cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksei Navalnyi
Syömälakko
Maaliskuun 31. päivänä 2021 Navalnyi julisti aloittavansa syömälakon protestiksi lääkärihoidon epäämistä vastaan. 18:n päivän kuluttua hän oli laihtunut yhdeksän kiloa, ja hänen kerrottiin olevan hengenvaarassa munuais- ja sydänongelmien vuoksi. Hänet siirrettiin vankilan sairasosastolle. Navalnyi sai tukea mm. Beslanin koulukaappauksesta selvinneiden vanhemmilta, jotka myös menivät syömälakkoon, sekä ympäri maata järjestettyjen mielenosoitusten osanottajilta , joista yli 1 900 otettiin kiinni. Lopulta Navalnyi päästettiin riippumattomien lääkärien tutkittavaksi, ja nähtyään tutkimuksen tulokset, hänen omat lääkärinsä kehottivat Navalnyitä lopettamaan syömälakkonsa, mihin hän suostuikin. Hän lopetti lakkonsa hitaasti 24 päivän aikana. Hänet palautettiin sairaalasta rangaistussiirtolaan 7.6.2021. Syömälakon alkaessa Navalnyi painoi 85 kiloa ja hänen painonsa laski alimmillaan 76 kiloon.
Siirto ankarampaan vankilaan
Kesäkuussa 2022 Navalnyi siirrettiin IK-6-vankilaan, joka sijaitsee Melehovon kylässä Vladimirin alueella. IK-6 on korkeimman turvallisuustason vankila. Pahamaineinen laitos tunnetaan kidutuksesta ja väärinkäytöksistä.
Elokuun 2022 jälkeen Navalnyilta kiellettiin yhteydenpito ulkomaailmaan. Edes perhe ei saa enää käydä vierailuilla hänen luonaan. Ainoa henkilö, johon Navalnyi saa pitää yhteyttä, on hänen juristinsa, ja sekin tapahtuu valvontaviranomaisten välityksellä.
Syyskuussa 2022 Navalnyi sijoitettiin eristysselliin neljä kertaa hieman yli kuukauden aikana hänen kehotettuaan kansalaisia käyttämään vaaleissa "älykkään äänestämisen" menetelmää ja yritettyään organisoida vankien ammattiliittoa. Hänen ammattiliitossaan on yksi jäsen. Liitto onnistui kuitenkin saamaan pakkotyöläisten käyttämät jakkarat vaihdettua tuoleihin.
Huhtikuussa 2023 Navalnyille kutsuttiin ambulanssi vakavien vatsakipujen takia. Hän oli laihtunut 8 kg kahdessa viikossa. Vankilan viranomaiset eivät päästäneet häntä sairaalaan. Navalnyin liittolaiset pitävät mahdollisena, että hänet yritettiin jälleen myrkyttää.
Eristyssellissä
Selli on noin kuuden neliön kokoinen huone, jossa ei ole ikkunaa. Siellä ei voi kävellä, vaan ainoastaan seistä tai istua. Ainoat esineet ovat juomamuki ja metallinen tuoli. Sellin sänky irrotetaan päiväsaikaan, jotta vanki ei pääse siihen istumaan. Navalnyi saa ottaa selliin mukaan yhden kirjan. Sellissä ei ole kyniä tai paperia. Kesällä eristysselli on tukalan kuuma ja talvella erittäin kylmä. Navalnyi kuvailee selliään tukahduttavaksi.
Aluksi Navalnyi suljettiin eristysselliin useita kertoja 15 vuorokaudeksi kerrallaan, sillä se oli enimmäismäärä, jonka laki salli. Sitten hänet päästettiin päiväksi pois, jonka jälkeen keksittiin jokin veruke, jonka avulla hänet voitiin sulkea selliin uudestaan. Marraskuussa 2022 hänet nimettiin "törkeäksi rikolliseksi" ja hänet suljettiin eristysselliin pysyvästi.
Navalnyin terveydentila on huonontunut sellin olosuhteiden vuoksi. Hän on laihtunut ja kivut hänen selässään ovat voimistuneet. Jarmyshin mukaan tämä on tarkoituskin: Putin haluaa tuhota Navalnyin terveyden.
Influenssaepidemian aikaan viranomaiset sijoittivat Navalnyin kanssa samaan selliin sairaan vangin, Navalnyin avustajan mukaan tietoisena tarkoituksenaan tartuttaa hänet tautiin. Navalnyin sairastuttua vakavaan kuumetautiin vankilan työntekijät kieltäytyivät välittämästä hänelle toimitettuja lääkkeitä.
Sadat lääkärit vaativat presidentti Putinille osoittamassaan avoimessa kirjeessä Navalnyille mahdollisuutta saada lääkärin hoitoa. 40 asianajajaa vaati omassa vetoomuksessaan loppua Navalnyin kidutukselle ja hänen perustuslaillisten oikeuksiensa polkemiselle. Omassa kirjeessään lukuisat kulttuurihenkilöt kuten Svetlana Aleksijevitš, J. M. Coetzee, Herta Müller, Orhan Pamuk, Olga Tokarczuk, Mario Vargas Llosa, Mihail Baryšnikov, Jude Law, Benedict Cumberbatch, Margaret Atwood, J. K. Rowling ja Salman Rushdie vaativat Putinia vapauttamaan Navalnyin.
Järjestöjen ja vaalikelpoisuuden kieltäminen
26.4. syyttäjä määräsi Navalnyin Štab Navalnogo -kampanjaverkoston keskeyttämään toimintansa. Tulevasta kieltämisestä varmana verkoston johtaja kertoi verkoston lopettavan toimintansa kokonaan. 30.4. Venäjän talouden seurantavirasto lisäsi verkoston terroristien ja äärijärjestöjen listalleen. Listalla olevat järjestöt lakkautetaan, ja valtio takavarikoi niiden omaisuuden. Järjestöjen jäseniä uhkaavat tilien jäädyttäminen ja pitkät vankeusrangaistukset.
27.4. moskovalainen tuomioistuin määräsi myös Navalnyin perustaman korruptiota tutkivan FBK-säätiön rajoittamaan toimintaansa. Päätös estää FBK:ta julkaisemasta internetissä, järjestämästä mielenosoituksia ja osallistumasta vaaleihin. FBK on jo aiemmin nimetty "ulkovaltojen agentiksi".
Tammikuussa 2022 Navalnyi yhdessä liittolaistensa kuten Ljubov Sobolin kanssa lisättiin terroristien ja äärijärjestöjen tietokantaan, jota pitää Venäjän talouden seurantavirasto.
Viranomaisten vainon seurauksena useat Navalnyin liittolaiset ovat poistuneet maasta. Venäjälle jääneistä monet on määrätty kotiarestiin. Näkyvät tukijat ovat kertoneet uhkailusta ja pelottelusta. 29.4. Navalnyin verkoston entinen koordinaattori sai 2,5 vuoden vankeustuomion Rammstein-yhtyeen musiikkivideon jakamisesta internetissä.
Navalnyin poliittisen verkoston edustajat ilmoittivat käynnistävänsä verkoston toiminnan uudelleen partisaaniliikkeen muodossa vastustaakseen Venäjän sotaa Ukrainassa.
Video Putinin palatsista
Jouduttuaan pidätetyksi Navalnyi julkaisi YouTubessa vajaat kaksi tuntia kestävän videon otsikolla ''Putinin palatsi. Suurimman lahjuksen historia''. Dokumentti on tutkimus Mustanmeren rannikolle sijaitsevasta salaisena pidetystä, yli 17 000 neliömetrin palatsista.
Video alkaa Dresdenistä, jossa Vladimir Putin toimi KGB:n upseerina 1980-luvulla DDR:n aikaan. Navalnyi väittää videossa, että Dresdenissä Putin määritteli elämänsä pääperiaatteet, jotka myöhemmin tulivat Venäjän valtion perustaksi:
Videossa Navalnyi väittää, että palatsin on rakentanut Vladimir Putinin lähipiiri hänen käyttöönsä. Selvityksen mukaan rahat on otettu Putinin ystäviin linkittyviltä yrityksiltä, mukaan lukien valtionyhtiö Rosneftilta ja Transneftilta ja rahat hankittu fiktiivisten vuokramaksujen ja muiden korruptiokuvioiden avulla.
Putin kiisti väitteet ja sanoi Venäjän valtion Rossia 24 -kanavalla, että videossa hänen omaisuudekseen esitetty ei kuulu hänelle tai hänen läheisilleen. Ylellisen palatsin omistajaksi ilmoittautui sen jälkeen Vladimir Putinin läheinen ystävä ja liittolainen, miljardööri Arkadi Rotenberg.
Viestejä vankilasta
Navalnyi on viestinyt Twitterissä ja Instagramissa avustajiensa välityksellä. Hänen juristillaan on oikeus vierailla hänen luonaan. Viranomaiset pyrkivät keksimään verukkeita tapaamisten estämiseksi, mutta tapaaminen yleensä onnistuu ainakin kerran viikossa. Tapaamisten aikana Navalnyi on voinut ojentaa juristille kirjoittamiaan lappuja tai sanella hänelle viestinsä. Juristi välittää viestit tiedottajalle, joka käyttää Navalnyin sosiaalisen median tilejä.
Esimerkiksi Venäjän hyökättyä Ukrainaan Navalnyi kannusti kansalaisia järjestämään päivittäisiä mielenosoituksia rauhan puolesta huolimatta vankeuden uhasta.
Syyskuussa 2022 tilanne muuttui. Vankilaviranomaiset poistivat Navalnyilta mahdollisuuden yksityiseen viestintään juristinsa kanssa. Vastedes kaikki heidän välisensä viestit on toimitettava vankilaviranomaisille, jotka välittävät niitä vastaanottajalle vasta kolmen päivän sensuuritarkastuksen jälkeen. Tapaamishuoneen ikkuna-aukko on tukittu, joten Navalnyi ja juristi voivat viestiä enää elekielellä. Juristin on siis lähes mahdotonta puolustaa asiakastaan ja samalla Navalnyilta on viety viimeinen tapa olla yhteydessä ulkomaailmaan.
Kun Navalnyi oli vuoden 2023 elokuussa tuomittu 19 vuodeksi vankilaan ja häntä oltiin siirtämässä erikoisvankilaan, jossa hänen yhteyksiään ulkomaailmaan rajoitetaan entisestään, hän laati kirjeen, jonka arveltiin olevan viimeinen pitkään aikaan. Kirjeessään Navalnyi kertoi pelkäävänsä, että kun Venäjällä on seuraavan kerran mahdollisuus demokratiaan, liberaalit poliitikot pettävät aatteensa ja antavat Venäjän luisua autoritaariseksi maaksi. Näin tapahtui hänen mukaansa 1990-luvulla, kun presidentti Boris Jeltsin ja muut demokraateiksi itseään kutsuneet poliitikot eivät uudistaneetkaan oikeuslaitosta tai turvallisuuspalveluja, vaan turvautuivat vaalivilppiin ja korruptioon. Valta ja raha olivat heille tärkeämpiä kuin demokratia, ja siksi Vladimir Putinin oli myöhemmin helppo kahmia valta itselleen. Navalnyin mukaan osa nykyisestä oppositiosta toimii samaan tapaan. Navalnyin mukaan Venäjällä on toivoa vasta sitten, kun oppositio ei hyväksy sellaisia keinoja kuin väärennettyjä vaaleja, oikeuslaitoksen ohjailua ja korruptiota, vaikka ne hyödyttäisivät heitä itseään.
Venäjän protestit
pienoiskuva|Poliisi ja mellakkapoliisi jahtaavat mielenosoittajia Moskovassa Navalnyin tukijoiden protesteissa. Aleksei Navalnyin pidätyksen jälkeen Venäjällä syntyi laaja mielenosoitusliike, jossa vaadittiin Navalnyin vapauttamista. Lauantaina 23 tammikuuta protesteja oli Venäjällä ainakin 122 paikkakunnalla. Ennen mielenosoituspäivää poliisi pidätti toistakymmentä järjestäjää ja opposition tukijaa. Näistä mielenosoituksista otettiin kiinni 3 400 ihmistä eri puolilla Venäjää ja mukana oli myös lehdistön edustajia. Venäjän protestoijille ilmaistiin tukea mielenosituksissa Berliinissä, Münchenissä, Prahassa, Krakovassa, Helsingissä, Haagissa, Wienissä, useissa Yhdysvaltain kaupungeissa, Tel Avivissa, Kööpenhaminassa, Lontoossa ja Tokiossa. Rossija 1 -kanavan uutisissa väitettiin, että mielenosoituksia olisivat ohjanneet ulkomaiset tiedustelupalvelut, ja Putinin tiedottaja Dmitri Peskov syytti Yhdysvaltoja Venäjän asioihin sekaantumisesta.
Mielenosoitukset Navalnyin puolesta jatkuivat Venäjällä sunnuntaina 31. tammikuuta 2021. Tarkkailijoiden mukaan poliisi pidätti eri puolilla Venäjää yli 5 000 ihmistä.
Uusi järjestö
Navalnyin työtä jatkamaan perustettiin vuonna 2022 uusi järjestö nimeltä Anti-Corruption Foundation. Se on Yhdysvaltoihin rekisteröity yksityinen säätiö. ACF: n johdossa on samoja ihmisiä, jotka ovat vuosia olleet Navalnyin lähipiiriä. Järjestön taustavoimana toimivat Navalnyin vaimo Julia ja useat tunnetut neuvonantajat, kuten Francis Fukuyama, Guy Verhofstadt ja Anne Applebaum.
Aiheesta muualla
Venäjäksi: Suomeksi: Englanniksi:
Delhin sulttaanikunta
Delhin sulttaanikunta tarkoittaa niitä viittä islaminuskoista dynastiaa, jotka hallitsivat Pohjois-Intiassa yleensä Delhi pääkaupunkinaan vuosina 1206–1526. Niitä olivat mamelukit eli orjadynastia (1206–1290), Khalji-dynastia (1290–1320), Tughluq-dynastia (1320–1413), Sayyid-dynastia (1414–1451), ja Lodi-dynastia (1451–1526).
Arabit olivat jo 700-luvun alussa valloittaneet alueita Induksen suulta. Myöhemmin turkinsukuiset muslimit työntyivät syvemmälle Intiaan ja seldzukkipäällikkö Muhammad Ghurin valloitti 1100-luvun lopussa läntisen Pohjois-Intian. Hänen kenraalinsa, orjataustainen mamelukki Qutb-ud-din Aybak julistautui sulttaaniksi ja perusti Delhin sulttaanikunnan 1206. Sen valta keskittyi varuskuntakaupunkeihin ja talous perustui verojenkeruuseen ja ryöstösaaliin kokoamiseen. Sulttaanikunnan hallinto nojautui alempiin yhteiskuntaluokkiin sekä orjiin, joita käytettiin korkeissakin asemissa hallinnossa ja armeijassa. Myös myöhemmät sulttaanikunnat turvautuivat samaan keinoon, jonka avulla pyrittiin lisäämään hallinnon vakautta.
Sulttaanikunnan pohjalta alkoi kehittyä erityinen intialainen islam, mutta hindulaisuus ei kadonnut sen rinnalta. Timur Lenk hävitti sulttaanikuntaa vuonna 1398 aiheuttaen hajaannusta. Vuosina 1350–1550 sulttaanikunta oli vajonnut taantumaan. 1400-luvun lopulla Lodi-dynastia nosti Delhin uudelleen Pohjois-Intian hallitsevaksi voimaksi. Valtakunnan hävitti lopullisesti Mogulivaltakunnan perustaja Babur vuonna 1526.
Intiassa asuu nykyään maailman toiseksi suurin muslimiväestö, 172 miljoonaa vuonna 2016, mutta se on silti vain 15% Intian koko väkiluvusta.
Catherine Ashton
thumb|right|Catherine Ashton
Paronitar Ashton edustaa Britannian työväenpuoluetta. Ennen korkean edustajan tehtävää hän toimi runsaan vuoden ajan EU:n kauppakomissaarina ja sitä ennen johtotehtävissä Britannian parlamentissa. Catherine Ashton toimi ylähuoneen puhemiehenä ja kuningattaren neuvonantajien puheenjohtajana kesäkuusta 2007 lähtien, jolloin Gordon Brownin hallitus nimitti hänet tehtäviin.
Ashton opiskeli Lontoon yliopiston Bedford Collegessa ja suorittanut Bachelor of Science -tutkinnon sosiologiassa vuonna 1977.
Catherine Ashton syntyi Uphollandissa Lancashiressä. Hän asuu St Albansissa puolisonsa Peter Kellnerin kanssa. Heillä on kaksi yhteistä lasta.
UHC Döbeln 06
UHC Döbeln 06 on vuonna 2006 perustettu saksalainen salibandyn erikoisseura Döbelnistä. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2013–2014 maan korkeimmalla sarjatasolla Unihockey-Bundesligassa.
Gaviaali
Gaviaali eli gangesingaviaali (Gavialis gangeticus) on suurikokoinen krokotiilieläin. Se on ainoa Gavialidae-heimon jäljellä oleva edustaja.
Koko ja ulkonäkö
Gaviaalikoiras voi kasvaa yli seitsemän metriä pitkäksi, joten se on eräs suurimmista krokotiilieläimistä. Naaraat jäävät alle viisimetrisiksi. Keskipituus on neljä metriä. Gaviaaleilla on erittäin pitkä ja kapea kuono, ja sen suussa on yli 100 hammasta. Hampaat ovat terävämmät ja pidemmät kuin muilla krokotiileilla. Alaleuassa on enemmän hampaita kuin ylemmässä. Leuat ovat neljä kertaa niin pitkät kuin pään takaosan pituus. Nuorilla yksilöillä kuono on kapein leventyen iän myötä. Koirailla on kuonon päässä ruukkumainen luumuodostelma, jota ne mahdollisesti käyttävät naaraiden houkuttelemiseen. Aiemmin sen luultiin auttavan koiraita pysymään pidempään sukelluksissa. Silmät ovat kauniin vihreät, ja silmäterä näkyy tummana poikittaisvakona.
Gaviaalin vatsassa ei ole sarveiskilpiä, mutta sen selkä on niitä täynnä. Sarveiskilvet ovat ohuita ja gaviaalin iho on hyvin herkkä. Jalat ovat pienet, eikä gaviaali voi nostaa ruumistaan pystyyn kuten monet muut krokotiilieläimet. Se liikkuukin erittäin vaivalloisesti maalla, mutta on ehkä kaikista krokotiileista parhaiten sopeutunut vesielämään. Se liikkuukin vedessä sulavasti. Takaraajoissa on kunnon räpylät, mutta eturaajoissa ne ovat pienet. Pyrstö on pitkä ja paksu ja sen selkäpuolta koristaa pituussuunnassa kulkeva harjanne, joka lisää uinnin tehoa. Väritys on selkäpuolelta oliivinvihertävä ja pääpuoli on muuta ruumista tummempi. Vatsa on kellertävä. Gaviaalit tummenevat iän karttuessa. Gaviaali pystyy muuttamaan väriään ja on usein hiekkarannalla vaalea, vedessä tumma. Väritys auttaa sitä kalojen pyynnissä. Luusto on hyvin hentorakenteinen. Gaviaalia suuresti muistuttaneiden eläinten fossiileja on löydetty yli 100 miljoonan vuoden takaa.
Levinneisyys ja elinympäristö
250px|thumb|Koirasgaviaali [[San Diegon eläintarhassa]] Gaviaaleja asustaa Etelä-Aasian joissa sekä muutamissa miedosti suolaisissa järvissä. Gaviaalia tavataan tai on tavattu Intiassa, Nepalissa, Bangladeshissa, Pakistanissa ja Bhutanissa. Gaviaali vaatii sellaisen vesistön, jossa se löytää sopivat olosuhteet vuodenaikojen mukaan. Se ei horrosta koskaan. Vesistö ei saa myöskään olla liian vuolaasti virtaava, ehkä eläimen hennon rakenteen vuoksi. Muita mieluisia esiintymispaikkoja ovat jokisuvannot ja suistot.
Laji on nykyään äärimmäisen uhanalainen. Suurimpina uhkina lajille ovat sen elinympäristön, eli jokien ja joenvarsien, tuhoutuminen ja verkkokalastaminen. Tällä hetkellä lajia tavataan vain Intiasta ja Nepalista Gangesin, Brahmaputran ja Mahanadin varsilta. Gaviaali on luultavasti hävinnyt Pakistanista, Bangladeshista ja Bhutanista. Vuonna 2007 laskettiin, että gaviaaleja on enää alle 250 lisääntymisikäistä yksilöä.
Ravinto
Gaviaali syö etenkin kaloja sekä suureksi kasvaessaan myös lintuja, kilpikonnia, sammakoita, pieniä nisäkkäitä ja vesikäärmeitä. Gaviaali on rauhallinen, eikä suuresta koostaan huolimatta käy ihmisen kimppuun. Gaviaalien mahasta on löydetty kyllä ihmisen ruumiinosia sekä metalliesineitä kuten koruja, mutta ne lienevät peräisin hindujen Ganges-jokeen laskemista, osittain palaneista ruumiista.
Lisääntyminen
Gaviaali tulee sukukypsäksi kolmimetrisenä eli noin kymmenvuotiaana. Koiraat kokoavat naaraita haaremikseen. Koiraat käyttävät kuonon pään pullistumaa ehkä äänen vahvistimena, sillä ne sihisevät ja viheltävät kiima-aikana. Naaraat vastaavat kutsuihin samantapaisella äänillä, mutta ne ovat vaimeampia. Naaras rakentaa mätänevästä kasviaineksesta samantapaisen pesän kuin muutkin krokotiilieläimet. Pesä on 1–5 metrin päässä vesirajasta. Naaras munii sinne maalis-huhtikuussa keskimäärin 40 munaa, ennätys on 97. Munat jäävät 50–60 sentin syvyiseen kuoppaan.
Nuoret yksilöt pysyttelevät seisovissa vesissä kuten pienissä lammikoissa tai allikoissa. Kannibalismia ei ole gaviaalien keskuudessa tavattu, vaikka se on erittäin yleistä muilla krokotiileilla.
Alan V. Oppenheim
Alan Victor Oppenheim (s. 11. marraskuuta 1937 New York ) on digitaalisen signaalinkäsittelyn (DSP) uranuurtaja 1960-luvulta saakka Massachusetts Institute of Technologyssä (MIT).
Calymmanthium substerile
Calymmanthium substerile on omaan sukuunsa kuuluva kaktuskasvi, joka löytyi vasta vuonna 1954 Pohjois-Perusta (löytäjä Friedrich Ritter). Kukkanuput näyttävät aluksi pieniltä kasvullisilta versoilta, ja kukat ovat suurimman osan ajastaan sulkeutuneina, mistä tulee suvun tieteellinen nimi, joka merkitsee huppukukkaa. Kasvi kukkii öisin.
Ulkonäkö ja koko
Kasvi on pensasmainen tai puumainen, monihaarainen. Korkeutta se voi saavuttaa kahdeksan metrin verran. Varret ovat nivelikkäitä, vaaleanvihreitä, ja niissä on kolme tai neljä lähes siipimäistä särmää. Särmissä on 4–14 terävän piikin muodostamia rykelmiä, areoleja. Kukat ovat kapean putkimaisia tai kellomaisia, ja uloimmat kehän osat ovat punaruskeita. Nuppuvaiheessa maljamainen kukkapohjus peittää osittain kehälehdet. Pohjus on ulkopinnaltaan suomujen ja villakarvaisten areolien peittämä. Hedelmä on mehevä ja avautumaton, neljä- tai viisikulmainen, vaaleanvihreä. Areoleita sen pinnalla on vähän tai ne puuttuvat.
Levinneisyys
Calymmantium substerile kasvaa Perussa Andeilla Jaénin provinssissa Cajamarcassa.
Magnetohydrodynamiikka
thumb|300px|Simulaatio MHD:n vaikutuksesta aurinkotuulessaMagnetohydrodynamiikka (MHD) on tieteenala, joka tutkii sähköä johtavien nesteiden dynamiikkaa. Tällaisia nesteitä ovat esimerkiksi plasma, nestemäinen metalli ja suolavesi.
Sana magnetohydrodynamiikka on johdettu sanoista magneettikenttä (magneto), neste (hydro) ja liike (dynamiikka).
Alan tutkimuksen aloitti Hannes Alfvén, joka sai työstään Nobelin fysiikanpalkinnon 1970.
Magnetohydrodynamiikkaa kuvaavat yhtälöt ovat yhdistelmiä Navier-Stokesin nesteiden dynamiikkaa kuvaavista yhtälöistä ja Maxwellin sähkömagnetismia kuvaavista yhtälöistä.
Perinteinen magnetohydrodynamiikka kuvaa plasmaa yksikomponenttisena sähkömagneettisena nesteenä. Yhtenä tärkeänä tutkimuksessa on kehittää mahdollisimman hyviä johteita, joilla olisi vastus mahdollisimman alhainen.
Tähtitieteessä MHD on tuttu, koska on esitetty, että jopa 99% tai ylikin maailmankaikkeuden aineesta olisi plasmaa.
Lähteet
Электродинамика сплошных сред
Chicagon vesitorni
Chicagon vesitorni on vesitorni Chicagon kaupungissa Illinoisin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Chicagon vesitorni on Yhdysvaltain toiseksi vanhin vesitorni. Se valmistui vuonna 1869. Vesitornin suunnitteli yhdysvaltalainen arkkitehti William W. Boyington. Vesitorni on 46,2 metriä korkea, 15,5 metriä leveä ja se on valmistettu kalkkikivestä.
Autuansaari
thumb|200px|Autuansaaren kunnallishallintoalue Pietarin kartalla. Autuansaari on historiallinen kaupunginosa ja kunnallishallintoalue Pietarin kaupungin Kirovin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin keskustan lounaisosassa.
Paikalla on sijainnut keskiaikainen Lahden suurkylä, joka vuoden 1499/1500 Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa mainitaan nimellä Lahta u morja (suomeksi Lahti meren rannalla) erotuksena pohjoisemmasta Lahden kylästä. 1600-luvun loppupuolella kylän nimeksi tuli Auhtua, joka perustuu maaperän laatua kuvaavaan sanaan auhta ’hiekkaperäinen, kuohkea’. Asukkaina oli ortodoksisia inkerikkoja ja Suomesta siirtyneitä inkeriläisiä. Myöhemmin Autuansaaren suomalaiset kuuluivat Pyhän Marian seurakuntaan.
1800–1900-lukujen vaiheessa Autuansaari oli Pietarin teollista laitakaupunkia. Suurin osa asukkaista työskenteli Putilovin eli nykyisessä Kirovin tehtaassa. Alueen uudelleenrakentaminen alkoi 1920-luvulla. Vuosina 1937–1941 rakennettiin Statšekin prospektin ja Krasnoputilovskaja-kadun välinen asuinalue. Leningradin piirityksen aikana rintamalinja kulki kaupunginosan eteläpuolitse. Asuntorakentamista jatkettiin 1940-luvun lopulla. Vuonna 1955 avattiin Avtovon metroasema.
Miguel Ramírez
pienoiskuva|Miguel Ramírez vuonna 2018. Miguel Mauricio Ramírez (s. 11. kesäkuuta 1970) on chileläinen jalkapalloilija, joka pelasi Chilen maajoukkueessa 62 maaottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 1991–2003. Vuoden 1998 MM-kilpailuissa hän pelasi kolme ottelua. Copa Américassa hän pelasi vuosina 1991, 1993, 1995 ja 1999.
Ramírez edusti seuratasolla Colo-Coloa, espanjalaista Real Sociedadia kaudella 1995–1996, meksikolaista Monterreyta ja Universidad Católicaa. Hän päätti pelaajauransa Colo-Colon joukkueessa vuonna 2005.
Udmurtian hallinnollinen jako
Ylemmällä, piiritasolla Udmurtiassa on 25 kunnallispiiriä (raion) ja viisi kaupunkipiirikuntaa (gorodskoi okrug).
Alemmalla tasolla piirit koostuvat maalaiskunnista ja kaupunkikunnista. Kaupunkikuntien keskuksena on kaupunkimainen taajama tai kaupunki. Viiden kaupunkipiirikunnan lisäksi Udmurtiassa on kuitenkin vain yksi muu kaupunki, Kambarka.
Levänen
Levänen on kaupunginosa noin kuuden kilometrin päässä Kuopion keskustasta etelään. Alue on rakennettu pääosin 1970-luvulla ja siellä on runsaasti kerros-, rivi- ja omakotitaloja. Leväsellä on asukkaita noin 1 200. Vuonna 2015 kaupunki kirjasi Leväsen ja Pienen Neulamäen (Neulalampi) väestöksi yhteensä 1 382 henkeä. Sen väestö on keskimääräistä nuorempaa: hieman vajaa neljännes on lapsia ja nuoria.
Alueella sijaitsevat myös Kauppapaikka Herman sekä huonekalu- ja sisustusmyymälöiden kauppakeskitymä Cantti. Alueella oli noin 2 000 työpaikkaa (1.1.2008). Suurempi päivittäistavarakaupan kauppakeskus Kolmisoppi sijaitsee Leväsen lähistöllä valtatie 5:n länsipuolelle Neulalammen kaupunginosassa.
Saatananpalvonta
Saatananpalvonta viittaa saatanan tai yleensä henkilöllistyneen pahuuden palvontaan. Saatananpalvontaa ei pidä sekoittaa satanismiin, joka on saatanaan liittyviä symboleja käyttävä hedonistinen uskonnollinen oppi.
Horn (Alankomaat)
thumb|250px|Hornin linna. Horn on kylä Limburgin provinssissa Alankomaissa. Se on osa Leudalin kuntaa, joka muodostettiin 1. tammikuuta 2007 Haelenin, Hunselin, Heythuysenin ja Roggel en Neerin kunnista.
Saatananpalvonta
Tutkimus
Niin sanottua saatanapaniikkia arvostelleiden tutkijoiden mukaan länsimaissa on kristillisessä kulttuuripiirissä 1970-luvulta lähtien ylläpidetty noitavainotyyppistä satanismipaniikkia yhteisöjen vihamielisyyden varoventtiilinä. Saatanahysterian avulla on pidetty yllä yhteisöjen omaksumaa moraalijärjestelmää. Yleinen epävarmuus ja näkymättömät uhkakuvat on liitetty saatanaan.
Suomessa Merja Hermonen julkaisi uskontotieteen alan väitöskirjan Pimeä hehku: Saatananpalvonta ja satanismi 1990-luvun suomalaisessa nuorisokulttuurissa vuonna 2006.
Suomalaisissa tiedotusvälineissä rakentunutta kuvaa saatananpalvonnasta on tutkinut muun muassa uskontotieteilijä Titus Hjelm vuonna 2005 ilmestyneessä väitöskirjassaan Saatananpalvonta, media ja suomalainen yhteiskunta. Hjelmin väitöskirjassa käy ilmi muun muassa, kuinka herätyskristilliset piirit olivat mukana yhdessä median kanssa synnyttämässä 1990-luvun alun saatananpalvontailmiötä: suurin osa median haastattelemista saatananpalvonnan asiantuntijoista olivat herätyskristillisiä.
Tutkijoiden mukaan satanismia on Suomessakin lähestytty lähinnä uskonnollisesta (kristillisestä) tai uskonnollistavasta näkökulmasta.
Life in a Day
Life in a Day on joukkoutettu draama/dokumenttielokuva joka käsittää sarjan valittuja videoklippejä videopalvelu YouTubeen jaetuista 80 000 klipistä, jotka osoittavat sen mitä ympäri maailmaa tapahtui yhden päivän aikana 24. heinäkuuta 2010.
Elokuva on 94 minuuttia ja 53 sekuntia pitkä ja se kattaa lukuisia kohtauksia 4500 tunnin edestä 80 000 klipissä 192 valtiosta. Koottu elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Sundance Film Festival-tapahtumassa 27. tammikuuta 2011 ja ensiesitys esitettiin myös livenä YouTubessa. YouTube ilmoitti 31. lokakuuta 2011, että Life in a Day tulisi vapaasti katsottavaksi heidän sivuillaan sekä ostettavaksi DVD-muodossa.
Turun Urheiluliitto
Turun Urheiluliitto r.y. (TuUL) on 1901 perustettu turkulainen urheiluseura. Seuraan kuuluu kahdeksan jaostoa, joiden sisällä on lisäksi vielä muitakin lajeja. Jaostot ovat keilailu, lentopallo, luistelu, nyrkkeily, pyöräily, triathlon, voimistelu sekä yleisurheilu.
Seuran menestynein urheilija on Paavo Nurmi. Seuraa ovat myös edustaneet olympiamitalistit Hannes Kolehmainen, Harri Larva, Kalervo Toivonen, Erkki Kataja, Raimo Heinonen, Veikko Karvonen, Kaisa Parviainen ja Albin Stenroos.
Nykyään seuran tunnetuimpia urheilijoita ovat Erika Rautiainen (kilpa-aerobic), triathlonisti Darby Thomas, pyöräilijä Mika Simola sekä telinevoimistelijat Juho Kanerva ja Helmi Murto.
Karhunkierroksen luontokeskus
thumb|250px Karhunkierroksen luontokeskus on Sallan kunnassa Hautajärven kylässä sijaitseva Basecamp Oulangan ylläpitämä opastuskeskus. Keskus tarjoaa tietoa eritoten Oulangan kansallispuistosta sekä muusta alueen luontoon liittyvistä aiheista. Karhunkierroksen vaellusreitti saa alkunsa luontotalolta. Muita palveluita ovat mm. kahvila sekä alueen kalastuslupien ja karttojen myynti.
Hensbackan kulttuuri
Hensbackan kulttuuri oli noin 9 000–6 000 vuotta sitten jääkauden lopun aikainen Ruotsissa esiintynyt metsästäjä – keräilijäkulttuuri. Se syntyi luultavimmin Norjan rannikon Fosnan kulttuurin ja eteläisemmän Ahrensburgin kulttuurista peräisin olevien siirtolaisten sulautuessa yhteen. Ei tiedetä, kumpi vaikutti voimakkaammin. Fosnalaiset alkoivat vaeltaa 9 300 vuotta sitten Köli-vuoriston yli. Ahrensburgin tai Brommen kulttuurin ihmisiä vaelsi Etelä-Ruotsiin jo aikaisemmin, 11 000 vuotta sitten.
Karhunkierroksen luontokeskus
Luontokeskusta uudistettiin vuonna 2006, ja uudistettu keskus avattiin 30. kesäkuuta 2006. Luontokeskuksen aiempi nimi oli Hautajärven luontotalo. Nimi vaihtui syyskuussa vuonna 2014.
Hensbackan kulttuuri
Hensbackaa seurasivat Sandarna- ja Lihult-kulttuurit. Asutus laajeni vähin erin koilliseen ja Pohjois-Ruotsiin vasta 8 000 vuotta sitten.
Ruotsissa oli tuohon aikaan asuttavaksi huonosti soveltuvaa tundraa. Noin 9 000–7 000 vuotta sitten ilmaantui Pohjois-Suomeen ns. "botninen kulttuuri", joka oli aivan eri asia kuin eteläisempi Suomusjärven kulttuuri.
Learjet
thumb|236x236px|[[Learjet 35]] Learjet oli vuoteen 1986 asti itsenäinen Yhdysvalloissa toiminut lentokonetehdas. Vuodesta 1990 lähtien omistajana on ollut kanadalainen Bombardier Aerospace, ja nykyään Learjet on osa Bombardierin tuoteperhettä (Bombardier Learjet Family). Learjet-koneita rakennetaan Wichitassa, Kansasissa.
Maaliskuussa 2021 Bombardier ilmoitti lopettavansa Learjetien tuotannon vuoden loppuun mennessä. Syynä on kysynnän siirtyminen niitä suurempiin malleihin, joita Bombardierilla edustavat Global ja Challenger.
Tausta
William Lear perusti yhtiön 1950-luvulla nimellä Swiss American Aviation Corporation. Sen ensimmäinen lentokone oli Sveitsin ilmavoimille tehty maataistelukone FFA P-16. Koneen prototyyppi lensi vuonna 1955. Vuonna 1958 oli suunnitelmia 100 koneen tilauksesta, mutta hanke kariutui vuonna 1960. William Learin suunnitteluryhmä näki mahdolliseksi kehittää hävittäjätyyppisen sotilaslentokoneen pohjalta liikelentokoneen. Se sai tunnuksen SAAC-23 vuonna 1962. Samana vuonna perustettiin tehdas Wichitaan. 1963 yhtiö sai uuden nimen Lear Jet Corporation perustajansa mukaan.
Omistaja vaihtuu
10. huhtikuuta 1967 William Lear myi 60 prosentin osuutensa yhtiöstä Denverissä toimivalle Gates Rubber Company -yhtiölle. Lear jatkoi yhtiön hallituksessa 2. huhtikuuta 1969 asti. Vuonna 1969 yhtiöstä tuli Gates Learjet Corporation. Yhtiön tuotteiden myynti asevoimille kasvoi.
Vuonna 1971 moottoriksi otettiin Honeywell TFE731 -puhallinmoottori, ja Learjet 25 muuttui samalla Learjet 35:ksi. Vuonna 1974 Learjetin suihkukoneita oli valmistettu yhteensä 500 kappaletta.
19. huhtikuuta 1979 yhtiön Learjet 55 lensi ensilentonsa.
Suomen ilmavoimat tilasi ensimmäiset Learjet 35A -konetyypin sotilaskäyttöön tarkoitetut versiot, joista kolmesta ensimmäinen toimitettiin Suomeen syyskuussa vuonna 1982. Koneet saivat Suomessa tyyppimerkinnän Learjet 35A/S. Samaisen koneen yhdysvaltalainen tyyppimerkintä on C-21A. Kyseistä Learjet 35A -konetyyppiä valmistettiin noin 700 kappaletta. Vuonna 1984 yhtiö perusti Aerospace Division -yksikön ja samana vuonna yhtiön tuotanto loppui. Vuonna 1986 yhtiön pääkonttori siirrettiin Arizonaan tuotannon alkaessa sekä Tucsonissa että Wichitassa. Vuoden 1985 lopulla yhtiön Aerospace Division sai alihankintaurakan avaruussukkulan moottoreiden osista.
Loppuvuonna 1990 yhtiö toi markkinoille Learjet 60 -lentokoneen ja vuonna 1995 Learjet 45:n.
Koneet
right|thumb|236x236px|Learjet 45
Normi
Normi ( 'kulmamitta, ohje, sääntö') tarkoittaa mm. seuraavia asioita:
Usein sana normi voidaan korvata esimerkiksi sanalla sääntö, ohje, malli tai esikuva. Eettisen tai sosiaalisen normin suomennokseksi on myös ehdotettu sanaa mitta.
Ludlow-epookki
Ludlow on geologinen ajanjakso; siluurikauden osa, joka on nimetty englantilaisen Ludlowin kaupungin mukaan. Se kesti noin neljän miljoonan vuoden ajan, suunnilleen 420 miljoonaa vuotta sitten.
Ronald W. Schafer
Ronald W. Schafer (s. 17. helmikuuta 1938 Tecumseh, Nebraska ) on digitaalisen signaalinkäsittelyn (DSP) uranuurtaja Bellin laboratoriossa 1960-luvulta saakka.
Petr Hrbek
Petr Hrbek (s. 3. huhtikuuta 1969 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä.
Ura
Hrbek aloitti uransa Tšekkoslovakian liigassa Sparta Prahassa kaudella 1988–1989. Seuraavan kauden hän pelasi Dukla Jihlavassa, kunnes palasi Sparta Prahaan kausiksi 1990–1992. Detroit Red Wings varasi hänet NHL:ään 1988 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella numerolla 59. Hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan syksyllä 1992 ja pelasi AHL-joukkue Adirondack Red Wingsissä, mutta siirtyi kesken kauden takaisin Sparta Prahaan. Seuraavalla kaudella hän siirtyi kesken kauden Saksan Star Bulls Rosenheimiin, jossa pelasi loppukauden lisäksi myös kauden 1994–1995. Kaudet 1995–2001 Hrbek pelasi Tšekin Extraliigaa Sparta Prahassa ja HC Chemopetrol Litvinovissa. Kaudella 2001–2002 hän pelasi Ruotsin ja Saksan toiseksi korkeimmilla sarjatasoilla. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi Extraliigaan HC Havirov Panthersiin. Vuodesta 2003 lähtien hän on pelannut Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Piper PA-31
thumb|282x282px|Suomen ilmavoimien Piper Chieftain. Piper PA-31 on yhdysvaltalainen kaksimoottorinen liikelentokone. 30. syyskuuta 1964 ensilentonsa lentäneen koneen tyyppinimeksi piti alun perin tulla Inca, ensimmäiset huhtikuussa 1967 luovutetut sarjakoneet saivat nimekseen kuitenkin Piper PA-31 Navajo. Kone oli tuolloin Piperin tehtaan suurin lentokone, ja tätä alkuperäistä mallia valmistettiin vuoteen 1972 saakka. Vuonna 1973 tehdas toi markkinoille pidennetyllä rungolla ja tehokkaammilla moottoreilla varustetun Piper PA-31-350 Navajo Chieftain -koneen. Vuoteen 1987 tuotannossa pysyneen koneen tyyppinimeksi muodostui myöhemmin pelkkä Chieftain.
Käyttö Suomessa
Suomen ilmavoimat vuokrasi 7. toukokuuta 1974 yhden Piper Navajo -koneen, joka sai ilmavoimien rekisteritunnuksen PN-1. Kone oli käytössä siviilirekisteriin palauttamiseen, 7. tammikuuta 1975, saakka. Lisäksi ilmavoimille hankittiin 1980-luvun alkupuolella kuusi Piper PA-31-350 Chieftainia käytettäväksi yhteyskoneena, henkilöstön kuljetuksiin, matalakuvaukseen ja merivalvontaan. Koneita oli tarkoitus käyttää myös huonoissa olosuhteissa tapahtuvaan mittarilentokoulutukseen. Konetyypin viimeinen yhteyslento Ilmavoimissa tapahtui 13. huhtikuuta 2011. Koneet korvattiin Pilatus PC-12 -kalustolla.
Rajavartiolaitos hankki vuosina 1976-1979 kaksi Piper PA-31-310 Navajoa valvontalentokoneiksi. Ne saivat tunnukset OH-PRA ja OH-PRB. Koneisiin asennettu valvonta- ym. laitteisto vähensi koneen paikkaluvun kuuteen. OH-PRA tuhoutui Liminganlahdelle Oulun edustalle tehdyssä polttoaineen loppumisen vuoksi tehdyssä pakkolaskussa 20.8.1992. OH-PRB myytiin siviiliin vuonna 1996 Dornier Do 228-valvontalentokoneiden hankinnan seurauksena.
Vuoteen 2000 mennessä Suomen siviili-ilma-alusrekisteriin merkittiin 35 Piper PA-31 Navajoa, Chieftainia ja Cheyenneä.
Riisu
Riisu on industrial metal -yhtye Ruoskan toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Albumilta ei ole tehty yhtään musiikkivideota.
Kappaleet
Sovitukset Ruoska, ellei toisin mainita.
Junts pel Sí
Junts pel Sí (JxSí) on vuoden 2015 Katalonian alueparlamenttivaaleja varten muodostettu vaaliliitto puolueista, jotka kannattavat Katalonian itsenäistymistä Espanjasta. Vaaliliitto teki itsenäistymisestä päävaaliteemansa ja sai alueparlamentin 135 paikasta vähän alle puolet eli 62. Se onnistui kuitenkin muodostamaan enemmistöhallituksen vaaliliittoon kuulumattoman mutta itsenäistymistä tukevan Candidatura d'Unitat Popular -puolueen avulla.
Karelian Trains
alt=|pienoiskuva|300x300px|Allegron 1. luokka, kuva VR Group/Pekka Keskinen. Oy Karelian Trains Ltd on suomalais-venäläinen rautatiekalustoyhtiö, joka omistaa Helsingin ja Pietarin väliä liikennöivät Allegro-junat. Yhtiön ovat perustaneet suomalainen VR-Yhtymä Oy ja Venäjän valtion rautatieyhtiö OAO Rossijskije železnyje dorogi (RŽD) vuonna 2006. Kumpikin omistaa yhtiöstä 50 %, ja sen kotipaikka on Helsinki. Yhtiön toimitusjohtajana on Viktoria Hurri ja hallituksen puheenjohtajana Rossijskije železnyje dorogin varapääjohtaja Dmitrii Vladimirovitsh Pegov. Liikennöinti Allegro-junilla alkoi 12.12.2010.
Kalusto
alt=Allegro-juna ulkoa|pienoiskuva|Allegro-juna ulkoa. Kuva VR Group/Pekka Keskinen. Karelian Trains jätti kalustosta 5. joulukuuta 2006 kansainvälisen hankintailmoituksen, jossa se pyysi tarjouksia sähkökäyttöisistä ja kaksivirtajärjestelmässä toimivista, kallistuvakorisista junayksiköistä. Hankintailmoituksen mukaan junien huippunopeuden oli oltava normaalilla rataverkolla 220 km/h ja liikennöinnin mahdollista sekä Suomen 1 524 millimetrin että Venäjän 1 520 millimetrin levyisellä radalla. Vaatimuksena oli, että juna soveltuu pohjoiseurooppalaiseen ilmastoon, jossa lämpötila voi olla kesällä +40 °C ja talvella −40 °C. Junayksikköjä oli tarkoitus hankkia neljä ja niiden yhteishinnaksi arvioitiin sata miljoonaa euroa. Tarjouspyynnössä oli lisäksi optio yhden tai kahden lisäjunan hankintaan.
Syyskuussa 2007 VR ilmoitti, että Karelian Trains on tilannut suunnitelman mukaiset neljä junaa ranskalaiselta Alstom-yhtiöltä. Junien nimeksi tuli Allegro. Ensimmäinen junayksikkö toimitettiin Vuosaaren satamaan 15. tammikuuta 2010. Junat ovat pääpiirteittäin samankaltaisia, mutta uudempaa sukupolvea ja yhtä vaunua pidempiä kuin Sm3-junat (Pendolino), jota VR käyttää kotimaan liikenteessä. Allegro-junat koostuvat seitsemästä vaunusta, joista viisi on toisen luokan vaunuja, yksi ensimmäisen luokan vaunu ja yksi ravintolavaunu. Junassa on 342 matkustajapaikkaa, joista 48 paikkaa 1. luokassa. Lisäksi junassa on 2 paikkaa pyörätuolimatkustajille. Junassa on myös leikkipaikka lapsille. alt=Ravintolavaunu Allegro Bistro|pienoiskuva|Ravintolavaunu Allegro Bistro. Kuva VR Group/Pekka Keskinen. Vuosina 2019–2020 Allegro-junien design uudistettiin ja samalla parannettiin matkustusmukavuutta.
Blind Fire
Blind Fire on Leveragen toinen studioalbumi, joka julkaistiin Suomessa 16. tammikuuta 2008. Se äänitettiin Jyväskylässä loppukesästä 2007 ja sen julkaisi koko Euroopassa italialainen levy-yhtiö Frontiers Records.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 24.
Teodor Koskenniemi
Fredrik Teodor Koskenniemi (5. marraskuuta 1887 Vihti – 15. maaliskuuta 1965 Vihti) oli suomalainen kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja.
Akure
Akure on kaupunki Lounais-Nigeriassa. Se on Ondon osavaltion pääkaupunki ja suurin kaupunki. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2016 noin 575 000. Enemmistö kaupungin asukkaista kuuluu joruboihin.
WAV
WAV (tai WAVE) on tiedostomuoto jota käytetään äänen tallentamiseen. Se on Microsoftin ja IBM:n käyttämä audioformaatti, joka käyttää RIFF säiliötä tallentamaan pakkaamatonta PCM- tai LPCM-audiota.
WAVE-muotoa ei käytetä yleensä pitempien äänien tallentamiseen, koska pakkaavat formaatit kuten MP3, OGG ja FLAC mahdollistavat pienemmät tiedostot, jotka vaativat vähemmän tallennuskapasiteettia ja helpomman siirron. WAVE-tiedosto ei voi olla myöskään neljää gigatavua suurempi.
Tiedostomuoto
WAVE voi sisältää ääntä eri kanavamäärillä, eri näytteenottotaajuuksilla ja näytteen leveys (bittien määrä) voi olla eri. Tiedoston aloittavan lohkon tunniste on  ja sisällön aloittavan lohkon tunniste on. Lohko nimeltä  kertoo äänidatan muodon ja  -lohko sisältää varsinainen äänidatan.
Normiavaruus
Normiavaruus on matematiikassa lineaariavaruus, joka on varustettu normilla. Normi on matemaattinen yleistys kaksi- tai kolmiulotteisten Euklidisten avaruuksien intuitiivisesta pituuden käsitteestä, ja siten normiavaruuden yhteydessä voidaan puhua vektorien pituudesta tai koosta (jotka siis ovat kyseisten  vektorien normeja), sekä niiden välisestä etäisyydestä. Tarpeen mukaan tietyn lineaariavaruuden voi varustaa erilaisilla normeilla, ja siksi normiavaruuden määrittämiseksi täytyykin esittää pari, missä V on lineaariavaruus ja ||\cdot|| normi. Itseisarvo |\cdot| on erikoistapaus normista, ja myös itseisarvoa vastaavaa merkintää käytetään joistakin normeista. Jos normi on asiayhteydestä selvä, tai sen valinta ei ole tärkeää, voidaan se jättää mainitsematta.
Normiavaruudessa voidaan kahden vektorin X ja Y välinen etäisyys määritellä normiksi ||X-Y||.
Sanotaan, että kaksi normia ||\cdot||1 ja ||\cdot||2 lineaariavaruudessa V ovat ekvivalentteja, jos on olemassa positiiviset reaaliluvut C ja D, joilla yhtälö toteutuu kaikilla lineaariavaruuden V vektoreilla X.
Beltane
thumb|Tanssijoita Beltane-juhlassa. Beltane tai Beltaine (Bealtane, Bealtaine) on kelttiläinen kevätjuhla, jota juhlittiin toukokuun alussa. Beltane tarkoittaa suunnilleen ”hyvä tuli”. Se oli toinen kelttien pääjuhla samhainin ohella. Juhlan aikana sytytettiin kokkotulia, joiden uskottiin edistävän karjan hedelmällisyyttä. Juhlan perinneruokana olivat suuret kaura- tai ohrakakut.
Nykyisin Beltanea juhlivat 1. toukokuuta muun muassa monet uuspakanat, kuten wiccat ja aasainuskoiset. Suomessa vastaava tapa on helavalkeat eli helajuhla tai toukojuhla.
Wiccalainen beltane
Beltane on wiccalaisen kalenterin toiseksi tärkein sapatti heti Samhain jälkeen. Beltane on myös karkauspäivä, jolloin elävien ja kuolleiden maailman välisen rajan ajatellaan olevan ohuimmillaan. Jumalattaren ja Jumalan liiton myötä sapatti on myös tärkeä hedelmällisyysjuhla. Beltane on wiccalaisten keskuudessa suosittu hetki häämenoille eli Kätten yhteenliittämiselle.
ETV Piranhhas
ETV Piranhhas on vuonna 1998 perustettu saksalainen salibandyn erikoisseura Hampurista. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2013–2014 maan korkeimmalla sarjatasolla Unihockey-Bundesligassa. Miesten edustusjoukkueessa pelaa kaudella 2013-2014 suomalainen Jani Karonen.
Candidatura d’Unitat Popular
Candidatura d’Unitat Popular (CUP) on vasemmistolainen Kataloniassa ja Valenciassa toimiva poliittinen puolue, joka tavoittelee Katalonian ja muitten katalaaninkielisten alueitten itsenäistymistä Espanjasta. Vuonna 2015 se sai Katalonian alueparlamentivaaleissa 10 paikkaa. Se ei ollut mukana Katalonian itsenäistymistä tavoittelevassa Junts pel Sí -vaaliliitossa, mutta tukee vaaliliittoon kuuluneitten puolueitten muodostamaa aluehallitusta itsenäisyyskysymyksissä ja turvaa näin ollen alueparlamentissa enemmistön tuen itsenäistymiselle.
Kettulanlahti
Kettulanlahti on Kuopion 16. kaupunginosa noin neljä kilometriä keskustasta pohjoiseen. Sen eteläpuolella on Rahusenkangas, lännessä Puijo ja luoteessa Päiväranta. Pohjoisessa ja idässä kaupunginosa rajoittuu Kallaveteen.
Kettulanlahti on 1960- ja 1970-luvuilla Kallaveden rantaan rakennettu omakotialue. Alueella on oma ala-aste, Kettulan koulu. Alueella toimi myös oma Kettulan kirjasto, mutta se lakkautettiin kesäkuussa 2014.
Kettulanlahden alueelle on sijoittunut noin 900 työpaikkaa. Alueen läheisyydessä on Päivärannan K-Citymarket.
Aliisa
Aliisa tai Alisa on naisen etunimi, jonka nimipäivää vietetään 14. heinäkuuta. Nimi on ollut suomalaisessa almanakassa ensimmäisen kerran vuonna 1880 muodossa Alisa ja vuodesta 1950 lähtien muodossa Aliisa.
Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut 9 146 Aliisaa ja 9 450 Alisaa.
Aliisa ja Alisa ovat suomenkielisiä muunnoksia ranskalaisesta nimestä Alice, joka puolestaan juontuu saksalaisesta Adelheid-nimestä (alun perin Adalheidis) , joka merkitsee jalolaatuista.
Kuka kukin on
Kuka kukin on on teossarja, jossa julkaistaan merkittävien, elävien suomalaisten henkilötietoja. Teoksiin valitaan yhteiskunnassa ja talouselämässä vaikuttavia sekä tieteessä ja taiteessa ansioituneita Suomen kansalaisia. Vuoden 2005 kirjassa on kuvaus lähes neljästätuhannesta ihmisestä.
Kirjan toimitus valitsee mukaan tulevat henkilöt asiantuntijoiden avustuksella. Asemansa perusteella mukaan pääsevät esimerkiksi kansanedustajat, ministerit, piispat, kenraalit, suurlähettiläät, kaupunginjohtajat, tärkeimpien lehtien päätoimittajat ja suurimpien yritysten johtajat.
Teoksen tiedot pyydetään henkilöiltä itseltään. Kysyttäviä asioita ovat muun muassa nimet, syntymätiedot, perhesuhteet, opinnot, työ- ja luottamustehtävät, julkaisut, sotilasarvo, arvonimet, puoluekanta ja harrastukset. Teoksessa kerrotaan henkilöstä vain sellaisia tietoja, joita hän haluaa antaa julkaistavaksi. Toimitus muokkaa saamiaan vastauksia kirjan linjan mukaiseksi sekä mahdollisesti karsii tietoja tai täydentää niitä lehtien avulla. Aikaisemmin toimitus on laatinut artikkeleita vastaamatta jättäneistä henkilöistä, mutta enää niin ei tehdä. Kirjaa kustantavan Otavan mukaan muutamat kymmenet suomalaiset eivät antaneet henkilötietojaan Kuka kukin on 2005 -teosta varten.
Kuka kukin on -sarjan vuosikerrat ovat 1909, 1920, 1934, 1941, 1950, 1954, 1960, 1964, 1966, 1970, 1974, 1978, 1982, 1986, 1990, 1994, 1998, 2001, 2003, 2005, 2007, 2009, 2011 ja 2015. Vuosina 1920, 1934 ja 1941 teoksen nimenä oli Aikalaiskirja. Teoksesta löytyvät Suomen itsenäisyyspäivänä 6. joulukuuta myönnetyt tärkeimmät ansiomerkit ja Puolustusvoimien ylennykset.
2007
Kuka kukin on 2007 -teoksessa on tietoja 3 883 merkittävästä suomalaisesta tieteen, taiteen, talous- ja yhteiskuntaelämän vaikuttajasta. Ensimmäistä kertaa esiteltäviä henkilöitä on mukana 370. Uusia nimiä ovat muiden muassa kirjailija Virpi Hämeen-Anttila, käsikirjoittaja-ohjaaja Juha Jokela, uimari Hanna-Maria Seppälä ja yhdistetyn hiihtäjä Hannu Manninen. Myös Suomen ainoan euroviisuvoittajan Lordi-yhtyeen laulaja Mr. Lordi on päässyt kirjaan.
Vuonna 2007 Kuka kukin on -teosta muutettiin kooltaan suuremmaksi.
2011
Vuonna 2011 ilmestyi teoksen 23. vuosikerta. Painoksessa on lähes 4000 henkilön tiedot, uusia henkilöitä on 320.
2015
Vuonna 2015 ilmestyi Ulla Paavilaisen toimittama teoksen 24. vuosikerta, jossa on noin 500 uutta henkilöä. Kirjassa esitellään ensimmäistä kertaa muun muassa kokki Sami Garam, suunnistaja Minna Kauppi, kirjailija Katja Kettu, rapartisti Paleface, toimittaja-maailmanmatkaaja Riku Rantala, Luonto-Liiton toiminnanjohtaja Leo Stranius ja elokuvaohjaaja Selma Vilhunen.
Muuta
Otava julkaisi vuonna 1961 Aikalaiskirjojen ja Kuka kukin on -teosten pohjalta kirjan Kuka kukin oli, joka kertoi 1900-luvulla kuolleista merkittävistä suomalaisista. Ajatus julkaisi 2005 Mikko Metsämäen ja Esa Mäkisen kirjoittaman kirjan Kuka kukin luulee olevansa, jossa irvaillaan suomalaisille julkisuuden henkilöille.
Liberian toinen sisällissota
Liberian toinen sisällissota käytiin vuosina 1999-2003. Sota alkoi vuonna 1999, kun Guineaan paenneet kapinallisjoukot aloittivat hyökkäykset Liberian pohjoisosiin.
Vuosina 1989–1996 käydyn ensimmäisen sisällissodan jälkeen olot Liberiassa jatkuivat epävakaina. Entinen kapinapäällikkö Charles Taylor ei presidentinvaalit voitettuaan onnistunut tuomaan rauhaa maahan. Useat Taylorin vastustajat pakenivat maasta, ja alkoivat suunnitella tämän syrjäyttämistä. Taylorin tuettua hyökkäystä Guineaan alkoi maan presidentti Lansana Conté tukea liberialaisia kapinallisia, jotka vaativat Taylorin eroa.
Taylor ei luottanut Liberian armeijaan, joka pitkälti periytyi edellisiltä hallitsijoilta, joita vastaan Taylor oli kapinallisena sotinut. Hän tukeutui sen sijaan miliiseihin, jotka koostuivat hänen omista vanhoista kapinallisistaan. Taylor sai tukea myös Sierra Leonessa toimivalta kapinallisjärjestö Revolutionary United Frontilta, jota hän oli tukenut vuodesta 1990 asti. Tayloria vastassa olivat Guinean tukema Liberians United for Reconciliation and Democracy (LURD) sekä vuoden 2003 maaliskuussa kaakkois-Liberiaan hyökännyt Norsunluurannikon tukema Movement for Democracy in Liberia (MODEL).
Elokuuhun 2003 mennessä LURD oli taistellut tiensä pohjoisesta pääkaupunki Monroviaan. MODEL hallitsi noin puolta, mutta pääosin harvaanasuttua Liberiaa. Länsiafrikkalaisten rauhanturvajoukkojen, joita Yhdysvallat avusti sekä rahallisesti että sotilaallisesti, saavuttua Taylor lähti maanpakoon Nigeriaan. Rauhansopimus allekirjoitettiin 18. elokuuta 2003. Tämän jälkeen LURD vetäytyi pääkaupunki Monroviasta, ja kaupunki joutui rauhanturvaajien haltuun.
Toisen sisällissodan jälkeen maassa alkoi voimakas jälleenrakennustyö, ja ensimmäiset sodan jälkeiset vaalit pidettiin loka-marraskuussa 2005.
Pihlavan seurakunta
Pihlavan seurakunta oli Turun arkkihiippakuntaan kuulunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Pihlavan alueella Porissa.
Historia
Vuonna 1961 jaettiin Porin maa- ja kaupunkiseurakunta Keski-Porin, Länsi-Porin ja Pihlavan seurakunniksi. Pihlavan seurakuntaan kuului Porin pohjoisosa. Vuonna 2015 Pihlavan seurakunta yhdistyi yhdessä Reposaaren seurakunnan ja Ahlaisten seurakunnan kanssa uudeksi Meri-Porin seurakunnaksi.
Radium (albumi)
Radium on industrial metal -yhtye Ruoskan järjestyksessään kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 22. maaliskuuta 2005. Kappaleesta "Tuonen viemää" on tehty video, jonka on ohjannut Henrik Mennander.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 31.