cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kathleen Lonsdale
Lonsdale syntyi Newbridgessä Irlannissa. Hn oli lahjakas oppilas, mutta joutui käymään kemian, fysiikan ja matematiikan tunneilla poikakoulussa, koska tytöille ei yleensä opetettu tuollaisia aineita. Vuonna 1922 hän valmistui Lontoon yliopistosta parhaana fysiikan opiskelijana kymmeneen vuoteen. William Henry Bragg kutsui hänet tutkimusryhmäänsä University College Lontooseen. Lonsdalen väitöskirja valmistui vuonna 1936. Hän oli University Collegen kemian professori vuodesta 1949. Hän oli Royal Societyn ensimmäinen naisjäsen.
Oikeinkirjoitus
Oikeinkirjoitus eli ortografia on kielen kirjoitussäännöstö. Oikeinkirjoitus kattaa sekä sanojen kirjoittamisen että välimerkkien käytön, kuten suomen pilkkusäännöt.
Suurin osa maailman kielien oikeinkirjoitusjärjestelmistä on äännepohjaisia, eli kirjoitetun kielen yksiköt vastaavat puhutun kielen äänteitä tavalla tai toisella. Ankaran foneemiperiaatteen mukaan kielen olisi noudatettava ihannetta ”luetaan niin kuin kirjoitetaan” eli jokaista kielen merkityksellistä äännettä (eli foneemia) vastaa täsmälleen yksi kirjain tai grafeemi. Tämäkään määritelmä ei ole yksiselitteinen – usein on vaikeaa rajata merkityksellisten foneemien joukkoa (joka usein vielä vaihtelee murteesta toiseen) tai edes kielen grafeemien joukkoa, varsinkin, jos ne koostuvat useammasta merkistä –, ja kaikkien luonnollisten kielten ortografia poikkeaa tästä vaihtelevin määrin. Lisäksi useimpien muinaiskulttuurien kielet, kuten muinaisegypti, sekä kaukoaasialaiset nykykielet, kuten japani ja kiina, käyttävät osittain toisenlaista järjestelmää: monien sanojen kirjoitusmuoto on ennen kaikkea esittävä eli symbolinen pikemmin kuin äänteisiin perustuva.
Ääntämiseen perustuvassa ortografiassa taistelee vallasta kolme pääperiaatetta:
Suomen kielen oikeinkirjoitus
Suomen kielen oikeinkirjoitus on Suomessa yleisimmin opiskeltuihin muihin kieliin (saksaan, ruotsiin ja erityisesti englantiin ja ranskaan) verrattuna sangen uskollinen foneemiperiaatteelle. Tämän ansiosta sen oppiminen on suhteellisen helppoa ja suomenkielisessä kouluopetuksessa voidaan melko nopeasti siirtyä kirjoituksen opettelemisesta korkeamman asteen tehtäviin. Suomen kielen oikeinkirjoitus on syntynyt ennen kaikkea latinalaisen, ruotsalaisen ja saksalaisen oikeinkirjoituksen pohjalta. Periaatteena on, että sama foneemi kirjoitetaan aina samalla kirjaimella, että sama kirjain tarkoittaa aina samaa foneemia ja että pitkä vokaali ja geminaatta eli kaksoiskonsonantti erotetaan lyhyestä vokaalista ja yksittäiskonsonantista kahdentamalla kirjain. Tästä on kuitenkin eräitä poikkeuksia.
Merkittävin ja tunnetuin poikkeus on ŋ-äänne (”äng”), joka on eri foneemi kuin /n/, mutta jolla ei ole aakkostossa omaa kirjaintaan. Äänne kirjoitetaan eri tapauksissa joko n- tai g-kirjaimella: lyhyt /ŋ/ sanassa keŋkä kirjoitetaan ”kenkä”, kun taas pitkä /ŋ/ taivutusmuodossa keŋŋän kirjoitetaan ”kengän”. Poikkeuksia ja lisäsääntöjä on erityisesti lainasanoissa: eŋlanti kirjoitetaan ”englanti”, maŋneetti kirjoitetaan ”magneetti”, koŋgestio kirjoitetaan ”kongestio” jne. Jukka Korpela on ehdottanut, että ŋ-äännettä alettaisiin merkitä espanjan kielessä esiintyvällä ñ-kirjaimella; tosin se ei espanjassa tarkoita ŋ-äännettä vaan liudentunutta n:ää.
Osittainen lista muista (osin kiistanalaisista) poikkeuksista:
Operaatio Market Garden
thumb|200px|Liittoutuneiden suunnitelma. Operaatio Market Garden eli operaatio Kauppapuutarha oli liittoutuneiden sotilasoperaatio toisen maailmansodan aikana syyskuussa 1944. Sen tavoitteena oli ottaa haltuun saksalaisjoukkojen miehittämän Alankomaiden suurimpien jokien ylittävät sillat ja siten helpottaa liittoutuneiden etenemistä natsi-Saksaan.
Operaatio olikin menestyksekäs Nijmegenissä sijaitsevan Waalin sillan valtaamiseen asti, mutta yleisesti sitä pidetään epäonnistuneena, koska Arnhemissa sijainnutta Reinin ylittävää siltaa ei onnistuttu valtaamaan vaan brittiläinen 1. laskuvarjodivisioona tuhoutui lähes kokonaan.
Suunnitelma
Market Garden koostui kahdesta erillisestä osasta. Operaatio Market oli toisen maailmansodan suurin maahanlaskuoperaatio. Kolme ja puoli divisioonaa laskuvarjojoukkoja pudotettiin valtaamaan tärkeät sillat ja estämään saksalaisia tuhoamasta niitä. Samanaikaisesti alkoi Operaatio Garden eli brittiläisen 2. armeijan XXX armeijakunnan johtama motorisoitujen joukkojen hyökkäys, jonka tarkoituksena oli edetä mahdollisimman nopeasti kevyesti aseistettujen laskuvarjojoukkojen avuksi ja varmistaa siltojen väliset alueet. Liittoutuneiden sodanjohto oletti, että saksalaisjoukot olisivat vieläkin pakomatkalla Pohjois-Ranskan taisteluista ja että vastustus ei tulisi olemaan kovinkaan ankaraa kummallekaan operaatiolle.
Jos suunnitelma olisi onnistunut, olisivat Bernard Montgomeryn johtamat brittijoukot voineet paremmin avustaa poistamaan saksalaisjoukkoja Länsi-Scheldtiltä. Liittoutuneet olisivat myös voineet käyttää aikaisemmin vallattua Antwerpenin satamaa lisäkaluston tuomiseksi ja siten alueiden valtaamiseen helpottamiseksi.
Operaation käynnistämiseen vaikuttivat useat tekijät. Normandian maihinnousuun osallistuneet maahanlaskujoukot oli raskaiden taistelujen jälkeen siirretty Englantiin lepoa ja täydennystä varten. Samaan aikaan muodostettiin Liittoutuneiden 1. maahanlaskuarmeija, joka koostui kolmesta Yhdysvaltain ja kahdesta Britannian maahanlaskudivisioonasta sekä puolalaisesta prikaatista. Normandian maihinnousun jälkeen 18 suunniteltua liittoutuneiden maahanlaskuoperaatiota oli peruutettu, koska maajoukot etenivät nopeammin kuin operaatioita ehdittiin toteuttaa.
Market
Toinen liittoutuneiden maahanlaskujoukkojen ryhmä oli Yhdysvaltain 82. maahanlaskudivisioona, jonka johdossa oli prikaatinkenraali James M. Gavin. Divisioonan aiottu pudotusalue sijaitsi koilliseen 101. divisioonan alueesta, Graven ja Nijmegenin välissä. Divisioonan oli määrä ottaa haltuunsa Gravenin ja Nijmegenin sillat.
Kolmas ryhmä koostui brittiläisestä 1. laskuvarjodivisioonasta ja puolalaisesta 1. erillisestä laskuvarjoprikaatista. Brittiläisiä johti kenraalimajuri Roy Urquhart ja puolalaisia kenraalimajuri Stanisław Sosabowski. Tämän ryhmän oli määrä laskeutua reitin kaikkein pohjoisimmalle alueelle Reinin varrelle valtamaan Arnhemin maantiesilta ja Oosterbeekin rautatiesilta. Lisäksi brittiläisen 52. jalkaväkidivisioonan oli määrä saapua vallatun Deelenin lentokentän kautta viidentenä päivänä.
Garden
Garden koostui pääasiassa brittiläisestä XXX armeijakunnasta, jonka kärkeä oli Kaartin panssaridivisioona ja brittiläinen 43. jalkaväkidivisioona sekä brittiläinen 50. jalkaväkidivisioona reservissä. Armeijakunnan piti suunnitelman mukaan edetä läpi jokaisen maahanlaskujoukon. Operaation ensimmäisenä päivänä maavoimien ohjeena oli saapua 101. divisioonan alueen eteläosaan, toisena päivänä 82. divisioonan alueelle ja kolmantena tai neljäntenä päivänä 1. divisioonan alueelle. Maahanlaskujoukot liittyisivät XXX armeijakunnan joukkohin suorittamaan murtautuminen Arnhemin sillanpääasemasta.
Ensimmäinen päivä, sunnuntai 17. syyskuuta 1944
Toisin kuin edellisten operaatioiden öisissä maahanlaskuissa, Market Gardenissa päivänvalossa lähes kaikki liittoutuneiden laskuvarjojoukot ja liitokoneet onnistuivat laskeutumaan tarkasti pudotusalueilleen tai hyvin lähelle niitä. Pudotusten jälkeen joukot lähtivät liikkeelle valtaamaan määräysten mukaisia siltoja, ja etelässä 101. divisioona valtasi neljä viidestä sillasta. Viidennen Sonin sillan saksalaiset ehtivät räjäyttää.
Graven sillan valtauksen suoritti lähelle pudotettu 82. divisioonan osasto. Tärkeimpiin siltoihin kuului Nijmegenin 600 metriä pitkä silta, jonka valtaus oli annettu 508. laskuvarjorykmentin tehtäväksi. Rykmentin hyökkäys sillalle viivästyi väärinkäsityksen takia. Mikäli se olisi hyökännyt aiemmin, se olisi kohdannut vain tusinan verran saksalaissotilaita. Hyökkäyshetkellä paikalle oli saapumassa 9. SS-panssaridivisioonan tiedustelupataljoona, joten valtausyritys epäonnistui ja tärkeä silta jäi saksalaisten haltuun.
1. laskuvarjodivisioonasta vain puolet voitiin kuljettaa pudotusalueelle ensimmäisen päivän aikana, ja puolet siitä täytyi jättää vartioimaan pudotusaluetta, kunnes divisioonan loppuosa saapuisi. Britit olivat vielä kaukana Arnhemin sillasta, kun 9. SS-panssaridivisioonan tiedustelupataljoona ylitti onnistuneesti Arnhemin sillan kohti Nijmegeniä ja Waalin siltaa.
Sillan ja pudotusalueiden välillä ilmeni pahoja viestintäongelmia. Radiolähettimet eivät toimineet edes muutaman sadan metrin etäisyydellä, saati sitten 13 kilometrin matkalla. Yhteyttä ei saatu myöskään maahanlaskuja tukemaan tarkoitettuihin hävittäjäpommittajiin, joten joukot jäivät ilman ilmatukea.
XXX armeijakunnan komentaja kenraali Brian Horrocks sai tiedon 17. päivän aamuna, että operaatio toteutaan sinä päivänä ja kello 12.30 hän sai tiedon, että laskuvarjojoukot ovat lähteneet tukikohdistaan. Armeijakunnan tykistö avasi tulen kello 14.15. Maajoukkojen hyökkäys lähti liikkeelle kello 14.35. Tavattuaan matkalla vastarintaa olivat XXX armeijakunnan joukot miehittivät Valkenswaardin vasta hämärän saapuessa ollen 10 kilometrin päässä Einhovenista, edettyään vain 11 kilometriä, joten operaation aikataulu kokonaisuudessaan myöhästyi jo alussa päivällä.
Saksalaiset reagoivat nopeasti liittoutuneiden hyökkäykseen, mikä vähensi yllätyshyökkäyksen etua.
Toinen päivä, maanantai 18. syyskuuta 1944
Toisena päivänä brittiläisen 1. laskuvarjoprikaatin I ja III laskuvarjopataljoona etenivät taistellen ja saavuttivat iltaan mennessä Arnhemin ja olivat 1,5 kilometrin päässä sillasta noin 200 miehellä, mikä oli 1/6 alkuperäisestä vahvuudesta. Pataljoonat olivat menettäneet taisteluissa suurimman osan upseereista ja aliupseereista. Toinen aalto myöhästyi sumun takia ja suoritti hypyn tulituksen alaisena, mutta 4. laskuvarjoprikaati laskeutui määrävahvuisena.
Yhdysvaltain 82. divisioona kohtasi vastarintaa Gravessa, joka oli hyvin puolustettu. Saksalaiset joukot painostivat yhdysvaltalaisia Nijmegenin itäpuolella. 505. laskuvarjorykmentti puolustautui Horstissa, Grafwegenissä ja Riethorstissa. Aikaisin aamulla saksalaiset olivat onnistuneet valtaamaan pudotusalueen, johon toisen aallon piti saapua kello 13.00. 508. laskuvarjorykmentti määrättiin valtaamaan takaisin saksalaisilta pudotusalueet ja pudotusalue saatiin vallattua kello 14.00 mennessä. Huono sää oli viivyttänyt toisen aallon lähtöä ja se saapui pudotusalueelle klo 15.30.
Yhdysvaltain 101. divisioona yritti saksalaisten räjäytettyä Sonin sillan valloittaa vastaavaa siltaa lähistöltä, mutta tuloksetta. Samaan aikaan osa divisioonasta eteni etelään ja saapui Eindhovenin pohjoisosiin.
Kello 06.00 irlantilaiskaarti jatkoi hyökkäystä ja XXX armeijakunnan tiedusteluyksiköt kohtasivat puolilta päivin ensimmäiset osastot 101. divisioonasta. Kello 16.00 tienoilla pääjoukko sai radiolla tiedon Sonin sillan olevan tuhottu ja pyynnön Bailey-sillan saamisesta paikalle. Yöhön mennessä Eindhovenin alue oli otettu haltuun, mutta kolonnat ruuhkautuivat kaupungin kaduilla ja saksalaiset lentokoneet pommittivat niitä yöllä. XXX armeijakunnan pioneerit kokosivat saksalaisten sotavankien avustuksella Bailey-sillan Wilhemina-kanavan ylitse 10 tunnissa.
1999 (albumi)
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 9.
Operaatio Market Garden
Nijmegen
Kolmantena päivänä, iltapäivällä, XXX armeijakunta saapui Arnhemin asemesta Nijmegeniin. Nijmegenissä Kaartin panssaridivisioona ja 82. divisioonan 505. rykmentin toinen pataljoona lähtivät yhdessä valtaamaan Nijmegenin siltaa, mutta yritys pysäytettiin 400 metrin päässä sillasta. Tämän jälkeen kahakointi jatkui läpi yön. Liittoutuneet tekivät uuden suunnitelman hyökkäyksestä sillan eteläpäähän ja samanaikaisesti 504. rykmentin kolmas pataljoona ylittäisi joen veneillä hieman kauempana ja hyökkäisi sillan pohjoispäähän. Ylitystä varten oli pyydetty veneitä myöhään iltapäiväksi, mutta ne eivät saapuneet ajoissa. Jälleen kerran XXX armeijakunta joutui odottamaan siltaa, joka olisi pitänyt olla vallattu ennen armeijakunnan saapumista.
Arnhem
Aamuyön tunteina 1. laskuvarjoprikaati aloitti hyökkäyksen kohti Arnhemin siltaa ensimmäisen pataljoonan johtamana. Heti päivän alettua valjeta saksalaiset huomasivat etenijät ja pääpuolustuslinjan tulitus pysäytti ensimmäisen pataljoonan etenemisen. Jouduttuaan tulituksen kohteeksi kolmelta suunnalta I pataljoona hajosi ja III pataljoonan jäljelle jääneet miehet joutuivat perääntymään. Myös 11. pataljoonan, joka ei juuri ollut vielä joutunut taisteluun, täytyi antaa periksi ylivoimalle yrittäessään vallata ylempää maastoa pohjoisessa ja vetäytyä yhdessä muiden pataljoonien kanssa länteen kohti pääjoukkoja Oosterbeckissä.
1999 (albumi)
Kappaleet
Kaikki kappaleet ovat Princen kirjoittamia
Operaatio Market Garden
Arnhem
Toinen pataljoona ja siihen liitetyt joukot (noin 600 miestä) pystyivät edelleen pitämään hallussaan Arnhemin sillan pohjoisen rampin vaikka saksalaiset alkoivat tulittaa järjestelmällisesti aluetta heittimillä, tykeillä ja tankeilla tarkoituksena tuhota rakennukset alueelta.
Oosterbeek
thumb|250px|right|Brittiläisiä laskuvarjojoukkoja Oosterbeekissä Oosterbeekin pohjoispuolella 4. laskuvarjoprikaati johti 1. maahanlaskudivisioonan yritystä tunkeutua saksalaisten linjojen taakse, mutta yhteysvaikeuksien ja vihollisen vastarinnan vuoksi yritys epäonnistui suurin tappioin. Divisioona, joka oli hajautunut laajalle alueelle ja vihollisen painostaessa sitä joka puolelta, oli menettänyt hyökkäyskykynsä. Kykenemättömänä auttamaan everstiluutnantti Frostin joukkoja sillalla, jäljellä olevan joukot pyrkivät vetäytymään puolustusasemiin Oosterbeckiin ja pitämään sillanpääaseman Reinin pohjoisrannalla.
Puolalaisen 1. erillisen laskuvarjoprikaatin laskuvarjojoukot joutuivat pysymään sumun takia Englannissa. Liitokoneet, joissa oli pääasiassa panssarintorjuntatykkejä ja ajoneuvoja, pääsivät nousemaan ilmaan, mutta epäonnekseen saapuivat laskeutumisalueelleen juuri kun 4. laskuvarjoprikaati oli vetäytymässä alueen lävitse ja liitokoneet joutuvat prikaatia takaa-ajaneiden saksalaisyksiköiden tulitukseen.
Nijmegen
Tilatut veneet saapuivat seuraavana eli neljäntenä päivänä (keskiviikkona) iltapäivällä hieman ennen kello kolmea, ja silloin tehtiin hätäinen päivähyökkäys. Tähän hyökkäykseen otti osaa 504. prikaatin kolmas pataljoona, ja se meloi suoraan keskelle tulitusta, josta vain alle puolet veneistä selvisi. Loput veneet kuitenkin onnistuivat rantautumaan joen pohjoisrannalle ja saivat saksalaiset perääntymään pois sillan molemmista päistä. Tämän jälkeen 505. prikaatin 2. pataljoona ja tankkeja toisesta divisioonasta ryntäsivät sillalle turvaamaan sen pitkän taistelun jälkeen. Sillan valtauksen jälkeen myös itse Nijmegenin kaupunki saatiin vallattua.
Tämä ei kuitenkaan oikeastaan auttanut liittoutuneita saavuttamaan päämääräänsä, koska Nijmegeniä puolustavat ”vartioivat panssarijoukot” tarvitsivat omien sanojensa mukaan ”aikaa kootakseen jälleen joukkonsa”. Näin ne eivät edenneet Arnhemiin ajallaan, joten tämäkin antoi saksalaisille aikaa vahvistaa joukkojaan Arnhemissa.
Arnhemin silta
Britit olivat kärsineet suuria tappioita, lähinnä haavoittuneita, jatkuvan tulituksen takia. Myös ampumatarvikkeita, erityisesti panssarintorjuntakalustoa, olisi tarvittu kiireesti lisää. Liittoutuneiden joukot olivat Arnhemissa hätää kärsimässä, ja ruuasta, vedestä ja lääkintätarpeista oli pulaa. Itse asiassa tilanne kehittyi niin vaikeaksi, että liittoutuneet solmivat tilapäisen kahden tunnin välirauhan, jonka aikana haavoittuneet sotilaat, muun muassa John Frost, siirrettiin saksalaisten hoitoon ja vankeuteen.
Jäljelle jääneet britit taistelivat välirauhan jälkeen yhä raivokkaasti, jopa aseitta, mutta torstaiaamuun mennessä lähes kaikki Arnhemissa taistelleet britit oli otettu vangeiksi, ja 81 brittiä kuoli puolustaessaan Arnhemin siltaa. Perjantai-illan ja torstaiaamun jälkeen eivät liittoutuneet enää yrittäneet vallata Arnhemin siltaa, vaan se jäi saksalaisten haltuun.
Oosterbeek
Neljäntenä päivänä ne 1. maahanlaskudivisioonan pataljoonat, jotka eivät taistelleet Arnhemissa, ja sieltä peräytyvät joukot saapuivat vähitellen Oosterbeekiin. Aiemmin paikalle saapuneet joukot eivät joutuneet taistelemaan kovin suurta saksalaisjoukkoa vastaan, mutta metsikössä Oosterbeekista länteen päin 4. laskuvarjoprikaati taisteli tietään kohti divisioonan eturintamaa. Tämä taisteluyritys ryytyi kuitenkin paikalleen, kun saksalaisten sotajoukkojen tykistö, kranaatinheittimet, tankit ja muutamat liekinheittimet tulittivat heitä raskaasti ja taukoamatta.
Taempana 156. laskuvarjopataljoonaa tulitettiin vielä raskaammin kuin 4. prikaatia, ja se kärsi monta hyökkäystä, ennen kuin pystyi vastahyökkäykseen. Vastahyökkäys oli kuitenkin niin valtaisa, että saksalaiset eivät lainkaan tajunneet pataljoonan olleen vetäytymässä. Pataljoonan tulitus oli niin tehokasta, että kahdeksan tunnin sotimisen jälkeen heidän onnistui työntyä Saksan sotilaiden ohi 150 sotilaan vajaamiehitykselläkin.
1. maahanlaskudivisioonasta oli selvinnyt noin 3 600 sotilasta, ja he onnistuivat pääsemään rakennuksiin ja metsään Oosterbeekin ympäristöön. He aikoivat viidentenä päivänä pitää Reinin ylittävän sillanpään hallussaan, kunnes XXX panssarijoukot olisivat voineet saapua. Tämä oli kuitenkin vaikeaa, koska heidän asemaansa tulitettiin jatkuvasti joka puolelta. Kaakossa Arnhemista peräytyneiden pataljoonien tähteet torjuivat tykistön avustuksella suurimman osan vihollistulituksesta. Pohjoisessa taas skottilaiset kuninkaalliset rajajoukot olivat hetken hätää kärsimässä iltapäivällä, mutta vastahyökkäys pistinten kanssa korjasi tilanteen ja pahoista menetyksistä kärsinyt pataljoona eteni kaikesta huolimatta.
Viimeisten päivien perääntymiset
thumb|260px|left|Jälkitilanne Toiseksi viimeisenä päivänä oli jo selvää, että operaatio tuli epäonnistumaan kokonaisuudessaan. Sunnuntai-iltana Dorsetiin oli määrä hypätä vielä joukkoja vahvistamaan Nijmegenin vartiointia Oosterbeekista päin. Nämä laskuvarjojoukot hyppäsivät kuitenkin suoraan saksalaisjoukkojen syliin, ja suurin osa miehistä ammuttiin heti. Oosterbeekin yrittäneistä 315 miehestä vain 75 pääsi perille, ja hekin jäivät saksalaisten vangeiksi. Tämän verilöylyn jälkeen 1. maahanlaskudivisioona päätettiin vetää pois Hollannista.
Maanantaiaamuna divisioonan käskettiin vetäytyä Reinin yli odottamaan pääsyä takaisin Englantiin. Vetäytymistä ei kuitenkaan saatu toteutettua ennen pimeää, ja siihen asti divisioona taisteli vielä kiivaasti selviytyäkseen. Divisioona taisteli saksalaisia vastaan tehokkaasti vetäytyessään ja antoi saksalaisille vaikutelman, että heidän asemansa olivat muuttumattomat. Tämä antoi mahdollisuuden vetäytymiseen kello 22.00.
Seuraavaan aamuun mennessä liittoutuneet olivat vetäneet 2 398 selviytynyttä miestään pois Hollannista, jättäen noin 300 miestä Reinin pohjoisrannalle. Nämä miehet joutuivat antautumaan saksalaisille, koska saksalaiset piirittivät heitä, eivätkä he näin päässeet perääntymään.
Noin 10 600 miehestä, jotka taistelivat Reinin pohjoispuolella, kaatui 1 485 miestä ja vangiksi joutui 6 414. Vangeista kolmannes oli haavoittuneita.
Arnhemin eteläpuolella Nijmegenissä vasta saapunut 50. Northumbian divisioona hyökkäsi saksalaisten kimppuun valtatiellä ja otti sen haltuunsa seuraavaan päivään mennessä. Myös Nijmegenin Salientissa liittoutuneiden laskuvarjojoukot pitivät asemansa läpi syys- ja lokakuun ja luovuttivat ne sen jälkeen Kanadan ensimmäiselle armeijalle marraskuussa 1944. Nämä alueet onnistuttiin pitämään hallussa helmikuuhun 1945 asti, jolloin Reininmaalla käynnistettiin toinen operaatio.
Operaation seuraukset ja lopputulos
Operaatio epäonnistui suurelta osin, ja varsinkin Arnhemin tappiot olivat huomattavat. Monet liittoutuneiden eliittimaahanlaskujoukoista kärsivät raskaita menetyksiä. Maahanlaskujoukkoja ei ollut koulutettu eikä aseistettu pitämään kohteita hallussaan pitkiä aikoja vaan valtaamaan ne ja luovuttamaan sitten maajoukoille. Näin ei kuitenkaan operaatio Market Gardenissa käynyt.
Operaatiota on syytetty huonosti ja hätäisesti suunnitelluksi. Sodanjohto halusi vain toteuttaa edes yhden operaation, jottei joutuisi kielteiseen julkisuuteen. Menetykset toivat kuitenkin mukanaan vielä enemmän kielteistä huomiota, ja operaation tärkeydestä kiisteltiin. On arveltu, että ilman operaatiota Antwerpeniin olisi saatu enemmän tarvikkeita. Market Garden vaati kuitenkin niin paljon resursseja, että Antwerpenin vapautus venyi aina vain myöhempään. Ilman Market-Gardenia olisi kuljetuskalustoa, vettä ja ruokaa, sekä ampumatarvikkeita riittänyt muuallekin ja tärkeitä satama- ja vesiväyliä olisi saatu vallatuksi ja näin kuljetuskalustoa Euroopan mantereella lisättyä.
Myös pudotusalueiden sijainteja on moitittu. Jos ne olisivat olleet lähempänä tärkeitä siltoja, hyökkäyksiin olisi kulunut luultavasti vähemmän aikaa ja varoja ja sillat olisi voitu saada vallatuiksi, kuten Veghelissä ja Gravessa.
Epäonnistuminen johtui luultavasti eniten XXX armeijakunnan myöhästymisestä ja hidastelemisesta. Jo ensimmäisenä päivänä se myöhästyi aikataulustaan ja saapui Nijmegeniin vasta sitten kun sen olisi suunnitelman mukaan pitänyt olla jo Arnhemissa. Panssarijoukot eivät yksinkertaisesti voineet edetä nopeammin.
Toisaalta jos operaatiota olisi suunniteltu pidempään, olisi luultavasti huomattu, että Drielissä olisi kulkenut lautta joen yli. Lautta olisi myös saatu huomattavasti helpommin vallattua kuin Arnhemin silta. Muitakin vaihtoehtoja kuin silta olisi siis ollut tarjolla.
Operaatiota suunniteltaessa luultiin saksalaisvastarinnan olevan vähäistä: lähinnä nostoväkeä, vanhuksia ja opiskelijoita. Saksalaiset olivat kuitenkin Normandian maihinnousun jälkeen varoittaneet amerikkalaisia ja brittiläisiä siitä, että he olivat saaneet joukkonsa koottua. Näin oli siis tiedossa, että vastassa olisi oikeita sotilaita. Liittoutuneet eivät kuitenkaan ottaneet varoituksia vakavasti, koska samanlaisia varoituksia oli esitetty puolin ja toisin.
Market Garden oli erittäin uskalias operaatio. Se edellytti taktisten riskien ottamista, mutta taktisia riskejä otettiin väärissä paikoissa. Yksityiskohtainen suunnittelu ja oikeanlainen johtajuus puuttuivat. Päättäjät eivät suunnitelleet erillisten yksiköiden, kuten pataljoonien ja komppanioiden, tehtäviä vaan enemmänkin suurten yksiköiden toimintaa.
Brittiläinen sotamarsalkka Bernard Montgomery kuitenkin luonnehti operaatiota ”90-prosenttisesti menestyksekkääksi”. Arnhemin kaupungin vapautti vasta huhtikuussa 1945 Kanadan I armeijakunta. He joutuivat taistelemaan kaksi päivää, eikä Arnhemin silta kuitenkaan säästynyt. Sen tilalle rakennettiin myöhemmin samanlainen silta, joka nimettiin sittemmin ”eversti Frostin sillaksi”.
Porta Nigra
thumb|Porta Nigra nykyisin.. thumb|Porta Nigra 1800–1900-lukujen taitteessa otetussa väritetyssä valokuvassa. thumb|Porta Nigra roomalaiskaudella. Kuva pienoismallista Trierissä. thumb|Porta Nigra Pyhän Simeonin kirkkona 1600-luvulla.
Porta Nigra (lat.) on Trierin kaupungissa Saksassa sijaitseva roomalaisaikainen pohjoinen kaupunginportti. Se on suurin nykyaikaan säilynyt roomalainen kaupunginportti, korkeudeltaan 29,3 metriä ja pituudeltaan 36 metriä. Portti rakennettiin vuonna 170 osaksi Augusta Treverorumin kaupunginmuuria, jonka kokonaispituus oli yli kuusi kilometriä.
Portin antiikkinen nimi unohtui, mutta keskiajalla vuoden 1060 jälkeen sitä alettiin kutsua "mustaksi portiksi" (Porta Nigra) sen jälkeen, kun pieneliöt olivat värjänneet valkoisen hiekkakiven mustaksi. Rakennuksen suurikokoiset, jopa 6 tonnia painavat laatat ovat lähistön kiviveistämöistä ja kiinnittyivät toisiinsa rautapidikkein ilman laastia. Rautapidikkeet joutuivat aikanaan rosvojen saaliiksi, ja myös suuri osa portin kivilaatoista käytettiin rakennustarpeiksi. Koko portti olisi ennen pitkää kadonnut neljän muun tavoin ilman onnekasta sattumaa.
Portin muuttaminen kirkoksi
Vuonna 1030 rakennukseen sulkeutui erakoksi bysanttilainen munkki Simon, joka muurattiin rakennuksen sisäpuolelle. Rukoukseen syventyneenä hän eli siellä viisi vuotta kuolemaansa saakka 1035. Paavi Benedictus IX julisti Simonin pyhimykseksi pian kuoleman jälkeen. Piispa Poppo von Babenberg antoi tämän jälkeen muuttaa portin kaksikerrosta käsittäväksi  pyhimys Simonin muistokirkoksi. Tornit täytettiin maalla, ja kirkkoon rakennettiin avoimet portaat torilta.
Myöhemmät vaiheet
Ranskalaisvallan aikana (1794–1814) Pyhän Simonin kirkko siirtyi valtiolle. Kun Napoleon I vuonna 1804 vieraili Trierissä, hän määräsi kirkon purettavaksi niin, että rakennus voitiin ennallistaa antiikkiseen asuunsa. Vuodesta 1822 lähtien vuoteen 1889 saakka siellä toimi Preussin hallituksen antiikkikabinetti. Porta Nigra oli tällöin myös Preussin tulliraja, mistä todisteeksi ovat jääneet portin rautaiset saranat. Vuosina 1969–1973 rakennuksessa suoritettiin laaja restaurointi. Portissa on edelleen neljä kerrosta.
Porta Nigra on osa Unescon maailmanperintökohdetta ja Trierin suosituimpia matkailunähtävyyksiä.
NaNoWriMo
National Novel Writing Month (NaNoWriMo tai joskus vain NaNo) eli kansallinen romaaninkirjoituskuukausi on vuosittainen marraskuun ajan kestävä kirjoitusprojekti, jossa tavoitteena on kirjoittaa 50 000 sanan mittainen romaani kuukauden aikana. Nimestään huolimatta NaNoWriMo on laajentunut kansainväliseksi ja mukana on ollut monia osallistujia Suomestakin. Vuoden 2008 projektiin osallistui 119 301 kirjoittajaa ja heistä 21 683 ylsi 50 000 sanan tavoitteeseen.
NaNoWriMossa päämääränä on nimenomaan kirjoittaa 50 000 sanaa, jonka ei tarvitse olla viimeistelty tai edes kokonainen romaani. Sen täytyy kuitenkin olla romaani eikä esimerkiksi novellikokoelma tai tietokirja. Novellikokoelmissa kuitenkin sallitaan poikkeuksia, mikäli novellit jollakin tavoin liittyvät toisiinsa. Kyseessä ei ole varsinainen kilpailu – tavoitteena on ”voitto”, mutta palkintoja ei jaeta. Muutamia NaNoWriMossa aloitettuja romaaneja on sittemmin julkaistu. Suomeksi kirjoittaville osallistujille projektissa on selvästi enemmän haastetta kuin englanninkielisille, sillä englannin kielessä 50 000 sanaa on vielä lyhyt romaani, siinä missä suomeksi se on paljon laajempi kokonaisuus.
Kruunuerakkohaukka
Kruunuerakkohaukka (Buteogallus coronatus) on eteläamerikkalainen päiväpetolintu. Lajin nimesi Louis Jean Pierre Vieillot 1817. Se luokiteltiin aiemmin erakkohaukkojen sukuun (Harpyhaliaetus), mutta molekyylitutkimusten perusteella se kuuluu luhtahaukkojen suvun neljä lajia käsittävään kladiin.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 75–85 cm, naaraan ollessa hieman koirasta kookkaamman. Lintu voi painaa 3 kg. Kookas haukka, jolla on lyhyt pyrstö ja pitkät jalat. Höyhenpuku on pääosin tummanruskea, tummassa pyrstössä on vaalea poikkiraita ja koivet ovat keltaiset. Päälaella on töyhtö. Nuoren linnun vaalea vatsapuoli on tummaviiruinen ja höyhenpuku on kauttaaltaan vaaleampi kuin vanhan linnun. Laji voi elää 40-vuotiaaksi.
NaNoWriMo
Nykyään NaNoWriMoon kuuluu foorumi, IRC-kanava, podcast sekä erilaisia livetapahtumia ja kampanjoita. Projektiin liittyvä hyväntekeväisyyskampanja rakentaa kirjastoja köyhiin maihin ja Laptop loaner -ohjelma lainaa kannettavia tietokoneita osallistujille, joilla ei ole omaa tietokonetta. NaNoWriMon päätavoite on kuitenkin edelleen sama, romaanin kirjoittaminen.
Kruunuerakkohaukka
Koko ja ulkonäkö
Kruunuerakkohaukka istuskelee mielellään pylväiden, aidantolppien tms. nokassa vaanien saalista. Se vaikuttaa kömpelöltä mutta on kuitenkin tehokas saalistaja.
Esiintyminen
Laji asuttaa Etelä-Amerikan keskiosia Andien itäpuolella Boliviassa, Brasiliassa, Argentiinassa ja Paraguayssa. Uruguaysta laji on mahdollisesti kuollut sukupuuttoon. Laji on uhanalainen, vaarantunut. Vähenemisen syistä ei olla täysin selvillä, mutta ainakin paikalliset maanviljelijät ja karjankasvattajat ampuvat niitä. Tappaminen on vähentynyt viime vuosikymmeninä.
Ravinto
Pyydystää saaliikseen nisäkkäitä, pääasiassa jyrsijöitä ja jäniseläimiä, sekä lintuja, kaloja ja todennäköisesti myös käärmeitä.
Kirkollishallitus
thumb|right|400px|Kirkollishallitus on sijoitettu Kuopioon ja pääistuntopaikka on kirkkokunnan keskustalo [[Hatsala|Hatsalan kaupunginosassa.]] Kirkollishallitus on Suomen ortodoksisen kirkkokunnan ja sen kolmen hiippakunnan yhteinen hallintoelin, jonka toimipaikka on Kuopiossa.
Eräät kirkollishallituksen kanslian virkamiehet toimivat kirkollishallituksen istunnoissa asioiden esittelijöinä.
Kirkollishallitus toimeenpanee kirkolliskokouksen päätökset.
Kansa taisteli
Kansa taisteli – Miehet kertovat: kuvauksia sotiemme tapahtumista oli Sotamuisto-yhdistyksen yhdessä Sanoma Oy:n kanssa julkaisema suomalainen talvisodan, jatkosodan ja Lapin sodan muistelmia julkaissut aikakauslehti. Suomen Sotahistoriallinen Seura julkaisi kaikki lehdet 19. kesäkuuta 2014 internetissä. Lehdet ovat vapaasti luettavissa ja tallennettavissa.
Lehti ilmestyi ensi kertaa vuonna 1957 nelinumeroisena, jonka jälkeen vuodesta 1958 vuoteen 1959 kymmennumeroisena ja vuodesta 1960 vuoteen 1986 12 kertaa vuodessa, lukuun ottamatta vuotta 1967, jolloin graafisen alan lakon vuoksi ilmestyi kaksoisnumero 3–4/1967.
Lehden artikkeleita on julkaistu myös Eero Eräsaaren toimittamissa teoksissa Muistojen kirja (Sanomaprint, 1987), Kohtalon vuodet (Sanomaprint, 1988), Isänmaa pelastui (Sanomaprint, 1990) sekä kokoomateoksessa Isänmaa pelastui, Kohtalon vuodet, Muistojen kirja (Helsinki Media, 1994).
Ilta-Sanomat järjesti WSOY:n kanssa vuonna 2011 jatkosotaa ja Lapin sotaa koskevan kirjoituskilpailun Kansa taisteli -lehden nimissä ja hengessä. Yli 150:n kilpailuun saadun aineiston joukosta palkittiin parhaana Viljo Sahsténin kirjoitus Valkeasaaren tulihelvetti, joka mukaan lukien Tuomas Hopun toimittamassa teoksessa julkaistiin yhteensä 48 kirjoitusta ja useita alkuperäisiä sota-ajan valokuvia.
Lehden merkitys oli ennen kaikkea siinä, että sen kirjoitusten avulla saattoivat sodan kokeneet suomalaiset käsitellä tunteitaan. Julkisuudessa tapahtumia ei tuolloin vielä muualla käsitelty eikä veteraaneja arvostettu. Lehdestä tuli myyntimenestys.
Jade (Mortal Kombat)
Jade on fiktiivinen henkilö Mortal Kombat -tappelupelisarjassa.
Jade on prinsessa Kitanan lapsuuden ystävä. He palvelivat yhdessä Mileenan kanssa Outworldin keisaria, Shao Kahnia. Kun Kitana viimein kääntyi Kahnia vastaan, Jaden käskettiin kaapata Kitana keisarille. Hän kuitenkin pysyi lojaalina ystävälleen ja liittyi tämän kanssa parantamaan heidän kotimaailmaansa, Edeniaa, jota Shao Kahn oli turmellut. Nykyään Jade toimii vapaan Edenian armeijan kenraalina ja palvelee Kitanaa ja hänen äitiään, kuningatar Sindeliä. Jade on katkera Tanyalle, joka petti Edenian ja liittoutui pahuuden puolelle, minkä seurauksena Jade ja Tanya ovat vihollisia.
Jade nähdään Mortal Kombat-peleissä vihreään, ihonmyötäiseen pukuun pukeutuneena palkkatappajana. Hän on melko samanlainen kuin Kitana ja Mileena, mutta huomattava ero on hänen päivettynyt ihonsa. Hänet nähtiin ensimmäisen kerran Mortal Kombat II:ssa, jossa hän ei kuitenkaan ollut pelattava hahmo. Myöhemmin hän oli pelattavana Ultimate Mortal Kombat 3:ssa ja tämän jälkeen useissa muissa Mortal Kombat peleissä. Jade käyttää aseenaan metallista Bo-sauvaa, mutta joskus myös teräväreunaisia bumerangeja. Mortal Kombat: Armageddonissa Jade osallistui Armageddonin taisteluun, jossa hän taisteli Tanyaa vastaan. Jade sai myöhemmin taistelussa surmansa. Jaden vaihtoehtoisessa Armageddonin lopetuksessa hän kukisti Blazen ja uusilla voimillaan halkaisi pyramidin kahtia ja vangitsi sen sisälle kaikki pahuuden puolella taistelleet, jonka jälkeen Jadea juhlittiin sankarina.
Vuoden 2011 Mortal Kombat -pelissä Jade taisteli Sonyaa vastaan, mutta hävisi tälle. Myöhemmin Jade kohtasi Raidenin, Jaxin ja Johnny Cagen asevarastolla vaatien heitä lähtemään ja taisteli Jaxia vastaan, mutta hävisi. Myöhemmin Jade seurasi Kitanaa Shao Kahnin käskystä ja joutui taistelemaan tätä vastaan, mutta hävisi. Myöhemmin Jade taisteli voitokkaasti Barakaa vastaan ja vapautti Kitanan vankeudesta kukistamalla Sheevan. Kitana lähetti Jaden hakemaan apua Raidenilta ennen kuin hän jäi uudelleen vangiksi. Jade myöhemmin kohtasi Mileenan ja kukisti tämän. Smoken ilmestyttyä paikalle hän vieheellisesti luuli Mileenaa Kitanaksi ja hyökkäsi Jaden kimpuun, mutta Jade voitti Smoken ja selitti tilanteen. Jade liittyi Earthrealmin puolustajiin ja puolusti temppeliä kyborgien hyökkäykseltä. Sindelin saavuttua paikalle hän tappoi Jaden repimällä tämän sydämen irti. Myöhemmin Quan Chi herätti Jaden henkiin ja langennut Jade nähtiin Quan Chin orjana Netherealmissa. Jade ei esiintynyt Mortal Kombat X-pelissä, mutta Mortal Kombat X-sarjakuvassa selvisi, että Jade oli suorittamassa erikoistehtävää pelin tapahtumien aikaan ollen kykenemätön suojelemaan Quan Chitä.
Mortal Kombat 11-pelissä langennut Jade toimi korruptoituneiden Kitanan ja Liu Kangin palvelijana varoittaen hetä Earthrealmin joukkojen hyökkäyksestä Netherealmin temppeliin. Myöhemmin Kronika tuo aikamyrskyn avulla menneisyyden Jaden nykyaikaan. Menneisyyden Jade liittoutuu Kotal Kahnin kanssa, joka joutui pakenemaan menneisyyden Shao Kahnia. Langennut Jade kohtaa menneisyyden Liu Kangin ja Kung Laon Wu Shin akatemian tyrmissä, mutta häviää taistelun heille. Menneisyyden Jaden ja Kotalin keskustelun aikana paljastaa, että heillä oli ennen rakkaussuhde. Jade kohtaa korruptoituneen itsensä, D'Vorahin ja Kollectorin kukistaen heidät taistelussa. Myöhemmin Jade joutuu taistelemaan Kotalia vastaan tämän yrittäessä teloittaa nuoria Tarkataneja ja voittaa hänet sanoen Kotalin tulleen kovasydämiseksi. Jade jää Shao Kahnin vangiksi ja Skarlet yrittää imeä Jaden veret kuiviin, mutta Kitana, Liu Kang ja Kung Lao estävät sen. Voitettuaan Barakan puolelleen Jade oli läsnä kolosseumilla Kitanan kukistettua Shao Kahnin lopullisesti ja Jade paransi vammautuneen Kotalin vammat. Myöhemmin langennut Jade taisteli Shang Tsungin saarella Jaxia ja Jacquita vastaan häviten heille. Menneisyyden Jade oli mukana Raidenin joukoissa hyökkäämässä Kronikan linnoitukseen Netherealmissa. Langennut Jade taisteli myöhemmin Kronikan linnoituksessa Liu Kangia vastaan häviten tälle.
Mortal Kombat 11: Aftermath-lisäosassa Jade oli vienyt Kotalin parannettavaksi Sielujen Kammioon. Myöhemmin Jade yritti estää Sheevaa viemästä Sindelin ruumista Sielujen Kammioon ja Sheeva joutui kukistamaan Jaden taistelussa. Havahduttuaan Jade kertoi asiasta Kitanalle. Myöhemmin Shang Tsungin saarella langennut Jade herätti voimillaan kuolleet saaren asukkaat henkiin ja lähetti heidät Nightwolfin, Fujinin ja Shang Tsungin kimppuun. Shang Tsung onnistui myöhemmin kukistamaan langenneen Jaden taistelussa. Myöhemmin menneisyyden Jade taisteli Netherealmissa Sindeliä vastaan, mutta Sindel kukisti hänet. Myöhemmin Kronikan linnoituksessa Sindel tappoi langenneen Jaden lävistämällä hänet ja Kitanan tämän omalla sauvallaan.
Helena Valtonen
Helena Valtonen (o.s. Juppala, s. 19. marraskuuta 1974 Vantaa) on suomalainen kivääriampuja. Hän edustaa Rauman Seudun Urheiluampujia.
Jade (Mortal Kombat)
Elokuvassa Mortal Kombat: Annihilation Liu Kang kohtasi Jaden aavikolla suoritettuaan Nightwolfin testin. Myöhemmin paljastui, että Jade oli todellisuudessa Shao Kahnin kaksoisagentti, joka lähetettiin häiritsemään muiden suunnitelmia. Myöhemmin Shao Kahn syötti Jaden gargoylelle rangaistukseksi epäonnistumisestaan.
Helena Valtonen
Lähteet
SAL:n profiili
Ammuntapeli
Ammuntapeli tai räiskintäpeli on videopelien lajityyppi, jossa pääosassa on ampuminen. Rajaavampaa nimitystä ”shoot ’em up” (lyhennettynä ”shmup”) käytetään etenkin vanhemmista ampumapeleistä, joissa liikkumavapaus on varsin rajoitettu. Joissakin on joko yksi staattinen ruutu taisteluareenana (esimerkiksi Asteroids ja Space Invaders), tai sitten vihollisia ja pelimaailmaa vieritetään vastaan pelaajasta riippumatta (esimerkiksi Nemesis ja R-Type).
Nykyisin suosittu ampumapelien alalajityyppi on ensimmäisen persoonan ammuntapeli (FPS, First-person shooter), jossa tapahtumat esitellään pelattavan hahmon näkökulmasta. Varhaisimpia lajityypin edustajia on Atarin Battlezone (1980). Lajityyppi tuli suosituksi vuoden 1992 Wolfenstein 3D:sta ja etenkin vuoden 1993 Doomista. Vuonna 1995 Descent yhdisti FPS-pelimaailmaan joka suuntaan katselun sekä liikkumisen. Myöhempiä tunnettuja FPS -pelejä ovat muiden muassa Half-Life (1998) ja Halo: Combat Evolved (2002). Nämä pelit ovat yleensä moninpelattavia. Muita alalajityyppejä ovat kolmannen persoonan ammuntapeli ja taktinen ammuntapeli.
Ammuntapeleihin kuuluvat myös valopistoolilla pelattavat pelit. Kolikkopelien valopistoolit korvattiin tietokoneversioissa usein hiirellä ohjattavalla tähtäimellä, mutta moniin pelikonsoleihin oli (ja on edelleen) saatavissa myös kotiin hankittavia valopistooleja. Klassisimpiin ammuntapeleihin kuuluvassa Cannon Fodderissa (1993) taas ohjataan sotilasjoukkoa hiirellä.
Raideammunnat ovat yksi alalaji, joissa pelaajan liikkumista on rajoitettu ennaltamääritellysti raiteilla. Lajityyppi voi muutoin muistuttaa paljon ensimmäisen persoonan ammuntapeliä, mutta katselusuunta ja liikkuminen eivät ole pelaajan ohjattavissa. Esimerkki raideammuntapelistä on Segan Virtua Cop (1994).
Valopistoolipelit käyttävät valopistooliohjainta ja usein ovat myös raideammuntoja. NES-konsolille julkaistu Duck Hunt (1984) ei kuitenkaan liiku vaan ainoastaan kohteet liikkuvat.
Muita ammuntapelien alalajeja:
Lähteet
Shoot'em up
Australian jääkiekkomaajoukkue
thumb|right|Australian joukkue vuonna 2008.
Australian jääkiekkomaajoukkue edustaa Australiaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maa on liittynyt Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 1938, ja maassa oli vuonna 2021 yli 3 000 rekisteröityä miesjääkiekkoilijaa. Australiassa oli vuonna 2021 kaikkiaan 22 jäähallia.
Suurin osa maajoukkueen pelaajista on siirtolaisia maista, joissa jääkiekko on merkittävämpi urheilulaji kuin Australiassa, kuten Kanadasta.
Australian maajoukkue otti ensi kertaa osaa talviolympialaisiin Kalifornian Squaw Valleyssa vuonna 1960. Joukkue hävisi kaikki kuusi otteluaan selvällä maalierolla, muun muassa kahdesti Suomelle, maalein 1–14 ja 2–19.
Australia saavutti suurimman voiton jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen historiassa voitettuaan Uuden-Seelannin luvuin 58–0 vuonna 1987.
Australian maajoukkue on pelannut 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailuissa vuodesta 2001 alkaen. Ensimmäiseen divisioonaan joukkue nousi vuonna 2008. Toisen kerran joukkue pelasi 1. divisioonan kisoissa vuonna 2012, mutta putosi toistamiseen takaisin 2. divisioonaan.
Georg Alanus
Georg(ius) Christophori Alanus, aiemmin myös: Yrjö Alanus (12. helmikuuta 1609 Jomala, Ahvenanmaa – 15. heinäkuuta 1664) oli Suomen ensimmäinen fysiikan ja kasvitieteen professori (tuolloin luonnontieteen professori). Alanuksesta tuli myöhemmin teologian professori. Hän oli Turun akatemian rehtori vuosina 1647–1648. Alanus tutki tähtitiedettä ja vastusti kopernikaanista heliosentristä maailmankuvaa.
Elämäkerta
Alanus avioitui Elisabet Nilsdotterin kanssa vuonna 1640. Vaimon isä oli Nyköpingin pormestari. Avioliittoon syntyi yhteensä kahdeksan lasta.
Alanus julkaisi yhteensä 35 väitöskirjaa luonnontieteiden ja teologian aloilta. Alanuksen sanotaan tuoneen Uppsalasta Suomeen metafyysis-spekulatiivisen luonnontieteen.
Alanuksen kuoltua piispa Johannes Gezelius epäili Alanuksen leskeä myrkyttämisyrityksestä. Alanuksen leski oli nimittäin valmistanut ja lähettänyt ennen joulua 1666 lääkkeeksi tarkoitettua juomaa Gezeliuksen vaimolle. Piispa epäili, että juoma sisälsi myrkkyä tai oli taikakeinoin valmistettua, koska siihen oli muodostunut vähitellen pieniä kiviä. Gezelius päätti aloittaa laajat tutkimukset asiasta. Alanuksen lesken piika todisti, että juoma oli valmistettu sekoittamalla hevosenlantaa ja vanhaa olutta sekä lisäämällä joukkoon sahramia ja muskotinkukkaa. Gezelius pyysi apua Turun akatemian ensimmäiseltä lääketieteen professorilta Erik Achreliukselta. Achreliuksen mukaan hevosen lannan mehu on varsin terveellistä pistosta vastaan. Valtaneuvos Pietari Brahe kovisteli piispa Gezeliusta "huonosta esimerkistä", kun tämä syytti professori Alanuksen leskeä taikajuoman välittämisestä Gezeliuksen vaimolle. Gezelius joutui väitteestään suorittamaan 400 riikintaaleria hyvitystä Alanuksen leskelle. Brahe yritti viivyttää Ruotsissakin noitasyytteistä johtuvia teloituksia vaihtelevalla menestyksellä.
Teatteri Ilmi Ö.
pienoiskuva|170px|Teatteri ILMI Ö:n sisäänkäynti Iso Roobertinkadulta. Teatteri ILMI Ö. on kiertävä ammattiteatteri, joka sijaitsee Punavuoressa Helsingissä Iso Roobertinkadulla. Teatteri toimii myös eri puolella Helsinkiä sekä ympäri Suomea kiertävänä teatterina. Sen toiminnan osa-alueita on esitystoiminta, yleisötyön ja soveltavan teatterin hankkeet, tapahtumat ja työpajat sekä taiteen perusopetusta antava lasten- ja nuorten Teatterikoulu ILMI Ö. Vuonna 2002 perustettu Teatteri ILMI Ö. on osallistavan esitystaiteen ja osallistavien työtapojen pioneeri Suomessa.
Historia
Alkusysäyksen teatterin perustamiselle antoi Metropolia Ammattikorkeakoulun (ent. Stadia) Virtaa-niminen lastenteatterin tutkimus- ja kehittämishanke. Aiheesta kiinnostuneet opiskelijat kokoontuivat yhteen ja pitivät Teatteri ILMI Ö:n perustamiskokouksen Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2002.
Teatteri nyt
Teatterilla on vuosien 2020–2024 ohjelmiston pääaiheena luonto, ympäristö ja ilmastonmuutos. Vuosittain ohjelmistoon tuotetaan vähintään yksi pääaiheinen esitys tai hankekokonaisuus. Teatterin keskeisimmät arvot ovat yhteisöllisyys, osallisuus, dialogisuus, taiteellinen rohkeus ja ekologisuus. Taide on teatterin toiminnassa moniaistinen, esteettinen kokemus sekä yhteiskunnallisen osallistumisen väline ja mahdollisuus vuoropuheluun erilaisten ihmisten välillä, mikä lisää taiteen saavutettavuutta ja osallistavuutta.
Teatteri ILMI Ö:n erityispiirteitä ovat uusia esitysmuotoja etsivä lasten- ja nuortenteatteri, kotimaiset kantaesitykset, devising-menetelmät, interaktiiviset ja tutkivat työtavat, ajan ilmiöihin reagoiminen, asiakkaiden aiheista esityksen valmistaminen ja yleisöjen luo meneminen.
Vuonna 2020 Helsingin kaupunki valitsi Teatteri ILMI Ö:n yhdeksi kuudesta kummiteatterista Kulttuurin Kummilapset-ohjelmaan. Ohjelmassa kummiteatterit tarjoavat jokaiselle vuonna 2021 syntyvälle lapselle kaksi esitystä vuosittain seitsemän vuoden ajan. Teatteri ILMI Ö:n ensimmäisen vuoden teos on nimeltänsä Metsämosaiikki. Muut viisi kummiteatteria on Suomen Kansallisteatteri, Helsingin Kaupunginteatteri, Svenska Teatern, Nukketeatteri Sampo ja Q-teatteri.
Teatterin ensi-iltoja
Lähde:
Teatterikoulu ILMI Ö.
Vuonna 2006 Teatteri ILMI Ö. perusti Teatterikoulu ILMI Ö:n ja se sai luvan antaa teatteritaiteen perusopetuksen laajaa oppimäärää kun Helsingin kaupungin kulttuuri- ja kirjastolautakunta hyväksyi sen yleisen oppimäärän opetussuunnitelman. Oppilaaksi otetaan ilmoittautumisjärjestyksessä kahdeksanvuotiaasta lähtien ja harrastusta on mahdollista jatkaa aikuisuuteen saakka.
Henkilökunta
Teatteri ILMI Ö:n hallinnollinen henkilökunta muodostuu taiteellisesta johtajaparista ja tuottajasta. Kaikki teatterin jäsenet muodostavat yhdessä taiteellisen toimikunnan.
Luettelo Sauvon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Sauvon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Sauvon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Sauvoon on liitetty Karunan kunta.
Djahanka
Djahanka on Guineassa puhuttu mandelainen kieli. Se on läheistä sukua mandinkan kielelle ja eri murteiden jako näiden kielten välillä ei ole yksikäsitteistä. Ethnologue laskee Senegalissa ja Guinea-Bissaussa puhutun djahankan yhdeksi mandinkan alle luokiteltavan länsimaninkakaknin kielen murteeksi, kun taas Guinean djahanka on oma erillinen kielensä. Guinean djahankaa puhuu äidinkielenään 29 500 ihmistä.
Omniva
thumb|Virolainen postilaatikko [[Pärnussa.]] Omniva, aiemmin Eesti Post, on Viron valtion omistuksessa oleva postijärjestelmä. Sen pääkonttori sijaitsee Tallinnassa. Nimi Omniva otettiin käyttöön kesäkuussa 2014.
Kauko Heuru
Kauko Aarno Artturi Heuru (11. huhtikuuta 1936 Hinnerjoki – 10. helmikuuta 2023 Huittinen) oli suomalainen oikeustieteen lisensiaatti ja hallintotieteiden tohtori ja Huittisten ja Kuopion kaupunginjohtaja. Heuru toimi Huittisten kunnanjohtajana 1966–1971, kauppalanjohtajana 1972–1976, kaupunginjohtajana 1977–1990, Tampereen yliopiston vt. apulaisprofessorina 1988–1990 ja Kuopion kaupunginjohtajana 1990–1998.
Tutkija
Heurun kunnallisoikeuden alaan kuuluva väitöskirja ”Kunnan päätösvallan siirtyminen” tarkastettiin Tampereen yliopistossa vuonna 2000.
Heuru kirjoitti kunnallisasioista lukuisia teoksia, kuten käytännön kuntalakiin, perustuslailliseen kunnallishallintoon ja kunnalliseen itsehallintoon liittyvistä kysymyksistä. Tarkastelukulma on paljolti oikeudellinen, koska hän katsoo, että kunnallinen itsehallinto on ennen kaikkea kansalaisten oikeus.
Heuru on esittänyt muun muassa seuraavan teesin: ”Kuntarajojen muuttamisen sijasta kuntien tehtävät pitäisi eriyttää. Jokaisen kunnan ei tarvitsisi tehdä samoja asioita. Meillä pitäisi olla kaksi tai useampi tasoinen kuntalaitos.”
Heurun mukaan demokratia ja tehokkuus muodostavat kunnallishallinnon keskeisimmän arvopohjan. Näiden välillä vallitsee tietynlainen jännite. Heuru on tutkinut oikeushistoriallisessa valossa kunnanvaltuuston asemaa tämän jännitteen sisällä. Hän on selvittänyt kunnanvaltuuston vallan syntyhistoriaa sekä sen kehittymistä yhteiskunnallisen muutoksen osana.
Heurun mukaan kunnallishallinnossa on perinteisesti korostettu demokraattisia arvoja. Hän väittää tutkimuksissaan, että 1990-luvulla tässä tapahtui ratkaiseva muutos. Tällöin tehokkuusvaatimukset voimistuivat ja niihin myös vastattiin. Suomen kunnallishallinto siirtyi erilaisten kokeilujen ja hallinnonuudistusten kautta uudenlaiseen kunnallishallintoon, jonka johtavana aatteena on tulosjohtamisen idea.
Esperanza Spalding
Esperanza Spalding (s. 18. lokakuuta 1984) on yhdysvaltalainen jazzbasisti ja laulaja. Hänet palkittiin parhaan tulokkaan Grammyllä vuonna 2010 ja vuonna 2012 hän sai kolme Grammyä lisää.