cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Heinävesi
Jääkauden jälkiä
Heinäveden alue alkoi paljastua mannerjäätikön alta noin 10 000 vuotta sitten. Heinäveden alueella jään vetäytyminen kesti noin 300 vuotta. Jäätikön reunalla oli Yoldiameri, jolloin veden pinta oli 120 – 130 metriä nykyistä korkeammalla. Heinäveden alueella vain korkeimmat mäet Heinäveden olivat merenpinnan yläpuolella. Haukivesi, Kermajärvi ja Juojärvi erottuivat omiksi järvialtaikseen noin 9 000 – 8 000 vuotta sitten, jonka jälkeen Saimaa alkoi laskea Ancylusjärveen samaa lasku-uomaa kuin Päijänne. Maan kohottua järvet alkoivat saada vähitellen luode-kaakko -suuntaisia muotojaan. Noin 2 500 vuotta sitten syntyi Palokkiin, Karvioon ja Kermaan maa-alueet, jotka erottivat järvet toisistaan niin, että ne saivat nykyiset muotonsa.
Naapurikunnat
Heinäveden naapurikuntia ovat Savonlinna (Etelä-Savo), Varkaus (Pohjois-Savo), Leppävirta (Pohjois-Savo), Tuusniemi (Pohjois-Savo), Outokumpu (Pohjois-Karjala) ja Liperi (Pohjois-Karjala).
Lähellä Heinäveden kunnan eteläkärkeä sijaitsee kolmen maakunnan (Etelä-Savon, Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan) yhteinen rajapiste.
Historia
Merkkejä varhaisimmasta, kivikautisesta asutuksesta Heinävedellä voi nähdä kalliomaalauksista. Heinävedeltä on myös löydetty karhunpään muotoinen vasarakirves, josta on tullut tunnettu. Heinäveden emäpitäjä on Rantasalmi, jonka erämaihin Heinävesi kuului pitkään, kunnes tuli Rantasalmen rukoushuonekunnaksi 1744. Ensimmäinen kirkko rakennettiin 1748. Itsenäinen kunta Heinävedestä tuli 1869. Kuntaan liitettiin alueita Leppävirrasta ja Säämingistä jo 1852, kun Heinävedestä muodostettiin oma seurakunta. Vuonna 1917 kunnasta liitettiin Leivolan ja Pirttimäen kylät aiemmin perustettuun Savonrannan kuntaan.
Hallinto
pienoiskuva|Heinäveden kunnanvirasto Heinäveden kunnanjohtaja on ollut 15. joulukuuta 2016 alkaen Maarika Kasonen.
Kunnanvaltuusto
Heinäveden kunnanvaltuustossa on kaudella 2021–2025 17 valtuutettua. SDP:n edustajia on viisi, Keskustan edustajia viisi, Kokoomuksen edustajia kolme, Perussuomalaisten edustajia kaksi ja Heinäveden Sitoutumattomat yhteislistan edustajia yksi. Valtuuston puheenjohtaja on Mervi Hokka (SDP), ensimmäinen varapuheenjohtaja Teuvo Kolari (Kesk.) ja toinen varapuheenjohtaja Matti Vihma (Kok.).
Kunnanhallitus
Kunnanhallituksessa on seitsemän jäsentä. Kokouksissa myös kunnanvaltuuston puheenjohtajilla on läsnäolo- ja puheoikeus. Kunnanhallituksen tehtäviin kuuluu kunnan toiminnan ja hallinnon johtaminen ja kehittäminen, kuten kunnan edun valvonta, konserniohjaus, työllisyyden edistäminen, ruokahuolto, yleishallinto sekä käyttää toimivaltaa verolainsäädännön mukaan kunnalle kuuluvien tehtävien hoitamisessa. Heinäveden kunnan kunnanhallitus toimii myös vastaavana asuntoviranomaisena.
Talous
Elinkeinorakenne: palvelut 54 prosenttia, jalostus 28 prosenttia, maa- ja metsätalous 16 prosenttia. Suurimmat työnantajat ovat Heinäveden kunta ja Metalliset Oy. Heinävedellä on menestyvän metalliteollisuuden lisäksi menestyvää keramiikka- ja kemianteollisuutta.
Heinävedellä ilmestyy kerran viikossa Heinäveden lehti, jonka päätoimittaja on Päivi Konttinen. Lehti ilmestyy torstaisin ja se tulee noin 7 000 kotitalouteen, noin 90 prosentille Heinäveden talouksista sekä muualle Suomeen, varsinkin naapuruskuntiin.
Väkiluvulla mitattuna Heinävesi on Suomen Luettelo Suomen kunnista väkiluvun mukaan. suurin kunta.
Julkiset palvelut
pienoiskuva|[[Heinäveden kirjasto ja kansalaisopisto.]]
Peruspalvelut
Heinäveden kirkonkylässä eli Hasumäessä on kunnan peruspalvelut kuten kunnanvirasto, palolaitos, sosiaalitoimisto ja kirjasto, jonka yhteydessä on Kelan ja TE:n asiointipiste, Soisalo-opisto, seurakuntatalo, hammashoitola, terveysasema (Siun sote) ja palvelukeskus, neuvola, apteekki, urheilukenttä ja Alko.
Koulutus
Heinävedellä on kaksi vuosiluokkien 1–6 koulua (Otto Kotilaisen koulu ja Karvion koulu) sekä yksi vuosiluokkia 7–9 opettava koulu, Kirkonkylän koulu. Lisäksi Heinävedellä sijaitsee Soisalo-opisto sekä Valamon kansalaisopisto.
Heinävedellä toimii lukio. Ensimmäisellä ja toisella luokalla on noin 30 oppilasta. Lukiossa pidetään muun muassa viron ja italian kursseja. Lukio kuuluu pienten lukioiden verkkoon, joten se tarjoaa myös Internetin kautta toteutettavia kursseja.
Nähtävyyksiä
pienoiskuva|[[Valamon luostarin pääkirkko (Heinävesi)|Valamon luostarin pääkirkko, valmistunut 1977.]] pienoiskuva|Pääkirkon kullatusta kuparista valmistettu kattokruunu painaa 800 kilogrammaa ja on tuotu Laatokan Valamosta.
Valamon luostari
Valamon munkkiluostari on ortodoksinen luostari. Siitä käytetään myös nimeä Heinäveden Valamon luostari erotuksena Laatokan Valamon luostarista. Luostari on yksi Suomen merkittävämmistä käyntikohteista; siellä käy vuosittain yli 150 000 kävijää ja pyhiinvaeltajaa. Valamo sijaitsee Pohjois-Heinävedellä, Juojärven rannalla. Valamon luostarissa on kolme kirkkoa (pääkirkko, talvikirkko, vanha kirkko) sekä kolme tsasounaa (Pyhän Herman Alaskalaisen tsasouna, Pyhän Nikolaoksen tsasouna ja Pyhän Johannes Kastajan tsasouna). Luostarissa sijaitsee myös Valamon luostarin museo.
Heinäveden Valamon munkkiluostari ja Lintulan nunnaluostari siirtyivät nykyisille paikoilleen toisen maailmansodan jälkeen. Osa Laatokan Valamon luostarin munkeista siirtyi Heinäveden Papinniemeen maaliskuussa 1940 Kannonkoskella vietetyn evakkovuoden jälkeen. Tuon paikan nimeksi tuli Uusi-Valamo. Luostari eli kituuttaen sodan jälkeiset vuodet. Vanhoja munkkeja kuoli pudottaen veljestön määrää radikaalisti, ja jo 1960-luvulla suurin osa Heinävedelle tulleista munkeista oli haudattuina Papinniemen hautausmaalle. Mutta muutaman vuoden hiljaiselon jälkeen luostari alkoi vähitellen kohentua: luostariin saapui uusia suomenkielisiä kilvoittelijoita, jotka vihkiytyivät munkeiksi ja veljestön määrä kasvoi hieman. Nykyin luostarissa on veljestöä noin kymmenen.
1970-luvulla luostarille tuli tarvetta uudelle kirkolle. Niinpä marraskuussa 1973 perustettu yhdistys Valamon Ystävät ryhtyi aktiivisesti keräämään varoja luostarin uuden kirkon rakentamiseen. Se vihittiin käyttöön juhlallisin menoin 5. kesäkuuta 1977 arkkipiispa Paavalin, ulkomaisen vierasjoukon ja kotimaisen papiston avustamana. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Ivan Kudrjavzev.
Luostarissa on paljon arvokkaita ikoneja, jotka on siirretty Laatokan Valamosta. Näistä tunnetuimpana sekä arvokkaimpana Konevitsan Jumalanäiti. Se on Suomen ortodoksisen kirkon arvokkain esine. Laatokan Valamosta siirrettyjä, nyt Heinävedellä sijaitsevia esineitä on 1800-luvulta. Niitä vanhempia esineitä ei Laatokan Valamosta ole säilynyt, koska niitä on tuhoutunut mm. tulipaloissa. Heinäveden Valamon munkkiluostari jatkaa Laatokan Valamon, Konevitsan ja Petsamon luostarien perinteitä.
Lintulan luostari
pienoiskuva|250px|Luostarin [[Lintulan luostarin kirkko|kirkko edestä.]] pienoiskuva|250px|Kirkko hämärässä takaa katsottuna.
Lintulan nunnaluostari sijaitsee Pohjois-Heinäveden Palokin kylässä.
Valamon ja Lintulan luostarit ovat Pohjoismaiden ainoat ortodoksiset luostarit. Heinäveden molemmat luostarit ovat avoinna kaikille.
Vuonna 1894 salaneuvos F. P. Neronov lahjoitti luostarin perustamiseksi maatilan Karjalankannaksella sijainneen Kivennavan pitäjän Lintulan kylästä, josta luostari sai nimensä.
Sisaret elivät Kivennavalla vaatimattomasti vuosisadan alusta marraskuuhun 1939, jolloin alkoi talvisota. Sisarien täytyi lähteä rakkaasta luostaristaan, eivätkä he sinne ikinä palanneet. Luostari oli evakossa Joroisissa, josta se päätyi Heinävedelle sisarien hankittua maatilan 1946.
Nunnat elivät vaatimattomasti ja säästeliäästi sodan jälkeiset vuodet. Luostarin tilat olivat ahtaita ja huonokuntoisia, eikä varsinaista kirkkorakennusta ollut. Niinpä luostarin ystävät yhdessä kirkkokunnan johdon kanssa alkoivat suunnitella sisarille uutta asuntolaa, joka valmistui 1966. Uusi kirkko valmistui 1973 asuntolan yhteyteen. Kirkko nimettiin Pyhän Kolminaisuuden kirkoksi, aivan kuten Kivennavallakin sijainnut kirkko. Tilat vastaanottoa ja vieraita varten valmistuivat 1989. Kirkon suunnitteli Vilho Suonmaa.
Nykyisin luostarissa valmistetaan tuohuksia, ortodoksisen kirkon kynttilöitä. Siitä luostari saa puolet elannostaan. Matkailu on myös tärkeä tulonlähde Lintulan luostarille, jossa vierailee noin 20 000–30 000 kävijää kesässä eli suunnilleen saman verran kuin Kerimäen puukirkossa. Vuonna 2006 luostari juhli 60-vuotista oloaan Heinäveden Palokissa, ja keräsi poikkeuksellisen paljon vierailijoita. Maatalouden luostari lopetti 2003–2004, jolloin eläimet myytiin ja pellot vuokrattiin. Luostarin hautausmaan yhteydessä on Jumalanäidille pyhitetty tsasouna. Luostarilla on toinen tsasouna Koskijärven rannalla. Luostarin nykyinen johtaja, igumenia, on äiti Marina. Sisaria on nykyisin noin kymmenen.
Heinäveden kirkko
pienoiskuva|250px|Kirkko etelästä katsottuna. pienoiskuva|250px|Sisäkuva lehteriltä, alttari ja saarnastuoli ympäristöineen. Heinäveden kirkko on vuosina 1890–1891 rakennettu uusgoottilainen puukirkko. Sen on suunnitellut helsinkiläinen kirkkoarkkitehti Josef Stenbäck, ja rakennusmestarina toimi E. J. Holopainen. Kirkkoon mahtuu 2 000 henkeä ja pituutta sillä on 40 metriä, leveyttä 30 metriä ja korkeutta noin 45 metriä. Tyypiltään kirkko on tornillinen, leveillä poikkisakaroilla varustettu pitkäkirkko. Kirkko on tyylisuunnallensa uusgotiikalle tyypillisesti täynnä pieniä yksityiskohtia. Erityisesti kirkon sisätiloissa huomaa nikkarityylin, jossa tiili- ja kivikirkkojen yksityiskohtia on sovellettu taitavasti puuhun. Kirkko vihittiin käyttöön 6. maaliskuuta 1892. Kirkko on Suomen kolmanneksi suurin puukirkko, Kerimäen kirkon ja Merikarvian kirkon jälkeen.
Kirkon alttaritaulun Jeesus Getsemanessa on maalannut J. E. Kortman. Kirkon alkuperäisissä uruissa oli 25 äänikertaa ja ne rakensi J. A. Zachariassen 1906. Kangasalan urkurakentamo rakensi uudet, 33-äänikertaiset ja kolmisormioiset urut 1981 käyttäen hyvin toimivaa 20 äänikertaa ja julkisivua entisistä uruista. Kirkon tornissa on kaksi kelloa, vuosilta 1765 ja 1906. Heinäveden kirkkoon saatiin lämmitys vasta vuonna 1971, jolloin korjauksen yhteydessä kirkkoon rakennettiin sähkölämmitys.
Kesästä 2006 lähtien on kirkossa järjestetty taidenäyttely. Se on avoinna kesäkuun puolivälistä elokuun puoliväliin, jolloin kirkko toimii tiekirkkona. Heinäkuun viimeisenä viikonloppuna pidettävät Heinäveden Kirkastusjuhlat keräävät yli kymmentuhatpäisen yleisön. Kolmen päivän aikana pidetään monia tilaisuuksia. Kirkastusjuhlat järjestää yhteistyössä Kansan Raamattuseura ja Heinäveden seurakunta. Kesästä 2007 lähtien kirkko on toiminut myös yhtenä Heinäveden Musiikkipäivien konserttipaikoista.
Kirkonmäki
Heinäveden kirkonmäki on kulttuurihistoriallinen kokonaisuus. Kirkon lisäksi siellä on vanha hautausmaa, Heinäveden kotiseutumuseo jossa on noin 2 000 pitäjän menneisyydestä kertovaa esinettä, Pieni Kirkkomuseo sijaitsee Heinäveden kirkon toisessa kerroksessa. Kirkonmäellä on myös Pitäjäntupa, joka on aikoinaan ollut mm. kunnantalona. Kirkonmäki on jyrkkärinteinen mäki 90 metriä Kermajärven pinnasta ja 180 merenpinnasta.
Koloveden kansallispuisto
Koloveden kansallispuisto on saimaannorpan kotivesiä, luonnontilaista saaristoluontoa ja eteläsuomalaista metsäluontoa. Esihistoriasta kertovat alueella sijaitsevat kalliomaalaukset. Koloveden levollisessa ilmapiirissä voi harrastaa soutu- ja melontaretkeilyä. Koloveden jääkauden muovaamalle jylhälle maisemalle ominaista ovat vedestä nousevat jyrkät kallionjyrkänteet. Kansallispuisto on alueelle perustettu vuonna 1990. Sen 23 neliökilometrin alue rajoittuu Heinäveden kunnan lisäksi Enonkosken kunnan ja Savonlinnan kaupungin alueelle.
Varistaipaleen kanava ja kanavamuseo
pienoiskuva|250px|Varistaipaleen kanavamuseo.
Varistaipaleen kanava on nelisulkuinen kanava Varistaipaleen kylässä. Kanavapuistossa järjestetään vuosittain perinteinen puistokonsertti. Kanavan yhteydessä olevaan kanavamuseoon on kerätty kanavien rakentamiseen ja niiden toimintaan liittyvää esineistöä. Museo sijaitsee entisessä kanavanvartijan talossa ja siellä vierailee noin 5 000 kävijää vuodessa. Kaikki muutkin Heinäveden kuudesta kanavasta ovat nähtävyyden arvoisia.
Pääskyvuoren lomakeskus
Pääskyvuoren lomakeskus on korkeuseroltaan suurin (102 metriä) laskettelukeskus Etelä-Savossa. Pääskyvuoressa on viisi rinnettä, joilla on pituutta 200–700 metriä. Näkötornista on näköalat Kermajärvelle.
Muita nähtävyyksiä
Palokin kylässä sijaitsee savottamuseo Kämppä Riski. Palokissa sijaitseva Ronttopuisto on seppien takomatyömuseo ja vanhoja valokuvia kylässä olleesta sahasta ja vapaana virranneista Palokin koskista.
pienoiskuva|250px|Kermajärveä Pääskyvuorelta nähtynä.
Nimikkoruoka
1980-luvulla jokaiselle Savon silloiselle kunnalle äänestettiin omat nimikkoruoat. Heinäveden pitäjäruoaksi valittiin potattirieska eli perunarieska.
Heinäveden reitti
pienoiskuva|250px|Edelleen Heinäveden reitti on veneilijöiden suosiossa kesäisin. Kuvassa [[Kerman kanava ja sen yli kulkeva kääntösilta.]]
Kunnan halki virtaava Heinäveden reitti on valittu kansallismaisemaksi. Se kuuluu Vuoksen vesistöön. Heinäveden reitille ovat tyypillisiä kapeat, mutkaiset vesistöt, saaristoiset järvenselät ja vanhat kanavat. Vuonna 1926 otettiin käyttöön mainoslause ”Kappale kauneinta Suomea”.
Tukinuitto
Heinäveden reitillä on pitkät perinteet niin huviveneily- kuin matkustajalaivaliikenteestäkin, mutta myös tukinuitosta. Heinäveden reitti oli aikoinaan Suomen tärkein tukinuittoreitti, mutta jo 1970-luvulla tukinuitto hiipui lähes olemattomiin kalliiksi käyneellä reitillä. Normaalisti 1920-luvulla tukkeja uitettiin 350 000 tonnia vuodessa, mutta ennätysvuonna 1938 tukkeja kuljetettiin miljoona kuutiota.
Heinäveden reitin kanavointi
pienoiskuva|250px|Taivallahden kanavaa rakennetaan. Käynnissä on maansiirto kuuppavaunuilla.
Heinäveden reitti päätettiin kanavoida, sillä liikkuminen Heinävedellä oli vaikeaa vielä 1800-luvun lopulla teiden vähyyden ja rautateiden puuttumisen vuoksi. Päätettiin kanavoida Kuopion ja Savonlinnan väliset vesireitit, että ne saatiin laivamatkustuskelpoisiksi. Reitti nimettiin Heinäveden reitiksi.
Kanavointiajatus lähti vuoden 1872 kuntakokouksessa syntyneestä ajatuksesta Pilpan kosken raivaamiseksi rahti- ja kirkkoveneiden kulun helpottamiseksi. Ensimmäisenä kuitenkin alettiin toteuttaa Karvion kosken kanavoimista. Jo silloin puhuttiin myös Juojärven yhdistämistä Heinäveden reittiin. Suvasvedeltä Kermajärvelle ja Joutenveteen suunnitelma päätettiin 1870-luvulla kokonaisuudessaan ja siitä tuli tärkeä kunnalle ja asukkaille.
Kanavointityöt alkavat – Karvion kanava
pienoiskuva|250px|Karvion kanava.
Karvionkosken viereen Karvion kylään oli rakennettava yksisulkuinen kanava, joka ratkaisi kuljetuspulmat Heinävedeltä Kuopioon. Kanava yhdistää Kermajärven Karvionjärveen. Kanavan rakennustyöt aloitettiin 1895 heinäkuun alussa. 31. elokuuta 1896 kanava oli sulkuportteineen valmis ja kanavahenkilökunnan asunnot valmiita. Rakentaminen maksoi kunnalle 120 206 markkaa. Pituutta kanavalle tuli yhteensä 300 metriä, pohjaleveydeksi 9 metriä. Sen sululle tuli pituutta 35,5 metriä, syvyyttä 2,1 metriä ja leveyttä 7,5 metriä. Siihen mahtuvat 31 metrin pituiset, noin seitsemän metrin levyiset ja 1,4 metrin syvyydessä kulkevat laivat. Kanavan yllä on 11 metriä järven pinnasta oleva silta. Pudotusta kanavalla on 1,8 metriä.
Kermajärveltä Savonlinnaan – Kerman, Vihovuonteen ja Pilpan kanavat
Karvion kanavan auettua liikenteelle 5. marraskuuta 1896 ehdotettiin kanavoinnin jatkamista Savonlinnaan Kerman, Vihovuonteen, Pilpan ja joidenkin muiden koskien kautta. Kanavat yhdistävät Kermajärven Haukiveteen.
Tammikuussa 1902 hankkeelle myönnettiin 850 000 markkaa ja työt alkoivat jo 1903. Sulkukanavat päätettiin rakentaa Pilppaan, Vihovuonteeseen sekä Kermaan sekä avokanava Vääräkoskeen. Kapeikkoja ruopattiin monin paikoin. Työt valmistuivat 1906 Vihovuonteen myötä.
Kerman yksisulkuinen kanava rakennettiin Kerman kylään 200 metriä pitkäksi Kermajärven ja Koskilahden väliin. Sulkumitoista tehtiin samat kun Karvion ja Saimaan kanaviin. Vedenpintojen korkeusero kanavan molemmin puolin on 2,65 metriä. Kanava on rakennettu vuosina 1903–1905. Työt alkoivat 1903 ja kaivutyöt ja kivisulku valmistuivat 1905. Kanavan yli kulkeva rullasilta valmistui samanaikaisesti. Kanavalla ei ole omaa miehitystä, vaan se on automatisoitu.
pienoiskuva|250px|[[Vihovuonteen kanavassa.]] Kaivannonniemen poikki kahden kilometrin päähän Kerman kanavasta rakennettiin yksisulkuinen Vihovuonteen kanava ohittamalla länsipuolelta Vihovuonteenkoski. Pituutta kanavalle tuli 190 metriä ja pudotuskorkeutta 0,8–1,0 metriä. Vuoden 1903 lopulla rakennustyöt alkoivat ja kivisulku rakennettiin syyskuun ja marraskuun taitteessa 1905.
Yksisulkuisella Pilpan kanavalla pituutta on yli 200 metriä ja pudotusta 0,4–0,95 metriä. Pohjaa kaivettiin 1903 tammikuusta lähtien vuoteen 1904, ja sulku portteineen valmistui elokuussa 1904. Liikenteelle 200-metrinen Pilpan kanava avautui lokakuussa. Sulku rakennettiin länsipuolelle Pilpan koskea.
Juojärven vesistön yhdistäminen muuhun Heinäveden reittiin
Ensimmäinen ehdotus Juojärven vesistön kanavoinnista ja täten liittämistä Heinäveden reittiin tehtiin jo 1876. 1890-luvulla kaavilaiset, tuusniemeläiset, juukalaiset, liperiläiset sekä kuusjärveläiset, eli kaikki Juojärven kanavoinnin vaikutusalueella asuvat alkoivat vaatia kanavointia Kermajärvestä Juojärveen. Taloudelliset vaikeudet estivät silloin kanavoinnin.
Kanavointisuunnitelma päätettiin tehdä Varisvedestä Varisjärveen Varistaipaleen kanavan kautta, siitä väliavokanavan kautta Varislampeen ja siitä Juojärven Taivallahteen.
Ennen kanavointitöiden alkamista komitea pohti kanavoinnin tarpeellisuutta. Tultiin päätökseen, että se mm. auttaisi alueen kuntien kehnoa taloudellista tilannetta, maksaisi vähitellen itsensä takaisin ja alueen laajat metsävarat tulisivat laajemman piirin käyttöön. Näin päätettiin 35-vuotinen keskustelu kanavoinnista. Rakennustöihin saatiin 1 390 000 markkaa.
Juojärvelle – Varistaipaleen ja Taivallahden kanavat
pienoiskuva|250px|Varistaipaleen kanava, Suomen suurin kanava.
Ensimmäiset miehet palkattiin 1911 toukokuussa. 1912 rakentamisessa oli jopa 300–400 miestä vuodenajasta riippuen. Siitä tarve vähentyi, ja vuoden 1915 lopussa rakentamassa oli ainoastaan noin 20 miestä. Rakennusaikana sattui viisi vakavaa onnettomuutta, mutta kukaan ei kuollut. Lääkärin hoitoa vaatineita tapauksia sattui jopa 1 528 kappaletta. Lapsille oli järjestetty koulunkäyntimahdollisuus Palokin kansakoulussa. Tuntipalkka oli vuodenajasta riippuen 2,5–4 markkaa. Kesällä 1916 kanavointityö valmistui. Lopullisiksi kustannuksiksi tuli 1 389 784 markkaa.
Varistaival on Suomen pudotuskorkeudeltaan ja sulkujen määrältään suurin kanava; nelisulkuisessa kanavassa pudotuskorkeutta on 14,5 metriä. Pituutta kanavalla on 1100 metriä. Kanava valmistui vuonna 1913. Pudotuskorkeutta neljällä sululla on 14,5 metriä.
Retkeily ja kalastus
Heinävedellä on kesällä patikointi- ja melonta- tai soutureittejä ja talvella hiihto- ja moottorikelkkailureittejä. Valamon ja Lintulan luostarien välissä kulkee 18 kilometrin pituinen Luostarivaellus. 8 kilometrin pituinen Pyylin polku on myös suosittu retkeilyreitti. Karvion, Kerman, Vihovuonteen ja Pilpan kosket soveltuvat kaikki melomiseen.
Moottorikelkkareittejä on Heinävedellä 160 kilometriä hoidettua vaihtelevamaastoista reittiä. 105 kilometrin pituinen rengasreitti kulkee kunnan ympäri. Reiteiltä pääsee myös naapurikuntiin. Latuja on noin 60 kilometriä.
Heinävedellä on myös kirkasvetiset Kerman ja Karvion kalastuskosket, joissa virtaa vesi talvellakin. Karvionkoskeen istutetaan keväällä ja syksyllä pyyntikokoista kirjolohta ja taimenta. Uisteluun soveltuvat Kermajärvi ja Juojärvi.
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Heinävedellä oli 3 455 asukasta, joista 1 476 asui taajamassa, 1 944 haja-asutusalueilla ja 35:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Heinäveden taajama-aste on 43,2 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Heinäveden kirkonkylä.
Seurakunnat
Kunnassa toimii Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Heinäveden seurakunta. Heinävesi kuuluu myös Suomen ortodoksisen kirkon Saimaan ortodoksinen seurakunnan toiminta-alueeseen.
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Heinävedellä toimii Heinäveden helluntaiseurakunta.
Liikenneyhteydet
Heinäveden rautatieasema sijaitsee 43 kilometriä Varkaudesta itään rataosuudella Pieksämäki–Joensuu. Vihtarin asema sijaitsee noin kaksi kilometriä koilliseen Vihtarin kylän keskuksesta ja 20 kilometriä Heinäveden asemalta. Molemmat asemat ovat nykyään miehittämättömiä, liikenteenohjaustoimintoja hoidetaan kaukokäytöllä. Kaikki rataosuudella kulkevat junat pysähtyvät asemilla. Etäisyyksiä Heinävedeltä maanteitse
Wolfram Research
Wolfram Research on vuonna 1987 perustettu ohjelmistoalan yritys. Yrityksen perusti ja sen toimitusjohtajana toimii Stephen Wolfram. Hän on myös yhtiön tuotteiden Mathematican ja Wolfram Alphan luoja.
Heinävesi
Nimistöstä
Nimensä kunta on saanut nykyisen Heinäveden kunnan rajalla sijaitsevalta Heinävedenselältä, jota kautta Rantasalmen emäpitäjäläiset liikkuivat Heinäveden reittiä pohjoiseen Kermajärven suuntaan. Järvi antoi nimensä koko pitäjälle sekä reitille. Kermajärven nimi puolestaan on vanhempaa perua. Alueella vielä aikaisemmin liikkuneiden lappalaisten kielen sanasta juontuva nimi tarkoittaa nuorta peuranvasaa. Kerma-nimi on myös muun muassa samannimisillä kylällä ja koskella. Lappalaisten perua ovat mahdollisesti myös Pilppa, Petruma, Pölläkkä sekä Kolovesi. Hieman myöhemmältä ajalta lienevät Varistaipale ja Juojärvi.
Wolfram Research
Yhtiön pääkonttori sijaitsee Champaignissa, Illinois'n osavaltiossa Yhdysvalloissa, mutta sillä on toimistoja myös Oxfordshiressä Britanniassa, Tokiossa Japanissa, Cambridgessa Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa sekä Pariisissa Ranskassa.
Heinävesi
Heinäveden merkkihenkilöitä
pienoiskuva|250px|Otto Kotilainen.
Darrell Roberts
Darrell Roberts on yhdysvaltalainen metallikitaristi.
Roberts oli heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in soolokitaristi vuosina 2002-2006. Erottuaan yhtyeestä keväällä 2006 Roberts liittyi lasvegasilaiseen yhtyeeseen nimeltä Five Finger Death Punch. Roberts erosi Five Finger Death Punchista keväällä 2009.
Hilton (hotelliketju)
thumb|50-kerroksinen Beetham Tower -hotelli Manchesterissä Isossa-Britanniassa.
Hilton on Hilton Worldwide -yhtiön päätavaramerkki ja yksi maailman suurimmista hotelliketjuista. Se on lähtöisin Beverly Hillsistä Kaliforniasta.
Hiltonin perusti norjalais-saksalainen Conrad Hilton vuonna 1919. Siitä on tullut Yhdysvaltain ensimmäinen koko maan kattava hotelliketju, ja Hilton onkin saanut suuren suosion liikemiesten ja runsaasti matkustelevien henkilöiden keskuudessa. Ympäri maailmaa on yli 500 Hilton-ketjun hotellia, ja yhtiöllä on yhteistoimintaa myös monien lentoyhtiöiden ja autovuokraamoiden kanssa.
Hilton-hotellit Suomessa
thumb|Hilton Helsinki Strand [[Hakaniemi|Hakaniemessä.]] Hilton rantautui Suomeen vuonna 2003. Tällä hetkellä Suomessa Hilton-hotelleja on kolme.
Wade–Giles
Wade–Giles on mandariinikiinan latinisointijärjestelmä.
Vuonna 1892 Herbert Allen Giles (1845–1935) auttoi Waden latinisointimenetelmää yleistymään käyttämällä sitä sanakirjassaan Chinese-English Dictionary.
Englannin kielen hallitseva asema on kiinan latinisoinnin kannalta merkinnyt sitä, että Wade–Giles vakiinnutti asemansa myös muiden kielialueiden latinisointijärjestelmänä.
Vuonna 1979 Kiinan kansantasavalta otti käyttöön uuden latinisointijärjestelmän, hanyu pinyinin, jonka ISO hyväksyi samana vuonna. Euroopan unioni on hyväksynyt pinyinin viralliseksi kiinan latinisointijärjestelmäksi. Wade–Giles on yhä epävirallisesti käytössä erityisesti anglosaksisessa maailmassa. Taiwanissa useimmat henkilö- ja paikannimet on translitteloitu Wade–Gilesin mukaan, mutta paikannimissä on nykyään siirrytty pinyiniin.
Peribsen
Peribsen (alun perin Sekhemib) oli muinaista Egyptiä 2. dynastian aikaan vuoden 2700 eaa. tienoilla hallinnut faarao tai mahdollisesti kaksi faaraota.
Peribsen ei ilmeisesti ollut Nynetjerin laillinen perillinen, vaan nousi valtaan muilla keinoin. Hän nousi mahdollisesti valtaan Egyptissä puhjenneen sisällissodan jälkeen. Peribsenin haudassa Abydoksessa kuvataan hänet voittoisana ottamassa vastaan Ylä- ja Ala-Egyptin kuninkaan paikkaa. Peribsen oli ensimmäinen faarao, joka kirjoitti nimensä kartussiin. Kartussilla ympyröity nimi löytyi Sakkarasta löytyneestä sinetistä.
Muista faaraoista poiketen Peribsen otti Horus-nimensä tilalle Seth-nimen, jossa serekhin eteen oli sijoitettu Horus-jumalaa kuvaavan haukan sijasta Seth-jumalaa kuvaava Seth-eläin. Egyptissa näiden jumalten välillä vallitsi ankara kilpailu ja Peribsenin nimenmuutos oli mitä todennäköisimmin poliittinen kannanotto. Jotkut egyptologit (mm. Nicolas Grimar ja Wolfgang Helck) kuitenkin uskovat, että Sekhemib ja Peribsen olivat eri henkilöitä, jotka hallitsivat peräkkäin.
Peribsenin hauta sijaitsee Abydoksessa ja on perinteinen neliskulmainen hauta, joka on ympäröity muurilla. Haudan yhteydestä on löytynyt kaksi steelaa, joissa mainitaan Peribsenin nimi. Oheishautoja lähistöltä ei ole löytynyt.
Revival (Selena Gomezin albumi)
Revival on yhdysvaltalaisen laulajan Selena Gomezin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2015.
Borgsjön kirkko
thumb|300px|Borgsjön kirkko
Borgsjön kirkko on kirkkorakennus, joka sijaitsee Ruotsissa Ången kunnassa.
Aikaisemmin paikalla on sijainnut kivikirkko, joka oli todennäköisesti rakennettu 1300-luvulla. Se purettiin, kun nykyistä kirkkoa alettiin rakentaa vuonna 1766, mutta materiaaleja käytettiin uuden kirkon rakentamiseen. Kirkko rakennettiin rokokoo-tyyliin rakennusmestari Daniel Hagmanin johdolla. Rakennus valmistui vuonna 1768, mutta viimeisiä töitä tehtiin vielä vuonna 1770 ja käyttöön kirkko vihittiin 12. tammikuuta 1772.
Kirkossa on suorakulmainen runkohuone ja sakaristo on sen pohjoissivulla. Saarnastuoli on vuodelta 1771 ja kastemalja vuodelta 1693. Urut on rakennettu vuonna 1700 ja ne ovat ensimmäiset Medelpadissa rakennetut urut.
Nykyinen sipulikupolinen kellotapuli on rakennettu vuonna 1783 ja siellä on kolme kelloa.
Pakrin saaret
Pakrin saaret ovat saariryhmä Paldiskin edustalla Viron rannikolla. Saariryhmään kuuluvat Suur-Pakri ja Väike-Pakri  sekä kymmenkunta pientä luotoa ja karia.
Maantiede
Saaret ovat suunnilleen yhtä suuria, noin neljä kilometriä pitkiä (pohjois-etelä-suunnassa) ja kaksi kilometriä leveitä. Ne erottaa toisistaan noin kaksi kilometriä leveä salmi, jossa on luotoja ja kareja. Neuvostosotilaiden rakentama silta salmen yli ei nykyään enää ole ajokunnossa.
Suur-Pakrin korkeus on 8 metriä, Väike-Pakrin 17 metriä.
Väike-Pakri on saarista lähempänä mannerta, noin kolmen kilometrin päässä. Pohjoisosistaan saaret ovat karuja ja kallioisia, ja harvat pensaikot ovat ainoaa kasvillisuutta. Erityisesti Väike-Pakrin pohjoislaidalla on jyrkkiä kallioita, joilta on 3-6 metrin pudotus mereen.
Nimestä huolimatta Väike-Pakri eli Pikku-Pakri on suurempi kuin Suur-Pakri. Ilmeisesti nimeämisen syynä on ollut Suur-Pakrin paremmat viljelymaat ja isompi asukasluku.
Historia
Suur-Pakrin ostivat vuonna 1345 34 hopeamarkalla ikuiseen omistukseensa viisi ruotsalaista maanviljelijää nimeltään Hinrich Bodolphe, Håkan Christians, Simon Clements, Harald Rodeger sekä Peter Röver. Myyjänä oli Padisen luostarin apotti Nicolaus, jonka luostari oli poltettu maan tasalle kaksi vuotta aiemmin ja joka tarvitsi kipeästi käteistä rahaa. Vironruotsalaisten niin ikään asuttamaa Väike-Pakria ei Padisen luostari myynyt, vaan sen osti vasta vuonna 1628 kreivi Thomas von Ramm, silloinen Riian pormestari. Kustaa II Aadolf oli aiemmin läänittänyt hänelle Suur-Pakrin.
Saaret toimivat neuvostoaikaan tykistön harjoitusmaaleina. Väike-Pakrilla ei tästä syystä ole räjähtämättömien ammusten johdosta ollut pysyvää asutusta, mutta vuodesta 2000 lähtien saari on jälleen ollut asuttu.
Fatah
Fatah, aiemmin Palestiinan kansallisen vapautuksen liike on palestiinalaisten poliittinen puolue ja PLO:n suurin jäsenjärjestö. Fatah on keskustavasemmistolainen, sekulaari ja nationalistinen. Sillä on tarkkailijajäsenen asema sosiaalidemokraattisten puolueiden sosialistisessa internationaalissa.
Vuoden 2005 presidentinvaalissa Fatah tuki Mahmud Abbasia. 25. tammikuuta 2006 parlamenttivaalien jälkeen Fatah jäi oppositioon palestiinalaishallinnossa.
Palestiinasta karkotetut, etupäässä Persianlahden valtioissa työskentelevät, koulutetut ihmiset perustivat Fatahin vuonna 1959. Heistä merkittävin oli Jasser Arafat. Fatah liittyi PLO:hon ja sai vuonna 1969 johtoaseman.
Vuonna 1993 Arafatin allekirjoitettua salaisten Oslon neuvotteluiden jälkeen periaatesopimuksen Israelin kanssa, Israel ja PLO tunnustivat toisensa ja Jasser Arafat palasi palestiinalaisalueille maanpaosta Tunisiasta.
Fatah piti kuudennen puoluekokouksensa Betlehemissä 4. elokuuta 2009 alkaen. Se oli ensimmäinen pariinkymmeneen vuoteen. thumb|250px|[[Jasser Arafat]]
Fatah ja Hamas
Fatah ajautui 2006 yhteenottoihin äärijärjestö Hamasin kanssa sen jälkeen kun Hamas voitti parlamenttivaalit. Yhteenotoissa kuoli kymmeniä ihmisiä. Kesäkuussa 2007 Fatah hävisi taistelun Hamasia vastaan Gazan kaistan hallinnasta.
Hamas sai vallatuista Fatahin rakennuksista haltuunsa runsaasti yhdysvaltalaisvalmisteisia aseita, CIA:n dokumentteja, koulutusvideoita ja ajoneuvoja varustettuna Israelin rekisterikilvillä. Väitteet yhteyksistä CIA:han ja Israeliin eivät ole hyväksi Fatahin maineelle.
Richard Willstätter
Richard Martin Willstätter (13. elokuuta 1872 Karlsruhe – 3. elokuuta 1942 Muralto) oli saksalainen orgaaniseen kemiaan perehtynyt kemisti, joka tutki kasvien pigmenttien kemiallista rakennetta ja selvitti muun muassa lehtivihreän rakenteen. Kasvien pigmenttejä koskevista tutkimuksistaan hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1915.
Willstätter syntyi Karlsruhessa ja aloitti koulunkäyntinsä siellä, kunnes hänen perheensä muutti, minkä jälkeen hän jatkoi opiskelua Nürnbergissä. 18-vuotiaana hän pääsi Münchenin yliopistoon, jossa hän opiskeli kemiaa viidentoista vuoden ajan aluksi Adolf von Baeyerin oppilaana. Hän valmistui vuonna 1894 tohtoriksi väitöskirjansa aiheena kokaiinin rakenne. Willstätter jatkoi tutkimuksiaan toisiin alkaloideihin ja syntetisoi niitä useita. Vuonna 1896 hänet nimitettiin yliopiston lehtoriksi ja vuonna 1902 Professor extraordinariukseksi.
Vuonna 1905 hän siirtyi professoriksi Zürichin yliopistoon. Siellä hän selvitti lehtivihreän rakenteen. Vuonna 1912 hänestä tuli kemianprofessori Humboldt-yliopistoon Berliiniin ja Kaiser Wilhelm -instituutin johtaja. Tuolloin hän tutki kasvien ja hedelmien pigmenttejä. Vuonna 1916 hän palasi takaisin Müncheniin opettajansa von Bayerin seuraajaksi. 1920-luvun aikana Willstätter keksi entsyymireaktioiden mekanismin ja teki paljon töitä osoittaakseen, että entsyymit ovat kemiallisia aineita eivätkä biologisia organismeja. Vuonna 1924 Willstätterin ura loppui, kun hän antisemitismin vastaisena eleenä ilmoitti jäävänsä eläkkeelle.
Willstätter kieltäytyi ulkomaisista työtarjouksista ja pysyi Natsi-Saksassa kunnes pakeni natseja Sveitsiin Muraltoon vuonna 1938 ja eli siellä elämänsä loppuun asti. Hän kuoli sydäninfarktiin vuonna 1942.
Pako New Yorkista
Pako New Yorkista (Escape from New York) on John Carpenterin ohjaama tieteis- ja toimintaelokuva vuodelta 1981. Elokuvan pääosassa on Kurt Russell ja muissa keskeisissä rooleissa muun muassa Lee Van Cleef, Ernest Borgnine ja Donald Pleasence.
Carpenter kirjoitti käsikirjoituksen alun perin 1970-luvun puolivälissä, tarkoituksenaan kritisoida Watergate-skandaalia. Tuotantoyhtiö siirsi kuitenkin elokuvan tekoa myöhemmäksi.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat New Yorkiin, vaikka se onkin kuvattu Saint Louisissa. Elokuvaa valmistettaessa sen budjetti oli vain 7 miljoonaa dollaria. Elokuvasta muodostui kuitenkin suuri hitti ja se keräsi lipputuloja maailmanlaajuisesti yli 50 miljoonaa dollaria. Vuosien varrella elokuvalle on muodostunut vankka ihailijajoukko, ja se nauttiikin nykyään kulttimaineesta, ennen kaikkea Kurt Russellin näyttelemän antisankarin Snake Plisskenin ansiosta. Suuren suosionsa ansiosta ja raunioituneen tapahtumapaikkansa takia Pako New Yorkista vaikutti merkittävästi post-apocalypse-elokuvalajityyppiin, vaikka sitä itseään ei voi kutsua postapokalyptiseksi elokuvaksi.
Carpenter ohjasi elokuvan jatko-osan Pako L.A:sta vuonna 1996.
Juoni
Vuonna 1988 rikollisuus Yhdysvalloissa on kasvanut äkkiä 400 prosenttia ja tilanteen ratkaisemiseksi Manhattanin saari New Yorkissa muutetaan jättimäiseksi vankilaksi. Saari on ympäröity korkealla muurilla, ja merireitit on miinoitettu. Rikolliset elävät vankilassa täysin eristäytyneinä omaa elämäänsä. Saarelle elinkaudeksi tuomituilla rikollisilla on mahdollisuus valita ennen vankilaan menemistään myös pikainen teloitus sen vaihtoehtona.
Vuonna 1997 Yhdysvaltain presidentti (Donald Pleasence) on matkalla lentokoneellaan tärkeään kokoukseen Neuvostoliiton ja Kiinan johtajien kanssa, kun kesken matkan nuori nainen kaappaa koneen protestiksi New Yorkin epäinhimillistä vankilaa kohtaan. Kone törmää keskelle eristettyä New Yorkia, mutta itse presidentti selviää onnettomuudesta pakokapselissa. Hän joutuu heti pelastuttuaan New Yorkia hallitsevan rikollistyranni ”herttuan” (Duke, Isaac Hayes) vangiksi. Poliisit yrittävät pelastaa hänet, mutta heitä vastassa on herttuan alainen Romero, joka ilmoittaa epäröimättä presidentin kuolevan, jos poliisit palaavat, koskevat Romeroon tai eivät poistu 30 sekunnin kuluessa.
Snake Plissken (Kurt Russell) on entinen erikoisjoukkojen luutnantti, joka on palvellut muun muassa Leningradissa. Hänet on palkittu monesti ansiomitaleilla, mutta myöhemmin hän on ajautunut rikollisille poluille. Komisario Bob Hauk (Lee Van Cleef) etsii käsiinsä Plisskenin ja tekee tälle tarjouksen: jos Plissken pystyy pelastamaan presidentin New Yorkista sekä tuomaan presidentin salkussa olevan poliittisia puheita sisältävän kasettinauhan, hänet armahdetaan. Plissken suostuu ehdotukseen kuvitellen voivansa paeta Kanadaan purjekoneella, jonka hän saisi New Yorkiin menemiseksi. Hänen kaulavaltimoihinsa kuitenkin asennetaan kaksi pientä räjähdettä, jotka räjähtävät 22 tunnin kuluttua ja jotka luvataan tehdä röntgensäteillä vaarattomiksi vasta sitten, kun Plissken tuo presidentin elävänä takaisin.
Snake lähtee matkaan ja laskeutuu World Trade Centerin katolle, ja lähtee sieltä etsimään presidenttiä jäljittimellä, joka ennen koneen putoamista on asennettu presidentin ranteeseen. Plissken löytää jäljittimen väärän ihmisen ranteesta. Yritettyään ensin tuloksetta pyytää Haukilta lupaa palata takaisin hän lähtee vaeltelemaan New Yorkin katuja. Hän törmää sattumalta taksikuski Cabbieen, joka paljastaa hänelle herttuan pitävän presidenttiä vankinaan. Cabbie vie Snaken herttuan leivissä työskentelevien Brainin ja Maggien luo. Plisskenillä ja Brainillä on yhteinen menneisyys, sillä Brain on aikoinaan pettänyt Plisskenin Kansas Cityssä. Osin hyvitykseksi siitä Snake pakottaa Brainin auttamaan häntä presidentin etsimisessä. Hän myös uhkaa tappaa pariskunnan, jos he eivät ole halukkaita yhteistyöhön.
Brain, Maggie ja Snake varastavat yhden herttuan autoista tämän tultua hakemaan Brainilta karttaa kaupungista ulos johtavan 69th Streetin sillan miinoista. Herttuaa kuollakseen pelkäävä Cabbie häipyy. Kolmikko ajaa ratapihalla seisovalle junalle, jonka yhdessä vaunussa presidenttiä pidetään vankina. Brainin harhauttaessa vartijoita Snake vapauttaa presidentin, mutta he jäävät pian kiinni ja Plisskenkin joutuu vangiksi. Herttua heittää hänet kehään taistelemaan erittäin isokokoisen ja vahvan vastustajan kanssa, tarkoituksenaan järjestää Snakelle tyylikäs kuolema. Lopputulos onkin kuitenkin päinvastainen Snaken iskiessä piikeillä varustetun pesäpallomailan vastustajansa kalloon.
Plissken aktivoi oman lähettimensä, josta Hauk työntekijöineen tietää hänen olevan elossa, ja pakenee. Tällä välin Brain ja Maggie ovat vapauttaneet Romeron ja muutaman muun herttuan työntekijän vartioiman presidentin, ja he yrittävät paeta ilman Plisskeniä hänen purjekoneellaan. Kapinalliset kuitenkin hajottavat koneen pudottamalla sen katolta alas. Kohta myös Snake ilmaantuu paikalle, ja kaikki neljä lähtevät pakomatkalle herttuan seuratessa perässä. He törmäävät Cabbieen, jonka taksilla viisikko suunnistaa 69th Streetin sillalle. Auto hajoaa ajaessaan miinaan, jolloin Cabbie kuolee. Jäljelle jäänyt nelikko jatkaa juosten. Brain kuolee astuttuaan miinaan, jolloin Maggie jää hänen ruumiinsa luo ampumaan heitä takaa-ajavaa herttuaa. Maggien ammuttua ohi herttua törmää häneen autollaan, joka samalla romuttuu. Maggie kuolee, ja herttua jatkaa aseen kanssa juosten.
Presidentin päästyä ulkomuurin toiselle puolelle turvaan herttua on vähällä ampua sähkövinssillä muuria parhaillaan ylös nousevan Plisskenin, sillä presidentti pysäyttää vinssin. Presidentti kuitenkin ampuu herttuan kostona aiemmasta nöyryytyksestään ja käynnistää vinssin uudelleen. Saatuaan Snakelta vaatimansa kasetin Hauk määrää lääkärin tekemään Snaken valtimoissa olevat räjähteet vaarattomiksi vain muutamaa sekuntia ennen ajan päättymistä. Plisskenin suorituksesta vaikuttunut Hauk tarjoaa hänelle työpaikkaa. Presidentin osallistuu Hartfordin kokoukseen tv-kameroiden välityksellä ja panee soittimeen kasetin, joka kuitenkin osoittautuu Cabbien taksista otetuksi musiikkikasetiksi. Snake kävellee pois purkaen nauhaa oikeasta kasetista, jonka hän lopuksi heittää pois.
Arvioita
Ilta-Sanomien Timo Malmi arvioi trillerin juuttuvan tavanomaisiin toimintajaksoihin, mutta kohentuvan lopulta ironisiin vetoihin. Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi luonnehtii elokuvaa tyylikkään näköiseksi mutta hieman vaisuksi perusjännäriksi. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Esiosa
Pako New Yorkista on saamassa esiosan, jonka käsikirjoituksesta vastaavat Neil Cross ja Leigh Whannell ja jonka ohjaa Robert Rodriguez. Elokuvasta tiedetään se, että Plisskenin ei siinä vielä tarvitse käyttää silmälappua, sekä se, että sen mukaan Plisskenin etunimi on Robert ja sotilasarvo eversti.
Kašubit
thumb|Kašubien asuinalue Puolassa (keltaisella). Kašubit (kašubiksi Kaszëbi, puolaksi Kaszubi) ovat Puolassa asuva etninen ryhmä. He kuuluvat slaavilaisiin kansoihin. Puolan vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 53 000 kašubia puhuu äidinkielenään kašubia, joka eri kielitieteilijöiden mukaan on joko oma kielensä tai puolan kielen murre. Tunnettuihin kašubeihin kuuluvat muun muassa historioitsija Gerard Labuda (s. 1916), Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja ja entinen Puolan pääministeri Donald Tusk ja arkkipiispa Henryk Muszyński. Kirjailija Günter Grassilla on kašubisukujuuria.
Historia
1800-luvulla kašubien keskuudessa alkoi muodostua voimakkaampi kansallinen identiteetti, missä tärkeänä vaikuttajana toimi Florian Ceynowa. Jotkin kašubit tosin vastustivat ajatusta kašubeista puolalaisista erillisenä kansana. 1900-luvun alussa Preussi aloitti Kulturkampfin eli kulttuuritaistelun katolista kirkkoa vastaan. Toimenpiteisiin kuului katolisten vähemmistöjen saksalaistaminen. Saksalaistaminen onnistuikin joillakin alueilla, mutta ei kovin laajalti. Natsi-Saksan aikana kašubit nähtiin puolalaistuneina saksalaisina, joissa oli potentiaalia saksalaistumiseen, toisin kuin puolalaisissa, joita pidettiin alempana kansana. Puolan kommunistisen hallituksen aikana virallinen hallinto suosi Puolan kansan yhtenäisyyttä ja kašubeja kansana vähäteltiin.
Nykypäivä
250px|thumb|oikea|Wilnon asukkaita perinteisissä kašubilaisissa puvuissa Vuodesta 2005 lähtien kašubin on voinut suorittaa maturana yliopistossa. Lisäksi vuodesta 2005 kašubi on ollut ainoana Puolassa puhuttuna kielenä virallisesti alueellinen vähemmistökieli. Muutamissa kylissä Kašubian alueella opetetaan kouluissa kašubia.
Kašubit muualla
Vuonna 1858 joukko kašubeja muutti Kanadan Ontarioon ja perusti Wilno-nimisen siirtokunnan. Chicagon St. Josaphatin kaupunginosa on kašubilaisten siirtolaisten vuonna 1884 perustama. Wisconsinissa, Jones Islandissa, oli kašubien kalastajakylä vuoteen 1940 asti, jolloin heidät häädettiin, koska he eivät omistaneet asuttamaansa maata. Nykyisin paikalla on puisto nimeltä Kaszube's Park.
Hietamäki
Hietamäki voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Vittorio Gassman
thumb|Vittorio Gassman Vittorio Gassman (1. syyskuuta 1922 Genova – 29. kesäkuuta 2000 Rooma) oli italialainen näyttelijä ja ohjaaja, joka työskenteli elokuvissa kuudella vuosikymmenellä 1946–1999. Hänet tunnettiin lempinimellä Il Mattatore 1950-luvun televisiosarjan mukaan. Elokuvien ja television rinnalla Gassman työskenteli koko uransa ajan myös teatterissa; vuoden 1956 Otello oli varhainen menestys. Shakespearen lisäksi hän esitti usein Dostojevskin näytelmiä ja kreikkalaisia klassikoita. Klassisesta taustastaan huolimatta Gassmanista tuli yksi italialaisen komedian (Commedia all’italiana) näkyvimmistä tähdistä. Hän oli parhaimmillaan roiston rooleissa. Gassmann näytteli myös Hollywoodissa englanninkielisissä elokuvissa. Hän sai Kultainen leijona -kunniapalkinnon vuonna 1996.
Gassmanin sukujuuret olivat hänen äitinsä puolelta juutalaiset ja isänsä puolelta saksalaiset.
Elokuvia
Gassman esiintyi kaiken kaikkiaan 129 elokuvassa. Tunnetuimpiin kuuluivat
Skauch
Skauch on ruotsalaisen punk-yhtye Millencolinin toinen EP, joka julkaistiin vuonna 1994. Levystä piti alun perin tulla single kappaleelle The Einstein Crew, mutta yhtye päätti julkaista kappaleen vain yhtenä EP:n kappaleista. EP:n kaikki kappaleet, paitsi The Einstein Crew julkaistiin myöhemmin kokoelma-albumilla The Melancholy Collection.
Nauhoitukset, julkaisu ja vastaanotto
Albumi nauhoitettiin Unisound Recordings-studiolla Finspångissa, Ruotsissa, ja julkaistiin 23. heinäkuuta 1994.
Albumi menestyi kohtalaisesti yhtyeen kotimaassa Ruotsissa; se ylsi listan sijalle 32 ja pysyi listalla kaksi viikkoa.
Humbucker
thumb|Kuvan vasemmassa reunassa [[sähkökitaran kielten alla näkyy humbucker-mikrofoni sekä kaksi kappaletta yksikelaisia mikrofoneja (keskellä ja oikealla).]] Humbucker oli alkujaan Gibsonin Les Paul -kitaroista yleistynyt kitaramikrofonityyppi.
Englanninkielinen nimi tullee fraasista buck the hum, joka voitaneen kääntää vapaasti muotoon hurinan estäminen.
Historia
Mikrofonin rakenteen keksi Seth Lover etsiessään ratkaisua häiriöäänelle, jota ympäristön muut verkkosähköä käyttävät laitteet aiheuttavat. Periaatteeltaan humbucker on kaksi vierekkäin olevaa, sähköisesti sarjaankytkettyä yksikelaista mikrofonia. Mikrofoneissa magneetit on asennettu napaisuudeltaan vastakkaisiksi, jolloin kitarankielen eri mikrofoneihin indusoimat jännitteet ovat keskenään vastakkaisvaiheisia. Sen vuoksi toisen mikrofonin käämin navat kytketään ristiin, mikä kääntää signaalit samanvaiheisiksi, jolloin ne vahvistavat toisiaan. Mahdollinen matalataajuinen hurinsasignaali taas kytkeytyy molempiin käämeihin samanvaiheisena mutta koska toisen käämin napaisuus on käännetty mikrofoneihin kytkeytyneet häiriösignaalit kumoavat toisensa. Lopputuloksena on voimakas signaali ja vaimentunut hurina.
Gretsch-yhtiöllä oli samanaikaisesti kehitteillä mikrofoni, joka tuli merkin kitaroihin nimellä Filtertron. Mikrofonin kehitti yhtiölle Ray Butts kitaristi Chet Atkinsin ehdotuksesta.
Lover haki keksinnölleen patenttia, ja tästä alkuvaiheen sarjatuotantomikrofonit saivat tunnetuksi tulleen nimityksen P.A.F. Tämä oli lyhennös englannin kielen sanoista "patent applied for", "patenttia haetaan".
Humbucker-mikrofonien tuottama ääni ei ole täysin samanlainen kuin yksikelaisissa, sillä kieli ei värähtele täysin samalla tavalla molempien mikrofonien yllä. Ero riippuu muun muassa otteen korkeudesta, mutta yleisesti ottaen ääni on hieman pehmeämpi. Jos mikrofoniin on asennettu väliulosotto, toinen kela voidaan kytkeä pois toiminnasta, jolloin mikrofoni toimii kuten yksikelainen.
Kytkentä
Humbucker tarjoaa useita sähköisiä kytkentämahdollisuuksia joilla mikrofonista saadaan haluttaessa monipuolinen äänensävyvalikoima valintakytkimiä käyttämällä.
Kitaran elektroniikka voidaan toteuttaa niin, että häiriön poisto ilman humbuckeria saadaan yhdistelemällä yksikelaisia mikrofoneja sopivasti kytkimien avulla. Tällöin saatetaan käyttää ilmaisua "hum cancelling position". Eräs tapa on käyttää yhtä magneettiselta napaisuudeltaan muiden kanssa vastakkaista mikrofonia. Näin se voi toimia humbucker-kytkennän toisena osana.
Tuanku Abdul Rahman
Tuanku Abdul Rahman ibni Almarhum Tuanku Muhammad, oli Malaijan ensimmäinen kuningas ja Negeri Sembilanin sulttaani.
Malaijan liittovaltion itsenäistyttyä Yhdistyneestä kuningaskunnasta vuonna 1957, maan sulttaanineuvosto valitsi Tuanku Abdul Rahmanin maan ensimmäiseksi kuninkaaksi. Ennen valintaansa hän oli ollut Negeri Sembilanin hallitsija 24 vuotta.
Nürnbergin S-Bahn
Nürnbergin S-Bahn on paikallisjunajärjestelmä Nürnbergin, Fürthin ja Erlangenin muodostamalla kaupunkialueella Saksan Baijerissa. Järjestelmä koostuu neljästä linjasta, joita liikennöi Deutsche Bahnin tytäryhtiö DB Regio Franken.
Pekka Kostiainen
Pekka Olavi Kostiainen (s. 16. maaliskuuta 1944 Jyväskylä) on suomalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja. Kostiainen valmistui kanttori–urkuriksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 1968. Sävellysopintojaan hän jatkoi professori Jouko Tolosen johdolla ja suoritti sävellysdiplomin vuonna 1973. Sen jälkeen hän on suorittanut sävellyksen jatko-opintoja ohjaajinaan Einar Englund, Joonas Kokkonen ja Einojuhani Rautavaara.
Patrick Johansson
pienoiskuva|Patrick Johansson vuonna 2011. Patrick Johansson (s. 29. marraskuuta 1976, Falun, Ruotsi) on ruotsalainen, vuodesta 2001 lähtien Yngwie Malmsteenin yhtyeessä soittanut rumpali.
Johansson on ollut aiemmin kiertue- ja studiorumpalina muun muassa yhtyeissä Without Grief, Stormwind ja W.A.S.P. Johansson on vieraillut myös G3-kiertueella.
Patrick Johansson asuu Yhdysvalloissa, West Palm Beachin kaupungissa Floridan osavaltiossa.
Särkijärvi (Kangasala, Savo)
Särkijärvi on Pirkanmaalla Kangasalla Savon kylän lähellä sijaitseva metsäjärvi.