cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaboža
Kaboža on maalaiskunta ja sen keskustaajama Novgorodin alueen Hvoinajan piirissä Venäjällä. Kabožan aseman kautta kulkee Pietarin ja Moskovan välinen sivurata, josta on yhteys Pietarin ja Vologdan väliselle radalle Podborovjeen. Kunnan pinta-ala on 321 neliökilometriä. Asukkaita on 1 800 henkeä (vuonna 2010).
Kabožan kunta sijaitsee Valdain ylängön koillisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Vologdan alueeseen, kaakossa Hvoinajan piirin Zvjaginon kuntaan, etelässä Novgorodin alueen Mošenskojen piiriin sekä lounaassa Hvoinajan piirin Dvorištšin ja luoteessa Mintsyn kuntaan. Alueen keskellä on Jubileinyin kunta. Pinta-alasta suurin osa on metsää. Hyötykaivannaisia ovat savi ja turve.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Gornyn rautatieasema ja 21 kylää: Berežok, Demidovo, Gorka, Gorny, Jemeljanovskoje, Kašino, Komarovo, Krestsy, Krivošeino, Levotša, Makarjino, Noskovo, Otrada, Perfiljevo, Poptsovo, Ramenje, Savkino, Sjohino, Stremkovo, Suholžino ja Timoškino.
Kabožasta on linja-autoyhteys Hvoinajaan sekä päivittäiset paikallisjunayhteydet Hvoinajaan, Pestovoon ja Podborovjeen. Asemalla pysähtyy myös Pietarin ja Pestovon välinen kaukojuna. Kabožan ja Jubileinyin välillä on yksityisen turvetuontantoyhtiön kapearaiteinen rautatie.
Tärkeimmät elinkeinot ovat metsäteollisuus ja maatalous. Kunnan alueella toimii useita puunhankintayrityksiä, maidon, viljan ja rehun tuotantoon erikoistunut matalousyritys Levotšski, kuusi yksityistilaa ja 880 henkilökohtaista aputaloutta. Lisäksi on parikymmentä palvelualojen yrittäjää.
Palveluihin kuuluvat Kabožan ja Levotšan lastentarhat, Levotšan keskikoulu, Kabožan, Levotšan ja Gorkan kerhotalot, Kabožan, Levotšan ja Ramenjen ensiapuasemat sekä parikymmentä kauppaa. Nähtävyyksiä ovat muinaiset asuin- ja hautapaikat, 1800-luvulta peräisin olevat Jemeljanovskojen kartanoalueet, Levotšan pyhän Nikolaoksen kirkko ja kaksi 1900-luvun vaihteen asuinrakennusta.
Puola (moottoritekniikka)
Puola on rakenteltaan kela, jonka käämissä on kaksi osaa: pienjännitekäämi (ensiö) ja suurjännitekäämi (toisio), jotka on käämitty rautasydämen päälle - eli puola vastaa toimintaperiaatteeltaan kuristinta tai muuntajaa. Toiminnassa pienjännitekäämin kautta johdetaan aluksi sähkövirta akusta katkojan kärkien läpi, mikä synnyttää puolan rautasydämeen magneettikentän. Kipinän synnyttämiseksi virta äkillisesti katkaistaan – joko avaamalla mekaanisen katkojan kärjet – tai nykyisin yleensä puolijohdekomponenttien avulla toteutetulla kärjettömällä katkojalla. Tällöin magneettikentän äkillinen purkautuminen indusoi toisiokäämiin korkeajännitteen, joka purkautuu kipinänä sytytystulpan kärkien kautta.
Adore
Adore on chicagolaisen alternative rock yhtyeen The Smashing Pumpkins neljäs studioalbumi. Virgin Records julkaisi albumin 2. kesäkuuta, 1998 Yhdysvalloissa. Adore on yhtyeen ainoa levy, jossa ei ole soittamassa rumpuja alkuperäinen rumpali Jimmy Chamberlin. Adore muutti yhtyeen musiikkityyliä; Greg Kot Rolling Stone -lehdestä sanoi albumista: "se ei ole vain tavallinen levy, se on täydellinen ero menneisyydestä." Albumiin on vaikuttanut elektroninen musiikki, ja siinä käytetäänkin rumpukonetta ja syntetisaattoreita. Levyn markkinoinnissa yhtyeen aikaisempi tyyli muuttuu goottisemmaksi.
Vaikka MTV on kutsunut levyä on "yhdeksi vuoden 1998 odotetuimmaksi albumiksi", Adore myi vain 1,1 miljoonaa kopiota Yhdysvalloissa, paljon vähemmän kuin yhtyeen aikaisemmat albumit Siamese Dream ja Mellon Collie and the Infinite Sadness. Joka tapauksessa se sai hyvät arviot kriitikoilta, ja se oli myös Grammy-ehdokkaana "parhaasta vaihtoehtomusiikki esityksestä".
Pääryhmä (kemia)
Kemiassa pääryhmiä ovat jaksollisen järjestelmän kahdeksan korkeinta saraketta, eli ryhmää.
Alla taulukoituna pääryhmät ja niihin kuuluvat alkuaineet.
Maa-alkalimetalliryhmän ja booriryhmän väliin on jätetty tyhjä tila, koska siihen tulevat muut alkuaineet, jotka eivät kuulu mihinkään pääryhmistä.
Alla olevan taulukon värien selityksiä:
Liátiko
Liátiko on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä tumma viinirypälelajike. Sitä kasvatetaan pääasiassa Kreetan saarella.
Liátiko on pääasiallinen lajike erityisesti Dafnésin seudulla, ja se on ainoa sallittu lajike paikan nimeä kantavissa viineissä. Lisäksi Liátikoa kasvatetaan Siteían seudulla, jossa sitä sekoitetaan Mandilarián kanssa. Lajiketta käytetään nykyisin suhteellisen vähän, mutta se oli saarelle erittäin merkittävä venetsialaisvallan aikana.
Mercenaries 2: World in Flames
Mercenaries 2: World in Flames on Pandemic Studiosin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna  PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle, Windowsille sekä Xbox 360:lle.
Podgorican lentoasema
Podgorican lentoasema on lentoasema, joka sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä Podgorican kaupungin keskustasta itään. Sitä käytti noin 873 000 matkustajaa vuonna 2017.
Mercenaries 2: World in Flames
Peli on jatko-osa vuonna 2005 ilmestyneelle pelille Mercenaries: Playground of Destruction
Pelaaminen
Pelin tapahtumat sijoittuvat Venezuelaan, jossa maata johtava tyranni puuttuu maan öljyvaroihin ja aiheuttaa kaaosta. Pelin päähenkilö on Mattias Nilsson, jonka ääninäyttelijänä on Peter Stormare.
Pelissä on moninpelituki, jonka ansiosta toinen pelaaja voi liittyä peliin myös kesken tehtävän. Pelin kampanjan voi pelata alusta loppuun yhteistyössä toisen pelaajan kanssa. Pelissä voi perustaa oman yksityisen sotilasyrityksen. Pelissä voi käyttää useita kulkuneuvoja.
Pop’n Music
thumb|Kuva Pop’n Music 11:n kotiversion peliruudusta Pop’n Music (ポップンミュージック) on Konamin Bemani-sarjaan kuuluva musiikkipeli. Pelin ominaispiirteisiin kuuluu iloinen musiikki, värikkäät grafiikat ja söpöt hahmot. Vaikka peli näyttäisi olevan lapsille suunnattu, sen vaikeammat kappaleet ovat houkutelleet monia beatmanian pelaajia. Peli lanseerattiin alun perin 1998 ja pelistä on sittemmin tullut 29 koti-versiota ja 26 kolikkopeliversiota.
Mercenaries 2: World in Flames
Vastaanotto
Peli on saanut Gamereactorin arvostelussa arvosanaksi 6/10.
Red Stripe
pienoiskuva|upright|Pullo Red Stripeä. Red Stripe on jamaikalainen lager-tyyppinen olutmerkki. Se oli alun perin ale-tyyppinen, mutta vuonna 1938 olut korvattiin lagerilla. Oluen alkoholipitoisuus on 4,7 %.
Alun perin olutta valmisti kingstonilainen Desnoes & Geddes -yritys vuodesta 1927 alken, kunnes Guinness Brewing Worldwide (myöhemmin Diageo) osti enemmistön panimosta vuonna 1993. Vuonna 2015 Heineken osti Diageon osuuden yrityksestä.
Taverna (Italia)
Taverna on kunta Etelä-Italiassa, Calabrian alueella, Catanzaron maakunnassa. Kunta sijaitsee Catanzarosta parikymmentä kilometriä pohjoiseen. Tavernassa on noin 2 500 asukasta.
Volta (albumi)
Björk sanoo albumin nimen "Volta" tulevan sen voimakkaista merkityksistä: Volta on italialaisen fyysikon, joka keksi pariston, sukunimi. Se on myös joen ja erään tanssin nimi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Thomas Kinsella
pienoiskuva|Thomas Kinsella vuonna 2009. Thomas Kinsella (1928 − 2021 ) oli irlantilainen runoilija ja kääntäjä. Hän opiskeli Dublinin yliopistossa ja oli vuodesta 1970 Templen yliopiston professori.
Kinsella aloitti runoilijanuransa Dolmen Pressin suojissa ja perusti vuonna 1972 Peppercanister-kustantamon oman tuotantonsa julkaisemiseksi. Hänen runojaan on suomentanut Jyrki Vainonen.
As Above/So Below
As Above/So Below on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut John Erick Dowdlen ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Elokuva sijoittuu Pariisin katakombeihin.
Survo (ohjelmisto)
Survo on professori Seppo Mustosen kehittämä tietojenkäsittelyjärjestelmä, jonka pääasiallinen käyttökohde on tilastollinen laskenta, mutta joka soveltuu myös moniin muihin käyttökohteisiin.
Ensimmäinen versio Survo-ohjelmistoista kehitettiin 1960-luvulla. Viimeinen omavarainen versio, SURVO MM, julkaistiin vuonna 2001, ja on nykyisin ilmaisohjelma. Uusin versio on vuonna 2013 alun perin Muste-nimellä aloitettu SURVO R, joka on avoimen lähdekoodin projekti joka pohjautuu R-ohjelmointikieleen.
Ann Demeulemeester
Ann Demeulemeester (s. 1959, Kortrijk, Belgia) on belgialainen muotisuunnittelija, jonka kokoelmat yleensä esitetään Pariisin muotiviikoilla. Hän opiskeli Royal Academy of Fine Artsissa Antwerpenissä vuodesta 1978 vuoteen 1981. Valmistumisestaan eteenpäin Demeulemeester työskenteli freelancerina tehden suunnittelutyötä kansainvälisille valmisvaatekokoelmille. Oman merkkinsä, Ann Demeulemeester, hän perusti vuonna 1985. Demeulemeester kuuluu joukkoon kokeilunhaluisia muotisuunnittelijoita, jotka tulivat Belgiasta 1980-luvulla.
Néa Propontída
Néa Propontída sijaitsee Chalkidikín niemimaan länsiosassa ja siihen kuuluu myös osa Kassándran niemestä, joka on niemimaan kolmesta niemestä läntisin. Kunta syntyi, kun Kallikráteia, Moudaniá ja Tríglia yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunnan nimi, "Uusi Propontis", viittaa Propontikseen eli Marmaranmereen, jonka rannoilta muutti alueelle paljon kreikkalaista väestöä 1920-luvulla osana Kreikan ja Turkin väestönvaihtoa.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Néa Propontídan kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Elles Voskes
Elles Voskes on alankomaalainen vapaauimari, joka edusti Alankomaita Los Angelesin olympialaisissa 1984. Siellä hän saavutti hopeaa naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Joukkueessa uivat myös Conny van Bentum, Desi Reijers ja Annemarie Verstappen. Voskes oli jo aikaisemmin saavuttanut EM-hopeaa samalta matkalta.
Björklidenin rautatieasema
Björklidenin rautatieasema on liikennepaikka Ruotsin rataverkolla Kiirunan kunnassa Norrbottenin läänissä rataosalla. Se sijaitsee Björklidenin kylässä, suositun matkailu- ja laskettelukeskuksen välittömässä läheisyydessä, 1515,1 ratakilometrin päässä Tukholman keskusrautatieasemalta.
Björklidenin asemalla pysähtyvät kaikki rataosalla kulkevat henkilöjunat. Ratapihaa käytetään myös junien kohtaamisiin. Tavarajunat pysähtyvät liikennepaikalla miehistönvaihtoa varten.
Ҡ
Ҡ on kyrillinen kirjain. Se on baškiirin aakkosten viidestoista kirjain. Sen pohjana on kyrillinen к, jonka pystyviivan yläpäässä on vasemmalla osoittava pidennys.
Ääntäminen
Ҡ ääntyy baškiirissa soinnittomana uvulaarisena klusiilina //.
Paason kartano
Paason kartano on Heinolan kaupungin ja Pertunmaan kunnan rajalla Paason kylässä sijaitseva kartano. Kartanon historia alkaa keskiajalta, jolloin se kuului Fleming-suvun läänityksiin. Kartano sijaitsi 1600-luvun alusta aina 1800-luvun alkuun korkealla Venäläismäellä kolmisen kilometriä pohjoiseen Kuorekoskesta. Kartano siirrettiin sitten nykyiseen paikkaansa lähelle Kuorekoskea Suuren Savontien varteen.
Von Essenien suku omisti kartanon vuodesta 1706 vuoteen 1885 saakka. Ensimmäinen von Essen-sukuun kuulunut omistaja everstiluuntnantti Odert Reinhold von Essen kaatui isovihan aikana 1714 Napuen taistelussa. Kartanon peri hänen poikansa Georg Reinhold von Essen, joka omisti kartanon vuoteen 1752 saakka. Kartanon tunnetuin omistaja oli Carl Reinhold von Essen, joka omisti kartanon 57 vuoden ajan vuodesta 1752 alkaen. Hän perusti 1777 vesisahan Kuorekoskelle, sahan tuottamaa sahatavaraa vietiin myös ulkomaille. Essenin aikana kartanossa pidettiin vuonna 1788 Anjalan liiton kapinallisten upseerien kokous. Anjalan liiton kapinan kukistuttua Carl Reinhold von Essen vältti rangaistustoimet mutta hänen poikansa Didrik joutui pakenemaan Venäjälle. Vuonna 1808 Carl Reinhold von Essen aloitti kartanon uuden kustavilasityylisen päärakennuksen rakentamisen lähelle Kuorekoskea kartanon uudelle sijaintipaikalle mutta hän kuoli ennenkuin päärakennus valmistui vuonna 1809.
Kartanon seuraava omistaja oli Georg Reinhold von Essen. Hänen aikanaan kartanon sahalaitos ja mylly menestyivät ja sahan palveluksessa oli 1800-luvun puolivälissä parikymmentä miestä. Kartanoon rakennettiin kivinavetta, hevostallit ja viljamakasiini sekä asuntoja työväelle. Kartanon vanha Venäläismäellä sijainnut päärakennus siirrettiin myös Kuorekoskelle. Georg Reinhold von Essenin kuoleman jälkeen 1866 puupula lopetti Kuorekosken sahan toiminnan.
Vuonna 1885 kartanon osti metsänhoitaja Yrjö Schildt (1859–1935), joka kehitti kartanon karjataloutta ja aloitti juuston ja voin valmistuksen myyntiin kartanon meijerissä. Schildt purki Kuorekosken vesisahan vanhentuneena ja kannattamattomana. Hän rakensi 1894 Kuorekoskeen sähkölaitoksen, joka tuotti sähkövoimaa meijerille ja sähkövaloa kartanon rakennuksille. Kartanon vesimylly jatkoi vielä toimintaansa. Vuonna 1897 Schildt rakennutti omalla kustannuksellaan kansakoulun Paason kylään ja piti koulua yllä 10 vuoden ajan kunnes hän lahjoitti koulun tontteineen kunnalle. Schild osallistui Heinolan maalaiskunnan kunnalliselämään ja toimi kunnallislautakunnan esimiehenä, kuntakokouksen puheenjohtajana ja 1914 Heinolan maalaiskunnan ensimmäisen kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Kartanon kustavilaistyylinen päärakennus tuhoutui Schildtin aikana tulipalossa 1913 ja tilalle rakennettiin uusi vaatimattomampi päärakennus. Schild joutui myymään tuhannen hehtaarin kokoisen kartanon talousvaikeuksien ja myllyn rikkoutumisen vuoksi vuonna 1916 tuomari Ant-Vuorisella. Uusi omistaja uudisti Kuorekosken vesimyllyn ja voimalaitoksen ja jatkoi myös kartanon meijerin toimintaan vaikka kartanon karjan pääluku oli pudonnut puoleen Schildtin ajoista.
Vuonna 1934 agronomi, maanviljelysneuvos Väinö Pätiälä (1884–1957) osti kartanon Ant-Vuorisen perikunnalta. Kartanon päärakennus paloi 1936 eikä uutta päärakennusta enää rakennettu koska Pätiälä ei asunut kartanossa. Sotien jälkeen kaikki kartanon pellot ja suurin osa metsistä otettiin pika-asutuslailla siirtoväen asutukseen ja Pätiälälle jäi osa kartanon metsistä ja Kuorekosken ympäristö myllyineen. Muutaman kymmenen hehtaarin kokoinen kartanon pihapiiri siirtyi 1946 herastuomari Heikki Leppäselle, joka rakensi uuden asuinrakennuksen vanhan päärakennuksen paikalle. Hänen jälkeensä kartanon ovat omistaneet poika Pentti Leppänen vuoteen 1994 ja saakka sen jälkeen pojanpoika Heikki Leppänen. Kartanon pelloilla harjoitetaan nykyisin luomuviljelyä. Kartanon rakennuksista on jäljellä viljamakasiini ja kartanopuistosta vanhat tammet. Venäläismäeltä siirretty vanha päärakennus tuhoutui tulipalossa 1983 ja kartanon kivinavetan puuosat paloivat 1985. Nykyisin Kuorekosken varrella olleista saha- ja myllyrakennuksista on jäljellä vain perustuksia ja itse koski on kutistunut puroksi maankohoamisen vuoksi.
Platinadioksidi
Platinadioksidi eli platina(IV)oksidi eli Adamsin katalyytti (PtO2) on platinan ja hapen muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Sitä käytetään katalyyttinä orgaanisten yhdisteiden hydrauksessa. Aine muodostaa useita kidevedellisiä muotoja ja useimmiten platinadioksidista puhuttaessa tarkoitetaan sen monohydraattia PtO2·H2O.
Valmistus
Roger Adams ja V.Voorhees julkaisivat vuonna 1922 ensimmäisen tutkimuksen platinadioksidin valmistuksesta. Ainetta oli käytetty jo aikaisemmin, mutta menetelmät eivät olleet kovin hyviä. . Platinadioksidia valmistetaan kuumentamalla heksakloroplatinahappoa tai ammoniumheksakloroplatinaattia natriumnitraatin kanssa. Tuotteina syntyy platinanitraattia natriumkloridia ja typpihappoa. Kuumennettaessa platinanitraattia se hajoaa vapauttaen typpidioksidia ja happikaasua ja jäljelle jää kiinteä platinadioksidi.
Platinadioksidia voidaan valmistaa myös platina(IV)kloridista.
Käyttö
Platinadioksidia käytetään orgaanisten yhdisteiden hydraukseen. Platinadioksidi muuntuu prosessin yhteydessä hienojakoiseksi mustaksi platinaksi, joka on aktiivinen katalyytti. Käytetty katalyytti voidaan palauttaa ammoniumheksakloroplatinaatiksi käsittelemällä sitä kuningasvedellä ja ammoniakilla.
Jozef Moravčík
Jozef Moravčík (s. 19. maaliskuuta 1945) on slovakialainen lakimies ja poliitikko. Moravčík oli Slovakian demokraattisen unionin (Demokratická únia Slovenska, DEÚS) johtaja. Hän toimi maansa pääministerinä 16. maaliskuuta 1994 ja 13. joulukuuta 1994 välisen ajan.
Moravčík toimi ulkoministerinä Mečiarin hallituksessa 19. maaliskuuta 1993 alkaen. Hän erosi 23. helmikuuta 1994 ja varapääministeri Roman Kováč kaksi päivää myöhemmin. Kaksi viikkoa ennen eroaan Moravčík, Kováč ja seitsemän muuta olivat muodostaneet HZDS:n sisällä ryhmäkunnan (APR) joka vaati Mečiarin eroa ja laajapohjaista hallitusta. Heidät erotettiin puolueesta, mutta presidentti Michal Kováč kieltäytyi erottamasta heitä ministerin virasta. Kun hallitus kaatui maaliskuun epäluottamuslauseen myötä, presidentti Michal Kováč nimitti Moravčíkin muodostamaan uuden.
Moravčík pyrki parantamaan välejä unkarilaisen vähemmistön kanssa mm. antamalla vähemmistöille oikeuden kirjoittaa nimensä oman kielensä mukaan ja määräsi 600 kaupungissa ja kylässä, joissa oli yli 20 % vähemmistö, kaksikieliset tienviitat ja aloitti yksityistämisohjelman. Hän nimitti maahan ensimmäisen siviilipuolustusministerin ja liitti maan Naton rauhankumppanuusohjelmaan.
30. syyskuuta ja 1. lokakuuta 1994 vaaleissa häntä edeltänyt HZDS voitti lähes 35 % äänistä ja palasi valtaan yhdessä kommunistien ja äärikansallisen Slovakian kansallispuolueen (SNS) kanssa peruuttaen uudistukset.
Moravčík valittiin joulukuussa 1998 nelivuotiskaudelle Bratislavan pormestariksi.
Limnió
Limnió eli Kalampáki (Καλαμπάκι) on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä punainen viinirypälelajike. Sen uskotaan olevan nimensä mukaisesti kotoisin Límnoksen saarelta Pohjoisen Egean saarilta.
Limnió on vanha lajike ja tunnettiin jo antiikin aikana yli 2 000 vuotta sitten, jolloin Lemnoksen eli nykyisen Límnoksen viini oli hyvin arvostettua. Sen mainitsevat antiikin kirjailijoista muun muassa Homeros ja Aristoteles. Nykyisin lajiketta kasvatetaan pääasiassa Chalkidikín niemimaalla kreikkalaisessa Makedoniassa sekä Rapsánin alueella Thessaliassa, kun taas kotisaarellaan sitä kasvatetaan enää vain vähän.
Limnió tuottaa täyteläisiä ja aromaattisia punaviinejä. Lajiketta sekoitetaan usein Cabernet Sauvignonin ja Cabernet Francin kanssa.
Lasse Kjus
Lasse Kjus (s. 14. tammikuuta 1971 Oslo, Norja) on norjalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Kjus kärsi urallaan kroonisen astman aiheuttamista oireista.
Maailmancup (kokonaistilanne)
Kjusilla on 18 maailmancup-osakilpailuvoittoa (syöksylasku 10, alppiyhdistetty 4, Super G 2, suurpujottelu 2).
Olympialaiset
Kjusista tuli ensimmäinen alppihiihtäjä, joka on voittanut kaksi olympiamitalia samana päivänä. Aamulla hän voitti hopeaa syöksylaskussa, jota oli huonon sään vuoksi siirretty viidellä päivällä. Iltapäivällä hän sai alppiyhdistetyn hopeaa syöksylaskuosuuden jälkeen.
Juan de Austria
pienoiskuva|Juan d’Austria Juan de Austria (Juhana Itävaltalainen) (24. helmikuuta 1547 Regensburg –  1. lokakuuta 1578 Namur) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijan Kaarle V:n avioton poika. Hänestä tuli sotilasjohtaja velipuolensa, Espanjan kuningas Filip II:n palveluksessa, ja hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Pyhän liigan laivaston amiraalina Lepanton taistelussa.
Elämä
Juhana oli keisari Kaarle V:n äpäräpoika ja hänen äitinsä oli porvarin tytär Regensburgista. Hänet kasvatettiin Espanjassa isänsä toimesta ja tämän kuoltua velipuolensa Filip II:n hovissa, kun vuonna 1559 Filip tunnusti hänet veljekseen. Kunnianhimoinen ja ritarillinen nuorukainen oli alkuaan määrätty hengelliseen säätyyn, mutta sai toiveensa mukaan antautua sotilasuralle.
Filip II nimitti hänet vuonna 1568 Välimeren alueen kenraalikapteeniksi; vuosina 1569-70 hän taisteli menestyksekkäästi maureja vastaan Granadassa. Hän sai paavin ja Venetsian avulla Lepanton taistelussa suuren merivoiton turkkilaisista 7. lokakuuta 1571. Vuonna 1573 hän valloitti Tunisin, jonne hän halusi perustaa oman kuningaskunnan, mutta valloitus menetettiin seuraavana vuonna. Filip myös vastusti kuningaskuntahanketta. Vuonna 1575 hänestä tuli Espanjan hallussa olleiden Italian alueiden kenraalikuvernööri, ja vuonna 1576 hän sai Alankomaiden kuvernöörin viran alueen kapinoidessa Espanjan valtaa vastaan. Juhana onnistui sitten kukistamaan kapinalliset Gembloux'ssa (31. tammikuuta 1578), mutta kuninkaan epäluulo ehkäisi kaikki hänen toimensa ja pian hän kuoli ruttoon. Juhana oli muun muassa tehnyt suunnitelmia Maria Stuartin vapauttamiseksi ja toivonut voivansa naimalla hänet hankkia itselleen Englannin ja Skotlannin kruunut.
Malagouziá
Malagouziá (, myös Malagousiá, Μαλαγουσιά) on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä valkoinen viinirypälelajike.
Malagouziáa kasvatetaan erityisesti Keski-Kreikassa sekä kreikkalaisen Makedonian alueella, kuten Epanomíssa Chalkidikín niemimaalla. Lajiketta sekoitetaan usein Asýrtikon kanssa.
Malvasia
Malvasia voi viitata seuraaviin:
Käänteisluku
thumb|right|300px|[[Funktion y = 1/x kuvaaja arvoille, jolloin x ei ole 0. Kuvaaja on hyperbeli. Sen jokaisen pisteen (x,y) koordinaatit x ja y ovat toistensa käänteislukuja.]]
Qustul
Qustul on arkeologinen hautausmaa Niilin itäisellä rannalla Assuanin kuvernoraatissa, Egyptissä.
Käänteisluku
Käänteisluku liittyy käsitteenä matematiikassa kahden luvun kertolaskuun, jonka tulokseksi saadaan yksi: Tällöin sanotaan, että molemmat luvut a ja b ovat toistensa käänteislukuja. Käänteislukumerkintänä käytetään usein negatiivista eksponenttia
Edellinen on koulumatematiikassakin esitetty määritelmä. Matematiikassa lukua yksi pidetään kertolaskuun liittyvänä rationaalilukujoukon neutraalialkiona eli 1-alkiona. Koska matematiikan neutraalialkion käsite on paljon laajempi, käytetään nimitystä 1-alkio vain luvuille ja sellaisille binäärioperaatioille, jotka ovat luonteeltaan multiplikatiivisia.
Rationaaliluvut
Samalla menettelyllä voidaan muodostaa jokaiselle nollasta eroavalle rationaaliluvulle käänteisluku. Jos merkitään yleisesti rationaalilukua kahden kokonaisluvun osamääränä eli murtolukuna voidaan määrittää sille käänteisluku
Käänteisluvun nimitys liittynee rationaaliluvun murtolukuesityksen "kääntämiseen" käänteislukua muodostettaessa.
Esimerkiksi luvun käänteisluku on.
Kokonaisluvun käänteisluku on sen yksikkömurtoluku. Esimerkiksi luvun 2 käänteisluku on ja luvun -3 käänteisluku on  eli. Tästä huomataan, että rationaalukujen murtoesityksen merkkisäännöt säilyttävät käänteisluvun etumerkin samana.
Reaaliluvut
Reaaliluvut saadaan täydentämällä rationaalilukujen joukkoa irrationaaliluvuilla. Jokaisella irrationaaliluvulla on käänteislukunsa, joten reaalilukujen joukko on samantapainen joukko käänteislukujen suhteen kuin rationaaliluvutkin.
Kymmenpotenssiluvuille, kuten 100:lle ja 10 000:lle, voi määrittää käänteisluvut desimaalimuodossa helposti. Sadan käänteisluku on 0,01 ja 10 000 se on 0,0001. Tämä siksi, että ja sen käänteisluku saadaan
Käänteisluvun numeerinen määritys
Iteraatio vaatii siemenluvun y_0, joka voi olla mikä tahansa reaaliluku. Annetulla luvulla y_0 aletaan iteroida riittävän monta kertaa lauseketta, missä x on käännettävä luku. Iteraatio tuottaa lukujonon, joka suppenee kohti käänteislukua x^{-1}:
Kompleksiluvut
Jos kompleksiluku on esitetty polaarimuodossa Eulerin kaavan avulla niin sen potenssi esityksen käänteisluku on
Jaksollisuus
Mikäli kokonaisluvun käänteisarvoa laskettaessa jakolasku ei niin sanotusti mene tasan, on tuloksena jaksollinen desimaaliluku. Tätä voi havainnollistaa suorittamalla jakolaskun kynällä ja paperilla. Laskennan välituloksina saadut jakojäännökset ovat lähtökohtana olevaa kokonaislukua pienempiä, joten ennen pitkää päädytään jakojäännökseen, joka on jo esiintynyt, ja tästä kohdasta alkaa siten uusi jakso. Laskettaessa kokonaisluvun käänteisarvo laskimella voi laitteen näytössä olla liian vähän numeroita, jotta jaksollisuus tulisi esille. Tällöin laskenta voidaan suorittaa joko kynällä ja paperilla tai esimerkiksi seuraavan ohjeen mukaan. Esimerkiksi kokonaisluvun 17 käänteisarvo lasketaan seuraavasti, kunhan ensin on huomattu, että
Tuloksena saadaan
Erityisiä ominaisuuksia
Positiivisen reaaliluvun ja sen käänteisluvun summa on aina vähintään 2 eli
China Global Television Network
China Global Television Network (lyh. CGTN) on Kiinan valtion omistama pääsääntöisesti englanninkielinen televisiokanava. Kanavan omistaa China Media Group, joka puolestaan toimii Kiinan kommunistisen puolueen propagandaosaston alaisuudessa. Kanavan tehtävä on toimia puolueen mielipidevaikuttamisen välineenä.
Yōji Yamamoto
Yamamoto valmistui Keion yliopiston lakipuolelta vuonna 1966, ja sen jälkeen lähti opiskelemaan muotia Bunka Fashion Collegeen, josta hän valmistui vuonna 1969. Ensimmäisen kokoelmansa Yamamoto esitteli vuonna 1977, ja ensimmäinen valmisvaatekokoelma esiteltiin vuonna 1981 Pariisissa. Vuonna 2002 Yamamoto esitteli ensimmäisen haute couture-kokoelmansa, ja vuonna 2003 debytoi Adidaksen kanssa yhteistyössä Y-3-merkillä.
China Global Television Network
Historia
Yksi kanavan merkittävimmistä ja isoimmista projekteista oli vuoden 2008 kesäolympialaiset sekä etenkin niiden avajaisseremonia, jota monet kiinalaiset pitävät edelleen yhtenä Kiinan modernin historian tärkeimmistä tapahtumista. Olympialaisten jälkeen Kiina alkoi kehittää ulkomaalaiselle yleisölle suunnattua mediaansa yhä enemmän.
Nykyään
Nykyisellä nimellään kanava aloitti vuonna 2016. Tavoitteena oli kanavan uudelleenbrändääminen pehmeän vaikuttamisen kanavana.
Kanavan päätoimitus sijaitsee CCTV:n pääkonttorissa Pekingissä. Tämän lisäksi sillä on kolme alueellista toimitusta Washingtonissa, Lontoossa ja Nairobissa, joissa työskentelee noin 150 henkilöä kussakin. Kanava toimii englannin lisäksi myös ranskaksi, arabiaksi, venäjäksi ja espanjaksi.
Vuonna 2016 kanavan amerikkalainen toimitus (tuolloin CCTV America) palkittiin Emmy-palkinnolla tekemästään jutusta Jen Bricker: When “Can’t” is a Four-Letter Word.
Kritiikkiä
Toisin kuin monet muut vastaavat valtiollisten yleisradioyhtiöiden hallinnoimat kansainväliset TV-kanavat (kuten esim. BBC World Service), CGTN:n päätoimitus ei ole valtiosta itsenäinen.
Toukokuussa 2021 Israelin Pekingin-suurlähetystö syytti kanavaa antisemitismistä, kun CGTN:n juontaja väitti lähetyksessä, että juutalaisilla on vaikutusvaltaisia lobbarijärjestöjä, jotka mm. muovaavat Yhdysvaltain suhtautumista Lähi-itään. Tapaus aiheutti diplomaattisen kriisin Israelin ja Kiinan välille.
Nauhuri
pienoiskuva|Nordmenden nauhuri edustaa avokelanauhurityyppiä. Nauhuri tai magnetofoni on metallioksidikerroksella päällystettyä magneettista nauhaa käyttävä äänentallennus ja -toistoväline. Laitteesta on kehitetty useita eri nauhaformaatteja ja nopeuksia käyttäviä koneita. Alun perin nauhat olivat irtonaisia avokeloja, jotka piti käsin kietoa vetokelan navan ympärille. RCA Victor keksi ensimmäisenä sulkea kelanauhan helppokäyttöisempään koteloon yksikelaisella 4-raitakasetillaan 1958, mutta vasta Philipsin 1963 esittelemä kaksikelainen Compact Cassette -järjestelmä (C-kasetti) teki kasettinauhurista suositun. Myöhemmin 1970-luvulla Sony kehitti Elcaset-laitteensa, joka käytti isompaa kasettia suuremmalla nauhanopeudella, mikä paransi ääntä. Järjestelmä ei kuitenkaan yleistynyt, koska Philipsistä poiketen Sony ei tarjonnut vapaata lisenssiä kasetilleen. Sanelukoneita varten on kehitetty mikrokasetteja käyttäviä laitteita ja digitaalinauhoitukseen DAT-nauhureita. Liikkuvan kuvan tallentamiseen kehitettiin videonauhureita, joiden menestynein muoto oli JVC:n VHS-nauhuri.
Historia
pienoiskuva|Ampex-avokelanauhurin koneisto vuodelta 1965. pienoiskuva|Sonyn puoliammattilaiskäyttöön valmistama kannettava kasettinauhuri WM-D6C. pienoiskuva|Sanelukoneiksi tarkoitettuja mikrokasettinauhureita, joista parhaimmilla voidaan toistaa myös musiikkia. Äänen tallennusta magnetismia hyväksikäyttäen kokeiltiin jo kauan ennen ensimmäisten toimivien magnetofonien markkinoille tuloa. Tanskalaista Valdemar Poulsenia pidetään alan edelläkävijänä, sillä hän rakensi suuria rautalankakeloja käyttäneen telegrafonin jo 1898. Keksintö esiteltiin Pariisin maailmannäyttelyssä 1900, mutta sille ei löytynyt käyttöä, koska ilman sähköistä vahvistusta ääntä ei saanut kuuluviin.
1930-luvulla putkivahvistimien myötä Poulsenin keksinnön pohjalta kehitettiin toimivia laitteita. BBC oli ensimmäisiä radioyhtiöitä, joka hyödynsi nauhuria siirtomaalähetyksissään. Vuonna 1935 saksalainen AEG esitteli uudenlaista tallennusmateriaalia käyttävän laitteen, jonka se nimesi magnetofoniksi. Teräslangan sijasta magnetofoni käytti metallioksidilla pinnoitettua paperinauhaa, jonka nopeus oli 76 cm sekunnissa. Magnetofonista tuli sittemmin yleisnimi kaikille nauhureille, vaikka se oli alun perin vain eräs lajityypin markkinointinimi. Suomessa Yleisradio kokeili magnetofonia vuoden 1940 Helsingin olympialaisia varten, jotka jäivät pitämättä.
Toisen maailmansodan jälkeen AEG:n magnetofoni siirtyi sotasaaliina Yhdysvaltoihin, jossa Ampex-yhtiö teki laitteesta oman versionsa vuonna 1948. Bing Crosby otti John T Mullinin rakentaman nauhurin prototyypin käyttöönsä radiolähetystensä ennaltakoostamiseen ja editointiin jo 1947. Keksintö levisi nopeasti radioyhtiöihin, levystudioihin ja lopulta kotikäyttöön. Varsinkin opetuskäytössä nauhuri oli uraauurtava, sillä sen avulla voitiin kieliä opiskella ilman henkilökohtaista opettajaa kielistudioissa ja vaikkapa auton kasettinauhurilla tien päällä. 1960-luvulla neliraitanauhureiden yleistyttyä monet kokeelliset pop- ja rockyhtyeet, kuten The Beatles ja Jimi Hendrix, käyttivät tekniikkaa levytyksissään ennenkuulumattomalla tavalla.
Kehittyessään moniraitatekniikka mahdollisti myös sen, ettei kaikkien muusikoiden ollut tarpeen olla paikalla tai soittaa samanaikaisesti äänitystä varten. Toinen etu oli, että virheen sattuessa koko esitystä ei tarvinnut soittaa uudelleen, vaan muusikko saattoi tehdä yksin uuden oton, joka sitten lisättiin muuhun esitykseen. Välillisesti tämä vaikutti siihen, että yhtyeiden jäsenet ottivat tuotantovastuuta levytysten tekovaiheessa.
Philipsin C-kasetin ja viimeistään Sonyn kehittämän Walkmanin myötä nauhurista tuli maailman yleisin äänentallennus- ja toistoväline. Nykyään tietokonepohjainen äänentallennus, MP3-soittimet ja älypuhelimet ovat suurelta osin syrjäyttäneet nauhurin.
Game Boy Micro
Game Boy Micro on Nintendon valmistama Game Boy -konsolisarjaan kuuluva käsipelikonsoli, jonka kehittely alkoi vuonna 2004 Game Boyn päivitettynä versiona. Game Boy Micro julkistettiin vuoden E3-messuilla ja julkaistiin vuoden 2005 lopulla.
Konsolin mitat ovat 50 mm × 101 mm × 17,2 mm. Se painaa 80 grammaa ja tukee Game Boy Advance -pelejä. Laitteessa on muun muassa vaihdettava etupaneeli ja ladattava akku, joka kestää jopa 5–10 tuntia. Game Boy Micron voi yhdistää USB-kaapelilla tietokoneeseen tai USB-liitännällisiin Game Boy -versioihin. Game Boy Micro ei tue muistikortteja, vaan kuten aikaisemmissakin Game Boy Advance -laitteissa, pelit tallentuvat pelimoduulille.
Luettelo Hérault’n kunnista
border|right|200px|Hérault’n sijainti
Tämä on luettelo Hérault’n departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 342 kuntaa.
Attila Csihar
thumb|Attila Csihar esiintymässä [[Mayhem (yhtye)|Mayhemin kanssa Inferno Metal Festivaleilla Oslossa vuonna 2010.]] Attila Gábor Csihar (s. 29. maaliskuuta 1971) on unkarilainen black metal -laulaja, joka tunnetaan erityisesti urastaan norjalaisessa Mayhem-yhtyeessä ja eritoten laulusuorituksistaan sen levyllä De Mysteriis Dom Sathanas.
Ura
Attila Csiharin ura alkoi unkarilaisesta Tormentor-metalliyhtyeestä. Se saavutti kulttiaseman black metal -ympyröissä. Vuonna 1994 Attilaa pyydettiin laulamaan De Mysteriis Dom Sathanasille, kun Mayhemin laulaja Dead oli tehnyt itsemurhan. Attila on ollut Mayhemin ainoa ei-skandinaavinen jäsen.
Mayhemin jälkeen hän jatkoi työskentelyään monissa projekteissa, kuten Plasma Poolissa, Aborymissa ja Korogissa. Vuonna 2004 Attila lauloi yhdysvaltalaisen drone metal/doom metal -yhtye Sunn O))):n kappaleella ”Decay2 (Nihil’s Maw)” ja esiintyi heidän kiertueellaan Euroopassa. Attila esiintyi myös lyhyesti Keep of Kalessinissa. Attila lähti Aborymistä liittyäkseen uudelleen Mayhemiin, koska heidän laulajansa Maniac oli erotettu yhtyeestä. Attila nauhoitti Aborymin kanssa vielä kappaleen ”Man Bites Dog” vuonna 2006 ilmestyneelle Generator-levylle. Vuodesta 2007 lähtien Attila on esiintynyt Sunn O))):n kanssa. Hän on levyttänyt heidän kanssaan sekä Oracle-EP:n että vuonna 2009 ilmestyneen Monoliths & Dimensions -albumin.
Attila on eronnut ja hänellä on kaksi lasta. Hän asuu Budapestissa.
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2010
Vuoden 2010 ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin Kauhajoella, Sotkassa 22.–24. tammikuuta 2010. Kilpailujen järjestävä seura oli Kauhajoen Karhu. Suomen-mestaruuksista kilpailtiin viesteissä, pikakilpailuissa ja takaa-ajoissa. Tämä on toistaiseksi viimeisin kerta, kun ampumahiihdon SM-kilpailuissa on käyty takaa-ajokilpailu. Vuoden 2010 SM-kilpailuissa siirryttiin nykyisin käytössä olevaan kilpailuformaattiin, jossa mitalit ratkotaan yhden viikonlopun aikana ja yhdellä paikkakunnalla, mutta kilpailtavia lajeja on vain kolme. Kauhajoella kilpailtiin samalla myös veteraanisarjojen SM-mitaleista.
10,0 km pikakilpailu
Päivämäärä: 22. tammikuuta <br style="clear:both" />
<br style="clear:both" />
12,5 km takaa-ajo
Päivämäärä: 23. tammikuuta <br style="clear:both" />
3x7,5 km viesti
Päivämäärä: 24. tammikuuta <br style="clear:both" />
<br style="clear:both" />
7,5 km pikakilpailu
Päivämäärä: 22. tammikuuta
<br style="clear:both" />
10,0 km takaa-ajo
Päivämäärä: 23. tammikuuta
<br style="clear:both" />
3x6,0 km viesti
Päivämäärä: 24. tammikuuta
<br style="clear:both" />
Oulujärvi (Pello)
Oulujärvi on järvi Pellon kunnassa Lapissa. Se sijaitsee Tornionjokilaaksossa ja on yhteydessä Tornionjokeen. Järven lähistöllä sijaitsee muun muassa leirintäalue.
Kenny Chesney
Kenneth Arnold "Kenny" Chesney (s. 26. maaliskuuta 1968) on yhdysvaltalainen countrymuusikko.
Chesney syntyi Knoxvillessä, Tennesseessä. Hän kasvoi Luttrellin pikkukaupungissa ja valmistui Caruthers High Schoolista, sitten East Tennessee State Universityssä. Hänen ensimmäinen albuminsa In My Wildest Dreamsin (1994) singlet olivat vain kohtuullisia menestyksiä, ja ensimmäinen suurhitti oli "Fall in Love", joka nousi Country Top 10 -listalle vuonna 1995.
Chesneyn "She's Got It All" ilmestyi elokuussa 1997 ja vietti kolme viikkoa listaykkösenä. Muihin listaykköshitteihin lukeutuvat "How Forever Feels" (kuusi viikkoa 1999), "The Good Stuff" (seitsemän viikkoa 2002) ja "There Goes My Life" (seitsemän viikkoa 2003) sekä "When the Sun Goes Down" -duetto (kolme viikkoa 2004) Uncle Krackerin kanssa.
Chesney on nimetty Country Music Associationin vuoden esittäjäksi 2004 ja 2006. Hän solmi 9. toukokuuta 2005 lyhyeksi jääneen avioliiton näyttelijä Renée Zellwegerin kanssa Yhdysvaltain Neitsytsaarten Saint Johnilla.
Siete Partidas
thumb|right|300px|Las Siete Partidasin vuoden 1555 version ensimmäinen sivu.
Las Siete Partidas on laajin keskiaikainen lakikokoelma, joka koottiin ja kirjoitettiin Kastilian ja Leonin kuninkaan Alfonso X:n (Viisaan) hallitessa 1200-luvun puolivälissä. Lakikokoelmalla oli suuri vaikutus myös Latinalaisessa Amerikassa, jossa sitä noudatettiin aina 1800-luvulle saakka.
Teos perustuu roomalaiseen lakiin, patriarkkojen ja kirkkoisien määräyksiin sekä Kastilian ja Leonin omiin lakeihin. Las Siete Partidas on suuresti vaikuttanut espanjalaisen maailman oikeuskäsitykseen ja henkiseen ilmapiiriin jatkuvasti otettavien uusintapainostensa kautta. Las Siete Partidasin ensimmäinen painos julkaistiin Sevillassa vuonna 1491. Teos ilmestyi lähes nykyisessä kirjoitusasussaan vuonna 1555 kuninkaallisen Intioiden neuvoston toimeksiannosta kuninkaallisen Intioiden neuvoston jäsenen, lisensiaatti Gregorio Lópezin, toimittamana. Painajana oli Andrea de Portonarisin kirjapaino Salamancassa. Teoksesta otetaan edelleenkin uusia painoksia. Las Siete Partidasin vuoden 1555 painoksen nimilehdellä mainitaan painoksen toteuttajaksi Intioiden kuninkaallinen neuvosto. Lakikokoelman avulla merentakaiset maat yritettiin liittää tiukasti emämaahan. Nimilehden taustalla Kaarle V osoittaa suosiotaan lisensiaatti Lópezille seuraavin sanoin:
Lähteet
Pariisissa vuonna 1855 painettu espanjankielinen Las Siete Partidas, joka käsittää viisi nidosta ja neljätuhatta sivua. Vuonna 2004 ilmestyi viimeisin painos Espanjan valtion kustantamana.
Amaroni
Amaroni on kunta Etelä-Italiassa, Calabrian alueella, Catanzaron maakunnassa. Kunta sijaitsee Catanzarosta parikymmentä kilometriä lounaaseen. Amaronissa on vajaat 2 000 asukasta.
Pyhä Barbara on Amaronin suojeluspyhimys.
Chiayin piirikunta
Chiayin piirikunta on Kiinan tasavaltaan, eli Taiwaniin, kuuluva piirikunta. Sen hallinnollinen keskus on Taibao.
Historia
Yksi piirikunnan alkuperäisistä aboriginaaliheimoista ovat tsout. Han-kiinalaiset alkoivat saapua alueelle Ming-dynastian aikana.
Chiayin kaupunki erotettiin piirikunnasta vuonna 1982.
Maantiede ja ilmasto
Ilmastoltaan piirikunta on leuto ja sateinen (Köppen-asteikolla Cfa). Pääkaupungissa mitattuna vuoden keskilämpötila on 22,9 °C ja vuoden keskimääräinen sademäärä on 2 432 mm. Sateet painottuvat kesään.
Chiayin piirikunnan pinta-ala on 1 902 km2.
Väestö ja kulttuuri
Vuonna 2020 piirikunnan asukasluvuksi arvioitiin 499 481. Suurin kaupunki on Minxiong (71 300 asukasta).
Hallinto
Piirikunta on jaettu 18 kuntaan. Näistä kahdella on kaupungin oikeudet, kaksi on tavallisia kuntia, ja loput ovat maalaiskuntia.
Korkeinta toimeenpanovaltaa piirikunnassa käyttää maistraatti. Vuonna 2018 tehtävään valittiin demokraattista edistyspuoluetta edustava Weng Chang-liang.
Malvázia
Malvázia ( tai Malvazía, Μαλβαζία, myös Malvasia, Monemvasia) on alkuperältään kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä viinirypälelajike. Rypäleestä on tunnistettu kymmeniä eri muunnoksia. Rypäle voi olla väriltään vaalea, punainen tai roosa.
Historiaa
thumb|left|240px|Malvázia-viljelmä Italiassa. Malváziaa on kasvatettu ainakin 2000 vuoden ajan. Se on saanut nimensä keskiajalla Monemvasiásta eli Malvasíasta, joka sijaitsee Kreikassa Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla. Se oli merkittävä venetsialainen linnoitus, ja Malvázia-viini venetsialaisten merkittävimpiä kauppatavaroita Kreikassa.
Viinin valmistus
Nykyisin Malváziaa kasvatetaan Kreikan lisäksi erityisesti Italiassa sekä muun muassa Espanjassa, Kroatiassa, Portugalissa, Sloveniassa sekä Yhdysvalloissa.
Arvo Sotavalta
Arvo August Sotavalta, vuoteen 1900 Richter, (7. tammikuuta 1889 Lempäälä – 21. helmikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä.
Sotavallan vanhemmat olivat tilanomistaja Johan August Sotavalta ja Emma Sofia Suomi. Hän oli naimisissa vuosina 1917–1927 Evi Marguerita Hjeltin kanssa, jonka isä oli valtioneuvos Edvard Hjelt.
Koulutus
Sotavalta pääsi ylioppilaaksi 1908 Tampereen Reaalilyseosta. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1914 ja filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1923 Helsingin yliopistosta. Tampereen Reaalilyseon ylioppilasluokalla 1908 olivat myös Lauri Pohjanpää ja F. E. Sillanpää, jotka olivat Arvo Sotavallan ystäviä sekä koulu- ja opiskelutovereita.
Ura
Sotavalta tutki suomalais-ugrilaisia kieliä. Arvo Sotavalta oli G. J. Ramstedtin apulaisena tämän tutkimusmatkalla Mongoliaan 1912. Se oli Ramstedtin seitsemästä idänretkestä viimeinen. Matkalle lähdettiin keväällä 1912 matkustamalla junalla Pietariin ja sieltä edelleen Urgaan Pohjois-Mongoliaan. Sieltä lähdettiin kymmenen hevosen karavaanilla tutkimusmatkalle, joka ulottui aina Selengajoen varrella olevaan Baibalykiin asti. Matkan tarkoitus oli tutkia muinaisen Tyrk-kansan ja sitä seuranneiden uigurien historiaa sekä tutustua mongolien nykykieleen. Matkalaiset palasivat kotimaahan joulun alla 1912. Arvo Sotavalta toi matkalta muun muassa mongolien asusteita, jotka hän lahjoitti Kansallismuseoon.
Sotavalta toimi Helsingin yliopiston lainopillisen tiedekunnan suomen kielen opettajana 1924–1950, foneettisen laitoksen amanuenssina 1928–1950 sekä fonetiikan dosenttina 1940–1950. Hän oli myös Suomalaisen kirjallisuuden edistämirahaston sihteerinä 1922–1933, Helsingin suomalaisen lyseon tunti- ja sijaisopettajana 1924–1929 ja kauppakorkeakoulun opettajana 1929–1931.
Sotavallan sisar oli tekstiilitaiteilija Impi Sotavalta.
Malvázia
Viinin valmistus
Italiassa Malvasia-rypäle on muun muassa Malvasia- ja Frascati-viinien valmistuksessa käytettävä pääasiallinen rypälelajike.
Väinö Linna
Väinö Valtteri Linna oli suomalainen kirjailija ja tieteen akateemikko. Hänet tunnetaan erityisesti Suomen historiaa kuvaavista teoksistaan Tuntematon sotilas ja Täällä Pohjantähden alla.
Linna vietti lapsuutensa maa­seudulla, mutta muutti 18-vuotiaana kaupunkiin töihin. Hän osallistui jatkosotaan Syvärillä ja palasi sitten tehtaaseen töihin. Vuonna 1954 ilmestyneestä Tuntemattomasta sotilaasta tuli kiistelty teos ja myyntimenestys. Sen myynti­tulojen turvin kirjailija lopetti tehdas­työt, osti maatilan ja alkoi kirjoittaa Pohjan­tähti-tri­logiaa.
Tausta, lapsuus ja nuoruus
pienois|pysty|vasen|Väinö Linna vuonna 1947. Väinö Linnan suku edusti niin isän kuin äidinkin puolelta hämäläisiä torppareita ja maa­työläisiä. Väinön isä Vihtori oli teurastaja. Hän ja Maija Linna, Maria o.s. Nyman, menivät naimisiin 1907. 20. joulukuuta 1920 Urjalassa syntyi Väinö Linna, joka oli kymmen­lapsisen perheen seitsemäs. Häntä ennen oli perheessä ollut kaksi vanhempaa Väinöä, Väinö Ilmari ja Väinö Olavi, jotka kuolivat tuberkuloosiin, kuten myös Armas-veli.
Vihtori oli Urjalassa sijainneen Honkolan kartanon torpparin poika mutta sai elantonsa teurastajana, ja Linnan torppa jäi sisarelle ja tämän miehelle. Isä-Linna ei osallistunut politiikkaan, mutta kunnioitti presidentti K. J. Ståhlbergia ja tämän oikeuden­mukaisuus­pyrkimyksiä. Kun kirjailijalta vuosi­kymmeniä myöhemmin Suomen Kuvalehden yleisön­osastossa kysyttiin hänen poliittisesta ajattelustaan, hän vastasi, ettei hänellä ole henkilö­kohtaista kantaa veljessotaan, mutta voi silti sanoa, että hänen isänsä oli lahtari.
Vihtori Linna menehtyi reumaattiseen kuumeeseen 1927, jolloin Väinö oli seitsen­vuotias, ja vastuu perheestä jäi yksin äidille. Isältä jäi niin paljon velkoja, että äiti joutui niin sanotusti muonamuijan pestiin kartanolle ja alkoi käydä töissä Velkalan ulko­tilalla. Isän kuoltua perhe asui Väinön syntymä­kodissa vielä vuoden, kunnes se oli myytävä. Silloin perheelle tarjottiin asuttavaksi mökki kartanon mailta. Väinö Linnan syntymäkodin paikalla ovat nykyisin jäljellä vain perus­kivet, sillä paikan uusi omistaja purki rakennuksen 1950-luvulla.
pienois|Väinö Linna työ­tovereineen Fin­laysonin tehtaalla. Vasemmalta Kosti Itä­luoto, Linna, Reino Sirén ja Rauni Ollikka. Linna aloitti koulun­käynnin kahdeksan­vuotiaana, mutta koska hän oli oppinut lukemaan jo viisi­vuotiaana hänet siirrettiin pian toiselle luokalle. Jo varhain Väinö kiinnitti huomiota kykenemällä uppoutumaan esimerkiksi lehden lukemiseen, vaikka ympärillä meluttiin. Kansakoulun kirjastosta Linna löysi Aarre­saaren kaltaisia seikkailu­kirjoja sekä suomalaiset historialliset romaanit ja kertomus­kokoelmat kuten Suomalaisia sankareita tai Karoliinit. Pian pojan lukemisto laajeni venäläisten klassikoiden kuten Dostojevskin, Gogolin ja Tolstoin suuntaan. Linna ei ollut erityisen innokas koululainen, vaikka menestyikin hyvin. Myöhemmin hän muisteli varhaisten aineidensa olleen kieli­opillisesti moitteettomia, mutta sen kummempaa eloa tai ilmeikkyyttä niissä ei ollut. Väinön vanhempi sisar, joka oli koti­apulaisena vakuutus­johtaja Aarne Kuusen perheessä Helsingissä, lähetti ja toi kotiinsa muun muassa erilaisia nuorten­lehtiä sekä perheen poikien Matti Kuusen ja Pekka Kuusen vanhoja vaatteita, mistä Linna myöhemmin leikillään arveli kulttuuri­harrastusten tarttuneen häneenkin.
FCK Salamat
FCK Salamat oli vuonna 1987 perustettu kirkkonummelainen jalkapalloseura. Aiemmin seura tunnettiin nimellä FC Kirkkonummi. Seuran viimeisenä puheenjohtajana toimi Gustaf Åberg. FCK Salamoiden sisarseura HC Salamat toimii edelleen pelaten jääkiekkoa nykyään viidenneksi ylimmällä sarjatasolla. FCK Salamoilla oli myös faniryhmä nimeltään Öky-Möykkä. Seura voitti vuonna 2003 Suomen Cupin pikkufinaalin ja sijoittui Kakkosen lohkossaan kolmanneksi kaudella 1994. Kotiotteluitaan se pelasi Kirkkonummen keskuskentällä.
Kaudella 2006 seura pelasi Kolmosessa, jonne se putosi kaudella 2005 Kakkosesta. Kaudeksi 2007 seura putosi Neloseen, mutta nousi sieltä kaudeksi 2008 takaisin Kolmoseen. Sarjapaikka siirtyi keväällä seuran talousvaikeuksien vuoksi toiselle kirkkonummelaisseura KyIF:lle. Myös seuran junioritoiminta sulautettiin KyIF:iin ja FCK Salamat lakkasi toimimasta itsenäisenä seurana.
Väinö Linna
Tausta, lapsuus ja nuoruus
Hän kävi kuusi luokkaa silloista kansakoulua, mutta halusi töihin. Koska Urjalassa vakituinen työ oli vähissä, hän muutti 18-vuotiaana vuonna 1938 Tampereelle. Perhe oli edellisenä vuonna muuttanut Velkalasta Villamon ulkotilalle, jossa Väinö kävi tilan töissä. Tampereella nuorukainen sai sukulaistensa avulla työpaikan Finlaysonin kehräämöstä. Aluksi hän työskenteli karstaamon apu­poikana eli kärrärinä, ja sitten hänestä tuli karstaaja ja korjaus­mies. Linna kuului tehtaassa tiiviiseen neljän työ­miehen ryhmään, jossa olivat hänen lisäkseen Kosti Itä­luoto, Rauni Ollikka ja Reino Sirén. Linnan ensimmäinen asunto oli tädin Annan luona Puuvilla­tehtaan­kadulla. Yksinäisen maalais­pojan ainoat harrastukset kaupunki­ympäristössä olivat lukeminen ja elokuvat. Myöhemmin Linna arveli, että ahkera elo­kuvien katselu näkyi hänen kirjoissaan, joita oli ollut helppo muokata elo­kuviksi.
Armeija ja sota
Talvi­sodan aikana Linna oli väestönsuojelutehtävissä korttelin­vartijana. Hän joutui olemaan vartiossa usein öisin ja osallistumaan pelastus- ja raivaus­töihin Tampereelle kohdistuneiden venäläisten lento­hyökkäysten jälkeen. Sodan päätyttyä Linnan ikäluokka kutsuttiin tarkastukseen. Huhti­kuun 4. päivänä 1940 Linna lähti armeijaan Riihi­mäen jalka­väkeen, josta hänet jo kahden viikon kuluttua siirrettiin ali­upseeri­kouluun, ensin Lopen Launosiin ja sitten Haus­järven Ryttylään. Komennusta edesauttoivat alokas Linnan laajat tiedot sota­taktiikasta ja aseista. Keväällä 1941 Linna ylennettiin korpraaliksi ja seuranneena kesänä alikersantiksi jatko­sodan alkaessa. Ali­kersanttina hänen tehtäväkseen tuli kouluttaa seuraavan vuoden alokkaat. Työ jatkui kesään 1941 asti, jolloin alkoi jatkosota.
Linna sijoitettiin eversti Pietari Autin komentaman Jalka­väki­rykmentti 8:n ensimmäisen pataljoonan kone­kivääri­komppaniaan, jossa hän osallistui etenemis­vaiheen kamppailuihin ja asema­sotaan Syvärillä.