cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
David Klemetz
Klemetziä on kuvattu intohimoisena evankelistana. Klemetz toimi usein raamatunopettajana ja teki puhujamatkoja konferensseihin Ruotsiin. Klemetz toimi Korsets Budskapin päätoimittajana yli 30 vuoden ajan. Pääosin hänen kirjoituksensa keskittyivät opetukseen ja sieluunhoitoon, mutta toisinaan hän otti kantaa kärkevästi. Klemetz teki aktiivista työtä KB:n levikin eteen suomenruotsalaisella alueella.
Avoncliffin rautatieasema
Asema avattiin nimellä Avoncliff Halt 9. heinäkuuta 1906. Nykyisen nimensä se sai 5. toukokuuta 1969. Asemaa käytti 20 510 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Palais Garnier
thumb|260px|Oopperan julkisivu Palais Garnier, tunnettu myös Opéra Garnier'na tai Pariisin oopperana, on tunnettu oopperatalo Pariisin 9. kaupunginosassa, l'avenue de l'Opéran päässä. Taloa kutsuttiin pitkään nimellä l'opéra de Paris (Pariisin ooppera), mutta Opéra Bastille'n rakentamisen jälkeen 1989 se on kantanut arkkitehtinsa nimeä ja sitä käyttää esiintymistilanaan Pariisin oopperan baletti.
Historia
thumb|260px|Suuri porraskäytävä
Opiskelumatkoiltaan Ateenasta ja Roomasta palannut nuori arkkitehti Charles Garnier ei ollut vielä vakiinnuttanut asemaansa ja päätti näyttää kykynsä osallistumalla uuden oopperatalon suunnittelukilpailuun, johon otti osaa 171 kilpailijaa. Viimeinen sana rakennuksen suunnittelijan valinnassa oli keisari Napoleon III:lla. Avoin ja kansainvälinen suunnittelukilpailu "keisarillisen musiikki ja -tanssiakatemian" rakentamisesta julkistettiin 29. joulukuuta 1860. Paroni Haussmannin ehdottama rakennuksen paikka oli vääristyneen vinoneliön muotoinen tila, jonka ympärille oli tuleva korkeita rakennuksia.
Ennakkosuosikkeina kilpailuun lähteneet Charles Rohault de Fleury ja Eugène-Emmanuel Viollet-le-Duc putosivat jo ensimmäisellä kierroksella. Lopulta, 30. toukokuuta 1861, paljon julkisuutta saaneen ja yleisöä sekä lehdistöä kiinnostaneen uuden oopperatalon suunnittelukilpailun voittajaksi julistettiin yksimielisesti Charles Garnier.
Tunnettu tarina kertoo Viollet-le-Duciä kannattaneen keisarinna Eugènien kysyneen Garnier'ltä moittivaan sävyyn: "Mitä tyyliä tämä muka edustaa? Se ei ole kreikkalaista, ei Ludvig XV:n, eikä Ludvig XVI:n tyyliä!" Tähän arkkitehti vastasi työn edustavan "Napoleon III:n tyyliä".
Nykyään Palais Garnier'ssä esitetään pääasiassa baletteja.
Aiheesta muualla
48.87194°N, 2.33167°W.
Karl Gustavin kirkko
thumb|upright=0.6|Kellotapuli on rakennettu 1745. Karl Gustavin kirkko, josta käytetään myös nimeä Karungin kirkko , on kirkkorakennus Haaparannan kunnan Karungissa Ruotsissa. Se on Luulajan hiippakuntaan kuuluvan Haaparannan seurakunnan vanhin kirkko. Rakennus on Tornionjoen rannalla ja se on valmistunut vuonna 1796. Erillinen kellotapuli on edellisestä kirkosta ja peräisin vuodelta 1745.
Kirkko on virallisesti valmistunut vuonna 1796, mutta se otettiin käyttöön keskeneräisenä, ja vasta vuonna 1798 pitäjänkokous totesi, että kirkko on valmis ja rakennusmestari Erik Lanton palkka voidaan maksaa.
Karungin kappeliseurakunnasta tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1782. Seurakunta nimettiin Karl Gustavin seurakunnaksi kuningas Kustaa III:n nuorimman pojan Karl Gustavin mukaan.
Kirkkorakennus
Nykyisen kirkon suunnittelu alkoi vuonna 1785 ja rakennustyöt vuonna 1795. Kirkko on rakennettu hirrestä luonnonkivisen kivijalan päälle. Rakennus on pohjamuodoltaan ristikirkko, kuori on itäsakarassa ja ristimuodon ulkopuolinen matala sakaristo on koillisnurkassa. Kirkon ulkopuoli on karoliinista tyyliä ja sisäpuoli uusklassismia, suunnitelmat olivat peräisin yli-intendentinvirastosta. Alun perin kirkon sisäänkäynti oli lähinnä jokea olevasta sakarasta ja alttari oli ristikohdassa.
Kirkko on ulkopuolelta verhoiltu pystylaudoituksella, joka on jaettu osiin liseeneillä. Katto on korkea paanukatto, eräs harvoista Ruotsissa, joissa on säilynyt kolmionmuotoiseen kuvioon kiinnitetyt paanut. Ristikohdassa katolla on sipulinmuotoinen kattoratsastaja, jonka päällä on korkea, piikkimäinen torni ja risti. Kirkkoon on sisäänkäynti jokaisen ristisakaran päästä. Sisäkatto on ristisakaroissa keskiosalta tasainen ja reunoilta kaartuva. Ristikohdassa on katossa koristemaalaus.
Urkulehteri on lisätty vuonna 1821. Vuosien 1848 ja 1852 välillä kirkossa tehtiin muutostöitä, joiden suunnittelija oli arkkitehti Ludvig Hawerman. Tuolloin kirkon sisäseinät paneloitiin ja alttari siirrettiin ristikohdasta itäsakaraan. Kirkkoon saatiin lämmitys vuonna 1882, jolloin sinne hankittiin rautaiset kamiinat.
Muutostyöt 1900 luvulla
Vuonna 1922 kirkkoa korjattiin arkkitehti Olof Lundgrenin suunnitelmien mukaan. Tuolloin tehtiin uudet penkit, jotka sijoitettiin aiempaa väljemmin jalkatilan lisäämiseksi. Läntisestä ristisakarasta erotettiin asehuone. Katolla oleva piikkimäinen torni oli lahonnut ja se uusittiin. Vuonna 1945 kamiinalämmitys korvattiin sähkölämmityksellä. Vuonna 1949 vahvistettiin lehtereitä ja kirkkosalin penkkirivit muutettiin avoimiksi. Kirkkoon saatiin vesi ja viemäri vuonna 1955. Kaksi vuotta myöhemmin kirkko lämpöeristettiin, jotta lämmityskustannuksia saataisiin leikattua. Vuonna 1994 katolta uusittiin paanuja ja se tervattiin sekä vesikourut uusittiin. Myös kaikki ikkunat maalattiin.
Sisustus
Alttaritaulu on itäsakarassa ja sitä kehystävät pilasterit, listat ja ornamentit. Alttaritaulu on kiinnitetty väliseinään ja sen molemmin puolin on ovi. Väliseinä ja alttaritaulu on tehty noin vuonna 1850 ja ne on suunnitellut Ludvig Hawerman. Alttaritaulun on maalannut Esaias Svanberg Haaparannalla vuonna 1845. Saarnastuoli on sisustuksesta ainoa osa, joka on samalta ajalta kuin kirkkokin. Sen on veistänyt rakennusmestari Hans Hansson Louhiniva, kultaukset ovat vuodelta 1829.
Kirkon ristikohdan kynttiläkruunu on hankittu 1826, kaksi kristallikruunua on hankittu myöhemmin ja kaksi metallista kynttiläkruunua 1925.
Kirkkoon on ostettu urut vuonna 1820, niissä oli kymmenen äänikertaa ja ne rakensi tukholmalainen Pehr Strand. Vuonna 1930 urut uusittiin kokonaan, vanha urkufasadi ja urkukaappi toki säilytettiin. Tekijänä oli urkurakentaja N. O. Alm. Seuraavat urut teki Grönlunds Orgelbyggeri vuonna 1952 ja jälleen vuonna 1975. Näihin nykyisiin urkuihin otettiin mukaan myös muutama äänikerta Strandin rakentamista uruista. Urkuihin jäi edelleen vanha julkisivu.
Karungin aikaisempi kirkko
Karungin aikaisempi kirkko oli vuosina 1744–1745 rakennettu puinen kappeli. Kappeli oli Kirkkosaarella kuten nykyinenkin kirkko ja sen arvellaan olleen pohjamuodoltaan kahdeksankulmainen. Samaan aikaan rakennettiin kellotapuli, joka on säilynyt nykypäivään.
Mihail Uljanov
thumb|Uljanov vuonna 2002. Mihail Aleksandrovitš Uljanov (, 20. marraskuuta 1927 – 26. maaliskuuta 2007) oli venäläinen näyttelijä.
Uljanov nimettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi 1969, ja vuonna 1982 hänelle myönnettiin erikoispalkinto Venetsian elokuvajuhlilla.
Uljanov työskenteli Vahtangov-teatterissa vuodesta 1950 ja toimi sen johtajana vuodesta 1987. Uransa aikana hän sai myös Oscar-ehdokkuuden ja palkinnon Berliinin elokuvajuhlilla.
Uljanov kuoli sairauteen 79 vuoden iässä maaliskuussa 2007.
Adam West
William West Anderson eli Adam West (19. syyskuuta 1928 Walla Walla, Washington – 9. kesäkuuta 2017 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan niin sanottuna ”vanhan ajan” Batmanina eli Lepakkomiehenä.
Elämäkerta
West syntyi Walla Wallassa, Washingtonissa. Hänen vanhempansa olivat Otto West Anderson ja Audrey V. Speer. Sarjakuvakiinnostus alkoi Westillä kymmenvuotiaana, ja erityisen suuren vaikutuksen häneen teki Batman, jota hän sai myöhemmin esittää Batman-televisiosarjassa. West kävi koulua Lakeside-koulussa, jonka jälkeen hän siirtyi Whitmanin yliopistoon, josta hän sai arvosanat kirjallisuudesta ja psykologiasta. West meni viimeisenä lukuvuotenaan myös naimisiin Billie Lou Yeagerin kanssa. Kuusi vuotta myöhemmin he kuitenkin erosivat. Vuosi tämän jälkeen West meni naimisiin tahitilaisen Ngatokoruaimatauaia Frisbie Dawsonin kanssa, josta hän puolestaan erosi vuonna 1962. West oli naimisissa kolmannen vaimonsa Marcelle Learin kanssa vuodesta 1970 lähtien kuolemaansa saakka.
Ura
Ennen näyttelijäuraansa West työskenteli DJ:nä paikallisella radioasemalla. Tullessaan Hollywoodiin hän otti taiteilijanimekseen Adam West ja teki useita vierailevia rooleja koko 1950-luvun. Myös 1960-luvun alussa hän esitti pieniä rooleja sellaisissa sarjoissa kuin Bronco, Colt .45, 77 Sunset Strip, Maverick, Bonanza ja Vaimoni on noita. Muutaman vuoden jälkeen hän vuonna 1966 sai tunnetuimman ja samalla suosikkiroolinsa Batmanina Batman-televisiosarjassa. Sarja kesti aina vuoteen 1968, ja siitä lähtien West on muistettu Batmanina huolimatta siitä, että hän on esiintynyt yli 60 elokuvassa ja televisiosarjoissa.
West toimi myös ääninäyttelijänä ja teki rooleja muun muassa animaatioihin Family Guy, The Batman, Batman ja videopeleihin. Cameoroolit West teki yhdessä Batman-televisiosarjassa vastanäyttelijänä toimineen Burt Wardin kanssa animaatiosarjoissa Simpsonit ja Paavo Pesusieni.
Extraliga (Tšekki)
Extraliga on Tšekin jääkiekon korkein sarjataso. Se on perustettu vuonna 1994. Extraligassa pelaa 14 joukkuetta. Pudotuspelit pelataan kahdeksan joukkueen kesken. Sarjan virallinen nimi on Tipsport Extraliga.
Kaudella 2014-2015 sarjan yleisökeskiarvo oli 5 113.
Mestarit
thumb|Tšekin Extraliga-ottelu, [[O2 Arena (Praha)|O2 Arena]]
Mikko Könkkölä
Mikko Johannes Könkkölä (s. 28. syyskuuta 1952 Helsinki) on Helsingin hovioikeuden presidentti.
Könkkölä valmistui ylioppilaaksi vuonna 1971 ja oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1973. Hän sai varatuomarin arvon vuonna 1978. Hän työskenteli oikeusministeriössä tutkijana 1974–1975 ja Helsingin yliopistossa vertailevan oikeustieteen assistenttina 1975–1976.
Könkkölä oli oikeusministeriössä lainsäädäntösihteerinä 1979–1981, lainsäädäntöneuvoksena 1981–1989 sekä 1991–1996 ja apulaisosastopäällikkönä sekä lainsäädäntöjohtajana 1996–2001. Hän oli vuosina 1989–1991 lainsäädäntöneuvos myös opetusministeriössä.
Könkkölä oli korkeimman oikeuden (KKO) sivutoiminen ylimääräinen esittelijä vuosina 1979–1984. Hän toimi KKO:n jäsenenä ja oikeusneuvoksena vuosina 2001–2005 ja Vaasan hovioikeuden presidenttinä 2005–2009. 1. lokakuuta 2009 Könkkölä aloitti Helsingin hovioikeuden presidenttinä.
Syksyllä 2015 Könkkölä haki vuoden 2016 alussa vapautuvaa KKO:n presidentin tehtävää.
Trimiksi
pienoiskuva|Trimiksisäiliöitä täytetään. Säiliöiden yläpuolella kone joka annostelee kutakin kolmea kaasua seokseen oikean määrän. Trimiksi eli trimix tarkoittaa kolmen kaasun seosta (tri=kolme, mix=sekoitus), ja yleensä trimixistä puhuttaessa tarkoitetaan juuri heliumin, hapen ja typen seosta. Trimix-kaasuseosta käytetään syvien sukellusten hengityskaasuna ilman sijaan, jotta hapen osapaine (eli hapen %-osuus käytettävästä kaasusta x vallitseva paine) ei nousisi sallitun rajan yläpuolelle, ja koska trimixillä on ilmaa huomattavasti pienempi narkoottinen vaikutus syvillä sukelluksilla.
Miksi sukeltaa trimix-kaasuseoksella?
Haittapuolena trimixin käytölle on sen kallis hinta verrattuna paineilmaan ja esimerkiksi nitroxiin.
Typpinarkoosin riski sukellettaessa
Käytettäessä paineilmaa hengityskaasuna on syvemmällä sukellettaessa tiedostettava typpinarkoosin aiheuttama riski. Typpinarkoosi, kansanomaisemmin syvyyshumala, johtuu ilmassa olevan typen korkean osapaineen aiheuttamasta narkoosista. Typpihumalan alkamissyvyys on yksilöllistä, mutta se alkaa vaikuttamaan noin 30 metrin syvyydessä ja voimistuu syvemmälle mentäessä. Vaikka typpihumalaa ei keskisyvyyksillä tiedostaisikaan, se vaikuttaa kuitenkin sukeltajan reaktiokykyyn ja motorisiin toimintoihin alentaen suorituskykyä ja lisäten onnettomuusriskiä.
Typpinarkoosin oireita ovat:
Typpinarkoosin (ilmalla) voi välttää olemalla sukeltamatta syvälle tai käyttämällä ilman sijasta seoskaasua kuten trimixiä. Trimix kaasussa on osa ilman sisältämästä typestä ja hapesta korvattu heliumilla, jotta niiden osapaine ei kasvaisi liikaa syvälle sukellettaessa. Helium on vaaraton jalokaasu, jonka ainoa tiedetty haittavaikutus sukellettaessa on sen liukoisuus elimistöön mikä lisää nousuaikoja syvyyksistä. Koska helium korvaa typpeä kaasuseoksessa, typen aiheuttama syvyyshumala on sukellettaessa lievempi.
Esimerkiksi sataan metriin sukellettaessa voidaan käyttää trimix seosta jonka koostumus on 12% happea, 55% heliumia sekä 33% typpeä. Tällöin typen osapaine eli mahdollisuus saada typpinarkoosi on sadan metrin syvyydessä (0,33 x 11,0 bar => 3,6) samalla tasolla kuin 36 metrin syvyydessä paineilmalla sukellettaessa (0,79 x 4,6 bar => 3,6). Vastaavasti hapen osapaine on sadan metrin syvyydessä 0,12 x 11,0 bar => 1,3 mikä alittaa 1,4 maksimirajan, jonka jälkeen sukeltaja altistuu happimyrkytykselle.
Trimix kaasuseoksen merkintätapa
Trimixin kaasukomponenttien prosenttiosuudet vaihtelevat sukelluksen tarkoituksesta riippuen. Mitä syvemmälle on tarkoitus sukeltaa, sitä enemmän trimixissä on heliumia ja vähemmän happea sekä typpeä. Trimix-seosten merkintätapa on seuraava: "Kaasu happi-% helium-%". Esimerkiksi "Trimix 10 52" (tai Trimix 10/52) tarkoittaa heliumin, hapen ja typen seosta, jossa on 10% happea ja 52% heliumia.
The Silver
The Silver julkaisi Suomen ensimmäisen noise-musiikkia edustavan levyn. The Silverin perusti Harri Englund salanimellä Harry Angel. Yhtyeeltä julkaistiin kaksi singleä vuosina 1979 ja 1980 Johannan Black Label Series -levymerkin alla. Vuonna 1981 ilmestyi viisi kappaletta sisältänyt kasetti yhtyeen omalla Art Cassettes -merkillä. Sen jälkeen artisti katosi täysin vuosikymmeniksi, kunnes yllättäen 2017 alkoi ilmestyä uutta tuotantoa Art Cassettes -merkin SoundCloud-sivustolla. Soundi-lehden haastattelussa uuden The Silverin tekijöiksi paljastuivat Englund ja malawilainen saarnaaja Jenifosi Jingison.
Vuosien varrella lukuisat fanit koettivat selvittää yhtyeen jäsenten henkilöllisyyttä, mutta yhtyeen kokoonpano säilyi kuitenkin mysteerinä aina vuoteen 2015 asti. Tuolloin jo pitkään yhtyeen perustajajäseneksi epäilty Englund kertoi Ylelle olevansa salanimellä toiminut Harry Angel, ja että yhtyeeseen kuului hänen lisäkseen pääasiassa Steve Mink, jonka henkilöllisyyttä ei ole paljastettu. The Silver teki vain yhden keikan 1980-luvun alussa Kari Peitsamon lämmittelijänä Lepakossa.
Historia
thumb|Yhtyeen ensimmäisen singlen No More Grease (1979) kansikuva, jonka ideoi [[Gösta Sundqvist ja kuvan otti Juho Juntunen.]]
Englund aloitti yhtyeen yksin varhaisteininä seurattuaan ulkomailla villinnyttä punk-ilmiötä. Hän ei opetellut itse soittamaan mitään soitinta, eikä ole halunnut paljastaa, miten eri nauhoituksissa kuuluvat äänet on tuotettu. Alun perin musiikki äänitettiin kasettisoittimella Englundin omassa huoneessa. Englundin mukaan kyseessä ei ollut "musiikin tekeminen", mutta hän teki sitä tosissaan eikä vitsinä. Englund sai paljon vaikutteita muun muassa Suicide-yhtyeeltä.
Jo vuonna 1981 The Silverin lähipiirissä todettiin sinkkujen olleen "epäedustavia" yhtyeen tuotannossa.
Pian kahden singlen jälkeen The Silver julkaisikin omalla Art Cassettes -merkillään kasetin, jonka tuottamisessa Sundqvist ei enää ollut mukana. Kauan kadoksissa olleita The Last of the Mohicans -kasetteja löytyi vuonna 2015 puolentusinaa kappaletta ympäri Suomea. Vuonna 2004 yhdysvaltalainen Pop Con -levymerkki julkaisi 500 kappaleen bootleg-painoksen The Silverin ”Do You Wanna Dance” -singlestä. Uusjulkaisun takana oli Max Hechter, joka piti kappaleen soitossa kuuluvasta aidosta innosta. Seuraavana vuonna Love Records julkaisi kappaleen More Arctic Hysteria / Son Of Arctic Hysteria -kokoelmalla.
Vastaanotto
The Silverin musiikki on jakanut mielipiteitä. Musiikkikirjailija Johan Kugelberg on valinnut yhtyeen toisen singlen 9. parhaaksi Tee se itse -levytykseksi. The Silverin kansainväliset seuraajat ovat perustaneet fan clubin.
Paluu
Soundi-lehden haastattelussa Englund kielsi kokevansa uutta tuotantoa paluuna, koska hänen mielestään oli kulunut liikaa aikaa The Silverin edellisistä nauhoituksista. Lisäksi hän kertoi vieroksuvansa nostalgiaa ja sanoi olevansa kiinnostuneempi uuden tekemisestä uusissa olosuhteissa. The Silverin uudessa tuotannossa ovat keskeisiä Englundin kokemukset antropologina sekä musiikilliset vaikutteet, jotka hän oli omaksunut asuttuaan useita vuosia Manchesterissä ja Malawissa. Englund vertaa noisea antropologiaan, sillä molemmissa on hänen mukaansa kyse merkitysten rajojen tutkimisesta sekä kyvystä omaksua itselle vieraita vaikutteita.
Desaster
Desaster on saksalainen vuonna perustettu 1988 thrash metal -yhtye, joka on saanut vaikutteita monilta metalliyhtyeiltä, kuten Venomilta, Hellhammerilta ja Destructionilta. Yhtyeen kitaristi Infernal on yhtyeen ainut, vielä yhtyeessä toimiva alkuperäisjäsen.
Abu Bakr II
Abu Bakr II (s. 1280), myös Abubakari II, oli Malin valtakunnan yhdeksäs kuningas eli mansa, ja hän hallitsi vuosina 1310–1312. Häntä edelti hänen veljenpoikansa Mohammed ibn Gao ja seurasi hänen velipuolensa Kankan Musa. Hän on kuuluisa siitä, että hän aikoi ylittää Atlantin valtameren ja saapua Etelä-Amerikkaan.
Matka Atlantin yli
Abu Bakr II halusi selvittää mitä Atlantin valtameren toisella puolella oli. Hän toivoi löytävänsä sieltä suunnattomia rikkauksia joita hän voisi hyödyntää. Vuonna 1311 hän lähti matkaan Atlantin yli mukanaan 2 000 laivaa, kultaa ja paljon ruokaa, sekä myös tietäjiä ja tutkijoita. Ennen lähtöään hän siirsi vallan velipuolelleen Kankan Musalle, josta tuli myöhemmin Mansa Musa I.
Marja Railo
Hilkka Marja Yöntilä, kirjailijanimi Marja Railo (24. huhtikuuta 1911 Helsinki – 6. kesäkuuta 1990) oli suomalainen kirjailija.
Railo tuli ylioppilaaksi Helsingin tyttönormaalilyseosta 1930. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui Helsingin yliopistosta 1935. Railo toimi tuntiopettajana Paimion yhteiskoulussa 1939, 1941–1942 ja 1956–1965. Historian opettajana hän oli tässä koulussa 1965–1974.
Railon vanhemmat olivat kirjailija, professori Kustaa Eino Railo ja Eva Elisabeth (o.s. Ekholm). Railon puoliso oli agronomi, maa- ja metsätaloustieteiden kandidaatti Emil Ivar Engelbrekt Yöntilä vuosina 1934–1961 puolison kuolemaan asti.
Teoksia
Nimellä Marja Railo:
Hunedoara (piirikunta)
Hunedoara on piirikunta Romanian Transilvaniassa. Piirikunnan pääkaupunki on Deva. Sen pinta-ala on 7 063 km² ja siellä on noin 407 892 asukasta (vuonna 2014).
Maantiede
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 7 063 km². Alueen läpi virtaa Mureşjoki.
Hunedoaran piirikunta rajautuu idässä ja pohjoisessa Alban piirikuntaan, lännessä Aradin, Timişin ja Caraş-Severinin piirikuntiin sekä etelässä Gorjin piirikuntaan.
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan alueella oli 426 165 asukasta ja sen väestötiheys oli 69 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 92 %, unkarilaisia 5 %, romaneja 2 % ja saksalaisia alle 1 %. Alue on tunnettu kivihiilikaivoksistaan, jotka ovat tuoneet piirikuntaan työvoimaa Romanian eri osista.
Ystävät ja krokotiilit
Ystävät ja krokotiilit (Friends and Crocodiles) on brittiläinen televisioelokuva vuodelta 2006. Sen on BBC:lle käsikirjoittanut ja ohjannut Stephen Poliakoff, ja sen pääosia näyttelevät Damian Lewis ja Jodhi May.
Elokuva ensiesitettiin BBC One -kanavalla tammikuussa 2006. Eräänlainen jatko-osa Ystäville ja krokotiileille oli kuukautta myöhemmin ensiesitetty Gideonin naiset, joka käsitteli samoja teemoja saman kertojan (Sneathin roolia esittävän Robert Lindsayn) äänellä.
Juoni
Tarina tutkii erään yritysjohtajan ja hänen sihteerinsä välisen suhteen kehittymistä vuosien ajan, kun heidän urakehityksensä kokee nousuja ja laskuja 1980–1990-luvun Britanniassa.
Paul (Lewis), idearikas nuori yrittäjä, on kuuluisa merkittäviä henkilöitä keräävistä juhlistaan, joiden erikoisuutena on hänen lemmikkikrokotiilinsa. Hän suostuttelee Lizzien (May) sihteerikseen tuomaan järjestystä hänen luovaan kaaokseensa. Paulin monissa juhlissa Lizzien maailma avartuu hänen tavatessaan tunnettuja taiteilijoita, historioitsijoita ja poliitikkoja.
Johan Backman
Johan Backman (1706–1768) oli suomalainen taidemaalari. Alaveteliläinen kirkkomaalari Backman on maalannut Kruunupyyn kirkon seinämaalauksen 1755–1761 sekä Jalasjärven, Saarijärven (1756), Alavetelin ja Alavuden kirkkojen sekä Keuruun vanhan kirkon alttaritaulut. Samoin hän maalasi Saarijärven kirkon entisen alttaritaulun Ehtoollinen (1756). Kokkolan Kaarlelan kirkon alttariseinän hän maalasi 1749. Lohtajan kirkon saarnastuolin koristuksen Backman maalasi 1758.
Terveysmerkintä
Terveysmerkintä on Euroopassa käytössä oleva elintarvikemerkintä, jolla voidaan jäljittää tuote sen valmistajaan.
Merkintä on elintarvikepakkauksessa oleva soikio, jonka sisällä on merkintä EY XX ja EY-hyväksytyn laitoksen koodinumero. Esimerkiksi Suomen maakoodi (XX) on FI. Koodinumeroita vastaavat suomalaisten laitoksien nimet ja paikkakunnat selviävät Elintarvikeviraston sivuilta.
Maakoodit
EU-maat
ETA-maat
EFTA-maa
Staffan Lindberg
Staffan Lindberg (s. 16. lokakuuta 1971) on kilpapurjehtija ja Suomen menestynein parikilpailija.
Parikilpailu
Vuodesta 1993 lähtien parikilpailuja Lindbergin johdolla purjehtinut joukkue on noussut yhdeksi maailman parhaista parikilpailujoukkueista. Vuoden 2007 lopulla joukkue oli kuudes Kansainvälisen purjehtijaliiton, (ISAF), World Match Race Rankingissä. Parikilpailun tärkeimmät saavutukset ovat sekä MM-pronssia että EM-kultaa Match Racessa vuodelta 2006.
Star
Yhdessä Erkki 'Eki' Heinosen kanssa tavoitteet oli asetettu korkealle ja Tavoitteena oli Star-luokan olympiapaikka vuoden 2008 Pekingin olympialaisiin. Heinonen on aikaisemmin purjehtinut Star-venettä olympialaisissa ja opastaa Lindbergiä venetyypin saloihin. Sijoituksella 34. jäi olympiapaikka Suomen veneelle kuitenkin saavuttamatta Starin maailmanmestaruuskilpailuissa 2007.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 – naisten 15 km yhdistelmäkilpailu
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen 2021 naisten 15 km yhdistelmäkilpailu järjestettiin 27. helmikuuta 2021.
Tulokset
Kilpailu järjestettiin kello 11.45.
Axel Lindholm
Jarl Axel Erik Lndholm (29. toukokuuta 1911 Petolahti – 2. heinäkuuta 1988) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Lindholm pääsi ylioppilaaksi Kristiinankaupungin yhteiskoulusta 1931 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta. Hän toimi opettajana Helsingissä 30 vuoden ajan.
Murmansk
Murmansk (,, , ; suom. myös Muurmanski, aiemmin Muurmanni; ven. vuosina 1916–1917 Romanov-na-Murmane) on asukasluvultaan maailman suurin pohjoisen napapiirin pohjoispuolella sijaitseva kaupunki.
Murmansk sijaitsee Kuolan niemimaan luoteisosassa Kuolanvuonon pohjukassa. Se on Murmanskin alueen hallinnollinen keskus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 307 257 henkeä. 25 kilometriä Murmanskista koilliseen sijaitsee Severomorsk.
Kaupungin suojainen satama, Murmanskin satama, on jäätön ympäri vuoden Golfvirran ansiosta. Alueella on ydinkäyttöisten alusten ja sukellusveneiden tärkeitä laivastotukikohtia. Kaupunkiin johtaa tärkeä rautatie, Muurmannin rata.
Väestö
1990-luvulla on alkanut muuttoliike pois kaupungista mm. työttömyyden takia.
Historia
thumb|200px|left|Murmanskin keskustaa. thumb|290px|Murmanskin satamaa. Murmanskin perustamisen syynä oli rautatien rakentaminen Pietarista 1915–1916 Golfvirran lämmittämän Pohjoisen jäämeren rannalle. Näin ympärysvallat, ensisijaisesti Ranska, kykenivät toimittamaan Venäjälle sotatarvikkeita, jotta Venäjä puolestaan pystyisi ylläpitämään itärintamalla riittävän suurta sotilaallista painetta Saksaa ja Itävalta-Unkaria vastaan, vähentäen ranskalaisten rasitusta.
Näistä sotatarvikkeista muodostui Brest-Litovskin rauhansopimuksen solmimisen jälkeen syy, miksi britit nousivat maihin pohjoisessa ja pyrkivät estämään saksalaisia saamasta haltuunsa tarvikkeita ja samalla sulaa satamaa pohjoisesta.
Stalinin vainojen aikaan 1930-luvulla alueen suomalaisia teloitettiin ja lähetettiin vankileireille.
Murmansk oli liittoutuneiden sotasatamana myös toisessa maailmansodassa. Saksalaiset pommittivat Murmanskia.
Toisen maailmansodan ansioista Murmansk nimettiin Neuvostoliiton sankarikaupungiksi vuonna 1985.
Urheilu
Murmanskilaiset urheiluseurat, jääpalloseura HK Murman ja jalkapalloseura FC Sever, ovat maailman pohjoisimmat palloilulajien ammattilaisseurat. Murman pelaa Venäjän Superliigassa ja Sever kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Erik von Kraemer
Erik Oscar von Kraemer (27. maaliskuuta 1911 Helsinki – 7. huhtikuuta 1980) oli suomalainen filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston romaanisen filologian professori.
Von Kraemerin vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti, kaupunginlääkäri Karl Emil Robert von Kraemer (1875–1919) ja Aino Maria Nybergh (1878–1961). Hän pääsi ylioppilaaksi 1929 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1934, lisensiaatiksi 1944 ja tohtoriksi 1945.
Von Kraemer toimi Helsingin yliopiston kirjastossa amanuenssina 1937–1951 sekä vt. nuorempana alikirjastonhoitajana 1948. Hän oli ruotsalaisen kauppakorkeakoulun espanjan kielen lehtorina vuodesta 1951, Helsingin yliopiston romaanisen filologian dosenttina 1950–1965 ja henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina 1965–1977 sekä Helsingin ruotsalaisen työväenopiston ranskan kielen opettajana vuodesta 1949.
Von Kraemer oli naimisissa vuodesta 1936 filosofian kandidaatti Ingeborg Carina Malmströmin (1910–1998) kanssa ja vuodesta 1958 Svea Lovisa Nysténin (1923–1978) kanssa.
Mario Tokić
Tokić aloitti ammattilaisuransa NK Rijekassa vuonna 1992. Kuuden pelivuoden jälkeen hän siirtyi Dinamo Zagrebiin. Vuodet 2001-2005 hän pelasi Grazissa Grazer AK:n joukkueessa, josta siirtyi Wieniin. Grazerissa hän oli voittamassa Itävallan liigamestaruutta.
Jurica Vranješ
Jurica Vranješ (s. 30. tammikuuta 1980, Osijek, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija. Keskikenttäpelaaja Vranješ on vuodesta 2005 edustanut Bundesliigan Werder Bremeniä.
Vranješ aloitti uransa NK Osijekissa vuosina 1995-1997. Sieltä hän siirtyi Saksaan Bayer Leverkuseniin, jossa pelasi kolme kautta ennen siirtymistään VfB Stuttgartiin vuonna 2003 ja viimeksi Bremeniin.
Vranješ oli voittamassa pronssia alle 18-vuotiaiden EM-kisoissa vuonna 1998. Seuraavana vuonna hän oli mukana nuorten MM-kisoissa. Vranješ pelasi ensimmäisen maaottelunsa 13. kesäkuuta 1999 Egyptiä vastaan. Vuoden 2002 MM-kisoissa hän oli kentällä kahdessa ottelussa. Vuoden 2006 kisoissa Vranješ kuului miehistöön, mutta ei saanut peliaikaa. Hän on pelannut 24 maaottelua (tilanne 22. kesäkuuta 2006).
Galinstaani
Galinstaani on huoneenlämmössä nestemäinen metalliseos. Tyypillinen seossuhde on 68 % galliumia, 22 % indiumia ja 10 % tinaa sekä sulamispiste –19 °C. Galinstaania käytetään vähäisemmän myrkyllisyytensä ja reaktiivisuutensa vuoksi korvaamaan elohopeaa ja NaK -seosta (natrium/kalium) muun muassa lämpömittareissa ja joissain lämmönsiirtojärjestelmissä. Toisin kuin elohopea, galinstaani kuitenkin tarttuu ja leviää herkästi eri pintoihin kuten lasiin, joten esimerkiksi kuumemittarin mittaputken sisäpinta on päällystettävä galliumoksidilla tarttumisen estämiseksi.
Katso myös
Muita tarkkoja seoksia joilla on erityisominaisuuksia:
Dagny Flodin-Segerstråle
Dagny Hilda Cecilia Flodin-Segerstråle (2. toukokuuta 1911 Helsinki – 18. helmikuuta 1999) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja sanoittaja.
Dagny Flodin-Segerstråle pääsi ylioppilaaksi 1932 Helsingin ruotsalaisesta tyttölyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1939. Hän toimi kääntäjänä Söderström & Co kustannusliikkeessä ja oli myös Yleisradion palveluksessa.
Dagny Flodin-Segerstråle kirjoitti radiokuunnelmia ja teki sanoituksia sekä käännöksiä.
Schizosonics
Schizosonics on Beats and Stylesin viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Tunne Recordings.
Humanity+
Humanity+ (aiemmin World Transhumanist Association (WTA)) on vuonna 1998 perustettu voittoa tavoittelematon järjestö, joka kannattaa geeniteknologian, kybernetiikan, nanoteknologian ja muiden edistyneiden teknologioiden käyttöä ihmisen ominaisuuksien laajentamiseksi. Järjestön perustivat Nick Bostrom ja David Pearce.
Järjestöllä on paikallisosastoja useissa maissa. Maailmanlaajuinen jäsenmäärä on tällä hetkellä noin 3000.
Historia
World Transhumanist Associationin perustivat vuonna 1998 filosofit Nick Bostrom ja David Pearce.
Vuonna 2008 järjestö uudelleen nimettiin Humanity+ nimiseksi.
Henkilöauto
pienoiskuva|[[Škoda Octavia on yksi Suomen myydyimpiä henkilöautomalleja.]] Henkilöauto on yleensä pienehkö auto, joka on tarkoitettu ihmisten kuljetukseen. Autoon mahtuu yleensä kahdesta kahdeksaan henkilöä kuljettaja mukaan lukien. Lisäksi henkilöautossa on tavaratila.
Yleisesti henkilöautoina käsitettäviä alle 3 500 kiloa kokonaismassaltaan olevia henkilöautoja saa ajaa B-luokan ajo-oikeudella.
Henkilöautot joiden kokonaismassa on yli 3 500 kg mutta enintään 7 500 kg ajamiseen vaaditaan C1-luokan ajo-oikeus ja sitä painavampiin C-luokan ajo-oikeus. Tällaisia henkilöautoja ovat esimerkiksi vanhoista linja-autosta tai kirjastoautosta rakennetut ja muutoskatsastetut matkailuajoneuvot. Ajoneuvolaki ei määrittele henkilöautolle maksimipainoa, joten käytännössä raskaimmat henkilöautot voi olla 6 × 6 vetotavalla olevasta linja-autoalustasta rakennettuna matkailuajoneuvona jopa 26 000 kg kokonaismassaltaan.
Rakenne ja toiminta
Henkilöauto tukeutuu tiehen neljän pyörän avulla. Pyörät on yhdistetty auton itsekantavaan koriin pyöräntuentalaittein, jotka mahdollistavat pyörien joustoliikkeen. Joustoliikkeen ansiosta auto myötäilee tien epätasasuuksia. Henkilöautossa on nykyisin poikkeuksetta itsekantava kori, jossa kori- ja runkorakenteita ei voida selkeästi erottaa toisistaan. Auton liikuttamiseen tarvitaan moottori, jonka tuottama voima välitetään pyöriin voimansiirron avulla. Auton nopeuden hidastamiseen tarvitaan jarrut, jotka muuttavat auton liike-energian lämmöksi ja mahdollistavat näin auton hidastamisen ja pysäyttämisen. Ohjaamista varten autossa on ohjauslaitteet jotka kääntävät pyöriä halutun kaartoliikkeen saavuttamiseksi. Auton korin sisällä on istuimet, joilla kuljettaja ja matkustajat istuvat. Kuljettajan paikalla ovat hallintalaitteet, joita ovat ohjauspyörä, erilaiset polkimet, vaihteenvalitsin ja lukuisat erilaisia auton toimintoja käyttävät kytkimet.
Pyörät ja pyöräntuenta
Auton pyörä muodostuu renkaasta ja vanteesta. Rengas on paineistetulla ilmalla täytettävä erilaisista kumeista valmistettu teräslangoilla vahvistettu ympyrämäinen kappale, joka asennetaan vanteen päälle ja joka on tietä vasten ja siten kantaa auton painon. Vanne, jonka päälle rengas on asennettu kiinnitetään pyörännapaan. Pyörännapa kiinnitetään autoon tukivarsilla, jotka sallivat pyörän koriinnähden pystysuuntaisen liikkeen. Auton painon kantavat jouset, joiden ansiosta pyörät joustavat koriin nähden eivätkä kaikki pyörään kohdistuvat iskut välity auton koriin ja toisaalta auton pyörä pysyy paremmin kiinni tiessä. Iskunvaimentimet hidastavat jousituksen liikkeitä estäen auton keinumisen ja hilliten korin liikkeitä erilaisissa ajotilanteissa.
Moottori
Henkilöautoissa käytetään pääasiassa nopeakäyntisiä nelitahtisia uppomäntämoottoreita, jotka käyttävät polttoaineena bensiiniä tai dieselöljyä. Bensiinikäyttöiset moottorit ovat yleisempiä kuin dieselmoottorit, mutta dieselmoottoreiden osuus henkilöautojen voimanlähteenä on kasvanut. Maakaasu ja alkoholi ovat muita polttoainevaihtoehtoja, mutta niiden osuus on huomattavasti pienempi. Brasiliassa, jossa voidaan käyttää maassa tuotettua sokeriruokoa etanolin valmistukseen osuus on huomattava.
Myös sähkömoottori-polttomoottori yhdistelmä eli nk. hybridivoimalaite on tulossa henkilöautoihin. Pelkkää sähkömoottoria henkilöautoissa käytetään tällä hetkellä lähinnä kaupunkialueen erilaisessa jakeluliikenteessä, mutta ykkösautoksikin tarkoitetut sähköautot, myös tila-autot, yleistyvät nopeasti. Nykyisin käytössä oleva akkuteknologia mahdollistaa jopa 600 kilometrin toimintasäteen ennen seuraavaa latausta.
Voimansiirto
Moottorin kampiakselilta voima siirretään kytkimen kautta vaihteistoon, jonka jälkeen voima jaetaan pyörille tasauspyörästön avulla ja johdetaan vetoakseleiden välityksellä pyöriin. Kytkimen tehtävänä on tuottaa liikkeellelähtemiseen tarvittava momentti erinopeuksilla pyörivien kampiakselin ja vaihteiston välille, sekä katkaista, että kytkeä voimanvälitys moottorilta vaihteistoon. Vaihteisto tarjoaa käytettäväksi useita erilaisia välityssuhteita, jotta autolla voidaan ajaa laajalla nopeusalueella siten että moottorin kierrosluku pysyy sen toiminta-alueella. Tasauspyörästö tarvitaan, jotta auton pyörät voisivat pyöriä eri nopeuksilla kaarteissa ajettaessa. Vetoakselit välittävät voiman pyörille, jotka muuttavat vääntömomentin rengas-tie-kontaktin avulla työntövoimaksi.
Jarrut
Jarruilla hidastetaan auton nopeutta tai pidetään jo pysähtynyt auto paikallaan. Henkilöautojen jarrut perustuvat kitkaan. Jarruissa on kitkapinta, johon painetaan jarrukenkää tai palaa, mikä pyrkii estämään kitkapinnan liikettä. Näin saadaan aikaan auton pyörään vääntömomentti, joka pyrkii pysäyttämään auton tai pitämään sen paikallaan. Nykyaikaiset autot on varustettu lukkiutumattomilla jarruilla, joiden ansiosta auton pyörät eivät lukkiudu voimakkaastikaan jarrutettaessa. Pyörien pysyessä pyörimässä auton ohjattavuus säilyy voimakkaasta jarrutuksesta huolimatta.
Kori
Henkilöautoissa on itsekantava kori. Itsekantava kori kantaa kaikki siihen kohdistuvat kuormitukset ilman erillisen rungon apua. Kaikki auton osat kiinnittyvät joko suoraan tai muiden osien välityksellä auton koriin. Korirakenteen tehtävänä on paitsi tarjota kiinnityspisteet ja tilat auton osille ja järjestelmille, myös tarjota tilat matkustajille ja matkatavaroille. Korin on suojattava matkustajia ja tavaroita sään ja törmäysten vaikutuksilta.
Sisustus
Matkustamossa ja tavaratilassa tarvitaan sisustus, jotta matkaaminen olisi miellyttävää, käytännöllistä ja turvallista. Matkustamossa tarvitaan ennen kaikkea istuimet.
Hallintalaitteet
Auton ajamiseksi kuljettajalle tarvitaan laitteet auton ohjaamiseksi. Autoa ohjataan ohjauspyörän, polkimien, vipujen ja erilaisten kytkimien avulla. Ajon aikana kuljettava ohjaa auton kulkusuuntaa kääntelemällä ohjauspyörää, hallitsee auton nopeutta ja kiihtyvyyttä kaasupolkimen avulla, käyttää jarruja jarrupolkimella, sekä hallitsee erilaisten valojen ja merkkivalojen toimintaa erilaisten katkaisimien avulla. Hallintalaitteet on sijoitettava siten, että niiden käyttö ajon aikana olisi mahdollisimman helppoa ja vaivatonta.
Turvavarusteet
Henkilöautojen turvavarusteet jaotellaan usein passiivisiin ja aktiivisiin turvalaitteisiin. Passiviset turvalaitteet pyrkivät minimoimaan onnettomuuden seurauksia. Tällaisia ovat muun muassa turvavyöt ja -tyynyt eli airbagit. Aktiiviset turvalaitteet taas pyrkivät ehkäisemään onnettomuuteen joutumista. Tällaisia ovat muun muassa lukkiutumattomat jarrut, ajonvakautusjärjestelmät tai järjestelmät, jotka jarruttavat havaitessaan esteen auton edessä.
Big Bang: Maailmankaikkeuden synty
Big Bang: Maailmankaikkeuden synty on Simon Singhin vuonna 2005 ilmestynyt kirja alkuräjähdysteoriasta ja sen synnystä.
RBS 70
pienoiskuva|RBS 70RBS 70 (Robotsystem 70) on ruotsalainen Bofors AB:n ja Ericsson Microwave Systemsin kehittämä lyhyen kantaman ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Se tuli käyttöön alun perin 1977. Ohjus seuraa laukaisuaseman laservalaisua. Järjestelmä tunnetaan Suomen puolustusvoimissa nimellä ITO2005/ITO2005M.
Käyttö Suomessa
Suomessa ohjusta käytetään RDE:n ASRAD-R-ilmatorjuntaohjusjärjestelmässä, johon kuuluu johtamisjärjestelmä, Ericssonin HARD 3D-tutka ja itse ohjus CMAD-lavetilla. Järjestelmä on sijoitettu 4×4 Unimog 5000 -kuorma-autoalustalle. Lisäksi käytössä on kannettava ampumalaite, josta käytetään nimeä ItO 2005M (MANPAD).
Suomessa järjestelmiä on sijoitettu myös valmiusprikaatien organisaatioon.
Muuta
Järjestelmää on myyty 19 maahan, sisältäen 1 600 laukaisualustaa ja 18 000 ohjusta.
Amadeu Antonio -säätiö
Amadeu Antonio -säätiö on vuonna 1998 perustettu saksalainen säätiö, joka vastustaa äärioikeistoa, rasismia ja antisemitismiä. Säätiön päätavoiteena on tukea ja rohkaista kansalaisyhteiskuntaa vastustamaan äärioikeistolaista kulttuuria kaikkialla Saksassa. Säätiön motto on ”rohkaise, neuvo, rahoita”. Sen perustivat Karl Konrad Graf von der Groeben sekä Anetta Kahane, joka nimitettiin säätiön puheenjohtajaksi. Saksan liittopäivien silloisesta puhemiehestä Wolfgang Thiersestä tuli säätiön suojelija.
Säätiö nimettiin Amadeu Antonio Kiowan mukaan, joka oli vuonna 1990 yksi Saksojen yhdistymisen jälkeisen äärioikeistoväkivallan uhreista.
Säätiön toiminta
Säätiö suunnittelee ja toteuttaa kampanjoita verkossa ja sen ulkopuolella. Se tekee yhteistyötä erilaisten instituutioden kanssa mediassa, kansalaisyhteiskunnassa sekä valtiotasolla. Sen toimintaa ovat muun muassa:
Tämän verkkotarjonnan ohella säätiö tekee merkittävää operoivaa työtä, jolla se luo strategioita äärioikeistoa vastaan paikallistasolla ja tutkii sen yhteisörakennetta (esimerkiksi naisten roolia liikkeessä). Esimerkki hankkeista on ”Kein Ort für Neonazis” (”Ei paikkaa uusnatseille”). Säätiö tarjoaa taloudellista, hallinnollista ja asiantuntemuksellista tukea juuri ennen vaaleja suoritettavalle toiminnalle. Yksi projekti on ”Region in Aktion” (Alue toiminnassa), joka analysoi, kuinka kansalaisyhteiskuntaa voidaan tukea äärioikeistolaisten vaalivoittojen paineessa maaseutualueilla, kuten Mecklenburg-Etu-Pommerissa ja Brandenburgissa. Säätiö pyrkii luomaan verkostoja paikallistasolle kannustamalla vaihtoehtoisia nuorisokulttuureja ja yhteisöjä tuen suvaitsemattomuudelle ja rasismille vähentämiseksi.
Säätiö on tukenut tähän mennessä yli 770 tavoitetta ja hanketta, joissa vastustetaan rasismia, antisemitismiä ja äärioikeistoa sekä puolustetaan demokaattista kulttuuria ja vähemmistöjen oikeuksia.
Tammikuussa 2016 julkistettiin verkon vihapuhetta torjuva Online Civil Courage Initiative -organisaatio, jossa säätiö tekee yhteistyötä muun muassa Saksan oikeusministeriön ja Facebookin kanssa. Yhteistyön pelätään uhkaavan sananvapautta muun muassa tukahduttamalla keskustelua Euroopan pakolaiskriisistä.
Yhteistyökumppanit
Säätiö hyödyntää profiiliaan ja resurssejaan laajentaakseen rooliaan Saksan ulkopuolelle. Eurooppalaisten ja yhdysvaltalaisten strategisten kumppanuuksien kautta säätiö toivoo pystyvänsä vastaamaan haasteisiin muuallakin maailmassa samanlaisella menestyksellä ja määrätietoisuudella kuin Saksassa. Sen kumppaneita Saksassa ja muualla ovat :
Saksa:
Eurooppa:
Yhdysvallat:
Birger Ek
Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan pommituslaivueen päällikkönä ja lentäjänä. Nimitettiin 8. helmikuuta 1943 Mannerheim-ristin ritariksi numero 106. Hänen sotalentojensa määrä oli tuolloin 171, joista 29 talvisodassa.
Kapteeni Ek oli ensimmäinen suomalainen suto- eli sukellusveneentorjuntalentäjä; hän huomasi miltei heti, etteivät hänen koneidensa pienet lentopommit pystyneet venäläisten sukellusveneiden vahvoihin painerunkoihin; muuta oli keksittävä, ja hän kuuli eräältä meriupseeriystävältään, että laivasto käytti samaan tarkoitukseen syvyyspommeja. Kapteeni Ek onnistui saamaan muutamia syvyyspommeja kokeiltavaksi - itse asiassa juuri hän ensimmäisenä maailmassa keksi sijoittaa näitä aseita lentokoneen pommikuiluun.
Muutamalla kokeella selvisi, mikä olisi sopivin korkeus, jolta pudottaminen sujuisi parhaiten särkemättä pommien koneistoja. Yhteen koneeseen sijoitettiin aina kolme syvyyspommia, jotka säädettiin eri syvyyksille. Laivue tuhosikin syvyyspommien avulla lukuisia venäläisiä sukellusveneitä. Tämä radikaalin uusi menettely oli tyrmistys venäläisille - eivätkä he lopun sodan aikana keksineet sille tepsivää vastakeinoa, ja tieto keksinnöstä levisi maailmalle kuin kulovalkea.
Siihen asti kaikkialla maailmassa lentokoneet olivat käyttäneet sukellusveneitä vastaan tavallisia lentopommeja, mutta näiden ensimmäisten lentokoneesta pudotetuilla syvyyspommeilla tehtyjen upotusten jälkeen Ison-Britannian parlamentin alahuoneessa tehtiin kysely tästä uutisesta, ja pian ilmestyikin varta vasten suunniteltuja lentosyvyyspommeja myös liittoutuneiden koneisiin.
Näissä koneissa pommit asetettiin useimmiten siipiripustimiin ja tavallisimmin niitä oli neljä kappaletta kussakin koneessa; mm. tutkakoneiksi muutetut Vickers Wellington-pommittajat, jotka Välimerellä etsivät italialaisia saattueita kutsuakseen torpedokoneet niiden kimppuun, kantoivat pommikuiluissaan neljää syvyyspommia siltä varalta että osuisivat tapaamaan italialaisia tai saksalaisia sukellusveneitä.
Ritari Ekin taistelulentojen arvoa nostaa huomattavasti se, että hän teki kaikki suto-lentonsa vanhoilla venäläisillä SB-2 -pommikoneilla, jotka olivat paitsi ajastaan jääneitä myös teknisiltä ominaisuuksiltaan äärimmäisen epäluotettavia; venäläisiä rynnäkkö- ja hävittäjäkoneita vastaan ne olisivat olleet täysin avuttomia, eikä Suomella ollut antaa saattohävittäjiä. Matalalento noin sadan metrin korkeudessa, missä laskuvarjot olisivat olleet arvottomia, yhdessä hyvän naamiovärin kanssa pelasti konevanhukset ja lentäjät surman suusta.
Hänet ylennettiin sodan jälkeen majuriksi ja hän teki lopun uransa vieraissa maissa sotilasasiamiehenä. Tämän diplomaatin tehtävänsä hän suoritti yhtä tarkan täsmällisesti kuin sotatoimensakin.
50-luvulla hän muutti Jakartaan, Indonesiaan Kaukomarkkinoiden palvelukseen. Sieltä palattuaan hän sai maksettavakseen täysin kohtuuttomat arvioverot.
60-luvulla hän muutti Lontooseen Finnish Travel Information Centerin johtajaksi ja myöhemmin Finnairin edustajaksi.
Ritari Ek muutti Kanariansaarille tyttärensä läheisyyteen 60-luvun loppupuolella. Kirjailija Mauri Sariola kertoo eräässä teoksessaan ritari Ekin perustaneen Kanariansaarille ryijymattoja valmistavan kutomon; Sariola sanoo, että hänenkin seinälleen päätyi parikin sellaista; tuotteesta ehti hänen mukaansa tulla varsin suosittu ennen ritari Ekin kuolemaa.
70-luvulla hän muutti Floridaan ja 80-luvulla hän palasi takaisin Suomeen, Lahteen. Hänet on haudattu ritarilehtoon Levon hautausmaalla Lahdessa.
Paperinukke
thumb|200px|right|Paperinukke ja sille puettavia vaatteita.
Paperinukke on paperista tehty hahmo, jolle voidaan pukea erilaisia, niin ikään paperista tehtyjä asuja näissä olevien taitettavien pidikkeiden avulla. Hahmot ovat tavallisesti ihmishahmoja, mutta ne voivat olla myös eläin- tai fantasiahahmoja.
Paperinuket ovat olleet edullisia lasten leikkivälineitä vuosisatojen ajan. Käsintehtyjä paperinukkeja on ollut melkein yhtä kauan kuin paperia on ollut yleisesti saatavissa, Euroopassa ainakin 1600-luvulta lähtien ja Aasiassa jo vuosisatoja aikaisemmin. Nürnbergissä, Saksan kansallismuseossa on värjätyllä puulaatalla Augsburgissa painettu nukkearkki, joka on ajoitettu vuoteen 1650/1660. Paperinukeilla ovat leikkineet kaikkien yhteiskuntaluokkien lapset. Suomessa muun muassa monet aikakauslehdet julkaisivat 1900-luvulla sivuillaan varsin usein paperinukkeja. Nukkejen ja niiden vaatteiden leikkaaminen irti oli lapsille hyvää hienomotorista harjoitusta.
Paperinuket ovat nykyisin leikkimisen sijasta lähinnä harrastemuoto, jossa esimerkiksi kerätään kokoelma eri aikakausina tehtyjä paperinukkeja ja tutkitaan niiden historiaa. Harrasteryhmissä tehdään myös nukkejen vaihtokauppoja ja esitellään toisille kunkin kokoelmien aarteita. Monet museot ovat myös tallentaneet kokoelmiinsa paperinukkeja, sillä nuket ovat menneiden aikakausien kulttuurin mielenkiintoinen ilmentymä.
Perinteisten paperinukkejen sijasta samaa perusideaa hyödynnetään nykyään muun muassa lapsille ja teini-ikäisille suunnatuilla internet-sivustoilla. Esimerkiksi Stardoll on suuren suosion saavuttanut internet-yhteisö, jonka jäsenet voivat pukea virtuaalisten paperinukkejen ylle erilaisia asukokonaisuuksia, luoda uusia nukkeja ja suunnitella niitä ympäröivää virtuaalista sisustusta. Internet-sivustojen lisäksi jotkin itsenäiset multimediasovellukset, kuten Kisekae Set System jatkavat paperinukkejen perinnettä sähköisessä muodossa. Myös monet taiteilijat ovat hyödyntäneet paperinukkejen ideaa töissään.
Aiheesta muualla
着せ替え人形
Zungarin kaanikunta
Zungarin kaanikunta oli valtiomainen oirateiksi kutsuttujen paimentolaiselämää viettäneiden mongoliheimojen yhteenliittymä, joka hallitsi Euraasian aroja Venäjän ja Kiinan välisellä alueella noin 1635–1758. Valtion perusti Batur Hongtaiji. Eri mongoliheimoja yhdistivät keskinäiset avioliitot ja buddhalainen usko. Mongolien joukosta oli noussut buddhalainen hengellinen johtaja, joka sai nimen Dalai Lama. Kaanikunnan keskusaluetta olivat Yili-joen varren ruohotasangot nykyisessä Kiinan Xinjiangissa. Vuonna 1758 liittouma hajosi kun Ablai Khan antautui sodittuaan pitkään Kiinan Qing-dynastian kanssa. Kiina ilmoitti ottavansa sen entiset alueet haltuunsa.
Ryssämarkka
thumb|Ryssämarkan kirkko thumb|Asutusta Ryssämarkka on kirkonkylä Porsangin kunnassa Finnmarkin läänissä pohjois-Norjassa. Kylä sijaitsee 56 km pohjoiseen Porsangin kuntakeskuksesta Lemmijoelta. Porsangin kuntaa nimitettiin virallisesti Kistrandin eli Ryssämarkan kunnaksi vuoteen 1964 asti.
Narnian tarinat: Velho ja leijona
Narnian tarinat: Velho ja leijona on 8. joulukuuta 2005 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen fantasiaelokuva, joka pohjautuu irlantilaisen kirjailijan C. S. Lewisin vuonna 1950 julkaistuun nuortenkirjaan Velho ja leijona. Elokuvan ohjasi Andrew Adamson, ja sen pääosissa esiintyvät William Moseley, Anna Popplewell, Skandar Keynes, Georgie Henley, Tilda Swinton ja Liam Neeson. Elokuvalle on tehty kaksi jatko-osaa nimillä Narnian tarinat: Prinssi Kaspian ja Narnian tarinat: Kaspianin matka maailman ääriin.
Elokuvan tuottajiin kuulunut Douglas Gresham on sukua C. S. Lewisille. Suomalainen kanteleensoittaja Timo Väänänen on soittanut elokuvaan musiikkia vierailevana muusikkona. Kantele soi muun muassa silloin kun Lucy tapaa Tumnuksen.
Juoni
Vuonna 1940 Lontoon pommitukset Fincleyssä saattavat Peterin, Susanin, Edmundin ja Lucyn vaaraan. Heidät evakuoidaan professori Digory Kirken luokse maalle.
Leikkiessään kuurupiiloa Lucy löytää vaatekaapin ja astuu sen kautta talviseen Narnia-satumaailmaan. Hän viettää muutaman tunnin herra Tumnus-nimisen faunin kotona. Fauni kertoo, että Jadis-niminen Valkea velho on loihtinut Narniaan sata vuotta kestävään talven. Jos Narniasta ikinä löytyy ihmisiä, heidät pitää tuoda Velhon eteen. Tumnus pitää Lucysta eikä näin ollen henno antaa tätä siepattavaksi, vaan lähettää tytön kotiin. Kun Lucy palaa omaan maailmaansa, aikaa on ehtinyt kulua tuskin lainkaan. Kun muut lapset tutkivat vaatekaappia, he näkevät ainoastaan kaapin tavallisen puisen takaseinän.