cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kvarkki
Historiaa
Alkuperäisessä, vuoden 1964 kvarkkimallissa oli kolme kvarkkia: ylös- eli u-kvarkki, alas- eli d-kvarkki sekä outo- eli s-kvarkki sekä näiden antikvarkit. Ylös- ja alas-kvarkkien nimet johdettiin isospinistä, sillä jos u-kvarkki vastaa isospinin ylös-komponenttia ja d-kvarkki alas-komponenttia ja jos protonin kvarkkikoostumus on uud ja neutronin udd, näiden hiukkasten isospinit saadaan selitettyä. Kolmas kvarkki eli outo-kvarkki tarvittiin selittämään kaonien ja eräiden baryonien omituisen hidas hajoaminen. Näitä hiukkasia syntyy helposti protonien törmäyksissä vahvan voiman aiheuttamina, mutta niiden hajoaminen kestää jopa 1013 kertaa kauemmin kuin pitäisi. Selitykseksi hitaalle hajoamiselle kehitettiin ylimääräinen kvanttiluku, jota alettiin kutsua outoudeksi. Hiukkasen outous säilyy vahvan vuorovaikutuksen reaktioissa, muttei heikon vuorovaikutuksen reaktioissa. Tämän mukaisesti, jos hiukkasen rakenteeseen kuuluu outo-kvarkkeja eli niiden outous poikkeaa nollasta, kevyimpien outojen hiukkasten on ikään kuin jäätävä odottamaan hajoamista hitaammin vaikuttavan heikon vuorovaikutuksen kautta, koska hajoaminen kevyemmiksi hiukkasiksi ei vahvan vuorovaikutuksen kautta ole mahdollista. Osoittautui, että näillä kolmella kvarkilla pystyttiin paitsi selittämään kaikkien tuolloin tunnettujen hadronien ominaisuudet, myös ennustamaan vielä löytymättömiä hiukkasia. Merkittävä läpimurto oli kvarkkimallista ennustetun Ω--baryonin löytyminen.
Ongelmana kvarkkimallissa oli, että spin-1/2-hiukkasina kvarkit ovat fermioneja, jolloin niitä koskee Paulin kieltosääntö. Kieltosäännön mukaan samassa tilassa ei voi olla kahta fermionia, joiden kvanttiluvut ovat samat. Eräät hiukkaset näyttivät kuitenkin rikkovan tätä sääntöä, kuten Δ++, jonka kvarkkirakenne on uuu. Ongelman selitti Oscar Greenberg ottamalla käyttöön väriksi kutsutun kvanttiluvun, jolla voi olla kolme eri tilaa. Jos kullakin Δ++-hiukkasen u-kvarkilla on eri väri, yksi niiden kvanttiluvuista on erilainen, Paulin kieltosääntö jää rikkoutumatta ja hiukkasen olemassaolo saa selityksen.
Neljännen kvarkin olemassaoloa alettiin pohtia, kun James Björken ja Sheldon Glashow huomasivat kvarkkimallin siistiytyvän, jos kvarkit muodostaisivat kahden kvarkin pareja tuolloin tunnettujen neljän leptonin tapaan. Tätä s-kvarkin oletettua paria alettiin kutsua lumo- eli c-kvarkiksi. C-kvarkin löytäminen kokeellisesti palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1976. Sen avulla kyettiin selittämään c-kvarkin sisältävien hiukkasten hajoamisprosessit hieman samaan tapaan kuin s-kvarkin avulla. Kun vielä tau-leptonin löytymisen jälkeen havaittiin, että leptonit muodostavatkin kolme hiukkasparia, oli luontevaa, että kvarkitkin muodostaisivat kolme paria. Vuonna 1973 Makoto Kobayashi ja Toshihide Maskawa ennustivat kolmannen kvarkkiparin, b- ja t-kvarkkien olemassaolon. Nämä kaksi varsin suurimassaista kvarkkia löydettiin kokeellisesti vasta vuosina 1977 ja 1995. Kobayashi ja Maskawa saivat ennusteesta Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 2008.
Kvanttiluvut
Kvanttiluvut ovat ominaisuuksia, jotka yksilöivät kunkin hiukkasen. Hadroneita luonnehtivista kvanttiluvuista ensimmäisinä tunnettiin spin, isospin ja outous, joiden perusteella hadronit keksittiin jakaa kahdeksan hiukkasen oktetteihin tai kymmenen hiukkasen dekupletteihin, mikä puolestaan johti kvarkkimallin syntyyn. Baryonin muodostaa kolme kvarkkia ja antibaryonin kolme antikvarkkia. Mesonit ja antimesonit puolestaan koostuvat yhdestä kvarkista ja yhdestä antikvarkista.
Myöhemmin, kun kvarkkeja löytyi lisää, saatiin vielä kolme uutta kvanttilukua: lumo, kauneus ja totuus. Tämän lisäksi kvarkeilla on oma spininsä, joka on aina 1/2 sekä baryoniluku, joka on aina 1/3. Kvarkin ja antikvarkin kvanttiluvut ovat toistensa vastalukuja.
Kaikilla kvarkeilla on vielä ylimääräinen kvanttiluku, jota kutsutaan väriksi. Kukin kvarkki voi esiintyä jossakin kolmesta mahdollisesta väristä ja anti­kvarkeilla on toiset kolme mahdollista arvoa, anti­värit. Näillä kvarkkien "väreillä" ei kuitenkaan ole mitään tekemistä arkielämässä väreiksi kutsuttavien optisten ilmiöiden kanssa. Baryoneissa on kaikki eri kvarkkivärit, jolloin ne kumoavat toisensa, mesonissa taas väri ja antiväri. Tämän vuoksi vapaina esiintyvät hadronit ovat aina "värittömiä". Yksittäisen kvarkin väriä ei voida määrittää, sillä väri vaihtuu koko ajan.
Hiukkasen sähkövarausta, isospiniä ja sen muodostavien kvarkkien kvanttilukuja sitoo yhteen tärkeä Gell-Mannin–Nishijiman kaava:
missä Q on sähkövaraus, I3 isospinin z-komponentti, B baryoniluku, S outous, B' kauneus, C lumo ja T totuus. Kaavalla on suuri merkitys vahvan vuorovaikutuksen välittämissä reaktioissa, sillä kaikki sen suureet ovat tällöin säilyviä.
1. Massojen arviot ovat kiistanalaisia. On ehdotettu että u-kvarkki olisi lähes massaton.
Gluonit ja kvarkkien vankeus
Kvarkit ovat sirontakokeiden perusteella lähes pistemäisiä. Hadronin sisällä niillä on vahva vuorovaikutus, joka välittyy gluonien avulla. Vahva vuorovaikutus on sikäli erikoinen, että se kasvaa etäisyyden suhteessa. Lähellä toisiaan kvarkit voivat liikkua lähes vapaasti, kaukana toisistaan ne ovat hyvin vaikeasti työnnettävissä poispäin toisistaan. Vapaita kvarkkeja ei ole havaittu.
Kvarkkien ei uskota koskaan esiintyvän yksittäin, vaan aina kahden tai kolmen ryhmissä. Tätä ilmiötä kutsutaan kvarkkien vankeudeksi. Uskomukselle on vahva kokeellinen näyttö, sillä yhdessäkään vuoden 1977 jälkeen suoritetussa kokeessa ei ole havaittu yksittäistä kvarkkia. Sen sijaan tiedetään, että jos vaikkapa mesonista yritetään vetää sen sisältämät kvarkki ja antikvarkki erilleen, tehdään hiukkasten väliseen värivoimakenttään lopulta niin paljon työtä, että kentästä voi materialisoitua uusi kvarkki-antikvarkkipari. Näin kahden erillisen kvarkin sijaan saadaan aikaan energiasta materialisoitunut uusi mesoni.
Kvarkkien vankeuden yksityiskohdat ovat osittain tuntemattomia. Sen aihepiiri on aktiivisen tutkimuksen kohde.
Immilä
Immilä on entisen Nastolan kunnan kylä. Alue oli jakautunut jakokuntien mukaisesti Aleskylään ja Ylä-Immilään. Immilä sijaitsee Sylvöjärven ja Ruuhijärven välisellä alueella ja sen poikki virtaa Immilänjoki.
Immilässä on ollut varhaista asutusta ja vesimyllyjä. Vuonna 1571 maakirjan mukaan Immilässä oli 13 taloa. Varmuus myllyjen olemassa olosta on selvinnyt verotustiedoista, koska vuonna 1586 myllyt pantiin verolle. Tuolloin kylässä oli kaksi ympärivuotista myllyä. Immilän mylly on vieläkin matkailunähtävävyys Immilänkoskessa, jonka ympärillä on kylätoimintaa. Nykyinen vesimylly on aivan 1900-luvun alusta. Sen tuottoisuutta kuvaava veroluku, manttaalimaksu, oli 0,5.
Kylässä on ollut myös sahaustoimintaa 1700-luvulta.
Immilässä ja Metsäkylässä toimii Immilä-Metsäkylän kyläyhdistys ry, ja Metsäkylän koulusta on muodostuinut kylätalo.
Eveenit
Eveenit (aikaisemmin lamuutit) ovat etninen ryhmä Venäjän kaukoidässä. Eveenien läheisin sukukansa on evenkit ja näiden kansojen kulttuurit ovat myös lähellä toisiaan. Eveenit harjoittavat elinkeinoinaan pääasiassa poronkasvatusta, metsästystä ja kalastusta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä oli 21 830 eveeniä. Yli puolet Venäjän eveeneistä asuu Sahan tasavallassa, missä heitä oli vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 11 657.
Lopen kirjasto
Lopen kunnankirjasto on Lopen kirjasto. Lopen pääkirjasto toimii Kauppatiellä, minkä lisäksi Lopella kulkee kirjastoauto. Lopen kirjasto on marraskuusta 2020 alkaen kuulunut Ratamo-kirjastoihin, johon kuuluvat myös Hausjärven, Hyvinkään, Nurmijärven ja Riihimäen kirjastot.
Eveenit
Elinkeinot
pienoiskuva|Eveeninaisia kansallispuvuissaan. Valokuva 1900-luvun alulta. Eveenien perinteiset elinkeinot ovat olleet poronhoito ja metsästys. Eveeneillä oli tavallisesti huomattavasti vähemmän poroja kuin esimerkiksi naapurikansoilla tšuktšeilla tai korjakeilla – poroja pidettiinkin ennemminkin liikkumisvälineenä kuin ravinnon lähteenä. Poron lypsämistä ei tunnettu eveenien keskuudessa kuin läheisissä yhteyksissä jakuuttien kanssa olleiden keskuudessa. Eveenien porot olivat suurempia ja vahvempia kuin korjakkien ja tšuktšien, ja nämä saattoivatkin vaihtaa kaksi omaa poroaan yhteen eveenien poroon kaupankäynnissä. Vain harvat eveenit käyttivät porovetoisia kelkkoja. Tätä vastoin poroja saatettiin satuloida. Eveenien poronhoitoa voidaan pitää kaiken kaikkiaan alkukantaisempana kuin naapurikansojen. Poronhoito on edelleen eveenien tärkeimpiä elinkeinoja, mutta sen lisäksi erityisesti Ohotanmeren rannikolla harjoitetaan kalastusta. Porojen ohella eveenit kasvattivat koiria, joita pidettiin suuressa arvossa naapurikansojen keskuudessa.
Asuminen
Eveeneillä oli useita eri asumustyyppejä. Vanhin ja yksinkertaisin oli nimeltään chum, jollaisia oli käytössä myös evenkeillä. Se rakennettiin nahoista tai koivun kuoresta. Chorama-diu oli monimutkaisempi. Se oli ympyrän muotoinen ja sen rakenteisiin kuului 8–14 puista pylvästä. Rakennusta voidaan pitää tšuktšien ja korjakkien käyttämän iarangan ja chumin välimuotona. Rakennelma peitettiin poronnahoilla tai kalastavien eveenien keskuudessa kalannahoilla.
Lopen kirjasto
Historia
Kirjasto toimi kirkon yhteydessä, ja kun kirkko paloi kahdesti, valtaosa kirjoista tuhoutui 1800-luvun loppuun mennessä.
1930-luvulla kirjasto siirtyi kansakoululle, 1940-luvun lopulla paloasemalle ja vuonna 1964 uuteen kansalaiskoulurakennukseen. Marraskuussa 1988 kirjasto sai oman rakennuksen.
Eveenit
Kansanperinne
Eveenien suullinen kansanperinne keskittyi tarinoihin, totuuspohjaisiin kertomuksiin, lauluihin ja arvoituksiin. Tarinoiden sankareita ovat usein eläimiä, esimerkiksi lintuja ja stereotyyppisiä ihmisiä, esimerkiksi riiteleviä vanhoja pariskuntia. Osa kansanperinteestä on lähtöisin evenkeiltä, osa taas korjakeilta ja tšuktšeilta.
Eino Halonen
Eino Halonen (11. huhtikuuta 1915 Lapinlahti – 4. heinäkuuta 1941 Kuhmo) oli suomalainen, lapinlahtelaiseen Halosen taiteilijasukuun kuulunut kuvanveistäjä.
Arttu Halosen vanhemmat olivat Aukusti Halonen ja Katri Koponen. Eino Halonen oli oppilaana setänsä Arttu Halosen taidevalimolla ja opiskeli sitten Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1938–1941.
Eino Halonen kaatui kersanttina jatkosodan alussa heinäkuussa 1941 Kuhmon Saunajärvellä.
Quickoffice
Joissakin Nokian malleissa tulee esiasennettuna ilmainen versio Quickofficesta, jolla pystyy ainoastaan katselemaan dokumentteja.
Google osti palvelun kesäkuussa 2012.
Elio de Angelis
De Angelis aloitti uransa kartingissa. Hän voitti Italian Formula 3 -mestaruuden vuonna 1977 ja kilpaili seuraavana vuonna British F1 -sarjassa. Formula 1:n maailmanmestaruussarjassa de Angelis ajoi vuosina 1979–1986. Hän starttasi urallaan 108 GP-kilpailuun, joissa ajoi 2 voittoa ja 3 paalupaikkaa sekä keräsi MM-pisteitä 122. De Angeliksen paras sijoitus MM-sarjassa oli kolmas kaudella 1984, mutta hänen pisteensä jäivät MM-kärjestä 38 pistettä vajaaksi.
De Angelis sai surmansa Paul Ricardin radalla Ranskassa ajetuissa Formula 1 -testeissä vuonna 1986. Onnettomuus sattui, kun Brabham-auton takasiiveke irtosi ja auto syöksyi rata-aitaan. Sen seurauksina hän sai vammoja päähän ja rintaan. Paikalla ei ollut riittävästi ratatyöntekijöitä ja helikopterin saapuminen kesti noin 30 minuuttia. De Angelis kuoli 29 tuntia onnettomuuden jälkeen Marseillessa. Kuoleman aiheutti de Angeliksen hengittämä savu onnettomuuden aikana. De Angelis oli viimeisin F1-autoa ajaessaan surmansa saanut kuljettaja, kunnes Roland Ratzenberger kuoli vuoden 1994 San Marinon GP:n aika-ajoissa. Kunnianosoituksena de Angelikselle vuonna 1989 Formula 1 -läpimurtonsa tehnyt Jean Alesi käytti kypärässään lähes täsmälleen samanlaista väritystä.
De Angelis oli myös taitava pianonsoittaja.
Renault Cléon-Alu -moottori
Renault Cléon-Alu -moottori ovat nestejäähdytteisiä, nelisylinterisiä rivimoottoreita. Ketjukäyttöinen nokka-akseli sijaitsee lohkossa, venttiilikoneisto on työntötankokäyttöinen OHV, kaksi venttiiliä / sylinteri. Märät sylinteriputket. Tuotannossa 1965 - 93.
A-sarja kehitettiin 1960-luvun alussa, puhtaalta pöydältä, Renault'n uusien keskiluokan autojen voimanlähteeksi. Jo tuotannossa olevat Billancourt- ja Cléon-Fonte -moottori olivat tilavuudeltaan pienempiä, ja uusiin malleihin haluttiin isompi ja moderni moottori. Ensimmäinen versio oli A1K ja se asennettiin uuden Renault R16:n keulalle. Ajan kuluessa moottorista tehtiin eri versioita ja niiden variantteja.
A1K ( 697 )
1470 cc, poraus 76 mm, isku 81 mm, kaasutin yksikurkkuinen Solex 35DITA, 35DISA tai Zenith 36, puristussuhde 8,6:1
Sovellukset:
AxL
1470 cc ja 1565 cc, puolipallonmuotoiset palotilat, poraus 76 mm, isku 81 mm ja 77 mm x 84 mm,
Variantit:
A2L ( 807 ) 1565 cc, puristussuhde 8,6:1, joillain markkina-alueilla 7,6:1, kaksikurkkuinen Weber, 83 hv / 5750 rpm, 123 Nm / 3500 rpm.
Sovellukset:
A2L ( 807-10 ) 1565 cc, puristussuhde 9,25:1, kaksikurkkuinen Weber, 90 hv / 5500 rpm, 122 Nm / 3000 rpm
A2L ( 807-20 ) puristussuhde 10,25:1, kaksikurkkuinen Weber 45 DCOE
A2L ( 807-G ) 1596 cc, poraus 77,8, puristussuhde 11,5:1, 160 SAE hv (145DIN hv), 167 Nm. Vain kilpakäytössä Renault R12 Gordini -autoissa
A3L ( 807-12 ) Renault'n ensimmäinen polttoaineen epäsuorasuihkutusmoottori, puristussuhde 10,25:1, 108 DIN hv / 6000 rpm, 134 Nm / 5500 rpm. Puolivälistä 1973 versio 1605 cc, 124 SAE hv (108 DIN hv)
thumb|A5L (Renault R18 Turbo) A5L ( 807 ) Garrett-turboahdin, välijäähdytin, kaasutin Solex 32DIS, puristussuhde 8,6:1, teho 110 hv / 5000 rpm, 181 Nm / 2250 rpm
AxM
A2M, A3M, A5M poraus 79 mm, tilavuus 1647 cc, teho vaihtelee asennusversioittain
841
843
843-705 / 06
843-720 / 721
Ford Fiesta WRC
Ford Fiesta WRC on Fordin ralliauto, joka teki debyyttinsä kauden 2017 avanneessa Monte Carlon MM-rallissa. Kaudella 2017 Sébastien Ogier voitti autolla kuljettajien ja M-Sport valmistajien mestaruuden.
Mallin seuraaja kaudella 2022 on Ford Puma Rally1.
Leptis Magna
Leptis Magna tai Lepcis Magna oli antiikin aikainen kaupunki Pohjois-Afrikassa nykyisen Libyan alueella, noin 130 kilometrin päässä itään Tripolista. Foinikialaiset perustivat kaupungin noin vuonna 1100 eaa., ja se kuului Karthagolle vuoteen 146 eaa., kolmanteen puunilaissotaan asti. Kaupungista tuli virallisesti osa Rooman valtakuntaa vasta keisari Tiberiuksen aikana, kun siitä tuli osa African provinssia.
Leptis Magnasta kotoisin olevasta Septimius Severuksesta tuli vuonna 193 Rooman keisari. Uusi keisari suosi vanhaa kotikaupunkiansa, ja pian siitä tuli yksi Afrikan tärkeimmistä kaupungeista, heti Karthagon ja Aleksandrian jälkeen. 200-luvun kriisin aikana kaupunki pääsi rappeutumaan, mutta koki lyhytaikaisen loistokauden Theodosius I:n aikana. Vandaalit valloittivat kaupungin 439 ja purkivat kaupungin muurit. Berberit ryöstivät vuonna 523 puolustuskyvyttömän kaupungin, ja Belisarius valtasi kaupungin Itä-Roomalle vuonna 534. Kaupungista tuli provinssin uusi pääkaupunki, mutta se ei koskaan toipunut berberien hyökkäyksestä. Bysanttilaiset luopuivat kaupungista 650-luvulla arabien hyökätessä, ja se hylättiin kokonaan asumattomaksi.
Maailmanperintökohde
Kaupungissa on vanhoja piirtokirjoituksia sekä arkeologisia raunioita, jotka ovat säilyneet poikkeuksellisen hyvin. Niitä ovat teatteri sekä kylpylä, jonka metsästysfreskot ovat upeita. Kaupunkia on arkeologiselta arvoltaan verrattu Pompeijiin.
Mafran palatsin kirjasto
thumb|280px|Mafran palatsin kirjasto. Mafran palatsin kirjasto sijaitsee Mafran palatsissa Mafrassa Portugalissa, noin 28 km Portugalin pääkaupungista Lissabonista. Mafran palatsia alettiin rakentaa vuonna 1717, ja se valmistui vuonna 1755. Kirjastoa pidetään Mafran palatsin merkittävimpänä kokonaisuutena.
Kokoelma
Mafran kirjaston kokoelma on yksi Portugalin arvokkaimmista. Se sisältää noin 36 000 teosta.
thumb|280px|[[Liber Chronicarum.]] Teosten joukossa on noin 1 500 inkunaabelia. Joukossa on muun muassa Liber Chronicarum (suom. Nürnbergin kronikka) ja Raamattuja. Lisäksi kirjastossa on täydellinen Denis Diderot'n ja Jean le Rond d’Alembertin Encyclopédie (suom. Ensyklopedia).
Kirjastoa pääsee ihailemaan palatsin pääsylipulla palatsin aukioloaikoina. Kirjoihin pääsee tutustumaan vain varaamalla ajan etukäteen.
Lisa Zane
Zanen vanhemmista molemmilla on kreikkalaisia juuria. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Huonoa seuraa (1990), Femme Fatale (1991), Viimeinen painajainen Elm Streetillä: Freddyn kuolema (1991) ja Tappavan tehokas hoitaja (1996).
Zanella on ollut rooleja televisiossakin, huomionarvoisena esimerkkinä sarjassa L.A. Law vuosina 1992–1993. Hän on tehnyt myös äänirooleja muun muassa Prätkähiiriin. Hän on seurustellut muun muassa Heath Ledgerin kanssa.
Ortoklaasi
Ortoklaasi (KAlSi3O8) on tärkeä hohkasilikaattimineraali, joka muodostaa magmakiviä. Ortoklaasi on yksi kalimaasälvän polymorfeista. Sitä esiintyy tavallisesti graniitissa ja siihen liittyvissä kivissä.
Ortoklaasin nimi tulee kreikan sanoista ”suora murtuma”, sillä sen kaksi lohkeavuutta ovat suorassa kulmassa toisiinsa nähden. Ortoklaasi kiteytyy monokliinisessä kidejärjestelmässä. Sen kovuus on 6 ja sen ominaispaino on 2,56–2,58. Sen kiilto vaihtelee lasimaisesta helmiäiseen. Väriltään ortoklaasi voi olla valkoinen, harmaa, keltainen, vaaleanpunainen tai punainen, ja harvoin vihreä. Kiteiden kaksostuminen on melko tavallista. Ortoklaasi on tavallinen aineosa enimmissä osassa graniitteja ja muita felsisiä magmakiviä, ja se esiintyy usein valtavina kiteinä ja suurina määrinä pegmatiittimassoissa.
Tyypillinen ortoklaasi on puhtaan kaliumpäätejäsenen ja natriumpäätejäsenen (albiitti NaAlSi3O8) välillä oleva isomorfinen seossarja. Maassa tapahtuvan hitaan jäähtymisen aikana runsasnatriumiset albiittilamellit muodostuvat suotautumalla, ja jäljelle jäävä ortoklaasi on kaliumpitoisuudeltaan korkeampaa. Tästä syntyvää kahden maasälvän yhteenkasvettumaa kutsutaan pertiitiksi.
Ortoklaasin korkean lämpötilan muoto on sanidiini. Sanidiini on yleinen nopeasti jäähtyneissä vulkaniiteissa kuten obsidiaanissa ja felsisissä pyroklastisissa kivissä. Alhaisen lämpötilan polymorfi puolestaan on mikrokliini.
Yhdessä muiden kalimaasälpien kanssa ortoklaasi on yleinen raaka-aine joissakin laseissa ja keramiikassa, kuten posliinissa.
Alba Trissina
Alba Trissina oli 1600-luvun alkupuolella vaikuttanut italialainen säveltäjä. Hän oli Aracelin luostarin nunna Vicenzassa ja opiskeli Leone Leonin johdolla. Häneltä tunnetaan neljä motettia (mm. Vulnerasti cor meum), jotka sisältyvät Leonin teokseen Sacri fiori: quarto libro de motetti a 1–4 (Venetsia, 1622). Alttoäänelle kirjoitetut motetit edustavat Veneton 1620-luvulle ominaista tyyliä.
Kungsträdgården
thumb|Kungsträdgården 1890-luvulla. thumb|Kungsträdgårdenin kirsikkapuita keväällä 2012.
Kungsträdgården (sananmukaisesti ) on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman puistoista. Se sijaitsee Norrmalmin kaupunginosa-alueella, kaupungin keskustan tuntumassa. Se on yhdessä Humlegårdenin kanssa Tukholman vanhin säilynyt puisto.
Keskeisen sijaintinsa ja lukuisten ulkoilmakahviloidensa vuoksi se on yksi suosituimpia tapaamispaikkoja Tukholmassa. Kesäkuukausina se isännöi usein ulkoilmakonsertteja ja -tapahtumia, ja talvikuukausina sinne jäädytetään luistelurata.
Kungsträdgården sai alkunsa 1500-luvulla perustetusta hovin yksityisestä puutarhasta, joka oli ympäröity muureilla ja suljettu ulkopuolisilta. Puisto avattiin 1700-luvun jälkipuoliskolla ja se muodostui suosituksi kävely- ja kohtaamispaikaksi. Puistossa järjestettiin vuoden 1866 Tukholman suuri taide- ja teollisuusnäyttely, jonka peruina on edelleen jäljellä niin sanottu Molinin suihkulähde. Sen vastakkaisilla puolilla on kaksi patsasta, jotka esittävät kuninkaita Kaarle XII:tta ja Kaarle XIII:tta.
Puistossa kasvavan pienen jalavametsikön kohtalosta käytiin vuonna 1971 kamppailu, jonka päätteeksi puut päätettiin säilyttää kansalaisliikkeen vaatimuksesta. Puiston pohjoispää uudistettiin vuonna 1998 Aleksander Wolodarskin suunnitelmien mukaan, jolloin sinne rakennettiin suuri vesilammikko, jonka ympärille istutettiin japanilaisia kirsikkapuita.
Kruunukurjet
Kruunukurjet (Balearica) on kurkilintujen lahkoon kuuluva lintusuku.
Kruunukurjet elävät Afrikassa Saharan eteläpuolella, ja ovat ainoita puuhun pesiviä kurkia. Suvussa on kaksi lajia, etelänkruunukurki (Balearica regulorum) ja kruunukurki (Balearica pavonina).
Lähteet
pienoiskuva|left|350px|Etelänkruunukurki
Kielletty rakkaus (albumi)
Kielletty rakkaus on suomalaisen laulajan Taneli Mäkelän toinen studioalbumi vuodelta 1988. Albumi sisältää iskelmämusiikkia Mäkelän tulkitsemana. Albumi on julkaistu vinyylilevynä, CD-levynä ja C-kasettina.
Kappaleet
Kaikki kappaleet ovat sovittaneet Jussi Liski ja Kojo.
Edie Falco
Edith "Edie" Falco (s. 5. heinäkuuta 1963, Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten Carmela Sopranon roolista televisiosarjassa Sopranos.
Tausta ja ura
Falco syntyi taiteellisille vanhemmille New Yorkin Brooklynissa. Hänellä on isänsä puolelta italialaisia ja äitinsä puolelta ruotsalaisia sukujuuria. Neljävuotiaana hän muutti perheensä kanssa Long Islandiin, missä hän kasvoi työväenluokkaisissa kaupunginosissa. Falco opiskeli high schoolin jälkeen näyttelemistä New Yorkin osavaltionyliopistossa ja valmistui vuonna 1986.
Näyttelijänuransa alussa Falco esiintyi elokuvissa, minkä ohella hän elätti itseään tarjoilijana ja esiintymällä syntymäpäiväjuhlissa. Hän alkoi näyttelemään televisiossa, jossa hän menestyi paremmin. Hän sai roolin televisiosarjassa Kylmä rinki ja herätti suorituksellaan David Chasen huomion, joka tarjosi hänelle roolia Sopranos-sarjassa. Falco voitti Carmela Sopranon roolista kolme Emmy-palkintoa, kaksi Golden Globe -palkintoa ja viisi Screen Actors Guild -palkintoa. Myöhemmin hän esitti Jackie Peytonin roolia televisiosarjassa Nurse Jackie, josta hän voitti neljännen Emmy-palkintonsa.
Falco on esiintynyt televisiosarjojen ja elokuvien ohella myös teatterissa ja ollut mukana Broadway-tuotannoissa. Hän oli Tony-palkinnon ehdokkaana roolisuorituksestaan näytelmässä The House of Blue Leaves (2011).
Henkilökohtainen elämä
Uskonnoltaan Falco on buddhalainen. Hänellä on kaksi adoptiolasta.
Fofana
Fofana on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Brackley
Brackley on kaupunki Englannissa, Northamptonshiren lounaisosassa. Siellä on noin 13 000 asukasta.
Brackley tunnetaan Formula 1 -piireissä siitä, että Mercedes Grand Prix -tallilla on päämaja paikkakunnalla.
Filodemos
Filodemos Gadaralainen (, ; n. 110 eaa., Gadara – n. 40/35 eaa., Herculaneum) oli antiikin kreikkalainen epikurolainen filosofi ja runoilija.
Filodemos ja Papyrusten huvila
Pison Papyrusten huvilassa Herculaneumissa oli ilmeisesti suuri kirjasto, joka koostui suurelta osin epikurolaisista teksteistä. Monista kirjoituksista oli kirjastossa useampi kuin yksi kappale, mikä saattaa viitata siihen, että tämä osa Pison kirjastoa oli Filodemoksen oma. Kirjasto hautautui Vesuviuksen purkauksessa vuonna 79, mutta papyrukset ovat säilyneet osittain vaikkakin hiiltyneinä. 1700-luvulla rakennuksen kaivauksissa löydettiin suuri määrä papyruskääröjä. Ne tunnetaan nimellä Herculaneumin papyrukset. Ne sisälsivät 36 Filodemoksen nimiin laitettua tutkielmaa, jotka käsittelivät muun muassa musiikkia, retoriikkaa, etiikkaa, merkkejä, hyveitä ja paheita, hyvää kuningasta, sekä puolustivat epikurolaista filosofiaa stoalaisten ja peripateetikkojen näkemyksiä vastaan. Ensimmäiset Herculaneumista löydetyt Filodemoksen kirjoitusten katkelmat julkaistiin vuonna 1824.
Väinö Hämäläinen (Mannerheim-ristin ritari)
thumb|Väinö Hämäläinen Väinö Alpiin Hämäläinen (1. maaliskuuta 1920 Kerimäki – 26. lokakuuta 2005) oli suomalainen sotilasmestari ja Mannerheim-ristin ritari. Mannerheim-ristin ritariksi hänet nimitettiin 21. joulukuuta 1944 numerolla 167.
Filodemos
Filodemos ja Papyrusten huvila
Aiemmin papyrukset tuhoutuivat samalla kun niitä avattiin ja luettiin, mutta niissä olevia kirjoituksia saatiin kirjoitettua ylös käsin. Nykyisin tutkijat käyttävät näiden käsin kirjoitettujen kopioiden lisäksi infrapunateknologiaa sekä erilaisia valokuvaustekniikoita papyruksissa olevien kirjoitusten saamiseksi esiin ja tallentamiseksi. Varsinaisia papyrusrullia säilytetään kansalliskirjastossa Napolissa.
Väinö Hämäläinen (Mannerheim-ristin ritari)
Eversti Adolf Ehnroothin tekemässä ja kenraalimajuri Aarne Blickin puoltamassa nimitysesityksessä todetaan muun muassa seuraavaa: "Heti jatkosodan alussa 1941 tunnettiin II/JR 7:n jääkärijoukkueen korpraali V. Hämäläinen reippaana ja pelkäämättömänä konepistoolimiehenä."
Filodemos
Filodemos ja Papyrusten huvila
Filodemoksen mukaan on nimetty kansainvälinen Philodemus Project -tutkimusprojekti, joka pyrkii rekonstruoimaan Filodemoksen teoksia papyruksista. Oxfordin yliopisto toimittaa, kääntää ja julkaisee projektin löytämiä tekstejä.
Väinö Hämäläinen (Mannerheim-ristin ritari)
Sama nimitysehdotus jatkaa: "Tyrjän taistelun loppuvaiheissa 2. elokuuta 1941 illalla II/JR 7:n jääkärijoukkue sai tehtävän kiertää Iilampi ja hyökätä korsuihin ja bunkkereihin pesiytyneen vihollisen selkään. Näissä taisteluissa korpraali Hämäläinen haavoittui."
Filodemos
Filodemos ja Papyrusten huvila
Osasta papyruksia on tunnistettu mahdollisesti Filodemoksen omaa käsialaa.
Väinö Hämäläinen (Mannerheim-ristin ritari)
Kannaksen suurhyökkäyksen aikana kesällä 1944 alikersantti V. Hämäläinen osallistui puolustustaisteluihin muun muassa Siiranmäessä ja Äyräpään ja Vuosalmen alueella tehden muun muassa vastahyökkäyksiä selustaan murtautuneita vastustajia ja hyökkäysvaunuja (rynnäkkötykkejä) vastaan. Kersantiksi ylennetty Hämäläinen sai sodan lopulla johdettavakseen jääkärijoukkueen.
Filodemos
Teoksia
Herculaneumista on tähän mennessä löydetty seuraavat teokset:
Historia
Luonnontiede
Teologia
Retoriikka, musiikki ja runousoppi
Črni Kalin maasilta
thumb|Črni Kalin sillan rakennustyöt vuonna 2002. Črni Kalin maasilta on Slovenian pisin ja korkein maasilta. Se on osa A1-moottoritietä ja kulkee yli Ospin laakson, lähellä Gabrovican kylää, noin 20 kilometriä itään Koperista. Silta on kokonaispituudeltaan 1056 metriä. Sen rakennustyöt käynnistettiin vuonna 2001 ja se avattiin liikenteelle 23. syyskuuta vuonna 2004.
Valkoinen aukko
Valkoinen aukko on Einsteinin yleisen suhteellisuusteorian sallima hypoteettinen alue aika-avaruudessa. Teoriassa valkoisten ja mustien aukkojen välillä voisi olla myös madonreikä, jota pitkin mustaan aukkoon imeytynyt materia siirtyisi valkoiseen aukkoon.
Valkoisia aukkoja ei ole havaittu suoraan tai epäsuorasti ja tutkijat pitävät epätodennäköisenä valkoisten aukkojen löytymistä todellisesta universumista.
Exile
Exile voi tarkoittaa seuraavia:
Minna Kauppinen
thumb|Minna Kauppinen
Minna Kauppinen (o.s. Meriluoto, s. 4. lokakuuta 1985 Turku) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Kauppinen pelasi 64 A-maaottelua ja päätti peliuransa syksyllä 2018. Peliuran jälkeen hän on toiminut tyttöjen jalkapalloturnaus Stadi Cupin toiminnanjohtajana.
Maalivahtina pelannut Kauppinen edusti urallaan kotimaassa Turun Tovereita, SC Raisiota, FC Unitedia ja HJK:ta. FC Unitedissa hän voitti Suomen cupin 2005. Kauppinen pelasi myös ruotsalaisissa Umeå Södrassa, Hammarbyssä, Jitexissä sekä kauden 2014 Vittsjö GIK:ssa.
Maajoukkueeseen Kauppinen nousi ensi kerran vuonna 2006. Vuoden 2009 EM-kilpailuissa hän pelasi merkityksettömän alkulohko-ottelun Ukrainaa vastaan ja vuoden 2013 EM-kilpailuissa ratkaisevan alkulohko-ottelun Tanskaa vastaan.
Leptoni
Leptonit ovat fermioneja eli niiden spin on ½. Elektronin, myonin ja taun sähkövaraus on negatiivinen. Erikoista on se, että neutriinoilla ei ole lainkaan sähkövarausta. Myös niiden massa on hyvin lähellä nollaa. Jokaista kuutta leptonia vastaa antileptoni, jolla on vastakkainen sähkövaraus kuin leptonilla.
Leptonien nimi tulee kreikan kielestä ja merkitsee kevyttä, sillä leptonit ovat muihin alkeishiukkasiin verraten erittäin kevyitä.
Leptoniluvun säilymislaki
Leptoneille on voimassa lukumäärän, leptoniluvun säilymislaki, erikseen toisaalta elektronille ja elektronin neutriinolle, toisaalta myonille ja myonin neutriinolle. Näitä säilymislakeja sovellettaessa on leptonien antihiukkasten leptoniluku katsottava negatiiviseksi. Esimerkiksi beetahajoamisessa neutroni hajoaa protoniksi, elektroniksi ja antineutriinoksi. Ennen hajoamista neutronin leptoniluku on nolla, hajoamisen jälkeen se on elektronilla +1 ja antineutriinolla −1, joten summa on edelleen nolla.
Yhdysvaltain liberaalirepublikaaninen puolue
Yhdysvaltain liberaalirepublikaaninen puolue oli 1870-luvun alussa toiminut lyhytikäinen puolue, joka erosi republikaanisesta puolueesta. Puolueen perustajia olivat senaattorit Charles Sumner ja Carl Schurz sekä lehtimies Horace Greeley. Liberaalirepublikaanit vastustivat istuvaa republikaanipresidenttiä Ulysses S. Grantia, jota he pitivät korruptoituneena ja tehottomana. Liberaalirepublikaanit nimesivät vuoden 1872 presidentinvaaleissa Horace Greeleyn uutta kautta tavoitelleen Grantin vastaehdokkaaksi. Vaikka Greeley sai liberaalirepublikaanien lisäksi taakseen myös demokraattisen puolueen kannattajat, hävisi Greeley vaaleissa selvästi Grantille.
Galmudug
Galmudug on tunnustettu valtion osa Somalian keskiosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Puntmaahan, lännessä Etiopiaan ja etelässä sekä idässä muuhun Somaliaan, joka tällä hetkellä on YK:n tunnustaman väliaikaishallituksen käsissä. Nimi on yhdistelmä sanoista Galguduud ja Mudug. Galmug on pääosin Mudugin lääni, mutta myös pieni osa Galgaduudistakin kuuluu siihen.
Toisin kuin Somalimaa, Galmudug ei Puntmaan tavoin pyri hakemaan tunnustusta itsenäisyydelleen kansakuntana. Se pyrkii liittymään yhdistyneeseen Somaliaan omana tasavaltanaan tulevaisuudessa.
G. I. Joe: The Rise of Cobra (videopeli)
G. I. Joe: The Rise of Cobra on Double Helix Gamesin ja Backbone Entertainmentin kehittämä sekä Electronic Artsin elokuussa 2009 julkaisema toimintapeli, joka perustuu samannimiseen elokuvaan. Peli julkaistiin alustoille Nintendo DS, PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation Portable, Wii ja Xbox 360.
Juoni
Pelin juoni sijoittuu elokuvan jälkeisiin tapahtumiin. Duke ja Scarlett matkustavat etelämantereelle vapauttamaan Heavy Dutyn, Ripcordin ja Snake Eyesin MARS Detention Centeristä. Sillä välin GI Joen ryhmä saa kuulla Cobra Commanderin olevan Egyptissä viemässä Apep-jalokiveä. Ryhmä seuraa Cobraa viidakkoon, jossa he saavat tietoonsa Cobran olevan luomassa pyramidimaista rakennusta keskellä viidakkoa. Paikalla he saavat vastaansa James McCullenin, joka ottaa Destron identiteetin. Tämän jälkeen ryhmän on voitettava Cobra Commander ja Storm Shadow pohjoisnavalla.
Montrealin lentoasema
Montrealin lentoasema voi tarkoittaa seuraavia lentoasemia:
Reilun kaupan kaupunki
Historia
Reilun kaupan kaupunki -kampanja järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2001 Garstangissa, Lancashiressä. Bruce Crowther, paikallisen Oxfam-järjestön aktiivi, oli kampanjan ideoija. Kampanjan tavoitteena oli tehdä tunnetuksi reilun kaupan tuotteita ja se onnistui hyvin. Muutamassa kuukaudessa reilun kaupan tuotteiden tunnettuvuus ylitti 70 prosenttia ja tuotteiden myynti kasvoi merkittävästi. Kampanjan aikana Garstang aloitti yhteistyön reilun länsiafrikkalaisten kaupan kaakaota tuottavien maatilojen kanssa.
Kampanjan herättäessä huomiota myös Garstangin ulkopuolella, Fairtrade Foundation julkaisi reuilun kaupan kaupungin tavoitteet ja toimintaohjelman. Vuosien 2001–2006 välillä yli 209 kaupungille Britanniassa myönnettiin reilun kaupan kaupungin arvo. Kampanja laajennettiin manner-Eurooppaan ja perustettiin Fairtrade Towns in Europe. Myös Euroopan komissio on mukana rahoittamassa hanketta.
Marraskuussa 2006 järjestiin ensimmäinen reilun kaupan kaupunkien konferenssi Lontoossa. Sen tavoitteena oli:
Kriteerit
Reilun kaupan kaupungin kriteerit vaihtelevat hieman maittain, mutta lähes kaikkien maiden kriteereissä on viisi perusvaatimusta:
Putoojat
Putoojat on brittiläinen komediasarja, jota tehtiin vuosina 2008–2010. Sarjaa esitettiin brittiläisellä E4-kanavalla ja Suomessa TV2:lla. Enimmillään sarjaa katsoi Yhdistyneessä kuningaskunnassa 2,2 miljoonaa katsojaa, mikä oli E4-kanavan ennätys tuolloin.
Putoojat kertoo neljästä esikaupunkilaisesta teinistä, jotka käyvät kuvitteellista Rudge Parkin koulua. Jaksoissa käsitellään koulukiusaamista, rikkonaista perhe-elämää, välinpitämättömiä opettajia ja enimmäkseen pieleen meneviä seksuaalisia kohtaamisia.
Televisiosarjan faneiksi ilmoittautuneita koomikkoja ovat muun muassa Jimmy Carr, Ricky Gervais ja Anthony Head, joka myös näyttelee The Inbetweeners-elokuvissa.
Elokuvat
The Inbetweeners Movie sai ensi-iltansa vuonna 2011 ja menestyi ennätyksellisen hyvin katsojien keskuudessa. Se keräsi avausviikonloppunaan historian suurimmat komediaelokuvan lipunmyyntitulot Isossa-Britanniassa. Jatko-osa The Inbetweeners 2 sai ensi-iltansa vuonna 2014 ja teki uuden lipunmyyntiennätyksen. Australiassa jatko-osa oli viikonlopun katsotuin tultuaan ensi-iltaan.
Palkinnot
Putoojat voitti yleisöpalkinnon vuoden 2010 Baftan televisiopalkintogaalassa, ja parhaan tilannekomedian palkinnon (British Comedy Award) samana vuonna. Sarja palkittiin merkittävänä brittiläisenä komediana (Outstanding Contribution to British Comedy) vuonna 2011.
Rasinkylä
Rasinkylä tarkoittaa seuraavia paikkoja:
Tyrannosaurus Hives
Tyrannosaurus Hives on ruotsalaisen The Hivesin kolmas täyspitkä albumi, joka julkaistiin heinäkuussa 2004. Singleinä julkaistiin kappaleet ”Walk Idiot Walk”, ”Two-Timing Touch and Broken Bones”, ”Abra Cadaver” ja ”A Little More for Little You”.
12. heinäkuuta
12. heinäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 193. päivä (194. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 172 päivää.
Lähteet
Katso myös: kalenteri ~ 11. heinäkuuta, 13. heinäkuuta
Johan Törnqvist
Johan Alfred Törnqvist oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä joukkueenjohtajana.
Perhetausta
Törnqvistin vanhemmat olivat rakennusmestari Johan Törnqvist ja Johanna Vilobacka. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Ingrid Linnea Rosenqvistin kanssa.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania. Törnqvist työskenteli rakennusmestariharjoittelijana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 4. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella, josta hänet siirrettiin 3. maaliskuuta 1917 hänellä todetun sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon. Takaisin komppaniaansa hän palasi ennen pataljoonan kotimaahan lähtöä. Hän suoritti sanitäärikurssin Lockstedtissa vuonna 1916.
Suomen sisällissota
Törnqvist saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 5. jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella.
Sisällissodan jälkeinen aika
Törnqvist palveli sisällissodan jälkeen 5. komppanian vääpelinä edelleen 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti 4. Hänet siirrettiin 15. syyskuuta 1918 alkaen Itämeren jalkaväkirykmentti 1:een, josta taasen muodostettiin myöhemmin Porin rykmentti. Hän toimi rykmentissä aluksi koulutusaliupseerina ja 15. maaliskuuta 1919 alkaen vääpelinä 2. komppaniassa ja 30. maaliskuuta 1921 lähtien vääpelinä 5. komppaniassa. Porin rykmentistä hänet siirrettiin 11. tammikuuta 1922 nuoremmaksi upseeriksi Kaartin jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet määrättiin 6. elokuuta 1922 viestiupseeriksi ja 24. maaliskuuta 1924 alkaen 2. komppanian nuoremmaksi upseeriksi ja 23. kesäkuuta 1925 alkaen pataljoonan rahastonhoitajaksi ja majoitusmestariksi. Kaartin jääkäripataljoonasta hänet siirrettiin rahastonhoitajaksi 1. huhtikuuta 1934 Kenttätykistörykmentti 4:ään, josta hänet määrättiin 1. toukokuuta 1934 hoitamaan talouspäällikön apulaisen tointa.
Talvi- ja jatkosota
Törnqvist osallistui talvisotaan huoltopäällikkönä ja myöhemmin aseupseerina Raskaspatteristo 2:ssa. Välirauhan aikana hän toimi huoltopäällikkönä Raskaspatteristo 9:ssä. Jatkosodan puhjettua Törnqvist komennettiin huoltopäälliköksi Tykistönkoulutuskeskus 3:een, missä tehtävässä hän toimi sodan loppuun saakka, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta. Sotien jälkeen hän toimi Vaasan kunnalliskodin johtajana vuoteen 1950 saakka. Hänet haudattiin Vaasaan.
Oikeusfilosofia
Oikeusfilosofia on filosofian ja oikeustieteen osa-alue, joka tutkii oikeuteen liittyviä peruskysymyksiä sekä oikeustieteeseen liittyviä tieteenfilosofisia kysymyksiä. Se selvittää kysymyksiä siitä,
Oikeusfilosofia jaetaan usein varsinaiseen oikeusfilosofiaan ja oikeusteoriaan. Oikeusfilosofia soveltaa perinteistä filosofista lähestymistapaa pohtiessaan esimerkiksi oikeuden suhdetta yhteiskunnalliseen oikeudenmukaisuuteen sekä oikeuden yleistä olemusta. Se on hyvin läheisessä suhteessa yleiseen filosofiaan ja erityisesti moraalifilosofiaan. Oikeusteoria on puolestaan lähellä perinteistä "juridiikkaa". Oikeusfilosofian ja oikeusteorian välinen raja on epäselvä ja jatkuvan akateemisen keskustelun kohteena.
Oikeusteoria on lähellä lainopin näkökulmaa oikeuteen ja sen alaan kuuluvat muun muassa
Teoreettinen lainoppi
Teoreettisessa lainopissa pyritään oikeusteorian peruskannanottoihin nojautuen luomaan oikeudenalan ilmiöitä koskevia teorioita ja selvittämään eri oikeudenalojen peruskäsitteitä ja -periaatteita varsinaisen ’’lainopillisen tutkimuksen’’ käyttöön.
Käytännöllinen lainoppi
Käytännöllinen lainopillinen tutkimus tutkii voimassa olevaa oikeutta sellaisenaan. Lainopillisessa tutkimuksessa on aikojen saatossa vallinnut erilaisia koulukuntia.
Oikeuspositivistinen koulukunta
Nykyään vallalla olevaa käsitystä voi kutsua oikeuspositivistiseksi koulukunnaksi. Oikeus on tämän teoreettisen perusnäkemyksen mukaan asetettua eli säädettyä oikeutta, siis ihmistekojen tuotetta. Sen perustana on lainsäätäjän tahto. Oikeuspositivismi korostaa oikeusnormin muodollista voimassaoloa.
Luonnonopillinen koulukunta
Aikaisemmista koulukunnista voi mainita luonnonoikeudellisen koulukunnan. Sen mukaan velvoittavaa oikeutta on vain "oikea oikeus". Velvoittavan oikeuden kriteereinä ovat luonnonoikeuden suuntauksesta riippuen joko luojan asettama maailmanjärjestys tai järjen avulla selvitettävät moraaliset normit. Luonnonoikeudellisesti suuntautuneissa teorioissa oikeusnormien voimassaolo ratkeaa siis niiden hyväksyttävyyden perusteella. Vaikka luonnonoikeudelliset teoriat ovatkin joutuneet väistymään moderneissa yhteiskunnissa oikeuspositivististen peruskatsomusten tieltä, ne ovat kuitenkin mukana myös modernin oikeuden tutkimuksessa oikeussäännösten tulkintaa koskevissa normeissa ja valtion vallankäytön rajoituksena ilmenevissä ihmis- ja perusoikeusnormeissa. Luonnonopillisen koulukunnan vaikutusta näkyy esimerkiksi lakikirjan johdantoon kirjoitetuissa Olaus Petrin tuomarinohjeissa.
Oikeusrealistinen koulukunta
Oikeusrealistisen koulukunnan teorioissa oikeus nähdään inhimillisenä käyttäytymisenä. Tuomioistuinrealistisissa teorioissa oikeutta on tuomioistuimiin kuuluvien viranomaisten käyttäytyminen. Kansalaiskeskeisessä oikeusrealismissa taas tarkastellaan kansalaisten oikeussääntöjen noudattamista. Oikeusnormien voimassaolon kriteeri on näiden suuntausten mukaan siis niiden tehokkuus, ts. tosiasiallinen noudattaminen.
Oikeushermeneutiikka
Juridinen hermeneutiikka syntyi Friedrich Carl von Savignyn töissä 1800-luvulla, samoihin aikoihin kuin moderni filosofinen hermeneutiikka. Von Savignyn etsittämät oikeustieteen tulkintamuodot ovat läheisessä suhteessa Friedrich Schleiermacherin filosofiseen hermeneutiikkaan. 1900-luvulla oikeushermeneutiikkaa ovat tutkineet mm. Emilio Betti, Arthur Kaufmann ja Winfried Hassemer. Myös Ronald Dworkinin interpretivismi voidaan nähdä hermeneutiikan osana.
Monipuolistuva oikeusfilosofian kenttä
Viimeisten vuosikymmenten aikana oikeusfilosofisen ja -teoreettisen tutkimuksen ala on voimakkaasti laajentunut ja useita uusia tutkimussuuntauksia on syntynyt. Monet näistä ovat yhteydessä mannermaisen filosofian eri koulukuntiin, kuten jälkistrukturalismiin, Frankfurtin koulukunnan kriittiseen teoriaan, hermeneutiikkaan, fenomenologiaan ja feministiseen filosofiaan. Tunnettuja suomalaisia oikeusfilosofeja ovat muiden muassa Aulis Aarnio ja Hannu Tapani Klami.
Azlan Shah
Azlan Muhibbuddin Shah (19. huhtikuuta 1928 – 28. toukokuuta 2014) oli Malesian kuningas vuosina 1989–1994 ja Perakin osavaltion sulttaani vuosina 1984–2014.
Azlan Shahin oli siviiliammatiltaan lakimies. Hänestä tuli Perakin sulttaani vuonna 1984 setänsä Idris Shahin kuoltua. Malesian kuninkaaksi hänet valittiin vuonna 1989, ensimmäisenä Perakin sulttaanina. Hän kuoli 86 vuoden iässä vuonna 2014.
Matvei Jelisejev
Matvei Pavlovitš Jelisejev (s. 31. maaliskuuta 1993 Zelenograd) on venäläinen ampumahiihtäjä.
Ura
Matvei Jelisejev on saavuttanut urallaan yhden nuorten maailmanmestaruuspronssin vuoden 2014 viestistä. Samana vuonna hän voitti myös kaksi pronssimitalia nuorten kesäampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuista. Lisäksi hän on Euroopan-mestari sekaviestistä vuodelta 2016 ja pikakilpailusta 2020 sekä hopeamitalisti takaa-ajosta vuodelta 2019.
Maailmancupissa Jelisejev debytoi vuonna 2015 Nové Městossa. Tuolloin hän sijoittui pikakilpailussa 17:nneksi ja takaa-ajossa 27:nneksi. Venäjän maailmancupin joukkueeseen hän sai kuitenkin vakiinnutettua paikkansa vasta kaudella 2016–2017. Tuolloin hän sijoittui kokonaiscupissa sijalle 35.
Jelisejev oli Anton Babikovin ohella ainoa venäläinen miesampumahiihtäjä, joka pääsi osallistumaan vuoden 2018 talviolympialaisiin neutraalin lipun alla. Tuolloin hän sijoittui pikakilpailun 83:nneksi ja normaalimatkan 28:nneksi. Hän myös kuului 9:nneksi sijoittuneeseen venäläisten olympiaurheilijoiden sekaviestijoukkueeseen. Kaudella 2017–2018 hän sijoittui maailmancupissa sijalle 38.
Rasinkylä (Puolanka)
Rasinkylä on kylä Puolangan kunnassa Kainuussa. Se sijaitsee Louhijärven etelärannalla noin 16 kilometriä keskustaajamasta Hyrynsalmen suuntaan. Asukkaita on noin 40. Kylän maisemaa hallitsee Rasinvaara.
Matvei Jelisejev
Ura
Kaudella 2018–2019 Jelisejev oli kokonaiscupin 29:s. Hän pääsi myös osallistumaan uransa ensimmäisiin maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän oli pikakilpailussa 51:nen ja takaa-ajossa 35:s. Lisäksi hän kuului Venäjän pronssia voittaneeseen viestijoukkueeseen, jossa hän vei avausosuutta tuoden joukkueensa ensimmäisenä vaihtoon. Pariviestissä hän sijoittui kuudenneksi Jevgenija Pavlovan kanssa.
Ensimmäisen henkilökohtaisen palkintokorokesijansa maailmancupissa Matvei Jelisejev saavutti vuonna 2019 Östersundin pikakilpailussa, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Hän oli ennen sitä sijoittunut kolmesti Venäjän viestijoukkueen mukana kolmen parhaan joukkoon. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän oli pikakilpailussa kahdestoista. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti viestissä pronssia ja oli yhteislähdössä viidestoista.
Markus Lakaniemi
Markus Lakaniemi (3. toukokuuta 1939 Vimpeli – 14. huhtikuuta 2018 Vähäkyrö ) oli suomalainen pesäpalloilija.
Lakaniemi oli yksi kaikkien aikojen taitavimmista pesäpallolukkareista. Hän aloitti pelaamisen pikkupoikana Vimpelin Vedossa ja edusti seuraa yhteensä 20 vuotta.
Pelaajauransa jälkeen Lakaniemi muutti Vähäänkyröön, jossa hän valmensi vuodesta 1969 lähtien perussarjasta aloittaneen Vähänkyrön Viestin joukkuetta ja nosti sen 10 vuodessa SM-sarjaan.
Lakaniemelle myönnettiin liikuntaneuvoksen arvonimi vuonna 2011.
Markus Lakaniemi on nimetty pesäpallon kunniagalleriaan. Pelaamisen ja valmentamisen ohella hän toimi Pesäpalloliiton johtokunnassa ja valiokunnissa.
Juurikorven rautatieasema
Juurikorpi (, ratakm 224+898) on rautatieliikennepaikka Kotkan radan varrella Kotkan kaupungin Juurikorven kylässä. Asemarakennus on puurakenteinen. Henkilöliikenteen junat eivät enää pysähdy ja kaikki laiturit on purettu. Asemalla on kaikkiaan kolme raidetta, kaikki sähköistettyjä. Ennen asemalla oli enemmänkin sivuraiteita.
Juurikorven aseman eteläpuolelta erkanee vuonna 1984 rakennettu Juurikorpi–Hamina-rata Kotkaan menevästä radasta.
Asemarakennuksen pihalla sijaitsee vuonna 1984 pystytetty Kymin Patteriston muistomerkki.
Kruunukurki
Kruunukurki (Balearica pavonina) on afrikkalainen kurkilintu. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji pavonina elää Saharan eteläpuolella läntisessä Afrikassa Senegambiasta Tšadjärvelle. Alalaji ceciliae elää itäisessä Afrikassa Tšadista Etiopiaan ja Keniaan, ja etenkin Niilin yläjuoksun altaassa. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Kap Verdeltä Senegalista vuonna 1758.
Pikku Sikalampi
Pikku Sikalampi on noin 20 aarin laajuinen metsälampi luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksiossa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Pikku Sikalammen länsipuolella ja Velskolan Pitkäjärvi koillispuolella. Bodominjärvi on muutaman kilometrin Pikku Sikalammesta kaakkoon. Suomen luontokeskus Haltia on puolestaan noin 2,7 kilometriä luoteeseen.
Pikku Sikalammen eteläpuolella, noin 200 metrin päässä, sijaitsee Iso Sikalampi. Lammet muodostavat kokonaisuuden, jota kutsutaan nimellä Sikalammet. Ne kuuluvat Nuuksion järviselänteeseen, ja niitä ympäröivä maasto kohoaa paikka paikoin 100 metriä merenpinnan yläpuolelle. Vesistösuhteiltaan lammet kuuluvat Mankinjoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä.
Ilmapuntari
thumb|250px|Tyypillinen koti-ilmapuntari.
Ilmapuntari eli barometri on ilmanpaineen mittaamiseen käytettävä laite. Se voi käyttää joko vettä, ilmaa, elohopeaa tai elektronista paineanturia. Ilmanpaineen muutosten perusteella voidaan ennustaa säätä.
Historia
Evangelista Torricelli nimetään yleisesti ilmapuntarin keksijäksi, mutta historialliset dokumentit osoittavat että Gasparo Berti, italialainen matemaatikko ja astronomi, olisi rakentanut tahattomasti vesi-ilmapuntarin vuosien 1640–1643 välillä. Ranskalainen filosofi ja tiedemies René Descartes suunnitteli ilmapuntarin jo vuonna 1631, mutta ei ole todisteita että hän olisi kyennyt rakentamaan sen.
Vuonna 1630 Giovanni Battista Baliani kirjoitti kirjeessään Galileo Galileille, että hänen kokeensa, jossa hän oli yrittänyt lapota vettä yli 20 metriä korkean kukkulan yli oli epäonnistunut. Galileon selitys ilmiölle oli, että tyhjiön voima veti veden ylös, ja tietyllä korkeudella vettä oli yksinkertaisesti niin paljon, ettei tyhjiö voinut kannatella sitä enää enempää.