cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hannu Seppänen
Kaksirivihaitarin pioneereja
Hannu Seppänen on kenties merkittävimpiä uuden kaksirivismusiikin pioneereja Suomessa. Hän tarttui kaksiriviseen haitariin 1970–80-lukujen taitteessa kyläpelimannien ja Tauno Krossin innostamana. Seppänen alkoi kehittää kaksiriviselle omanlaisia texmex-tyylisiä sävellyksiä. Tämän kehitystyön huippua edustaa albumi 'Iloinen puutarhuri'. Hannu Seppänen antoi vaikutteita monille nuorille kaksirivissoittajille, kuten Veli-Matti Järvenpäälle, joka sittemmin toi vaihtoäänisen haitarin suuremman yleisön tietoisuuteen Suomessa. Vähärivisen haitarin pääaineiset korkeakouluopinnot Sibelius-Akatemiassa mahdollistuivat kansanmusiikin osaston perustamisen myötä 1983 alkaen. Vähärivisen haitarinsoiton opettajana vieraili osastolla opetuksen alkuvaiheessa Hannu Seppänen.
Iloinen puutarhuri
Seppäsen arvostetuin teos on täysin instrumentaalinen albumi 'Iloinen puutarhuri' vuodelta 1998. Teos koostuu Seppäsen 2-riviselle hanurille säveltämistä kappaleista. Tuottajana on Timo Alakotila ja sovitukset Seppäsen ja muiden levyllä soittavien kansanmuusikoiden. Seppäsen kaksiriviskappaleet ovat Suomen kansanmusiikkiliiton toiminnanjohtajan Päivi Utriaisen mukaan rytmisesti ja melodisesti mielenkiintoisia ja soittimelle sopivia. Seppäsen mielestä on ollut haaste kokeilla rajoitetun soittimen mahdollisuuksia käyttämällä epätavallisia sävellajeja. Kaksirivisestä maailmanmusiikistakin on tullut vaikutteita sävelmiin. Monet sävelmät ovat syntyneet myös ilman soitinta, Seppäsen omassa päässä. Luovaa työtä ovat täydentäneet kokeilunhalu ja sattuma.
Seppänen jatkaa luonnehdintaa teoksensa synnystä Kansanmusiikkiliiton haastattelussa:"Levyllä olen käyttänyt neljää kaksirivistä ja kaikilla on hyvät puolensa kun eri tyyleillä soitetaan. Hohner Corso on mukana kahdessa kappaleessa, samoin puupintainen Hohner Erica, jonka ystävät lahjoittivat minulle koska minulta puuttui suomalainen sointusysteemi muista hanureista. Mielenkiintoisin sointi on ehkä bretagnelaisen Eric Martinin valmistamassa melko uudessa hanurissa, mutta kaksikymmentä vuotta sitten ostettu punainen Hohner Erica on eniten käyttämäni ja siksi läheisin hanuri."
Albumilla esiintyy Seppäsen lisäksi Suomen 9 eturivin kansanmuusikkoa: Timo Alakotila, Petri Hakala, Petri Korpela, Anna Pudas, Tapani Varis, Arto Järvelä, Janne Lappalainen, Janne Viksten, Tero Pulkkinen
Seppäsen ura
Hannu Seppänen aloitti muusikonuransa koulupoikana 60 -luvun Myllykoskella. Koulupoikien yhtye oli nimeltään Teppana jänis. Yhtye soitti rokkia, ajattelmatta, että nomen est omen. Yhtyeen nimeksi oli otettu kuuluisa kanteleen soittaja 1800 -luvulta. Myöhemmin Hannu oli perustamassa Äimä-yhtyettä, jonka ensimmäiseltä singleltä löytyy Teppana Jänis -niminen kappale. Vaikutteita yhtye sai amerikkalaisesta Johnny B. Goodesta.
Äimä ei ole vieraillut Kaustisella yhtyeenä kovinkaan usein, mutta Hannu sen sijaan on ollut Kaustisen vakituinen kävijä. Kansanmusiikkiherätyksen Hannu on saanut kotoaan, jossa molemmat vanhemmat harrastivat musiikkia. Soittamisen Hannu aloitti mandoliinista, mutta innostui löydettyään kaksirivisen hanurin. Muusikkona Hannu on itseoppinut. Opetusta hän ei halunnut, sillä pelkäsi sen pilaavan oman luovuuden.
Hannu päätyi jo 1970-luvulla pitämään luovia leirejä, kitaransoiton opetusta kansalaisopistossa. Äimälle Hannu kirjoitteli sanoituksia. Sippolan ja Anjalan yhdistyessä 1975 Anjalankoskeksi uusi kaupunki loi juuriaan uudesta kansanmusiikista, ja Hannu loi musiikkia tapahtuman juhlallisuuksiin. Suositut nostalgiset ja yhteiskuntakriittisetkin kappaleet on myöhemmin julkaistu albumina ’Ajan virtaa’.
Kilpailuihin ei Hannu ole useinkaan osallistunut, mutta palkintoja on yleensä kilpailuista tullut. Katulaulun Suomen mestaruus tuli 1987 ja Valkeakosken työväenmusiikkitapahtumassa tuli pilkkalaulun Suomen mestaruus 1992. Puhtaasti instrumentaali levy 'Iloinen puutarhuri' syntyi 1998. Nämä sävellykset ovat Sauli Heikkilän (2013) mukaan tarttuvia ja jopa nerokkaita. Avustajina on ollut kansanmusiikin soittajien kärkikaarti.
Laulun tekemisen ja keikkailun lisäksi Seppänen on työskennellyt näkövammaisten ja kehitysvammaisten koulutuksen kehittämistyössä. Erityisopetuksessa musiikilla on usein tärkeämpi rooli kommunikaatiossa kuin puheella. Opiskelijat kiittävät Hannun musiikkiopetusta eläväksi ja yksilön tarpeita huomioivaksi Tässä työssä Hannu kertoo oppineensa paljon myös opiskelijoilta. Myös kollegat arvostavat Hannun panosta ja esimerkkiä kansanmusiikin käytössä erityisopetuksessa
Seppänen jatkaa edelleen 40-vuotista uraansa kansanmuusikkona ja pelimannina. Trubaduurikeikoillaan hän säestää sanoittamiaan kansanlauluja kitaralla, mandoliinilla tai kaksirivisellä haitarilla. Uutta kansanmusiikkia syntyy ja uusien teosten ensiesityksiä kuullaan edelleen kuten Myllykoskella vuonna 2016. Seppäselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2017.
Vuoden 2009 myllykoskelainen
Vuonna 2009 Seppänen valittiin vuoden myllykoskelaiseksi. Hän kertoo Kouvolan Sanomien haastattelussa: "Myllykoski on tietysti erityistapaus. Esitän siellä lauluja, joita ei todennäköisesti muualla edes ymmärretä." "Meillä oli Myllykoskella talo radan varrella. Se on tietysti muistoissa idyllinen paikka. Olen iloinen, että rataosuus on edelleen toiminnassa". Seppäsen lapsuudenkoti oli aikoinaan radan varrella Itä-asemantiellä, josta Myllykosken vanha asemakin on purettu.
Sävellykset
Yhteensä 69 kappaletta
Remus Lupin
Remus John Lupin (10. maaliskuuta 1960 – 2. toukokuuta 1998) on kuvitteellinen henkilöhahmo J. K. Rowlingin luomassa Harry Potter -kirjasarjassa. Lupin tulee opettamaan vuodeksi Tylypahkan noitien ja velhojen kouluun.
Lupinin nimi viittaa siihen, että hän on ihmissusi. "Remus" viittaa toiseen Rooman perustajista, Remukseen, jonka naarassusi kasvatti hänen veljensä Romuluksen kanssa (viimeisessä kirjassa Lupin käyttääkin radio-ohjelmassa salanimeä Romulus). "Lupin" tarkoittaa täysikuuta.
Rowling on sanonut, että Lupin on sellainen opettaja, jonka hän olisi halunnut opettajakseen. Hän on hyväluonteinen, kiltti ja osaa opettaa kaikkia. Rowling selitti, että Lupinin ollessa ihmissusi hänen on vaikea saada töitä ja hän toimi täysiaikaisena Killan jäsenenä valmistuttuaan Tylypahkasta, jolloin hänen ystävänsä James avusti häntä rahallisesti.
Ulkonäkö
Remus Lupin on hieman yli kolmekymmentävuotias, mutta paljon vanhemmalta näyttävä mies. Hänen hiekanruskeat hiuksensa ovat jo alkaneet harmaantua ja hän näyttää jatkuvasti väsyneeltä ja sairaalta, koska ihmissutena olo vie häneltä voimat. Lupin on köyhä ja hän käyttää resuisia vaatteita, jotka ovat aina rikki tai pölyisiä. Kaikista elämän kolhuistaan huolimatta, mies on säilyttänyt pieniä rippeitä entisestä komeudestaan.
Nuoruus
Fenrir Harmaaselkä -niminen ihmissusi puri Lupinia tämän ollessa pieni poika, joten hän on joutunut kärsimään lähes koko elämänsä. Joka kuukausi täydenkuun aikaan Lupin muuttuu ihmissudeksi, ja voi pahimmassa tapauksessa hyökätä muiden kimppuun, ellei hän saa sudenmyrkkyjuomaa, joka tekee hänestä muodonmuutoksen ajaksi kesyn. Tylypahkan rehtori Albus Dumbledore tiesi asian ottaessaan Lupinin aikoinaan oppilaaksi Tylypahkaan, ja siksi tätä varten hankittiin Tylyahon liepeiltä oma erityinen turvapaikka, Rääkyvä Röttelö.
Lupin ei kertonut kenellekään (oppilaalle) kouluaikoinaan olevansa ihmissusi, mutta hänen ystävänsä Sirius Musta, Peter Piskuilan ja Harry Potterin isä, James Potter arvasivat sen. Nämä kouluttautuivat animaageiksi voidakseen pitää Lupinille seuraa muodonmuutosten aikaan, koska ihmissusi on vaarallinen vain ihmisille, ei eläimille tai eläinmuotoisille. James ja Sirius muuttuivat niin suuriksi eläimiksi, että he olisivat pystyneet pitämään suden kurissa, jos tämä olisi riehaantunut. Ystävysten lisäksi asiasta sai erään välikohtauksen takia tietää heidän vihollisensa Severus Kalkaros.
Lupin koki suuren menetyksen kun James ja Lily Potter murhattiin. Hän menetti kaikki ystävänsä: James ja Lily olivat poissa, Sirius vietiin Azkabanin vankilaan, koska hänen uskottiin murhanneen Piskuilanin. Niinpä Lupin eli monta vuotta yksinäisyydessä.
Opettajaksi
Lupin esiintyy ensimmäisen kerran teoksessa Harry Potter ja Azkabanin vanki, missä hän tulee opettamaan Tylypahkaan pimeyden voimilta suojautumista. Hän ajaa Tylypahkan pikajunaan tulleen ankeuttajan pois. Koulussa Lupin saa arvostusta oppilailta, vaikka hän sairastelee ajoittain. Lupin antaa myös Harrylle yksityistunteja Suojelius-loitsun harjoittelussa, jotta Harry pystyisi taistelemaan Tylypahkan mailla vaeltelevia ankeuttajia vastaan.
Totuus tulee ilmi
Lupin uskoo Siriuksen olevan syyllinen Jamesin ja Lilyn kavaltamiseen ja Peterin murhaan, mutta saa tietää totuuden, että Sirius on syytön ja elossa oleva Peter on syyllinen. Hän auttaa Siriusta selittämään totuuden Harrylle, Ronille ja Hermionelle Rääkyvässä röttelössä. Lupin on kuitenkin unohtanut ottaa taikalientä, joka estää hänen muuttumisensa vaaralliseksi sudeksi, ja muuttuu ihmissudeksi menettäen kontrollinsa tekoihinsa. Severus Kalkaros, joka on hirmuissaan Siriuksen paosta ja omasta Cornelius Toffeen lupaaman Merlinin ritarikunnan kunniamerkin menetyksestään, julkaisee Lupinin kuuhulluuden koko koululle. Lupin eroaa työstään tietäessään, että oppilaiden vanhemmat eivät pitäisi ihmissuden opettavan heidän lapsiaan.
Feeniksin kilta
Erottuaan työstään Lupin muuttaa asumaan Sirius Mustan luokse Kalmanhanaukio 12:n. Lupin liittyy uudelleen perustettuun Feeniksin kilta -organisaatioon ja on osana partiota, joka noutaa Harryn Likusteritie 4:stä Weasleyn perheen luo Kotikoloon.
Harry näkee nuoren Lupinin käyvän Tylypahkaa parhaiden ystäviensä kanssa Kalkaroksen muiston kautta. Muistossa Harry näkee oman isänsä kiusaavan kouluikäistä Kalkarosta. Lupin ei ota osaa kiusaamiseen ja antaa vain muutamia hyvin pieniä merkkejä siitä, ettei hyväksy Jamesin käytöstä. Harryn lähestyessä Lupinia Ajatuseulassa näkemään muistoon, Lupin kertoo katuvansa sitä, ettei koskaan uskaltanut sanoa ystävilleen heidän tekevän väärin.
Lupin osallistuu taisteluun Taikaministeriön Salaperäisyyksien osastolla, jossa hän kaksintaistelee ja päihittää Lucius Malfoyn.
Lupin pysyy aktiivisena Killassa loppuun asti. Hänen kuullaan usein antavan raportteja Pottervahti-radioasemalla salanimellä Romulus. Lupin osallistuu Tylypahkan taisteluun ja kuolee taistellessaan Antonin Dolohovin kanssa. Rowling on sanonut, että suunnitteli sekä Lupinin että Tonksin selviytyvän, mutta tappoi heidät sittenkin.
Lupin ilmestyy viimeisen kerran Harryn käyttäessä Elpymiskiveä tuodakseen vanhempansa, Siriuksen ja Lupinin takaisin lohduttamaan häntä. Lupin on pahoillaan, ettei Harry saanut ikinä tuntea isäänsä, mutta saa tietää miksi tämä kuoli: yrittäessään tehdä maailmasta paikan, jossa hänen poikansa voisi elää paremman elämän.
Lupin ja Tonks
Teoksessa Harry Potter ja puoliverinen prinssi Lupin alkaa seurustella toisen Feeniksin killan jäsenen, Nymfadora Tonksin kanssa. Teoksessa Harry Potter ja kuoleman varjelukset kerrotaan Lupinin ja Tonksin menneen naimisiin. Myöhemmin samassa kirjassa Lupin kertoo Harrylle, Ronille ja Hermionelle Tonksin olevan raskaana ja että hän on häpeissään siitä, että muutti Tonksin syrjityksi ja että hänen syntymätön lapsensakin voi olla ihmissusi. Siksi hän aikoo jättää Tonksin ja syntymättömän lapsensa. Tämän tuloksena Lupinin ja Harryn välille tulee riita. Lopulta Lupin tajuaa Harryn sanoissa piilleen totuuden ja palaa vaimonsa luokse ennen poikansa Teddy Lupinin syntymää. Poika on metamorfimaagi, kuten hänen äitinsäkin. Harry Potterista tulee Tedin kummisetä. Lupin ja Tonks kuolevat molemmat pian Tedin syntymän jälkeen Tylypahkan taistelussa. Rowlingin mukaan Ted vierailee paljon muiden kiltalaisten ja Harryn luona.
Lupin elokuvissa
Harry Potter -elokuvissa Lupinia näyttelee David Thewlis ja teini-ikäistä James Utechin.
Lähteet
Fénixův řád Figuren der Harry-Potter-Romane Order of the Phoenix (fiction) הארי פוטר - דמויות משנה Ansatte ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom
Zümrüdüanka Yoldaşlığı
Paniikki piikkipuistossa
Paniikki piikkipuistossa (The Panic in Needle Park) on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut draamaelokuva. Elokuvan ohjasi Jerry Schatzberg ja pääosissa ovat Al Pacino ja Kitty Winn.
Englannissa elokuva julistettiin vuonna 1971 täydelliseen esittämiskieltoon. Siitä huolimatta elokuva menestyi Cannesin elokuvajuhlilla, joilla Kitty Winn voitti parhaan naispääosan palkinnon ja itse elokuva oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi.
Huhtikuussa 2002 elokuva näytettiin ensimmäisen kerran täysin leikkaamattomana.
Tarina
New Yorkissa, Manhattanilla on paikka nimeltä Sherman Square. Piikkipuistona tunnetulla alueella asustaa huumeaddikteja, parittajia sekä prostituoituja. Helen on saapunut New Yorkiin opiskelemaan taidetta ja tapaa miesystävänsä ystävän Bobbyn. Helen tutustuu Bobbyyn ja heistä tulee hyvin läheisiä ja lopulta kaksikko rakastuu. Mutta Bobbyyn rakastuminen johdattaa Helenin syvälle huumeiden maailmaan josta ei ole poispääsyä.
Näyttelijät
Lähde:
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo kuvaa elokuvaa karkeaksi ja dokumentinomaiseksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Sonny with a Chance
Sonny with a Chance on It's a Laugh Productionsin, Varsity Picturesin, sekä Disney Channelin yhteistuottama ja Steve Marmelin luoma tilannekomediasarja, joka seuraa Wisconsinista kotoisin olevaa teini-ikäistä Sonny Munroeta, joka muuttaa Los Angelesiin saatuaan näyttelijän paikan suositusta nuorten sketsisarjasta So Random!. Sonny With a Chancen ensimmäinen jakso nähtiin Yhdysvalloissa 8. helmikuuta 2009. Sarjan pääosassa näyttelevät Demi Lovato, Tiffany Thornton, Sterling Knight, Brandon Smith, Doug Brochu ja Allisyn Ashley Arm.
Tuotanto
Sarjan päähahmon ja sarjan nimi vaihteli tuotantovaiheessa. Alun perin päähahmon nimi oli Molly Munroe ja sarjan nimi Welcome to Mollywood. Sittemmin hahmon nimi muutettiin Hollieksi ja sarja sai nimekseen Welcome to Holliewood. Sarjan lopullinen nimi muutettiin Sonny with a Chance ja päähahmon nimeksi Sonny. Sarjan tuottaminen alkoi syyskuussa 2008 ja sen ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin Stage 11:sta NBC:n studiossa Burbankissa, Kaliforniassa, jossa kuvattiin aikaisemmin Teho-osastoa.
Juoni: Sonny pääsee So Random! sketsin esiintyjäksi ja tutustuu Nicoon, Gradyyn, Tawniin ja Zoraan. So Random! on napit vastakkain samassa rakennuksessa kuvattavan sarjan MacKenzie Fallsin kanssa. Sonny ja Chad (MacKenzie Fallsin päätähti) eivät tule hyvin toimeen, koska sarjat kilpailevat keskenään. Toisella tuotantokaudella erimielisyydet kuitenkin unohtuvat ja Sonny ja Chad alkavat seurustella.
Tappajatomaattien hyökkäys
Tappajatomaattien hyökkäys (tunnetaan myös nimellä Tappajatomaatit, ) on vuonna 1978 valmistunut John De Bellon ohjaama komediaelokuva.
Elokuvaan tehtiin kolme jatko-osaa: Tappajatomaattien paluu (1988), Tappajatomaatit iskevät takaisin (1990) ja Tappajatomaatit ja Ranskan vallankumous (1991)
Elokuvasta tehtiin myös piirrossarja vuonna 1990, jota on esitetty Suomessa MTV3-kanavalla 1990-luvulla nimellä Tomaatit soseeksi.
Juoni
Tarina alkaa, kun verenhimoinen tomaatti hyppää ulos keski-ikäisen amerikkalaisen perheenäidin ostoskassista ja hyökkää hänen kimppuunsa... Hurja toiminta jatkuu, kun tappajatomaatit hyökkäävät joukolla.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa venytetyksi vitsiksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. VideoHound’s Golden Movie Retriever kutsuu elokuvaa kaikkien aikojen huonoimman elokuvan ehdokkaaksi sarjassa ”tahallisesti huonot”. Elokuva saa tähtien sijasta arvosanan ”Woof!”.
Air Francen lento 4590
Air Francen lento 4590 oli Air Francen Concorden F-BTSC viimeinen lento 25. heinäkuuta 2000. Kone putosi, kun kiitotiellä ollut metalliesine puhkaisi renkaan ja renkaasta irronnut pala osui polttoainetankkiin aiheuttaen vuodon ja tulipalon, joiden takia kone ei enää kyennyt nousemaan.
Koneen oli tarkoitus lentää Charles de Gaullen lentokentältä Pariisista John F. Kennedyn kentälle New Yorkiin. Runsas minuutti nousun alkamisen jälkeen kone syöksyi maahan ja osui Hôtelissimo Les Relais Bleusin hotelliin Gonessen esikaupunkialueella 16,5 kilometriä Pariisista. Koneen perämies olisi halunnut päästä laskeutumaan läheiselle Le Bourget’n lentokentälle.
Turmassa kuoli 113 henkilöä: koneen kaikki 100 matkustajaa ja yhdeksän miehistön jäsentä sekä neljä hotellin asukasta.
Mustan laatikon tiedot
Mustan laatikon rekisteröimien keskustelujen yhteenveto (ajat paikallisia, UTC+2):
Uhrit ja todistajat
Lennon kaikki matkustajat ja siten suurin osa lentoturman uhreista olivat Concordella New Yorkiin matkalla olleita saksalaisturisteja joiden oli tarkoitus osallistua risteilylle Etelä-Amerikkaan. Gonessen kunnassa, muutaman kilometrin päässä lentokentästä sijainneessa, onnettomuushetkellä lähes tyhjässä hotellissa olleista asukkaista neljä kuoli ja kuusi loukkaantui koneen syöksyessä hotelliin.
Eräs espanjalainen autoilijapariskunta liikkui läheisellä moottoritiellä ja näki Concorden liekeissä. He myös onnistuivat videoimaan koneen liekkeineen. Kolme lentokentän palomiestä puolestaan kertoi nähneensä paksusavuisen tulipyrstön koneen vasemmalla puolella; tämä oli tapahtunut jo suhteellisen aikaisin koneen nousukiidon aikana.
Syyt
Onnettomuuden lopulliseksi syyksi on vahvistettu, että Concorden edellä nousseesta Continental Airlinesin DC-10-lentokoneesta pudonnut titaaninen lista aiheutti vaurion Concorden takimmaiseen vasemmanpuoleiseen laskutelinepyörään, jonka rengas räjähti. Yli 300 km/h:n nopeudessa kiihdyttäneen koneen räjähtäneestä renkaasta irronnut noin 4 kilon renkaankappale iskeytyi siiven alapintaan vaurioittaen sitä ja aiheuttaen siiven tankeissa olevassa polttoaineessa paineiskun, joka sai aikaan runsaan polttoainevuodon yhdessä siiven vaurioiden kanssa. Vuotavan polttoaineen arveltiin syttyneen saadessaan kipinän renkaankappaleen myös vaurioittamista laskutelineen ohjauskaapeleista ja/tai jarrujen jäähdytyspuhaltimien 115 voltin virtakaapeleista, polttoaineen suihkuamisesta kuumiin moottorin lähipintoihin tai sen suihkuamisesta kuumiin moottorin palamiskaasuihin. Concordeja lentävien lentoyhtiöiden brittiläis-ranskalaisen tutkimusryhmän tekemien testien mukaan todennäköisimpänä syttymissyynä pidettiin vaurioituneita sähkökaapeleita. Tulipalo moottoreissa kuitenkin sai aikaan vakavan tehonlaskun, joka esti koneen hallitun nousun ratkaisevassa vaiheessa, ja lopulta myös koneen ohjauskyky menetettiin.
Koska kone oli lähtökiidossa, kun ensimmäiset ongelmat ilmaantuivat, kiitotien jäljellä oleva matka ei olisi riittänyt koneen turvalliseen pysäyttämiseen yli 320 km/h:n nopeudesta, ja lentäjät tekivät päätöksen yrittää saada kone ilmaan ja laskeutua läheiselle Le Bourget’n lentoasemalle. Muutaman sekunnin kuluttua moottori numero kaksi sammui ja sen jälkeen myös moottori yksi. Pian tämän jälkeen ohjauskyvytön lentokone tuhoutui rajussa maahansyöksyssä. Tapahtuma lentoonlähdöstä tuhoutumiseen kesti kokonaisuudessaan vain minuutin ja 28 sekuntia.
Onnettomuudessa kuolleiden kansalaisuudet
Aiempia tapahtumia
Lennon 4590 onnettomuuden perustekijä ei ollut ainutlaatuinen tapahtuma Concorde-koneiden liikennehistoriassa. Aikaisemmin koneille oli tapahtunut kaikkiaan 57 renkaiden räjähdystä. Aivan vastaavanlaisia oli tapahtunut nousukiidoissa Washington DC:ssä ja Dakarissa vuonna 1979. Vuosina 1980–1990 vastaava rengasonnettomuus oli tapahtunut viisi eri kertaa. Kapteeni oli palannut takaisin, koska renkaan räjähtäminen oli rikkonut polttoainetankin suojakerroksen ja aiheuttanut kerosiinivuodon, tällöin ilman tulipaloa.
Ranskan liikenneministeri kielsi heti onnettomuuspäivänä kaikki lennot Concorde-koneilla. Onnettomuustutkimusvirasto sai tehtäväkseen selvitellä onnettomuuden syytä ja laatia ohjelman vastaavien tilanteiden välttämiseksi.
Luettelo pikkuplaneetoista: 67001–68000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 67001:stä ja päättyen 68000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Air Francen lento 4590
Oikeudenkäynti
Tuomioistuin totesi joulukuussa 2010 Continental Airlines -lentoyhtiön syylliseksi onnettomuuteen ja määräsi nykyisen United Continental Holding -yhtiön maksamaan sakkoja 200 000 euroa ja miljoonan euron korvaukset Air Francelle. Yhtiön mekaanikko tuomittiin ehdolliseen vankeuteen. Ylempi vetoomustuomioistuin kuitenkin kumosi aiemman kuolemantuottamustuomion niin lentoyhtiön kuin mekaanikon osalta marraskuussa 2012. Sakkotuomiosta vapauttamisesta huolimatta tuomioistuin jätti voimaan lentoyhtiölle määrätyt miljoonan euron vahingonkorvaukset.
Kallitechnoúpoli
Kallitechnoúpoli on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ateenan metropolialueella. Se kuuluu hallinnollisesti Rafína-Pikérmin kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 923 (vuonna 2011).
Kallitechnoúpolin kylä, suomeksi ”Taiteilijakaupunki", sijaitsee noin 20 kilometriä itäkoilliseen Ateenasta. Se on osa Rafínan kaupunkiyhdyskuntaa. Kallitechnoúpoli perustettiin nimensä mukaisesti taiteilijayhdyskuntana vuonna 1964, ja sen perustajiin kuului monia Kreikassa tuolloin tunnettuja taiteilijoita. Kylän pinta-ala on noin 75 hehtaaria.
Aiemmin kylä kuului Rafínan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Rafína-Pikérmin kunnan Rafínan kunnallisyksikköön.
Percy Roycroft Lowe
thumb|Percy Lowe, [[W. L. Sclater ja Alexander Wetmore, 1934]]
Percy Roycroft Lowe (2. tammikuuta 1870 Stamford, Lincolnshire – 18. elokuuta 1948) oli englantilainen kirurgi ja lintutieteilijä.
Lowe opiskeli lääketiedettä Jesus Collegessa Cambridgessa. Hän palveli siviililääkärinä toisessa buurisodassa ja Etelä-Afrikassa ollessaan hän kiinnostui lintutieteestä. Palattuaan Englantiin hän ryhtyi Sir Frederic Johnstonen yksityislääkäriksi. Tässä ammatissa hän pääsi osallistumaan kuudelle Karibianristeilylle työantajansa kanssa. Ensimmäisessä maailmansodassa hän toimi lääkintäupseerina sairaankuljetuslaivassa Välimerellä.
Lowe työskenteli Kiinassa Dorothea Baten kanssa strutsifossiilien parissa.
Marraskuussa 1919 Lowe seurasi virassa William Robert Ogilvie-Grant Natural History Museumin lintuosaston intendenttinä ja jäi eläkkeelle 65-vuotispäivänään 1935. Hänen tilalleen astui Norman Boyd Kinnear.
Lowe oli Bulletin of the British Ornithologists' Clubin toimittaja 1920–1925 ja British Ornithologists' Unionin (BOU) puheenjohtaja 1938–1943. Vuonna 1939 hänet äänestettiin Royal Australasian Ornithologists Unionin kirjeenvaihtajajäseneksi.
Lowe kuvaili ja nimesi muun muassa jemeninpyyn (Alectoris philbyi) 1934. Lowen kunniaksi on nimetty malawinrusorinta (Sheppardia lowei).
Hackescher Markt
thumb|300px|Hackescher Markt ja Rosenthaler Straße vuoden 1900 tienoilla Hackescher Markt on aukio Mitten kaupunginosassa Berliinissä. Se sijaitsee Spandauer Vorstadtin nimellä tunnetulla alueella. Aukio on huomattava liikenteen solmukohta ja berliiniläinen yöelämän keskus. Siellä sijaitsee Berliinin S-Bahnin samanniminen asema ja kulkee neljä Berliinin raitioliikenteen MetroTram-linjaa. Lisäksi aukiolla on öisin linja-autoliikennettä.
Historia
Hackescher Marktin alue oli alun perin hyvin soista aluetta. Berliinin linnoituksen purkutöiden tultua päätepisteeseen kaupunginkomendantti Hans Christoph Friedrich von Hacke rakennutti alueelle aukion kuningas Fredrik II Suuren pyynnöstä. Aukio sai nopeasti nimen Hackescher Markt. Virallinen nimenanto tapahtui 23. heinäkuuta vuonna 1840.
Myöhäisellä 1800-luvulla ja varhaisella 1900-luvulla aukiosta kehittyi julkisen liikenteen myötä liikenteen solmukohta Berliinin sisäkaupungissa. Toisessa maailmansodassa osa aukiota ympäröivästä rakennuskannasta tuhoutui. Sodan jälkeen se jäi Itä-Berliinin puolelle ja alkoi menettää merkitystään 1960-luvulla jälleenrakennetulle Alexanderplatzin kaupunkikeskustalle. Saksan jälleenyhdistymisen (1990) jälkeen aukion rakennuskantaa kunnostettiin ja aukiosta luotiin suurimmaksi osaksi jalankulkuystävällinen alue.
Yunnan (tee)
Yunnanin teealueen teet
thumb|250px|Kypsytettyä pu’er-teetä [[Xishuangbannan prefektuurin Menghain teetehtaalta.]] Toisissa asiayhteyksissä ilmaisu Yunnanin tee tarkoittaa alueen teetyyppien (erityisesti pu’er-teen tai musta teen) tuotantoalueita Yunnanissa ja näillä alueilla valmistettua teetä. Seudulla on tuotettu myös vihreää teetä ja kahvia ja etenkin kahvintuotanto on kilpaillut Yunnanin teen kanssa samoista viljelyalueista.
Puer
Perinteisemmän pu’er-teen tuotantoalueet sijoittuvat Yunnanin maakunnan länsi- ja eteläosiin, erityisesti Xishuangbannan ja Pu’erin prefektuurien vuoristoalueille, sekä Dehongin, Lincangin ja Wenshanin seuduille.
Yunnanin mustat teet
Mustan teen tuottaminen alkoi Yunnanissa 1900-luvun alkupuolella. Siitä huolimatta eräät maailman parhaat mustat teet tuotetaan alueella. Esimerkin Yunnanin teealueen laadukkaasta mustasta teestä tarjoaa Yunnan Hong Gong Fu ("Yunnanin suuri punainen (tee)"), jota saadaan Yunnan Da Ye -teepensaista. Merkintä Gong Fu on varattu alueen laadukkaammille teille. Yunnanin musta tee menee erityisesti ulkomaanvientiin. thumb|250px|”Kultaista”, teepensaan kärkisilmuista tuotettua Dianhongia. Dianhong-tee on kiinalaista mustaa teetä Yunnanin alueelta. Arvostettua Dianhongia tuotetaan muun muassa Lincangn prefektuuritason kaupungin Fengqingin piirikunnassa Yunnanin länsiosassa.
Maultaan Dianhong-tee on täyteläistä ja pehmeää. Koska Yunnan ei sijaitse kaukana Intian Assamista, ei ole yllätys, että Dianhong-teellä on samanlainen luonne kuin Assam-teellä. Sitä on kutsuttu myös teemaailman vastineeksi mokkakahville. Parhaimmassa Dianhongissa on voimakas, pehmeä ja aavistuksen verran pippurinen maku, joka ei ole verrattavissa mihinkään muuhun teelaatuun. Teen maku säilyy pitkään suussa juomisen jälkeen.
Dianhong-tee sopii hyvin aamiaisteeksi. Heikompilaatuiseen teehen voi halutessa lisätä hieman maitoa.
Muut lähteet
Näihin lähteisiin ei viitata. Siksi jää epäselväksi, mitkä sisällöt pohjautuvat mihinkin kohtiin teoksissa.
The Darkness
The Darkness on vuonna 2000 perustettu brittiläinen glam rock -yhtye. Yhtye otti paljon vaikutteita 1970-luvun rock-musiikista, joissa korostuu glam rockin henkinen esittämistapa. Yhtyeen musiikissa on hyvin leimaavaa laulajan, Justin Hawkinsin, brittikorostus ja korkea falsettilaulanta. Listoilla parhaiten menestyneet kappaleet ovat ”I Believe a Thing Called Love”, ”Christmas Time (Don't Let the Bells End)” ja ”Love Is Only a Feeling”.
Yhtye teki paluun alkuperäisellä kokoonpanolla vuonna 2011 ja vuonna 2012 julkaistiin studiolevy Hot Cakes.
Ed Graham jätti yhtyeen syksyllä 2014 ja uudeksi rumpaliksi otettiin Emily Dolan Davies. Samaan aikaan yhtye alkoi valmistelemaan vuonna 2015 julkaistavaa albumia Last of Our Kind.
Historia
Vuonna 2000 veljekset Justin ja Dan Hawkins kokoontuivat lapsuudenystäviensä Frankie Poullainin sekä Ed Grahamin kanssa Lontoossa ja päättivät perustaa yhtyeen nimeltä Empire. Hanke kaatui, mutta kun Dan kuuli Justinin laulavan karaokessa Queenin ”Bohemian Rhapsodyn” tutulla tyylillään, Dan päätti tehdä veljestään yhtyeen laulajan ja keulakuvan. Ryhmä palasi yhteen, tällä kertaa nimellä The Darkness.
Läpimurtonsa yhtye teki vuonna 2003 singlejen ”I Believe in a Thing Called Love” ja jouluaiheisen hitin ”Christmas Time (Don't Let the Bells End)” myötä. Myös kappaleet ”Get Your Hands Off My Woman”, ”Friday Night” ja ”Love Is Only a Feeling” menestyivät. Tämän jälkeen yhtyeen ensilevy, Permission to Land ampaisi Yhdistyneen kuningaskunnan albumilistan kärkeen ja myikin siellä puolisen miljoonaa kappaletta.
Vuoden 2005 keväällä Frankie Poullain jätti Darknessin "musiikillisista erimielisyyksistä" johtuen. Tilalle tuli Richie Edwards, joka oli aiemmin Danin kitarateknikko.
The Darkness esiintyi Helsingissä 7. maaliskuuta 2006 ja myöhemmin samana vuonna Joensuussa Ilosaarirockissa 15.7. Tämä esiintyminen jäi yhdeksi yhtyeen viimeisistä.
12. lokakuuta 2006 Justin Hawkins ilmoitti lähtevänsä yhtyeestä huume- ja alkoholiongelmiensa vuoksi. Vuoden 2007 helmikuun lopussa ilmoitettiin The Darknessin virallisesta hautaamisesta, sillä jäljelle jääneet jäsenet ilmoittivat jatkavansa uudella kokoonpanolla ja nimellä: "COMEBACK!"
thumb|Justin Hawkins [[Ankkarockissa 2004]]
Keväällä 2011 yhtye ilmoitti palaavansa taas lavalle alkuperäiskokoonpanolla ja konsertoi heinäkuussa 2011 Hämeenlinnassa järjestettävällä Wanaja Festivalilla. Yhtye julkaisi seuraavana vuonna Hot Cakes -albumin, joka oli yhtyeen ensimmäinen studioalbumi yli kuuteen vuoteen. 20. helmikuuta 2013 yhtye esiintyi Helsingin yökerho The Circuksessa.
7. lokakuuta 2014 yhtye ilmoitti Ed Grahamin lähtevän pois yhtyeestä useista mainitsemattomista syistä johtuen. Uudeksi rumpaliksi nimitettiin Emily Dolan Davies ja ilmoitettiin, että yhtye on aloittanut uuden levyn äänitykset. 23. helmikuuta 2015 julkaistiin virallinen video kappaleelle ”Barbarian”. Yhtyeen uuden studioalbumin Last of Our Kind julkaisupäiväksi on ilmoitettu 1. kesäkuuta 2015. Yhtye saapuu konsertoimaan Guns N’ Roses:n lämmittelijänä Hämeenlinnan Kantolan tapahtumapuistoon 1. heinäkuuta 2017.
Jorginho (jalkapalloilija, 1977)
Jorge Luiz Pereira de Sousa eli Jorginho (s. 6. toukokuuta 1977 Goiânia, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääväkeskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2015 brasilialaista Grêmio Esportivo Anápolisia.
Korsu
Korsun oviaukko Taistelijan talo -museosta Ilomantsin Hattuvaarasta. |thumb
Korsu on sodassa käytettävä miehistön tai aseiden suojarakennelma, joka on kaivettu osittain tai kokonaan maan alle. Korsu eroaa möysästä (maahan kaivetusta asumuksesta) siten, että korsu rakennetaan nimenomaan suojapaikaksi, ei vain asunnoksi ja että korsu pyritään lisäksi maastouttamaan mahdollisimman hyvin.
Suurin osa Suomen sotien aikaisista korsuista on romahtanut tai tuhottu. Säilyneitä korsuja on eniten Salpalinjan alueella ja sen lähettyvillä. Myös ainakin Kuusamon alueella on vielä ehjiä korsuja. Veteraanit ja reserviläiset ovat rakentaneet joitain uusiakin korsuja esittelytarkoituksiin.
Rakentaminen
Korsu rakennetaan usein esimerkiksi mäkeen siten, että korsuun johtava käytävän suuaukko on mäen törmässä ja itse korsuun johtaa eteiskäytävä. Itse korsurakennelma on kaivettu mäen sisään. Varsinainen korsuhuone rakennetaan usein hirsistä. Korsuhuoneen päällä on moninkertainen ristikkäinen hirsikerros, ja hirsien päällä maata ja isoja kiviä. Korsun katto on myös maastoutettu havaitsemisen vaikeuttamiseksi. Korsuun johtaa yksi tai useampia ilmanvaihtokanavia ja lämmityslaitteiden poistoputkia. Kanaviin ja putkiin asennetaan korsun katon eli maanpinnan tasoon verkko, jolloin vihollisen putkiin pudottamat räjähdyspanokset räjähtävät korsun katolla haavoittaen katolla mahdollisesti olevia valtauksen yrittäjiä.
Aina ei korsua saa kaivettua luonnostaan hyvään paikkaan, jolloin se voidaan kaivaa tasaiselle maallekin. Tällöin korsuun johtaa alaspäin viettävä tunneli.
Suomalaiset korsut
thumb|right|Tulenjohtokorsu jatkosodassa vuonna 1942.
Sodan aikana maanläheinen arkkitehtuurisuuntaus voimistui, kun suunnittelijat muuttivat rintamalle kaupunkiasunnoistaan. Vaikka korsut eivät edustaneet varsinaisesti mitään tyyliä, ne olivat ”orgaanista arkkitehtuuria puhtaimmillaan”. Rakennukset maastoutettiin mahdollisimman hyvin ja ne tehtiin paikan päällä saatavista materiaaleista, puusta, kivestä ja turpeesta. Asemasotavaiheessa korsujen koristeluun käytettiin paljon aikaa ja pihoja hoidettiin hyvin. Maaterassien kuorimattomat tukirakenteen muotoiltiin kaareviksi ja asuntoja koristeltiin päre- ja tuohinpunoksilla sekä tikutuksilla. Maalin puutteessa ovia ja ikkunoita poltettiin puhalluslampuilla.
Korsujen arkkitehtuurin piirteet siirtyivät myös siviilikäyttöön. Arkkitehdit alkoivat piirtää maastoon sopeutuvia tai kätkeytyviä rakennuksia: Viljo Revell suunnitteli maisemaan sulautuvan Liperin Sotainvalidien veljesliiton ammattioppilaitoksen ja Ragnar Ypyä Viipurin siunauskappelin ja ruumishuoneen.
Aarik Wilson
Wilson voitti kolmiloikan Yhdysvaltojen mestaruuden sisä- ja ulkoradoilla vuonna 2007. Osakan MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 17,31. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli toinen loikittuaan 17,34. Seuraavana vuonna hän voitti kolmiloikan Yhdysvaltojen sisäratamestaruuden ja sijoittui seitsemänneksi Valencian halli-MM-kilpailuissa. Kesäkaudella hän voitti Yhdysvaltojen olympiakarsinnan, mutta karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa.
Hänen ennätyksensä ykköslajissaan kolmiloikassa on 17,58 metriä.
Afrikanpussitiainen
Afrikanpussitiainen (Anthoscopus caroli) on pieni pussitiaisten heimoon kuuluva varpuslintu. Lajin nimesi Richard Bowdler Sharpe 1871.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 9 cm. Väritykseltään se on päältä harmaa ja alapuolelta vaaleankeltainen. Posket ja silmäkulmanjuova ovat valkoiset. Nokka on tumma, lyhyt ja teräväkärkinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Lajista tunnetaan 5 alalajia. Linnut ovat huomaamattomia muulloin paitsi pesinnän jälkeen, jolloin ne liikkuvat poikueittain kutsuen toisiaan korkeilla äänillä.
Esiintyminen
Afrikan keski-ja kaakkoisosat Ugandasta ja Angolasta Etelä-Afrikan pohjoisosiin. Laji on yleinen ja elinvoimainen.
Elinympäristö
Erilaiset metsät.
Lisääntyminen
Pesä on kasvien kuiduista taitavasti rakennettu oksasta riippuva pussi tai kori, jonka lentoaukko sijaitsee pesän yläosassa ikään kuin putken päässä. Valkoisia munia on 4–6.
Ravinto
Hyönteissyöjä.
Steve Aylett
Steve Aylett (s. 1967 Bromley) on englantilainen tieteiskirjailija. Aylett julkaisi ensimmäisen kirjansa vuonna 1994.
Anna Heinämaa
thumb|325x325px|Anna Heinämaa vuonna 2015. Anna Heinämaa (s. 12. joulukuuta 1961 Helsinki) on suomalainen kirjailija, kuvanveistäjä ja elokuvakäsikirjoittaja. Heinämaa aloitti venäjän kielen opinnot Helsingin yliopistossa vuonna 1981. Vuonna 1985 hän lähti Moskovan yliopistoon suorittamaan kieliharjoitteluaan ja jäi kaupunkiin kuudeksi vuodeksi. Opintonsa hän sai päätökseen 1989.
Heinämaa on julkaissut romaaneja ja kertomuksia sekä kirjoittanut kuunnelmia Radioteatterille. Hänen teoksensa käsittelevät usein naisia ja erilaisia naiskohtaloita. Kuvanveistäjänä Heinämaalle ominaisin materiaali on pronssi. Veistoksissa tulevat esiin samat teemat kuin kaunokirjallisissa teoksissa – ihmisten väliset suhteet ja niiden dynamiikka, traagiset mutta samaan aikaan vahvat naishahmot.
Heinämaa käsikirjoitti vuonna 2015 ensi-iltansa saaneen elokuvan Miekkailija. Elokuva oli ehdolla parhaan ulkomaisen elokuvan Golden Globe -palkintoon ja se oli myös Suomen ehdokas parhaan ulkomaisen elokuvan Oscar-palkintoon. Heinämaa tutustui elokuvan aiheena olevaan virolaisen Endel Nelisin tarinaan miekkailuharrastuksensa kautta. Käsikirjoitusprosessin vuoksi hän otti asuntoaan vastaan velkaa, vietti pitkiä aikoja Virossa ja taustoitti aihetta haastatteluilla. Hän kirjoitti käsikirjoituksensa englanniksi. Kirjoittamiseen kului kaksi vuotta, minkä jälkeen suomalainen Making Movies -tuotantoyhtiö osti käsikirjoituksen.
Miekkailijan käsikirjoitus syntyi, kun Heinämaa opiskeli Tampereen ammattikorkeakoulussa ja Luoteis-Englannissa Salfordin yliopiston elokuvakäsikirjoittamisen linjalla, jossa hän suoritti Master in Arts -tutkinnon 2013. Käsikirjoitus oli Heinämaan diplomityö, josta opettajat antoivat kiittävää palautetta. Miekkailu on hänelle tuttu laji, sillä hän on muun muassa voittanut kalpamiekkailun veteraanisarjan Suomen mestaruuden 2018.
Elokuvan ilmestyttyä Heinämaa arvosteli sen tuottajia siitä, ettei hänelle ole maksettu sovittuja palkkioita. Hänen mukaansa elokuvantekijät ovat myös estäneet häntä verkostoitumasta elokuvan avulla. Elokuvan tuottaja Kai Nordbergin mukaan kirjoittaja suostui itse tekemään palkattomia korjauksia käsikirjoitukseensa. Nordbergin mukaan Heinämaalle maksettu korvaus oli "suurin, mitä suomalaiselle esikoiselokuvakäsikirjoittajalle on maksettu". Kiistan seurauksena elokuvan tuotantoyhtiö ei lähettänyt Heinämaalle kutsua Jussi-gaalaan, jossa Miekkailija on ehdolla parhaaksi elokuvaksi.
Myös toinen Heinämaan käsikirjoittama elokuva, ikääntyvästä taidekauppiaasta kertova Tuntematon mestari (2019), on saanut vaikutteita oman elämän ympäristöstä. Taidekauppaan Heinämaa tutustui hoitaessaan äitinsä perustamaa taidegalleriaa ja kehystämöä Helsingin Bulevardilla 1999–2009.
Teoreettisen filosofian dosentti ja tutkija Sara Heinämaa on Anna Heinämaan sisar, ja kirjailija-opettaja Siviä Heinämaa ja opettaja Alli Heinämaa ovat hänen isotätejään.
Persialainen arkkitehtuuri
thumb|250px|[[Isfahanissa sijaitsevaa 1500- ja 1600-lukujen vaihteessa rakennettua Meidan Emam-aukiota reunustavat merkittävät safavididynastian rakennukset samalta ajalta.]] Persialainen arkkitehtuuri, myös iranilainen arkkitehtuuri, on nykyisen Iranin ja historiallisen Persian alueella sijaitsevaa arkkitehtuuria. Sen historia ulottuu aikaan n. 8000-6000 eaa., jolloin alueelle rakennettiin ensimmäiset sieltä löytyneet talot ja se käsittää niin yksinkertaiset asumukset, kuin alueen kulttuurille tyypilliset teehuoneet, puutarhat, paviljongit sekä "osan majesteettisimmista rakennuksista, joita maailmassa on koskaan nähty". Vaikka alueen pitkän historian aikana sen arkkitehtuuriin ovat vaikuttaneet useat eri etniset ja kulttuurilliset ryhmät, on persialainen arkkitehtuuri säilyttänyt itsenäisyytensä ja sen vaikutukset ulottuvat rajojen ylitse Lähi-idästä aina Kaukoitään asti. Yksi Iranin ulkopuolella sijaitsevista tunnetuimmista rakennuksista, jossa on nähtävissä persialaisen arkkitehtuurin vaikutuksia on Taj Mahal Intiassa. Persiaan erikoistuneen historioitsijan ja arkeologin Arthur Popen mukaan Iranin johtava taiteenala on aina ollut sen arkkitehtuuri, joka on ollut hallitsevassa asemassaan sekä aikana ennen islaminuskon leviämistä alueelle, että sen jälkeen.
Woodstock (Portugal. The Man -yhtyeen albumi)
Woodstock on yhdysvaltalaisen alternative rock -yhtyeen Portugal. The Manin kahdeksas studioalbumi, jonka julkaisi Atlantic Records 16. heinäkuuta 2017. Yhtye aloitti uuden albumin tekemisen 2013, Evil Friends -albumin julkaisun jälkeen nimellä Gloomin and Doomin. Albumin nimi vaihdettiin Woodstockiksi myöhemmin.
Nimi Woodstock tulee yhtyeen laulajan, John Gourleyn isän Woodstock-lipusta, jonka hän näytti Gourleylle. Se herätti inspiraatiota yhtyeelle ja albumin viralliseksi nimeksi tulikin lopulta Woodstock. Albumin kansikuva on yhtyeen kaverin kuva, jossa esiintyy palava auto. Kuva otettiin Kaliforniassa.
Single Live in the Moment on mukana Electronic Artsin julkaiseman FIFA 18 -pelin soundtrackissa. Kappaleille Feel It Still, Live in the Moment ja Rich Friends on julkaistu musiikkivideot.
Saku Laaksonen
Saku Laaksonen (s. 8. elokuuta 1970 Pori) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Laaksonen edusti suurimman osan urastaan FC Jazzia ja sitä edeltänyttä Porin Pallo-Tovereita. Laaksonen pelasi Porissa 1988–1992, 1995–1999 ja 2001. Lisäksi hän pelasi Myllykosken Pallossa 1993–1994 ja FC Lahdessa 2000. Vuonna 2000 Laaksonen pelasi myös Ykkösessä majailleessa Musan Salamassa. Laaksonen voitti Jazzissa Suomen mestaruuden 1996. Lisäksi hän saavutti Jazzissa pronssin ja MyPassa kaksi hopeaa. Kaikkiaan Laaksonen pelasi 12 kauden aikana 269 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 52 maalia.
Laaksonen pelasi maajoukkueessa vuosina 1992–1997 kaksi maaottelua.
Vladimir Vasjutin
Vladimir Vladimirovitš Vasjutin (8. maaliskuuta 1952 Harkova, Ukrainan neuvostotasavalta – 9. heinäkuuta 2002) oli neuvostoliittolainen kosmonautti.
Hän valmistui ilmavoimien upseeriksi ja kävi koelentäjäkoulun Harkovassa. Vuonna 1976 hän oli eversti, kun hän aloitti kosmonauttikoulutuksensa.
Hänet valittiin kosmonautiksi 1. joulukuuta 1978. Hän toimi sotilaallisen miehitetyn TKS-avaruusaluksen kehitysohjelmassa. Hän lensi Sojuz T-14 -avaruusaluksella Saljut 7 -avaruusasemalle, jossa hän vietti 64 vuorokautta. TKS-moduuli oli tällöin telakoituna avaruusasemaan. Vasjutin sairastui avaruusasemalle tultuaan- on väitetty, että hän sai hermoromahduksen, mutta hänellä oli virtsatietulehdus. Hän vietti silti 64 vuorokautta avaruusasemalla, miehistö palasi hänen sairautensa takia ennen aikojaan maahan.
Hän siirtyi kenraaliluutnanttina eläkkeelle terveyssyistä. Hän toimi sen jälkeen Gagarinin ilmailuakatemian varajohtajana. Hän siirtyi eläkkeen 25. helmikuuta 1986. Hän kuoli syöpään vuonna 2002. Hän oli naimisissa ja perheessä oli kaksi lasta.
Regino Sainz de la Maza
thumb|right|Regino Sainz de la Maza (1920)
Regino Sainz de la Maza y Ruiz (7. syyskuuta 1896 Burgos – 26. marraskuuta 1981 Madrid) oli espanjalainen kitaristi ja säveltäjä. Hän edusti Ryhmä 27:n musiikillista siipeä.
Sainz de la Maza aloitti kitaran- ja pianonsoiton sekä solmisaation opiskelun 10-vuotiaana. Harmonian opinnot hän aloitti 14-vuotiaana. 17-vuotiaasta saakka hän sai Madridissa kitaraopetusta Daniel Fortealta. Sainz de la Maza aloitti uransa konserttikitaristina Barcelonassa vuonna 1917. Hän teki vuonna 1920 debyyttinsä Madridissa yhteistyössä Manuel de Fallan kanssa Teatro Larassa. Samana vuonna Sainz de la Maza tutustui Federico García Lorcaan, jonka kanssa solmittu ystävyys jatkui runoilijan kuolemaan saakka.
Vuonna 1935 Sainz de la Maza sai nimityksen Madridin kuninkaallisen konservatorion kitaransoiton professoriksi. Hän kantaesitti Joaquín Rodrigon Concierto de Aranjuezin Barcelonassa vuonna 1940. Ateneo de Madrid julkaisi vuonna 1955 Sainz de la Mazan esseen La guitarra y su historia. Tätä ennen Sainz de la Maza oli itse tuonut saataville 1500-luvun kitaraohjelmistoa. Vuodesta 1958 hän oli San Fernandon kuninkaallisen taideakatemian jäsen. Sainz de la Maza kiersi esiintyjänä kansainvälisesti ja sai monia tunnustuksia, kuten postuumisti vuonna 1981 myönnetyn Taideansioiden kultamitalin. Viimeisen konserttinsa hän piti Burgosissa vuonna 1979.
Monet Sainz de la Mazan omista sävellyksistä ovat flamencopohjaisia.
Hans Fahrni
pienoiskuva|Hans Fahrni vuonna 1905. Hans Fahrni (1. lokakuuta 1874 Praha – 28. toukokuuta 1939 Ostermundigen) oli sveitsiläinen shakinpelaaja.
Fahrni oli ensimmäinen shakinpelaaja, joka oli koskaan pelannut simultaanina sataa vastustajaa vastaan samaan aikaan. Hän teki ennätyksen Münchenissä 1911.
Vuonna 1922 Fahrni kirjoitti ensimmäisenä avauksesta 1.e4 Rf6. Hän käytti avauksesta nimeä Aljechinin puolustus Aleksandr Alehinin mukaan.
Karellás
Karellás (, myös Karelás, Καρελάς) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ateenan metropolialueella. Se kuuluu hallinnollisesti Kropían kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 1 579 (vuonna 2011).
Karelláksen kylä sijaitsee Ymittós-vuoren itäpuolella Mesógeian tasangolla linnuntietä noin 13 kilometriä itäkaakkoon Ateenan keskustasta ja noin neljä kilometriä pohjoiseen Koropín kaupungista. Kylässä sijaitsee jälkibysanttilainen Pyhän Georgioksen kirkko (Ágios Geórgios Sklipiós), jonka lisänimi tulee oletettavasti Asklepioksesta ja saattaa kertoa siitä, että paikalla on antiikin aikana ollut tälle omistettu pyhäkkö.
Hossam Hassan
Hossam Hassan (arab.حسام حسن s. 10. elokuuta 1966 Kairo, Egypti) on peliuransa lopettanut egyptiläinen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Häntä pidetään yhtenä Egyptin ja Afrikan parhaimmista pelaajista kautta aikojen.
Ura
Hassan on pelannut Egyptin maajoukkueessa enemmän maaotteluita ja tehnyt enemmän maaleja kuin kukaan muu maan maajoukkueen historiassa. Toukokuussa 2001 hän oli jopa hetken eniten maaotteluita maailmassa pelannut jalkapalloilija 157 ottelullaan. Hossamin viimeinen maaottelu ennen maaotteluransa lopettamista oli helmikuussa 2006 pelattu African Nations Cupin ottelu Senegalia vastaan, jolloin hänestä myös samalla tuli vanhin koskaan turnauksessa pelannut. Hän lopetti uransa Egyptin kolmanneksi suosituimpana joukkueena Al-Ahlyn ja Zamalekin jälkeen pidetyssä Al-Ittihad-seurassa.
Hassan on myös voittanut lukuisan määrä mestaruuksia sekä maajoukkueessa että seurajoukkueissaan, ja Afrikan jalkapalloliitto on valinnut hänet Afrikan viimeisen viidenkymmenen vuoden kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi.
Nykyään Hossam Hassan toimii jalkapallovalmentajana. Hän siirtyi Zamalekin päävalmentajaksi joulukuussa 2009.
Carlson
pienoiskuva|Vuonna 1930 valmistunut arkkitehti [[Eino Pitkänen|Eino Pitkäsen suunnittelema Oy Carlsonin liiketalo Kuopion torin reunalla]] Oy Carlson on vuonna 1859 Juantehtaan (myöh. Stromsdal Oyj) rautakauppana aloittanut ja hieman myöhemmin myymälänhoitajansa John Carlsonin (1852–1906) omistukseen siirtynyt yhtiö, joka nykyisin toimii vähittäis- ja tukkukaupan myymäläketjuna. Yhtiön kotipaikka on alusta alkaen ollut Kuopio, jossa sijaitsee edelleen yhtiön pääkonttori sekä keskusvarasto.
Arto Lindberg (jalkapalloilija)
Arto Lindberg (s. 29. tammikuuta 1989 Valkeakoski) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Carlson
John Carlsonin jälkeen yhtiön osti konsuli Justus Luukkonen (1876–1956). Nykyisin se on Veljekset Halonen Oy:n sisaryhtiö. Carlson lanseerasi toukokuussa 2008 oman kanta-asiakasohjelmansa, Carlson Club Cardin. Vuonna 2009 150 vuotta täyttänyt Carlson on erityisesti Itä-Suomessa merkittävä yksityinen vähittäis -ja tukkukauppaa harjoittava yritys. Carlsonilla on omat kiinteistöt, eikä se ole riippuvainen keskusliikkeistä.
Toimialat
Carlsonilla on myymälät Kuopiossa, Mikkelissä, Joensuussa, Savonlinnassa, Varkaudessa sekä Vantaan Kauppakeskus Jumbossa. Carlson.fi verkkokauppa palvelee asiakkaita valtakunnallisesti.
Tavaratalot
Carlsonilla on kolme tavarataloa, jotka sijaitsevat Joensuun, Kuopion ja Mikkelin kaupunkien keskustoissa. Tavaratalojen "tavaramerkkejä" ovat monipuoliset valikoimat sekä kilpailukykyiset hinnat.
Carlson tavaratalojen valikoimiin kuuluvat muun muassa:
Rautakaupat
Carlson on myynyt rautakauppaliiketoimintansa 26.7.2023 RTV-Yhtymä Oy:lle. Liiketoimintakauppa pitää sisällään Carlsonin Kuopion, Mikkelin, Joensuun, Varkauden, Iisalmen ja Savonlinnan rautakauppatoiminnan kokonaisuudessaan. Carlsonin omistamiin rautakauppakiinteistöihin jää paikkakunnasta riippuen Carlsonin omaa liiketoimintaa Euronics-kodintekniikan, urheiluvalikoiman sekä talous- ja lahjatavaroiden osalta. Rautakauppatuotevalikoima poistui kaupan myötä myös carlson.fi verkkokaupasta.