäntulon jälkeen. Se lisääntyy seisovissa vesiastioissa ja lammikoissa. Keltakuumehyttynen on verrattain huono lentäjä. Se ei yleensä liiku 400 metriä edemmäs synnyinpaikastaan, joten se levittäytyy pikemminkin ajoneuvojen ja ihmisten mukana.
PCI Express
Muutokset entiseen
PCIe:tä käytetään myös keskeisenä osana IBM PC -yhteensopivien tietokoneiden arkkitehtuuria. Suorittimelta tulee parikymmentä PCIe-linjaa (lane). Tyypillisesti 16 menee suoraan näytönohjaimelle, joka on ensimmäisessä PCIe-korttipaikassa, neljä menee piirisarjalle, jossa ovat mm. SATA- ja USB-ohjaimet. Toinen tärkeä käyttötarkoitus on M.2-liittimeen kytkettävät nopeat SSD-levyt. M.2 käyttää maksimissaan neljä linjaa. Lisäksi emolevyn piirisarja saattaa tarjota lisää linjaa käytettäväksi omasta kaistastaan esim. PCIe-korttipaikoille ja M.2-liittimille.
Adrien Fourmaux
Adrien Fourmaux (s. 3. toukokuuta 1995, Ranska) on ranskalainen ralliautoilija ja M-Sport Fordin kilpakuljettaja WRC-2 -sarjassa.
Ura
Fourmaux aloitti kilpailemisen vuonna 2017, kun hän sijoittui kolmanneksi Ranskan juniorien mestaruuskilpailuissa. Seuraavalla kaudella 2018 hän oli samassa sarjassa ylivoimainen voittaen kaikki viisi kilpailua. Hyvillä otteillaan hän ansaitsi WRC-2-luokan Ford Fiesta R5 -auton kaudeksi 2019. Hän sijoittui debyytissään Monte Carlon rallissa luokassaan toiseksi ja kaikista kuskeista kymmenenneksi. 2020 hän ajoi autollaan Ford Fiesta R2 kolmanneksi WRC-2-luokassa ja voitti MM-sarjan ulkopuolisen Rallylegend -kilpailun San Marinossa. Kausina 2021 ja 2022 hän ajoi M-Sport Fordilla WRC-sarjaa kartanlukijanaan Renaud Jamoul ja Alexandre Coria. Kaudeksi 2023 Fourmaux tiputettiin M-Sport Fordin tehdastiimistä, joten hän siirtyi ajamaan WRC-2 luokkaan kartanlukijanaan edelleen Alexandre Coria.
Fourmaux on voittanut kolme erikoiskoetta WRC-urallaan. Ensimmäinen erikoiskoevoitoista tuli Keniassa kilpailtavassa Safari-rallissa 2021.
Tulokset
Lähde:
PCI Express
Täysikokoinen PCI Express
Täysikokoisia PCIe kortteja käytetään etenkin pöytätietokoneissa. Kortit sopivat kantansa kokoiseen tai suurempaan PCIe-paikkaan, mutta eivät useimmissa tapauksissa pienempään ilman modifiointia. On tosin myös saatavilla emolevyjä, joissa PCIe-porttien toinen pää on avoin mahdollistaen pidempien korttien asentamisen pienempään liittimeen. Joissain emolevyissä on jätetty myös osa liitännöistä asentamatta, vaikka liittimen fyysinen koko olisi mahdollistanut niiden käytön. PCI Express -liittimien pituuserot johtuvat niiden vaihtelevasta pinnimäärästä. Lyhemmissä liittimissä on vähemmän pinnejä, ja ne pystyvät tämän takia pienempiin siirtonopeuksiin, mutta vaativat kuitenkin samalla vähemmän tilaa emolevyllä. Pidempien liitinten etuna on niiden tarjoama suurempi siirtonopeus, mutta ne vaativat vastaavasti enemmän tilaa emolevyllä.
Tästä esimerkkinä ×16-paikka, joka toimii ×4 nopeuksilla. Korttipaikkaan mahtuu mikä tahansa ×1, ×2, ×4, ×8 tai ×16 -kortti, mutta se antaa kortille vain ×4-nopeuden. Tällainen konfiguraatio voidaan ilmoittaa esimerkiksi seuraavilla tavoilla: ×16 (×4 mode); tai "×koko @ ×nopeudella" (×16 @ ×4). Tällaisten liittimien etuna on niiden tuoma mahdollisuus asentaa suurempia kortteja ilman, että emolevyn tarvitsee tukea kortin vaatimaa täyttä nopeutta.
Kytkennät
Seuraavassa taulukossa esitetään PCI Express kortin A- ja B-puolien nastojen käyttötarkoitukset.
PCI Express Mini -kortti
PCI Express Mini Card (myös Mini PCI Express, Mini PCIe, Mini PCI-E, mPCIe tai PEM) on PCI Express -väylään pohjautuva korvaaja vanhemmalle Mini PCI -liitännälle. Sen on kehittänyt PCI-SIG, ja liitäntä tukee sekä PCIe- että USB 2.0 -toiminnallisuuksia. Monet vuoden 2005 jälkeen valmistetut kannettavat tietokoneet tukevat jotain PCIe-pohjaista liitäntästandardia.
Fyysiset mitat
PCI Express Mini -kortin ulkomitat ovat 30×50,95 mm. Kytkentä kortin ja emolevyn välillä tapahtuu 52-pinnisellä liittimellä, jonka pinnit on jaettu kahdelle puolelle. Yhden pinnin leveys on 0,6 mm. Kummallakin puolella on 26 pinniä, jotka on jaettu yhteen kahdeksan ja yhteen 18 pinnin osaan. (katso kuva) Mini-kortista on olemassa myös puolet pienempi versio, jonka ulkomitat ovat 30×26,8 mm. mPCIe piirilevyn paksuus on 1,0 mm ilman komponentteja.
PCIe-liitännän muunnoksia
Monet muut laajennuskortit on kehitetty PCIe:n pohjalta. Näihin kuuluvat muun muassa:
Historia ja versiot
PCIe-liitännän suunnitteluvaiheessa sitä kutsuttiin lyhenteellä HSI (for High Speed Interconnect), joka vaihtui vielä nimelle 3GIO (for 3rd Generation I/O) ennen lopullista asettumistaan PCI Express nimelle, jolla liitäntä nykyisin tunnetaan. Työ PCIe-standardin kanssa käynnisyi Arapaho Work Group (AWG) -ryhmässä, joka koostui alkuun vain Intelin insinööreistä. Myöhemmin siihen liittyi kuitenkin henkilöitä Intelin kanssa yhteistyötä tehneistä yrityksistä.
PCIe -tekniikkaa päivitetään edelleen.
PCI Express 1.0a
PCI-SIG esitteli 2003 PCIe 1.0a -liitännän, joka pystyi siirtämään 250 MB/s dataa linjaa kohden ja saavuttamaan 2,5 GT/s siirtonopeuden. GT viittaa "gigasiirtoihin" (ei gigatavuihin) sekunnissa, joka liittyy väylässä käytettyyn tiedon koodaustapaan. 8b/10b-koodausmenetelmällä kahdeksan bittiä on koodattu 10-bittisellä symbolilla, joka puretaan vastaanottajassa. Väylän on siis siirrettävä 10 bittiä kahdeksan databitin siirtoon.
PCIe-väylä on kaksisuuntainen: siirrettäessä 2.5 Gbps (gigabittiä sekunnissa) kokonaissiirtonopeus on 5 Gbps. Enkoodauksen myötä käytännön siirtonopeus on tällöin 4 Gbps. Väylässä voi olla useita linjoja moninkertaistaen siirtonopeuden: 16 linjan PCIe 1.1 -väylä voi siirtää 80 Gbps koodattua tietoa tai 64 Gbps koodaamatonta tietoa. Linkki toimii kellotaajuudella kuljettaen  tehollista tavua sekunnissa yhtä linjaa kohden  suurimmalla nopeudellaan.
PCI Express 1.1
PCI-SIG julkaisi helmikuussa 2005 PCIe 1.1 -liitännän. Päivitys sisälsi useita täsmennyksiä ja parannuksia, mutta se oli täysin yhteensopiva edellisen PCIe 1.0a -standardin kanssa. Päivitys ei sisältänyt muutoksia tiedonsiirtonopeuksiin.
PCI Express 2.0
PCIe 2.0 -emolevyliitännät ovat täysin yhteensopivia PCIe v1.x -korttien kanssa. PCIe 2.0 toimivat myös PCIe 1.x liitännässä, mutta niiden PCI Express 1.1 -standardin mukainen pienempi kaistanleveys rajoittaa niiden toimintaa. Yleisesti ottaen PCIe 2.0 -liitännälle suunnitellut näytönohjaimet toimivat v1.1 tai v1.0a emolevyjen kanssa ja päinvastoin.
Keltakuumehyttynen
Eräs tutkijaryhmä on ehdottanut lajin tieteellisen nimen muuttamista muotoon Stegomyia aegypti (Reinert et al. 2004), mutta tätä ehdotusta ei ole vielä laajasti hyväksytty tiedeyhteisössä.
PCI Express
PCI Express 2.0
Intelin ensimmäinen PCIe 2.0 yhteensopiva piirisarja oli X38, ja ensimmäisten siihen pohjautuvien emolevyjen toimitukset alkoivat eri valmistajilta (Abit, Asus, Gigabyte) lokakuussa 2007. AMD alkoi tukea PCIe 2.0:aa AMD 700 -piirisarjasta ja NVIDIA MCP72 -piirisarjasta. Kaikki Intelin edelliset piirisarjat, mukaan lukien Intel P35 tukivat PCIe 1.1 tai 1.0a -standardia.
PCI Express 2.1
PCI Express 2.1 tukee suurta osaa PCIe 3.0:lle suunnitelluista käsittely-, tuki- ja ongelmanratkaisupäivityksistä. Sen siirtonopeudet ovat tosin samat, kuin PCIe 2.0 -liitännässä, mutta osa 2.1-standardille suunnitelluista korteista ei ole yhteensopivia joidenkin vanhempien 1.0 tai 1.0a -emolevyjen kanssa, koska 2.1-standardin kortit ottavat enemmän tehoa PCIe-liitännästä. Useille 1.1-standardin emolevyille on saatavilla BIOS-päivitys, joka tekee niistä yhteensopivia 2.1-korttien kanssa.
PCI Express 3.x
Kuuden kuukauden tutkimusten jälkeen PCI-SIG totesi 8 GT/s siirtonopeuksien toteuttamisen mahdolliseksi jo olemassa olevalla edullisilla materiaaleilla, tekniikalla ja infrastruktuurilla ilman, että menetetään yhteensopivuus PCIe-protokollapinoon (PCIe protocol stack).
18. marraskuuta 2010 PCI Special Interest Group julkaisi lopullisen PCI Express 3.0 -standardin.
PCI Express 3.1 suunniteltiin julkaistavaksi vuoden 2013 lopulla tai 2014 alussa.
Siirtonopeuksien lisäksi kehityskohteita ovat olleet tuki IO:n virtualisoinnille ja laitteen jakamiselle useiden virtuaalikoneiden kanssa. Lisäksi vihjeitä välimuistin käytölle, atomisille toiminnoille ja alhaisen latenssin pääsy ovat olleet kehityskohteina. Myös alhaisemman virran tiloja on kehitetty kädessä pidettäviä laitteita varten.
PCI Express 4.0
PCI-SIG julkaisi 29. marraskuuta 2011 PCI Express 4.0 -standardin, joka pystyy 16 GT/s siirtonopeuksiin kuparipohjaisella tekniikalla. 4.0:n lopullinen julkaisu on PCI-SIGin mukaan vuoden 2016 loppupuolella. Määrittely julkaistiin virallisesti 8. kesäkuuta 2017.
Liitäntä käyttää PCIe 3.0:n tapaan 128b/130b-koodausta ja on edeltäjiensä tapaan yhteensopiva edellisten PCIe-sukupolvien kanssa.
PCI Express 6.0
18. kesäkuuta 2019 PCI-SIG ilmoitti PCIe 6.0 -määrittelyn tulevan vuonna 2021. 6.0 versiossa signaalin enkoodaus muuttuu aiemmin käytetystä. PCIe 6.0 määrittely on julkaistu tammikuussa 2022.
Versiossa 6.0 aiemmin käytetyn NRZ (Non-Return-to-Zero) -tekniikan sijaan käytössä on PAM4 (Pulse-Amplitude Modulation 4). Kahden signaalitason (korkea/matala) sijaan PAM4 käyttää neljää signaalitasoa, jolloin signaali voi koodata neljä bittijaksoa: 00, 01, 10, 11. Tämän myötä PAM4 voi siirtää kaksi kertaa enemmän tietoa kuin NRZ ilman tarvetta kaistanleveyden kasvattamiselle.
PAM4-koodauksen haittana NRZ-koodaukseen verrattuna ovat korkeampi kustannus ja signaali on herkempi häiriöille, josta johtuen standardissa on mukana Forward Error Correction (FEC) virheenkorjausmekanismi. FEC lisää virheenkorjauskoodin jatkuvana virtana, jonka tarkoitus on varmistaa kriittistä tietoa kun uudelleen lähetykseen ei ole aikaa. FEC:n lisäksi käytössä CRC-summa viimeisenä tarkastuksena, jonka epäonnistuessa data on pakko lähettää uudelleen.
PCI Express 7.0
PCI-SIG on tehnyt hahmotelman versiosta 7.0, jonka se aikoo viimeistellä vuoteen 2025 mennessä.
Yhteensopivuus
PCIe -liittimiä on standardoitu muun muassa ×1, ×4, ×8 ja ×16 -väylille linjojen määrän mukaan. Pienemmällä liittimellä varustettuja laitteita voidaan liittää suurempaan liittimeen. Arkkitehtuurin ja signaloinnin puolesta suuremman väylän laite voitaisiin liittää myös pienempään väylään, sillä kytkettäessä laitteet säätävät nopeutensa käytössä olevien linjojen mukaan. Tosin useimmissa tapauksissa suuremmat liittimet eivät kuitenkaan ole fyysisesti yhteensopivia pienempien kanssa.
Vanhempia PCI-väylää käyttäviä laajennuskortteja ei voi liittää PCIe-väylään eikä toisinpäin, sillä väylät ovat täysin erilaisia eivätkä millään tasolla yhteensopivia tai samankaltaisia nimeään ja käyttötarkoitustaan lukuun ottamatta.
Sovellukset ja käyttökohteet
Ensimmäisenä vanhoista väyläratkaisuista PCIe:hen ovat siirtyneet suuria tiedonsiirtonopeuksia tarvitsevat laitteet kuten esimerkiksi tehokkaat näytönohjaimet, verkkokortit ja kiintolevyohjaimet. Nykyään myös muita oheislaitteita on yhä enemmän tarjolla PCIe -liitännällä, esimerkkinä suurinopeuksiset SSD-levyt (M.2-liitäntä).
Muita käyttökohteita ovat koneoppimiseen ja tekoälyyn suunnatut kiihdyttimet.
Suomen kielen etymologinen sanakirja
Suomen kielen etymologinen sanakirja on 1950-luvulla aloitettu ja 1980-luvulla loppuun saatettu sanakirja suomen kielen etymologiasta. Seitsenosaisessa teoksessa on kaikkiaan 2 293 sivua. Teoksen ensimmäinen osa (aaja–knaappu) ilmestyi vuonna 1955 professori Y. H. Toivosen toimittamana. Toivonen aloitti myös toisen osan (ko–palvoa) toimitustyön ja ehti siinä n-kirjaimella alkaviin sanoihin asti, mutta työ jäi kesken hänen kuollessaan. Sen saattoivat valmiiksi Erkki Itkonen ja Aulis J. Joki, jotka sitten toimivat sanakirjan toimittajina kuudenteen osaan asti. Viidennessä ja kuudennessa osassa oli heidän lisäkseen kolmantena toimittajana Reino Peltola. Seitsemäntenä osana ilmestyi Satu Tannerin ja Marita Cronstedtin koostama hakemisto-osa.
Manumissio
Manumissio oli orjanomistajan keino vapauttaa orjansa erityisesti Rooman valtakunnassa. Roomassa oli täsmällisesti määritelty, miten manumissio suoritetaan.
Manumissio Kreikassa
Vapautetuista orjista tuli antiikin Kreikassa metoikkeja, eli he olivat samassa asemassa kuin vierasmaalaiset. Heitä koskivat laajemmat velvollisuudet kuin kansalaisia, esimerkiksi asepalvelus ja erillinen vero (metoikion). Metoikit eivät saaneet omistaa taloja eivätkä maata. Vapautetulla metoikilla piti olla isäntä (prostates), joka oli hänen entinen isäntänsä. Tätä kohtaan vapautetulla oli monia velvollisuuksia.
Manumissio Roomassa
Roomassa oli laaja orjien vapauttamiskäytäntö. Isäntä vapautti orjiaan esimerkiksi saadakseen lisää klienttejä. Myös kiitollisuus orjaa kohtaan saattoi olla vapauttamisen syy, esimerkiksi imettäjien tai kotiopettajien tapauksessa tai jos orja muuten oli toiminut erikoisen ansiokkaasti. Vapautetulla orjalla oli tiettyjä velvollisuuksia (kunniavelka) entistä isäntäänsä kohtaan, varsinkin jos hän jäi samaan talouteen, mutta vapautettujen lapset olivat täysin vapaita. Orja sai virallisen manumission kautta lähes täydet kansalaisoikeudet.
Manumissio voitiin Roomassa kolmella eri tavalla: virkamiehen edessä (vindicta), censuksen eli väestönlaskennan yhteydessä (censu) tai testamentilla (testamento). Suosituin tapa oli testamentilla vapauttaminen, koska sen kulut jäivät perillisten maksettaviksi.
Roomassa sai vapauttamisaloitteen tehdä orja itsekin, jos hänellä oli varaa ostaa itsensä vapaaksi. Orja sai ostaa orjatoverinsakin vapaaksi. Vapauttamisesta piti maksaa 5 %:n vapautusvero. Orjien vapauttaminen oli laajimmillaan ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Houkuttimena oli esimerkiksi oikeus ilmaiseen valtion leipään, joka kuului kansalaisille. Päinvastaiseen suuntaan asiat kehittyivät Konstantinuksen kaudella 300-luvulla jaa., jolloin perheet joutuivat myymään lapsiaan orjiksi selviytyäkseen veroistaan.
Manumissio Yhdysvalloissa
Pohjois-Amerikan kolmetoista siirtokuntaa ottivat 1600-luvulla käyttöön orjien vapautuskäytänteitä, vaikka niihin ei ollutkaan tarkkoja säädöksiä. Monet isännät vapauttivat afroamerikkalaisia seksuaalikumppaneitaan ja heidän kanssaan tekemiään lapsia. Tästä johtuu, että vapautettujen ihonväri oli jonkin verran vaaleampi kuin orjien ihonväri. Vapauttamista ei kovin paljon tehty etelävaltioiden plantaaseilla, koska ne pyrkivät pitämään tuotantokustannukset alhaisina ilmaisen työvoiman avulla. 1700-luvun puolivälissä oli vapautettujen orjien osuus koko väestöstä noin viisi prosenttia.
Vapautuksen säädökset alkoivat muodostua 1700-luvun alussa. Vuoden 1723 lain mukaan orjia ei saanut vapauttaa lainkaan, lukuun ottamatta ansiokasta asepalvelua. Joissain tapauksissa saatettiin asepalvelukseen määrätyn isännän sijasta ottaa palvelukseen hänen orjansa, joka saattoi palveluksen jälkeen saada vapauden. Vuonna 1793 keksitty puuvillankäsittelykone cotton gin lisäsi suuresti orjien tarvetta etelävaltioissa, koska viljelyala kasvoi. Näin alkoi muodostua etelävaltioiden ja pohjoisvaltioiden vastakkaisuus. Vuonna 1820 tehty Missourin kompromissi jakoi maan Missourin etelärajaa myöten niin, että orjuus oli sallittu vain etelässä. Orjia alkoi karata rajan yli pohjoiseen, jossa yhä useampi afroamerikkalainen oli vapaa. Tilanne säilyi tällaisena Yhdysvaltain sisällissotaan saakka, jolloin pohjoisvaltiot julistivat orjuuden loppuneeksi.
Suomen kielen etymologinen sanakirja
Teoshanke aloitettiin jo vuonna 1930, kun professori E. N. Setälän aloitteesta perustettiin etymologista sanakirjaa varten tutkimuslaitos Suomen suku. Sen päätoimisena tutkijana aloitti Toivonen. Myöhemmin vuosina 1933–1953 Toivonen jatkoi tutkimuslaitoksen johtajana professorintyönsä ohella. Näin muodostui Etymologinen arkisto, joka sisältää suomen ja sen sukukielten sanaston historiaa sekä kielitieteellisesti että asia- ja kulttuurihistoriallisesti selvittävää aineistoa.
Ylipäällikkö
Ylipäällikkö on maan asevoimien ylin johtaja. Useimmissa maissa ylipäällikkönä on nimellisesti valtionpäämies, vaikka hän ei käytännössä osallistu asevoimien johtamiseen. Ylipäällikön alaisuudessa on asevoimien korkein upseeri, asevoimien komentaja tai pääesikunnan päällikkö.
Suomessa tasavallan presidentti on perustuslain mukaan puolustusvoimien ylipäällikkö, missä ominaisuudessa hän muun muassa ylentää kaikki upseerit. Sodan aikana presidentti voi luovuttaa ylipäällikkyyden toiselle henkilölle. Talvisodan sytyttyä vuonna 1939 Kyösti Kallio luovutti ylipäällikkyyden puolustusvoimain komentajalle, sotamarsalkka, myöhemmin Suomen marsalkka Gustaf Mannerheimille, ja kun Mannerheimista tuli jatkosodan lopulla 1944 presidentti, ylipäällikkyys palautui luovuttajainstituutiolle. Risto Ryti on Suomen presidenteistä ainoa, joka ei ole lainkaan ollut ylipäällikkö.
Ylipäällikkö on lähes poikkeuksetta valtionpäämies, yleensä presidentti, ja esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki on käytännössä asevoimien muodollinen ylipäällikkö. Kansainyhteisön maista Australiassa ja Uudessa-Seelannissa ylipäällikkö on Britannian monarkin nimittämä kenraalikuvernööri, ja Kanadassa kenraalikuvernöörin tai monarkin on allekirjoitettava sodanjulistukset.
Valtionpäämiehen ylipäälliköntehtävien suhteen ovat poikkeuksia muun muassa Japani, Ruotsi, Saksa ja Egypti, joissa ylipäällikkönä on käytännössä puolustusministeri, Japanissa pääministeri. Ruotsissa vuoden 1975 perustuslain mukaan asevoimat vastaa hallitukselle, mutta kuninkaalla on kaikkien aselajien korkein kenraalinarvo, jonka hän jakaa vain puolustusvoimien komentajan (Överbefälhavare, ÖB) kanssa. Egyptissä tasavallan presidentillä on asevoimien korkeimman komentajan seremoniallinen asema, syynä ilmeisesti se, että kaikki Egyptin presidentit ovat tähän mennessä olleet sotilaita.
Yhdysvaltain asevoimat käytti vuoteen 2002 tietyissä tehtävissä (COCOM:n komentajan) nimekkeessä termiä ylipäällikkö, josta luovuttiin tuolloin, koska sen katsottiin kuuluvan ainoastaan presidentille.
Eräissä maissa, kuten Kiinassa ja Sveitsissä, vastuu on jaettu. Sveitsissä asevoimat vastaa Sveitsin liittoneuvostolle ja Kiinassa keskussotilaskomissiolle.
Lähi-idän rallisarja
Lähi-idän rallisarja (MERC) on FIA:n alueellinen rallisarja. Sarjaa on ajettu vuodesta 1984 lähtien.
Sarjan menestynein kuljettaja on Nasser Al-Attiyah, joka on voittanut sarjan 18 kertaa. FIA:n johtaja Mohammed bin Sulayem oli aiemmin menestynein kuljettaja 14 mestaruudella.
Pistejärjestelmä
Pistejärjestelmänä käytetään FIA:n alueellisien sääntöjen mukaista pisteytystä.
Tadjourahin alue
Tadjourahin alue on hallintoalue Djiboutin pohjoisosassa. Sen hallinnollinen keskus on Tadjourahin kaupunki. Alueen pinta-ala on 7 300 neliökilometriä ja asukasluku 86 700 henkeä (vuonna 2009, väestölaskenta).
Maantiede
Tadjourahin alue käsittää 31 prosenttia Djiboutin pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Obockin, etelässä Artan ja lounaassa Dikhilin alueeseen, luoteessa Etiopiaan ja pohjoisessa Eritreaan. Maisemaa leimaavat Tadjouranlahden rannikkovyöhyke sekä Godan ja Mablan vuoristot. Djiboutin korkein vuori Moussa Ali sijaitsee alueen pohjoisosassa. Lounaassa on erittäin suolapitoinen Assaljärvi.
Vuotuinen sademäärä on korkeampi kuin muualla Djiboutissa, noin 400 millimetriä. Sadekausi kestää marraskuusta huhtikuuhun. Metsäalueita on Dayn lähistöllä ja Mablavuorilla.
Hallinnollinen jako ja asutus
Alue jakautuu Tadjourahin prefektuuriin sekä Adaïloun, Dorran, Lac Assalin ja Randan aliprefektuureihin. Alueella on vaaleilla valittava itsehallintoelin.
Tadjourahin alueella asuu 10,6 prosenttia Djiboutin väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 17,1 ja nomadien 55,8 prosenttia.
Liikenne, talous ja palvelut
Tadjourahiin johtaa Djiboutista 178 kilometrin pituinen päällystetty maantie, joka jatkuu 71 kilometrin päähän Obockiin. Uusi maantie johtaa Etiopian rajalle Balhoon. Tadjourahissa on satama, josta on lautta- ja laivaliikennettä Djiboutiin. Goubetiin on rakennettu on Assaljärven suolan vientisatama.
Paikallisia elinkeinoja ovat karjanhoito, maanviljely ja pienimuotoinen kalastus. Tärkeimpiä tuotantoeläimiä ovat vuohet. Maanviljely tuottaa hedelmiä, taateleita, vesimeloneja ja vihanneksia.
Palveluihin kuuluvat ala- ja yläkoulut, lyseo ja tekninen lyseo, ammattikoulu, sairaala ja 16 terveysasemaa. Tadjourahissa on vesijohto- ja sähköverkot. Maaseutu kärsii juomaveden puutteesta.
Nähtävyydet
Alueen nähtävyyksiä ovat Tadjourahin historiallinen kaupunki, hiekkarannat ja Assaljärvi.
Billy Gibbons
William Frederick "Billy" Gibbons (s. 16. joulukuuta 1949 Houston, Texas) on yhdysvaltalaisen ZZ Top -yhtyeen kitaristi ja laulaja.
Nuoruus
Gibbons kiinnostui rock and roll -musiikista nähtyään Elvis Presleyn esiintyvän televisiossa. Hän perusti The Saints -nimisen yhtyeen 14-vuotiaana saatuaan joululahjaksi Gibson Melody Maker -sähkökitaran ja Fender Champ -vahvistimen. Sen jälkeen hän soitti The Coachmen -yhtyeessä, joka julkaisi levyn vuonna 1968 vaihdettuaan nimekseen The Moving Sidewalks.
ZZ Top
The Moving Sidewalks lopetti vuonna 1969, ja Gibbons perusti boogieta ja bluesrockia soittavan ZZ Topin yhdessä basisti Dusty Hillin ja rumpali Frank Beardin kanssa. Yhtyeen suosio kasvoi tasaisesti 1970-luvun aikana. Suursuosioon se nousi vuoden 1983 Eliminator-albumillaan, jonka videot soivat ahkerasti uudella MTV-musiikkivideokanavalla. ZZ Top jatkaa toimintaansa edelleen.
Sooloura
Gibbonsin ensimmäinen sooloalbumi oli Perfectamundo (2015), jolla kuullaan kuubalaisia vaikutteita. Kolme vuotta myöhemmin häneltä julkaistiin albumi Big Bad Blues.
Kitarat
Kitaroinaan Gibbons käyttää muun muassa Gretschin G6199 "Billy Bo" Jupiter Thunderbird -mallista sähkökitaraa ja vuoden 1959 Gibson Les Paul -kitaraa nimeltään "Pearly Gates". Plektrana hän käyttää käsin tehtyä pesopick-plektraa.
Yksityiselämä
Gibbons keräilee kitaroita ja afrikkalaista taidetta sekä maalaa. Hän meni naimisiin ensi kertaa vuonna 2005.
Enzo Scifo
Vincenzo ”Enzo” Scifo (s. 19. helmikuuta 1966 La Louvière, Belgia) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Elokuusta 2015 lähtien hän on toiminut Belgian alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana
Scifo pelasi juniorina RAA Louviéroisessa, mutta siirtyi pian RSC Anderlechtin organisaatioon tehden debyyttinsä ykkösjoukkueessa 17-vuotiaana 1983. Scifo edusti RSC:tä neljä kautta ja nousi jo nuorena Belgian jalkapalloeliittiin. 18-vuotiaana nuorukaisena Scifo pelasi täydet minuutit myös UEFA Cupin molemmissa finaaliotteluissa 1984 Tottenhamia vastaan. Scifo teki myös maalin rangaistuspotkukilpailussa, jonka Tottenham lopulta voitti.
1987 Scifo jätti RSC:n pelattuaan seurassa kaikkiaan 119 liigaottelua, joissa hän iski 32 maalia. Belgialaistähti haki uusia haasteita FC Internazionale Milanosta. Scifo ei kuitenkaan onnistunut Interissä toivotulla tavalla ja hän jätti seuran jo yhden kauden jälkeen siirtyen FC Girondins de Bordeaux’hon.
Myöskään Bordeaux’ssa asiat eivät sujuneet toivotulla tavalla ja hän siirtyi yhden kauden jälkeen AJ Auxerreen. Guy Roux’n alaisuudessa Scifo sai peliaikaa ja uutta nostetta uralleen ja 1991 hän Italiaan Torino Calcion joukkueeseen. Torinon paidassa Scifo eteni toistamiseen urallaan UEFA Cupin finaaliin, mutta jättipotti jäi taas saavuttamatta, kun AFC Ajax voitti vierasmaalisäännön perusteella maalein 2–2.
Hän palasi Monacosta RSC Anderlechtiin 1997, jossa voitti Belgian mestaruuden 2000. Hän yritti vielä jatkaa uraansa Royal Charleroissa, mutta vuonna 2000 diagnosoitu krooninen niveltulehdus esti uran jatkon ja Scifo jätti pelikentät lopullisesti vuonna 2002.
Maajoukkuetasolla
Belgian maajoukkueessa Ranskan Euroopan mestaruuskilpailuissa 1984 Jugoslaviaa vastaan debyytinsä tehneestä Scifosta tuli kautta aikain nuorin pelaaja, joka on esiintynyt jalkapallon Euroopan mestaruuskilpailuissa 18 vuoden ja 115 päivän iällään. Hän pelasi yhteensä 84 maaottelua ja teki niissä 18 maalia. Hän edusti Belgiaa neljissä MM-kisoissa vuosina 1986, 1990, 1994 ja 1998. Scifo on yksi kolmesta belgialaispelaajasta, jotka ovat pelanneet neljissä MM-kilpailuissa.
Ura valmentajana
Pelaajauransa jälkeen Scifo on kokeillut kykyjään valmentajana vaatimattomalla menestyksellä. Vuonna 2001 hänestä tuli Royal Charleroin päävalmentaja, mutta vaatimattomien tulosten vuoksi hän erosi kesäkuussa 2002.
Kausina 2004–2006 Scifo luotsasi Belgian 2. divisioonassa pelannutta AFC Tubizea, mutta menestystä ei tullut toivotulla tavalla.
Scifo palasi valmennustehtäviin helmikuun lopussa 2012, kun Belgian liigassa pelaava RAEC Mons palkkasi hänet päävalmentajakseen. Hän sai potkut syyskuussa 2013, kun RAEC oli Belgian liigan viimeisenä.
Elokuussa 2015 Scifo palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli Belgian alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja.
Tiedejulkaisu
Tiedejulkaisu tarkoittaa säännöllisesti ilmestyvää lehteä, jonka tehtävänä on uusia tutkimustuloksia julkaisemalla edistää tieteellistä tutkimusta. Lehti ei ole tarkoitettu suurelle yleisölle, vaan oman alansa ammattilaisille. Suurin osa tiedejulkaisuista on pitkälle erikoistuneita ja käsittelee vain alan tutkimustuloksia. Julkaistuja artikkeleita pidetään pysyvinä tieteellisinä dokumentteina, ja niihin viitataan toisten julkaisujen lisäksi muun muassa päätöksenteossa.