cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viljo Korpela
Opinnot
Korpela erosi Jyväskylän klassillisesta lyseosta kuudennelta luokalta jääkäriliikkeeseen liittymisen vuoksi. Hän suoritti seitsemännen luokan samassa koulussa vuonna 1929. Hän oli komennettuna Harjoituseskadroonaan Helsinkiin vuonna 1919 sekä suoritti taktiikan soveltamiskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1926 sekä Sotakorkeakoulun yleisen osaston vuosina 1931–1933.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania. Korpela liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 25. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän suoritti myös vuonna 1917 Polangenissa järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi).
Suomen sisällissota
Korpela saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi joukkueenjohtajaksi 7. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan josta hänet siirrettiin 25. maaliskuuta 1918 alkaen 4. Jääkärirykmentin 11. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja edelleen 10. huhtikuuta 1918 alkaen 8. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin kaakkoisrintamalla muun muassa Sirkiänsaarella.
Sisällissodan jälkeinen aika
Armeijasta hänet komennettiin 15. tammikuuta 1925 ja lopulta siirrettiin 15. toukokuuta 1925 alkaen suojeluskuntajärjestöön. Suojeluskuntajärjestössä hänet sijoitettiin aluksi paikallispäälliköksi Hämeenlinnan suojeluskuntaan, missä hän joutui samalla hoitamaan myös Hämeenlinnan suojeluskuntapiirin I alueen päällikön tehtävissä. Edellä mainittuun tehtävään hänet nimitettiin 1. heinäkuuta 1925. Hämeenlinnasta hänet siirrettiin 1. marraskuuta 1928 Kymenlaakson suojeluskuntapiirin I alueen päälliköksi. Suojeluskuntajärjestöstä hän erosi 31. joulukuuta 1928 ja palasi armeijan palvelukseen ja hänet sijoitettiin 7. lokakuuta 1929 alkaen Kenttätykistörykmentti 1:een talouspäällikön apulaiseksi. Kenttätykistörykmentistä hänet siirrettiin 1. heinäkuuta 1933 yleisesikuntaupseeriksi Tuusulan sotilaspiirin esikuntaan ja 24. huhtikuuta 1934 alkaen Jyväskylän sotilaspiirin esikuntaan. Korpela nimitettiin 23. heinäkuuta 1936 esikuntapäälliköksi Keski-Suomen sotilasläänin esikuntaan ja 8. huhtikuuta 1937 Helsingin autokomppaniaan. Armeijasta hän erosi sairauden takia 9. heinäkuuta 1937.
Talvi- ja jatkosota
Korpela osallistui talvisotaan ylimääräisten harjoitusten (YH) aikana Jyväskylän sotilaspiirin ja virkaatekevänä sotilasläänin komentajana sekä Keuruun suojeluskuntapiirin päällikkönä. Välirauhan aikana hän jatkoi samassa tehtävässä, kunnes jatkosodan puhjetessa hänet siirrettiin Pirkka-Hämeen suojeluskuntapiirin päälliköksi. Hänet kotiutettiin vuonna 1942 ja sen jälkeen hän toimi monissa valtiollisissa ja kunnallisissa luottamustehtävissä muun muassa valtionverolautakunnan puheenjohtajana vuosina 1944–1947 sekä toimi edustajana Tampereen liikennealueen seutusuunnitteluliitossa vuosina 1954–1969.
Luottamustoimet
Korpela toimi Keski-Suomen rykmentin kunnianeuvoston jäsenenä vuonna 1923 ja 3. Divisioonan kunniatuomioistuimen varajäsenenä vuosina 1935–1936 sekä toimi Tuusulan varuskunnan komendanttina vuosina 1930–1931.
Herman Palm
thumb|right|Herman Palm
Carl Herman Palm (18. toukokuuta 1863 Länsi-Götanmaa – 24. marraskuuta 1942 Varberg) oli ruotsalainen säveltäjä, kirkkomuusikko ja evankelis-luterilaisen kirkon pappi. Hänet muistetaan pääasiassa teoksesta Under rönn och syrén, jonka hän sävelsi neljälle mieslaulajalle.
Elämä ja ura
Palmin isä Ferdinand Palm oli maatilanomistaja. Äiti Amanda Johanna Detleff-Gerlack oli musikaaliseen saksalaissukuun kuulunut oopperalaulaja. Lukion jälkeen Palm opiskeli teologiaa ensin Lundin, sitten vuodesta 1886 Uppsalan yliopistossa. Hän opetti laulua ja musiikkia tyttökoulussa Uppsalassa vuosina 1887–1893. Hän sai urkurin ja kanttorin oppiarvon vuonna 1898, minkä jälkeen työskenteli vuoteen 1904 saakka Uppsalan tuomiokirkon urkurina. Teologina Palm valmistui vuonna 1902. Samana vuonna hän sai pappisvihkimyksensä ja nimityksen avustavaksi pastoriksi Uppsalan tuomiokirkkoon. Vuonna 1903 hän meni naimisiin Edith Stuartin kanssa.
Vuosina 1904–1911 Palm opetti liturgista laulua Uppsalan yliopistossa, ja vuosina 1905–1911 hän toimi lisäksi vankilapastorina. Vuonna 1911 hän pääsi Sångan ja Skån seurakuntien vikaariksi; nykyisin nämä seurakunnat kuuluvat Färingsön seurakuntaan Tukholman hiippakunnassa. Palm jatkoi yhä myös musiikillista toimintaansa johtamalla kuoroa, säveltämällä lauluja ja julkaisemalla laulukokoelmia. Palm edisti aktiivisesti liturgisen laulun reformia ja kuului Liturgiseen musiikkikomiteaan kolmen vuoden ajan vuodesta 1910. Vuonna 1911 hänelle myönnettiin Litteris et Artibus -mitali.
Palm jäi eläkkeelle vuonna 1934 ja vietti viimeiset vuotensa tyttärensä kanssa Kungsbackassa.
Musiikkituotanto
Palm yhdistetään säveltäjänä enimmäkseen Under rönn och syrén -teokseen, joka oli vielä vuonna 2007 esitetyin kuorolaulu Ruotsissa. Hän sävelsi laulun 15-vuotiaana Zachris Topeliuksen sanoihin. Palm sävelsi lisäksi esimerkiksi lastenlauluja, joiden sanojen kirjoittajien joukossa olivat Jeanna Oterdahl ja Elsa Beskow.
Kairulampi
Kairulampi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Hermusen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Pauli Pentti
Pauli Kaleva Pentti (2. huhtikuuta 1958 Parkano – 26. helmikuuta 2022 Helsinki ) oli suomalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän tuli tunnetuksi etenkin apulaisohjaajana muun muassa Kaurismäen veljeksille. Omia ohjauksia hän teki 1980-luvulla kaksi. Hänen esikoisohjauksensa oli Pimeys odottaa (1985), ja eräänlaiseksi päätyöksi jäi omaleimainen Shakespeare-sovitus Macbeth (1987).
Uutishuone
Uutishuone on Yle TV1:n Kotikatsomon kevään 2009 kausisarja. Sarjassa on 12 osaa, joista ensimmäinen esitettiin 5. tammikuuta ja viimeinen 23. maaliskuuta.
Uutishuone sijoittuu vuosille 1968–1979 sen aikaiseen Yleisradion televisiouutistoimitukseen. Sarja seuraa toimituksessa työskentelevien toimittajien elämää, jonka taustana ovat sen aikaiset tapahtumat ja uutiset.
Sarjan ovat käsikirjoittaneet Kaisa Pylkkänen ja Pentti Halonen, ohjannut Lauri Nurkse ja tuottanut Jarowskij. Sarjan tunnuskappaleen "Yhdessä yössä" esittää Vuokko Hovatta. Sarjan musiikin on säveltänyt Pessi Levanto. Tunnusmusiikin lisäksi sarjassa käytettiin muuhun suomalaiseen draamaperinteeseen verrattuna erityisen paljon sarjan kuvaaman ajan laulettua musiikkia.
Yleisradion uutistoimituksessa 1967–1981 toimitussihteerinä työskennellyt Olli Kiiskinen syytti 2009 sarjan käsikirjoittajia ideavarkaudesta. Kiiskinen oli kirjoittanut Uutishuone-nimisen muistelmakäsikirjoituksen joka on ollut saatavissa Kiiskisen verkkosivuilla osoitteessa www.uutishuone.com. Televisiosarjan toisen käsikirjoittajan Kaisa Pylkkäsen mukaan televisiosarja ei perustunut Kiiskisen muistelmatekstiin vaikka sitä olikin käytetty yhtenä lähteenä.
Cai Zelin
Cai Zelin (, s. 11. huhtikuuta 1991 Dali) on kiinalainen kilpakävelyn olympiamitalisti. 175 senttimetriä pitkä ja 55 kilogrammaa painava Cai edustaa Yunnan Province Athletics Teamia.
Cai saavutti olympiahopeaa 20 kilometrin kävelystä vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa hän sijoittui samalla matkalla neljänneksi ja vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa 26:nneksi. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Cai sijoittui viidenneksi ja vuoden 2013 MM-kilpailuissa 26:nneksi.
Vuoden 2010 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista Monctonista Cai saavutti hopeaa 10 000 metrin kävelystä.
Lehtipuu (täsmennyssivu)
Lehtipuu voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Eric Bogosian
thumb|250px|right|Eric Bogosian vuoden [[2007 Tribeca Film Festivaleilla.]] Eric Bogosian (24. huhtikuuta 1953 Woburn, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija, joka tunnetaan parhaiten näytelmästään Talk Radio ja sen pohjalta tehdystä samannimisestä elokuvasta vuodelta 1988. Bogosian on tehnyt myös muita näytelmiä, erityisesti yhden näyttelijän monologiesityksiä itselleen. Hänen näytelmistään tehtyjä elokuvia ovat myös Sex, Drugs, and Rock & Roll (1990) ja SubUrbia (1997). Elokuva Mall (2014) perustuu hänen samannimiseen romaaniinsa.
Bogosian syntyi armenialaistaustaiseen perheeseen Massachusettsin osavaltiossa. Hänen äitinsä oli kampaaja ja isä kirjanpitäjä. Bogosian opiskeli Chicagon yliopistossa 1971–1973 ja Oberlin Collegessa Ohion Oberlinissa vuonna 1976.
Bogosian on vuodesta 1980 ollut naimisissa ohjaaja Jo Bonneyn kanssa. He asuvat New Yorkissa ja heillä on kaksi yhteistä lasta.
Rusovatsakiipijä
Rusovatsakiipijä (Certhia nipalensis) on puukiipijöiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Raitapyrstökiipijää tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa ja Nepalissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 89 000 km2. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, mutta sen ei uskota olevan vielä vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tervalampi (Luumäki, Vainonen)
Tervalampi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Vainosen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Saunajoen valuma-alueeseen (14.187) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 68,6 metriä mpy.
Sulak
Sulak on joki Dagestanin eteläosassa Kaukasiassa Itä-Euroopassa Venäjällä. Sen lähdehaarat saavat alkunsa Kaukasusvuoriston itäosasta, josta ne virtaavat pohjoiseen ja yhtyvät vähitellen yhdeksi joeksi. Saavuttuaan Kaspian syvänköön joki kääntyy itään ja laskee Kaspianmereen Dagestanin pääkaupungin Mahatškalan pohjoispuolella.
Jergenin ylänkö
pienoiskuva|Maisemaa Jergenin ylängöllä. Jergenin ylänkö on matala ylänköalue Kalmukian länsiosassa osittain Rostovin alueella Venäjällä Itä-Euroopassa. Sen korkeinkin kohta on vain 218 metriä merenpinnan yläpuolella. Ylänkö on hedelmällistä maanviljelysmaata.
Harmaarintakiipijä
Harmaarintakiipijä (Certhia discolor) on puukiipijöiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Harmaarintakiipijää tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, ja Nepalissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 112 000 km2. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, mutta sen ei uskota olevan vielä vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tervajärvi (Luumäki)
Tervajärvi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Vainosen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 114 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,33 hehtaaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 3,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0037 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,2 metriä ja suurin syvyys on 9,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 7,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Saunajoen valuma-alueeseen (14.187) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 69,7 metriä mpy.
Rohto (vuoden 1995 elokuva)
Rohto  on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka kertoo kahdesta nuoresta pojasta, Erikistä ja Dexteristä, jotka lähtevät pitkälle matkalle löytääkseen rohdon AIDSiin, josta toinen heistä kärsii.
Juoni
Elokuva sijoittuu Minnesotaan, Yhdysvaltoihin kaupunkiin nimeltään Stillwater. Erik (Brad Renfro) on 13-vuotias hieman syrjitty murrosikäinen poika joka asuu itsekkään, emotionaalisesti väärinkäyttävän työnarkomaaniäitinsä, Gailin kanssa (Diana Scarwid) joka ei juuri vietä aikaa hänen kanssaan. Hänen isänsä asuu New Orleansissa. Dexter (Joseph Mazzello), joka on sairastunut vauvana AIDSiin verensiirrosta , on juuri muuttanut Erikin naapuriin. Hän on 11-vuotias, mutta on ikäisekseen paljon lyhyempi ja avuttomampi. Dexter ja hänen äitinsä olivat hyvin läheisiä. Aluksi Erik oli vähät välittänyt Dexteristä, ja häntä usein kiusattiinkin kun hän asuu AIDS-potilaan naapurissa, mutta he tutustuivat, ja heistä tuli hyvät ystävät eroistaan huolimatta. Heidän ystävyyttään kuitenkin varjosti hieman Dexterin kuolemanpelko. Erik hakeutui viettämään paljon aikaa Dexterin ja hänen mukavan ja rakastavan äitinsä Lindan (Annabella Sciorra) kanssa, kireiden suhteidensa takia omaan äitiinsä, mutta salasi ystävyyden häneltä koska Erik tiesi ettei Gail voisi sitä hyväksyä. Linda oli hyvin iloinen kun Dexter oli saanut viimein hyvän ystävän, sillä kukaan ei halunnut olla tekemisissä Dexterin kaltaisen "tartuntavaaran" kanssa. Pojat yrittivät monin keinoin löytää rohtoa, mm. Erik teki eri kasveista rohtojuomia Dexterille, mutta niistä ei ollut apua.
Gail sai kuitenkin tietää ystävyydestä, kun eräänä iltana Linda tuli kysymään Erikiltä mitä kasvia Dexter oli saanut, kun Dexter joutui lääkäriin myrkyllisen kasvin takia. Gail oli raivoissan, ja kysyi että yrittääkö Erik tappaa hänet ja itsensä, kun kaveeraa Dexterin kanssa. Hän läimäytti ja löi ja mätki Erikiä, ja soitti myöhemmin Lindalle ja kehotti Lindaa pitämään Dexterin kaukana, mutta Linda joka oli myös raivoissaan, Gailin itsekkyyden tähden, kieltäytyi tottelemasta ja halusi edistää ystävyyttä koska se oli molemmille pojille tärkeä asia. Erik kävi Dexterin ja Lindan luona usein syömässä, mutta Dexter oli välillä hyvin huonossa kunnossa. Eräänä iltana kun Linda oli kantanut sairaan oloisen Dexterin nukkumaan, ja kun Erik lähti, hän näki ikkunasta kun Linda itki portaissa. Hän aavisti, että kaikki ei tosiaankaan ole enää hyvin, rohto on saatava jostain ja pian.
Pojat kerran lukivat iltapäivälehdestä artikkelin eräästä lääkäristä kaukaa New Orleansista, joka väitti löytäneensä rohdon AIDSiin. Niin he päättivät lähteä keskenään lautalla Mississippi-joen kautta pitkälle matkalle, päämääränään New Orleans, toivonaan löytää se rohto, joka säästäisi Dexterin hengen.
Pojat aloittivat matkan pienellä kumilautalla, mutta huomattuaan sen hitaaksi he ottivat venekyydin parilta rappeutuneelta poikamieheltä, Ponylta ja Jimmyltä mutta sitten lopulta varastivat heidän rahansa (heitä ei kohdeltu enää hyvin ja laivamies huijasi Erikiä maksamaan matkasta liikaa) ja yrittivät liftata muulla tavalla, ja pääsivätkin lava-autolla läheiseen kaupunkiin. Kun laivamiehet huomasivat että heidän rahansa oli varastettu, he löysivät pojat linja-autoasemalta ja jahtasivat heitä kunnes Dexter ja Erik joutuivat umpikujaan ränsistyneeseen rakennukseen. Erik veti esille linkkuveitsen puolustukseksi, aiheuttaen sen että myös toinen miehistä otti veitsen esille. Yhtäkkiä Dexter nappasi veitsen Erikin kädestä, ja sanoi että ei hyödytä vahingoittaa heitä, sillä hän kuolee kuitenkin, ja viilsi käteensä haavan aiheuttaen verenvuodon. Hän uhkaili venemiestä, sanoen "Vereni on myrkkyä" ,koska hänellä on AIDS ja voisi helposti tartuttaa taudin häneen (venemies oli saanut haavoja jahdatessaan poikia). No, laivamiehet lähtivät nyt pakoon vertavuotavaa Dexteriä, ja Erikiä. Kun miehet olivat häipyneet, Dexter tajusi mitä oli tehnyt altistaessaan verensä kehon ulkopuoliselle ympäristölle. Hän alkoi voida todella pahoin, jolloin Erik auttoi hänet takaisin linja-autoasemalle. Huomattuaan että heidän matkansa täytyy päättyä koska Dexter tuli huonompaan kuntoon ja lääkkeetkin olivat loppu, Erikin ainoa toivo oli soittaa Lindalle joka tuli noutamaan poikia asemalta kun he saapuivat toisella bussilla takaisin Stillwateriin.
Paluun jälkeen Dexter vietti loppuelämänsä sairaalassa. Erik kävi paljon salaa sairaalassa katsomassa Dexteriä, tietäen, että Gail ei siitä pitäisi. Dexter ja Erik tekivät kepposen kolme kertaa lääkäreille, että Dexter olisi kuollut ja sitten yhtäkkiä säikäyttääkin lääkärin. Mutta ensimmäisellä kerralla kun myös hoitaja tuli huoneeseen, hän sanoi "tätä oli osattu odottaa". Dexter siis alkoi pelätä vielä enemmän ehkä pian koittavaa kuolemaansa, mutta tohtori lohdutti häntä, että monia ihmeitä on tapahtunut ja Dexter voisi olla yksi niistä. Koitti sateinen päivä, ja pojat katselivat sairaalassa televisiota. Dexter oli heikkovointinen, ja Linda lähti sairaalan pikkuputiikkiin ja sillä aikaa Erik kysyi Dexteriltä, että onko hän valmis kolmanteen säikäytyksen uhriin. Dexter nyökkäsi. Dexter painoi silmänsä kiinni ja Erik juoksi käytävälle, ja lääkäri tuli katsomaan, mutta Dexter ei säikäyttänytkään häntä. Hän olikin oikeasti kuollut. Erik kauhistui, ja Linda palasi käytävältä huoneeseen ja sai tietää ainoan lapsensa kuolleen, ja Erik menetti parhaan, ehkä ainoan ystävänsä.
Viedessään Erikiä kotiin, Linda huomasi katua ylittävän äidin pitävän pientä lasta sylissään. Hän ajoi tien sivuun ja puhkesi kovaan itkuun. Erik itku kurkussa pahoitteli hänelle, että olisi pitänyt yrittää kovemmin löytää rohto. Linda hämmästyi siitä, halasi Erikiä ja selitti että Erik oli iloisin asia Dexterin elämässä, Dexter oli saanut viettää elämänsä onnellisimman kesän, joka oli myös hänen viimeisensä. Kotiin saavuttuaan he alkoivat vielä jutella autossa, mutta yhtäkkiä raivoissaan oleva Gail tuli ja veti Erikin ulos autosta. Kun hän alkoi jälleen mätkiä Erikiä, Linda puuttui tilanteeseen nopeasti ja aneli Gailia sisälle puhumaan kahdestaan hänen kanssaan.
Sisällä Lindan talossa Gailin viha kostautui, kun Linda painoi hänet seinää vasten ja vihaisesti ja kyynelsilmin kertoi hänelle että Erik menetti juuri parhaan ystävänsä ja hän tulee hautajaisiin. Hän uhkasi tappaa Gailin, jos hän vielä lyö Erikiä. Gail lähti pois syyllisen näköisenä.
Lindan luona koitti hautajaispäivä. Erik ja Linda seisoivat arkun vieressä. Linda antoi Erikin olla yksin. Erik jätti jäähyväiset Dexterille, ja lähti sitten pois Lindalta. Linda huomasi, että Erikillä ei ole toista kenkää. Hän käveli Dexterin arkun luokse, ja näki hänen pitävän Erikin kenkää sylissään. Dexter oli nähnyt matkalla paljon painajaisia kuolemastaan, mutta Erik oli neuvonut häntä pitämään kenkää rintaansa vasten ja ajattelemaan että Erik on aina hänen vieressään. Aina. Erik oli ottanut toisen Dexterin kengistä mukaansa.
Vastaanotto
Elokuva on saanut positiivisia arvosteluja, mutta ei tuottanut aikanaan hyvin ja ei ole Suomessa kovin tunnettu.
Musiikki
Alkuperäisen elokuvan tunnusmusiikin on säveltänyt Dave Grusin. Elokuvassa kuultavan laulun My Great Escape on kirjoittanut Marc Cohn. Kappaletta ei ole koskaan julkaistu missään muussa mediassa elokuvan ulkopuolella.
Sleipnir (selain)
Sleipnir on japanilaisen Fenririn julkaisema verkkoselain. Gecko-selainmoottori on poistettu käytöstä, syynä on siinä ilmennyt haavoittuvuus. Moniytimisyyteen liittynyt valinnaisuus oli plugin-liitännäinen, jonka viimeisin versio oli 1.7. Selaimen käytössä esiintyntyy sekä IE:n tyyppinen Trident, että Chromium eli WebKit selainmoottorina. (Viitattu 24.11.2012.)
Sleipnir-selaimen etuina ovat helppokäyttöisyys ja laajennettavuus sekä pieni muistikuormitus: sen käyttöliittymä on suhteellisen kevyehkö, joten se ei kuluta muistitilaa kovinkaan paljon. Lataustiedoston koko oli versiossa 2.97 alle 5 Mt.
Sleipnir ilmoittaa omilla kotisivuillaan tarjoavansa myös mobiililaitteisiin soveltuvaa selainta. Käyttöjärjestelmänä Android, sekä Windows-puhelimet.
Sleipniristä on julkaistu versio 3, jonka käyttöliittymä muistuttaa Microsoftin IE8-selaimen tyyliä. Artikkelin muokkauksen hetkellä, monimoottorisuus on käytettävissä. 2-versio on edelleen ladattavissa, sen versio on 2.99. Ohjelman toimivuus taataan Win 98 -käyttöjärjestelmästä alkaen. (Viitattu 19.4.2012.)
Gwendolyn Rutten
Gwendolyn Rutten (s. 26. kesäkuuta 1975) on belgialainen poliitikko ja Open VLD -puolueen puheenjohtaja.
Yksityiselämä ja tausta
Rutten syntyi vuonna 1975. Hän on opiskellut oikeustiedettä katolilaisessa KU Leuven -yliopistossa ja valmistui maisteriksi vuonna 1998. Hän on työskennellyt mm. puolueen puheenjohtajan avustajana. .
Rutten on naimisissa kahvilayrittäjä Jimmy Geurtsin kanssa. Pari on ollut yhdessä jo Ruttenin ollessa 15. Heillä on kaksi lasta. .
Poliittinen ura
Rutten valittiin Belgian edustajainhuoneeseen vuosina 2010–2014. Tämän jälkeen hän on toiminut Flanderin alueparlamentin edustajana.
Hän on toiminut puolueensa puheenjohtajana vuodesta 2012. Helmikuussa 2020 Rutten ilmoitti, ettei aio enää hakea jatkokautta.
Alkuvuodesta 2019 Rutten aloitti Aarschotin kaupungin pormestarina.
Jakutsk
Jakutsk on Sahan tasavallan eli Jakutian pääkaupunki maan eteläosassa Lenajoen varrella Itä-Siperiassa Venäjällä.
Talous
Jakutskissa on puuteollisuutta.
Liikenne
Jakutsk on Sahan maantieverkoston keskus. Lähes kaikkien Sahan pääteiden toinen päätepiste on Jakutsk. Kaupungissa on myös jokisatama ja lentokenttä. Kolyman valtatie alkaa Lenan vastarannalta.
Kulttuuri ja oppilaitokset
Jakutskissa on sekä jakuuttilainen että venäläinen teatteri. Merkittävin museo on Mammuttimuseo.
Jakutskissa sijaitsee Jakutskin valtionyliopisto (perustettu 1956). Lisäksi kaupungissa on Venäjän tiedeakatemian laitoksia.
Historia
thumb|left|230px| Jakutsk on yksi Siperian vanhimmista kaupungeista. Kasakkapäällikkö Peter Beketov perusti Jakutskin kasakkalinnoitukseksi Lenan länsirannalle 25. syyskuuta 1632. Kaupunki Jakutskista tuli 1643. Jakutsk oli pitkään Venäjän tärkein etuvartio Koillis-Aasiassa. Kaupungin paikkaa jouduttiin muuttamaan useaan otteeseen Lenajoen vuoksi. Lenan kevättulvat kastelivat kaupunkia usein ja jäät rikkoivat rakennuksia. Lopulta kaupunki siirrettiin Tujmaadan laaksoon.
Vaikka kaupunki perustettiin jo 1600-luvulla, oli se pitkään varsin pieni ja kehittymätön. Kaupungin kehittyminen alkoi vasta 1800-luvun lopulla, kun sen lähistöltä löytyi kultaa ja muita mineraaleja. Jakutsk oli Venäjän keisarikunnan aikana Jakutskin kuvernementin pääkaupunki. Neuvostoliitossa siitä tuli Jakutian autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan pääkaupunki vuonna 1922.
Kaupungin historiallinen ilme on nykyisin jäänyt modernien liiketalojen ja muiden rakennusten varjoon.
Ilmasto
thumb|left|300px|Jakutskin ilmastodiagrammi Jakutskissa kuten muuallakin Sahassa vallitsee ankaran mantereinen ilmasto. Tammikuun keskilämpötila on -43 °C ja heinäkuun +19 °C.
Miro Laitinen
Miro Markku Mikael Laitinen (s. 1. tammikuuta 1981 Pietarsaari) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä, joka edusti viimeksi Mestiksessä pelavaa Vaasan Sportia. Laitinen on alun perin Jeppiksen kasvatti, mutta hän siirtyi jo juniorina pelaaman Tapparaan. Laitinen sai useita näytönpaikkoja edustusjoukkueeseen muttei kyennyt tekemään läpimurtoa liigaan ja siirtyi kaudeksi 2002–2003 Mikkelin Jukureihin. Laitinen pelasi Mikkelissä vuoteen 2005, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2005–2006 Vaasan Sportiin, jossa hän pelasi vuoteen 2010 asti.
Lauri Koskinen
Perhetausta
Lauri Koskisen vanhemmat olivat paperimestari Vihtori Koskinen ja Loviisa Vilhelmiina Tasala. Koskinen vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Katri Maria Jussilan kanssa.
Opinnot
Koskinen kävi Helsingin teollisuuskoulun ja Tampereen teknillistä opistoa, missä hän suoritti sähköteknillisen osaston kurssin vuonna 1919. Opintojaan hän jatkoi teknillisessä opinnoissa Saksassa vuosina 1912–1913.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 5. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.
Hän sai myös jääkäriaikanaan lentäjä koulutuksen niiden muutaman jääkärin ohella Schaulenissa vuonna 1917. Hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 18. joulukuuta 1917 ja laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan. Hän työskenteli Siemensin tehtaiden palveluksessa joulukuuhun 1918 saakka.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeinen aika
Koskinen palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 11. joulukuuta 1918. Hän työskenteli 1. heinäkuuta 1919 – 8. marraskuuta 1920 välisen ajan Hämeen sähkö oy:n ja 15. marraskuuta 1920 – 9. toukokuuta 1921 välisen ajan Keskusosuusliike Hankkija r.y:n palveluksessa sekä 15. syyskuuta 1921 – 16. syyskuuta 1922 välisen ajan Lammin sähkölaitoksen teknillisenä johtajana. Näiden toimiensa jälkeen hän perusti oman tehdasyrityksen ja toimi sen muututtua nimensä Oy Hiihtovälineeksi sen toimitusjohtajana 13. maaliskuuta 1927 saakka, jonka jälkeen hän työskenteli 1. huhtikuuta 1928 – 31. toukokuuta 1931 välisen ajan Helsingissä Voima- ja polttoainetaloudellisen yhdistyksen palveluksessa ja 1. syyskuuta 1931 – 18. helmikuuta 1935 välisen ajan Iitin sähkö oy:n toimitusjohtajana sekä 19. marraskuuta 1934 alkaen uudelleen Voima- ja polttoainetaloudellisen yhdistyksen palveluksessa.
Urheilijaura
Koskinen oli kova urheilumies ja hän teki Suomen ennätyksen vauhdittomassa korkeushypyssä vuonna 1910 sekä vauhdittomassa pituushypyssä vuonna 1911 sekä oli Suomen mestari vauhdittomassa korkeushypyssä vuonna 1915. Hän osallistui useisiin Saksassa vuosina 1912–1913 pidettyihin kansainvälisiin urheilukilpailuihin. Hänet haudattiin Kangasalan Huutijärvelle.
Alahärmän kirkonkylä
Alahärmän kirkonkylä on taajama, joka oli entisen Alahärmän kunnan hallinnollinen keskus, kunnes Alahärmä yhdistyi Kauhavaan vuoden 2009 alussa. Kuntaliitoksen jälkeen se on ollut osa Kauhavaa. Vuoden 2017 lopussa taajamassa oli 2 203 asukasta.
Lady Gagan diskografia
Yhdysvaltalaisen pop-laulaja-lauluntekijä Lady Gagan diskografia käsittää kuusi studioalbumia, kolme kokoelma-albumia, neljä EP-levyä ja 38 singleä. Lisäksi Lady Gaga on esiintynyt muiden artistien kanssa ja sanoittanut kappaleita lukuisille muille artisteille.
Muut kappaleet
Seuraavia kappaleita ei ole julkaistu singleinä eivätkä ne esiinny Lady Gagan albumeilla. Gaga esiintyy "Video Phonen" virallista singleä myöhemmässä remix-versiossa, joka julkaistiin singlenä.
Muut julkaisut
Media on huomioinut Lady Gagan työn laulunkirjoittajana ennen soolouraansa ja sen aikana. Hänen säveltämiään kappaleita ovat mm:
Anu Kiiskinen
Anu Kiiskinen (s. 1964 ) on suomalainen maisema-arkkitehti. Kiiskinen on suunnitellut ympäristötaideteoksia Helsinkiin ja Kuopioon.
Julkisia teoksia
Helsingin Vuosaaren Mustankivenpuisto valmistui vuonna 2002 Anu Kiiskisen ja maisema-arkkitehti Marja Mikkolan suunnitelmien perusteella. Kiiskinen suunnitteli puistoon ympäristötaideteoksen Elo. Teos koostuu kivimuureista, ruoholuiskista ja kivien muodostamasta simpukka-aukiosta. Puiston länsipuolella on Kiiskisen vuonna 1996 paljastettu teräsveistos Eilen, tänään, huomenna. Helsingin Toukolan Arabianmäen puistoon paljastettiin vuonna 1999 ympäristötaideteos Nocturnal. Teos muodostuu jonosta noin 7,5 metriä korkeita teräspylväitä, joiden yläosia yhdistää polveileva metallirakenne. Pylväsjono kaartuu aukion ympärille. Pylväissä on myös valaistus. Kuopion Leväsessä on ympäristöteos Kastetta, joka on valmistunut vuonna 2007.
Jalkapallon alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2018
Jalkapallon alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2018 pelattiin Suomessa 16.–29. heinäkuuta 2018 Seinäjoella ja Vaasassa. Turnaukseen osallistui kahdeksan maata, jotka arvottiin kahteen neljän joukkueen alkulohkoon. Euroopan jalkapalloliitto UEFA myönsi isännyyden Suomelle joulukuussa 2016.
Turnaus toimi myös karsintana Puolassa vuonna 2019 järjestettäviin alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin. Molempien alkulohkojen kaksi parasta saivat paikan kisoihin. Lisäksi alkulohkojen kolmanneksi sijoittuneet pelasivat 26. heinäkuuta Seinäjoella karsintaottelun pääsystä MM-kisoihin.
Portugali voitti turnauksen voitettuaan loppuottelussa Italian jatkoajan jälkeen lukemin 4–3.
Karsinnat
Isäntämaa Suomen lisäksi turnaukseen osallistuvat seitsemän maata selvisivät kaksivaiheisen karsinnan jälkeen. Karsinnan ensimmäinen osa pelattiin syksyllä 2017, ja toinen osa maaliskuussa 2018.
Alle 20-vuotiaiden MM-karsinta
Alkulohkojen kolmanneksi sijoittuneet pelaavat 26. heinäkuuta Seinäjoella karsintaottelun pääsystä vuoden 2019 alle 20-vuotiaiden MM-kisoihin.
Vainosenjärvi
Vainosenjärvi tai myös Vainolanjärvi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Vainosen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 90 hehtaaria, se on 1,4 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Sillä on kolme saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,26 hehtaaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,9 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0019 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,1 metriä ja suurin syvyys on 7,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 6,8 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Saunajoen valuma-alueeseen (14.187) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 71,4 metriä mpy.
Sun täytyy
"Sun täytyy" on rap-artisti Cheekin ensimmäinen singlejulkaisu hänen kolmannelta Kasvukipuja -nimiseltä studioalbumilta. Singlellä vierailee Sami Saari. Kappaleella Cheek sanoo: "Ei vaan pysty, liian hapokasta.". Tämä lentävä lause liitetään Olli Hokkaseen. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo.
Sichuaninpuukiipijä
Sichuaninpuukiipijä (Certhia tianquanensis) on puukiipijöiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Sichuaninpuukiipijää tavataan Kiinassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 32 000 km2. Lajin populaatioksi arvioidaan 1 000&dash;10 000 yksilöä, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nina Chydenius
Nina Chydenius (s. 28. tammikuuta 1990 Kauniainen) on suomalainen kestävyysjuoksija, joka edustaa Gamlakarleby IF:iä. Vuoteen 2018 saakka hän edusti Viipurin Urheilijoita. Hänen valmentajansa on vuodesta 2019 ollut Håkan Prest. Aiemmin häntä ovat valmentaneet muun muassa Tommy Ekblom ja Tuomo Salonen.
Chydenius on saavuttanut Kalevan kisoissa kultaa 10 000 metrillä Tampereella 2021 ja Joensuussa 2022 ja pronssia 2023 sekä pronssia 5 000 metrillä 2021 ja 2023. Hän saavutti sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa pronssia 3 000 metrin juoksussa 2020 ja 2021. Puolimaratonin SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa 2017 ja pronssia 2012. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut pronssia pitkällä matkalla 2020 ja 2021 sekä hopeaa joukkuekilpailussa 2014.
Chydenius sijoittui 2011 Ostravan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 10 000 metrillä kymmenenneksi. Aikuisten maajoukkuekilpailuissa hän on kilpaillut vuodesta 2010. Parhaimmillaan hän on ollut kolmas 10 000 metrin Pohjoismaiden-mestaruuskilpailussa Selfossissa 2011. Aikuisten arvokisoissa hän debytoi Münchenin vuoden 2022 EM-kisojen maratonilla, jossa hän oli parhaana suomalaisena 39. sijalla.
Chydenius on julkisuudessa kertonut joutuneensa 18-vuotiaana Lapinlahden mielisairaalan suljetulle osastolle syömishäiriöidensä vuoksi ja kärsineensä sen jälkeen myös masennuksesta.
Patenttikorkki
thumb|Pullo patenttikorkilla
Patenttikorkki on pullon- tai tölkinkorkki, jossa avattava korkkiosa kiinnittyy pulloon tai tölkkiin metallisella vivustolla. Vivuston avulla korkki voidaan avata ja sulkea uudelleen. Korkin tiiviys varmistetaan kumisella tiivisteellä. Korkkiosa on yleensä valmistettu posliinista tai lasista. Pullon avaamattomuus voidaan myös varmistaa paperisella sinetillä.
Patenttikorkin keksi yhdysvaltalainen Charles de Quillfeldt vuonna 1874.
Philip J. Corso
pienoiskuva|Philip J. Corso (oikealla) vastaanottaa pronssitähden vuonna 1945. Philip James Corso (22. toukokuuta 1915 – 16. heinäkuuta 1998) oli Yhdysvaltain maavoimien upseeri, joka oli kiinnostunut ufoista. Hän palveli Yhdysvaltain maavoimissa 23.2.1942 – 1.3.1963, ja saavutti sotilasarvon everstiluutnantti. Corso julkaisi vuonna 1997 kirjan The Day After Roswell (Suom. Päivä Roswellin jälkeen), jossa hän kertoo osallisuudestaan Roswellin vuoden 1947 UFO-maahansyöksystä saadun maapallon ulkopuolisen teknologian tutkimukseen. Hän oli Art Bellin vieraana Coast to Coast AM -radio-ohjelmassa 23.7.1997, ja puhui suorassa lähetyksessä Roswell-tapauksesta. Corso kuoli sydänkohtaukseen alle vuosi myöhemmin.
Sotilasura
Corso liittyi maavoimiin vuonna 1942, ja palveli maavoimien sotilastiedustelussa Euroopassa. Hänestä tuli Yhdysvaltojen vastavakoilujoukkojen päällikkö Roomassa. Korean sodassa (1950 – 1953) Corso suoritti sotilastiedustelutehtäviä kenraali Douglas MacArthurin alaisena. Corso kuului presidentti Eisenhowerin kansallisen turvallisuuden neuvostoon vuosina 1953 - 1957. Hänestä tuli vuonna 1961 kenraaliluutnantti Arthur Trudeaun alaisena maavoimien ulkomaisen teknologian tutkimus- ja tuotekehitysosaston johtaja Pentagonissa. Hän palveli myöhemmin sotilasuransa jälkeen senaattorien James Eastland ja Strom Thurmond palveluksessa erikoistuen kansalliseen turvallisuuteen liittyviin asioihin. Philip J. Corsolle myönnettiin 21-vuotisen sotilasuransa aikana 19 erilaista ansiomerkkiä.
Päivä Roswellin jälkeen -kirja
Kirjassaan The Day After Roswell (kanssakirjoittaja William J. Birnes), Corso väittää, että hänen hallussaan oli maapallon ulkopuolista esineistöä Roswellissa New Mexicossa vuonna 1947 tapahtuneesta UFOn maahansyöksystä. Corso sanoo, että keskustiedustelupalvelun ensimmäisen johtajan Roscoe H. Hillenkoetterin johdolla koottiin salamyhkäinen hallituksen ryhmä (Majestic-12), jonka yksi tehtävä oli koota kaikki tieto maapallon ulkopuolisesta teknologiasta. Corso sanoo, että Yhdysvaltojen hallitus kielsi samalla julkisesti lentävien lautasten olemassaolon. Corson mukaan esineistön takaisinmallinnus johti suoraan hiukkassuihkulaitteiden, kuituoptiikan, lasereiden, mikropiirien ja Kevlar-materiaalin kehittämiseen. Corso väittää kirjassa myös, että avaruuteen sijoitetun SDI-ohjuspuolustusjärjestelmän (Strategic Defence Initiative) tai ”tähtien sodan”, oli tarkoitus tuhota lähestyvien vihollisen taistelukärkien elektroniset ohjausjärjestelmät, ja myös vaurioittaa vihollisen avaruusaluksia, mukaan lukien niitä, jotka olivat peräisin maapallon ulkopuolelta. The Day After Roswell -kirja on saatavana suomeksi nimellä Päivä Roswellin jälkeen.
Benjamin Boukpeti
Benjamin Kudjow Thomas Boukpeti (s. 4. elokuuta 1981 Lagny-sur-Marne, Ranska) on Togoa edustava koskimeloja, kajakkiyksikön olympiamitalisti. Hänen äitinsä on ranskalainen ja isänsä togolainen. Toulousessa asuva Boukpeti on asunut koko ikänsä Ranskassa, mutta edustaa melontakilpailuissa kuitenkin Togoa.
Boukpeti sijoittui Ateenan olympialaisten 2004 kajakkiyksiköiden kilpailussa 18:nneksi. Vuoden 2007 MM-kilpailuissa Foz do Iguaçussa hän oli 22:s. Vuonna 2008 hän voitti Afrikan mestaruuden sekä olympiakarsintana toimineen maailmancup-kilpailun.
Pekingin olympialaisissa 2008 Boukpeti johti kajakkiyksiköiden kilpailua semifinaalin jälkeen. Loppukilpailussa hän joutui päästämään ohitseen Saksan Alexander Grimmin ja Ranskan Fabien Lefévren saavuttaen pronssimitalin. Hän oli ennen kilpailua maailmanlistalla sijalla 56. Kyseessä oli Togon kaikkien aikojen ensimmäinen olympiamitali.
Rosvohaukat
Rosvohaukat (Polyboroides) on haukkojen heimoon kuuluva petolintusuku. Se on Polyboroidinae-alaheimon ainoa suku. Rosvohaukkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Neitoperho (vuoden 1965 elokuva)
Elokuvan näyttelijöistä Terence Stamp ja Samantha Eggar saivat kumpikin parhaan näyttelijän palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla 1965. Eggar sai 1966 Golden Globe -palkinnon, Wyler sai parhaan elokuvan Sant Jordi -palkinnon ja Eggar parhaan näyttelijä Sant Jordi -palkinnon 1966.
Toisin kuin Fowlesin romaani, joka kertoo tarinan sekä kidnappaajan että uhrin näkökulmasta, elokuva kuvaa lähes yksinomaan kidnappaajan näkökulmaa. Pankkivirkailija Freddy Clegg voittaa suuren rahasumman, ostaa talon ja kidnappaa sinne taideopiskelija Mirandan, jota hän on ihaillut etäältä. Osapuolet rakastuvat toisiinsa ja Clegg lupaa vapauttaa Mirandan, mutta tapahtumat saavat toisenlaisen käänteen.
Samasta John Fowlesin romaanista on saanut innoituksensa myös Auli Mantilan ohjaama suomalainen draamaelokuva Neitoperho vuodelta 1997.
Patoamispolitiikka
Patoamispolitiikka eli Kennanin oppi oli Yhdysvaltain ulkopoliittinen doktriini, jonka tavoitteena oli estää kommunismin leviäminen ja Neuvostoliiton ulkopoliittisen vallan kasvu toisen maailmansodan jälkeen. Yhdysvallat pyrki tähän diplomaattisin, sotilaallisin ja taloudellisin keinoin. Patoamispolitiikka oli eräänlainen myöntyväisyyspolitiikan ja toisaalta vyörytyspolitiikan välimuoto.
Termiä käytti ensimmäisen kerran yhdysvaltalainen diplomaatti George F. Kennan raportissaan puolustusministeri James Forrestalille tammikuussa 1947. Patoamispolitiikan englanninkielisen nimityksen containment esikuvana oli ranskankielinen ilmaus cordon sanitaire, jolla tarkoitettiin länsivaltojen ulkopolitiikkaa Neuvostoliittoa kohtaan 1920-luvulla.
Myöhemmin termiä on käytetty Yhdysvalloissa pyrkimyksistä tai tavoitteesta rajoittaa Kiinan vaikutusvallan kasvua maailmalla.
Vuoden 2018 talviparalympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 2018 talviparalympialaisten mitalitaulukko. Maiden järjestys on ensin kultamitalien määrän mukaan, sitten hopea- ja lopuksi pronssimitalien mukaan. Jos tuon jälkeen maiden mitalimäärä on sama, maat ovat jaetulla sijalla aakkosjärjestyksessä. Tätä järjestämistapaa käyttävät Kansainvälinen olympiakomitea ja IAAF.
Miesten maastohiihdossa jaettiin kaksi pronssimitalia kahden kilpailijan saatua täsmälleen saman ajan.
Obsidian Entertainment
Obsidian Entertainment on 2003 perustettu yhdysvaltalainen pelitalo. Yrityksen perustivat Black Isle Studiosin entiset työntekijät studion sulkemisen seurauksena.
Feargus Urquhart oli yksi perustajista ja on toiminut yhtiön toimitusjohtajana. Yhtiön perustivat 12. kesäkuuta 2003 Feargus Urquhart, Darren Monahan, Chris Jones, Chris Parker ja Chris Avellone.
Fallout: New Vegasin julkaisun jälkeen uutisoitiin, että peli olisi tarvinnut Metacritic-arvosanan, joka on 85/100 tai parempi saadakseen merkittävän bonus-maksun Bethesda Softworksilta pelin kehittämisestä. Peli jäi pisteen päähän 84:een. Yhtiö oli talousvaikeuksissa kunnes Pillars of Eternity -pelin Kickstarter-rahoitus onnistui.
Yhtiö on sopinut inXile Entertainmentin kanssa yhteistyöstä työkalujen ja teknologian kehittämisessä.
My Week with Marilyn
My Week with Marilyn on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut brittiläis-yhdysvaltalainen tositapahtumiin perustuva draamaelokuva, jonka on ohjannut Simon Curtis ja käsikirjoittanut Adrian Hodges. Sen pääosia näyttelevät Michelle Williams, Kenneth Branagh, Eddie Redmayne, Dominic Cooper ja Emma Watson. Elokuva pohjautuu Colin Clarkin tekemiin kahteen kirjaan ja kertoo Prinssi ja revyytyttö -elokuvan teosta, jossa pääosia näyttelevät Marilyn Monroe ja Laurence Olivier. Se keskittyy viikkoon, jonka Monroe vietti Clarkin saattelemana Britanniassa, kun hänen aviomiehensä Arthur Miller poistui maasta.
Michelle Williams palkittiin roolistaan parhaan naispääosan Golden Globella, ja hän oli ehdolla muun muassa parhaan naispääosan Oscarin saajaksi.
Elokuvan sai ensi-iltansa 9. lokakuuta 2011 New Yorkin elokuvafestivaaleilla ja muutama päivä sen jälkeen Mill Valleyn elokuvafestivaaleilla. Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa 23. marraskuuta ja Isossa-Britanniassa 25. marraskuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 30. joulukuuta 2011.
Juoni
Vuoden 1956 kesällä yläluokkaisen brittiperheen poika Colin Clark saa filmihulluutensa ja sinnikkyytensä ansiosta ensimmäisen oikean työpaikkansa näyttelijäsuuruus Laurence Olivierin toimistossa. Pian 23-vuotias Clark saa tehtäväkseen valmistella Prinssi ja revyytyttö -elokuvan kuvauksia: hän muun muassa vuokraa Yhdysvalloista saapuvalle naispääosan esittäjälle Marilyn Monroelle maaseutuasunnon. Olivier puolestaan on kiinnitetty miespääosaan.
Kansainväliseksi kuuluisuudeksi jo kohonnut Monroe saapuu uuden aviomiehensä, näytelmäkirjailija Arthur Millerin kanssa Britanniaan. Kuvauspaikalla Clark on nimikkeellä kolmosohjaaja: käytännössä hän on pääohjaajan juoksupoika ja pääosanesittäjien assistentti. Miller palaa Yhdysvaltoihin saadakseen työrauhaa ja tavatakseen lapsiaan: Monroe on sitä ennen ehtinyt järjestää kohtauksen löydettyään Millerin työkirjan, jonka tähti tulkitsee sisältävän verhoiltua kritiikkiä itseään kohtaan.
Marilynin "afrikkalainen aikakäsitys" aiheuttaa kuvauspaikalla ongelmia brittiläiselle kuvausryhmälle ja etenkin vastanäyttelijä Laurence Olivierille. Jännitteitä ei lievennä Monroen mukana seuraava Paula Strasberg, joka perehdyttää epävarmuudesta kärsivää Marilynia metodinäyttelemisen saloihin. Olivier puolestaan edustaa "vanhan koulun miehenä" klassista brittiläistä teatteri-ihannetta. Kokenut näyttelijä Sybil Thorndike ottaa sillanrakentajan roolin ja tukee Marilynin horjahtelevaa itseluottamusta.
Vapaahetkinään Colin Clark vie Monroen henkivartija-autokuskina tutustumaan peribrittiläisiin turistikohteisiin, kuten Windsorin linnaan ja entiseen opinahjoonsa Etonin poikakouluun. Selitykseksi Monroen ihnmettelyyn hänen ja Olivierin skismoista Clark arvelee Olivierin olevan näyttelijä, joka pyrkii filmisuuruudeksi, kun taas Marilyn on filmitähti, joka haluaisi olla oikea näyttelijä.
Lopuksi Prinssin ja revyytytön jälkitöissä elokuvastudion katseluteatterissa Laurence Olivier ihmettelee Colin Clarkille valkokankaalla sädehtivän Marilyn Monroen spontaania suuruutta, jonka tämä on saavuttanut ilman muodollisia näyttämöopintoja.
Kehitys
My Week with Marilyn pohjautuu Colin Clarkin kirjoihin The Prince, The Showgirl and Me ja My Week with Marilyn. Kirjoissa hän kertoo ajastaan Prinssi ja revyytyttö -elokuvan kuvauspaikalla ja ajastaan, jonka hän vietti Monroen kanssa. Käsikirjoituksen elokuvaan on tehnyt Adrian Hodges. Elokuvan on ohjannut Simon Curtis, jonka ensimmäinen ohjaus elokuva on. Elokuvan tuotti David Parfitt, ja sen tuotantoyhtiöinä toimivat The Weinstein Company ja BBC Films.
Lajos Dinnyés
Lajos Dinnyés (16. huhtikuuta 1901 Alsódabas, Itävalta-Unkari – 3. toukokuuta 1961 Budapest) oli unkarilainen valtiomies, joka toimi maansa pääministerinä 1947–1948. Lisäksi hänellä oli vuodesta 1945 lähtien kestänyt parlamentaarikkoura.
Dinnyés kasvoi hyvin toimeentulevassa perheestä. Hän opiskeli maatalousoppilaitoksessa, josta valmistuttuaan joutui johtamaan perheen maatilaa vuodesta 1930 isänsä kuoleman jälkeen. Hän oli pienviljelijöiden puolueen jäsen vuodesta 1930 ja nousi parlamenttiin vuonna 1931 toimien siellä vuoteen 1939. Toisen maailmansodan aikaan hän kuului aktiiviseen sotapolitiikan vastustajiin. Hän joutui sodan aikana asepalvelukseen. Saksalaisten miehitettyä syksyllä 1944 Unkarin Dinnyés siirtyi saksalaisvastaiseen toimintaan.
Sodan käännyttyä akselivalloille, joihin sotaakäyvä Unkarikin kuului, tappiolliseksi ja itäisen taistelurintaman siirryttyä Unkarin alueelle, siirtyi Dinnyéskin oppositiotoimintaan, jota varten Neuvostoliiton valtaamassa Debrecenissä oli muodostettu liittoutuneiden hyväksymä aselepoa kannattava väliaikaishallitus ja väliaikainen kansalliskokous, johon hänetkin pienviljelijöiden edustajana nimettiin. Tästä alkoikin Dinnyésin ura parlamentaarikkona, joka kesti koko loppuelämän vuoteen 1961 asti. Rauhan tultua hänet valittiin Unkarin parlamenttiin. Hänestä tuli maaliskuussa 1947 puolustusministeri Ferenc Nagyn hallitukseen. Tässä tehtävässä hän oli syyskuuhun 1947 asti. Huhtikuun lopussa 1947 Nagy jäi ulkomaille kommunistien pidätysuhkauksien vuoksi. Näin hallituksen loppuvaihetta hallitsi kommunistijohtaja varapääministeri Mátyás Rákosi, jonka johdolla tehtiin mm. pankkien kansallistamista. thumb|left|Unkarin johtajat vuonna 1948. Pääministeri Lajos Dinnyés keskellä. Hänen vasemmalla puolellaan mm. [[Árpád Szakasits ja Mátyás Rákosi]] Nagyn puoluetoveri Lajos Dinnyés nimitettiin 1. toukokuuta 1947 uudeksi pääministeriksi. Kommunistit saivat nyt mieleisen pääministerin, sillä hän katsoi vastarinnan turhaksi ja alistui näyttelemään vain merkityksettömän keulakuvan roolia kommunistien lisätessä valtaansa Rakosin johdolla. Hänen hallituksensa alkukuukausina kesällä ja syksyllä 1947 useita ei-kommunistipuolueiden johtomiehiä pakeni ulkomaille. Dinnyésin johtama hallitus kansallisti kommunistijohtajan Rakosin aloitteesta Unkarin talouden päähaarat ja alkoi kollektivisoida maataloutta. Ulkopolitiikassa Unkari suuntautui yhä enemmän Neuvostoliiton johtamaan itäeurooppalaiseen kommunistiseen kansandemokratiablokkiin. Maa teki naapuriensa ja Neuvostoliiton kanssa ystävyys-, yhteistyö- ja avunantosopimuksia. Neuvostoliiton sopimus allekirjoitettiin 18. helmikuuta 1948. Dinnyésin pääministeriys päättyi joulukuussa 1948. Kommunistit pakottivat hänet eroamaan, kun maan valtiovarainministeri, pienviljelijäpuoluetaustainen István Nyárády pakeni Sveitsiin. Vuoden 1948 lopulla päättyi Dinnyésin aktiivinen poliittinen ura.
Luettelo Jussi-palkintojen jakopaikoista
300 px|thumb|Ravintola Adlonin yleisö seuraa ensimmäistä Jussi-gaalaa 1944 Tämä on luettelo Jussi-palkintojen jakopaikoista. Jussi-palkintoja on jaettu vuodesta 1944 lähtien. Järjestäjänä toimi vuoteen 1962 asti Elokuvajournalistit-yhdistys. Vuodesta 1963 eteenpäin palkinnon on jakanut Filmiaura.
Intianhelmikiipijä
Intianhelmikiipijä (Salpornis spilonota) eli aiemmalta nimeltään helmikiipijä on nakkelien heimoon kuuluva varpuslintu. Aiemmin laji luettiin puukiipijöiden heimoon.
Virihaure
Virihaure on ruotsalaisessa Padjelannan kansallispuistossa sijaitseva järvi. Järven pinta-ala on 112 km2 ja korkeus merenpinnasta 580 metriä. thumb|left|250px|Näkymä Virihaurelta.
Luettelo vuoden 1962 miehittämättömistä avaruuslennoista
Vuoden 1962 miehittämättömät avaruuslennot muodostuivat 56 onnistuneesta satelliitin laukaisusta. Avaruusaluksia lähettivät vuonna 1962 pääosin Yhdysvallat (44, joista 32 oli sotilaallisia) ja Neuvostoliitto (14, joista 11 vakoilusatelliitteja) sekä niiden lisäksi Englanti ja Kanada. Yksi satelliitti oli juridisesti englantilainen, huhtikuussa laukaistu Ariel 1. Kesäkuussa laukaistu Telstar 1 oli ATT-puhelinyhtiön kehittämä tietoliikennesatelliitti. Syyskuussa Yhdysvallat laukaisi kanadalaisen tiedesatelliitin Alouette 1:n, jonka synnyllä voi olla tekemistä Kanadan sotilaslentokoneteollisuuden alasajon kanssa. Neuvostoliiton suuri Kosmos-avaruusalussarja alkoi ja samalla Neuvostoliiton tiedustelusatelliittien sarja.
32 satelliittia tuhoutui 28 laukaisuyrityksessä: 25 Yhdysvaltain epäonnistumista (21 sotilaallista) ja Neuvostoliiton epäonnistumisia seitsemän (kaksi sotilaallista).