cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jennifer Stone
Ura
Stone aloitti näyttelijänuran jo kuusivuotiaana. Hänen ensimmäinen suurempi rooli oli vuoden 2003 elokuvassa Afrikan salaisuudet. Stone on tehnyt vierailevia rooleja draamasarjoissa kuten House, josta hän oli ehdolla Young Artist -palkinnon saajaksi, sekä Ilman johtolankaa ja Totuuden anatomia.
Vuonna 2007 Disneyn nuortensarjassa Waverly Placen velhot Stone näytteli päähenkilön Alex Russon (Selena Gomez) parasta ystävää Harperia.
Vuonna 2009 Stonella oli sivurooli Disney Channelin alkuperäiselokuvassa Sisäinen sankari. Samana vuonna hän uusi roolinsa Harper Finklena elokuvassa Waverly Placen velhot: The Movie.
Vuonna 2011 Stone valittiin Abby Hanoverin rooliin elokuvassa Mean Girls 2.
Uva
Uva on:
Yksinäinen ratsastaja (vuoden 1947 elokuva)
Yksinäinen ratsastaja (Pursued, myös nimellä Vainottu) on Raoul Walshin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1947.
Juoni
Elokuva yhdistää lännenelokuvan, film noirin ja psykologisen melodraaman tyylikeinoja. Siinä aikuistunut Jeb (Robert Mitchum) kärsii lapsuuden traumastaan: koko hänen muu perheensä surmattiin kun hän oli pieni, ja hänet otti kasvattipojakseen leskirouva Callum. Jebiä kohti ammutaan hänen ollessa ratsastamassa, ja rouva Callum epäilee lankonsa sekaantuneen asiaan ja asian liittyvän vuosikymmenten takaiseen surmayöhön.
Stansvikin kartano
Kartanon päärakennus on nykyisin museokäytössä, ja se on rakennettu vuosina 1803–1804, jolloin se oli kapteeni Fabian Casimir Roswallin omistuksessa. Roswall todennäköisesti myös suunnitteli rakennuksen itse. Kartanoon vievää tietä koristavat 1860-luvulta peräisin olevat tammipuut.
Stansvik alkoi toimia itsenäisenä tilana vuonna 1798, mitä ennen se oli Degerön kartanoon tilaan kuulunut torppa. Roswallin jälkeen kartanon omisti vuosina 1805–1817 taidemaalari Emanuel Thelning. Sen jälkeen se oli ensin Edelheimin ja vuodesta 1856 Willebrandin suvun omistuksessa. Knut Felix von Willebrand toteutti 1800-luvun puolivälin jälkeen muutoksia päärakennukseen. Helsingin kaupunki osti tuolloin 100 hehtaaria käsittäneen kartanon Willebrandin suvulta vuonna 1938. Kartanon vuokralaisena on ollut vuodesta 1945 kaupungin virkamiesyhdistys (nykyisin Jyty Metropoli ry). Kartanon entisille maille rakennettiin 1950-luvulla kesäasuntoja.
Lähteet
60.16361°N, 25.03028°W
Purim
pienoiskuva|Purimin juhlijoita. Painokuva vuodelta 1657.
Purim (, "arvat") on juutalainen juhla, jossa muistellaan Persian juutalaisten pelastumista juonesta, jolla Kserkses-kuninkaan neuvonantaja Haman yritti tuhota heidät. Tapahtumat on kuvattu Vanhan testamentin Esterin kirjassa. Purimia vietetään adar-kuun 14. päivänä.
Purim on hyvin iloinen juhla, jolloin on lupa pitää hauskaa. Juhlan viettoon kuuluu Esterin kirjan lukeminen synagogassa kaksi kertaa sekä lahjojen antaminen köyhille. Sen jälkeen vietetään purim-juhlaa, jota varten pukeudutaan usein naamiaisasuihin. Purim ei ole yhtä tärkeä juhla kuin Tooran määrittelemät pyhäpäivät. Siksi työnteko on yleensä sallittu.
Esterin kirjan tapahtumat
Ester oli juutalainen nuori nainen, joka kauneutensa ansiosta pääsi kuningas Kserkseen eli Ahasveroksen rakkaimmaksi puolisoksi ja kuningattareksi. Kuningas ei ollut tietoinen Esterin syntyperästä. Esterin kasvatusisä Mordokai kieltäytyi kumartamasta korkea-arvoista Hamania selittäen olevansa juutalainen. Siksi Haman suuttui, ja tahtoi kostoksi surmata kaikki valtakunnan juutalaiset. Hän heitti puria eli arpaa valitakseen juutalaisten tuhoon sopivan päivän. Arpa osui adar-kuun kolmanneksitoista päiväksi, ja Haman sai suunnitelmalleen kuninkaan hyväksynnän. Juutalaiset pelästyivät saatuaan tietää heitä uhkaavasta kohtalosta, ja Mordokai kehotti Esteriä menemään kuninkaan luo anomaan armoa.
Haman oli niin raivoissaan Mordokaille tämän uppiniskaisuudesta, ettei malttanut odottaa määräpäivää, ja pystytti pihalleen hirsipuun Mordokaille. Järjestämissään pidoissa Ester anoi kuitenkin kuningasta säästämään kansansa hengen. Hamanin esiinnyttyä tilanteessa epäkunnioittavasti kuningas vihastui, ja hirtätti Hamanin tämän omaan hirsipuuhun. Juutalaisille annettiin myös oikeus puolustautua, jos joku nousisi heitä vastaan määrättynä, koko valtakuntaan ilmoitettuna päivänä. Adar-kuun kolmantenatoista päivänä juutalaiset hyökkäsivät vihollistensa kimppuun, ja surmasivat heitä sadoittain. Esterin kirjan lopussa Mordokai ja Ester määräsivät adar-kuun neljännentoista päivän yleiseksi ilojuhlaksi, purimiksi.
Megilan lukeminen
vasen
Juutalainen päivä alkaa ja päättyy auringon laskiessa. Purimin vietto aloitetaankin synagogan iltajumalanpalveluksella, jossa luetaan Esterin kirja (megila). Purimina ilonpito on sallittua myös synagogassa. Joka kerta, kun Haman tai joku hänen kymmenestä pojastaan mainitaan, seurakunta pitää meteliä räikillä, tömistämällä tai pöytää hakkaamalla. Mordokain ja Esterin nimiä tervehditään viheltämällä tai hurraamalla. Tämä käytäntö on peräisin 1200-luvun Ranskasta ja Saksasta, ja on yleistynyt joistakin soraäänistä huolimatta.
Marjaniemen siirtolapuutarha
Marjaniemen siirtolapuutarha on siirtolapuutarha Helsingin Vartiokylän kaupunginosassa Itäkeskuksen osa-alueella Roihuvuoren itäpuolella. Palstoja on 320 kappaletta. Ensimmäiset vuokrasopimukset ovat vuodelta 1943. Marjaniemen siirtolapuutarhayhdistys ry. perustettiin 24. huhtikuuta 1946.
Purim
Megilan lukeminen
Purimina rukouksetkin saatetaan lukea tavalla, joka minä tahansa muuna päivänä olisi pyhäinhäväistys. Seurakunta saattaa kilpailla siitä, kuka lukee rukoukset nopeimmin, tai niitä voidaan laulaa tunnetuilla maallisillakin sävelmillä. Monet juutalaiset pukeutuvat eläimiksi, iskelmätähdiksi tai Esterin kirjan henkilöiksi. Joissakin seurakunnissa niitä, jotka eivät sonnustaudu naamiaisasuun, odottaa rangaistus: heitä saatetaan ampua vesipyssyllä tai he joutuvat laulamaan laulun.
Gamma-matriisit
Matemaattisessa fysiikassa, gamma-matriisit, {γ0, γ1, γ2, γ3}, eli Diracin matriisit muodostavat matriisiarvoisen esityksen joukolle ortogonaalisia kantavektoreita aika-avaruuden kontravariantteja vektoreita varten. Cliffordin algebra saadaan näistä.
Marjaniemen siirtolapuutarha
Alueen käytävät ovat avointa puistoaluetta kaikille toukokuusta syyskuun loppuun, mutta tontit ovat yksityisaluetta ja niillä olevat kasvit yksityisomaisuutta.
Sisäänkäynnit
Sisäänkäyntejä alueelle on neljä, joista pääportti on näkövammaisten Iiris-keskuksen vieressä osoitteessa Virvakuja 6. Toinen osoitteellinen sisäänkäynti on Siltaportin kautta osoitteessa Tulisuontien 10. Lisäksi on vielä kaksi sisäänkäyntiä ulkopuolisten puistoalueiden kautta.
Purim
Ruoka ja lahjojen antaminen
pienoiskuva|Hamantaschen
Gamma-matriisit
Matemaattinen rakenne
Gamma-matriisit määrittelevä ominaisuus on Cliffordin algebra eli antikommutaatiorelaatio missä on Minkowskin metriikka jossa on käytetty merkkisopimusta (+ − − −) ja \ I \, on yksikkömatriisi.
Marjaniemen siirtolapuutarha
Palstat
Aluetta hallinnoiva yhdistys vuokraa palstat jäsenilleen. Vuokrasopimuksen voi tehdä vain Helsingissä vakituisesti asuva henkilö. Palstoista maksetaan vuosittainen maanvuokra Helsingin kaupungille sekä lisäksi jäsen- ja muita hoitomaksuja yhdistykselle.
Tapahtumia
Yhdistys järjestää kasvukauden aikana yleisölle avoimia tapahtumia, kuten juhannustapahtuma lastenkokkoineen sekä sadonkorjuujuhla.
Alueella on julkinen, kertalämmitteinen sauna, joka lämmitetään koko kasvukauden ajan lauantaisin ja keskikesällä myös keskiviikkoisin. Lisäksi sunnuntaisin alueella on avoinna kaikelle yleisölle kerhotalon kioski terasseineen.
Tunnettuja henkilöitä
Tunnetuin alueen siirtolapuutarhalainen on entinen Suomen presidentti Tarja Halonen.
Usko parempaan
Usko parempaan on Kapasiteettiyksikön neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta 2004. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 14.
Albumin ainoa hitiksi noussut kappale oli nimikappale "Usko Parempaan", josta tehtiin myös musiikkivideo. Toinen tunnettu kappale oli Tyttö sinä olet tähti -elokuvan soundtrackille päässyt "Lähdössä".
Gamma-matriisit
Matemaattinen rakenne
Tätä määrittelevää ominaisuutta pidetään enemmän fundamentaalina kuin numeerisia gamma-matriiseja, joten metriikan eri merkkisopimukset (+ − − −), (− + + +) muuttavat gamma-matriisien määritelmää.
Kovariantit gamma-matriisit määritellään jossa on käytetty Einsteinin summaussääntöä.
Määritelmä ei määrää yksikäsitteisesti gamma-matriiseja.
Historiaa
Paul Dirac löysi gammamatriisit koettaessaan löytää kvanttimekaanista liikeyhtälöä, joka kuvaa spin-1/2 hiukkasia. Klein ja Gordon olivat yrittäneet tätä jo 1926, jolloin he tekivät Schrödingerin tapaan operaattorisijoituksen ja  dispersiorelaatioon
Tuloksena ollut Kleinin-Gordonin yhtälö ei antanut positiividefiniittiä todennäköisyystiheyttä ja ennusti väärät energiatasot vetyatomille. Ongelma perustuu toisen kertaluvun derivaattoihin. Ottamalla ensin dispersiorelaatiosta neliöjuuri ja vasta sen jälkeen sijoittamalla saadaan neliöjuuren alla oleva operaattori, minkä käsittely aiheuttaa vaikeuksia.
Dirac linearisoi operaattorineliöjuuren olettamalla, että
missä \ \alpha \ on kolmekomponenttinen vektori. Korottamalla yrite toiseen tulisi saada dispersiorelaatio ja samalla ehtoja tekijöille ja \ \beta \. Ehdot ovat
missä i ≠ j. Näitä ehtoja eivät täytä yhtäaikaa mitkään kompleksiluvut. Dirac huomasi, että tietyt matriisit toteuttavat annetut ehdot. Pienimmät annetut ehdot toteuttavat matriisit ovat 4x4-matriiseja. Nykymerkinnöin ja , missä k = 1,2,3.
Diracin yhtälö
Luonnollisessa yksikköjärjestelmässä Diracin yhtälö voidaan ilmaista muodossa missä \psi on nelikomponenttinen Dirac-spinori. Jos \gamma^\mu olisi nelivektori, se osoittaisi johonkin aika-avaruuden suuntaan ja Diracin yhtälö ei olisi Lorentz-invariantti.
Feynmanin sivallusmerkintä määritellään
Diracin yhtälö on tämän avulla ilmaistuna
Käyttämällä operaattoria molemmin puolin, saadaan eli Kleinin-Gordonin yhtälö. Kuten merkinnästä voi päätellä, Diracin yhtälöä noudattavan hiukkasen massa on m.
Viides gamma-matriisi
On hyödyllistä muodostaa viides gamma-matriisi neljän gamma-matriisin tulona seuraavalla tavalla: Vaikka \gamma^5 käyttää gamma-kirjainta, sitä ei pidetä määritelmän mukaisena gamma-matriisina. Yläindeksi 5 on jäänne ajasta, jolloin \gamma^0 oli \gamma^4.
\gamma^5 voidaan ilmaista vaihtoehtoisesti myös seuraavassa muodossa:
Matriisilla on seuraavat ominaisuudet:
Matemaattisia identiteettejä
Seuraavat gamma-matriiseja koskevat laskusäännöt seuraavat suoraan matriisit määrittelevästä antikommutaatiorelaatiosta, joten ne pätevät missä tahansa kannassa.
Sekalaisia laskusääntöjä
! style="background:#ffdead;" | Nro !! style="background:#ffdead;" | Laskusääntö
Jälkien laskusääntöjä
! style="background:#ffdead;" | Nro !! style="background:#ffdead;" | Laskusääntö
Ylläolevien laskusääntöjen todistaminen vaatii kolmen lineaarialgebrasta tutun laskusäännön käyttämistä:
missä A, B ja C ovat matriiseja ja r on skalaari.
Feynmanin sivallusmerkintä
Kvanttikenttäteoriassa usein esiintyvä gamma-matriisin ja nelikomponenttisen vektorin yhdistelmä lyhennetään jättämällä gamma-matriisi merkitsemättä ja piirtämällä kenoviiva vektorin päälle:
Purim
Ruoka ja lahjojen antaminen
Esterin kirja käskee juutalaisten purimina "pitää iloisia juhlia ja pitoja, lähettää toisilleen herkkuja ja antaa lahjoja köyhille". Siksi juutalaiset lähettävät toisilleen leivonnaisia ja lahjoittavat rahaa hyväntekeväisyyteen. Synagogissa järjestetään usein keräyksiä köyhien auttamiseksi.
Gamma-matriisit
Feynmanin sivallusmerkintä
Sivallusmerkintään liittyviä laskusääntöjä:
Muut kannat
Gamma-matriisit kirjoitetaan joskus blokkidiagonaalimuodossa käyttäen 2x2-yksikkömatriisia, I_2, ja määrittelemällä missä k on kokonaisluku yhden ja kolmen väliltä ja σk ovat Paulin matriiseja.
Purim
Ruoka ja lahjojen antaminen
Erityinen purim-ruoka ovat homentashenit eli Hamantaschen tai Hamanohren ("Hamanin taskut" tai "Hamanin korvat"). Ne ovat kolmikulmaisia, unikonsiemenillä, hedelmillä tai suklaalla täytettyjä leivonnaisia. Muodon arvellaan nimestä huolimatta kuvastavan Hamanin kolmikulmaista hattua. Purim on myös vuoden ainoa päivä, jolloin Talmud kehottaa juutalaisia olemaan humalassa. Tavoite on juoda niin paljon, ettei pysty erottamaan "kirottua Hamania" "siunatusta Mordokaista". Kehotuksesta on myös oltu huolestuneita, ja esimerkiksi rabbi Mooses Isserles varoitti juutalaisia ottamasta sitä liian kirjaimellisesti.
Naamiaiset
Purimina hulluttelu ja pilkanteko on viety niin pitkälle, että jonkinlaiseksi yleiseksi säännöksi on muodostunut "purimina kaikki on sallittua", jopa joidenkin Tooran lakien rikkominen. Miehet saattavat pukeutua naisten vaatteisiin tai päinvastoin. Perinteisistä rukoussävelmistä saatetaan laulaa humoristisia muunnelmia. Varsinkin lapset pitävät naamioitumisesta purimina. Suosittuja hahmoja ovat kuningas Kserkses, Ester, Mordokai, ilkeä Haman ja Esteriä edeltänyt Vasti-kuningatar.
Naamiaisasun tarkoitus on peittää juhlijan henkilöllisyys. Esterin kirjassa henkilöitä luullaan toisikseen: Ester ei paljasta olevansa juutalainen, ja Haman joutuu taluttamaan Mordokaita kunnianosoituksena hevosen selässä ympäri kaupunkia, koska kuninkaan kysyessä sopivaa tapaa palkita kuninkaalle palveluksen tehnyt mies Haman luuli tämän tarkoittavan häntä itseään. (Mordokai oli saanut vihiä eräästä kuningasta vastaan suunnatusta salajuonesta ja paljastanut sen, minkä vuoksi kuningas oli hänelle kiitollisuudenvelassa.) Jotkin selitysteokset väittävät Hamanin tyttären tehneen itsemurhan sen jälkeen, kun hän oli erehdyksessä kaatanut jäteastian sisällön isänsä päälle luullen tätä Mordokaiksi. Naamiaisten viettoa on selitetty myös sillä, että Jumalan nimeä ei kertaakaan mainita Esterin kirjassa. Näin Jumalan tulkittiin "peittäneen kasvonsa" purimin ihmeen aikana, minkä muistoksi myös juutalaiset tekevät niin.
Tapa naamioitua purimina esiintyi alkujaan Italian juutalaisten keskuudessa, ja siihen vaikuttivat ilmeisesti roomalaiset karnevaalit. Italiasta naamiaiset levisivät, ja vaikka jotkut opettajat suhtautuivat tähänkin tapaan ankarasti, heistä ei piitattu. Sitä noudattavat yhä kaikki juutalaisuuden suuntaukset ja yhtä hyvin ei-uskonnolliset kuin uskonnollisetkin juutalaiset. Varsinkin Israelissa järjestetään purim-kulkueita, joissa harjoitetaan erilaisia hassutteluita.
Muita tapoja
pienoiskuva|Purimin juhlintaa [[Jerusalemissa]]
Adar-kuun 13. päivänä vietetään toisinaan Esterin paastoa. Se ei ole alun perin osa purim-juhlaa. Paastossa muistetaan sitä, kuinka juutalaiset paastosivat kolme päivää ennen kuin Ester meni kuninkaan luokse pyytääkseen tätä pelastamaan juutalaiset. Kuninkaan luo luvatta menemisestä oli säädetty kuolemanrangaistus, ellei kuningas osoittaisi tulijaa valtikallaan. Näin kuitenkin tapahtui, ja Ester pääsi esittämään toivomuksensa Kserkseelle.
Purimina on myös esitetty vitsikkäitä näytelmiä. Itä-Euroopassa purim-näytelmistä oli 1700-luvulle tultaessa kehkeytynyt jiddišinkielisen teatterin edelläkävijöitä, joissa yhdisteltiin musiikkia ja tanssia. Näytelmät olivat usein satiireja Vanhan testamentin kertomuksista.
Toinen purimin perinne on Hamanin polttaminen. Italiassa juutalaiset järjestivät meluisia kulkueita, joiden lopuksi Hamania esittävä nukke juhlallisesti poltettiin. Frankfurt am Mainissa puolestaan oli tapana tehdä vahasta talo, Haman, tämän vaimo ja kaksi vartijaa. Kun lukija aloitti megilan lukemisen, talo kaikkine asukkaineen sytytettiin katselijoiden iloksi tuleen.
Heprealaisen kalenterin karkausvuosina adar-kuukausia onkin kaksi. Tällöin purimia vietetään jälkimmäisessä adar-kuussa. Vastaavaa ensimmäisen adar-kuun päivää kutsutaan nimellä purim katan, pikku-purim. Monilla juutalaisyhteisöillä on myös paikallisia purim-juhlia, jolloin juhlistetaan voittoa jostakin antisemitistisestä ryhmästä tai hallitsijasta. Frankfurtissa tällainen juhla on nimeltään Purim Vintz. Jopa perheillä saattaa olla omia "purimeja" jostakin uhkaavasta tilanteesta, vainosta tai onnettomuudesta pelastumisen muistoksi.
Gamma-matriisit
Diracin kanta
Tässä artikkelissa gamma-matriisit on kirjoitettu Diracin kannassa:
Weylin kanta
Toinen yleisessä käytössä oleva kanta on Weylin kanta, missä \gamma^k pysyvät samoina, mutta \gamma^0 on erilainen, jolloin \gamma^5 on myös erilainen:
Erityisesti voidaan päätellä
missä \psi_L ja \psi_R ovat vasen- (L) ja oikeakätiset (R) kaksikomponenttiset Weylin spinorit.
Toinen mahdollinen määritelmä Weylin kannalle on
Tällöin kiraaliset kentät saavat hiukan eri muodon:
Toisin sanoen:
missä \psi_L ja \psi_R ovat vasen- ja oikeakätiset kaksikomponenttiset Weylin spinorit, kuten edellä.
Majoranan kanta
On olemassa myös Majoranan kanta, missä kaikki Diracin matriisit ovat imaginaarisia mutta spinorit ja Diracin yhtälö ovat reaalisia. Paulin matriisien avulla sen voi ilmaista seuraavasti:
Kuneitra
Kuneitra on kaupunki Golanin kukkuloilla ja Syyrian al-Qunaytran maakunnan hallintokeskus. Kaupunki on kuitenkin ollut käytännössä hylätty sitten kuuden päivän sodan ja Jom Kippur -sodan. Syyriassa hävitetty kaupunki on jätetty korjaamatta muistona Israelin miehitysajalle. Kaupunki sijaitsee maiden välisellä YK:n valvomalla demilitarisoidulla vyöhykkeellä.
Syyrian vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan (sodassa tuhotussa) Kuneitrassa asui enää 153 henkeä.
Maantiede
thumb|vasen|Näkymä Kuneitraan. Kuneitra sijaitsee Golanin kukkuloiden alueella Syyriassa matalassa laaksossa, jonka korkeus merenpinnasta on noin 900–950 metriä. Itse kaupungin alue on Syyrian ja Israelin vastaisen rajan Yhdistyneiden kansakuntien valvomalla demilitarisoidulla vyöhykkeellä. Kaupungin vieressä sijaitsee ainoa Syyrian ja Israelin välinen rajanylityspaikka.
Khares
Khares voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Kuneitra
Historia
thumb|vasen|Sairaalan rauniot.
Perustaminen
Nykyisen kaupungin alueella on tehty joitakin arkeologisia kaivauksia, joissa on löydetty esimerkiksi merkkejä Bysantin valtakunnan kaudella rakennetuista graniittipylväistä ja muutamista kreikaksi kirjoitetuista hautakivistä. Sittemmin 1800-luvulle saakka nykyisen Kuneitran paikalla oli karavaaniseralji (khān) alueen kautta matkaaville.
Varsinainen Kuneitran kaupunki perustettiin 1800-luvun puolivälin paikkeilla, jolloin paikalle asettui Osmanien valtakuntaan Venäjältä paenneita tšerkessejä. Vuosisadan lopussa Kuneitran asukasluku oli noin 1 800. Tuolloin Kuneitra oli monille alueen tšerkesseille eräänlainen kulttuuripääkaupunki. Syyria itsenäistyi 1900-luvun puolella. Kaupungin kasvaessa alueelle muutti arabeja ja kaupunki menetti alkuperäistä tšerkessi-ilmettään. 1960-luvun puolivälissä kaupungin asukasluku oli noin 20 000 ja heistä tšerkessejä noin 15–20 %. Se oli tärkeä teiden solmukohta, sotilastukikohta ja alueen kaupan keskus.
Syyrian–Israelin sodat
Israelin asevoimat valtasivat kaupungin kuuden päivän sodan aikana 10. kesäkuuta 1967. Lähes kaikki kaupungin asukkaat olivat paenneet etenevien israelilaisten tieltä. Valloitusvuoden tilastojen mukaan Kuneitran asukasluku oli vain 206. Kaupungin länsipuolelle perustettiin Merom Golan -niminen juutalaissiirtokunta. Syyrian asevoimat valtasivat kaupungin uudelleen lokakuussa 1973 Jom kippur -sodan aikana. Israelilaiset valtasivat sen kuitenkin takaisin vain hieman myöhemmin. thumb|Näkymä Israelin asevoimien vetäytymisen jälkeen vuonna 1974. Taustalla myös paikallisen kirkon rauniot. thumb|Raunioitunut rakennus. Vuonna 1974 solmitun tulitaukosopimuksen mukaan Israelin asevoimat vetäytyivät Kuneitrasta, josta tuli osa Yhdistyneiden kansakuntien UNDOF-operaation valvomaa demilitarisoitua vyöhykettä Israelin ja Syyrian rajalla. Vetäytyessään Israelin joukot olivat hävittäneet suuren osan hylätystä kaupungista.
Nykyipäivä
Syyrialaiset eivät rakennuttaneet Kuneitraa uudestaan, vaan se haluttiin jättää Israelin miehityksen muistomerkiksi hävitettyyn tilaansa.
Aseelliset kapinallisjoukot valtasivat Kuneitran vuonna 2014 Syyrian sisällissodan aikana. YK:n tarkkailijat oli vedetty pois Kuneitrasta samana vuonna. Syyrian Bašar al-Assadin hallintoa tukevat joukot valtasivat kaupungin takaisin heinäkuussa 2018. Syyrian ja Israelin välinen rajanylityspaikka avattiin uudelleen lokakuussa 2018 ja samalla palasi myös YK:n henkilöstö.
Muuta
Suomessa toimii Yhdistyneiden kansakuntien entisten UNDOF:ssa palvelleiden rauhanturvaajien perustama yhdistys, Perinneyhdistys Kuneitran Kojootit Ry. Yhdistys on Suomen Rauhanturvaajaliitto ry:n jäsen. Kuneitran Kojootit on julkaissut kirjan El Omaan El Mutahidda - Erään YK-komppanian tarina. Kirja kertoo Suomen rauhanturvapataljoonan ensimmäisen komppanian, kojoottikomppanian, historian 1979-1993.
Kemiallinen synteesi
Kemiallisella synteesillä tarkoitetaan kemiallisten yhdisteiden valmistamista yksinkertaisemmista aineista. Synteettinen orgaaninen kemia tuottaa uusia orgaanisia yhdisteitä, esimerkiksi lääkkeiden aktiivisia komponentteja, lääkeaineita. Uusien synteesimenetelmien kehittäminen on tärkeä orgaanisen kemian tutkimusalue. Pitkään luultiin, että orgaanisia yhdisteitä valmistuu vain luonnossa, ei ihmisen valmistamana laboratoriossa, kunnes saksalainen Friedrich Wöhler 1828 onnistui ensimmäisenä syntetisoimaan laboratoriossa orgaanista yhdistettä, ureaa. Synteettinen orgaaninen kemia alkoi voimakkaasti kasvaa ja kehittyä vuoden 1860 jälkeen.
Turun kauppatori
Turun kauppatori on Turun ydinkeskustassa sijaitseva tori. Kauppatori rajautuu pohjoisessa Yliopistonkatuun, idässä Kauppiaskatuun, etelässä Eerikinkatuun ja lännessä Aurakatuun. Kauppatori on suosittu matkailunähtävyys, tapaamis-, kauppa- sekä kahvittelupaikka ja sitä pidetään usein Turun kaupungin keskipisteenä. Torilla järjestetään erilaisia tapahtumia, kuten markkinoita, konsertteja ja mielenosoituksia. Kauppatori on myös Turun seudun joukkoliikenteen merkittävin solmukohta ja pysäkkialue, jossa vaihdetaan usein linjalta toiselle.
Uusitori (1600-luvulta vuoteen 1827)
Turku alkoi laajentua 1400-luvulta alkaen Aurajoen länsipuolelle, jossa nykyinen kauppatori sijaitsee. Keskiajalla torin seutu oli vielä peltoa ja vetistä niittyä, mutta 1600-luvun puolivälissä alueelle tehtiin ensimmäiset suunnitelmat: Noin vuodelta 1634 säilyneessä Gangiuksen Turun vanhimmassa kartassa hahmottuu nykyisen torin lounaiskulmassa aukio, Uusitori, jota pidetään kauppatorin edeltäjänä. Länsipuolelle jokea muuttanut vauraampi väestö ryhtyi asuttamaan jokirantaa – käsityöläiset, sepät ja tynnyrintekijät sekä vähävaraisemmat ihmiset muuttivat kauempana rannasta oleviin kortteleihin torin lähistölle. Paikalla, joka on suunnilleen nykyisen torin keskipiste, oli 1600-luvulla tienristeys. Torin pohjoispuolella sijaitsi todennäköisesti leprahautausmaa. Uusitori sijoittui suunnilleen nykyisen Eerikinkadun alle, Forum-korttelin luoteisosaan. Suurtori oli edelleen kaupungin tärkein markkinapaikka, mutta Uudellatorilla myytiin puutavaraa ja sinne oli keskittynyt kaupungin teurastajien lihakauppa.
Suuret nälkävuodet 1695–1697, vuoden 1710 ruttoepidemia, Suuren Pohjan sodan 1700–1721 aiheuttama resurssipula sekä Isovihan miehitys 1713–1721 saivat kaupungin kehityksen lähes pysähdyksiin ja asukasluvun taantumaan. Myös Uudentorin ympäristön asutus väheni ja ainakin osa alueen rakennuksista tuhoutui, kun toria muutettiin osittain pelloksi. Vuoden 1741 Turun rauhan jälkeen alueella alkoi intensiivinen jälleenrakentaminen ja torin ympäristöön muutti käsityöläisten lisäksi myös porvareita ja virkamiehiä. Alueella sijaitsi edelleen vain muutamia kivirakennuksia ja lähes kaikki talot olivat puusta rakennettuja. Uudentorin eteläreuna myötäili Hampunkehrääjänkatua, joka kulki nykyistä Eerikinkatua etelämpänä. Torin laidalla sijainneista rakennuksista merkittävimpiä oli nykyisen Turun ruotsalaisen teatterin kohdalle 1817 valmistunut puinen Bonuvier'n teatteri, jonka piirsi Pehr Johan Gylich.
Vuonna 1818 kaupungin maistraatti päätti siirtää markkinat ja valtaosan kaupankäynnistä Suurtorilta Uudelletorille. Merkittävää muutosta kaupankäynnissä ei kuitenkaan tapahtunut samana vuonna, sillä kaupungin päätöksestä tehtiin useita valituksia. Turun vuoden 1827 paloon mennessä valtaosa kaupungin torikaupasta oli kuitenkin jo keskittynyt Uudelletorille.
Raatihuoneentori ja Aleksanterintori (1827–1924)
thumb|Kauppatori 1900-luvun alkupuolella. Kuvan oikeassa reunassa [[Lindblomin talo, alareunassa raitiotie ja -vaunu.]] Kaikki Uudentorin ympäristön rakennukset tuhoutuivat Turun palossa 1827. Palon jälkeen torin ilme, nimi ja sijainti mullistuivat, kun Carl Ludvig Engel piirsi kaupungin uuden asemakaavan vain kolmessa viikossa. Uusi kaava toteutettiin kenraalikuvernööri Arseni Zakrevskin visioiden mukaisesti avoimen empirekaupungin ihanteita noudattaen. Raatihuoneentoriksi suunnitteluvaiheessa nimetty aukio oli keskeinen osa uutta asemakaavaa, jolla pyrittiin parantamaan kaupungin paloturvallisuutta lisäämällä väljyyttä. Engel piirsi torista Helsingin Senaatintoria suuremman, 120x120-metrisen, ja suunnitteli sen reunalle useita monumentaalisia, empiretyylisiä kivitaloja: kaupungin uuden raatihuoneen, maaherran residenssin sekä hovioikeuden talon ja hovioikeuden presidentin asuintalon. Muidenkin toria ympäröivien rakennusten tuli Engelin suunnitelman mukaan olla kivitaloja. Kaupungin porvarit, muun muassa kauppiaat Pehr Johan Gylich ja Abraham Kingelin sekä kauppaneuvos Kristian Trapp, vastustivat suunnitelmaa, sillä he olisivat halunneet torin paikaksi jokirannan, jonne kalastajien ja kauppalaivojen olisi ollut helppo saapua.
Palon jälkeisen rakennusurakan jälkeen torin ympäristö kehittyi hitaammin. Matkailu Turkuun lisääntyi 1800-luvulla esimerkiksi laivayhtiö Boren perustamisen sekä Turku–Toijala-radan valmistumisen jälkeen. Näyttävä Hotelli Phoenix valmistui torin laitaan vuonna 1878 ja 1890-luvulla Eerikinkadulle rakennettiin Hamburger Börsin vanhimmat Frithiof Strandellin suunniittelemat osat. Kauppahallin avauduttua vuonna 1896 kaupunki ilmoitti torikauppiaille, että elintarvikkeiden myynti suolakalaa lukuun ottamatta oli siirrettävä sisälle uuteen kauppahalliin. Ilmoituksesta huolimatta ruuan myynti jatkui laittomasti sekä torilla että Turun Kalasatamassa. Säännöllinen joukkoliikenne käynnistyi torin ympäristössä 22. joulukuuta 1908, kun torin ohittanut sähköinen raitiotielinja otettiin käyttöön. Turun pääpostikonttori muutti Sebastian Gripenbergin suunnittelemaan uusrenessanssia edustaneeseen postitaloon 1899.
Kauppatori (1924 alkaen)
thumb|Kauppatori vuonna [[1965. Taustalla oikealla on nähtävissä vanha Hamburger Börsin hotellirakennus.]] Vuonna 1924 Turun katujennimittämiskomitea päätti, että torin viralliseksi nimeksi tulee Kauppatori. Nimen muutoksen lisäksi toria haluttiin 1920-luvulla muutenkin laajemmin uudistaa. Oman suunnitelmansa tarjosi esimerkiksi arkkitehti Erik Bryggman, joka sijoitti ortodoksisen kirkon eteen kauppapaviljonkeja pylväikköineen. Toteutukseen päätyi lopulta ainoastaan Harald Smedbergin suunnittelemat funkkistyyliset torirakennukset, jotka valmistuivat 1935. Näihin rakennuksiin sijoittui Kauppiaskadun puolelle wc- ja kahvio, Eerikinkadun laitaan Aeron paviljonki ja Aurakadun puolelle kioski. Uudistuksen yhteydessä torin keskeltä poistettiin pitkään paikalla sijainnut koristeellinen lyhtypylväs. Lisäksi 1930-luvulla torin pinnan mukulakivi vaihdettiin nupukiveksi.
Autojen määrän lisääntyessä 1920- ja 30-luvulta alkaen, pyöräilijät, jalankulkijat ja autoilijat eivät mahtuneet enää turvallisesti samoille kaduille. Teiden leventämisen vuoksi useat rakennukset saivat Turussa purkutuomioita ja sotien jälkeen purkaminen sai vielä suuremmat mittasuhteet. Yleinen mielipide pysyi purkamisen puolella 1970-luvulle asti, jolloin valtakunnallisessa lehdistössä alettiin käyttää muidenkin kaupunkien rakennusten purkamisesta termiä Turun tauti.
Näkyvimmin Kauppatorin ympäristöä ovat muuttivat 1950-luvulta alkaen muun muassa seuraavat muutokset:
2000-luvun uudistukset
thumb|Uudistunut kauppatori huhtikuussa 2023. Kauppatorin uudistamista suunniteltiin pitkään, ja esimerkiksi torin alle rakennettavaa pysäköintitaloa esitettiin rakennettavaksi jo 1990-luvulla. Torin kehittämisestä vallitsi Turussa pitkään niin suurta erimielisyyttä, ettei uudistuksia voitu käynnistää. Turun toriparkki muodostui uudistusten osalta keskeiseksi kysymykseksi. Hankkeen vastustajien mukaan toriparkin rakentaminen saattoi vaarantaa toria ympäröivien rakennusten ja katujen rakenteet sekä aiheuttaa ympäristölle haittaa. Lisäksi hanke nähtiin kustannuksiltaan riskialttiina sekä yleisesti tarpeettomana keskustan useiden tyhjillään olleiden pysäköintitilojen vuoksi. Toriparkin puolustajien mukaan Turun keskustan liike-elämä tulisi näivettymään ilman torin alla sijaitsevia pysäköintitiloja. Pysäköintilaitosta vastustanut kansanliike vaati kunnallista kansanäänestystä toriparkista ja keräsi sen puolesta 13 000 allekirjoitusta.
Vuonna 2005 kymmenen kauppatorin ympäristössä sijainnutta liikeyritystä ja kiinteistönomistajaa sopivat parkkiluolan rakentamisen valmistelusta. Toimijat perustivat Turun Toriparkki Oy:n vuonna 2006, ja siihen liittyivät mukaan myös SOK ja Turun Osuuskauppa. Toriparkki sai hyväksyntää myös kaupunginhallituksen puheenjohtaja Aleksi Randellilta ja kaupunginvaltuustolta, jossa toriparkin mahdollistava kaavamuutos hyväksyttiin maaliskuussa 2009 erityisesti kokoomuksen ja SDP:n valtuutettujen äänillä. Puutteellisten selvitysten vuoksi kaava kuitenkin hylättiin ensin hallinto-oikeudessa ja Turun kaupun valituksen jälkeen myös korkeimmassa hallinto-oikeudessa. Vuonna 2012 uusi asemakaavamuutos hyväksyttiin kaupunginvaltuustossa yhden äänen enemmistöllä. Toriparkin rakennustyöt käynnistyivät lokakuussa 2018 ja toriparkki avattiin joulukuussa 2020.
Ennen toriparkin valmistumista Turun Osuuskauppa investoi kauppatoria ympäröiviin liiketoimintoihinsa saneeraamalla Sokos Wiklundin julkisivun ja rakentamalla tiloihin uuden hotellin sekä kattoterassin. Uudistunut Wiklund avautui maaliskuussa 2019. Kokonaan uuden rakennuksen sai Scandic Hamburger Börs, joka avattiin torin laitaan vuoden 2021 loppupuolella. Vuonna 1979 valmistunut Pauli Lehtisen suunnittelema hotelli purettiin uudisrakennuksen tieltä pois syksyllä 2019. Eerikinkadun ja Aurakadun kulmassa sijaitsevan Affärscentrumin julkisivusaneeraus valmistui kesällä 2022. Toriparkin päällä sijaitseva kauppatori sekä torille rakennetut paviljongit valmistuivat saman vuoden kesällä ja syksyllä, jolloin tori voitiin avata pieniä korjauksia lukuun ottamatta kokonaan uudistuneena.
Toriparkin rakennustöiden yhteydessä Kauppatorille rakennettiin aurinkoenergialla toimiva sulanapitojärjestelmä, jonka toimivuutta on kyseenalaistettu. Keräysjärjestelmän on suunnitellut turkulainen NollaE, joka salaa suunnittelutiedot ja laskelmat. Joidenkin asiantuntijoiden mukaan aurinkolämpöjärjestelmä ei tule toimimaan esitetyllä tavalla. Torin työmaalla toimineen yrityksen toimitusjohtaja Jarkko Laivo pitää "aivan humpuukina koko juttua". Tekniikan tohtori ja diplomi-insinööri Simo A. Nurmi sanoo, ettei järjestelmä tule toimimaan niin kuin sitä on julkisuudessa esitelty. Työ- ja elinkeinoministeriö myönsi sille 1,3 miljoonaa euroa energiatukea. Turun kaupungin omistajaohjausjohtaja Jarkko Virtanen pitää keskustelua täysin turhana ja vain akateemisena pohdintana käyttöönoton ollessa vielä kesken.
Torikauppa ja kauppiaat
thumb|Inkisen puutarhan torikauppaa heinäkuussa 2010. Nykyisin Turun kauppatori on avoinna maanantaista perjantaihin klo 7–18, lauantaisin klo 7–15, juhannus- ja uudenvuodenaattona klo 7–13 ja jouluaattona klo 7–12. Torilta on mahdollista ostaa tuoreita hedelmiä, vihanneksia ja marjoja, kukkia, tuoretta kalaa, leipomotuotteita ja käsitöitä. Torimyynnin lisäksi kauppatorilla sijaitsee useita kahviloita sekä kesäisin jäätelökioskeja. Sunnuntaisin torilla on usein tapahtumia tai esimerkiksi kirpputorimyyntiä.
Lyhtypylväs
Turkuun rakennettiin ensimmäistä kertaa katuvalaistus marraskuussa 1805. Ensimmäisten kynttilälyhtyjen valovoima oli heikko ja niitä oli sijoitettu harvaan kaupungin keskustan kaduille. Vuonna 1862 valmistui Eerikinkadun ja Ursininkadun kulmaan yksityinen kaasulaitos, jonka avaaminen mahdollisti myös kaasuvalaistuksen rakentamisen Turun keskustaan. Kirkkaat kaasulyhdyt sytytettiin kaupungissa ensimmäisen kerran marraskuussa 1862. Yksi näyttävimmistä ja koristeellisimmista kaasulyhdyistä sijoitettiin 1863 keskelle kauppatoria. Jykevässä lyhtypylväässä oli viisi valaisinta ja pylvästä ympäröi graniittipilareihin kiinnitetty rautaketju. Lyhtypylväästä tuli tärkeä maamerkki turkulaisille, ja sitä käytettiin usein kohtaamispaikkana. Pylvään seitsemänmetrisen tolpan huipulla oli yksi lyhty, muut neljä oli sijoitettu hieman alemmas kaarevien sivuhaarojen päässä. Vuonna 1925 valaisin sähköistettiin. 1930-luvun puolivälissä torin uudistusten aikaan jykevä valaisin poistettiin torilta, kun kaupungin muutkin kaasuvaloajan lyhtypylväät katosivat katukuvasta. Torin keskelle pystytettiin uusi hehkulampuilla toiminut lyhtypylväs, joka puolestaan poistettiin torilta kiveuksen uudistamisen yhteydessä vuonna 1963.
Vuoden 1968 alussa torin keskelle pystytettiin uusi korkeampi lyhtypylväs. Sen huipulla sijainneessa valaisimessa oli sisällä kahdeksan 400 watin elohopeahöyrylamppua. Toriparkin rakentamisen ja torin uudistamisen yhteydessä tämä pylväs poistettiin ja torille tuotiin 17. lokakuuta 2022 lyhtypylväs, joka on mukaelma torilla olleesta alkuperäisestä kaasuvalaisimesta. Nostalginen valaisin sai torikauppiailta ja kaupunkilaisilta erittäin myönteisen vastaanoton.
Strange Days
Strange Days on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen The Doorsin vuoden 7. lokakuuta 1967 julkaisema toinen studioalbumi. Aiemmin samana vuonna oli julkaistu yhtyeen esikoisalbumi The Doors, joka nosti yhtyeen pinnalle. Strange Days auttoi yhtyettä nousemaan jopa suurempaan maineeseen. ”Love Me Two Times” nousi albumilla hitiksi, ”People Are Strange” sekä nimikappale nousivat klassikoiksi.
Nauhoitus
Strange Days nauhoitettiin kiertueiden välissä toukokuun ja elokuun välillä 1967 Sunset Sound Recordersilla Hollywoodissa. Samaa studiota käytettiin The Doorsin esikoisalbumin nauhoituksessa. Tuottaja Paul A. Rothchild ja äänisuunnittelija Bruce Botnick käyttivät 8-raitanauhuria. Pidennetyt sessiot antoivat yhtyeen kokeilla studiossa ja muuntaa soundiaan erikoisilla soittimilla ja musiikin käsittelyllä. Botnickin mukaan The Doors sai tähän inspiraatiota The Beatlesin Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band -albumilta sen jälkeen, kun he olivat kuunnelleet albumin ja hullaantuneet kuulemastaan. Botnick sanoi, että seuraten The Beatlesin esimerkkiä The Doors oli päättäväinen kokeilemaan uusia nauhoitustekniikoita.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Vuoden 2007 uusintapainoksen bonuskappaleet
RN Ibis
RN Ibis oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut Gabbiano-luokan korvetti. Toisen maailmansodan jälkeen alus jatkoi palvelustaan uudelleen luoduissa Italian merivoimissa Marina Militaressa.
Valmistus
Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta, missä köli laskettiin 18. kesäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 12. joulukuuta ja liitettiin laivastoon 3. maaliskuuta 1943.
Palvelus
Alus poistettiin laivastoluettelosta 1971.
Elektrolyyttineste
Elektrolyyttinestettä käytetään elektrolyyttikondensaattoreissa eristekerroksen muodostamiseen. Kun kondensaattoriin kytketään tasajännite, positiivisen eletrodin eli anodin pintaan muodostuu eristävä oksidikerros. Elektrolyyttineste on edelleen sähköisesti yhteydessä kondensaattorin katodiin, jolloin anodin ja katodin välillä ei ole periaatteessa muuta kuin hyvin ohut ja suurta jännitettä kestävä oksidikerros, jolloin kondensaattorin kapasitanssi on suuri. Tarvittaessa kapasitanssia voidaan valmistusvaiheessa suurentaa karhentamalla anodin pintaa, jolloin myös syntyvän oksidikerroksen pinta-ala kasvaa. Elektrolyyttikondensaattoreista käytetään lyhennettä "elko". Esim. mehu on elektrolyyttinestettä.
Electrolytic_capacitor
Alexandre Rodrigues
Kilpaura
Rodrigues voitti jo 18-vuotiaana Ranskan mestaruuden, jonka jälkeen hän sijoittui useaan kertaan toiseksi. Saavutettuaan kolmannen kerran hopeaa Ranskan cupussa, hän onnistui sen jälkeen voittamaan Bayeux Openin yli 90-kiloisten sarjassa. Rodrigues saavutti ensimmäisen kerran kansainvälistä menestystä joulukuussa 2003 voitettuaan Euroopan mestaruuden avoimessa painoluokassa. Hän voitti Unkarissa käydyn loppuottelun Valentin Krastevia vastaan. Jo seuraavana vuonna Rodrigues saavutti EM-pronssia superraskaassasarjassa.
Maaliskuussa 2005 Rodrigues otteli Ichigekin tapahtumassa Ranskassa Letši Kurbanovia vastaan. Hän hävisi ottelun Ipponilla toisessa erässä.
Karvakuonovompatti
Karvakuonovompatti eli etelänkarvakuonovompatti (Lasiorhinus latifrons) on yksi maailman kolmesta vompattilajista, ja muodostaa yhdessä pohjankarvakuonovompatin (Lasiorhinus krefftii) kanssa Lasiorhinus-suvun. Laji elää eteläisessä Australiassa, jossa se on silmälläpidettävä.
Koko ja ulkonäkö
Karvakuonovompatin ruumis on vahva ja hyvin kaivamiseen sopeutunut. Se painaa noin 20–30 kg. Ruumis on lähes metrin pituinen, jalat ovat lyhyet ja voimakkaat. Häntä on pieni ja usein eläimen tuuhean karvan peittämä.
Elintavat
Karvakuonovompatti on kasvinsyöjä. Se syö pääosin tuoretta ruohoa ja heinäkasveja. Kuivien kausien aikana se joutuu turvautumaan pienten pensaiden lehtiin ja varsiin sekä joissakin tapauksissa myös juuriin.
William Butler Yeats
William Butler Yeats (13. kesäkuuta 1865 Sandymount, Irlanti – 28. tammikuuta 1939 Menton, Ranska) oli irlantilainen runoilija. Yeats oli merkittävä voima perinteisen irlantilaisen kulttuurin elvyttämisessä ja yksi Irlannin kansallisteatterin perustajista. Yeats sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1923.
Karvakuonovompatti
Elintavat
Karvakuonovompatit ovat tehokkaita kaivajia. Ne voivat kaivaa etujaloillaan 150 metrin säteelle ulottuvia luolastoja ja yhdellä karvakuonolla voi olla pesänään useampi luolasto.
Karvakuonovompatti saa poikasia kerran vuodessa, yleensä syyskuun ja joulukuun välisenä aikana, jos sadeolosuhteet ovat sopivat. Yleensä naaras synnyttää kerralla 1-2 poikasta. Poikaset syntyvät hyvin pienikokoisina, minkä jälkeen ne kehittyvät ja kasvavat emonsa pussissa. Karvakuonovompatit elävät luonnossa keskimäärin 14-vuotiaiksi.
William Butler Yeats
Elämä
Suurimman osan lapsuuttaan Yeats vietti Lontoossa, missä hän kävi Godolphin Schoolia Hammersmithissa. Hän vietti kuitenkin aikaansa myös Dublinissa ja Länsi-Irlannissa Sligossa. Viisitoistavuotiaana hän haki Dubliniin Erasmus Smith Schooliin, missä hän opiskeli taidetta kolme vuotta. 21-vuotiaana hän kiinnostui kirjallisuudesta. Hänen esikoisteoksensa on 1886 ilmestynyt lyhyt näytelmä Mosada.
thumb|upright|left|Yeats vuonna 1908. Yeats oli Abbey Theatren hallituksen jäsen ja lisäksi senaattori. Hän otti roolinsa julkisuuden hahmona vakavasti ja oli kohtalaisen ahkera jäsen Irlannin parlamentin ylähuoneessa. Hän sai vuonna 1923 Nobelin kirjallisuuspalkinnon. Vuonna 1934 hän sai runouden Gothenburg-palkinnon Rudyard Kiplingin kanssa.
Yeats oli kiinnostunut muun muassa kelttimenneisyyden riiteistä, okkultismista, teosofiasta, uusplatonismista, swedenborgilaisuudesta, idän uskonnoista sekä alkemiasta.
Yeats kokosi ja julkaisi irlantilaisia satuja ja kansatarinoita kokoelmaksi Fairy and Folk Tales of the Irish Peasantry (1888), joka on julkaistu 1986 yhteisniteessä A Treasury of Irish Myth, Legend, and Folklore, jossa toisena on Isabella Augusta Gregoryn Cuchulain of Muirthemne.
Aale Tynni on suomentanut Yeatsilta valikoiman Runoja vuonna 1966. Jyrki Vainosen suomentama valikoima Torni ja kierreportaat ilmestyi vuonna 2015.
Pertti Mutanen
Pertti Mutanen, (s. 6. elokuuta 1947) on suomalainen elokuvaaja. Hän sai Jussi-palkinnon kuvauksestaan elokuvassa Valkoinen kääpiö (1986).
Mutanen on yksi merkittävimmistä vanhemman polven elokuvaajista. Hän on toiminut "hovikuvaajana" niin Jaakko Pyhälälle (Jon 1983, Ursula 1986, Armon aika 1998), Mikko Niskaselle (Mona ja palavan rakkauden aika 1983, Elämän vonkamies 1986, Nuoruuteni savotat 1988) kuin Claes Olssonillekin (En sparv i tranedans 1992, Akvaariorakkaus 1993, Ihanat naiset rannalla 1998, Onnen varjot 2005). Hän on tehnyt tiivistä yhteistyötä Timo Koivusalon kanssa ja kuvannut kaikki tämän elokuvat Sibelius-elokuvasta (2003) eteenpäin.
Mutanen on Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen.
Samuel von Brukenthal
thumb|Samuel von Brukenthal Samuel von Brukenthal (1721 Leschkirch – 1803 Hermannstadt) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan paroni ja Transilvanian kuvernööri.
Von Brukenthal syntyi transilvaniansaksilaiseen perheeseen vuonna 1721. Perhe aateloitiin vuonna 1724. Myöhemmin von Brukenthal matkusti opiskelemaan Halleen ja Jenaan. Wienissä von Brukenthalista kehkeytyi Itävallan keisarin alueellinen kansleri. Transilvanian kuvernööriksi von Brukenthal nousi vuonna 1774 ja toimi virassa vuoteen 1787 saakka. Kuvernöörinä hän rakennutti muun muassa edustavan Brukenthalin palatsin kuolinkaupunkiinsa Hermannstadtiin.
Sergei Mihalkov
Sergei Vladimirovitš Mihalkov (13. maaliskuuta (J: 28. helmikuuta) 1913 Moskova – 27. elokuuta 2009 Moskova) oli venäläinen lastenkirjailija ja muusikko. Hän oli yksi Neuvostoliiton tunnetuimmista lastenkirjailijoista. Mihalkov oli 1970–1990 Venäjän SFNT:n kirjailijaliiton puheenjohtajana. Hän sanoitti Gabriel El-Registanin kanssa Aleksandr Aleksandrovin säveltämän Neuvostoliiton hymnin. Mihalkov myös laati hymniin uudet sanat, kun se vuonna 2000 otettiin käyttöön Venäjän hymniksi.
Hänen poikansa Nikita Mihalkov ja Andrei Mihalkov-Kontšalovski ovat elokuvaohjaajia.
Mihalkov oli valtion virallisesti hyväksymä runoilija, joka estoitta ihannoi Josif Stalinia. Neuvostokirjailijoiden liiton puheenjohtajana toimiessaan hän mustamaalasi toisinajattelijoita.
Elämä ja ura
Mihalkov kirjoitti sanat säveltäjän Aleksandr Aleksandrovin kanssa (1883–1946). Uusi hymni esitettiin Stalinille kesällä 1943 ja se otettiin käyttöön maan uutena kansallislauluna 1. tammikuuta 1944. Stalinin kuoleman takia vuonna 1953 Mihalkov alkoi kirjoittaa vuonna 1970 uusia sanoituksia, joissa ei mainittu Stalinia. Neuvostoliiton hymnin käyttö Mihalkovin sanoituksilla jatkui vuoteen 1991, jolloin Neuvostoliitto hajosi.
Mihalkov oli silloin 87-vuotias ja ollut pitkään eläkkeellä, mutta kun Vladimir Putinin painostus vanhan hymnin palauttamiseen otti vauhtia, hän tarttui jälleen kynäänsä ja kirjoitti uudet sanoitukset. Tuloksena oli Venäjän federaation hymni, joka hyväksyttiin virallisesti vuonna 2001.
Kansallislaulun lisäksi Mihalkov tuotti runsaasti satiirisia näytelmiä ja tarjosi käsikirjoituksia useille Neuvostoliiton komedioille. Hänelle myönnettiin kolme Stalin-palkintoa (1941, 1942 ja 1950) ja lukuisia muita palkintoja.
Mihalkov asui Moskovassa. Hänen 90-vuotisjuhlillaan vuonna 2003 Putin vieraili henkilökohtaisesti hänen kotonaan.
Vuonna 1936 Mikalkov nai Natalija Petrovna Kontšalovskajan (1903–1988), Vasili Surikovin tyttärentyttären. He olivat naimissa 53 vuotta ennen Natalian kuolemaa. Vuonna 1997 Mikhalkov nai fysiikan professorin Julija Valerijevna Subbotinan.
Mihalkov kuoli nukkuessaan 96-vuotiaana Moskovan sairaalassa. Hänet haudattiin Moskovan Novodevitšin hautausmaalle.
Hudsonin piirikunta
Hudsonin piirikunta on Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Se kuuluu New Yorkin metropolialueeseen ja sen hallintokeskus on Jersey City. Piirikunta on perustettu 1840. Hudsonin piirikunta on ollut monille maahanmuuttajille portti Yhdysvaltoihin. Piirikunnan rannikon vieressä sijaitsevat Ellis Island ja Liberty Island, jotka ovat Hudsonin piirikunnan vesialueiden sisällä.
Maantiede
Hudsonin piirikunta on pinta-alaltaan pienin ja asukastiheydeltään suurin New Jerseyn 21 piirikunnasta. Asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 634 266. Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan piirikunnan pinta-ala on 162 km², josta 121 km² on maata ja 41 km² (25,21 %) on vettä. Asukastiheys on 3 915/km².
Piirikunnan topografian merkittävin piirre on vuoriharjanne, joka nousee jyrkästi Hudson-joen länsirannasta piirikunnan pohjoisosassa. Harjanne on Palisades-vuoriston eteläinen jatke. Piirikunnan eteläosan niemimaa on tasaista rannikkoa. Länsiosat Passaic- ja Hackensack-jokien välissä ovat suurimmaksi osaksi tulvamaata. Korkein kohta on 79 metriä merenpinnasta vuoriharjanteen kahdessa eri kohdassa, toinen Guttenbergissä ja toinen West New Yorkissa.
Väinö Sipilä
pienoiskuva|Sipilä vuonna 1928. Väinö Jeremias Sipilä (24. joulukuuta 1897 Pälkäne – 12. syyskuuta 1987 Pälkäne) oli suomalainen kestävyysjuoksija, joka tunnetaan myös nimillä Pälkäneen hirvi ja Pälkäneen orhi. Hänen parhaat kansainväliset saavutuksensa olivat 20 000 m:n ja 30 000 m:n maailmanennätykset sekä neljäs sija Pariisin olympialaisten 10 000 m:llä. Sipilä osallistui myös Amsterdamin (1928) olympialaisiin. Lisäksi hän voitti muun muassa neljästi maastojuoksun Suomen mestaruuden. Sipilä edusti aktiiviuransa aikana Tampereen Pyrintöä ja toimi myöhemmin Pälkäneen Lukossa, muun muassa seuran puheenjohtajana 1940–1961.
Pesäpallo
Väinö Sipilä pelasi pesäpalloa vuonna 1922 Toijalan suojeluskunnan joukkueessa ja voitti samana vuonna SM-hopeaa pesäpallon Suomen mestaruuskilpailuissa.
Gedion Zelalem
pienoiskuva|upright|Gedion Zelalem Liverpoolia vastaan. Gedion Zelalem (s. 26. tammikuuta 1997 Berliini, Saksa) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Arsenal FC:tä. Zelalem on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hänellä on etiopialaiset sukujuuret. Oikeajalkainen Zelalem on edustanut Arsenalia tammikuusta 2013. Hänen junioriseuransa Saksassa oli berliiniläinen suurseura Hertha BSC, mutta Zelalem muutti perheensä kanssa Yhdysvaltoihin jo yhdeksänvuotiaana ja pelasi enimmäkseen high school -sarjoissa Marylandin osavaltiossa josta Arsenalin kykyjenetsijät hänet 16-vuotiaana löysivät.
Artturi H. Virkkunen
pienoiskuva|Artturi H. Virkkunen
Gedion Zelalem
Arsenalissa Zelalem on pääasiassa pelannut alle 21-vuotiaiden joukkueessa, mutta pääsi ensimmäistä kertaa edustusjoukkueessa kentälle 10. elokuuta 2013 Helsingissä pelatussa Super Matchissa. Sen jälkeen hän sai edustusjoukkueessa peliaikaa kaudella 2013-14 ensin FA Cupissa, jossa pääsi vaihdosta kentälle yhdessä ottelussa sekä myöhemmin Mestarien liigassa jossa pääsi puoliajalla kentälle vierasottelussa turkkilaista Galatasarayta vastaan.
Artturi H. Virkkunen
Artturi Heikki (A. H.) Virkkunen (vuoteen 1906 Snellman) (19. tammikuuta 1864 Karunki – 17. marraskuuta 1924 Espoo) oli suomalainen historiantutkija. Hän toimi vuodesta 1922 vuoteen 1924 Turun yliopiston professorina ja ensimmäisenä rehtorina.