cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vilho Koskela
Lapsuus ja nuoruus
Vilho tulee tarinaan mukaan Pohjantähti-trilogian toisen osan ensimmäisessä luvussa. Hän on syntyessään normaalikokoinen, painaa ”rohkeen kolme ja puoli kiloo”. Hänen isovanhempansa ovat Johannes ja Alma Koskela sekä Otto ja Anna Kivivuori. Hänen kummeikseen valitaan eno Janne Kivivuori ja tämän Sanni-vaimo. Jannen ja Sannin poika Allan on Vilhon ainoa serkku. Vilhon toinen eno, Oskari Kivivuori, kaatuu Suomen sisällissodan loppuvaiheessa. Hänen molemmat setänsä, Aleksis Johannes ja August Johannes Koskela, taistelevat sisällissodassa punaisella puolella, ja heidät teloitetaan sodan päätyttyä. Vilholla on kolme pikkuveljeä, joista Eero ja Voitto kaatuvat talvisodassa. Hänen nuorin veljensä, vuonna 1927 syntyvä Juhani Koskela, ei joudu sotaan ja perii Koskelan tilan. Vilhon neljäs sisarus on pikkusisko Kaarina Koskela.
Koulussa Vilho on hiljainen ja hillitty, opettajan kannalta melko helppo oppilas. Koulun suhteen hänen toiveensa on lähinnä, että se loppuisi pian. Opettaja Pentti Rautajärveen tekee vaikutuksen Vilhon kultamitali pitäjän poikien hiihtokilpailussa. Koulun päätyttyäkin hän on kiinnostunut urheilusta, mutta tietää toisaalta, ettei isä päästä häntä ”suojeluskunnan kentälle urheilemaan”.
Akseli Koskelan ikäluokkaan kuuluva iloluontoinen Aune Leppänen vie juopuneen Vilhon eräänä iltana Leppäsen saunaan. Vilho harrastaa seksiä Aunen kanssa samassa saunassa kuin Akselikin aikoinaan:
Vilho Koskela toisessa maailmansodassa
Jatkosodan syttyessä Vilho Koskela on lähes 30-vuotias. Hänen alaisuudessaan palvelevat sotilaat ovat ymmärtäväisempiä Koskelaa kuin toista joukkueenjohtajaa, luutnantti Lammiota (joka myöhemmin aktiiviupseerina nousee kapteeni Kaarnan paikalle komppanianpäälliköksi) kohtaan. Koskela on hiljainen, rauhallinen ja ystävällinen, ja onnistuu siksi saamaan sotilaidensa luottamuksen. Vähäpuheisuutensa takia hän saa lisänimen Ville Vaitelias. Koskela on sangen vaatimaton ja usein enemmän sotilas kuin upseeri. Käydessään kotona syyskesällä 1942 Vilho Koskela esittää isänsä kanssa keskustellessaan pessimistisiä arvioita sodan lopputuloksesta ja pitää Saksan häviötä mahdollisena – jo kauan ennen Stalingradin taistelua. Koskela kuolee kesän 1944 torjuntataisteluiden aikana. Hänet ammutaan konepistoolilla hänen tuhotessaan vihollisen panssarivaunun kasapanoksella, ja hänen yrityksensä estää suomalaisten linjaa hajoamasta valuu hukkaan.
Elokuvassa Akseli ja Elina Koskela kuitenkin kuolee eri tavalla. Hän astuu miinaan ei-kenenkään-maalla joitain hetkiä aselevon alkamisen jälkeen mentyään hakemaan kaatuneiden suomalaisten ruumiita.
Linna kuvaa Koskelaa Sotaromaanissa: ”Tanakkaruumiinen, vaaleatukkainen, sinisilmäinen, lovileukainen ja niin vähäpuheinen, että oli saanut liikanimen Ville Vaitelias.”
Koskelan tulkitsijoita
Kenties tunnetuimman Vilho Koskela -tulkinnan teki Kosti Klemelä Edvin Laineen vuonna 1955 ohjaamassa Tuntemattomassa sotilaassa. Klemelä tulkitsi roolin myös eri teattereissa. Täällä Pohjantähden alla -romaanin kolmanteen osaan perustuvassa elokuvassa Akseli ja Elina (1970) roolin teki Ismo Vehkakoski. Vuonna 1985 Rauni Mollberg ohjasi Tuntemattoman sotilaan toisen elokuvaversion, jossa Koskelaa näytteli Risto Tuorila, ja vuonna 2009 valmistuneessa Timo Koivusalon Täällä Pohjantähden alla II -elokuvassa Vilhoa näytteli Sampo Sarkola. Tuntemattoman sotilaan kolmannessa filmatisoinnissa Koskelaa tulkitsee Jussi Vatanen.
Koskela johtajana
Linna kuvaa Koskelan ihanteellisena johtajana. Siksi Koskelasta on jäänyt suomalaiseen kulttuuriin käsitys esimerkillisenä johtajana. Elämään on jäänyt muun muassa Koskelan tokaisu: ”Asialliset hommat suoritetaan. Muuten ollaan kuin Ellun kanat.” Koskelalla on kirjassa hyvin vähän repliikkejä, mutta hän on tästä huolimatta miltei joka hetki läsnä, miestensä parissa. Koskela johtaa joukkoaan siten, että hänen miehensä tuntevat tekevänsä asian vapaaehtoisesti. Hän ei puutu toisten tekemisiin eikä häntä itseään tarvitse auttaa, sillä hän selviytyy kaikista saamistaan tehtävistä. Yhdessä Rokan kanssa hän tekee vain sen, mistä on hyötyä. Reilu ja järkevä Koskela muuttuu kuitenkin humaltuessaan aggressiiviseksi ja arvaamattomaksi.
Helsingin Sanomien entisen elokuvakriitikon Helena Yläsen mielestä Vilho Koskelaa ei voi ajatella ilman tietoa myöhemmästä Täällä Pohjantähden alla -trilogiasta. Jo Tuntemattomassa sotilaassa Väinö Linna kertoo Koskelan taustasta poikkeuksellisen paljon, enemmän kuin kenestäkään muusta romaanin henkilöstä. Yläsen mukaan Vilhossa yhdistyvät kaikki hänen perheensä hyvät ominaisuudet: hänen isoisänsä Jussin sisu, isoäitinsä Alman käytännöllisyys, isänsä Akselin johtajankyvyt sekä toisen isoisänsä Oton ja enonsa Jannen nokkeluus. Mahdollisesti hänellä on myös äitinsä Elinan hymy.
Koskelan johtamistaidot on kuitenkin myöhempinä vuosikymmeninä osittain kyseenalaistettu ja niiden vastapainoksi on alettu korostaa Lammion johtamistyylin hyviä ominaisuuksia. Esimerkiksi eversti Wolf H. Halsti piti Koskelan tyyppisiä johtajia esimiehilleen epälojaaleina ja passiivisina ja katsoi taistelukyvyn ja -hengen päässeen heidän vuokseen romahtamaan jatkosodan asemasotavaiheessa. Koskela on vahvimmillaan luottamuksen rakentajana, ja hän on miehiään kohtaan äärimmäisen vastuuntuntoinen, mutta häneltä puuttuu oma-aloitteisuus joukkonsa kouluttamiseen. Lisäksi hän katsoo alaistensa väärinkäytöksiä läpi sormiensa eikä tue arvovallallaan sellaisia ylemmältä taholta tulleita käskyjä, jotka häiritsevät hänen rauhaansa tai ovat hänelle vastenmielisiä. Everstiluutnantti, kasvatustieteen tohtori Vesa Nissinen pitää Koskelaa luontaisena pienen joukon johtajatyyppinä, mutta hänen mielestään tämä ei pysty tarkastelemaan asioita laajasti eikä Koskelasta siksi olisi nykyaikaisen suuryrityksen johtajaksi. Toisaalta Lammio pilaa vahvuutensa – ammattitaitonsa ja rohkeutensa – joustamattomuudellaan ja puutteellisilla taidoillaan ihmisten käsittelyssä.
Esikuvat
Tuntemattoman sotilaan hahmoista Koskela ja Rokka olivat Linnan itsensä mukaan ainoita, joilla oli todellinen esikuva; Rokan esikuva oli Linnan asetoveri, sittemmin Punkalaitumella pienviljelijänä toiminut Viljam Pylkäs. Muita todellisiin henkilöihin perustuvia hahmoja Linna on romaanin tarpeisiin muokannut edelleen käyttäen todellisia henkilöitä vain aineksina, vain Rokka ja Koskela ovat Linnan ystävän, kirjailija Jaakko Syrjän mukaan sopineet romaaniin sellaisenaan.
Marko Kivilä
Marko Kivilä (s. 1. heinäkuuta 1985 Turku) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kivilä on Kuopion Palloseuran kasvatti. Hän pelasi KuPSin paidassa muun muassa 31 Veikkausliigaottelua. Kasvattajaseuransa edustusjoukkueessa Kivilä debytoi 20. lokakuuta 2003. Kyseessä oli karsintasarjan ottelu KuPS-TPS, jonka KuPS voitti 5–0. KuPS voitti myös koko karsintasarjan.
Kivilä siirtyi KuPSista joensuulaisseura Jippoon joulukuussa 2006. Jipposta hän siirtyi JJK:hon tammikuussa 2008. Kaudet 2009-2011 Marko Kivilä edusti oululaista Oulun Palloseuraa, joka pelasi ensimmäisen kauden Kakkosessa, josta nousu tapahtui Ykköseen. Ykkösen pelejä Kivilälle on kertynyt kaikkiaan 80.
Kaudella 2012 Marko Kivilä siirtyi torniolaiseen TP-47:ään, joka pelasi Kakkosessa. TP-47:llä oli kaudella 2012 farmisopimus OPS:n kanssa.
Back for the Attack
Back for the Attack on yhdysvaltalaisen glam metal -yhtye Dokkenin neljäs studioalbumi. Albumin julkaisi Elektra Records vuonna 1987.
Albumi on Dokkenin myydyin, ja se sisältää mm. hitit "Dream Warriors" ja "Mr. Scary". Back for the Attack oli yhtyeen viimeinen studioalbumi ennen vuoden 1995 Dysfunctionalia ja viimeinen ennen Dokkenin hajoamista. Yhtye hajosi albumia seuranneen kiertueen jälkeen ja teki paluun vuonna 1993.
Albumi nousi Yhdysvaltain albumilistoilla parhaimmillaan 13:nneksi. Levy saavutti Yhdysvalloissa platinarajan myytyään yli miljoona kopiota.
Willis Tower
Willis Tower (aikaisemmin Sears Tower) on 108-kerroksinen, 442-metrinen pilvenpiirtäjä Chicagossa, Illinoisissa, Yhdysvalloissa ja sen suunnittelusta on vastannut chicagolainen arkkitehtitoimisto Skidmore, Owings and Merrill. Valmistuttuaan vuonna 1973 se oli maailman korkein rakennus.
Nykyisin Willis Tower on Yhdysvaltojen toiseksi korkein pilvenpiirtäjä.
Vaikka Sears'in nimen oikeudet päättyivät vuonna 2003, rakennusta kutsuttiin useita vuosia Sears Toweriksi. 16. heinäkuuta 2009 rakennus nimettiin virallisesti Willis Toweriksi.
Historia
left|thumb|• [[Burj Khalifa, Dubai • CN Tower, Toronto • Willis Tower, Chicago]]
Suunnittelu ja rakennustyöt
Vuonna 1969 Sears, Roebuck & Co. oli maailman suurin vähittäismyyntiyritys, jossa oli noin 350 000 työntekijää. Searsin johtajat päättivät yhdistää tuhannet palkollisensa ympäri Chicagon aluetta sijaitsevista toimistoista yhteen rakennukseen Chicago Loopin länsipuolelle. Koska tilaa tarvittiin vähintään 279 000 neliömetriä ja tulevaisuuden ennusteet sekä suunnitelmat edellyttivät vielä enemmän tilaa, Sears pyysi arkkitehtitoimisto Skidmore, Owings and Merrilliä suunnittelemaan rakennuksen, josta tulisi yksi maailman suurimmista. Projektin pääarkkitehti oli Bruce Graham ja päärakennusinsinööri Fazlur Khan.
Kun Searsin kasvuodotukset jatkuivat optimistisina, tornin oletettu korkeus nousi yli New Yorkin vielä keskeneräisen World Trade Centerin. Sears Towerista olisi saattanut tulla vieläkin korkeampi, mutta Federal Aviation Administration asetti rajan suojellakseen lentoliikennettä. Sears ja Chicagon kaupunki hyväksyivät tornin luonnoksen ja ensimmäinen teräsosa laitettiin paikalleen huhtikuussa 1971. Rakennus saatiin valmiiksi maaliskuussa 1973. Rakennustyöt maksoivat yhteensä noin 150 miljoonaa dollaria silloisen kurssin mukaan, joka nykyisin vastaisi noin 950 miljoonaa dollaria. Vertailun vuoksi Taipein Taipei 101 rakennettiin vuonna 2004 ja se maksoi noin 1,64 miljardia dollaria.
412 metrin korkeudessa oleva 103. kerros, jota kutsutaan nimellä The Skydeck, on avoin yleisölle. Skydeck houkuttelee 1,6 miljoonaa kävijää vuodessa.
Tulevaisuuden suunnitelmat
Helmikuussa 2009 tornin omistajat julkistivat harkitsevansa tornin maalaamista hopeiseksi. Maali tekisi rakennuksesta "lähes uuden näköisen". Maalaus maksaisi noin 50 miljoonaa dollaria.
Vuodesta 2007 lähtien rakennuksen omistajat ovat harkinneet rakentavansa hotellin Sears tornin Jacksonin pohjoispuolelle, Wackerin ja Franklinin väliin plazan sivulle.
Vuonna 2015 Blackstone Group osti Willis Towerin 1,3 miljardilla dollarilla.
Néa Mákri
Néa Mákri on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Marathónaksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Νέας Μάκρης, Dimotikí Enótita Néas Mákris) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Itä-Attikan alueyksikössä Attikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 16 670 ja varsinaisen Néa Mákrin kaupungin väkiluku 15 554 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|240px|Néa Mákrin kaupungin rantaa. Néa Mákri sijaitsee Attikan itärannikolla Petaliónlahden rannalla. Kaupungin nimi, ”Uusi Mákri”, viittaa Vähän-Aasian nykyisin Turkille kuuluvaan Mákrin eli Makren alueeseen, josta muutti alueelle paljon etnistä kreikkalaista väestöä 1920-luvulla osana Kreikan ja Turkin väestönvaihtoa. Néa Mákrin kaupunginosia ovat muun muassa Ágios Andréas, Agía Marína, Anatolí, Erythrós, Livísi, Máti, Váltos ja Zoumpéri.
Néa Mákri oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Marathónaksen kuntaan yhdessä Grammatikón ja Varnávaksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kaupunki ja erityisesti Mátin kaupunginosa kärsivät suuria tuhoja vuoden 2018 maastopaloissa.
Kunnallisyksikön osat
Néa Mákrin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylistä, kaupungeista tai muista asutuksista:
Naisjärjestöjen Keskusliitto
Naisjärjestöjen Keskusliitto (entinen Suomen Naisten Kansallisliitto) on vuonna 1911 perustettu naisjärjestöjen kattojärjestö ja yhteistyöfoorumi. Siihen kuuluu laajasti suomalaisia naisjärjestöjä sekä naisvaltaisten alojen ja naiserityistä työtä tekeviä järjestöjä. Toimintaa rahoittavat opetus- ja kulttuuriministeriö, yksityiset säätiöt ja rahastot sekä jäsenjärjestöt. Naisjärjestöjen Keskusliitto perustettiin alun perin International Council of Womenin Suomen osastoksi, ja kansainvälinen yhteistyö on ollut olennainen osa sen toimintaa.
Naisjärjestöjen Keskusliitto on feministinen naisjärjestöjen kattojärjestö, jonka tavoitteena on naisten aseman, sukupuolten tasa-arvon ja tyttöjen ja naisten ihmisoikeuksien edistäminen. Liitto koordinoi ja tukee jäsenjärjestöjensä toimintaa ja huoltaa jatkuvasti kasvavaa naisjärjestöjen verkostoa. Liitto on puoluepoliittisesti sitoutumaton ja kaksikielinen.
Toiminta muodostuu lausunnoista sekä sidosryhmätyöskentelystä niin päättäjien kuin kansalaisjärjestöjen kanssa. Lisäksi liitto tekee aktiivista vaikuttamistyötä eri yritysten ja muiden tahojen kanssa mm. erilaisten hankkeiden kautta. Hankkeiden avulla lisätään tietoisuutta, koulutetaan jäsenjärjestöjä ja sidosryhmiä ajankohtaisista teemoista sekä kannustetaan konkreettisiin tasa-arvotekoihin. Liitto viestii aktiivisesti tasa-arvotiedosta ja naisten asemasta ja
Aleksandra-palkinto
Liitto myöntää Aleksandra-palkinnon (ensimmäisen puheenjohtajan, Alexandra Gripenbergin, mukaan) huomattavasta työstä tasa-arvon edistämiseksi.
Puheenjohtajat
Ylintä päätäntävaltaa Naisjärjestöjen Keskusliitossa käyttää vuosikokous. Vuosikokous valitsee Naisjärjestöjen Keskusliitolle hallituksen, johon kuuluvat puheenjohtaja, kaksi varapuheenjohtajaa ja kymmenen jäsentä.
Braddock: Suoraa toimintaa 3
Braddock: Suoraa toimintaa 3 on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Se on jatko-osa vuonna 1984 julkaistulle Suoraa toimintaa ja 1985 ilmestyneelle Suoraa toimintaa 2 – pako helvetistä. Elokuvan on ohjannut Aaron Norris ja pääosassa on Chuck Norris.
Elokuva kertoo James Braddockista, joka loukkaantui Vietnamin sodassa Saigonin pommituksissa. Helikopterissa Braddock murehtii vaimonsa kohtaloa, sillä hän luulee, että hän kuoli Saigonissa. Monen vuoden päästä Braddock saa kuulla että hänen vaimonsa onkin elossa ja on synnyttänyt Braddockille pojan. Mitään miettimättä Braddock lähtee suin päin Vietnamiin pelastamaan perhettään.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen sanoo elokuvan edustavan paitsi suoraa toimintaa, myös suoraa aivosähkökäyrää ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Cathedral of Our Lady of the Angels
Cathedral of Our Lady of the Angels epävirallisesti COLA on roomalaiskatolinen katedraali Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se avattiin vuonna 2002, jolloin se otettiin käyttöön Los Angelesin katolisen hiippakunnan katedraalina.
Näyttelijä Gregory Peck on haudattu katedraalin kryptaan.
Isaalt
Isaalt tai Isallt oli Irlannin laivaston kolmimastoinen puurunkoinen kuunari, jota käytettiin koululaivana joulukuusta 1940 toukokuuhun 1945.
Puolustusministeriö osti aluksen joulukuussa 1940 ja se aloitti laivastossa koululaivana. Messrs Kaar, Kinsella and O'Reilly osti aluksen toukokuussa 1945. Se myytiin 1947 elokuvantekoon. Alus upposi 4.-5. joulukuuta samana vuonna Wicklow Headin edustalla.
Olli Simell
thumb|Olli Simell Halloween-juhlissa 1999. Olli Simell (s. 5. tammikuuta 1945 Jyväskylä) on suomalainen professori. Hän on toiminut vuodesta 1987 lähtien Turun yliopiston lastentautiopin professorina ja Turun yliopistollisen keskussairaalan ylilääkärinä. Vuosina 2009–2014 hän toimi Mannerheimin Lastensuojeluliiton puheenjohtajana.
Simell valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1968, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1975 ja erikoislääkäriksi 1977. Vuonna 2012 ruotsalainen Barndiabetesfonden myönsi hänelle 250 000 kruunun suuruisen Johnny Ludvigsson -palkinnon diabetestutkimustyöstä.
Antrimin piirikunta
Antrimin piirikunta on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 23 431 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Bellairen kylä ja suurin kunta on Mancelona Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Väestö
Vuonna 2020 Antrimin piirikunnan 23 431 asukkaasta valkoisia oli 96,5 %, alkuperäisasukkaita 1,3 % ja mustia 0,4 %. Vuonna 2019 2,3 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,8 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Apogee
Apogee voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Odvar Nordli
Odvar Nordli (3. marraskuuta 1927 Stange – 9. tammikuuta 2018 ) oli norjalainen Työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1976–1981. Suomessa Odvar Nordli vieraili ainakin syyskuussa 1979.
Nordli oli Hedmarkin läänin fylkesmann (maaherra) vuosina 1981–1993 ja Norjan Nobel-komitean jäsen vuosina 1985–1993.
Loso’s Way
Loso’s Way on rap-artisti Fabolouksen viides studioalbumi, joka julkaistiin 28. heinäkuuta 2009. Se sijoittui ilmestymisviikollaan Billboard 200 -listan ykköspaikalle 99 000 kappaleen viikkomyynnillään.
Kappaleet
Suluissa kappaleen tuottaja.
Tienkäyttömaksu
thumb|250px|San Marcosin tulliasema [[Méxicon lähettyvillä.]] Tienkäyttömaksu on tien tai alueen ajoneuvokäytöstä perittävä maksu. Tienkäyttömaksuja voi olla esimerkiksi ruuhkamaksu, ruuhkavero tai tullitie. Eräänlaisia tienkäyttömaksuja voivat olla myös esimerkiksi polttoainevero tai verotarra.
Tienkäyttömaksut maailmalla
Erilaiset tavat rahoittaa teitä ja tieverkostoa niiden käyttäjiltä kerätyillä maksuilla ovat maailmanlaajuisesti verrattain tavanomaisia. Euroopan unionissa jonkinlaisia tienkäyttömaksuja kerätään ainakin joillain tieosuuksilla kaikissa muissa maissa paitsi Suomessa, Virossa, Latviassa ja Liettuassa. Muualla maailmassa tietulleja kerätään joillain teillä muun muassa Australiassa, Brasiliassa, Meksikossa, Turkissa, Valko-Venäjällä ja Yhdysvalloissa.
Tieverkoston rahoitus Suomessa
Suomessa tieverkoston rakentaminen ja ylläpito rahoitetaan pääosin verovaroin. Valtio kerää veroja ja maksuja tienkäyttäjiltä ja ajoneuvojen haltioilta ja omistajilta monin tavoin. Tieverkoston rakentajia ja ylläpitäjiä ovat käytännössä sekä kunnat että valtio. Suomessa on myös muutamia yksityisrahoitteisia tieosuuksia, vaikka niidenkin kustannukset katetaan valtion kautta verovaroin. Yksi tällainen hanke on Helsingin ja Turun välinen moottoritie valtatie 1. Yksityisteiden kustannuksista vastaavat tiekunnat. Valtionapua niille myönnetään jossain määrin, mutta koko ajan vähemmän.
Tienkäyttömaksujen keruutapoja
Tienkäyttömaksujen keräystapa riippuu järjestelmän tyypistä. Moottoriteillä kerättävät tietullit tyypillisimmin veloitetaan kuljettajalta tulliasemalla tai kausittaisena maksuna. Tulliasemalla maksu voidaan suorittaa manuaalisesti tai sähköisen laitteen avulla. Maksettaessa sähköisesti autoilijan ei yleensä tarvitse pysähtyä ollenkaan ja kaikissa järjestelmissä ei edes ajaa hitaampaa.
Satelliittipaikannusta käyttäviä maksujärjestelmiä on myös testauksessa ja jo käytössä Saksan raskaan liikenteen maksujärjestelmässä.
Siamese Dream
Siamese Dream on vaihtoehtorokkia esittävän yhtyeen The Smashing Pumpkinsin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1993. Albumilla yhtye löi itsensä läpi musiikin valtavirrassa. Albumin sessioissa nauhoitettiin monia kappaleita, joita ei otettu albumille, mutta ne julkaistiin myöhemmin kokoelmalla Piscies Iscariot. Albumi sisältää tunnetut kappaleet "Cherub Rock", "Disarm" ja "Today".
Siamese Dream nousi lähelle kärkeä brittiläisten rock-kriitikoiden listatessa vuoden 1993 parhaita albumeja.
Kappaleet
Kaikki kappaleet ovat Billy Corganin käsialaa lukuun ottamatta "Somaa" ja "Mayonaisea", jotka Corgan kirjoitti yhteistyössä yhtyeen kitaristin, James Ihan, kanssa.
Paul Verhoeven
Paul Verhoeven (s. 18. heinäkuuta 1938 Amsterdam) on alankomaalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja, joka on ohjannut elokuvia niin Alankomaissa kuin Hollywoodissakin. Hänen elokuviaan ovat muun muassa tieteistoimintaelokuva RoboCop (1987), eroottinen trilleri Basic Instinct – vaiston varassa (1992) ja Elle (2016).
Elämä ja ura
Paul Verhoeven syntyi Amsterdamissa 18. heinäkuuta 1938. Lapsuutensa hän eli toisen maailmansodan vuosina. Lukion jälkeen Verhoeven opiskeli Leidenin yliopistossa matematiikkaa ja fysiikkaa, joista hän luki tohtoriksi.
Verhoeven kiinnostui elokuvanteosta opiskeluaikoinaan ja osallistui lyhytelokuvien tekemiseen ensi kerran vuonna 1964. Hän suoritti asepalveluksensa laivastossa ja ohjasi laivaston elokuvayksikössä 23-minuuttisen palkitun dokumenttielokuvan laivastojoukoista. Päästyään siviiliin Verhoeven ryhtyi päätoimiseksi elokuvaohjaajaksi. Hän ohjasi Hollannin televisioon 12-osaisen sarjan Floris, joka oli keskiaikaan sijoittunut seikkailusarja. Sarjasta tuli hyvin suosittu, ja se teki Verhoevenista tunnetun ohjaajan Hollannissa.
Verhoeven ohjasi Hollannissa vuosina 1971–1985 useita menestyselokuvia, joiden pääosassa oli, kuten Floriksessakin, usein Rutger Hauer. Elokuva Gestapon vihollinen numero 1 (1977) voitti Golden Globe -palkinnon.
Verhoeven lähti Steven Spielbergin pyynnöstä Hollywoodiin 1980-luvun puolivälissä. Siellä hän ohjasi Amerikan-läpimurtoelokuvansa RoboCop (1987) sekä menestyselokuvat Total Recall – Unohda tai kuole (1990) ja Basic Instinct – vaiston varassa (1992). Niiden jälkeen hän ohjasi elokuvat Showgirls (1995), Starship Troopers – universumin sotilaat (1997), Hollow Man – mies ilman varjoa (2000) sekä Black Book (2006), joka kuvattiin suurimmaksi osaksi Alankomaissa. Kymmenen vuoden tauon jälkeen Verhoeven toi vuonna 2016 ensi-iltaan ranskankielisen jännityselokuvan Elle, jonka pääosaa näyttelee Isabelle Huppert.
Verhoeven on kuulunut 1980-luvulta lähtien Jeesus-seminaari-asiantuntijaryhmään, joka keskustelee ja tekee äänestysten kautta linjauksia historiallisesta Jeesuksesta. Verhoeven on kirjoittanut Jeesuksesta kirjan Jeesus Nasaretilainen (2008), ja hän on suunnitellut jo kauan tekevänsä Jeesuksen elämästä joskus elokuvan.
Keskiyön pako (vuoden 1990 elokuva)
Keskiyön pako (Midnight Ride) on vuonna 1990 saanut yhdysvaltalainen toiminta-/kauhuelokuva, jonka pääosassa nähdään Michael Dudikoff.
Juoni
Poliisi Lawsonin vaimo Sara on jättämässä tämän, sillä hänen mielestä Lawson keskittyy työhönsä enemmän kun avioliittoonsa. Lawson yrittää saada tämän jäämään, mutta turhaan, jolloin Sara häipyy autollansa ja Lawson lähtee hänen peräänsä jalkaisin. Matkan varrella Sara ottaa kyytiin liftaajan, joka paljastuu automatkalla myöhemmin murhaajaksi. Hän ottaa Saran panttivangiksi ja ajelee hänen kanssaan kaupungissa murhaten ihmisiä. Lawson tajuaa myöhemmin asian ja lähtee pelastamaan tämän.
Vastaanotto
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antoi elokuvan runsaat kolme minuuttia lyhennetylle VHS-versiolle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Dortmundin teknillinen yliopisto
thumb|Dortmundin yliopiston Mathetower. Dortmundin teknillinen yliopisto on yliopisto Dortmundin kaupungissa, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Saksassa. Se sijaitsee Ruhrin alueella, Euroopan neljänneksi suurimmalla metropolialueella. Yliopistossa on noin 30 000 opiskelijaa sekä noin 7 000 työntekijää.
Yliopisto perustettiin 16. joulukuuta vuonna 1968. Tuolloin Ruhrin alueen teollisuus oli taantumassa, ja yliopiston perustaminen nähtiinkin tärkeänä taloudellisena siirtymänä raskaasta teollisuudesta teknologiaan. Yliopiston pääaineita ovat luonnontieteet, tekniikka, pedagogiikka, erityisopetus sekä journalismi.
Om Yun-chol
Om Yun-chol (s. 18. marraskuuta 1991 Pohjois-Hamgyŏng) on pohjoiskorealainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Hän kilpailee 56-kiloisissa. Om voitti olympiakultaa Lontoon kesäolympialaisista 2012 omassa sarjassaan nostettuaan yhteistuloksen 293 kilogrammaa. Rio de Janeirossa 2016 hän saavutti samassa sarjassa olympiahopeaa. Om on myös kaksinkertainen maailmanmestari vuosilta 2013 ja 2014.
Aasian kisoista Om on saavuttanut yhden kultamitalin vuodelta 2014 Incheonista ja Aasian-mestaruuskilpailuista niin ikään yhden kullan vuodelta 2013 Astanasta. Hän on osallistunut urallaan kaksiin kesäolympialaisiin.
Om on 152 senttimetriä pitkä ja painaa 56 kilogrammaa.
Moisio (Turku)
thumb|275px|Omakotitaloaluetta Moisiossa toukokuussa 2013. Moisio on Turun kaupunkiin kuuluva maaseutumainen kaupunginosa kaupungin pohjoispuolella, noin 8 kilometrin päässä Turun keskustasta. Moisiossa on ollut harvahkoa kyläasutusta jo pitkään. Alueen ilme pohjaa kuitenkin voimakkaimmin Turun keskustan tuntumassa vallitsevan tonttipulan aiheuttamaan omakotirakentamiseen 1990- ja 2000-luvuilla. Alueelle on rakennettu runsaasti myös 60- ja 70-luvuilla. Moision läheisyydessä sijaitsevat Yli-Maarian ja Paattisten kaupunginosat.
Ennen liittämistään Turun kaupunkiin Moisio oli osa Maarian kuntaa. Alueen palveluihin kuuluvat muun muassa Moision koulu, kaksi päiväkotia, kirjasto, lähikauppa, parturi ja huoltoasema. Lisäksi Moisiossa sijaitsee buddhalainen temppeli. Alueen maantieyhteydet Turun kaupunkiin ovat hyvät alueen reunitse kulkevan Turku–Tampere-moottoritien ansiosta. Moisioon on linja-autoyhteys Turusta.
Ruskonjoen sivujoki Vähäjoki saa alkunsa Moisiosta.
60.53333°N, 22.29444°W
Mystiikkaa
Mystiikkaa on Lokku yhtyeen 10. toukokuuta 2019 julkaisema esikoisalbumi. Sen tuotti Vesa Ovaskainen, kappaleet sävelsi Vesa Ovaskainen ja sanoittivat Vesa Ovaskainen, Jaakko Linnovaara, Heimo Hatakka, Jyri Sariola, Kristiina Weckman sekä Johanna Nikander.
Albumilta on julkaistu singlet ”Menneet taakse jää”, ”Tää hetki voi kaiken muuttaa”, ”Meidän maa”, ”Älä luovuta”, ”Vierellä taas”, ”Yöhön kadotaan”, sekä ”Otetaan iisimmin”.
Jean-Pierre Papin
Jean-Pierre Papin (s. 5. marraskuuta 1963) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja ammattilaisuransa lopettanut hyökkääjä.
Papin valittiin Euroopan parhaaksi pelaajaksi vuonna 1991. Vuotta myöhemmin hänestä tuli ensimmäinen jalkapalloilija, josta maksettiin siirtokorvauksena kymmenen miljoonaa puntaa. Papinin oikeudet vaihtoivat tuolloin omistajaa Olympique Marseillesta AC Milaniin.
Ura pelaajana
Pelaajaurallaan hyökkääjänä viihtynyt Papin edusti INF Vichyä, Valenciennesia, Club Bruggea, Marseillea, AC Milania, Bayern Müncheniä, Bordeaux'ta ja Guingampia. Hän saavutti urallaan muun muassa neljä Ranskan mestaruutta, kaksi Italian mestaruutta, Mestarien liigan voiton ja UEFA Cupin voiton sekä viisi Ranskan liigan maalikuninkuutta. Ranskan maajoukkueessa Papin pelasi 54 ottelua ja teki niissä 30 maalia. Hän edusti Ranskaa vuoden 1986 MM-kisoissa ja vuoden 1992 EM-kisoissa sekä oli voittamassa kultaa Los Angelesin olympialaisissa 1984.
Ura valmentajana
Valmennusurallaan Papin on valmentanut amatööriseura FC Bassin d'Archonia sekä kaudella 2006–07 Ligue 2:dessa pelannutta RC Strasbourgia. Papinin johdolla joukkue nousi takaisin Ligue 1:een, mutta kauden jälkeen Papin jätti tehtävänsä erimielisyyksien vuoksi.
Elokuussa 2007 RC Lens palkkasi Papinin seuran uudeksi päävalmentajaksi. Hän nousi tehtäviin neljän Ligue 1-kierroksen jälkeen Guy Roux'n erottua. Lens oli voitoitta Papinin tullessa päävalmentajaksi.
Papinin johdolla Lens ei ole liigassa kyennyt nousemaan keskikastiin. Hiukan balsamia haavoihin Papin sai, kun RC Lens eteni Coupe de la Liguen finaaliin Paris Saint-Germainia vastaan. Finaalissa joukkue kuitenkin hävisi PSG:lle 2–1, kun Bernard Mendy teki rangaistuspotkusta voittomaalin lisäajalla. Kauden loppuun saakka epätoivoista putoamiskamppailua käynyt Lens ei lopulta onnistunut säilyttämään sarjapaikkaansa, vaan putosi 17 vuoden pääsarjakamppailun jälkeen Ligue 2:een. Kauden jälkeen Papin sai odotetusti lähteä Lensin päävalmentajan paikalta.
Aivan joulukuun lopussa 2009 uutisoitiin, että Papin palaa valmennustehtäviin Ligue 2:ssa pelaavan LB Châteauroux'n uutena päävalmentajana. Papin pelasti seuran putoamiselta Ligue 2:sta, mutta jätti tehtävänsä kauden jälkeen.
Y's Men International
Maailmanlaajuisesti toimintaa on kaikilla mantereilla. Liike on hallinnollisesti jaettu 8 Lohkoon: USA, Kanada, Eurooppa, Intia, Aasia, South Pacific and Oceania (Australia), Afrikka ja Latinalainen Amerikka. Maailmanlaajuisesti jäseniä on noin 31 000 (2008). Euroopan Lohkoon kuuluu kuusi itsenäistä Aluetta, Regionia: Tanska, Norja, Ruotsi (ja Puola), Suomi-Baltia, Keski-Etelä-Eurooppa ja Venäjä. Euroopassa jäseniä on noin 7 000 (2008).
Toiminta
Liikkeen tärkeimmät toiminnan kohteet ovat paikallisen nuorisotyön tukeminen erityisesti NMKY:n kautta, laaja kansainvälinen kehitysyhteistyö ja NMKY:n toiminnan laajeneminen erityisesti kehitysmaissa ja ns. uusissa jäsenmaissa eli entisen neuvostoblokin alueella.
Y-liikkeen toiminnan taustalla on kristillinen palvelunäkemys. Se ei kuitenkaan edellytä jäsenkunnaltaan omakohtaista uskoa tai edes kristilliseen kirkkoon kuulumista. Tämän vuoksi liike kasvaa erittäin vahvasti esimerkiksi Intiassa, missä huomattava osa jäsenkunnasta on mm. hinduja. Samoin kasvu on voimakasta Japanin ja Korean alueilla, missä taas on mukana mm. shintoja ja buddhalaisia. Venäjällä taas liikkeen toiminnassa kristillisillä korostuksilla on vahva sijansa, sillä se osaltaan on siellä täyttämässä uskontoaukkoa ihmisten elämässä tuomalla mahdollisuuden kristilliseen arkitoimintaa sosiaalisten ongelmien poistamiseksi.
Liikkeen kansainvälisiä ohjelmia ovat mm.
Liike Euroopassa
Eurooppaan liike saapui 1928, kun ensimmäinen Y´s Men´s Club perustettiin Viroon, Tallinnaan. Suomeen liike saapui 1966, jolloin toisaalta Helsingin ruotsinkielisen NMKY:n (KFUM) edustajat perustivat Y´s Men´s Club Helsingfors - nimisen killan ja toisaalta Oulun NMKY:n yhteyteen perustettiin Oulun Y-kilta, millä nimellä suomeksi liikkeen jäsenkiltoja kutsutaan.
Naiset muodostavat oman rinnakkaisen Y´s Menettes - järjestönsä, jossa on runsaat 10.000 jäsentä. Pohjoismaissa ja uusissa jäsenmaissa naiset ovat mukana varsinaisessa Y´s Men liikkeessä. Heidät hyväksyttiin täysjäseniksi 1976, jolloin ensimmäiset naisten killat otettiin jäseniksi Suomessa ja Ruotsissa.
Suomesta tuli oma hallinnollinen Region eli Alue 1980, jolloin sen killat erosivat yhteisestä Ruotsin-Suomen Alueesta. 1991 aloitettiin toiminta neuvostovallasta vapautuneissa Baltian maissa uudelleen perustamalla Tallinnan kilta uudelleen ja 1994 Pärnuun toinen Y-kilta. Tällä hetkellä Suomessa on 11 ja Baltiassa 9 Y-kiltaa ja niissä hieman yli 200 jäsentä.
Järjestö julkaisee kansainvälistä jäsen- ja tiedotuslehteä "Y´s Men´s Word", joka painetaan Intiassa useilla eri kielillä ja postitetaan jäsenille kautta maailman. Suomi-Baltian Alue julkaisee oma tiedotus- ja jäsenlehteään "Alueen Uutiset", joka painetaan suomeksi ja englanniksi. "Alueen Uutisia" on luettavissa järjestön kotisivuilta pdf-muotoisena.
Latviassa
Liepaja Y´s Men´s Club (yhteiskilta)
Cox & Forkum
Sarjakuva käsittelee yleensä Terrorismin vastaista sotaa ja islamilaista fundamentalismia. Sarjakuvien ideologinen perspektiivi on objektivismi. Cox ja Forkum ovat kritisoineet republikaanipuoluetta asiakysymyksissä, joista objektivistit ovat perinteisesti olleet eri mieltä republikaanien kanssa, kuten uskonnosta, abortista ja maahanmuutosta.
Vuorentaustan koulu
Vuorentaustan koulu on Ylöjärven Vuorentaustassa sijaitseva noin 500 oppilaan koulu, jossa on luokat 1–9. Koulu toimii kahdessa toimipisteessä. Välimäenkujan koulutalossa on luokat 1–6 ja Tornitien koulutalossa luokat 7–9. Koulun rehtorina toimii Mari Toivonen ja apulaisrehtorina Kaisa Mikkonen. Vuonna 2021 koulussa oli noin 500 oppilasta.
Vuorentaustan koulu perustettiin vuonna 1965, ja vuonna 2015 se juhli 50-vuotissyntymäpäiviään. Vuonna 2017 Soppeenharjun koulu ja Vuorentaustan koulu yhdistettiin uudeksi Vuorentaustan kouluksi.
Välimäenkujan koulutalossa on kaksi kerrosta ja yksikerroksinen siipirakennus. Koulu on rakennettu punaisesta tiilestä. Koulua remontoitiin kesällä 2009, ja remontti jatkui kesällä 2010.
Ampumahiihdon maailmancup 2025–2026
Ampumahiihdon maailmancup 2025–2026 on maailmancupin 49. kausi, joka alkaa 29. marraskuuta 2025 Ruotsin Östersundista ja päättyy 22. maaliskuuta 2026 Norjan Holmenkollenille.
Kilpailukalenteri
Kauden kilpailuohjelmaan kuuluu yhdeksän kilpailuviikonloppua. Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU) julkaisi kauden alustavan kilpailukalenterin 11. helmikuuta 2021. Julkaistussa kalenterissa mainitaan myös talviolympialaiset 2026, joiden ampumahiihtotapahtumat järjestetään Italian Anterselvassa. Vuosien 2014 ja 2018 olympialaisia ei kuitenkaan sisällytetty maailmancupiin, joten niiden kuuluminen maailmancupiin vuonna 2026 on epävarmaa.
Jack Hodgins
Tri Jack Stanley Hodgins on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Bones, jota esittää näyttelijä T. J. Thyne. Hodgins esitellään sarjassa pääasiassa hyönteistutkijana, mutta hän on myös mineraalitutkija sekä oikeuskemisti. Hodginsin harrastuksia ovat muun muassa salaliittoteoriat. Hän osaa arvioida uhrin kuolinajan ihmis- tai eläinjäänteisiin kehittyneiden toukkien perusteella.
Kevätkumpu
Kevätkumpu (Vårberga) on yksi Porvoon kaupunginosista. Se sijaitsee noin kahden kilometrin päässä Porvoon keskustasta itään. Kevätkumpu on suurimmalta osin tiheään asuttua kerrostaloaluetta. Kevätkummun väkiluku on noin 7 000.
Jack Hodgins
Hahmon historia
Jack Hodgins on yksi työryhmänsä sarkastisimmista jäsenistä. Hän ei vaikuta pitävän Jeffersonin instituutin johtajan tri Goodmanin työtavoista, mutta hän tulee paljon paremmin toimeen oikeustieteen osaston johtajan Camille Saroyanin kanssa. Jack osaa olla ”hauska mies”, minkä ansiosta hän teki vaikutuksen Seeley Boothiin (David Boreanaz) jaksossa ”The Woman in the Garden”. Jack on laboratoriossa työskentelevistä normaalein, ja hän auttaakin Zack Addya toisten ihmisten kanssa olemisessa.
Kevätkumpu
Kevätkummun asukkaista 36,4 % oli ulkomaalaistaustaisia vuoden 2019 lopussa.
Jack Hodgins
Hahmon historia
Jackin perhe on hyvin vauras, ja sattuu olemaan Jeffersonin instituutin toiseksi suurin lahjoittaja; he omistavat Cantilever-ryhmän, kolmanneksi suurimman yksityisomisteisen yhdistyksen Yhdysvalloissa. Jack toivoo ettei hänen perheelleen kerrota hänen senhetkisestä työasemastaan, sillä hän pelkää ettei kykenisi keskittymään uraansa. Seeley, Zack ja Angela tietävät Jackin perheestä, mutta kunnioittavat hänen toivettaan asian pitämisestä salassa Temperance Brennanilta. Jaksossa ”Aliens in a Spaceship” Jack kuitenkin kertoo Temperancelle perheensä olevan rikas. Jaksossa ”Two Bodies in the Lab” Jack näytetään ajamassa Mini Cooperia. Ensimmäisen tuotantokauden jaksossa ”The Man with the Bone” Jackin paljastetaan olevan kokenut luola-ajaja.
Kevätkumpu
Palvelut
Kevätkummun keskuksessa on ostoskeskus, jossa on mm. S-Market, moskeija, apteekki, sivistyskeskus, monta parturikampaamoa, koulu, päiväkoti, kirjasto, kolme kebab ravintolaa, puistoja ja aidattu koirapuisto
Jack Hodgins
Hahmon historia
Angela ja Jack menevät toisen tuotantokauden jaksossa ”The Girl with the Curl” ensimmäisille treffeilleen puistoon keinumaan. Jaksossa ”Aliens in a Spaceship” Jack myöntää Temperancelle olevansa rakastunut Angelaan. Jack kosii tätä kahdesti, mutta vaikka Angela myöntää rakastavansa Jackia, hän ei suostu kummallakaan yrityksellä, koska se ei ”tunnu” hänestä oikealta. Jack yllättää Angelan ”Be My Love”-kosinnalla ja väittää rakastavansa heidän suhdettaan juuri sellaisena kuin se on. Angela on haltioissaan ja pyytää Jackia menemään hänen kanssaan naimisiin välittömästi. Jack suostuu, mutta parin häät jäävät lyhyiksi Angelan paljastuessa jo olevan teknisesti naimisissa Fidžillä.
Jack ja Angela palkkaavat kolmannella tuotantokaudella yksityisetsivän nimeltä Amber Kippler paikantamaan Angelan No Name Keyssa, Floridassa asuvan miehen Grayson Barasan (Sean Blakemore) sijainnin. Etsivä onnistuu löytämään tämän. Jack ja Angela pyytävät Amberia pakottamaan Graysonin allekirjoittamaan avioeropaperit, mutta hän kuitenkin kieltäytyy väittäen olevansa yhä rakastunut Angelaan. Grayson on jopa rakentanut talon heille. Neljännellä tuotantokaudella Grayson allekirjoittaa eropaperit, mutta Angela ja Jack eroavat kuitenkin itse huomattuaan Graysonin vierailun aikana, etteivät he luota toisiinsa kunnolla.
Angelan isän tullessa kaupunkiin neljännen tuotantokauden jaksossa ”The Science in the Physicist”, Jack herää keskellä aavikkoa side vasemmassa olkapäässään. Poistettuaan sen alta paljastuu tatuointi Angelan kasvoista ja teksti ”Angie Forever”. Katsojien annetaan uskoa Angelan isän tehneen sen, koska Jack satutti hänen tytärtään. Myöhemmin jaksossa ”The Cinderella in the Cardboard” paljastetaan, että Jack on kirjautunut nettideittisivustolle nimeltä ’Hate or Date’. Jack menee Angelan kanssa naimisiin viidennellä tuotantokaudella, ja kuudennella tuotantokaudella Angela synnyttää heidän esikoisensa Michael Vincent Stacato Hodginsin. Seitsemännellä tuotantokaudella Jack menettää rahansa hakkeri Pelantille mutta myöhemmin Angela löytää rahat. Jack halvaantuu 11. tuotantokaudella. Halvaantumisensa jälkeen hän kohtelee Angelaa erittäin ilkeästi ja kylmästi.
Kansallinen Georgian parlamentin kirjasto
Kansallinen Georgian parlamentin kirjasto (,, lyh. NPLG) on Georgian pääkaupunki Tbilisissä sijaitseva Georgian parlamentin kirjasto ja kansalliskirjasto.
Kansalliskirjaston toiminta sai alkunsa vuonna 1846 Tbilisiin perustetun yleinen kirjaston pohjalta. Vuonna 1851 kirjastolle rakennettiin uusi talo, kun aineiston määrä kasvoi. Vuonna 1852 kirjastolle myönnettiin oikeus kahteen vapaakappaleeseen kaikista Kaukasuksella painetuista teoksista. Vuoteen 1859 mennessä kirjaston kokoelmat olivat karttuneet 13 260 teokseen (voluumiin), ja aineistoa oli 19 kielellä. Vuonna 1868 Tbilisin yleinen kirjasto ja Kaukasuksen museo yhdistettiin. Vuonna 1913 kirjasto sai nimekseen Kaukasuksen museon tieteellinen kirjasto. Uuden kirjastorakennuksen rakennustöiden johdosta kirjasto suljettiin vuonna 1914. Kirjasto nimettiin Georgian yleiseksi valtionkirjastoksi 1923. Se toimi vuodesta 1955 tasavallan valtionkirjastona ja vuodesta 1990 nimellä Georgian kansalliskirjasto. Joulukuun 25. päivästä 1996 otettiin käyttöön kirjaston nykynimi. thumb|195px|left|Arkkitehti Anatoli Kalginin ja kuvataiteilija Henry Hrinevskin suunnittelemaa Georgian kansalliskirjaston päärakennusta (1916). thumb|195px|left|Alkujaan valtionpankiksi 1910 valmistunut, arkkitehtien Micheil Okhanjanov ja R. Golenishchev suunnittelema kansalliskirjaston III rakennus Tbilisissä. Parlamentaarinen kirjasto toimi vuoden 2018 alussa viidessä eri rakennuksessa Tbilisissä. Kansalliskirjaston georgialaista rakennustyyliä heijasteleva päärakennus on rakennettu vuosina 1913–1916 suunnittelukilpailun voittaneen arkkitehti Anatoli Kalginin ja kuvataiteilija Henry Hrinevskin suunnitelman pohjalta. Rakennuksen julkisivun georgialaista 900–1200-lukujen luostarien tyyliä jäljitelevät koristelut ovat Vladimer ja Lavrenti Agladzesin käsialaa.
OSAO
thumb|Kaukovainion yksikkö. Koulutuskuntayhtymä Osao (1.1.2020 asti Oulun seudun ammattiopisto) on Oulun seudulla toimiva monialainen ammattiopisto, jossa opiskelee 8 500 nuorta ja aikuista. Osaon 12 koulutusyksikköä sijaitsevat Kempeleessä, Limingassa, Oulussa, Muhoksella, Pudasjärvellä ja Taivalkoskella. Osaossa voi suorittaa 34 eri ammatillista perustutkintoa ja koulutusohjelmia on 66, joiden rinnalla on mahdollista tehdä myös lukio-opintoja. Ammatillinen tutkinto antaa hakukelpoisuuden korkeakouluopintoihin.
Osaossa voi opiskella seitsemää koulutusalaa: kulttuuriala, luonnontieteiden ala, luonnonvara- ja ympäristöala, matkailu-, ravitsemis- ja talousala, sosiaali-, terveys- ja liikunta-ala, tekniikan ja liikenteen ala, ja yhteiskuntatieteiden, liiketalouden ja hallinnon ala.
Osao järjestää myös oppisopimuskoulutusta sekä ammatillisiin perustutkintoihin ja ammatti- ja erikoisammattitutkintoihin valmistavaa koulutusta. Osaossa on 900 työntekijää.
Puukotus
Myllytullin yksikössä 10. lokakuuta 2013 16-vuotias koulussa opiskeleva miespuolinen opiskelija puukotti kolmea naispuolista opiskelijaa sekä koulun vahtimestaria.
Martha (nimi)
Martha tai Marta on naisen etunimi, heprealaisperäisen Martta-nimen vastine muun muassa kreikassa, latinassa, englannissa ja skandinaavisissa kielissä. .
Suomessa nimi Martha on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1183 ja Marta 1590 henkilölle. . Suomessa nimen tavallisempi mukaelma on kuitenkin Martta. Martan nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 26. heinäkuuta; suomen­kielisessä kalenterissa nimi on samalla päivällä muodossa Martta.
Jotain pimeästä
Jotain pimeästä on yhdysvaltalainen, vuonna 1988 valmistunut science fiction -minisarja. Minisarja sai suosionsa myötä lyhyeksi jäänyttä jatkoa viikoittaisena sarjana NBC-kanavalla.
Suomen televisiossa minisarja esitettiin nimellä Jotain pimeästä. Videolevityksessä sarjan nimi oli Isku ulkoavaruudesta.
Juoni
Joe Cortese esittää etsivä Jack Bresliniä, joka yhdessä parinsa Frank Dileon (George Dzundza) kanssa tutkii raakaa murhasarjaa, jossa uhreilta on poistettu sisäelimiä. Breslin huomaa rikospaikkojen yleisön joukossa aina saman naisen, ja yrittää lopulta ottaa tämän kiinni. Nainen pakenee yliluonnollisilta vaikuttavien kykyjensä ansiosta, mutta hän pudottaa tunnistamattoman esineen, jonka Breslin vie mukanaan kotiinsa.
Nainen (Maryam d'Abo) odottaa Bresliniä tämän asunnossa ilmeisesti saadakseen esineen takaisin, mutta Breslin saa hänet lopulta käsirautoihin. Matkalla poliisiasemalle nainen, Ta'Ra kuitenkin taivuttelee Breslinin viemään hänet erämaahan lupaamalla kertoa murhista sillä ehdolla, että muut eivät saa tietää. Ta'Ra vihjaa olevansa kotoisin toiselta planeetalta, jolloin epäuskoinen Breslin aikoo kääntyä takaisin viedäkseen hänet poliisiasemalle. Ta'Ra kuitenkin pakenee erämaahan, ja Breslin seuraa häntä pienelle avaruusalukselle. Sen nähtyään Breslin uskoo Ta'Ran olevan avaruudesta.
Ta'Ra kertoo työskennelleensä aiemmin lääkintäupseerina suurella vankila-aluksella. Vankilassa pidettiin muiden vankien ohella myös xenomorfiksi nimitettyä, muodonmuutoksiin kykenevää olentoa. Telepaattisilla voimillaan muita vankeja hyväksikäyttämällä xenomorfi onnistui vapauttamaan itsensä eristyssellistään ja pakeni. Paon jälkeen ainoana eloonjääneenä Ta'Ra otti sukkulan ja seurasi xenomorfia Maahan. Breslinin tutkimien murhien takana on xenomorfi, joka on perehtynyt uhriensa anatomiaan voidakseen jäljitellä ihmisten olemusta.
right|thumb|160px|Jotain pimeästä -minisarjan xenomorfi. Breslin ja Ta'Ra alkavat yhdessä jäljittää xenomorfia. He löytävät sen lopulta bioteknologisesta tutkimuskeskuksesta, ja tulitaistelun lopuksi laitoksella tapahtuu räjähdys, jonka yhteydessä xenomorfi katoaa. Tapahtumien johdosta Breslin aiotaan pidättää, mutta poliisipäällikkö, jonka tyttären kanssa Breslin seurustelee, ottaa hänet huostaansa. Kesken ajomatkan päällikkö paljastuu kuitenkin xenomorfiksi, joka sen jälkeen yrittää saada Breslinin kertomaan ketkä kaikki tietävät sen olemassaolosta. Breslin kolaroi auton, ja xenomorfi pakenee taas. Pian tämän jälkeen Breslin löytää parinsa, Dileon tämän kotoa xenomorfin pahasti haavoittamana, ja lopulta Dileo kuolee Breslinin syliin.
Teknologiakeskuksessa tehtyjen havaintojen perusteella Ta'Ra päättelee xenomorfin pyrkivän takaisin vankila-alukselle, ja he päättävät Breslinin kanssa seurata sitä. Ta'Ra ohjaa vankila-aluksen syöksymään mereen, ja he suojautuvat sen ajaksi aluksella riehuvalta xenomorfilta lukitsemalla itsensä tämän entiseen eristysselliin. Aluksen pudottua mereen Breslin ampuu seinään reiän, jonka kautta he pääsevät ulos.
Ohjelman lopussa Breslin näkee painajaista, jossa xenomorfi on naamioitunut hänen tyttöystäväkseen. Breslinin herättyä makuuhuoneeseen tulee Ta'Ra, joka vakuuttelee hänelle, että he onnistuivat tuhoamaan xenomorfin.
Taustaa
Vaikka Jotain pimeästä muistuttikin muiden muassa V-televisiosarjaa, se oli kotimaassaan katsojamenestys. Niin katsojat kuin kriitikotkin pitivät päähenkilöiden välisestä suhteesta, ja sarjalle tilattiinkin pian viikoittainen jatko.
Kun jatko-osia lopulta alettiin esittää, lähtökohtaisasetelman uutuudenviehätys oli kuitenkin jo kulutettu loppuun. Sarja lopetettiin alhaisten katsojalukujen takia jo kuuden lähetetyn jakson jälkeen, ja kaksi jäljellä ollutta jaksoa jätettiin kokonaan lähettämättä.
Lyhyen kestonsa takia sarjaa ei ole esitetty televisiossa usein, mutta sittemmin myös kaksi alkujaan esittämättä jäänyttä jaksoa on näytetty Yhdysvalloissa kaapelikanavilla. Alkuperäisestä minisarjasta on myös esitetty elokuvamittaiseksi leikattua versiota.
Jatko-osia ei ole esitetty Suomessa.
Gouloux
Gouloux'ta kutsuttiin varhaiskeskiajalla Gubiliumiksi tai Govilisiksi. Se sijaitsi roomalaisen tien varrella, joka yhdisti Autunin ja Sensin kaupungit. Kunnan nähtävyys on 10 metriä korkea vesiputous Saut de Gouloux.
Gouloux'ssa on vuonna 1947 perustettu puukenkätehdas. Alkuvuosina tehtaassa valmistettiin jopa 27 000 puukenkäparia vuodessa. Nykyään tehdas on laajentanut tuotevalikoimaansa, mutta kengät ovat yhä valikoimassa.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Yannick Bisson
pienoiskuva|Yannick Bisson Yannick D. Bisson (s. 16. toukokuuta 1969 Montréal) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten nimiroolistaan sarjassa Murdochin murhamysteerit.
Bisson on näytellyt 13-vuotiaasta asti. Hänen ensimmäisiä merkittäviä roolejaan olivat roolit elokuvissa Keltanokat (Rookies, 1990), Nothing Too Good for a Cowboy (1998) ja Sue Thomas, FBI (2002). Vuonna 2008 Bisson sai pääroolin ylikonstaapeli William Murdochina CBC:n tuottamassa dekkarisarjassa Murdochin murhamysteerit. Suomessa sarjaa alettiin näyttää Yle TV1:sellä vuonna 2014.
Bisson on naimisissa ja hänellä on kolme tytärtä, Brianna, Dominique ja Mikaela. Tyttäristä kaksi, Brianna ja Dominique ovat esittäneet pientä roolia Murdochin murhamysteereissä.
Kåre Willoch
Kåre Isaachsen Willoch (3. lokakuuta 1928 – 6. joulukuuta 2021 ) oli norjalainen Konservatiivipuolueen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuosina 1981–1986.
Willoch valmistui Oslon yliopistosta ekonomistin koulutuksella. Hän istui Oslon kaupunginvaltuustossa vuosina 1952–1959.
Willoch tuli valituksi Norjan parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1957. Hänet valittiin sen jälkeen joka ikisessä parlamenttivaalissa vuoteen 1989. Hän toimi parlamentaarisen uransa jälkeen vuoteen 1998 Oslon ja Akershusin läänin kuvernöörinä.
Emälaiva
Emälaiva on erityiseen tukitoimintaan varustettu alus. Se tarkoitus on tukea jotakin erityistä toimintaa (esimerkiksi tutkimusta tai sukellusta) merellä liikkuvana tukikohtana.
Siviilikäytön emälaivat
Tunnetuimpia sukeltajien emälaivoja oli ranskalaisen valtamerentutkija Jacques-Yves Cousteaun M/S Calypso, joka rakennettiin toisen maailmansodan aikaisesta miinanraivaajasta.
Suomessa sukelluskerhot ovat rakennuttaneet omia tukialuksia, jotka on toteutettu muuttamalla valmiita venemalleja sukeltajien tarpeiden mukaan.