cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mäeveski järv (Küti)
Vesistösuhteita
Mäeveski järv kuuluu Iskna jõen valuma-alueeseen, jossa Iskna jõgi on Võhandu jõen sivu-uoma. Järvi on Iskna jõen läpivirtausjärvi, johon ei ole johdettu muita uomia. Kütiorgin laaksossa on suuri pudotus Haanjan ylängöltä alaville seuduille. Iskna jõgi putoaa 5,5 metriä 150 metrin matkalla Alaveski järveen, josta on 7,1 metrin pudotus Noodasjärveen. Iskna jõgi yhtyy Võhandu jõgeen seitsemän kilometrin päässä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Paula Laakso
Paula Tuulikki Laakso (o.s. Silmälä, s. 20. kesäkuuta 1971 Tammela) on entinen suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kolmiloikka. Hän edusti Tammelan Ryskettä ja häntä valmensivat Markku Perttula, Juha Koskela ja Ari Mänttäri.
Andienhirvet
Andienhirvet (Hippocamelus) on hirvieläinten heimoon kuuluva sorkkaeläinsuku. Niitä tavataan vain Etelä-Amerikassa, ja sukuun kuuluu vain kaksi nykyisin elävää lajia, andienhirvi eli guemuli (Hippocamelus antisensis) ja chilenhirvi (H. bisulcus). Niillä on tukevahko vartalo ja verrattain lyhyet jalat. Ne elävät kesällä korkealla vuoristossa, mutta laskeutuvat syksyisin alemmas ja viettävät talvet suojaisissa metsäisissä laaksoissa. Tavallisesti ne laiduntavat pienissä, 3–14 yksilön ryhmissä. Andienhirvi esiintyy Perussa ja Boliviassa, chilenhirvi taas Chilessä ja Argentiinassa. Märehtijöinä ne ovat kasvinsyöjiä, joiden ravinto koostuu pääosin ruohovartisista kasveista ja pensaiden lehdistä, silmuista ja versoista sekä jäkälästä.
Paula Laakso
Laakso voitti koululaisten maailmanmestaruuden pituushypyssä Barcelonassa 1988 tuloksella 601 cm, joka jäi hänen ennätyksekseen. Aikuisten maaotteluissa hän edusti Suomea kolmiloikassa vuosina 1995–1997 sijoittuen kolmessa ulkoratamaaottelussa toiseksi ja kahdessa hallimaaottelussa kolmanneksi.
Andienhirvet
Andienhirvi luetaan nykyisin uhanalaisuusluokituksessa vaarantuneeksi ja chilenhirvi erittäin uhanalaiseksi.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus suvun uudeksi suomenkieliseksi nimeksi oli ”hemulit”, mutta suomen kielen lautakunnan mielestä tällainen sana muistuttaa lempi- tai jopa pilkkanimeä eikä herätä mielikuvaa nisäkkäännimestä.
Paula Laakso
Laakso saavutti Kalevan kisoissa hopeaa Tampereella 1996 ennätyksellään 13,36 m ja Lappeenrannassa 1997 loikittuaan 13,23 m. SM-pronssia hän sai Lapualla 1995. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti pituushypyssä kultaa Oulussa 1989 tehtyään halliennätyksensä 582 cm. Kolmiloikassa hän sai hopeaa Kuopiossa 1996 halliennätyksellään 13,32 m ja Rovaniemellä 1997 tuloksella 13,08 m.
Volterra
Volterra on kunta ja kaupunki Italian Toscanan alueella Pisan maakunnassa. Kunnassa on arviolta 10 519 asukasta (vuonna 2015), ja sen pinta-ala on 251,99 neliökilometriä.
Kunnan keskuspaikka, Volterran historiallinen kaupunki, on rakennettu korkealle kukkulalle. Kaupungin alueella oli asutusta jo neoliittisella kaudella. Myöhemmin siitä tuli etruskikulttuurin tärkeä keskus, mutta 200-luvulla eaa. se joutui roomalaisvallan alle. 1530-luvulla kaupunki oli Medicin perheen vallan alaisena.
Volterran kuuluisimpia nähtävyyksiä ovat muun muassa 1950-luvulla löydetty roomalaisajan teatteri, Piazza dei Priorin aukio ja Santa Maria Assuntan katedraali, jossa on useita maalauksia ja freskoja. Volterra on esiintynyt myös populaarikulttuurissa. Esimerkiksi Stephenie Meyerin Houkutus-kirjasarjassa se on tärkeä tapahtumapaikka ja voimakkaiden vampyyrien Volturien kotikylä.
Rafika Dakhlaoui
Rafika Dakhlaoui (s. 29. kesäkuuta 1981) on tunisialainen karateka, joka voitti Italian avoimet kisat vuonna 2008 voittamalla loppuottelussa sveitsiläisen Diana Schwabin alle 60-kiloisten sarjassa. Edellisessä Italian avoimissa kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi.
Akola
Akola on kaupunki Vidarbhan alueella Maharashtran osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui 400 520 ihmistä vuonna 2001 väestönlaskennan mukaan. Kaupungin lähistöllä on lentoasema, jolta lennetään kotimaan lentoja.
Bella
Bella on naisen etunimi. Väestörekisterin mukaan vajaat 280 suomalaista naista on vuoden 2012 loppuun mennessä nimetty Bellaksi.
Italiaksi Bella tarkoittaa kaunista. Bella on myös sarjakuvahahmo.
Juan Arza
Juan Arza Íñigo (12. kesäkuuta 1923 Lizarra, Nafarroan maakunta, Baskimaa, Espanja – 17. heinäkuuta 2011 Sevilla, Sevillan maakunta, Espanja) oli espanjalainen jalkapalloilija. Hän edusti suurimman osan urastaan espanjalaista Sevillaa ja oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Sevilla-aikanaan Arza pelasi yhteensä 349 pääsarjaottelua ja teki niissä 182 maalia. Häntä pidetään yhtenä Sevillan historian parhaimmista pelaajista kautta aikain.
Ura
Arza aloitti uransa paikallisjoukkue Izarrasta. Hän edusti Deportivo Alavésia ja Málagaa, ennen kuin vuonna 1943 hän siirtyi Sevillaan. Kausi 1945–1946 päättyi Sevillan historian ensimmäiseen pääsarjamestaruuteen ja Arza kuului joukkueen tärkeimpiin pelaajiin. Arza teki kaudella 1954–1955 28 maalia ja hänet palkittiin kauden päätteeksi pääsarjan parhaan maalintekijän palkinnolla.
Pelaajauransa jälkeen hän siirtyi valmentajaksi ja valmensi muun muassa Celta Vigoa ja Sevillaa.
Maajoukkue
Arza pelasi yhteensä kaksi ottelua Espanjan maajoukkueessa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi 2. maaliskuuta 1947 Irlantia vastaan.
Saavutukset
Sevilla:
Sacherkakku
thumb|Hotel Sacherin näkemys sacherkakusta. Sacherkakku on perinteinen wieniläinen suklaakakku, jossa on kerros aprikoosihilloa sekä suklaakuorrutus. Ruhtinas Klemens Wenzel von Metternichin keittiömestari Franz Sacher kehitti kakun vuonna 1832.
Valmistus
Vähintään 15 % kakusta tulee muodostua kiinteästä suklaasta. Valmistamisen voidaan käyttää myös pähkinää, mikäli sen lisäys käy ilmi tuotteen nimestä. Kakku peitetään aprikoosihillolla ja suklaakuorrutteella. Joihinkin kakkuihin käytetään voita tai vadelmahilloa, mutta niitä ei pidetä virallisesti sacherkakkuina. Kakkua ei tarvitse säilyttää kylmässä, sillä sen aprikoosihillokerros pitää kosteuden sisällään. Kakun rakenne on vahva ja se kestää hyvin kuljetusta.
Historia
pienoiskuva|[[Franz Sacher]] Sacherkakku on nimetty Franz Sacherin mukaan. Sacher toimi ravintoloitsijana Wienissä ja Bratislavassa 1800-luvun puolivälillä. Hänen poikansa Eduard Sacherin tarinan mukaan hän aloitti uransa työskentelemällä Klemens von Metternichin keittiössä harjoittelijana. Vuonna 1832 tuolloin 15-vuotiasta Franzia pyydettiin valmistamaan päivällinen von Metternichille ja muutamalle tämän ystävälle, ja hän valmisti tässä yhteydessä ensimmäisen sacherkakun. Franz Sacher itse kertoi toisenlaista tarinaa. Vuonna 1906 Neues Wiener Tagblatt -lehdelle antamassaan haastattelussa hän mainitsi tehneensä ensimmäisen kakun Bratislavassa 1840-luvulla, jossa hän tuolloin omisti ravintolan ja pitopalvelun. Tarinaa ei voida varmentaa muista lähteistä, eikä tiedetä, kumpi niistä on oikea.
Kakun tarinaan liittyy myös katkera oikeustaistelu. Vuonna 1934 Hotel Sacher päätti haastaa tunnetun wieniläisen konditorian Demelin oikeuteen kakun tavaramerkin rikkomisesta. Demel oli myynyt Eduard Sacher-Torte -nimistä kakkua, ja sekä Demel että Hotel Sacher väittivät myyvänsä "alkuperäistä" sacherkakkua. Hotel Sacher voitti oikeudenkäynnin vuonna 1938, mutta tapaus eteni sittemmin Itävallan korkeimpaan oikeuteen asti. Oikeudenkäyntiä leimasivat kuuluisten kokkien ja kulinaaristen asiantuntijoiden todistajanlausunnot. Oikeudenkäynnin avainasemassa oli kysymys siitä, oliko alkuperäisessä kakussa yksi (Demel) vai kaksi (Hotel Sacher) kerrosta. Tuomarien päätös oli lopulta, että alkuperäisessä kakussa oli yksi kerros, mutta että yksinomaan Hotel Sacherilla oli oikeus kutsua kakkuaan alkuperäiseksi. Nykyisin Sacher-Torte-nimellä sacherkakkua tuottaa yksinomaan Hotel Sacher ja muut sacherkakut kulkevat muilla nimillä. Hotel Sacher valmistaa noin 360 000 kakkua vuosittain.
Shelter (Blaken albumi)
Shelter on suomalaisen stoner metal -yhtyeen Blaken cover-albumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Hype Records.
Albumi julkaistiin juhlistamaan yhtyeen 10-vuotista taivalta.
Kaisu Heikkilä
pienoiskuva|Kaisu Heikkilä. Kaisu Marjatta Heikkilä (o.s. Lehti, 1918 Tampere – 2002 Tampere) oli suomalainen muotisuunnittelija ja vaatetusalan yrittäjä. Hän perusti vuosina 1952–1992 toimineen tamperelaisen leninkivalmistajan Kaisu Heikkilä Oy:n.
Kaisu Heikkilän äiti Hilja Lehti (1888–1952) perusti Tampereelle 1920-luvulla Naisten Pukukeskuksen. Myös perheen isä Tuomas Lehti oli yrittäjä, joka kahden muun liikemiehen kanssa oli perustanut nykyisin Kiilto Oy:nä tunnetun kemiantehtaan. Hän auttoi vaimoaan muun muassa ulkomaisten leninkikankaiden ja valmisvaatteiden hankinnassa.
Perheen viidestä lapsesta nuorin Kaisu kävi Tampereen tyttölyseota ja somisti jo kouluaikoina äitinsä vaatetustehtaan näyteikkunoita. Ylioppilaaksi päästyään hän opiskeli ensin Jyväskylän opettajakorkeakoulussa ja sitten kauppakorkeakoulussa Helsingissä, jossa hän osallistui myös Helsingin Leikkuuopiston vaatetusalan kursseille.
Kesällä 1942 Kaisu Lehti kihlautui jatkosodassa palvelleen upseerin Kauko Heikkilän kanssa. Heidän esikoispoikansa Markku syntyi 1944. Rauhan tultua Kauko Heikkilä suoritti ekonomitutkinnon ja pääsi puolisonsa tavoin vaatetusalan töihin, tamperelaiselle Ruuskasen pukutehtaalle.
Äitinsä Hilja Lehden kuoltua vuonna 1952 Kaisu Heikkilä otti vastuun perheen yrityksestä. Naisten Pukukeskuksen rinnalle perustettiin Kaisu Heikkilä Oy, jonka hallinto- ja talousjohtajaksi myös puoliso Kauko pian siirtyi. Myöhemmin hän oli yrityksen toimitusjohtajana. Yritys teki sekä haute couture -tyylistä ateljeeompelua että valmisvaatteita tehtaassa. 1960-luvun keskivaiheilla valmisvaatetuotanto alkoi muodostua niistä tärkeämmäksi. Yritykselle valmistui uusi tehdas pienteollisuustaloon Tampereen Kalevantielle. Samalla yrityksen vientitoiminta alkoi vilkastua niin, että 1970-luvun alkuvuosina jo 70 prosenttia Kaisu Heikkilän yritysten tuotannosta meni Suomen ulkopuolelle, erityisesti Ruotsiin, Norjaan, Saksan liittotasavaltaan ja Neuvostoliittoon. Kaisu ja Kauko Heikkilän tytär Marjatta Heikkilä-Rastas toimi 1970-luvulla yrityksen vaatesuunnittelijana.
Vuonna 1953 Kaisu Heikkilä oli perustamassa kansainvälisen naisjärjestön Soroptimist International toimintaa Tampereella, jonne syntyi järjestön toinen Suomessa sijaitseva klubi. Hän toimi myös Sydännaiset- ja Kadettiupseerien rouvat -yhdistyksissä, rotarinaisten Inner Wheelissä sekä Sotilaskotiyhdistyksessä.
MM-rallikausi 1988
MM-rallikausi 1988 oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 16. MM-rallikausi. Osakilpailuja oli 13. ja kalenteri oli sama kuin edellisenä vuotena. Kuljettajien mestaruuden voitti Miki Biasion ennen suomalaista tallikaveriaan Markku Alénia sekä kolmatta Lancia kuskia Alex Fioriota.
HMS Verity
HMS Verity (viirinumero D63) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin parannellun W-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
MM-rallikausi 1988
Sääntömuutokset
Kaudelle 1988 rallin 600 kilometrin pituus ja erikoiskokeiden 30 kilometrin pituus edelliseltä kaudelta säilyi voimassa, mutta mukaan tuli mahdollisuus anoa pidemmän erikoiskokeen järjestäminen. Erikoiskokeiden keskinopeusrajoitus nousi 120 km/h nopeuteen.
HMS Verity
Valmistus
Alus tilattiin tammikuussa 1918 John Brown and Companyltä Clydebankista osana vuoden 1918 laivasto-ohjelman 13. tilausta. Sen köli laskettiin samana vuonna 17. toukokuuta ja alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1919. Alus valmistui puoli vuotta myöhemmin 17. syyskuuta.
Palvelus
Euroopan sotatoimien päätyttyä alus siirrettiin reserviin. Alus sijoitettiin 1946 poistolistalle ja se myytiin romutettavaksi BISCOlle. Alus saapui 14. syyskuuta 1947 hinattuna J. Cashmorelle Newportiin romutettavaksi.
MM-rallikausi 1988
Valmistajien maailmanmestaruus
Uuden-Seelannin ja Norsunluurannikon kilpailuista ei annettu valmistajien pisteitä.
Luettelo diplomaattisista edustustoista Laosissa
Tämä on luettelo diplomaattisista edustustoista Laosissa. Tällä hetkellä Vientianessä on 27 suurlähetystöä. Useiden maiden suurlähettiläät ovat akkreditoitu lähimaista.
Suurlähetystöt
Vientiane
Pääkonsulaatit
Savannakhetssa
Akkreditoidut suurlähetystöt
Seuraavat suurlähetystöt sijaitsevat Bangkokissa ellei toisin mainita
Romanèche-Thorins
Romanèche-Thorins on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 17 kilometriä Mâconin kaupungista lounaaseen.
Kunta on tunnettua viininviljelyaluetta. Siellä tuotettu Moulin-à-vent (AOC) -viini (suomeksi tuulimylly) kuluu Beaujolais-viinien parhaimmistoon.
Kunnan nähtävyyksiä ovat 1400-luvulta peräisin oleva linna Château de la Tour de Romanèche, viinimuseo Le Hameau du vin sekä eläintarha Touroparc Zoo.
International Commerce Center 1
International Commerce Center 1 on rakenteilla oleva pilvenpiirtäjä Chongqingissa Kiinassa. Valmistuttuaan kansainvälisen liikekeskuksen korkein torni kohoaa Jialing-joen rannalla 458 metriin purjeen lailla. Kone toimittaa 99-kerroksiseen torniin 94 hissiä ja 36 liukuporrasta. Yksi hisseistä on maailman pisimmän yhtenäisen matkan kulkeva, 452 metriin nouseva Kone MiniSpace. Rakennuskokonaisuuteen nousee yksi "superkorkea" torni, kaksi matalampaa tornia ja niitä yhdistävä rakennus.
Leijonan häntä
Leijonan häntä: Luoko tietoa luonto vai ihminen? on Raimo Lehden vuonna 2001 ilmestynyt kirja luonnontieteestä ja tiedosta. Teoksen on julkaissut Ursa. Kirjan nimi tulee Albert Einsteinin lausumasta: ”Luonto näyttää meille vain leijonan hännän. Minulla ei kuitenkaan ole epäilystäkään, että leijona kuuluu siihen.”
Leveri
thumb|210px|Limingantien ja Uusikadun risteys. Leveri on viides kaupunginosa Oulun ruutukaavakeskustassa. Nimen leveri taustalla on alun perin merimiesten mukanaan tuoma nimi Liverpool, joka on muokkautunut uudelleen aikojen kuluessa. Leveri tai Leverinperä nimitys syntyi Oulun merenkulun kulta-aikaan 1800-luvun lopulla. Nykyisin kaupunginosana Leveri on varsin tuntematon käsite, sillä alue kuuluu paremmin Heinäpäänä tunnettuun alueeseen.
Leverissä on asukkaita noin 2 700 ja työpaikkoja 483. Pinta-alaltaan Leveri on kaikkein pienin Oulun kaupunginosista. Sitä rajaavat lännessä Kirkkokatu, pohjoisessa Heinätorinkatu, idässä Kansankatu ja Harjapäänkatu sekä etelässä Pikku-Iikankatu. Leveri on pääasiassa asuinkerrostaloaluetta. Leverin alueella toimii ainakin Heinäpään Sale ja Oulun Liha- ja kalakauppa.
Limingantien ja Uusikadun risteykseen valmistui 2010-luvun lopulla 16-kerroksinen tornitalo Puistovahti. Se korvasi 1970-luvulla rakennetun kolmikerroksisen pesubetonitalon, jossa oli sijainnut muun muassa Valintatalo ja Pub Heinäkenkä sekä joitain yrityksiä. Myös länteen ja etelään päin, Limingantullin suuntaan täydennysrakennetaan voimakkaasti. Purettujen Suomi-soffan (ex-Wetteri) ja entisen Shell-kylmäaseman tilalle tuli useita kerrostaloja vuosien 2018–2020 aikana.
Kaune
Historia
Kauneen taustalla on lasimaalauksistaan tunnetun saksalaisen Willy Baerin 1900-luvun vaihteessa perustama yritys, josta vuonna 1912 tuli Baer & Nieminen. Yhtiökumppani Herman Anton Nieminen (1888–1963) lunasti vuonna 1915 yrityksen kokonaan itselleen ja otti nimeksi Taidetakomo ja -lasittamo Kaune.
Naantalissa syntynyt Nieminen kouluttautui metallimieheksi käsityöläiskoulussa 1904–1908 ja työskenteli Ruotsin Nyköpingissä ja Tukholmassa, jossa AB Konstglas -yrityksessä tutustui lasialaan. Suomeen palattuaan Nieminen toimi sitten koristeseppänä Willy Baerin Atelierissa ja suoritti kisällikirjan 1909. Vuonna 1912 hän tuli mukaan osakkaaksi Baerin yritykseen ja ainoaksi omistajaksi 1915. Vuonna 1948 Nieminen sai mestarin arvon.
Vuonna 1919 valmistui osakeyhtiöksi muuttuneelle Oy Kaune Ab:lle oma toimitalo, jota laajennettiin moneen otteeseen. Alkuperäisen rakennuksen suunnitteli August Krook ja talossa on myös Alvar Aallon suunnittelema portaikko, samanlainen kuin Paimion parantolassa. 2000-luvun lopulla tehdaskiinteistö määrättiin purettavaksi ABC-liikennemyymälän tieltä.
Vuonna 1920 tehtailija Herman Nieminen toi Saksaan suuntautuneelta opintomatkaltaan Turkuun peilien valmistustekniikan. Peileistä tulikin yksi Kauneen päätuotteista rakennuslasitusten ohella, joita yhä löytyy muun muassa Hamburger Börsistä ja muista turkulaisista jugendtyylin rakennuksista, usein Niemisen signeerauksella varustettuna. Myös Alvar Aallon funkisrakennuksiin, kuten Paimion parantolaan, Turun Sanomien toimitaloon ja Lounais-Suomen maalaistentaloon tilattiin paljon lasituksia Kauneelta.
Herman Niemisen pojat Auvo ja Heljo avustivat jo koulupoikina usein perheen yrityksessä. Sotien jälkeen Auvo Nieminen pääsi opistoinsinööriksi valmistuttuaan töihin Oy Laivateollisuus Ab:lle. Näin solmittujen suhteiden avulla Kaune toimitti 50 sotakorvausaluksen lasitus- ja metallisisustustyöt, ja laivojen sisustustöistä tuli sittemmin yksi Kauneen merkittävimmistä työllistäjistä. Heljo Nieminen haki lasialan oppia Ruotsista, jossa toimi 1950-luvun puolivälissä myös lasitustöiden opettajamestarina ruotsalaisten ammattiyhdistysten keskusliiton rakennustoimistossa. Herman Niemisen kuoltua vuonna 1963 tuli Heljo Niemisestä Kauneen toimitusjohtaja. Hänen kaudellaan Kauneen tuotantoa automatisoitiin ja uudistettiin monella tavoin, käsityöperinteestä ja räätälintekoisista yksittäistilauksista kuitenkaan luopumatta.
Vuodesta 1996 Kauneen toimintaa ovat jatkaneet Herman Niemisen pojantytär Anita Saksi ja hänen miehensä Harri Saksi poikineen. Uusissa toimitiloissa Naantalin Luolalassa Kaune työstää nykyisin lasin lisäksi myös kiveä ja alumiinia.
Parasite (vuoden 2019 elokuva)
Parasite on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut eteläkorealainen mustan huumorin sävyttämä jännityselokuva, jonka on ohjannut Bong Joon-ho. Hän myös käsikirjoitti elokuvan yhdessä Han Jin-wonin kanssa. Sen pääosia esittävät Song Kang-ho, Lee Sun-kyun, Cho Yeo-jeong, Choi Woo-shik ja Park So-dam. Elokuva kertoo köyhästä perheestä, joka soluttautuu rikkaan perheen palvelusväeksi.
Parasite sai ensi-iltansa 21. toukokuuta 2019 Cannesin elokuvajuhlilla, missä se voitti Kultaisen palmun tuomariston yksimielisellä päätöksellä. Elokuva voitti neljä Oscar-palkintoa vuoden 2020 gaalassa parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, alkuperäiskäsikirjoituksesta ja kansainvälisestä elokuvasta. Siitä tuli ensimmäinen ei-englanninkielinen elokuva, joka on voittanut parhaan elokuvan palkinnon. Golden Globe 2020 -gaalassa se voitti parhaan vieraskielisen elokuvan palkinnon, ja Bafta-gaalassa se voitti parhaan ei-englanninkielisen elokuvan ja parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen palkinnot.
Oscar-voiton jälkeen, useita kuukausia julkaisunsa jälkeen, elokuva keräsi suosiota ympäri maailmaa. Suomessa elokuva keräsi vajaat 180 000 katsojaa ja nousi kaikkien aikojen katsotuimmaksi korealaiseksi elokuvaksi ja toiseksi katsotuimmaksi aasialaiseksi elokuvaksi Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme -elokuvan (2000) jälkeen.
J. I. Warén
Johannes Immanuel (Jussi) Warén (23. helmikuuta 1853 Hankasalmi – 29. elokuuta 1912 Kesälahti ) oli suomalainen upseeri, joka julkaisi muistelmat osallistumisestaan Turkin sotaan.
Warénin vanhemmat olivat rovasti Johannes Warén (1827–1883) ja Maria Adolfina Aschan (1832–1914). Hän opiskeli Kuopion lyseossa, mutta lähti sitten Helsingin junkkarikouluun, suoritti upseeritutkinnon 1876 ja liittyi Venäjän armeijaan. Warén osallistui Turkin sotaan vuosina 1877–1878 ja oli mukana muun muassa Plevnan piirityksessä. Sodan jälkeen hän palveli miehitysjoukoissa Balkanilla ja Aigeanmeren saarilla sekä Puolassa. Warén erosi palveluksesta vuonna 1890 ja palasi Suomeen, jossa hän asettui vuonna 1901 Lepomäki-nimiseen huvilaansa Kesälahdella.
Warén kuvasi kaksiosaisissa muistelmissaan sodan tapahtumia kaunokirjalliseen sävyyn käyttäen pohjana sekä omia kokemuksiaan että toisilta kuulopuheina saamiaan tietoja.
Limingantulli
Limingantulli on Oulun kaupungissa sijaitseva teollisuus- ja liikerakentamiselle suunnattu alue, joka sijaitsee noin 1,5 kilometriä Pokkiselta etelään Oulun keskustassa. Limingantullissa oli vuonna 2016 noin 4 700 työpaikkaa. Tulevaisuudessa aluetta kehitetään asumiseen ja toimistorakentamiseen, jolloin alueen imago tulee muuttumaan myönteisempään suuntaan. Limingantullin pohjoisosaan on valmistumassa Etelätullin asuinalue.
Limingantullissa sijaitsevat muun muassa maaliskuussa 1999 avattu Prisma-tavaratalo ja useita eri alojen toimipisteitä. Oulun rautatieaseman tavararatapiha sijaitsee Limingantullin ja Nokelan kaupunginosan välisellä alueella Pohjanmaan radan varressa. Heinäpään urheilukeskus sijaitsee Limingantullin ja Nuottasaaren rajamailla Heinäpään alueella. Aikaisemmin Limingantullissa toimi myös Oulun postikeskus sekä Club Teatria. Kärkkärien valmistajana eritoten tunnetun Kotivaran tehdas sijaitsee Limingantullissa.
Ana María Hernández Salgar
Toukokuussa 2019 hänet valittiin Robert ”Bob” Watsonin tilalle puheenjohtajaksi IPBES:iin, joka on Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneeli IPCC:n rinnakkaisjärjestö. Samana vuonna RCN Radio -radioasema teki Hernándezista haastattelun, jonka keskustelun aiheena oli toukokuussa julkaistu IPBES:n ympäristön monimuotoisuutta ja uhkia käsittelevä Global Assessement on Biodiversity and Ecosystem Services -arviointiraportti. .
HMS Triumph (1903)
HMS Triumph oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan taistelulaiva ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus
Chilen hallitus tilasi 26. helmikuuta 1902 aluksen Vickersiltä nimellä Libertad. Aluksen suunnitteli Reed. Aluksen köli laskettiin 26. helmikuuta 1902 ja alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1903. Chilen hallitus asetti aluksen myyntiin alkuvuodesta 1903. Britannian hallitus lunasti aluksen 3. joulukuuta estääkseen sen joutumisen venäläisille. Alus nimettiin 7. joulukuuta HMS Triumphiksi ja se valmistui 21. kesäkuuta 1904 Chathamin laivastontelakalta, jossa se oli viimeisteltävänä.
Palvelus
Alus törmäsi 3. kesäkuuta 1905 sisaralukseensa HMS Swiftsureen, jolloin sen keula vaurioitui. Aluksen vauriot korjattiin Chathamin telakalla. Se sijoitettiin 7. lokakuuta 1908 Portsmouthissa reserviin ja siirrettiin vielä lokakuussa Chathamiin huollettavaksi.
Alus määrättiin telakalta palatessa 6. huhtikuuta 1909 Välimeren laivastoon. Laivaston uudelleen järjestelyjen yhteydessä toukokuussa 1912 alus siirrettiin Kotilaivaston kolmanteen laivastoon eli runkomiehitettynä Portsmouthin reserviin.
Alus palasi palvelukseen 28. elokuuta 1913 Devonportissa määrättynä Kiinan asemalle. Se sijoitettiin Hongkongissa uudelleen runkomiehitettynä reserviin.
Alus upposi 25. toukokuuta 1915 Saksan laivaston sukellusveneen SM U-21 torpedoimana Dardanelleilla.
Euroopan Grand Prix 2016
Euroopan Grand Prix 2016 (virallisesti 2016 Formula 1 Grand Prix of Europe) oli Formula 1 -kauden 2016 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 19. kesäkuuta 2016 Bakun katuradalla Azerbaidžanissa.
Kyseessä oli historian ensimmäinen Formula 1 -kilpailu Azerbaidžanissa ja myös ensimmäinen Euroopan Grand Prix sitten kauden 2012, jolloin se kilpailtiin Valencian katuradalla Espanjassa.
Vapaat harjoitukset
Red Bullin Daniel Ricciardo törmäsi seinään ensimmäisessä harjoituksessa, aiheuttaen punaisen lipun. Myös Carlos Sainz kosketti ratareunuksia rikkoen etusiiven päätylevyä.
Toisessa harjoituksessa Ferrarin Kimi Räikkönen pysähtyi radan varteen MGU-K vian takia. Myös Räikkösen tallikaveri Sebastian Vettel kutsuttiin radalta pois saman vian vuoksi.
Kolmansissa harjoituksissa lauantaina Sergio Pérez osui seinään, samaisessa paikassa kuin Ricciardo. Pérezin autoon jouduttiin vaihtamaan vaihdelaatikko, ja hän sai aika-ajoon viiden lähtöruudun rangaistuksen.
Aika-ajot
Nico Rosberg ajoi paalupaikalle. Sergio Pérez ajoi toiseksi, mutta putosi ruutuun seitsemän. Daniel Ricciardo oli kolmanneksi nopein, ennen Sebastian Vetteliä ja Kimi Räikköstä. Valtteri Bottas oli kahdeksas. Lewis Hamilton osui seinään mutkassa 10, rikkoen eturipustuksensa Q3:ssa. Hamilton jäi lähtöruutuun 10.
Kilpailu
Max Verstappen ohitti ensimmäisessä mutkassa Valtteri Bottaksen ja nousi kahdeksanneksi. Bottas kuitenkin kuittasi pian Verstappenilta sijoituksen takaisin, samoin kuin Daniil Kvjatilta, joka joutui keskeyttämään alkukierroksilla. Myös Kvjatin tallikaverin, Carlos Sainzin matkanteko päättyi kesken jousituksen petettyä.
Kimi Räikkönen sai viiden sekunnin aikarangaistuksen ja kaksi rangaistuspistettä varikolletuloviivan sääntöjenvastaisesta ylittämisestä. Red Bullit kärsivät suuremmasta rengaskulumasta kuin muut, ja he joutuivat pysähtymään kahdesti, ainoina kärkikymmeniköstä. Euroopan GP:n voittoon ajoi Nico Rosberg, ennen Ferrarin Sebastian Vetteliä ja Force Indian Sergio Péreziä, joka siirtyi Kimi Räikkösen edelle viimeisen kierroksen alussa. Räikkönen ajoi maaliin neljäntenä, rangaistuksestaan huolimatta. Lewis Hamilton nousi kymmenennestä ruudusta viidenneksi. Valtteri Bottas nousi kuudenneksi. Tämä oli toistaiseksi viimeisin kerta, kun saksalaiskuljettajat ottaa kaksoisvoiton.
Hallitustenvälinen luonnon monimuotoisuus- ja ekosysteemipalvelupaneeli (IPBES)
Hallitustenvälinen luonnon monimuotoisuus- ja ekosysteemipalvelupaneeli IPBES on YK:n alaisuudessa toimiva hallitustenvälinen järjestö, jonka tehtävänä on luonnon monimuotoisuutta ja ekosysteemipalveluita käsittelevien tieteen ja politiikan toimijoiden yhdistäminen sekä niiden toiminnan kehittäminen ihmisten hyvinvoinnin ja kestävän kehityksen edistämiseksi. Tutkijoiden lisäksi myös jäsenmaiden hallitusten edustajat hyväksyvät tieteellisten avainlöydösten perusteella päätöksentekijöille annettavat suositukset. IPBES on toiminnassaan riippumaton ja se palvelee ensisijaisesti biodiversiteettisopimuksia koskevan päätöksenteon tarpeita. IPBES:in rinnakkaisjärjestö on YK:n Hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli IPCC.
Järjestön poliittinen tuki ja tarve muodostuivat Busanin päätöksellä kesäkuussa 2010 ja vuoden 2011 aikana pidettiin sen toimintatapoja käsitteleviä työpajoja, joista joulukuun työpaja järjestettiin Saksan Bonnissa. Vuonna 2019 järjestössä oli 132 jäsenvaltiota. Toukokuussa 2019 IPBES julkaisi ympäristön monimuotoisuutta ja ihmisten toimintaa käsittelevän Global Assessement on Biodiversity and Ecosystem Services -arviointiraportin.
Suomi liittyi IPBES:in jäseneksi sen perustamisvuonna 2012. Kansallisesti järjestön tavoitteita toteuttaa ympäristöministeriön asettama kansallinen IPBES-työryhmä.
Rakenne
IPBESn toiminta jakaantuu seuraaviin osioihin :
Toiminta
Järjestön toiminta voidaan ryhmitellä neljään toisiaan täydentävään osa-alueeseen :
Jaanusjärv
Jaanusjärv (myös Sinepijärv, Tahkri järv tai Tohkri veskijärv ) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Koloreinon, Saaremaan ja Tohkrin kylissä sijaitseva järvi. Virolaisessa nimistössä veski tarkoittaa vesimyllyä. Järvi ei kuitenkaan ole merkitty tekojärveksi.
Maantietoa
Järvi on 240 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Se sijaitsee Haanjan ylängöltä alas tasangolle laskeutuvassa Kütiorgin laaksossa, jossa se on painaumaan muodostuneen suon ympäröimä. Syvässä laaksossa ei ole asutusta tai tietä. Laakson itä- ja länsipuoliset rinteet kohoavat 50–60 metrin korkeuteen. Järven suurin syvyys on 11,2 metriä ja keskisyvyys 4,2 metriä. Siinä ei ole saaria.
Luontoarvoja
Järvi on mainittu rehevöityneeksi.
Rudy Gunawan
Rudy Gunawan (s. 31. joulukuuta 1966 Surakarta, Keski-Jaava) on indonesialainen entinen sulkapalloilija. Hän sai vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa hopeaa nelinpelissä yhdessä Eddy Hartonon kanssa. Hän kilpaili vielä vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa ja osallistui siellä nelinpeliin Bambang Supriyanton kanssa.
Nukkaheloharja
Nukkaheloharja (Schizogyne sericea) on asterikasvien heimoon kuuluva heloharjojen sukuun kuuluva pensas. Se on endeeminen laji Makaronesian saaristossa Selvagenssaarilla ja Kanariansaarilla.
Kuvaus
Nukkaheloharja kasvaa 60–100 senttimetriä korkeaksi. Useimmiten sen korkeus kuitenkin jää noin 60 senttimetriin. Sen lehdet pituus on noin 3–5 senttimetriä. Ne ovat kapeita, hieman turpeita lehtiä peittää harmaanvalkoinen nukka ja lehtilaita ehyt. Sen oksat ovat kohenevia ja myös vaalean nukan peittämiä.
Kukat ja hedelmät
Nukkaheloharjan terttumaiset kukinnot tulevat oksien päihin. Mykerökukat ovat kirkkaan keltaisia. Hedelmät ovat pähkylöitä.
Levinneisyys
Nukkaheloharja kasvaa hiekkaisilla rannoilla, kivisillä rinteillä ja kallioilla. Se kasvaa 200 metrin korkeudelle asti mutta joskus sitä tavataan 300 metrin korkeudestakin.
Nukkaheloharjaa esiintyy Makaronesiassa endeemisenä Selvagenssaarilla ja Kanariansaarilla. Sitä tavataan kaikilla suurimmilla saarilla Kanariansaarilla mutta itäisimmillä saarilla vähemmän.
HMS Veteran (D72)
HMS Veteran (viirinumerot D72) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin parannellun W-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin tammikuussa 1918 osana vuosien 1918-1919 laivasto-ohjelmaa John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin 30. elokuuta. Alus laskettiin vesille 26. huhtikuuta 1919.
Palvelus
Palvelukseenoton jälkeen alus palveli Atlantin laivaston 3. hävittäjälaivueessa, kunnes se siirrettiin 1920 Välimeren laivastoon. Alus siirrettiin 1926 edelleen Kiinan asemalle, josta se palasi kotimaahan. Alus poistettiin palveluksesta ja se sijoitettiin reserviin.
Toisen maailmansodan syttyessä alus oli telakalla, josta se palasi palvelukseen marraskuussa 1939 päällikkönään J. E. Broome. Alus liitettiin koeajojen päätyttyä joulukuussa Plymouthiin läntisen reitin 18. Hävittäjälaivueeseen saattueiden suojaksi. Alus määrättiin 3. tammikuuta 1940 yhdessä HMS Wandererin saattueen HG13F suojaksi. Alus erkani saattueesta palaten Plymouthiin. Veteran ja sukellusvene HMS H46 kolaroivat 7. helmikuuta suojatessaan lentotukialus HMS Ark Royalia. pienoiskuva|HMS Veteran King George V:n telakalla Lontoossa 23. helmikuuta 1942
Ville Runola
Ville Runola (s. 4. tammikuuta 1993 Raisio) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi urallaan yhdessä SM-liigaottelussa Turun Palloseuran maalilla kaudella 2012–2013, jonka jälkeen Runola vietti neljä vuotta Clarksonin yliopistojoukkueessa. Tämän jälkeen hän kävi syksyllä 2017 try-outilla Mestis-joukkue TuTossa, kunnes lonkkavamma lopetti Runolan pelaajauran vain 24-vuotiaana.
Seuraura
Kaudeksi 2010–2011 Runola siirtyi Turun Palloseuraan, jossa hän voitti B-nuorten SM-hopeaa keväällä 2011. Runola pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin joukkueen A-nuorissa Kristian Järvisen kakkosmaalivahtina, kuten myös seuraavalla kaudella 2011–2012. Toukokuussa 2012 hän teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen TPS:n kanssa.
Kesäkuussa 2012 Runola teki try-out -sopimuksen USHL-joukkue Sioux City Musketeersin kanssa, mutta hän jatkoi kuitenkin TPS:ssä kaudella 2012–2013. Runola debytoi SM-liigassa 27. lokakuuta 2012 Espoo Bluesia vastaan, jolloin hän toimi kakkosmaalivahtina Atte Engrenille ja sai peliaikaa kuuden sekunnin ajan. Huhtikuussa 2013 Runola purki sopimuksensa TPS:n kanssa tavoitellaakseen paikkaa Pohjois-Amerikan yliopistosarjoista. Lopulta hänen kerrottiin siirtyvän elokuussa opiskelemaan Clarksonin yliopistoon.
Elokuussa 2017 Runola siirtyi try-outille Mestis-joukkue TuToon. Hän sai kuitenkin harjoituksissa leikkaushoitoa vaatineen lonkkavamman, joka päätti Runolan koko pelaajauran vain 24-vuotiaana.
Maajoukkueura
Runola on pelannut yhden poikien maaottelun. Hänet valittiin Pohjola-leirin parhaaksi maalivahdiksi ja tähdistökentälliseen vuonna 2008.
Muuta
Runolan pikkuveli Aleksi pelaa puolustajana TuTon A-nuorissa ja hän on debytoinut myös seuran Mestis-joukkueessa.
Métisit
Métis-kansa on muodostunut cree-, ojibway-, algonquin-, saulteaux- ja menominee- ja intiaaniheimojen ja eurooppalaisten siirtolaisten jälkeläisistä. He ovat yksi kolmesta tunnustetusta Kanadan alkuperäisväestöryhmästä ensimmäisten kansojen ja inuitien ohella. Heidän perinteisiä asuinalueitaan Kanadassa ovat Brittiläisen Kolumbian, Albertan, Saskatchewanin, Manitoban, Ontarion ja Québecin provinssit, Luoteisterritoriot ja osia pohjoisista Yhdysvaltojen osavaltiosta Montana, Pohjois-Dakota ja luoteinen Minnesota.
Métisien juuret juontavat 1700-luvun puoliväliin. Heidän käyttäminään kielinä ovat toimineet (ja edelleen toimivat) métisranska ja michif, josta jälkimmäinen saa nimensä métis-nimen foneettisesta ääntämisestä. Nykypäivänä he puhuvat englantia, métisranskaa ja useita alkuperäiskansojen kieliä. Métisinranska on yleisintä Kanadassa ja michif Pohjois-Dakotassa Yhdysvalloissa, jossa se on saanut virallisen kielen aseman. Métis-nimi tulee ranskan- ja espanjankielisestä sanasta mestizo, joka tarkoittaa samaa kuin sekoittunut rotu, mixtus latinaksi.
Kanadassa ei ole tarkkaa laillista määritelmää métiseille. Kanadan perustuslain mukaan he ovat alkuperäiskansa. Jotta henkilö katsotaan métis-ryhmään kuuluvaksi hänellä täytyy olla métisseihin historialliset yhteydet ja yhteisön hyväksyntä. Historiallisia siteitä ei kuitenkaan ole määritelty ja on epäselvää kuinka kaukaista sukua métisseille voi olla jotta saisi alkuperäisasukkaan oikeudet.
Tegéa
Tegéa (virallisesti Δημοτική Ενότητα Τεγέας, Dimotikí Enótita Tegéas) on yksi Trípolin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 3 544 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|upright=0.94|[[Aléa (Arkadia)|Aléan kylä ja Athene Alean temppelin raunioita.]] Tegéan kunnallisyksikkö on saanut nimensä antiikin ajan Tegean kaupungista, joka sijaitsi sen alueella. Se tunnettiin ennen kaikkea Athene Alean temppelistä, joka sijaitsi (ja jonka arkeologinen kohde sijaitsee) nykyisen Aléan kylän paikalla.
Tegéa oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Trípolin kuntaan yhdessä Fálanthoksen, Korýthion, Levídin, Mantíneian, Skirítidan ja Valtétsin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Gangkhar Puensum
Gangkhar Puensum (tai Kangkar Pünzum) on Bhutanin korkein vuori ja samalla maailman korkein valloittamaton vuori. Sen korkeus on merenpinnasta mitattuna 7 570 metriä ja sen prominenssi on yli 2 990 metriä. Se sijaitsee Tiibetin rajalla. Bhutanin avattua rajansa vuorikiipeilijöille 1983 neljä retkikuntaa yritti turhaan vallata vuorta vuosien 1985 ja 1986 aikana. Vuonna 1999 eräs retkikunta onnistui kiipeämään vuoren sivuhuipulle Tiibetin puolelta. Gangkhar Puensumin, jonka nimi merkitsee kolmea vuorisisarusta, korkeus mitattiin ensimmäisen kerran 1922, mutta alueen kartat eivät olleet viime vuosiin asti kovin tarkkoja. Niinpä vuori näkyi eri kartoilla eri paikoissa eri korkeuksin. Epätarkan kartoituksen takia ensimmäinen kiipeämistä yrittänyt retkikunta ei löytänyt edes koko vuorta.
Vuoden 1986 brittiläisen retkikunnan kirja ilmoittaa vuoren korkeudeksi 7 550 metriä ja sen sijainnin täysin Bhutanin puolelle, siinä missä 7 554 metriä korkean Kula Kangrin ilmoitetaan sijaitsevan kokonaan Tiibetin puolella. Joissakin kartoissa Kula Kangri, joka vallattiin ensimmäisen kerran 1986, on merkitty Bhutanin puolella sijaitsevaksi.
Vuodesta 1994 alkaen Bhutanissa on ollut hengellisten syiden takia kiellettyä yrittää nousua yli 6 000 metriä korkeille vuorille. Tämän takia Gangkhar Puensum luultavasti säilyy pitkään korkeimpana valloittamattomana vuorena. Kaikki sitä korkeammat valloittamattomat huiput ovat todennäköisesti sivuhuippuja, eivät itsenäisiä vuoria.
Vuonna 1998 japanilainen retkikunta sai Kiinalta luvan kiivetä vuorelle, mutta lupa peruttiin Bhutanin kanssa olleiden poliittisten hankaluuksien takia. Sen sijaan retkikunta kiipesi seuraavana vuonna Tiibetistä käsin Gangkhar Puensumin pohjoisen sivuhuipun Liankang Kangrin, jonka korkeus on 7 535 metriä. Toisin kuin useimmissa kartoissa, retkikunnan raportin mukaan tämä huippu on kokonaan Tiibetissä ja Tiibetin–Bhutanin raja on merkitty kulkevaksi Gangkhar Puensumin kautta. Gankhar Puensumin korkeudeksi on merkitty 7 570 metriä, jota tukevat kiinalaisiin lähteisiin perustuvat japanilaislähteet. Huipun korkeutta ei kuitenkaan ole tutkittu Bhutanista käsin.
Arbetet
thumb|200px|Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Turun ja Varsinais-Suomen ruotsinkielisen työväenlehden perustajana toimi Turun ruotsinkielinen työväenyhdistys. Vuonna 1910 siitä tuli SDP:n ruotsinkielisen keskusjärjestön Finlands Svenska Arbetarförbundin äänenkannattaja. Turussa ja välillä myös Helsingissä toimitettu Arbetet levisi Varsinais-Suomen lisäksi myös Uudellemaalle. Sisällissodan jälkeen lehteä ei enää perustettu uudelleen, vaan SDP:n ruotsinkieliseksi äänenkannattajaksi tuli helsinkiläinen Arbetarbladet.
Lehti ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1912 kahdesti ja vuonna 1918 kolmesti viikossa. Sen levikki nousi 1910-luvulla yli neljän tuhannen.
Edejärv (Koloreino)
Maantietoa
Järvi on 100 metriä pitkä, 70 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,7 hehtaaria. Se sijaitsee Haanjan ylängöltä alas tasangolle laskeutuvassa Kütiorgin laaksossa. Laakson kulku tekee järven kohdalla mutkan, jossa sen suunta muuttuu luoteesta pohjoiseen päin. Laakson pohja on suomaata, mutta laakson rinteet ovat jyrkkää metsämaata. Sen rinteet kohoavat yli 40 metrin korkeuteen. Järven syvyys on 13,2 metriä ja sen keskisyvyys on 4,1 metriä. Järvi on autio eikä sinne tule tietä.
Vesistösuhteita
Edejärv kuuluu Iskna jõen valuma-alueeseen, jossa Iskna jõgi on Võhandu jõen sivu-uoma. Se on Iskna jõen läpivirtausjärvi, mutta sen länsipuolelta tulee järveen lyhyt metsäoja. Iskna jõgi yhtyy Võhandu jõgeen kymmenen kilometrin päässä Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Urheiluvuosi 1933
Urheiluvuosi 1933 käsittelee vuoden 1933 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Pyöräily
pienoiskuva|Georges Speicher ja [[André Leducq Ranskan ympäriajossa.]]
Emilio Márquez
Emilio Marquez (s. 1974) on meksikolais-yhdysvaltalainen rumpali, joka soittaa yhtyeissä Asesino, Engrave, Coffin Text, Possessed, ja Sadistic Intent.
Ion Duca
thumb|140px|Ion Duca. Ion Gheorghe Duca (20. joulukuuta 1879 Bukarest – 30. joulukuuta 1933 Sinaia) oli romanialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä lyhyen aikaa vuonna 1933. Hän joutui äärioikeistolaisen Rautakaartin salamurhaamaksi.
Kansallisliberaaliin puolueeseen (PNL) kuulunut Duca valittiin Romanian parlamentin alahuoneeseen eli edustajainkamariin ensi kerran vuonna 1907. Vuonna 1914 hän tuli ministeriksi Ion I. C. Brătianun hallitukseen. Vuosina 1922–1926 Duca toimi Romanian ulkoministerinä ja oli innokas Pikku-ententen kannattaja. Kuningas Kaarle II nimitti hänet pääministeriksi vaalien alla 14. marraskuuta 1933. Pääministerinä Ducan päähuolena oli alusta alkaen Rautakaartin kurissapitäminen. Hän kielsi Rautakaartin poliittisena siipenä toimineen Kaikki isänmaalle -puolueen ja määräsi poliisit iskemään Rautakaartin jäseniä vastaan sekä pidättämään näitä joukoittain. Kostona tästä kolme liikkeen kannattajaa ampui hänet Sinaian rautatieasemalla päivää vaalien jälkeen.
Ducan salamurhaajat Nicolae Constantinescu, Ion Caranica ja Doru Belimace tunnettiin yhdessä lempinimellä Nicadori. Heidät tuomittiin elinkautiseen pakkotyöhön. Heidät sekä Rautakaartin toisen murhaiskuryhmän Decemvirin jäsenet ammuttiin vankilakuljetuksen yhteydessä 30. marraskuuta 1938.
Tanya James
Tanya James voi tarkoittaa:
Tanya James
Nukkumatti
thumb|upright|[[H. C. Andersenin sadun nukkumatti.]]
Nukkumatti tai Unijukka on satujen hahmo, joka heittää lasten silmiin unihiekkaa, niin että lapset hierovat silmiään ja tulevat unisiksi.
Nukkumatti kuvataan yleensä pieneksi mieheksi, jolla on joskus parta mutta joskus nuoret kasvot. Hänen ikänsä on epämääräinen, ja hänessä yhdistyy nuoren ja vanhan miehen piirteitä. Hänet kuvataan usein viisaaksi. Pedagogisesta näkökulmasta hänen luotettavasti toistuvalla iltatervehdyksellään katsotaan olevan rauhoittava vaikutus.
Nukkumatista tuli 1800-luvulla paljon käytetty kirjallisuuden ja musiikin hahmo. Saksalainen E. T. A. Hoffmann julkaisi vuonna 1815 tarinan ”Nukkumatti”, jonka hahmo Coppelius heittele julmasti hiekkaa lasten silmiin kunnes niistä vuotaa verta ja varastaa sitten lasten silmät. H. C. Andersenin sadussa Ole Lukøje -niminen hahmo ripottelee lasten silmiin maitoa ja saa kiltit lapset näkemään unia. Musiikissa Nukkumattia kuvasi Robert Schumann Hermann Kletken runon ”Nukkumatti” sovituksessaan. Engelbert Humperdinckin oopperassa Hannu ja Kerttu (1893) Nukkumatti ilmestyy lapsille öisessä metsässä.
Nukkumatista kerrotaan myös Topeliuksen sadussa "Höyhensaaret" (1848), jossa se on sukua Andersenin Ole Lukøje -hahmolle. Nukkumatti esiintyy myös Tapio Rautavaaran laulussa "Sininen uni".
Itäsaksalaista Nukkumatti-nukkeanimaatiota on esitetty vuodesta 1959 alkaen monessa maassa, myös Suomessa. Brittiläisen Neil Gaimanin tunnettu sarjakuvan The Sandman julkaistiin vuosien 1988–1996 aikana. Sen nimihahmo on unimaailman hallitsija.
Pullopuut
Pullopuut (Brachychiton) ovat malvakasveja (heimo Malvaceae), joita pidetään huonekasveina. Niistä voi kasvattaa myös bonsaipuita.
Tähtiä ja ihmisiä
Tähtiä ja ihmisiä on Raimo Lehden vuonna 1996 ilmestynyt kirja tähtitieteen historiasta. Teoksen on julkaissut Ursa.
Vilho Lisitzin
Vilho Lisitzin (30. toukokuuta 1876 Hiitola – 8. helmikuuta 1916 Lahti) oli suomalainen agronomi, maatalousvalistaja ja näytelmäkirjailija.
Lisitzin asui varhaislapsuutensa Sortavalassa ja vietti myöhemmin loma-aikansa sen ympäristössä. Hän kävi kahdeksan luokkaa Helsingin yhteiskoulua, suoritti insinöörintutkinnon Filipstadin vuoriopistossa ja työskenteli sen jälkeen tehtaan isännöitsijänä Venäjällä. Lisitzin palasi hoitamaan ostamaansa maatilaa Tohmajärvelle ja suoritti vuonna 1907 agronomin tutkinnon Mustialassa. Hän opetti karjataloutta Konnitsan maamieskoulussa ja siirtyi vuonna 1909 Salmin kiertävän maamieskoulun johtajaksi ja Itä-Karjalan Maanviljelysseuran karjatalouskonsulentiksi. Lisitzin työskenteli vuonna 1912 vähän aikaa Niemiskosken paperitehtaan isännöitsijänä ja osti sen jälkeen oman tilan Suistamosta. Vuonna 1913 hän siirtyi Itä-Hämeen Maanviljelysseuran sihteeriksi ja työskenteli ennen kuolemaansa Lahden Sterilisaattorimeijerin toimitusjohtajana.
Lisitzin oli toimelias ja suosittu maatalousneuvoja. Hän avusti Pellervo- ja Maatalous-lehtiä ja julkaisi kolme karjatalousaiheista kirjasta.
Rednexin diskografia
Rednex on ruotsalainen vuonna 1992 perustettu tanssipopyhtye. Se saavutti hetkellisesti suurta suosiota ympäri Eurooppaa vuonna 1995 ilmestyneellä albumillaan Sex & Violins, jonka kappaleet ”Cotton Eye Joe”, ”Old Pop In An Oak” ja ”Wish You Were Here” soivat runsaasti radioasemilla ja diskoissa. Vuonna 2000 ilmestyneeltä Rednexin toiselta albumilta ”Farm Out” suurhitiksi nousi kappale "The Spirit of the Hawk", joka oli samalla koko vuoden menestynein single Saksassa.
Traïanoúpoli
Traïanoúpoli (myös Traïanúpoli; virallisesti Δημοτική Ενότητα Τραϊανούπολης, Dimotikí Enótita Traïanoúpolis) on yksi Alexandroúpolin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Évroksen alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 2 706 (vuonna 2011).
Traïanoúpolin kunnallisyksikkö on saanut nimensä antiikin ja bysanttilaisen ajan Traianopoliin kaupungista, joka sijaitsi sen alueella. Sen perusti keisari Trajanus ja se tuhoutui 1200–1300-luvuilla. Traïanoúpoli oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Alexandroúpolin kuntaan yhdessä Féreen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Traïanoúpolin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Amerikaneteläafrikkalaiset
Amerikaneteläafrikkalaiset ovat yhdysvaltalaisia, jotka ovat syntyneet tai joiden juuret ovat Etelä-Afrikassa. Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön mukaan Yhdysvalloissa asuu 78 616 Etelä-Afrikassa syntyneitä.
Pertti Sankilampi
Pertti Sankilampi (s. 21. heinäkuuta 1945 Kempele) on suomalainen vammaisurheilija, joka voitti aktiiviurallaan seitsemän kultamitalia paralympialaisten maastohiihtokilpailuissa. Hän saavutti vuosina 1976–1990 29 arvokisamitalia, joista 14 oli kultaisia.
Luusyövän aiheuttama reisiamputaatio katkaisi 21-vuotiaan hiihtäjän olympiatoiveet joulukuussa 1966. Sankilampi ei antanut periksi, ja palasi ladulle ja voitti proteesihiihtäjänä seitsemän kultamitalia talviparalympiakisoissa, ja seitsemän maailmanmestaruutta.
Sankilammelle on myönnetty Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun ansiomitali kullatuin ristein 1989. Vuonna 2003 hän sai ensimmäisenä vammaisurheilijana Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon. Hänet nimettiin paraurheilun kunniagalleriaan ensimmäisten jäsenten joukossa joulukuussa 2020.
Sankilammesta tuli vammais- ja vertaistuen edelläkävijä sekä hiihtourheilun ja kunnallispolitiikan arvostettu vaikuttaja, mistä hänelle on vuonna 2000 myönnetty kunnallisneuvoksen arvonimi.
Vuodesta 2003 alkaen hän on toiminut Rehapolis-konseptin johtajana Oulussa.
Matti Hannus on kirjoittanut Pertti Sankilammesta kirjan Voitin elämän. Kirja on Suomen vammaisliikunnan ensimmäinen elämäkertateos. Urheilun ohella se kirjaa merkittävällä tavalla myös invalidityön ja Kempeleen kunnan historiaa.
Avain (albumi)
Avain on Kake Randelinin julkaisema albumi vuodelta 2012. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 40.
Meriwether Lewis
Meriwether Lewis (18. elokuuta 1774 – 11. lokakuuta 1809) oli yhdysvaltalainen tutkimusmatkailija, sotilas ja presidentti Thomas Jeffersonin yksityissihteeri. Parhaiten hänet tunnetaan vuosien 1804–1806 tutkimusretkestä, jota hän johti William Clarkin kanssa. Lewisista tuli retkikunnan ansiosta julkisuuden henkilö. Pohjois-Amerikan mantereen länsirannikolle tehdyn matkan jälkeen presidentti Jefferson nimitti Lewisin Louisianan territorion kuvernööriksi. Monet virassa tehdyt virheet vähensivät kuitenkin nopeasti Lewisin suosiota kansan ja Yhdysvaltain uuden presidentin James Madisonin silmissä.
Lokakuussa 1809 Lewis kuoli ampumahaavoihin eräässä tennesseeläisessä majatalossa ollessaan matkalla New Orleansista Washingtoniin tapaamaan Jeffersonia. Ampumistapauksen syyksi on epäilty joko itsemurhaa tai Lewisiä vastaan suunnattua salaliittoa.
Varhaiset vuodet
Lewis syntyi 1774 Albemarlen piirikunnassa Virginiassa walesilaista sukuperää olevan luutnantti William Lewisin ja englantilaissyntyisen Lucy Meriwetherin poikana. Perhe oli asettunut asumaan ensimmäisten joukossa Albermarleen ja solminut pitkäaikainen ystävyyssuhteen muihin Virginiaan muuttaneisiin siirtolaisiin. Näiltä ajoilta alkoi Lewisin elinikäinen ystävyys tulevaan presidenttiin Thomas Jeffersoniin, joka asui lähellä sijainneessa Monticellon kartanossa.