cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hjalmar Filip Palmén
Palménin vanhemmat olivat sijaiskansleri, senaatin oikeusosaston varapuheenjohtaja, vapaaherra Johan Philip Palmén ja Adolfina Fredrika Emilia Sallmén ja puoliso vuodesta 1892 Maria (Mary) Ida Lindes. Palmén tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1877 ja suoritti oikeustutkinnon 1884. Auskultoituaan Viipurin hovioikeudessa 1884 Palmén tuli seuraavana vuonna ylimääräiseksi virkamieheksi ministerivaltiosihteerin virastoon, apulaistoimitussihteeriksi 1888, toiseksi toimitussihteeriksi 1889 ja toimitussihteeriksi 1892. Hän sai valtioneuvoksen arvon. Palmén löydettiin syksyllä 1901 hukkuneena Imatrankoskesta. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885 ja 1891.
Roope Taponen
Roope Elias Taponen (s. 14. maaliskuuta 2001 Espoo) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ta.
Seuraura
Taponen on Nummelan Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi D-juniori-ikäisenä Jokereihin. Taponen siirtyi Helsingin IFK:n A-nuoriin kaudeksi 2018–2019, jolloin hän jakoi joukkueensa torjuntavastuun tasaisesti Henrik Tikkasen kanssa. Taponen puki kauden aikana myös yhteen SM-liigaotteluun, mutta hän jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Kauden 2019–2020 Taponen aloitti HIFK:n A-nuorissa ja hän puki myös kolmeen SM-liigaotteluun jääden ilman peliaikaa. Marraskuussa 2019 seura lainasi Taposen loppukauden kattavalla sopimuksella yhteistyöseuraansa, Mestis-joukkue Jokipoikiin, kun seura oli aiemmin purkanut oman sopimusmaalivahtinsa Dominik Salaman sopimuksen. Taponen pelasi tulokaskautensa aikana 21 runkosarjaottelua torjuen 14 voittoa ja kaksi nollapeliä. Helmikuussa 2020 hänet valittiin Mestiksen viikon pelaajaksi.
Huhtikuussa 2020 Taponen teki HIFK:n kanssa 1+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Elokuussa seura lainasi hänet kaudeksi 2020–2021 Mestiksen nousijajoukkue Kiekko-Espooseen, kun Taponen jäi HIFK:ssa niin ikään kolmosmaalivahdiksi Frans Tuohimaalle ja Niilo Haloselle. Hänen pästettyjen maalien keskiarvonsa 2.30 oli koko Mestiksen paras. Taponen puki kauden aikana myös HIFK:n paidan viiteen SM-liigaotteluun, mutta hän jäi kuitenkin ilman peliaikaa.
Kesäkuussa 2021 HIFK lainasi Taposen Kiekko-Espooseen myös kaudeksi 2021–2022, kun HIFK lähtee kauteen maalivahtikaksikkonaan Michael Garteig ja Niilo Halonen. Lokakuussa 2021 HIFK lainasi hänet alustavasti marraskuun maaottelutaukoon asti kestävällä sopimuksella Tampereen Ilveksen SM-liigajoukkueeseen, kun joukkue tarvitsi paikkaajaa loukkaantuneelle Marek Langhamerille. Taponen teki SM-liigadebyyttinsä 27. lokakuuta 2021 vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Hän torjui Ilveksen 2–4-voittoon päättyneessä ottelussa 25 kertaa. Jari Mannila valitsi Taposen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Maajoukkuetauon jälkeen hänen lainasopimustaan Ilveksen kanssa jatkettiin 18. joulukuuta asti. Taponen pelasi joukkueessa kaikkiaan viisi ottelua torjuen kolme voittoa. Hän pelasi lainansa aikana myös kolme kertaa Kiekko-Espoon vahvuudessa. Taponen palasi HIFK:n vahvuuteen muutamaa päivää ennen lainasopimuksensa päättymistä, kun Ilveksen Langhamer oli pelikunnossa ja HIFK tarvitsi paikkaajaa A-maajoukkueen mukana olleelle Niilo Haloselle. Halosen palattua HIFK:n vahvuuteen Taponen jatkoi Kiekko-Espoossa, jossa hän pelasi kauden aikana kaikkiaan 25 runkosarja- ja viisi Suomen Cupin ottelua. Taponen äänestettiin Mestiksen helmikuun kuukauden pelaajaksi. Hänet äänestettiin myös koko sarjan kauden toiseen tähdistökentälliseen.
Kesken SM-liigan pudotuspelien maaliskuussa 2022 HIFK kutsui Taposen loppukauden ajaksi takaisin vahvuuteensa, kun Michael Garteigin kausi oli todettu loukkaantumisen vuoksi päättyneeksi. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa HIFK:n SM-liigajoukkueessa kolmannessa puolivälieräottelussa 2. huhtikuuta 2022 Turun Palloseuraa, kun Taponen vaihdettiin HIFK:n maalinsuulle Niilo Halosen tilalle kesken kolmannen puolivälieräottelun ajassa 12.32, kun TPS oli siirtynyt ottelussa jo 0–4-johtoon. Taponen torjui ottelussa 23 kertaa ja hän päästi kaksi maalia. HIFK hävisi ottelun lopulta lukemin 5–7. Ottelu jäi Taposelle pudotuspelisarjan ainoaksi. TPS lopulta eteni välieriin otteluvoitoin 4–3. Toukokuussa 2022 Taponen teki HIFK:n kanssa 1+1-vuotisen jatkosopimuksen.
Kauteen 2022–2023 Taponen lähti HIFK:n toisena maalivahtina Niilo Halosen aisaparina. Hän pelasi liigauransa ensimmäisen nollapelinsä uransa runkosarjan kymmenennellä kierroksella 7. lokakuuta 2022 Oulun Kärppiä vastaan. Taponen torjui HIFK:n 2–0-voittoon päättyneessä ottelussa yhdeksän kertaa. Tommi Santala valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Taponen nousi kauden edetessä HIFK:n selkeäksi ykkösmaalivahdiksi. Hän pelasi ensimmäisen kokonaisen SM-liigakautensa aikana kaikkiaan 41 runkosarjaottelua torjuen 19 voittoa ja viisi nollapeliä. Pudotuspeleissä Taponen pelasi 12 ottelua torjuen viisi voittoa ja yhden nollapelin. Hän edusti HIFK:ta kauden aikana myös Spengler Cupissa, jossa Taponen pelasi kaksi ottelua. Helmikuussa 2023 hän teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Taponen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021, jolloin hän voitti pronssia. Taponen toimi pääasiassa Suomen kakkosmaalivahtina Kari Piiroiselle ja hän pelasi vain alkulohkon ottelun Sveitsiä vastaan. Taponen pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän toimi Suomen pääasiallisena ykkösmaalivahtina ja pelasi neljä ottelua. Valmennus valitsi Taposen joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.
Taponen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018, jolloin hän jakoi Suomen torjuntavastuun Kari Piiroisen kanssa. Yhteensä Taponen on pelannut seitsemän nuorten ja 31 poikien maaottelua.
Suomen A-maajoukkueeseen Taponen valittiin ensimmäisen kerran kolmannelle MM-leiriviikolle kahteen Ruotsia vastaan pelattuun Nordic Cupin otteluun huhtikuussa 2023, mutta hän toimi kuitenkin joukkueen kolmosmaalivahtina, eikä Taponen pukenut kumpaankaan otteluun. Hän putosi otteluiden jälkeen leiriryhmästä.
Pelityyli
HIFK:n kotisivujen pelaajaesittelyn mukaan Taposen peli perustuu hyvään liikkeeseen ja sijoittumiseen. Esittelyn mukaan hän osaa hahmottaa peliä hyvin, ja sitä kautta rauhottaa omaa peliään.
Chris Farlowe
250px|thumb|right|Chris Farlowe vuonna 2010.
Chris Farlowe (syntyjään John Henry Deighton, s. 13. lokakuuta 1940, Islington, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen rock-, blues- ja soul-laulaja. Hänet tunnetaan erityisesti Mick Jaggerin ja Keith Richardsin kirjoittamasta hitistä ”Out of Time”, joka hänen esittämänään oli Britannian listaykkönen viikon ajan heinä-elokuun vaihteessa vuonna 1966 sillä viikolla, kun Englanti voitti jalkapallon maailmanmestaruuden Englannissa.
Chris Farlowe on kuulunut rockjazzia soittavaan Colosseum-yhtyeeseen vuodesta 1970 alkaen. Colosseumin vuonna 1971 tapahtuneen hajoamisen jälkeen hän liittyi samaa tyylisuuntaa edustaneeseen Atomic Rooster-yhtyeeseen. Chris Farlowe on ollut Colosseumin vakiojäsen vuonna 1994 tapahtuneesta uudelleensyntymisestä alkaen.
Suomessa Chris Farlowe on konsertoinut vuonna 1995 Turussa Ruisrockissa Colosseum-yhtyeen kanssa, vuonna 2009 Äänekoskella Keitelejazzeilla Norman Beaker Bandin kanssa ja uudelleen Äänekoskella Keitelejazzeilla Colosseum-yhtyeen kanssa vuonna 2011.
Ahvenlammi (Orivesi, Enonsivu)
Ahvenlammi on Pirkanmaalla Orivedellä Enonsivun pohjoispuolella sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Ahvenlamminvuoren pohjoispuolella Riuttanevan lounaiskulmauksessa olevalla suolla. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat suomaata. Lammelle ei tule tietä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Enojärven valuma-alueeseen se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 150,8 metriä mpy. Siihen on johdettu viisi suo-ojaa ja sen laskuoja lähtee lammen itärannasta. laskuoja yhtyy 170 metrin päässä Riuttaojaan, joka laskee Enojärveen Riuttalahdessa.
Historiaa
Vuoden 1957 peruskartassa lammelle oli kaivettu yksi laskuoja Riuttaojan perattuun uomaan. Muut suo-oja on kaivettu vuosien 1964–1973 aikana.
Fight Like a Brave
Fight Like a Brave on rockyhtye Red Hot Chili Peppersin kappale, joka löytyy vuoden 1987 albumilta The Uplift Mofo Party Plan. Se oli albumin ensimmäinen single ja kappale, joka julkaistiin vuonna 1987, kappaleelle tehtiin myös musiikkivideo samana vuonna. Kappale oli Red Hot Chili Peppersin "suuri" hitti, mutta vaikka albumi myi kultaa Yhdysvalloissa, eivät kappale ja albumi saavuttaneet mega-suosiota.
Tausta
Yhtyeen basisti Flea oli potkaissut yhtyeen laulajan Anthony Kiediksen pois yhtyeestä, tämän huumeriippuvuuden takia. Tullakseen taas selväksi Kiedis palasi äitinsä luokse Michiganiin, mennäkseen huumevieroitukseen. Tultuaan selväksi hän soitti Flealle, että hän oli onnistunut selättämään riippuvuutensa. Hän pääsi takaisin yhtyeeseen ja heti paluumatkalla lentokoneessa hän alkoi kirjoittaa sanoituksia. Kappale kertoo hänen kuukauden kestäneestään vieroituksestaan, kokouksissa käymisistä ja riippuvuutensa päihittämisestä ja innosta uutta elämää kohti.
Musiikkivideo
Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, samana vuonna kun se oli julkaistu singlenä. Video kerto samaa sanaa kuin kappaleen sanatkin. Pimeällä kujalla ja kokouksissa oloa sekä kannatuspuheen pitämistä. Videon ohjannut Dick Rude, joka ohjasi myös edellisen Red Hot Chili Peppersin musiikkivideon, kappaleen Catholic School Girls Rule vuonna 1986. Hän ohjannut myös kappaleen Universally Speaking musiikkivideon vuonna 2003, joka oli kolms Red Hot Chili Peppersille.
Smile (Brian Wilsonin albumi)
Smile on Brian Wilsonin albumi vuodelta 2004. Wilson, Van Dyke Parks ja Darian Sahanaja viimeistelivät yhdessä levyn, joka oli saanut alkunsa lähes 40 vuotta aiemmin. Alkuperäinen Smile-albumi, joka piti julkaista Wilsonin The Beach Boys -yhtyeen nimissä vuonna 1967, on luultavasti kuuluisin julkaisematon musiikillinen teos länsimaisen populaarimusiikin historiassa.
Smile vuonna 1967
Vuonna 1966 julkaistu Beach Boysin Pet Sounds -albumi on yleisesti mielletty yhdeksi populaarimusiikin tärkeimmistä julkaisuista. Seuraavalla albumillaan, Smilella Brian Wilsonin ja Beach Boysin oli tarkoitus ylittää itsensä vielä kerran. Wilson alkoi työstää aivan uudenlaisen rakenteen omaavia kappaleita tulevalle mestariteokselleen. Beatlesit (erityisesti Paul McCartney) olivat ihastuneita Pet Soundsiin, ja se innosti myös heitä kokeilemaan kaikenlaisia tekniikoita ja tunnelmia. Nyt alkoi Brian Wilsonin ja Beatlesien kilpailu saada uusi listojen kärkeä hallitseva hittilevy valmiiksi. Sen kilvan Brian Wilson lopulta hävisi.
Smile-levyn tekoprosessia häiritsivät The Beach Boysin riita levy-yhtiönsä kanssa sekä Wilsonin kasvava epävarmuus, johon liittyi osittain levy-yhtiön ja musiikkimedian asettamat valtavat paineet. Ensimmäisenä saatiin aikaiseksi vuoden 1966 lokakuussa julkaistu hittisingle Good Vibrations, joka on tunnettu mestariteos. Monimutkainen kappale koostuu monesta eri osasta ja sitä äänitettiin jopa kolmessa eri studiossa.
Kokopitkän albumin äänitysprojekti venyi ja venyi, syynä kappaleiden ja tuottamisen monimutkaisuus ja Wilsonin täydellisyydentavoittelu. The Beatles julkaisi klassikkolevynsä Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band kesäkuussa 1967 ja Wilson tunsi olleensa myöhässä. Hän ei halunnut viimeistellä Smileä ja jätti nauhat pölyttymään. The Beach Boys julkaisi syyskuussa 1967 albumin Smiley Smile, joka oli täynnä kaikenlaisia hätäisiä kokeiluja, mutta sinne pääsi myös pari kappaletta Smile-levyltä, tosin pahoin yksinkertaistettuna.
Brian Wilsonin soolo-Smile vuonna 2004
Brian Wilsonin soololevynä vuonna 2004 julkaistu Smile sai monilta kriitikoilta hyvää palautetta. Miltei 40 vuotta suunnitellusta myöhemmin ilmestynyt albumi ei kuitenkaan voinut vastata alkuperäistä julkaisua: levy julkaistiin niin erilaisena ajankohtana, eikä tuotoksella ollut mukana Beach Boysin muita jäseniä Brian Wilson lisäksi.
Poliittinen korrektius
Ilmaisulla viitataan myös halventavasti tai kriittisesti kielenkäyttöön tai toimintaan, jonka katsotaan myötäilevän kyseenalaisella tavalla "liberaalia", "radikaalia" tai "tiedostavaa" mielipidettä.
Amerikkalainen alkuperä
Aikaisemmin käsite tarkoitti englannin kielessä vain yhdenmukaisuutta vallitsevan yhteiskunnallisen ajattelun tai politiikan kanssa. Silloin poliittinen korrektius tarkoitti kirjaimellisesti korrektia, soveliasta, viittaamatta enemmälti sellaiseen kieleen, jota joku voisi pitää ei-liberaalina tai syrjivänä. Tämä merkitys juontuu 1700-luvulle. Esimerkiksi J. Wilson huomautti U. S. Republic -lehdessä vuonna 1793:
"”Huomiomme kiinnittyy säännöllisesti valtioihin pikemminkin kuin kansoihin, joiden takia valtiot ovat olemassa. – – Tämän epätarkkuuden kaltaiset tunteet ja ilmaisut hallitsevat yleistä, jopa vakuuttavaa kielenkäyttöä. – – Maljoja kohotetaan ’Yhdysvalloille’ eikä ’Yhdysvaltain kansalle’. Tämä ei ole poliittisesti korrektia.”"
Ilmausta (, lyh. PC tai PC-puhe) alettiin käyttää Yhdysvalloissa 1970-luvulla feminististen ja vasemmistolaisten liikkeiden vaikutuksesta. Varhaisimman yksiselitteisen viittauksen poliittisesti korrektiin nykyisessä yleisesti ymmärretyssä mielessä on esittänyt Toni Caden lehdessä The Black Woman (1970): "Mies ei voi olla yhtä aikaa poliittisesti korrekti ja sovinisti."
Yhdysvalloissa liberaalin vasemmiston käyttämää "poliittista korrektiutta" tai jopa sen määrittelyä ovat voimakkaasti kyseenalaistaneet muiden poliittisten näkökantojen edustajat ja jopa vasemmistolaiset itse. Joidenkin näkemysten mukaan myös jopa itse ilmaus "poliittisesti korrekti" on englannin kielessä halventava, koska se esittää sellaisen poliittisen näkökannan, jota he vastustavat "virheettömänä". Gary Martinin mukaan ilmauksen merkityksestä ja alkuperästä on vaikea keskustella ilmaisematta poliittista mielipidettään.
Toimittaja Sanna Ukkola totesi syksyllä 2016 Yhdysvaltain presidentinvaalien keskustelua kommentoidessaan: "”Mitä rajummin Trump kommentoi, sitä kovemmin hänen kannattajansa innostuvat ja nauraa röhnöttävät. He nauravat, koska tietävät, miten pahasti sanat loukkaavat sydänjuuriaan myöten kaikesta mahdollisesta pahastuvaa PC-porukkaa. Poliittinen korrektius on muuttunut monen mielessä vitsiksi. Ja lisävaatimukset korrektiudesta johtavat päinvastaiseen lopputulokseen – entistä rumempaan kielenkäyttöön.”"
Käyttö Suomessa
Suomessa esimerkiksi mustaa ihmishahmoa esittävä Fazerin lakritsikääre sai kielteistä palautetta ulkomailta. Lakritsipatukan ulkomaanvientimahdollisuudet osoittautuivat olemattomiksi. Englantilainen markkinatutkimustoimistokaan ei suostunut edes testaamaan brittikuluttajien mielipidettä mustasta lakritsihahmosta. Yhtiö antoi muotoilutoimistolle tehtäväksi uuden, ”ajankohtaisemman” kääreen suunnittelun. Uuden kääreen suunnittelua pidettiin poliittisesti korrektina menettelynä.
Kääntäjä Kristiina Rikman totesi haastattelussa vuonna 2006, ettei puuttuisi Astrid Lindgrenin poliittiseen epäkorrektiuteen, kuten tarkistetuissa Peppi Pitkätossun suomennoksissa on tehty. Neekerikuninkaasta oli tullut alkuasukaskuningas ja mustista lapsista kurrekurredut-lapsia.
Näkemyksiä
Ylivoimainen enemmistö yhdysvaltalaisista katsoo, että poliittinen korrektius ei ole niinkään "sosiaalisen oikeudenmukaisuuden" tavoittelua kuin oman "kulttuurisen ylivertaisuuden" mainostamista muille. Kolme neljästä afroamerikkalaisesta vastustaa poliittista korrektiutta. Alle 50 000 dollaria vuodessa ansaitsevista yhdysvaltalaisista 83 % ja yli 100 000 ansaitsevista 70 % suhtautuu siihen kriittisesti.
Presidentti Barack Obaman mukaan poliittinen korrektius on mennyt liian pitkälle, kun yliopistoihin ei haluta konservatiivisia puhujia, toista puolta ei kuunnella tai ei haluta lukea naisia tai afroamerikkalaisia halventavia kirjoja. Hänestä puhujia ei pidä vaientaa, vaan heidän kanssaan tulee voida keskustella. Vaientaminen sanomalla: "Et voi tulla, koska olen liian herkkä kuulemaan, mitä sinulla on sanottavana" estää oppimisen.
Sekä älykkyys että tunneäly ennustavat vähäisempää huolta poliittisesta korrektiudesta ja enempää tukea sananvapaudelle.
Karaokelevy
Karaoke levy tarkoittaa laserlevyä, jolle on tallennettu kappaleiden musiikki ilman laulua ja kappaleiden sanat visuaalisesti musiikkiin tahdistettuna. Yleisimmät karaokelevyformaatit ovat järjestyksessä VCD (Aasia), CDG ja DVD. Vuoteen 2000 asti karaokessa käytettiin myös isoja Laservision-kuvalevyjä, joiden tuotanto on nyt kokonaan lopetettu.
Karaokelevyt Suomessa
Suomalaisia karaokelevyjä valmistetaan sekä ammatti- että kotikäyttöön. Painosten ero on, että vain ammattikäyttöön tarkoitettuja levyjä voi käyttää ansiotoiminnassa ja muussa julkisessa esittämisessä. Jokaisesta julkisesti järjestetystä karaokeillasta on lisäksi tilitettävä esityskorvausta Teostolle. Ammattikaraokelevyt ovat verrattain hintavia Suomen pienten ammattilevymarkkinoiden vuoksi (menekki maksimissaan 500 kappaletta) sekä kotilevyjä huomattavasti korkeampien Teosto maksujen vuoksi. Kotikäyttöön tarkoitettujen levyjen hinta on noin 15 euron luokkaa kappaleelta. Teosto on määritellyt omat tariffinsa näihin molempiin painostyyppeihin. Kaikki nykyisin painettavat levyt ovat DVD-levyjä. Vuoteen 2000 asti levyjä julkaistiin vielä LD-formaatissa ja sen jälkeen kahta eri levysarjaa VCD-formaatissa.
Ensimmäisen suomen kielisen karaokelevyn julkaisi Finnlevy-yhtiö. Finnlevy teki Vip Vision-tuotantoyhtiön kanssa sopimuksen karaokelevyjen tuottamisesta. Finnlevyn Timo Lindströmin vastuulla oli ääniittää uudet versiot valituista kappaleista. Kappaleiden taustalla näkyvistä videoista vastasivat Vip Visionin Jarmo Porola sekä Jouko Konttinen. Vuonna 1991 ilmestyneen Finnkaraoke 1-levyn budjetti oli 4000 markkaa, ja myi nopeasti loppuun.
Power Recordsin Powerkaraoke 1-levy julkaistiin vuonna 1992. Powerviihde-yhtiön perustaja Markku Hintsanen kuvasi kaikkien kappaleiden taustalle videot. Koska Powerviihde ei omistanut kaikkia tekijänoikeuksia kappaleisiin, joutui yhtiö maksamaan liikkuvaa kuvaa sisältävistä videoista synkronointikorvausta 50 penniä sekunnilta. 2000-luvulla Powerviihde oli pioneeri kotikäyttöön DVD:llä myytävien karaokelevyjen tuottajana.
Tuotanto jatkuu
* ) Laserdiscien tuotanto lopetettu kokonaan vuonna 2000.
Matthew McGrory
Matthew McGrory (17. toukokuuta 1973 – 9. elokuuta 2005) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi pituudestaan.
McGrory syntyi West Chesterissä, Pennsylvaniassa ja opiskeli lakia Widenerin yliopistossa. Pituudensa ansiosta (229 senttimetriä) hän esitti usein jättiläisten rooleja monissa elokuvissa, kuten Big Fishissä. Guinnessin ennätysten kirjan mukaan hän oli pisin näyttelijä sekä hänellä oli pisin jalkaterä (46 senttimetriä), mikä ei ollut elefanttitaudin aiheuttama. McGory omisti myös maailman kookkaimmat kengät, hänen kenkiensä koko oli 80.
McGrory asui tyttöystävänsä Melissa Davisin kanssa Sherman Oaksissa, Kaliforniassa. Hän kuoli vain 32-vuotiaana elokuussa 2005 luonnollisista syistä.
Mikko Konttila
Mikko Konttila (s. 18. huhtikuuta 1972 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 375 runkosarjaottelua tehopistein 72+75=147 ja keräten 162 jäähyminuuttia, 21 pudotuspeliottelua tehopistein 3+3=6 ja keräten neljä jäähyminuuttia sekä 15 liigakarsintaottelua tehopistein 4+5=9 ja keräten 12 jäähyminuuttia. Konttila voitti Jokereissa Suomen mestaruuden vuosina 1994 ja 1997 sekä Euroopan Cupin vuonna 1995. Hän voitti myös Ruotsin mestaruuden Djurgårdens IF:ssä vuonna 2000. Uransa kaksi viimeistä kautta Konttila pelasi Norjassa.
Seuraura
Varsinaisella SM-liigan tulokaskaudellaan 1993–1994 Konttila teki 36 runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen ja kahdessa playoff-ottelussa yhden maalin. Hän pelasi runkosarjaotteluistaan kolme lainalla Tapparassa. Konttila voitti Jokereissa kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Kaudella 1994–1995 hän pelasi Jokereiden lisäksi viisi ottelua lainalla Tapparassa ja yhdeksän ottelua lainalla I-divisioonajoukkue Järvenpään Haukoissa. Konttila voitti Jokereissa kauden päätteeksi SM-hopeaa. Hän voitti kauden aikana myös Euroopan cupin. Kaudeksi 1995–1996 seura vuokrasi Konttilan Kalevan Palloon, joiden kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies hän oli tehoilla 14+10=24. Kaudeksi 1996–1997 Konttila palasi Jokereihin, jossa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.
Kaudeksi 1997–1998 Konttila palasi KalPaan, jossa hän aloitti ensimmäisellä kaudellaan taas vuokralla Jokereista. Konttila oli joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Oleksandr Kuzminskin jälkeen tehoilla 12+14=26. Liigakarsinnoissa hän oli tehoilla 4+2=6 KalPan paras pistemies Kuzminskin kanssa ja paras maalintekijä Mike Leggin kanssa. Kaudella 1998–1999 Konttila oli tehoilla 12+14=26 joukkueen toiseksi paras pistemies Pekka Tirkkosen jälkeen. KalPan kausi päättyi karsiutumiseen ja lopulta konkurssiin.
Konttila siirtyi kauden 1999–2000 kynnyksellä vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin Elitserienin Djurgårdens IF:ään. Hänen roolinsa jäi melko pieneksi, mutta Konttila voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Kaudeksi 2000–2001 Konttila palasi SM-liigaan ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Porin Ässiin. Hän muodosti kauden mittaan joukkueen pääasiallisen ykkösketjun Éric Perrinin ja Jari Korpisalon kanssa. Konttila teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 16+20=36, joilla hän oli Ässien toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Helmikuussa 2001 Konttila teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kausi 2001–2002 hänellä osoittautui kuitenkin pettymykseksi ja Konttila teki runkosarjassa vain 15 tehopistettä.
Maajoukkueura
Konttila on pelannut seitsemän B-maaottelua.
Tyyne (hahmo)
Tyyne Syväskökkö-Lipasti on Vesa-Matti Loirin esittämä naishahmo Spede Show ja Vesku Show -ohjelmista. Tyyne on ammatiltaan televisiokuuluttaja. Hänellä on pitkät ruskeat hiukset ja hän käyttää runsaasti meikkejä. Hän pukeutuu aina näyttäviin puseroihin ja minihameeseen. Hän tuo reilusti itseään esille, eikä turhia ujostele. Hän on sinut itsensä kanssa, eikä häpeile puhua selluliitista ja samalla esitellä sääriään. Hän ihailee Helsingin herroja, ja kertoo avoimesti televisiossa useista miesseikkailuistaan. Hän on myös hiukan kateellinen Hannele Laurille, joka saa sketseissä kaikki naisroolit. Vuonna 1987 Tyyne järjesti Spede Show’ssa kansanäänestyksen, jossa kortein äänestettiin kumpi on suositumpi hän vai Hannele Lauri. Spede Show'n loputtua Tyyne siirtyi Vesku Show'hun, jossa hän luki lehtiuutisia ja lauloi muutamia lauluja. Samaan aikaan hän myös hiukan masentui, kun Loiri ei kirjoittanut hänelle sketsejä. Tyynellä oli veli, Reino, joka katosi kertausharjoituksissa. Tyynen lentävä lause on "pimpelipom".
Tyyne on levyttänyt musiikkia: Pim peli pom -albumi julkaistiin keväällä 1988. Levyllä hän duetoi Jean-Pierre Kuselan kanssa laululla "Tahdon olla sulle hellä". Tyyne laulaa myös hänelle sävelletyn ja sanoitetun "Pimpeli pom" -laulun ja Rauli Badding Somerjoen "Fiilaten ja höyläten" sekä käännösbiisit "Sex machine", "Ei koskaan sunnuntaisin", "Söteem" ja "Chirpy chirpy cheep".
Tyyne esiintyi myös vuonna 1990 elokuvassa Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla johtaja Uuno Turhapuron mahdollisena äitinä.
Vuonna 2014 Tyyne esiintyi Vain elämää -televisiosarjan 3. kaudella ja lauloi Paula Koivuniemen kappaleen ''Aikuinen nainen.
Suomen alkoholipolitiikka
thumb|Valtion omistamalla [[Alkolla on yksinoikeus yli 5,5-prosenttisten alkoholijuomien vähittäismyyntiin Suomessa.]] Suomen alkoholipolitiikan ohjenuorana on useimmiten pidetty alkoholin haittojen minimointia, johon on pyritty kohdistamalla interventio kaikkiin kansalaisiin ja vähentämällä kokonaiskulutusta hinnan ja saatavuuden sääntelyn kautta. Suomalaisessa alkoholipolitiikassa on keskitytty yhteiskunnalliseen lähestymistapaan, jossa alkoholin käyttöä tarkastellaan osana yhteiskuntaa ja sen toimintamekanismeja. Tällöin kyse on sosiaalisen ilmiön ja juomistapahtuman tarkastelusta. Tämä poikkeaa lääketieteellisestä yksilönäkökulmasta, jossa alkoholikysymys nähdään liittyvän yksilöihin jotka muodostavat osan kansasta. Alkoholin kulutuksen tiedetään jakautuvan hyvin epätasaisesti, ja eniten juova kymmenys kuluttaa puolet kaikesta alkoholista. Epätasaisesta jakautumisesta huolimatta Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) mukaan suomalaisessa alkoholipolitiikassa ei pidä keskittyä suurkuluttajien ja ongelmakäyttäjien tunnistamiseen ja hoitamiseen. Tämä johtuu siitä, että vain vähemmistö suomalaisista on puhtaita kohtuukuluttajia ja suurin osa alkoholihaitoista koituu muille kuin eniten kuluttavalle vähemmistölle. Lisäksi koko väestöön kohdentuvat toimet vaikuttavat myös suurkuluttajiin, koska juomiskulttuuri muodostaa kokonaisuuden, jossa yksittäiset juojat vaikuttavat toisiinsa juomistaan koskevassa päätöksenteossa. Suurkuluttajien osuus väestöstä kasvaa ja vähenee väestön kokonaiskulutuksen kasvaessa ja vähetessä.
Alkoholin kokonaiskulutuksen vähentyminen vuosina 2008–2017 selittyy 70-prosenttisesti talouteen liittyvillä tekijöillä, yksistään 56-prosenttisesti alkoholiveron korotuksin.
Alkoholiperäiset tulot ja menot
Alkoholijuomien verotus tuo valtiolle noin 1,3 miljardia euroa vuodessa. Alkoholin haittakustannuksiksi on THL:n mukaan arvioitu julkiselle sektorille arviolta 906–1 112 miljoonaa euroa vuonna 2012. Alkoholihaittakustannuksiin on eritytelty sosiaalihuollon kustannukset (25 %), yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpitokustannukset (25 %), eläkkeiden ja sairauspäivärahojen haittakustannukset, oikeusjärjestelmän ja vankeinhoidon kustannukset, terveydenhoidon ja myös erikoissairaanhoidon alkoholihaittakustannukset. Sosiaali- ja terveysministeri Paula Risikon mukaan terveydenhuollolle koituvat kustannukset alkoholihaitoista ovat Suomessa noin 250 miljoonaa euroa. Vertailun vuoksi 64,1 miljoonan asukkaan Isossa-Britanniassa alkoholihaittojen kustannukset ovat terveydenhuollolle 3,5 miljardia euroa, joka on samassa suhteessa Risikon ilmoittaman luvun kanssa.
Alkoholipolitiikan historiaa
Suomessa on jo hyvin varhain kiinnitetty huomiota liialliseen alkoholinkäyttöön. Sen todettiin aiheuttavan köyhtymistä ja kurjuutta sekä järjestyshäiriöitä, pahoinpitelyjä ja murhia. Vuonna 1756 julistettu niin sanottu hattujen kieltolaki oli yksi ensimmäisiä laajempia yrityksiä hillitä juopottelua. Säätyjen suostumuksella hallitus julisti viinanpolttokiellon ja asetti korkeat tullit ulkomaalaiselle alkoholille. Silloisten olojen kuvaaja Juhana Fischerström havaitsi tappeluiden ja järjestyshäiriöiden vähentyneen lain vaikutuksesta. 1800-luvun jälkipuoliskolla Suomessa säädettiin useita lakeja, jotka rajoittivat alkoholijuomien valmistusta ja myyntiä. 1800- ja 1900-lukujen taitteessa muun muassa raittiusliike, Suomen työväenpuolue ja tohtori Akseli Granfelt tavoittelivat valtakunnallista kieltolakia.
Kieltolaki oli voimassa vuosina 1919–1932. Alkoholin ostaminen oli jatkosodan lopulta 1970-luvun alkuun säännösteltyä, ja sitä valvottiin henkilökohtaisten viinakorttien avulla. Suuriin kertaostoksiin esimerkiksi juhlien tarjoilua varten oli anottava poikkeuslupa. Kieltolain loppumisen jälkeen myös alkoholin anniskelua ravintoloissa ohjattiin tiukoin säännöin. Raittiusliike oli perinteisesti pitänyt mietoja alkoholijuomia, etenkin olutta, erityisen vaarallisina, mutta 1950-luvun lopusta alkaen Alko ryhtyi uusien tutkimustulosten ja hyvin sujuneiden kokeilujen rohkaisemana kampanjoimaan mietojen juomien puolesta. Alko alkoi tiedottaa tuotteistaan asiakkaille myymälöissä, ja ravintoloiden sääntelyä helpotettiin asteittain. Kuitenkin vielä 1980-luvun alussa pidettiin epäsopivana esimerkiksi julkaista viiniarvosteluja lehdissä, ja vasta vuosikymmenen lopulla hyväksyttiin ajatus, ettei ravintoloiden toimintaa tarvitse ohjata enempää kuin on välttämätöntä väärinkäytösten estämiseksi.
Enintään 4,7 til-% alkoholia sisältävä olut elintarvikeliikkeisiin 1969
thumb|right|Mielenosoittajat vaativat keskiolutta [[R-Kioski|R-Kioskeihin kansanliikkeen voimin Helsingissä vuonna 1980.]] 1. tammikuuta 1969 keskiolutlaki antoi oikeuden myydä III-veroluokan olutta elintarvikeliikkeissä. Tämä oli kieltolain jälkeen merkittävin muutos alkoholipolitiikassa. Kun vuonna 1968 koko Suomessa oli alle 600 ravintolaa, vuonna 1969 A-oikeuksin (niin sanotut täydet anniskeluoikeudet) varustettuja ravintoloita oli jo 795, ja lisäksi 2 716 keskiolutravintolaa, joita ei ennen keskiolutlakia ollut. Tuohon aikaan Alkon myyntiverkosto oli harva ja keskioluen vapautuminen helpotti merkittävästi alkoholin ostamista maaseudulla. Suomen Keskusta vaati vuonna 2013 keskiolutta Alkoon turvatakseen Alkon monopoliaseman. Ehdotus ei kuitenkaan saanut kannatusta ja jätettiin pois hallitusohjelmasta.
Enintään 5,5 til-% alkoholia sisältävät oluet ja ei-käymisperäiset alkoholituotteet elintarvikeliikkeisiin 2018
1. tammikuuta 2018 alkoholilain uudistuksessa elintarvikeliikkeissä myytävän alkoholin sallittu prosenttiraja nostettiin 4,7 %:sta 5,5 %:n. Myös valmistustaparajoite, jossa alkoholin tuli olla valmistettu käymisteitse, poistui samalla. Alkoholijuomien anniskeluaikoja koskevat muutokset tulivat voimaan 1. maaliskuuta 2018.
Alkon monopoli
Suomalaisista 61 % kannatti kesällä 2017 tehdyssä tutkimuksessa, että vahvat oluet tai vahvat juomasekoitukset tuotaisiin myyntiin ruokakauppohin.
Alkon myynnistä puolet muodostuu viinien myynnistä. Alko ei kilpaile hinnoilla, kuten päivittäistavarakaupat, joten viinien myynnin salliminen elintarvikemyymälöissä tarkoittaisi, että suurin osa viinimyynnin volyymista siirtyisi päivittäistavarakauppoihin. Tästä seuraisi, että suurin osa Alkon myymälöistä jouduttaisiin lopettamaan kannattamattomina ja arvioiden mukaan nykyisen noin 350 myymälän sijaan jäljelle jäisi noin 50 myymälää. Koska Alko ei pystyisi ylläpitämään nykyisen kaltaista myymäläverkostoa, väkevien viinojen saatavuus heikkenisi niin paljon, että niidenkin myynti jouduttaisiin siirtämään päivittäistavarakauppoihin. Lisäksi jos viinit vapautettaisiin päivittäistavarakauppoihin, EU-komissio voisi kyseenalaistaa perustelut Alkon monopoliasemalle.
Alkon monopolin purkamista on ehdotettu sekä Kokoomuksen poliitikkojen että kahden tutkijan taholta.
Alkoholin kulutuksen kehitys
Suomalaisten alkoholinkäyttö on lisääntynyt 1960-luvulta 2000-luvulle. Vuonna 1968 alkoholijuomien kokonaiskulutus oli 3,6 litraa asukasta kohti kun vuonna 2008 se oli noussut 10,4 litraan asukasta kohden. Vuonna 2013 alkoholijuomien kokonaiskulutus oli 11,6 litraa 100-prosenttista alkoholia jokaista 15 vuotta täyttänyttä suomalaista kohden. Kulutuksesta tilastoimatonta oli 22 prosenttia, mikä oli 12 prosenttia edellisvuotta enemmän. Määrän kasvu johtui matkustajatuonnin lisääntymisestä.
Vuonna 1960 noin 71 prosenttia kulutetusta alkoholista juotiin väkevänä alkoholina, mutta vuonna 1969 keskioluen tultua elintarvikeliikkeisiin, on oluen kulutus lisääntynyt ja väkevien viinojen suhteellinen osuus vähentynyt. 1960-luvulta lähtien viinien kulutus on tasaisesti lisääntynyt. Erityisen nopeaa kulutuksen kasvu on ollut 1980-luvun puolivälin jälkeen.
Vuonna 2003 Suomessa kulutetusta alkoholista noin puolet juotiin oluena ja neljännes väkevinä viinoina. Vuonna 2004 Viro liittyi Euroopan unioniin, matkustajatuontikiintiöt poistettiin ja alkoholiveroa alennettiin; tämän seurauksena kulutus kasvoi 8,3 prosenttia vuodesta 2003 vuoteen 2005. Matkustajatuonti lisääntyi lähes 70 prosentilla vuosina 2003–2004 sekä vielä 16 prosentilla vuosina 2004–2005. Erityisesti väkevien viinojen myynti ja maahantuonti lisääntyi.
Suomen alkoholinkulutus jakaantuu erittäin epätasaisesti kansalaisten kesken. Miehistä eniten juova 10 prosentin osa kuluttaa noin 40 prosenttia kaikesta miesten kuluttamasta alkoholista, ja naisilla vastaava osuus on 50 prosenttia. Kun vuonna 1968 15–69 -vuotiaista naisista noin 40 prosenttia ilmoitti olevansa raittiita, vuosien 2004 ja 2005 huhtikuiden välisenä aikana noin 90 prosenttia naisista oli käyttänyt alkoholia. Myös naisten osuus kokonaiskulutuksesta on kasvanut; kun se vuonna 1968 oli hieman yli 10 prosenttia, oli se vuonna 2004 noin neljänneksen koko kulutuksesta.
Suomessa alkoholin kulutus on vähentynyt 9 prosenttia vuosina 2010–2016. Pidemmällä tarkasteluvälillä vuosina 2007–2017 alkoholin kulutus on vähentynyt 15 prosenttia. Lisäksi humalajuominen on vähentynyt eniten 15–29-vuotiailla ja nuorista yhä suurempi osa on raittiita. Ei ole aivan selvää mitkä tekijät ja miten suuresti ovat vaikuttaneet positiivisesti kehittyneisiin tilastoihin. Yksi mahdollisuus on Juomatapatutkimuksessa selville saadun perusteella, että aivan 2000-luvun alussa alkoholin kulutus vain nousi, koska yli 50-vuotiaat alkoivat juoda useammin ja naiset alkoivat kuluttaa enemmän. THL:n erikoistutkijan Thomas Karlssonin mukaan kulutuksen lasku aikavälillä 2007–2017 selittyy tehdyillä alkoholiveron kiristyksillä ja talouden laskusuhdanteella. Lamavuosina alkoholin kulutus tyypillisesti laskee. Alkoholin kulutuksen ennustetaan kasvavan vuonna 2018 talouden noususuhdanteesta johtuen.
Ehkäisevän päihdetyön järjestöjen kantoja
Ehkäisevän päihdetyön järjestöt ovat toivoneet alkoholiveron tuottojen ohjaamista päihdehaittojen ehkäisyyn ja hoitoon sekä kunnille mahdollisuutta rajoittaa alkoholin nauttimista esimerkiksi leikkipuistoissa. Järjestöjen kanta on, että alkoholipolitiikka ei ole elinkeinopolitiikkaa vaan terveys- ja hyvinvointipolitiikkaa. Kyselyn mukaan suomalaisten näkemys alkoholilainsäädännön uudistamisen lähtökohdista ovat toimet, jotka tähtäävät alkoholin kokonaiskulutuksen vähentämiseen sekä lasten ja nuorten suojelemiseen alkoholihaitoilta.
Alkoholin nauttiminen julkisella paikalla
Järjestyslain mukaan päihdyttävien aineiden nauttiminen julkisella paikalla on kiellettyä, yleisellä paikalla taajamassa, rajavartiolaissa tarkoitetulla rajanylityspaikalla ja julkisessa liikenteessä olevassa kulkuneuvossa. Tämä kuitenkaan ei koske erityisen luvan tai ilmoituksen mukaista anniskelualuetta taikka yksityisessä käytössä olevan kulkuneuvon sisätilaa. Se ei liioin koske alkoholijuoman nauttimista puistossa tai muulla siihen verrattavalla yleisellä paikalla siten, että nauttiminen sekä siihen liittyvä oleskelu ja käyttäytyminen ei estä tai kohtuuttomasti vaikeuta muiden oikeutta käyttää paikkaa varsinaiseen tarkoitukseensa. Järjestyslaki korvaa aiemmat kuntien järjestyssäännöt.
Alkoholilaki kieltää nauttimisen alkoholijuomien vähittäismyyntipaikassa sekä muussa avoimessa kauppaliikkeessä, ravitsemisliikkeessä ja muussa paikassa, jossa yleisölle maksusta pidetään saatavana ruokaa tai virvokkeita, sekä huoneistossa tai muussa paikassa, johon on järjestetty julkinen tilaisuus.
Poliisi voi, milloin yleinen järjestyksen ylläpitäminen niin vaatii, kieltää alkoholijuomien nauttimisen julkisella paikalla.
Himmeänahkajäkälä
Himmeänahkajäkälä (Peltigera scabrosa) on nahkajäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Sen yläpinta on kuivana harmaanvihreä tai ruskeanvihreä, kosteana vihertyvä. Alapinnan suonitus on verkkomainen ja keskeltä tummanruskea tai musta. Kotelomaljat ovat melko yleisiä. Liuskat ovat noin 1–3 senttimetriä leveitä ja kuhmupoimuisia. Jäkälää tavataan koko Suomessa, mutta se on pohjoisessa yleisempi ja runsas. Pohjois-Suomessa se kasvaa kangasmetsien, suomättäiden ja tunturikankaiden sammalikoissa. Etelä-Suomessa laji kasvaa lähes yksinomaan kalliojyrkänteiden sammaleisilla ja varjoisilla pinnoilla. Kasvustot voivat olla jopa 20 senttimetriä halkaisijaltaan. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Team Fortress 2
Team Fortress 2 on Valven kehittämä ja julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka julkaistiin The Orange Boxin mukana 18. lokakuuta 2007. Peli on ladattavissa suoraan Steamistä ja myöhemmin se myös julkaistiin kauppoihin itsenäisenä pelinä. 23. kesäkuuta 2011 Valve ilmoitti Team Fortress 2:n muuttuvan pysyvästi ilmaiseksi peliksi kaikille jotka sen lataavat Steamistä. Peliä rahoitetaan siihen kuuluvien virtuaalisten esineiden avuilla, joilla voi kustomoida pelihahmoaan. Näitä voi saada satunnaisesti tietyn ajan pelattuaan tai ostaa pelin sisäisestä kaupasta.
Peliä alettiin kehittää jo vuonna 1998, ja se uhkasi jäädä vaporwareksi. Alun perin pelin oli tarkoitus olla hyvinkin realistinen, mutta lopulta tekijät päätyivät piirrossarjatyyliseen ja humoristiseen yleisilmeeseen. Peli käyttää Source-pelimoottoria, ja on jatko-osa kahdelle pelille: Quaken pohjalle tehdylle alkuperäiselle Team Fortressille ja Team Fortress Classicille.
Peli käyttää Gooch-varjostuksen kaltaista renderöintimenetelmää.
Peli on joukkuepohjainen moninpeli, jossa sininen ja punainen joukkue taistelevat keskenään. Pelin karttojen tavoitteita ovat muun muassa perinteinen lipunryöstö (lippuna tiedustelutietoja sisältävä salkku), valloituspisteiden hallussapito ja pommivaunun työntäminen. Pelissä on yhdeksän eri hahmoluokkaa, jotka eroavat toisistaan aseistukseltaan ja kyvyiltään.
Team Fortress 2:n versio Windowsille, OS X:lle ja Linuxille on saanut huomattavan määrän uusia ominaisuuksia julkaisunsa jälkeen ilmaisten päivitysten muodossa. Näihin kuuluvat muun muassa uudet kartat, saavutukset ja vaihtoehtoiset aseet. Valve on tuomassa uudistuksia myös Xbox 360 -versioon, mutta PlayStation 3 -versiota ei enää päivitetä. Käännöksen Windows-versiosta PlayStation 3 -versioon teki Electronic Arts.
Taustatarina
Redmond, Blutarch ja Gray Mann syntyivät vuonna 1822 kolmoisveljeksinä rikkaalle englantilaiselle Zepheniah Mannille, joka oli saavuttanut omaisuutensa aseteollisuudella. Gray, joka oli älykäs, tiedostava ja puhekykyinen heti syntymästään saakka, joutui kotkan kidnappaamaksi vuoden 1822 Suuren Kotkavitsauksen aikana vain pari minuuttia synnytyksen jälkeen ja katoaa näin moneksi vuodeksi; Zepheniah salaa Grayn olemassaolon kaikilta muilta. Redmond ja Blutarch olivat äärettömän kilpailuhenkisiä kamppaillessaan iäkkään isänsä suosiosta, tarkoituksenaan periä tämän yhtiö hänen kuolemansa jälkeen. 1860-luvulla he vakuuttelivat Zepheniahin ostamaan yhtiölleen lukuisia maaplänttejä ympäri Yhdysvaltoja (virheellisen uskomuksen mukaan höyrymoottorit toimivat soralla, ja nämä maa-alueet olisivat sitä täynnä), mutta kun he saapuivat paikan päälle selvisi, että alueet olivat pelkkää karua joutomaata. Myöhemmin matkan aikana Zepheniah sairastui lukuisiin eri tauteihin, ja kuoli pian sen jälkeen. Testamentissaan, Zepheniah luovutti sotatarvikeyrityksensä Mann Co.:n adjutantilleen, australialaiselle metsästäjälle Barnabas Halelle ja tiluksensa palvelijattarelleen, Elizabethille. Rangaistuksena harkitsemattomuudesta ja lyhytnäköisyydestä Zepheniahksen testamentti määräsi Redmondin ja Blutarchin jakamaan hyödyttömät maat jotka he olivat pakottaneet hänet hankkimaan. Pian tämän jälkeen Blutarch perusti oman yhtiönsä Builders League Unitedin (BLU) ja palkkasi joukon palkkasotureita valtaamaan maa-alueet kokonaan itselleen; Redmond seurasi esimerkkiä omalla yhtiöllään, Reliable Excavation Demolition (RED).
Heidän taistelunsa jatkuivat neljä vuosikymmentä, eikä kumpikaan veljeksistä antanut periksi. Blutarch tajusi, että he kuolisivat pian, ja palkkasi insinööri Radigan Conagherin rakentamaan hänelle koneen, jolla hän pystyisi elämään vaikka loputtomiin. Tällä tavalla Blutarch uskoi voivansa voittaa veljensä ja napata alueet itselleen. Myöhemmin Conagher tapasi salaperäisen naisen joka tarjosi hänelle Australium-nimistä arvokasta metallia, jos Conagher vaihdossa valmistaisi Redmondille täysin identtisen koneen. Conagher suostui, mutta myöhemmin näytetään kuinka hän rakentaa vielä kolmannenkin koneen tuntemattomasta syystä.
RED:in ja BLU:n väliset taistelut jatkuivat yli 60 vuotta; Redmond ja Blutarch palkkasivat joukon uusia palkkasotureita taistelemaan vuonna 1968. Tähän aikaan heidän yhteenottojaan valvoo ”Ylläpitäjä” (Administrator), Elizabethin tyttärentytär, ja australialaisesta Saxton Halesta on tullut Mann Co:n toimitusjohtaja, yhtiön joka välittää aseita kummallekin osapuolelle.
Pelaaminen
Pelin mukana tulee useita virallisia moninpelikenttiä. PC-versioon on päivitysten myötä lisätty useita uusia karttoja, joita ei ole kuitenkaan vielä lisätty konsoliversioihin. Xbox 360- ja Playstation 3 -versioissa ei voi ostaa tai myydä tarvikkeita. PC-versiossa pelaajat voivat luoda itse aseita tai muita esineitä, mutta niiden pelissä käyttäminen vaatii Valven hyväksynnän. Hahmoille voi ostaa tarvikkeita pelin sisällä Mann Co. -kaupasta.
Pelimuodot
Pelin kartoissa on erilaisia tavoitteita.
Myös Add-on-kartoissa, eli ei-alkuperäisissä kartoissa on erilaisia pelityyppejä. Nämä pelityypit ja kentät ovat pelaajien itse muokkaamia ja julkaisemia.
Kilpailullinen peli
Team Fortress 2:ta pelataan kilpailullisesti useiden liigojen kautta. Pohjois-Amerikan liiga, ESEA, tukee maksullista Team Fortress 2 -liigaa, ja vuoden 2017 huippujoukkueille jaetaan 42 000 dollarin palkintoja. Vaikka muodollinen kilpaileva pelaaminen eroaa suuresti tavallisesta Team Fortress 2:sta, se tarjoaa ympäristön, jossa tiimityö on paljon korkeampi kuin julkisilla palvelimilla. Useimmat joukkueet käyttävät äänichattia kommunikoidakseen ja käyttävät strategian, viestinnän ja mekaanisten taitojen yhdistelmää voittaakseen muita joukkueita vastaan. Yhteisön ylläpitämät kilpailuliigat sisältävät yleensä myös rajoituksia, kuten esinekieltoja ja luokkarajoituksia. Valve tukee usein näitä liigoja pelin sisäisillä mitaleilla (jotka lähetetään Steam Workshopin kautta) ja ilmoituksilla virallisessa blogissa. Huhtikuussa 2015 Valve ilmoitti, että Team Fortress 2:een lisätään erityinen kilpailutila, jossa hyödynnetään taitoon perustuvaa matchmakingiä; suljettu betatestaus aloitettiin seuraavana vuonna. Kilpailutila lisättiin "Meet Your Match" -päivitykseen, joka julkaistiin 7. heinäkuuta 2016. Ranking-otteluita pelataan kuusi vastaan ​​kuusi, ja pelaajat sijoitetaan kolmetoista tasoon voittojen/tappioiden ja taitojensa arvioinnin perusteella. Ranking matchmaking tasapainottaa pelaajat tasojen ja arvosanan perusteella. Samanlainen matchmaking lähestymistapa on lisätty satunnaisiin peleihin 12 vs-12 pelaajan otteluissa. Osallistuakseen kilpailevaan matchmakingiin pelaajien täytyy olla yhdistäneet Steam-tilinsä Steam Guard Mobile Authenticatoriin ja heillä on oltava Team Fortress 2:n "premium-tili", jonka lukitus avataan joko ostamalla peli ennen kuin se tuli ilmaiseksi käyttöön. pelaamalla tai ostamalla sen jälkeen pelin sisäisiä tuotteita.
Hahmoluokat
250px|left|thumb|Pelin kaikki hahmoluokat vasemmalta oikealle: Pyro, Engineer, Spy, Heavy, Sniper, Scout, Soldier, Demoman ja Medic.
Pelissä on yhdeksän uniikkia hahmoluokkaa. Jokaisella luokalla on oma pääase ja toissijainen ase. Jokaisella hahmoluokalla on myös luokkakohtainen lähitaisteluase. Joillain luokilla on myös erityiskykyjä, kuten Scoutin mahdollisuus tehdä tuplahyppy. Pelin julkaisun jälkeen hahmoluokille on lisätty useita vaihtoehtoisia aseita, joita voi hankkia esimerkiksi saavutuksia avaamalla, Mann Co. -kaupasta tai muilta pelaajilta ostamalla. Hahmoluokat on jaettu kolmeen osaan: hyökkäävät, puolustavat ja avustavat luokat. Perinteiset käsikranaatit jätettiin kokonaan pois, jotta hahmoluokkien tasapaino säilyisi järkkymättömänä. Kaikille hahmoluokille on nyt annettu päivitetyt aseistukset. Team Fortress 2 on saanut kehuja hyvästä hahmoluokkien tasapainotteisuudesta. Hahmoja voi myös verrata kivi, paperi ja sakset -peliin, sillä jokainen hahmoluokka on jollain tapaa voimakkaampi ja heikompi kuin toinen.
Hyökkääviä luokkia on kolme. Scout eli tiedustelija on nopein hahmo, mutta vastapainoisesti sillä on huonoin kestävyys. Scout pystyy tekemään tuplahypyn. Scout valloittaa valtauspisteitä ja työntää kärryjä tuplasti nopeammin kuin muut hahmoluokat. Pääaseenaan hän käyttää Haulinsylkijää, normaalia tehokkaampaa haulikkoa, jonka kantomatka on lyhyempi, sekä toissijaisena pistoolia. Lyömäaseena toimii alumiininen pesäpallomaila, joka on pelin nopein lyömäase.
Soldier eli sotilas käyttää pääaseena sinkoa ja toissijaisena aseena haulikkoa. Soldierin kestävyys on toiseksi paras kaikista luokista. Ampuessaan itseään jalkojen juureen Soldier pystyy tekemään rakettihypyn, mikä kuitenkin vahingoittaa tätä. Hän käyttää lyömäaseena kenttälapiota.
Pyro eli pyromaani käyttää liekinheitintä, joka on pelin yksi voimakkaimmista lähitaisteluaseista. Toissijainen ase pidemmille matkoille on haulikko. Lyömäaseena toimii palokirves.
300px|thumb|Engineer ja tason 2 vartiotykki.
Puolustavia luokkia on myös kolme.
Demoman eli räjähdeasiantuntija käyttää kranaatinheitintä ja tahmapommeja, jotka soveltuvat ansojen tekemiseen. Demoman kykenee Soldierin tapaan hyppäämään pitkiä matkoja käyttämällä joko kranaattiensa tai tahmapommiensa aiheuttamaa räjähdystä hyväkseen. Lyömäaseena hän käyttää viskipulloa.
Engineer eli insinööri voi rakentaa vartiotykkejä, jotka automaattisesti tulittavat lähistöllä olevia vihollisia. Engineer voi rakentaa myös apulaitteita, jotka parantavat joukkuetovereita, antavat heille ammuksia ja jakavat Engineereille rakentamiseen tarvittavaa metallia. Engineer voi myös rakentaa teleportteja, jotka lähettävät tiimikavereita lähemmäs taisteluja. Pääaseena on haulikko ja toissijaisena pistooli, joten Engineer ei toimi kovin hyvin tulitaisteluissa, ja jättääkin ampumisen usein vartiotykeilleen. Lyömäaseena toimii jakoavain, jolla voi myös poistaa Spyiden tyhjentäjiä, nopeuttaa rakenteilla olevien rakennuksien valmistumista, kehittää ja korjata sekä omaa että muiden Engineerien koneistoa.
Viimeiset kolme luokkaa ovat muita luokkia avustavia.
Medic eli lääkintämies kykenee parantamaan muita pelaajia. Hän saa myös jatkuvasti hitaaseen tahtiin omaa menetettyä kestävyyttään takaisin. Ensijainen ase on injektioneuloja sarjatulena ampuva ase. Toissijainen on Lääkintäase, jolla Medic parantaa joukkuetovereitaan. Parannettuaan hahmoa jonka kestävyys on jo maksimissa, sen kestävyyden voi nostaa väliaikaisesti 150 %:iin, joka näkyy pelaajaa kiertävinä terveyskuvakkeina. Lyömäaseena Medic käyttää luusahaa. Medic voi myös tarpeeksi parannettuaan tehdä itsestään ja parannettavasta kohteestaan vahingoittumattoman kymmenen sekunnin ajaksi, mikä tekee medicistä tarpeellisen hahmon hyökätessä ja puolustaessa.