cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sivellin
Tyypit
thumb|Erityyppisiä siveltimenkärkiä. Kaksi vasemmanpuolimmaista ovat suippokärkinen pyörösivellin ja lattasivellin. Oikeanpuolimmaisin on kirjoitussivellin ja toinen oikealta laveeraussivellin. Harjasosan ja varren liittymäkohdassa oleva hylsy määrittää siveltimen harjaksen muodon. Eri sivellintyyppejä ovat pyöreät siveltimet, lattasiveltimet sekä viistosiveltimet. Pyöreän siveltimen harjas on poikkileikkaukseltaan pyöreä, ja sen kärki on pyöristetty tai suippeneva. Lattasivellin on litteä ja sen kärki tasainen. Viistosivellin on litteä kuten lattasivellin, mutta sen kärki on pyöristetty.
Sivellinkoot merkitään numerosta 00 noin numeroon 16. Siveltimen varren koko on suhteessa harjasosan kokoon. Vesivärisiveltimet ovat 17–20 senttimetrin mittaisia, ja öljy-, alkydi- ja akryylisiveltimet 30–35 senttimetrin mittaisia.
Tavallisten siveltimien lisäksi on olemassa apukäyttöön tarkoitettuja erikoissiveltimiä. Näitä ovat esimerkiksi sulkasiveltimet, sulatussiveltimet ja sudit, mallinesiveltimet, töpötyssiveltimet, vernissasiveltimet sekä itämaiset siveltimet.
Historia
Varhaisimmat siveltimet tehtiin yleensä eläinten harjaksista, jotka sidottiin tikun päähän, tai pehmeistä karvoista, jotka kiinnitettiin sulkaan. Muinaisessa Egyptissä käytettiin ruokosiveltimiä, joissa ruo'on toinen pää murskattiin ja kuidut eroteltiin ja sidottiin. Euroopassa pehmeiden siveltimien varret kiinnitettiin 1800-luvulle saakka sulkien avulla, jolloin ne olivat aina pyöreitä. Metallihylsyjen käyttöönoton myötä siveltimistä voitiin tehdä myös litteitä.
Valmistus
Siveltimen karvan tuottavat erikoistuottajat, jotka ovat sitoneet ja leikanneet sen oikeanlaatuiseksi ja -kokoiseksi. Siveltimenvalmistaja kerää karvatukot sylinterinmuotoiseen astiaan eli sormustimeen, jonka avulla hän asettaa kaikki päät samalle tasolle. Hän valitsee kerrallaan oikean määrän karvoja ja muotoilee tukon oikean muotoiseksi pienemmässä sormustimessa. Hän sovittaa karvan hylsyyn ja varmistaa että karvojen näkyvät osat ovat samanmittaiset. Pitkät harjakset ja nailonsiveltimet eivät kaipaa sitomista, mutta suuret näädänkarvasiveltimet sidotaan puuvillalangalla. Viistosiveltimien hylsyt latistetaan pihdeillä. Hylsyt liimataan varsiin ja pyölletään koneessa, jotta ne puristuvat varsien ympärille. Irtokarvat nypitään pois ja sivellin kastellaan laimeaan liimaliuokseen, jotta sen muoto säilyy. Näädänkarvasiveltimien kärjen valmistaja muotoilee oikeaoppisesti huultensa välissä.
Huolto
Sivellin on pestävä käytön jälkeen, jottei maali koveta sitä käyttökelvottomaksi. Siveltimet pestään vedellä (akryyli- ja vesivärien käytön jälkeen) tai lakkabensiinillä (öljyvärien käytön jälkeen). Värin kuivumisesta riippuu se, kuinka nopeasti käytön jälkeen sivellin on pestävä.
Olli Ruotsalainen
Olli Ruotsalainen (s. 13. lokakuuta 1994 Pori) on suomalainen jääpalloilija, joka pelaa tällä hetkellä kasvattajaseurassaan Porin Narukerässä.
Ura
Ruotsalainen pelasi ensimmäisen Bandyliigaottelunsa kaudella 2011–2012 Mikkelin Kamppareita vastaan Porissa. Ruotsalainen on aiemmin edustanut Narukerän junioreita. Ensimmäisen Bandyliigamaalinsa Ruotsalainen teki Porvoon Akillesta vastaan 2. joulukuuta 2011 Porissa pelatussa ottelussa, jonka Narukerä voitti lukemin 4–1. Osuma oli ottelun voittomaali. Ruotsalaisen uran ensimmäinen ammattilaistason hattutemppu syntyi Narukerän kotikentällä, Porissa pelatussa Bandyliigan ottelussa Helsingin Botniaa vastaan tammikuun 7. päivänä vuonna 2012
Ruotsalaisen ensimmäisen Bandyliigakauden runkosarjan tehot olivat 12+2 (18 pelattua ottelua). Playoff-otteluiden pisteet olivat puolestaan 2+0 (5 pelattua ottelua).
Maajoukkueessa Ruotsalainen esiintyi ensimmäistä kertaa kaudella 2010–2011, kun alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Varkaudessa. Pistesaldona kisoista Ruotsalaisella oli yksi maali viidessä pelaamassaan ottelussa.
Kaudella 2011–2012 Ruotsalainen oli alle 19-vuotiaiden maajoukkueen mukana maailmanmestaruuskilpailuissa jotka järjestettiin Porissa. Viidestä pelaamastaan ottelusta Ruotsalaisen pistesaldo oli 3+0.
Ruotsalainen valittiin kauden 2011–2012 Suomen parhaaksi alle 19-vuotiaaksi pelaajaksi nuoresta iästään huolimatta. Hän kuuluu myös kaudella (2012–2013) alle 19-vuotiaiden ikäluokkaan, ja näin ollen saa kutsun käydessä edustaa toistamiseen 19-vuotiaiden maajoukkuetta.
Kaudella 2012–2013 Ruotsalainen teki 17 pelaamissaan bandyliigaottelussa tehot 5+1 sekä 5 pelaamissaan playoff-ottelussa tehot 1+1. Hän edusti myös Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta Norjan pääkaupungissa Oslossa järjestetyissä EM-kilpailuissa joissa mukana olivat Suomen lisäksi isäntämaa Norja, Ruotsi sekä Venäjä. Ruotsalaisen tehot 4 pelaamassaan maaottelussa olivat 2+0.
Elokuussa 2013 Ruotsalainen valittiin 23-vuotiaiden maajoukkueeseen Ruotsin Uppsalassa järjestettävään tuplamaaotteluun.
Hietakissa
Hietakissa eli hiekkakissa (Felis margarita) on Pohjois-Afrikan ja Etu-Aasian aavikoilla elävä pienikokoinen kissaeläin.
Koko ja ulkonäkö
Hietakissan pituus on 45–57 cm ja sen häntä on noin 28–35 cm pitkä. Säkäkorkeudeltaan täysikasvuinen eläin on keskimäärin 26 cm ja se painaa 1,4–3,4 kiloa. Hietakissan turkki on vaalean hiekanvärinen, mutta selkäpuolelta turkki on muuta ruumista hieman tummempi. Lajin häntä on kärjestään musta. Hietakissan polkuanturoita peittää tiheä karva, jonka on arveltu helpottavan sen liikkumista hiekassa ja suojaavan polkuanturoita kuumalta hiekalta. Monista muista kissalajeista poiketen hietakissan kynnet ovat tylsät, sillä se käyttää niitä saaliin kaivamiseen hiekasta.
Alalajit
Hietakissa voidaan jakaa kahteen alalajiin:
Levinneisyys
Hietakissa elää paikoin Pohjois-Afrikassa, erityisesti Algeriassa, sekä Arabian niemimaalla, Jordaniassa, Israelissa ja osassa Etelä- ja Keski-Aasiaa, kuten Iranissa, Pakistanissa ja Turkmenistanissa.
Lisääntyminen
Hietakissan kiima-aika ajoittuu Pakistanissa heinä-elokuulle ja Saharassa marras-helmikuulle. Kiima-aikana uros ääntelee haukkumalla karheasti. Koska kuivassa aavikkoilmassa sen ääni kuuluu pitkälle, naaraiden on mahdollista paikallistaa urokset. Noin kahden kuukauden kuluttua parittelusta naaras synnyttää 2–4 pentua maahan kaivettuun koloon. Vastasyntyneet pennut ovat 19 cm pitkiä ja painavat noin 40 g. Pentujen turkissa on tummia raitoja ja läikkiä, jotka kuitenkin haalistuvat melko nopeasti.
Pennut kasvavat nopeasti ja niiden silmät aukeavat 12–16 päivässä. Kolmen viikon kuluessa pennut oppivat kävelemään, ja viisiviikkoisina ne jo kaivautuvat hiekkaan vaistonsa ohjaamina. Pennut itsenäistyvät emostaan noin 6–8 kuukauden ikäisinä.
Ravinto
Hietakissa pyydystää jyrsijöitä, jäniksiä, lintuja, matelijoita ja selkärangattomia.
Tatjana (laulaja)
Tatjana Georgijeva Kacova (, s. 17. heinäkuuta 1978, Saedinenie, Bulgaria) on bulgarialainen pop-folk-laulaja, joka käyttää taiteilijanimeä Tatjana
49er (jolla)
49er on yksityyppinen kilpapurjehdusjolla. 49er on skiffi-tyyppinen ja erittäinen suorityskykyinen. Jollaa purjehditaan kahden hengen miehistöllä ja molemmilla on käytössään trapetsit veneen tasapainottamiseen. Spinaakkeri on epäsymmetrinen. Kevyemmille purjehtijoille suunniteltu rinnakkaismalli 49er FX on suosittu naisten keskuudessa.
Yksitrapetsinen 29er on samantyyppinen mutta pienempi kuin 49er.
Aiheesta muualla
thumb|left|49er vauhdissa Australiassa
Patroklos
thumb|220px|[[Akhilleus sitomassa Patrokloksen haavaa.]] Patroklos oli Akhilleuksen kumppani, joka kuoli taistelussa Troijan prinssi Hektoria vastaan. Troijan piirityksen kymmenentenä vuonna kreikkalaisten johtaja Agamemnon otti Akhilleukselta tämän mieliorjattaren Briseiksen, minkä seurauksena vihastunut Akhilleus kieltäytyi joukkoineen jatkamasta taistelua. Tappion uhatessa kreikkalaisia Akhilleus heltyi nähdessään Patrokloksen murheissaan ja salli tämän pukeutua omiin varusteisiinsa ja johtaa myrmidonit taisteluun. Troijalaiset pakenivatkin tätä luullen häntä Akhilleukseksi, mutta lopulta Hektor surmasi Patrokloksen keihäällään. Akhilleus sopi riitansa Agamemnonin kanssa ja kiirehti kostamaan Patrokloksen kuoleman. Hän tappoi Hektorin kaksintaistelussa ja laahasi hänen ruumiinsa vaunujen perässä leiriin, mutta luovutti sen Priamokselle lunnaita vastaan.
Henry Wadsworth Longfellow
pienoiskuva|[[Julia Margaret Cameron, Henry Wadsworth Longfellow, 1868.]] Henry Wadsworth Longfellow (27. helmikuuta 1807 Portland, Maine – 24. maaliskuuta 1882 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen runoilija ja professori.
Patroklos
Herakleen poika
Myös Herakleella oli saman niminen poika yhden Thespioksen tyttären kanssa.
Henry Wadsworth Longfellow
Elämä ja ura
Longfellow syntyi Portlandissa Mainessa. Hänen isänsä oli lakimies ja isoisänsä Yhdysvaltain itsenäisyyssodan kenraali ja kongressin jäsen Peleg Wadsworth. Poika aloitti koulunkäynnin vain kolmivuotiaana yksityisessä dame schoolissa ja kuusivuotiaana hän pääsi Portland Academyyn. Oppilaana hän oli innokas ja oppi sujuvasti latinaa. Ensimmäisen runonsa hän julkaisi lehdessä vuonna 1820. Longfellow oli akatemiassa aina nelitoistavuotiaaksi, mutta vietti kesänsä isoisän maatilalla Hiramin lähellä.
15-vuotias Longfellow lähti syksyllä 1822 Bowdoin Collegeen, jonka perustajia hänen isoisänsä oli ollut. Longfellow opiskeli kirjallisuutta ja julkaisi säännöllisesti runoja. Hän ystävystyi myös kirjailija Nathaniel Hawthornen kanssa. Valmistuttuaan 1825 hän sai tarjouksen professorin virasta yliopistossaan. Keväällä 1826 hän lähti kuitenkin kiertomatkalle Eurooppaan. Se kesti kolmisen vuotta. Kierrettyään Ranskassa, Espanjassa, Italiassa, Saksassa, Ranskassa ja Englannissa hän palasi Yhdysvaltoihin 1829.
Longfellow kirjoitti yliopistossa ranskan, italian ja espanjan kielen oppikirjat sekä matkakertomuksen Outre-Mer: A Pilgrimage Beyond the Sea.
Longfellow meni naimisiin Mary Storer Potterin kanssa 1831. Longfellow'lle tarjottiin paikkaa Harvard Collegesta, mutta silti hän matkusti jälleen vuodeksi ulkomaille. Mary sai tällä välin keskenmenon ja kuoli marraskuussa 1835 ennen Longfellow’n paluuta.
Myöhemmin Longfellow alkoi kosiskella teollisuusmies Nathan Appletonin tytärtä Frances ”Fanny” Appletonia. Frances Appleton ei ollut aluksi kiinnostunut, mutta seitsemän vuoden jälkeen Longfellow sai häneltä 1843 kirjeen, jossa hän suostui avioon. Häät järjestettiin pian ja pariskunta sai kuusi lasta.
Toisen matkakertomuksensa Hyperion, a Romance Longfellow julkaisi 1839. Hänen varhaiset runokokoelmansa Voices of the Night ja Ballads and Other Poems tekivät hänestä suositun. Merkittävimmän tietoteoksensa Evangeline, A Tale of Acadie hän julkaisi 1847. Se on tyyliltään kreikan ja latinan klassikkoja muistuttava tarina Acadiasta brittikuvernöörin määräämän väestön pakkosiirron ajalta.
Hiawatha ja Kalevala
Longfellow erosi yliopistosta 1854 omistautuakseen kokonaan kirjailijanuralle. Hän siirtyi eeppisen runouteen teoksellaan Laulu Hiawathasta (The Song of Hiawatha, 1855), joka kertoo ojibway-kansan kohtaloista. Longfellow kuvasi teosta ”intiaanien eddaksi”, ja se on kirjoitettu samaan runomittaan kuin Kalevala.
Yhdysvaltalainen kasvitieteilijä Thomas Conrad Porter (1822–1901) kiinnostui Kalevalasta A. F. Soldanin innostamana ja lähetti Soldanille joitakin Kalevala-käännöksiään. Porter oli kiinnittänyt huomiota havaitsemaansa yhtäläisyyteen Kalevalan ja Longfellow’n Hiawathan välillä. Hän kirjoitti asiasta vuonna 1855 National Intelligenceriin kirjoituksen, joka aiheutti kiivaan väittelyn. Longfellow ei myöntänyt Kalevala-yhteyttä, ja se jäi tutkijoiden kiistelyn kohteeksi 1960-luvulle asti. Todennäköisesti Longfellow sai vaikutteita Kalevalan saksannoksesta.
Tunnettuihin Hiawatha-runoihin kuuluu ”The Children’s Hour”, joka on usein mainittu suosituimmaksi yhdysvaltalaiseksi runoksi.
Viimeiset vuodet
Kuumana päivänä heinäkuussa 1861 Fanny sai kuolettavia palovammoja, kun hänen vaatteensa syttyivät tuleen, ja häntä pelastanut Longfellow paloi niin pahasti, ettei päässyt osallistumaan hautajaisiin. Longfellow järkyttyi tapahtuneesta ja turvautui laudanumiin ja eetteriin.
Longfellow oli aikanaan kriitikkojen suosiossa, mutta myöhemmin äänet alkoivat muuttua. Häntä ennen ylistänyt Edgar Allan Poe syytti häntä jäljittelystä, etenkin Alfred Tennysonin matkimisesta. Myös Margaret Fuller arvioi häneltä puuttuvan voimallisuutta ja mielikuvitusta. Runoilija Walt Whitman piti Longfellow’ta eurooppalaisten muotojen matkijana. Sen sijaan Lontoossa, jossa London Quarterly Review tuomitsi kaiken amerikkalaisrunouden, Longfellow’ta pidettiin yhtenä ”kahdesta tai kolmesta poikkeuksesta.”
Viimeiset vuotensa hän vietti kääntämällä Dante Alighierin Jumalaista näytelmää. Täydellistääkseen käännöksen hän kutsui vuodesta 1864 keskiviikkoisin ystäviään arvioimaan käännöstä. Useimmin vieraisilla kävivät William Dean Howells, James Russell Lowell ja Charles Eliot Norton.
Keväällä 1882 Longfellow sairastui. Hän hoiti ankaria vatsakipujaan oopiumilla ja kuoli peritoniittiin 24. maaliskuuta 1882.
True Romance
True Romance on Quentin Tarantinon käsikirjoittama ja Tony Scottin ohjaama romanttinen rikoselokuva vuodelta 1993. Elokuvan pääosissa nähdään Christian Slater ja Patricia Arquette. Sivurooleissa nähdään muun muassa Michael Rapaport, Bronson Pinchot, Samuel L. Jackson, Gary Oldman, Christopher Walken, Chris Penn, Val Kilmer, Brad Pitt, James Gandolfini, Tom Sizemore ja Dennis Hopper.
Elokuva tuotti Yhdysvalloissa yhteensä noin 12,3 miljoonaa dollaria.
Juoni
Clarence Worley (Christian Slater) on Elvistä ja Taistelulajielokuvia ihaileva mies, joka etsii todellista rakkautta, Clarence löytää tämän puhelintyttö Alabamasta (Patricia Arquette). Clarence huomaa Alabaman pelkäävän parittajaansa Drexlliä (Gary Oldman), niinpä Clarence menee tappamaan parittajan. Tapettuaan parittajan Clarence nappaa mukaansa laukullisen kokaiinia ja lähtee Alabaman kanssa pakomatkalle perässään poliisit ja gangsterit.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano luonnehtii True Romancea modernin tyylikkääksi mutta silti lajityyppiä kunnioittavaksi, ja paikoin todella veriseksi. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Kohtelu Suomessa
Valtion elokuvatarkastamo asetti elokuvalle ennakkotarkastuksessa 18.5.1994 ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvaa ei ollut laillista Suomessa esittää eikä levittää. Valituskierroksen jälkeen valtion elokuvalautakunta päätti sallia elokuvan 26.5.1994 ikärajalla K18, mutta sekin vasta reippaiden leikkausten jälkeen. Myöhemmissäkään, vielä enemmän leikatuissa tarkastuksissa ikäraja ei laskenut alle K18, joten elokuvaa ei siten saanut voimassa olevan videolain vuoksi Suomessa levittää lainkaan VHS-videona.
Ligue 1 -kausi 2006–2007
Ligue 1 -kausi 2006–2007 päättyi Olympique Lyonnais'n ennätykselliseen kuudenteen perättäiseen mestaruuteen. Lyonin ero liigassa toiseksi tulleeseen Olympique de Marseilleen oli 17 pistettä. Sarja oli myös todella tasainen Lyonin takana, sillä joukkueet sijoilla 3-15 mahtuivat 10 pisteen sisään.
Nikolai Andrianov
Nikolai Jefimovitš Andrianov (, 14. lokakuuta 1952 Vladimir – 21. maaliskuuta 2011) oli venäläinen Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija. Andrianov on toiseksi eniten olympiamitaleja kerännyt miesurheilija 15 mitalillaan (Michael Phelpsillä on 28 mitalia ja naisista Larisa Latyninalla 18 mitalia). Vuosina 1972–1980 hän voitti kaikkiaan seitsemän kultaa, viisi hopeaa ja kolme pronssia. Andrianov on ainoa miesvoimistelija, joka on voittanut voimistelun hypyssä kolme olympiamitalia, ja ainoa miesvoimistelija, jolla on kolme olympiamitalia permannolta.
Olympiamenestyksen lisäksi Andrianov voitti MM-kisoista neljä kultaa ja kahdeksan hopeaa, maailmancupissa kuusi kultaa ja kolme hopeaa, EM-kisoissa yhdeksän kultaa, kuusi hopeaa ja kaksi pronssia sekä kolmetoista Neuvostoliiton mestaruutta.
Matti Kortteinen
Matti Kortteinen (s. 17. elokuuta 1953 Helsinki) on Helsingin yliopiston kaupunkisosiologian professori.
Nikolai Andrianov
Andrianov kuoli pitkäaikaiseen sairauteen 58-vuotiaana maaliskuussa 2011. Hänen vaimonsa Ljubov Burda oli myös telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Kolossus
Kolossus on Keep of Kalessinin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2008.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Obsidian C. sekä sanoittanut Torstein Parelius ja Keep of Kalessin.
Jean-Pierre Faye
Jean-Pierre Faye (1925 Pariisi, Ranska) on ranskalainen filosofi ja kirjailija. Hän kirjoittanut esseitä, romaaneja, runoja ja näytelmiä.
Faye oli kirjallisuuslehti Tel Quelin keskeisiä toimijoita ennen kuin hän perusti 1968 uuden lehden Change, jonka nimellä hän ilmaisee tuotantonsa pohjimmaisen ajatuksen. Runoilijana hän on lettristien ryhmän jäsen.
Fayen nimiin pannaan usein hevosenkenkäteorian keksiminen.
Japanin parlamenttivaalit 2021
Japanin parlamenttivaalit 2021 järjestettiin 31. lokakuuta Japanin perustuslain edellyttämällä tavalla. Äänestys käydään kaikissa Japanin vaalipiireissä. Vaaleissa valitaan uudet parlamentin jäsenet seuraavaksi kaudeksi. Kyseessä ovat vuonna 2019 alkaneen Reiwa-kauden ensimmäiset parlamenttivaalit.
Tausta ja vaalijärjestelmä
Tokion olympialaisten järjestäminen sekä Japanin hidas rokotustahti koronavirusta vastaan söivät istuvan pääministeri Yoshihide Sugan suosiota ja tämä luopui puolueensa puheenjohtajuudesta. Uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Fumio Kishida, josta tuli myös uusi pääministeri. Hän määräsi myös saman tien uudet vaalit.
Vaaleissa käytetään kahta päällekkäistä järjestelmää: 289 edustajaa valitaan enemmistövaalitavalla yhden hengen vaalipiireistä ja 176 valitaan koko maan tasolta suhteellisella vaalitavalla.
Yhteensä vaaleissa on 1051 ehdokasta, joista 857 kisaa yhden edustajan vaalipiireissä ja loput 194 suhteellisella tavalla valittavista paikoista. Lain mukaan ehdokkaiden tulee olla vähintään 25-vuotiaita Japanin kansalaisia.
Tulokset
Vaalituloksen varmistuttua Yukio Edano ilmoitti eroavansa puolueensa puheenjohtajan paikalta, koska ei onnistunut voittamaan liberaalidemokraatteja. Vaalitulos oli lähinnä torjuntavoitto LDP:lle, joka säilytti enemmistönsä, mutta menetti siitä huolimatta paikkoja. Suurin voittaja oli Ishin, joka nousi maan kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi.
Äänestysprosentti oli 55,93 %, mikä on hieman enemmän, kuin viime vaaleissa vuonna 2017.
Bielkenstierna
Bielkenstierna oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu vapaaherrallinen aatelissuku numero 28. Suku on Liivinmaalta kotoisin ja vuonna 1510 Claus Hansson oli amiraali. Hänen poikansa Hans Clausson toimi Södermanlandin laamannina, lyötiin ritariksi Eerik XIV:n kruunajaisissa. Hän oli myös amiraali ja valtaneuvos. Hänen pojanpoikansa Hans Caesson nimitettiin amiraaliksi vuonna 1611 ja hänen poikansa Claes korotettiin Pyhäjoen vapaaherraksi vuonna 1652, jolloin alueen kylistä muodostettiin hänen vapaaherrakuntansa.
Diamonds Are a Girl’s Best Friend
thumb|Marilyn Monroe laulaa laulun elokuvassa Herrat pitävät vaaleaveriköistä. ”Diamonds Are a Girl’s Best Friend” on yhdysvaltalainen musikaalilaulu. Sen sävelsi Jule Styne ja sanoitti Leo Robin. Ensimmäistä kertaa sävelmä kuultiin vuonna 1949 Carol Channingin tulkintana Stynen Broadway-musikaalissa Gentlemen Prefer Blondes. Marilyn Monroen elokuvassa Herrat pitävät vaaleaveriköistä (Gentlemen Prefer Blondes, 1953) laulama versio teki kappaleesta maailmanlaajuisesti tunnetun. Myös Jane Russell esittää kappaleen elokuvassa.
Kappaleen kertoja on nuori nainen, joka kertoo romanssin olevan kyllä mukavaa, mutta että miesten tunteet viilenevät naisen vanhetessa, ja ettei suukoilla voi maksaa vuokraa. Kappaleen iskulauseena on, että timantit ovat pysyviä ja että ne "ovat tytön parhaat ystävät".
Säveltäjän ja alkuperäismusikaalin tekijän Jule Stynen muihin merkkiteoksiin kuuluvat Broadway-esitykset Funny Girl sekä Gypsy.
American Film Institute on nimennyt laulun elokuvahistorian 12. suurimmaksi.
James Gordon Farrell
James Gordon (J. G.) Farrell (1935 Liverpool, Britannia – 1979 Bantry Bay, Irlanti) oli brittiläinen kirjailija. Hän kuvaa kirjoissaan Britannian maailmanvallan murenemista, muun muassa Irlannin levottomuuksia vuosina 1919–1921 ja Intian kapinaa teoksessa The Siege of Krishnapur (1973), josta hän sai Booker-palkinnon.
Palosaari (Vaasa)
Palosaari on vanha työläiskaupunginosa Vaasan keskustan pohjoispuolella. Palosaari on entinen saari, joka maankohoamisen takia on nykyisin yhdistynyt mantereeseen. Vaasan kaupunginhallinnon tilastoalueista Palosaari muodostaa oman suuralueensa. Vuonna 2017 suuralueella oli 5 758 asukasta.
Palosaarella sijaitsevat korkeakouluista Vaasan yliopisto, Yrkeshögskolan Novia ja Vaasan ammattikorkeakoulu. Palosaarella sijaitsee myös Vaasan yrityskeskus, valtion virastotalo (mm. Avi) sekä Ylen Vaasan toimipiste. Kivinen jugend-tyylin Palosaaren kirkko rakennettiin vuonna 1910 Alfred Wilhelm Stenforsin suunnitelman mukaan.
Palosaarella toimi aikoinaan merkittävä tervasatama, joka on antanut nimensä Vaasan yliopiston päärakennukselle Tervahoville. Palosaaren asuintalot muodostuvat osaksi vanhoista, mutta suurimmaksi osaksi kunnostetuista, puutaloista. Lähellä Onkilahtea sijaitsee opiskelija-asuntoloista muodostuva alue, joka on Vaasan opiskelija-asuntosäätiön omistuksissa.
Palosaaren koulu lakkautettiin keväällä 2016.
Valdosta
Valdosta on kaupunki Yhdysvaltojen Georgian osavaltion Lowndesin piirikunnassa lähellä Floridan vastaista rajaa. Kaupunki on perustettu rautatien varteen vuonna 1860. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 54 518.
Maantiede
thumb|vasen|Kaupungintalo. Valdosta sijaitsee Georgian osavaltion eteläosassa Lowndesin piirikunnassa noin 30 kilometriä Floridan vastaiselta rajalta Atlantan ja Tampan välillä.
Historia
thumb|vasen|Katukuvaa vuonna 1900. Valdosta on muodostunut Georgian läpi Atlantic and Gulf Railroad-rautatien varelle 1800-luvulla. Uusi rautatie ohitti Lowndesin piirikunnan entisen keskustan Troupvillen, jolloin osavaltio siirsi piirikunnan hallinnollisen keskustan rautatien varteen. Hanketta varten palkattiin neljä asiamiestä vuonna 1859 päättämään uuden keskustan tarkemmasta paikasta. Lopulta päädyttiin ostamaan 140 eekkerin kokoinen maa-alue William Wisenbakerilta. Valdosta perustettiin joulukuussa 1860 Georgian kuvernööri George Troupin omistaman Val d'Aosta -nimisen plantaasin mukaan.
Yhdysvaltain sisällissodan aikana paikalla ei käyty varsinaisia taisteluita, mutta monet paikalliset palvelivat Etelävaltioiden armeijassa. Pohjoisvaltioiden merisaarto aiheutti suuren taloudellisen ahdingon ja William T. Shermanin komentamien joukkojen edetessä etelään ne purkivat huomattavan osan Atlantic and Gulf Railroad-rautatiestä. Rautatieliikenne jatkui vasta vuonna 1866. Valdosta oli taantunut pikkukyläksi.
Kaupunki alkoi toipua 1800-luvun loppupuolella. Puuvillan viljely alkoi yleistyä Lowndesin alueella ja vuonna 1889 saatiin rautatieyhteydet Floridaan ja pohjoiseen Georgiaan. Taloudellinen elpyminen johti myös asukasluvun kasvuun. Vuosien 1890 ja 1900 välillä kaupungin asukasluku kasvoi 90 %. Vuonna 1910 sen asukasluku oli 7 656. Paikkakunnan kasvaessa saatiin myös katuvalaistus, vesi- ja viemärijärjestelmä, oma koulujärjestelmä ja puhelinverkko. 1900-luvun alkupuolella rakennettiin esimerkiksi oopperatalo, Carnegie-kirjasto ja Lowndesin piirikunnan nykyinen oikeustalo. U.S. Route 41 liitti kaupungin kohti Chicagoa pohjoisessa ja Miamia etelässä. Huomattava takaisku kehitykselle oli 1930-luvun lama, mutta talous toipui toisen maailmansodan aikana.
Talous
thumb|[[Valdosta State University.]] Moodyn lentotukikohta kaupungin pohjoispuolella on Valdostan suurin yksittäinen työnantaja ja sen merkitys paikalliselle taloudelle on suuri. Muita suuria työnantajia ovat South Georgia Medical Center ja Valdosta State University. Azalea City Industrial Park on kaupungin teollisuuspuisto. Valdosta on oman alueensa tukku- ja vähittäiskaupan keskus. Myös matkailulla on huomattava osuus kaupungin taloudessa.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Valdostassa aikavälillä 2014–2018 olivat 32 051 USD ja henkilöä kohden 22 643 USD. 33 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö
Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 54 518 ja vuoden 2019 arvion mukaan 56 457. Kaupungin asukkaista 42,4 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 39,6 %), 51,9 % afroamerikkalaisia, 5,2 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 1,8 % aasialaisia. 6,6 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 4,1 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kosova Sot
Kosova Sot (”Kosovo tänään”) on kosovolainen päivittäin ilmestyvä albaniankielinen sanomalehti. Se on perustettu syyskuussa 1998.
Historia
Rilindja-sanomalehden pitkäaikainen toimitusjohtaja Ruzhdi Kadriu perusti Kosova Sotin 12. syyskuuta 1998. Osa lehden rahoituksesta tuli kansainvälisistä lahjoituksista. Lehden myynti kasvoi nopeasti. Päätoimittajana toimi Ibrahim Rexhepi.
13. maaliskuuta 1999 Kosova Sot ja toinen albaniankielinen lehti Gazeta Shqiptare saivat 100 000 Saksan markan sakot terrorismin tukemisesta. Serbian viranomaiset estivät lehteä käyttämästä pankkitiliä. Kosovat Sot jatkoi ilmestymistään kunnes poliisit takavarikoivat kaikki paperit 17. maaliskuuta. Kun Nato alkoi pommittamaan Kosovoa, serbijoukot tuhosivat Kosova Sotin toimitilat.
Index Kosovan ja Gallup Internationalin vuonna 2006 tekemän mielipidetiedustelun mukaan Kosova Sot oli Kosovon toiseksi luetuin sanomalehti, kun luetuin oli Koha Ditore.
Valkovatsakäpinkäinen
Levinneisyys
Valkovatsakäpinkäistä tavataan Länsi-, Keski- ja Itä-Afrikassa sekä eteläisen Afrikan pohjoisosissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Idas
thumb|240px|Marpessan ryöstö: Apollon (vasemmalla Artemiin kanssa) ja Idaan (oikealla Marpessan kanssa) välissä on Zeus. Idas oli kreikkalaisessa mytologiassa Afareuksen ja Arenen poika ja Lynkeuksen veli. Hänen mainitaan olleen yksi argonauteista ja osallistuneen myös Kalydonin metsästykseen.
Idas myös sieppasi Marpessan, Euenoksen tyttären, jota Apollon oli houkutellut rakkaakseen. Idas vei tämä siivekkäillä vaunuilla, jotka hän oli saanut Poseidonilta, ja Evenos lähti ajamaan tätä takaa saamatta häntä kuitenkaan kiinni. Messenessä Apollon yritti ryöstää Marpessan Idaalta, joka johti taisteluun tämän kädestä kunnes Zeus erotti heidät ja antoi Marpessan itse valita puolisonsa. Tämä valitsi Idaan, koska pelkäsi Apollonin hylkäävän hänet vanhana. Liiton hedelmänä syntyi tytär Kleopatra.
Idas ja Lynkeus joutuivat taisteluun serkkujensa dioskuurien kanssa. Lähteestä riippuen syynä oli joko dioskuurien suorittama karjavarkaus, tai sitten dioskuurit olivat siepanneet serkkujensa morsiamet häätilaisuudesta. Yleisesti eri lähteet päätyvät siihen, että Idas tappaa Kastorin ja Polydeukes Lynkeuksen. Idaksen kuolema mainitaan välillä Polydeukeksen aiheuttamaksi, mutta suosituin versio on se, jossa Zeus tappaa tämän salamallaan. Hyginus puolestaan kertoo Telefoksen kukistaneen Idaan tämän tavoiteltua Myysian kuninkuutta Teuthraalta.
Christoph Brandner
Christoph Brandner (s. 5. heinäkuuta 1975 Bruck an der Mur, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkohyökkääjä. Brandner aloitti uransa kasvattajaseurassaan Kapfenberger SV:ssa vuonna 1990. Viimeiset ottelunsa Brandner pelasi kaudella 2011–2012 Klagenfurter AC:n joukkueessa.
Ennen Pohjois-Amerikkaa
Brandner pelasi Itävallassa vuosina 1990–2000, edustaen maansa pääsarjassa pelanneita Kapfenbergeria sekä Klagenfurteria. Kaudella 2000–2001 Brandner pelasi Saksan pääsarjassa, DEL-liigassa. DEL-liigassa Brandner edusti Krefeld Pinguinea kolmen kauden ajan.
Pohjois-Amerikassa
NHL-seura Minnesota Wild varasi Brandnerin vuoden 2002 varaustilaisuudessa numerolla 237. Kaudeksi siirtyikin Pohjois-Amerikkaan Wildin organisaatioon. Brandner pelasi Wildin farmiseurassa, AHL:ssä pelaavassa Houston Aerosissa. NHL-debyyttinsä hän teki 8. lokakuuta 2003 vierasottelussa Chicago Blackhawksia vastaan. Ensimmäisen maalinsa Brandner teki uransa kolmannessa NHL-ottelussa San Jose Sharksia vastaan.
Paluu Eurooppaan
Brandner pelasi Pohjois-Amerikassa vielä kaudella 2004–2005, mutta ainoastaan farmiseura Houstonissa. Seuraavaksi kaudeksi Brandner palasikin Eurooppaan ja pelasi kauden Elitserienissä, edustaen Södertälje SK:ta.
Vuosina 2006–2008 Brandner pelasi jälleen Saksassa, edustaen Hamburg Freezersia. Uransa lopun, vuodet 2008–2012, Brandner pelasi Itävallassa Klagenfurterin joukkueessa.
Brandner pelasi urallaan Itävallan pääsarjassa 397 ottelua, Saksan DEL-liigassa 253 ottelua ja edusti Itävaltaa yhteensä 56:ssa A-maaottelussa. Brandner voitti urallaan kerran Saksan mestaruuden (kaudella 2002–2003) sekä kolmesti Itävallan mestaruuden (1999–2001 ja 2008–2009).
Tekstuaalinen variaatio
Tekstuaalisella variaatiolla viitataan yhden tekstin eri versioiden välisiin eroihin (ns. ulkoisiin variantteihin) tai tekstiin tehtyihin muutoksiin yhdessä dokumentissa (ns. sisäisiin variantteihin). Lisäksi tekstuaalisella variaatiolla voidaan viitata prosessiin, jossa yhdessä dokumentissa olevaa tekstiä muutetaan, tai sellaiseen tekstuaaliseen transmissioon, jossa tekstistä tuotetaan uusi, edellisestä versiosta poikkeava versio.
Luonnonvarakeskus
thumb|Luken päätoimipiste sijaitsee Viikin Latokartanossa.
Luonnonvarakeskus (Luke) on maa- ja metsätalousministeriön alainen tutkimuslaitos, joka aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2015. Luonnonvarakeskus muodostettiin yhdistämällä Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus MTT, Metsäntutkimuslaitos Metla, Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos RKTL sekä Maa- ja metsätalousministeriön tietopalvelukeskus Tiken tilastotuotanto.
Luonnonvarakeskus on VTT:n jälkeen Suomen toiseksi suurin tutkimuslaitos.
Luken pääjohtaja on 10. syyskuusta 2018 alkavalla viisivuotiskaudella tekniikan tohtori Johanna Buchert. Häntä edelsi Tampereen yliopiston rehtoriksi siirtynyt filosofian tohtori, professori Mari Walls.
Tehtävät
Luonnonvarakeskuksesta annetun lain mukaan sen toimialaa on uusiutuvien luonnonvarojen kestävään käyttöön perustuvan kilpailukykyisen elinkeinotoiminnan sekä hyvinvoinnin ja maaseudun elinvoimaisuuden edistäminen. Keskuksen tehtävänä on harjoittaa toimialallaan tieteellistä tutkimus- ja kehittämistoimintaa, tuottaa tietoa ja asiantuntijapalveluita yhteiskunnallisen päätöksenteon sekä viranomaistoiminnan tueksi, harjoittaa tiedon ja teknologian siirtoa, tuottaa tilastoja ja ylläpitää  rekistereitä. Myös geenivarojen monimuotoisuuden säilyttämiseen liittyvät tehtävät ja kansainvälisen yhteistyön edistäminen lukeutuvat tutkimuslaitokselle säädettyihin tehtäviin.
Tutkimuksen teemat
Luken tutkimus on ryhmitelty neljään tutkimusohjelmaan: Kannattava ja vastuullinen alkutuotanto, Biokiertotalous , Ilmastoviisas hiilenkierto ja Sopeutumis- ja palautumiskykyinen biotalous. Lisäksi Lukella on viranomais- ja asiantuntijapalveluihin keskittyvä ohjelma, Viranomais- ja asiantuntijapalvelut.
Toimipaikat
Luonnonvarakeskuksen johtokeskus sijaitsee Helsingissä Viikin kampuksella. Luonnonvarakeskuksen alueellisen toiminnan strategian mukaan Luonnonvarakeskuksella on neljä päätoimipaikkaa: pääkonttori pääkaupunkiseudulla, Jokioinen, Joensuu ja Oulu. Maakunnissa on lisäksi yli 20 toimipistettä.
Atalanta BC
Atalanta Bergamasca Calcio on vuonna 1907 perustettu italialainen jalkapalloseura Bergamosta Lombardian alueelta. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2021–2022 Italian korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssa. Joukkueen valmentajana on kaudesta 2016–2017 alkaen toiminut Gian Piero Gasperini.
Atalantan parhaat sijoitukset Serie A:ssa ovat kolmas sija kausilla 2018–2019, 2019–2020 ja 2020–2021, neljäs sija kaudella 2016–2017 ja viides sija kaudella 1947–1948. Se on pelannut kaudesta 2011–2012 alkaen Serie A:ssa, ja tällaiseen kymmenen peräkkäisen kauden pääsarjaputkeen joukkue oli yltänyt viimeksi kausina 1959–1969. Seuran suurin saavutus on Italian cupin voitto kaudella 1962–1963. Italian cupin loppuotteluun joukkue selviytyi kaudella 2018–2019 mutta hävisi Laziolle 0–2.
Euroopan kentillä Atalantan paras saavutus on pääsy Cup-voittajien cupin välieriin vuonna 1988. Joukkue voitti ensimmäisellä kierroksella walesilaisen Merthyr Tydfilin kahden ottelun yhteismaalein 3–2, toisella kierroksella kreikkalaisen OFI Kreetan yhteismaalein 2–1 ja kolmannella kierroksella portugalilaisen Sportingin yhteismaalein 3–1. Välierissä Atalanta hävisi belgialaiselle, loppuottelunkin sittemmin voittaneelle Mechelenille sekä vieraissa että kotona maalein 1–2.
Mestarien liigassa joukkue ylsi puolivälieriin kaudella 2019–2020 ja neljännesvälieriin kaudella 2020–2021.
Atalantan kauden 2020–2021 joukkueesta yhdeksän pelaajaa valittiin kesän 2021 EM-kilpailuihin: Italian Matteo Pessina ja Rafael Tolói, Tanskan Joakim Mæhle, Sveitsin Remo Freuler, Ukrainan Ruslan Malinovskyi, Kroatian Mario Pašalić, Saksan Robin Gosens, Alankomaiden Marten de Roon ja Venäjän Aleksei Mirantšuk. Heistä ennätystä sivuavasti viisi on tehnyt EM-turnauksessa maalin ennen puolivälieriä. Entisiä Atalantan pelaajia EM-kisoissa ovat muun muassa kausina 2016–2018 joukkueessa lainalla pelannut Italian Leonardo Spinazzola, kausina 2017–2020 joukkueessa pelannut Belgian Timothy Castagne ja uransa ensimmäiset liigaottelut Atalantassa kaudella 2018–2019 pelannut Ruotsin Dejan Kulusevski.
Chenognen verilöyly
Chenognen verilöyly oli toisen maailmansodan sotarikos, johon yhdysvaltalainen 11. panssaridivisioona syyllistyi 1. tammikuuta 1945 lähellä Belgian Chenognea teloittamalla noin 80 saksalaista sotavankia Ardennien taistelun aikana. Yhdysvallat eivät ole myöntäneen tapahtunutta, eikä sitä ole koskaan virallisesti tutkittu.
Jonas Dahl
Jonas Anton Dahl (14. elokuuta 1849 Stavanger, Norja – 5. toukokuuta 1919 Bestum, Norja ) oli norjalainen kirjailija ja pappi.
Dahl valmistui papiksi 1872. Hän oli Hollannissa 1876–1880 merimiespappina, sitten hän toimi pappina Stavangerissa ja vuodesta 1907 Ullernissa Oslossa. Hän julkaisi teoksen Paa hellig grund 1879 sekä suosittuja uskonnollis-filosofisia tutkielmia. Hän kirjoitti myös virsitekstejä, joiden sävy oli opettavainen, ja kaunokirjallisia tekstejä.
RFNA
RFNA on typpihapon johdannainen, jota käytetään joidenkin rakettimoottorien ajoaineen hapettimena.
Toisin kuin matalaa lämpötilaa vaativaa nestehappea, RFNAta voi varastoida pitkiä aikoja, mikä on merkittävä etu sen käytölle ohjuksissa. Se koostuu typpihaposta HNO3, dityppitetraoksidista N2O4 (13 %) ja vedestä H2O (3 %). RFNA on väriltään punaista. Se on erittäin syövyttävää. Jos ajoaine joudutaan ottamaan raketin tankeista pois, tankit ja polttoaineputket voidaan joutua tyhjennyksen aikaisen hapettumisen takia uusimaan.
Liuottamalla siihen ammoniumnitraattia NH4NO3, RFNA toimii monopropellanttina eli sekä polttoaineena että hapettimina.
Ajoaine kehitettiin natsi-Saksassa. Toisen maailmansodan aikana siitä käytettiin nimiä S-Stoff (seos, joka sisälsi 96 % typpihappoa ja 4 % rautakloridia FeCl3) ja SV-Stoff (seos, joka sisälsi 94 % typpihappoa ja 6 % dityppitetraoksidia).
Kalenjinit
thumb|Kalenjin-heimo tunnetaan juoksumenestyksestään. Kuvassa [[Lornah Kiplagat.]]
Kalenjin tai kalenji on niloottinen afrikkalaisheimo, joka elää Itä-Afrikan hautavajoamassa, läntisessä Keniassa ja itäisessä Ugandassa. Heimo koostuu kahdeksasta erillisestä alaheimosta, joita ovat elgeyo, kipsigis, marakwet, nandi, keiyo, pokot, sabaot, terik ja tugen.
Vielä 1950-luvun alussa nykyään kalenji-heimolaisina tunnetulla väellä ei ollut yhteistä nimeä, vaan heidät tunnettiin muun muassa hallinnon väestökirjanpidossa nandinkielisinä heimoina. 1940–1950-lukujen taitteessa joukko nandinkielisiä ryhmittymiä yhdistyi kalenji-nimen alle. "Kalenjin" on nandinkielinen ilmaus, joka tarkoittaa suomeksi "minä sanon".
Nykyään kalenji-heimolaisia on noin neljä miljoonaa, ja he muodostavat 12 prosenttia Kenian väestöstä. He puhuvat erilaisia kieliä, jotka kuuluvat kalenjin-kielten ryhmään.
44 prosenttia kalenjin-heimolaisista on kristittyjä, ja epämääräinen osa palvoo auringonjumala Asiista, joka on samaa perua kun muinaisen Egyptin jumalat.
Kenian entinen pitkäaikainen presidentti Daniel arap Moi kuuluu kalenjin-heimoon, tugenien alaryhmään. Vuonna 1997 presidentinvaalien alla kalenjin- ja kikuju-heimojen välille puhkesi levottomuuksia, joissa sai surmansa yli sata ihmistä. Oppositio syytti kalenjin-heimoa kikujuihin kohdistetuista väkivaltaisuuksista, koska nämä eivät olleet äänestäneet Moita vaan kikuju Mwai Kibakia. Moi kuitenkin voitti vaalit vielä tuolloin.
Nandit
Nandit luokitellaan kalenjin-heimon haaraksi. Nandit elävät Nandin piirikunnan Nandi Hillsin seudulla. Nandien perinteisiin kuuluu ympärileikkaus, joka suoritetaan molemmille sukupuolille. Poikien ympärileikkaus tapahtuu noin seitsemän ja puolen vuoden välein järjestettävissä juhlissa. Tyttöjen sukuelinten silpominen on osa avioliittoon valmistautumista. Nandit palvoivat perinteisesti auringonjumala Asista.
Nandit jakaantuvat erikseen klaaneihin, joilla jokaisella on toteemi, eläin, jota klaanin jäsenet eivät saa syödä. Perinteisesti nandien johtajana toimi poppamies, Orkoiyot, joka johti myös taisteluita muun muassa brittiläisiä rautatien rakentajia vastaan. Tuohon aikaan johtajana toiminut Koitalel Arap Samoei sai kuitenkin taisteluissa surmansa. Menneinä aikoina nandit olivat pelättyä väkeä, jonka alueella liikkumista orjien metsästäjät ja norsunluukauppiaat välttivät. Ne harvat, jotka alueelle uskalsivat, yleensä tapettiin.
Kalenjinien alaryhmistä erityisesti nandit ovat menestyneet juoksussa.
Kipsigisit
Kipsigisit ovat suurilukuisin kalenjinien haara noin 785 000 hengellään. Kipsigisien elinalue ulottuu ylämailta Timboroalta Mara-joelle etelässä, Mau-jyrkänteelle idässä ja lännessä Kebenetiin. Kipsigisejä asuu myös Laikipiasa, Kitaleessa, Nakurussa, Eldoretissa ja Nandi Hillseillä. Alkujaan kipsigisien arvellaan olevan lähtöisin Sudanista.
Daniel arap Moin hallintokaudella kipsigisit joutuivat heikkoon asemaan ja syrjinnän alaisiksi, sillä Moin suosikkeja kalenjinien haaroista olivat tugenit ja keiyosit. Moi itse oli tugen.
Kipsigiseillä ympärileikkaus suoritetaan useimmiten vain pojille. Noin 14 vuoden iässä pojat viedään metsän reunalla sijaitsevaan menjoon, jossa heille suoritetaan kolme seremoniaa: Kelab-eun, Tyenjinet ja Kayaet. Vasta tämän seremonian jälkeen pojat ovat oikeutettuja metsästämään jousella ja puisilla nuolilla. Kuitenkin kristinuskon leviämisen seurauksena nämä kolme seremoniaa on monin paikoin korvattu raamatullisilla opetuksilla. Kristinuskon seurauksena myös naisten sukupuolielinten silpominen on lopetettu ainakin suuremmilta osin.
Pokotit
Pokotit, pökootit tai sukit ovat Ugandan puolella elävät kalenjinien haara. Pokottien lukumäärä on epäselvä; lähteestä riippuen heidän määräkseen ilmoitetaan 115 000–264 000. Alueellisten ja kulttuurillisten erojen perusteella pokotit jaetaan vielä kahteen ryhmään: aavikko- ja vuoripokotteihin. Vuoripokotit elävät sateisilla ylämailla ja harjoittavat sekä maanviljelyä että paimentolaisuutta. Kuivilla alueilla elävät aavikkopokotit paimentavat nautoja, lampaita ja vuohia.
Terikit
Terikit ovat noin 120 000 hengen kalenjin-heimon haara, joka elää Kakamegan ja Nandi Districtin alueilla. Heidän asuinalueensa muodostaa kiilan nandien, luojen ja luhyien asuinalueiden väliin (kaksi jälkimmäistä eivät ole kalenjinien haaroja). Terikit itse kutsuvat itseään nimellä Terikeek, ja Terik viittaa kieleen, maahan ja kulttuuriin. Luot kutsuvat terikkejä nimellä nyangóóri, jota terikit itse pitävät halventavana.
Terikien suullisen kansanperinteen mukaan he ovat lähtöisin Mount Elgonilta, mitä myös kielentutkimukselliset teoriat tukevat. Ennen siirtomaa-aikoja sekä nandit että terikit ryöstelivät toisiltaan naisia sekä karjaa, ja myös maa-alasta oli kiistoja. Nykyaikaan tultaessa nandien ja terikkien suhteet ovat kuitenkin lähentyneet erinäisistä syistä.
Viimeisinä vuosikymmeninä tapahtunut luhyiden asuinalueen laajentaminen on kiristänyt näiden kahden heimohaaran suhteita. Terikit pitävät luhyoita uhkana heidän perinteiselle kulttuurilleen ja identiteetilleen, ja seka-avioliittojen määrä onkin viime vuosina puolittunut. Lyhioiden väestöpaineen kasvu sekä viljelymaan heikentyminen on ajanut monia terikkejä itään, nandien alueille. Monet terikit jopa väittävät, että he ovat muuttaneet, koska pelkäävät luhyianeja. Terik- ja nandipojilla on muun muassa yhteinen ja yhtäläinen aikuistumisriitti.
Sulautuminen nandeihin on myös ollut suurena tekijänä luomaan ajatusta ja tietoisuutta yhteisestä kalenjin-kansallistunteesta.
Viime aikoina nandialueille muuton tahti on hiipunut ja uhanalaiselta vaikuttanut terikin kielen asema on voimistunut. Nykyään terikit yhä suuremmissa määrin käyvät kouluopetuksensa omalla kielellään.
Tugenit
Tugenit elävät Baringon ja Koibatekin alueilla. Tugenit ovat karjanpitäjiä, joiden kulttuurissa lehmällä on keskeinen asia. Ruoan ja juoman (maito) lisäksi lehmiä käytetään muun muassa valuuttana ja lahjoina.
Tugenit puhuvat tugenin kieltä. Kenian pitkäaikainen presidentti Daniel Arap Moi (1978–2002) on tugeni.
Tugenit voidaan jakaa vielä neljään alahaaraan: arrorit elävät Kabartonjon ylängöillä, samorit Kabarnetissa laajemmalla alueella, lembut Eldama Ravinessa ja eldorait Koibatekin alangoilla.
Juokseva kansa
Erityisen tunnettu 2 000 metrin korkeudessa merenpinnasta elävä kalenjin-heimo on juoksijoistaan. 1960-luvulta lähtien kalenjijuoksijat ovat menestyneet maailman huipulla kaikilla juoksumatkoilla 400 metriltä aina maratoniin saakka.
Vuodesta 1980 lähtien kalenjin-heimolaiset miehet ovat voittaneet 40 prosenttia kaikista kansainvälisten arvokilpailujen (olympialaiset, MM-kilpailut sekä maastojuoksun MM-kilpailut) juoksulajien kultamitaleista.
Kalenjinjuoksijat ovat tuoneet yli 70 % Kenian olympiamitaleista. Vielä tarkemmin katsottuna puolet kalenjien mitaleista on nandi-alaheimon (n. 1,8 % Kenian väestöstä) voittamia. Muut Kenian heimot ovat esittäneet väitteitä, että heidän juoksijoitaan syrjitään arvokisavalinnoissa, ja että joistakin heimoista on lähes mahdotonta päästä maajoukkueeseen.
Menestyneitä kalenjin-juoksijoita ovat muun muassa 3 000 metrin esteiden olympiavoittajat Ezekiel Kemboi, Reuben Kosgei, Julius Korir, Julius Kariuki, Matthew Birir, Joseph Keter, Amos Biwott ja Kipchoge Keino, joka nykyään toimii Kenian Olympiakomitean puheenjohtajana.
Lisäksi Moses Kiptanui hallitsi 1990-luvun alkupuolella melko ylivoimaiseen tyyliin maailman estejuoksukilpailuja. Maailmanmestareita kyseisellä matkalla ovat myös Wilson Boit Kipketer, Christopher Koskei, edellä mainittu olympiavoittaja Reuben Kosgei ja nykyisin Qataria edustava lajin maailmanennätysmies Saif Saaeed Shaheen (entinen Stephen Cherono).
2005 Helsingin MM-kisoissa kalenjinit ottivat esteissä kolmoisvoiton, kun Qatarin Saif Saeed Shaheen peittosi kirikamppailussa Ezekiel Kemboin. Kolmanneksi kiihdytti viime metreillä Brimin Kipruto.
800 metrillä ovat menestynet matkan entinen ME-mies ja kolminkertainen maailmanmestari Wilson Kipketer, joka edustaa Tanskaa, sekä olympiavoittajat William Tanui ja Paul Ereng ja hopealle heimoveljensä taakse Barcelonassa 1992 jäänyt Nixon Kiprotich.
Pitemmillä matkoilla menestyneitä ovat muun muassa 1 500 metrin sisäratojen maailmanmestari Paul Korir, kahden mailin ja 3 000 metrin ME-mies ja 5 000 metrin maailmanmestari Daniel Komen sekä vitosen kaksinkertainen maailmanmestari Ismael Kirui. Maileri Bernard Lagat edustaa tätä nykyä Yhdysvaltoja.
10 000 metrillä heimon mainetta ovat ylläpitäneet muun muassa Ismael Kiruin veli ja Moses Kiptanuin serkku, jo edesmennyt entinen ME-mies ja 1992 olympiahopeamitalisti Richard Chelimo, 1993 MM-hopeamitalisti ja vuoden 1991 maailmanmestari Moses Tanui, sekä vuoden 1968 olympiavoittaja Naftali Temu.
Syyt juoksumenestykseen
Vuonna 2000 tanskalais–ruotsalainen tutkijaryhmä päätti ottaa selvää, mikä on kalenjinien juoksumenestyksen salaisuus.
Tutkijat vertailivat tanskalaisten ja kalenjin-juoksijoiden sekä tavallisten, harjoittelemattomien tanskalaisten ja kalenjinien hapenottokykyä, ruumiinrakennetta, lihaksiston rakennetta, ruokavaliota, asuinympäristöä ja monia muita asioita. Nämä asiat osoittautuivat merkityksettömiksi.
Tutkimusprojektissa laadittiin 12 viikon samanlainen harjoitusohjelma juoksua harrastamattomille tanskalaisille ja kalenjineille nuorille pojille. Harjoitusohjelman lopulla kalenjinkoekaniinit juoksivat 5 000 metriä noin 2 minuuttia nopeammin kuin saman harjoitusohjelman läpi käyneet tanskalaiset. Lisäksi kalenjinit juoksivat matkan korkeassa ilmanalassa, noin 2 000 metrin korkeudessa, kun taas tanskalaiset merenpinnan tasolla.
Beowulf
pienoiskuva|upright|Beowulfin ensimmäinen sivu vanhassa käsikirjoituksessa
Kalenjinit
Syyt juoksumenestykseen
Kalenjinien ylivoiman katsottiin johtuvan taloudellisemmasta juoksutyylistä, minkä taas katsottiin olevan seurausta heidän kevyemmistä ja tilavuudeltaan pienemmistä alaraajoista.
Beowulf
Beowulf on muinaisenglanniksi kirjoitettu eeppinen sankariruno. Se tapahtuu puoliksi historiallisessa, puoliksi fiktiivisessä Skandinaviassa, jossa elää yli-inhimillisiä sankareita sekä lohikäärmeitä. Eepoksen historialliset tapahtumat sijoittuvat 500-luvulle, ja vanhin säilynyt käsikirjoitus on noin vuodelta 1000.
Beowulf on merkittävin muinaisenglanniksi eli ennen vuonna 1066 alkanutta normannivalloitusta puhutulla englannilla kirjoitettu teos. Eepos vastaa yksinään kymmenesosaa kaikesta säilyneestä muinaisenglantilaisesta runoudesta.
Kalenjinit
Kalenjin-heimon nimet
Lapsen syntyessä etunimi annetaan yleensä niiden olosuhteiden ja/tai senhetkisen sijainnin perusteella, jotka syntymähetkellä vallitsevat. Muutaman kuukauden päästä syntymästä lapselle annetaan isovanhemmilta peritty nimi, jota käyttävät vain lähimmät sukulaiset, ja yleensä samoihin aikoihin annetaan myös raamatullinen nimi.
Kari Enqvist
Enqvist on toiminut kosmologian professorina Helsingin yliopistossa vuodesta 2001. Enqvist on ollut myös Skepsis ry:n tieteellisen neuvottelukunnan puheenjohtaja. Vuoden 2010 alusta Enqvist nimitettiin viisivuotiseen akatemiaprofessorin virkaan. Enqvist jäi eläkkeelle Helsingin yliopistosta vuonna 2019.
Kalenjinit
Kalenjin-heimon nimet
Sukunimen lapsi saa isältään, mutta ei isänsä sukunimeä. Kun poika on käynyt aikuistumisriitit lävitse noin 15 vuoden iässä, hän valitsee jonkun isänsä etunimistä (syntymähetken olosuhteita kuvaavan, perityn tai raamatullisen) sukunimekseen. Yleensä sisarukset valitsevat eri nimiä erottuakseen toisistaan, varsinkin jos etunimi sattuu olemaan sama. Nykyaikana on tosin alkanut yleistyä länsimainen käytäntö, että lapsi ottaa sukunimekseen isänsä sukunimen.