cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kapeenkoski
Uhripaikka
Laukaan 1750-luvun alun pitäjänkarttaan on merkitty vanha uhripaikka, joka jää sulun länsipuolelle. Sen on oletettu olleen pakanuudenaikainen, laajan erämaa-alueen palvontakeskus. Lähistöllä on uhrilähde ja pirunpelto. Uhripaikan sijaintia on selitetty niin, että erämiehet ovat joutuneet hinaamaan veneitään Kapeenkosken ohi ja siten jalkautumaan vaikuttavassa luontokohteessa, jonka he ovat kokeneet pyhänä.
Suntit
Nimi Sunnin Jaarikka liittyy myös suntteihin, joiksi on kutsuttu veneenvetoa helpottaneita kahta kaivantoa. Veneenvetotie on merkitty jo 1700-luvun pitäjäkarttaan. Se kulki sunttien lisäksi Kaivantolammen kautta ja on toiminut kosket ohittavana veneenvetotienä Vatianjärven ja Kuhnamon välillä. Telatie palveli kauppatienä ja oli aikoinaan osa pohjoisen Laukaan kirkkotietä. Sitä käytettiin vielä 1900-luvun alkupuolella. Yläsuntti ja Kaivantolampi jäivät Kapeenkosken sulkua rakennettaessa kanavatyömaan alle. thumb|400px|Lahkomylly hallitsee Kapeenkosken ja Aittakylän maisemaa.
Lahkomylly
Kapeenkosken rannalla sijaitsevasta kotitarvemyllystä löytyy ensimmäinen maininta historiankirjoissa vuodelta 1786, mutta alkuperäinen rakennusvuosi ei ole tiedossa. Vuonna 1880 se muutettiin vesiratasmyllyksi, mutta jauhaminen päättyi jo 1900-luvulle tultaessa. Erinäisten vaiheiden jälkeen mylly kuten koko Kapeenniemi siirtyivät vuonna 1910 A. Ahlström Oy:n omistukseen 92 vuodeksi. Nykyään mylly on hyväkuntoinen ja sitä käytetään muun muassa ruokailutilana elämysmatkailussa.
Aittakylä
Lahkomylly on osa Myllyniemessä sijaitsevaa Aittakylää. Museokylä syntyi 1920-luvulla, jolloin vuorineuvos Anders Kramer siirsi sinne seudun vanhoja rakennuksia tarkoituksena tehdä Myllyniemestä matsästyksen ja kalastuksen tukikohta johtamansa Karhula Oy:n johtokunnalle. Jokaiselle johtokunnan jäsenelle varattiin oma nimikkoaitta. thumb|250px|Aittakylä on kulttuurihistoriallisesti arvokas rakennettu ympäristö.
Myllyniemi toimi Kramerin aikana kesäisten juhlien näyttämönä, myöhemmin se oli suosittu matka- ja retkikohde sekä juhannusjuhlien ja tukkilaiskisojen pitopaikka. Ensimmäiset tukkilaiskisat Kapeenkoskella järjestettiin heinäkuussa 1953. Myöhemmin paikka toimi A. Ahlström Oy:n Pumpputehtaan työntekijöiden lomapaikkana, jossa nähtiin myös korkea-arvoisia vieraita Urho Kekkosesta alkaen. Osa rakennuksista on edelleen käytössä, nyt matkailun tarpeisiin kunnostettuna.
Akateemikko Kustaa Vilkuna luonnehti Aittakylää vuonna 1964 seuraavasti:
Repenpolku
Viihdetaiteilija Reino Helismaa vietti nuoruusvuosiaan Koivistonkylällä ja liikkui lapsuudessaan Kapeenkosken maisemissa tukkien uittoa katselemassa. Hänen muistoaan vaalitaan Kapeenkoskella virran rantoja kiertelevän Repenpolun muodossa.
Kalastus
Kalastus on ollut eräkaudella merkittävä elinkeino. Vielä myöhemminkin kosket olivat tärkeitä omistajilleen. Yleensä kosket olivat rälssitilojen omistuksessa, mutta Luijan- ja Kapeenkoskissa sai kalastaa vapaasti. Luijankoskessa oli lohipatojen jäänteitä vielä 1920-luvulla. Urheilukalastuskin rantautui alueelle, sillä Anders Kramer oli kova kalamies ja soudatutti itseään Kapeen virroissa paikallisilla asukkailla. Vähitellen Äänekosken metsäteollisuus tuhosi alapuolisen vesialueensa kalakannat, jotka elpyivät puhdistustoimien ansiosta vasta 1990-luvun alkupuolella. thumb|250px|Uitonaikainen kiviarkku Kapeenkosken rannassa.
Uitto
Kapeenkosket on perattu aikoinaan uittoa varten, kuten suurin osa Suomen virtavesistä. 1840-luvulla tehdyissä mittavissa perkauksissa muun muassa Kuhnamon pinta laski metrin verran. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Kapeenkosken kautta uitettiin noin 600 000 tukkia vuosittain. Anders Kramerin aikana Luijankosken törmälle rakennettiin uittoyhtiön talo, jota kansa rupesi kutsumaan Pytingiksi. Vaikka talo on jo purettu, sen pihapiiriä kutsutaan edelleen tällä nimellä.
Irtouitto loppui 1960-luvun alussa. Keiteleen kanavan rakentamista perusteltiin erityisesti puun nippu-uitolla, mutta uittoa ehdittiin suorittaa kanavassa alle kymmenen vuotta, kunnes sekin kannattamattomana vuonna 2002 loppui.
Nykytila
A.Ahlström Oy:n suunniteltua hakkuita Kapeenniemessä 1990-luvun lopulla alueen kunnat Äänekoski, Suolahti, Sumiainen ja Konnevesi halusivat säilyttää Kapeenkosken alueen virkistyskäytössä ja hankkivat koko alueen omistukseensa, Aittakylä mukaan lukien. Näin syntyi kuntien yhteisesti omistama virkistys-, koskikalastus- sekä luonnon- ja maisemansuojelualue, jonka palveluvarustusta on kehitetty voimakkaasti. Vesialue kuuluu kahdelle koskitilalle, jotka ovat muodostaneet Kapeen koskikalastuskunnan. Vesialueiden suurimmat omistajat ovat Metsä Board ja kunnat, minkä lisäksi pieni osuus on yksityisten maanomistajien hallussa.
Virkistyskäyttö
Kapeenkosken alueen monipuolinen polkuverkosto soveltuu mainiosti pienimuotoiseen luontoretkeilyyn. Alueella on hyvät opasteet, toimiva jätehuolto kuivakäymälöineen ja laavuja, nuotio-, teltta- ja näköalapaikkoja. Aluetta kehitetään siten, etteivät maisema- tai luonnonsuojelutavoitteet vaarannu. Virkistyskäyttäjiä palvelevat Luijan laavu ja Pytingin tulipaikat sekä rantatörmään rakennetut kävelysillat. Kattilan ja Laanin laavut ovat kalastajien käyttössä. Alue on vapaa yleiselle virkistyskäytölle lukuun ottamatta Aittakylää, jota vuokrataan yksityistilaisuuksia varten. Alueella on sallittu vain huoltoajo. Pysäköintialue on Kapeenkosken sulun läheisyydessä ennen alueelle johtavaa jyhkeää honkaporttia.
Kalastus
Osoituksena veden laadun paranemisesta Kapeenkoski on muuttunut likaviemäristä suosituksi kalastuspaikaksi, jossa viihtyvät ja lisääntyvät veden laadun suhteen vaateliaat lohikalatkin. Alue kuuluu Leppäveden kalastusalueeseen. Kapeenkosken koskikalastuksen avajaiset pidettiin juhannusaattona 1994. Kalastuksen kehittäminen tapahtuu ympäristön ehdoilla. Kapeen alue kuuluu Villi Taimen -kalastuskohteisiin, joissa pyritään suojelemaan luontaisia taimenkantoja. Alueella saa kalastaa vain väkäsettömillä yksikoukkuisilla vieheillä. Rasvaevälliset taimenet on vapautettava. Kapeenkoski on noussut yhdeksi maineikkaimmista Suomen taimenkoskista ja se on Kuusaankosken ohella Päijänteen taimenen merkittävin pysähdys- ja lisääntymisalue.
Kapeenkoskella tehtiin kalataloudellinen kunnostus 2000-luvun alkupuolella. Kunnostuksella kosket palautettiin lähemmäs luonnontilaa ja näin parannettiin kalaston elinmahdollisuuksia. Makasiinikoski ja Kärmekoski syntyivät kunnostuksen yhteydessä.
Lupakalastusalueeseen kuuluvat Makasiini-, Luijan- ja Kärmekosket. Itse Kapeenkosken kalastus on vuokrattavissa osana Aittakylän palveluja. Kosket ovat tunnettuja suurista, jopa 70-senttisistä taimenistaan. Kapeenkoskella on käytössä tiettävästi Euroopan ainoat McKenzie Drift Boat -jokikalastusveneet. Alueella käy vuosittain lähes 2000 kalastajaa Suomesta ja ulkomailta. Perhokalastus Kapeenkoskella on parhaimmillaan sumukorentoaikoihin maaliskuussa sekä loppupuolella kesää heinäkuusta lokakuuhun, kun tulvavedet ovat laskeneet. Koskella saa kalastaa läpi vuoden, rajoitetusti myös taimenen rauhoitusaikana oppaan seurassa.
Dina (televisiokanava)
thumb|150px|Dinan logo vuosina 2010–2015
Kapeenkoski
Elämysmatkailu
Vuonna 2004 Aittakylän lähistölle siirrettiin Äänekoski -yhtiön vanha hirsinen metsäkämppä Konginkankaalta matkailupalvelujen tukikohdaksi eli Kapeen Kievariksi. Rantaan on rakennettu savusauna ja venelaituri, joka palvelee myös kanavareitin veneilijöitä.
Dina (televisiokanava)
Dina oli vuosina 2006–2015 toiminut yhteisöllinen televisiokanava Helsingissä kaupunkilaisilta kaupunkilaisille. Kanavalla näytettiin kaupunkilaisten kuvaamien videoiden lisäksi oman toimituksen ja yhteistyökumppaneiden tekemiä ohjelmia.
Dina oli monikanavainen media ja sitä pystyi verkon ja mobiililaitteiden lisäksi seuraamaan omalla ohjelmapaikallaan pääkaupunkiseudulla televisiosta DNA Welhon kaapeliverkossa kanavapaikalla 71.
Verkkopalveluun pystyi kuka tahansa lataamaan oman ohjelmansa muiden katsottavaksi. Dina oli voittoa tavoittelematon toimija ja kaiken materiaalin julkaiseminen oli täysin ilmaista. Dina oli monivuotinen projekti, joka eli ja kehittyi jatkuvasti.
Dinan oma toimitus teki juttuja paikallisesti kiinnostavista aiheista. Toimitus teki kanavalle useita sarjoja ja ajankohtaisohjelmia, joiden aihepiirit koskettivat kaupunkilaisia laidasta laitaan.
Dina edisti audio-visuaalisen alan ruohonjuuritason kulttuuria aktiiviseen ja yhteisölliseen toimintaan. Tavoitteena oli auttaa, rohkaista ja opettaa kaupunkireporttereja, tarinan kertojia ja videokuvaajia kehittämään itse omaa toimintaansa ja jakamaan osaamistaan eteenpäin.
Kanavan ohjelmistoon kuuluivat muun muassa ohjelmat Stadi.ON, Päätöksen äärellä ja Panorama.
Dinan taustalla olivat mediakulttuuriyhdistys m-cult, Forum Virium Helsinki ja Helsingin kaupunki. Forum Virium Helsinki toimi palvelun vastaavana tuottajana.
Walking in Rhythm
Walking in Rhythm on yhdysvaltalaisen The Blackbyrds -soul-yhtyeen singlejulkaisu vuodelta 1974. Levy-yhtiö on Fantasy Records, joka on toiminut Kalifornian Berkeleyssä. Singlen on tuottanut Donald Byrd Blackbyrd Productions -yhtiöstä. Kappaleiden julkaisija on Blackbyrd Music – BMI.
Arvioita
Single on esitelty Soundin numerossa 5/1975. Sen mukaan The Blackbyrds tunnetaan hyvän musiikin tekijänä. Kääntöpuolen soitinkappale on arvioijan mielestä kiinnostavampi vaikka se voisi olla amerikkalaisen televisiosarjan tunnussävel. Kappaleella kuultava jazzkitara tuo arvioijan mieleen Wes Montgomeryn tyylin ja toisaalta John Mayallin Jazz Blues Fusion -albumin vuodelta 1972.
Levähuulikala
Levähuulikala (Centrolabrus exoletus) on huulikalojen (Labridae) heimoon kuuluva lauhkeissa merivesissä elävä kalalaji.
Levinneisyys ja elinympäristö
Levähuulikalaa tavataan Atlantin valtameren itärannikkoa pitkin Norjan keskiosista etelään Portugaliin asti. Sitä on havaittu usein myös Välimeressä sekä säännöllisesti Juutinraumassa. Levähuulikala oli vielä 1980-luvulla Ruotsin, Norjan ja Tanskan rannikoilla, mutta on sittemmin yleistynyt. Tavallisesti laji elää saaristojen ulko-osien kallioisilla kareilla leväpohjilla 2–25 metrin syvyydessä merenpinnasta, vaikka troolilla niitä onkin pyydystetty jopa 160 metrin syvyydestä asti. Nuoret levähuulikalat elävät vanhoja yksilöitä matalammassa vedessä.
Ravinto ja elintavat
Levähuulikalan ravintoa ovat pääosin pienet äyriäiset, nilviäiset ja monisukasmadot. Sen on havaittu syövän pintaloisia muista kaloista. Se tulee sukukypsäksi 2–3 vuoden ikäisenä ja 10–13 senttimetrin mittaisena. Skagerrakin alueella levähuulikala kutee touko-kesäkuussa, milloin jokainen koiras valtaa itselleen pienen alueen matalasta vedestä. Ne eivät tiettävästi rakenna minkäänlaista pesää. Noin yhden millimetrin mittaiset ja takertuvat munat kiinnittyvät leviin tai pohjaan ja kehittyvät siellä. Ne kuoriutuvat 20 celsiusasteen lämpötilassa noin neljän päivän kuluttua. Kuoriutuneet poikaset uivat ensi töikseen avoveteen, mistä ne noin viikon iässä siirtyvät pohjalle elämään.
Immediate Response 2008
Immediate Response 2008 oli United States European Commandin tuella Georgiassa 1.7.-31.7.2008 järjestetty prikaatitason komentopaikkaharjoitus (CPX). Harjoituksen ilmoitettuna tarkoituksena oli valmistaa georgialaisia joukkoja kaupunkisotaan Irakissa.
Harjoitus tapahtui pääasiassa Vazianin sotilasalueella, ja siihen osallistui mm. maahanlaskujoukkoja Southern European Task Forcesta Vincenzasta sekä 21th Theater Sustainment Command Kaiserslauternista kuin myös Yhdysvaltain merijalkaväen 25. prikaatin 3. pataljoona reserviyksikkö Ohiosta. Harjoituksen jäljiltä elokuuksi jäi Georgiaan vielä 127 sotilasneuvonantajaa.
Venäjän federaatio piti samoihin aikoihin Kaukasuksen raja 2008 -sotaharjoituksen, joka suoritettiin 6 000 sotilaan voimalla varustuksena noin 250 panssarivaunua, miehistönkuljetusvaunua, telatykkiä sekä enemmän kuin 30 sotilaslentokoneen ja helikopterin voimalla.
Sámuel Decsy
Sámuel Decsy (2. tammikuuta 1742 Rimaszombat − 25. tammikuuta 1816 Wien, Itävalta) oli unkarilainen historioitsija ja kirjailija.
thumb|upright|left|Unkarin pyhä kruunu. Sámuel Decsyn kirjan kuvitusta.Decsy toimitti 27 vuotta Unkarin ensimmäistä sanomalehteä Magyar Kurir. Hänen historiallisista julkaisuistaan ovat mainittavia Osmanografia (1788), joka sisältää maantieteellisen, yhteiskunnallisen ja poliittisen esityksen Osmanien valtakunnasta, sekä A magyar szent koronának és az ahoz tartozó tárgyaknak historiája (1792, 'Unkarin pyhän kruunun historia').
Maharashtra Navnirman Sena
Puolueen vaalimenestys on ollut laskusuuntaista. Vuonna 2017 se sai seitsemän ehdokastaan Suur-Mumbain kuntayhtymän edustajistoon, mutta kuusi heistä siirtyi Shiv Senaan. Aikaisemmissa kuntayhtymän vaaleissa 2012 puolue sai 27 edustajaa. Maharashtran parlamentin alahuoneessa se sai 13 edustajaa vuonna 2009, mutta vuoden 2014 vaaleissa vain yhden. Maharashtran osavaltiovaaleissa 2019 puolueen paikkamäärä säilyi samana. Puolue ei saanut yhtäkään edustajaa Lok Sabhaan vuoden 2014 parlamenttivaaleissa eikä se osallistunut seuraaviin vuoden 2019 vaaleihin.
Maharashtra Navnirman Sena järjesti vuonna 2020 tukimielenosoituksen kansalaisuuslainmuutokselle ja ilmoitti kostavansa lakimuutoksen vastustajille. Puolue on myös toistuvasti vaatinut pakistanilaisten taiteilijoiden poistamista elokuvista ja musiikkiteollisuudesta. Puolue on saanut toistuvaa mediahuomiota vandalismista osana sen mielenosoituksia. Joulukuussa 2017 kahdeksan puolueen aktivistia vietti viikon vankilassa epäiltynä kongressipuolueen Mumbaissa sijainneen toimiston vandalisoinnista. Puheenjohtaja Raj Thackeray kutsui heidät asunnolleen ja onnitteli heitä kiitoksena puolueelle tekemästään työstä. Elokuussa 2020 puolueen aktivistit vandalisoivat Maharashtra State Electricity Distribution Company Limited -sähköyhtiön toimistoa, kun puheenjohtaja uhkasi "MNS-tyylisellä" mielenosoituksella, koska Nagpurissa asuva henkilö oli väitetysti tehnyt itsemurhan kalliin sähkölaskun takia.
Sunna Gunnlaugs
Sunna Gunnlaugs (alun perin Gunnlaugsdottir; s. 1970) on islantilainen jazzpianisti ja -säveltäjä.
Gunnlaugs varttui Seltjarnarnesissa, jossa aloitti urkutunneilla käymisen. Bill Evansin trion työ sai hänet innostumaan jazzpianosta. Hänen muihin innoittajiinsa ovat kuuluneet Keith Jarrett ja Brad Mehldau. Vuonna 1993 Gunnlaugs muutti Yhdysvaltoihin, jossa opiskeli William Paterson -yliopistossa ja kehittyi muusikkona. Hän valmistui vuonna 1996, mutta asettui Brooklyniin ja teki debyyttialbumin Far Far Away basisti Dan Fabricatoren ja rumpali Scott McLemoren kanssa. McLemoresta tuli myöhemmin Gunnlaugsin aviomies; vuonna 2005 pariskunta muutti Islantiin. Gunnlaugsin yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet lisäksi muiden muassa Tony Malaby, Loren Stillman, Ohad Talmor, Drew Gress, Eivind Opsvik, Kristjana Stefánsdóttir, Sigurður Flosason, Tore Brunborg, Maarten Ornstein, Julia Hülsmann, Ryan Carniaux, Tony Overwater ja Luca Kézdy. Vuonna 2011 Gunnlaugs perusti trion Þorgrímur Jónssonin ja Scott McLemoren kanssa. Tämän trion neljännellä albumilla Ancestry (julkaistu Reykjavíkin jazzfestivaalilla 2018 ) on mukana Verneri Pohjola, jonka kanssa Gunnlaugs on kiertänyt Suomessa.
Gunnlaugs on esiintynyt pitkin Eurooppaa, Yhdysvaltoja ja Kanadaa sekä Japanissa. Hän on saavuttanut kansainvälistä listamenestystä; esimerkiksi Live in Europe (2003) ylsi Top 10 -listoille sekä Kanadan että Yhdysvaltain jazzradiolistoilla ja The Dream (2010) toiseksi Kanadan radiolistoilla. Levy Mindful (2000) valittiin Washington Postissa vuoden kymmenen parhaan albumin joukkoon. Gunnlaugs on saanut lukuisia Islannin musiikkipalkintoehdokkuuksia, ja vuonna 2013 hänelle myönnettiin vuoden esiintyjän palkinto. Vuonna 2016 hänet valittiin vuoden esiintyjäksi yhdessä Maarten Ornsteinin kanssa.
Vuonna 2017 Gunnlaugs perusti Freyjujazz-konserttisarjan, jossa on esiintynyt eri puolilta maailmaa naismuusikoita, kuten Myra Melford, Hildegunn Øiseth, Eva Kruse ja Luca Kézdy. Hän on toiminut Euroopan jazzverkoston johtokunnassa. Gunnlaugs on työskennellyt myös elokuva- ja televisiosäveltäjänä; hän teki musiikin elokuviin Reykjavík ja Pity the Lovers.
Vehkajärvi (Ylöjärvi, Karjula)
Vehkajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Karjulan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Kaakkolampi (Ylöjärvi, Karjula)
Kaakkolampi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Karjulan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Angelo De Gubernatis
Angelo De Gubernatis (1840 −1913 ) oli italialainen polyhistorioitsija ja kirjailija. Hän kirjoitti tieteellisiä teoksia monelta alalta, ja hänen päämerkityksensä on juuri tieteellisellä alalla. Merkittävä on hänen kirjoittamansa Alessandro Manzonin elämäkerta Alessandro Manzoni − Studio biografico (1879). Tunnettu on ollut aikanaan myös hänen teoksensa Dizionario biografico degli scrittori contemporanei ('Nykykirjailijain biografinen nimikirja') (1879−1880).
De Gubernatis kirjoitti muun muassa draamat Sampiero (1858), Werner (1859), La morte di Catone (1863), trilogian Il re Nala (1869), La morte del re Dasarata (1871), Mayà (1872), Romolo (1873), Romolo Augustolo, elegia drammatica (1875) ja Savitri (1877).
Myeongbulheojeon
Myeongbulheojeon on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kim Nam-gil ja Kim Ah-joong.
Charles De Coster
Charles De Coster (1827−1879) oli belgialainen kirjailija. Hän valitsi aiheensa etupäässä 1500-luvun henkisestä elämästä. Hän julkaisi kirjoituksia ensi kerran Revue trimestrielle -aikakauskirjassa. Hänen ensimmäiset varsinaiset kaunokirjalliset julkaisunsa ovat Légendes flamandes (1856−1857) ja Contes brabançons (1861), joista jälkimmäinen on värikäs kansanelämän kuvaus.
Costerin novellia "Légende d'Ulenspiegel" on Luigi Dallapiccola hyödyntänyt kirjoittaessaan oopperansa Vanki librettoa.
Kupari(I)kloridi
Kupari(I)kloridi eli kuprokloridi (CuCl) on epäorgaaninen Cu+- ja kloridi-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä.
Rakenne ja ominaisuudet
Kupari(I)kloridi on puhtaana huoneenlämpötilassa kiinteää valkoista ainetta. Hapettumisen vuoksi se on usein kuitenkin väriltään vihertävää tai harmahtavaa. Sen alkeiskoppi muistuttaa timantin rakennetta ja jokainen kupari(I)-ioni on neljän kloridi-ionin ympäröimä ja jokainen kloridi-ioni on sitoutunut neljään kupari(I)-ioniin. Näin muodostuu polymeerirakenne, jonka vuoksi yhdiste on käytännöllisesti katsoen liukenematon veteen. Kuumassa vedessä se hajoaa kupari(I)oksidiksi. Kupari(I)kloridi liukenee kuitenkin kloridi-liuoksiin muodostaen klorokupraatti(I)komplekseja, kuten [CuCl2]-, [CuCl3]2- ja [CuCl4]3-. Nämä klorokupraatti(I)kompleksit kykenevät sitomaan hiilimonoksidia, muodostaen karbonyylikomplekseja. Se muodostaa vesiliukoisia komplekseja myös ammoniakin, amiinien, nitriilien sekä tiosulfaatti- ja syanidi-ionien kanssa.
Valmistus ja käyttö
Tyypillisesti kupari(I)kloridia valmistetaan alkuaineistaan kuparista ja kloorista. Reaktio suoritetaan tyypillisesti 450–900 °C:n lämpötilassa. Puhtainta tuotetta saadaan käyttämällä korkeita lämpötiloja, usein noin 700–900 °C. Kun reaktio on käynnistynyt, se on hyvin eksoterminen ja vaatii jäähdytystä.
Muita tapoja valmistaa yhdistettä ovat kuparikloridin ja kuparimetallin kuumentaminen suolahappoliuoksessa tai kuparikloridin tai kuparisulfaatin pelkistys kloridi-ionien läsnä ollessa. Pelkistimenä voidaan käyttää sinkkiä, sulfiitteja, hydratsiinia, hydroksyyliamiinia tai fosforihapoketta.
Tärkein kupari(I)kloridin käyttökohde on kupariyhdisteiden kuten kupari(I)oksidin ja kuparioksikloridin valmistaminen. Muita käyttökohteita ovat katalyyttinä toimiminen ftalosyaniinivärien, silikonipolymeerien, akryylinitriilin ja dialkyylikarbonaattien valmistuksessa ja hiilimonoksidin sidonta. Yksi käytetyimpiä reaktioita on Sandmeyer-reaktio, jossa kupari(I)kloridi reagoi aryylidiatsoniumsuolan kanssa muodostaen aryyliklorideja.
Olavi Kuronen
Eino Olavi Kuronen (22. tammikuuta 1923 Maaninka – 8. tammikuuta 1989) oli suomalainen mäkihyppääjä.
Shinee
Shinee (, tyyliteltynä SHINee) on eteläkorealainen poikayhtye. Yhtyeen muodosti levy-yhtiö SM Entertainment vuonna 2008, ja se esittää lähinnä popia ja R&B:tä. Yhtyeen jäsenet ovat Onew, Key, Minho ja Taemin. Yhtyeen päävokalisti Jonghyun menehtyi häkämyrkytykseen 18. joulukuuta 2017.
Olavi Kuronen
Kuronen kilpaili kolmissa arvokilpailuissa: Rumfordin MM-kisoissa 1950 hän sijoittui 12:nneksi, Oslon olympialaisissa 1952 hän oli jälleen kahdestoista, ja Falunin MM-kisoissa 1954 hän päätyi 13:nneksi. Hän voitti Suomen ja Yhdysvaltain mestaruudet vuonna 1950, Puijon kilpailun vuosina 1950 ja 1951 sekä Ounasvaaran kilpailun vuonna 1951. Hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1949, 1951 ja 1954. Salpausselällä hän sijoittui kolmanneksi vuonna 1952.
Shinee
SHINee on uransa aikana julkaissut lukuisia albumeja ja singlejä. Yhtye on myös voittanut monia palkintoja, pitänyt konserttikiertueita Etelä-Koreassa ja Japanissa sekä esiintynyt omissa televisio-ohjelmissaan.
2008: Uran alku ja The Shinee World
Yhtyeen ensimmäinen minialbumin Replay julkaisi 25. toukokuuta 2008 SM Entertainment -levy-yhtiö. Levy sijoittui Korean musiikkilistoilla ilmestymisviikollaan sijalle 10 ja oli korkeimmillaan sijalla 8. Levyä myytiin 17 957 kappaletta vuoden 2008 ensimmäisellä puoliskolla.
Shinee voitti ensimmäisen palkintonsa, Rookie of the Month -palkinnon, Cyworld Digital Music Awardsissa 22. kesäkuuta 2008. Bändi osallistui samana vuonna ensimmäistä kertaa SMTown Live ’08 -konserttiin, joka järjestettiin Soulin Seoul Olympic Stadiumilla. Shinee voitti myös Hot New Star -palkinnon MNet 20's Choice Awardsissa 23. elokuuta 2008.
Bändi julkaisi ensimmäisen kokopitkän levynsä The SHINee Worldin 28. elokuuta 2008. Levy debytoi Korean listalla sijalla 3, ja sitä myytiin 30 000 kappaletta. Ensimmäinen single levyltä oli kappale Sanso Gateun Neo (Love Like Oxygen). Shinee voitti kappaleesta Mutizen-palkinnon SBS-kanavan Inkigayo-musiikkiohjelmassa.
Levystä julkaistiin repackage-versio A.Mi.Go 30. lokakuuta 2008. Levy sisältää kolme uutta kappaletta: Forever or Never, A.Mi.Go ja remix-versio kappaleesta Love Should Go On. Shinee voitti Best New Male Group -palkinnon 15. marraskuuta 2008 Mnet Asian Music Awards –gaalassa ja voitti samana vuonna debytoineet bändit U-Kissin, 2PM:n ja 2AM:n. He voittivat myös YEPP Newcomer Album -palkinnon 23rd Annual Golden Disk Awards -gaalassa.
2009: Kasvava suosio: Romeo ja Year of Us
SM Entertainment ilmoitti Shineen julkaisevan toisen minialbuminsa nimeltä Romeo 21. toukokuuta 2009. Ensimmäinen single Juliette julkaistiin 18. toukokuuta 2009. Levyn julkaisu siirrettiin kuitenkin toukokuun 25. päivään sillä Onew oli loukannut hampaansa juuri ennen comebackiä. Shineen comeback-esiintyminen oli näin ollen 5. kesäkuuta 2009 KBS-kanavan Music Bank –ohjelmassa, jossa heidät myös palkittiin singlen ykkössijasta.
Bändi julkaisi kolmannen minialbuminsa nimeltä 2009, Year of Us, 19. lokakuuta 2009. Ensimmäinen single Ring Ding Dong julkaistiin digitaalisesti 14. lokakuuta, ja bändin comeback-esiintyminen pidettiin KBS:n Music Bank -ohjelmassa 16. lokakuuta. Joulukuussa 2009 Shinee voitti Popularity-palkinnon 24th Golden Disk Awards –gaalassa. Bändi voitti myös BonSang-palkinnon 19th Seoul Music Awards -gaalassa helmikuussa 2010.
2010: Lucifer ja ensimmäinen Aasian-kiertue
SM Entertainment julkaisi yhtyeen seuraavan musiikkivideon teaserin 14. heinäkuuta 2010. Shineen comeback-esiintymisen oli tarkoitus olla KBS Music Bank -ohjelmassa 16. heinäkuuta, mutta koska Minho oli loukannut nilkkansa Dream Team -sarjan kuvauksissa vain vähän aiemmin, comeback siirrettiin 23. päivään.
Shineen toinen kokopitkä levy Lucifer julkaistiin 19. heinäkuuta 2010. Samana päivänä julkaistiin myös ensimmäinen single Lucifer. Muutamien tuntien kuluessa julkaisusta levy oli noussut useiden korealaisten levy- ja latauslistojen kärkeen.
Bändin comeback-esiintyminen oli 23. heinäkuuta 2010 KBS:n Music Bank –ohjelmassa. Levystä julkaistiin 4. lokakuuta 2010 repackage-versio nimeltä Hello, joka sisälsi kolme uutta kappaletta.
Uuden levyn promotoimisen ohella Shinee osallistui myös SMTown Live '10 World Tour -kiertueelle, joka vei bändin mm. Los Angelesiin ja Shanghaihin.
Shineen ensimmäinen oma kiertue Shinee World lähti liikkeelle Yoyogi National Gymnasiumista Tokiosta, jossa oli yleisöä 24 000 henkeä. Yhtye ilmoitti myös julkaisevansa ensimmäisen japaninkielisen levynsä vuonna 2011 EMI Music Japan -levymerkin alaisuudessa.
2011: Debyytti Japanissa ja The First
Shinee ilmoitti Soulin Shinee World –kiertueen yhteydessä pidetyssä lehdistötilaisuudessa debytoivansa Japanissa maaliskuussa 2011. Kiertue jatkui ensin kuitenkin Taipeihin, Nanjingiin, Singaporeen, Nagoyaan ja Osakaan. Bändi osallistui myös SMTown Live '10 World Tour –maailmankiertueelle, johon kuului kaksi konserttia Pariisissa, kolme konserttia Tokiossa sekä yksi konsertti New Yorkissa.
EMI Music Japan julkisti 16. toukokuuta 2011 teaserin yhtyeen ensimmäisestä singlestä, joka oli japaninkielinen remake-versio yhtyeen kappaleesta Replay. Single julkaistiin Japanissa 22. kesäkuuta 2011 ja sitä myytiin yli 91 000 kappaletta ensimmäisen viikon aikana. Myynti ylitti myöhemmin myös kultalevyyn oikeuttavan 100 000 kappaleen rajan.
Elokuun 8. päivä EMI Music Japan julkaisi yhtyeen toisen japaninkielisen singlen Julietten musiikkivideon YouTube-kanavallaan. Single julkaistiin Japanissa 28. elokuuta 2011. Yhtyeen kolmas japaninkielinen remake oli Lucifer, joka julkaistiin 12. lokakuuta 2011. Samalla Shinee on 44 vuoteen ensimmäinen ulkomainen artisti, jonka kolme peräkkäistä singleä (Replay, Juliette, Lucifer) ovat nousseet Oriconin top 3 -listalle.
EMI Music Japan ilmoitti 17. lokakuuta 2011 Shineen julkaisevan marraskuussa ensimmäisen japaninkielisen studioalbuminsa nimeltä The First. Levy julkaistiin 7. joulukuuta 2011. The First sisältää viisi täysin uutta kappaletta sekä seitsemän japaninkielistä versiota yhtyeen aiemmin julkaistuista kappaleista.
Shinee voitti joulukuussa 2011 myös Tower Records Japanin Artist of the Year -palkinnon k-poppiin keskittyneessä ''K-Pop Lovers! Awards 2011'' –äänestyksessä.
2012: Sherlock, Japanin-kiertue ja toinen Aasian-kiertue, Dazzling Girl, 1000-nen, Zutto Soba ni Ite...
Shinee teki comebackin Koreassa neljännellä minialbumillaan Sherlockilla. Levy julkaistiin digitaalisesti 19. maaliskuuta 2012 ja levykaupoissa 21. maaliskuuta.
Shineestä tuli SM Entertainment -levy-yhtiön osakkeenomistajia 26. maaliskuuta. Jokainen jäsen sai 340 osaketta, joiden arvo henkilöä kohden on noin 13 600 dollaria.
Sherlock-single julkaistiin myös Japanissa 16. toukokuuta. Yhtye lähti samoihin aikoihin 20 konsertin pituiselle Japanin-kiertueelle. Kiertue on tähän mennessä menestyksekkäin k-pop -yhtyeen ensimmäinen kiertue Japanissa, ja sen näki 200 000 konserttikävijää.
Shinee julkaisi uuden japaninkielisen kappaleen Dazzling Girlin 10. lokakuuta 2012. Singleä ostettiin 97 111 kappaletta ensimmäisellä viikolla.
Yhtye jatkoi japaninkielisiä julkaisujaan joulukuun 12. päivä singlellä 1000-nen, Zutto Soba ni Ite.... Samaan aikaan julkaistiin myös Japanissa kuvattu Shinee World 2012 -konsertti-dvd.
Shinee voitti 30. marraskuuta pidetyssä 2012 Mnet Asian Music Awards -gaalassa parhaan tanssiesityksen palkinnon Best Dance Performance - Male Group musiikkivideostaan Sherlock (Clue + Note).
2013: The Misconceptions of Us
Shinee voitti The 27th Golden Disk Awardsissa Kuala Lumpurissa Popularity-palkinnon kolmatta kertaa vuosien 2009 ja 2010 jälkeen. Bändi voitti myös toisen BonSang-palkintonsa Sherlock-singlestään.
Helmikuun 1. päivä ilmoitettiin, että Shinee julkaisisi maaliskuussa uuden japaninkielisen singlen nimeltä Fire. MBC -tv-kanava kertoi helmikuussa, että Shinee esiintyy 10. helmikuuta alkavassa omassa ohjelmassaan nimeltä Shinee’s Wonderful Day, jossa yhtyeen jäsenet matkustelevat eri maissa. Onew matkusti kuvauksia varten Thaimaahan, Jonghyun Japaniin, Key ja Minho Iso-Britanniaan ja Taemin Sveitsiin.
SM Entertainment ilmoitti helmikuussa Shineen julkaisevan kolmannen levynsä Koreassa helmikuun 19. päivä. Levyn nimikkosingle oli Dream Girl. Levy julkaistaisiin kahdessa erässä. Ensimmäinen osa oli nimeltään ''Chapter 1. Dream Girl – The Misconceptions of You''. Toinen osa on nimeltään ''Chapter 2. Dream Girl – The Misconceptions of Me'' ja se julkaistiin 29.huhtikuuta 2013. Albumeista julkaistiin myös kolmas osa, joka sisälti kahden aikaisempien levyjen kaikki kappaleet, sekä lisäksi kaksi uutta kappaletta, Selene 6.23 ja Better Off. Jonghyun kirjoitti molempien kappaleiden sanoitukset.
Yhtye voitti vuoden artistin palkinnon vuoden 2013 Melon Music Awardsissa.
2014-2016: Odd, Married to the Music ja 1 of 1
Shinee julkaisi neljännen studioalbuminsa Odd johtavalla singlellä "View" 18. toukokuuta 2015. Albumin repackage-versio Married to the Music julakistiin 3. elokuuta.
Yhtyeen viides koreankielinen studioalbumi 1 of 1 julkaisiin 5. lokakuuta 2016.
2017-: Jonghyunin kuolema, The Story of Light, asepalvelukset ja Don't Call Me
Vuonna 2018 Shinee julkaisi The Story of Light -EP-trilogian, joka päättyi kokoelma-albumin The Story of Light Epilogue julkaisuun 10. syyskuuta 2018.
Onew suoritti asepalveluksensa 10. joulukuuta 2018 ja 8. heinäkuuta 2020 välillä, Key (armeijan bändissä) 4. maaliskuuta 2019 - 24. syyskuuta 2020 ja Minho (merijalkaväessä) 15. huhtikuuta 2019 - 15. marraskuuta 2020.
Shinee julkaisi seitsemännen koreankielisen studioalbuminsa Don't Call Me 22. helmikuuta 2021 ja repackage-albumin Atlantis 12. huhtikuuta.
Taemin aloitti asepalveluksensa armeijan bändissä 31. toukokuuta 2021. 14. tammikuuta 2022 hänen tiedotettiin siirtyvän siviilipalvelukseen pahentuvien ahdistus- ja masennusoireiden, joihin hän on saanut hoitoa jo pidempään, johdosta.
Frithjof Ulleberg
Frithjof Melchior Blumer Ulleberg (10. syyskuuta 1911 Oslo – 31. tammikuuta 1993 Oslo) oli norjalainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen miesten joukkueeseen.
Alfalinoleenihappo
Alfalinoleenihappo, (ALA) eli 9,12,15-oktadekatrieenihappo on monityydyttymätön rasvahappo.
Alfalinoleenihapon kemiallinen kaava on C18H30O2, moolimassa 278,43 g/mol ja CAS-numero 463-40-1. Alfalinoleenihaposta käytetään tieteellisissä yhteyksissä myös tarkenninta (18:3n-3). Alfalinoleenihappo on gammalinoleenihapon isomeeri.
Alfalinoleenihappoa esiintyy sekä kasvi- että eläinkunnan tuotteissa. Ihmisen elimistö kykenee käyttämään alfalinoleenihappoa kuten muitakin 20 hiiliatomia sisältäviä monityydyttymättömiä rasvahappoja eikosanoidien rakennusaineena.
Alfalinoleenihappo osoitettiin ihmiselle välttämättömäksi rasvahapoks i vuonna 1982.
Erityisen runsaasti alfalinoleenihappoa sisältävien kasviöljyjen kuten pellavaöljyn pinnalle hapettuu vähitellen sitkeä pinta­kalvo, mikä tekee pellava­öljyn käyttö­kelpoiseksi maaleissa ja vernissan raaka-aineena.
Saanti ja saantisuositukset
Alfalinoleenihapon osuus on pysynyt 1900-luvun alusta alkaen noin yhdessä prosentissa nautitusta kokonaisenergiasta.
Alfalinoleenihappoa esiintyy suurina pitoisuuksina esimerkiksi pellavansiemenöljyssä, hamppu- ja rypsiöljyssä ja saksanpähkinässä sekä margariinissa. Suomenkin ilmastossa menestyvä rypsi (lat. B. rapa) sisältää rapsia (lat. B. napus) enemmän alfa-linoleenihappoa.
Valtion ravitsemusneuvottelukunnan suositteleman vuorokausiannoksen alfalinoleenihappoa saa esimerkiksi yhdestä ruokalusikallisesta hampunsiemenöljyä, kahdesta ruokalusikallisesta rypsiöljyä tai noin 50 ruokalusikallisesta voita. thumb|150px|left|Saksanpähkinä sisältää runsaasti alfalinoleenihappoa.
Terveysvaikutukset
Alfalinoleenihappo on ihmiselle välttämätön rasvahappo, jonka puutteen on havaittu vähentävän kudosten alfalinoleenihapon ja dokosaheksaeenihapon (DHA) pitoisuuksia ja lisäävän eikosatrieenihapon pitoisuutta. Alfalinoleenihapon puute saattaa aiheuttaa lapselle ääreishermoston toimintahäiriöitä.
Ihmisen elimistö kykenee valmistamaan alfalinoleenihaposta pieniä määriä biologisesti aktiivista eikosapentaeenihappoa (EPA), joka on ihmiselle välttämätön omega-3-rasvahappo. Joidenkin ihmisten elimistö kykenee valmistamaan alfalinoleenihaposta myös pieniä määriä dokosaheksaeenihappoa (DHA), joka myös on omega-3-rasvahappo.
Myös alfalinoleenihappoa on pidetty ihmiselle välttämättömänä rasvahappona. Lisäksi sen on ajateltu vähentävän sydänsairauden riskiä pitämällä yllä sydämen normaalia rytmiä ja sykettä. Tutkimuksista ei ole kuitenkaan löytynyt tukea sille, että alfalinoleenihappo olisi välttämätöntä tai erityisen hyödyllistä sydänterveyden kannalta.
Hapettunut alfalinoleenihappo on terveydelle haitallista. Ehjän siemenen sisältämä alfalinoleenihappo ei hapetu herkästi, mutta jos siemenestä puristetaan tai uutetaan öljyä, se hapettuu herkästi päästessään kosketuksiin ilman kanssa.
Piera Pistono
Piera Pistono (s. 15. heinäkuuta 1938 Bangkok, Thaimaa) on italialainen pianisti ja säveltäjä. Hän opiskeli Roomassa aineinaan pianonsoitto, kuoromusiikki ja kuoronjohto. Valmistuttuaan hän aloitti itse työskentelyn opetustehtävissä Santa Cecilian konservatoriossa. Hänen teoksiaan on julkaistu levytyksinä.
Pistono on säveltänyt musiikkia Duo Alternolle, jonka muodostavat sopraano Tiziana Scandaletti ja pianisti Riccardo Piacentini.
Srilankankarkko
Srilankankarkko (Hipposideros speoris) on kaviokuonoyökköjen (Hipposideridae) heimoon kuuluva lepakkolaji.
Iso Majajärvi (Ylöjärvi)
Iso Majajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Karjulan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Srilankankarkko
Srilankankarkon ruumiin pituus on 4,5–6 senttimetriä ja hännän pituus on kahdesta kolmeen senttimetriä. Se painaa 9–12 grammaa. Lajin sierainten yllä sijaitsee nenälehti. Sen kuono on alaosasta U-kirjaimen muotoinen.
Srilankankarkkoa tavataan kotoperäisenä Etelä-Aasiassa, missä sen levinneisyys kattaa Intian Andhra Pradeshin, Gujaratin, Karnatakan, Keralan, Maharashtran, Orissan, Tamil Nadun, Telanganan ja Uttarakhandin osavaltion sekä Sri Lankan keskisen, itäisen, Sabaragamuwan, eteläisen, Uvan ja läntisen provinssin. Srilankankarkon elinympäristöt vaihtelevat kuivista tasangoista metsäisiin rinteisiin, luoliin, maanalaisiin kellareihin, vanhoihin linnakkeisiin, palatseihin, siltojen aluksiin, vanhoihin hylättyihin rakennuksiin, temppeleihin ja tunneleihin. Se elää yhdyskunnissa, joiden koko vaihtelee muutamasta moniin satoihin yksilöihin. Intiassa yksilöt eivät kuitenkaan yleensä keräänny ryhmiksi ja ovat yleensä yksittäin, kun taas Sri Lankassa lajin yksilöillä on taipumus muodostaa tiiviitä yhdyskuntia.
Srilankankarkko on hidas ja lentää matalalla. Lajin ravintoa ovat kovakuoriaiset, kaksisiipiset, hyttyset ja muut hyönteiset, joita se etsii maanpinnan läheltä. Poikaset syntyvät 135–140 päivän kantoajan jälkeen.
Iso Majajärvi (Ylöjärvi)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vankaveden alueeseen (35.312) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 137,4 metriä mpy.
Karl Richter
Vuonna 1951 Richter muutti Müncheniin, jossa opetti konservatoriossa ja palveli Pyhän Markuksen kirkon kanttorina ja urkurina. Hän myös johti 1954 aloittanutta Münchenin Bach-kuoroa ja Münchenin Bach-orkesteria. 1960- ja 1970-luvuilla hän levytti ahkerasti ja teki kiertueita muun muassa Japanissa, Yhdysvalloissa ja Neuvostoliitossa.
Vuonna 1971 Richter sai sydänkohtauksen ja 1970-luvun puolivälistä hänellä oli kasvavia ongelmia näön kanssa. Hänellä oli hyvä muisti ja hän alkoi painaa mieleensä niin monta teosta kuin ehtisi ennen näkönsä lopullista menettämistä. Silmäleikkaus kuitenkin pelasti hänen näkönsä.
Vuonna 1981 Richter sai kohtalokkaan sydänkohtauksen Müncheniläisessä hotellissa ja haudattiin kahdeksan päivää myöhemmin Enzenbühlin hautausmaalle.
Yrjö Kivivirta
Yrjö Eugen Kivivirta (2. elokuuta 1906 Fiskars – 1994 ) oli suomalainen mäkihyppääjä.
Kivivirta sijoittui Lahden MM-kisoissa 1926 mäkihypyssä parhaana suomalaishyppääjänä viidenneksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1931 ja saavutti SM-hopeaa vuonna 1926. Puijon kilpailun hän voitti vuosina 1929 ja 1933. Salpausselän Kisoissa hän sijoittui toiseksi vuonna 1923 ja kolmanneksi vuonna 1927.
Yhdistetyssä hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1926 ja SM-pronssia vuonna 1927. Hänen poikansa Klaus Kivivirta (s. 1931) kilpaili mäkihyppääjänä 1950-luvulla.
Seuransa Fiskars IF:n hiihto- ja mäkivalmentajana Kivivirta toimi vuodesta 1933 ja hoiti 15 vuotta mäkimestarin tehtäviä. Ensimmäisen luokan mäkituomari hän oli vuodesta 1938. Seuran johtokuntaan hän kuului vuosina 1946–1953. Kivivirta harrasti lenkkeilyä. Hän oli ammatiltaan maalari ja hänen kotikuntansa oli Pohja.
Michael Jackson’s Moonwalker
Tarina, joka on otettu Michael Jacksonin vuoden 1988 elokuvasta Moonwalker, seuraa Jacksonia, jolla on erilaisia musiikkiin ja tanssiin liittyviä kykyjä ja jonka tarkoitus on pelastaa pahan Mr. Big -nimisen miehen kidnappaamat lapset. Peleissä kuullaan syntetisoituja versioita Jacksonin hiteistä kuten "Beat It" ja "Smooth Criminal".
Tietokoneversio
Tietokoneversio julkaistiin 8-bittiselle ja 16-bittiselle tietokoneille. Pelin on kehittänyt irlantilainen Emerald Software ja yhdysvaltalainen Keypunch Software ja sen on julkaissut brittiläinen U.S. Gold. Tietokoneversio on versioista ainoa, jossa viitataan Moonwalker-elokuvan alkutapahtumiin.
Kolikkopeliversio
Pelin kehitti Sega (ohjelmointi) ja Triumph International (audiovisuaali) yhdessä Michael Jacksonin kanssa ja se julkaistiin Sega System 18:lle. Kolikkopeliversio eroaa huomattavasti tietokone- ja konsoliversioista pelattavuudeltaan, keskittyen enemmän beat 'em up -lajityyppiin kuin tasohyppelyyn.
Tasot
"Billie Jean" soi lopputekstien aikana.
Konsoliversio
Konsoliversio julkaistiin Segan alustoille Sega Mega Drive/Sega Genesis, Sega Master System ja Sega Game Gear. PEGI on listannut, että peli julkaistaisin Virtual Consolelle, mutta vielä ei ole varmaa mikä versio pelistä on kyseessä. Konsoliversio on niin sanotusti "kehittynyt" versio tietokoneversiosta.
Väinö Kolhonen
Väinö ”Tommo” Kolhonen oli suomalainen elokuvaaja. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä Suomi-Filmissä ja jatkoi yhtiön palveluksessa eri tehtävissä vuoteen 1970 saakka.
Kolhonen syntyi vuonna 1923 Viipurin Kolikkoinmäellä. Talvisodan jälkeen hänen perheensä lähti evakkotaipaleelle Suomen luovutettua Viipurin Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa 1940. Kolhonen sai 17-vuotiaana ensimmäisen roolinsa Orvo Saarikiven ohjaaman Anu ja Mikko -elokuvan Tommona. Osa oli pienehkö mutta istui Kolhoselle niin hyvin, että hän kantoi lempinimeä ”Tommo” loppuikänsä. Hän sai esiintymisensä sekä karjalaisen puheensa luontevuudesta hyvät arvostelut.
Näyttelijädebyytin jälkeen Kolhoselle järjestyi Suomi-Filmissä ensin juoksupojan paikka, sitten pesti pitkien elokuvien kuvausryhmän jäsenenä. Hän jatkoi myös pienten sivuroolien tekoa elokuvissa, kaikkiaan hänelle kertyi noin kaksikymmentä elokuvaroolia. Syksyllä 1949 hän siirtyi kamera-assistentiksi ja siitä edelleen kuvaajaksi Orvo Saarikiven johtamalle lyhytkuvaosastolle olympiavuonna 1952.
Vuonna 1970 Kolhonen siirtyi Suomi-Filmin negatiivifilmivaraston hoitajan tehtävistä kuvaajaksi Lii-Filmi Oy:hyn. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen 1979. Kolhonen kuvasi uransa aikana kaikkiaan nelisensataa uutiskatsausta Suomi-Filmissä sekä Lii-Filmissä. Lisäksi hän kuvasi noin sata lyhytelokuvaa ja useita mainospaloja. Vuonna 1987 hänellä oli roolitehtävä Janne Kuusen ohjaamassa elokuvassa Älä itke Iines.
Kolhonen harrasti nuoruudessaan aktiivisesti nyrkkeilyä ja edusti 1940-luvun loppupuolella Helsinkiä kahdessa Helsinki vs. maaseutu -turnauksessa. Hänet nimitettiin Viipurin Nyrkkeilijöiden kunniajäseneksi vuonna 1967. Hän oli niin ikään kunniajäsen Suomen Elokuvayhdistys ry:ssä. Vuonna 2002 hän esiintyi Yle TV1-kanavan Tositarina -sarjan henkilöohjelmassa.
Ihmisenä Kolhonen oli viipurilaisen luonteensa mukaisesti hyväsydäminen, avulias ja vilkas. Hän kuoli 81-vuotiaana olympiamatkalla Ateenassa vuoden 2004 kesäolympialaisten aikaan.
Talliumkarbonaatti
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa talliumkarbonaatti on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Moniin muihin raskasmetallikarbonaatteihin verrattuna yhdiste liukenee poikkeuksellisen runsaasti veteen. Se liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin. Talliumkarbonaatin vesiliuokset ovat heikosti emäksisiä. Voimakkaasti kuumennettaessa yhdiste hajoaa tallium(I)oksidiksi ja hiilidioksidiksi. Aine on muiden talliumsuolojen tavoin hyvin myrkyllistä. Altistumisen oireita voivat olla esimerkiksi huonovointisuus, pääkipu ja lihaskouristukset.
Talliumkarbonaattia valmistetaan johtamalla hiilidioksidia talliumhydroksidiliuokseen. Liuos väkevöidään haihduttamalla, jolloin talliumkarbonaatti saostuu.
Talliumkarbonaattia voidaan käyttää muiden talliumyhdisteiden ja keinotekoisten timanttien valmistukseen, analyyttisessä kemiassa sulfidi-ionien läsnäolon osoittamiseen ja emäksenä ja kytkentäreaktioissa.
Juan Manuel Márquez
Juan Manuel Márquez Méndez (s. 23. elokuuta 1973 México) on meksikolainen ammattilaisnyrkkeilijä. Hän on entinen WBC-liiton ylemmän höyhensarjan ja IBF-, WBA- ja WBO-liittojen höyhensarjan maailmanmestari.
Ura
Márquez syntyi Méxicossa kahdeksanlapsiseen perheeseen. Hänen veljensä Rafael on myös maailmanmestari, samoin hänen isänsä oli ammattilaisnyrkkeilijä. Hän aloitti nyrkkeilyn 13-vuotiaana. Amatöörinä hän voitti kaikkiaan 35 ottelua ja kärsi yhden tappion. Suurimmiksi amatöörisaavutuksiksi jäivät kaksi Golden Gloves -turnausvoittoa. 19-vuotiaana Márquez siirtyi ammattilaiseksi, mutta hävisi heti ensimmäisen ottelunsa 29. toukokuuta 1993 Javier Duranille hylkäyksen takia.
Duranille kärsityn tappion jälkeen Márquez sai odottaa seuraavaa tappiota kuusi vuotta. Márquez otteli ahkerasti kotimaassaan Meksikossa ja Kaliforniassa. Helmikuussa 1997 hän voitti avoimena olleen Pohjois-Amerikan höyhensarjan mestaruuden ottelussa Cedric Mingoa vastaan ja puolusti titteliään seitsemän kertaa. Menestyksekkäät otteet toivat Márquezille paikan MM-otteluun, kun hän 11. syyskuuta 1999 kohtasi WBA:n tunnustamassa höyhensarjan mestaruusottelussa voittamattoman hallitsevan mestarin Freddie Norwoodin. Márquez kuitenkin hävisi täydet 12 erää kestäneen ottelun kaikin tuomariäänin.
Seuraavan vuoden maaliskuussa Márquez nousi painoluokkaa ylemmäs ylempään höyhensarjaan kohdatakseen maanmiehensä Marco Antonio Barreran ottelussa WBC-liiton maailmanmestaruudesta. Mandalay Bay Resort & Casinolla Las Vegasissa käyty ottelu oli hyvin tasainen ja jännittävä, mutta lopulta täysien 12 erän jälkeen voittajaksi julistettiin Márquez kaikin tuomariäänin. Márquez puolusti mestaruuttaan ensimmäisen kerran marraskuussa amerikkalaista olympiahopeamitalistia pistevoitolla Rocky Juarezia vastaan. Seuraavassa ottelussa 15. maaliskuuta 2008 vastaan asettui Filippiinien Pacquiao, jolla oli "kana kynittävänä" miesten edellisen kohtaamisten jäljiltä. Ottelu kesti täydet 12 erää ja voittajaksi julistettiin Pacquiao hajaäänituomiolla. Myös tällä kertaa tuomio aiheutti suurta keskustelua ja erimielisyyttä.
Seuraavan kerran Márquez otteli 15. syyskuuta 2008, jolloin vastaan asettunut kuubalainen Joel Casamayor hävisi hänelle teknisellä tyrmäyksellä ottelun toiseksi viimeisessä erässä.
Márquez voitti IBO, WBO ja WBA liittojen mestaruudet voittamalla Juan Diazin teknisellä tyrmäyksellä 9.erässä 28.2.2009 käydyssä ottelussa.
Márquez jatkoi uraansa 19. syyskuuta 2009 jolloin hän kohtasi paluutaan tehneen Floyd Mayweather Jrn. Márquez hävisi ottelun 12 eräisen kamppailun päätteeksi kaikin tuomariäänin.
Muuta
Márquezilla on tapana juoda omaa virtsaansa.
Helmut Walcha
Arthur Emil Helmut Walcha (27. lokakuuta 1907 Leipzig, Saksa – 11. elokuuta 1991 Frankfurt, Saksa) oli sokea saksalainen urkuri, joka erikoistui hollantilaisiin ja saksalaisiin barokin ajan säveltäjiin. Erityisen tunnetuksi on tullut hänen kokonaislevytyksensä Johann Sebastian Bachin urkuteoksista.
Walcha sokeutui 16-vuotiaana isorokkorokotuksen komplikaation seurauksena. Silti hän aloitti opinnot Leipzigin konservatoriossa 19-vuotiaana ja pääsi Thomaskirchen kapellimestarin apulaiseksi. Vuonna 1929 Walchasta tuli Frankfurtin Friedenskirchen urkuri, ja vuonna 1946 hän siirtyi Dreikönigskircheen, missä jatkoi eläkkeelle jäämiseensä asti. Sokeutensa takia hän joutui opettelemaan kaiken musiikin ulkoa.
GodFM
GodFM oli kolmihenkinen kristillinen rap-yhtye. Se perustettiin vuonna 2005. Aikamedia julkaisi kesällä 2009 sen ensimmäisen albumin Avaa silmät. Vuodenvaihteen 2009-2010 jälkeen GodFM on keikkaillut yhtyeen kanssa silloin tällöin. GodFM julkaisi toisen levynsä kesäkuussa 2011, joka kantaa nimeä "Näkymätön". Vuonna 2013 GodFM ja Livebändi liittyivät yhteen ja perustivat GFM-yhtyeen.
Caranx
Caranx on piikkimakrillien heimoon (Carangidae) kuuluva ahvenkalasuku, josta tunnetaan kahdeksantoista lajia:
Viljaminkeltaruusu
Viljaminkeltaruusu (Rosa ’William’s Double Yellow’) on tarhakeltaruusuihin kuuluva ruusulajike, jolla on kerratut, kirkkaan keltaiset kukat. Sen menestymisalue yltää Suomessa rannikolla Oulun korkeudelle saakka (vyöhyke V).
Josef Kloimstein
Josef Kloimstein (1. marraskuuta 1929 Rufling – 15. marraskuuta 2012 Steyregg) oli itävaltalainen soutaja ja kaksinkertainen olympiamitalisti, joka souti pääasiassa parinaan Alfred Sageder.