cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Italianvarpunen
Ulkonäkö ja koko
Italianvarpunen on 14–16 cm pitkä. Koiraan päälaki on punaruskea ja poski valkoinen. Vatsa on viiruttoman harmaa ja siitä puuttuu pensasvarpusen voimakas kuviointi. Naarasta ei pysty erottamaan ulkonäön perusteella lähilajeista. Ääniltään italianvarpunen ei ole yleensä erotettavissa varpusesta.
Levinneisyys
Italianvarpunen pesii Manner-Italiassa sekä Korsikassa ja paikoin Sisiliassa. Alppien eteläosissa se voi risteytyä varpusen kanssa.
Bowling Greenin osavaltionyliopisto
Bowling Greenin osavaltionyliopisto on julkinen yliopisto, joka perustettiin vuonna 1910 opettajankoulutuslaitokseksi, Bowling Greenissä Ohiossa Yhdysvalloissa.
Lukukausimaksu oli 10 514 dollaria Ohion osavaltion asukkaille ja 17 822 dollaria muille lukuvuonna 2012-2013. Kampusalueella asuvan kokonaiskustannukset olivat samana aikana 22 954 dollaria osavaltion asukkaalle ja muille 30 262 dollaria. Perustutkinto-opiskelijoista 90 % sai opintotukea.
Rekisteröityjä opiskelijajärjestöjä on 283.
FS Opiniâtre (1864)
Valmistus
Alus tilattiin Nantesista Chantiers Gouinilta ja sen köli laskettiin 10. kesäkuuta 1862. Alus laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1864 ja se otettiin palvelukseen 2. toukokuuta 1865.
Palvelus
Alus siirrettiin vuonna 1867 Lorientista Brestiin, mistä se palasi vuonna 1868. Alus siirrettiin Cherbourgiin vuonna 1870. Alus päätettiin 25. kesäkuuta 1881 Faonin tilalle liikkuvien puolustusjoukkojen esikunta-alukseksi Cherbourgiin. Alus oli joukkojen majoitusaluksena vuodesta 1883 alkaen. Alus poistettiin alusluettelosta 19. maaliskuuta 1885 jatkaen edelleen majoitusaluksena ja varastona. Alus oli torpedovenelaivueen emälaivana 1906-1911 ja se myytiin romutettavaksi Cherbourgissa vuonna 1912.
Martti Ulkuniemi
Martti Oskari Ulkuniemi (19. joulukuuta 1913 Salla – 13. helmikuuta 1996) oli suomalainen rehtori, kouluneuvos ja suomentaja.
Ulkuniemen perhe muutti 1927 Sallasta Ilmajoelle pitämään Ulkuniemen äidin kotitaloa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1933 ja opiskeli Helsingin yliopistossa germaanista filologiaa ja suomalais-ugrilaista kielentutkimusta valmistuen filosofian kandidaatiksi 1941. Ulkuniemi osallistui talvisotaan ja oli jatkosodan aikana kenttätykistön patterinpäällikkönä haavoittuen sodan aikana.
Sodan jälkeen Ulkuniemi tuli opettajaksi Vaasan kauppaoppilaitokseen. Hän toimi oppilaitoksen rehtorina 1949–1976 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka. Ulkuniemi sai kouluneuvoksen arvon vuonna 1971. Hän oli mukana käynnistämässä 1960-luvun alussa Vaasan kesäyliopistoa ja vuonna 1968 perustamassa Vaasan kauppakorkeakoulua josta tuli myöhemmin Vaasan yliopisto. Ulkuniemi sai 1988 Vaasan yliopiston kauppatieteiden kunniatohtorin arvon.
Ulkuniemi suomensi muinaisruotsista Kuningas Kristofferin maanlain, julkaisi Ljungo Tuomaanpojan lainsuomennokset sekä julkaisi myös historiikkeja. Hän oli Vaasan kaupunginteatterin johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1971 ja kuului Simo Kuntsin taidesäätiön hallitukseen.
Abdoulie Mansally
Abdoulie Kenny Mansally (s. 27. tammikuuta 1989 Banjul, Gambia) on gambialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliiga-seura Interiä. Hänen pelipaikkansa on laitapuolustaja. Hän on kuulunut aikaisemmin Gambian jalkapallomaajoukkueeseen.
Mansally pelasi aluksi kotimaansa Gambian pääsarjaa, ja valittiin myös maansa maajoukkueeseen, joka pääsi vuoden 2007 alle 20-vuotiaiden MM-kisoihin Yhdysvaltoihin. Bostonin alueen Major League Soccer (MSL)-seura rekrytoi Mansalyn joukkueeseensa, ja allekirjoitti sopimuksen seuran kanssa. Ensimmäinen MSL-peli oli maaliskuussa 2008. Hän pelasi seurassa neljä kautta toukokuuhun 2012 yhteensä 89 ottelua. Keväällä 2010 hänet valittiin MLS-sarjan viikon pelaajaksi. Sen jälkeen hän pelasi MSL-sarjaa vielä neljä kautta Real Salt Laken ja Houston Dynamon riveissä. Kaikkiaan MSL-otteluita kertyi kaikkiaan 147.
Abdoulie Mansally siirtyi Suomeen keväällä 2017 PS Kemin Veikkausliiga-joukkueeseen kahden vuoden sopimuksella.
Wasa Fightsport
Wasa Fightsport oli Vaasalainen kamppailu-urheilutiimi, jonka ottelijat edustivat Vaasalaisia kamppailulajiseuroja, kuten Budokan ry:tä ja Vaasan Kamppailukeskus ry:tä.
Tiimin tunnetuin ottelija oli Jarkko Jussila.
Saksan Bundesliigan kausi 1964–1965
Kaudella 1964–1965 nähtiin Bundesliigassa ensimmäistä kertaa brasilialaisia pelaajia. Zézéstä tuli ensimmäinen brasilialainen Bundesliigassa, kun hän pelasi FC Kölnin paidassa Hertha Berliniä vastaan 22. elokuuta 1964. Ensimmäinen brasilialainen maalintekijä Bundesliigassa oli Raoul Tagliari, joka teki maalin 21. marraskuuta 1964 Meidericher SV:n paidassa Nürnbergiä vastaan.
Sarjajärjestelmä
Bundesliigan mestari ansaitsi osallistumisoikeuden Mestarien liigan edeltäjään Euroopan Cupiin kaudeksi 1965–1966.
Joukkueet
Preußen Münster ja 1. FC Saarbrücken putosivat Regionalligaan edellisen kauden päätteeksi. Heidän tilalleen nousivat Hannover 96 ja Borussia Neunkirchen.
Alberobellon trullitalot
Alberobellon trullitalot (, yks. trullo, mon. trulli; ) on Unescon maailmanperintökohde Kaakkois-Italiassa Apulian alueella Barin metropolikaupungissa Alberobellon kunnassa. Talot ovat esimerkki seudulla esihistorialliselta ajalta alkaen käytetystä rakennustekniikasta. Trullitalot ovat tyypillisesti pyöreitä. Ne on rakennettu ilman laastia latomalla kalkkikiven kappaleita päällekkäin kivimuurien tapaan.
Suojelualueen laajuus on 11 hehtaaria, ja sillä sijaitsee noin 1 600 trullirakennusta.
Keskitulotason maat
Keskitulotason maat (yksikössä, MIC; myös ) on Maailmanpankin käyttämä maaluokka, joka määräytyy keskimääräisen, Atlas-menetelmällä lasketun bruttokansantulon (BKTL, engl. GNI per capita) perusteella. Luokituksen dollarimääräiset rajat ja luokkaan kuuluvien maiden lista tarkistetaan vuosittain heinäkuussa. Maailmanpankin maaluokittelua käytetään pohjana esimerkiksi kehitysapua ja lainoja myönnettäessä sekä eräänä perusteena kansainvälisen kaupan tariffikohtelussa. Osa keskitulotason maista kuuluu vähiten kehittyneisiin maihin (LDC), mutta maaluokkaan kuuluu myös pitkälle kehittyneitä maita.
Vuoden 2016 tilastojen perusteella määritetty MIC-maiden bruttokansantulon alaraja henkeä kohden oli 1 006 Yhdysvaltain dollaria ja yläraja 12 235 dollaria vuodessa (vuonna 2014 rajat korkeammalla: 1 046–12 735). Merkitykseltään suuri, vuonna 2016 yhteensä 108 maata (2014 yht. 104 maata) sisältänyt keskituloisten maiden ryhmä jaetaan usein kahtia: alemman keskitulotason maihin (LMIC: 1 006–3 955 USD per capita) ja ylemmän keskitulotason maihin (UMIC 3 956–12 235 USD per capita).
Keskitulotason maissa asuu ihmiskunnan enemmistö - vuonna 2014 yhteensä 5,1 miljardia ihmistä. Yhteenlaskettu bruttokansantuote (BKT, vallitsevin hinnoin) oli 2014 kaikkiaan 24 600 miljardia USD ja keskimääräinen bruttokansantuotteen kasvuvauhti oli 4,8 prosenttia (2014). Valtaosa maailman äärimmäisessä köyhyydessä, eli alle 1,25 dollarilla päivässä elävistä ihmisistä asuu keskitulotason maissa, ja yli puolet maailman ääriköyhistä asuu yksistään Intiassa, Kiinassa, Bangladeshissä tai Nigeriassa.
Keskitulotasoa köyhempiä maita kutsutaan matalan tulotason maiksi (BKTL enintään 1 005 USD per capita, vuoden 2016 tilastoluvuin). Bruttokansantulon ollessa keskimäärin vähintään 12 236 USD henkeä kohden kyseessä on puolestaan korkean tulotason maat.
Alemman keskitulotason maat, 53 kpl
Näiden maiden (51 kpl vuonna 2014) BKTL oli keskimäärin 1 046–4 126 USD henkeä kohden vuonna 2014. Osa luokkaan kuuluvista maista luokitellaan yhä kehitysmaiksi. Listalle kuuluvat maantieteellisen Euroopan maista Kosovo, Moldova ja Ukraina sekä Euroopan ja Aasian rajalla sijaitsevat Armenia ja Georgia. Väestöltään suurin alemman keskitulotason maa on Intia. Monet alemman keskitulon maat kuuluvat OECD-maiden kehitysavun vastaanottajamaiden listalle.
Alemman keskitulon maaluokkaan luettiin Maailmanpankin vuotta 2014 kuvaavien tilastojen perusteella yhteensä 51 maata. Maissa asui yhteenä 2,844 miljardia ihmistä, joista 39 prosenttia kaupungeissa. Niiden yhteenlaskettu bruttokansantuote oli 5 780 miljardia USD. Keskimääräinen bruttokansantulo oli 2 037 dollaria henkeä kohden (2014; BKTL oli 747 USD vuonna 2004). Odotettavissa elinikä keskimäärin 67 vuotta (2013), eliniän odotusarvo pidentyi neljä vuotta kymmenen edeltävän vuoden aikana. Lukutaitoisia oli vuonna 2003 yhteensä 82 prosenttia, vuonna 2013 jo 91 prosenttia väestöstä. Hiilidioksidipäästöt olivat keskimäärin 1,5 (ekvivalentti)tonnia henkeä kohden (2011), maiden päästö oli kasvanut 0,4 tonnia henkeä kohden edellisen kymmenen vuoden aikana. Huomaa, että oheisessa taulukossa esitetyt vuoden 2014 arvot on poimittu pääsääntöisesti aiemmasta tilastoversiosta (syyskuussa 2015), ja ovat saattaneet muuttua hieman vuoden 2016 tilastossa.
Lapsikuolleisuus on nykyisin keskimäärin 45 kappaletta 1000 kohden ja imeväiskuolleisuus 34 kappaletta tuhatta kohden. Yhdeksällä kymmenestä on käytössään sähkö. Vuosina 2015–2016 alemman keskitulotason maiksi on noussut Kambodža (oli LIC-luokassa) ja Senegal on pudonnut LIC-luokkaan. Ylemmästä keskitulotason UMIC-maaluokasta alemman keskitulotason maaksi (LMIC) ovat siirtyneet Angola, Mongolia ja Tunisia. Samana ajanjaksona Guyana on noussut ylemmän keskitulotason UMIC-maaluokkaan.
Ylemmän keskitulotason maat, 56 kpl
Näiden maiden (53 kpl vuonna 2014) BKTL oli keskimäärin 4 127–12 735 USD henkeä kohden vuonna 2014. Tähän Maailmanpankin määrittelemään maaluokkaan kuuluu yhteensä 53 maata. Listalle kuuluvat maantieteellisen Euroopan maista Bosnia ja Herzegovina, Bulgaria, Romania, Serbia ja Valko-Venäjä, sekä Euroopan ja Aasian rajalla sijaitsevat Kazakstan ja Turkki. Väestöltään suurin ylemmän keskitulotason maa on Kiina. Monet ylemmän keskitulon maat kuuluvat OECD-maiden kehitysavun vastaanottajamaiden listalle.
Ylemmän keskitulon maissa asui yhteenä 2,355 miljardia ihmistä, joista 62 prosenttia oli kaupunkilaisia. Maiden yhteenlaskettu bruttokansantuote oli 18 810 miljardia USD. Keskimääräinen bruttokansantulo oli 7 893 dollaria henkeä kohden (2014; BKTL oli 2 320 USD vuonna 2004). Odotettavissa elinikä keskimäärin 74 vuotta (2013), eliniän odotusarvo pidentyi kaksi vuotta kymmenen edeltävän vuoden aikana. Hiilidioksidipäästöt olivat keskimäärin 5,7 (ekvivalentti)tonnia henkeä kohden (2011), kun vuonna 2001 se oli 3,0 tonnia henkeä kohden.
Vuoden 2014 jälkeen Angola, Mongolia ja Tunisia ovat pudonneet ylemmän keskitulotason maista (UMIC) alemman keskitulotason LMIC-maaluokkaan ja ylemmän keskitulotason maaksi on LMIC-luokasta noussut Guyana ja Samoa. Korkean tulotason maista Nauru ja Venäjä ovat pudonneet UMIC-maiksi vuosien 2015–2016 aikana. Korkean tulotason maaksi on ylemmän keskitulotason maaluokasta noussut vastaavasti Palau.
Malvat
Malvat eli kiekkomalvat (Malva) on kasvisuku malvakasvien (Malvaceae) heimossa. Lajeja esiintyy laajalla alueella vanhan maailman lauhkean, subtrooppisen ja trooppisen ilmaston alueella. Lajeja on levinnyt tulokaslajeiksi myös Amerikan mantereille.
Lajeja
Malvojen suvussa on noin 30 lajia.
August Jakobson
August Jakobson (2. syyskuuta 1904 Pärnu – 23. toukokuuta 1963 Tallinna) oli virolainen kirjailija ja valtiomies.
Vuodesta 1940 lähtien Jakobson työskenteli lehtimiehenä ja kirjakustantamon päätoimittajana. Vuonna 1942 hän liittyi NKP:n jäseneksi. Hän toimi Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana ja vuosina 1950–1958 Viron SNT:n korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtajana sekä Neuvostoliiton korkeimman neuvoston puhemiehistön varapuheenjohtajana.
Toisen maailmansodan aikana Jakobson julkaisi kertomuskokoelmat Tules ja veres (”Tulessa ja veressä”, 1942) ja Hiiglaste tee (”Jättiläisten tie”, 1944). Viron yhteiskunnallisia ristiriitoja kuvaavat näytelmät Elu tsitadellis (”Elämä linnoituksessa”) ja  Võitlus rindejooneta (”Taistelu ilman rintamaa”, molemmat 1946) palkittiin Stalin-palkinnolla. Kansainvälistä ideologista taistelua käsittelevät Kaks leeri (”Kaksi leiriä”, 1948), Öö ja päeva piiril (”Yön ja päivän rajalla”, 1950) ja Šaakalid (”Šakaalit”, 1951). Näytelmä Vana tamm (”Vanha tammi”, 1954) on suunnattu vanhentuneita perinteitä vastaan. Jakobsonin muita sodanjälkeisiä teoksia ovat draamakronikka Tormisõlmed (”Myrskyn solmuja”, 1962), kertomuskokoelmat Kasvutung (”Kasvunhalu”, 1949), Tulikuum päev (”Kuuma päivä”, 1949) sekä satukokoelma ”Satakieli ja vaskikäärme” (Ööbik ja vaskuss, 1947). Jakobsonin teoksia käännettiin aikanaan useille Neuvostoliiton kielille. Vuonna 1947 hän sai Viron SNT:n kansankirjailijan arvonimen.
Hans von Aachen
thumb|right|Hans von Aachen: "Sieg der Wahrheit unter dem Schutze der Gerechtigkeit" ([[1598), Alte Pinakothek]] Hans von Aachen (1552 – 4. maaliskuuta 1615) oli saksalainen taidemaalari.
Hans von Aachen syntyi Kölnissä, mutta hänen nimensä juontuu isän aachenilaisuudesta. Hän aloitti kuvataiteen teon Saksassa flaamilaisen mestari E. Jerrighin oppilaana ja muutti vuonna 1574 Italiaan. Hän asettui Rooman ja Firenzen kautta Venetsiaan.
Aachen oli manieristi ja sai vaikutteita myös ajan johtavilta saksalaisilta taidemaalareilta, kuten Bartholomeus Sprangerilta ja Hendrick Goltziukselta. Hän palasi Saksaan 1588 ja meni Münchenissä naimisiin säveltäjä Orlando di Lasson tyttären Reginan kanssa.
Aachen nimitettiin vuonna 1592 Rudolf II:n hovimaalariksi. Hän muutti Prahaan vuonna 1601 ja kuoli siellä 4. maaliskuuta 1615.
FS Embuscade (1865)
Embuscade oli Ranskan laivaston vuonna 1865 vesillelaskettu Embuscade-luokan uiva patteri.
Valmistus
Alus tilattiin Bordeaux'sta Chantiers de l'Oceanilta, missä köli laskettiin 20. helmikuuta 1862. Se laskettiin vesille 18. marraskuuta 1865 ja otettiin palvelukseen 6. syyskuuta 1867.
Palvelus
Alus otettiin operatiiviseen palvelukseen 6. syyskuuta 1867 Rochefortissa ja siirrettiin Cherbourgiin. Se palasi 1870 Rochefortiin, missä alus poistettiin alusluettelosta 20. tammikuuta 1885. Se oli Rochefortin liikkuvien puolustusjoukkojen esikuntalaivana vuosina 1884-1939. Alus myytiin romutettavaksi 1945.
Yule
right|325px|thumb|[[Carl Larsson, Midvinterblot (Keskitalven uhri), 1915. Maalaus Ruotsin kansallismuseon portaikossa.]] Yule (engl.) on muinainen germaanien talvijuhla. Kuukalenterin vuoksi yulen paikka vaihteli joulukuun alusta tammikuun alkuun. Kristinuskon leviämisen myötä Yulen sisältö korvattiin kristillisellä sisällöllä, mutta juhlan nimi säilyi Yulesta suomennettuna jouluna.
Yulea viettävät nykyisin monet uuspakanat ja wiccalaiset. Juhlan ajankohta on tällöin pohjoisella pallonpuoliskolla talvipäivänseisauksen mukaan noin 21. joulukuuta.
Yule ja joulu
thumb|200px|[[Aurinkoristi poltetaan Saksassa talvipäivänseisauksen aikoihin.]] Englannin kielessä sanaa yule käytetään nimityksen Christmas (”Kristusmessu”) rinnalla tai asemesta. Suomessa kaikki keskitalven juhlaperinteet ovat olleet joulu-nimellä. Suomen kielen sana joulu on skandinaavinen lainasana, joka juontuu keskitalven juhlan muinaisgermaanisesta nimestä.
Metallihila
Metallihila on kiinteässä olomuodossa olevien metallien säännöllinen järjestelmä, jossa vapaat elektronit pitävät positiiviset metalli-ionit yhdessä. Metalliatomilla on ulkoelektronikuorella 1-3 ulkoelektronia. Metalliatomi luovuttaa ulkoelektroninsa, jonka seurauksena muodostuu positiivisia ioneja eli kationeja. Näin ulkoelektronien ja kationien välille muodostuu vahva sähköinen vetovoima, jota kutsutaan metallisidokseksi. Hila siis määrittää aineen rakenneosien säännöllistä pakkautumista. Metallihilassa metalli-ionikerrokset liikkuvat toistensa ohi vapaiden elektronien seassa rakenteen murtumatta.
V- ja W-luokka
V- ja W-luokat olivat Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokkia, jotka muodostuivat todellisuudessa lähes identtisistä laivaston ensimmäisen maailmansodan kriisiohjelmissa tilatuista seitsemästä luokasta. Aikanaan alukset olivat voimakkaimpia ja moderneimpia tyyppinsä aluksia maailmassa, joten ne määrittivät hävittäjien kehitystä. Pääosa brittitelakoiden tuotannosta toimitettiin sodan jälkeen vientiin ja niiltä tilatut alukset pohjautuivat näiden luokkien aluksiin. pienoiskuva|HMS Westminster Alukset osallistuivat ensimmäisen maailmansodan lopun taisteluihin ja sotien välillä luokkien alukset muodostivat kuninkaallisen laivaston hävittäjälaivueiden rungon aina 1930-luvun alkuun. 1930-luvun puolivälissä pääosa luokan aluksista oli varastoituna reservissä. Toisen maailmansodan alkaessa alukset palautettiin palvelukseen ja niillä suojattiin elintärkeitä saattueita.
Amiraliteetin V-luokan laivueenjohtajat
Uudet R-luokan alukset osoittautuivat vanhoja laivueenjohtajia nopeammiksi ja tehokkaammiksi, joten Kuninkaallisen laivaston suunnittelutoimisto aloitti uuden 34 solmun nopeuteen kykenevän laivueenjohtajan suunnittelun. Työn tuloksena valmistui huhtikuussa 1916 alus, joka aseistukseltaan muistutti Parker-luokan laivueenjohtajia täydennettynä toisella takakannen tykkitornilla. Sen majoitustilat olivat paremmat ja sen komentosiltaa oli siirretty viitisen metriä taaemmas kokonaispituuden lyhentyessä saman verran.
Alusten hinta oli vertailukelpoinen sen ollessa 50 000 puntaa halvempi kuin Marksman-luokan laivueenjohtajat ja ainoastaan noin 6 000 puntaa kalliimpi kuin uudet Yarrowin telakan valmistamat M- ja R-luokkien alukset.
Kaksi ensimmäistä Amiraliteetin V-luokan laivueenjohtajaa tilattiin huhtikuussa 1916 Dennyn telakalta ja kolme seuraavaa heinäkuussa J. S. Whitelta ja Cammell Lairdilta. Kaikkien alusten luovutusaikatauluksi oli suunniteltu alkamaan kesäkuussa 1917.
Amiraliteetin V-luokan hävittäjät
Amiraliteetin V-luokan hävittäjät tilattiin heinäkuussa 1916. Luokan tilaus perustui uskoon uusien Saksan laivaston hävittäjien paremmuudesta palveluksessa oleviin aluksiin nähden. Luokan 23 alusta olivat kopioita Amiraliteetin V-luokan laivueenjohtajista, mutta niitä ei rakennettu laivueenjohtajiksi, jolloin niiden majoituskapasiteettia voitiin rajoittaa sekä komentosiltaa pienentää. Alusten siltarakenteita vahvistettiin, jolloin kangasverhoillut osat korvattiin teräslevyillä.
Vaikka kaikki luokan alukset oli varustettu kahdella kaksiputkisella torpedoputkella niin niiden etummaiset putket vaihdettiin 1921 kolmiputkiseen ja vuonna 1923 pääosalla aluksista korvattiin myös taaempi kolmiputkisella. Poikkeuksena olivat HMS Vimy, HMS Vanoc, HMS Velox, HMS Versatile ja HMS Vortigern, joilla ainoastaan etummaiset putket vaihdettiin.
HMS Vanquisher, HMS Vanoc, HMS Velox, HMS Vehement, HMS Venturous, HMS Versatile, HMS Vimiera, HMS Vittoria ja HMS Vortigern valmistettiin siten, että alukset voitiin muuttaa miinalaivoiksi 24 tunnissa korvaamalla torpedoputket ja Y-torni 60 miinalla. Alusten takakannella oli valmiina kiinteät miinakiskot.
Tammikuussa 1918 luokan aluksista yksi Suuren laivaston 11. Hävittäjälaivueessa, 14 alusta 13. Hävittäjälaivueessa ja miinoituskykyiset 20. Hävittäjälaivueessa. Useat luokan aluksista palvelivat Itämerellä 1919-1920 ja vuonna 1921 aluksista 18 oli sijoitettuna Atlantin laivaston 1., 2., 5. ja 6. Hävittäjälaivueisiin sekä viisi alusta Rosythiin 9. Hävittäjälaivueeseen.
Itämerellä HMS Vittoria joutui 1919 sukellusvene Panteran upottamaksi. HMS Vectis, HMS Venturous ja HMS Violent luovutettiin 1936-1937 romutettavaksi osana RMS Majesticin rahoitusta.
Amiraliteetin W-luokan hävittäjät
Amiraliteetin W-luokan hävittäjiin kuului 21 alusta, jotka tilattiin 9. joulukuuta 1916. Kaksi Yarrowin telakalta (HMS Wayfarer ja HMS Woodpecker) tilattua kuitenkin peruutettiin huhtikuussa 1917 ja ne korvattiin kahdella Yarrowin S-luokan aluksella (HMS Tomahawk ja HMS Torch).
Luokan alukset olivat lähestulkoon suoria kopioita edeltäneestä Amiraliteetin V-luokasta. Tärkein muutos oli kaksiputkisten torpedoputkien korvaaminen kolmiputkisilla. Samoin alusten mastoa korotettiin.
Luokan alukset selvisivät ensimmäisestä maailmansodasta ja sotien välillä tuhoutui ainoastaan HMS Walrus, joka ajautui helmikuussa 1938 karikkoon irrottuaan hinauskäydestä.
Thornycroftin V- ja W-luokkien hävittäjät
Thornycroftin V- ja W-luokkiin kuului kumpaankin kaksi hävittäjää, jotka valmisti John I. Thornycroft and Company Limited Amiraliteetin suunnitelmien pohjalta. Alukset tilattiin pareittain 30. heinäkuuta ja 9. joulukuuta 1916. Alukset on erotettavissa Amiraliteetin aluksista korkeammasta vedestä nousevasta rungosta sekä lyhyemmästä mastosta sekä Thornycroft tyyppisistä savuhormeista.
Amiraliteetin parannellun W-luokan hävittäjät
Ensimmäiset neljätoista alusta tilattiin tammikuussa 1918 samalla kun Thornycroftilta tilattiin kaksi alusta. Tilauksen aluksista peruutettiin seitsemän:
Toisen erän 38 alusta tilattiin huhtikuussa, mutta aluksista valmistui ainoastaan seitsemän loppujen tultua peruutetuiksi.
Muutostyöt
Vanhentuvien V- ja W-luokkien alusten romuttaminen keskeytettiin 1937, kun sodan uhka Euroopassa kasvoi samalla tehtiin päätös alusten muuttamisesta nopeiksi saattuehävittäjiksi. Toisen maailmansodan puhkeaminen lopetti aikaa vievien muutostöiden tekemisen, mutta siitä huolimatta monet alukset muutettiin saattuetehtäviin.
WAIR
Alusten sodanalusta alkaen lähes tehottamat konekiväärit poistuivat 1942 alkaen, kun ne korvattiin 20 millimetrin Oerlikon tykeillä. Samalla ilmatorjunta-aseistusta vahvennettiin asentamalla lisätykit komentosillan sivuistoille rakennetuille tasanteille.
Etummainen kaksiputkinen nelituumainen suurella korkeuskulmalla varustettu torni asennettiin korokkeelle, jota ympäröi teräksinen reunus. Taaempi torni asennettiin takakannen rakenteiden päälle. HMS Woolstonille asennettiin kuitenkin ainoastaan kaksi yksiputkista 12 naulan tykkiä nelituumaisten tornien sijasta.
Alukset varustettiin tutkilla niin pian kuin niitä oli saatavilla. Tykistön tulenjohtotutkana oli HACS:iin kytketty tyypin 285 tutka sekä tyypin 286 tutka etumastossa. Jälkimmäinen tutka korvattiin myöhemmin tyypin 291 tutkalla. Sukellusveneiden radioliikenteen seurantajärjestelmä sijoitettiin mahdollisesti ainoastaan HMS Valorousille.
Kymmenen aluksen muutostyöt aloitettiin ennen sodan syttymistä. HMS Vanityn, HMS Verdunin, HMS Wolfhoundin, HMS Wryneckin ja HMS Viceroyn muutostyöt olivat alkamassa tai aloittamatta sotatoimien alkaessa. HMS Whitley, joka oli muutoksen prototyyppinä, valmistui lokakuussa 1938. Sen lisäksi ainoastaan kesäkuussa 1939 valmistunut HMS Valorous oli palannut muutostöistä ennen sodan syttymistä. Viimeisen HMS Viceroyn muutostyöt alkoivat toukokuussa 1940 ja se palasi palvelukseen tammikuussa 1941.
Pitkänkantamansaattuehävittäjä
Alukset oli suunniteltu Suuren laivaston suojaamiseen Pohjanmerellä, jolloin alusten nopeus oli merkittävämpää kuin niiden toimintamatka. Alukset olivat täten soveltumattomia valtamerisaattajiksi, johon niitä suunniteltiin käytettävän tulevassa sodassa. Saattajina yli 20 solmun nopeus menetti merkitystään kaikuluotaimen lakatessa toimimasta ja toimintamatka merkitsi enemmän kuin tulivoima.
Aluksille rakennettiin ainoastaan yksi supistettu kattilahuone ja vapautunut tila jaettiin kahtia. Alemmasta osasta tehtiin polttoainesäiliö ja ylemmästä majoitustiloja. Alusten A- ja Y-tykkitornit poistettiin ja niiden tilalle asennettiin Hedgehog -sukellusveneentorjuntaheitin sekä syvyyspomminheittimet. Torpedoputket poistettiin ja ne korvattiin 12 naulan ilmatorjuntatykillä sekä alustoilla kahta 20 millimetrin Oerlikon ilmatorjuntatykkiä varten. Samoin komentosillalle asennettiin kummallekin puolelle 20 millimetrin ilmatorjuntatykit.
Aluksille asennettiin tyypin 271 pintavalvontatutka sekä tyypin 291 ilmavalvontatutka, joiden lisäksi osalle aluksista asennettiin radiosuuntimalaitteet sukellusveneiden viestiliikenteen peilaamiseksi.
Muutosten seurauksena alusten nopeus laski 24,5 solmuun.
Muunnetut alukset olivat: HMS Vanessa, HMS Vanoc, HMS Vanquisher, HMS Velox, HMS Vesper, HMS Versatile, HMS Vidette, HMS Vimy, HMS Vivacious, HMS Viscount, HMS Walker, HMS Warwick, HMS Watchman, HMS Westcott, HMS Winchelsea, HMS Wrestler, HMS Vansittart, HMS Venomous, HMS Verity, HMS Volunteer, HMS Wanderer, HMS Whitehall
Anti Marguste
Anti Marguste [anjtti markuste] (5. elokuuta 1931 Are – 12. tammikuuta 2016 ) oli virolainen säveltäjä.
Marguste valmistui Tallinnan polyteknillisen instituutin ekonomian tiedekunnasta 1953 ja Tallinnan konservatoriosta 1960. Hänen opettajiaan olivat Mart Saar ja Anatoli Garšnek. Hän opetti itse vuodesta 1962 musiikin teoriaa Tallinnan Georg Ots -musiikkikoulussa.
Margusten tunnetuimpien teosten joukkoon lukeutuvat kuusi sinfoniaa (1960–1981) ja Virolainen rapsodia (1974) sekä urkuteokset Oreloits (1984), Oreleelo (1984) ja Orelend (1987). Hänen kuoromusiikissaan suuri osa sanoituksista juonsi juurensa virolaiseen kansanperinteeseen.
What Do You Mean?
What Do You Mean? on kanadalaisen laulajan Justin Bieberin kappale ja ensimmäinen single hänen neljänneltä, Purpose-nimiseltä studioalbumilta. Single julkaistiin 28. elokuuta 2015, jolloin se sai hyvän vastaanoton kriitikoilta, ja menestyi myös kaupallisesti. Kappale pääsi listakärkeen Australiassa, Unkarissa, Uudessa-Seelannissa, Alankomaissa, Irlannissa, Ruotsissa ja Iso-Britanniassa. Se on myös Bieberin parhaiten debytoinut single Saksassa.
Singleä myytiin Yhdysvalloissa ensimmäisellä viikolla 337 000 digitaalista latausta, ja siitä tuli Bieberin ensimmäinen Billboard Hot 100 -listaykkönen, kun se nousi ykkössijalle julkaisuviikollaan. Se on listan historian 23. kappale, joka on debytoinut ykkössijalla, ja samalla Bieberistä tuli nuorin miesaristi, jonka kappale on noussut heti ensimmäisellä viikolla listan kärkeen. Tästä saavutuksesta Bieber palkittiin, kun hänelle myönnettiin ennätys Guinness World Records -kirjassa.
Suomessa single nousi ensimmäisellä listaviikollaan virallisen singlelistan sijalle kolme, minkä jälkeen se oli kaksi viikkoa listan kärjessä.
Live-esitykset
"What Do You Mean?"-kappaleen live-esityksiä televisioitiin useaan otteeseen. Justin Bieber esitti kappaleen muun muassa vuoden 2015 MTV Video Music Awards ja MTV Europe Music Awards -gaaloissa. Billboard arvosti eritysesti MTV VMA -tapahtumassa Bieberin ammattimaista esiintymistä lavalla sekä kunnioittivat "tunnetta, joka välittyi hyvin kuuntelijoihin". Bieber itki lavalla esityksen päätteeksi. Itkeminen performanssin jälkeen sai paljon huomiota, ja välikohtauksesta tulikin yksi tapahtuman keskusteluimmista hetkistä sosiaalisessa mediassa. Bieber esitti kappaleen myöhemmin vielä ranskalaisessa NRJ Music Award-show’ssa. Metro kuvaili esityksen aiheuttamaa reaktiota "hysteeriseksi".
Benjam Vanninen
Benjam Vanninen (29. kesäkuuta 1921 Sortavalan maalaiskunta – 22. heinäkuuta 1975 Heinola) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiapronssia 50 kilometrin hiihdossa Sankt Moritzin kisoissa 1948. Salpausselän kisoissa hän voitti 50 kilometriä vuosina 1946 ja 1948.
Vanninen sijoittui Puijon kisoissa 30 kilometrillä neljänneksi vuonna 1943. Seuraavana vuonna hän hiihti ensimmäisen 50 kilometrin kilpailunsa Ounasvaaralla ja sijoittui viidenneksi. Helmi-maaliskuussa 1947 hän osallistui viiden viikon aikana viiteen 50 kilometrin kilpailuun: hän sijoittui toiseksi SM-kilpailuissa Nokialla ja Ruotsin Bodenissa, keskeytti Salpausselällä hiihdettyään pitkään kärkivauhtia, sijoittui neljänneksi Ruotsin hiihtokisoissa Sundvallissa ja voitti Ounasvaaran kisoissa yli 9,5 minuutin erolla Pekka-veljeensä.
Seuratasolla Vanninen edusti Joensuun Katajaa, Puijon Hiihtoseuraa, Tornion Pyryä ja Ounasvaaran Hiihtoseuraa. Ammatiltaan hän oli suksivoide- ja uistintehtailija sekä tullivartija.
Sinchi Roca
pienoiskuva|Sinchi Roca Sinchi Roca oli toinen Sapa Inca, joka nousi valtaan noin vuonna 1230. Hän kuului Húrin dynastiaan.
Sinchin Rocan isä oli Manco Cápac ja äiti kuningatar Mama Ocllo (Mama Uqllu). Hänen lapsensa oli Lloque Yupanqui.
Sinchi Roca on tunnettu Teuotihin tarinasta. Teuotihi oli inka-diplomaatti, joka lähetettiin läheiseen valtakuntaan antamaan tärkeää viestiä. Hänet kuitenkin tapettiin välittömästi saapuessaan. Sota päättyi Sinchin ratkaisevaan voittoon Mauedipin taistelussa. Vaikka inka-legendan mukaan tämä johti Cuzcon hallitsevuuteen ympäröivien laaksojen ympärillä.
Canon EF-S 18–55mm
Canon EF-S 18–55mm on Canonin valmistama zoom-objektiivi. Siinä on EF-S -kiinnitys, ja se sopii Canonin pienikennoisiin digitaalisiin järjestelmäkameroihin, kuten Canon EOS 350D:hen ja 400D:hen.
Objektiivista on kaksi eri versiota, joista toisessa on Canon USM -ultraäänimoottori, joka mahdollistaa käytännössä äänettömän ja perusversiota nopeamman tarkennuksen. Edullista perusversiota ei myydä erikseen, vaan se sisältyy useisiin Canonin järjestelmäkamerapakkauksiin ns. kit-objektiivina. Ultraäänimoottorittomasta objektiivista on julkaistu kaksi versiota, joista uudemmassa on korjattu aikaisemman version terävyysongelmia.
Objektiivista on valmistettu myös kuvanvakaimellinen versio, jota on myyty Canon EOS 450D:n, Canon EOS 1000D:n ja Canon EOS 500D:n kanssa. Tässä versiossa terävyys on testien perusteella aiempaa parempi.
Objektiivin edullinen hinta näkyy sekä objektiivin tuottamassa kuvanlaadussa, että rakenteen kestävyydessä. Objektiivi on linssejä lukuun ottamatta kokonaan muovista valmistettu. Monista Canonin objektiiveista poiketen EF-S 18–55mm valmistetaan Taiwanissa eikä Japanissa. Objektiiviilla otetuissa kuvissa esiintyy runsaasti väriaberraatiota ja laajakulmapäässä tynnyrivääristymän määrä on huomattava. Terävyys ei myöskään ole huippuluokkaa, mutta objektiivin ominaisuudet täyttävät silti yleensä aloittelevan kuvaajan tarpeet.
Pirkkalan Uutiset
Pirkkalan Uutiset oli suomalainen Pirkkalan pitäjässä ja Pohjois-Pirkkalan kunnassa vuosina 1913–1938 kerran viikossa ilmestynyt paikallislehti.
Lehden seuraajaksi tuli vuonna 1939 Nokian Uutiset.
Patrick Moore (ympäristöaktivisti)
thumb|Patrick Moore vuonna 2012. Patrick Moore (s. 1947) on kanadalainen ympäristöaktivisti. Hän oli yksi Greenpeacen perustajista, vaikka järjestö nykyisin jyrkästi kiistää tämän. Moore oli Greenpeacen Rainbow Warrior -laivalla, kun se upotettiin.
Nykyisin hänet tunnetaan kriittisestä suhtautumisesta Greenpeaceen. Patrick Moore on eronnut Greenpeacesta, jolla ei hänen mukaansa ole enää mitään tekemistä luonnonsuojelun kanssa. Myöhemmin hän on perustanut Greenspirit-järjestön, joka suhtautuu muun muassa ydinvoimaan myönteisesti, toisin kuin Greenpeace. Moore perusteli 16. huhtikuuta 2006 The Washington Post -lehdessä kannanmuutostaan. Hänen mukaansa ydinenergia on ainoa laajamittainen ja kustannustehokas energiamuoto, jota voidaan käyttää torjumaan maapallon kannalta katastrofaalinen ilmastonmuutos. Toisaalta Moore on myös sanonut ilmastonmuutoksen olevan hyvä asia, mitä tulee ihmisten hyvinvointiin.
FS Imprenable (1867)
Valmistus
Alus tilattiin Bordeaux'sta Chantiers de l'Oceanilta, missä köli laskettiin 25. helmikuuta 1862. Se laskettiin vesille 17. joulukuuta 1867 ja otettiin palvelukseen 9. elokuuta 1870.
Palvelus
Alus siirrettiin 1870 Lorientista Cherbourgiin. Se poistettiin alusluettelosta 7. maaliskuuta 1882 ja sijoitettiin torpedoiden koealustaksi Cherbourgiin. Alus myytiin romutettavaksi 1939.
Oulun yliopiston arkkitehtuurin yksikkö
Oulun yliopiston arkkitehtuurin yksikkö (aiemmin Oulun yliopiston arkkitehtiosasto ja Oulun yliopiston arkkitehtuurin tiedekunta) on yksi Oulun yliopiston teknillisen tiedekunnan yksiköistä. Kyseessä on maailman pohjoisin arkkitehtikoulu.
Historia
pienoiskuva|Rantakadun yksikkö Arkkitehtikoulutus Oulun yliopistossa alkoi 1959 ja sen ensimmäisenä professorina toimi Olli Pöyry. Reima Pietilän professorikaudella 1970-luvulla arkkitehtiosastolla sai alkunsa postmodernistisen arkkitehtuurin koulukunta Oulun koulu.
Oulun yliopisto erotti arkkitehtuurin ja kaivannaisalan osastot omiksi tiedekunnikseen teknillisestä tiedekunnasta vuonna 2014, mutta ne liitettiin takaisin osaksi teknillistä tiedekuntaa jo vuonna 2018.
Arkkitehtiosasto toimi vuoteen 2017 Oulun keskustassa rakennuksessa, joka oli Oulun yliopiston ensimmäinen toimipaikka ennen Linnanmaan kampuksen valmistumista.
Masahiko Harada
Mäkihypyn maailmancupiin Harada osallistui ensimmäisen kerran 24. tammikuuta 1987 Sapporossa. 1993 Falunissa Harada voitti normaalimäen maailmanmestaruuden ja oli suurmäessä neljäs. Ennen maailmanmestaruuttaan Haradalla ei ollut yhtään maailmancupin osakilpailuvoittoa. Vuotta myöhemmin 1994 Lillehammerin olympialaisissa Harada oli mukana Japanin joukkuemäen hopeaa saavuttaneessa ryhmässä. Japani johti kilpailua vielä ennen Haradan viimeistä hyppyä. Haradan olisi tarvinnut hypätä vain 105 metriä pitääkseen Saksan Japanin takana, mutta hän jäi 97,5 metriin ja pudotti joukkueensa hopealle.
Ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Harada saavutti 8. joulukuuta 1995 Itävallan Villachissa. 1997 Trondheimin MM-kisoissa hän voitti kultaa suurmäessä ja saavutti lisäksi hopeaa sekä normaalimäen että joukkuemäen kilpailuista.
1998 Naganon olympialaisissa Harada voitti kultaa joukkuemäestä yhdessä Kazuyoshi Funakin, Takanobu Okaben ja Hiroya Saitōn kanssa ja saavutti suurmäen kilpailussa pronssia. Normaalimäen kilpailua Harada johti ensimmäisen kierroksen jälkeen, mutta epäonnistui toisessa hypyssään, eikä päässyt mitaleille. 1999 Ramsaun MM-kisoissa Harada saavutti pronssia japanilaisten kolmoisvoittoon päättyneessä normaalimäen kilpailussa, sekä hopeaa Japanin joukkuemäen ryhmässä.
2001 Lahden MM-kisoissa Harada oli normaalimäessä viides, suurmäessä 33:s, ja saavutti lisäksi kahdesta joukkuekilpailusta kummastakin neljännen sijan Japanin joukkueessa. Viimeiseksi jääneessä maailmancupin osakilpailussa 15. joulukuuta 2002 Titisee-Neustadtissa Harada sijoittui suurmäen kilpailussa 40:nneksi. Maailmancupin osakilpailuvoittoja Harada saavutti urallaan kymmenen.
Harada jatkoi mäkihyppyuraansa kilpaillen kotimaassaan ja Continental Cupissa. 9. tammikuuta 2006 ilmoitettiin, että Harada on valittu Japanin mäkijoukkueeseen Torinon olympiakisoihin. Torinossa hän osallistui normaalimäen karsintaan, jossa hänet kuitenkin hylättiin. Harada lopetti uransa keväällä 2006.
Harada on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Karin Andersson
Karin Andersson -nimisiä henkilöitä ovat:
Recital
Recital on bulgarialaisen pop-laulaja Lili Ivanovan ensimmäinen albumi.
Shiatsu
Shiatsu eli šiatsu on kehonkäsittelymuoto, joka perustuu kiinalaisen akupainannan perinteeseen. Shiatsu on kehitetty noin 1000 vuotta sitten.
Dosentti Jukka Martion mukaan shiatsua voidaan pitää yhtenä akupainannan muotona, tosin shiatsussa käsittely on laaja-alaisempaa.
Periaatteet ja käytäntö
Shiatsu on kokonaisvaltainen kehonhoitomuoto, joka perustuu kehon väitetyillä energiakanavilla eli meridiaaneilla sijaitsevien akupunktiopisteiden, tsubojen, paineluun. Hoidossa meridiaanien akupisteet käydään läpi muun muassa peukaloilla, polvilla, kyynärpäillä, rystysillä tai jalkaterillä painellen. Lisäksi hoito sisältää hierontaa, venyttelyjä ja heilutteluja. Asiakas makaa futon-patjalla hoidon ajan.
Tekniikat
Shiatsun manuaaliset tekniikat ovat paljon vanhempia kuin muut tekniikat, kuten osteopatia, ja sen harjoittajat väittävät olevansa vanhin manipulaatiohoitokoulutuksen systemaattisesti aloittanut ammattikunta. Shiatsu-tekniikat vaihtelevat pehmeistä (esim. kädelläparantaminen ja sively) koviin (kiropraktiset tekniikat ja nikamien paikoilleen asettaminen).
Andreas Achenbach
thumb|right|Andreas Achenbach: Vesimylly Westfalenissa, 1863 Andreas Achenbach (29. syyskuuta 1815 – 1. huhtikuuta 1910 Düsseldorf) oli saksalainen maisemamaalari. Hän syntyi Kasselissa, aloitti opintonsa Düsseldorfissa 1827 ja muutti Müncheniin vuonna 1835. Hänen veljensä oli taidemaalari Oswald Achenbach.
Shiatsu
Historia
Shiatsu on vanhin fyysinen terapiamuoto, josta on olemassa kirjoitettua tekstiä. Tähän muistiin merkittyyn menetelmään kiinnitettiin huomiota lähes 3 000 vuotta sitten Keski-Kiinassa. Silloin sitä kutsuttiin nimellä Tien-An. Tämä tapahtui Keltaisen keisarin dynastian aikana 500 eaa. Varhainen muistiinmerkintä osuu samalle ajalle kuin ensimmäinen maininta akupunktiosta, joka on peräisin Kiinan pohjoisosasta. Molemmista tuli olennainen osa kiinalaista lääketiedettä ääreishermostoa koskevien samansuuntaisten teorioiden vuoksi 500-luvulla jaa.
Andreas Achenbach
Achenbach kuului Düsseldorfin koulukuntaan. Hän maalasi muun muassa myrskyisiä Pohjanmeren maisemia sekä Alankomaiden kanavia ja Reininmaan kyliä.
Shiatsu
Historia
Kun Tien-An esiteltiin japanilaisille, se sai nimen shiatsu. Shiatsun tunnetuksi tekemiseen vaikuttivat etenkin Michio Kushi, Shizuto Masunaga, Saul Goodman ja Tokujiro Namikoshi, joka länsimaisti shiatsuopetuksen. Kirjaimellisesti sana ”shiatsu” tarkoittaa peukalolla painamista.
Luettelo Linuxissa tuetuista tietokonearkkitehtuureista
pienoiskuva|oikea|Vasta-asennettu Linux käynnistymässä [[iPodissa.]] Tämä on luettelo Linux-ytimen tukemista tietokonearkkitehtuureista.
Tuetut arkkitehtuurit
Linux-ytimen tukemia tietokonearkkitehtuureja:
Muita suorittimia (etenkin Freescalen DragonBall ja ColdFire) tuetaan myös ilman muistinhallintayksikköä (MMU) μClinux-haaran kautta.
Pääsarjan ytimestä on myös poistettu tukea eräille vähäisen kiinnostuksen kohteina olleille suorittimille.
Tuen määrittely
Tukeen vaikuttavat muun muassa assembly-kielellä tehdyt osat (käskykannan tuki), suorittimen välimuisti ja TLB-tuki.
Mario Seidl
Mario Seidl (s. 8. joulukuuta 1992) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti, joka edustaa TSU St. Veit -seuraa.
Yhdistetyn maailmancupissa Seidl kilpaili ensimmäisen kerran Val di Fiemmessä helmikuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Ramsaussa joulukuussa 2012 oltuaan 12:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Almatyssa helmikuussa 2013 sijoittuen viidenneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Pyeongchangissa helmikuussa 2017. Seuraavan päivän kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Kauden 2016–2017 kokonaispisteissä hän sijoittui kuudenneksi. Kaudella 2017–2018 hän oli kolmas Oslossa. Kaudella 2018–2019 Seidl saavutti kauden avauskisassa Rukalla ensimmäisen osakilpailuvoittonsa maailmancupissa. Lisäksi hän oli kolmas Val di Fiemmen ensimmäisessä kilpailussa tammikuussa 2019. Chaux-Neuvessa hän voitti triplan kolmannen kilpailun. Lahdessa hän oli kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi. Kaudella 2021–2022 hän oli Oslossa toinen ja maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenes.
Seidl saavutti Lahden MM-kilpailuissa 2017 pronssia joukkuekilpailussa. Suurmäen Gundersen-kilpailussa hän oli neljäs. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli suurmäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa kolmastoista. Joukkuekilpailussa hän sai pronssia. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti joukkuekilpailusaa pronssia, sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa neljänneksi ja normaalimäen Gundersen-kilpailussa seitsemänneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 Seidl saavutti joukkuekilpailussa pronssia ja oli suurmäen Gundersen-kilpailussa kahdestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 13:nneksi.
Martta Kurkilahti
Martta Matilda Kurkilahti (o.s. Lehtonen, e. Tenhunen, 8. tammikuuta 1900 Helsinki – 3. marraskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen konttoristi ja poliitikko. Kurkilahti oli Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja syyskuusta marraskuuhun vuonna 1927.
Lehtonen työskenteli 1920-luvulla Työläis- ja talonpoikaisnaisten lehden konttoristina ja toimittajana. Hän kuului STPV:n keskeiseen Helsingin vaalikomiteaan syyskuusta 1926 syyskuuhun 1927. Heinäkuun 1927 vaaleissa Lehtonen nousi eduskuntaan Uudenmaan läänin vaalipiiristä, mutta ura kansanedustajana jäi lyhyeksi, kun hän muutti lähes heti Kanadaan. Lehtosen menettely herätti paheksuntaa. STPV:n eduskuntaryhmän mielestä paikkaa ei tullut jättää henkilökohtaisten syiden vuoksi. Lehtonen pyysi eroa ryhmältä vasta poistuttuaan maasta. SKP:n Suomen byroon mielestä Lehtosen olisi pitänyt pyytää puolueelta lupa muuttoon. Lehtosen tilalle nousi Yrjö Lehtinen.
Lehtonen-Kurkilahti työskenteli Kanadassa oikolukijana vuodet 1927–1946, kunnes palasi Suomeen.
Champion (auto)
Champion Automobilwerke GmbH on vuosina 1949–1955 toiminut saksalainen autonvalmistaja. Champion-autot olivat pieniä ja yksinkertaisia ja niissä oli hyvin pieni moottori. Tehdas myi tuotteitaan merkillä Champion.
thumb|250px|Champion 250 vuodelta 1950 Champion 250 -mallissa oli 250-kuutioinen Triumph-moottoripyörän moottori. Lyhyt 285 senttimetriä pitkä kääpiöauto painoi vain 220–250 kiloa. Huippunopeus oli noin 60 km/h. Mallia valmistettiin noin 200 kappaletta.
thumb|250px|Champion 400 vuodelta 1952 Hieman isompia olivat 400- ja 500-mallit, jotka olivat samassa hintaluokassa isojen autonvalmistajien pienimpien mallien kanssa. Niiden huippunopeus oli yli 80 km/h. Painoa oli yli 500 kiloa. Vuosina 1951–1952 näitä myytiin pari tuhatta kappaletta.
Champion ajautui konkurssiin vuonna 1953. Eri yrittäjät kuitenkin jatkoivat 400- ja 500-mallien valmistusta pitkin 1950-lukua. Merkittävin näistä oli Maico, joka valmisti Championin malleihin perustuvia Maico-autoja 5 000–7 000 kappaletta vuoteen 1958 mennessä.
MTT maatalousteknologian tutkimus
Aikaisemmin vuoteen 1993 saakka MTT maatalousteknologian tehtäviä suoritti Valtion maatalouskoneiden tutkimuslaitos, Vakola. MTT maatalousteknologian tutkimus sijaitsee Vihdin Olkkalassa.
Olkkalan toiminta on jakautunut kahteen yksikköön: Maitokoneet-yksikköön sekä Mittaus ja testaus sekä Standardisointi -yksikköön.
Wizz Air
Wizz Air on unkarilainen halpalentoyhtiö, joka pitää päämajaansa Unkarin Vecsésissä. Yhtiö on keskittynyt lennoissaan Keski- ja Itä-Eurooppaan. Kuten monilla halpalentoyhtiöillä on sillä monta tukikohtaa ympäri Keski- ja Itä-Eurooppaa.
Miami Valley Gaming
Miami Valley Gaming on hevoskilpa-ajorata ja kasino Lebanonissa Yhdysvaltain Ohion osavaltiossa. Sen kasinotoiminta avattiin joulukuussa 2013 ja kilpa-ajojen on suunniteltu alkavan helmikuussa 2014. Radan omistavat yhdessä Churchill Downs Inc. ja Delaware North Cos..
Wizz Air
Yhtiö operoi usein pääkenttiä hiljaisemmilta kakkoskentiltä. Suomessa se käyttää Turun lentoaseman ykkösterminaalia lennoillaan Gdańskiin ja Roomaan.
Miami Valley Gaming
Miami Valley Gaming sai lisenssinsä siirrossa Lebanon Racewaylta sen jälkeen kun rahapeliautomaatit sallittiin ohiolaisilla hevosradoilla vuonna 2011  Lisenssi ostettiin 60 miljoonalla dollarilla joulukuussa 2012.
Wizz Air
Laivasto
pienoiskuva|Wizz Airin [[Airbus A320-200 laskeutumassa Vnukovon lentoasemalle.]] pienoiskuva|Wizz Airin [[Airbus A320neo Gdańskin Lech Wałęsan lentoasemalla.]] pienoiskuva|Wizz Airin [[Airbus A321-200 Frédéric Chopinin kansainvälisellä lentoasemalla.]] pienoiskuva|Wizz Airin [[Airbus A321neo laskeutumassa Frankfurt am Mainin lentoasemalle.]] Maaliskuussa 2023 Wizz Airin laivasto (sisältäen tytäryhtiöt) koostuu seuraavista lentokoneista. Laivaston keski-ikä on 4,5 vuotta.
Miami Valley Gaming
Radan kasinotoiminta aloitettiin joulukuussa 2013 Ohion kolmantena "racinona" eli yhdistettynä hevosratana ja kasinona. Se työllistää 500 henkeä. Rakennusten pinta-ala on yhteensä noin 17 500 neliömetriä. Radalla on 1 000 rahapeliautomaatin kasinon lisäksi neljä ruokalaa, kahvila ja buffettiravintola.
Miami Valley Gamingin odotetaan valmistuvan täydellisesti kevääseen 2014 mennessä. Sen hevosradasta tehdään 1006-metrinen ja kasinossa tulee olemaan 2 500 rahapeliautomaattia, Ohion osavaltion suurin sallittu määrä. Radalle rakennetaan lisäksi 156-paikkainen talli ja noin tuhannen istumapaikan katsomo. Rakennustöiden, ratalisenssinsiirtomaksun ja rahapeliautomaattilisenssimaksun on arvioitu maksavan yhteensä noin 215 miljoonaa dollaria.
John Amaechi
thumb|John Amaechi vuonna 2009. John Ekwugha Amaechi (s. 26. marraskuuta 1970 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat ) on brittiläinen koripalloilija.
Amaechi varttui Britanniassa Stockportissa Suur-Manchesterin alueella. Hänen isänsä oli nigerialainen igbo ja äitinsä englantilainen. Hän kasvoi 2,08 metrin mittaiseksi.
Amaechin NBA-ura alkoi, kun hän pääsi vuonna 1995 Cleveland Cavaliersiin. Hän pelasi jonkin aikaa Euroopassa ennen kuin palasi Yhdysvaltoihin ja pääsi Orlando Magiciin (1999–2001) ja Utah Jazziin (2001–2003). Hän kieltäytyi vuonna 2000 Los Angeles Lakersin sopimuksesta.
Amaechi kertoi kirjassaan Man in the Middle avoimesti homoudestaan helmikuussa 2007. Se otettiin yleisön ja koripalloilijatovereiden keskuudessa vastaan ristiriitaisin tuntein. Entinen NBA-tähti Tim Hardaway kertoi inhoavansa homoja, mutta myös hyväksyviä kommentteja esittivät muiden muassa Steven Hunter, Grant Hill, Shaquille O’Neal ja Shavlik Randolph.
Žarko Dolinar
Žarko Dolinar (3. heinäkuuta 1920 – 9. maaliskuuta 2003) oli kroatialainen pöytätenniksen pelaaja, joka voitti lajin MM-kisoissa yhteensä kahdeksan mitalia.
Koprivnicalainen Dolinar toimi myös ITTF:n urheilutieteen komitean johtajana. Hän oli filosofian tohtori ja yliopiston professori Zagrebissa ja Baselissa. Hänet julistettiin Vanhurskaaksi kansakuntien joukossa noin 300 juutalaisen pelastamisesta toisessa maailmansodassa.
Arramin rautatieasema
Arramin rautatieasema on rautatieasema Arramin kylässä East Riding of Yorkshiressä. Se sijaitsee Yorkshire Coast Linen varrella.
Asema avattiin vuonna 1853. Sitä käytti 1 998 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Kuparijakamari
Kuparijakamari (Galbula pastazae) on jakamareihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö
Kuparijakamari kasvaa noin 23 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkäpyrstöinen ja myös nokka on pitkä. Kuparijakamarikoiraan otsa on väriltään kiiltävän sininen, muuten pää, selkä ja siivet ovat kiiltävän vihreät. Pyrstö on muuta ruumista ruskeampi. Silmien ympärillä on keltaiset renkaat. Vatsa, alaperä ja pyrstön alaosa ovat koiraalla punaiset. Kuparijakamarinaaraan kurkku on punaruskea ja naaraalla ei ole sinistä otsassa. Naaraan vatsa ja pyrstön alaosa ovat punaruskeat.
Levinneisyys ja elinympäristö
Kuparijakamaria tavataan Kolumbian eteläosista Ecuadorin ja Perun luoteisosiin. Sen elinympäristöä ovat kosteat vuoristometsät ja erityisesti metsien reunat. Linnun elinympäristöt sijaitsevat tyypillisesti 600–2 100 metrin korkeudella merenpinnasta. Kuparijakamarit rakentavat pesänsä maavalleihin. Kuparijakamarikannan kooksi arvioidaan 42 000 sukukypsää yksilöä. Kantaa uhkaa sopivan elinympäristön väheneminen, koska metsiä hakataan maanviljelykseen muun muassa tee- ja kahviviljelmiä varten.
Kaarimonninen
Kaarimonninen (Corydoras arcuatus) on panssarimonneihin kuuluva kalalaji. Sitä pidetään akvaariokalana.