cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
USS Nevada (BB-36)
Ensimmäinen maailmansota
Yhdysvaltain liityttyä sotaan vuonna 1917 Nevadaa ei kuitenkaan lähetetty Eurooppaan, koska Britteinsaarilla ollut öljypula ei olisi mahdollistanut aluksen huoltoa. Alus lähti vasta 13. elokuuta 1918 Eurooppaan ja se saapui 23. elokuuta Berehaveniin Irlantiin Utahin ja Oklahoman kanssa muodostaen kontra-amiraali Thomas S. Rodgersin komentaman 6. taistelulaivaviirikön. Viirikkö partioi sodan lopun, mutta ilman taistelukosketusta.
Sotien välinen aika
Alus läpikävi modernisointi- ja muutostöitä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Nevada palveli Atlantilla. Alus oli sijoitettuna Tyynenmeren laivastoon, ainakin myöhempänä kautena ja sen ankkuripaikka oli Pearl Harbor Havaijin Oahulla.
Toinen maailmansota
Nevada vaurioitui hyökkäyksessä Pearl Harboriin 7. joulukuuta 1941. Merkittävimmistä laivaston sotaoperaatioista, Nevada osallistui Normandian maihinnousuun. Alus toimi jonkin aikaa maihinnousun jälkeen eteläisen Ranskan alueella. Myöhemmin se palasi takaisin entiselle toiminta-alueelleen Tyynelle valtamerelle. Alus vaurioitui Tyynellämerellä, kun siihen osui kamikaze-kone sekä rannikkotykistön tulitusta.
Kylmä sota
Nevada palasi Pearl Harboriin oltuaan sodan päätyttyä miehitystehtävissä Tokionlahdella. Se todettiin liian vanhaksi ja sitä päätettiin käyttää maalilaivana Operaatio Crossroads -ydinasetestissä vuonna 1946. Selvittyään "Able"- ja "Baker"-testeistä se upotettiin  31. heinäkuuta 1948.
Cumbrian ammuskelutapaus
thumb|200px|Whitehavenin alue surmapaikkoineen Cumbrian länsiosassa.
Cumbrian ammuskelutapaus sattui 2. kesäkuuta 2010 Cumbriassa Englannissa. Ammuskelijan jäljiltä jäi 12 kuollutta ja 25 loukkaantunutta.
Ammuskelijaksi epäillään itsensä surmannutta 52-vuotiasta Derrick Birdiä. Silminnäkijöiden mukaan Whitehavenista ammuskelunsa aloittanut Bird ajoi useiden eri kaupunkien läpi ampuen ihmisiä.
Bird oli ampunut suurinta osaa haavoittuneista päähän haulikolla tai pienoiskiväärillä. Hänellä oli lupa kumpaankin aseeseen. Todistajat näkivän Birdin ampuvan uhrejaan autonsa ikkunasta. Rikospaikkoja oli 30. Haulikko ja kiikaritähtäimellä varustettu pienoiskivääri löydettiin Birdin ruumiin läheltä. Yli 100 tutkijaa selvittää kolmituntisen surmajakson tapahtumien kulkua ja ampujan motiiveja.
Kyseessä oli Britannian pahin joukkomurha sitten vuoden 1996 Dunblanen verilöylyn.
Reaktiot
Poliisi avasi ammuskelusta huolestuneita ihmisiä varten hätälinjan.
Sädekolibrit
Sädekolibrit (Aglaeactis) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu neljä Etelä-Amerikassa elävää lajia.
Gregori Aminoff
Gregori Aminoff -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Western Decadence
Western Decadence on suomalaisen black metal -yhtye Anal Blasphemyn neljäs studioalbumi. Se julkaistaan 29. heinäkuuta 2016 levymerkillä Iron Bonehead Productions.
Kyproksenturkkilaiset
Kyproksen turkkilaiset ovat nimensä mukaisesti Kyproksella asuvia turkkilaisia. Suurin osa heistä asuu saaren pohjoisosat käsittävässä Pohjois-Kyproksen tasavallassa, jota ei ole kansainvälisesti tunnustanut itsenäiseksi valtioksi mikään muu maa kuin Turkki.
Historia
150px|thumb|vasen|Kyproksen turkkilainen nainen valokuvassa vuodelta 1878. Kyproksen turkkilaisten historia ulottuu vuoteen 1571, jolloin Ottomaanien valtakunta valloitti Kyproksen sitä aiemmin hallinneelta Venetsialta. Valloituksen jälkeen saaren noin 200 000:n ortodoksisen asukkaan joukkoon muutti noin 65 000 muslimia. Ottomaanien valtakausi päättyi kun saari ensin vuokrattiin Britannialle vuonna 1878 ja liitettiin siihen kokonaan vuonna 1914. Kruununsiirtomaa siitä tuli vuonna 1925. Brittien valtakaudella Kyproksen turkkilaisten sosiaalinen ja taloudellinen asema yhteiskunnassa heikkeni, mikä puolestaan johti suureen muuttoaaltoon pois saarelta.
Kyproksen poliittinen tilanne horjui 1950- ja 1960-luvuilla, jolloin sattui useita yhteenottoja kreikkalaisten ja turkkilaisten välillä. Kyproksen itsenäistyessä vuonna 1960 turkkilaiset muodostivat noin 18 % saaren väestöstä.
Vuonna 1963 puhkesi väkivaltaisuuksia ja kreikkalaiset puolisotilaalliset joukot alkoivat hyökkäillä turkkilaisia vastaan. Turkkilaiset eristäytyivät tästä syystä valtiosta muodostaen käytännössä itsenäisiä yhteisöjä.
Vuonna 1974 tapahtunut vallankaappaus ja Kreikan sotilasjuntan aikeet liittää maa Kreikkaan laukaisi Turkin hyökkäyksen saarelle.
Turkkilaisten miehittämä alue muodostaa nykyisen Pohjois-Kyproksen tasavallan. Sittemmin tasavaltaan on tullut suuria määriä turkkilaisia Turkin mannermaalta ja alkuperäiset Kyproksen turkkilaiset muodostavat vain noin 50 % tasavallan väestöstä.
Kyproksen turkkilaisten kokonaismäärästä on kiistelty sen poliittisten vaikutusten takia. Kyproksen turkkilaisia asuu merkittäviä määriä myös Kyproksen ulkopuolella. Arviot heidän kokonaismäärästään vaihtelevat 500 000:sta turkkilaisesta Kyproksella samaan lukuun koko maailmassa.
Kulttuuri
200px|thumb|Kyproksen turkkilaisia mielenosoituksessa [[Lontoossa.]] Kyproksen turkkilaiset ovat uskonnoltaan sunnimuslimeja, mutta uskonnon harjoitus on ollut perinteisesti sekulaaria Turkin esimerkin mukaisesti. Julkiseen uskonnon harjoittamiseen suhtaudutaan kuitenkin huomattavasti sallivammin kuin Turkin mannermaalla. Kyproksen turkkilaiset saattavat esimerkiksi käyttää huntuja julkisissa tiloissa. Kyproksen turkkilaisen kulttuurin ilmentymiä ovat muun muassa perinteiset puukaiverrukset, koruompelu ja silkkikäärintätyöt. Kyproksen turkkilaiseen kirjallisuuteen ovat vaikuttaneet erityisen voimakkaasti lähihistorian konfliktit.
Dead End 5
Dead End 5 oli suomalainen rock-yhtye, joka oli kotoisin Turusta. Sen laulusolisti Annika Salminen jatkoi yhtyeen jälkeen soolouralla.
Jonas Staugaitis
thumb|oikea|250px|Staugaitis vuonna 1918 (ensimmäinen vasemmalla istuva) Jonas Staugaitis (20. toukokuuta 1868, Vilkaviškis – 18. tammikuuta 1952, Kaunas) oli Liettuan neljäs presidentti muutaman tunnin ajan de jure vuoden 1926 vallankaappauksen aikana. Hän hoiti virkaa Seimasin puhemiehenä. Hän luopui presidentin tehtävistä vallankaappauksen jälkeen.
Ammatiltaan Staugaitis oli Varsovan yliopistosta valmistunut lääkäri. Hänet valittiin Seimasiin vuonna 1919. Staugaitis on haudattu Petrašiūnain hautausmaalle, Kaunasiin.
Gustav Köysti
Karl-Gustav Köysti (ent. Lönnström, 8. lokakuuta 1921 – 27. lokakuuta 1957) oli suomalainen oopperalaulaja, basso. Hän oli pääosan urastaan Saksan Valtionoopperassa. Köystin esityksiä löytyy muun muassa Yleisradion kantanauhalta.
Verolyhennys
Verolyhennykset on Ruotsin ja Suomen historiallisiin veroluetteloihin sisältyvä luettelo niistä ihmisille määrätyistä veroista, jotka on jääneet tai jätetty kantamatta. Verolyhennysten luetteloita sisältyy muun muassa läänintileihin ja voudintileihin. Verot voivat jäädä suorittamatta esimerkiksi verovelvollisen köyhyyden vuoksi tai valtion uudisasukkaalle myöntämien vapaavuosien seurauksena.
Arvi Tikkala 1936–1939
Arvi Tikkala 1936–1939 on suomalaisen Arvi Tikkalan kokoelma-albumi vuodelta 2015.
Suviseuraradio
Suviseuraradio on vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen radiokanava, jonka kautta lähetetään ohjelmaa suviseuroista. Ohjelmana ovat pääasiassa seurapuheet, mutta väliajoilla on toimitettua ohjelmaa. Suviseuraradio oli ensimmäisen kerran käytössä Tornion suviseuroissa vuonna 1994. Suviseuraradio lähetetään myös internetissä. Internet-radiointi mahdollistaa kuuntelun radion kuuluvuuslueen ulkopuolelta, myös ulkomailta. Ensimmäisen kerran Suviseuraradio oli kuunneltavissa internetissä Maaningan suviseuroista vuonna 2002. Suviseuraradion taajuudet vaihtelevat vuosittain.
Stanisław Kędziora
Stanisław Kędziora (6. joulukuuta 1934 Seligów – 25. joulukuuta 2017) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Varsovan arkkihiippakuntaan Stefan Wyszynski 3. elokuuta 1958. Hänet nimitettiin Varsovan vihkipiispaksi sekä Tuccin titulaaripiispaksi 11. maaliskuuta 1987, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Glemp, jota avustivat Wladyslaw Miziolek ja Kazimierz Romaniuk.
Kędziora sai 25. maaliskuuta 1992 nimityksen Varsova-Pragan vihkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 5. tammikuuta 2011.
Vampyyrintappajat – anteeksi, hampaanne ovat niskassani
Vampyyrintappajat – anteeksi, hampaanne ovat niskassani (engl. The Fearless Vampire Killers, alun perin Dance of the Vampires) on vuonna 1967 julkaistu Roman Polańskin ohjaama kauhukomediaelokuva, jonka pääosassa esiintyvät Polański itse, Jack MacGowran, Sharon Tate sekä Ferdy Mayne. Elokuvan on tuottanut Gene Gutowski, musiikin säveltänyt Krzysztof Komeda ja kuvannut Douglas Slocombe. Roman Polański ja Sharon Tate rakastuivat kuvausten aikana ja menivät naimisiin.
Elokuva julkaistiin ensin Yhdysvalloissa, mutta tuottaja Martin Ransohoff oli muokannut sitä huomattavasti ilman lupaa: elokuvaa oli lyhennetty noin 20 minuuttia, musiikkia oli muutettu, alkuun oli lisätty piirrosjohdanto, ja kaikki vuorosanat oli jälkiäänitetty amerikanenglanniksi. Elokuvaa levitettiin nimellä The Fearless Vampire Killers: or, Pardon Me But Your Teeth Are in my Neck. Nähtyään tuottajan version Polański halusi poistattaa nimensä alkuteksteistä.
Elokuvaan pohjalta on myös tehty Michael Kunzen sanoittama ja Jim Steinmanin säveltämä musikaali Tanz der Vampire, joka sai ensi-iltansa Wienissä vuonna 1997 ja on yksi menestyneimmistä keskieurooppalaisista musikaaleista.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo kuvaa Vampyyrintappajia omalaatuiseksi yhdistelmäksi parodiaa, puupäähuumoria, hienostunutta estetiikkaa ja painajaista. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever pitää elokuvaa aliarvostettuna ja antaa sille kolme tähteä neljästä.
Kazimierz Romaniuk
pienoiskuva|Kazimierz Romaniuk vuonna 2018. Kazimierz Romaniuk (s. 21. elokuuta 1927 Hołowienki) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Stefan Wyszynski 16. joulukuuta 1951. Hänet nimitettiin Varsovan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sicca Venerian titulaaripiispaksi 20. helmikuuta 1982, ja piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Glemp, jota avustivat Jerzy Modzelewski, Bronislaw Dabrowski, Wladyslaw Miziolek ja Zbigniew Józef Kraszewski.
Romaniuk sai 25. maaliskuuta 1992 nimityksen Varsova-Pragan piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 26. elokuuta 2004.
Mehmet Murat Somer
Mehmet Murat Somer (s. 1959) on turkkilainen dekkarikirjailija, joka on tullut tunnetuksi kirjoittamastaan Hop-Çiki-Yaya -kirjasarjasta. Kirjojen tapahtumat sijoittuvat Istanbuliin ja päähenkilönä toimii transvestiitti etsivä. Sarjan kirjat ovat olleet Turkissa myyntiykkösiä.
Elämä
Mehmet Murat Somer syntyi Ankarassa vuonna 1959, mutta muutti vuonna 1982 Istanbuliin. Valmistuttuaan teknillisestä yliopistosta, hän työskenteli vähän aikaa Sonyn insinöörinä. Tämän jälkeen hän työskenteli myös Citibankin johtajana. Somer ottaakin työkokemustensa myötä vaikutteita kirjoitustyyliinsä, hän onkin todennut kirjoittavansa enemminkin loogiselta kannalta - insinöörin tavoin, eikä hae inspiraatiota muusista.
Citybankissa työskentelyn lisäksi hänellä oli aikaa myös pitää kursseja johdon koulutuksesta. Suuri työtaakka oli kuitenkin liian raskas ja hänelle tehtiin vuosina 1995 ja 1996 avosydänleikkaukset. Hän sanookin kirjoittamisen olevan hänelle jonkinlainen eläkeharrastus.
Tuotanto
Somerin ainoa suomennettu teos on Istanbuliin sijoittuva rikosromaani Gigolomurha. Drag queen -yökerhon omistava romaanin nimetön päähenkilö ryhtyy amatöörietsiväksi ja tutkii murhaa, josta hänen tuttavansa sukulaista epäillään. Agatha Christien teoksille ominaiseen tapaan kirja ei päättyessään jätä kysymyksiä auki.
Vaikutteet
Negatiivisten asioiden kääntäminen positiivisiksi kuten Pedro Almodóvar tekee. Somer päätyi kirjoittamaan dekkareita, koska monet dekkarit joihin hän törmäsi olivat synkkiä, pelottavia ja raakoja, eikä hän halunnut mukaan verta. Hän halusi kirjoihin kevyitä asioita kuten samppanjaa ja purukumia. Hän halusi kirjoittaa jotain iloista, josta lukijat voivat nauttia. "Jopa pimeimpiin asioihin, joita kirjoitan, halusin tuoda keveyttä."
Yrjö Puntti
Puntti edusti Suomea useissa maaoteluissa menestyksekkäästi. EM-kilpailuihin hän osallistui kerran, Bernissä 1954, jolloin hän selviytyi 14. miehenä loppukilpailuun sijoittuen lopulta 13:nneksi.
Kalevan kisoissa Puntti voitti kahdesti Suomen mestaruuden ja sijoittui kerran hopealle.
Mehmet Murat Somer
Vastaanotto
Somerin ensimmäistä englanniksi käännettyä teosta, The Prophet Murders, on kuvailtu varsin erilaiseksi muihin rikoskirjallisuuden edustajiin verrattuna. Teosta on pidetty enemmän trillerinä kuin perinteisenä rikosromaanina, eikä sitä ole välttämättä nähty perinteisen rikosromaanin ystävien suosikkina. Kirjan rikostutkintaa on kuvailtu hitaaksi, eikä sen ole katsottu olevan kirjan pääelementti.
Somerin teoksia on kiitelty siitä, että ne avaavat näkymän Istanbuliin ja monille vieraaseen osaan turkkilaista kulttuuria.
Gladstone (Etelä-Australia)
Gladstone on pikkukaupunki pohjoisessa Etelä-Australiassa. Gladstone sijaitsee Northern Areas -paikallishallintoalueella. Kaupungin asukasluku oli 629 vuonna 2006.
Jandiantyräkki
Jandiantyräkki (Euphorbia handiensis) tyräkkikasvien heimoon kuuluva tyräkkien suvun laji. Se on kotoperäinen eli endeeminen Kanariansaarten laji. Jandiantyräkki muistuttaa hyvin paljon kaktuksia ulkonaisesti vaikka on tyräkki. Kuiva, samankaltainen elinympäristö on saanut nämä kuivakkokasvit muistuttamaan toisiaan.
Varret
Jandiantyräkin varret kasvavat korkeimmillaan noin metrin korkuisiksi ja halkaisijaltaan noin 6–8 senttimetriä. Varsien väri on vihreä mutta ne harmaantuvat ja korkkiintuvat vanhemmiten. Varsissa on korkeat särmät, joita on yleensä 8–12.
Särmien harjoissa sillä on noin 3 senttimetriä pitkät piikit, jotka kasvavat pareittain. Piikit ovat aluksi punertavia mutta muuttuvat myöhemmin vaaleanharmahtaviksi. Vanhempana se haaroittuu tyvestä ja siitä kasvaa pensasta muistuttava ryhmä.
Kukat
Kukat ovat kellertävänvihreitä tai vaaleanvihreitä valekukkia (cyathium) muiden tyräkkien tapaan. Kukat ovat yksittäin tai ryhmissä. Sen mesiäinen on keltainen, nuorena vihreä. Sen pölyttäjinä toimivat raatokärpäset (Calliphoridae).
Kasvuympäristö ja levinneisyys
Jandiantyräkkiä tavataan vain Fuerteventuran saaren eteläosissa jossa se kasvaa Jandian niemimaalla Jandían luonnonpuiston alueella vain kahdessa paikassa. Se kasvaa noin 50–300 metriä korkealla olevalla vyöhykkeellä loivilla etelärinteillä. Kasvuympäristö on karua tuliperäisestä basaltista muodostunutta hiekkaista kivikkoa.
Alueella sataa vähän ja usein vain yhden kerran vuodessa. Samoilla paikoilla kasvaa myös muita samankaltaisia kuivakkokasveja kuten kanariantyräkkiä. Jandiantyräkki on Fuerteventuran saaren symbolikasvi.
Wassily Hoeffding
Wassily Hoeffding (12. kesäkuuta 1914 Mustamäki, Suomen suuriruhtinaanmaa – 28. helmikuuta 1991 Chapel Hill, Pohjois-Carolina) oli suomalaissyntyinen yhdysvaltalainen tilastotieteilijä. Hänen vanhempansa olivat tanskalaisia. Hän oli ei-parametristen menetelmien keskeinen kehittäjä.
Hoeffding varttui Suomessa, Tanskassa ja Saksassa. Hän suoritti filosofian tohtorin tutkinnon Berliinin yliopistossa vuonna 1940. Hän asui Saksassa toisen maailmansodan ajan, mutta ei-kansalaisena hän välttyi sotapalvelukselta, ja kun ei-kansalaisetkin kutsuttiin aseisiin vuonna 1944, hänet vapautettiin diabeteksen vuoksi. Sodan jälkeen hän muutti New Yorkiin jatkamaan opintojaan ja teki sittemmin opettajan- ja tutkijanuran University of North Carolinassa.
Samsung Galaxy Fold
Samsung Galaxy Fold on Samsungin syyskuussa 2019 julkaisema taittuvanäyttöinen älypuhelin. Puhelimessa on 12 gigatavua keskusmuistia ja 512 gigatavua tallennustilaa. Puhelimessa on kaksi näyttöä: kun se on suljettuna, kannessa on 4,6 tuuman näyttö ja avattuna siinä on 7,3 tuuman taittuva näyttö. Foldissa on One UI -käyttölittymä ja Android 9.0 Pie -käyttöjärjestelmä. Galaxy Foldissa on sormenjälkitunnistin puhelimen sivulla.
Samsung Galaxy Fold oli alun perin tarkoitus julkaista keväällä 2019, mutta ongelmien myötä sen julkaisua jouduttiin siirtämään syksyyn 2019. Puhelimessa oli merkittäviä suunnitteluvirheitä, joiden takia se meni monilla testikäyttäjillä rikki. Puhelin meni rikki esimerkiksi siitä, että monet testaajat olivat ottaneet näytön päällä olleen kalvon pois, vaikka sitä ei ollut tarkoitus ottaa pois. Lisäksi näytön alle pääsi kulkeutumaan likaa ja pölyä, joka aiheutti näytön rikkoutumisen.
Neolith
Neolith on puolalainen death/doom metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1991 Leskossa, Puolassa.
József Bánóczi
József Bánóczi (1849−1926 ) oli unkarilainen kirjallisuushistorioitsija ja filosofinen kirjailija. Hän oli Unkarin rabbiseminaarin opettaja. Hänen huomattavimmat kirjallisuushistorialliset teoksensa ovat Révai Miklós élete és munkái ('Nikolai Révain elämä ja teokset', Budapest 1878) ja Kisfaludy Károly és munkái ('Károly Kisfaludy ja teokset', Budapest 1882−1883).
National Ignition Facility
thumb|Koelaitoksen pohjapiirros.
National Ignition Facility (NIF) on Lawrence Livermore National Laboratory -tutkimuslaitoksen koelaitos Livermoressa, Kaliforniassa. Hankkeessa tutkitaan ydinfuusion käynnistämistä suuritehoisen laserin avulla. Tavoitteena on hallinnassa pysyvä, energian nettotuottoon yltävä ydinfuusio.
Yhdessä kokeista käytetään 192 laseria, jotka tuottavat yhteensä 500 triljoonaa wattia lasertehoa. Laserit suunnataan pellettiin, jossa on 150 mikrogrammaa kahta vedyn raskasta isotooppia, tritiumia ja deuteriumia. Koe kestää vain 10 miljardisosasekuntia.
Projekti oli maksanut 3,5 miljardia dollaria maaliskuuhun 2009 mennessä.
Vuonna 2021 kerrottiin, että NIF on onnistunut laserfuusiossa ja se on tuottanut energiaa lyhyen ajan. Kokeen toistaminen on kuitenkin tuottanut vaikeuksia.
Joulukuussa 2022 kerrottiin, että laitos on onnistunut tuottamaan enemmän energiaa fuusiolla kuin reaktion ylläpitämiseen käytettiin. Koe tuotti 3,15 megajoulea energiaa kun reaktiota varten käytettiin 2,05 megajoulea energiaa.
Kantabrian alueellinen puolue
Kantabrian alueellinen puolue  on espanjalainen puolue, joka toimii Kantabriassa. Puolue on perustettu vuonna 1978 ja sen nykyinen pääsihteeri on Kantabrian entinen aluehallituksen puheenjohtaja Miguel Ángel Revilla Roiz.
Mican vesivoimalaitos
Mican voimalaitos on BC Hydron operoima vesivoimalaitos Columbiajoessa 145 kilometriä Brittiläisen Kolumbian Revelstoken kaupungista pohjoiseen. Vuonna 1964 solmitun Columbia-joen sopimuksen mukainen voimalaitos valmistui vuonna 1973. Laitoksen kaksi ensimmäistä turbiinia aloittivat sähkötutannon vuonna 1976, ja kaksi seuraavaa vuotta myöhemmin. Voimalaitos oli alkuun varustettu neljällä turbiinilla, joiden yhteisteho oli 1 805 megawattia. Viides turbiini kytkettiin verkkoon tammikuussa 2015. Kuudes turbiini kytkettiin verkkoon vielä saman vuoden joulukuussa, nostaen voimalaitoksen tehon 2 805 megawattiin. Laitos tuotti 6 028 gigawattituntia sähköä vuonna 2015. Voimalaitoksen padon taakse jää Kinbasket-järvi. thumb|left|Voimalaitoksen ohijuoksutusportit.
Paul Chittilapilly
Paul Chittilapilly (7. helmikuuta 1934 Mattom – 6. syyskuuta 2020) oli intialainen syyrialais-malabarilaiskatolisen kirkon piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. lokakuuta 1961 ja nimitettiin Kalyanin hiippakunnan johtoon 30. huhtikuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antony Padiyara, jota avustivat Benedict Varghese Gregorios Thangalathil ja Joseph Kundukulam.
Chittilapilly sai 11. marraskuuta 1996 nimityksen Thamarasserryn piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 15. tammikuuta 2010.
Istuminen
thumb|Polvet ristissä istuva nainen ja [[äijähaarassa istuva mies. Naisen ja miehen lantion rakenteelliset erot vaikuttavat siihen, millainen istuma-asento on mukavin. ]] thumb|[[Meditaatio|Meditoiva nainen istuu lootusasennossa.]] Istuminen on kehon asento, jossa yläruumiin paino kohdistuu pakaroille, istuinkyhmyille tai reisille ja naisilla myös sukuelimille ja jossa rinta on jokseenkin suorassa. Ihmisillä on useita erilaisia tapoja istua.
Istumisen terveysvaikutukset
Vuonna 2012 julkaistussa australialaistutkimuksessa havaittiin, että 4 - 8,7 tuntia päivässä istuvien kuolleisuus oli 2 prosenttia korkeampi kuin alle 4 tuntia päivässä istuvien kuolleisuus. 8.8 - 11 tuntia päivässä istuvien kuolleisuus oli 15 prosenttia korkeampi ja yli 11 tuntia päivässä istuvien kuolleisuus oli 40 prosenttia korkeampi kuin alle 4 tuntia istuvien. Tulos oli samansuuntainen riippumatta tutkittavien painoindeksistä ja siitä, kuinka paljon he harrastivat liikuntaa.
Istumatyön tekemisen on havaittu kuitenkin olevan yhteydessä pidempään elinikään miehillä. Vuonna 2019 julkaistussa suomalaistutkimuksessa havaittiin, että sillä neljänneksellä, joka teki eniten istumatyötä, oli 29 prosenttia pienempi kuolleisuus kuin niillä, jotka tekivät vähiten istumatyötä. Naisilla ei kuitenkaan havaittu mitään korrelaatiota istumatyön ja kuolleisuuden välillä.
Selkänojallisessa tuolissa, jossa istuma-asento perustuu n. 90 asteen kulmaan lantiossa, luonnollinen lordoosi suoristuu. Normaalikasvuisen ihmisen lonkkanivel mahdollistaa vain noin 60 asteen taivutukseen. Loput 30 astetta keho mahdollistaa nojaamalla lantiota taaksepäin. Selkänoja pakottaa selän kuitenkin pystysuoraan ja selkäranka suoristuu. Seuraus on välilevyjen epätasainen kuormitus joka on selän terveydelle haitallinen.
Uusien tutkimuksien mukaan istuessakin esiintyvä liikkumattomuus on erittäin haitallista kehon toiminnalle. Suurimmat yksittäiset tekijät ovat aineenvaihdunnan hidastuminen eri kudoksissa ja lihaksissa liikunnan aikana syntyvien aineiden tuotannon tyrehtyminen. Heikentynyt aineenvaihdunta voi johtaa välilevyjen ja nivelien rappeutumiseen. Ruotsalaisen tutkijan Elin Ekblom-Bak:in mukaan istuminen on vaarallista aineenvaihdunnassa tapahtuvien välillisten muutoksien takia, jotka liikkumattomuus aiheuttaa. Koko kehon kattavan lihasliikunnan puutteellisuudella on nähtävästi suoria yhteyksiä ylipainoon, epätavalliseen glukoosi-ainenvaihduntaan, diabeetekseen, Metaboliseen oireyhtymään, sydän- ja verenkiertosairaudem riskiin, syöpään ja kuolleisuuteen riippumatta keski- tai korkeatehoisen liikunnan määrästä.
Monet fysioterapeutit ja lääkärit suosittelevat ratsastuksenomainen istunta tai välttämään 90 asteen istumakulmaa, vaikka se on ristiriidassa toimistotuolien standardin EN 1335 osien 1-3 kanssa. Tanskalainen lääkäri A.C. Mandal on julkaissut ratsastuksenomaisen istumisen eduista monta kirjoitusta ja kirjan. . Myös saksalainen ortopedi Hannes Schoberth kirjoitti 90 asteen istumakulman haitallisuudesta jo 1960-luvulla.
Tutkimustulokset viittaavat kaikki siihen, että pitkää yhtäjaksoista istumista pitäisi välttää. Kalustevamistajat ovat vastanneet tähän tarpeeseen luomalla aktiivista istumista mahdollistavia tuotteita.
Monimutkainen ongelmakimppu nimeltä istumaperäiset vaivat (SD, Sitting Disorders) ovat huonosti tiedostettuja, mutta tärkeitä terveys- ja tuottavuusvaikuttajia. Istumaperäiset vaivat aiheuttavat TULES-, verenkierto- ja sisäelinvaivoja. Istuja väsyy ja kokee epämukavuutta. Istumista ja sen vaikutuksia ei ollut juuri tutkittu 200-luvun alkuun mennessä siitä huolimatta, että monet suomalaiset istuivat yli 13 tuntia päivässä. Työterveyslaitoksen professorina työskentelevän Hilkka Riihimäen mukaan selkävaivat ovat tiedostetuimpia ja seurauksiltaan kalleimpia istumaperäisiä vaivoja, vaikka ne muodostavat vain pienen osan noin 30 istumisperäisestä vaivasta.
Perinteinen istuminen aiheuttaa voimakasta lantion istuma-alueen litistymistä. Tämän tyyppinen tila korostuu pitkissä istumatyöjaksoissa, autoillessa tai lentomatkoilla. Puristuspaineen alainen lihas väsyy pian ja aiheuttaa puutumisen sekä verenkierron häiriöiden oireita. Istumaperäisiä vaivoja voidaan helpottaa oikeanlaisella ergonomialla, aktiivisella istumisella sekä staattisen istumisen vähentämisellä. Markkinoilta löytyy monenlaisia erikoisistuimia, joiden avulla istumatyötä tekevät saavat vähennettyä pitkäaikaisen istumisen haittavaikutuksia. Näitä ovat muun muassa Satulatuolit sekä erilaiset aktiivisuutta lisäävät keinuvat istuimet. Tutkimusnäyttö työpaikalla tehtävien toimenpiteiden vaikuttavuudesta istumisen vähentämiseksi on erittäin heikkolaatuista. Korkeussäädettävillä työpöydillä voitaneen vähentää istumista puolesta tunnista kahteen tuntiin per työpäivä, mutta tulos on erittäin epävarma koska se perustuu pieniin ja huonolaatuisiin tutkimuksiin.
Istumisen haitoilta ei pelasta edes liikunnan harrastus vapaa-ajalla.
Aktiivinen istuminen
thumb|Keinuva kaksiosainen satulatuoliAktiivista istumista tukevat tuolit sekä muut istuimet vähentävät kehon kuormitusta pitkäkestoisessa istumatyöskentelyssä. Tällaisista istuimista vanhin ja yleisin esimerkki on perinteinen keinutuoli. Aktiiviset istuimet vähentävät staattista jännitystä keinumalla ja mukailemalla istujan liikkeitä parantaen samalla ryhdin ylläpitoon tarvittavien lihaksien liikkeitä. Lihaksiston jatkuva liike parantaa verenkiertoa ja ehkäisee nikamiin kohdistuvaa painetta.
Aktiivisten istuinten liike voi suuntautua eteen, taakse, sivulle tai ne voivat tarjota jopa 360 astetta keinuvan alustan istumiselle.
Tutkimusten mukaan aktiivinen istuminen ei kuitenkaan välttämättä riitä kumoamaan istumiseen liitettäviä haittavaikutuksia, sillä pitkäaikainen istumistyö millä tahansa istuimella yksipuolisissa asennoissa kuluttaa nikamia, jänteitä ja lihaksia.
Jari Hasa
Jari Hasa (s. 2. heinäkuuta 1976 Kemi) on entinen suomalainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kirveenrauman silta
Kirveenrauman silta on vuonna 1999 valmistunut 270 metriä pitkä teräsbetoninen liittopalkkisilta Rymättylässä, nykyisessä Naantalin kaupungissa. Silta yhdistää Rymättylän pääsaaren Otavan Nimettömän saaren kautta Airismaahan. Paikalla liikennöi ennen lossi. Sillalla kulkee Yhdystie 1890.
Silta on kolmiaukkoinen ja kaksi sen tukijaloista on vedessä. Tukijalkojen putkipaalut on lyöty peruskallioon jopa 14 metrin syvyyteen. Sillan keskiaukon kohdalla korkeus merenpinnasta on 16 metriä ja toisessa reunassa 18 metriä. Sillan kahden tukijalan välinen etäisyys on 70 metriä.
Sillan kautta pääsee Airismaan saareen, josta edelleen lossilla Aaslaluotoon. Sillan kautta kuljettiin Aaslaluodon, Vähä Maisaaren ja Samsaaren saariin, joissa asui 1990-luvun lopulla vakituisesti vähän alle 200 asukasta; lisäksi saarilla oli useita satoja mökkejä.
Siltaa alettiin rakentaa kesällä 1998 ja se avattiin liikenteelle heinäkuussa 1999. Sillan rakentaminen maksoi 19,3 miljoonaa markkaa. Sillan rakentamista perusteltiin lähinnä sillä, että arvion mukaan se olisi maksanut itsensä takaisin kymmenessä vuodessa. Hankkeen takana oli Tielaitos ja urakoitsijana Tekra Oy. Jo tuolloin suunniteltiin Airismaan ja Aaslan välistä siltaa, jolla olisi korvattu Hämmärösalmen lossi; tätä siltaa ei kuitenkaan ole rakennettu.
Kirveenrauman sillan vihki käyttöön Saaristoasian neuvottelukunnan puheenjohtaja, puolustusministeri Jan-Erik Enestam 22. tammikuuta 2000. Paikalla oli myös soittokunta.
SS Prague
SS Prague oli 1930 vesille laskettu London and North Eastern Railwayn omistama matkustajahöyrylaiva.
Toinen maailmansota
Alus makasi käyttämättömänä Harwichissa matkustajaliikenteen loputtua Hoek van Hollandiin. Se saapui 12. joulukuuta 1939 Southamptoniin liittyäkseen siirtoarmeijan kuljetuslaivastoon. Viisi päivää myöhemmin alus aloitti ensimmäisen useista matkoistaan Cherbourgiin, Le Havreen ja Brestiin. Alus ajoi karille 29. tammikuuta 1940 Cherbourgin länsipuolella, mutta siitä huolimatta se pääsi seuraavana päivänä omin avuin Southamptoniin. Aluksen vaurioiden korjaaminen kesti 23. huhtikuuta saakka.
Operaatio Dynamo
Aluksen operaatiot mannermaalle keskeytyivät, kun se määrättiin 27. toukokuuta Doveriin, josta se lähti seuraavana päivänä SS Parisin ja HMS Manxmanin kanssa Dunkerqueen. Matkalla muut alukset ajoivat karille, mutta Prague ainoastaan hipaisi karia. Seuraavana päivänä samat alukset tekivät uuden yrityksen, jolloin alukselle nousi 1 872 brittisotilasta siirrettäväksi Folkestoneen. Seuraavana päivänä alus kiinnittyi laituriin, mutta laskuveden vuoksi jäi pohjastaan kiinni ennen kuin kuormaus oli valmis. Kahden hinaajan avustamana alus saatiin irti, ja se kuljetti kannellaan olleet 1 039 sotilasta Folkestoneen.
1. kesäkuuta alus oli jälleen matkalla Dunkerqueen, kun se joutui ilmahyökkäykseen. Se kuitenkin kiinnittyi laituriin, jolloin siihen nousi noin 3 000 ranskalaista sotilasta. Alus joutui paluumatkalla kuuden pommikoneen maaliksi, jolloin sen perän alla räjähti kolme pommia. Aluksen perään tuli vuoto ja toinen akseli vaurioitui. Aluksella olleet matkustajat ja miehistö siirrettiin minimimiehitystä lukuun ottamatta hävittäjä HMS Shikarille, siipiratasmiinanraivaaja HMS Queen of Thanetille sekä kolmannelle alukselle. Hinaaja Lady Brasseyn avustamana alus saatiin siirrettyä Dealin pohjoispuoliselle matalikolle.
Lady Brassey hinasi aluksen irti 7. kesäkuuta, kun pumppujen määrää oli lisätty ja suurimmat vuodot tukittu. Seuraavana päivänä hinaajat Tanga ja Sun XII hinasivat aluksen Thamesia ylös SW India Dockille. 30. syyskuuta alus siirrettiin laivaston alaisuuteen, kun tehtiin suunnitelma sen muuttamisesta nopeaksi tankkeriksi. Suunnitelmasta kuitenkin luovuttiin 8. marraskuuta, kun sen sisaralus SS Vienna muutettiin tehtävään. Joukkojenkuljetusalusten vähyyden vuoksi se päätettiin muuttaa joukkojenkuljetusalukseksi. Se siirrettiin telakalle heinäkuussa 1941.
Joukkojenkuljetusaluksena
Aluksen pohja oli saatu korjattua 15. lokakuuta mennessä, ja tasan kaksi kuukautta myöhemmin alus pääsi telakalta aloittaen matkansa alas Thamesiä. Alus joutui kuitenkin palaamaan telakalle sähkölaitteissa havaittujen vikojen vuoksi. Alus saapui lopulta 22. joulukuuta Aberdeeniin, ja se aloitti palveluksensa joukkojenkuljetusaluksena 13. tammikuuta 1942 Invergordon-Orkney-Shetlanti-reitillä. Alus palveli tehtävässä ainoana katkonaan 6. joulukuuta 1943 alkanut kolmen kuukauden huolto, kunnes se saapui 23. maaliskuuta 1944 viimeisen kerran Lerwickistä Aberdeeniin.
Operaatio Neptune
Prague lähti 28. maaliskuuta North Shieldsiin muutettavaksi sairaalalaivaksi. Alus pääsi telakalta 29. toukokuuta nimettynä Hospital Carrier No.61:ksi ja liitettynä amerikkalaisten läntisen maihinnousualueen alaisuuteen. Alus teki 7. kesäkuuta ensimmäisen matkansa Solentista sillanpäähän ja sen jälkeen se pysyi sillanpään alueella Cherbourgin ja Dieppen välillä. Alus teki viimeisen matkansa saapuessaan 11. kesäkuuta 1945 Southamptoniin. Alus palautettiin alkuperäiseen asuunsa 3. marraskuuta mennessä, minkä jälkeen se lähti Southamptonista Harwichiin palaten sotaa edeltäneelle Hook of Hollandin reitilleen 14. marraskuuta.
Bengt Morberg
Bengt Morberg (1. kesäkuuta 1897 Västerås – 26. syyskuuta 1968 Västerås) oli ruotsalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana voittamassa kultaa ruotsalaisen järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Matti Ilmanen
Henkilöhistoria
Matti Ilmasen vanhemmat olivat ylikonstaapeli Hjalmar Bernhard Ilmanen ja Ingrid Maria Eskolin ja puoliso vuodesta 1956 Kaisu Marja Laitinen, kenttäpiispa Toivo Laitisen tytär. Ilmanen tuli ylioppilaaksi 1946 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1956. Hän toimi PYP:n palveluksessa 1950–1961 ja Suomen Kulttuurirahastossa toiminnanjohtaja vuodesta 1961 ja yliasiamiehenä vuodesta 1981. Ilmanen osallistui myös useiden säätiöiden toiminnan johtamiseen ja kehittämiseen, oli säätiölaitoskomitean jäsen 1970-luvulla ja toimitti vuonna 1977 ilmestyneen säätiöhakemiston.
Gérard Buscher
Gérard Buscher (s. 5. marraskuuta 1960 Alger, Ranskan Algeria) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija.
Pelaajaura
Buscher pelasi koko uransa ajan Ranskassa 1970-luvulta 1990-luvun alkuun saakka. Hyökkääjänä pelannut Buscher edusti muun muassa Nicea, Nantesia ja Montpellier’ta.
Valmennusura
Buscher aloitti valmentamisen vuonna 2005 ollessaan Nicen väliaikainen valmentaja kaudella 2004–2005. Kahden kuukauden pestin jälkeen hän siirtyi Nicen reservijoukkueen päävalmentajaksi heinäkuussa 2005.
Toukokuussa 2009 Buscher teki alustavasti kauden mittaisen sopimuksen tunisialaisen CS Hammam-Lifin kanssa. Joukkue sijoittui kauden päätteeksi yhdeksänneksi. Buscher lopulta siirtyi kesäkuussa 2010 CA Bizertinin uudeksi päävalmentajaksi.
Helmikuussa 2010 Buscher allekirjoitti tunisialaisen Stade Tunisienin kanssa sopimuksen, jossa hänen tarkoituksena on toimia 1. heinäkuuta 2010 lähtien junioriseuran teknisenä johtajana.
Buscher erotettiin tehtävästään CA Bizertinin valmentajana elokuussa 2010, joukkueen kärsittyä kaksi tappiota peräkkäin. Hän ehti valmentaa joukkuetta kaksi kuukautta.
Abbas El Fassi
Abbas El Fassi (s. 18. syyskuuta 1940) on marokkolainen poliitikko ja entinen pääministeri. Hän on Istiqlal-puolueen jäsen.
Pietro Francisci
Pietro Francisci (9. syyskuuta 1906 Rooma – 1977 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja.
Lakimieheksi valmistunut Francisci työskenteli dokumenttielokuvien ohjaajana vuodesta 1934 lähtien. Toisen maailmansodan jälkeen hän ohjasi näytelmäelokuvia kuten melodraaman Io ti ho incontrato a Napoli (”Tapasin sinut Napolissa”, 1945) ja musiikkikomedian Natale al campo 119 (”Joulu leirissä no 119”, 1947). Myöhemmin hän erikoistui historiallisiin seikkailuelokuviin kuten Il leone di Amalfi (”Amalfin leijona”, 1950) ja Orlando e i paladini di Francia (”Roland ja Ranskan paladiinit”, 1956).
Vuonna 1957 Francisci ohjasi Voittamattoman Herkuleen, joka sai valtavan suosion. Steve Reevesin kuuluisuuteen nostanut filmi aloitti kokonaisen peplumelokuvien sarjan. Franciscin muita peplumelokuvia olivat Herkules ja Lyydian kuningatar (1958) ja Herkules, Simson ja Odysseus (Ercole sfida Sansone, 1963). Myöhemmin Francisci ohjasi muun muassa pienen budjetin tieteiselokuvan 2+5: Missione Hydra (1967) ja viimeisenä seikkailuelokuvan Simbad e il califfo di Bagdad (”Sinbad ja Bagdadin kalifi”, 1973).
Tony Rosato
Antonio ”Tony” Rosato (26. joulukuuta 1954 – 10. tammikuuta 2017) oli italialaissyntyinen kanadalainen koomikko ja näyttelijä.
Elämä ja ura
Rosato syntyi Napolissa, Italiassa ja kasvoi Halifaxissa, Ottawassa ja Torontossa. Hän aikoi aluksi ryhtyä kiropraktikoksi, mutta lopetti opiskelunsa Toronton yliopistossa alkaakseen esittää improvisaatiokomediaa The Second City -komediakerhossa. 1980–1981 hän esiintyi Second City Television (SCTV) -sketsiohjelmassa. 1981–1982 hän oli näyttelijä-käsikirjoittajana Saturday Night Livessa kahden tuotantokauden ajan.
Vuonna 1985 hän alkoi näytellä kanadalaisessa poliisisarjassa Night Heat Arthur ”Whitey” Morellia ja oli mukana sarjassa vuoteen 1989 saakka. Tästä roolista Rosato sai Gemini-ehdokkuuden Parhaan miessivuosan esittäjänä draamasarjassa. Vuosina 1990–1991 hän esitti Luigia Nintendon Mario-pelisarjaan perustuvissa piirrossarjoissa The Adventures of Super Mario Bros. 3 ja Super Mario World. Tämän jälkeen 1990- ja 2000-luvuilla Rosato on esiintynyt pienissä rooleissa muun muassa televisiosarjoissa L.A. Law ja Aarteenmetsästäjä.
Syyskuussa 2007 Rosato todettiin syylliseksi vaimonsa ahdisteluun. Hän oli viettänyt ennen oikeudenkäyntiä kaksi vuotta vankilassa. Rosato kiisti syyllisyytensä. Hänellä diagnosoitiin Capgras-syndrooma, jonka uhri luulee, että hänen perheenjäsenensä on vaihdettu jäljittelijöihin. Hänet määrättiin psykiatriseen hoitoon mielenterveytensä takia. Hänet vapautettiin hoidosta maaliskuussa 2009.
Rosato kuoli ilmeisesti sydänkohtaukseen 10. tammikuuta 2017.
Toini Nousiainen
Hän valmistui sairaanhoitajaksi 1949 ja toimi Suomen sairaanhoitajaliiton pääsihteerinä 1952–1963 ja puheenjohtajana 1963–1982. Tämän jälkeen hän oli Tehyn puheenjohtajana 1982–1985.
Hän oli Suomen merkittävimpiä sosiaali- ja terveydenhuollon henkilöstön edunvalvonnan ja ammatillisen toiminnan kehittäjiä. Hän oli myös mukana uudistamassa Suomen työmarkkinapolitiikkaa ja kunnallista sopimusjärjestelmää.
Hän esitti 1970-luvulla ensimmäisenä Toimihenkilö- ja virkamiesjärjestöjen keskusliiton (TVK) palkkatavoitteisiin naispalkkaerän, jonka tarkoituksena oli korottaa julkisen sektorin naisvaltaisten alojen palkkoja ja kuroa umpeen naisten ja miesten välisiä palkkaeroja. Nousiaisella oli myös oman alansa merkittäviä kansainvälisiä luottamustehtäviä.
Hänellä oli keskeinen rooli kuuden terveydenhuoltoalan ammattijärjestön yhteistyön tiivistämisessä. Kymmenen vuotta kestänyt prosessi johti Tehyn perustamiseen vuonna 1982. Hänet muistetaan tuolta ajalta sitkeänä ja määrätietoisena alansa edunvalvonnan puolesta taistelijana. Hän seurasi eläkkeellä ollessaankin yhteiskunnallisia asioita ja hoitohenkilöstön aseman kehittymistä.
Hänelle myönnettiin Suomen Leijonan ensimmäisen luokan ritarimerkki 1977 ja Suomen Valkoisen Ruusun ensimmäisen luokan ritarimerkki 1985.
Spica-luokka
Spica-luokka oli Ruotsin merivoimien kuuden torpedoveneen muodostama alusluokka.
Åke Häger
Åke Simon Häger (5. heinäkuuta 1897 Mårdaklev – 9. maaliskuuta 1968 Lysekil) oli ruotsalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana voittamassa kultaa ruotsalaisen järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Jack O’Connell
Jack O’Connell (s. 1. elokuuta 1990 Alvaston, Derby) on englantilainen näyttelijä.
O’Connell tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa This is England (2006) ja Harry Brown (2009) sekä teinidraamasarjassa Skins – liekeissä. Hän näytteli myös Dale Baxteria sarjassa Waterloo Roadin koulu ja elokuvassa Eden Lake.
Vuonna 2014 O’Connell näytteli Louis Zamperinia Angelina Jolien elokuvassa Murtumaton. Vuonna 2016 hän näytteli Jodie Fosterin ohjaamassa jännityselokuvassa Money Monster.
Théodore de Banville
Théodore Faullain de Banville (1823−1891) oli ranskalainen runoilija, kriitikko ja sanomalehtimies. Hän kulki romantikkona Hugon, Musset’n ja Gautier’n vanavedessä. Hänet on luettu myöhemmin parnassolaisten piiriin.
Runoilijana Banville ihaili muodon kauneutta, täyskaikuisia loppusointuja. Runousopilliset mielipiteensä hän on tuonut esiin kirjassa Petit traité de poésie française. Hän on kirjoittanut runokokoelmia, Les caryatides, Les exilés, Occidentales, romaaneja, Les camées parisiens, Scènes de la vie, ja näytelmiä, Diane au boix, Gringoire (suom. Pietari Hannikainen 1873), jota on esitetty Suomessa Kansallisteatterissa. Näytelmän aiheena on kirjailija Pierre Gringore.
Kasper Lehikoinen
thumb|Kasper Lehikoinen Kasper Lehikoinen (s. 20. huhtikuuta 1992) on suomalainen sulkapalloilija. Hän on voittanut nuorten EM-pronssia kahdesti sekä Euroopan karsinnan nuorten olympialaisiin. Suomen-mestaruuden Lehikoinen on voittanut kaksinpelissä vuonna 2017 ja nelinpelissä vuonna 2014 (parinaan Marko Pyykönen). BC Bluemintonia edustavaa Lehikoista valmentaa Johnny Askevig.
Ura
Lehikoinen alkoi pelaamaan sulkapalloa 4-vuotiaana. Hän aloitti 12-vuotiaana yhteistyön henkilökohtaisen valmentajan Johnny Askevigin kanssa.
Huhtikuussa 2009 Lehikoinen voitti 19-vuotiaiden EM-pronssia itseään kaksi vuotta vanhempien seurassa. Helmikuussa 2010 hän edusti Suomea joukkueiden EM-kilpailuissa voittaen neljästä kaksinpelistään kolme. Hän voitti Euroopan karsinnan nuorten olympialaisiin Tanskassa. Hän sai villin kortin Manchesterin EM-kilpailuihin, mutta hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa. Vuonna 2011 hän saavutti toistamiseen pronssia nuorten EM-kilpailuissa.
Kristian Poulsen
thumb|Kristian Poulsen vuonna 2013.|250px Kristian Poulsen (s. 18. marraskuuta 1975 Flensburg, Tanska) on tanskalainen moottoriurheilija.
Ura
Poulsen aloitti uransa karting-sarjoissa, joissa hän kilpaili vuosina 1985-1993. Hän osallistui kolmeen MM-ralliin vuosina 1999, 2004 ja 2006. Vuodet 2008-2011 Poulsen kilpaili vakioautojen WTCC -sarjassa. Hän on voittanut Le Mansin 24 tunnin ajon vuosina 2009 (LMP2-luokka) ja 2014 (LMGTE Am -luokka). Hän on kilpaillut myös FIA World Endurance Championship -sarjassa ja Michelin Le Mans Cup -sarjassa.
Portugali
Portugalin tasavalta eli Portugali on valtio Iberian niemimaalla, Euroopan lounaisosassa. Se on manner-Euroopan läntisin maa. Portugali rajoittuu idässä ja pohjoisessa Espanjaan, lännessä ja etelässä Atlantin valtamereen. Manner-Portugalin lisäksi maalla on Atlantilla kaksi saaristoa, Azorit ja Madeira. Lisäksi Selvagenssaaret ovat hallinnollisesti osa Madeiraa.
Portugalissa on 3 100 vuoden aikana vaikuttanut useita sivilisaatioita. Portugalin kulttuuriin, historiaan, kieleen ja väestöjakaumaan ovat jättäneet jälkensä muun muassa iberit, tartessolaiset, keltit, foinikialaiset, karthagolaiset, kreikkalaiset, roomalaiset, germaanit, egyptiläiset, seemiläiset kansat ja maurit. Nimi ”Portugali” juontaa juurensa roomalaisten alueesta käyttämään nimeen Portus Cale. Se saattaa olla sekoitus latinan ja kreikan kieliä ja tarkoittaa ”kaunista satamaa”. 1400–1500-luvuilla Portugali oli tärkeä taloudellinen, poliittinen ja kulttuurinen keskus, ja sen imperiumi ulottui Brasiliasta Malakan niemimaalle.
Portugalin siirtomaaimperiumi oli Euroopan vanhin ja pitkäikäisin. Sen historia alkoi vuonna 1415 Ceutan valloituksesta ja päättyi vuonna 1999 Macaon, Portugalin siirtomaan luovutukseen Kiinalle. 1900-luvulla Salazarin diktatuurin vuosikymmeniä hallitsema Portugali muutettiin demokratiaksi vuoden 1974 neilikkavallankumouksen jälkeen. Maa on nykyisin Euroopan unioniin kuuluva teollisuusmaa.
Sijainti ja fyysinen maantiede
pienoiskuva|150px|Portugali satelliittikuvassa tammikuussa 2004. Portugali sijaitsee Lounais-Euroopassa Pyreneiden niemimaalla. Sen ainoa naapurimaa on Espanja, jonka kanssa sillä on yhteistä maarajaa 1 214 kilometriä. Portugalilla on rantaviivaa Atlanttiin 1 793 kilometriä. Portugalin pinta-ala on 92 090 km², johon luetaan mukaan Portugalille kuuluvat Azorit ja Madeira. Pinta-alasta 620 km² on vettä.
Portugalissa virtaa kymmenen suurta jokea, joista puolet saa alkunsa Espanjan puolelta. Tajojoki on maan suurin joki ja jakaa Manner-Portugalin kahtia erottaen vuoristoisen pohjoisosan ja tasankoisen eteläosan toisistaan. Minho saa alkunsa Espanjan Galiciasta ja muodostaa 74 kilometrin matkalta osan Portugalin pohjoisrajasta Espanjan kanssa. Myös Douro saa alkunsa Espanjasta ja virtaa Portugalin halki Porton kaupungin kautta Atlanttiin. Eteläosan tärkein joki on Guadiana, joka virtaa pohjoisesta etelään ja muodostaa osan Espanjan vastaisesta rajasta.
Ilmasto
pienoiskuva|Rua Augusta Lissabonissa. pienoiskuva|left|Serra da Estrelan vuoristoa. Ilmastollisesti Portugalissa vaikuttaa atlanttinen meri-ilmasto, mannerilmasto ja välimerenilmasto. Atlanttinen ilmasto on laajimmalle levinnyt. Etelässä ilmasto on jonkin verran lämpimämpi ja kuivempi kuin pohjoisessa. Etelärannikon Farossa elokuun keskimääräinen ylin lämpötila on 28,8 °C ja sateisimman kuukauden joulukuun sademäärä 94 mm, kun taas pohjoisen Portossa elokuun ylin on 25 °C. ja kuukausia, jolloin sataa yli 100 mm, on seitsemän.
Laajat metsäpalot ovat ongelmana vuosittain. Niitä sattuu eniten keskellä kesää, mutta kuivina vuosina kausi voi alkaa tammikuusta ja jatkua jopa marraskuuhun. Ilmastonmuutoksen myötä voimistuneet Atlantin talvimyrskyt aiheuttavat eroosiota Portugalin rannoilla.
Kasvillisuus ja eläimistö
Portugalin kasvillisuus on sekoitus atlanttisia, eurooppalaisia ja Välimeren alueen lajistoa. Lisäksi afrikkalaisia lajeja on joitakin. Mondegojoen pohjoispuolella eurooppalaiset lajit ovat vallitsevia, kun sen eteläpuolella välimerelliset lajit ovat enemmistönä.
Vuonna 2010 metsien osuus Portugalin pinta-alasta oli 35,4 prosenttia. Pensaikkojen ja ruohikkojen osuus oli 32 prosenttia ja maanviljelysmaan 24 prosenttia. Kesävihantaa sekametsää on erityisesti Portugalin pohjoisosissa. Maan metsien valtalajit ovat eukalyptukset, korkkitammi ja rannikkomänty, jotka ovat syrjäyttäneet monin paikoin alkuperäiset tammimetsät. Eukalyptukset ovat valtalaji 26 prosentissa metsistä. Sekä korkkitammi- että rannikomäntyvaltaisten metsien osuus on 23 prosenttia. Eukalyptusplantaaseihin on istutettu erityisesti kuume-eukalyptusta paperimassan tuottamista varten.
Portugalin eteläosissa Alentejossa on edelleen laajaa matorral-pensaskasvillisuutta, jossa valtalajeina ovat kistukset tai maatiloilla korkkitammet. Algarven maastoa hallitsevat viinitarhat ja toisaalta Välimeren alueen tyypilliset viljelypuut, kuten oliivi, aitoviikuna, manteli ja johanneksenleipäpuu. Ihminen on muuttanut Madeiran ja Azorien kasvillisuuden eurooppalaisemmaksi. Madeiralla on kuitenkin edelleen myös alkuperäistä laurisilvametsää.
Portugalin eläimistössä on sekoittunut eurooppalaista ja pohjoisafrikkalaista lajistoa. Susia on varsinkin Serra da Estrelassa syrjäisimmillä seuduilla. Maa sijaitsee useiden Keski- ja Länsi-Euroopan lintulajien muuttoreitin varrella.
Piikkikampela ja meriantura viihtyvät hiekkapohjilla. Muita yleisiä kaloja ovat sardiinit, turska ja sardelli. Äyriäiset ovat yleisiä erityisesti Pohjois-Portugalin rannikoilla.
Varhaisvaiheet
Nykyisen Portugalin alueella on ollut asutusta paleoliittiselta kaudelta lähtien. Ensimmäisellä vuosituhannella eaa. Iberian niemimaalle saapui Keski-Euroopasta kelttejä, jotka asettuivat Pohjois- ja Länsi-Portugalin alueille noin 700 eaa. Kelttiläisten ja kelttiläistyneiden heimojen ohella nykyisen Portugalin alueella asui ennen alueen roomalaisvalloitusta kelttejä edeltäneitä indoeurooppalaisia kieliä puhuneita kansoja, kuten lusitaanit.
pienoiskuva|right|Lusitanian kartta. Vuonna 238 eaa. Iberian niemimaalle saapui karthagolaisia. He poistuivat alueelta puunilaissotien aikana. Vuonna 219 eaa. alueelle saapui roomalaisia, jotka aloittivat valloituksen Portugalin eteläosista. Keski-Portugalin lusitaanit vastaustivat roomalaisvaltaa vuosikymmenten ajan. Vastarintaa tehneistä kuuluisin oli Viriatus, joka joutui lopulta salamurhan uhriksi vuonna 139 eaa. Viriatuksen kuoleman jälkeen roomalaiset pystyivät nopeasti valtaamaan Keski-Portugalin ja siten koko Iberian niemimaan. Rooman valtakunnan provinssina Portugali tunnettiin nimellä Lusitania. 400-luvulla alueelle saapui useita germaanisia heimoja. Heidän perustamansa visigoottien valtakunta säilyi vuoteen 711, jolloin Afrikasta tulleet arabit ja berberit kukistivat sen. Arabit vaikuttivat viidensadan vuoden aikana Portugalin kulttuuriin ja kieleen, johon on jäänyt useita arabialaisperäisiä lainasanoja. Afonso I löi maurit Ouriquen taistelussa vuonna 1139. Lopullisesti maurit karkotettiin reconquistassa 1200-luvulla.