cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Katupartiot Suomessa
Maahanmuuttoa vastustavat katupartiot
Äärioikeistolainen Soldiers of Odin loi katupartion Kemiin lokakuussa 2015, sitten Joensuuhun tammikuussa 2016. Tähän reagoiden tiedotusvälineissä palautettiin mieliin 1990-luvun Joensuun skinit, jotka hyökkäilivät ulkomaalaisten kimppuun muun muassa steroidien voimalla. Myös Suomen Sisun ja Combat 18:n jäsenet ovat osallistuneet Suomessa katupartitoimintaan, samoin kuin jotkut perussuomalaiset. Suomen Sisun katupartiointiin on osallistunut eri puolilla maata kymmeniä ihmisiä.
Soldiers of Odinin johtaja Mika Ranta on myös Suomen vastarintaliikkeen jäsen, ja hänellä on Pohjolan Sanomien ja Lapin Kansan mukaan taustassaan rikostuomio ulkomaalaiseen kohdistuneesta pahoinpitelystä.
Irakilainen mies kertoi, että Soldiers of Odinin asuihin pukeutuneet olivat pahoinpidelleet häntä kesällä 2016.
Alussa nationalistien katupartiot olivat Oulun poliisilaitoksen päällikön mukaan vain monikulttuurisuuden vastustajien trollausta, propagandaa. Eduskunnan hallintovaliokunnan jäsenen, keskustalaisen Antti Kurvisen mukaan poliittiset pienryhmät koettivat katupartioiden avulla värvätä uusia jäseniä.
Monien katupartioiden toiminta hiipui tai loppui keväällä-kesällä 2016. Kaduilla ei tapahtunut turvapaikanhakijoiden tekemiä rikoksia. Street Patrol -katupartiosta hyppäsi väkeä Soldiers of Odiniin. Suurimman katupartion, Soldiers of Odinin toiminta supistui. Silti eri järjestöt perustivat vuoden 2016 lopuillakin uusia katupartioita joillekin paikkakunnille
Alppihiihdon maailmancup 2014–2015
Alppihiihdon maailmancup 2014–2015 oli historian 49. alppihiihdon maailmancup -kausi. Kausi alkoi Itävallan Söldenissä 25. lokakuuta 2014 ja päättyi Ranskan Méribelissä 22. maaliskuuta 2015. Miehillä oli 37 osakilpailua 19 eri paikassa ja naisilla 32 osakilpailua 15 eri paikassa. Kauden aikana oli tarkoitus laskea yksi pujottelun kaupunkikilpailu, Münchenissä, mutta se peruttiin. Lisäksi kalenterissa oli Méribelissä järjestetty joukkuekilpailu.
Raini Rodriguez
Raini Rodriguez (s. 1. heinäkuuta 1993 Bryan, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten Disney Channelin nuortensarjasta Austin ja Ally, jossa hän esittää Austinin manageria Trishiä.
Rodriguez on vieraillut esimerkiksi sarjoissa Zackin ja Codyn viiden tähden elämää ja Se en ollut minä, sekä antanut äänensä Mainio Manu sarjan Isabel Montoyalle.
Yksityiselämä
Rainin vanhemmat, Diane ja Roy Rodriguez omistavat oman yrityksen nimeltä Rodriguez Tire Service. Hänellä on myös kolme veljeä, muun muassa komediasarjassa Moderni perhe näytellyt Rico, Ray ja Roy Junior.
Scream Aim Fire
Scream Aim Fire on walesilaisen metalcore-yhtyeen Bullet for My Valentinen toinen albumi. Levy julkaistiin 28. tammikuuta 2008 maailmanlaajuisesti ja 29. tammikuuta 2008 Yhdysvalloissa. Scream Aim Fire on nopeatempoisempi, raskaampi ja aggressiivisempi kuin edeltäjänsä The Poison. Albumilla on vähemmän huuto-osuuksia, koska laulaja Matthew Tuckilla oli ongelmia nielurisojen kanssa. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet: ”Scream Aim Fire”, "Hearts Burst into Fire" ja "Waking the Demon".
Scream Aim Fire meni Isossa-Britanniassa albumilistalla suoraan sijalle 5. ja Australiassa sijalle 4. Lisäksi albumi nousi Billboard 200 -listan sijalle 4. Ensimmäisellä viikolla albumi myi noin 53 000 kappaletta. Albumia on myyty Yhdysvalloissa yli 360 000 kappaletta ja Isossa-Britanniassa yli 100 000 kappaletta Nielsen SoundScanin mukaan ja maailmanlaajuisesti Scream Aim Fire on myynyt yli miljoona kappaletta.
Hämeen Kansa
thumb|175px|Hämeen Voiman etusivu vuonna 1906. Hämeen Kansa oli Hämeenlinnassa vuosina 1906–2011 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti. Vuoteen 1918 saakka sen nimenä oli Hämeen Voima ja vuodesta 2001 lähtien Viikko-Häme.
Hämeen Voima perustettiin vuoden 1905 suurlakkoa seuranneella työväenliikkeen nousukaudella. Sen julkaisijaksi perustettiin osuuskunta, jonka taloudellinen tilanne oli aluksi vaikea. Forssassa ilmestyneen Yhdenvertaisuuden lakkaaminen toi lehdelle lisää tilaajia, mutta Lahden suunnassa levikki oli vähäistä. Sisällölle antoi leimaa seudun runsas torppariväestö.
Valkoiset lakkauttivat Hämeen Voiman sisällissodan loppuvaiheessa ja lehteä julkaissut osuuskunta teki konkurssin. Sen tilalle perustettiin osakeyhtiö, joka tammikuussa 1919 alkoi julkaista Hämeen Kansaa. Alkuvaiheessa lehti oli hyvinkin radikaali. Konkurssissa menetetyn kirjapainon tilalle hankittiin vuonna 1921 uusi kalusto.
Sotien välisenä aikana Hämeen Kansan levikki ja kannattavuus säilyi melko hyvänä Hämeen Sanomien kilpailusta ja pulavuosien aiheuttamasta notkahduksesta huolimatta. Levikki kasvoi vielä sotien jälkeen ja kirjapainon tuotot tukivat lehteä. Yhtiön taloudellinen tilanne alkoi heiketä 1950-luvun lopulla muun muassa SDP:n puoluehajaannuksen takia. 1970-luvun alussa Hämeen Kansa joutui supistamaan toimintaansa ja sen talous pelastui ainoastaan valtion ja ammattiliittojen tuen avulla. Samalla lehti keskittyi yhä enemmän puolueen ja ammattiyhdistysliikkeen asioihin.
Lehden talous alkoi koheta 1970-luvun lopulta lähtien. 1980-luvulla yhtiö osti hämeenlinnalaisen paikallislehden ja meni mukaan paikallisradiotoimintaan. Vuonna 1989 alettiin julkaista Lahdessa Päijätseutu-nimistä viikkolehteä, ja vuonna 1991 Hämeen Kansa jaettiin kolmeksi osin samansisältöiseksi viikkolehdeksi. Forssalainen Lounais-Häme ja Riihimäen Seutu osoittautuivat kannattamattomiksi ja ne lopetettiin vuoden 1996 alussa.
Hämeen Kansa ja Päijätseutu yhdistettiin Viikko-Hämeeksi vuonna 2001. Lahdessa päätoimipaikkaansa pitänyt uusi lehti sai myönteisen vastaanoton ja onnistui kasvattamaan levikkiään, mutta joutui lopettamaan joulunalusviikolla 2011. Lopettamisen taustalla oli puolueiden viestintätuen supistaminen sekä se, että uuden lainsäädännön mukaan puolue voi käyttää viestintätukea vapaasti erilaisiin viestintämuotoihin, kun aiemmin vuoteen 2008 saakka kyse oli suoraan lehdille maksetusta lehdistötuesta.
Lehti ilmestyi vuonna 1906 kahdesti, vuosina 1907–1918, 1920–1928 ja 1933–1944 kolmesti, vuonna 1919 kerran ja kahdesti, vuosina 1929–1932 viidesti ja vuosina 1945–1971 kuudesti viikossa. Kolmipäiväisyyteen siirryttiin vuonna 1972 ja kertaviikkoisuuteen vuonna 1991. Levikki saavutti yli 8 000 kappaleen rajan vuonna 1908, nousi yli 10 000:n vuonna 1947 ja oli 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa noin 6 000–7 000 kappaletta. Viikko-Hämeellä oli yli 7 100 tilaajaa vuonna 2006.
Päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Oskar Sirén (vast. toim. 1906–1907), Heikki Arvonen (1907–1908), Väinö Jokinen (1908–1912), Heikki Välisalmi (1912–1914), J. V. Ranta (vast. toim. 1914–1915), Matti Salmi (vast. toim. 1915–1918), Oskari Lylykorpi (1914–1917), Heikki Laakso (1917–1918 ja 1919), Juho Randelin (vast. toim. 1919–1920), Emil Metsäranta (1919–1920), Kalle Myllymäki (vast. toim. 1920–1924), Kusti Kaukovaara (1920–1929 ja 1933–1936), Akseli Kanerva (1929–1932), Jussi Saarinen (1932–1933), Oma Aatos Palkonen (1936–1941), Eino Seppälä (1941–1948), Mauno Pelkonen (1948–1969), Heikki Nurmi (1969–1978), Harri Roihankorpi (1978), Sakari Niemi (1978–1981), Tuomas Harpf (1981–1985), ja Rauno Iivonen. Viikko-Hämeen päätoimittajia olivat Juha Peltonen, Ville-Veikko Valjus keväästä 2003 ja Jarkko Nissinen vuodesta 2006.
Pöljän keramiikka
Pöljän keramiikka
Pöljän keramiikka oli asbestin ja muun seosaineen sekaista keramiikkaa, jossa oli harvakseltaan kampakoristelua. Astioiden reunat oli taitettu sisään laskokseksi. Koska Pöljän keramiikassa käytettiin asbestia, saatiin tehtyä suuria ohutseinäisiä astioita. Näin ollen Pöljän keramiikka oli teknisesti korkeatasoista. Pöljän keramiikka oli runsasta Suomen itäisellä järvialueella Pohjois-Karjalassa, Pohjois-Savossa, Kainuussa ja myös Perämeren rannikolla Pohjanmaalla. Pöljän keramiikan levinneisyys ulottui myös Etelä-Savoon, Kymenlaaksoon, Keski-Suomeen ja Etelä-Lappiin. Pöljän keramiikka oli pääosin itä- ja pohjoissuomalainen, ja sitä esiintyi joskus rannikollakin.
Lännempänä tehtiin Pyheensillan keramiikkaa, joka muistutti Pöljän keramiikkaa.
Hierapytna
Hierapytna (, myös Hiera Pytna, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren etelärannikolla nykyisen Ierápetran kaupungin paikalla.
Maantiede
Hierapytna sijaitsi Kreetan etelärannikolla saaren kapeimmalla kohdalla, vastapäätä pohjoisrannikolla sijainnutta Minoaa ja kohdassa, josta oli helpoin kulkuyhteys etelä- ja pohjoisrannikon välillä. Kaupunki sijaitsi alavalla maalla nykyisen Ierápetran kaupungin paikalla, mikä teki siitä vaikean puolustaa. Hyvät satamat tekivät paikasta merkittävän. Hierapytnan valtaan kuuluivat viimeistään hellenistisellä kaudella läheiset Oleroksen ja Larissan kaupungit, jotka sijaitsivat oletetusti nykyisten Meseléroin ja Kentrín kylien paikalla hieman pohjoisempana. Lännempänä nykyisen Mýrtoksen paikalla sijaitsi tuntematon satamakaupunki, joka myös oli Hierapytnan alaisuudessa. Kaupunkivaltion aluetta olivat myös kaupungin edustalla sijainnut Khrysen (nyk. Chrysí) saari, sekä jossain vaiheessa myös Leuken (nyk. Koufonísi) saari.
Historia
Hierapytnan seutu on ollut asuttua minolaisella kaudella 1000-luvulla eaa., ja lähistöllä sijaitsevat muun muassa Chalasménoksen, Foúrnou Koryfín, Makrygialóksen ja Mýrtos Pýrgoksen arkeologiset kohteet tuolta ajalta. Antiikinen aikaisen kaupungin paikalta on tehty kuitenkin vain vähän esihistoriallisen ajan löytöjä.
Hierapytnan kaupungin perustivat doorilaiset kreikkalaiset asutettuaan saaren noin 1100–1000 eaa. Osa kaupungin väestöstä lienee ollut eteokreettejä eli minolaisten jälkeläisiä. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin perustajaksi esitettiin Kyrbas, joka oli yksi korybanteista. Kaupungin varhaishistoriasta tiedetään suhteellisen vähän. Sen varhaisiksi nimiksi mainitaan Kyrba, Kameiros (Kamiros) ja Pytna. Nimien perusteella kaupungilla saattaa olla historiallinen yhteys Rhodoksen saarelle.
pienoiskuva|vasen|260px|Hierapytnan lyömiä rahoja, n. 200–67 eaa. Hierapytnan merkitys kasvoi hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. Kaupungilla oli tuohon aikaan merkittävä laivasto. Vuosisadan lopulla kaupunki oli Makedonian liittolainen ja se soti vuosina 204–201 eaa. eräiden muiden kreetalaisten kaupunkien kanssa Rhodosta ja sen liittolaisia vastaan Makedonian tukemana. Se kuitenkin vaihtoi Rodoksen puolelle 201–200 eaa. Vuosina 145–140 eaa. Hierapytna laajensi aluettaan itään päin, ja voitti ja tuhosi Praisoksen. Tämän jälkeen kaupunki oli saaren itäpäässä sijainneen Itanoksen vihollinen, ja kaupungit kävivät rajakiistoja vuoteen 112–111 eaa. saakka.
Rooman vallattua Kreetan 68–67 eaa. Metelluksen johdolla Hierapytna oli saaren viimeinen kaupunki, joka antautui. Kaupunki kukoisti seuranneella roomalaisella kaudella, ja se oli tuona aikana yksi saaren merkittävimmistä kaupungeista ja yksi harvoista säilyneistä vanhoista kreetalaisista kaupungeista.
Hierapytna löi omaa rahaa 300-luvulta eaa. lähtien ja vielä roomalaisella kaudella. Itsenäisen Hierapytnan rahoissa esiintyy kuvituksena palmupuu.
Varhaiskristillisellä kaudella Hierapytna oli piispanistuin. Saraseenit tuhosivat kaupungin vuonna 824 jaa. Kaupungin alueella on suoritettu vain vähän arkeologisia kaivauksia.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|240px|Hierapytnasta löydetty kirjoitusta sisältävä stele, 100-luku eaa.
Hierapytnasta on säilynyt vain vähän jäänteitä. Kaupungissa tiedetään olleen kaksi teatteria, joista toisen rauniot ovat säilyneet nykyisen kaupungin itäosassa, sekä amfiteatteri, josta myös on säilynyt jäänteitä. Kaupungissa oli myös kylpylöitä, ja sinne johti vettä akvedukti. Kaupungissa oli suuri satama, jossa oli sisempi ja ulompi satama-allas ja suuret aallonmurtajat. Näistä kumpikin on nykyisin kuivalla maalla nykyisen kaupungin alla.
Hierapytnassa oli pyhäköt Zeukselle, Heralle, Apollonille ja Athenelle (Polias ja Oleria) sekä egyptiläisille jumalille. Kaupungin hautausmaista, jotka sijaitsivat sen itä- ja länsipuolella, on löydetty useita hautoja.
Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on muun muassa Iraklionin arkeologisessa museossa sekä Ierápetran arkeologisessa museossa.
Jan Matejko
pienoiskuva|Omakuva. Jan Alojzy Matejko (24. kesäkuuta 1838 Krakova – 1. marraskuuta 1893 Krakova) oli puolalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan sadoista historiallisia hahmoja ja tapahtumia esittävistä maalauksistaan, jotka ovat levinneet lukuisina kopioina ja painokuvina. Matejko työskenteli aikana jolloin Puola oli jaettu Venäjän, Preussin ja Itävallan kesken, ja hänen työnsä olivat tärkeitä puolalaisten kansallistunteelle. 360px|pienoiskuva|”[[Tannenbergin taistelu (1410)|Grünwaldin taistelu”]]
Katseen voima
Katseen voima: Kohti visuaalista lukutaitoa on Janne Seppäsen kirja visuaalisesta kulttuurista. Teoksen julkaisi Vastapaino vuonna 2001.
Rio de Janeiron tulvat ja maanvyöryt 2010
pienoiskuva|250px|[[Rio de Janeiro (osavaltio)|Rio de Janeiron osavaltion sijainti Brasilian kartalla.]] Rio de Janeiron tulvat ja maanvyöryt 2010 alkoivat jatkuvilla rankkasateilla Rio de Janeiron osavaltiossa, Brasiliassa, vuoden 2009 viimeisinä päivinä. Rankkasateet aiheuttivat tulvia ja maanvyöryjä, joissa oli uuteen vuoteen mennessä kuollut 18 ihmistä. Maanantaina 4. tammikuuta 2010 sateiden lakattua lähes 80 ihmistä oli saanut surmansa. Yli neljä tuhatta alueen asukasta jouduttiin evakuoimaan.
Maanvyöryt iskivät pahimmin Angra dos Reisin kuntaan, joka sijaitsee 150 kilometriä lounaaseen Rio de Janeiron kaupungista. Pelkästään kunnan alueella sijaitsevalla Ilha Granden saarella menetettiin ainakin 35 ihmishenkeä, kun maanvyöry tuhosi hienostohotellin saaren rannalla. Myös kunnan alueella sijaitsevat Brasilian ainoat ydinvoimalat joutuivat vaaraan, ja niiden sulkemista harkittiin varotoimenpiteenä.
Karmah
Karmah on italialainen pop/hiphop-yhtye. Karmahiin kuuluvat laulaja Elisa Bava, räppäri July B. (Juliano Bozzano) ja tuottaja Gabry Ponte. Vuonna 2005 bändi menestyi muutamissa Euroopan maissa coverilla The SOS Bandin laulusta "Just Be Good To Me", joka sijoittui Puolan Top 50-listalla ykköseksi.
Jayavarman VII
thumb|Patsas
Jayavarman VII (1120/1125—1220, vallassa 1181 – noin 1220) oli Khmerien valtakunnan hallitsija. Hänen kautensa aikana kuningaskunta laajentui voimakkaasti. Hän kävi sotaa Champaa vastaan yli kaksi vuosikymmentä, ja valloitti osia sen alueista. Toisin kuin edeltäjänsä, jotka olivat pitäneet yllä hindulaista jumalkuninkaan myyttiä, Jayavarman VII oli theravadabuddhalaisuuden suojelija.
thumb|left|250px|Khmer-armeija käymässä sotaan chameja vastaan, kohokuva Bayonissa. Jayavarman VII aloitti rakennustyöt, jotka käsittävät Angkor Thomin kuninkaallisen kaupungin, jonka tunnetuin rakennus on Bayonin temppeli. Hän rakennutti myös yli 200 lepotaloa ja sairaalaa valtakuntaansa ja piti yllä pääkaupungista maakuntakeskuksiin johtanutta tieverkkoa, joka helpotti verojen keräämistä ja rakennushankkeita.
Amnesty Internationalin historia Suomessa
Amnesty Internationalin historia Suomessa on osa järjestön kansainvälistä historiaa. Amnesty Internationalin toiminnan Suomessa katsotaan alkaneen vuodesta 1964, jolloin Elisabeth ja Tom Gordon pitivät esitelmän Amnestyn toiminnasta Helsingissä. Esitelmän innoittamana ryhmä opiskelijoita perusti vuonna 1967 Amnestyn Suomen osaston, joka kuitenkin lopetettiin jo reilut kaksi vuotta myöhemmin. Osasto perustettiin kuitenkin uudelleen vuonna 1974 ja sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin kirjailija Markku Lahtela.
Amnestyn kansainvälinen jaos ei halunnut Suomen osaston alkuaikoina antaa sille hoidettavaksi ihmisoikeusrikkomuksia Neuvostoliitosta, koska se epäili Suomen osaston kykyä puolueettomuuteen. 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa Amnestyn suosio Suomessa kasvoi ja osasto ryhtyi ottamaan kantaa erityisesti neuvostoloikkareihin, aseistakieltäytymiseen ja kidutuksen vastaiseen toimintaan.
1990-luvulla Amnestyn Suomen osasto ajautui sisäisiin ristiriitoihin ja taloudellisiin ongelmiin. Osaston uudelleenorganisoimisen ansiosta kiistat ja talousasiat saatiin kuitenkin valtaosin ratkaistua. 2000-luvulle tultaessa Amnestyn suosio on yhä kasvanut Suomessa ja nykyisin järjestöllä on Suomessa noin 40 000 tukijaa ja 20 paikallisryhmää.
Kovddoskaisi
Kovddoskaisi tai Govddosgáisi on tunturi Enontekiön Yliperällä. Se on Suomen neljänneksi korkein tunturi, korkeudeltaan yli 1 220 metriä. Joissain lähdeteoksissa sen korkeudeksi mainitaan jopa 1 242 metriä. Karttojen ja internetin karttasovellusten perusteella tuo korkeus on kuitenkin liioiteltu. Korkeuskäyrien perusteella tunturin korkein kohta on sen eteläreunalla olevista kaksoishuipuista läntinen, jonka korkeus on noin 1 227 metriä. Tämäkin korkeus oikeuttaa Govddosgáisin neljänteen sijaan Suomen korkeimpien tuntureiden listalla.
Yleistä
Kovddoskaisi sijaitsee Käsivarren erämaa-alueella aivan sen ylimmän kulmauksen tuntumassa vain parin kilometrin päässä Norjan rajasta. Haltiin nähden tunturi on lounaassa noin seitsemän kilometrin päässä.
Amnesty Internationalin historia Suomessa
Uudelleenperustaminen 1970-luvulla
Suomen osasto perustettiin uudelleen vuonna 1974. Sen puheenjohtajaksi valittiin kirjailija Markku Lahtela. Suomen osaston omaa kaksikielistä lehteä Amnesty-Tiedote/Bulletin alettiin julkaista syksyllä 1976 ja pian tämän jälkeen avattiin Suomen osaston ensimmäinen toimisto Mannerheimintielle. Toimisto oli vain kuuden neliön suuruinen ja sijaitsi hissittömän kerrostalon kuudennessa kerroksessa.
Kovddoskaisi
Yleistä
Kovddoskaisi on laaja ja ympäröivästä maastosta selvästi erottuva tunturimassiivi. Pohjois–etelä-suunnassa sillä on mittaa enimmillään lähes viisi kilometriä ja itä–länsi-suunnassa noin neljä kilometriä pinta-alan ollessa yli 16 km2. Läheisen Riimmajärven rannasta nousua tunturin huipulle on yli 560 metriä reilun kahden kilometrin matkalla. Kovddoskaisin kaakkoisrinne on Suomen suurimpia suhteellisia korkeuseroja: tunturin huippu kohoaa n. 590 metriä Vuomakasjärven pinnasta 4,4 kilometrin matkalla.
Amnesty Internationalin historia Suomessa
Uudelleenperustaminen 1970-luvulla
1970-luvulla Neuvostoliiton vaikutus Suomen politiikkaan oli vielä ilmeinen. Vaikka Suomen osasto virallisesti päättikin kohdella Neuvostoliittoa tasapuolisesti, ei Amnestyn kansainvälinen sihteeristö antanut Suomen osaston käsiteltäväksi neuvostoliittolaisia ihmisoikeustapauksia.
Westerland (kappale)
Westerland on Die Ärzte-yhtyeen kappale, joka julkaistiin singlenä 8. huhtikuuta 1988. Se oli Das ist nicht die ganze Wahrheit... albumin toinen singlejulkaisu. Kappale on oodi Westerland-nimiselle kaupungille, joka sijaitsee Syltin saarella, Schleswig-Holsteinin osavaltiossa, Pohjois-Saksassa.
Amnesty Internationalin historia Suomessa
Uudelleenperustaminen 1970-luvulla
Vuonna 1977 Amnesty voitti Nobelin rauhanpalkinnon, joka nosti median mielenkiintoa järjestöä kohtaan myös Suomessa. Amnestyn Suomen osaston edustajat antoivat useita radio- ja televisiohaastatteluja ja ihmisoikeuskeskustelu nousi lehdistössä entistä enemmän esille. Rauhanpalkinnon tuoman julkisuuden ansiosta Amnestyn Suomen osaston jäsenmäärä ylitti vielä samana vuonna 500 ihmisen rajapyykin.
Westerland (kappale)
"Westerland" oli yhtyeen ensimmäinen Maxi-CD:nä julkaistu single.
Kovddoskaisi
Yleistä
Suomen tyypillisistä, pyöreämuotoisista, tuntureista poiketen Kovddoskaisin huippu ei ole pyöreä tai kupera, vaan loivasti kovera. Korkeimmat kohdat ovat huipun reunoilla ja maa laskee tunturin keskelle laakeaan ylänkölaaksoon, joka on karua louhikkoa eli rakkaa. Ylängöllä on eräs Suomen korkeimmalla olevista lammista yli 1 100 metrin korkeudessa. Tunturilaen reunoilta avautuvat näkymät ovat hyvin jylhät ja vaikuttavat.
Westerland (kappale)
B-puolet
"♀" on Das ist nicht die ganze Wahrheit... -albumilla oleva piilokappale. "Westerland (Kommerzmix)" julkaistiin myöhemmin albumilla Das Beste von kurz nach früher bis jetze.
Amnesty Internationalin historia Suomessa
Neuvostoloikkarit, aseistakieltäytyminen ja kidutuksen vastainen kampanja 1980-luvulla
Neuvostoloikkareiden takia 1980-luvun alkupuolella Amnestyn Suomen osaston kampanjointi keskittyi pitkälti Suomen ulkomaalaislakeihin. Osaston silloinen puheenjohtaja Björn Sundell keskusteli Amnestyn adoptoiman neuvostoloikkari Vjatjeslav Tsherepanovin palautuksesta jopa sisäministeri Mikko Jokelan ja keskusrikospoliisin päällikön Seppo Tiitisen kanssa. Suomesta karkotettu Tsherepanov tuomittiin Neuvostoliitossa karkuruudesta 12 vuoden vankeusrangaistukseen. Syksyllä 1984 Amnesty julkaisi raportin, jossa Suomea syytettiin sellaistenkin turvapaikanhakijoiden käännyttämiseen, joiden palauttaminen saattoi merkitä heille kiduttamista, vankeutta tai jopa kuolemantuomiota. Tämä herätti lehdistön huomiota myös Suomen ulkopuolella.
Toinen Amnestyn merkittävä teema Suomessa oli aseistakieltäytyminen. Helmikuussa 1984 Amnestyn kansainvälinen sihteeristö adoptoi Amnestyn mukaan Suomen ensimmäisenä mielipidevankina pidetyn Pertti Haaparannan, joka oli vangittu tämän kieltäytyessä suorittamasta asepalvelustaan.
Kovddoskaisi
Nimen merkitys
Vanhoista kartoista voi löytää lukuisia erilaisia muunnoksia tunturin nimestä: Kuottuskaisi, Kouttuskaisi, Koukkuskaisi, Kovddoskaisi, Kuovdaskaisi ja Guovdesgaissa. Nimelle on esitetty useitakin selityksiä. Sen alkuosan on tulkittu tarkoittavan keskimmäistä (guovdas), sarasuota (kuovda), jopa karhuakin (kuovdza). Kun jokainen näistä selityksistä on jollakin tavalla sopiva, on sekaannus ymmärrettävissä. Saamen kielen ja saamelaiskulttuurin tutkijan, T. I. Itkosen, mukaan tunturin nimen oikea muoto on Guovdaskaisi, eli keskushuippu.
Amnesty Internationalin historia Suomessa
Neuvostoloikkarit, aseistakieltäytyminen ja kidutuksen vastainen kampanja 1980-luvulla
Suomen osasto osallistui aktiivisesti myös Amnestyn kansainväliseen kidutuksen vastaiseen kampanjaan. Kampanja oli Amnestyn kannalta menestys: se sai suomalaisissa tiedotusvälineissä niin paljon huomiota, että järjestöllä oli ajoittain jopa pulaa lehdistötilaisuuksiin kykenevistä henkilöistä.
Amnestyn Suomen osasto oli pitkään ollut yksi pienimmistä Amnesty-osastoista, mutta 1980-luvun puolivälin paikkeilla se alkoi lähetä jo keskisuuria ja kehittyneitä osastoja. 1980-luvun puoliväliin mennessä Suomen osastolla oli noin 3 700 jäsentä. Suomen osaston ensimmäinen kokopäiväinen työntekijä palkattiin helmikuussa 1983. Vuonna 1988 Amnesty International järjesti Ihmisoikeudet jokaiselle! -nimisen kampanjan YK:n ihmisoikeusjulistuksen 40-vuotisjuhlavuotena. Kampanjaan kuului muun muassa Suomenkin televisiossa näytetty rock-konsertti tammikuussa 1989, joka nosti erityisesti nuorten kiinnostusta Amnestya kohtaan.
Sählyn Suomen-mestaruuskilpailut
Sählyn Suomen-mestaruuskilpailut eli Sählyn SM on vuosittain järjestettävä sählyturnaus. Se järjestettiin ensimmäisen kerran Helsingissä 6. kesäkuuta 2009. Joukkueita ilmoittautui mukaan 263 kappaletta. Viimeisimmät kisat järjestettiin 8.6.2013 Myllypurossa. IBK Reino on voittanut miesten sarjan neljä kertaa (2009-2012) ja VKTP on voittanut sekä miesten, että naisten sarjoissa kolmesti (2009, 2011, 2013).
Amnesty Internationalin historia Suomessa
Sisäiset ongelmat ja uusi nousu 1990-luvulla
thumb|300px|Amnestyn Suomen osaston toimisto sijaitsi tässä talossa 1988–2012. 1990-luvulle tultaessa Amnestyn Suomen osaston jäsenmäärä oli kasvanut nopeasti, minkä takia järjestön rakenne oli muuttumassa vapaaehtoisjärjestöstä kohti palkattujen työntekijöiden johtamaa järjestöä. Kesällä 1990 Suomen osastossa toteutettiin organisaatiouudistus, jossa muun muassa palkattiin Amnestyn Suomen ensimmäinen pääsihteeri, Jorma Pesonen. Organisaatiouudistuksen takia kolme Suomen osaston työntekijää kuitenkin irtisanoi itsensä kesän ja syksyn aikana.
1990-luvun alussa Amnestyn Suomen osastolla oli myös pahoja taloudellisia ongelmia. Se karsi kuluja lakkauttamalla toimistosihteerin ja pääsihteerin toimet sekä lomauttamalla vuoron perään puolet työntekijöistään. Vuonna 1992 Suomen osaston jäsenmäärä laski noin 600 hengellä 4 800 jäseneen. Vuoteen 1994 mennessä Suomen osasto oli velkaa kansainväliselle organisaatiolle jo yli puoli miljoonaa markkaa ja osaston toiminta oli tappiollista. Taina Järvisen johdolla Suomen osaston taloutta pyrittiin kohentamaan muun muassa toimiston uudelleenorganisoimisella, varainhankinnan tehostamisella ja kampanjoinnin keskittämisellä.
Sählyn Suomen-mestaruuskilpailut
Joukkueet jakautuivat vuonna 2009 seuraavasti sarjojen kesken:
Amnesty Internationalin historia Suomessa
Sisäiset ongelmat ja uusi nousu 1990-luvulla
Vuodesta 1996 Suomen osaston toiminnanjohtaja on ollut Frank Johansson.
Talouden kohentamisen myötä Amnestyn Suomen osasto keskittyi vain tiettyihin maantieteellisiin alueisiin. Toiminta-alueista merkittävin oli Venäjä, jossa Suomen osasto keskittyi vuodesta 1998 alkaen erityisesti Tšetšenian sodan ihmisoikeusrikkomuksiin reagoimiseen. Aktiivinen työskentely tuotti tulosta: Amnestyn jäsenmäärä kaksinkertaistui viidessä vuodessa ja velka saatiin maksettua kokonaan pois vuoteen 2001 mennessä. Saman vuoden marraskuussa Suomen osaston jäsenmäärä nousi yli 10 000 henkeen.
Sählyn Suomen-mestaruuskilpailut
Säännöt
Joukkueessa saa olla enintään kuusi kenttäpelaajaa. Kentällä on samanaikaisesti kummaltakin joukkueelta kolme pelaajaa. Maalit tehdään pieniin maaleihin, joissa ei ole maalivahteja. Peliaika on 1x12 minuuttia. Mikäli pelaajaa rikkoo vastustajaa, tulee tästä joko vapaalyönti tai rangaistuslaukaus. Rangaistuslaukaukset suoritetaan puolestäkentästä tyhjään maaliin (ei saattaen).
Amnesty Internationalin historia Suomessa
Suurta kasvua 2000-luvulla
2000-luvulla Amnestyn Suomen osasto on jatkanut kasvamistaan. Vuonna 2007 osastolla oli noin 30 000 jäsentä ja 19 kokopäiväistä työntekijää. Vuonna 2011 Amnestylla oli jo noin 40 000 tukijaa Suomessa. Paikallisryhmiä Suomen osastolla on nykyään 20.
Kovddoskaisi
Maastoliikenne Käsivarren erämaa-alueella
Maastoliikenne on rajoitettua Käsivarren erämaa-alueella, aivan kuten muillakin Suomen erämaa-alueilla. Lumettomana aikana vain poronhoitajat ja eri viranomaiset (poliisi, tulli, rajavartijat, pelastustoimi yms.) saavat liikkua alueella moottoriajoneuvoilla ilman erillistä maastoliikennelupaa. Lisäksi Enontekiön kunnan asukkaat voivat hakea maastoliikenneluvan alueella oleville muutamille vakiintuneille kulku-urille. Luvat myöntää maanomistaja, jota Käsivarressa edustaa Metsähallitus. Talvella moottoriajoneuvon, käytännössä moottorikelkan, käyttö on vähän vapaampaa ja paikkakuntalaiset saavat anoessaan maastoliikenneluvan koko alueelle. Lumiaikana myös ulkopaikkakuntalainen voi saada maastoliikenneluvan merkityille reiteille ja paikallisen oppaan kanssa muullekin ennalta ilmoitetulle reitille. Ilman paikallista opasta ulkopaikkakuntalainen pääsee Kovddoskaisille käytännössä vain vuokraamalla lentokuljetuksen tai omin voimin kävellen tai hiihtäen.
Amnesty Internationalin historia Suomessa
Suurta kasvua 2000-luvulla
2010-luvulla Amnestyn Suomen osasto on ottanut aktiivisesti kantaa muun muassa Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA:n epäiltyihin vankilentoihin Suomessa. Amnestyn painostuksesta Suomen ulkoasiainministeriö selvitti yhdessä ilmailuviranomaisten kanssa 150 epäiltyä vankilentoa Suomessa vuosina 2001–2006. Ulkoasiainministeriö jätti kuitenkin yhden ei-yksityislennon selvittämättä ja teki siitä lisäselvityspyynnön Yhdysvaltain suurlähetystölle. Amnestyn mielestä tämä selvityspyyntö oli kuitenkin riittämätön.
Kovddoskaisi
Vaeltaminen Kovddoskaisille
Omatoimiseen vaellukseen on reittivaihtoehtoja lukuisia sekä kesällä että talvella. Tyypillisimpiä vaelluksen aloituspaikkoja ovat Suomen puolella Kilpisjärvi ja Norjan puolella Gálggojávri talvella tai Didnujoki kesällä valtatie 21/ E8 varressa. Kilpisjärveltä lähdettäessä kuljetaan yleensä Kalottireittiä, josta on erkaannuttava Vuomakasjärven tuntumassa. Matkaa kertyy reittiä myöten yhteen suuntaan yli 40 km. Norjan puolelta tullaan tavallisesti Lossujärvelle ja sieltä edelleen Urtasvankkaa myöten Kovddoskaisin tuntumaan matkan ollessa yhteen suuntaan reilut 20 km.
Kovddoskaisin valloittamisessa tai huiputtamisessa, kuten vaeltajat asian usein ilmaisevat, on omat haasteensa. Sen ylärinteet ovat louhikkoiset ja lakialue lähes pelkkää rakkaa, sijainti syrjäinen ja seinämät lähes kaikilta suunnilta hyvin jyrkät. Etelästä Riimmajärven rannalla olevalta Urtashotellilta pääsee huipulle helpoiten laajan tunturilaen kaakkoiskulmassa olevaa kapeaa kurua pitkin. Nousu on raskas, mutta ylös pääsee ilman mitään erityisiä kiipeilyvälineitä. Rinteen jyrkkyyden ja yläosan muodon takia Kovddoskaisi ei "petä" nousijaa samalla tavalla, kuin monet pyöreämuotoiset tunturit, joiden huippu tuntuu pakenevan koko ajan kauemmaksi. Huippu tulee vastaan siinä, missä se näkyy jo alhaalta kapuamaan lähdettäessä.
Anthony Stewart (jääkiekkoilija)
Anthony Stewart (s. 1. toukokuuta 1985 LaSalle, Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Rightin voimahyökkääjä osaa pelata sekä laidassa että keskellä ja on suhteellisen isokokoinen.
Junioriura
Stewart pelasi kauden 2000–2001 lähinnä MTHL-sarjaa North York Canadiensin joukkueessa, mutta hän pelasi kauden aikana myös viisi ottelua OPJHL:n St. Michael's Buzzersissa. Stewart siirtyi kaudeksi 2001–2002 OHL-joukkue Kingston Frontenacsiin, jossa hän pelasi hyvän tulokaskauden tekemällä 65 runkosarjaottelussa tehot 19+24=43. Stewart oli Frontenacsin toiseksi paras pistemies Andrew Ianieron jälkeen. Kaudella 2002–2003 hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 32+38=70.
Florida Panthers varasi Stewartin ensimmäisellä kierroksella numerolla 25 NHL:n varaustilaisuudessa 2003. Hän kuitenkin pelasi vielä kaksi kautta Frontenacsissa varauksensa jälkeen. Kaudella 2004–2005 Stewart voitti jälleen joukkueen sisäisen pistepörssin tekemällä 62 runkosarjaottelussa tehot 32+35=67. Hän jakoi Frontenacsin sisäisen maalipörssin voiton Radek Smoleňákin kanssa. Keväällä 2005 Stewart kävi pelaamassa kymmenen AHL-ottelun verran Panthersin farmijoukkueessa San Antonio Rampagessa.
Ammattilaisura
Kaudeksi 2005–2006 Stewart siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Florida Panthersin organisaatioon. Hän teki NHL-debyyttinsä 18. lokakuuta 2005 New Jersey Devilsiä vastaan ja keräsi ottelussa yhden syöttöpisteen Serge Payerin tekemään maaliin. 20. lokakuuta Stewart teki NHL-uransa avausmaalin Washington Capitalsin Olaf Kölzigin taakse. Kohtalaisen lupaavasti NHL-uransa aloittaneen Stewartin kausi meni kuitenkin pilalle, kun hän loukkasi ranteensa 11. marraskuuta 2005 ottelussa Carolina Hurricanesia vastaan. Stewart ehti pelata kauden aikana kymmenen NHL-ottelua tehoin 2+1=3. Hän pelasi myös neljä ottelua AHL:n puolella Rochester Americansissa ja teki niissä tehot 2+3=5.
Ensimmäisen kokonaisen ammattilaiskautensa 2006–2007 Stewart pelasi enimmäkseen Americansissa. Hän teki siellä 62 runkosarjaottelussa tehot 13+14=27. Stewart pelasi kauden aikana kymmenen NHL-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Kaudella 2007–2008 hän pelasi Panthersissa 26 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Kauden 2008–2009 Stewart pelasi kokonaan NHL:ssä ilman farmikomennuksia. Hänen roolinsa oli kuitenkin pieni ja hän teki 59 runkosarjaottelussa tehot 2+5=7.
Stewart jäi Panthersin jälkeen vapaaksi pelaajaksi. Hän teki heinäkuussa 2009 yksivuotisen sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa mutta pelasi kuitenkin koko kauden AHL-joukkue Chicago Wolvesissa, jossa hän teki 77 ottelussa tehot 12+19=31. Kevään 2010 pudotuspeleissä Stewart teki tehot 9+3=12 ja oli Matt Andersonin kanssa Wolvesin toiseksi paras pistemies Tim Stapletonin jälkeen. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja sijoittui pudotuspelien maalipörssissä kuudenneksi. Heinäkuussa 2010 Stewart teki Thrashersin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kauden 2010–2011 Stewart pelasi kokonaan Thrashersissa. Hän teki 15. lokakuuta 2010 NHL-uransa ensimmäisen hattutempun vierasottelussa Anaheim Ducksia vastaan. Yhteensä Stewart teki 80 runkosarjaottelussa henkilökohtaisen NHL:n piste-ennätyksensä tehoilla 14+25=39. Hän ei kuitenkaan saanut joukkueeltaan uutta sopimustarjousta, joten hänestä tuli vapaa pelaaja. Stewart solmi kesällä 2011 kahden vuoden sopimuksen Carolina Hurricanesiin.
Maajoukkue
Stewart pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2004 ja 2005. Hän voitti vuonna 2005 maailmanmestaruuden ja vuonna 2004 tuli hopeaa. Hän teki vuoden 2004 turnauksessa tehot 5+6=11 ja jakoi pistepörssin voiton joukkuetoverinsa Nigel Dawesin sekä Yhdysvaltain Zach Parisen kanssa. Stewart jakoi Parisen ja joukkuetoverinsa Brent Burnsin kanssa myös turnauksen syöttöpörssin voiton. Lisäksi hän voitti joukkuetoverinsa Mike Richardsin kanssa +/– -tilaston lukemalla +11.
Stewart pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2003. Hän oli kuudella maalillaan Kanadan paras maalintekijä, ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Stewart sijoittui maalipörssissä neljänneksi kolmen muun pelaajan kanssa.
Muuta
Colorado Avalanchen hyökkääjä Chris Stewart on Anthonyn pikkuveli. Heidän äitinsä on lähtöisin Jamaikalta.
Frida Hallgren
thumb|right|Frida Hallgren, 2015
Frida Sophia Hallgren (s. 16. joulukuuta 1974 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä.
Hallgren aloitti näyttelemisen 8-vuotiaana ja suoritti lukio-opintonsa teatterilinjalla. Elokuvarooleissa hän on esiintynyt vuodesta 1988. Vuosina 1995–1998 hän opiskeli Malmön teatterikorkeakoulussa. Hallgren oli ehdolla parhaan naissivuosan esittäjän Guldbagge-palkinnon saajaksi Daniel Fridellin elokuvasta 30:e november (1995). Ella Lemhagenin elokuvassa Om inte (2001) hän oli yksi pääosien esittäjistä. Hallgrenin suureksi läpimurroksi osoittautui esiintyminen Kay Pollakin elokuvassa Niin kuin taivaassa (2004). Vuonna 2010 hän oli yksi Shooting Stars Awardin saajista.
Hallgren on esiintynyt Uppsalan kaupunginteatterissa ja vuonna 2005 Murheesta nousee Elektra -trilogiassa Tukholman kaupunginteatterissa.
Mohan Bhagwat
Mohan Bhagwat (s. 11. syyskuuta 1950 Chandrapur ) on intialainen hindunationalisti, josta tuli Rashtriya Swayamsevak Sangh -järjestön (RSS) kuudes ja nykyinen johtaja vuonna 2009.
Bhagwat syntyi perheeseen, jolla oli runsaasti yhteyksiä RSS-järjestöön. Hänen isänsä oli toiminut Gujaratissa liikkeen täyspäiväisenä vapaaehtoistyöntekijänä, äitinsä RSS:n naisjärjestössä ja isoisänsä oli järjestön perustaja Hedgewarin tuttava. Hän jätti kesken eläinlääketieteen maisteriopintonsa vuonna 1975, kun Indira Gandhi julisti kansallisen hätätilan, ja ryhtyi RSS:n täyspäiväiseksi vapaaehtoistyöntekijäksi (pracharak). Vuodesta 1991 alkaen hän oli vuosikymmenen loppuun saakka järjestön fyysisestä harjoittelusta vastaava johtaja. Hänet ylennettiin 2000 järjestön pääsihteeriksi, ja hän toimi tehtävässä kolme kolmivuotiskautta, kunnes hänet valittiin vuonna 2009 järjestön johtajaksi.
Päästyään Rashtriya Swayamsevak Sanghin johtajaksi Bhagwat uudisti järjestöä asettamalla virkoihin 75 vuoden ikärajan, muuttamalla järjestön univormua ja tekemällä järjestön paikallisosastojen (shakha) tilaisuuksista ajallisesti mukautuvia, jolloin niitä ei ole sidottu tarkkoihin aikatauluihin. Hänen johdollaan RSS aloitti myös internetvaikuttamisen. Hänen mukaansa Intia on Hindustan eli ensisijaisesti hindujen valtio. Lynkkausta hän pitää länsimaisena ja puolueellisena sanana, joka ei sovellu kuvaamaan Intian sosiaalisia väkivaltaisuuksia. Hänen mukaansa Raman temppelin rakentaminen tuhotun Baburin moskeijan tilalle Ayodhyassa on koko kansakunnan ylpeyden aihe ja tärkeä kysymys intialaiselle hinduidentiteetille, jonka pitäisi saada tukea jokaiselta intialaiselta.
Valtiollinen yliopisto Animal and Fishery Sciences University kunnioitti vuonna 2017 Bhagwatia myöntämällä hänelle doctor of science (DSc) -arvon, koska yliopiston mukaan Bhagwat on edistänyt eläinlääketiedettä sekä lehmien suojelua.
Walking on Sunshine (elokuva)
Walking on Sunshine on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Max Giwan ja Dania Pasquinin ohjaama romanttinen musikaalielokuva. Elokuvassa esitetään 1980-luvun hittikappaleita, kuten Madonnan ”Holiday”, Cyndi Lauperin ”Girls Just Want to Have Fun” ja Wham!-yhtyeen ”Wake Me Up Before You Go-Go”. Elokuvan traileri julkaistiin 9. huhtikuuta 2014.
Walking on Sunshinen tuotti James Richardson, jonka edellinen tuotos oli hyvin menestynyt StreetDance 3D -tanssielokuva. Laulaja-lauluntekijä Leona Lewis teki Walking on Sunshinessa ensimmäisen elokuvaroolinsa.
Juoni
Maddie järjestelee italialaisen poikaystävänsä Rafin kanssa häitään ja kutsuu sinne sisarensa Taylorin. Maddie ei kuitenkaan tiedä, että Raf on Taylorin entinen poikaystävä ja hänen elämänsä suurin rakkaus.
Soundtrack
Elokuvan soundtrack julkaistiin Isossa-Britanniassa 23. kesäkuuta 2014. Sen musiikkiohjaajana toimii Anna Dudley, joka on tehnyt musiikkia useisiin elokuviin, kuten Oscar-palkittuun Housut pois! -komediaan.
Arvioita
Turun Sanomien Päivi Valotien mukaan ihmissuhdekarusellia Välimeren maisemissa pyörittävä Walking on Sunshine muistuttaa vuoden 2008 elokuvaa Mamma Mia! -elokuvaa, paitsi että Abban kappaleet ovat vaihtuneet 1980-luvun epätasaisesti laulettuihin hitteihin (elokuva on nimetty Katrina and the Wavesin kasarihitin mukaan). ”Höyhenenkevyen musikaalihattaran juoni ja henkilöt ovat paperinohuita, mutta aurinkoista hömppää on joka tapauksessa vaikea vastustaa.”
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1987
Pesäpallon SM-sarja 1987. Sarjajärjestelmää muutettiin jälleen. Kaksinkertaisen runkosarjan jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta jatkoi pudotuspeleihin ja sijoille 9-12 jääneet jatkoivat karsintasarjassa. Pudotuspelit pelattiin kaksoisotteluin, jossa kahden ottelun yhteen laskettu tulos ratkaisi jatkoon menijän. Karsintasarja pelattiin sarjamuotoisesti ja joukkueet saivat lähtöpisteitä 3-2-1-0 runkosarjan sijoituksen mukaan.
Pudotuspelit osoittautuivat yleisömenestykseksi, niitä katsottiin yli 3200 katsojan keskiarvolla.
Mestaruussarja
Runkosarja
Pudotuspelit
Juoksulistoissa sisällä aloittavan juoksut on mainittu ylempänä.
Puolivälierät
1. Ottelut 12. elokuuta
Vaasan Maila - Seinäjoen Maila-Jussit
Imatran Pallo-Veikot - Siilinjärven Ponnistus
Alajärven Ankkurit - Kiteen Urheilijat
Vimpelin Veto - Hyvinkään Tahko
2.ottelut 16. elokuuta
Seinäjoen Maila-Jussit - Vaasan Maila
Kiteen Urheilijat - Alajärven Ankkurit
Hyvinkään Tahko - Vimpelin Veto
Välierät
Imatran Pallo-Veikot - Seinäjoen Maila-Jussit 19. elokuuta
Alajärven Ankkurit - Hyvinkään Tahko 18. elokuuta
2.ottelut 23. elokuuta
Loppuottelut
Alajärven Ankkurit - Seinäjoen Maila-Jussit
Seinäjoen Maila-Jussit - Alajärven Ankkurit
Pronssiottelu (1 ottelu) 29. elokuuta
Hyvinkään Tahko - Imatran Pallo-Veikot
Mahdollisuuksien tori
thumb|Mahdollisuuksien tori -tapahtuman logo.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1987
Mestaruussarja
Putoamissarja
Mahdollisuuksien tori
Mahdollisuuksien torit ovat ilmaisia yleisötapahtumia, joiden tavoitteena on lisätä tietoisuutta globaaleista kysymyksistä. Mahdollisuuksien toreilla kansalaisjärjestöt esittelevät toimintaansa ja tarjoavat kävijöille osallistumis- ja vaikuttamiskeinoja.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1987
Mestaruussarja
Riihimäki ja Nurmo putosivat sarjasta. Jyväskylän Kiri karsintaan. Sarjaan nousivat Kouvolan Pallonlyöjät ja Muhoksen Pallo-Salamat.
Mahdollisuuksien tori
Mahdollisuuksien toreja järjestetään vuosittain noin 20 paikkakunnalla ympäri Suomea. Paikkakunnat muodostavat Mahdollisuuksien tori -verkoston, jota koordinoi Fingo ry. Tapahtumiin osallistuu vuosittain noin 600 järjestöä ja noin 30 000 kävijää.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1987
Mestaruussarja
SM-sarjakarsinta
Mahdollisuuksien tori
Vuodesta 2005 lähtien Helsingin Mahdollisuuksien tori on järjestetty Maailma kylässä -festivaaliin yhteydessä. Mahdollisuuksien toreilla on vuosittain teema, jolla halutaan nostaa esiin jokin globaaleihin kehityskysymyksiin ja yhteisvastuuseen liittyvää aihe. Teemoina on ollut esimerkiksi lasten oikeudet, oikeudenmukainen kauppa ja ilmastonmuutos.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1987
Mestaruussarja
SMJ:n mestarijoukkue
Heikki Aittasalo, Jan Hautala, Kai Heikkilä, Jarmo Jokinen, Erkki Lahti, Vesa Mattila, Esa Mäntymaa, Jukka Peltoniemi, Hannes Rajala, Ari Rinta-Rahko, Mika Sivunen, Jaakko Taipalus, Jari Tyynelä. Pelinjohtajat: Tapio Ristilä, Mauri Pyhälahti Joukkueenjohtaja: Jari Hyvönen Lääkäri: Aki Hintsa
Aleksander Lauréus
Aleksander Lauréus, myös Alexander Lauraeus (4. tammikuuta 1783 Turku – 21. lokakuuta 1823 Rooma, Italia) oli suomalainen taidemaalari. Lauréus sai kuninkaallisen hovimaalarin arvonimen vuonna 1811, ja hänet nimitettiin Taideakatemiaan vuonna 1812. Hän toimi jonkin aikaa opettajana Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa (Kungliga Akademien för de Fria Konsterna) Tukholmassa.
Elämäkerta
Lauréuksen vanhemmat olivat teologian tohtori, Turun suomalaisen seurakunnan kirkkoherra Alexander Lauréus (s. 1758) ja Ulrika Lovisa o.s. Simolin. Äitinsä puolelta hän kuului transsylvanialais-unkarilaiseen Báthoryn kreivilliseen sukuun. Heidät vihittiin Turussa 29. syyskuuta 1782. Isä oli leski, ja hänen ensimmäinen puolisonsa oli Martha Catharina Frostera. Myös Alexanderin isänisän nimi oli Alexander (s. 1725). Alexanderilla oli ainakin 14 sisarusta. Hänen puolisonsa oli Margareta Charlotta Thynelius.
Lauréus oli Ulrika Lovisan esikoispoika. Äiti kuoli seitsemännen lapsensa synnytykseen 1794. Alexander oli 11-vuotias, kun isä solmi heti suruajan jälkeen uuden avioliiton 31-vuotiaan Maria Juliana Vinqvistin kanssa. Alexander aloitti koulunkäynnin Turun katedraalikoulussa ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1800. Tuolloin häntä kiinnostivat Rousseaun kirjat. Hän opiskeli luultavasti Turun piirustuskoulussa 1800–1802, jolloin opettajana toimi Erik Johan Hedberg. Lauréus sai 1802 Turun läänin maaherra Olof Wibeliuksen johtamalla varainkeruulla kootun 195 riikintaalerin 32 killingin suuruisen stipendin Tukholmassa Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa (Kungliga Akademien för de Fria Konsterna) opiskelua varten.
Lauréukselle myönnettiin 1817 kolmivuotinen matkastipendi, ja hän lähti syyskuussa Thyneliuksen kanssa Pariisiin. Matka kesti kolme kuukautta. Pariisissa hän opiskeli Pierre-Narcisse Guérinin ateljeessa 1817–1820. Vuonna 1820 hän lähti Thyneliuksen ja upseeri-taiteilija Michael Gustaf Anckarsvärdin seurassa Italiaan Roomaan, jälleen Taideakatemian kolmivuotisen stipendin turvin. Lauréus sairastui ja kuoli 21. lokakuuta 1823. Pariisin ajalta maalauksia on vähän, mutta Rooman ajalta töitä on runsaammin.
Tuotanto
Lauréuksen maalauksia on ollut näyttelyissä Italiassa Milanossa ja Roomassa vuonna 1937.
Pääosa Lauréuksen tuotannosta jäi aluksi Ruotsiin, mutta Suomen kansallinen herääminen vaikutti 1850-luvulta alkaen siihen, että teoksia ostettiin Suomeen. Nykyisin teoksia on Ateneumin, Turun, Tampereen ja Imatran taidemuseoissa, Cygnaeuksen galleriassa, Kansallismuseossa, Taidesäätiö Meritassa, Gyllenbergin ja Serlachiuksen taidemuseoissa. Ulkomailla maalauksia on Ruotsissa: Tukholmassa Nationalmuseumissa, Göteborgin taidemuseossa, Tukholman kaupunginmuseossa, Uddevallan Bohusläns museumissa ja Norjassa Oslossa Nasjonalgallerietissa.
Lauréuksen aikana Suomessa tuotettiin maalaustaidetta varsin vähän. Sen vuoksi hänen värikkäät ja kansanomaiset laatukuvansa olivat kansallisesti tienraivaajan asemassa.
Taidehistorioitsija Lotta Nylundin väitöskirja Lauréuksesta on tekeillä (toukokuu 2023). Näyttely Sinebrychoffin taidemuseossa on avoinna 20. elokuuta 2023 asti.
Ahmad Yusufzai
Ahmad Q. Yusufzai pelasi Afganistanin maahockeymaajoukkueessa Lontoon kesäolympialaisissa 1948. Yusufzai pelasi turnauksessa yhden ottelun Iso-Britanniaa vastaan ilman tehtyjä maaleja.
Hautala
Hautala on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Reini
Reini on seuraavien tunnettujen henkilöiden sukunimi:
Nina Almlöf
Anette Nina Almlöf (o.s. Lundholm, s. 26. huhtikuuta 1977 Ed, Uplanti, Ruotsi) on ruotsalainen entinen lapsinäyttelijä. 1990-luvun alussa ollessaan 14-vuotias hän näytteli joulukalenteriohjelmassa Sunes jul sekä elokuvassa Sunes sommar päähenkilön Lassen isosisarta Annaa.
Ellilä
Ellilä voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Miodrag Božović
Miodrag Božović (s. 22. kesäkuuta 1968) on montenegrolainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Ura pelaajana
Božović aloitti peliuransa FK Budućnost Titogradissa 1986. Seura pelasi tuolloin Jugoslavian pääsarjassa ja sijoittui parhaimmillaan seitsemänneksi kaudella 1987/88. Vuonna 1992 hän siirtyi suurseura Belgradin Punaiseen tähteen, jota edusti kahden kauden ajan. Vuonna 1994 Božović siirtyi indonesialaisen Pelita Jayan riveihin ja pelasi Aasiassa pari kautta palaten 1996 Eurooppaan ja kyproslaiseen APOP Kinyras Peyiasiin. Hän pelasi vielä uransa loppuvuosina Alankomaissa RKC Waalwijkissa ja RBC Roosendaalissa sekä japanilaisseura Avispa Fukuokassa.