cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sakado
Sakadon rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu esimerkiksi Eigen-jin buddhalainen temppeli, jonne on haudattu Yoshiharan huvikorttelin prostituoitu Takao-dayū. Kaupungissa toimii myös taolainen temppeli Seitenkyū. Sakadoa palvelevat Tōbu-rautateiden Tōjō-päälinja ja Ogose-linja.
Korpilahden suuralue
Jyväskylän osa-aluejako Korpilahdella
14 Korpilahden suuralue sisältää seuraavat tilasto- ja pienalueet:
Jyväskylän kaupunginosajako Korpilahdella
Korpilahden suuralueella on seuraavat kaupunginosat:
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1951
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruus ratkaistiin vuonna 1951 kahdeksan joukkueen yksinkertaisena sarjana. Kaikki ottelut pelattiin Arkangelissa. Mukana oli edellisen kauden kahdeksan parasta joukkuetta. Mestaruuden voitti Dynamo Moskova.
2. Ryhmä
Toisen ryhmän ottelut pelattiin Kazanissa 5.-22. tammikuuta 1951. Mukaan oli kutsuttu edellisen kauden sijoilla 9-16 olleet joukkueet. Spartak Hatsina ei osallistunut kilpailuun ja sen tilalla oli Spartak Ivanovo. Dynamo Kazanin tilalla pelasi Kazanin Krylja Sovetov. Uusinta: Krylja Sovetov-Trud 4-0 ODO Riika ja Krylja Sovetov nousivat ensimmäiseen lohkoon.
Eduard Guštšin
Eduard Viktorovitš Guštšin (, 5. tammikuuta 1940 – 14. maaliskuuta 2011 ) oli neuvostoliittolainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti.
Guštšin saavutti pronssia Méxicon 1968 olympialaisten kuulantyönnössä tuloksella 20,09 m. Hän sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 sijalle 12 tuloksella 17,64 m sekä Ateenan EM-kilpailuissa 1969 kuudenneksi tuloksella 18,91 m.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Guštšin saavutti hopeaa Prahassa 1967 tuloksella 18,96 m.
Paholaisen sanat
Paholaisen sanat, on Paul Gauguinin öljymaalaus vuodelta 1892.
Saapuessaan Tahitille 1891 Gauguin alkoi maalata saaren maisemia Bretagnen kautensa väreillä, joissa oli siellä täällä juovia van Goghin tyylin keltaista. Tässä ympäristössä syntyivät tahtitilaisnaisten veistokselliset hahmot.
Tässä oudossa maisemassa seisoo mielivaltaisen itsevarmasti sijoitettuna tahitilainen nainen puumaisen jäykkänä, suojellen alastomuuttaan painamalla rypistynyttä valkoista vaatetta vartalonsa alaosaa vasten. Kyseessä on takautuma antiikin Rooman teemasta siveä Venus. Toinen nainen kyyristyy ja pyörittää silmiään kauhuissaan. Taidemaalari luo myytin kiinnittämällä huomion mielikuvitukseensa ja tuomalla yhteen kaikki kulttuurinsa jäänteet.
Polynesialainen Eeva
Matkustaessaan Polynesiaan Gauguin otti mukaansa kokoelman valokuvia renessanssimaalauksista, Parthenonista ja Borobudurin buddhalaisesta temppelistä. Hän liitti näitä kuvia usein tahitilaismaalauksiinsa.
Tässä polyneesialaisessa Eevassa hän visioi kanavan, jonka kautta henkinen maailma liittyy arkipäivään. Hän esitti luultavasti hyvän ja pahan tiedon elämästä ja ihmisen moraalisuudesta, jotka olivat osa Gauguinin pitkäaikaista kiinnostusta elämään ja kuolemaan. Maalauksen yläosassa oikealla olevassa punaisessa ja vihreässä kasvossa Gauguin liittää itsensä mukaan tapahtumaan kuvauksella, joka on tehty luonnosmaisesti. Tätä embleemiä hän käytti myös omakuvissaan.
Gauguinin naiskäsitys
Kuitenkin Gauguin vastusti monia allegorisen representaation perinteitä, tarjoten symbolisen naishahmon täydellistämisen ja idealisoimisen sijaan usein kömpelöitä tai groteskeja elementtejä. Gauguinin kiinnostusta kulttuurin arkkityyppeihin vastasi hänen kiintymyksensä romanttiseen myyttiin “Ikuisesta feminiinistä”, johon monet ajan symbolistiset taiteilijat ja kirjailijat turvautuivat, jossa nainen oli vaistomainen tai henkinen olento, olipa hän häijy huokuttelija tai pyhä neitsyt.
Fotex
Fotex oli muovitehdas Sarviksen 1950-luvulla valmistama bakeliittikamera. Kamerat olivat Boyerin kopioita joihin optiikan teki jokin tamperelainen optikkoliike. Fotex on edelleen ainoa suomalainen sarjavalmisteinen kameramalli.
Fotex-kameroita tehtiin joitain satoja. Prototyyppimalli "Akromat" on harvinaisempi sillä sitä ei koskaan virallisesti julkaistu: tuotanto lopetettiin alkuunsa lisenssioikeusjutun pelossa ja mallikappaleet jaettiin henkilökunnalle. Sarvis julkaisi Fotex Akromatin sijaan huomattavasti pelkistetymmän "Fotexin". 127-koon rullafilmiä käyttäviä Fotex-malleja oli saatavilla ainakin 4×4- ja 4×6,5 -formaateissa.
Tuotannon kiihdykkeenä toimivat vuoden 1952 olympiakisat, joiden ajateltiin luovan kysyntää kameroille.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2010
thumb|right| thumb|right| thumb|right|[[Magdalena Neuner]] XXI talviolympialaisissa järjestettiin ampumahiihdossa yhteensä kymmenen kilpailutapahtumaa. Kilpailut käytiin Whistlerissä 13.–26. helmikuuta 2010, ja ne kuuluivat myös ampumahiihdon maailmancupiin.
Fotex
Fotexeja jaettiin myös palkintoina Lasten maailma -lehden tilauksia markkinoiville lapsille.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2010
10 km
14. helmikuuta
Fotex
Samannimisiä kameroita on tehty ainakin Tanskassa ja Espanjassa. Espanjalainen Fotex oli myös suora Boyerin kopio, mutta tietoa historiallisesta yhteydestä suomalaiseen Fotexiin ei ole.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2010
10 km
Tulokset <br style="clear:both" />
12,5 km takaa-ajo
16. helmikuuta
Tulokset <br style="clear:both" />
20 km
18. helmikuuta
Tulokset <br style="clear:both" />
15 km yhteislähtö
21. helmikuuta
Tulokset <br style="clear:both" />
4 × 7,5 km viesti
26. helmikuuta
<br style="clear:both" />
7,5 km
13. helmikuuta
10 km takaa-ajo
16. helmikuuta
Tulokset <br style="clear:both" />
15 km
18. helmikuuta
Tulokset <br style="clear:both" />
12,5 km yhteislähtö
<br style="clear:both" />
4 × 6 km viesti
23. helmikuuta
<br style="clear:both" />
Hottentottilaulu
Hottentottilaulu on suomennosversio norjalaisen laulunsanoittaja-kirjailija Thorbjørn Egnerin kappaleesta ”Visen om vesle Hoa”. Suomennoksen kappaleeseen teki Jukka Virtanen ja ensimmäisen levytysversion sovituksen Ensio Kosta.
Kappale kertoo Afrikassa Chickadua-joella asuvasta ”noenmustasta” hottentottipojasta Huua Kotista.
Kappale julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1961, jolloin sen esittivät Maikki Länsiö ja Esa Saario. Myöhemmin kappaleen ovat levyttäneet muun muassa Ilkka Merivaara, Vesa-Matti Loiri, Markku Suominen, Virtanen ja Tuomari Nurmio.
Helsingin kaupunginkirjaston mukaan laulussa hottentotit esitetään hyväntuulisina, lapsenkaltaisina ja harmittomina satuhahmoina. Kansan tapoja ja elinympäristöä kuvaavat yksityiskohdat on sepitetty, esimerkiksi nimet ovat sepitettyjä ja mainittua bambua kasvaa lähinnä Aasiassa. Helsingin kaupunginkirjasto katsoo, että laulu on vääristelevä tai suorastaan pilkkaava.
Maaliskuussa 2010 uutisoitiin, että kansanedustaja Pertti ”Veltto” Virtanen oli esittänyt Hottentottilaulun Perussuomalaisten puolueristeilyllä. Risteilyemäntä keskeytti Virtasen esityksen, koska sitä pidettiin rasistisena. Myöhemmin Viking Line ilmoitti keskeytyksen syyksi muun muassa Virtasen muihin matkustajiin suuntautuneet asiattomat kommentit.
Hermann Müller (täsmennyssivu)
Hermann Müller voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Oliiviviirumesikko
Oliiviviirumesikko (Ptiloprora meekiana) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Oliiviviirumesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu pääasiassa harvinaiseksi ja paikalliseksi. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Abdelkader El-Mouaziz
Abdelkader el Mouaziz (s. 1. tammikuuta 1969 Marokko) on marokkolainen kestävyysjuoksija.
Puolimaratonin MM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 34:nneksi ja sai joukkuekilpailussa pronssia Marokon joukkueessa. Atlantan olympialaisissa 1996 hän oli maratonjuoksussa 44:s, Sydneyn olympialaisissa 2000 seitsemäs ja Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 kuudes. Lontoon maratonin hän voitti vuosina 1999 ja 2001 ja New Yorkin maratonin vuonna 2000.
Puolimieli
Puolimieli on Happoradion viides studioalbumi, joka julkaistiin 13. lokakuuta 2010.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 1.
Aki on sanonut että albumia on vaikea tehdä mutta kuitenkin syntyi melko onnistunut levy. Joitakin henkilökohtaisia kokemuksia päättyi lyriikoille kuten Pelastaja-singlen sanoihin jolla on yhteys Akin rippikouluaikoihin.
Skeleton talviolympialaisissa 2010
thumb|right| XXI talviolympialaisissa järjestettiin skeletonissa eli mahakelkkailussa kaksi kilpailutapahtumaa: miehille ja naisille. Kilpailut käytiin Whistlerissä 18.–19. helmikuuta 2010.
Miehet
19. helmikuuta
<br style="clear:both" />
Naiset
<br style="clear:both" />
Punakylkimesikko
Punakylkimesikko (Ptiloprora erythropleura) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Punakylkimesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa. Lajia on kuvattu pääasiassa harvinaiseksi. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Luettelo nykyaikaisen viisiottelun olympiamitalisteista
Nykyaikainen viisiottelu on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1912. Menestyneimmät maat olympialaisten nykyaikaisessa viisiottelussa ovat Unkari ja Ruotsi.
Ch-, Co- ja Cr-luokka
Ch-, Co- ja Cr-luokat olivat Britannian kuninkaallisen laivaston vuoden 1942 hätäohjelman 24 hävittäjän muodostamia alusluokkia, joiden alukset muodostivat aluksi saattuepalveluksessa niin kutsutut 12., 13. ja 14. hätälaivueet. Luokat muodostivat kolme viidestä niin kutsutun C-luokan alaluokasta.
Alukset
Alukset olivat periaatteessa toisinto U-luokan hävittäjistä, mutta niissä oli uudistettu tulenjohtojärjestelmä. Edeltäneeseen Ca-luokkaan verrattuna alusten uppouma kasvoi ja ne varustettiin uudistetulla tyypin 275 tulenjohtotutkalla, joka oli kytketty uudistettuun director Mk VI -tulenjohtokeskukseen.
Issa Diop
pienoiskuva|Issa Diop heinäkuussa 2019. Issa Laye Lucas Jean Diop (s. 9. tammikuuta 1997 Toulouse) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Fulhamia.
Diop aloitti liigauransa ranskalaisseura Toulousessa marraskuussa 2015. Kolmen kauden aikana hän pelasi Ligue 1:ssä yhteensä 85 ottelua ja teki niissä kuusi maalia.
Diop siirtyi kesällä 2018 englantilaisseura West Ham Unitediin. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Valioliigassa 33 liigaottelua, joissa kaikissa täydet 90 minuuttia, ja teki maalin helmikuussa Fulhamia vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 32 liigaottelua, joista 31 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin tammikuussa Evertonia sekä helmikuussa Brightonia ja Liverpoolia vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi helmikuun puoliväliin mennessä vain neljä liigaottelua mutta palasi sitten avauskokoonpanoon ja pelasi kauden aikana kaikkiaan 18 liigaottelua, joista 15 avauksessa. Hän teki maalin helmikuussa Sheffield Unitedia ja huhtikuussa Newcastle Unitedia vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 12 valioliigaottelua ja seitsemän Eurooppa-liigan ottelua ja teki jälkimmäisissä maalin kotiottelussa Genkiä vastaan.
Anatoli Jaroš
Anatoli Jaroš on entinen neuvostoliittolainen kuulantyöntäjä.
Jaroš sijoittui Prahan EM-kilpailuissa 1978 kuulantyönnössä viidenneksi tuloksella 20,03 m. Moskovan 1980 olympialaisissa hän sijoittui kolmesta neuvostoliittolaisesta heikoimpana yhdeksänneksi tuloksella 19,93 m.
Helsingin baanaverkko
pienoiskuva|pysty=1.3|Pohjoisbaana [[Suomen päärata|pääradan varrella Pasilan ja Käpylän rautatieaseman välillä.]] Helsingin baanaverkko on Helsingin seudulle rakenteilla ja suunnitteilla oleva pyöräliikenteen edistämishanke, jonka tavoitteena on toteuttaa mahdollisimman suoria ja laadukkaita pyöräväyliä. Verkon ensimmäinen osa, 1,3 kilometriä pitkä Baana, valmistui vuonna 2012 Helsingin keskustaan välille Länsilinkki–Kansalaistori. Baanaverkon laajentamisen taustalla on tammikuussa 2014 kaupunginhallituksen hyväksymä Helsingin pyöräliikenteen edistämisohjelma, jonka tavoitteena on kasvattaa pyöräilyn osuutta helsinkiläisten liikkumismuodoista. Kaupungin tavoitteena on saada nostettua pyörällä tehtyjen matkojen osuus 10 %:sta 15 %:iin vuoteen 2020 mennessä.
Kaavoitetun baanaverkon pituus on 130 kilometriä, ja sen on tarkoitus olla valmis 2030-luvulla. Syksyllä 2022 baanaa oli rakennettu yhteensä 17 kilometriä.
Historia
pienoiskuva|[[Rautatiekadut|Rautatiekatujen väliseen kuiluun rakennettu Baana vuonna 2018.]]
2010-luku
Vuonna 2009 puretun satamaradan tilalle Rautatiekatujen väliseen kuiluun avattiin vuonna 2012 Helsingin seudun ensimmäinen pyöräliikenteen laatukriteerit täyttävä baana. Kaksisuuntaisten pyöräteiden lisäksi baanalle rakennettiin leveä väylä jalankulkua varten, pyöräliikenteen määrää mittaava anturi näyttöineen ja oleskelupaikkoja. Vuonna 2020 Baanalla tehtiin miljoona pyörämatkaa. Ratakuilun Baana on osa Länsibaanaa.
2020-luku
Baana pidentyy vuonna 2024, kun 220 metriä pitkä Kaisantunneli jatkaa suoraa kevyen liikenteen yhteyttä päärautatieaseman ali Kaisaniemen puistoon ja yhdistää toisiinsa kantakaupungin itä- ja länsiosan.
Pasilan ja Käpylän rautatieaseman välille on valmistunut Pohjoisbaana. Sitä on tarkoitus pidentää yhdeksällä kilometrillä Vantaan rajalle asti, ja se on linjattu kulkemaan täysin pääradan itäpuolella. Suunnittelun ja toteutuksen asteella on myös Itäbaana eli pyöräliikenneyhteys Helsingin keskustasta itään Sipoon rajalle asti. Sen valmistuneita osuuksia ovat pyörätie Gotlanninkadulla Itäkeskuksessa sekä Kulosaaren puistotie, joka on pyöräkatu.
Muita lähestyviä baanahankkeita ovat muun muassa itä–länsisuuntainen Pasilanbaana sekä Kruunusillat, jonka myötä rakentuu uuden raitioyhteyden lisäksi myös merkittävä baanaväylä keskustasta siltoja pitkin Laajasaloon.
Laatukriteerit
Jotta pyöräväylä voidaan määrittää baanaksi, tulee sen täyttää Helsingin kaupungin määräämät laatukriteerit. Väylän tulee olla tasoeroteltu muista liikennemuodoista, jotta pyöräliikenne sillä olisi katkeamatonta ja sujuvaa. Baanan pyöräliikenteelle allokoitu tavoiteleveys on yhteensä 4 metriä ja pääreittien mitoitusnopeus 30 km/h. Baanaverkon on tarkoitus ohjata pyöräilijä määränpäähän ilman eksymisen vaaraa, ja väylillä täytyy myös pystyä ohittamaan turvallisesti. Jyrkkien kaarteiden määrä ja nousumetrit pyritään pitämään vähäisinä. Baanojen rakentamisessa on tavoitteena käyttää tunnusvärinä punaista asfalttia.
Suunnitteluprojektissa on tehty useita vaativia tunneli-, kallioleikkaus-, silta- ym. taitorakenneratkaisuja, sekä yhteensovitettu pyöräväylä pääradan liikenne- ja tilatarpeisiin.
Bernardo José Nolker
Bernardo José Nolker (25. syyskuuta 1912 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat – 17. tammikuuta 2000) oli Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin redemptoristien papiksi 18. kesäkuuta 1939 ja nimitettiin Paranaguán hiippakunnan johtoon 7. tammikuuta 1963. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lawrence Joseph Shehan, jota avustivat Manuel da Silveira d'Elboux ja Edward John Harper.
Nolker osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 15. maaliskuuta 1989.
Hei tie
Hei tie on Maija Vilkkumaan kappale, joka julkaistiin 20. syyskuuta 2006 ensimmäisenä singlenä hänen kokoelma-albumiltaan Totuutta ja tehtävää. Kappale oli Vilkkumaan ensimmäinen ykkössijalle yltänyt kappale Suomen virallisella singlelistalla.
Kappaleeseen tehtiin musiikkivideo, jonka ohjasi Pete Veijalainen.
Punaviirumesikko
Punaviirumesikko (Ptiloprora guisei) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Punaviirumesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi sille suotuisissa elinympäristöissä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Fort-Şevçenko
Fort-Şevçenko eli Fort-Ševtšenko (kazakiksi ja ) on kaupunki Mañğıstawin alueella Kazakstanissa. Se sijaitsee Tüpqarağanin niemimaalla Kaspianmeren rannalla. Kaupungissa on 5 100 asukasta (vuonna 2012).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1846 perustetusta Novopetrovskojen linnoituksesta, joka vuonna 1857 nimettiin Fort-Aleksandrovskiksi. Vuonna 1939 kaupunki sai nimen Fort-Ševtšenko siellä vuosina 1850–1857 karkotuksessa oleskelleen Taras Ševtšenkon muistoksi.
Fort-Şevçenkossa on merisatama. Siellä toimii kalatehdas. Lähistöllä harjoitetaan kuorisoran tuotantoa. Kaupungissa on kotiseutumuseo ja Taras Ševtšenkon museo.
Kreppiravintola
thumb|Pieni crêperie-kioski. Kreppiravintola voi olla noutoravintola tai kioski, joka myy kreppejä pikaruokana tai kadulla syötävänä, tai se voi olla myös varsinainen ravintola tai kahvila.
Kreppiravintoloita on varsinkin Ranskassa Bretagnessa, mutta niitä on kyllä kaikkialla Ranskassa ja muuallakin maailmassa.
Koska kreppejä tarjotaan sekä pääruokana että jälkiruokana, kreppiravintoloiden valikoima on hyvin laaja, ja ne voivat tarjota myös kaikenlaista muuta syötävää, kuten patonkeja sekä myös kahvia, teetä, hapanmaitotuotteita ja siideriä. Varsinkin siideri on suosittua kreppien kanssa.
Lähteet
Crêpe
Mäntykoro
Mäntykoro eli männynsyöpä on männyn sairaus. Sen aiheuttaa kotelosieniin kuuluva mäntykorokka (Lachnellula pini), ja se iskee puun vioittuneisiin kohtiin. Vioittumat voivat olla mekaanisia tai jäätymisen aiheuttamia.
Tautia esiintyy pohjoispainotteisesti suunnilleen Oulujoen vesistöalueelta pohjoiseen aina männyn pohjoisrajalle asti. Se saattaa tappaa puun taimia lumirajan alta. Isompia puita se vahingoittaa talvisaikaan, mutta puu pyrkii korjautumaan kesällä. Käytännössä infektoitunut puu kuitenkin sairastaa vuosia. Vaikka mäntykoro ei isoa puuta tappaisikaan, se heikentää puun arvoa tukkipuuna.
Mäntykoro on helppo tunnistaa rungon itiöemistä, jotka ovat keltaisia kotelomaljoja muistuttaen hieman yleistä maasientä oranssimaljakasta.
Seasons of the Shake
Seasons of the Shake on Giddyupsin vuonna 1987 ilmestynyt debyyttialbumi, joka julkaistiin LP-levynä (Dig It DIGLP 36) ja kasettina (Dig It DIGMC 36). Albumilta julkaistiin singlet Little Weirdos, Sweet Bitter Pain ja One of These Stories. Kappaleesta Little Weirdos tehtiin myös musiikkivideo. Kappale löytyy myös eri esittäjien kokoelmalta Super Hits 3.
Kokoonpano
+
Jeffrey Buttle
Jeffrey Buttle (s. 1. syyskuuta 1982) on kanadalainen, kilpauransa lopettanut taitoluistelija. Hän on vuoden 2008 miesten yksinluistelun maailmanmestari, vuoden 2005 MM-hopeamitalisti ja vuoden 2006 talviolympialaisten pronssimitalisti.
Hän on saavuttanut Neljä maanosan mestaruuskilpailuissa kaksi kultaa vuosina 2002 ja 2004 ja kaksi hopeaa vuosina 2007 ja 2008. Hän on saanut myös kaksi hopeaa GP-finaalissa vuosina 2005 ja 2006. Hänellä on myös hallussaan kolme Kanadan-mestaruutta (2005, 2006, 2007), kaksi hopeaa (2003, 2008) ja kaksi pronssia (2004, 2008).
Wasenius
Wasenius tai Vasenius on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Piscina
250px|thumb|Piscina Neitsyt Marian kirkossa Hombergissa. pienoiskuva|Piscina Tukholman Brännkyrkan seurakunnan kirkossa (Ruotsin kirkko) Piscina on kirkossa alttarin lähellä oleva matala allas, jota käytetään ehtoollisvälineiden pesemiseen. Piscina on yleensä valmistettu kivestä, ja siitä johtaa viemäri kirkon perustuksiin. Piscinaan voidaan kaataa myös sakramenteissa käytetyt ylijääneet aineet niin, että ne pysyvät siunatulla maalla. Piscinaa käytetään katolisessa, luterilaisessa ja anglikaanisessa kirkossa. Myös ortodoksisessa kirkossa on käytössä piscinaa muistuttavia astioita. Suomessa piscinat ovat osa keskiaikaisten kivikirkkojen arkkitehtuuria. Useissa Ruotsin kirkon kirkoissa on piscina ja sitä käytetään länsimaisen perinteen mukaisesti ylijääneen ehtoollisviinin tai kasteveden hävittämiseen.
Historia
Latinan sana piscina tarkoitti aluksi antiikin termien kala-allasta. Kristinuskon tultua se merkitsi kastekappelin kasteallasta. Myöhemmin piscinaksi on nimitetty usein kuorin tai sakariston seinän syvennykseen sijoitettua allasta, jossa huuhdellaan sakramenttiastioita.
Kristillisessä käytössä piscina tarkoitti alun perin kasteallasta, mutta keskiajalla merkitys vaihtui tarkoittamaan seinän sisään syvennettyä pesuallasta. Tässä muodossa piscina on yleistynyt sydänkeskiajan lopulla.
Käyttö
Piscinan tarkoitus on ohjata sakramenteissa ja pyhien välineiden pesussä käytetty vesi ja pappien käsienpesuvesi suoraan siunattuun maahan. Toisinaan piscinan käyttä on hävitetty myös vihkivettä, sakramenteissa käytettyä krismaa ja tuhkakeskiviikon palveluksesta ylijäänyttä siunattua tuhkaa. Piscinaan ei kuitenkaan ole kaadettu ylijäänyttä ehtoollisviiniä, joka on kirkon sääntöjen mukaan kuulunut nauttia messun jälkeen. Nykyään, esimerkiksi Ruotsin kirkossa on normaalia, että kalkkiin jäänyt viini tyhjennetään kirkon piscinaan.
Piscinan paikka on alttarin luona seinäkomeron pohjalla, alttarin sivussa tai pylvään päällä, jonka sisällä ja alla olevassa lattiatiilessä on reikä. Esimerkiksi Naantalin kirkossa ja Hattulan Pyhän Ristin kirkossa on piscina.
Aino Kallas -palkinto
Aino Kallas -palkinto on Viro-säätiön kulttuurin parissa työskenteleville virolaisille myöntämä palkinto. Vuonna 1991 perustettu säätiö perusti palkinnon vuonna 2004.
Kirjailija Aino Kallaksen nimeä kantavalla palkinnolla kannustetaan virolaisia kulttuuri- ja sivistyselämän edustajia.
Manuel Francisco Vélez
Manuel Francisco Vélez (17. syyskuuta 1839 Zacapa, Guatemala – 26. maaliskuuta 1901) oli guatemalalaissyntyinen Hondurasissa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin diakoniksi 19. maaliskuuta ja papiksi 28. maaliskuuta 1864. Hän sai 23. toukokuuta 1887 nimityksen Comayaguan hiippakunnan johtoon, ja piispaksi vihkiminen seurasi 26. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lucido Maria Parocchi, jota avustivat Antonio Maria Grasselli ja Francesco di Paola Cassetta.
Vélez kuoli 61-vuotiaana virassa.
Makkabiadit
thumb|Makkabiadien 2013 avajaisseremonia. Etualalla Yhdysvaltain joukkue. Makkabiadit on Israelissa neljän vuoden välein järjestettävä kansainvälinen ja monilajinen urheilukilpailu, johon saavat osallistua kaikki maailman juutalaiset sekä lisäksi kaikki Israelin kansalaiset uskontoon katsomatta.
Makkabiadit järjestetään aina kesäolympialaisia seuraavana kesänä. Makkabiadit on yksi maailman viidestä suurimmasta urheilutapahtumasta osanottajien määrän mukaan laskettuna.
Heinäkuussa 2022 järjestettäviin, järjestyksessään 21. makkabiadeihin osallistuu noin 10 000 urheilijaa yli 60 maasta. Kilpailut kestävät runsaat kaksi viikkoa, ja kilpailutapahtumia on eri puolilla Israelia. Suurin joukkue Israelin jälkeen on Yhdysvalloilla, yli 1 400 urheilijaa.
Historia
Makkabiadit ovat saaneet nimensä muinaisen juutalaissoturi Juudas Makkabin mukaan. Ensimmäiset makkabiadit järjestettiin vuonna 1932 Palestiinan mandaattialueella. Kilpailu perustettiin, jotta juutalaiset urheilijat saisivat mahdollisuuden kilpailla huippu-urheilussa ilman syrjintää. Kilpailun toinen tarkoitus on juhlistaa juutalaisen nuorison urheilusaavutuksia. Kilpailun alkuvuosina moni kisoihin osallistunut juutalaisurheilija jäi maahan eikä palannut Eurooppaan, missä juutalaisten syrjintä oli pahenemassa. Nykyisinkin jopa viisi prosenttia osallistujista hakee Israelin kansalaisuutta kilpailujen jälkeen.
Vanhan pirtin tarina
Vanhan pirtin tarina on suomalaisen laulajan, Helka Hynnisen albumi vuodelta 1978.
Kikan diskografia
Kikka (oikealta nimeltään Kirsi Hannele Sirén, o.s. Viilonen) oli suomalainen laulaja. Hänen diskografiansa koostuu kuudesta studioalbumista, kuudesta kokoelmasta ja yhdeksästätoista singlestä.
Mä haluun naimisiin
Mä haluun naimisiin on Maija Vilkkumaan kappale, joka julkaistiin kolmantena singlenä 22. joulukuuta 2008 hänen viidenneltä studioalbumiltaan Superpallo. Se nousi Suomen virallisen radiosoittolistan sijalle 19.
Sherlock
Sherlock voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sirje Olesk
Sirje Olesk, o.s. Mägar (s. 24. elokuuta 1954 Jõhvi, Kohtla-Järve, Viro) on virolainen kirjallisuudentutkija. Hän on tutkinut erityisesti virolaista kirjallisuutta ja kulttuuria sekä Viron ja Suomen välisiä kulttuurisuhteita.
Olesk opiskeli Tarton yliopistossa viron kieltä ja kirjallisuutta vuosina 1972–1977 valmistuen korkeimmalla arvosanalla cum laude. Tohtoriksi hän valmistui vuonna 1989.
Työurallaan Olesk on työskennellyt viron kielen ja kirjallisuuden opettajana Tallinnassa vuosina 1977–1980 sekä eri tehtävissä Viron kirjallisuusmuseossa Tartossa vuodesta 1980. Hän on toiminut Helsingin yliopiston Viron kulttuurin vierailevana yliopistonlehtorina vuosina 2008–2010 ja 2015–2019.
Oleskin puoliso oli virolainen kirjallisuustieteilijä ja poliitikko Peeter Olesk.
Shenzhen BAK Battery
Shenzhen BAK Battery Co., Ltd. eli BAK on kansainvälinen kiinalainen energiayritys, joka valmistaa litiumioniakkuja, sähköajoneuvoja sekä kierrättää paristoja. Se on perustettu vuonna 2001. Bakin päämaja sijaitsee Longgangin kaupunginosassa Shenzhenissä eteläisessä Kiinassa.
Japanilaisen IIT Institute of Researchin mukaan Bak oli vuonna 2011 maailman seitsemänneksi suurin litiumteollisuuden yritys. Sillä oli 5 % osuus litiummarkkinoista.
Bakin omistamat yritykset
Bak omistaa Kiinassa useita tytäryrityksiä, jotka tutkivat, kehittävät, tuottavat ja myyvät litiumakkuja ja ajoneuvoja, mm. Shenzhen BAK Powerin ja Zhengzhou BAK Batteryn (2013–). Se omistaa yhtiöitä myös Euroopassa ja Intiassa ja sillä on toimipisteitä Yhdysvalloissa.
Bak omistaa yhdessä kiinalaisen Jiangxi Anyuan Groupin kanssa Jiangxi Anyuan-BAK New Energy Bus -sähköbussiyhtiön, joka tutkii, kehittää, valmistaa, myy, huoltaa, tarjoaa varaosia ja palveluita litiumioniakuilla toimiville linja-autoille, jotka ovat joko sähköbusseja tai toimivat osin sähköllä ja osin öljyllä tai kaasulla.
Asiakkaat
Bakin toimittaa tavaraa mm. autonvalmistajista saksalaiselle BMW:lle (2011–), kiinalaiselle Cherylle (2011–), kiinalaiselle FAW:ille, saksalaiselle Volkswagenille ja kiinalaiselle Yutongille (2011–), tietotekniikkayrityksistä yhdysvaltalaiselle HP:lle ja kiinalaiselle Lenovolle, eteläkorealaiselle elektroniikkayritys Samsungille, kiinalaiselle ZTE:lle (televiestintä), Yulongille (äänilaiteyritys) ja Huachuangille.
Wallace
Wallace viittaa muun muassa seuraaviin:
Sukunimi
Alun perin skotlantilainen sukunimi, joka on tai on ollut muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Waseniuksen kirjakauppa
Waseniuksen kirjakauppa oli Helsingissä Pohjois-Esplanadilla 1820-luvulta alkaen toiminut kirjakauppa. 1830-luvulta alkaen se oli yliopiston kirjakauppa ja Helsingin ja koko Suomen johtava kirjakauppa. Akateeminen Kirjakauppa osti liikkeen konkurssipesän huonojen aikojen aikana 1914, ja liike toimi sen omistuksessa vuoteen 1969. Liikkeen perustaja ja omistaja oli hämeenlinnalaislähtöinen liikemies Gustaf Otto Wasenius.
Ralf Reichenbach
Ralf Reichenbach (31. heinäkuuta 1950 – 12. helmikuuta 1998) oli saksalainen kuulantyöntäjä.
Reichenbach sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 kuulantyönnössä 11:nneksi tuloksella 18,74 m. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 13:nneksi tuloksella 19,48 m. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän saavutti hopeaa tuloksella 20,38 m. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Itä-Saksan Hartmut Briesenickille 12 senttimetrin erolla.
4. miinantorjuntalaivue
4. miinantorjuntalaivue, (lyh. 4MITOLV ) on Rannikkolaivastoon kuuluva Suomen merivoimien joukkoyksikkö, jonka tehtävä on kehittää ja ylläpitää miinasodankäyntivalmiutta. Miinalaivue sijaitsee Turun Pansiossa.
Laivue oli vuoteen 2015 saakka osa Saaristomeren meripuolustusaluetta, jolloin sen nimi oli '''4. miinalaivue''' (4. MILV / 4. MiLv).
VBoard
VBoard on Vesa Suonpään kehittämä suomalainen BBS-ohjelmisto, jonka kehitys alkoi vuonna 1993 ja jatkui 2000-luvun taitteeseen saakka. Sen käyttöliittymä muistuttaa MBBS:n ja BBBS:n käyttöliittymiä, ja alustana toimivat DOS-, OS/2- sekä Windows NT-käyttöjärjestelmät. Ohjelmiston kotipurkkina toimi Helsingissä sijainnut The Pit. Ohjelmistolla oli noin 50 rekisteröitynyttä käyttäjää.
Käyhkö
Käyhkö on suomenkielinen sukunimi. Käyhkö-nimisiä suomalaisia henkilöitä:
Toivo Paatola
Toivo Aukusti Paatola, sukunimi aik. Packalin (4. heinäkuuta 1881 Helsinki – 13. helmikuuta 1962 Tampere) oli suomalainen arkkitehti ja rehtori.
Paatolan vanhemmat olivat kivenhakkaajamestari Juho Aukusti Packalin ja Amanda Maria Sjöberg. Hän valmistui arkkitehdiksi 1904. Paatola toimi Tampereen teollisuuskoulun rehtorina useita kertoja vuosina 1905–1942, Tampereen teknillisen opiston vt. lehtorina 1912–1942, Tampereen valmentavan poikain ammattikoulun opettajana ja rehtorina 1912–1946 sekä Tampereen yleisen ammattikoulun rehtorina 1935–1946. Hän oli Hämeen–Satakunnan kotiteollisuusyhdistyksen puheenjohtaja 1912–1924 ja kuului myös Tampereen Teatterin ja Hämeen museon johtokuntiin.
Paatola oli harrastajavalokuvaaja. Museokeskus Vapriikin kuva-arkistossa Tampereella on noin 400 hänen ottamaansa negatiivia 1930- ja 1940-luvuilta. Paatola kuvasi Hämeen kirkkoja vuosina 1905–1906 Hämeen museon toimeksiannosta. Paatola maalasi myös akvarelleja.
Paatola oli naimisissa vuodesta 1908 Maria Johanna Auteron (ent. Lindroos) (1881–1946) kanssa. Heillä oli 3 poikaa ja 2 tytärtä.
Vanhankaupunginkoski
Vanhankaupunginkoski on kulttuurihistoriallisesti merkittävä koski Vantaanjoen suussa Helsingin Vanhankaupunginselän pohjukassa. Kosken alkuperäinen nimi on Helsinge fors eli Helsinginkoski, jonka ääreen Helsingin kaupunki perustettiin vuonna 1550. Koski sijaitsee Vanhankaupungin kaupunginosassa. Koski jakautuu itä- ja länsihaaraan, joiden väliin jää Kuninkaankartanonsaari. Kosken läntinen haara on padottu.
Historiaa
Kuningas Kustaa Vaasa perusti Helsingin Vantaanjokisuuhun 12. kesäkuuta 1550 vanhan Koskelan kylän paikalle. Vantaanjoen länsi- ja itähaaran väliselle saarelle perustettiin Helsingin kuninkaankartano vuonna 1551. Jatkuvien tulvien vuoksi Pietari Brahe siirsi Helsingin hallinnollisen keskustan Vironniemelle vuonna 1640. Vanhankaupunginkoskessa on ollut vuosisatojen kuluessa erilaisia myllyjä ja patoja, joista viimeisin pato on rakennettu vuonna 1876. Padon yhteydessä on vesivoimalaitos teholtaan 0,2 MW. Siinä oli Helsingin vedenpuhdistamo, joka otti raakaveden Vantaanjoesta, puhdisti sen ja pumppasi Alppilan vesitorniin kosken vedestä saadulla sähköenergialla. Vesilaitos rakensi toiminnan laajetessa useita rakennuksia, jotka jäivät kuitenkin tyhjiksi vedenkäsittelyn loppuessa siellä vuonna 1972. Niihin tiloihin on perustettu Tekniikan museo.
Vantaanjoessa oli aiemmin runsas lohi- ja taimenkanta. Lohi hävisi padon rakentamisen myötä, mutta alkuperäistä taimenkantaa on säilynyt Vantaanjoen latvavesissä. Vanhankaupunginkoskesta on saatu myös sinisampia, joista suurimmat olivat kesällä 1756 saadut kaksi sinisampea painoltaan 51 ja 67 kiloa. 1900-luvulla sinisampi on hävinnyt Itämerestä liikakalastuksen ja suurten jokien patoamisen seurauksena.
Vuoden 1946 suureen alueliitokseen asti Helsingin ja Helsingin maalaiskunnan välinen raja kulki Vanhankaupunginkosken läntistä haaraa pitkin, jolloin Kuninkaankartanonsaari ja kosken itäinen haara jäivät maalaiskunnan puolelle.
Virkistyskäyttö
pienoiskuva|vasen|Kosken patoamaton itäinen haara Kuninkaankartanonsaaressa toimii Tekniikan museo Helsingin Veden entisissä tiloissa. Vesilaitoksen rakennukset ovat osa Helsingin 1800-luvun teollista perintöä, vaikka niiden käyttötarkoitus on jo muuttunut toisenlaiseksi alkuperäisestä.
Vesi- ja viemärilaitosten rakennukset Vanhassakaupungissa ja kosken pohjoispuolella Koskelassa sisältyvät Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin Kosken länsirannalla on Helen Oy:n omistama ja ylläpitämä Vanhankaupunginkosken vesivoimala, joka toimii osana Tekniikan museota voimalamuseona. Voimalan valmistui vuonna 1876 ja sen tuottama sähköteho on noin 0,2 MW. Vesivoimalan toiminta päättyi vuonna 1970 ja käynnistettiin uudelleen vuonna 2000.
Vantaanjoen vesistöä on kunnostettu paljon viimeisen 20 vuoden aikana. Vesistöä pidetään nykyisin Suomenlahden parhaana taimenjokena. Jätevesipäästöt ovat hyvin paljon vähentyneet ja vaelluskaloille sopivia kutualueita on varsin paljon jo kunnostettu ympäri Vantaanjokivesistöä. Kutualueita voisi olla jopa 300 kilometrin matkalla eri joissa ja puroissa. Kunnostustöitä ovat tehneet Virtavesien hoitoyhdistys (Virho) sekä SKES.
Padon purku
pienoiskuva|350px|Pato ja voimalamuseo ilmakuvassa Aktivistit ovat vaatineet kulttuurihistoriallisesti arvokkaan padon purkamista, vaikka sen seurauksia on pidetty ongelmallisina. Jukka Relanderin lokakuussa 2014 tekemä esitys padon purkamisesta johti siihen, että eri lautakuntien selvitysten pohjalta Helsingin kaupunginhallitus teki 11. toukokuuta 2015 päätöksen ruveta selvittämään padon purkamisen vaikutuksia ympäristöön ja Vantaanjoen tilaan. Selvityksen tuloksena purkamisen kielteisiä vaikutuksia pidettiin hyötyjä suurempana ja miljöön suojelua niin tärkeänä, ettei purkamiselle katsottu olevan perusteita, vaan päädyttiin suosittelemaan alueen ja sen palvelujen kehittämistä. Helmikuussa 2022 kaupunkiympäristölautakunta esitti kaupunginhallitukselle, että kaupunki tilaisi padon purusta teknisen selvityksen. Kesäkuussa 2022 kaupunginvaltuusto päätti tilata selvityksen Sitowise Oy:ltä.
Klaus Teuber
thumb|Klaus Teuber Klaus Teuber (25. kesäkuuta 1952 – 1. huhtikuuta 2023 ) oli saksalainen lautapelien kehittäjä.
Teuber kehitti vuonna 1981 ensimmäisen pelinsä Barbarossa, joka voitti vuonna 1988 arvostetun Spiel des Jahres -palkinnon. Hän perusti 1992 TM-Games-peliyhtiön yhdessä R. Müllerin, W. Lüdtken ja P. Neugebauerin kanssa. Vuodesta 1999 hän suunnitteli päätoimisesti lautapelejä.
Tunen venehauta
Tunen venehauta löytyi vuonna 1867 Etelä-Norjasta Østfoldissa Nedre Haugen -nimiseltä maatilalta Fredrikstadin kunnasta. Haudasta nostettu vene oli ensimmäinen Norjassa venehaudasta talteenotettu vene, ja se on entisöitynä näytteillä Vikingskipshusetissa Oslossa.
thumb|260px|Vene edestä kuvattuna.
Löytö ja tutkimus
Alus makasi kummun sisällä kölinsä päällä etelä-pohjois-suunnassa ja viereisen joen suuntaisena. Kummun keskellä löytyi hautakammio, joka oli rakennettu tammisista pystylankuista. Laivan sisusta oli täytetty risuilla ja sammaleella. Vain osa hauta-antimista olivat säilyneitä. Vene vaurioitui kaivauksissa, jotka toteutettiin ripeästi ja ilman nykyisiä välineitä ja tietämystä. Veneen kuljettamista varten se sijoitettiin laajaan kuljetuslaatikkoon, jossa se vietiin alas Visterfloohon ja lastattiin proomuun. Proomu vedettiin Fredrikstadiin ja sieltä Kristianian yliopiston puutarhaan suojaan. Georg Andreas Bull suunnitteli sille rakennuksen, joka kuitenkin purettiin yliopiston aulan rakennustöiden alta. Tunen vene säilytettiin avotaivaan alla, kunnes toinen vene, Oseberglaiva, siirrettiin Bygdøyhin vuonna 1926 yhdessä Tunen veneen kanssa. Vuonna 1930 molemmat veneet siirrettiin Vikingskipshusetiin. Veneen nimi Tuneskipet tulee siitä, että löydettäessä maatila kuului vielä Tunen kuntaan.
Ajoitus
Haakon Shetelig olettaa Tunen veneen ja Gokstadin veneen olleen samanikäisiä eli noin 900 jaa. Tätä hypoteesia testattiin dendrokronologisilla tutkimuksilla veneen tammipuusta ja hautakammiosta otetuilla kairausnäytteillä. Hautakammion puut oli kaadettu 905−910 jaa., mikä on hautaamisen ajankohta. Veneen kuluneista osista on päätelty, että vene oli käytössä kotvan aikaa ennen hautaanpanoa. Arvio on väljästi 800-luvun loppupuolella.
Museonäyttely
Tunen venehaudan löytöpaikalla on nykyään muistomerkki, jonka tasoitetun hautakummun kohdalla on veneen silhuetti demonstroimassa veneen paikkaa. Itse veneen jäännökset on siirretty Oslon yliopiston Vikingskipshusetiin, jossa sillä on oma sali.
Replika
Vuonna 1995 mitattiin laserteodoliitilla saaden koko veneen säilynyt osa mitattua. Mittauksista on pystytty luomaan veneestä riittävän tarkat piirustukset, jotta replikan tekoa voisi yrittää. Tähän on päätynyt myös arkeologi Knut Paasche vuonna 2010 tohtorinväitöskirjassaan. Veneen kylkiin lisättiin vielä kaksi lautaa, jolloin se rakennettaisiin 12 laudasta. Reunalaudat todennäköisesti rei'itettäisiin airoja varten, joita olisi 12 paria. Veneen kokonaispituudeksi tulisi 18,67 ja leveydeksi 4,4 metriä.
Hautaus
Hautakammiosta, joka sijaitsi veneen perällä, löytyi luiset jäänteet ihmisestä, jolla oli yllään palamattomia jäänteitä kankaasta. Ihminen oli ilmeisesti miespuolinen ja sosiaaliselta asemaltaan yhteisönsä huipulta. Haudan rikkaat hauta-antimet vahvistavat tätä käsitystä.
Hautavene
Veneen rakennuspituudeksi arvellaan sama pituus, mihin entisöijät päätyivät. Vene olisi tällöin ollut 18,7 metriä pitkä ja 4,2 leveä. Veneessä on ilmeisesti ollut 11–12 aironreikää kummallakin puolella, eli sitä pystyi soutamaan 22–24 miestä päällikön lisäksi. Tällöin pohjassakin oli sama määrä tukikaaria tai ehkä pari enemmän, jotta keulaa on voitu nostaa korkeammalle suureten aaltojen varalta. Koska vene on puoliksi tuhoutunut, ei lopullista totuutta tulla tietämään.
Hauta-antimet
Vain osa hauta-antimista olivat säilyneitä. Haudasta löytyi osia satulasta, joitakin lasihelmiä, täysin ruostuneita rautaesineitä, kuten esimerkiksi rintasuoja, kilvenkupura, kaksi keihästä ja miekka. Löydöksiin kuului myös suksen puolikas, kaksi hevosta, luinen arpakuutio ja jokin metallirenkaan katkelma. Haudasta löytyi useita rautaesineitä, jotka kuitenkin olivat ruostuneet tunnistamattomiksi. Puulapionkatkelma, joka löytyi haudasta, saattaa olla hautakummun rakentajien tai myöhemmin haudanryöstäjien jälkeensä jättämä.
Tyttären valssi (albumi)
Tyttären valssi on suomalaisen laulajan, Helka Hynnisen albumi vuodelta 1981.
Läpinäkyvä
”Läpinäkyvä” on Jannan 4. maaliskuuta 2014 julkaistu single. Kappale on toinen singlejulkaisu artistin kesäkuussa 2014 julkaistulta, artistin omaa nimeä kantavalta, ensimmäiseltä suomenkieliseltä studioalbumilta. Kappaleen on säveltänyt Janna yhdessä Henri Lanzin ja William Rappaportin kanssa. Sanoituksen Janna on tehnyt Saara Törmän kanssa. Kappale kertoo päättyvän parisuhteen viimeisistä hetkistä.
Kappaleen Santa Barbarassa kuvattu ja Jaakko ja Kusti Mannisen ohjaama musiikkivideo julkaistiin 21. maaliskuuta 2014. Videolla esiintyy amerikkalaisnäyttelijä C. J. Thomason.
Charles Joseph
Joseph pääsi 400 metrillä puolivälieriin saakka ja oli mukana maansa kahdeksanneksi sijoittuneessa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa Münchenin olympialaisissa 1972. Hän juoksi Trinidadin ja Tobagon pikaviestijoukkueessa Pan-Amerikan kisoissa 1975, joissa maa sijoittui viidenneksi ja oli mukana samassa lajissa vuoden 1976 olympialaisissa, kun joukkue pääsi välieriin. Montréalin kisoissa 1976 hän myös oli puolivälierissä 400 metrillä ja kisasi pitkässä viestissä, jossa Trinidad ja Tobago oli kuudes. Joseph osallistui vielä Moskovan olympialaisiin 1980, joissa maa oli jälleen 4 × 400 metrillä kuudes.
Josephin ennätys 100 metrillä on 10,2 sekuntia, jonka hän juoksi vuonna 1972 ja 400 metrillä 45,5 samalta vuodelta.
Fayanviirumesikko
Fayanviirumesikko (Ptiloprora mayri) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Fayanviirumesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on kuvattu olevan runsaslukuisin lintulaji sillä korkeusvyöhykkeellä, jolla sitä tavataan. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Status Quo (yhtye)
Status Quo on brittiläinen rockyhtye, jonka perustivat basisti Alan Lancaster ja kitaristi Francis Rossi vuonna 1962. Yhtyeen alkuperäinen nimi oli The Spectres, mutta vuonna 1967 nimeksi vaihdettiin Traffic. Myöhemmin nimeksi vaihdettiin Traffic Jam, jotta yhtyettä ei sekoitettaisi jo olemassa olleeseen Traffic-nimiseen yhtyeeseen. Tämäkään nimi ei ollut pitkäikäinen, vaan muuttui vielä kerran saman vuoden sisällä. Yhtyeestä tuli Status Quo, joka vakiintui heidän nimekseen seuraavien vuosikymmenien ajaksi.
Tammikuussa 1968 Status Quo julkaisi singlen ”Pictures of Matchstick men”, joka teki heidät tunnetuksi Ison-Britannian ulkopuolella ja herätti huomiota Yhdysvaltoja myöten. Psykedeelisen aikakauden viitoittamia polkuja seuraten yhtye teki myös ensimmäisen albuminsa Picturesque Matchstickable Messagesin joitakin kuukausia singlen ilmestymisen jälkeen. Vuoden 1968 aikana Status Quolta ilmestyi vielä kaksi singleä; ”Black Veils of Melancholy” sekä ”Ice in the Sun”, joista jälkimmäinen nousi brittien top-teniin.
1970-luvun alussa Status Quo teki musiikissaan täyden tyylivaihdoksen pop-psykedeliasta juurevaan hard rockiin, joka sittemmin on pysynyt yhtyeen tavaramerkkinä ja taannut heille vakiintuneen aseman omassa kategoriassaan.
1970-luvulla Status Quosta tuli yksi suosituimpia brittiläisiä rockyhtyeitä. Vuonna 1971 kosketinsoittimia soittanut Roy Lynes lähti yhtyeestä. Hänet korvattiin aluksi vierailevilla artisteilla, mutta vuonna 1973 yhtyeen kosketinsoittajaksi vakiintui Andy Bown.
Status Quo on ollut Ison-Britannian singlelistan 40 parhaan joukossa 62 kertaa, useammin kuin mikään toinen bändi. Quo on myös ainoa yhtye joka on päässyt Ison-Britannian top 20 -singlelistalle viidellä vuosikymmenellä. Bändin levyjä on myyty yli 118 miljoonaa ja se on soittanut yli 7 000 keikkaa. Konserttien yhteenlasketun yleisömäärän arvioidaan olevan noin 30 miljoonaa henkilöä.
Vuonna 1985 kitaristi Francis Rossi levytti ja julkaisi kaksi soolosingleä. Myös toinen kitaristi, Rick Parfitt teki sooloalbumin, jota ei kuitenkaan ole vielä julkaistu. Myöhemmin samana vuonna Status Quo alkoi tehdä uutta albumia. Alan Lancaster lähti yhtyeestä vuonna 1986 ja perusti Australiassa oman yhtyeensä, Party Boysin.
Vuodesta 2000 yhtyeen rumpalina ollut Matt Letley jätti yhtyeen 2012 lopussa ja uudeksi rumpaliksi tuli Leon Cave.
Yhtye palasi vuonna 2013 muutaman keikan ajaksi kokoonpanoon Rossi, Parfitt, Lancaster ja Coghlan. Frantic Four Tour -kiertueen päätöskonsertti Lontoon Wembleyllä julkaistiin myös levynä ja dvd:nä.
Floyd Heard
Floyd Heard (s. 24. maaliskuuta 1966) on entinen yhdysvaltalainen olympiatason pikajuoksija, jonka päämatka oli 200 metriä.
Floyd Heard oli mukana Yhdysvaltojen yleisurheilun MM-kisajoukkueessa jo Rooman ja Tokion kisoissa. Heardin paras arvokisasaavutus oli finaalin kuudes sija Roomassa ajalla 20,25. Tokiossa tuloksena oli ensimmäisen semifinaalierän viides sija varsin vaatimattomalla ajalla 20.61. Heard päätti uransa Sydneyn olympialaisiin vuonna 2000. Sielläkin tuloksena oli karsiutuminen finaalista: Heard jäi toisessa semifinaalierässä kuudenneksi ajalla 20,63.
Moyer
Moyer on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Apostoli Matteuksen katedraali
thumb|Cathedral of St. Matthew the Apostle Apostoli Matteuksen katedraali on roomalaiskatolinen katedraali Washingtonissa ja Washingtonin roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan tuomiokirkko, joka on omistettu apostoli Matteukselle. Katedraalin vihittiin käyttöön vuonna 1913. Se liitettiin National Register of Historic Places -rekisteriin vuonna 1974.
Katedraalissa on pidetty Joseph McCarthyn ja John F. Kennedyn sielunmessut. Lisäksi siellä on pidetty William Rehnquistin hautajaiset.
Rakentaminen
Nykyisen Apostoli Matteuksen katedraalin edeltäjä oli 15. kadun ja H-kadun risteyksessä sijainnut samanniminen katedraali, joka otettiin käyttöön vuonna 1840. Vuonna 1892 katedraalin silloinen pastori Monsignor Thomas Sim Lee osti Rhode Island avenuen varrelta tontin uutta katedraalia varten. Lee antoi uuden katedraalin suunnittelun arkkitehti Christopher Grant LaFargen tehtäväksi, joka oli aiemmin rakentanut muun muassa Cathedral of St. John the Divine ja Cathedral of St. James -katedraalit. LaFargen tekemä luonnos hyväksyttiin vuonna 1893 ja katedraalin peruskivi muurattiin jo samana vuonna.
Uuden Apostoli Matteuksen katedraalin ensimmäinen messu pidettiin vuonna 1895, jolloin rakennustyöt olivat vielä osittain kesken. Katedraalin valmistumisvuonna pidetään vuotta 1913, jolloin sen kupoli asennettiin paikoilleen.
Myöhemmät vaiheet
Katedraalissa on vuosien saatossa vietetty useiden merkkihenkilöiden sielunmessuja ja hautajaisia. Muun muassa vuonna 1963 salamurhan uhrina kuolleen presidentti John F. Kennedyn sielunmessu ja korkeimman oikeuden puheenjohtaja William Rehnquistin hautajaiset on vietetty Apostoli Matteuksen katedraalissa.
Apostoli Matteuksen katedraalissa aloitettiin vuonna 1999 laaja remontti, jonka aikana katedraalia kunnostettiin ja muutettiin vastaamaan paremmin nykyajan vaatimuksia. Muun muassa kirkon kupolia sekä sisätilojen mosaiikkimaalauksia kunnostettiin ja kirkon valaisu- ja äänentoistojärjestelmiä uudistettiin. Remontti saatiin päätökseen 21. syyskuuta 2003.
Aiheesta muualla
38.90611°N, -77.04°W
Harder to Breathe
Harder to Breathe on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen ensimmäiseltä studioalbumilta Songs About Jane heinäkuussa 2002.
Kappale on yhtyeen jäsenten Adam Levinen ja Jesse Carmichaelin kirjoittama sekä Matt Wallacen tuottama. ”Harder to Breathe” ylsi kotimaassaan Billboard Hot 100 -listan sijalle 18.
Georg Julius von Schultz
Georg Julius von Schultz, myös Georg Julius Schultz-Bertram ja Dr. Bertram (22. syyskuuta (J.) / 4. lokakuuta 1808 Tallinna – 4. toukokuuta (J.) / 16. toukokuuta 1875 Wien, Itävalta ) oli baltiansaksalainen Viron-ystävä ja kirjallisuudentuntija, joka herätti ajatuksen Kalevipoegista. .
Von Schultz oli runoilija, kustantaja, folkloristi, humoristi, Viron-ystävä, lääkäri ja virkamies.
Von Schultzin tytär Lydia asui Suomenlinnassa avioiduttuaan sotilasinsinööri Nikolai von Baltzin kanssa, ja sitä kautta von Schultzilla oli yhteys Suomeen ja hän tutustui Kalevalaan. Hän esitteli Kalevalan ensimmäisen painoksen Viron oppineiden seuran eli Gelehrte Estnische Gesellschaftin kokouksessa, jossa siitä ryhdyttiin suunnittelemaan Kalevipoegia, jonka kokoamisen aloitti Friedrich Robert Faehlmann.
Von Schultzin toinen tytär oli pianisti ja säveltäjä Ella Adajevskaja.
Jutta ja huikeat häädieetit
Jutta ja huikeat häädieetit on suomalainen laihdutusohjelma. Ohjelman Juontajana toimii Jutta Gustafsberg ja valmentajina toimivat personal trainerit Jari Mentula, Mikko Korpeinen, Tero Kivinen, Kaisa Toikko ja Satu Kalmi. Ohjelmassa seurataan ylipainoisten pariskuntien laihdutus ja- häävalmisteluja kolmen kuukauden ajan. Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi alkoi Liv-kanavalla 25. maaliskuuta 2015.
Pallacanestro Roseto 1946
Pallacanestro Roseto 1946 tai Roseto Basket on italialainen koripalloseura Roseto degli Abruzzista. Seura pelasi Serie A:ssa vuosina 2000-2006, jonka jälkeen se putosi LegADuehen. Kauden 2008–2009 jälkeen se putosi Lega Nazionale Pallacanestroon.