cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mark McCorkle
Mark McCorkle on yhdysvaltalainen televisioanimaatioiden käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan erityisesti luomastaan Kim Possible -animaatiosta.
Sluysin meritaistelu
Filip VI:n laivasto
He olivat saaneet tehtäväkseen estää kuningas Edvard III:n joukkojen maihinnousun ja siksi he olivat muodostaneet laivastosta kolmerivisen barrikadin lahdelman rannalta toiselle, lukuun ottamatta neljää suurta alusta sekä genovalaisia aluksineen.
Edvardin laivasto
Yleisesti useat englantilaiset historioitsijat ovat maininneet kuningas Edvard II:n laivaston lukumääräisesti pienemmäksi kuin Ranskan laivaston. On kuitenkin selvää, että Edvard purjehti Orwellista 22. kesäkuuta noin 200 aluksen laivasto komennossaan. Tähän laivastoon liittyi Flanderin rannikkolaivasto, jota komensi Pohjanmeren laivaston komentaja sir Robert Morley. Näin laivasto kasvatti lukumääränsä vielä noin 50 aluksella. Varmasti osa tämän laivajoukon aluksista oli vain kuljetusaluksia, sillä kuningas toi mukanaan puolisonsa Philippa Hainaultin talouden tavaroita. Kuningatar oli tällöin Bruggessä. Kuitenkin jopa yksi kuningattaren seuraneideistä sai surmansa taistelujen aikana. Tämä puolestaan kertoo, että kaikkia englantilaisten laivoja käytettiin myös sotatoimiin. thumb|left|350px|Kuninkaallisen kaleerilaivaston alus
Taistelu
Edvard III ankkuroi laivastonsa Blankenbergeniin iltapäivällä 23. kesäkuuta sekä lähetti tiedustelijat selvittelemään ranskalaisten asemia. Ranskalaisten leirissä oli suurta erimielisyyttä toimintalinjoista. Genovalainen Barbavera neuvoi kollegoitaan lähettämään alukset merelle. Kuitenkin Béhuchet, joka oli komentaja ja siten koko operaation päällikkö, kieltäytyi nostamasta ankkureita. Hän siis todennäköisesti noudatti käskyä ja yritti estää kuningas Edvard III:n pääsyn Bruggeen. Ranskalaisten järjestäytyminen oli suoritettu perinteisen puolustustaistelun mukaisesti.
Quiéret ja Béhuchet järjestivät alukset kolmeen tai neljään peräkkäiseen rintamaan ja alukset toisiinsa rinta rinnan sidottuna, ja muutama isoin oli sijoitettu rintaman eteen eräänlaiseen etuvartioon. Edvardin laivasto asettui tuulen yläpuolelle ja aurinko jäi heidän selkänsä taakse ja niin laivasto hyökkäsi 24. kesäkuuta 1340 koko voimallaan. Kirjeessään pojalleen Edvard III kertoo, että vihollinen puolustautui jalosti ”koko sen päivän ja yön sen jälkeen”. Edvardin laivat olivat järjestäytyneet kahteen rintamaan. Tarkoituksena oli, että ensimmäinen rintama hyökkäisi suoraan ja toinen kiertäisi ranskalaisten taakse.
Taistelu päättyi lähes täydelliseen ranskalaisen laivaston tuhoutumiseen. Quiéret hirtettiin välittömästi ja Béhuchet’n sanotaan mestatun kuningas Edvardin käskystä. Barbavera pakeni merelle laivastonsa kanssa varhain aamulla 25. kesäkuuta kahden englantilaisen aluksen takaa-ajamana.
Englantilaiset kronikat kertovat, että taistelu saavutettiin vähäisin ihmishenkien menetyksin ja että ranskalaisten menetykset olivat olleet 30 000 miestä. Lukuihin ei kuitenkaan pidä luottaa, sillä keskiaikainen käsitys luvuista ja määristä oli erilainen kuin omamme. Kuitenkin taistelun jälkeen Edvardin laivasto oli ankkurista useita päivä, joten on todennäköistä, että myös Englannin laivasto kärsi suuria tappioita.
Aiheesta muualla
Sluysin meritaistelusta on kummankin puolen näkemykset koottu hyvin yksityiskohtaiseksi teoksiksi, joissa on hyvät lähdeaparaatit:
Ahvenanmaan pannukakku
pienoiskuva|Ahvenanmaan pannukakku tarjoiltuna kermavaahdon ja luumuhillon kera; kruununa [[ananaskirsikka ja koristeena Ahvenanmaan lippu.]] Ahvenanmaan pannukakku on Ahvenanmaalla valmistettu perinneruokalaji. Tavallisesta pannukakusta poiketen se valmistetaan manna- tai riisipuurosta sekä kardemummasta. Ahvenanmaan pannukakku voidaan tarjoilla esimerkiksi kermavaahdon sekä luumukiisselin tai marjahillon kera.
Eno Jets
Eno Jets on vuonna 1975 perustettu, lähinnä jääkiekkoon keskittynyt enolainen urheiluseura. Enoon valmistui osittain talkoovoimilla rakennettu jäähalli 11. marraskuuta 1995, mikä paransi huomattavasti Jetsin toimintaa. Kaudella 2009–2010 Eno Jetsin edustusjoukkue pelaa Savo-karjalan alueen 3. divisioonaa. Jetsillä on viime kausina toiminut noin viisi juniorijoukkuetta, joiden lisäksi ovat vielä luistelukoulu sekä veteraanit. Tällä hetkellä Junioritoiminnassa tehdään yhteistyötä Nurmeksen Seppojen kanssa. Perinteisesti Jetsistä on siirtynyt pelaajia paljon joensuulaiseen Jokipojat-joukkueeseen.
Musta orhi
Musta orhi eli Musta ori (The Black Stallion) on Walter Farleyn kirjoittama nuorisoromaani, joka ilmestyi Yhdysvalloissa 1941. Musta ori oli Farleyn esikoisromaani, jota hän alkoi kirjoittaa jo kouluaikana. Romaani ilmestyi hänen ollessaan 26-vuotias. Vuosien myötä hän kirjoitti Mustasta oriista kokonaisen kirjasarjan. Saimi Tauben suomennos ilmestyi vuonna 1953 Nuorten toivekirjaston numerona 16.
Mustan oriin pohjalta on vuonna 1979 tehty Francis Coppolan tuottama ja Carroll Ballardin ohjaama elokuva Musta ori. Se menestyi hyvin, sai hyviä arvosteluja ja sai kehnona pidetyn jatko-osan Mustan orin paluu (1983). Aiempi elokuvaversio on Mustan oriin seikkailut (1971), myöhempi televisiosarja Musta ori (1990–1993). Sen sijaan 1960-luvulla Suomenkin televisiossa esitetty lännensarja Musta ori (Fury, 1955–1960) ei perustu Farleyn romaaniin, vaikka siinäkin on kyse hevosen ja pojan seikkailuista.
Juoni
New Yorkin satamassa reportteri Joe Russo "Daily Telegramista" kiinnostuu tapauksesta ja auttaa pojan sekä hevosen kuljettamisessa kotiin. Alecin vanhemmat antavat luvan pitää Mustaa eräässä vanhassa ladossa, jossa majailee kulkukauppias Tonyn vanha Napoleon-hevonen. Napoleonilla on rauhoittava vaikutus Mustaan. Ladon omistaja Henry Dailey huomaa Mustan kyvyt. Henry on entinen mestarijockey, joka aikoinaan Chang-hevosellaan voitti mestaruuksia ja rikkoi ennätyksiä. Chang kuoli maaliviivan jälkeen veritulppaan. Henry totuttaa Mustan ensin satulaan ja suitsiin, sitten hän alkaa valmentaa Mustaa öisin kilparadalla Alecin ollessa jockeynä. Koska Mustalla ei ole täysiverisen papereita, se ei voi osallistua kilpailuihin.
Mutta reportteri Joe saa kolumnisti Jim Nevillen avulla Mustalle kutsun osallistua Chicagossa kirjaimellisesti "mustana hevosena" erikoiskisaan, jossa on mukana kaksi sen hetken parasta hevosta: Pyörremyrsky, idän ylpeys, ja Päivänkorento, länsirannikon mestari. Kilpailun alussa Päivänkorento potkaisee Mustaa, joka loukkaa jalkansa. Mutta Musta kirii ja juoksee nopeammin kuin mikään hevonen koskaan ja aivan loppusuoralla puristautuu voittoon maailmanennätystuloksella. Yleisö huutaa eläköötä, kuvernööri ojentaa kultaisen kunniamerkin ja pitää puhetta, isä ja äiti ylistävät Alecia. "Alec hymyili Henrylle, äidille ja isälle. Hän taputti Mustan turpaa ja talutti sitten uljaan oriin joukon läpi - voittokaurojen ääreen."
Romaaniin pohjautuvassa elokuvassa Alec on kirjasta poiketen matkalla isänsä kanssa, joka menehtyy muiden matkustajien mukana laivan upotessa.
Jānis Čoke
Jānis Čoke (tunnettu Suomessa nimillä Jan Tšokke, Tshokke tai Tschokke; 24. syyskuuta 1878 Idus, Liivinmaan kuvernementti – 9. kesäkuuta 1910 Turku ) oli latvialainen bolševikki, joka on Suomessa tunnettu vuonna 1906 tehdystä Venäjän valtionpankin Helsingin konttorin ryöstöstä.
Teollisuustyöläisenä Riiassa työskennellyt Čoke liittyi vuonna 1902 Latvian sosialidemokraattiseen työväenpuolueeseen, jonka militanttiin siipeen hän kuului. Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen aikana hän perusti vallankumouksellisen Brašie-järjestön yhdessä kolmen veljensä kanssa. Vuosien 1905–1906 aikana ryhmä oli Riiassa osallisena muun muassa vankilakapinoissa ja iskuissa poliisia vastaan.
Helmikuussa 1906 latvialainen vallankumouksellinen Jānis Luters kokosi 15 vallankumouksellisen ryhmän ja lähetti sen Čoken johdolla Suomeen, tarkoituksena ryöstää Venäjän valtionpankin konttori Helsingissä. 26. helmikuuta tapahtuneen ryöstön ja sitä seuranneen pakomatkan aikana kuoli yhteensä viisi henkeä, joista Čoke surmasi kolme. Hän pakeni itse Tampereelle, jossa luovutti osa ryöstösaaliista venäläiselle vallankumoukselliselle Nikolai Bureninille. Čoke pidätettiin paikallisesta matkustajakodista, mutta poliisiasemalla hän onnistui vielä surmaamaan kaksi poliisia ja miehen, joka osallistui asemalle linnoittautuneen Čoken pidättämiseen.
Heinäkuussa 1906 Tampereen raastuvanoikeus tuomitsi Čoken murhista kolmeen elinkautiseen. Hän kuoli epäselvissä olosuhteissa Kakolan vankilassa vuonna 1910. Kuolinsyyksi ilmoitettiin keuhkotauti.
Rooman katakombit
thumb|Kulkue Calliston katakombissa (1905) Rooman katakombit ovat Rooman kaupungin muurien ulkopuolella sijaitsevia maanalaisia hautausmaita, jotka ovat peräisin kristinuskon ensimmäisiltä vuosisadoilta.
Italialainen arkeologi G.B. de Rossi löysi vuonna 1849 Rooman muurien ulkopuolelta maanalaisen kalmiston eli katakombin, johon oli haudattu varhaisten paavien ruumiita. Löytöä seuranneet kaivaukset olivat de Rossille suurenmoinen menestys. Maanalaisten käytävien pimeistä sokkeloista hän löysi marmorilaatan, johon hakatut kirjaimet COR sopivat yhteen NELIUS MARTYR-tekstin kanssa – ja lisäksi hän löysi kryptan, jonne paavit oli haudattu.
Katakombeja on löydetty Rooman lisäksi muualtakin, mutta monet nykyään tarkoittavat sanalla "katakombi" vain Rooman kristittyjen hautausmaita, jotka ovat katakombeista kuuluisimpia ja laajimpia. Niitä on tähän mennessä löydetty suunnilleen 40. Vanhimmat niistä ovat peräisin 100-luvulta jaa. ja sijaitsevat enimmäkseen muinaisten kaupungista poisjohtaneiden teiden varsilla, sillä Rooman laki kielsi vainajien hautaamisen kaupunginmuurin sisäpuolelle.
Sydänkeskiajalla katakombit oli käytännössä unohdettu. Niistä alettiin kiinnostua uudelleen 1500-luvulla, etenkin sen jälkeen kun työmiehet olivat vuonna 1578 löytäneet Via Salarian varrelta hyväkuntoisen, monikerroksisen katakombin. Tieteellisen tarkat ja järjestelmälliset tutkimukset alkoivat vasta 1800-luvun puolivälissä.
Tapahtumat vuosittain
thumb|250px|Rukoileva nainen. 4. vuosisadan alku.
Epsilon Eridani
Epsilon Eridani (ε Eri / ε Eridani) on Aurinkoa pienempi noin miljardin vuoden ikäinen eteläisellä taivaalla näkyvä Eridanuksen tähdistöön kuuluva oranssi kääpiö. Se on Aurinkoa kolmanneksi lähin paljaalla silmällä näkyvä tähti. Lisäksi sillä tiedetään olevan eksoplaneetta, eräs Aurinkokuntaa lähimmistä. Varmuudella löydettyjä ovat yksi planeetta ja Kuiperin komeettavyöhykettä vastaava pölykiekko.
Epsilon Eridani on yksi lähimmistä auringonkaltaisista tähdistä, joilla mahdollisesti saattaa olla elinkelpoinen planeetta, joten se on ollut SETI-projektin tutkimuskohteena.
Nuori tähti
thumb|left|220px|Piirros: Vasempi oranssihtava Epsilon Eridani verrattuna suurempaan keltaiseen [[Aurinkoon.]]
Epsilon Eridani on kaikesta päätellen suhteellisen nuori tähti, jollaiset ovat teorian mukaan hyvin aktiivisia, eli niistä tuleva säteily muuttuu voimakkaasti ajan mukana. Tähti on BY Draconis-tyyppinen muuttuja. Tähdellä on voimakas magneettikenttä, jollainen on tyypillinen nuorelle tähdelle. Epsilon Eridanin spektrissä monia hehkuvia emissioviivoja, jotka todennäköisimmin kertovat tähdestä purkautuvasta hehkuvasta kaasusta. Tähden spektri on hyvin muuttuva ajan mukana. Epsilon Eridanin spektrissä näkyy suurempia muutoksia kuin muissa pääsarjan tähdissä spektriviivojen muodossa, magneettikentästä kertovissa spektrin piirteissä ja pinnan lämpötilassa. Tähdellä on auringonpilkkujaksoa vastaava viiden vuoden pituinen epäsäännöllinen jakso, joka näkyy spektriviivojen vaihteluina. Perusjakson päällä on suurempia epäsäännöllisiä heittoja.
Epsilon Eridani pyörii suunnilleen nopeudella 11,1 päivää. Epsilon Eridanin spektriviivojen vaihteluista mitattu pyörimisaika vaihtelee eri lähteissä, koska se mitataan tähdenpilkuista. Näitä on eri aikoina eri leveysasteilla, ja kaasumaisten tähtien pyörimisnopeus vaihtelee eri leveyksillä.
Tähdellä on vain yksi pääasiallinen aktiivinen pituusaste. Tähden pintalämpötilan vaihtelut ovat noin 15 K ja kaasun nopeuden muutokset 35 m/s. Lämpötilanmuutosten perusteella voidaan ajatella tähden vaihtavan kirkkauttaan 0,014 magnitudia eli 1,2 %. Tämä jakso saattaa heiketä kuudeksi vuodeksi kuten tapahtui 1986–1992.
Epsilon Eridanin aurinkotuulta vastaava tähtituuli on 30 kertaa voimakkaampi kuin Auringolla.
Epsilon Eridanin planeetta
thumb|right|220px|Taiteilijan näkemys siitä, miltä Epsilon Eridani b saattaisi näyttää.
Epsilon Eridanilta on havaittu planeetta Epsilon Eridani b sekä astrometrisesti että säteisnopeusmittauksissa. Tämä tarkoittaa sitä, että planeetta sekä huojuttaa valokuvauslevyllä näkyvästi tähteä, että huojunta näkyy myös spektrissä. Planeetta on keskimäärin noin 3,4 AU:n päässä keskustähdestään soikealla radalla, jonka eksentrisyys on ehkä noin 0,7 ja kiertoaika noin 6,85 vuotta. Planeetan massa on noin 1,5 Jupiterin massaa.
Oletetaan myös, että Epsilon Eridania kiertävän pölykiekon epäsäännöllisyydet johtuisivat havaitsemattoman planeetan vetovoimasta. Planeetta voi kiertää tietokonesimulaation mukaan kiekon tihentymien kanssa 5:3 tai 3:2 resonanssissa. Niinpä pölykiekon epäsymmetrisestä rakenteesta on päätelty, että tähteä kiertää planeetta Epsilon Eridani c noin 30 AU:n päässä ja 0,2 Jupiterin massainen planeetta 55–65 AU:n päässä. Erään toisen arvion mukaan pölykiekkoon häiriöitä aiheuttavan planeetan massa olisi 0,1 MJ, etäisyys olisi 40 AU, eksentrisyys e 0,3 ja kiertoaika 280 vuotta.
Epsilon Eridanin pölykiekko
Epsilon Eridanilta löydettiin pölykiekko 1988. Kiekko näyttää monissa kuvissa epäsäännölliseltä renkaalta. Auringon ympärillä olevaa Kuiperin vyöhykettä vastaava kiekko on 35–85 AU:n päässä keskustähdestään, ja on tiheimmillään 60 AU:n päässä Epsilon Eridanista. Kiekon kaltevuus on 46°. Koko kiekon massa on 0,014–0,4 Maan massaa. Pölykiekko ei ulotu aivan lähelle tähteä mikä viittaa planeettoihin, jotka siivoavat pölyn pois. Uusien havaintojen mukaan tähdellä oleva planeetta ja pölykiekko ovat samassa ratatasossa.
Epsilon Eridanilla on sisempi asteroidivyöhyke noin 3 AU:n etäisyydellä tähdestä, joka havaittiin Spitzer-avaruuskaukoputkella infrapunasäteilystä, joka lähtee asteroidien törmäyksissä irronneesta pölystä. Pölymäärän perusteella massaa on noin 1/20 Kuun massasta. Toinen asteroidivyö on noin 20 AU:n etäisyydellä, ja siellä on massaa yhtä paljon kuin Maan Kuussa.
Epsilon Eridanin kiekossa oletetaan olevan tuhat kertaa enemmän komeettoja kuin aurinkokunnan komeetoissa tai tuhat kertaa enemmän kuin sisemmällä planeetta-alueella nyt. Tämä vastaa noin 5–9 Maan massaa. Teorian mukaan Epsilon Eridanin aurinkokunta olisi vaiheessa, jossa tapahtuu oletetuilla planeetoilla ankaraa komeetta- ja asteroidipommitusta. Sellainen kesti Aurinkokunnassa 600–1 000 miljoonaa vuotta. Epsilon Eridanilta on havaittu vesimaser-emissio, joka voi olla signaali vesihöyrystä planeettojen kaasukehissä. Vesimaser-säteily voi tulla myös keskustähdestä. Ei voida olettaa, että nykyisillä menetelmillä havaittaisiin Maan kokoisesta planeetasta tulevaa vesihöyryn lähettämää tahdistettua mikroaaltosäteilyä, maseria. Teoreettinen elinkelpoinen vyöhyke Epsilon Eridanille on 0,53 eli 0,47–0,91 AU.
Henna Sarriola
Henna Sarriola (s. 1991) on suomalainen laulunkirjoittaja ja sanoitusten tekijä.
Lyhyessä ajassa Henna on noussut Suomen pop-kirjoittajien kärkisarjaan mm. Lucaksen, Robinin ja Mikael Gabrielin kultaa ja platinaa myyneillä singleillä. Henna on kirjoittanut sanoituksia ja melodioita mm. Johanna Kurkelan Ingrid-levylle, Jannan viimeisimmillä julkaisuille sekä Antti Tuiskun albumeille.
Villa Väinölä
Villa Väinölä on vuonna 1926 valmistunut Alvar Aallon suunnittelema kaksikerroksinen asuintalo Alajärvellä. Aalto suunnitteli talon veljelleen Väinö Aallolle ja tämän perheelle.
Talossa on doorilaisia ja joonialaisia pylväitä, ja siinä on nähty piirteitä jotka ennakoivat Aallon tulevaa tyyliä.
Lin-Manuel Miranda
Lin-Manuel Miranda (s. 16. tammikuuta 1980 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, säveltäjä, näytelmäkirjailija ja elokuvaohjaaja. Hän on tehnyt musikaalin Hamilton, joka sai 16 Tony-ehdokkuutta vuonna 2016, enemmän kuin mikään tuotanto aikaisemmin. Hän esittää itse siinä nimiroolia. Hamilton sai ehdokkuuksista 11 palkintoa. Miranda on palkittu uransa aikana Pulitzer-palkinnolla, kahdella Grammyllä, Emmyllä ja kolmella Tonylla.
Miranda sai parhaan laulun Oscar-ehdokkuuden elokuvaan Vaiana (2016) säveltämästään ja sanoittamastaan kappaleesta "How Far I’ll Go".
Miranda näyttelee joulukuussa 2018 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Maija Poppasen paluu. Musikaalielokuvan on ohjannut Rob Marshall, ja se on jatkoa vuonna 1964 ensi-iltaan tulleelle elokuvalle Maija Poppanen. Muissa rooleissa näyttelevät muun muassa Emily Blunt ja Meryl Streep. Hän sai elokuvasta parhaan miespääosan Golden Globe -ehdokkuuden.
Miranda tuottaa Disneyn tulevan elokuvan Pieni merenneito, joka on uudelleenfilmatisointi vuoden 1989 samannimisestä animaatioelokuvasta. Miranda myös säveltää musiikkia elokuvaan yhdessä Alan Menkenin kanssa.
Vuonna 2018 Miranda sai tähden Hollywood Walk of Fame -kävelykadulle. Vuonna 2021 sai ensi-iltansa Mirandan esikoisohjaus Tick, Tick... Boom!, joka on Jonathan Larsonista kertova elämäkertaelokuva. Larsonia esittää elokuvassa Andrew Garfield.
Monuments of Suffering
Monuments of Suffering on vanhan koulukunnan black metal -albumi, jonka Impious Havoc julkaisi vinyylinä ja kasettina vuonna 2004. Vinyylillä levymerkki on Aphelion Productions ja sen painos on rajattu 375 kappaleeseen. Kasetilla levymerkki on Meurtre Noir Records ja sen painos on rajattu 350 kappaleeseen. Albumin on tuottanut Impious Havoc.
Timo Jurkka
Timo Sakari Jurkka (s. 6. lokakuuta 1963 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja muusikko. Hän näyttelee muun muassa Lasse Sievisen roolissa televisiosarjassa Salatut elämät.
Ura
Jurkka valmistui teatteritaiteen kandidaatiksi 1990. Hänen ensimmäinen ammattiteatterinsa oli Tampereen Työväen Teatteri, jossa hän aloitti 1988. Siellä hän näytteli muun muassa nimiroolin Tommina draamassa Turmiolan Tommi, joka sai ensi-iltansa syyskuussa 1991. Esityskertoja Turmiolan Tommille kertyi 125 ja katsojia yli 13 000. Sittemmin Jurkka on näytellyt muun muassa Espoon kaupunginteatterissa klassikoissa Othello ja Kirsikkapuisto. 1990-luvun alussa Jurkka näytteli Pyynikin kesäteatterissa näytelmissä Kilpakosijat ja Kesäillan valssi.
Television puolella Jurkan tunnetaan parhaiten Lasse Sievisenä Salatuissa elämissä, jossa hän on esiintynyt vuosina 2004–2012, 2013–2015 ja 2019–. 95-elokuvassa hän näytteli Paavo Lipposta ja Sorjonen-rikossarjassa Kari Sorjosen isää.
Jurkka on sanoittanut, säveltänyt ja esittänyt laulujaan kitaran säestyksellä.
Suku
Timo Jurkka kuuluu kuuluisaan Jurkan näyttelijäsukuun. Hänen isänsä oli näyttelijä Sakari Jurkka ja äitinsä on näyttelijä Helen Elde. Jurkan veli Mikko on myös näyttelijä. Jussi Jurkka oli Timon setä ja Vappu Jurkka täti. Suvun kantavanhemmat olivat näyttelijäpariskunta Emmi ja Eino Jurkka. Heidän lapsenlapsiaan, eli Timon serkkuja, ovat näyttelijät Laura Jurkka ja Ville Sandqvist.
Nikolaus III
thumb|200px|Nikolaus III:n vaakuna. Nikolaus III, syntymänimeltään Giovanni Gaetano Orsini, (n. 1216 – 22. elokuuta 1280) oli paavina 25. marraskuuta 1277 – 22. elokuuta 1280. Hän vahvisti paavin asemaa Italiassa ja korjautti Rooman Lateraanipalatsin.
Väinö Hannula
Väinö Adolf Hannula (2. toukokuuta 1893 Turku – 14. elokuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja liikemies. Hannula oli Suomen sosialistisen työväenpuolueen kansanedustaja Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1922–1923 sekä Rakennustyöväen liiton (1930) ja Turun kaupunginvaltuuston (1946–1947 ) puheenjohtaja. Hän oli vangittuna poliittisista syistä vuosina 1918, 1923–? ja 1930–1934.
Hannula aloitti työuransa liikealalla ja postinjakajana. Sisällissodan jälkeen Hannula työskenteli sähkömiehenä sekä konttorinhoitajana Työväenjärjestöjen Tiedonantaja ja Työmies -lehdissä. Viimeiset vuotensa hän piti romuliikettä Turussa.
Hannula valittiin jäsenäänestyksellä Turun sosialistisen työväen ehdokkaaksi vuoden 1923 kunnallisvaaleissa, vaikka hän oli tuolloin vangittuna. Vaalitoimikunta hyväksyi Hannulan valitsijayhdistyksen muiden joukkoon kiistelyn jälkeen.
Keväällä 1930 Hannula valittiin Rakennustyöväen liiton puheenjohtajaksi, kun järjestössä enemmistön muodostaneet kommunistit syrjäyttivät Uno Nurmisen, joka lukeutui niin sanottuihin hoipertelijoihin.
Hannula oli Suomi–Neuvostoliitto-Seuran Turun piirijärjestön puheenjohtaja.
Hassiba Boulmerka
Hassiba Boulmerka (s. 10. heinäkuuta 1968 Constantine) on algerialainen keskimatkojen juoksija ja olympiavoittaja.
Boulmerkan läpimurtovuosi oli 1991, jolloin hän voitti Golden Galassa Roomassa 800 metriä. Kuukautta myöhemmin yleisurheilun MM-kisoissa hän voitti maailmanmestaruuden 1 500 metrin juoksussa. Boulmerkasta tuli ensimmäinen afrikkalainen nainen, joka on voittanut yleisurheilun maailmanmestaruuden. Kotimaassaan fundamentalistimuslimien painostuksen vuoksi hän joutui muuttamaan Eurooppaan harjoittelemaan.
Seuraavat kaksi kautta eivät sujuneet Boulmerkalta kovin hyvin, mutta siitä huolimatta hän voitti pronssia vuoden 1993 MM-kisoissa Stuttgartissa. Vuonna 1995 hän ei ollut voittanut yhtään kilpailua, mutta siitä huolimatta hän voitti 1 500 metrin maailmanmestaruuden Göteborgissa. Se oli hänen kauden ainoa voittonsa ja viimeinen arvokisoissa.
Boulmerka oli mukana välierissä Atlantan olympialaisissa 1996, mutta venäytti nilkkansa. Vuonna 1997 hän ei osallistunut MM-kisoihin ja lopetti uransa kauden jälkeen. Myöhemmin Boulmerka on toiminut muun muassa KOK:n urheilijajäsenenä.
Malminkartanon terveysasema
Malminkartanon terveysasema on Helsingin Kaarelan kaupunginosan Malminkartanon osa-alueella, noin 250 metriä Malminkartanon rautatieasemalta kaakkoon sijaitseva kaupungin sosiaali-, terveys- ja pelastustoimialaan kuuluva terveysasema.
Vuonna 1990 valmistuneen kaksikerroksisen terveysasemarakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Into Pyykkö Ky.
Anime International Company
thumb|Anime International Company Anime International Company (lyh. AIC) on japanilainen animaatiostudio ja yhtiö, jonka keskuspaikka sijaitsee Nerimassa, Tokiossa. Studio perustettiin 15.7.1982. Lähinnä maansa sisäisen kulutukseen tehtyjen animaatioiden lisäksi yhtiö on osallistunut myös muiden sarjojen, kuten länsimaisen Tarkastaja Gadgetin tekemiseen.
Kaba (joki)
Kaba on joki Länsi-Afrikassa, joka alkaa Guineasta ja virtaa Sierra Leoneen, josta se päätyy Atlantin valtamereen. Se tunnetaan myös nimeltä Little Scarcies. Joki on marskimaan ympäröimänä. Kaban pituus on noin 280 kilometriä ja sen valuma-alue on 12 900 neliökilometriä.
Kolenté virtaa samaan Atlantin valtameren lahteen kuin Kaba, ja joensuu on vain hieman Kaban joensuusta pohjoiseen. Temnet asuttivat tämän alueen muuttaessaan nykyisen Guinean Fouta Djallonin alueelta nykyisen Sierra Leonen alueelle.
Joen aikaisempi kirjoitusmuoto oli Scassos; englanninkielinen nimi Little Scarcies tulee portugalinkielisestä nimestä Rio dos Carceres.
House Un-American Activities Committee
thumb|Näyttelijä [[Fredric March, hänen vaimonsa Florence ja Martin Dies HUACin kuulemistilaisuudessa 1940.]] House Un-American Activities Committee (HUAC) oli vuonna 1938 perustettu Yhdysvaltain edustajainhuoneen valiokunta, jonka tehtävänä oli alun perin valvoa ulkomaalaisten agenttien toimintaa Yhdysvalloissa. Komitea oli aluksi tilapäinen, mutta se vakinaistettiin vuonna 1945. Alkuaikoina komiteaa kutsuttiin usein ensimmäisen puheenjohtajansa Martin Diesin mukaan Diesin komiteaksi. Komitea tuli tunnetuksi kommunisminvastaisista tutkimuksistaan, joita komitean vastustajat luonnehtivat noitavainoksi. Vuonna 1947 HUAC käynnisti kuulemiset, joissa selvitettiin kommunistien osallisuutta elokuva-alalla. HUACin toiminta väheni 1960-luvun kuluessa, ja vuonna 1969 se sai uudeksi nimekseen Committee on Internal Security. Komitea lakkautettiin 1975.
HUAC sekoitetaan usein Yhdysvaltain senaatin alaisuudessa edelleen toimivaan Permanent Subcommittee on Investigationsiin, jonka puheenjohtajana oli vuosina 1953–1954 senaattori Joseph McCarthy.
HUAC:n toiminnan seurauksena syntyi muun muassa Hollywoodin musta lista, jolle joutuneet elokuvantekijät eivät enää voineet (omalla nimellään) työskennellä Yhdysvalloissa. Tieteilijöistä komitean toiminnan tuloksena luotettavuusluokituksensa menetti Manhattan-projektin keskeinen tutkija Robert Oppenheimer.
Ison-Britannian kuningaskunta
Ison-Britannian kuningaskunta, virallisesti Iso-Britannia , oli Ison-Britannian saaren käsittänyt perustuslaillinen monarkia Länsi-Euroopassa vuodesta 1707 vuoteen 1800. Se muodostui, kun Englannin kuningaskunta ja Skotlannin kuningaskunta solmivat unionisopimuksen vuonna 1707. Valtiota hallitsi uusi yhteinen parlamentti ja hallitus, jotka sijaitsivat Lontoon Westminsterissä. Kahdella kuningaskunnalla oli ollut sama hallitsija siitä lähtien, kun Skotlannin kuningas Jaakko VI kruunattiin Englannin kuningas Jaakko I:ksi vuonna 1603.
Kuningaskunnan motto oli Englannissa Dieu et mon droit, Skotlannissa In My Defens God Me Defend.
Vuonna 1800 Ison-Britannian kuningaskunta ja Irlannin kuningaskunta yhdistettiin unionilain perusteella, ja Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta muodostettiin virallisesti 1. tammikuuta 1801.
Ritikka
pienoiskuva Ritikka on Kemin kaupunginosa. Ritikan luoteisosa eli Ritikan, Haukkarin ja Nällin osa-alueet on kaupunkimaista omakotivaltaista asuinaluetta. Kaakkoisosassa Siikalahti on liikenne- ja teollisuusaluetta ja Kittilänjärvi maaseutumaista omakotialuetta.
Kaasavuori
Kaasavuori muodostaa yhdessä matalamman Munavuoren kanssa noin 16 hehtaarin jyrkänteisen kallioselännejakson. Ympäröivästä maastosta kallioalue erottuu korkeampana metsäselänteenä, joka näkyy parhaiten mereltä. Kaasavuorelta avautuukin edustavia merimaisemia ja se on suosittu paikallinen näköalapaikka ja retkikohde. Avokalliopinnat ovat kuitenkin enimmäkseen puustoisia. Kalliolaella on laakeita silokalliopintoja. Kallio on kivilajiltaan kinzigiittiä, jossa on suuria kordieriitti- ja granaattiporfyroblasteja. Alueen kalliomännikömaisemat ovat massiivisen louhikkoisia ja jyrkänteisiä, ja niidä pidetään hyvin edustavina. Kallioalue onkin geomorfologisesti monipuolinen ja merkittävä. Kalliorinteillä on voimakkaasti lohkoutuneita louhikkoisia jyrkännemuotoja, massiivisia irtolohkareita ja halkeamia sekä onkaloita.
1990-luvun alussa kallioalue katsottiin lähinnä paikalliselta arvoltaan biologisesti merkittäväksi, jolloin se oli enimmäkseen melko luonnontilaisena edustava. Tuolloin tehdyssä selvityksessä kallion lakiosat olivat karua kalliomännikköä, jossa on edustavia poronjäkälä-kalliotierasammalkasvustoja. Jyrkänteiden silokallio- ja pystyseinämillä kasvoi karua jäkälä- ja sammalvaltaista kalliokasvillisuutta. Vaateliasta kalliolajistoa ei tavattu.
Muinaisjäännökset ja luonnonmuodostumat
Kaasavuorella sijaitsee kolme Museoviraston inventoimaa kohdetta: kiinteä muinaisjäännös, mahdollinen muinaisjäännös ja luonnonmuodostuma.
Kaasavuoren huipulla on suuri siirtolohkare, jonka pystysuorat seinämät ovat 3–4 metriä korkeita, eteläsivun loivahkoa seinämää lukuun ottamatta. Siirtolohkareen päällä on kattilamainen 3–4 metrin läpimittainen syvennys. Vuonna 1971 tehdyssä inventoinnissa syvennyksestä tehdystä koekuopasta löytyi piilastu ja nokista maata. Paikka on ajoitettu kivikautiseksi asuinpaikaksi ja on erittäin mahdollista, että se on ollut käytössä esihistoriallisena aikana.
Kallion kaakkoisrinteellä on jääkauden muodostama lohkarekivikko, jossa kiviä on liikuteltu ja aseteltu tomtning-asumuksen omaisesti. Vuonna 2016 tehdyssä tarkastuksessa kivirakennelman ajoitusta ei saatu selville.
Kalliolaen itäpuolella on pohjois-eteläsuuntaisella rinnetasanteella jääkaudella muodostunutta kivikkoa. Kivikko on 20–30 metriä leveä ja laskee alas rinnettä usean kymmenen metriä. Kivikossa on röykkiöitä muistuttavia kohoumia, mutta ne ovat syntyneet kun kivikkoon on kaivettu kuoppia. Tämä todettiin vuonna 1971 tehdyssä inventoinnissa kuten myös jo aikaisemmin arkeologi A. M. Tallgrenin toimesta. Tästä huolimatta peruskartassa on edelleen merkintä "muinaishauta".
Viikin arboretum
thumb|right|Kartta arboretumin sijainnista Vanhankaupunginlahdella
Viikin arboretum eli Viikin puulajipuisto on osa Helsingin Vanhankaupunginlahden sekä Viikin ulkoilu- ja virkistysaluetta. Arboretum perustettiin vuonna 1969 dendrologian tutkimusta ja opetusta varten Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan yhteyteen. Sitä johtaa Helsingin yliopiston ja Helsingin kaupungin yhteinen johtoryhmä.
Rauhoitusmääräykset luonnonsuojelualueella
Sallittua:
Kiellettyä:
Alueen esittely
thumb|Puupuiston ulkopuolelta, idästä päin kuvattuna thumb|Siperiaosaston näkymää thumb|[[Tuohituomi sai valonsa hyvin lehtiin]] thumb|Kaukoitäosaston infokyltti thumb|Erikoinen [[havupuu ilman mainintaa]] thumb|Kaakkoisen sisääntuloaukon kyltti thumb|Salava Viikin arboretumissa
Helsingin yliopisto tutkii ja opettaa arboretumissa dendrologiaa eli puulajitiedettä. Alue on kooltaan 20 hehtaaria ja sinne on istutettu eri puolilta maailmaa kerättyjä puita ja pensaita yli 400 lajia. Puulajipuisto jakaantuu kasvisukujen esittelyalueeseen ja viiteen kasvimaantieteelliseen alueeseen. Kullakin alueella on oma esittelytaulunsa aluetta kiertävällä luontopolulla.
Puupuiston lajisto
Tähän on listattu joitakin lajeja, joita puistoon on istutettu merkintöjen mukaan.
Mano
Mano on joki Länsi-Afrikassa. Se alkaa Liberian Guinean ylätasangoilta ja muodostaa osan Liberian ja Sierra Leonen välisestä rajasta.
Joki virtaa Liberian Lofan sekä Sierra Leonen Konon ja Kailahunin piirikuntien läpi. Timantinlouhinta on suuri teollisuudenala näillä alueilla.
Liberia ja Sierra Leone perustivat Manojoen unionin vuonna 1973. Guinea liittyi unioniin vuonna 1980 ja Norsunluurannikko vuonna 2008.
Haagan terveysasema
Vuonna 1987 valmistuneen kaksikerroksisen terveysasemarakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Into Pyykkö Ky.
Air New Zealand
Air New Zealand on uusiseelantilainen lentoyhtiö. Sen solmukohta on Aucklandin lentoasema. Aucklandissa sijaitsee myös yhtiön päämaja. Air New Zealandilla on kohteita Oseaniassa, Aasiassa, Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Air New Zealand on Star Alliancen jäsen.
Laivasto
thumb|Air New Zealandin Airbus A320neo. thumb|Air New Zealandin Airbus A321neo laskeutumassa [[Aucklandin lentoasema|Aucklandin lentoasemalle.]] thumb|Air New Zealandin entinen Boeing 747-400 [[Los Angelesin kansainvälinen lentoasema|Los Angelesin kansainvälisellä lentoasemalla.]] thumb|Air New Zealandin Boeing 777-300ER. thumb|Air New Zealandin Boeing 787-9 Dreamliner laskeutumassa [[Perthin lentoasema|Perthin lentoasemalle.]] thumb|Air New Zealandin De Havilland Dash 8-300 laskeutumassa [[Aucklandin lentoasema|Aucklandin lentoasemalle.]] Laivaston keski-ikä lokakuussa 2022 on 8,6 vuotta.
Hangö sommaruniversitet
Hangö sommaruniversitet on Hangossa toimiva, Stiftelsen för Hangö sommaruniversitetin ylläpitämä ruotsinkielinen kesäyliopisto. Se on perustettu vuonna 1966.
Aurajoen lukio
Aurajoen lukio on lakkautettu lukio, joka sijaitsi Turussa Papinkatu 4:ssä. Aurajoen yhteiskoulusta alkunsa saaneessa lukiossa opiskeli noin 300 oppilasta, ja se oli yksi Suomen kahdestatoista urheilulukiosta. Lukio lakkautettiin 2013, kun se yhdistettiin Kupittaan lukion kanssa Kerttulin lukioksi. Lukiosta on tullut useita urheilulahjakkuuksia, kuten Saku ja Mikko Koivu, Teemu Rannikko, Antero Niittymäki sekä Jarkko Nieminen.
Vaikka Aurajoen lukio laukkautettiin, rakennuksessa jatkaa yhä Aurajoen yläkoulu.
Delta Pavonis
Delta Pavonis (δ Pav / δ Pavonis) on hyvin aurinkomainen tähti Riikinkukon tähtikuviossa eteläisellä tähtitaivaalla, niin etelässä, ettei tähti näy Suomessa. Tähti on spektriluokkaansa nähden kirkas ja siksi "vanha" tähti, joka on kirkastumassa pois pääsarjasta. Tähti saattaa olla kehittymässä alijättiläiseksi.
Eeli Granit-Ilmoniemi
Eeli Granit-Ilmoniemi (synt. Granit, 21. joulukuuta 1866 – 22. toukokuuta 1945 ) oli suomalainen opettaja, toimittaja ja sukututkija. Hän perusti Suomen Sukututkimusseuran vuonna 1917.
Varhaiset vuodet ja työura
Vuodesta 1891 lähtien Granit-Ilmoniemi vaikutti Porissa, jossa hänellä oli ranskan ja saksan kielten lehtorin virka Porin klassillisessa lyseossa. Lisäksi Granit-Ilmoniemi opetti venäjää Porin tyttölyseossa ja oli mukana perustamassa sekä poikien että tyttöjen ammattikouluja. Hän oli myös yksi Satakunnan Sanomien perustajista ja toimi lehden avustajana sekä kuului Porin kaupunginvaltuustoon. Granit-Ilmoniemi jäi eläkkeelle jo 50-vuotiaana vuonna 1917.
Sukututkimus- ja musiikkiharrastus
Eläkkeelle jäätyään Granit-Ilmoniemi muutti Helsingin seudulle ja asui muun muassa Espoon Leppävaarassa. Hän harrasti sukututkimusta sekä toimitti useita lehtiä, kuten vuonna 1917 perustamansa Suomen Sukututkimusseuran Genealogica- ja Sukututkija-lehtiä sekä Savon seuran Savotar-lehteä.
Sukututkimuksen lisäksi Granit-Ilmoniemen harrastuksiin kuului musiikin historia, hän muun muassa kiersi ympäri Suomea etsimässä vanhoja nuottijulkaisuja. Granit-Ilmoniemen merkittävin arkistolöytö oli Porin triviaalikoulun nuottikirjat, jotka hän löysi Porin Lyseon kirjastosta vuonna 1907. Lisäksi hän toi julkisuuteen muun muassa Kangasalta peräisin olevan käsikirjoituksen, joka sisälsi 1500- ja 1600-lukujen virsiä.
Sibeliuksen sukuselvitys
Vuonna 1916 Granit-Ilmoniemi suututti Jean Sibeliuksen julkaisemalla Uudessa Suomettaressa säveltäjän sukuselvityksen. Sibelius oli pitänyt itseään aatelissukuisena, mutta Granit-Ilmoniemen tutkimus osoitti hänen polveutuvan lähinnä suomenkielisestä maalaisväestöstä ja talonpojista. Vuotta aikaisemmin oli kansatieteilijä Otto Andersson julkaissut Tidning för Musik -lehdessä Sibeliuksen 50-vuotispäivän yhteydessä sukutaulukon, joka korosti säveltäjän ruotsinkielistä maalaistaustaa. Jo tämä oli saanut Sibeliuksen omien sanojensa mukaan "voimaan pahoin", mutta kun Granit-Ilmoniemi lopullisesti murskasi haaveet hänen aatelissukuisuudestaan, menetti Sibelius malttinsa. Hän kutsui päiväkirjamerkinnöissään Granit-Ilmoniemeä muun muassa "raa’aksi ja moukkamaiseksi saappaaksi" (”Som en stöfvel har han behandlat ämnet – rått och plumpt!”). Anderssonin ja Granit-Ilmoniemen sukuselvitysten taustalla olivat kyseisenä ajankohtana käydyt kieliriidat.
Perhe
Eeli Granit-Ilmoniemen veljiä olivat kunnallisneuvos Bruno Granit-Ilmoniemi ja valokuvaaja Karl Granit. Hänen poikansa Arvi Ilmoniemi (1894–1967) tunnettiin myös sukututkijana sekä Suomen Sosialidemokraatin musiikkiarvostelijana.
Mestarien liigan kausi 1998–1999
Mestarien liigan kausi 1998–1999 oli Mestarien liigan seitsemäs kausi ja Euroopassa pelattavan jalkapallocupin 44. kausi. Loppuottelu pelattiin Camp Noulla, Barcelonassa 26. toukokuuta 1999 Manchester Unitedin ja Bayern Münchenin välillä. Manchester United voitti ottelun 2–1 ja varmisti seurahistoriansa toisen Mestarien liigan voiton. Liigassa oli ensimmäistä kertaa mukana myös suomalaisjoukkue, Helsingin Jalkapalloklubi.
Lohko A
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Lohko B
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Lohko C
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Lohko D
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Lohko E
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Lohko F
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Toiseksi tulleiden sijoitukset
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero
Maalintekijät
8 maalia:
7 maalia:
6 maalia:
5 maalia:
4 maalia:
3 maalia:
Charles B. Rangel
thumb|right|Rangel Charles Bernard Rangel (s. 11. kesäkuuta 1930 New York) on yhdysvaltalainen poliitikko. Hän edusti vuodesta 1971 demokraatteja ja New Yorkin osavaltiota Yhdysvaltain edustajainhuoneessa. Rangel ei pyrkinyt enää jatkokaudelle vuoden 2016 vaaleissa ja hänen viimeinen kautensa edustajainhuoneessa päättyi tammikuussa 2017.
Rangel syntyi Harlemissa. Hän on katolinen, afroamerikkalainen ja Korean sodan veteraani. Hän valmistui New Yorkin yliopistosta sekä St. Johnin yliopistosta ja on varsinaiselta ammatiltaan lakimies. Rangel asuu vaimonsa Alman kanssa Harlemissa, ja hänellä on aikuiset lapset Steven ja Alicia.
Live Killers
Live Killers on brittiläisen Queen-yhtyeen vuonna 1979 julkaisema live-albumi. Kappaleet on nauhoitettu kevään 1979 aikana useissa Queenin konserteissa Euroopankiertueella. Live Killers on ensimmäinen Queenin live-albumi ja samalla yhtyeen ensimmäinen tupla-LP.
Vuonna 1985 Queenin kiertueen yhteydessä Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Japanissa, Brasiliassa ja Etelä-Afrikassa albumista julkaistiin yhden levyn versio, joka sisälsi ainoastaan 12 kappaletta. Etelä-Afrikassa julkaistun levyn tuotot menivät Kutlawamongin kuurojen ja sokeiden koulun hyväksi. Yhden levyn albumia myytiin myös nimellä Queen Live.
Albumin arvostelu
Rolling Stone -lehden arvostelija David Fricke moitti albumia siitä että Live Killers ei olekaan täysin "live", vaan Bohemian Rhapsodyn oopperallinen ja mahtipontinen osuus soitetaan nauhalta. Samoin hän tyrmää niin Roger Taylorin rumpusoolon kuin Brian Mayn kitarasoolon 12-minuuttisessa Brighton Rockissa. Myöskään Roger Taylorin laulama I'm In Love With My Car ei onnistu vakuuttamaan Frickeä, jonka mielestä Queen ilman studion ääniefektejä on vain Led Zeppelinin halpa kopio.
Allmusic.com-sivustolle albumin arvostelun kirjoittanut Greg Prato sen sijaan pitää Live Killersiä erinomaisena dokumenttina Queenin areenaesiintymisistä uransa huipulla. Queenin konserttien bootleg-tallenteita myitiin huimilla summilla vuosikymmenen vaihdetta lähestyttäessä. Julkaistessaan ensimmäisen virallisen Queen-konserttialbumin, yhtye paitsi pyrki syrjäyttämään bootlegit, myös päätti yhden vaiheen urallaan ja aloitti seuraavan siirtyessään 80-luvulle synteettisen musiikin aikakaudelle.
Epinions.com -sivustolla julkaistu Michael Scappin arvio levystä on pitkälti samoilla linjoilla Greg Praton kanssa. Live Killers on mainio yhteenveto 70-luvun heavy rock -vetoisesta tuotannosta, ennen siirtymistä disco-vaikutteiselle 80-luvulle. Scapp kokee lievänä pettymyksenä sen että ensimmäiseltä albumilta Queen on päässyt mukaan vain yksi kappale (Keep Yourself Alive) eikä sitä seuranneelta mestarilliselta Queen II -albumilta ainuttakaan. Kappalevalikoima on jokseenkin keskittynyt A Night at the Opera- ja News of the World -albumeihin.
Kiltti tyttö (romaani)
Kiltti tyttö on yhdysvaltalaisen Gillian Flynnin kirjoittama jännitysromaani vuodelta 2012. Se kertoo Nick Dunnesta, jonka vaimo Amy katoaa heidän viidentenä hääpäivänään. Nickin jäätyä kiinni valheista hän päätyy pian pääepäillyksi vaimonsa murhasta. Romaanin on suomentanut Terhi Kuusisto, ja Suomessa se julkaistiin vuonna 2013.
Live Killers
Albumin arvostelu
Queen Concerts -sivuston ylläpitäjä Scully pitää albumia odotettua huonompana. Vaikka jotkin kappaleet ovat soitettuna erinomaisia, äänityksen taso on ala-arvoinen, ja joitain kappaleita puuttuu, lisäksi kyseessä ei ole yksi konsertti vaan sekoitus useita eri tallennuksia, Scully tiivistää. Hän tuo myös esille mielenkiintoisen selityksen Death On Two Legs -kappaleen alussa kuultaville piippauksille. Kappale itsessään on hyökkäys yhtyeen entisetä manageria, Norman Sheffieldiä kohtaan. Albumilla kappaleen esittelypuheesta on sensuroitu piippauksin Mercuryn viileät terveiset Sheffieldille.
Julkaisut
Albumi julkaistiin tuplavinyylinä sekä tuplakasettina 22. kesäkuuta 1979 Englannissa. 27 listaviikon aikana albumi oli parhaimmillaan kolmantena. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin 26. kesäkuuta 1979, jossa se 14 listaviikon aikana oli parhaimmillaan 16. sijalla.
Kiltti tyttö (romaani)
Romaaniin perustuva David Fincherin ohjaama ja Flynnin käsikirjoittama elokuva Gone Girl sai ensi-iltansa vuonna 2014. Elokuvan pääosissa ovat Ben Affleck ja Rosamund Pike. Etenkin Amyn hahmoa sekä kirjassa että elokuvassa on kiitelty runsaasti ja Pike sai roolistaan Oscar-ehdokkuuden.
Live Killers
Julkaisut
Vuonna 1986 albumi julkaistiin uudelleen tupla-CD-levynä. Euroopassa ja Japanissa tupla-CD julkaistiin uudelleen vuosina 1993-1994. Vuonna 2001 albumi julkaistiin Japanissa remasteroituna äänenlaadultaan parannettuna tupla-CD, joka julkaistiin vielä uudelleen Euroopassa syyskuussa 2003 sekä Japanissa lokakuussa 2004.
Kiltti tyttö (romaani)
Juoni
Alussa pariskunnan avioliitto on täydellistä ja luistaa kuin rasvattu. Kun Nick ja Amy molemmat kuitenkin menettävät työnsä New Yorkissa, he asettuvat asumaan Nickin kotikaupunkiin North Carthageen Missourin osavaltiossa auttamaan Nickin äitiä, joka sairastaa rintasyöpää. Tämä saa heidän avioliittonsa kääntymään nurin: Amy, joka rakasti parin elämää New Yorkissa, vihaa keskilänttä ja alkaa pian etääntyä Nickistä, joka hänen mielestään velvoitti Amyn muuttamaan kanssaan kotikaupunkiinsa.
Viidentenä hääpäivänään Amy yhtäkkiä katoaa jälkiä jättämättä ja Nickistä tuleekin pääepäilty hänen katoamisensa takana. Hänen tunteidensa vähäisyys Amyn katoamista koskien, tieto siitä, että Amy oli raskaana katoamisensa aikana ja lukuisat muut seikat johtavat sekä poliisin että koko kaupunkiyhteisön uskomaan, että Nick tappoi vaimonsa. Asiaa ei auta sekään, että Amy oli pienenä esikuva lastenpsykologeina toimiville vanhemmilleen heidän tunnettuun Ihmetyttö Amy -lastenkirjasarjaansa, jonka täydellisyyden varjossa oikea Amy tunsi aina olevansa. Tapaus alkaa tämän julkisen profiilin myötä saada kansainvälistä huomiota koko maassa.
Kirjan toisella puoliskolla lukijalle selviää, että päähahmot ovat kumpikin epäluotettavia kertojia, eikä lukijalle ole kerrottu koko totuutta. Nick on pettänyt vaimoaan jo pitkän aikaa mutta Amy onkin elossa ja lavastanut kuolemansa kostonaan Nickille saatuaan tietää tämän pettämisestä. Amyn sairaan oikeuskäsityksen mukaan Nick on pettämisellään "tappanut" hänet ja tämän takia miehen on saatava vaimonsa "murhasta" kuolemantuomio. Amyn raskaus ja päiväkirjamerkinnät ovat olleet täyttä valetta; Amy tekaisi ne saadakseen Nickin näyttämään vielä syyllisemmältä. Naisen suunnitelma kuitenkin epäonnistuu, kun hänet ryöstetään motellissa, jossa hän piileskelee. Epätoivoinen Amy hakee apua nuoruudenaikaiselta ex-poikaystävältään Desi Collingsilta, joka suostuu pitämään Amyn suojassa järvenrantahuvilallaan. Desistä tulee kuitenkin omistuksenhaluinen, jolloin Amy ymmärtää olevansa ansassa ja alkaa miettiä valintaansa uudelleen.
Tällä välin vaimonsa hyvin tunteva Nick on päässyt selville Amyn suunnitelmasta tuhota hänet. Amy on ennen katoamistaan tehnyt luottokorttiostoksia Nickin nimissä ja piilottanut ostetut tavarat Nickin siskon Margon takapihalla sijaitsevaan puuvajaan, jossa Nick myös petti vaimoaan. Viidennen hääpäivän lahja Amylta on myös vajassa; Kasper-nuket, joista pojalta puuttuu maila, jolla tämä osuvasti löisi tytön hengiltä ja tappaisi vauvan. Siltikin, koska Amyn Nickille hääpäivän aarteenetsintään jättämät vihjeet ovat niin epämääräisiä ja perustuvat heidän yhteisille sisäpiirin vitseilleen, Nick ei voi mitenkään todistaa Amyn suorittamaa määrätietoista lavastamista.
Nick, ja hänen asianajajansa Tanner Bolt työskentelevät yhdessä saadakseen muutettua Nickistä ilmennyttä mielipidettä mediassa. Nick saa myös Amyn vanhojen tuttujen kautta selville, että Amy on todellisuudessa narsistinen ja nerokas, täydellisyyteen jatkuvasti pyrkivä sosiopaatti, joka kostaa verisesti ihmisille, jos nämä tekevät hänelle jotain, mikä häntä ei miellytä. Nick pääsee haastatteluun suositun talk show -pitäjän kanssa, jonka aikana hän esittää olevansa pahoillaan petoksestaan ja vetoaa Amyyn, jotta tämä tulisi takaisin. Media ihastuu Nickistä ilmenneeseen uuteen kuvaan, mutta valitettavasti poliisi on löytänyt vajan, ja sen sisällä piilevät, Amyn sinne asettamat, nöyryyttävää ja väkivaltaista pornoa sisältävät videot sekä Amyn päiväkirja. Nick vannoo, ettei ole hankkinut mitään vajan tavaroista. Muutamaa viikkoa myöhemmin joesta löytyy Kasper-nuken kadonnut maila, joka on kauttaaltaan Amyn veressä ja Nick pidätetään.
Live Killers
Singlet
Etelä-Amerikassa singlelevy Love Of My Life oli soittolistojen ykkösenä yli 12 kuukautta.
Kiltti tyttö (romaani)
Juoni
Desin huvilalla Amy näkee Nickin haastattelun ja on vakuuttunut siitä, että Nick todella haluaa hänet takaisin. Vieteltyään Desin Amy tappaa tämän ja palaa miehensä luo, joka on vapaalla takuita vastaan. Paluunsa yhteydessä hän tekaisee uuden tarinan, jossa kertoo Desin kidnapanneen hänet ja pitäneen häntä vankina huvilallaan. Nick tietää, että Amy valehtelee, mutta hänellä ei ole todisteita ja joutuu pakonomaisella uhalla palaamaan entiseen avioelämäänsä, jossa molemmat "hyvinä aikoina" oikeastaan vain esittivät olevansa parempia kuin mitä todellisuudessa olivat. Mediamylläkkä pariskunnan ympärillä kuihtuu hiljalleen pois.
Nick alkaa pian vaimonsa paluun jälkeen kirjoittamaan muistelmaa tämän lukuisista rikoksista ja petoksista. Ovela Amy kuitenkin ymmärtää ajoissa Nickin aikeen tahrata hänen puhtoisena pysyneen maineensa ja käyttää miehensä siemennestettä (jonka he säilöivät alun perin hedelmällisyysklinikalla yrittäessään aiemmin hankkia lasta pelastaakseen liittonsa ennen katoamista) saadakseen itsensä raskaaksi. Tämän jälkeen Amy pakottaa Nickin poistamaan kirjoitelmansa sillä uhalla, että Amy manipuloi ja vie Nickiltä tämän lapsen kokonaan. Nick poistaa kirjansa ja jää asumaan Amyn kanssa lapsensa takia.
Päivää ennen synnytystä Nick ja Amy ovat palanneet "täydelliseen" entiseen elämäänsä. Amy kysyy Nickiltä, miksi tämä kohtelee häntä niin hyvin. Nick vastaa olevansa hyvä ainoastaan siksi, että säälii Amyn surullista, teeskentelevää ja harhaista ihmismuotoa, jonka sisällä Amy joutuu asumaan loppuelämänsä jokaisena päivänä. Amy sanoo lukijalle, että olisi toivonut kokonaan toisenlaista vastausta, eikä voi enää unohtaa Nickin vastausta. Hän päättääkin kertomuksen sanomalla, että halusi itselleen viimeisen sanan, koska on sen omasta mielestään ansainnut.
Claude Frollo
pienoiskuva|Claude Frollo pitämässä Quasimodoa sylissä (Luc-Olivier Merson). Claude Frollo on Victor Hugon vuonna 1831 julkaistussa romaanissa Pariisin Notre-Dame esiintyvä kuvitteellinen henkilöhahmo.