cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kylo Ren
The Rise of Skywalker (2019)
Voimasidoksesta kehittyneen vahvemman yhteyden, Voimakaksitahoisuuden, kautta Kylo löytää Reyn aavikkoplaneetta Pasaanalta ja lähtee Renin ritareiden kuuden muun jäsenen kanssa etsimään häntä. Hänen käskeminään Renin ritarit ja iskusotilaat kaappaavat Chewbaccan ja Millennium Falconin. Kun Rey myöhemmin saapuu lumiplaneetta Kijimiltä pelastamaan Chewbaccaa, hän ja Kylo käyvät Voimakaksitahoisuuden kautta etäältä valosapelitaistelua toisiaan vastaan ja Rey tuhoaa Kylon yksityispyhätön täynnä Darth Vaderilla kuuluneita esineitä. Kun Rey on aikeissa paeta Falconille, Kylo saapuu tähtihävittäjälle, paljastaa Palpatinen olevan Reyn isoisä ja pyytää tätä auttamaan Palpatinen tuhoamisessa. Rey kieltäytyy, koska halusi seurata Ben Soloa eikä Kylo Reniä. Kylo seuraa Reytä Kef Birin merikuuhun, Endorin aurinkokuntaan, Toisen Kuolemantähden jäänteille, ja tuhoaa tiennäyttäjän. He käyvät fyysisen valosapelitaistelun, jonka Kylo on voittamaisillaan, kunnes hän aistii Leian kuoleman ja Rey ehtii lävistää hänet valosapelilla ennen kuin ehti itsekin aistia sen. Rey parantaa Kylon Voiman avulla ja pakenee Kylon TIE-hävittäjällä. Reyn lähdettyä Kylo näkee näyn isästään Han Solosta, joka muistuttaa Tähdentappajatukikohdan kohtaamista. Tällä kertaa Kylo saa rohkeutta heittää valosapelinsa pois ja kääntyä takaisin Ben Soloksi.
Ben seuraa Reytä ja Vastarintaa Exegolille Imperiumin vanhalla TIE-tiedustelijalla auttaakseen Reytä pysäyttämään Palpatinen. Rey välitti Voimakaksitahoisuuden kautta Anakinin valosapelin Benille, joka surmasi sillä Renin ritarit, Reyn itse surmatessa Leialle kuuluneella valosapelilla suvereenisuojelijat, jotka toimivat Palpatinen henkivartijoina. Palpatine käyttää Reyn ja Benin yhteyttä toisiinsa imeäkseen heidän elinvoimaansa ja palatakseen täysiin voimiinsa ennen kuin paiskaa Benin alas kuiluun. Ben kuitenkin selviää pudotuksesta ja kiipeää ylös samalla kun Rey, entisten jedien vahvistamana, kääntää Luken ja Leian valosapeleilla Palpatinen Voimasalamat tätä itseään vastaan, mutta menettää oman elinvoimansa. Reyn ollessa kuolemaisillaan, Ben luovuttaa tälle oman elinvoimansa ja he suutelevat ennen kuin Ben katoaa ja yhtyy Voimaan.
Televisio
Kylo Ren esiintyi animaatiosarjassa Star Wars Resistance ainoastaan sen kaksiosaisessa päätösjaksossa ”Pako”. Kun Ensimmäisen ritarikunnan tiedustelupalvelun agentti Tierny ja iskusotilaskomentaja Pyre olivat joukkomurhanneet Aeos Primen asukkaita rangaistuksena Colossuksen väen auttamisesta, Kylo otti heihin yhteyttä ja oli vihainen siitä, etteivät nämä olleet onnistuneet tuhoamaan Colossusta ja uhkasi Voimaa käyttämällä ohjata Tiernyn ja Pyren ampumaan toisensa aseillaan, jotta nämä ymmärtäisivät mitä epäonnistumisesta seuraa. Vaikka Tierny ja Pyre lopulta löysivät Colossuksen, Kazuda Xionon ja Jarek Yeagerin sabotoitua Pyren tähtihävittäjän suojakilpi, ja Vastarinnan Jadelentueen sekä Colossuksen Ässien hyökättyä tähtihävittäjän kimppuun, Tierny sai uuden viestin Kylolta ja Tierny pyysi tätä lähettämään apujoukkoja. Kylo kieltäytyi ja kuristi Voimalla Tiernyn kuoliaaksi. Pyre ja muu tähtihävittäjän miehistö saivat surmansa, kun Jadelentue ja Ässät räjäyttivät tähtihävittäjän palasiksi.
Sarjakuvat
Sarjakuva The Rise of Kylo Ren kertoi tarkemmin Ben Solon kääntymisestä Kylo Reniksi sekä Renin ritareiden mestariksi tulemisesta. Kuusi vuotta ennen The Force Awakensin tapahtumia, kun Ben oli kääntynyt Lukea vastaan, hän oli romahduttanut temppelin Luken päälle ja luullut tappaneensa mestarinsa. Hän yritti väittää kolmelle muulle jedioppilaalle, Hennixille, Taille ja Voelle Luken olevan paha, mutta nämä kieltäytyivät uskomasta häntä. Ben pakeni henkilökohtaisella aluksellaan Grimtaashilla ja lähti tapaamaan Snokea, joka oli pitkään kommunikoinut hänen kanssaan etäältä ja uskotellut Benille Luken olevan epäluottavainen ja pelkäävän Benin voimia. Ben oli myös jo aiemmin tavannut Luken kanssa Renin ritarit ja seurannut Luken taistelua näitä vastaan. Renin ritarit, joita silloin johti hahmo nimeltä ”Ren”, oli jo silloin halunnut ottaa selvää olisiko Benistä heidän jäsenekseen. Snoken suostuttelemana Ben lähtee tapaamaan Renin ritareita, jotka eivät usko Luken olevan kuollut ja vaativat Beniä tappamaan toisen jedin. Kun Hennix ja Voe löytävät Benin ja Ben itsepuolustuksena tappaa Hennixin, Ren ei vieläkään ole riittävän vaikuttunut. Myöhemmin Mimbanin kaivoskuussa Ren tappaa Tain, jota Ben piti parhaana ystävänään, ja sanoi uskovansa Snoken olleen väärässä Benin potentiaalista. Raivostunut Ben tappaa Renin ja koska hänestä oli vihdoin tullut ”murhaaja”, Ben tappaa myös Voen. Renin ja Voen kuolemien myötä muut kuusi Renin ritaria vannovat uskollisuutta Benille, joka nimeää itsensä Kylo Reniksi (sanan Kylo tarkoittaessa osaa itsestään, jonka halusi leikata pois, kuten tässä tapauksessa Ben Solon identiteetin) ja rakentaa ristiterävalosapelinsa.
Videopelit
Kylo Ren esiintyy videopelissä Star Wars: Battlefront II pelattavana hahmona. Pelin tarinatilassa hän yrittää selvittää Lor San Tekkan sijaintia, jolla on kartta Luke Skywalkerin luokse. Häntä ääninäyttelevät Roger Craig Smith (ilman kypärää) ja Matthew Wood (kypärän kanssa). Kylo Ren on myös pelattava hahmo Disney Infinity 3.0 -videopelissä lisäosan kautta.
Gertrude Kolar
Gertrude ”Trude” Kolar (myöh. Gollner, 23. tammikuuta 1926 Graz – 22. joulukuuta 2014 Berliini, Saksa) oli itävaltalainen telinevoimistelija ja kuollessaan maan ainoa lajin maailmanmestari.
Kolar kilpaili kaksissa kesäolympialaisissa: Lontoossa 1948 hän sijoittui Itävallan joukkueessa joukkuekilpailun kuudenneksi ja Helsingissä 1952 joukkuekilpailun kymmenenneksi ja yhteisvoimistelun yhdeksänneksi. Hän kilpaili Helsingissä myös moniottelussa ja kaikilla telineillä päälle 70:n sijoituksilla. MM-kilpailuista Kolar voitti Baselissa 1950 kultaa eritasonojapuilta, hopeaa hypystä ja pronssia ottelusta.
Avioitumisensa myötä Gollnerina tunnettu Kolar kuoli 88-vuotiaana Berliinissä 22. joulukuuta 2014. Hän oli kuollessaan edelleen Itävallan ainoa maailmanmestaruuden voittanut telinevoimistelija.
Kristian Tuohilampi
Kristian Tuohilampi (s. 8. marraskuuta 1989 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigaa Helsingin IFK:ssa, Saimaan Pallossa, Porin Ässissä ja Vaasan Sportissa yhteensä 188 runkosarjaottelua tehopistein 2+14=16 ja kuusi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Tuohilampi pelasi suurimman osan urastaan kuitenkin Mestiksessä. Hän voitti Sportissa mestaruuden vuonna 2011. Tuohilampi toimi TUTO Hockey kapteenina kausina 2016–2017 ja 2021–2022, joista ensimmäisenä mainitulla hänet äänestettiin myös Mestiksen toiseen tähdistökentälliseen.
Ura
Tuohilampi on Helsingin Jääkiekkoklubin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Helsingin IFK:hon ja sieltä B-juniori-ikäisenä Jokereihin kaudeksi 2006–2007. Kolmen siellä vietetyn vuoden jälkeen Tuohilampi palasi kaudeksi 2009–2010 HIFK:hon, jonka A-nuorten kapteenina hän toimi. Hän oli tehoilla 5+18=23 joukkueen tehokkain puolustaja ja sijoittui A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssissä kuudenneksi kahden muun pelaajan kanssa. Tuohilampi voitti A-nuorten SM-hopeaa keväällä 2010. Hän teki kauden aikana myös debyyttinsä miesten peleissä pelatessaan yhden Mestis-ottelun lainalla Kiekko-Vantaassa joulukuussa 2009.
Toukokuussa 2011 Tuohilampi teki kaksivuotisen sopimuksen HIFK:n SM-liigajoukkueen kanssa. Hänen roolinsa ei ollut lähtökohtaisesti kovin suuri, mutta Tuohilampi sai paikan joukkueen kokoonpanosta Ilari Melartin ollessa jalkavamman takia sivussa. Hän teki liigadebyyttinsä kauden avausottelussa 15. syyskuuta 2011 vieraissa paikallisvastustaja Jokereita vastaan. Tuohilampi jäi lopulta melko pieneen rooliin ja hän pelasi SM-liigassa 24 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Tuohilampi pelasi ison osan kaudestaan lainalla Mestiksen puolella, kolme ottelua Mikkelin Jukureissa ja 15 ottelua Kiekko-Vantaassa.
Alkukaudella 2012–2013 Tuohilampi pelasi HIFK:n sekä sen uuden yhteistyöjoukkueen, Mestiksen nousijajoukkue HC Keski-Uudenmaan riveissä. Marraskuun 2012 lopulla hänet lainattiin loppuvuoden kestävällä lainasopimuksella Jukureihin, joka puolestaan lainasi samanmittaisella sopimuksella HIFK:hon Ilkka Vaarasuon. Tuohilampi ei lopulta onnistunut murtautumaan HIFK:n kokoonpanoon ja hän pelasi kauden aikana vain 16 SM-liigaottelua. Otteluita Mestiksessä kertyi yhteensä 13. Kaudeksi 2013–2014 Tuohilampi palasi vuoden mittaisella sopimuksella Sportiin. Hänestä tuli joukkueen varakapteeni.
Tuohilampi siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella TUTO Hockeyn riveihin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Kaudella 2016–2017 Tuohilampi esiintyi myös TuTon kapteenina Anssi Virkin oltua loukkaantuneena. Hän oli tehoilla 7+14=21 joukkueen tehokkain puolustaja Kalle Valtolan kanssa ja he jakoivat Mestiksen puolustajien pistepörssin kymmenennen sijan IPK:n Janne Pälveen ja Jokipoikien Matti Koistisen kanssa. Pudotuspeleissä Tuohilampi jakoi TUTOn sisäisen tehotilaston voiton Aleksi Rutasen kanssa lukemalla +5. Hänet äänestettiin kauden päätteeksi Mestiksen toiseen tähdistökentälliseen. Tuohilampi pelasi kauden aikana myös yhteensä kolme SM-liigaottelua lainalla Saimaan Pallossa ja Porin Ässissä.
Kaudeksi 2017–2018 Tuohilampi siirtyi kaksivuotisella sopimuksella edellisen kauden lainaseuraansa Ässiin. Hänen ensimmäinen täysimittainen SM-liigakautensa toi 55 runkosarja- ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 1+6=7. Tuohilammen liigauran avausmaali syntyi 22. syyskuuta 2017 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Kaudella 2018–2019 hän sijoittui 101 minuutillaan SM-liigan jäähypörssissä neljänneksi. Tuohilampi palasi kaudeksi 2018–2019 1+1-vuotisella sopimuksella Vaasan Sportiin, joka nostettiin hänen edellisen visiittinsä jälkeen SM-liigaan.
Tuohilampi palasi kaudeksi 2020–2021 2+1-vuotisella sopimuksella TUTOn Mestis-joukkueeseen. Kesäkuussa 2021 hän teki seuran kanssa 1+1-vuotisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2021–2022 Tuohilampi nimettiin TUTOn kapteeniksi.
Huhtikuussa 2022 Tuohilampi vahvisti lopettaneensa pelaajauransa ja siirtyvänsä TUTOn junioripäälliköksi. Hän on ollut seurassa myös myyntityössä. Tuohilampi on ollut aktiivinen myös Pelaajayhdistyksen toiminnassa.
J. V. Sainio
Johan Valfrid Sainio (3. lokakuuta 1880 Pyhäjärvi Ul. – 31. elokuuta 1920 Pietari) oli suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana 1908–1917 ja Suomen Leipurityöntekijäin Liiton puheenjohtajana 1913–1917. Sisällissodan loppuvaiheessa Sainio pakeni Neuvosto-Venäjälle, jossa hän oli perustamassa SKP:ta ja sai surmansa niin sanotuissa Kuusisen klubin murhissa.
Varhaiset vuodet
Aviottomana lapsena syntyneen Sainion äiti oli itsellinen Henriika Wilhelmiina Heikintytär. Kansakoulun käytyään Sainio työskenteli kotiseudullaan renkinä ja vuosina 1895–1899 sekatavarakaupan myyjänä Hangossa, jonka jälkeen hän oli sokerileipurina Helsingissä, Viipurissa ja Joensuussa. Sainio toimi myös SDP:n Kuopion läänin itäisen vaalipiirin puhujana ja piirisihteerinä sekä Kansan Voiman Joensuun toimituksen hoitajana. Sainio valittiin eduskuntaan vuonna 1908, jonka ohella hän toimi Suomen Leipurityöntekijäin Liiton puheenjohtajana 1913–1917.
Sisällissota ja aika Venäjällä
Sisällissodan käynnistyttyä Sainio valittiin Työväen pääneuvoston jäseneksi Suomen Ammattijärjestön edustajana, mutta hän ei osallistunut sen toimintaan, vaan jatkoi leipurityöntekijäin liiton toimitsijana. Sodan loppuvaiheessa Sainio pakeni Neuvosto-Venäjälle, jossa hän oli elokuussa 1918 perustamassa Suomen kommunistista puoluetta. Myöhemmin Saino toimi Venäjän kommunistisen puolueen edustajana SKP:ssa ja suoritti punaupseerikurssin Pietarin kansainvälisessä sotakoulussa. Hän kuoli Pietarissa 31. elokuuta 1920, jolloin SKP:n oppositio hyökkäsi puolueen puhetilaisuuteen ja surmasi kahdeksan henkilöä. Sainio ammuttiin todennäköisesti vahingossa, sillä hänen ei tiedetty olleen riidoissa opposition kanssa. Sainio on haudattu yhteishautaan Pietarin Mars-kentälle, jossa on myös surmattujen muistomerkki.
Perhe
Sainion puoliso oli Hilja Hirvonen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1914.
Tapaus Silkwood
The New York Timesin kriitikot valitsivat Tapaus Silkwoodin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
Viidenalanen
Viidenalanen on Päijät-Hämeessä Heinolassa Vainionkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Lauhjoen valuma-alueeseen (14.147) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,9 metriä mpy.
Formiskos
pienoiskuva|upright=0.54|[[Theba (Kreikka)|Thebalainen formiskos hellenistiseltä kaudelta (323–30 eaa.).]] Formiskos on antiikin aikainen keraaminen öljypullo. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Formiskoksia käytettiin oletettavasti öljyn pirskottelemiseen uskonnollisissa rituaaleissa. Niitä on löydetty muun muassa haudoista. Vaasityypin nimi on deminutiivi sanasta formos, ’kori’.
Formiskos on muodoltaan päärynän tai säkin muotoinen pullo, jossa on kapea kaula ja pieni suu. Usein muoto jäljitteli samannimistä nahkaista pussia, jossa kannettiin astragaloksia eli pelinoppia. Formiskosten korkeus oli tyypillisesti noin 20 cm.
Nykyarkkitehtuuri
Nykyarkkitehtuuri tarkoittaa 1990-luvun ja 2000-luvun arkkitehtuuria. Se seuraa 1990-luvun puoliväliin jatkunutta postmodernia tyylisuuntausta.
Nykyarkkitehtuuria ei määrittele yksi tyyli. Sille on yhteistä epätavanomaisuus, mielikuvituksellisuus ja menneisyyden arkkitehtuurityyleistä irtaantuminen. Nykyarkkitehteja eivät enää sido lineaariset muodot. He pystyvät hyödyntämään laajaa valikoimaa uusia ja innovatiivisia materiaaleja sekä rakentamisen menetelmiä, kuten tietokoneavusteisesti luotuja kaaria, laserleikkaustekniikoita ja kolmiulotteista tulostusta. Nykyarkkitehtuurissa käytetään usein kierrätettyjä ja luonnonmukaisia materiaaleja ja kiinnitetään huomiota ekologisuuteen.
Nykyarkkitehtuurissa yleisiä piirteitä ovat esimerkiksi kaarevat linjat, pyöreät ja vapaat muodot, epätavanomaiset tilavuudet, epäsymmetrisyys, avoimet tilat, suuret ikkunat, viherkatot ja -seinät, sulautuminen ympäristöön sekä integroitu älyteknologia ja valaistus.
Kansainvälisesti tunnettuja nykyarkkitehteja ovat esimerkiksi Frank Gehry, Jean Nouvel, Tadao Andō, Shigeru Ban, Santiago Calatrava ja Zaha Hadid.
Mahmud Darwish
Mahmoud Darwish (13. maaliskuuta 1941 – 9. elokuuta 2008) oli palestiinalainen runoilija ja kirjailija. Hän sai lukemattomia palkintoja kirjallisesta tuotannostaan ja häntä pidettiin Palestiinan kansallisrunoilijana. Hänen tuotannossaan Palestiinasta tuli kadotetun paratiisin, syntymän ja ylösnousemuksen ja karkotuksen ja maanpaon aiheuttaman tuskan vertauskuva Runoilija Naomi Shihab Nye on sanonut Darwishin teoksista:
Elämäkerta
Darwish syntyi al-Birwan kylässä Acren piirikunnassa, silloisessa Palestiinan brittiläisessä mandaatissa, joka nykyisin on Länsi- Galilea. Hän oli Salim ja Houreyyah Darwishin toinen lapsi. Hänen isänsä oli muslimi ja maanomistaja. Äiti oli lukutaidoton, mutta isoisä opetti Darwishin lukemaan. Israelin valtion perustamisen jälkeen perhe pakeni Libanoniin, ensin Jezziniin, ja sieltä Damouriin. Vuoden kuluttua he palasivat Acreen, joka nyt kuului Israelille, ja asettuivat asumaan Deir al-Asadiin. Darwish kävi lukion Kfar Yasifissa, kahden kilometrin päässä Jadeidista pohjoiseen. Myöhemmin hän muutti Haifaan. Ensimmäisen runokirjansa Asafir bila ajniha hän julkaisi 19-vuotiaana. Darwish muutti pois Israelista 1970-luvun alussa opiskelemaan Neuvostoliittoon, ja häneltä riistettiin Israelin kansalaisuus. Hän opiskeli vuoden Moskovan yliopistossa, ennen kuin muutti Egyptiin ja Libanoniin. Kun hän liittyi PLO:hon 1973, hänen ei enää sallittu palata Israeliin. Vuonna 1995 hän kuitenkin palasi maahan osallistuakseen kollegansa Emile Habibin hautajaisiin. Matkan aikana hän sai Israelin viranomaisilta luvan jäädä maahan neljäksi päiväksi. Darwish sai lopulta 1995 luvan palata asumaan Länsirannalle Ramallahin kaupunkiin. Darwish oli naimisissa kaksi kertaa ja erosi molemmista avioliitoista. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli kirjailija Rana Kabbani. 1980-luvun puolivälissä hän avioitui egyptiläisen kääntäjän Hayat Heenin kanssa. Hänellä ei ollut lapsia. Darwishilla oli pitkäaikainen sydänsairaus. Saatuaan sydänkohtauksen 1984 hän joutui sydänleikkaukseen. Vuonna 1998 hänet leikattiin jälleen. Hän kävi viimeisen kerran Israelissa 15. heinäkuuta 2007 osallistuakseen runojenlukutilaisuuteen. Tilaisuudessa hän arvosteli Fatahin ja Hamasin keskinäistä väkivaltaisuutta ja sanoi, että se on ”kadulla tehty itsemurhayritys”.
Kirjallinen ura
Darwishilta on ilmestynyt yli 30 runoteosta ja kahdeksan proosateosta. Hän on ollut päätoimittajana eri lehdissä kuten Al-Jadid, Al-Fajr, Shu'un Filistiniyya ja Al-Karmel (1981). Hänen ensimmäinen julkaistuun runokokoelmaansa "Leaves of Olives" sisältyi runo "Identity Card", jonka hän kirjoitti 1964.
Hän nousi kansainväliseen maineeseen runoillaan, ja niissä kiinnittää huomiota erityisesti hänen rakkautensa Palestiinaa kohtaan ja hänen hänen halveksunta Israelin valtiota kohtaan. Darwish on todennut Israelin valtiosta:
Darwish kirjoitti arabiaksi, mutta puhui englantia, ranskaa ja hepreaa. Israelilaisen kirjailijan Haim Gouri mukaan, joka tunsi hänet henkilökohtaisesti, hänen hepreansa oli erinomaista.
Darwish arvosti arabirunoilijoita Abd al-Wahhab al-Bayatiia ja Badr Shakir al-Sayyabia. Hän mainitsi Rimbaudin ja Ginsbergin vaikutteiden antajinaan. Darwish ihaili heprealaisrunoilija Yehuda Amichaita, mutta kuvaili hänen runojaan, että ne ovat "haaste minulle, koska kirjoitamme samoista paikoista. Hän haluaa käyttää hyväkseen maisemaa ja historiaa, jotka perustuvat minun tuhottuun identiteettiini. Me siis kilpailemme, kumpi omistaa tämän maan kielen? Kumpi rakastaa sitä enemmän? Kumpi kirjoittaa siitä paremmin?"
Israelin opetusministeri Yossi Sarid ehdotti maaliskuussa 2000, että israelilaisten lukioiden opetusohjelmaan liitettäisiin Darwishin runoja. Pääministeri Ehud Barak torjui ehdotuksen sillä perusteella, että Israel "ei ole valmis". On esitetty, että tapaus liittyy enemmän Israelin sisäpolitiikkaan ja yritykseen kaataa pääministeri Ehud Barakin hallitus kuin runouteen. Darwishin kuoltua keskustelu hänen runojensa ottamisesta Israelin koulujen opetusohjelmaan on alkanut uudestaan.
Poliittinen toiminta
Darwish oli Israelin kommunistisen puolueen Rakah jäsen, ennen kuin liittyi Palestiinan vapautusrintamaan Beirutissa. Hänet pidätettiin useita kertoja ja hän joutui vankilaan poistuttuaan luvatta Haifasta. Vuonna 1970 hän siirtyi Moskovaan ja häneltä riistettiin Israelin kansalaisuus. Hän muutti myöhemmin 1971 Kairoon, jossa hän työskenteli sanomalehti al-Ahramille. Beirut ja oli toimittajana 1973 kuukausittain ilmestyvässä lehdessä Shu'un Filistiniyya (Palestiinan asiat) ja työskenteli johtajana PLO ja siihen liittyvien järjestöjen Palestiinan tutkimuslaitoksessa. Libanonin sodan jälkimainingeissa Darwish kirjoitti poliittiset runot Qasidat Bayrut (1982) ja Madih al-zill al'ali(1983). Darwish valittiin 1987 PLO:n toimeenpaneva komiteaan. Vuonna1988 hän kirjoitti manifestin, joka oli tarkoitettu Palestiinan kansan itsenäisyysjulistukseksi. Vuonna 1993, Oslon rauhanprosessin jälkeen, Darwish vetäytyi PLO:n toimeenpanevasta komiteasta. Darwish on jatkuvasti vaatinut "tiukkaa asennetta" neuvotteluissa Israelin kanssa.
Vuonna 1988 Yitzhak Shamir luki hänen runonsa Passers Between the Passing Words knessetissä. Häntä on syytetty, että hän on vaatinut juutalaisia poistumaan Israelista, vaikka hän väitti tarkoittaneensa Länsirantaa ja Gazaa : "Lähde maastamme/Rannoiltamme, mereltämme/Meidän vehnämme, suolamme, haavamme." Darwishin runojen asiantuntija on sanonut, että runo on ymmärretty väärin ja käännetty väärin, kun taas runoilija ja kääntäjä Ammiel Alcalay kirjoitti, että "hysteerinen reaktio runoa kohtaan toimii vain erinomaisena Israelin psyyken lakmustestinä... (runo) on järkkymätön kieltäytyminen hyväksymästä miehityskieltä ja termejä, joilla maa määritellään". Huolimatta Israelin ja Palestiinan johtajien arvostelusta Darwish uskoi että rauha on saavutettavissa. "En luovu toivosta", hän sanoi israelilaiselle sanomalehdelle Haaretzille. "Olen kärsivällinen ja odotan israelilaisten ajatusten syvällistä mullistusta. Arabit ovat valmiit hyväksymään voimakkaan Israelin ydinaseineen, kunhan se vain avaa linnoitustensa portit ja tekee rauhan."
Darwish palasi Ramallahiin heinäkuussa 2007 ja kävi Haifassa kunniakseen järjestetyssä juhlassa, jota tuki Masharaf-lehti ja israelilainen Hadash-puolue. Läsnä oli 2 000 hengen yleisö, jolle hän lausui arvostelunsa Hamasin kaappauksesta:
Sävellykset runoihin
Moniin Darwishin runoihin on tehty sävellys, merkittävimpinä niistä Rita, Birds of Galilee ja I Yearn for my Mother's Bread, ja niistä on tullut ainakin kahden arabisukupolven ja arabisäveltäjien, kuten Marcel Khalife, Majida El Roumi ja Ahmad Qa'abour, suosikkeja. 1980-luvulla israelilais-palestiinalainen yhtye Sabreen levytti albumin, jossa oli versiot Darwishin runoista "On Man" ja "On Wishes". Khalifea syytettiin herjaamisesta ja uskonnollisten arvojen loukkaamisesta, koska Darwishin runoon perustuva laulu nimeltä "I am Yusuf, oh my father" sisälsi säkeistön Koraanista. Runossa Darwish koki saman tuskan kuin Yusuf (Joosef), jonka tämä veljet hylkäsivät, koska tämä oli niin komea ja hyväluontoinen. "Oi, isä, Olen Yusuf / Oi isä, veljeni eivät rakasta minua eivätkä halua minua joukkoonsa". Josefin tarina on vertauskuva palestiinalaisten hylkäämisestä.
Israelilais-amerikkalainen säveltäjä Tamar Muskal otti Dawishin runon "I Am From There" sävellykseensä "The Yellow Wind," jossa on käytetty täyttä orkesteria, arabialaista huilua, arabialaista ja israelilaista runoutta ja aiheita David Grossmanin kirjasta The Yellow Wind.
Elokuvat
Vuonna 1997 valmistui dokumentti Mahmoud Darwish, jonka tuotti Ranskan televisio ja ohjasi ranskalais-israelilainen ohjaaja Simone Bitton.
Maki Tabata
Maki Tabata (, s. 9. marraskuuta 1974 Mukawa, Hokkaidō) on japanilainen pikaluistelija ja moninkertainen arvokisamitalisti.
Tabata ei ole koskaan voittanut suuren arvokisan kultamitalia, mutta himmeämmille mitalisijoille hän on sijoittunut tasaisesti koko 2000-kymmenluvun ajan. Yleisluistelun MM-kilpailuista Tabata voitti pronssia vuonna 2000, ja matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän on saavuttanut kaksi hopea- ja neljä pronssimitalia.
La Union
La Union on provinssi Ilocosin alueella Luzonin saaren länsiosassa Filippiineillä. Provinssin pääkaupunki on San Fernando. La Unionin väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 741 906.
Eternity (Catharina Zühlken kappale)
Eternity on Catharina Zühlken esittämä musiikkikappale, joka sijoittui vuoden 2020 Uuden Musiikin Kilpailussa viidenneksi. Kappale kertoo rakkauden voimasta. Sen ovat kirjoittaneet Henrik Tala, Marcia Sondeijker, Roel Rats, Catharina Zühlke ja Josefin Myrberg.
Kappaleen synty ja aihe
Kappaleen kirjoittaneet suomalainen Henrik Tala sekä hollantilaiset Marcia Sondeijker ja Roel Rats tapasivat vuoden 2019 Euroviisuissa Tel Avivissa, ja syntyi idea musiikin tekemisestä yhdessä. He järjestivät tapaamisen Tukholmaan, jossa kirjoitettiin ”Eternity”. Kappaletta tehtäessä kolmikon mielessä oli heidän lähipiiriin kuulunut henkilö ja tämän vaikea elämäntilanne. Kappaleen aiheen pohja-ajatuksena oli se, ”kuinka elämä voi yhdessä illassa kääntyä täysin päälaelleen”, ja ainoa asia joka säilyy on rakkaus.
Toisena sävellyspäivänä ryhmään liittyi mukaan ruotsalainen Josefin Myrberg. ”Eternity” valmistui, kun sanoitukseen osallistunut Catharina Zühlke tuli mukaan. Kappaleen tuotti Henrik Tala.
Zühlke on kertonut, että kappale on hänelle hyvin henkilökohtainen ja että se on hänelle kunnianosoitus ja tapaa muistaa kuolleita ihmisiä. ”Eternity” on tyyliltään balladi.
Julkaisu ja vastaanotto
”Eternity” julkaistiin vuoden 2020 Uuden Musiikin Kilpailun kappaleista viimeisenä, 31. tammikuuta 2020.
Iltalehden Mari Pudas kirjoitti, että kappale oli niin laadukas, että sitä kuunnellessa ”loksahtaa suorastaan leuat”. Pudas vertasi ”Eternitya” ruotsalaislaulaja Loreenin ”Euphoriaan” ja Venäjän Euroviisu-edustuskappaleisiin. Pudaksen mukaan kappaleen oli helppo kuvitella pärjäävän Euroviisuissa, etenkin jos visuaalisuus on onnistunut. Arvostelussaan Pudas antoi kappaleelle täydet kolme leijonaa.
Teleport
Teleport on suomalaisen popyhtye Kemopetrolin järjestyksessään neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin 29. maaliskuuta 2006. Albumi oli Suomen virallisella albumilistalla yhteensä vain kolme viikkoa. Parhaan sijoituksensa se saavutti ensimmäisellä listaviikollaan, kun se nousi listan 11:nneksi.
Teleport-albumi jatkoi Kemopetrolin laskusuhdannetta. Maaliskuun 2006 alussa julkaistu ”Planet”-single nousi Rumba-lehdessä vuosina 1992–2007 julkaistulla levymyynnin ja radiosoiton yhdeksi hittilistaksi yhdistäneellä Top 50 Hitit-listalla sijalle 34. Seuraavat kaksi singleä ”Already Home” ja ”Overweight & Underage” eivät tilastoituneet lainkaan.
Eva Rönström
Eva Rönström (myöh. Ericsson, 29. joulukuuta 1932 Tukholma – 7. lokakuuta 2021 Nacka) oli ruotsalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Rönström saavutti yhteisvoimistelussa olympiahopeaa Melbournessa 1956, missä hän kilpaili myös ottelussa, sijoittui yksittäisillä telineillä parhaimmillaan permannolla 18:nneksi ja kuului myös Ruotsin joukkuekilpailussa kahdeksanneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
Luis Jiménez
Luis Antonio Jiménez Garcés (s. 17. kesäkuuta 1984 Santiago) on chileläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän edustaa kotimaassaan Palestinoa. Hän on pelannut myös Italiassa, Englannissa ja Lähi-idässä.
Ura
Jimenez aloitti ammattilaisuransa kasvattajaseurassaan Palestinossa jossa hän pelasi tuolloin vain yhdeksän ottelua eikä tehnyt maaleja. Sitten hän siirtyi Ternaran riveihin josta hän oli lainalla Fiorentinassa, Laziossa ja Internazionalessa, johon hän siirtyi vakituisesti kunnes lähti jälleen lainalle West Hamiin. Hän oli lainalla myös Parmassa. Hän siirtyi elokuussa 2010 Cesenaan. Vuosina 2011–2018 hän pelasi Yhdistyneissä arabiemiraateissa ja Qatarissa sekä vuonna 2019 lyhyesti Saudi-Arabiassa.
Maajoukkueura
Hän teki maajoukkuedebyyttinsä 24. huhtikuuta 2004 ottelussa Perua vastaan. 4. kesäkuuta 2005 Jiménez syötti Marcelo Salasin historiallisen 35:n maalin maajoukkueelle, joka teki Salasista Chilen parhaimman maalintekijän maajoukkueessa. Maali tuli ottelussa Boliviaa vastaan Chilen voittaessa 3–1. Neljä päivää myöhemmin Jiménez teki kaksi maalia ottelussa Venezuelaa vastaan.
Jiménezistä tuli Chilen jalkapallomaajoukkueen kapteeni vuonna 2006, ja hän voitti myös kaudella 2005–2006 Vuoden pelaaja Chilessä -palkinnon. Hän sai kuitenkin vähän vastuuta Marcelo Bielsan alaisuudessa. Maaliskuussa 2021 hän palasi maajoukkueeseen 9,5 vuoden tauon jälkeen.
Yksityiselämä
Jimenez on ollut naimisissa vuodesta 2006 lähtien chileläisen mallin María José Lópezin kanssa.
Kailanen (Heinola)
Kailanen on Päijät-Hämeessä Heinolassa Vainionkylän lähellä sijaitseva lampi.
Guttus
pienoiskuva|upright=0.9|[[Apulialainen keramiikka|Apulialainen punakuviotekniikalla koristeltu guttus, n. 420–370 eaa.]] Guttus (lat., < gutta, ’tippa’, ’pisara’) on pieni antiikin aikainen keraaminen kannu. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Guttus on muodoltaan pitkä- ja kapeakaulainen kannumainen astia, jossa on pieni suuaukko. Guttuksesta kaadettiin tipoittain viiniä tai oliiviöljyä arkikäytössä tai uhritoimituksessa. Guttus voidaan nähdä askoksen alatyyppinä.
Rakastutaan
Rakastutaan (Falling in Love) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut Ulu Grosbardin ohjaama romanttinen draamaelokuva. Elokuvassa kaksi toisilleen tuntematonta tapaavat sattumalta ja ystävystyvät ja lopulta rakastuvat. Elokuvan pääosissa ovat Robert De Niro ja Meryl Streep.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa hennoksi ja liian tavanomaiseksi romanssiksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
.30-06 Springfield
thumb|30-06 Springfield -patruuna .30-06 Springfield tai metrijärjestelmässä 7,62×63 mm, on patruuna. Se standardisoitiin ja otettiin käyttöön Yhdysvaltojen armeijassa vuonna 1906 (tästä on peräisin merkintä "06"). Patruuna oli käytössä 1970-luvun alkuun asti. Springfield korvasi .30-03:n, 6 mm Lee Navy:n ja .30 US Army:n (tunnetaan myös nimellä .30-40 Krag). .30-06 pysyi Yhdysvaltojen armeijan pääasiallisena patruunana lähes 50 vuotta, kunnes se lopulta korvattiin 7,62×51 mm patruunalla (7,62×51 mm NATO, kaupallinen nimi .308 Winchester). Se on edelleen suosituin suurriistapatruuna Pohjois-Amerikassa, ja yksi suosituimmista maailmanlaajuisesti.
Yhdysvalloissa vähimmäiskaliiperi suositus karhun kaadolle on .30-06 Springfield, ero .308 ei ole suuri, mutta se on olemassa. .30-06 tehon lisäys näkyy siinä, että rekyylin lisäys mahdollistaa käytettäväksi raskaampia ammuksia.
Historia
1900-luvun alussa suurin osa maailmasta oli ottanut käyttöön spitzer-luodin: Ranska jo vuonna 1898, Saksa vuonna 1905, Venäjä 1908 ja Iso-Britannia 1914. Kun spitzer otettiin käyttöön, oli .30-03 jäänyt ajastaan jälkeen. Tällöin kehitettiin uusi hylsy jossa oli hieman lyhyempi kaula, joka mahdollisti suuremmalla nopeudella ammutun, 150 grainin (9,7 g) spitzer-luodin nopeudella 2 700 ft/s (820 m/s).
M1903 Springfield -kivääri, joka otettiin käyttöön aiemman patruunan kanssa oli helposti muunnettavissa käyttämään .30-06-patruunaa. Tämä uusi versio aseesta tunnetaan nimellä M1906. Kivääriä muokattiin lyhentämällä piippua ja jyrsimällä patruunapesää. Tämä tehtiin jotta uusi spitzer-luoti ei joutuisi hyppäämään liian pitkälle ulottuakseen rihloille. Tämän lisäksi poistettiin aiemmissa Springfield-kivääreissä ollut hankala "sauvapistin".
Ensimmäisessä maailmansodassa saadut kokemukset osoittivat, että muiden maiden konekiväärien tehokas kantomatka oli huomattavasti amerikkalaisia konekivääreitä pidempi. Lisäksi ennen laajamittaista kevyiden kranaatinheittimien ja tykistön käyttöönottoa, pitkän kantaman konekiväärien sulkutuli oli tärkeä osa Yhdysvaltain jalkaväen taktiikkaa. Tämän vuoksi Ordnance Corps kehitti vuonna 1926 .30 M1 Ball -patruunan käyttäen 174 grainin (11,3 g), 9 asteen boat tail -luotia, jonka nopeus oli pudotettu tasolle 2 640 ft/s (800 m/s). Tämä luoti tarjosi huomattavasti laajemmat käyttömahdollisuudet konekivääreihin ja kivääreihin ballististen ominaisuuksiensa takia. Lisäksi kehitettiin kupariseosvaippa joka poisti aiempaa patruunaa vaivanneet metallin likaantumisongelmat.
Sodanajan ylijäämä oli yli 2 miljardia panosta. Armeijan asetus edellytti, että vanhimmat ammukset käytetään koulutuskäytössä ensin. Tämän seurauksena vanhemmat .30-06 ammukset kulutettiin koulutukseen; M1-patruunan varastot kasvoivat hiljalleen, kunnes kaikki vanhemmat ammukset oli ammuttu. 1936 havaittiin, että uuden M1-ammuksen ja sen 174 grainin (11,3 g) boat tail -luodin maksimikantomatka oli monien ampumaratojen turvarajojen ulkopuolella. Hätätilanteessa tehtiin tilaus patruunoista jotka vastasivat ballistiikaltaan vanhoja patruunoita. Uusi patruuna kehitettiin vuonna 1938, joka oli pohjimmiltaan identtinen vanhan M1906 patruunan kanssa, mutta jossa oli kupariseosvaippa ja myös erilainen lyijyseos. Uusi luoti oli massaltaan 152 grainin (9,8 g) sijasta 150 grainia. Tämä patruuna .30 M2 Ball käytti tasapohjaista luotia ja oli nopeampi (2 805 ft/s) kuin kumpikaan edeltäjistään.
Kalifornian ilmasto
thumb|Sumua [[San Franciscon lahti|San Franciscon lahden yllä.]] Kalifornian ilmasto on Yhdysvaltain Kalifornian osavaltion tyypillisiä sääoloja kuvaava käsite. Se vaihtelee suuresti paikasta toiseen, sillä osavaltio on pitkä pohjois-eteläsuunnassa, sen länsiosat ovat rannikolla ja itäosat sisämaassa vuorten suojassa, ja korkeuserotkin ovat suuret Kuolemanlaaksosta merenpinnan alapuolelta Mount Whitneylle yli neljän kilometrin korkeuteen.
Suuressa osassa osavaltiota vallitsee välimerenilmasto: kesät ovat kuumia ja kuivia, talvet viileitä ja sateisempia. Kylmä Kalifornian merivirta rannikon lähellä viilentää rannikkoalueiden kesiä, sisämaassa kesät ovat kuumempia. Vuoristossa on vuoristoilmasto. Vuorijonojen takana on aavikkoalueita.
Alin osavaltiossa koskaan mitattu lämpötila on ollut -42 °C, ylin 57 °C. Suurin yhden vuoden sademäärä on ollut 4 089 mm, kun taas toisaalla on paikkoja, joissa sateeton jakso on kestänyt yli vuoden.
Wałbrzychin piirikunta
Wałbrzychin piirikunta on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 55 611. Piirikunnan kolme kaupunkikuntaa ovat Boguszów-Gorce, Jedlina-Zdrój ja Szczawno-Zdrój. Viisi maalaiskuntaa ovat Czarny Bór, Głuszyca, Mieroszów, Stare Bogaczowice sekä Walim ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Głuszyca ja Mieroszów. Piirikunnan hallintokeskus Wałbrzych kuului piirikuntaan kuntatasolla viimeksi vuosina 2003–2012, mistä lähtien se on muodostanut oman kaupunkipiirikuntansa.
Wałbrzychin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 12,3 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Ala-Sleesian voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Wałbrzychin piirikunnassa arvioitiin olevan 55 611 asukasta, joista 51,9 prosenttia naispuolisia ja 48,1 prosenttia miespuolisia. Väkiluvun ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 40 553 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 15,6 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,6 prosenttia ja eläkeikäisten 23,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,7 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 415 lasta.
Nimetön (Heinola)
Nimetön on Päijät-Hämeessä Heinolassa Vainionkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Lauhjoen valuma-alueeseen (14.147) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,2 metriä mpy.
Vanja Blomberg
Vanja Hedvig Desideria Blomberg (myöh. Webjörn, s. 28. tammikuuta 1929 Göteborg) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Blomberg voitti yhteisvoimistelussa olympiakultaa Helsingissä 1952. Ruotsi oli Helsingissä joukkuekilpailussa neljäs, mutta ottelussa 82:nneksi sijoittuneen Blombergin suorituksia ei laskettu mukaan Ruotsin tulokseen: Blomberg sijoittui henkilökohtaisissa kilpailuissa parhaimmillaan permannolla 31:nneksi. MM-kilpailuista Blomberg voitti Baselissa 1950 kultaa joukkuekilpailusta.
Dan Zetterström
Dan Zetterström (s. 1954) on ruotsalainen lintutieteilijä ja lintumaalari.
Zetterström tunnetaan parhaiten Birds of Europe, uusintapainoksena Collins Birdguide, (Lintuopas – Euroopan ja Välimeren alueen linnut) teoksen kuvittajana yhdessä Killian Mullarneyn kanssa. Hän on myös suunnitellut ruotsalaisia postimerkkisarjoja.
Kirsi Rissanen
Kirsi Rissanen on suomalainen laulaja, jonka ohjelmisto ulottuu ooppera- ja kamarimusiikista musikaali- ja näyttämömusiikkiin sekä kirkkokonsertteihin. Rissanen aloitti laulajan uransa kevyen musiikin parissa. Hänet tunnetaankin jazz/viihdemusiikin ja erityisesti Astor Piazzollan ja argentiinalaisen tangon tulkitsijana. Nykyisin hänellä on nimeään kantava jazz- ja viihdekokoonpano Kirsi Rissanen Quintet sekä argentiinalaiseen tangoon erikoistunut trio Kirsi Rissanen & Tempo GlamouR.
Kirsi Rissanen on suorittanut musiikkipedagogin (AMK) tutkinnon Kuopion Musiikki- ja Tanssiakatemiassa vuonna 2006. Laulun diplomitutkinnon hän suoritti erinomaisin arvosanoin vuonna 2002 opettajanaan Anita Välkki sekä laulunopettajantutkinnon Kuopion konservatoriossa erinomaisin arvosanoin vuonna 2000 opettajinaan Anita Välkki ja Marit Mönkkönen. Vuonna 1988 hänet valittiin Seinäjoella Tangokuningattareksi ja vuosina 1980–1988 hän oli mukana lauluyhtyeessä How Many Sisters.
Kirsi Rissanen on esiintynyt sekä orkesteri- että oratoriosolistina muun muassa E5 Orchestran, Kuopion kaupunginorkesterin, Seinäjoen kaupunginorkesterin, Suomalaisen klarinettiyhtyeen, lontoolaisen Il Maestri orkesterin sekä yhdysvaltalaisen Merced Orchestran solistina. Lisäksi hän on tehnyt sekä lied- että kirkkokonsertteja. Kirsi Rissasella on myös laulunopetukseen erikoistunut yritys, jossa laulua voivat opiskella sekä klassisen musiikin että kevyen musiikin opiskelijat.
Holmos
pienoiskuva|upright|[[Etruskit|Etruskilainen holmos, 600-luku eaa.]] Holmos on antiikin aikainen keraaminen jalusta. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Holmos on muodoltaan korkea ja voimakkaasti profiloitu jalusta, jonka päälle asetettiin juhla-aterioilla käytettyjä suuria astioita, kuten dinos. Holmoksessa oli joskus koristeellisia aukkoja. On arveltu, että jalustan päällä ollut astia voitiin lämmittää holmoksen kautta.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1978
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1978 käytiin 14. toukokuuta Porissa.
Norman Ross
Norman DeMille Ross (2. toukokuuta 1896 Portland, Oregon – 19. kesäkuuta 1953 Evanston, Illinois) oli yhdysvaltalainen uimari, vesipalloilija ja olympiavoittaja.
Ross kilpaili Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920, joissa hän osallistui 100 metrin vapaauintiin, 400 metrin vapaauintiin, 1 500 metrin vapaauintiin ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestiin. Samoissa olympialaisissa Ross edusti Yhdysvaltoja myös miesten vesipalloturnauksessa. Antwerpenissä 1920 hän saavutti kolme olympiakultaa 400 metrin vapaauinnista, 1 500 metrin vapaauinnista ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Gun Röring
Gun Margareta Röring (myöh. Lindh, 16. kesäkuuta 1930 Uumaja – 17. maaliskuuta 2006 Uumaja) oli ruotsalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Röring voitti yhteisvoimistelussa olympiakultaa Helsingissä 1952. Lisäksi Ruotsi oli Helsingissä joukkuekilpailussa neljäs, ja Röring sijoittui ottelussa 23:nneksi oltuaan yksittäisillä telineillä parhaimmillaan permannolla 20:s.
Rakkauteni, kohtaloni
Rakkauteni, kohtaloni (Plenty) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut Fred Schepisin ohjaama draamaelokuva. Se perustuu David Haren näytelmään Plenty. Elokuvassa näyttelevät Meryl Streep, Charles Dance, Tracey Ullman, John Gielgud, Sting, Ian McKellen ja Sam Neill.
My Bloody Valentine (elokuva)
My Bloody Valentine 3D on yhdysvaltalainen uudelleenfilmatisointi vuoden 1981 kauhuelokuvasta Verinen Valentine (My Bloody Valentine). Ohjaaja Patrick Lussier jatkaa uuden slasher-genren linjalla, joten vanhaa ei suoraan kopioida, vaan sen päälle rakennetaan jotain uutta. Elokuvan ensi-ilta Suomessa oli 29. toukokuuta 2009.
Juoni
Yhdysvaltalaisen pikkukaupunki Harmonyn kaivoksilla sattuu porausonnettomuus kaivoksen omistajan pojan Tom Hannigerin (Jensen Ackles) takia. Kuusi ihmistä hautautuu elävänä kaivoksiin. Pelastusryhmä löytää vain Harry Wardenin elossa, muut viisi kaivosmiestä ovat kuolleet – mutta eivät kaivoksen romahtaessa, vaan Wardenin hakusta. Warden oli tappanut heidät hakullaan säästääkseen ilmaa itselleen. Warden viedään sairaalaan, missä hän vaipuu koomaan.
Vuotta myöhemmin, ystävänpäivänä Harry Warden herää paikallisessa sairaalassa ja teurastaa 22 ihmistä mukaan lukien ryhmän nuoria, jotka olivat kaivoksella juhlimassa. Seriffi tappaa Wardenin ja ainoat Wardenin hakulta säästyneet ovat Tom ja hänen tyttöystävänsä Sarah (Jaime King) sekä heidän ystävät Axel (Kerr Smith) ja hänen tyttöystävänsä Irene (Betsy Rue).
Ystävänpäivänä kymmenen vuotta Wardenin kuoleman jälkeen hakusta selvinneet yrittävät jatkaa elämäänsä. Axelista on tullut kaupungin seriffi ja Sarahin rakastava aviomies, vaikkakin Sarahilla on yhä tunteita nuoruudenrakkauttaan Tomia kohtaan. Axelin luottamus Sarahiin alkaa rakoilla, kun Tom palaa isänsä kuoleman jälkeen kaupunkiin myydäkseen perimänsä kauhujen kaivoksen. Ja ilmeisesti joku muukin on palannut – sillä hakku alkaa taas heilua tappavasti.
Hantsavitšy
Hantsavitšy eli Gantsevitši  on pieni kaupunki Brestin alueen itäosissa Valko-Venäjällä ja nimi viittaa myös kaupungin mukaan nimettyyn hallintopiiriin. Kaupungin asukasluku oli 13 894 lokakuun 2009 väestönlaskennassa. Koko hallinnollisessa piirissä asui tuolloin 31 170 ihmistä.
Liikenne
Kantatie P13 yhdistää Hantsavitšyn etelässä itä-länsisuuntaiseen M10-valtatiehen ja Luninetsiin. Hantsavitšystä pohjoiseen mentäessä P13 tuo yhteyden P43-kantatielle. Tätä kautta päästään eteenpäin kohti lähintä suurempaa kaupunkia, eli linnuntietä 50 kilometrin päässä luoteessa sijaitsevaa Baranavitšya. Koillisesta löytyvään Minskiin on linnuntietä liki 150 kilometriä.
Rautatieasema Gantsevitši sijaitsee keskustan tuntumassa; kaupungin kautta kulkee päivittäin useita henkilöliikenteen junia. Hallintopiirissä on muitakin Valko-Venäjän rautateiden Baranavitšy–Luninets-rataosuuden seisakkeita tai asemia.
Kosmoksen siruja
Kosmoksen siruja on vuonna 2010 julkaistu kokoelmakirja Esko Valtaojan aiemmin muualla julkaistuja tekstejä. Kirjan sisällöstä noin kaksi kolmasosaa on aiemmin julkaistuja ja loppu kolmasosa koostuu Valtaojan jälkisanoista. Kirja käsittelee suurimmaksi osaksi tähtitiedettä mutta sisältää myös muutamia uskontoa sivuavia artikkeleita. Kirjan kannessa on Nanna Suden maalaus Raining Lights.
Keskinen (Heinola, Lauhjoki)
Keskinen on Päijät-Hämeessä Heinolassa ja Sysmässä Lauhjoen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 277 hehtaaria eli 2,8 neliökilometriä, se on 3,3 kilometriä pitkä ja 2,3 kilometriä leveä. Sillä on 36 saarta, joiden yhteispinta-ala on 2,06 hehtaaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 10,3 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0103 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys on 12,2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 22,8 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Lauhjoen valuma-alueeseen (14.147) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,5 metriä mpy.
Abraham Broderinpoika
Abraham Broderinpoika kuului Tanskan hallandilaiseen pienrälssiin ja hänellä oli hyvät suhteet kuningatar Margareetaan. Hän oli mukana vuoden 1389 sotaretkellä lyömässä Albrekt Mecklenburgilaisen joukkoja. Tästä hän sai palkinnoksi ritarin arvon ja hänestä tuli 1389 tai 1390 Varbergin linnan päällikkö. Tanskan lisäksi hänellä oli suuri joukko perintö- tai ostotiloja Etelä-Ruotsissa sekä 1390-luvulla useita Smålandin ja Länsi-Götanmaan linnoja. Hän otti osaa myös Kalmarin unionikokoukseen vuonna 1397.
Kuningatar lähetti Abraham Broderinpojan Suomeen loppusyksystä 1398 vastaanottamaan Turun linnaa Knut Bonpoika Gripiltä, jonka kanssa asiasta oli päästy sopimukseen lokakuussa 1398. Päällikkyydestä tuli lyhytaikainen sillä jo keväällä 1400 hänet lähetettiin Norjaan taistelemaan vitaaliveljiä vastaan. Turun kauden virkatoimia tunnetaan vain yksi: Maskun ja Piikkiön pitäjien kruununveron läänittäminen Turun piispalle Bero Balkille.
Seuraavina vuosina Abraham Broderinpoika oli mukana kaikissa merkittävissä unionihallitsijoiden sotatoimissa. Kesällä 1410 Alsin saarella kuningas Eerik Pommerilaisen sotaretkellä hänet asetettiin syytteeseen, tuomittiin kuolemaan ja mestattiin karkeasta naisrauhan loukkaamisesta itse julistamansa maanrauhan aikana. Tosin oletetaan, että kuningas Eerik käytti tilaisuutta hyväkseen päästäkseen eroon vaikutusvaltaisesta valtaneuvoksesta ja samalla päästä käsiksi hänen omaisuuteensa. Osan tiluksista Abraham Broderinpojan perilliset saivat myöhemmin takaisin. Myöhemmissä kirjoituksissa Abraham Broderinpoikaa on pidetty kuningattaren rakastajana, mutta tälle väitteelle ei ole perusteita.
Abraham Broderinpojan ensimmäinen puoliso vuodesta 1382 oli Ebbe Pikin leski Margareta Pederintytär Dudde. Toinen puoliso oli Cecilia Nilsintytär Jaernskaegg.
Patrick Carman
Patrick Carman (s. 27. helmikuuta 1966) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen teoksiaan ovat mm. "Elyonin Maa", "Atherton" -sarja, "Elliotin Puisto" -sarja, "Luurankopuro" -sarja ja viides "39 Vihjettä" -kirja. Kirja on Ryanin päiväkirja, jossa pitäisi selvittää mysteeri. Hänen kirjojaan on käännetty noin 24 kielelle. Kohua herättänyt kirja sai jopa vanhemman ikäpolven innostumaan siitä.
Un, deux, trois
Un, deux, trois on vuoden 1976 Ranskan edustuskappale Eurovision laulukilpailussa. Laulu sijoittui kilpailussa toiseksi 147 pisteellään. Eroa Englannin voittokappaleeseen ”Save Your Kisses for Me” jäi vain 17 pistettä, kun kolmanneksi tullut Monacon kappale jäi yli 50 pisteen päähän. Ranskalaiset saivat täydet pisteet Saksalta, Hollannilta, Itävallalta, Monacolta ja Jugoslavialta.
Suomenkielinen versio kappaleesta on nimeltään ”Niin se käy”. Sen sanat ovat Vexi Salmen käsialaa, ja kappaleen ovat levyttäneet mm. Tuula Etola, Katri Helena ja Lea Laven.
Sararahkasammal
Sararahkasammal (Sphagnum fallax) on sammallaji. Se kuuluu Sphagnaceae-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Yleisväriltään sararahkasammal on vaalean- tai kellanvihreää. Laji on uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Sitä esiintyy koko Suomessa.
Datajournalismi
Datajournalismi on journalistinen prosessi, jossa laajoja tietoaineistoja yhdistelemällä, suodattamalla, analysoimalla ja visualisoimalla tuotetaan uutisia ja artikkeleita. Lähdeaineistona voidaan käyttää verkossa saatavilla olevaa avointa dataa, julkisuuslakiin pohjautuvien tietopyyntöjen avulla saatua viranomaistietoa tai muulla tavoin hankittua dataa.
Operaatio Valettu lyijy
Operaatio Valettu lyijy oli Israelin maahyökkäys Gazan kaistalle Hamasin jatkuvan rakettitulen vuoksi tammikuussa 2009. Operaatio alkoi lauantaina 3. tammikuuta 2009 ja loppui 22. tammikuuta Israelin vetäytymiseen. Koko selkkauksen lasketaan yleensä kestäneen 22 vuorokautta, jolloin se alkoi ensimmäisestä ilmahyökkäyksestä 27. joulukuuta 2008 ja päättyi Israelin yksipuoliseen tulitaukoilmoitukseen 17. tammikuuta. Israelin armeijaa syytettiin operaatioon liittyvistä sotarikoksista mm. ihmiskilpien käytöstä hyökkäyksessä. YK:lla oli raportissaan todisteita siitä, että palestiinalaiset syyllistyivät sotarikoksiin ampuessaan raketteja eteläiseen Israeliin, jolloin tarkoitus ei ollut osua sotilaskohteisiin, vaan ohjukset ammuttiin siviiliväestön alueelle.
Tausta
Valettu lyijy -nimi juontuu eräästä tunnetusta runosta, joka kertoo hanukasta. Kun operaatio Valettu lyijy alkoi, juutalaiset viettivät hanukka-juhlaa.
Datajournalismi
Datajournalismiin pätevät samat eettiset ohjeet, kuin muuhunkin journalismiin ja usein datajournalistisia menetelmiä käytetään yhdessä muiden journalististen menetelmien kanssa.