cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Carmelo Anthony
NBA-ura
Kaudella 2006–2007 Anthony saavutti sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä NBA-uransa tuohon mennessä parhaat pistekeskiarvot. Runkosarjassa hänen keskiarvonsa oli 28,9 (yhteensä 1 881 pistettä 65 ottelussa) ja pudotuspeleissä 26,8 (134 pistettä viidessä ottelussa). Hänen runkosarjan pistekeskiarvonsa oli tuolla kaudella NBA:n toiseksi paras Los Angeles Lakersin Kobe Bryantin keskiarvon 31,6 jälkeen ja pudotuspeleissä kolmanneksi paras Bryantin ja Washington Wizardsin Antawn Jamisonin keskiarvojen jälkeen. Joulukuussa 2006 Anthony sai 15 ottelun pelikiellon lyötyään vastustajajoukkueen pelaajaa Mardy Collinsia kasvoihin ottelussa New York Knicksiä vastaan. Samassa ottelussa kentältä ajettiin ulos yhteensä kymmenen pelaajaa, viisi Nuggets-pelaajaa ja viisi Knicks-pelaajaa, ja pelikiellon sai myöhemmin seitsemän pelaajaa. 18. helmikuuta 2007 Anthony pelasi ensimmäistä kertaa NBA:n tähdistöottelussa, johon hänet ja Josh Howard valittiin Yao Mingin ja Carlos Boozerin jouduttua jäämään pois loukkaantumisten vuoksi. Myöhemmin hän on pelannut NBA:n tähdistöottelussa yhdeksästi, vuosina 2008 ja 2010–2017. Nuggets eteni myös keväällä 2007 pudotuspeleihin, mutta putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella voitoin 1–4 tulevaa mestaria San Antonio Spursia vastaan.
Anthonyn pistekeskiarvo oli Denver Nuggetsin paras joka kausi kautta 2007–2008, jolla hänen edelleen sijoittui Allen Iverson, lukuun ottamatta. Hän teki tuolla kaudella keskimäärin 25,7 pistettä ottelua kohden, ja teki sen uransa suurimmalla onnistumisprosentilla, 49,2. Hänen levypallojen keskiarvonsakin oli hänen uransa huippua, 7,4 per ottelu. Nuggets selvitti tiensä hädin tuskin vuoden 2008 pudotuspeleihin, Golden State Warriorsin ohi, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella Los Angeles Lakersia vastaan voitoin 0–4.
Kaudella 2008–2009 Anthony saavutti George Gervinin NBA-ennätyksen eniten pisteitä yhden neljänneksen aikana tehneenä pelaajana tehtyään 10. joulukuuta 2008 33 pistettä Minnesota Timberwolvesia vastaan pelatun ottelun kolmannella neljänneksellä. Hän teki ottelussa kaikkiaan 45 pistettä 80 prosentin tarkkuudella. Kaudella 2008–2009 Anthony teki 1 505 pistettä 66 runkosarjaottelussa, keskiarvolla 22,8. Nuggets voitti 82 runkosarjaottelusta 54, sijoittuen toiseksi lännessä Los Angeles Lakersin jälkeen.
Anthony mursi oikeasta kädestään luun 4. tammikuuta 2009 Nuggetsin pelatessa Indiana Pacersia vastaan. Arvioitu paranemisaika oli 3–4 viikkoa ja hän palasikin Nuggetsin riveihin 30. tammikuuta 2009. Kevään 2009 pudotuspeleissä Nuggets viimein selvitti tiensä läpi ensimmäisen kierroksen, voittaen New Orleans Hornetsin 4–1. Tämä oli Anthonyn kuuden vuoden uran aikana ensimmäinen kerta. Nuggets voitti myös toisella kierroksella vastaan asettuneen Dallas Mavericksin 4–1. Kolmannessa pelissä Dallasia vastaan Anthony ratkaisi pelin heittäen viimeisellä sekunnilla kolmen pisteen heiton tilanteessa 103–105. Denver Nuggets eteni lännen finaaliin, jossa he kuitenkin hävisivät Los Angeles Lakersille voitoin 2–4.
Anthony siirtyi helmikuussa 2011 New York Knicksiin suuressa pelaajakaupassa. Hänen lisäkseen Knicksiin siirtyivät Chauncey Billups, Renaldo Balkman, Anthony Carter ja Shelden Williams, kun Nuggets sai Raymond Feltonin, Wilson Chandlerin, Danilo Gallinarin ja Timofei Mozgovin, kolme varausvuoroa sekä kolme miljoonaa dollaria.
24. tammikuuta 2014 Anthony teki ottelussa Charlotte Bobcatsia vastaan henkilökohtaisen piste-ennätyksensä ja Knicksin uuden seuraennätyksen, 62 pistettä. Anthony pelasi Knicksissä kaikkiaan seitsemällä kaudella, kauden 2016–2017 loppuun, ja on seuran historian seitsemänneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Runkosarjakaudella 2012–2013, jolla hän pelasi 67 ottelua, hänen pistekeskiarvonsa 28,7 oli koko liigan paras. Saman kauden pudotuspeleissä hänen pistekeskiarvonsa 28,8 oli liigan toiseksi paras Kevin Durantin keskiarvon 30,8 jälkeen. Knicks eteni pudotuspeleihin Anthonyn kolmella ensimmäisellä kaudella ja menestyi parhaiten juuri vuonna 2013, jolloin se eteni kahdeksan parhaan joukkoon, pudotuspelien toiselle kierrokselle. Sittemmin joukkue jäi neljästi peräkkäin pudotuspelien ulkopuolelle.
Syyskuussa 2017 Anthony siirtyi Oklahoma City Thunderiin pelaajakaupassa, jossa Knicks sai vaihdossa kaksi pelaajaa, keskushyökkääjä Enes Kanterin ja laitahyökkääjä Doug McDermottin, sekä yhden varausvuoron, varaustilaisuuden 2018 toiselta kierrokselta. Heinäkuussa 2018 Atlanta Hawks osti Anthonyn, joka ei kuitenkaan ehtinyt pelata seurassa vaan siirtyi samana kesänä Houston Rocketsiin.
Tammikuussa 2019 Anthony myytiin Chicago Bullsiin, joka kuitenkin suunnitteli hankkiutuvansa eroon Anthonystä peluuttamatta tätä. Marraskuussa 2019 hän teki sopimuksen Portland Trail Blazersin kanssa ja pelasi NBA:ssa ensi kertaa yli 12 kuukauden tauon jälkeen. Toukokuussa 2023 Anthony ilmoitti lopettavansa koripallouransa. Anthony ei ollut pelannut NBA:ssa yli vuoteen ennen ilmoitustaan virallisesta lopettamisesta.
Maajoukkueura
Anthony on edustanut Yhdysvaltain koripallomaajoukkuetta aikuisten arvokilpailuissa vuodesta 2004 lähtien. Hän pelasi tuona vuonna Ateenan olympialaisissa, joissa joukkue voitti pronssia. Hän oli osa pronssille jäänyttä joukkuetta myös maailmanmestaruuskilpailuissa 2006, jotka pelattiin Japanissa. Hän on ollut voittamassa kultaa Amerikan-mestaruuskilpailuissa 2007, Pekingin olympialaisissa 2008, Lontoon olympialaisissa 2012 sekä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.
Anthonyn valinta Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen vuonna 2016 teki hänestä ensimmäisen neljästi Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen valitun mieskoripalloilijan. Yhdysvallat voitti turnauksessa kultaa, ja Anthonysta tuli näin ensimmäinen ja vuoteen 2016 mennessä ainoa kolme olympiakultaa voittanut mieskoripalloilija. Hän lopetti maajoukkueuransa Rion kisojen jälkeen.
Yksityiselämä
Anthonyn isä, jonka mukaan hänet on nimetty, oli puertoricolainen ja hänen äitinsä Mary on afroamerikkalainen. Hänen isänsä Carmelo Iriate kuoli Anthonyn ollessa kaksivuotias ja hänen äitinsä kasvatti hänet yksinhuoltajana. Anthony syntyi ja eli ensimmäiset elinvuotensa Brooklynissä New Yorkissa ja nuoruutensa hän asui Baltimoressa Marylandissa, jonne hänen perheensä muutti Carmelon ollessa kahdeksanvuotias.
Hitoshi Sogahata
Hitoshi Sogahata (s. 2. elokuuta 1979 Ibaraki, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2001-2003.
Carmelo Anthony
Yksityiselämä
Anthony avioitui heinäkuussa 2010 televisiojuontaja Alani ”La La” Vazquezin kanssa. Heillä on yksi yhteinen lapsi, maaliskuussa 2007 syntynyt poika Kiyan.
Pertti Mäki-Hakola
Ura
Ennen eduskuntaa Mäki-Hakola työskenteli metsänhoitajana 1977–1990, piirimetsänhoitajana 1990–1996 ja piiripäällikkönä 1997–1999.
Kansanedustajakautensa jälkeen Mäki-Hakola on toiminut kehittämispäällikkönä Etelä-Pohjanmaan metsäkeskuksessa. Vuoteen 2008 saakka hän oli Nurmon kunnanvaltuuston jäsen ja sen puheenjohtaja 1997–2000. Nurmo liittyi Seinäjokeen vuoden 2009 alussa ja Mäki-Hakola valittiin kunnallisvaaleissa 2008 Seinäjoen valtuustoon.
Yksityiselämä
Myös Mäki-Hakolan isä Pentti Mäki-Hakola oli kansanedustaja. Mäki-Hakola on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Sotilasarvoltaan hän on kapteeni.
Helmikuussa 2009 Mäki-Hakola jäi kiinni rattijuopumuksesta. Maaliskuussa Seinäjoen käräjäoikeus tuomitsi hänet 40 päiväsakkoon ja kolmen kuukauden ajokieltoon. Hän syyllistyi rattijuopumukseen toistamiseen huhtikuussa 2010 ja sai rangaistukseksi 35 päiväsakkoa ja 8 kuukautta ajokieltoa.
Esko Rechardt
Esko Tapani Rechardt (s. 9. toukokuuta 1958 Helsinki) on suomalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja.
Urheilu- ja valmennusura
Rechardt voitti Finnjolla-luokan olympiakultaa Moskovan kisoissa 1980. Rechardt oli ensimmäinen suomalainen purjehduksen olympiavoittaja. Hänen muita merkittäviä saavutuksiaan ovat PM-pronssi vuodelta 1983 sekä viisi SM-kultaa vuosilta 1979–1981, 1983 ja 1984. Palkinnoksi olympiamitalistaan Rechardtille luovutettiin oman seuran tunnustuksena pursiseura HSK:n alueelta Lauttasaaresta vapaa venepaikka niin pitkäksi aikaa, kuin Rechardt itse katsoisi paikkaa tarvitsevansa. Kysymyksessä ei ole laituri- tai poijupaikka, vaan asfalttiin maalattu numeroitu suorakaide, jollaisessa Finnjollaa säilytetään käytön väliajat.
Huhtikuussa 2009 Rechardt nimitettiin Suomen Purjehtijaliiton valmennuspäälliköksi.
Henkilöhistoria ja ammattiura
Koulutukseltaan Rechardt on diplomi-insinööri, ja uraansa hän on luonut siltojen rakentamisessa. Myös hänen veljensä Lauri Rechardt on entinen kilpapurjehtija. Veljesten vanhemmat ovat rakennustekniikan professori Tapani Rechardt (1931–2022 ) ja anatomian professori Leena Rechardt (s. 1934).
Unkarin kansalliskirjasto
Unkarin kansalliskirjasto tai Széchényi-kansalliskirjasto on Unkarin suurin kirjasto. Se sijaitsee Budapestissä Budan linnan F-siivessä ja on toinen Unkarin kansalliskirjastoista; toinen on Debrecenin yliopiston kirjasto. Kirjastolla on vapaakappaleoikeus, ja sen tehtävänä on kerätä kaikki Unkaria koskeva kirjallisuus. Kirjasto perustettiin 1802 Ferenc Széchényin lahjoittaman kirjakokoelman ympärille. Sen kokoelmissa on muun muassa 2,5 miljoonaa kirjaa ja monia harvinaisuuksia, kuten Unkarin alueen vanhin kartta, Tabula Hungariae.
Toiminta ja tehtävät
Kansalliskirjaston tehtävät määriteltiin käytännössä heti perustamisen yhteydessä, eivätkä ne ole sen jälkeen oikeastaan muuttuneet. Sen tehtävänä on kerätä kaikki Unkarissa julkaistut kirjalliset teokset. Lisäksi se kerää kaikki unkariksi kirjoitetut teokset, kaikki unkarilaisten kirjoittamat tai avustamat ulkomailla julkaistut teokset ja kaikki ulkomailla kirjoitetut teokset, jotka käsittelevät Unkaria. Kirjastolla on vapaakappaleoikeus Unkarissa julkaistuihin teoksiin.
Kirjasto on lisäksi Unkarin keskuskirjasto, ja se muun muassa hallinnoi kirjastojen välisiä lainauksia, toimii keskusvarastona ja ylläpitää kirjastorekisteriä. Sen tehtäviin kuuluu lisäksi hallinoida ISBN- ja ISSN-numeroita sekä tarjota muille Unkarin kirjastoille ammatillista apua. Kansalliskirjasto julkaisee lisäksi Unkarin kansallisbibliografiaa, jota on julkaistu vuodesta 1961.
Historia
Kansalliskirjaston perustaja oli kreivi Ferenc Széchényi, joka etsi 1700-luvun lopulla unkarilaisia kirjoja Unkarista ja muualta maailmasta. Hän keräsi kirjat yhteen kokoelmaan, jonka lahjoitti Unkarin kansakunnalle 1802. Kaikkiaan Széchényin lahjoitukset käsittivät 15 000 kirjaa ja 2 000 käsikirjoitusta. Kansalliskirjasto avattiin Pestissä seuraavana vuonna. Uusi kirjasto herätti kansan isänmaallisuuden, ja se saikin seuraavina vuosina paljon yksityisiä lahjoituksia. Parlamentti päätti vuonna 1808 perustaa Unkarin kansallismuseon, johon myös kansalliskirjasto liitettiin.
Kirjasto erotettiin kansallismuseosta 1949. Siitä tuli jälleen oma organisaationsa, ja se nimettiin perustajansa Ferenc Széchényin mukaan. Kirjasto muutti 1985 Budan linnan vuosina 1890–1902 valmistuneeseen F-siipeen, jonka olivat suunnitelleet Alajos Hauszmann ja Miklós Ybl.
Kokoelmat
thumb|215px|[[Tabula Hungariae]] Kansalliskirjaston kokoelmiin kuuluu 8 miljoonaa kohdetta. Niihin kuuluvat 2,5 miljoonaa kirjaa, 385 000 osaa sarjajulkaisuja, 270 000 musiikkidokumenttia ja -äänitettä sekä yli miljoona käsikirjoitusta. Lisäksi kokoelmissa on 200 000 karttaa, 320 000 kuvaa ja kaiverrusta, lähes 3 miljoonaa julistetta ja vihkosta sekä 272 000 mikrofilmiä.
Kirjastossa on myös monien kuuluisien unkarilaiskirjailijoiden painoskokoelmia. Siellä on lähes 600 erilaista painosta Sándor Petőfin ja yli 3 000 erilaista painosta Mór Jókain töistä. Käsikirjoituksissa on muun muassa Ferenc Kölcseyn käsinkirjoittama Unkarin kansallislaulu ja useita Petőfin, Lajos Kossuthin ja Endre Adyn käsikirjoituksia.
Outo luku
Outo luku on luonnollinen luku, joka on runsas mutta ei puolitäydellinen. Toisin sanoen luvun itseään pienempien tekijöiden (aitojen jakajien) summa on suurempi kuin itse luku, mutta näistä tekijöistä ei ole mahdollista saada summaksi itse lukua. Pienin outo luku on 70. Sen aidot jakajat ovat 1, 2, 5, 7, 10, 14 ja 35; näiden summa on 74 > 70, mutta niiden summana ei voida ilmaista lukua 70.
Kymmenen pienintä outoa lukua ovat 70, 836, 4030, 5830, 7192, 7912, 9272, 10 430, 10 570 ja 10 792. Outoja lukuja on todistettavasti ääretön määrä. Lisäksi outojen lukujen joukolla on positiivinen tiheys. Ei tiedetä, onko olemassa yhtään paritonta outoa lukua, mutta jos on, niiden on oltava suurempia kuin 10^{21}.
Stanley Kravitz todisti, että kun k on positiivinen kokonaisluku ja sekä Q että ovat alkulukuja, niin silloin  on välttämättä outo luku.
Zoya Akhtar
thumb|Zoya Akhtar Zoya Akhtar (s. 14. lokakuuta 1972 Bombay) on intialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Akhtarin ensiohjaus oli vuonna 2009 julkaistu draama Luck by Chance. Toisesta ohjaustyöstään, vuonna 2011 julkaistusta elokuvasta Zindagi Na Milegi Dobara, Akhtar sai parhaan ohjaajan Filmfare-palkinnon. Zoyan isä Javed Akhtar on runoilija ja käsikirjoittaja ja veli Farhan Akhtar on myös elokuvaohjaaja.
Ruuhijärven kulttuuripolku
<mapframe text="Ruuhijärven kulttuuripolku" width="300" height="300"> {   "type": "ExternalData", "service": "geoline", "ids": "Q65028672" } Ruuhijärven kulttuuripolku on noin kahden kilometrin mittainen reitti, jonka varrella on vanhaa hämäläistä ja rautakaudelta periytyvää kulttuurimaisemaa.
Polku sijaitsee Ruuhijärven kylässä Lahdessa. Reitin voi kävellä, pyöräillä tai ratsastaa, ja se sopii myös pyörätuolilla tai lastenvaunujen kanssa kuljettavaksi.
Reitin opastaulu sijaitsee Ruuhijärven nuorisoseurantalon lähellä paloaseman edessä.
Reitin varrella on Ristimäen kalmisto ja Leikkolan uhrikalliot. Harakkamäen kalmisto sijaitsee noin kilometrin päässä reitiltä luoteeseen.
Alueilta on löydetty muun muassa ristiretkiaikaisia koruja, tarve-esineiden jäänteitä ja pääkalloja.
Lähteet
Nastolan Ruuhijärven kulttuuripolku -opastaulu, Lahden kaupunginmuseo, Arkeologian yksikkö.
Heinälammi (Tammela)
Heinälammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva lampi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede
Lampi on 90 metriä pitkä ja 40 metriä leveä. Se sijaitsee syvässä painaumassa Karjuharjun rinteen alla. Maa lammen ympäriltä on soistunut eikä siihen liity ojia. Se saakin vetensä sadnannasta ja harjun pohjavedestä. Heinälammi kuuluu samaan painanteeseen Mustikkalammin kanssa. Lammen suorannat päättyvät harjun rinteeseen, jonne on rakennettu kaksi loma-asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 2824.
Lampi sijaitsee Karjuharjun eteläpuolella. Harju on osa Kolmatta Salpausselkään kuuluvaa harjujaksoa ja hiekka-aluetta. Alue kuuluu niin sanottuun Perunnummen hiekkamassiiviin, joka on hyvää pohjavesialuetta. Tämä heijastuu järviin ja lampiin, jotka ovat usein kirkasvetisiä.
Virginia Techin verilöyly
37.22972°N, -80.42333°W
Virginia Techin verilöyly oli killing spree -tyyppinen joukkomurha, joka tapahtui 16. huhtikuuta 2007 Virginian teknillisen yliopiston (Virginia Tech) kampuksella Blacksburgissa, Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Verilöyly käsitti kaksi erillistä ampumistapausta, joissa kuoli yhteensä 33 ihmistä, ampuja mukaan lukien, ja loukkaantui 23, joista luodeista seitsemäntoista ja loput kuusi paetessaan ampujaa ikkunoiden kautta. Ampuja oli eteläkorealainen Seung-Hui Cho. Ammuskelussa kuolleet olivat opiskelijoita sekä koulun henkilökuntaa.
pienoiskuva|Jälkimmäisen ampumavälikohtauksen tapahtumapaikka Norris Hall. pienoiskuva|Virginia Techin opiskelijoita jonottamassa muistotilaisuuteen 17. huhtikuuta 2007.
Yleiskatsaus
pienoiskuva|Virginia Techin kampusaluetta. Ampumavälikohtausten tapahtumapaikat korostettu punaisella. Verilöyly käsittää kaksi erillistä ampumistapausta. Viranomaisten vahvistaman tiedon mukaan ammuskeluissa kuoli 33 ihmistä. Ammuskelussa kuoli opiskelijoita, henkilökuntaa sekä tekijä itse. Hänellä ei ollut mukanaan henkilötodistusta, mutta hänet on tunnistettu eteläkorealaiseksi Seung-Hui Choksi, jolla oli pysyvä työ- ja oleskelulupa Yhdysvaltoihin eli niin sanottu Green Card. 23-vuotias Cho opiskeli yliopistossa pääaineenaan englantia, mutta oli kertonut muun muassa huonetoverilleen opiskelevansa kauppatieteitä.
Ammuskelussa kuoli viisi yliopiston työntekijää G.V. Loganathan, Liviu Librescu, Kevin Granata, Jocelyne Couture-Nowak ja Christopher Jamie Bishop. Välikohtauksissa loukkaantui yhteensä 23 ihmistä, joista osa vakavasti. 17 haavoittui luodeista ja lisäksi kuusi opiskelijaa loukkaantui lievästi hypättyään ulos yliopiston ylemmistä kerroksista.
Yliopisto oli saanut hieman ennen ampumistapausta varoituksen pommiuhasta. Ensimmäinen ampumavälikohtaus tapahtui kello 7.15 aamulla (EDT) West Ambler Johnston Hallin yhteisasuntolassa, jossa asuu 895 opiskelijaa. Tapahtumien yhteydessä kuoli kaksi ihmistä. Ammuskeluiden välisenä aikana Cho lähetti NBC:lle valokuvia, videoita ja kirjoituksia. Materiaalit siirrettiin myöhemmin FBI:lle. Materiaalin sisällöstä ei ole kerrottu. Seuraava välikohtaus sattui kello 9.15 tekniikan alan luokkarakennuksessa Norris Hallissa. Norris Hallin alueella sai surmansa 31 ihmistä, mukaan lukien ammuskelija, joka teki itsemurhan. Viranomaiset kertovat hänen käyttäneen kahta asetta, 9 mm:n pistoolia ja .22-kaliiberista käsiasetta. Seung-hui telkesi Norris Hallin ulko-ovet, minkä takia poliisin pääsy rakennukseen hidastui. Kova tuuli ja lumisade vaikeuttivat pelastushelikopterien toimintaa yliopistoalueella.
Ensimmäinen ammuskelu: West Ambler Johnston Hall Dormitory
Kummatkin uhrit olivat opiskelijoita.
Ampuja
Seung-Hui Cho, 23, Centreville, Virginia (syntymäpaikka Etelä-Korea), opiskeli neljättä vuotta englantia. Cho teki itsemurhan.
Cho oli muuttanut vuonna 1992 kahdeksanvuotiaana Yhdysvaltoihin perheensä kanssa. He asettuivat Centrevilleen. Cho opiskeli englantia Virginia Techissa, mutta kertoi muun muassa huonetoverilleen opiskelevansa kauppatieteitä.
Cho jätti huoneeseensa pitkän jäähyväisviestin, jossa hän haukkui kampuksen opiskelijoita "rikkaiksi pennuiksi", "petkuttajiksi" ja "irstailijoiksi". Opiskelijatoverit ja opettajat ovat kuvailleet Chota hiljaiseksi ja omissa oloissaan viihtyneeksi. Chon on kerrottu myös kirjoittaneen "karmivia ja groteskeja" tuotoksia. Eräät amerikkalaiset psykiatrian asiantuntijat ovat vahvasti epäilleet Chon olleen teot tehdessään vakavasti psyykkisesti sairas (psykoottinen, paranoidi ja grandioosi).
Lukioaikaisten koulutovereiden mukaan Cho oli koulukiusattu. Westfieldissä lukiota käynyt Cho oli ujon oloinen ja hiljainen. Häntä pilkattiin hänen puhetavastaan. Cho kuitenkin kärsi valikoivasta puhumattomuudesta.
Yhdysvaltain verisin kampusampumavälikohtaus
Virginian verilöyly vaati yli kaksinkertaisesti kuolonuhreja verrattuna vuonna 1999 Columbine High Schoolissa sattuneeseen Columbinen verilöylyyn, joka sekin sai runsaasti julkisuutta. Ennen Virginian verilöylyä eniten uhreja vaatinut tapaus sattui 1966 Texasin yliopistossa Austinissa, kun kellotorniin linnoittautunut Charles Whitman tappoi ampumalla 15 ihmistä.
Maaliskuussa 2011 Yhdysvaltain hallitus antoi Virginia Techin yliopistolle 55 000 dollarin sakon, koska yliopisto ei tutkijoiden mukaan varoittanut kampusalueella olleita opiskelijoita ampujasta riittävän nopeasti. Sakkosumma oli suurin mahdollinen ja tutkijat ilmoittivat julkisuudessa, että olisivat antaneet yliopistolle vieläkin kovemmat rangaistukset, mikäli laki sen olisi sallinut.
Otto Stenroth
Eliel Otto (Otto Eliel) Stenroth (13. toukokuuta 1861 Saarijärvi – 16. joulukuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen lakimies, valtiopäivämies, senaattori ja pankinjohtaja.
Stenrothin isä oli kirkkoherra Otto Adolf Stenroth. Ylioppilaaksi Stenroth pääsi vuonna 1877, ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1881. Stenroth jatkoi opintojaan valmistuen lakitieteen kandidaatiksi 1886. Hänelle myönnettiin filosofian maisterin arvo 1882 ja varatuomarin arvo vuonna 1889.
Pankinjohtaja ja poliitikko
Opintojensa jälkeen Stenroth toimi Kansallis-Osake-Pankin johtokunnan lainoppineena jäsenenä 1889–1893, pääjohtajan varamiehenä 1893–1906. Sen jälkeen hän toimi Suomen Hypoteekkikassan johtokunnan puheenjohtajana 1904–1908 ja 1909–1916. Suomen Kiinteistöpankin toimitusjohtajana hän toimi 1907–1908 ja 1909–1918.
Stenroth oli Kemin edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900. Hän oli Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustaja Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä 1908–1909. Helsingin kaupunginvaltuustossa hän oli 1911–1918 ja sen varapuheenjohtajana 1915–1918.
Stenroth toimi Suomen suuriruhtinaskunnan senaatin kauppa- ja teollisuustoimikunnan päällikkönä ja senaattorina Hjeltin senaatissa 1908–1909. Suomen itsenäistyttyä hänestä tuli ulkoasiantoimituskunnan päällikkö ja senaattori Paasikiven I senaattiin 1918.
Suomen Pankin johtokunnan puheenjohtajana eli nykyisin pääjohtaja Stenroth oli 13. joulukuuta 1918 – 20. tammikuuta 1923.
Gévaudanin peto
thumb|250px|Piirros pedosta. Tekstissä luvataan 2700 frangin palkinto pedon tappajalle. Gévaudanin peto on nimi, joka annettiin ihmisten kimppuun hyökänneelle eläimelle entisen Gévaudanin provinssin alueella Etelä-Ranskassa vuosina 1764–1767. Hyökkäyksissä sai surmansa jopa yli 100 henkilöä. Monet historiantutkijat pitävät ihmisten kimppuun kävijöinä mahdollisesti useita eri susia, mutta hyökkääjäksi on esitetty myös muita eläimiä.
Piirteet
220px|thumb|Kartta alueesta, jolla hyökkäyksiä tapahtui. Aikalaiset kuvailivat Gévaudanin petoa sutta suuremmaksi ja sen turkkia punertavaksi. Sen pää oli suhteellisen pieni ja sen korvat samoin pienet ja pystyt. Rinnan väritys oli harmaa ja häntä käyrä. Joissakin kuvauksissa pedon takajalkoja kuvailtiin etujalkoja lyhyemmiksi ja sillä sanottiin olleen mustia raitoja selässä. Pedon sanottiin liikkuvan päivällä valoisaan aikaan ja nousevan joskus takajaloilleen. Uhrinsa se tappoi puremalla kaulasta tai naamasta. Petona pidettyinä kahdesta sudesta molemmilla oli sudelle epätavallinen turkin väritys.
Ensimmäinen peto
8. syyskuuta 1765 eräs tyttö katosi Vachelerien kylästä lähellä Paulhac-en-Margeridea. Beauterne ja muutamat riistanhoitajat löysivät tämän ruumiin, jonka jalka oli osittain syöty. Tytön kaulassa oli puremajäljet. Syyskuun keskivaiheeseen mennessä kuolleita oli jo 73 noin 50 kilometrin levyisellä alueella. 20. syyskuuta Beauternen onnistui tappaa suurikokoinen susi. Sen ruho annettiin sittemmin Muséum d’Histoire Naturelleen Pariisiin, josta se sittemmin katosi. Tämän jälkeen hyökkäykset lakkasivat lähes kolmen kuukauden ajaksi.
Toinen peto
170px|thumb|Jean Chastelin muistomerkki [[La Besseyre-Saint-Maryn kylässä.]] Peto hyökkäsi jälleen kahden lapsen kimppuun 2. joulukuuta 1765. Lisää lapsia sai surmansa tammi- ja helmikuussa 1766 ja paikalliset anoivat apua kuninkaalta. Koska petoa pidettiin virallisesti jo tapettuna, ei apua kuitenkaan tullut. Erään pikkutytön kuoltua jälleen 18. kesäkuuta 1767 joukko metsästäjiä lähti jahtaamaan petoa. Seuraavana päivänä Jean Chastel -niminen metsästäjä ampui punertavan eläimen ja tämän jälkeen pedon hyökkäykset loppuivat kokonaan. Pedon ruhoa tutki luonnontutkija Georges Leclerc de Buffon. Ruho oli sittemmin Muséum d’Histoire Naturellen kokoelmissa vuoteen 1819 saakka. Peto tunnistettiin omana aikanaan juovahyeenaksi tai sudeksi. Kaikkiaan pedon surmaamien lukumäärä vaihtelee lähteestä riippuen. Tutkija de Beaufortin vuonna 1987 tekemän arvion mukaan hyökkäyksiä tapahtui yhteensä 210. Kuolonuhreja oli 113 ja haavoittuneita 49. Tapetuista 98 oli syöty ainakin osittain.
Selityksiä
Monet historioitsijat pitävät todennäköisenä sitä, että ainakin suuressa osassa hyökkäyksiä kyse oli sudesta tai useista susista. Pedoksi on tosin ehdotettu lukuisia muitakin eläinlajeja. Ehdotettuja eläimiä ovat muun muassa koira, suden ja koiran sekoitus, juovahyeena, ahma ja paviaani. Kahden tapetun pedon kuvausten perusteella jotkin tutkijat ovat päätelleet, että kyseessä oli mahdollisesti suden ja jonkin alueella käytetyn suuren paimenkoirarodun sekoitus. Yhden paviaanin ampumisesta alueella huhuttiin alueella samoihin aikoihin. Jean-Jacques Barloyn teorian mukaan alueen protestantit päästivät tarkoituksellisesti alueelle irti juovahyeenan protestanttien ja jesuiittojen kiistojen takia sen jälkeen, kun ensimmäinen peto tapettiin vuonna 1765. Pedon on myös väitetty olleen eläimennahkaan pukeutunut murhaaja ja Chastelin on väitetty ampuneen hyeenan peitelläkseen murhaajan tekoja.
Basilika (arkkitehtuuri)
thumb|Basilika. thumb|400-luvulla rakennettu [[Santa Sabina on Rooman tärkeimpiä varhaiskristillisiä basilikoita.]] thumb|[[Pompeji|Pompejin basilikan rauniot.]] thumb|[[Turun tuomiokirkko on Suomen ainoa keskiaikainen basilika. ]] Basilika on suorakulmion muotoinen, kolmi- tai useampilaivainen rakennus, jossa keskilaiva on muita laivoja korkeampi, niin että valo pääsee sisään sen yläosan ikkunoista. Nykykielenkäytössä basilika viittaa tämänmalliseen kirkkoon. Se eroaa siis hallikirkosta, jossa kaikki laivat ovat samankorkuiset. Basilikatyyppi on peräisin antiikin Kreikan ja Rooman arkkitehtuurista. Antiikin aikaiset basilikat eivät kuitenkaan olleet uskonnollisia rakennuksia, vaan niitä käytettiin muun muassa kauppaan ja oikeudenkäynteihin.
Basilikan kehittivät roomalaiset kreikkalaisen pylväskäytävän, stoan, perusteella. Latinan nimitys basilica juontuukin kreikan ilmaisusta στοὰ βασιλική (stoa basilikē, kuninkaallinen pylväskäytävä). Rooman vanhimman tunnetun basilikan, Basilica Porcian, rakennutti 184 eaa. Marcus Porcius Cato. Yhden kuuluisimmista basilikoista, Maxentiuksen basilikan, pani alulle Maxentius ja viimeisteli Konstantinus 313. Jo Augustuksen aikoihin basilikaa pidettiin oleellisena osana kaupungiksi itseään kutsuvaa asutuskeskusta.
Kolmannelta vuosisadalta alkaen kristityt rakensivat basilikatyyppisiä rakennuksia kulttipaikoikseen, sillä he tarvitsivat isoja tiloja, joihin seurakunta saattoi kokoontua. Pakanatemppeleitä ei voitu käyttää mallina, koska niissä rituaalit suoritettiin usein ulkona. Kristityissä kirkoissa on basilikan päässä puolipyöreä alttarikomero, apsis, jossa pappi seisoo korokkeella. Kirkot saivat vaikutteita etenkin keisaribasilikoista, joissa ei harjoitettu kaupankäyntiä.
Italiassa sanalla basilica tarkoitetaan myös erityisen arvoaseman omaavaa kirkkorakennusta sen muodosta riippumatta, esimerkiksi Basilica di San Marco Venetsiassa. Basilika tai useimmiten basilica minor on tällöin kunnianimi, jonka paavi myöntää tärkeimmille kirkoille riippumatta siitä, ovatko ne arkkitehtuuriltaan basilikoja.
Visayasinsarvinokka
Visayasinsarvinokka (Rhabdotorrhinus waldeni)  on äärimmäisen uhanalainen lintu. Niitä on jäljellä alle kaksisataa yksilöä.
Ulkonäkö ja koko
Visayasinsarvinokalla on punainen pää, mustan vihreä, kiiltävä vartalo ja tukaania muistuttava iso nokka, jonka yläpinnassa on vekkipintainen, kova harja. Kasvojen iho on kirkkaan keltainen ja silmä musta. Lintu kasvaa 60-65 cm pitkäksi.
Levinneisyys
Visayasinsarvinokkia elää Filippiineillä Negroksen ja Panayn saarilla.
Elinympäristö
Visayasinsarvinokka elää sademetsässä. Metsän hävitys on ajanut sen uhanalaisuuteen. Nyt sen kanta on niin pieni, että mikä tahansa pieni onnettomuus tai varsinkin salametsästys voi viedä lajin sukupuuttoon.
Takahiro Futagawa
Takahiro Futagawa (s. 27. kesäkuuta 1980 Kagoshima, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2006.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1954
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1954 oli 14. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Hallitsevana mestarin kauteen lähti Pantterit, joka kauden päätteeksi voitti seitsemännen perättäisen Suomen mestaruutensa. Panttereiden pistemenetykset tulivat 4, huhtikuuta, jolloin Kipo yllätti sen 70-54 ja 1. joulukuuta jolloin Työväen Maila-Pojat voitti 70-64. Lisäksi joukkue pelasi 62-62 -tasapelin HU -41:n kanssa 17. marraskuuta. Mestaruus varmistui ennen viimeistä sarjakierrosta, kun Pantterit 8. joulukuuta kukisti Sörnäisten NMKY:n 70-59. Sörnäinen voitti päätöskierroksella 12. joulukuuta Karhun Pojat 88-76 ja vei hopeamitalit ennen TMP:tä.
Sarjataulukko
Lyhenteet: # = Sijoitus runkosarjassa, O = Pelatut ottelut, V = Voitot, T = Tasapelit H = Häviöt, P+ = Tehdyt pisteet, P- = Päästetyt pisteet , P = Pisteet
Ashley Williams
Williams siirtyi Swanseaan Stockport Countysta maaliskuussa 2008, aluksi lainalle. Tätä ennen hän edusti vuosina 2001–2003 Hednesford Townia, jonne siirtyi West Bromwichin juniorijoukkueesta. Hän oli voittamassa liigacupia Swansean joukkueessa kaudella 2012–2013. Evertoniin hän siirtyi kesällä 2016. Evertonista hän pelasi yhden kauden lainalla Stoke Cityssä. Hän päätti uransa Bristol Cityssä. Kaikkiaan hän pelasi Valioliigassa 241 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia, ja mestaruussarjassa 203 ottelua, joissa hän teki 13 maalia. Otteluita kertyi myös ykkös- ja kakkosliigasta.
Walesin jalkapallomaajoukkuessa Williams pelasi ensimmäisen kerran Sloveniaa vastaan elokuussa 2005. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi Azerbaidžania vastaan syyskuussa 2008. Hän pelasi kaikki kuusi ottelua EM-kilpailuissa 2016, joissa Wales selviytyi välieriin. Hän teki maalin puolivälieräottelussa Belgiaa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi 86 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia, joista ensimmäisen elokuussa 2010 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan.
Nobuko Imai
Nobuko Imai (s. 18. maaliskuuta 1943 Tokio, Japani) on japanilainen alttoviulisti. Hän aloitti opiskelun Tokion Toho Gakuen -musiikkikoulussa ja lähti pian tämän jälkeen Yhdysvaltoihin, jossa hän opiskeli Juilliard Schoolissa ja Yalen yliopistossa. Hän voitti Young Concert Artists International Auditions -kilpailun vuonna 1967 sekä korkeimmat palkinnot Geneven kansainvälisessä musiikkikilpailussa ja kansainvälisessä ARD-musiikkikilpailussa Münchenissä.
Imoi on esiintynyt muiden muassa Concertgebouw-orkesterin, BBC:n sinfoniaorkesterin, Berliinin filharmonikkojen, Bostonin sinfoniaorkesterin ja Chicagon sinfoniaorkesterin kanssa. Hän oli kolmen Hindemith-festivaalin taiteellisena johtajana vuosina 1995–96 Wigmore Hallissa, Columbian yliopistossa ja Casals-salissa. Imai tunnetaan innovatiivisesta lähestymistavasta instrumenttiinsa. Hän on luonut taidemusiikin ohjelmistoon kuuluvista selloteoksista sovituksia alttoviululle.
Imai on tehnyt kymmenittäin levytyksiä eri levymerkeille; hän on saavuttanut huomiota muun muassa Philipsin levytyksellä, jolla kuullaan Johann Sebastian Bachin sellosarjat alttoviululle sovitettuina versioina. Hän on levytyksillään tehnyt yhteistyötä myös Toru Takemitsun kanssa ja kantaesittänyt George Benjaminin, Duncan McTierin sekä David Hornen teoksia.
Mississauga IceDogs
Mississauga IceDogs oli kanadalainen jääkiekkoseura, joka pelasi vuosina 1998–2007 OHL-junioriliigassa. Joukkue oli kotoisin Mississaugasta.
Nobuko Imai
Imai toimi professorina Detmoldin musiikkikorkeakoulussa vuosina 1983–2003 ja on lisäksi opettanut Amsterdamissa, Utrechtissa, Sionissa ja Genevessä. Vuodesta 1988 Imain instrumenttina on ollut Andrea Guarnerin alttoviulu vuodelta 1690. Hän on voittanut lukuisia palkintoja, joiden joukossa on Suntory-palkinto vuodelta 1996.
Mississauga IceDogs
IceDogs siirtyi Mississaugasta St. Catharinesiin, kun liikemies Bill Burke osti seuran Eugene Melnykiltä, Ottawa Senatorsin omistajalta. Melnyk halusi päästä eroon juniorijoukkueesta ja Burke osti sen keväällä 2007 saatuaan St. Catharinesin kaupunginvaltuustolta luvan kaupungin urheiluhallin käyttöön. Seuran uudeksi nimeksi tuli Niagara IceDogs.
Kauko Lehtinen
Kauko Lehtinen (1. joulukuuta 1925 Uusikaupunki – 28. marraskuuta 2012 ) oli suomalainen taidemaalari. Lehtisen katsotaan edustavan surrealismia, jonka taiteessa on kuitenkin läheinen kosketus reaalitodellisuuteen. Lehtinen on pitkään luettu koko Suomen taiteen kärkinimien joukkoon.
Lehtinen opiskeli Turun taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja Unto Pusan johtamassa ABC-piirustuskoulussa vuosina 1943–1948. Hänen maisemamaalauksiaan oli julkisesti esillä ensimmäistä kertaa vuonna 1946 Turun taidemuseossa. Ennen antautumistaan kokonaan taiteilijauralle hän valmistui kuitenkin myös hammasteknikoksi vuonna 1948, ja työskenteli vuoteen 1956 saakka tällä alalla yrittäjänä. Lehtinen kuitenkin suuntautui samalla yhä vahvemmin taiteeseen, mihin yhtenä kimmokkeena oli tutustuminen ns. Lokakuun ryhmän näyttelyyn Turun taidemuseossa 1940-luvun lopussa.
Piirustuskoulun johtajana 1950–1955 toimineella surrealisti Otto Mäkilällä oli suuri merkitys Lehtisen kehitykseen taiteilijana. Erilaisten ryhmien perustaminen oli tyypillistä Suomen taide-elämälle 1950-luvulla. Nähtyään Lehtisen vihreävärisen omakuvan Taideyhdistyksen näyttelyssä, Otto Mäkilä kutsui Lehtisen mukaan Ryhmä 9:n -taiteilijaryhmään, jonka jäseninä oli varsin erilaisia tyylejä edustavia taiteilijoita. Mäkilän ja Lehtisen ohella ryhmään kuuluivat Kalle Eskola, Harry Henriksson, Otso Karpakka, Edwin Lydén, Viljo Ranta, Anna-Liisa Riikkala, Laila Säilä ja Hilkka Toivola. Ryhmän taiteilijoita yhdisti selvimmin kiinnostus modernin taiteen eri suuntauksiin. Lehtisen taide oli kokeilevimmillaan 1960-luvulla, mutta hän on jatkanut omaperäisillä linjoillaan myöhemminkin. Ulkomaisiin näyttelyihin Lehtinen osallistui myös runsaasti 1960-luvulla, jolloin hän teki matkoja eri puolille Eurooppaa.
Wäinö Aaltosen museossa Turussa oli esillä vuonna 2008 laaja Lehtisen retrospektiivinen näyttely. Näyttely jatkoi vuonna 2009 Vaasaan Kuntsin taidemuseoon.
Taapsee Pannu
Taapsee Pannu (s. 1. elokuuta 1987 Delhi) on intialainen näyttelijä. Hän työskentelee hindin-, tamilin- ja telugunkielisissä elokuvissa. Hän on esiintynyt Forbes Indian Celebrity 100 -listalla vuodesta 2018 lähtien.
Pannu syntyi sikhiläiseen punjabiperheeseen Delhissä. Ennen näyttelijän uraansa hän työskenteli mallina ja esiintyi useissa mainoksissa. Hän myös osallistui Miss Intia -kilpailuun vuonna 2008. Pannu teki elokuvadebyyttinsä telugunkielisessä draamassa Jhummandi Naadam vuonna 2010. Tämän jälkeen hän näytteli muun muassa menestyneessä tamilinkielisessä draamassa Aadukalam (2011), joka voitti kuusi arvostettua National Film Awards -palkintoa. Pannu näytteli hindinkielisessä menestyselokuvassa Baby vuonna 2015.
Hänen muihin menestyneisiin hindielokuviinsa kuuluvat draama Pink (2016), komedia Judwaa 2 (2017), draama Mulk (2018), trilleri Badla (2019) ja avaruusdraama Mission Mangal (2019). Pannu voitti parhaan naisnäyttelijän Filmfare Awards -kriitikkopalkinnon elämäkerrallisesta draamasta Saand Ki Aankh (2019). Hän sai ylistystä kriitikoilta roolistaan draamassa Thappad (2020) ja voitti ensimmäisen parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkintonsa.
Chaos A.D.
Chaos A.D. on brasilialaisen thrash metal -yhtyeen Sepulturan vuonna 1993 julkaistu albumi. Albumilla yhtye siirtyi hitaampaan groove metal-tyyliin, lisäten hardcore punk-vaikutteita, joka ilmenee esimerkiksi vahvassa yhteiskuntakritiikissä ja aiempaa primitiivisemmässä sävellystyössä.
Albumin tunnetuimmat kappaleet lienevät "Refuse/Resist","Territory" ja "Slave New World". Näiden lisäksi huomattava kappale on instrumentaali "Kaiowas", jossa koko yhtye soittaa rummuilla brasiliaista kansanmusiikkia, jonka vaikutteet kasvoivat entisestään seuraavalla albumilla Roots.
Albumilista
Billboard (Pohjois-Amerikka)
GNU GRUB
GNU GRUB (GRand Unified Bootloader) on GNU-projektin kehittämä käynnistyslataaja. GRUB mahdollistaa käynnistysvalikon tekemisen ja usean käyttöjärjestelmän käyttämisen samalla tietokoneella. Se on GNU-projektin ja Hurd-ytimen virallinen käynnistyslataaja, monet GNU/Linux-jakelut käyttävät GRUBia, ja monen jakelun osalta se on korvannut aikaisemmin suositun LILO-käynnistyslataajan. GRUBin etuna LILOon nähden on se, että sitä ei tarvitse asentaa ydinpäivityksen jälkeen uudelleen, ja se tukee monimutkaisempia komentosarjoja ja valikoita. GRUB 2 tukee tekstitilan lisäksi myös graafiikkatiloja, ja monet Linux-jakelut käyttävätkin GRUB-valikoissa taustakuvia.
GRUB tukee kahdenlaista käynnistysprosessia: Joko komentoihin pohjautuvaa ytimen lataamista ja käynnistämistä, tai ketjutettua käynnistystä. Ketjutettu käynnistys käynnistää toisen käynnistyslataajan; tätä käytetään esimerkiksi Windowsin käynnistämiseksi (NTLDR). Ytimen lataaminen taas on monipuolinen prosessi: GRUB tukee tiedostojen lataamista monilta erilaisilta tiedostojärjestelmätyypeiltä, ja komentosarjojen antamista käynnistystiedostossa.
GRUB tukee MD5-salasanoja.
An American Crime
An American Crime on yhdysvaltalainen, Tommy O'Haverin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva. Pääosia näyttelevät Ellen Page (Sylvia Likens) ja Catherine Keener (Gertrude Baniszewski/Mrs. Wright). Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Sundancen elokuvajuhlilla 19. tammikuuta 2007.
An American Crime perustuu Yhdysvaltoja 1960-luvulla kuohuttaneeseen rikokseen Indianan osavaltiossa, kun 16-vuotias Sylvia Likens kuoli kidutuksesta saamiinsa vammoihin tilapäisen huoltajansa Gertrude Baniszewskin kotona.
Tarina
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Indianapolisin kaupunkiin Indianan osavaltiossa vuonna 1965. Se kertoo Sylvia ja Jennie Likensista, jotka heidän tivolin mukana kiertävät vanhempansa jättävät Indianapolisin huonompiosaisella alueella asuvan seitsemän lapsen yksinhuoltaja Gertrude Baniszewskin eli rouva Wrightin hoteisiin pariksi kuukaudeksi 20 dollarin viikkopalkalla. Sylviasta tulee Baniszewskin silmätikku ja sitä kautta myös sekä Baniszewskin omien lasten että naapuruston muiden nuorten inhon kohde. Kun Gertrude Baniszewskin fyysinen ja henkinen terveys alkaa horjua entistä enemmän, myös Sylviaan kohdistuvat teot muuttuvat entistä brutaalimmiksi.
Tekojen taustalla on tuulesta temmattuja syytöksiä Sylvian käytöksestä kuten varastelu, valehtelu ja huoraaminen, joten Baniszewski perustelee tekonsa sillä, että Sylvian on opittava kuria ja saatava rangaistuksensa. Useat aikuiset kuulevat Sylvian fyysisistä rankaisuista omilta kidutukseen mahdollisesti osallistuneilta lapsiltaan tai näkevät itse Sylvian saaman väkivaltaisen kohtelun, mutta yksikään aikuinen ei siihen puutu. Vasta kun rangaistukset – kellariin lukitseminen, jokapäiväinen kidutus ja nälkiinnyttäminen – tappavat Sylvian, saa poliisi lopulta selville, mitä Baniszewskin talossa on tapahtunut usean kuukauden ajan.
Keski-Pohjanmaan Lintutieteellinen Yhdistys
thumb|250px|[[Kiuru on KPLY:n tunnuslintu]] Keski-Pohjanmaan Lintutieteellinen Yhdistys ry (KPLY) on vuonna 1978 perustettu lintuharrastusta edistävä yhdistys.
KPLY:n perustava kokous oli 14.5.1978. Yhdistyksen toimialue on Keski-Pohjanmaa. Se on BirdLife Suomen jäsenyhdistys. Yhdistyksen alueella toimii Tankarin lintuasema.
Heidi Mark
Heidi Mark (s. 18. helmikuuta 1971 Columbus, Ohio) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Mark valittiin Playboy-lehden ”Playmate of the Monthiksi” heinäkuussa 1995. Hän oli esiintynyt lehden kannessa jo huhtikuussa 1994. Markilla on ollut muun muassa rooli elokuvassa Bad As I Wanna Be (1998) sekä lukuisia televisiorooleja. Heidi Mark meni toukokuussa 2000 naimisiin rockmuusikko Vince Neilin kanssa, mutta avioliitto päättyi eroon elokuussa 2001.
Vasemmistokommunismi
Vasemmistokommunismi on vallankumouksellinen marxilainen suuntaus, joka suhtautuu kriittisesti työväenliikkeen viime vuosisadan valtavirtoihin: sosiaalidemokratiaan, Neuvostoliittoon sekä anarkismiin. Vasemmistokommunismia ei voi pitää yhtenäisenä poliittisena liikkeenä tai teoreettisena suuntauksena. Se on pikemminkin kollektiivinen nimitys erilaisille liikkeille, järjestöille ja teoreetikoille, jotka kritisoivat alusta lähtien työväenluokan itsensä kamppailuissaan osoittamien pyrkimysten sekä Karl Marxin yhteiskuntateorian näkökulmasta kapitalistiseen yhteiskuntaan ja tuotantotapaan integroituvaa sosiaalidemokraattista työväenliikettä ja Venäjän vuoden 1917 vallankumouksen, työläisneuvostojen vallan ja kommunistisen internationaalin käsiinsä kaapannutta bolsevikkipuoluetta. Vasemmistokommunistit arvostelivat jo varhain Neuvostoliiton tuotantotapaa valtiokapitalismina tai ainoastaan eräänä kapitalismin historiallisena muotona sen säilyttäessä arvomuodon eli palkkatyön ja kauppatavaran sekä hylätessä internationalismin ja tyytyessään "sosialismi yhdessä maassa" ohjelmaansa.
Vasemmistokommunismi jaetaan yleensä kahteen pääsuuntaukseen: enimmäkseen Saksassa ja Alankomaissa kehittyneeseen työläisneuvostokommunismiin ja Italian kommunistisen vasemmiston järjestö- ja teoria perinteeseen. Toisaalta myös esimerkiksi Venäjällä aina 1920-luvun puoleen väliin asti sekä esimerkiksi Isossa-Britaniassa ja Bulgariassa kehittyi vasemmistokommunistisia virtauksia I maailmansodan vallankumousaallon myötä. Vuoden 1968 yhteiskunnallisten kamppailujen seurauksena tietyt vasemmistokommunistit modernisoivat teorioitaan avaten esimerkiksi näkökulman kommunisointiin; ajatukseen vallankumousprosessista välittömänä kommunististen suhteiden luomisena työläisten hallitsemien välivaihevaltioiden sijaan.
Tärkeimpiä varhaisia vasemmistokommunistisia teoreetikkoja 1900-luvulla olivat mm. Herman Gorter, Anton Pannekoek, Otto Rühle, Karl Korsch, Paul Mattick, Amadeo Bordiga ja Onorato Damen. Toisen maailmansodan jälkeisistä ajoista aina nykypäivään asti aktiivisia teoreetikkoja ovat esimerkiksi Gilles Dauvé, Jacques Camatte ja Fredy Perlman (jotka ovat myötävaikuttaneet modernin kommunisointiteorian kehitykseen). Toisaalta myös Guy Debord, situationistit ja näiden marxilainen teoria on osa tätä perinnettä. Toisaalta monille vasemmistokommunisteille teoria ei ole yksilöiden vaan kommunistista liikettä edustavien järjestöjen tehtävä. Näitä järjestöjä ovat esimerkiksi Gruppe Internationaler Kommunisten (GIK; saksalais-hollantilaiset työläisneuvostokommunistit maailmansotien välissä), Internationalist Communist Tendency (ICT; eräs italialaisen vasemmistokommunistien organistorista jatketta yhä tänä päivänä jatkava järjestö), bordigistien internationalistiset kommunistiset puolueet sekä International Communist Current (ICC). 1920-luvun jälkeen vasemmistokommunismi on ollut pääosin marginaalinen yhteiskunnallinen liike ja teoreettisen keskustelun kenttä, mutta sen teoreettisilla huomiolla on ollut merkittävää vaikutusta esimerkiksi Frankfurtin koulukuntaan, Situationistiseen internationaaliin, autonomisen marxilaisuuteen sekä tiettyihin anti-kapitalistisiin anarkisteihin. Vasemmistokommunistien teorianmuodostuksen pyrkimyksenä ei kuitenkaan ole vaikuttaa akateemiseen keskusteluun vaan tukea työväenluokan itseohjautuvaa järjestäytymistä sekä luokan järjestäytymistä puolueeksi ja kommunistiseksi maailmanyhteisöksi.
Aiheesta muualla
Left-Wing Communism Subject Archive
Kummisetä (elokuvatrilogia)
Kummisetä on Francis Ford Coppolan ohjaama vuosina 1972–1990 ilmestynyt elokuvatrilogia, joka voitti yhteensä yhdeksän Oscar-palkintoa. Se perustuu Mario Puzon romaaniin Kummisetä (The Godfather), joka ilmestyi alun perin vuonna 1969. Elokuvissa seurataan Corleonen mafiaperheen vaiheita eri vuosikymmenillä ja perheen jäsenten keskinäisten suhteiden kehittymistä.
Näyttelijät
James Caanin roolihahmo Sonny Corleone kuoli trilogian ensimmäisessä osassa, mutta hänet palkattiin toisen osan takaumaan esittämään hahmoa Vito Corleonen syntymäpäivillä. Hänelle maksettiin pienestä roolistaan sama palkka, kuin koko aiemmasta elokuvasta. John Cazale nähdään Fredo Corleonena trilogian kolmannen osan alussa, mutta koska kohtaus on takaumaa aiemmasta elokuvasta, eikä sisällä uutta roolisuoritusta, ei häntä ole merkitty kolmanteen elokuvaan tässä listassa.
Palkinnot
Elokuvasarjan jokainen osa voitti monia palkintoja ja menestyi myös Oscar-gaalassa hyvin, kun sarjan ensimmäinen elokuva voitti kolme Oscaria ja toinen kuusi, mukaan lukien parhaan elokuvan ja ohjauksen Oscarit. Kolmas elokuva sai seitsemän ehdokkuutta, muttei voittanut palkintoa. Sarjassa esiintyneistä näyttelijöistä kaksi voitti Oscar-palkinnon rooleistaan: Marlon Brando esitti sarjan ensimmäisessä osassa Don Vito Corleonea ja voitti miespääosa-Oscarin. Robert DeNiro esitti nuorta Vito Corleonea elokuvan jatko-osassa jälleen Oscarin arvoisesti, mikä tekee Vito Corleonesta ainoan elokuvahahmon, jonka esittämisestä on myönnetty Oscar kahdesti. Al Pacino sai roolistaan Michael Corleonena Oscar-ehdokkuuden kahdesti: ensimmäisestä elokuvassa parhaasta miessivuosasta ja toisessa elokuvasta parhaasta miespääosasta, muttei voittanut kummallakaan kerralla. Kummisetä III:sta ainoana näyttelijänä Oscar-ehdokkuuden sai Andy García roolistaan Vincent Mancinina.
Yhtäläisyydet kirjaan
Ensimmäinen elokuva Kummisetä (Godfather, 1972) perustuu kokonaisuudessaan Mario Puzon romaaniin, toinen osa Kummisetä osa II (Godfather, part II, 1974) sisältää kirjassa kerrotun Vito Corleonen nuoruustarinan, mutta on muuten uusi tarina. Kolmas osa Kummisetä III (Godfather, part III, 1990) lainaa kirjasta vain henkilöhahmoja. Kirjailija Mario Puzo osallistui jokaisen elokuvan käsikirjoittamiseen.
Catalan Bay
220px|thumb|Catalan Bay kuvattuna pohjoisesta. Catalan Bay on pieni lahti ja kalastajakylä Gibraltarinvuoren itäpuolella. Paikka tunnetaan myös nimellä La Caleta.
Historia
200px|thumb|vasen|Catalan Bay kuvattuna 1800–luvulla. Catalan Bay tunnettiin ennen yleisemmin nimellä La Caleta. Nimi mainitaan lähteessä vuodelta 1634, jolloin paikan mainittiin kuuluvan Granadan kuningaskuntaan. Catalan Bayn nimen alkuperä ei ole selvillä. Erään tarinan mukaan paikka sai nimensä katalaaneista, joita olisi tullut asuttamaan paikkaa Gibraltarin valtauksen jälkeen. Tästä ei kuitenkaan ole mitään todisteita. Katalaanien sijaan alueella tiedetään asuneen genovalaisia, jotka asuttivat Gibraltarin rannikkoa 1700-luvulla. Genovan murretta puhuttiin Catalan Baylla vielä 1800-luvulla. Samalla vuosisadalla paikalla saivat asua vain kalastajat, joiden täytyi heidänkin hankkia kuvernöörin lupa. Catalan Bayn kohdalta lähtee Gibraltarinvuoren läpi kulkeva Dudley Ward -tunneli, joka nimettiin vuosina 1962–1965 Gibraltarin kuvernöörinä toimineen Alfred Dudley Wardin mukaan.
Nykypäivä
Nykyisin Catalan Bayn eteläpäässä sijaitsee Caleta Hotel. Lahden ranta on suosittu turistikohde. Kylän keskustassa sijaitsee Our Lady of Sorrows -kirkko. Kirkkoon liittyvää uskonnollista tapahtumaa vietetään syyskuussa, jolloin Our Lady of Sorrows -patsas tuodaan lahden rannalle ja Gibraltarin piispa siunaa meren. Sukunimien mukaan genovalaistaustaiset muodostavat edelleen suurimman osan Catalan Bayn asukkaista.
Nationalligaen
Joukkueet kaudella 2023
Seuraavat joukkueet osallistuivat sarjaan kaudella 2023:
Mestarit
Seuraavat joukkueet ovat voittaneet Merenneito-maljan:
Seleniitti (mineraali)
thumb|Seleniittikide Seleniitti on yksi neljästä luonnossa esiintyvästä kipsin (CaSO4 · 2 H2O) kiteisestä muunnoksesta. Nimitys on peräisin kreikan kielen Kuuta tarkoittavasta sanasta (σελήνη), eikä viittaa seleeniatomien tai sen yhdisteiden läsnäoloon kidejärjestelmässä. Ulkomuodoltaan seleniitti on usein väritöntä ja läpinäkyvää.