cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Versaemerge
thumb|VersaEmerge esiintymässä marraskuussa 2010. VersaEmerge on yhdysvaltalainen rock-yhtye, jonka jäsenet ovat Sierra Kusterbeck ja Blake Harnage. Duo on lähtöisin Port St. Luciesta Floridasta.
Yhtyeen esikoisalbumi, Fixed at Zero, julkaistiin vuonna 2010.
Kuopion rautatieasema
Historiaa
Kuopion asema oli alkuaikoinaan Savon radan pohjoinen pääteasema. Ensimmäinen juna saapui kaupunkiin 2. heinäkuuta 1888, ja viralliset avajaiset pidettiin 1. lokakuuta 1889. Kuopioon rakennettiin II luokan asemarakennus, ja asema-alueelta rakennettiin satamarata Maljalahteen Kallaveden rantaan. Rataa ja asema-aluetta rakennettaessa niiden alle jäi useita Kuopion vuoden 1860 asemakaavaan piirrettyjä asuintontteja, mikä esti kaupungin laajenemisen pohjoisen suuntaan yli puolen vuosisadan ajan. Asema-alueelle rakennettiin myös kaksipaikkainen veturitalli, jota laajennettiin lopulta 15-paikkaiseksi. Veturitalliin on rakennettu myös kaksi kahdeksankulmaista vesitornia. Kuopioon sijoitettiin lisäksi veturikonepaja, joka oli toiminnassa vuoteen 2002 saakka. Ratapihan länsipuolelta rakennettiin pistoraide Haapaniemeen, jonne sijoittuivat 1910- ja 1920-luvuilla rullatehdas, saha, mylly ja öljysäiliötä.
Päivi Aaltonen
Päivi Aulikki Aaltonen (o.s. Meriluoto, s. 12. joulukuuta 1952 Tampere) on suomalainen jousiampuja ja olympiamitalisti.
Meriluoto saavutti jousiammunnassa olympiapronssia Moskovan 1980 olympialaisissa. Seuraavissa kesäolympialaisissa Los Angelesissa 1984 hän sijoittui viidenneksi ja Soulissa 1988 Päivi Aaltonen -nimisenä 20:nneksi. MM-kilpailujen henkilökohtaisessa kilvassa hän sijoittui yhdeksänneksi vuonna 1981, kymmenenneksi vuonna 1983, 32:nneksi vuonna 1985, 17:nneksi vuonna 1987, 39:nneksi vuonna 1989 ja 36:nneksi vuonna 1991. MM-kilpailujen joukkuekilpailussa paras saavutus oli seitsemäs sija vuonna 1983.
EM-kilpailuissa Meriluoto saavutti useita mitaleja. Vuonna 1978 Coventryssa hän saavutti joukkuepronssia ja oli henkilökohtaisessa kisassa kuudes. Vuonna 1980 Compiégnessa hän saavutti joukkuehopeaa ja oli henkilökohtaisessa kisassa 12:s. Vuonna 1982 Kecskemétissa hän saavutti hopeaa sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa. EM-hallikilpailuissa hän saavutti joukkuehopeaa Falunissa 1983 ja joukkuepronssia Odensessa 1985.
Tauluammunnan Suomen mestaruuden Aaltonen voitti vuosina 1977–1988 kahdeksan kertaa eli useammin kuin kukaan toinen nainen vuoteen 2008 mennessä. Vuonna 1982 hän ampui 50 metrin matkalta maailmanennätyksen 331 pistettä. Hän edusti turkulaista Arcus-seuraa.
Karstimaa
Eroosion vaiheita
Jos karstikallion päällä on maannosta, ei kalkkikiven rapautumista huomaa, ennen kuin siihen syntyy doliineja tai sen pinta muuten kuluu. Jos jokivesi tai vesistön aallokko huuhtoo kalkkikivipinnan esille tai se on ollut jo jääkaudelta saakka paljaana, voi nähdä kalkkikivikiveyksen. Siinä kallion pinta on syöpynyt kuopille ja syville uurteille.
Seuraava vaihe on vaikeampikulkuinen karrenmaasto. Siinä ei ole enää tasaista kallionpintaa, vaan pinta on täynnä ihmisen kokoisia uurteita ja syviä koloja sekä maan alle vajoavia doliineja. Maasto voi olla laiduntaville eläimille vaarallinen, koska koloihin pudonneet eläimet eivät pääse enää pois tai syöpyneet viisteet ovat liukkaita ja eläimet putoavat niiltä alas.
Maasto muuttuu vaikeammaksi, kun maanalaiset luolat sortuvat ja maahan syntyy suuria aukkoja. Aukot voivat olla syviä tai ne ovat täynnä seisovaa tai virtaavaa vettä. Rinteet aukkojen lähettyvillä voivat sortua aukkoihin. Aukot ovat alkua maaston romahtamiselle. Silloin törröttämään jää kovempi kiviaines, jonka ympäriltä maat vajoavat yhä alemmaksi. Karstipylväiksi tai -mäiksi kutsutaan jyrkkärinteisiä mäkiä, joita ympäröi tasainen virtaavan veden tasoittama ja hedelmällinen maannos. Tämän tyyppisiä maisemia tunnetaan ympäri maailmaa.
Cantorin joukko
Mitä Cantorin joukkoon kuuluu?
Cantorin joukkoon kuuluu kuitenkin myös suuri joukko irrationaalilukuja. Voidaan myös osoittaa, että se on ylinumeroituva, eli se on aidosti mahtavampi joukko kuin luonnollisten lukujen joukko \mathbb{N}. Todistus perustuu siihen, että Cantorin joukon pisteet voidaan esittää 3-kannassa desimaaliesityksinä, joissa ei ole mukana ykkösiä (vain 0 ja 2). Tämän jälkeen ylinumeroituvuus voidaan todistaa Cantorin diagonaaliesityksen tapaan.
Dynaaminen iterointiin perustuva tulkinta
Olkoon kuvaus, joka on määritelty niin, että
Kyseessä on siis "sahalaita-kuvaaja", jolla tarkalleen silloin kun, se saa maksimiarvonsa  pisteessä  ja arvon \mathbf{}0 pisteissä  ja \mathbf{}1, ja lisäksi  lähestyy raja-arvoa  ("miinus ääretön"), kun \mathbf{}x lähestyy raja-arvoa  tai.
Määritellään reaaliluvun \mathbf{}x positiivinen rata kuvauksen \mathbf{}T suhteen nyt niiden reaalilukujen joukoksi, jonka alkiot on saatu iteroimalla arvoa \mathbf{}x kuvauksella \mathbf{}T mielivaltaisen monta kertaa, eli kyseessä ovat luvut, missä on lyhennysmerkintä sille, että arvoa \mathbf{}x on iteroitu \mathbf{}n kertaa, jolloin esimerkiksi  tarkoittaa arvoa. (Lisäksi tulkitaan, että ja .) Esimerkiksi lähtemällä arvosta  iteroinnin ensimmäiset kuusi lukua ovat   ja.
Voidaan osoittaa, että Mandelbrotin joukon määritelmää vastaavalla tavalla Cantorin joukko koostuu tarkalleen niistä reaaliluvuista \mathbf{}x, joiden kuvauksen \mathbf{}T suhteen otettu positiivinen rata on rajoitettu, eli on olemassa sellainen luku (Luku \mathbf{}K saa riippua iteroinnin aloittavasta reaaliluvusta \mathbf{}x.), että reaalilukua \mathbf{}x iteroimalla saatava positiivinen rata on kokonaan rajoitetun välin  sisällä. Lisäksi on helppo nähdä, että tämä on yhtäpitävää sen kanssa, että reaaliluvun \mathbf{}x positiivinen rata sisältyy kokonaisuudessaan yksikköväliin. Tämä seuraa siitä, että jos jossain iteroinnin kohdassa \mathbf{}n on voimassa, selvästi , joka lähestyy raja-arvoa , kun \mathbf{}k kasvaa eli iterointi etenee pidemmälle. Yksikkövälin oikeaa puolta koskeva väite seuraa tästä nyt helposti, sillä jos iteroinnin jossain kohdassa \mathbf{}n on voimassa, selvästi , jolloin jatko voidaan päätellä aiemman -tilanteen perusteella. Erityisesti yllä olevan esimerkin piste ei kuulu Cantorin joukkoon, sillä esimerkissä nähtiin, että, eli pisteen  iterointi kuvauksen \mathbf{}T suhteen menee yksikkövälin  ulkopuolelle.
Kuopion rautatieasema
Historiaa
Savon rataa jatkettiin Kuopiosta pohjoiseen 1900-luvun vaihteessa, ja Kuopion ja Iisalmen välinen rataosa avattiin väliaikaiselle liikenteelle vuonna 1901. Kuopion alkuperäinen rautatieasema sijaitsi hankalassa paikassa, sillä kaupunkiin saapunut matkustaja joutui kulkemaan yli puoli kilometriä ratavallin pohjoispuolella ennen keskustaan johtanutta alikäytävää. Kuopion asema-alueen uudistaminen aloitettiin 1920-luvulla, mihin liittyi muun muassa matkustaja-aseman siirtäminen noin 900 metriä lännemmäksi ja radan eteläpuolelle. Vuonna 1926 puhkaistiin Puijonkadun alikulku ja vanha Maaherrankadun alikulku uusittiin vuonna 1930. Uuden asemarakennuksen valmistuttua vanha asema jäi tavaraliikenteen käyttöön.
Kuopion aseman itäpuolelta rakennettiin kolmen kilometrin pituinen sivuraide Kelloniemeen vuonna 1967. Henkilöaseman alikulkukäytävää jatkettiin 1980-luvulla radan pohjoispuolelle, jolloin saatiin suora yhteys rautatieasemalta linja-autoasemalle. Kuopion asemarakennus siirtyi VR-Yhtymälle vuonna 1995. Museovirasto on luokitellut nykyisen henkilöaseman ja vanhan aseman alueet valtakunnallisesti merkittäväksi suojelukohteeksi.
Tulevaisuus
Kuopion rautatieaseman ympäristö muuttuu huomattavasti 2010-luvun lopussa, ja alati kasvaville matkustajamäärille suunnatut palvelut paranevat uuden matkakeskuksen myötä. Matkakeskuksen, Kuopion Portin rakentaminen aloitettiin vuonna 2018. Pahasti ikääntyneiden ja nykyiseen liikenteeseen nähden alimitoitettujen tavararatapihan sekä matkustajalaiturialueen uudistamiseen myönnettiin 30 miljoonan euron rahoitus vuonna 2020, ja saneeraus on alkanut vuonna 2022. Ongelmallisena pidetty ratapiha on maakuntahallituksen yksi suurimmista kehityskohteista.
Ositus (oikeustiede)
Ositus tarkoittaa avioliiton päättyessä avioeroon tai toisen puolison kuolemaan tapahtuvaa avio-oikeuden alaisen omaisuuden selvittämistä ja tasaamista. Osituksessa lasketaan, miten paljon tasinkoa joutuu enemmän omaisuutta omistava puoliso maksamaan toiselle puolisolle siten, että kummankin omaisuuden arvo tulee yhtä suureksi. Tätä nimitetään osituksen laskennalliseksi vaiheeksi. Reaalisessa vaiheessa määrätään ne omaisuuserät, joilla tasinko suoritetaan.
Osituksen lähikäsitteitä ovat perinnönjako sekä pesänjakajan tekemät toimitusositus ja toimitusjako. Osituksessa puolisoiden velkoja ei makseta, kun taas ennen perinnönjakoa perittävän ja kuolinpesän velat on maksettava. Osituksessa vaihtuu vain tasingon omistusoikeus, kun sen sijaan perinnönjaossa kaikki kuolinpesän hallitsema omaisuus jaetaan pesän osakkaille. Toimitusositukseen haetaan muutosta ja sovinto-ositusta vaaditaan julistettavaksi pätemättömäksi tekemällä osituksen moite käräjäoikeuteen. Jos suoritettu ositus on kohtuuton tuomioistuin voi tehdä osituksen sovittelun.
Eri ositustavat
Suomessa ositusta vastasi aiemmin pesänositus, joka perustui vuoden 1734 lain naimiskaareen ja lakiin aviopuolisoiden omaisuus- ja velkasuhteista (17/1889). Naimiskaaren mukaan pesänosituksen ulkopuolelle jäi arvokkain omaisuus, jota olivat perityt ja sukuun ostetut kiinteistöt. Irtaimisto ja avioliiton aikana ansaittu omaisuus jaettiin maalaisoikeudessa siten, että mies sai 2/3 ja vaimo 1/3. Kaupunkioikeuden mukaan jaettiin kaikki omaisuus puoliksi, ellei ennen avioliittoa ollut tehty avioehtoa. Vuonna 1878 annettiin asetus, jolla kaupunkioikeuden käytäntö otettiin osittain myös maalaisoikeuteen. Puolittamisen ulkopuolelle jätettiin ennen avioliittoa omistettu tai sen aikana peritty maalaiskiinteistö ja se omaisuus, joka avioehdolla oli sovittu ulkopuoliseksi. Vuoden 1930 alussa voimaan tulleen avioliittolain (234/1929) myötä pääperiaatteeksi tuli kaiken puolittaminen, ellei avioehtosopimus toisin määrännyt. Vuodesta 1976 lähtien leski ei ole ollut velvollinen antamaan tasinkoa ja vuodesta 1988 alkaen (411/1987) ositusta ja avioehtoa on voitu kohtuullistaa.
Käytännön toteuttaminen
Suomessa ositusta tehdään harvoin lesken ja perillisten välillä, sillä leskellä on elinikäinen oikeus hallita jakamattomana perheen asuntoa ja asuntoirtaimistoa (lesken suoja). Tavallisin kuolemaan perustuva ositus on molempien puolisoiden kuoleman jälkeen tehty ositus kummankin suvun kesken ennen perinnönjakoa. Avioeron jälkeen ositus tehdään lähes aina, jos puolisoilla on vähänkin varallisuutta.
Laskennallinen vaihe aloitetaan luetteloimalla puolisoiden varat ja velat oikeusperusteen syntyhetkellä. Syntyhetki tarkoittaa toisen puolison kuolinhetkeä tai hetkeä, jolloin avioerohakemus jätetään käräjäoikeuden kansliaan hakemusasiana. Samassa yhteydessä määritetään varojen ja velkojen senhetkinen käypä arvo. Yhteisesti omistetusta omaisuudesta tai yhteisistä veloista päätetään, mikä on kummankin osuus. Sen jälkeen puolison varallisuudesta vähennetään hänen velkojensa arvo. Yleensä vähentäminen tehdään avio-oikeuden alaisen omaisuuden arvosta. Sen sijaan avio-oikeudesta vapaan omaisuuden hankintavelka vähennetään avio-oikeudesta vapaan omaisuuden arvosta.
Kun velat on katettu nähdään puolison avio-oikeuden alaisen omaisuuden säästö. Puolisoiden säästöt lasketaan yhteen ja saadusta summasta vähennetään mahdollinen vastike. Tämän jälkeen jäljelle jäänyt säästö puolitetaan. Säästön puolikkaan ja mahdollisen vastikkeen summaa nimitetään avio-osaksi, jonka puoliso osituksesta saa. Avio-osan ja puolison avio-oikeuden alaisen omaisuuden säästön erotusta nimitetään tasingoksi. Vähemmän omistava puoliso saa tasinkoa enemmän omistavalta puolisolta.
Osituksen reaalisessa vaiheessa päätetään, millä omaisuuserillä tasinko suoritetaan. Tasingon luovuttaja saa valita, käyttääkö hän tasinkoon rahaa vai muuta omaisuutta. Muu omaisuus voi olla yleensä vain avio-oikeuden alaista omaisuutta. Jos puolisot eivät pysty sopimaan osituksesta keskenään eli tekemään sovinto-ositusta, voi toinen puoliso vaatia, että käräjäoikeus määrää pesänjakajan tekemään toimitusosituksen. Pesänjakajalla on oikeus ratkaista kaikki jakoon liittyvät kysymykset. Hänen ratkaisuunsa voi vaatia muutosta tuomioistuimessa tekemällä osituksen moitteen.
Sininen enkeli (drinkki)
Sininen enkeli on makea drinkki. Sinisessä enkelissä on Parfait Amour -likööriä, vodkaa ja sitruunalimonadia. Juoma valmistetaan rakentamalla highball-lasiin. Parfait Amour antaa juomalle violetin värin.
Circle of Dust
Circle of Dust oli yhdysvaltalainen industrial metal -yhtye, joka vaikutti vuosina 1988–1998. Circle of Dustin perusti Scott Albert, joka käyttää nykyisin pseudonyymiä Klayton ja on kuuluisa sooloyhtye Celldwelleristään. Yhtye poiki lukuisia sivuprojekteja, joista vastasivat pääasiassa Klayton ja soolokitaristi Darren "Klank" Diolosa, mukaan lukien Klank, Angeldust, Argyle Park ja Chatterbox.
Historia
Circle of Dust oli suosittu kristillisissä piireissä suurimman osan 1990-luvusta, vaikka Klayton hajotti yhtyeen vuonna 1995. Lopettamisen jälkeen Klayton julkaisi viimeisen albuminsa Disengagen vuonna 1998. Albumin sivuhuomautuksissa on osia haastattelusta, jossa Klayton kertoo, että hän päätti hajottaa Circle of Dustin ja aloittaa alusta uudella projektillaan nimeltä Angeldust, jossa vaikutti myös Criss Angel. Kansilehdessä on myös kuvia, jotka vihjaavat Klaytonin tunteneen itsensä kirkkojen hylkäämäksi. Jotkut kristityt arvostelivat Circle of Dustia siitä, että yhtye ei kirjoittanut tarpeeksi kristillisiä sanoituksia, kun taas toiset kristityt kritisoivat yhtyeen musiikkia liian kaoottiseksi. Siinä missä monet kristilliset yhtyeet ovat olleet mukana vastaavissa kiistanalaisuuksissa, Circle of Dustia pidettiin usein yhtenä kiistanalaisimmista.
Circle of Dustin hajoamisen jälkeen yhtyeen albumeista on otettu lukuisia uusintajulkaisuja. Myöhemmin Circle of Dust -ihailijoiden joukossa on liikkunut huhuja, että Klaytonin varhaisempaa materiaalia, mukaan lukien aiempia äänitteitä Immortal-nimen alla, julkaistaisiin jossain vaiheessa. Vuonna 2005 Retroactive Records julkaisi uudelleen alkuperäisen Circle of Dust -nimikkoalbumin, Brainchild-nimellä äänitetyn Mindwarpin, Argyle Parkin Misquidedin ja Metamorphosiksen, joka sisältää Klaytonin tekemiä remixejä Circle of Dustin, Brainchildin ja Living Sacrificen kappaleista.
Diskografia
Kappaleita kokoelmilla
Deval Patrick
Deval Laurdine Patrick (s. 31. heinäkuuta 1956 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja Massachusettsin osavaltion entinen kuvernööri.
Ennen poliittista uraansa Patrick toimi asianajajana ja liikemiehenä. Hänet valittiin kuvernööriksi 67 %:n kannatuksella 7. marraskuuta 2006. Toiseksi sijoittui republikaaniehdokas Kerry Healey. Patrick astui virkaan 4. tammikuuta 2007. Hän on osavaltionsa ensimmäinen afroamerikkalainen kuvernööri ja koko Yhdysvaltain toinen Virginian entisen kuvernöörin Douglas Wilderin jälkeen.
Uskonnoltaan Patrick on presbyteeri. Hän on sanonut kannattavansa Massachusettsissa jo sallittuja homoliittoja. Hän vastustaa kuolemanrangaistusta.
Jarmo Jääskeläinen
Jarmo Jääskeläinen (2. elokuuta 1937 Viipuri – 2. tammikuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, dokumenttielokuvien tuottaja ja ohjaaja. Hänet tunnettiin erityisesti Puola-aiheisista dokumenteistaan.
Prebiootti
Prebiootti on sulamaton ruoan komponentti, joka on tavallisesti hiilihydraatti (oligo- tai polysakkaridi) ja edistää valikoivasti yhden tai useamman bakteerikannan kasvua tai aktiivisuutta paksusuolessa. Bakteerikannan tarkoituksena on, että muuttunut suolistofloora paikallisesti tai systeemisesti edistäisi terveyttä. Prebiootteja ovat esimerkiksi galakto-oligosakkaridit (GOS) ja inuliinityyppinen fruktoosipolymeeri sekä ravintokuitu.
Jarmo Jääskeläinen
Ura
Jääskeläinen aloitti toimittajanuransa Lontoossa BBC:n suomenkielisessä toimituksessa, mistä hän siirtyi opiskelemaan elokuvantekoa Łódźin elokuvakorkeakouluun Puolaan vuonna 1965. Hän toimi Yleisradion Puolan-kirjeenvaihtajana vuodesta 1967. Palattuaan Suomeen Jääskeläinen toimi dokumenttielokuvien tuottajana ja kouluttajana. Hän perusti YLE TV2:n Dokumenttiprojektin ja vastasi sen toiminnasta 1990–1997.
Keskeisimmät työt
Jääskeläisen tuotannon ydintä ovat Puolassa tehdyt kriittiset dokumentit, kuten Ylioppilaan kuolema ja Messu isänmaan puolesta.
Huomionosoituksia
Jääskeläinen sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon vuonna 1979, ja DocPoint palkitsi hänen elämäntyönsä ensimmäisellä Apollo-palkinnolla vuonna 1996. Kultainen Venla -elämäntyöpalkinnon hän sai vuonna 2011 ja professorin arvonimen vuonna 1998. Hän sai myös kunniamerkkejä Puolasta.
Perhe
Jääskeläinen oli naimisissa Elzbieta Jääskeläisen kanssa. Dokumentaristi Kira Jääskeläinen on heidän tyttärensä.
Shannon Hoon
Richard Shannon Hoon (26. syyskuuta 1967 – 21. lokakuuta 1995) oli yhdysvaltalaisen Blind Melon -yhtyeen päälaulaja ja lauluntekijä. Hän oli myös vierailevana artistina useilla Guns N' Rosesin kappaleilla.
Hoon syntyi Lafayettessa Indianan osavaltiossa. Hän otti puhuttelunimekseen toisen nimensä Shannonin sekaantumisen estämiseksi, sillä myös hänen isänsä etunimi oli Richard. Hoon harrasti nuorena urheilua ja liittyi valmistuttuaan paikalliseen Styff Kytten -yhtyeeseen.
Hoon muutti Los Angelesiin ja tapasi Brad Smithin ja Rogers Stevensin, joista tuli hänen yhtyetovereitaan. Blind Melon perustettiin 1989 ja se sai vuonna 1991 levytyssopimuksen Capitol Recordsilta. Debyyttialbumi oli Blind Melon (1992).
Hoon sai vuonna 1995 tyttöystävänsä Lisa Crousen kanssa tyttären Nico Blue. Samana vuonna ilmestyi Soup, Blind Melonin viimeinen albumi, joka julkaistiin Hoonin ollessa vielä elossa. Pari kuukautta sen ilmestymisen jälkeen huumausaineongelmista kärsinyt Hoon menehtyi New Orleansissa kokaiinin yliannostukseen. Hänet haudattiin Daytoniin, kotiosavaltioonsa Indianaan.
Blind Melon hajosi muutamia vuosia Hoonin kuoleman jälkeen, vaikka se on sittemmin perustettu uudelleen eri laulajan kanssa. Vuonna 1996 julkaistiin Hoonin tyttären mukaan nimetty kolmas albumi Nico.
Aiheesta muualla
Shannon Hoonin kuva
Eddie Boyd
Eddie Boyd (oik. Edward Riley Boyd, 25. marraskuuta 1914 Clarksdale, Mississippi – 13. heinäkuuta 1994 Helsinki) oli bluespianisti ja laulaja, joka sävelsi bluesstandardit ”Five Long Years” ja ”Third Degree”. Boyd asui Suomessa vuodesta 1970 asti.
Elämä
Boyd syntyi Stovallin plantaasilla lähellä Mississippin Clarksdalea. Myös Muddy Waters eli kyseisellä plantaasilla. Boyd muutti Memphisiin Tennesseehen vuonna 1936, missä hän soitti Dixie Rhythm Boys -nimisen yhtyeensä riveissä pianoa ja kitaraa.
Suuren muuttoliikkeen mukana Boyd ajautui vuonna 1941 Chicagoon. Siellä hän laati ja levytti yhden kaikkien aikojen soitetuimmista blueskappaleista, ”Five Long Years” (1952). Myös Boydin toiseksi tunnetuimmasta kappaleesta, ”Third Degree” (1953), on lukuisia coveresityksiä. Kolmas hittisingle oli ”24 Hours” (1953).
Vuonna 1965 Boyd lähti kiertämään Eurooppaa Buddy Guyn kanssa. Myöhemmin hän levytti ja teki kiertueita Fleetwood Macin ja John Mayallin Bluesbreakers-yhtyeen kanssa. Yhdysvalloissa kokemaansa rasismiin kyllästynyt Boyd muutti ensin Belgiaan, ja asettui vuonna 1970 Suomeen. Hän julkaisi vielä samana vuonna Love Recordsin kautta levyn Praise to Helsinki. Levyn materiaali äänitettiin Hollannissa ja taustamuusikkoina toimivat basisti Willy Donnie ja rumpali Eddie Hunton. Vuonna 1972 hän levytti sen sijaan suomalaisten rockmuusikoiden kuten kitaristi Albert Järvisen ja Wigwam-yhtyeen rumpali Ronnie Österbergin kanssa. Boyd levytti yhteensä kymmenkunta levyä Suomessa. Viimeisen bluesesiintymisensä Boyd teki vuonna 1984 Helsingissä. Sen jälkeen hän keskittyi gospelmusiikkiin.
Boyd meni naimisiin vaimonsa Leilan kanssa vuonna 1977. Hän kuoli Meilahden sairaalassa 79-vuotiaana vuonna 1994. Boyd on haudattu Helsingin pitäjän kirkon hautausmaalle.
Pari kuukautta Boydin kuoleman jälkeen ilmestyi Eric Claptonin Yhdysvalloissa ja Britanniassa albumilistojen kärkisijoille noussut albumi From the Cradle, jossa oli mukana Boydin kappaleet ”Five Long Years” ja ”Third Degree”. ”Five Long Yearsin” tätä aikaisemmin levyttäneitä artisteja ovat esimerkiksi Buddy Guy (1991), Muddy Waters, Colin James (1987, single), John Lee Hooker (Van Morrisonin kanssa), The Yardbirds, Memphis Slim, B. B. King, Ike ja Tina Turner ja Freddie King (1971).
Helvetin enkelit
thumb|Helvetin Enkelien [[New Yorkin päämaja.]] alt=Helvetin Enkeleiden jäsen ajamassa moottoripyörällä.|pienoiskuva|Helvetin Enkeleiden jäsen ajamassa moottoripyörällä. Helvetin enkelit (, HAMC) on kansainvälinen moottoripyöräkerho, jonka ensimmäinen chapter (aluekerho) perustettiin vuonna 1948 Kalifornian Fontanassa Yhdysvalloissa. Kerhoon kuuluu arviolta noin 1 800 jäsentä 22 maasta.
Helvetin enkelit käyttävät Harley-Davidson -moottoripyöriä.
Muun muassa Yhdysvaltain oikeusviranomaisten, Suomen poliisin ja Interpolin mukaan Helvetin enkelit on rikollisjärjestö  , mutta järjestön edustajat sanovat HAMC:tä moottoripyöräkerhoksi. Helvetin enkelit liitetään julkisuudessa muun muassa huumekauppaan, väkivaltarikoksiin  , kiristykseen  , väkivaltaiseen velkojen perintään   ja talousrikoksiin.
Helvetin enkelit peittelevät aktiivisesti rikollista toimintaansa. Helvetin enkelien jäsenen on täytettävä tietyt ehdot ja vaiettava kerhon asioista.
Historia
Helvetin enkelien nimi tulee joko Jean Harlow’n vuoden 1930 elokuvasta Hornan enkelit (Hell’s Angels) tai Yhdysvalloissa toisen maailmansodan aikana toimineesta pommitusjoukosta, jonka jäsenet ajelivat moottoripyörillä vapaa-aikanaan. Joka tapauksessa siipipääkallo tuli toisen maailmansodan taistelulentäjiltä.
Helvetin enkelien edeltäjä oli moottoripyöräkerho P.O.B.O.B. (The Pissed Off Bastards Of Bloomington), jonka perusti nuori Otto Friendl. Vaikkei Friendl ollutkaan sotaveteraani, monet kerholaisista olivat. P.O.B.O.B. osallistui monien muiden motoristikerhojen kanssa Yhdysvaltain moottoripyöräkerhojen liiton Hollisterin ajoihin kesällä vuonna 1947. Monet motoristit kuitenkin häiritsivät kaupunkia holtittomalla ajollaan juovuksissa ja lopulta rähinöivät poliisia vastaan. Pahimmat rähinöijät olivat Boozefightersejä, eivät POBOB:ista. Hollisterin tyyppinen mellakointi toistui Riversidessä paria kuukautta myöhemmin.
P.O.B.O.B. jakautui 17. maaliskuuta 1948, kun Otto Friendl perusti oman moottoripyöräkerhonsa Fontanaan San Bernandinon lähelle nimellä Hells Angels Motorcycle Club. Hollisterin ja Riversiden tapahtuvat innoittivat Marlon Brandon elokuvan Hurjapäät vuonna 1953. Vuonna 1954 Helvetin enkelit sulauttivat itseensä San Franciscon Market Street Commandosin.
Helvetin enkeleihin liittyi vuonna 1957 Korean sodan veteraanin "Sonny" Bargerin perustama sattumalta hieman samanniminen Oaklandin Hell's Angels, jonka nimi kirjoitettiin heittomerkillä.
Eräiden tietojen mukaan Helvetin enkelit alkoivat tehdä laittomasti amfetamiinia, kun eräs heihin kohdistunut aiheeton raiskausepäilyoikeudenkäynti vei järjestön rahavarat. Todisteita Helvetin enkeleitä vastaan ei löytynyt eikä tapaus mennyt oikeuteen asti, mutta sitä puitiin lehdistössä ja televisiossa. Jälkikäteen kävi ilmi, että Montereyn tapauksessa 1964 tytöt olivat etsineet seksiseuraa miehistä, mutta näitä tuli liikaa ja tilanne muuttui tyttöjen kannalta joukkoraiskaukseksi. Lehdistö syytti tapauksesta pelkästään Helvetin enkeleitä ja piti tyttöjä väärin alaikäisinä. Montereyn raiskausepäilyjuttu toi silti Helvetin enkeleille huonon maineen ja porttikieltoja. Toisaalta moni halusi tapauksen jälkeen Helvetin enkeliksi.
Teräväpäinen Sonny Barger loi 1960-luvulla Helvetin enkeleistä voimakkaan järjestön ja tajusi, että järjestön täytyi laajentua. Barger oli luonnostaan hyvä johtaja ja järjestelijä. Niinpä Barger laati tiukat säännökset ja vaati yhtenäisiä selkätunnuksia sekä aloitti prosenttimerkin käytön. Barger rekisteröi Hells Angelsin 1966 osakeyhtiöksi, jonka tarkoitus oli muun muassa edistää moottoripyöräilyä ja liikenneturvallisuutta. Samana vuonna Helvetin enkelit laajeni Kalifornian ulkopuolelle. Helvetin enkelien tunnuksia rekisteröitiin tavaramerkeiksi. Helvetin enkelit myös perustivat Church of the Angel -kirkon ja saivat näin verovapauden. Helvetin enkelien mukana ajellut Hunter S. Thompson kirjoitti Helvetin enkeleistä kulttikirjan, joka julkaistiin vuonna 1966. Hunter eli Helvetin enkeleiden joukossa yli vuoden, mutta joutui lopulta joukon pahoinpitelemäksi.
Vuonna 1969 tapahtui Kalifornian Altamontissa välikohtaus, jossa Rolling Stonesin rock-konsertissa päihtynyt väkijoukko oli muuttunut aggressiiviseksi ja muun muassa ryhtyi särkemään Helvetin enkelien moottoripyöriä. Välikohtauksessa yksi konserttilavalle pyrkinyt huumausaineiden vaikutuksen alaisena ollut mustaihoinen joutui Helvetin enkelin puukottamaksi. Poliisi vapautti puukottajan, koska piti tapausta itsepuolustuksena, mutta tutki tapausta vuoteen 2005 saakka etsien mahdollista toista puukottajaa. . Elokuvat Hells Angels on Wheels (1967) ja Hell's Angels '69 osaltaan loivat Helvetin enkeleille kulttimainetta. Vaikka Sonny Bargerin mukaan niiden antama kuva Helvetin enkeleistä olikin liioitteleva, niin Helvetin enkelit hankkivat niillä rahaa ja paljon halukkaita jäseniä.
Helvetin enkelit perustivat ensimmäisen ulkomaisen osastonsa Uuteen-Seelantiin vuonna 1961. 70-luvun alussa enkelit toimivat Saksassa, 1981 Tanskassa. Kerho on toiminut myös Suomessa 1990-luvulta lähtien.
1%-kerho
Monet moottoripyöräilijät katsoivat tiedotusvälineiden suuresti liioitelleen Hollisterin järjestyshäiriöitä, ja AMA:n mielistelevän mediaa. Vastalauseeksi he ilmoittivat kuuluvansa tuohon yhteen prosenttiin. Tämän Yhdysvaltain pyöräilijöiden keskinäisen sanailun muistona eräiden MC-kerhojen, kuten Hells Angelsin jäsenet käyttävät järjestön tunnuksissa ja liiveissä yhden prosentin merkkiä (1%).
Julkinen kuva
Julkinen keskustelu Helvetin enkeleistä liittyy miltei aina järjestön rikolliseen leimaan. Kanadan keskusrikospoliisi (CISC) ilmoittaa sikäläisten Helvetin enkelien pyörittävän merkittävää rikollista liiketoimintaa prostituution, petosten ja kiristysten alalla, pääasiallisena tulonlähteenä huumeet. Poliisi on Suomessa ratsannut Hells Angelsin kerhotiloja moneen kertaan. Helvetin enkelien tiedetään pyörittävän Yhdysvalloissa suurta huumekauppaa.
Helvetin enkelit itse ilmoittavat olevansa ainoastaan moottoripyöräkerho, ei epämääräinen jengi. He muun muassa katsovat viranomaisten ja Hollywoodin elokuvateollisuuden mustamaalaavan heitä. Moniin muihin kerhoihin verraten Helvetin enkelit ovatkin korostetun tarkkoja julkisuuskuvastaan ja pysyttelevät mahdollisuuksien mukaan pois hankaluuksista ja isoista uutisista. Kerho itse sanoo olevansa lakia noudattava, vaikka joukossa onkin rikollisia. Esimerkiksi Kanadan Vancouverissa Helvetin enkelit vievät joululahjoja köyhille lapsille.
Napapiirin pikajuna
Elokuva oli ehdolla kolmeen Oscar-palkintoon (paras laulu, paras äänitys ja parhaan äänitehosteet) ja yhteen BAFTA:an ja Golden Globeen. Glen Ballard ja Alan Silvestri voittivat sävellyksestään Believe parhaan elokuvaan, televisioon tai muuhun visuaaliseen mediaan tehdystä laulusta Grammy-palkinnon.
Napapiirin pikajuna kertoo tarinan noin kymmenvuotiaasta pojasta, Stevenistä, joka toivoo jouluaattona uskoa joulun todelliseen henkeen. Tämän jälkeen pojan kotiovelle ilmestyy maaginen juna, jota kutsutaan Napapiirin pikajunaksi, ja hän saa kutsun matkalle pohjoisnavalle.
Juoni
Steven-niminen poika ei saa jouluaattoyönä unta. Hän alkaa pohtia Joulupukin olemassaoloa ja joulun todellista merkitystä. Juuri kun hän on nukahtamaisillaan viereiselle kadulle puksuttaa juna. Steven lähtee ulos katsomaan junaa tarkemmin tehden vahingossa reiän takkiinsa. Kadulla konduktööri pyytää poikaa tulemaan mukaan, mutta poika on vastahakoinen mukaan tulemisesta, Steven hyppää silti kyytiin. Junassa hän tapaa samanikäisen tytön. Lisäksi hän törmää silmälasipäiseen kaikkitietävään Rickiin, joka kertoo Stevenille innoissaan joulusuunnitelmistaan saada kaikki maailman lelut joululahjaksi. Saavuttuaan junalla Michiganin syrjäseuduille junaan on tulossa vielä pieni poika ja viimeinen kyytiin nouseva. Hän ei kuitenkaan halua tulla, mutta muuttaa hetkessä mielensä ja alkaa juosta junan perässä.
RoboCop (videopeli)
RoboCop on Data Eastin ja Oceanin vuonna julkaisema kolikkopeli, joka käännettiin lukuisille tietokoneille ja pelikonsoleille. Peli pohjautuu samannimiseen Paul Verhoevenin ohjaamaan RoboCop elokuvaan.
Perustietoa
thumb|left|256px|Kuvakaappaus pelin NES-versiosta. Peli on sivulta katsottua tasohyppely ja shoot 'em up räiskintää, jossa pelaajan on tapettava hyökkääviä rikollisia. Kuoleminen palauttaa pelaajan tason alkupisteeseen tai pelaaja kuolee lopullisesti, jolloin hänen on aloitettava peli kokonaan alusta tai jatkettava aiemmin säilytetystä tilanteesta. Monissa käännöksissä pelaajalla on vain yksi elämä, eikä säilytysmahdollisuutta ole. Varsinaisten jaksojen välissä on monissa käännöksissä bonustasoja, joissa esimerkiksi ammutaan maalitauluja, rikollisia tai yritetään tunnistaa poliisien tietokoneen avulla rikollisen kasvoja.
Pelin käännöksissä on nähty olevan useita pelattavuudelle haitallisia ominaisuuksia, ja monien versioiden teknistä toteutusta on pidetty keskinkertaisena tai huonona. Peli myi kuitenkin suhteellisen hyvin ilmeisesti elokuvan saaman suosion takia. Pelille julkaistiin jatkoksi RoboCop 2, RoboCop 3 ja Robocop vs. The Terminator videopelit. RoboCop 2 oli samantyyppinen kuin edeltäjänsä, mutta muut jatko-osat olivat pelinä varsin erityyppisiä. RoboCop 3 taas perustui vektorigrafiikkaan.
Suomessa Niko Nirvi, joka piti itse elokuvaa "vuosikymmenen toimintaelokuvana", arvosteli RoboCop-pelin Commodore 64 -version MikroBitti-lehden numerossa 2/1989, ja antoi sille hyvin huonon arvion. Saman lehden Nordic sen sijaan innostui pelistä.
Kaksijuovaviiripyrstö
Kaksijuovaviiripyrstö (Aphyosemion bivittatum) on Afrikasta kotoisin oleva vanhanmaailmankilleihin kuuluva kala. Se on helppo sekoittaa loistoviiripyrstöön, Aphyosemion bitaeniatum.
Kiiskilänmäki
pienoiskuva|Kiiskilänmäen näkötorni vuonna 2006. pienoiskuva|Näkymä Kiiskilänmäeltä Kiiskilänmäki on Multian Nikaranperällä sijaitseva mäki. Mäki on Keski-Suomen maakunnan korkein kohta. Se sijiatsee 268,6 metriä merenpinnan yläpuolella. Kiiskilänmäelle on vuonna 2004 rakennettu 20 metriä korkea näkötorni. Sen lähistöllä on myös laavu ja kota. Matkaa Multian keskustasta Kiiskilänmäelle on 24 kilometriä.
Kaksijuovaviiripyrstö
Koko ja ulkonäkö
Kaksijuovaviiripyrstö kasvaa noin viisi senttiä pitkäksi. Se on vartaloltaan pitkulainen. Kahden tumman juovan lisäksi kalasta löytyy sinisen, vihreän, punaisen ja oranssin sävyjä. Kalasta on jalostettu erilaisia värimuotoja, joista osassa tummat juovat katkeilevat tai lähes katoavat.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Kaksijuovaviiripyrstö on pieni, vilkas ja varsin helppohoitoinen akvaariokala, jota kuitenkin harvoin tavataan Suomen akvaarioliikkeissä. Kala hyppää herkästi ulos akvaariosta, joten peitinlasit ovat välttämättömät.
Vesiolot ja ravinto
Kaksijuovaviiripyrstö on peto ja syö lihapitoista ruokaa, johon voi kuulua myös hiutaleita. Lämpötilaksi suositellaan 20–22 °C. Kala pärjää lämpimämmässäkin, mutta jää lyhytikäisemmäksi. Veden tulisi olla pehmeää ja hiukan hapanta.
Suomi kesäolympialaisissa 1992
Suomi saavutti Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 yhteensä viisi mitalia, joista yksi oli kultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui 29. sijalle.
Suomen joukkue koostui 88 urheilijasta, joista 60 oli miehiä ja 28 naisia. Nuorin suomalainen olympiaedustaja Barcelonan kisoissa oli rytminen voimistelija Hanna Laiho, joka oli kilpaillessaan 16 vuoden ja 238 päivän ikäinen. Vanhin suomalainen osallistuja taasen oli ampuja Sakari Paasonen, jolle ikää oli kilpaillessa kertynyt 56 vuotta ja 291 päivää. Avajaisissa Suomen lipunkantajana toimi edellisten kesäolympiakisojen hopeamitalisti, painija Harri Koskela. Päättäjäisissä Suomen lippua kantoi kisojen ainoa suomalainen olympiavoittaja, meloja Mikko Kolehmainen.
Kolehmainen voitti olympiakultaa ensimmäisenä suomalaismelojana sitten vuoden 1952. Antti Kasviosta tuli ensimmäinen suomalainen uinnin olympiamitalisti vuoden 1920 jälkeen. Barcelonassa Suomella oli ensimmäistä kertaa edustajia sulkapallossa, taitouinnissa ja rytmisessä voimistelussa.
Birieux
Birieux on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 145 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Birieux'n pinta-ala on 16 neliökilometriä.
Suomi kesäolympialaisissa 1992
40px|Ammunta Ammunta
Suomen ampujat saavuttivat Barcelonasta kolme pistesijaa. Juha Hirvi ampui 50 m pienoiskiväärillä asennoissa neljänneksi ja makuulla kuudenneksi. Asennoissa Hirvi jäi pronssituloksesta 1,1 pistettä, ja makuulta eroa palkintosijoille jäi 1,6 pisteen verran. 56-vuotias Sakari Paasonen oli 10 m ilmapistoolissa viides jääden 4,0 pistettä mitalista.
40px|Jousiammunta Jousiammunta
Suomen miesjousiampujat saapuivat Barcelonaan parantamaan edellisten kesäolympialaisten joukkuekilpailun neljättä sijaansa. Soulin olympialaisten joukkueesta mukana olivat Ismo Falck ja Moskovan vuoden 1980 kesäolympialaisten yksilökilpailun olympiavoittaja Tomi Poikolainen. 19-vuotiaalla Jari Lipposella täydennetty trio osallistui ensin yksilökilpailuun, jossa Falck putosi sijoituskierroksella. 32 parhaan joukkoon selvinnyt Poikolainen putosi 1. kierroksella hävittyään Yhdysvaltain Barrille 106–100. Sijoituskierroksella kuudenneksi itsensä tähdännyt Lipponen voitti 1. kierroksella Italian Rivoltan 110–101 ja toisella kierroksella kanadalaisen Rousseaun 102–99. Puolivälierässään Lipponen hävisi pistein 109–103 ranskalaiselle Sébastien Flutelle, joka tähtäsi aina olympiavoittoon asti. Lopputuloksissa Falck oli 57:s, Poikolainen 24:s ja Lipponen kahdeksas.
Joukkuekilpailun sijoituskierroksella suomalaiset sijoittuivat viidensiksi, ja pääsivät näin ollen mukaan 16 parhaan maan pudotusvaiheeseen. Ensimmäisellä kierroksella Suomi voitti Alankomaat 237–236, ja toisella kierroksella putosi Yhdysvallat 239–237. Mitalin suomalaiset varmistivat välierässä, jossa he voittivat Ranskan 237–230. Finaalissa kisojen isäntämaa Espanja otti voiton pistein 238–236, mikä tarkoitti Suomelle kaikkien aikojen ensimmäistä jousiammunnan joukkuekilpailun olympiamitalia, hopeaa.
40px|Judo Judo
Suomen seitsemän hengen judojoukkueen paras saavutus Barcelonassa oli vuoden 1989 Euroopan mestarin, Jorma Korhosen yhdeksäs sija sarjassa 71,0 kg. Naisissa suomalaisista korkeimmalle ylsi Annikka Mutanen 16:lla sijallaan sarjassa 48,0 kg.
40px|Melonta Melonta
Jo kaksiin edellisiin kesäolympiakisoihin osallistunut mikkeliläinen Mikko Kolehmainen jatkoi Suomen kesäolympialaisten kultamitaliputkea voittamalla Barcelonassa ainoana suomalaisena kirkkaimman mitalin. Kolehmainen voitti sekä alku- että välieränsä ollen molempien vaiheiden yhteisajoissa toiseksi nopein. Finaalissa Kolehmainen oli puolivälissä vasta seitsemäntenä, mutta lopun puristuksen ansiosta hän saavutti maalin ennen muita ajassa 1.40,34. Hopealle ylsi edellisten kisojen olympiavoittaja samalta matkalta, Unkarin Zsolt Gyulay, joka hävisi Kolehmaiselle kolmella sekunnin kymmenyksellä. Kolehmaisen melontamitali oli Suomelle ensimmäinen sitten Helsingin vuoden 1952 kotikisojen.
Miesten kajakkikaksikossa Kolehmainen meloi pikkuveljensä Ollin parina välieriin saakka.
40px|Nyrkkeily Nyrkkeily
Kjällin ensimmäinen vastustaja oli Espanjan Sergio Rey, jonka Kjäll voitti kehätuomarin keskeytyksellä ajassa 2.03. Neljännesvälierässään Kjäll voitti Italian Michele Piccirillon pistein 12–5. Puolivälierässä Kjälliä vastaan asettui Unkarin László Szucs, jonka Kjäll voitti pistein 9–1. Samalla varmistui Kjällin olympiamitali. Suomalaisen välierävastustaja oli Kuuban 19-vuotias Héctor Vinent, joka johti Kjälliä kahden erän jälkeen jo 3–12. Viimeisessä erässä Kjäll ei jaksanut enää yrittää, ja kuubalainen otti voiton ja finaalipaikan pistein 3–13. Vinent iski lopulta kultaa, ja toisti saavutuksensa Atlantassa neljä vuotta myöhemmin.
Vapaapaini
Barcelonan painimatolla Tuomo Karila, Harri Koskela ja näiden kisojen ainoa vapaapainin suomalaisedustaja Pekka Rauhala eivät yltäneet sijoitusotteluihin. Ismo Kamesaki, Keijo Pehkonen ja Juha Ahokas painivat sarjoissaan seitsemännelle tilalle. Ahokas kohtasi 130-kiloisten sarjassa olympiavoittoon painineen Aleksandr Karelinin, jolle hän hävisi pistein 8-1. Timo Niemi paini suomalaisista parhaiten sijoittuen viidenneksi. Niemi voitti alussa kolme ottelua putkeen, mutta hävisi seuraavat kaksi, joista toisen pronssia voittaneelle IVY:n Daulet Turlihanoville. Viimeisen ottelun sijoista 5-6 Niemi voitti.
40px|Painonnosto Painonnosto
Suomen neljän miehen painonnostojoukkueen paras sijoitus Barcelonassa oli vuoden 1984 Los Angelesin kesäolympialaisten sarjan 67,5 kiloa pronssimitalisti Jouni Grönmanin viides sija. Pronssimitalista Grönman jäi 15,0 kiloa.
40px|Purjehdus Purjehdus
Suomalaisista purjehtijoista lähimpänä mitalia olivat Mika Aarnikka ja Petri Leskinen, jotka miesten 470-luokassa hävisivät pronssia vieneelle Viron venekunnalle yhdellä nettopisteellä (68,7–69,7). Virolaisten onneksi seitsemästä purjehditusta lähdöstä vain kuusi parasta laskettiin mukaan lopullisiin pisteisiin, sillä Suomi olisi kaikki lähdöt mukaan lukien sijoittunut jaetulle hopeatilalle hopeaa voittaneen Yhdysvaltain venekunnan kanssa.
40px|Pyöräily Pyöräily
Naisten maantieajossa Tea Vikstedt-Nyman ylitti maaliviivan pääjoukon mukana ajassa 2:05.03, ja tuloksena oli 25. sija. Selvästi paremmin Vikstedt-Nyman menestyi takaa-ajokilpailussa, jossa hän sijoittui seitsemänneksi. Miehissä Mika Hämäläinen oli miesten 1 000 metrin aika-ajon 15:s.
40px|Ratsastus Ratsastus
Matador II -hevostaan vuotta ennen olympialaisia luopumaan joutunut Kyrklund kilpaili Barcelonassa kokemattomalla Edinburg-oriilla. Kouluratsastuksen karsinnassa Kyrklund sijoittui yhdeksänneksi pistein 1 571, mikä takasi finaalipaikan.
Tiukemmin arvostellussa finaalissa Kyrklund ja Edinburg paransivat karsinnan sijoitustaan ja sijoittuivat viidenneksi. Pronssimitalista ratsukko jäi 87 pistettä. Viides sija oli Kyrklundille jo kolmas olympiatasolla.
40px|Sulkapallo Sulkapallo
Barcelonassa Suomella oli ensimmäistä kertaa edustajia sulkapallossa. Suomea edustanut kaksikko sijoittui kumpikin jaetulle 17. sijalle. Pontus Jäntti voitti ensimmäisessä ottelussaan selvästi erin 2–0 Bulgarian Yassen Borissovin. Toisella kierroksella vastaan asettui kiinalainen Liu Jun, jolle Jäntti hävisi ensimmäisen erän pistein 15–13. Toisen erän Liu voitti pistein 15–7, ja Jäntti putosi jatkosta erätappioin 2–0.
Suomen toinen edustaja, Robert Liljequist voitti ensimmäisellä kierroksella portugalilaisen Ricardo Fernandesin erin 2–0. Toisella kierroksella Liljequist koki tappion Indonesian Hermawan Susantolle erin 2–0. Susanto voitti lopulta pronssia.
40px|Taitouinti Taitouinti
18-vuotiaana Barcelonan taitouintiin osallistunut Laurila teki suomalaista urheiluhistoriaa olemalla ensimmäinen olympiakisoissa kilpaillut suomalainen taitouimari. 53 kilpailijan joukossa Laurila sijoittui 19:nneksi.
40px|Uinti Uinti
Suomen 12 uimarin joukkueen kirkkaimmaksi tähdeksi Barcelonassa nousi 18-vuotias Antti Kasvio, joka voitti loppukirillään pronssimitalin 200 metrin vapaauinnissa. Ajan 1.47,63 uinut Kasvio saavutti Suomen ensimmäisen uintimitalin 72 vuoteen. 400 metrin vapaauinnissa Kasvio voitti B-finaalin ylivoimaisesti sijoittuen lopputuloksissa yhdeksänneksi. Miesten 200 metrin sekauinnissa myös vasta 18-vuotias Jani Sievinen voitti alkueränsä, ja finaalissa Sievinen sijoittui neljänneksi häviten pronssimitalistille 28 sadaosaa.
Rytminen voimistelu
(*)Välineiden yhteispisteet jaettiin lopputuloksiin kahdella.
Ensimmäisenä suomalaisena olympiatasolla rytmisessä voimistelussa kilpailleen Laihon yleiskilpailun loppupisteet olivat 17,975, millä hän sijoittui karsinnan 25:nneksi. Loppukilpailuun etenivät karsinnan yleiskilpailun kuusi parasta ja välinekohtaisten kilpailujen 12 parasta voimistelijaa. Välinekohtaisessa kilpailussa Laiho oli vanteella 26:s, narulla 25:s, keiloilla 32:s ja pallolla 18:s. Pallon karsinnassa Laiho jäi loppukilpailupaikasta 0,125 pistettä.
40px|Yleisurheilu Yleisurheilu
Tohmajärveläinen keihäänheittäjä Seppo Räty ylsi Suomen yleisurheilijoista ainoana mitalille Barcelonan olympiakisoissa. Soulissa 1988 pronssille kiskaissut Räty heitti karsinnassa tuloksen 80,24 ollen kuudes. Finaalissa Räty heitti toisella kierroksella 86,60 kantaneen heiton, millä hän sijoittui toiseksi. Edelle jäi vain ensimmäisen arvokisavoittonsa ottanut tšekkiläinen Jan Železný, joka kiskaisi ensimmäisellä kierroksella olympiaennätyksen 89,66 metriä.
Rädyn hopeamitalin lisäksi Juha Laukkanen oli keihäsfinaalissa kuudes ja edellisvuoden maailmanmestari Kimmo Kinnunen neljäs häviten pronssimitalisti Steve Backleylle 76 senttimetriä. Sari Essayah sijoittui naisten 10 kn:n kävelyssä neljänneksi, kun mitaleista kamppaillut venäläinen Alina Ivanova hylättiin loppusuoralla. Eroa pronssimitaliin Essayahilla jäi 27 sekuntia. Valentin Kononen oli miesten 50 kilometrin kävelyssä seitsemäs häviten pronssimitalistille 3 minuuttia 36 sekuntia. Heli Rantanen oli naisten keihäänheitossa kuudes, kuten myös Asko Peltoniemi miesten seiväshypyssä.
Pikajuoksijatar Sisko Hanhijoki juoksi erinomaisesti selviydyttyään sekä 100 että 200 metrillä välieriin saakka. Suomen naisten pikaviestijoukkue sijoittui yhdeksänneksi pudottuaan ensimmäisenä joukkueena ulos loppukilpailusta 9 sadasosan marginaalilla.
Sosiaalidarvinismi
thumb|Sosiaalidarvinismin isä [[Herbert Spencer (1820–1903).]] Sosiaalidarvinismi on kumottu näennäistieteellinen 1800-luvulla noussut yhteiskunnallinen näkemys, jonka mukaan Charles Darwinin (1809–1882) evoluutioteorian mukainen lajien välinen kamppailu ja luonnonvalinta eläin- ja kasvikunnassa koskisivat myös kulttuureita ja yhteiskuntia. Tällöin ihmisyhteisö ymmärretään taistelukenttänä ”olemassaolosta”, jossa vahvin alistaa luonnon lakien mukaisesti heikomman. Herbert Spencer (1820–1903) oli sosiaalidarvinismin isä. Spencer kannatti liberalismia ja suhtautui epäilevästi yhteiskunnan ohjailuun.
Teoreettinen lähestymistapa
Samuel Smiles (1812–1904) oli skotlantilainen valtiomies, joka muotoili sosiaalisen darwinismin perusajatuksen seuraavasti: "taivas auttaa niitä, jotka auttavat itseään" - jonka englanninkielinen vastine voisi olla: "auta itseäsi, ja sitten Jumala auttaa sinua." Hän toi Charles Darwinin (1809–1882) evoluutioteorian taloustieteen alalle väittäen, että kehityksen perusta on taistelu olemassaolosta ja luonnonvalinnasta.
Herbert Spencer (1820–1903), englantilainen biologi ja liberaali, laajensi ranskalaisen luonnontieteilijän Jean-Babtiste Lamarckin (1744–1829) biologisen evoluution teoriaa (joka perustuu oletukseen, että organismissa elämän aikana syntyvät fysikaaliset ominaisuudet siirretään jälkeläisille) ihmisyhteiskuntaan ja löysi teoksestaan A Theory of Population ) että koska ihmiset perivät taitoja ja tietoja vain jälkeläisilleen (julkista koulutusta ei vielä tuolloin ollut olemassa), se lisää eriarvoisuutta ihmisten välillä. Vapaa markkinapohjainen kilpailu vahvistaa näitä eriarvoisuuksia entisestään, joten heikkojen sukupuutto on luonnollinen ja välttämätön ilmiö, koska se vahvistaa koko yhteiskunnan kilpailukykyä. Siksi hän vastusti julkisen sosiaalihuollon luomista köyhien auttamiseksi ja korosti tarvetta varmistaa yhtäläiset mahdollisuudet kaikille. Yhtäläisten mahdollisuuksien ansiosta jokaisen on voitava itse päättää, miten ja millaiseen hyvinvointiin hän haluaa pyrkiä.
Englantilainen tutkija Francis Galton (1822–1911) havaitsi tilastollisten perustutkimustensa tuloksena, että köyhien ja hullujen sosiaaliavustusmaksujen ja suojien ansiosta ihmiset, joilla on alhainen kehityspotentiaali, lisääntyvät nopeammin kuin ihmiset, joilla on suuri kehityspotentiaali. Koska sekä sotilaalliset konfliktit että alhaisen kehityskyvyn omaavien ihmisten suhteettoman nopea kasvu vaikuttavat haitallisesti kansakunnan kestävyyteen ja maan kilpailukykyyn, hän ehdotti Ison-Britannian hallitukselle väestön sääntelyä koskevien toimenpiteiden käyttöönottoa. Kehittymättömän väestön osuuden rajoittamiseksi hän ehdotti heidän avioituvuutensa nostamista ja alhaisemman vähimmäispalkan käyttöönottoa, jotta köyhillä olisi vähemmän jälkeläisiä. Vammaiset oli kuitenkin suljettava hulluihin taloihin ja steriloitava siellä. Galtonin teosten vaikutuksesta Whigsin puolue esitteli vuonna 1834 "köyhiä koskevan lain", joka rajoitti jyrkästi köyhille maksettavan sosiaaliavun määrää. Samaan aikaan kaikki edellä mainitut kirjoittajat ehdottivat eliitin hyväntekeväisyyden kannustamista koulutuksen tarjoamiseksi kehittyville köyhille ja heidän toimeentulo-ongelmiensa lievittämiseksi.
Ludwig Gumplowicz (1838–1909), puolalais-juutalaista syntyperää oleva itävaltalais-unkarilainen oikeustieteilijä, joka käsitteli sosiaalisia ja taloudellisia ongelmia rotuteorian avaimessa. Vuonna 1909 julkaistussa kirjassaan The Struggle of Races (Der Rassenkampf) hän käsitteli eri rotujen integroinnista johtuvia ongelmia ja ennakoi maailmansodan puhkeamista.
William Graham Sumner (1840–1910) oli yhteiskuntatieteilijä, joka vastusti luonnonlakia ja tuli tunnetuksi esseestä "Sosiologia" (1881), jossa hän esitti biologisen ja sosiologisen näkemyksen ihmisen selviytymistaistelusta. Biologinen suhde ilmaistaan olemassaolon taistelussa, jonka ihminen liittyy luontoon saadakseen ruokaa ja suojaa. Sosiologinen suhde ilmaistaan ihmisten välisessä kilpailussa sekä elämälle välttämättömistä aineellisista asioista että itsensä toteutumisen mahdollisuuksista. Sumner havaitsi, että ihminen ei voi ohittaa luonnossa vallitsevaa "vahvempaa selviytymislakia", ja rajoittamalla sen vaikutusta sosiaaliseen hyvinvointiin hän vain heikentää väestön selviytymismahdollisuuksia.
Émile Gautier (1853–1937) oli ranskalainen anarkisti, joka käytti termiä ensimmäisen kerran poliittisen ideologian merkityksessä vuonna 1880 julkaistussa tutkielmassaan "Le darwinisme social" ("sosiaalinen darwinismi"). Englanninkielisessä maailmassa termi alkoi levitä historioitsija Richard Hofstadterin (1916-1970) teoksen "Social Darwinism in American Thought" julkaisemisen jälkeen vuonna 1944.
John Fiske (1842–1901), historioitsija ja filosofi, joka edisti Charles Darwinin työtä ja laajensi sitä kattamaan historian käsittelyn.