cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Windorf
Nimellä "Winidorf" on paikkakunta tunnettu vuonna 1010 ja se on ollut itsenäinen kunta vuodesta 1818.
Ghostlines
Ghostlines on suomalaisen rockyhtye The Chantin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Shadow World Records.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Jussi Hämäläinen, ellei toisin mainittu.
Tone-luokka (risteilijä)
Tone-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston kahden raskaan risteilijän muodostama alusluokka, jonka alukset olivat samalla viimeiset Japanin laivastolle rakennetut raskaat risteilijät. Ne palveli ja upposi toisessa maailmansodassa.
Taustaa
Luokan alukset tilattiin 1932 viidentenä ja kuudentena Mogami-luokan raskaana risteilijänä. Vuoteen 1935 mennessä Mogami-luokan heikkoudet olivat kuitenkin käyneet ilmeisiksi, joten keskeneräiset alukset päätettiin muuttaa parannelluksi versioiksi. Laivastolla ei vielä tuolloin ollut lentotukialuksilta toimivia tiedustelukoneita, vaan laivaston tiedustelu oli muiden laivaston alusten operoimien vesilentokoneiden vastuulla. Tätä tehtävää varten Tone-luokan risteilijät suunniteltiin toimimaan vesilentokoneiden emälaivoina.
Suunnittelu
Koska Tone-luokan rakentaminen aloitettiin Mogami-luokkana, olivat näiden luokkien alusten ulkoiset mitat hyvin samanlaiset. Edeltäneistä risteilijäluokista poiketen molempien Tone-luokan alusten päätykkitornit päätettiin sijoittaa etukannelle. Seurauksena kahdella neljästä päätykkitornista oli huono ampuma-ala. Tämä kuitenkin mahdollisti jopa kahdeksan vesilentokoneen operoimisen ja kuljettamisen takakannella. Tone ja Chikuma osoittautuivatkin erittäin hyödyllisiksi tiedustelualuksiksi, vaikka useimmiten laivat kuljettivatkin vain viittä tai kuutta tiedustelukonetta.
Piirpauke 2
Piirpauke 2 on Piirpauke-yhtyeen toinen albumi. Se julkaisi alun perin Love Records vuonna 1976.
Kappaleet
(* Alkuperäisen LP:n kannessa painovirhe: "Prazider Adeus")
Kaarle Ervasti
Kaarle Klaus Juhani Ervasti (6. marraskuuta 1948 Helsinki – 21. huhtikuuta 2010 Helsinki, puoliso vuodesta 1989 Meri, s. 1956) oli suomalainen antikvaarinen kirjakauppias. Hän avasi Antikvaarinen Kirjakauppa K. Ervastin 19. toukokuuta 1976 Helsingissä Kallion kaupunginosassa Torkkelinkatu 4:ssä. Ennen kirjakauppa-alalle ryhtymistään hän työskenteli Helsingin yliopiston psykologian laitoksella.
Kaarle Ervasti jäi eläkkeelle ja lopetti kirjakauppatoimintansa 30. huhtikuuta 2009, mihin mennessä hänen liikkeestään oli muodostunut tunnettu kirja-antikvariaatteja harrastavien piirissä. Kuuluisa ei ollut vain kauppa, jossa myytiin kirjoja, vaan Ervasti itse ja kulttuurinen toiminta, joka kirjanmyynnin oheen kehittyi, muun muassa ”lauantaiseuraksi” mainittuna vakioasiakkaiden kokoontumisena lauantaisin liikkeeseen keskustelemaan kirjoista ja kirjallisuudesta.
Antikvariaatin lopettaminen huomioitiin laajalti tiedotusvälineissä. Kirjakauppaliitto ry ja Suomen kustannusyhdistys myönsivät vuonna 2009 Ervastille Vuoden kirjateko -palkinnon työstä kirjojen ja kirjallisuuden hyväksi.
Kaarle Ervasti harjoitti myös jonkin aikaa kirjankustannustoimintaa. Hän, Otso Kantokorpi ja Lasse Saarinen perustivat 1990 kustannusosakeyhtiö Nostromon. Laatukirjoihin panostanut kustantamo toimi vain kolme vuotta, minkä aikana ilmestyi seitsemän kirjaa.
Kaarle Ervastin omasta kirjallisesta tuotannosta on esimerkkinä Aikataika, Fantastica Fennica 1867–1981, suomen kielellä julkaistun tieteis-, utopia- ja fantasiakirjallisuuden bibliografia.
Helsingin Sanomiin kirjoittamassaan nekrologissa Kaarle Ervastin monivuotinen ystävä, asiakas ja työtoveri Otso Kantokorpi, luonnehti Ervastia antikvaarialan vankkumattomaksi tietopankiksi, joka auliisti jakoi tietämystään avustaen useaa antikvaarista kirjakauppiasta ensiaskelten otossa. ”Ervastin asikaskunta oli heterogeenistä: asiakkaina oli niin kulmien kundeja, läheisen kuvataidelukion oppilaita, yliopistojen professoreja kuin vakavampia kirjanharrastajia ympäri Helsinkiä ja lopulta ympäri Suomea”, Kantokorpi kirjoitti ja muistutti Ervastin eräässä haastattelussa todenneen, että samalla, kun ihminen rakentaa kirjakokoelmaa, hän rakentaa itseään.
Christian Lundeberg
Christian Lundeberg (14. heinäkuuta 1842 Valbo, Gävleborgin lääni – 10. marraskuuta 1911) oli ruotsalainen poliitikko, teollisuusmies ja pääministeri.
Lundeberg opiskeli Ultunassa ja sotakorkeakoulussa. Hän oli muun muassa luutnantti Dalrykmentissä 1861–1874. Hän erosi armeijasta ja meni teollisuuden alalle, Forsbacka brukiin. Siellä hän oli johtajana 1885–1906.
Poliitikkona hän kuului ensimmäisen kamarin konservatiiviseen ja protektionistiseen puolueeseen, jonka johtajaksi hän tuli 1899. Lundebergillä oli keskeinen sija unionin (Ruotsi–Norja) käsittelyssä eduskunnassa. Esitettyään kritiikkiä Johan Ramstedtin hallitusta vastaan tämä kaatui. Tämän jälkeen hänestä tuli uusi pääministeri, jonka hallituksen aikana Norja sai vapauden Ruotsista. Lundeberg oli ensimmäinen teollisuusjohtaja Ruotsin pääministerinä vuonna 1905.
Vuosina 1909–1911 hän oli ensimmäisen kamarin puheenjohtaja.
Please Love Me Forever/My Elusive Dreams
Please Love Me Forever/My Elusive Dreams on Bobby Vintonin kokoelma-albumi, joka sisältää kaksi hänen alkuperäistä studioalbumiaan.
Illo
Illo on kylä Sastamalan kaupungin kaakkoisosassa Pirkanmaalla. Kylä sijaitsee Sammun- eli Illonjoen varrella lähellä Punkalaitumen rajaa. Illo jakautuu epävirallisesti Illoon ja Kiikan-Illoon, joista jälkimmäinen on vuonna 1985 Illon yhteyteen liitetty alue. Illo lähikylineen muodostaa alueen, jossa asuu noin 500 asukasta.
Kylässä toimii aktiivinen kyläyhdistys ja vapaapalokunta, sekä urheiluseura Illon Jytinä.
Historia
Illon seutu on kohonnut merestä noin 4000 vuotta sitten. Illonjoen varrella on ollut kivikautinen kylä, ja arkeologiset löydöt sijoittuvat vuosien 2000 eaa. ja 1200 eaa. välille. Kivikauden jälkeen Illon asutus katkesi, ja kylästä tuli sittemmin Tyrvään takamaita. Nykyasutus lienee peräisin 1750-luvulta, jolloin alueelle perustettiin ensimmäiset torpat. Vuonna 1800 Illossa oli noin 30 torppaa.
Illon ensimmäinen kauppa perustettiin vuonna 1881. Samana vuonna kylään tuli kiertokoulu. Seuraavalla vuosikymmenellä maaseutu alkoi teollistua ja kylään saatiin kuivurit ja meijeri. Kylä kasvoi vuosisadan vaihteessa vauhdilla ja Illoon rakennettiin muun muassa kansakoulu, rukoushuone, osuusmeijeri, pankki, postikonttori ja puhelinkeskus. Kylä kärsi tuhoja Suomen sisällissodassa kun punaiset vetäytyivät seudun halki. Sähköt vedettiin Illoon vuonna 1927.
1950-luvulla Illossa oli kahdeksan kauppaa, viisi pankkikonttoria, kolme koulua kirjastoineen ja neuvolatoiminta. Maanviljelyn lisäksi tärkeimmät työnantajat olivat Illon Osuusmeijeri, Kauniston saha ja Mäkisen kiitolinja. Tyrvää liitettiin Vammalaan vuonna 1973. Vuonna 1985 liitettiin niin sanottu Kiikan-Illo kunnanosaliitoksela Äetsästä Vammalaan. 1900-luvun lopun rakennemuutos pikkuhiljaa näivetti Illon, ja monet palvelut ja työpaikat ovat poistuneet kylästä.
Erityistoimihenkilöt ET
Erityistoimihenkilöt ET on perustettu vuonna 1968. Tuolloin yhdistyksen nimi oli Yleistoimihenkilöt YT.
Jäsenyys
ET:n jäseneksi voivat liittyä yksityisten yritysten ja yhteisöjen palveluksessa olevat toimihenkilöt ja ammatinharjoittajat tietyin rajoituksin. Yhdistyksellä on noin 2 300 jäsentä Helsinki-Uusimaa -alueella ja muualla Suomessa noin 2 500. Jäsenet työskentelevät noin 1 500 eri toimipaikassa.
Erityistoimihenkilöt ET:n jäseniksi liitytään ERTOn kautta. ET:n jäsenet kuuluvat halutessaan myös Erityisalojen Toimihenkilöiden Työttömyyskassaan. ET:n periaatteisiin kuuluu perinteisten edunvalvonnallisten perustoimien lisäksi tavoite kasvattaa jäsenistönsä arvoa työmarkkinoilla muun muassa koulutuksella. Jäsen saa pulmatilanteisiin neuvontaa ja apua ERTOsta. Muutostilanteissa ERTO ja ET pitävät huolta jäsentensä eduista.
ERTOlla ja ET:llä on myös tarjottavanaan jäsenetuja. ET:n lomamökit Tahkolla ja Levillä sekä viikko-osake Ylläksellä ovat jäsenten vuokrattavissa jäsenetuhintaan. ET järjestää jäsenistölle ammatillista koulutusta ja erilaisia virkistystilaisuuksia.
Erityistoimihenkilöt ET julkaisee kaksi kertaa vuodessa ilmestyvää tETra-lehteä.
Edunvalvonta
ET ja Erityisalojen Toimihenkilöliitto ERTO neuvottelevat Palvelualojen Työnantajat PALTAn kanssa palvelualojen toimihenkilöiden runkosopimuksen, jota voidaan soveltaa niiden jäsenten työsuhteissa, joilla ei ole omaa sopimusta eli niin sanotuilla sopimuksettomilla aloilla. Runkosopimus määrittelee työsuhteessa noudatettavat vähimmäistyöehdot, joiden noudattamisesta sovitaan joko talokohtaisin sopimuksin tai henkilökohtaisissa työsopimuksissa.
Organisaatio
ET:n säännöissä määritellään yhdistyksen toiminnan perusteet. Yhdistyksen ylimmät päätöksentekoelimet ovat kevät- ja syyskokoukset. Syyskokouksessa hyväksytyn toimintasuunnitelman mukaisesti yhdistyksen hallitus toimeenpanee sovitut asiat ja kokousten päätökset. Syyskokouksessa hyväksytään yhdistyksen toimintasuunnitelma ja talousarvio seuraavaksi kalenterivuodeksi sekä valitaan joka toinen vuosi hallituksen puheenjohtaja ja erovuoroisten tilalle muut hallituksen jäsenet sekä heille kullekin henkilökohtainen varajäsen. Kevätkokouksessa käsitellään muun muassa edellisen vuoden toimintakertomus ja tilinpäätös.
Hallituksen puheenjohtajan kausi on kaksivuotinen. Hallituskausi on kaksivuotinen, puolet hallituksen jäsenistä valitaan vuorovuosin. Sekä varsinaiset että varajäsenet osallistuvat aktiivisesti hallitustyöskentelyyn. Kaksi hallituksen jäsentä varahenkilöineen edustaa yhdistystä ERTOn hallituksessa.
Yhdistyksen edustajat ovat myös ERTOn edustajiston ja työttömyyskassan hallinnossa.
ET toimii ERTOlta saatavan jäsenmaksupalautuksen turvin eikä peri omaa jäsenmaksua.
Luis Corvalán
thumb|right|Luis Corvalánin kuva [[Itä-Saksa|itäsaksalaisessa postimerkissä]] Luis Alberto Corvalán Lepe (14. syyskuuta 1916 – 21. heinäkuuta 2010 Santiago, Metropolitana, Chile) oli chileläinen poliitikko. Hän liittyi maansa kommunistiseen puolueeseen 15-vuotiaana, oli sen politbyroon jäsenenä vuodesta 1952 ja eteni pääsihteeriksi 1958.
Corvalán joutui vangituksi Augusto Pinochetin sotilasvallankaappauksen jälkeen syksyllä 1973. Vankeusaikanaan hänelle myönnettiin Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto. Vuonna 1976 Neuvostoliitto vaihtoi Corvalánin Yhdysvaltojen kanssa Vladimir Bukovskiin.
Corvalán palasi Chileen Pinochetin diktatuurin tultua päätökseensä.
Marsha Hunt
pienoiskuva|Marsha Hunt. Marcia Virginia (Marsha) Hunt (17. lokakuuta 1917 Chicago, Illinois – 6. syyskuuta 2022 Los Angeles, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Huntilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Hunt teki elokuvadebyyttinsä myöhäisessä teini-iässään saatuaan vuonna 1934 sopimuksen Paramount Picturesilta. Hän kuului 1950-luvulla Hollywoodin mustalle listalle ja vetäytyi osittain vuonna 1960, pian sen jälkeen, kun viranomaiset olivat lakkauttaneet mustan listan. Hän toimi vuodesta 1980 Sherman Oaksin kunniapormestarina Kaliforniassa ja pysyi yhteiskunnallisesti aktiivisena pitkälti vanhuuteensa.
Elokuvia
Hunt esiintyi elokuvarooliensa ohella televisiossa.
The Panic Broadcast
The Panic Broadcast on ruotsalaisen melodisen death metalin yhtyeen Soilworkin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 2. heinäkuuta 2010. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 14.
Rippikirja
Rippikirja on Ruotsin ja Suomen seurakuntien ylläpitämä kirkonkirja, joka on useimmissa seurakunnissa pidetty viimeistään 1700-luvun alkupuolelta lähtien. Rippikirja on seurakunnittainen rekisteri seurakuntalaisista. Rippikirjat eli seurakuntien pääkirjat ovat sittemmin kehittyneet väestökirjanpidoksi. Rippikirja on luettelo, jonka avulla pappi seurasi yksittäisten seurakuntalaisten osallistumista kirkollisiin toimituksiin sekä heidän kristinopintaitojensa edistymistä, erityisesti katekismuksen osaamista ja lukutaitoa.
Tavallisesti rippikirja on sidottu kymmenen vuoden jaksoissa kirjamuotoon. Ne sisältävät nimen, syntymäajan, sukulaissuhteiden ja asuinpaikan lisäksi usein myös muita tietoja, esimerkiksi merkintöjä uskonnollisesta oppineisuudesta, ammatista, rokotuksista ja rikoksista.
Rippikirjajärjestelmän synty
Rippikirjalaitoksen historia Suomessa juontaa pitkälti Turun piispa Johannes Gezeliukseen, joka tunnetaan kirkollisen kansanopetuksen uranuurtajana. Gezelius kirjoitti hiippakuntansa papeille 1665 kiertokirjeen, jossa hän kehotti näitä pitämään kirjaa seurakuntalaistensa kristinopintaidosta. Tämä oli alkusysäys kirkolliselle väestökirjanpidolle Suomessa. Jo aikaisemminkin Suomen seurakunnissa oli ollut vastaavanlaisia asiakirjaryhmiä, mutta Gezelius onnistuu vakiinnuttamaan menettelyn. Niinpä monien pitäjien katkeamaton väestökirjanpito juontaa juurensa aina 1660-luvulle, ja 14 seurakunnan rippikirjat on selvästi aloitettu Gezeliuksen vaikutuksesta vuosina 1665–1667. Vuonna 1686 säädetty kirkkolaki määräsi, että jokaisessa seurakunnassa oli pidettävä rippikirjaa.
Hallinnon apuväline
Rippikirjojen perimmäisenä tarkoituksena oli seurata seurakuntalaisten hengellistä vaellusta: valvoa ihmisten lukutaitoa, kristinopin hallintaa sekä ehtoolliselle osallistumista. Seurakuntalaisten rekisteröinti ajoi myös maalliseen keskusvallan asiaa: valtion oli helpompi kohdistaa verotusta ja muita hallinnollisia toimenpiteitä, kun kirkko rekisteröi väestön ja sen elämäntavan.
Rippikirjojen sisältö
Rippikirjan malli on saatu Ruotsin kautta Saksasta, jossa vastaavia luetteloita on säilynyt jo 1500-luvulta. Tämä on seurausta uskonpuhdistuksen esittämästä kansanopetuksen vaatimuksesta. Gezelius myös painatti pappien työtä helpottamaan rippikirjakaavakkeita, joihin tiedot voitiin lisätä valmiisiin sarakkeisiin.
Rippikirjasta tuli nopeasti kirkollisen väestökirjanpidon kulmakivi. Rippikirjaan merkittyjen sukulaisuussuhteiden avulla esimerkiksi mahdollisten avioesteiden todentaminen kävi huomattavasti yksinkertaisemmin kuin ilman rippikirjoja, joskin kuulutuskäytäntö säilytti asemansa paikoin aina 1900-luvun alkuun saakka.
Rippikirjojen kieli ja nimikäännökset
Kaikkein varhaisimmat rippikirjat saatettiin kirjoittaa latinaksi, mutta yleensä rippikirjojen kieli oli ruotsi. Yleisesti käytettiin myös saksankielisiä käsitteitä ja lyhenteitä. 1800-luvun lopulla seurakunnat velvoitettiin suomenkielisillä alueilla siirtymään suomenkieliseen väestökirjanpitoon.
Rippikirjojen tiedot
Rippikirja sisälsi eri aikoina hieman erilaisia tietoja, mutta ydin pysyi pääosin muuttumattomana. Rippikirja jakautui kaupungissa kortteleihin ja tontteihin. Maaseudulla kirjat järjetettiin taloittain ja kylittäin. Tontit ja talot puolestaan käsittivät niissä asuvat ruokakunnat, joiden johdossa oli yleensä tilan omistaja, talollinen. Torpparit, sotilaat, käsityöläiset, mäkitupalaiset ja muu tilaton väestö merkittiin yleensä omille sivuilleen. Palkolliset merkittiin toisinaan myös sen talouden yhteyteen, jonka palveluksessa he olivat.
Vuokraviljelijät, palvelusväki ja muu isäntäsukuun kuulumaton väki merkittiin siis rippikirjaan sen talon sivulle, joka omisti maan. Kun henkilöt muuttivat seurakunnan sisällä paikasta toiseen, heidät siirrettiin vastaavasti rippikirjassa. Muutot seurakuntien välillä merkittiin sekä rippikirjaan että muuttaneiden luetteloon. Rippikirjat kattavat noin kymmenen vuoden jakson. Sen tultua täyteen, otettiin uusi kirja, jonne henkilöt kirjattiin vanhan kirjan viimeisimmän tiedon mukaan.
Varhaisimmat kirjat sisältävät tietoja hyvin ylimalkaisesti, lähinnä ruotsinnettuja henkilönnimiä ja maininnan katekismustaidoista (lukumerkki). 1700-luvun kuluessa tiedot kuitenkin tarkentuivat ja monipuolistuivat, ja tyypillinen rippikirja kertoo lukijalleen edellisten lisäksi myös siihen merkittyjen henkilöiden syntymäajan, mahdolliset muutot, talontyttärien avioliitot, erityiset sairaudet ja kuolinajan. Aluksi syntymäajat perustuivat talonpoikien omaan arvioon iästään, syntymäpäivään perustuvat täsmälliset tiedot ilmestyivät kirjoihin yleensä vasta 1700-luvun loppupuolella. Harvoin henkilön ikä on ilmaistu vuosina, mikä epäilemättä heijastaa talonpojan omaa käsitystä asiasta.
Merkinnät tarkentuivat jatkuvasti. 1800-luvun alkupuolella rippikirjoihin ilmaantuivat syntymäseurakunnat, rokotukset, avioliittomerkinnät ja erityiset huomautussarakkeet, joihin pappi saattoi kirjata hyvinkin henkilökohtaista tietoa seurakuntalaisesta: muun muassa mahdolliset rikokset, sairaudet ja asepalveluksen. 1800-luvun lopulla rippikirjat kattoivat käytännöllisesti katsoen koko yksilön elämänpiirin ja rakensivat perustan koko nykyaikaiselle väestökirjanpidolle. 1900-luvulla rippikirjoihin lisättiin vielä tietoja seurakuntalaisten kirjoitustaidosta, koulusivistyksestä ja kirkollisesta äänioikeudesta.
Sukututkimuksen lähteinä
Rippikirjat ovat sukututkimuksen tärkein yksittäinen lähde. Sukututkijalle rippikirjat ovat erityisen tärkeitä kirkonkirjoja siksi, että niistä käy laajemmin ilmi perheiden jäsenet ja sukulaisuussuhteet talouksittain. Kirkonarkistojen asiakirjat on 1800-luvun loppupuolelle saakka kirjoitettu pääosin ruotsiksi ja tämän jälkeen suomenkielisillä paikkakunnilla suomeksi, joten sukututkimus vaatii jonkin verran ruotsin kielen taitoa.
Sukututkimuksen perusmenetelmä kirkonkirjoja käytettäessä on edetä ajassa taaksepäin rippikirjojen mukaan. Rippikirjoihin merkittiin 1700-luvun loppupuolelta lähtien henkilöiden kohdalle tulo- ja lähtöviitteet, toisin sanoen miltä rippikirjan sivulta ja milloin henkilö saapui luettavalla sivulle sekä minne ja milloin hän lähti kyseiseltä sivulta. Näiden viitetietojen mukaan rippikirjassa on helppo edetä. Seurakuntien välisissä muutoissa merkittiin seurakunta ja lähdettäessä muuttokirjan päiväys ja tultaessa päivämäärä, jolloin muuttokirja jätettiin uuden seurakunnan kirkkoherralle.
Rippikirjat sisältävät tietoja henkilöiden syntymä-, vihki- ja kuolinajoista, joita on syytä tarkistaa historiakirjoista. Erityisesti rippikirjojen ilmoittamiin syntymäaikoihin on syytä suhtautua varauksella, sillä henkilöiden siirrot sivulta toiselle aiheuttivat runsaasti virheellisiä syntymäaikamerkintöjä. Kun seurakunnan sisäiset muuttomerkinnät puuttuvat kokonaan 1700-luvun ensimmäisen puoliskon rippikirjoista, on välttämätöntä tutkia vihittyjen luetteloa, jotta saadaan selville, esimerkiksi mistä talon nuori emäntä oli kotoisin. Sen jälkeen esipolvitutkimusta on mahdollista jatkaa rippikirjoissa hänen sukutaustansa osalta.
Brasilianaratti
Brasilianaratti (Psittacara leucophthalmus) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää suuren osan Etelä-Amerikkaa Kolumbiasta Boliviaan, Paraguayhin, Uruguayhin, Argentiinaan ja Brasiliaan Amazonin alueelle. Philipp Ludwig Statius Müller kuvaili lajin holotyypin Guyanasta 1776.
Ihode (albumi)
Ihode on suomalaisen iskelmä-poplaulajan Anna Erikssonin seitsemäs studioalbumi vuodelta 2007.
Albumi on nimetty Erikssonin kotipaikan mukaan. Suurin osa kappaleista on hänen säveltämiään. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7. Albumi on myynyt kultalevyn oikeuttavan määrän.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Anna Eriksson.
Einar Hämäläinen
pienoiskuva|Einar Hämäläinen Einar Nestor Hämäläinen (26. helmikuuta 1899 Kotka – 5. syyskuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti.
Hämäläisen vanhemmat olivat ylikonduktööri Albin Hämäläinen ja Eriika Vilhelmiina Ekström. Hänen puolisonsa oli Martta Matilda Tuukkanen vuodesta 1921, heillä oli neljä lasta. Hämäläinen osallistui vapaussotaan vapaaehtoisena, hän valmistui kadettikoulusta 1924 ja kävi Sotakorkeakoulun valmistuen ye-upseeriksi 1936 sekä opiskeli Saksan sota-akatemiassa 1939 opintomatkallaan, jolloin hän myös teki tutkimusmatkan Puolaan. Sota-aikana hän toimi mm. pataljoonan komentajana, ye-upseerina ja armeijakunnan esikuntapäällikkönä. Sodan jälkeen Hämäläinen toimi Sotakorkeakoulun johtajan apulaisena vuoteen 1947 asti, JR 7:n komentajana 1947–1949 sekä 3. divisioonan esikuntapäällikkönä 1949–1952. 6. prikaatia hän komensi 1952–1953, minkä jälkeen hän toimi ainakin pääesikunnan huoltopäällikkönä.
Ylennykset: vänrikki 1918, luutnantti 1920, kapteeni 1925, majuri 1935, everstiluutnantti 1940, eversti 1943, kenraalimajuri 1953, kenraaliluutnantti 1956.
Collatzin konjektuuri
thumb|Kaikki positiiviset kokonaisluvut, joista päästään 1:een alle 20 operaatiolla.
Collatzin konjektuuri on yksinkertaisesti muotoiltu matemaattinen väittämä, jolle ei kuitenkaan ole toistaiseksi löydetty todistusta (ks. konjektuuri). Sen mukaan tietynlaiset lukujonot päättyvät aina samalla tavalla, riippumatta mistä luvusta kyseinen lukusarja aloitetaan. Paul Erdősin mukaan "Matematiikka ei ole ehkä vielä valmis tämän kaltaisiin ongelmiin".
Väittämä voidaan havainnollistaa seuraavasti:
Mielivaltaiselle positiiviselle kokonaisluvulle suoritetaan seuraava toimenpide:
Eli matemaattisesti ilmaistuna määritellään funktio f:
Tällöin Collatzin väittämä kuuluu: Tämä prosessi johtaa aina loppujen lopuksi lukuun 1 riippumatta siitä, mikä luku valitaan sarjan aloitusarvoksi. Toisin sanoen:
Collatzin väittämää on tutkittu tietokoneita käyttäen huomattavan pitkälle. Elokuun 2005 alkuun mennessä on osoitettu, että Collatzin jono päätyy triviaaliin silmukkaan {{nowrap|{1, 4, 2&rbrace;}}, kun jonon ensimmäiseksi luvuksi valitaan mikä tahansa lukua 6 × 258 (n. 1,729 × 1018) pienempi positiivinen kokonaisluku. Yhtään vastaesimerkkiä ei ole löydetty.
Väittämän kumoamiseksi tulisi löytää sellainen positiivinen kokonaisluku, josta alkava edellä kuvatulla tavalla muodostettu lukujono joko
Collatzin konjektuuria pyritään ratkaisemaan samannimisessä projektissa BOINC-alustalla.
Costaricanaratti
Costaricanaratti (Psittacara finschi) on keskiamerikkalainen papukaija, jonka elinympäristö käsittää Kaakkois-Nicaraguan, Costa Rican ja Länsi-Panaman. Osbert Salvin kuvaili lajin holotyypin Bugabasta Chiriquista Panamasta 1871. Laji on nimetty Otto Finschin kunniaksi.
Cal O’Reilly
Cal O'Reilly (s. 30. syyskuuta 1986 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka teki kesällä 2015 kaksivuotisen sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa.
O'Reillyn pikkuveli Ryan O'Reilly on myös jääkiekkoilija.
Anders Österlin
Anders Evert Österlin (1926 – 20. lokakuuta 2011 ) oli ruotsalainen taidemaalari ja graafikko. Aluksi hän maalasi fantasiakuvia, joissa oli vaikutteita Kleeltä ja Ernstiltä, myöhemmin lyyrissävyisiä, koloristisia, abstrakteja teoksia, joissa usein oli symbolimerkkejä.
Österlin kuului Cobra-ryhmään. Hän koristeli Signe Persson-Melinin kanssa vuonna 1957 Tukholman T-Centralen-aseman seinät. Österinin teoksia on kokoelmissa: Moderna Museet (Tukholma), Malmön museo, Kristianstad, Ystad, Jönköping, Lund.
Bursa Atatürk Stadion
Bursa Atatürk Stadion on monikäyttöstadion, joka sijaitsee Bursassa Turkissa. Pääosin stadionilla pelataan jalkapalloa, sillä se toimii Turkin pääsarjajoukkue Bursasporin kotikenttänä. Se on rakennettu vuonna 1950 ja sen kapasiteetti on 25 456.
Bursaspor voitti historiansa ensimmäisen maan pääsarjamestaruuden kaudella 2009–2010 ja eteni näin suoraan seuraavan kauden Mestarien liigan lohkovaiheeseen. Tämän jälkeen stadionia kunnostettiin ja sen kapasiteettia nostettiin 18 517:stä 25 456:een.
Stadionin oli tarkoitus toimia yhtenä pelipaikkana vuoden 2016 EM-kilpailuissa, mutta lopulta Turkin sijasta kisaisännyys meni Ranskaan.
Päivä on koittava
Päivä on koittava on yhdysvaltalainen W. S. Van Dyken ohjaama elokuva vuodelta 1942.
Elokuva kertoo yhdysvaltalaisesta pariskunnasta, joka menettää syntymättömän lapsensa Lontoon pommituksissa, ja adoptoi kaksi samassa pommituksessa orvoiksi jäänyttä lontoolaislasta. Pariskuntaa esittävät Robert Young ja Laraine Day, lapsia Margaret O'Brien ja Clifford Severn. Tämä elokuva vahvisti O'Brienin asemaa lapsitähtenä.
Loo Kum Zee
Loo Kum Zee (s. 2. joulukuuta 1974) on malesialainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä.
Loo voitti Aasian-mestaruuskilpailuista neljä pronssimitalia, vuosina 1995, 1998, 2002 ja 2003. Hän osallistui Atlantan olympialaisiin 1996, joissa hän hyppäsi 215 senttimetriä ja karsiutui finaalista.
Loon ennätys on 224 senttiä, jonka hän hyppäsi Chiang Maissa 1995.
Ernst Trygger
Trygger oli kapteeniluutnantti Alfred Tryggerin ja Charlotte von Schmiterlöwin poika. Hän opiskeli lainoppia ja yleni professoriksi 1889 Uppsalassa. Vuonna 1897 hänet valittiin ensimmäiseen kamariin eduskuntaan. Siellä hän otti osaa Ruotsin ja Norjan unionia koskeneeseen keskusteluun.
Kun Hjalmar Brantingin hallitus kaatui 1923, Tryggeristä tuli Ruotsin pääministeri. Mutta jo vuoden 1924 vaalien jälkeen hän joutui jättämään pääministeripaikkansa Brantingille. Kasakkavaaliksi ("kosackvalet") kutsutun kovan vaalitaistelun jälkeen porvarit voittivat vuonna 1928: Arvid Lindman perusti hallituksen, jossa Trygger oli ulkoasiainministeri. Kun tämä hallitus kaatui, Trygger luopui pikkuhiljaa politiikasta. Vuonna 1933 Bernhard Johanssonista tuli ensimmäisen kamarin oikeiston johtaja.
Fusō (1914)
Fusō oli keisarillisen Japanin laivaston ensimmäinen Fusō-luokan taistelulaiva. Aluksen köli laskettiin 11. maaliskuuta 1912 Kuren telakalla ja se laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1914. Alus otettiin 18. marraskuuta 1915 laivastopalvelukseen.
Palvelus
Japanin liittyessä toiseen maailmansotaan 1941 alus oli jo modernisoinnistaan huolimatta vanhentunut ja liian hidas, joten se ei ottanut osaa Malesian ja Hollannin Itä-Intian operaatioihin, vaan se palveli Japanin sisämerellä strategisena reservinä. Fusō ja sen sisaralus Yamashiro muodostivat 2. taistelulaivalaivueen 2. viirikön.
Fusō liitettiin viirikön mukana Saekissa oleviin yksiköihin. Alus lähti 8. joulukuuta 1941 Pearl Harboriin tehdyn iskun jälkeen Hashira Jimasta suojaamaan tukialusten vetäytymistä palaten satamaan 13. joulukuuta. Alus oli alkuvuoden 1942 edelleen Hashira Jimassa sekä Kuressa, kunnes se liitettiin 9. helmikuuta päälaivaston suojausosastoon.
Alus oli harjoituksia lukuun ottamatta ankkurissa, kunnes se lähti 18. huhtikuuta torjumaan Yhdysvaltain laivaston osastoa, joka oli juuri lähettänyt matkaan USS Hornetilta eversti Jimmy Doolittlen lentokoneet Tokioon suorittamaan ns. Doolittlen iskua. Fusō kuitenkin kutsuttiin takaisin, jonka jälkeen se palasi 22. huhtikuuta Agneshioon. Alus viipyi Hashira Jimassa, kunnes se lähti 29. toukokuuta tukemaan Aleuttien ja Midwayn taisteluita pohjoisella ja itäisellä Tyynellämerellä osana suojausosastoa 2. taistelulaivalaivueen, kahden vanhan kevyen risteilijän sekä 12 hävittäjän kanssa.
Aleuttien hyökkäys osoittautui vääräksi hälytykseksi, jolloin osasto sai määräyksen palata satamaan. Fusō palasi 17. kesäkuuta Yokosukaan, josta se lähti 22. kesäkuuta edelleen Hashira Jimaan. Alus saapui määränpäähänsä kaksi päivää myöhemmin ankkuroituen satamaan. Alus osallistui satamassa ollessaan muutamaan harjoitukseen.
Fusō siirrettiin 1. syyskuuta Kureen telakalle, josta se palasi reilua viikkoa myöhemmin 9. syyskuuta ankkuripaikalleen Hashira Jimaan. Alus oli alkuvuoden 1943 lähinnä reservinä osallistuen vain sisämerellä pidettyihin harjoituksiin. Alus liitettiin 1. toukokuuta päälaivastoon ja 16. elokuuta edelleen taistelulaivaosastoon.
Alus lähti 17. elokuuta Trukille ja edelleen sotatoimialueelle. Se saapui Trukille 23. elokuuta, missä se viipyi Enewetakille 17. lokakuuta lähtöönsä saakka. Alus saapui Eniwetokille 19. lokakuuta, josta se palasi 26. elokuuta Trukille.
Fusō liitettiin 1. helmikuuta 1944 taistelulaivyksikön Shikashima-osastoon, ja samana vuonna alus lähti Palaulle, jonne se saapui 4. helmikuuta. Alus jatkoi Palaulla kouluttautumistaan, kunnes se lähti 16. helmikuuta Lingga Roadille. Alus saapui uuteen tukikohtaansa 21. helmikuuta, jossa se liitettiin 1. maaliskuuta yhdistyneen laivaston liikkuvaan osastoon. Alus viipyi kuitenkin edelleen Linggassa, kunnes se lähti 8. huhtikuuta Singaporeen.
Alus siirrettiin Singaporessa kuivatelakalle, josta se palasi palvelukseen 25. huhtikuuta. Alus lähti 27. huhtikuuta paluumatkalle Lingga Roadsiin. Fusō lähti 11. toukokuuta Sulun saaristoon Tawa Tawalle osallistuakseen A-Go-operaatioon suojatakseen Mariaaneilla tärkeää Saipanin saarta.
Operaatio, joka johti Filippiinienmeren taisteluun, alkoi 20. toukokuuta. Taistelulaiva kuitenkin makasi valmiusasemissa Tawa Tawalla, kunnes se siirtyi 30. toukokuuta Davaoon osana häirintäosastoa. Alus saapui seuraavana päivänä Davaolle. Se lähti 2. kesäkuuta Biakille toteuttaakseen Kon-operaation eli suojatakseen linjaa Mariaaneilta Palaun ja Uuden Guinean kautta Hollannin Itä-Intiaan. Operaation peruuntuessa alus määrättiin palaamaan Davaoon. Paluumatkalla alus joutui Yhdysvaltain ilmavoimien B24-pommikoneiden hyökkäyksen kohteeksi, mutta alus ei kärsinyt vaurioita.
Fusōn saavuttua 5. kesäkuuta Davaoon se liitettiin varalla olevaan laivastoon 13. kesäkuuta, kunnes se siirrettiin kuun lopulla iskuosastoon. Alus lähti 1. heinäkuuta Davaosta suojanaan 4. hävittäjäviirikkö suuntanaan Tarakan. Osasto kohtasi matkalla Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen. Alus saapui Tarakanille seuraavana päivänä, josta se lähti 8. heinäkuuta edelleen Kureen saman hävittäjäsuojan kanssa.
Alus tulitti 14. heinäkuuta pinnalla havaittua sukellusvenettä, jonka laukaisemat kolme torpedoa taistelulaiva väisti. Alus saapui 15. heinäkuuta Kureen, jossa se siirrettiin telakalle huollettavaksi. Alus liitettiin 20. heinäkuuta palvelukseen palatessaan 1. koulutusosastoon.
Yhdysvaltain laivaston Filippiineille suuntautuneen iskun seurauksena alus määrättiin puolustamaan Leytenlahtea, minkä vuoksi se lähti kotivesiltä etelään Lingga Roadsiin liittyäkseen SHO-1-operaatiota varten koottuihin laivastovoimiin. Fusō ja sen sisaralus Yamashiro muodostivat osasto C:n ytimen, jonka tehtävänä oli toimia eteläisenä osastona. Osaston piti purjehtia Surigaon salmen kautta ja liittyä amiraali Kuritan osasto A:han Leyten edustalla.
Force C lähti 18. lokakuuta Lingga Roadsista Bruneinlahdelle, josta se jatkoi matkaansa 22. lokakuuta suojanaan raskas risteilijä Mogami sekä neljä hävittäjää. Yhdysvaltain ilmavoimien lentokoneet hyökkäsivät osaston kimppuun 24. lokakuuta, jolloin kaikki Fusōn tiedustelukoneet tuhoutuivat. Seuraavanä yönä osaston kimppuun kävi 39 Yhdysvaltain laivaston partiovenettä Surigaon salmen suulla, ja edelleen aamuyön tunteina Yhdysvaltain laivaston 54. hävittäjäviirikön alukset.
Ernest Solvay
Ernest Solvay (16. huhtikuuta 1838 – 26. toukokuuta 1922) oli belgialainen kemisti. Hänet tunnetaan etenkin Solvayn menetelmästä, jossa tuotetaan kalsinoitua soodaa, ja Solvay-konferenssin perustajana. Kemian lisäksi hän oli hyvin kiinnostunut fysiikasta. Solvay oli hyväntekeväisyyden harrastaja ja teollisuusmagnaatti.
Elämä
Rebecq’n kunnassa syntynyt Solvay oli kaivosmestarin poika. Hän osoitti hyvin nuorena mielenkiintoa kemiaa ja fysiikkaa kohtaan, mutta ei päässyt sairauden takia yliopistoon. Solvay työskenteli setänsä tehtaassa 21-vuotiaasta lähtien.
Solvayn tehtaissa vallitsi edistyksellinen sosiaalipolitiikka. Niissä oli käytössä laaja sosiaaliturvajärjestelmä, vaikkei laki sitä edellyttänyt. Vuonna 1897 tehtaissa tuli käyttöön kahdeksantuntinen työpäivä. Solvay alkoi maksaa myös eläkettä vuodesta 1913 lähtien.
Solvay oli merkittävä vaikuttaja belgialaisessa yhteiskunnassa. Hän perusti 1900-luvun alussa monia järjestöjä.
Solvayn konferenssi
Ernest Solvay järjesti vuonna 1911 Brysselissä tapaamisen aikakauden merkittävimpien kemistien ja fyysikoiden kesken. Tapaamiseen tulivat muun muassa Marie Curie, Albert Einstein, Max Planck, Ernest Rutherford, Henri Poincaré ja Maurice de Broglie. Tämä oli alkusysäys niin sanotulle Solvay-konferenssille, joka on sittemmin kokoontunut yli 20 kertaa.
Björken vene
thumb|Björken veneen kopio Roskilden [[Viikinkilaivamuseossa.]] thumb|Björken vene nähtynä oikealta puolelta. Björken vene löydettiin syksyllä 1947 puhdistettaessa kanavaa Björken kylässä Gävlen kunnassa Keski-Ruotsissa. Se on ajoitettu neljännelle vuosisadalle radiohiiliajoituksella. Vene on 7,22 metriä pitkä ja 1,24 metriä leveä. Pohjalautana on käytetty ontoksi koverrettua 70 senttiä leveää lehmuksen runkoa. Venettä voisi pitää ruuhityyppisenä, mutta siinä on leveät sivulaudat kiinnitetty rautanauloilla pohjapuun ja sen pidennysten alle eli limilaidoituksena. Björken veneessä on, kuten Hjortspring-veneessäkin, lautoihin jätetty harjanteet, ja kuusi käyrää oksaa on kiinnitetty niihin kaariksi niinisidoksilla. Yläpäästä kaaret on niitattu lautoihin. Löydettäessä veneen pohjalla oli koivuoksakorissa 67 kg painava pyöreä kivi, joka todennäköisesti on toiminut painolastina vakauttamassa venettä. Venettä on todennäköisesti melottu, koska siitä puuttuvat hankaimet airoja varten. Vene on nähtävissä Gävleborgin lääninmuseon pysyvässä näyttelyssä.
Erik Mättö
Erik Petter Mättö (k. 19. heinäkuuta 1930 Heinjoki) oli suomalainen rajasuutari, jonka äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen iskujoukko murhasi kesällä 1930. Hänet tunnettiin kotiseudullaan omintakeisena persoonana, joka ilmeisesti oli onnistunut ärsyttämään joitakin järjestön kannattajia jyrkillä puheillaan. Varsinainen työväenliikkeen aktiivi tai poliittinen vaikuttaja Mättö ei kuitenkaan ollut. Hänen lisäkseen Lapuan liikkeen murhaamina kuolivat Onni Happonen ja Yrjö Holm.
Kuolema
Mättö siepattiin kotoaan Heinjoelta 19. heinäkuuta, jonka jälkeen hänet vietiin ns. Pusurin kankaalle. Tarkoituksena oli pahoinpidellä ja pelotella Mättöä, mutta kesken kävelymatkan vahvasti päihtyneenä ollut Pentti Kosola ampui hänet metsäpolulla. Säikähtäneet muiluttajat hautasivat ruumiin, joka löydettiin vasta seuraavana kesänä, kun oppaana toiminut Ristseppä tunnusti teon ja näytti viranomaisille kätköpaikan. Kuulusteluissa Kosola väitti ampuneensa tupakkaa taskustaan kaivaneen Mätön, koska luuli tämän tavoitelleen asetta. Murhaa seuranneena yönä Vannaksen autolla liikkeellä ollut iskuryhmä jatkoi matkaansa Mikkeliin, jossa humalainen seurue herätti huomiota etsimällä kommunisteja keskellä yötä eri puolilta kaupunkia.
Oikeudenkäynti
Rikosjuttu tuli vireille syksyllä 1931 Muolaan, Äyräpään ja Kyyrölän kihlakunnanoikeuden syyskäräjillä. Syyttäjänä toiminut nimismies Paavo J. Virkkunen oli kuitenkin Lapuan liikkeen kannattajia ja lievensi Kosolan murhasyytteen tahattomaksi tapoksi. Oikeuskansleri Albert Makkonen asetti uudeksi syyttäjäksi Viipurin läänin poliisitarkastajan, mutta myös asiaa käsitellyt Viipurin käräjäoikeuden tuomari Erkki Saraste osoittautui lapualaismieliseksi. Hän hylkäsi muilutuksen määränneiden Lapuan liikkeen kanslistien syytteet ja julisti Makkosen määräyksestä huolimatta tapauksen käsiteltäväksi suljetuin ovin. Lisäksi Saraste päästi oikeudenkäynnin aikana Kosolan kahdesti vapaaksi, mikä oli vastoin lakia. Lopulta Kosola tuomittiin ”erittäin lieventävien asianhaarojen vallitessa tehdystä taposta” viiden vuoden kuritushuonerangaistukseen sekä vapaudenriistosta kolmen kuukauden vankeuteen. Korkein oikeus kuitenkin katsoi Kosolan rikoksen perusmuotoiseksi tapoksi ja korotti rangaistuksen kahdeksan vuoden kuritushuonerangaistukseksi (KKO 1932 II 288).
Vapautumisensa jälkeen Kosola kertoi olleensa murhapäivänä niin humalassa, ettei muista tapahtumista mitään, mutta sanoi myös uskovansa ettei todellisuudessa ollut ampunut Mättöä. Joidenkin väitteiden mukaan Kosola olisi tunnustanut murhan saadakseen huomion pois muista iskuryhmän jäsenistä.
Hispaniolanaratti
Hispaniolanaratti (Psittacara chloropterus) eli aiemmalta nimeltään haitinaratti on Hispaniolan saaren kotoperäinen papukaijalaji. Charles de Souancé kuvaili lajin holotyypin Santo Domingosta vuonna 1856. Hispaniolanaratin alalaji Psittacara chloropterus maugei on kuollut sukupuuttoon.
Lapsiasiavaltuutettu (Suomi)
Lapsiasiavaltuutettu on oikeusministeriön yhteydessä toimiva itsenäinen ja riippumaton viranomainen, jonka tehtävänä on edistää lapsen edun ja oikeuksien toteutumista.
Lapsiasiavaltuutettu seuraa lasten ja nuorten elinoloja ja arvioi heidän oikeuksiensa ja hyvinvointinsa toteutumista. Tehtävänä on lisäksi edistää eri tavoin YK:n lapsen oikeuksia koskevan yleissopimuksen toteutumista. Suomen ensimmäinen lapsiasiavaltuutettu aloitti vuonna 2005.
Lapsiasiavaltuutetun tehtävä
Valtuutetun tehtävänä on toimia lasten aseman ja oikeuksien vahvistamiseksi kaikkialla yhteiskunnassa. Lapsiasiavaltuutetun toiminnan perustana on YK:n lapsen oikeuksia koskeva yleissopimus.
Valtuutetun tueksi on asetettu erilaista asiantuntemusta edustava neuvottelukunta, jossa on edustajina muun muassa kansalaisjärjestöjä.
Lapsiasiavaltuutettu antaa vuosittain valtioneuvostolle toiminnastaan kertomuksen, jossa hän arvioi lasten oikeuksien ja elinolojen toteutumista ja kehittymistä Suomessa. Lisäksi lapsiasiavaltuutettu antaa eduskunnalle kertomuksen toimialaltaan joka neljäs vuosi.
Ilja Arkalov
Ilja Arkalov (s. 27. lokakuuta 1993 Moskova) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa KHL-seura HK Spartak Moskovaa. Arkalov laukoo vasemmalta.
Arkalov on edustanut KHL-urallaan aikaisemmin Metallurg Novokuznetskia, Avtomobilist Jekaterinburgia, KHL Medveščak Zagrebia ja Neftehimik Nižnekamskia.
Ura
Arkalov debytoi KHL:ssä kaudella 2012–2013 Metallurg Novokuznetskin paidassa. Hän pelasi debyyttikaudellaan suurimmaksi osaksi MHL-seura Belyje Tigry Orenburgin riveissä. Kaudella 2013–2014 Arkalov pelasi Avtomobilist Jekaterinburgin joukkueessa 30 ottelua tehoin 2+0=2.
Vuonna 2015 Arkalov siirtyi Medveščak Zagrebiin, jossa hän pelasi kaksi kautta ennen siirtymistä Neftehimik Nižnekamskiin. Kesällä 2019 Arkalov teki yhden kauden mittaisen sopimuksen Spartak Moskovan kanssa.
Piirpauke Live
Piirpauke on 1978 julkaistu Piirpauke-yhtyeen ensimmäinen virallinen livealbumi, joka on äänitetty vuoden 1977 aikana. Levyn kappaleista Rypistys on syntynyt improvisoituna soittotilanteessa.
Pertti Tuomala
Pertti Kalevi Tuomala (24. elokuuta 1931 Iitti – 5. kesäkuuta 2020 Helsinki ) oli suomalainen vuorineuvos. Hän toimi Keskusosuusliike Hankkijan ja sen seuraajan Novera Oy:n pääjohtajana.
Tuomalan vanhemmat olivat maanviljelijä Toivo Tuomala ja Hilja Ahola. Hän valmistui ekonomiksi 1956, kauppatieteen kandidaatiksi 1964 ja maisteriksi 1966. Osuuspankkien Keskuspankin OKOn osastopäälliköksi Tuomala tuli 1956 ja johtokunnan sihteeriksi 1965. OKOn varatoimitusjohtajana hän työskenteli 1967–1970 ja sen jälkeen Teollistamisrahaston toimitusjohtajana 1970–1985. Hankkijan pääjohtaja Tuomalasta tuli 1986 Jorma Järven jälkeen, jolloin Hankkija oli jo suurissa taloudellisissa vaikeuksissa. Tuomala saneerasi Hankkijaa ja siirsi maataloustavarakaupan erilliseen yhtiöön, josta 1988 tuli SOK:n kanssa yhteinen maatalous- ja konekauppa. Vuonna 1990 Keskusosuusliike Hankkija yhtiöitettiin Novera Oy:ksi, ja se siirtyi Tuomalan johdolla yhä enemmän rakennustoimintaan, muun muassa yrityskauppojen avulla. Lama-aikana toteutetut toimet osoittautuivat kuitenkin epäonnistuneiksi, 1990 vuorineuvoksen arvon saanut Tuomala joutui eroamaan maaliskuussa 1992, ja heinäkuussa 1992 Novera Oy ajautui konkurssiin.
Tuomalan ensimmäinen puoliso vuodesta 1956 (ero) oli Anja Näsäkkälä ja toinen vuodesta on 1989 Mariitta Meurman.
Matti Poutiainen (poliitikko)
Matts ”Matti” Poutiainen oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Maalaisliitto.
Poutiainen toimi kansanedustajana vajaan yhdeksän vuoden ajan, elokuusta 1908 huhtikuuhun 1917. Hänet valittiin eduskuntaan Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä ja eduskunnan valiokunnista hän oli jäsenenä lakivaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa.
Poutiainen oli varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä, jona hän toimi synnyinkunnassaan Sortavalan maalaiskunnassa vuoteen 1918. Hän oli naimisissa. Hänen puolisonsa oli Palagea Ihatsu, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1883. Poutiaisen vanhemmat olivat varanimismies Pekka Poutiainen ja Maria Saikkonen.
Are (artisti)
thumb|Are Basson Slämärissä. Are (oikealta nimeltään Pyry Jaala s. 14. tammikuuta 1989) on Jyväskylästä kotoisin oleva rap-artisti. Are on osana jyväskyläläistä JKL Funk Days hip hop -kollektiivia. Are on myös tunnettu lyhyestä pituudestaan, myös Suomen Pienin MC-nimellä tunnettu Are on 163 senttimetriä pitkä. Levyjä "Maksi" soittaa tiskijukkanimellä Ilpo Varvaskorpi.
Are opiskelee luokanopettajaksi Jyväskylässä.
Ura
Are voitti rapin Suomen mestaruuden vuonna 2007 ja tuli hopeasijalle vuonna 2006. Keväällä 2008 hän voitti toisen kerran järjestetyn Kelohonka-Battlen Rovaniemellä. Marraskuussa 2012 Are teki vuosien tauon jälkeen paluun freestylebattlen pariin, nousten 18 kisaajan joukosta voittajaksi historian ensimmäisessä Hattutemppu Battlessa Jyväskylän Ilokivessä.
Are levytti Skill Street Entertainmentille, ja hänen ensimmäinen studioalbuminsa Jaalan elämää julkaistiin 5. toukokuuta 2010.
Are ja Stepa julkaisivat ...ja naksuvat luupit -nimisen yhteislevyn marraskuussa 2012. Albumi sijoittui Suomen virallisen albumilistan 49. sijalle.
Vuonna 2015 Arelta ilmestyi uusi pitkäsoitto: Raaka ja Leikkaamaton. Levy julkaistiin diginä, CD:nä ja Aren ensimmäisenä vinyyli-soolojulkaisuna.
Vuonna 2016 Are julkaisi EP-levyn Tupla P ja Dopermannit. Levyn tuottajana toimi Ruuben.
Maaliskuussa 2018 Are julkaisi Aina valveilla -EP:n, joka julkaistiin yhteisjulkaisuna Krison Promonauha -EP:n kanssa Meiän Musiikki -yhtiön kautta.
Are voitti vuonna 2019 järjestetyn Kierosawo battlen.
Myllymäen koulu (Vantaa)
Myllymäen koulu oli Vantaan Myyrmäen suuralueen Vantaanlaakson kaupunginosassa vuosina 1965–2008 toiminut koulu. Kouluun kuului suurempi päärakennus ja koulupihan länsilaidan (Hämeenlinnanväylän puoleinen) pienempi koulurakennus. Myllymäen koulu lopetti toimintansa kesällä 2008. Tiloista luovuttiin Ylästön koulun valmistuttua kesällä 2008 ja yläkouluikäiset oppilaat sijoitettiin Vantaankosken yhtenäiskoulun tiloihin.
Koulussa voitiin valita yleisen linjan lisäksi kielilinja tai matemaattis-luonnontieteellinen linja. Näillä linjoilla oppilaalla oli mahdollisuus painottaa opiskeluansa vieraisiin kieliin tai vaihtoehtoisesti matemaattis-luonnontieteellisiin aineisiin. Koulussa oli oppilaita 205.
Väistötilana muille kouluille, purku
Koulun tiloja käytettiin muiden vantaalaiskoulujen väistötilana vuoteen 2012 saakka. Kun Uomarinteen koulussa aloitettiin peruskorjaus kesällä 2008, Uomarinteen oppilaat siirtyivät Myllymäkeen. Uomarinteen koululaiset poistuivat koulusta helmikuussa 2010, kun Martinlaakson koulu siirtyi Myllymäen koululle remontin vuoksi. .
Vuonna 2014 uutisoitiin kaupungin aikeista purkaa koulu ja rakentaa tilalle toimitiloja. Koulun päärakennus oli tässä vaiheessa asetettu käyttökieltoon kosteusongelmien vuoksi. Vielä tammikuussa 2015 Vantaan kaupunki käytti koulun tlavaksi luonnehdittua teknisen työn luokkaa Vantaankosken koulun 7-luokkalaisten teknisten töiden opetustilana.
Koulu purettiin alkuvuodesta 2017.
Major League Baseball -kausi 1923
Major League Baseball -kauden 1923 päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa kohtasivat kolmannen kerran peräkkäin New Yorkin paikalliskilpailijat toisensa. Sarja pelattiin paras seitsemästä -järjestelmällä. Yankees voitti Giants'in 4–2 saavuttaen ensimmäisen World Seriesin -voittonsa. Newyorkilaisten keskinäiset World Series kamppailut saivat nimen Subway Series New Yorkin metron mukaan.
Yankee Stadiumin avausottelu pelattiin 18. huhtikuuta 74 217 katsojan läsnä ollessa. Babe Ruth löi avajaislahjaksi kolmen juoksun homerin Yankeesin voittaessa Red Soxin 4-1. 7. huhtikuuta pelattiin tähän mennessä National Leaguen pisin avausottelu Brooklyn Robinsin ja Philadelphia Philliesin välillä. Neljäntoista pelatun vuoroparin jälkeen ottelu päättyi 5–5 tasapeliin.
Presidentti Warren G. Hardingin kuolemaa seuranneena päivänä 3. elokuuta peruttiin kaikki ottelut. Myös viikkoa myöhemmin, presidentin hautajaispäiväksi merkityt ottelut peruutettiin.
Hr. Ms. De Ruyter (F806)
Hr. Ms. De Ruyter (runkonumero F806) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Tromp-luokan ohjusfregatti.
Asiakasuskollisuus
Asiakasuskollisuus kuuluu yrityksen markkinoinnin strategian piiriin. Asiakasuskollisuutta on tutkittu paljon osana laajempaa asiakkuustutkimuksen tutkimusaluetta. Asiakasuskollisuuden tutkimuksessa pyritään erityisesti selvittämään syitä, jotka vaikuttavat asiakassuhteiden pysyvyyteen tai loppumiseen. Asiakasuskollisuus vaikuttaa yrityksen kannattavuuteen siten, että alhainen uskollisus johtaa suureen asiakaspoistumaan ja sitä kautta kasvaviin uusasiakashankintakustannuksiin. Monella toimialalla, joilla on laajat kuluttaja-asiakasmäärät kuten vähittäiskaupassa, tele-, pankki- ja media-alalla alalla, asiakasuskollisuus on liiketoiminnan strategisen johtamisen peruskysymyksiä. Asiakasuskollisuuteen on eri yrityksissä pyritty vaikuttamaan eri keinoin. Asiakasuskollisuusohjelmat, kuten vähittäiskaupan etukortit yleistyivät 1970- ja 1980-luvuilla. Suomen suurimmat etuohjelmat ovat S-ryhmän S-etukortti sekä Keskon Plussakortti. Molemmilla on yli 2 miljoonaa kortinhaltijaa. Myös Finnair-Plus -ohjelmalla on yli miljoona jäsentä. Nykyään asiakasuskollisuden kehittämisessä tähdätään usein etujen myöntämisen sijaan asiakaskokemuksen kehittämiseen. Tunnetuimpia yksittäisiä asiakkuusohjelmia maailmalla on brittiläisen vähittäistavaraketjun Tescon Club-ohjelma.
Hr. Ms. De Ruyter (F806)
Valmistus
Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 22. joulukuuta 1971. Se laskettiin vesille 9. maaliskuuta 1974 ja valmistui 3. kesäkuuta 1976.
Venäjän federaation historia 2008 alkaen
Venäjän federaation historia 2008 alkaen tarkoittaa Dmitri Medvedevin presidenttikautta Venäjällä ja aikaa siitä eteenpäin. Yleensä ajatellaan, että edellinen presidentti Putin nosti Medvedevin presidentiksi säilyäkseen vahvana taustavaikuttajana. Medvedev nimittikin Putinin pääministeriksi, jolloin syntyi "Putin-Medvedev-tandem". Putinin aloittama vallan keskittäminen syveni Medvedevin kaudella. Medvedeviä pidettiin silti hieman Putinia liberaalimpana. Venäjä säilytti tästä huolimatta jyrkän vastakkaisasettelun länttä vastaan.
Hr. Ms. De Ruyter (F806)
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 2001.
Asiakasuskollisuus
Asiakasuskollisuuden vaihtelut merkittäviä
Asiakkuusindeksi on ensimmäisiä tutkimuksia jossa on tutkittu toimialojen ja yksittäisten yritysten asiakasuskollisuutta Suomessa. Tutkimuksen on tehnyt TNS Gallup yhdessä Suomen asiakkuusmarkkinointiliitto ASML:n ja Avaus Consultingin kanssa. Suomalaiset ovat tutkimuksen mukaan uskollisimpia pankeilleen, Alkolle ja vakuutusyhtiöilleen. Tutkimuksessa oli mukana 53 yritystä, joilla oli vähintään 100 000 kuluttaja-asiakkuutta. Tutkimus osoittaa myös, että sekä toimialojen että yksittäisten yritysten väliset asiakasuskollisuuden erot ovat hyvin suuria. Suurimmat uskollisuuserot ovat pankkitoiminnassa ja vähittäiskaupassa. Tutkimuksen kohteena on valikoima suomalaisyrityksiä joilla on laajat kuluttaja-asiakasmäärät. Tutkimuksen metodina on käytetty yhdysvaltalaisessa asiakkuustutkimuksessa vakiintunutta mallia. Mallin mukaan asiakauskollisuutta kuvaavat ennen kaikkea kolme perusmuuttujaa: