cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ruma Betty
Ensimmäinen tuotantokausi
Betty Suarez on nuori nainen, joka haaveilee toimittajan työstä. Hän saa työpaikan muotilehti Moden pääkirjoittaja Daniel Meaden assistenttina. Moden väki ei ota Bettyä ihan avosylin vastaan tämän ulkonäön ja muotitietämättömyyden takia, mutta hän ystävystyy ompelija Christina McKinneyn kanssa. Moden luova johtaja Wilhelmina Slater on katkera Danielin saatua pääkirjoittajan pestin vain Meade Publications -yhtiön omistajaisänsä Bradford Meaden ansiosta, kun taas hän itse on haaveillut paikasta jo vuosia.
Vastaanottovirkailija Amanda Tanen ja Wilhelminan assistentti Marc St. James ovat hyviä ystävyksiä ja pilkkaavat usein Bettyä, vaikka suostuvatkin työskentelemään hänen kanssaan erilaisissa tehtävissä. Amanda löytää syntymätodistuksen, minkä mukaan Fey Sommers olisi hänen äitinsä.
Bettyn kotona seurataan Bettyn Ignacio-isän, Hilda-siskon ja tämän pojan Justinin elämää. Ignacion viisumi on vanhentunut, joten perheen täytyy lyödä päänsä yhteen, jotta häntä ei karkotettaisi takaisin Meksikoon. Hilda yrittää löytää töitä ja huomaa omaavansa potentiaalia ryhtyäkseen kosmetologiksi. Samalla hän yrittää lämmitellä suhdettaan entiseen poikaystäväänsä ja Justinin isään Santosiin. Myöhemmin he palaavat yhteen ja menevät kihloihin.
Betty seurustelee kauden alussa Walterin kanssa, mutta eroaa hänestä myöhemmin. Hän ihastuu Moden kirjanpitäjä Henry Grubstickiin ja he alkavat tapailla, kunnes Henryn on/off-tyttöystävä Charlie ilmestyy kuvioihin. Bettyn ja Henryn suhde menee jäihin, mutta myöhemmin he palaavat yhteen. Charlie kuitenkin ilmestyy jälleen kertoen olevansa raskaana. Henry päättää lähteä Charlien kanssa heidän kotikunnilleen Tucsoniin.
Kauden lopussa Claire pakenee vankilasta estääkseen Wilhelminan juonittelut, Alexis ajaa autokolarin viedessään Danielia sairaalaan tämän otettua yliannostuksen, Santos saa surmansa kaupan aseistetussa ryöstössä ja Betty saa tietää Charlien pettäneen Henryä, joten jää epäselväksi, onko Henry lapsen isä vai ei.
Toinen tuotantokausi
Toisen kauden lopusta on kulunut kolme viikkoa. Daniel ja Alexis ovat sairaalassa, Daniel siteissä ja Alexis koomassa. Kun Alexis herää, hän on menettänyt muistinsa ja kuvittelee olevansa yhä Alex. Perhe suree Santosin kuolemaa, sillä välin kun Wilhelmina johtaa Modea Danielin poissa ollessa.
Amanda saa kuulla vanhemmiltaan olevansa adoptoitu, ja että Fey Sommers on todella hänen biologinen äitinsä. Yhdessä Marcin kanssa hän yrittää selvittää, kuka hänen oikea isänsä on. Sillä välin Christinan ex-aviomies palaa takaisin ja kertoo olevansa kuolemansairas.
Henry palaa Tucsonista ollen yhä tietämätön Charlien suhteesta, mutta saa myöhemmin kuulla totuuden. Isyystesti varmistaa Henryn olevan lapsen isä, mutta Betty ja hän päättävät kuitenkin jatkaa suhdettaan.
Wilhelminan ja Bradfordin hääpäivä lähestyy. Claire on piileskellyt viranomaisilta eikä onnistu muuttamaan Bradfordin mieltä Wilhelminan suhteen. Kesken hääseremonian Bradford saa sydänkohtauksen ja kuolee, jättäen Wilhelminan raivon partaalle ja perheensä surun murtamiksi. Claire antautuu poliiseille.
Bradford jättää Meade Publicationsin sekä Danielille että Alexisille. Wilhelmina saa potkut, mutta ei kuitenkaan luovu toivosta; hän aikoo perustaa oman lehden, mutta monien yritysten päätökseksi aikomus jää lyhyeksi. Hänellä on kuitenkin B-suunnitelma; hän oli aikaisemmin lahjonut lääkärin ottamaan spermaa Bradfordin ruumiista ja aikoo nyt synnyttää Meade-perillisen. Hän saa kuitenkin tietää olevansa kykenemätön synnyttämään ja tekee tarjouksen Christinalle; hän antaisi rahaa Christinan miehen hoitoihin, jos Christinasta tulisi sijaissynnyttäjä. Christina suostuu.
Betty tutustuu voileipiä myyvään Gioon. Heidän välinsä lämpenevät vähitellen, mikä haittaa Bettyn ja Henryn suhdetta. Bettyn avustuksella Claire vapautuu vankilasta, kun paljastuu, että Claire oli ollut huumaavan myrkyn vallassa murhatessaan Fey Sommersin. Kotipuolella Hilda perustaa oman kauneussalongin ja ihastuu Justinin liikunnanopettajaan Tonyyn.
Kauden lopulla Wilhelmina kertoo Meadeille tulevasta lapsestaan ja hänestä tulee Moden pääkirjoittaja. Daniel tapaa ranskalaisen pojan, joka kertoo olevansa hänen poikansa. Betty huomaa rakastuneensa sekä Gioon että Henryyn. Molemmilla on omat ehdotuksensa tulevaisuudelle, mutta jää avoimeksi, kumman Betty valitsee.
Kolmas tuotantokausi
Betty päättää jättää Gion ja Henryn ja muuttaa omaan asuntoon. Wilhelminan vietyä Danielin paikan, tämä siirtyy Player-lehden johtoon ja Betty jatkaa siellä hänen assistenttinaan. Hän myös yrittää taistella poikansa, Daniel Jr:n, huoltajuudesta. Myöhemmin paljastuu, että Alexis on oikeasti Daniel Jr:n isä, sillä vielä miehenä ollessaan hän makasi pojan äidin kanssa. Pojan isovanhemmat saavat kuitenkin huoltajuuden. Daniel saa myös työnsä takaisin Modessa ja Wilhemina palaa takaisin luovaksi johtajaksi.
Christinan raskaus vaaraantuu, kun hänet työnnetään portaista alas. Tekijäksi paljastuu Alexis, joka antaa itsensä ilmi. Wilhelmina kiristää Alexisia antamaan oman osuutensa Meade Publicationsista hänelle ja vaihdossa hän auttaisi Alexisin syytteiden luopumisesta. Kompromissiin päädytään ja yhtiön johtoon päätyvät Wilhelmina ja Daniel. Alexis lähtee Ranskaan tutustuakseen poikaansa. Myöhemmin selviää, että Christinan kantama lapsi on oikeasti hänen omansa, ja yhdessä miehensä kanssa he muuttavat Skotlantiin.
Amanda muuttaa asumaan Bettyn luokse rahapulansa takia. Myöhemmin Betty muuttaa takaisin kotiin isänsä sydänkohtauksen jälkeen, ja Marc muuttaa Bettyn tilalle. Kotona Ignacio saa oman henkilökohtaisen hoitajansa, jonka kanssa hän alkaa seurustella vähäksi aikaa. Hilda sen sijaan eroaa Tonysta saatuaan tietää tämän vaimosta, mutta rakastuu myöhemmin kunnanjohtaja Archie Rodrigueziin.
Sillä välin Wilhelmina rakastuu uuteen yhtiökumppani Connor Owensiin, kun taas Daniel ihastuu Connorin syöpää sairastavaan vaimoon, Mollyyn. Owensien erottua, Wilhelmina ja Connor alkavat tapailla, samoin Daniel ja Molly, jotka menevät myöhemmin naimisiin. Myöhemmin Connor varastaa Meade Publicationsin rahat ja pakenee.
Marc ja Betty pääsevät opiskelemaan YETIin, jossa koulutetaan tulevia toimittajia. Betty ihastuu urheilutoimittajaksi pyrkivään Matt Hartleyyn. Betty saa tietää Mattin olevan rikkaasta perheestä ja aluksi heidän välinen kemiansa ei tunnu syttyvän, mutta myöhemmin kaksikko rakastuu ja alkaa seurustella.
Henry palaa New Yorkiin. Hänen ja Bettyn vanhat tunteet heräävät, mikä herättää Mattin epäilyt. Henry päättää lähteä ja suutelee Bettyä hyvästiksi, mutta Matt näkee tämän ja päättää heidän suhteensa. Bettyn ja Marcin valmistuttua YETIstä, vain jompikumpi saa kirjoittajan paikan Modesta. Wilhelmina ja Daniel päättävät valita Bettyn, joka on onnellinen unelmansa täyttymisestä, vaikka Mattista tuleekin hänen pomonsa.
Kauden lopussa paljastuu, että Claire oli tullut raskaaksi oltuaan suhteessa Mattin isän kanssa. Hän oli saanut pojan ja antanut hänet adoptoitavaksi. Molly menehtyy syöpään, murtaen Danielin täysin.
Neljäs tuotantokausi
Betty aloittaa työnsä mainostoimittajana Modessa, minkä kunniaksi hän muuttaa hiustyyliään ja hankkii uudet silmälasit. Matt kohtelee häntä aluksi kaltoin, mutta antaa anteeksi ja he jatkavat suhdettaan ystävinä. Amanda ihastuu Mattiin, mutta tajuaa tämän olevan vielä rakastunut Bettyyn. Matt ja Betty palaavat yhteen, mutta myöhemmin pari eroaa Mattin saadessa työtarjouksen Afrikasta. Samaan aikaan Daniel suree Mollyn kuolemaa ja liittyy hetkeksi erikoiseen sururyhmään.
Wilhelmina yrittää löytää epätoivoisesti Connorin. Hän murtuu kuultuaan miehen kuolleen, mutta oikeasti tämä onkin elossa ja he tapaavat jälleen romanttisissa tunnelmissa Bahamasaarilla. Connor antautuu ja joutuu vankilaan, missä Wilhelmina käy tapaamassa häntä. Wilhelminan tytär Nico palaa kuvioihin, mutta vain manipuloidakseen äidiltään rahaa, mikä selviää Wilhelminalle Marcin ansiosta.
Betty saa vihdoin hammasrautansa pois. Hilda tapaa jälleen lapsuuden ihastuksensa Bobbyn, johon hän ihastuu. Archie ja Hilda eroavat, minkä jälkeen Hilda ja Bobby alkavat seurustella. Hilda tulee raskaaksi, mikä kuitenkin päättyy keskenmenoon. Myöhemmin pari kihlautuu. Hilda viettää polttareitaan Bettyn ja Amandan kanssa Lontoossa, missä juhlintaan liittyy Christina. Joukkio törmää Lontoossa myös Gioon, ja Bettylle tarjotaan töitä muotikolumnistina, mutta Betty tajuaa, ettei muoti ole hänen unelmansa.
Sillä välin Justin tuntee epävarmuutta itseään ja seksuaalisuuttaan kohtaan, mutta lopulta alkaa seurustella Austin-nimisen pojan kanssa ja kertoo asian perheelleen. Marcilla on yhden yön juttu Troyn kanssa, joka haluaisi tavata uudelleen. Marc, joka ei ole tottunut seurusteluun, päättää suostua. Daniel palkkaa Marcin assistentikseen, mutta myöhemmin Wilhelminan ansiosta Marc ylenee muotitoimittajaksi. Amanda huomaa Bettyn ja Marcin menestykset ja ottaa lopputilin Modesta aloittaakseen uransa muotisuunnittelijana.
Claire löytää poikansa, jonka nimi on Tyler. Tylerille tarjotaan mallin töitä Modessa, minkä jälkeen Daniel alkaa ihmetellä äitinsä uutta seuralaista. Claire kertoo totuuden Danielille, joka raivostuu eikä halua olla tekemisissä kummankaan kanssa. Myöhemmin Tyler alkaa juoda ja Wilhelmina yrittää manipuloida Tyleria vaatimaan Clairelta osuutta Meade Publicationsista. Humaltuneena Tyler varastaa aseen ja haluaa kostaa äidilleen tämän laitettua hänet adoptioon, mutta ampuukin vahingossa Wilhelminaa, joka selviää. Tyler ja Meadet sopivat kiistansa.
Sarjan lopussa Betty saa uuden työtarjouksen Lontoosta paikallisen lehden pääkirjoittajana. Hän epäröi aluksi, koska ei halua jättää perhettään ja ystäviään, mutta päättää muuttaa Lontooseen. Amanda löytää vihdoin isänsä. Hilda päättää muuttaa Bobbyn ja Justinin kanssa Manhattanille ja Ignacio on iloinen saadessaan enemmän tilaa. Daniel päättää etsiä uusia tuulia elämälleen ja antaa Wilhelminalle tämän unelmien työn Moden johdossa. Betty jättää jäähyväiset perheelleen. Sarja päättyy, kun Betty törmää Lontoossa Danieliin, joka pyytää häntä päivälliselle. Betty suostuu ja vitsailee etsivänsä assistenttia.
The Bootleg Series
The Bootleg Series on 12 CD:n boksi, joka sisältää kuusi Deep Purplen bootlegia vuosilta 1984–2000.
Foetida-Pro Promo 2
Foetida-Pro Promo 2 on suomalaisen rap-artisti Asan marraskuussa 2009 julkaistu mixtape. Mixtape on jatko-osa Asan rokahtavalle mixtapelle Foetida-Pro Promolle. Levy on myös ladattavissa ilmaiseksi Asan MySpace-sivulta.
La Demoiselle
Rakenne
Demoisellessa ohjaaja istui moottorin takana ja osittain alla, puolapyörien välissä. Siipi oli ylhäällä, runko oli verhoamaton, teräsputkirakenteinen, kolmikulmainen ja pyrstöön päin jyrkästi suippeneva. Siipi oli tehty saarnesta ja verhottu silkkikankaalla. Sen leveys oli kaksi metriä. Laskutelineenä toimi kaksi koneen kokoon nähden isohkoa puolapyörää ja pyrstöpyörä. Moottorin yläpuolella oli kaksiosainen säiliö kymmentä bensiinilitraa ja jäähdytysvettä varten.
Siivissä ei ollut siivekkeitä, vaan konetta ohjattiin taipuisilla siiven kärkien jättöreunoilla. Ohjainmekanismina oli lentäjän vyötäisille nahkahihnalla kiinnitetty pystytanko, johon kiinnitetyt teräksiset langat väänsivät siipien kärkiä ohjaajan taivuttaessa vartaloaan. Ohjaaja hoiti oikealla kädellään tangon avulla korkeusperäsintä, vasemmalla kädellään toisen tangon ja pienen pyörän avulla sivuperäsintä, sekä jalallaan kaasupoljinta.
Ohjattavuudeltaan kone oli onneton, koska Santos-Dumont eikä liioin kukaan hänen mukailijoistaan ymmärtänyt koskaan lentämisen perusfaktaa eli siipien kiertoperiaatetta, jonka Wrightin veljekset selvittivät pitkillä ja perusteellisilla kokeillaan.
Demoiselle oli nykyaikaisen määritelmän mukaan enintään experimental-lentokone. Varsinaiseksi lentokoneeksi sitä on työläs määritellä.
Demoiselle Suomessa
pienoiskuva|Demoiselle [[Tampere|Tampereella vuonna 1911 tai 1913.]] Helsinkiläinen kauppias Sergei Nikolajeff lähti syyskuussa 1909 lentokoneen ostotarkoituksissa Pariisin 1. kansainväliseen ilmailunäyttelyyn. Koneiden kalliin hinnan vuoksi hän ei ostanut tuolloin konetta vaan palasi vuoden 1910 alussa Pariisin lähelle sijaitsevaan Clément-Bayard-autotehtaan lentokouluun oppia saamaan. Hän osti 7 000 markalla tehtaan valmistaman valmistusnumeroltaan 109 olevan Demoiselle-koneen, joka saapui heinäkuussa 1910 Suomeen. Kone jäi yrityksestä huolimatta myymättä, kunnes kuvanveistäjä Adolf Aarno osti sen kahdeksan kuukautta myöhemmin 3 000 markalla.
Aarno suoritti ensimmäiset lentoyritykset Suomessa kyseisellä konetyypillä Tampereen Pyhäjärven jäältä huhtikuussa 1911, jolloin se rikkoontui oikean pyörän ja siivenkärjen osalta. Toisella lentoyrityksellä maaliskuussa 1914 koneen runko, tasot ja potkuri menivät säpäleiksi, mutta moottori säilyi ehjänä ja joutui lopulta puimakoneeseen Kauhavalle.
Anatoli Tymoštšuk
Anatoli Oleksandrovytš Tymoštšuk (, s. 30. maaliskuuta 1979 Lutsk, Neuvostoliitto) on ukrainalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja.
Tymoštšuk aloitti ammattilaisuransa Volyn Lutskin riveissä vuonna 1995 ja siirtyi sieltä kaksi vuotta myöhemmin Šah’tar Donetskiin. Hän saavutti Šah’tarin riveissä kolme liigamestaruutta ja kolme cup-mestaruutta. Venäjälle ja Zenitiin Tymoštšuk siirtyi vuonna 2007. Hän saavutti seurassa heti ensimmäisellä kaudellaan liigamestaruuden. Vuosina 2009-2013 hän pelasi FC Bayern Münchenissä.
Heinäkuussa 2013 hän siirtyi Zenitin. Heinäkuussa 2015 hän siirtyi Kazakstanin FK Kairat Almatyyn jossa myös lopetti pelaajauransa yhden kauden jälkeen.
Ukrainan jalkapalloliitto langetti Tymoštšukille elinikäisen kilpailu- ja toimitsijakiellon maaliskuussa 2022 johtuen Tymoštšukin toiminnasta Venäjällä Venäjän hyökättyä Ukrainaan. Tymoštšuk ei ollut tuominnut hyökkäystä, minkä lisäksi hän oli pysynyt FK Zenit Pietarin apulaisvalmentajana. Myös hänen Ukrainassa aiemmin saavuttamansa tittelit ja palkinnot mitätöitiin.
Saavutukset
Ukrainan jalkapalloliitto mitätöi seuraavat Tymoštšukin aiemmin hallussaan pitämät saavutukset osana maaliskuussa 2022 langettamaansa elinikäistä kilpailu- ja toimitsijakieltoa:
Kalixjoen vesistö
pienoiskuva|Ruotsin päävesistöalueet Kalixjoen vesistö (vesistöaluetunnus 4) on Ruotsissa sijaitseva vesistöalue, jonka pääuomana toimiva Kalixjoki laskee Perämereen. Vesistöalueen kokonaispinta-ala on 18 130 neliökilometriä ja Kalixjoen keskivirtaama sen joensuussa on 295 m³/s. Vesistöalueen vedenjakaja pysyy koko ajan Ruotsin sisällä.
Ruotsin vesistöjako
Vaikka maantieteellisesti on helppo nimetä Kalixjoen valuma-alue Kalixjoen vesistöalueeksi, ei sen löytäminen viranomaistietokannasta ole helppoa. Ruotsin vesistöalueet on jaettu varsin pieniin osa-alueisiin ja niitä on Kalixjoen tapauksessa todennäköisesti kymmeniä. Osa-alueilla on tunnuksina kaksinumeroisia tunnuslukuja, joille ei ole annettu Suomen vesistöaluejaon tapaan nimiä.
Korkeussuhteet ja maaperän laatu
Skandinavian vuoriketju, jota kutsutaan skandeiksi tai Kölin vuoristoksi, syntyi noin 400 miljoonaa vuotta sitten. Sen rakenne on sekoitus vulkaanisia ja liuskeisia kivilajeja sekä merestä kohonneita kalkkipitoisia kivettyneitä sedimenttejä. Kalliopohja on kuitenkin vanhempaa graniittia ja gneissiä sisältävää kilpialuetta. Maaperä, jota on kerrostunut kallioperän päälle, on enimmäkseen viime jääkaudella muodostunutta moreenia. Sen päälle on kerrostunut turvetta, kun maasto alkoi myöhemmin soistua. Soita on neljännes valuma-alueen metsämaista. Niin sanotun korkeimman rannan alapuolella on maaperä meren huuhtomaa ainesta, joka menetti aallokossa hienojakoisemman aineksen, mikä kulkeutui meressä syvemmälle alas nykyisiin laaksoihin ja merenrannoille. Näillä alavilla alueilla menestyy maanviljelys hyvin.
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (49,5 %), turve (24,9 %), kalliomaa (14,9 %), hiekka ja sora (1,9 %), multamaa (0,4 %), savimaa (0,1 %) ja jäätikköjokijäänteet (3,5 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (51,8 %), soita ja kosteikkoja (18,2 %), kalliomaita (5,1 %), jäätiköitä (0,3 %), viljelymaita (0,2 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,3 %) sekä joutomaita (19,3 %). Näiden lisäksi on 4,8 % vesistöjä.
Vesistöalueen pääuoman määritys
Kalixjoen valuma-alueen koko on 18 130 km², keskivirtaama 295 m³/s ja oma pituus on noin 430 kilometriä.
SMHI on julkaissut tilastossaan Kalixjoen virtaamien kuukausittaiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen laskukohdassa on keskivirtaamien keskiarvo 310,7 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), mutta toisen lähteen päivittäisten virtaamien keskiarvo eli keskivirtaama (MQ) on 295 m³/s. Tilaston suurin kuukausittainen keskivirtaama 1357,8 m³/s todettiin kesäkuussa 1995 ja pienin 30,1 m³/s viimeksi huhtikuussa 1985. Toisen lähteen mukaan joen keskiylivirtaama (MHQ) on 1450 m³/s. Viereinen kaavio esittää edellä käytetyn tilaston mukaiset keskivirtaamien kuukautiset keskiarvot.
Kalixjoki on nykyään Kalixjoen veistöalueen pääjoki, mutta näin sitä ei ole aina haluttu olevan. Vesistöjen pääuoman kulku määräytyy viranomaistiedoissa yleensä kahdella eri periaatteella. Joskus pääuomaan vaikutta uoman pituus, jolloin suurin pituus määrittää vesistön pääuoman kulun. Toisinaan valintaperuste on virtaamat eli suurin uoma on pääuoma. Tässä mielessä ihmisten joelle antama nimi ei ratkaise pääuoman kulkua. Vielä vuonna 1985 oli Kalixjoen vesistöalueen pääuoma sen yläjuoksulla Kaitumälven (keskivirtaama 49,2 m³/s ) ja alajuoksulla Kalixjoki. Yläjuoksulla on kuitenkin vuorilta laskeva joki, jota silloinkin kutsuttiin Kalixjoeksi (, meänkielellä Kaalasväylä). Siten Kailixjoen latvaosa oli pääuomansa sivujoki (39,6 m³/s ). Tilanne on nykyään muuttunut siten, että aikaisempi sivujoki on nykyään osa pääuomaa ja Kaitumälven on pääuoman sivujoki.
Vaikka pääuoman alajuoksu on Kalixjoki, ei sen pituus riitä aivan koko pääuoman matkalle. Vuorilla eli tuntureilla sijaitsee Kebnekaisen massiivi, jonka laaksoissa jäätiköt sulavat puroiksi. Nämä kerääntyvät joko Kalixjoen haaraan tai Kaitumälvenin haaraan. Koska pääuomaksi on nykyään valittu Kalixjoen haara, laskeudutaan ensin Visttasjohkaa myöten Paittasjärveen. Tästä alkaa laaksoon syntynyt järvien ketju, joka jatkuu järvinimiä luetteloiden Laukkujärvi, Holmajärvi ja Kaalasjärvi. Viimeksi mainittu on Kalixjoen alkulähde. Visttasjohkan keskivirtaama (MQ) on jo 13,2 m³/s ja se kasvaa Kaalasjärven luusuassa arvoon 29,0 m³/s. Kalixjoki on siis heti alussa melko iso joki, koska tämän pisteen kautta kulkee 1 473 neliökilometrin alueelta kerääntyneet vedet.
Kun joki laskee Lappeasuvantoon, on joen keskivirtaama 39,6 m³/s ja Kaitumälven kasvattaa sitä arvoon 91,0 m³/s. Kiiruna, joka sijaitsee Kalixjoen ja Tornionjoen välissä, on nyt 10 kilometrin päässä. Joen virtaussuunta on aluksi itäinen, mutta se kääntyy sitten itä-kaakko-suuntaiseksi. Alempana sen suunta kääntyy aivan kaakkon päin, kunnes se kohtaa Tärännössä Tärännönjoen. Silloin Kalixjoki kääntyy hetkeksi etelään ja oikaisee sitten kaakkoon. Lopullinen suunta on eteläinen, mutta se kääntyy rannikkoalueen läheisyydessä itään. Ängesån yhtymäkohdassa joki virtaa muutaman järven läpi. Niitä ovat Räktjärv, Morjärvträsket ja Kamlungträsket. Heti Kainuussa jälkeen joki levenee lahdeksi, joka aukeaa saarien jälkeen Kalixin saaristoksi Perämerellä.
Pääuoman pituutta on vaikea määrittää tarkasti, sillä aivan yläjuoksulla sen latvahaarat mutkittelevat Kebnekaisen vuorialueen huippujen ja jäätiköiden välissä. Jäätiköiden sulaminen vaikuttaa purojen vesimääriin ja ne kuivuvat välillä kokonaan. Siksi joenpituus on usein arvio, millä tavalla joen ilmoitettuun 450–460 kilometrin pituuteen tuleekin suhtautua.
Sivujokia
Ensimmäisessä taulukossa esitellään Kalixjoen sivu-uomia sen latvoilta alajuoksulle päin joensuuhun asti. Taulukon ensimmäisessä sarakkeessa on etäisyys joensuusta, toisessa sarakkeeseen on viranomaisten käyttämä sivujoen nimi. Se on yleensä ruotsalainen nimi tai ruotsinkielinen sovinnaisnimi saamenkielestä nimestä tai suoraan meänkielinen nimi. Jos joelle on olemassa myös rinnakkainen ruotsalainen nimi, se on mainittu kolmannessa sarakkeessa. Neljännessä sarakkeessa on ilmoitettu mahdollinen saamenkielinen rinnakkaisnimi (joko luulajansaamelainen tai pohjoissaamelainen). Taulukossa on Kaitumälvenin nimi korostettuna, jolle on seuraavassa taulukossa lueteltu vielä sen sivu-uomia. Merkintä ensimmäisessä sarakkeessa: * = laskee Morjärvträsketiin, ** = laskee Kaalasjärveen, *** = laskee Paittasjärveen
Toisessa taulukossa esitetään Kaitumälvenin sivu-uomia sen vuoksi, että se on Ruotsin vesistöviranomaisten mukaan Kalixjoen pääuoman latvavesistö vuoteen 1985 asti.
Ensimmäisen sarakkeen merkintöjä: * = laskee Vuolep Kaitumjaureen, ** = laskee Kaska-Kaitumjaureen, *** = laskee Padje-Kaitumjaureen
Molempien taulukoiden lähteet, ellei muuten mainittu: 1 =,  2 = joen yhtymäkohdan etäisyys joensuusta tai joen pituus on mitattu verkkokartasta ”www.hitta.se” tai Lantmäteriet- verkkopalvelusta )
Järviä
Seuraavassa muutamia Kalixjoen valuma-auleen tuhansista järvistä.
Kaitumälvenin järviä
Kaitumälven alkaa Kebnekaisen eteläpuolelta kahdesta järvestä Kaska-Kaitumjaure ja Vuolep Kaitumjaure, johon tunturipurot ja -joet ensin laskevat. Valuma-alueella on runsaasti pieniä järviä ja lampia. Niistä suurimmat ovat Kaitumälvenin alajuoksun kapea Paukijärvi ja Kalixjoen yhtymäkohdan lähellä sijaitseva Soutujärvi.
Ängeånin järviä
Ängesånin pääuomassa ei ole järviä, vaan ne sijaitsevat kaikki joen sivuilla ja sen sivujokien valuma-alueilla. Huomattavia järviä ovat Jällivaaran taajamassa sijaitsevat Vassaraträsket, Sikträsket, Kelvajärvi, Saivo ja Njiehtsakjávrre, jotka kuuluvat Linaälvenin sivujoen latvavesiin. Toisen sivujoen Lansånin valuma-alueella ovat Övre Lansjärv, Yttre Lansjärv ja sen alajuoksulla vielä Orasjärv. Ängeån alajuoksulla oleva yksinäinen Sandsjärv laskee siihen sen vierestä.
Muita järviä
Alsån-joen suurin järvi on Alsjärv, jonka läpi sen nimikkojoki virtaa. Joen laskupaikka on Stor-Grundträsket, joka on yhteydessä Djupträsket. Djupträsket yhtyy Kalixjokeen leveällä salmella, joka sijaitsee Ylikainuun taajama-alueella. Aivan alajuoksulla Kainuun pohjoispuolella sijaitsee kaksi järveä Mjöträsket ja Stor-Lappträsket, jotka laskevat Kalixjokeen. Bönträsket laskee kauempaa pohjoisesta Kälvtjärveen, joka vuorostaan laskee läheiseen Morjärvträsketiin. Muita valuma-alueen järviä löytyy pieniltä sivujoilta, jotka yhtyvät suoraan Kalixjokeen. Niitä ovat alajuoksulta päin lukien Vallsjärv, Teurajärvi, Äihmäjärvi, Saittajärvi, Ruokojärvi, Kääntöjärvi, Sattajärvi, Mettäjärvi, Vettasjärvi ja Piilijärvi.
Sergei Babinov
Sergei Panteleimonovitš Babinov (, s. 11. heinäkuuta 1955 Tšeljabinsk, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija. Hän pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa 162 maaottelua tehden 18 maalia vuosina 1975–1984. Hän voitti olympiakultaa vuonna 1976, Kanada-cupin vuonna 1981 ja neljä maailmanmestaruutta. Hän voitti alle 20-vuotiaiden epävirallisen maailmanmestaruuden vuosina 1974 ja 1975. Babinov edusti seuratasolla Traktor Tšeljabinskia, Krylja Sovetovia ja TsSKA Moskovaa.
Kalixjoen vesistö
Säännöstely ja voimalatoiminta
Kalixjoki kuuluu yhtenä Ruotsin neljästä suurjoesta, jotka on säästetty voimalaitosrakentamiselta lakiteitse.
Huomautuksia
Osa tiedosista on saatu vahvistamattomina vieraskielisistä Wikipedioista tai muulla tavalla:
Sabre
Sabre tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Chosun Ilbo
thumb|Chosun Ilbon pääkonttori Soulissa.
Chosun Ilbo on Etelä-Koreassa julkaistava päivittäinen sanomalehti. Lehti on poliittiselta linjaltaan konservatiivinen, ja sen omistaa Chosun Media. Se on Etelä-Korean luetuin sanomalehti 1,8 miljoonan kappaleen levikillään. Lehti toimittaa myös Chosun.com:ia, joka julkaisee uutisia koreaksi, englanniksi, kiinaksi ja japaniksi.
Chosun Media-yhtymä julkaisee lisäksi viikkolehti Jugan Chosunia, kuukausittain ilmestyvää Wolgan Chosunia sekä muita sanoma- ja aikakauslehtiä. Se omistaa myös kaapeliverkossa näkyvän TV Chosun -kanavan.
Plastik
Plastik on Apulannan viides albumi. Tällä albumilla jatkui edellisen Aivan kuin kaikki muutkin -albumin kokeellisempi, rauhallisempi ja vähemmän punk -linja. Albumilla käytettiin hyvin paljon Pro Toolsia erilaisten taustaäänten tekemiseen ja joillain kappaleilla on syntetisaattoreita. Albumilta julkaistiin kolme singleä, jotka olivat Käännä se pois, Ei yhtään todistajaa ja Maanantai. Näistä Käännä se pois menestyi parhaiten ja myi tuplaplatinaa. Kappaleesta Terä tehtiin musiikkivideo Kummeli-sketsisarjaan. Vuonna 2000 se sijoittui Suomen virallisella albumilistalla parhaimmillaan sijalle 1.
Särkänniemen planetaario
pienoiskuva|Planetaarion sisäänkäynti vuonna 2015. Särkänniemen planetaario oli Tampereella Särkänniemen huvipuistossa sijainnut planetaario, jossa esitettiin avaruuteen liittyviä esityksiä. Planetaario valmistui vuonna 1969, ja sitä uudistettiin vuosina 1997 ja 2002. Planetaario poistettiin käytöstä 2022. Se sijaitsi Näsinneulan näkötornin kupeessa Särkänniemen pääportin lähistöllä.
Planetaarion ohjelmassa oli planetaarioesitysten lisäksi dokumenttielokuvia maailmankaikkeudesta.
Tenshin shōden Katori shintō-ryū
Historia
Tenshin shōden Katori shintō-ryūn perusti samurai Iizasa Chōisai Ienao (,1387 - 1488). Hän palveli Chiban sukua ja myös Ashikaga-shōgunin vasallina 1400-luvulla, otti osaa lukuisiin taisteluihin ja tunnettiin pätevänä miekan ja keihään käyttäjänä. Hän eli 102-vuotiaaksi, mikä on levottomalla aikakaudella eläneeltä ja sodissa palvelleelta samurailta poikkeuksellista. Taistelemaan kyllästyneenä hän erosi suvustaan siirtyen Katorin šintopyhäkköön harjoittamaan askeesia. Pyhäkössä Chōisai väitetysti koki Futsunushi-no-kamin, šintojumalan ilmestymisen. 1000 päivän ajan Chōisai puhdistautui harjoittaen taistelutaitoja ja puhdistautumisriittejä jumalia palvellen, ja perusti näin Tenshin shōden Katori shintō-ryūn.
Asetekniikat
Seuraavat asetaidot sisältyvät koulukunnan opetukseen:
Tachijutsu (japanilaisen miekan käyttö)
Bōjutsu (, pitkän sauvan käyttötekniikat)
Naginatajutsu (, peitsenkäyttötekniikat)
Sōjutsu (, keihäänkäyttötekniikat)
Jūjutsu ( (myös Yawara-ge), lähitaistelutekniikat)
Shurikenjutsu (, heittopiikin käyttötekniikat)
Strategiset tekniikat
Asetekniikkojen lisäksi Katori Shintō-ryū sisältää esoteerisia opetuksia kuten maagisia taitoja, jotka tunnetaan yhteisesti tonkōjutsu nimellä. Näitä ovat kuji ja jūji loitsut, yhdeksän tähden astrologia ja geomantia (hōijutsu). Lisäksi koulu käsittelee linnoittamista (chikujōjutsu), merkkitulien käyttöä (noroshi) ja taistelukentän strategiaa (gunbaihō). Nämä ovat kaikki tarkoitettu vain pitkälle ehtineille koulun jäsenille. Koulukunta sisältä myös jonkin verran ninjutsua pienenä osana koulun opetuksia edistyneimmille harjoittelijoille. Katori shintō-ryū käyttää ninjutsusta termiä shinobi ja pääpaino on ninjoja vastaan puolustautuminen (shinobi-yaburi).
Tenshin shōden Katori shintō-ryūn harjoittelu Suomessa
Jyväskylässä harjoitellaan tyylin pääopettajan Risuke Ōtaken päälinjaa. Ōtake-sensei on myöntänyt Kai Koskiselle opetusluvan eli shidosha-arvon marraskuussa 2008, ja menkyo-arvon marraskuussa 2012 Japanissa. Harjoittelu on pienimuotoista ja uusia harjoittelijoita otetaan rajoitetusti. Sugawaran linja ottaa uusia harjoittelijoita vain suosituksesta.
Har Meron
thumb|Rabbi Simeon bar Yochain hauta Lag B’Omer -päivänä. Har Meron on Galilean korkein vuori. Sen huippu on 1 208 metriä merenpinnan tason yläpuolella. Se sijaitsee aivan Meron-kylän vieressä. Vuorella on paikka, joka on hyvin pyhä monille juutalaisille, erityisesti ortodoksijuutalaisille, koska siellä sijaitsee rabbi Simeon bar Yochain hauta. Monet ortodoksijuutalaiset käyvät siellä Lag B'Omer -päivänä juhlistamassa hänen kuolinpäiväänsä. Monilla on tapana leikata tuolloin kolmivuotiaiden poikien hiukset ensimmäistä kertaa. Huhtikuussa 2021 Lag B’Omer -juhlaan osallistuneen väkijoukon keskuudessa levisi paniikki, ja ainakin 44 ihmistä kuoli tungoksessa.
Aiheesta muualla
32.98333°N, 35.41667°W
Operaatio Bodenplatte
Operaatio Bodenplatte eli Pohjalevy oli Luftwaffen eli Saksan ilmavoimien toisen maailmansodan aikana tekemä yllätyshyökkäys liittoutuneiden lentokentille Belgiassa, Alankomaissa ja Ranskassa 1. tammikuuta 1945. Suunnitelma oli Luftwaffen komentaja Hermann Göringin ja vaikka liittoutuneet yllätettiin joillakin hyökkäyksen kohteilla, operaatio johti suuriin kone- ja henkilöstötappioihin hyökkääjille.
Tausta
thumb|vasen|Tuhoja [[Kuninkaalliset ilmavoimat|RAF:n kentällä Melsbroekissa Belgiassa.]] thumb|vasen|[[Avro Lancaster-pommikonetta peitetään sammutusvaahdolla Melsbroekissa.]] Operaatio Bodenplatte oli Luftwaffen komentaja valtakunnamarsalkka Hermann Göringin suunnitelma. Göring piti uhkapelin tapaista hyökkäystä Saksan ainoana vaihtoehtona uskoen, että ilmaherruus oli saavutettava nopeasti, tai sota oli hävitty. Ilmaherruus oli tarkoitus riistää salamahyökkäyksellä liittoutuneiden ilmavoimia vastaan niiden lentokentillä.
Göringin suunnitelma vastaavasta hyökkäyksestä mainitaan ensimmäisen kerran 6. marraskuuta 1944, jolloin kenraalimajuri Eckhard Christian kertoi siitä Adolf Hitlerille. Hänen mukaansa valtakunnanmarsalkan määräys oli ottaa kaikki käytössä olevat yksiköt mukaan samana päivänä yhdellä kertaa ja yhtä iskua varten päivänä, joka vastaavaan iskuun soveltuisi sään puolesta. Hitler piti tuolloin suunnitelmaa epärealistisena ja epäili Luftwaffen antamia numerotietoja voimasuhteista. Operaatio Bodenplatte eli Pohjalevy toteutettiin joka tapauksessa.
Luftwaffe oli ennen operaatiota huomattavissa ongelmissa. Monet kokeneemmat lentäjät saivat liian vähän lepoa etulinjasta ja monet pilotit olivat nuoria tulokkaita, joiden koulutuksessa ei hyödynnetty kokeneempia lentäjiä. Polttoainepulan takia monilla oli takanaan vain muutamia lentotunteja. Taistelumoraali oli alhainen. Tulevasta hyökkäyksestä tiedettiin Luftwaffen upseerien parissa joitakin viikkoja etukäteen. Operaatiokäsky uudenvuodenaattona 1944 herätti kuitenkin hämmennystä ja jopa kauhua. Monet uskoivat seuraavana aamuna toteutettavan hyökkäyksen olevan japanilaistyylinen itsemurhaisku.
Operaatio
thumb|Tuhoutuneita [[P-47 Thunderbolt -koneita Metzin kentällä.]] thumb|Pakkolaskun lähellä [[Brysseliä tehnyt Focke-Wulf Fw 190.]] Iskuun koottiin lähes kaikki käytössä olevat lentokuntoiset koneet. Kaikkiaan niitä oli noin 1 000 konetta 38 lentokentällä. Ne alkoivat lähteä kohti osoitettuja hyökkäyskohteitaan aamun valjetessa 1. tammikuuta 1945. Tarkoitus oli iskeä kahdelletoista brittiläiselle kentälle Belgiassa ja Alankomaiden eteläosassa, sekä neljälle yhdysvaltalaiselle kentälle Ranskassa samaan aikaan kello 9.20. Monet kohteista olivat niille iskeneiden lentäjien aikaisempia omia tukikohtia. Joka tapauksessa suunnistusvirheiden takia isku kohdistui vain kolmelletoista brittikentälle ja kolmelle amerikkalaiselle kentälle.
Göringin käskyn mukaan he, jotka eivät löytäneet kohteisiinsa, joutuisivat nousemaan ilmaan uudestaan välittömästi hyökkäystä toteuttamaan. Jokaisen yksikön mukana oli tätä valvova Me 262 -suihkuhävittäjä, jonka oli tunnistettava ne, jotka eivät hyökänneet riittävän päättäväisesti. Hitlerin Ardennien taistelun takia antamien varotoimien mukaisesti Göring ei antanut varoittaa saksalaista ilmatorjuntaa operaatiosta etukäteen. Valtavien muodostelmien ilmestyessä yhtäkkiä taivaalla osa ilmatorjuntapattereista luuli niitä vihollisen koneiksi. Saksalainen ilmatorjunta pudotti tiettävästi alas 16 omaa konettaan niiden ollessa matkalla kohteisiinsa.
Joillakin kohteilla saksalaisten onnistui yllättää vihollisensa. Sint-Denijs-Westremissä lähellä Gentiä yllätettiin puolalainen Spitfire-laivue. Koneet olivat juuri laskeutumassa vähäisellä polttoaineella ja yhdeksän niistä tuhottiin. Toisaalta RAF ja puolalaislaivue yllättivät tämän jälkeen hyökkääjät ja ampuivat alas 18 saksalaista konetta. Eindhovenissa britit kärsivät suurimmat tappionsa. Ilmaan nousemassa ollut Typhoon-laivue yllätettiin ja pudotetut koneet tukkivat kiitotien estäen muiden nousun ilmaan. Tukikohta oli erikoistunut valokuvatiedusteluun ja tätä tarkoitusta varten kentällä olleet Spitfiret seisoivat rivissä kiitotien varrella. Kentällä tuhoutui myös brittisotamarsalkka Bernard Montgomeryn henkilökohtainen kone. Everessä yllätettiin ja tuhottiin rullaamassa ollut Spitfire-laivue. Amerikkalaiset totesivat, että kaikki Britannian 2. taktisten ilmavoimien koneet oli yllätetty "tiiviissä riveissä kentillä", vaikka kuvailu ei sopinutkaan hyvin muualle, kuin Eindhoveniin.
Amerikkalaiset säästyivät brittejä vähäisemmin tappioin. Yksi amerikkalaisia vastaan suunnattu hyökkäysosasto ei löytänyt kohteeseen ollenkaan ja Metziin matkalla ollut osasto joutui ilmataisteluun P-47 Thunderbolt-koneiden kanssa. Metzissä onnistuttiin tästä huolimatta tuhoamaan 20 sen kentällä olleista 48 hävittäjäpommittajasta. Ensimmäisten iskujen jälkeen osa saksalaisista joutui Göringin käskyn mukaisesti ottamaan polttoaine- ja ammustäydennystä, sekä lähtemään uudestaan ilmaan. Heitä vastassa oli nyt murskaavan ylivoimaiset liittoutuneiden laivueet.
Seuraukset
Operaatio oli saksalaisille suuri menetys. Liittoutuneet olivat menettäneet operaatiossa 150 taistelukonetta ja 17 muuta konetta. 111 konetta oli vaurioitunut. Lentäjätappiot olivat pieniä ja kenttähenkilökuntaa kaatui yli 100. Sen sijaan Luftwaffe menetti 271 hävittäjää. Lisäksi 65 vaurioitui. Vielä tuhoisampia olivat henkilöstötappiot. 143 lentäjää oli kaatunut tai kadonnut. 70 jäi vangiksi ja 21 haavoittui. Heidän joukossaan oli kolme kommodoria, viisi lennoston komentajaa ja neljätoista laivueenjohtajaa.
Friedrich Siegmund Voigt
pienoiskuva|Friedrich Siegmund Voigtin hauta Jenassa. Friedrich Siegmund Voigt (1. lokakuuta 1781 Gotha – 10. joulukuuta 1850 Jena ) oli saksalainen kasvi- ja eläintieteilijä.
Voigt erikoistui siemenkasvien tutkimiseen ja nimesi joitakin kasveja. Hän tutki myös lintuja, matelijoita ja kaloja. Voigt toimi Jenassa lääketieteen professorina ja kasvitieteellisten puutarhojen johtajana.
Sea Launch
thumb|300px|Sea Launchin komentoalus [[Sea Launch Commander.]] Sea Launch AG on etupäässä venäläisomisteinen, mutta aiemmin vahvasti monikansallinen yritys, joka laukaisee satelliitteja Tyyneltä valtamereltä (154 astetta läntistä pituutta) Zenit-kantoraketilla.
Yritys
Sea Launch International perustettiin vuonna 1995. Vuoteen 2009 sen omistajat olivat perustajayhtiöt yhdysvaltalainen Boeing (40 %); venäläinen RKK Energija (25 %), norjalainen Aker Solutions ASA (20 %) ja ukrainalainen Južnoje (15 %). Päämaja oli Long Beachissä Kaliforniassa.
Konkurssi ja uusi omistusjärjestely
Vuoden 2009 jälkipuolella yritys, joka oli tuohon mennessä laukaissut 30 satelliittia 10 vuoden aikana, ajautui suoritustilaan. Boeing maksoi tämän jälkeen yhtiön muutaman sadan miljoonan dollarin velat ja haki korvauksia muilta osapuolilta. Venäläinen Energija-yhtiö kuitenkin oli ainoana valmis panostamaan Sea Launchiin ja täten pelasti yrityksen. Toukokuussa 2010 Energija ilmoitti nostavansa Sea Launchin toimivaksi yhtiöksi 140 miljoonan dollarin panostuksella. Oikeuden päätöksellä osakkeista 95% on Energijan Energia Overseas Limited -tytäryhtiöllä, 3 % Boeingilla ja 2 % Aker Solutionsilla. Yhtiön toiminta alkoi uudelleen kesällä 2011. Pääkonttori siirtyi Sveitsin Bernin, mutta yhtiön satama on edelleen Kaliforniassa.
Toimintatapa
Komentolaivana toimiva Sea Launch Commander -laiva on Aker Kvaernerin valmistama.
Kantorakettina käytettävä ukrainalainen Zenit-3SL on kolmivaiheinen. Raketin ydin eli kaksi ensimmäistä vaihetta on Zenit-2S, joka on ukrainalaisen Južnojen suunnittelema ja PO Južmašin kokoonpanema; senkin osista on perinteisesti tullut yli puolet Venäjältä. Kolmantena vaiheena on Block DM-SL, joka on venäläisen Energija-yhtiön valmistama. Lisäksi siinä on Boeingin valmistama hyötykuormaa ilmakehän läpi lennon aikana suojaavan nokkakartio.
Boeing toiminut myyntiorganisaationa ja sovittanut satelliitin kantorakettiin. Sen rooli oli myös toimia välittäjänä Yhdysvaltain liittovaltioon ja sen moninaisiin vienti- ja kaupparajoituksiin.
Laukaisut
Vuosina 1999–2009 Sea Launch teki 30 satelliitin laukaisua. Näistä laukaisuista yhden aikaansaama kiertorata on hieman vajaa, mutta kahta lukuun ottamatta muut laukaisut olivat täydellisiä onnistumisia. 31. tammikuuta 2007 Sea Launchin Zenit-3SL-kantoraketti räjähti laukaisutornista irrotessaan. Tämä tuhosi Hollannissa pääkonttoriaan pitävän SES New Skies-yhtiön Boeingin valmistaman NSS-8-tietoliikennesatelliitin ja aiheutti vuoden mittaisen tauon laukaisuihin. Omistuksen uudelleenjärjestelyn jälkeen ensimmäinen satelliitti laukaistiin syyskuussa 2011.
1. helmikuuta 2013 Havaijin läheltä Ocean Odyssey -laukaisualustalta laukaistu Zenith-3SL -kantoraketti vikaantui 40 sekuntia laukaisusta ja syöksyi Tyyneen valtamereen. Hyötykuormana ollut Intelsat 27 -satelliitti menetettiin laukaisussa.
Land Launch
Land Launch on Sea Launchin tytäryhtiö, joka laukaisee Zenit-kantoraketin kaksivaiheista Zenit-2SLB ja kolmivaiheista Zenit-3SLB versiota Baikonurin kosmodromista.
Vuoden 2011 alussa suuri osa Sea Launchin Tyyneltämereltä tehtävistä laukaisuista oli siirretty Land Launchille. Väitetään, että Zenit-kantoraketin tuotannossa olisi ongelmia.
Raskaampaa joulua
Raskaampaa joulua on vuonna 2006 julkaistu Warner Musicin julkaisema kokoelma joululauluja. Se on Raskasta joulua -projektin toinen levy. Kuten levyn nimikin kertoo, sovituksista on tehty hevimpiä ja raskaampia versioita. Levyä on myyty marraskuuhun 2016 mennessä yli 16 000 kappaletta, mikä oikeuttaa kultalevyyn.
Levyllä soittavia muusikoita ovat Erkka Korhonen (kitarat ja taustalaulu), Lauri Porra (basso), Vili Ollila (koskettimet, ohjelmointi), Anssi Nykänen (rummut), Aleksi Parviainen (taustalaulu), Anssi Växby (kontrabasso), Peter Lerche (kitara), Esa Kotilainen (koskettimet), Alexi Laiho (kitara) ja Tero Kostermaa (koskettimet, ohjelmointi).
Kulttuurirelativismi
Kulttuurirelativismi on näkemys, jonka mukaan yksilön uskomukset ja käyttäytyminen voidaan ymmärtää vain hänen oman kulttuurinsa ja yhteisönsä kontekstissa. Tämä näkemys pyrkii ymmärtämään erilaisia kulttuureita ja yhteiskuntia sellaisina kuin ne näyttäytyvät niiden sisältä käsin. Kulttuurirelativistit korostavat eri kulttuuristen arvojen ja tapojen suhteellisuutta ja tulkinnanvaraisuutta ja katsovat, että eri kulttuureja ei voida arvioida yhteisillä kriteereillä. Kulttuureja ei heidän mukaansa voi arvottaa eikä siten myöskään asettaa keskinäiseen paremmuusjärjestykseen.
Historia
Kulttuurirelativismi oli alun perin reaktio 1800-luvun länsimaisten antropologien omista etnosentrisistä lähtökohdistaan tekemään tutkimukseen ”primitiivisistä” kansoista. Käsityksen kehittäjänä pidetään antropologi Franz Boasia, joka harmitteli 1900-luvun taitteessa, että länsimaiset antropologit pohjasivat ei-länsimaisten kulttuurien normeista ja tavoista tekemänsä arviot omiin kulttuurisiin arvoihinsa ja tapoihinsa. Boasin mukaan havaittujen etnologisten ilmiöiden syyt ovat kuitenkin syvällä kyseisten kulttuurien kontekstissa. Eri kulttuureissa esiintyvä samankaltainen ilmiö ole aina kehittynyt samasta syystä ja samalla tavalla, minkä vuoksi näitä ilmiöitä ei voi rinnastaa toisiinsa. Boas antoi esimerkiksi naamioiden käytön, joka joissain kulttuureissa liittyy pahojen henkien karkotukseen, toisissa kantajan ilmentämän hengen edustamiseen, ja kolmannessa jonkun muiston kunnioittamiseen. Tällaisten ilmiöiden merkityksen ymmärtäminen perustuu kyseisten kulttuurien tuntemiseen, ja Boasin mielestä kulttuureja pitääkin tutkia ajan kanssa ja yksityiskohtaisesti, jotta ilmiöiden historialliset syyt löydetään. Vasta sen jälkeen voidaan tehdä mitään vertailuja ja silloinkin vain läheisten heimojen vertailukelpoisten ilmiöiden kanssa.
Kulttuurirelativismista tuli Boasin myötä suosittu epistemologinen ja metologinen tekniikka. Boasin jälkeen sitä käyttivät laajasti esimerkiksi Margaret Mead, Melville Herskovits ja Ruth Benedict.
Moraalirelativismi
Ajan myötä kulttuurirelativismiin alettiin yhdistää moraalirelativismia, jonka mukaan minkään yhteisön moraalisia lakeja ei pystytä arvioimaan objektiivisesti, vaan kaikkien yhteisöjen moraalikoodit ovat samanarvoisia. Jos moraali on lähtöisin kulttuurista ja kietoutunut siihen, kulttuuri myös sitoo moraalia. Universaalia moraalia ei kulttuurirelativistien mukaan ole olemassa. Tämä on johtanut monenlaiseen kulttuurirelativismin kritiikkiin, jonka mukaan kulttuurirelativismi on muun muassa nihilististä ja luopuu hyvän ja merkityksellisen käsitteestä ja sitä kautta esimerkiksi moraalisen kehityksen mahdollisuudesta. Kulttuurirelativismia on arvosteltu myös siitä, että sillä puolustellaan kaikenlaisia vastenmielisiä tapoja ja ihmisoikeuksien loukkauksia, kuten kansanmurhia, naisten sukupuolielinten silpomista ja lapsenmurhia.
Aiheesta muualla
Eetiline relativism
Jaalanka
Jaalanka voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Maximilianus Transilvanus
thumb|Maximilianus Transilvanuksen De Moluccis Insulis -kirjan ensimmäisen painoksen kansi. Maximilianus Transilvanus (Transylvanus, Transylvanianus), myös Transylvanian Maximilian tai Maximilian (Maximiliaen) von Sevenborgen (s. noin. 1490 – k. noin 1538 Bryssel) oli 1500-luvulla elänyt kirjailija, joka kirjoitti ensimmäisen kuvauksen Juan Sebastián Elcanon maailmanympäripurjehduksesta (1519–1522).
Maximilianus Transylvanus oli 1520 julkaissut Augsburgissa latinankielisen teoksen, jossa hän kuvaa sitä tilaisuutta, jossa Espanjan kuningas  Kaarle I kruunattiin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi vuonna 1519 Molins de Reissa Espanjassa. Kyseessä oli ''Legatio ad sacratissimum ac invictum Caesarem divum Carolum .... ab reverendissimis et illustrissimis principibus ... qua functus est ...Federicus comes palatinus in Molendino regio vlt. Novembris Anno MDXIX'' (Augsburg: Sigismund Grimm und Marx Wirsung, 1520). Tässä vaiheessa Maximilianus nähtävästi jo palveli Kaarlen henkilökohtaisena avustajana ja seurasi hallitsijan mukana tämän matkoilla.
Tapani Jalkanen
Tapani Veli Jalkanen (s. Kärsämäki) on suomalainen laulaja, joka on tehnyt mm. lastenlauluja Pete Paukku -nimimerkillä.
Rautalammin Auto
pienoiskuva|Rautalammin Auton Volvo 9700 linja-autot Rautalammin varikolla. Rautalammin Auto Oy on suomalainen linja-autoyhtiö. Yhtiö ajaa vakiovuoroliikennettä Savossa Kuopion alueella sekä lisäksi Etelä-Savon alueella Pieksämäellä. Vakiovuoroliikenteen lisäksi yhtiö harjoittaa tilausajoliikennettä sekä toimii yhteistyössä emoyhtiön matkatoimiston MatkaSavon kanssa.
Historiaa
Rautalampilainen Väinö A. Jääskeläinen aloitti linja-autoliikenteen harjoittamisen vuonna 1926 Rautalampi-Suonenjoki-Vesanto reitillä, johon hän osti sisareltaan 18-paikkaisen Intercontinental-linja-auton. Yhtiön ensimmäinen linja-autovuoro liikennöitiin juhannusaattona 24.6.1926. Pari vuotta sen jälkeen yhtiö osti toisen linja-auton, jolloin avattiin linjat Kuopioon ja Vesannolle. Aivan yhtiön alkuvuosina sai myös alkunsa taksiliikenne ja kuorma-autoliikenne, ja Väinö Jääskeläinen oli myös maakunnan ensimmäinen taksiautoilija. Yritys toimi vuoteen 1948 asti nimellä Jääskeläinen Väinö, jonka jälkeen nimenä on säilynyt muodossa Rautalammin Auto Oy.
Yhtiöllä oli tarkoitus 1970-luvulla rakennuttaa varikkokiinteistö Rautalammille, mutta erinäisten vaiheiden vuoksi yhtiö päätyi rakennuttamaan vuonna 1978 Suonenjoelle varikkokiinteistön, joka on edelleen yrityksen käytössä. Yhtiöllä on Rautalammilla pienempi varikko, jossa osa yhtiön kalustosta sijaitsee.
Yhtiön perustajan Väinö Jääskeläisen jälkeen yhtiön toimitusjohtajaksi siirtyi Kauko Jääskeläinen, mutta hänen kuoltuaan vuonna 1996 yhtiöön tuli osakkaaksi Mikko Tiilikainen, josta tuli vuonna 2000 yhtiön toimitusjohtaja. Vuonna 2012 iisalmelainen Mika Niskanen Oy osti Rautalammin Auton koko osakekannan. Uudelle omistajalle kaupan yhteydessä siirtyi Suonenjoella sijaitseva varikko, kalusto ja linjaliikenneluvat sekä muut sopimukset. Yhtiön toiminta jatkui entisellään yrityskaupasta huolimatta linja-autoliikenteen, taksiliikenteen ja kuorma-autoliikenteen osalta. Yhtiö juhli 90-vuotista taivaltaan 21.6.2016
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1964
Yhdysvaltain vuoden 1964 presidentinvaalit olivat kaikkea muuta kuin odotetut. Istunut presidentti John F. Kennedy murhattiin Dallasissa 1963 vaalikampanjaa aloitellessaan. Presidentiksi noussut varapresidentti Lyndon B. Johnson asettui näin ollen ehdolle ja voittikin vaalit maan historian suurimmalla äänisaaliilla luvaten jatkaa Kennedyn uudistuksia. Vastaehdokkaana ollut republikaanien ehdokas Barry Goldwater hävisi.
Vaalit ovat tähän asti viimeiset, joissa demokraattiehdokas on kyennyt voittamaan itselleen Alaskan, Idahon, Kansasin, Nebraskan, Oklahoman, Pohjois-Dakotan, Etelä-Dakotan, Utahin ja Wyomingin osavaltioiden valitsijamiehet.
Rautalammin Auto
Yhtiö nykypäivänä
Yhtiön kalusto koostuu seuraavantyyppisistä linja-autoista
Parhaita 4
Parhaita 4 on Jukka Kuoppamäen vuonna 1978 julkaistu kokoelma-albumi.
Charles Vane
Charles Vane (1680 Englannin kuningaskunta – 29. maaliskuuta 1721 Port Royal, Jamaikan siirtomaa) oli englantilainen merirosvo, joka vaikutti Bahamalla 1700-luvun alkupuolella.
Merirosvoura
Vane oli yksi taitavimmista merirosvokapteeneista. Hän oli hyvä suunnistaja sekä taistelija merellä ja ryösti useita aluksia. Hän ei tosin tullut toimeen miehistönsä kanssa.
Vane asui Port Royalissa Jamaikassa (tuolloisessa Britannian siirtomaassa) vuonna 1715 tai 1716. Hän aloitti merirosvoamisen vuonna 1716, kun hänestä tuli osa Henry Jenningsin miehistöä. Vuonna 1718 Vane alkoi ryöstämään merirosvokapteenina. Hänestä tuli kuuluisa, sillä hän valtasi useita aluksia ja kidutti sekä murhasi useita vankeja.
Maaliskuussa 1718 Vane hyökkäsi miehistönsä kanssa alukseen ja oletti pientä vastarintaa. Kyseessä oli kuitenkin voimakas ranskalainen sota-alus, ja muutaman laukauksen jälkeen Vane päätti paeta taistelusta. Seuraavana päivänä hänen majoitusmestarinsa Calico Jack sekä hänen miehistönsä syytti Vanea pelkuruudesta. Rackham otti laivan haltuunsa ja Vane jätettiin yksin pieneen vallattuun sluuppiin. Muutama lojaali merirosvo liittyi hänen mukaansa.