cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ebbe Sand
Varhainen ura
Sand aloitti jalkapalloilun kotikaupunkinsa Hadsund BK:ssa yhdessä veljensä Peterin kanssa. Kun Sandit lähtivät opiskelemaan insinööreiksi Kööpenhaminaan, he päättivät käydä Brøndby IF:n pelaajakatsastuksissa. Ebbe pääsikin pelaamaan Brøndbyhyn, Peter puolestaan ei mahtunut joukkueeseen.
Walther Funk
Poliittinen ura
Helmikuussa 1938 Funk nimitettiin virasta eronneen Hjalmar Schachtin tilalle valtakunnantalousministeriksi. Tammikuusta 1939 hän toimi myös Valtakunnanpankin johtajana, elokuusta 1939 hän oli jäsen valtakunnanpuolustuksen ministerineuvostossa, vastuualueenaan talous sotatilan aikana. Valtakunnanministerinä Funk oli myös pääasiallisesti vastuullinen juutalaisten sulkemisesta pois talouselämästä ja heidän omaisuutensa takavarikoinnista. ”Asetus juutalaisten omaisuuden ilmoittamisesta”, joka annettiin 6. heinäkuuta 1938 ja ”Kolmas asetus Valtakunnan kansallisuuslain toimeenpanosta”, joka annettiin 14. kesäkuuta 1938 rajoittivat juutalaisten omistusoikeutta ja ammatinharjoittamista, lopulta ne sulkivat juutalaiset kokonaan pois talouselämästä.
9. elokuuta 1940 Funk kielsi valtakunnantalousministerin ja Valtakunnanpankin pääjohtajan ominaisuudessa juutalaisia käyttämästä heidän pankkeihin ja muihin laitoksiin sijoittamaansa omaisuutta. Vuonna 1942 Funk teki Heinrich Himmlerin kanssa salaisen sopimuksen, jonka mukaan keskitysleireille lähetettyjen juutalaisten arvoesineet toimitettaisiin Valtakunnanpankkiin. Varat talletettiin SS:n hyödyksi erikoistilille, joka oli avattu nimellä ”Max Heiliger”.
4. helmikuuta 1943 Funk kielsi kaiken käsityön ja kaupan, jolla ei ollut merkitystä maan sotaponnistuksille. Samalla hän määräsi kaikki ravitsemus- ja anniskeluliikkeet suljettaviksi, elleivät ne palvelleet armeijaa. Syyskuussa 1943 hänet nimitettiin jäseneksi valtakunnan varusteluministeri Albert Speerin johtamaan suunnittelulautakuntaan. Käytännössä Funkin vaikutusvalta kuitenkin väheni. Yhä useammin kävi ilmi, ettei hän enää ollut tehtäviensä tasalla. Samalla hänen alkoholinkäyttönsä kerrottiin kasvaneen ongelmallisiin mittoihin.
Ebbe Sand
Läpimurto Tanskassa
Maailmanmestaruuskilpailuissa 1998 hän pelasi kaikissa viidessä ottelussa ja teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa ottelussa Nigeriaa vastaan. Erikoisen tästä maalista teki se, että se on nopein vaihdosta kentälle saapuneen pelaajan tekemä maali maailmanmestaruuskilpailuissa. Sandilta meni tultuaan kentälle vain 16 sekuntia tehdä tämä maali. Vuonna 1998 hänet valittiin vuoden parhaaksi tanskalaiseksi jalkapalloilijaksi. Hänellä todettiin samana vuonna kivessyöpä, jonka takia hän joutui leikkaukseen josta toipumiseen meni vain muutama viikko.
Walther Funk
Nürnbergin oikeudenkäynnit
Huonosta terveydentilastaan huolimatta Funk tuomittiin muiden natsijohtajien kanssa Nürnbergin sotarikosoikeudenkäynnissä. Häntä syytettiin rikoksista rauhaa vastaan, sodan suunnittelusta ja sytyttämisestä, sotarikoksista ja rikoksista ihmiskuntaa vastaan. Funk kuitenkin väitti lukuisista titteleistään huolimatta, että hänellä ei ollut todellista valtaa ja Hermann Göring kuvailikin häntä ”merkityksettömäksi alaiseksi”. Lisäksi Funk selitti, ettei hän ollut seurannut Hitleriä vakaumuksesta, vaan mukavuudenhalusta. Funkin sodan aikana kirjoittamaa elämäkertaa käytettiin kuitenkin todisteena häntä vastaan, ja Funk saikin elinkautisen vankeustuomion.
Ebbe Sand
Schalke
Kausi 2000-2001 oli vielä menestyksekkäämpi kausi Sandille. Schalke sijoittui sarjassa toiseksi, voitti Saksan cupin99 ja Sand oli Bundesliigan paras maalintekijä 22 maalillaan yhdessä Sergej Barbarezin kanssa sekä hänet valittiin jälleen kotimaansa vuoden jalkapalloilijaksi. Vuonna 2002 Schalke voitti jälleen cupin ja sijoittui sarjassa viidenneksi. Sand teki kauden aikana yhteensä 11 maalia. Vuoden 2002 maailmanmestaruuskilpailujen karsinnoissa hän teki kymmenessä ottelussa peräti yhdeksän maalia ja lopputurnauksessa hän pelasi kolme ottelua.
Walther Funk
Nürnbergin oikeudenkäynnit
Funkia pidettiin Spandaun vankilassa muiden natsijohtajien kanssa, kunnes hänet heikon terveydentilansa takia vapautettiin 16. toukokuuta 1957. Joulukuussa 1958 berliiniläinen valaoikeus tuomitsi Funkin 10 900 Saksan markan vahingonkorvauksiin. Korvausten oli määrä toimia symbolisena hyvityksenä hänen roolistaan juutalaisten vainoissa. Funk kuoli kolme vuotta myöhemmin, toukokuussa 1960.
Ebbe Sand
Schalke
Seuraavat kaudet Schalkessa olivat vähemmän menestyksekkäitä Sandille, sillä hän teki kaudella 2002-2003 vain kuusi ja seuraavalla kahdeksan maalia. Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2004 hän joutui jättämään Tanskan viimeisen ottelun väliin ja päätti lopettaa maajoukkueuransa kisojen jälkeen. Hän tosin olisi osallistunut vielä seuraaviin maailmanmestaruuskilpailuihin, jos Tanska olisi niihin selvinnyt ja hän olisi ollut kunnossa. Hän pelasi Schalkessa vielä kaksi kautta ja lopetti uransa keväällä 2006. Hänen viimeiseksi ottelukseen jäi ottelu VfB Stuttgartia vastaan 13. toukokuuta, jolloin hän teki Schalken 3-2 voittomaalin.
Scooter
Scooter on saksalainen Hampurista kotoisin oleva elektronista musiikkia tuottava yhtye, jonka albumeita on myyty yli 25 miljoonaa kappaletta. Yhtyeen 23 singleä on päässyt myös top-10-joukkoon Saksan listoilla.
Yhtyeen tavaramerkkeihin kuuluvat puhutut tai huudetut sanat kappaleilla sekä vanhojen kappaleiden pohjalta samplatut kappaleet. Scooterin tunnetuimpia kappaleita ovat: Hyper Hyper, Move Your Ass!, Fire, How Much Is the Fish?, Posse (I Need You on the Floor), ''Ramp! (The Logical Song), Nessaja, Weekend!, Maria (I Like It Loud), One (Always Hardcore), Jumping All Over the World sekä Ti Sento''.
Historia
Kansainvälisesti menestyksekkäin vuosi Scooterille oli 2002, kun yhtyeen kuusi singleä nousivat Ison-Britannian singlelistan top-20:een. Näistä korkeimmalle ylsi ''Ramp! The Logical Song'' – sijalle kaksi. Vuonna 2008 yhtye teki näyttävän paluun Ison-Britannian listoille, kun Jumping All Over the World -albumi nousi suoraan albumilistan ykköspaikalle. Albumilta julkaistiin singlet The Question Is What Is The Question?, And No Matches, Jumping All Over the World ja I'm Lonely. Lokakuussa 2008 albumista julkaistiin kahden CD:n erikoisjulkaisu nimellä Jumping All Over The World – Whatever You Want.
Scooterin neljästoista studioalbumi Under the Radar Over the Top julkaistiin 2. lokakuuta 2009. Sitä ennen albumilta julkaistiin singlet J'adore Hardcore ja Ti Sento. 27. marraskuuta 2009 julkaistiin kolmas single The Sound Above My Hair. 12. maaliskuuta 2010 julkaistu neljäs Stuck on Replay -niminen single valittiin vuoden 2010 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen viralliseksi tunnuskappaleeksi. Scooter aloitti myös maaliskuun kestäneen Under the Radar Over the Top -kiertueen vuonna 2010.
Scooter julkaisi ”Friends Turbo” -nimisen singlen 15. huhtikuuta 2011. Kappale sisältää samplen Scooterin omasta ”Friends” -kappaleesta. Syksyllä 2011 julkaistu ”The Big Mash Up” -albumi eroaa dubstep-tyylilajillaan aikaisemmista Scooter-tuotannosta.
Scooterin 20 vuotta kestäneen uran kunniaksi yhtye ilmoitti 2013 uudelleenjulkaisevansa kaikki 15 ensimmäistä albumiaan uudelleenmasteroituna osana ”20 Years Of Hardcore Expanded Edition” -sarjaa. Uudelleenjulkaisut sisältävät alkuperäisen albumin lisäksi myös bonus-cd:n, jossa on bonuskappaleita sekä remixejä.
Scooterin internetsivuilla ilmoitettiin 15.10.2013 yhtyeen toisen perustajajäsenen lähtemisestä yhtyeestä. Rick J. Jordan on päättänyt jättää yhtyeen 20 Years of Hardcore -kiertueen jälkeen ja keskittyä soolouraan ja omaan perheeseensä.
Yhtye aiheutti diplomaattisen selkkauksen esiintyessään Venäjän sotilaallisesti miehittämällä Krimin niemimaalla 4. elokuuta 2017. Ukrainan valtionsyyttäjä ilmoitti 5. elokuuta avanneensa yhtyeen jäseniin kohdistuvan rikostutkinnan epäillystä valtionrajarikoksesta ja pyytävänsä virka-apua Saksan viranomaisilta. Saksalainen europarlamentaarikko Rebecca Harms kritisoi konsertin vuoksi yhtyettä Krimillä ihmisoikeusrikoksiin syyllistyneen Venäjän presidentin Vladimir Putinin tukemisesta.
Studioalbumit
250px|thumb|Scooter "Jumping All Over the World" -kiertueella Münchenissä vuonna 2008.
Baixo Vouga
thumb|200px|right|Baixo Vouga Portugalin kartalla Baixo Vouga on Região Centron ala-alue Portugalissa. Sen suurimpia kaupunkeja ovat Aveiro, Águeda, Ílhavo ja Ovar. Sen pinta-ala on 1 807 km² ja väkiluku noin 394 393 (2005).
Heinäsjärvi
Heinäsjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Myllykylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Kuorikkaojan valuma-alueeseen (35.696) se kuuluu.
Peräjärvi (Jämsä, Niinimäki)
Peräjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Niinimäen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Kuorikkaojan valuma-alueeseen (35.696) se kuuluu.
Third Age of the Sun
Third Age of the Sun on Battleloren kolmas studioalbumi, joka julkaistiin heinäkuussa 2005. Kuten muillakin levyillä, myös tällä lyriikkojen aiheet liittyvät J. R. R. Tolkienin tuotantoon.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 38.
Keltaliekkipuu
pienoiskuva|oikea|250px|Keltaliekkipuu kasvitieteellisessä puutarhassa [[Havaijilla]]
Keltaliekkipuu (Delonix elata) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon, liekkipuiden (Delonix) sukuun kuuluva kasvilaji.
Keltaliekkipuu on kausivihanta puu, joka kasvaa tyypillisesti 5–15 metriä korkeaksi. Sen latvus on leveä ja muodoltaan pyöreä.
Keltaliekkipuu kasvaa luonnossa 400–1400 metrin korkeudessa kausivihannissa tiheiköissä ja pensaikoissa, usein yhdessä akaasioiden ja mirhapuiden kanssa. Lisäksi lajia tavataan kallioiden rinteiltä, jokien varsilta sekä kuivuneista jokiuomista. Keltaliekkipuun luontainen levinneisyysalue on itäisessä Afrikassa ja ulottuu Egyptistä Somaliaan ja Tansaniaan.
Keltaliekkipuun lehtiä käytetään paikallisesti ravintona ja paikoitellen lehtiä myydään marketeissa. Lehtien lisäksi lajin siemeniä voidaan käyttää ravinnoksi keitettyinä. Lajin kaarnaa, lehtiä ja juuria käytetään myös paikalliseen lääkintään ja puuainesta puutavaraksi sekä polttopuuksi.
Keltaliekkipuuta kasvatetaan näyttävän kukintansa myötä myös koristepuuna ja se sopii puutarhoihin, puistoihin tai katujen varsille. Keltaliekkipuu kasvaa hyvin tropiikin kuivemmilla seuduilla, joilla vuoden keskilämpötila on noin +27°C ja vuotuinen sademäärä 580–900 mm. Parhaiten keltaliekkipuu kasvaa täydessä auringon valossa hyvin vettä läpäisevässä maaperässä, mutta menestyy myös kivikkoisilla kasvupaikoilla. Keltaliekkipuun juurinystyröissä on typpeä sitovia symbionttisia bakteereja.
Sophie and the Giants
Sophie and the Giants (lyhennetty muotoon SATG) on brittiläinen Sheffieldissä vuonna 2015 perustettu indie pop-yhtye. Se nousi suuren yleisön tietoon huhtikuussa 2020 julkaistuaan saksalaisen DJ-tuottajan Purple Disco Machinen kanssa musiikkikappaleen "Hypnotized" joka myi Puolassa kaksinkertaista ja Italiassa jopa nelinkertaista platinaa. Yhtyeen laulajan Sophien kertoman mukaan yhtyeen oli alun perin tarkoitus vain harjoitella musiikintekoa amatöörimuusikoiden kanssa, mutta hänen otettua keväällä 2017 yhtyeeseen kolme sen aikaista Guildfordin Musiikkiopiston opiskelijaa muuttuivat yhtyeen tavoitteet vakavemmiksi.
"Sophie and the Giants" julkaisi lokakuussa 2018 ensimmäisen EP-levynsä nimeltään "Adolescence".
Roš hodeš
Roš ḥodeš tarkoittaa hepreaksi kirjaimellisesti "kuukauden pää" (uusikuu) ja siksi kutsutaan jokaisen uuden kuukauden ensimmäistä päivää. Mikäli kuluvassa kuukaudessa on 30 päivää, on roš hodeš kaksipäiväinen, toisin sanottuna päättyvän kuun 30. sekä alkavan kuun 1. päivät.
Menneinä aikoina roš hodeš oli merkittävä juhla. Tuolloin uusi kuukausi havainnoitiin silmin; kuukausi alkoi kuun ensimmäisen kaitaleen ilmestyttyä piemän vaiheen jälkeen ja kahta todistajaa kuultuaan Sanhedrin-tuomioistuin julisti uuden kuukauden alkaneeksi. Ilmoitusta seuraavana päivänä vietettiin juhlaa šofarien soiton ja erityisten Toorassa säädettyjen uhrien kera. Koko juutalainen kalenteri riippui täysin näistä ilmoituksista, joita ilman ei olisi voitu tietää Tooran juhlien ajankohtia.
Temppelin tuhon jälkeen ja uhrimenojen keskeydyttyä juhlan luonne muuttui radikaalisti. Nykyään uudenkuun päivänä luetaan hallel, musaf-rukous sekä erityinen Tooran kappale. Roš hodešis edeltävänä sapattina rukoillaan Tooran luvun jälkeen erityistä siunausta alkavalle uudelle kuukaudelle.
Juutalainen kalenteri perustuu kuun kiertoon. Kuuvuosi on kuitenkin keskimäärin 11 päivää aurinkovuotta lyhyempi. Tämän vuoksi 2-3 vuoden välein on karkausvuosi ja viimeisen kuukauden eli Adar'in jälkeen lisätään Adar šeni ("Toinen Adar"). Tarkoituksena on se, että vuoden pääjuhlat (pesah, šavuot ja sukkot) osuisivat samoihin aikoihin maanviljelyn vuotuisen kierron kanssa.
Frederick L. Schuman
Frederick Lewis Schuman (1904-1981) oli yhdysvaltalainen politologi ja kansainvälisten suhteiden tutkija. Hän toimi professorina Williams College -yliopistossa.
Lars Johan Ehrenmalm
Lars Johan Malm, aateloituna vuodesta 1720 Ehrenmalm (14. kesäkuuta 1688 Viipuri – 21. syyskuuta 1774 Turku) oli suomalainen virkamies ja valtiopäivämies.
Ura
Ehrenmalm tuli ylioppilaaksi Turussa 1703. Hän oli Turun hovioikeudessa auskultanttina 1707 ja hänestä tuli Kuninkaallisen tykistörykmentin Suomen tykistön sotatuomari 1708. Ehrenmalm joutui sotavangiksi venäläisten vallattua Viipurin 1710. Sotavankina Ehrenmalm oli Pietarissa kansliatöissä. Hän osti itsensä vapaaksi 1712 ja palasi Tukholmaan 1714 toimien sitten valtaneuvos Arvid Bernhard Hornin yksityissihteerinä.
Lars Johan Malm laati vankeutensa jälkeen vuonna 1716 painettavaksi tarkoitetun lähes 600 sivuisen käsikirjoituksen otsikolla Några Anmärkningar Angående det Ryska Rijketz nuvarande macht och styrkio, i anseende till Myckenheten af Manskap, Landetz fruchtbarhet, de inrättade Manufacturer, Handelen, Rijketz Inkomster, den nu befindtelige Land- och Siöö-Milicen och några andra Skiähl, som i den Siunde Boken finnes, Upsatte under desz fångenskap Ahr 1710-1713 af L.J. Malm. Suorasukaisesti ja kriittisesti Venäjää arvioivaa käsikirjoitusta ei koskaan julkaistu, vaikka kuningas Kaarle XII antoi sille painatusluvan.
Perhe
Ehrenmalmin suomalaissyntyiset vanhemmat olivat Suomen ylisotakomissaari Lars Larsson Malm (k. 1714) ja Helena Lilliegren (1665–1741). Hänen puolisonsa vuodesta 1717 oli Elisabeth Åkerhielm. Hovioikeuden jäsen, valtiopäivämies Samuel Magnus Ehrenmalm oli heidän poikansa.
Paroni de Charlus
Palamède de Guermantes, paroni de Charlus, on eräs keskeinen henkilö Marcel Proustin teoksessa Kadonnutta aikaa etsimässä.
Teoksen toiset henkilöt antavat paronille useita lisänimiä: läheisille ystävilleen hän on Mémé, kälylleen Taquin le superbe, Jupienille ma petit gueule ja ilotalon heittiöille kahlittu mies (homme anchaîné).
Sukujuuret
pienoiskuva|oikea|300px|Guermantesin herttuan genealogia
Palamède XV, Charlusin vapaaherra, Agrigenten ruhtina, Condé-suvun jälkeläinen, hän on myös «Brabantin herttua, Montagrisin damoiseau, Oléronin, Carencyn, Viareggion ja Dunesin ruhtinas » ). Hän on osa Guermantesin herttuan sukua, jonka suvun jäsenet tulevat esille useissa Kadonnutta aikaa etsimän teoksen kohtauksissa. Guermantesin herttuoiden genealogia :
Paroni Charlus on :
Henkilöhahmo
thumb|300px|Kreivi [[Robert de Montesquiou, joka oli yksi paroni de Charlusin esikuvista. Tutkielma hänen fysionomiastaan. Georges Goursat'in (1863–1934) piirros.]] Paroni de Charlus on pariisilainen aristokraatti, joka on hyvin arvostettu Faubourg Saint-Germainin yläluokkaisissa piireissä. Herra de Charlus on erinomaisen kultivoitunut. Hänellä on hienostunut ja sivistynyt maku sekä hurskas luonteenlaatu. Hän on leski, joka on syntynyt 1860-luvulla ja hän ja kertoja Marcel ovat tavanneet muutama vuosikymmen aiemmin. Hän on innokas Dreyfusin vastustaja, mutta hän ei kuitenkaan esiinny antisemitistinä. Paitsi jos se mahdollistaan hänen peittävän todelliset mieltymyksensä.
Paroni de Charlus on ”harhaviettinen” homoseksuaali, jotka kiinnostavat nuoret pojat. Proust on kirjoittanut de Charluksen tunnustuksen asiasta niteessä Sodoma ja Gomorra. Proust käyttää asiasta termejä kuten ”charlisme” tai ”eräs Herra de Charlus”, kuvatakseen muita harhaviettisiä.
Esikuvat
Erittäin todennäköisesti paroni de Charlusin esikuva oli Robert de Montesquiou, eritoten yleisilmeen osalta, joka näyttäytyy ylpeytenä, röyhkeytenä ja taiteellisena lahjakkuutena. Osittain esikuvina ovat olleet myös: paroni Doäzan, puuteroituna ja pöhöttyneenä, joka oli rakastunut puolalaiseen viulistiin; Kreivi Aimery de La Rochefoucauld, joka oli tunnettu ylpeydestään sekä terävästä kielestään; hämminkiä aiheuttanut Oscar Wilde; sekä osittain myös Marcel Proust itse.
Teoksessa esiintyminen
''Jäljempänä esiintyvä sivunumerointi viittaa Garmies-Falmmarianin julkaisemaan Kadonnutta aikaa etsimässä -teoksen editioon. Muissa teoksen editioissa numerointi on erilainen.''.
Swanin tie
Ensimmäinen muistuma kertojalle paronista ”aurapiirien ystävänä” on Swannin aiekaudelta, kun tämä juoksi hameiden perässä (309). Seuraavan kerran hän ilmestyy Swannin sanansaattajan rollissa, kun Verdurinit yrittävät erottaa Swannin ja Odetten (443), sitten kuin Odetten tekemisestä Swannille raportoivana kerojana, kun tämä ei haluaa enää nähdä Swannia (446).
Kukkaanpuhkeavien tyttöjen varjossa 2
Balbecin kylpyläkaupungissa kertoja Marcel tapaa markiisi Saint-Loupin, jonka kanssa hän haluaa solmia ystävyyssuhteen. Saint-Loup kertoo enostaan Pelamèdesta (128) ja tapahtumaepisodista kun eräs mies oli tehnyt hänelle ehdotuksia. Tämä eno on kaikkien seurapiireihin kuuluvien tuttava (129). Seuraavana päivänä Marcelia havainnoi joku tuntematon (130). Vähän tämän jälkeen hän havaitsee itseään katselleen tuntemattoman Saint-Loupin ja Rouva de Villeparisisin seurassa (139), joista ensin mainittu esittelee kertojalle paroni de Charlusin (132). Marcel tunnistaa paronin mieheksi, joka oli katsellut intensiivisesti Tansonvillessä (135). Paroni kutsuu kertojan illaksi rouva de Villeparisisin luokse, mutta kun Marcel esittäytyy ja esittelee äitinsä, niin de Charlus on kuin ei olisi koskaan kutsua esittänytkään. Paroni puhuu kirjallisuudesta (142). Kun kertoja Marcel on jo vuoteessa niin paroni vierailee hänen luonaan. Syynä vierailuun on kirjan tuominen, joka mahdollistaa hyvät unet (146). Sitten Hre de Charlus suutahtaa hotellipojalle ja häipyy jäätävän ilmeen kanssa (147).
Guermantesin tie 1
Pariisissa, ”setä Palamède” saapuu Mme Villeparisisin salonkiin kun kertoja Marcel keskustelee ystävänsä Saint-Loupun kanssa (357). Charlus on asenteeltaan viileä Marcelia kohtaan (364). Kertoja tajuaa, että paroni oli Guermantesin herttuan veli (373). Rouva Villeparisis neuvoo Marcelia olemaan lähtemättä pois paronin seurassa (379). Mutta paroni liittyy kertojan seuraan portaikossa ja lupaa toimia hänen oppaanaan (381). Hän tekee outoja ehdotuksia Blochin perheestä (384). Hänen mielipiteensä rouva Villeparisista (390). Hän uudistaa ehdotuksensa palveluista, joita hän voi tehdä Marcelille (391). Hän kehottaa kertojaa pohtimaan tekemiään ”ehdotuksia” ja lähteet vaunuillaan (393).
Guermantesin tie 2
Palattuaan Marokosta Saint-Loup vierailee kertoja Marcelin luona ja kertoo hänelle, että paroni de Charlus vierailee kertojan luona Guermantesin herttuattaren tarjoaman illallisen jälkeen (163).
Tämän illallisen aikana herttua muistuttaa Odetten sanaleikistä, joka koski paroni (220). Tämän jälkeen mainitaan paronin suruaika (266). Marcele saa tietää, että ruhtinas nauttii illallista samana iltana paronin luona (296).
Marcel vierailee paronin luona illallisen jälkeen (311) ja odottaa kauan salongissa (315). Paronin halveksiva vastaanotto saa Marcelin raivoihinsa ja tavoittelemaan hattuaan (317). Äkisti kuitenkin paroni muuttaa asennettaan (324) ja ehdottaa Marcelille tapaamista hänen luonaan (327). Paroni juttelee Guermantesin ruhtinattaresta, jonka luokse hän voi saada Marcelin kutsuttua (329).
Sodoma ja Gomorra I
Pariisissa, Guermantesin herttuattaren yksityispalatsissa, Marcel on kätkeytyneenä ja seuraa paroni de Charluksen saapumista (64). Vaatturi Jupien on paronin mielen mukainen mies ja niin paroni suorittaa kukan ympärillä pörräävän kimalaisen lailla viettelytanssin (67). Siirrytään itse varsinaiseen toimintaan. Paroni de Charlus pyytää Jupienia etsimään muita, kaltaisiaan miehiä (73) ja he lähtevät yhdessä ulos kadulle kulkien peräkanaa kuin pahaiset lapset (76). Mercelille kyse on asioiden paljastumisesta: hän löytää harhaviettisyyden (78) ja ymmärtää paroni de Charlusin käyttäytymisen herttuattaren illallisen jälkeen (94). Tämän jälkeen paroni Jupienia sosiaalisen asemansa parantamisessa.
Ruhtinatar Guermantesin illanviettoa kuvaavassa osassa kertoja Marcel palauttaa mieliin Charlusin ja seurapiirit (105). Hän vastaanottaa kutsutut (116). Marcel, joka haluaa tulle esitellyksi ruhtinaalle, pyytää paronilta tätä palvelusta, mutta tämä kuitenkin lykkää asian ja toteaa sen huonosti muotoilluksi (122). Kun, Marcel menee puutarhaan niin paroni luo häneen hävyttömän katseen (127). Keskustellessaan herra de Vaugoubertin kanssa, hän on myös tavoiltaan samanmoinen, Charlusta tervehtii ryhmän suurlähetystössä työskenteleviä harhaviettisiä ja tämä herättää herra de Vaugoubertin mielenkiinnon (134). De Vaugoubert hymyilee paronille, joka hermostuu (145).
Isolammi (Jämsä)
Isolammi on Keski-Suomessa Jämsässä Suinulan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Paroni de Charlus
Sodoma ja Gomorra I
Paroni de Charlus pelaa korttia rouva de Surgisin nuoren pojan kanssa (161). Charlus on markiisi Sait-Loupin holhooja (163), joka pitää häntä Don Juanina. Rouva de Surgis esittelee myös muut poikansa paronille (170), joka poikien läsnä ollessa panettelee Saint-Euvertin salonkia (174). Sitten hän vaikuttaa liiankin innokkaalta kätkemään rouva de Surgisilta, että hän on kiinnostunut hänen pojistaan.
Lähdön hetkellä herttualla ja paronilla on hyvin veljelliset hyvästit, mutta Basin (herttua) tekee munauksen muistuttaen paroni de Charlusin haluista (193).
Isolammi (Jämsä)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä. .
Adrian Goldsworthy
Adrian Keith Goldsworthy (s. 1969) on brittiläinen historioitsija ja sotakirjailija. Hän opiskeli Oxfordin yliopistossa ja on kirjoittanut useita teoksia antiikin Rooman sotahistoriasta.
Isolammi (Jämsä)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Kuorikkaojan valuma-alueeseen (35.696) se kuuluu.
Paroni de Charlus
Sodoma ja Gomorra II
Toiden oleskelunsa aikana kylpyläkaupunki Balcecissä, Marcel osallistuu paroni de Charlusin ja Morelin ensimmäiseen kohtaamiseen Doncièresin rautatieasemalla (16). Morel johdattelee Raspelièressä olevaan rouva Verdurin salonkiin (61). Paronin hyvin lady-like sisääntulo (66). Paroni erehtyy Cottardin silmäniskusta, jonka hän olettaa olevan kaltaisensa viestintää (80). De Charlus ja pöytään käymisen protokolla, jossa hre Verdurin erehtyy luulemaan paroni de Charlusta vain paroniksi ja on täysin tietämätön tämän muista titteleistä (104). Tällöin tulee ilmi hänen aristokraattinen ylpeytensä (110). Hän soittaa musiikkia Morelin kanssa ja näin tulee esille paronin taiteellisen kyvyt (118). Paroni toteaa pitävänsä mansikkamehusta enemmän kuin appelsiinimehusta (132).
Paluumatkalla Grand-Hôteliin, paroni lounastaa erään naismaisen lakeijan kanssa (155). Aimé, hotellin hovimestari, näyttää Marcelille paronilta saamansa kirjeen (160).
Morel ja Charlus lounastavat eräässä rannikon ravintolassa (177).
Kapearaiteisella rautatiellä paroni palauttaa mieleen kirjallisuuden ja hurskautensa (214). Hän palauttaa mieliin harhaviettiset, tietämättä, että Verdurinsin klaani on jo kiinnittänyt huomionsa häneen (216). Hän onnistuu vakuuttamaan tunnetun muusikon, ei hän ole mikään nenästä vedettävä henkilö, auttamaan häntä, että hän saattaa nähdä Morelin useammin Pariisissa (222). Toisaalta, kaikki tietävät Verdurinsin joukoissa, että ennemminkin paroni itse on nenästä vedettävä (224). Charlus palauttaa mieleensä uudelleen kirjallisuuden ja kokee itsensä romaanin naishenkilönä, joka on kuvattu huonon moraalin omaavana (234).
Paroni ja Morelin välinen suhde kiristyy (237) siihen pisteeseen, että viimeksi mainittu hylkää paronin, joka laskee kaiken illallisen varaan. Charlus on lyöty ja hyväksyy Marcelin ilmalliskutsun, mutta samalla toivoo kertojen välittävän kirjeen Morelille (241), joka päättää luovuttaa, sillä hän pelkää kaksintaistelua, johon paroni on hänet vaatinut, aiheuttavan haittaa hänen uralleen muusikkona (243). Mutta suhteen jälleenlämpiäminen on kovin lyhytaikainen (252).
Mustasukkaisena Morelista, paroni kutsuu paikalle Juepienin, jonka tehtävänä on vakoilla paronin rakastajaa, kun tämä käy ilotalossa (256). Kuitenkin Morel onnistuu kätkemään suhteensa Guermantesin ruhtinaaseen, joka on paroni Charluksen veli, mutta hän pelkää niin paljon, että se muuttaa koko hänen suhteensa paroniin (258).
Mieleen palautetaan paroni Charlusin Morelille tekemä seurapiiriesittely (269). Charlus kiinnostuu Blochista ja on näennäisesti antisemitisti kätkeäkseen uuden kiinnostuksensa.
Vapaaehtoistyö
Vapaaehtoistyö on yksittäisten ihmisten tai yhteisöjen hyväksi tehtyä toimintaa, josta ei saa rahallista korvausta eli palkkaa tai muuta siihen rinnastettavaa hyödykettä. Sitä tehdään omasta vapaasta tahdosta, ilman pakkoa. Vapaaehtoistoiminnaksi ei myöskään lasketa toimintaa, jota pidetään velvollisuutena perhettä tai sukua kohtaan. Jotkut toimintaa organisoivat yhteisöt saattavat maksaa vapaaehtoistoimintaan osallistumisesta kulukorvauksia, esimerkiksi matkakorvauksia. Vapaaehtoistyötä voi tehdä kuka tahansa iästä ja asuinpaikasta riippumatta kykyjensä, aikataulunsa ja voimavarojensa mukaan. Kotimaan lisäksi vapaaehtoistyötä voi tehdä myös ulkomailla.
Vuosi 2011 oli Euroopan vapaaehtoistoiminnan vuosi kaikissa EU-maissa.
Vapaaehtoistoiminta seurakunnissa
Evankelisluterilaisissa seurakunnissa osallistujatilastojen perusteella eniten vapaaehtoisia on kuorolaisina, yhteiskunnallisessa tukitoiminnassa, lapsi- ja nuorisotyön ohjaajina sekä isosina. Useilla seurakunnilla on käytössä vapaaehtoistyö.fi -internetsivusto, josta voi etsiä avoimia vapaaehtoistehtäviä.
Tefilla
Rukoushetkien pääosa on amida-rukous. Aamu- ja iltarukouksissa luetaan amidaa ennen Šema Israel-rukous. Muuten rukouksen osat koostuvat psalmeista, Talmudin kappaleista ja lainauksista Tanakista sekä kuolleiden muistoksi luettavista kaddiš-rukouksista. Tiettyjen rukousten lausumista varten paikalla täytyy olla minjan. Sapattien ja juhlapyhien jumalanpalveluksien rukoukset ovat pidempiä ja ne sisältävät juhlille tyypillisiä tekstejä. Sisällöiltään laajimmat ja pisimmät rukoukset luetaan roš hašanana ja jom kippurina.
Rukoukset luetaan yleensä siddurista eli rukouskirjasta hepreaksi. Tiettyjen rukousten lausumista varten tarvitaan minjan, mutta useimmat rukoukset voi lausua myös yksin. Kun rukoukset luetaan yhdessä minjanin kanssa, yksi henkilö johtaa rukousta. Häntä kutsutaan nimellä šaliach tsibur, joka tarkoittaa seurakunnan lähettilästä. Rukouksen johtaja lausuu ääneen ne rukoukset, joihin vaaditaan minjan ja osia muista rukouksista. Rukouksen osanottajat lausuvat useimmat rukoukset itse myös jumalanpalveluksen yhteydessä, ja he voivat myös lausua osan rukouksista eri aikaan kuin šaliach tsibur.
Ortodoksijuutalaisuuden piirissä uskotaan, että miehillä on velvollisuus rukoilla kolme kertaa päivässä amida ja kaksi kertaa päivässä shema, kun taas naisille monet rukoukset ovat vapaaehtoisia. Mišnan mukaan naiset on vapautettu šeman lausumisen velvollisuudesta. Useimpien ortodoksijuutalaisten rabbien mukaan naisilla on velvollisuus lausua päivittäin šaharit-amida ja minha-amida, mutta arvit on naisille vapaaehtoinen. Näin määrää myös Israel Meir Kaganin kirjoittama Mišna berura, joka on yksi tärkeimmistä halakhisista auktoriteeteista ortodoksisten ashkenazijuutalaisten keskuudessa. Muiden rabbien mukaan naisilla on velvollisuus rukoilla vain kerran päivässä.
Šaharit
Koska šaharitin šema tulee lausua viimeistään valoisan ajan ensimmäisen neljänneksen aikana ja amida ensimmäisen kolmanneksen aikana, šaharit aloitetaan tavallisesti aikaisin aamulla. Maanantaisin, torstaisin, juhlapäivinä ja sapattina šaharitiin sisältyy Tooran luku, joka tapahtuu amidan jälkeen, jos paikalla on minjan. Jos on juhlapäivä, sapatti tai uuden kuun päivä, heti šaharitin jälkeen rukoillaan musaf-rukous, johon sisältyy ylimääräinen musaf-amida.
Minha
Minha-rukoukseen sisältyy psalmi 145, amida, aleinu ja useimpina päivinä tachanun. Se lausutaan iltapäivällä keskipäivän jälkeen. Myös minha-amida toistetaan ääneen, jos paikalla on minjan. Koska maariv voidaan rukoilla heti kun minhan aika on mennyt ohi, minha ja maariv usein yhdistetään niin, ettei rukoilijoiden tarvitse tulla synagogaan kahdesti.
Arvit
Maariv eli toiselta nimeltään arvit lausutaan illalla, yleensä auringonlaskun jälkeen. Se on suositeltavaa lausua vasta illan pimennyttyä, koska jos maariv rukoillaan ennen tätä, tulee šema-rukous toistaa myöhemmin. Maariv alkaa sillä, että rukouksen johtaja esittää muodollisen kutsun rukoukseen nimeltä barchu, johon muut läsnäolijat vastaavat. Barchun jälkeen seuraa šeman siunaukset, itse šema Israel-rukous ja hiljainen amida.
Maarivin amida oli alun perin säädetty vapaaehtoiseksi, ja tästä syystä sitä ei toisteta kuten muita amida-rukouksia ja naisille se on edelleen ortodoksijuutalaisuudessa vapaaehtoinen. Sapattina maariv-amidan jälkeen lauletaan tiivistetty muoto amidasta eli magen avot ja jumalanpalveluksen yhteydessä lausutaan myös kiddush.
Sheikki al-Islam
thumb|280px|Sheikki al-Islam [[Ürgüplü Mustafa Hayri Efendi lukemassa Osmanien valtakunnan sodanjulistusta ympärysvalloille 14. marraskuuta 1914.]] 280px|pienoiskuva|Sheikki al-Islam Sheikki al-Islam on arvonimi, jota käytetään johtavista islamilaisen tieteen oppineista. Sheikki al-Islamit tulevat yleensä uskonoppineista koostuvasta ulama-luokasta.
Varhainen käyttö
Arvonimeä käytettiin ensimmäisen kerran historiallisella Khorasanin alueella 900-luvulla. Vaikka jälkiliitettä -Islam saatettiin käyttää arvonimien yhteydessä sekulaarista valtaa käyttävistä henkilöistä, kuten djalal al-Islam tai saif al-Islam, oli sheikki al-Islamin arvo aina varattu uskonoppineille. Arvonimen jälkeen saatettiin lisätä paikannimi, yleensä joku Khorasanin alueen keskuksista, mikä viittaisi arvonimen olleen verrattavissa piispanvirkaan. Osa sheikki al-Islameista oli sufeja ja osa Hadithin tutkijoita.
Osmanien valtakunta
Myöhemmin arvonimi otettiin käyttöön Osmanien valtakunnassa, jossa se merkitsi aluksi todennäköisesti johtavaa muftia. Sheikki al-Islamia käytettiin muftin kanssa rinnakkain ja on mahdollista, että osmanien vallattua uuden pääkaupunkinsa Istanbulin 1453 sheikki-al Islam tuli tarkoittamaan erityisesti Istanbulin muftia. Myöhemmin siitä tuli korkein uskonoppineen arvo. Osmaneilla oli tiukan hierarkkinen ulama-järjestelmä, jonka huipulla sheikki al-Islam oli.
Osmanien sheikki al-Islam lausui vaikutusvaltaisia fatwoja ja oli korkea-arvoinen šaria-lain edustaja. Lain merkitys kasvoi 1500-luvulla, mikä nosti sheikki al-Islamin asemaa. Vallanvaihdoksen aikana sheikki al-Islamilla oli valta hyväksyä uusi sulttaani. Tosin kruunaamisen jälkeen sulttaani nousi valtakunnan korkea-arvoisimmaksi ja ohitti näin sheikki al-Islamin.
Rääkkylä
Rääkkylä (epäv. ) on vuonna 1874 perustettu Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Karjalan maakunnassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km². Rääkkylä on saaristo-osakunta. Rääkkylän naapurikunnat ovat Joensuu, Kitee, Liperi, Savonlinna ja Tohmajärvi. Valtioneuvosto päätti toukokuussa 2016, että Rääkkylän kunta liittyy osaksi Kiteen kaupunkia vuoden 2017 alussa, mutta korkein hallinto-oikeus kumosi päätöksen marraskuussa 2016. Rääkkylän seurakunta sen sijaan liittyi osaksi Kiteen seurakuntaa kappeliseurakunnaksi.
Rääkkylässä sijaitsee vuonna 1851 valmistunut puukirkko, joka on yksi Suomen suurimpia, sekä Suomen suurin patoamalla kuivattu paikka, Oravilahden kuivatusalue.
Tunnettu Rääkkylässä syntynyt henkilö on viihdyttäjä Esa Pakarinen (1911–1989).
Maantiede
Lähes kolmasosa kunnan pinta-alasta on vesistöä. Ennen Kivisalmen ja Ihalansalmen siltojen rakentamista se oli luokiteltu saaristokunnaksi. Suurin osa Rääkkylän alueen vesistöistä kuuluu Oriveteen, mutta sen alueella on myös Iso- ja Pieni Onkamojärvi osittain sekä lukuisia lampia. Jääkaudella alueelle on syntynyt lukuisia harjumuodostumia ja järviä halkovia niemiä, kuten Vuoniemi-Kirkkovuori, Jaama ja Vihi. Lukuisten kosteikkojen, kuten soiden ja matalien järvenlahtien, ansiosta Rääkkylä on tärkeä lintujen pesimäalue, minkä ansiosta alan harrastajat ovat rakentaneet sinne useita lintutorneja. Ihminen on muokannut alueen luontoa muun muassa metsiä hakkaamalla, soita ojittamalla, peltoa kuivattamalla ja järviä laskemalla. Maasta on otettu muun muassa soraa, täytemaata sekä savea tiilenvalantaa varten. Kaivostoimintaa Rääkkylässä ei ole, mutta sieltä tehdyn Kivisalmen siirtolohkarelöydön sisältämien kivilajien perusteella kyettiin haarukoimaan Outokummun kupariesiintymän paikka. Vanhoja ikimetsiä ei juuri ole säilynyt, sillä kaskiviljely oli alueella hyvin yleistä, ja jatkui aina 1800-luvulle saakka. Siitä on perintönä paikannimistöä (Rasivaara). Rääkkylän eläinlajistoon on äskettäin palannut karhu. Muista suurpedoista myös suden arvellaan ajoittain vierailevan kunnan alueella. Vesistöissä voi vielä tavata muutaman uhanalaisen saimaannorpan, mutta kannan ei arvella enää olevan lisääntymiskelpoisen.
Kylät
Rääkkylän kyliä ovat Haapasalmi, Jaama, Nieminen, Sintsi, Rasisalo, Rasivaara, Salokylä-Pötsönlahti, Oravisalo ja Varpasalo.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Rääkkylässä oli 2 240 asukasta, joista 588 asui taajamassa, 1 625 haja-asutusalueilla ja 27:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Rääkkylän taajama-aste on 26,6 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Rääkkylän kirkonkylä.
Historia
Nykyinen Rääkkylä kuului 1400-luvulla Kiteeseen ja maksoi veroja Novgorodiin. Se oli levotonta rajaseutua, jossa oli kiistoja Ruotsin ja Novgorodin, ja ortodoksien ja luterilaisten välillä. Rääkkylä määrättiin itsenäistymään Kiteen kappeliseurakunnasta vuonna 1857.
1600-luvulla Rääkkylän läpi kulki venäläisten ja karjalaisten tärkeä kauppatie.
Kansan sivistystason nostaminen aloitettiin kiertokouluilla. Ensimmäinen varsinainen koulu aloitti kirkonkylällä vuonna 1892. Yksityinen oppikoulu perustettiin 1950-luvulla ja peruskoulu tuli Rääkkylään ensimmäisten kuntien joukossa 1970-luvun alussa.
Politiikka
Rääkkylän kunnanvaltuustossa on 21 jäsentä. Kaudella 2021–2025 valtuuston muodostavat keskusta (9), perussuomalaiset (4), vasemmistoliitto (3), kokoomus (3), SDP (1) ja kristillisdemokraatit (1). Rääkkylässä toimii seitsenjäseninen kunnanhallitus, jota johtaa keskustan Timo Mölsä. Kunnanhallituksen jäsenistä neljä on keskustalaisia.
Vuonna 2020 vs. kunnanjohtajaksi valittiin tehtävää aiemminkin hoitanut Yrjö Eronen. Häntä ennen kunnanjohtajan tehtävää ovat hoitaneet vuodesta 2014 Tuula Luukkonen, vuosina 2013–2014 Teemu Kejonen ja vuosina 2008–2013 Yrjö Eronen. Heitä edeltänyt kunnanjohtaja Markku Lappalainen (2004–2007) siirtyi Ilomantsin kunnanjohtajaksi. Hänen edeltäjiään olivat Ilpo Jorasmaa ja Ilkka Simanainen.
Loppuvuodesta 2010 nousi otsikoihin ns. ”Rääkkylän malli”, kun kunta päätti irtautua neljän kunnan Helli-liikelaitoksesta ja ostaa lähes kaikki sosiaali- ja terveyspalvelunsa yksityiseltä Attendo MedOne Oy:lta. Kunta ei kilpailuttanut hanketta, koska sen mukaan muita alan yrittäjiä ei ollut tarjolla. Sosiaali- ja terveyspalvelujen järjestämisvastuu on siirtynyt takaisin Rääkkylän kunnalle 1. toukokuuta 2011 lähtien ja kunta tuottaa palvelut yhteistyössä Attendo MedOnen kanssa. Yhteistyöstä tehtiin väliaikainen sopimus. Vuoden 2012 alkupuolella Markkinaoikeus määräsi Rääkkylää uhkasakon uhalla kilpailuttamaan SOTE-palvelunsa, jonka se teki saman vuoden syksyllä. Vain Attendo MedOne vastasi määräajassa tarjouskilpailuun ja Rääkkylä jatkoi yhteistyötä tämän kanssa. Sittemmin yrityskaupan myötä sosiaali- ja terveyspalvelujen tuottajaksi on tullut Terveystalo.
Talous
Elinkeinorakenteeltaan Rääkkylä on perinteisesti maatalousvaltainen pitäjä, jossa on myös pk-teollisuutta. Palveluammatit työllistävät noin 49, alkutuotanto noin 33 ja jalostus noin 16 prosenttia työvoimasta. Työttömyys on korkea, noin 16 prosenttia, kun koko maassa se on n. kuusi prosenttiyksikköä vähemmän.
Kuntaliitossuunnitelmat
Rääkkylän kunta ja Kiteen kaupunki käynnistivät kuntaliitosselvityksen syksyllä 2007. Tavoitteena oli kuntaliitos 1. tammikuuta 2009 lukien. 25. maaliskuuta 2008 Rääkkylän kunnanvaltuusto päätti luopua liitosaikeista. Samanlaisen päätöksen teki Kiteen kaupunginvaltuusto samana päivänä. Tämän jälkeen kuntaliitoksia ei ole nostettu ainakaan julkisesti esille, vaikka niistä on ministeriöiden, maakuntaelimien ja eri poliittisten järjestöjen tahoilta esitettykin erilaisia vaihtoehtoja. Rääkkylä päätti vielä tässä tilanteessa pysyä itsenäisenä kuntana. 26. toukokuuta 2016 valtioneuvosto kuitenkin teki päätöksen lakkauttaa Rääkkylän kunnan sen taloudellisten vaikeuksien vuoksi ja liittää sen Kiteen kaupunkiin vuoden 2017 alussa. Rääkkylän kunta itse on vastustanut yhdistymisesitystä. Rääkkylän kunta teki päätöksestä valituksen hallinto-oikeuteen. Hallinto-oikeus antoi toimeenpanokiellon kuntaliitokselle siihen asti kunnes hallinto-oikeus saa käsiteltyä asian. Korkein hallinto-oikeus kumosi kuntaliitoksen marraskuussa 2016, joten Rääkkylän kunta säilyy itsenäisenä.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Rääkkylässä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat: Seurakunta toimii myös Kiteen kaupungin alueella.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Rääkkylän alueella toimii Joensuun ortodoksinen seurakunta.
Kulttuuri
Rääkkylä on tunnettu Kihaus Folk -kansanmusiikkitapahtumasta. Kunnassa toimii myös vireä harrastajateatteri Riäkkyteatteri. Pitäjän perinteitä ja kotiseutuhenkeä vaalii Rääkkylä-Seura.
Nähtävyyksiä
pienoiskuva|250px|Rääkkylän kirkko pienoiskuva|250px|Rääkkylän kirkko, sankarihaudat kesällä 2012. Uskonto Koti Isänmaa 1939–1945 Kuvanveistäjä [[Teuvo Kotilainen]] Rääkkylän nähtävyyksiä ovat Rääkkylän kirkko, vanhan meijerin alue Paksuniemessä, kivikautiset asuinalueet Jaamalla ja Vihissä, Liperin ja Rääkkylän yhdistävä Arvinsalmen lossi, Vuoniemi ja Kirkkovuori.
Esa Pakarisen muistomerkki on taiteilija Kauko Kortelaisen suunnittelema reliefi.
Rääkkylässä on mahdollisuudet lintujen tarkkailuun Jouhtenuslammen, Kiesjärven, Ruokosalmen sekä erityisesti Vuoniemen kärjessä, jossa on lähes 20 metrin korkea lintutorni Eihveli.
Oravisalon Pässinniemen alueella on toisen maailmansodan aikaisia Salpalinjan rakenteita.
Oravisalon Kivisalmessa on silta, jonka alitse pienveneet voivat liikennöidä Savonlinna–Joensuu-välillä. Sillan vieressä on levähdyspaikka autoilijoille ja pienvenelaituri kanavan varrella. Kivisalmen tanssilava on levähdyspaikkaa vastapäätä kanavan toisella rannalla.
Kivisalmesta löydettiin kanavatöiden aikana kuparikivilöydös, joka johti Outokummun kuparikaivoksen perustamiseen. Löydös tuli esiin 1908, jolloin ruopattiin Kivisalmen laivaväylää, ja ruoppaustöiden yhteydessä löydettiin suuri kellertävä kivi. Kivestä lähettiin näyte Helsinkiin Geologiselle toimistolle, joka arvioi näytteen sisältävät runsaasti kuparia. Aluksi kuparimalmiota etsittiin Rääkkylän ympäristöstä, mutta lopulta tutkimukset johtivat Outokummun alueelle. Geologinen toimisto antoi tutkimustyön johdon vuori-insinööri Otto Trüstedtille, joka päätteli, että Kivisalmen lohkare oli jääkauden irrottama kivi varsinaisesta malmiosta. Muistomerkki löydöksestä on siirretty Kivisalmen tanssilavan pysäköintipaikalta vastarannan levähdyspaikalle.
Ruokakulttuuri
Rääkkylän pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla perunalaatikko, mustaherukkakiisseli, sipulipiirakka ja sienikeitto.
Kivisalmen tanssilava
Kivisalmen lavan rakensivat Oravisalon Koiton ja Rääkkylän Kisa-Veikkojen talkoolaiset vuonna 1958. Mutterin muotoisen lavan katon alla tanssittiin ja nautittiin virvokkeita puffetista. Neljä vuotta myöhemmin lavan viereen nousi kahvio- ja huoltorakennus. 1960-luvulla kaikki valtakunnan nimekkäimmät artistit nähtiin Kivisalmessa. Vuosien saatossa tanssijoita kerääntyi paikalle huippuiltoina jopa yli 1500.
Vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Markku Pölösen ohjaaman Onnenmaa-elokuvan tanssilavakohtaus kuvattiin Kivisalmen lavalla.
Punamultamaali koristaa edelleen molempia rakennuksia. Lava sai päänsä suojaksi uudet huovat kesällä 2009. Tanssijoiden kehuma loistavan liukas, koivupuinen lattia kutsuu tanssin taitajia lähempää ja kauempaa. Orivesi liplattaa lavan rannassa laivojen ja veneiden ohittaessa lavakaunokaisen pusikon takaa. Kesästä 2010 tansseja on järjestänyt lavan eloa uudelleen henkiin herättäen Oravisalon Koitolta lavan vuokrannut Karelia Mix Oy ja vuodesta 2013 lähtien Joensuun Viihdemarkkinointi Ky.
Urheilu
Rääkkyläläisiä urheiluseuroja ovat Rääkkylän Kipinä, nuoriso- ja urheiluseura Sisu, Rääkkylän Kisa-Veikot, Oravisalon Urheilijat ja Niemisen Urheilijat.
Kirkonkylässä on keilahalli, jossa on kaksi rataa.
Veneto
Veneto on Italian koillisosassa sijaitseva hallinnollinen alue, jonka pääkaupunki on Venetsia.
Maantiede
Alueen pinta-ala on 18 381 km² ja asukasluku vajaat viisi miljoonaa. Pinta-alaltaan alue on Italian kahdeksanneksi suurin ja väkiluvultaan viidenneksi suurin.
Hallinto
Alueeseen kuuluu 580 kuntaa, jotka muodostavat seitsemän maakuntatason hallintoaluetta: kuusi maakuntaa ja yhden metropolikaupungin. Ne ovat Belluno, Padova, Rovigo, Treviso, Verona ja Vicenza sekä Venetsian metropolikaupunki.
Talous
Veneton alueen bruttokansantuote on Italian alueista kolmanneksi suurin (156 mrd. € vuonna 2016), noin 10 prosenttia koko maan kansantaloudesta.
Veneto on Italian tuottoisin viinintuotantoalue, jolla tuotetaan useimpina vuosina yli miljardi litraa (yli 10 milj. hehtolitraa) viinejä. Siitä noin kolme neljäsosaa on DOCG- tai DOC-luokiteltuja viinejä. Tunnettuja venetolaisia viinejä ovat muun muassa punaviinit Amarone ja Ripasso, valkoviini Soave ja kuohuviini Prosecco. Valkoviinien osuus tuotannosta, sisältäen Proseccon, on 80 prosenttia. Viljellyimmät rypälelajikkeet ovat Glera (24 % vuonna 2017), Garganega (14 %), Merlot (12 %) ja Corvina (10 %).
thumb|left|300px|Veneton alueen maakunnat ja metropolikaupungit.
Ōran kōkō host club
Ōran kōkō host club (, englanniksi Ouran High School Host Club) on japanilainen, Bisco Hatorin luoma mangasarja, josta on tehty myös anime versio. Mangasarjan ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 2003 ja se jatkuu edelleen. Animesarja ilmestyi 2006. Sarja keskittyy lukioikäiseen kaveriporukkaan, jotka kaikki työskentelevät samassa klubissa.
Juoni
Haruhi Fujioka on melko köyhästä perheestä lähtöisin oleva ahkera opiskelija, joka kamppailee tiensä rikkaiden suosimaan Ouranin lukioon. Sisään tähän Ouraniin hän pääsi vain älynsä ansiosta, vaikka hänellä ei ole edes varaa ostaa koulun virallista koulupukua!
Haruhin saapuessa Ouraniin, joutuu hän kohtaamaan täysin erilaisen ajatusmaailman. Haruhi, joka pitää opiskelua suuressa arvossa, eksyy Ouran High School Host Club -nimiseen kerhoon, jonka jäsenet näyttävät olevan lukiossa vain leikkiäkseen. Kerhon hän kohtaa ensimmäistä kertaa etsiessään itselleen rauhallista lukusalia, mutta eksyykin kolmanteen musiikkiluokkaan. Siellä majaa pitää koulun kuuluisa Host Club, kuudesta bishounenista koostuva ryhmä, jonka aika ja budjetit menevät koulun tyttöjen viihdyttämiseen. Haruhi yrittää poistua paikalta, mutta epähuomiossaan rikkoo kahdeksan miljoonan jenin arvoisen vaasin, jota hänellä ei ole varaa maksaa takaisin. Host Clubin jäsenet päättävät, että Haruhin on liityttävä Host Clubin juoksupojaksi, jotta voisi maksaa velkansa. Pian käy kuitenkin ilmi, että Haruhissa on ainesta muuhunkin kuin kahvinhakuun. Niinpä Host Club lahjoittaa hänelle koulun koulupuvun, piilolinssit ja hiustenleikkuun. Näin alkaa Haruhin työ Host Clubin jäsenenä, viihdyttäjänä. Matkaan kuitenkin sattuu pieni mutka, kun Haruhista paljastuu jotain täysin odottamatonta – Haruhi nimittäin on tyttö, eikä näin ollen sopiva Host Cubin jäseneksi. Host Club päättää kuitenkin salata Haruhin sukupuolen, sillä onhan hänellä vielä velka maksettavanaan ja ihailijoitakin hän on jo ehtinyt poikana saamaan. Jakso jaksolta jokainen Host Clubin jäsen näyttää uppoavan syvemmälle soppaan nimeltä Haruhi, ja seikkailu voi alkaa.
Naurun ja unohduksen kirja
Naurun ja unohduksen kirja on tšekkiläiskirjailija Milan Kunderan Ranskassa vuonna 1979 julkaisema romaani. Kirja on jaettu seitsemään tarinaan, joita sitovat yhteiset teemat. Kirja tutkii poliittisen, historiallisen ja henkilökohtaisen unohduksen sekä omahyväisen ja skeptisen naurun kaltaisia teemoja. Kunderan muiden romaanien tapaan teos yhdistelee tarinankerrontaan filosofista esseekirjoitusta ja maagista realismia.
Sejm 1788
pienoiskuva|Sejm hyväksyy 3. toukokuuta 1791 perustuslain. [[Kazimierz Wojniakowskin öljyvärimaalaus vuodelta 1806, Puolan kansallismuseo.]] Vuoden 1788 Sejm oli neljä vuotta istuneet Puolan kuningaskunnan ja Liettuan suuriruhtinaskunnan valtiopäivät, joiden merkittävin päätös oli hyväksyä valtioliittoa vahvistava perustuslaki. Vuoden 1788 sejmiä kutsutaan myös suureksi sejmiksi tai pitkän kestonsa vuoksi nelivuotiseksi sejmiksi.
Perustuslaki vahvistettiin 3. toukokuuta 1791, mikä ei käynyt Venäjän keisarikunnalle eikä sen hallitsijalle Katariina II Suurelle. Perustuslakia vastustamaan perustettiin Targowican konfederaatio, joka pyysi Venäjän keisarikunnalta apua. Tuloksena oli venäläisten hyökkäys Puolan kuningaskuntaan ja Liettuan suuriruhtinaskuntaan ja lopulta Puolan toinen jako.
Cosas Del Amor
Iglesias markkinoi albumia vain lyhyen kiertueen avulla, mutta julkaisun myötä hän aloitti pian pidemmän, yli 80 esitystä käsittäneen kiertueen. Kyseessä oli ensimmäinen pikaruokaketju McDonald’sin sponsoroima konserttikiertue.
Cosas Del Amor toi Iglesiasille American Music Awardin parhaan latinoartistin sarjassa. Vastaehdokkaina olivat Ricky Martin ja Los Tigres del Norte.