cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Seinäjoen Sanomat
Tammikuussa 2023 Keskisuomalainen-konserni myi lehden Ilkka-konsernille, joka julkaisee Seinäjoella myös kilpailevaa kaupunkilehteä Eparia. Myyjäosapuoli perusteli kauppaa sillä, että se uskoi ”Ilkka-konsernin pystyvän parhaiten ylläpitämään uutismedian kehitystä alueella”. Helmikuussa 2023 Ilkka-konserni lakkautti Seinäjoen Sanomat, jonka viimeinen numero ilmestyi 1. helmikuuta 2023. Lehteä julkaisi sen viimeisen kuukauden ajan Ilkan omistama I-Mediat.
AMX-30E
Panssarivaunun oli tarkoitus täydentää Espanjan joukkojen M47- ja M48 Patton -taisteluvaunuja, jotka olivat yhdysvaltalaisvalmisteisia, sekä vähentää armeijan riippuvuutta amerikkalaisesta varustuksesta. Ensimmäiset 19 AMX-30E -panssarivaunua hankittiin vuonna 1970 Ranskasta, ja lisää 180 kappaletta koottiin Espanjassa. Se oli Espanjan ensimmäinen massatuotettu panssarivaunu ja kehitti maan teollisuutta niin, että hallitus arvioi sen pystyivän tuottamaan oman panssarivaunun. Siitä alkoi Lince -panssarivaunuprojektin kehitystyö vuonna 1985. Se tarjosi Santa Barbara Sistemasille myös kokemusta, ja Leopard 2E taistelupanssarivaunun tuotanto aloitettiin loppuvuodesta 2003. Vaikka Santa Barbara Sistemas suoritti lopullisen kokoamistyön, AMX-30En tuotantoon osallistui maan muitakin yrityksiä. Panssarivaunun kokonaisvalmistuksesta peräti 65 prosenttia tehtiin Espanjassa.
Vaikka 19 AMX-30E -panssarivaunua sijoitettiin Espanjan Saharan alueelle vuonna 1970, panssarivaunu ei koskaan joutunut tositoimiin. Vuonna 1985 Indonesia ilmaisi kiinnostuksestaan AMX-30E:hen,ja 2004 Espanjan ja Kolumbian hallitukset neuvottelivat noin 40 AMX-30EM2 –panssarivaunun myynnistä. Kumpikaan kauppa ei toteutunut.
Taustaa
1960-luvun alussa Espanja kääntyi eurooppalaisten naapurivaltioidensa puoleen uuden panssarivaunun ostosuunnitelmissa. Espanjan hallitus lähestyi ensin saksalaista Leopard-1 –panssarivaunujen valmistajaa Krauss-Maffeita, ja yritys hakikin vientilupaa Saksan talousministeriöstä. Espanjan asema Natoon kuulumattomana maana tarkoitti, että Saksan turvallisuuspolitiikan koordinoinnista vastaavan liittovaltion turvallisuusneuvoston Bundessicherheitsratin oli arvioitava päätös vientilisenssin myöntämisestä. Neuvosto antoi päätöksen, että Krauss-Maffei voisi allekirjoittaa vientisopimuksen Espanjan kanssa. Kauppasopimuksen kuitenkin esti Britannian työväenpuolueen painostus sillä perusteella, että Leopardin 105 mm L7 -kanuuna oli brittiläistä teknologiaa. Samaan aikaan Espanja testasi ranskalaisia AMX-30 panssarivaunuja 2.-10. kesäkuuta 1964.
Toukokuussa 1970 Espanjan hallitus päätti allekirjoittaa sopimuksen ranskalaisen GIAT-yhtiön kanssa AMX-30 –panssarivaunun valmistuksen aloittamisesta. Päätökseen eivät kuitenkaan olleet syynä ranskalaisen panssariajoneuvon edut, vaan syynä oli pikemminkin Britannian haluttomuus myydä L7 –kanuunaa, AMX-30 –vaunun halpa hinta sekä ranskalaisten tarjous sallia Espanjan valmistaa panssarivaunua, ja niin Espanjan armeijan valitsi ranskalaisen panssariajoneuvon.
Tuotanto
Espanjan puolustusministeriö allekirjoitti 22. kesäkuuta 1970 Ranskan kanssa yhteistyösopimuksen, jossa kuvailtiin suunnitelmat noin 200 panssarivaunun tulevasta hankinnasta Espanjan armeijalle. Näistä 180 tuli valmistaa lisenssillä Espanjassa ja 20 tuli olla Ranskassa valmistettuja.
Ennen ensimmäisen valmistuserän päättymistä Espanjan armeija ja Santa Barbara Sistemas allekirjoittivat 27. maaliskuuta 1979 sopimuksen toisesta valmistuserästä, jonka koko oli 100 AMX-30E -panssarivaunua.
Kun 200:s AMX-30E toimitettiin vuonna 1980 Espanjan armeijalle, Espanja sai haltuunsa patentin. Tämän ansiosta panssarivaunuun oli mahdollista tehdä pieniä muutoksia tarvitsematta konsultoida GIATia. Lisäksi sen ansiosta paikallisen valmistuksen määrä jokaista rakennettavaa panssarivaunua kohti lisääntyi huomattavasti.
Mellunkylä
Mellunkylä on Helsingin peruspiiri ja 47. kaupunginosa itäisessä suurpiirissä.
Mellunkylän alue käsittää yhteensä 9,82 km² suuruisen alueen, joka muodostaa viisi osa-aluetta. Alueella asuu yhteensä 39 071 kaupunkilaista (31.12.2018). Työpaikkoja Mellunkylän peruspiirissä on 4 209 hengelle (31.12.2017).
Mellunkylän kaupunginosa jakautuu viiteen osa-alueeseen:
Mellunkylän itäpuolella sijaitsee Vuosaaren peruspiiri. Etelässä Mellunkylän naapureina ovat Vartiokylä, Myllypuro ja Latokartano, lännessä on Malmi. Pohjoisessa Mellunkylä rajoittuu Jakomäkeen ja Vantaan Hakunilan palvelualueeseen.
Mellunkylä-nimeä käytettäessä tarkoitetaan sillä usein – varsinkin epävirallisissa yhteyksissä – ainoastaan Mellunmäen ja Vesalan osa-alueiden eteläosia. Näiden alueiden ulkopuolisia Mellunkylän kaupunginosan alueita eli Mellunmäen ja Vesalan pohjoisosia sekä Kontulaa ja Kivikkoa ei siis useinkaan mielletä Mellunkylään kuuluviksi.
Historiaa
Mellunkylä kuuluu Helsingin pitäjän vanhoihin, jo keskiajalla asuttuihin kyliin. Kylän nimi esiintyy vanhoissa, 1500-luvun aikaisissa asiakirjoissa mm. muodoissa Medlungsby, Medlunxby ja Melunxby. Nimen kantasana on vanha miehennimi Medhlung, joka on todennäköisesti sisaruksista keskimmäistä tarkoittava lisänimi. Mellungsby oli vakiintunut nimen kirjoitusasuksi jo 1800-luvun alussa, ja suomalainen vastine Mellunkylä tuli äänteellisenä mukaelmana käyttöön 1900-luvun alussa.
Vuonna 1776 suoritetussa isossajaossa Mellunkylä merkittiin jaetuksi viiteen maakirjataloon Borgs, Uppby, Utbyggas, Fallbacka ja Nybondas, joista on myöhemmin jakamalla muodostettu lukuisia pienempiä tiloja. Lähimpänä Puotinkylää olevista tiloista erotettiin 1920-luvulla joukko asuntotiloja ja ennen toista maailmansotaa Mellunkylän länsiosaan oli muodostunut vähäistä esikaupunkiasutusta. Alue rakentui ilman erityisempää suunnitelmaa ja tieverkko muodostui kolmesta yleisestä maantiestä sekä joukosta kyläteitä ja maanomistajien ylläpitämiä tilusteitä.
Kun alue liitettiin Helsingin kaupunkiin vuoden 1946 suuressa alueliitoksessa, Mellunkylä muodostettiin erilliseksi kaupunginosaksi, jonka asemakaava on vahvistettu vaiheittain vuodesta 1954 lähtien. Kadunnimistöön on otettu entisistä teiden nimistä joukko käyttökelpoisia nimiä, mutta muutoin asemakaavoihin tarvittu nimistö on täytynyt sepittää eri aihepiireistä. Kaupunginosa jaettiin Mellunmäen, Kontulan ja Vesalan osa-alueisiin vuonna 1959.
Liikenneyhteydet
Helsingin metron asemista Kontulan ja Mellunmäen metroasemat sijaitsevat Mellunkylässä.
Jeep Compass
Jeep Compass on Jeepin vuodesta 2006 lähtien valmistama keskikokoinen crossover-tyyppinen automalli.
Jeep Compass MK49 (2006–2016)
Ensimmäisen sukupolven Compass esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2006. Sen muotoilu perustuu samannimiseen konseptiautoon, joka oli esillä samassa näyttelyssä vuonna 2002. Konseptimalli oli kaksiovinen, kun taas tuotantoversiossa sen sijaan on myös takaovet. Takaovien kahvat on kuitenkin piilotettu C-pilareihin, mikä luo vaikutelmaa kaksiovisuudesta. Compass perustuu Mitsubishin ja Chryslerin yhteistyössä kehittämälle pohjalevylle.
Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä Compass sai tulokseksi kaksi tähteä viidestä. Pistemenetykset tulivat suurilta osin puutteellisesta jalankulkijaturvallisuudesta sekä aktiivisten turvajärjestelmien puuttumisesta. vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli. Vuonna 2011 Compass koki kasvojenkohotuksen, jossa sen ulkonäköä muokattiin vastaamaan uutta Grand Cherokee -mallia.
Jeep Compass MP (2016–)
Toisen sukupolven Compass esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2016. Ensimmäisen sukupolven Compassin lisäksi se korvasi myös Jeep Patriotin. Auto perustuu samalle Fiat Chrysler Automobilesin pohjalevylle kuin esimerkiksi Jeep Renegade ja Fiat 500X.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Compass sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Kantonin autonäyttelyssä marraskuussa 2020 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli. Ulkoiset muutokset olivat vähäisiä, mutta sisällä auto sai täysin uuden kojelaudan ja ohjauspyörän.
pienoiskuva|vasen|Toisen sukupolven facelift-malli.
Kappalemitta
Kappalemitat ovat eri yhteyksissä käytettyjä lukumäärän yksiköitä, jotka tarkoittavat määrälukua kappaleita (lyhenne kpl ) jotakin tavaraa. Niitä on varsinkin entisinä aikoina ollut käytössä suuri joukko, ja ne ovat vaihdelleet eri aikoina. Monia niistä käytetään tai on käytetty vain joistakin tietyistä tavaralajeista.
Yleiskäyttöisiä, nykyäänkin käytössä olevia kappalemittoja ovat:
Muun muassa seuraavia kappalemittoja on yleensä käytetty vain joistakin tietyistä tavaroista:
Paperiarkeista käytetään seuraavia kappalemittoja:
Radio Lakeus
Radio Lakeus oli 1930-luvun alun jälkeen Suomen ensimmäinen virallinen yksityinen paikallisradioasema. Se toimi Nivalassa ja aloitti lähetyksensä 27. huhtikuuta 1985. Sen toimiluvan omisti Nivala-lehteä julkaissut Nivala-seura. Aseman lähetystaajuus oli 90,8 MHz. Radio Lakeus lopetti vuonna 1989.
Ennen virallista lähetyksen aloittamista ja avaamista Radio Lakeus lähetti koelähetystä. Viimeisen illan lähetyksessä 1989 soi Phil Collinsin ”One More Night”.
Urheilutoimittaja Osku Laukkanen oli mukana radiokanavan toiminnassa alusta alkaen. Hän teki vuonna 1985 Radio Lakeuden ohjelmistoon viikoittain nuorten musiikkiohjelma OCSID:ia yhdessä Mikko Jussilan kanssa. Myös muita nykyisiä tunnettuja radio- ja mediapersoonia on työskennellyt Radio Lakeudessa.
Långträsket (Raasepori, Hylta)
Långträsket on metsäjärvi Raaseporissa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 30,3 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on kuusi kilometriä länsiluoteeseen.
Maantiede
Långträsketin mutkittelevan rantaviivan pituus on 6 587 metriä. Saaria ei ole. Rikkonaisen rantaviivan seurauksena Långträsketin ulottuvuudet ovat järven pinta-alaan nähden suuria, etäisyys lounaiskolkasta koilliskolkkaan on 1,3 kilometriä. Rannat ovat suurimmaksi osaksi metsämaata, etelärannan Brännmossabergenillä on joitakin pientaloja. Långträsketiin virtaa laskuoja pohjoisesta Grabbskog Storträsketistä. Länsipuolella sijaitsee tekojärvi Gennarbyviken, kaakossa on Västerby Storträsket. Långträsketin kaakkoisrannalta virtaa laskuoja Långträsketin ja Västerby Storträsketin välissä sijaitsevalle Hjortronmossenin suolle.
Långträsket (82.008.1.004) kuuluu Storträsketin valuma-alueeseen (82.008), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöalueella (82). Långträsket on Storträsketin alueen kolmanneksi laajin vakavesi.
Giorgi Margvelašvili
Giorgi Margvelašvili (, s. 4. syyskuuta 1969 Tbilisi ) on georgialainen akateemikko, poliitikko ja Georgian presidentti vuosina 2013–2018.
Koulutukseltaan Margvelašvili on filosofian tohtori.
Margvelašvili oli ehdolla 27. lokakuuta 2013 käydyissä presidentinvaaleissa Georgian unelma -koalition ehdokkaana. Hän voitti vaalit suoraan ensimmäisellä kierroksella 62,12 prosentin ääniosuudella. Margvelašvili seurasi presidenttinä maata kymmenen vuotta hallinnutta Mikheil Saakašviliä. Hän oli Saakašvilin valtakauden lopettaneen miljardööri-pääministerin, Bidzina Ivanišvilin läheinen liittolainen.
Maaliskuussa 2014 Ivanišvili kertoi televisiossa olevansa hyvin pettynyt Margvelašviliin, ja etteivät he ole enää puheväleissä.
Arunachal Pradesh
Arunachal Pradesh on Intian osavaltio maan koillisosassa Kiinan, Myanmarin ja Bhutanin vastaisella rajalla. Vuoristoisen alueen asukkaista noin kaksi kolmasosaa kuuluu alueen moniin eri heimoihin. Alueella ei ole lainkaan suuria kaupunkeja. Osavaltion hallinnollinen keskus on Itanagar ja yli puolet alueen asukkaista saa elantonsa maataloudesta. Oma osavaltionsa Arunachal Pradeshista tuli oma osavaltionsa 20. helmikuuta 1987. Intia ja Kiina ovat kiistelleet alueesta ja maat kävivät myös lyhyen sodan rajakiistoihinsa liittyen vuonna 1962. Molemmat osapuolet ovat keskittäneet joukkojaan rajansa tuntumaan. Osavaltion asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 383 727.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|Vuoristomaisemaa. pienoiskuva|vasen|Ainavihantaa metsää. Arunachal Pradeshin pinta-ala on 83 743 km². Pinta-alaltaan Arunachal Pradesh on Intian koillisista osavaltiosita suurin. Osavaltion alue rajautuu lännessä Intian Bhutanin vastaiseen rajaan, pohjoisessa Kiinan hallitsemaan Tiibetiin ja kaakossa Myanmariin. Bhutanin vastaisella rajalla on pituutta 160 kilometriä, Kiinan vastaisella rajalla 1080 kilometriä ja Myanmarin vastaisella rajalla 440 kilometriä. Arunachal Pradeshin naapuriosavaltioita ovat Nagaland kaakossa ja Assam etelässä.
Arunachal Pradesh voidaan jakaa kolmeen maantieteelliseen alueeseen. Osavaltion eteläosat muodostuvat Assamin tasangon reunalta nousevista Himalajan aluskukkuloista, joiden korkeus on 300–1 000 metriä. Pohjoiseen kuljettaessa vuoret kohoavat nopeasti Ala-Himalajaksi jopa 3 000 metrin korkeudella. Edelleen pohjoiseen päin Tiibetin rajalla kohoavat Ylä-Himalajan huiput. Ylä-Himalajaan kuuluu myös Arunachal Pradeshin korkein huippu Kangto 7 090 metrin korkeudella. Alueella on syvien laaksojen erottamia ylätasankoja. Brahmaputra virtaa Arunachal Pradeshin läpi Tiibetistä Assamiin. Osavaltion alueella virtaa myös useita Brahmaputran sivuhaaroja, kuten Dibang, Lohit, Subansiri, Kameng ja Tirap.
Ilmasto Arunachal Pradeshissa vaihtelee korkeuden mukaan. Matalimmilla alueilla ilmasto on subtrooppinen, kuuma ja kostea. Kesäkuun ja elokuun välillä kesälämpötilat ovat tyypillisesti 30 °C, sekä joulukuun ja helmikuun välillä korkeimmillaan 13°C. Alueella vallitsee monsuuni-ilmasto ja suurin osa sateista saadaan huhtikuun ja syyskuun välisenä aikana. Keskimääräinen vuotuinen sadanta on noin 3 300 mm. Runsaat sateet aiheuttavat ajoittain tulvia ja maanvyörymiä.
Arunachal Pradeshin pinta-alasta noin kaksi kolmasosaa on metsien peitossa. Osavaltion metsäpinta-ala on Intian toiseksi suurin heti Madhya Pradeshin jälkeen. Alueen metsien tyyppi vaihtelee korkeuden mukaan. Aluskukkuloilla on sademetsää, joka vaihtuu hieman korkeammalla trooppiseksi ja subtrooppiseksi ainavihannaksi metsäksi. Edelleen korkeammalla on lauhkeaa havupuumetsää ja korkeimmilla seuduilla on alpiinista ja subalpiinista kasvillisuutta. Osavaltion alueella tavataan yli 5 000 eri kasvilajia, noin 85 nisäkäslajia, yli 500 lintulajia ja edelleen monia matelija- ja hyönteislajeja. Osavaltion eläimistöön lukeutuvat esimerkiksi intiantiikeri, lumileopardi, puuleopardi, aasiannorsu, vesipuhveli, takini, kauluskarhu ja kultapanda. Osavaltion tunnuseläin on gauri, tunnuslintu sarvinokka ja tunnuskukka Rynchostylis retusa. Alueella on kaksi kansallispuistoa ja kymmenen muuta suojelualuetta.
Historia
pienoiskuva|[[Tawangin luostari.]] Arunachal Pradeshin varhaisesta historiasta tiedetään vain hyvin vähän. Joitakin mainintoja alueesta tehtiin Mahabharatassa ja Kalika Puranassa. Britit saivat haltuunsa läheisen Brahmaputran laakson ensimmäisen anglo–burmalaisen sodan päätteeksi solmitulla Yanbon sopimuksella vuonna 1826. Britit lähettivät Arunachal Pradeshiin omia edustajiaan, mutta brittivalta jäi lähinnä muodolliseksi. Vuonna 1913 alueelle perustettiin niin sanottu North-East Frontier Agency paikallisten alkuperäiskansojen kanssa tehtyjen sopimusten jälkeen. Vuonna 1914 tuli voimaan puolestaan alueen pohjoisrajan Tiibetin kanssa määritellyt niin sanottu McMahon-linja. Henry McMahonin mukaan nimetystä linjasta sovittaessa Simlassa oli kokoontunut edustajia Tiibetistä, Kiinasta ja Isosta-Britanniasta. Kiinalaiset sanoutuivat kuitenkin irti sopimuksesta vain pari päivää sen solmimisen jälkeen.
Intia itsenäistyi vuonna 1947 ja vuonna 1954 nykyisestä Arunachal Pradeshista tuli Assamin osavaltion alainen North-East Frontier Area. Maan itsenäistymisen jälkeen alueesta syntyi kiista Kiinan ja Intian välille Kiinan vaatiessa itselleen lähes koko osavaltion aluetta. Jännitteet maiden välillä alueella kasvoivat. Vuonna 1959 kiinalaiset valtasivat intialaisen Longjun tukikohdan hieman McMahon-linjan eteläpuolella. Kiinalaiset vetäytyivät myöhemmin, mutta lokakuussa 1962 kiinalaiset hyökkäsivät rajan yli edeten lopulta syvälle nykyiseen Arunachal Pradeshiin. Lopulta kiinalaiset vetäytyivät Arunachal Pradeshin suunnalla valtaamiltaan alueilta, mutta he jäivät lännessä valtaamalleen Aksai Chinin toiselle kiistellylle alueelle. Sodan jälkeen Intiassa pyrittiin sitomaan alue kiinteämmin Intian yhteyteen. 20. tammikuuta 1972 Arunachal Pradeshista tehtiin oma territorionsa ja lopulta oma osavaltionsa 20. helmikuuta 1987. Arunachal Pradesh on edelleen Intian ja Kiinan välisen rajakiistan kohde ja molemmat osapuolet ovat keskittäneet alueen rajan tuntumaan asevoimiaan.
Talous
Maatalous on Arunachal Pradeshin asukkaiden pääelinkeino ja se työllistää yli puolet seudun väestöstä, vaikka vain suhteellisen pieni osa alueesta on viljeltyä. Alueella kasvatetaan esimerkiksi riisiä, maissia, tattaria ja hirssiä. Kasvatettuja rahakasveja ovat peruna, sokeriruoko ja inkivääri. Monet alueen asukkaista harjoittavat edelleen perinteistä kaskiviljelyä eli jhum. Kotieläiminä pidetään esimerkiksi lampaita, gajaaleja (mithun) ja jakkeja. Metsätaloudella on aikanaan ollut huomattava merkitys, mutta sen määrä on vähentynyt huomattavasti etenkin ympäristönsuojelun takia. Arunachal Pradeshissa on jonkin verran käsiteollisuutta ja elintarviketeollisuutta, sekä silkin tuotantoa. Alueen luonnonvaroihin lukeutuvat hiili, öljy, dolomiitti, kvartsiitti, kalkkikivi ja marmori. Suurin osa alueen sähköstä tuotetaan vesivoimana.
Väestö
pienoiskuva|[[Nissit|Nissiheimon jäsen.]] Arunachal Pradeshin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 383 727. Vuoden 2001 vastaavassa laskennassa asukasluku oli 1 097 968. Alueen väestö kuuluu useisiin eri etnisiin ryhmiin, joista monet ovat sukua Tiibetin ja Myanmarin alueiden kansoille. Osavaltion väestöstä noin kaksi kolmasosaa kuluu Intian perinteisen kastilaitoksen ulkopuolisiin heimoihin. Suurin yksittäinen ryhmä ovat osavaltion keskiosan adit. Muita ryhmiä ovat esimerkiksi nissit, monpat, mishmit, apa tanit, wanchot, noctet ja tangsat. Heimoihin kuulumattomat asukkaat ovat pääasiassa siirtolaistaustaista väestöä Bangladeshista, Assamista ja Nagalandista.
Vuonna 2011 77,06 % osavaltion asukkaista asui maaseudulla ja vain 22,94 % kaupungeissa. Alueella ei ole lainkaan suuria kaupunkeja. Alueen suurin kaupunki on pääkaupunki Itanagar. Väestöntiheys Arunachal Pradeshissa on 17 as./km². Osavaltion asukkaista 713 912 oli miehiä ja 669 815 naisia. Lukutaitoisuus oli 65,38 %.
Arunachal Pradeshissa puhutaan yli 50 kieltä tai murretta, joiden valtaosa kuuluu tiibetiläis-burmalaisiin kieliin. Äidinkielisten puhujien määrässä mitattuna joitakin kielistä suurimpia olivat nissi (395 745), adi (240 026), bengali (100 579), hindi (98 187) ja nepali (95 317). Suuri osa alueen asukkaista ymmärtää lingua francan tavoin toimivia assamia, hindiä tai englantia.
Vares (kirjasarja)
Vares on Reijo Mäen kirjoittama sarja jännitysromaaneja, joiden päähenkilönä toimii yksityisetsivä Jussi Vares.
Kirjat on kolmea ensimmäistä sekä Vares ja kaidan tien kulkijat -teosta lukuun ottamatta kustantanut Otava.
Pohjankankaan ampuma-alue
61.88833°N, 22.46194°W Pohjankankaan ampuma-alue sijaitsee Pohjankankaalla Kankaanpään Niinisalossa. Se ulottuu myös Karvian alueelle.
Ampuma-alue on tärkein entisen Läntisen maanpuolustusalueen kovapanosharjoitusalue. Esimerkiksi vuonna 2005 sitä käytettiin 250 vuorokautta ja vuonna 2011 vielä yli 200 vrk. Alue on Suomen ampuma-alueista ainoa pysyvästi suljettu, eli siviileillä ei ole lupaa kulkea siellä ja alueelle johtavat tiet on suljettu puomein. Pohjankankaan ampuma-alue on Suomen toiseksi laajin ampumakenttäalue Rovajärven ampuma-alueen jälkeen.
Historia
Suomen ensimmäinen tykistön koeampumakenttä perustettiin Valkealan Uttiin vuonna 1921, mutta se osoittautui jo pian epäkäytännölliseksi sen jäätyä asutuksen ja tiestön puristukseen.
Uusi ampumakenttä päätettiin vuonna 1935 sijoittaa Pohjankankaalle, jossa oli käytettävissä sopivan kokoinen valtion omistama maa-alue. Tarvittavat rakennukset valmistuivat talvisodan aikana. Kysymys ampumakentän raivauksesta ratkesi yllättäen, kun Pohjankankaalla raivosi juuri ennen jatkosodan syttymistä kesäkuussa 1941 suuri metsäpalo, joka tuhosi toistatuhatta hehtaaria metsää.
Sotien päätyttyä ja Perkjärven ampuma-alueen jäätyä Neuvostoliitolle luovutetulle alueelle Pohjankankaan ampuma-alue oli ainoa kenttätykistön harjoitusalue Suomessa, kunnes Rovajärven ampuma-alue saatiin käyttöön vuonna 1949. Tykistön talviaikaiset ampumaleirit järjestettiin kuitenkin Pohjankankaalla vuoteen 1957 saakka.
Yleistä ampuma-alueesta
Ampumakentällä on pituutta 23 km ja sen suurin ampumaetäisyys on 15 km. Alueen pinta-ala on noin 15 000 hehtaaria. Alueen suurin leveys on 4,5 kilometriä ja sen korkein maastonkohta on 169 metrin korkeuteen merenpinnasta ulottuva Kauraharju Karvian puolella.
Harjun ja ampuma-alueen eteläpuolella sijaitsee Niinisalon varuskunta sekä noin 20 kilometriä pitkä Hämeenkankaan harjoitusalue, joka ulottuu Jämijärvelle. Ampuma-alueella harjoittelee pääasiassa Porin prikaati. Alue on myös muiden joukko-osastojen käytössä. Pohjankangasta laajempaa varoaluetta edellyttävät ammunnat suoritetaan Rovajärven ampuma-alueella.
Räjähdekeskus (ent. Koeampumalaitos) on yksi alueen vakituisista käyttäjistä.
Alueen ongelmia
Pääsiäisenä 2002 Tykistöprikaati ampui kranaatin ampuma-alueen laitamilla sijainneeseen pihapiiriin. Tapauksessa ketään ei loukkaantunut, mutta sirpaleista jäi jälkiä muun muassa rakennuksiin. Saunaluoman kyläläiset ovat laskeneet harhaosumia tulleen kylään muitakin kertoja.
Kew Gardens
thumb|upright=1.25|Palmutalo Kew Gardensissa. thumb|[[William Chambersin suunnittelema Kiinalainen pagodi 1700-luvulta.]] thumb|Näkymä lauhkean vyöhykkeen kasvihuoneen sisältä. Kuva vuodelta 2009. Kew Gardens on kasvitieteellinen puutarha ja Unescon maailmanperintökohde Lontoon lounaisosassa. Puutarha perustettiin vuonna 1761. Puutarhan johtaja on Richard Deverell.
Kew Gardens sai alkunsa eksoottisesta puutarhasta, jonka Tewkesburyn lordi Capel perusti 1700-luvulla ja jota Walesin leskiprinsessa Augusta laajensi suuresti. Senaikaisista rakennuksista on jäljellä William Chambersin suunnittelema Kiinalainen pagodi vuodelta 1761. Kew Gardensin esimmäisiä johtajia olivat William Aiton ja tämän poika William Townsend Aiton.
Joseph Banks toimi vuodesta 1773 epävirallisesti Kew Gardensin johtajana, ja kuningas Yrjö III virallisti hänen asemansa lopulta vuonna 1797. Banks lähetti kasvitieteilijöitä eri puolille maailmaa, ja hänen ansiostaan Kew Gardensista muodostui edelläkävijä eurooppalaisten kasvitieteellisten puutarhojen joukossa.
Kasvihuoneet
Kuuluisin Kew’n kasvihuoneista on Palm House eli Palmutalo. Se rakennettiin vuosina 1844–1848. Kankirautaisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Decimus Burton, ja työn toteutusta johti Richard Turner. Nykyään Palmutalo esittelee pääosin syötäviä trooppisia kasveja sekä palmuja ja käpypalmujen sukulaisia.
Temperate House (Lauhkea kasvihuone) ja Princess of Wales Conservatory (Walesin prinsessan kasvihuone) ovat puutarhojen suurimmat yleisölle avoimet rakennukset. Syksyllä 2006 avattiin uusin kasvihuone, Alpine House.
Kasvikokoelma
Kew’n kasvikokoelmaa pidetään maailman kattavimpana elävien kasvien kokoelmana. Siihen kuuluu noin 44 000 eri alkuperää olevaa kasvia. Seitsemän miljoonaa näytettä kattava herbaariokokoelma sekä laaja kasvitiedettä käsittelevä kirjasto ovat myös maailman suurimpien joukossa.
Vaikka Kew’llä on melko laaja arboretum ja suuri kivikkokasvien kokoelma, kokoelman perusta on trooppisissa kasveissa. Kew tunnetaan maailmalla esimerkiksi sukujen Musa (banaanit), Encephalartos ja Amorphophallus (pökkövehkat) sekä orkideoiden kasvattajana.
Toiminnat
Puutarha pyrkii edistämään ympäristön suojelua lisäämällä tietoisuutta kasveista palkkaamalla tutkimushenkilökuntaa ja pitäen yllä kasvikokoelmaa sekä tutkijoiden käyttöön että yleisön opetusta varten. Puutarha tarjoaa myös koulutusmahdollisuuksia.
Julkisuus
Kew Gardensissa on kuvattu BBC Two -kanavalla esitettyä A Year at Kew -televisiosarjaa.
Kristoffer Peterson
Kristoffer Paul Peterson (s. 28. marraskuuta 1994 Göteborg) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Alankomaiden pääsarjassa pelaavaa Utrechtia. Pelipaikaltaan hän on vasen laitalinkki, mutta pystyy myös oikealla laidalla tai kärjessä.
Peterson siirtyi vuonna 2011 ruotsalaisesta Sävedalens IF:stä englantilaiseen Liverpooliin. Liverpool lainasi marraskuussa 2013 Petersonin Englannin ykkösliigaan Tranmere Roversiin, jossa hän pelasi ensimmäiset miesten sarjaottelunsa. Elokuussa 2014 Peterson siirtyi Eredivisiessä pelaavaan Utrechtiin. Hän ei pelannut Liverpoolin edustusjoukkueessa virallisia otteluita.
Kaudella 2014–2015 Peterson edusti Utrechtia 20 sarjaottelussa, joissa 14:ssä hän oli avauskokoonpanossa. Maaleja hän teki sarjaotteluissa kaksi. Peterson pelasi ensimmäisen pääsarjatason ottelunsa 30. elokuuta 2014, kun Utrecht hävisi vieraissa Heerenveenille 1–3. Ensimmäisen pääsarjamaalinsa Peterson teki 7. joulukuuta Utrechtin hävitessä kotonaan Heracles Almelolle 2–4.
Syyskauden 2015 aikana Peterson pelasi Utrechtissa seitsemän sarjaottelua ollen kerran avauskokoonpanossa. Kevätkauden hän pelasi lainalla toisessa Eredivisie-seurassa Roda JC:ssä, jossa hän teki yhden maalin pelaamissaan 14 sarjaottelussa.
Peterson teki ensiesiintymisensä Ruotsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kesäkuussa 2014.
Red Alert
Red Alert voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Antti Aarnela
Antti Aarnela (21. joulukuuta 1917 Oulu – 19. toukokuuta 1989 Espoo) oli suomalainen pianotaiteilija ja opettaja.
Aarnela opiskeli Helsingin konservatoriossa 1930–1936 Ernst Lingon johdolla, Pariisissa 1937 Lazare Lévyn ja 1938 Marcel Ciampin, sekä Elli Rängman-Björlinin ja Martti Paavolan oppilaana. Hän konsertoi Helsingissä (ensikonsertti 1938) sekä muissa kaupungeissa ja esiintyi konserttisäestäjänä. Aarnela toimi Sibelius-Akatemian opettajana 1956–1982.
Bobby Coleman
thumb|Bobby Coleman
Robert Moorehouse Coleman III, taiteilijanimeltään Bobby Coleman (s. 5. toukokuuta 1997 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt mm. The Last Song -elokuvassa sekä Näkijässä.
Long Play (verkkojulkaisu)
Long Play on suomalainen hitaaseen journalismiin erikoistunut digitaalinen julkaisu, joka perustettiin tammikuussa 2013. Sitä julkaisee Long Play Media Oy, jonka osake-enemmistön omistavat julkaisun perustajat.
Long Play julkaisee tutkivaa journalismia, laajoja reportaaseja, henkilökuvia, esseitä ja muita pitkiä artikkeleita digitaalisessa muodossa. Maksulliset artikkelit ovat pidempiä kuin lehtiartikkelit, mutta lyhyempiä kuin kirjat. Toimitukseen ovat kuuluneet muun muassa Hanna Nikkanen, Antti Järvi, Ilkka Karisto, Reetta Nousiainen, Ilkka Pernu, Riku Siivonen, Anu Silfverberg ja Johanna Vehkoo.
Helsingin Sanomain Säätiö palkitsi vuonna 2013 Long Playn Uutisraivaaja-kilpailun 250 000 euron arvoisella palkinnolla. Vuonna 2020 Long Play sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon.
Geishakuulat
Geishakuulat ovat pieniä kuulia, joita käytetään seksuaalisen mielihyvän tuottamiseen sekä lantionpohjalihasten treenaamiseen. pienoiskuva|Geishakuulia on yleensä kolmea eri kokoa.
Gaishakuulia käytetään asettamalla ne emättimen sisälle ja jännittämällä lantionpohjalihaksia niin, että kuulat pysyvät sisällä. Niiden käytöllä on lukuisia terveysvaikutuksia. Ne parantavat ryhtiä, ehkäisevät virtsankarkailua, parantavat suolen toimintaa ja auttavat kehoa palautumaan synnytyksestä. Lihastreenin yhteydessä kuulat stimuloivat ja kiihottavat seksuaalisesti. Lantionpohjalihasten ollessa paremmassa kunnossa on myös helpompi sekä saada että hallita orgasmeja. Ne voivat myös lievittää kipuja yhdynnän aikana, vähentää emättimen kuivuutta ja lisätä seksuaalista viettiä sekä mielihyvää. pienoiskuva|Silikooniset geishakuulat.
Kuulia on eri painoisia, kokoisia ja ne voivat olla materialtaan esimerkiksi silikonisia, muovisia, metallisia tai marmorisia. Kuulien sisällä on pienet metallikuulat, jotka liikkuessaan aiheuttavat tärinää. Motorisoiduissa geishakuulissa on metallikuulan sijasta sisällä vibraattori, jonka voimakkuutta voi itse säädellä. Geishakuulia on monenlaisia ja se voi olla esimerkiksi joko yksi kuula tai monta kuulaa yhdistettynä narulla toisiinsa. Modernissa muotoilussa kuula ei välttämättä muistuta ollenkaan kuulaa, vaan voi olla ulkoiselta olemukseltaan ennemminkin sauvamainen.
Oskar Antola
Oskar Daniel Antola (4. joulukuuta 1914 Laitila – 30. maaliskuuta 1976 Eurajoki) oli suomalainen pappi, kirjanpitäjä, rahastonhoitaja, kirkkoherra ja rehtori.
Lapsuuden perhe ja opintie
Oskar Antola syntyi kodisjokelaisen kylälukkarin, maanviljelijä Isak Antolan ja Ida Antolan s. Grundströmin yksitoistalapsiseen rukoilevaisperheeseen. Hän oli lapsista neljänneksi nuorin.
Antola opiskeli ensin Rauman kauppakoulussa ja valmistui merkantiksi 1933. Seuraava opinahjo oli Rauman kauppaopisto, josta hän valmistui merkonomiksi 1935. Hän jatkoi opintojaan ansiotyön ohella suorittamalla yksityisoppilaana ylioppilastutkinnon Keravan yhteiskoulussa 1943. Hän aloitti opinnot Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa 1943, valmistui sacri ministerii kandidaatiksi (ylempi teologinen tutkinto) 1947 ja vihittiin papiksi samana vuonna. Vuonna 1948 hän jatkoi teologisia opintoja Zürichin yliopistossa. Antola auskultoi oppikouluja varten 1950 ja kansanopistoja varten 1956.
Antolan perhe
Antola solmi avioliiton Lahja Perälän kanssa vuonna 1942. Eurajoella Lahja Antola toimi kanslisti-taloudenhoitajana.
Menehtyneiden pienten kaksosten jälkeen Oskar ja Lahja Antola saivat kymmenen lasta. Vanhemmat panostivat koulutukseen. Kaikilla oppikoulu päättyi ylioppilastutkintoon isän johtamassa koulussa, sitten alkoivat jatko-opinnot kellä missäkin. Lahja Antola perusti Antolan perhekuoron, johon kuuluivat lapset ja myöhemmin myös näiden puolisoita. Kuoro levytti Uudet taivaat ja uusi maa  –äänilevyn.
Työura
thumb|180px|left| Luutnantti Antola kirjanpitäjänä sota-aikana. Kuva: Aulikki Eerolan arkisto Sotilastehtävissä 1936–1945
John Singleton
thumb|John Singleton vuonna 2013. John Daniel Singleton (6. tammikuuta 1968 Los Angeles – 29. huhtikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hän kasvoi South Centralissa Los Angelesissa. Opiskellessaan vielä USC School of Cinema-Television -oppilaitoksessa Singleton ohjasi ja käsikirjoitti esikoiselokuvansa Boyz n the Hood – kulman kundit (1991), josta hän sai kaksi Oscar-ehdokkuutta.
Oskar Antola
Työura
Antola toimi Porin Rykmentin Esikunnan kirjurina vuosina 1936–1938, Valtion Ruutitehtaan kirjanpitäjänä 1938–1941, asevarikko 2:n kirjanpitäjänä 1941–1942 sekä Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin rahastonhoitajana 1942–1945.
John Singleton
Singleton sai 17. huhtikuuta 2019 vakavan aivoinfarktin ja kuoli sairaalassa kahdentoista päivän kooman jälkeen.
Oskar Antola
Työura
Papin tehtävissä 1948–1956
Antola toimi Tuusulan seurakunnan ylimääräisenä pappina 1948–1951 ja Suomen Kirkon Sisälähetysseuran matkapappina 1951–1953. Hänet valittiin Konginkankaan kirkkoherraksi, jota virkaa hän hoiti 1953–1955.
Rehtorina 1956–1976
Antola siirtyi Eurajoen kristillisen kansanopiston rehtoriksi, jota virkaa hän hoiti 1955–1969. Vuosivälin 1955–1976 hän oli myös kansanopiston alueella toimineen Eurajoen yhteiskoulun rehtori.
Kansanopistotyössä
thumb|200px|right| Tulevaisuutta kohden. Kihlapari Lahja ja Oskar Antola. Kuva: Aulikki Eerolan arkisto thumb|200px|right| Antolan perhe kirkkoherra-aikana Konginkankaalla 1953-55. Kuva: Aulikki Eerolan arkisto thumb|200px|right| Oskar Antola (pappi edessä oikealla) suoritti rikkaan ja antoisan elämäntyönsä nuorison kasvattajana ja Länsi-Suomen rukoilevaisliikkeen keskeisenä henkilönä. Kuva: Päivikki Antolan arkisto Kansanopisto  antaa sekä yleissivistävää että ammatillista koulutusta yleensä täysi-ikäisille ihmisille, pohjakoulutuksesta riippumatta. Sisäoppilaitoksena toimivan Eurajoen kristillisen opiston taustayhteisönä on Länsi-Suomen rukoilevaisuus. Antolan mukaan kansanopiston tehtävänä oli kasvattaminen aikaa ja iäisyyttä varten.
Antola tuli 1926 perustetun kansanopiston rehtoriksi vuosiksi 1955–1969. Eurajoen kristillisellä kansanopistolla ja yhteiskoulussa järjestettiin opetustyön ohessa seuroja ja herännäisjuhlia. Antolan avuja olivat spontaanit saarnat, seurapuheet, musikaalisuus ja sielunhoito. ''Eurajoen kristillisen kansanopiston ja yhteiskoulun rehtorina Antola suoritti rikkaan ja antoisan elämäntyönsä nuorison kasvattajana ja Länsi-Suomen rukoilevaisliikkeen keskeisenä henkilönä.'
Yhteiskoulutyössä
Eurajoen kristillisen kansanopiston kannatusyhdistys perusti yksityisen Eurajoen yhteiskoulun 1945. Koulu oli viisiluokkainen keskikoulu Antolan tullessa rehtoriksi 1955. Koulun toimintaan vaikutti voimakkaasti Länsi-Suomen rukoilevaisuus. Kuuluivathan omistajat ja taustayhteisö tähän hengelliseen liikkeeseen. Antolan aikana alkuvuodet yhteiskoulu toimi ”sisaroppilaitoksen” kansanopiston rakennuksessa vuoteen 1958, jolloin valmistui oma koulutalo. Koulutaloa laajennettiin 1961. Lukio-oikeudet yhteiskoulu sai vuonna 1959 ja ensimmäiset ylioppilaansa 1962. Mainittakoon, että esimerkiksi lukuvuonna 1970–1971 koulussa oli 27 opettajaa, 508 oppilasta ja ylioppilaita valmistui 28. Antolan aikana yhteiskoulu kehittyi voimakkaasti ja vaati hänen työpanostaan entistä enemmän. Kansanopiston johtajuus siirtyi seuraajalle vuonna 1969. Yhteiskoulun rehtorina Antola oli vuoteen 1976, jona vuonna hänen elämänsä päättyi. Koulun taustayhteisönä 1971–1976 oli Eurajoen yhteiskoulun kannatusyhdistys.
Sivu- ja luottamustoimet
Vanhaa hartauskirjallisuutta harrastanut Antola oli myös Länsi-Suomen Herännäislehden toimituskunnan jäsen.
Sotilasarvoltaan Antola oli yliluutnantti. Vapaudenristin ritarikunnan kunniamerkki 4. luokan Vapaudenristi (VR 4) myönnettiin Antolalle.
Rovastin arvon hän sai vuonna 1968.
Antola oli paitsi pappi ja  kasvattaja myöskin erittäin laajalti matkustellut maailmankansalainen, tarkoitustaan Jumalan sanaa aseena voimakkaasti toteuttava saarnamies, aito ja lämmin ihminen.
FS Gloire (1900)
FS Gloire oli 1900-luvun alussa valmistettu Ranskan laivaston Gloire-luokan panssariristeilijä.
Palvelus
Vuonna 1914 alus oli koululaivana. Elokuussa se siirrettiin Kanaalin kevyeen laivueeseen, missä alus oli aina huhtikuuhun 1915. Alus siirrettiin 1916 Atlantille etsimään Saksan keisarikunnan laivaston kaappareita Kanadan rannikolta.
Toukokuussa 1918 alus kolaroi yhdysvaltalaisen höyrylaivan SS City of Athensin kanssa ja se piti korjata New Yorkin satamassa. Gloire romutettiin Brestissä 1922.
Viron vaalipiirit
pienoiskuva|Viron vaalipiirit kartalla Viron vaalipiirit ovat Viron yksikamarisen parlamentin, eli Riigikogun, vaaleja varten muodostettu vaalipiirijako. Virossa on 12 vaalipiiriä, joista valitaan Riigikoguun yhteensä 101 edustajaa.
Käytetty vaalipiirijako vuoden 2019 vaaleissa. Pääkaupunki Tallinna on jaettu kolmeen erilliseen vaalipiiriin.
Pakka
Pakka tarkoittaa seuraavia asioita:
Kuuma lähde
Kuuma lähde on lähde, jossa lämmin tai kuuma pohjavesi nousee maan pinnalle.
thumb|Green Dragon Spring [[Yellowstonen kansallispuistossa Yhdysvalloissa.]]
Synty
Kuuman lähteen vettä lämmittää maankuoren geoterminen lämpö. Maan kiviaineksen lämpötila on pääsääntöisesti sitä korkeampi, mitä syvemmällä se sijaitsee. Tämä syvyydestä riippuva lämpötilan kasvu tunnetaan nimellä geoterminen gradientti. Riittävän syvälle maankuoreen tunkeutuva vesi lämpenee kuumien kivien ansiosta. Ei-tuliperäisten alueiden kuumien lähteiden lämpö on peräisin juuri tästä ilmiöstä.
Tuliperäisillä alueilla maanalainen vesi saattaa joutua kosketuksiin sulan kivimassan, magman, kanssa. Tällöin vesi saattaa alkaa kiehua tai ylikuumeta, ja paine nousee niin korkeaksi, että vesi purkautuu suihkuna maanpinnalle. Tällaista kuumaa lähdettä kutsutaan geysiriksi. Vesi voi myös suihkuta maanpinnalle höyrynä tai sekoittua mudan ja saven kanssa. On olemassa myös lämpimiä lähteitä, joissa kuuman ja kylmän lähteen vedet ovat sekoittuneet. Mustat savuttajat ovat valtamerten pohjissa esiintyviä kuumia lähteitä.
Virkistys- ja hoitokäyttö
Kuumien lähteiden vesi sisältää usein runsaasti erilaisia liuenneita mineraaleja. Monien kuumien lähteiden terveysvaikutuksista löytyy paljon kansanuskomuksia ja myös lääketieteellisiä todisteita. Ne ovatkin usein suosittuja matkailukohteita ja niiden yhteyteen on perustettu kylpylöitä ja parantoloita.
Esimerkiksi Islanti, Unkari, Uusi-Seelanti ja Ikarian saari Kreikassa ovat tunnettuja kuumista lähteistään. Japanissa kuumat lähteet tunnetaan nimellä onsen. Niillä on suuri merkitys japanilaisessa kulttuurissa sekä terveysmatkailukohteina.
Hyvin kuumat lähteet voivat olla myös vaarallisia. Vakavia palovammoja ja jopa kuolemantapauksia on sattunut, kun ihmisiä on vahingossa tai tietämättömyyttään joutunut tällaiseen kuumaan lähteeseen.
Päivi Riipinen
Päivi Riipinen (o.s. Uitto) (s. 1957 Oulu) on suomalainen entinen Miss Suomi. Hänet kruunattiin Miss Suomeksi vuonna 1979. Pian missivuotensa jälkeen Päivi avioitui Pekka Riipisen kanssa. He toimivat yrittäjinä Kuusamossa, jossa heillä on liha- ja kalanjalostus tehdas nimeltään Riipisen Riistaherkut. Vuodesta 2009 urityksen toiminnasta kantaneet vastuun heidän poikansa Mikael ja Markus Riipinen. Kaikkiaan heillä on viisi lasta ja kuusi lastenlasta. Tyttäristä yksi toimii juristina, toinen pyörittää luontaistuotemyymälää ja nuorin tytär Riipisten riista- ja matkamuistomyymälää Helsingissä kauppakeskus Triplassa.
M/S al-Salam Boccaccio 98
pienoiskuva|Uppoamispaikka M/S al-Salam Boccaccio 98 oli egyptiläisomisteinen vuonna 1970 rakennettu matkustaja-ro-ro-alus, joka upposi keskiyöllä Suomen aikaa 2.–3. helmikuuta 2006. Alus oli matkalla Dubasta Saudi-Arabiasta Punaisenmeren poikki eteläisen Egyptin Safagan satamakaupunkiin, kun se yllättäen katosi tutkasta noin sadan kilometrin päässä Egyptin rannikosta. Alukselta ei kuitenkaan saatu minkäänlaista hätämerkkiä radiolla.
Aluksella oli onnettomuuden tapahtuessa 1 310 matkustajaa ja 104 miehistönjäsentä. Matkustajista suurin osa oli egyptiläisiä, mutta joukossa oli myös 99 saudiarabialaista sekä 16 muiden kansallisuuksien edustajaa. Turman uhrien tarkka lukumäärä ei ole tiedossa. Aiemmissa etsinnöissä rannikkovartiosto ilmoitti havainneensa katoamisalueella meressä kelluvia ruumiita sekä yhden pelastusveneen, jossa oli kolme ihmistä. Myöhempien Egyptin television välittämien tietojen mukaan eloonjääneitä on noin sata, kun taas lautan omistajayhtiön mukaan iltaan mennessä merestä oli pelastettu 300–400 matkustajaa.
Al-Salam Boccaccio 98:n nykyinen omistaja on El-Salaam Maritime Transport Company.
Turman syy
Onnettomuuden syyksi epäillään silminnäkijähavaintojen perusteella aluksen alakansilla syttynyttä tulipaloa. Silminnäkijöiden mukaan aluksen miehistö vähätteli tulipalon vakavuutta ja myöhemmin pakeni alukselta jättäen matkustajat oman onnensa nojaan. Tulipalon sytyttyä alus jatkoi matkaansa, ja liikenneministeriön mukaan kaatui myrskyssä yrittäessään tehdä U-käännöstä tulipalon sytyttyä toistamiseen.
Uppoamisen yhteydessä aluksen miehistön toimintaa on kritisoitu ankarasti. Pelastuneiden matkustajien mukaan aluksen päällikkö ja miehistö pakenivat alukselta ensimmäisten joukossa jättäen matkustajat oman onnensa nojaan. Myös pelastustoimien hitautta on arvosteltu.
Jälkiseuraamukset
Eloonjääneiden kertomukset kapteenin ja miehistön käytöksestä sekä tulipalon vakavuuden vähättelystä aiheuttivat mellakan laivayhtiön pääkonttorin luona 6. helmikuuta 2006. Mellakan yhteydessä turman uhrien omaiset rikkoivat ja sytyttivät konttorirakennuksen tuleen. Poliisi joutui käyttämään kyynelkaasua mellakan hajottamiseen.
Kissansilmäsumu
thumb|[[Hubble-avaruusteleskooppi|Hubble- ja Chandra-avaruusteleskooppien kuvista yhdistetty kuva Kissansilmäsumusta.]] Kissansilmäsumu (NGC 6543) on planetaarinen sumu Lohikäärmeen tähdistössä. Se on rakenteeltaan monimutkaisimpia tunnettuja planetaarisia sumuja.
Kissansilmäsumun löysi William Herschel 15. helmikuuta 1786. Kohde oli ensimmäinen planetaarinen sumu, jonka spektriä tutkittiin. Vuonna 1864 William Huggins tutki kohdetta spektrometrillä. Hän huomasi kohteen spektrin olevan täysin erilainen tähtien spektreihin verrattuna. Se koostui vain muutamista emissioviivoista, mikä oli ensimmäinen viittaus siitä, että planetaariset sumut koostuvat hyvin harvasta kaasusta.
Yahoo
'''Yahoo! Inc. (joskus myös Y!''') on yhdysvaltalainen internet-palveluita tarjoava yhtiö. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Sunnyvalessa, Kaliforniassa. Yahoon perustivat David Filo ja Jerry Yang tammikuussa 1994. Yhdysvaltalainen teleoperaattori Verizon Communications osti Yahoon internetliiketoiminnan vuonna 2016. Verizonin omistama yhtiö tunnettiin nimellä Oath kun Verizon yhdisti sen AOL:n kanssa, sitten nimellä Verizon Media, kunnes nimeksi vaihdettiin jälleen Yahoo alkuperäisen yrityksen lakkauttamisen jälkeen.
Alexa Internetin mittauksen mukaan Yahoo! oli syksyllä 2011 internetin neljänneksi suosituin verkkosivusto oltuaan vuonna 2006 kaikkein suosituin verkkosivusto. Yahoo! tarjoaa muun muassa sähköpostin, pikaviestimen, hakukoneen, aihehakemiston, ostoksia, urheilua ja monia muita internetpalveluita. 1. helmikuuta 2008 Microsoft ilmoitti tehneensä ehdotuksen ostaa Yahoo! 44,6 miljardilla dollarilla, mutta toukokuussa se veti tarjouksensa takaisin. Yritysjärjestelyllä Microsoft yritti haastaa hakukoneyhtiö Googlen, joka hallitsee vahvasti internetin kasvavia mainosmarkkinoita.
Yahoo merkitsee suomeksi iloista huudahdusta sekä öykkäriä, moukkamaista henkilöä. Yhtiön toisen perustajan Filon isä oli kutsunut tätä lapsena pikkuöykkäriksi (little yahoo).
Historia
Yahoon perustivat kaksi Stanfordin yliopiston jatko-opiskelijaa, David Filo ja Jerry Yang tammikuussa 1994 ja se oli yksi Internetin alkuaikojen pioneereista 1990-luvulla. Yahoo aloitti käsin ylläpidettynä webbiosoitteiden hakemistona. Myöhemmin se laajeni hakukoneella, sähköpostipalvelulla, verkkokaupalla ja uutisilla. Palvelut olivat ilmaisia ja niitä rahoitettiin mainoksilla. Vuonna 2009 Yahoolla oli noin 12 % osuus Internet-mainonnasta.
Carl August Gabriel von Haartman
Carl August Gabriel von Haartman (29. elokuuta 1844 Helsinki – 13. tammikuuta 1927 Lemu) oli suomalainen vapaaherra, tilanomistaja ja valtiopäivämies.
Von Haartmanin vanhemmat olivat Lars Gabriel von Haartman ja Eva Vilhelmina Charlotta Mannerheim ja puoliso Lovisa Elisabeth Hedenberg. Von Haartman oli tilanomistaja ja maanviljelijä Lempisaaressa.
Yahoo
Historia
Yahoolla alkoi mennä huonosti 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen puolivälin tienoilla, kun sosiaalinen media alkoi korvata internetportaaleja. Vuonna 2008 Microsoft tarjoutui ostamaan Yahoon 44,6 miljardilla dollarilla.
Heinäkuussa 2012 Yahoo palkkasi toimitusjohtajaksi Marissa Mayerin, joka oli entinen Googlen hakupuolen johtaja. Mayer päätti tehdä Yahoosta uudelleen hakukoneiden valtiaan ja palkkasi tuhat henkilöä kehittämään tätä puolta.
Mayer aloitti myös videosisällön tuottamisen ja avasi makasiineiksi (Magazine) nimettyjä eri aiheita käsitteleviä verkkosivustoja, kuten Yahoo Food (ruoka), Yahoo Beauty (kauneus, kosmetiikka, muoti), Yahoo News (uutiset). Yahoo myös osti tusinoittain yrityksiä, joista merkittävin Tumblr 1,1 miljardin hintaan. Tumblrin ostamisen aikoihin Yahoo pohti myös suoratoistopalvelujen, kuten Netflixin tai Hulun ostamista.
Kuitenkin Yahoon merkittävin varallisuuserä oli sen vuonna 2005 ostama 40 % siivu kiinalaisesta Alibabasta, josta yhtiö oli maksanut miljardin. Yahoon kiinankielinen toiminta siirrettiin Alibaballe. Yahoon myydessä toimintonsa Verizonille jäi sen osakkeenomistajille osuus Alibabasta, joka oli vuonna 2016 41 miljardin arvoinen.
Verizon maksoi Yahoon internetliiketoiminnasta 4,4 miljardia ja yhdisti Yahoon toiminnot aiemmin ostamansa AOL:n kanssa. Yhdistyneen yhtiön nimi oli hetken Oath ja sitä johti AOL:n toimitusjohtaja Tim Armstrong. Tammikuussa 2019 nimeksi vaihdettiin Verizon Media.
Alkuperäisen Yahoon jäljelle jäänyt osa sai nimen Altaba. Altaballe jäi myös Yahoo Japan, jonka se myi pois 4,3 miljardilla. Huhtikuussa 2019 Altaba ilmoitti myyvänsä osuutensa Alibabasta ja yhtiön lakkauttamisesta.
Verizon puolestaan myi 90 % osuuden Verizon Mediasta Apollo Global Management -pääomasijoitusyhtiölle ja otti uudelleen käyttöön nimen Yahoo.
Yahoo! Japan on edelleen olemassa ja erillinen muista palveluista. Altaba ylläpiti sitä SoftBankin kanssa ja Verizon lisensoi Yahoo!-nimen. Nykyiset omistajat ovat SoftBankin lisäksi Naver Corporation ja Line Corporation (ent. Hangame Japan, enti. NHN Japan). Yahoo! Japanin sivustolle ei pääse Euroopasta 6. huhtikuuta 2022 jälkeen, johtuen EU:n ja EEA:n Internet-säätelyn byrokraattisuudesta.
Ihmisoikeudet
Yahoo! tekee tiivistä yhteistyötä Kiinan viranomaisten kanssa Kiinan kansalaisten harjoittaman tiedonvälityksen valvonnassa ja sensuroinnissa. Muuten Yahoo! ei voisi toimia Kiinassa. Kiinalainen toimittaja Shi Tao sai vuonna 2005 kymmenen vuoden vankilatuomion Yahoo!:n tiedotettua Kiinan viranomaisille yhdestä sähköpostiviestistä, jonka Shi Tao oli lähettänyt ulkomaille. Sähköpostiviestissä Shi Tao oli kertonut Kiinan tiukentaneen tiedotusvälineiden ohjailua Tiananmenin verilöylyn vuosipäivän aikaan.
Microsoftin ostotarjous
Microsoft teki ostotarjouksen Yahoosta 1.2.2008. Microsoftin hintatarjous oli huimat 44,6 miljardia dollaria eli noin 30 miljardia euroa. Hinta ylitti Yahoon senhetkisen pörssikurssin 62 prosentilla. Tällä kaupalla Microsoftin olisi ollut tarkoitus heikentää Googlen valta-asemaa internetin hakukoneena. Google kahmii myös suuren osan mainostuloista. Yahoo!:n hallitus tutki Microsoftin tekemää tarjousta mutta ei kuitenkaan suostunut kauppaan. Microsoft ilmaisi vielä vuonna 2009 olevansa kiinnostunut Yahoo!:n ostamisesta mutta on sittemmin luonut itse oman hakukonepalvelunsa, Bingin.
Tietojenluovutusoppaan vuotaminen
Joulukuussa 2009 paljastussivusto Wikileaks julkaisi Yahoo!:n yhdysvaltalaisviranomaisille laatiman oppaan (Compliance Guide for Law Enforcement), jossa se kertoo viranomaisille käyttäjistään keräämistään ja luovuttamistaan tiedoista hintoineen. Dokumentin mukaan Yahoo! säilyttää vuoden ajan tiedon IP-osoitteista, joista sen palveluihin on kirjauduttu.
Jeremy Northam
Jeremy Northam (s. 1. joulukuuta 1961 Cambridge, Englanti ) on englantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Emma, Gosford Park ja Tristram Shandy: Herrasmiehen paljastukset. Hän on myös esittänyt Thomas Morea televisiosarjassa Tudors ja Anthony Edeniä sarjassa The Crown.
Ura
Northam opiskeli näyttelemistä Bristol Old Vic Theatre School -teatterikoulussa.