cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Unblack metal
1990-luku
Hellig Usvart aiheutti runsaasti kohua black metal -piireissä, ja tyylin harrastajat lähettivät tappouhkauksia Nuclear Blast Recordsin pääkonttoriin, vaatien yhtiötä paljastamaan yhtyeen jäsenten nimet. Ainoa varsinainen jäsen oli entinen Mortification ja Paramaecium -rumpali Jayson Sherlock. "Hellig Usvart" tarkoittaa norjan kielellä "pyhää epämustaa", ja albumilla käytetään termiä "holy unblack metal". Termi on Sherlockin mukaan sanaleikki Darkthrone-yhtyeen "unholy black metal" -sloganista. Humoristisuudestaan huolimatta jotkut kristityt metalliharrastajat alkoivat nimittää kristillistä black metalia "unblack metaliksi". Sherlockin mukaan Hellig Usvartia ei ollut tarkoitettu kristityille metalliharrastajille, jotka juuri ottivat albumin omakseen, vaan black metal -harrastajille myönteiseksi vaihtoehdoksi tyylin tuhoisalle sanomalle.
Vuonna 1995 Ruotsissa perustettu Admonish tuli tunnetuksi siitä, että se nimitti itseään ensimmäisten joukossa kristilliseksi black metal -yhtyeeksi. Tämä aiheutti laajaa keskustelua black metal -piireissä ja sai erään harrastajan perustamaan pian Admonishin vastaisen kotisivun. Yhtye ei julkaissut edes demoa ennen vuotta 2005, mutta siitä huolimatta 1990-luvulla Metal Hammer -lehti nimitti Admonishia eräässä black metal -erikoisjulkaisussaan "yhdeksi johtavista kristillisista black metal -yhtyeistä. Vuoden 1995 jälkeen lukuisat yhtyeet eri puolilla maailmaa julkaisivat perättäin äänitteitään, mukaan lukien Kekal ja Beliah. Kekal on All Music Guiden kirjoittajan Eduardo Rivadavian mukaan "yksi ensimmäisistä Jakartasta, Indonesiasta kotoisin olevista metalliyhtyeistä, joka on saavuttanut kansainvälistä tunnustusta, ja he ovat mahdollisesti ensimmäisiä, jotka harjoittavat kristinuskoa soittaessaan black metalia." Brasilian ensimmäinen kristillinen black metal -yhtye oli Azbuk, ja Armeniassa vastaavassa asemassa oli Blood Covenant.
Antestorin albumi The Return of the Black Death osoittautui vaikutusvaltaiseksi kristillisille black metal -piireille. Albumi julkaistiin vuonna 1998 Cacophonous Recordsilla, yhdellä maailman suurimmista black metal -levy-yhtiöistä, joka oli julkaissut levyjä sellaisiltä menestyviltä yhtyeitä kuin Cradle of Filth ja Dimmu Borgir. Albumi sai 4 pistettä 5:stä Kerrang!:lta ja Terrorizerilta, kahdelta suurelta brittiläiseltä metallimusiikkilehdeltä. The Whipping Postin Matt Morrow kirjoittaa, että "Antestorin The Return of the Black Death on juuri sitä mitä kristilliset black metal -piirit tarvitsivat."
2000-luku
thumb|left|230px|[[Drottnar Sveitsin Elements of Rock 2013:ssa.]]
Screams of Abel -verkkolehden Phil Powellin mukaan 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa "kristillisten black metal -yhtyeiden kansainvälinen määrä kasvoi räjähdysmäisesti", ja black metal "vaikutti olevan nopeimmin kasvava tyylilaji kristillisissä metallipiireissä". Ruotsalaiset Crimson Moonlight ja Sanctifica, norjalaiset Vaakevandring ja Drottnar sekä suomalainen Mordecai julkaisivat studioäänitteittään ja saivat huomiota sekä tunnustusta ei-kristillisissä piireissä. Allmusicin mukaan Lengsel-yhtyeen albumi Solace (2000) sai kriitikoiden arvostusta.
Vaikka unblack-piirit eivät ehkä ole osa black metal -piirejä, molempien suuntausten muusikot ovat tehneet yhteistyötä. Dimmu Borgirin kosketinsoittaja Stian Aarstad tuotti Vaakevandringin nimi-EP:n Vaakevandring vuonna 1999, ja Mayhemin Jan Axel Blomberg soitti rumpuja Antestorin The Forsaken -albumilla vuonna 2005.
Suosio ja huomio viestimissä
thumb|230px|[[Frosthardr Suomen Immortal Metal Fest 2005:ssä.]]
Kristilliset black metal -yhtyeet eivät ole saavuttaneet merkittävää valtavirran menestystä musiikkimaailmassa. Kuitenkin jotkut yhtyeet, kuten Antestor, Frosthardr ja Crimson Moonlight, ovat soittaneet vuosittaisessa Cornerstone Festival -tapahtumassa, Bushnellissa, Illinoisissa, yhdellä maailman suurimmista kristillisistä musiikkifestivaaleista.
Horden black metal -parodiakohu toi "kristillisen black metal" -käsitteen viestimien tietouteen jo vuonna 1995: esimerkiksi norjalainen sanomalehti Morgenbladet julkaisi 6. kesäkuuta 1995 aiheesta artikkelin nimeltä "MusikkOpp-ned oppnedkors!" . Artikkelin kirjoittaja kuvailee, että "Horden albumi on jyrkkää satiiria norjalaisesta black metal -suuntauksesta." Samassa artikkelissa mainitaan myös norjalainen Antestor, ja laulaja Kjetil Molnes kertoo: "Samaistamme yhtyeemme black metaliin musiikkityylinä, emme aatteena tai elämänkatsomuksena."
2000-luvulla yhtyeet Admonish ja Frosthardr ovat saaneet huomiota tiedotusvälineissä: Admonishin muusikkokaksoset Emil (kitara) ja Jonas Karlsson (basso) näyttäytyivät Pimp My Ride International -ohjelmassa 6. lokakuuta 2006. Ohjelmassa kaksoset mainostivat yhtyettään ja Admonishin musiikkia soitettiin. Frosthardr sen sijaan oli mukana vuoden 2007 dokumenttiohjelmassa Murder Music – Black Metal. Yhtyettä haastateltiin minuutin verran, ja jäsenet toivat kristillisen näkökulman asiaan.
Ruotsalainen Mayhem-dokumentaristi Stefan Rydehed teki kristillisestä black metal -ilmiöstä puolituntisen dokumentin Light in Darkness - Nemesis Divina, jossa haastateltiin yhtyeitä kuten Crimson Moonlight, Admonish ja Frosthardr. Dokumentti sai ensi-iltansa 29. toukokuuta 2008. Rydehed esitti Light in Darknessin eri musiikkifestivaaleilla vuonna 2008. Dokumentti julkaistiin virallisesti YouTubessa huhtikuussa 2010.
Kiistanalaisuus
Tiettyjen kriitikoiden kuten Sue-lehden Jussi Lahtosen mielestä tyylin kristillisen vastineen erottaminen black metalista eri termeillä "tuntuu melko turhalta" ja on lähinnä "semanttista kikkailua". Kuitenkin varhaiset yhtyeet Antestor ja Horde kieltäytyivät nimittämästä musiikkiansa black metaliksi, koska aikanaan tyyli yhdistettiin julkisesti viestimissä saatananpalvontaan. Siksi Horde nimitti tyyliänsä "holy unblack metaliksi", ja Antestor käytti nimitystä "sorrow metal". Light in Darkness -- Nemesis Divina -dokumentin ohjaaja Stefan Rydehed, joka sanoo tienneensä unblack metal -käsitteestä jo 1990-luvun alussa vaikkei hyväksynyt sitä, kertoo eräässä haastattelussa suuntauksen asemasta:
Nykyisin useimmat kristilliset black metal -yhtyeet ajattelevat black metalin muuttuneen aatteellisesta suuntauksesta puhtaasti musiikilliseksi, ja siksi ne kutsuvat omaakin musiikkiaan black metaliksi. Ruotsalaisen Crimson Moonlight -yhtyeen laulaja Simon "Pilgrim" Rosén sanoo haastattelussa vuonna 2005: "Emme halua kutsua musiikkiamme unblack metaliksi tai white metaliksi, me soitamme black metalia." Rosén perustelee kantansa tarkemmin Ultimate Metal -zinen 24. toukokuuta 2005 julkaistussa haastattelussa:
Usein "kristillinen black metal" nähdään mahdottomana käsitteenä: Shash Median ja Rockworld TV:n yhteistyönä tuottamassa black metal -dokumentissa Murder Music – A History of Black Metal (2007) kaikki haastateltavat muusikot ovat asiasta kysyttäessä sitä mieltä, että black metal ei voi olla kristillistä. Dokumentissa muusikot esittivät asiasta hämmentyneitä lausuntoja. Esimerkiksi englantilaisen Sabbat-yhtyeen laulaja Martin Walkyier ihmetteli: "Kristillinen black metal? Mitä ne [yhtyeet] tekevät? Rakentavatko ne kirkkoja? Korjaavatko ne niitä, siis sen jälkeen kun black metal -yhtyeet ovat polttaneet ne? (naurua)" Brittiläisen metallilehti Terrorizerin toimittaja Jonathan Selzer kertoo dokumentissa kokemuksistaan ja ajatuksistaan aiheesta:
Beat the Blizzard -verkkolehden artikkelissa vuodelta 2007 kirjoittaja Jan Lindsø sanoo: "Monet metalliharrastajat ovat sitä mieltä, että 'ei pitäisi sallia' kristittyjen käyttää black metal -estetiikkaa musiikillisesti, koska heillä ei luonnostaan ole tätä pahuutta ja mahdollisesti ihmisvihaisia piirteitä, jotka monien mielestä ovat välttämättömiä, jos halutaan olla vakuuttavia black metal -muusikoina." Mayhemista vuonna 1988 uskoon tulonsa takia eronnut Kittil Kittilsen esitti eräässä haastattelussa huolenaiheensa suuntauksen muusikoita kohtaan: "Mielestäni he ovat täysin hakoteillä. En voi ymmärtää kuinka vakavasti he edes pystyvät tekemään sen (soittamaan black metalilta kuulostavaa musiikkia kristittyinä). He ovat täysin hukanneet päämäärän. Tarkoitan, jos haluaa olla kristitty, on oltava sitä kauttaaltaan, jos haluaa olla metal, on oltava sitä kauttaaltaan. Jos nuo ihmiset todella ottaisivat uskonsa vakavasti ja seuraisivat Sen opetuksia, johon sanovat hartaasti uskovansa, he eivät saattaisi itseään tuollaiseen asemaan. He ovat törmäyskurssilla kristillisen elämän ja opin kanssa. Sanon näin omasta kokemuksestani ja siitä mitä Raamatussa on kirjoitettu. Rockmusiikki, metallimusiikki ei liity mitenkään kristilliseen toimintaan!" Screams of Abel -lehdessä Antestorin entinen jäsen Morten Mageroy suhtautui myös varauksella unblack metalin yleistymiseen: "Toivon todella, että [kristillistä, black metalilta kuulostavaa musiikkia soittavat] ihmiset tietävät mitä tekevät. Tämä kuulostaa tylyltä, mutta olen nähnyt kun ihmiset menevät mukaan johonkin jota eivät tunne. En väitä, että nämä ihmiset pilaavat elämänsä, mutta olen nähnyt sen tapahtuvan joillekin, ja se pelottaa minua paljon." Mageroy puolustaa kuitenkin muusikoiden tarkoitusperiä: "Monet kristilliset yhtyeet ovat tehneet upeita asioita antaessaan Jumalan johtaa heitä. Tiedän, että Jumala käyttää monenlaisia tapoja viestintään, ja on tärkeätä, että kristityt vaikuttavat joka alueella, jokaisessa tyylilajissa, yksityisesti ja työssä."
Tietyt alkuperäiset black metal muusikot ovat nykyisin sillä kannalla, että black metal ei edusta enää mitään aatetta. Esimerkiksi Mayhem-yhtyeen rumpali Jan Axel Blomberg (Hellhammer) kertoo venäläisen Metal Library -sivuston haastattelussa 7. tammikuuta 2007: "Mielestäni black metal on tänä päivänä vain musiikkia. Sanon teille, etten minä tai Mayhemin muut [nykyiset] jäsenet koskaan olleet todella uskontoa tai muuta vastaan. Meitä kiinnostaa pääsääntöisesti vain musiikki." Satyricon-yhtyeen laulaja Sigurd Wongraven (Satyr) sanoo samaisessa dokumentissa, että vaikka hän ei hyväksy kristillistä black metalia, "black metalin ei välttämättä tarvitse olla saatanallista, mutta se on oltava synkkää."
Tuomaskristityt
Tuomaskristityt ovat syyriankieliseen kristinuskoon haaraan kuuluvia kristittyjä, joiden etninen alkuperä on Intian rannikon nasranikansassa. Tradition mukaan apostoli Tuomas perusti Intiaan ensimmäiset seitsemän seurakuntaa.
Intian uskontojen pitkän historian seurauksena tuomaskristittyjen alkuperästä ei ole paljoa luotettavaa tietoa. Alkuvaiheista tieto onkin levinnyt pitkälti suullisen perimätiedon muodossa. Länsimaalaisten lähetystyöntekijöiden tiedetään kohdanneen Intiassa uuden ajan alussa tuomaskristityiksi itseään kutsuneita kristittyjä.
Tuomaskristittyihin kuuluu nykyään useita ryhmiä, jotka kuuluvat erilaisiin laajempiin yhteisöihin.
Malediivien maantiede
Malediivit on noin 1200 pienen korallisaaren muodostama saarivaltio Intian valtameressä, Intian lounaispuolella. Malediiveilla vallitsee trooppinen ilmasto ja runsaita sateita saadaan ympäri vuoden. Saaret ovat hyvin matalia ja ilmaston lämpenemisestä johtuva merenpinnan nousu muodostaa Malediiveille vakavan uhan.
Fyysinen maantiede
thumb|right|300px|Yksi Malediivien asumattomista saarista. Malediivit sijaitsee Intian valtameressä, Intian niemimaan lounaispuolella. Malediivien länsipuolella on Arabianmeri ja itäpuolella Lakkadiivienmeri. Malediivit koostuu noin 1200 korallisaaresta, jotka ryhmittyvät 27 atollin muodostamaan kahteen ketjuun. Atollisaaret sijaitsevat merenalaisen 960 kilometriä pitkän pohjois-eteläsuuntaisen harjanteen huipulla, joka kohoaa jyrkästi Intian valtamerestä. Useimmat atollit koostuvat suuresta rengasmaisesta koralliriutasta, johon kuuluu lukuisia pieniä saaria. Saarten pinta-ala on keskimäärin vain yhdestä kahteen neliökilometriä ja niiden keskimääräinen korkeus on yhdestä puoleentoista metriä merenpinnasta. Korkeimman saaren korkein kohta on kolme metriä merenpinnasta. Suurimmat atollit ovat pohjois–eteläsuunnassa noin 50 kilometriä pitkiä ja itä–länsisuunnassa noin 30 kilometriä leveitä, mutta yksittäiset saaret eivät ole kahdeksaa kilometriä pitempiä. Malediiveilla ei ole kukkuloita, eikä jokia.
Jokaisella atollilla on noin viidestä kymmeneen asuttua saarta. Asumattomia saaria atolleilla on 20–60. Useimmat atollit koostuvat yhdestä suuresta saaresta, jota ympäröi jyrkkä koralliranta.
Kulttuurimaantiede
Hallinnollisesti Malediivit on jaettu yhdeksääntoista hallinnolliseen alueeseen. Maan pääkaupunki ja suurin kaupunki on Malé.
Ilmasto
Malediiveilla vallitsee trooppinen ilmasto. Saarilla on kuumaa ja kosteaa ympäri vuoden. Lämpötila vaihtelee välillä 24–33 °C. Keskimääräinen vuotuinen lämpötila maan pääkaupungissa Maléssa on 28,4 °C. Useimpina kuukausina sataa runsaasti. Vaikka kosteus on suhteellisen korkea, merituulet pitävät ilmavirtausta yllä. Kuiva kausi on lyhyt ja vaikuttaa maan yleiseen ilmastoon vain vähän ja se osuu helmikuulle. Kesäisin lounaismonsuuni tuo sadekauden, joka kestää huhtikuusta lokakuuhun. Vuosittaiset sademäärät ovat maan pohjoisosissa keskimäärin 2405 mm ja etelässä 3810 mm.
Luonto
Malediivien trooppinen kasvillisuus koostuu leipäpuiden ja kookospalmujen muodostamista metsiköistä, joissa puiden latvat kohoavat tiheän pensaikon yläpuolelle. Korkeimmaksi kasvava puu saarilla on banianiviikuna. Asumattomien ja asuttujen saarien kasvillisuus on erilainen. Asumattomilla saarilla kasvaa pääasiassa heinäkasveja, kuten bambua ja tiheästi kasvavia pensaita ja muutamia kookospalmuja. Asutuilla saarilla on pieniä viljelyksiä. Maaperä on hiekkainen ja erittäin emäksinen. Typen, raudan ja potaskan puute rajoittaa voimakkaasti maatalouskäyttöä. Maa-alasta 10 prosenttia, eli noin 2600 hehtaaria on viljelykäytössä. Saarilla viljellään taaroa, banaania, kookospähkinää ja muita hedelmiä. Ainoastaan Fuvahmulahin rehevä saari tuottaa ananasta ja appelsiineja, osittain siksi että saaren maasto on korkeammalla kuin useimmilla muilla saarilla, jolloin pohjavesi ei ole yhtä altis meriveden tunkeutumiselle.
Makea vesi on kerrostunut ylemmälle tasolle kuin merivesi, joka läpäisee saaren kalkkikiveä ja korallihiekkaa. Pohjavesikerrokset kutistuvat nopeasti Malella ja saarilla joissa on paljon ulkomaisia turisteja. Suolaveden tunkeutuminen pohjaveteen muun muassa mangopuut kuolevat Malella. Useimmat atollien asukkaat saavat juomavetensä pohja- tai sadevedestä.
Malediiveja ympäröivä meri on biologisesti monimuotoinen, ja alue tarjoaa elinympäristön useille kalalajeille, ravuille ja muille merieläimille. Maaeläimistä saarilla tapaa lepakkoja, rottia ja liskoja. Malediivien biologinen monimuotoisuus on vakavasti uhattuna väestönkasvun takia, mikä on johtanut muun muassa luonnollisten elinympäristöjen tuhoutumiseen ja luonnonvarojen liikakäyttöön.
Canon EOS-1D X Mark III
Canon EOS-1D X Mark III on Canonin valmistama digitaalinen järjestelmäkamera, jossa on 20 megapikselin täysikokoinen CMOS-kenno. Kamera julkistettiin 6. tammikuuta 2020 Canon EOS-1D Mark II:n seuraajaksi. Julkistushetkellä kameran hinta oli noin 8 100 euroa.
Kamera on yhteensopiva Canon EF -objektiivien kanssa. Sillä pystyy ottamaan jopa 20 kuvaa sekunnissa ja videoida 5,5K-laadulla 60 kuvaa sekunnissa. Kamerassa on 3,2 tuuman kosketusnäyttö ja tuki Bluetoothille, GPS:lle ja Wi-Fi:lle. Kameran runko on sääsuojattu ja valmistettu magnesiumista. Runko painaa akun kanssa 1 440 grammaa.
Sodan murtamat
Sodan murtamat on Timo Korhosen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2016.
Elokuvan aiheena on sodan aiheuttamat psyykkiset traumat. Se käsittelee jatkosodassa psykiatriseen hoitoon joutuneiden suomalaisten sotilaiden tarinoita heidän palattuaan koteihinsa sodan jälkeen. Elokuvassa haastatellaan sotilaiden lapsia, jotka kertovat tunnelmasta, joka vallitsi heidän kodeissaan sodan jälkeen.
Matti S. Martela
Matti Sakari Martela, vuoteen Malenius (9. marraskuuta 1913 Somero – 27. marraskuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Joe Erskine
Joseph "Joe" Erskine (26. tammikuuta 1934 – 2. helmikuuta 1990) oli walesilainen raskaansarjan nyrkkeilijä Cardiffin kaupungin Butetownin alueelta. Hänen valmentajanaan toimi Archie Rule. Hän piti hallussaan Ison-Britannian raskaansarjan mestaruutta elokuusta 1956 kesäkuuhun 1958. Kaikkiaan hän voitti 54 ottelustaan 45, hävisi kahdeksan ja otteli kerran ratkaisemattoman.
Erskine oli raskaansarjan nyrkkeilijäksi lyhyt. Hän oli kuitenkin teknisesti erittäin taitava, ja hänen iskunsa olivat kovia. Hän oli amatöörinyrkkeilyn mestari, Inter-Services Champion ja Britannian armeijan mestari vuonna 1953. Hän siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1954.
Erskine otteli 15. joulukuuta 1955 Harringay Arenalla Henry Cooperia vastaan pääsystä ottelemaan Britannian raskaan sarjan mestaruudesta. Hän voitti kymmeneräisen ottelun pistein. Elokuussa 1956 Erskine voitti Britannian raskaan sarjan mestaruuden, joka oli jäänyt avoimeksi Don Cockellin lopetettua uransa. Erskine voitti Johnny Williamsin pisteillä 15-eräisessä kamppailussa Maindy Stadiumilla. Syyskuussa 1957 hän voitti Brittiläisen imperiumin mestaruuden kukistamalla jälleen Henry Cooperin. Mestaruuttaan hän puolusti onnistuneesti pistevoitolla jamaikalaissyntyistä Joe Bygravesia vastaan 25. marraskuuta 1957.
Erskine otteli Euroopan raskaansarjan mestaruudesta Ingemar Johanssonia vastaan 21. helmikuuta 1958 Göteborgissa, Ruotsissa ja hävisi teknisellä tyrmäyksellä 13. erässä. Hän puolusti molempia mestaruuksiaan Brian Londonia vastaan 3. kesäkuuta 1958 mutta tuli tyrmätyksi kahdeksannessa erässä.
Erskine voitti 24. helmikuuta 1959 yhdysvaltalaisen Willie Pastranon pisteillä kymmeneräisessä ottelussa Wembleyllä. Hän otteli 24. kesäkuuta 1959 Dick Richardsonia vastaan Coney Beach Arenalla, Porthcawlissa, Walesissa ja voitti kymmeneräisen kamppailun pisteillä. Hän otteli Britannian ja Brittiläisen imperiumin mestaruuksista Henry Cooperia vastaan marraskuussa 1959, maaliskuussa 1961 ja huhtikuussa 1962 mutta hävisi jokaisen kohtaamisen.
Erskine matkusti lokakuussa 1961 Torontoon Kanadaan nyrkkeilemään George Chuvaloa vastaan osoittaakseen valmiuttaan otella maailmanmestaruudesta Floyd Pattersonia vastaan. Ottelu päättyi Chuvalon hylkäämiseen jo viidennessä erässä. Jälkikäteen Erskine väitti, että häntä puskettiin kahdeksan kertaa ottelun aikana.
Erskine otteli 13. lokakuuta 1963 saksalaista Karl Mildenbergeria vastaan Dortmundissa ja hävisi kymmeneräisen kohtaamisen pistein. Vuoden 1964 maaliskuussa Erskine nyrkkeili Jack Bodellia vastaan ja voitti hänet pistein.
Jakoaika
Jakoaika on vanhaan suomalaiseen ajanlaskuun liittyvä käsite. Loka-marraskuun vaiheille sijoittuva jakoaika oli noin 12 vuorokauden mittainen ajanjakso, jolla tasattiin aurinkovuosi ja kuuvuosi. Aurinkovuosi, eli maapallon kiertoaika auringon ympäri, kesti 365 vuorokautta. Kuuvuosi, eli kuun 12 kiertoa maapallon ympäri, ei kuitenkaan ollut yhtä pitkä kuin aurinkovuosi, vaan jäljelle jäi 11 vuorokautta 6 tuntia kestänyt aukko. Jotta aurinkovuosi ja kuuvuosi saatiin tasoihin, oli vietettävä jakoaika, jota Suomessa vietettiin sadonkorjuun jälkeen Mikkelinpäivän ja vuoden alkajaisten välisenä aikana. Vuoden alkajaisia taas on yleisesti vietetty pyhäinmiestenpäivän lähellä tarkan ajankohdan riippuessa tavasta, mikä kussakin talossa on otettu käyttöön. Jakoajan sijoittuminen vanhaan kalenteriin on ollut horjuva ja käytetystä lähteestä riippuvainen, minkä vuoksi sitä on voitu viettää myös esimerkiksi Simosta (28.10.) Marttiin (10.11.).
Jamal Blackman
Jamal Clint-Ross Blackman (s. 27. lokakuuta 1993 Lontoo, Englanti) on englantilainen jalkapallomaalivahti. Hänen pelaajaoikeutensa ovat Englannin Valioliigassa pelaavan Chelsean omistuksessa mutta hän on jo useamman vuoden pelannut lainasopimuksilla muissa seuroissa, kaudella 2018–2019 Leeds Unitedissa.
Blackman nousi Chelsean edustusjoukkueeseen aloitettuaan seurassa alle 13-vuotiaiden joukkueessa. Hän oli ykkösmaalivahti, kun Chelsea voitti FA Youth Cupin kaudella 2011–2012. Saman kauden aikana Blackman alkoi harjoitella ykkösjoukkueen kanssa. Chelsea antoi hänelle kauden päätteeksi Mestarien liigan kultamitalin, vaikkei hän ollut kilpailussa kertaakaan kokoonpanossa.
Kesällä 2014 Blackman solmi Chelsean kanssa viisivuotisen jatkosopimuksen. Kauden 2014–2015 alla hänet lainattiin Englannin mestaruussarjan Middlesbroughiin. Blackman teki ensiesiintymisensä virallisessa miesten ottelussa, kun Middlesbrough kohtasi Liigacupissa Liverpoolin. Tasapeliin päättyneessä ottelussa pelattiin Englannin ammattilaistason historian suurimaalisin rangaistuspotkukilpailu, jossa hän onnistui itsekin maalinteossa. Middlesbrough kuitenkin hävisi rangaistuspotkukilpailun 13–14. Mark Schwarzerin lähdettyä Chelseasta tammikuussa 2015 Blackman kutsuttiin lainaltaan takaisin Chelsean kolmosmaalivahdiksi.
Danny Lloyd
Danny Edward Lloyd (s. 13. lokakuuta 1972 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen entinen lapsinäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Stanley Kubrickin ohjaaman elokuvan Hohto Danny Torrancen roolista. Elokuvassa kuusivuotias Lloyd ei tiennyt edes olevansa mukana kauhuelokuvassa – tämä hänelle selvisi vasta 13-vuotiaana, kun Lloyd näki leikatun version Hohdosta ja vasta 17-vuotiaana hän näki leikkaamattoman. Lloyd on näytellyt Hohdon jälkeen vain elokuvassa Will: The Autobiography of G. Gordon Liddy nuorta Liddyä.
Lloyd on aikuisiällä työskennellyt biologian opettajana.
Eurajoki
Eurajoki on Suomen kunta, joka sijaitsee Satakunnan maakunnassa. Eurajoen väkiluku on 0 henkilöä. Eurajoen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on sisävesiä ja 0 km² merialueita. Väestötiheys on 0 asukasta/km². Vuoden 2016 lopussa, ennen vuodenvaihteessa tapahtunutta kuntaliitosta Luvian kanssa, Eurajoen väkiluku oli 6 070 henkilöä, pinta-ala 643,78 km² ja väestötiheys 17,56 asukasta/km².
Luvian kunta liitettiin Eurajokeen valtioneuvoston päätöksellä vuoden 2017 alussa. Eurajoen kunnanjohtajana on helmikuusta 2017 lähtien toiminut Vesa Lakaniemi.
Sijainti ja liikenne
Eurajoen naapurikunnat ovat Eura, Nakkila, Pori ja Rauma. Eurajoen kirkonkylästä on matkaa lähimpään kaupunkiin, Raumalle, 15 kilometriä ja Poriin 35 kilometriä. Kunnan halki kulkevat valtatie 8 sekä Kokemäen ja Rauman välinen rautatie. Parhaillaan Olkiluotoon rakennetaan kolmatta ydinvoimalaa, joka oli alun perin tarkoitus ottaa käyttöön vuonna 2009. Eurajoelle oli suunnitteilla myös neljäs ydinvoimala, mutta voimalaitosyhtiö luopui hankkeesta vuonna 2015.
Nähtävyydet ja palvelut
pienoiskuva|vasen|Olkiluodon ydinvoimalaitos ilmakuvassa. Eurajoen tunnettu nähtävyys on Teollisuuden Voiman omistama Olkiluodon ydinvoimalaitos vierailukeskuksineen. Voimalan kolmannen voimalaitosyksikön käyttöönotto oli meneillään vuonna 2022, ja laitoksen käyttöönoton on arvioitu tapahtuvan talvella 2022-2023. Olkiluodon vierailukeskuksessa on vuosittain 13 000 – 15 000 kävijää.
Vuonna 1985 rakennetussa Eurajoen vesitornissa on 40-metrinen Foucault'n heiluri. Opetustarkoituksensa lisäksi se on matkailukohde jonne järjestetään opastettuja kierroksia. Lisäksi vesitornilla on näköalatasanne josta näkyy hyvin muun muassa Olkiluodon ydinvoimalaitos ja Vuojoen kartano. Eurajoella on myös vuonna 1964 rakennettu radio- ja televisiolähetin, Pinkjärven retkeilyalue Eurajoen ja Luvian rajalla.
Eurajoella on seitsemän koulua, lukio, kaksi päiväkotia (Majakka keskustassa ja Metsätähti Lapijoella), vanhainkoti, kirjasto, Lavilan makasiini, jäähalli, Eurajoen kristillinen opisto ja kolme nuortentaloa: Lapijoella, Irjanteella sekä Eurajoen keskustassa. Keskustassa on Walkers-nuorisoillanviettokahvila, jäähalli ja keilahalli. Eurajoen keskustassa on kaksi ruokakauppaa, S-market ja K-Supermarket (Eurajoen portti) sekä liikekeskus, jossa on useita liikkeitä. Teollisuusalueita on kaksi, Köykällä ja Kuusimäkelässä. Teollisuusalueet ovat laajentuneet kovaa tahtia Lapijoelle päin ja Kuusimäkelä myös Lapin suuntaan. Eurajoki on tunnettu kunnan monenlaisista virkistysalueista. Kunnassa on muun muassa Lahdenperän virkistysalue, Pinkjärven virkistysalue ja Verkkokarin virkistysalue.
Eurajoella toimii kesä-heinäkuussa Kuivalahden kesäteatteri, jossa suurin osa näyttelijöistä on eurajokisia. Elokuussa järjestetään Eurajoen markkinat. Markkinoilla valitaan joka vuosi kartanoherra ja kartanorouva. Eurajoen markkinoita järjestettiin 28 vuotta aivan kunnan keskustassa, minkä jälkeen markkinat siirrettiin ahtauden vuoksi hiukan sivummalle.
Urheilu
Eurajoen keskustassa on yli 5 kilometriä valaistua kuntorataa, luontopolku ja kiintorastiverkosto. Kunnassa on myös jäähalli, hiekkatekonurmikenttä, urheilukenttä, paikallisravirata, autoilumoottorirata sekä tenniskenttiä.
Eurajoella on seitsemän urheiluseuraa, joissa on jäseniä yhteensä yli 2 000. Eurajoen Veikot, joka on seuroista suurin, on keskittynyt yleisurheiluun, suunnistukseen, pesäpalloon ja hiihtoon. Joukkuelajien seuroista vahvimpia on Eurajoen Lätkä, jolla on useita juniorijoukkueita. Jääkiekkoa on mahdollista harrastaa myös HC Eurajoen miesten IV-divisioona joukkueessa tai HC Eurajoen naisten harrastejoukkueessa. FC Eurajoki pyörittää myös laajaa juniorijalkapallotoimintaa. Lentopalloa voi pelata Eurajoen Kisassa muun muassa keskustassa, Huhdan koululla ja Lapijoella sekä Eurajoen Pallossa. Keilailua voi harrastaa Eurajoen Ydinkeilaajissa. Eurajoen Voimistelijoilla on sisäliikuntaa muun muassa nuorisotaloissa ja koulujen liikuntatiloissa. Kuntokeskus Flamingossa voi harrastaa kuntosaliharjoittelua ja sisäpyöräilyä. Eurajoen autoilumoottoriradalla Koivuniemellä järjestetään kaksi kertaa vuodessa jokamiesluokan autokilpailut. Moottoriautoradalla järjestetään myös harjoittelukilpailuja. Eurajoella on oma ravirata jossa pidetään harjoitus- ja paikallisravikilpailuja.
Historia ja kulttuuri
pienoiskuva|200px|Eurajoen vaakuna vuoden 2016 loppuun saakka. Lähellä Eurajoen suuta ovat Liinmaan linnoituksen eli Vregdenborchin linnan vallit. Linnoituksen rakennutti Albrekt Mecklenburgilainen 1360-luvulla. Sieltä kyettiin hallitsemaan Lapin- ja Eurajokien laaksoa sekä läheistä meriliikennettä. Linnoituksen oletetaan tuhoutuneen 1400-luvulla.
Irjanteen kylässä on vuodelta 1731 peräisin oleva pienempi puinen Irjanteen kirkko, jonne mahtuu noin 200 henkeä. Se on muodoltaan pitkäkirkko, ja sen barokkityylinen kellotapuli on rakennettu vuonna 1758. Irjanteen kirkko on Satakunnan vanhin puukirkko. Irjanteen hautausmaalla on myös kappeli. Iljanteella järjestetään kerran kesässä motoristikirkkotapahtuma, joka kerää useita satoja osallistujia kirkkoon.
Viime sotien jälkeen Eurajoelle asutettiin Räisälän siirtoväkeä.
Apteekkimuseo sijaitsee Eurajoen kristillisen opiston tiloissa.
Eurajoen vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin vuonna 1950.
Eurajoella järjestetään vuosittain Eurajoki Bel Canto klassisen laulun festivaali. Festivaali järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2014.
Heinäkuussa 2023 järjestettiin Luvian Laitakarissa ensimmäistä kertaa ihmisoikeustapahtuma Eurajoki Pride.
Ruokakulttuuri
Eurajoen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla perunoista ja suolasilakasta keitetty sualpualikka, voisoosi, hapanleipä, kirnupiimä ja maripuuro.
Väestö
Eurajoen väkiluku on ollut 2000-luvulla tasaisen hienoisessa kasvussa. Eurajoella asuu myös paljon ulkomaalaisia kunnassa sijaitsevan Olkiluodon voimalaitostyömaan takia.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Eurajoella oli 9 521 asukasta, joista 6 148 asui taajamissa, 3 279 haja-asutusalueilla ja 94:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Eurajoen taajama-aste on 65,2 %. Eurajoen taajamaväestö jakaantuu kuuden eri taajaman kesken:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Eurajoella on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Eurajoen alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.
Talous
Eurajoen kunnassa sijaitsee Olkiluodon ydinvoimalaitos. Eurajoen kunnallisvero on 18,0 prosenttia vuonna 2018 ja kunta on käytännössä velaton. Työttömien työntekijöiden osuus työvoimasta toukokuussa 2018 oli 5,6%. Ydinvoimalaitoksesta saatavat verotulot vaikuttavat kunnan talouteen. Vuonna 2012 suurin verotulo tuli sillä hetkellä Olkiluoto 3 -ydinvoimalan rakennustyömaalla työskentelevien ansiotuloverotuksesta.
Kylät
Eurajoen kylät ennen Luvian kuntaliitosta 2017:
Eurajoen kirkonkylän kartta vuodelta 1707 maanmittari J.Östringin tekemä ja kartta vuodelta 1726 maanmittari Daniel Ekmanin tekemä. Lapijoen kartta vuodelta 1697 maanmittari Olof Mörtin tekemä.
Luvian kuntaliitoksessa 2017 Eurajokeen liitetyt Luvian kylät:
Përmet
Përmet on kaupunki Albaniassa Gjirokastërin maakunnassa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukasluku oli 10 614. Kaupunki tunnetaan ruokakulttuuristaan, viinistään ja rakistaan.
Përmet on albanialaisen jalkapalloseura SK Përmetin kotikaupunki, joka pelaa maan kolmannessa divisioonassa.
Märet Jonsdotter
Märet Jonsdotter (1644–1672) oli yksi tunnetuimmista noitavainojen uhreista Ruotsissa. Häntä kutsuttiin "Iso-Märetiksi", koska hänen nuoremmalla sisarellaan oli sama nimi, jota puolestaan kutsuttiin "Pikku-Märetiksi".
Älvdalenissa, Taalainmaassa muuan pieni poika nimeltä Mats Nilsson väitti nähneensä syksyllä 1667 tytön vuohineen itäisen Dalvälvenin päällä kulkemassa veden päällä Åsenin Hemmansängin vieressä. Tämä poika oli paimentanut lampaita tytön kanssa ja oli saanut häneltä selkäsaunan niiden ruvettua määkimään. Tyttö, kaksitoistavuotias Gertrud Svensdotter oli joutunut papin kuulusteltavaksi ja hänet suostuteltiin sanomaan Paholaisen sotkeutuneen asiaan. Hän sanoi asuneensa vanhempiensa luona Lillhärdalissa, Härjedalenissa naapurista tulleen piian johdatellessa hänet Saatanan luokse. Piika oli Märet.
Taustaa
Vuonna 1663, Gertrudin ollessa kahdeksanvuotias Märet oli ottanut hänet ensin mukaansa hiekkakuopalle, sitten kolmen tien risteykseen ja huutanut "Tule esiin, senkin pirulainen", minkä jälkeen Saatanan väitettiin ilmaantuneen paikalle papin veneessä. He olivat syöneet, ja yöllä sen jälkeen Märet oli tullut Gertrudin luokse, voidellut hänet ja yhden isänsä lehmistä punaisella voiteella ja sitten mennyt savupiipun läpi Saatanan luokse. Hänen väitettiin tämän jälkeen vierailleen usein Brocken-vuorella, myyttisellä noitien kohtauspaikalla, varastanut maitoa naapurien lehmiltä noitakonstejaan varten, voidellut jalkansa voidakseen kävellä veden päällä ja ottanut mukaansa lapsia, jotka kirjattiin ylös mustalehtiseen kirjaan. Syy hänen tunnustukseensa oli se, että hän oli nähnyt valkopukuisen miehen, enkelin Brocken-vuorella, joka oli kehottanut häntä toimimaan siten, jottei nälänhätä tulisi maahan. Gertrudin tarina oli syy näille ruotsalaisille noitaoikeudenkäynnin aloittamiseen, ja Märet Jonsdotter oli sen ensimmäinen uhri. Hän osoitti oikeudessa myös seitsemää muuta ihmistä, ja noitaoikeudenkäynti alkoi syyskuussa 1668. Tämä oli lähtöpiste todelliselle noitavainolle Ruotsissa.
Noitaoikeudenkäynti
Märet kutsuttiin oikeuden eteen ja kehotettiin tunnustamaan ja kertomaan muille. Hän kiisti kaiken. Gertrudin isä Sven Hwass todisti Märetin ja Gertrudin käyttäneen häntä ratsastushevosena matkallaan Brocken-vuorelle ja hän väitti sairastuneensa siitä. Sven oli ajatellut vapauttaa Märetin, mutta oli pelästynyt ollessaan hänen kanssaan matkalla Taalainmaahan, jolloin hän oli joutunut kilpailijansa, vänrikin pojan pahoinpitelemäksi. Tämän jälkeen Gertrud oli lähetetty pois isoisänsä sisarensa luokse asumaan.
Märetillä oli vasemman käden pikkusormessaan merkki, joka tulkittiin Paholaisen merkiksi. Lopulta hän tunnusti, että hänellä oli ollut tapana "lukea suolasta" (antanut eläimille suolaa, jota oli pyöritelty kädessä vastapäivään) lääkkeeksi niiden noidannuoliin ja luki rukouksen "Herramme Jeesus, hän nostattaa tunturit ja nousuvedet, parantaa vaivat ja noidannuolet, sellaiset nuolet jotka ammutaan maasta tai vedestä tai taivaan ja maan väliltä. Jumalan nimeen ja aamen." Hän kiisti kuitenkin kaiken muun. Gertrudin ohella eräs toinen tyttö, Anna Olofsdotter otettiin mukaan todistajankuulusteluun. Siellä Anna väitti Märetiä syylliseksi.
Tytöt sanoivat tunnustaneensa ymmärtäneensä syntinsä, mutta Märet kieltäytyi edelleen tunnustamasta ja ihmetteli, että miksi hän itse ei tiennyt olleensa Brocken-vuorella, miksi sellainen olisi salattu häneltä. Lopulta hän pyysi Gertrudia lähtemään, koska hän ei enää halunnut nähdä häntä.
Tuomio
Heidät vietiin teloituspaikalle, he kiistivät siellä tekonsa ja heidät vietiin takaisin vankeuteen, missä suostuttelua jatkettiin. Gertrud ja Märetin sisarukset ruoskittiin ja muut vapautettiin.
James Spader
James Todd Spader (s. 7. helmikuuta 1960 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on kolminkertaisesti Emmy-palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä.
Märet Jonsdotter
Teloitus
Lillhärdin noitaoikeudenkäynti laajeni, ja vuonna 1671 kaikkiaan viisikymmentäkuusi ihmistä valitti noituudesta. Kolme heistä tuomittiin ja teloitettiin. Muiden kohtaloista ei ole tietoa, sillä pöytäkirjaa ei tuohon aikaan ollut.
Vuonna 1672 Ruotsin hovioikeus langetti Märetille tuomion noituudesta, vaikka hän kiisti perusteellisesti kaikki todistajanlausunnot ja merkin pikkusormessaan välttääkseen mestauksen ja roviolla polttamisen. Myös hänen nuorempi sisarensa Pikku-Märet, Kerstin Halvarsdotter, Pålin Märet ja Gertrud Olofsdotter tuomittiin kuolemaan samanaikaisesti. Heistä ainoastaan Märetiä ja Pål Märetiä ei ollut tuomittu. Kaikki teloitettiin samanaikaisesti raskaana olevaa Kerstiniä lukuun ottamatta, joka teloitettiin vasta hänen synnytettyään lapsensa.
James Spader
Näyttelijän ura
Spader teki näyttelijänä läpimurtonsa vuoden 1989 elokuvassa Seksiä, valheita ja videonauhaa. Samana vuonna hän sai roolistaan elokuvassa parhaimman näyttelijän palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla.
Spader näytteli vuosina 2004–2008, viiden tuotantokauden ajan, asianajaja Alan Shorea televisiosarjassa Boston Legal. Hän oli aiemmin esittänyt samaa hahmoa televisiosarjan Oikeus ja kohtuus kahdeksannella ja viimeisellä tuotantokaudella vuosina 2003–2004. Spader voitti kolme Emmy-palkintoa parhaasta draamasarjan miespääosasta, kaikki Alan Shoren roolista. Ensimmäinen voitto tuli sarjasta Oikeus ja kohtuus (2004) ja kaksi viimeisintä sarjasta Boston Legal (2005, 2007), joka oli Oikeuden ja kohtuuden spin-off-sarja.
Spader näytteli myös vuosina 2011–2012, yhden tuotantokauden ajan, Dunder Mifflinin uutta toimitusjohtajaa Robert Californiaa televisiosarjassa Konttori. Hän korvasi sarjassa edellisen pääosan esittäjän Steve Carellin tämän lähdettyä sarjasta näyttelemään elokuvissa. Vuodesta 2013 lähtien Spader on näytellyt "maailman etsityimmäksi rikolliseksi" kutsuttua Raymond Reddingtonia NBC:n televisiosarjassa ''Blacklist.
Yksityiselämä
James Spaderin vanhemmat ovat Todd ja Jean Spader, joista kumpikin on ammatiltaan opettaja. Spaderilla on kaksi lasta avioliitostaan Victoria Kheelin kanssa ja yksi suhteesta Leslie Stefanson kanssa. Spader työskenteli ennen näyttelijäksi ryhtymistään muun muassa astioiden kerääjänä ja lannan lapioijana.
Manksin kieli
Manksi (omakielinen nimi: Gaelg) on kieli, jota puhutaan Mansaarella. Manksin kieli kuuluu kelttiläisten kielen goeidelilaiseen alaryhmään. Sen lähimmät sukulaiskielet ovat iiri ja skottigaeli. Vuonna 1974 kuollutta Ned Maddrellia pidettiin kauan viimeisenä manksin äidinkielisenä puhujana, mutta kieltä on nykyaikana alettu elvyttää ja sitä käytetään ainakin yhdessä koulussa opetuskielenä – kielellä opetetaan siis suurin osa oppiaineista, eikä kieltä opeteta ainoastaan yksittäisenä oppiaineena. Näin on onnistuttu kasvattamaan uusi sukupolvi manksia sujuvasti puhuvia nuoria ja joissakin yksittäisissä perheissä manksia käytetään jälleen kotikielenä ja lapset oppivat sitä äidinkielenään. Kielen kuitenkin katsotaan toisinaan olevan kuollut.
Historia ja nykyaika
Nykyisin monet Mansaaren asukkaat opiskelevat ja käyttävätkin manksia toisena kielenään. Useat vanhemmat ovat kasvattaneet lapsensa tarkoituksella manksin kielellä. 2000-luvulla syntyi taas lapsia jotka alkoivat käyttää manksia äidinkielenään. Kun vuonna 1991 manksin kielellä puhumaan kykeneviä oli 643, oli sama luku vuonna 2001 jo 1 689. Manksin kielellä annetaan kouluopetusta, ylläpidetään lasten leikkikouluja ja muutamat lapset on jopa kasvatettu manksi äidinkielenään. Mansaaren hallitus, Tynwald, käyttää manksin kieltä englannin rinnalla.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde: 200px|thumb|vasen|Kaksikielinen tervetulokyltti Douglasissa
Kielen piirteet
200px|thumb|oikea|Manksin kielen murteet, rajat suurpiirteisiä Manksi on kehittynyt kantaiiristä, josta myös gaeli ja nykyiiri ovat kehittyneet. Siksi nämä kielet muistuttavat suuresti toisiaan. Manksi eroaa näistä molemmista kirjalliselta muodoltaan, koska se on menettänyt kokonaan yhteytensä iirin oikeinkirjoitusperinteeseen ja näyttää englantilaisen korvakuulolta kirjoittamalta : iirin sanoja Éireannach "irlantilainen", Albanach "skotlantilainen", pósadh "avioliitto", deireadh an tsamhraidh "kesän loppu" vastaavat manksissa Yernagh, Albinagh, poosey, jerrey yn touree. Manksin kielellä oli vielä sen alkuperäisten puhujien ollessa hengissä murre-eroja. Manksi voitiin jakaa pohjois- ja etelämurteisiin, mutta niiden erot olivat melko pieniä ja lähinnä ääntämyksellisiä. Nykyisin murre-eroja ei enää ole.
M/S Timca
M/S Timca on alankomaalaisen Spliethoff -varustamokonsernin omistama ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu vuonna 2006 Stocznia Szczecińska Nowa -nimisellä telakalla Szczecinissä, Puolassa. Kuollutta painoa aluksella on 17 654 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Kontteja (TEU) laivaan mahtuu kerrallaan 640. Timca on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Amsterdam. Nykyisin Timcalla operoi rahtivarustamo Transfennica.
Ántero Flores Aráoz
Ántero Flores Aráoz (s. 1942) on perulainen juristi ja poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä marraskuussa 2020. Hän aloitti poliittisen uransa 1990-luvulla. Hän toimi Alan Garcían hallituksessa puolustusministerinä vuosina 2007–2009.
M/S Timca
Timcan sisaraluksia ovat M/S Kraftca, M/S Genca, M/S Trica, M/S Pulpca, M/S Plyca, M/S Steelca ja M/S Woodca.
Käyttöhistoria
11. helmikuuta 2006 alus laskettiin vesille. 12. heinäkuuta se luovutettiin Spliethoffin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Alankomaiden lipun alle. Kotisatamaksi tuli Amsterdam. 15. heinäkuuta Transfennica aloitti liikennöinnin aluksella, reitillä Hamina–Hanko–Antwerpen. 23. elokuuta 2006 alus sai Timca -nimensä, kun se kastettiin Helsingin Katajanokalla. Aluksen kummina toimi Ann Wahlroos-Jaakkola.
Timca ajaa vuonna 2008 Suomen Haminan ja Yhdysvaltain Baltimoren välillä.
Science Fiction (albumi)
Science Fiction on yhdysvaltalaisen emo-yhtyeen Brand Newin viides studioalbumi, jonka julkaisi yhtyeen oma levy-yhtiö Procrastinate! Music Traitors 17. elokuuta 2017. Yhtye julkaisi tiedotteen albumin vinyyliversion ennakkotilauksesta kaksi päivää ennen albumin julkaisupäivää.
Yhtye ilmoitti aloittavansa albuminsa tekemisen heinäkuussa 2014 ja he julkaisivat vuonna 2015 ja 2016 singlet Mene ja I Am A Nightmare. He aikoivat julkaista albumin vuonna 2016, mutta se viivästyi koska yhtye ei ollut tyytyväinen siihen.
Arvostelut
Albumi sai positiivista palautetta kriitikoilta:
Gustavia
Gustavia on Ranskan merentakaisen paikallishallintoalueen Saint Barthélemyn pääkaupunki ja ainoa kaupunki. Se on nimetty Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n mukaan. Sen sisarkaupunki on Piteå, joka sijaitsee Norrbottenissa, Ruotsissa. Kaupunki perustettiin Ranskan luovutettua saaren Ruotsille vuonna 1785. Nykyisin Gustaviassa on noin 2 700 asukasta. Sitä palvelee lentoasema Aérodrome Gustave III.
Aiheesta muualla
17.89791°N, -62.85056°W
Welsh Football League Division One
Welsh Football League Division One on Walesin jalkapallojärjestelmän toiseksi korkein sarjataso. Se muodostaa toiseksi korkeimman sarjatason Cymru Alliancen kanssa. Welsh Football League Division One vastaa Etelä-Walesin alueesta. Jos sarjan kauden voittajalla on sopiva lisenssi, voi se korvata toisen pääsarjan Walesin Valioliigan edellisen kauden kahdesta huonoiten sijoittuneesta joukkueesta.
Calaverasin kallo
pienoiskuva|Calaverasin kallo, Holmesin julkaisema kopio Whitneyn litografiasta. Calaverasin kallo esiteltiin vuonna 1866 kaivoksesta 40 metrin syvyydestä löytyneeksi muinaiseksi ihmiskalloksi, joka olemassaolollaan olisi osoittanut muun muassa evoluutioteorian vääräksi. Kyseessä on huijaus.
Löydön historia
Helmikuun 22. päivänä vuonna 1866 Calaverasissa Kaliforniassa kaivosmiehet väittivät löytäneensä ihmisen kallon 40 metrin syvyydestä laavakerroksen alta. Geologian professori Josiah Whitney piti kalloa aitona ja ajoitti sen plioseenikaudelle. Löydön aitoutta epäiltiin heti tuoreeltaan. Vuonna 1869 San Francisco Bulletin julkaisi uutisen, jonka mukaan kaivosmiehet olisivat avoimesti kertoneet pilailleensa Whitneyn kustannuksella.
Vuonna 1901 pastori Dyer kertoi, että paikallinen kauppias John Scribner olisi tunnustanut hankkineensa kallon hautapaikalta Salt Spring Valleystä.
Antropologi Frederic Putnam selvitti myös kallon alkuperää. Hän sai kuulla samat tarinat, mutta paikallisten mukaan intiaanien hautausmaalta oli löydetty useampia kalloja, eikä kaivoksesta väitetyksi löytynyt ollut sama kuin Whitneylle toimitettu. Putnam piti mahdollisena, että kallo ei ole peräisin väitetyltä löytöpaikalta.
Teosofien mukaan väite siitä, että kallo ei voinut olla aito, koska se ei sovi teoriaan ihmisen kehityksestä, on pätemätön, koska teosofiassa ihminen ei ole osa evoluutiota, vaan nykyihmiset olivat siirtyneet Atlantikselta jo ennen plioseenikautta.
Vuonna 1992 tehdyssä radiohiiliajoituksessa kallon iäksi arvioitiin noin tuhat vuotta.
Eräät kreationistiryhmät pitävät kalloa edelleen vanhana eli ajalta ennen vedenpaisumusta. Väitetään myös, että se on kätketty museon kellariin, koska löytö osoittaisi evoluutioteorian vääräksi.
Margreth Weivers
Margreth Weivers (24. heinäkuuta 1926 – 3. helmikuuta 2021) oli ruotsalainen näyttelijä.
Hän esiintyi yli 100 elokuvassa ja televisio-ohjelmassa vuodesta 1943.
Weivers kuoli 3. helmikuuta 2021 94-vuotiaana.
War
War voi tarkoittaa seuraavia:
Journal of Symbolic Logic
The Journal of Symbolic Logic (JSL) on filosofinen tiedejulkaisu, jota julkaisee Association for Symbolic Logic. Se on perustettu vuonna 1936, ja siitä on tullut johtava julkaisu symbolisen logiikan alalla. Julkaisu pyrkii käsittelemään symbolisen logiikan koko alueen, mukaan lukien sen yhteydet matematiikkaan, filosofiaan, tietojenkäsittelytieteeseen ja kielitieteeseen.
Työn ja kisan kädenlyönti
Työn ja kisan kädenlyönti on Arno Carlstedtin suunnittelema suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1954.
Elokuva on urheiludokumentti, joka käsittelee Työväen Urheiluliiton neljänsien liittojuhlien valmisteluja, avajaisia, kisatapahtumia sekä päätöstilaisuutta. Suomen Filmiteollisuus tuotti samoista kisoista myös Aarne Laineen ja Edvin Laineen ohjaaman näytelmäelokuva Veteraanin voitto (1955).
Pähkinärinne
Rakennettu kaupunkiympäristö
Pähkinärinteessä on kaksi ostoskeskusta, joista pohjoisen ympäristö on rakennettu 1970- ja eteläosan 1980-luvulla. Merkittävän osan Pähkinärinteeseen 1970-luvulla rakennetuista taloista rakennutti nykyinen vakuutusyhtiö Tapiola vuokrataloikseen.
Pähkinärinteen asemakaava on tyypillinen 1960-luvun uusruutukaava. Rakennusliike Otto Wuorio Oy halusi tehdä alueesta korkeatasoisen ja palkkasi arkkitehdiksi Pentti Aholan, joka laati asemakaavan 1969. Maantasokerroksiin on kaavoitettu palvelutilaa, mikä oli vastareaktio 1960-luvun täydelliseen työpaikkojen ja asumisen erottamiseen toisistaan. Pähkinärinteen rakennusten suunnittelua jatkoi Pentti Aholan kuoleman jälkeen Ar-suunnittelu Björkstam-Heino-Kostiainen, joiden suunnittelemia useimmat rakennukset ovat. Kerrostalot valmistuivat 1972-1979. Ostoskeskuksen suunnitteli arkkitehti Erkki Karvinen.
Alue on kaupunkikuvallisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokas. Pähkinärinne valittiin mukaan Vantaan rakennusperintölistaukseen, jonka kohteet edustavat aikakauttaan erityisen hyvin ja ovat säilyneet alkuperäisinä. Yhtenäinen arkkitehtuuri esiintyy erityisesti tiilipintaisissa kerrostaloissa ja niiden värityksessä ja parvekkeissa, joita on osin uusittu. Punatiilipintaisissa rakennuksissa tehosteväreinä on käytetty kirsikka ja juolukka. Parvekkeet ovat yleensä betonipilarirakenteisia. Rakenteiden yksityiskohdat ovat keveitä ja huoliteltuja.
2000-luvun alussa Tapiola muutti talot asunto-osakeyhtiöiksi ja myi kiinteistöt tontteineen. 2000-luvulla on lisäksi rakennettu uusia kerrostaloja.
Rakennuskannan muodostavat noin 3–6-kerroksiset kerrostalot sekä rivitalot. Pohjoisemman ostoskeskusken vieressä sijaitsee alueen korkein 8-kerroksinen kerrostalo. Alueen eteläosassa sijaitsee myös peruskoulun alakoulu, nuorisotila, kirjasto ja hammashoitola. Neuvola lakkautettiin maaliskuussa 2021 ja sen toiminnot siirrettiin Myyrmäkeen ja Martinlaaksoon. Lammaslammen ympärillä on lenkkeilymaastoa, jota ympäröivässä puistossa sijaitsee lasten leikkikenttä ja Pähkinärinteen Lions Clubin ratagolf-rata.
Veikkauksen entinen pääkonttori sijaitsi Pähkinärinteessä.
Alueen nimen taustalla on Pähkinärinne, joka sijaitsee Lammaslammen pohjoispuolella Lammaslammentien ja Santamäentien välissä mäen rinteessä. Pähkinäpuisto-niminen pähkinäpensaslehto on rauhoitettu luonnonsuojelualue. Pähkinärinteessä on palstaviljelyalue asuinalueen asukkaiden käytössä. Lammaslammen vieressä olevalla viljelypalsta-alueella on 125 palstaa aktiivisessa kaupunkiviljelyskäytössä.
Pähkinärinteen postinumero on 01710.
Testosteroni
Testosteroni on androgeenihormoneihin lukeutuva sukupuolihormoni, jota esiintyy runsaasti miehillä ja vähäisemmässä määrin myös naisilla. Testosteronin biologinen tehtävä on tehdä miehestä lisääntyvä psykofyysinen kokonaisuus, auttaa naisen munasoluja kypsymään sekä ylläpitää sukuviettiä molemmilla sukupuolilla.
Testosteroni ohjaa sikiökaudelta alkaen ihmisen rakenteita ja toimintoja sekä aiheuttaa miehen erilaistumisen naisesta.
Testosteroni muodostuu kolesterolista. Lisäreaktiossa testosteroni voi muuttua kudoksissa palautumattomasti dihydrotestosteroniksi tai se voi aromatisoitua estradioliksi.