cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Apollo 16
Apollo 16
Laukaisu tapahtui 16. huhtikuuta 1972 kello 17.54.00 UTC Kennedy Space Centeristä. Kuuhun laskeuduttiin 21. huhtikuuta kello 2.23.35 UTC Descartesin ylängölle. Kuun pinnalla miehistö oli 71 tuntia, 2 minuuttia ja 13 sekuntia. Paluu Maahan oli 27. huhtikuuta kello 19.45.05 UTC. Näin lennon kokonaisajaksi tuli 11 päivää, 1 tunti, 51 minuuttia ja 5 sekuntia. Lennolla oli mukana kuuauto Lunar Rover.
Lähtö tapahtui normaalisti. Kolmas rakettivaihe käynnistettiin Maan kiertoradalla, jotta alus lähtisi kohti Kuuta. Raketti tärisi tällä kertaa hyvin korkealla taajuudella. Kun komentoalus oli irtautunut raketin kärjestä kuualukseen telakoitumista varten, kuualuksen hilseilevä maali leijui pieninä hiukkasina aluksen ympärillä. pienoiskuva|300px|Apollo 16:n kuuauto.
Kuun kiertoradalle saavuttiin, ja kuualus Orion irtautui komentoalus Casparista. Kun Mattingly testasi vaakakierre "yawia", komentoalus tärisi. Yksikään varoitusvalo ei palanut. Maassa mietittiin asiaa laajalti, ja tultiin siihen tulokseen, ettei ongelma ollut vakava, ja sen kanssa tullaan toimeen. Kuualus näytti ensin menevän hieman sivuun aiotusta paikasta, mutta laskeutuikin 15 metrin päähän suunnitellusta kohdasta noin 15-metrisen kraatterin reunalle suurten kivenlohkareiden keskelle. Astronautit olivat tunteja myöhässä komentoaluksen ohjausmoottorin reistailujen takia. Niinpä astronautit kävivät lennonjohdon määräyksestä nukkumaan. Astronautit asensivat kenttätyöpöytä MESA:n, valmistivat kuuauton ajoa varten ja pystyttivät Yhdysvaltain lipun. Aurinko oli matalalla idässä. Kun astronautit ajoivat suunniteltua tutkimuskohdetta Flag-kraatteria kohti, kraatterit ja kivenjärkäleet hidastivat ajoa. Suunnistaminen oli vaikeaa. Matalalla oleva aurinko heijastui kirkkaana edessä olevista mäistä. Astronautit tunnistivat Flag-kraatterin edestään. Tutkijoiden havittelemaa nuorta tuliperäistä kiveä eivät astronautit löytäneet Flag-kraatterin läheltä, löytyi enimmäkseen breksiaa. pienoiskuva|250px|vasen|Apollo 16:n kuunpinnan magnetometri Kuussa. Astronautit ajoivat takaisin Youngin ohjaamalla kuuautolla 4–5 km/h, ajoittain jopa 6–10 km/h. Youngin ajaessa Duke kuvasi maastoa kamerallaan ja tönäisi vahingossa Youngia. Tämä tiuskaisi sen takia. Astronauttien tuli juoda kalsiumpitoista appelsiinimehua edellisen kuumiehistön kärsimien sydänongelmien estämiseksi. Avaruuspukuun sijoitettu juomajärjestelmä vuoti sotkien astronauttien hiukset ja liimaten kypärän kiinni kaulusliittimeen. Youngilla oli vatsavaivoja, joita appelsiinimehu pahensi. Young kuvaili mehua ja ruuansulatusongelmia rumilla sanoilla huomaamatta, että lennonjohdon kanssa käytettävä mikrofoni oli auki. Lennonjohto huomautti astronautteja mikrofonin aukiolosta ja kokeili itsekin appelsiinimehua kuvaten sitä samoilla sanoilla kuin mitä Young käytti.
Seuraavana päivänä kuuautolla ajelu oli helpompaa, kun ajettiin etelään, suuntaan mistä Aurinko ei heijastunut häikäisevästi. Kuualus hävisi välillä näkyvistä kumpujen taakse. Astronautit ajoivat nyt 4 kilometrin päässä olevan Stone-vuoriston rinteelle Cinco-kraatteriryhmälle. Sieltä otetut näytteet kumosivat oletuksen, jonka mukaan Descartes-muodostuma olisi alkuperältään tuliperäinen. Sitten astronautit kääntyivät länteen Wreck- ja Stubby-kraattereiden lähelle, jonne matkalla kuuauton takapyörät lakkasivat vetämästä. Tämä hidasti kulkua. Stubbyn lähellä astronautit käänsivät autonsa takaisin kohti kuualusta. Kolmantena päivänä astronautit ajoivat North Ray -kraatterin lähelle. Kraatterin läpimitta oli 1,1 km ja syvyys 230 m. Sen sisäreunat olivat hyvin jyrkät. Kraatterin pohjaa ei reunalta näkynyt (ilmeisesti siksi, että se oli varjossa). Astronautit kävelivät ison House Rock:ksi ristityn lohkareen lähelle.
Komentomoduulia kutsuttiin nimellä Casper ja kuumoduulia nimellä Orion. pienoiskuva|Apollo 16:n kuuautolla ajetaan Kuussa.
Kuukävely
EVA – extra-vehicular activity
Avaruuskävely
Mattingly suoritti avaruuskävelyn aluksen ulkopuolella paluumatkalla Maahan.
Laskeutuminen
Alus laskeutui 350 kilometriä lounaaseen Kiritimatista. Pelastusaluksena toiminut USS Ticonderoga odotti viiden kilometrin etäisyydellä.
Brownin luku
Brownin luku on kahden luonnollisen luvun m ja n muodostama pari, jotka toteuttavat Brocardin ongelman n! + 1 =m^2. Brocardin ongelmalle tiedetään ainoastaan kolme ratkaisuparia
(m, n), jotka ovat (5, 4), (11, 5) ja (71, 7). Arvellaan, että muita ratkaisuja ei ole, mutta tätä ei ole todistettu.
Lähteet
Brown number
Vaajakosken kirkko
Vaajakosken kirkko on Vaajakosken alueseurakunnan kirkko. Kirkkorakennuksen on suunnitellut arkkitehti Armas Lehtinen seurakuntataloksi ja se otettiin virallisesti käyttöön Marian ilmestyspäivänä maaliskuussa 1954. Kirkko peruskorjattiin 1980-luvun alussa. Kirkon kaksinkertaiseksi kasvattaneen laajennuksen 2001 suunnittelivat arkkitehdit Jussi Kantonen ja Tuija Ilves.
Kirkkorakennus on torniton pitkäkirkko ja rakennettu tiilestä ja betonista ja rapattu vaaleaksi.
Lajennuksen yhteydessä seurakuntasaliin saatiin taiteilija Saila Blomkvistin taideteos ”Elämänpuu”. Kirkkoon saatiin 50-vuotislahjaksi uudet kirkkotekstiilit, jotka suunnitteli tekstiilitaiteilija Aino Kajaniemi. jouluksi 2008 kirkkoon saatiin juvalaisen taiteilijan Kari Kärkkäisen puusta veistämän seimiasetelman ja taiteilija Ritva-Sofia Linnun rakutyön ”Pako Egyptiin”. Kirkon alttarilla on kuvanveistäjä Juhani Saksan tekemä risti.
Kirkko oli hyvässä kunnossa, mutta kävi ahtaaksi. Siksi laajennustöiden yhteydessä vanhoille tiloille tehtiin vain perusteellinen pintaremontti. Uusiin tiloihin tuli seurakuntasali, keittiö, toimistotila ja partio- ja nuorisotiloja. Tyyliltään laajennus sopeutuu vanhaan, ja noudattaa 1950-luvun henkeä lamppujen mallia myöten.
Varikko (autourheilu)
thumb|Varikkoaluetta [[Alastaron moottorirata|Alastaron moottoriradalla Kamasa Drag Race Week -kiihdytyskilpailussa kesäkuussa 2012.]] Varikko on moottoriurheilussa kilpailualueen lähettyvillä sijaitseva paikka, jossa huolletaan ja korjataan ajoneuvoa. Varikolla on usein huoltohenkilökunnan tiloja ja kilpa-ajoneuvon säilytyspaikka. Joissakin kisoissa, kuten Formula 1 -sarjassa, varikolla käydään kesken kisaa muun muassa tankkaamassa ja vaihtamassa renkaita.
Varikkokäynti
Varikkokäynnillä kuljettaja ajaa autonsa varikkosuoralle ja pysähtyy tarkoin määrättyyn kohtaan tallin pilttuun eteen. Mekaanikot yleensä vaihtavat autoon uudet renkaat ja suorittavat tankkauksen. Toisinaan, jos esimerkiksi auton siivissä on vikaa, ne vaihdetaan. Kun kaikki tarvittava on tehty, päämekaanikko nostaa kyltin ja kuljettaja palaa takaisin radalle. Yleensä normaali varikkokäynti kestää 6–10 sekuntia.
Hugo Banzer
Kenraali Hugo Banzer Suárez (10. toukokuuta 1926 – 5. toukokuuta 2002) oli Bolivian johtaja kahteen otteeseen. Hän kaappasi vallan 22. elokuuta 1971 kukistettuaan presidentti Torresin, johti maata 21. heinäkuuta 1978 asti ja valittiin uudelleen vaaleilla presidentinvirkaan, jota hän hoiti 6. elokuuta 1997 – 7. elokuuta 2001.
Banzer kävi sotakouluja Boliviassa, Argentiinassa, Brasiliassa ja Yhdysvalloissa Fort Hoodissa ja School of the Americasissa Panamassa. Hänet ylennettiin everstiksi 1961 ja nimitettiin kolme vuotta myöhemmin ystävänsä, kenraali René Barrientos Ortuñoin hallitukseen opetusministeriksi. Lokakuussa 1970 hän osallistui oikeistolaiseen kaappaukseen, joka syrjäytti kenraali Alfredo Ovando Candían, mutta Banzerin troikan syrjäytti heti kenraali Juan José Torres Gonzálezin vasemmistolainen vastavallankaappaus. Banzer pakeni ulkomaille.
18. elokuuta 1971 hän järjesti kapinan Santa Cruz de la Sierrassa, jossa hänellä oli paljon tukijoita, ja sai La Pazin haltuunsa. Banzer sai täyden vallan 22. elokuuta kolmen miehen sotilasjuntan johdossa. Hän hallitsi maata seuraavat seitsemän vuotta armeijan kenraalina ja presidenttinä.
Kyllästyneenä protesteihin Banzer kielsi 1974 vasemmistopuolueet, ammattiliiton Central Obrera Boliviana ja sulki yliopistot. Banzerin hallinnon, banzeraton aikana tuhansia bolivialaisia pakeni ulkomaille, 3000 pidätettiin ja 200 tapettiin, mm. osana Operación Cóndoria. Banzer syrjäytettiin 1978.
Banzer valittiin monen yrittämän jälkeen uudelleen demokraattisesti presidentiksi 1997, vuonna 1978 perustamansa oikeistolaisen ADN-puolueen (Acción Democrática Nacionalista) ehdokkaana. Vuonna 1985 hän hävisi vaalit toisella kierroksella. Hän yritti presidentiksi myös 1979, 1989 ja 1993.
Banzerin hallintoa arvosteltiin korruptiosta ja nepotismista. Hän sai kansainvälistä arvostusta kokaiinin vastaisesta työstä. Virkakaudellaan hän aloitti yhteistyössä Yhdysvaltain kanssa ohjelman (Dignity Plan) kokapensaiden hävittämiseksi osana huumeiden vastaista taistelua. Vuonna 2001 hänellä havaittiin keuhkosyöpä. Hän erosi virallisesti 7. elokuuta 2001, ja hänen varapresidenttinsä Jorge Quiroga ryhtyi hoitamaan presidentinvirkaa. Banzer kuoli 5. toukokuuta 2002.
Jack Flett
John "Jack" Flett (19. marraskuuta 1871 Kildonan (nykyisin Winnipegin kaupunginosa) – 13. joulukuuta 1932 West Vancouver) oli kanadalainen haavipalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Shamrock Lacrosse Teamin kultaa voittaneessa joukkueessa Saint Louisin olympialaisissa 1904.
Sulake (yritys)
Sulake Oy on suomalainen yritys, joka perustettiin vuonna 2000. Sen tarkoitus oli luoda alun perin Internet-portaaleja. Nykyään se toimii Habbon suunnittelijana ja kehittäjänä. Sulakkeella on ollut toimipisteitä muun muassa Australiassa, Ruotsissa, Italiassa, Saksassa, Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa, Norjassa, Singaporessa, Ranskassa ja Hollannissa. Konsernin pääkonttori on Helsingissä. Nykyinen toimitusjohtaja Valtteri Karu aloitti työnsä Sulakkeella elokuussa 2018.
Vuodesta 2013 alkaen Sulake kuului Elisalle, mutta toukokuussa 2018 se ilmoitti myyneensä yhtiön osake-enemmistön hollantilaiselle Orange Games -yhtiölle. Tammikuussa 2021 Orange Games, uudelta nimeltään Azerion, osti loput 49 prosenttia Sulakkeesta. Sulakkeen toiminta jatkuu kuitenkin entisellään Habbon ja Hotel Hideawayn kehityksen parissa Helsingissä.
Historia
Sulake avasi pitkään ”Hotelli Kultakalana” tunnetun Habbon elokuussa 2000. Yrityksen perustajat ja Habbon kehittäjät Aapo Kyrölä ja Sampo Karjalainen saivat Suomi-palkinnon vuonna 2005 ja Suomalaisen insinöörityöpalkinnon vuonna 2006. Deloitte sijoitti Sulakkeen 2006 Technology Fast 50 -kilpailunsa nopeiten ja vuonna 2007 neljänneksi nopeinten kasvavaksi suomalaiseksi teknologiayritykseksi.
Vuodesta 2007 alkaen Sulake omisti suomalaisen IRC-Galleria-sivuston, ostettuaan sivustoa pyörittäneen Dynamoid Oy:n. Samalla yhtiön nimeksi muutettiin Sulake Dynamoid Oy, ja siitä tuli Sulakkeen tytäryhtiö. Dynamoid Oy oli perustettu vuonna 2003. Maaliskuussa 2011 Sulake myi IRC-Gallerian Sulake Dynamoid Oy:n johdon perustamalle Somia Reality Oy:lle, jolloin Sulake Dynamoid Oy:sta tuli Somia Dynamoid Oy. Helmikuussa 2013 Elisa ilmoitti ostaneensa lähes kokonaan Sulakkeen osakekannan.
IRC-Gallerian ja Habbon lisäksi Sulake on toteuttanut myös muita virtuaalimaailmoja. Se on tehnyt omat virtuaalimaailmat Coca Cola Companylle 2001 ja Disneylle 2004. Yritys on myös aloitellut liiketoimintaa, jossa hoidetaan asiakkaiden verkkopelejä heidän puolestaan. Vuonna 2009 Sulake julkisti Bobba Bar -mobiilivirtuaalimaailman, joka on mobiilipuhelimissa toimiva virtuaalinen tapaamispaikka. Palvelun kohderyhmä on 17-vuotiaista ylöspäin.
Sulake Corporation joutui irtisanomaan useita kymmeniä työntekijöitä marraskuussa 2012 yhtiön talousvaikeuksien vuoksi. Tällä hetkellä yhtiössä työskentelee maailmanlaajuisesti noin 20–49 henkilöä.
Joacim Eriksson
Joacim Eriksson (s. 9. huhtikuuta 1990 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Saksan DEL-joukkue Schwenninger Wild Wingsissä. Elite Prospects-sivuston Curtis Joen mukaan hänen torjuntatyylinsä on sekoitus perhostyyliä ja hydridityyliä. Erikssonin vahvuuksiin kuuluu hanskakäsi, liikkuvuus ja sijoittuminen. Hänen hanskakätensä on oikea.
Seuraura
250px|thumb|left|Eriksson [[American Hockey League|AHL-joukkue Utica Cometsin paidassa kaudella 2013–2014.]] Ericssonin kasvattajaseura on Hedesunda IF, mutta hän pelasi ensimmäisen miesten pelinsä Ruotsin I-divisioonan Valbo HC:ssä kaudella 2006–2007. Kaudella 2007–2008 Eriksson pelasi siellä kaksi ottelua, mutta suurimman osan kaudestaan hän pelasi Brynäs IF:n J20- ja J18-junioreissa. Eriksson jäi J20 SuperElitin runkosarjassa vielä kakkosmaalivahdiksi Jacob Markströmille, joka siirtyi kuitenkin loppukaudesta Brynäsin Elitserien-joukkueen vahvuuteen. Eriksson torjui J20 SuperElitin hopeaa keväällä 2008. Philadelphia Flyers varasi hänet seitsemännellä kierroksella 196. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2008.
Kaudella 2008–2009 Eriksson nousi Brynäsin J20-junioreiden pääasialliseksi vastuunkantajaksi. Hänellä oli koko J20 SuperElitin paras torjuntaprosentti (93%) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1.99), kuten myös kevään 2009 pudotuspeleissä (torjuntaprosentti 93,8 ja päästettyjen maalien keskiarvo 1.83). Eriksson torjui sarjan mestaruuden keväällä 2009. Hän toimi kauden aikana myös Brynäsin luukkuvahtina 13 Elitserien-ottelussa. Kaudeksi 2009–2010 Eriksson siirtyi HockeyAllsvenskan-joukkue Leksands IF:ään, jonka ykkösmaalivahtina hän toimi. Hän torjui 38 runkosarjaottelussa ja vei Leksandin Kvalserieniin saakka, mutta joukkue jäi kuitenkin ilman sarjanousua.
Kaudeksi 2010–2011 Eriksson siirtyi Elitserien-joukkue Skellefteå AIK:hon kaksivuotisella sopimuksella. Hän toimi ensimmäisellä kaudellaan joukkueen pääasiallisena kakkosmaalivahtina ja torjui 17 runkosarjaottelussa. Eriksson teki Elitserien-debyyttinsä runkosarjan toisella kierroksella 18. syyskuuta 2010 vieraissa Luleå HF:ää vastaan. Hän torjui Skellefteån 5–3-tappioon päättyneessä ottelussa 36 kertaa. Elitserien-uransa ensimmäisen nollapelin Eriksson torjui kahdeksannessa ottelussaan 16. marraskuuta 2010 vieraissa Frölunda HC:tä vastaan. Hän torjui Skellefteån 0–3-voittoon päättyneessä ottelussa 31 kertaa. Eriksson voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa keväällä 2011. Seuraavalla kaudella 2011–2012 hän nousi Andreas Hadelövin ohi Skellefteån pääasialliseksi ykkösmaalivahdiksi ja torjui hopeaa. Tammikuussa 2012 Eriksson teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kauden 2012–2013 päätteeksi hän voitti Ruotsin-mestaruuden. Eriksson valittiin Ruotsin tähdistökentälliseen.
Kesäkuussa 2013 Eriksson teki kaksivuotisen NHL-sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Hän pelasi kauden 2013–2014 lähes kokonaan AHL-joukkue Utica Cometsissa. Eriksson valittiin 26. tammikuuta 2014 liigan viikon pelaajaksi. Hän pelasi kauden aikana ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan NHL-ottelunsa 15. tammikuuta 2014 vieraissa Anaheim Ducksia vastaan, kun Eriksson vaihdettiin maanmiehensä Eddie Läckin tilalle Canucksin maaliin ottelun toisessa erässä. Hän torjui joukkueen 1–9-murskatappioon päättyneessä ottelussa kaikkiaan kymmenen kertaa ja päästi kolme maalia. Kauden 2014–2015 Eriksson pelasi kokonaan Cometsissa, jonka kanssa hän eteni aina Calder Cup -finaaleihin saakka. Mestaruuden vei kuitenkin Manchester Monarchs otteluvoitoin 4–1.
Kaudeksi 2015–2016 Eriksson siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n latvialaisjoukkue Dinamo Riian paitaan. Kaudeksi 2016–2017 hän palasi kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Växjö Lakersiin. Hän jätti joukkueen kuitenkin ensimmäisen sopimuskauden jälkeen ja siirtyi kaudeksi 2017–2018 1+1-vuotisella sopimuksella Djurgårdens IF:ään. Eriksson jakoi varsin tasaisesti torjuntavastuun Adam Reidebornin kanssa, jolle hän jäi niukasti kakkosmaalivahdiksi, kevätkaudella osaksi myös vammojen vuoksi. Huhtikuussa 2018 Djurgården ilmoitti jättävänsä käyttämättä Erikssonin sopimuksessa olleen option.
Eriksson palasi kaudeksi 2018–2019 kaksivuotisella sopimuksella hänen junioriuraltaan tuttuun Brynäs IF:ään. Eriksson loukkasi kuitenkin polvensa jo kesäharjoitusten aikana ja hänen todettiin olevan sivussa kauden alkuun asti. Erikssonin loukkaantumisen myötä Brynäs täydensi maalivahtiosastoaan koko kauden kattavalla sopimuksella Tomi Karhusella. Eriksson oli sivussa aina joulukuun vaihteeseen saakka, jonka jälkeen hän jakoi loppukaudella varsin tasaisesti torjuntavastuun David Raution kanssa.
Maajoukkueura
Eriksson pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin hän toimi kuitenkin koko turnauksen ajan Ruotsin kakkosmaalivahtina Jacob Markströmille. Eriksson pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2007, jolloin hän voitti kultaa. Yhteensä Eriksson on pelannut seitsemän nuorten ja viisi poikien maaottelua.
Vanhojapoikia viiksekkäitä
Vanhojapoikia viiksekkäitä on Juha ”Watt” Vainion säveltämä, sanoittama ja Hyvän Tuulen Laulajien kanssa esittämä ikivihreä kappale vuodelta 1982. Se on Vainion vuonna 1983 julkaistun Sellaista elämä on -albumin avauskappale ja Vainion tunnetuimpia kappaleita. ”Vanhojapoikia viiksekkäitä” julkaistiin singlenä syksyllä 1982, ja sen b-puolella oli ”Eräänlainen sotaveteraani”.
”Vanhojapoikia viiksekkäitä” osallistui Syksyn sävel -kilpailuun, mutta kansan raati ei pitänyt siitä eikä se päässyt finaaliin. Kappale esitettiin kuitenkin Syksyn sävelen karsittujen kappaleiden joukossa, ja siitä tuli suosittu. Kappaleen ovat levyttäneet myös muun muassa Vesa-Matti Loiri, Trio Töykeät ja Erkki Liikanen.
Laulun päähenkilön esikuvana oli puumalalainen Nestori Reponen. Vainio vaihtoi nimen kuitenkin Nestori Miikkulaiseksi ystävänsä ja entisen naapurinsa mukaan.
Tarina
”Vanhojapoikia viiksekkäitä” kertoo huuliharppua soittavasta vanhastapojasta Nestori Miikkulaisesta sekä hänen norppaystävästään, joka myös on jäänyt ilman elämänkumppania. Laulussa pahoitellaan vanhojenpoikien yksinäisyyttä, mutta sanoista käy ilmi myös norpan ja miehen ystävyys. Siinä viitataan myös saimaannorpan uhanalaisuuteen: Suuri Saimaa, mut sata on hylkeitä vaan / Kohta jäljellä ei ehkä ainuttakaan. Laulu käsittelee ihmisläheisesti sekä maaseudun autioitumista että luonnonsuojelua.
Kappaleen nimi viittaa Nestori Miikkulaiseen ja norppaan, jotka ovat molemmat viiksekkäitä ja yksinäisiä. Nimi kirjoitetaan usein väärin muodossa ”Vanhoja poikia viiksekkäitä”, jolloin merkitys on erilainen. Ainoastaan yhteenkirjoitettu vanhapoika tarkoittaa tavallisen naimaiän ohittanutta naimatonta miestä.
Idea Veikko Kilkiltä
Juha Vainio kertoi laulun synnystä melko tarkasti Tarleena Sammalkorven toimittamassa radio-ohjelmassa. Idean antoi toimittaja Veikko Kilkki, joka pyysi vuonna 1982 Vainiota tekemään laulun saimaannorpasta. Kilkki oli tehnyt vuosia aiemmin ohjelmaa Ylelle Puumalan Lintusalon saaresta. Hän tutustui silloin kyläseppä Nestori Reposeen, joka kertoi saimaannorpan huonosta tilanteesta: ”Kunhan ei kävisi samalla lailla kuin muillekin saariston vanhoillepojille viiksekkäille. Että jäisivät ilman akkaa.” Reponen oli yli 70-vuotias vanhapoika, joka soitteli usein haitariaan rannassa. Hän kertoi, kuinka musiikki houkutteli norppia tulemaan haitarinsoittoa kohti. Reponen tunnettiin taitavana seppänä, minkä lisäksi hän oli hyvä soittamaan ainakin haitaria ja viulua.
Kilkki esitti idean kirjeitse Vainiolle, jota hän ei siihen aikaan edes tuntenut. Hän tiesi kuitenkin Vainion luonnonläheiseksi ihmiseksi, ja siksi hän kirjoitti, että norppien huonon tilanteen takia jotain olisi tehtävä. Kilkki joutui odottamaan Vainion vastausta melko pitkään. Vainio kertoi, että hän oli aluksi heittänyt kirjeen takkaan ja lähtenyt ulos. Ulkona hän kuitenkin oivalsi, että hänellähän oli ollut valmis tarina käsissään, ja niin hän palasi ja noukki kirjeen takasta, jota ei vielä ehditty sytyttää. Nestori Reponen ei ehtinyt kuulla valmistunutta laulua, sillä hän oli hukkunut. Ruumis löydettiin vasta kesällä 1983. Reponen oli pohtinut usein, että olisi mukavaa, jos hänestä jäisi jokin muisto elämään.
Nestori Miikkulainen
Vainio nimesi laulun päähenkilön entisen naapurinsa Nestori Miikkulaisen mukaan. Miikkulainen oli Vainiota melkein neljä vuotta vanhempi, ja he olivat tutustuneet 1940-luvulla Metsolassa Kotkassa. Vainio pyysi Miikkulaiselta luvan käyttää nimeä, ja tämä antoi luvan vaikkei ollut edes kuullut kappaletta. Miikkulaisen ehtona oli vain, ettei laulu saanut olla pornolaulu. Miikkulaisen yli 80-vuotias äiti vaati laulun sanoja muutettaviksi, sillä hänen poikansa oli mennyt naimisiin, toisin kuin laulussa kerrotaan. Vainio vaihtoi Nestori Reposen haitarin huuliharppuun.
Nestori Miikkulainen kuuli kappaleen, kun Hyvän Tuulen Laulajat -kuoro esitti sen Metsolan yhteislyseossa. Laulun myötä häntä alettiin kutsua lempinimellä ”Norppa” ja vastaavasti norppia alettiin kutsua ”Miikkulaisiksi”. Vuonna 2000 perustettu saimaannorppaa suojeleva säätiö sai nimekseen Nestorisäätiö. Sen perusti eläkkeellä ollut metsänhoitaja Arto Frey.
Kun Gösta Sundqvist sai vuonna 1996 Juha Vainio -sanoittajapalkinnon, hän kertoi löytäneensä itsestään yhä enemmän yhtäläisyyksiä laulun Nestori Miikkulaisen kanssa. Hän ei esimerkiksi voinut sietää julkisuutta.
Äänitys
”Vanhojapoikia viiksekkäitä” äänitettiin vuonna 1982 Helsingin Takomo-Studioilla. Monet muutkin Vainion kappaleet on äänitetty samassa paikassa. Äänittäjinä toimivat Juha Laakso ja Jukka Teittinen. Kappaleen tuotti Vainion pitkäaikainen yhteistyökumppani Jaakko Salo, ja kotkalaista Hyvän Tuulen Laulajat -taustakuoroa johti Kalevi Ukkola.
Alkuperäisversiossa olivat mukana seuraavat muusikot:
Jousiryhmä:
Julkaisu ja menestys
Finndisc julkaisi kappaleen vinyylisinglenä (koodinimeltä Delta DES 73) äänitysvuonna 1982, ja b-puolella oli ”Eräänlainen sotaveteraani”. Seuraavana vuonna julkaistiin Vainion kuudes studioalbumi Sellaista elämä on, jota voidaan pitää Vainion uuden tyylin eräänlaisena huipentumana. Vanhojapoikia viiksekkäitä on levyn avauskappale, ja myös ”Eräänlainen sotaveteraani” on albumilla mukana.
”Vanhojapoikia viiksekkäitä” on menestyksensä myötä julkaistu Juha Vainion kokoelma-albumeilla ja myös albumeilla, joiden kappaleet koostuvat eri esittäjien kappaleista. Vainion kokoelma-albumeista 20 suosikkia -sarjan Albatrossi (1995) ja Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990 (2008) sekä siitä julkaistu tiivistelmä, Legendan laulut – 48 mestariteosta, sisältävät kappaleen. Kappale oli vuonna 2006 julkaistulla albumilla Paratiisi – 38 kaikkien aikojen suomalaista iskelmää ja 2007 julkaistulla kokoelmalla 100 kaikkien aikojen iskelmää, joka sisälsi myös Vainion kappaleen ”Albatrossi”.
Vainio on esittänyt kappaleen televisiossa muun muassa vuonna 1985 Ville-Veikko Salmisen juontamassa Perjantaipörssissä ja vuonna 1987 ohjelmassa ”Isäntänä Seppo Hovi”.
Sovitus
thumb|right|190px|Vanhojapoikia viiksekkäitä on Juha ”Watt” Vainion tunnetuimpia kappaleita. Hän on sanoittanut ja säveltänyt kappaleen. Kappale koostuu kolmesta säkeistöstä, joiden jokaisen jälkeen tulee kertosäe. Säkeistö alkaa d-mollista ja kertosäe F-duurista. Introssa huuliharpulla soitetaan melodiaa ja kitaralla yksittäisiä sointuja. Sovitus on yhteydessä tekstiin esimerkiksi siten, että Heikki Jäntin huuliharppu soi silloin, kun lauletaan huuliharpusta. Toisaalta teksti ja rytmi ovat tavallaan ristiriidassa, koska laulussa lauletaan tanssimattomista häistä, mutta kappale on silti valssi. Jukka Virtasen mielestä tämä ristiriita lisää laulun tehoa. Kappaleesta piti Vainion vaimon Pirkon ja pojan Ilkka Vainion mukaan alun perin tulla jazz-tyylinen, kunnes Jaakko Salo sovitti siitä valssin.
Ensimmäisessä säkeistössä ja kertosäkeistössä taustakuoro ei laula ollenkaan. Toisessa säkeistössä se hyräilee hiljaa ja laulaa toisessa kertosäkeistössä samoin sanoin kuin Vainio. Kolmannessa säkeistössä hyräillään toista säkeistöä voimakkaammin. Kolmannessa eli viimeisessä kertosäkeistössä kuoro laulaa huuliharpun säestyksellä kaksi ensimmäistä fraasia, jonka jälkeen Vainio ja yhtye laulavat mukana viimeiset kaksi. Kuoron ja instrumenttien osuus lisääntyy loppua kohden. Kappale huipentuu kolmannen säkeistön loppuun, erityisesti sanaan viimeinen.
Sanoitukset ja laulutyyli
Vainio sävelsi kappaleen samalla, kun hän sanoitti sen. Hän tiesi omien sanojensa mukaan jo laulua tehdessään, että kertosäkeestä tulisi saaristolaisvalssin tyylinen, vaikka se olisi muuten ollutkin jazzahtava. Kappaleessa on loppusointujen lisäksi myös runsaasti alkusointuja. Jokainen säkeistö alkaa sanoin Saimaan saaressa pikkuinen torppa.
Vainio laulaa tarkasti rytmissä, mutta hän pitää myös runsaasti tehostetaukoja elävöittääkseen kappaletta. Muita hänen käyttämiään keinoja ovat esimerkiksi onomatopoeettiset sanat ja pehmeä, sanan merkitystä korostava laulutapa. Hän laulaa tietyissä kohdissa napakasti mutta toisissa kohdissa taas pehmeästi. Kappaleen laulutavan on sanottu muistuttavan teatterilaulua, jossa juuri taukojen käyttö on keskeistä. Lyhyet tauot ovat todella lyhyitä, kun taas pitemmät tauot rytmittävät selkeästi laulun melodiaa.
Varsinaisten onomatopoeettisten sanojen lisäksi Vainio lausuu jotkin sanat niin, että niihin tulee onomatopoeettisuutta. Näin on esimerkiksi ensimmäisen kertosäkeistön sanassa houkutti, jonka ääntäminen korostaa sen merkitystä. Pehmeästä laulutavasta esimerkkejä ovat muun muassa kohdat yksin kun jää ja hylje sen ymmärtää. Vainio ei kuitenkaan käytä nasaaliääntä, kuten useassa muussa kappaleessaan. Joitain sanoja hän painottaa erikoisesti: esimerkiksi ensimmäisen tahdin sanassa torppa on painotus molemmilla tavuilla. Napakasti Vainio laulaa myös muun muassa tanssittu koskaan ei Nestorin häitä -säkeen sanan koskaan.
Pää- ja rintaäänen käyttö jakautuu normaalin äänenkäytön periaatteiden mukaan pääasiassa siten, että Vainio käyttää rintaääntä laulaessaan matalalta ja pää-ääntä laulaessaan korkealta. Poikkeuksia kuitenkin on. Rintaääntä on käytetty myös, jotta tekstin sisältö korostuisi: näin on esimerkiksi säkeessä kohta jäljellä ei ehkä ainuttakaan. Se on laulettu rintaäänellä, vaikka melodia nouseekin melko korkealle. Pää- ja rintaäänen käyttöön toisaalta vaikuttaa myös laulajan ääniala ja tapa laulaa.
Muita versioita ja julkaisuja
Jazz-yhtye Trio Töykeät on tehnyt kappaleesta jazz-version vuonna 1997. Timo Hynynen esitti kappaleen Tenavatähti-kilpailussa vuonna 1991. Hänen esittämänään kappale on albumilla Tenavatähti 1991. Vesa-Matti Loirin versio kappaleesta on hänen albumillaan Ystävän laulut, jolla hän tulkitsee Vainion kirjoittamia kappaleita. Kappaleen sovittivat Kalle Torniainen ja Jesse Vainio, ja siitä tehtiin myös Jaakko Slotten ohjaama musiikkivideo. Se sai ensi-iltansa Levyraadissa. Versio on alkuperäisversiota jazzmaisempi. Kappaleen ovat esittäneet myös muun muassa Aake Kalliala ja Erkki Liikanen.
Kappaleen nuotit ja sanoitukset on julkaistu muun muassa Musiikki-Fazerin Suuri toivelaulukirja -kirjasarjan kuudennessa osassa ja 400 klassikkokappaletta sisältävässä Kultainen laulukirja -kokoelmassa. Lisäksi Vanhojapoikia viiksekkäitä on julkaistu usealla karaokeäänitteellä, kuten äänitteillä Sellaista elämä on, Finnkaraoke: parhaat ja Karaokepokkari 16 – lauletuimmat miehille 2.
”Vanhojapoikia viiksekkäitä” -laulun teemasta lauletaan Jope Ruonansuun kappaleessa ”Elämää muistellen”, jossa hän imitoi Vainiota. Laulun sanat käsittelevät myös muita Vainion kappaleita. ”Elämää muistellen” julkaistiin 2009 albumilla Kunnioittaen – Yhden miehen tribuutti.
Laulun nimen käyttö muualla
Laulun nimeen on viitattu runsaasti myös musiikin ulkopuolella, usein Saimaaseen ja saimaannorppaan liittyvissä kirjoituksissa. WWF:n saimaannorpan suojelemiseksi tekemän työn tukemiseksi järjestetiin 20. elokuuta 2010 tilaisuus ”Vanhoja poikia viiksekkäitä – ilta saimaannorpan hyväksi”. Lisäksi Reijo Malm teki vuonna 1996 kokoillan komedianäytelmän Vanhojapoikia viiksekkäitä.
Party and play
pienoiskuva|PnP-ilmiössä keskeisessä asemassa on crystal meth, metamfetamiini. Party and play (PNP tai PnP ) tai chemsex on tiettyihin päihteisiin liittyvä ilmiö ja käsite, johon kuuluu stimuloivan huumeen nauttiminen ja sitä seuraava intensiivinen, tunti- tai jopa vuorokausien taukoamaton seksi ryhmissä, pareissa tai virtuaalisesti. PnP-harrastajat hakevat samanmielistä seuraa tätä nimenomaista tarkoitusta varten. Merkittävimmät PnP-alakulttuuriin yhdistettävät huumeet ovat metamfetamiini ja crack. PnP-harrastajat käyttävät tehokkaasti hyväkseen sosiaalista mediaa, jossa on syntynyt verkostoja ja applikaatioita jotka edesauttavat PnP-henkisen seuran (ja asiaan kuuluvien huumeiden) löytämistä.
PnP käsitteenä liittyy usein, muttei ainoastaan, alakulttuuri-ilmiönä miesten väliseen seksiin.
Kulttuuriteollisuus
Kulttuuriteollisuus on monimerkityksinen käsite, jolla kuvataan taiteen ja kulttuurin tuotantoa markkinataloudellisesta näkökulmasta. Ensimmäisenä termin otti käyttöön Theodor Adorno kriittisenä käsitteenä 1940-luvulla: hän viittasi sillä viihteellisen kulttuurin massatuotantoon. Nykyinen merkitys sai alkunsa 1980-luvulla. Kulttuuriteollisuus on tullut suomen kieleen käännöslainana englannista (cultural industry). Industry tarkoittaa tässä yhteydessä ennemminkin toimialaa kuin teollisuutta, mutta toisaalta käsite yhdistää taiteellisen luovuuden ja taloudellisen tuotannon.
Opetusministeriön kulttuuriteollisuustyöryhmän mukaan käsite voidaan määritellä usealla tasolla:
Lähteet
Indústria cultural
Alberto Gaudêncio Ramos
Alberto Gaudêncio Ramos (30. maaliskuuta 1915 Belém do Pará – 26. marraskuuta 1991) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Belém do Parán arkkihiippakuntaan 1. lokakuuta 1939. Hänet nimitettiin Amazonasin piispaksi 30. elokuuta 1948, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 1. tammikuuta 1949 Jaime de Barros Câmara, jota avustivat Mário de Miranda Vilas-Boas ja Anselmo Pietrulla.
16. helmikuuta 1952 Amazonasin hiippakunnasta tehtiin Manausin arkkihiippakunta, ja Ramos sai nimityksen sen johtoon. 9. toukokuuta 1957 hänet nimitettiin Belém do Parán arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 4. heinäkuuta 1990.
Alice Hathaway Lee Roosevelt
250px|thumb|right|Alice Hathaway Lee Roosevelt Alice Hathaway Lee Roosevelt (29. heinäkuuta 1861 – 14. helmikuuta 1884) oli Yhdysvaltain presidentti Theodore Rooseveltin ensimmäinen vaimo.
Rooseveltit menivät naimisiin 27. lokakuuta 1880. Parilla oli yksi yhteinen tytär, Alice Roosevelt Longworth. Vain kaksi päivää tämän syntymän jälkeen 22-vuotias Roosevelt menehtyi munuaistautiin. Theodore Rooseveltin äiti Martha oli menehtynyt vain 11 tuntia aikaisemmin lavantautiin. Theodore Roosevelt oli tuolloin 25-vuotias. Alice haudattiin Green-Woodin hautausmaahan. Tytär Alice kastettiin päivä hautajaisten jälkeen.
Alice Roosevelt kuoli ennen miehensä nousua Yhdysvaltain presidentiksi eikä siten koskaan ollut Valkoisen talon emäntä.
Vaimonsa kuoleman jälkeen Theodore matkusteli yksin ja jätti tyttärensä vanhemman siskonsa Anna Rooseveltin hoiviin. Pari vuotta myöhemmin tuleva presidentti meni uusiin naimisiin Edith Rooseveltin kanssa, ja pariskunta kasvatti tytön muiden lastensa kanssa.
Nirvana (albumi)
Nirvana on grunge-yhtye Nirvanan vuonna 2002 julkaistu kokoelma-albumi. Levy sisältää Nirvanan singlejen A-puolia vuosilta 1991-1994, muiden muassa "Smells Like Teen Spirit", "Come as You Are" ja "Heart-Shaped Box".
Nirvana on yhtyeen kolmas laulaja-kitaristi Kurt Cobainin kuoleman jälkeen julkaistu albumi. Se sisältää myös ennen julkaisemattoman kappaleen "You Know You're Right", joka nauhoitettiin 30. tammikuuta 1994; kappaleesta tehtiin myös single. Albumi ylsi ilmestyessään Billboard 200 -listan sijalle kolme.
Kokoelma-albumi sisältää singlet Nirvanan albumeilta Bleach, Nevermind, In Utero ja kaksi kappaletta Nirvanan vuonna 1994 julkaistulta ja 1993 äänitetyltä MTV Unplugged in New York -live-albumilta. Albumilla on myös kappale "Been a Son", joka on julkaistu myös yhtyeen Blew-EP:llä ja toisena versiona yhtyeen Incesticide-kokoelma-albumilla. Nirvana sisältää myös kaksi bonuskappaletta, jotka ovat "Something In The Way" (japanilaisessa versiossa) ja "Where Did You Sleep Last Night" (eurooppalaisessa versiossa). Kummatkin kappaleet ovat yhtyeen MTV Unplugged In New Yorkilta.
Proventia
thumb|Proventian pääkonttori [[Oulunsalossa vuonna 2007.]] Proventia Oy (vuosina 2007–2017 Proventia Emission Control Oy, 1994–2007 Finnkatalyt Oy) on suomalainen vuonna 1994 perustettu ympäristöteknologiayhtiö, joka tarjoaa pakokaasujen puhdistusteknologioita ja siihen liittyviä testaus- ja suunnittelupalveluja raskaisiin dieselmoottoreihin sekä lämmöneristysratkaisuja ja testiyksiköitä muun muassa moottorien, voimalinjojen ja sähkökomponenttien testaukseen. Proventia Oy on Proventia Group Oyj:n tytäryhtiö, joka kuuluu Head Invest -konserniin, joka on JOT Automationin perustaja Veikko Lesosen perheen omistama teknologiakonserni.
Vuonna 2018 Proventian liikevaihto oli 38,3 miljoonaa euroa ja viennin osuus liikevaihdosta 85 prosenttia. Samana vuonna Proventia avasi tuotantotehtaan Tšekkiin. Tuotekehitys ja kokoonpano on edelleen Oulun kolmessa toimipisteessä. Proventia työllistää yhteensä 130 työntekijää.
Yrityshistoria
Yhtiö perustettiin 26. tammikuuta 1994 nimellä Finnkatalyt Oy. Vuonna 2002 yritys työllisti noin kymmenen henkilöä. Se suunnitteli itse tuotteet, mutta valmistutti ne alihankintayrityksissä. Vuonna 2002 yritys kuului Veikko Lesosen perustamaan Head Future Technologies -ryhmään.
Proventia on toiminut Aasian pakokaasujen puhdistusmarkkinoilla aktiivisesti vuodesta 2002 lähtien. Vuosina 2002–2003 se toimitti pakokaasun puhdistimia Hongkongiin kahteen eri Hongkongin hallituksen ilmanlaadun parantamisprojektiin, yhteensä noin 15 000–20 000 kappaletta. Toimitusten kokonaisarvo oli jopa kymmenen miljoonaa euroa. Vuonna 2005 yritys sai Hongkongista kahden miljoonan euron tilauksen, joka sisälsi 3 300 raskaaseen ajoneuvoon asennettavaa katalysaattoria. Vuoden 2006 alussa se sai Korean ympäristöministeriön projektista 1,2 miljoonaan euron suuruisen tilauksen. Projektin tarkoituksen on vähentää Soulin liikenteen päästöjä. Proventian pakokaasunpuhdistimia oli ollut vuodesta 2005 saakka koekäytössä Koreassa ja niistä saatujen käyttökokemuksien perusteella tehtiin sopimus. Se oli ensimmäinen suurempi tilaus ja läpimurto Korean markkinoille. Vuonna 2007 Proventia sai yli 10 miljoonan euron sopimuksen samaisesta Korean ympäristöministeriön monivuotisesta projektista. Yritys toimitti pDPF-teknologiaa sisältäviä pakokaasun puhdistuslaitteita jälkiasennettavaksi kuorma- ja linja-autoihin. Vuonna 2005 Proventian toimipisteet sijaitsivat Oulussa, Tampereella ja Hongkongissa.
Proventia sai vuoden 2007 alussa Yhdysvalloissa viranomaishyväksynnän kuorma-autojen rahtitilojen kylmäkoneisiin asennettavasta pakokaasun puhdistustekniikasta. Yhtiö kehitti tuotetta yhdessä yhdysvaltalaisen kylmälaitevalmistaja Thermo Kingin kanssa kahden vuoden ajan. Puhdistin vähentää dieselkäyttöisten lämmönsäätölaitteistojen hiukkaspäästöjä jopa yli 50 prosenttia, ja se on myös ensimmäinen Level 2 Plus -kategorian tuote, joka on saanut viranomaishyväksynnän Kaliforniassa. Hyväksyntä on Kaliforniassa pakollinen ja puhdistusjärjestelmä tuli pakolliseksi vuoden 2009 alussa. Proventia piti tuotteensa hyväksyntää tärkeänä, sillä Kalifornian päästölainsäädäntö on maailman tiukimpia. Proventia Groupin toimitusjohtaja Lauri Antilan mukaan tuotteen hyväksyminen on tärkeä päänavaus Yhdysvaltain markkinoille. Kaliforniassa Proventian tuotteiden myynnistä vastasi Thermo Kingin jakeluverkosto. Proventian liikevaihto kohosikin vuonna 2007 16,7 miljoonaan euroon.
Vuonna 2007 yhtiö muutti uusiin toimitiloihin Oulunsaloon. Samana vuonna yhtiön nimeksi tuli Proventia Emission Control Oy, ja toiminta keskittyi dieselmoottoreiden pakokaasujen puhdistukseen.
Proventia on valmistanut katalysaattoreita muun muassa Husqvarnan päältä ajettaviin uusiin ruohonleikkurimalleihin. Muutaman vuoden maailman nopeimman tuotantoauton titteliä pitänyt Koenigsegg CCR:ssä on Proventian valmistama katalysaattori.
2010-luvulla yhtiö on toimittanut puhdistusjärjestelmiä muun muassa Lontoon kaksikerrosbusseihin, Ruotsin ympäristövyöhykkeellä liikkuviin raskaisiin ajoneuvoihin sekä Helsingin seudun busseihin.
Proventian emoyhtiön Proventia Group Oy:n yhtiömuoto muutettiin julkiseksi osakeyhtiöksi 14. marraskuuta 2018. Tuolloin konserniyhtiöllä oli neljä tytäryhtiötä ja se omisti niistä 100 prosenttia. Tytäryhtiöistä toiminnassa olivat Proventia Oy ja Tšekkiin samana vuonna avattua tuotantolaitosta varten perustettu Proventia Czech s.r.o. Yhdysvaltalainen Proventia Americas LLC ja saksalainen Proventia Emission Control GmbH on tarkoitus lakkauttaa, eikä niillä ole toimintaa.
Vientipalkinnot
Vuonna 2007 Proventia Emission Control sai tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinnon edistyksellisestä työstä kansainvälisillä markkinoilla Suomen talouden eduksi. Oulun kaupunki myönsi Proventialle vuoden vientiyrityksen palkinnon 2018.
Voimalinjojen järjestelmät ja komponentit
Proventia kehittää, valmistaa ja markkinoi pakokaasun puhdistusjärjestelmiä ja suunnittelupalveluja sekä OEM asiakkaille että jo olemassa oleviin ajoneuvoihin jälkiasennuksena (Retrofit). Proventian pakokaasunpuhdistusjärjestelmissä käytetään muun muassa DOC- (diesel oxidation catalyst), DPF- ja SCR-teknologiaa. Yhtiön ydinosaamisaluetta on SCR-teknologia (selective catalytic reduction), jota käytetään typenoksidien vähentämiseksi pakokaasusta AdBluen/urean avulla.
Proventia valmistaa myös eristeitä moottoritilan komponenttien lämmöneristämiseen. Yhtiö on kehittänyt oman tuotantolinjan lämpöeristeiden valmistukseen.
Hallitus
Proventia Oy:n hallitukseen kuuluvat:
Jens Evensen
Jens Ingebret Evensen (5. marraskuuta 1917 Oslo – 15. helmikuuta 2004 Asker) oli norjalainen lakimies, poliitikko ja diplomaatti. Norjan ulkoministeriön lakiasioista vastaavana virkamiehenä hänellä oli keskeinen rooli Norjan EEC-vapaakauppasopimuksessa 1972 ja sitä ennen vuoden 1965 aluemerisopimuksissa Britannian ja Tanskan kanssa, joiden avulla Norja varmisti haltuunsa valtaosan muutamaa vuotta myöhemmin löytymään alkaneista Pohjanmeren öljy- ja maakaasuvaroista. Suurimmat esiintymät löydettiin Norjan puolelta, aivan läheltä Evensenin neuvottelemaa rajaa.
1970-luvulla Evensen toimi ministerinä Trygve Brattelin ja Odvar Nordlin hallituksissa, ensin kauppaministerinä ja 1974–1978 Norjan ensimmäisenä ja toistaiseksi ainoana merioikeusministerinä. Tässä tehtävässä hän sai vuonna 1977 kritiikkiä neuvotteluistaan Neuvostoliiton kanssa maiden välisestä Barentsinmeren kalastussopimuksesta. Vuonna 1981 hän johti ulkoministeriön virkamiehenä rajaneuvotteluja Neuvostoliiton kanssa, mutta hänet erotettiin tehtävästä omapäisyytensä vuoksi. Hänet siirrettiin samalla syrjään myös Tanskan kanssa käydyistä neuvotteluista Jan Mayen -saaren ja Grönlannin välisestä rajasta, mutta hän sai jatkaa Norjan delegaation johtajana YK:n merioikeuskonferenssissa. Samoihin aikoihin häntä kritisoitiin myös presidentti Kekkosen ajaman ydinaseettoman Pohjolan kannattamisesta virkamiesasemassa vastoin hallituksensa kantaa. Vuonna 1985 hänen entinen alaisensa Arne Treholt sai pitkän vankeustuomion vakoilusta Neuvostoliiton hyväksi osin Evensenin todistajalausunnon perusteella.
Myöhemmällä urallaan Evensen toimi Norjan työväenpuolueen poliitikkona ja vuosina 1985–1994 YK:n kansainvälisen tuomioistuimen tuomarina Haagissa.
Tuva
Tuvan tasavalta on Venäjän federaatioon kuuluva osatasavalta Sajanin ja Tannu-Olan vuoristojen ympäröimänä Itä-Siperian eteläosassa Keski-Aasiassa. Vuosina 1921–1944 alue oli itsenäinen valtio nimeltä Tannu-Tuva. Tuvan rajanaapureina ovat pohjoisessa Krasnojarskin aluepiiri, koillisessa Irkutskin alue, idässä Burjatia, etelässä Mongolia, lännessä Altain tasavalta ja luoteessa Hakassia.
Liiba laaba
Liiba Laaba on Irinan kolmas albumi. Se julkaistiin 28. maaliskuuta 2007. Albumi myi yhdessä päivässä kultaa ja oli samalla viikolla Suomen virallisen albumilistan ykkössijalla.
Tuva
Historia
Tuvan alueella on vuosisatojen ajan ollut kiinteät yhteydet Mongoliaan ja Kiinaan. Tuva oli itsenäinen 1900-luvun alkupuoliskon, kunnes se liittyi Neuvostoliittoon vuonna 1944. Tuvaanit pitävät itseään Tšingis-kaanin jälkeläisinä. Tuvan tarkoitus oli toimia puskurivaltiona Mongolian ja Neuvostoliiton välillä.
Varhaisempi historia
Mongolit valloittivat tuvaanien asuinalueen 1200-luvun alkupuolella. Myöhemmin alue siirtyi mongolien Kiinaan perustaman dynastian hallintaan. Buddhalainen laamalaisuus levisi Tuvan alueelle 1500- ja 1600-lukujen aikana. Tuvan alue kuului 1500-luvun lopulta 1600-luvun puoliväliin asti Altain mongolivaltioon. Tuva kuului Mongolian osana Kiinaan vuodesta 1757 lähtien. Venäläistä väestöä alkoi muuttaa Tuvan alueelle 1880-luvulla, minkä jälkeen Venäjä alkoi tavoitella Tuvaa itselleen.
Liiba laaba
Kun albumin ensimmäinen single Pokka soitettiin YleX-radiokanavalla, Irina kertoi albumin nimen "Liiba Laaba" tulevan diiba daabasta.
Tuva
Itsenäisyyden aika
thumb|150px|Tannu-tuvalainen postimerkki vuodelta 1927 Vuonna 1911 Tuvasta muodostettiin Urjanhai-niminen alue, joka kuului Ulko-Mongoliaan. Seuraavana vuonna Urjanhaista tuli muodollisesti itsenäinen tasavalta. Urjanhain tasavalta joutui Venäjän suojelualueeksi 1914 ja se yhdistettiin hallinnollisesti Siperiaan. Tuolloin Tuvalla oli omat lait, mutta omia suhteita ulkovaltoihin sen ei sallittu muodostaa. Venäjän vallankumouksen aikana Tuva oli kiinalaisten hallussa.
Liiba laaba
Singlet
Albumilta julkaistiin neljä singleä, Pokka, Miksi hänkin on täällä, Selkä selkää vasten ja viimeisenä Liiba laaba.
Tuva
Itsenäisyyden aika
Vuonna 1921 tunnustettiin alueen itsenäisyys Tannu-Tuva-nimisenä kansan­tasa­valtana, joka oli Neuvostoliiton suojeluksessa ja jossa oli voimassa kommunistinen hallinto. Neuvostoliiton sekaantui Tuvan sisäisiin asioihin avoimesti 1920- ja 1930-luvuilla. Tannu-Tuvan valtion nimi muutettiin vuonna 1926 Tuvaanien kansantasavallaksi. Tuvan ensimmäinen johtaja oli pääministeri Donduk Kuular vuoteen 1932. Sen jälkeen maan diktaattoriksi nousi Saltšak Toka.
Liiba laaba
Pokka
Albumin ensimmäinen single "Pokka" soitettiin ensimmäistä kertaa YleX:n aamulähetyksessä helmikuussa vuonna 2007. "Pokka" -kappaleelle on tehty myös musiikkivideo. Videolla esiintyy neljä erilaisiin vaatteisiin pukeutunutta Irinaa. Erikoisefektien avulla kaikki neljä Irinaa ovat videolla yhtä aikaa.
Tuva
Itsenäisyyden aika
Tannu-Tuvan kommunistinen hallinto kohteli kansaa kovaotteisesti. Muun muassa kiinalaisia kauppiaita karkotettiin maasta, buddhalaisia temppeleitä suljettiin ja tuhottiin, ihmisiä siirrettiin asumaan kolhooseihin, šamanistejä vainottiin ja ihmisistä yritettiin tehdä ateisteja. Tuvan kommunistinen puolue aloitti poliittiset vainot vuonna 1924, ja ne jatkuivat vielä Neuvostoliittoon liittämisen jälkeenkin. Vainoissa sai surmansa ainakin 1 036 ihmistä, mutta toiset uskovat korkeampiin uhrilukuihin.
Osaksi Neuvostoliittoa
thumb|left|Tuvan ASNT:n lippu 1978–1992 Toisen maailmansodan loppupuolella, 11. lokakuuta 1944, Tuvaanien kansantasavalta liitettiin Neuvostoliittoon ja se tuli kuulumaan Venäjän sosialistiseen federatiiviseen neuvostotasavaltaan Tuvan autonomisena alueena. Huolimatta Neuvostoliitossa harjoitetusta venäläistämispolitiikasta tuvaanit saivat opiskella peruskoulussa omalla äidinkielellään. He olivat myös usein vihamielisiä venäläisiä kohtaan. Tuvan autonomisesta alueesta muodostettiin Tuvan autonominen sosialistinen neuvostotasavalta lokakuussa 1961.
Liiba laaba
Pokka
Videosta on kaksi eri versiota. Toinen on alkuperäinen ja toinen on The Voice-tv-kanavan oma versio. The Voicen versio oli alun perin osa huhtikuussa 2007 päättynyttä kilpailua, jossa piti tietää kenen neljästä Irinasta "pokka" pettää videon lopussa.
Tuva
Kehitys Neuvostoliiton hajottua
Neuvostoliiton hajoamisprosessin alettua Tuvan ASNT julistautui Tuvan tasavallaksi vuonna 1991. Samoihin aikoihin Tuvassa esiintyi kansallismielisiä itsenäistymispyrkimyksiä. Tuvan tasavalta jäi kuitenkin Venäjän federaation yhteyteen. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen venäläistä väestöä on muuttanut runsaasti pois Tuvasta.
Liiba laaba
Miksi hänkin on täällä
Albumin toisena singlenä julkaistiin kappale "Miksi hänkin on täällä" 4. kesäkuuta 2007. Kappaleelle on myös musiikkivideo, joka näytettiin ensimmäistä kertaa YLE Extra-kanavan Musiikki-tv ohjelmassa. Kappaleen videon aiheena on Irinan päivä, ja se on kuvattu kaitafilmikameralla. Videolla on myös vanhoja kaitafilmipätkiä Irinan enon arkistoista.
Tuva
Maantiede
Aasian maantieteellinen keskipiste sijaitsee Tuvan alueella, pääkaupungin Kyzylin kohdalla, mutta asiasta ei kuitenkaan ole täyttä yksimielisyyttä. Kyzylissä on kuitenkin Aasian keskipiste -niminen monumentti. Tuvan luonto on säilynyt melko koskemattomana ja puhtaana, mikä johtuu pääasiassa vaikeakulkuisesta maastosta ja siksi huonoista liikenneyhteyksistä, mitkä eivät ole mahdollistaneet luonnonvarojen mittavaa hyväksikäyttöä. 250px|thumb|left|Aasian keskipiste -monumentti Kyzylissä.
Liiba laaba
Selkä selkää vasten
Irinan Liiba laaba levyn kolmas single on "Selkä selkää vasten". Se on paljon rauhallisempi, kuin kaksi edellistä singleä.
Liiba laaba
Albumin viimeisenä, eli neljäntenä singlenä julkaistaan albumin nimikappale "Liiba laaba". Single oli 26. maaliskuuta 2008 alkaen ladattavissa viikon ajan Nokian musiikkikaupasta ilmaiseksi. Singlellä on mukana silloin ennen julkaisematon kappale "Pidä kii".
Tuva
Pinnanmuodot
Tuva on pääasiassa vuoristoylänköä, jonka keskikorkeus on noin 600 metriä merenpinnan yläpuolella. Aluetta ympäröivät Sajanin- ja Tannu-Olan vuoristot. Yli 80 % tasavallan pinta-alasta on vuoristoa. Korkein kohta on Mongun-Taiga (Hopeavuori), joka on 3 976 m korkea.
Liiba laaba
Listasijoitukset
{| width="0%"
Tuva
Ilmasto
Keskimääräinen lämpötila Tuvassa on tammikuussa -32 °C ja heinäkuussa +18 °C. Vuotuinen sademäärä on tasankoalueilla 150 mm ja vuoristossa 1 000 mm.
Selfie
Selfie tarkoittaa henkilön omasta itsestään ottamaa valokuvaa. Tyypillisesti selfie otetaan älypuhelimella tai verkkokameralla ja julkaistaan jossakin sosiaalisen median palvelussa. Selfiet otetaan usein nopeasti, ja ne saattavat olla epäselviä tai kuvakulmaltaan vinoja. Kuvat jaetaan usein yhteisöllisten viestimien kautta, esimerkiksi Instagramissa, Facebookissa tai Twitterissä. Selfiet ovat usein vapaamuotoisia kuvia, jotka otetaan pitämällä kameraa omassa kädessä tai peilin kautta kuvaamalla. Tavallisesti kuvassa esiintyy vain valokuvaaja itse. Usean henkilön pikamuotokuvia sanotaan ryhmäselfieiksi tai frendsieksi.
Oxfordin sanakirjat valitsi selfien vuoden 2013 englanninkieliseksi sanaksi. Sanakirjojen mukaan sanaa selfie on käytetty englannin kielessä 2000-luvun alusta lähtien. Selfie on lyhennetty ja johdettu sanasta selfportrait (omakuva).
Tuva
Vesistöt
200px|thumb|Sajano-Šušenskin tekojärvi Tuvan alueella on yli 400 järveä, joista suurin on noin 100 km² laajuinen Azas. Muita suuria järviä ovat Kadyš, Many-Khol ja Todža sekä pääosin Mongolian puolella sijaitseva Uvs Nuur. Osa järvistä on suolapitoisia.
Selfie
Puheenaihe
Selfie on ollut suosittu puheenaihe mediassa vuosina 2013–2014.