cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Margariiniskandaali
thumb|Kokkolassa sijaitseva tehdasrakennus jossa toimi margariiniskandaalin alkaessa Ähtävän Muovi Oy:n teuraskeittämö. Margariiniskandaali oli Suomessa 1960-luvun alussa sattunut ruokaskandaali. Suomessa havaittiin toimivan rasvasulattamoja, joissa eläinten raadoista tiristettiin rasvaa margariinin valmistukseen. Raision Tehtaat ja Paasivaara-yhtymä tuomittiin syyllisiksi väärinkäytöksiin. Margariinin menekki notkahti skandaalin myötä moneksi vuodeksi. Väärinkäytökset paljastanut Uusi Kuvalehti joutui jutun myötä laajaan ilmoitusboikottiin, ja lehden ilmestyminen päättyi vuonna 1963.
Taustaa
Maatalous- ja kotieläintuotannon tehostamisen myötä Suomessa oli 1960-luvun alkuun mennessä syntynyt ongelma voin ylituotannosta. Samoilla apajilla kilpaili joukko margariinin valmistajia, suurimpina Unilever-konsernin omistama helsinkiläinen S. W. Paasivaaran margariinitehdas ja Raision Tehtaat. Paasivaara-yhtymän hallussa oli 1960-luvun alussa noin puolet Suomen margariinimarkkinoista, Raisiolla noin 30 prosenttia ja loput pienemmillä valmistajilla. Samaan aikaan käytiin neuvotteluja Suomen liitännäisjäsenyydestä Euroopan vapaakauppajärjestössä (EFTA) ja tiedettiin, että jäsenyys ei ainakaan helpottaisi suomalaisen ”voivuoren” purkamista.
Keväällä 1960 Raision Tehtaiden pääjohtaja, vuorineuvos Eino Kivivuori oli käymässä Lounais-Suomen Osuusteurastamossa. Tällöin LSO:n toimitusjohtaja, maanviljelysneuvos Einari Karvetti otti puheeksi eräiden välittäjien ostamat, teknisiin tarkoituksiin valmistetut rasvat, joiden hän epäili päätyvän joko sellaisinaan tai elintarvikerasvoihin sekoitettuina myös margariinitehtaisiin. Tuolloinen rasvaraaka-aineiden kauppa oli heikosti valvottua ja erilaisten välittäjien käsissä, ja hintakilpailu ja suuri kysyntä johtivat monia välittäjiä kiusaukseen. Suurimpien valmistajien keskinäinen hintakilpailu yltyi niin rajuksi polkumyynniksi, että Raisio ja Paasivaara alensivat tuotteidensa hintoja miltei päivittäin.
Tutkimukset
Skandaalin alkusyy saatiin syksyn 1960 aikana Alankomaista, jossa sikäläiset lehdet väittivät Unilever-konsernin valmistamaan margariiniin käytetyn uuden emulgaattorin aiheuttaneen sairauksia, jopa ihmisten kuolemia. Suomessa asiasta kirjoitti ensimmäisenä Maaseudun Tulevaisuus marraskuussa 1960.
Raision Tehtaiden tytäryhtiö Kasviöljy Oy kiinnitti maa- ja metsätalousministeriön eläinlääkintäosastolle joulukuussa 1960 lähettämässään muistiossa huomiota siihen, että margariiniteollisuudessa käytetyn eläinrasvan määrä oli suurempi kuin vastaavien elintarvikerasvojen kotimainen valmistus ja tuonti yhteensä. Maataloushallitus asetti toimikunnan, joka suoritti laajat tutkimukset margariinitehtaissa, öljynpuristamoissa ja teurastamoissa. Näissä tutkimuksissa ilmenneet seikat johtivat asian siirtämiseen poliisin tutkittavaksi. Myös asian alulle panneen Raision Tehtaiden omassa toiminnassa todettiin väärinkäytöksiä.
Skandaali
Raision Tehtaiden osalta jupakka johti pääjohtajan, vuorineuvos Eino Kivivuoren eroon luottamuspulan vuoksi heinäkuussa 1961. Vuonna 1986 antamassaan haastattelussa Ilmari Turja myönsi Uuden Kuvalehden skandaalikirjoituksen, jossa hyökättiin Paasivaaraa vastaan, olleen todellisuudessa peräisin ”Turun suunnasta” eli Raision Tehtailta.
Seuraukset
Skandaalin vaikutuksesta margariinin menekki laski puoleen ja palasi ennalleen vasta vuonna 1968. Voin ylituotannosta syntynyt ”voivuori” kasvoi skandaalin vaikutuksesta entisestään. Myönteinen seuraus skandaalista oli, että viranomaisten suorittama rasvojen valmistuksen valvonta ja tehtaiden oma valppaus tehostuivat.
Vuoden 1986 haastattelussa Ilmari Turja kertoi, että hänen puheillaan olivat ennen skandaalin puhkeamista käyneet sekä MTK:n puheenjohtaja Veikko Ihamuotila että Raision pääjohtaja Eino Kivivuori. Ihamuotila oli sanonut jutun menevän hukkaan, jos sen julkaiseminen olisi jäänyt vain tuottajien lehteen, joten se oli saatava mahdollisimman tehokkaasti myös kuluttajien tietoon. Turja ja Uusi Kuvalehti olivat jo tuohon mennessä saavuttaneet mainetta paljastuskirjoituksillaan. Eino Kivivuori, joka oli tietoinen yhtiönsä väärinkäytöksistä tässä asiassa, lienee puolestaan laskenut, että mahdollisen oikeudenkäynnin seuraukset olisivat Paasivaaran osalta kohtalokkaammat kuin alan pienemmällä toimijalla Raisiolla. Toisaalta Kivivuoren itsevaltainen johtamistyyli oli herättänyt närää Raisio-konsernin muissa osissa.
Margariiniskandaalin myötä syntyi elämään jäänyt lausahdus ”ennen pantiin mirrit multaan, nyt ne lyödään Suvikultaan”. Skandaali löysi tiensä myös populaarikulttuuriin: esimerkiksi Suomessa ilmestyvässä Aku Ankka -lehdessä Akun työpaikkana on usein ”Kattivaaran margariinitehdas”. Nimi on sanaleikki Paasivaara-yhtymän ja margariiniskandaalin pohjalta.
Helsingin Sanomien pilapiirtäjä Kari Suomalainen kommentoi margariiniskandaalia piirroksellaan, jossa hän viittasi myös Helsingissä alkuvuodesta 1962 puhjenneeseen hiirilavantautiepidemiaan. Piirroksessa kaksi maalaisemäntää keskustelee kylänraitilla, jonka näkymässä on piirteitä myöhemmästä Rysänperästä: ''”Se on kumma, miten ne helsinkiläiset aina osaa valittaa... Nyt ne epäilee, että jostakin elintarvikkeesta saa hiirilavantaudin. Kah, jos saa, niin syökööt päälle sitä kissamarkariiniansa, sillähän se on kuitti...”.'' Reino Helismaa riimitteli lastenlauluun ”Pikkukissani ompi niin lystikäs ain” uudet sanat: ”Kesäkissaani heitteille jättänyt en, minä muistojen joukkoon jo talletin sen. Kesäkissani Ähtävän Muoviin mä möin, margariinina sitten sen syksyllä söin.”
Alankomaissa Unilever-konsernia vastaan nostettu oikeudenkäynti päättyi vapauttavaan tuomioon Alankomaiden korkeimmassa oikeudessa kesäkuussa 1964, koska väitettyä syy-yhteyttä margariinin uuden lisäaineen ja sairaus- ja kuolemantapausten välillä ei pystytty näyttämään toteen.
Väinö Kokko
Väinö Wilhelm Kokko (27. syyskuuta 1880 Oulu – 5. joulukuuta 1943 Oulu) oli jääkäriliikkeen perustamiseen keskeisesti vaikuttanut suomalainen aktivisti, lehtimies, kansanedustaja ja pankinjohtaja.
Maisteri Kokko oli Pohjois-Pohjalaisen Osakunnan kuraattori. Hän kuului vuoden 1914 filosofisen tiedekunnan promootiotoimikuntaan promootion gratistina. Promootiossa esitettiin ajatuksia Suomen itsenäistymisen mahdollisuuksista. Promootiotoimikunnan jäsenistä moni muukin oli sittemmin itsenäisyysliikettä johtaneen keskuskomitean jäsen.
Oululainen Kokko valmistui ylioppilaaksi Oulun lyseosta vuonna 1901, filosofian kandidaatiksi 1911 ja promovoitiin filosofian maisteriksi 1914. Opintojensa ohessa hän toimi Uusmaalainen-lehden toimittajana ja taloudenhoitajana vuosina 1905–1907. Nuori Suomi -lehden päätoimittajaksi hänet valittiin 1907. Länsi-Uusimaa -lehden päätoimittajana Hangossa hän toimi vuosina 1916–1928.
Kokko toimi 1914 puheenjohtajana Pohjalaisten osakuntatalossa järjestetyssä kokouksessa, jota pidetään jääkäriliikkeen alkuna. Hän edusti Ylioppilaiden keskuskomiteassa eli jääkäreiden ensimmäisessä värväysorganisaatiossa Pohjois-Pohjalaista osakuntaa. Väinö Kokko opetti Hangon suomalaisessa yhteiskoulussa luonnonhistoriaa ja maantietoa sekä toimi koulun johtajana vuosina 1915–1919 ja uudelleen vuosina 1925–1926.
Vuonna 1931 Kokko palasi takaisin kotiseudulleen Ouluun tullessaan Säästöpankki Sammon toimitusjohtajaksi. Tätä tehtävää hän hoiti kuolemaansa asti kansanedustajuuden rinnalla. Kokko oli ensin Kokoomuksen kaupunginvaltuutettu Oulussa vuosina 1934–1936 ja sen jälkeen kansanedustaja vuosina 1936–1943.
Sinimonarkit
Sinimonarkit (Hypothymis) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Sinimonarkit elävät Filippiineillä, Indonesiassa ja Etelä-Aasiassa. Ne sieppaavat lentävän hyönteisen ja palaavat tähystyspaikalleen, asettaen saaliin toisen jalan varpaiden alle ja repivät sen nokallaan sopiviksi suupaloiksi.
Talvisalon jäähalli
Talvisalon jäähalli on Savonlinnaan vuonna 1978 valmistunut jäähalli, joka sijaitsee keskustasta länteen valtatie 14:n varrella. Halli on jääkiekon paikallisen Mestis-joukkueen SaPKon kotihalli. Halli on yksi Itä-Suomen vanhimmista, ja sen takana sijaitsee ulkojääkaukalo. Katsomoita on vain hallin itäisellä laidalla ja vaihtoaitiot läntisellä puolella. Ylätasanteella on edustusjoukkueen peleissä toimivat kioski ja Pässi Pub anniskelualueineen. Myös hallin läntisimmässä nurkkauksessa on viime kausina toiminut grillikatoksessa oleva grilli. Pohjoispäädyssä on kahvio. Ennen hallin valmistumista jääkiekkoa pelattiin nykyisen hallin paikalla sijainneella tekojääradalla.
Vuonna 2008 Gigantti alkoi SaPKo:n pääsponsoriksi ja Talvisalon jäähallin nimi muutettiin Talvisalon Gigantti-areenaksi. Gigantin sponsorisopimus SaPKon kanssa päättyi vuonna 2011 ja Talvisalon Gigantti-areenan nimi muuttui takaisin Talvisalon jäähalliksi. Lokakuussa 2016 jäähallin nimeksi tuli Mediatili Areena, kun SaPKo teki monivuotisen yhteistyösopimuksen savonlinnalaisen Mediatili tilitoimiston kanssa.
Trentino-Etelä-Tiroli
Trentino-Etelä-Tiroli (,, ladiniksi Region Autonóma Trentin-Südtirol) on autonominen alue Pohjois-Italiassa. Alueen pääkaupunki on Trento. Asukkaita on hiukan yli miljoona.
Maantiede
Alue on vuoristoista, sillä se sijaitsee pääosin Alppien alueella. Matalin sola Alppien yli, Brennersola, on Italian ja Itävallan rajalla, alueen pohjoisrajalla.
Maakunnat
Trentino-Etelä-Tiroli koostuu kahdesta hallinnollisesta osasta, Trenton ja Etelä-Tirolin maakunnista. Trenton maakunta kansallisuudeltaan italialainen. Etelä-Tiroli on pääosin itävaltalainen ja saksankielinen. Etelä-Tiroli oli osa Itävalta-Unkaria vuoteen 1919 asti.
Talous
Trentino-Etelä-Tiroli on Italian vaurainta aluetta. Sen bruttokansantuote asukasta kohden vuodessa on 38 800 €, 140 prosenttia maan keskiarvosta (2016).
Trentino-Etelä-Tirolin laaksoissa tuotetaan viiniä, hedelmiä, maitotuotteita ja sahatavaraa. Alue on vesivoiman viejä. Teollisuus ja matkailu, erityisesti hiihtokeskukset, ovat kasvavia tulonlähteitä.
Aiheesta muualla
thumb|250px|left|Trentino-Etelä-Tirolin alueen pääkaupunki [[Trento sijaitsee Dolomiittien vuoristossa.]]
Ahveniston hyppyrimäet
Ahveniston hyppyrimäet oli neljän hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Hämeenlinnan Ahvenistolla.
Ahveniston hyppyrimäki
1950-luvun lopulla Hämeenlinna hyväksyi alustavan suunnitelman 70 metrin hyppyrimäen rakentamisesta. Ahveniston hyppyrimäki valmistui vuonna 1968 ja mäessä järjestettiin vuoden 1968 normaalimäen SM-kilpailut. Viimeiset hypyt mäestä hypättiin vuonna 1995, jonka jälkeen hyppyritorni on ollut seinäkiipeilijöiden käytössä. Tornin huipulla on myös muun muassa puolustusvoimien sekä radioamatöörien antenneja.
Hämeenlinnan Hiihtoseura järjesti mäessä muutaman kerran mäkihypyn ja yhdistetyn SM-kilpailut sekä yleisessä, että nuorten sarjoissa. Vuosittain mäessä järjestettiin kansalliset mäkikilpailut ja 1970-luvulla kansainväliset kilpailut Salpausselän kisoja edeltävällä viikolla iltakilpailuina, joissa oli usein mukana sen aikaisia maailman huippuhyppääjiä.
Mäkihypyn tyyli- ja välinekehityksen myötä Ahveniston hyppyrimäen profiili kävi vanhanaikaiseksi, eikä siitä ole hypätty talven 1995 jälkeen. Mäkeä on esitetty purettavaksi muutaman kerran, mutta ehdotukset eivät ole menneet Hämeenlinnan kaupungin budjettikäsittelyssä vielä läpi.
K20
Neljä kuukautta Hämeenlinnan Hiihtoseuran perustamisesta valmistui ensimmäinen Ahveniston hyppyrimäki ja ensimmäiset hypyt hypättiin mäessä 17. maaliskuuta 1925. Avajaisissa herra Palmroos hyppäsi mäkiennätykseksi 22,5 metriä. Loppiaisena 1926 pidettiin mäen vihkiäiskilpailu. Katsojia vihkiäiskilpailuissa oli 2 000.
Jouko Rämö
Jouko Viljo Rämö (2. heinäkuuta 1911 Muolaa – 17. heinäkuuta 1990 Imatra) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Rämön vanhemmat olivat seppä, metallimies Ville Rämö ja emäntä Matilda Juhontytär Jyvonen ja puoliso vuodesta 1934 Helmi Ovaska. Rämö perusti vuonna 1935 veljiensä kanssa konepajan Äyräpään Vuosalmeen, erityisesti maatalous- ja huopatehdaskoneiden valmistusta ja korjausta varten. Talvi- ja jatkosodan aikana yritys korjasi armeijan tarpeisiin aseita ja autoja, vaikka Rämö olikin itse rintamapalveluksessa. Talvisodan jälkeen Kausalaan siirtynyt yritys rakensi välirauhan aikana uudet tilat Äyräpäähän, mutta joutui siirtymään sieltä Noormarkun kautta Imatralle. Yhteistyö Ovakon terästehtaan kanssa osoittautui tärkeäksi, joskin yrityksen liiketoiminta laajeni sekä sisaryritysten että monien asiakkuuksien kautta muutenkin nopeasti. Yritys valmisti muun muassa betoniteräsverkkoja, rautatielaitteita ja muita metalliteollisuustuotteita sekä tarjosi kunnossapito- ja huoltopalveluita. Vienti Neuvostoliittoon avautui Svetogorskin ja Kostamuksen alihankintatöillä. Rämö, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1979, osallistui yrityksen toimintaan kuolemaansa saakka. Hän oli aktiivinen myös alansa järjestö- ja yhteistyössä.
Government of Ireland Act (1920)
Government of Ireland Act (Koko nimi: An Act to Provide for the Better Government of Ireland) oli Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin 23. joulukuuta 1920 julkaisema laki. Sen tarkoituksena oli luoda erillinen home rule eli autonominen itsehallinto kahdelle Irlannin alueelle: Pohjois-Irlannille sekä Etelä-Irlannille. Home rule ei koskaan toteutunut Etelä-Irlannissa Irlannin vapaussodan takia jonka lopputuloksena solmitun Ison-Britannian ja Irlannin sopimuksen mukaisesti Etelä-Irlanti saavutti itsenäisyyden Irlannin vapaavaltio muodossa.
Lain viimeiset voimassa olevat osat mitätöitiin 1998 Pitkänperjantain sopimuksen ehdoissa.
Suomi jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2019
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2019 järjestettiin Bratislavassa ja Košicessa, Slovakiassa 10.–26. toukokuuta 2019. Suomi eteni turnauksessa loppuotteluun, jossa se voitti Kanadan 3–1, saavuttaen historiansa kolmannen maailmanmestaruuden.
Suomi pelasi alkusarjassa A-lohkossa, jossa pelasivat myös Iso-Britannia, Kanada, Ranska, Saksa, Slovakia, Tanska ja Yhdysvallat. Suomi voitti alkulohkon seitsemästä ottelusta viisi, ja oli lohkon toinen Kanadan jälkeen. Pudotuspeleissä Suomi voitti puolivälierässä Ruotsin, ja välierässä Venäjän, joissa molemmissa pelasi suuri määrä NHL-pelaajia, kun taas Suomella oli pääosin Euroopassa pelaavista pelaajista koottu joukkue. Puolustaja Mikko Lehtonen valittiin joukkueen ainoana pelaajana median tähtikentälliseen.
911 (täsmennyssivu)
911 voi tarkoittaa seuraavia:
Thrall
Thrall saattaa tarkoittaa:
Carl Wieman
Carl Edwin Wieman (s. 26. maaliskuuta 1951) on yhdysvaltalainen fyysikko. Hän oli yhdessä Eric Cornellin kanssa ensimmäisiä, jotka onnistuivat syntetisoimaan Bosen–Einsteinin kondensaatin vuonna 1995. Wieman itse sanoi tuloksesta Time-lehden haastattelussa: ”Me pääsimme asteen miljardisosan päähän absoluuttisesta nollapisteestä”. Tästä saavutuksesta Wieman sai yhdessä Cornellin ja MIT:n tutkijan Wolfgang Ketterlen kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 2001.
Wieseman kasvoi Oregonin syrjäseuduilla, mutta pääsi opiskelemaan MIT:hen Massachusettsiin. Viime vuosina Wiemanin erityinen mielenkiinnon kohde on ollut luonnontieteiden opetus. Hän työskentelee Coloradon yliopistossa Boulderissa.
Atakebune
pienoiskuva|1500-luvun japanilainen rannikko-atakebune.
Atakebunet (安宅船, atakebune) olivat japanilaisia 1500–1600-luvun sotalaivoja.
Sengoku-kaudella 1500-luvulla japanilaiset sotaherrat kävivät sotaa Japanin herruudesta ja rakennuttivat suuria, useiden satojen laivojen kokoisia rannikkolaivastoja. Suurimpia näistä rannikkolaivoista kutsuttiin Atakebuneiksi.
Näiltä ajoilta näyttäisivät olevan myös ensimmäiset panssarilaivat, kun Oda Nobunaga, japanilainen daimio, rakennutti vuonna 1576 kuusi rautapanssaroitua Ōatakebunea (大安宅船). Näitä laivoja kutsuttiin myös nimellä "Tekkōsen" (鉄甲船, kirjaimellisesti "rautapanssaroitu laiva") ja ne oli varustettu useilla tykeillä sekä hakapyssyillä. Näillä aseilla ne pystyivät upottamaan isommat mutta panssaroimattomat alukset, joita vihollinen käytti. Niiden avulla Oda-klaani onnistui lyömään Mōri-klaanin Kizu-joen suun taistelussa, Osakassa vuonna 1578.
William Walker
William Walker (8. toukokuuta 1824 Nashville, Tennessee – 12. syyskuuta 1860 Trujillo, Honduras) oli yhdysvaltalainen lakimies, seikkailija ja palkkasoturi, joka järjesti yksityisiä sotilasretkikuntia Latinalaiseen Amerikkaan tavoitteenaan perustaa englanninkielisiä valtioita. Hän perusti Meksikoon Sonoran ja Baja Californian osavaltioihin oman tasavaltansa, ja vuosina 1856–1857 hän oli Nicaraguan presidenttinä. Keski-Amerikan valtiot liittoutuivat yhdessä Walkeria vastaan, ja hänet teloitettiin Hondurasissa 1860, kun hän tunkeutui uudestaan Keski-Amerikkaan.
Nuoruus ja koulutus
Walker syntyi Nashvillessä 1824. Hän oli lapsinero ja valmistui 14-vuotiaana Nashvillen yliopistosta. Tämän jälkeen hän opiskeli Euroopassa Heidelbergin, Edinburghin ja Pariisin yliopistoissa. Walker sai 19-vuotiaana Pennsylvanian yliopistosta lääketieteen tutkinnon. Hän toimi lääkärinä Philadelphiassa, mutta kyllästyttyään muutti New Orleansiin harjoittamaan lakimiehen ammattia. Väsyttyään siihenkin hän perusti New Orleans Crescent -sanomalehden, johon palkkasi muun muassa nuoren runoilijan Walt Whitmanin.
Meksikon tasavallat
thumb|225px|left|Walkerin [[Sonoran tasavalta|Sonoran tasavallan lippu.]] Walker suuntasi katseensa harvaan asuttuihin Baja Californian ja Sonoran osavaltioihin. Hän suuntasi ensin Guaymasin kaupunkiin ja pyysi Meksikon hallitukselta lupaa perustaa yhdysvaltalainen siirtokunta. Sonorassa oli laajat hopeaesiintymät, eikä Meksiko ollut siksi halukas hyväksymään Walkerin pyyntöä. Walker palasi San Franciscoon ja alkoi kerätä palkka-armeijaa. Hän onnistui valtaamaan 1853 Baja Californian pääkaupungin La Pazin 50 miehen joukolla. Walker julisti Ala-Kalifornian tasavallan itsenäiseksi ja itsensä sen presidentiksi ja otti käyttöön Louisianan lakeja, jotka sallivat orjuuden.
Walkerin maine levisi, ja monet yhdysvaltalaiset kannattivat hänen hankettaan. Walkerin joukkoihin liittyikin noin 200 meksikolaista ja 200 yhdysvaltalaista, jotka halusivat saada jalansijaa uudesta valtiosta. Huolto ei kuitenkaan toiminut Walkerin armeijassa, ja monet sotilaista tulivat pian tyytymättömiksi. Walker ilmoitti vudoen 1854 alussa, että hän alkoi vallata Sonoran ja julisti Sonoran tasavallan, joka koostui kahdesta osavaltiosta. Walker lähti Ensenadasta Sonoraan 13. helmikuuta. Hyökkäys epäonnistui täysin, sillä sairaudet, rosvot ja keskenäiset ristiriidat pakottivat Walkerin kääntymään takaisin. Lopulta hän päätti antautua Yhdysvaltain joukoille, kun hänellä oli jäljellä enää 33 miestä. Walker antautui 8. toukokuuta San Diegossa paikallisen aseman johtajalle, majuri J. McKinstrylle. Hän joutui San Franciscossa vastaamaan syytteisiin Yhdysvaltain puolueettomuuden vaarantamisesta, mutta hänet vapautettiin syytteistä.
Nicaraguan presidenttinä
Nicaraguan vuonna 1854 alkaneessa sisällissodassa tappiolle ajautuneet liberaalit kutsuivat Walkerin apuun. Sodassa olivat vastakkain Granadan konservatiivit ja Leónin liberaalit. Walker lähti Nicaraguaan 57 miehen kanssa 4. toukokuuta 1855 ja saapui maahan 16. kesäkuuta. Saavuttuaan Nicaraguaan Walkerin joukkoihin liittyi noin 100 yhdysvaltalaista ja 200 nicaragualaista.
Walker hyökkäsi 29. kesäkuuta joukkoineen Rivasiin, joka oli merkittävä kaupunki Nicaraguan halki kulkevalla kuljetusreitillä, joka oli tärkein Keski-Amerikan kauppareiteistä ennen Panaman kanavan valmistumista. Walkerin joukot kärsivät Rivasissa tappion ja pakenivat San Juan del Suriin. Toukokuussa Walkerin joukot kaappasivat Nicaraguajärvellä Nicaraguan kuljetusreittejä hallinneen liikemies Cornelius Vanderbiltin aluksen. He purjehtivat sillä Granadaan ja yllättivät kaupungin konservatiivit.
Walker nimitettiin aseleposopimuksessa Nicaraguan asevoimien komentajaksi, ja hän valitsi nukkehallitsijaksi Patricio Rivasin. Monet Walkerin miehistä nimitettiin asevoimien upseereiksi. Näitä kutsuttiin filibustereiksi. Sana oli väännös englannin palkkasotureita tarkoittavasta sanasta ’freebooters’.
Costa Rica julisti keväällä 1856 sodan Nicaraguaa vastaan, mutta ensimmäinen hyökkäys pysähtyi tautiepidemian takia. Pian Honduras, El Salvador ja Guatemala liittoutuivat Costa Rican kanssa ja Rivas pakeni maasta. Walker julisti itsensä presidentiksi, määräsi englannin viralliseksi kieleksi ja laillisti orjuuden. Pian Yhdysvaltain presidentti Franklin Pierce tunnusti Walkerin hallinnon. Walker kumosi myös Vanderbiltin oikeudet kauppaan Nicaraguassa. Vaikutusvaltainen liikemies painosti Pierceä vetämään Yhdysvaltain tuen Walkerilta ja lähetti aseita ja rahaa Costa Ricaan. Walkerin vastainen sota kesti noin vuoden, ja sen viimeinen taistelu käytiin Rivasissa. Walker antautui toukokuussa 1857 yhdysvaltalaiselle sota-alukselle.
Kuolema Hondurasissa
thumb|225px|Walkerin hautakivi [[Trujillo (Honduras)|Trujillossa.]] Walkeria pidettiin varsinkin Yhdysvaltain eteläosissa sankarina. Hän kirjoitti seikkailuistaan kirjan, toimi asianajajana ja alkoi suunnitella uutta yritystä vallata Nicaragua, jota piti edelleen omanaan. Walker rantautui Costa Rican Puntarenasiin, mutta USS Wabashin komentaja Hiram Paulding pidätti hänet ja lähetti takaisin Yhdysvaltoihin. Walkerin seuraava yritys kariutui, kun hänen laivansa jumiutui Belizen edustan koralliriutoille. Brittialus pelasti retkikunnan ja kuljetti sen Mobileen.
Brittiläissiirtokunnat Hondurasin Islas de la Bahíalla kääntyivät Walkerin puoleen 1859, kun Britannia oli myöntänyt Hondurasille saarten hallinnon. Hän uskoi saavansa tukea Hondurasin liberaaleilta, jotka yrittivät syrjäyttää presidentti José Santos Guardiolaa. Walker valtasi 6. syyskuuta 1859 Trujillon kaupungin 91 miehen armeijallaan ja lähti marssimaan kohti Nicaraguaa. Walkerin joukot kohtasivat Hondurasissa huomattavaa vastarintaa, ja brittilaivasto esti apujoukkojen saapumisen. Walkerin armeija oli kutistunut pian 31 mieheen, joista suurin osa oli lisäksi haavoittuneita. Nowell Salmon pelasti Walkerin HMS Icarukselle. Salmon luovutti Walkerin ja tämän joukkojen everstin A. F. Rudlerin hondurasilaisille. Rudler tuomittiin neljäksi vuodeksi kaivostyöhön ja Walkerille langetettiin kuolemantuomio. Hänet teloitettiin ampumalla 12. syyskuuta 1860.
Jälkimaine
Walker ei ole nykyään yhtä tunnettu Yhdysvalloissa kuin Keski-Amerikassa, jossa häntä pidetään edelleen yhdysvaltalaisen imperialismin symbolina. Costa Rican kansallissankari Juan Santamaría kaatui Walkeria vastaan käydyssä Rivasin toisessa taistelussa. Yhdysvalloissa Walkeria muistetaan käytännössä vain hänen kotikaupungissaan Nashvillessä.
Luettelo Gardin kunnista
border|right|200px|Gardin sijainti Tämä on luettelo Gardin departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 353 kuntaa.
The Legend of Zelda: Collector’s Edition
Pelikokoelma ei sisällä The Legend of Zelda: A Link to the Pastia, sillä kokoelmaa tehdessä Game Boy Advance -versio pelistä oli edelleen saatavilla. Collector’s Editionin julkaisun yhteydessä Nintendo ilmoitti, että Game Boy Player -lisälaitteella varustetulla Nintendo GameCubella pystyi nyt pelaamaan jokaista siihen mennessä ilmestynyttä The Legend of Zelda -peliä.
Tuotetta ei myyty erikseen, vaan sitä tarjottiin vuonna 2003 Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Australiassa markkinoidun GameCuben kylkiäisenä ja Nintendon järjestämissä erikoistapahtumissa. Japanissa pelin saattoi hankkia Nintendo-klubin jäsenyyden kautta. Pohjois-Amerikassa Nintendo Power ja Ruotsissa Club Nintendo -lehdet jakoivat peliä tilaajalahjana. Yhdysvalloissa GameCuben hankkineet pelaajat saattoivat hankkia pelin ilmaiseksi rekisteröimällä Nintendo of Americalle konsolinsa ja kaksi muuta Nintendon peliä.
Kokoelmaa varten peleistä ei tehty GameCube-versioita, vaan niitä käytettiin emulaation avulla. Majora’s Maskin emulaatiossa ilmeni ongelmia, jotka saattoivat johtaa pelin kaatumiseen. Ocarina of Timessä ja Majora’s Maskissa emulaatio vaihtoi pelien resoluution Nintendo 64:n 320x240 pikselistä GameCuben 640x480 pikseliin.
Halikko-viesti
Halikko-viesti on Angelniemen Ankkurin vuosittain järjestämä viestisuunnistustapahtuma. Lokakuussa järjestettävä kilpailu on osanottajamäärältään Suomen toiseksi suurin viestisuunnistustapahtuma Jukolan viestin jälkeen. Halikko-viestissä on 15 osuutta. Osuuksilla 2–5 kolme suunnistajaa suunnistaa samanaikaisesti. Joukkueilla on kokoonpanorajoituksia. Muun muassa jokaisessa joukkueessa on oltava neljä naissuunnistajaa. Halikko-viesti järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1989.
Costa Rican naisten jalkapallomaajoukkue
Costa Rican naisten jalkapallomaajoukkue on Costa Rican naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Costa Rican jalkapalloliiton alaisuudessa. Costa Rica on pelannut kertaalleen maailmanmestaruuskilpailuissa. Tämä tapahtui Kanadassa 2015, jolloin se jäi alkulohkoonsa pelattuaan kaksi tasapeliä ja hävittyään yhden ottelun. Gold Cupissa se on esiintynyt kuudesti ollen parhaimmillaan toinen vuonna 2014. Maaliskuussa 2019 Costa Rican sijoitus maailmanrankingissa oli 36. Sen historian paras sijoitus on 29. Ensimmäisen virallisen maaottelun Costa Rica pelasi 16. huhtikuuta 1991. Kanadaa vastaan.
Kohtalo tekee siirron
Kohtalo tekee siirron on Armand Lohikosken ohjaama elokuva vuodelta 1959. Lohikosken tekemä käsikirjoitus perustuu Hilve ja Veli Mustosen alkuperäiskäsikirjoitukseen Kohtalo tekee siirron vuodelta 1943.
Veljenpoikakolmikko tavoittelee setänsä asessori Petäjämaan (Uuno Montonen) väärin keinoin hankkimaa omaisuutta. Rikoselokuvassa on käytetty sosiaalisia ja psykologisia näkökulmia. Shakki on tarinassa keskeinen elementti, joka ilmenee elokuvan nimestäkin. Alkuperäiskäsikirjoituksen tehnyttä avioparia Hilve ja Veli Mustosta ei ilahduttanut se, että Lohikoski tarttui heidän käsikirjoitukseensa.
Vastaanotto
Kriittisessä aikalaisarviossaan Leo Nordberg kirjoitti: ”virhe on mielestäni siinä, että elokuvasta on tietoisesti tai tiedottomasti tehty puhdaslinjaisen 'dekkarin' asemesta eräänlainen kvasipsykologinen draama”. Henkilöohjauksen puutteisiin puolestaan kiinnitti huomiota Jukka Martinkari (Turun Sanomat): ”[V]oimakkaaksi tarkoitetuista kohtauksistakin puuttui tarpeellinen sähköisyys ja tiiviys niitten jäädessä ikään kuin roikkumaan pelkkien kirjallisesti iskettyjen repliikkien varaan”. Helmi Nevan (Satakunnan Kansa) mielestä huonointa elokuvassa oli vuoropuhelu: ”Neljä akateemisesti sivistynyttä miestä päästelee suustaan aivan uskomattoman yksinkertaista slangiletkauttelua, niin typeriä älynväläyksiä, että replikointi muodostaa filmiin oman erityisen farssinsa.” Kriittisten arvioiden ohella myönteisiäkin esitettiin, esimerkiksi Matti Peltonen (Suomen Sosialidemokraatti) piti elokuvaa ”positiivisena tapauksena”.
Myöhemmässä TV-maailman arviossa Henri Waltter Rehnström toteaa elokuvan taitavasti pohjustetuksi jännäriksi, joka on tiukka kuvaus ökykapitalismin tuhovoimasta. Rehnström antaa myös kiitosta Vilho Siivolalle: Hän ”tekee yhden vanhan suomalaisen elokuvan parhaimmista poliisinrooleista”.
SS France
thumb|S/S Norway SS France, myöh. SS Norway, oli alkuaan ranskalainen Atlantin liikenteen matkustajalaiva, joka tilattiin vuonna 1956 ja otettiin käyttöön vuonna 1961.
Laivan pituus oli 316,1 metriä, ja se oli pisin matkustajalaiva ennen RMS Queen Mary 2:ta, joka valmistui vuonna 2005. Kahdeksan höyryturbiinia, yhteisteholtaan 160 000 hevosvoimaa, antoivat alukselle 31 solmun nopeuden. Laivan matkustajakapasiteetti oli alussa noin 2 000 henkilöä.
SS France -nimellä alus ehti purjehtia Atlantin yli 202 kertaa, ennen kuin se otettiin suurten protestien saattelemana pois liikenteestä syksyllä 1974. Lisääntynyt lentoliikenne teki SS Francen kaltaisista Atlantin ylittäjistä vähitellen kannattamattomia. 24. lokakuuta 1977 alus myytiin Saudi-Arabiaan hotelliksi. Viiden vuoden makaamisen jälkeen alus siirtyi Norwegian Cruise Line -varustamolle. Kesällä 1980 alkoi aluksen uusi elämä Norway-nimisenä Karibian risteilijänä. Aluksen ohjailtavuutta parannettiin mm. keulapotkureilla, alukseen rakennettiin keulaan nosturit yhteysalukselle, jota käytettiin Norwaylle liian pienten turistisatamien yhteydessä laivan jäädessä etäämmälle. Muutoksen yhteydessä myös konetehoa supistettiin, koska risteilykäytössä suurella huippunopeudella ei ollut merkitystä, epätaloudellisista höyryturbiineista jäi käyttöön enää vain kaksi. Matkustajamäärää nostettiin vähitellen noin viidelläsadalla. Norwayn miehistö koostui parhaimmillaan yli 50:stä eri kansallisuudesta ja laiva oli tämän vuoksi yksi merenkulkuhistorian harvoista aluksista, joka on saanut pitää lipputangossaan YK:n lippua.
30. heinäkuuta 1998 Beechcraft -koneen lentäessä SS Francen yllä, siihen törmäsi Cessna-mallinen kone, jolloin 15 ihmistä sai surmansa. Molemmat koneet olivat tulleet ihailemaan laivaa.
Vuonna 2003 sattui räjähdys konehuoneessa. Alus hinattiin Bremerhaveniin Saksaan korjauksia varten, mutta suunnitelmat eivät toteutuneet. Syynä oli sattuneiden vahinkojen suuruus. Myös aluksen korkea ikä ja laajalti eristeenä käytetty asbesti vaikuttivat päätöksiin olla korjaamatta laivaa takaisin liikenteeseen. SS Norway odotti ympäristöaktivistien vastustuksen vuoksi pitkään romutusta Intian Alangissa. SS Norway romutettiin syksyllä 2007.
Aiheesta muualla
Kuvia
Muratorin kaanon
Muratorin kaanon (lat. Canon Muratorianus) eli Muratorin fragmentti (lat. Fragmentum Muratorianum) on varhaisin tunnettu luettelo Uuden testamentin kirjoista eli varhaisin Uuden testamentin kirjojen kaanon. Se on 600-luvulta peräisin oleva latinankielisen käsikirjoituksen katkelma, josta puuttuu alku ja loppu. Sen on päätelty olevan käännös kreikankielisestä kirjoituksesta noin vuodelta 170.
Katkelman löysi Milanon Biblioteca Ambrosianasta isä Ludovico Antonio Muratori (1672–1750), aikansa tunnetuin italialainen historioitsija. Hän julkaisi katkelman vuonna 1740, ja se on nimetty hänen mukaansa.
Alkuperäinen teksti on ajoitettu noin vuoteen 170, koska sen kirjoittaja viittaa paavi Pius I:een (paavina 142–157) juuri eläneenä:
Kaanon
Kaanonin tuntematon kirjoittaja hyväksyy neljä evankeliumia, vaikkakin kahden ensimmäisen nimet ovat kadonneet puuttuvan alun mukana — teksti alkaa maininnalla Luukkaan evankeliumista "kolmantena evankeliumeista", ja sen jälkeen mainitaan Johanneksen evankeliumi neljäntenä.
Evankeliumien lisäksi kirjoittaja hyväksyy Apostolien teot ja 13 apostoli Paavalin kirjettä, mutta ei Kirjettä heprealaisille. Kirjoittaja pitää Paavalin nimissä Laodikeian (Laodikealaiskirje) ja Aleksandrian (Aleksandrialaiskirje) seurakunnille lähetettyjä kirjeitä väärennöksinä.
Bradford
Teollisuus
Bradford on ollut villateollisuuden keskuspaikka, joka nousi kukoistukseen teollisen vallankumouksen myötä, mutta vaikka tekstiiliteollisuus on siirtynyt halvemman työvoiman maihin, Bradford ei ole näivettynyt, vaan siirtynyt muihin teollisuuden lajeihin.
Muratorin kaanon
Kaanon
Kirjoittaja hyväksyy myös Juudaksen kirjeen sekä sanoo, että kaksi kirjettä "jotka kantavat Johanneksen nimeä luetaan mukaan katolisessa kirkossa; niin myös Viisauden kirja, jonka Salomon ystävät kirjoittivat hänen kunniakseen". Johanneksen kahta kirjettä ei kuitenkaan identifioida tarkemmin — Uusi testamentti sisältää kolme Johanneksen nimiin laitettua kirjettä. Pietarin ilmestys mainitaan kirjana, jota "jotkut meistä eivät salli luettavan kirkossa".
The Sugarhill Gang
The Sugarhill Gang on yhdysvaltalainen hip hop -yhtye, joka tuli tunnetuksi vuoden 1979 hittinsä ”Rapper's Delight” myötä. Yhtyeen debyyttisingle ”Rapper's Delight” oli ensimmäinen Yhdysvaltain singlelistoille Top40:en noussut hip hop -single ja yksi kaikkien aikojen ensimmäisistä rap-kappaleista.
Bradford
Väestö
Vuonna 2001 kaupungin asukkaista 76,0 % oli valkoisia, vuonna 2011 osuus oli 63,9 %.
Savitaipale
Savitaipale on Suomen kunta, joka sijaitsee Etelä-Karjalan maakunnassa. Kunnassa asuu 3326 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km². Vapaa-ajan asuntoja on 2 800.
Bradford
Kulttuuri
Bradfordin ympäristö on nummialuetta ja tunnettu Brontën siskosten Charlotte, Emily ja Anne Brontën romaaneista.
Muratorin kaanon
Kaanon
Kaanon kokonaisuudessaan:
Savitaipale
Maantiede
Savitaipale sijaitsee Etelä-Karjalan maakunnassa. Sen naapurikunnat ovat Kouvola, Lemi, Luumäki, Mikkeli, Mäntyharju, Puumala ja Taipalsaari. Entisiä naapurkuntia ovat Mikkeliin liitetty Suomenniemi ja Kouvolaan liitetty Valkeala.
The Sugarhill Gang
Rapper's Delightin jälkeen
”Rapper's Delight” on jäänyt Sugarhill Gangin ainoaksi listamenestykseksi. Sitä seuranneet ”Apache”, ”Eight Wonder”, ”Rapper's Reprise [Jam Jam]” ja ”Showdown” (yhdessä Furious Fiven kanssa) jäivät menestykseltään vaatimattomimmiksi. Yhtye lopetti 1980-luvun puoliväliin mennessä, mutta teki comebackin vuonna 1999 lapsille suunnatun rap-albumin Jump on It myötä.
Muratorin kaanon
Aiheesta muualla
Muratorin kaanonin teksti:
Savitaipale
Maantiede
Savitaipaleella on kaikkiaan 167 järveä, joista suurimmat ovat Kuolimo, Virmajärvi ja Rautjärvi.
Bradford
Koulutus
Bradfordin yliopisto aloitti teknisenä oppilaitoksena 1882. Yliopiston statuksen se sai 1966. Nykyisin yliopistossa on yli 10 000 opiskelijaa.
Muratorin kaanon
Aiheesta muualla
Muuta:
Savitaipale
Maantiede
Savitaipaleen Natura-kohteita ovat supistaan tunnettu Vuohilammen metsä, poikkeuksellisen karu suuri järvi nimeltään Kuolimo, kahlaajalintujen suosima Jäkälänjärvi, Järvitaipaleen harjualue ja Lietveden saaristoalue, jolla elää saimaannorppa.
Voices
Voices voi tarkoittaa seuraavia:
Savitaipale
Kyliä
Havola, Heituinlahti, Hyrkkälä, Jokeinmaa, Kaihtula, Karhula, Kaskeinkylä, Kaulio (Kauliala), Kokkola, Korhola, Korpela, Koskeinkylä, Kuivanen, Kunttula, Kurhila (Järviä), Kylliälä, Kärpänen, Laari, Laksiainen, Lamminpää, Lavikanlahti, Luotola, Luotolahti, Lyytikkälä, Marttila, Monola, Niinimäki, Partakoski, Paukkula (Paukkunen), Peltoinlahti, Pettilä, Purtoismäki, Pöntylä, Rahikkala, Rantala, Ratasalo, Savitaipale, Solkeinkylä, Susivuori, Säänjärvi, Tukiala, Uiminniemi, Valkolanmäki, Virmajärvi, Välijoki
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Savitaipaleella oli 3 480 asukasta, joista 1 829 asui taajamassa, 1 625 haja-asutusalueilla ja 26:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Savitaipaleen taajama-aste on 53,0 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Savitaipaleen kirkonkylä.
Historia
Savitaipaleen alueella on merkkejä esihistoriallisesta asutuksesta: Kuolimojärven alueelta on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja ajalta 3000–1600 eaa., Ruuniemen kalliomaalaus ja Niinivuoren kalliomaalaus, joka on ajoitettu kivikaudelle.
Varsinainen Savitaipaleen pitäjä perustettiin vuonna 1639.
Vuonna 1655 Savitaipaleella oli seuraavat läänityksenhaltijat: Detlof Kuhlefelt, Christoffer Böllia, Mårten Jostson, Otto Reinhold Taube, Franz Stegling, Lorenz Melin, Wisbrecht von Rodenburg ja Bertil Dum.
Kustaa III:n sodan jälkeen venäläiset rakennuttivat Kärnäkoskelle vuosina 1791–1793 linnoituksen Pietarin puolustukseksi osana Kaakkois-Suomen linnoitusjärjestelmää.
Vuonna 1918 Savitaipaleen taistelut päättyivät punaisten vetäytymiseen.
Nykyinen Savitaipaleen kirkko on valmistunut vuonna 1924. Sitä ennen kunnassa ehti olla peräti kuusi kirkkoa, joista yksi paloi salaman sytyttämänä ja yksi tuhoutui vuoden 1918 taisteluissa.
Talvisodan aikana Viipurin hiippakunnan tuomiokapituli, piispa, lääninhallitus ja Viipurin hovioikeus siirtyivät Savitaipaleelle evakkoon. Kirkko toimi hajalleen sijoitettujen siirtokarjalaisten tuomiokirkkona.
Hallinto
Savitaipaleen kunnanjohtaja vuodesta 2021 on Johanna Mäkelä. Hänen edeltäjänsä oli vuonna 2017 kunnanjohtajana aloittanut Kimmo Kainulainen. Kainulaisen edeltäjä oli Tapio Iso-Mustajärvi.
Kunnanvaltuustossa on 21 paikkaa, joista kymmenen on keskustan hallussa kaudella 2021–2025.
Talous
Vuonna 2015 kunnassa oli 1 098 työpaikkaa. Niistä 18 % oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 66 % palveluissa ja 14 % jalostuksessa. Alkutuotannon osuus oli suurempi kuin koko maassa (3 %).
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat Savitaipaleen Osuuspankki, metalliteollisuuden alihankintatöitä tekevä Savira Oy ja Koneyhtymä Juopperi.
When All the Rivers Are Silent
When All the Rivers Are Silent on suomalaisen metalliyhtye Diablon seitsemäs studioalbumi, joka ilmestyi Suomessa Sakara Recordsin kautta 25. helmikuuta 2022. Albumi nousi viikolla 9/2022 Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.
Geoekonomia
Geoekonomia on talouden ja politiikan käsite, jolla tarkoitetaan sitä, että valtiot hakevat paikkaansa ja vaikuttavat muihin maihin nimenomaan taloudellisin keinoin. Pakotteet, kaupankäynnin rajoitteet ja kaasun tai muiden raaka-ainetoimitusten tiukka säännöstely ovat esimerkkejä tällaisista keinoista. Geoekonomia on taloudellisen vallan geostrategista käyttöä.
When All the Rivers Are Silent
Albumia työstettiin pitkään ja hartaasti, sillä sen ja edellisen Silvër Horizon-albumin julkaisuväli venyi lähes kuuden ja puolen vuoden mittaiseksi. Yhtyeen nokkamies Rainer Nygård kuvaili albumin antia seuraavasti: ”Harhamme kaikkivoipaisuudesta, huhutasoisen tiedon valjastaminen vihanpidon välikappaleeksi, huomiotalouden lihamylly, addiktiot ja mielen myrskytuulet. Siinäpä lyhykäisyydessään koordinaatit tälle levylle. Itselleni on vain jotenkin luontevampaa ammentaa näistä ihmiselon karikoista ja pistää sellaiseen nimensä alle. Kokemusasiantuntijan äänellähän tässä puhutaan”.
Albumilta on myös julkaistu kolme singleä: "Grace Under Pressure" näki päivänvalon jo toukokuussa 2019, jota seurasivat "The Extinctionist" toukokuussa 2020 ja "The Stranger" tammikuussa 2022. Kappaleista "Grace Under Pressure" ja "The Stranger" on kuvattu myös musiikkivideot.
Savitaipale
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Seurakunnat
Savitaipale kuuluu Pyhän Ursulan seurakunnan alueeseen. Kyseinen seurakunta on osa Katolisen kirkon Helsingin hiippakuntaa.
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Savitaipaleella on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Taipaleen seurakunta toimii myös Lemin ja Taipalsaaren kuntien alueilla.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Savitaipaleen alueella toimii Lappeenrannan ortodoksinen seurakunta.
Palveluja
Savitaipaleella on kaksi perusopetusta antavaa koulua: Europaeuksen koulu (luokka-asteet 1–9) kirkonkylän koulukeskuksessa ja Heituinlahden koulu (luokat 1–6). Vuonna 2012 valmistuneessa kirkonkylän koulukeskuksessa toimii myös toisen asteen yleissivistävää opetusta antava Savitaipaleen lukio.
Savitaipaleen kunnankirjasto (Keskustie 2) on yleinen kirjasto ja osa Heili-kirjastokimppaa.
Savitaipaleen hyvinvointiasema (Maitolantie 7) tarjoaa arkisin perustason terveydenhoitopalveluja. Ensiapua ja kiireellistä terveydenhoitoa tarjoaa Etelä-Karjalan keskussairaalan K-siivessä toimiva yhteispäivystys (Kahilanniementie 2, Lappeenranta).
Ruokakulttuuri
Savitaipaleen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla härkäpavuista ja sianlihasta keitetty papurokka, puolavelli eli puolukkavelli sekä uunimunavoi.
Big Bank Hank
Big Bank Hank (oik. Henry Jackson, 11. tammikuuta 1956 – 11. marraskuuta 2014 ) eli yksinkertaisesti Hank, oli rap-artisti, joka kuului The Sugarhill Gang -nimiseen yhtyeeseen.
Sugarhill Gang ja Hank nousivat julkisuuteen vuonna 1979 levytetyllä hitillään Rapper's Delight.
Aiolialainen murre
pienoiskuva|280px|Antiikin Kreikan murrealueet [[Egeanmeri|Egeanmeren alueella. Aiolialaisten murteiden alueet merkitty keltaisella.]] Aiolialainen murre oli yksi muinaiskreikan päämurteista tai oikeammin murreryhmistä. Aiolialaisia murteita puhuttiin aiolialaisten heimojen alueilla, ja ne ovat saaneet nimensä Aioliin alueesta Vähässä-Aasiassa.
Big Bank Hank
Hank tunnustautui myös koripallojoukkue New York Knicksin faniksi, ja hänen yksi kuuluisimmista riimeistä kuuluukin näin: I got a color TV, so I can see, when Knicks play basketball.
Aiolialainen murre
Historia
Aiolialaisia murteita puhuttiin alun perin Thessalian ja Boiotian alueilla Attikan luoteispuolella. Näiltä alueilta lähteneet asuttajat perustivat siirtokuntia Aioliin alueelle Vähän-Aasian luoteisosaan noin 1000-luvulta eaa. alkaen, ja näin murre levisi myös sinne. Lesbos oli merkittävin Aioliin saarista.
Big Bank Hank
Busta Rhymesin hitti Woo-Hah! Got You All In Check! on saanut alkunsa Hankin riimistä kappaleesta Eighth Wonder: ''See it's up my back, around my neck, woo-hah! Got ya all in check!''
Aiolialainen murre
Historia
Lesboksella aioliin murretta käyttivät runoudessaan muun muassa Alkaios ja Sapfo, Boiotiassa puolestaan Korinna.
Alaryhmät
Aiolialaisten murteiden alaryhmiä olivat:
Piirteitä
Yhteisiä
Boiotian murteessa
Thessalian murteessa
Lesboksen murteessa
SIE Japan Studio
SIE Japan Studio (Sony Interactive Entertainment Japan Studio, SIEJ) on Sony Interactive Entertainmentin omistama pelitalo. SIEJ on ollut aiemmin SCE Japan Studio, eli Sony Computer Entertainment Japan Studio (SCEJ).
Team ICO ja Project Siren ovat kehitysryhmiä, jotka kuuluvat Sonyn studioihin Japanissa.
Helmikuussa 2021 kerrottiin yhtiön toimintojen uudelleenjärjestelystä, jonka seurauksena yhtiö keskittyy Astro's Playroomin kehittäneen Team ASOBIn ympärille. Yhtiö on kehittänyt itse joukon tunnettuja pelejä sekä toiminut yhteistyössä useiden muiden yhtiöiden kanssa näiden pelien kehityksessä. Yhtiön roolit ulkoisten kehittäjien kanssa, lokalisoinnissa ja immateriaalioikeuksien hallinnassa keskitetään jatkossa PlayStation Studiosin globaaleihin toimintoihin.
Suomen euroviisukarsinta 1996
Suomen euroviisukarsinta 1996 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1996 Eurovision laulukilpailuun. Karsinnan kilpailijat valittiin tavalla, jota ei ollut kokeiltu koskaan aiemmin: yhteistyössä levy-yhtiöiden kanssa käytiin neuvotteluja karsinnan finalisteista. Noin 70 ehdotetun kappaleen joukosta valittiin kymmenen kilpailijaa karsinnan finaaliin.
Finaali pidettiin lauantaina 3. helmikuuta Espoon kulttuurikeskuksen Tapiola-salissa ja televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.00–20.30 ja 21.25–22.50, lisäksi äänestystilanteesta kerrottiin lyhyesti kello 20.50. Kilpailu pidettiin samassa tilaisuudessa kuin kyseisen vuoden Emma-gaala: euroviisuehdokkaat esiintyivät ensin ja Emma-palkinnot jaettiin puhelinäänestyksen aikana. Kritiikkiä herätti se, että äänestyslinjat avattiin heti ensimmäisen kappaleen alettua, vaikka kappaleet esitettiin julkisesti ensimmäistä kertaa, ja se, että väliaikatietoja äänestyksestä julkistettiin kappaleiden esittämisen ollessa vielä kesken. Lähetyksessä oli lisäksi teknisiä häiriöitä eikä esimerkiksi Eija Kantolan esitys näkynyt televisiossa kokonaan. Äänestyksessä puhelinlinjat menivät lisäksi tukkoon eikä tulosta saatu julkistettua enää samana iltana. Finaalia seurasi 1 201 000 televisiokatsojaa.
Linjojen tukkeutumisen takia äänestysaikaa jatkettiin maanantaiaamuun asti ja tulokset oli tarkoitus julkistaa maanantai-iltana lähetettävässä erikoislähetyksessä kello 21.00–21.15. Tieto voittajasta levisi kuitenkin teksti-tv:ssä jo ennen tuloslähetystä.
Ruotsi-Norja
Ruotsin ja Norjan yhdistyneet kuningaskunnat eli Ruotsi-Norja oli Ruotsin ja Norjan välille vuosiksi 1814–1905 muodostettu personaaliunioni, jossa mailla oli muun muassa yhteinen kuningas. Unionin ainoa maarajanaapuri oli Venäjän keisarikunta.
Kiinan Taipein naisten jalkapallomaajoukkue
Kiinan Taipein naisten jalkapallomaajoukkue on Kiinan Taipein naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Kiinan Taipein jalkapalloliiton alaisuudessa. Kiinan Taipei on pelannut kertaalleen maailmanmestaruuskilpailuissa. Tämä tapahtui Kiinassa 1991, jolloin eteni puolivälieriin. Aasian-mestaruuskilpailuissa se on pelannut 12 kertaa. Aasian-mestaruuden se on voittanut 1977, 1979 ja 1981. Maaliskuussa 2019 Kiinan Taipein sijoitus maailmanrankingissa oli 40. Sen historian paras sijoitus on 12.
Ruotsi-Norja
Historia
Ruotsi kuului Napoleonin vastustajiin, minkä johdosta Napoleon taivutteli Venäjän valtaamaan Ruotsilta Suomen. Napoleonin sotien jälkeen Ruotsi sai hyvityksenä Norjan Napoleonin liittolaiselta Tanskalta. Maiden välille muodostettiin personaaliunioni. Norja sai sisäisen autonomian ja periaatteessa vain ulkopolitiikka oli maille yhteinen.
Norjassa personaaliunioniin oltiin kuitenkin yleisesti tyytymättömiä ja vaatimukset täydestä itsenäisyydestä kasvoivat. Vuonna 1905 järjestettiin Norjassa personaaliunionin purkamisesta kansanäänestys, jonka tulos oli murskaava: 368 208 ääntä (99,95 %) purkamisen puolesta ja 184 ääntä sitä vastaan. Äänestystuloksen jälkeen Ruotsi taipui maiden eroon. Norja itsenäistyi vuonna 1905 ja maiden välinen personaaliunioni lakkasi olemasta. Ennen tilanteen ratkeamista maiden välillä oli vallinnut jopa sodan uhka.
Eero Lupari
Eero Rainer Johan Lupari (s. 8. kesäkuuta 1949 Helsinki) on suomalainen kitaristi, jota pidetään suomalaisen rautalankakitaran asiantuntijana. Hän on soittanut useissa eri yhtyeissä sekä toiminut freelance-muusikkona ja studiomuusikkona. Lupari on opettanut kitaransoittoa Oulunkylän pop & jazz -opistossa ja Teatterikorkeakoulussa. Hän toimi Elvis ry:n varapuheenjohtajana vuodesta 1991 alkaen ja hänellä on yhdistyksen kunniajäsenyys. Lupari on myös säveltänyt laulelmia sekä lastenmusiikkia. Myös hänen poikansa Pekka on muusikko.
Eero Lupari osallistui Suomen Eurovision laulukarsintoihin vuonna 1979 sävellyksellään ja sanoituksellaan Aikuiset anteeksi antaa, jonka esittivät Kirka, Anna ja Muska Babitzin.
Diskografia
Kokoelmat, joissa Lupari on vaikuttanut laulajana
Teemu Nurmi
Teemu Tapani Nurmi (s. 24. helmikuuta 1985 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta osasi pelata myös keskellä. Nurmi pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 702 runkosarjaottelua tehopistein 149+175=324 ja keräten 374 jäähyminuuttia sekä 134 playoff-ottelua tehopistein 20+21=41 ja keräten 87 jäähyminuuttia. Hän oli voittamassa Suomenmestaruutta kasvattajaseurassaan Tapparassa keväällä 2017. Nurmi voitti myös yhden SM-hopean, kolme SM-pronssia sekä alle 20-vuotiaiden MM-pronssia vuonna 2004. Hän pelasi myös kolme A-maaottelua. Nurmi tunnettiin pelityyliltään voimahyökkääjänä, joka kykeni suhteellisen hyvään maalinedustapelaamiseen. Hän laukoi oikealta.
Seuraura
Nurmi on Tapparan kasvatti. Hän voitti vuoden alaikäisenä tehoilla 10+23=33 joukkueen B-nuorten runkosarjan sisäisen piste- ja syöttöpörssin kaudella 2000–2001. Nurmi nostettiin Tapparan SM-liigajoukkueeseen vuoden mittaisella sopimuksella kauden 2003–2004 kynnyksellä. Hän teki liigadebyyttinsä kauden kolmannessa ottelussa 18. syyskuuta 2003 Rauman Lukkoa vastaan ja teki ottelussa myös liigauransa avausmaalin. Yhteensä Nurmen tulokaskausi SM-liigassa toi 32 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kolmen Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Nurmi vahvisti ison osan kaudestaan myös Tapparan A-nuoria, jotka voittivat Suomenmestaruuden keväällä 2004. Saman vuoden huhtikuussa hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Tapparan kanssa.