cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pasi Hyvärinen
A-maajoukkue
Hyvärisen nousu A-maajoukkueeseen vuonna 2008 oli oma-aloitteisuuden ansiota. SM-liigakauden jälkeen häntä ei kutsuttu maajoukkueleirille Kuortaneelle mutta hän oli siellä samaan aikaan valmistautumassa Jyväskylän liikuntatieteellisen pääsykokeisiin. Hän soitti A-maajoukkueen päävalmentajalle Mauro Berrutolle ja kysyi, saisiko hän tulla harjoittelemaan joukkueen kanssa muutaman päivän ajaksi. Berruto suostui tähän ja Hyvärinen suoriutui harjoituksissa niin hyvin, että hänet valittiin A-maajoukkueeseen.
Ensimmäisen A-maaottelunsa Hyvärinen pelasi 4. heinäkuuta 2008 Bulgarian A-maajoukkuetta vastaan maailmanliigassa. Hän pelasi loistavan avausottelun eikä tehnyt ainuttakaan virhettä vastaanottaen 34 syötöstä erinomaisesti 28. Hänet palkittiin ottelun päätteeksi kentän parhaana pelaajana. Hyvärinen jatkoi hyviä otteitaan myös kahdessa seuraavassa Suomen voittamassa ottelussa Bulgariaa vastaan. Hän pelasi maailmanliigassa Suomen kuusi viimeistä ottelua, joista Suomi voitti neljä. Hän oli koko maailmanliigan paras vastaanottaja 65,27 prosentin onnistumisellaan.
Kesällä 2009 Hyvärinen jatkoi maajoukkueen ykkösliberona ja johdatti Suomen puolustuspeliä kaikkien aikojen parhaimpiin suorituksiin maailmanliigassa. Suomi voitti muun muassa molemmat MM-finaalimaat, Brasilian kerran ja Puolan kolme kertaa häviten sille vain kerran lukemin 3–2 vieraskentällä. Hyvärinen oli koko liigan paras libero voittaen uudelleen puolustustilaston, ollen toinen puolustustilastossa sekä viides vastaanottotilastossa.
Kesän 2011 maailmanliigassa Hyvärinen ei pelannut, sillä hän keskittyi opintoihinsa, jotka olivat olleet jäissä ammattilaiskauden aikana. Sen sijaan EM-kilpailuissa hän oli mukana yhtenä Suomen runkopelaajista. Hän pelasi myös Lontoon olympialaisten karsinnoissa, joista Suomi ei saanut paikkaa kisoihin. EM-karsinnoissa 2012 hän ei ollut mukana. Hän jättäytyi pois maajoukkueesta useiksi vuosiksi ja näytti siltä, että hänen uransa maajoukkuetasolla olisi ohi.
Hyvärinen palasi maajoukkueryhmään syksyllä 2015 tavoittelemaan paikkaa EM-kilpailuissa. Hän oli myös lopullisessa EM-kisajoukkueessa Suomen kakkosliberona.
Beach volley
Hyvärisen ja Sivosen paras saavutus beach volleyssa on MM-kisojen 5. sija alle 19-vuotiaissa kesällä 2006. Lisäksi Sivonen ja Hyvärinen olivat beach volleyn SM-hopealla aikuisten sarjassa samana kesänä.
Leet
Hyvärinen esiintyi talvella 2012 MTV3-kanavalla kuvatussa Voittajajoukkue-nimisessä tositelevisiourheiluohjelmassa, jossa hän edusti Sporticus-joukkuetta. Ohjelma perustui Leet-urheiluun ja ohjelmasta povattiin joukkueurheilun Idols-ohjelmaa mutta se ei kuitenkaan saavuttanut samankaltaista asemaa. Hyvärinen saavutti joukkueensa kanssa sarjassa hopeaa.
Grażyna Bacewicz
pienoiskuva|Grażyna Bacewicz. Grażyna Bacewicz (5. helmikuuta 1909 Łódź – 17. tammikuuta 1969 Varsova) oli puolalainen säveltäjä ja viulisti. Hän kuului varhaisimpiin kansainvälistä huomiota saaneisiin puolalaisiin naissäveltäjiin.
Bacewicz aloitti pianon- ja viulunsoiton opiskelun isänsä Wincenty Bacewiczin johdolla. Vuonna 1928 Grażyna Bacewicz pääsi Varsovan konservatorioon, josta hän valmistui vuonna 1932. Tämän jälkeen Bacewicz jatkoi opiskeluaan Pariisissa.
Monet Bacewiczin teoksista on sävelletty viululle. Tuotantoon kuuluu muun muassa seitsemän viulukonserttoa, kaksi pianokonserttoa, kuusi sinfoniaa, kamarimusiikkia (muun muassa seitsemän jousikvartettoa) ja pianoteoksia.
Steve Young
thumb|Steve Young vuonna 2009.
Jon Steven ”Steve” Young (s. 11. lokakuuta 1961 Salt Lake City, Utah) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelinrakentaja. Hän pelasi NFL-liigassa 14 kauden ajan vuosina 1985–1999.
Parhaiten Young muistetaan San Francisco 49ersin paidasta, jossa hän 1990-luvun alussa korvasi legendaarisen Joe Montanan. 49ersissa Young voitti kolmesti Super Bowlin, ja valittiin seitsemän kertaa NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.
Young valittiin vuonna 2005 amerikkalaisen jalkapallon Hall of Fameen kautta aikojen ensimmäisenä vasenkätisenä pelinrakentajana.
Lilly King
Lilly King (s. 10. helmikuuta 1997 Evansville, Indiana) on yhdysvaltalainen uimari, joka on voittanut kaksi olympiakultaa sekä kymmenen pitkän ja neljä lyhyen radan maailmanmestaruutta. Hän on erikoistunut rintauintiin.
King nousi juniori- ja yliopistomenestyksen jatkona aikuisten huipulle vuonna 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän voitti kultaa 100 metrin rintauinnissa 0,57 sekuntia hopeamitalisti Julija Jefimovaa nopeampana. Toisen kultamitalin hän voitti 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän ui rintauintiosuuden. Hän osallistui olympialaisissa myös 200 metrin rintauintiin, jossa hän sijoittui 12:nneksi.
Windsorin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2016 King voitti kultaa 50 metrin rintauinnissa sekä kolmessa viestissä: naisten 4 × 50 metrin sekauintiviestissä, naisten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja sekajoukkueiden 4 × 50 metrin sekauintiviestissä. Lisäksi hän saavutti hopeaa 100 metrin rintauinnissa. Vuonna 2017 King voitti Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa neljä kultamitaia maailmanennätysajoin: 50 metrin rintauinnissa (29,40), 100 metrin rintauinnissa (1.04,13), naisten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä (3.51,55) ja sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä (3.38,56). Tokion Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2018 King voitti kultaa 100 metrin rintauinnissa sekä saavutti hopeaa 200 metrin rintauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
King saavutti Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 kultaa 50 metrin rintauinnissa ajalla 29,84, 100 metrin rintauinnissa ajalla 1.04,93 ja naisten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ajalla 3.50,40. Lisäksi hän sai hopeaa sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
King saavutti vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hopeaa 200 metrin rintauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä pronssia 100 metrin rintauinnissa. Hän voitti Budapestissa 2022 maailmanmestaruuden 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.22,41 sekä molemmissa 4 × 100 metrin sekauintiviesteissä
Psyko (vuoden 1960 elokuva)
Psyko on vuonna 1960 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhu- ja psykologinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Alfred Hitchcock. Sen pääosissa esiintyvät Anthony Perkins, Janet Leigh, John Gavin, Vera Miles ja Martin Balsam. Sen on käsikirjoittanut Joseph Stefano Robert Blochin samannimisen romaanin pohjalta.
Elokuva keskittyy syrjäiseen motelliin päätyneen, työnantajaltaan rahoja kavaltaneen, sihteeri Marion Cranen (Leigh) ja motellin häiriintyneen omistajan Norman Batesin kohtaamiseen. Psyko sai alkujaan ristiriitaisen vastaanoton, mutta hyvä lipputulomenestys sai kriitikot harkitsemaan uudelleen, mikä johti suureen suosioon ja neljään Oscar-ehdokkuuteen.
Psykoa pidetään yhtenä Hitchcockin parhaista elokuvista, ja elokuvakriitikot ja -tutkijat kehuvat sitä elokuvataiteen työnä. Elokuva asetti uuden hyväksyttävyyden tason väkivallalle, poikkeavalle käytökselle ja seksuaalisuudelle amerikkalaisissa elokuvissa, ja sitä pidetään laajalti yhtenä ensimmäisistä esimerkeistä slasher-genressä. Hitchcockin kuoleman jälkeen vuonna 1980 Universal Studios alkoi tuottaa tarinalle jatkoa: kolme jatko-osaa, uudelleenfilmatisointi ja televisiosarja.
Tarina
Elokuva alkaa Arizonan Phoenixissa asuvasta Marion Cranesta (Janet Leigh), joka alkukohtauksessa viettää tavaksi tullutta lemmenhetkeään halvassa hotellissa miesystävänsä Sam Loomisin (John Gavin) kanssa. Marion haaveilee häistä ja kodin perustamisesta, mutta rahapula ja muut raadolliset realiteetit tuntuvat kasaavan esteitä onnen tielle.
Marion saa perjantai-iltapäivänä työnantajaltaan 40 000 dollaria tämän liikekumppanin varoja vietäväksi pankin tallelokeroon. Marion anastaa rahat ja lähtee autolla pakomatkalleen. Hän yöpyy Kalifornian-maantien varressa, josta hänet tapaa poliisi. Aurinkolasit silmillä esiintyvä poliisi pelästyttää pakomatkalaisen perinpohjaisesti, ja Marionin käytös herättää oitis lainvalvojan epäilykset.
Lila ja Sam jatkavat etsintäänsä, ja katoamisen syyksi ja Marionin todelliseksi murhaajaksi paljastuu dissosiatiivisesta identiteettihäiriöstä kärsivä Norman Bates.
Elokuvan lopussa Marionin auto nostetaan suosta, johon se on upotettu. Varastetut rahat ovat edelleen autossa.
Rooleissa
vasen|pienoiskuva|300x300px|Anthony Perkins thumbtime=3627|thumb|Elokuvan [[traileri]]
Elokuvan teemoja
pienoiskuva|295x295px|Norman Batesin kotitalo. Elokuvassa Norman Batesin kotitalo toimii myös hänen oman mielensä arkkityyppisenä kuvana. Jo talon uhkaava ja groteski ulkomuoto alleviivaa Normanin psykoottisuutta, talon ylähuoneet yliminää ja hedelmäkellari alitajuntaa. Uhkaavat täytetyt eläimet kuvaavat aggressiivista uhkaa ja ansaan joutumisen kokemusta. Freud kirjoitti talosta unien symboliikkaa käsittelevässä artikkelissaan: ”Ainoa tyypillinen, toisin sanoen säännöllisesti toistuva, symbolinen esitys ihmisestä kokonaisuudessaan on talo”, ja hänen oppilaansa C. G. Jung analysoi ihmisen mieltä talokuvalla syvällisesti omassa psykologiassaan.
Arvostus
Annan Antti Lindqvistin mukaan Hitchcockin kauhuklassikko ”on jo ikään kuin oma lajityyppinsä. Se on täydellinen puhtaan elokuvan edustaja, jonka ajatuksen tavoin etenevät kamera-ajot matkustavat sielun syvimpiin syövereihin.” Psyko on hänestä yhtä merkittävä ja vaikuttava taideteos kuin William Shakespearen Macbeth tai Fjodor Dostojevskin Rikos ja rangaistus.
Sensuuri
Psyko oli elokuvana hätkähdyttävä 60-luvun Suomessa. Tästä hyvä esimerkki on, että Valtion elokuvatarkastamo leikkasi elokuvasta koko päähenkilö Marionin suihkumurhakohtauksen pois.
Psykon vaikutus suomalaiseen elokuvaan
Psykon aikalaishenkeä saattaa aistia myös 1960-luvun alkupuolen suomalaisessa elokuvassa, erityisesti klassiseen kerrontaan luottavien ohjaajien töissä. Esimerkkejä niistä ovat Matti Kassilan Tulipunainen kyyhkynen, Toivo Särkän Kuu on vaarallinen ja Aarne Tarkaksen Hän varasti elämän. Myös uuden aallon elokuvaan luokiteltava Ossi Skurnikin Tie pimeään kuvaa ihmisen pimeää puolta. Elokuvateollisuuden kuolema keskeytti genre-elokuvan kuten trillereiden ja kauhuelokuvan kehityksen Suomessa.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kokoon luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Psyko pääsi mukaan kahdeksalla äänellä.
Nottinghamin seriffi
thumb|Nottinghamin sheriffi. [[Louis Rheadin piirros.]] Nottinghamin seriffi on Robin Hoodista kertovissa tarinoissa esiintyvä kuvitteellinen henkilö. Hän on useimmissa tarinoissa pääkonna ja Robin Hoodin arkkivihollinen. Hän on kuninkaan nimittämä virkamies ja alueen ylin pakallisviranomainen, joka vastaa järjestyksen ylläpidosta, lainsuojattomien omaisuuden takavarikoinnista, läänien hallinnoinnista ja verojen keruusta. Lisäksi hän valvoo, ettei kuninkaan kauriita metsästetä luvatta. Hänen tehtävänään on myös taata aatelisten, kauppiaiden ja kirkonmiesten turvallinen kulku Sherwoodin metsän halki. Varhaisissa balladeissa hän tosin vaikutti lähinnä Yorkshiressä, ei Nottinghamshiressä.
Kuningas ei maksanut seriffeille palkkaa, ja heidän oli maksettava vuosittainen summa viran hoitamisesta. Useat seriffit olivatkin ahneita ja korruptoituneita, ja käyttivät väärin valtaansa keräämällä liikaa veroja.
Nottinghamin seriffin luonne vaihtelee eri tarinoissa. Hän esiintyy eri nimillä, ja toisissa tarinoissa häntä ei nimetä lainkaan. Joissakin tarinoissa hän on ylipainoinen hölmö, useissa ilkeämielinen konna. Joissakin tarinoissa hän myös himoitsee Marian-neitoa. Robin Hood pukeutuu usein valepukuihin ja onnistuu toistuvasti houkuttelemaan seriffin Sherwoodin metsään, jossa tämä yleensä ryöstetään ja nöyryytetään. Yhdessä tunnetuimmista tarinoista Nottinghamin seriffi järjestää jousiammuntakilpailun houkutellakseen Robin Hoodin ansaan. Robin Hood onnistuu kuitenkin pakenemaan seriffin langettamasta ansasta ja tappaa seriffin, koska tämä oli rikkonut lupauksensa.
Sitoumus
Sitoumus on yksipuolinen oikeustoimi, jolla henkilö tai oikeushenkilö lupautuu varmasti tekemään tai tekemättä jättämään jotakin. Sitoumus on velvoittava lupaus. Sen lähikäsitteitä ovat sopimus, takuu ja velvoite. Sitoumuskirjaksi nimitetään asiakirjaa, jonka sisältönä on jonkun tekemä sitoumus. Sitoumus on oikeudellisesti niin velvoittava, että toinen on siihen vetoamalla oikeutettu vaatimaan suoritusta. Tällaisia sitoumuksia ovat esimerkiksi testamentti ja lahjanlupaus. Sitoumuksen kiistämisen rikoslaki (39/1889, 38:7, kumottu lailla 769/1990) katsoi aiemmin rangaistavaksi teoksi. Sen mukaan rangaistiin sakolla tai alle kuuden kuukauden vankeudella, jos joku vastoin parempaa tietoaan kielsi allekirjoituksensa tai sitoumuskirjansa.
Pölhöjärvi
Pölhöjärvi on matalahko järvi Hyrynsalmen kunnassa Kainuun keskiosassa. Sen pinta-ala on 1,9 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 54 kilometriä koilliseen.
Maantiede
Pölhöjärvi on länsi–itäsuuntainen. Se kapenee ja madaltuu itää kohden. Syvin kohta, 11 metriä, sijaitsee järven länsiosassa. Pölhöjärven maisemaan vaikuttaa sen länsipuolinen Seitenjärvi, joka on pinnankorkeudeltaan samantasoinen. Järvien välistä kulkee valtatie 5. Pölhöjärven itäosassa on kapeita, matalia ja mutkaisia lahtia. Järven rannat ovat metsä- ja suomaata. Kokkovaara ja Ollinvaara järven eteläpuolella ovat ylänköä.
Pölhöjärvessä on viisi pientä saarta. Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin puoli hehtaaria.
Pölhöjärven vesitilavuus on 5 700 000 kuutiometriä.
Pölhöjärvi (59.431.1.002) kuuluu Seitenjärven-Hyrynjärven lähialueeseen (59.431), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Hyrynjärven alue (59.43) ja ensimmäinen on Hyrynsalmen reitin alaosan alue (59.4). Pölhöjärvi on Seitenjärven-Hyrynjärven lähialueen neljänneksi laajin vakavesi. Laajimmat ovat Hyrynjärvi, Salmijärvi ja Seitenjärvi. Alueeseen kuuluu neljätoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Yoshinovuori
pienoiskuva|Shimo-senbonin alueen kirsikankukkia pienoiskuva|Kinpusen-ji Yoshinovuori on kirsikankukistaan tunnettu vuoristoalue Japanin Naran prefektuurissa. Se sijaitsee Yoshinon maaseutukaupungissa Yoshinon seudulla. Yoshinovuori ei ole yksittäinen vuorenhuippu vaan noin kahdeksan kilometriä pitkä harjanne Ōminevuorten pohjoisreunalla.
Operaatio Osoaviahim
Operaatio Osoaviahim oli Neuvostoliiton 22. lokakuuta 1946 järjestämä operaatio, jonka aikana 2 200 saksalaista spesialistia pakkosiirrettiin Itä-Saksasta Neuvostoliittoon. Operaation päämääränä oli saada Natsi-Saksan ajan V2-rakettiteknologian tietoja ja varusteita Neuvostoliiton omaan käyttöön. Yhdysvallat oli saman vuoden aikana järjestänyt oman versionsa operaatiosta, nimeltä Operaatio Paperclip.
Yoshinovuori
Yoshinovuorella toimii muun muassa šintolaisuutta ja buddhalaisuutta yhdistelevän shugendō-uskonnon päätemppeli Kinpusen-ji. Se on liitetty vuoren muiden historiallisesti arvokkaiden rakennusten kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2004.
Operaatio Osoaviahim
Taustaa
Toisen maailmansodan päättyessä Yhdysvallat sekä Neuvostoliitto halusivat hyödyntää saksalaista rakettiteknologiaa. Yhdysvallat aloitti helmikuussa 1946 operaatio Paperclipin, jonka avulla he toivat saksalaisia insinöörejä ja tiedemiehiä vapaaehtoisesti Yhdysvaltoihin. Neuvostoliiton johto päätyi tekemään päätöksen Itä-Saksassa olevien insinöörien ja spesialistien pakkosiirrosta.
Operaatio
22. lokakuuta 1946 NKVD sekä puna-armeijan sotilaat NKVD:n komissaari Ivan Serovin johdolla ilmestyivät itäsaksalaisten insinöörien ja asiantuntijoiden kotioville ja käskivät heitä perheineen valmistautumaan muuttoon Neuvostoliittoon. Neuvostosotilaat käyttivät pelkoa apunaan osoittaen aseilla saksalaisia työläisiä. Yön aikana neuvostosotilaat pakkasivat saksalaisten työläisten huonekalut.
Yoshinovuori
Maantiede
Yoshinovuori sijaitsee Yoshinon maaseutukaupungin eteläosassa. Se on noin kahdeksan kilometrin pituinen vuoren harjanne, joka ulottuu Ōminevuoriin kuuluvan Aonegaminen pohjoisrinteiltä lähelle Yoshinojoen vasenta rantaa. Pääosin alue sijaitsee noin 350 metrin korkeudella merenpinnasta.
Yoshinovuori kuuluu Yoshinon–Kumanon kansallispuistoon.
Operaatio Osoaviahim
Operaatio
Operaation aikana noin 6 000–7 000 saksalaista siirrettiin Neuvostoliittoon, mikä vaati 92 junan käyttöä. Ihmisten lisäksi myös saksalaista teknologiaa ja koneistoa siirrettiin, muun muassa Junkersin tehtaalta Dessausta, BMW:n tehtaalta Stassfurtista sekä Askanialta Itä-Berliinistä.
Yoshinovuori
Historia
Yoshinovuori kehittyi historiallisesti synkretistisen shugendō-uskonnon keskuksena, ja siellä sijaitsee edelleenkin Kinpusen-shugendōn päätemppeli Kinpusen-ji. Jo varhain vuori lienee liitetty myös taolaiseen kuolemattomuuden kulttiin. 600-luvulla ennen Jinshin-sotaa keisari Tenmu perusti vuorelle tukikohtansa. Tenmun seuraajan Jitōn hallintokaudella vuorella olikin suuri symbolinen merkitys, koska se nähtiin osana ajan poliittisen järjestyksen perustaa. Jitō vieraili vuorella useita kertoja vuodessa. Kirsikkapuita vuorelle istutettiin lahjoituksina Heian-kauden keskivaiheilta lähtien, sillä niitä pidettiin shugendōn palvoman Zaō-gongenin pyhinä puina.
Operaatio Osoaviahim
Seuraukset
Saavuttuaan Neuvostoliittoon saksalaiset jaettiin eri ministeriöihin. 1 250 risteilyohjuksiin erikoistunutta saksalaista meni ilmailualan ministeriöön. Rakettiteknologiaan erikoistuneista noin 500 meni aseistuksen ministeriöön. 350 radiospesialistia siirrettiin viestinnän ministeriöön. 30 rakettien työntövoimaan erikoistunutta meni maanviljelykoneiston rakentamisen ministeriöön. Vuoteen 1950 mennessä suurin osa saksalaisista palautettiin takaisin Itä-Saksaan.
Yoshinovuori
Kirsikankukat
Yoshinovuori tunnetaan etenkin kirsikankukkien (sakura) katselupaikkana. Kirsikkapuut jaetaan neljään alueeseen, jotka ovat matalammalta korkeammalle shimo-senbon (’alimmat tuhat puuta’), naka-senbon (’keskimmäiset tuhat puuta’), kami-senbon (’ylimmät tuhat puuta’) ja oku-senbon (’sisimmät tuhat puuta’). Jokaiseen niistä viitataan ilmaisulla hitome senbon (一目千本, ’tuhat puuta yhdellä silmäyksellä’). Yoshinovuori on kuuluisa paitsi kirsikankukkiensa runsaudesta myös siitä, että eri korkeuksilla kasvavat puut kukkivat eri aikoihin. Ensimmäisinä kukkivat shimo-senbonin alueen puut vuoren juurella, tyypillisesti huhtikuun puolivälissä. Yhteensä kirsikkapuita on Yoshinovuorella noin 30 000. Suuri osa puista on kiinanvuoristokirsikoita (Prunus jamasakura), joita kutsutaan japaniksi nimellä yamazakura.
Vuoren suosituimmat nähtävyydet, kuten Kinpusen-jin temppeli, sijaitsevat naka-senbonin alueella. Naka-senbonin puisto on suosittu paikka hanami-piknikeille. Kami-senbon on tätä hiljaisempi alue, mutta siellä sijaitsevalta Hanayaguran näköalapaikalta avautuu laaja näkymä koko Yoshinovuorelle. Oku-senbonin kirsikkapuut kukkivat viimeisenä ja niitä on vähemmän kuin muilla alueilla.
Teollisuusentsyymit
Teollisuusentsyymit ovat eri teollisuuksissa käytettäviä entsyymejä. Entsyymit ovat molekyylejä, yleensä proteiineja, jotka toimivat biologisina katalyytteinä kemiallisissa reaktioissa. Katalyytillä puolestaan tarkoitetaan ainetta, joka nopeuttaa kemiallisia reaktioita alentamalla reaktion aktivointienergiaa mutta muuttamatta reaktion tasapainoa. Entsyymien avulla raaka-aineet saadaan muunnettua lopputuotteiksi eikä entsyymi myöskään kulu reaktion aikana. Teollisuus voi hyödyntää entsyymejä omissa prosesseissaan ja tällöin puhutaan teollisuusentsyymeistä. Teollisuusentsyymeiksi kutsutaan biologisia proteiinikatalyyttejä, joita käytetään vauhdittamaan suuressa teollisessa mitassa valmistettavia kemiallisia reaktioita. Teollisuudessa entsyymit kuten muutkin katalyytit saavat aikaan säästöjä energian kulutuksessa ja laitehankinnoissa, sillä vältytään kalliiden painetta ja korroosiota kestävien laitteistojen käytöltä. Lisäksi tuotantoprosessien tehokkuus kasvaa ja syntyy taloudellisia säästöjä, koska entsyymien käyttö poistaa tuotantoprosessissa syntyvät tarpeettomat sivutuotteet.
Yoshinovuori
Rakennukset
Kinpusen-jin temppeli Yoshinovuoren keskivaiheilla naka-senbonin alueella on shugendō-uskonnon päätemppeli ja yksi Yoshinovuoren symboleista. Sen päähalli ja portti on valittu Japanin kansallisaarteiksi. Päähalli on puurakennukseksi huomattavan suuri, noin 34 metriä korkea. Lähistöllä sijaitsee Yoshimizu-jinjan šintolainen pyhäkkö, joka toimi ennen Meiji-restauraatiota Kinpusen-jin munkkien asuinsijana. Se liitetään historiallisesti Minamoto no Yoshitsunen, keisari Go-Daigon ja Toyotomi Hideyoshin vierailuihin. Sekä Kinpusen-ji että Yoshimizu-jinja kuuluvat maailmanperintöluetteloon.
Teollisuusentsyymit
Entsyymien luokittelu
Kansainvälisen Biokemian Unionin Entsyymikomission sääntöjen mukaisesti entsyymit luokitellaan kuuteen ryhmään: oksidoreduktaaseihin, transferaaseihin, hydrolaaseihin, lyaaseihin, isomeraaseihin ja ligaaseihin.
Yoshinovuori
Rakennukset
Naka-senbonin muita nähtävyyksiä ovat En no Gyōjan perustamaksi sanottu Tōnan-in, 900-luvulla perustettu Nyoirin-ji ja vuoren temppeleistä vanhimpana pidetty Dainichi-ji.
Teollisuusentsyymit
Entsyymien luokittelu
Oksidoreduktaasit (ryhmä EC 1): katalysoivat substraattiensa hapetus-pelkistys-reaktioita; esim. alkoholidehydrogenaasi eli alkoholi:NAD oksidoreduktaasi katalysoi maksassa etanolin hajoamisen asetaldehydiksi ja hiivakäymisessä päinvastaisen reaktion asetaldehydista etanoliksi.
Yoshinovuori
Rakennukset
Kami-senbonin alueella sijaitsee Yoshino Mikumari-jinjan pyhäkkö, sekin maailmanperintökohde, jonka rakennukset ovat Momoyama-kaudelta. Päähallin rakennutti uudelleen Toyotomi Hideyori. Muita alueen temppeleitä ovat Kinpusen-jin sivutemppeli Kizō-in, keisari Tenmun perustama Sakuramoto-bō ja prinssi Shōtokun rakennuttamana pidetty Chikurin-in, jossa on Sen no Rikyūn suunnittelema puutarha.
Markus Nummi
Markus Nummi (s. 24. marraskuuta 1959 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja kirjailija. Hän on humanististen tieteiden kandidaatti vuodelta 1982. Hän on opiskellut elokuva-alaa sekä Suomessa, Ruotsissa että Tanskassa.
Yoshinovuori
Rakennukset
Ylempänä oku-senbonin alueella on Kinpu-jinjan pyhäkkö, joka on omistettu vuorta suojelevalle kamille Kanayamahiko no mikotolle. Myös se kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Teollisuusentsyymit
Entsyymien luokittelu
Transferaasit (ryhmä EC 2): katalysoivat erilaisten molekyyliryhmien siirtoa; esim. adenylaattikinaasi eli ATP:AMP fosfotransferaasi siirtää fosfaattiryhmän solun energia-aineenvaihdunnassa.
Markus Nummi
Nummi on kirjoittanut näytelmät Ratsastus halki veden (I. Nummen kanssa, 1990) ja Herra Valo (I. Nummen kanssa) sekä näyttelykuunnelma Osiriksen (2000) ja oopperalibreton Vapauden vangin (säv. I. Kuusisto, 2007). Nummi on sekä käsikirjoittanut ja ohjannut elokuvat The Heimola Story (yhdessä I. Nummen kanssa, 1984), Mutta kun olen runoniekka (I. Nummen kanssa, 1989), Sanansaattaja (1990), Minuuttidraama (1992) ja Hyvän tekijät (1997). Hyvän tekijät on komedia kahdesta naisesta, jotka päättävät ryhtyä toteuttamaan hyviä aikeitaan ihmisille, mutta kaikki päättyy lopulta katastrofaalisesti. Tämän lisäksi Nummi on käsikirjoittanut veljensä Ilari Nummen ohjaaman kauhuelokuvan Kauhun millimetrit (1992) ja elokuvan Puutarhurit (2004).
Yoshinovuori
Yoshinovuori taiteessa
Yoshinovuoren kirsikankukista tuli jo varhain suosittu aihe japanilaisessa runoudessa. Nopeasti kuihtuvina ne edustivat tyypillisesti väliaikaisuutta; tällaista retorista keinoa, jossa tietty paikka tuo mieleen voimakkaita assosiaatioita, kutsutaan nimellä utamakura. Maininta Yoshinovuoresta herätti heti mielikuvan kirsikankukista tai lumesta. Heian-kauden loppupuolelta lähtien vuori liitettiin myös eristäytymiseen.
Teollisuusentsyymit
Entsyymien luokittelu
Hydrolaasit (ryhmä EC 3): katalysoivat kemiallisen sidoksen katkeamisen liittämällä siihen vesimolekyylin; esim. amylaasit, jotka hajottavat tärkkelyksen oligosakkarideiksi tai sokereiksi ja proteaasit, jotka pilkkovat valkuaisaineita peptideiksi tai aminohapoiksi
Markus Nummi
Nummen teos Kadonnut Pariisi sai tammikuussa 1995 J. H. Erkon palkinnon parhaasta esikoisteoksesta.
Yoshinovuori
Yoshinovuori taiteessa
Man’yōshūn 600-luvun lopulla kirjoitetuissa runoissa ylistetään Yoshinovuorta ja siellä hoviaan pitänyttä keisarinna Jitōta. Suosioon Yoshinovuori nousi etenkin Kokin-wakashū-antologian laatimisen jälkeen 900-luvulla. Vuori esiintyy usein esimerkiksi Saigyōn (1118–1190) runoissa. Hänelle vuori edusti kauneutensa lisäksi henkistä irrottautumista fyysisestä maailmasta ja inhimillisistä sidoksista.
Teollisuusentsyymit
Entsyymien luokittelu
Lyaasit (ryhmä EC 4): katalysoivat molekyyliryhmän siirron substraatista; esim. palo-rypälehappodekarboksylaasi eli 2-oksohappokarboksilyaasi, joka katalysoi hiivan alkoholikäymisessä palorypälehapon hajoamisen asetaldehydiksi.
Markus Nummi
Nummi on kirjoittanut artikkeleita, novelleja, esseitä, sekä elokuva- ja tv-arvosteluja useisiin lehtiin ja muihin julkaisuihin. Hän oli kolumnistina Kiasma-lehdessä vuosina 1997–1999 ja Helsinki-infossa vuosina 2002–2005. Hän oli Heimola-filmi ry:n johtokunnan puheenjohtaja vuosina 1986–1999, Nuoren voiman liiton hallituksen jäsen vuosina 1995–1997.
Yoshinovuori
Yoshinovuori taiteessa
1200-luvulle mennessä runoissa kuvatuista Yoshinovuoren kirsikankukista tuli yamato-e-maalausten aihe. Kevättä edustavat kirsikankukat muodostivat usein parin Tatsutajoen varren ruskan kanssa. Edo-kaudella laadittiin maalauksia, joissa kirsikankukat saattoi sekoittaa pilviin, kun taas ruskan värit muistuttivat brokadia (unkin, ’pilvibrokadi’). Pelkästään tämä kuvapari toi välittömästi mieleen Yoshinovuoren.
Markus Nummi
Nummi on runoilija Lassi Nummen poika.
Teollisuusentsyymit
Entsyymien luokittelu
Ligaasit (ryhmä EC 6): katalysoivat kahden molekyylin liittämisen toisiinsa kemiallisen energian avulla; esim. DNA-ligaasi liittää kaksi DNA-molekyyliä yhdeksi molekyyliksi ATP:stä saamansa energian voimalla.
Teollisuusentsyymien käyttökohteet
Rehuentsyymit
Rehuteollisuudessa entsyymeinä käytetään fytaasia, ksylanaasia ja beeta-glukanaasia. Fytaasia käytetään fosforin vapauttamiseen fytiinistä ravinteeksi. Ksylaasi parantaa ravinteiden käyttöä, alentaa rehukustannuksia, vähentää jätekuormaa sekä ulosteiden likaavuutta ja beeta-glukanaasin tarkoituksena on rehun sulavuuden parantaminen.
Elintarvike-entsyymit
Elintarviketeollisuudessa entsyymejä käytetään erittäin paljon leivonnassa ja juomateollisuudessa. Leivonnassa eniten käytetyt ksylanaasi ja amylaasi auttavat leivän tuoreuden säilyttämisessä, lisäävät leipään tilavuutta ja parantavat taikinan sitkoa. Leivonnassa käytetyt entsyymit ovat useimmiten bakteeriperäisiä tai homeperäisiä. Amylaasin ja ksylanaasin lisäksi leivontatuotteissa käytetään transglutaminaasia (pakasteet ja huonosti nousevat taikinat), lipaasia (nuudelit ja pastat) ja proteinaasia (keksit, pikkuleivät ja vohvelit). Usein leivontateollisuudessa käytetään entsyymituotteita, joissa on useampaa entsyymiä sopivassa suhteessa riippuen käyttötarkoituksesta. Juomateollisuudessa käytetään muun muassa pektinaasia, joka poistaa mehuista sameuden, parantaa mehusaantoa hedelmälihasta ja tekee punaisesta mehusta punaisempaa. Muita juomateollisuuden entsyymejä ovat sellulaasi, glykoamylaasi, peroteaasi ja beeta-glukanaasi, joita käytetään paljon vähemmän kuin pektinaasia ja usein pektinaasin lisäksi. Elintarvikkeissa usein käytetään erityisentsyymejä, kuten proteaasia ja fosfolipaasia, joita käytetään esimerkiksi lastenruokien sulavuuden parantamiseen ja ruokaöljyn jatkojalostukseen.
Tekniset entsyymit
Teknisiä entsyymejä käytetään tekstiiliteollisuudessa, pesuaineissa, metsäteollisuudessa ja biomassassa. Tekstiiliteollisuudessa käytetään muun muassa sellulaasia, amylaasia ja katalaasia. Entsyymejä käytetään kivipesujen korvaajina ja kankaan tunnun muokkauksessa. Lisäksi entsyymejä käytetään bioviimeistelyssä, mikä tarkoittaa värien kirkkauden säilyttämistä sekä nyppyyntymisen ja nukkaantumisen estoa. Lisäksi tekstiiliteollisuudessa käytetään pektinaasia ja lakkaasia. Sellulaasia käytetään myös pesuaineissa, metsäteollisuudessa ja biomassan tuotannossa. Pesuaineissa sellulaasin lisäksi käytetään proteaasia. Entsyymien tarkoituksena on tehokkaampi tahranpoisto, nyppyyntymisen estäminen, vaatteiden värien kirkkauden säilyttäminen ja alhaisten lämpötilojen pesujen mahdollistaminen. Metsäteollisuudessa käytetään sellulaasin lisäksi myös ksylanaasia. Sellulaasilla tavoitellaan paperin lujuusominaisuuksien parantamista ja raaka-ainekäytön optimointia. Ksylanaasilla tehostetaan paperin valkaisua ja siten saadaan energiasäästöjä. Biomassan tuotannossa käytetään sellulaasia, ksylanaasia ja beeta-glukosidaasia. Entsyymejä käytetään lignosellulolyyttisen biomassan hydrolyysissä käymiskelpoisiksi sokereiksi ja biokaasusovelluksissa.
Teollisuusentsyymit Suomessa
Suomi on vahva teollisten entsyymien tuottajamaa ja monikansallisella pohjalla Suomessa toimivat yhtiöt ovat ottaneetkin haltuunsa muhkean lohkon maailman entsyymimarkkinoista. Suomessa viisi eniten tuotettua entsyymiä tuotannon määrän tai arvon mukaan ovat: sellulaasi, proteaasi, fytaasi, ksylanaasi ja pektinaasi. Suomalaisen entsyymiliiketoiminnan alkujuuret löytyvät alkoholi- ja sokeriteollisuudesta.
Teollisuusentsyymien kehityksessä ensiaskeleet otettiin 1960-luvulla, jolloin Alko ryhtyi valmistamaan omaan käyttöönsä homeperäistä amylaasia maltaan korvaamiseen. Suomen Sokeri Oy on puolestaan valmistanut vuodesta 1979 glukonaattia Aspergillus niger -homeella Hangon tehtaassaan. Reaktiota katalysoi glukoosioksidaasi, jota sittemmin myytiin myös puhdistettuna entsyymituotteena diagnostiikkakäyttöön.
Varsinainen entsyymiliiketoiminta käynnistyi Suomessa 1980-luvulla. Silloin Oy Alko Ab aloitti uuden bioteknisen liiketoiminnan kehittämiseen suuntaavat toimet. Oy Alko Ab palkkasi lisää tutkijoita tutkimuslaboratorioon, bioteknologiatuotteiden tuote- ja myyntipäällikön sekä patentti-insinöörejä. 1980-luvun alkupuolella Alkon entsyymituotteita olivat Bacillus amyloliquefaciens -bakteerilla tuotettu alfa-amylaasi ja Aspergillus awamorii -homeella tuotettu glukoamylaasi. Edellä mainituista entsyymituotteista kuitenkin luovuttiin 1980-luvun puolivälissä, koska Alko myi entsyymit Novo Nordisk A/S:lle.
Suomen Sokeri aloitti teollisuusentsyymien liiketoiminnan vuonna 1982, jolloin yhtiön biokemikaalit-yksikkö osti lisenssin Streptomyces rubiginosus -peräisen glukoosi-isomeraasin tuotantoon amerikkalaiselta Nabisco Brands Inc. -yhtiöltä. Suomen Sokeri rakensi toisen entsyymitehtaan vuosina 1984–1986 homeilla tuotettavia entsyymejä varten. Vuonna 1985 Suomen Sokerin osuus teollisuusentsyymien maailmanmarkkinoista oli noin viisi prosenttia.
Suomen Sokeri muutti nimensä Cultor Oy:ksi 1980-luvun lopulla ja liittoutui amerikkalaisen Eastman Kodak Companyn kanssa. Yhteisyrityksen nimeksi tuli NewCo. Samana vuonna NewCo osti amerikkalaisen Genencor Inc. -yhtiön. Puolestaan Oy Alko Ab ja saksalainen Röhm GmbH perustivat vuonna 1991 yhteisyrityksen teollisuusentsyymien valmistukseen, jonka nimeksi tuli Roal Oy. Nämä yritysjärjestelyt ovat osaltaan tehneet Suomesta yhden merkittävimmistä teollisuusentsyymien tuottajamaista ja entsyymien vienti onkin kasvanut tasaisesti 1990-luvun puolivälistä alkaen.
Yoshinovuori
Liikenne
pienoiskuva|Yoshinovuoren kaapelivaunu
Yoshinovuorelle johtaa Kioton ja Osakan suunnasta Kintetsu-rautateiden Yoshino-linja, joka päättyy Yoshinon rautatieasemalle vuoren juurella. Sen jatkeena toimii vuorelle nouseva Yoshinon kaapelivaunu. Kaapelivaunun pääteasemalta vuoren ylimmille alueille (oku-senbon) on noin 1,5 tunnin kävelymatka, mutta vuorella liikennöi myös minibusseja.
Markus Nummi
Nummen tuotantoa on käännetty englanniksi, ruotsiksi, saksaksi, tanskaksi, venäjäksi ja viroksi.
Sotilasarvoltaan Nummi on luutnantti.
Maanalainen armeija iskee jälleen
Maanalainen armeija iskee jälleen on Isossa-Britanniassa vuosina 1982–1992 tuotettu komediallinen toisen maailmansodan aikaiseen saksalaisten miehittämään Ranskaan sijoittuva televisiosarja, joka kertoo paikallisen kahvilanpitäjä René Artois'n ja vastarintaliikkeen toiminnasta. Sarja on julkaistu myös DVD:llä suomeksi tekstitettynä. Sarjaa tehtiin kaikkiaan yhdeksän tuotantokautta sekä muutamia erikoisjaksoja.
Sarja parodioi BBC:n draamasarjaa Maanalainen armeija.
Yksi sarjan erikoisuus on, että vaikka sarjassa esiintyy useita eri kansallisuuksia olevia ja useita eri kieliä puhuvia hahmoja, kaikki näyttelijät puhuvat englantia. Eri kielet esitetään puhumalla englantia erilaisilla, koomisesti liioteltuilla, aksenteilla.
Juoni
René Artois on ranskalaiskylässä sijaitsevan pienen kahvilan omistaja. René on melkoinen naistenmies ja hänellä on romanttinen suhde jokaisen tarjoilijattarensa kanssa vaimonsa Edithin selän takana. Renén kahvila on sarjan kerronnan kannalta polttopisteessä, sillä se on sekä saksalaisten upseereiden suosima kahvila että vastarintaliikkeen yhteystukikohta englantilaisiin. Renéssä on pelkurin vikaa, ja hän yrittää miellyttää molempia osapuolia joutumatta itse saksalaisten vangiksi tai vastarintaliikkeen ampumaksi. Hän piilottelee kahvilassaan myös kahta Englannin ilmavoimien lentäjää, jotka eivät ymmärrä sanaakaan ranskaa.
Sarjan muihin hahmoihin kuuluvat saksalainen eversti Kurt von Strohm, joka mielii itselleen paikallisia taideaarteita; kapteeni Hans Geering, Strohmin sympaattinen mutta hölmö kakkosmies; luutnantti Gruber, jolla on selkeitä homoseksuaalisia taipumuksia; paha Gestapon mies Otto Flick, jota narutetaan lähes joka jaksossa, sekä Flickin apuri Engelbert von Smallhausen.
René ei kuitenkaan ole kaupungin ainoa pelkuri; eversti von Strohm on jatkuvasti napit vastakkain italialaiskapteeni Alberto Bertorellin kanssa, joka on palkittu mitalilla ansioistaan Fiatien kunnostamisessa.
Kylän poliisina toimii konstaapeli Crabtree, erittäin huonoa ranskaa puhuva brittiagentti, joka aiheuttaa mongerruksellaan koomisia tilanteita. Sarjan komedienneina toimivat Renén vaimo Edith, salaa Gestapon pussiin pelaava korpraali Helga, vastarintaliikkeen vakooja Michelle sekä Renén kahvilan tarjoilijattaret Yvette ja Maria, jälkimmäisen tilalle tulee myöhemmin Mimi.
Sarjan juoneen liittyy myös fiktiivisen taiteilija van Klompin maalaama Langennut Madonna-teos (johon sarjassa useimmiten viitataan nimellä Langennut Madonna, jolla on isot ryntäät), jota saksalaiset havittelevat ja joka on tavallisesti piilotettu yhteen Renén keittiön makkaroista.
Éric Desjardins
Éric Desjardins (s. 14. kesäkuuta 1969 Rouyn, Québec) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Varhainen ura
Ennen ammattilaisuraansa Desjardins kiekkoili Granby Bisonsin riveissä LHJMQ-junioriliigassa. Kahden Bisons-kauden aikana hänelle kertyi LHJMQ:n runkosarjaotteluja yhteensä 128, joissa hän keräsi 105 tehopistettä, 32 maalia ja 73 syöttöpistettä. Vuonna 1987 Desjardins nimettiin LHJMQ:n toiseen tähdistökenttään ja vuonna 1988 liigan ensimmäiseen tähdistökenttään. Vuonna 1988 hän voitti myös LHJMQ:n parhaalle puolustajalle jaettavan Émile Bouchard Trophyn. NHL-varauksen Desjardins sai vuonna 1987, kun Montreal Canadiens varasi hänet numerolla 38 NHL:n uusien pelaajien varaustilaisuuden toisella kierroksella.
Robin Jacobsson
Robin Jacobsson (s. 10. elokuuta 1986 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Allsvenskan-joukkue AIK IF:ssä. KooKoon urheilujohtaja Jarno Kultanen on kuvaillut häntä isokokoiseksi pelaajaksi, joka osaa käyttää kokoaan hyväksi. Kultasen mukaan Jacobsson kykenee myös laadukkaaseen kiekolliseen suorittamiseen ja avaamaan peliä laadukkailla ykkössyötöillä. Kultasen mukaan häneltä voi odottaa kovaa ja jämäkkää puolustuspelaamista.
Éric Desjardins
Montreal Canadiens
Desjardins teki ammattilaisdebyyttinsä keväällä 1988, LHJMQ-kauden päätyttyä, Montreal Canadiensin silloisen farmiseuran Sherbrooke Canadiensin riveissä AHL-liigassa. NHL:ssä hän debytoi kaudella 1988–1989, jolla hän pelasi Canadiensin paidassa 36:ssa runkosarjaottelussa tehden niissä 14 tehopistettä, kaksi maalia ja kaksitoista syöttöpistettä. Kevään 1989 pudotuspeleissä hän kuului Canadiensin Stanley Cupin loppuotteluihin edenneeseen miehistöön, joka kuitenkin lopulta hävisi mestaruuden Calgary Flamesille otteluvoitoin 2–4; Desjardins pelasi pudotuspeleissä Canadiensin paidassa 14:ssä ottelussa 21:tä iskien kaksi tehopistettä, maalin ja yhden syöttöpisteen.
Robin Jacobsson
Ura
Jacobsson on Hammarby IF:n kasvatti. Hän debytoi miesten peleissä kaudella 2004–2005, jolloin Jacobsson pelasi Hammarbyn J20-junioreiden lisäksi yhden ottelun Ruotsin II-divisioonan Skå IK:ssa. Kaudella 2005–2006 hän debytoi Hammarbyn miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimman sarjatason HockeyAllsvenskanin karsintasarjassa, jossa Jacobsson pelasi viisi ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Kaudella 2006–2007 hän jatkoi Allsvenskan-uraansa Nybro Vikings IF:ssä, jossa Jacobsson pelasi 38 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi kauden aikana myös seitsemän ottelua sarjatasoa alempana I-divisioonan Tingsryds AIF:ssä.
Éric Desjardins
Montreal Canadiens
Neljännellä Canadiens-kaudellaan, kaudella 1991–1992, hän vakiinnutti paikkansa yhtenä Canadiensin puolustuksen tärkeimmistä pelaajista. Desjardins oli 1991–1992 Canadiensin eniten pisteitä tehnyt puolustaja tehtyään 77:ssä pelaamassaan ottelussa 38 tehopistettä, kuusi maalia ja 32 syöttöpistettä, ja keväällä 1992 hänet valittiin ensimmäistä kertaa urallaan NHL:n tähdistöotteluun. Hän oli Canadiensin tehokkain puolustaja myös seuraavalla kaudella ja oli erityisen tärkeässä roolissa kevään 1993 pudotuspeleissä, joissa hän oli 24:nnen Stanley Cup -mestaruutensa voittaneen Canadiens-ryhmän viidenneksi tehokkain pelaaja tehtyään 20:ssä pudotuspeliottelussa 14 tehopistettä, neljä maalia ja kymmenen syöttöpistettä. Canadiensin 4–1 voittoon päättyneen, Los Angeles Kingsiä vastaan pelatun loppuottelusarjan toisessa ottelussa, joka päättyi jatkoajan jälkeen 3–2 Canadiensille, Desjardins viimeisteli kaikki Canadiensin kolme osumaa ollen näin ensimmäinen hattutempun Stanley Cup -finaaleissa tehnyt puolustaja.
Desjardins jatkoi Canadiensin riveissä helmikuuhun 1995 asti, jolloin hänet kaupattiin kesken työsulun lyhentämän kauden 1994–1995 Philadelphia Flyersiin yhdessä Gilbert Dionnen ja John LeClairin kanssa vaihdossa Mark Recchiin ja kolmannen kierroksen varausoikeuteen. Desjardins pelasi Canadiens-urallaan 405 NHL:n runkosarjaottelua tehden 179 tehopistettä, 43 maalia ja 136 syöttöpistettä. Pudotuspeliotteluita hänelle kertyi Canadiens-vuosiensa aikana 71, joissa syntyi 29 tehopistettä, yhdeksän maalia ja 20 syöttöpistettä. Desjardins ylitti kolmenkymmenen runkosarjapisteen rajan kuuden Canadiens-kautensa aikana kolmesti ja teki enimmillään 45 pistettä (13 maalia ja 32 syöttöpistettä) yhden kauden aikana, mikä tapahtui kaudella 1992–1993.
Robin Jacobsson
Ura
Jacobsson siirtyi kaudeksi 2012–2013 kaksivuotisella Elitserien-joukkue Luleå HF:n riveihin. Hän teki Elitserien-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 13. syyskuuta 2012 vieraissa Rögle BK:ta vastaan. Jacobsson keräsi ottelussa yhden kahden minuutin jäähyn. Ensimmäisen Elitserien-maalinsa hän teki 19. lokakuuta 2012 Färjestad BK:ta vastaan. Jacobsson voitti Luulajassa European Trophyn mestaruuden. Tammikuun 2013 lopulla hän siirtyi kuitenkin toiseen Elitserien-joukkueeseen, Brynäs IF:ään. Jacobssonin tulokaskausi liigassa toi kaikkiaan 49 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 2+2=4. ET:ssä hän pelasi kymmenen ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Kaudella 2013–2014 Jacobsson jatkoi Brynäsissä tehden runkosarjassa taas neljä tehopistettä.
Éric Desjardins
Philadelphia Flyers
Desjardins pelasi Philadelphia Flyersin riveissä yksitoista kautta kuuluen vuodesta toiseen seuran puolustuksen tukipilareihin. Hän voitti Flyersin parhaalle puolustajalle jaettavan Barry Ashbee Trophyn ennätykselliset seitsemän kertaa, vuosina 1995–2000 ja 2003, ja kaudeksi 2000–2001 Desjardins nimettiin Flyersin kapteeniksi Eric Lindrosin jälkeen; hän toimi tehtävässä vuoden ennen kuin kapteenius siirtyi seuraavasta kaudesta alkaen Keith Primeaulle. Desjardins pelasi Flyers-vuosinaan kahdesti NHL:n tähdistöottelussa, vuosina 1996 ja 2000, ja kauden 1999–2000 päätteeksi hänet valittiin liigan toiseen tähdistökenttään.
Karla Homolka
Karla Leanne Homolka eli Karla Leanne Teale (s. 4. toukokuuta 1970 Port Credit Ontario Kanada) on kanadalainen rikollinen, joka tuomittiin 12 vuoden vankeuteen taposta sekä osallisuudesta miehensä Paul Bernardon tekemiin rikoksiin.
Robin Jacobsson
Ura
Kaudeksi 2014–2015 Jacobsson siirtyi SHL:n (ent. Elitserien) nousijajoukkue Leksands IF:ään. Hän pelasi joukkueessa kuusi runkosarjaottelua, kunnes Leksand lainasi Jacobssonin loppukaudeksi Allsvenskan-joukkue VIK Västerås HK:hon lokakuussa 2014. Kaudeksi 2015–2016 Leksand putosi takaisin Allsvenskaniin. Jacobsson nousi joukkueen varakapteeniksi. Hän jakoi tehoilla 4+23=27 sarjan puolustajien pistepörssin kuudennen sijan BIK Karlskogan Henrik Larssonin kanssa. Jacobsson voitti myös Allsvenskanin jäähypörssin 114 minuutillaan. Hän oli kauden päätteeksi nostamassa Leksandia takaisin SHL:ään.
Jacobsson siirtyi kaudeksi 2016–2017 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue KooKoohon. Hän oli Mikko Lehtosen ja Ryan O’Connorin siirryttyä muualle kauden päätteeksi joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 6+12=18. Huhtikuussa 2017 Jacobsson teki KooKoon kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän kuitenkin loukkaantui jo harjoituskaudella 2017–2018 ja Jacobssonin jalkavamma vaati leikkaushoitoa. Jacobsson pelasi lopulta loppukaudella vain kymmenen ottelua.
Muuta
Jacobssonin pikkuveli Mikael pelaa hyökkääjänä Hockeyettan-joukkue Surahammers IF:ssä.
Éric Desjardins
Philadelphia Flyers
Keväällä 1997 Desjardins pääsi pelaamaan Flyersin paidassa Stanley Cupin voitosta, mutta mestaruus meni lopulta Detroit Red Wingsille suoraan voitoin 4–0; Desjardins keräsi kevään 1997 pudotuspeleissä 19:ssä pelaamassaan ottelussa kymmenen tehopistettä, kaksi maalia ja kahdeksan syöttöpistettä, ollen Flyersin kuudenneksi tehokkain pisteidentekijä Legion of Doom -kentän (LeClair, Lindros ja Mikael Renberg), Rod Brind'Amourin ja Janne Niinimaan jälkeen.
Desjardins päätti ammattilaisuransa kesällä 2006. Kahdella viimeisellä NHL-kaudellaan, 2003–2004 ja 2005–2006, hän kykeni pelaamaan loukkaantumisten vuoksi yhteensä vain 93:ssa runkosarjaottelussa 164:stä mahdollisesta ja joutui olemaan sivussa myös kevään 2003 pudotuspeleistä, jotka olivat seitsemäntoista kauden aikana ainoat pudotuspelit, joissa hän ei pelannut. Desjardins pelasi Flyers-vuosiensa aikana 738 NHL:n runkosarjaottelua tehden niissä tehot 93 maalia ja 303 syöttöpistettä. Pudotuspeliotteluita hänelle kertyi Flyers-paidassa 97, joissa syntyi 51 tehopistettä, 14 maalia ja 37 syöttöpistettä. Desjardins on Flyers-historian toiseksi eniten otteluja pelannut ja toiseksi eniten pisteitä tehnyt puolustaja Mark Howen jälkeen.
Kansainväliset ottelut
Desjardins edusti maataan kerran olympiatasolla, Naganon olympiakisojen kiekkoturnauksessa vuonna 1998. Hän pelasi turnauksessa, jossa Kanada jäi neljänneksi, kuusi ottelua jääden ilman pisteitä. Lisäksi hän edusti Kanadaa aikuisten tasolla myös vuoden 1991 Canada Cupissa, jonka Kanada voitti, ja vuoden 1996 World Cupissa, jossa maa sijoittui Yhdysvaltojen jälkeen toiseksi. Nuorten tasolla hän edusti maataan kaksissa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Hän oli vuonna 1988 voittamassa Kanadalle nuorten MM-kultaa.
Karla Homolka
Murhat
17. lokakuuta 1987 17-vuotias Homolka tapasi 23-vuotiaan Bernardon hotellin ravintolassa, ja suhde muuttui pian seksuaaliseksi. Suhde kesti vuoteen 1994 asti, jolloin Karla otti avioeron ja todisti miestään vastaan oikeudessa. Myöhemmin kävi ilmi, että Bernardo oli raiskannut jo useita tyttöjä torontolaisessa Scarboroughin lähiössä ennen kuin hän kohtasi Homolkan.
Tammy Homolka
23. joulukuuta 1990 Homolka varasti työpaikastaan, eläinlääkäristä Halothane-merkkistä nukutusainetta huumatakseen pikkusiskonsa Tammy Lyn Homolkan johon Bernardo oli pakkomielteisesti ihastunut. Yhdessä Bernardon kanssa hän antoi Halothanea 15-vuotiaalle Tammylle, alkoholi ja triatsolaamiin sekoitettuna. Bernardo ja Karla raiskasivat Tammyn perheen kotitalon kellarissa, kun tyttö oli tajuton. He myös kuvasivat tapahtumia videokameralla. Virallinen kuolinsyy oli omaan oksennukseensa tukehtuminen. Kuolema todettiin onnettomuudeksi, karmea totuus illan tapahtumista ja Tammyn kohtalosta paljastui vasta myöhemmin.
Éric Desjardins
Uran yhteenveto
Éric Desjardins pelasi 17 kautta kattavan NHL-uransa aikana yhteensä 1143 runkosarjaottelua tehden niissä 575 tehopistettä, 136 maalia ja 439 syöttöpistettä. Pudotuspeliotteluita hänelle kertyi yhteensä 168, joissa syntyi 80 tehopistettä, 23 maalia ja 57 syöttöpistettä. Plusmiinustilastossa Desjardins saavutti positiivisen lukeman peräti 15:llä kaudella ja parhaimmillaan hän saavutti lukeman +30, mikä tapahtui kaudella 2002–2003.
Karla Homolka
Leslie Mahaffy
Homolka ja Bernardo menivät kihloihin ja vuokrasivat talon Port Dalhousien hiljaisesta lähiöstä. 15. kesäkuuta 1991 Bernardo oli varastamassa rekisterikilpiä salakuljetustarkoituksiin, kun hän huomasi Leslie Erin Mahaffyn seisomassa oman kotiovensa edessä. Hän oli jättänyt avaimet sisälle, eikä päässyt sisään. Bernardo ja Leslie keskustelivat hetken ja menivät sitten hakemaan Bernardon autosta savukkeita. Tällöin mies pakotti Leslien autoon ja ajoi hänet kotiin. Homolka ja Bernardo pitivät häntä vankina useiden päivien ajan ja raiskasivat hänet useaan otteeseen. Kaksikko tallensi tekonsa videonauhoille, mukaan lukien kohtaus, jossa Karla meikkaa itseään kameraa varten ennen kuin raiskaa tytön. Lopulta he tappoivat Mahaffyn ja Bernardo leikkasi ruumiin pyörösahalla kodin kellariin pystytetyssä muoviteltassa. Hän antoi irtojäsenet Karlalle, joka pesi ne ja valoi ne sementtiin. Melomassa ollut pariskunta löysi 29. kesäkuuta osan Mahaffyn ruumiista matalasta vedestä. Samana päivänä Homolka ja Bernardo viettivät juhlavia häitä.
Kristen French
Pariskunta ajoi 16. huhtikuuta 1992 kirkon pysäköintialueelle. Homolka astui kartan kanssa ulos autosta ja pyysi ajo-ohjeita 15-vuotiaalta Kristen Dawn Frenchiltä. Bernardo kiersi Kristenin taakse ja pakotti tämän auton takaosaan puukolla uhaten. Rikospaikalta löytyi ainoastaan kartanpalanen, Frenchin toinen kenkä ja hieman hiuksia. Pariskunta toi Frenchin kotiinsa, jossa he raiskasivat, pahoinpitelivät ja kiduttivat häntä useiden päivien ajan. He surmasivat uhrinsa ja menivät sitten pääsiäislounaalle Homolkan vanhempien luokse. Ruumis löytyi 30. huhtikuuta Ontarion Burlingtonista ojaan heitettynä.