cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viipurin Palloseura
Seuran perustaminen
ViPS osallistui perustamisensa jälkeisenä kautena jääpallon SM-kilpailuun 1929. Ensimmäisellä kaudellaan se voitti Savonlinnan Riennon ja Lappeenrannan Urheilu-Miehet. Riennon ja LUM:n jälkeen vastaan tuli paikalliskilpailija Sudet. Ensimmäisessä ottelussa ViPS:n nuori joukkue venyi 3-3 tasapeliin, mutta uusintaottelussa kokeneempi Sudet eteni jatkoon 3-1 voitolla.
Seuraavalla kaudella 1930 ViPS selviytyi SM-cupissa jo neljän parhaan joukkoon. Se voitti Reippaan ja Helsingin Jalkapalloklubin, ja seuraavana vastassa oli taas Sudet. Sudet eteni lopulta finaaliin niukalla 2-1 voitolla.
Menestyskaudet
Seuraavana kautena 1931 pelattiin ensimmäistä kertaa sarjamuotoinen jääpallon SM-kilpailu. Sarjaan osallistui kuusi joukkuetta, kaksi Viipurista ja neljä Helsingistä. ViPS voitti sarjan puhtaalla pelillä, ratkaisevassa ottelussa ViPS onnistui vihdoin päihittämään Sudet maalein 2-1. ViPS jäi näin historiaan ensimmäisen SM-sarjan mestarina.
ViPS oli Suomen jääpallon huipulla myös seuraavina kausina. Kahtena seuraavana kautena ViPS sijoittui kolmanneksi, mestaruus jäi Viipuriin paikallisvastustaja Susille. Seuraavana vuonna 1934 mestaruus oli taas lähellä; ViPS sijoittui sarjan kärjessä tasapisteisiin Helsingin IFK:n kanssa ja joukkueet pelasivat uusintaottelun mestaruudesta Helsingissä. ViPS johti ottelua 2-1, mutta HIFK voitti ottelun lopulta 3-2, ja ViPS jäi näin hopealle. Seuraava kausi 1935 sujui ViPS:ltä vaisummin ja seura jäi SM-sarjassa viidenneksi.
Seuraavaksi kaudeksi 1936 SM-sarjaa laajennettiin kahdeksan joukkueen sarjaksi. ViPS voitti heti sarjan alussa viisi ensimmäistä otteluaan. Kuudennessa ottelussaan HIFK onnistui voittamaan ViPS:n, ja mestaruuden ratkaisu venyi viimeiselle kierrokselle. Ennen ratkaisevaa kierrosta ViPS oli kymmenessä pisteessä ja Sudet ja HIFK pisteen ViPS:aa jäljessä. ViPS voitti viimeisen kierroksen ottelussa Viipurissa Helsingin Palloseuran 5-0, ja näin ViPS voitti toisen mestaruutensa.
ViPS sulautetaan Susiin
Sota aiheutti muitakin suuria menetyksiä. Yksi nimekkäimmistä ViPS:n pelaajista, maaotteluissakin Suomea edustanut Eino Kanerva, haavoittui kuolettavasti jatkosodassa Poventsassa vuonna 1942. Muita ViPS:n riveissä pelanneita sankarivainajia olivat Pentti Pukero ja Jaakko Hyytiäinen.
ViPS jääpallon SM-sarjassa
Muut lajit
Jalkapallossa ViPS pelasi pääsarjassa kahden kauden ajan vuosina 1930 ja 1931. Vuoden 1931 putoamisen jälkeen se pelasi vuotta 1933 lukuun ottamatta talvisotaan asti toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Vuonna 1933 Viipurin piiristä B-sarjaan selviytyi Reipas.
Jääkiekossa joukkue osallistui SM-kilpailuun yhden kerran, vuonna 1929. ViPS selviytyi välieriin voitettuaan Reippaan. Välieräottelunsa ViPS hävisi Helsingin Palloseuralle.
James Chamanga
James Chamanga (s. 2. helmikuuta 1980 Luanshya) on sambialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kiinalaista Dalian Shide FC:tä. Chamanga on pelannut vuodesta 2005 lähtien ulkomailla, kolme vuotta Etelä-Afrikassa, jonka jälkeen Kiinassa. Hänellä on hallussaan Etelä-Afrikan liigan yhden ottelun maalintekoennätys, sillä hän teki viisi maalia Platinum Starsia vastaan joulukuussa 2007.
Chamanga on pelannut Sambian maajoukkueessa kolmissa Afrikan-mestaruuskilpailuissa, vuosina 2006, 2008 ja 2010.
Esitysteoria
Esitysteoria on matematiikan osa-alue, joka tutkii abstrakteja algebrallisia rakenteita esittämällä niiden alkiot vektoriavaruuksien lineaarisina muunnoksina sekä tutkii moduleja näiden rakenteiden suhteen.
Ishaq
Ishaq oli Marrakechin kalifi vuonna 1147 ja Almoravidien dynastian viimeinen hallitsija. Ishaq oli Tachfinen nuorempi veli ja edeltäjänsä Ibrahimin setä. Hän puolusti Marrakechiä menestyksekkäästi toista almohadien piiritystä vastaan 11 kuukauden ajan, mutta kukistui, kun Bab Rhematin porttia puolustaneet kristityt palkkasoturit pettivät hänet ja päästivät piirittäjät kaupunkiin. Muualla dynastian valta oli loppunut jo vuonna 1146.
Marjatta Brummer
Kerttu Marjatta Brummer, o.s. Korvenkontio, myöhemmin Rankka ja Rankka-Persson (31. lokakuuta 1915 Pieksämäki – 30. maaliskuuta 2007 Tukholma, Ruotsi) oli suomalaissyntyinen, Ruotsissa vaikuttanut arkkitehti. Hän oli vuodesta 1949 naimisissa arkkitehti Per Perssonin kanssa, ja hänen poikansa on Patrik Brummer.
Brummerin vanhemmat olivat filosofian tohtori Valio Armas Korvenkontio (ent. Brummer) ja Inkeri Laaksonen. Hän suoritti ylioppilastutkinnon Helsingissä 1934, valmistui Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta 1944 ja Kuninkaallisesta taidekorkeakoulusta 1948. Hän työskenteli vuoteen 1947 professori Jussi Paatelalle sekä arkkitehdeille Ragnar Ypyä, Dag Englund ja Erkki Huttunen, meni arkkitehti Sture Frölénin toimistoon Tukholmaan 1947, sitten HSB:n liittoon Tukholmassa 1950 ja toimi vuodesta 1956 arkkitehtina yhdessä puolisonsa kanssa heidän toimistossaan AB Per Persson – Marjatta Rankka.
Brummer suunnitteli muun muassa kouluja ja asuinalueita Hagsätraan ja Fruängeniin. Jarl Bjurströmin kanssa hän voitti arkkitehtikilpailun asuinalueesta Jönköpingissä. Maire Gullichsenin sekä Alvar ja Aino Aallon kanssa hän perusti Ruotsiin Artekin toimipisteen.
Vicksburg (Michigan)
Vicksburg on kylä (village) Kalamazoon piirikunnassa, Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 2 906. Vicksburg perustettiin 1871. Se on saanut nimensä John Vickersiltä, joka muutti nykyisen kaupungin alueelle 1831.
Zuzana Čížková
Zuzana Čížková (s. 10. joulukuuta 1982 Praha) on tšekkiläinen kuvanveistäjä ja taidemaalari.
Ranskassa Čiżkován työt herättivät kiinnostusta ja hän osallistui Salon des Artistes Independantsiin vuosina 2006 ja 2007. Hänen töitään on ollut esillä myös Baselissa, Sveitsissä. Iso- Britanniassa hänelle myönnettiin Winton Train Award vuonna 2009. Uransa varrella Čiżková on tehnyt lukuisia julkisia teoksia eri kaupunkeihin. Niitä on Prahassa, Brandýs nad Labemissa ja Poděbradyssa.
Erik de Laval
Erik Patrick Honoré de Laval (28. huhtikuuta 1888 Tukholma – 9. marraskuuta 1973 Lidingö) oli ruotsalainen nykyaikainen viisiottelija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1912 Tukholmassa ja kesäolympialaisissa 1920 Antwerpenissä saaden jälkimmäisellä kerralla hopeaa. Myös hänen veljensä Georg ja Patrik de Laval olivat olympiaurheilijoita.
Nukka-angervo
Nukka-angervo (Holodiscus discolor) on ruusukasvien heimoon kuuluva pensas, joka kasvaa luonnonvaraisena läntisessä Pohjois-Amerikassa. Lajin kuvaili ensimmäisenä Frederick Traugott Pursh; nykyisen nimensä se sai Carl Maximowiczilta.
Ulkonäkö ja koko
Nukka-angervo on nopeakasvuinen kesävihanta pensas, joka yleensä saavuttaa 1,2–1,5, joskus jopa 2,1 metrin korkeuden. Vuorottaiset lehdet ovat pieniä, 5–9 senttimetriä pitkiä ja 4–7 senttimetriä leveitä, liuskaisia, nuorina mehukkaan vihreitä.
Valkoiset kukat kasvavat oksista roikkuvista tertuista. Kukkien tuoksu on heikosti makea, sokerimainen. Kasvi kukkii toukokuusta heinäkuuhun. Pölyttyneestä kukasta kypsyy pieni, karvainen hedelmä, joka sisältää yhden siemenen ja on tarpeeksi kevyt lentämään tuulen mukana.
Levinneisyys
Nukka-angervo kasvaa luonnonvaraisena Tyynenmeren luoteisrannikolla ja koko Kaliforniassa monenlaisissa elinympäristöissä, kuten Kalifornian ikivihreissä sekametsissä, Kalifornian tammimetsissä, chaparralissa, rannikon punapuumetsissä, douglaskuusimetsissä, keltamäntymetsissä, komeapihtametsissä ja kontortamäntymetsissä.
Quercus kelloggii-tammilajin hallitsemissa metsissä nukka-angervo kasvaa samoilla paikoilla lännenmyrkkysumakin (Toxicodendron diversilobum), Heteromeles arbutifolian ja Dryopteris argutan kanssa.
Lajia on esiintynyt tilapäisesti myös Ruotsissa.
Elinympäristö
Nukka-angervoa löytyy sekä aukioilta että yleisenä pensaana aluskasvillisuuden joukosta 300–1300 metrin korkeudessa. Laji kasvaa monenlaisissa luontotyypeissä kosteista rannikkometsistä kuivempiin, viileämpiin Kalifornian sisämaan vuoristoihin. Kasvi on sopeutunut kasvamaan paloalttiilla alueilla, ja se on usein ensimmäinen vihreä verso, joka nousee metsäpalosta toipuvalle alueelle. Nukka-angervo esiintyy yleisenä chaparral-kasvustossa, ekosysteemissä, joka on kehittynyt palaessaan säännöllisesti. Lajia voi kasvaa myös hakkuulla raivatuilla alueilla.
Alemmat taksonit
Laji jakautuu seuraaviin muunnoksiin:
Käyttö
Pohjois-Amerikan alkuperäiskansat ovat aiemmin käyttäneet kasvia moniin tarkoituksiin.
Esineet
Monet heimot ovat käyttäneet nukka-angervon puuta ja kuorta työ- ja huonekalujen valmistukseen. Koska kasvin puuaines on lujaa, sitä on käytetty erityisesti kaivutikkujen, keihäiden, jousien, nuolien, harppuunoiden ja naulojen valmistukseen. Kuten monilla muillakin kasveilla, usein puu kovetettiin ensin tulella ja hiottiin sitten kortteilla kiiltäväksi.
Comox-intiaanit pitävät kukkivaa nukka-angervoa osoituksena parhaasta ajasta voisimpukoiden kaivamiseen.
Lääkkeet
Lummit käyttävät kasvin kukkia ripulilääkkeenä ja lehtiä hauteena. Useat muut alkuperäisheimot, kuten liluet, käyttävät kuumassa vedessä liotettuja marjoja lääkkeeksi ripuliin, isorokkoon ja vesirokkoon sekä verenvahvisteeksi.
Muuta
Nukka-angervo on erityisen arvokas pölytettävä luonnonvaraisille mehiläisille ja perhosille. Se on myös perhoslajien Limenitis lorquini, Papilio eurymedon ja Celastrina ladon toukan ravintokasvi.
Life Goes On (Traen albumi)
Life Goes On on Traen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 23. lokakuuta 2007 Rap-A-Lot Recordsin kautta. Albumia myytiin ensimmäisen viikon aikana 12,500 kopiota. S.L.A.B.in remix-versio ilmesty 8. joulukuuta 2007.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 104.
Friedrich List
Friedrich List (6. elokuuta 1789 Reutlingen – 30. marraskuuta 1846 Kufstein) oli saksalainen taloustieteilijä, joka korosti, että valtion oli menestyäkseen harjoitettava aktiivista talouspolitiikkaa ja suojeltava kotimaista teollisuutta.
Pyhämaan uhrikirkko
Pyhämaan uhrikirkko on vuosina 1647–1652 rakennettu torniton pitkäkirkko Pyhämaassa Uudessakaupungissa. Puukirkko on parhaiten säilyneitä 1600-luvun kirkkoja Suomessa. Pyhämaan uhrikirkon vieressä sijaitsee vuonna 1804 valmistunut Pyhämaan uusi kirkko.
Friedrich List
List suositteli tarkasti valittua varhaisessa kehitysvaiheessa olevan teollisuuden suojelua (täyden vapaakaupan sijaan). Hän ei vastustanut kansainvälistä kauppaa eikä viennin voimakasta laajentamista. Hän painotti kaupan tärkeyttä ja näki vapaakaupan lopullisena päämääränä, mutta piti teollisuuden suojelua tärkeänä talouskehityksen alkuvaiheessa.
Pyhämaan uhrikirkko
Kirkko on tunnettu maalauksistaan, jotka ovat merkittävä osa Suomen 1600-luvun taidehistoriaa. Kirkkosalin katon ja seinien runsaat liimavärimaalaukset on luultavasti tehty maalarimestari Christian Wilbrandtin johdolla 1667. Barokkihenkisiä ja kuvakudosmaisia maalauksia on hirsiseinien ja laakean tynnyriholvin ohella kuorikaiteen yläosassa. Seinissä kuvataan Raamatun tapahtumia, holvissa taas kukkaseppeleiden ympäröimiä pulleita enkeleitä. Väleissä on kukkaköynnöksiä ja hedelmäryhmiä.
Friedrich List
Listin mukaan Britannia ei ollut noudattanut Adam Smithin liberalistista talouspolitiikkaa, vaan Britannian hallitus oli vahvistanut maansa taloutta eri tavoin, myös protektionistisin menetelmin. Hän neuvoi Saksaa seuraamaan samaa tietä.
Pyhämaan uhrikirkko
Pyhämaan uhrikirkko sijaitsee vanhan purjehdusväylän varrella. Tasaleveän suorakaiteenmuotoisen kirkkohuoneen alttaripääty on kolmitaitteinen. Kuori on erotettu muusta kirkosta alaosastaan hirsistä salvotulla kuorikaiteella. Välissä on kapeista balustereista koostuva osa. Saarnastuoli on 1640-luvulta ja penkit 1700-luvulta, mutta niiden väritys on peräisin myöhemmältä ajalta.
Friedrich List
List piti Saksan talouden keskeisenä ongelmana 38 erillisen maan välisiä tullimaksuja. Hän oli vuonna 1819 perustamassa vapaamuotoisen kauppa- ja teollisuusliiton (Handels- und Gewerbekammer) ja vuonna 1834 Saksan tulliliiton (Zollverein) Saksan valtioiden kesken. Alueen talouselämän kehittäminen pääsi vauhtiin. List laati rautateiden rakentamissuunnitelman ja sen mukainen ratojen rakentaminen alkoi. Ensimmäisenä rakennettiin vuosina 1837–1839 Leipzigin ja Dresdenin rataosuus.
Listin pääteos on Kansantaloustieteen kansallinen järjestelmä. Hänen näkemyksensä ovat olleet erittäin vaikutusvaltaisia.
Pyhämaan uhrikirkko
Hirsiseinät on salvottu sulkanurkalle. Niitä peittää ulkopuolelta 1960-luvulla tehty tasaleveä punamullattu pystylaudoitus. Vesikaton länsipäähän on sijoitettu pieni kattoratsastaja. Kirkon sakaristo, asehuone ja kellotapuli purettiin 1800-luvulla.
JC Jeans Company
JC Scandinavian Denim House (vuoteen 2012 asti Jeans & Clothes ) oli ruotsalainen vaateketju, jonka mallistossa oli laaja valikoima johtavia farkkumerkkejä sekä oman malliston yläosia. Ketju tunnettiin hintaan sisältyvästä lyhennyspalvelusta farkkujen ostajille. Oman Crocker-farkkumerkkinsä lisäksi JC myi myös muun muassa Dieselin, Levi’sin, Leen, Tiger of Swedenin ja Wranglerin farkkuja.
Sekä JC Sverige AB että Suomessa toiminut JC Jeans & Clothes Oy asetettiin konkurssiin huhtikuussa 2019. Talousvaikeuksien lisäksi yhtiöiden omistajuus oli viime aikoina epäselvää. Seychelleille rekisteröidyn kiinalaisen Denim Islandin jälkeen omistajana esiintyivät Smart Perfect -niminen yritys ja Iliya Meric -niminen yksityishenkilö.
Historiaa
Ensimmäinen JC-myymälä avattiin Ruotsin Helsingborgissa vuonna 1963 nimellä Junior Center. JC-myymälöitä oli Suomessa ja Ruotsissa vuonna 2012 yhteensä noin 120. Vuonna 2012 JC sulki 23 myymälää.
JC:n omisti vuodesta 2006 ruotsalainen RNB Retail and Brands, joka myi sen vuonna 2013 kiinalaiselle Denim Island Groupille. Suurin osa myymälöistä on Denim Island -konsernin omistuksessa, mutta osa myymälöistä Ruotsissa on myös franchisingilla toimivia.
Kantonissa kotipaikkaansa pitävän Denim Islandin liikevaihto vuoden 2013 paikkeilla oli noin 380 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria ja henkilöstömäärä 10 000. Yhtiön muita vaatemerkkejä ovat muun muassa Better in Blue, Vigoss, Le Rock, Nit de Cru ja Cult of Individuality.
Suomessa JC-ketju toimi yritysnimellä JC Jeans & Clothes Oy, joka asetettiin konkurssiin huhtikuun puolivälissä 2019.
Cornelis van Dalen
Cornelis Marinus van Dalen (14. maaliskuuta 1885 Monster – 22. toukokuuta 1953 Vlaardingen) oli alankomaalainen ampuja. Van Dalen osallistui Antwerpenin olympialaisissa 1920 kuuteen eri lajiin, joista viisi oli joukkuekilpailuja. Hän sai kaikista kilpailijoista huonoimmat pisteet 300 metrin vapaakiväärin moniasentokilpailussa ja sijoittui joukkuekilpailuista parhaiten saman lajin joukkuekisassa, jossa Alankomaiden joukkue oli kahdeksas.
Tyttö ja laukku
Tyttö ja laukku (La Ragazza con la valigia) on Valerio Zurlinin ohjaama italialais-ranskalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1961. Leonardo Benvenutin, Piero De Bernardin ja Enrico Mediolin käsikirjoittamassa tarinassa 16-vuotias yläluokkainen poika (Jacques Perrin) ihastuu isonveljensä hylkäämään työväenluokkaiseen, itseään vanhempaan ja kovia kokeneeseen tanssityttöön (Claudia Cardinale).
Vastaanotto ja jälkimaine
Cannesin elokuvajuhlilla Tyttö ja laukku toi ohjaajalleen ehdokkuuden Kultaiseen palmuun. Cardinale palkittiin roolistaan David di Donatello -palkinnolla.
Helsingin Sanomien ensi-ilta-arvostelussa Paula Talaskivi sanoi Zurlinin näkevän maailman hieman Michelangelo Antonionin tapaan, mutta tuoreemmin ja kansanomaisemmin. Hän piti Claudia Cardinalen ja herkkäkasvoisen nuoren Jacques Perrinin roolitöitä erittäin hyvinä.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Tytön ja laukun vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Meleagros (Makedonia)
Meleagros oli Makedonian kuningas noin tammikuusta maaliskuuhun vuonna 279 eaa. Hänen isänsä oli Egyptin faarao Ptolemaios I ja hänen äitinsä oli luultavasti tämän vaimo Eurydike.
Hänestä tuli kuningas sen jälkeen kun keltit olivat tappaneet hänen veljensä, kuningas Ptolemaios Keraunoksen. Meleagroskaan ei pystynyt kukistamaan kelttejä ja hänet systiin pian vallasta. Kuninkaaksi tuli Antipatros joka oli Kassandroksen veljenpoika.
Ayaz Mütəllibov
Ayaz Niyazi oğlu Mütəllibov (, 12. toukokuuta 1938 Baku, Azerbaidžanin SNT – 27. maaliskuuta 2022 Baku, Azerbaidžan) oli viimeinen Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan johtaja ja Azerbaidžanin ensimmäinen presidentti lokakuusta 1991 toukokuuhun 1992. Hän oli NKP:n keskuskomitean politbyroon jäsen kesäkuusta 1990 elokuuhun 1992.
19. elokuuta 1991 vieraillessaan Iranissa Mütəllibov antoi lausunnon, jossa hän näytti hyväksyvän hätätilakomitean toimet presidentti Mihail Gorbatšovia vastaan. Hätätilakomitean kaaduttua kun sen vallankaappausyritys epäonnistuttui, Mütəllibov hajotti Azerbaidžanin kommunistisen puolueen.
Hänet valittiin kansanvaalilla presidentiksi 8. syyskuuta 1991, ja joulukuussa hän oli allekirjoittamassa IVYn perussopimusta. Maaliskuussa 1992 Azerbaidžanin armeijan kärsittyä tappioita Vuoristo-Karabahissa ja Kansanrintaman painostuksen alaisena Mütəllibov ilmoitti eroavansa, mutta toukokuussa hän vaati Korkeimmalta neuvostolta asemansa palauttamista ja vaalien peruuttamista. Tämän jälkeen Azerbaidžanin Kansanrintama toi pääkaupunkiin aseistettuja joukkoja ja otti sen haltuunsa, jolloin Korkein neuvosto peruutti päätöksen.
Mütəllibovin kannattajat Azerbaidžanissa ovat perustaneet mm. "Kansan yhtenäisyys" -puolueen ja Sosiaalidemokraattisen puolueen, jotka eivät ei ole juuri saaneet kannatusta.
Mütəllibov itse muutti Venäjälle, missä asui vuoteen 2012 asti. Hän palasi tuolloin Azerbaidžaniin ja ilmoitti samalla vetäytyvänsä politiikasta. Mütəllibov pystyi palaamaan, koska hieman aiemmin oli hyväksytty laki, joka antoi valtionpäämiehille syytesuojan virkakautena tehdyistä rikoksista. Presidentti Heydər Əliyev oli useaan kertaan yrittänyt 1990-luvulla saada Mütəllibovin tuomittavaksi Azerbaidžaniin. Häntä oli syytetty muun muassa maanpetoksesta Xocalın verilöylyn hoitamisesta sekä useasta vallankaappausyrityksestä.
Carcassonne
Carcassonne on linnoitettu kaupunki ja Auden departementin pääkaupunki Etelä-Ranskassa. Kaupungin asukasluku on 46 639 (2006). Carcassonne sijaitsee Ranskan eteläosassa 90 kilometriä kaakkoon Toulousesta.
Carcassonnen kaupunki on tunnettu keskiaikaisesta linnoitetusta osastaan (La Cité), jossa nykyään asuu vain muutama kymmenen ihmistä. Aude-joen toiselle rannalle levittäytyy kaupungin uudempi osa. Carcassonnen linnoitus restauroitiin 1800-luvulla, ja se kirjattiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1997.
Ilmasto
Carcassonne kuuluu Välimeren ilmastovyöhykkeeseen. Sille on tunnusomaista kuivat ja kuumat kesät, leudot syksyt ja talvet sekä sateiset keväät. Lunta sataa harvoin, vain keskimäärin seitsemänä päivänä vuodessa joulukuun ja maaliskuun välisenä aikana. Pakkaspäivät ovat vieläkin harvinaisempia, joten lumi ei ole koskaan pysyvää.
Sateet ovat rankimmillaan lokakuussa ja huhtikuussa. Kesäisin sateet tulevat myrskyinä ja voivat muuttua jopa hyvinkin raivokkaiksi raekuuroiksi. Raekuurot ovat tuhoisia viiniköynnöksille. Lisäksi Carcassonnessa mitataan voimakkaita tuulia (yli 55 km/h) keskimäärin 117 päivänä vuodessa. Tuulet puhaltavat joko idästä, lännestä tai mereltä.
Liikenneyhteydet
Carcassonne sijaitsee Välimeren rannikon ja Toulousen välisellä suurella liikenneväylällä. Muinoin Carcassonneen kuljettiin pitkin Canal du Midiä, 1600-luvulta peräisin olevaa kanavaa, joka edelleen kulkee kaupungin pohjoispuolella. Nykyään kaupunkiin pääsee autolla valtatietä A61 Toulousen ja Montpellier’n suunnilta. Valtatie A61 on osa Välimeren ja Atlantin yhdistävää l’autoroute des Deux Mers -tieverkostoa. Lisäksi Toulouse-Sète -junayhteys kulkee Carcassonnen kautta ja Carcassonnen lentokentältä on yhteydet Isoon-Britanniaan (Lontooseen, Liverpooliin ja Nottinghamiin), Irlantiin (Dubliniin ja Shannoniin) sekä Belgiaan (Charleroihin).
Sijainti
Carcassonne sijaitsee Aude-joen rannalla. Joki virtaa kaupunkiin rauhallisesti kulkien vuoriston rotkojen läpi. Kaupunki jaetaan yleensä kahteen osaan: joen länsirannalla olevaan ”ville basseen” (alakaupunki) ja kukkulan laelle rakennettuun Cité de Carcassonneen, joka tunnetaan myös nimellä ”ville haute” (yläkaupunki). Ville haute sijaitsee noin 150 metriä ville bassen yläpuolella.
Cité
Carcassonnen vanha, linnoitettu osa, Cité, on ainutlaatuinen keskiaikainen rakennelma Euroopan mittakaavassa kokonsa ja kuntonsa puolesta. Sitä ympäröi kahdessa rivissä suojamuurit ja sen keskellä kohoaa kreivien linna ja Saint-Nazairen basilika.
Kreivien linna
Kreivien linna on linnoitus Carcassonnen sydämessä. Sitä ovat käyttäneet kotinaan Carcassonnen varakreivit. Jotkin linnan perustuksista on rakennettu ensimmäiseltä vuosisadalta peräisin olevan domuksen päälle. Uusi linna on rakennettu 1100-luvun alussa ja siitä on vielä jäljellä keskustorni. Linnaa on muutettu useaan otteeseen vuosisatojen aikana. Suurimmat muutokset tehtiin vuonna 1229, jolloin linnasta tuli kuninkaan käskystä paikallishallinnon keskus. Vuosien 1240 ja 1250 välisenä aikana muutostöillä pyrittiin linnan vahvistamiseen.
Linnassa voi vierailla vuoden ympäri ja sieltä pääsee myös Citén muureille. Linnassa sijaitsee muun muassa kivimuseo sekä pysyvä näyttely, joka kertoo Citén entisöinnistä 1800-luvulla.
Ludvig IX:n linnoitus
Tavallisemmin ville basse -nimellä tunnettu kaupunginosa on Carcassonnen kauppa- ja asumiskeskus. Vuonna 1247 Ranskan kuningas Ludvig IX antoi luvan rakentaa suuren, heikosti linnoitetun kylän carcassonnelaisten asuttamiseksi. Kylää kiertävä, 2800 metriä pitkä valli on rakennettu kreivi Armagnacin käskystä vuosien 1355 ja 1359 välisenä aikana. Vuonna 1355 Englannin kuninkaan Edvard III:n vanhin poika Edvard Musta prinssi, tuhosi ville bassen. Vuonna 1359 linnoitusta muokattiin ja se sai nykyisen muotonsa.
1500-luvun lopussa kaupungin muureja vahvistettiin neljällä linnoituksella eli bastionilla. Näitä olivat bastion Saint-Martin, bastion du Calvaire, bastion de Montmorency ja bastion de la Tour Grosse (myös nimellä bastion des Moulins). Nämä rakennustyöt keskeytyivät Ranskan uskonsotien ajaksi 1562–1598, kun keskityttiin ville bassen puolustuksien vahvistamiseen.
Muita rakennuksia
Kylän muut rakennukset ovat tyypillisiä kylän historiallisille perinteille. Pont Vieux -silta (225 m) oli ensimmäinen silta, joka yhdisti kylän osat toisiinsa Aude-joen yli. Nykyään se on kävelysilta.
Ville bassen sydämessä on viljasiilo, joka on rakennettu vuonna 1769. Boulevard Marcoulla sijaitsee vastarintaliikkeen muistomerkki, kuvanveistäjä René Ichén tekemä Lutteurs-patsas. Se esittää kahta toisensa kohtaavaa taistelijaa (lutteurs = taistelijat).
Bianca Van Varenberg
Bianca Bree Van Varenberg (tunnetaan myös nimellä Bianca Bree, s. 17. lokakuuta 1990) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen isänsä on näyttelijä Jean-Claude Van Damme.
Näyttelijäura
Van Varenberg aloitti näyttelemisen vuonna 2008 The Shepherd: Border Patrol -elokuvan myötä, jossa hänellä oli pieni rooli. Myös myöhemmissä elokuvissa Van Varenbergilla oli pieniä sivurooleja, kuten Assassination Games. Elokuussa 2011 Van Varenberg julkistettiin esiintyvän ensimmäistä kertaa pääosassa elokuvassa U.F.O., jonka ensi-ilta oli määrä olla vuoden 2012 aikana. Sittemmin sen ensi-iltaa myöhäistettiin vuodella.
Yksityiselämä
Van Varenbergin isä on belgialainen näyttelijä Jean-Claude Van Damme ja äitinsä yhdysvaltalainen entinen kehonrakentaja Gladys Portugues. Van Varenbergilla on vanhempi veli Kristopher Van Varenberg ja velipuoli Nicholas Van Varenberg.
Markku Breider
Markku Breider (s. 1964) on suomalainen yritysjohtaja. Hän oli elokuusta 2010 lähtien toiminut Fintoto Oy:n toimitusjohtajana. Breider seurasi tehtävässä siitä saman vuoden maaliskuussa vapautettua Ilmari Halista.
Aikaisemmin Breider on ollut pitkään Procter & Gamble -yhtiössä myynti- ja johtotehtävissä sekä Tiimari Oyj:n myymälätoimintojen johtajana.
Silence Sound Center
Silence Sound Center tuoli on Antti Evävaaran vuonna 2002 suunnittelema tuoli. Tuolissa voi työskennellä rauhassa, ja se sulkee hyvin ulkopuoliset hälyäänet.
Evävaaran suunnittelu päivittyi uudelle tasolle vuonna 2002 Silence-tuolin myötä. Silence-tuotteet ovat hiljaisten, henkilökohtaisten tilojen luomiseen tarkoitettuja tuotteita. Silence Sound Center -tuolin myötä Evävaaraa on pidetty yhtenä funktionaalisten huonekalujen edelläkävijöistä maailmassa. Silence Sound Center -tuolia on kutsuttu maailman pienimmäksi konserttisaliksi, tuoleja toimitettu mm. Frankfurtin lentokentälle, Centre Pompidouhun, Bordeaux'n Cité du Viniin, museoihin, kirjastoihin ja useisiin kansainvälisiin toimistoihin mm. Siemensille ja Boschille. Tuolin saa myös ilman äänijärjestelmää. Tuolia myy ja markkinoi EvavaaraDesign.
Silence-tuolin jälkeen 2013 tuli Silence Phone Box - puhelinkoppi, hiljainen työpiste. Silence Phone Box muuttuu myös yhden hengen videoneuvottelutilaksi Visioo Boxiksi.
Aluskasvillisuus
Aluskasvillisuus on metsän alin kasvillisuuskerros, johon kuuluvat puu- ja pensaskerrosten alapuolella kasvavat varvut, ruohot, sammalet ja jäkälät. Aluskasvillisuus muodostuu kenttä- ja pohjakerroksesta.
Aluskasvillisuudessa on usein kosteampaa kuin latvuskerroksessa, ja varjossa olevan maan lämpötila ei vaihtele yhtä paljon kuin avoimen maan. Tämän vuoksi aluskasvillisuudessa menestyvät monet kosteutta vaativat elämänmuodot, kuten sammalet, saniaiset ja sienet.
Aluskasvillisuus metsätyypeittäin
Eri metsätyyppien aluskasvillisuudessa on huomattavia eroja, joten aluskasvillisuuden lajistolla ja rakenteella on keskeinen merkitys metsätyyppien luokituksessa. Kangasmetsien luokittelun ns. perussarjassa erotetaan mm. kuiva ja karu jäkälätyypin ryhmä (karukkokankaat) sekä huomattavasti rehevämpi käenkaali-mustikkatyypin ryhmä (lehtomaiset kankaat).
Havumetsä
Havumetsien aluskasvillisuus on melko vähälajista köyhän ja happaman maaperän sekä viileän ilmaston vuoksi. Tyypillisiä lajeja ovat sammalet ja jäkälät sekä erilaiset ainavihannat varvut, kuten mustikka ja puolukka. Nämä muodostavat usein tiheitä kasvustoja. Sieniäkin esiintyy runsaasti. Havumetsävyöhykkeen eteläosissa (Viro, Keski-Ruotsi, Lohjan seutu) on myös kalkkikiviseutuja, joissa esiintyy tavallista runsaammin eteläisempää kasvillisuutta.
Lehtimetsä
Lauhkean vyöhykkeen lehtimetsissä monet aluskasvit aloittavat kasvunsa aikaisemmin keväällä kuin korkeat puut, mikä johtuu valon paremmasta saatavuudesta. Kesäisin aluskasvillisuus on vähäistä ja ainoastaan varjoa suosivat kortteet, sinivuokot, taponlehti ja saniaiset viihtyvät siellä. Keväisin metsänpohjat täyttyvät karun talven jäljiltä kevätkukkijoista, joita ovat valkovuokko, sinivuokko, kevätesikko, narsissit, käenrieskat, lumikello, näsiä, imikkä, idänsinililja ja keltavuokko.
Mike Delfino
Michael ”Mike” Delfino on fiktiivinen henkilö televisiosarjasta Täydelliset naiset. Häntä esittää näyttelijä James Denton. Mike on Susanin aviomies, M.J. Delfinon ja Zach Youngin isä sekä Julie Mayerin isäpuoli.
Tarina
Sarjan alussa Mike on juuri muuttanut Wisteria Lanen naapurustoon. Ensimmäisessä jaksossa Susan Mayer tapaa hänet Mary Alicen hautajaisissa. Susan ihastuu Mikeen, samoin Edie Britt. Vähitellen Miken ja Susanin suhde syvenee. Mikelle on kuitenkin salaisuus, hän vain esittää ystävällistä naapuruston putkimiestä, mutta yrittää saada salaa selville vuosia aikaisemmin kadonneen tyttöystävänsä, Deirdren kohtalosta. Deirdren isä, Noah palkkasi Miken selvittämään tapauksen, sillä hän on kuolemaisillaan sairauteen ja haluaa tietää mitä hänen tyttärelleen oli tapahtunut.
Susanin ja Miken suhteen edetessä Susan alkaa saada selville palasia Miken menneisyydestä. Susanin epäilykset heräävät hänen tavatessa Kendra Taylorin, salaperäisen naisen Miken menneisyydestä ja myöhemmin löytäessään aseen ja suuren määrän rahaa Miken keittiökaapeista. Ystävänpäiväillallisella Mike pyörtyy ampumahaavan vuoksi, jonka hän väittää olevan itseaiheutettu. Todellisuudessa Mike oli ollut tutkimassa Deirdren kohtaloa ja vanha mies oli ampunut häntä, Miken tutkiessa tämän taloa.
Paul Youngin tapettua Wisteria Lanen asukkaan Martha Hubertin, tämä yrittää lavastaa Miken syylliseksi. Lynetten lapset löytävät Miken autotallista verisiä koruja, jotka liittävät hänet Martha Huberin murhaan. Mike oli kuitenkin ollut Marthan kuoleman aikaan Susanin luona, minkä vuoksi Susan kutsuttaan poliisiasemalle kuulusteluun. Asemalla Susanille selviää, että Mike on aikaisemmin tuomittu kuolemantuottamuksesta sekä huumeiden hallussapidosta vuonna 1987 ja että Miken "itseaiheutettu" ampumahaava liittää hänet kaupungin toisella puolella tapahtuneeseen murtoon. Susan lopettaa murtuneena suhteen.
Mike saa selville Paul Youngin liittyvän Deirdren murhaan, jolloin hän ottaa Paulin panttivangiksi ja vaatii tältä tietoja. Paul kertoo hänen ja vaimonsa Mary Alicen eläneen aikaisemmin Salt Lake Cityssä, jossa Mary Alice työskenteli vieroituslaitoksessa ja tapasi siellä Deirdren. Yhtenä iltana halutessaan huumeita Deirdre myi parille oman lapsensa, Danan, saadakseen rahaa huumeisiin. Lapsi nimetään uudelleen Zachiksi. Vuosia myöhemmin Deirdre etsi parin käsiinsä ja vaati lastaan takaisin. Mary Alice ei kuitenkaan suostunut Deirdren vaatimukseen vaan puukottaa tätä kuolettavasti. Paul ja Mary Alice tunkivat ruumiin lasten lelulaatikkoon ja hautasivat uima-altaansa alle. Miken tajutessa Zachin olevan hänen poikansa, hän vapauttaa Paulin.
Habarovskin lentoasema
Lentoaseman Habarovsk-Novyin kiitotie ja kentän lähestymisvarustus on hyväksytty ICAO:n kategoriaan II. Vuonna 2013 Habarovsk-Novyin kautta kulki 2 089 097 lentomatkustajaa ja 31,2 miljoonaa tonnia rahtia.
Mike Delfino
Tarina
Ensimmäisen kauden lopussa Miken ollessa töissä Susan menee Miken taloon syöttääkseen tämän koiran ja löytää aseistetun Zachin. Zach uskoo Miken vahingoittaneen hänen isäänsä Paulia. Zach käskee Susania odottamaan Miken paluuta voidakseen tappaa tämän.
Habarovskin lentoasema
Lentoliikenne Habarovskiin sai alkunsa 1929 Amurjoen varteen perustetun lentosataman muodossa. Pian havaittiin, ettei tämä lähestyminen kyennyt vastaamaan kasvavan lentoliikenteen tarpeisiin. Uusi maalle raivattu lentokenttäalue otettiin käyttöön 1938. Vuonna 1953 kenttä sai 2 500 metriä pitkän ja 80 metriä leveän päällystetyn kiitotien ja seuraavan vuonna 400 hengen tuntikapasiteetille mitoitetun terminaalirakennuksen. Lentoasemaa kasvatettiin vuosien saatossa. Kansainväliseksi lentoasemaksi se hyväksyttiin 1970. Vuonna 1980 rakennettiin 4 000 metriä pitkä kiitotie. Kiitotien puolesta Habarovsk-Novyi pystyi nyt vastaanottamaan kaikkia lentokoneita huonoissakin sääoloissa. Vuosina 1990 ja 1991 lentomatkustajien määrä kohosi vuositasolla noin 3,6 miljoonaan, joka on yhä lentoaseman ennätys.
Mike Delfino
Tarina
Toisen kauden alussa Miken palatessa kotiin hän löytää Zachin pitämässä Susania panttivankinaan, mutta Susan saa kuitenkin aseen pois Zachilta. Zach pakenee, jolloin Mike tunnustaa Susanille Zachin olevan hänen biologinen poikansa ja että Deirdre myi hänet Mary Alicelle ja Paulille vuosia aikaisemmin. Susan sanoo Mikelle, että jos tämä jatkaa Zachin etsimistä he eivät voi muuttaa yhteen. Susan ja Mike päättävät jatkaa suhdettaan huolettomammalla tavalla. Susan kuitenkin päättää lopulta hyväksyä Zachin Miken vuoksi. Hän suostuu auttamaan Mikea etsinnöissä ja lopulta Susan löytääkin Zachin. Susan yrittää vakuuttaa Zachin palaamaan kotiin, mutta Zachin mainitessa toivonsa suhteeseen Julien kanssa, Susan antaa Zachille rahaa jotta tämä lähtisi Utahiin etsimää Paulia. Paul palaa Wisteria Lanelle ja Susan olettaa tämän tietävän Zachin olinpaikan. Susan kertoo vastentahtoisesti lähettäneensä Zachin Utahiin ja Paul kertoo asiasta Mikelle. Mike tuntee itsensä petetyksi ja päättää parin suhteen.
Habarovskin lentoasema
Habarovskin päälentoasemasta käytetään iästään huolimatta usein uuteen viittaavaa Novyi-täsmennettä. Parin kilometrin päässä lännessä on erillinen helikopterikenttä (Habarovsk-Malyi) ja noin kahdeksan kilometriä etelälounaaseen sotilaslentokenttä. Lisäksi 15 kilometriä etelään on lähinnä helikopteriliikenteeseen käytetty lentokenttä.
Mike Delfino
Tarina
Edien poltettua Susanin talon, Mike tarjoaa kodittomalle Susanille asumusta. Susan kuitenkin kieltäytyy. Vähitellen parin välit alkavat kuitenkin lämmetä uudelleen. Kauden viimeisessä jaksossa Susan ja Mike suunnittelevat illallistavansa läheisellä Torch Lake -järvellä, jolla Mike suunnittelee kosivansa. Matkalla illalliselle Orson Hodge kuitenkin ajaa Miken yli ja jättää tämän makaamaan kadulle. Mike kuitenkin selviytyy onnettomuudesta, mutta joutui koomaan joka kestää yhteensä kuusi kuukautta.
Päästyään vankilasta Mike alkaa käydä hypnoterapeutilla saadakseen selvyyttä menetettyihin muistoihin. Pian hän muistaakin olleensa Moniquen kotona putkitöissä tämän kuolin iltana ja muistaa Orsonin vierailleen Moniquen luona samana iltana ja olevan todennäköisesti murhaaja. Mike ja Orson ajautuivat tappeluun sairaalan katolla jolloin Orson tippui alas parkkipaikalle. Orson selviää putouksesta kuitenkin hyvin vähäisin vammoin. Mike ei lopulta joudu vankilaan sillä poliisit löytävät Orsonin entisen vaimon Alman kuolleena ja tämän jättämän viestin sekä Moniquen hampaat.
Miken muistin palatessa pätkittäin, hän alkaa muistaa aikoneensa kosia Susania ennen onnettomuuttaan. Mike saa kuulla Susanin ja Ianin olevan kihloissa ja on asiasta hyvin harmissaan, sillä hypnotisoijan vuoksi hän nyt muistaa Susanin kanssa vietetyn ajan. Mike haastaa Ianin pelaamaan pokeria Susanista ja Ian voittaa. Mike perääntyy, mutta panostaa taas Susaniin. Pian Mike ja Ian myöntävät pelanneensa Susanista pokeria, jolloin Susan peruu häät ja sanoo ettei halua nähdä kumpaakaan miestä enää ikinä. Susan kuitenkin lopulta kunnioittaa antamaansa lupausta ja aikoo mennä naimisiin Ianin kanssa. Ian kuitenkin sanoo, ettei voi viettää loppuelämäänsä Susanin kanssa miettien vieläkö tämä rakastaa Mikea, ja jättää Susanin. Susan tajuaa rakastavansa Mikea. Susan ja Mike palaavat yhteen ja menevät kihloihin. Pari menee naimisiin seremoniassa keskellä metsää vain Julie todistajanaan.
Neljännellä kaudella Mike ja Susan saavat tietää odottavansa lasta. Mike stressaantuu raha-asioista ja alkaa käyttää yliajon aiheuttamiin kipuihin reseptilääkkeitä joihin hän jää pian koukkuun. Bree saa tämän selville ja kertoo asiasta Susanille, joka uskoo vasta itse nähtyään pillerit. Kun Miken huumediileri ei enää myy tälle pillereitä, hän kiristää lääkkeitä Adamilta ja Orsonilta. Susan kuitenkin uhkaa jättävänsä Miken, jollei tämä mene vieroitukseen ja Mike tottelee.
Feinsterin taistelu
Feinsterin taistelu käytiin Christopher Paolinin Perillinen-kirjasarjan kolmannessa osasan Brisingrin loppuvaiheessa Feinsterin kaupungissa Valtakunnan etelärannikolla lähellä Selkärankavuoristoa.
Mike Delfino
Tarina
Tornadon iskettyä Wisteria Lanelle Bree, Orson ja heidän uusi vauvansa Benjamin muuttavat väliaikaisesti Susanin luokse. Orson alkaa kävellä unissaan ja tunnustaa eräänä yönä unessa ollessaan Julielle ajaneensa Miken yli. Julie kertoo Mikelle, joka antaa Orsonille anteeksi. Susan ja Mike saavat terveen pojan, joka nimettään Maynard James Delfinoksi, Miken isoisien mukaan. Poika tunnetaan paremmin nimellä M.J.
Feinsterin taistelu
Palavilla tasangoilla saadun voiton jälkeen Vardenien johtaja Nasuada päätti edetä etelästä kaupunki kerrallaan kohti kuningas Galbatorixin pääkaupunkia Uru'baenia. Ensimmäisenä heidän reitillään oli kaupunki nimeltään Feinster.
Mike Delfino
Tarina
Viiden vuoden aikana, jotka sijoittuvat neljännen ja viidennen kauden väliin, Susan ja Mike joutuivat autokolariin, jossa toisesta autosta kuolivat äiti ja tytär. Vaikka Susan ajoi Mike otti syyn niskoilleen koska Susan ei löytänyt ajokorttiaan onnettomuuden jälkeen. Susan tuntee syyllisyyttä Paige ja Lila Dashin kuolemasta vaikka Mike yrittääkin vakuuttaa ettei syy ollut hänen. Mike ja Susan eivät olleet kolarin aiheuttajia, vaan toinen auto joka ajoi heidän eteensä ja jonka matkustajat Lila ja Paige Dash kuolivat saamiinsa vammoihin.
Feinsterin taistelu
Vardenien, surdalaisten, urgalien ja kääpiöiden yhdistetty armeija piirritti Feinsterin, jossa oli tiukka puolustus, joka koostui käytännössä pelkästään kaupungin omista miehistä. Nämä palvelivat vannoutuneesti kaupungin johtaja Lady Loranaa, joka oli vannonut muinaisella kielellä palvelevansa Galbatorixia. Kaupungin portti oli teljetty magialla, eikä siitä päästy läpi millään taioin tai muurinmurtajalla, joten haltiat Arya ja Blödhgarm kiipesivät muurin yli avatakseen portin sisältäpäin; he kuitenkin jäivät umpikujaan. Hyökkääjät muurin ulkopulella olivat pahassa pinteessä, sillä kaupungista heitä surmattiin valtaisin määrin heittokonein ja nuolin. Heidän pelastajakseen saapuivat Eragon ja Saphira, jotka päästivät Aryan ja Blödhgarmin umpikujasta. Portti avattiin ja vardenit tukijoinen pääsivät kaupunkiin vallaten sen katu kadulta, kunnes saavuttiin sen keskustana olevalle linnalle.
Mike Delfino
Tarina
Viidennellä kaudella Mike ja Susan ovat eronneet. Mike työskentelee pitkiä päiviä kaukana, jonka vuoksi hän jää paitsi poikansa elämästä. Sen vuoksi Mike muuttaa Susania vastapäätä olevaan taloon. Mike alkaa tapailla Katherine Mayfairia. Susan musertuu kuullessaan Miken muuttavan Katherinen luo.
Feinsterin taistelu
Arya, Eragon ja Saphira lensivät linnaan eräästä ikkunasta ja kohtasivat siellä Lady Loranan ja kolme Galbatorixin maagia, jotka aikoivat luoda varjon aiheuttamaan sekasortoa vardeneiden keskuuteen. He eivät pysty pysäyttämään maageja tarpeeksi nopeasti estääkseen varjoa syntymästä. Eragon joutuu jo toisen kerran elämässään vastatusten varjon kanssa, ja tämä varjo, Varaug, oli tehdä hänestä selvän jollei hänellä olisi ollut apunaan Aryaa ja Saphiraa. Lopulta Aryan onnistuu pistämään miekka varjon sydämeen. Varjon kuoltua vardenit, surdalaiset, urgalit ja kääpiöt voittavat taistelun, ja Lady Lorana jää vardenien vangiksi.
Mike Delfino
Tarina
Naapuruston uusimmalla asukilla Edie Brittin miehellä, Dave Williamsilla (oikeasti Dash) on salaisuus: hän luulee Miken olleen syyllinen kolariin, jossa hänen vaimonsa ja tyttärensä kuolivat ja aikoo tappaa tämän. Dave huijaa Mikea ja ystävystyy tämän kanssa. Miehet perustavat yhdessä bändin. Myöhemmin Dave sytyttää clubin, jossa Mike bändeineen on esiintymässä, palamaan. Mike jää vangiksi tulen keskelle ja menettää tajuntansa. Dave päättää kuitenkin pelastaa Miken hengen, koska haluaa Miken kärsivän perheensä surmaamisesta.
Edie saa Daven todellisen henkilöllisyyden selville, mutta kuolee ennen kuin ehtii kertoa asiasta kenellekään. Edien kuoleman jälkeen Susan yrittää lohduttaa Edien miestä Davea. Susan selittää Davelle totuuden omasta auto-onnettomuudestaan ja kuinka syyllisyys rikkoi hänen avioliittonsa. Susan ei tiedä, että Dave on Lila Dashin aviomies ja Paigen isä, joka on janonnut kostoa perheensä tappajalle.
Mike menee kihloihin Katherinen kanssa. Pari on lähdössä matkalle mennäkseen naimisiin. Samaan aikaan Dave kutsuu Susanin ja M.J.:n kalastamaan, aikoen tappaa M.J. kuten Susankin tappoi hänen lapsensa. Dave jättää jälkeensä videonauhan jossa hänen suunnitelmansa on. Mike löytää filmin ja jättää Katherinen lentokentälle varoittaakseen Susania ja M.J.:tä. Dave käskee Mikea tulemaan kolaripaikalle. Dave sitoo Susanin tiensivuun ja aikoo ajaa auton, jonka kyydissä M.J. on Miken autoa päin. Syyllisyys kuitenkin vainoaa Davea ja tämä päästääkin M.J.:n ulos autosta. Dave törmää Miken autoon, mutta kumpikaan ei loukkaannu vakavasti. Kausi loppuu, kun Mike menee naimisiin tuntemattoman naisen kanssa.
Kuudennen kauden alussa Miken morsiameksi varmistuu Susan, mistä Katherine on erittäin mustasukkainen. Katherine tulee pilaamaan häät, Mike kuitenkin vaatii tätä lähtemään. Katherine jatkaa Miken liehittelyä uskoen tämän vieläkin rakastavan itseään eikä Susania. Susanin ollessa Julien luona sairaalassa Katherine vierailee Miken luona, suutelee tätä ja kertoo olevansa tämän tukena. Sen jälkeen Katherine kertoo Orsonille Miken tehneen aloitteen, toivoen sanan kulkeutuvan Susanin korviin. Katherine kertoo Breelle Miken aikovan jättää Susanin ja palaavan tämän luo. Eräänä iltaa Katherine soittaa Miken korjaamaan talossaan olevaa vuotoa. Susan epäilee Katherinea ja lähtee Miken mukaan. Susan livahtaa Katherinen makuuhuoneeseen ja näkee ruusuja sekä kynttilöitä kaikkialla tajuten Katherinen aikovan vietellä Miken. Susan ja Katherine tappelee ja putoavat lopulta ammeeseen.
Katherine sanoo M.J.:lle Susanin olevan paha ihminen, joka varasti Miken häneltä. Mike suuttuu ja sanoo, ettei koskaan rakastanut Katherinea ja ajatteli koko ajan vain Susania. Katherine pyytää Mikeä puukottamaan häntä ja ojentaa tälle veitsen. Veitseen jää Miken sormen jäljet. Miken lähdettyä Katherine soittaa hätänumeroon ja puukottaa itseään syyttäen kaikesta Mikea. Katherine sanoo poliiseille, että Mike puukotti häntä, ja Mike sanoo että se ei ole totta. Poliisit kumminkin löytävät Miken sormenjäljet veitsestä ja Mike joutuu vankilaan. Susanin tietäessä totuuden hän soittaa Katherine tyttärelle Dylanille ja saa selville Katherinen uskotelleen tälle olevansa onnellisesti naimisissa Miken kanssa. Dylan saapuu Fairviewhin ja puhuttuaan vankilassa Mikelle, Dylan uskoo äitinsä tarvitsevan hoitoa. Dylanin lähestyessä Katherinea, tämä saa lopullisen hermoromahduksen ja joutuu hoitoon.
Uudessa asunnossa Mike ja Susan onnistuvat pikkuhiljaa lyhentämään velkojaan, suureksi osaksi Susanin netissä tekemän "aikuisviihteen" ansiosta. Mike ei tiedä Susanin uudesta työstä, sillä Susan väittää rahojen tulleen Susanin tekemistä koruista.
Mike kuolee sarjan viimeisellä tuotantokaudella suojeltuaan Susania kun velkojenperijä ampui häntä autosta koska tämä oli vihainen Miken puolustettua Reneetä häneltä mistä velkoja ei pitänyt.Mike kuoli Susanin käsivarsille
Antti Evävaara
Antti Evävaara (s. 20. kesäkuuta 1952 Helsinki) on suomalainen huonekalusuunnittelija. Evävaara on edelläkävijä funktionaalisissa huonekaluissa. Hän valmistui huonekalukonservaattoriksi Ilmajoelta ja vietti vuodet 1978-1983 Länsi-Berliinin Kreuzbergissä entisöiden vanhoja huonekaluja kuten barokkikaappeja, rokokoota (rokokookonsolipöytiä) aina 1700-luvulta asti yrityksessään Kunsttischlerei Janisch & Evävaara. Palattuaan Suomeen 1983 Evävaara perusti yrityksen, jossa jatkoi entisöintiä ja koulutti samalla eri museoiden konservaattoreita. 1985 esitteli ensimmäisen tuolinsa Irma vuoden 1985 Habitare-sisustusmessuilla. Alkuvuosina Evävaara sisusti useita tiloja niin kotimaassa kuin ulkomaillakin mm. Ulkoministeriön tilan, jonne yhteen neuvotteluhuoneeseen valmisti 50 neliön suuruisen neuvottelupöydän. Ulkoministeriön kautta levisi 1987 Evävaaran suunnittelema Pesä-tuoli useisiin Suomen suurlähetystöihin ympäri maailmaa. Pesä-tuoli on Helsingissä Designmuseon kokoelmissa. 1989 Evävaara suunnitteli epäsymmetrisen ovaalinmuotoisen Sofia pöydän, jonka ranskalainen Philippe Starck valitsi kirjaansa. Tunnetuimpia Evävaaran veistoksellisista huonekaluista ovat Toro-lipasto (1990), Vekki-tuoli (1991), Liekki-tuoli(1996), Martelalle suunniteltu Hellas-sarja(1996) sekä Arcade-tuoli(2000). Wind-tuoli 2008, joka sai Saksan sisustusarkkitehtiliiton palkinnon. Uusimmat tuotteet Boox Boox 2016, Slide-hyllymoduulit 2015, Sail tuoli 2017.
Silence-maailma
Evävaaran suunnittelu päivittyi uudelle tasolle vuonna 2002 Silence-tuolin myötä. Silence-tuotteet ovat hiljaisten, henkilökohtaisten tilojen luomiseen tarkoitettuja tuotteita. Silence Sound Center-tuolin myötä Evävaaraa on pidetty yhtenä funktionaalisten huonekalujen edelläkävijöistä maailmassa. Silence Sound Center-tuolia on kutsuttu maailman pienimmäksi konserttisaliksi, tuoleja toimitettu mm. Frankfurtin lentokentälle, Centre Pompidouhoun, Bordeauxin Cité du Vin, museoihin, kirjastoihin, useisiin kansainvälisiin toimistoihin mm Siemens, Bosch. Silence-tuolin jälkeen 2013 tuli Silence Phone Box puhelinkoppi, hiljainen työpiste. Silence Phone Box muuttuu myös yhden hengen videoneuvottelutilaksi Visioo Boxiksi. Visioo Box sai keväällä 2015 innovaatiopalkinnon Pariisin Bureaux Expo-tapahtumassa. 2017 Silence-Pergola tuoli, yksityisyyttä tarjoava avoin työpiste keinumekanismilla sekä Silence-Pergola Workspace hiljainen työpiste. Silence tuoteperhe kasvoi vielä 2017 Silence-Spiral puhelinspiraalilla.
Hyvinvointi
Evävaaraa on aina kiinnostanut hyvin­vointi­asiat, ja hänelle on ollut luontevaa tehdä projekteja hyvinvointialalle. Merkittävin niistä on Orimattilan Kehräämölle valmistunut Hemmottelukeidas Hellimö 2009 ja sen yhteyteen myöhemmin rakentunut Hotelli Teltta 2011, uudenlainen ekologinen elämyshotelli. Ennen kehräämössä kehrättiin lankaa ja nyt kehrätään hyvää oloa Hellimössä. Musik Spa 2008 sai kansainvälisessä World Spa Award-kilpailussa palkittu. Evävaara suunnitteli 2009 matalaäänitaajuudella toimivan hierovan Divaanin.
Jason Lepine
Jason Lepine (s. 26. maaliskuuta 1985 Cornwall, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa FHL-joukkue Cornwall Nationalsissa. Hän on pelannut urallaan myös ammattilaisena AHL:ssä, Tšekissä, Suomessa, Saksassa, Slovakiassa ja Italiassa.
Ura
Lepine pelasi kotikaupungissaan kolme kautta CJHL:ää Cornwall Coltsin paidassa, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2006–2007 CHL-joukkue Corpus Christi Rayziin, jossa Lepine pelasi ensimmäiset miesten pelinsä. Hän pelasi joukkueessa myös kaudella 2007–2008, josta Lepine pelasi suurimman osan kuitenkin SPHL:n Knoxville Ice Bearsin riveissä. Kaudella 2008–2009 hän pelasi IHL-joukkue Bloomington PrairieThunderissa. Lepine pelasi kauden aikana myös yhden AHL-ottelun Rockford IceHogsissa tehden siinä myös yhden syöttöpisteen. Kaudella 2009–2010 hän oli tehoilla 11+33=44 PrairieThunderin tehokkain puolustaja ja sijoittui koko IHL:n puolustajien pistepörssissä kolmanneksi. Lepine pelasi myös kevätkaudella yhteensä viiden AHL-ottelun verran Peoria Rivermenissä ja Albany River Ratsissa.
Kauden 2010–2011 Lepine aloitti ECHL-joukkue Bakersfield Condorsissa. Joulukuussa 2010 hän siirtyi samassa liigassa pelaavaan Toledo Walleyeen. Lepine pelasi ECHL:ssä lähes koko kauden ja voitti tehoilla 10+36=46 koko liigan puolustajien pistepörssin. Hän teki tehopisteistään 34 Walleyessa, jonka tehokkain puolustaja Lepine oli. Hänet valittiin kauden päätteeksi ECHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Lepine pelasi kauden aikana myös kaksi AHL-ottelua; yhden sekä Grand Rapids Griffinsin että Houston Aerosin riveissä.
Lepine siirtyi kaudeksi 2011–2012 Eurooppaan ja Tšekin Extraliigassa pelaavaan HC Kladnoon. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue JYPiin. Lepine kuului harjoituskaudella joukkueen suurimpiin yllättäjiin ja jakoi pelipaikastaan huolimatta tehoilla 3+3=6 JYPin sisäisen pistepörssin voiton European Trophy -turnauksessa Antti Jaatisen kanssa. Runkosarjassa hän jäi kuitenkin hyvin vähälle peliajalle ja teki kymmenessä ottelussa vain yhden syöttöpisteen. Lepine haki pelituntumaa myös kahdeksan Mestis-ottelun verran JYP-Akatemiasta. Tammikuussa 2013 hän purki yhteisymmärryksessä sopimuksensa JYPin kanssa ja siirtyi Saksan DEL-liigassa pelaavaan Iserlohn Roostersiin.
Kaudeksi 2014–2015 Lepine siirtyi kotikaupunkiinsa LNAH-liigan Cornwall River Kingsiin. Sieltä hän jatkoi kaudeksi 2015–2016 vuoden mittaisella sopimuksella Italian Serie A:n HC Fassaan. Kaudeksi 2016–2017 Lepine palasi taas kotikaupunkiinsa ja siirtyi FHL-joukkue Cornwall Nationalsiin.