cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
News of the World (albumi)
Yleistä kappaleista
News of the Worldin avauskappale ”We Will Rock You” kirjoitettiin konserttien yleisöä varten. Yhtyeen fanit olivat konserteissa hyvin kovaäänisiä ja kitaristi Brian Mayn mukaan yhtye olisi voinut lopettaa soittamisen, ja antaa fanien laulaa. ”We Will Rock You” oli tarkoitettu yleisön ”soolonumeroksi”. May oli myös hyvin otettu, kun kappaleen alun rytmi tarttui jalkapallokatsomoihin. Solisti Freddie Mercury kirjoitti ”We Are the Championsin” jalkapallofanien yhteislauluksi ja eräänlaiseksi omaksi versioksi Frank Sinatran esittämästä kappaleesta ”My Way”. Mercury on kertonut, että kappale voisi kertoa myös parisuhteesta, vaikkakin oli kirjoitettu ensisijaisesti jalkapalloa ajatellen. Albumin kaksi ensimmäistä kappaletta muodostuivatkin pian suosituiksi erilaisten urheilutapahtumien keskuudessa, erityisesti jalkapallossa ja amerikkalaisessa jalkapallossa. Molemmat kappaleet kuuluvat Queenin tunnetuimpiin, ja ovat paljon coveroituja, sämplättyjä ja käytettyjä erilaisissa tilanteissa aina elokuvista ja televisio-ohjelmista t-paitoihin ja leluihin.
Madeiran maantiede
Muut saaret
Selvagenssaaret sijaitsevat noin 280 kilometriä Funchalista kaakkoon ja sijaitsevatkin lähempänä Kanariansaaria kuin pääsaari Madeiraa. Desertas- ja Salvagenssaarten välinen merialue on paikoitellen jopa 4 500 metriä syvä. Selvagenssaaret muodostuvat kahdesta ryhmästä, joiden yhteispinta-ala on noin 2,8 neliökilometriä. Pohjoisen ryhmän muodostavat Selvagem Grande, sekä kaksi pienempää saarta Palheiro da Terra ja Palheiro do Mar. Eteläisen ryhmän muodostavat Selvagem Pequena ja Ilhéu de Fora, sekä useat pienemmät luodot. Saaret ovat niin matalia, ettei niillä synny orografista sadetta, joten sateiden välissä voi kulua kolmekin vuotta.
News of the World (albumi)
Yleistä kappaleista
Rumpali Roger Taylorin käsialaa oleva raaka, punk-vaikutteinen kappale ”Sheer Heart Attack” piti julkaista jo vuoden 1974 Sheer Heart Attack -albumilla. Se ei kuitenkaan tuolloin valmistunut ajoissa. Kappale tuo suuren kontrastin levyn kahteen edelliseen raitaan verrattuna ja Taylor soittaa siinä rumpujen lisäksi bassoa ja kitaraa. John Deaconin ”Spread Your Wingsiä” on pidetty albumin suurimmista kohokohdista, ja kappaleen kerrotaan saaneen aina hysteerisen vastaanoton Queenin konserteissa. Brian Mayn kirjoittama ”All Dead, All Dead” kertoo Mayn kuolleesta kissasta. May soittaa kappaleessa pianoa jakaen lauluosuudet Freddie Mercuryn kanssa. Roger Taylorin toisen kappaleen, ”Fight from the Insiden”, on sanottu osoittaneen kirjoittajansa kyvyt laulajana. Taylor myös soittaa ”Sheer Heart Attackin” tavoin rytmikitara- ja bassoraidat itse. Kappale on News of the Worldin vähiten tunnetuimpia ja Allmusicin Stephen Thomas Erlewine on kuvaillut sitä ”uusdiskoksi”.
Freddie Mercuryn kirjoittama funkmainen ”Get Down, Make Love” aloittaa News of the Worldin B-puolen. Kyseinen raita on albumin vähiten tunnetuimpia, ja sen keskiosan aavemaiset kitaraefektit olivat ainoastaan Brian Mayn yritys luoda harmonioita Mercuryn laulun kanssa. Eroottislatautunut väliosa tuli puolestaan herättämään huomiota tulevissa live-esiintymisissä. ”Sleeping on the Sidewalk” on Brian Mayn kirjoittama bluesmainen kappale, joka käy esimerkkinä albumin verrattain niukasta tuottamisesta. Kappale äänitettiin spontaanisti yhdellä otolla, ilman Queenin tavaramerkiksi muodostuneita päällekkäisäänityksiä, ja May onkin todennut, että kyseessä on hänen nopeiten työstetty kappaleensa koskaan. Yhtye tosin äänitti kappaleesta lukuisia pidemmälle tuotettuja ottoja, mutta yhtyeen jäsenten mielestä tulokset eivät olleet alkuperäisäänitystä parempia.
Madeiran maantiede
Muut saaret
thumb|right|250px|Näkymä pääkaupunki [[Funchaliin läheiseltä kukkulalta.]]
News of the World (albumi)
Yleistä kappaleista
John Deaconin toinen levylle kirjoittama tuotos ”Who Needs You” on akustinen flamenco, joka ei koskaan kuulunut yhtyeen settilistaan konserteissa. Deacon soittaa siinä espanjalaista kitaraa bassokitaran sijaan. Brian Mayn kitaravetoista ”It’s Latea” on pidetty albumin raskaimpana kappaleena, ja säveltäjänsä mukaan se on levyn materiaalista lähimpänä perinteistä Queenia. Vakavaa, jazzvaikutteista päätöskappaletta ”My Melancholy Bluesia” on kutsuttu yhdeksi levyn helmistä. Kappale on Freddie Mercuryn kirjoittama pianoballadi, jota säestävät hienovaraisesti basisti John Deacon ja rumpali Roger Taylor. Nimestään huolimatta blues-musiikkiin ei viittaa muu kuin sen nimi. Kappaletta käytettiin yli kymmenen vuotta myöhemmin ”The Miracle” -singlen B-puolena.
Madeiran maantiede
Kulttuurimaantiede
Madeira jaetaan 11 kuntaan, jotka jaetaan edelleen 54 freguesiaan. Madeiran väkiluvun arvioitiin vuonna 2011 olevan yhteensä 267 938. Pääosa Madeiran väestöstä asuu Madeiran saarella ja saaren väkiluku oli vuonna 2011 yhteensä 262 456. Porto Santolla asui 5 482 ihmistä. Muut saaret ovat asumattomia lukuun ottamatta Desertassaariin kuuluvaa Deserta Grandea ja Selvagenssaariin kuuluvaa Selvagem Grandea, joilla on sijoitettuna pysyviä vartijoita. Suurin kaupunki on Madeiran saarella sijaitseva pääkaupunki Funchal (112 015). Kolme seuraavaksi suurinta kaupunkia Santa Cruz (43 018), Câmara de Lobos (35 659) ja Machico (21 803) sijaitsevat myös Madeiran saarella.
News of the World (albumi)
Yleistä kappaleista
Jotkut albumin kappaleista äänitettiin uudestaan BBC:n radiota varten. Kyseiset kappaleet olivat ”We Will Rock You”, ”Spread Your Wings”, ”It's Late” ja ”My Melancholy Blues”.
Amfípoli
Amfípoli on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Αμφίπολης, Dímos Amfípolis), joka sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 414,3 neliökilometriä ja väkiluku 9 182. Varsinaisen Amfípolin kylän väkiluku on 147 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Rodolívos.
News of the World (albumi)
Kansitaide
Frank Kelly Freasin työstämässä kansikuvassa jättiläismäinen robotti nyppii yhtyeen jäsenet käsiinsä pirstaleisessa auditoriossa. Kantta on pidetty yhtenä Queenin tunteitaherättävimmistä sekä yleisestikin historian iskevimmistä ja ikimuistoisimmista kansikuvista. Kuva oli rumpali Roger Taylorin idea, joka oli nähnyt amerikkalaisessa Astounding Science Fiction -lehdessä samantyyppisen Freasin luoman kuvan, ja todennut, että pienellä hienosäädöllä kuva olisi täydellinen Queenin uuden albumin kanteen. Myös Freas rakasti ideaa, ja suostui muuttamaan alkuperäisen kuvan robotin pitämään yhtyeen jäseniä verentahrimissa käsissään.
Madeiran maantiede
Ilmasto
Madeira sijaitsee subtrooppisella vyöhykkeellä. Saaren pohjoisosassa vallitsee pikemminkin lauhkea ilmasto, sillä itä-länsisuunnassa kulkeva keskimäärin 1 000 metriä korkea vuoristo jakaa saaren etelä- ja pohjoispuoliskoihin aiheuttaen niiden välillä ilmastollisia eroja. Korkeat vuoristoketjut pakottavat Madeiran pohjoisrannikolle puhaltavat kosteat ja lämpimät pasaatituulet kohoamaan ylöspäin tiivistyen sumuksi ja pilviksi. Korkeat vuoret hidastavat pilvien kulkeutumista etelään, joten sateet keskittyvät enimmäkseen saaren pohjoispuolelle ja vuorille. Eniten sadepäiviä on marras- ja maaliskuun välisenä aikana, kun taas vähiten sadepäiviä on toukokuusta syyskuuhun. Golfvirran jatke Kanarianvirta vaikuttaa merilämpötiloihin.
Amfípoli
Amfípolin kylä ja kunta ovat ottaneet nimensä antiikin ajan Amfipoliin kaupungista, joka sijaitsi nykyisen kylän lähellä. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat Amfipoliin raunioiden lisäksi uudelleen pystytetty Amfipoliin leijonapatsas sekä Amfípolin arkeologinen museo.
News of the World (albumi)
Kansitaide
News of the World -albumilta julkaistujen singlejen kansina käytettiin itse albumin kannen erilaisia variaatioita.
Madeiran maantiede
Ilmasto
Funchalin keskilämpötila on joulukuusta huhtikuuhun 16–21 astetta, jonka jälkeen se kohoaa vähitellen saavuttaen heinä–elokuussa 20–25 astetta. Loka-joulukuun välisenä aikana Funchalissa on keskimäärin 18–21 astetta. Lämpötilat eivät juuri kohoa 27–28 asteen yli paitsi harvoin lämpimän itätuulen puhaltaessa Afrikan suunnasta. Korkeus merenpinnasta on Madeiran ilmastossa merkittävä tekijä. Ylös vuorille mentäessä keskilämpötila laskee noin 3 °C jokaista 500 metrin nousua kohden. Subtrooppinen vyöhyke ulottuu noin 300 metriin ja välimeren ilmasto 300–750 metriin merenpinnasta. Tosin korkeimmillakin huipuilla voidaan kesäpäivänä päästä 20 celsiusasteeseen. Madeiran saarelle on tyypillistä mikroilmastot, joihin vaikuttaa korkeus merenpinnasta sekä tuulet. Madeiralla on viime aikoina ollut havaittavissa muutoksia ilmastossa. Sateita on tullut huomattavasti vähemmän kuin 1990-luvun alussa, talvet ovat lämpimämpiä, keskilämpötilat ovat nousseet ja kuivuus on lisääntynyt.
Amfípoli
Nykyinen Amfípolin kunta muodostui, kun Amfípoli, Kormísta, Próti ja Rodolívos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
News of the World (albumi)
Julkaisu ja vastaanotto
News of the World julkaistiin Britanniassa 28. lokakuuta 1978 ja Yhdysvalloissa saman vuoden marraskuun 1. päivänä. Albumi nousi Britanniassa sijalle neljä, saavuttaen kultalevyn muutamaa päivää julkaisun jälkeen. Yhdysvalloissa albumi oli parhaimmillaan sijalla kolme. Kultalevy siitä myönnettiin 14. marraskuuta ja platinalevy 28. joulukuuta. Näin ollen News of the Worldista muodostui ensimmäinen Queen-albumi, joka menestyi Yhdysvalloissa paremmin kuin yhtyeen kotimaassa. Albumi on ylittänyt Yhdysvalloissa nelinkertaiseen platinalevyyn oikeuttavan myyntimäärän. Myös muualla maailmassa levy oli menestys, mihin vaikuttivat singlet ”We Are the Champions” ja ”Spread Your Wings”. Esimerkiksi Alankomaissa ja Ranskassa albumi nousi listaykköseksi kolmen viikon ajaksi. Vuonna 2004 News of the Worldia myytiin 1970-luvun levyistä 52:nneksi eniten.
Madeiran maantiede
Luonto
thumb|left|250px|Laurisilvametsää Madeiralla. thumb|left|250px|Luontomaisemaa. Madeira on biodiversiteetiltään hyvin rikas ja saaristossa arvellaan elävän yli 7 500 maalajia. Endeemisiä lajeja ja niiden alalajeja on lähes 1 500, mikä edustaa noin 20 prosenttia lajien määrästä. Madeiran saaristossa on kuusi suojeltua aluetta, mukaan lukien Madeiran luonnonsuojelualue, joka peittää lähes kaksi kolmasosaa Madeiran saaresta. Lisäksi yli kymmenen aluetta on mukana Euroopan unionin Natura 2000 -hankkeessa ja 11 aluetta pidetään tärkeinä lintualueina. Madeiralla on lisäksi yksi maailmanperintökohde.
Amfípoli
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Amfípolin kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
News of the World (albumi)
Julkaisu ja vastaanotto
Suurimmassa osassa maailmaa albumin julkaisi EMI, mutta Yhdysvalloissa, Kanadassa, Japanissa ja Uudessa-Seelannissa levyn julkaisi Elektra Records. Lisäksi Venezuelassa julkaisija oli Harvest Records. Albumi julkaistiin avattavakantisena, ja mukana tulivat myös laulujen sanat. Ranskan-painoksessa vinyyli oli värillinen. Etelä-Korean-painoksen kansikuva erosi muiden painosten kansikuvista, ja yksi kappale oli jätetty pois. Muitakin pieniä valtiokohtaisia eroja oli; Argentiinassa ja Uruguayssa levyn nimi oli käännetty espanjaksi muotoon Noticias Del Mundo, kun taas Turkin-painos erosi muista takakanneltaan, ja lisäksi kansi oli laminoitu. Britanniassa ja Yhdysvalloissa julkaistiin myös hieman toisistaan eriävät promootioboksit. Yhdysvaltain-versioon kuului itse LP:n lisäksi muun muassa seitsemän valokuvaa ja kaksi tarraa.
Madeiran maantiede
Kasvillisuus
Madeiran kasvillisuus on monipuolinen ja lajirikas. Madeiraa onkin kutsuttu Atlantin kelluvaksi kukkaruukuksi. Madeiran saaristossa tavataan noin 760 siemen- eli kukkakasvia, joista lähes 20 prosenttia on endeemisiä. Madeiralla tavataan myös yli 40 sanikkaista, 500 levä-, 450 sieni-, 450 jäkälä- ja 320 sammallajia. Madeiran saaristossa kasvavasta 156 endeemisestä lajista 99 kasvaa Madeiran saarella. Porto Santolla ja Selvagenssaarilla on molemmilla yhdeksän endeemistä lajia ja Desertassaarilla kaksi. Loput lajeista ovat yhteisiä eri saariryhmien välillä. Madeiran saarella voi erottaa neljä kasvillisuusvyöhykettä, joiden rajat kuitenkin liikkuvat.
News of the World (albumi)
Julkaisu ja vastaanotto
News of the Worldin mainostamiseksi julkaistiin myös erilaisia oheistuotteita. Britanniassa julkaistiin 50 kappaletta News of the World -kelloja, Yhdysvalloissa taas muun muassa kaksi erikokoista peiliä ja palapeli.
Madeiran maantiede
Kasvillisuus
Madeiran luonnonsuojelualueella sijaitsee maailman suurin yhtenäinen laurisilvametsän alue. Metsä sijaitsee noin 600–1 300 metriä merenpinnasta sijaitsevilla alueilla ja sille tyypillisiä lajeja ovat esimerkiksi makaronesianavokado, kanarianlaakeri, barbusano ja haisuviherpuu. Alue on kuulunut maailmanperintöluetteloon vuodesta 1999 lähtien. Metsää uhkaavat etenkin tulokaslajit, kuten aikanaan metsätalouspuiksi istutetut eukalyptuslaji kuumepuu (Eucalyptus globulus) ja hopea-akasia (Acacia dealbata), jotka leviävät saarella syrjäyttäen kotoperäisiä lajeja. Tämän vuoksi ympäristöä valvotaan tehokkaasti ja tulokaslajeja korvataan kotoperäisillä lajeilla. Varsinaisia viljelykasveja saarella edustavat ennen kaikkea banaani ja viiniköynnös.
News of the World (albumi)
Julkaisu ja vastaanotto
Kaikkiaan kolmesta albumin kappaleesta kuvattiin promovideo. ”We Are the Championsin” livetunnelmainen video kuvattiin 6. lokakuuta 1977 New London Theatressa yhtyeen fanclubin jäsenten toimiessa yleisönä. Videota esitettiin ympäri maailmaa, ja lisäksi sen vaihtoehtoinen versio näytettiin Top of the Pops -listaohjelmassa. ”Spread Your Wings”- ja ”We Will Rock You” -kappaleiden videot kuvattiin puolestaan samana päivänä tammikuussa 1978. ”We Will Rock You” -video kuvattiin Roger Taylorin maaseudulla sijaitsevan talon puutarhassa. Siihen käytettiin viisi minuuttia ajasta, joka jäi yli ”Spread Your Wingsin” videon kuvauksista. Lisäksi päivänvaloa ei kylmänä talvipäivänä riittänyt pidemmäksi aikaa.
Madeiran maantiede
Eläimistö
thumb|right|250px|[[Madeiranhippiäinen on yksi Madeiran endeemisistä lintulajeista.]] thumb|right|250px|Madeiran vesissä elää joitain [[Delfiinit|delfiinilajeja.]] Madeiran saaristossa elää lähes 200 lintulajia ja pesiviä lajeja on noin 40. Saarilla elää kolme endeemistä lintulajia: madeiranviistäjä, madeirankyyhky ja madeiranhippiäinen. Se on myös tärkeä lisääntymispaikka useille merilinnuille. Tavallisia lintuja Madeiralla ovat muun muassa mustarastas, mustapääkerttu ja västäräkki. Osa Madeiralla esiintyvistä linnuista pesii myös kanariansaaristossa, kuten madeirankiitäjä, kanarianhemppo ja kanariankirvinen. Salvagenssaarilla pesii esimerkiksi kanariankirvinen, kalatiira, kanariantuulihaukka ja fregattimyrskylintu. Suurimmalla saarella Selvagem Grandella pesii keltanokkaliitäjä, jonka pyydystämisen vuoksi Portugalin hallitus osti saaret vuonna 1971 luonnonsuojelualueeksi ja asetti saarelle pysyvät vartijat. Lajikanta toipui ja saarella elää nykyisin suurilukuinen yhdyskunta.
Madeiralla esiintyy lähes 500 eri merinilviäislajia ja niiden suuri määrä johtuu Madeiran otollisesta sijainnista. Maanilviäislajeja on Madeiran saaristossa lähes 300 eri lajia. Porto Santossa sijaitsee pinta-alaan nähden maailman monipuolisin maanilviäiskanta. Ihmisen toiminnalla on tosin ollut negatiivisia seurauksia alueen nilviäiskannalle; Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) mukaan yli 50 lajin säilyvyys on uhkaavassa tilassa ja luvun arvioidaan olevan todellisuudessa huomattavasti suurempi. Lepakoita lukuun ottamatta kaikki maalla elävät nisäkkäät ovat tulleet saarille ihmisten mukana. Kaniini on saarten ainoa riistaeläin ja sekin ihmisen tuoma. Matelijoista tavataan joitakin gekkoja ja sisiliskoja. Sammakoita voi nähdä Madeiralla varsinkin keväällä. Hyönteisiä on arviolta 800–1 200 lajia, kovakuoriaisia noin 550 lajia ja perhosia 120 lajia. Hämähäkkejä on noin 100 lajia ja Desertassaarilla elää Madeiran ainoa myrkyllinen eläinlaji, juoksuhämähäkkeihin kuuluva Lycosa ingens.
News of the World (albumi)
Kritiikki
Rolling Stone -lehden kriitikko Bart Testa arvosteli News of the Worldia helmikuussa 1978 hyvin kriittiseen sävyyn ja totesi esimerkiksi uusi aalto -vaikutteisen ”Sheer Heart Attack” -kappaleen toimivan vain siksi, että soitto kuulostaa siinä punkmaisen alkeelliselta. Testa totesikin Queenin olevan ensimmäinen suuri yhtye, joka yrittää ottaa musiikkiinsa vaikutteita punkista. Testa myös viittasi kappaleeseen ”We Are the Champions”, ja totesi yhtyeen kieltämättä olevan mestari omassa rahallisessa ylemmyydessään. Hänen mukaansa albumin A-puoli kuulosti Led Zeppelinin yksinkertaisemmalta versiolta, vaikkakin hänen mielestään etenkin ”Fight from the Insiden” sanoitukset olivat punk-henkisiä. Billboard oli omassa vuoden 1977 arvostelussaan maltillisempi nostaen esiin raidat ”We Are the Champions”, ”Sheer Heart Attack” ja ”It’s Late”. Myös Sunday Independentin R.E. Purvis oli tyytyväinen ja iloitsi sitä, että edellislevyjen barokkimainen glamour oli vähentynyt. ”Sheer Heart Attack” -kappaletta hän vertasi The Damned -punkyhtyeen tuotantoon.
Madeiran maantiede
Eläimistö
Madeiran vesissä elää yli 200 kalasukua, joihin kuuluu lukuisia eri lajeja. Näitä ovat esimerkiksi erilaiset tonnikalat, makrillit, turskat, hammasahvenet, meriahvenet, koralliahvenet, sardiinit, turskat, mureenat ja miekkakalat. Miekkakala on urheilukalastajien suosiossa. Rantavesissä tavataan monia selkärangattomia, sekä kalalajeja, kuten sinipiikkimakrilli, japaninmakrilli ja keltapyrstöpiikkimakrilli. Madeiran vesien ollessa lämpimimmillään heinä–syyskuussa saattaa vesissä liikkua suuria barrakudoja. Espada eli mustahuotrakala on tavallisin kalalaji madeiralaisessa ruokapöydässä. Mustahuotrakala elää keskimäärin 900–1 200 metrin syvyydessä ja nousee kutuaikaan 500 metriin. Sitä pyydetään yleensä siimoilla, joihin on laitettu syötiksi tavallisesti mustekalaa. Noin 1 000 metrin syvyydessä elää lukuisia erilaisia syvänmerenkaloja, kuten meripiru, lyhtykala ja ristihammasahven. Syvemmissä vesissä elää myös valaita, delfiinejä ja merikilpikonnia. Desertassaariin kuuluvalla Desertas Grandella elää uhanalainen munkkihylje, jonka kanta on rauhoituksen sekä luonnonsuojelutoiminnan ansiosta jälleen toipumassa. Kaskelottia pyydystettiin Madeiran vesillä 1980-luvulle asti, kunnes se rauhoitettiin kannan suojelemiseksi. Hait eivät tule rannikon läheisyyteen.
News of the World (albumi)
Kritiikki
Tuoreemmissa arvosteluissa News of the World on pärjännyt paremmin kuin ilmestyessään. Julkaisussa Zagat Survey Music Guide - 1,000 Top Albums of All Time vuonna 1995 albumia kehuttiin loistavaksi, ja samalla todettiin, että jokaisen 1970-luvun rock and rollin ystävän on hankittava se kokoelmiinsa. Mike Joiner kirjoitti vuoden 1996 julkaisussaan Musichound Rock: The Essential Album Guide, että News of the World on yhtä mielenkiintoinen albumi kuin sen edeltäjät A Night at the Opera ja A Day at tha Races, vaikka merkitsikin yhtyeen siirtymistä yksinkertaisempaan rockmusiikkiin, ja siten Queenin erään aikakauden loppua. Joiner antoi albumille 4.5 arvostelutähteä viidestä mahdollisesta. Myös Allmusicin Stephen Thomas Erlewinen arvostelu oli yleisesti kehuva. Erlewine arvosti erityisesti Brian Mayn osuutta säveltäjänä, ja antoi levylle 3.5 tähteä viidestä mahdollisesta.
Valikoituja arvosteluja
Myöhempiä tapahtumia
Pian albumin ilmestymisen jälkeen, 11. marraskuuta 1977, alkoi Queenin 26 konserttia käsittänyt Yhdysvaltain-kiertue. Uudelta albumilta esitettiin toistuvasti kappaleet ”Get Down, Make Love”, ”Spread Your Wings”, ”My Melancholy Blues”, ”We Will Rock You”, ”We Are the Champions” ja ”Sheer Heart Attack”. Toisinaan esitettiin myös ”It’s Late” sekä kiertueen ensimmäisessä konsertissa Portlandissa ”Sleeping on the Sidewalk”. Kiertue päättyi 22. joulukuuta Inglewoodiin, missä esitettiin ajankohtaan sopivasti akustinen versio joululaulusta ”White Christmas”.
Queenin esiintymiset jatkuivat 12. huhtikuuta 1978 käynnistyneen Euroopan-kiertueen muodossa. Tämä kiertue sisälsi kaikkiaan 20 esiintymistä ja se päättyi kolmeen Lontoon konserttiin toukokuun 11.–13. päivinä. Euroopan-kiertueen esiintymiset venyivät yhtyeeltä toisinaan yli kaksituntisiksi, mikä oli selvästi keskimääräistä Queen-konserttia pidempi aika. ”It’s Late” oli nyt vakiinnuttanut paikkansa esityslistassa. Sekä Yhdysvaltain- että Euroopan-kiertueen settilistassa oli erikoisuutena cover ”Jailhouse Rock”.
Vuonna 1986 News of the World julkaistiin ensimmäisen kerran CD-formaatissa. Vuonna 1991 julkaistiin uusi CD-painos Yhdysvalloissa, mikä sisälsi yhden bonuskappaleen. CD-painoksia levystä on sittemmin otettu lukuisia. Esimerkiksi Japanissa julkaistiin vuonna 2004 painos, joka oli pakattu vinyylimäiseen kansikoteloon. Lisäksi vuonna 2001 oli julkaistu 500 kappaleen numeroitu erä värillisiä piraattivinyylejä.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Vuoden 1991 CD-version bonuskappale
<li> </ol>
Bileamin kirja Deir Allasta
thumb|Osa tekstistä. Bileamin kirja Deir Allasta on Jordaniasta löydetty pitkähkö seinälaastiin tehty piirtokirjoitus, joka on yleensä ajoitettu 800–700-lukujen eaa. taitteeseen. "Kirja" koostuu kahdesta osasta, joiden yhteys toisiinsa ei ole kuitenkaan täysin varma. Tekstin kieli on aramean ja kanaanin sekamuoto, jonka luokittelu on epävarmaa. Teksti ensimmäinen osio kertoo Bileamista, joka esiintyy myös Neljännessä Mooseksen kirjassa. Tekstin huonon kunnon takia sen täsmällinen ymmärtäminen on kuitenkin vaikeaa. Bileamin kirja on nykyisin Jordanian arkeologisella museolla Ammanissa.
Bileamin kirja
Bileam, Beorin poika, on päähenkilö Neljännen Mooseksen kirjan lukujen 22–24 kertomuksessa, jossa Moabin kuningas kutsuu Bileamin kiroamaan autiomaassa vaeltavan Israelin kansan. Kiroamisen sijasta Bileam kuitenkin siunaa Israelin kolmesti. Bileam-traditioon saatiin yllättävää lisävaloa vuonna 1967, kun Jordaniassa suoritettiin arkeologisia kaivauksia muutaman kilometrin päässä Jordanjoesta. Pienestä huoneesta Deir Allan rauniokummun rautakautisesta kerrostumasta löydettiin joukko rappauslaastin paloja, joille oli mustalla ja punaisella musteella kirjoitettu pitkähkö teksti. 800–700-lukujen eaa. taitteeseen ajoitettu teksti on otsikkonsa mukaan ”Bileamin, Beorin pojan, varoitusten kirja”, ja ainakin sen alkuosa kuvaa Bileamin unessa saamaa näkyä jumalten teoista. Piirtokirjoituksen kieli sisältää piirteitä niin arameasta kuin kanaanilaisista kielistä, ja sen luokittelu on kiistanalaista.
Rakennus ja sen sisällä sijainnut teksti tuhoutuivat pahoin muinaisessa maanjäristyksessä, ja vain osa kirjoituksesta on säilynyt lukukelpoisena. Tekstistä on kyetty varsin luotettavasti ennallistamaan kaksi kokonaisuutta, joista ensimmäinen alkaa punaisella musteella kirjoitetulla otsikolla. On kuitenkin epäselvää, kuuluvatko ensimmäinen ja toinen kokonaisuus edes samaan tekstiin, koska Bileamin nimeä ei toisessa kokonaisuudessa mainita lainkaan eikä teksteissä ole selvää sisällöllistä jatkuvuutta. Koska tekstit ovat alun perin sijainneet lähellä toisiaan, vähintään niiden käyttötarkoitus lienee ollut samankaltainen. Kahden kokonaisuuden ulkopuolelle jää suuri mutta täysin lukukelvoton osa tekstiä. Bileamin kirja on nykyisin Jordanian arkeologisella museolla Ammanissa.
Tekstin ensimmäinen kokonaisuus alkaa kehyskertomuksella, jossa jumalat ilmestyvät Bileamille unessa ja hän pääsee seuraamaan jumalten neuvonpitoa. Näky on jollain tapaa kauhistuttava, koska herättyään Bileam paastoaa ja itkee vuolaasti. Ensimmäisen kokonaisuuden jälkiosassa kuvataan Bileamin näkyä, jonka täsmällinen ymmärtäminen on tekstin huonon kunnon vuoksi vaikeaa. Kyseessä näyttäisi olevan kuvaus jumalattaren aiheuttamasta onnettomuudesta, johon liittyy eläinten tavanomaisen käytöksen ja ihmisyhteisön sosiaalisten roolien kääntyminen päälaelleen. Epäselväksi jää, onko tämä poikkeama normaalitilanteesta onnettomuuden syy vai seuraus. Toisen kokonaisuuden ymmärtäminen on ensimmäistä vaikeampaa. Käännöksessä on seurattu tulkintalinjaa, jonka mukaan teksti kuvaa hautaa ja kuolemaa, mutta tutkijoiden näkemykset tekstin sanomasta poikkeavat rajusti toisistaan.
Käännös
Seuraavan käännöksen perustekstinä on Aḥituvin vuoden 2008 tekstieditio, jota on täydennetty ja korjattu paikoin muiden tutkijoiden lukutavoilla. Koska erityisesti ensimmäisen kokonaisuuden jälkiosan ja toisen kokonaisuuden tekstiä voi tulkita lukemattomin eri tavoin, käännösvaihtoehtoja on esitetty vain hyvin valikoidusti. Molempien kokonaisuuksien teksti on jatkunut nyt käännetyn tekstin jälkeenkin, mutta se muuttuu niin rikkonaiseksi ja tulkinnanvaraiseksi, ettei kääntäminen ole mielekästä. Punaisella musteella kirjoitetut kohdat on lihavoitu.
Ensimmäinen kokonaisuus
Alun sana ”kirja” spr tarkoittaa kirjakääröä, joten teksti lienee kopioitu seinälaastiin papyrukselle tai nahalle kirjoitetusta tekstistä. El kuului kanaanilaisen pantheonin tärkeimpiin jumaliin. Rivin lopun suora esitys on pahoin vahingoittunut, ja sen ennallistamisyritykset eivät ole kovin luotettavia. Saddait on vuoriin ja erämaahan liittyvä alun perin itsenäinen jumaluus, joka muuttui myöhemmin Jahven nimen määreeksi. Deir Allan tekstissä Saddait muodostavat joukon jumalia. Jumalan nimeen liitetty määre šdy esiintyy toistuvasti Heprealaisessa Raamatussa, ja se käännetään kreikkalaisia ja latinalaisia käännöksiä mukaillen yleensä ”Kaikkivaltias”. Naispuolisen jumaluuden nimestä on säilynyt täysin lukukelpoisena vain ensimmäinen kirjain, mutta Samas (šmš) on todennäköisin vaihtoehto seuraavien luonnonkatastrofia kuvaavien jakeiden valossa. Aurinkoa (šmš) palvottiin jumaluutena niin muinaisessa Syyria-Palestiinassa kuin Mesopotamiassa.
Kohdasta ”Sillä tervapääsky parjaa” alkaa kuvaus luonnon ja yhteiskunnan joutumisesta pois tolaltaan. Lintujen toimintaa kuvaavat rivit on tosin mahdollistaa ymmärtää vain listana eläinten nimiä. Korppikotkat eivät luonnostaan laula tai ääntele kuuluvasti, joten niiden kaikuva ääni (”ja korppikotkien ääni vastaa”) on merkki asioiden kääntymisestä päälaelleen. Seger ja Astar voidaan kääntää myös ”vasikat ja karitsat”. Nimet Seger ja Astar viitannevat jumaluuksiin, joka yhdistetään Heprealaisessa Raamatussa nauta- ja lammaskarjan poikimiseen (esimerkiksi 5. Moos. 7:13; 28:4). Koska Deir Allan tekstissä käsitellään runsaasti eläinmaailman kääntymistä päälaelleen, viittaus karjaeläinten lisääntymiseen sopii asiayhteyteen hyvin. Seger tunnetaan huonosti Heprealaisen Raamatun ulkopuolelta, mutta hänet tiedetään yhdistetyn nautakarjan ohella kuuhun. Nimi Astar liittyy puolestaan Lähi-idässä laajalti palvottuun Astarteen, joka yhdistettiin ilta- ja aamutähti Venukseen.
Toinen kokonaisuus
”Vesa” tarkoittaa jälkeläistä. Vesan sijasta nqr voidaan kääntää myös sanalla ruumis. ”Ikuisen talon” tarkoittaa hautaa, vertaa esimerkiksi Saarn. 12:5. Tekstin seuraava rivi jatkaa haudan ilottomuuden kuvaamista. ”Sydämessään” voi tarkoittaa myös kohtua. ”Hän huokailee” subjekti on epävarma katkenneen rivin takia, mutta kyseessä voi olla uudelleen vesa. ”Kuninkaat” voi tarkoittaa myös neuvonantajia. ”Vastasyntyneen” on sananmukaisesti ”kohdun imeväisen”. ”Kielellä” Kienee tässä vastakohta kirjoitetulle tekstille.
...jaloa ylpeyttä yletän... ylevää nöyryyttä nousen
....jaloa ylpeyttä yletän.... ylevää nöyryyttä nousen on suomalaisen kosketinsoittaja Jukka Gustavsonin ensimmäinen soololevy. Se on sävelletty alkujaan Yksin yhdessä -baletin ensimmäiseen osaan jaloa ylpeyttä, ylevää nöyryyttä. Gustavson sävelsi myös baletin toisen osan varttumisen vaiva, kasvamisen koetuksia musiikkia, josta pieni pätkä on kuultavissa kokoelmalevyllä Tavastia Live!. Levy pohjautuu Jehovan todistajaksi kääntyneen Jukka Gustavsonin tulkintaan Raamatusta. Levy on kolmas osa kokonaistaideteoksesta, jonka muut osat ovat Wigwamin Fairyport -levyn Joined to conscience sekä Wigwamin Being -albumi.
Kappaleet
Sävellykset, sovitukset, orkestrointi ja tuotanto: Jukka Gustavson
Valokuvaus Suomessa
thumb|[[Henrik Cajanderin dagerrotypia Turun Nobelin talosta 3.11.1842.]] thumb|[[Daniel Nyblin: Zachris Topelius, 1898. Valopainokuva tehtiin myyntiin Topeliuksen kuolinvuonna.]] Valokuvaus Suomessa alkoi 1840-luvulla. Alun perin yläluokkaa ihastuttaneesta erikoisuudesta on tullut kulttuuritekijä ja media, joka vaikuttaa kaikkiin elämänaloihin.
Varhaishistoria
Valokuvaus esiteltiin suomalaisille keksintönä jo ennen kuin Henrik Cajander kuvasi Turussa 3. marraskuuta 1842 ensimmäisen suomalaisen dagerrotyypin. Aluksi vain pieni ihmisryhmä halusi kuvauttaa itsensä. Heidän kuvatarpeitaan palvelivat miniatyyriperinnettä jatkaneet uniikit dagerrotyypit. Valokuvauksen käytännölliset mahdollisuudet oivallettiin vasta muutamien vuosikymmenien kuluttua. Varhainen suomalaissyntyinen ammattivalokuvaaja oli Henrik Rehnström, joka kierteli eri paikkakunnilla lähinnä muotokuvia tehden.
1850-luvulla suurimmissa kaupungeissa toimi ammattivalokuvaajia. Heitä olivat esimerkiksi P. C. Liebert Helsingissä, J. J. Reinberg Turussa ja C. E. Elfström Viipurissa. Märkälevymenetelmä mahdollisti ulkokuvaukset. Yleisempää merkitystä valokuvaus sai 1860-luvulla, jolloin etenkin muotokuvia ja kaupunkikuvia voitiin vedostaa negatiivista paperipositiiveiksi. Kauden merkittäviä kuvaajia olivat Eugen Hoffers, C. A. Hårdh ja Charles Riis. Kaupunkinäkymät ja kulttuurimaisemat jäivät vakioaiheiksi. Valokuvaus antoi alkavalle teollistumiselle, kaupungistumiselle ja muuttoliikkeelle todistajan, kommentaattorin ja edustavan julkisivun. Esimerkiksi Helsingistä kuvattiin sekä Katajanokan slummeja, että sen uudistuvaa julkisivua, vastavalmistuneita komeita rakennuksia, rautatieasemaa, Ritarihuonetta ja Nya Teaternia.
Avara Suomi
thumb|[[I. K. Inhan valokuva uhtualaisista runonlaulajista Poavila ja Triihvo Jamasesta, 1894.]] Yksityisten henkilöiden muotokuvista tuli tapakulttuuria. Maisemasta tuli koko suomalaista kulttuuria leimaava aihe. 1880-luvulla siirryttiin ateljeista luontoon. Tehdasvalmisteiset materiaalit, kuivalevyt ja helposti liikuteltavat kamerat pystyivät vastaamaan nousevan kansallisuusaatteen herättämään kotimaisen kuvaston kysyntään. Runoilijoiden säkeet ja maisemamaalareiden ihannemaisemat saivat modernin, ajan haasteisiin vastaavan tulkinnan. Huippu koettiin 1890-luvun alussa. Impi Backmannin Karjala-kuvista julkaistiin O. Relanderin kirjoittama kuvateos Karjalan kuvia vuonna 1893. Daniel Nyblin alkoi etsiä Suomen maisemien kuvauksellisimpia kohteita vuonna 1890. K. E. Ståhlbergin Atelier Apollo vastasi Nyblinin haasteeseen ja palkkasi Svante Lagergrenin, Vivi Richterin, sekä I. K. Inhan kuvaamaan laajoja maisemasarjoja. 1890-luvun maisemasarjojen kattavuuteen ja laatuun palataan yhä uudelleen. Aiheissa oli paitsi salomaiden mennyttä maailmaa, myös nopeasti kasvaneiden teollisuusyhdyskuntien dynamiikkaa. Inhan tuotannon syvyys ja monipuolisuus nousee ylitse muiden, jonka takia hänet mainitaan Suomen kansallisvalokuvaaksi. Klassinen kuvateos Suomi kuvissa näytti Suomen maisemat Ahvenanmaalta Impilahdelle, Suursaaresta Sallaan.
Valokuvaus ja tieteet
Vuonna 1870 tuleva valtionarkiston hoitaja Reinhold Hausen oli saanut Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralta apurahan Lounais-Suomen historiallisten muistomerkkien valokuvaamiseen. Siitä lähtien tiedemiehet alkoivat käyttää valokuvien havainnollisuutta, tarkkuutta ja luotettavuutta tutkimustyössään. 1800-luvun lopulla valokuvaus oli vakiinnuttanut paikkansa ainakin arkeologian, geologian, maantieteen, kansatieteen ja tähtitieteen käytössä. Tieteelliset seurat keräsivät laajoja valokuvakokoelmia, jotka herättävät kiinnostusta nykyisinkin. 1900-luvulla perinteentutkimuksen piirissä etenkin Samuli Paulaharjun ja Sakari Pälsin valokuvatuotannolla on pysyvä arvonsa.
Kohti tasavaltaista kuvakulttuuria
thumb|[[Demoiselle-yksitaso Tampereella vuonna 1911 tai 1913. Valokuvaaja tuntematon.]] Tärkeitä tapahtumia, kuten keisarinvierailuja alettiin tallentaa 1860-luvulta lähtien. Kansallisten suurmiesten kasvot oli ikuistettu ”peiliin, jolla on muisti”. Tavallisen kansan perherituaalit, viranomaisten suorittamat muotokuvaukset ja nykyaikaa enteilevät julkisuuden henkilöiden kuvat tulivat valokuvauksen piiriin 1800-luvun lopulla, jolloin valokuvan aktiivinen käyttö moninkertaistui. Määrällisesti eniten oli ateljeekuvaajia, sitten harrastajakuvaajia ja lähes yhtä paljon sekä kiertäviä- että kyläkuvaajia. Valokuvasta tuli näin osa arkipäivää. Valokuvaajan ammatti oli kunniallinen myös naisille. Kuopiossa toimineen Victor Barsokevitschin kaltaiset moniosaajat tuottivat kuvia kaikkiin tarpeisiin.
thumb|[[Wladimir Schohin, Hunajapurkkiasetelma, 1910-luku, autochrome, AFK:n kokoelma.]] Vuosisadan vaihteessa monistetut kuvat olivat lähellä alkuperäisvedoksina levitettyjä taidejäljennöksiä, muotokuvia ja postikortteja. Painaminen takasi laajemman levikin. Painokuvia tarvittiin etenkin matkailujulkaisuihin, ja aikakauslehdissä alettiin kokeilla uudenlaista kuvitusta. Sanomalehtien kuvankäyttö kehittyi hitaasti, mutta vuonna 1921 Suomen Kuvalehden käyttöön tullut syväpainokone aloitti varsinaisen kuvajournalismin. Niin kuvalehtiä kuin kuvakirjojakin julkaistiin runsaasti. Valokuvaus ankkuroitui kansalaisyhteiskuntaan monin sitein. Työtilaisuuksien lisääntyessä myös lehtikuvaus alkoi muotokuvauksen lailla eriytyä omaksi ammattialakseen. Aarne Pietinen, Akseli Neittamo ja Osvald Hedenström olivat alan pioneereja.
Maailmansotien välisenä aikana kilpailu kuvaajien välillä kiristyi. Vilho Setälä erikoistui pienkameratyöskentelyyn ja kirjoittamiseen, Eino Mäkinen kuvasi muun muassa kansatieteellisiä aiheita, Heikki Aho ja Björn Soldan matkailua ja maisemia. Kaikilta elämänalueilta kertovilla kuvilla oli kysyntää, joka loi pohjan nykyaikaisille kuvatoimistoille.
Sodan kuvat ja reaktiot
Sekä talvi-, että jatkosodasta reportaaseja tehneillä TK-kuvaajilla oli jo käytössään pienkamerat ja jonkin verran myös värifilmiä. Jatkosodassa tiedotuskomppaniat työskentelivät järjestelmällisesti. Tarkoituksena oli kertoa rintamantakaiselle väestölle kenttäarmeijan taisteluista, toiminnasta ja lepohetkistä. Kuvamateriaalin määrä on huikea. Tosin sensuuri ja vuodesta 1943 vaikuttanut sanomalehtipaperin puute rajoittivat julkaisemista, sekä yhdenmukaistivat näkökulmia. Vuoteen 2006 Puolustusvoimien kuvakeskuksessa julkisuudelta piilossa olleet niin sanotut kassakaappikuvat näyttivät suorasukaisesti sodan julmimmat ja arimmat kohtaukset herättäen keskustelua.
Kotkalainen valokuvaaja ja sotamies Antti Gunnar Salonen harjoitti jatkosodassa liiketoimintaa kauppaamalla Petroskoin suunnalla otettuja valokuvia. Kaikkiaan kuvia myytiin tuhansia, ja eri kuvia oli noin 200. Hänen sodanaikaiset kuvansa on signeerattu nimellä Guni.
Vuosina 1940 ja 1947 määriteltyjen Suomen uusien rajojen myötä maisemilla oli jälleen kysyntää. Karjalan menetys sai suuntaamaan katseet maan muihin osiin. Lapin kuvasto nousi esille perinteisten rannikon, Hämeen ja Järvi-Suomen rinnalle. Tehokkaimmin patrioottista maisemakuvausta harjoitti Matti Poutvaara lukuisilla päivänpaisteisilla ja optimistisilla kuvateoksillaan. Sodan jälkeinen materiaalipula rajoitti kuitenkin valokuvien käyttöä. 1950-luvulla valokuvataide miellettiin omaksi, usein  kameraseuroissa vaalituksi alueeksi. Vähitellen lisääntyneen dokumentarismin suorasukaisuutta löytyy K. G. Roosin kuvateoksesta Ihmisten Helsinki (1961), johon Jörn Donner kirjoitti tekstit. Vaikka ammattivalokuvaajat tuottivat käyttökuvia eri aloille, osallistuivat he kilpailuihin, joiden esteettiset ihanteet periytyivät maailmansotien väliseltä ajalta. Johtavia valokuvaajia olivat Matti A. Pitkänen, Per Olov Jansson, Salme Simanainen sekä Otso ja Matti Pietinen. Suomalaisen taideteollisuuden menestys toi töitä ja vaati korkealaatuisen kuvaston, jota käytettiin kansainvälisesti levitetyissä tiedotusjulkaisuissa.
Valokuva vaikuttaa joka päivä
Lehdistön kuvankäyttö tehostui yhteiskunnallisesti aktiivisella 1960-luvulla. Lehtikuvaajat esittelivät merkittävimpiä töitään silti näyttelyissä. Keskeisiä kuvajournalisteja olivat Caj Bremer ja Seppo Saves. 1960-luvun alku ja 1970-luku olivat sosiaalisesti kantaa ottavan dokumentarismin leimaamaa. Voimaa haettiin realismista, dokumentoinnista, ja osallistumisesta. Kohteet löydettiin usein ”nälkämailta”. Matti Saanio kiteytti yhteiskunnallisesti aktiiviset pyrkimykset: ”Tämän täytyy sittenkin kannattaa... (johtaa) sellaisiin yhteiskunnallisiin muutoksiin, ettei tuo kuvatun ihmisryhmän kaltainen kohtalo tulevaisuudessa jatkuisi enää kenenkään kohdalla.” Suomalaisten oloja kuvattiin myös maan rajojen ulkopuolella. Ben Kailan ja Risto Vuorimiehen Siirtosuomalainen on mustavalkoisen valokuvauksen keinoin kerrottu tarina Ruotsiin muuttaneiden suomalaisten oloista. Myös Ismo Hölttö ja Mikko Savolainen avasivat kantaa ottavilla töillään silmiä vähäväkisen kansan asialle. Luonnonsuojeluliikkeen herättämä ympäristötietoisuus avasi valokuvalle uusia kanavia. Luontovalokuvauksen vaikuttajia ovat Teuvo Suominen, Hannu Hautala, Eero Murtomäki, Jorma Luhta ja Kalervo Ojutkangas.
Kate Allen
Kate Allen -nimisiä henkilöitä ovat:
Valokuvaus Suomessa
Valokuvan taide ja media
Avoin kysymys valokuvasta taiteena ei estänyt alan toimijoita rakentamasta itselleen vahvaa identiteettiä. Valokuvataiteilijan ammatti nykyisessä mielessä mahdollistui vasta 1970-luvulta lähtien, kun kuvataiteet alkoivat organisoitua uudelleen. Institutionaalisia syitä vahvemmin muutokseen vaikutti tekijöiden eettinen vakaumus, jossa uskottiin suoraan vaikutukseen ja voimakkaiden teosten puhuttelevuuteen. Esteettinen keskustelu korvattiin ammattietiikalla. Tultiin tietoisiksi kansainvälisistä klassikoista. Tällä kaudella nimensä vakiinnuttaneita valokuvaajia ovat muun muassa Jorma Puranen, Ulla Jokisalo, Pentti Sammallahti ja Timo Kelaranta.
1980-lukua leimasi valokuvan ja muiden kuvataiteiden yhdentyminen. Moni kuvataiteilija käytti kameraa hyväkseen, esimerkiksi Ismo Kajander, Kuutti Lavonen ja Lauri Anttila. Valokuvataiteen medianäkyvyys on tasaisesti kasvanut. Julkisuuskulttuuri vaikutti tuottavan yhä uusia tähtiä suomalaisessa valokuvauksessakin. Nykytaiteessa valokuvaa käyttävien tekijöiden ja yleisön lukumäärä on moninkertaistunut ja kenttä kansainvälistynyt. Helsinki Schoolin valokuvaajista monet ovat menestyneet kansainvälisesti. Valokuvaus osana digitaalista kulttuuria toi 2000-luvun alussa, osana uutta mediaa uusia, aikaa leimaavia ilmenemismuotoja ja toimintatapoja.
Santeri Koivisto
Santeri Koivisto on suomalainen notkeusakrobaatti ja vogue-tanssija. Kurikasta kotoisin oleva Koivisto aloitti yhdeksänvuotiaana tanssi- ja sirkusharrastuksen Eira Nevanpään johdolla ja nousi tunnettuuteen 14-vuotiaana notkeusakrobaattina Talent Suomi -kykyjenetsintäohjelman ensimmäisellä tuotantokaudella vuonna 2007. Hän kävi ilmaisutaidon lukion Tampereella, jossa hän opiskeli myös sirkusalaa Sorin Sirkuksessa ja jatkoi sitten opintojaan Brysselin sirkuskorkeakoulussa (École Supérieure des Arts du Cirque). Hän on opiskellut myös muun muassa Marco Bjurströmin StepUp-tanssikoulussa.
Koivisto on voittanut useita kansainvälisiä tanssikilpailuja, muun muassa Pariisissa järjestettävän Voguing Ball -kisan. Hän on esiintynyt muun muassa Las Vegasissa ja Los Angelesissa ja myös opettanut akrobatiaa ja tanssia Brasiliassa ja Meksikossa.
Vuonna 2018 Koivisto ja nelinkertainen tankotanssin maailmanmestari Oona Kivelä tekivät yhdessä kiertueen Eurooppaan, Uuteen-Seelantiin ja Etelä-Amerikkaan.
Rave Love
Rave Love on alankomaalaisen DJ-tuottajaduon W&W:n ja saksalaisen DJ-tuottajaduon Axmon musiikkikappale, jolla vierailee myös saksalaislaulaja SONJA. Sen julkaisi Armada Music digitaalisesti ladattavana singlenä 23. lokakuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet André Appel, Morten Juhl, Sonja Fritzsche, Ward van der Harst ja Willem van Hanegem, joista kaikki Sonjaa lukuun ottamatta myös tuottivat sen. Kappaleen musiikkivideon ohjasi sekä tuotti The Replay Group ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä.
"Rave Love" ei ole toistaiseksi päässyt lainkaan singlelistoille. W&W on esittänyt kappaleen livenä muun muassa The Top 100 DJs Virtual Festival-tapahtumassa syyskuussa 2020.
Futures
Futures on yhtyeen Jimmy Eat World viides studioalbumi, joka julkaistiin 19. lokakuuta 2004.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan kuudennelle sijalle.
W&W
W&W on alankomaalainen DJ-tuottajaduo, jonka jäsenet ovat Willem van Hanegem Jr. ja Ward van der Harst. He aloittivat uransa tuottamalla trance-musiikkia ennen kuin siirtyivät big room houseen sekä elektronisen tanssimusiikin muihin muotoihin.
Tuotettuaan trance-musiikkia viiden vuoden ajan W&W perusti oman levy-yhtiön nimeltään Mainstage Music ja heistä tuli hyvin aktiivisia big room housen parissa. He nousivat suuren yleisön tietoon julkaistuaan kappaleen "Bigfoot" vuonna 2014. Kolme vuotta myöhemmin he tekivät paluun alkuperäiseen trance-tyyliin heidän NWYR (lausutaan "new year")-projektilla. Vuoden 2018 lopulla he vaihtoivat Mainstage levy-yhtiönsä nimen Rave Cultureksi, keskittyen samalla laajempaan lajityyppivalikoimaan.
Duon molemmat jäsenet ovat kertoneet innostuneensa trancemusiikin tekemisestä jo heidän nuoruudessa. He tapasivat toisensa Windows Live Messengerin kautta, jota he käyttivät musiikkituotantojensa keskenään jakamiseen.
Albumit
Studioalbumit
Kokoelma-albumit
Singlet
Nimellä NWYR
Tyk-toiminta
Tyk-toiminta (työkykyä ylläpitävä ja parantava valmennus) on Kelan kuntoutuslain (566/2005) mukaista ammatillista kuntoutusta, jota järjestetään silloin, kun työpaikan ja työterveyshuollon toimenpiteet työntekijän työkyvyn ja työssä suoriutumisen hyväksi eivät ole olleet riittäviä ja työntekijää uhkaa asianmukaisesta sairaanhoidosta ja lääkinnällisestä kuntoutuksesta huolimatta työkyvyttömyyseläkkeelle päätyminen. Vuonna 2016 Kela uudistaa työikäisten kuntoutusta ja samalla myös Aslak- ja Tyk-kuntoutukset korvataan uudella AURA-kuntoutusmallilla. AURA-kuntoutuksessa kuntoutus kytkeytyy aiempaa voimakkaammin kuntoutujan omaan työhön.
Tyk-toiminnan lakisääteinen perusta
Työkykyä ylläpitävää ja parantavaa valmennusta on järjestetty Kelan kuntoutustoiminnan osana 1980-luvulta lähtien, mutta lakisääteiseksi, Kelan järjestämisvastuun piiriin kuuluvaksi toiminnaksi, se tuli vuoden 1991 kuntoutusuudistuksessa. Samassa yhteydessä muodostettiin periaatteellinen ero harkinnanvaraiseen ASLAK-kuntoutukseen ja tietyin perustein järjestämisvastuiseen Tyk-toimintaan. Vaikka kuntoutusoikeuden ehdot ovat Kelan ja työeläkejärjestelmän osalta samanlaiset – sairauden tai vamman aiheuttama olennainen haitta tai työkyvyttömyyden uhka – Tyk-toiminta (tai sitä vastaava kuntoutuslaitosten palvelu) ei kuulu työeläkekuntoutuksen palveluvalikoimaan.
Kelan kuntoutuslaissa todetaan hyvin lyhyesti, että Kansaneläkelaitos järjestää "työkykyä ylläpitävää ja parantavaa valmennusta, jonka tavoitteena on mahdollistaa kuntoutujan työssä jatkaminen". Olennaista tässä säännöksessä on, että kuntoutujan edellytetään kuntoutuksen alussa olevan työsuhteessa (joko työssä tai sairauslomalla). Sen sijaan ehdotonta vaatimusta siitä, että hänen pitäisi kuntoutuksen jälkeen jatkaa samassa työtehtävässä tai edes samalla työnantajalla, ei lakiin sisälly. Koska Tyk-toiminta toteutetaan hyvin kiinteässä yhteydessä työpaikkaan ja sen työterveyshuoltoon, käytännössä tavoitteeksi on asetettu omassa työssä tai sitä vastaavassa työssä jatkaminen samalla työpaikalla.
Kelan kuntoutusstandardissa Tyk-toiminnan tavoitteiksi asetetaan
Tyk-toiminnan sisältö ja toteutus
Tyk-toiminta on yksilöllisesti ohjelmoitu joskin yleensä ryhmämuotoisesti ja ammattiala- tai työpaikkakohtaisesti toteutettu ohjelma, joka jakautuu selvitys- ja valmennusjaksoihin. Tyk-toiminnan kokonaiskesto on 1-2 vuotta ja se sisältää 30-31 laitoskuntoutusvuorokautta ja 1-2 yhteistyöpäivää, joihin osallistuvat kuntoutujat, palveluntuottajan (kuntoutuslaitoksen) edustajat, työpaikan edustajat (johto, työterveyshuolto, työsuojelu) ja Kelan edustajat.
Tyk-toiminnan toteuttaa moniammatillinen työryhmä, johon kuuluvat
Tarvittaessa ohjelman toteutukseen voivat osallistua myös
Tyk-toiminnan määrällinen kehitys
Tyk-toiminta lakisääteisenä alkoi vuonna, jolloin palvelua järjestettiin noin 1 000 henkilölle. 1990-luvun lopulla toiminnan volyymi kasvoi voimakkaasti kunnes se sitten 2000-luvun puolella alkoi tasaantua noin 6 500:een. Vuonna 2006 Tyk-toimintaa järjestettiin ammatillisena kuntoutuksena 6 340 henkilölle ja harkinnanvaraisena kuntoutuksena 166 henkilölle, jotka eivät täyttäneet kaikkia ammatillisen kuntoutuksen kriteerejä. Tyk-kuntoutujien keski-ikä oli 55 vuotta ja pääosalla heistä (4 245, 67 %) oli sairausperusteena tuki- ja liikuntaelinten sairaus.
Zara (vaatemyymäläketju)
Zaran emoyhtiö Inditex on maailman kolmanneksi suurin tekstiili- ja vaateteollisuusjätti Christian Diorin ja Niken jälkeen. Noin kaksi kolmasosaa Inditexin liikevaihdosta tulee Zara-ketjusta. Talouslehti Forbesin globaalien suuryritysten listalla Inditex oli vuonna 2017 sijalla 276 ja tärkein kilpailija, ruotsalainen Hennes & Mauritz sijalla 506.
Historia
Amancio Ortega lähti 13-vuotiaana vaatekaupan apulaiseksi A Coruñaan ja kohosi pian myymälänhoitajaksi. Kun kauppaan tuli töihin 14-vuotias Rosalia, teinit rakastuivat, avioituivat ja alkoivat 1960-luvulla ommella ja myydä vaatteita Arteixossa, La Coruñan lähellä. Vuonna 1975, samana vuonna kuin kenraali Franco kuoli, he päättivät avata myymälän A Coruñaan. Sen nimeksi oli valittu Zorbas, kyltitkin oli tilattu, mutta paikallista samannimistä baaria pitävä yrittäjä vaati nimeä muutettavaksi. Uudeksi nimeksi otettiin Zara.
Myymälöitä avattiin lisää logistisista syistä valtateiden rekkareittien varsille, ja ensimmäinen Espanjan ulkopuolinen Zara avattiin rajan taakse Portugalin Portoon joulukuussa 1988.
Suomeen Zara rantautui 2002, ja Zaran myymälöitä hoiti vuoteen 2013 asti Stockmann franchise-sopimuksella, kunnes Inditex osti itselleen toiminnasta vastanneen Stockmannin tytäryhtiön, Z-Fashion Finland Oy:n. 2000-luvun alkupuolella Stockmann avasi Zara-myymälöitä myös Venäjälle, mutta vuonna 2006 ne siirtyivät Inditexille 41,5 miljoonalla eurolla.
Liiketoimintamalli
Zaran mallisto vaihtuu erittäin usein, ja varaston kierto on 12–15 kertaa vuodessa. Zara julkaisee vuodessa 24 mallistoa. Näin samaa vaatetta valmistetaan melko pienenä eränä, mikä tukee yksilöllisyyden mielikuvaa. Monista muista pikamuotiyrityksistä poiketen Zara valmistaa merkittävän osan tuotteistansa omissa tehtaissaan Espanjassa, josta ne toimitetaan lentorahtina pari kertaa viikossa myymälöihin. Espanjan lisäksi vaatteita valmistetaan Portugalissa, Marokossa, Turkissa ja Aasiassa.
Työvoiman hyväksikäyttö
Syksyllä 2017 Zaran entisen tehtaan turkkilaiset työntekijät ryhtyivät kampanjaan saadakseen yhtiön maksamaan heille kuuluvat palkkarästit ja luvatut korvaukset tehtaan sulkemisesta. Zaraa on aiemmin arvosteltu myös muun muassa nuorten suunnittelijoiden hyväksikäytöstä sekä tehtaiden huonoista työoloista.
Lapsityö ja orjatyö
Zaraa on arvosteltu myös lapsityövoiman käytöstä. Zaralle vaatteita valmistava alihankkija, kiinalainen Vent d'Est, on teettänyt vaatteita Pohjois-Koreassa keskitysleireillä orjatyöllä.
Luonnonvarojen tuhlaaminen ja ilmastopäästöt
Zaran emoyhtiö Inditex lähettää kaikki vaatteensa kahdesti viikossa saastuttavalla lentorahtina. Lentorahti tuotaa 100% enemmän kasvihuonepäästöjä laivarahtiin verrattuna.
Benelli M4 Super 90
Benelli M4 Super 90 on italialaisen Benelli Armin suunnittelema ja valmistama kaasumäntätoiminen itselataava haulikko. Yhdysvaltain merijalkaväki otti sen vuonna 2001 palveluskäyttöön nimikkeellä M1014.