cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ghuridit
Tausta
Ghuridien omien kertomustensa mukaan he polveutuivat Persian muinaisista hallitsijoista ja islamin leviämisen ajan arabialaisista sankareista, mutta todellisuudessa he lienevät polveutuneet paikallisesta väestöstä. Afganistanissa sijaitsevan Ghurin asukkaat olivat olleet puolestaan vielä melko hiljattain pakanallisia. Vielä ghaznavidihallitsija Mahmud Ghaznilainen oli tehnyt heitä vastaan sotaretkiä 1000-luvun alussa. Ghaznavidit olivat alkaneet ensimmäisten joukossa käyttää arvonimeä sulttaani ja Ghurin alueen hallitsijasuvusta eli myöhemmistä ghurideista tuli heidän vasallejaan. Ghaznavidien ja ghuridien valtasuhde kääntyi päälaelleen sulttaani Bahmar Šahin sekaannuttua vasalliensa sisäisiin kiistoihin. Bahram myrkytti hoviinsa saapuneen ghuridiprinssin ja surmasi tämän veljen Siaf al-Dinin. Kolmas veli 'Ala al-Din Husain marssi joukkoineen vastauksena veljiensä kohtaloon kohti ghaznavidien pääkaupunki Ghaznia. Vuonna 1150/1151 hän otti ratkaisevan voiton ghaznavideista lähellä Kandaharia. Pian tämän jälkeen kukistui myös Ghazni, joka hävitettiin niin pahoin, että kaupunki ei enää toipunut entisiin mittoihinsa. 'Ala al-Din jäi myöhemmin seldžukkien vangiksi, jolloin Bahram saattoi vielä palata Ghazniin. Hänen valtakunnastaan oli kuitenkin jäljellä enää rippeet ja sen suurinta osaa hallitsivat ghuridit. Vuonna 1163 myös Ghazni menetettiin ghuzz-sotureille. Viimeinen ghaznavidisulttaani Kosrau Malik piti hallussaan Lahorea, jossa ghuridit ilmeisesti surmasivat hänet vuoden 1190 alussa.
Laajeneminen
thumb|vasen|Sulttaani [[Mu'izz al-Din Muhammad al-Samin valtakaudella lyöty kolikko.]] 'Ala al-Din Husain omaksui esimerkiksi ghaznavidien ja seldžukkien käyttämän tittelin sulttaani ja ghuridit pyrkivät levittäytymään seldžukkien alueille jo näiden valtakaudella. Suunnitelmat kariutuivat kuitenkin aluksi 'Ala al-Din Husainin kärsittyä tappion seldžukeille taistelussa vuonna 1152, jossa osa hänen turkkilaisesta ratsuväestään siirtyi vihollisen puolelle. Seldžukit romahtivat kuitenkin lopulta toisesta syystä. Ghaznavidien entisille alueille oli alkanut muuttaa ghuzz- tai oghuzz-nimillä tunnettuja turkkilaisia paimentolaisia, jotka seldžukeista poiketen olivat säilyttäneet perinteiset paimentolaiset elintapansa. Seldžukkisulttaani Ahmad Sandžar päätti alistaa ghuzz-turkkilaiset, mutta nämä voittivat seldžukkien armeijan vuonna 1153 ja itse sulttaani jäi heidän vangikseen. Tappiota seurasi seldžukkivallan romahdus Iranin ylängöllä.
Syntyi valtatyhjiö, jota pääkaupunkiinsa Firuzkuhiin palannut 'Ala al-Din Husain alkoi täyttää valtaamalla entisiä seldžukkien alueita Khorasanissa samalla, kun hänen veljensä laajensi valtakuntaa Bamejanista käsin Turkestaniin. Ghuridien kolmas sukuhaara asettui lopulta Ghazniin, joka vallattiin ghuzz-sotureilta vuonna 1173/1774. Ghazni oli myöhemmin Intian jokitasangolle suuntautuneiden valloitusretkien tukikohta.
Ghuridit eivät olleet ainoita oman valtansa kasvattajia seldžukkien romahdettua. Khorasmian šaahit olivat turkkilaistaustaisia ja he käyttivät vanhaa iranilaista šaahin titteliä. Ghuridit ja Khorasmian šaahit kilpailivat Iranin ylängön hallinnasta. Ghuridien resurssit käydä sotaa olivat pienemmät, mutta heitä suojasi Hindukušin maantiede, minkä lisäksi he käyttivät hyväkseen Khorasmian sisäisiä valtakamppailuja. Ghuridien itärajalla heitä uhkasi samoin turkkilaistaustainen Karakhitai-valtakunta. Keskittyäkseen etelään Ghuridien sulttaanien tuli ostaa kalliilla rauha selustaansa tällä suunnalla.
Loppu
thumb|Ghuridien valtakaudella vuonna 1194 rakennettu [[Jamin minareetti Afganistanissa kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. ]] 1190-luvulla ghuridit olivat vallanneet suuret osat Pohjois-Intian tasangosta ja suuri osa Khorasanin kaupungeista tunnusti heidän yliherruutensa. Valtakunnan suurimittainen laajentuminen koetteli kuitenkin myös ghuridien voimavaroja. Sulttaani Mu'izz al-Din Muhammad al-Sam soti Khorasmian šaahi 'Ala al-Din Muhammadia vastaan, joka oli yrittänyt vallata Khorasanin hyödyntäen paikallisen väestön ja ghuridien välisiä ristiriitoja. Hänet kuitenkin lyötiin Heratissa ja sulttaani ajoi hänet joukkoineen Khorasmiaan saakka. Šaahi avasi Araljärven patovallit, mikä tulvi järven suistoalueen. Mu'izz al-Din päätti palata joukkoineen Amudarjaa pitkin takaisin Hindukušin alueelle, mutta matkalla heidän armeijansa tuhoutui šaahin liittolaisten karakhitaiden hyökkäyksessä nykyisen Pohjois-Afganistanin Andkhoissa vuonna 1204. Khorasan menetettiin Heratia lukuun ottamatta Khorasmialle ja vuosikymmen tappion jälkeen ghuridien valtakunta hajosi. Suvun eri jäsenet alkoivat hallita omia alueitaan itsenäisesti, kun viimeinen ghurideja yhdessä pitänyt sulttaani Mu'izz al-Din murhattiin Intiassa vuonna 1206. Eri ghuridihallitsijat taistelivat keskenään ja yksi heistä kutsui lopulta avukseen Khorasmian joukot vuonna 1206/1207. Ghurideista tuli šaahien vasalli ja khorasmialaiset hankkiutuivat eroon Firuzkuhin viimeisestä ghuridihallitsijasta vuonna 1215.
Kulttuuri
Ghuridien käyttämä kieli poikkesi aiempien ghaznavidien hovin käyttämästä persian kielestä. Ghuridien kieli lienee ollut joko toinen persian kielen muoto, tai kokonaan oma ja sittemmin hävinnyt Hindukušin iranilainen kieli. Ghuridit olivat sunnalaisia ja he pitivät esimerkiksi Khorasmian šaaheista poiketen yllä hyviä välejä kalifiin. Ghuridien sunnalaisuus korostui etenkin, kun heitä verrattiin pakanallisina pidettyihin turkkilaisiin.
Edeltäjistään ghaznavideista poiketen ghuridien hallintojärjestelmä perustui pitkälti klaaneihin ja suvun eri jäsenet hallitsivat omia alueitaan hyvin itsenäisesti.
Röyhelökotingat
Röyhelökotingat (Cephalopterus) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Röyhelökotingoihin kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia.
Äkkiä Pakoon – Seppo Sillanpään lastenlauluja 2
Äkkiä Pakoon – Seppo Sillanpään lastenlauluja 2 on Seppo Sillanpään studiolevy vuodelta 1993.
Tiili
pienoiskuva|Tiiliä|367x367px Tiili on savesta ja hiekasta kuivaamalla ja polttamalla aikaan saatu määrämuotoinen karkeakeraaminen rakennusmateriaali. Muoto on yleensä suorakulmainen särmiö.
Tiili voidaan rei’ittää ennen polttoa, tällöin parannetaan tiilen puristuslujuutta. Tiilimassaan voidaan lisätä myös sahanpurua, jolloin poltossa syntyvä huokoisuus mahdollistaa tiilen pakkasenkestävyyden.
Käyttö
Tiili on hyvin monikäyttöinen rakennusmateriaali. Tiiltä käytetään esimerkiksi rakennusten seiniin, tulisijoihin, savupiippuihin, lattioihin, kattoihin ja kävelykatujen päällysteenä.
Kattotiileksi sanotaan vesikattoon käytettävää tiiltä, joka voi olla joko poltettu savitiili tai betonista valettu betonikattotiili.
Niin sanottu kalkkihiekkatiili ei ole poltettu tiili, vaan sammutetusta kalkista ja kvartsipitoisesta hiekasta tehty muotoon puristettu kivituote, jota ei polteta vaan karkaistaan höyryllä. Oikeampi nimitys on kalkkihiekkakivi.
Historia
Ensimmäiset tiilirakennukset rakennettiin Urissa Mesopotamiassa noin 4 000 eaa. Tiilien valmistusta on tapahtunut myös Egyptissä jo noin vuonna 3 000 eaa. Tuolloin tiilien materiaalina oli savi, mutta tiiliä ei poltettu vaan ne ainoastaan kuivattiin (savitiili). Mesopotamiassa tiilien polttaminen tunnettiin noin 2 200 eaa. lähtien.
Merkittäviä tiilestä tehtyjä varhaisia rakennuksia ovat Kiinan muuri (noin 210 eaa.) ja Rooman Pantheon (noin 123 jaa.). Pohjois-Eurooppaan tiiliarkkitehtuuri levisi hansakaupan ja Saksalaisen ritarikunnan mukana 1100-luvulla.
Ensimmäisiä merkittäviä tiilirakennuksia Pohjoismaissa olivat Uppsalan ja Turun tuomiokirkot. Suomeen tiilet tulivat ilmeisesti 1200-luvulla, mutta laajemmin niitä alettiin käyttää vasta seuraavalla vuosisadalla linnoihin ja kirkkoihin. Amerikan mantereelle tiilen käyttö levisi vasta espanjalaisten mukana.
Ulkonäkö
Tiilen väri vaihtelee kermanvalkoisesta ja keltaisesta punaiseen ja tummanruskeaan, lähes mustaan. Värin määrittää saven mineraalipitoisuus, lisäaineistus ja polttotekniikka. Suomalaisten savien suuri rautapitoisuus saa aikaan punaisen värin, ulkomaisista kaoliinipitoisista savista voidaan polttaa vaaleita tiiliä.
Polttotekniikkaa säätelemällä saadaan eri sävyisiä pintoja; esimerkiksi tiilien ladontatapa uunissa vaikuttaa värin tasaisuuteen. Tätä käytetään hyväksi loimukuvioiduissa tiilissä. Jatkamalla polttoa pitkään saadaan pinnaltaan sintraantuneita tiiliä, ja tummia sävyjä.
Tiililimitykset
Nykyisin muuratuissa rakenteissa käytetään lähes yksinomaan erilaisia juoksulimityksen sovelluksia. Näissä on käytetty lapetiilimuurausta, ja tiilet on ladottu pitkä sivu ulospäin. Juoksulimitysten yleisimmät muodot ovat puolen kiven ja 1/3 kiven etenemällä tehdyt limitykset. Eräs nykyään käytetty limitystapa on votsi, joka ei itse asiassa ole limitys lainkaan. Siinä kaikki pystysaumat sijoittuvat samoille kohdille, ja tiilet saumoineen muodostavat säännöllisen ruudukon. Votsia voidaan käyttää vain, jos rakenteeseen ei kohdistu ulkopuolisia kuormia ja tällöinkin se on vahvistettava raudoituksella.
Historialliset tiililimitykset Suomessa
Keskiajalta aina 1900-luvun alkupuolelle tiilirakenteet olivat massiivirakenteita, joissa seinä vastasi paksuudeltaan vähintään tiilen pituutta. Tällöin seinissä käytettiin poikittain sijoitettuja sidekiviä estämään muurin halkeamista keskeltä.
Tiettävästi varhaisin Suomeen saapunut limitystapa oli munkkilimitys, jossa kahta juoksukiveä seurasi sidekivi, tämä toistui samassa kerroksessa yhä edelleen. Vähäpätöisemmissä kohteissa käytettiin myös niin sanottua villiä limitystä, jossa juoksu- ja sidekivet vuorottelivat satunnaisesti.
Ruotsin vallan aikana ryhdyttiin käyttämään vuorolimitystä eli "plokia". Muuraaminen oli nopeampaa, koska juoksu- ja sidekivet olivat omissa kerroksissaan. Joka toinen kerros oli tehty juoksukivillä ja joka toinen sidekivillä. Juoksukivet olivat samalla kohdalla keskenään.
1800-luvulle tultaessa vakiintui käyttöön lujempana pidetty ristilimitys eli "kryssi". Tässäkin juoksu- ja sidekivet olivat omissa kerroksissaan, mutta juoksukiven asema muuttui puolen tiilen verran edelliseen nähden.
Suomessa käytettävät yleisimmät tiilikoot
Peruskokoinen täystiili PT Peruskokoinen reikätiili PRT Normaalikokoinen reikätiili NRT Moduulikokoinen reikätiili MRT Normaalikokoinen tiililaatta NTL Moduulikokoinen tiililaatta MTL
Mikkelin ammattikorkeakoulu
Mikkelin ammattikorkeakoulu (lyh. Mamk) oli Etelä-Savon maakunnassa toiminut ammattikorkeakoulu, jolla oli toimipisteet Mikkelissä ja Savonlinnassa. Mikkelin ammattikorkeakoulu perustettiin 1992 ja sen toiminta päättyi vuoden 2016 lopussa, kun se yhdistyi Kymenlaakson ammattikorkeakoulun kanssa muodostaen Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulun eli Xamkin.
Koulutustarjonta
Mikkelin ammattikorkeakoulussa oli tarjolla
Sybil
Sybil on Joseph Sargentin ohjaama yhdysvaltalainen televisioelokuva, joka ensiesitettiin vuonna 2007. John Pielmeier laati käsikirjoituksen Flora Rheta Schreiberin romaanin Sybil (1973) pohjalta. Sybil-romaani on perustuu todellisen Shirley Ardell Masonin elämäntarinaan, jolloin häneltä oli diagnosoitu dissosiatiivinen identiteettihäiriö. Sybil on genreltään draama, ja sen pääosissa ovat Jessica Lange tohtori Cornelia Wilburina ja Tammy Blanchard Sybil Dorsettina.
Juoni
Sybil sijoittuu 1950-luvun New Yorkiin, missä Columbian yliopiston taideopiskelija Sybil Dorsett (Tammy Blanchard) lähetetään psykiatri Cornelia Wilburin (Jessica Lange) hoitoon hänen oudon käytöksensä vuoksi. Sybilin lähettänyt tohtori Atcheson (Ron White) uskoo, että Sybil kärsii hysteriasta, mutta tohtori Wilbur päätyy eri diagnoosiin. Tohtori Wilburin hoidossa Sybil tunnustaa, että hän kokee usein muistikatkoksia ja eikä voi selittää mitenkään aikaa, jota hän ei muista. Wilbur auttaa häntä palauttamalla mieleen hänen lapsuutensa, jolloin hän kärsi häiriintyneen Hattie-äidin (JoBeth Williams) käsissä fyysistä, psyykkistä ja seksuaalista hyväksikäyttöä sekä väkivaltaa. Tämä johti lopulta siihen, että Sybilille alkoi muodostua kuusitoista erilaista identiteettiä eri luonteenpiirteineen. Tohtori Wilbur tajuaa, että Sybil kärsii jakautuneesta persoonallisuushäiriöstä, joka on seurausta lapsuudessa koetuista kauheuksista.
Tuotanto
Sybilin kuvaukset alkoivat 22. tammikuuta vuonna 2006. Sybil kuvattiin Kanadan Nova Scotian Halifaxissa ja Dartmouthissa. Kuvaukset päättyivät 16. helmikuuta 2006.
Julkaisu ja vastaanotto
Sybil esitettiin ensimmäisen kerran 28. toukokuuta vuonna 2007 Italiassa. Valmistusmaassaan Yhdysvalloissa televisioelokuva esitettiin ensi kerran 7. kesäkuuta vuonna 2008 CBS-kanavalla. Sybil sai ilmestyessään kriitikoilta myönteisen vastaanoton.
Aiempi filmatisointi
Sybil-romaanin pohjalta on tehty vuonna 1976 minisarja, Tie uuteen elämään, jonka pääosissa ovat Joanne Woodward tohtori Cornelia Wilburina ja Sally Field Sybil Dorsettina. Tie uuteen elämään esitettiin ensi kerran NBC-kanavalla, ja se voitti Emmy-palkinnon. 198-minuuttisen minisarjan 132-minuuttinen elokuvaversio nähtiin Suomessakin teatterilevityksessä 1979 ja julkaistiin suomenkielisin tekstein videokasetilla.
Paavo Lonkila
Paavo Lonkila (alk. Lång, 11. tammikuuta 1923 Kiuruvesi – 22. syyskuuta 2017 Kiuruvesi ) oli suomalainen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja.
Lonkila, joka 157-senttisenä on Suomen maastohiihtohistorian lyhyin olympiamitalimies, saavutti Oslon talviolympialaisissa 1952 ensin 18 kilometrillä pronssia ja sitten 4×10 kilometrin viestin toisen osuuden hiihtäjänä kultaa. Rumfordin MM-kisoissa 1950 Lonkila sai viestissä hopeaa ja sijoittui 18 kilometrillä viidenneksi. Uran arvokkaimpia saavutuksia on myös Holmenkollenin kisojen 18 kilometrin voitto vuonna 1951.
Lonkila edusti Kiuruveden Jännettä. Suomen mestaruutta hän ei voittanut kertaakaan.
Ammatiltaan Lonkila oli maanviljelijä. Hän sai opetusministeriön Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2001.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1952 – naisten yhteisvoimistelu
Naisten yhteisvoimistelu kilpailu oli toinen joukkuelaji Helsingin olympiakisojen naisten voimistelussa. Joukkueita kilpailuun osallistui kaikkiaan 16. Yhteisvoimistelun pisteet laskettiin mukaan myös varsinaiseen joukkuekilpailuun.
Madison Square Garden (yritys)
Madison Square Garden, Inc. on NASDAQ-pörssissä listattu yhdysvaltalainen viihdeyritys. Helmikuuhun 2010 asti se kuului Cablevision-konserniin. Yrityksen liikevaihto vuonna 2009 oli 1,062 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Yrityksellä on kolme liiketoimintayksikköä: MSG Sports, MSG Entertainment ja MSG Media. Se omistaa muun muassa urheilujoukkueet New York Knicks (NBA), New York Rangers (NHL), New York Liberty (WNBA) ja Hartford Wolf Pack (AHL), monitoimiareena Madison Square Gardenin ja areenan yhteydessä olevan The Theater at Madison Square Gardenin sekä televisiokanavat MSG ja Fuse.
Branka Katić
Branka Katić (serb. Бранка Катић, s. 20. tammikuuta 1970 Belgrad, Serbia) on serbialainen näyttelijä.
Ura
Branka Katić aloitti uransa 14-vuotiaana elokuvassa Nije lako sa muškarcima. Hän opiskeli teatterialaa Novi Sadissa. Katić esiintyi näytelmissä Suboticassa, Novi Sadissa ja Belgradissa. Sittemmin hän on näytellyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa Serbiassa, Saksassa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Hän on esiintynyt mm. elokuvissa Musta kissa, valkoinen kissa (1998), Heinäkuussa (2000) ja Public Enemies (2009). Katić oli mukana brittiläisessä televisiosarjassa Näkemiin vaan, muru! vuosina 2002–2004. Vuodesta 2007 lähtien hän on esiintynyt yhdysvaltalaisessa draamasarjassa Big Love.
Yksityiselämä
Branka Katić on ollut naimisissa brittiläisen ohjaajan Julian Farinon kanssa vuodesta 2000. Parilla on pojat Louis ja Joe.
Secondhand Serenade
Secondhand Serenade on yhdysvaltalaisen laulaja-kitaristi John Veselyn unplugged-projekti. Sen kappaleita ovat muun muassa "Your Call" ja "Maybe".
Ammunta Euroopan kisoissa 2015
Euroopan kisojen 2015 ammunta järjestettiin Baku Shooting Centressä Bakussa 13.–19.6.2015. Sarjoja oli yhteensä 19. Menestynein maa oli Italia, joka voitti 10 mitalia, joista neljä oli kultaa.
Yhtälö
Yhtälö on kahden lausekkeen merkitty yhtäsuuruus. Yhtälön molemmissa lausekkeissa voi olla yksi tai useampi muuttuja. Silloin lausekkeet ovat yhtä suuret vain, jos näillä muuttujilla on jotkin tietyt arvot. Sen selvittämistä, millä muuttujien arvoilla lausekkeiden arvot ovat samat, sanotaan yhtälön ratkaisemiseksi ja näitä muuttujien arvoja yhtälön ratkaisuiksi.
Tupaantuliaiset (elokuva)
Tupaantuliaiset (Travaux, on sait quand ça commence... tai Travaux) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Brigitte Roüanin ohjaama brittiläis-ranskalainen elokuva laittomista maahanmuuttajista.
Yhtälö
Matematiikassa yhtälön ratkaisulla tarkoitetaan kaikkia niitä muuttujan eli tuntemattoman arvoja, jotka toteuttavat yhtälön. Samoin differentiaaliyhtälön ratkaisulla tarkoitetaan kaikkia niitä funktiota, jotka toteuttavat differentiaaliyhtälön. Toisinaan näkökohdasta riippuu, onko yhtälöllä ratkaisuja vai ei. Esimerkiksi x^2+1=0 ei ratkea reaalilukujen joukossa mutta kompleksiluvuilla sillä on kaksi ratkaisua. Yhtälön ratkaisun tai ratkaisujen etsimistä sanotaan yhtälön ratkaisemiseksi.
Yhtälölle ei välttämättä ole olemassa ratkaisua. On myös mahdollista, että yhtälö on voimassa kaikilla muuttujien arvoilla. Sellaista yhtälöä sanotaan identtiseksi. Esimerkiksi yhtälöllä ei ole ratkaisua, kun taas yhtälö  on identtisesti tosi. Aina muuttujille ei ole saatavissa lukuarvoa, vaan niille saadaan jonkinlainen lauseke, jolloin vastaus riippuu muista yhtälön muuttujista. Kun muuttujia on vain yksi, sitä merkitään yleensä kirjaimella x. Fysiikan sovelluksissa käytetään ratkaistavan suureen symbolia.
Kun yhtälöitä on useita ja ne kaikki ovat voimassa yhtä aikaa, kutsutaan ryhmää yhtälöryhmäksi. Täsmälleen kahden yhtälön ryhmää sanotaan yhtälöpariksi.
Yhtälön molemmilla puolilla olevat lausekkeet voivat sisältää mitä tahansa matemaattisia funktioita. Jos molemmat ovat polynomeja tai niistä lisäksi vain jakolaskun ja juurenoton avulla muodostettuja algebrallisia lausekkeita, on kyseessä algebrallinen yhtälö. Jokainen algebrallinen yhtälö voidaan laskutoimitusten avulla muokata polynomiyhtälöksi, jolla on (alkuperäisen yhtälön määrittelyjoukossa) samat ratkaisut. Polynomiyhtälön aste kertoo, kuinka moneen potenssiin muuttuja suurimmillaan korotetaan. Ensimmäisen asteen yhtälöä sanotaan myös lineaariseksi yhtälöksi.
Esimerkiksi
Yhtälön sieventäminen ja ratkaiseminen
Yhtälön ratkaisun etsimisessä käytetään hyödyksi sääntöjä, joiden avulla annetusta yhtälöstä voidaan aina muokata toinen yhtälö, joka on sen kanssa yhtäpitävä eli jolla on samat ratkaisut.
Annetusta yhtälöstä saadaan aina sen kanssa yhtäpitävä yhtälö esimerkiksi
Näiden sääntöjen avulla yhtälöä voidaan usein sieventää eli saattaa se yksinkertaisempaan muotoon, jotta sen ratkaisut on helpompi löytää. Ensimmäisen asteen yhtälö eli yhtälö, jonka molemmat puolet ovat ensimmäisen asteen polynomeja, siis muotoa, voidaan pelkästään näillä säännöillä yleensä vieläpä muokata muotoon, jossa sen vasemmalla puolella on vain muuttuja ja oikealla puolella luku tai vakiolauseke, joka on samalla yhtälön ratkaisu. Jos kuitenkin edellä esitetyssä muodossa a ja c ovat sama luku, yhtälöllä ei ole ratkaisua, paitsi jos myös b = d'', jolloin yhtälö on identtinen.
Käytännössä ratkaisu löydetään seuraavasti: Yhtälön ratkaiseminen:
Jos yhtälön molemmat puolet kerrotaan samalla lausekkeella, saadaan yhtälö, jonka ratkaisuja ovat alkuperäisen yhtälön ratkaisut sekä lisäksi kertoimena käytetyn lausekkeen nollakohdat. Jos tätä menetelmää käytetään yhtälön ratkaisemiseen, on saadut ratkaisut sen vuoksi tarkistettava.
Yhtälön molempien puolten kertomiseen samalla lausekkeella perustuu myös niin sanottu ristiin kertominen, jonka avulla voidaan usein ratkaista sellaiset yhtälöt, joissa muuttuja on jakajassa. Tämän säännön mukaan yhtälö pätee, jos ja vain jos eikä kumpikaan jakajista b ja d (jotka voivat olla vakiota tai muuttujan sisältäviä lausekkeita) ole nolla. Näin yhtälö saadaan muotoon, jossa ei ole jakajaa.
Myös korottamalla yhtälön molemmat puolet neliöön saadaan yhtälö, jonka ratkaisuja ovat kaikki alkuperäisen yhtälön ratkaisut, mutta jolla ratkaisuja saattaa olla enemmänkin; ovathan vastalukujen neliöt yhtä suuret.
Toisen asteen yhtälö
Jokainen toisen asteen yhtälö voidaan edellä esitetyillä säännöillä saattaa muotoon
missä ovat vakioita. Voidaan osoittaa, että tämän yhtälön ratkaisut ovat
Korkeamman asteen yhtälöt
Myös kolmannen ja neljännen asteen yhtälöille on olemassa yleiset ratkaisukaavat, mutta ne ovat niin monimutkaisia, ettei niitä käytännössä juuri sovelleta. On todistettu, ettei viidennen ja sitä korkeamman asteen yhtälöille voida kehittää yleistä ratkaisukaavaa.
Erikoistapauksissa kolmannen tai sitä korkeamman asteen yhtälö on edellä esitettyjen sääntöjen avulla palautettavissa ensimmäisen tai toisen asteen yhtälöiksi, tai se voidaan muuntaa sellaiseen muotoon, että kahden tai useamman ensimmäisen tai toisen asteen polynomin tulo on nolla. Tällöin yhtälön ratkaisuja ovat näiden polynomien nollakohdat. Kaikissa tapauksissa tällaiset muunnokset eivät kuitenkaan ole mahdollisia. Sen vuoksi joudutaan käyttämään numeerisia menetelmiä ratkaisun saamiseksi, koska analyyttinen ratkaisu voi olla mahdoton tai liian työläs. Jos halutaan tietää ratkaisujen määrä, tarvitaan usein differentiaalilaskentaa. Kuitenkin n-asteisella polynomiyhtälöllä voi olla korkeintaan n reaalista ratkaisua. Kun ei käytetä algebrallisia menetelmiä, muunnetaan muotoa f(x) = g(x) oleva yhtälö usein muotoon.
Algebran peruslauseen mukaan kompleksilukujen joukossa jokaisella polynomilla on ainakin yksi nollakohta. Toisin sanoen jokaisella sellaisella yhtälöllä, jonka toisella puolella on polynomi ja toisella puolella nolla, on ainakin yksi ratkaisu.
Suspensio
Suspensio on kemian termi, joka tarkoittaa heterogeenistä seosta, (kolloidisysteemiä), jossa nesteeseen on sekoittunut kiinteää ainetta niin hienojakoisesti, että seos saostuu hitaasti. Jatkuva faasi (ulkofaasi) on neste ja dispergoitunut faasi (sisäfaasi) on kiinteä.
Yhtälö
Mitä yhtälölle ei saa tehdä?
Erityisesti luvulla nolla ei saa kertoa tai jakaa yhtälöä. Tämä aiheuttaa usein virheitä tilanteissa, joissa jaetaan tai kerrotaan lausekkeella, jonka arvo on nolla. Nollalla jakaminen ei ole sallittua, koska kyseistä toimitusta ei ole määritelty matematiikassa. Nollalla kertominen puolestaan johtaa tulokseen 0=0, joka kyllä pitää paikkansa muttei kerro varsinaisesti mitään. Nollalla jaettaessa voidaan päätyä outoihin tuloksiin, kuten seuraavasta klassisesta esimerkistä nähdään:
Suspensio
Suspensiolle käänteinen kolloidisysteemi on geeli.
Yhtälö
Mitä yhtälölle ei saa tehdä?
Yllä olevassa esimerkissä on jokaisessa askeleessa suoritettu operaatio merkitty |-merkin oikealle puolelle.
Lopputuloksen valossa on selvää, että jossain kohtaa tehtiin virhe. Virhe oli se, että jaettiin lausekkeella a-b. Koska alussa määriteltiin että a=b, seuraa että a-b=0, joten tapahtui nollalla jakaminen.
Luettelo Ruotsin kansallispuistoista
right|160px|thumb|Joen [[suisto Sarekin kansallispuistossa.]] right|160px|thumb|Pierikpakte, vuori Sarekin kansallispuistossa. right|160px|thumb|Skäralid, joki [[Söderåsenin kansallispuistossa.]] right|160px|thumb|[[Abiskon kansallispuisto perustettiin vuonna 1909.]] right|160px|thumb|[[Akka (tunturi)|Áhkká-tunturi Stora Sjöfalletin kansallispuistossa.]] right|160px|thumb|Metsää [[Dalby Söderskog|Dalby Söderskogin kansallispuistossa.]] right|160px|thumb|Stenshuvud, tunturi [[Stenshuvudin kansallispuistossa.]] right|160px|thumb|[[Gotska Sandön, Ruotsin yksi vanhimmista kansallispuistosta.]]
Luettelo Ruotsin kansallispuistoista. Ruotsin kansallispuistoja ylläpitää Ruotsin luonnonsuojeluvirasto. Kansallispuistojen tarkoituksena on luoda suojeltujen alueiden verkosto, joka kuvastaa kaikkia luonnon eri tyyppejä Ruotsissa. Ruotsi oli ensimmäinen valtio Euroopassa, joka perusti kansallispuistoja. Ruotsin valtiopäivät sääti kansallispuistolain vuonna 1909. Samana vuonna perustettiin yhdeksän kansallispuistoa. Määrä kasvoi seitsemällä vuosien 1918 ja 1962 välillä. Vuosina 1982–2002 perustettiin kaksitoista kansallispuistoa. Tällä hetkellä kansallispuistoja on 30. Uusimmat ovat vuonna 2009 perustettu Kosterhavetin kansallispuisto ja vuonna 2018 perustettu Åsnenin kansallispuisto. Ruotsin kansallispuisto-ohjelmassa on ehdotettu noin kymmenen uuden kansallispuiston perustamisesta.
Samsung Galaxy A80
Samsung Galaxy A80 on Samsungin 29. toukokuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Samsungin One UI-käyttöliittymällä.
Muotoilu
Samsung Galaxy A80 -älypuhelimessa on 6,7-tuumainen näyttö Full HD+ -resoluutiolla.
Fyysiset osat
Laitteesta löytyy 2,2 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 8 Gigatavua RAM-muistia ja 128 Gigatavua sisäistä muistia.
Kamerat ja multimedia
Laitteessa on kolme takakameraa, pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, toinen kamera on 8 megapikseliä ja kolmas 240x160 pikseliä. Takakamera on käänettävä, ja sitä voidaan käyttää myös etukamerana.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps, 1080p (Full HD) -resoluutiolla 60fps ja 1080p (HD) -resoluutiolla 480fps.
Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Samsungin One UI-käyttöliittymällä.
NHL-kausi 1980–1981
Kausi 1980–81 oli National Hockey Leaguen historian 64. kausi. Sen aikana 21 joukkuetta pelasi kukin 80 runkosarjaottelua. Calgary Flames pelasi ensi kertaa Calgaryssä; joukkue oli aiemmin Atlantan kaupungissa toiminut Atlanta Flames. New York Islanders voitti mestaruuden ja seurahistoriansa toisen Stanley Cupin. Loppuottelussa kukistui Minnesota North Stars.
Lopputulokset
Selite: O = Ottelut, V = Voitot, H = Häviöt, T = Tasapelit, P = Pisteet, RM = Rangaistusminuutit
Pistepörssi
Selite: O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, P = Pisteet, RM = Rangaistusminuutit
Nicol Matt
Nicol Matt (s. 18. joulukuuta 1970 Sankt Georgen im Schwarzwald, Baden-Württemberg) on saksalainen kuoronjohtaja. Hänen opettajiensa joukossa olivat Thomas Pfeiffer, Frieder Bernius ja Eric Ericson. Hän on muun muassa johtanut Euroopan kamarikuoroa ja saanut kutsuja Rheingaun musiikkijuhlien kaltaisiin konserttisarjoihin.
Matt on kiertänyt Yhdysvalloissa, Kanadassa, Belgiassa, Ranskassa, Kreikassa ja Alankomaissa. Hän on levyttänyt muun muassa Brilliant Classicsille ja tehnyt yhteistyötä lukuisien nykysäveltäjien kanssa; näihin lukeutuvat Morten Lauridsen, Bob Chilcott, John Rutter, Hans Schanderl ja Frank Zabel.
Kenneth Geddes Wilson
Kenneth Geddes Wilson (8. kesäkuuta 1936 – 15. kesäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Wilsonille myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1982 hänen aineiden olomuodonmuutoksiin liittyvien kriittisten ilmiöiden tutkimuksesta.
Tim – erilainen rakkaustarina
Tim – erilainen rakkaustarina on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut australialainen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Michael Pate. Elokuva perustuu Colleen McCulloughin samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Piper Laurie, Mel Gibson, Alwyn Kurts ja Pat Evison.
Kenneth Geddes Wilson
Wilson suoritti perustutkintonsa Harvardissa ja väitteli California Institute of Technologyssä eli Caltechissa vuonna 1961. Väiteltyään Wilson vietti vuoden Euroopassa CERNissä. Vuonna 1963 hän asettui Cornellin yliopistoon, missä hän työskenteli eri viroissa yli 20 vuoden ajan ennen kuin hän siirtyi Ohion yliopistoon vuonna 1988.
Tim – erilainen rakkaustarina
Mel Gibson esittää elokuvassa lievästi kehitysvammaista työläiskodin poikaa ja Piper Laurie tämän itseään vanhempaa ihastuksen kohdetta.
Cycle Collstrop
Cycle Collstrop (UCI-tunnus COS) oli ruotsalais-belgialainen maantiepyöräilyn ammattilaistalli, joka kilpaili UCI Europe Tour -sarjassa. Talli perustettiin 2001 nimellä MrBookmaker.com. Vuosina 2005–2007 se tunnettiin vedonlyöntialalla toimivan sponsorinsa mukaan nimellä Unibet.com. Vuonna 2007 nimenä oli myös Canyon.com. Viimeisenä toimintavuonna 2008 tallin pääsponsori oli puualan yritys Collstrop.
Tim – erilainen rakkaustarina
Vastaanotto
Gibson sai roolistaan Australian Film Instituten jakaman parhaan näyttelijän palkinnon.
Cycle Collstrop
Tallin johtajana toimivat Hilaire van der Schueren, Lucien Van Impe, Mathieu Hermans ja Michel Lafis. Tallin tunnetuimpia ajajia olivat muun muassa Flanderin ympäriajon voittaja Steffen Wesemann, alle 23-vuotiaiden maailmanmestari Sergei Lagutin, Ranskan ympäriajon vihreän paidan voittaja Baden Cooke sekä Borut Božič, David Kopp, Mario Zanotti, Juan Carlos Dominguez, Luis Pasamontes ja Carlos Garcia Quesada.
Tim – erilainen rakkaustarina
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Helena Ylänen ei pitänyt Timiä aivan 1970-luvun parhaisiin australialaiselokuviin kuuluvana, mutta sanoi sen olevan ”lemmenviihteenä ihan hyvää laatua” ja toimivan paljolti Gibsonin roolityön ansiosta.
Cycle Collstrop
Unibet.com on yksi espanjalaisen Operación Puerto -doping-skandaalin osapuolista ja tallin tuolloinen ajaja Carlos Queasada yksi Espanjan viranomaisten epäilemän lääkärin Eufemiano Fuentesin potilaista.
Storm in the Heartland
Storm in the Heartland on amerikkalaisen Billy Ray Cyrusin kolmas albumi. Sen julkaisi Mercury Records. "Storm in the Heartland", "Deja Blue" ja "One Last Thrill" julkaistiin myös singleinä.
Ricky Carmichael
thumb|Ricky Carmichael Ricky Carmichael (s. 27. marraskuuta 1979 Florida) on yhdysvaltalainen motocross- ja supercross-kuljettaja. "RC" lopetti kilpauransa 2007-vuoden puolivälissä. Supercross-uransa jälkeen Ricky kokeili kiihdytysauto-kilpailuja, sekä Amerikkalaista rallisarjaa. Carmichael ajoi AMA Supercross -sarjaa.
Jaakko Juteini
250px|pienoiskuva|Jaakko Juteini Jaakko Juteini (alk. Jaakko Heikinpoika Juutila, virallinen nimi Jacob Judén, 14. heinäkuuta 1781 Hattula – 20. kesäkuuta 1855 Viipuri ) oli suomalainen kansallismielinen kirjailija ja valistusmies. Hän oli suomenkielisen kansallisromanttisen kaunokirjallisuuden uranuurtaja, joka korosti teoksissaan Suomen kansaa ja suomen kieltä. Hattulan kunnankirjasto on nimetty hänen kunniakseen Juteini-taloksi, ja sen eteen siirrettiin ennen Parolan terveyskeskuksen edessä seissyt näköispatsas, jonka jalustassa ovat Juteinin kuuluisimmat sanat: ”Arvon mekin ansaitsemme.”
Elämä
thumb|Anteckningar af Tankar -teoksen kansilehti.
Varhaiset vuodet
Jaakko Juteini syntyi Hattulassa 14. heinäkuuta 1781. Hän oli perheensä viides lapsi. Jo seuraavana päivänä syntymästä Jaakko vietiin kasteelle ja hän sai kirkonkirjoihin nimen Jacob. Juteinin äiti oli Elisabet Juhontytär ja isä Henrik Mikonpoika. Juteinin äiti oli jo ennen liittoa Henrikin kanssa ollut avioliitossa Yrjö Heikinpojan kanssa, joka kuitenkin kuoli halvaannukseen. 12-vuotiaana Jaakko Juteini lähetettiin Hämeenlinnan triviaalikouluun, jossa hänen nimensä muutettiin muotoon Jacob Judén. Jaakko ei pitänyt uudesta nimestään hirveämmin, sillä hän muotoili sen oppikirjojensa kanteen muodossa Juteini. Vuonna 1800 Juteini pääsi opiskelemaan Turun akatemiaan. Hän luki aluksi teologiaa, luopui siitä sitten, mutta jatkoi humanistisia opintoja. Opiskeluaikoinaan Juteini toimi kotiopettajana eri säätyläisperheissä useilla paikkakunnilla. Sitä kautta hän sai kosketuksen myös suomenkieliseen kansaan.
Ero akatemiasta
Akatemiasta Juteini ei koskaan valmistunut, vaan erosi siitä vuonna 1810 tutkintoa suorittamatta. Samana vuonna hän julkaisi esikoisteoksensa ''Kirjoituksia Jak. Juteinilda'', joka sisälsi runoja. Julkaisu oli tarkoitettu edistämään kirjoittajan mahdollisuuksia hallituskonsiljin kielenkääntäjän viran haussa. Siitä ei kuitenkaan ollut iloa, sillä Juteinin oikeinkirjoitus koettiin liian radikaaliksi, eivätkä hänen poliittiset näkemyksensäkään miellyttäneet päättäjiä. Tutkinnon puuttuminen oli myös haitta.
Juteini sai vihdoin vuonna 1812 väliaikaisen maistraatin sihteerin viran Haminasta. Seuraavana vuonna aukeni vakituinen virka Viipurista, jonne Juteini asettui asumaan. Vuonna 1814 Anders Cedervaller perusti Viipuriin kirjapainon, mikä oli Juteinin kirjailijanuralle onnenpotku.
Kirjailijaksi
Juteini julkaisi vuosina 1816–1827 kymmeniä kirjoja ja runovihkoja, joista suurimman osan suomeksi. Mukana oli runoja, näytelmiä, proosaa, tieteellisiä kirjoituksia, sananlaskuja ja vitsejä. Juteinin teoksissa vaadittiin suomen kielelle parempaa asemaa ja esitettiin myös kritiikkiä yhteiskuntaa ja kirkkoa kohtaan. Kostoksi Virolahden kappalainen Fredrik Johan Ahlqvist laati vuonna 1818 Juteinista ilkeän runomuotoisen häväistyskirjoituksen. Kirjoitus masensi Juteinia suuresti, ja hän päätti lopettaa kirjailijanuransa kokonaan. Päätös ei kuitenkaan pitänyt, vaan heti seuraavana vuonna Juteini julkaisi uuden teoksen.
Vuonna 1826 Juteini meni naimisiin emännöitsijänsä Catharina Margaretha Blankin kanssa ja hankki oman kivitalon Viipurista. Heti seuraavana vuonna syntyi hänen ainoaksi jäänyt lapsensa Joel Jacob. Seuraava vuosi oli Juteinille raskas. Häntä vastaan nostettiin syyte kirjasta Anteckningar af Tankar uti Varianta Ämnen. Syytteen mukaan Juteini esitti kirjassa vääräoppisia ajatuksia. Oikeus totesi hänet syylliseksi uskontunnustuksen ja evankelisen opin vastaisiin väitteisiin, ja teoksen koko painos määrättiin takavarikoitavaksi. Takavarikoidut kirjat poltettiin vuonna 1829, ja Juteini joutui maksamaan sakkoja. Ylemmissä oikeusasteissa tuomio myöhemmin kumottiin, mutta Juteini ei enää julkaissut kirjoja. Nimimerkeillä tai nimettömänä hän tosin lähetti kirjoituksiaan ja runojaan lehtiin.
Viimeinen määräys
Viimeinen määräys on vuonna 1928 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Josef von Sternberg. Pääosan esittäjä Emil Jannings voitti kaikkien aikojen ensimmäisen Oscar-palkinnon parhaasta miespääosasta vuonna 1929.
Jaakko Juteini
Viimeiset vuodet
Juteini jatkoi työtään Viipurin maistraatin sihteerinä vuoteen 1840, jolloin hän jäi eläkkeelle, ja sai Viipurin kauppiaskunnalta huomattavan rahalahjoituksen. Juteinin vaimo Catharina Margaretha kuoli vuonna 1841. Poika oli äitinsä kuollessa 14-vuotias. Juteini jatkoi kirjallisia harrastuksiaan eläkkeelläkin. Hän oli vuonna 1845 mukana perustamassa Viipurin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraa ja olisi päässyt sen puheenjohtajaksi, ellei olisi kieltäytynyt. Kaksi vuotta myöhemmin Juteini sai sensorin tehtäviä hoitaakseen. Ne olivat hänelle vaikeita, ja herättivät sensuroinneista kärsineissä kirjoittajissa katkeruutta. Juteini luopuikin tehtävästä vuonna 1849. Juteinia kohtaan tunnettu arvonanto kasvoi hänen vanhuudenvuosinaan suuresti, ja myös hänen tekonsa suomen kielen hyväksi tunnustettiin. Yliopiston 200-vuotisjuhlan yhteydessä hänelle myönnettiin kunniatohtorin arvo, tosin lähinnä hänen ruotsinkielisistä teoksistaan.
Juteini asui Viipurissa kuolinvuoteensa 1855 asti. Hänen haudalleen Ristimäen hautausmaalle pystytettiin näyttävä musta hautakivi, johon kaiverrettiin kunnioittavat sanat ”Tässä lepää maallisen viisauden tohtori Jaakko Juteini”. Hautamuistomerkki kärsi ilmeisesti vaurioita jatkosodan taisteluiden aikana, ja katosi myöhemmin sodan jälkeen kun hautausmaa hylättiin. Suomalaiset kotiseutuaktiivit etsivät Juteinin hautaa pitkään, kunnes heinäkuussa 2018 löysivät osan hänen hautakivestään Ristimäen hautausmaalta.
Suomenkieliset teokset
Listaan ei ole otettu mukaan Juteinin pieniä runovihkoja, ja muitakin pieniä kirjoituksia todennäköisesti puuttuu.
Disneyn propagandaelokuvat
Disneyn propagandaelokuvat ovat propagandaelokuvia, joita The Walt Disney Company tuotti toisen maailmansodan aikaan. Elokuvien tarkoitus oli tukea Yhdysvaltain sotimista, ja ne kannustivat amerikkalaisia maksamaan veroja sekä pyrkivät kohottamaan taistelumielialaa sekä kodeissa että rintamalla.
Elokuvat pilkkasivat esimerkiksi kansallissosialistista Saksaa, kuten esimerkiksi elokuvat Der Fuehrer's Face ja Education for Death.
Der Fuehrer's Facessa (1943) Aku Ankka joutui painajaisissaan Natsi-Saksaan. Elokuva on myös ainoa Aku-filmi, joka on palkittu Oscarilla. Joissakin propagandafilmeissä Aku Ankka on toiminut jopa kommandona (Commando Duck).
Toni Schumacher
Muuta
Toni Schumacheria ei pidä sekoittaa toiseen saksalaiseen maalivahtiin Harald Schumacheriin, joka myös tunnetaan lempinimellä "Toni".
Brian Lentz
Brian Pavia Lentz (s. 29. helmikuuta 1968 Glostrup) on tanskalainen entinen nyrkkeilijä. Hän edusti seuratasolla kööpenhaminalaista IK99:ä.
Lentz sijoittui EM-kilpailuissa 1991 alle 75-kiloisten sarjan viidenneksi. Hän kilpaili samassa painoluokassa myös Barcelonan olympialaisissa 1992, joissa hän putosi toisen kierroksen jälkeen ja oli jaetulla yhdeksännellä sijalla. Lentz oli vuonna 1996 jälleen EM-kisojen viides, tällä kertaa alle 81-kiloisissa.
Félix Malloum
Félix Malloum Ngakoutou Bey-Ndi (10. syyskuuta 1932 – 12. kesäkuuta 2009) oli tšadilainen sotilas ja maan johtaja 1975–1979.
Malloum palveli maan armeijassa ja oli hallitsevan Tšadilaisen edistyspuolueen (PPT) jäsen. Hänestä tuli everstinä pääesikunnan päällikkö, mutta François Tombalbaye heitti hänet vankilaan, josta hänet vapautettiin 13. huhtikuuta 1975 järjestetyn sotilasvallankaappauksen jälkeen.
Malloum nousi valtaan Korkeimman sotilasneuvoston (Conseil Supérieur Militaire, CSM) johdossa. Hänen hallitukseensa kuului enemmän pohjois- ja itä-Tšadin muslimeja, mutta entinen jakauma suosi edelleen etelän asukkaita. Hallitus kumosi pian Tombalbayen määräyksiä ja yritti jakaa hätäavustuksia tasapuolisemmin ja tehokkaammin sekä kehitteli talousuudistuksia.
Malloumin sotilashallitus menetti pian suosiotaan, jonka se oli saanut Tombalbayen syrjäyttämisellä, eivätkä sotilaiden taidot hallintomiehinä vakuuttaneet. CSM kielsi sekä ammattiliike UNTT:n ja lakot, mutta kaupunkien työväestön ja opiskelijoiden vastarinta jatkui 1975–1978. CSM:n ensimmäisenä vuosipäivänä Malloum joutui kranaatinheitiniskun kohteeksi, mutta selviytyi. Toisena vuosipäivänä maaliskuussa 1977 sotilashallitus teloitti summittaisesti sotilaskapinan osanottajia N’Djamenassa.
Malloum yritti saada idän kapinallisia hallituksensa tueksi. Pohjoisen derde Oueddei Kichidemi palasi maanpaosta Libyasta elokuussa 1975, mutta hänen poikansa Goukouni Oueddei kieltäytyi tukemasta hallitusta. Habrén ja Goukounin CCFAN, joka edusti pohjoisen FROLINATia ei suostunut neuvottelemaan pitämiensä eurooppalaisten panttivankien vapauttamisesta, ja Ranska otti suoraan yhteyden kapinallisiin. Malloum vaati nöyryytyksen vuoksi Ranskan 1 500 miehen joukkojen poistumista maasta, samalla kun Libyalta virtasi aseita FROLINATille. Faya-Largeau piiritettiin kahdesti 1976, ja Bardaï jäi kapinallisille kesäkuussa 1977. Malloum neuvotteli Habrén kanssa Khartumissa, ja Habré nimitettiin pääministeriksi kansallisen yhtenäisyyden hallitukseen.
Helmikuussa 1978 FROLINAT valtasi kuitenkin Faya-Largeaun, jolloin noin puolet maasta oli kapinallisilla. Voimaansa kasvattanut FROLINAT ei suostunut neuvotteluihin vaan pyrki ”Ranskan uuskolonialistisen hallinnon kukistamiseen”. Tšadin ja Ranskan asevoimat kuitenkin pysäyttivät sen armeijan etenemisen Atin taisteluissa.
Malloumin ja Habrén liitto kariutui alkuvuodesta 1979 Habrén uusiin vaatimuksiin, ja hänen komentamansa FAN marssi pääkaupunkiin 12. helmikuuta ajaen Tšadin asevoimat etelään. 22. helmikuuta puolestaan Goukounin FAP marssi paikalle.
Harald Schumacher
Harald Anton "Toni" Schumacher (s. 6. maaliskuuta 1954 Düren, Saksan liittotasavalta) on saksalainen, 1980-luvulla maajoukkueessa menestynyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Seurajoukkueurastaan Schumacher pelasi suurimman osan, vuodet 1972-1987 1.FC Kölnin joukkueessa kotimaassaan Saksan liittotasavallassa, kaikkiaan 422 kansallista ja 76 eurocup-ottelua. Kölnissä hän voitti kerran Saksan mestaruuden (1978) ja kolmesti Saksan Cupin. Lisäksi hän pelasi Saksassa Schalkessa (33 ottelua), Bayern Münchenissä (8) ja kaudella 1995/1996 Borussia Dortmundissakin yhden ja voitti näin joukkueessa samaisella kaudella uransa toisen Saksan mestaruuden. Lisäksi hän pelasi yhden kauden, 1988/1989, Turkissa Fenerbahçessa.
Saksan liittotasavallan maajoukkueessa Schumacher oli 1980-luvulla ykkösmaalivahti. Hän voitti joukkueessa Euroopan mestaruuden 1980, ja kaksi MM-hopeaa, 1982 ja 1986. Kaikkiaan hän pelasi urallaan A-maajoukkueessa 76 ottelua.
Unkarin viinit
Unkarilaisen viinin historia ulottuu Unkarin kuningaskuntaan. Unkarin tunnetuimpia viinejä ovat valkoinen jälkiruokaviini Tokaji aszú sekä punaviini, jota kutsutaan Egerin häränveriksi (Egri Bikavér).
Etymologia
Ainoastaan kolmella eurooppalaisella kielellä on viinejä koskevia sanoja, jotka eivät ole peräisin latinasta: kreikalla, baskilla sekä unkari lla. Unkarilaisten sana viinille on "bor" joka peräisin Keski-persiasta.
Historia
Roomalaiset toivat viiniköynnöksiä Pannoniaan, ja jo 400-luvulta on olemassa todisteita laajoista viinitarhoista nykyisessä Unkarissa. Unkarilaiset toivat viininvalmistustietonsa idästä. Ibn Rustahin mukaan unkarilaiset heimot tunsivat viininvalmistuksen jo kauan ennen kuin unkarilaiset valloittivat karpaattien altaan.
Uusia rypälelajikkeita tuotiin seuraavien vuosisatojen aikana Italiasta sekä Ranskasta. Suurin osa tämän ajanjakson tuotannosta oli valkoviinejä. oikea|pienoiskuva| Pullo Zweigeltia Unkarin ottomaanien miehityksen aikana vanhasta viinirypälelajikkeesta valmistettiin vankka punaviini-sekoitus, joka tunnetaan nimellä Bikavér (härän veri). Viinissä uskottiin olevan salainen ainesosa, joka vahvisti Egerin puolustajia vuonna 1552.
Tokajin alue tunnettiin jo Turkin miehityksen aikana jälkiruokaviineistä, joiden rypäleet korjattiin myöhään viinin jalostuksen edistämiseksi. Tokaji aszú mainitaan myös asiakirjassa vuodelta 1571 ja Ranskan Ludvig XIV (1638-1715) on kastanut sen "Kuninkaiden viiniksi".
Kun Ottomaanien valtakunta luovutti Unkarin itävaltalaisille vuonna 1699, otettiin käyttöön uusia rypälelajikkeita kuten Blauer Portugieser.
Kun viinikirvaepidemia saapui Unkariin vuonna 1882, korvattiin monet perinteiset sekoitukset uusilla lajikkeilla. Egerin punaisia lajikkeita korvattiin Blaufränkischillä sekä Bordeauxin lajikkeilla. Tokajin alue tuotiin Furmint, Muscat sekä Hárslevelü. 2000-luvulla otettiin käyttöön uusia moderneja lajikkeita kuten Zweigelt. Niitä oli helpompi kasvattaa sekä viiniyttää kuin Kadarkaa. Kommunismin aikana laatu jätettiin huomioimatta ylikuormituksen, pästoroinnin sekä teollisuustuotannon hyväksi. Vuodesta 1989 lähtien kiinnostus perinteisiin lajikkeisiin sekä uusiin investointeihin on lisääntynyt etenkin Tokajin alueella.
Unkarin viinialueet
pienoiskuva|400x400px| Unkarin 22 viinialuetta: 1 Sopron, 2 Nagy-Somló, 3 Zala, 4 Balatonfelvidék, 5 Badacsony, 6 Balatonfüred-Csopak, 7 Balatonboglár, 8 Pannonhalma, 9 Mór, 10 Etyek-Buda, 11 Neszmély, 12 Tolna, 13 Szekszárd, 14 Pécs, 15 Villány, 16 Hajós-Baja, 17 Kunság, 18 Csongrád, 19 Mátra, 20 Eger, 21 Bükk, 22 Tokaj Viinialueiden virallinen luettelo on määritelty ministeriön asetuksella. Nykyiseen luetteloon sisältyy 22 viinialuetta, jotka yleensä ryhmitellään viidestä seitsemään suurempaan alueeseen.
Alueen päälajike on Olaszrizling.
Lähinnä tuoreita ja kevyitä viinejä, joissa on paljon lajikkeita. pienoiskuva| Viinirypäleitä
Aavikko (täsmennyssivu)
Aavikko voi viitata seuraaviin:
Gianfranco Polvara
Gianfranco Polvara (s. 29. tammikuuta 1958 Bellano, Lecco, Italia) on entinen italialainen murtomaahiihtäjä. Hän ei saavuttanut suurta henkilökohtaista menestystä, vaikka osallistui FIS:n kilpailuihin välillä 1980 - 1995 ja keskittyi erityisesti pitkille matkoille.
Hän oli mukana Italian kovassa hiihtomaajoukkueessa jopa viisissä olympialaisissa Lake Placidista Lillehammeriin. Calgaryn olympiakisoissa 1988 hän oli seitsemäs miesten 30 kilometrin hiihdossa. Vuonna 1991 hän pääsi kolmannelle sijalle FIS:n kilpailuissa. Maailmancup-pisteissä hänen paras vuotensa oli 1993.
Nigerin vaakuna
thumb|250px|Nigerin vaakuna Nigerin vaakuna on Nigerin tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Vaakuna on otettu käyttöön vuonna 1962.
Vaakunan kilven keskellä on Aurinko. Sen vasemmalla puolella on hirssin tähkiä, oikealla puolella keihäs ja kaksi tuaregimiekkaa. Auringon alla on puhvelin pää.
Hirssintähkät kuvaavat maanviljelystä ja puhvelinpää karjankasvatusta. Keihäs ja miekat kertovat alueella aiemmin sijainneista valtioista.
Kilven molemmin puolin on kaksi Nigerin lippua. Kilven alapuolella olevassa nauhassa on maan virallinen ranskankielinen nimi République du Niger.
Mortyfear
Mortyfear on suomalainen death metal -yhtye, joka on perustettu Seinäjoella vuonna 1999. Yhtyeen nimi oli alun perin Mortifier, mutta se vaihdettiin, koska nimi oli jo käytössä.
Myyrä (animaatiohahmo)
pienois|pysty|Myyrä iloitsee uusista housuistaan. Myyrä on tšekkiläisen animaattorin ja kuvittajan Zdeněk Milerin tunnetuin animaatiohahmo. Hahmo sai alkunsa 1956, kun Mileriltä tilattiin kankaan valmistamisesta kertova lasten opetuselokuva. Kuinka myyrä sai housut ilmestyi 1957 ja sai myönteisen vastaanoton. Sarjan toinen osa Myyrä ja auto ilmestyi 1963, minkä jälkeen Miler teki uusia animaatioita säännöllisesti, jopa useamman vuodessa. Vuodesta 1989 alkaen reaalisosialismi päättyi Tšekkoslovakiassa, ja Myyrä-oheistuotteista muodostui menestyksekäs liiketoiminta. Viimeinen Myyrä-elokuva ilmestyi 2002.
Niilo Kijl
Niilo (Nils) Kijl (k. 1636) oli ruotsalainen aatelismies Länsi-Gootanmaalta. Hän oli Kaarle-herttuan kamarijunkkari. Kaarle nimitti hänet 1602 Suomessa asetettavan sotaväen everstiksi. Hän oli Savonlinnan päällikkönä 1604–1608, jolloin hän rakennutti Olavinlinnaan Kiilintornin. Vuodesta 1608 noin vuoteen 1613 hän oli rahastonhoitajana Suomessa ja Turun väliaikainen käskynhaltija. Hänet haudattiin Kalannin kirkkoon.
Myyrä (animaatiohahmo)
Myyrä-animaatioita on sovitettu kirjoiksi, joita on suomeksi julkaistu yhteensä 16. Ensimmäinen suomennos ilmestyi 1959. Yleisradio alkoi esittää Myyrä-animaatioita 1974. Tšekin ja Suomen lisäksi hahmo on hyvin suosittu Saksassa.
Tausta
Ensimmäiset tšekkoslovakialaiset animaatiot tehtiin jo maailmansotien välisenä aikana. Toisen maailmansodan päätyttyä elokuvateollisuus kansallistettiin 1945, ja seuraavina vuosina maa siirtyi sosialismiin. Animaatioala sai valtiolta huomattavaa tukea, ja tšekkoslovakialaiset animaattorit herättivät myönteistä huomiota ulkomailla. Kylmän sodan vuoksi idän ja lännen välinen kulttuurivaihto oli vähäistä. Disneyn vaikutus Neuvostoliiton ja muiden sosialististen maiden animaatioalaan oli silti huomattava. Jopa neuvostojohtaja Josif Stalin ihaili Disneyn elokuvia.
Stalinin kuoltua 1953 Itä-Euroopan yhteiskunnat avautuivat ja alkoivat tavoitella tiiviimpää yhteistyötä muun maailman kanssa. Omavaraisuuden sijaan alettiin korostaa lännen saavuttamista ja ohittamista sekä talouden että taiteiden alalla. Sosialistista kulttuuria alettiin viedä ulkomaille taiteen voimalla. Tšekkoslovakiasta tuli animaation alalla Itä-Euroopan johtava valtio, jonka saavutukset tunnettiin myös Länsi-Euroopassa.