cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ylipaino
Ylipainon terveysvaikutukset
Normaali määrä ihonalaista rasvaa näyttäisi suojaavan etenkin naisia sydänsairauksilta. Liian paksu rasvakudos ja etenkin vatsaontelon rasvakertymät aiheuttavat kuitenkin rasvakudoksen jatkuvaa lievää tulehdusta, joka altistaa metaboliselle oireyhtymälle, tyypin 2 diabetekselle ja aivohalvaus- sekä sydänkohtausriskiä lisäävälle valtimonkovettumataudille. Ihonalaisessa rasvakerroksessa syntyy tulehdusta hillitsevää adiponektiini-hormonia, joka ehkäisee plakkien muodostumista verisuonten seinämiin. Kyseisen hormonin määrä on suurimmillaan niillä, joilla on normaalin paksuinen ihonalainen rasvakerros, ja vähenee rasvakerroksen lisääntyessä.
Vuonna 2019 julkaistun suomalaistutkimuksen mukaan jo lievä ylipaino/lihavuus moninkertaistaa sairastumisriskin kaikilla muilla paitsi alle 55-vuotiailla naisilla, mistä ryhmästä terveimpänä pysyivät ne, joiden painoindeksi sijoittui välille 25–30 (ylipaino eli lievä lihavuus). Vaikea lihavuus (yli 35:n painoindeksi) oli puolestaan kohtalokkainta yli 54-vuotiaille naisille. Tutkimuksessa tarkasteltiin sairastumista tyypin 2 diabetekseen, sepelvaltimotautiin, astmaan, polvien tai lonkan nivelrikkoon, kihtiin ja sappikivitautiin.
Monien sairauksien riski kohoaa selvästi painoindeksin 30 yläpuolella, joten sitä voidaan pitää lääketieteellisenä tavoitteena laihduttamisessa. Lievän ylipainon riskeistä sen sijaan kiistellään. Ne näyttävät enintään pieniltä suhteessa lihavuuden riskeihin. Vuonna 2012 julkaistun, 97 tutkimusta ja 2,9 miljoonaa ihmistä käsittävän meta-analyysin mukaan lievä ylipaino (BMI 25–30) yhdistyy 6 prosenttia pienempään kuolleisuuteen verrattuna normaalipainoisiin (BMI 18,5–25). Erään lähteen mukaan myös lievästi ylipainoisten kannattaa kuitenkin laihduttaa silloin, jos heillä on kohonnut verenpaine, veren kolesteroli tai verensokeri.
Lihavuus voi aiheuttaa esimerkiksi nivelvikoja, selkävaivoja, sydän- ja verisuonisairauksia, kohonnutta verenpainetta ja aikuistyypin diabetesta. Liika ylipaino voi aiheuttaa sydänkohtauksen, mutta lievällä ylipainolla ei ole samanlaista vaikutusta.
Liikalihavuus on merkittävä syövän aiheuttaja. Sillä on yhteys ainakin paksusuolen, rinnan, kohdun limakalvon, munuaisen ja ruokatorven syöpiin. Eräiden tutkimusten mukaan se liittyy myös sappirakko-, munasarja- ja haimasyöpiin.
Ylipaino rasittaa niveliä, aiheuttaa nivelrikkoa ja lisää loukkaantumisten vaaraa.
Ylipaino voi myös vähentää testosteronin tuotantoa, joten testosteronivajeen eräs hoitomuoto on laihduttaminen. Kuitenkin liiallinen laihduttaminenkin voi vähentää tuotantoa.
Toisaalta yli 90 000 naisen amerikkalaistutkimuksessa jo ylipaino (painoindeksi 25–30) oli yhteydessä 20 % korkeampaan sydän- ja verisuonitautien riskiin, lihavuus 39 % suurempaan.
Vuonna 2017 julkaistu kaksikymmenvuotinen 3,5 miljoonan britin tutkimus osoitti, että vaikka lihavalla ihmisellä (yli 30:n painoindeksi) ei olisi mitään muita riskitekijöitä, kuten merkkejä sydäntaudista, diabeteksesta tai korkeasta kolesterolista, hänen riskinsä sairastua niihin on silti keskimääräistä korkeampi. Ruotsalaistutkimuksessa tulokset olivat samansuuntaisia. Yhdysvalloissa keskeytettiin kuitenkin vuonna 2012 vuosia kestänyt laaja interventiotutkimus sen vuoksi, ettei osanottajien keskimäärin viiden prosentin pysyvä painonpudotus ollut vähentänyt heidän sydäsairastavuuttaan. Vuonna 2014 julkaistun yhdysvaltalaistutkimuksen mukaan lievästi ylipainoisilla sydänpotilailla on itse asiassa parempi ennuste kuin normaalipainoisilla.
Jo 4–8 kilon 5–10 prosentin painonpudotus tuottaa 80-kiloiselle ihmiselle huomattavia terveyshyötyjä monien sairauksien suhteen. Tämä johtuu siitä, että kehon haitallisimmat rasvat, kuten maksan rasva ja ihonalainen rasva, vähenevät eniten.
Tutkimuksia kuolleisuudesta
Kreetan yliopiston koordinoiman ja Euroopan unionin vuonna 2000 julkaiseman Eurodiet 2000 -selvityksen mukaan väestötasolla ihanteellinen painoindeksin keskiarvo olisi 21–22 ja terveyden kannalta edullisin yksilön painoindeksi olisi 20.
Yhdysvaltojen terveysvirasto julkaisi vuonna 2004 tutkimuksen, jonka mukaan ylipaino olisi yhtä vaarallista terveydelle kuin tupakointi. Myöhemmin selvisi, että tutkimuksessa oli tuloksia vääristäviä metodologisia virheitä.
Vuonna 2005 julkaistu amerikkalaistutkimus ei löytänyt yhteyttä lisääntyneen kuolleisuuden ja lievän ylipainon (painoindeksi 25–30) välillä. Tutkimusta arvosteltiin kuitenkin siitä, että normaalipainoisiin laskettiin myös ylipainon vuoksi sairastuneet ja siksi laihtuneet. Positiivinen korrelaatio löytyi, kun kyseiset osanottajat poistettiin aineistosta.
Journal of the American Medical Association -lehdessä vuonna 2012 julkaistun, 97 tutkimusta ja 2,9 miljoonaa ihmistä käsittävän tutkimuskatsauksen mukaan lievä ylipaino (BMI 25–30) pienensi ennenaikaisen kuoleman riskiä 6 prosentilla normaalipainoisiin verrattuna (BMI 18,5–25). Liikalihavuus eli yli 30:n painoindeksi korreloi puolestaan lisääntyneen kuolleisuuden kanssa.
Myös vuonna 2013 julkaistun tutkimuskatsauksen mukaan lievä ylipaino (painoindeksi 25–30) olisi vaaratonta. Harvardin yliopiston professori Walter Willettin mukaan kyseisissä tutkimuksissa oli ongelmana se, että kun ylipainoinen sairastuu, hän laihtuu usein normaalipainoiseksi ennen kuolemaa. Tämä saa tutkimuksissa normaalipainon näyttämään todellista huonommalta. Willettin itsensä laatima vuonna 2016 julkaistu 239 tutkimusta ja miljoonia ihmisiä kattanut meta-analyysinsä osoitti, että ylipaino vie keskimäärin vuoden elämästä ja lievä lihavuus kolme vuotta. Stokesin ja Walter Willettin vuonna 2010 julkaistun tutkimuksen mukaan ylipaino lisää aina kuolleisuutta silloin, kun ylipaino määritellään edeltävän 16 vuoden maksimipainoksi.
Vuonna 2017 julkaistun tanskalaistutkimuksen mukaan ihmiset, joiden painoindeksi on 27, elävät pisimpään. Vuonna 2021 julkaistun yhdysvaltalaistutkimuksen tuloksena oli, että pisimpään elivät ne, jotka olivat kolmikymppisinä normaalipainoisia (keskimääräinen BMI 22,5), mutta pyylevöityvät hiljalleen ilman, että heidän painonsa ylitti koskaan varsinaista lihavuusrajaa eli keskimääräinen painoindeksi jäi alle 28:n. Ylipaino (BMI 25) saavutettiin keskimäärin 45 vuoden iässä. Sen sijaan normaalipainon alarajoilla ikänsä pysytelleet eivät pärjänneet kovin hyvin vertailussa. Tutkimus toteutettiin vuosina 1948–2010, ja siitä saatu aineisto analysoitiin myöhemmin uudelleen. Osanottajat olivat syntyneet pääasiassa vuosina 1876–1954. Tuloksissa huomioitiin koulutuksen mutta ei tulotason vaikutusta kuolleisuuteen.
Huomattavakaan lihavuus ei lyhennä useiden tutkimusten mukaan vanhusten elinikää, ja ylipainoiset yli 70-vuotiaat elävät keskimäärin pidempään kuin normaali- tai alipainoiset, etenkin silloin, jos heidän painonsa ei vaihtele.
Viranomaisten toimet
Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen Kansallinen lihavuusohjelma 2012–2015 pyrkii ehkäisemään ja vähentämään suomalaisten lihavuutta terveellistä ravitsemusta ja liikuntaa edistävin toimin.
Ylipainosta puhuminen terveydenhuollossa
Lääkäri Pippa Laukan mukaan kehopositiivisuusaatteessa on paljon hyvää, mutta ylipaino pitää silti voida ottaa selkeästi puheeksi terveydenhuollossa. Olennaista on, että puhumisen syynä ei ole ulkonäkö vaan terveysseikat ja hyvinvointi. Ylipainosta puhuminen tulee tehdä jo ennen ongelmien ilmaantumista.
Yliopisto: Tieteen kehdosta projektimyllyksi?
Yliopisto: Tieteen kehdosta projektimyllyksi? on suomalaisten tutkijoiden vuonna 2003 julkaisema teos, joka käsittelee yliopistollisen tutkimuksen muutosta Suomessa 1990-luvulla. Kirja perustuu hankkeeseen Yliopistotutkimus murroksessa ja sen on julkaissut Gaudeamus. Kirjoittajat ovat Johanna Hakala, Erkki Kaukonen, Mika Nieminen ja Oili-Helena Ylijoki
SCORE (satelliitti)
thumb|upright|Atlas-B kantoraketti ja SCORE [[Cape Canaveral Air Force Stationin LC-11-alustalla.]]
Project SCORE (Signal Communications Orbit Relay Equipment) oli maailman ensimmäinen tietoliikennesatelliitti. SCORE laukaistiin Atlas-B kantoraketilla 18. joulukuuta 1958 Cape Canaveral Air Force Stationista Floridasta. SCORE oli ensimmäinen tietoliikennelinkin testaus avaruudessa ja Atlas-raketin ensimmäinen onnistunut laukaisu kantorakettina. Se kiinnitti maailmanlaajuista huomiota välittäessään Yhdysvaltain presidentti Dwight D. Eisenhowerin joulutervehdyksen lyhytaaltolähetyksenä satelliitissa olevan nauhurin kautta.
Kuusi kuukautta kestänyt projekti oli uuden ARPA-tutkimuslaitoksen ensimmäinen projekti.
SCORE-projektin tavoitteena oli saattaa Atlas kiertoradalle ja osoittaa viestien välitys yhdeltä maa-asemalta toiselle yläilmakehän kautta mahdolliseksi, mikä myös toteutui osoittaen aktiivisten tiedonvälityssatelliittien käyttökelpoisuuden.
Satelliitti
SCORE-satelliitin suunnittelijana ja rakentajana toimi Kenneth Masterman-Smith, sotilastietoliikenteen tutkimusinsinööri, yhdessä muun Yhdysvaltain armeijan Signal Research and Development Laboratoryn (SRDL) henkilökunnan kanssa Fort Monmouthissa, New Jerseyssä. Huippusalaisesta projektista tiesi vain 88 henkilöä.
Hyötykuorma painoi 68 kg (150 pounds) ja oli sijoitettu 4100 kg:n Atlas-ohjuksen kärkiosaan. SCORE laukaistiin 183 km x 1,481 km kiertoradalle, inklinaatio 32,3 astetta kiertoajan ollessa 101,5 minuuttia. Satelliitin patterit kestivät 12 päivää ja satelliitti syöksyi Maan ilmakehään ja tuhoutui 21. tammikuuta 1959. Ohjukseen asennettu tietoliikennetoistinasema vastaanotti signaalin, vahvisti sen ja lähetti sen sitten eteenpäin. Laitteita oli kaksi mahdollisten toimintavikojen vuoksi. Johtuen matalasta kiertoradasta satelliitti ei voinut aina lähettää viestejä suoraan vastaanottavalle maa-asemalle, sillä vastaanottavat maa-asemat eivät olleet aina satelliitin näköpiirissä. Tämän vuoksi laitteisto sisälsi myös kaksi neljän minuutin kapasiteetin nauhuria, joista toinen oli varalaitteena. Maa-asemat pystyivät tarvittaessa komentamaan satelliitin joko toistamaan tallennetut nauhoitukset tai nauhoittamaan uuden viestin. Ensimmäinen laitteisto ei toiminut, mutta varalaitteisto toimi vastaten 78 reaaliaikaiseen tai tallennettuun puheviestiin ja teletype-lähetykseen Georgiassa, Texasissa, Arizonassa ja Kaliforniassa sijaitsevien maa-asemien välillä.
Ensimmäinen satelliitista maailmalle lähetetty viesti oli seuraava Eisenhowerin jouluviesti:
Eisenhowerin joulutervehdyksen signaali oli melko heikko ja vain herkimmät radiovastaanottimet kykenivät ottamaan sen vastaan. Suurin osa amerikkalaisista kuuli sen kaupallisten uutisasemien uudelleenlähettämänä.
Sinfonia nro 7 (Prokofjev)
Sergei Prokofjev sävelsi seitsemännen sinfoniansa cis-mollissa (op. 131) vuosina 1951–1952. Teos esitettiin ensimmäistä kertaa Moskovassa 11. lokakuuta 1952 Samuil Samosudin johdolla. Sinfonia toi Prokofjeville postuumin Leninin palkinnon vuonna 1957.
Wolfgang Reinhardt
Reinhardt saavutti seiväshypyssä olympiahopeaa Tokiossa 1964 tuloksella 505 cm. Noin kahdeksan tuntia ja 45 minuuttia kestäneessä kilpailussa kultaa voitti tuloksella 510 cm yhdysvaltalainen maailmanennätysmies Fred Hansen, jonka Reinhardt oli aiemmin samana vuonna voittanut. Hansen ylitti voittokorkeuden vasta viimeisellä, kolmannella yrityksellään – jos hän olisi pudottanut riman, Reinhardt olisi voittanut kultaa.
Mummonpalsami
Mummonpalsami (Impatiens balsamina) on trooppisesta Etelä-Aasiasta kotoisin oleva palsamilaji, jota käytetään koristekasvina. Se on yksivuotinen ruoho, jonka varsi on paksu, mehevä ja kalju. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat leveänsuikeita, hammaslaitaisia ja sulkasuonisia. Kukinto on isoista perällisistä kukista muodostuva terttu. Verhiön alin lehti on pussimainen ja kannuksellinen. Terälehdet ovat osittain yhdiskasvuisia, väriltään punaisesta valkeaan. Mummonplasamin viljelylajikkeet voivat olla myös kerrannaiskukkaisia. Hedelmä on kapea kota, joka hajoaa kypsänä viideksi liuskaksi sinkauttaen siemenet.
Anssi Kasitonni
Anssi Kasitonni (oik. Anssi Heinonen, s. 1978 Vilppula ) on suomalainen monialataiteilija, jonka taiteessa yhdistyvät alakulttuuri, vakavat aiheet, huumori ja populaarikulttuuri. Hänen tuotantonsa sisältää muun muassa monenlaisin tekniikoin toteutettuja veistoksia sekä lyhytelokuvia. Kasitonnille myönnettiin vuoden 2011 Ars Fennica -palkinto.
Autoilukulttuurilla on rosoisuuden ja tarkoituksellisen kotikutoisuuden ohella ollut keskeinen rooli Kasitonnin tuotannossa. Teoksissa on ollut rekkoja, moottoripyöriä ja amerikanrautoja - kuten pahvista tehty Plymouth 68 Mäntän kuvataideviikoilla 2010. Autoiluaiheisia yksityisnäyttelyitä on ollut Nopeusennätyksiä Helsingin Taidehallissa vuonna 2022 ja Musta Viiva Mobiliassa Kangasalla vuonna 2023.
thumb|upright|Anssi Kasitonni: Suomen tuntemattomin runoilija, Joensuun [[Penttilä|Penttilänranta 2013. ]] Kasitonni opiskeli Lahden Taideinstituutissa. Kasitonni on kotoisin Vilppulasta ja asuu Tampereen lähellä Sahalahdella (nyk. Kangasala). Kasitonnin Ars Fennica -näyttely oli Amos Andersonin taidemuseossa. Hänellä on ollut näyttelyitä myös Kimmo Pyykkö -museossa, Galleria Sculptorissa ja Galleria Titanikissa. Kasitonnin töitä oli Nuorten näyttelyssä vuosina 2003 ja 2001 sekä Turku Biennaalissa 2005. Hänen teoksiaan on Kiasman, Tampereen taidemuseon ja Helsingin taidemuseon kokoelmissa.
Kasitonni tekee musiikkia yhdessä vaimonsa Maria Stereon kanssa yhtyenimellä Stereo 8000 (aiemmin Anssi 8000 & Maria Stereo). Hän toimi Mäntän kuvataideviikkojen kesän 2016 näyttelykuraattorina. Hänelle myönnettiin vuonna 2016 Valtion viisivuotinen apuraha.
Gamma Doradus
Gamma Doradus (γ Dor, Gam Dor, HR 1338, Gl 167.1) on eteläisellä tähtitaivaalla Kultakalan tähtikuviossa sijaitseva tähti, jonka kirkkaus on 4,25. Se on 66 valovuoden päässä Maasta. Tähti on F4-tyypin jättiläistähti, jonka pintalämpötila on 7 000 kelviniä. Luminositeetti 6 aurinkoa, säde 1,6 Aurinkoa ja massa 1,6 Aurinkoa. Tähti polttaa yhä vetyä ytimessään. Tältä tähdeltä ei ole havaittu seuralaisia tai eksoplaneettoja. Gamma Doradus on kirkkaudeltaan muuttuva tähti, harvinaista tyyppiä, joka on nimetty tähden itsensä mukaan.
Viulukonsertto nro 1 (Prokofjev)
Sergei Prokofjev sävelsi ensimmäisen viulukonserttonsa (op. 19) D-duurissa vuosina 1916–1917. Marcel Darrieux oli viulistina ensiesityksessä (18. lokakuuta 1923), jossa Pariisin oopperan orkesteria johti Serge Koussevitzky.
Yeah! Yeah! Die! Die! Death Metal Symphony in Deep C
'''Yeah! Yeah! Die! Die! (Death Metal Symphony in Deep C)''' on Waltari-yhtyeen vuonna 1996 julkaistu viides albumi. Albumin musiikki on omaperäistä sekoitusta death metalista ja klassisesta musiikista. Albumi tehtiin yhteistyössä Avanti!-orkesterin kanssa.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 23.
Gourmet
Termiä ja siihen liittyviä käytäntöjä käytetäänkin yleensä positiivisesti kuvaamaan hienostunutta makua. Gourmet-ruokaa tarjoillaankin yleensä pienemmissä, kalliimmissa annoksissa. Gourmet’lle on myös ominaista ruoan huolellinen valmistelu laadukkaista ainesosista sekä ruoan huolellinen esittely.
Stephen Amell
Stephen Adam Amell (s. 8. toukokuuta 1981) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan pääroolistaan Oliver Queeninä / Vihreänä Nuolena Arrowverse-televisiouniversumissa, alkaen hahmon omasta televisiosarjasta Arrow.
Ura
Amellin ensimmäinen televisiorooli oli spinningohjaajana Älä kerro äidille 2 -sarjassa vuonna 2005. Uransa alulla hän näytteli kanadalaisissa televisiosarjoissa, kuten Rent-a-Goalie, Sydänmailla ja ReGenesis. Roolistaan ReGenesiksessä hän sai vuonna 2007 Gemini-palkinnon. Esiinnyttyään pienissä rooleissa esimerkiksi C.S.I. Miamissa ja NCIS: Los Angelesissa Amell sai vuonna 2011 näkyvämmän joskin lyhyen roolin Vampyyripäiväkirjojen toiselta tuotantokaudelta Brady-nimisenä ihmissutena. Häntä harkittiin myös Spartacuksen toisen kauden (Spartacus: Gods of the Arena) pääosaan.
Syksyllä 2011 Amell esiintyi suuremmassa roolissa HBO:n televisiosarjassa Hung ja sai vierailevan roolin Rakkauden anatomiassa. Tammikuussa 2012 hänet valittiin näyttelemään pääosaa The CW:n sarjassa Arrow, joka perustuu DC Comics -kustantamon Vihreä Nuoli -sarjakuvahahmoon.
Valkokankaalla Amell on esiintynyt Richard Attenborough’n elokuvassa Closing the Ring (2007). Hän on tehnyt myös ääniroolin Vihreänä Nuolena videopelissä Injustice: Gods Among Us (2013).
Amell näytteli Casey Jonesia kesällä 2016 ensi-iltansa saavassa elokuvassa Teenage Mutant Ninja Turtles: Out of the Shadows. Hänet valittiin rooliin maaliskuussa 2015.
Yksityiselämä
Amell on kotoisin Torontosta. Näyttelijä Robbie Amell on hänen serkkunsa. Joulukuussa 2012 Amell meni naimisiin mallina ja näyttelijänä tunnetun Cassandra Jeanin kanssa. Heille syntyi tytär lokakuussa 2013. Amell ja Jean saivat toisen lapsensa, pojan, toukokuussa 2022.
Erika Lindström
Erika Gustava Lindstöm (3. tammikuuta 1879 Sund – 14. maaliskuuta 1965 Nikkilä, Sipoo) oli ahvenanmaalainen opettaja, lähetyssaarnaaja ja kirjailija.
Pienviljelijäperheeseen syntynyt Lindström valmistui 1902 kansakoulunopettajaksi Tammisaaren opettajaseminaarista. Hän toimi sitten opettajana Kumlingessa 1902–1907 ja Lumparlandissa 1907–1922. Vuonna 1922 Lindström otti virkavapaata ja lähti Englantiin kieliopintoja varten. Tässä vaiheessa hän päätti ryhtyä lähetyssaarnaajaksi, ja hän työskenteli sitten vuoteen 1926 saakka ruotsalaisen Maria Erikssonin yksityisellä lähetysasemalla Port Saidissa Egyptissä. Palattuaan Suomeen hän oli opettajana Lumparlandissa vuoteen 1929 saakka ja hoiti myös viransijaisuuksia. Hän toimi myös Suomen Lähetysseuran matkasaarnaajana Ahvenanmaalla ja ruotsinkielisellä Pohjanmaalla.
Vuonna 1937 Lindstöm lähti uudelleen lähetystyöhön Egyptiin, mutta hän joutui palaamaan vuonna 1940 takaisin Suomeen toisen maailmansodan puhjettua. Suomeen palattuaan Lindström hoiti opettajien viransijaisuuksia, toimi saarnaajana ja piti myös esitelmiä lähetystyöstä. Hän julkaisi myös kaksi romaania Frigjord ja Grevekronan''. Viimeiset kymmenen vuotta elämästään hän asui Helsingissä.
Tony Ramoin
Tony Émile Frédéric Ramoin (s. 23. joulukuuta 1988 Cannes) on ranskalainen lumilautailija. Hän kilpaili vuoden 2010 talviolympialaisissa Vancouverissa ja sai pronssimitalin miesten lumilautakrossissa.
Eero Sinikannel
Eero Sinikannel (s. 14. joulukuuta 1935 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on toiminut myös elokuvien leikkaajana ja televisiomainosten spiikkaajana. Hän on luonut merkittävän uran näyttelijänä, ja se alkoi jo 1960-luvulla. Nuorempi sukupolvi muistanee hänet parhaiten K-70-sarjasta.
Sinikannel on toiminut myös dubbaajana. Hän on ääninäytellyt muun muassa Disneyn elokuvissa, esimerkiksi Robin Hoodissa Nottinghamin sheriffin roolissa, sekä Herkuleksessa Herkuleksen adoptio-isää, Amfritryonia.
Sinikannel on kotoisin Helsingistä asuu nykyisin Lahdessa. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta, sekä yksi lapsenlapsi.
Elina Hytönen
Toini Elina Hytönen (s. 28. toukokuuta 1936 Helsinki) on suomalainen tietokirjailija, kääntäjä, toimittaja ja perinteisen kiinalaisen lääkinnän terapeutti ja opettaja.
DC Extended Universe
DC Extended Universe (DCEU) on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyviin hahmoihin perustuva multiamediasarja ja jaettu universumi, jonka keskiössä on DC Filmsin tuottama ja Warner Bros.:n levittämä sarja supersankarielokuvia. Elokuvat ja televisiosarjat jakavat yhteisiä juonielementtejä, tapahtumapaikkoja ja hahmoja. Elokuvien tekoon on osallistunut useita ohjaajia ja näyttelijöitä. Monet näyttelijöistä, kuten Henry Cavill, Ben Affleck, Gal Gadot, Margot Robbie, Ezra Miller, Jason Momoa, Ray Fisher ja Zachary Levi, esiintyvät useammassa elokuvassa. Tähän mennessä on julkaistu kymmenen elokuvaa ja yksi ohjaajan versio. Useita muita elokuvia on tuotannon eri vaiheissa tai suunnitteilla. Batman v Superman: Dawn of Justicen julkaisun jälkeen DC Comicsin luova johtaja Geoff Johns sekä Warner Brosin varapuheenjohtaja Jon Berg valittiin toimimaan DCEU:n tuottajina. Tammikuussa 2018 Walter Hamada nimitettiin DC Filmsin puheenjohtajaksi ja Bergin tilalle toiseksi tuottajista. Vuonna 2021 päätettiin, että osa elokuvista tullaan julkaisemaan suoraan HBO Max -palveluun.
Elina Hytönen
Hytönen valmistui filosofian maisteriksi 1962. Hän on suomentanut vuodesta 1960 alkaen noin 40 romaania ja näytelmää. Hytönen on toiminut dramaturgina teattereissa, sanomalehden toimittajana, radiossa ja televisiossa freelance-toimittajana sekä kulttuurijärjestön toiminnanjohtajana.
DC Extended Universe
Sarjan ensimmäinen elokuva on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Man of Steel, Teräsmies-elokuvasarjan uudelleenkäynnistys, ja sen jälkeen ovat ilmestyneet Batman v Superman: Dawn of Justice (2016), Suicide Squad (2016), Wonder Woman (2017), Justice League (2017), Aquaman (2018), Shazam! (2019), Birds of Prey (2020), Wonder Woman 1984 (2020), Zack Snyder’s Justice League (2021), The Suicide Squad: Suicide Mission (2021), Black Adam (2022), Shazam! Fury of the Gods (2023), The Flash (2023) ja Blue Beetle (2023). Tulevana elokuvana on vielä Aquaman and the Lost Kingdom (2023).
Lisäksi HBO Maxiin on julkaistu televisiosarjoja, kuten Peacemaker vuonna 2022.
Elina Hytönen
Hytösen äiti oli kirjallisuuskriitikko Toini Havu, jonka elämää sotavuosina Hytönen käsittelee muun lapsuudenperheensä ohella teoksessa Perhe sodassa 1939-1945 (2009).
DC Extended Universe
Nimitys
Fanit ja media kutsuivat elokuvasarjaa tavallisesti nimellä ”DC Cinematic Universe”. Marraskuussa 2014 Newsarama viittasi sarjaan nimellä ”DC Cinematic Multiverse”, kun taas DC Comicsin verkkosivut epävirallisesti viittasivat siihen nimellä ”DC Cinematic Universe” joulukuussa 2014. Heinäkuussa 2015 San Diego Comic-Con Internationalia koskevassa verkkojulkaisussa, Entertainment Weekly viittasi elokuviin nimellä ”DC Extended Universe”. Entertainment Weekly ei kuitenkaan käyttänyt nimitystä paperilehdessään, kun 10 seuraavien viiden vuoden aikana julkaistavaa elokuvaa julkistettiin lokakuussa 2014. Heinäkuun 2015 lopussa julkaistussa Empire-lehden syyskuun numerossa elokuvasarjaa kutsuttiin nimellä ”DC Extended Universe”. Nimi julistettiin viralliseksi toukokuussa 2020, kun elokuvat julkaistiin katsottaviksi HBO Max -palveluun.
Elina Hytönen
Suomennoksia
Ohessa listattujen teosten lisäksi Hytönen on kääntänyt useita muitakin kaunokirjallisia kirjoja, sekä osan lähes 30 teoksesta.
DC Extended Universe
Kehitys
Ensimmäinen yritys luoda elokuvauniversumi DC-sarjakuvista tapahtui vuodelle 1998 suunnitellun elokuvan Superman Lives kautta. Kevin Smith oli luonut elokuvaan käsikirjoituksen, ja Tim Burtonin oli tarkoitus ohjata se. Nicolas Cage oli valittu näyttelemään Teräsmiestä. Käsikirjoituksessa Brainiac lähettää Tuomiopäivän peittämään auringonvalon tehdäkseen Teräsmiehestä voimattoman, ja tappamaan tämän. Brainiac liittoutuu Lex Luthorin kanssa, mutta kryptonilainen robotti Eradicator elvyttää Teräsmiehen. Brainiac havittelee Eradicatoria ja sen teknologiaa haltuunsa. Voimattomana, elvytetty Teräsmies peittää itsensä Eradicatorista muodostetulla haarniskalla voimiensa paluuseen asti ja kukistaa Brainiacin. Michael Keatonin oli alun perin tarkoitus palata rooliinsa Batmaniksi Burtonin Batman-elokuvista yrityksenä luoda jaettu universumi. Elokuva peruutettiin myöhemmin.
Akiva Goldsmanin käsikirjoittamassa, mutta tuottamatta jäännessä Batman vs. Superman -elokuvassa Bruce Wayne palasi eläkkeeltä viiden vuoden jälkeen Batmaniksi ja joutui taisteluun Teräsmiestä vastaan. Christian Bale, jota harkittiin pääosaan Darren Aronofskyin Batman: Ensimmäinen vuosi -elokuvasovitukseen, sai samanaikaisesti pyynnön Teräsmiehen rooliin. Wolfgang Petersen, joka oli kiinnitetty ohjaajaksi, vahvisti haastattelussa vuonna 2010, että ainut toinen Teräsmiehen rooliin harkittu näyttelijä oli Josh Hartnett. Warner Bros. lakkautti elokuvan tuotannon keskittyäkseen erillisiin Teräsmies- ja Batman-projekteihin, kun J. J. Abrams oli toimittanut käsikirjoituksen elokuvalle nimeltä Superman: Flyby. Christopher Nolan valitsi myöhemmin Balen Batmanin rooliin elokuvassa Batman Begins.
Helmikuussa 2007 Warner Bros. ilmoitti palkanneensa avioparin Michele ja Kieran Mulroneyn tekemään käsikirjoituksen Oikeuden Puolustajat -elokuvalle. Samoihin aikoihin ilmoitettiin, että pitkään suunnitteilla ollut Joss Whedonin Wonder Woman -elokuva oli peruttu, kuten myös David S. Goyerin ohjaama ja käsikirjoittama The Flash -elokuva. Michele and Kiernan Mulroney toimittivat kesäkuussa 2007 Warner Brothersille käsikirjoituksen elokuvalle Justice League: Mortal ja saivat siitä niin positiivista palautetta, että studio päätti oitis nopeuttaa tuotantoa aloittaakseen kuvaukset jo ennen käsikirjoittajien lakkoa 2007–2008. Studio oli vähemmän halukas suunnittelemaan jatko-osaa elokuvalle Superman Returns, koska sen tuotto oli jäänyt alhaiseksi. Brandon Routhia ei pyydetty palaamaan Teräsmiehen rooliinsa Justice League: Mortaliin, eikä Christian Balea Batmanin rooliin. Warner Bros. suunnitteli, että Justice League: Mortal olisi alku uudelle elokuvasarjalle, johon kuuluisi useita jatko-osia ja spin-offeja.
1. tammikuuta 2014 Warner Bros. paljasti aikoneensa luoda uuden elokuvauniversumin alkaen vuoden 2011 Green Lantern -elokuvasta. Green Lanternin  käsikirjoittajat Michael Green ja Marc Guggenheim olivat tehneet vuonna 2011 käsikirjoituksen The Flash -elokuvaan, jossa lopputekstien jälkeisessä kohtauksessa Ryan Reynoldsin esittämä Hal Jordan tapaa Salaman. Elokuva kuitenkin peruutettiin Green Lanternin alhaisten lipputulojen ja huonon kritiikin vuoksi.
Koska Green Lantern ei menestynyt tarpeeksi hyvin, Teräsmies-elokuville alettiin tuottaa uudelleenkäynnistystä, mikä johti vuonna 2013 ensi-iltansa saaneeseen elokuvaan Man of Steel. Suunnitelmana oli, että elokuva sisältäisi useita viittauksia muihin DC-universumin hahmoihin, jolloin elokuva voisi menestyessään aloittaa jaetun universumin muiden DC Comicsin sarjakuvahahmojen kera, samoin kuin Marvel Cinematic Universessa. 10. kesäkuuta 2013 ilmoitettiin, että ohjaaja Zack Snyder sekä käsikirjoittaja David S. Goyer palaavat molemmat tekemään Man of Steelille jatko-osan. Goyer oli aiemmin tehnyt sopimuksen kolmesta elokuvasta, joihin kuuluvat Man of Steel, Batman v Superman: Dawn of Justice ja Justice League. 20. heinäkuuta 2013 Zack Snyder vahvisti San Diego Comic-Con Internationalissa, että Man of Steelin jatko-osassa vuonna 2016 Teräsmies ja Batman tapaisivat toisensa ensi kertaa elokuvassa.
Siinä missä Marvel Cinematic Universeen kuuluu myös televisiosarjoja, DC Extended Universe oli yksinomaan elokuville suunnattu jaettu universumi. Useilla DC-sarjakuviin perustuvilla televisiosarjoilla on oma jatkumonsa nimeltä Arrowverse. Lokakuussa 2014 Geoff Johns selitti DC:n lähestymistavan eroa Marvel Studiosin omasta elokuvauniversumista: ”Näemme sen multiversumina. Meillä on televisiouniversumimme ja elokuvauniversumimme, mutta ne ovat molemmat olemassa rinnakkain. Luovuuden kannalta meille on kyse siitä, että annamme kaikkien tehdä parhaan mahdollisen tuotteen, kertoa parhaan tarinan, tehdä parhaimman maailman. Jokaisella on näkemys, ja haluatte todella, että ne saavat loistaa... Lähestymistapa on vain erilainen.” Kesäkuussa 2015 Greg Silverman täsmensi DC:n lähestymistapaa elokuvauniversumiinsa: ”Meillä on DC:n elokuville mahtava strategia, jolla viemme nämä rakastetut hahmot mestarillisten elokuvantekijöiden käsiin, ja varmistamme, että he kaikki koordinoivat keskenään. Huomaatte eron, kun näette Batman v Supermanin, Suicide Squadin, Justice Leaguen ja kaikki muut elokuvat, joita työstämme.” Lisäksi Silverman selitti DC:n toimintatapaa palkata useita käsikirjoittajia tuleviin projekteihin: ”Jokainen projekti on erilainen. Joissain projekteissa meillä on useita käsikirjoittajia työskentelemässä yhdessä. Joissain tapauksissa laitoimme yhteen käsikirjoittajia, jotka eivät ole koskaan työskennelleet yhdessä. Ja joskus oli vain yksi käsikirjoittaja, jolla oli oikea mielipide.”
Toukokuussa 2016 ilmoitettiin, että Warner Bros. oli laajasti uudistamassa elokuvauniversumin tuotanto-osastoa. Siinä missä Marvel Cinematic Universe toimii myös elokuvastudiona, Kevin Feigen toimiessa sekä johtajana että luovana johtajana, DC Extended Universen tuotantoa varten muodostettu osasto DC Films ei ollut luonnoltaan täysin seremoniallinen. Ennen toukokuuta 2016 Warner Brosilla ei ollut yksittäistä henkilöä tai ryhmää vastaamassa DC Extended Universen luovasta hallinnasta. Zack Snyder toimi kyseisessä asemassa vain epävirallisesti, mitä kritisoitiin paljon. Batman v Supermanin saaman kritiikin jälkeen Warner Bros. perusti toukokuussa 2016 DC Filmsin, jonka johtajina toimivat Geoff Johns ja Warner Brosin varapuheenjohtaja Jon Berg. DC-elokuvien tuotantoyksikkö sekä valvoo tuotantoa että muodostaa DC Extended Universelle yhtenäisen luovan suunnan. Johns ja Berg toimivat myös tulevien elokuvien tuottajina. Toisin kuin Marvel Studios, DC Films ei kuitenkaan ole täysin autonominen, sillä Johns raportoi DC:n puheenjohtaja Diane Nelsonille ja Jon Berg Warner Brosin luovan kehityksen johtajalle Greg Silvermanille. Myöhemmin toukokuussa 2016 julkistettiin, että osana DC Filmsin muodostamista Charles Roven ei toimisi enää Warner Brosin DC-sarjakuviin perustuvien elokuvien tuottajana, jona hän oli toiminut jo vuoden 2005 elokuvasta Batman Begins asti, mutta siirtyisi hallinnollisen vastaavan tuottajan rooliin.
Tammikuussa 2018 Walter Hamada nimitettiin DC Filmsin puheenjohtajaksi Bergin tilalle toiseksi elokuvauniversumin tuottajista. Hamada johti DC Filmsiä vielä huhtikuussa 2022, kun WarnerMedia ja Discovery yhdistyivät Warner Bros. Discoveryksi. Silloin DC Extended Universelle oltiin laatimassa uutta 10-vuotissuunnitelmaa. Marraskuussa 2022 DC Films kuitenkin uudelleennimettiin DC Studiosiksi, ja James Gunn ja Peter Safran nimitettiin sen uusiksi toimitusjohtajiksi. Samalla päätettiin, että Aquaman and the Lost Kingdom (2023) jäisi DC Extended Universen viimeiseksi elokuvaksi, ja sen tilalle tulisi sekä elokuvista, näytellyistä televisiosarjoista, animaatiosarjoista ja videopeleistä koostuva DC Universe, joka olisi ”laaja, mutta ei täysin tyhjä aloitus”.
Man of Steel (2013)
thumb|upright|Zack Snyder, Man of Steelin, Batman v. Superman: Dawn of Justicen ja Justice Leaguen ohjaaja. Clark Kent / Kal-El saapui Maahan vuosia sitten Krypton-planeetalta ja yrittää selvittää, miksi hänet lähetettiin Maahan. Adoptiovanhempiensa Jonathan ja Martha Kentin kasvattamana Kentin on omaksuttava ”Teräsmiehen” henkilöllisyys ja opittava käyttämään kykyjään joko rauhan ylläpitämiseen tai maailman valloittamiseen.
Yön ritarin paluun tarinakeskustelujen aikana vuonna 2010 David S. Goyer kertoi Christopher Nolanille ideastaan esitellä Terämies modernissa muodossa. Vaikuttuneena Goyerin ideasta Nolan esitteli sen studiolle, joka palkkasi Nolanin tuottajaksi ja Goyerin käsikirjoittajaksi Yön ritarin taloudellisen ja arvostelumenestyksen vuoksi. Zack Snyder palkattiin elokuvan ohjaajaksi lokakuussa 2010. Tammikuussa 2011 Henry Cavill valittiin näyttelemään Teräsmiestä. Elokuvan muista näyttelijöistä Amy Adams näyttelee Lois Lanea, Michael Shannon elokuvan roistoa kenraali Zodia, Diane Lane Martha Kentiä, Kevin Costner Jonathan Kentiä, Russell Crowe Jor-Eliä, ja Laurence Fishburne Perry Whitea. Kuvaukset alkoivat 1. elokuuta 2011. Elokuva sai ensiesityksensä New Yorkin Alice Tully Hallissa 10. kesäkuuta 2013, ja ilmestyi elokuvateattereihin 14. kesäkuuta 2013.
Batman v Superman: Dawn of Justice (2016)
Gotham Cityn oma omankädenoikeuden edustaja Batman matkustaa Metropolikseen kohtaamaan Teräsmiehen, peläten mitä tämä voisi halutessaan saada aikaan. Batmanin ja Teräsmiehen ottaessa yhteen, nousee uusi uhka, joka asettaa ihmiskunnan suurempaan vaaraan kuin koskaan.
Kesäkuussa 2013 ilmoitettiin, että Zack Snyder ja David S. Goyer ryhtyvät työstämään jatko-osaa Man of Steelille. Nolan oli mukana elokuvassa vastaavana tuottajana. Heinäkuussa San Diego Comic-Con Internationalissa Warner Bros. ilmoitti Teräsmiehen ja Batmanin kohtaavan ensimmäistä kertaa elokuvamuodossa ja päähenkilöinä elokuvassa, joka seuraisi Man of Steelin tapahtumia ja olisi samalla uudelleenkäynnistys Batman-elokuville. Cavill, Adams, Lane ja Fishburne palaavat Man of Steelistä tuttuihin rooleihinsa. Snyderin ja Goyerin mukaan elokuvan inspiraationa toimii sarjakuva Batman: Yön ritari, mutta ei tulisi olemaan tarkka sovitus sarjakuvan tarinasta. Elokuussa Ben Affleck valittii näyttelemään Bruce Waynea / Batmania. Ja joulukuussa Gal Gadot valittiin näyttelemään Diana Princea / Ihmenaista, mikä teki elokuvasta hahmon ensimmäisen näytellyn elokuvaesiintyminen. Myöhemmin saman kuukauden aikana Argon käsikirjoittaja Chris Terrio palkattiin kirjoittamaan uudelleen Goyerin käsikirjoitus. Jesse Eisenberg ja Jeremy Irons liittyivät näyttelijäkaartiin Lex Luthorin ja Alfred Pennyworthin rooleissa. Toukokuussa 2014 paljastettiin elokuvan virallinen nimi: Batman v Superman: Dawn of Justice. Esikuvaukset sijoittuivat 19. lokakuuta 2013 East Los Angeles Collegessa. Varsinaiset kuvaukset alkoivat Detroitissa 21. toukokuuta 2017. Elokuvan tuotanto sijoittui myös Illinoisiin, Afrikkaan ja Etelä-Tyynenmeren alueelle. Lisäkuvaukset tehtiin vuoden 2014 lopulla Yorkvillen, Illinoisin ja New Mexicon alueilla. Elokuva sai ensiesityksensä Mexico Cityn Auditorio Nacionalissa 19. maaliskuuta 2016, ja ilmestyi elokuvateattereihin Yhdysvalloissa sekä Yhdistyneessä kuningaskunnassa 25. maaliskuuta 2016.
Elokuva sijoittuu 18 kuukautta Man of Steelin tapahtumien jälkeen. Elokuvassa Ezra Miller, Jason Momoa, Ray Fisher ja Joe Morton tekivät lyhyet cameoesiintymiset Barry Allenin / Salaman, Arthur Curryn / Vesimiehen, Victor Stonen / Kyborgin sekä tohtori Silas Stonen rooleissa ennen esiintymistään suuremmassa roolissa tulevissa elokuvissa. Justice Leaguen pääroisto Steppenwolf esiintyy myös lyhyesti elokuvassa. Kohtausta ei kuitenkaan näytetty elokuvan teatteriversiossa. Warner Bros. julkaisi kohtauksen verkossa 28. maaliskuuta, ennen kuin se julkaistiin kotimedialle elokuvan Ultimate Editioniin lisättynä.
Suicide Squad (2016)
left|thumb|upright=0.55|David Ayer, Suicide Squadin ohjaaja ja käsikirjoittaja
Hallituksen salainen yksikkö värvää vangittuja superrikollisia hengenvaarallisiin operaatioihin vastineeksi näiden tuomioiden lieventämisestä.
Helmikuussa 2009 Warner Bros. oli kehittämässä Suicide Squad -elokuvaa Dan Linin toimiessa tuottajana ja Justin Marksin työstäessä käsikirjoitusta. Syyskuussa 2014 David Ayer allekirjoitti sopimuksen elokuvan ohjaamisesta ja käsikirjoittamisesta. Lokakuussa 2014 Warner Bros. julkisti virallisesti aikovansa toteuttaa Suicide Squadin. Marraskuussa 2014 vahvistettiin, että Margot Robbie näyttelee Harley Quinnia. Seuraavan kuukauden aikana paljastettiin loput näyttelijäkaartista — Will Smith näyttelee Deadshotia, Jared Leto Jokeria, Tom Hardy Rick Flagia, Jai Courtney Kapteeni Bumerangia, Cara Delevingne Lumoojattarena ja Viola Davis Amanda Walleria. Tom Hardyn oli vetäydyttävä Rick Flagin roolista The Revenant -elokuvan aikataulun vuoksi. Helmikuussa 2015 tilalle valittiin Joel Kinnaman. Myöhemmin paljastettiin, että Adewale Akinnuoye-Agbaje näyttelee Killer Crocia, Jay Hernandez El Diabloa, Karen Fukuhara Katanaa ja Adam Beach Slipknotia. Kuvaukset alkoivat Torontossa 13. huhtikuuta 2015 ja päättyivät 23. elokuuta 2015. Suicide Squad sai ensiesityksensä New Yorkissa 1. elokuuta 2016 ja ilmestyi elokuvateattereihin 5. elokuuta 2016.
Affleck ja Miller tekevät cameoesiintymiset Bruce Waynen / Batmanin ja Salaman rooleissa. Lopputekstien välissä näytetyssä kohtauksessa Waller tapaa Waynen ravintolassa ja luovuttaa hänelle kansion, joka sisältää tietoja Oikeuden Puolustajien tulevista jäsenistä.
Justice League (2017)
Alettuaan Teräsmiehen epäitsekkään uhrauksen myötä jälleen uskoa ihmisiin, Bruce Wayne alkaa yhdessä liittolaisensa Diana Princen kanssa kerätä metaihmisiä yhteen kootakseen heistä ryhmän uutta lähestyvää uhkaa vastaan.
Kesäkuussa 2013 paljastettiin, että Goyer ohjaisi Justice Leaguen osana kolmen elokuvan sopimustaan Man of Steelin jälkeen. Huhtikuussa 2014 julkistettiin, että Snyder palaisi ohjaajaksi. Lokakuussa Warner Bros. julkisti elokuvan nimellä Justice League Part One. Maaliskuussa 2016 vahvistettiin, että Chris Terrio oli käsikirjoittanut elokuvan ja Terrio kertoi, että elokuva ei tule olemaan yhtä synkkä kuin Batman v Superman: Dawn of Justice. Affleck, Cavill, Gadot, Momoa, Miller, Fisher, Irons, Lane, Adams, Eisenberg, Nielsen, Wright ja Morton uusivat roolinsa aiemmista elokuvista. Ciarán Hinds näyttelee sekä ääni- että liikkennkappausroolina Steppenwolfia. Kuvaukset alkoivat 11. huhtikuuta 2016 Warner Bros. Studiosin tiloissa Leavesdenissä, Englannissa sekä eri puolilla Lontoota ja Islantia. Kuvaukset päättyivät lokakuussa 2016. Toukokuussa 2017 Snyder vetäytyi ohjaajan velvollisuuksistaan tyttärensä kuoleman vuoksi, jolloin Joss Whedon asettui viemään jälkituotannon loppuun sekä käsikirjoittamaan ja ohjaamaan muutaman lisäkohtauksen elokuvaan. Justice League sai ensiesityksensä Pekingissä 26. lokakuuta 2017 ja ilmestyi elokuvateattereihin 17. marraskuuta 2017.
Elokuvassa J. K. Simmons näyttelee poliisipäällikkö James Gordonia, Amber Heard Meraa ja Billy Crudup Henry Allenia. Elokuussa 2017 ilmoitettiin virallisesti, että Whedon saisi kunnian elokuvan käsikirjoittamisesta.
Aquaman (2018)
thumb|upright=0.6|James Wan, Aquamanin ohjaaja.
Déborah Anthonioz
Déborah Jessica Anthonioz (s. 29. elokuuta 1978 Thonon-les-Bains, Haute-Savoie, Ranska) on ranskalainen lumilautailija. Hän kilpaili vuoden 2006 talviolympialaisissa lumilautakrossissa ja sijoittui kymmenenneksi. Vuoden 2010 talviolympialaisissa Vancouverissa hän sai siinä hopeaa. Vuoden 2014 olympialaisissa hän sijoittui lumilautakrossissa 15:nneksi.
DC Extended Universe
Aquaman (2018)
Arthur Curryn on otettava paikkansa Atlantiksen kuninkaana ennen kuin hänen velipuolensa Orm usuttaa kaikki seitsemän vedenalaista valtakuntaa sotaan pintamaailmaa vastaan.
Ryhmäsamettikukka
Ryhmäsamettikukka (Tagetes patula) on yksivuotinen koristekasvina viljelty mykerökukkaiskasvi, joka on kotoisin Meksikosta. Laji on runsashaarainen, sen pystykasvuiset ja melko hennot varret kasvavat vähintään 20 senttimetriä korkeaksi. Lehdistä alemmat sijaitsevat vastakkaisessa ylemmät vuorottaisessa asennossa. Lehtilavoissa on parittaisia liuskoja ja päätöliuska. Lehtiliuskat ovat sahalaitaisia. Melko suuret mykeröt kasvavat yksittäin latvassa. Ryhmäsamettikukan mykeröt ovat usein kaksivärisiä ja voivat olla yksinkertaisia tai kerrottuja. Kukat ovat väriltään keltaisia, oransseja, punaruskeita tai punaisia.
Déborah Anthonioz
Anthonioz sai X Games -pronssin vuonna 2011. Hän on voittanut myös Ranskan-mestaruuksia lumilautakrossissa.
Crash Bandicoot 2: N-Tranced
Crash Bandicoot 2: N-Tranced (Japanissa Crash Bandicoot Advance 2: Spinning Hypnosis Great Panic!?, Crash Bandicoot Advance 2: Guruguru Saimin Dai Panic!?) on Vicarious Visionsin kehittämä ja Universal Interactiven vuonna 2003 Game Boy Advancelle julkaisema tasohyppelypeli. Peli on jatko-osa vuonna 2002 julkaistulle Crash Bandicoot: XS:lle. Pelissä on 24 tasoa ja viisi eri pomovastusta. Pelin kentissä on vaihtelua, joissakin pitää esimerkiksi liikkua pallon sisällä tai vesilautailla. Peli alkaa kuitenkin johdatuskentällä.
Juoni
Syvällä hyperavaruudessa Uka Uka valittaa Neo Cortexin epäpätevyyttä ja kuinka hän viimeksi epäonnistui valtaamaan Maan. Nyt Uka Uka luottaa tehtävän N. Tropylle. Tropy näkee tulevaisuus näkymän suunnitelmastaan.
Käpylän Urheilu-Veikot
thumb|Seuran vaakuna Käpylän Urheilu-Veikot on vuonna 1933 perustettu helsinkiläinen urheiluseura. Sen päälajeja olivat jääpallo ja jalkapallo. Seuran lyhenne on KUV, värit valko-puna-vihreä. Kotikenttänään KUV piti Käpylän ravirataa (nykyään Käpylän urheilupuisto), joka tunnetaan myös nimellä Ravis. Lisäksi se pelasi jääpallo-otteluitaan Töölön Saharassa ja Velodromilla sekä jalkapallo-otteluitaan muun muassa Pallokentällä.
Käpylän Urheilu-Veikot on voittanut kahdesti jääpallon Suomen mestaruuden, vuosina 1958 ja 1959. Joukkueen tunnetuimpia pelaajia olivat tähän aikaan Tauno Timoska ja Kauko Korpela. Timoska oli voittamassa kultamitaleita 1958 ja 1959, Korpela 1958.
KUV:n jalkapallotoiminta
Seuran paras sarjasijoitus miesten jalkapallosarjoissa on kaudelta 1966, jolloin KUV päätyi Suomi-sarjan itälohkossa toiseksi. KUV pelasi toisella sarjatasolla peräkkäiset vuodet 1963-1969. Seuran yleisöennätys on kaudelta 1967, tarkalleen 21.5.1967, jolloin Olympiastadionilla pelattua LaPa-ottelua seurasi 2049 katsojaa.
1950-luku
Vuosikymmen sujui seuran jalkapallon edustusjoukkueen osalta Maakuntasarjassa (nykyinen Kakkonen) lukuun ottamatta kautta 1956, jolloin pelattiin Suomi-sarjassa (nykyinen Ykkönen). Maakuntasarjaan KUV oli noussut ensi kertaa kaudelle 1950.
1960-luku
KUV nousi uudelleen Suomi-sarjaan kauden 1962 päätteeksi. Kaudella 1965 joukkue oli vielä kolme kierrosta ennen sarjan loppua kiinni nousussa Mestaruussarjaan (nykyinen Veikkausliiga), mutta 0-2-tappio vieraissa Mikkelin Palloilijoille romutti nousuhaaveet. Suomen cupissa joukkue selvisi välieriin, jossa TPS oli parempi.
Vuonna 1966 nousuhaaveet kaatuivat kakkossijaan Upon Pallon takana. Kauden 1969 päätteeksi KUV putosi takaisin kolmannelle sarjatasolle.
Edustusjoukkueen voimahahmo vuoteen 1967 saakka oli Max Westerberg, joka toimi joukkueenjohtajana, valmentajana ja huoltajanakin samaan aikaan.
1970-luku
Vuosikymmenen kaksi ensimmäistä vuotta kuluivat maakuntasarjassa. Sen jälkeen KUV putosi IV divisioonaan ja kauden 1977 päätteeksi piirisarjaan.
1962
thumb|Vuoden 1962 nousijajoukkue: vas. ylh. Westerberg, Teerikangas, Väistö, Sandell, Lehmusvuo, Hakala, Vähämaa, Timoska, Korpela. Alh. vas. Ravander, Lahti, Karvinen.Edustusjoukkueen raju nuorentaminen näkyi vielä kevätkaudella maakuntasarjassa, mutta tappioton syyskausi muutti kaiken: lohkon nuorin joukkue nousi Suomi-sarjaan ja eteni Suomen cupissakin 16 parhaan joukkoon. Joukkueessa pelasivat Pentti Lahti, Lauri Ravander, Veikko Karvinen, Risto Lehmusvuo, Esko Väistö, Jaakko Hakala, Janne Sandell, Tauno Timoska, Erkki Vähämaa, Eero Teerikangas, Kauko Korpela, Ilpo Seppälä, Kari Kontuniemi, Illu Federley ja Matti Koivurinta.
1963
thumb|Vuoden 1963 joukkuekuva: vas. ylh. Arto Ravander, Kalevi Nieminen, Kauko Korpela, Erkki Vähämaa, Esko Väistö, Eero Teerikangas. Alh. vas. Risto Lehmusvuo, Kari Kontuniemi, Markku Wallden, Matti Tenhunen ja Juhani Dahlman.Sarjapaikka Suomi-sarjan itälohkossa uusittiin kolmen pisteen marginaalilla putoamisviivaan. Sarjapaikka varmistui 26. syyskuuta Pallokentällä pelatussa Vesa-kamppailussa, joka päättyi 4-0. KUV aloitti taipaleensa toisella sarjatasolla lyömällä Pallo-Pojat 3-2 vappuaattona Saharassa. Pelit jatkuivat 6-1-voitolla Ponnistuksesta, mutta sen jälkeen edessä oli tappiopelejäkin. Ponnistus-voiton lisäksi kauden runsasmaalisimpia otteluita oli 8-4-voitto Kuusankosken Puhdista. Eero Teerikangas ja Kauko Korpela tekivät kaksi maalia kumpikin. Aulis Rytkösen, Hannu Kankkosen ja Jaakko Murtovaaran tähdittämää HJK:ta vastaan KUV koki kauden runsasnumeroisimmat tappionsa, 1-4 ja 1-6.
1965
Ennen syyskierrosta KUV johti Suomi-sarjan itälohkoa ja oli kiinni nousupaikassa pääsarjaan. Ratkaisuottelussa Mikkelissä 19.9.1965 KUV haki lopussa tasoitusta koko joukkueen voimalla ja MP pääsi lopulta iskemään numeroiksi 2-0. Suomen cupissa arpaonni oli pahin mahdollinen, kun vastustajaksi välierissä osui TPS ja vielä vieraissa.
Kauden kohokohtia oli myös puolustaja Kari Kontuniemen valinta lehdistöjoukkueeseen katsastusotteluun A-maajoukkuetta vastaan Olympiastadionilla. Toukokuussa 8365 katsojan edessä pelatun kamppailun voitti A-maajoukkue 4-2. Uuden Suomen mukaan "Kontuniemi puolusti Käpylän mainetta ansiokkaasti".
1967
Pettymysten kausi, kun sarjasijoitukseksi Suomi-sarjan itälohkossa tuli seitsemän. Ensimmäisen kerran nousun jälkeen joukkueen sarjasijoitus heikkeni edellisvuodesta. Yleisöennätys toukokuun LaPa-ottelussa oli laiha lohtu.
1968
Nyt pelattiin Suomi-sarjan etelälohkossa, jossa sijoitukseksi tuli sarjan keskikasti. Kari Horelli (9) ja Kari Uusikylä (7) olivat parhaat maalintekijät.
1969
Edessä oli putoaminen, kun sijoitukseksi lohkossa tuli viimeistä edellinen, kaksi pistettä kolmanneksi viimeisestä.
Yola
Yola eli Forth and Bargy -kieli oli englannin kielestä eriytynyt murre, oikeastaan erillinen kieli, jota puhuttiin Wexfordin kreivikunnassa Irlannissa 1800-luvulle. Yolan kieli (nimi yola on sama sana kuin englannin old, vanha) oli periaatteessa keskienglannin murre, joka levisi Irlantiin 1100-luvulla ensimmäisten englantilaisten uudisasukkaiden mukana. Tämä asutus joutui kuitenkin ajan myötä erilleen Dublinin seudun englantilaisasutuksesta, ja suurin osa Wexfordin englantilaisten uudisasukkaiden jälkeläisistä sulautui iirinkielisiin, jotka olivat koko Irlannin väestön enemmistönä 1800-luvun nälkäkatastrofiin. Vain pieni joukko sinnitteli 1800-luvulle saakka sulautuakseen sitten nykyenglannin puhujiin.
Yolan kielen tärkeimpiä tunnusmerkkejä olivat soinnilliset hankausäänteet soinnittomien paikalla – esimerkiksi [z] standardienglannin [s]:n sijasta – sekä keskienglantilaisten vokaalien säilyminen muuttumattomina. Monikonpäätteenä -(e)n oli selvästi yleisempi kuin nykyenglannissa. Iirinpuhujien saartamina vuosisatoja eläneet yolan puhujat omaksuivat kieleensä runsaasti sanastoa ja vaikutteita myös iiristä. Esimerkiksi iirin diminutiivinpääte -ín esiintyy monissa yolan sanoissa.
Yolaa ei ole dokumentoitu kovin tarkasti: tallella on sanasto ja kourallinen kansanlauluja. Yksittäisiä sanoja on jäänyt elämään Rosslaren seudun nykymurteisiin, mutta erillisenä, englantilaisille vaikeasti ymmärrettävänä kielenä yola katosi 1870-luvulla, jolloin viimeinen yolaa puhunut vanhus, Martin Parle, kuoli Carnsore Pointissa.