cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Henkilöpalvonta (politiikka)
Kiinan kansantasavalta
thumb|250px|Kulttuurivallankumouksen aikainen juliste: ”Kansan vapautusarmeija on Mao Zedongin ajattelun suuri koulu”. Kulttuurivallankumouksen aikana Mao esitettiin usein hyväntahtoisen isällisenä hahmona viitaten [[kungfutselaisuus|kungfutselaiseen tottelevaisuuden perinteeseen. Maalausten esittämät ihmiset, tavallisesti sotilaita tai maanviljelijöitä, oli esitetty iättöminä, lihaksikkaina ja terveinä, ja sukupuolten eroja pyrittiin häivyttämään.]]
Kansan vapautusarmeija nousi kulttuurivallankumouksen aikana taiteen johtoon. Syntyi uusi hyperrealistinen tyyli, jonka tarkoituksena oli kouluttaa ihmisiä ja kannustaa heitä sotaan kaikkea porvarillista vastaan. Maalausten värimaailma oli tavallisesti hyvin punainen, joka värinä kuvasi vallankumousta ja kaikkea myönteistä. Maalausten esittämät ihmiset, tavallisesti sotilaita tai maanviljelijöitä, oli esitetty iättöminä, lihaksikkaina ja terveinä, ja sukupuolten eroja pyrittiin häivyttämään. Näitä tapoja noudatettiin myös Maon kohdalla ja hänet kuvattiinkin pitkänä, lihaksikkaana ”yli-ihmisenä”. Mao esitettiin usein hyväntahtoisen isällisenä hahmona viitaten kungfutselaiseen tottelevaisuuden perinteeseen. Muita yleisiä aiheita julisteissa olivat Mao viisaana valtiomiehenä tai suurena sotilasjohtajana. Suuri joukko julisteita myös kuvasi Maon eri historiallisia tekoja. Hänen kasvonsa oli yleensä maalattu punertavilla ja lämpimillä värisävyillä, ja ne olivat yleensä maalauksien pääasiallinen valon lähde. Mao saatettiin jopa kuvata sädekehän ympäröimänä niin, että Maosta säteilevä valo valaisi ympärillä seisovien ihmisten kasvoja. Puhemiehen fyysistä kuntoa ylistettiin tarinoilla tämän hämmästyttävistä uintisuorituksista Kiinan suurissa joissa.
Kulttuurivallankumouksen aikana Maon kuvasta tuli kaikkien kotien vakiovaruste, joko virallisen muotokuvan tai pienen patsaan tai rintakuvan muodossa. Maon muotokuvan puuttumista pidettiin merkkinä vastavallankumouksellisista ajatuksista. Maon kuva oli usein keskeisellä paikalla perhealttarilla tai paikassa, jossa perhealttari oli sijainnut ennen kulttuurivallankumouksen uskonnonvastaista kampanjaa. Aamulla, keskipäivällä ja illalla ihmiset kerääntyivät Maon kuvan ääreen kumartaen kolme kertaa, laulaen Kiinan kansallislaulun ja lukien ääneen kappaleita Pienestä punaisesta kirjasta. Kulttuurivallankumouksen päätyttyä 1970-luvun alussa äärimmäisimpiä piirteitä Mao-palvonnasta alettiin karsia pois. ”3000 vuoden keisarinpalvontaperinne”, jota Mao oli itse tukenut ja kannustanut, tuomittiin ja pantiin Lin Biaon syyksi, joka oli joutunut epäsuosioon (ja ilmeisesti surmatuksi) vuonna 1971. Kulttuurivallankumouksen aikainen voimakas henkilöpalvonta ei enää toistunut, vaikka Mao oli edelleen Kiinassa merkittävä poliittinen vaikuttaja. Maon kuoltua hänen ruumiinsa palsamoitiin ja vietiin Pekingissä sijaitsevaan mausoleumiin, joka nykyisin toimii suosittuna matkailukohteena. Hänen kuvansa on ripustettuna Taivaallisen rauhan aukiolle ja nuoren Maon kuva koristaa uutta 100 yuanin seteliä.
Henkilöpalvonta muissa maissa
thumb|220px|Indira Gandhi. Toisen maailmansodan jälkeen kylmän sodan aikana sekä Yhdysvallat että Neuvostoliitto tukivat aseellisesti ja taloudellisesti monia autoritaarisia ja totalitaarisia johtajia Euroopassa ja kolmannessa maailmassa. Monissa näissä diktatuureissa syntyi mittavia henkilökultteja maiden johtajien ympärille. Puolalaisen lehtimiehen ja kirjailijan Ryszard Kapuścińskin mukaan esimerkiksi Ugandan diktaattori Idi Amin käytti itä- ja länsivaltojen kilpailuasetelmaa taitavasti hyväkseen. Zairessa länsivallat tukivat voimakkaasti Mobutu Sese Sekoa, koska tämä vastusti näkyvästi kommunismia. Yhdysvallat näki myös esimerkiksi Thaimaan dominoteorian mukaisena puskurivyöhykkeenä ja käytti maan kuningasta Bhumibol Adulyadejta lyömäaseena kommunismia vastaan. Neuvostoliitto puolestaan toimitti taloudellista ja aseellista apua Afrikassa Mengistu Haile Mariamin diktatuurille Etiopiassa ja niin sanotuille kansandemokratioille Itä- ja Keski-Euroopassa.
Euroopassa Stalinin henkilökultin kaltaisia ilmiöitä syntyi uusiin Keski- ja Itä-Euroopan kansandemokratioiden johtajien, kuten Mátyás Rákosin, Bolesław Bierutin, Klement Gottwaldin ja Gheorghe Gheorghiu-Dejn, ympärille. Gheorghiu-Dejn jälkeen Romanian diktaattoriksi noussut Nicolae Ceaușescu suosi persoonaansa kohdistunutta laajaa palvontaa ja myönsi itselleen arvonimiä kuten ”Conducator” (Johtaja), ”Dunărea gândirii” (Ajatusten Tonava) ja ”Geniul din Carpati” (Karpaattien nero). Ceaușescu jopa teetti itselleen kultaisen valtikan ja nimitti vaimonsa Elenan ja muita perheenjäseniään korkeisiin valtion virkoihin. Myös Albanian kommunistinen johtaja Enver Hoxha rakensi itselleen kultin, jossa häneen liitettiin sellaisia arvonimiä kuten "Suuri opettaja". Hoxha esitettiin virallisessa propagandassa Albanian pelastajana ja ylimpänä johtajana ja hänen kunniakseen pystytettiin museoita ja muistomerkkejä ympäri maata. Henkilökultin ansiosta Hoxhan kuollessa vuonna 1985 koko maa suri johtajan kuolemaa.
Lähi-idässä Irakin pitkäaikainen diktaattori Saddam Hussein rakennutti uudelleen kuningas Nebukadressarin palatsin, johon kaiverrettiin sanat: ”Rakennettu voittoisan Saddam Husseinin aikana, Irakin ja sen kunnian suuren puolustajan.” Bagdadista tuli Saddam-teemapuisto, jossa oli lukemattomia Saddamin mukaan nimettyjä rakennuksia. Kaupunkiin rakennettavasta maailman suurimmasta moskeijasta tuli Saddam Husseinin moskeija, lentokenttä oli Saddam Husseinin kansainvälinen lentokenttä ja koillinen kaupunginosa Madinat al-Saddam.
1950-luvulta alkaen itsenäistyneissä Afrikan valtioissa johtoon nousivat usein yksinvaltaiset johtajat. Vuonna 1957 itsenäistyneen Ghanan ensimmäisestä presidentistä Kwame Nkrumahista tuli monien näiden johtajien henkilöpalvonnan esikuva. Vuonna 1964 Ghanaan asetettiin yksipuoluejärjestelmä ja hallituksen arvostelu kiellettiin. Nkrumahin ympärille luotiin henkilökulttia, jossa häntä nimitettiin ”pelastajaksi” ja ”Afrikan tähdeksi”. Zairen diktaattorin Mobutu Sese Sekon ympärille rakennettiin mittava henkilökultti. Kultin ylläpitämiseksi julkisille paikoille pystytettiin Mobutua esittäviä muotokuvia ja mediassa levitettiin häntä ylistävää propagandaa. Mobutun äitiä verrattiin Neitsyt Mariaan ja Mobutua itseään Jeesukseen.
Yksilöpalvonnan mittasuhteet saavuttava valtiollinen propaganda ei ole vain diktatuurien ja vallankumousjohtajien yksinomaista aluetta. Myös monarkioissa saattaa havaita piirteitä henkilökultin pystyttämisestä. Thaimaan kuningas Bhumibol Adulyadej on esimerkki perinnöllisestä hallitsijasta, jonka henkilöhahmo on valjastettu armeijan ja harvalukuisen eliitin palvelukseen. Kuningasta tai häntä lähellä olevia piirejä kohtaan ei ole mahdollista esittää minkäänlaista kritiikkiä majesteettirikoslakipykälän täyttymisen pelossa. Kuninkaan virallisia muotokuvia kannustetaan laittamaan näkyville kaupunkien porteille, teiden risteyksiin, valtiollisiin laitoksiin ja kouluihin, sekä yksityiskoteihin. Kolikoihin ja seteleihin painettu kuninkaan muotokuva tekee käyttörahasta lähestulkoon pyhää, johon on suhtauduttava suurella kunnioituksella. Kuninkaan muotokuva on lisäksi esillä yritysten internet-sivuilla, television mainostauoilla ja elokuvien esinäytöksissä, joissa on noustava seisomaan kuninkaallisen hymnin soidessa. Tottelemattomuudesta saattaa olla seurauksena syyte majesteettirikoksesta. Kuninkaan saavutukset kansan hyvinvoinnin edistämiseksi, ympäristökysymyksissä ja maataloudessa ovat suuren ylistyksen aiheita. Thaimaassa kuninkaan kultti nähdään vanhojen perinteiden jatkumona. Virallisesti kuninkaan syvää kunnioitusta perustellaan maan valtauskonnolla buddhalaisuudella, johon on sekoittunut brahmalaisia piirteitä. Intialaisissa uskonnoissa kuningasta pidetään jumalallisena hahmona (devaraja) ja hyveellisenä kaitsijana (dhammaraja).
Myös joissakin demokraattisissa valtioissa on katsottu syntyneen henkilökultteja. Esimerkiksi eräiden politiikantutkijoiden mukaan intialaisessa politiikassa poliitikot hyödyntävät kastilaitosta noustessaan valtaan ja valtaan noustuaan käyttävät hyväkseen valtiokoneistoa luodakseen itsensä ympärille henkilöpalvontaa. Neena Vyasin mukaan erityisesti sellaiset intialaiset puolueet, joiden kannatus perustuu huonosti järjestäytyneisiin ryhmiin järjestäytyneen puoluekoneiston sijaan ovat erityisen riippuvaisia henkilökulteista. Muun muassa maan pitkäaikaisen pääministerin Indira Gandhiin on liitetty henkilönpalvonnan piirteitä. Hänen kannattajansa esittivät hänet kaikkitietävänä ja -voipaisena kaikissa Intian poliittisissa kysymyksissä ja ottivat tunnuslauseekseen "Indira on Intia". Subroto Royn mukaan Indira Gandin pojan Rajiv Gandhin lesken Sonja Gandhin ympärille, joka nousi Intian Kongressipuolueen johtoon Rajivin jälkeen, on pyritty luomaan samanlaista kulttia.
Poliittinen henkilöpalvonta nykypäivänä
Kommunismin romahtamisen ja kylmän sodan päättymisen jälkeen iso osa sellaisista totalitaarisista valtioista, jossa tavanomaisesti luodaan henkilönpalvonnan kaltaisia ilmiöitä on kadonnut. Nykyisin merkittäviä henkilökultteja ilmenee pääsääntöisesti Pohjois-Korean kaltaisissa viimeisissä, sulkeutuneissa kommunistisissa valtiossa ja joissain entinsen Neuvostoliiton alueen valtioissa kuten Turkmenistanissa, joihin ei ole kehittynyt toimivaa demokratiaa.
Pohjois-Korea
thumb|200px|Kim Il Sungin kuva suuren johtajan syntymäpäiväjuhlassa.
Pisimmälle viety henkilöpalvonta on nykyään Pohjois-Korean ”Suuren johtajan” Kim Il Sungin ja tämän pojan, ”Rakkaan johtajan” Kim Jong Ilin ympärille rakennettu Juche-aate. Pohjois-Koreassa on käytössä kalenteri, joka alkaa Kim Il Sungin syntymävuodesta 1912. Maassa ihmisten kasvattaminen aatteeseen aloitetaan lastentarhassa. Peruskouluissa oppimäärään sisältyy 304 tuntia poliittista opetusta ja lukioissa 504 tuntia sellaisia aineita kuin ”Kim Il Sungin vallankumoukselliset teot” ja ”Kim Jong Ilin vallankumoushistoria”. Kim Jong Ilin elämästä kerrotaan myös tarinoita ihmeteoista, kuten ”nelivuotiaana hän tahri Japanin kartan mustalla maalilla ja Japanissa satoi ja myrskysi”. Kim Jong Il oli tiettävästi syntynyt Neuvostoliitossa, mutta valtio väittää hänen syntyneen perinteisesti pyhänä kunnioitetulla vuorella. Vuosien 1992–1994 aikana Pohjois-Koreassa julkaistiin 300 runoa ja 400 laulua, jotka ylistävät ”Rakastettua johtajaa”.
Libya
Monien arabimaailman itsevaltiaiden johtajien ympärillä on henkilöpalvontaa. Libyan edesmenneellä johtajalla Muammar Gaddafilla ei ollut maassaan mitään virallista asemaa tai virkaa, mutta häntä nimitettiin muun muassa ”Vallankumouksen oppaaksi” ja ”veljelliseksi johtajaksi”. Gaddafin Vihreä kirja oli maan poliittisen elämän keskeisin teos.
Turkmenistan
Myös Neuvostoliiton hajoamisen yhteydessä syntyneissä uusissa itsenäisissä valtioissa on joissakin itsevaltainen hallinto ja henkilöpalvontaa. Vuonna 2006 kuollut Turkmenistanin presidentti Saparmurat Nijazov julisti itsensä kaikkien turkmeenien johtajaksi (Türkmenbaşy). Parlamentti julisti 29. joulukuuta 1999 hänet elinikäiseksi presidentiksi. Presidentin mukaan on nimetty kaupunkeja ja lentokenttiä, ja häntä esittäviä patsaita löytyy jopa keskeltä Karakumin autiomaata. Nijazovin 65. syntymäpäivänä Turkmenistanin keskuspankki julkaisi hänen sukupuullaan kuvitetun kolikkosarjan ja 66. syntymäpäivänä 2006 oli vuorossa hänen kuutta kirjaansa esittävä kuuden kulta- ja hopeakolikon sarja, joiden kääntöpuolella on presidentin sinetti. Nijazovin kuoleman jälkeen vuonna 2006 maan presidentiksi nousi Gurbanguly Berdymuhamedov. Myös hänen ympärilleen on muodostettu samanlaista henkilöpalvontaa kuin aiemmin Nijazovin.
Luhtahiirihaukka
Kuvaus
Kiinnostavaa siinä on, että sitä esiintyy melanistista mustaa versiota, mutta välimuotoja tumman ja vaalean väliltä ei ole. Tummia on lähinnä Floridassa, vaalea on yleinen muualla sen levinneisyysalueella.
Vaalealla aikuisella on tumma yläpuoli, alapuoli on valkoinen muuten paitsi, että pyrstö ja lenninsulat ovat harmaat tummin raidoin. Nuoret yksilöt ovat samanlaisia kuin aikuiset, mutta naama on enemmän raidallinen kuin valkoinen, ja pyrstön raidat ovat samanlevyiset, kun taas aikuisella on leveä raita lähellä pyrstön kärkeä. Kun lintu on hyvin näkyvissä, vaaleasta muodosta ei voi erehtyä, vaikka sen selkä ja huppu on musta.
Tumman muodon aikuinen on mustanruskea päältä ja alta pyrstöä ja lenninsulkia lukuun ottamatta, jotka ovat harmaan ja tumman raidallisia kuten vaalealla muodolla, mutta mahdollisesti harmaa on tummempaa. Nuorilla linnuilla on samanlainen pyrstökuvio kuin vaalean muodon nuorilla, ja alapuoli on valkotäpläinen. Tumman muodon erottaminen muista tummista hiirihaukoista on vaikeaa, etenkin lähisukuisesta viheltäjähiirihaukasta (Buteo platypterus).
Tummaa muotoa pidettiin pitkään omana lajinaan Buteo fuliginosus.
Alalajit
Sillä on kaksi alalajia:
Teufelsberg
thumb|275px|Ilmakuva Teufelsbergistä, keskellä entinen amerikkalaisten tutka-asema. Teufelsberg (”Pirunvuori”) on keinotekoinen kukkula Berliinin kaupungin alueella sijaitsevassa Grunewaldin metsässä, Grunewaldin kaupunginosassa. Se on 120,1 metriä korkea ja Berliinin alueen korkein maastonkohta. Vuoteen 2013 asti sen korkeudeksi ilmoitettiin virheellisesti 114,7 metriä. Berliinin korkein luonnollinen maastonkohta on kaupungin toisella laidalla sijaitseva Müggelberge, jonka korkeus on myös 114,7 metriä.
Teufelsberg luotiin toisen maailmansodan jälkeen, kun paikalle kasattiin 25 miljoonaa kuutiometriä sodassa raunioituneiden berliiniläisten rakennusten jäännöksiä. Määrä vastaisi 15 000 kokonaista rakennusta. Ennen sotaa paikalla oli sijainnut 1937 valmistunut sotatieteellisen tiedekunnan rakennus. Teufelsbergin täyttämistä jatkettiin vuoteen 1972, minkä jälkeen se maisemoitiin. Länsi-Berliiniin sijoitetut amerikkalaiset joukot rakensivat mäen laelle 1950-luvulla valtavan vakoilu- ja salakuuntelukeskuksen. Rakennukset hylättiin amerikkalaisten joukkojen poistuttua vuonna 1992, ja ne ovat siitä alkaen olleet tyhjillään. Rakennukset ja niiden katolla olevat suuret antennikupolit ovat edelleen pystyssä, mutta vandalisoinnin vuoksi huonossa kunnossa. Paikalta on hyvä näköala Berliinin keskustaan, ja rakennuksille on 1990-luvulta alkaen yritetty löytää sopivaa uusiokäyttöä. Tällä hetkellä tiloja käyttää vapaa taiteilijayhdistys, joka järjestää alueella kiertokäyntejä.
Henkilöpalvonta (politiikka)
Venäjä
thumb|200px|Toimistoihin tarkoitettuja Putinin kuvia vuonna 2006 venäläisessä kaupassa. Jotkut tutkijat ovat nähneet merkkejä siitä, että Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen Venäjällä olisi syntymässä henkilökultti Vladimir Putinin ympärille. Toiset tutkijat ovat suhteutuneet asiaan varautuneesti ja epäilleet, ettei johtajan ympärille ole mahdollista luoda onnistuneesti palvontaa ilman totalitaristista puoluekoneistoa. Henkilökultin syntymistä vaikeuttaa myös se, että nyky-Venäjällä ihmisillä on mahdollisuus saada tietoa laajasti useita lähteistä. Kommunismin romahtamisen myötä henkilökultti-instituutio menetti maassa uskottavuutensa niin täydellisesti, että sellaisen syntyminen Venäjälle on epätodennäköistä.
Turkki
thumb|200px|Atatürkin patsas Istanbulissa.
Turkin tasavallan ensimmäisen presidentin Mustafa Kemal Atatürkin läsnäolo näkyy kaikkialla Turkissa. Atatürk on Turkin suuri johtaja ja kaikkien turkkilaisten isä. Atatürkin kuvat ja julisteet koristavat monien julkisten paikkojen kuten hotellien, ravintoloiden, linja-autoasemien, rautatieasemien, lentokenttien, koulujen ja yliopistojen seiniä. Kouluissa on omat niin sanotut Atatürk-nurkkaukset. Ankaran pääkatu on Atatürk Bulevardi. Hänen mukaansa on nimetty Istanbulin kansainvälinen lentoasema ja Turkin suurin pato Karababa Itä-Turkissa. Atatürkin kuvat näkyvät myös Turkin liiran seteleissä ja kuvan edellytetään olevan esillä kaikkien valtion virastojen tiloissa.
Atatürkin muistoa ja persoonaa suojellaan lainsäädännöllä ja hänen poliittisilla periaatteillaan on perustuslaillinen suoja. Atatürkin loukkaamisesta voidaan tuomita vankeuteen. Jos loukkaus on tehty mediassa, rangaistusta voidaan tiukentaa. Atatürkia esittävät patsaat on suojeltu ja niiden vahingoittamisesta voidaan tuomita viideksi vuodeksi vankeuteen. Atatürkin muistoa suojellaan lailla, jota ei ole muutettu huolimatta sananvapauteen liittyvistä uudistuksista.
Atatürkin mausoleumi valmistui Ankaraan vuonna 1953 ja vuonna 1938 kuollut Atatürk on haudattu sinne. Mausoleumia suojelevat sotilaat. Atatürkin virallinen hautakammio on suljettu. Koululaiset saapuvat kunnioittamaan Atatürkin elämäntyötä Turkin tasavallan puolesta. Maan korkein johto vierailee Atatürkin mausoleumissa, ja jokaisen valtiovierailun aikana Atatürkin mausoleumiin lasketaan vierailevan valtion virallinen seppele. Henkilökultti näkyy mauseleumissa monella tavalla. Siellä on Atatürkin henkilökohtaisia esineitä, kuten parranajoväline sekä henkilökohtaisia vaatteita ja myös hänen koiransa Foksin maalliset jäänteet.
Henkilöpalvonta Suomessa
thumb|150px|C. G. E. Mannerheim. Suomessa ei ole syntynyt henkilökultteja samassa laajuudessa kuin Neuvostoliiton tai natsi-Saksan kaltaisissa totalitaristisissa järjestelmissä. Urho Kekkosen presidenttiyden loppuvaiheissa on presidentin heikkenevän terveydentilan salassapidossa ja perässähiihtäjissä havaittavissa piirteitä, joita voidaan pitää henkilökultin esiasteena. Kekkonen kuvattiin aikanaan hyväkuntoisena, nuorekkaana ja urheilullisena, kansan syvimmistä riveistä valtiomieheksi nousseena sivistyneenä jätkänä ja hänen terveysongelmiaan ja kömmähdyksiään peiteltiin loppuun saakka. Kekkosen pitkään presidenttikauteen liittyneen henkilökultin ja aidon arvostelun ja opposition häviämisen on katsottu heikentäneen suomalaista demokratiaa, vaikka se ei sitä oleellisesti murtanutkaan. Kekkonen sai myös jo eläessään kunnianosoituksia, jollaisia tavallisesti annetaan vasta kuoleman jälkeen: mukaansa nimetyn kadun Helsingissä sekä kuvansa 500 markan seteliin.
Toinen suomalainen, jolle on ajoittain osoitettu lähes henkilökulttimaisia piirteitä on Carl Gustaf Emil Mannerheim. Jo sotien aikana hänestä tuli lähes palvonnan kohde ja häneen kohdistuvaa arvostelua pyrittiin torjumaan. Mannerheim sai 75-vuotispäivänään ainutkertaisen Suomen Marsalkan arvonimen ja samalla nimettiin Helsingin pääkatu Heikinkatu ja lisäksi Turuntie Mannerheimintieksi. Lukuisissa muissa suomalaisissa kaupungeissa on Mannerheiminkatuja ja -teitä. Mannerheimille valmistui patsas jo vuonna 1939 Tampereelle. Patsashankkeen toteutus kuitenkin lykkäytyi muun muassa sodan syttymisen takia sekä sotien jälkeen Mannerheimin itsensä vastustuksen vuoksi. Patsas pystytettiin Tampereella vasta marsalkan kuoleman jälkeen vuonna 1956. Myöhemmin patsaita on pystytetty lukuisiin Suomen kaupunkeihin. Suomen puolustusvoimien lippujuhlan päivä 4. kesäkuuta on samalla Mannerheimin syntymäpäivä, jota juhlittiin alun perin Suomen marsalkan syntymäpäivänä. 1960-luvulla ryhdyttiin Suomessa kiinnittämään huomiota Mannerheim-kultin vaiheisiin ja erityisesti 1970-luvun vasemmistoliikkeissä ilmeni Mannerheimin ja erityisesti Mannerheim-kultin arvostelua.
Hiukkaskiihdytin
thumb|250px|Ilmakuva [[Fermilabin Tevatron hiukkaskiihdyttimestä]] Hiukkaskiihdytin on laite, joka sähkökentän avulla kiihdyttää ja magneettikentän avulla suuntaa sähköisesti varautuneita hiukkasia.
Hiukkaskiihdyttimiä on muun muassa television kuvaputkissa ja lääketieteen röntgenkuvan ottamiseen tarvittavissa röntgenputkissa, mutta suurimmat hiukkaskiihdyttimet ovat jopa kymmenien kilometrien mittaisia hiukkasfysiikan tutkimukseen käytettäviä laitteita.
Janne Rättyä
Janne Rättyä (s. 1974 ) on suomalainen harmonikkataiteilija, joka on vuodesta 2003 toiminut harmonikansoiton professorina Grazin musiikkiyliopistossa Itävallassa.
Hiukkaskiihdytin
Yksinkertaisin hiukkaskiihdytin on tyhjiöputki, jonka toisessa päässä on varattujen hiukkasten lähde, esimerkiksi katodi, jos hiukkaset ovat elektroneja. Toisessa päässä putkea on tällöin vastakkaismerkkinen anodi. Putken päiden väliin luodaan siis suuri jännite, joka saa varatut elektronit pyrkimään anodin luo. Tutkimuskäytössä suuret kiihdyttimet voidaan rakentaa ympyrän muotoon, jolloin hiukkaset kiertävät ympyrärataa.
Janne Rättyä
Rättyä aloitti harmonikkaopinnot 11 vuoden iässä Sibelius-Akatemian nuorisokoulutuksessa ensin Heidi Velamon ja sitten Matti Rantasen oppilaana. Hän jatkoi opintojaan esittävän säveltaiteen koulutusohjelmassa ja valmistui musiikin maisteriksi vuonna 1998. Solistisen jatkotutkinnon hän suoritti Mie Mikin johdolla Essenin Folkwang-korkeakoulussa, jossa hän on toiminut myös opettajana.
Hiukkaskiihdytin
Yleisölle tunnetuin tutkimuskäytössä oleva hiukkaskiihdytin lienee yhteiseurooppalaisen kiihdytinlaboratorio CERNin LHC, joka sijaitsee Sveitsin ja Ranskan rajalla. Suomessa hiukkaskiihdyttimiä tutkitaan Jyväskylän yliopistossa ja Helsingin yliopistossa. Hiukkaskiihdyttimiä käytetään myös Turun PET-keskuksessa.
Janne Rättyä
Janne Rättyä on palkittu useissa alan kilpailuissa. Hän voitti kansainvälisen Arrasate Hiria -kilpailun Espanjassa vuonna 1996. Hän on esiintynyt solistina ja kamarimuusikkona eri puolilla Eurooppaa, Aasiassa ja Yhdysvalloissa. Rättyä oli ensimmäinen harmonikkataiteilija, joka soitti resitaalin Berliinin filharmonian kamarimusiikkisalissa, Deutschland Radio Berlinin debyyttisarjassa vuonna 2002.
Hiukkaskiihdytin
Syklotroni
Syklotroni on hiukkaskiihdytin, jossa hiukkasia kiihdytetään likimain ympyräradalla. Yksinkertaistettuna laitteen keskellä on sähkökenttä, joka kiihdyttää tutkittavaa hiukkasta. Kiihdytyksen jälkeen hiukkanen saapuu puoliympyrän muotoiseen kaarteeseen, jota kutsutaan D-kappaleeksi. Tässä kaarteessa magneettikenttä saa hiukkaselle aikaan keskeiskiihtyvyyden, ja hiukkanen pysyy ympyräradalla. Kuljettuaan puoliympyrän hiukkanen saapuu uudelleen sähkökenttään, jonka suunta on nyt vaihdettu. Näin hiukkanen kiihtyy aina kulkiessaan D-kappaleesta toiseen. Syklotronilla saavutettavaa energiaa rajaavat suhteellisuusteoreettiset efektit: kun hiukkanen on lähellä valonnopeutta, sen nopeus ei enää kasva tasaisesti ja kiihdyttävä sähkökenttä joutuu eri vaiheeseen hiukkasvirran kanssa.
Janne Rättyä
Janne Rättyä on kantaesittänyt muun muassa Aldo Clementin, Dieter Schnebelin, Gerhard Stäblerin, Uljas Pulkkisin ja Iris ter Schiphorstin sävellyksiä. Hän on levyttänyt muun muassa Bachin Goldberg-muunnelmat Ondine-levymerkille vuonna 2012. Vuonna 2014 Ondine julkaisi hänen levytyksensä Domenico Scarlattin sonaateista, joka sai Yleisradion vuoden levy -palkinnon. Rättyä on levyttänyt myös Castigo-, VMS- ja Octavia-levymerkeille.
Hiukkaskiihdytin
Synkrotroni
Syklotronin ongelmana oleva kiihdyttävän kentän vaiheistaminen on ratkaistu synkrosyklotronissa, jota kutsutaan lyhyesti synkrotroniksi. Tässä laitteessa kiihdyttävät ja hiukkassädettä ohjaavat kentät on tarkasti vaiheistettu antamaan kiihdytintä kiertäville hiukkasille mahdollisimman suuri energia. Yleensä kiihdytintä kiertää kaksi hiukkassädettä, joista toinen sisältää hiukkasia, toinen vastaavia antihiukkasia. Näiden hiukkasten törmätessä ilmaisinyksikössä saadaan käytettyä koko liike-energia uusiin reaktioihin.
Synkrotronin ongelmana on synkrotronisäteily, jota syntyy hiukkasten joutuessa kiihtyvään liikkeeseen. Koska hiukkasten liike ympyräradalla on kiihtyvää, ne säteilevät osan energiastaan ympäristöön. Tämä aiheuttaa vaatimuksia säteilysuojaukselle ja pakottaa tekemään hiukkaskiihdyttimet suurikokoisiksi, jotta hiukkasten kulmakiihtyvyys olisi mahdollisimman alhainen.
Synkrotronisäteilyä käytetään myös säteilylähteenä erityisesti materiaalien ja biokemian tutkimuksessa, sillä se on paljon intensiivisempää kuin tavallisista röntgenputkista saatava röntgensäteily. Lisäksi synkrotronisäteilyn aallonpituuskaista on hyvin laaja. Useita hiukkasfysiikan tutkimuksissa käytettyjä hiukkaskiihdyttimiä on muunnettu synkrotronisäteilylähteiksi niiden muututtua hiukkasfysiikan kannalta vanhanaikaisiksi. Nykyään synkrotroneja rakennetaan myös pelkästään synkrotronisäteilylähteiksi, kuten yhteiseurooppalainen ESRF.
Lineaarinen hiukkaskiihdytin (LINAC)
Lineaarista hiukkaskiihdytintä käytetään kiinteän maalin kokeissa, injektorina ympyräkiihdyttimessä tai kohtisuorissa törmäyksissä. Siinä hiukkanen ammutaan putkeen ja kiihdytetään sähkökentän avulla.
José Rodrigues de Souza
José Rodrigues de Souza (25. maaliskuuta 1926 – 9. syyskuuta 2012) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin redemptoristien papiksi 27. joulukuuta 1950 ja nimitettiin Juazeiron hiippakunnan piispaksi 12. joulukuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. helmikuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Antônio Ribeiro de Oliveira ja Juvenal Roriz.
Rodrigues de Souza jäi eläkkeelle 4. kesäkuuta 2003.
Hannes Sjöblom
Sjöblomin vanhemmat olivat rovasti Christian Sjöblom ja Maria Johanna Bäck. Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 Oulun lyseosta, valmistui filosofian kandidaatiksi 1898, filosofian maisteriksi 1917 ja suoritti teologian erotutkinnon 1900 sekä pastoraalitutkinnon 1908. Sjöblom vihittiin papiksi vuonna 1900. Sjöblom toimi aluksi Porvoon kirkkoherran apulaisena ja sitten merimies- ja siirtolaispappina Pensacolassa Yhdysvalloissa. Hän käynnisti vuonna 1901 Suomen Lähetysseuran lähetystyön Kiinassa. Opiskeltuaan kiinan kieltä ja tutustuttuaan maahan hän matkusti vaimonsa Ellenin kanssa Hunanin maakuntaan Jinshin kaupunkiin, jonne ensimmäinen lähetysasema perustettiin. Sjöblom toimi tämän aseman hoitajana 1902–1906. Sjöblom palasi Kiinaan uudelleen 1912 ja toimi vuoteen 1915 saakka Jinshin lähetysaseman hoitajana ja lähetysalan esimiehenä. Suomessa ollessaan Sjöblom toimi Tammelan vt. kappalaisena 1909 ja 1915.
Suomen sisällissodan päätyttyä Sjöblom nimitettiin 15. toukokuuta 1918 sotavankilaitoksen kasvatusosaston johtajaksi. Osaston tehtävänä oli vankileireille koottujen punaisten vankien henkinen huolto ja kasvatustyö. Sjöblomin alaisuudessa olleet papit toimivat kasvatusjohtajina eri leireillä ja raportoivat Sjöblomille viikoittain toiminnastaan. Jokaiselle vankileirille nimitettiin pappi kasvatusjohtajaksi ja hänen apulaisinaan toimi muun muassa kansakoulunopettajia, teologian ylioppilaita ja saarnaajia. Virallinen kirkko ei osallistunut kasvatusosaston toimintaan vaan papit olivat mukana virkavapaalla olevina yksityishenkilöinä.
Sjöblom koki olevansa isänmaan asialla ja piti kasvatustyön tavoitteena kitkeä pois sosialismi sekä ”palauttaa väärään johdetut miehet kunnioittamaan Jumalaa, rakastamaan kotia ja synnyinmaata”. Vankien kasvatusohjelmaan kuuluivat pakolliset jumalanpalvelukset, rippikoulun pito, esitelmät, hengelliset laulut sekä myös urheilutoiminta jota kehitteli Lauri ”Tahko” Pihkala. Käytännössä kasvatusjohtajien aika kului suurimmaksi osaksi vankien saapuvan ja lähtevän postin tarkastuksessa ja sensuroinnissa. Sjöblomin idealistiset tavoitteet törmäsivät pian leirien raakaan todellisuuteen teloituksineen ja nälkäkuolemineen eikä hänellä itsellään näytä olleen käsitystä leirien todellisista olosuhteista.
Sotavankileirit muuttuivat 15. syyskuuta 1918 pakkotyölaitoksiksi ja leirien vangeista tuli siviilivankeja. Sjöblom ei saanut enää jatkoaikaa tehtävässään, vaan hänen seuraajakseen tuli leirien kasvatusasiain tarkastajana pastori Paavo Mustala.
Keijolaksi sukunimensä muuttanut Sjöblom toimi Kälviän kirkkoherrana 1919–1925 ja palasi sitten Kiinaan tällä kertaa yksityishenkilönä. Hän toimi Kiinassa 1930-luvulla liikemiehenä ja pyrki luomaan kauppasuhteita Suomen ja Kiinan välille. Toisen maailmansodan puhkeaminen katkaisi kuitenkin tämän toiminnan. Hannes Keijola kuoli varattomana Shanghaissa punatautiin joulukuussa 1944.
Hannes Sjöblom oli naimisissa vuodesta 1900 Edla Ellen Maria Pöyryn (s. 1878) kanssa. Heidän poikansa oli Erva-Latvala Oy:n toimitusjohtaja Matti Keijola (s. 1902). Sjöblomin vaimo ja lapset jäivät Suomeen kun hän lähti Kiinaan perheen kotiapulaisen kanssa vuonna 1925.
Kirjallista tuotantoa
Nimimerkillä Kaarlo Setä:
Svay Rieng
thumb|right|250px|Maakunnan sijainti kartalla thumb|right|250px|[[Svay Riĕngin yliopiston päärakennus]] Svay Rieng (, IPA: [sʋaːj riəŋ]) tai Svay Rieng on yksi Kambodžan 24 maakunnasta. Se sijaitsee maan kaakkoisosassa rajautuen idässä ja etelässä Vietnamiin. Maan pääkaupungista Phnom Penhistä alkava valtatie 1 kulkee maakunnan läpi Bavetin raja-asemalle, Vietnamin rajalle. Maakunnan pinta-ala on 2 966 neliökilometriä, ja sen alueella asui vuoden 2008 väestönlaskennan aikaan 482 785 ihmistä. Svay Rieng jakaantuu kahdeksaan piirikuntaan.
Kaktuspeukaloinen
Kaktuspeukaloinen (Campylorhynchus brunneicapillus) on Pohjois-Amerikan kuivilla alueilla tavattava peukaloisiin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Kaktuspeukaloinen on kooltaan noin 18–22 cm. Laji on heimonsa kookkaimpia edustajia ja suurin Yhdysvalloissa tavattavista peukaloisista. Kaktuspeukaloisen päälaki on tumman ruskea. Selkä on pojaväriltään harmahtavan ruskea ja hyvin voimakkaasti mustan ja valkoisen pilkulliset. Päässä on valkoinen silmäkulvajuova. Linnun nokka on pitkä ja hieman kaartuva. Kurkku ja rinta ovat valkoiset ja selkeästi mustapilkulliset. Pilkut eivät erotu aivan yhtä selkeästi vatsassa, joka on väriltään kellertävän ruskea. Tummissa siivissä ja pyrstössä on valkoisia juovia.
Levinneisyys ja elinympäristö
Kaktuspeukaloisen levinneisyysalue ulottuu Yhdysvaltain lounaisosista Meksikon keskiosiin. Lajin elinympäristöä ovat kuivat aavikot, joilla kasvaa kaktuksia ja muita mehikasveja sekä jukkapalmuja, Prosopis-suvun puita. Lisäksi lintua tavataan avointa piikkipensaikkoa kasvavilta seuduilta. Laji on sopeutunut myös hyvin kaupunkiympäristöön, kunhan alkuperäistä aavikkokasvillisuutta on lähettyvillä.
Ravinto
Kaktuspeukaloinen käyttää ravinnokseen pääasiassa hyönteisiä ja muita niveljalkaisia, mutta syö myös hedelmiä ja siemeniä. Ravintoaan lintu etsii matalista puista tai maasta. Kaktuspeukaloiset ruokailevat usein pareittain tai pieninä ryhminä.
Pesiminen
pienoiskuva|left|250px|Kaktuspeukaloisen pesä Kaktuspeukaloisten pesimäkausi kestää maaliskuulta heinäkuulle. Pesimäkauden aikana samalla parilla voi pesiää useaan kertaan. Pesä rakennetaan kaktuksen tai pensaikon suojiin. Koiraat voivat rakentaa useita pesämäisiä rakennelmia, joita voidaan käyttää toisen pesueen pesänä tai nukkumispaikkana. Naaras munii neljästä seitsemään vaaleanpunertavaa pilkullista munaa.
Verotili
Verotili on verojen maksamista, ilmoittamista ja palauttamista koskeva säännöstö, joka astui voimaan 1. tammikuuta 2010 (HE 221/2008). Uudistuksen tavoitteena on yksinkertaistaa verojen ilmoittamista ja maksamista. Hallituksen esitys verotililaiksi sekä laeiksi eräiden verolakien muuttamisesta hyväksyttiin eduskunnan toisessa, viimeisessä käsittelyssä 3. kesäkuuta 2009.
Verotili-menettely otetaan käyttöön kolmessa vaiheessa. Menettely koskee 1. tammikuuta 2010 alkaen oma-aloitteisia veroja, joihin kuuluvat muun muassa arvonlisävero, työnantajan toimittamat palkkojen ennakonpidätykset ja sosiaaliturvamaksut sekä vakuutusmaksuvero, arpajaisvero, ennakonpidätykset sekä lähdevero. Toisessa vaiheessa menettelyyn tulee mukaan myös muut Verohallinnon kantamat verot. Viimeisessä vaiheessa mukaan on tarkoitus saada myös perintä. Toiseen vaiheeseen siirryttäneen aikaisintaan 2012. Viimeiseen vaiheeseen siirrytään näillä näkymin noin kaksi vuotta myöhemmin kuin toiseen vaiheeseen.
Verotili koskee 1. tammikuuta 2010 alkaen ainoastaan yritysasiakkaita ja kotitaloustyönantajia. Verotili ei koske palkansaajaa, ellei tämä toimi työnantajana ja maksa oma-aloitteisia veroja. Verohallinto pitää verovelvollisen veroista ja maksuista verovelvolliskohtaista verotiliä. Kohdistus eri veroille ja maksuille tehdään verotilillä laissa säädetyn järjestyksen mukaan. Verotililaki aiheuttaa muutoksia myös muihin lakeihin, lähinnä verolajikohtaisiin lakeihin.
Verovelvollinen, esimerkiksi yritys XYZ Oy, ilmoittaa tammikuusta 2010 alkaen oma-aloitteiset veronsa kausiveroilmoituksen avulla. Kausiveroilmoituksen myöhästymismaksu lasketaan 20 prosentin vuotuisen korkokannan mukaan (HE 221/2008).
Triton-NN
Triton-NN eli projekti 21310 on venäläinen pienoissukellusveneiden luokka. Alustyyppi julkistettiin koekäytöön joulukuussa 2008. Pienoissukellusveneen on suunnitellut nižninovgorodilainen suunnittelutoimisto Lazurit.
Alustyyppiä Triton-NN on luonnehdittu nopean pinta-aluksen ja sukellusveneen yhdistelmäksi. Ruotsalaislähde arvioi alustyypin pystyvän kulkemaan pinta-ajossa moottoritorpedoveneiden tapaan 30–40 solmun nopeudella. Alustyyppi on suunniteltu erityisesti venäläisten sukeltajien ja erikoisjoukkojen (Spetsnaz) käyttöön. Arvioiden mukaan Triton-NN -pienoissukellusveneeseen mahtuu noin 10 sukeltajaa ja se voidaan varustaa torpedoilla.
Sukellusvenemallista Triton-NN uutisoitiin 19. lokakuuta 2014 eräänä mahdollisuutena Tukholman saaristossa lokakuun puolivälissä 2014 käynnistettyjen sukellusvene-etsintöjen yhteydessä.
Heckler & Koch PSG1
Heckler & Koch PSG1 (, tarkka-ampujan tarkkuuskivääri) on saksalaisen Heckler & Koch -asetehtaan viranomaiskäyttöön suunnittelema ja valmistama itselataavaa kertatulta ampuva, hidastetun rullasulun periaatteella toimiva 7,62 x 51 mm NATO -kaliiperinen tarkkuuskivääri.
PSG1A1 on kiväärin uusin versio vuodelta 2006. Sen erot aiempaan malliin ovat Hensoldt 6x42 -kiikaritähtäimen korvaaminen Schmidt & Bender 3-12x50 Police Marksman II -tähtäimellä ja viritysvivun uran sijoittaminen aiempaa alemmaksi.
Lopezin avaus
Valkean toinen siirto on hänen siirtovaihtoehdoistaan vasta seitsemänneksi suosituin. Sen tarkoituksena on valmistella varhainen eteneminen d-sotilaalla. Avaus on kuitenkin ongelmallinen, sillä musta voi pelata heti 2...d5, ja jatkossa 3.exd5 Dxd5 valkea ei saa ratsuaan ruutuun c3. Myös 2...Rf6 tuottaa ongelmia, sillä valkean ei kannata edetä d-sotilaallaan. Jatko 3.d4 exd4 4.Dxd4 ja musta saa tempovoiton 4...Rc6. 2...Rf6 ja 2...d5 ovatkin mustan suosituimmat vastaukset. Ne myös ovat melko tehokkaita avausta vastaan.
Avaus voi muuntua Ponzianin avaukseksi tai skotlantilaisen pelin Göringin gambiitiksi, jos musta pelaa 2...Rc6.
Lopezin avaus luokitellaan ECO-koodistolla koodille C20.
Nancy Stouffer
Nancy Kathleen Stouffer, joka tunnetaan myös nimellä NK Stouffer, on yhdysvaltalainen kirjailija. Stouffer kirjoitti lastenkirjan The Legend of Rah (and the Muggles) 1980-luvulla, mutta kirja ei saavuttanut suurta suosiota. Parhaiten Stouffer tunnetaan hänen syytöksistään Harry Potter -kirjasarjan kirjoittajaa J. K. Rowlingia vastaan vuonna 2000. Stouffer syytti Rowlingia mm. henkilöhahmojen plagioinnista. Stouffer hävisi oikeusjutun ja joutui maksamaan 50 000 dollarin sakon huonon käytöksen vuoksi.
Lähteet
Legal disputes over the Harry Potter series
Koltsevaja
Koltsevaja on Moskovan metron viides linja. Se merkitään metrokarttoihin ruskealla. Linja avattiin 1. tammikuuta 1950.
Koltsevaja on kehälinja. Sen pituus on 19,4 kilometriä ja sillä on asemia 12.
Urs Kryenbühl
Urs Kryenbühl (s. 28. tammikuuta 1994) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka edustaa Skiclub Drusbergia.
Nuorten MM-kilpailuissa Slovakian Jasnássa 2014 Kryenbühl sijoittui syöksylaskussa neljänneksi. Alppihiihdon maailmancupissa Kryenbühl kilpaili ensimmäisen kerran Santa Caterinan syöksylaskussa joulukuussa 2014 sijoittuen 25:nneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Bormion syöksylaskussa joulukuussa 2019. Tätä ennen hän oli sijoittunut maailmancupissa parhaimmillaan 13:nneksi. Hän sijoittui joulukuussa 2020 kolmanneksi Val d’Isèren ja Bormion syöksylaskuissa.
Sveitsin-mestaruuskilpailuissa Kryenbühl on syöksylaskussa voittanut kultaa vuosina 2014 ja 2019 sekä hopeaa vuonna 2018.
Punakultajäkälä
Punakultajäkälä (Caloplaca biatorina) on kultajäkälien sukuun kuuluva laji. Se on muodoltaan ruusukkeinen. Reunaliuskat ovat muodoltaan kuperia ja niissä on monesti härmää. Reunaliuskojen lisäksi jäkälässä on yleensä erillisiä pikkuliuskoja. Kotelomaljat ovat kapeatyvisiä. Väri on oranssi tai verenpunainen. Punakultajäkälä muistuttaa muurikultajäkälää, mutta eroaa siitä punaisemmalla värillä sekä siten, että sen kotelomaljat ovat enemmän koholla ja sen liuskat ovat pidemmät. Kultajäkälää tavataan Euraasian mantereella, Afrikan pohjoisosassa ja Australiassa. Se kasvaa kivien päällä ja sitä esiintyy kalkkikivi- ja silikaattikallioilla. Laji on erittäin uhanalainen.
Wisdom & Hate
Wisdom & Hate on suomalaisen black metal -yhtye Baptismin toinen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Northern Heritage.
Albumista julkaistiin rajoitettu 666:n kappaleen painos.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Nefastos.
Pesäpallon suomensarja 1989
Pesäpallon suomensarja pelattiin 45. kerran kaudella 1989. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Kempeleen Kiri, Lammin Luja ja Mansen Pesäpallo nousivat ykkössarjaan kaudeksi 1990. Lohkojen kaksi heikointa putosi suoraan maakuntasarjaan ja kolmanneksi viimeiset joutuivat karsimaan sarjapaikastaan. Kausi oli yhdeksäs, jolloin suomensarja oli kolmanneksi korkein sarjataso pesäpallossa.
Karsintasarja
Karsinta pelattiin 9. syyskuuta Palokassa yksipäiväisenä turnauksena.
Kuortane putosi, mutta kun Tammelan Pallopeliitat luopui seuraavan kauden sarjasta, sai Kuortane pitää sarjapaikkansa.
Bertil Hult
thumb|upright|Bertil Hult 2017 Bertil Hult (s. 1941) on ruotsalainen yritysjohtaja ja kansainvälisen EF Education First -kielikoulutusyrityksen perustaja.
Hult perusti EF-kielikoulut vuonna 1965 huomattuaan itse, miten helppoa oli opiskella englantia paikan päällä Lontoossa erään laivameklarin palveluksessa, jonne hän oli lähtenyt Ruotsista keskikoulun jälkeen. Hultin oma koulumenestys oli ollut heikko luku- ja kirjoitusvaikeuksien takia, mutta aidossa ympäristössä oppiminen sujui itsestään. Hult yritti opiskella vielä korkeakoulussa, mutta jätti opinnot kesken ja perusti EF:n. Nyttemmin yritys työllistää noin 34 000 ihmistä 55 maassa, ja Hult oli Forbes-talouslehden mukaan vuonna 2014 Ruotsin yhdeksänneksi rikkain ihminen ja maailmantilastossakin sijalla 375. Hän asuu Sveitsin Luzernissa, jossa myös EF:n pääkonttori sijaitsee.
Hult ei ollut ensimmäinen kielimatkojen järjestäjä Ruotsissa 1960-luvulla, sillä monet matkustivat sieltä Ranskaan oppimaan kieltä paikan päällä. Hult kuitenkin näki, että englannin kielestä on tulossa paljon ranskaa tärkeämpi kansainvälinen kieli ja ryhtyi järjestämään kielimatkoja Britanniaan. 1970-luvun alussa hän oivalsi laajentaa EF:n toimintaa Japaniin, kun japanilaisyrityksissä alettiin juuri ottaa käyttöön länsimaisilla qwerty-näppäimistöillä ja englanninkielisillä ohjelmistoilla varustettuja tietokoneita.
1980-luvun alussa Hult ja hänen Pan Am -lentoyhtiön lentoemäntänä työskennellyt vaimonsa muuttivat Ruotsista Kalifornian Santa Barbaraan, ja hän laajensi EF:n toimintaa Pohjois-Amerikkaan. Hän ryhtyi järjestämään amerikkalaisopiskelijoille Euroopan-kiertomatkoja, joissa oppitunnit hoidettiin luokkahuoneena toimivissa busseissa matkalla kohteesta toiseen.
Hult osallistuu yhä perheyrityksen hallitustyöskentelyyn, mutta on jättänyt käytännön johtotyön kolmelle vanhimmalle pojalleen. Hän käyttää varojaan muun muassa luku- ja kirjoitusvaikeuksien tutkimuksen tukemiseen ja huumeiden vastaiseen työhön.
Estadio Santiago Bernabéu
40.45296°N, -3.68833°W
Stadionin nykykapasiteetti on 81 044 istumapaikkaa. Se on remontoitu viimeksi vuonna 2021. Stadionilla on pelattu muun muassa Euroopan cupin loppuottelu vuosina 1957, 1969 ja 1980, Euroopan-mestaruuskilpailuiden loppuottelu vuonna 1964 ja maailmanmestaruuskilpailuiden loppuottelu vuonna 1982. Vuonna 2010 stadionilla pelattiin Mestarien liigan loppuottelu.
Memphis-ryhmä
thumb|250px|Memphis-huonekaluja ja -muotoilua.
Memphis tai Memphis Milano oli 1980-luvulla toiminut postmodernistinen muotoilijoiden ryhmä. Sen muotoilijat suosivat räikeitä värejä, eläviä kuvioita ja ekspressiivisiä muotoja. Ryhmä vaikutti graafiseen suunnitteluun, ravintolasuunnitteluun sekä tekstiili- ja sisustussuunnitteluun.
Memphisin piirissä suunniteltiin uusia huonekaluja, valaisimia, tekstiileitä, keramiikkaa ja lasiesineitä. Ryhmä noudatti Italiassa 1960- ja 1970-luvuilla luotuja antidesignin periaatteita. Memphisiä edelsivät radikaalit italialaiset muotoiluryhmät, kuten Archizoon, Superstudio ja Studio Alchimia, jotka vastustivat kansainvälisen tyylin puhdasta funktionalismia.
Ryhmän perustajahahmo oli aikaisemmin Olivettin muotoilijana toiminut Ettore Sottsass. Kokeneen suunnittelijan piiriin liittyi muotoilijoita eri puolilta maailmaa. Memphis syntyi keskustelun ja juopottelun sekaisen yön jälkeen, jolloin oli kuunneltu yhä uudelleen Bob Dylanin laulua Stuck Inside of Mobile (With the Memphis Blues Again).
Ryhmä esiteltiin syyskuussa 1981 Milanon huonekalumessuilla, jossa se kiinnitti muotoilumaailman huomion. Uuden kansainvälisen tyylin tavoite oli vedota sekä hienostonaiseen että käyttää populistisempaa palettia. Memphis pyrki hauskuuteen sekä haastamaan ja jopa kieltämään perinteisen maun. Sen ainoa sääntö oli, että mitään sääntöjä ei ollut. Memphis otti vaikutteita pop-taiteesta, Las Vegasista, 1950-luvun campista ja art decosta. Memphis loi uuden kaupallisen käytännön, jossa ylitettiin käsityön ja teollisen valmistuksen rajat ja käytettiin uusia markkinointikeinoja. Italialaiset vaikutteet sekoittuivat muihin virtauksiin, kuten feminismin inspiroimaan Pattern & Decoration -tyyliin Yhdysvalloissa sekä brittiläisen ja amerikkalaisen käsityön avantgardeen. Ryhmä piti itseään muotivillityksenä, joka kaikkien muotien tavoin loppuisi pian. Vuonna 1988 Sottsass hajotti ryhmän.
Haukka (yhtye)
Haukka oli suomalainen rock-yhtye, joka vaikutti 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa. Yhtyeen tunnetuin kappale lienee 1980-luvun alun radiohitti, Pelle Miljoonan sanoittama ”Kukaan ei uskalla tietää”.
Yhtye perustettiin vuonna 1977 Kouvolassa, ja se voitti vuonna 1978 Rockin SM-kilpailun keskisarjan. Sitä kautta yhtye pääsi levyttämään Love Recordsille ja tutustumaan laajemmin suomalaisiin muusikkokollegoihinsa, muun muassa Se-yhtyeen Yariin, jonka kanssa tehtiin yhteistyötä. Myös Rockradiossa yhtyeeseen kiinnitettiin huomiota, ja he äänittivät sille muutamia kappaleita Jake Nymanin pyynnöstä ja Seppo Sillanpään tuottamana.
Valesota
thumb|250px|Englantilainen juliste valesodan ajalta. "Hitler ei varoita etukäteen – pidä siis kaasunaamarisi aina mukanasi." Valesota (, ”istumasota”,, ”kummallinen sota”, , ”huijaussota”) oli ajanjakso länsirintamalla toisen maailmansodan alkuvaiheessa. Vaihe alkoi 3. syyskuuta 1939, kun Iso-Britannia ja Ranska julistivat sodan Saksalle sen hyökättyä Puolaan, ja päättyi Saksan aloittaessa hyökkäyksensä länteen 10. toukokuuta 1940.
Valesota sai nimensä siitä, että kahdeksan kuukauden aikana osapuolten välillä käytiin sodanjulistuksista huolimatta vain vähäisiä taisteluita.
Sodan tapahtumat
Valesota alkoi 3. syyskuuta 1939, kun Britannia ja Ranska julistivat sodan Saksalle sen hyökättyä Puolaan. Ranskalaiset aloittivat hyökkäyksen 8. syyskuuta yhdeksän divisioonan voimin Saarin alueelle, mutta pysäyttivät hyökkäyksen ennen kuin etenivät Maginot-linjan tykkien kantaman ulkopuolelle. Hyökkäys ei häirinnyt saksalaisia juuri lainkaan. Ranskalaiset vetäytyivät omaehtoisesti Saarin alueelta lokakuun alkuun mennessä.
Puolan antauduttua Hitler ehdotti 8. lokakuuta liittoutuneille rauhaa, jossa nämä hyväksyisivät Itä-Euroopan uuden järjestyksen. Liittoutuneet torjuivat ehdotuksen pikaisesti. Kolme päivää myöhemmin Hitler antoi käskyn hyökätä marraskuussa Ranskaan ja Benelux-maihin, mutta kenraalit olivat kuitenkin haluttomia toteuttamaan saatua käskyä. He halusivat ensin analysoida Puolan sotaretken kokemukset ja lisäksi liittoutuneiden joukot olivat huomattavasti paremmin varustettuja kuin puolalaiset. Tämän vuoksi hyökkäystä lykättiin useita kertoja. Seuraava talvi oli kylmä, minkä vuoksi hyökkäystä lykättiin edelleen. Saksalainen tiedustelukone, jossa oli Saksan hyökkäyssuunnitelmat, teki pakkolaskun Belgiaan 10. tammikuuta 1940. Koska vaara hyökkäyssuunnitelman vuotamisesta oli suuri, Hitler siirsi hyökkäystä edelleen kevääseen.
Brittiläinen siirtoarmeija ja kuninkaallisten ilmavoimien osasto saapui Ranskaan valesodan aikana. Ranskalaiset aloittivat rakennustyöt, joiden tarkoituksena oli jatkaa Maginot-linjaa pohjoiseen. Valesota jatkui hiljaisena ilmassa ja maalla. Maginot-linjalla käytiin joitakin partiokahakoita ja kumpikin puoli teki tiedustelulentoja vihollisen alueelle. Lisäksi kummankin ilmavoimat pommittivat silloin tällöin vihollisen sotalaivoja. Kuninkaalliset ilmavoimat pudotti lentolehtisiä Saksaan. Osapuolet pidättäytyivät pommittamasta vihollisen kaupunkeja, koska pelkäsivät kostoiskuja. Täten ennen sotaa ollut ajatus, että sodan syttyessä kaupunkeja vastaan tehtäisiin kaasu- ja pommitushyökkäyksiä, ei toteutunut. Sodan alussa suurkaupungeista Englannin maaseudulle evakuoidut lapset alkoivat palata koteihinsa.
Sotaa käytiin enemmän vain merellä, jossa Britannian kuninkaallinen laivasto aloitti sodan syttyessä Saksan satamien saarron. Lisäksi Britannia järjesti kauppalaivansa saattueisiin, vaikka niiden suojaamiseen ei voitu juurikaan osoittaa voimia. Saksalla oli sodan alussa vain 57 sukellusvenettä, jotka eivät vaikuttaneet merkittävästi Britannian merenkulkuun. Sukellusveneet upottivat kuitenkin lentotukialus HMS Courageousin, ja yksi sukellusvene tunkeutui Scapa Flow’hun, jossa se upotti taistelulaiva HMS Royal Oakin. Lisäksi Hitler oli siirtänyt ennen sotaa taskutaistelulaivoja maailman merille, joista Admiral Graf Spee häiritsi Intian valtamerellä ja Etelä-Atlantilla kulkeneita kauppalaivoja. Liittoutuneet onnistuivat kuitenkin saartamaan Graf Speen Montevideon satamaan, jossa laivan miehistö upotti sen. Tämä oli ainoa liittoutuneiden menestys sodan ensimmäisten kuukausien aikana.
Valesodan aikana käytiin sotaa muilla rintamilla. Talvisota käytiin Suomen ja Neuvostoliiton välillä. Saksa miehitti Tanskan 9. huhtikuuta, ja 15.–16. huhtikuuta liittoutuneet nousivat maihin Norjaan, jonka Saksa valloitti kahdessa kuukaudessa.
Valesota päättyi 10. toukokuuta, kun Saksa aloitti hyökkäyksensä Ranskaan.
Filainis
Filainis (, ; 200-luvun eaa. alku) oli antiikin kreikkalainen hetaira. Hän oli Okymeneen tytär ja kotoisin Samokselta.
Filainista on usein pidetty hetairantaitoa ja seksiä käsittelevän käsikirjan Peri afrodision kirjoittajana. Teos käsittelee aihettaan järjestelmällisesti, mukaan lukien asennot, sukupuolihalua kiihottavat aineet, kosmetiikka sekä abortin aikaansaavat aineet.
Oksyrhynkhoksen papyruksiin kuuluu lyhyitä katkelmia käsikirjasta, mukaan lukien teoksen tai sen tiivistelmän alkusanat (P.Oxy. 2891). Teos alkaa sanoilla:
Tämä alku jäljittelee Herodotoksen Historiateosta. Tämän jälkeen teos käsittelee muun muassa lähentely-yrityksiä (peri peirasmon), viettelyä imartelun avulla (”sano, että hän on jumalan kaltainen (isotheon)”), sekä suutelemista (peri filemat[on]).
Runoilija Aiskhrion Samoslainen kuitenkin kielsi, että Filainis olisi ollut tämän tunnetun teoksen kirjoittaja; hän piti teoksen kirjoittajana Polykratesta. Erään tiedon mukaan Polykrates olisi laittanut Filainiksen nimen teokseensa hyödyntääkseen tämän mainetta. Nykytutkijat ovatkin ajatelleet naispuolisen nimen toimineen tällaisissa tapauksissa usein miespuolisen kirjoittajan pseudonyyminä.