cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Diagnoosi: Murha
Juoni
Mark Sloan on töissä lääkärinä Los Angelesin keskussairaalassa. Hän törmää murhatapauksiin useimmiten poikansa Steve Sloanin kautta, joka toimii poliisina Los Angelesissa. Mark Sloan törmää toki murhatapauksiin myös sattumalta. Yleensä apuun rientävät tohtorit Amanda Bentley ja Jesse Travis. He ovat Steven ja Markin hyviä ja läheisimpiä ystäviä. He auttavat joskus jopa murhien ratkonnassa. Sarjassa nähdään myös vierailevia tähtiä kuten Chad Michael Murray ja Ben Matlock.
Kaarina Maununtytär
Elämä Turun linnassa
Linnan tapahtumien perusteellinen kirjanpito antaa siis olettaa, että Eerik ja Kaarina viettivät Turun linnassa mukavaa mutta melko tapahtumatonta elämää. Asiakirjoissa on eräs yksityiskohta, joka on kiinnostanut tutkijoita jo pitkään. Eerik seurueineen siirrettiin Kastelholmaan 5. elokuuta 1571, koska Juhana III pelkäsi venäläisen retkikunnan vapauttavan Eerikin Turun linnasta. Jo kaksi viikkoa aiemmin perheen lukumäärä oli kuitenkin yhtäkkiä laskenut linnan luetteloista kahdeksasta viiteen. Tutkijat ovatkin olettaneet yhden mahdollisuuden olevan, että Kaarina Maununtytär sekä vanhemmat lapset Sigrid ja Kustaa erotettiin tässä vaiheessa Eerikistä. Perimätiedon mukaan Eerik olisi tällöin ollut sijoitettuna yksinään esilinnan kuusikulmaiseen torniin jossa hänet oli helpompi pitää tallessa mikäli venäläisten hyökkäys toteutuisi, samanaikaisesti kun Kaarina ja lapset olisivat olleet sijoitettuna Tuupikkalan torppaan Aurajoen vastarannalla Korppoolaismäessä. Seikkaa ei ole voitu täysin todistaa, mutta Turun linnan kuusikulmaisessa tornissa esilinnassa on sisustettuna huone, jota pidetään Eerikin vankisellinä. Lisäksi Korppoolaismäessä sijaitsee Kaarinan mukaan nimetty Maununtyttärenkatu ja Kaarina Maununtyttären puisto.
Siirto takaisin Ruotsiin
5. elokuuta 1571 Eerik seurueineen lähti Turusta lähimpänä päämääränä Ahvenanmaalla sijaitseva Kastelholma. Turkuun jäi taakse ainoastaan puolitoistavuotias Henrik-poika, joka oli todennäköisesti sairaalloinen. Henrik kuoli seuraava vuonna 1572 syyskuussa ja hänet haudattiin Turun tuomiokirkkoon Turun linnan tykkien ampuessa kunnialaukauksia pojan muistolle. Linnasta toimitettiin 600 tiiltä tuomiokirkkoon, jonne rakennetettiin Henrikille hauta, todennäköisesti sama johon myöhemmin haudattiin myös hänen äitinsä Kaarina ja sisar Sigrid. Nykyään kyseinen hauta kappeleineen tunnetaan Tottien hautana Sigridin pojan Åke Tottin mukaan. Tämän ja hänen vaimonsa kuva on marmoriin veistettynä haudalla.
Perheen siirtämistä Kastelholmaan johti Klaus Fleming ja 10. tai 11. elokuuta oltiin perillä. Juhanan tarkoituksena ei todennäköisesti ollut jättää perhettä pysyvästi Kastelholmaan ja matka jatkuikin kolme kuukautta myöhemmin eteenpäin länteen. Kastelhomasta lähdettiin 12. marraskuuta ja muutaman Tukholmassa vietetyn päivän jälkeen perhe saapui Gripsholmiin 1. joulukuuta. Siellä Eerikin ja Kaarinan vankeuteen tuli tietty muutos, sillä linna Eerikin toiselle nuoremmalle veljelle Kaarle-herttualle. Juhana ei siis ollut enää yksin vastuussa vankien säilytyksestä. Grispholmissa perhe viipyi puolitoista vuotta, kesäkuun 13. päivään 1573 asti.
Grispholmissa Kaarina synnytti 1. marraskuuta 1572 perheeseen vielä yhden pojan, Arnoldin, joka tosin kuoli ilmeisesti melko pian syntymänsä jälkeen. Pelkästään ajatus siitä että Eerik ja Kaarina pystyivät vielä saamaan lisää lapsia sai Juhanan todennäköisesti suunnittelemaan perheen erottamista toisistaan. Lisäksi Juhana oli kuullut huhun, jonka mukaan Ruotsin rahvas halusi Eerikin takaisin valtaistuimelle. Juhanan 7. tammikuuta 1572 kirjoittamassa kirjeessä Kaarle-herttualle sanotaankin, että "mitään rauhallista hallitusta tähän valtakuntaan ei voi saada niin kauan kuin hän (ts. Eerik) elää, vaan hän aiheuttaa päivittäin enemmän ja enemmän pahaa". Grispholmissa perhe sai vielä olla koossa, mutta vartiointi oli selvästi ankarampaa kuin Turussa tai Kastelhomassa. Eerik ei koskaan saanut olla yksin, ja jokaisella aterialla hänellä tuli olla seuranaan kolme vartijaa ja kolme lakeijaa.
Sevettijärvi–Pulmanki-vaellusreitti
Reittiselostus
Sevettijärvi–Pulmanki-vaellusreitin päätepisteet ovat Sevettijärvi ja Nuorgamin lähellä olevan Pulmankijärven eteläpää. Luonto on pääosin karua, koivua kasvavaa tunturiylänköä, mutta etelämmässä Sevettijärven lähellä maasto on metsäisempää.
Kaarina Maununtytär
Kaarina erotetaan Eerikistä ja pojastaan
thumb|right|Piirros Kaarinasta, jonka Eerik on tehnyt muistikirjansa reunaan vankeusaikanaan ollessaan erotettuna Kaarinasta. Kesäkuussa 1573 Kaarinan ja Eerikin elämässä seurasi uusi vaihe. Kaarle-herttuan pyynnöstä vangit siirrettiin Västeråsin linnaan siksi aikaa kunnes heidän huoneensa Gripsholmissa olisi korjattu. Tämä oli todennäköisesti vain muodollinen seikka, todellisen syyn ollessa se, että veljesten Juhanan ja Kaarlenkin välit olivat rikkoontumassa yhä enemmän ja Juhana pelkäsi Kaarlen liittoutuvan Eerikin kanssa. 13. kesäkuuta perhe matkusti tiukasti vartioituna Grispholmista ja jo seuraavana päivänä seurue saapui perille Västeråsiin. Vajaat kaksi viikkoa Västeråsiin saapumisen jälkeen 26. kesäkuuta Eerik on kirjoittanut muistikirjaansa lyhyesti "Vaimoni väkivalloin erotettu minusta". Tämän päivän jälkeen Kaarina ja Eerik olivat lopullisesti erotettuina toisistaan ja Eerik eli loppuelämänsä eristyksessä ja yksin. Juhana erotti Kaarinan ja Eerikin toisistaan todennäköisesti ennen kaikkea estääkseen heitä saamasta lisää perillisiä, jotka saattoivat vaatia itselleen Ruotsin kruunua.
Eerik luuli pitkään, että Kaarina oli siirretty ainoastaan Västeråsin linnan toiseen osaan. Tammikuussa 1574 kirjoittamassaan kirjeessä Eerik kertoo, miten hän uskoi kuulleensa Kaarinan askeleet portaissa vankilansa oven ulkopuolella. Hän oli huutanut Kaarinaa saamatta vastausta. Eerik ei tuolloin tiennyt, että Kaarina oli siirretty jo kuukausia aiemmin kokonaan toiselle paikkakunnalle ja etteivät he enää koskaan näkisi toisiaan. Västeråsista Kaarina vietiin lapsineen ensin Tukholmaan ja sieltä Juhanan sihteeri Bertil Eerikinpoika saattoi Kaarinan heinäkuussa 1573 Ahvenanmeren yli takaisin Turun linnaan.
Sevettijärvi–Pulmanki-vaellusreitti
Reittiselostus
Vaellusreitillä on autiotupia noin kymmenen kilometrin välein. Autiotuvilla on vedenottopaikat, ja reitin varrella on paljon pieniä järviä, joiden vesi on yleensä juomakelpoista.
Kaarina Maununtytär
Kaarina erotetaan Eerikistä ja pojastaan
Ajanjakso Turun linnassa erossa Eerikistä oli Kaarinalle kova koettelemus. Erityisesti tämä käy ilmi vuoden 1575 kevään tapahtumista. Koko vuoden 1574 Ruotsin sisäpoliittinen tilanne oli ollut sekava, kun Juhanan ja Kaarle-herttuan välit huonontuivat. Kaarle-herttua jopa johti ajoittain oppositiota, jonka Juhana pelkäsi kapinoivan ja palauttavan Eerikin takaisin valtaistuimelle. Juhana ymmärsi samalla Eerikin ja Kaarinan pojan Kustaan saavuttavan vähitellen myös sen iän, jolloin hänestä saattaisi tulla pelinappula valtion sisäisissä valtataisteluissa. Vaaraa kuvailtiin Tukholmaan kokoontuneille valtaneuvoksille, jotka antoivat asiaan liittyen mietinnön 8. maaliskuuta 1575. Mietinnössä todetaan, että Eerikin ja Kaarinan pojan Kustaan ei pitäisi enää saada "olla Kaarina Maununtyttären luona Turussa, vaan hänet on otettava tältä ja pidettävä hyvässä ja tiukassa tallessa jollain toisella paikkakunnalla, minkä korkea Kuninkaallinen Majesteetti hyväksi näkee". Muutamaa viikkoa aiemmin Kustaa oli täyttänyt Turun linnassa seitsemän vuotta. Juhana kiirehti panemaan päätöksen toimeen ja pieni prinssi noudettiin pois Turusta. Kaarinalle pojan menetys on todennäköisesti ollut erittäin kova isku. Poika vietiin ensin Tukholmaan, josta hänet siirrettiin kauas Juhanan sukulaisten luokse Puolaan.
Turun linnan tilit eivät siis kerro paljoakaan Kaarinan elämästä Turun linnassa eivätkä ne kerro sanallakaan Kustaan erottamisesta äidistään ja sisarestaan Sigridistä. On kuitenkin olemassa lyhyt lause linnan tilikirjoissa, joka antaa kuvan vangitun kuningattaren ja prinsessan tunteista Turun linnassa. Tarkastettaessa Turun linnan tilejä 1577 Tukholman tilikamarissa kiinnitettiin huomiota linnan epätavallisen suureen kynttilöiden kulutukseen. Turun linnan voudilta pyydettiin asiaan selitystä. Vouti vastasi kyselyyn sanomalla, että "niin kauan kuin Kaarina Maununtytär oli linnassa, ei kynttilöitä koskaan yöllä sammutettu".
Vapautuminen ja elämä Liuksialan kartanossa
Vajaa kuukausi Eerikin kuoleman jälkeen, 20. maaliskuuta 1577 Juhana III läänitti "rakkaalle rouva Kaarina Maununtyttärelle, velivainajamme kuningas Eerikin leskelle" Liuksialan kartanon Ylä-Satakunnassa siihen kuuluvine 26 verotaloineen, niin että hän "edellä mainitut kartanon ja verotalot kaikkine korkoineen ja veroineen, jotka niistä koituvat ja pitää maksaa, saa esteettä nauttia ja pitää". Liuksialan kartano sijaitsi Kangasalan pitäjässä ja se oli Ylä-Satakunnan suurimpia kartanoita. Kartanon oli yhdistänyt useista eri taloista vuonna 1556 Kustaa Vaasa, joka oli tällöin luonut Roineen rannalle kuninkaankartanon, joka sitten aina Kaarinan tuloon asti vuoteen 1577 oli Ylä-Satakunnan voudin asemapaikka. Liuksialan kartanon tilien mukaan kartanossa söi 40 henkeä "huovien ruokapöydässä", joten kartano lienee ollut henkilökunnaltaan hyvin suuri. Viljeleminen seudulla oli kuitenkin vaikeaa ja aivan erilaista kuin Lounais-Suomen viljavissa kartanoissa. Kartanon päärakennuksesta oli vain viisi kilometriä linnuntietä Vääksyn kartanon pihapiiriin, jonka omisti Juhanan entinen pitkäaikainen jalkavaimo Kaarina Hannuntytär.
Vain päivä sen jälkeen kun Kaarina oli saanut Liuksialan, 21. maaliskuuta 1577, Juhana III kirjoitti vielä kaksi muuta kirjettä, toisen Suomen käskynhaltijalle Klas Åkenpoika Tottille ja toisen Turun linnan voudille. Heidät velvoitettiin pitämään huoli siitä, että Kaarina todella sai Kangasalta Liuksialan kartanon taloineen. Samalla Kaarinan tuli saada Turun linnasta tiettyjä "vaatekamarivarusteita" siltä varalta, että Liuksialan kartanon varastot olivat talven jäljiltä tyhjentyneet. Klas Åkenpoika Tott velvoitettiin vielä maksamaan Kaarinalle 200 taaleria alkupääomaksi nuorelle entiselle kuningattarelle, joka lienee ollut täysin kokematon suuren maatilan hoidossa. Liuksialan kartanosta on saatu lisätietoja myös voutikunnan tileihin 1577 kuuluvasta luettelosta jossa kerrotaan, mitä kartanossa oli. Luettelo käsittää muun muassa 31 härkää, 31 lypsylehmää, 3 sonnia, 90 lammasta, 49 sikaa, 12 vasikkaa ja 60 kanaa. Härkien suuri määrä johtui siitä, että niitä käytettiin Hämeessä pelloilla vetojuhtina. Luettelossa mainitaan edelleen kattiloita, patoja, olutpannuja ja sammioita, viikatteita, kirveitä, piilukirveitä, varstoja, pesuvateja, rautaisia kynttilänjalkoja, pirtoja, häkilöitä, keritsimiä, pajatyökaluja, lihatiinuja, oluttynnyreitä ja nuottausvälineitä. Luettelon päättävät patjat, lakanat, pöytäliinat, ryijyt ja käsipyyhkeet.
Juhanan vuonna 1577 antamassa määräyksessä Kaarina Maununtytär sai Liuksialan "sopivaksi ajaksi" mikä tarkoitti, että kartano voitiin teoriassa ottaa takaisin kruunulle milloin tahansa. Juhanalla ei kuitenkaan ollut sellaisia suunnitelmia ja vuonna 1581 Kaarina sai Juhanalta uuden kirjan, joka antoi hänelle Liuksialan elinajaksi. Seuraavana vuonna Liuksialan pinta-alaa vielä kasvatettiin 15 tilalla. Tämä on varmasti antanut Kaarina Maununtyttärelle turvallisuudentunnetta, sillä tähän asti hän oli ollut täysin riippuvainen Juhana III:n suosiosta ja omistusoikeudestaan Liuksialaan. 1. kesäkuuta 1577 vasta 26-vuotias entinen kuningatar Kaarina Maununtytär lähti suuren seurueen kera kohti Liuksialaa Turun linnasta. Seitsemän naista ja kolmetoista miestä kuului siihen ryhmään, jonka tuli auttaa Kaarinaa Liuksialassa muutossa ja erilaisissa asioissa. Mukana seurasi myös kolme pappia, neljä teiniä sekä neljä aseistettua miestä jotka vastasivat seurueen turvallisuudesta. Suomessa oli vielä tuohon aikaan vähän teitä ja seurue matkasi Liuksialaan ensin Porin kuninkaankartanon kautta. Liuksialassa Kaarina eli ilmeisen rauhallisesti loppuelämänsä 35 vuotta. Hänen nimensä mainitaan erittäin harvoin tämän jälkeen asiakirjoissa, mutta muutamista maininnoista päätellen hän hoiti menestyksellisesti talojaan ja onnistui suuren maaomaisuuden hallitsijana.
Myöhempi elämä ja ulkomaanmatkat
thumb|right|Liuksialan kartanon nykyinen päärakennus, kuva on vuodelta 1910. Sikäli kun tiedetään Kaarina teki vain kaksi pidempää matkaa 35 Liuksialan vuotensa aikana. Lokakuussa 1582 hän matkusti vierailemaan Tukholman hovissa. Tukholman vierailulla hänellä oli mukanaan 16-vuotias tytär Sigrid, joka oli Kaarinan ainoa jäljelle jäänyt perheenjäsen. Äidin ja tyttären ottivat Tukholmassa vastaan Juhana III ja Katariina Jagellonica ja eräässä sen aikaisessa kirjeessä kerrotaan Kaarinan saaneen Katariinan ansiosta takaisin ne korut ja muut henkilökohtaiset esineet, jotka hän oli menettänyt vangitsemisen yhteydessä 14 vuotta aiemmin. Vierailu on siis sujunut sovinnollisessa hengessä. Tästä on osoituksena myös Juhanan kirja, jossa hän vahvistaa Kaarinan elinaikaisen omistusoikeuden Liuksialan kartanoon ja 15 talon lisäämisen sen tiluksiin. Ruotsin vierailun yhteydessä Kaarina Maununtytär myös vieraili yhdessä Katariina Jagellonican kanssa Svartsjön linnassa Kustaa Vaasan leskikuningattaren Katariina Stenbockin luona. Tiedossa ei ole miten Kaarina suhtautui vierailuihin Ruotsissa, olihan hän itse alun perin lähtöisin talonpoikaissäädystä, Katariina Stenbock oli pitänyt hänen lapsensa erossa hänestä ajoittain vankeuden aikana ja hän oli varmasti kuullut huhut, joiden mukaan Eerik myrkytettiin Juhanan toimeksiannosta.
Erityisen tärkeä Tukholman vierailu oli varmasti Kaarinan tyttärelle Sigridille, joka sai samalla ensikosketuksensa Tukholman hovin elämään. Jo neljä vuotta myöhemmin Sigrid mainitaan asiakirjoissa Tukholman linnassa serkkunsa, Juhanan ja Katariina Jagellonican tyttären prinsessa Anna Vaasan hovineitona. Anna oli Sigridiä vain kaksi vuotta nuorempi. Sigridistä pidettiin hovissa hyvää huolta, mistä on osoituksena vuodelta 1587 oleva Juhanan läänityskirja, jossa Juhana määrää Liuksialan Sigridille ja "tuleville oikeille henkiperillisille". Tämän jälkeen Sigrid omisti Liuksialan yhdessä äitinsä Kaarina Maununtyttären kanssa ja kartano voisi perityä eteenpäin Sigridin jälkeläisille. Liuksialan omistivatkin myöhemmin Sigridin poika ja pojanpoika aina vuoteen 1654 asti.
Prinsessa Annan hovinaisena Sigrid oli läsnä Sigismund-serkkunsa kruunajaisissa, kun tämä kruunattiin Puolan kuninkaaksi 1587. Joulukuussa pidetyistä kruunajaisista kerrotaan tarinaa, jonka mukaan Sigridin luona kävi kerjäläinen joka osoittautui hänen 19-vuotiaaksi Kustaa-veljekseen. Valepukuisena Kustaa oli hakeutunut Krakovaan ollakseen tuntemattomana mukana serkkunsa kruunajaisissa. Tapausta on kuvaillut Johannes Messenius, joka oli kruunajaisten aikaan 7-vuotias. Messeniuksen mukaan Kustaa kertoi Sigridille elävänsä onnetonta elämää ja että hän oli vuosia kiertänyt ympäri Eurooppaa vailla kiintopistettä ja kärsinyt usein puutetta. Sigrid auttoi tämän jälkeen veljeään rahallisesti, minkä ansiosta Kustaa pystyi hakeutumaan erääseen Saksan yliopistoon.
Asiakirjojen mukaan Kaarina yritti pitää myöhemmin 1590-luvun lopussa Kustaa-poikaansa yhteyttä, kenties Sigridin tarinan. Pojastaan huolehtiessaan hän meni jopa niin pitkälle, että hän esitti kuninkaalle ajatuksen saada Kustaa takaisin Ruotsin maaperälle. Kuninkaaksi Juhana III:n kuoleman ja Sigismundin ja Kaarlen valtataistelun jälkeen noussut Kaarle-herttua eli Kaarle IX kuitenkin ilmoitti, ettei Kustaa missään olosuhteissa saanut astua Ruotsin maaperälle. Kaarinan ja Kustaan oli siis tavattava toisensa puolueettomalla maaperällä valtakunnan rajojen ulkopuolella. Toukokuussa 1596 tapaaminen lopulta järjestyi, kun äiti ja poika tapasivat toisensa Tallinnassa. 21 vuotta oli kulunut siitä, kun tuolloin seitsemänvuotias Kustaa oli erotettu äidistään ja viety pois Turun linnasta kauas Puolaan. Nyt Kustaa oli 28-vuotias aikuinen mies. Perimätieto kertoo, että Kaarinan oli alkuun vaikea uskoa Kustaata omaksi pojakseen, ja hänen täytyi nähdä muutamia syntymämerkkejä ennen kuin hän tunnisti Kustaan omaksi pojakseen. Kustaa oli unohtanut lähestulkoon kokonaan oman äidinkielensä, mikä hankaloitti kommunikointia, koska ilmeisesti Kaarina puhui itse ainoastaan ruotsia. Kaarina luovutti tapaamisessa pojalleen tämän isän Eerikin päiväkirjat. Myöhemmin Kustaa joutui panttaamaan rahapulassa kirjat vilnalaiselle krouvarille. Vilnasta ne tulivat myöhemmin kiertoteitä Tukholman kuninkaalliseen kirjastoon. Muutaman kuukauden Tallinnassa vietetyn yhdessäolon jälkeen äidin ja pojan tiet erkanivat elokuun lopussa 1596. Kaarina matkusti takaisin kotiinsa Liuksialaan ja Kustaa Danzigin kautta mannermaalle. Tämän jälkeen he eivät enää koskaan nähneet toisiaan.
Kuolema ja perintö
thumb|right|Kaarina Maununtyttären muistoreliefi Turun tuomiokirkossa oli [[Daniel Juslenius|Daniel Jusleniuksen mukaan suosittu nähtävyys jo 1700-luvulla. ]] Kaarinan viimeisistä ajoista tiedetään hyvin vähän, mutta ainakin se tiedetään, että hän kuoli 13. syyskuuta 1612 Liuksialassa 61-vuotiaana lyhyen sairauden jälkeen. Mahdollisesti hänen vävynsä Nils Nilsinpojan vierailu ja oleskelu Suomessa vuoden 1613 alussa tapahtui samaa aikaa kun Kaarina haudattiin. Kaarinan "tomumaja" siirrettiin Turun tuomiokirkkoon, jonne hänet haudattiin seuraava vuonna, 21. maaliskuuta 1613 "kaksinkertaisella soitolla ja muurattuun hautaan Pyhän Laurin kuoriin". Tämä tarkoittaa että hänet laskettiin muurattuun hautaholviin Pyhän Laurin kappelin alle, kappelin jota myöhemmin kutsuttiin Tottien kuoriksi Kaarina Maununtyttären tyttärenpojan Åke Tottin mukaan. Aiemmin samaan hautaholviin lienee haudattu jo Kaarinan pienenä lapsena vuonna 1572 kuollut poika Henrik Vaasa. Sigrid-tyttären kuoltua Liuksialan kartanossa 24. huhtikuuta 1633 oli viimeinenkin Kaarinan lapsista kuollut. Sigridin jäänteet vietiin ensin Maarian kirkkoon Turun ulkopuolelle, mutta kaksi vuotta myöhemmin hänen arkkunsa laskettiin äitinsä Kaarina Maununtyttären viereen tuomiokirkon hautaholviin. Vain viisi vuotta myöhemmin samaan hautaholviin laskettiin myös Kaarinan tyttärenpoika Åke Tott. Kaarina Maununtytär oli Suomessa suosittu ja nautti köyhälistön laajaa arvostusta, mikä näkyi muun muassa siinä, että nuijamiehet jättivät hänen kartanonsa rauhaan nuijasodan aikana 1596–1597. Kaarina Maununtyttären marmori kaiverretussa epitafissa Turun tuomiokirkossa lukee latinaksi:
Kaarina Maununtyttären sarkofagi
thumb|right|Kaarina Maununtyttären sarkofagi Turun tuomiokirkossa. Kaarina Maununtyttären ruumis sai levätä 254 vuotta Tottien hautaholvissa, Kaarinan tyttären Sigridin, poika Henrikin ja tyttärenpoika Åke Tottin kanssa. Turussa alettiin kuitenkin 1860-luvulla olla entistä kiinnostuneempia tuomiokirkon historiasta ja sen muistoista, ja tällöin heräsi ajatus antaa Kaarina Maununtyttärelle arvokkaampi leposija. Kaarina Maununtyttären hauta-arkun etsi hautaholvista linnanpastori Adolf Lindman. Arkku oli hyvin huonossa kunnossa, se oli veistetty hongasta, ja sen saumat oli liimattu. Kansi oli kokonaan palasina. Arkku oli ollut verhottu pellavalla ja päällystetty mustalla sametilla.
Kaarinan jäänteiden uudelleensijoituksen pohdintaa varten perustettiin komitea, jonka jäseniksi valittiin huomattavia turkulaisia ja jonka puheenjohtajana toimi kuvernööri kreivi Carl Magnus Creutz. Komitea piti ensimmäisen kokouksensa 16. tammikuuta 1865, jolloin itse aloitteentekijä Nils Henrik Pinello esitti ajatuksensa sarkofagin hankkimisesta Kaarina Maununtyttären maallisille jäännöksille. Jo toisessa kokouksessaan komitean jäsenet päättivät, että tuomiokirkko kaipasi muitakin uudistuksia ja komitea otti sen vuoksi nimekseen "Komiten för återställande af Åbo domkyrkas fornminnen" (Turun tuomiokirkon muinaismuistojen entistämiskomitea).
Rahaa Kaarina Maununtyttären sarkofagiin ei kuitenkaan ollut, ja siksi komitea päätti järjestää keräyksen. Ensimmäinen lahjoitus tuli jo helmikuussa eräältä naisryhmältä Medelpadista Ruotsista. Naiset olivat varmoja siitä, että Kaarina oli kotoisin heidän maakunnastaan. Keräys jatkui tämänkin jälkeen kirjeillä, joita kirjoitettiin henkilöille, joiden voitiin ajatella osallistuvan avustuksilla keräykseen. Lisäksi tehtiin listoja, joita levitettiin ympäri maata. Zacharias Topelius antoi keräykselle tukensa ja kirjoitti siihen liittyen vetoomuksen Helsingfors Dagbladiin. Tulos oli lopulta vajaat 10 000 markkaa, joka osoittautui riittäväksi. Sarkofagin suunnitteli virkaa tekevä lääninarkkitehti Theodor Decker. Se veistettiin Amsterdamissa mustasta belgialaisesta marmorista, kun taas jalustan teki turkulainen kivenhakkaaja K.G. Forsström, joka louhi kiven läheisestä Kerttulinmäestä. Sarkofagi pystytettiin valmistuttuaan niin sanottuun Kankaisten kuoriin, joka on Turun tuomiokirkon pohjoislaivan ulkopuolisista kappeleista itäisin. Kaarina Maununtytär siis siirrettiin eteläpuolen itäisimmän kappelin alla olevasta hautaholvista suoraan sen vastapäätä sijaitsevaan pohjoispuolen kappeliin. Täten hän sai kokonaan oman kappelin, johon sarkofagi voitiin sijoittaa. Kappeli oli alun perin rakennettu 1655–1657 Horn- ja Kurck-sukuja varten, joiden haudat ovat kappelin lattian alla.
27. elokuuta 1867 Kaarina Maununtyttären arkku nostettiin Tottien hautaholvista ja pantiin sen jälkeen mustaan marmorisarkofagiin. Siirrosta vastanneen komitean kaikki jäsenet olivat paikalla samoin kuin suuri joukko tapahtumasta kiinnostuneita kaupunkilaisia. Kaksi lääkäriä olivat saaneet tehtäväkseen tutkia arkun sisällön ja Kaarina Maununtyttären jäänteet. Lääkärit olivat professori Johan Fredrik Elfving ja kaupunginlääkäri Berndt Gustaf Hahl. Pöytäkirjan kirjoitti pastori Adolf Lindtman ja siitä voi lukea muun muassa seuraavaa:
Kaarina Maununtyttären jäämistön siirron aikana yksi hammas irtosi kallosta, ja taiteilija Erik Johan Löfgren otti sen talteen. Kun Turku 14 vuotta myöhemmin sai Turun linnaan kaupungin historiallisen museon, hammas luovutettiin museon omistukseen. Siellä se kuului pitkän aikaa museon vetonauloihin. Nykyisin hammasta säilytetään rasiassa museon varastossa yhdessä käsin kirjoitetun runon, Auttamattoman pekoraalin, kanssa, jonka hampaan kunniaksi kirjoitti sanomalehtimies Axel Gabriel Ingelius. Runossa sanotaan "Historiallinen hammas. Aarteen omistan enemmän kuin moni suuri, vaikka poroporvari ei mokomaa usko juuri. Se on pieni hammas vain, mutta se ei koskaan lähde kädestäin".
Kaarina Maununtyttären sarkofagin lisäksi hänen kappeliinsa sijoitettiin länsiseinälle myös hiekkakivestä veistetty rintakuva. Kuva lienee peräisin suuremmasta veistetystä hautamuistomerkistä, joka luultavasti tehtiin Kaarina Maununtyttären hautaanpanon jälkeen, mutta joka oletettavasti vahingoittui jossakin tuomiokirkkoa 1600- tai 1700-luvuilla koetelleista tulipaloista. Nykyisin korkokuva on ainoa kuva, joka varmuudella esittää Kaarina Maununtytärtä. Ruotsin linnoissa olevat muotokuvat ovat osoittautuneet muita henkilöitä esittäviksi. Vuonna 1871 kappeliin sijoitettiin lopuksi taiteilija Wladimir Swertschkoffin tekemät lasimaalaukset. Keskimmäisessä kuvassa Kaarina Maununtytär luopuu kruunustaan. Hänen sivuillaan on kaksi paashia, joista toinen ottaa hänen kruununsa vastaan. Oikealla kädellään Kaarina sulkee syliinsä toisen, jolla on kädessään Suomen vaakuna.
All Because of You
All Because of You on Sunrise Avenuen ensimmäinen single, heidän debyyttialbumiltaan On the Way to Wonderland. Single julkaistiin helmikuussa 2006.
Teemu Tallberg
Teemu Tallberg (s. 13. toukokuuta 1991 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ssa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Tallbergia on luonnehdittu pelityyliltään voimahyökkääjäksi.
Seuraura
Tallberg on Oulunkylän Kiekko-Kerhon kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Helsingin IFK:hon. Tallberg kaudella 2006–2007 seuran C-nuorten paras pistemies runkosarjassa tehoilla 13+16=29. Tallberg voitti kauden päätteeksi C-nuorten Suomenmestaruuden. Kauden 2008–2009 päätteeksi hän voitti B-nuorten Suomenmestaruuden.
Heinäkuussa 2009 Tallberg teki HIFK:n kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi kaudella 2009–2010 kaksi SM-liigaottelua. Tallberg teki liigadebyyttinsä 19. marraskuuta 2009 vieraissa Espoo Bluesia vastaan. Hän muodosti HIFK:n nelosketjun kahden muun debytantin, Niko Piiparisen ja Roope Talajan kanssa. Tallberg sai ottelussa jääaikaa 4.05 minuuttia. Hän teki myös liigauransa avausmaalin heti ensimmäisessä vaihdossaan Piiparisen syötöstä. Tallberg pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhteensä 11 Mestis-ottelun verran Kiekko-Vantaasta ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueesta, joissa hän teki yhden syöttöpisteen. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin HIFK:n A-nuorissa, joiden sisäisen tehotilaston Tallberg voitti kevään 2010 pudotuspeleissä lukemalla +8. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Kaudella 2010–2011 Tallberg pelasi SM-liigassa kymmenen ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi myös viisi European Trophy -ottelua tehden kaksi maalia. Tallberg pelasi suurimman osan kaudestaan Mestiksessä alle 20-vuotiaiden maajoukkueen sekä Kiekko-Vantaan riveissä, jossa hän aloitti kautensa. Tallberg teki Mestis-kautensa aikana yhteensä 27 runkosarjaottelussa tehot 4+12=16. Loppukaudella hän palasi kuitenkin HIFK:hon ja pelasi lähinnä seuran A-nuorissa, joiden sisäisen tehotilaston Tallberg voitti pudotuspeleissä lukemalla +5. Kaudella 2011–2012 hän pelasi HIFK:ssa kolme runkosarja- ja seitsemän ET-ottelua sekä yhdeksän Mestis-ottelua Kiekko-Vantaassa, kunnes Tallberg siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Tapparaan lokakuussa 2011. Hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa SM-liigassa ja teki yhteensä 41 runkosarjaottelussa kaksi maalia. Tallberg ei kerännyt ainuttakaan jäähyminuuttia.
Kaudeksi 2012–2013 Tallberg siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon hakemaan nostetta uralleen. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 15+14=29. Kaudeksi 2013–2014 Tallberg siirtyi jatkamaan Mestis-uraansa KooKoohon. Hän oli kevään 2014 pudotuspeleissä joukkueen paras syöttäjä Jesse Jyrkkiön ja Jari Kauppilan kanssa yhdeksällä syöttöpisteellään. Tallberg voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Tallberg siirtyi kaudeksi 2014–2015 kaksivuotisella sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue Vaasan Sportiin. Kaudella 2015–2016 hän teki runkosarjassa 19 tehopistettä, mutta Tallbergin tehopisteistä neljä syntyi 25. helmikuuta 2016 Kalevan Palloa vastaan. Hän oli Sportin 4–0-voitossa mukana joukkueen kaikissa maaleissa ja teki tehot 2+2=4. Tallberg viimeisteli toisen maalinsa vastustajan tyhjään maaliin. Kari Helander valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi.
Kaudeksi 2016–2017 Tallberg siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigaan nostettuun Mikkelin Jukureihin. Hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 13+15=28. Joulukuussa 2016 Tallberg teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2017–2018 hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 12+9=21, kunnes Tallberg palasi tammikuussa 2018 loppukauden sopimuksella Helsingin IFK:hon. Vastaavasti Jukurit kiinnitti loppukauden ajaksi HIFK:sta lainalla pelanneen Mika Partasen. Tallberg oli kuuden muun pelaajan ohella SM-liigan ainoa kahdesti alivoimamaalin teossa onnistunut pelaaja. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Toukokuussa 2018 Tallberg teki HIFK:n kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
Tallberg kärsi kaudella 2018–2019 kahdesta vakavasta loukkaantumisesta. Hän joutui ensin sivuun lokakuun 2018 lopulla, mutta kuntouduttuaan uudelleen vain reilun kahden erän jälkeen joulukuussa. Tallberg palasi kaukaloihin helmikuussa 2019. Hän pelasi runkosarjassa kaikkiaan vain 25 ottelua. Syyskaudella 2020–2021 Tallberg joutui useaksi viikoksi sivuun loukkaantumisen vuoksi ja hän pelasi runkosarjan aikana vain 34 ottelua. Tallberg voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Toukokuussa 2021 hän teki HIFK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudeksi 2021–2022 Tallberg nimettiin HIFK:n kapteeniksi. Syyskuussa hän teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Tallberg pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Tallberg on pelannut yhden B-, 29 nuorten ja 20 poikien maaottelua.
Suomen A-maajoukkueessa Tallberg on pelannut kaksi ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Karjala-turnauksen toisessa ottelussa 13. marraskuuta 2021 Helsingin Hartwall Arenassa Tšekkiä vastaan. Tallberg merkittiin Suomen nelosketjun oikeaan laitaan kahden muun debytantin, Ville Petmanin ja Heikki Liedeksen viereen. Hän sai ottelussa syöttöpisteen Jere Innalan tekemään maaliin, joka jäi Suomen 4–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi.
Pelityyli
Tallbergin aiemman seuran Vaasan Sportin urheilutoimenjohtaja Markus Jämsän vuonna 2014 sanoman kuvauksen mukaan hän pelaa useimmiten työteliäässä roolissa alemmissa ketjuissa, mutta Tallbergilla on kuitenkin potentiaalia ja halua kehittyä myös kohtalaisen hyvään pisteiden tekemiseen.
Sony BMG Music Entertainment
Sony BMG Music Entertainment, Inc. oli vuosina 2004–2008 toiminut levy-yhtiö. Se oli lopputulos 50–50-yhteenliittymästä Sony Music Entertainmentin (osa Sonya) ja BMG Entertainmentin (osa Bertelsmannia) välillä. Yhteenliittymä toteutui 5. elokuuta 2004. Sony ja Bertelsmann omistivat kumpikin 50 prosenttia yhtiöstä. 5. elokuuta 2008 ilmoitettiin, että Sony ostaa Bertelsmannin osuuden levy-yhtiöstä. Tämän vuoksi levy-yhtiön nimeksi vaihtui Sony Music Entertainment, Inc.
Teófilo Cubillas
Teófilo Juan Cubillas Arizaga (s. 8. maaliskuuta 1949 Lima) on perulainen entinen jalkapalloilija. Häntä pidetään lajissaan maansa kaikkien aikojen parhaana.
Ura
Cubillas aloitti jalkapallouransa 16-vuotiaana kotikaupunkinsa Alianza Lima -seurassa. Hänestä käytettiin poikamaisen ulkonäkönsä tähden lempinimeä Nene ("Vauveli"). 20-vuotiaana hän oli mukana nostamassa Perun vuoden 1970 Meksikon MM-kisojen puolivälieriin. 1972 hänet valittiin "Vuoden eteläamerikkalaiseksi jalkapalloilijaksi". Seuraavan vuonna hän muutti Sveitsiin pelaamaan FC Baselissa. Sieltä hän siirtyi Portugaliin, FC Portoon.
Peru ei selvinnyt vuoden 1974 Länsi-Saksan MM-kisoihin, mutta vuotta myöhemmin se voitti toisen Etelä-Amerikan-mestaruutensa. Tässä Cubillas oli keskeisessä osassa Brasiliaa vastaan tekemillään kahdella maalilla välierässä, jonka Peru lopulta voitti 3–1. Vuoden 1978 Argentiinan MM-kisoissa Peru selvisi jatkosarjaan hänen tekemillään maaleilla. Cubillas on eniten MM-kisoissa yhteensä maaleja tehnyt perulainen 10 maalillaan. Hän teki maajoukkueessa pelaamissaan 81 ottelussa kaikkiaan 26 maalia, mikä on edelleen joukkueen historian paras tulos.
Cubillas palasi entiseen seuraansa Alianzaan. Vuonna 1979 hän teki sopimuksen NASL-liigan Fort Lauderdale Strikers -seuran kanssa. Hän teki viiden kauden aikana 65 maalia. Näistä 3 hän teki 7 minuutissa Los Angeles Aztecsia vuonna 1981 pelatussa ottelussa. Hän oli mukana vuoden 1982 Espanjan MM-kisoihin osallistuneessa Perun joukkueessa. Tämä ei kuitenkaan selvinnyt jatkoon alkulohkostaan, vaikka pelasi tasan Kamerunia ja Italiaa vastaan. Muutamaa kuukautta myöhemmin hän luopui maajoukkuetehtävistään.
Vuonna 1985 Cubillas liittyi Fort Lauderdale Sunin joukkueeseen, joka pelasi Yhdysvaltain toisessa divisioonassa United Soccer League (USL) -liigassa.
Cubillas palasi pelikentille kasvattajaseuransa Alianza Liman riveissä, kun tämän koko edustusjoukkue oli saanut surmansa sitä kuljettaneen lentokoneen syöksyessä mereen 8. joulukuuta 1987 lähellä Ventanillaa, Callaossa. Turma oli Perun jalkapallon historian tuhoisin. Cubillas pelasi muutaman ottelun osoittaakseen kunnioitusta onnettomuudessa kuolleille ja antaakseen toivoa seuran kannattajille.
Nykyään Cubillas asuu Coral Springsissä, Floridassa, missä hän omistaa nuorten jalkapalloleirin. Hän oli ainoana perulaisena mukana listassa, johon Pelé oli maaliskuussa 2004 koonnut mielestään 125 parasta elossa olevaa jalkapalloilijaa.
Soukkamonniset
Soukkamonniset (Aspidoras) on panssarimonnien heimoon (Callichtyidae) kuuluva kalasuku. Rodolpho von Ihering kuvasi suvun vuonna 1907. Soukkamonnisia tavataan lähinnä Brasiliassa. Sukuun kuuluu FishBasen mukaan 22 lajia. Vuonna 2017 sukuun löytyi uusi laji, Aspidoras mephisto.
Suomen somalit
Suomen somalit ovat Suomessa asuvia etnisiä somaleja. Äidinkielenään somalia puhuvat muodostavat Suomen neljänneksi suurimman vieraskielisen väestöryhmän. Suomen somalien historia juontaa vuoteen 1990 jolloin ensimmäiset somalialaiset pakolaiset saapuivat Suomeen Neuvostoliiton kautta. Somalialaiset olivat vuosituhannen vaihteessa useana vuotena Suomen suurimpien turvapaikanhakijaryhmien joukossa. Somalialaisten turvapaikanhakijoiden määrä kasvoi uudelleen vuonna 2015.
Väestö
Suomessa asui noin 23 000 ihmistä vuonna 2020, joiden äidinkieli oli somali. Heistä noin 6 500:lla oli Somalian kansalaisuus loppujen koostuessa etupäässä Suomen kansalaisista. Vuonna 2020 omaksi äidinkielekseen väestötilastoihin ilmoittaneita oli Suomessa 22 794.
Vuonna 2014 somalia äidinkielenään puhuvista oli miehiä ja poikia 52 prosenttia sekä naisia ja tyttöjä 48 prosenttia. Lasten osuus oli yhteensä 36 prosenttia. 84 prosenttia Suomen somalinkielisistä asui Uudenmaan maakunnassa.
On the Way to Wonderland
On the Way to Wonderland on Sunrise Avenuen toukokuussa vuonna 2006 julkaistu debyyttialbumi. Levyllä soittaa kokoonpano Samu Haber, Janne Kärkkäinen, Raul Ruutu ja Sami Osala. Osalaa korvaa suurimmassa osassa kappaleita Teijo Jämsä, ja koskettimia soittaa tuottaja Jukka Backlund.
Yhdistyneiden kansakuntien teollistamisjärjestö
Yhdistyneiden kansakuntien teollistamisjärjestö (UNIDO,, ONUDI ) on Yhdistyneiden kansakuntien erikoisjärjestö, jonka tehtäviin kuuluu teollisen kehityksen tukeminen kehitys- ja siirtymätalousmaissa. Vuonna 1966 YK:n ohjelmana perustetun ja vuonna 1985 erityisjärjestöksi muuttuneen UNIDO:n päämaja sijaitsee Wienissä.
Järjestön budjetoidut toimintakustannukset kaksivuotiskaudelle 2006–2007 ovat 356 miljoonaa euroa. Järjestöllä on 172 jäsenmaata ja sillä on 654 työntekijää. Järjestön pääsihteeri on sierraleonelainen Kandeh Yumkella.
Suomen somalit
Historia
400px|pienoiskuva|Somalin kielen puhujien määrä Suomessa vuosina 1990–2015. Ensimmäiset somalit saapuivat Suomeen Somaliasta vuonna 1990 poliittisina pakolaisina Neuvostoliiton kautta. Somalian keskushallinnon romahdettua maa oli ajautunut täydelliseen sekasortoon. Somalien diasporaksi kutsuttiin laajamittaista maastamuuttoa. Suomesta turvapaikkaa hakeneille somaleille myönnettiin oleskeluluvat lähinnä humanitaaristen syiden tai suojelun tarpeen perusteella, varsinaisia turvapaikkoja on myönnetty vähän.
Ensimmäisten somalien tulo ajoittui Suomessa juuri 1990-luvun laman alkuun. Etenkin alkuaikoina uutisointi muutosta oli kielteistä ja jopa sensaatiohakuista. Myös kansalaiskeskustelussa osa väestöstä heijasti somalialaisiin monia ennakkoluuloja ja uhkakuvia. Helsingin alueen ulkopuolelle sijoitetut Somaliasta saapuneet turvapaikanhakijat kokivat ongelmaksi perinneruokien valmistamisen mahdottomuuden sekä vapaa-ajan aktiviteettien puutteen.
On the Way to Wonderland
Menestys
Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 2. Suomessa ja Saksassa albumin myynti on ylittänyt platinalevyrajan. Myös Itävallassa, Kreikassa ja Sveitsissä albumi on myynyt kultaa.
Hypogammaglobulinemia
Hypogammaglobulinemia tarkoittaa tilaa, jossa seerumin IgG-pitoisuus on normaalia alempi. Määritelmän mukaan pitoisuus on alle 2 SD iänmukaisesta viitearvosta. Hypogammaglobulinemian syitä on tunnistettu yli 100 kappaletta.
Suomen somalit
Historia
Somalien kotoutumista haittasi 1990-luvulla myös lukutaidottomuus ja tottumus käyttää ennemmin puhuttua kuin kirjoitettua tietoa. Vuonna 2012 julkaistun tutkimuksen mukaan seitsemän prosenttia Somaliassa syntyneistä 18–64-vuotiaista Suomessa asuneista maahanmuuttajista ei osannut lukea lainkaan, tai heillä oli puutteellinen lukutaito. Lukutaidottomuus oli lähinnä naisten ongelma, sillä 12 prosenttia ryhmän naisista osasi lukea puutteellisesti tai ei ollenkaan, kun taas miehistä vain alle prosentti oli lukutaidottomia. Riku Perhoniemen ja Inga Jasinskaja-Lahden tutkimuksen mukaan somalit kokevat syrjintää useimpia muita maahanmuuttajaryhmiä enemmän, ja siksi he ovat eristäytyneet omiin ryhmiinsä.
Hypogammaglobulinemia
Yksi hypogammaglobulinemiaa aiheuttavista sairauksista on X-kromosomaalinen agammaglobulinemia eli XLA. XLA on X-kromosomiin liittyvä sairaus, joka tunnetaan myös Brutonin agammaglobulinemiana. Periytymistapa on äidiltä periytynyt tautigeeniä sisältävä X-kromosomi. Kyseinen sairaus huomataan jo varhain lapsena. Sairaudessa potilaan verenkierrosta puuttuu kypsiä B-soluja.
Suomen somalit
Historia
Monitori-lehden toimittaja Tuomo Tarvas kirjoitti vuonna 2009, että ”toisen polven somalialaistaustaisilla lapsilla ja nuorilla menee melko hyvin. Vanhempien kotoutumista haittaa suomalaisten haluttomuus tutustua naapureihinsa”. Hän kuitenkin huomauttaa, että ”heidän vanhempiaan kummastuttaa suomalaisten yksilökeskeisyys ja haluttomuus tutustua naapureihinsa”. Näin hän tiivistää filosofian maisteri Hawa Aallon pro gradu -tutkielman päähavainnot. Myöhemmin arviot ovat muuttuneet, ja Helsingin kaupungin erikoistutkija Pasi Saukkonen totesi somalinuorista elokuussa 2017, että tällä hetkellä merkit eivät ole parhaat mahdolliset, mitä tulee koulumenestykseen ja etenemiseen työmarkkinoilla.
Somalit avustavat aktiivisesti entistä kotimaatansa rahalähetyksin sukulaisille ja perustamalla kehityshankkeita Somaliaan. Suomen aiemmin Somalialle antaman kehitysavun korvaakin nykyään somalialaisten omien järjestöjen antama apu, jolla on muun muassa kunnostettu ja jatkettu suomalaisten aikoinaan käynnistämiä hankkeita. Tilanne Somaliassa ei ole rauhoittunut. Humanitaarinen kriisi maassa jatkuu, ja Afrikan sarven ruokakriisit ovat arkea.
Työllisyys, koulutus ja rikollisuus
Vuonna 2003 Suomessa asuvien Somalian kansalaisten huoltosuhde oli 9,7. Se oli kahdestatoista suurimmasta ulkomaalaisryhmästä heikoin. Koko väestön osalta huoltosuhde oli 2,2. Suomessa asuvien Somalian kansalaisten työttömyysaste oli Tilastokeskuksen mukaan 55,2 % ja työllisyysaste 21,7 % vuonna 2008. Somalialaisten työllistyminen on heikkoa muun muassa kielitaidon puutteen ja alhaisen koulutustason vuoksi. Kesällä 2017 työttömyysaste oli edelleen lähes 55 %.
On the Way to Wonderland
Menestys
Saksan vuoden 2007 soitetuimpien radiokappaleiden top 100 -listalta löytyy kolme Sunrise Avenuen kappaletta. Korkeimmalle nousi Fairytale Gone Bad, joka myi Saksassa kultaa ja sai toiseksi eniten soittoaikaa Saksan radioissa. Forever Yours löytyy listan sijalta 55 ja Heal Me sijalta 87.
Suomen somalit
Työllisyys, koulutus ja rikollisuus
Joka neljännellä Somaliasta tulleella maahanmuuttajalla ei ole edes perustason tutkintoa. Erityisesti naiset ovat huonosti koulutettuja. Nuorempien somalisukupolvien osalta tämän on ennustettu korjaantuvan nopeasti suomalaisen koululaitoksen vaikutuksesta. Asenteet ovat kuitenkin muuttuneet, sillä elokuussa 2017 Länsi-Suomen Somaliseuran puheenjohtaja Sagal Mohamud Ali totesi olevansa huolestunut toisen polven somaleista.
Perusasteen jälkeisissä tutkintoon tähtäävissä opinnoissa somaliankieliset muodostivat 2,7 % vieraskielisistä opiskelijoista. Somaliankielisten osuus vieraskielisestä väestöstä vuoden 2007 lopussa oli 5,67 %. Suurin osa somaleista opiskeli ammatillisessa koulutuksessa.
Vuonna 2013 somalialaistaustaiset tekivät 2,88 kertaisesti rikoksia verrattuna suomalaistaustaisiin.
Järjestöt
pienoiskuva|180px|Somalialaissyntyinen [[Zahra Abdulla on kätilö-sairaanhoitaja ja entinen Helsingin kaupunginvaltuutettu.]] Suomen Somaliliitto on vuonna 1996 perustettu Suomen somalien kattojärjestö, jonka puheenjohtajana vuonna 2020 on Mohamed Ali Jama. Järjestö ilmoittaa tavoitteekseen edistää somalitaustaisten mahdollisuuksia kehittyä aktiivisiksi kansalaisiksi oikeuksineen ja velvollisuuksineen ja toimia yhteiskunnallisena vaikuttajana somaleja koskevassa päätöksenteossa. Somaliliitto järjestää esimerkiksi neuvontaa suomalaiseen työelämään liittyen.
Kanava Nuoriso Ry on vuonna 1995 perustettu ja 1998 rekisteröity somalialaisvetoinen nuorisojärjestö, jonka toiminnanjohtaja on Mohamed Musse. Järjestö pyrkii ehkäisemään erityisesti somalialaistaustaisten nuorten syrjäytymistä ja jengiytymistä esimerkiksi katupartioinnin, sovittelu- ja neuvottelutoiminnan, keskustelutilaisuuksien ja valistustoiminnan avulla.
Suomi–Somalia-seura on suomalainen ystävyysseura, jonka perustivat suomalaiset kehitysyhteistyössä Somaliassa 1980-luvulla toimineet terveydenhuollon ja koulutuksen asiantuntijat.
Suomen somalit ovat perustaneet paljon muitakin yhdistyksiä. Patentti- rekisterihallituksen Yhdistysnetti-palvelussa löytyi vuonna 2020 kaikkiaan 161 rekisteröityä ja kaksi vireillä olevaa yhdistystä hakusanalla "somali". Yhdistyksistä useimmat eli 126 toimi pääkaupunkiseudulla.
Poliitikot
Kunnanvaltuustoissa on useita somaleja ja eduskunnassa yksi, Suldaan Said Ahmed. 2007 eduskuntavaaleissa lähelle valintaa ylsi Zahra Abdulla, joka pääsi toiselle varasijalle 4198 äänellä.
Kehitysyhteistyö
Somalian terveydenhuoltoa avustava Sahed Ry (Somali Association of Healthcare & Education Development) ylläpitää maan rauhallisessa keskiosassa terveyskeskuksia ja kouluja.
Kansainvälisen siirtolaisjärjestön (IOM) Suomen toimisto yrittää käyttää Suomessa koulutettuja somalialaisia terveydenhuollon ammattilaisia kouluttamaan somalialaisia terveydenhuollon ammattilaisia Pohjois-Somaliassa. Tarkoituksena on luoda Somaliassa infrastruktuuri paluumuuttoa varten.
Kulttuuri
Uskonnon merkitys on somaliperheissä suurempi kuin suomalaisissa perheissä keskimäärin. Vaikka lähes kaikki somalit ovat muslimeita, on perheiden ja yksilöiden välillä suuria eroja siinä, kuinka uskontoon liittyviä sääntöjä tulkitaan ja noudatetaan. Somalinaisten pukeutuminen Suomessa vaihtelee suurista hunnuista ja kasvojen peittämisestä tiukkoihin farkkuihin ja paljastaviin pikkupaitoihin. Suomessa asuu myös kristityksi kääntyneitä somaleja ja ateistisomaleja. Vuoden suuria juhlia ovat Id al-Fitr paastokuukausi ramadanin päättymisen kunniaksi ja Id al-Adha.
Asennetutkimuksia
Joulukuussa 2019 julkaistun tutkimuksen ''Samaa vai eri maata? Tutkimus viiden kieliryhmän arvoista ja asenteista Suomessa'' mukaan somalit ovat Suomen viidestä suurimmasta vieraskielisten ryhmästä isänmaallisimpia, ja he kokevat Suomen itsenäisyyden ”äärimmäisen tärkeäksi tai suorastaan pyhäksi”. Somalinkielisten äänestysprosentti vuoden 2017 kuntavaaleissa oli vieraskielisten keskuudessa korkein. Lisäksi somalinkieliset korostavat suomalaista identiteettiään muita enemmän. Somalinkieliset eroavat muista vieraskielisistä myös siinä, että he luottavat toisiinsa enemmän kuin kantasuomalaisiin. Poliisiin somalit luottavat vieraskielisistä vähiten. Tutkimuksessa tutkittiin venäjän-, viron-, somalin-, arabian- ja länsimaisten englanninkielisten arvoja, asenteita ja luottamusta sekä identiteettejä. Tutkimuksen haastatteluihin osallistui yli 1 500 henkilöä, kustakin kieliryhmästä noin 300.
Somalit katsovat Suomessa ainakin yhdeksää somaliankielistä televisiokanavaa, joista neljällä on oma edustaja Suomessa.
Tyttöjen sukupuolielinten silpominen
Naisten sukuelinten silpominen nousi esille Suomessa ensimmäisten somalipakolaisten tullessa Suomeen 1990, jolloin asia tuli vastaan synnytyksissä ja ympärileikkauksen avaamisleikkauksissa. Somaliassa tapa on yleinen ja 98 %:ia tytöistä ja naisista on ympärileikattu. Anu Isotalon väitöskirjan mukaan vuonna 2006 noin 80% leikkauksista oli infibulaatioita. Sukuelinten silpominen on yleistä Somaliassa sosiaalisista, kulttuurisista ja uskonnollisista syistä. Silpominen on nähty positiivisena asiana ja vaatimuksena avioliittoon pääsemiselle. Suomessa silpominen on laitonta ja sitä pidetään pahoinpitelynä.
Tavan katkaisemiseksi Suomessa on kampanjoitu 1990-luvun puolivälistä lähtien. Mulki Mölsän vuonna 1994 tekemässä tutkimuksessa suurin osa Suomeen pakolaisina tulleista somaleista kannatti silpomista. Mölsän 2004 tekemässä jatkotutkimuksessa käytännössä kaikki suhtautuivat kielteisesti emättimen sulkevaan Infibulaatioon, mutta monet pitivät yhä sunna-tyyppistä ympärileikkausta  hyväksyttävänä. Sunna-leikkauksella ei ole täsmällistä määritelmää. Vuonna 2015 ilmestyneen Suomen somalit -kirjan mukaan Suomessa syntyneitä tyttöjä ei enää ympärileikata. Kyselytutkimusten mukaan väite ei pidä paikkaansa.
Vuosina 2010—2012 toteutetussa maahanmuuttajien terveys- ja hyvinvointitutkimuksessa noin 70 % Suomessa asuvista somalitaustaisista naisista kertoi käyneensä läpi silpomisen. Silpominen oli sitä yleisempää, mitä vanhempi nainen oli. Vuonna 2020 tehdyssä silpomisen kieltävän lakiehdotuksen mietinnössä asiantuntijoiden yleisesti esittämä näkemys oli, että silpomista ei tehdä Suomessa ja useimmiten kyse on ulkomailla ennen maahantuloa tehdystä silpomisesta. Lakiehdotuksen taustalla on pelko siitä, että Suomesta vietäisiin tyttöjä muualle sukuelinten silpomista varten.
Syinä asenteiden muutokseen Suomessa ovat lainsäädäntö, tieto terveyshaitoista, se ettei silpominen ole ympäröivän yhteiskunnan normi, ja se ettei varsinkaan infibulaatiota pidetä islamin mukaisena. Somalit seuraavat normaalisti islamin shafi’i - koulukuntaa. Se pitää pakollisena ympärileikkausta, johon kuuluu klitoriksen poistaminen (arab. bazr). Sen sijaan infibulaatio ei kuulu minkään islamilaisen koulukunnan vaatimuksiin.
Romeo (kappale)
Romeo on Sunrise Avenuen toinen single vuodelta 2006. Singlellä soittaa kokoonpano Samu Haber, Janne Kärkkäinen, Raul Ruutu ja Sami Osala. Romeosta on tehty myös musiikkivideo. Nimikappaleen lisäksi single sisältää kappaleen Nasty, joka ei ole alkuperäisellä On the Way to Wonderland -levyllä, mutta se löytyy saman levyn kultapainoksesta.
Châtellerault
Châtellerault on kunta läntisessä Ranskassa Viennen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Viennejoen varrella, joka on Loiren sivujoki.
Kaupungilla on pitkät teolliset perinteet. Tunnetuin tehtaista on ollut asetehdas Manufacture d'armes de Châtellerault. Se perustettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen valmistamaan Ranskan armeijalle uudenaikaisia aseita. Tehdas lopetettiin vuonna 1968 ja nykyään siellä toimii museo Musée Auto Moto Vélo.
Urheilu
Kaupungissa pelaa jalkapallojoukkue SO Châtelleraudais.
Moskovan ihme 1971
Moskovan ihme vuonna 1971 oli Suomen jääkiekkomaajoukkueen kautta aikain ensimmäinen voitto Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueesta. Tämä tapahtui joukkueiden ensimmäisessä ottelussa vuoden 1971 Izvestija-turnauksessa 17.12.1971. Ottelua ei televisioitu Suomessa, eikä siitä ole jälkeenpäin löytynyt tallennetta. Neuvostoliiton maalivahtina toimi alussa Viktor Konovalenko, mutta kolmannen takaiskumaalin jälkeen hän sai tehdä tilaa Vladislav Tretjakille.