cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Timothy Leary
Varhainen elämä
Timothy Leary syntyi 22. lokakuuta vuonna 1920. Hänen isänsä oli hammaslääkäri ja alkoholisti, joka hylkäsi perheen Timothyn ollessa 13-vuotias. Timothy oli lukiossaan kouluneuvoston puheenjohtaja ja lukion lehden päätoimittaja.
Leary kävi West Pointin sotilasakatemiaa vuosina 1940–41, mutta joutui siellä epäsuosioon ja lähti pois painostuksen seurauksena.
SK Tallinna Sport
SK Tallinna Sport on entinen virolainen urheiluseura, viime vaiheessa jalkapalloseura. Seura perustettiin alun perin jo Venäjän keisarivallan aikaan vuonna 1912 ja uudemman kerran viimeisimmän itsenäisyyden aikaan vuonna 2003.
Timothy Leary
Varhainen elämä
Leary meni opiskelemaan Alabaman yliopistoon, mutta hänet erotettiin vuonna 1942 hänen vietettyään yön tyttöjen asuntolassa. Hän täydensi opintojaan 9-kuukautisella psykologian kurssilla Georgetownin yliopistossa ja Ohio State Universityssa. Hän menetti sotilaskoulutuksessa kuulon toisesta korvastaan ja sai työpaikan kuurojen potilaiden psykometrikkona Butlerissa, Pennsylvaniassa.
SK Tallinna Sport
Yleisseura VS Sport syntyy
SK Tallinna Sport perustettiin, koska aiemmin perustetut Viron saksalaisseurat eivät ottaneet vironkielisiä urheilutoimintaansa. Lisäksi suurseura Tallinnan Kalevin pääsykriteerit olivat hyvin tiukat. Niinpä Voimisteluseura eli VS Sport sai alkunsa. Kuten virolainen suurseura Tallinna Kalev, Sport oli myös yleisseura. Niinpä sporttilaiset painijat voittivat myöhemmin kymmeniä mestaruuksia ja toivat useita olympiamitaleita.
Timothy Leary
Varhainen elämä
Leary suoritti psykologian maisterin tutkinnon Alabaman yliopistosta lopulta kirjekurssilla vuonna 1945. Tohtoriksi hän kouluttautui Kalifornian yliopistossa 1950, minkä jälkeen hän aloitti työt sairaalassa. Hän avasi myös oman psykologisen konsulttipalvelun ja oli aktiivinen psykologien järjestötoiminnassa.
SK Tallinna Sport
Viron ensimmäisen itsenäisyyden jalkapalloilun suurseura
Seura oli Tallinnan Kalevin kanssa ensimmäisen itsenäisyysjakson aikana Viron merkittävimpiä jalkapalloseuroja. Seurojen väliset ottelut olivat aikakauden merkittävimpiä palloilutapahtumia maaotteluiden ohella. Se saavutti 1920- ja 1930-luvuilla yhdeksän Viron mestaruutta. Seura oli ollut yhdessä Tallinnan Kalevin ja Tallinnan Jalkapalloklubin kanssa perustamassa Viron jalkapalloliittoa joulukuussa 1921. Sport palkkasi 1920-luvun lopulla unkarilaisen valmentajan Antal Mallyn. Lisäksi Sport pelasi säännöllisesti suomalaisseuroja vastaan. Yleensä vastustajina olivat HJK Helsingistä ja TPS Turusta.
Timothy Leary
Tutustuminen psykedeeleihin
Vuonna 1959 Learylle luvattiin yhden vuoden kiinnitys Harvardin yliopistoon luennoijaksi. Elokuussa 1960 hän tutustui lomallaan Meksikossa psilosybiinipitoisiin psykedeelisiin sieniin. Kokemus muutti Learyn elämän, ja myöhemmin hän kertoi oppineensa noiden muutaman tunnin aikana enemmän psykologiasta ja omasta psyykestään kuin aiempina 20 vuotena yhteensä. Lomalta palattuaan Leary aloitti Harvardissa Richard Alpertin (myöhemmin tunnettu nimellä Ram Dass) kanssa projektin, jossa tutkittiin psilosybiinin vaikutuksia mm. luovuuteen ja sen aiheuttamia mystisiä kokemuksia. Leary ja Alpert jakoivat psilosybiiniä sisältäviä pillereitä niin henkilökunnalle, jatko-opiskelijoille kuin julkisuuden henkilöillekin, kuten Allen Ginsbergille, Jack Kerouacille ja William Burroughsille. Yksi Learyn projekteista oli Concord Prison Experiment, jossa jaettiin psilosybiiniä erikseen tutkimukseen valituille vangeille tarkoituksena tutkia huumeen vaikutuksia rikollisiin käyttäytymistapoihin. Leary uskoi, että psilosybiinin avulla olisi mahdollista ns. uudelleenohjelmoida vankien käyttäytymis- ja ajattelutapoja parempaan suuntaan. Jos muutos olisi pysyvä, tutkimukseen osallistuneiden vankien rikoksenuusintaprosentti olisi vertailuryhmää matalampi. Alustavat tulokset viittasivat näin olevan, mutta tutkimuksen metodologiaa on myöhemmin kritisoitu, mm. siitä että Leary itse auttoi vankeja sopeutumaan siviiliin vapautumisensa jälkeen. Seurantatutkimukset ovat myös kiistäneet Learyn ilmoittamat tulokset.
Kokeiltuaan LSD:tä loppuvuodesta 1961 Leary ryhtyi myös sen puolestapuhujaksi, ja tutkimustoiminta alkoi yhä enemmän muistuttaa vapaamuotoista viihdekäyttöä. Tämä ja Learyn suosio jatko-opiskelijoiden piirissä herätti kasvavaa närää yliopiston johdossa, ja lopulta psilosybiiniprojekti lopetettiin vuoden 1962 loppuun mennessä. Toukokuussa 1963 Alpert ja Leary erotettiin tehtävistään, Alpert psilosybiinin antamisesta ensimmäisen vuoden opiskelijalle (yliopiston kanssa tehty sopimus nimenomaisesti rajoitti psilosybiinitutkimuksen vain jatko-opiskelijoihin) ja Leary luennointivelvollisuuksiensa laiminlyömisestä. Leary, Alpert ja muut psilosybiiniprojektissa mukana olleet siirtyivät Meksikoon jatkamaan kokeitaan ja perustivat ”kesäleirin” vanhaan hotelliin Zihautanejoon. Heidät häädettiin sieltä ennen pitkää, ja lopulta he vuoden 1963 lopulla asettuivat Hitchcockin suvun 64-huoneiseen kartanoon Millbrookiin, New Yorkiin. thumb|Timothy Leary [[John Lennonin ja Yoko Onon kanssa ”Give Peace a Chance” -kappaleen levytyksessä 1969.]]
SK Tallinna Sport
Viron monikertainen jääpallomestari
Jääpalloa pidettiin 1920- ja 1930-luvuilla jalkapalloilun harjoittelulajina talvikaudelle. Niinpä Tallinnan Sport saavutti Viron jääpallomestaruudet vuosina 1924 ja edelleen vuosina 1926–1935 eli yhteensä 11 kertaa.
Timothy Leary
Tutustuminen psykedeeleihin
Millbrookista muodostui vapaamuotoinen kommuuni, josta käsin Leary ja kumppanit alkoivat levittää LSD:n ilosanomaa, jonka käyttö yleistyikin huomattavasti amarikkalaisen vaihtoehtoväen keskuudessa 1960-luvun puolivälissä ja saavutti lopulta huippunsa vuosikymmenen lopun suurissa massatapahtumissa (mm. Woodstock 1969) kun ”hippeydestä” oli tullut nuorison muoti-ilmiö. LSD:n käytön kasvaessa Leary ja Millbrook joutuivat viranomaisten silmätikuiksi, mutta tämä ja uhkaava pitkä vankilatuomio marihuanan hallussapidosta ei Learya vaikuttanut huolestuttavan.
SK Tallinna Sport
Sportin uudelleenherääminen
Neuvostovallan syntyessä kesällä 1940 Viron tasavallan urheilujärjestöt lakkautettiin. Niinpä Sportin toimintakin loppui. Neuvostovallan loppuvaiheessa 1980-luvulla Tallinnan KSMK alkoi käyttää "Sport"-nimeä vuonna 1985. Joukkue pelasi Neuvostoliiton jalkapalloilun toiseksi korkeimmalla sarjatasolla vuosina 1983–1989. Parhaimmat menestykset tulivat vuosina 1985 ja 1988.
Seura heräsi henkiin uuden itsenäisyyden aikana syksyllä 2002 ja osallistui seuraavana keväänä Viron jalkapallosarjoihin. Viime vaiheessa Sport pelasi III Liigassa vuonna 2007. Seuran toiminta lopetettiin vuonna 2008.
Timothy Leary
Tutustuminen psykedeeleihin
Learyn tunnetuin lentävä lause lienee ”Turn on, tune in, drop out”, jota hän teki tunnetuksi mm. televisioesiintymisissään ja yliopistokiertueillaan. Learyn mukaan lause ymmärrettiin usein väärin, kehotukseksi mennä pilveen ja heittäytyä hyödyttömäksi, vaikka todellisuudessa ”turn on” tarkoitti Learyn mukaan hermoston ja geenien kytkemistä päälle, ”tune in” toimimista harmoniassa ympäröivän maailman kanssa, ja ”drop out” omille jaloilleen nousemista sekä liikkeeseen, valintaan ja muutokseen sitoutumista. .
Vuonna 1969 Leary lähti pyrkimään Kalifornian kuvernööriksi kampanjasloganilla ”Come together, join the party”. Learya ihaillut John Lennon kirjoitti Learyn vaalikampanjaan laulun ”Come Together”, jota ei kuitenkaan käytetty kampanjassa. Learya ei valittu.
Satu Tuomisto
Tanssii tähtien kanssa 2009
Vuoden 2009 alussa uutisoitiin Satu Tuomisto osallistuvan MTV3-kanavan Tanssii tähtien kanssa -kilpailuun, mutta vaitiolovelvollisuutensa vuoksi Tuomisto kiisti väitteen, joka osoittautui lopulta oikeaksi; Tuomisto osallistui kilpailuun parinaan Janne Talasma. Vain noin viikko ennen tanssikisan alkua Tuomiston isä kuoli, mutta siitä huolimatta Tuomisto päätti jatkaa kisaa, johon hän lähti ennakkosuosikkina. Tuomisto oli pudotusuhan alla neljä kertaa. Hän kehittyi selkeästi kisan aikana ja pääsi finaaliin, jossa vastassa oli Pirkko Mannola. Tuomisto voitti finaalin saatuaan selkeästi suuremmat tuomaripisteet (116 pistettä) kuin Mannola ja yli 65 prosenttia yleisöäänistä.
Timothy Leary
Ongelmat virkavallan kanssa
Presidentti Richard Nixon kutsui Learya ”maailman vaarallisimmaksi mieheksi”.
Satu Tuomisto
Ura televisiossa
Tuomisto juonsi kesällä 2010 MTV3:n Pitkä kuuma kesä -ohjelman toisen kauden yhdessä Heikki Paasosen kanssa. Kyseessä oli Tuomiston ensimmäinen juontotyö televisiossa. Vuonna 2011 hän alkoi juontaa koira-aiheista ShowHAU!-ohjelmaa TV5:llä ja vuonna 2012 Mr & Miss ShowHau -ohjelmaa Foxilla. Yle TV2 esitti maaliskuusta toukokuuhun 2013 ohjelmaa Pakko tanssia, jota Tuomisto juonsi yhdessä Jani Toivolan kanssa. Tuomisto on ollut keväästä 2022 alkaen Alfa-tv:n uutisankkuri.
Timothy Leary
Ongelmat virkavallan kanssa
Vankilan jälkeen Leary kirjoitti kirjoja ja luennoi. Hän suuntasi mielenkiintonsa huumeista avaruusmatkailuun.
Satu Tuomisto
Kohuja
Tuomisto on herättänyt kohua televisioesiintymisillään. Yle TV1:n Kuudes aisti -ohjelmassa hän kertoi Suomen itsenäistyneen vuonna 1952. Arto Nybergin keskusteluohjelmassa hän kertoi kerjäläisten olevan Suomelle tarpeellisia. Väitettään hän perusteli sillä, että yhteiskunta tarvitsee toimiakseen myös vähäosaisia. Missikisojen aikana lehdistössä kohuttiin muun muassa Tuomisto urasta eroottisena tanssijana Martina Aitolehden Dazzling Ladies -ryhmässä. Tuomiston rohkeista kuvista, joissa hän oli alasti vain kädet rintojensa peitteenä, syntyi kohu, ja Tuomisto oli vähällä menettää kruununsa. Keväällä 2009 nousi kohu, kun Tuomisto kertoi häntä häiriköivästä sukulaisesta. Tilanne johti lopulta siihen, että Tuomisto päätti tehdä rikosilmoituksen.
Yksityiselämä
Tuomisto on kotoisin Akaan Viialasta. Hän seurusteli ja asui avoliitossa Kari Toivosen kanssa, mutta pari erosi syksyllä 2010. Pian eronsa jälkeen Tuomisto myönsi tapailevansa jääkiekkoilija Pasi Nielikäistä. Tuomiston alaselkään on tatuoitu suurikokoinen tribaalitatuointi. Tuomiston mukaan hän otti tatuoinnin kuolleen isoäitinsä muistoksi. Hän on kertonut ottavansa myös pienen sydäntatuoinnin keväällä 2009 kuolleen isänsä, Raimo Tuomiston, muistolle. Ennen Miss Suomi 2008 -voittoaan Tuomisto kertoi työskentelevänsä vaatemyyjänä, mallina ja yrittäjänä. Harrastuksikseen hän ilmoitti liikunnan, tanssin ja musiikin. Ilta-Sanomien Plus-liitteen mukaan Tuomisto on harrastanut nyrkkeilyä. Helmikuussa 2016 hän kihlautui Petri Aarnion kanssa, elokuussa 2017 he avioituivat ja erosivat kesällä 2019. Tuomisto otti avioituessaan aviomiehensä sukunimen; Aarnio, ja eron jälkeen hän otti tyttönimensä (Tuomisto) takaisin. Tuomisto asuu Helsingin keskustassa. Tuomisto on kihloissa entisen jääkiekkoilijan Toni Dahlmanin kanssa.
Timothy Leary
Kuolema
Viimeisinä kuukausinaan Leary kirjoitti kirjan nimeltä Design for Dying, jossa hän kirjoittaa omista näkemyksistään kuolemaan liittyen.
Leary oli kiinnostunut mahdollisuudesta jäädyttää ruumiinsa kryoniikan keinoin. Hän ei uskonut tulevansa itse tulevaisuudessa pelastetuksi, mutta piti tärkeänä selvittää kryoniikan mahdollisuuksia. Learylla oli yhteyksiä kryoniikkaa tutkiviin yrityksiin, mutta luottamuksen rapistuessa hän määräsi ruumiinsa tuhkattavaksi.
Pramod Sawant
Sawantin vaimo on Intian kansanpuolueen naisjaoston Goan yksikön johtaja.
Timothy Leary
Kuolema
Leary kuoli eturauhassyöpään 31. toukokuuta 1996. Hänen kuolemansa kuvattiin, ja hänen viimeiset sanansa saatiin nauhalle. Viimeisillä elinhetkillään Leary sanoi pojanpojalleen Zach Learylle, ”Why not?” [Miksi ei?]. Leary toisti lausetta useita kertoja eri intonaatioilla ja kuoli pian sen jälkeen. Zach Learyn mukaan hänen viimeinen sanansa oli ”beautiful” [kaunista].
Pian tuhkaamisen jälkeen seitsemän grammaa Learyn tuhkasta päätyi avaruuteen raketilla, joka kuljetti myös 24 muun henkilön jäännöksiä.
Iina Kuustonen
Iina Kuustonen (s. 18. huhtikuuta 1984 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Kuustonen on esiintynyt muun muassa elo­kuvissa 8 päivää ensi-iltaan, Kekkonen tulee!, Rölli ja kultainen avain, Nuoren Wertherin jäljillä, Kesäkaverit ja Viikossa aikuiseksi. Televisiossa hänen roolejaan on nähty ohjelmissa Kingi, Putous, Syke, Klikkaa mua, Helsingin herra, Kimmo ja Ivalo.
Hänet on palkittu Kultainen Venla -palkinnolla vuoden 2012 parhaana nais­näyttelijänä rooleistaan sarjoissa Helsingin herra ja Putous.
Ura
Kuustonen opiskeli Helsingin Teatteri­korkea­koulussa, josta hän valmistui teatteri­taiteen maisteriksi keväällä 2011.
Kuustonen on esiintynyt teatterissa näytelmän Pirkko & Åke toisessa pää­roolissa Pirkko Mannolana, Ryhmäteatterin Ronja ryövärin­tyttäressä ja Espoon kaupunginteatterin musiikki­teatteri­esityksessä Kojootti­kuu. Kuustonen on tehnyt myös ääni­rooleja.
Nallikari Beach Soccer
Nallikari Beach Soccer (NBS) on beachfutis-turnaus, joka pelataan seuraavan kerran 29.-30.6.2018 Oulun Nallikarissa. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran kesällä 2010. Tapahtuma on tuonut järjestettäessään yhteen vuosittain noin 500 pelaajaa ja 2500 katsojaa Nallikarin hiekoille kasvaen tasaisesti vuosittain. Ottelut pelataan naisten, miesten (kilpa & harraste) ja firmasarjassa. Tapahtuma-alueelle on vapaa pääsy.
Turnausta järjestää 2018 vuonna Tervarit Juniorit ry. Ensimmäisten turnausten takana oli Kajaanin Intotalon yrittäjätiimi. Tämän jälkeen turnaus siirtyi oululaisen jalkapallojoukkue JS Herculesin alle.
NBS-säännöt
- Kentällä maalivahti ja neljä kenttäpelaajaa, 1+4
-Kentän koko 30m x 20m (Nallikarin kiinteä kenttä hieman isompi)
-Varsinaisen peliajan jälkeen tasatilanteessa pudotuspelit siirtyvät suoraan rangaistuspotkukilpailuun
-Pelaaja saa edustaa vain yhtä joukkuetta turnauksessa
Sarjat
-Miesten kilpasarja
-Miesten harrastesarja
-Naisten sarja
-Firmasarja (naiset ja miehet)
Nallikari Beach Soccer historiaa
-2010
-2011
-2012
-2014
-2015
-2016
Vuonna 2013 turnaus jouduttiin perumaan Nallikarin rannan kunnostustöiden vuoksi.
Foreca
Foreca Oy on suomalainen yksityinen sääpalveluyritys, jonka toimisto sijaitsee Espoossa. Yritysasiakkaille tarjotaan palvelua myös Tukholmassa ja Moskovassa. Foreca toimittaa sääpalvelua kaupallisille TV- ja radiokanaville, kuten MTV3:lle ja Radio Novalle.
Nallikari Beach Soccer
Nallikari Beach Soccer historiaa
Vuonna 2017 turnaus jouduttiin perumaan järjestäjien aikataulujen vuoksi.
Plinius
Plinius viittaa seuraaviin henkilöihin:
Foreca
Yhtiön perusti vuonna 1996 meteorologi Pirkko Saarikivi yhdessä neljän tietotekniikka-asiantuntijan kanssa nimellä Weather Service Finland. Se oli Suomen ensimmäinen yksityinen säätietoyritys. Nykyinen nimi tulee englanninkielisestä sanasta "forecast", mitä tarkoittaa "ennustaa", ja se otettiin käyttöön vuonna 2001.
Foreca on myös erikoistunut pidempiin sääennusteisiin, mikä näkyy muun muassa kahden viikon paikkakuntakohtaisena sääennusteena, kun taas Ilmatieteen laitos ennustaa vain kymmenen päivän ajalle.
Simon Marius
pienoiskuva|Simon Marius Simon Marius (latinisoitu saksalaisesta nimestä Simon Mayr, 20. tammikuuta 1573 – 5. tammikuuta 1625) oli saksalainen tähtitieteilijä. Hän syntyi Gunzenhausenissa, lähellä Nürnbergiä mutta eli suurimman osan elämästään Ansbachissa.
Vuonna 1614 hän julkaisi teoksensa Mundus Iovialis, jossa hän kuvailee Jupiteria ja sen kuita. Hän väitti kirjassa, että löysi planeetan neljä kuuta ennen Galileita.
Luettelo Algerian presidenteistä
Tämä on luettelo Algerian presidenteistä.
Pentti Hirvonen
Hirvonen kierteli ympäri Suomea ja asui muun muassa Kajaanissa, kunnes asettui maakauppiaaksi Rääkkylän kirkonkylään. Hän kuoli liiallisen alkoholin käytön seurauksiin joulukuussa 1878.
Plinius nuorempi
pienoiskuva|upright|Plinius nuoremman patsas [[Comon tuomiokirkossa.]] Plinius nuorempi (Gaius Plinius Caecilius Secundus, 63 – noin 113) roomalainen kirjailija ja oppinut. Hän oli Plinius vanhemman sisarenpoika. Hän on kirjoittanut ainoan säilyneen silminnäkijäkuvauksen Pompejin tuhonneesta Vesuviuksen purkauksesta.
Ratsastus kesäolympialaisissa 1936
100px|right
Vuoden 1936 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 12. – 16. elokuuta 1936. Tapahtumia oli kuusi, joista kaikki olivat miehille. Tämä oli seitsemäs kerta, kun ratsastus järjestettiin olympialaisissa. Kisoihin osallistui 127 urheilijaa 21 eri maasta. Nuorin osanottaja oli itävaltalainen Karl Neumeister (22 vuotta ja 364 päivää) ja vanhin itävaltalainen Arthur von Pongracz (72 vuotta ja 48 päivää). Ainut suomalainen osallistuja oli Werner Walldén, joka oli kouluratsastuksessa 44. Kenttäratsastuksessa hänet hylättiin. Eniten mitaleita sai ylivoimaisesti Saksa, kuusi kultaa ja yksi hopea.
Mäejärv (Väimela)
pienoiskuva|Näkymä itäpään penkereeltä iltaruskossa syyskuussa 2011. Mäejärv (myös Väimela Mäejärv, Väimela Ülajärv, Suur Väimela järv ja Väimela Suurjärv ) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Väimelan kauppalassa ja Loosun kylässä sijaitseva järvi. Järven alapäässä on pato, jolla säännöstellään järven vedenpintaa.
Maantietoa
Järvi on 900 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 13,9 hehtaaria. Sen syvyys on 11,6 metriä ja keskisyvyys on 4,9 metriä. Järven syvänne sijaitsee sen keskikohdassa. Sen ranta-alueilla on peltomaata ja rantaviivan tuntumassa kasvaa leppää ja pajua. Rannat ovat kaltevat ja rantojen pohja on mutaa, vaikka toisinaan pohjasta erottuu paljas hiekkapohja. Järven pohjoisrannassa on asuinalue ja eteläpuolella on muutaman talon joukossa paikallinen urheilukenttä. Järven kaakkoisosassa on uimaranta. Itäpään pohjoisrannassa on penkereellä erotettu kaksi selkeytysallasta, jonne Leola kraavin vedet lasketaan ensin. Altaiden vierestä kulkee järven itäpuoelta Võrun ja Põlvan välinen maantie.
Luontoarvoja ja luokittelu
Järven vesi on tutkittu vuonna 1958, jolloin sen vedenväri oli kellertävän ruskea ja sen näkösyvyys oli 1,5 metriä. Vesi vaihtuu järvessä keskimäärin 8 kertaa vuodessa eli noin 46 vuorokauden välein. Järven vesikasvillisuus on melko runsas ja kalalajeista yleisimmät ovat särki ja lahna. Muita kalalajeja ovat ainakin hauki, kiiski, pasuri, ahven, suutari, ruutana, sorva, salakka, turpa, made, törö, ankerias ja kuha. Saaliiksi voi tulla harvemmin myös karppi.
Vesistösuhteita
Mäejärv kuuluu Väiso peakraavin valuma-alueeseen, jossa Väiso peakraav on Võhandu jõen sivu-uoma. Järvi on peakraavin läpivirtausjärvi, joka samalla tuo pääosan vedestä. Etelärantaan laskee lounaispuolisen metsäalueen kuivatusvesiä tuova johto-oja ja itäpäähän laskee Leola kraavi, jonka uomaan on padottu Väimela paisjärv. Järven valuma-alueen pinta-ala on 20,2 neliökilometriä. Mäejärven laskuoja on parikymmentä metriä pitkä. Se alittaa maantien ja laskee heti Alajärveen. Peakraavi virtaa Alajärvenkin läpi ja yhtyy Võhandu jõkeen kolme kilometrä alempana. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Juupajoen kirkko
Juupajoen kirkko on 1838-1846 rakennettu puinen kahdeksankulmainen eli ns. mutterikirkko Juupajoen Kopsamon kylässä. Kirkon rakentajat eivät ole tiedossa. Kirkon ulkokatteena on lyhtyyn päättyvä särmäkartio ja sisäkatteena puukupu. Kirkon pinta-ala on 301 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 450 hengelle. Erillinen puinen kellotapuli on rakennettu 1840, sen kellot ovat vuosilta 1858 ja 1905. Kirkon alttaritaulun Pyhä Ehtoollinen on maalannut Ilmari Launis 1917, samoin kuin tehnyt kirkon lasimaalaukset. Kirkon 10-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1917. Kirkkoa on korjattu aiemmin 1903, 1917 ja 1921. Myöhempiä korjauksia tehtiin 1939, jolloin kirkko sai keskuslämmityksen, 1983 sekä 1998-1999, jolloin korjattiin lahovaurioita ja uusittiin sekä ulko- että sisämaalauksia.
Samoanliejukana
Samoanliejukana (Pareudiastes pacifica) on äärimmäisen uhanalainen rantakanalaji, joka saattaa olla kuollut sukupuuttoon.
Koko ja ulkonäkö
Samoan liejukana on lähes lentokyvytön laji, joka yllätettynä hypähtää ilmaan mutta ei varsinaisesti liitele. Se kasvaa 25 cm pitkäksi, ja väriltään mustanpuhuva; pää, kaula ja rinta ovat siniset. Nokka on kellertävä, silmät ja jalat punaiset.
Levinneisyys
Samoanluejukanoja elää vain Samoalla Savai'in saarella. Viimeisin varma havainto on vuodelta 1873, mutta vuodelta 2003 on epävarma tieto kahdesta yksilöstä. Myös 1900-luvulla tehtiin joitakin epävarmoja havaintoja.
Elintavat
Samoanliejukana on aktiivinen lähinnä öiseen aikaan – siksikään ei voida olla varmoja, onko se kuollut sukupuuttoon. Se syö matoja ja muita pieniä selkärangattomia, joita se kaivelee metsänpohjan karikkeen joukosta.
Metsästys ja saarelle muualta tuodut eläimet – kissat, koirat ja rotat – ovat vaikuttaneet tämän lentokyvyttömän linnun nopeaan katoamiseen.
Cetruminantia
Cetruminantia on kladi sorkkaeläinten lahkossa. Siihen kuuluu kaksi alaryhmää, Cetancodontamorpha ja Ruminantiamorpha.
Cetancodontamorphaan kuuluu virtahevot, valaat, sukupuuttoon kuolleet entelodontit, mahdollisesti Andrewsarchus sekä joitakin muita ryhmiä. Ruminantiamorphan ainoa elossa oleva ryhmä on märehtijät.
Gagnoa
Gagnoa on kaupunki Norsunluurannikon eteläosassa. Gagnoa on sekä Gôh-Djibouan piirikunnan että Gôhin alueellinen pääkaupunki. Vuonna 2014 Gagnoan väkiluvuksi mitattiin 213 918, joten Gagnoa oli Norsunluurannikon seitsemänneksi suurin kaupunki.
Gagnoassa sijaitsee katedraali, Pyhän Annan katedraali.
Tom Zutaut
Tom Zutaut (s. Park Forest, Illinois) on yhdysvaltalaisen Geffenin ja Elektra Recordsin manageri, tuottaja sekä kykyjenetsijä. Zutautin suurimmat saavutukset ovat myöhemmin legendaariseksi muodostuneen hard rock -yhtye Guns N' Rosesin löytäminen 1987, sekä Mötley Crüen kiinnittäminen Elektra Recordsiin, sekä maineikkaan bändin managerina toimiminen.
Mötley Crüe ja Guns N'Roses
Vuonna 1981 Zutaut oli vasta uusi manageri Elektra Recordsilla. Zutaut löysi uuden omasta mielestään lupaavan yhtyeen Mötley Crüen. Kun Zutaut esitteli bändiä muille managereille he nauroivat, ja sanoivat: Rock N'Roll on kuollut. Mutta Zutaut piti luottonsa yhtyeeseen, ja kirjasi heidät sisään yhtiöön, ja kuinka ollakaan Mötley Crüesta tuli iso menestys. Muutamia vuosia myöhemmin Zutaut kuuli uudesta Guns N'Roses -nimisestä yhtyeestä, joka oli kerännyt paljon mainetta Hollywoodin klubeissa, ja päätti käydä katsomassa. Yhtyeen kyvyistä vakuuttuneena Zutaut varoitti muita kykyjenetsijöitä sanomalla että: Guns N'Roses haisee!, ja kirjasi bändin Elektralle. Yhtyeestä Mötley Crüen tavoin tuli todella suuri menestys.
Diskografia
Musiikki
Elokuva
Toivo Haapakoski
Haapakosken vanhemmat olivat maanviljelijä Arvid Nikolai Haapakoski ja diakonissa, opettaja Hilja Maria Salomäki ja puoliso vuodesta 1954 farmaseutti Eeva Marjatta Veijula. Tultuaan ylioppilaaksi Turussa Haapakoski valmistui agronomiksi vuonna 1949 ja hakeutui pian sen jälkeen Raision Tehtaiden palvelukseen mallasohran hankintaosaston hoitajaksi. Hänet nimitettiin vuonna 1956 tehtaan hankintapäälliköksi ja myöhemmin yhtymän hankintaryhmän johtajaksi.
Kun Lounais-Suomen Osuusteurastamossa (nykyinen LSO Osuuskunta) vapautui toimitusjohtajan paikka vuonna 1973 Mauri Karvetin siirtyessä Raision Tehtaiden johtoon, osuuskunnan hallintoneuvosto tarjosi Haapakoskelle tilaisuutta kokeilla voimiaan liha-alalla. Vuodesta 1973 lähtien LSO:n johdossa ollut Haapakoski osallistui kaikkiin merkittäviin liha-alan toimialajärjestelyihin 1970- ja 1980-luvuilla (Helsingin Kauppiaiden, OTK:n lihateollisuuden ja OK-Lihan osto, Satahämeen Osuusteurastamon fuusio), jotka vaikuttivat tuottajien hallitsemaan liha-alaan 1990-luvun jälkipuolelle asti. Pitkälti Haapakosken aloitteesta Lounais-Suomen Osuusteurastamo (nyk. LSO Osuuskunta) yhtiöitti teollisuutensa ja markkinointinsa LSO Food Oy:ksi kesällä 1988. Teollisuusyhtiöstä on kasvanut nykyinen pörssiyhtiö HKScan Oyj.
Maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1981 saanut Haapakoski toimi myös maanviljelijänä vuodesta 1958 omistamallaan Kullaansuon tilalla Liedon kunnan Mäkkylän kylässä. Hän jäi tehtävistään eläkkeelle kesäkuun alussa 1989.
Takaveto
thumb|200px|Etumoottorisen, takavetoisen auton periaatekuva. A on moottori ja B tasauspyörästö. thumb|200px|Keskimoottorisen, takavetoisen auton periaatekuva. A on moottori ja B tasauspyörästö. thumb|200px|Takamoottorisen, takavetoisen auton periaatekuva. A on moottori ja B tasauspyörästö.
Takaveto tai takapyöräveto tarkoittaa vetotapaa, jossa ajoneuvon takapyörät ovat vetävät. Muita vetotapoja ovat etuveto ja neliveto.
Göran Hellberg
Karl Anders Göran Hellberg (11. helmikuuta 1937 Kokkola – 7. huhtikuuta 2021 Karjaa ) oli suomalainen pappi, joka toimi Suomen ensimmäisenä kisapappina. Hän oli Suomen joukkueiden kisapappina eri arvokisoissa vuodesta 1972 vuoden 2003 loppuun asti. Hellbergin seuraajaksi tuli Leena Huovinen.
Takaveto
Takaveto oli 1920-luvulta lähtien henkilöautojen vetotapa, mutta 70-luvun lopulta lähtien etupyöräveto on noussut yleisimmäksi vetotavaksi eurooppalaisissa ja aasialaisissa autoissa halpuuden, keveyden ja yksinkertaisempien ajo-ominaisuuksiensa ansiosta. Nykyään takavetoa käyttää enää harva autovalmistaja tavallisissa henkilöautomalleissa amerikkalaisia valmistajia lukuun ottamatta. Nykyisistä henkilöautoja valmistavista yrityksistä tunnetusti eniten käyttävät takavetoa BMW ja Mercedes-Benz. Etumoottorisissa autoissa voima välitetään moottorilta takapyörille yleensä kardaaniakselilla, keski- ja takamoottorisissa autoissa ei välttämättä ole tarvetta erilliselle kardaaniakselille kun moottori on luonnostaan lähellä taka-akselia, jolloin erillistä voimansiirtoa vaihteistolta akselille ei tarvita. Etumoottorisissa takavetoisissa autoissa moottori on lähestulkoon poikkeuksetta asennettu pitkittäin, koska tällöin voima voidaan välittää kardaaniakselilla suoraan taka-akselin tasauspyörästöön eikä erillistä kulmavaihdetta tarvita.
Göran Hellberg
Pappisura
Hellberg valmistui teologian maisteriksi vuonna 1963 ja sai samana vuonna pappisvihkimyksen. Hän suoritti myös pastoraalitutkinnon 1973 ja sairaalasielunhoidon tutkinnon 1974. Hän työskenteli muun muassa merimiespastorina Hampurissa 1966–1971, sairaalapastorina Kokkolassa 1971–1975 ja johtavana sairaalapastorina Turussa 1984–2000. Lisäksi hän toimi tuntiopettajana eri kouluissa 1964–1978, Sibelius-Akatemiassa 1978–1984 ja Åbo Akademissa vuodesta 1984. Hän sai rovastin arvon 1990.
Takaveto
Takavedon etuihin kuuluu etuvetoon verrattuna hyvä vetopito kuivalla kelillä ja pitävällä pinnalla. Painonjakauma on myös usein hyvä takavetoisissa autoissa. Tämän takia urheiluautoissa takaveto on edelleen suosittu vetotapa, lisäksi auton ollessa erityisen tehokas, voiman välittäminen takapyöriin ohjaavien pyörien sijasta on tunnettu olevan parempi ratkaisu, johtuen erityisesti painon siirtymisestä taka-akselille voimakkaissa kiihdytyksissä, jolloin etupyörät alkaisivat sutimaan turhan helposti. Tähänkin parempi ratkaisu on neliveto, jossa kaikkiin pyöriin välitetään vetovoimaa. Myös peräkärryä vedettäessä, tai tavaratilan ollessa raskaasti kuormattu, keulan keventyminen (ja siitä johtuva vetävien pyörien pidon puute) voi muodostua ongelmaksi jonka vuoksi myös iso osa paketti- ja kuorma-autoista ovat takavetoisia. Takaveto on myös teknisesti etuvetoa kestävämpi ratkaisu, vetävän ja ohjaavan akselin vaatimien vetonivelten takia.
Göran Hellberg
Kisapappi
Münchenin olympialaisten järjestäjät pyysivät kirkkojen johtajia lähettämään kisoihin yhden urheilusta kiinnostuneen papin. Arkkipiispa Martti Simojoki pyysi vuonna 1970 tehtävään Hampurin merimieskirkon merimiespappia Göran Hellbergiä. Hän oli Münchenin olympiakisoissa myös Yhdysvaltojen, Thaimaan ja Norjan kisapappina. Kisojen jälkeen Suomen Olympiakomitea ja Urheiluliitto halusivat jatkaa toimintaa. Mukaan tuli myöhemmin myös Suomen Hiihtoliitto.
Carlo Rubbia
Carlo Rubbia (s. 31. maaliskuuta 1934) on italialainen fyysikko. Hän sai yhdessä Simon van der Meerin kanssa vuonna 1984 Nobelin fysiikanpalkinnon W- ja Z-bosonien löytämisestä.
Göran Hellberg
Kisapappi
Alkuaan toiminta oli satunnaista, ja 1976 olympialaisiin hän ei lähtenyt, koska pyyntö olympiakomitealta tuli hänestä niin myöhään, ettei hän olisi kyennyt tutustua joukkueeseen. Hellberg halusi olla joukkueen mukana myös harjoitusleireillä. Pyyntöön suostuttiin. 1980-luvulla toiminnan virallistamista suunniteltaessa Hellberg kertoi pyytäneensä tutkimuksen kisapapin tarpeellisuudesta ja toimenkuvasta. Suurin osa piti kisapappia tarpeellisena, eikä mukanaoloa vastustanut kukaan. Kisapappia toivottiin keskustelijaksi, kuuntelijaksi, sielunhoitajaksi ja pitämään hartauksia. Yhteistyösopimus tehtiin 1985 ja Hellberg jatkoi kisapappina. Varsinainen virka hänellä oli Turun seurakuntayhtymän sairaalapappina.
Takaveto
Takavedon huonot puolet ja kriittinen tarkastelu liittyy lähinnä takavetoisen auton käyttäytymiseen ääritilanteissa, tältä osin etu- ja nelivetoiset autot mielletään usein turvallisemmiksi ja helpommiksi ajaa. Uusissa autoissa esimerkiksi erilaiset ajonvakautusjärjestelmät ja sutimisenestojärjestelmät, sekä tasaisempi painonjakauma akselien kesken, on kaventanut eroja vetotapojen välillä. Erityisesti vanhemmat autot olivat hyvinkin etu- tai takapainoisia, joka taas vaikeutti auton hallintaa varsinkin liukkaalla kelillä ja tottumattomille kuljettajille tällaisen auton hallitseminen voi olla haastavaa, kun vastaavilla etuvetoautoilla harvemmin tulee vastaavia ongelmia.
Carlo Rubbia
Elämä
Muutaman vuoden kuluttua hän muutti takaisin Eurooppaan. Euroopassa hän pääsi työskentelemään CERN:ssä. Hän sai professorin viran Harvardin yliopistossa mutta kävi säännöllisesti Euroopassa voidakseen jatkaa töitään myös CERN:ssä. Van der Meerin uuden jäähdytysjärjestelmän ansiosta voitiin suorittaa tehokkaampia törmäytyksiä hiukkasilla. Tämän johdosta he löysivät W- ja Z-bosonit.
Nykyään Rubbia työskentelee Pavian yliopistossa.
Takaveto
Muista ajoneuvoista käytännössä kaikki kaksipyöräiset, kuten mopot, moottoripyörät ja polkupyörät ovat takavetoisia koska tällaisiin ajoneuvoihin olisi erittäin hankalaa ja kallista rakentaa etuvetoa etupyöräohjauksen takia, sekä se olisi luultavasti epäedullista ajo-ominaisuuksien kannalta (varsinkin liukkaalla tiellä, jolloin etupyörän sutiminen johtaisi hallinnan menettämiseen) joten takaveto on järkevin ja yksinkertaisin ratkaisu. Mönkijöitä on olemassa sekä taka- että nelivetoisina, halvimmat mallit ovat usein pelkästään takavetoisia (ja monesti ketjuvetoisia), kun taas hieman kalliimmat mönkijät ovat poikkeuksetta nelivetoisia ja voima välitetään kardaaniakseleilla.
Göran Hellberg
Kisapappi
Hellberg sai Suomen Olympiakomitean jakaman sisupuukon numero 5 Atlantan olympialaisissa 1996.
Hellbergin viimeiset kilpailut olivat yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2003. Hellbergin seuraaja Leena Huovinen aloitti toiminnan maaliskuussa 2004.
Yksityiselämä
Göran Hellberg avioitui vuonna 1961 sairaanhoitaja Margareta Krokforsin kanssa. He saivat viisi lasta. Göran Hellbergin veli on lääkintöneuvos Håkan Hellberg.
Gösta Mickwitz
Gösta Mickwitz (1917–2003 ) oli suomalainen taloustieteilijä. Hän oli kansantaloustieteen professori 1957–1960 Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa, 1960–1962 sekä 1977–1983 Helsingin yliopistossa ja 1962–1976 Svenska handelshögskolanissa, jossa hän oli rehtori 1971–1975.
Odal Stadius oli Mickwitzin edeltäjä Helsingin ruotsalaisen kauppakorkeakoulun kansantalouden professorina. Mickwitzin seuraaja Svenska Handelshögskolanin tämän vanhan oppituolin haltijana oli Tom Berglund, jonka virkanimike oli yrityksen teorian ja sovelletun mikroekonomian profesori.
Hänen veljensä oli historiantutkija Gunnar Mickwitz.
Paavo Tuovinen
Paavo Tuovinen (21. kesäkuuta 1769 Maaninka – 17. huhtikuuta 1827 Maaninka) oli suomalainen kansanrunoilija.
Tuovisen vanhemmat olivat talollinen Olli Tuovinen ja Kristiina Kröger. Hän asui Maaningalla, ensin Tuovilanlahden ja sitten Haatalan kylässä, toimien seppänä ja maanviljelijänä. Hänet tunnettiin myös runojen tekijänä. Hän seurasi innokkaasti Reinhold von Beckerin Turun Viikkosanomia ja kirjoitti 1821 lehteen suomen kielen asemaa koskeneet runot Suomen kielen sorrosta ja Suomen kielen kasvannasta. Molemmat julkaistiin uudelleen 1889 ilmestyneessä kokoelmassa Kahdeksantoista runoniekkaa.
Tuovisen ensimmäinen puoliso vuodesta 1793 oli Anna Hyvärinen (k. 1817) ja toinen vuodesta 1818 Kristiina Savolainen.
Helen Baxendale
Helen Victoria Baxendale (s. 7. kesäkuuta 1970 Pontefract, West Yorkshire ) on englantilainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi televisio­sarjasta Rimakauhua ja rakkautta rooli­hahmonaan Rachel Bradley. Lisäksi hän on esiintynyt televisio­sarjassa Frendit sekä elo­kuvassa Tavallisen rehti rikollinen.
Yksityiselämä
Helen Baxendalen poika­ystävä on David Williams. Heillä on kolme lasta.
Nordean Taidesäätiö
Nordean Taidesäätiö (vuoteen 2022 Taidesäätiö Merita) on pankkikonserni Nordean vuonna 2002 perustama yleishyödyllinen säätiö, jonka tehtävä on huolehtia Nordean suomalaisten edeltäjäpankkien keräämistä taidekokoelmista. Taidesäätiön kokoelma koostuu lähinnä Suomen taiteen kultakauden teoksista, mutta mukana on myös suomalaisten nykytaiteilijoiden teoksia 1950-luvulta 1980-luvulle. Kokoelmaan kuuluvat Merita Pankin, Kansallis-Osake-Pankin, Suomen Yhdyspankin, STS-Pankin, Helsingin Osakepankin ja Suomen Teollisuuspankin keräämien taidekokoelmien merkittävimmät teokset. Kokoelman ylläpidon ohella säätiö myöntää apurahoja suomalaisen taiteen tukemikseksi.
Tammikuussa 2022 taidesäätiö luopui Taidesäätiö Merita -nimestä ja otti käyttöön nimen Nordean Taidesäätiö.
Säätiön pysyvä kokoelma käsittää 1 038 taideteosta, mikä on murto-osa Nordean aikanaan yli 10 000 teosta käsittäneistä kokoelmista. Yhtiö päätti luopua taideteoksistaan, koska pankkikonttorien lakkauttamisen ja avokonttorien yleistymisen vuoksi niitä oli entistä hankalampaa pitää esillä sen omissa tiloissa. Nordea lahjoitti säätiölle sen perustamisen yhteydessä vuonna 2002 noin 500 suomalaisen kulttuuriperinnön kannalta tärkeäksi katsottua taideteosta pankkien kokoelmista. Vuonna 2011 taidesäätiö osti Nordealta kaikki pankin jäljellä olleet suomalaiset taidekokoelmat, jotka käsittivät noin 7 000 teosta. Kauppahintaa ei julkistettu. Näistä teoksista noin 250 liitettiin säätiön pysyvään kokoelmaan. Jäljelle jääneistä yli 6 000 myytiin kauppaa seuranneiden kolmen ja puolen vuoden aikana, pääosin säätiön Helsinkiin perustamassa pop up -myymälässä. Taiteen myyntiprojekti päättyi vuoden 2015 lopussa. Taidesäätiön Meritan esimerkki on innoittanut 2000-luvulla myös monia muita suomalaisia suuryrityksiä säätiöimään taidekokoelmiaan.
Säätiön taideteoksiin on mahdollista tutustua etukäteen tilattavalla maksullisisella ryhmäkäynnillä Helsingin Aleksanterinkadulla Nordealle kuuluvassa Suomen Yhdyspankin vanhassa pankkisalissa, jonka yhteydessä toimii myös Nordean pankkimuseo. Siellä on esillä otos säätiön kokoelman Suomen taiteen kultakauden teoksista. Näyttely vaihdetaan vuosittain. Kokoelman tunnetuimpia yksittäisiä teoksia ovat muun muassa Robert Wilhelm Ekmanin Sunnuntaiaamu talonpoikaistuvassa (1857), Akseli Gallen-Kallelan Purren valitus (1907) ja C. G. Mannerheimin muotokuva (1929), Helene Schjerfbeckin Linköpingin vankilan ovella vuonna 1600 (1882) ja Hiljaisuus (1907), Ellen Thesleffin Ihmisiä luonnossa (1911), Pekka Halosen Maaliskuu (1911), Tove Janssonin Fantasia (1954), Juhana Blomstedtin Dialogi (1967), Ernst Mether-Borgströmin Taivaan tikkaat (1968) sekä Sam Vannin Ekspansio (1980). Säätiö myös lainaa teoksiaan museoille.
Säätiön asiamiehenä toimii FM, taidekonservaattori Anu Kehusmaa.
Italian Grand Prix 1974
Italian Grand Prix 1974 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. syyskuuta 1974 Monzan radalla. Kilpailun voitti Ronnie Peterson, jolle voitto oli kauden kolmas.
Atomic Blonde
Atomic Blonde on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut toiminta- ja jännityselokuva, jonka on ohjannut David Leitch. Elokuvan pääosissa ovat Charlize Theron, James McAvoy, John Goodman, Sofia Boutella ja Til Schweiger. Elokuvassa MI6:n riveihin kuuluva vakooja Lorraine Broughton (Theron) lähetetään hakemaan lista, joka sisältää kaikkien kaksoisagenttien henkilöllisyydet vuoden 1989 Berliinissä.
Elokuvaa kehuttiin sen toimintakohtauksista, musiikista sekä pääosien näyttelystä, mutta sen juonenkulku muistutti liikaa Leitchin ohjaamaa John Wickiä (2014). Elokuva sai ensi-iltansa South by Southwest -festivaaleilla 12. maaliskuuta 2017. Elokuvateattereihin se ilmestyi 28. heinäkuuta 2017 Yhdysvalloissa ja 4. elokuuta 2017 Suomessa.
Juoni
Vuonna 1989 vähän ennen Berliinin muurin murtumista, MI6-agentti Lorraine Broughton (Charlize Theron) lähetetään Berliiniin palauttamaan mikrofilmi nimeltään "Lista". Se sisältää kaikkien Neuvostoliitossa olevien kaksoisagenttien henkilöllisyydet ja tiedot. Lista menetettiin, kun sen edellinen haltija agentti James Cascoigne (Sam Hargrave) tapettiin KGB-agentti Yuri Bakhtinin (Jóhannes Haukur Jóhannesson) käskystä, joka sitten varasti Listan itselleen.
Lorrainen saavuttua Berliinin lentoasemalle häntä hakemaan tulleet miehet yrittävät tappaa hänet. Paljastuu, että miehet työskentelevät KGB-yhteyshenkilölle sekä asekauppiaalle Alexander Bremovychille (Rolland Møller). Asemapäällikkö ja Lorrainen kontakti David Percival (James McAvoy) kuitenkin auttaa Lorrainen kärryille tilanteesta.
Lorraine murtautuu Cascoignen asuntoon ja löytää sen tyhjänä. Sieltä hän kuitenkin löytää kuvan Cascoignesta ja Percivalista ystävinä. Länsi-Saksan poliisit saartavat asunnon, mutta Lorraine pystyy lyhyen käsirysyn jälkeen pakenemaan. Lorraine tapaa baarissa Bremovychin yhteydessä ranskalaisen vakoojan Delphine Lasallen (Sofia Boutella), jonka kanssa hän aloittaa romanttisen suhteen.
Myöhemmin Bakhtin päättää myydä Listan suurimman rahasumman tarjoavalle. Kun Percival saa kuulla tästä, hän jäljittää Bakhtinin Kellomestarin (Til Schweiger) kelloliikkeen edestä ja murhaa tämän, samalla ottaen Listan itselleen. Hän tekee sopimuksen Bremovychin kanssa Listan myymisestä. Tapaamisen salakuvaa Delphine.
Percival uskottelee Lorrainelle, että Lista on kadonnut mutta suostuu salakuljettamaan loikkaavan Stasi-upseerin "Spyglassin" (Eddie Marsan) Länsi-Saksaan. Spyglass on ainut joka osaa Listan ulkoa. Merkel (Bill Skarsgård) suostuu luomaan Spyglassille ja hänen perheelleen valehenkilöllisyydet ja auttamaan Lorrainea salakuljetuksessa. Mielenosoituksen turvin neljän kopla onnistuu välttämään Bremovychin palkkamurhaajat, mutta Percival pettää Lorrainen ja ampuu Spyglassin. Bremovychin miehet onnistuvat Lorrainen yrityksestä huolimatta nitistämään Spyglassin hengiltä.
Tämän jälkeen Percival murtautuu Delphinen asuntoon tuhotakseen häneen kohdistuneet epäilykset ja kuristaa tämän. Lorraine ilmestyy asunnolle liian myöhään ja murtuu nähdessään Delphinen elottoman ruumiin. Tutkiessaan asuntoa tarkemmin, hän löytää kirjekuoren hänen nimellään varustettuna, joka sisältää Delphinen kuvia Percivalista ja hänen salaisista tapaamisistaan. Lorraine hoksaa eri äänitteiden ja kuvien perusteella Percivalin olevan Satchel: kaksoisagentti, joka myi neuvostoliittolaisille tietoja sekä petti Gascoignen.
Ennen kuin Percival onnistuu pakenemaan kaupungista jälkiä jättämättä, Lorraine jäljittää hänet tämän autolle ja ampuu Percivalin. Hän onnistuu suorittamaan tehtävänsä, joka vaati Satchelin salamurhaamista sekä Listan palauttamisen. Kun häntä kuulustelleet MI6-päällikkö C (James Faulkner), Eric Gray (Toby Jones) ja CIA-agentti Emmett Kurzfeld (John Goodman) saavat kuulla Lorrainen olevan tietämätön Listan sijainnista, C sulkee tapauksen ja lähettää Lorrainen virkavapaalle. Savuketta poltellessa Lorraine kysyy C:ltä, mitä pukisi päälleen lähtiessään juomaan teetä Englannin kuningattaren kanssa.
Kolme päivää kuulustelun jälkeen Lorraine Satchelia teeskentelevänä antaa Bremovychille Listan Pariisissa. Bremovych kuitenkin ymmärtää tulleensa huiputetuksi ja käskee agenttinsa tappaa Lorrainen. Lorraine pakenee tilanteesta ja tappaa Bremovychin. Myöhemmin Lorraine tapaa Emmettin yksityislentokoneessa. Paljastuu, että Lista oli Lorrainen hallussa koko ajan, ja että hän oli CIA:n lähettämä kolmoisagentti. Lorraine palaa Langleyihin Emmettin kanssa, helpottuneena.
Hardi Tiidus
pienoiskuva|Hardi Tiidus, 1974 Hardi Tiidus (8. marraskuuta 1918 Tallinna – 21. maaliskuuta 1999 Tallinna) oli virolainen televisiotoimittaja, tietokirjailija ja kääntäjä. Suomalaisille hän tuli tunnetuksi Naapurivisassa.
Al Wajh
Al Wajh on Punaisenmeren rannikkokaupunki Tabukin provinssissa Saudi-Arabiassa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 30 512.
Al Wajh toimi Iso-Britannian tukemien arabikapinallisten huoltosatamana ja operaatioiden tukikohtana alueella ensimmäisen maailmansodan aikana käydyssä arabikapinassa.
The Mills Brothers
thumb|The Mills Brothers vuonna 1956. The Mills Brothers, joskus The Four Mills Brothers, oli yhdysvaltalainen lauluyhtye, jonka pitkä ura ulottui 1920-luvun lopulta 2000-luvulle. Yhtye muodostui alun perin neljästä Ohion osavaltion Piquassa syntyneestä veljeksestä. Yhtye teki yli 2 000 levytystä, jotka myivät yhteensä yli 50 miljoonaa ja saivat lähes 40 kultalevyä. The Mills Brothers hyväksyttiin Vocal Group Hall of Fameen vuonna 1998.
Vanhin veljeksistä oli basso ja kitaristi John C. Junior (1910–1936), seuraava kakkostenori Herbert (1912–1989), toiseksi nuorin baritoni Harry (1913–1982) ja nuorin ykköstenori Donald (1915–1999). Heidän isällään oli parturiliike ja oma barbershop quartet -lauluyhtye. Pojat lauloivat parissakin kirkkokuorossa ja kerääntyivät usein koulun jälkeen isän parturiliikkeen eteen laulamaan ja soittamaan kazoota.
Mills Brothersin tunnusomainen soitinten matkiminen ihmisäänillä syntyi, kun Harry unohti kazoonsa kotiin poikien esiintyessä Piquan oopperatalon uusien kykyjen showssa. Hän teki kämmenistään kupin suunsa ympärille ja imitoi trumpettia. Pian basso John imitoi samalla tavoin tuubaa, Herbert toista trumpettia ja Donald pasuunaa.
Radion ansiosta suosioon
Vuonna 1928 Millsin veljekset kävi koe-esiintymässä WLW-radioasemalla Cincinnatissä ja saivat kiinnityksen radion vakioesiintyjiksi. Onni potkaisi, kun Cincinnatissä vieraillut Duke Ellington kuuli poikien laulavan ja päätti järjestää heille levytyssopimuksen newyorkilaisen Okeh Records -levy-yhtiön kanssa. New Yorkissa he esiintyivät useilla nimillä, kunnes kolmen vuoden sopimus CBS-radioyhtiön kanssa 1930 vakiinnutti nimeksi The Mills Brothers. Se oli ensimmäinen afroamerikkalainen kokoonpano, joka sai oman maanlaajuisen radioshown.
Yhtye siirtyi Brunswick Records -levy-yhtiöön, jossa Harry DaCostan sanoittama ”Tiger Rag” vei veljekset listaykkösiksi. Vuonna 1934 he vaihtoivat taas levymerkkiä Deccalle, jonka tallissa yhtye pysyi 1950-luvulle asti. Tuodakseen uskottavuutta heidän soitinimitoinneilleen, sekä Brunswick että Decca lisäsivät levyihin tekstin: ”Tällä äänitteellä ei kitaran lisäksi käytetä muita soittimia tai mekaanisia laitteita.” Myös radioesiintymisissä yleensä kuulutettiin sama asia.
The Mills Brothers oli radion alkuvuosien suosituimpia esiintyjiä. He esiintyivät omien ohjelmiensa lisäksi muun muassa Rudy Valléen ja Bing Crosbyn kanssa, ja heitä sponsoroivat suurimmat radiomainostajat kuten Standard Oil ja Procter & Gamble. Heistä ja muista radiosuosikeista tehtiin myös elokuvia. Yhtye esiintyi muun muassa elokuvissa 20 miljoonaa rakastettua ((1934) and Laulaja Venetsiasta (1935). Heidän suuria hittejään olivat ”Lazy Bones,” ”Sweet Sue,” ”Lulu’s Back in Town,” ”Bye-Bye Blackbird,” ”Sleepy Head” ja ”Shoe Shine Boy”.
Vuonna 1934 The Mills Brothersista tuli ensimmäiset Britannian kuninkaallisille esiintyneet mustat esiintyjät. Englannin-matkalla vanhin veljeksistä John sai kuitenkin keuhkokuumeen, joka uusiutui 1936 ja vei hänet kuolemaan. Hänen tilalleen tuli poikien isä, parturi John Mills Senior.
Sotavuosien maailmankiertueita
Toisen maailmansodan vuosina The Mills Brothers kiersi laajasti Euroopassa, Australiassa ja Etelä-Amerikassa. Kun Harry joutui armeijaan, häntä sijaisti ensimmäinen perheen ulkopuolinen laulaja, Gene Smith. Poissaolo Yhdysvalloista aiheutti yhtyeelle sen, että ”kotimarkkinoilla” heidät jätti varjoonsa uusi musta lauluyhtye The Ink Spots. Sotavuosina he levyttivät muun muassa laulut ”Someday You’ll Want Me to Want You,” ”Swing Is the Thing,” ”Long About Midnight,” ”Organ Grinder’s Swing” ja ”The Song is Ended”. He kunnioittivat uransa alkuun laittanutta Duke Ellingtonia versiolla hänen Caravanistaan, ja sitä seurasi lisää klassikoksi jääneitä levytyksiä: ”South of the Border”, ”Ain’t Misbehavin’'”, ”It Don’t Mean a Thing (If It Ain’t Got That Swing)”, ”Jeepers Creepers”, ”Three Little Fishies” ja ”Basin Street Blues.” Vuonna 1943 kappaleen ”I’ll Be Around” B-puolella julkaistusta laulusta ”Paper Doll” tuli Mills Brothersin suosituin levytys yli kuuden miljoonan myynnillään.
1950-luvun televisiosuosikkeina
The Mills Brothersin suosio ei juuri kärsinyt rock and rollin synnystä 1950-luvulla, vaan yhtye kykeni yhä tuottamaan hittejä kuten ”You’re Nobody till Somebody Loves You”, ”The Jones Boy,” ”Yellow Bird”, ”Standing on the Corner” ja ”If I Had My Way”. Vuonna 1957 veljesten 68-vuotias isä jäi pois yhtyeestä, joka jatkoi triona. Heistä tuli suosittuja televisioesiintyjiä muun muassa Jack Bennyn, Perry Comon, Pat Boonen ja Dean Martinin nimeä kantaneissa ohjelmissa. Levy-yhtiön vaihto Deccalta Dot Recordsille tuotti hitin The Silhouettes -yhtyeen laulun ”Get a Job” coverversiosta.
Kvartetista duoksi
Vuoden 1968 ”Cab Driver” jäi The Mills Brothersin viimeiseksi listamenestykseksi. Vuonna 1976 yhtye vietti 50-vuotistaiteilijajuhlaansa Los Angelesissa Bing Crosby juontaman konsertin myötä. Veljestrio jatkoi vielä esiintymisiä oldies-piireissä Harryn kuolemaan 1982 saakka, sitten Herbert ja Donald duona Herbertin kuolemaan 1989 saakka. Sen jälkeen Donald otti mukaan kolmatta polvea eli poikansa John Mills III:n. Vuonna 1998 Donald Mills vastaanotti kaikkien veljesten ja isän elämäntyöstä Grammy-palkinnon. Seuraavana vuonna myös Donald kuoli, ja John III otti The Mills Brothers -nimen käyttöönsä ja muodosti duon entisen The Platters -ykköstenorin Paul Robin kanssa.
Mikalai Harbatšou
Mikalai Stsjapanavitš Harbatšou (,, 15. toukokuuta 1948 Rahatšou, Valko-Venäjän SNT – 9. huhtikuuta 2019) oli Neuvostoliittoa edustanut ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Harbatšou voitti kajakkikaksikoiden 1000 metrillä olympiakultaa Münchenissä 1972. Kajakkinelikoiden 10 000 metrillä hän voitti kolme MM-mitalia joiden joukossa maailmanmestaruuden vuonna 1974. Harbatšou kuoli 70-vuotiaana 9. huhtikuuta 2019.
Bluesion
Bluesion – sinijuurta etsimässä klisee-viidakon vilinässä on kosketinsoittaja-laulaja Jukka Gustavsonin neljäs soololevy. Levy julkaistiin yli kymmenen vuotta Gustavsonin edellisen Toden toistoa (1981) -levyn jälkeen. Levyllä Gustavsonin piano on keskeisessä asemassa. "In Search of a Blue Root in the Acid Rain and the Low of a Cliché Thicket" ja "Palokärjen lento yli vuonon" ovat kokeellisia puhe-, äänitehoste- ja musiikkiosioista koostuvia kappaleita. SF-Blues yhtyeen vuoden 2007 Man – Be Careful! -albumin nimikappale on kokonaan englanniksi käännetty sovitus Bluesion-albumin kappaleesta "Varo - ihminen!"