cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Domenico Comparetti
Tieteellisen maineensa Comparetti saavutti alkujaan teoksellaan Virgilio nel medio evo ('Vergilius keskiajalla') 1872. Ryhtyessään tutkimaan kysymystä homeeristen runojen kokoonpanosta hän tuli Suomeen ensi kerran 1886 ja kävi sittemmin Suomessa useita kertoja tutustuakseen Kalevalan tutkimukseen. Vuonna 1891 hän julkaisi Julius Krohnin muistolle omistamansa teoksen Il Kalevala, joka ilmestyi myös saksan- ja englanninkielisenä. Teos jakautuu kahteen osaan. Edellisen tarkoituksena on johdattaa ulkomaista lukijaa aiheeseen. Sen ensi luvussa tehdään selkoa suomalaisten kansanrunojen keräämisestä, runon rakenteesta ja heimolaiskansojen runoudesta; toisessa esitetään Kalevalan sisällys ja kolmannessa Elias Lönnrotin työ Kalevalan runojen kokoajana. Jälkimäisessä osassa, joka samoin jakautuu kolmeen lukuun (jumalaistaru, sankaritarina ja runo), hän perustelee erästä August Ahlqvistin esiin tuomaa mielipidettä, että suorasanaisesta samanistisesta loitsimisesta olisi muodostunut suomalainen runolaulu skandinaavisen vaikutuksen alaisena, ja täydentää tätä siihen suuntaan, että loitsurunoista olisi syntyrunojen välityksellä kehittynyt kertomaruno. Comparettin teoksen pysyvänä ansiona on, että se on ensimmäisenä tehnyt Kalevalan kysymyksen koko laajuudessaan tunnetuksi ulkomailla ja että se panemalla vireille uusia kysymyksiä uusine näkökohtineen on vaikuttanut Kalevalan tutkimuksen edistymiseen.
Antonia-palkinto
Palkinnot vuosittain
Pääroolissa nähtiin Hellen Willberg professori Bearingina.
Nominoidut esitykset 2008: ”Das Fliegende Spektakel” (Fisches Nachtgesang ja Wasa Teater), ”Brevet från Sibirien” (Lilla Teatern), ”Vittra” (Svenska Teatern), ”Caligula” (Viirus), ”Hamlet” (Nya Rampen ja Wasa Teater) ja ”Perfekt” (Teater 90 °).
2007
Teatteri: Teater 90 ° & Sirius Teatern
Näytelmä: Valerie Jean Solanas ska bli president i Amerika
Käsikirjoitus: Sara Stridsberg
Ohjaaja: Maria Lundström
Yleisöraati
2006
Teatteri: Viirus
Näytelmä: No Reaturn
Ohjaaja: Cezaris
Raadin mukaan No Return on muistutus teatterin sisimmästä olemuksesta. Se osoittaa, kuinka hyvä kertomus voi tarjota yleisölle odottamattoman maagisen teatterielämyksen. Lisäksi näytelmä romuttaa psykologisen realismin diktatuuria suomenruotsalaisessa teatterissa.
Kriitikkoraati, puheenjohtaja Tomas Jansson
Sui Xinmei
Sui Xinmei (s. 29. tammikuuta 1965) on kiinalainen entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili kuulantyönnössä. Hän voitti hopeaa Atlantan olympialaisissa 1996 tuloksellaan 19,88 metriä. Sui voitti mitaleita myös sisäratojen MM-kisoista, Aasian kisoista ja Aasian-mestaruuskilpailuista.
Sui pitää hallussaan sisäratojen Aasian ennätystä tuloksellaan 21,10.
Attack of the Killer B’s
Attack of the Killer B’s on thrash metal -yhtye Anthraxin kokoelmalevy, joka sisältää covereita, B-puolia ja harvinaisuuksia. Albumi julkaistiin kesäkuussa 1991.
Rumin sulttaanikunta
thumb|300px|Rumin sulttaanikunta vuonna 1190. Taistelupaikat: [[Dorylaeumin taistelu (1147)|Dorylaeum 1147, Myriokefalon 1176 ja Antalya 1207. Pääkaupunki Konya merkitty tähdellä.]] Rumin sulttaanikunta ( eli ”Anatolian seldžukkivaltio” tai eli ”Turkin seldžukkivaltio”) oli lyhytikäinen seldžukkien turkkilaisvaltio 1100–1200-luvuilla Vähässä-Aasiassa. Se syntyi Bysantin menettämälle alueelle, jonka Bysantti onnistui myöhemmin osittain valtaamaan takaisin. Rum-sana viittaa Roomaan eli Bysanttiin.
Bysantti menetti alueen Manzikertin taistelussa vuonna 1071 ja sen jälkiselvittelyissä. Sulttaanikunnan pääkaupunki oli Konya, jonka mukaan valtiota on nimitetty myös Konyan sulttaanikunnaksi eli Ikonionin sulttaanikunnaksi.
Sulttaanikunta joutui monelta suunnalta tulleen ulkoisen paineen alaiseksi. Ristiretkiaikana alueella liikkui länsieurooppalaisia joukkoja. Vuoden 1101 ristiretki ja 1140-luvun Toinen ristiretki vaikuttivat sen asemaan, vaikka ristiretkeläisten tavoitteet olivat etelämpänä Pyhällä maalla. Vuoden 1242 jälkeen seldžukit joutuivat luovuttamaan itäisiä alueitaan hyökkääville mongoleille ja kärsivät vuonna 1279 raskaan tappion persialaisille mongolivallan jatkajille. Vähän-Aasian seldžukkien viimeinen sulttaani Masud II kuoli vuonna 1308.
Asian Indoor Games
Asian Indoor Games on joka toinen vuosi Aasiassa järjestettävä tapahtuma, jossa kilpaillaan urheilulajeissa ja tietokonepeleissä. Lajeiksi on valikoitu sellaisia, joissa ei kilpailla olympialaisissa eikä Aasian kisoissa mutta joita on helppo seurata televisiosta. Tapahtuman tarkoitus on levittää kiinnostusta urheiluun ja kerätä uusia harrastajia.
Ensimmäiset kisat järjestettiin Bangkokissa vuonna 2005, ja niissä kilpailtiin 9 lajissa. Toisissa kisoissa Macaossa vuonna 2007 lajeja oli jo 16. . Vietnamissa järjestettiin kolmannet kisat vuonna 2009. Lajit ovat vuosien mittaan vaihdelleet. Tapahtumaan ovat kuuluneet lyhyen radan uinti, räpyläuinti, kilpatanssi, ratapyöräily, salibandy, Sepak takraw eli potkulentopallo, Kabaddi, keilaus, biljardi, thainyrkkeily, futsal, aerobic ja "extreme sports" (BMX, rullalautailu, rullaluistelu ja kiipeily). Peleistä mukana ovat olleet lautapelit (shakki, xiangqi) sekä jotkin tietokonepelit.
Cédric Van Branteghem
Cédric Marie Carlos Thérèse Van Branteghem (s. 13. maaliskuuta 1979 Gent) on belgialainen 400 metrin juoksija.
Vuonna 2002 hän pääsi välieriin Wienin sisäratojen MM-kilpailuissa ja oli kuudes Münchenin EM-kilpailuissa. Hän selviytyi välieriin myös vuonna 2003 sekä Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa että Pariisin MM-kilpailuissa. Välieriin asti hän selvisi niin ikään vuosien 2004 ja 2008 olympialaisissa.
Operaatio Ariel
pienoiskuva|Brittisotilaita. Operaatio Ariel oli liittoutuneiden sotilaiden evakuointi Länsi-Ranskasta toisessa maailmansodassa 15.–25. kesäkuuta 1940. Evakuointeja tehtiin toistuvasti useista satamista pitkin Ranskan rannikkoa aina Espanjan rajalle asti. Evakuointi pelasti noin 214 000 sotilasta.
Cédric Van Branteghem
Hän oli vuoden 2008 olympialaisissa myös viides 4 × 400 metrin viestissä Belgian ennätyksellä 2.59,37 yhdessä Kevin Borléen, Jonathan Borléen ja Arnaud Ghislainin kanssa. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä sisäratojen Belgian ennätyksellä 3.06,94 yhdessä Kevin Borléen, Antoine Gillet'n ja Jonathan Borléen kanssa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kolmanneksi Belgian joukkueessa 4×400 metrin viestissä.
Hänen ennätyksensä ovat 100 metrillä 10,54, 200 metrillä 20,60, 300 metrillä 32,53 ja 400 metrillä 45,02. Kaikki ennätykset ovat vuodelta 2003.
Operaatio Ariel
Cherbourg ja Saint-Malo
15.–18. kesäkuuta evakuoitiin Cherbourgista 30 630 sotilasta ja Saint-Malosta 21 474 sotilasta.
Tanel Kangert
Tanel Kangert (s. 11. maaliskuuta 1987 Vandra) on virolainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2008–2022. Hän aloitti ammattilaisuransa Ag2r-La Mondiale-tallissa 2008–2009, kilpaili Viron maajoukkueessa 2010 ja palasi ammattilaiseksi Astana Teamissa 2011. Hän siirtyi EF Education First -talliin 2019 ja Team BikeExchangeen viimeisiksi ammattilaisvuosikseen 2021–2022.
Operaatio Ariel
Brest
Englantiin 18. kesäkuuta Brestistä täydessä lastissa saapuivat Arandora Star, Franconia ja Ormonde, jotka olivat juuri aikaisemmin saapuneet Norjan evakuoinnista Clydeen. Muita Brestiin lähetettyjä aluksia olivat Otranto, P & O Linen SS Strathaird ja Alfred Holtin alukset SS Bellerophon, SS Euryades ja SS Lycaon. Brestistä kuormattiin Englantiin kaikkiaan 32 584 sotilasta, kun mukaan lasketaan Straithairdissa olleet 6 000 sotilasta. Straithairdissa oli lisäksi siviilejä, 200 Brestin sotilasopetuslaitoksen kadettia, Pariisissa olleiden brittiläisten pankkien kultavaranto, de Gaullisti johtajia sekä jopa muutama lemmikkikoira.
Saint-Nazaire
Saint-Nazairessa, jonne oli paennut noin 60 000 liittoutuneiden sotilasta, sotilaiden lisäksi 13 000 siviiliä kuljetettiin aluksilla Batory, Duchess of York, MS Georgic ja Sobieski 15. kesäkuuta. Seuraavana päivänä Oronsay sekä 17. kesäkuuta vastaisena yönä lukuisa määrä erilaisia aluksia, jotka oli kerätty Etelä-Englannista ja Etelä-Walesista.
Bordeaux, Bayonne ja St Jean du Luz
P & O Linen uusin alus Ettrick oli alun perin matkalla Saint-Nazaireen, mutta sen saavuttua Loiren suulle se sai tiedon kaupungin joutumisesta saksalaisten haltuun. Alus höyrysi etelään kohti Bayonnea ja 22. kesäkuuta Ettrick kuormasi St Jean du Luzista 2 000 puolalaista, ranskalaista ja englantilaista sotilasta sekä Albanian kuninkaan Zogin.
Saman aikaisesti purettuaan 4 000 sotilasta Plymouthissa purjehti Glenaffaric yhdessä Cyclopsin ja Clan Rossin kanssa Bordeauxiin, Bayonneen ja St Jean du Luziin auttamaan Ettrickiä. Saksalaiset pommikoneet hyökkäsivät Clan Rossin kimppuun Bayonnen ulkopuolella 24. kesäkuuta aiheuttaen merkittäviä vaurioita. Alueelle saapui myös Arandora Star purettuaan Brestistä tuomansa pakolaiset Falmouthissa.
Tältä alueelta evakuoitiin 19 000 henkeä 19.–25. kesäkuuta.
Lopputulos
Englannin kanaalin ja Biskajan lahden satamista evakuoitiin kaikkiaan 191 870 sotilasta, muutama tuhat siviiliä, 2 292 sotilasajoneuvoa, 310 tykkiä sekä 1 800 tonnia erilaisia varastoja.
Ivans Klementjevs
Ivans Klementjevs (s. 18. marraskuuta 1960 Butniki) on latvialainen entinen meloja, olympiavoittaja, maailmanmestari ja poliitikko. Klementjevs osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin Soulissa 1988, jolloin hän voitti 1000 metrin kanadalaisyksikön. Klementjevs edusti tuolloin vielä Neuvostoliittoa. Latvian itsenäistyttyä hän osallistui Barcelonan olympialaisiin 1992, jolloin hän saavutti hopeaa 1000 metrin kanadalaisyksikössä. Neljä vuotta myöhemmin Atlantan olympialaisissa hän uusi olympiahopean samalla matkalla. Klementjevs on myös seitsemänkertainen maailmanmestari: ensimmäisen maailmanmestaruuden hän voitti vuonna 1985 1000 metrin kanadalaisyksikössä. Edustaessaan Neuvostoliittoa hän saavutti vielä kolmesti (1989, 1990 ja 1991) maailmanmestaruuden samalla matkalla sekä kertaalleen 10 000 metrin maailmanmestaruuden vuonna 1989. Latviaa edustaessaan hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1993 1000 m kilpailussa. Klementjevs edusti Puolaa vuoden 1994 maailmanmestaruuskilpailuissa voittaen 1000 metrin kilpailun. Näiden lisäksi hänellä on viisi MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia.
Letraset
pienoiskuva|Letrasetin siirtokirjainarkkeja. Letraset oli vuonna 1959 perustettu brittiläinen yritys, joka valmisti siirtokirjaimia ja siirtokuvia sekä harrastelijoiden että ammattilaisten käyttöön. Yhtiö kehitti siirtokirjainten valmistusmenetelmän vuonna 1961. Letrasetin kirjaimia käytettiin muun muassa saksitaitossa. Colin Brignallin johdolla Letraset kehitti laajan valikoiman otsikko- ja mainostarkoituksiin sopivia kirjaintyyppejä. Tietokoneiden yleistyttyä Letraset digitoi merkittävimmän osan kirjaintyypeistään.
Esselte osti Letrasetin vuonna 1981. Esselte puolestaan myi Letrasetin vuonna 2001 Martin Gibbsille ja Mike Traversille. Uusi yritys nimeltään Letraset Limited kehitti ja myi fontteja tuotemerkillä Fontek. Letraset alkoi myös myydä sarjakuvien piirtämiseen tarkoitettuja Promarker-tusseja. Vuonna 2012 ColArt Group osti Letrasetin.
Harengula
Harengula on kupusillien heimoon (Dorosomatidae) kuuluva sillikalasuku, jossa on neljä lajia:
Rasvahapot
Rasvahapot ovat ketjumaisia rengasrakenteettomia monokarboksyylihappoja, joissa on parillinen määrä hiiliatomeja Ne ovat rasvojen päärakennusaineita ja muodostavat rasvojen hydrofobisen eli veteen liukenemattoman osan.
Rasvahapot muodostavat esteröityneinä glyserolin kanssa rasvoja ja alkoholin kanssa vahoja. Luonnon rasvahapot ovat heikkoja happoja, ja ne muodostavat suoloja sekä estereitä. Varsinkin aikaisemmin on rasvahapoiksi luettu myös niitä kemialliselta rakenteeltaan muistuttavat lyhytketjuiset karboksyylihapot kuten muurahaishappo, etikkahappo ja propionihappo, joita kuitenkaan ei luonnon rasvoissa esiinny. Lyhyitä karboksyylihappoja kutsutaan myös haihtuviksi rasvahapoiksi (VFA volatile fatty acids).
Ravintorasvojen sisältämät rasvahapot esiintyvät glyseroliestereinä. Tärkeimpiä niistä ovat välttämättömät rasvahapot, joita ovat tyydyttymättömät rasvahapot eli niin sanotut omega-rasvahapot.
Lyhytketjuiset, keskipitkät ja pitkäketjuiset rasvahapot
Rasvahapot jaotellaan niiden hiiliketjun pituuden mukaan siten, että lyhyet rasvahapot sisältävät lähteestä riippuen noin 2–6/8 hiiliatomia, keskipitkät 6/8–10 ja pitkät 12–26.
Voin ja muiden maitotuotteiden rasvasta 16–17 mooliprosenttia muodostuu lyhytketjuisista rasvahapoista. Kookospähkinässä ja palmuydinöljyssä esiintyy keskipitkiä ja muissa rasvaisissa kasvikunnan tuotteissa ja kaloissa esiintyy tavallista enemmän pitkiä rasvahappoja.
Yli 95 % länsimaisesta ravinnosta saatavista rasvahapoista on pitkäketjuisia. Kaikkien nisäkkäiden suolistobakteerit tuottavat kuitenkin lyhytketjuisia rasvahappoja, jotka muodostuvat 95-prosenttisesti asetaatista (C2) eli etikkahapon suolasta, propionaatista (C3) eli propionihapon suolasta ja butyraateista (C4) eli voihapon suoloista. Asetaatin osuus näistä on noin 60, propionaatin 25 ja butyraatin 15 prosenttia.
Paksusuolen bakteerien liukoisista kuiduista tuottamat lyhytketjuiset tyydyttyneet rasvahapot muodostavat 6–15 prosenttia länsimaalaisten ravinnosta saadusta kalorimäärästä. Näiden kaloreiden osuus on suurin niillä, jotka nauttivat eniten kuitupitoista ravintoa. Asetaatin, propionaatin ja butyraattien keskinäinen suhde on suurin piirtein 60:20:20, mutta propionaattia ja butyraattia siirtyy suolisosta verenkiertoon niin paljon enemmän kuin asetaattia, että lukusuhde muuntuu muotoon 91:5:4.
Asetaattia syntyy suolistobakteerien hajottaessa galakto-ligosakkaridien ja inuliinin kaltaisia asetogeenisiä kuituja, peptidien jäämiä ja rasvoja. Etikka ja alkoholi sisältävät lisäksi luontaisesti asetaattia ja sitä lisätään myös moniin teollisesti valmistettuihin elintarvikkeisiin kuten lihajalosteisiin.
Lehmien pötsibakteerien tuottama butyraatti rikastuu voihin ja muihin rasvaisiin maitotuotteisiin. Emmental- ja muut sveitsiläistyyliset juustot sisältävät propionaattia.
Tyydyttyneet ja tyydyttymättömät rasvahapot
Rasvahappojen jako tyydyttyneisiin, kertatyydyttymättömiin eli monoeeneihin ja monityydyttymättömiin perustuu rakenteeseen siten, että tyydyttyneen rasvahapon (engl. SAFA) hiiliketju on yleensä haaroittumaton eikä siinä ole kaksoissidoksia. Lyhytketjuiset rasvahapot ovat tyydyttyneitä ja keskipitkät sekä pitkät voivat olla tyydyttyneitä tai tyydyttymättömiä.
Tyydyttynyt rasvahappo vaatii enemmän lämpöä sulaakseen kuin vastaavanpituinen tyydyttymätön rasvahappo. Kertatyydyttymättömässä rasvahapossa (engl. MUFA) on yksi kaksoissidos ja monityydyttymättömässä (engl. PUFA) niitä on kaksi tai useampi. Tyydyttämättömän rasvahapon fysikaaliset ominaisuudet riippuvat sen sisältämien kaksoissidosten määrästä, sijainnista ja konfiguraatiosta.
Jälkeläisten alkuruokintaan tarkoitettu luontainen eli nisäkkäiden tuottama maito sisältää 50 prosenttia tyydyttyneitä rasvahappoja.
Monityydyttymättömät rasvahapot hapettuvat helpoiten, joten niistä syntyy eniten LOP:seja eli terveydelle potentiaalisesti haitallisia rasvahappojen hapettumistuotteita (engl. lipid oxidation products). Tyydyttyneet rasvat ovat tässä suhteessa turvallisimpia. Rasvojen hapettuinen kiihtyy ruuan kypsentämisen yhteydessä. Paahtaminen ja muut kuumia lämpötiloja vaativat kypsennysmenetelmät synnyttävät enemmän LOP:seja kuin ne, joissa lämpö pidetään lähellä sataa astetta. Rasvahappomolekyylien hapettuminen tuottaa kemiallisesti pilaantunutta eli härskiintynyttä rasvaa. Rasvan rasvahappo-osa irtoaa tällöin glyserolista.
Biologinen merkitys
Monet eliöt hajottavat rasvahappoja energiaksi (ATP:ksi) beetaoksidaatio -aineenvaihduntareitin kautta. Ihmiselimistön energiansaanti perustuu suurimman osan ajasta veren kuljettamiin rasvahappoihin. Veri sisältää runsaasi maksan ja rasvasolujen luovuttamia energiaa varastoivia triglyseridimuotoisia vapaita rasvahappoja esimerkiksi öisin ja aina kun viimeisimmästä ateriasta on kulunut pitkä aika. Triglyseridit on pakattu VLDL-lipoproteiinin sisälle, jotta niitä voisi kuljettaa verenkierrossa.
Rasvahappojen saanti
Suurin osa ihmiskunnan nauttimasta rasvasta on tyydyttynyttä rasvaa, jonka kulutus oli vuonna 2010 aikuisilla keskimäärin 9 prosenttia kokonaisenergiasta. Tyydyttyneen rasvan saanti vaihteli maittain välillä 2-28 E%. Omega 6-rasvojen osuudet olivat 6 (1-13) E% ja meriperäisten omega-3-rasvojen 163 (5-3900) milligrammaa päivässä. Euroopan maissa tyydyttyneiden rasvojen osuus vaihteli välillä 9-16 E% ja monityydyttämättömien 4-11 E%.
Yhdysvaltalaisten tyydyttyneen rasvan saanti pysyi suhteellisen vakiona vuosina 1909 - 2000 samalla kun kerta- ja monityydyttymättömän rasvan saanti on lisääntynyt. Kertatyydyttymättömistä rasvahapoista tuli pääasiallinen rasvan lähde 1950-luvulla ja niiden osuus nousi tasaisesti vuosina 1960 - 2000. Myös monityydyttymättömän rasvan saanti nousi tasaisesti vuosina 1960 - 2000. Suurin osa Yhdysvalloissa kulutetusta rasvasta tulee nykyisin paisto- ja salaattiöljystä.
Päivittäinen transrasvojen keskisaanti väheni Yhdysvalloissa vuoden 1984 kymmenestä grammasta vuoden 1995 neljään grammaan ja Tanskassa vuoden 1980 kahdesta grammasta vuoden 1999 alle 0,5 grammaan. Jopa puolet leipomotuotteiden valmistukseen käytetystä rasvasta saattoi olla puhdasta transrasvaa vuonna 2004.
Rasvan osuus ruoan sisältämästä energiasta pienentyi Suomessa 1980- ja 1990-lukujen aikana. Vuonnaa 1982 noin 39 % energiasta tuli rasvasta, mutta vuonna 1992 enää 35 %.
Tärkeimpiä rasvahappoja
Rasvahapoille käytetään usein kahdella luvulla esitettävää, muotoa C:D olevaa merkintää, jossa C tarkoittaa hiiliatomien ja D kaksoissidosten lukumäärää rasva­hapon molekyylissä. Näin ollen D on 0 tyydyttyneillä, 1 kerta­tyydyttymättömillä ja vähintään 2 mon­ityydyttymättömillä rasvahapoilla. Tyydyttymättömille rasva­hapoille käytetään lisäksi muotoa ω-3 tai ω-6 olevia merkintöjä sen mukaan, kuinka monen hiili­atomin päässä ensimmäinen kaksois­sidos sijaitsee luettuna molekyylin siitä päästä, jossa ei ole karboksyyli­ryhmää.
Sydänterveys
Vuonna 2004 julkaistussa naisilla tehdyssä suomalaistutkimuksessa havaittiin, että tyydyttyneen rasvan vähentäminen ja monityydyttymättömän rasvan lisääminen lisäsi terveydelle haitallista hapettunutta LDL-kolesterolia tutkittavien veressä.
Aineenvaihdunta
Lyhytketjuisilla rasvahapoilla saattaa olla edullisia vaikutuksia aineenvaihduntaan. On olemassa näyttöä siitä, että jo pieni määrä tyydyttyneitä keskipitkiä rasvahappoja ehkäisee insuliiniresistenssin syntyä. Eläimillä tehdyissä tutkimuksissa on myös havaittu, että etenkin lyhytketjuisella tyydyttyneellä asetaatti-rasvahapolla on tärkeä rooli kehon rasvakudoksen säätelyssä. Tämä johtuu sen insuliiniherkkyyttä ja sokeriaineenvaihduntaa tasapainottavasta vaikutuksesta sekä siitä, että se edistää rasvan polttoa energiaksi.
Immuunipuolustus
Erään suomalaisen tutkijan mukaan lyhytketjuisten rasvahappojen on havaittu myös tehostavan immuunipuolustusta. Lisäksi ne saattavat vähentää tulehdusta ja tulehduksellisten suolistosairauksien oireita. Esimerkiksi suolistossa esiintyvä voihappo näyttää hillitsevän tulehdusta ja syöpäsolujen kasvua sekä vähentävän happiradikaalien syntyä.
Palolampi (Kihniö)
Palolampi on Pirkanmaalla Kihniössä Nevalankylällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Palolampi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta.
Maantietoa
Järven pituus on 350 metriä, leveys 300 metriä ja sen pinta-ala on 5,6 hehtaaria. Se sijaitsee Nevalankylällä 2,5 kilometriä Kihniön kirkolta etelään. Lampeen laskee seitsemän metsä- tai suo-ojaa, jotka johdattavat siihen lähialueen metsien vesiä. Idän suunnalta laskee Rasin Vehkapuru, joka on myös Syyslammen ja Rajalammen yhteinen laskuoja. Lammen oma laskuoja alkaa sen pohjoispäästä. Se juoksee Nevalankylän ja Kihniön keskustan läpi ja laskee 2,9 kilometrin jälkeen Sulkuejärveen. Rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Rannat ovat pohjoisrantaa lukuun ottamatta suota eikä rannolle ole rakennettu asuntoja. Lammen lähistöllä sijaitsee vain Haapaniemen ja Teikarin maatilat. Toisen tilan pellot ovat lammen vaikutuspiirissä. Lammelle ei myöskään johda teitä. Kihniön keskustasta alkava yhdystie 13361 ohittaa lammen sen eteläpuolelta.
Eteläpuolella olevalla Lamminnevalla sijaitseva Pikku Palolampi ei kuulu Palolammen valuma-alueeseen vaan se laskee Nerkoonjärveen.
Historiaa
Vanhassa Kihniön pitäjänkartassa 1800-luvulta on lammen nimi kirjoitettu "Iso palolampi". Siihen aikaan sen ainoa tulo-oja Rasin Vehkapuru juoksee idästä ja laskuoja nousee pohjoiseen. Lammen rannat olivat silloinkin suota eikä lähistölla asuttu silloin. Ainoa merkki ihmistoiminnasta oli Vehkapurun heinäniitty. Lammen rantaviiva on hieman muuttunut, mikä viittaisi lievään vedenpinnan laskuun.
Ohimopoimu
Etummainen, ylempi ohimopoimu (anterior superior temporal gyrus) sijaitsee ihmisen aivojen ohimolohkossa.
Se aktivoituu mm. kun henkilön saadessa oivalluksen (ongelmanratkaisun yhteydessä).
Jason Ridge
Jason Ridge (s. 28. joulukuuta 1974) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä, joka on esiintynyt myös nimellä Jake Lavelle. Hän työskenteli Hot House Entertainmentille ja perusti oman Ridgeline Films -yhtiönsä vuonna 2007. Hän teki esiintymisen The Howard Stern Show'ssa syyskuussa 2007. Hän on voittanut kahdesti sekä GayVN- että Grabby-palkinnon.
Vuonna 2010 Ridge otettiin Grabby Awards Wall of Famelle.
Fagner
Fagner Conserva Lemos (s. 11. kesäkuuta 1989 São Paulo) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Brasilian Série A:ssa pelaavaa Corinthiansia.
Dainis Ozols
Dainis Ozols (s. 11. syyskuuta 1966 Smiltene) on latvialainen entinen maantiepyöräilijä ja olympiamitalisti. Ozols saavutti pronssia Barcelonan olympialaisissa 1992 maantieajossa. Ozols kilpaili myös Atlantassa 1996 maantieajossa, jossa jäi sijalle 92, sekä Sydneyssä 2000, jolloin hänet hylättiin maantieajossa ja aika-ajossa hän sijoittui sijalle 21. Ozols pyöräili ammattilaisena vuosina 1995–2000.
Sokkokokki
Ammattilaiskokkeina kilpailijoita on avustamassa jaksoittain vaihtelevat kolme ammattilaiskokkia, Harri Syrjänen, Henri Alén ja Tommi Tuominen. Ohjelmaa juontaa Maria Sid.
Vieraina sarjassa ovat olleet muun muassa:
Intronaut
Intronaut on yhdysvaltalainen progressiivisen metallin yhtye, joka perustettiin vuonna 2004 Los Angelesissa, Kaliforniassa. Yhtyeen musiikki on polyrytmistä, ja siinä on vaikutteita jazzista ja progressiivisesta rockista. Yhtye koostuu yhtyeiden Anubis Rising, Exhumed, Uphill Battleja Impaled entisistä jäsenistä.
Tammikuussa 2008 yhtye solmi levytyssopimuksen Century Median kanssa. Intronaut on julkaissut kuusi studioalbumia joista viimeisin, Fluid Existential Inversions julkaistiin helmikuussa 2020.
Ledesma
Ledesma on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Puhekorpus
Puhekorpus on puhutun kielen äänitiedostojen ja tekstitranskriptioiden tietokanta. Nämä äänitiedostot ja niiden transkriptiot ovat sellaisessa muodossa, jota voi hyödyntää puheentunnistuskoneen kanssa käyttävien akustisten mallien luomisessa.
Suomusilli
Suomusilli (Harengula jaguana) on kupusillien heimoon (Dorosomatidae) kuuluva Länsi-Atlantin lämpimissä murto- ja merivesissä elävä pienikokoinen sillikalalaji.
Koko ja ulkonäkö
Suomusillin tavallinen pituus on 12 senttimetriä, enimmillään 21 senttiä. Vatsassaan sillä 28–31 suomun muodostama erillinen kölievä. Selkäevä sijaitsee hieman ruumiin keskipisteen edessä. Melko pitkän rintaevän takaosa sijaitsee pystysuunnassa melko tarkkaan samassa kohdassa selkäevän tyven kanssa.
Levinneisyys ja elinympäristö
Suomusiliä tavataan Atlantin valtameren länsiosassa Yhdysvaltain rannikkolla New Jerseyn eteläosasta etelään, Bahamassa, koko Meksikonlahdella ja Karibianmerellä sekä Etelä-Amerikan rannikolla Brasilian eteläosiin asti. Meksikonlahdella laji on paikoin runsas rannikkoympäristöissä kuten meriruohopenkeillä, mangrovealueilla ja estuaareilla. Suomusilli on ulappa-alueen pohjakala. Sitä tavataan rannikkovesissä hiekka- ja mutapohjilla, usein estuaarien lähellä ja joskus hypersuolaisissa laguuneissa.
Alaniini
thumb|3D-malli alaniinimolekyylistä Alaniini eli 2-aminopropaanihappo on yksi luonnon 20 yleisimmästä aminohaposta. Sen sivuketju muodostuu yhdestä metyyliryhmästä, joten alaniini on toiseksi pienin aminohappo. Alaniini eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1879.
Alaniini ei ole välttämätön aminohappo. Lihassolut valmistavat sitä pyruvaatista transaminaatioreaktiolla, jossa glutamiinihappo toimii typen luovuttajana. Päinvastainen reaktio tapahtuu maksassa.
Alaniinin kemiallinen kaava on C3H7NO2 ja sulamispiste noin 300 °C. Alaniinillä on optisesti aktiiviset enantiomeeriset muodot L-alaniini ja D-alaniini sekä optisesti tehoton raseeminen DL-alaniini. L-alaniinin CAS-numero on 56-41-7, D-alaniinin CAS-numero on 338-69-2 ja DL-alaniinin CAS-numero on 302-72-7.
L-alaniinia esiintyy monissa kasveissa ja elintarvikkeissa. D-alaniini esiintyy esimerkiksi bakteerisolujen seinämissä. L-alaniinia esiintyy monissa luonnonproteiineissa, kuten silkin fibroiinissa, gelatiinissa ja maissin prolamiinissä tseiinissä, joista sitä saadaan hydrolyysillä.
Alaniinia koodaavat lähetti-RNA:ssa yhdistelmät GUU, GUC, GUA ja GUG.
Sinitaivas
Sinitaivas voi tarkoittaa seuraavia:
Prästvike
Prästvike (myös Prest vike, Kirikuviik; ) on Virossa Vormsin maalaiskunnassa Läänemaalla sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa
Järvi on Itämeren Väinämeressä sijaitsevan Vormsin saaren suurin järvi noin kilometrin verran saaren etelärannasta. Järven pinta-ala on 38 hehtaaria (ha) ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on saaria vain yksi ja sen pinta-ala on 0,11 ha. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 1,0 metriä mpy. Siihen laskee kolme metsäojaa, joista yksi tuo Suurallikkaasta (Suuri lähde) purkautuvaa vettä järven pohjoispäähän. Sen laskuoja on Prestviigi oja, joka laskee 900 metrin pituisena Hullon lahteen. Järven valuma-alueen laajuus on 11,4 neliökilometriä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,3 metriä ja suurin syvyys 0,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00011 k[[kuutiometriä]] eli 0,11 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa metsää. Hullon kylä sijaitsee järven itäpuolella.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Taulumäen kirkko
Taulumäen kirkko on Jyväskylän seurakunnan pääkirkko ,joka sijaitsee Jyväskylässä Taulumäen kaupunginosassa. Sen on suunnitellut arkkitehti Elsi Borg. Maisemallisesti hallitsevalla paikalla Rajakadun päässä sijaitseva, kauniisti säilynyt ja huolellisesti kunnostettu Taulumäen kirkko on 1920-luvun klassismin monumentaaliarkkitehtuurin merkittävimpiä kohteita Suomessa.
Kirkko rakennettiin vuosina 1928–1929 ja se vihittiin käyttöön 27. lokakuuta 1929. Kuoriseinän maalaukset Lapsi on meille syntynyt ja Se on täytetty, alttarin yläpuolella oleva seitsemän enkelin ornamenttimainen rivistö, ylimmän parven reunalle maalatut raamatulliset henkilöt, ornamentiikka ja saarnastuolin koristemaalaukset ovat taidemaalari Paavo Leinosen tekemiä. Vaikka kirkko sijaitsi ennen kuntaliitosta Jyväskylän kaupungin alueella, se oli Jyväskylän maaseurakunnan pääkirkko. Jyväskylän kaupunki- ja maaseurakunnan yhdistyttyä vuoden 2009 alusta siitä tuli Jyväskylän seurakunnan pääkirkko. Kirkko on peruskorjattu vuonna 1996.
Kirkon alttaritauluna on edellisen kirkon palosta pelastettu taidemaalari Eero Järnefeltin maalaama alttaritaulu Kristus käy veden päällä (1892–1893) ja sen alapuolella taidemaalari Jonas Heiskan maalaus Kristus ja lampaita vuodelta 1929.
Ensimmäinen kirkko Taulumäellä
Ensimmäinen Taulumäen kirkko valmistui yliarkkitehti Ludvig Isak Lindqvistin suunnittelemana vuonna 1885. Tämä kirkko paloi 27. tammikuuta 1918, dramaattisesti juuri sisällissodan alkaessa. Sen muistokivi sijaitsee nykyisen kirkon puistossa. Muistomerkkiin on kiinnitetty kuvanveistäjä Veikko Hirvimäen tekemä pronssinen korkokuva, joka esittää palavaa kirkkoa.
Poliisiasiain tietojärjestelmä
Poliisiasiain tietojärjestelmä, lyhyemmin Patja, on poliisin valtakunnallinen tietojärjestelmä, johon tallennetaan poliisin käytännön työhön liittyviä tietoja.
Poliisiasiain tietojärjestelmän osarekistereitä ovat:
Poliisiasiain tietojärjestelmän tietokantaan saa kerätä ja tallettaa järjestelmän yhteiskäyttöön ja erillisiin osarekistereihin tietoja henkilöistä poliisilain perusteella.
Courtney George
George aloitti curlingin pelaamisen vuonna 1996, ja vuonna 2001 hän sai nuorten Yhdysvaltain-mestaruuskisoista ensimmäisen mitalinsa. Hän sai varaheittäjänä nuorten MM-kisoista kultaa 2002 ja hopeaa 2003. George oli mukana nuorten MM-kilpailuissa myös 2004 ja 2007. Hän oli vuonna 2005 voittamassa hopeaa aikuisten maailmanmestaruuskisoista ja osallistui vuoden 2006 olympialaisiin, joissa Yhdysvallat oli kahdeksas. George voitti vuosina 2008–2012 viisi kertaa maansa mestaruuskisojen pronssimitalin.
Myös Courtneyn veli Tyler on curlingpelaaja.
Musta (heraldiikka)
pienoiskuva|120px|Esimerkkivaakuna, jossa näkyy musta väri ja sitä vastaava skraffeeraus eli viivakuvaus. Musta on heraldinen tinktuuri ja yksi heraldiikassa tyypillisesti käytetyistä viidestä väristä. Se on saanut ranskan- ja englanninkielisen nimensä soopelista (sable).
Mustaa tinktuuria on aiemmin lähinnä runollisessa mielessä kutsuttu Saturnuksen ja timantin väriksi.
Lattapyrstökäärme
Lattapyrstökäärme (Laticauda colubrina) on myrkkytarhakäärmeiden (Elapidae) heimoon ja lattapyrstökäärmeiden (Laticaudinae) alaheimoon kuuluva käärmelaji.
Koko ja ulkonäkö
vasen|thumb|200px|Lattapyrstökäärmeen pää Lattapyrstökäärmeen pää on enimmäkseen musta. Huulta pitkin kummankin silmän alla kulkee keltainen juova. Kuono on myös keltainen ja keltainen juova on myös silmien yläpuolella. Myös käärmeen hännänpäässä on U-kirjaimen muotoinen keltainen kuvio, joka kulkee hännän reunaa pitkin, joka rajoittaa leveää mustaa juovaa. Käärmeen ruumis on suomutettu, sileä, ja sen pohjaväri on sininen tai harmaa. Ruumiin ympärillä on 20–65 mustaa rengasmaista juovaa. Käärmeen vatsa on tavanomaisesti keltainen tai kermanvärinen. Naaraat ovat yleensä noin 150 senttimetrin mittaisia ja painavat noin 1,8 kilogrammaa, kun taas koiraat ovat vain 75–100 senttimetrisiä ja painavat keskimäärin vain 600 grammaa. Erään jättiläismäisen yksilön on raportoitu olevan kooltaan 3,6 metriä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Lattapyrstökäärme elää kotoperäisenä Papua-Uusi-Guinean pohjoisosissa, mutta sen lisääntymisalue kattaa myös Australian ja itäiset valtameret. Koska ne elävät koralliriutoilla pääosin pienten saarien rannikolla, niiden maantieteellinen levinneisyys on hajanainen. Ne ovat yleisiä enimmäkseen Malaijien saaristossa, Bengalinlahdella, Thaimaassa, Malesiassa ja Singaporessa. Lattapyrstökäärmettä tavataan enimmäkseen trooppisten valtamerten rannikkovesillä. Yleensä ne elävät pienten saarten rannalta. Niiden ensisijainen elinympäristö on matalat koralliriutat. Lattapyrstökäärme viettää suuren osan elämästään valtameressä, mutta elää myös kallioisilla luodoilla jopa 25–55 prosenttia elämästään esimerkiksi lisääntymisen, munimisen, ruoan sulattelun ja nahkojen vaihtamisen ajan. Lajia elää myös mangrovealueilla.
Ravinto ja elintavat
Lattapyrstökäärme piiloutuu usein pieniin rakoihin tai kivien alle. Niiden pääasiallista ravintoa ovat ankeriaat. Naaraat syövät isompia ankeriaita syvemmältä, koiraat taas pienempiä matalammasta vedestä. Se on sopeutunut monin tavoin sukeltamiseen, esimerkiksi sen keuhkot ovat pussimaiset, joten se voi sukeltaa jopa 60 metrin syvyyteen etsimään ravintoa. Se pystyy kiipeämään puihin. Koiraat saavuttavat sukukypsyyden keskimäärin 1,5 vuoden iässä, naaraat 1,5–2,5-vuotiaina. Poikasia on kerralla neljästä kahteenkymmeneen kappaletta.
Axel von der Lochau
Axel von der Lochau (15. kesäkuuta 1879 Berliini – 26. helmikuuta 1967 Hannover) oli saksalainen kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana.
Lochau astui Saksan keisarillisen armeijan palvelukseen lokakuussa 1899. Hän palveli kadetin ja myöhemmin luutnantin arvoisena adjutanttina Kuningatar Elisabethin 3. kaartinkrenatöörirykmentissä, kunnes 1913 hänet ylennettiin kapteeniksi ja siirrettiin esikuntatehtäviin. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi 77. reservinjalkaväkirykmenttiin rintamalle. Hän haavoittui 30. elokuuta ja hän vietti lopun ensimmäisestä sotavuodesta sotilassairaalassa. Hänet siirrettiin 259. reservinjalkaväkirykmenttiin, jossa hän palveli aluksi komppanianpäällikkönä ja myöhemmin pataljoonankomentajana.
Weimarin tasavallan aikana Lochau palveli mm. sotaministeriössä henkilöstötehtävissä, esikuntatehtävissä yksiköissä ja koulutuspataljoonan komentajana. Vuoden 1928 viimeisenä päivänä hän erosi nimellisesti armeijasta, joka palkkasi hänet välittömästi takaisin siviilihenkilönä johtamaan III. sotilaspiirin henkilöstön harjoittamisesta vastaavaa toimistoa. Hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1942, jolloin hän siirtyi upseerireserviin jääden lopullisesti eläkkeelle toukokuussa 1943. Lochau ylennettiin kenraalimajuriksi 1. heinäkuuta 1941.
Lochau palkittiin Johanniittain ritarikunnan ristillä. Hänen puolisonsa oli kreivitär Antoinette von Hardenberg.
Hispania F111
Hispania F111 oli espanjalaisen Hispania -tallin käyttämä auto kaudella. Ensimmäiset luonnokset autosta julkaistiin helmikuussa 2011, mutta varsinainen auton julkistaminen tapahtui Barcelonan talvitesteissä 11. maaliskuuta 2011. Tallin kuljettajina toimivat Narain Karthikeyan, Vitantonio Liuzzi ja Daniel Ricciardo.
Tallilla oli vaikeuksia auton talvitestien kanssa, kun talli päätti jättää Jerezin testiajankohdan väliin keskittyäkseen Italiassa järjestettyihin mainoskuvauksiin. Barcelonan testeissä autolla ei voinut ajaa, koska uudet kehitysosat eivät läpäisseet tullitarkastusta. Kauden avauskilpailussa kuljettajat eivät päässeet ajamaan kunnollisia aikakierroksia perjantain vapaissa harjoituksissa ja lauantain aika-ajoissa molemmat kuljettajat karsiutuivat 107 % säännön vuoksi eivätkä saaneet erityislupaa FIA:lta. Malesiassa molemmat autot pääsivät kilpailuun, mutta keskeyttivät. Monacossa kuljettajat pääsivät jälleen tuomariston päätöksellä osallistumaan kilpailuun, vaikka olivat rikkoneet autonsa vapaissa harjoituksissa eivätkä pystyneet siten ajamaan kierrostakaan aika-ajoissa.
Liuzzin ajama kolmastoista sija kostealla kelillä Kanadassa oli tallin paras sijoitus kauden aikana. Britanniassa talli vaihtoi Karthikeyanin Ricciardoon, koska kilpailijatalli Red Bull halusi testata testikuljettajansa ajotaitoja. Kilpailussa Ricciardo oli yhdeksästoista ja jäi kolmella kierroksella voittajasta. Intian osakilpailussa Liuzzi korvattiin Karthikeyanilla, joka oli toiminut poissaolonsa aikana tallin testikuljettajana.
Autolla ei kerätty kauden aikana yhtään MM-pistettä ja edellisen kauden tavoin talli sijoittui yhdenneksitoista häviten jälleen Team Lotukselle, mutta voittaen Marussia Virginin.
Donkeyboy
Donkeyboy on norjalainen popyhtye, joka on perustettu Drammenissa vuonna 2005. Yhtyeeseen kuuluvat Cato Sundberg, Kent Sundberg, Peter Michelsen ja Thomas Drabløs. Linnea Dale on ollut myös yhtyeen mukana. Basisti Alexander Garborg Ågedal ilmoitti eroavansa yhtyeestä tammikuussa 2013.
Donkeyboyn ensimmäinen single ”Ambitions” julkaistiin 26. maaliskuuta 2009. Se nousi Norjan singlelistan kärkeen 29. kesäkuuta, kolmentoista listaviikon jälkeen. Samainen single on ollut myös Ruotsin singlelistan ykkössijalla. Yhtyeen ensimmäinen albumi, Caught in a Life, julkaistiin vuonna 2009. Donkeyboy julkaisi marraskuussa 2011 singlen ”City Boy”, joka on ollut yhtyeen menestyssingle, sijoittuen esimerkiksi Tanskassa ja Norjassa singlelistan ykkössijalle.
Palonkylän koulu
Palonkylän koulu on noin 200 oppilaan ala-aste Ilmajoella. Koulussa on pienluokkia ja esikoulu.
Elsi Borg
Elsi Naemi Borg (3. lokakuuta 1893 Nastola – 30. joulukuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hänen suunnittelemiaan rakennuksia ovat mm. Helsingin Lastenlinna, Taulumäen kirkko Jyväskylässä, Pirkanpohjan taidekeskuksen Sininen talo Ähtärissä sekä Teuvan kirkko. Lisäksi hän on ollut suunnittelemassa Viipurin sotilassairaalaa yhdessä Olavi Sortan kanssa.
Lemun kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on hänen teoksensa vuodelta 1949.
Elsi Borgin puoliso oli taidemaalari Anton Lindforss. Borgin veli oli arkkitehti Kaarlo Borg ja sisaria olivat taidegraafikko ja piirustuksenopettaja Ester Borg ja kansanedustaja Margit Borg-Sundman.
Elsi Borg oli naisarkkitehtien Tuumastukki-kerhon ja Architectan perustajajäsen.
Walter Viitala
Walter Viitala (s. 9. tammikuuta 1992 Helsinki) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Interiä. Viitala aloitti uransa PPJ Eirassa ja 15-vuotiaana hän siirtyi HIFK:iin. Vuonna 2010 hän siirtyi FC Honkaan. Kaudella 2011 hän pelasi lainalla Ykkösessä HIFK:n riveissä. Marraskuussa 2014 hän teki yhden vuoden sopimuksen IFK Mariehamnin kanssa. Maarianhaminassa hän voitti Suomen cupin kaudella 2015 ja Veikkausliigan kaudella 2016. Viitala valittiin Veikkausliigan kauden 2016 parhaaksi maalivahdiksi. Joulukuussa 2016 hän teki kahden ja puolen vuoden sopimuksen Viborgin kanssa. Loppukesästä 2018 Viitala siirtyi Ruotsin suurseura Malmö FF:n riveihin, jossa hän pelasi kaksi ottelua ennen siirtoaan Norjan toisella sarjatasolla pelaavaan Sandefjordiin. Sandefjord nousi kauden päätteeksi Eliteserieniin, mutta Viitala palasi ennen kauden alkua helmikuussa 2020 Suomeen ja SJK:n riveihin kahden vuoden sopimuksella. SJK:ssa Viitala jäi kuitenkin ensimmäisellä kaudella pitkälti penkille Jesse Östin pelatessa suurimman osan otteluista. Lopulta toisen, loukkaantumisten sävyttämän kauden 2021 päätteeksi Viitala siirtyi kaksivuotisella sopimuksella FC Interiin.
Viitala oli myös vakiokasvo Suomen nuorten eri ikäkausien maajoukkueissa. Hän teki debyyttinsä A-maajoukkuessa 9. tammikuuta 2017 Marokkoa vastaan.
Bulgaria (täsmennyssivu)
Bulgaria voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Syyslampi (Kihniö)
Syyslampi on Pirkanmaalla Kihniössä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Syyslampi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta.
Papijärv
Papijärv (tai Jõemõisa Papijärv ) on Virossa Jõgevamaalla Mustveen kunnassa sijaitseva järvi. Se muodostaa yhdessä Jõemõisan ja Kaiun kanssa kolmen järven kokonaisuuden, joka on syntynyt järvenlaskun seurauksena.
Syyslampi (Kihniö)
Maantietoa
Lammen pituus on 450 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 5,1 hehtaaria. Se sijaitsee Sormusnevalla noin 2,5 kilometriä Kihniön kirkolta kaakkoon. Sormusneva on ojitettu ja lampeen on johdettu kymmenen suo-ojaa. Yksi ojista on Rajalammelta tuleva laskuoja. Lammen oma laskuoja lähtee sen eteläpäästä ja se yhtyy Rasin Vehkapuruun laskien lopulta 1,7 kilometrin pituisena Palolampeen. Rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja vain itärannassa on kovaa metsämaata. Koillisrantaan ja eteläpäähän on rakennettu vapaa-ajan asunnot. Niille johtaa tiet yhdystieltä 3350 ja valtatieltä 23.
Papijärv
Maantietoa
Järven pinta-ala on 42 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvessä on yksi suurempi saari Linnusaar, joka on 80 metriä pitkä ja jonka pinta-ala on 0,2 ha. Pienempiä luotoja on neljä lisää. Järvi on luodattu. Sen syvyys 2,8 metriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 2,6 metriä. Sen mukaan järvi on hyvin tasapohjainen. Järven tilavuus voidaan laskea pinta-alan ja keskisyvyyden avulla 0,0011 kuutiokilometriksi eli 1,1 miljoonaa kuutiometriksi. Järven rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä ja sen mutaiset rannat ovat autiot, ruovikkoiset ja laajalti soistuneet. Järven itäpuolella sijaitsee seitsemän entistä maatilaa.
Historiaa
Viime jääkauden loppuvaiheen jälkeen alueen peitti Peipsijärven paikalla sijainnut suuri jäätikköjärvi. Sen lahti ulottui tänne asti ja muodosti täällä suuren lahden osan. Järvellä on järvenlaskun muodossa yhteinen alkuhistoria Jõemõisan ja Kaiun järvien kanssa. Vuonna 1684 piirretyssä kartassa järvien ulkoasu muistuttaa kovasta nykyisiä järviä. Yksi järvenlasku tapahtui vuosina 1910–1915, kun Kääpa jõgea perattiin ja syvennettiin. Silloin järvien vedenpinta aleni puoli metriä.
Järvenlaskun seurauksen monet vesijättömaat alkoivat kasvaa heinää. Etenkin Papijärven lounaisrannat ja Uhmardu jõen rannat muodostavat luhtaniittyjä, jotka ovat suojelualueen sisällä pidettävää kulttuurimaisemaa.
Järven luokittelu ja luontoarvoja
Järvi sisältyy laajaan maiseman- ja luonnonsuojelualueeseen. Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei mataluutensa vuoksi lämpötilakerrostu. Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Vedenväri on kellertävän ruskea ja näkösyvyys vaihtelee 1,1–1,7 metriä. Matalassa järvessä vesi sekoittuu ja lämpenee hyvin kesäsin, mutta jo 2–3 metrin syvyydessä happipitoisuus alenee. Vuonna 1951 toimitetussa kasvillisuuskartoituksessa löydettiin 34 eri vesikasvilajia. Vedessä oli runsaasti kasviplanktonia ja eläinplanktionakin oli melko runsaasti. Kalastajat ovat saaneet eniten lahnaa, särkeä, haukea ja ahventa. Näiden lisäksi esiintyy myös sorvaa, pasuria, suutaria, säynettä, ruutanaa, kiiskeä, madetta ja salakkaa.
Suojelualueen silmällä pidettäviä kalalajeja ovat rantanuoliainen, kivisimppu ja mutakala. Lounaisrantojen suoalueella viihtyy hyvin majava.
Vesistösuhteita
Järvi kuuluu Kullavere jõen valuma-alueeseen, sillä se on sen pääsivuhaaran Kääpa jõen sivujoen Uhmardu jõen läpivirtausjärvi. Järveen tulee vettä Uhmardu jõen lisäksi myös Kaiu järvestä kapeaa kanavaa myöten. Lisäksi järven eteläpäähän tulee etelästä päin suoraksi kaivettu Ristmurru kraav. Järven valuma-alueen laajuus on 216 neliökilometriä. Järvi on Järvekaelin salmen kautta yhteydessä Jõemõisa järveen, josta jatkaa molempien järvien yhteinen laskujoki Kääpa jõgi matkaansa kohti Kullavere jõgea. Kääpa yhtyy Kullavereen 14 kilometrin päässä koillisessa. Joen loppuosa on vain 6,1 kilometrin mittainen osuus, jota kutsutaan Omedu jõgieksi. Se laskee Peipsijärven pohjoisosan luoteisrantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
McMinnvillen ufokuvat
45.10072°N, -123.33433°W McMinnvillen ufokuvat (monesti myös Trentin ufokuvat) ovat Paul Trentin maatilallaan 11. toukokuuta vuonna 1950 ottamia ufokuvia. Ne esittävät ilmassa olevaa hopeista ja hitaasti liikkuvaa lautasen muotoista esinettä. Trent otti kohteesta kuvat Kodak-kameralla Oregonin McMinnvillessä. Ufouskovat tutkijat ovat pitäneet kuvia jopa parhaina milloinkaan otettuina ufokuvina. Epäilijät pitävät kuvia huijauksena.
Tapahtumapaikka
thumb|right|300px|Suurennos toisesta Paul Trentin ottamasta ufokuvasta. Paul ja Evelyn Trent asuivat maatilallaan Yhdysvaltain Oregonin osavaltiossa noin 30 km Salemin kaupungista luoteeseen.
Paikka on 15 km lounaaseen McMinnvillessä, Sheridanin lähellä. Muutaman kilometrin päässä oli muita maatiloja. Trentien farmi oli Salmon River Highwaysta haarautuvan SW Christensen Roadin varrella.
Ufohavainto
Evelyn Trent oli syöttämässä kanejaan kello 19:30. Taivaalla oli pilviä noin 1,5 kilometrin korkeudella. Silloin Evelyn näki kirkkaan esineen, joka oli alumiininvärinen, hieman pronssihtava. Pronssia oli enemmän esineen pohjassa. Evelyn hälytti paikalle aviomiehensä. Esineen yläpuolen keskiosassa oli paksu antennimainen uloke. Kohde liikkui hitaasti koillisesta länteen kohti Evelynia. Aviomies Paul otti Kodak Roamer 1 -filmikameralla pari kuvaa. Kohde keikahti ja muutti suuntaa. Esine lensi sen jälkeen nopeasti länteen. Paul Trentin isä väitti myös nähneensä kohteen lyhyen aikaa. Kuvat julkaistiin Life-viikkolehdessä 9.-10. kesäkuuta 1950, ja näin ne saivat paljon julkisuutta.
Kiistely kuvista
thumb|right|250px|Epäilijät väittävät kuvassa näkyvän esineen muistuttavan esimerkiksi Ford 100:n peiliä.
Trentit väittivät kuolemaansa asti kuvien olevan aitoja. Niitä onkin pidetty varsin hyvälaatuisina. Ufoskeptikot ovat löytäneet kuvista silti monia epäselvyyksiä. Mutta ufologit ovat omissa arvioissaan kiistäneet nämä.
Jopa ufokielteinen Condonin raportti antoi kuville osin arvoa. Tähtitieteilijä William Hartmann tutki Trentin ufokuvien negatiivit. Hän ei löytänyt merkkejä negatiivin käsittelystä. Lautasmaisen esineen pohja on melko vaalea. Tämä voi johtua siitä, että esine on kaukana. Lautasen ja kameran linssin välissä olisi näin ollen paljon valoa sirottavaa ilmaa ja pölyä. Näin kuvat voisivat olla aitoja. Mutta jo Hartmann huomasi että "lautanen" on sähkölankojen alla. Näin se saattaa olla niihin ripustettu ufon pienoismalli. Ripustamiseen käytetty lanka voi olla hyvin ohut ja/tai siima.
Ufoskeptikot Philip Klass ja Robert Scheaffer tutkivat kuvat. Valo näyttäisi tulevan kuviin oikealta. Kuvat on otettu luoteeseen päin. Heidän mukaansa kuvien varjot syntyivät aamulla tai aamupäivällä, ei illalla. Näin kuvat olisivat vääriä. Mutta ufoihin uskovan Bruce Maccabeen mukaan kirkas auringon valaisema pilvi on heijastanut varjot.
Skeptikkojen kuvatutkimukset ovat ristiriitaisia. Ranskan skeptikkojen IPACO:n tietokonetutkimuksen mukaan kuvien analyyseissä näkyisi osa langasta. Mutta ufologi Maccabee kiistää tämän. Schaefferin analyysin mukaan ufon pienoismalli olisi kahdella vinolla langalla kiinni ylhäällä olevissa sähköjohdoissa.
Trentit myös muuttivat kertomustaan jonkin verran. Ensimmäinen versio oli, että vaimo näki ensin esineen. Toisen mukaan molemmat näkivät esineen yhtä aikaa ulkona.
Molemmat kuvat
Paul Trent otti kaksi kuvaa näkemästään esineestä:
Saban kuningaskunta
upright|pienoiskuva|Steela jossa on naisen rintakuva, Etelä-[[Arabian niemimaa|Arabia.]]
Saba oli muinainen kuningaskunta, joka mainitaan Vanhassa testamentissa ja Koraanissa. Vanhan testamentin mukaan Saba oli olemassa Salomon aikana, jolloin sitä hallitsi Saban kuningatar. Kuningattaresta kerrotaan myös Etiopian kristittyjen Kuninkaiden kunniassa ja hän hallitsi mahdollisesti vuosina 970–940 eaa. Itsenäinen kuningaskunta lakkasi olemasta vuonna 275, kun Himyar valloitti Saban.