cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suomen Ekonomit
Opetuspalkinto 2014
Vaasan yliopisto, markkinoinnin pääaineopiskelijoille suunnattu 15 opintopisteen kurssikokonaisuus tilastotieteiden johdantokurssi, tilastollinen tietojenkäsittely ja markkinoinnin analyysit. Opetuspalkinnon saivat kurssien opettajat kauppatieteellisestä tiedokunnasta yliopisto-opettaja Minna-Maarit Jaskari ja tutkijatohtori Katarina Hellen sekä päätoiminen tuntiopettaja Christina Gustafsson teknillisen tiedekunnan matemaattisten tieteiden yksiköstä.
Opetuspalkinto 2013
Lappeenrannan teknillinen yliopisto, kauppatieteellinen tiedekunta, MIMM-maisteriohjelma ja sen ydintiimin professorit  Sanna-Katriina Asikainen ,  Olli Kuivalainen, Sami Saarenketo  ja  Liisa-Maija Sainio.
Opetuspalkinto 2011
Vaasan yliopisto, Johtamisen yksikön kandidaatin tutkielmaprosessi ja yliassistentti Annika Tidström.
Poliittiset sidonnaisuudet
Suomen Ekonomit tukee puolueita valtakunnallisissa vaaleissa (kunnallis-, eduskunta-, Euroopan parlamentin ja tasavallan presidentin vaalit) kohtuullisilla ja tavanomaisilla summilla. Suomen Ekonomit ei anna suoraa rahallista tukea, vaan tuki annetaan pääsääntöisesti varainhankintaseminaareihin tai vastaaviin tapahtumiin osallistumalla ja se kohdennetaan tasapuolisesti eri puolueille.
Sara Jäggi
Sara Jäggi (s. 1975 ) on sveitsiläinen sopraano. Hän aloitti opintonsa pianistina Bernin musiikki- ja teatterikonservatoriossa, sai kandidaatin arvon ja jatkoi opintojaan sitten laulajana Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa. Hän keskittyi varhaiseen musiikkiin, jonka laulajana hän saavutti maisterin arvonsa; hänen erikoisalakseen vakiintui saksalainen ja italialainen barokkiohjelmisto. Hänen opettajiaan ovat olleet Rita Dams, Jill Feldman, Michael Chance, Peter Kooy ja Ronald Klekamp.
Judas (Lady Gagan kappale)
"Judas" on yhdysvaltalaisen pop-laulaja Lady Gagan kappale ja se julkaistiin artistin toisen studioalbumin Born This Way toisena singlenä 15. huhtikuuta 2011. Judaksen ovat kirjoittaneet Lady Gaga sekä RedOne.
IBO
IBO tai ibo voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Linda Jones
thumb|right|Linda Jones
Linda Jones (14. joulukuuta 1944 Newark, New Jersey – 14. maaliskuuta 1972 Newark, New Jersey) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja. Hänen tyylinsä oli gospelvaikutteinen, ja hän aloittikin laulamisen kuuden vuoden iässä sisarustensa kanssa hengellisessä kokoonpanossa, Jones Singersissä. Teini-ikäisenä Jones aloitti rhythm and bluesin esittämisen. Ensimmäisen soololevytyksensä hän teki nimellä Linda Lane vuonna 1963. Kyse oli Lonely Teardrops -coveresityksestä.
Jones oli diabeetikko ja kuoli 27-vuotiaana sairautensa komplikaatioihin. Hänen tuotantoaan julkaistiin vielä postuumisti.
Martin de Knijff
Martin de Knijff (s. 2. lokakuuta 1972, Göteborg) on ruotsalainen pokerin ja urheiluvedonlyönnin ammattilainen. De Knijffin lempinimi on "The Knife" (veitsi).
De Knijffin isä on hollantilainen ja äiti ruotsalainen. Perhe muutti Falkenbergiin Martinin ollessa 5-vuotias. Vuonna 1992 hän muutti Tukholmaan. Nykyisin hän asuu Las Vegasissa yhdessä poikansa Robinin ja tyttöystävänsä Aman kanssa. De Knijffistä tuli maailman nuorin bridgen suurmestari 21-vuotiaana, mutta suuntautui sen jälkeen enemmän pokeriin.
Pokerimaailman tietoisuuteen Martin de Knijff nousi World Series of Pokerin pääturnauksen kolmannellatoista tilalla vuonna 2002 (voittosumma 60 000 dollaria). Sen jälkeen hän oli World Poker Tourin ensimmäisen kauden mestaruusturnauksessa vuonna 2003 viidestoista voittaen 26 664 dollaria. Vuotta myöhemmin huhtikuussa 2004 hän voitti vastaavan kisan ja silloin ennätykselliset 2 728 356 dollaria. Vajaata kuukautta myöhemmin De Knijffin menestys jatkui WSOP:n 5000 dollarin no limit hold'em -turnauksen kakkostilalla.
Marraskuussa 2007 De Knijffin pokeriuran turnausansiot ylittivät 3,2 miljoonaa dollaria ja hän on The Hendon Mobin tilastojen mukaan toiseksi eniten pokeriturnauksissa ansainnut ruotsalainen (eniten on ansainnut Chris Björin).
Martin de Knijff on Martinspoker.com-nettipokerihuoneen perustaja.
Hanna Järvi
Hanna Lydia Järvi, o.s. Vihijärvi (26. syyskuuta 1882 Korpilahti – 18. heinäkuuta 1964 Lappeenranta ) oli suomalainen kirjailija ja opettaja.
Henkilöhistoria
Hanna Järven vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Vihijärvi ja Eva Hautala ja puoliso vuodesta 1908 kansakoulunopettaja Kalle Järvi. Hanna Järvi kävi karjanhoito- ja meijerikoulun 1900, valmistui kansakoulunopettajaksi 1905 ja suoritti yliopistollisia opintoja dogmatiikassa 1911 ja kasvatusopissa 1912. Hän toimi kansakoulunopettajana Viitasaarella 1905–1907, Petäjävedellä 1907–1908, Heinjoella 1908–1916 ja Lappeella vuodesta 1916. Lappeen kunnanvaltuuston jäsen hän oli 1918–1921 ja Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1932.
Chick Corea
Armando Anthony ”Chick” Corea Jr. (12. kesäkuuta 1941 Chelsea, Massachusetts – 9. helmikuuta 2021 Tampa, Florida ) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti ja -säveltäjä, joka aloitti levytysuransa 1960-luvulla ja kuului 1970-luvulta lähtien aikamme suosituimpien jazzmuusikoiden joukkoon.
Corea teki akustisten jazzlevyjen lisäksi paljon sähköistä fuusiojazzia, ja häntä on kutsuttu joskus ”jazzin kameleontiksi”, koska hän vaihtoi tyyliään jatkuvasti. Corean pitkäikäisimmät ja tunnetuimmat yhtyeet olivat 1970-luvun Return to Forever ja 1985 perustettu Chick Corea Elektric Band.
Corean säveltämiä jazzstandardeja ovat esimerkiksi ”Litha”, ”Matrix”, ”Windows”, ”Crystal Silence”, ”La Fiesta” ja ”Spain”. Corea on säveltänyt myös pianokonserton. Hänen keskeisimpiä vaikuttajiansa olivat Bud Powell, Thelonious Monk ja Béla Bartók. Corea itse vaikutti myöhemmin seuraaville jazzpianistien sukupolville ja myös muusikoille laajemmin. Esimerkiksi Suomessa Iiro Rantala pitää Coreaa yhtenä tärkeimmistä vaikuttajistaan, ja toinen suomalainen pianisti, Lenni-Kalle Taipale, on jopa kertonut siirtyneensä alun perin jazzmusiikin pariin nähtyään Corean esityksen.
Nuoruus
Corean isä Armando oli trumpetisti, joka johti dixieland-musiikkia soittanutta yhtyettä Bostonin alueella 1930- ja 1940-luvuilla. Hän laittoi poikansa pianon ääreen tämän ollessa neljävuotias. Corea kasvoi jazzmusiikin ympäröimänä, ja hänen tärkeitä vaikuttajiaan olivat bebopia edustaneet suuret hahmot, kuten Dizzy Gillespie, Charlie Parker, Bud Powell, Horace Silver ja Lester Young. Kahdeksanvuotiaana Corea oli alkanut soittaa myös rumpuja ja saada pianotunteja konserttipianisti Salvatore Sullolta. Hänen kauttaan Corea tutustui enemmän myös klassiseen musiikkiin ja kiinnostui säveltämisestä.
High school -aikoinaan Corea alkoi tehdä esiintymiskeikkoja, ja hänellä oli myös trio-kokoonpano, joka soitti Horace Silverin kappaleita paikallisella jazzklubilla. Näihin aikoihin lyömäsoittaja Bill Fitch tutustutti Corean latinomusiikkiin, josta tuli hänelle tärkeä vaikutin. Corea piti varsinkin kuubalaista tanssimusiikkia hyvänä ”vastalääkkeenä” hänen soittamiensa jazztyylien vakavuudelle. Corean suurimpien latinosuosikkien joukossa oli Tito Puente yhtyeineen. Latinomusiikin lisäksi Corea viehättyi kohta myös espanjalaisesta flamencomusiikista. Corea lähti opiskelemaan musiikkia New Yorkiin, jossa hän opiskeli yhden kuukauden Columbian yliopistossa ja alle puoli vuotta Juilliard Schoolissa. Hän ei innostunut opiskelemaan laitoksissa, mutta New Yorkin musiikkipiireistä tuli silti hänen ammatillisen muusikkouransa lähtökohta.
Uran alkuajat
thumb|Chick Corea vuonna 1976. Ammattiura alkoi 1960-luvulla trumpetisti Blue Mitchellin sekä latinomusiikin suurten nimien kuten Willie Bobon ja Mongo Santamarian yhtyeissä. Corean ensimmäinen soololevy, Tones for Joan's Bones, ilmestyi vuonna 1966, ja se sisälsi tuolle ajalle ominaista hard bopiksi kutsuttua jazzia. Lopullinen läpimurto tapahtui levyllä Now He Sings, Now He Sobs (1968), jossa hän soittaa basisti Miroslav Vitoušin ja rumpali Roy Haynesin kanssa. Kyseistä levyä pidetään edelleen jazzin tärkeimpiin pianotrio-levytyksiin kuuluvana. Corea soitti 1960-luvun lopussa Miles Davisin kuuluisimmilla fuusiolevyillä In a Silent Way ja Bitches Brew sähköpianoa, ja perusti sen jälkeen basisti Dave Hollandin kanssa avant-garde jazzia soittaneen yhtyeen nimeltä Circle. Tämän vahvasti free jazziin nojaavan kauden keskeisiä levyjä ovat esimerkiksi vapaata kollektiivista improvisointia sisältävä Is (1969) sekä Hollandin ja rumpali Barry Altschulin kanssa tehty trio-levy The Song of Singing (1970). 1970-luvun alussa Corea kuitenkin viehättyi skientologiasta, josta tuli hänen uskontonsa. Kääntymyksensä seurauksena Corea sanoi halunneensa ”kommunikoida” ihmisten kanssa eli tehdä suositumpaa musiikkia. Tämän seurauksena hän jätti avantgarde-jazzin ja perusti fuusioyhtyeen nimeltä Return to Forever.
Return to Forever
Return to Foreverin kaksi ensimmäistä levyä, Return to Forever (1972) ja Light as a Feather (1973) olivat sähköistettyä lattari-vaikutteista jazzia. Bassossa oli tuolloin vielä tuntematon Stanley Clarke, laulajana toimi Flora Purim, rummuissa oli Floran aviomies Airto Moreira, ja mukana oli myös multipuhaltaja Joe Farrell. Kahden lattarivaikutteisen levyn jälkeen Corea muutti Return to Foreverin jazz-vaikutteista rockia soittavaksi kokoonpanoksi. Stanley Clarkea lukuun ottamatta vanhat jäsenet saivat poistua, ja rumpuihin tuli nyt Lenny White ja kitaristiksi otettiin Bill Connors, jonka ensimmäisen levyn jälkeen korvasi Al Di Meola. Tämän rock-kauden tuloksena syntyivät levyt Hymn of the Seventh Galaxy (1973), Where Have I Known You Before (1974), No Mystery (1975) ja Romantic Warrior (1976). Stanley Clarkesta ja Al Di Meolasta tuli 1970-luvulla soittimiensa vaikutusvaltaisimpia taitajia. Corea itse kehitti jazzpianotyylinsä rinnalle persoonallisen tavan käyttää syntetisaattoreita.
Elektric Band
Vuonna 1986 Corea perusti Chick Corea Elektric Bandin, joka koostui nuorista, lahjakkaista muusikoista. Tämän lähinnä fuusiojazzia soittavan yhtyeen kautta tulivat tunnetuiksi esimerkiksi rumpali Dave Weckl, basisti John Patitucci, kitaristi Frank Gambale sekä saksofonisti Eric Marienthal. Elektric Band julkaisi lukuisia suosittuja, tyyliltään vaihtelevia fuusiolevyjä kuten Elektric Band (1986), Light Years (1987), Eye of the Beholder (1989) ja Inside Out (1990). Vastapainoksi Elektric Bandille Corealla oli Patituccin ja Wecklin kanssa myös Akoustic Band -niminen trio, joka julkaisi ainoan studiolevynsä vuonna 1989. Vuonna 1992, Elektric Bandin jälkeen, Corea perusti oman levymerkkinsä, Stretch Recordsin. Sen alaisuudessa ovat levyttäneet myös muut jazzmuusikot.
Myöhemmät ajat
thumb|Chick Corea esiintymässä vuonna 1992. Corea ei ole jäänyt lepäämään laakereillaan, vaan on levyttänyt akustista ja sähköistä jazzia tasaiseen tahtiin usein nuorien, lupaavien muusikoiden kanssa. 1990-luvun lopussa hän muodosti Origin-nimisen yhtyeen, jossa soittivat esimerkiksi basisti Avishai Cohen ja rumpali Jeff Ballard, joiden kanssa hän muodosti 2000-luvun alussa uuden pianotrio-kokoonpanon. Vuonna 1999 Corea levytti pianokonserttonsa Lontoon filharmonisen orkesterin kanssa. Työtään taidemusiikin parissa hän on jatkanut säveltämällä esimerkiksi jousikvarteton, joka esitettiin ensi kertaa vuonna 2004. Corea sai 2000-luvullakin Grammy-palkintoja sekä julkaisi kunnianhimoisia, perinteisestä jazzista ja fuusiosta ammentavia teema-albumeita kuten esimerkiksi To the Stars (2004) ja The Ultimate Adventure (2006).
Corea kuoli 9. helmikuuta 2021 harvinaiseen syöpään 79-vuotiaana. Syöpä oli löydetty vain vähän aikaa ennen kuolemaa.
Suomessa
Corea vieraili ensimmäisen kerran Suomessa 31-vuotiaana Pori Jazz -festivaaleilla kvintettinsä kanssa 1972. Muita esiintymisiä Porissa ovat olleet Chick Corea Quartet 1981, Chick Corea & Origin 1998, Chick Corea New Trio 2001 sekä Return to Forever 2008. Corea esiintyi The Vigil -yhtyeensä kanssa Finlandia-talossa maaliskuussa 2013 sekä vuonna 2015 kulttuuritalolla.
Giuditta Grisi
pienoiskuva|Giuditta GrisiGiuditta Grisi (28. heinäkuuta 1805 Milano – 1. toukokuuta 1840 Lodi) oli italialainen mezzosopraano. Hän oli sopraano Giulia Grisin sisko ja ballerina Carlotta Grisin serkku.
Ole Hegge
Ole Hegge (3. syyskuuta 1898 – 2. kesäkuuta 1994) oli norjalainen hiihtäjä, joka kilpaili 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa. Hän voitti olympiahopeaa vuoden 1928 talviolympialaisissa St Moritzissa 18 kilometrin kilpailussa. Hän osallistui myös 50 kilometrin matkalle ja sijoittui viidenneksi. Tämän jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin ja edusti Norjaa vielä vuoden 1932 talviolympialaisissa sijoittuen neljänneksi 50 kilometrin kilpailussa. Myös Lahden MM-kilpailuissa 1926 hän oli päätynyt 50 kilometrillä neljänneksi.
Giuditta Grisi
Grisi opiskeli Milanossa ja teki debyyttinsä vuonna 1826 Wienissä Fallieron roolissa oopperassa Bianca e Falliero. Hän erikoistui nopeasti Rossinin rooleihin, ja lisäksi hän loi useita rooleja esimerkiksi Giuseppe Persianin, Carlo Coccian ja Giovanni Pacinin oopperoissa. Bellini kirjoitti häntä varten Romeon roolin oopperassa I Capuleti e i Montecchi (1830).
Grisi esiintyi eri puolilla Italiaa, mutta myös Lontoossa ja Pariisissa. Hän kuoli 34 vuoden iässä.
Ole Hegge
Holmenkollenin kisoissa Hegge sijoittui toiseksi 17 kilometrillä vuonna 1925 sekä 50 kilometrillä vuosina 1924, 1926 ja 1927. Vuosina 1926 ja 1928 hän voitti Norjan mestaruuden 30 kilometrin hiihdossa.
British Academy Film Awards 2013
<div style="float: right; font-size: smaller; background-color:#E6E6FA; padding: 12px; margin-left: 5em; margin-bottom: 2em; width: 180px" align="center"> British Academy Film Awards 2013 10. helmikuuta 2013 jo Paras elokuva: Argo
Paras brittielokuva: 007 Skyfall
Paras ohjaus: Ben Affleck
Eniten palkintoja: Les Misérables (4)
Eniten ehdokkuuksia: Lincoln (10) British Academy Film Awards 2013 oli järjestyksessään 66. Bafta-palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2012 elokuville. Gaala järjestettiin Royal Opera Housessa Lontoossa 10. helmikuuta 2013. Gaalan juonsi jälleen Stephen Fry.
Daoguang
thumb|Muotokuva, keisari istuu kirja kädessään. thumb|Keisari kuvattuna yhdessä vankien kanssa [[Xianjingissa vuonna 1828 puhjenneen kapinan kukistamisen jälkeen.]] thumb|Keisari, keisarinna, keisarilliset puolisot ja lapset palatsin pihalla. thumb|Keisari lapsineen thumb|Keisari tarkastamassa vartiosotilaansa Pekingin palatsissa.
Varhaisvuodet
Daoguang syntyi Pekingin Kielletyssä kaupungissa, ja hänen alkuperäinen nimensä oli Mianning (Mien-ning; ). Se muutettiin myöhemmin muotoon Minning (Min-ning; ), kun hänestä tuli keisari: hänen oman nimensä ensimmäinen merkki Mian (Mien; 綿) vaihdettiin merkiksi Min (旻) jokseenkin yleisen 'Mian'-merkin välttämiseksi. Tämän uutuuden oli ottanut käyttöön hänen isoisänsä keisari Qianlong, jonka mielestä oli vanhan nimitabun vuoksi sopimatonta, että keisarin henkilö­kohtaisessa nimessä oli tavallinen merkki.
Mianning oli isoisänsä Qianlongin suosiossa ja seurasi usein vanhaa keisaria tämän metsästysretkillä. Eräällä sellaisella retkellä hän onnistui yhdeksänvuotiaana ampumaan kauriin, mikä kiehtoi suuresti Qianlongia. Vuonna 1813, vielä prinssinä, Mianningilla oli myös tärkeä osuus Valkoisen lootuksen joukkojen torjumisessa, jotka uhkasivat vallata Kielletyn kaupungin. Tämän vuoksi Mianningillä katsottiin olevan suuret ansiot, jotka varmistivat hänen pääsynsä valta­istuimelle.
Valtakausi ja oopiumikauppa
Daoguang antoi 1820- ja 1830-luvuilla monia asetuksia oopiumin maahantuontia vastaan, ja niiden toimeen­panosta vastasi komissaari Lin Zexu. Lin Zexun yritykset pysäyttää oopiumin leviäminen Kiinassa johti suoraan ensimmäiseen oopiumi­sotaan. Kun britit vuonna 1837 saivat tietoonsa, että kiinalaiset aikoivat kieltää oopiumin maahan­tuonnin, he lähettivät laivasto­yksikön Kiinan rannikolle. Kun vuonna 1840 alkanut sota pitkittyi, keisari syytti asiasta Liniä, joka erotettiin virastaan ja karkotettiin Jilin prefektuuriin. Samaan aikaan Himalajalla Sikhivaltio aikoi miehittää Tiibetin, mutta se voitettiin Kiinan-Sikhien sodassa (1841–1842). Rannikolla Kiina osoittautui teknologisesti ja sotilaallisesti eurooppalaisia valtoja heikommaksi, minkä vuoksi se hävisi sodan ja joutui Nankingin rauhassa vuonna 1842 luovuttamaan Britannialle Hongkongin. Lisäksi rauhansopimuksen mukaan tuonti- ja vienti­tullit eivät saaneet olla korkeampia kuin 5 % tavaran arvosta, briteille oli myönnettävä eksterritoriaalioikeus ja suosituimmuus­asema, ja Kiinan oli maksettava sota­korvauksia 21 miljoonan Meksikon dollarin arvosta.
Kristinuskon vastustus
Vuonna 1811 annettiin määräys, jonka mukaan katolisuutta Kiinaan levittäneet eurooppalaiset oli tuomittava kuolemaan. Tämä pidettiin täydennyksenä Qingin lakikirjassa olleeseen noituuden kieltäneeseen asetukseen. Protes­tanttiset lähetyssaarnaajat toivoivat, että Kiinan hallitus tekisi eron katolisuuden ja protestantt­isuuden välille, sillä laissa mainittiin vain edellinen, mutta kun he vuosina 1835 ja 1836 toimittivat kiinalaisille kristillisiä kirjoja, keisari Daoguang pyysi ottaa selvää, ketkä olivat Kantonissa ne kotimaiset "petturit", jotka olivat tilanneet heiltä ne kirjat.
Kuolema ja perintö
Daoguang kuoli 25. helmikuuta 1850 V­anhassa Kesä­palatsissa (圓明園) 8 kilometriä luoteeseen Pekingin muurien ulko­puolella. Häntä seurasi hallitsijana hänen vanhin elossa ollut poikansa Yi Zhu eli keisari Xianfeng. Daoguang ei onnistunut ymmärtämään eurooppa­laisten tarkoitus­periä ja päättäväisyyttä tai oopiumi­sodan taloudellista taustaa. Vaikka kiinalaiset olivat luku­määrältään yli­voimaisia maahan tunkeutuneisiin eurooppa­laisiin verrattuna, jotka sitä paitsi olivat tuhansien kilometrien päässä kotoaan, nämä pystyivät yli­voimaisilla aseillaan voittamaan taistelut kaikkialla Kiinan rannikolla. Mantšuhovi oli täysin riippuvainen maan etelä­osista saatavista vero­tuloista ja sieltä Keisarinkanavaa pitkin suoritetuista sota­väen­otoista, jotka Kiinan sota­voimat pystyivät helposti estämään Zhenjiangista käsin. Hänellä oli heikot tiedot Britanniasta ja siellä tapahtuneesta teollisesta vallankumouksesta, ja mieluummin hän ei olisi halunnut tietää mitään Kiinan ulko­puolisesta maailmasta. On sanottu, ettei Daoguang edes tiennyt, missä päin maailmaa Britannia sijaitsi. Hänen 30-vuotisella valta­kaudellaan läntinen imperialismi ja ulko­maalaisten maahan­tunkeutuminen tulivat Kiinan vitsauksiksi eri muodoissaan seuraavien sadan vuoden ajaksi.
Daoguang haudattiin Mulingin mausoleumiin, joka on osa Läntisiä Qing-hautoja, 120 kilometriä Pekingistä lounaaseen.
Curien laki
,
missä D on ainevakio, M aineen magnetoituma ja H magneettikentän voimakkuus. Curien laki vastaa PTV-systeemiä.
.
Laki on saanut nimensä keksijänsä, Pierre Curien mukaan. Curien laki pätee vain ideaalitapauksille ja tarkemmin paramagneettisen aineen käyttäytymistä kuvaa Curien–Weissin laki.
Kwan
thumb|220px|Kwan -yhtyeen logo Kwan on suomalainen yhtye, joka aloitti uransa englanninkielisellä hip hopiksi luokiteltavalla musiikilla, mutta siirtyi myöhemmillä albumeillaan enemmän poprock-tyyliseen ilmaisuun. Yhtye on saavuttanut Suomen virallisella listalla seitsemän singlelistan top-3 sijaa, tuplaplatinalevyn, platinalevyn, kultalevyn sekä neljä Emma-palkintoa.
Kwanin levyillä on vieraillut useita tunnettuja artisteja, muun muassa entisen Killer-yhtyeen solisti Siiri Nordin, The 69 Eyesin solisti Jyrki 69 sekä The Rasmuksen laulaja Lauri Ylönen. Yhtyeen kitaristi Antti Eräkangas toimii Kwanin tuottajana The Rasmuksesta tutun Pauli Rantasalmen kanssa.
Yhtyeen naissolisti Mariko Pajalahti on myös näytellyt Salatut elämät -draamasarjassa. Miessolisti Tidjân Ba on esiintynyt elokuvassa Keisarikunta sekä televisiosarjoissa Suojelijat ja Taivaan tulet. Kummatkin ovat myös laulaneet ja näytelleet musikaalissa. Basisti Kusti Kaukoniemi soittaa myös rock-orkesterissa Clarkkent.
Historia
Yhtye perustettiin vuonna 2000 ja sen ensimmäinen single ”Padam” julkaistiin vielä saman vuoden marraskuussa. Esikoisalbumi Dynasty julkaistiin huhtikuussa 2001 ja se myi platinaa. Kolmantena singlenä julkaistu ”Late” nousi singlelistan kärkeen.
Vuonna 2002 julkaistulla toisella studioalbumilla, The Die Is Cast, Kwanin musiikki alkoi saamaan entistä enemmän pop-vaikutteita. Albumi nousi suureen suosioon myyden yli 60 000 kappaletta ja näin ollen se myi tuplaplatinaa. Tällä albumilla myös radiot kiinnostuivat Kwanin musiikista ja kaikki neljä albumilta julkaistua singleä nousivat radiolistan kymmenen soitetuimman kappaleen joukkoon.
Kolmannen albumin kohdalla Kwanin musiikissa tapahtui radikaalein muutos. Marraskuussa 2004 julkaistu Love Beyond This World sisälsi tummanpukeista poppia, josta riimit puuttuivat lähes kokonaan. Albumi myi kultaa ja albumin kaksi ensimmäistä singleä ”Unconditional Love” sekä ”Decadence Of The Heart” nousivat molemmat parhaimmillaan radiolistan kärkeen.
Noin vuoden pituisen levytystauon jälkeen Kwan julkaisi keväällä 2006 neljännen albuminsa Little Notes. Levyn ensimmäinen single ”Diamonds” julkaistiin maaliskuussa 2006. Levyltä julkaistiin myös radiohitti ”Tainted Love”, joka Suomen lisäksi nousi hitiksi myös Kreikassa.
Kwan osallistui vuoden 2009 Eurovision laulukilpailun Suomen karsintaan. He pääsivät finaaliin asti kappaleellaan ”10.000 Light Years”, mutta eivät pärjänneet superfinaaliin asti, jonka Waldo's People lopulta voitti. Euroviisujen jälkeen yhtye oli aikeissa julkaista keväällä 2009 viidennen studioalbuminsa, mutta sitä ei toistaiseksi ole julkaistu. Euroviisukarsintojen jälkeen yhtye vetäytyi pois julkisuudesta, eikä sen tilasta ollut tietoa.
Elokuussa 2014 tiedotettiin Kwanin olevan mukana Yle TV2:lla syyskuussa alkavassa We Want More -sarjassa, jonka myötä yhtye palaa studioon äänittämään muutamia uusia kappaleita.
Yhdysvaltain 5. laivasto
'''Yhdysvaltain 5. laivasto''' on USCENTCOMin alainen merivoimien yksikkö, jonka toiminta-aluetta ovat Persianlahti, Punainenmeri ja Arabianmeri.
Historia
Numeroidut laivastot perustettiin 15. maaliskuuta 1943, jolloin Tyynenmeren laivasto jaettiin eteläisestä Tyynestämerestä vastaavaan 3. laivastoon ja keski-Tyynenmeren alueen 5. laivastoon. Keskisen Tyynenmeren operaatioiden alkaessa kesällä 1943 komentajaksi tuli vara-amiraali Raymond Spruance. Eteläisen Tyynenmeren operaatioiden laantuessa 3. ja 5. laivasto sulautettiin yhdeksi organisaatioksi, josta käytettiin eri nimiä riippuen siitä komensiko sitä Spruance vai 3. laivaston komentaja vara-amiraali William F. Halsey. Toisen amiraalin komentaessa laivastoa toinen oli maalla suunnittelemassa tulevia operaatioita.
5. laivaston merkittävimmät operaatiot olivat Okinawan valtaus, Mariaanien operaatio, Filippiinienmeren taistelu ja Iwo Jiman operaatiot. 26. maaliskuuta 1945 7. laivasto otti haltuunsa 5. laivaston kaluston ja vastuualueen. Spruance jätti komentajan asemansa 8. marraskuuta 1945. Laivasto lakkautettiin tammikuussa 1947.
Ennen ensimmäistä Persianlahden sotaa 1990–1991 Persianlahden alue oli USCENTCOMin Lähi-idän komentajan vastuulla (COMMIDEASTFOR). Sotaa varten Japanissa sijaitsevan 7. laivaston vastuualuetta laajennettiin käsittämään myös Persianlahti. Heinäkuussa 1995 päätettiin perustaa USCENTCOMin alaisuuteen oma laivasto-osasto ja 5. laivasto aktivoitiin täyttämään tämä tehtävä. Sen päämajaksi tuli Manama Bahrainissa.
Alussa 5. laivaston vahvuuteen kuului lentotukialusryhmä ja maihinnousualusryhmä, pinta-aluksia, sukellusveneitä ja partiokoneita. Sen vahvuus oli suurimmillaan 2003, jolloin 5. laivastoon kuului viisi lentotukialusryhmää, kuusi maihinnousualusta ja niiden ilmaelementit ja 30 Kuninkaallisen laivaston alusta.
Carola Anding
Carola Anding (s. 29. joulukuuta 1960 Struth-Helmershof, Thüringen) on entinen itäsaksalainen hiihtäjä, joka kilpaili 1980-luvun alkupuolella. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1980 talviolympialaisissa Lake Placidissä 4 × 5 km viestissä ja oli kahdestoista 10 kilometrillä. Hänen puolisonsa on ampumahiihtäjä Matthias Jacob.
Anding voitti myös pronssia vuoden 1982 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 4 × 5 km viestissä.
Desprezin avaus
Desprezin avaus on shakkiavaus, jota kuvaa siirto
Avaus on nimetty ranskalaisen Marcel Desprezin mukaan. Avauksen toinen nimi, Kadasin avaus, on annettu unkarilaisen Gabor Kadasin mukaan. Avaus sijoitetaan ECO-koodistolla koodille A00. Avaus on kaikkein harvinaisin valkean avauksista yhdessä Waren avauksen kanssa.
Ferdinand Nikkinen
Ferdinand (Veerti) Nikkinen (9. kesäkuuta 1894 Heinävesi – 7. tammikuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen romaniaktivisti, laulaja ja äänenmuodostuksen opettaja. Nikkinen oli romanipolitiikan esitaistelija, joka pyrki vaikuttamaan romanien omaehtoiseen yhteiskunnalliseen aktivoitumiseen. Nikkisellä oli tärkeä rooli Suomen romanien yhteiskunnallisessa järjestäytymisessä.
Desprezin avaus
Valkean ensimmäinen siirto ei ota otetta keskustasta eikä auta kehittämään upseereita, sillä tornin on vaikea liikkua h3:n kautta. Siirto on kuitenkin oikeutettu, jos musta pelaa siirron g6. Silloin eteneminen h5 on vahva siirto. Mustalle pelattavia siirtoja ovat lähes kaikki mahdolliset, kuten c5, d5, e5, Rc6 ja Rf6.
Viitteet
Nieregularne otwarcie
Ferdinand Nikkinen
Elämä
Ferdinand Nikkisen vanhemmat olivat isä Aleksanteri Nikkinen ja äiti Heta Hagert. Ferdinand syntyi viidentenä lapsena Heinävedellä Polvijärven kylässä 1894. Perhe muutti vuonna 1896 Rantasalmelle, josta se oli saanut omistukseensa suurtilan. Tilalla työskenteli myös valtaväestön edustajia. Useimmista romaneista poiketen perhe ei kierrellyt lainkaan. Nikkisten kerrotaan hankkineen omaisuutensa Venäjän keisarillisen armeijan palveluksessa.
Lapsuus ja opinnot
Nikkinen kävi neljä vuotta kansakoulua. Hän kiinnostui nuorena musiikista ja pääsi opiskelemaan viulun soittoa Helsingin musiikkiopistoon (nyk. Sibelius-Akatemia), jossa opiskeli vuosina 1915–1921. Hänen pääaineensa oli alun perin viulu ja sivuaineensa laulu, mutta vuodesta 1919 lähtien hän opiskeli laulua pääaineenaan.
Työ
Opintojensa jälkeen Ferdinand Nikkinen kiersi Suomea laulajana taiteilijanimellään Ferdinand Gaalo. Nikkistä säesti pianisti tai salonkiorkesteri ja hän esiintyi usein Mimmi Borgin kanssa. Kotonaan Taka-Töölössä Nikkinen antoi laulutunteja. Hän kiersi myös kauppamatkustajana ja vieraili matkoillaan vaikutusvaltaisten romanien kodeissa.
Aktivismi
Nikkinen oli nuoruudessaan osallistunut kristillisen Mustalaislähetyksen toimintaan. Sotien jälkeen hänen suhtautumisensa muuttui jyrkästi ja hän tuli tunnetuksi vannoutuneena ateistina. Nikkinen oli aloitteentekijänä vuonna 1946 sisäasiainministeriölle kirjoitetussa kirjelmässä, jossa vaadittiin, että romanit on otettava mukaan romanipolitiikan suunnitteluun. Kirjelmä oli suunnattu Mustalaislähetyksen silloista sulauttamispolitiikkaa vastaan. Nikkinen kiersi keräämässä sen allekirjoittajiksi 364 romania ympäri Suomea.
Nikkinen kritisoi useassa yhteydessä Mustalaislähetystä ja oli huolissaan Karjalan kannakselta evakuoitujen romanien kohtalosta. Mäkkylässä oli 1950-luvulla yhteiskunnan tuen ulkopuolelle jäänyt evakkoleiri. Sen olot olivat niin kurjat, että jotkut romanit joutuivat antamaan lapsensa Mustalaislähetyksen huostaan, jossa nämä erotettiin perheistään ja suomalaistettiin. Nikkinen huomautti mielipidekirjoituksissaan, että kaikki romaneille tarjottu toiminta oli kristillistä.
Vuonna 1953 Nikkinen oli mukana perustamassa Romanengo Staggos ry:tä (Romanien liitto). Yhdistyksen tavoitteena oli kohottaa romanien omatoimisuuden pohjalta heidän sivistyksellistä ja taloudellista asemaansa sekä toimia romanikielen ja romanikulttuurin säilyttämiseksi. Yhdistyksen edustajat vierailivat eduskunnassa, jossa he tekivät aloitteen romaniväestön heikkojen asuinolosuhteiden kehittämiseksi. Romanengo Staggos uudisti valtiovallalle aiemmin jätetyn kirjelmän, mutta yhdistyksen toiminta hiipui muutaman vuoden jälkeen.
Romanengo Staggosin aloite johti kuitenkin selvityksen tekemiseen romanien asemasta Suomessa. Tämän tuloksena perustettiin sosiaali- ja terveysministeriön yhteyteen vuonna 1956 Mustalaisasiain neuvottelukunta (nyk. Romaniasiain neuvottelukunta), joka aloitti hallinnollisen yhteistyön kehittämisen romaniväestön ja valtiovallan välillä.
Nikkisen asemaa romaniväestön keskuudessa pidettiin merkittävänä, ja hänen toimintansa vaikutti 1960-luvulla tapahtuneeseen romanien omaehtoiseen aktivoitumiseen. Vuonna 1967 perustettiin Suomen Mustalaisyhdistys (nyk. Suomen Romaniyhdistys), jonka perustavassa kokouksessa tällöin jo 73-vuotias Nikkinen oli läsnä. Nikkinen kirjoitti myös romanien asiaa käsittelevän kirjan, mutta se jäi viimeistelemättä ja julkaisematta.
Perhe ja perikunta
Ferdinand Nikkinen meni naimisiin vuonna 1917 Fannin (o.s. Laaksonen) kanssa, ja he saivat viisi lasta. Liiton päätyttyä avioeroon Nikkinen avioitui uudelleen vuonna 1944 Annan (o.s. Laitinen) kanssa, ja he saivat kaksi lasta. Tästä avioliitosta syntynyt Reima Nikkinen oli tanssija ja romaniaktivisti.
Nollasummapeli
Nollasummapeli on peliteoreettinen tilanne, jossa yhden toimijan voitot ovat aina pois muilta toimijoilta. Peliä kutsutaan nollasummapeliksi, koska kaikkien pelaajien tappioiden ja voittojen summa on aina nolla ja jotta pelaajien keskuudesta saataisiin esiin voittaja, täytyy vastaavasti syntyä häviäjä/häviäjät.
Esimerkkejä nollasummapelistä
Kakun leikkaaminen on klassinen esimerkki nollasummapelistä. Jos yksi henkilö leikkaa itselleen suuremman osan, jää muille vähemmän. Tilanteet, joissa henkilöt voivat hyötyä kanssakäymisestä, eivät ole nollasummapelejä. Malliesimerkki kahden pelaajan nollasummapelistä on shakki. Siinä molempien pelaajien menestys on toiselta pois, ja jos ei oteta huomioon tasapeliä, vain yksi pelaaja voittaa. John von Neumannin tunnettu minimax-teoreema todisti, että kahden pelaajan nollasummapelissä on aina olemassa paras mahdollinen strategia, eli sellainen joka minimoi omat häviöt.
Ei-nollasummapeli
Ei-nollasummapeli on pelitilanne, jossa toisen pelaajan voitto ei ole muilta pelaajilta pois, useat pelaajat voivat voittaa tai kaikki pelaajat voivat hävitä.
Nollasummapeli taloudellisessa toiminnassa
Nollasummapeli on tärkeä käsite taloustieteessä. Taloustieteen vakiintunut käsitys on, että suurin osa taloudellisesta toiminnasta ei ole nollasummapeliä. Hyödykkeitä ja palveluja voidaan luoda, tuhota tai allokoida niin, että ihmisyhteisölle aiheutuu nettohyötyä tai -haittaa. Nollasummapeli on liian yksinkertaistava termi, jotta se havainnollistaisi talouden ja yhteiskunnan monimutkaisia vuorovaikutussuhteita.
Kaupankäynti ei ole teoriassa ikinä nollasummapeliä, jos osapuolet ryhtyvät vaihtokauppaan vain siksi, että arvostavat toisen osapuolen vaihdossa antamaa enemmän kuin omaansa. Leivän ostaja ostaa leivän ainoastaan, jos on valmis maksamaan leivästä pyydetyn hinnan. Toisaalta myyjä ei myisi leipää, jollei saisi voittoa. Toisaalta esimerkiksi epäsymmetrisen informaation vuoksi ostaja tai myyjä saattavat olla väärässä vaihtokaupan hyödyllisyydestä.
Muun muassa Robert Wright on esittänyt, että yhteiskunta loittonee nollasummapelistä jatkuvasti laajetessaan, lisääntyessään ja erikoistuessaan. Taloustieteissä ajatusta vastaa suhteellisen edun käsite.
Alou Diarra
Alou Diarra (s. 15. heinäkuuta 1981 Villepinte, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa West Ham Unitedia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Diarra aloitti uransa CS Louhans-Cuiseaux'ssa, josta hän siirtyi Bayern Müncheniin vuonna 2000. Hän ei pelannut otteluakaan Münchenissä ja viettikin suurimman osan ajastaan lainalla SC Freiburgissa. Vuonna 2002 Diarra siirtyi Gérard Houllierin valmentamaan Liverpooliin, mutta ei päässyt sielläkään kertaakaan kentälle ja viettikin kauden 2002–2003 lainalla Le Havressa ja seuraavan kauden pääasiassa Bastiassa. Kaudet 2004–2006 hän pelasi lainalla Lensissa.
Kesällä 2006 Olympique Lyonnais hankki Diarran korvaamaan Real Madridiin 17,7 miljoonalla punnalla siirtynyttä Mahamadou Diarraa. Diarra siirtyi Lyonista kesällä 2007 vahvistamaan Girondins Bordeaux'n keskikenttää. Kauden 2011–2012 hän pelasi Marseillessa ja seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi West Ham Unitediin.
Ranskan maajoukkueessa Diarra on pelannut vuodesta 2004 lähtien ja maaotteluita hänelle on kertynyt 44. Hänet valittiin Ranskan joukkueeseen vuosien 2006 ja 2010 MM-kisoihin.
Lino Oviedo
thumb|right|Lino Oviedo|200px Lino César Oviedo Silva (23. syyskuuta 1943 – 2. helmikuuta 2013) oli paraguaylainen kenraali ja poliitikko, joka toimi maan asevoimien komentajana.
Oviedo nousi kuuluisuuteen helmikuussa 1989 osallistuessaan kaappauksessa, joka syöksi vallasta pitkäaikaisen diktaattori Alfredo Stroessnerin. Oviedo lähti politiikkaan aluksi Colorado-puolueessa ja myöhemmin oman Unace-liikkeensä johdossa.
Hän yritti kaapata vallan presidentti Juan Carlos Wasmosylta huhtikuussa 1996. Sotaoikeus tuomitsi hänet 1998 kymmeneksi vuodeksi vankilaan, mutta presidentti Raúl Cubas armahti hänet. Kun Cubas erosi 1999 Luis María Argañan salamurhan jälkeen, johon sekä Oviendon että Cubasin katsottiin sekaantuneen, Lino Oviendo pakeni maasta Argentiinaan. Oviendo sai turvapaikan Argentiinassa, mutta sekaantui vastoin sen ehtoja Paraguayn politiikkaan ja hänet karkotettiin Patagoniaan Tulimaan saaristoon. Myöhemmin hän siirtyi Brasiliaan.
Hän palasi Paraguayhin 28. kesäkuuta 2004 ja hänet vapautettiin vankilasta syyskuussa 2007 hänen kärsittyään puolet kymmenvuotisesta rangaistuksestaan. Vapautuksen jälkeen korkein oikeus kumosi Oviedon tuomion entisten kenraalien todistuksen perusteella, jonka mukaan mitään kaappausta ei ollut tapahtunut. Tämä salli Oviedon asettua ehdokkaaksi vuoden 2008 presidentinvaaleihin. Hän sai vaaleissa noin viidenneksen äänistä.
Oviedo oli ilmoittautunut uudestaan ehdokkaana vuoden 2013 presidentinvaaleihin. Hän kuitenkin kuoli helikopterionnettomuudessa, kun oli palaamassa maan pohjoisosissa pidetystä vaalitilaisuudesta.
Paulina Vega
Paulina Vega Dieppa (s. 15. tammikuuta 1993 Barranquilla) on kolumbialainen malli ja televisiojuontaja, joka valittiin Miss Kolumbiaksi vuonna 2013 ja Miss Universumiksi 2014. Hän on kaikkien aikojen toinen Miss Universum -kilpailun voittanut kolumbialainen nainen. Vuosina 2016–2017 hän juonsi ohjelmaa A otro nivel.
Vega on sydänlääkäri Rodolfo Vega Llamasin ja Laura Dieppan tytär. Hänellä on sisko nimeltä Valentina. Vega on tenori Gastón Vegan lapsenlapsi; hänen isoäitinsä Elvira Susana Castillo Gómez valittiin Miss Atlánticoksi 1953.
Billy Ketkeophomphone
Vilayphone "Billy" Ketkeophomphone (s. 24. maaliskuuta 1990 Champigny-sur-Marne) on ranskalais-laosilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa seuratasolla RC Strasbourgia, jonka joukkueissa hän on pelannut koko ammattilaisuransa. Ketkeophomphone pelasi seuran kakkosjoukkueessa, kunnes nousi ykkösjoukkueeseen vuonna 2009. Hän on pelannut sen jälkeen 25 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Douglas Hofstadter
Vuosina 1981–1983 Hofstadter julkaisi Scientific American -lehdessä kolumnia Metamagical themas. Ne käsittelivät muun muassa meemin käsitettä, Rubikin kuutiota, ihmisen kykyä käsittää suuria lukuja, seksistisiä ennakko-oletuksia, paranormaaleja ilmiöitä koskevien uskomusten leviämistä sekä vangin dilemmaa. Palstan nimi oli anagrammi Martin Gardnerin samassa lehdessä aikaisemmin ylläpitämän viihdematematiikkakolumnin nimestä Mathematical games. Kolumnit on myöhemmin julkaistu koottuna saman nimiseksi kirjaksi.
Princess Harbour
Princess Harbour on pieni asutuskeskus ja satama Winnipegjärven itärannalla Manitoban provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee noin 220 kilometriä pohjoiseen Winnipegistä, Bloodveinin kylän luoteispuolella. Princess Harbourin ja Bloodveinin välillä on myös tieyhteys.
Princess Harbour toimii kalastajien käyttämänä satamapaikkana, ja on samalla Bloodveinista Matheson Islandiin liikennöivän lautta-alus MV Edgar Woodin pysähdyspaikka.
51.86314°N, -96.87092°W
Klingenthal
Klingenthal on kaupunki Vogtlandkreisin piirikunnassa Saksin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee lähellä Tšekin rajaa 29 kilometriä kaakkoon Plauenista, ja 33 kilometriä luoteeseen Karlovy Varysta. Kaupungin asukasluku oli 8 674 vuoden 2016 lopussa. Klingenthalissa sijaitsee myös mäkihypyn suorituspaikka Vogtlandarena.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1950
Vuoden 1950 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Madridissa. Mukana olivat vain haulikkolajit. Yhdysvaltain Carola Mandelista tuli ensimmäinen naismitalisti ammunnan maailmanmestaruuskisojen henkilökohtaisissa lajeissa kautta aikain.
Olavi Rove
Olavi Antero Rove (alk. Grönfelt, 29. heinäkuuta 1915 Helsinki – 22. toukokuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Rove voitti Baselin MM-kisoissa 1950 moniottelun MM-pronssia. Hän voitti lajikohtaisissa kilpailuissa kolme MM-hopeaa nojapuilla, renkailla ja hypyissä. Rove oli mukana myös Suomen joukkueessa, joka voitti joukkuekilpailussa MM-hopeaa. Seuraavana vuonna hän voitti uransa ensimmäisen moniottelun Suomen-mestaruuden.
Olavi Rove oli parhaimmillaan hypyssä, renkailla ja nojapuilla. Hypyssä hän otti olympiahopeaa Lontoossa vuonna 1948 kalahypyllään, jolla hävisi voittajalle Paavo Aaltoselle vain 0.1 pistettä. Renkailla Rove oli yhdeksäs, nojapuilla kymmenes, hevosella 23:s ja rekillä 15:s. Lopullisissa yhteispisteissä (12-ottelu) hän sijoittui kymmenenneksi.
Taantuma
Taantuma on talouden pitkittynyt hidastuminen tai supistuminen. Se tapahtuu suhdannevaihtelun osana talouden aktiivisuuden huippukohdan ja siitä alkaneen laskun päättävän aallonpohjan välissä. Talousmedia puhuu taantumasta yleisesti silloin, kun maan bruttokansantuote on supistunut kahtena vuosineljänneksenä peräkkäin. Taantuma kestää lyhyemmän aikaa kuin lama.
Olavi Rove
Pohjoismaiden mestaruuden hän vei 6-ottelussa kahdesti peräkkäin: vuonna 1947 Kööpenhaminassa ja vuonna 1949 Bergenissä. Vuonna 1952 Helsingin olympialaisissa Rove oli hankkimassa joukkuepronssia.
Taantuma
Taantuma näkyy tuotannon hiipumisena, työttömyyden kasvuna, reaaliansioiden alenemisena ja myynnin laskuna.
Olavi Rove
Innostuksen voimistelua kohtaan Rove sai jo kouluaikoinaan. Mäenlasku ja hiihto olivat aluksi sivulajeja, myöhemmin pesäpallo ja slalom. Harjoittelu Einari Teräsvirran kanssa antoi uskoa omiin kykyihin. Lopullinen murtautuminen Suomen eturiviin tapahtui vuonna 1947, jolloin hän sijoittui SM-hopealle Teräsvirran jälkeen. Renkailla hänen ristiriipuntansa kohosi Suomen parhaaksi ja hypyn lennokkuus toi hänelle usein voittoon tarvittavat pisteet. Maaotteluissa hän edusti Suomea yhdeksän kertaa ja toi voiton hypyssä vuoden 1948 Sveitsi-, vuoden 1949 Unkari- ja vuoden 1950 Tšekkoslovakia-ottelussa. Vielä aktiiviuransa kestäessä Rove ryhtyi Suomen Voimisteluliiton koulutusohjaajaksi, jona toimi vuosina 1950–1955. Suomen parhaaksi voimistelijaksi Rove valittiin vuosina 1950 ja 1951. Vuonna 1950 Rove valittiin Suomen neljänneksi parhaaksi urheilijaksi. Rove oli ammatiltaan voimistelunopettaja ja hän edusti Helsingin Katajaisia ja Helsingin Voimistelijoita.
Taantuma
Taantumien syitä ei ymmärretä täysin. Keynesin mukaan asiaan vaikuttaa sijoittajien optimismin hiipuminen, josta seuraa yrittäjyyden väheneminen. Nykyisin taantumia pyritäänkin ennustamaan mittaamalla kuluttajien ja sijoittajien luottamusta talouteen. Milton Friedmanin mukaan taantumien taustalla onkin usein sen sijaan rahapolitiikka.
Hallitukset pyrkivät usein saamaan maan talouden pois taantumasta laajentamalla finanssi- ja rahapolitiikkaansa. Finanssipolitiikan muutoksiin kuuluvat esimerkiksi veroleikkaukset, rahankäytön lisääminen ja työttömyysvakuutukset. Rahapolitiikan muutoksiin kuuluvat esimerkiksi pankkien lainoittamiskyvyn helpottaminen, keskuspankin yksityisille pankeille määrittelemän korkotason alentaminen ja valtion obligaatioiden hankkiminen keskuspankille yksityisiltä.
Kynsien pureskelu
thumb|Pahoin pureskellut kynnet.
Kynsien pureskelu eli onykofagia on pakonomainen tapa, joka saattaa kehittyä pakko-oireiseksi häiriöksi. Kynsiään säännöllisesti pureskelee 30 prosenttia 7–10-vuotiaista lapsista ja 45 prosenttia teini-ikäisistä.
Kynsien pureskelu saattaa johtaa sormenpäiden kipeytymiseen kynnen reunan kohdalta. Kynsien reunat saattavat repeytyä ja muodostaa niin kutsuttuja kissankynsiä, joiden repiminen saattaa johtaa kynsivallintulehdukseen. Liian lyhyeksi pureskeltu kynsi taas saattaa kaivautua kynsivallin sisään. Kynsien pureskelua hoidetaan useimmiten denatoniumbentsoaattilla (jota myydään mm. tuotemerkillä Bitrex), jota on pahanmakuisissa kynsiin levitettävissä lakoissa (jota myydään mm. tuotemerkillä Kynnel). Vakavammissa tapauksissa turvaudutaan terapiaan. Kynsien pureskelu on myös tapa purkaa stressiä.
Lähteet
Neglebidning
Mascali
Mascali on 14 000 asukkaan kaupunki Italiassa. Mascali sijaitsee Catanian metropolikaupungissa Sisilian saarella. Mascalin kaupunginjohtajana on ollut Silvestro Carota vuodesta 2003 lähtien.
Mascalilla on oma jalkapallojoukkueensa, Mascali Calcio, joka pelaa Sisilian alasarjoja.
Vuonna 1928 Etnan purkaus tuhosi silloisen 2 000 asukkaan kaupungin täysin.
Verónica Macamo
thumb|Mosambikin parlamentin puhemies Verónica Macamo (7.7.2016). Verónica Nataniel Macamo Dlhovo (s. 13. marraskuuta 1957 Gaza) on mosambikilainen Frelimo-puolueen poliitikko. Hänet valittiin Mosambikin parlamentin (Assembleia da República) puhemieheksi, jona hän aloitti toimintansa 12. tammikuuta 2010. Jo tätä aiemmin hän oli toiminut varapuhemiehenä. Hänet valittiin maansa parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1994, ja hän on lisäksi toiminut muun muassa Panafrikkalaisessa parlamentissa.
Macamo on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Laura Malmivaara
Laura Pauliina Malmivaara (s. 26. lokakuuta 1973 Kajaani) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Malmi­vaara työskenteli kiinnityksellä KOM-teatterissa vuodet 2008–2015. Hän on näytellyt elokuvissa Levottomat, Kuutamolla ja FC Venus sekä televisio­sarjoissa Samaa sukua, eri maata, Kotikatu, Presidentti ja Kaikki synnit.
Varhainen elämä
Laura Malmi­vaara kuuluu suomalaiseen Malmivaaran pappis­sukuun. Malmi­vaaran pikku­veli Olli Malmivaara on kilpa­uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hänen pikku­serkkunsa on laulaja ja näyttelijä Malla Malmivaara, jonka syntymä­nimi oli myös Laura.
Malmi­vaara opiskeli valokuvausta Taide­teollisessa korkea­koulussa ja teologiaa Helsingin yliopistossa sekä teki lukio­aikanaan mallin töitä.
Ura
Malmi­vaara levytti vuonna 2005 julkaistun albumin Myytävänä elämä. 2010-luvun puoli­välistä alkaen Malmi­vaara on työskennellyt yhä enemmän valokuvaajana.
Malmi­vaara kilpaili Tanssii tähtien kanssa -ohjelman 10. tuotanto­kaudella vuonna 2017. Hän selviytyi finaaliin saakka, mutta keskeytti kilpailun harjoituksissa saamansa käsi­vamman vuoksi.
Talvella 2019 Malmi­vaara teki esikois­ohjauksensa yhdessä Antti Heikkisen kanssa Nilsiän harrastaja­teatterille näytelmään Yö­linnut.
Malmi­vaara on kirjoittanut vuonna 2021 julkaistun auto­fiktiivisen kirjan Vaiti.
Yksityiselämä
Malmi­vaara oli avio­liitossa elo­kuva­ohjaaja Aku Louhi­miehen kanssa vuosina 2003–2012. Heillä on kaksi tytärtä. Joulu­kuussa 2021 Ilta­lehti kertoi Malmi­vaaran odottavan kolmatta lastaan. Hän synnytti pojan huhtikuussa 2022.
Dagestanskije Ogni
Dagestanskije Ogni (avaariksi Огни, Ogni, lezgiksi Дагъустандин Огни, Dagustandin Ogni, tabasaraniksi Дагъустан Огни, Daġustan Ogni, ) on pieni kaupunki Dagestanin eteläosassa Venäjällä. Se sijaitsee Kaspianmeren rannalla 118 kilometriä pääkaupungista Mahatškalasta etelään. Kaupungissa toimii lasi-, laakeri- ja mattotehtaat.
Sofian maailma
Sofian maailma julkaistiin ensimmäistä kertaa norjan kielellä nimellä Sofies verden vuonna 1991, ja teos on sen jälkeen käännetty 54 kielelle. Teoksen suomenkielinen käännös julkaistiin vuonna 1994. Sofian maailma oli vuonna 1995 eniten myynyt kaunokirjallinen teos maailmanlaajuisesti, ja sitä on painettu yli 40 miljoonaa kappaletta. Teoksen pohjalta on tehty elokuva, televisiosarja, musikaali ja CD-ROM.
Abbevillen kulttuuri
thumb|Abbevillen kulttuurin [[käsikirves]] Abbevillen kulttuuri on Euroopan alueella käytetty nimitys varhaiselle Acheulin kulttuurille.
Sen aikana ihmiset tekivät alkeellisia 2-puolisesti iskettyjä käsikirveitä eli nyrkki-iskureita yli 1,5–0,2 miljoonaa vuotta sitten. Kulttuurin löydöksiä on tehty Günz/Mindel jääkausien taitteesta noin 0,4 miljoonaa vuotta sitten. Käsikirves oli monikäyttötyökalu joka sopi leikkaamiseen, kaivamiseen ja kaapimiseen. Käsikirveen teossa oli suunnitelmallisuutta. Erään arvion mukaan Abbevillen osin hakattu kivi vaati yhden työvaiheen ja noin 25 iskua, myöhempi Acheulin kirves 2 vaihetta ja 65 iskua, Neandertalin ihmisen käsikirves 111 iskua neljässä työvaiheessa ja Cro-Magnonin ihmisen eli nykyihmisen käsikirves vaati 251 iskua yhdeksässä työvaiheessa.
Euroopassa Abbevillen kulttuuria edelsi Chellesin kulttuuri. Abbevillen kulttuuri oli Olduvain kulttuurin aikalainen. Käsikirveskulttuurit levisivät Afrikkaan, Länsi-Eurooppaan ja Länsi-ja Etelä-Aasiaan.
Jalkapallon Venäjän Valioliigan kausi 2012–2013
Venäjän jalkapallon Valioliigan kausi 2012-2013, oli Valioliigan 11. kausi, ja 21. kausi kun Venäjän jalkapallomestaruudesta pelattiin. Kausi alkoi heinäkuussa 2012 ja loppui toukokuussa 2013. Joulukuun puolivälistä maaliskuun puoliväliin sarja oli talvitauolla.
Mestaruuden voitti Moskovan TsSKA, kahden pisteen erolla toiseksi tulleeseen Pietarin Zenitiin.
Pav
Pav voi tarkoittaa seuraavia:
Raritanit
thumb|300px|Raritanit olivat Staten Islandin ensimmäisiä asukkaita: Raritanit kuuluivat suureen algonkinien kieliryhmään ja olivat yksi heimo delaware-intiaanien muodostaman kansakunnan unami-haarasta. Joskus esihistoriallisella ajalla Raritanit olivat valinneet asuinpaikoikseen nykyisen New Jerseyn pohjoiset ja itäiset reunat sekä Staten Islandin. Sijainnistaan johtuen raritaneilla oli paljon vesistöä ympärillään, joten heistä oli kehittynyt hyviä kalastajia. Lisäksi he pyytivät ostereita, joista muodostui eurooppalaisen väestön keskuudessa kysytty herkku. Raritanien hallitsemat alueet soveltuivat erinomaisesti myös maanviljelyyn sekä metsästykseen.
Hollantilaista sianlihaa
Hollantilaisten tullessa 1600-luvun alkupuolella Long Islandiin ja Hudsonin alueille, he osuivat myös Staten Islandille raritanien maille. Intiaanit käyttäytyivät erittäin myötämielisesti. Hollantilainen patruuna David De Vries osti lain mukaisesti heiltä maata rakentaen maatilan ja perustaen Staten Islandiin ensimmäisen siirtokunnan. Raritanit eivät kuitenkaan tarkalleen olleet perillä eurooppalaisten tavoista sen enempää kuin siitäkään mitä maan ostamiseen kuului. He olettivat, että heillä oli myös osuus edelleen myymäänsä maapalaan. Kun patruunan siat juoksivat vapaina plantaasin takaisissa metsissä uskoivat intiaanit sen olevan vapaata riistaa. He tappoivat joitakin sioista syöden ne. Lisäksi eläimet olivat tallanneet raritanien suojaamattomat viljapellot tuhoisin seurauksin.