cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
1001 elokuvaa jotka jokaisen on nähtävä edes kerran eläessään
Ensimmäinen kirjassa esitelty elokuva on Georges Mélièsin Matka kuuhun vuodelta 1902. Kirjan valikoima kattaa kaikki elokuvan lajityypit, kuten kauhu, sota, toiminta, jännitys, seikkailu, animaatio, tieteisfiktio, rakkaus, draama, dokumentti ja jopa avantgarde-elokuvat. Kirjan tarkoituksena on nostaa lukija innokkaaksi elokuvafaniksi ja houkutella katsomaan merkittävimmät elokuvat kautta aikojen. Sisällysluettelosta voi etsiä elokuvan sen nimen, ohjaajan tai genren avulla. Joukossa on elokuvia monista maista. Kirjan suomenkielisessä painoksessa on myös 20 merkittävintä suomalaista elokuvaa, joiden esittelyt on kirjoittanut Pasi Nyyssönen.
Kirjaa on julkaistu useilla kielillä, kuten englanti, hollanti, ruotsi, kreikka, norja, suomi, tanska, portugali (Brasilian ja Portugalin painokset), unkari, ranska, espanja sloveeni, kroatia, turkki ja puola. Lokalisoidut painokset sisältävät muutamia kyseisen maan omia elokuvia.
Kleomenes (filosofi)
Kleomenes (n. 300 eaa.) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Krates Thebalaisen oppilas. Kleomeneen kerrotaan opettaneen Timarkhos Aleksandrialaista ja Ekhekles Efesoslaista, joista jälkimmäinen opetti edelleen Menedemosta.
Kleomenes kirjoitti teoksen Kirjoitus kasvatuksesta (, Paidagogikos). Diogenes Laertios on säilyttänyt siitä kyynikko Diogenes Sinopelaista koskevan anekdootin, joka liittyy kertomukseen, jonka mukaan Diogenes jäi kerran merirosvojen vangiksi ja myytiin orjaksi. Kleomeneen mukaan Diogeneen oppilaat olisivat tarjoutuneet maksamaan tämän lunnaat. Kleomeneen teos on varhainen lähde tähän kertomukseen, mikä tukee sitä ajatusta, että kertomus perustuisi tositapahtumiin.
Simeon Hamilton
thumb|250px|Simeon Hamilton Simeon ”Simi” Hamilton (s. 14. toukokuuta 1987 Aspen) on yhdysvaltalainen maastohiihtäjä.
Hamilton sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan kymmenes Roglan vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2011. Tour de Skillä 2013–2014 Hamilton voitti Lenzerheiden vapaan hiihtotavan sprinttikilpailun. Yksittäisessä maailmancupin osakilpailussa hän selviytyi kärkikolmikkoon ensimmäisen kerran oltuaan toinen Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2015. Hän oli samassa kilpailussa toinen myös seuraavalla kaudella.
Hamilton sijoittui Vancouverin olympialaisissa 2010 perinteisen hiihtotavan sprintissä 29:nneksi. Sotšissa 2014 hän oli vapaan sprintissä 27:s ja perinteisen parisprintissä kuudes. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui perinteisen sprintissä 20:nneksi ja vapaan parisprintissä kuudenneksi. MM-kilpailuissa hän on sijoittunut Oslossa 2011 vapaan hiihtotavan sprintissä 25:nneksi, Val di Fiemmessä 2013 vapaan sprintissä 34:nneksi ja Falunissa 2015 perinteisen sprintissä 12:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan parisprintissä viidenneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä yhdeksäs.
Filipa Azevedo
Filipa Azevedo (s. 31. heinäkuuta 1991 Porto) on portugalilainen laulaja. Azevedo voitti Festival da Cançãon (Portugalin euroviisukarsinta) niukasti, ja näin hänestä tuli Portugalin edustaja Oslossa pidettäviin Euroviisuihin vuonna 2010. Azevedo esitti Euroviisuissa kappaleen "Há dias assim" sijoittuen sijalle 18.
Aiheesta muualla
Filipa Azevedon kotisivut
Ronin (elokuva)
Ronin on brittiläis-yhdysvaltalainen toimintatrillerielokuva vuodelta 1998. Sen on ohjannut John Frankenheimer.
Ronin sisältää useita näyttäviä takaa-ajokohtauksia. Isoimmissa kohtauksissa käytettiin jopa 300 stunt-ajajaa. Skipp Sudduth ajoi itse stunttinsa lukuun ottamatta törmäyksiä, joissa käytettiin stunt-ajajia. Autenttisuuteen pyrkivä Frankenheimer, joka oli taustaltaan amatöörirallikuski, toteutti kohtaukset siten, että autoja vedettiin Ranskan kaduilla suurilla nopeuksilla Mercedes-Benz 500E:llä perustrikkien, kuten kohtausten nopeuttamisen ja koostamisen sijasta. Autoissa oli usein kyydissä oikeat näyttelijät stunttien sijasta.
Alun perin aikuisviihdenäyttelijä Ron Jeremy vilahti elokuvassa pariisilaisena kalakauppiaana, jonka myyntikojun yli ajetaan. Kohtaus kuitenkin leikattiin pois lopullisesta elokuvasta koeyleisön tunnistettua hänet ja purskahdettua nauruun.
Juoni
Entinen CIA-agentti ottaa vastaan freelancer-keikan Ranskassa. Hän liittyy osaksi entisten erikoisjoukkojen sotilaiden ja tiedustelupalvelujen agenttien ryhmää, joka saa tehtäväkseen kaapata mysteerisen salkun. Salkkua havittelevat myös irlantilaiset ja venäläiset. Tarinan edetessä tapahtuu petoksia sekä syntyy paljon autonromua ja uusia alliansseja.
FIM-43 Redeye
pienoiskuva|upright|FIM-43 Redeye laukaisuvalmiudessa. FIM-43 Redeye on lähi-ilmatorjuntaohjus, eli MANPADS joka on suunniteltu yhden sotilaan kuljetettavaksi niin kutsutuksi olkapääohjukseksi. Ase suunniteltiin Yhdysvalloissa, ja se valmistui operatiivisen asteen käyttövalmiuteen Vietnamin sodan aikoihin. Kehitystyöt alkoivat vuonna 1959, ja ohjuksen käyttöönottovuosi oli 1968. Valmistaja oli General Dynamics.
FIM-43 Redeyen nimi tulee maalinhaun infrapunasäteisiin perustuvasta toimintajärjestelmästä. Kertasinkoa muistuttava, Bazooka-tyylinen kannettava it-ase oli lajissaan ensimmäinen, joskin se sai pian oman itäisen vastineensa Strela-2:n. Redeye-olkapääohjus oli muun muassa Ruotsin puolustusvoimien käytössä.
Asejärjestelmän käytöstä poisto alkoi vuonna 1982, sillä vuonna 1981 otettiin käyttöön sen seuraaja FIM-92 Stinger. Redeye poistui käytöstä lopullisesti vuoteen 1995 mennessä.
CPS
CPS (lyhenne sanoista Characters Per Second) ilmaisee siirrettyjen merkkien määrän sekunnissa. Tämä on siis modeemin todellinen siirtonopeus.
Lyhenteellä on tarkoitettu myös tulostimen nopeutta (kirjaimia sekunnissa). Nykyään yleisempi yksikkö on sivuja minuutissa.
Ohjaus (yritysjohtaminen)
Johdon ohjaus on yritysjohtamisen toiminta, jolla johtajat pyrkivät saamaan organisaation jäseniä toteuttamaan yrityksen strategiaa. Se auttaa tarkistamaan virheitä toiminnassa ja muuttamaan toimintaa niin, että organisaation tavoitteet saavutetaan halutulla tavalla. Ohjausta edeltää strategian suunnittelu, jolloin organisaatiolle asetetaan tavoitteet. Nämä voidaan myöhemmin tarkistaa strategiaohjauksella.
Ohjausprosessi
Yritystoiminnan ohjaus on päättymätön prosessi, joka voi koostua seuraavista askelista:
Johdon ohjausjärjestelmät
Johdon ohjausjärjestelmiksi kutsutaan virallisia, informaatioon perustuvia rutiineja ja prosesseja, joita yritysjohtajat käyttävät säilyttääkseen tai muuttaakseen organisaation toimintamalleja. Ohjausjärjestelmät voidaan Simonsin mallin mukaan jakaa neljään luokkaan:
Uskomusjärjestelmillä sitoutetaan henkilökunta organisaation arvoihin ja ohjataan heitä kohti organisaation tavoitteita. Niiden avulla selkeytetään tavoitteita ja asioiden vaikutussuhteita päätöksentekoon avulla sekä luodaan odotuksia yrityksen toiminnalle.
Rajajärjestelmillä kontrolloidaan, miten tavoitteita kohti pyritään, sekä luodaan yritykselle pelisäännöt. Rajajärjestelmiin kuuluvat mm. säännöt, riskirajat ja investointien hyväksymismenettelyt.
Diagnostiset ohjausjärjestelmät perustuvat mittareihin, budjetteihin ja liiketoimintasuunnitelmiin. Niiden avulla verrataan yrityksen todellista toimintaa tavoitteisiin, aikaisempaan toimintaan ja kilpailijoihin.
Interaktiiviset ohjausjärjestelmät hälyttävät johtoa epävarmuustekijöistä sekä pyrkivät näyttämään johdolle organisaation uudesta näkökulmasta, jolloin voidaan ideoida uusia strategioita.
Lähteet
Kontrolė
Lahdensuo
Lahdensuo on suomalainen sukunimi, suomennettu nimestä Lagerstedt:
Nomen est omen
Nomen est omen on latinankielinen lentävä lause, joka tarkoittaa suomeksi nimi on enne.
Helena Konttinen
Helena Konttinen (o.s. Eronen; 18. kesäkuuta 1871 Uukuniemi – 24. huhtikuuta 1916 Uukuniemi) oli suomalainen horrossaarnaaja, jonka toiminta ajoittuu 1800-luvun ja 1900-luvun taitteeseen itärajan tuntumaan pääosin Uukuniemelle. Konttinen tuli tunnetuksi unissasaarnaajana, joka sai profetiansa horrostilassa. Konttinen oli naimisissa ja hänellä oli neljä lasta. Hänen kerrotaan olleen 1700-luvulla Merikarvialla eläneen unissasaarnaaja Anna Rogelin yhden sisaruksen jälkeläinen.
Nomen est omen
Sanaleikinomainen ilmaisu perustuu Plautuksen näytelmään Persa. Siinä Toxilius-niminen orja neuvoo isäntäänsä ostamaan Lucris-nimisen orjattaren, koska tämän nimi muistuttaa enteellisesti sanaa lucrum (kauppavoitto).
Helena Konttinen
Konttisen yliluonnolliset kyvyt
Jaakkiman rovastin V. Salmisen kertoman mukaan Konttinen pystyi horrostilassaan näkemään aikaisemmin muualla tapahtuneita asioita ja kuvailemaan niitä tarkasti. Eräässä tilaisuudessa Konttinen oli minuutilleen ennustanut rovasti V. Salmisen paikalle saapumisen ja kuvannut ne henkilöt joiden seurassa rovasti oli sitä ennen ollut ja myös rovastin ja hänen vaimonsa kahdenkeskisen keskustelun sisällön, jotta ulkopuoliset eivät voineet tietää.
Professori Antti Voipio, tutkittuaan Konttisen ja useiden muiden horrossaarnaajan toimintaa, piti Helena Konttista selvästi hysteerisenä, joka hänen mukaansa johtui hänen rasittavista elämänkokemuksistaan. Tämän käsityksen vahvisti aikoinaan Suomen kuuluisampana pidetty psykiatri ja professori Christian Sibelius, joka oli tutkinut Konttista v. 1906.
Uukuniemeläisyyden synty
Konttisen toiminnan seurauksena syntyi uukuniemeläisyydeksi kutsuttu herätysliike, jota jatkamaan perustettiin Parikanniemen orpokotiyhdistys ry. Orpokoti toimi aluksi Parikanniemellä, joka on nykyisin Venäjän puolella. Vuodesta 1949 lähtien orpokoti on toiminut Ristiinassa. Vuonna 1967 yhdistys muutettiin Parikanniemisäätiöksi. Vuosittain elokuussa vietetään Parikkalassa, entisen Saaren kunnassa Orpokotijuhlia.
Ankalliskirjallisuuden klassikot
Ankalliskirjallisuuden klassikot sisältävät maailmankirjallisuuden klassikoista muokattuja Aku Ankka -versioita. Kirjoja on tähän mennessä ilmestynyt Ankalliskirjallisuuden klassikot 1 - Tuulen tuomaa ja muita tarinoita, Ankalliskirjallisuuden klassikot 2 - Neljä muskettisoturia ja muita tarinoita sekä Ankalliskirjallisuuden klassikot 3 - Maailman ympäri kahdeksassa päivässä ja muita tarinoita. Lisäksi myös Ankalliskirjallisuuden klassikot 4 - Moby Dick - Melkoinen valas ja muita tarinoita, ja Ankalliskirjallisuuden klassikot 5 - Aku Hamlet - kas siinä pulma ja muita tarinoita. Kirjat julkaistiin aluksi kovakantisina ja myöhemmin niitä uusintajulkaistiin taskukirjoina.
Tuulen tuomaa ja muita tarinoita
Jokaista tarinaa edeltää sivu, jossa esitellään alkuperäinen teos. Esitelmä on noin sivun mittainen.
Tarinat (suluissa alkuperäinen nimi):
Neljä muskettisoturia ja muita tarinoita
Tarinat (suluissa alkuperäinen nimi):
Belgian cup
Belgian cup on kaudesta 1911–1912 alkaen järjestetty Belgian tärkein turnausmuotoinen jalkapallokilpailu. Sen järjestää Belgian jalkapalloliitto ja vuodesta 2008 lähtien turnaus on kulkenut nimellä Cofidis Cup, pääsponsorinsa Cofidisin nimen mukaan. Turnaus pelataan pudotuspelisysteemillä siten, että hävinnyt joukkue putoaa pois ja voittaja jatkaa seuraavalle kierrokselle. Cupin menestynein joukkue on Club Brugge KV kymmenellä mestaruudellaan. Cupin voittaja pääsee seuraavan kauden UEFA Europa Leagueen.
Pelisysteemi
Cupin toisessa vaiheessa pelaavat 14 ensimmäisestä vaiheesta selvinnyttä joukkuetta ja 18 liigajoukkuetta. Puolivälierät ja välierät pelataan kaksiosaisina ja muut kierrokset yksiosaisina.
Daawat-e-Ishq
Vastaanotto
Box Office India julisti elokuvan ”flopiksi”.
Ipecac Recordings
Ipecac Recordings on kalifornialainen riippumaton levy-yhtiö. Sen perustivat vuonna 1999 Greg Werckman ja Mike Patton (Faith No More, ex-Mr. Bungle, Fantômas, Tomahawk ja Peeping Tom).
Levy-yhtiö perustettiin alun perin ensimmäisen Fantômas-levyn julkaisua varten. Ipecac on myrkytysonnettomuuksissa käytettävä oksennuslääke.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2004–2005
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2004–2005 pelattiin kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon neljä parasta selvisi pudotuspeleihin.
Liigakarsinta
Muuramen Lentopallo voitti ykkössarjan mestaruuden ja onnistui karsintasarjasta nousemaan seuraavalle kaudelle SM-liigaan. Kempeleen Pyrintö jäi ykkössarjaan, johon putosi myös Lentopalloseura Etta.
1-sarjan säilymiskarsinnoissa selvisivät voittajiksi Saloisten Salama ja Tampereen Kisatoverit.
Koillismaan seutukunta
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Yleistä
Koillismaan seutukunnan tärkeimmät elinkeinot ovat matkailun lisäksi maa- ja metsätalous sekä puu-, metalli-, elintarvike-, tietotekniikka- ja käsityöteollisuus. Seutukunnan tärkeimmät kulkuyhteydet ovat valtatie 20 Oulusta Kuusamoon ja valtatie 5 Kajaanista Kuusamoon sekä reittilentoliikenteen kenttä Kuusamossa. Maantieteellisesti seutukunta sijaitsee Oulun läänin koillisosassa. Sen pohjoispuolella on Itä-Lapin seutukunta, länsipuolella Oulunkaaren seutukunta ja eteläpuolella Kehys-Kainuun seutukunta. Itärajana on Venäjän valtion raja.
Tavoite 1 -ohjelma
Koillismaan seutukunnan tavoite 1 -ohjelman visio on, että Koillismaa olisi alue, jonka asukkailla olisi mahdollisuus toimeentuloon ja korkeatasoisiin palveluihin luonnonläheisessä ympäristössä. Suurimpana tavoitteena on työllisyyden parantaminen Koillismaalla vuoteen 2006 mennessä niin, että työllisen työvoiman määrä nousee kokonaisuudessaan 1 500 hengellä, osaamisen taso ja työvoiman laatu nousevat sekä yrittäminen lisääntyy. Tavoitteet on jaettu kolmeen ryhmään, joissa jokaisessa on omat kehittämistoimenpiteensä ja hankkeensa. Ryhmät ovat yritystoiminan kehittäminen, osaamisen tason nostaminen sekä maaseudun kehittäminen.
Tilastoja
Pinta-ala- ja väkilukutietoja Koillismaan seutukunnan kunnista. (*) = Seutukunnan numero.
Skyla
Skyla (oikealta nimeltään Lucy Batty) on englantilainen dance-laulaja. Hänen ensiesiintymisensä musiikkimailmassa oli Beatplayersien musiikkivideolla Summer Love. Hän levytti myös oman versionsa High School Musical -hitistä Breaking Free.
Ura
Levy-yhtiö All Around the World teki sopimuksen Skylan kanssa vuonna 2008. Tuottajat Scott Rosser (Beatplayers-yhtyeestä), Mike Di Scala (Ultrabeat-yhtyeestä) ja Nemesis ovat työskennelleet hänen kanssaan ensimmäistä albumia varten.
Skylan debyyttisingle Breaking Free ilmestyi 9. kesäkuuta 2009. Musiikkivideon pyörittyä vasta kaksi päivää brittimusiikkikanava Clubland TV:llä se nousi kanavan eniten äänestetyksi kappaleeksi ja sijalle 43 musiikkivideoiden listalla kaikista musiikkilajeista. YouTubessa video katsottiin jopa 215 000 kertaa alle kuukauden aikana.
Skylan toinen single Ayo Technology ilmestyi 14. lokakuuta 2009. Sitä on soitettu runsaasti suosituimmilla musiikkikanavilla kuten Clubland TV, MTV Dance ja Chart Show TV.
Kuolema saapuu yöllä
Kuolema saapuu yöllä (Dead of Night) on brittiläinen kauhuelokuva vuodelta 1945. Se koostuu viidestä episodista. Michael Redgrave esittää vatsastapuhujaa synkän nuken kanssa. Elokuva on arvioitu parhaiden brittiläisten kauhuelokuvien joukkoon. Elokuva ei varsinaisesti ole antologia-elokuva, sillä osioita yhdistää toisiinsa kehystarina (tällaista elokuvatyyppiä kuvataan usein nimellä portmanteau-elokuva). Kehystarina nivoo yhteen viisi muuta osiota. Osiot ovat nimeltään The Haunted Mirror, The Ventriloquist’s Dummy, The Hearse Driver, Christmas Party ja Golfing Story). Basil Dearden ohjasi kehystarinan ja osion The Hearse Driver. Alberto Cavalcanti ohjasi ostio Christmas Party ja The Ventriloquist’s Dummy. Robert Hamer ohjasi osion The Haunted Mirror ja osion Golfing Story ohjasi Charles Crichton.
Bukavu
Bukavu on kaupunki Kongon demokraattisessa tasavallassa. Se sijaitsee Kivujärven rannalla ja on Sud-Kivun provinssin pääkaupunki.
Belgialaiset perustivat Costermansvillen vuonna 1901. Nimi muutettiin Bukavuksi vuonna 1966.
Bukavussa on lentokenttä, hyvät tieyhteydet eri suuntiin ja satama Kivujärven rannalla, josta kulkee vuosittain yli sata tonnia rahtia. Kaupungissa toimii useita yliopistoja, muun muassa Bukavun katolinen yliopisto.
Vuonna 2004 kaupungissa oli noin 472 000 asukasta. thumb|left|Bukavun kaupungintalo
Arne Næss
Arne Dekke Eide Næss oli norjalainen ympäristöfilosofi. Næss toimi Oslon yliopiston filosofian professorina vuosina 1939–1970. Hänet tunnetaan syväekologian perustajana. Hänen pääteoksensa on vuonna 1973 julkaistu Ekologia, yhteiskunta ja elämäntapa.
Toisen maailmansodan aikana Næss palveli agenttina maan sisällä toimineessa tiedusteluorganisaatio XU:ssa.
Næssin ajattelu oli saanut vaikutteita Baruch Spinozalta, Mahatma Gandhilta ja buddhalaisuudesta. Hän oli nuorin Oslon yliopiston varsinaisen professuurin saanut henkilö. Tärkein vaikutin Næssin itsensä mukaan oli kuitenkin Rachel Carsonin kirja Hiljainen kevät (1962).
Næss osallistui myös suoraan toimintaan luonnon puolesta. Vuonna 1970 hän kahliutui Mardalsfossenin vesipuiston kallioihin muiden mielenosoittajien kanssa ja kieltäytyi laskeutumasta ennen kuin patosuunnitelmista luovuttaisiin.
Næss oli innokas vuorikiipeilijä. Hän oli vuorikiipeilijä ja liikemies Arne Næss Juniorin (1937–2004) setä sekä laivanomistaja Erling Dekke Næssin pikkuveli. Næss osallistui vuonna 1950 Pakistanissa Tirich Mir (7 708 m) vuoren ensimmäiselle valloitukselle.
1950-luvulla Næssin keskeinen filosofinen työ oli "Interpretation and Preciseness", joka keskittyi kielen tulkinnan ongelmiin. Næss siirtyi tavanomaisen analyyttisen filosofian parista syväekologian kannattajaksi.
Kleomenes
Kleomenes on antiikin kreikkalainen nimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Omena (täsmennyssivu)
Omena voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kupera kulma
pienoiskuva|upright|Kuperan kulman suuruus on 180° ja 360° väliltä.Kupera kulma tarkoittaa geometriassa kulmaa, joka on suurempi kuin oikokulma, mutta joka mahtuu täyden kulman sisälle, eli on suuruudeltaan 180° ja 360° väliltä. Oikokulmaa pidetään koverien- ja kuperien kulmien välisenä rajakulmana, joka ei kuulu kumpaakaan. Sen sijaan täysi kulma katsotaan joskus kuuluvan kuperiin kulmiin. Kuperan kulman eksplementtikulma on kovera kulma.
Kuperien kulmien mitta-arvoja
Riippuen käytettävästä mitta-asteikosta, kupera kulma α on suuruudeltaan (täysi kulma on mukana)
Trigonometriset arvot
Kun α on kupera kulma, saavat trigonometriset funktiot seuraavia arvoja (täysi kulma on mukana, lähde kaikissa )
David Niven
James David Graham Niven oli englantilainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Varhainen elämä
David Niven syntyi Lontoossa, Englannissa vanhempinaan William Edward Graham Niven ja ranskalaissukuinen Henrietta Julia Degacher. Niven väitti itse syntyneensä Kirriemuirissa Skotlannissa, mutta kun hänen syntymätodistuksensa tarkastettiin hänen kuolemansa jälkeen, tieto osoittautui virheelliseksi. Hänen isänsä kuoli ensimmäisessä maailmansodassa ja hänen äitinsä meni myöhemmin naimisiin konservatiivipoliitikko Thomas Comyn-Plattin kanssa. Käytyään koulunsa loppuun Niven valmistui kadetiksi Sandhurstissa ja omaksui tuolloin ”upseerin ja herrasmiehen” käytöksen, josta muodostui hänen tavaramerkkinsä.
Foxes
thumb|Foxes vuonna 2013. Louisa Rose Allen, taiteilijanimeltään Foxes (s. 29. huhtikuuta 1989 Southampton, Hampshire), on brittiläinen laulaja ja lauluntekijä. Hän laulaa helmikuussa 2013 julkaistulla saksalaisen tuottaja Zeddin kanssa tehdyllä ”Clarity”-singlellä, joka voitti Grammy-palkinnon vuonna 2013 kategoriassa ”Best Dance Recording”.
David Niven
Näyttelijänura
Niven palveli Britannian armeijassa toisen maailmansodan aikana ja yleni lopulta everstiksi. Hän osallistui myös Normandian maihinnousuun. Sodan jälkeen hän jatkoi näyttelijänuraansa esiintyen muun muassa Phileas Foggin roolissa Jules Vernen teokseen perustuvassa elokuvassa Maailman ympäri 80 päivässä, korpraali Millerinä elokuvassa Navaronen tykit, herrasmiesvaras Charles Lyttonina elokuvassa Vaaleanpunainen pantteri ja James Bondina Bond-parodiassa Casino Royale.
Nivenin viimeisiksi elokuviksi jäivät Vaaleanpunainen pantteri -sarjan elokuvat Vaaleanpunaisen pantterin jäljillä ja Vaaleanpunaisen pantterin kirous. Hän kuoli heinäkuussa 1983 Sveitsissä ALS-tautiin.
Yksityiselämä
Vuonna 1940 Niven meni naimisiin Primula Susan Rollon kanssa. He saivat kaksi poikaa. Primula Niven kuoli vuonna 1946 tapaturmaisesti 28-vuotiaana. Nivenin toinen puoliso, jonka hän nai vuonna 1948 vain kymmenen päivää ensimmäisen tapaamisen jälkeen, oli Hjördis Paulina Tersmeden (o.s. Genberg), eronnut ruotsalainen malli ja näyttelijä. Heillä oli kaksi yhteistä lasta, adoptoidut tyttäret.
Tunnustuksia
Vuonna 1959 Niven voitti parhaan miespääosan Oscarin ja Golden Globen suorituksestaan elokuvassa Eri pöydissä (Separate Tables). Lisäksi hän voitti vuonna 1954 Golden Globen kategoriassa paras miespääosa musikaalissa tai komediassa suorituksestaan elokuvassa Viattomuus kadulta (The Moon Is Blue) ja oli ehdolla samassa kategoriassa vuonna 1958 roolistaan Godfrey Smithinä elokuvassa Rakkaani, älä karkaa! (My Man Godfrey).
Valikoitu filmografia
pienoiskuva|upright|David Niven elokuvassa [[Rakkauden sävel (1950)]]
Huppukerttuli
Huppukerttuli (Setophaga citrina) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Huppukerttuleita elää Pohjois-Amerikassa. Euroopassa laji on hyvin harvinainen harhailija. Se on havaittu Euroopassa vain kahdesti: Isossa-Britanniassa syyskuussa 1970 ja 1992.
On a Night Like This Tour
On a Night Like This Tour oli Kylie Minoguen vuonna 2001 pidetty kiertue. Kiertue julkaistiin vuonna 2000 heti Sydneyn olympialaisten ja paralympialaisten menestyksekkäiden esiintymisten jälkeen. Kiertueesta tuli siihen mennessä Kylie Minoguen nopeimmin loppuun myyty kiertue. Tämän myötä hänestä tuli yksi kysytyimmistä live esiintyjistä.
George Widener
Widener oli syntyjään philadelphialainen. Hän oli Hannah Josephine Duntonin (1836–1896) ja varakkaan yrittäjän Peter A. B. Widenerin (1834–1915) vanhin poika. Hän peri isältään Philadelphian suurimman raitiovaunuyrityksen ja kasvatti sitä yhä suuremmaksi.
Widenerillä oli vaimo Eleanor ja poika Harry, joiden kanssa hän matkusti kevättalvella 1912 Eurooppaan, mm. Saksaan Yhdysvaltain pääkonsulin vieraaksi ja päättivät palata Titanicilla takaisin kotiin. George ja Eleanor matkustivat hytissä C-80 ja Harry hytissä C-82. 14. huhtikuuta Widenerit järjestivät aluksen á la carte -ravintolassa yksityiset päivälliset kapteeni Edward John Smithin kunniaksi ja ne jatkuivat myöhään yöhön laivan tupakkasalongissa. Laivan törmättyä jäävuoreen Eleanor pelastautui veneeseen nro 4, mutta George ja Harry hukkuivat laivan mukana. Kummankaan ruumista ei löydetty.
Rooman perustamistarina
thumb|250px|[[Capitoliumin susi, pronssiveistos. Naarassusi imettämässä Romulusta ja Remusta symboloi Rooman kaupunkia ja valtakuntaa.]] Rooman perustamistarina kertoo, kuinka kaksosveljekset Romulus ja Remus perustivat Rooman kaupungin 21. huhtikuuta 753 eaa. Tarinasta on olemassa erilaisia versioita. Kreikkalainen taru kehittyi ehkä 500-luvulla eaa. Se yhdistyi roomalaiseen perustamistaruun 200-luvulla kreikaksi kirjoittaneiden roomalaisten historioitsijoiden aikana. Todellisuudessa Roomaa ei koskaan varsinaisesti perustettu, vaan se kehittyi kaupungiksi pitkän ajan kuluessa.
Taru
Tarun mukaan Rooman perustaneet kaksosveljekset Romulus ja Remus olivat troijalaisen Aeneaan ja edelleen Alba Longan latinalaisten kuninkaan Numitorin jälkeläisiä. Kuningas Numitorin oli syössyt valtaistuimelta hänen julma veljensä Amulius, kun Numitorin tytär Rhea Silvia oli synnyttämässä. Rhea Silvia oli Vestan neitsyt, jonka sodanjumala Mars oli tehnyt raskaaksi, niinpä kaksospojat olivat puolittain jumalia. Uusi kuningas Amulius määräsi pojat hukutettavaksi. Palvelijatar pani pojat koriin ja laski Tiberjoen vietäväksi. Naarassusi löysi heidät Palatiumkukkulan juurella sijainneesta kosteikosta ja ruokki heitä luolassaan. Sen jälkeen paimen Faustulus ja hänen vaimonsa Acca Larentia ottivat heidät huostaansa. Kun kaksoset olivat riittävän vanhoja, he saivat selville alkuperänsä ja palauttivat tukijajoukkojensa avulla Alba Longan valtaistuimen Numitorille.
thumb|upright|Giovanni Bologna: Sabiinittarien ryöstö Romulus ja Remus jättivät Alba Longan perustaakseen oman kaupungin paikalle, josta heidät oli löydetty. He valitsivat kumpikin oman paikkansa ja pyrkivät selvittämään enteiden avulla, kumpi oli parempi. Romulus vei voiton ja julistautui kaupungin perustajaksi. Hän kynti kaupunkinsa ympäri vaon, kuten etruskien tapana oli. Kun Remus hyppäsi pilkallisesti vaon yli, Romulus surmasi veljensä. Romuluksen nimestä juontuu näin kaupungin nimi. Koska kaupungissa ei ollut naisia, Romulus kutsui sabiinilaisia juhlaan ja ryösti heidän naimattomat tyttärensä, josta seurauksena oli roomalaisten ja sabiinien yhdistyminen. Romulus ja sabiinien kuningas Tatius hallitsivat yhdessä viiden vuoden ajan, kunnes Tatius kuoli. Romulus hallitsi Roomaa 38 vuoden ajan. Sen jälkeen hän katosi myrskyssä, ja hänen julistettiin varjelevan Roomaa taivaasta käsin Quirinus-jumalana.
Kreikkalainen taru
Toisen tarinan mukaan, jonka on kirjannut kreikkalainen historioitsija Dionysios Halikarnassoslainen, Aeneas vei troijalaisia merimatkalle. Kun aikaa oli kulunut myrskyävällä merellä, he ajautuivat Tiberin rannalle. Pian maihinnousun jälkeen miehet halusivat lähteä merelle, mutta mukana olleet naiset eivät halunneet lähteä. Yksi naisista nimeltä Roma ehdotti, että naiset polttaisivat laivat estääkseen lähdön. Ensin miehet suuttuivat Romalle, mutta pian he huomasivat, että paikka oli ihanteellinen asuinpaikka. Paikka sai nimensä laivat sytyttäneen naisen kunniaksi.
Perustamisjuhla
Kaupungin perustamista juhlittiin Pales-jumalan mukaan nimetyssä Parilia-juhlassa 21. huhtikuuta. Päivä on saattanut olla myös vuoden vaihtumisen merkki, konsulien virkaanastumisen 1. tammikuuta ohella.
Valkeasaaren läpimurto
Valkeasaaren läpimurto oli jatkosodan taistelu, jossa puna-armeija mursi suomalaisten pääaseman Karjalankannaksella kesällä 1944.
Taustaa
Josif Stalin oli luvannut Teheranin kokouksessa 1943 tukea liittoutuneiden Normandian maihinnousua hyökkäämällä samaan aikaan idässä saksalaisia vastaan. Keväällä 1944 hän antoi Leningradin ja Karjalan rintaman komentajille käskyn suunnitella hyökkäys Suomeen. Tätä nimitetään historiankirjoituksessa myös neljänneksi strategiseksi iskuksi. Tavoitteena oli Suomen irrottaminen sodasta ja jopa miehitys. Painopiste oli Karjalankannaksella, jonne keskitettiin kaksi armeijaa, noin 500 000 miestä. Leningradin rintaman komentaja Leonid Govorov suunnitteli hyökkäyksen painopisteeksi Valkeasaaren lohkon, joka oli noin seitsemän kilometriä leveä. Toukokuun aikana Valkeasaareen koottiin XXX kaartin armeijakunta, satakunta panssaria ja satoja lentokoneita.
Valkeasaaren lohkoa puolusti IV armeijakuntaan kuulunut Jussi Sihvon komentama suomalainen 10. divisioona. Rintamavastuussa oli jalkaväkirykmentti 1 (JR 1). Päämaja eikä myöskään armeijakunnan esikunta uskonut venäläisten hyökkäävän ennen heinäkuuta. Etulinjassa kuitenkin huomattiin välittömästi, mitä venäläiset suunnittelivat, ja viimeiset ilmatiedustelukuvat paljastivat suurhyökkäyksen suunnittelun. Kuvat kehitettiin vasta hyökkäyksen alettua.
Läpimurtoon varatut neuvostojoukot ja suomalaiset joukot
Puna-armeijan hyökkäyksen painopistesuunnan (Valkeasaari) 6,7 kilometrin pituiselle lohkolle oli varattu kolmedivisioonainen kaartinarmeijakunta, jolla oli tukenaan muun muassa kolme rykmenttiä panssarivaunuja ja rynnäkkötykkejä. Lisäksi alueelle oli keskitetty divisioonien tykistön lisäksi kuusi tykistörykmenttiä sekä kranaatinheitin- ja raketinheitinrykmentti. Murtolohkon taistelua oli siis valmistautunut tukemaan 1 208 yli 75 mm:n tykkiä tai kranaatinheitintä. Rintamakilometriä kohden tämä teki siis yli 200 tykkikaliiperista asetta.
Valkeasaaren lohkoa puolusti suomalaisten kolmepataljoonainen JR 1.
Eräiden sotateoreettisten teorioiden mukaan menestyksellinen hyökkääminen vaatii taistelujoukkojen kolminkertaisen ylivoiman puolustajaan nähden. Valkeasaaren lohkolla puna-armeijan joukkojen ylivoimaisuus pataljoonina laskettuna oli suomalaisten 3 vastaan 36 jalkaväkipataljoonaa ja 12 panssaripataljoonaa. Yhteenlaskettuna neuvostoliittoisten ylivoima oli siis 18-kertainen. Tykistön osalta puna-armeijan joukot olivat myös täysin ylivertaisia, joten taistelun tulos oli käytännössä jo etukäteen varma.
Valmistava hyökkäys 9. kesäkuuta
Suurhyökkäyksen käynnisti Neuvostoliiton 23. armeija 9. kesäkuuta kello 05.55 Suomen rintamalla ennennäkemättömällä tulivalmistelulla, tuhansien tykkien ja kranaatinheittimien tulella ja yli 200 lentokoneen pommituksilla. Jokaista rintamakilometriä kohden oli yli 200 tykkiä. Vajaata tuntia myöhemmin alkoi suomalaisten etulinjan puolustusasemien järjestelmällinen tuhoaminen suorasuuntausaseilla ja ilmavoimien iskuilla. Sen aikana pyrittiin tuhoamaan 200 ennalta määritettyä maalia ja tykistö ampui yli 81 100 ammusta. Tykkitulen jyly kantautui päämajaan Mikkeliin ja jopa Helsinkiin asti. Puolustusasemat sortuivat ja puolustajat lamaantuivat. Hiekansekainen multa tuprusi ilmaan sakeana, keltaisena pilvenä. Näkyvyys oli olematon ja jalkaväen aseet tukkeutuivat. Yleinen pakokauhu pystyttiin vielä pitämään kurissa. Iltapäivällä Sihvo kielsi takamaaston suluttamisen estääkseen sellaisen käsityksen syntymisen, että suomalaiset aloittaisivat vetäytymisen.
Varsinainen hyökkäys 10. kesäkuuta
Kesäkuun 9. päivä oli vasta puna-armeijan valmisteleva hyökkäys, jossa se tunnusteli suomalaisten asemia ja pakotti 10. divisioonan reservit taisteluun. Varsinainen jalkaväen suurhyökkäys alkoi seuraavana aamuna kaksituntisen tulivalmistelun jälkeen. Valkeasaaren maastoa peitti 30 metriä korkea hiekka- ja pölypilvi, jonka yläpuolella leijui savumatto. (Nämä kuvaukset perustuvat silminnäkijöiden kokemuksiin, sillä taistelusta ei ole kuin yksi epäselvä valokuva). Nyt yleinen pakokauhu pääsi valloilleen. Monin paikoin suomalaiset eivät tehneet mitään vastarintaa. Silti lukuisat pesäkkeet ja yksittäiset sotilaat taistelivat katkeraan loppuun. Rintama luhistui T-34-panssarien vyöryessä esteettä tukilinjan läpi ja 10. D:n tykistön koko kalusto, 68 tykkiä, jäi vihollisen saaliiksi, koska vetohevoset ja traktorit olivat maatalous- ja linnoitustöissä. Neuvostojoukkojen hyökkäys eteni vauhdikkaasti. Panssarit raivasivat tietä jalkaväelle. Jalkaväki seurasi perässä tulittaen ja käsikranaatteja singoten.
Iltapäivällä 10. kesäkuuta 1944 JR 1 oli puolustuskyvytön. IV Armeijakunnan tykistöosasto oli luvannut toimittaa ammustäydennyksen Raivolan asemalle kello 12:een mennessä, mutta se ei koskaan saapunut perille. Rykmentti oli kärsinyt jo noin 900 miehen tappiot, 30 % koko vahvuudestaan. Puolet kaatui tai haavoittui, toinen puoli menetti hermonsa tai liittyi käpykaartiin. Kalustotappiot olivat talvi- ja jatkosodan suurimmat: iltaan mennessä Kannaksen 24 patteristosta oli menetetty seitsemää patteristoa vastaava kalusto, muun muassa molemmat järeät patteristot.
Hyökkäyksen arviointia
Puolustus ei murtunut siksi, että suomalaiset olisivat vuodattaneet verensä kuiviin. Massiivinen tulisokki lamautti jalkaväen. Taukoamaton kranaattikeskitys mursi yksittäisten taistelijoiden henkisen kestokyvyn.
Neuvostoliittolainen sotahistorioitsija M. Frolov sanoo Valkeasaaren läpimurron olleen ”Suuren isänmaallisen sodan” neljäs isku Neuvostoliiton vapauttamiseksi. Kaikkiaan iskuja oli 10. Frolov väittää Kannakselle keskitetyn 5 500 tykkiä ja kranaatinheitintä sekä lähes 900 raketinheitintä. Frolovin mukaan neuvostotykistö ampui Rajajoen-Valkeasaaren alueelle 10. kesäkuuta 1944 354 000 kranaattia. Keskitys oli siis hänen mukaansa Leningradin rintaman suurin siihen mennessä.
Jälkiseuraukset
Valkeasaaren läpimurron myötä venäläiset olivat saaneet 20 kilometriä syvän ja 15 kilometriä leveän läpimurron pääasemaan. Mannerheim nimittääkin kesäkuun 10. päivää 1944 ”Suomen sotahistorian mustaksi päiväksi”. Suurhyökkäys tajuttiin todelliseksi ja armeijakunnan komentaja Taavetti Laatikainen anoi lupaa vetäytyä VT-asemaan. Pyyntö oli enää muodollinen, koska perääntyminen oli jo täydessä käynnissä paikoin jopa pakokauhunomaisesti.
Parodia
Parodia eli ivamukaelma on ivallinen, piikittelevä, liioitteleva tai koominen toisen (yleisön tunteman) teoksen jäljitelmä (myös pienet viittaukset kohteeseen riittävät). Alkuperäinen teos tehdään naurunalaiseksi. Parodia voi kohdistua myös johonkin lajityyppiin, jolloin irvaillaan lajityypin kliseille. Reaalimaailmankin asioita voi parodioida, kuten jonkun elämäntyyliä.
Yksi tunnetuimmista ja suosituimmista nykyajan parodiakirjailijoista on Terry Pratchett Kiekkomaailma-sarjallaan.
Laki
Laki satiirin ja parodian suojalle on toisinaan ristiriidassa tekijänoikeuksien kanssa, etenkin verkkolevityksessä olevat työt törmäävät eri maiden käytäntöihin.
EFFI on kritisoinut Helsingin hovioikeuden päätöstä parodiaan liittyvästä asiassa.
Sad Songs for Dirty Lovers
Sad Songs for Dirty Lovers on yhdysvaltalaisen indie rock -yhtye The Nationalin toinen studioalbumi. Se on julkaistu 2. syyskuuta 2003. Yhtye työskenteli ensimmäistä kertaa Peter Katisin kanssa, ja Katis tuotti myös yhtyeen kaksi seuraavaa albumia, Alligatorin (2005) sekä Boxerin (2007).
Angus MacGyver
Angus MacGyver on päähenkilö yhdysvaltalaisissa televisiosarjoissa Ihmemies MacGyver (1985–1992) ja Nuori MacGyver (2016–2021).
MacGyveriä esittää Ihmemies MacGyver -sarjassa ja kahdessa televisioelokuvassa näyttelijä Richard Dean Anderson ja Nuori MacGyver -sarjassa näyttelijä Lucas Till.
Ennen sarjan tapahtumia
MacGyver syntyi 23. maaliskuuta 1951 Minnesotassa. Hän koki suuren menetyksen kymmenvuotiaana, kun hänen isänsä James ja isoäitinsä Celia kuolivat auto-onnettomuudessa. Tämän jälkeen hän asui isoisänsä Harryn kanssa. He tulivat hyvin toimeen, vaikkakin heidän suhteensa ei ollut erityisen lämmin. Tänä aikana tapahtui Macin elämän toinen suuri menetys hänen leikkiessään kavereidensa kanssa aseella. Seurauksena yksi pojista kuoli. Seitsemän vuoden kuluttua Harry lähti pois jättämättä hyvästejä. Mac valmistui high schoolista 1970 ja samana vuonna hän liittyi pomminpurkuryhmään Vietnamin sodassa. Seuraavana vuonna hänen äitinsä menehtyi aivohalvaukseen. Mac teki erilaisia töitä seuraavien vuosien aikana, muun muassa kilpa-autoilun parissa. Hän myös matkusteli ympäri maailmaa ystävänsä Jack Daltonin kanssa.
Sarjan aikana
Vuonna 1980 MacGyver tapasi ensimmäistä kertaa Peter Thorntonin tämän jahdatessa mestaririkollista Murdocia. MacGyver teki erilaisia salaisia tehtäviä hallitukselle ja 1986 hän liittyi Phoenix-säätiöön Peten saatua johtajan paikan. MacGyver kärsii korkeanpaikankammosta, mutta se ei sanottavasti haitannut hänen tehtäviensä suorittamista.
Vuonna 1992 hän sai tietää olevansa isä ja hän jätti työnsä säätiössä viettääkseen kadotettua aikaa poikansa kanssa.
Bion
Bion on antiikin kreikkalainen nimi, joka voi viitata seuraaviin asioihin:
Vesa Kytönen
Vesa Kytönen (s. 1966) on suomalainen endurokuljettaja. Kytönen kuuluu J-SMK:hon eli Jämsän seudun moottorikerhoon. Hän voitti enduron maailmanmestaruuden vuonna 1999 luokassaan ja oli mukana voittamassa joukkuemestaruutta vuosina 1996, 1998 ja 1999. Nykyään Kytönen pyörittää omaa rengasliikettä kotikaupungissaan Jämsässä.
Kruunuhietakyyhky
Kruunuhietakyyhky (Pterocles coronatus) on hietakyyhkyjen heimoon kuuluva lintulaji.
Tuntomerkit
Kruunuhietakyyhky on 25-29 senttimetriä pitkä. Koiraan alapuoli on väriltään kuviottoman punertavanharmaa. Pää ja kaulansivut ovat kellanoranssit. Nokan tyvellä kulkee musta pystyjuova kurkusta otsalle. Juovan ja silmän välissä on valkoinen reunus. Päälaen sivut ovat siniharmaat ja keskiosa punaruskea. Siipien yläpinnoilla on himmeänkeltaista pisaranmuotoista täplitystä. Naaraan höyenpuku on tiheiden mustien raitojen värittämä ja se muistuttaa paljon pitsihietakyyhkynaarasta, mutta sillä on kellanruskea kurkku sekä silmän takaa niskaan kulkeva vaaleansininen juova.
Kruunuhietakyyhky päästää lennossa viisiosaista, melko kovaa ja nasaalia "tjo-ko tjo-ko-korr" -ääntä.
Elinympäristö
Kruunuhietakyyhky pesii puoliaavikoilla ja kuivilla, kivikkoisilla ja vähäkasvustoisilla aroilla. Aamuisin kruunuhietakyyhky käy juomapaikoilla.
Krysten Ritter
Krysten Alyce Ritter (s. 16. joulukuuta 1981 Bloomsburg, Pennsylvania ) on yhdysvaltalainen näyttelijä, muusikko, kirjailija ja entinen malli. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa Breaking Bad, Jessica Jones ja Asunto 23 sekä elokuvassa Himoshoppaajan salaiset unelmat.
Elämä ja ura
Seuraavina vuosina Ritter esiintyi sivuosissa muun muassa romanttisissa komedioissa Tapahtui Vegasissa (2008), 27 Dresses – hääkuumetta (2008), Himoshoppaajan salaiset unelmat (2009) ja Aivan liian hotti (2010).
Vuosina 2009–2010 Ritter esiintyi Breaking Bad -televisiosarjan toisella kaudella, ja vuosina 2012–2013 hän näytteli toista pääosaa ABC:n televisiosarjassa Asunto 23, jota tehtiin kaksi tuotantokautta.
Ritter laulaa ja soittaa kitaraa perustamassaan yhtyeessä nimeltä Ex Vivian.
Ritter julkaisi ensimmäisen romaaninsa Bonfire 7. marraskuuta 2017.
Nollakulma
Nollakulma on geometriassa kulma, jossa kulman kylkien väliin ei jää tilaa eli sen suuruus on 0°. Nollakulma on pienin terävä kulma.
Nollakulman komplementtikulma on suora kulma, sen suplementtikulma on oikokulma ja eksplementtikulma on täysi kulma.
Nollakulman käyttäminen herättää kysymyksen, voiko negatiivisia kulmia käyttää samalla tavalla kuin käytetään negatiivisia lukuja aritmetiikassakin. Kulmakäsite voidaan laajentaa suuremmillekin kulmille kuin täydelle kulmalle (eli 360°), jolloin kääntyvä kulman kylki alkaan tehdä uutta kierrosta. Jos liikkuva kulman kylki palaa takaisin ja pienenee, saavuttaa se lopulta nollakulman asennon ja voi jatkaa kääntymistä samaan suuntaan. Tällöin kulmalle voidaan määritettää negatiivisia kulman arvoja.
Nollakulman mitta-arvoja
Riippuen käytettävästä mitta-asteiksosta, nollakulma on suuruudeltaan
Trigonometriset arvot
Nollakulman trigonometristen funktioiden arvoja (lähde kaikissa ):
Baltiansaksalaiset
pienoiskuva|Baltia vuonna 1250. Alueen vallanpitäjiä olivat piispat ja Saksalainen ritarikunta (=Livonian Order). Baltiansaksalaiset ( tai Baltendeutsche,, ) olivat etenkin nykyisessä Virossa ja Latviassa asunut etninen saksalaisvähemmistö. Saksalaisia asettui asumaan Baltiaan 1100-luvulta. Baltiaa hallinnut aristokratia koostui muinaisten ritarien jälkeläisten ja alueelle myöhemmin Saksasta muuttaneiden lisäksi myös muualta Euroopasta kotoisin olleista aatelisista (esimerkiksi Venäjän palkkaamista sotilaista), jotka olivat Baltiaan asetuttuaan omaksuneet saksan kielen. Saksalaisväestöön kuuluivat lisäksi kaupunkeihin asettuneet saksalaiset kauppiaat ja käsityöläiset, jotka kiltoihin järjestäytyneinä vastasivat kaupunkien hallinnosta.
Historia
Saksalaisten liikehdintä Baltiassa alkoi 1100-luvulla. Ensimmäiset tulijat olivat kauppiaita, ja he liikkuivat Väinäjoen varsilla. Heitä seurasivat lähetyssaarnaajat. Ensimmäisten joukossa oli augustinolainen Meinhard. Lähetystyö oli aluksi rauhanomaista mutta muuttui sittemmin väkivaltaiseksi. Meinhardin seuraajan Bertholdin surmasivat pakanalliset liiviläiset ja hänen seuraajansa Albert von Buxhövden, jonka mukana oli paavi Innocentius III:n bullalla mukaan kutsumia saksalaisia joukkoja. Saksalaiset alistivatkin ensin liiviläiset ja sitten latvialaiset varsin helposti. Virolaiset alistettiin 1200-luvun ensimmäisten vuosikymmenien aikana. Viimeinen vapaa virolainen alue Muhu vallattiin vuonna 1227. Valloitetut alueet jaettiin Kalparitaristolle ja piispanistuimille. . Kalparitaristo liittyi myöhemmin Saksalaiseen ritarikuntaan, joka hallitsi aluetta 200 vuotta 1600-luvulle saakka, jolloin se hajosi heikennyttyään sodissa Puola-Liettuaa vastaan. Tämän jälkeen alueelle muodostui Baltian valtatyhjiö, jonka täyttivät Puola-Liettua etelässä ja Ruotsi pohjoisessa. Ruotsin vallan aikana baltiansaksalaisten asema heikkeni talonpoikiin nähden. Baltiassa talonpoikaisella valtaväestöllä oli vähemmän oikeuksia kuin esimerkiksi Pohjoismaissa.
Venäjän vallan aika Baltiassa
pienoiskuva|Baltia vuonna 1882. Kartanotalouden ansiosta baltiansaksalainen aateli muodosti 1900-luvun alkuun saakka hallitsevan maanomistajaluokan Virossa ja Latviassa. Vuoden 1856 maanhankintalakien myötä alkoi syntyä myös muuta itsenäistä talonpoikaistoa, mutta vielä 1910-luvulla kartanot omistivat kaikkialla vähintään puolet viljelyskelpoisesta maasta ja lähes kaikki metsät. Baltian paikallishallinnon muodostivat vuoden 1866 lakikodifikaatioon saakka hallitsijoiden turvaamat aateliston feodaaliprivilegiot ja porvarien kiltalaitos, jotka kaikki takasivat saksalaisen väestön johtoaseman. Saksalaisväestö vastustikin laillisuusperiaatteen vastaisina Venäjän 1860-luvulla ylhäältäpäin toteuttamaa uudistusta, joka mahdollisti poliittiseen elämään osallistumisen ainakin varakkaimmalle osalle viron- ja latviankielisestä väestöstä. Kansallisuusliikkeen nousu vuosisadan lopulla merkitsi pääväestön kääntymistä saksalaista eliittiä vastaan, varsinkin Latviassa. Venäläistämistoimenpiteiden nähtiin pitkään kohdistuvan lähinnä saksalaisten etuoikeuksiin. Saksalaisviha oli keskeistä myös virolaisten identiteetissä.
Vuoden 1905 vallankumouksen aikana Baltiassa syntyi mellakoita, joiden aikana kartanoita ryöstettiin ja aatelisia tapettiin. Eniten tätä tapahtui Liivinmaalla, missä myös saksalaisia oli eniten. Venäläisten ja baltiansaksalaisten rankaisuretkikunnat palauttivat järjestyksen ankarin keinoin.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa 1914 baltiansaksalaisia laskettiin olevan kaikkiaan 180 0000.
Venäjän vallan päättyminen ja saksalaisen sotilasvallan aika Baltiassa
Miehityksen myötä jälleen hallitsevaan asemaan päässeet baltiansaksalaiset pyrkivät saamaan Baltian eli Vironmaan, Liivinmaan ja Kuurinmaan osaksi Saksan keisarikuntaa. Tarton yliopisto Virossa muutettiin Landesuniveritätiksi, ja sen opettajat tuotiin Saksasta. Baltiansaksalaisten muodostama maaneuvosto eli Landesrat teki ehdotuksen ja hyväksyi Baltian herttuakunnan muodostamisen. Tarkoituksena oli liittää herttuakunta Preussin kuninkaaseen eli Saksan keisariin ja sitä kautta Saksan keisarikuntaan. Hanke ei kuitenkaan toteutunut ennen Saksan romahdusta, joka tapahtui marraskuussa 1918.
Baltiansaksalaiset sotien kautta syntyneissä Viron ja Latvian kansallisvaltioissa
Saksan sotilaallisen tappion ja marraskuun 1918 vallankumouksen seurauksena Saksan armeija romahti, kommunistisia neuvostoja muodostui monissa paikoissa ja saksalaisten yksiköt vetäytyivät sekasorron vallassa. Maailmansodan aselevon jälkeen Saksan hallitus nimitti sosiaalidemokraatti August Winnigin Baltian maiden kenraalikäskynhaltijaksi tehtävänään neuvotella vallansiirto kansallisille hallituksille, Latviassa Kārlis Ulmanisin ja Virossa Konstantin Pätsin hallitukselle. Neuvosto-Venäjä ei noudattanut tällöin enää Brest-Litovskin rauhansopimusta vaan aloitti marraskuun lopulla 1918 hyökkäyksen Baltiaan niin Viron, Latvian kuin Liettuan alueille, joissa kansalliset hallitukset olivat julistaneet maansa itsenäisiksi.
Saksan keisarikunnan 8. armeijan johto määräsi 30. marraskuuta luotettavista valtakunnansaksalaisista sotilaista muodostettavaksi oman vapaaehtoisyksikön niin sanotun Rautaisen prikaatin myöh. divisioona perustamisen varmistamaan sotamateriaalin vetäytymisen ja hallinnan. Samaan aikaan, kun perustettiin valtakunnansaksalaisten vapaaehtoisyksikkö, perustivat Liivinmaan ja Kuurinmaan baltiansaksalaiset oman yksikkönsä Baltian Landeswehrin. Siitä tuli käynnissä olevan sodan osapuoli Latvian vapaussotaan Puna-armeijan ja latvialaisten kiväärimiesten miehitettyä tammikuun 1919 loppuun mennessä pääosan Latviaa aina Ventajoelle asti Liepājan jäädessä Latvian väliaikaisen kansallisen hallituksen ja saksalaisten haltuun. , Tilanne Liepājassa oli erikoinen, sillä baltiansaksalaisten Landeswehr oli toisaalta osa juuri itsenäistyneen Latvian tasavallan armeijaa ja toisaalta saksalaisten mielestä Landeswehr oli osa 1. helmikuussa 1919 paikalle tulleen valtakunnansaksalaisen kenraalin kreivi von der Goltzin komentamaa valtakunnansaksalaista VI reserviarmeijakuntaa, johon kuuluivat lisäksi saksalaisvapaaehtoisten muodostama Rautainen divisioona ja valtakunnansaksalainen 1. Kaartin reservidivisioona. Kenraali von der Goltzin päätehtäväksi oli asetettu virallisesti Itä-Preussin suojelu.
Marraskuussa 1918 Viron johto neuvotteli Vironmaan baltiansaksalaisten edustajien kanssa saadakseen heidät mukaan Viron tasavallan puolustamiseen bolševikkeja vastaan. Tältä pohjalta Virossa asuneet baltiansaksalaiset alkoivat muodostaa omaa sotilasyksikköään. He tulivat merkittäviltä osin Tarton ja Latvian yliopiston baltiansaksalaisista opiskelijoista. Viron baltiansaksalaiset alkoivat perustaa Rakveressä omaa sotilasyksikköään, balttipataljoonaa, josta tuli osa Viron tasavallan armeijaa. Näin Viron baltiansaksalaiset taistelivat Viron vapaussodassa Viron kansallisen hallituksen joukkojen rinnalla puna-armeijaa vastaan.
Latvian alue eli Kuurinmaa ja Liivinmaa siirtyi Neuvosto-Venäjän puna-armeijan tuella Latvian bolševikkien eli Neuvosto-Latvian käsiin. Baltiansaksalaiset kokivat kovan kohtalon, koska vallassa olleet bolševikit pitivät heitä päävihollisinaan. Tuhannet baltiansaksalaiset joutuivat vankileireille, ja osa heistä surmattiin. Se lisäsi kostonhalua, kun saksalais- ja baltiansaksalaisjoukot hyökkäsivät maaliskuusta 1919 lähtien Libausta kohti Riikaa, jonka he valtasivat toukokuussa 1919. Sitä ennen saksalaiset olivat syrjäyttäneet kansallisen johtajan Kārlis Ulmanisin hallituksen vallasta ja olivat nostaneet tilalle saksalaismielisen pastori Andrievs Niedran hallituksen pääministeriksi.