cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Don (kunnianimitys)
Käyttö Espanjassa, Portugalissa, Filippiineillä ja hispaanisessa kulttuurissa
Espanjan feminiinivastine on "Doña". Don-nimitystä isolla D-alkukirjaimella käytetään kuninkaallisista, grandeista ja näiden sukulaisista. Sen sijaan nimitystä "don" pienellä alkukirjaimella voidaan käyttää kunnioituksena kenestä tahansa korkeassa asemassa olevasta. Myös kaksi vanhempaa henkilöä voi kunnioittaa toisiaan puhuttelemalla esimerkiksi "don Carlos" (miehestä) tai "doña Valentina" (naisesta). Myös lapsenlapsi voi puhutella isoisäänsä tai nuori yleensä vanhempia ihmisiä nimityksellä "don". Perinteisesti don-kunnianimityksen käyttö on verrannollinen henkilön statuksen muuttumiseen. Esimerkiksi tavallisen myyntimiehen Antonio Casagranden noustessa yhtiönsä toimitusjohtajaksi hänestä tulee "don Antonio" tai "don Antonio Casagrande". Alainen puhutteli ainakin ennen esimiestään aina "don"-nimityksellä. Myös seurakunnan pappia voidaan puhutella doniksi, kuten "don Eugenio" ja "don Venancio". Kouluissakin on vanhastaan puhuteltu opettajia "don" tai "doña".
Don/dom tai doña/dona liitetään henkilön etunimen eteen. Yleensä se seuraa herraa tarkoittavaa nimitystä señor (lyh. Sr.), esimerkiksi "señor don Carlos de la Goya" tai "sr. don Carlos de la Goya". Don-tulee aina ennen etunimeä tai koko nimeä, mutta ei koskaan vain ennen sukunimeä. Nimitys "Don de la Goya" on siis virheellinen.
Nykyisin Espanjassa nimitystä käytetään puhuttelussa samaan tapaan kuin "herra"-nimitystä. Espanjassa nimitystä käytetään myös ylioppilaasta.
Filippiineillä don/dom or doña/dona nimityksiä käytetään varakkaasta ja vaikutusvaltaisesta henkilöstä erotuksena yleisnimityksistä "señor" ja "señora".
Käyttö Italiassa
Don-kunnianimitys levisi Napolin kuningaskuntaan ja Sisiliaan 1500-luvulla, jolloin Espanja hallitsi Etelä-Italiaa. Virallisesti sitä käytettiin aatelisten, prinsseistä ja herttuoista sekä heidän jälkeläisistään erotuksena hallitsijoista. Italiassa feminiinimuoto on "donna". Sukuselvityksissä ja- tietokannoissa nimitystä käytetään edelleen, mutta muuten nykyään Italian laissa ole enää oikeutta tähän kunnianimitykseen. Epävirallisesti, erityisesti maaseudulla, ketä tahansa italialaista aatelismiestä voidaan kutsua doniksi. Esimerkiksi Espanjan Kaarle III tunnettiin laajalti Napolin kuningaskunnan alueella "Don Carlona".
Joskus don-nimitys seurasi muita kunnianimityksiä, kuten "L'Illustrissimo" (Kunnioitettu) tai "Il Magnifico" (Mahtava), riippuen virallisesta asemasta tai kunniaosoituksen tyylistä.
Espanjalaisen käytännön tapaan don tulee aina koko nimeä ennen tai etunimen edelle, mutta ei yksin sukunimen edellä. Eli vaihtoehdot ovat "don Vittorio Lombardi" tai "don Vittorio", mutta ei "don Lombardi". Aatelismies voidaan esitellä esimerkiksi näin "Il Signor Marchese Don Lelio Carafa", kun taas arvonimetön aatelinen tai aateliton varakas ja vaikutusvaltainen mies näin "Il Signor Don Vittorio Fungini". Pappia puhuteltaisiin "Don Marco Di Lorenzo, Arciprete" (tuomiorovasti) tai piispaa "Monsignore Don Francesco Pignatelli, Vescovo di Benevento" (piispa don Francesco Pignatelli, Beneventon piispa). Tavallista pappia puhutellaan "don Marco", kun taas piispan tapauksessa donin tilalla on "monsignore".
Nykyään Italiassa nimitystä käytetään lähinnä papeista ja aatelisista. Jotkut papeista suosivat nykyään pappia tarkoittaa nimitystä "Sac." tai Sacerdote.
Carlos Knight
pienoiskuva|Carlos Knight vuonna 2011. Carlos Knight (s. 1993) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa ääniroolista piirroselokuvassa Fred.
Molly
Molly on englantilainen naisen nimi, joka on alkujaan syntynyt diminutiivimuotona nimestä Maria ja sen vanhemmista mukaelmista Malle ja Molle.
Suomessa nimi Molly on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 320 henkilölle, joista suurin osa on 2010-luvulla syntyneitä. Vuodesta 2015 lähtien Mollyn nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 15. elokuuta.
Engram
Engram on suomalaisen black metal -yhtye viides studioalbumi, joka julkaistiin 9. huhtikuuta 2009 levymerkillä Spinefarm Records. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10.
Albumi sijoittui musiikkisivusto Stereogumin 30:n parhaan metallialbumin listalla sijalle 10.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Nuclear Holocausto Vengeance.
Poljakov
Poljakov on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Poliakoff-nimisiä henkilöitä:
Eddie Rabbitt
Edward Thomas ”Eddie” Rabbitt (27. marraskuuta 1941 – 7. toukokuuta 1998) oli yhdysvaltalainen countrymuusikko, joka niitti mainetta 1970- ja 1980-luvuilla. Hänen suosituimpia kappaleitaan olivat ”Drivin’ My Life Away” ja ”I Love a Rainy Night”, joka saavutti Billboard Hot 100 -singlelistan kärkipään.
Rabbitt syntyi New Jerseyssä, mutta hän muutti lapsuutensa jälkeen Nashvilleen, missä hän aloitti musiikkiuransa 1960-luvulla. Myöhemmin 1970-luvulla Rabbitt auttoi crossover-musiikin syntymistä hiteissään, kuten ”Suspicions” ja ”Every Which Way but Loose”. Hänen duetoissaan ”Friends and Lovers” ja ”You and I” oli mukana laulamassa Juice Newton ja Crystal Gayle.
Rabbitt jätti uransa hetkeksi, kun hän sai pojan vuonna 1985. Vuosikymmenen lopulla hän palasi takaisin musiikin pariin, kunnes hänen todettiin sairastavan keuhkosyöpää vuonna 1997. Rabbitt ei kuitenkaan lopettanut uraansa ennen kuin hän kuoli sairauteensa vuonna 1998.
Maasalo
Maasalo on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Matchbox (kappale)
{| cellpadding=0 cellspacing=0 style="float: right;"
Matchbox on yhdysvaltalaisen laulajan Carl Perkinsin kirjoittama rockabilly-kappale, joka perustuu Blind Lemon Jeffersonin vuonna 1927 levyttämään lauluun ”Match Box Blues”. Perkins julkaisi kappaleen singlenä vuonna 1957, mutta se ei saavuttanut listasijoitusta Billboardin singlelistalla.
Brittiläinen The Beatles -yhtye levytti kappaleesta cover-version vuonna 1964. Se julkaistiin Britanniassa Long Tall Sally -EP:llä ja Yhdysvalloissa Something New -albumilla sekä erikseen singlenä. Se ylsi Billboardin listalla sijalle seitsemäntoista.
Carl Perkinsin versio
Vaikka kappale on merkitty Carl Perkinsin kirjoittamaksi, ”Match Box Blues” -nimisen 12 tahdin bluesin oli ensimmäisenä levyttänyt Blind Lemon Jefferson 14. maaliskuuta 1927. Tämän jälkeen moni muukin blues-artisti oli tehnyt siitä oman versionsa. Perkins väitti, ettei ollut kuullut Jeffersonin laulua äänittäessään ”Matchboxin”. Silti molemmissa kappaleissa on sama rivi I’m sittin’ here wonderin’, will a matchbox hold my clothes/I ain’t got no matches but I still got a long way to go.
Perkinsin versio äänitettiin joulukuussa 1956 ja julkaistiin Sun Records -levymerkillä 16. helmikuuta 1957. Se ei yltänyt Billboard Hot 100 -listalle. Britanniassa singlen julkaisi London Records sekä 7 että 10 tuuman vinyylinä. Yhdysvaltojen tavoin kappale ei saavuttanut siellä listasijoitusta.
Singlen B-puolella oli kappale ”Your True Love”.
The Beatlesin versio
The Beatlesin versio ”Matchboxista” perustuu Carl Perkinsin levytykseen. Kappaleen laulaa rumpali Ringo Starr, ja sen sanoitukset eroavat hieman Perkinsin versiosta. Starr laulaa esimerkiksi köyhyyteen viittaava rivin Sittin’ here wonderin’ will a matchbox hold my clothes muodossa Sittin’ here watchin’, matchbox hole in my clothes. Sanoissa on myös muita eroavuuksia, mikä johtunee siitä, että yhtye kuuli ne eri tavalla.
Kappale on yhtyeen ainoa, jota on laulanut kolme eri jäsentä. Ringo Starrin lisäksi alkuperäisrumpali Pete Best lauloi sitä, kun yhtye teki esiintymisiä The Cavern Clubilla Liverpoolissa. 1960-luvun alun Hampurin-keikoilla sen lauluosuuksista vastasi John Lennon.
Nauhoitus
”Matchbox” äänitettiin Abbey Road Studiosin kakkosstudiossa 1. kesäkuuta 1964, ja samassa sessiossa yhtye nauhoitti myös kappaleet ”Slow Down”, ”I’ll Cry Instead” ja ”I’ll Be Back”. ”Matchboxista” otettiin kaikkiaan viisi ottoa. Paikalla oli myös Britannian-kiertueelta studioon poikennut Carl Perkins, mutta hänen läsnäolonsa vain hermostutti yhtyettä. Kitaristi George Harrison oli kuitenkin vierailusta mielissään, sillä hän oli Perkinsin suuri fani. Yhtye myös soitti hänen kanssaan studiossa tämän kappaleita, jotka olivat ”Sure to Fall (in Love with You)”, ”Sawdust Dance Floor” sekä ”Your True Love”, joka oli samalla niistä ainoa, jonka Perkins muisti kokonaan ulkoa. Äänityksiä näistä ”jammailuista” ei tehty.
”Matchboxin” miksaus suoritettiin kahdessa osassa, 2. ja 22. kesäkuuta 1964. Kappaleesta äänitettiin myös kaksi radioversiota BBC:n Pop Goes The Beatles- ja From Us to You -ohjelmia varten.
Julkaisu ja vastaanotto
Kappale julkaistiin Britanniassa Long Tall Sally -EP-levyllä 19. kesäkuuta 1964 ja Yhdysvalloissa Something New -albumilla samana vuonna 20. heinäkuuta. Se ilmestyi Yhdysvalloissa myös singlenä 24. elokuuta B-puolenaan Larry Williamsin kappale ”Slow Down”. ”Matchbox” oli samalla Beatlesin ensimmäinen singlenä julkaistu kappale, jolla lauloi Ringo Starr. Kappale oli Billboardin listalla kahdeksan viikon aikana korkeimmillaan sijalla seitsemäntoista ja saavutti sijoitukset Cashboxin ja Record Worldin listoilla.
Yhdysvaltojen lisäksi ”Matchbox” julkaistiin singlenä ainakin Alankomaissa, Etelä-Afrikassa, Chilessä ja Japanissa. Kahdessa ensin mainitussa julkaisija oli Parlophone ja kahdessa jälkimmäisessä Odeon Records. Alankomaiden-painoksessa B-puolella oli ”I Saw Her Standing There” ja Chilen-painoksessa ”I Call Your Name”.
”Matchbox” on julkaistu myöhemmin myös albumeilla Past Masters, Volume One ja Live at the BBC.
Diano d’Alba
Diano d’Alba on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Cuneon maakunnassa.
Diano d’Albassa on runsaasti viininviljelyä sekä siihen liittyvää turismia. Kunnasta osa kuuluu Barolo-viinin tuotantoalueeseen. Myös DOCG-viini Dolcetto di Diano d'Alba tehdään Diano d’Albassa.
Diano d'Alba rajoittuu seuraaviin kuntiin: Alba, Benevello, Grinzane Cavour, Montelupo Albese, Rodello ja Serralunga d'Alba.
Koivukylän suuralue
pienoiskuva|270px|Koivukylän suuralue sijaitsee Vantaan itäosassa. Kuvassa suuralue on esitetty vihreällä värillä. Koivukylän suuralue on yksi Vantaan seitsemästä suuralueesta. Koivukylän suuralue sijaitsee pääradan varrella, Tikkurilan suuralueen pohjoispuolella. Pohjoisessa naapureina ovat Tuusulan kunta ja Korson suuralue sekä idässä Sipoon kunta ja Hakunilan suuralue. Vuoden 2020 lopussa suuralueella oli runsas 30 000 asukasta. Samaan aikaan muuta kuin suomea, ruotsia tai saamea äidinkielenään puhuvien osuus suuralueen väestöstä oli 25,2 prosenttia, eli toiseksi eniten Hakunilan suuralueen jälkeen.
Koivukylän suuralueeseen ovat vuodesta 2007 alkaen kuuluneet seuraavat kaupunginosat: Asola, Havukoski, Ilola, Koivukylä, Päiväkumpu ja Rekola.
Paratuberkuloosi
Paratuberkuloosi eli Johnen tauti on märehtijöillä esiintyvä kroonista suolistotulehdusta aiheuttava tauti, jonka aiheuttaja on mykobakteereihin kuuluva Mycobacterium avium subspecies paratubeculosis. Tartunta saadaan yleensä suun kautta, sillä infektoituneet eläimet erittävät bakteeria eritteissään eli virtsassa, ulosteessa, maidossa ja spermassa, jolloin taudinaiheuttaja saastuttaa muun muassa maaperää. Sikiö voi saada tartunnan myös istukan kautta emoltaan. Tartunnalle alttiimpia ovat nuoret eläimet, vaikkakin taudin kliiniset oireet puhkeavat usein vasta kahden vuoden iässä tai sen jälkeen.
Paratuberkuloosilla epäillään olevan yhteys ihmisten Crohnin tautiin, joka paratuberkuloosin tapaan aiheuttaa kroonista suolistotulehdusta.
Oireet
Paratuberkuloosin aiheuttaja Mycobacterium paratuberculosis kulkeutuu tartunnan saaneen eläimen suolistoon, jossa se hakeutuu etenkin ileumin Peyerin levyihin infektoiden makrofageja ja ympäröiviä imusolmukkeita. Tästä aiheutuu krooninen suolistotulehdus, jonka seurauksena ovat häiriöt ravintoaineiden käsittelyssä ja imeytymisessä suolistosta. Taudin tyypillisiä oireita ovat painon lasku hyvästä ruokahalusta huolimatta, maidontuotannon lasku, krooninen kokkareinen ripuli ja leuan alaisen kudoksen turvotus. Krooninen ripuli johtaa vähitellen eläimen kuihtumiseen ja lopulta kuolemaan. Tautiin ei ole hoitoa.
Aku Päiviö
Aukusti Päiviö (ent. Jaakola ja Koponen), kirjailijanimi Aku Päiviö (2. huhtikuuta 1879 Kärsämäki – 1956 Ontario, Kanada ) oli kanadansuomalainen toimittaja ja runoilija. Hän oli Sanna Kannaston ja A. T. Hillin ohella aikakauden merkittävimpiä kanadansuomalaisen työväenliikkeen vaikuttajia. Päiviö tunnettiin marxilaisena, joka piti koulutusta parhaana keinona työläisten ja köyhälistön olojen parantamiseksi.
Paratuberkuloosi
Löydökset
Ruumiinavauslöydökset vaihtelevat suuresti yksilöittäin, ja ne eivät välttämättä korreloi kliinisten oireiden kanssa, sillä rajujakin kliinisiä oireita osoittaneella eläimellä muutokset suoliston alueella voivat olla hyvin vähäiset. Tyypillisesti paratuberkuloosia sairastaneiden eläinten suolistossa voidaan erottaa infektoituneilla alueilla suoliston seinämän paksuuntumista sekä seinämän limakalvon rosoisuutta ja useita haavaumakeskuksia.
Aku Päiviö
Elämä ja tuotanto
Kärsämäellä syntynyt Päiviö kävi kansakoulun, jonka jälkeen hän toimi sekatyömiehenä Oulun ja Tornion seuduilla. Vaihdettuaan nimensä, Päiviö muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1902. Hän työskenteli toimittajana amerikansuomalaisissa sanomalehdissä Amerikan Uutiset, Päivän Uutiset ja Kansan Lehti, joita julkaistiin Ohiossa ja Michiganissa. Samoihin aikoihin Päiviö kiinnostui työväenliikkeestä ja siirtyi vuonna 1905 toimittajaksi Taavi Tainion vastaperustamaan sosialistiseen Raivaajaan, joka ilmestyi Massachusettsin Fitchburgissa. Avioiduttuaan Ida Hännisen kanssa, Päiviö muutti perheineen vuonna 1912 Kanadaan Thunder Bayn Alppilaan. Hän elätti 17 vuoden ajan perheensä runoilijana ja näytelmäkirjailijana, mutta ryhtyi vuonna 1929 Ontarion Sudburyssa ilmestyneen Vapaus-lehden toimittajaksi. Vuonna 1939 Päiviöstä tuli Vapauden julkaiseman Liekki-kirjallisuuslehden päätoimittaja.
20 Years of Jethro Tull
20 Years of Jethro Tull on Jethro Tullin 20-vuotisjuhlakokonaisuus, johon kuuluu viiden lp:n ja kolmen cd:n boksi, yhden cd:n ja kahden lp:n Highlights-versio sekä videojulkaisu.
Aku Päiviö
Elämä ja tuotanto
Päiviön tuotanto käsittää satoja runoja, kolme romaania sekä kuusi näytelmää, joista kolme oli lapsille suunnattuja. Ne käsittelevät amerikansuomalaisten elämää ja työväenliikettä. Hän kirjoitti lukuisia ruonoja myös ajankohtaisista työväenliikkeeseen liittyvistä tapahtumista, kuten lakoista, erilaisista festivaaleista ja työväentalojen avajaisista. Päiviön romaaneista tunnetuin on Sara Kivistö (1913), joka kertoo amerikansuomalaisen naisen tarinan. Hänen runojaan julkaistiin useissa kokoelmissa.
Parlamentaarinen päätöksentekotapa
Parlamentaarinen päätöksentekotapa eli parlamentaarinen käsittelytapa tarkoittaa menettelyä, jossa päätökset tehdään äänestämällä kahden vaihtoehdon välillä. Parlamentaarinen käsittelytapa on käytössä jäsenluvultaan suurissa kollegioissa ja erilaisissa kokouksissa.
Suomessa
Parlamentaarista käsittelytapaa käytetään Suomessa, kun päätöksen tekee sellainen kollegio, jonka jäsenmäärä on suuri. Tällaisia ovat esimerkiksi kunnanvaltuusto, eduskunta tai erilaiset kokoukset kuten yhtiökokous. Jäsenmäärältään suurissa ryhmissä kolleginen äänestysjärjestys ei olisi toimiva, koska erimielisyyden sattuessa tällöin olisi erikseen todettava jokaisen ryhmän tai kollegion jäsenen kanta.
20 Years of Jethro Tull
Video
Video sisältää fanien haastatteluja sekä Ian Andersonin haastattelun, jossa hän kertoo yhtyeen vaiheista musiikkivideoiden ja live-esiintymisten lomassa. Monet näytteet ovat peräisin yhtyeen vuoden 1978 Madison Square Gardenin konsertista.
Parlamentaarinen päätöksentekotapa
Suomessa
Parlamentaarisella käsittelytavalla viitataan myös sellaiseen poliittiseen päätöksentekoon, jossa kannan muodostaminen ei perustu yksilöiden mielipiteeseen vaan ryhmien kantoihin ja jossa on mahdollista joustavasti ottaa tai jättää ottamatta kantaa moniin ehdotuksiin.
Parlamentaariselle käsittelylle ovat tyypillisiä seuraavat seikat:
Nick Kamen
Ivor Neville "Nick" Kamen (15. huhtikuuta 1962 Harlow, Britannia – 4. toukokuuta 2021 Lontoo, Britannia ) oli brittiläinen muusikko ja malli.
Nick Kamen esiintyi The Face-lehden kannessa vuonna 1984 ja Levi's-yhtiön itsepalvelupesulatelevisiomainoksessa (”Laundrette”) vuonna 1985.
Amadis de Gaula
Amadís de Gaula (suom. Amadis Gallialainen tai Amadis Walesilainen – alkuperäisessä teoksessa mainittu paikannimi saattaa viitata kumpaan tahansa) on Espanjassa vuonna 1508 julkaistu romaani. Se oli ensimmäinen espanjankielinen ritariromaani ja aloitti huippusuosioon nousseiden ritariromaanien aikakauden omalla kielialueellaan.
Nick Kamen
Madonna ja Stephen Bray kirjoittivat ja tuottivat debyyttisinglen ”Each Time You Break My Heart” (1986). Kappale oli kansainvälinen menestys syksyllä 1986. Single ”I Promised Myself” albumilta Move Until We Fly (1990) sijoittui listojen kärkeen kahdeksassa Euroopan maassa.
Laiyuan
Laiyuan oli Kiinan Qing-dynastian Beiyangin laivaston Stettinissä Saksassa vuonna 1888 valmistunut Jingyuan-luokan panssariristeilijä. Alus upposi 5. helmikuuta 1895 Weihaiwein taistelussa.
Amadis de Gaula
Teoksen kirjoittaja Garci Rodríguez de Montalvo (noin 1450 – 1504) laati todennäköisesti alkuperäisen, neljä kirjaa sisältävän käsikirjoituksen 1490-luvulla. Samoihin aikoihin hän kirjoitti myös Amadisin pojan, Esplandíanin, seikkailuja käsittelevän kirjan Sergas de Esplandían, joka julkaistiin 1510 neljän ensimmäisen Amadis-romaanin jatko-osana.
Laiyuan
Valmistus
Laiyuan tilattiin Stettiner AG Vulcanilta Stettinistä Saksasta ja sen köli laskettiin 1. tammikuuta 1885. Alus laskettiin vesille 25. maaliskuuta 1887 ja se valmistui 1. tammikuuta 1888.
Palvelus
Laiyuanin liitettiin sisaraluksensa Jingyuanin kanssa Kiinassa Beiyangin laivastoon. Alukset kuuluivat vuonna 1889 amiraali Ding Ruchangin osastoon, joka vieraili Vladivostokissa. Alku vuodesta 1894 alus vieraili Dingyuanin ja Zhenyuanin sekä sisaraluksensa kanssa Singaporessa, mutta osaston käskettiin palaamaan Weihaiweihin ensimmäisen Kiinan-Japanin sodan uhatessa.
Amadis de Gaula
Tausta
Amadis de Gaulan edeltäjinä voidaan pitää keskiaikaista kuningas Arthur -tarinoihin pohjautuvaa runomuotoista ranskalaista ritariromaania, jonka tärkeimpiä edustajia ovat kirjailijat Chrétien de Troyes ja Marie de France. Nämä varhaisemmat ritaritarinat puolestaan ovat saaneet vahvoja vaikutteita varhaiskeskiajalla muistiin kirjatuista kelttiläisistä sankaritarinoista, erityisesti walesilaisesta proosakokoelmasta Mabinogion.
Laiyuan
Palvelus
Alus sisaraluksineen osallistui Jalujoen taisteluun 17. syyskuuta 1894, jossa se taisteli keisarillisen Japanin laivaston tykkivenettä Akagia vastaan. Laiyuanin kranaatit surmasivat japanilaisaluksen päällikön sekä kymmenen merimiestä, katkaisi maston, tuhosi komentosillan sekä teki ainakin kahdeksan reikää runkoon. Saman aikaisesti japanilaisaluksen kranaatit aiheuttivat hallitsemattoman tulipalon pakottaen Laiyuanin vetäytymään taistelusta. Alus joutui vielä japanilaisten nopean risteilijäosaston tuleen, mutta se selvisi siitä vain lievin lisävaurioin. Laiyuen pakeni muiden kiinalaisalusten mukana Lüshunkouhun korjattavaksi.
Amadis de Gaula
Tausta
Los cuatro libros del virtuoso caballero Amadís de Gaula ilmestyi painettuna Zaragozassa vuonna 1508 tekijänsä kuoleman jälkeen. Montalvo ilmoittaa esipuheessaan, että teoksen kolme ensimmäistä osaa pohjautuvat varhaisempiin käsikirjoituksiin, joiden kieliasua hän on uudistanut ja lisännyt samalla jonkin verran uutta tekstiä.
Eräässä portugalilaisessa 1400-luvun kronikassa mainitaan 1300-luvun lopulla elänyt Vasco de Lobeira Amadis-nimisen ritariromaanin kirjoittajana. Toisena ehdokkaana Montalvon lähteeksi on esitetty 1200-luvulla elänytä galicialaista trubaduuria João Pires Lobeiraa, jonka eräs balladi löytyy sellaisenaan Montalvon teoksesta. Tarinan päättävä neljäs osa on Montalvon omaa käsialaa, samoin kuin jatkoksi kirjoitettu Sergias de Esplandían.
Garci Rodríguez de Montalvon (jonka sukunimeksi vuoden 1508 jälkeisissä painoksissa ilmoitettiin usein Ordóñez de Montalvo) elämänvaihteita ei juuri tunneta. Hänen tiedetään toimineen kruunun virassa Medina del Campossa. Useiden varhaisten espanjalaisten älykköjen ja kirjailijoiden tavoin Montalvonkin suku oli pakkokäännytettyä juutalaista alkuperää.
Espanjassa Amadis de Gaulan ja lukuisten sitä seuranneiden (useimmiten heikkotasoisempien) ritariromaanien mahtava suosio ajoittuu verrattain myöhäiseen aikaan, keskiajan ja uuden ajan alun väliseen siirtymävaiheeseen 1500-luvulle. Aikalaislukijoiden näkökulmasta ritariromaanien maailmaa voidaankin pitää vielä jossakin määrin tutun oloisena, mutta vahvasti nostalgian sävyttämänä.
Juoni
thumb|220px|right|Vanhin säilynyt painos vuodelta 1508. University of California, Berkeley.
Teos kuvailee ”täydellisen ritarin ja maailman herkimmän rakastajan” Amadiksen vaiheita tämän syntymästä saakka aina tämän avioliittoon rakastettunsa, Skotlannin prinsessan Orianan kanssa. Koko teoksen kattavan juonikaaren muodostaa Amadiksen ja Orianan rakkaussuhde. Lukuisten sivuhenkilöiden ja rikkaan fantasian sävyttämä teos sisältää tosin runsaasti sivujuonia. Amadiksen seikkailut ovat ritariromaanien tapaan mielikuvituksekkaita ja uskomattomia; teos on täynnä jättiläisiä, noitia, hyviä haltiattaria, petollisia rakastajattaria, deus ex machina -tyyppisiä pelastuksia, ja käydäänpä siinä muutamassa päivässä kokonainen maailmansotakin.
Jatko-osia
Useimmiten eri kirjailijoiden kirjoittamat jatko-osat saattavat olla ristiriidassa keskenään, muun muassa itse Amadiskin kuolee Juan Díazin aikanaan suuresti paheksutussa teoksessa. Amadista seurasi suorien jatko-osien ohella monta muuta ritariromaanisarjaa, joista tunnetuimpiin kuuluu Espanjassa ja myöhemmin Portugalissa ilmestynyt Palmerín-sarja.
Lisäksi Amadiksen ja sen seuraajien ranskalaiset, italialaiset, portugalilaiset ja saksalaiset käännökset saivat myöhemmin myös omia jatko-osiaan kullakin kielellä.
Vaikutus
Teoksena valtavasta suosiosta kertoo sekin, että muun muassa Bernal Díaz del Castillon teoksen Historia verdadera de la conquista de la Nueva España mukaan useimmiten varsin oppimattomat espanjalaiset konkistadorit vetosivat usein Amadiksessa käytettyihin ilmaisuihin yrittäessään kuvailla Uuden Maailman intiaanien kehittynyttä kaupunkikulttuuria. Samalla tavoin lukuisia seutuja nimettiin suoraan Amadis-romaanien innoittamina. Muun muassa nykyinen Kalifornian osavaltio on nimetty Montalvon Sergas de Espalandianiin keksimän Californian lumotun saaren mukaan.
Miguel de Cervantes parodioi Don Quijotessa lukuisia Amadis de Gaulan kohtauksia ja henkilöitä. Itse teoksesta hän antaa kuitenkin Don Quijoten suurissa kirjanpolttajaisissa (I osa, 6. luku) myönteisen arvion vedoten sen alkuperäisyyteen ja myöhempiin ritariromaaneihin verrattuna hillitympään ja asiallisempaan tyyliin. Esplandíanista Don Quijoten kirjastoa tarkastava kirkkoherra sen sijaan toteaa ykskantaan: ”Isän oivallisuuden ei tule hyödyttää poikaa” ja tuomitsee sen poltettavaksi muiden jatko-osien mukana.
25 Anniversary Box Set
25 Anniversary Box Set on Jethro Tullin 25-vuotisjuhlan kunniaksi julkaistu neljän CD:n boksi. Se sisältää yhtyeen klassikoita sekä harvinaisempaa live- ja studiomateriaalia.
Pontormo
thumb|Kristuksen ristiltäotto, 1525–1528. Pontormo eli Jacopo Carucci (24. toukokuuta 1494 – 2. tammikuuta 1557), joka tunnetaan myös nimellä Jacopo da Pontormo ja Jacopo Pontormo, oli italialainen manierismia edustanut taidemaalari. Hän on kuuluisa hahmojensa kierteisistä asennoista ja moniselitteisestä perspektiivin käytöstä. Hänen figuurinsa tuntuvat usein leijuvan epämääräisessä tilassa painovoiman häiritsemättä.
Jacopo Carucci syntyi Pontormessa lähellä Empolia. Pontormo maalasi Firenzessä ja sen lähiympäristössä, usein Medicien tuella. Hän oleskeli jonkin aikaa Roomassa, paljolti nähdäkseen Michelangelon teoksia, jotka vaikuttivat hänen myöhempään tyyliinsä.
Ahdistuneet kasvot ja pidentyneet vartalot ovat hänen maalauksilleen luonteenomaisia. Pontormon varhainen tyyli näkyy hyvin hänen maalauksessaan joka esittää Neitsyt Marian ja Pyhän Elisabethin vierailua (1514–1516). Hahmot ovat kuin tanssivia. Vuosikymmentä myöhemmin hän maalasi samasta aiheesta toisen maalauksen Pyhän Mikaelin kirkkoon Carmignanoon lähellä Firenzeä. Aikaisempi maalaus on lähempänä hänen opettajansa Andrea del Sarton tyyliä.
Pontormon tyylin muutos näkyy myös maalauksessa Joosefista Egyptissä, joka on maalattu samoihin aikoihin kuin Vierailu. Maalaus on huomattavasti manieristisempi tyyliltään.
Pääteokset Firenzessä
Suuri alttaritaulu, jonka Pontormo maalasi 1528 Brunelleschin suunnittelemaan Santa Felicita-kappeliin Firenzessä, kuvaa Kristuksen ottamista ristiltä. Maalausta pidetään yleisesti Pontormon säilyneistä teoksista parhaimpana. Henkilöhahmot on kuvattu kirkkain värein ja terävästi muotoiltuina. Hahmot kiemurtelevat ovaalin muotoisessa sommitelmassa, ja maalauksen tilavaikutelma on litistyneen tuntuinen. Kuvassa ei näy ristiä, vaikka se kuvaakin ristiltä ottamista.
Perintö
Monet Pontormon tunnetuimmat maalaukset kuvaavat tungeksivia ihmisjoukkoja, joiden hahmot on aseteltu vaihteleviin äärimmäisiin asentoihin, usein kontrapostoon.
Pontormon tuotanto oli useiden vuosisatojen ajan poissa muodista. Tänä aikana monia maalauksia katosi tai tuhoutui. Pontormo on saanut taidehistoriassa sittemmin enemmän huomiota, ja hänen maalaamansa Halberdierin muotokuva oli vuosina 1989-2002 kallein maalaus vanhojen mestarien maalaamista teoksista.
Pontormon seuraajia on ollut vähän. Toisaalta hänen tyylinsä on vaikeasti imitoitavaa, toisaalta sen seuraamiseen ei ole ollut kiinnostusta. Vain Pontormon lähimmän oppilaan Bronzinon varhainen tuotanto on niin lähellä opettajan jälkeä, että joidenkin maalausten attribuointi on ollut vaikeaa.
Pontormon teoksissa on osittain samaa manierismia kuin Rosso Fiorentinon ja Parmigianinon teoksissa. Hän katsasti barokkia samoin kuin El Grecon jännitteisyyttä.
Pyöröorapihlaja
Pyöröorapihlaja eli pyöröliuskaorapihlaja (Crataegus laevigata) on orapihlajiin kuuluva puuvartinen kasvi, joka kasvaa luonnonvaraisena Keski-Euroopassa ja paikoin Englannissa.
Ulkonäkö ja koko
thumb|left|[[Bouquetotin kunnassa Normandiassa kasvavan pyöröorapihlajan uskotaan olevan yksi Ranskan vanhimmista puista.]] Pyöröorapihlaja kasvaa 4–8 metriä korkeaksi ja yhtä leveäksi. Sen oksat ovat piikkiset ja lehdet kiiltävät, sormihaaraiset. Kermanvalkoiset kukat puhkeavat loppukeväällä, ja punaiset marjat kypsyvät syksyllä.
Suomen Taitoluisteluliitto
Suomen Taitoluisteluliitto (lyhenne STLL) on suomalaisten taitoluisteluseurojen kattojärjestö, joka kuuluu Kansainväliseen luisteluliittoon (ISU).
Alun perin Taitoluisteluliitto toimi Suomen Luisteluliiton alaisena jaostona yhdessä pikaluistelun kanssa vuodesta 1908 lähtien, kunnes erkani vuonna 1960 omaksi liitokseen nimellä Suomen Kaunoluisteluliitto. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1968. Jäsenseuroja liitolla on yhteensä 81. Taitoluisteluliiton puheenjohtaja on tehtävässä vuonna 2020 aloittanut Janne Korhonen.
Liitto valitsee Suomen taitoluistelun maajoukkueet kansainvälisiin kilpailuihin.
Liitto on ollut esillä julkisuudessa vuoden 2020 tammikuusta, jolloin se asetti Helsingfors Skridskoklubb enin muodostelmaluisteluvalmentaja Mirjami Penttisen 12 kuukauden kilpailukieltoon epäasiallisista valmennusmenetelmistä. Liiton ja sen jäsenseuran välinen julkinen riitely oli yksi vuoden 2020 merkittävimmistä urheilumaailmaa koskettaneista puheenaiheista, koska se nosti esille kilpailullisten lajien valmennuskulttuurien epäkohtia. Riita sovittiin toukokuussa 2020: liiton Penttiselle määräämä rangaistus jäi voimaan ja hän sitoutui räätälöityyn työnohjaukseen.
Vuosia nuoremmaksi
Vuosia nuoremmaksi on syksyllä 2015 AVA-kanavalla alkanut muodonmuutosohjelma, jossa jokaisessa jaksossa yksi ikäistään vanhemman näköinen nainen laitetaan muiden ohikulkijoiden arvioitaviksi, ja sen jälkeen alan ammattilaiset loihtivat heille uuden, nuorekkaamman tyylin. Juontajana toimii Anne Kukkohovi ja stylistina Teri Niitti, joka kuitenkin ohjelman toisen tuotantokauden kuvausten jälkeen 9. tammikuuta 2017 kuoli, vain päivää ennen kuin ohjelman oli määrä tulla ulos televisiosta. Ohjelman hiustaiteilijana toimi Piatu Puhakka ja meikkitaiteilijana Piia Hiltunen. Ohjelma perustuu kansainväliseen 10 Years Younger -formaattiin.
Jukka Hirsimäki
Jukka Hirsimäki (s. 25. tammikuuta 1957) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Hirsimäki pelasi pääsarjatasolla kasvattajaseurassaan Ilveksessä, Forssan Palloseurassa, Tapparassa ja Ruotsin Elitserienissä Södertälje SK:n joukkueessa. Hän voitti peliurallaan kolme Suomen mestaruutta, kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Hän pelasi urallaan 14 A-maaottelua. Arvokisaedustuksia Hirsimäelle kertyi 11 ottelun verran. Hän oli mukana alle 19-vuotiaiden EM-turnauksessa 1976 sekä seuraavana vuonna alle 20-vuotiaiden MM-turnauksessa.
Peliuransa jälkeen Hirsimäki toimi Liiga Ilves ry:n toimitusjohtana vuosina 1989–1993. Tämän jälkeen hän toimi SM-liiga ry:n markkinointipäällikkönä ja yhteysjohtajana. SM-liigan palveluksesta Hirsimäki siirtyi vuonna 2001 Ilves Hockey Oy:n markkinointijohtajaksi, ja vuonna 2004 hänestä tuli Ässien toimitusjohtaja josta tehtävästä hän erosi vuoden 2016 lopussa. Helmikuussa 2017 Hirsimäki palasi Ilvekseen myynti- ja markkinointijohtajaksi jossa tehtävässä toimi huhtikuuhun 2020 asti. Jatkossa Hirsimäki on mukana toteuttamassa Ilveksen kotiotteluiden asiakastilaisuuksia.
Carl Harlund
Carl Harlund (7. kesäkuuta 1739 Uusikaupunki – 28. huhtikuuta 1816 Karvia) oli suomalainen ylioppilas, kotiopettaja ja myöhemmällä iällä omaperäinen kansanfilosofi. Hän opiskeli Turun akatemiassa 1760-luvulla. Harlund valittiin Uudenkaupungin raatimieheksi 1771, mutta kieltäytyi ennen virkavahvistusta 1772. Harlund oli oman aikansa kosmopoliitti. Hänen tiedetään matkustelleen vuosina 1769-1773 ainakin Ruotsissa ja Saksassa. Harlundin elämänvaiheista vuosilta 1779–1791 ei ole löytynyt mitään kirjallista tietoa. Ikaalisten seurakunnan rippikirjaan on vuonna 1778 kirjattu Harlundista maininta: ”Ylioppilas Carl Harlund on muuttanut pois matkustellakseen ympäri maailmaa”. Perimätiedon mukaan Harlund työskenteli Satakunnassa maanmittarin apulaisena 1780-luvulla ja jäi asumaan Karviaan loppuiäkseen. Vuodelta 1792 löytyy ensimmäinen varma tieto Harlundin asumisesta Karviassa. Tuolloin kirkonvaivainen, entinen ylioppilas Carl Harlund asui Karvian Suomilammilla.
Karvialainen kotiseutumies Eino Saari keräsi ja tallensi huomattavan määrän Harlundista kertovaa muistitietoa 1950–70-luvuilla (noin 150 vuotta Harlundin kuoleman jälkeen). Saari tallensi muun muassa monta kymmentä muistitietona kulkenutta Harlundin kertomaa ennustusta. Kulkuvälineiden kehityksestä Harlund (”Haarlunti”) oli ennustanut seuraavasti: ”Päättömät hevoset vetävät kuormia rautaisia teitä pitkin”. Kaupankäynnin tulevaisuudesta Harlund oli ennustanut, että tavarat tuodaan ostajan kotiin. Puhelimen keksimistä ennakoi Harlundin ennustus: ”Toinen mies on toisel puol maailmaa ja toinen mies toisel puolel ja puhuvat välinsä.” Sodankäynnin kehityksestä Harlund oli puolestaan ennustanut, että tulee suuri sota, jolloin soditaan ilmassa, maalla, vedessä ja veden alla. Harlund oli myös ennustanut: ”Viikatteita ei tarvita, koska heinät niitetään koneella.”
Jukka Hirsimäki
Jukka Hirsimäen veli Timo Hirsimäki pelasi myös jääkiekkoa pääsarjatasolla Ilveksen ja FoPSin joukkueissa vuosina 1965–1977. Jukan poika Antti Hirsimäki on pelannut jääkiekkoa Suomi-sarjassa ja II divisioonassa.
Rexona
Rexona on monikansallisen Unileverin omistama tuotemerkki, johon kuuluu deodorantteja ja suihkusaippuoita. Rexona tunnetaan ulkomailla myös nimillä Sure, Degree, Shield ja Rexena.
Carl Harlund
Harlund ennusti karvialaisille myös oman paikkakunnan tulevia tapahtumia. Harlundin muistellaan esimerksi sanoneen, että se on onnellinen, joka omistaa Alkkian nevaa. Parisataa vuotta myöhemmin Alkkian soita otettiin laajalti turvetuotantoon. ”Se oli semmonen että se tiesi erelleppäij ja ne on nyk käynykki kaikki totehem mitä se toimitteli”, totesi muuan Pertti Virtarannan haastattelema karvialainen Harlundista 1940-luvulla .pienoiskuva|Yksityiskohta Harlundin puualmanakasta|322x322pxHarlundilla oli oma ajanlaskunsa. Karvian Sarankylässä sijainneen aitan seinään Harlund kaiversi omaperäisen kalenterin, jonka hän nimesi ”Filosofin kalenteriksi”. Harlundin filosofin kalenteri alkoi vuoden 1800 kesäpäivänseisauksesta. Harlundin itse valmistama pieni puualmanakka on Suomen kansallismuseon kokoelmissa. Puualmanakan merkinnät onnistuttiin pääosin tulkitsemaan vuonna 2019. Harlundin puualmanakka on ollut esillä Kansallismuseon Toista maata -näyttelyssä vuodesta 2021 alkaen. Harlundin kaiverruksia on myös Karvian kirkon kellotapulin hirsissä.
Rexona
Rexonan perusti vuonna 1908 australialainen farmaseutti Alice Sheffer yhdessä miehensä kanssa. Yritys myi alkuaikoina muun muassa saippuoita ja höylänteriä. 1930-luvulla Rexonan osti Lever Brothers Ltd., joka myöhemmin fuusioitui Unileveriksi.
Carl Harlund
Harlundin vuonna 1773 kirjoittama eräänlainen kasvatusopillinen tutkielma opetustyöstä Suomessa lienee ainut Harlundin kirjallinen työ, joka on säilynyt. Se on arkistoituna Kansalliskirjaston Tengström-Lagus -kokoelmassa. Muistitietojen mukaan Harlundilla oli mukanaan vielä Karviassakin erinäinen määrä kirjoituksia, joita hän säilytti matka-arkussaan. Kerrotaan, että vanha Harlund oli kehottanut säilyttämään matka-arkkua sisältöineen huolellisesti. Muistitiedon mukaan Harlund oli sanonut, että kerran niitä tullaan hakemaan ja silloin niiden säilyttäjä saa palkkioksi saman arkullisen täynnä ”kultaa ja hopiaa”. Harlundin matka-arkku on edelleen tallessa Karviassa, mutta Eino Saaren mukaan joku tuntemattomaksi jäänyt tutkija oli vienyt matka-arkun sisällön eikä siitä ole sen koommin kuultu.
Rexona
Teknologisen innovaation tuloksena 1960-luvulla lanseerattiin ensimmäinen Rexona-antiperspirantti. Se lanseerattiin ensin Britanniassa, sitten Suomessa ja myöhemmin muualla maailmassa. Nykyisin Rexona tarjoaa yli kymmenen tuotesarjaa niin naisille kuin miehille.
Carl Harlund
Karvian keskustassa on Carl Harlundin mukaan nimetty Haarlundinkatu.
Rexona
Rexona on sponsoroinut historiansa aikana lukuisia eri viihde- ja urheilualan toimijoita, mukaan lukien australialaista televisio-ohjelmaa Australia's Greatest Athlete, tennispelaaja David Nalbandiania, Lotus F1 -formulatallia, Williams -formulatallia ja seikkailija Bear Gryllsia.
HD 190647 b
Planeetta kiertää emotähteään 2,07 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 2,84 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 1,9 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Christian Pulisic
Christian Mate Pulišić (s. 18. syyskuuta 1998 Hershey, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa. Oikeajalkainen Pulisic on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
Pulisic siirtyi vuonna 2015 kotimaansa PA Classicsista Borussia Dortmundin juniorijoukkueeseen. Bundesliigassa Pulisic teki debyyttinsä tammikuussa 2016 Ingolstadtia vastaan. Avausmaalinsa Bundesliigassa hän teki huhtikuussa 2016 Hamburger SV:tä vastaan, ja samalla hänestä tuli historian nuorin ulkomaalainen maalintekijä Saksan pääsarjatasolla. Seuraavalla viikolla hänestä tuli nuorin Bundesliiga-pelaaja, joka onnistuu tekemään enemmän kuin yhden maalin. Debyyttikaudellaan Pulisic pelasi yhdeksässä ottelussa ja teki niissä kaksi maalia. Hän voitti Saksan cupin 2017.
Tammikuussa 2019 Chelsea osti Pulisicin Dortmundista 64 miljoonalla eurolla. Hänet lainattiin takaisin Dortmundiin loppukaudeksi 2018–2019. Kaikkiaan hän pelasi Dortmundissa 90 Bundesliiga-ottelua, joissa teki 13 ja syötti 18 maalia.
Kaudella 2019–2020 Pulisic teki lokakuun lopulla hattutempun Valioliiga-ottelussa Burnleyä vastaan ja yhden maalin myös kahdessa seuraavassa liigaottelussa, joissa vastustajina olivat Watford ja Crystal Palace. Koko kaudella hän teki yhdeksän maalia.
Kaudella 2020–2021 Pulisic pelasi 27 Valioliiga-ottelua, joissa teki neljä maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua ja teki maalin alkulohkopelissä FK Krasnodaria ja välierässä Real Madridia vastaan. Voitokkaassa loppuottelussa Manchester Cityä vastaan hän tuli vaihdosta kentälle. FA Cupissa hän pelasi kaikissa otteluissa, myös tappiollisessa finaalissa.
Pulisic pelasi kaudella 2021–2022 kaikkiaan 22 Valioliiga-ottelua, joista kolmessatoista hän oli avauskokoonpanossa, ja teki kuusi maalia. Mestarien liigan seitsemässä ottelussa hän viimeisteli kaksi maalia. Hän oli voittamassa UEFA Super Cupia ja seurajoukkueiden maailmanmestaruutta. Hän pelasi tappiollisissa FA Cupin ja liigacupin loppuotteluissa.
Kaudella 2022–2023 Pulisic pelasi 24 liigaottelussa, mutta oli vain kahdeksan kertaa avauksessa. Maaleja hän teki yhden. Mestarien liigassa hän pelasi viidessä ottelussa, näistä yhden avauskokoonpanossa.
Maajoukkueura
Pulisic pelasi Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuosina 2013–2015 34 ottelua ja teki 20 maalia. Hän oli mukana ikäluokan MM-kilpailuissa 2015. Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi maaliskuussa 2016 MM-karsintaottelussa Guatemalaa vastaan. Pulisic valittiin Yhdysvaltain joukkueeseen kesän 2016 Copa América Centenarioon, jossa hän pelasi kolme ottelua. Hän pelasi kaikki ottelut Yhdysvaltain hopeajoukkueessa Gold Cupissa 2019. Hän oli avauskokoonpanossa Yhdysvaltojen kaikissa neljässä ottelussa MM-kilpailuissa 2022, ja teki maalin alkulohkopelissä Irania vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 60 maaottelua ja tehnyt niissä 25 maalia.
Ants Laikmaa
Ants Laikmaa (5. toukokuuta 1866, Araste – 19. lokakuuta 1942 Kadarpiku) oli virolainen taidemaalari ja virolaisen impressionismin keskeinen vaikuttaja. Vuoteen saakka 1935 hänen virallinen nimensä oli Hans Laipman. Hänet tunnetaan myös useista taiteilijamuotokuvistaan.
Elämäkerta
thumb|right|Ants Laikmaan omakuva (1920)
thumb|right|Laikmaan koti Kadarpikussa, nykyään taiteilijan kotimuseo
Laikmaa syntyi köyhään maanviljelijäperheeseen, jossa oli ennestään kaksitoista lasta. Hän menetti äitinsä jo varhaislapsuudessaan. Hänen lahjakkuutensa huomattiin jo varhain.
Tuleva taiteilija kävi koulua Velisessä, Haapsalussa ja Lihulassa. Hän pääsi opiskelemaan maalaustaidetta Düsseldorfin taideakatemiaan, missä opiskeli vuosina 1891–1893 ja jälleen vuosina 1896–1897. Hän palasi kotimaahansa ja asettui Tallinnaan vuonna 1899, missä työskenteli taiteilijana vuoteen 1907. Laikmaan suoritti jatko-opintoja Belgiassa, Itävallassa, Suomessa, Ranskassa ja Alankomaissa.
Vuonna 1901 Laikmaa oli organisoimassa ensimmäistä virolaisen taiteen näyttelyä, joka pidettiin Tallinnassa. Seuraava näyttely oli vuonna 1907 Tartossa. Laikmaa oli myös perustamassa Eesti Kunstiseltsia, Virolaisen taiteen seuraa.
Vuodet 1907–1909 Laikmaa oleskeli enimmäkseen Suomessa. Vuosien 1910–1913 välisenä aikana hän matkusteli paljon Euroopan taidekaupungeissa ja vuosina 1910–1912 hän oleskeli paljon Caprin saarella Italiassa. Hän vieraili myös Tunisiassa.
Vuosina 1913–1931 Laikmaa työskenteli sekä vapaana taiteilijana että opettajana Tallinnassa. Muuan hänen oppilaistaan oli nuori Alfred Rosenberg. Laikmaan tytär Aino Marie (myöh. Anu Kilpiö) syntyi vuonna 1927. Tytön äiti oli Laikmaan malli Miku. Avioliittoa Laikmaa ei solminut, vaan eli koko elämänsä poikamiehenä.
Vanhuudenpäivikseen Laikmaa asettui maatilalleen Kadarpikuun. Maatilaa ympäröi hänen suunnittelemansa 7 hehtaarin laajuinen puisto. Maatilallaan hän työskenteli kuolemaansa asti. Laikmaa kuoli maatilallaan ja myös haudattiin sinne. Maatila on toiminut vuodesta 1960 Ants Laikmaan museona.
Paul von Etter (1840)
Paul von Etter (30. toukokuuta 1840 Helsinki – 10. marraskuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut ratsuväenkenraali.
Paul von Etterin vanhemmat olivat vuonna 1790 syntynyt kenraaliluutnantti Paul von Etter ja Johanna Tesche ja puoliso vuodesta 1900 kenraaliluutnantti Nikolai Zoege von Manteuffelin leski Alexandra Petrovna Diakova. Myös hänen veljistään Sebastian Albrekt von Etteristä ja Nikolai Paul Karl von Etteristä tuli kenraaleita. Paul von Etter valmistui keisarin paašikoulusta Pietarissa, ylennettiin kornetiksi ja määrättiin Ratsastavaan henkivartioväkeen 1857. Luutnantiksi hänet ylennettiin 1860, aliratsumestariksi 1863, ratsumestariksi 1866 ja everstiksi 1869. Von Etter tuli vuonna 1873 6. Kljastitskojen, H.K.K. Hessenin Prinssi Ludwigin husaarirykmentin komentajaksi. Vuonna 1880 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja määrättiin 1. Kaukasian ratsuväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi. Vuonna 1893 hänestä tuli 3. reservin ratsuväkiprikaatin komentaja ja seuraavana vuonna hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi. Saman vuoden lopulla hänet määrättiin Henkivartioväen ratsuväen reserviprikaatin komentajaksi. Vuonna 1902 von Etter siirtyi Pietarin sotilaspiirin Henkivartioväkeen ja kenttäjoukkoihin. Eron sotapalveluksesta hän sai ratsuväenkenraalina huhtikuussa 1906.
Rautavaaran kirkko
Rautavaaran kirkko on Sakari Aartelon ja Esa Piirosen suunnittelema kirkko Pohjois-Savon Rautavaaralla.
Rautavaaralle rakennettiin ensimmäisen kirkko vuosina 1825-1827, mutta lopullisesti se valmistui vasta 1864. Tuon kirkon oli suunnitellut italialainen Carlo Bassi. Kirkkoon mahtui noin 1 000 henkeä. Kirkko tuhoutui tuhopolton seurauksena 4. huhtikuuta 1979, mutta kellotapuli säilyi tulelta. Kellotapuli on valmistunut vuonna 1888 ja rakennettu arkkitehti Lohrmannin vuonna 1858 allekirjoittamien piirustusten mukaan. Vanhojen valokuvien perusteella tapuli on säilynyt ulkoasultaan 1900-luvun vaihteen asussa tornin kelloluukkujen muuttamista lukuun ottamatta. Kellotapuli on suojeltu. thumb|left|Rautavaaran kirkko (1982). Nykyinen kirkko rakennettiin palaneen paikalle ja vihittiin käyttöön vuonna 1982. Kirkkoon mahtuu 460 henkeä. Urut ovat 18-äänikertaiset ja ne on valmistanut urkurakentamo Tuomi. Alttariveistoksen ”Korven Kristus” on valmistanut iisalmelainen taiteilija Anu Matilainen.
Rautavaaran vanha hautausmaa sijaitsee kirkon kaakkoispuolella Kirkkotien varrella.
Taidekeskus Salmela
Taidekeskus Salmela on taidegalleria ja kesäajan kulttuuritapahtuma Mäntyharjun kirkonkylässä. Se kuuluu Finland Festivalsin jäsentapahtumiin. Salmelan toimintaan kuuluvat kuvataidenäyttelyt, konsertit, laulu- ja kuvataidekilpailut, luennot ja runotapahtumat. Se järjestää muun muassa Nuorten taiteilijoiden kuvataidekilpailua ja Merikanto-laulukilpailua.thumb|Taidekeskus Salmelan päärakennusTaidekeskus Salmela on perustettu vuonna 1990. Kuvataiteen näyttelytilana toimii 1850-luvulla rakennettu kirvesmiesempire-tyylinen rakennus Salmela, joka on ollut Savon suurin ja merkittävin kirkkokansan kokoontumispaikka. Kesällä 2005 näyttelytilat laajenivat kulttuurihistoriallisesti arvokkaalle Domanderin alueelle, kun miljööseen kuuluvat Mäntyharjun vanha postitalo ja apteekki avattiin kunnostettuina näyttelytoiminnalle. 2006 näyttelytilat laajennettiin käsittämään vanha palvelijan asunto sekä piha-aitat ja kesäksi 2007 kunnostettiin navetta-rakennuksesta näyttelykäyttöön kaksi näyttelytilaa.
Taidekeskus Salmelan Maisemapuisto avattiin vuonna 2002. Maisemapuistoon kuuluvat veistospuisto, huvimajat sekä kulttuuriravintola. Kesäksi 2003 puistoon toteutettiin lampi, jonka rantaan nousivat Carl Ludvig Engelin ja Aino Marsion suunnittelemat huvimajat. Vuonna 2004 esiteltiin Wivi Lönnin suunnittelema kulttuurihistoriallinen huvimaja. Maisemapuistossa sijaitsee myös Salmelan järjestämän Huvimajakilpailun suunnitelmien mukaan rakennettu huvimaja Huviksesi. Salmelan veistospuistoon valmistui vuonna 2008 Theodor Höijerin (1843–1910) suunnittelemien vanhojen ikkunoiden inspiroima Huvimaja Höijer.
Vuonna 2009 Salmelan piha-alueella avattiin vuosittain uudistuva veistospuisto, jossa oli esillä ensimmäisenä kesänä teoksia Ukri Merikannolta, Eero Hiiroselta ja Lars-Gunnar Nordströmiltä.
Kulttuuriravintola Kesäheinä toimii kuvataiteen näyttelytilana, sekä ruokakulttuurin edistäjänä. Vuonna 2014 ravintola Kesäheinän yhteyteen valmistui arkkitehti Riitta Vesalan suunnittelema Puistonäyttämö. Vuoteen 2023 mennessä Salmelassa oli käynyt yli 800 000 vierasta.
Lähteet
61.41175°N, 26.8275°W
Sauva
Sauva on yleisesti poikkileikkaukseltaan pyöreä, kepin tai tangon muotoinen liki tasapaksu esine. Tarkemmin sauva voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Yhdistyneiden kansakuntien asuinyhdyskuntaohjelma
YK:n asuinyhdyskuntaohjelma eli Habitat-ohjelma (UN-Habitat, ) on Yhdistyneiden kansakuntien alainen ohjelma, jonka tehtävä on edistää sosiaalisesti, taloudellisesti ja ympäristön kannalta kestävää kaupungistumista sekä vähätuloisten asuinolojen parantamista eri puolilla maailmaa.
Boura
Boura on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Yorosson piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Burkina Fason rajaa 27 kilometriä Yorossosta itään. Kunnassa on 22 200 ja kylässä 3 800 asukasta (vuonna 2009).
Bouran kunta rajoittuu pohjoisessa Yorosson piirin Koumbian, lännessä Ménamba I:n ja etelässä Mahoun kuntiin sekä idässä Burkina Fasoon. Seudun kasvillisuus on pensassavannia.
Yhdistyneiden kansakuntien asuinyhdyskuntaohjelma
Habitat-ohjelman päämaja sijaitsee Kenian Nairobissa, ja pääjohtajana toimii Maimunah Mohd Sharif.
GameXpo
GameXpo oli Helsingin messukeskuksessa vuosittain järjestettävä pelitapahtuma. Vuonna 2019 tapahtuma järjestettiin 15.–17.11.2019. Tapahtuman jälkeen Messukeskus ilmoitti lopettavansa tapahtuman kannattamattomana.
Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2016 ja toisen kerran vuonna 2017. Tapahtuma järjestettiin kolmannen kerran 2.–4.11.2018. 15.–17. marraskuuta 2019 jälkeen ilmoitettiin tapahtuman lopettamisesta.
Mikael Johansson
Mikael Johansson voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
HD 221287 b
HD 221287 b on eksoplaneetta, joka löydettiin HARPS -laitteistolla 5. maaliskuuta 2007. Se kiertää keltavalkoista F-tyypin pääsarjan tähteä HD 221287 noin 173 valovuoden päässä Maasta, Tukaanin tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,25 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 1,25 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 3,09 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Höytiäinen
Höytiäinen on Pohjois-Karjalassa Kontiolahdella, Polvijärvellä ja Juuassa sijaitseva järvi, jonka laskujoki Höytiäisen kanava laskee Pyhäselkään. Se on Suomen 15:nneksi suurin järvi.
Nimen Höytiäinen oletetaan saaneen alkunsa kesällä rantavesiin ja koskien alle kertyvistä kukkivien kasvien haituvista, jota sanat höytiäinen, höyty tai höytyvä merkitsevät.