cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ivan Tsih’an
Tsih’an kartutti mitalitiliään Göteborgin EM-kisoissa 2006, kun hän nappasi voiton kauden parhaalla tuloksellaan 81,11. Vuonna 2007 Osakan MM-kisoissa tuli kolmas mestaruus tuloksella 83,63 ennätystasokkaassa finaalissa. Kaksi ensimmäistä heittoa olivat yliastuttuja, mutta kolmannella heitolla hän heitti 79,35 ja pudotti Olli-Pekka Karjalaisen kolmelta viimeiseltä kierrokselta. Kaksi seuraavaa heittoa eivät vieneet häntä kärkeen, mutta viimeisellä hän heitti voittotuloksen 83,63. Myöhemmin samana syksynä hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin.
Kiribati
Maantiede
Kansainvälinen päivämääränraja kulki aikaisemmin Kiribatin alueen kautta ja jakoi sen kahtia. Täten maan itäosissa oli eri päivämäärä kuin länsiosissa. Vuoden 1995 alussa päivämääränraja siirrettiin kulkemaan valtion aluevesien itärajaa pitkin. Asumaton Carolinen atolli, 150°25′ läntistä pituutta, on siitä lähtien ollut vuodenvaihteessa aina ensimmäinen paikka, jossa uusi vuosi alkaa. Vuosituhannen vaihtuessa sen uudeksi nimeksi suunniteltiin Millennium Islandia.
Ivan Tsih’an
2008 Pekingin olympialaisissa Tsih’an heitti alun perin pronssille tuloksella 81,51 ja jäi ensi kertaa maanmiehensä Devjatovskin taakse. Sittemmin molempien valkovenäläisheittäjien doping-näytteistä ilmoitettiin löytyneen liikaa testosteronia ja joulukuussa 2008 KOK ilmoitti hylänneensä molempien suorituksen ja he menettivät mitalinsa. Tsih’an sai kahden vuoden kilpailukiellon. Myöhemmin vuonna 2010 urheilun kansainvälinen välitystuomioistuin CAS kuitenkin kumosi KOK:n päätöksen Pekingissä suoritetun dopingtestauksen puutteiden vuoksi, jonka seurauksena Tsih’anin testitulokset mitätöitiin, kilpailukielto purettiin ja olympialainen pronssimitali palautettiin.
Kiribati
Maantiede
Eteläisimmillä Gilbertsaarilla, Phoenixsaarilla ja Banaballa vallitsee kuiva merellinen päiväntasaajan ilmasto, kun taas valtion pohjoisemman osan saarilla on kosteampi trooppinen ilmasto. Lämpötila on kaikkialla 24–30 °C. Sademäärässä on suuria eroja saarelta toiselle ja vuodesta toiseen: kuivimpina vuosina eräät Gilbert- ja Phoenixsaaret saavat alle 200 mm, kun taas pohjoisimmilla Gilbertsaarilla voi sataa yli 3 000 mm vuodessa.
Perälahti (Kangasala)
Perälahti on Pirkanmaalla Kangasalla Sahalahden kirkonkylässä sijaitseva lampi.
Kiribati
Maantiede
Kiribatin alkuperäinen kasvillisuus on kärsinyt pahoin ihmisen toimista, ja noin puolet kasvilajeista on uhanalaisia tai jopa häviämisen partaalla. Kookospalmu, kirjokairapalmu ja leipäpuut ovat nykyään yleisimpiä villinä kasvavia kasveja. Kiribatilla ei ole alkuperäisiä nisäkäslajeja, mutta 75 lintulajista linenkerttunen on kotoperäinen. Vuonna 2006 Kiribati perusti 184 700 neliökilometrin laajuisen meriensuojelualueen. Se on kaksi kertaa Portugalin kokoinen, ja siihen kuuluu kahdeksan asumatonta atollia. Alueella elää noin 120 korallilajia ja 500 kalalajia. Alue sijaitsee muuttoreitin varrella, joten monet merilinnut ja merikilpikonnat liikkuvat siellä usein.
Ivan Tsih’an
Tsih’anin oli tarkoitus osallistua 2012 Lontoon kesäolympialaisiin. Hän ei kuitenkaan ilmestynyt moukarinheiton karsintakilpailuun, ja pian ilmoitettiin miehen 2004 olympialaisten ja 2005 MM-kisojen uudelleentestatuista doping-näytteistä löytyneen jälkiä kielletyistä aineista. Joulukuussa 2012 Tsih’an tuomittiin dopingrikkomuksesta Ateenan kesäolympialaisissa antamansa dopingnäytteen perusteella, ja hän menetti Ateenan olympiahopeansa. Kaikki hänen suorituksensa aikavälillä 22. elokuuta 2004 – 21. elokuuta 2006 hylättiin ja hän sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 4.8.2012–3.8.2014.
Kiribati
Historia
Kiribatin ensimmäiset asukkaat tulivat Mikronesian kautta Kaakkois-Aasiasta 4 000 – 5 000 vuotta sitten. He alkoivat asuttaa Gilbertsaaria ja Banabaa. Phoenixilla ja Linellä ei ollut ilmeisesti pysyvää asutusta, vaikka niilläkin on käynyt ihmisiä ennen eurooppalaisia. Muualla asukkaat muodostivat kainga-nimisiä kyläyhteisöjä, joista jokaisessa oli kokoontumispaikkana kylätalo. Kiribatilaiset tunnettiin hurjina taistelijoina, joiden keihäänkärkinä käytettiin hain hampaita. Eteläisimmille Gilbertsaarille muutti samoalaisia noin 1300-luvulla. Pian tämän jälkeen saarille kehittyi vanhimpien hallinto, gerontokratia.
Perälahti (Kangasala)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Kirkkojärven ja Längelmäveden välissä Maamonvuoren juurella. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen lähiympäristössä sijaitsee neljä maatilaa. Lammelle ei tule teitä.
Ivan Tsih’an
Tsih’an on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 105 kilogrammaa. Häntä valmensi aiemmin olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari Sergei Litvinov.
Perälahti (Kangasala)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.729) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,6 metriä mpy. Lampeen on johdettu kolme johto-ojaa peltoaukealta ja sen oma lasku-uoma on perattu oja Hangaslahden järveen. Hangaslahdesta pääsee Myllyojaa myöten Längelmäveden Isoniemenselälle.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli Kangaslahden peräosa (merkitty tosin torpan nimeksi), kun Längelmäveden pinta oli huomattavasti nykyistä korkeammalla. Kangaslahti yhtyi nykyiseen Kirkkojärveen (Iso Laks Sjö) johtavaan salmeen pohjoiseen työntyvänä haarana. Längelmäveden vedenpinta laski Kaivannon kanavan rakenteiden pettäessä vuonna 1830, jolloin vedenpinta aleni noin kaksi metriä ja lahtikin maatui. Lahdenperälle jäi jäljelle kosteikko ja sen keskelle pieni lampi, jota kutsutaan Perälahdeksi. Vuoden 1957 peruskartassa oli lammen ympäristö kosteikkoa, jonne oli johdettu kolme metsä- ja pelto-ojaa. Kosteikkoa on myöhemmin kuivatettu perkamalla yhdysojaa ja siitä on raivattu peltomaata.
IX kaupunginosa (Turku)
IX kaupunginosa (myös Länsiranta, ) on suurinumeroisin Turun keskustan numeroiduista kaupunginosista. Se sijaitsee nimensä mukaisesti Aurajoen länsipuolella Kakolanmäen ja Turun sataman välissä. Kaupunginosassa on monia museoita ja kulttuuripalveluita, kuten Turun konservatorio.
Kiribati
Historia
Eurooppalaiset yhteydet alkoivat 1500-luvulla, mutta suurin osa Kiribatista säilyi varsin tuntemattomana aina 1800-luvulle asti, jolloin saarille alkoi tulla valaanpyytäjiä ja kookosöljykauppiaita. Gilbertinsaarelaisia miehiä vietiin 1830–1870-luvuilla orjatyöhön Perun suola- ja hopeakaivoksille ja Uuden-Etelä-Walesin karja-asemille. Yhdistynyt kuningaskunta teki niistä ja läheisistä Ellicesaarista protektoraattinsa 1892. Banaba liitettiin vuonna 1900 hallintoalueeseen, kun sieltä oli löytynyt fosfaattia. Protekroraatista tuli 1916 siirtokunta, ja sen jälkeen se alkoi hallita myös suurinta osaa Phoenix- ja Linesaarista sekä Tokelauta.
IX kaupunginosa (Turku)
Kaupunginosan väkiluku oli 1 324 vuonna 2007, ja vuotuinen väestönkasvu oli −0,22 %. Kaupunginosan väestöstä 11,83 % oli alle 15-vuotiaita ja 11,98 % yli 65-vuotiaita. Äidinkielenään suomea puhui 90,76 % kaupunginosan asukkaista, ruotsia 6,13 % ja muita kieliä 3,10 %.
Kiribati
Historia
Japani miehitti osan saarista toisen maailmansodan aikana. Japanilaiset olivat linnoittaneet vahvasti Tarawan, ja Tarawan taistelu marraskuussa 1943 olikin yksi Tyynenmeren sodan verisimmistä ja yksi sodan käännekohdista. Vuonna 1945 Banaban asukkaat joutuivat lähtemään Fidžiin kuuluvalle Rabin saarelle fosfaattikaivosten ympäristötuhojen takia. Brittihallinto maksoi heille korvauksia vuonna 1981 pitkällisen oikeusjutun jälkeen.
Gilbert- ja Ellicesaarten välille syntyi 1970-luvulla kiistoja, ja ne erotettiin toisistaan 1975–1976. Gilbertinsaaret itsenäistyivät 1979 nimellä Kiribati. Itsenäisyys myönnettiin virallisesti 12. heinäkuuta. Itsenäistymisen myötä Yhdysvallat lopetti vaateensa harvaan asuttua Phoenixsaaria ja kolmea lukuun ottamatta kaikkia Linesaaria kohtaan. Nämä liitettiin itsenäiseen Kiribatiin. Maan ensimmäiseksi presidentiksi valittiin Ieremia Tabai, joka toimi virassaan vuoteen 1991 ja joka oli itsenäisyyden alkuaikojen keskeisin johtaja.
IX kaupunginosa (Turku)
Virallisesti IX kaupunginosan kirjoitetuksi nimeksi on annettu Slottsmalmen eli Linnanmalmi, mutta tämä nimi on vähäisessä käytössä.
Kiribati
Historia
Kiribati on 2000-luvulla on hakenut ratkaisuja taistellakseen merenpinnan nousua vastaan. Maan hallitus osti vuonna 2014 noin 20 neliökilometriä maata Fidžin Vanua Levulta, joka voisi olla kiribatilaisten uusi kotimaa ja jota voi sitä ennen käyttää ruoantuotantoon.
IX kaupunginosa (Turku)
Linnanfältti
Linnanfältti on IX kaupunginosaan 2010-luvun lopulla rakennettava puukerrostaloista muodostuva asuinalue Amiraalistonkadun molemmin puolin. Se on yksi pilottikohteista Suomen hallituksen hyväksymässä puurakentamisen edistämisohjelmassa 2004–2010. Aiemmin teollisuus- ja varikkoalueena toiminut alue rajautuu idässä Turku Energian voimalaitokseen ja lännessä 1870-luvulla rakennettuun Turun matkustajasatamaan kulkevaan rautatiehen. Linnanfältin pohjoisrajana on Malminkatu, etelärajana Linnankatu. Linnankadun varren ja muut alueen vanhat puutalot säilytetään ja kunnostetaan, ja niiden väliin rakennetaan matalia 2–4-kerroksisia puukerrostaloja. Talojen ja pihakansien alle rakennetaan maanalaisia pysäköintihalleja.
Kiribati
Historia
Syyskuussa 2019 Kiribati solmi diplomaattisuhteet Kiinan kansantasavallan kanssa ja samalla katkesivat Kiribatin diplomaattisuhteet Taiwaniin (Kiinan tasavaltaan). Kiribati oli tunnustanut Kiinan kansantasavallan vuonna 1980, mutta vuonna 2003 se vaihtoi tunnustuksensa Taiwanin hallitukselle ja nyt siis taas kansantasavallalle. Kiribatin presidentti Taneti Maamau vieraili tammikuussa 2020 Pekingissä.
IX kaupunginosa (Turku)
Linnanfältti
Uusia puutaloja tullaan rakentamaan radan ja Fleminginkadun väliselle tontille, Fleminginkadun ja vanhojen raitiovaunuhallien väliin, Turun maakuntamuseon käytössä olevan vanhan harja- ja sivellintehtaan naapuritontille sekä Kalastajankadun ja Mittarinkadun väliseen kortteliin. Vanhat tehdasrakennukset sekä raitiovaunuhallit säilytetään vanhojen puutalojen ohella.
Kiribati
Politiikka ja aluehallinto
Kiribati on monipuoluedemokratia. Presidentti (Beretitenti) toimii sekä valtion päämiehenä että hallituksen johtajana. Hänen vastuullansa on myös esimerkiksi ulkoministerin tehtävät. Presidentti valitsee hallituksen, jossa voi olla korkeintaan 12 ministeriä.
Kiribatin parlamentti (Maneaba ni Maungatabu) valitaan neljän vuoden välein, ja parlamentissa on 45 vaaleilla valittua jäsentä. Niistä 44 valitaan valtion 26:sta vaalipiiristä ja 1 Rabisaarelle muuttaneiden entisten banabalaisten joukosta. Parlamentin puhemies on lisäksi parlamentin ex officio -jäsen. Parlamentti valitsee presidenttiehdokkaaksi kolme tai neljä ehdokasta, joista sitten valitaan vaaleilla uusi presidentti.
IX kaupunginosa (Turku)
Linnanfältti
Linnanfältin rakentaminen alkoi lokakuussa 2016, ja alueen arvioitiin valmistuvan 3–5 vuodessa. Alueella ensimmäisenä toimivia rakennusyhtiöitä olivat NCC, KS-Kodit, Lakea, Bonava, YH Kodit ja Lehto Group.
Kiribati
Politiikka ja aluehallinto
Taneti Maamau valittiin vuonna 2020 uudelleen presidentiksi. Parlamentissa on puolestaan 22 jäsentä Tobwaan Kiribati Party- ja Boutokaan Kiribati Moa -puolueesta. Jälkimmäinen perustettiin vasta vaalien jälkeen, kun kaksi puoluetta yhdistyivät uudeksi kokonaisuudeksi. Kiribatin puolueet eivät ole varsinaisesti puolueita, vaan ennemminkin edunvalvontaryhmiä, joilla ei ole toimistoa tai organisaatiota.
Kullakin Kiribatin 21 asutusta saaresta on oma valtuustonsa, joka huolehtii jokapäiväisistä asioista.
Kiribati on ostanut Fidžiltä Vanua Levun saaren, joka olisi valtion uusi koti ilmastonmuutoksen vuoksi.
Talous
thumb|250px|[[Kiritimati Kansainväliseltä avaruusasemalta 16.1.2002 kuvattuna]]
Kiribatilla on vähän luonnonrikkauksia. Sen fosfaattivarat oli jo käytetty maan itsenäistymisen aikaan. Nykyisin suurin osa maan tuotannosta ja viennistä on kookospähkinän kuivattua ydintä sekä kalaa. Viime vuosina Kiribatin talous on heilahdellut rajusti. Taloudellista kehitystä rajoittavat koulutetun työvoiman vähäisyys, heikko infrastruktuuri ja eristyneisyys kansainvälisiltä markkinoilta.
Yli viidenneksen bruttokansantuotteesta kattaa matkailu. Ulkomainen talousapu, pääosin Yhdistyneeltä kuningaskunnalta ja Japanilta, on oleellinen lisä bruttokansantuotteeseen, viime vuosina 20–25 %.
Vuonna 2019 maan energiasta 63% tuotettiin öljystä, 36% uusiutuvilla energianlähteillä, lähinnä biopolttoaineilla ja aurinkopaneeleilla. Sähköntuotannosta aurinkoenergian osuus oli 15%.
Saarilla on 19 lentopaikkaa, mutta vain neljällä on päällystetty kiitotie. Maantietä on 670 kilometriä. Satamia ovat Betio (Tarawan atollilla), Canton-saari ja English Harbor. Kansainväliset lennot tulevat vain Tarawalle ja Joulusaarelle.
Väestö
Vuonna 2022 Kiribatin väkiluvuksi arvioitiin 114 189. Kiribatin viralliset kielet ovat englanti ja kiribatin kieli, mutta valtaosa väestöstä puhuu vain kiribatia. Se onkin yksi harvoista Tyynenmeren kielistä, jonka valta-asemaa englanti ei uhkaa.
Maan suurin uskonto on kristinusko, vaikkakin siihen usein sekoittuu paikallisia kansanuskomuksia. Vuoden 2005 väestönlaskennassa katolisia oli 55 %, protestantteja 36 %, mormoneita 3,1 %, bahaita 2,2 %, adventisteja 1,9 % ja muita 1,8 %.
Peruskoulun käyminen on pakollista, ja osa oppilaista jatkaa joko valtion tai kirkon ylläpitämissä oppikouluissa. Korkeakouluun lähdetään usein ulkomaille, mutta Eteläisen Tyynenmeren yliopistolla on Tarawassa koulutuskeskus, ja opettajia ja insinöörejä koulutetaan Kiribatissa.
YK:n vuosituhattavoitteista vain yhtä pidettiin vuoden 2007 arvion mukaan todennäköisenä ja kolmea mahdollisena tavoittaa. Todennäköinen saavutettava tavoite on ulottaa peruskoulutus kaikille. Mahdollisia ovat vähentää lapsikuolleisuutta ja parantaa odottavien äitien terveyttä sekä edistää kansainvälistymistä. Pidetään epätodennäköisenä, että sukupuolten väliseen tasa-arvoon, ympäristöön tai tarttuviin tauteihin liittyvät tavoitteet saavutettaisiin. Köyhyyteen liittyvästä tavoitteesta ei ollut tarpeeksi tietoa sen saavuttamisen arvioimiseksi.
Pahimmat tartuntataudit ovat bakteeriperäinen ripuli sekä malaria. Aikuisista 46% on merkittävästi ylipainoisia - luku on maailmassa 9. korkein. Tupakointi on todella yleistä, miehistä yli puolet ja naisista noin neljännes polttaa tupakkaa.
Kulttuuri
Kiribatilaisten perusruoka saadaan merestä, sillä atollien luonteesta johtuen vain harvat viljelyskasvit menestyvät niillä. Kotimaisia kasviksia ovat kookospähkinät, taaro, leipäpuunhedelmät, kairapalmut ja villit viikunat. Kookospähkinän nesteestä käytetään alkoholia, jonka juomisesta on tullut joillekin ongelma. Tuontielintarvikkeet, etenkin riisi, ovat yleistymässä saarilla.
Kiribatilla ilmestyy kaksi viikoittaista sanomalehteä, Te Uekera ja hallituksen omistama Kiribati Newstar.
Valtio ylläpitää yhtä radiokanavaa. Kanavapakettien kautta voi seurata australialaisia ja yhdysvaltalaisia televisio-ohjelmia.
Urheilu
Kiribati osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Ateenassa 2004. Sillä on ollut kahden ja kolmen hengen joukkueet, jotka osallistuivat yleisurheiluun ja painonnostoon.
VIII kaupunginosa (Turku)
VIII kaupunginosa on yksi Turun keskustan numeroiduista kaupunginosista. Se sijaitsee Aurajoen länsipuolella Puistokadun ja IX kaupunginosan (Länsiranta) välissä. Osa kaupunginosasta tunnetaan nimellä Port Arthur eli Portsa. Port Arthurin rakennukset ovat lähinnä puutaloja, joita erottavat paikoin kapeat kadut. Osa kaduista on mukulakivipäällysteisiä. Ennen Port Arthur oli työläiskaupunginosa. Port Arthurin asuinalueen lisäksi VIII kaupunginosaan kuuluu Kakolanmäki. Portsan tärkeimmät kadut ovat Puutarhakatu ja Rauhankatu, jokirannan puolella Kakolanmäkeä kulkee Linnankatu
Kaupunginosan väkiluku on 4 720 (2007). Kaupunginosan väestöstä 9,26 prosenttia on alle 15-vuotiaita ja 19,10 % on yli 65-vuotiaita. Äidinkielenään suomea puhuu 91,07 % kaupunginosan asukkaista, ruotsia 7,06 % ja muita kieliä 1,87 %.
left|thumb|Taloja Port Arthurissa. Kaupunginosa sisältyi jo Engelin vuonna 1828 laatimaan Turun uuteen asemakaavaan, mutta se jäi vielä tämän jälkeen pitkäksi ajaksi rakentamatta. Suurimmaksi osaksi se rakennettiin vasta 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä asuinalueeksi työläisille. Se sai nimensä itäaasialaisen Port Arthurin satamakaupungin mukaan. Aluetta rakennettaessa Venäjä oli juuri menettänyt kaupungin Japanille maiden välisessä sodassa, ja eräs muurareista sattui lohkaisemaan rakentavansa ”uutta Port Arthuria”.
1970-luvulla laaditut suunnitelmat kaupunginosan kaavoittamiseksi kerrostalovaltaiseksi alueeksi kaatuivat alueen asukkaiden vastustukseen, ja vuonna 1981 koko Port Arthurin alueelle vahvistettiin rakennusten purkamisen ja julkisivumuutosten tekemisen kieltävä suojelukaava.
Kakolanmäkeen valmistui vuonna 2008 Kakolan jätevedenpuhdistamo. Puhdistamo on rakennettu kallion sisälle. Se puhdistaa 300 000 asukkaan jätevedet ja on Suomen kolmanneksi suurin jätevedenpuhdistamo. Jätevedenpuhdistamon rakentaminen, louhiminen ja varustaminen siirtoviemäreineen maksoi 128 miljoonaa euroa.
Nykyään Port Arthurin alueella asuu noin tuhat taloutta ja siellä toimii kaupunginosayhdistys Portsa ry. Suomen Kotiseutuliitto valitsi Portsa – Port Arthurin ensimmäiseksi Vuoden kaupunginosaksi vuonna 2001. Radio Sadassa Port Arthur valittiin Turun parhaaksi kaupunginosaksi vuonna 2008. Vuonna 2009 Museovirasto määritteli Port Arthurin puutalokorttelit ja Mikaelinkirkon yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Alueella sijaitsee peruspalvelujen lisäksi vuonna 2006 avattu palvelukoti nimeltä Portsakoti.
Elías Figueroa
Elías Ricardo Figueroa Brander (s. 25. lokakuuta 1946 Valparaíso, Chile) on chileläinen entinen jalkapalloilija.
Peliura seurajoukkueissa
Figueroa syntyi työläisperheeseen. Hänen jalkapallokykynsä huomattiin aikaisin, joten hän lähti pelaamaan Unión La Caleraan. Hän nousi nopeasti kasvattajaseuransa edustusjoukkueeseen, pelaten keskuspuolustajan roolia. Figueroa pelasi hyvän ja ehjän kauden, joten nuori lupaus hankittiin santiagolaiseen Santiago Wanderersiin. Figueroa ei ehtinyt viettää Wanderersissakään kuin yhden kauden, lähtiessään Uruguayn pääkaupungin Montevideon suurseuraan, Peñaroliin, jossa hän loi menestyksekkään uran.
Peñarolin huipputoppari oli haluttu Euroopassakin, mutta Figueroa valitsi brasilialaisen Internacionalin. Internacionalissa Figueroa viimeistään osoitti kuuluvansa maailman puolustajaeliittiin, sillä oli voittamassa Internacionalille sen kaikkien aikojen ensimmäisen Brasilian pääsarjan mestaruuden ja oli voittamassa jokaisella kaudellaan ampeonato Gaúchoa eli Rio Grande do Sulin osavaltiomestaruutta. Figueroa voitti myös monta henkilökohtaista palkintoa, hänet valittiin muun muassa Etelä-Amerikan parhaaksi jalkapalloilijaksi vuosina 1974, 1975 ja 1976.
Figueroan vuodet olivat yksiä Internacionalin historian menestyksekkäimpiä. Hän päätti kuitenkin lähteä vuonna 1975 kauden päätyttyä takaisin kotimaahansa, oltuaan poissa kymmenen menestyksentäytteistä vuotta. Siirron kohteena oli Santiagosta kotoisin oleva Palestino. Palestinon Figueroa johdatti Copa Chilen voittoon sekä sen historian toiseen Chilen pääsarjan mestaruuteen vuonna 1978. Palestinosta lähdettyään Figueroan ura kääntyi alamäkeen, eikä hän saanut enää ehjiä kausia alleen, vaan vietti viimeiset pelivuotensa Fort Lauderdale Strikersissa ja Chilen suurseura Colo-Colossa.
Peliura maajoukkueessa
Figueroa pelasi 47 ottelua Chilen maajoukkueessa ja teki näissä otteluissa kaksi maalia vuosina 1966–1982. Hän edusti Chileä vuosien 1966, 1974 ja 1982 MM-kilpailuissa. Hän toimi kapteenina, kun Chile sijoittui toiseksi vuoden 1979 Copa Américassa.
Saavutukset
Nimetty myös Fifa 100 -listalle.
Suomen sotakorvaukset
Suomen sotakorvaukset olivat sotakorvauksia, joita Suomen piti toisen maailmansodan jälkeen maksaa Neuvostoliitolle. Joulukuussa 1944 vahvistetun välirauhansopimuksen mukaisesti Suomen oli maksettava Neuvostoliitolle kuuden vuoden aikana sotakorvauksia 300 miljoonan kultadollarin (ns. sotakorvausdollari) arvosta. Sotakorvaussopimuksen allekirjoittivat valtioneuvoston juhlahuoneistossa Smolnassa Helsingissä valvontakomission puheenjohtaja Andrei Ždanov ja pääministeri J. K. Paasikivi. Maksuaika pidennettiin vuoden 1945 lopussa kahdeksaan vuoteen ja kesällä 1948 korvausten nimellisarvo alennettiin 226,5 miljoonaan kultadollariin. Viimeinen sotakorvausjuna ohitti Vainikkalan raja-aseman 18. syyskuuta 1952. Suomi oli ainoa maa maailmassa, joka suoritti sille määrätyt sotakorvaukset. Sotakorvausjärjestelmä perustui tavarantoimituksiin, ei käteismaksuun. Poikkeuksena oli kauppalaivaston alusten luovuttaminen, minkä vaikutus oli kansantalouden pääomavaroja kaventava.
Mary Mary
Mary Mary on yhdysvaltalainen gospel-duo. Sen jäsenet ovat sisarukset Erica Monique (s. 29. huhtikuuta 1972) ja Trecina "Tina" Evette Campbell (s. 1. toukokuuta 1975).
Suomen sotakorvaukset
Sotakorvauksia koskeneet neuvottelut syksyllä 1944 kuuluivat ulkoministeriön vastuulle. Neuvotteluihin osallistui myös valtioneuvoston asettama asiantuntijakomitea, jonka puheenjohtajana oli Suomen Selluloosayhdistyksen toimitusjohtaja, vuorineuvos Walter Gräsbeck ja jäseninä Suomen Puunvienti Oy:n toimitusjohtaja Gunnar Jaatinen, MTK:n hallituksen puheenjohtaja Juho Jännes, Tampellan toimitusjohtaja Arno Solin, ulkoministeriön lähetystöneuvos Johan Nykopp ja Wärtsilä-yhtymän pääjohtaja, vuorineuvos Wilhelm Wahlforss.
Sotakorvausten arvoa ei laskettu käyvin dollarihinnoin vaan kultadollareina vuoden 1938 arvon pohjalta. Kultadollarin arvon on arvioitu olevan noin 15 % normaalia dollaria korkeampi. Suomen markan arvo aleni 50,8 % vuosien 1938 ja 1944 välillä. Tällöin päädytään sotakorvausten 400 miljoonan dollarin kokoluokkaan Suomen markan arvon pohjalta vuonna 1944. Raskaimmillaan 1945–1949 sotakorvaukset sitoivat 15–16 % valtion menoista, jotka 1945 olivat noin 43 000 miljoonaa vanhaa markkaa ja 1946 noin 52 000 miljoonaa vanhaa markkaa. Vuosina 1950–1952 sotakorvauksia oli vielä 7–5 % valtion menoista.
Mary Mary
Mary Mary perustettiin Kaliforniassa. Yhtye voitti jo ensimmäisellä albumillaan (Thankful, 2000) Grammy-palkinnon. Yhtyeen tuotannossa on vaikutteita myös gospelin ulkopuolisista genreistä, kuten soulista ja hip hopista.
Suomen sotakorvaukset
Vaikka sotakorvaussopimus allekirjoitettiin joulukuussa, sotakorvausvuosi alkoi ja päättyi sen mukaan aina Moskovan välirauhan allekirjoittamisen vuosipäivänä 19. syyskuuta.
Mary Mary
Yhtyeen molemmat jäsenet ovat syntyneet Inglewoodissa, Kaliforniassa ja ovat perheellisiä.
Suomen sotakorvaukset
Sotakorvaustuotteita
Sotakorvausten käytännön sujumisesta vastasi Sotakorvausteollisuuden valtuuskunta eli Soteva.
Teräksiset proomut
Esimerkkeinä sotakorvaustuotteista ovat 535 erilaista alusta, 52 500 sähkömoottoria, 1 140 muuntaja-asemaa ja 30 täydellistä tehdaslaitosta voima-asemineen. Sotakorvauksen piiriin kuuluneita aluksia olivat muun muassa S/S Turso, Kuunari Vega ja täysin antimagneettisista raaka-aineista rakennettu ns. kultakuunari Zarja, jonka kaikki metalliosat olivat Outokummun piipronssia. Näin siksi, että alukselta käsin pystyisi suorittamaan herkimmätkin magneettiset mittaukset. Zarjan rakennustyössä vaativin tehtävä oli piipronssisten vesi- ja polttoainesäiliöiden valmistus; säiliöt olivat aluksen ahtaiden tilojen vuoksi hyvin monimuotoisia, ja lopulta vain helsinkiläinen Työkalu- ja hammaspyörätehdas Oy suostui edes yrittämään. Niittaus ei pitänyt nesteitä, niittausten tinaaminen ei auttanut ja hitsaaminen oli lähes mahdotonta siten ettei saumasta tullut magneettinen. Työ kuitenkin onnistui; Väinö Auerin mukaan pari viimeistä säiliötä oli suomalaisten normien mukaan lähes kelvottomia, mutta ne hyväksyttiin kuitenkin.
My Little Pony
My Little Pony on Hasbron luoma tavaramerkki, joka tunnetaan erityisesti muovisista leluponeistaan. Ponit ovat hyvin usein pitkäharjaisia ja -häntäisiä ja yleisesti värimaailmaltaan pastellinsävyisiä. Yleisenä tunnusmerkkinä on ponien takamuksissa sijaitsevat, näiden persoonaa kuvastavat kuviot tai symbolit. Kolmannen ja neljännen ponisukupolven aikana kuviota on kutsuttu myös söpöysmerkiksi (engl. cutie mark).
My Little Pony -lelusarjaa on uudistettu vuosien saatossa useita kertoja ja tällä hetkellä myynnissä olevat ponit edustavat viidettä sukupolvea (myös G5 eli Generation 5). My Little Pony saavutti äärimmäisen suosion erityisesti nuorten tyttöjen keskuudessa 1980–1990-luvuilla ja poiki useita erilaisia oheistuotteita, sarjoja ja kokopitkiä elokuvia. Uudistusten jälkeen varsinaisen suursuosion My Little Pony koki vasta 2010 alkaneen My Little Pony: Ystävyyden taikaa (engl. My Little Pony: Friendship is Magic) -sarjan kautta. Sarja synnytti myös niin sanotun brony-kulttuurin, jossa My Little Ponyn faneiksi tunnustautuivat ensimmäistä kertaa laajassa mittakaavassa myös miehet.
Suomen sotakorvaukset
Teräksiset proomut
Yhtenä sotakorvaustoimitusten tavaraeränä olivat pystytysvalmiit puutalopaketit. Josef Stalin lahjoitti taloja edelleen Puolaan. Niitä oli vuonna 2013 vielä jäljellä Varsovassa noin kolmekymmentä.
My Little Pony
Historia
Hasbro aloitti muovisten ponien tuottamisen vuonna 1981. Aluksi valmistettiin kolmea isokokoisempaa My Pretty Ponya ja vuotta myöhemmin pienempiä muovisia poneja, jotka saivat nimekseen My Little Pony. Ensimmäisen sukupolven My Little Ponyja valmistettiin vuosina 1982–1995 satoja eri malleja useissa maissa. Tarkkaa tietoa määristä ei ole vieläkään saatavilla. Valmistusmaita olivat tyypillisimmin Hongkong ja Kiina, mutta myös esimerkiksi Macao, Argentiina, Italia, Kreikka ja Brasilia. Usein paikalliset versiot myös poikkesivat hieman laajemmin markkinoilla olleista ja siksi niitä kutsuttiinkin varianteiksi, Italian ulkopuolella tehtyjä myös nirvanoiksi. Nykyisin erityisesti nämä ponit ovat keräilijöiden keskuudessa harvinaisia ja arvokkaita.
Suomen sotakorvaukset
Teräksiset proomut
Sotakorvaustuotteille valittiin toimittajat Sotevan järjestämässä kokouksessa. Esimerkiksi Porin Konepaja toimitti erityisesti höyrykäyttöisiä sähkögeneraattoreita varusteineen, siis pieniä voimalaitoksia. Niiden voimanlähteitä kutsuttiin teollisuuslokomobiileiksi. Lars Holmström (1986) selostaa näiden sotakorvaustuotteiden kehittämistä ja toimitusprosessia teoksessaan Maksoimme velkaa: sotakorvauspäiviä ja vähän öitäkin.
My Little Pony
Historia
Vuonna 1997 aloitettiin alkuperäisestä pehmeästä poni-designista hevosmaisemmiksi muutetun toisen sukupolven ponien valmistus. Näitä poneja Hasbro ennätti valmistuttaa vain pari vuotta, kunnes vuonna 2000 sarja lopetettiin. Ponit eivät koskaan saavuttaneet suurta suosiota, joskin niitäkin markkinoimaan tehtiin runsaasti oheismateriaalia.
Vuonna 2003 aloitettiin kolmannen sukupolven ponien valmistus. Nämä ponit muistuttivat ulkonäöltään jälleen hieman enemmän ensimmäisen sukupolven poneja, mutta olivat sirompia. Tämän sukupolven poneilla oli kapeammat kaviot, suuremmat silmät, vahvat värit ja sydänkuvio vasemmassa etujalassa. Ponien valmistus lopetettiin 2010 neljännen sukupolven tullessa markkinoille.
Suomen sotakorvaukset
Teräksiset proomut
Huomattavan erän sotakorvauksista muodosti rautatiekalusto, esimerkiksi yhteensä 728 kapearaiteista veturia, joista suurin osa oli höyryvetureita; merkittävin yksittäinen eli 525 yksilöä käsittänyt tyyppi oli PT-4, joka muodostaakin maailman suurimman yhtenäisen sarjan kapearaiteisia höyryvetureita.
My Little Pony
Historia
Vuonna 2010 aloitti Hasbro neljännen ponisukupolven valmistuksen, ja sen luotiin myötä uusi piirrossarja, My Little Pony: Ystävyyden taikaa. Ponit saapuvat myyntiin pienissä erissä markkina-alue kerrallaan vuoden 2011 aikana korvaten vähitellen kolmannen sukupolven ponit. G4-ponit saavuttivat välittömästi suuren suosion.
Suomen sotakorvaukset
Arvioita sotakorvausten vaikutuksista
Sodan ja sotakorvausten vaikutuksesta yksityinen kulutus laski lähes neljänneksen, investointien volyymi romahti puoleen ja vienti oli vuonna 1945 vajaa viidennes sotaa edeltäneestä. Sotakorvausten hyötypuolelle on usein laskettu metalliteollisuuden pakollinen kehittäminen siten, että jo vuonna 1949 Suomella oli Pohjoismaiden uudenaikaisimmat telakat sekä konepaja- ja valimoteollisuus. Yrityksistä muun muassa Valmet on syntynyt valmistettaessa sotakorvauksina luovutettavia tavaroita.
My Little Pony
Muiden yritysten tuottamat ponit
Samoille markkinoille pyrkien myös muut yritykset valmistivat Hasbron My Little Ponyja imitoivia poneja. Suomessa rekisteröitiin kaksi poneja valmistavaa tuotemerkkiä, Lanard ja Simba. Lisäksi markkinoilla esiintyy aika ajoin muottikopioponeja, jotka ovat alkuperäisellä muotilla valmistettuja piraattikopioita. Näitä poneja voikin usein erehtyä helposti luulemaan aidoiksi. Aidon ponin tunnistaa kuitenkin kavioiden pohjassa olevasta Hasbron leimasta, jota kopiolla ei ole. Muita piraattiponin tunnistuskeinoja ovat erikoiset värivalinnat ja geneeriset symbolit.
Suomen sotakorvaukset
Arvioita sotakorvausten vaikutuksista
Toisaalta on esitetty arvioita, että jos nämä varat ja resurssit olisivat olleet käytettävissä vientitoiminnan ja teollisuuden kehittämiseen, Suomi olisi menestynyt erinomaisesti ja varmasti paremmin kuin maksamalla sotakorvauksia. Sodan jälkeen myös Euroopassa varastot olivat tyhjät ja kysyntää tuotteille olisi varmasti ollut myös lännessä. Erityisesti Iso-Britannia olisi kaivannut pikaisia puutavaratoimituksia. Toisaalta suomalaisen teollisuuden tuotantosuunnat ja kapasiteetti olivat suuntautuneet toisin, joten ei ole mitään näyttöä, että länteen suuntautunut tuotanto olisi syntynyt. Juuri tämän sotakorvausten tuoman pakon kehittää ja laajentaa metalliteollisuutta on katsottu olleen hyödyksi Suomen talouselämälle. Toisaalta sotakorvausten merkitystä "Suomen metalliteollisuuden luojana" on liioiteltu, sillä metalliteollisuus oli kehittynyt merkittävästi jo sodan aikana. Taloushistorioitsija Riitta Hjerppe on korostanut, että metalliteollisuuspainotteisista sotakorvauksista suoriuduttiin, koska metalliteollisuudella oli Suomessa pitkä historia ja se oli kehittynyt voimakkaasti jo 1930-luvulla sekä sodan aikana. Valtiojohdon on katsottu korostaneen sotakorvausten positiivisia vaikutuksia myös poliittisista syistä. Oli myös erittäin tärkeää, että sotakorvausten maksulle saatiin kansan tuki. Samalla on jätetty taka-alalle esimerkiksi se, että tavaroiden vastikkeeton vienti Neuvostoliittoon söi jälleenrakennukseen kipeästi kaivattuja varoja ja hidasti elintason nousua. Myös kauppasuhteet itään olisivat monien tuotteiden kohdalla syntyneet ilman sotakorvauksiakin, sillä niille olisi joka tapauksessa ollut kysyntää Neuvostoliitossa.
My Little Pony
Keräily
Hasbron tuottamat ponit ovat saaneet aikaan maailmalla laajan keräilyinnon. Valtaosa keräilijöistä on aikuisia, joskin erityisesti G4-ponien joukossa on hyvinkin nuoria keräilijöitä. Halutuimpia ovat ensimmäisen sukupolven Kreikassa, Brasiliassa ja Argentiinassa valmistetut nirvanaponit. Myös MOC- (Mint on Card) tai MIB (Mint in Box) -ponit eli paketissaan vielä olevat ponit ovat keräilijöiden keskuudessa arvostettuja.
Suomen sotakorvaukset
Sotakorvausten päättyminen
Sotakorvausten päättymisen kunniaksi pidettiin Helsingin messuhallissa 23. syyskuuta 1952 juhla, jossa puhuivat pääministeri Urho Kekkonen, kauppa- ja teollisuusministeri Penna Tervo, Sotevan johtaja Svante Sundman ja Neuvostoliiton kauppaministeri Pavel Kumykin. Sotakorvausten päätyttyä niiden käytännön sujumisesta vastannut Soteva ajettiin vähitellen alas ja sen toiminta päättyi virallisesti vuoden 1953 lopussa. Sotevan selvittelyelin lakkautettiin seuraavana vuonna.
My Little Pony
Keräily
Jotkut keräilijät harrastavat myös ponien kustomointia eli "tuunausta". Kustomoinnissa ponien harjakset vaihdetaan, ponien keho maalataan ja jotkut muovailevat poneille esimerkiksi siipiä, sarvia tai vaatteita. Erityisesti ensimmäisen sukupolven poneja myös kunnostetaan alkuperäiseen loistoonsa maalaamalla niiden kehoja ja vaihtamalla harjaksia. Erityisen kuuluisa ponien kustomoija on suomalainen taiteilija Mari Kasurinen.
Suomen sotakorvaukset
Sotakorvausten päättyminen
Messuhallin juhlassa sattui välikohtaus, jolla oli kauaskantoiset seuraukset Suomen sisäpolitiikassa. Kauppa- ja teollisuusministeri Penna Tervo lähetettiin kotiin lepäämään neuvostoliittolaisten vieraiden kunniaksi aikaisemmin päivällä järjestettyjen juhlapäivällisten jälkeen ja hänen puheensa ilmoitettiin peruuntuneeksi. Tervo saapui kuitenkin pitämään puheensa, mutta tilaisuudessa mukana olleille ja sitä radion välityksellä seuranneille ei jäänyt epäselväksi, ettei ministeri ollut parhaassa kunnossaan. Sosialidemokraattien eduskuntaryhmä antoi Tervolle ankarat nuhteet, ja puoluesihteeri Väinö Leskisen vaatimuksesta Tervo pyysi eroa ministerin tehtävästä. Presidentti J. K. Paasikivi ei kuitenkaan myöntänyt Tervolle eroa; Arvo Tuomisen mukaan presidentti oli vain tokaissut Tervolle: "Sinä pysyt ministerinä ja sillä siisti!" Jupakan seurauksena Leskisen ja Tervon vuosikausien monet myrskyt kestänyt ystävyys katkesi lopullisesti. Tervon yhteistyö Urho Kekkosen kanssa tiivistyi sitä mukaa kuin se joutui vaikeuksiin Väinö Leskisen kanssa, mistä seurasi hajaannus sosialidemokraattisessa puolueessa, Työväen Urheiluliitossa ja ammattiyhdistysliikkeessä.
My Little Pony
Keräily
Kaikista ponisukupolvista on tuotettu huomattava määrä oheistuotteita, joihin kuuluvat muun muassa tarra-arkit, vihot, värityskirjat, satukirjat, vaatteet, lakanat, sarjakuvalehdet, astiat, pelit ja korut.
Pitkä elokuva My Little Pony: The Movie (julkaistu 1986, suomeksi 2004):
Kotivideolla ei suomeksi ole julkaistu sarjaa edeltäneitä TV-spesiaaleja Rescue at Midnight Castle (1984) ja Escape from Catrina (1985). Ne dubattiin kuitenkin TV-esityksiä varten Agapio Nordicin toimesta.
Charles Cioffi
Charles Cioffi (s. 31. lokakuuta 1935) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi muiden muassa elokuvissa Shaft – kivikova dekkari (Parks, 1971) ja Klute – rikosetsivä (Pakula, 1971).
Abdulsalami Abubakar
Kenraalimajuri Abdulsalami Alhaji Abubakar (s. 13. kesäkuuta 1942, Minna) on nigerialainen sotilas, joka nimitettiin maan presidentiksi kesäkuussa 1998 kenraali Sani Abachan kuoleman jälkeen. Abdulsalami Abubakar ei ollut ikinä ollut julkisessa virassa ja ilmoitti maan palauttamisesta siviilivaltaan. Nigeriassa hyväksyttiin uusi perustuslaki ja järjestettiin monipuoluevaalit, joissa voittanut Olusegun Obasanjo astui virkaansa 29. toukokuuta 1999, samana päivänä kuin uusi perustuslaki tuli voimaan.
Lauri Sallinen
Lauri Sallinen (s. 19. marraskuuta 1979, Helsinki) on Jyväskylässä asuva kirjailija. Hän on valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2004.
Hän on julkaissut kaksi romaania, aforismikokoelmia sekä esseekirjallisuutta. Sallisen tekstejä on julkaistu myös lehdissä sekä luettu radiossa.
Säveltäjä Säde Rissanen on säveltänyt Metsoforte-kuorolle Sallisen romaaniin Sundarananda pohjautuvan, lokakuussa 2005 kantaesitetyn kuoroteoksen.
M/S Slingeborg
M/S Slingeborg on alankomaalaisen Wagenborg Shipping B.V. -varustamon omistuksessa oleva ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2000 Flender Werftin telakalla Lyypekissä, Saksassa. Kuollutta painoa Slingeborgilla on 12 500 tonnia. Alus on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Delfzijl.
Hirvikallio
Hirvikallio voi tarkoittaa seuraavia:
M/S Slingeborg
Slingeborgin sisaraluksia ovat M/S Schieborg ja M/S Spaarneborg.
Käyttöhistoria
5. toukokuuta 2000 alus laskettiin vesille. 26. lokakuuta 2000 alus luovutettiin Wagenborg Shippingin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Alankomaiden lipun alle. Kotisatamaksi tuli Delfzijl. Marraskuussa laiva aloitti Cobelfretin/Stora Enson Zeebruggen ja Göteborgin välisessä liikenteessä.
Kevin Munroe
Kevin Munroe (s. Bathurst, New Brunswick) on kanadalainen elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän tuli tunnetuksi vuonna 2007 ohjaamastaan ja käsikirjoittamastaan elokuvasta Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat.
Munroe muutti vuonna 1995 Los Angelesiin, jossa hän alkoi työskennellä elokuvien parissa, aluksi käsikirjoittajana ja myöhemmin myös ohjaajana.
Krog
Krog on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Petrov
Petrov, naisilla Petrova on yksi yleisimmistä venäläisistä ja bulgarialaisista sukunimistä. Se perustuu raamatulliseen etunimeen (ven. Пётр, Pjotr; bulgarian Petăr, Петър), jota suomessa vastaavat Pietari, Petri ym. Tunnettuja Petrov- ja Petrova-nimisiä henkilöitä ovat:
Petrov
Petrova
Yhdysnimiä
Petrov salanimenä
Samsung Galaxy S5 Mini
Samsung Galaxy S5 Mini on korealaisen Samsung Electronicsin kesäkuussa 2014 esittelemä ja heinäkuussa julkaisema älypuhelin. S5 Mini on pienempi versio Samsung Galaxy S5:stä. S5 Minissä on 4,5 tuuman kapasitiivinen kosketusnäyttö. Puhelimen mitat ovat 131,1 x 64,8 x 9,1 millimetriä. Käyttöjärjestelmänä on Androidin 5.5.1 eli Lollipop.
Mandariinit (elokuva)
Mandariinit (Mandariinid) on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut virolais-georgialainen elokuva, jonka on ohjannut Zaza Urušadze. Se kertoo pienestä virolaiskylästä Abhasiassa vuosien 1992–1993 Abhasian sodan aikana.
Mandariinit oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globen ja Oscarin saajaksi vuonna 2015. Se on ainut baltialainen elokuva, joka on ollut Imdb:n 250 parhaan elokuvan listalla.
Suomessa Mandariinit sai teatteriensi-iltansa Helsingin Maximissa 11. joulukuuta 2015.
Iso-Jauksa
Iso-Jauksa on Pirkanmaalla Kangasalla Sahalahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,5 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Kurmittavuoren pohjoispuolella sen juurella. Järvi on muilta sivuiltaan peltomaiden ympäröimä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja sen rannoille on rakkennettu neljä vapaa-ajan asuntoa. Järven lähiympäristössä sijaitsee kolme maatilaa. Mäen rinteeseen on tehty nurmialue, joka palvelee uimarantana.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.729) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,7 metriä mpy. Järvestä laskee oja, joka yhtyy Myllyojaan Hangaslahden yläpuolella, ja josta pääsee Myllyojaa myöten Längelmäveden Isoniemenselälle.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli Joukslahden osa, kun Längelmäveden pinta oli huomattavasti nykyistä korkeammalla. Joukslahti työntyi lounaaseen päin nykyisen Myllyojan paikalla olleesta salmesta. Kun Längelmäveden vedenpinta laski Kaivannon kanavan rakenteiden pettäessä vuonna 1830. Vedenpinta aleni noin kaksi metriä. Joukslahdesta jäi jäljelle kaksi pienti järveä Vähä-Jauksa ja Iso-Jauksa, joista Vähä-Jauksa on sittemmin kuivatettu suoksi. Vuoden 1957 peruskartassa oli vielä mäen ja järven välissäkin peltomaata, joka on nykyään metsitetty ja nurmikenttää.
Barajas
Barajas on yksi Espanjan pääkaupungin Madridin hallinnollisista alueista. Se oli alun perin oma itsenäinen kuntansa, joka liitettiin Madridiin 18. marraskuuta 1949. Alue sijaitsee kaupungin itäosassa ja koostuu Alameda de Osunan, Aeropuerton, Casco Histórico de Barajasin, Timónin ja Corralejosin kaupunginosista. Sen naapurialueita ovat etelässä San Blas ja lännessä Hortaleza. Barajasin kokonaispinta-ala on 42,7 neliökilometriä ja asukasluku 42 200 (2005).
Barajasissa sijaitsee Barajasin lentoasema, joka on yksi maailman vilkkaimmista. Suurin viheralue on Espanjan nykyisen kuninkaan mukaan nimetty Juan Carlos I:n puisto.
Jarkko Komula
Jarkko Komula (s. 13. maaliskuuta 1976 Oulu) on suomalainen dartsinpelaaja.
Komula on kuulunut vuodesta 2009 lähtien PDC-liittoon. Hänen parhaimpiin saavutuksiin kuuluu muun muassa World Masters -turnauksen finaalipaikka vuonna 2001.
Komulan sisääntulokappale on Fleetwood Macin "The Chain".
Mirage (Camelin albumi)
Mirage on brittiläisen Camel-yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin 1. maaliskuuta 1974. Albumi sisältää yhtyeen eräitä tunnetuimpia kappaleita. Hyvistä arvosteluista huolimatta albumi ei lyönyt yhtyettä vielä kaupallisesti läpi.
Alkuperäinen, Camel-savukeaskia mukaileva kansitaide, aiheutti oikeustoimien uhan Yhdysvalloissa, minkä vuoksi maan markkinoille suunniteltiin erilaiset kannet.
Taustaa ja albumin työstö
Vaikka yhtyeen esikoisalbumi Camel (1973) oli myynyt ensimmäisen vuoden aikana kohtalaiset 5 000 kappaletta, levy-yhtiö MCA Records ei halunnut julkaista yhtyeeltä enempää materiaalia. Camelin onneksi se oli edellisen puolentoista vuoden aikana ehtinyt saavuttaa nimeä Britannian-kiertueilla Wishbone Ash- ja Barclay James Harvest -yhtyeiden lämmitteljänä, ja esikoisalbumin kehuttu laatu paransi yhtyeen asemaa entisestään. Yhtyeen manageri Geoff Jukes ylläpiti luottamustaan yhtyeen sisällä, ja yhdessä bisneskumppaniensa kanssa hän kiinnitti Camelin omaan Gama Records -yhtiöönsä.
Viikkojen sisällä otettiin yhteys Genesis- ja Caravan-yhtyeiden levyjä tuottaneeseen tuottaja David Hitchcockiin, ja yhtye kutsuttiin Island Recordsin omistamaan Basing Street Studiosiin äänittämään materiaalia uutta albumia varten. Levytysten aikana tuottaja Geoff Jukesin Gama Records solmi pitkäaikaisen sopimuksen Decca Recordsin kanssa, jonka mukaan kyseinen yhtiö julkaisisi kaikki Gama Recordsin sekä siten samalla Camelin tuotokset. Levyn äänitykset saatiin kokoon marraskuun 1973 aikana. Suurinta osaa levyn materiaalista oli jo kokeiltu aiemmin live-esiintymisissä.
Musiikki
Miragella Camel alkoi kehittää omaa, yksilöllistä tyyliään, johon kuuluivat muun muassa monimutkaiset rytmitykset. Uuden tyylin huipentumana levyllä on lukuisia osia sisältävä, lähes 13-minuuttinen ”Lady Fantasy”. Albumilla on huomattavaa myös kitaristi Andrew Latimerin huilunsoitto.
Albumin avaa nopeatempoinen, kosketinsoittaja Peter Bardensin kirjoittama ”Freefall”. Hän on tehnyt myös seuraavan kappaleen, ”Supertwisterin”. Sitä seuraa kitaristi Andrew Latimerin ensimmäinen levylle päätynyt pitkä sävellys, ”Nimrodel/The Procession/The White Rider”, joka sai vaikutteensa J. R. R. Tolkienin kirjasta Taru sormusten herrasta. Kappaleessa Latimerin on sanottu näyttäneen kykynsä niin kitaristina kuin huilistinakin. Kappale loi dramaattisen lopun Miragen ykköspuoliskolle. B-puolen aloittaa Latimerin ja Bardensin yhdessä kirjoittama ”Earthrise”, jota seuraa yksi Camelin tunnetuimmista kappaleista, ”Lady Fantasy”, jonka yhtye on tehnyt yhdessä. Kappale on sekoitus lukuisia musiikinlajeja.
Julkaisu ja vastaanotto
Mirage ilmestyi Deccan alamerkki Deram Recordsin julkaisemana 1. maaliskuuta 1974. Albumi sai hyvän vastaanoton brittiläisiltä kriitikoilta. Esimerkiksi Beat Instrumental -lehti valitsi Miragen kuukauden levyksi kehuen albumia loistavaksi, ja kehuja antoi myös Sounds-lehti. Ylistyksistä huolimatta levy ei noussut Britanniassa listalle.
Yhtye vietti huhti- ja toukokuun kiertämällä Eurooppaa albumia promotoiden. Kiertueen aikana Camel-savukkeiden Yhdysvaltain-jaosto sai tietää Miragen kansikuvasta, joka oli mukaelma kyseisen savukemerkin askista. Yhtiö vaati oikeustoimilla uhaten levyn vetämistä pois markkinoilta. Yhdysvalloissa Miragen julkaiseminen kuului Janus Recordsille, joten kyseinen yhtiö suunnitteli hätäisesti uudet kannet ennen saattoa markkinoille. Kaikkialla muualla maailmassa käytettiin alkuperäistä kansikuvaa, sillä yhtyeen johtoporras oli sopinut Camel-savukkeen Euroopan-jaoston kanssa Camel-savukkeiden jakamisesta Miragen kansikuvalla ja kappalelistalla varustettuna. Savukeyhtiö oli niin innoissaan sopimuksesta rockyhtyeen kanssa, että ehdotti Miragen alkuperäisten kappaleiden vaihtamista teemoiltaan tupakka-aiheisiin kappaleisiin. Yhteistyö tupakkayhtiön kanssa meni lopulta niin pitkälle, että yhtyeen konserteissa mainostettiin ja jaettiin ilmaiseksi Camel-savukkeita, minkä lisäksi vahvistimet oli päällystetty Camel-kalvoilla.
Halogenointi
Halogenointi on kemiallinen reaktio, jossa halogeeni reagoi alkuaineen tai yhdisteen kanssa. Halogenoinnissa voidaan käyttää joko vapaita halogeeneihin kuuluvia alkuaineita tai näiden yhdisteitä. Lopputuotteeksi saadaan alkeeneja tai alkaaneja halogenoimalla halogeenialkaani, jossa voi olla fluori-, kloori-, bromi- tai jodiatomeja. CFC-yhdisteet eli kauppanimiltään freonit ovat esimerkkejä halogenointireaktion tuotteista.
Mirage (Camelin albumi)
Julkaisu ja vastaanotto
Yhdysvalloissa levy nousi Billboard Hot 100 -listan sijalle 149. Tämän seurauksena yhtye suoritti seitsenviikkoisen Amerikan-kiertueen Whisbone Ashin lämmittelijänä. Kiertueen välissä seurasi sarja konsertteja Britanniassa, joista kaksi Lontoon kuuluisalla The Marquee Clubilla lokakuussa. Amerikan-kiertue päättyi Miamiin joulukuussa 1974, mutta hyvästä vastaanotosta johtuen yhtye jatkoi Yhdysvaltojen kiertämistä omatoimisesti.
Halogenointi
Halogenointi voidaan saavuttaa:
Pisa
Historia
Pisa oli olemassa jo etruskien ja Rooman valtakunnan aikoihin. Pisan huippukausi sijoittuu keskiajalle, jolloin se oli Genovan, Amalfin ja Venetsian rinnalla yksi neljästä italialaisesta merivallasta. Pisa oli tärkeä kaupallinen keskus ja sillä oli hallussaan merkittävä laivasto Välimerellä. Se kilpaili mm. Genovan ja Venetsian kanssa.
Mirage (Camelin albumi)
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Pisa
Historia
Pisa valloitti osan Sardiniaa ja menestyksellisesti voitti monia kilpailevia kaupunkeja Sisiliassa ja Etelä-Italiassa. Pisan laivasto osallistui myös ristiretkiin. Kaupunkiin virranneita varoja käytettiin Campo dei Miracolin rakennusten, kuten tuomiokirkon ja Pisan kaltevan tornin, rakentamiseen.
Pisalla oli itsenäinen demokraattinen hallitus, ja kaupunkia hallitsi valtuusto. Paavin ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin välisessä valtataistelussa Pisa oli aina keisaria tukevien ghibelliinien puolella, ja tuki aktiivisesti mm. Fredrik I Barbarossaa, Fredrik II:ta ja Henrik VII:ttä. Keisarit tunnustivat Pisan itsenäisyyden ja olivat siinä määrin kiitollisia, että antoivat Pisalle herttua Henrik II:n sotasaaliit, jotka ovat yhä tallessa Pisan tuomiokirkossa.
Pisan valta alkoi hiipua vuonna 1284, kun se hävisi Genovalle Melorian meritaistelussa. Taistelussa kaupunki menetti merimahtinsa eikä koskaan toipunut tappiosta kunnolla. Pisa yritti kohottaa asemaansa 1300-luvulla, mutta lopulta Firenze valloitti sen vuonna 1406.
Nähtävyyksiä
thumb|Kastekappeli Pisan ehdottomasti kuuluisin nähtävyys on Pisan kalteva torni, joka on osa arkkitehtonista kokonaisuutta Piazza dei Miracolissa ("Ihmeiden aukio") kaupungin vanhan keskustan pohjoispuolella. Piazza dei Miracolissa ovat myös kaunis tuomiokirkko (Duomo) ja kastekappeli.
Muita mielenkiintoisia nähtävyyksiä ovat Ritareiden aukio, jolla sijaitsee Palazzo della Carovana dei Cavalieri hienoine julkisivuineen, Borgo Stretto, jossa voi käyskennellä keskiaikaisten arkadioiden alla, ja Lungarnon kadut Arnon rannalla. Pisassa on kuuluisan kaltevan tornin lisäksi kaksi muuta kallellaan olevaa tornia.
FS Furieux (1883)
Furieux oli Ranskan laivaston vuonna 1883 vesillelaskettu rannikkopanssarilaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin huhtikuussa 1878. Alus laskettiin vesille heinäkuussa 1883 ja se otettiin palvelukseen helmikuussa 1887.
pienoiskuva|vasen|Piirros aluksen aseistuksesta ja suojasta Alus muistutti edeltänyttä Tonnantia, mutta kansirakenteet oli tehty yksi kerros ylemmäs panssaroinnista.