cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Meriastrolabi
Historia
Meriastrolabin on syrjäyttänyt tai täydentänyt vanhempia navigaattoreiden käytössä olleita instrumentteja, kuten Jaakobinsauvaa ja kvadranttia. Meriastrolabi jäi käytöstä 1600-luvun puoleen välin jälkeen. Sen korvasi tarkemmat ja helppokäyttöisemmät laitteet kuten Davis'n kvadrantti. Säilyneet meriastrolabit ovat harvinaisia. Vuonna 1979 niitä tiedettiin löytyneen 33 kappaletta, kun vuonna 1988 tunnettiin 65 kappaletta. Mitä laajemmin meriarkeologiassa saadaan hylkyjä tutkittua, sitä enemmän niitä löytyy. Niiden raskas messinkinen rakenne takaa niiden hyvän säilyvyyden meriolosuhteissa.
Käyttö
thumb|left Käytettäessä meriastrolabia navigoija nostaa laitetta renkaasta laiteen yläosassa. Tämä pitää laitteen pystysuorassa asennossa. Käyttäjä suuntaa laitteen haluamaansa kohdetta kohti. Kohdistin käännetään kohteen määräämään kulmaan ja näin saatu kulma luetaan kehän asteikolta. Katsottaessa himmeitä kohteita kuten tähtiä, navigoija katsoi kohdistimen läpi. Aurinkoa mitattaessa kohdistimen ristikon varjosta saatiin kulma.
Skohan talo
thumb|Skohan talo [[Rautatientorilta kuvattuna.]] thumb|250px|Skohan talon purkutyömaa 1960-luvulla. ([[:Tiedosto:Old buildings demolished to make way for City-Center in Helsinki 1960s.webm|Tiedoston kuvaussivu)]] Skohan talo oli Helsingin keskustassa, päärautatieasemaa vastapäätä, Kaivokadun ja Keskuskadun kulmauksessa sijainnut rakennus. Sen suunnittelivat arkkitehdit Theodor Höijer ja F. A. Sjöström 1870-luvulla. Nelikerroksinen asuin- ja liikerakennus edusti uusrenessanssista tyylisuuntaa. Talon rakennutti Suomen Valtionrautatiet (SVR) rautatieläisten asuintaloksi.
Rakennus purettiin vuonna 1965, kun sen tilalle haluttiin pystyttää tehokkaampi liikerakennus. Tilalle nousi 1967 Viljo Revellin ja Heikki Castrénin suunnittelema yhdeksänkerroksinen rakennus osana City-Center-suunnitelmaa. Rakennus tunnetaan paremmin nimellä Makkaratalo.
Maathorneferura
Maathorneferura oli heettiläisten imperiumin prinsessa, joka avioitui Egyptin faarao Ramses II:n kanssa tämän hallittua 34 vuoden ajan. Hän oli Hattusili III:n ja tämän vaimon, Puduchepan, tytär. Maathorneferuran alkuperäinen nimi ei ole tiedossa.
Taniksessa on rikkoutunut patsas Ramseksesta, jonka vierellä on myös Maathorneferura koskettaessaan Ramseksen jalkoja.
Hallintotuomioistuin
Hallintotuomioistuimet ratkaisevat julkisoikeudellisia valitusasioita ja hallintoriita-asioita.
Hallintotuomioistuimet Suomessa
Suomessa on seitsemän alueellista hallinto-oikeutta ja korkein hallinto-oikeus. Suurin asiaryhmä ovat erilaiset verovalitukset.
Alueellinen hallinto-oikeus ratkaisee valituksen perusteella, onko viranomaisen päätös lainmukainen. Ellei hallinto-oikeuden ratkaisu tyydytä, voidaan useimmissa asioissa valittaa edelleen korkeimpaan hallinto-oikeuteen tai ainakin hakea siltä valituslupaa.
Suomen hallinto-oikeudet on nimetty pääosin sijaintipaikkakuntiensa mukaan:
Lisäksi Ahvenanmaalla on oma hallinto-oikeutta vastaava hallintotuomioistuimensa, Ålands förvaltningsdomstol, joka toimii paikallisen käräjäoikeuden yhteydessä.
Hallinto-oikeuksiin tehdään vuosittain noin 21 000 valitusta, henkilökuntaa hallinto-oikeuksissa on yhteensä noin 430.
Lisäksi hallintolainkäytön alalla toimii kaksi erityistuomioistuinta, jotka ovat markkinaoikeus ja vakuutusoikeus.
Ukrainan valtio
Ukrainan valtio (myös nimellä Ukrainan hetmanaatti) oli lyhytaikainen valtio nykypäivän Ukrainan alueella Ukrainan itsenäisyyssodan aikana. Valtio syntyi 29. huhtikuuta 1918 ensimmäisen maailmansodan keskusvaltojen tuella, kun keskusvaltojen joukot, saksalaiset, itävaltalaiset ja unkarilaiset, tunkeutuivat Ukrainan alueella Kiovaan, jossa valtaa oli siihen asti pitänyt Ukrainan kansantasavalta ja sen keskusrada. Hetmanaattivaltion valta päättyi 14. joulukuuta 1918 tappioon kansantasavallalle.
Alue
Ukrainan valtio sijaitsi Itä-Euroopassa Dneprin keski- ja alajuoksun molemminpuolin rajoittuen etelässä Mustaanmereen ja Asovanmereen. Ukrainan valtio käsitti pääosan tämän päivän Ukrainaa. Sen alue käsitti myös osan nykyistä Venäjää, Valko-Venäjää, Moldovaa ja Puolaa.
Ukrainan koilliosassa oli alustava demarkaatiolinja Neuvosto-Venäjän suuntaan, idässä sillä oli raja Donin tasavallan kanssa, etelässä Mustameri ja Asovanmeri. Krimin niemimaalla valtaa piti itsenäinen Ukrainan vallankumouksellinen kapinallisarmeija. Lounaassa rajana Romanian suuntaan oli Dniestr-joki, lännessä Ukraina rajoittui Saksan keisarikuntaan ja Itävalta-Unkariin. Pohjoisessa valtaa piti Saksan miehityshallinto Ober Ost ja Valko-Venäjän kansallinen tasavalta.
Ukrainan valtio syntyy
pienoiskuva|vasen|Skoropadski ennen vuotta 1917. Keskusvaltojen ja Ukrainan kansantasavallan suhteet ajautuivat umpikujaan huhtikuun kuluessa niin, että 28. huhtikuuta kansantasavallan hallitus hajosi ja keskusradan jäsenet poistuivat Kiovasta.
Saksalaissuuntaus
Vallan Kiovassa otti keskusvaltojen tuella Pavlo Skoropadski, joka käytti itsestään perinteistä ukrainalaista hetmani-arvonimeä maansa johtajana. Tukenaan Skoropadskilla oli keskusvaltojen miehittäjäsotilaiden lisäksi Ukrainan suurmaanomistajien tuki. Ukrainan kansantasavalta syrjäytettiin ja tilalle asetettiin Nikolai Prokofjevitš Vasiljenkon hallitus. Vailjenko oli lainoppinut ja Venäjän kadettipuolueen jäsen.
Näitä maanomistajia kutsuttiin vapaiksi kasakoiksi. Olihan aiemman ennen vuotta 1654 Ukrainan alueella ollut kasakkavaltio johtajanaan hetmani. Skoropadski kannattajineen halusi nähdä johtamansa ukrainalaisvaltion jatkumona tälle ennen keisarillista Venäjän valtaa olleelle valtiolle. Hallinto oli luonteeltaan konservatiivinen ja anti-sosialistinen.
Vahva kansallinen leima Skoropadskin hallinnossa näkyi kansallisen kulttuurin tukemisessa. Toisaalta sosiaalinen tilanne Ukrainassa heikkeni kaiken aikaa. Vastarinta Skoropadskin hallintoa kohtaan kasvoi kaiken aikaa. Näkyvimpänä tapahtumana oli 30. heinäkuuta 1918 tapahtunut saksalaisen Ukrainan joukkojen komentajan, kenraalisotamarsalkka Hermann von Eichhornin, murha. Sen tekijä oli venäläinen bolševikkeja lähellä ollut sosialistivallankumouksellinen Boris Donskoi. Kiovan pääkatu H’reštšatyk oli Ukrainan valtakunnankomissariaatin ajan 1941–1943 nimetty Eichhornstraße:ksi.
Suomen senaatti nimitti Herman Gummeruksen edustajakseen Kiovaan, jossa hän toimi elokuusta 1918 alkaen Suomen edustajana yhdeksän kuukauden ajan. Hän kirjoitti kokemuksistaan Ukrainassa kirjan Ukrainan murrosajoilta. Kirjassa hän kritisoi Saksaan nojautunutta politiikkaa sekä samalla myös Suomen senaatin saksalaissuuntaista politiikkaa sikäli, että kirjassaan hän esittää Saksan politiikan tosiasiallisen heikkouden Ukrainassa. Oleskellessan Kiovassa hän pohti Ukrainan menneisyyttä ja tulevaisuutta, jos kansa saisi olla rauhassa:
Suhteet keskusvaltoihin tulivat entistä kriittisemmäksi. Keskusvaltojen taholta tyytymättömyyttä aiheutti Skoropadskin hallituksen kyvyttömyys toimittaa elintarvikkeita, ennen kaikkea viljaa, keskusvalloille. Toisaalta Skoropadskin hallinto näki, että keskusvaltojen asema heikkeni syksyllä 1918 länsirintamalla käynnissä olleessa maailmansodassa.
Karl-Heinz Metzner
Karl-Heinz Metzner (9. tammikuuta 1923 Kassel − 25. lokakuuta 1994) oli saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä.
Ukrainan valtio
Venäläissuuntaus
pienoiskuva|Skoropadski tarkastamassa joukkojaan.
Karl-Heinz Metzner
Metzner voitti maailmanmestaruuden vuoden 1954 MM-kilpailuissa mutta ei pelannut turnauksessa yhtään ottelua. Saksan maajoukkueessa hän pelasi yhteensä vain kaksi ottelua. Uransa aikana hän edusti Tuspo 89/09 Kirchditmoldia, VfL Kasselia ja KSV Hessen Kasselia.
Ukrainan valtio
Venäläissuuntaus
Skoropadskin hallitus haki muuttuneessa tilanteessa tiiviimpää yhteyttä Anton Denikiniin ja valkoisiin venäläisvoimiin käynnissä olleessa Venäjän sisällissodassa. Lokakuussa muodostettiin uusi hallitus, johon tuli entistä enemmän vanhoja venäläisvallan aikaisia monarkisteja. Hallitus teki pitkälle menevän yhteistyösopimuksen Venäjän valkokaartilaisten kanssa. Tämä taas heikensi Skoropadskin asemaa Ukrainan kansan silmissä.
Ensimmäisen maailmansodan aselepo 11. marraskuuta 1918 käänsi lopullisesti Skoropadskin aseman tappiolle taistelussa Ukrainan kansantasavallan kannattajia vastaan. Ratkaisutaistelu käytiin 16. marraskuuta Bila Tserkvassa. Siinä Skoropadskin joukot kokivat tappion. Skoropadski luopui hetmanin asemasta ja valta siirtyi Ukrainan kansantasavallan kannattajille.
Alhaisi
thumb|Kärkänkadun ruotsalaistaloja rakenteilla 1940-luvulla. Taustalla [[Uskelan kirkko.]] Alhaisi on Salon kaupunginosa. Alue rajoittuu Perniöntiehen, Kirjolankatuun ja rantarataan.
Palvelut
Alueella sijaitsevat Tyksin Salon sairaala, Salon pääterveysasema, Salon kaupan ja terveyden ammattioppilaitos, Alhaisten koulu ja Hakastaron koulu.
Heinz Kubsch
Heinz Kubsch (20. kesäkuuta 1927 – 21. helmikuuta 1997 Hampuri) oli saksalainen jalkapallomaalivahti.
Kubsch voitti maailmanmestaruuden vuoden 1954 MM-kilpailuissa mutta ei pelannut turnauksessa yhtään ottelua. Saksan maajoukkueessa hän pelasi yhteensä kolme ottelua. Uransa aikana hän edusti FK Pirmasensia ja Sportfreunde Katernbergia.
Tuomio
Tuomio on yleisen tuomioistuimen riita- tai rikosasian oikeudenkäynnin pääasiassa antama ratkaisu. Muut ratkaisut ovat päätöksiä (esimerkiksi hakemusasioissa, ratkaisut prosessiväitteisiin tai todistajien palkkiovaatimuksiin). Hallintotuomioistuinten ratkaisut ovat päätöksiä. Tuomion täytäntöönpanon ja pätevyyden edellytyksenä on lainvoimaisuus.
Tuomio voidaan julkistaa suullisesti heti jutun käsittelyn jälkeen tai kirjallisesti myöhemmin "kansliapäätöksenä". Asianosaisilla on oikeus saada tuomio lopulta kirjallisena tietoonsa. Yksipuolinen tuomio annetaan jos jutun toinen osapuoli on passiivinen, ei anna vastinetta määräajassa tai ei saavu oikeuden istuntoon.
Yleiskielessä, esimerkiksi joukkotiedotusvälineissä, tuomiolla usein tarkoitetaan rikosasiassa tuomittua rangaistusta. Tuomioistuimen tuomio voi kuitenkin olla syytteet ja vaatimukset hylkäävä, joten väärinkäsityksen vaara on ilmeinen.
Sisältö
Tuomion pitää sisältää ratkaisu sekä sen laatineiden tuomioistuimen jäsenten nimet. Laadukas ratkaisu sisältää lopputuloksen kaikista esitetyistä vaatimuksista ja syytteistä. Rikosasian tuomio on joko syylliseksi tuomitseva tai syytteen hylkäävä. Riita-asiasta annettavaa tuomiota voidaan kutsua suoritus-, vahvistus-, kielto-, sietämis- tai muotoamistuomioksi asiatyypistä riippuen.
Muutoksenhaku
Tuomioihin haetaan muutosta yleensä valittamalla ylempään oikeusasteeseen. Valitusaikana käräjäoikeuden tuomio ei ole lainvoimainen, eli sitä ei voida panna täytäntöön, mikäli tyytymättömyydestä on ilmoitettu. Hovioikeuden tuomio voidaan panna täytäntöön heti tuomion antamisen jälkeen. Korkein oikeus voi pyynnöstä tai oma-aloitteisesti kieltää toimeenpanon tai keskeyttää sen, jos hovioikeuden ratkaisuun on haettu muutosta.
Jos tuomiosta ei valiteta valitusaikana, se tulee lainvoimaiseksi ja voidaan panna täytäntöön.
Valitusajan jälkeen tuomioon voidaan vielä hakea korkeimmasta oikeudesta tuomion purkua mikäli oikeudenkäynnissä on menetelty virheellisesti, lakia on sovellettu väärin, oikeudenkäynnissä ei ole voitu esittää merkityksellistä seikkaa tai on esitetty perätön lausuma, väärennetty tai totuudenvastainen asiakirja. Yksipuoliselle tuomiolle voidaan hakea takaisinsaantia (uudelleen käsittelyyn ottamista yksipuolisen tuomion antaneessa tuomioistuimessa), mikäli on esittää seikka, jolla olisi ollut merkitystä asian ratkaisemiselle.
Maroneia (Attika)
Maroneia oli antiikin aikainen asutus Attikassa eli Ateenan kaupunkivaltion alueella Kreikassa. Se sijaitsi Laureionin kaivosalueella, mutta sen tarkempaa sijaintia ei tunneta. Se sijoitetaan kuitenkin yleensä nykyisen Lavreotikín kunnan Ágios Konstantínoksen (aiempi Kamáriza) tienoille.
Maroneiassa sijaitsivat yhdet Laureionin alueen tärkeimmistä hopeakaivoksista. Alueelta löydettiin rikas hopeasuoni vuonna 483/482 eaa., ja sen tuotoilla oli suuri merkitys siinä, että Themistokles sai varustettua Ateenalle suuren laivaston juuri ennen persialaissotien ratkaisutaisteluita. Maroneiaa ei luettu Attikan demosten joukkoon. Sen on arveltu kuuluneen Sunionin demokseen.
Atari 5200
Atari 5200 oli Atarin kehittämä pelikonsoli, joka esiteltiin vuonna. Atari ei tarkoittanut konsolia Atari 2600 -konsolin korvaajaksi vaan korkeamman luokan tuotelinjaksi. Se oli teknologialtaan aikansa paras konsoli, mutta lukuisat suunnitteluvirheet koituivat sen tappioksi.
Fotoreseptori
Fotoreseptori on valoärsykkeitä vastaanottava elin. Yksinkertaisimmatkin eläimet, jopa yksisoluisetkin, pystyvät reagoimaan valoärsytykseen. Yleensä kuitenkin vasta monisoluisilla eläimillä on varsinaisia fotoreseptoreita, erityisen valoherkkiä ihonosia. Yksinkertaisia fotoreseptoreita on esimerkiksi kastemadoilla ja simpukoilla.
Atari 5200
Laite suunniteltiin Atari 400/800 mikrotietokoneiden pohjalta.
Fotoreseptori
Jos fotoreseptorit ovat kasaantuneet samaan kohtaan ja niitä suojaavat valolta pigmentoituneet solut, näitä muodostumia sanotaan silmiksi. Monilla selkärangattomilla on pistesilmät. Niihin liittyy usein kehittyneempiä aistimia muistuttavat silmät, joiden avulla eläin pystyy näkemään kuvia. Tällaisille pitkälle kehittyneitä silmiä on kahta tyyppiä: linssimäisiä kamerasilmiä, jollaiset on ympyräsuisilla, nilviäisillä ja selkärankaisilla, sekä monista osista koostuvia verkkosilmiä, jollaiset on hyönteisillä, äyriäisillä ja tikaripyrstöillä.
Kaukosäädin
thumb|Television kaukosäädin. Kaukosäädin on laite, jolla voidaan ohjata toista laitetta etäältä.
Historia
Yhdysvaltalainen Eugene Polley kehitti vuonna 1955 television kaukosäätimen, jolla oli mahdollista säätää äänenvoimakkuutta ja vaihtaa kanavaa. Se perustui television kulmiin sijoitettuihin valokennoihin, joihin kohdistettiin valonsäde.
Käyttö
Yleisin kaukosäätimen sovellus on television hallinta. Kotikäytössä olevat kaukosäätimet ovat nykyisin yleensä langattomia, eli ne eivät ole kiinteässä yhteydessä säädettävään laitteeseen. Suurin osa viihde-elektroniikkalaitteiden kaukosäätimistä välittää komennot kohteeseen digitaalisen infrapunasignaalin avulla.
Toiminta
Kaukosäädin lähettää videonauhurille, televisiolle tai muulle laitteelle infrapunasäteen, jonka sisältämä tieto vaihtaa esimerkiksi kanavaa tai muuttaa äänen voimakkuutta. Tieto on kaksijärjestelmällä muodostettu pulssijono, jonka vastaanotin tulkitsee. Silmälle näkymätön infrapunavalo tuotetaan valodiodilla ja otetaan vastaan infrapunakennolla, joka toimii valokennon tavoin.
Kaukosäädin muistuttaa ulkomuodoltaan ja toiminnaltaan taskulaskinta. Napin painallus lähettää sähkösignaalin mikropiiriin, joka puolestaan lähettää pulssijonon valodiodille. Valodiodista käytetään usein lyhennettä LED. Pulssijono muodostuu nollista ja ykkösistä eli välillä virta kulkee, välillä ei kulje. Jokainen virtasykäys saa valodiodin lähettämään infrapunavaloa
Vastaanottimen päässä on infrapunalle herkkä valokenno, joka antaa infrapunapulssien tahdissa vaihtelevan sähkövirran. Pulssijono tulkitaan mikropiirissä, joka ohjaa vastaanotinta esim. televisiosta.
Tuoppi (ravikilpailu)
Tuoppi-ajot olivat Forssassa Pilvenmäen raviradalla vuosina 1972–1998 järjestettyjä suomenhevosten ja lämminveristen suurkilpailuja.
Erityisen tunnettu oli lämminveristen Kansainvälinen Tuoppi, joka oli Suomen ensimmäinen kansainvälinen ravikilpailu. Se oli 1970-luvulla maan merkittävin ravikilpailu, joka houkutteli mukaan kotimaisten lisäksi myös useita ruotsalaisia huippuhevosia. 1980- ja 1990-lukujen vaihteen jälkeen Tuopit menettivät merkitystään useiden muiden suurkilpailuiden paineessa, muun muassa paikallaan pysyneen palkintotason vuoksi ja lopulta molemmat lakkautettiin vuoden 1998 jälkeen. Pilvenmäki on myöhemminkin järjestänyt joitakin ravilähtöjä Tuoppi-nimellä, mutta kuitenkin ilman aikaisempaa suurkilpailu-statusta.
Euroopan Grand Prix 1985
pienoiskuva|Eddie Cheever harjoituksissa. Euroopan Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 6. lokakuuta 1985 Brands Hatchin radalla. Kilpailun voitti ensimmäistä kertaa F1-urallaan brittiläinen Nigel Mansell.
HMS Impulsive
HMS Impulsive (viirinumero D11) oli Britannian kuninkaallisen laivaston I-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin lokakuussa 1935 vuoden 1935 laivasto-ohjelmassa J. Samuel White and Companyltä Cowesista, missä köli laskettiin 29. tammikuuta 1936. Alus laskettiin vesille 1. maaliskuuta 1937 ja valmistui 29. tammikuuta 1938, jolloin valmistuskustannukset olivat 258 965 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Palvelus
Alus muutettiin 24. tammikuuta miinanlaskijaksi Portsmouthissa, mistä se palasi 27. tammikuuta uuteen laivueeseensa Imminghamiin. Alus miinoitti 3. maaliskuuta Heligoland Bightissa HMS Expressin, HMS Eskin ja HMS Icaruksen kanssa operaatiossa IE1, joka oli samalla laivueen ensimmäinen tehtävä. Se siirrettiin 5. maaliskuuta Moray Firthiin sukellusveneidentorjuntaan, josta se palasi 27. maaliskuuta Imminghamiin noutamaan miinoja Norjan rannikon miinoittamista varten.
Alus liittyi 3. huhtikuuta laivueen mukana Force WV:hen miinoittamaan Norjan rannikkoa. Alus miinoitti 5. huhtikuuta Vestfjordissa Eskin, Icaruksen ja HMS Ivanhoen kanssa. Tehtävän suoritettuuan osasto liittyi taisteluristeilijä HMS Renownin kanssa oleviin Kotilaivaston aluksiin. Se kadotti Saksan laivaston taisteluristeilijöiden Scharnhorstin ja Gneisenaun kanssa käydyn taistelun aikana yhteyden muihin aluksiin, mutta se palasi myöhemmin partioalueelleen.
Alus siirrettiin 17. huhtikuuta telakalle, josta palattuaan se suojasi 23. huhtikuuta Åndalsnäsin maihinnousua (operaatio Sickle). Alus laski 29. huhtikuuta miinoitteen Trondheimin edustalle Ivanhoen ja Icaruksen kanssa operaatiossa ZMA. Aluksen ollessa 15. toukokuuta matkalla miinoittamaan Hollannin rannikkoa (operaatio CBX2) sen kattiloissa havaittiin ongelma, joka pakotti sen palaamaana Imminghamiin.
Alus osallistui 18. toukokuuta itärannikonsulun täydentämiseen laivueen ja apumiinalaiva HMS Princess Victorian kanssa (operaatio BS5). Alus erkani osastosta ennen Princess Victorian osumista miinaan Humberin suistossa. Alus osallistui tämän jälkeen useaan itärannikonsulun täydennysoperaatioon, kunnes se siirrettiin 27. toukokuuta avustamaan siirtoarmeijan evakuoinnissa.
Alus siirtyi jo samana päivänä Doveriin. Alus teki seuraavana päivänä ensimmäisen matkansa Dunkerqueen, josta se kuljetti joukkoja Doveriin. Seuraavien kahden päivän aikana alus teki vielä kolme matkaa kuljettaen 2 917 sotilasta Dunkerquesta Doveriin. Aluksen potkuri vaurioitui 1. kesäkuuta, minkä jälkeen se irrotettiin operaatiosta. Se matkasi seuraavana päivänä Thames-joelle, jossa se siirrettiin 3. kesäkuuta korjattavaksi Green and Silley Weirille Blackwalliin.
Palvelukseen alus palasi 24. kesäkuuta laivueeseensa Imminghamissa. Alus suojasi seuraavana päivänä Eskin kanssa apumiinalaiva HMS Teviot Bankiä ja miinalaiva HMS Ploveria sekä HMS Intrepidiä ja Icarusta operaatiossa BS18. Alus oli 17. heinäkuuta Expressin kanssa testaamassa uutta Mk XX -miinaa. Alus jatkoi seuraavien kuukausien aikana miinoitustehtäviä laivueen mukana, kunnes se siirrettiin 7. marraskuuta Hullissa telakalle. Telakalle siirron syynä oli aluksella havaittu tärinä, minkä lisäksi se tarvitsi aivan normaalia huoltoa. Alus palasi 16. tammikuuta 1941 laivueeseensa miinoitustehtäviin, kunnes sille palautettiin 22. huhtikuuta Imminghamissa torpedoputket ja poistettiin miinakiskot.
Toukokuussa alus liittyi Kotilaivastoon. Se suojasi 6. toukokuuta Intrepidin kanssa 1. miinalaivuetta täydennettäessä pohjoistasulkua. Alus laski maihin 19. toukokuuta Greenockissa 278 apuristeilijä HMS Salopianin eloonjäänyttä. Alus suojasi 10. kesäkuuta HMS Nigerian ja HMS Anthonyn kanssa uudelleen 1. miinalaivuetta. Alus siirrettiin 18. kesäkuuta kattiloiden puhdistukseen Hullissa telakalle, mistä se palasi elokuussa palvelukseen Scapa Flowhun. Se liittyi 8. elokuuta Kotilaivaston 3. hävittäjälaivueeseen sukellusveneidentorjuntaan ja saattueiden suojaamiseksi luoteisen reitin alueella.
Alus suojasi 29. syyskuuta Jäämeren saattuetta PQ1 Islannista Murmanskiin, jonne se saapui 10. lokakuuta. Alus lähti 18. lokakuuta Arkangelista suojaten HMS Escapaden kanssa HMS Suffolkia. Alus siirrettiin 30. joulukuuta Thornycroftin telakalle Woolstoniin, mistä se palasi palvelukseen 27. heinäkuuta 1942 aloittaen koeajot. Alus liittyi elokuussa Kotilaivaston 6. hävittäjälaivueeseen suojaamaan Jäämeren saattueita. Syyskuussa alus suojasi Jäämeren saattuetta PQ18. Se upotti 16. syyskuuta Saksan laivaston sukellusveneen U-457 (72.08333°N, 43.25°W). Alus erkani seuraavana päivänä saattueesta liittyäkseen palaavaan saattueeseen QP14, mistä se erkani 18. syyskuuta HMS Furyn kanssa Huippuvuorille. Hävittäjien tehtävänä oli noutaa tankkeri RFA Oligarch, jonka kanssa ne palasivat seuraavana päivänä saattueeseen. Alus suojasi saattuetta aina Loch Eween saakka.
Alus suojasi 20. lokakuuta saattuetta QP15, josta se erkani 26. lokakuuta palaten Scapa Flowhun. Se suojasi 22. marraskuuta taistelulaiva HMS Ansonia ollessaan saattueen JW51B:n kaukosuojauksena. Alus suojasi 21. helmikuuta 1943 risteilijä HMS Scyllaa suojattaessa saattuetta JW53, josta ne erkanivat 27. helmikuuta suojatakseen palaavaa saattuetta. Ne liittyivät 1. maaliskuuta saattueeseen RA53, josta Impulsive erkani neljän muun hävittäjän kanssa.
Alus siirrettiin 15. maaliskuuta läntisen reitin alaisuuteen täydentämään Atlantin saattajaosastoja, jotka olivat joutuneet lisääntyneiden sukellusvenetoiminnan kohteeksi. Se liittyi HMS Offan, HMS Pennin ja HMS Pantherin kanssa 3. tukiryhmään. Alus lähti 25. huhtikuuta Newfoundlandista suojaten saattueita ONS5 ja SC128, jotka joutuivat sukellusveneryhmien Fink ja Amsel toiminta-alueille. Alus erkani 4. toukokuuta saattueista matkaten Islannin tankkauspisteen kautta Clydeen.
Kesäkuussa alus oli huollettavana Hullissa Amos and Smithin telakalla, mistä se palasi 27. heinäkuuta laivueeseensa Kotilaivastoon. Se määrättiin 16. elokuuta HMS Middletonin kanssa suojaamaan 1. miinalaivuetta rakennettaessa miinoitetta Tanskan salmeen (operaatio SN74). Tehtävästä vapauduttuaan alus palasi Scapa Flowhun.
Alus suojasi 18. marraskuuta saattuetta JW54A:ta, josta se erkani 24. marraskuuta saattueen saavuttua Kuolan niemimaalle. Alus liittyi 28. marraskuuta palaavaan saattueeseen RA54B, josta se erkani 5. joulukuuta. Alus suojasi 22. joulukuuta kahdeksan muun hävittäjän kanssa saattuetta JW55B, mistä se erkani 29. joulukuuta ennen saattueen saapumista Kuolan niemimaalle. Alus suojasi 1. tammikuuta 1944 palaavaa saattuetta RA55B1, josta se erkani 7. tammikuuta ennen saattueen saapumista Loch Eween. Alus palasi Kotilaivastoon.
Helmikuussa alus osallistui Kotilaivastossa Norjan rannikon meriliikenteen häirintään operaatio Posthornissa. Osasto oli samanaikaisesti saattueen JW57:n kaukosuojausosastona. Aluksen miehistö pelasti 25. helmikuuta sukellusvene U-990:n upottaman hävittäjän HMS Mahrattan eloonjääneet. Alus suojasi 29. maaliskuuta Loch Ewestä saattueen JW58, mistä se erkani 4. huhtikuuta. Se liittyi 7. huhtikuuta palaavaan saattueeseen RA58, josta se erkani 12. huhtikuuta saattueen saavuttua Loch Eween palaten Kotilaivastoon.
Alus osallistui 2. toukokuuta kanaalin alueella yhdessä Force S, G ja J:n kanssa harjoitukseen Fabius. Se osallistui 4. toukokuuta Littlehamptonissa maihinnousuharjoituksiin ja 18. toukokuuta Brightonin edustalla puolustusharjoituksiin Force S:n osana. Alus määrättiin Normandian maihinnousuun 23. hävittäjälaivueessa, jonka mukana alus liittyi Solentissa Force S:ään. Force S koottiin kesäkuun alussa Portsmouthissa. Alus tuki 6. kesäkuuta maihinnousua tykkitulella SWORD-rannan kohteisiin, minkä lisäksi alus suojasi saattueita osana Itäistä laivasto-osastoa. Se oli edelleen kanaalin alueella operaatio Neptunen päätyttyä 27. kesäkuuta.
Heinäkuussa alus vapautettiin kanaalipartioinnista, minkä jälkeen se palasi Scapa Flowhun Kotilaivastoon. Alus siirrettiin 27. heinäkuuta Imminghamissa telakalle, mistä se palasi syyskuun lopulla palvelukseen. Alus liittyi lokakuussa 14. saattajaryhmään läntisen reitin alaisuuteen suojaamaan Atlantin saattueita. Alus siirrettiin marraskuussa tilapäisesti luoteisen reitin alueelle. Maaliskuussa 1945 alus siirrettiin 8. hävittäjälaivueeseen Portsmouthiin suojaamaan Kanaalin saattueita, koska snorkkelein varustetut sukellusveneet aiheuttivat kasvaneen uhan meriliikenteelle. Alus vieraili 14. toukokuuta St. Peter Portissa Guernseyllä saaren tultua takaisinvallatuksi.
Alus suojasi 7. kesäkuuta HMS Jamaicaa, joka kuljetti kuningas Yrjö VI:ta vierailulle kanaalin saarille. Alus siirrettiin 17. kesäkuuta Harwichin reserviin, jossa se oli poistolistalle sijoittamiseen saakka vuoden 1945 lopulla. Alus myytiin 1946 BISCOlle, joka allokoi sen T. W. Youngille Sunderlandiin. Se saapui 22. tammikuuta hinattuna romutettavaksi.
John Derbyshire
John Henry "Rob" Derbyshire (29. marraskuuta 1878 – 30. heinäkuuta 1938) oli brittiläinen uimari, vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän voitti urallaan olympiakultaa kummastakin lajista: uinnissa Lontoosta 1908 4 × 200 metrin vapaauinnissa ja vesipallossa Pariisissa 1900. Lisäksi Derbyshire voitti pronssia 4 × 250 metrin vapaauinnissa Ateenassa 1906.
Taktiset merkit
Taktisia merkkejä käytetään kartalla kuvaamaan omia ja vihollisen joukkoja ja asemia. Eri maiden taktiset merkit ovat historian aikana vaihdelleet paljon, mutta nykyään ne noudattavat varsin laajasti Naton en, Military Symbols for Land Based Systems-standardia.
APP-6
Puolustusvoimat siirtyi vuonna 1998 koulutuksessa ja operatiivisessa suunnittelussa käyttämään uusia merkkejä (SLM). Vuonna 2005 otettiin käyttöön uusi lähes täysin APP-6A-standardin mukainen merkkijärjestelmä, joka vähensi kansallisten erikoismerkkien tarvetta sekä muutti useita merkintätapoja.
Merkin kehys ja väri
Taktisen merkin kehyksen muodolla ja värillä ilmaistaan tunnistetieto ja toimintaympäristö. Merkki sijoitetaan kartalle siten että kehyksen keskipiste – johtoportaan merkinnässä "lipputangon" tyvi – osoittaa joukon tarkan paikan. Tämä poikkeaa edellisestä järjestelmästä merkittävästi. Muissa merkinnöissä vihreällä merkitään omien ja vihollisen rakentamat esteet sekä suljetut tiet. Kaikki rajat ja linjat merkitään mustalla.
Maavoimien joukkoja osoittavat kehyksen muodot ja värit ovat:
RADIUS
RADIUS-protokollan pääasiallinen käyttökohde on operaattorin sisäisessä verkossa, jolloin verkkoa voidaan pitää kohtuullisen luotettavana ja yhden tahon ylläpitämänä.
Jos lähiverkossa halutaan käyttää AAA-palveluita, on lähiverkolla oltava RADIUS-palvelin, johon ethernet-kytkimet ja WLAN-tukiasemat ottavat RADIUS-protokollalla yhteyttä. Palvelimen ja verkkolaitteiden välille pitää konfiguroida oma salasana jokaisen RADIUS-palvelimen ja verkkolaitteen välille.
Toiminta
RADIUS-prosessiin kuuluu neljä osapuolta :
Tunnistettava käyttäjä on käytännössä laite joka tarvitsee pääsyn verkkoon, esimerkiksi tietokone. Tietokone lähettää pyynnön NAS-liityntäpisteelle eli kytkimelle. Kytkin kysyy käyttäjältä tunnistetiedot, ja välittää ne eteenpäin RADIUS-palvelimelle joka tarkistaa ne käyttäjätietokantaa vasten. Tunnistautumisen onnistuessa käyttäjä saa valtuutuksen.
Itse RADIUS-palvelin voi sisältää käyttäjätietokannan, jossa käyttäjänimiä ja salasanoja säilytetään. RADIUS-palvelin osaa käyttää myös olemassa olevaa Active Directorya, Novell eDirectoryä tai melkein mitä tahansa käyttäjänimi/salasanatietokantaa.
AAA-palveluita käytettäessä voidaan käyttää IEEE 802.1X-protokollaa asiakaslaitteen (supplicant) ja verkon liityntäpisteen välillä.
Russell Hoban
thumb|Russell Hoban Russell Hoban (4. helmikuuta 1925 – 13. joulukuuta 2011 ) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän kirjoitti monen genren kirjoja, fantasiaa, science fictionia, lastenkirjoja ja runoja.
Dean Smith (täsmennyssivu)
Dean Smith voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Karakki
Karakit olivat ensimmäisiä kelvollisia aluksia valtameripurjehdusta ajatellen. Ne olivat riittävän suuria ollakseen vakaita kovassa aallokossa, ja riittävän tilavia kuljettaakseen pitkällä matkalla tarvittavat elintarvikkeet. Karakeista teki lujarakenteisia niissä olevat koko rungon mittaiset vahvistushirret, joita kutsuttiin rusteiksi. Niitä saattoi olla jopa neljä kappaletta. Alustyyppi oli espanjalaisten ja portugalilaisten suosiossa, ja sitä käytettiin tutkimusmatkoilla 1400–1500-luvuilla.
Espanjaksi alustyyppiä kutsuttiin nimillä carraca tai nao, portugaliksi taas nimellä nau. Molemmat tarkoittivat yksinkertaisesti laivaa. Ranskaksi alustyypin nimi oli nef. Englannissa laivaston karakin nimitys oli great ship.
Edut ja haitat
pienoiskuva|Portugalilainen [[Nanban-karakki 1700-luvulta]] Karakkia kutsuttiin täydelliseksi kuljetusalukseksi, ja se purjehti hyvin lähes kaikissa olosuhteissa. Muita etuja olivat:
Haittana oli muun muassa aseistuksesta johtuva yläpainoisuus, joka saattoi johtaa aluksen kaatumiseen voimakkaissa tuulissa.
Bollebygdin kunta
Bollebygdin kunta on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Länsi-Götanmaahan. Kunnan keskustaajama on Bollebygd.
Kunta on osa Sjuhäradin kulttuurimaantieteellistä aluetta.
Kuntajaon kehitys
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin Bollebygdin maalaiskunta yhdistämällä aiemmat Bollebygdin ja Töllsjön maalaiskunnat. Maalaiskunta muutettiin vuonna 1971 Bollebygdin kunnaksi ilman rajamuutoksia. Vuonna 1974 Bollebygd liitettiin Boråsin kuntaan. Vuonna 1995 se erotettiin Boråsista jälleen omaksi kunnakseen.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 138 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,7 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 1984 lopun tietoja ulkomailla syntyneistä ja Suomessa syntyneistä Bollebygdin kunnassa ei ole saatavilla, sillä tuolloin alue kuului vielä Boråsin kuntaan.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 208 547 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 113 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 4 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 57,1 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 3 590 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, maakäräjäkuntien valtuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Bollebygdin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien. Vuosina 1973–1991 luvut ovat nollia, koska tuolloin Bollebygd oli vielä osa Boråsin kuntaa.
Piirit
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Lähteessä Bollebygdin kunta on vielä osa Boråsin kuntaa, mutta siihen kuuluvat seurakunnat on jätetty tässä pois. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Rohtosappi
Rohtosappi (Centaurium erythraea) on kaksivuotinen punakukkainen sappien sukuun kuuluva ruohokasvi.
Ulkonäkö ja koko
Rohtosapella on kaksi muunnosta, harsurohtosappi (var. erythraea) ja nuppirohtosappi (var. capitatum). Harsurohtosappi kasvaa 5–40 senttimetriä korkeaksi. Sen ruusukelehdet ovat soikeansuikeat ja 3–7-suoniset. Varsilehdet ovat suipot ja 3-suoniset. Kukinto on punakukkainen ja sen kukat hyvin lyhytperäisiä.
Levinneisyys
Rohtosappea tavataan laajalla alueella: melkein koko Euroopassa, lähialueilla Pohjois-Afrikassa ja Aasiassa sekä tulokkaana kaikilla muillakin mantereilla. Laji ei kasva Suomessa, sen lähimmät esiintymispaikat ovat eteläisessä Ruotsissa, Virossa sekä Venäjän puolella Karjalassa. Ennen alueluovutuksia Neuvostoliitolle rohtosappi on kuitenkin kuulunut Suomen luonnonkasvistoon Laatokan Karjalassa ja Karjalankannaksella.
Sophie Mannerheim
Eva Charlotta Lovisa Sofia (Sophie) Mannerheim (21. joulukuuta 1863 Askainen – 9. tammikuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen sairaanhoitaja ja Helsingin kirurgisen sairaalan ylihoitaja. Hän oli Suomen marsalkka C. G. E. Mannerheimin sisar ja vapaaherratar.
Elämäkerta
Sophie Mannerheim työskenteli kuusi vuotta pankissa, kunnes avioitui kamariherra Hjalmar Linderin kanssa vuonna 1896. Avioliitto päättyi eroon 1899, jonka jälkeen hän opiskeli sairaanhoitoa Florence Nightingalen perustamassa Nightingale Training School for Nurses -oppilaitoksessa St. Thomas Hospitalissa Lontoossa. Hän valmistui vuonna 1902, ja palattuaan kotimaahan hänet nimitettiin ylihoitajaksi Helsingin kirurgiseen sairaalaan. Myöhemmin 1905 hänet valittiin Suomen sairaanhoitajataryhdistyksen puheenjohtajaksi, ja siinä luottamustoimessa hän toimi aina vuoteen 1926 saakka. Hän toimi myös Kansainvälisen sairaanhoitajaliiton puheenjohtajana. Hän oli mukana sairaanhoitajakoulutuksen uudistamisessa. Hän julkaisi teoksen Sairaanhoitajan maailmasta (1920).
Vuonna 1917 Sophie Mannerheim perusti yhdistyksen auttamaan yksinäisiä äitejä ja heidän lapsiaan. Äitien turvakoti aloitti toimintansa Helsingin Kallion Toisella Linjalla vuonna 1918, ja sen toiminnasta muodostui yhteistyössä lääkäri Arvo Ylpön kanssa lasten hoitoon keskittyvä sairaala Lastenlinna.
Yhteistyössä kouluneuvos Erik Mandelinin kanssa syntyi ajatus lastensuojelun edistämiseksi mm. luomalla maahan neuvolaverkosto. Sophie Mannerheim toivoi veljensä Carl Gustaf Mannerheimin lähtevän hankkeen keulakuvaksi, jotta suunnitelmille saataisiin mahdollisimman hyvä näkyvyys ja rahoitus. Arvo Ylpön liityttyä hankkeen johtoon, kenraali Mannerheim suostui. Lokakuussa 1920 perustettiin Mannerheimin Lastensuojeluliitto, jonka ensimmäiseksi hallituksen puheenjohtajaksi Sophie Mannerheim valittiin. Hän toimi MLL:n liittoneuvoston varapuheenjohtajana kuolemaansa asti.
Sophie Mannerheim osallistui aktiivisesti myös mielenterveystyön kehittämiseen ja toimi Suomen Mielenterveysseuran hallituksessa 1917–1925.
Mannerheim palkittiin ensimmäisenä suomalaisena Florence Nightingale -mitalilla työstään sairaanhoidon hyväksi.
David Kaše
David Kaše (s. 28. tammikuuta 1997 Kadaň, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin Extraliga-joukkue HC Litvínovissa. Kaše on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä.
Seuraura
Kaše on SK Kadaňin kasvatti. Kesken C-juniorikauden 2010–2011 hän siirtyi KLH Chomutoviin. Kauden 2011–2012 päätteeksi Kaše voitti seurassa Tšekin C-nuorten sarjan mestaruuden. Kauden 2013–2014 päätteeksi hän voitti Extraliga juniorůn mestaruuden.
Avtomobilist Jekaterinburg varasi Kašen 129. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2014. Samana kesänä hänet varasi myös QMJHL-joukkue Blainville-Boisbriand Armada 41. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa, mutta Kaše päätti jäädä kaudeksi 2014–2015 kuitenkin kotimaahansa. Hän debytoi Chomutovin miesten joukkueessa Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligassa, jossa Kašen tulokaskausi toi 30 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 7+7=14. Hän voitti sarjan mestaruuden, mutta Kaše ei saanut kuitenkaan peliaikaa Extraligan nousukarsintasarjassa, joka päättyi Chomutovin sarjanousuun. Hän pelasi osan kaudestaan vielä myös seuran A-nuorissa. Kaše voitti Extraliga juniorůn pudotuspelien pistepörssin tehoilla 5+7=12 ja kauden päätteeksi sarjan mestaruuden.
Philadelphia Flyers varasi Kašen viidennellä kierroksella 128. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Samana kesänä OHL-joukkue Niagara IceDogs varasi hänet uudelleen CHL:ään numerolla 33. Kaše päätti kuitenkin jälleen jäädä kotimaahansa. Hänen tulokaskautensa 2015–2016 Extraligaan nousseessa Chomutovissa toi 30 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2 ja kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Kaše teki Extraliga-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 11. syyskuuta 2015 vieraissa HC Třineciä vastaan. Hänet merkittiin joukkueen nelossentteriksi laidoilleen Marek Tomica ja Lukáš Květoň. Kaše sai ottelussa jääaikaa 8.09 minuuttia. Ensimmäisen Extraliga-maalinsa hän teki 23. lokakuuta 2015 ylivoimalla HC Plzeňiä vastaan. Kašen osuma jäi Chomutovin 7–5-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Hän pelasi kauden aikana myös sarjatasoa alempana 1. ligassa 16 ottelua lainalla kasvattajaseurassaan SK Kadaňissa. Kaudella 2016–2017 Kaše pelasi Extraligassa 32 runkosarjaottelua tehopistein 3+6=9 ja 15 playoff-ottelua tehopistein 2+4=6. Hän pelasi myös kahdeksan ottelua lainalla Kadaňissa.
Kaudeksi 2017–2018 Kaše siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan nousijajoukkue Mora IK:hon. Hänen tehonsa 9+14=23 riittivät joukkueen sisäisen pistepörssin voittoon. Mora ajautui karsintasarjaan, mutta onnistui kuitenkin säilyttämään sarjapaikkansa.
Toukokuussa 2018 Kaše teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Syksyn harjoitusleirin päätteeki seura lähetti hänet AHL-joukkue Lehigh Valley Phantomsin vahvuuteen. Kaše pelasi siellä kokonaan kauden 2018–2019 ja teki 40 runkosarjaottelussa tehot 8+15=23. Myös kauden 2019–2020 hän aloitti Phantomissa. Kaše debytoi Flyersin NHL-joukkueessa 11. joulukuuta 2019 vieraissa Colorado Avalanchea vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.47 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin Kaše teki neljännessä ottelussaan 17. joulukuuta 2019 Anaheim Ducksia vastaan. Hänen osumansa jäi Flyersin 4–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Vastustajajoukkueessa pelasi Kašen isoveli Ondřej. David Kaše valittiin ottelun kakkostähdeksi. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana NHL:ssä kuusi runkosarjaottelua tehden yhden maalin.
Elokuussa 2020 Flyers lainasi Kašen toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella kotimaahansa Extraliga-joukkue HC Karlovy Varyn riveihin. Hän teki siellä 27 ottelussa tehot 6+19=25, kunnes Kaše palasi Flyersin organisaatioon. Tammikuun 2014 harjoitusleirin päätteeksi seura lähetti hänet Lehigh Valley Phantomsin AHL-joukkueeseen. Reilu kuukautta myöhemmin Kaše nostettiin Flyersin varamiesten "taksiryhmään", jonka jälkeen hänet nostettiin viikon aikana kahdesti NHL-joukkueen vahvuuteen, kunnes Kaše lähetettiin takaisin farmiin.
Maajoukkueura
Kaše pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2015, 2016 ja 2017. Ensimmäisessä turnauksessa hän jakoi Tšekin sisäisen tehotilaston voiton Jan Košťálekin kanssa lukemalla +3. Kaše valittiin Sveitsiä vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2017 turnauksessa hän toimi Tšekin varakapteenina. Valmennus valitsi Kašen joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Suomea vastaan pelatun avausottelun päätteeksi Tšekin ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Kaše pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Tšekin kapteenina. Kaše jakoi tehoilla 2+3=5 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Pavel Zachan ja Michael Špačekin kanssa. Hän jakoi myös Tšekin sisäisen tehotilaston voiton Špačekin kanssa lukemalla +3. Valmennus valitsi Kašen joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Suomea vastaan pelatun avausottelun päätteeksi Tšekin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Kaše pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013, jolloin hän toimi joukkueensa kapteenina ja johdatti Tšekin hopeaan. Kaše pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa tammikuussa 2014, jolloin hän oli Tšekin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 4+2=6. Yhteensä Kaše on pelannut 39 nuorten ja 54 poikien maaottelua.
Tšekin A-maajoukkueessa Kaše on pelannut seitsemän ottelua tehden kaksi maalia. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 23. elokuuta 2017 Třinecissä pelatussa harjoitusottelussa Slovakiaa vastaan. Kaše merkittiin heti Tšekin ykkösketjun oikeaan laitaan Radan Lencin ja Pavel Musilin viereen. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki Euro Hockey Challengessa 13. huhtikuuta 2018 Amiensissa Ranskaa vastaan.
Pelityyli
The Sports Forecaster -sivuston mukaan Kaše on monipuolinen kahden suunnan hyökkääjä, joka pelaa rauhallisesti kiekon kanssa ja voittaa paljon aloituksia. Hän kykenee pelaamaan sekä keskellä että laidassa. Kaše ei kuitenkaan ole kovin isokokoinen ja hänen tulisi ulosmitata potentiaalinsa tulosyksikössä sekä todistaa kykenevänsä pelaamaan isoja vastustajia vastaan. Sivuston mukaan Kaše etsii vielä paikkaansa huipputasolla.
Melainai
Melainai tai Kelainai (, lat. Celaenae) oli antiikin aikainen linnoitus Attikan ja Boiotian rajalla Kreikassa. Sen sijaintia ei tunneta, mutta sen on ehdotettu sijainneen Panaktonin ja Oinoen lähellä.
Kreikkalaisessa mytologiassa Melainai oli paikka, jossa Melanthos ja Ksanthos taistelivat, ja se liittyi näin Apaturia-juhlan syntyyn. Melainaita ei luettu ainakaan Attikan alkuperäisten, Kleistheneen uudistuksen mukaisten demosten joukkoon. Stefanos Byzantionlainen esittää sen Antiokhis-fyleen kuuluneeksi demokseksi, mutta tätä pidetään virheenä. Sen sijaan Melainai kuului oletettavasti Oinoen demoksen alaisuuteen.
Erään vanhan teorian mukaan linnoitus olisi sijainnut nykyisen Pyhittäjä Meletioksen luostarin paikalla Oinóin ja Pánakton välillä, sillä paikan lähteiden antama vehreys vastaa linnoituksen epiteettiä Statiuksella, viridesque Melaenae (”vihreä/kukoistava Melainai”).
Samuel Blais
Samuel Blais (s. 17. kesäkuuta 1996) on kanadalainen jääkiekkoilija ja Stanley Cup- voittaja, joka pelaa NHL-joukkue St. Louis Bluesissa. Hän on edustanut NHL:ssä myös New York Rangersia.
Mittausvirhe
Mittausvirhe tarkoittaa tieteellisessä tutkimuksessa havainnoitavan suureen todellisen arvon ja mitatun arvon eroa. Kokeellisen tieteen tutkimuksissa samasta havaintoyksiköstä voidaan tavallisesti tehdä toistomittauksia. Tällöin mittausvirheen suuruudelle on mahdollista antaa arvio. Kun toistomittauksia ei ole mahdollista tehdä, ei mittausvirheestä voida antaa arviota. Tuloksien tilastollisissa analyysissa voidaan kuitenkin usein ottaa huomioon mittausvirheen vaikutus. Mittausvirhe on aina likiarvo, sillä mittaustuloksiin liittyy aina epätarkkuutta. Mittausvirhe voidaan jaotella karkeaan, systemaattiseen ja satunnaiseen virheeseen.
Karkea virhe
Karkea virhe on se, mitä arkikielessä käsitetään sanalla virhe. Mittaustulokset, joiden kohdalla epäillään karkeaa virhettä, pyritään tavallisesti hylkäämään. Karkeita virheitä syntyy esimerkiksi, jos mitta-asteikkoa luetaan väärin, mittalaiteeseen tulee toimintahäiriö tai tietojen tallennuksessa tapahtuu virhe. Mittauspisteitä ei kuitenkaan saa hylätä, jos mittaajalla ei ole tuntumaa siihen, mistä erikoinen arvo saattaa johtua. Perusteeton hylkääminen ei ole hyvän tieteen teon periaatteiden mukaista. Mittausvirhe voi paljastua tuloksia vertaillessa.
Systemaattinen virhe
Systemaattinen virhe tarkoittaa virhettä, joka johtuu käytetystä mittalaiteesta tai mittausmenetelmästä. Virhe voi johtua nollakohdan virheellisestä asettamisesta, huolimattomuudesta johtuvasta mittausvirheestä tai laitteiston puutteellisesta kalibroimisesta. Esimerkiksi mittanauha on suunniteltu käytettäväksi huoneenlämpötilassa ja voi näyttää systemaattisesti lämpölaajenemisesta johtuen liian pientä lukemaa korkean lämpötilan mittauksissa. Tällaisissa tilanteissa virhe on mahdollista korjata kalibroimalla mittalaite standardinäytteellä. Mielipidetutkimuksissa voi tulla systemaattista virhettä, jos kysymyksen asettelu on epäonnistunut. Systemaattinen virhe voidaan poistaa kokonaan. Virhettä on vaikea huomata, mutta se voidaan huomata toistamalla mittaus toisenlaisella mittausjärjestelyllä.
Satunnainen virhe
Satunnainen eli tilastollinen virhe on mittauksissa aina läsnä eli sitä ei voi poistaa kokonaan. Kokeellisissa tutkimuksissa satunnaisen virheen osuus voidaan havaita, kun mittalaite on tarpeeksi tarkka. Tällainen virhe ei yleensä aiheuta harhaa tuloksiin, kunhan mittaukset toistetaan tarpeeksi monta kertaa, koska eri suuntiin olevat virheet kumoavat toisensa. Kokeellisessa tutkimuksessa satunnaiselle mittausvirheelle voidaan laskea arvio.
Suhteellinen ja absoluuttinen virhe
Mittaustuloksissa suhteellinen virhe kertoo, kuinka suuri absoluuttinen virhe on suhteessa mittaustulokseen. Mitatun suureen arvo voidaan esittää näin: x= x𝑚 ± Δx. Suhteellinen virhe usein lasketaan kaavalla Δx / x𝑚 ∙ 100 %. Laskukaavassa x on mitattu suure, Δx on absoluuttinen virhe ja x𝑚 on saatu mittaustulos.
Saatanan kirkko
Saatanan kirkko on Yhdysvalloissa syntynyt vastakulttuurin liike ja järjestö, jonka Anton Szandor LaVey perusti vuonna 1966. Nimestään huolimatta kirkko ei usko yliluonnollisten olentojen olemassaoloon, vaan kunnioittaa Saatanaa esikuvallisena hahmona sekä ylpeyden, auktoriteettivastaisuuden, elämästä nautiskelun ja järjen symbolina. Kirkko ei kannusta jäseniään pahuuteen, vaan sen arvot ovat lähinnä humanistiset.
Historia
Kirkon laajetessa LaVey perusti grotto-nimellä kutsuttuja paikallisia toimintaryhmiä, joita oli Yhdysvalloissa useita. 1970-luvulla kirkko ajautui sisäisiin riitoihin ja LaVey lakkauti grotto-järjestelmän. Michael Aquino, eräs kirkon tärkeimmistä johtohahmoista, erosi ja perusti Setin temppelin. Saatanan kirkon toiminta jatkui löyhempänä organisaationa. 1980- ja 1990-luvuilla grotto-järjestelmää kokeiltiin jälleen, mutta internetin myötä se kävi sittemmin tarpeettomaksi. Vuodesta 1984 LaVey seurusteli Blanche Bartonin kanssa. Bartonista tuli hänen elämäkerturinsa ja Saatanan kirkon ylipapitar.