cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oulunsalon kotiseutumuseo
Rakennukset ja pihapiiri
Piha on suojainen paikka kesätapahtumille ja Entisaikain Joulumarkkinoille, jotka järjestetään joka vuosi museon ympäristössä.
Aukioloajat ja sisäänpääsy
Museo on auki kesäisin ja tapahtumien yhteydessä. Kohteeseen on vapaa sisäänpääsy. Museolle on helppo myös tulla linja-autolla, koska pysäkki sijaitsee aivan museon lähellä.
Eduskuntavaalit 1962
'''Suomen 23. eduskuntavaalit''' järjestettiin eduskunnan hajotuksen vuoksi 4.–5. helmikuuta 1962: muussa tapauksessa ne olisi pidetty saman vuoden heinäkuun alussa. Aiheena ennen­aikaisiin vaaleihin oli, että puolue­risti­riitojen rasittama ja varsin suppeaan parlamentaariseen pohjaan nojannut Miettusen I hallitus oli osoittautunut kyvyttömäksi Suomen puolueettomuuden turvaamisessa kiristyneessä kansain­välisessä tilanteessa, johon liittyi myös noottikriisi. Vaalien jälkeen muodostettiin Karjalaisen I hallitus, jota seurasivat vaalikauden aikana Reino Lehdon johtama virkamieshallitus sekä Virolaisen hallitus.
Alkutalvi 1962 oli poliittisesti vilkasta aikaa, sillä äänestäjät valitsivat runsaan kahden viikon kuluessa sekä presidentin valitsijamiehet että uuden eduskunnan. Molempien vaalien äänestysvilkkaus oli ennätyksellinen: yli 80 prosenttia äänioikeutetuista kävi vaaliuurnilla. Eduskuntavaaleissa äänioikeuttaan käyttäneitä oli yli 350 000 enemmän kuin vuonna 1958. Sosialidemokraatteja lukuun ottamatta kaikki puolueet saivat ennätysmäärän ääniä. Vaalimatematiikka ei kuitenkaan suosinut äärivasemmistoa. Ensimmäistä kertaa omilla listoillaan esiintynyt Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto (TPSL) sai yli 100 000 ääntä, mutta vain kaksi kansanedustajaa. Suomen Kansan Demokraattinen Liitto (SKDL) lisäsi äänimääräänsä yli 50 000:lla, mutta menetti kolme eduskuntapaikkaa. Tilanteen nurinkurisuutta korosti, että Suomen Kansanpuolueen äänimäärä lisääntyi runsaalla 31 000:lla, mutta sen kansanedustajien määrä kasvoi peräti viidellä.
Maalaisliitto nousi vaaleissa historiansa kolmannen kerran eduskunnan suurimmaksi puolueeksi. Vaalien jälkeen sillä oli hallussaan poliittinen värisuora: sekä presidentin (Urho Kekkonen), pääministerin (Ahti Karjalainen) että eduskunnan puhemiehen (Kauno Kleemola) paikat. Sisäisestä hajaannuksesta kärsineelle ja noottikriisin vuoksi poliittiseen paitsioon ajautuneelle SDP:lle vaalien tulos oli miltei katastrofi, mitä pahensi osaltaan se, että puolue menetti vaalien jälkeen paikkansa puhemiehistössä. SDP:n kärsimä tappio johti vaalien jälkeen Väinö Tannerin eroon ja Väinö Leskisen erottamiseen puoluejohdosta sekä sovintoneuvottelujen aloittamiseen TPSL:n kanssa. Sen sijaan Kokoomus osoittautui vapautuneen Honka-liiton painolastista, sillä se kasvatti äänimääräänsä liki 50 000:lla ja kansanedustajiensa määrää kolmella. Rehtori Jussi Saukkonen nousi eduskunnan puhemiehistöön ensimmäisenä kokoomuslaisena lähes 20 vuoteen.
Vaalipiirit
Vaalipiirijakoon oli tullut muutoksia edellisten vaalien jälkeen uusien Keski-Suomen ja Pohjois-Karjalan läänien perustamisen myötä vuonna 1960. Entinen Kuopion läänin itäinen vaalipiiri muuttui Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiriksi ja rajat muutettiin lääninrajojen mukaisiksi. Jäljelle jäänyt Kuopion lääni käsitti nyt yhden vaalipiirin. Osasta entistä Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä muodostettiin Keski-Suomen läänin vaalipiiri, johon liitettiin osia Hämeen läänin pohjoisesta sekä Mikkelin ja Kuopion läänien vaalipiireistä. Vaasan läänin jäljelle jääneen alueen kolme vaalipiiriä (itäinen, pohjoinen ja eteläinen) yhdistettiin yhdeksi.
Kansanedustajat
Näissä vaaleissa eduskuntaan valittiin vielä yhdeksän niin sanotun pitkän parlamentin (1939−1945) jäsentä: sdp:n Karl-August Fagerholm, Olavi Kajala, Edvard Pesonen ja Eino Raunio, tpsl:n Martta Salmela-Järvinen, Maalaisliiton Kauno Kleemola ja Eemil Luukka sekä rkp:n Johan Otto Söderhjelm ja Albin Wickman. Rauniota lukuun ottamatta kaikki jättivät eduskunnan tai jäivät valitsematta vuoden 1966 vaaleissa. Puhemieheksi valittu Kauno Kleemola kuoli kesken vaalikauden vuonna 1965, ja hänen tilalleen valittiin K.-A. Fagerholm.
Eduskunnan jättivät näissä vaaleissa muun muassa sdp:n Väinö Tanner, joka oli kuulunut jo vuonna 1907 valittuun ensimmäiseen yksikamariseen eduskuntaan ja oli mukana kaikkiaan 40 valtiopäivillä, Kokoomuksen Päiviö Hetemäki, Oskari Lehtonen ja Kyllikki Pohjala, rkp:n Nils Meinander, sdp:n Onni Hiltunen ja Arvo Tuominen, skdl:n Eino Kilpi sekä maalaisliittolaiset pitkän linjan parlamentaarikot Viljami Kalliokoski (41 valtiopäivät) ja Antti Kukkonen (38 valtiopäivät). Eduskunnasta putosivat muun muassa Maalaisliiton Kusti Eskola ja Kerttu Saalasti, sdp:n Onni Peltonen ja 44 valtiopäivät istunut Viljo Rantala, skdl:n Aimo Aaltonen, näkyvästi Honka-liitossa mukana olleet Kokoomuksen Tuure Junnila ja Pientalonpoikien Puolueen Veikko Vennamo, sekä tpsl:n Urho Kulovaara, Olli J. Uoti ja Aarre Simonen, jonka kohtaloon vaikutti juuri vaalien alla päätökseen saatu niin sanottu Kätilöopiston juttu.
Uuden eduskunnan aloittaessa työnsä koettiin pienehkö riita salin istumajärjestyksestä. Kansanpuolueen eduskuntaryhmä toivoi siirtoa Edistyspuolueelta aikanaan perimiltään paikoilta Maalaisliiton ja Kokoomuksen välistä maalaisliiton ja sdp:n väliin istuntosalin keskiosaan. Eduskunnan enemmistö ei kuitenkaan katsonut istumajärjestyksen muuttamista miltään osin aiheelliseksi.
Alkaneen vaalikauden aikana kuoli yksitoista kansanedustajaa, skdl:n Esa Hietanen, Inkeri Virtanen, Yrjö Murto ja Murron varamiehenä eduskuntaan tullut Johannes Mustonen, sdp:n Georg Eriksson ja Väinö Tikkaoja, maalaisliiton Eeli Erkkilä, Kauno Kleemola ja Markus Niskala sekä kokoomuksen Olli Aulanko ja Väinö Kuoppala.
Tulokset
Tuloksia verrataan vuoden 1958 eduskuntavaaleihin.
Suruliputus
thumb|Puolitankoon laskettu [[Suomen lippu Helsingin Sokos-tavaratalon katolla Norjan Utøyan joukkomurhaan liittyneen yleisen suruliputuksen aikana 2011.]] Suruliputus järjestetään monissa maissa, muun muassa Suomessa, laskemalla lippu, ”puolitankoon”. Käytäntö vaihtelee maittain, ja suruliputus voidaan järjestää erityisen suruharson tai mustan lipun avulla. Suruliputus puolitangossa liputtamalla on peräisin Tanskasta. Siellä oli aikaisemmin käytössä sorgeflag, surulippu, mutta sen käyttö lopetettiin vuonna 1743, ja suruliputus alettiin ilmaista liputtamalla puolitangossa. Tapa levisi vähitellen muuallekin, muun muassa Suomeen.
Suomessa suruliputusta aloitettaessa lippu nostetaan ensin tangon huippuun saakka, josta sitä lyhyen tauon jälkeen lasketaan alaspäin noin yhden kolmasosan tangon pituudesta; tällöin lipun alareuna jää tangon puoliväliin. Suruliputuksen päättäminen tapahtuu nostamalla lippu hetkeksi tangon huippuun ja laskemalla se alas. Katto- ja seinäsalossa lippu lasketaan keskelle tankoa.
Liputus kuoleman vuoksi
Suruliputus suoritetaan sinä päivänä, jolloin ihminen on kuollut. Yleisen tavan mukaisesti suruliputetaan henkilön kuolinpäivänä vainajan kodissa sekä niin haluttaessa myös hänen syntymäkodissaan ja työpaikallaan. Mikäli kuolema ajoittuu myöhään iltaan, suruliputus voidaan suorittaa kuolemaa seuraavana päivänä. Surutalossa suruliputusta käytetään myös virallisena ja vakiintuneena liputuspäivänä. .
Liputus suoritetaan hautauspäivänä vainajan kodissa ja muistotilaisuuden pitopaikassa. Kyseisen päivän aamuna lippu nostetaan puolitankoon kello kahdeksan aikaan. Siitä se hautaustilaisuuden jälkeen nostetaan tangon huippuun kunnianosoitukseksi vainajalle. Suosituksena on, että lippu nostetaan ylös jo ennen suruväen saapumista muistotilaisuuteen. Lipun ylösnosto ei merkitse suruliputuksen päättymistä, vaan tällöin Suomen lippu ikään kuin tervehtii vainajaa viimeisen kerran. Suruliputus päättyy auringon laskiessa mutta viimeistään kuitenkin kello 21.
Yleinen suruliputus
Yleinen, valtiollinen suruliputus voidaan määrätä koko kansakuntaa koskevan tapahtuman johdosta. Suomessa yleisiä suruliputuksia ovat olleet presidenttien kuolin- ja hautajaispäivät (viimeisimpänä Mauno Koivisto 2017) sekä merkittävät katastrofaaliset tapahtumat, kuten vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristys, Konginkankaan liikenneonnettomuus, Jokelan, Kauhajoen ja Kuopion koulusurmat sekä Turun puukotusvälikohtaus.
Aiemmin yleinen suruliputus suoritettiin osapäiväisenä myös kaatuneiden muistopäivänä. Tavasta luovuttiin 1995, ja siirryttiin normaaliin liputukseen.
Aiheesta muualla
Flaggning
Neusiedler Seen kansallispuisto
Neusiedler Seen kansallispuisto sijaitsee Burgenlandin osavaltiossa Itävallan itäosassa, Neusiedlerjärven itä- ja eteläpuolella. Puisto perustettiin 1993, ja se muodostaa yhteisen kokonaisuuden v. 1991 perustetun unkarilaisen Fertő-Hanságin kansallispuiston kanssa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto tunnusti puiston 1994, ja se liitettiin 2001 osaksi Unescon maailmanperintökohteiden luetteloa Euroopassa.
Luonto
Neusiedlerjärven seutu on vaihtelevien luonnonympäristöjen tilkkutäkkiä Alppien itäisimpien vuorten ja Kisalföldin tasangon välissä. Näitä ovat mm. kosteikot, laidunmaat, niityt, hiekkaiset aroalueet, ja emäksiset suolajärvet. Tämän takia alueesta on tullut Alppien, pustan, Välimeren ja pohjoisen Euroopan eläin- ja kasvilajien kohtauspaikka.
Kasvillisuus
Neusiedler Seen kansallispuiston alueella kasvaa runsaasti suolakkokasveja, kuivan ruohoaron lajeja, ja kämmeköitä. Näitä ovat esimerkiksi ruusuorakko (Ononis spinosa), ruusukekalkkikämmekkä, lehtosalvia, meriasteri ja purppuratulikukka. Neusiedlerjärven laajat ruovikot muodostavat Euroopan toiseksi suurimman yhtenäisen ruokoalueen.
Ilmasto
Neusiedlerjärven alueen ilmasto on puolimantereinen ja poikkeaa selvästi muusta Itävallasta. Lämpötilat voivat vaihdella kesän 40°C:sta talven -20°C:een, ja vuotuinen sademäärä on vain noin 600 mm. Seutu on Itävallan lämpimintä; vuoden keskilämpötila on n. 10 °C, ja kesäisin on keskimäärin 61 hellepäivää, jolloin lämpötila on vähintään 25 °C.
Järven itärannat ovat tuulisimpia sisämaa-alueita Euroopassa. Tasaisesti puhaltavan luoteistuulen ohella kuivat ja puuskaiset kaakkoistuulet ovat yleisiä, ja kevät on tuulisin vuodenaika. Neusiedlerjärven rannoilla on ollut runsaasti tuulimyllyjä, joista vain yksi, Podersdorf am Seen kylässä, on suojeltu ja restauroitu v. 2001.
Muhammad Asad
Muhammad Asad (syntyään Leopold Weiss, 2. heinäkuuta 1900 – 23. helmikuuta 1992) oli itävaltalais-puolalainen islamiin kääntynyt juutalainen ja lehtimies, maailmanmatkaaja, kirjailija, kriitikko, kielitieteilijä, filosofi, uudistaja, diplomaatti, poliittinen teoreetikko, kääntäjä ja tiedemies. Asad oli 1900-luvun vaikutusvaltaisimpia eurooppalaisia muslimeita.
Vuonna 1947 Asad sai Pakistanin kansalaisuuden juuri perustetussa muslimivaltiossa ja nimitettiin Pakistanin islamilaisen valtion perustamista varten asetetun viraston johtajaksi. Tässä asemassa hän oli mukana luomassa Pakistanin ensimmäistä perustuslakia. Vuonna 1949 Asad nimitettiin Pakistanin ulkoministeriön Lähi-idän osaston johtajaksi. Vuonna 1952 hän edusti Pakistania YK:n yleiskokouksessa.
Muhammad Asadin tunnetuimpia teoksia ovat The Road to Mecca (Tie Mekkaan), omaelämäkerta, joka ulottuu 32 vuoden ikään, jolloin hän kääntyi islamiin juutalaisuudesta, sekä hänen pääteoksensa, The Message of the Qur’an, Koraanin käännös ja selitykset.
Varhaiset vuodet
Muhammad Asad syntyi ”Leopold Weissinä” 2. heinäkuuta 1900 juutalaiseen perheeseen Lembergissä, joka kuului Itävaltaan vuoteen 1918 saakka ja tämän jälkeen vuoteen 1939 kuului Puolan toiseen tasavaltaan. Nykyään paikka kuuluu Ukrainalle ja on nimeltään Lviv. Weissit kuuluivat juutalaisten rabbisukuun. Perheen isänsä Kiwa Weiss kuitenkin rikkoi perinteen ja kouluttautui lakimieheksi. Leopold sai lapsena uskonnollisen kasvatuksen. Hän puhui sujuvasti hepreaa ja osasi arameaa jo varhain. Hänelle olivat tuttuja Vanha Testamentti, Talmud, Mišna ja Gemara, samoin kun Raamatun eksegetiikka ja Targum.
Jätettyään yliopisto-opinnot Wienissä Weiss oleskeli 1920-luvun Saksassa vailla selkeää päämäärää työskennellen esimerkiksi ekspressionistiselle elokuvaohjaajalle Fritz Langille (F.W. Murnau, kirjassa The Road to Mecca). Työskennellessään amerikkalaisen uutistoimiston puhelinvaihteessa Weiss haastatteli venäläisen kirjailijan Maksim Gorkin vaimoa.
Weiss Palestiinassa
Weiss matkusti myöhemmin Palestiinaan, joka oli tuolloin brittiläinen mandaattialue. Hän asui setänsä talossa Jerusalemissa. Setä oli Dorian Feigenbaum, lvivläisen pankkiirin Menachem Mendel Feigenbaumin poika ja Sigmund Freudin oppilas, joka myöhemmin perusti Psychoanalytic Quarterly -lehden New Yorkissa. Weiss ryhtyi Frankfurter Zeitungin kirjeenvaihtajaksi myyden lehteen artikkeleita aluksi freelance-pohjalta. Hänen artikkelinsa kertoivat sionismin uhasta ja arabien pelosta. Hänestä tuli myöhemmin lehden vakituinen ulkomaankirjeenvaihtaja.
Kääntymys islamiin
Weissin työ johti hänet yhä syvempään vuorovaikutukseen Lähi-idän kulttuurin ja uskonnon kanssa. Pitkällisen pohdinnan ja ajattelun tuloksena hän kääntyi vuonna 1926 Berliinissä islamiin ja otti musliminimen Muhammad Asad.
Asad kuvasi islamia seuraavasti:
"'Islam näyttää minusta arkkitehdin täydelliseltä luomukselta. Sen osat sopivat harmonisesti yhteen täydentäen ja tukien toisiaan – mitään ei ole liikaa, eikä liian vähän – muodostaen täydellisessä tasapainossa olevan struktuurin ja tukevan perustan.'" Siirtomaavallat seurasivat epäluuloisina hänen matkojaan Egyptissä, Saudi-Arabiassa, Iranissa, Afganistanissa ja eteläisissä neuvostotasavalloissa. Englantilainen diplomaatti Saudi-Arabiassa kuvaili häntä ”bolševikiksi”, sillä hän oli kiinnostunut muun muassa vapautusliikkeistä, joiden päämääränä oli muslimimaiden vapauttaminen siirtomaaherruudesta.
Asad brittiläisessä Intiassa ja Pakistanissa
Asad muutti vuonna 1932 brittiläiseen Intiaan, jossa hän tutustui runoilija, filosofi ja ajattelija Muhammad Iqbaliin. Tämä oli esittänyt alun perin ajatuksen Intian muslimivaltiosta, joka sitten toteutui Pakistanina. Iqbal sai Asadin jäämään Intiaan ja auttamaan muslimivaltion perustamisessa. Iqbal esitteli Asadin Chaudhry Niaz Ali Khanille, joka hyväntekeväisyystyönään perusti Dar-ul-Islam Trust Instituten Pathankotiin, Intiaan, ja Jauharabadiin, Pakistaniin.
Pakistanin itsenäistyttyä 14. elokuuta 1947 Asad sai Pakistanin kansalaisuuden ja hänet nimitettiin Pakistanin islamilaisen valtion perustamista varten asetetun viraston johtajaksi. . Hän oli mukana valmistelemassa Pakistanin ensimmäistä perustuslakia.
Viimeiset vuodet
Pakistanissa Assad jäi pois poliittisista tehtävistä ja muutti Marokkoon, josta lopuksi siirtyi Espanjaan. Sillä hän asui Pola Hamida Asadin, puolalais-amerikkalaisen islamiin kääntyneen kolmannen vaimonsa kanssa kuolemaansa asti. Hänet on haudattu muslimien hautausmaahan Granadaan Andalusiaan.
Lapset
Asadilla on kaksi poikaa. Heinrich, ensimmäisestä avioliitosta Elsa Schiemannin kanssa ja Talal toisesta avioliitosta saudiarabialaisen Muniran kanssa. Talal Asad on tunnettu antropologi, joka on erikoistunut uskontotieteisiin ja jälkikolonialismiin.
Julkaisut
Asad kirjoitti useita kirjoja. Omaelämäkerta The Road to Mecca kertoo Lähi-idän matkoista ja kääntymyksestä sekä sionismin kasvusta. The Message of The Qur'aniaia pidetään johtavana Koraanin käännöksenä, vaikka sitä on kritisoitu mu'taziliittilaisista näkemyksistä. Hän käänsi ja selosti myös Sahih Bukharin, kokoelman haditheja. Lisäksi hän kirjoitti This Law of Oursin, jossa hän esittää näkemyksensä islamin laista ja hylkää taqlidin. Hän osoittaa islamin lain rationalismin ja moniarvoisuuden, jossa hän näkee salafismin vaikutuksen. Kirjassaan Islam at the Crossroads, hän esittää, että muslimien pitää valita omiensa ja lännen arvojen välillä.
Kirjoja
Journal:
Dokumenttielokuva
A Road to Mecca: The Journey of Muhammad Asad, dokumenttielokuva ohjaajana Georg Misch, kertoo Muhammad Asadin elämästä. Se kuvattiin Itävallassa, Saudi-Arabiassa, Pakistanissa, Yhdysvalloissa, Morokossa ja Espanjassa. Dokumentti valmistui 2008 ja palkittiin seuraavilla fimijuhlilla:
Linkki
http://www.icarusfilms.com/new2009/mecc.html
Lähteet
Kirjoja
Verkossa
Lentolaivue 24
Lentolaivue 24 oli Suomen ilmavoimien hävittäjälentolaivue, joka perustettiin 10. lokakuuta 1934. Laivue osallistui sekä talvi- että jatkosodan ilmasotatoimiin, ja se on edelleen toiminnassa Karjalan lennostoon kuuluvana yksikkönä. Nykyiseltä nimeltään laivue on Hävittäjälentolaivue 31.
Perustaminen ja toiminta ennen talvisotaa
thumb|right|LeLv 24:n Fokker D.XXI -koneita. thumb|right|LeLv 24:n Brewster-koneita. thumb|right|Messerschmitt Bf 109 G-2. Ilmavoimien vuoden 1933 organisaatiouudistuksessa siirryttiin lento-osastoista numeroituihin laivueisiin. Utissa sijainnut Maalentoeskaaderi nimettiin 15. heinäkuuta 1933 Lentoasema 1:ksi, johon perustettiin 10. lokakuuta 1933 lentolaivue 10 yhteistoimintaan ja lentolaivue 24 hävittäjätorjuntaan. Majuri Richard Lorentzin komentaman laivueen kalustoksi tuli Maalentoeskaaderiin kuuluneet Gloster Gamecock -hävittäjät. Laivueen uudeksi komentajaksi tuli 21. lokakuuta 1935 majuri Niilo Jusu. Laivue liitettiin 1. tammikuuta 1938 perustettavaan Lentorykmentti 2:een, kun lentoasemat lakkautettiin. Laivueen kalusto vaihdettiin 1938 Fokker D.XXI -hävittäjiin. Laivueen komentajaksi määrättiin 21. marraskuuta 1938 kapteeni Gustaf Magnusson, joka aloitti 1939 Käkisalmessa uuden kaluston koulutuksen aktiiveille ja reserviläisille.
Toiminta talvisodassa
Talvisodan syttyessä laivueen tukikohtana olivat Immola ja Suur-Merijoki. Lentolaivueen ensimmäinen torjuntalento tapahtui 30. marraskuuta 1939 klo 9.25 Viipuriin, 3. lentueen päällikkö Eino Luukkasen johdolla. Laivueen kalustona olevia Fokker D.XXI -hävittäjiä oli viidessä lentueessa. Lentueet toimivat talvisodan aikana useilta eri työkentiltä, muun muassa Joutsenosta, Ruokolahdelta ja Värtsilästä. Fokker-koneen rajoittuneiden kaarto-ominaisuuksien takia laivue keskittyi pääasiassa pommikoneiden torjuntaan ja pyrki välttämään taistelua ketterämpien vihollishävittäjien kanssa. Talvisodan loppuvaiheessa, maaliskuun alkupuolella 1940, laivue osallistui Viipurinlahdella rynnäköintiin kohteenaan jäällä etenevät venäläisten jalkaväkiyksiköt. Välirauhan alkaessa laivue siirtyi Joroisten kautta uuteen tukikohtaansa Malmille.
Toiminta jatkosodassa
Laivue vastaanotti huhtikuussa 1940 uudeksi kalustokseen Brewster-hävittäjät, jotka jaettiin neljään lentueeseen. Fokker-hävittäjät luovutettiin samalla Lentolaivue 32:lle. Jatkosodan alkaessa laivueen tukikohtina toimivat Vesivehmaa ja Selänpää. 2. heinäkuuta laivue siirtyi Rantasalmelle, tehtävänään suojata luovutettuja alueita takaisinvaltaavaa Karjalan Armeijaa. Hyökkäyksen edetessä laivue siirtyi Lunkulan ja Mantsinsaaren kautta Kontupohjaan, josta sen pääosat siirtyivät 14. helmikuuta 1942 Hirvakseen. 18. heinäkuuta 1942 lentorykmenttien toimintasuuntien uudelleenjärjestelyssä laivue alistettiin Lentorykmentti 3:lle. Vuoden 1942 syksyn aikana osa laivueesta siirtyi Römpötin kautta Suulajärvelle, johon koko laivue siirtyi 21. marraskuuta mennessä. 28. toukokuuta 1943 laivueen komentaja Gustaf Magnusson siirrettiin Lentorykmentti 3:n komentajaksi, hänen tilalleen laivueen komentajaksi määrättiin 3/LeLv 24:n päällikkö, kapteeni Jorma Karhunen. 14. helmikuuta 1944 laivueen nimeä täsmennettiin lisäämällä nimeen toimintaa kuvaava etuliite, jolloin uudeksi nimeksi tuli Hävittäjälentolaivue 24. Huhtikuussa 1944 laivue alkoi ottaa vastaan Messerschmitt Bf 109 -koneita uudeksi kalustokseen, samalla Brewsterit luovutettiin Hävittäjälentolaivue 26:lle. Laivue siirtyi Kannaksen suurhyökkäyksen alettua Immolaan, josta se siirtyi 15. kesäkuuta 1944 Lento-osasto Kuhlmeyn saapumisen myötä Lappeenrantaan, viimeiseen sodanaikaiseen tukikohtaansa. Lentolaivue 24 saavutti talvi- ja jatkosodassa 877 ilmavoittoa, menettäen sotatoimitappioina 38 konetta ja 18 lentävään henkilökuntaan kuuluvaa kaatuneina. Ilmavoittoväitteitä laivueella oli 727 jatkosodan ajalta. Uusimmat tutkimukset jatkosodan ajalta ovat päätyneet arvioon että suomalaisten hävittäjälentäjien ilmavoittoväitteistä jatkosodassa vain 35-45% on ollut todellisia, tosin sillä olettamuksella, että neuvostoliittolaisten tilastot menetyksistään ovat luotettavia.
Inhibiittori
Inhibiittoreiksi kutsutaan ainetta, joka hidastaa kemiallista reaktiota.
Inhibitio voi olla joko reversiibeliä tai irreversiibeliä
Reversiibeli inhibiittori puolestaan sitoutuu entsyymin vain lyhyeksi aikaa. Reversiibeli inhibitio voidaan jakaa nonkompetitiiviseen inhibitioon tai kompetitiiviseen inhibitioon. Nonkompetitiivisessa inhibitiossa substraatin ja inhibiittorin sitoutumiskohdat eivät peitä toisiaan eli ne voivat olla sitoutuneena entsyymiin samanaikaisesti. Nonkompetitiivinen inhibitio siis vaikuttaa itse katalyysireaktioon, eikä sen vaikutusta voida pienentää substraatin konsentraatiota lisäämällä toisin kuin kompetitiivisessa inhibitiossa. Kompetitiivisessa inhibitiossa substraatti ja inhibiittori kilpailevat kiinnittymisestä entsyymin aktiiviseen kohtaan, eli kompetitiivinen inhibitio hidastaa katalyysireaktiota pienentämällä katalyysiin osallistuvien entsyymien määrää. Muun muassa katalyysireaktion lopputuote voi toimia kompetitiivisena inhibiittorina.
Belli
Belli on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Mario Monti
Monti toimi Euroopan unionin komissaarina kaksi peräkkäistä kautta vuosina 1995–2004. Ensimmäisellä kaudellaan hän toimi sisämarkkinoiden ja palvelujen sekä verotuksen ja tulliliiton komissaarina, toisella kaudella kilpailukomissaarina. Monti on trilateraalisen komission Euroopan puhemies ja Bilderberg-ryhmän jäsen. Hän on opiskellut muun muassa Yalen yliopistossa.
Marraskuussa 2011 Monti sai tehtäväkseen uuden hallituksen muodostamisen, ja hän nousi Silvio Berlusconin seuraajaksi Italian pääministerin virkaan. Joulukuussa 2012 Berlusconin johtama Vapauden kansa -puolue veti tukensa pois Montin hallitukselta, ja muutama päivä tämän jälkeen Monti ilmoitti eroavansa pääministerin tehtävästä, kun vuoden 2013 budjetti on hyväksytty. Eroilmoituksensa Monti jätti 21. joulukuuta. Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa Monti tavoitteli pääministerin paikkaa hänen tuekseen perustun keskustaliittouman johtajana. Liittouma sai edustajainhuoneen vaalissa 10,56 prosenttia äänistä ja senaatin vaalissa 9,13 prosenttia äänistä.
Mil Mi-26
Ensilentonsa Mi-26 lensi 14. joulukuuta 1977 ja otettiin neuvostoarmeijan käyttöön vuonna 1985. Vuonna 1986 helikopteria käytettiin Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuudessa muun muassa säteilymäärien mittauksessa. Sitä käytettiin myös Afganistanissa sotilaskäytössä.
Suunnittelu ja kehitys
Mi-12 -prototyypin kehityksen jälkeen alkoi 1970-luvun alussa raskaan kuljetushelikopterin kehitys projektinimellä Izdelije 90. Helikopterilta vaadittiin tyhjäpainoa, joka on alle puolet suurimmasta lentoonlähtöpainosta. Helikopterin suunnitteli Mihail Milin suojatti Marat Tištšenko.
Mi-26 suunniteltiin raskaana helikopterina sekä sotilas- että siviilikäyttöön, sekä korvaamaan aiemmat Mi-6 ja Mi-12 -helikopterit. Mi-26:ssa on kaksi kertaa suurempi hyötykuorma kuin Mi-6:ssa, joka oli tuolloin suurin ja nopein tuotantohelikopteri.
Pääasiallinen käyttötarkoitus oli raskaan sotilaskaluston, kuten miehistönkuljetusvaunujen ja ballististen ohjusten kuljetus syrjäisiin paikkoihin, joihin raskailla kuljetuslentokoneilla (Antonov An-22, Iljušin Il-76) ei pääse.
Ensimmäinen lento tapahtui vuonna 1977, ja ensimmäinen Mi-26 valmistettiin tehtaassa 4. lokakuuta 1980. Kehitys valmistui vuonna 1983, ja Neuvostoliitto otti helikopterin palveluskäyttöön vuonna 1985.
Sotilaskäytössä
pienoiskuva|oikea|[[Rostvertol Mi-26T2]] pienoiskuva|oikea|Kambodžan ilmavoimien Mi-26 pienoiskuva|oikea|[[Venäjän hätätilaministeriön Mi-26T]] pienoiskuva|oikea|[[Venäjän ilmavoimat]]
Tekniset tiedot (Mi-26)
kehyksetön|oikea pienoiskuva|upright|Mi-26:n lastiruuma
Grönlannin hallitus
Grönlannin hallitus on toinen Grönlannin lakiasäätävistä elimistä. Toinen lakiasäätävä elin on Grönlannin parlamentti. Hallitusta on johtanut ja pääministerinä toiminut yhtä hallitusta lukuun ottamatta sosiaalidemokraattinen Siumut.
Grönlannin hallituspuolueet ovat vuoden 2021 alussa Siumut ja Nunatta Qitornai. Vuoden 2018 parlamenttivaalien jälkeisten lukuisten hallitusvaihdosten jälkeen hallituspuolueilla on vain 11 paikkaa parlamentin kaikista 31 paikasta. Nykyinen hallitus on siis vähemmistöhallitus.
Nothing from Nothing
Nothing from Nothing oli Ayumi Hamasakin ensimmäinen minialbumi, jossa hän keskittyi rap-musiikkiin. Albumi julkaistiin 1. joulukuuta 1995. Nothing from Nothing ei menestynyt kaupallisesti, joten levy-yhtiö purki sopimuksensa Hamasakin kanssa.
Levyn alkuperäinen hinta oli 1500 jeniä (noin 15 dollaria), mutta nykyään levy on niin harvinainen, että hinta voi olla hyvinkin korkea.
Kertymäkiekko
thumb|200px|Kertymäkiekko kaksoistähtijärjestelmässä juuri ennen [[nova| novapurkausta. Taiteilijan näkemys.]]
Kertymäkiekko on tähteä ympäröivä kaasukiekko. Kertymäkiekko syntyy yleensä kaasun virratessa kiekkoon ulkoa, esimerkiksi kertymäkiekon keskustähteä kiertävästä tähdestä tai kiekkoa ympäröivästä kaasupilvestä. Kiekko on kuuma lähellä keskustähteä ja hieman viileämpi kauempana tähdestä. Kiekkoa lämmittää keskustähden lisäksi myös kaasun sisäinen kitka eli viskositeetti. Kitkalämpö on lähempänä keskustähteä suurempi, koska kaasu liikkuu keskustähden vetovoiman takia siellä nopeammin. Kiekossa on myös ns. kuuma piste (engl. hot spot), joka syntyy kun ulkoa virtaava kaasu osuu kiekossa jo virtaavaan kaasuun aiheuttaen kitkaa. Kuuma piste värähtelee ja säteilee massavirran muutosten mukaan.
Tavallisimpia kertymäkiekkoja avaruudessa
thumb|200px|Kiertymäkiekon syntyminen: Tähti A (iso pallo) täyttää Rochen pinnan ja siitä lähtee ainevirta, joka kulkee kuvan keskustan kautta kohti tähti B:tä (pieni pallo). Tähti B liikkuu radallaan ainevirran matkatessa sitä kohti, jonka vuoksi ainevirta ei osu suoraan siihen, vaan alkaa kiertää sitä lähestyvänä spiraalina. (Ainevirtaa ei esiinny tässä animaatiossa.)
Puuilo
Puuilo on vuonna 1982 perustettu suomalainen myymäläketju, joka myy tee-se-itse-tuotteita, kuten työkaluja, tuotteita rakentamiseen sekä sähkö- ja lvi-tarvikkeita. Lisäksi Puuilo myy puutarhatarvikkeita, autotarvikkeita, kodintarvikkeita, lemmikkituotteita ja vapaa-ajan tuotteita. Puuiloissa on myös pieni elintarvikevalikoima. Tuotevalikoimassa on noin 30 000 tuotetta. Elokuussa 2023 Puuilolla oli 40 myymälää eri puolilla Suomea. Lisäksi Puuilolla on verkkokauppa.
Halsuan kotiseutumuseo
Halsuan kotiseutumuseo on Halsualla Meriläisen kylässä sijaitseva kotiseutumuseo. Sen rakentuminen sai alkunsa Antti Kujalan harrastuksesta. Vuonna 1986 hän osti ns. Kraatarin tuvan. Vuonna 1987 Halsuan kunta osti naapuritilasta määräalan museoalueen rakentamista varten. Alueelle laadittiin suunnitelma, jonka mukaan alueelle voisi sijoittaa muitakin rakennuksia. Kujala keräsi lähialueilta esineistöä ja aineistoa silloisen kotiseutu- ja kulttuurilautakunnan avustuksella. Halsuan kunta osti Antinmuseon” osaksi Halsuan kotiseutumuseota vuonna 1993. Museoalueella on nykyään 22 rakennusta. Halsuan kotiseutumuseo on avoinna kesäisin.
Puuilo
Puuilon liikevaihto oli tammikuussa 2023 päättyneellä tilikaudella 296,4 miljoonaa euroa, kun vuotta aiemmin liikevaihto oli 270,1 miljoonaa euroa. Työntekijöitä vuonna 2022 Puuilolla oli lähes 1 000 ja noin 700 kokoaikaiseksi muutettuna. Yhtiön kasvu on ollut nopeaa.
Movistar Team
Team Movistar (UCI tallikoodi MOV) on kilpapyöräilyn ammattilaistalli, joka on mukana UCI ProTourilla, ammattilaispyöräilyn korkeimmalla tasolla. Joukkueen pääsponsori on espanjalainen tietoliikenneyhtiö Telefónica, jonka tuotemerkki Movistar on.
Puuilo
Puuilo on noussut yhdeksi Suomen halpakauppamarkkinan johtavista toimijoista sen menestyvän myymäläkonseptinsa ansiosta ja yhtiö on liikevaihdolla mitattuna yksi Suomen suurimmista käyttötavaroihin keskittyvistä myymäläketjuista.
Movistar Team
Historiaa
Joukkueen syntysijat ovat Reynolds-tallissa. Talli ajoi tällä nimellä vuosina 1980–1989 suurimpana tähtenään Ranskan ympäriajon 1988 ja Espanjan ympäriajon 1989 voittaja Pedro Delgado. Vuodesta 1990 joukkue tunnettiin nimellä Banesto (myöhemmin iBanesto.com), jossa ajoivat muun muassa viisinkertainen Ranskan ja kaksinkertainen Italian ympäriajon voittaja Miguel Indurain, kaksinkertainen Espanjan ympäriajon voittaja Alex Zülle ja mäkimies José Maria Jimenez. iBanesto.comin lopetettua taloudellisen tukensa vuonna 2003 talli onnistui hankkimaan sponsorikseen Baleaarien matkailulautakunnan.
Puuilo
Historia
Ennen vähittäiskauppaan siirtymistä Puuilo oli Puolangalla toimiva puusepänverstas. Yritys myi perustaja Markku Tuomaalan isän sivutyönään valmistamia puisia lasten leikkikaluja sekä matkamuistoesineitä, josta myös yrityksen nimi on lähtöisin. Yhtiön alkuaikoina kauppaa tehtiin kylien ja kaupunkien toreilla myymällä pienrautatavaraa asiakkaille kuudesta vanhasta linja-autosta, jotka kulkivat pitkin Suomea aina Lappia myöten. Ensimmäinen Puuilon myymälä avattiin Kajaaniin vuonna 1998. alt=Puuilo-bussit|pienoiskuva|Puuilo-bussit Vuonna 2011 pääomasijoitusyhtiö Sentica Partners hankki omistukseensa 55 % Puuilo Oy:n osakekannasta. Tavoitteena oli luoda Puuilolle paremmat mahdollisuudet liiketoiminnan kasvattamiseen. Vuonna 2015 Sentica Partners myi omistuksensa Adelis Equity Partnersille. Puuilon avainhenkilöt jatkoivat yhtiön merkittävinä omistajina.
Movistar Team
Historiaa
Joukkueessa on perinteisesti ollut vahvasti mukana baskiväriä toimitusjohtaja José Miguel Echavarrin ja kolmen urheilujohtajan, Usebio Unzue Labianon, José Luis Jaimerenan ja Alfonso Galilea Zurbanon muodossa – unohtamatta tietenkään Miguel Indurainia.
Puuilo
Listautuminen pörssiin
Puuilo listautui kesäkuussa 2021 Helsingin pörssin päälistalle. Osakeanti ylimerkittiin moninkertaisesti. Listautumisessa Puuilo sai yli 33 000 uutta omistajaa. Listautumisen arvoksi muodostui noin 274 Meur, joka sisälsi noin 30 Meur osakeannin. Vuoden 2023 alussa omistajia oli noin 37 000 ja noin 30 % osakkeista oli kotitalouksilla ja yksityishenkilöillä.
Movistar Team
Historiaa
Illes Balearsin vuoden 2005 joukkue oli vahva. Mukana olivat muun muassa Tour de Francen nelostilan kaapannut Francisco Mancebo, nouseva tähti Alejandro Valverde sekä 2004 valkoisen paidan niin ikään Tourilla vienyt venäläinen Vladimir Karpets. Sekä Italian että Ranskan ympäriajoissa 2005 Illes Balears sijoittui joukkuekilpailussa viidenneksi.
Puuilo
Tavaratalot
alt=Puuilo Laajalahti (Espoo) kuvattuna ulkoapäin|pienoiskuva|Puuilo Espoo (Laajalahti) alt=Puuilon työkaluvalikoimaa|pienoiskuva|Puuilon työkaluvalikoimaa alt=Puuilon puutarhatyökaluja Espoon Laajalahden myymälässä|pienoiskuva|Puuilon puutarhatyökaluja alt=Puuilon eläintarvikevalikoimaa. Kuvassa hevostarvikkeita|pienoiskuva|Puuilon eläintarvikevalikoimaa. Kuvassa hevostarvikkeita Puuilolla on tavaratalot seuraavilla paikkakunnilla :
Movistar Team
Historiaa
Uudella nimellä Caisse d'Epargne-Illes Balears talli sijoittui viidenneksi vuoden 2006 Ranskan ympäriajon joukkuekilpailussa. Óscar Pereiro Sío oli tallin paras ajaja ja sijoittui toiseksi. Koska Floyd Landisin 17. etapilla antama doping-näyte osoittautui positiiviseksi, Pereiro julistettiin lopulta kilpailun voittajaksi.
Pereiro ei halunnut heti Landisin dopingtapauksen tultua julki julistautua Ranskan ympäriajon voittajaksi. B-näytteen analysoimisen jälkeen Pereiro on kuitenkin sanonut, että hän pitää itseään kilpailun voittajana.
Landisin doping-tapausta käsiteltiin pitkään eri oikeusasteissa. Vasta syyskuussa 2007 kansainvälinen pyöräilyliitto UCI vahvisti virallisesti Pereiron vuoden 2006 Ranskan ympäriajon voittajaksi. Saman vuoden lokakuussa myös Ranskan ympäriajon järjestävä organisaatio ASO julisti Pereiron virallisesti voittajaksi.
Caisse d'Epargen Alejandro Valverde voitti Espanjan ympäriajon 2009 ja oli ProTourin kokonaiskilpailun voittaja 2006 ja 2008, mutta sai kahden vuoden kilpailukiellon osallisuudestaan Operaatio Puerto -dopingskandaaliin 2010.
2023
Lähde: UCI
Kompakti tähti
Kompaktit tähdet ovat mahdollisimman tiheitä ja massaltaan suuria kokoonpuristuneita taivaankappaleita. Ne ovat tilavuudeltansa pienikokoisia.
Valkoiset kääpiöt ovat yksi kompaktien tähtien ryhmä. Ne ovat himmeitä ja massaltansa jokseenkin Auringon mittaluokassa. Niiden säde on Maapallon kokoluokkaa. Valkoisten kääpiöiden suuren massan ja pienen koon takia ne ovat pieniä ja kompakteja taivaankappaleita joiden tiheys lähentelee miljoonaa kertaa veden tiheyttä.
Neutronitähdet ja niiden alaluokat, kuten pulsarit, ovat kompakteja tähtiä. Neutronitähtien massa vaihtelee 1,4 Auringon massasta kolmeen Auringon massaan ja niiden läpimitta on noin 10 km.
Teoreettiset kvarkkitähdet ovat myös kompakteja tähtiä.
Khalfan Ibrahim
Khalfan Ibrahim (, s. 18. helmikuuta 1988 Doha, Qatar) on qatarilainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Ibrahima edustaa Qatarin pääsarjassa Al-Saddia.
Seurajoukkueura
Ibrahim siirtyi syksyllä 2004 Al-Saddiin, jossa hän saavutti Qatarin mestaruuden vuosina 2006 ja 2007. Marraskuussa 2011 Ibrahim juhli ensimmäistä Aasian Mestarien liigan mestaruuttaan Al-Saddin voitettua loppuottelussa Jeonbuk Hyundai Motorsin.
Maajoukkueura
Ibrahim on edustanut Qataria vuodesta 2006 lähtien. Hän oli mukana vuoden 2011 Aasian-mestaruuskisoissa.
Tron 2.0
Tron 2.0 on Monolith Productionsin kehittämä ja Buena Vista Games julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 2003 Microsoft Windowsille ja OS X:lle sekä vuonna 2004 Game Boy Advancelle ja Xboxille. Peli perustuu vuoden 1982 Tron-elokuvaan.
Kuhmalahden kotiseutumuseo
Kuhmalahden kotiseutumuseo sijaitsee Kangasalan kaupungissa, Kuhmalahden kirkonkylässä noin 45 kilometriä Tampereelta itään.
Kulmalahden kotiseutumuseo on perustettu vuonna 1973. Museon pysyvä näyttely kertoo mm. paikallisesta musiikkiperinteestä sekä elämästä maaseudulla 1800–1900-luvun vaihteessa. Museopihalta löytyy vuonna 1906 rakennettu makasiini, joka on siirretty nykyiselle paikalleen vuosina 1980–1981. Makasiinissa on nähtävillä esimerkiksi vanhan Osuuskaupan näyttely sekä soittimia. Kaksikerroksinen pakari eli leivintupa on rakennettu vuonna 1933. Alakerrassa on iso pirtti ja yläkerrassa on kaksi kamaria, jotka ovat toimineet aikoinaan palkollisten asuntona. Rakennukseen kuuluu myös neljä aittaa, joissa on esillä muun muassa vanhoja työkaluja.
Kuhmalahden kotiseutumuseo on avoinna heinäkuussa keskiviikkona 16–18, perjantaina 16–18 ja sunnuntaina 12–16. Muulloin museo on avoinna sovittaessa.
Kuuban koripallomaajoukkue
Kuuban koripallomaajoukkue edustaa Kuubaa koripallon miesten maajoukkuekilpailuissa.
Historia
Kuuba on päässyt olympialaisiin kuusi kertaa historiansa aikana. Paras sijoitus on Münchenin olympialaisista 1972, jolloin maa sijoittui kolmanneksi. Pronssipelissä Kuuba voitti Italian niukasti pisteellä luvuin 66–65.
Koripallon maailmanmestaruuskilpailuissa maa on esiintynyt neljä kertaa. Maan paras saavutus on vuoden 1974 kisoista, joissa maa sijoittui neljänneksi. Viimeksi maa on esiintynyt MM-kilpailuissa vuonna 1994, jolloin Kuuban sijoitus oli viidestoista. Amerikan-mestaruuskilpailuissa maan viimeisin esiintyminen on vuodelta 1999. Centrobasketissa Kuuba on ollut usein mitaleilla.
Turgon (ihminen)
J. R. R. Tolkienin fiktiivisessä Keski-Maassa Turgon oli Gondorin 24. käskynhaltija. Samanniminen haltia oli Noldorin Korkea Kuningas ja Gondolinin valtias Ensimmäisellä Ajalla Beleriandissa ja esiintyy Silmarillionissa.
Turgonin vallan aikaan Sauron valtasi Barad-dûrin uudelleen ja pohjoisen Saruman julisti itsensä Rautapihan valtiaaksi. Turgon oli voimaton estämään kumpaakaan tapahtumaa, tähän aikaan Sarumania pidettiin vielä liittolaisena, vaikka todellisuudessa hän ei ollut pelkästään itsenäistynyt Gondorista vaan hän oli myös käytännössä varastanut Rautapihan ja oli muuttumassa petturiksi.
Turgonia seurasi hänen poikansa Ecthelion II tämän kuoltua vuonna 2953 Kolmatta Aikaa.
Turgon (elf)
Pro Urheilu
Pro Urheilu on tunnustuspalkinto, jonka Suomen valtio myönsi urheilun hyväksi tehdystä työstä. Palkintoa jaettiin vuosina 2000–2015. Suuruudeltaan se oli 100 000 markkaa vuosina 2000–2001, 16 800 euroa vuosina 2002–2005 ja 20 000 euroa vuosina 2006–2015. Lisäksi ansioituneille urheilijoille jaettiin numeroituja Pro Urheilu -mitaleita.
Urheilijaeläke-järjestelmän käyttöönoton jälkeen Pro Urheilu -palkintoja ei ole enää jaettu.
Fiksatiivi
pienoiskuva|Fiksatiivitölkin kyljessä olevia varoitusmerkkejä. Fiksatiivi on nestettä, jota suihkutetaan piirroksen tai maalauksen pintaan sen suojaamiseksi lialta ja värin tahriintumiselta. Fiksatiivia käytetään esimerkiksi lyijykynäpiirroksiin, hiilipiirroksiin ja pastellitöihin. Jotkin fiksatiivit on tarkoitettu valmiin työn viimeistelyyn, mutta joidenkin fiksatiivien päälle voi piirtää, ja taiteilijat hyödyntävät niitä kerroksittaisten teosten teossa.
Perinteinen fiksatiivi tehdään kaseiinista, alkoholista ja vedestä. Kaseiini muodostaa kuivatessaan ohuen vedenpitävän kerroksen, joka sitoo värin alustaan. Nykyaikaiset fiksatiivit pohjautuvat polymeereihin, ja niissä käytetään asetonia ja tolueenia. Fiksatiivi on yleensä pakattu suihkepulloon. Fiksatiiveja on saatavilla mattana, läpinäkyvänä ja kiiltävänä.
Fiksatiivi levitetään pystyyn nostettuun tai vaakasuuntaiseen tauluun riittävän kaukaa hitailla sivusuuntaisilla liikkeillä ohuin kerroksin. Fiksatiivin täytyy antaa kuivua hyvin ennen seuraavan kerroksen levittämistä tai päälle piirtämistä.
Hengitettynä fiksatiivi voi aiheuttaa pahoinvointia, huimausta ja päänsärkyä.
Noli me tangere
thumb|[[Tizian - Kristus ja Maria Magdaleena (Noli me tangere). Maalaus on yksi lukuisista samaa aihetta käsittelevistä taideteoksista.]]
Trollfjord
thumb|Trollfjord elokuussa 2002. Trollfjord on Austvågøyan saarella Norjan Lofooteilla sijaitseva kapea vuono. Vuono sijoittuu kokonaan Hadselin kunnan alueelle sijaiten Raftsundetin länsirannikolla. Vuonon pituus on kaksi kilometriä. Bergenin ja Kirkkoniemen välillä liikennöivät Hurtigruten-laivat tekevät matkansa aikana usein kierroksen vuonolla. Vuono on suosittu nähtävyys myös joidenkin muiden alueella kulkevien risteilyalusten reiteillä.
Noli me tangere
Noli-tangere on myös lehtopalsamin tieteellinen lajinimi; kasvi tunnetaan siitä, että sen lehdet käpertyvät, kun niitä koskettaa.
Merkitys
Alkuperäinen Johanneksen evankeliumin lause on kirjoitettu koinee-kreikalla ja kuuluu Μή μου ἅπτου (mḗ mou háptou). Se kääntyy oikeammin muotoon "lakkaa takertumasta minuun". Pastori Anne Huoponen on todennut lauseesta: "Tätä Jeesuksen kieltoa ovat yrittäneet selittää jo varhaiset kristilliset kirjoittajat ja heidän jälkeensä monet muut, mutta tyhjentävää selitystä ei ole pystytty esittämään - - Jeesuksen kiellon on ajateltu tarkoittavan, ettei Maria saisi takertua häneen eikä enää pitää hänestä kiinni." Jeesus perustelee kieltoaan sanomalla: "Minä en ole vielä noussut Isän luo."
Toisen selityksen mukaan Jeesus kielsi Mariaa koskemasta häntä, koska Maria halusi vain tarkistaa, oliko Jeesuksen ruumis todellinen; se oli, koska hän ei ollut vielä noussut taivaaseen.
Albert Szent-Györgyi
Albert Szent-Györgyi (16. syyskuuta 1893 Budapest – 22. lokakuuta 1986) oli unkarilainen fysiologi. Hänelle myönnettiin vuonna 1937 Nobelin lääketieteen palkinto, josta saadut palkintorahat hän lahjoitti Suomeen matkaaville unkarilaisille talvisodan vapaaehtoisille 1939. Hän toimi myös toisen maailmansodan aikaisessa vastarintaliikkeessä ja otti sodan jälkeen osaa Unkarin sisäpolitiikkaan.
Szent-Györgyi tutki 1940-luvulta alkaen lihaksen supistusmekanismia. Sitä ennen hän oli eristänyt heksuronihapon, jonka hän osoitti olevan identtinen c-vitamiinin kanssa.
Swindon
Swindon on kaupunki Lounais-Englannissa, Bristolin ja Lontoon välillä. Vuonna 2011 kaupungissa arvioitiin olevan noin 209 700 asukasta. Väkimäärän ennustetaan lisääntyvän lähivuosina nopeasti.
Swindon on saksien perustama paikka, joka mainitaan jo Domesday Bookissa. 1600-luvulla siellä oli kivilouhos ja markkinapaikka. Rautatien saapuminen vilkastutti kaupunkia 1800-luvun puolivälistä alkaen. Radankorjaus ja veturinrakennus toivat uusia työpaikkoja.
Myöhemmin tärkeimpiä työnantajia ovat olleet autotehtaat, kuten Honda ja BMW, lääketeollisuuden yhtiö Vygon, matkapuhelinteollisuuden yhtiö UbiNetics sekä tietokoneiden prosessorivalmistaja Intel.
Mark Haddonin romaani Yöllisen koiran merkillinen tapaus sijoittuu osittain Swindoniin.
Ecthelion II
J. R. R. Tolkienin fiktiivisessä Keski-Maassa Ecthelion II oli Gondorin 25. käskynhaltija.
Ecthelion II:n vallan aikaan tuntematon henkilö nimeltä Thorongil taisteli Gondorin puolesta. Myöhemmin paljastui, että Thorongil oli Aragorn. Myös Gandalf oli tervetullut vieras Minas Tirithissä tähän aikaan.
Ecthelionia seurasi hänen poikansa Denethor tämän kuoltua vuonna 2984 Kolmatta Aikaa.
Ecthelion II Ecthelion II Ecthelion II
Muhammad Jaqub Khan
Muhammad Jaqub Khan (1849–1923) oli lyhyen aikaa vuonna 1879 hallinnut Afganistanin emiiri. Jaqub Khan nousi valtaistuimelle toisen afgaanisodan aikana brittien avulla isänsä Šir Ali Khanin tilalle. Brittien kanssa solmittiin Gandamakin sopimus, jolla Afganistan luopui itsenäisestä ulkopolitiikasta. Afganistanissa syttyi kuitenkin pian brittien vastaisia levottomuuksia, ja lopulta emiirikin kääntyi heitä vastaan. Jaqub Khan sytjäyttettiin lokakuussa, ja hän eli lopun elämänsä Intiassa.
Elämäkerta
thumb|vasen|Muhammad Jaqub Khan (keskellä) [[Gandamakin sopimus|Gandamakin sopimuksen allekirjoitustilaisuudessa.]] Muhammad Jaqub Khan syntyi vuonna 1849. Hänen isänsä oli Afganistanin myöhempi emiiri Šir Ali Khan. Šir Ali nousi maan valtaistuimelle Jaqub Khanin isoisä Dust Muhammad Khanin kuoltua vuonna 1863, mutta vallanvaihdosta seurasi sisällissota, jonka aikana vuonna 1866 Šir Ali syrjäytettiin. Jaqub Khan tuki isäänsä tämän pyrkiessä taklaisin valtaistuimelleen, ja tukea saatiin myös briteiltä. Lopulta tammikuussa 1869 Šir Ali palasi takaisin valtaistuimelle. Jaqub Khan toimi sittemmin Heratin kuvernöörinä. Isän ja pojan välit huononivat. Jaqub Khan oli tavoitellut myös Kandaharia, jonka kuvernööriksi Šir Ali nimitti kuitenkin toisen poikansa Abdullah Janin, josta hän teki myös virallisen seuraajansa. Jaqub Khan nousi kapinaan isäänsä vastaan ja johti joukkonsa maan pääkaupunki Kabuliin. Hän kärsi kuitenkin tappion ja joutui pakenemaan takaisin Heratiin. Šir Ali antoi virallisesti anteeksi kapinoineelle pojalleen, ja tämä nimitettiin uudelleen Heratin kuvernööriksi. Turvatakuut saatuan Jaqub Khan matkusti myöhemmin Kabuliin, jossa hänen isänsä takuista huolimatta kuitenkin vangitutti hänet.
Toinen afgaanisota syttyi marraskuussa 1878 brittijoukkojen ylittäessä Afganistanin rajan Intiasta. Britit voittivat nopeasti Šir Alin joukot, ja tämä pakeni pohjoiseen ja kuoli helmikuussa 1879. Kabulin vallanneet britit vapauttivat vankeudessa olleen Jaqub Khanin ja nostivat tämän valtaistuimelle. Lähellä Jalalabadia sijainneessa Gandamakin kylässä Jaqub Khan allekirjoitti brittien kanssa 26. toukokuuta 1879 niin sanotun Gandamakin sopimuksen, jolla Afganistan luopui brittien hyväksi itsenäisestä ulkopolitiikasta ja asetti pääkaupunkiin pysyvän brittiläisen delegaation. Britit puolestaan lupasivat hallitsijalle vuosittaisen 60 000 punnan raha-avustuksen ja lupasivat puolustaa maata ulkoisia uhkia vastaan. Sopimuksen pohja romahti kuitenkin nopeasti. Pääkaupungissa Kabulissa puhkesi syyskuussa 1879 levottomuuksia, ja brittiläinen neuvonantaja Louis Cavagnari surmattiin Bala Hisarin linnoituksessa. Myös Jaqub Khan kääntyi nyt brittejä vastaan ja sanoi ryhtyvänsä mieluummin puutarhuriksi kuin heidän nukkehallitsijakseen.
Kabulin mellakoita seurasi brittikenraali Frederick Robertsin johtama marssi Kabuliin lokakuussa 1879. Samassa kuussa Jaqub Khan pakotettiin luopumaan vallasta, ja hän asui loppuelämänsä Intiassa. Jaqub Khan kuoli vuonna 1923. Emiirin valtaa Afganistanissa käytti ensin käytännössä Frederick Roberts, jota vastaan taisteli Muhammad Aijub Khan. Lopulta maan valtaistuimelle nostatettiin Šir Alin veljenpoika Abd al-Rahman Khan.
Itämerensuomalainen mytologia
Itämerensuomalaisten kansojen mytologioilla on monia yhteisiä piirteitä, jotka selittää itämerensuomalaisten läheinen kielellinen sukulaisuus, yhteinen alkuperä, maantieteellinen läheisyys ja yhteinen runomitta. Kalevalainen runomitta on itämerensuomalaisten kansojen oma runomitta, jota ei tunneta muilta kansoilta. Monet itämerensuomalaisille yhteiset myytit on runoiltu juuri kalevalamittaan. Kalevalamittaista eli niin sanottua kalevalaista runoutta tunnetaan tai on tunnettu kaikkien itämerensuomalaisten kansojen keskuudesta ilmeisesti lukuun ottamatta vepsäläisiä, joiden kieli sopii huonosti kalevalamittaan. Joidenkin mukaan runomitta on ollut olemassa jo itämerensuomalaisen kantakielen aikana ennen kuin itämerensuomalaiset kielet erkanivat toisistaan. Myös itämerensuomalaisten keskuudessa laajimmin tunnettuja myyttejä pidetään hyvin vanhoina. Nekin saattavat periytyä jo kantakielen hajoamista edeltävältä ajalta. Uudemmat myyttiaiheet ovat jääneet paikallisiksi, eivätkä ole levinneet kaikille itämerensuomalaisille kansoille. Paikallisiksi ovat jääneet myös historiallisen ajan aiheet, kuten virolaisessa mytologiassa taistelu saksalaisia vastaan ja suomalaisessa mytologiassa Elinan surmavirsi.
Suomalaisen mytologian ja kansanperinteen lähimmät vastineet löytyvät karjalaisilta. Tutkijat luokittelevat kansanperinteen osalta Suomen ja Itä-Karjalan yhteiseksi suomalais-karjalaiseksi perinnealueeksi ja runouden kannalta suomalais-karjalaiseksi runoalueeksi, joita toisinaan käsitellään yhtenä kokonaisuutena. Esimerkiksi Suomen Kansan Vanhat Runot -teos on pyrkinyt kokoamaan tämän runoalueen kansanrunot. Näiden ryhmien mytologia ja kansanperinne ovat erityisen läheisiä toisilleen, kun taas esimerkiksi virolaisten kansanperinne ja mytologia ovat hieman kaukaisempia.
Kalevanpojat
Myyttiset hahmot Kalevanpojat tunnetaan niin Virossa, Suomessa kuin Karjalassakin, usein muinaisina jättiläisinä.
Vesilinnun kansa
Vesilinnuilla on erityinen asema itämerensuomalaisten mytologiassa. Vesilintu on luonut maailman, ja jotkut vesilinnut, kuten joutsen, olivat pyhiä. Viron entinen presidentti Lennart Meri onkin nimittänyt itämerensuomalaisia vesilinnun kansaksi.
Adrian Aucoin
Adrian Mark Aucoin (s. 3. heinäkuuta 1973 Ottawa, Ontario, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkopuolustaja ja olympiamitalisti. Hän pelasi NHL:ssä yhteensä 18 kautta, joiden aikana teki 1 108 ottelussa pisteet 121+278=399 ja keräsi 793 jäähyminuuttia. Aucoin pelasi yhdet olympialaiset ja MM-kilpailut.
Ura
Vancouver Canucks varasi Aucoinin viidennellä kierroksella NHL:n varaustilaisuudessa vuonna 1992. Hän pelasi yhden kauden Bostonin yliopistojoukkueessa ennen NHL-varaustaan. Aucoin pelasi varauksensa jälkeen kaksi kautta Kanadan maajoukkueessa, mutta siirtyi Canucksin farmijoukkueeseen toisella kaudellaan. Samalla kaudella hän pelasi myös Lillehammerin olympialaisissa ja voitti hopeaa. Aucoin pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1993, ja hän voitti kultaa.