cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kassios Longinos
Longinos ei hyväksynyt Plotinoksen tuohon aikaan kehittämiä uusia spekulaatioita, vaan jatkoi vanhan tyylin platonilaisena. Päinvastoin kuin Plotinos, Longinos katsoi, että platonilaiset ideat olivat olemassa jumalallisen mielen (Nous) ulkopuolella. Plotinos huomautti Longinoksen teoksen Ensimmäisistä periaatteista luettuaan, että tämä saattoi olla oppinut, mutta ei filosofi.
Eläintarhan kenttä
Tapahtumia
Lokakuussa 1911 kenttä toimi Suomen jalkapallomaajoukkueen kaikkien aikojen ensimmäisen maaottelun näyttämönä. Hiekkakentällä pelattu Suomen ja Ruotsin välinen ottelu päättyi vierasjoukkueen 5–2-voittoon. Yleisurheilun ensimmäinen Suomi–Ruotsi-maaottelu järjestettiin Eläintarhan kentällä syyskuussa 1925, tuolloin kenttä oli saanut päällysteekseen uuden hiilimurskan ja sinne oli rakennettu myös katsomopaviljonki. Sen seinässä on nykyään maaottelusta kertova muistolaatta. Eläintarhan kentällä on pelattu myös pesäpallon Itä–Länsi-ottelu vuonna 1935 ja ennen Pallokentän valmistumista se toimi muun muassa HJK:n jalkapallojoukkueen kotikenttänä.
Kassios Longinos
Longinos ansaitsi oppineisuudellaan laajan maineen. Porfyrios kuvasi häntä ensimmäiseksi filosofisen kritiikin esittäjistä, ja Eunapios puolestaan eläväksi kirjastoksi ja käveleväksi museoksi tai tietosanakirjaksi.
Eläintarhan kenttä
Peruskorjaukset
Eläintarhan kenttää on historiansa aikana uusittu lukuisia kertoja. Vuoden 1983 yleisurheilun MM-kilpailuja varten se uusittiin perusteellisesti, jolloin kenttä toimi viereisellä Olympiastadionilla pidettyjen kisojen lämmittely- ja harjoittelupaikkana. Ennen vuoden 2005 MM-kilpailuja kentän pinnoitteet uusittiin ja juoksurata muutettiin kahdeksanrataiseksi. Samalla keskikentän vanha hiilimurska muutettiin nurmikentäksi. Viimeisin remontti valmistui kesällä 2012, jolloin Eläintarhaa käytettiin yleisurheilun EM-kisojen harjoituskenttänä. 1,5 miljoonaa euroa maksaneen peruskorjauksen yhteydessä muun muassa juoksuratojen ja suorituspaikkojen pinnoitteet uusittiin jälleen, niin että nykyään ne täyttävät kaikki kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n vaatimukset.
Kaunissaari (Pyhtää)
Kaunissaari on Pyhtään ulkosaaristossa sijaitseva suosittu retkikohde. Saaren rannat ovat pääosin hiekkarantoja ja kasvusto on mäntyvaltainen. Kaunissaari on noin 14 kilometrin päässä Pyhtään Siltakylästä ja noin 17 kilometrin päässä Kotkasta. Samannimisiä saaria on Suomessa useita.
Historia
Varhaisimmat merkinnät Kaunissaaren asutuksesta ovat 1560-luvulta. Silloin saari kuului kirkolle. Saaressa oli kolme kalastustilaa, jotka autioituivat 1500-luvun lopulla.
Seuraavan kerran Kaunissaaressa oli asutusta vuodesta 1613 vuoteen 1617. Vuonna 1642 Kaunissaareen muutti perhe Virolahdelta, ja tästä lähtien saaressa on ollut jatkuvasti asutusta. Vain katovuosien ja sotien takia Kaunissaari on ollut hetkellisesti autiona.
1900-luku
Kaunissaaren pääelinkeino on ollut kalastus, joka edelleen mahdollistaa ympärivuotisen asumisen saaressa.
Nopean väestönkasvun takia Kaunissaaressa oli paljon lapsia, ja koulun rakentaminen aloitettiin vuonna 1901. Koulu oli myös kylätominnan keskuspaikka. Vuonna 1965 kaunissaarelaisia lapsia oli niin vähän, että opetus lopetettiin.
Kaunissaareen saatiin sähkö vuonna 1982 ja vesijohtovesi 1989. Vuonna 1988 avattiin kauppa ja kahvila. Nykyinen vierasvenesatama rakennettiin 1990-luvun alussa, koska vanha ruuhkautui matkailun takia.
Kalastajakylä
thumb|right|250px|Kaunissaaren kylää Kaunissaaren eteläpäässä sijaitsee kalastajakylä, jonka vanhimmat rakennukset ovat 1800-luvulta. Kylän asutus on tiivistä, joten vierailija joutuu kävelemään aidattujen pihojen välistä kapeita kujia pitkin.
Luonto
Kaunissaari on osa Suomenlahteen työntyvää harjua. Maaperässä on harjumuodostuman länsipuolella myös moreenia. Puusto on pääosin mäntyä; saaren eteläosassa on kulttuurivaikutteista, vehmasta kasvillisuutta ja paljon jaloja lehtipuita. Saaren rannat ovat pohjois- ja itäpuolella hiekkarantoja. Parhaimmat hiekkarannat ovat itäpuolella.
Matkailu
thumb|left|Kaunissaaren saaristolaismuseo Kaunissaaren vanha kalastajakylä ja saaren itä- sekä pohjoispään hiekkarannat tekevät siitä suositun retkikohteen. Kaunissaari onkin Kymenlaakson suosituin merellä oleva matkailukohde ja palveluvarustukseltaan monipuolisin saaristokohde. Etenkin juhannuksena saaressa on paljon kävijöitä. Yhteysalukset M/S Otava ja M/S Tekla I liikennöivät Kaunissaareen Kotkan Kuusisen satamasta. Veneilijöille saaressa on vierasvenesatama.
Matkailijoita ja kyläläisiä Kaunissaaressa palvelevat kauppa, ravintola, kahvila sekä saaristolaismuseo. Kaunissaaren lomakylä tarjoaa majoitusta hirsimökeissä, ja myös vanhan koulurakennuksen voi vuokrata pienille ryhmille.
Zimbabwen naisten maahockeymaajoukkue
Zimbabwen naisten maahockeymaajoukkue edustaa Zimbabwea naisten maahockeyn maaotteluissa.
Zimbabwen naismaajoukkue voitti nopeasti maan itsenäistymisen jälkeen olympiakultaa Moskovasta 1980. 1990-luvulla maajoukkue saavutti Afrikan-mestaruuskilpailuista mitalin jokaista väriä laskevalla trendillä. Vuoden 1998 pronssin jälkeen Zimbabwe osallistui Afrikan-mestaruuskilpailuihin seuraavan kerran vuonna 2015, jolloin se sijoittui viidenneksi.
TUL:n jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1945
TUL:n jalkapallon Mestaruussarja 1945 oli 23. kerran järjestetty Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Mestaruuden voitti Helsingin Kullervo. Kyseessä oli Kullervon kahdeksas TUL:n mestaruus.
Mestaruus ratkaistiin kahdeksan joukkueen yksinkertaisessa sarjassa. TPV:n ja Kullervon päädyttyä tasapisteisiin ne ratkaisivat mestaruuden niin sanotussa ylimääräisessä loppuottelussa. Kullervo teki ottelun avausmaalin, mutta tauolla TPV johti 2–1. Toisella puoliajalla Kullervo karkasi jo kahden maalin johtoon ennen TPV:n kavennusta.
Mestaruussarjasta ei pudonnut yhtään joukkuetta, vaan kaikki jatkoivat samana syksynä alkaneessa kauden 1945–1946 TUL:n Mestaruussarjassa.
Mestarijoukkue
Kullervon pelaajat: Olavi Airaksinen, Harry Kallio, Erkki Korlin, Mauri Kupiainen, Martti Mehto, Erkki Salmi, Aarre Salonen, Kalevi Taavitsainen, Kaj Vilermo, Voitto Vilermo (mv), Taisto Vuorinen.
Filemon Savenius
Filemon Savenius (8. maaliskuuta 1883 Mallusjoki, Orimattila – 1939 jälkeen Neuvostoliitto, julistettu kuolleeksi 1. tammikuuta 1974) oli suomalainen maanviljelijä ja puutavaramies sekä sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.
Saveniuksen vanhemmat olivat itsellinen Johan Savenius ja Maria Sofia Vilèn. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten renkinä, työnjohtajana ja kiertävänä koneasiamiehenä sekä harjoitti maalaistuotteiden ostoa ja myyntiä. Hän toimi maanviljelijänä ja puutavara-alan yrittäjänä Reisjärvellä vuoteen 1930 saakka. Hän kuului myös Reisjärven kunnanvaltuustoon ja kunnallislautakuntaan, minkä lisäksi hänellä oli lukuisia muita kunnan luottamustoimia. Hänet tunnettiin aktiivisena "toiminnan miehenä" kotipaikkakuntansa työväenliikkeessä. Sisällissodan alla hän oli organisoimassa paikallisen punakaartin toimintaa ja sodan aikana hän oli myös vangittuna. Savenius oli työväen ja pienviljelijäin vaaliliiton kansanedustajana 1924–1926 ja sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustajana 1927–1929 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli myös SKP:n jäsen vuodesta 1926 lähtien ja oli jäsenenä Reisjärven kunnanvaltuustossa ja -hallituksessa.
Vuonna 1930 Savenius joutui piileskelemään Lapuan liikkeen kannattajia, jotka aikoivat muiluttaa hänet. Hän päätti lopulta siirtyä Neuvostoliittoon ja myi ennen lähtöä omaisuuttaan maksaakseen velkansa. Savenius ylitti Neuvostoliiton rajan salaa kahden muun henkilön kanssa 4. joulukuuta 1930 Suomussalmella. Savenius toimi Perushkin työpunktin leirinjohtajana Neuvosto-Karjalassa 1932, hänet erotettiin puolueesta 1933 ja hän oli sitten rakennustyömiehenä Petroskoissa 1936–1939.
Savenius oli naimisissa Hilda Leppälän kanssa 1906–1921. Jäätyään leskeksi hän meni uusiin naimisiin Milja Fredrika Kantolan kanssa 1922. Haapajärven kihlakunta julisti Saveniuksen kuolleeksi 7. joulukuuta 1977, jolloin hänen kuolinpäiväkseen määrättiin 1. tammikuuta 1974.
Kareem Campbell
Kareem Campbell (s. 14. marraskuuta 1974) on yhdysvaltalainen rullalautailija. Hän on tullut tunnetuksi "The Ghetto Bird" -tempun popularisoinnista. Hän on esiintynyt myös Tony Hawk's -videopelisarjassa. Campbell on kotoisin New Yorkin Harlemista.
Erytorbiinihappo
Erytorbiinihappo eli isoaskorbiinihappo eli D-araboaskorbiinihappo (C6H8O6) on hapettumisenestoaine ja samalla happamuudensäätöaine. Sen E-koodi on E 315. Erytorbiinihappoa saa käyttää mm. liha- ja kalasäilykkeisiin sekä -puolisäilykkeisiin. Erytorbiinihapon päivittäiseksi saantimääräksi eli ADI-arvoksi on määritelty 6 mg/kg.
Erytorbiinihappo on C-vitamiinin stereoisomeeri. Erytorbiinihappo ei ole vitamiini, vaikka sitä nimitetään myös isoaskorbiinihapoksi. Luonnossa ainoastaan Penicillium-homeiden on havaittu tuottavan erytorbiinihappoa. Ainetta valmistetaan teollisesti moniportaisella prosessilla, joka on samankaltainen kuin C-vitamiinin valmistuksessa käytettävä Reichstein-prosessi.
HD 85512 b
HD 85512 b on eksoplaneetta, joka kiertää oranssia keskustähteään elämänvyöhykkeen sisäreunan tuntumassa. Planeetta on noin 3,6 maan massainen supermaa, jolla on kaasukehä. Kaasukehän ominaisuuksia ei tunneta. Jos planeetalla on riittävästi valoa heijastava ohuehko kaasukehä, sillä saattaa olla nestemäistä vettä ja elämää. toisaalta planeetta sattaa olla kasvihuoneilmiön elinkelvottomaksi kuumentama "super-Venus".
Keskustähti
Planeetan keskustähti HD 85512 (Gl 370) on oranssi pääsarjan tähti Purjeen tähdistössä 36 valovuoden päässä Maasta. Spektrityyppi K5V. Tähti on aurinkoa vanhempi ja runsasmetallisempi. Tähden teoreettinen säteilyntuotto eli bolometrinen luminositeetti on noin 0,126 Aurinkoa.
Planeetta HD 85512 b
Planeetan löysivät Euroopan eteläisen observatorion (ESO) tähtitieteilijät Chilessä sijaitsevassa La Sillan observatoriossa mittaamalla HARPS-spektrografilla keskustähden huojunnan.
Planeetta HD 85512 b massa on ainakin 3,5-kertainen Maan massaan verrattuna, jolloin se on melko varmasti supermaa. Näin massiivisella planeetalla on aina kaasukehä. Tätä ei voi varmistaa, koska pelkkä planeetan keskustähteensä vetovoimalla aiheuttama huojunta on havaittu. Painovoima planeetan pinnalla on 1,4 g.
Liian kuuma vai suotuisa elämälle ?
thumb|Taiteilijan näkemys HD 85512 b eksoplaneetasta Tähtitieteilijöiden mukaan HD85512 b sijaitsee ehkä vyöhykkeellä, jossa vesi saattaa pysyä planeetan pinnalla nestemäisessä muodossa, jos planeetan kaasukehä olisi hyvin suotuisa. Mutta planeetta kiertää melko optimistisesti arvioidun elämänvyöhykkeen sisäreunan lähellä, ja melko varmasti paksun kaasukehän kasvihuoneilmiö kuumentaa planeetan pintaa. Planeetan keskustähti säteilee planeetalle 1,88 kertaa niin paljon kuin Aurinko Maahan. Tämä on suunnilleen sama minkä Aurinko säteilee Venukseen, jossa kasvihuoneilmiö on riistäytynyt käsistä. Kaiken lisäksi planeetan arvellaan olevan vuorovesilukkiutunut siten, että aurinko paahtaa yhden pallonpuoliskon keskustaan.
Planeetan tulisi olla puoliksi pilvien peitossa sekä valonheijastuskyvyn yli 50 %, ja ehkä radan soikea, jotta se sopisi elämälle. Planeetan kaasukehän huipun lämpötila, tasapainolämpötila on eräiden arvioiden mukaan keskimäärin 25 °C, jos planeetan kaasukehä muistuttaa Maan kaasukehää.
Emilio Ferrera
Emilio Ferrera (s. 19. kesäkuuta 1967 Schaerbeek) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura pelaajana
Ferrara edusti urallaan useita belgialaisseuroja, muttei noussut suureen menestykseen. Hän pelasi juniori-ikäisenä myös yhden kauden suurseura RSC Anderlechtissa.
Ura valmentajana
Valmennusurallaan Ferrera on valmentanut Belgiassa ja Kreikassa. Club Bruggesta lähdettyään Ferrera toimi lyhyen aikaa Skoda Xanthin ja Panthrakikosin valmentajana. Keväällä 2009 hän teki sopimuksen Panioniosin kanssa. Tammikuussa 2010 hän palasi kolmen Kreikan vuoden jälkeen takaisin kotimaahansa KSC Lokerenin päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuran Belgian liigassa sijalle 14 ja teki kauden jälkeen tilaa Peter Maesille.
Lokakuun lopussa 2010 Ferrera palasi Panthrakikosin päävalmentajaksi. Hän sai potkut seurasta maaliskuussa 2011. Saman vuoden heinäkuussa hän jatkoi uraansa Al-Shababissa, jossa toimi ensin apuvalmentajana ja syyskuusta joulukuuhun 2013 päävalmentajana.
Helmikuussa 2014 Ferrera palasi valmentamaan Belgiaan KRC Genkin joukkuetta. Hän sai kuitenkin potkut seurasta heinäkuun lopussa 2014.
Kaksinaismoraali
Kaksinaismoraali (eli kaksoisstandardi) tarkoittaa ristiriitaa yksilön tai yhteisön moraalivaatimusten ja tekojen välillä tai moraalia, joka asettaa eri vaatimukset eri yksilöille tai ryhmille.
Gallia transalpina
Gallia transalpina (”Alppien tuonpuoleinen Gallia”), myös Gallia ulterior (”Kaukaisempi Gallia”), oli Rooman valtakuntaan kuuluvan Gallian osa, joka oli Roomasta katsottuna Alppien toisella puolella. Se oli myös Rooman tasavaltalaisaikainen provinssi, joka käsitti alueen nykyisen Ranskan eteläosissa.
Maantiede ja historia
Laajassa, maantieteellisessä merkityksessä Gallia transalpina käsitti koko Alppien tuonpuoleisen Gallian, ja sen alue ulottui pohjoisessa Pohjanmerelle, lännessä Atlantille, etelässä Välimerelle ja idässä Alpeille eli Gallian toisen osan Gallia cisalpinan rajalle.
Provinssina Gallia transalpina käsitti vain alueen eteläosan eli roomalaisten ensimmäisenä Galliasta valloittaman alueen Välimeren rannikolla. Tämän alueen roomalaiset valloittivat 100-luvulla. Se muodostui Gallia transalpinan provinssiksi, joka vaikuttaa olleen olemassa noin vuonna 121 eaa. Alueen valloitus mahdollisti maayhteyden Hispaniaan, jonka roomalaiset olivat vallanneet jo aiemmin. Augustuksen aikana noin 22 eaa. Gallia transalpinan provinssista muodostettiin Gallia Narbonensiksen provinssi.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Borutta
Borutta on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 287 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 4,76 neliökilometriä. Se sijaitsee 471 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Gamma Cephei
Gamma Cephei (γ Cephei, γ Cep, Alrai, Errai, Er Rai, arab "paimen") on kaksoistähti, jolla on eksoplaneetta. Päätähti on oranssi alijättiläistähti, seuralainen punainen kääpiö. Heikosti tunnetun radan arvellaan olevan melko soikea, niin että tähtien väli vaihtelee 10-29 tai 12-32 AU, radan soikeus noin 0,44.
Planeettakunta
Gamma Cepheillä on pitkään väitetty olevan planeetta, pohjautuen säteisnopeusmittauksiin, jo ennen 1990-luvun puolivälissä alkanutta eksoplaneettajahtia. Ensimmäisen ilmoituksen Gamma Cephein planeetasta teki kanadalainen tutkijaryhmä Bruce Campbell, Gordon Walker ja Stephenson Yang vuonna 1988. Toinen ryhmä, Anthony Lawton ja P. Wright, löysi myös eksoplaneetan vuonna 1989. Vuonna 1992 löydöt kumottiin tietojen epätarkkuuden perusteella. Vuonna 2002 Artie Hatzes, Bill Cochran ja kumppanit McDonaldin observatoriossa vahvistivat, että Gamma Cepheillä on planeetta.
Leevi Teissala
Leevi Teissala (s. 5. tammikuuta 2001 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Teissala laukoo oikealta.
Seuraura
Teissala aloitti jääkiekkoilun nelivuotiaana naantalilaisen VG-62:n luistelukoulussa. Hän siirtyi yhdeksänvuotiaana Turun Palloseuraan. Kaudella 2016–2017 Teissala voitti koko C-nuorten SM-karsintojen pistepörssin tehoilla 33+31=64. Hän oli myös TPS:n paras maalintekijä. C-nuorten SM-sarjassa Teissala voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 4+13=17. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2017–2018 Teissala voitti tehoilla 20+33=53 TPS:n B-nuorten sisäisen piste- ja syöttöpörssin sekä jakoi sisäisen maalipörssin voiton Aarne Intosen kanssa. Hän sijoittui koko B-nuorten SM-sarjan pistepörssin kolmannen sijan.
Toukokuussa 2019 Teissala teki 2+1-vuotisen juniorisopimuksen KooKoon SM-liigajoukkueen kanssa. Hän aloitti kauden 2019–2020 seuran A-nuorissa, kunnes lokakuun lopulla Teissala kuitenkin poistui KooKoosta ja palasi TPS:n A-nuoriin. Kaudella 2020–2021 hän jatkoi seurassa 1+1-vuotisella juniorisopimuksella. Teissala teki U20 SM-sarjan runkosarjassa 25 ottelussa tehot 19+25=44, joilla hän oli TPS:n paras pistemies ja maalintekijä. Teissala jakoi koko sarjan pistepörssin viidennen sijan Pelicansin Alexander Forslundin kanssa. Hänen piste per peli -tahtinsa (1.76) oli yli kolmasosan kaudesta pelanneista U20 SM-sarjan toiseksi paras Tapparan Jere Henrikssonin jälkeen. Teissala voitti myös TPS:n sisäisen tehotilaston lukemalla +25. Hänet valittiin kauden päätteeksi U20 SM-sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Teissala sai tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa 8. tammikuuta 2021 Vaasan Sportia vastaan. Hänet merkittiin TPS:n 13. hyökkääjäksi. Teissala jäi lopulta kuitenkin ilman peliaikaa.
Kaudeksi 2021–2022 Teissala siirtyi kaksivuotisella SM-liigasopimuksella Helsingin IFK:hon. Hän sai ensimmäiset jääaikansa miesten pääsarjatasolla Mestarien liigan avauskierroksella 26. elokuuta 2021 vieraissa sveitsiläistä ZSC Lionsia vastaan. Teissala merkittiin HIFK:n 13. hyökkääjäksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.01 minuuttia. Seuraavassa ottelussa 28. elokuuta 2021 tšekkiläistä BK Mladá Boleslavia vastaan Teissala nostettiin HIFK:n kakkosketjun oikeaan laitaan Eetu Koivistoisen ja Jere Innalan viereen, kun Olli Palola joutui pelikieltoon edellisen ottelun jälkeen. Hän teki ottelussa ensimmäisen pääsarjamaalinsa ylivoimalla. Ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa Teissala sai runkosarjan toisella kierroksella 11. syyskuuta 2021 vieraissa Pelicansia vastaan. Hänet merkittiin HIFK:n nelosketjun oikeaan laitaan Petteri Wirtasen ja Elis Heden viereen. Teissala sai ottelussa jääaikaa 11.59 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Teissala teki 18. helmikuuta 2022 ylivoimalla vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hän pelasi HIFK:n SM-liigajoukkueessa kaikkiaan 11 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2 ja viisi CHL-ottelua tehden yhden maalin. Teissala pelasi valtaosan kaudestaan kuitenkin lainalla Mestis-joukkue TUTO Hockeyssa, jonne HIFK lainasi hänet ensimmäisen kerran lokakuussa 2021. Teissala palasi TUTOon joulukuussa ja jälleen maaliskuussa 2022, jonka jälkeen hän pelasi joukkueessa kauden loppuun. Teissala pelasi TUTOssa kaikkiaan 15 runkosarjaottelua tehopistein 4+5=9 ja kymmenen karsintasarjan ottelua tehopistein 4+7=11.
Syyskuussa 2022 HIFK lainasi Teissalan alustavasti kahden ottelun ajaksi Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen. Hän pelasi tämän jälkeen yhden ottelun HIFK:n U20-joukkueessa, mutta lokakuussa seura lainasi Teissalan uudestaan Kiekko-Vantaaseen. Hän pelasi siellä kaikkiaan kuusi ottelua. Marraskuussa HIFK lainasi Teissalan alustavasti kahden viikon mittaisella sopimuksella TUTO Hockeyn Mestis-joukkueeseen. Hän pelasi siellä kaikkiaan yhden ottelua. Teissala murtautui kauden edetessä myös HIFK:n SM-liigajoukkueeseen, jossa hänen varsinainen tulokaskautensa toi 36 runkosarjaottelussa tehot 3+8=11. Teissala pääsi loppukaudella lähelle lopullista läpimurtoa, kun hänen runkosarjan tehopisteistään kymmenen syntyi 15 viimeisimmän ottelun aikana. Pudotuspeleissä Teissala pelasi yhdeksän ottelua tehden kolme maalia. Hän edusti HIFK:ta kauden aikana myös Spengler Cupissa. Toukokuussa 2023 Teissala teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Teissala on pelannut viisi poikien maaottelua.
Muuta
HIFK:n kotisivujen pelaajaprofiilin mukaan Teissala on äärettömän taitava ja juonikas hyökkääjä sekä luova pelaaja etenkin hyökkäysalueella. Esittelyn mukaan hänen kiekonkäsittelytaitonsa on huippuluokkaa ja Teissala on ketteryytensä ansiosta erittäin vaikea puolustettava.
Sairaanvoitelu
Sairaanvoitelu (,, myös rukousöljypalvelus) on ortodoksisen kirkon mysteerio eli sakramentti. Siitä käytetään myös läntistä perintöä olevaa nimitystä sairaanvoitelu sekä nimitystä öljypyhitys. Mysteeriossa pyydetään öljyllä voitelemalla Jumalalta syntien anteeksi antoa sekä sairauksien paranemista.
Sairaanvoitelu ei ole sama kuin katolisen kirkon aiempi ns. viimeinen voitelu eli kuoleman mysteerio; ortodoksinen sairaanvoitelu on elämän ja parannuksen mysteerio. Mysteeriossa ihmiseen välittyy Jumalan parantava armo Pyhän Hengen siunaaman öljyn kautta.
Mysteerio muodostuu rukouksista sakramenttiin osallistuvan puolesta, öljyn pyhityksestä ja varsinaisesta tapahtumasta, öljyllä voitelusta. Vanhan käytännön mukaisesti toimitukseen pitäisi osallistua seitsemän pappia, mutta nykyään se etenkin Suomessa, jossa ortodoksien ja etenkin pappien lukumäärä on vähäinen, toimitetaan vain yhden papin toimituksena.
Mysteerio voidaan toimittaa yleisenä eli kaikille halukkaille ortodokseille, jotka kirkossa siihen haluavat osallistua, olivatpa sairaita tai eivät sekä yksityisenä, jolloin osallistujan oletetaan olevan jollain tapaa todella sairas.
Läntisenä lainana mysteerioon on nykyisin liitetty osallistuminen katumuksen mysteerioon, jolla näin viitataan viimeiseen voiteluun. Tämä tapa ei enää ole suositeltava yleisenä käytäntönä.
Erityisesti suuren paaston aikana toimitettavat yleiset sairaanvoitelut suoritetaan kirkossa, mutta yksityinen voidaan suorittaa myös muualla esimerkiksi kodissa tai vaikka sairaalassa.
Segestan temppeli
Segestan temppeli on antiikin aikainen kreikkalainen temppeli, joka sijaitsi Segestan kaupungissa Sisiliassa, nykyisessä Italiassa. Sitä kutsutaan tutkimuksessa ”Segestan temppeliksi” tai joskus vain ”doorilaiseksi temppeliksi” siksi, että sen kohdejumaluutta ei tunneta. Temppelin rauniot sijaitsevat Segestan arkeologisen alueen länsilaidalla nykyisessä Calatafimi-Segestassa. Ne ovat koko Sisilian parhaiten säilyneitä muinaisjäänteitä.
Historia
pienoiskuva|vasen|upright=0.87|Segestan temppelin lyhyempi sivu. pienoiskuva|vasen|upright=0.87|Temppeli sisältä.
Segestan temppelin rakentaminen on tutkijoiden arvion mukaan aloitettu klassisella kaudella noin vuonna 417 eaa. Sen paikalla on kuitenkin ollut varhaisempi edeltäjä jo arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Temppelin malli on peräisin Sisilian rannikon kreikkalaiskaupunkien suurista doorilaisista temppeleistä, ja se edustaa siten ei-kreikkalaisen Segestan hellenisoitumista. Rakentamisaikaan kaupunki oli liitossa Ateenan kanssa. Temppeli jäi viimeiseksi suureksi doorilaiseksi temppeliksi koko Sisiliassa.
Temppelin on yleensä tulkittu jääneen keskeneräiseksi, oletettavasti Segestassa tapahtuneiden poliittisten muutosten vuoksi. Syynä saattoi olla se, että kaupunki jäi 400-luvun eaa. lopulla Karthagon valtaan. Toisaalta on myös ehdotettu, että temppeli olisi alun perin tarkoitettukin pelkäksi peristyyliksi eli katottomaksi pylväiköksi jonkinlaista kaupungin ei-kreikkalaisen väestön ulkoilmaan sijoittunutta itämaisperäisen kultin harjoittamista varten.
Nykyisin temppeli on Segestan tunnetuin rakennus, ja sen suhteellisen hyvin säilyneet rauniot ovat koko Sisilian parhaiten säilyneitä temppelinraunioita Akragaan Concordian temppelin ja Selinuksen Temppelin E ohella.
Rakennus
pienoiskuva|upright=0.95|Temppelin pohjapiirros. Temppelin oletettu keskeneräisyys näkyy selvästi keskelle kuuluneen naos- eli cellarakennuksen puuttumisesta sekä siitä, ettei temppelin pylväitä ollut uritettu, toisin sanoen niissä ei ole kanneluureja. Kanneluurien puuttumisen vuoksi pylväät näyttävät poikkeuksellisen raskailta. Temppelin peristasis eli ympäröivä pylväikkö sekä arkkitraavit ja päätykolmiot ovat säilyneet kokonaisina. Toisin sanoen suurin osa siitä, mitä temppelistä oli ilmeisesti koskaan rakennettu, vaikuttaa myös olevan edelleen jäljellä.
Imphalin taistelu
Imphalin taistelu oli toisessa maailmansodassa käyty taistelu Imphalin kaupungin hallinnasta Japanin ja Intian kansallisarmeijan joukkojen sekä brittien ja brittiläisen Intian joukkojen välillä.
Japanilaiset olivat vallanneet Burman ja 8. maaliskuuta 1944 he aloittivat hyökkäyksen tavoitteenaan vallata myös Imphal Intian puolella pysäyttääkseen brittien alueelta Burmaan tekemät hyökkäykset ja katkaistakseen näiden huoltoreitit Kiinan kansallismielisille joukoille. Japanilaisten onnistuikin piirittää Imphal, mutta sen lopullinen valtaus ei onnistunut paljolti huoltovaikeuksien takia. Japanilaiset joutuivat pysäyttämään hyökkäyksensä 3. kesäkuuta ja vetäytymään brittien vastahyökkäyksen takia 3. heinäkuuta. Japanilaiset joutuivat tappion kärsittyään lopullisesti puolustuskannalle.
Tausta
thumb|vasen|Japanilaisten hyökkäys Burmasta kohti Imphalia ja Kohimaa Intiassa. Japani iski Tyynenmeren sodan syttyessä Yhdysvaltoja vastaan Pearl Harborissa 7. joulukuuta 1941 ja 24 tuntia myöhemmin japanilaiset nousivat maihin Thaimaassa, joka antautui ehdoitta. Thaimaasta Japanin armeija eteni edelleen brittien hallitsemaan Burmaan 9. joulukuuta 1941. Mandalay vallattiin toukokuussa 1942 ja brittijoukot työnnettiin ulos Burmasta. Japanilaisten eteneminen alkoi lopulta hidastua brittijoukkojen viivytystaisteluihin ja monsuunisateisiin. Tämä teki mahdolliseksi puolustusasemien ottamisen Burman ja Intian rajalla, jossa viidakot ja vuoret ohjasivat hyökkääjän helposti puolustettaville käytäville. Sen lisäksi japanilaisten huoltoreitit pidentyivät ja kulkivat vaikeassa maastossa. Brittien puolustuksen murtaminen olisi vaatinut huomattavia resursseja, joita Japani tarvitsi samalla toisaalla. Niinpä hyökkäystä brittien asemiin Imphalissa Intian Manipurissa ei heti toteutettu, vaan paine rintaman tällä suunnalla hellitti. Britit käyttivät tilannetta hyödykseen vahvistaen joukkojaan ja tehden hyökkäyksiä japanilaisten hallitsemalle alueelle. Etenkin chinditit tulivat tunnetuiksi hyökkäyksistään japanilaisia vastaan. Hyökkäykset ja pelkästään Burman puolustaminenkin alkoivat käydä japanilaisten voimille. Lopulta sodanjohto päätti, että Imphalia vastaan oli pakko hyökätä puolustuksen viedessä lopulta vähintään yhtä paljon miehiä kuin hyökkäyksenkin.
Hyökkäyksen kannalla oli etenkin japanilaisten Burman alueen uusi komentaja Masakazu Kawabe. Hän uskoi hyökkäyksen lopettavan paitsi brittien tekemät hyökkäykset, mutta myös katkaisevan näiden huoltoreitit Kiinan kansallismielisille, joita vastaan Japani soti samaan aikaan. Jos Imphal kukistuisi, olisi tie myös avoin Brittiläiseen Intiaan. Intiassa japanilaiset uskoivat voivansa nostattaa paikalliset brittihallintoa vastaan. Japanilaiset hyökkäysjoukot ottivatkin mukaansa Intian kansallisarmeijan joukkoja. Kansallisarmeija oli koottu japanilaisten Malaijan sotaretken aikana otetuista brittiarmeijassa palvelleista intialaisista sotavangeista.
Japanilaisten Imphalia kohti hyökkäävät joukot koostuivat kenraali Renya Mutaguchin alaisesta 15. armeijasta. Brittien puolella Imphalia puolusti William Slimin komentaman 14. armeijan IV armeijakunta.
Taistelu
thumb|[[Sikhit|Sikhiläinen viestimies ja brittiupseereja radion ääressä Imphalissa.]] thumb|[[Gurkhat ja M3 Lee -panssarivaunu etenevät Imphalin-Kohiman tiellä.]] Japanilaisten hyökkäys alkoi 8. maaliskuuta 1944. Japanilaisten ensimmäisenä tavoitteena oli saartaa ja vallata brittien etuvartioasemat, jotka oli miehitetty valmisteluna brittien omalle hyökkäykselle Burmaan. Hankalan maaston takia japanilaiset eivät ottaneet mukaansa osaa tykistöstään, eikä heillä ollut esimerkiksi panssarintorjunta-aseita heidän vakuututtuaan maaston kulkukelvottomuudesta. Tämä mahdollisti toisaalta japanilaisten joukkojen nopean etenemisen. Slim antoi määräyksen IV armeijakunnan vetämisestä puolustusasemiin Imphalin tasangolle. Brittien onnistui vetää joukkonsa takaisin osista etuvartioasemistaan ilman suurempia vaikeuksia, mutta osista heidän piti taistella tiensä vapaaksi. Japanilaiset etenivät edelleen Imphalin ympäristöön eri teitä pitkin. He alkoivat kuitenkin joutua vaikeuksiin etenkin huollon puutteen takia. Japanilaisjoukot olivat pitkälti riippuvaisia vihollisilta valtaamistaan tarvikkeista, joita ei kuitenkaan saatu tarpeeksi. Aliravitsemus, taisteluväsymys ja sotapsykoosi rasittivat joukkoja, mutta vain pieni osa kärsivistä sotilaista siirrettiin pois eturintamalta. Briteillä oli japanilaisten olettamuksista huolimatta myös M3 Lee -panssarivaunuja, joiden keveys teki niistä liikkumiskelpoisia hankalassakin maastossa. Japanilaiset tekivät useita hyökkäyksiä piirittämäänsä Imphalia vastaan, mutta puolustajien onnistui torjua heidän hyökkäyksensä. Piiritetyillä briteilläkin oli huoltovaikeuksia, mutta heidän onnistui kuitenkin tuoda tarvikkeita Imphaliin lentoteitse. Mutaguchin mielenterveys horjui ja hänen upseerinsa alkoivat jättää noudattamatta hänen määräyksensä yhä uusita hyökkäyksistä. 3. kesäkuuta Imphalin hyökkäyksestä jouduttiin viimein luopumaan kokonaan.
Samoihin aikoihin käytiin Kohiman taistelu Imphaliin johtaneen huoltoreitin varrella sijainneen harjun hallinnasta. Harju piiritettiin, mutta sen valtaaminen ei onnistunut. Japanilaiset joutuivat vetämään kaikki joukkonsa Kohimasta kesäkuussa. Imphalin piiritys oli päättynyt tien avautuessa 22. kesäkuuta. Japanilaiset divisioonat eivät kestäneet vihollisen painetta, vaan ne alkoivat vetäytyä alueelta 3. heinäkuuta. Taakse jätettiin esimerkiksi mukaan tuotu tykistö ja muu raskas kalusto. Hylätyt haavoittuneet surmattiin usein liittoutuneiden joukkojen käsissä.
Seuraukset
Japanilaisten 15. armeija kärsi tappioina noin 55 000 sotilasta ja heistä noin puolet menetettiin nälkään ja tauteihin. Brittien yhteistappiot Imphalissa ja Kohimassa olivat 17 587 kaatunutta ja haavoittunutta. 15. armeijan komentaja Mutaguchi ja Burman ylin komentaja Kawabe vapautettiin molemmat tappion jälkeen tehtävistään. Taistelu merkitsi käännekohtaa, jonka jälkeen japanilaiset joutuivat puolustuskannalle ja vetäytymään. Mandalay kukistui maaliskuussa 1945 ja Rangoon toukokuussa samana vuonna.
HIFK Gymnastics
Voimistelu on ollut lajina HIFK:ssa jo aikaisemminkin. Vuonna 1907 HIFK perusti voimistelujaoston, mutta sen toiminta hiipui vuosikymmenten aikana.
HIFK Gymnastics haluaa olla suomalaisen voimistelun suunnannäyttäjä ja tarjota parasta mahdollista valmennusta niin harrastajille kuin huippu-urheilijoille. Seuran lajit ovat naisten ja miesten telinevoimistelu sekä TeamGym. Seura tarjoaa selkeän kehityspolun voimistelun harrastajalle. Voimistelu voi olla myös kakkoslaji tai oheisharjoittelua muiden lajien urheilijoille.
Toiminnassa on mukana 2000 voimistelijaa, joista 1700 on harrastevoimistelijoita. Seuran kilpavoimistelijat ovat voittaneet yli sata Suomen mestaruutta
HIFK Gymnasticsin voimistelijat harjoittelevat Töölön Kisahallilla, Liikuntamyllyssä, Urhea-hallissa ja kouluilla eri puolilla Helsinkiä. Kotipaikaksi on kuitenkin tulossa lähivuosina valmistuva Garden Helsinki -tapahtuma-areena.
Sagriinikotilo
Sagriinikotilo (Cornu aspersum eli Helix aspersa) on tarhakotiloiden heimoon kuuluva kotilolaji, joka on kotoisin Välimeren alueilta. Se on levinnyt Länsi-Eurooppaan, Pohjois-Afrikkaan ja Aasiaan.
Tuntomerkit ja elintavat
Kotiloissa on yleensä tummia ja vaaleita raitoja. Sagriinikotilo kasvaa 2,5–4 cm pitkäksi. Se on pääasiassa kasvissyöjä ja elää 5–7 vuotta. Suomessa sagriinikotiloa esiintyy vain kasvihuoneissa kasvatettuna.
Lisääntyminen
Sagriinikotilo tulee sukukypsäksi noin vuoden ikäisenä. Viikon kuluttua parittelusta kotilo munii muutamasta kymmenestä hieman yli sataan munaa, jotka kuoriutuvat viikon-parin sisällä.
Segestan teatteri
Segestan teatteri oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Segestan kaupungissa Sisiliassa nykyisessä Italiassa. Sen rauniot sijaitsevat Segestan akropoliin huipulla nykyisessä Calatafimi-Segestassa.
Teatteri sijaitsi akropoliin eli linnavuoren koilliskulmassa. Se on ajoitettu hellenistiselle kaudelle 200-luvun eaa. puoleen väliin, mutta sen paikalla on saattanut olla varhaisempi edeltäjä jo 300-luvun eaa. lopulla. Rakennuksessa oli tyypillinen puolikaarenmuotoinen katsomo, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra. Katsomo suuntautui pohjoiseen päin, ja siitä avautui näköala merelle saakka. Katsomossa oli 29 penkkiriviä, ja siinä oli tilaa noin hengelle. Pystysuuntaiset porraskäytävät jakoivat katsomon seitsemään sektoriin, ja poikittaissuuntainen diazoma-käytävä jakoi sen puolestaan ala- ja yläosaan. Alimmat 21 penkkiriviä ovat säilyneet, mutta diazoman yläpuoliset rivit hävinneet.
Teatterin skene- eli näyttämörakennuksen sivuilla on ollut paraskenia-sivurakennukset. Ne oli koristeltu Pania esittäneillä telamon-patsailla. Teatterin katsomoa kiersi kaareva tukimuuri.
Teatteria käytetään nykyisin esityksiin kesäkaudella.
pienoiskuva|none|upright=1.6|Panoraamakuva teatterista.
Futsal-Kolmonen (naiset)
Futsal-Kolmonen  on naisten futsalin neljänneksi korkein sarjataso Suomessa.
Basil Heatley
Benjamin Basil Heatley (25. joulukuuta 1933 Kenilworth – 3. elokuuta 2019) oli brittiläinen kestävyysjuoksija. Hän saavutti vuonna 1964 maratonjuoksussa olympiahopeaa ja maailmanennätyksen.
Heatleyn kestävyysjuoksijan uran ehdoton huippuvuosi oli 1964. Hän juoksi maratonilla kesäkuussa ajan 2.13,55, joka oli kansainvälisen lajiliiton IAAF:n maailman parhaaksi hyväksymä aika, käytännössä maailmanennätys. Heatley menetti ennätyksensä Etiopian Abebe Bikilalle lokakuussa Tokion kesäolympialaisissa, missä Bikila otti ylivoimaisen voiton Heatleyn saavuttaessa hopeaa. Heatley kuoli 85-vuotiaana 3. elokuuta 2019.
Factory Records
Factory Records oli manchesterilainen levy-yhtiö. Yhtiön perustivat vuonna 1978 Tony Wilson ja Alan Erasmus. Factorylle levyttivät muun muassa Joy Division, New Order, Happy Mondays ja James. Yhtiö ajautui kahden menestyksekkäimmän yhtyeensä levytysten venyessä konkurssiin vuonna 1992. Factory Recordsin sopimusehdot olivat poikkeukselliset, sillä artistit omistivat julkaisuoikeudet levyjen uudelleenjulkaisuihin. Osittain tästä syystä yhtiön myyminen London Recordsille ennen konkurssia osoittautui mahdottomaksi.
Factory Records perusti yhdessä New Orderin jäsenten kanssa vuonna 1982 Manchesteriin myöhemmin Madchester-ilmiön kiinnepisteeksi muodostuneen The Haçienda -yökerhon. Yhtiön ja yökerhon vaiheita käsiteltiin Michael Winterbottomin vuoden 2002 elokuvassa 24 Hour Party People.
Tony Wilson on perustanut useamman samaa nimeä kantavan levy-yhtiön, mutta mikään niistä ei ole saavuttanut alkuperäisen suosiota.
Zazie Beetz
Zazie Olivia Beetz (s. 25. toukokuuta 1991 Berliini, Saksa) on amerikansaksalainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan Vanessa ”Van” Keeferinä televisiosarjassa Atlanta. Hän esiintyi myös Netflix-antologiassa Easy vuonna 2016 ja näytteli Marvel Comicsin sarjakuvahahmoa Dominoa vuoden 2018 elokuvassa Deadpool 2. Hän myös esiintyi vuoden 2019 rikoselokuvassa Joker.
Beetz syntyi Berliinissä saksalaisen isän ja afroamerikkalaisen äidin perheeseen. Hän varttui New Yorkin Manhattanilla. Beetz on puhunut saksaa lapsuudesta lähtien ja puhuu kotonaan molempia kieliä. Hän kävi Fiorello H. LaGuardia High Schoolia ja suoritti yliopistotutkinnon vuonna 2013 Skidmore Collegessa ranskan kielessä.
TUL:n jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1941
TUL:n jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1941 oli 22. Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Toukokuussa alkanut sarja jouduttiin keskeyttämään jatkosodan käynnistyttyä 25. kesäkuuta 1941. Sen viimeiset ottelut pelattiin juhannusta edeltäneenä viikonloppuna.
Vuosi 1941 oli ensimmäinen, jolloin TUL:n mestaruuskilpailu järjestettiin nimellä Mestaruussarja vuodesta 1934 lähtien käytössä olleen Suursarjan sijaan. Sarjaa oli myös laajennettu kahdella joukkueella edelliskaudesta. Vuoden 1941 Mestaruussarja oli tarkoitus pelata kahdentoista joukkueen yksinkertaisena sarjana.
Sarjataulukko
Tilanne 15. kesäkuuta 1941 pelattujen ottelujen jälkeen.
Émile Durkheim
David Émile Durkheim [emil dyʁkɛm] (15. huhtikuuta 1858 Épinal – 15. marraskuuta 1917 Pariisi ) oli ranskalainen sosiologi ja antropologi. Hän syntyi juutalaiseen perheeseen, jossa hänen isänsä, isoisänsä että hänen isoisoisänsä olivat olleet rabbeja. Hänet tunnetaan Auguste Comten ohella nykyaikaisen sosiologian perustajana, sillä suurelta osin hänen ansiostaan sosiologiasta tuli yliopistollinen oppiaine ja itsenäinen tieteenala. Hänellä oli Pariisissa ensimmäinen sosiologian professorin virka.
Durkheim oli myös ensimmäisen yhteiskuntatieteille omistetun aikakausjulkaisun Année Sociologiquen perustaja. Kyseistä nimitystä käytetään myös viittaamaan joukkoon Durkheimin koulukuntaan kuuluneita opiskelijoita, jotka kehittivät hänen sosiologista ohjelmaansa.
Sosiologian metodisäännöt
Durkheimin teos Sosiologian metodisäännöt ilmestyi vuonna 1895 ja sen tarkoituksena oli osoittaa sosiologian asema itsenäisenä tieteenä. Durkheimin mukaan sosiologia oli 1900-luvulla alkeellisessa tilassa. Hän halusikin johtaa sääntöjä, joiden mukaan sosiologit voisivat toimia.
Itsemurhatutkimus
Durkheim tarjosi laajassa itsemurhatutkimuksessaan malliesimerkin yhteiskunnallisten ilmiöiden yhteiskunnallisesta selittämisestä. Siinä Durkheim osoittaa laajoja tilastollisia menetelmiä käyttäen itsemurhien johtuvan pääosin yhteiskunnallisista tekijöistä. Esimerkiksi yhteisön kiinteydellä sekä yhteisön toiminnalla on suora yhteys itsemurhien määrään.
4. Fatalistinen itsemurha
Vaikka Durkheimin itsemurhatutkimukseen on vuosien varrella kohdistunut runsaasti arvostelua, se oli ilmestyessään malliesimerkki yhteiskunnallisten tekijöiden vaikutuksesta yksilöiden elämään. Sitä kautta tutkimus loi pohjaa sille työlle, mitä sosiologit nykyisinkin tekevät.
Uskontoantropologia
Durkheim käsitteli uskontoa yhteiskunnallisena ilmiönä teoksessaan Uskontoelämän alkeismuodot. Yleisesti ottaen sen mukaan ihmisten palvomat jumalat ovat kuviteltuja olentoja, jotka yhteiskunta on tiedostamattomasti luonut välineiksi, joilla valvotaan yksilön ajattelua ja toimintaa.
Durkheimin malli on seuraavanlainen: Monilla ihmisillä on uskonnollinen tunne, jonka mukaan he ovat alaisina yliluonnollisille olennoille, jotka antavat heidän toiminnalleen käskyjä. Durkheimilaisen käsityksen mukaan he tuntevat tällöin yliluonnollisen mahdin sijaan heitä voimakkaamman luonnollisen yhteiskunnan voiman. Yksilön sisäänsä sulkeva yhteiskunta synnyttää jäsentensä mieliin ajatuksen jumalasta, joka on tosiasiassa heijastus yhteiskunnasta.
Yhteiskunta kohdistaa Durkheimin mukaan jäseniinsä ehdottoman tottelevaisuuden vaatimuksen, ja tämä heijastuu ihmisten käsityksenä pyhistä asioista sekä jumalasta, joka koetaan pyhäksi asettamisen vaatimuksen lähteeksi. Alkukantaisissa yhteiskunnissa tämä tunne yhteisön vaatimuksesta ehdottomaan kuuliaisuuteen on Durkheimin mukaan hyvin voimakas. Heimon käsityksillä ja tavoilla on ehdoton valta yli yksilöiden. Myös kehittyneissä yhteiskunnissa tämä alkukantainen ykseyden tuntu palaa osittain henkiin esimerkiksi sodan aikana, jolloin tunne kansallisesta yhteenkuuluvuudesta saa yksilöihin lähes rajattoman vaikutusvallan.
Jumala koetaan myös yksilön viimeiseksi avunantajaksi. Ihminen on Durkheimin käsityksen mukaan olemukseltaan yhteisöllinen, riippuvainen laumastaan ja onneton joutuessaan siitä eroon. Yhteisö on ihmisen henkisen elinvoiman tärkein lähde. Durkheimin mukaan yksilö vahvistuu suorittaessaan ryhmän toisten jäsenten kanssa samaa ryhmää yhdistävän uskonnon palvontamenoja. Esimerkiksi latinan sanan religio kantana on ligare, joka tarkoittaa sitomista tai yhteenliittämistä.
Jumala on siis Durkheimin mielestä vertauskuva yhteiskunnalliselle todellisuudelle, tekijälle joka on ollut olemassa kauan ennen yksilöä ja joka säilyy kauan hänen jälkeensä. Yhteiskunnan luonnollinen paine muuttuu käsityksesi jumalan yliluonnollisesta läsnäolosta, koska ihmisen mielellä on yleinen taipumus luoda mielteitä ja vertauskuvia. Jumala on tämän käsityksen mukaan homo sapiens -eläimen luomus, jonka tarkoituksena on säilyttää tämän olennon yhteiskunnallinen olemassaolo.
Promiscuous
Promiscuous on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Nelly Furtadon kappale hänen kolmannelta, Loose-studioalbumilta. Kappaleella vierailee yhdysvaltalainen tuottajaräppäri Timbaland. Kappaleen sanoittivat Furtado, Timothy "Attitude" Clayton, Timbaland sekä Nate "Danja" Hills, joista kaksi viimeisintä myös tuottivat sen. Kappaleen sanoitukset, jotka Furtado ja Clayton pääosin kirjoitti, kertoo keskustelusta miehen ja naisen välillä, jotka kutsuvat toisiaan promiskuiteeteiksi.
Kappale sai pääosin positiivisen vastaanoton, joidenkin kriitikkojen pitäessä sitä Loosen kohokohtana. "Promiscuous" oli kansainvälinen menestys ja siitä tuli Furtadon ensimmäinen kappale, joka on saavuttanut Yhdysvalloissa listan kärjen. Se on myös ensimmäinen kanadalaisen naisartistin kappale, joka saavutti Billboard Hot 100 -listan kärjen sitten R. Kellyn ja Celine Dionin vuonna 1998 julkaistun I'm Your Angelin. Kappale saavutti listan kärjen myös Uudessa-Seelannissa sekä pääsi kymmenen parhaan joukkoon monilla Euroopan singlelistoilla.
Kappale voitti vuoden 2006 Billboard Music Awardsissa kategoriassa "Vuoden paras pop-single" sekä oli ehdolla 49:ssä vuosittaisessa Grammy-palkintogaalassa kategoriassa "Paras pop-duetto vokaaleilla". Kappaleen musiikkivideolla nähdään kohtauksia Furtadosta sekä Timbalandista, jota Furtado kuvailee "sanalliseksi ping-pong peliksi". Videolla esiintyy cameo-roolissa myös Keri Hilson, Justin Timberlake ja Brian Myles.
Kaikki laulut
Kaikki laulut voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Annette Zilinskas
Vuosina 1982-2006 hän oli Blood on the Saddle- yhtyeen jäsen.
Don Cornelius
pienoiskuva|Cornelius fanien piirittämänä 2010. Don Cornelius (27. syyskuuta 1936 – 1. helmikuuta 2012 ) oli yhdysvaltalainen televisiopersoona. Hän toimi vuosina 1971–1993 Soul Train -ohjelman alkuperäisenä juontajana.
Afroyhdysvaltalainen Cornelius syntyi Chicagossa, Illinoisissa. Ennen showuraansa hän työskenteli Chicagossa poliisina. Hän oli Emmy-ehdokkaana vuonna 1974 ja sai tähden Hollywood Walk of Famella 27. helmikuuta 1997.
Burgos (Italia)
Burgos on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 924 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 18,08 neliökilometriä. Se sijaitsee 575 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Inertiasuunnistus
Inertiasuunnistus (, IRS) on navigointimenetelmä, joka perustuu kiihtyvyyksien mittaukseen. Menetelmää käytetään lentokoneissa, sukellusveneissä, ohjuksissa, raketeissa, avaruusaluksissa ja kenttätykistön mittausjärjestelmissä. Inertiasuunnistuksessa mittalaitteelle annetaan tarkka lähtöpaikka, minkä jälkeen mitataan laitteen kokemaa kiihtyvyyttä. Paikka voidaan sen jälkeen laskea kinematiikan perusyhtälöiden avulla kiihtyvyyttä integroimalla. Finnair lensi ensimmäisenä kaupallisena lentoyhtiönä Atlantin yli inertiasuunnistuksen avulla 15. toukokuuta 1969 DC-8-62CF-koneellaan. Aiemmin näillä lennoilla tarvittiin ihmissuunnistajaa, joka Finnairilla käytti mm. LORAN-C- järjestelmää sekä ruudukko- ja tähtisuunnistusta. Tämä oli tosin Finnairin käytäntönä vain pienen hetken, sillä sen DC-8:t oli alusta alkaen varustettu inertialaittein, joiden koeaikana suunnistajaa käytettiin. Suunnistajan lupakirjan suoritti yhteensä seitsemän suomalaista vuosina 1959-1965. Lupakirjatyyppinä se on edelleen (2023) olemassa, mutta hyvin harvinainen. Inertiasuunnistuslaitteet ovat harvoin poikkeuksin olleet Atlantin ilmatilassa pakollisia 29. joulukuuta 1977 lähtien, minkä lisäksi valtaosassa Atlantin ilmatilaa on edellytetty GPS:ää vuodesta 2016.
Teoria
Kun tunnetaan aluksen kokema kiihtyvyys ajan funktiona, alkunopeus ja lähtöpaikka  hetkellä t_0, kulloinenkin paikkavektori  saadaan kaavasta
Inertiasuunnistuksen tarkkuus heikkenee liikkeen kestäessä pitkään. Käytännössä tarkkuus on kymmenien–satojen metrien luokkaa, mikä on riittävä tarkkuus lentokoneille tai riittävän voimakasta hyötykuormaa kantaville ohjuksille. Tykistön tulenjohdolle tarkkuus on juuri ja juuri riittävä.
Tätä voidaan puolestaan käyttää apuna integroitaessa paikkakoordinaattia. Ohjukselle tai lentokoneelle, joita ei voida pysäyttää nollanopeuskorjausta varten, nollanopeuskorjaus voidaan tehdä esimerkiksi mittaamalla niiden nopeus tutkalla ja ilmoittamalla tämä tieto radioitse ohjukselle.
Aikaisemmin kiihtyvyysanturit vakavoitiin koordinaattiakselien suuntaisiksi nopeasti pyörivien hyrrien eli gyroskooppien avulla, mutta uusissa järjestelmissä hyödynnetään lasergyroskooppeja. Lasergyroskoopissa ei ole liikkuvia osia, vaan mittaukset tehdään tutkimalla valon aallonpituuksien muutoksia aluksen liikkuessa.
Pitkäsilta
Pitkäsilta on Helsingissä sijaitseva silta, joka ylittää Kaisaniemenlahden yhdistäen Kruununhaan ja Hakaniemen. Sillalta etelään johtaa Unioninkatu ja pohjoiseen Siltasaarenkatu. Nykyinen kivirakenteinen silta valmistui vuonna 1912 ja se on järjestyksessään viides paikalle rakennettu silta. Pitkänsillan nimi juontaa aikaan ennen 1800-luvun loppua, jolloin nykyisen Siltasaaren alue vielä oli saari. Tuolloin saareen johti kaksi siltaa, joista nykyisen Pitkänsillan kohdalla kulkenut oli pidempi.
Puiset sillat
Maantie Helsingistä Hämeeseen ja Itä-Uudellemaalle alkoi 1640-luvulla nykyisen Senaatintorin tienoilta. Pitkäsilta oli kaupungin rajalla: Helsingin pohjoinen eli Hämeen tulli oli Pitkänsillan eteläpuolella. Ensimmäinen Kaisaniemenlahden ylittävä silta valmistui vuonna 1651. Tuolloin nykyisen Siltasaaren alue muodostui kolmesta saaresta, joista silta rakennettiin kulkevaksi Isoon Hiirisaareen. Pohjoisempana kulkevalle Hämeentielle johti lyhyempi Pikkusilta (eli Sipoonsilta ) nykyisen Hakaniementorin poikki kulkeneen salmen yli, kunnes salmi 1890-luvulla täytettiin. thumb|left|[[Signe Branderin kuvaama puinen vuonna 1902 valmistunut Pitkäsilta, valokuva on otettu Siltavuorenrannasta vuonna 1907.]] Perääntyvät Ruotsin armeijan joukot polttivat puisen Pitkänsillan kahdesti: isonvihan aikana Helsingin taistelun yhteydessä vuonna 1713 ja pikkuvihan aikana vuonna 1742; silta rakennettiin molemmilla kerroilla uudelleen. Venäjän vallan aikana siltaa korjattiin useita kertoja, kunnes se uusittiin vuonna 1832. Uusi silta linjattiin nykyiselle paikalleen Unioninkadun jatkeeksi ja samalla saaret nimettiin Siltasaariksi. Tämän järjestyksessä kolmannen Pitkänsillan rakentamisen myötä Hämeen tulli siirrettiin sillan pohjoispuolelle.