cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Metsäala
Historia
Metsillä ja metsäteollisuuden kehityksellä on ollut keskeinen yhteiskunnallinen merkitys Suomen historiassa. Se heijastuu niin metsiin liittyvän, kuin esimerkiksi asutushistoriankin tutkimuksessa. Metsäala on käynyt läpi monia murrosprosesseja jotka nivoutuvat tiiviisti yhteen koko yhteiskuntamme taloudellisen, poliittisen ja kulttuurisen kehityksen kanssa.
Puuvarat ja niiden käyttömahdollisuudet ovat olleet tärkeä tutkimuskohde kautta metsien käytön historian. Metsäntutkimuslaitos perustettiin vuonna 1917. Järjestelmälliset metsien inventoinnit muodostavat ainutlaatuisen aikasarjan Suomen metsien kehityksestä. Valtakunnan metsien inventointi toteutettiin ensimmäistä kertaa maanlaajuisesti jo 1920-luvulla (VMI1 1921–1924). Tämä inventointi oli koko maailmankin mittakaavassa ensimmäisiä tilastolliseen otantaan pohjautuvia inventointeja. 1920-luvusta lähtien inventoinnit ovat toistuneet säännöllisin, noin 5–10 vuoden välein. Metsäntutkimuksella tuotettu tieto luo pohjaa metsävarojen käytön linjauksille nyt ja tulevaisuudessa.
Koulutuksen alku
thumb|left|Myöhemmin myös Suomen pääministerinä toiminut Aimo Kaarlo Cajander Metsäalan koulutuksella ja tutkimuksella on pitkät perinteet Suomessa ja niin tutkimusta kuin koulutustakin arvostetaan myös kansainvälisesti. Suomalaisen metsäalan koulutuksen vaiheikas historia alkoi, kun ulkomailla saadun metsäopetuksen ei enää katsottu vastaavan Suomen metsien hoidon vaatimuksia. Vuonna 1858 perustettiin Lammin pitäjään Evon metsäopisto, jonka tehtävänä oli kasvattaa kotimaisia metsänhoitajia valtion tarpeisiin. Evon lisäksi metsänhoitoa saattoi vuodesta 1866 lähtien opiskella myös vuonna 1840 perustetun Suomen ensimmäisen maanviljelysopiston yhteydessä Mustialassa. 1800-luvulla opetus ja tutkimus oli kuitenkin vielä hajanaista.
Vuonna 1908 korkein metsäopetus siirrettiin Keisarilliseen Aleksanterin Yliopistoon osaksi filosofisen tiedekunnan maanviljelystaloudellista osastoa metsätieteellisen laitoksen ensimmäiseksi johtajaksi nimitettiin nuori kasvi- ja metsätieteilijä, tohtori A. K. Cajander. Hänen merkityksensä metsäopetuksen liikkeellepanevana voimana oli hyvin suuri. Ensimmäinen metsätieteellisen tiedekunnan tuottama väitöskirja ilmestyi vuonna 1912.
Töissä metsäalalla
Metsätalous ja metsäteollisuus työllistivät vuonna 2011 yhteensä 69 000 henkilöä, mikä vastasi vajaata kolmea prosenttia koko kansantalouden työllisistä. Metsäsektorin henkilöstöstä 68 prosenttia oli metsäteollisuuden palveluksessa, ja loput työskentelivät erilaisissa metsätalouden tehtävissä. Metsäteollisuuden ja Metsähallituksen puunkorjuu on käytännössä täysin koneellistettu, ja mahdollisuudet lisätä puunkorjuun työllisyyttä ovat rajalliset. Uusia työmahdollisuuksia sen sijaan on avautunut esimerkiksi energiapuun korjuussa sekä taimikonhoidossa ja nuoren metsän kunnostustöissä. Työvoiman kysyntä kasvaa jatkossa, mikäli aines- ja energiapuun sekä metsänhoitotöiden määrät lisääntyvät Kansallisen metsäohjelman 2015 tavoitteiden mukaisesti.
Metsätalous vastaa metsäteollisuuden puuntarpeen tyydyttämisestä ja metsien kestävästä hoidosta. Metsätalouteen liittyvät työtehtävät ovat pääosin metsien hoidon ja puunhankinnan suunnittelu- ja toteutustehtävissä. Metsätalousyritysten toimintakenttää ovat puunkorjuu, metsänhoito, metsäkoneiden valmistus ja myynti sekä neuvonta- ja konsulttipalvelut. Metsätalousalan ammattilaisia tarvitaan myös taajamametsien, puistojen ja pihapuiden hoidossa. Metsätalouden työtehtävät ovat muuttuneet huomattavasti viimeisten vuosikymmenien aikana etenkin varsinaisia metsätaloustöitä toteuttavien työntekijöiden osalta. Ammattiasemarakenne on toimihenkilövaltaistunut ja teknologian kehityksen myötä työstä on tullut fyysisesti kevyempää ja turvallisempaa puunkorjuun muututtua lähes kokonaan koneelliseksi. Koneellistaminen näkyy vähitellen myös metsänhoitotöissä aina taimien istuttamisesta lähtien. Koneellistumisen myötä työn psyykkinen kuormittavuus on lisääntynyt.
Metsäteollisuuden työt jakautuvat kemialliseen metsäteollisuuteen, joka käsittää paperia, kartonkia ja massaa (sellua) sekä mekaanisesti että kemiallisesti jalostavan teollisuuden, sekä mekaaniseen metsäteollisuuteen jossa puuraaka-aineesta valmistetaan tuotteita mekaanisesti, eli sahaamalla, höyläämällä, sorvaamalla ja liimaamalla. Noin kaksi kolmannesta sellu-, paperi- ja kartonkitehtaissa työskentelevistä ammattilaisista työskentelee tuotannossa ja yksi kolmannes ylläpitotehtävissä. Tehdastyö on muuttunut automatisoinnin myötä raskaasta fyysisestä työstä valvomossa, näyttöpäätteiden äärellä tehtäväksi tuotantoprosessien valvonnaksi. Paperiteollisuuden prosessit ovat huippuluokkaa maailmassa ja etenkin kemiallisen metsäteollisuuden piirissä tehdään jatkuvaa tutkimusta, joka tähtää niin uusiin innovaatioihin ja tuotteisiin, kuin sekä ympäristön, että talouden kannalta tehokkaampiin tuotantoprosesseihin ja menetelmiin.
Mekaanisen puuteollisuuden tuotantoprosessit ovat pitkälle automatisoituja, ja koneet hoitavat sahausprosessin lähes täysin itsenäisesti. Mekaanisessa metsäteollisuudessa työtehtävät vaihtelevat laidasta laitaan aina luovuutta ja kädentaitoja vaativasta monipuolisesta puusepänteollisuudesta siisteihin ja fyysisesti kevyisiin valvontatehtäviin prosessiteollisuudessa.
Sen lisäksi, että metsäalalla tarvitaan alalle varta vasten kouluttautuneita osaajia työskentelee metsiin liittyvissä yrityksissä ja muissa organisaatioissa kaikkia niitä ammattilaisia, joita muillakin aloilla. Metsäalalle työllistyy niin myynnin ja markkinoinnin ammattilaisia kuin viestinnän ja talousasioiden osaajia, muotoilijoita, arkkitehteja, kemistejä, biologeja, opettajia jne. Logistiikkaosaaminen on suuressa roolissa raaka-aineen ja lopputuotteiden kuljetuksen, hankinnan ajoittamisen sekä varastoinnin monitahoisella ja kansainvälisellä kentällä.
Luontomatkailu ohjelmapalveluineen saa toimintakenttänsä usein metsäisestä luonnosta. Niillä ja virkistyskäyttöön liittyvillä maksullisilla palveluilla on suuri taloudellinen ja työllistävä merkitys koko maan tasolla ja etenkin paikallisesti. Metsissä kasvavasta marja- ja sienisadosta hyödynnetään vain murto-osa. Vuonna 2010 luonnonmarjoja poimittiin ja ostettiin kaupallisiin tarkoituksiin yhteensä 9,1 miljoonaa kiloa ja ruokasienien ostomäärä nousi 0,9 miljoonaan kiloon. Suurin osa talteen saadusta sadosta kerätään kuitenkin suoraan kotitarpeisiin. Erilaisten metsien keräilytuotteiden merkitys voi olla työllisyyden kannalta paikallisesti merkittävä, mutta valtakunnan tasolla niiden merkitys puuhun verrattaessa on pieni.
Myös maisema- ja kulttuuriarvot sekä luonnonsuojelu on jo pitkään koettu tärkeiksi arvoiksi metsien käyttöä suunniteltaessa. Moni työskenteleekin metsäalalla myös näiden asioiden parissa. Metsäluontoon liittyen tehdään yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa sekä ekologista perustutkimusta, että soveltavaa tutkimusta liittyen esimerkiksi metsien käytön vaikutuksiin. Tutkimukseen nojautuen suunnitellaan suuntaviivoja metsien käytön tulevaisuudelle. Suomalaiset ovat haluttuja asiantuntijoita metsien käyttöön ja suojeluun liittyvissä työtehtävissä ympäri maailmaa.
Ihmiskunnan luonnosta saamia hyötyjä kutsutaan ekosysteemipalveluiksi. Ekosysteemien varsinaiset palvelut luokitellaan tuotanto-, säätely- ja kulttuuripalveluihin. Jotta Suomen metsistä saataisiin tulevaisuudessakin niin raaka-aineita teollisuudelle kuin hyvinvointia jokamiehenoikeuksien puitteissa, tulee metsäalan ammattilaisten tuntea koko ekosysteemipalveluiden verkko ja pyrkiä toiminnassaan metsien kestävään käyttöön.
Toisen asteen koulutus
thumb|Metsäkoneenkuljettaja työmaalla Metsäalan perustutkinto on alan ammatillinen perustutkinto, joka sisältää neljä koulutusohjelmaa:
Suoritettuaan metsäalan perustutkinnon opiskelijalla on laaja-alaiset ammatilliset perusvalmiudet metsäalan tehtäviin ja mahdollisuus jatko-opintoihin. Opiskelija erikoistuu opinnoissaan johonkin yllä mainituista oppialueista saaden kuitenkin niin laajan peruskoulutuksen, että hänellä on valmiudet suoriutua alan vaihtelevista työtehtävistä muuttuvissa oloissa ja kehittää ammattitaitoaan läpi elämänsä.
Metsätalouden ammattitutkinnot:
Metsätalouden erikoisammattitutkinnot:
Prosessiteollisuuden perustutkinto on ammattillinen perustutkinto, joka antaa valmiudet työskennellä prosessinhoitajana metsäteollisuuden parissa. Koulutusohjelmia on viisi:
Puualan perustutkinto on ammattillinen perustutkinto, joka antaa valmiudet työskennellä puuseppänä puutuoteteollisuuden parissa.
Metsäteollisuuden alan ammattitutkinnot:
Metsäteollisuuden alan erikoisammattitutkinnot:
Korkea-asteen koulutus ammattikorkeakouluissa
Ammattikorkeakouluissa metsäalaa voi opiskella metsätalouden koulutusohjelmassa. Tutkinnon nimike on metsätalousinsinööri (AMK). Metsätalouden koulutusohjelmissa on suuntautumisvaihtoehdot vaihtelevat ammattikorkeakouluittain. Suuntautua voi esimerkiksi metsien monikäyttöön, metsätuotantoon, metsäalan tietojärjestelmiin sekä luonto- ja maaseutumatkailuun.
Korkea-asteen koulutus yliopistoissa
thumb|Työelämän kansainvälisyyteen voi valmistautua jo opiskeluajan järjestötoiminnassa Yliopistoissa metsäalaa voi opiskella maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa Helsingin yliopistossa sekä luonnontieteiden ja metsätieteiden tiedekunnassa Itä-Suomen yliopistossa. Tutkinnon nimike on maatalous- ja metsätieteiden maisteri (MMM) ja arvonimi metsänhoitaja. Yliopistollinen metsätieteiden koulutus on monitieteistä ja se tarjoaa opiskelijoille monia vaihtoehtoja erikoistua metsiin ja metsätalouteen liittyviin kysymyksiin. Tärkeitä tutkimus- ja koulutusaloja ovat mm. metsäekologia, metsänsuojelu, metsä- ja suoekosysteemien hoito ja käyttö, trooppisten metsien hoito, ekologia ja käyttö, metsäbioenergia, metsänarviointi, metsäsuunnittelu, metsäekonomia, puumarkkinatiede, metsäpolitiikka sekä metsä-, energia- ja puuteknologia.
Yliopistoissa metsäteollisuuden alaan voi erikoistua monissa koulutusohjelmissa: Koulutusohjelmista valmistuu diplomi-insinöörejä.
Tulevaisuus
thumb|Metsä Groupin puutuoteteollisuus Metsä Wood toimitti puuelementit maailman suurimpiin puurakennuksiin lukeutuvaan [[Metropol Parasol -kaupunkikeskukseen Espanjan Sevillassa.]]
Metsäala muuttuu nopeasti ja koko maailman laajuisesti. Euroopassa metsäteollisuuden ylikapasiteetiin joudutaan vastaamaan uudelleenjärjästelyillä. Kiina on noussut Yhdysvaltojen ohi maailman suurimpana paperin ja kartongin valmistajana. Uusiutuvan energian tuotanto kasvaa ilmastomuutoksen ja siihen liittyvien poliittisten päätösten vuoksi Euroopassa ja ns. vihreä teknologia kiinnostaa Euroopan ulkopuolellakin.
Metsät ovat Suomen merkittävin uusiutuva luonnonvara ja tulevaisuudessa yksi kansallisista vahvuuksistamme luonnonvarojen kysynnän kasvaessa jatkuvasti. Puu ja metsät toimivat puuperäisten tuotteiden, energian, virkistyksen ja hyvinvoinnin lähteinä ja alan jatkuva tutkimus luo edellytykset yhä monipuolisemmalle metsien hyödyntämiselle. Yksi metsäalan suurimmista tulevaisuuden haasteista Suomessa ja koko maailmassa on puun tuotannon säilyttäminen ekologisesti, sosiaalisesti ja taloudellisesti kestävällä pohjalla ja raaka-aineiden mobilisointi alan nykyiselle ja uudelle tuotannolle.
Bosnian sodan aikajana
Jugoslavian hajoamissotiin kuuluneen Bosnian sodan tapahtumat olivat usein verisiä ja julmia. Etenkin serbien suorittamien joukkomurhien laajuutta selvitetään yhä. Sekavien sotatapahtumien käännekohtia olivat serbien aseman heikkeneminen Serbian antaman tuen loppuessa sekä länsivaltojen epäröivä puuttuminen sodan kulkuun.
Helvetialaiset
Helvetialaiset tai helveetit olivat kelttiläinen heimo, joka asui nykyisen Sveitsin alueella, jota roomalaiset kutsuivat nimellä Helvetia. Julius Caesar kertoo heistä kirjassaan Gallian sota (Commentarii de bello Gallico).
Helvetialaiset asuivat alun perin Germanian eteläisissä osissa, mutta kun germaanit työntyivät etelämmäs, he siirtyivät vuonna 61 eaa. nykyisen Sveitsin alueelle. Koska germaaniheimot työntyivät pian myös helvetialaisten uusille asuinseuduille, he päättivät muuttaa Galliaan päällikkönsä Orgetorixin johdolla.
Bosnian sodan aikajana
Kevät 1992
Bosniaan oli kertynyt liittoarmeijan joukkoja mm. Sloveniasta ja Kroatiasta. Serbit valtasivat Bosnia ja Hertsegovinan itäosissa useita kaupunkeja ja suorittivat niissä etnisiä puhdistuksia. Kolmen kuukauden kuluessa monet olivat pakosalla. Serbeillä oli keväällä ja kevätkesällä itäisessä Bosniassa käynnissä "Operacija Koridor", "Operaatio käytävä" alueen puhdistamiseksi muista kuin serbeistä. Serbit toimivat tässä operaatiossa itäisessä Bosniassa Podrinjen alueella, Bosanska Posavinassa ja Bosanska Krajinassa. Kyliä tyhjennettiin ja kymmeniä vankileirejä perustettiin eri puolille Bosniaa. Tynkä-Jugoslavia asetettiin öljynvientikieltoon ja kauppasaartoon, jota ei tosin valvottu ja joka ei toiminut kunnolla. Kesän aikana piiritettyyn Sarajevoon satoi valtavat määrät kranaatteja. Sarajevon lisäksi myös Tuzla ja Goražde olivat saarroksissa.
Helvetialaiset
Gallia Narbonensisin gallialaiset pyysivät Caesaria suojelemaan heitä maahan tunkeutuvilta helvetialaisilta. Caesar komensi tuolloin kuutta legioonaa, ja hän värväsi nopeasti avukseen vielä kaksi legioonaa lisää. Kokeneet ja hyvin organisoituneet roomalaiset joukot löivät helvetialaiset, vaikka näitä olikin huomattavasti enemmän kuin roomalaisia. Tosin suurin osa helvetialaisista oli naisia, lapsia ja vanhuksia, eikä suinkaan sotilaita. Roomalaiset tappoivat suurimman osan helvetialaisista, ja osan he ottivat orjiksi. Loput helvetialaiset ajettiin takaisin Helvetiaan.
Bosnian sodan aikajana
Kevät 1992
25. huhtikuuta 1992 Jugoslavia oli kutsuvinaan liittoarmeijan pois Bosnia ja Hertsegovinasta. Käytännössä liittoarmeijan vetäminen merkitsi sen muuttamista Bosnian serbien armeijaksi BSA:ksi. Näin ollen Bosnian sota pysyi virallisesti sisällissotana, johon YK:n jäsenvaltiot eivät saaneet viedä aseita. Jugoslavian liittoarmeija itsenäistyneessä Bosnia ja Hertsegovinassa olisi ollut vieraan vallan armeija, jota vastaan Bosnia ja Hertsegovina olisi saanut ostaa aseita. Bosniakkien asepula oli suuri: esimerkiksi Sarajevossa heillä oli yksi rynnäkkäkivääri kolmea sotilasta kohti.
Helvetialaiset
Vuonna 52 eaa. 10 000 helvetialaista liittyi Vercingetorixin johtamaan kapinaan.
Bosnian sodan aikajana
Kevät 1992
Toukokuun alussa serbeillä oli maasta hallussaan 70 %, kroaateilla 20 % ja bosniakeilla (muslimeilla) 10 %, kun alueen kansasta oli bosniakkeja 70 %. Näinä aikoina tynkä-Jugoslavia joutui YK:n ja EY:n kauppasaartoon. Kroatia, Slovenia ja Bosnia ja Hertsegovina hyväksyttiin YK:n jäseniksi.
Deliverance (Deliverancen albumi)
Deliverance on thrash metal -yhtye Deliverancen esikoisalbumi, joka julkaistiin 1989 Intense Recordsilla. Retroactive Records uudelleenjulkaisi albumin virallisesti vuonna 2008. Metal Hammer sijoitti albumin 44. sijalle lehden 50 kaikkien aikojen parasta thrash metal albumia -listallaan. Vuonna 2010 HM-lehti sijoitti Deliverancen 31. sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä rockalbumia listallaan, perusteenaan, että " kappaleet 'If You Willista' 'The Calliin' ovat niin hyvää kuin metalli voi olla (-Doug Van Pelt)” ja " tämä levy teki muutoksen ja vaikutti ikuisesti minuun ja kristillisen metallimusiikin piireihin sellaisina kuin me ne tunsimme! (-Bill Balford)". Heaven's Metal -fanzinessa albumi sijoitettiin 3. sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä metallialbumia -listalla, koska albumi "oli kuin speed metal kohtaa grooven, kuten edelläkävijä Metallica sen teki suosituksi. Kahdella kappaleella on mahdollisesti eräät kaikkien aikojen viidestä parhaasta metalli-groovesta, nimittäin 'If You Will' ja 'The Call'. Laulaja Jimmy Brownilla on melkoinen ääni, ja yhtye oli tiukka kuin punkki ja nopeampi kuin salama."
Bosnian sodan aikajana
Kesä 1992
Kesällä 1992 sodan riehuessa kiivaana kroaattien Länsi-Hertsegovina julistautui itsehallintoalueeksi. Tämä ennakoi sotaa myös bosniakkien ja kroaattien kesken. Kansallismielisestä Dobrica Ćosićista tuli tynkä-Jugoslavian ensimmäinen presidentti ja liberaalista Milan Panićista pääministeri. Sekä Cosic että Panic ajautuivat syksyllä ilmiriitaan Miloševićin kanssa, ja poistuivat 1993 politiikasta, Panic presidentinvaalitappion jälkeen.
Loppukesällä entistä enemmän kansallismielistynyt Serbia oli taloussaarrossa YK:n, EY:n ja ETYKin julistusten takia. Serbiaa ei oltu tuomittu hyökkääjäksi, eikä mikään valtio halunnut asettaa sotilasjoukkojaan Naton tai EY:n tueksi. Heinäkuussa alettiin lopulta puhua etnisistä puhdistuksista entisessä Jugoslaviassa. Julki tuli monia kertomuksia kokemuksista serbien keskitysleireiltä, joiden kaltaisten luultiin jääneen historiaan. Alueelta pakeni 2,25 miljoonaa ihmistä. Uusia pakolaisia tuli 10 000 päivässä. t EY:n kokouksessa Itävalta tuomitsi Serbian niin kuin Bosnian ulkoministeri Haris Silajdžić.
Syksy 1992
Syyskuussa Bosnia-Hertsegovinaan lähetettiin 6 000 rauhanturvaajaa lisää, kun siellä ennestään oli ollut 1 500. Kroatiaa suojaavien UNPROFOR-joukkojen toiminta-alue laajennettiin Bosnia-Hertsegovinaan suojaamaan avustusjärjestöjen toimintaa. YK oli aloittanut avustuskuljetukset piiritettyyn Sarajevoon.
Talvi 1992
Talvi 1992–1993 oli lauha Jugoslaviassa, eikä ihmisiä kuollut sadoin tuhansin kylmään ja nälkään kuten oli pelätty. Sarajevoa pommitettiin ankarimmin juuri tänä talvena.
1993: Epäonnistuneet rauhanneuvottelut
Vuonna 1993 alkoivat sodan pitkälliset ja monta kertaa epäonnistuneet rauhanneuvottelut. Haagiin perustettiin entisen Jugoslavian sotarikoksia tutkinut tuomioistuin ICTY. Rauhanneuvottelujen alettua tammikuussa 1993 vain kroaatit allekirjoittivat rauhansopimuksen. 25. maaliskuuta sen allekirjoittivat kroaatit ja bosniakit, serbit eivät. Serbit hylkäsivät ajatuksen rauhasta myös huhtikuussa, samoin YK:n rauhansuunnitelman 6. toukokuuta. Kesäkuussa erotettiin Jugoslavian presidentti Dorrica Ćosić.
Kevät 1993
Keväällä 1993 alkoi sota myös bosniakkien ja kroaattien välillä. Tähän asti serbejä vastaan liittoutuneiden bosniakkien ja kroaattien väliset vihamielisyydet saivat alkunsa rauhansopimuksen suunnitellusta maajaosta ja yltyivät nopeasti verisiksi taisteluiksi mm. Mostarissa.
Kesä 1993
Heinäkuussa rauhanneuvottelut alkoivat uudemman kerran. Serbit, kroaatit ja bosniakit sopivat maan jakamisesta kolmesta tasavallasta koostuvaksi liittovaltioksi.
Syksy 1993
Elokuussa serbit ja kroaatit suostuivat ehdotukseen maan jakamisesta, bosniakit eivät. Ehdotus suosi serbejä joiden valtaamasta alueesta vähennettiin vain 3%. YK:n rauhansovittelija Thorvald Stoltenberg syytti bosniakkeja rauhansopimuksen kaatamisesta. Serbialue oli yhtenäinen, sillä Banja Lukan ympäristön serbialue yhdistyi Brcon käytävän kautta muslimeista puhdistettuun Itä-Bosniaan. Kroaattialueet puolestaan rajoittuvat Kroatiaan. Näin Serbia ja Kroatia jakoivat Bosnia-Hertsegovinan jättäen bosniakeille alueen, johon he eivät olleet tyytyväisiä. Bosniakkien sotatilanne oli tuolloin hyvin heikko. Syyskuussa muslimeille luvattiin käytävä Adrianmerelle, mutta he vaativat silti lisää alueita.
1994: Serbien asema heikkenee
Vuonna 1994 alkoi näkyä merkkejä asetelmien muuttumisesta serbejä vastaan. Serbeillä oli Bosniassa kolme ryhmittymää, joiden väliset ristiriidat tulivat esille. Krajinan serbitasavalta oli ajoittain huonoissa väleissä tynkä-Jugoslavian kanssa. Helmikuussa 1994 bosniakit ja kroaatit pääsivät sopimukseen ja näiden kahden kansan taistelut taukosivat viimeistään maaliskuussa 1994. Mutta samaan aikaan ajettiin Bosnian serbialueilta pois miljoona ihmistä ns toisessa puhdistusaallossa, ensimmäinen oli ollut 1992. Yhdysvallat painosti Mate Bobanin pois Bosnian kroaattien johtajan paikalta. Kroaatit saivat salaa lännestä aseita esim. CIA:n kautta.
Kevät 1994
Tammikuussa 1994 serbit vetäytyivät Sarajevon ympäristöstä, kun Nato suunnitteli iskuja maakohteisiin Bosnia-Hersegovinassa. Helmikuussa YK ehdotti ilmaiskujen laajentamista Sarajevon suojelemiseksi. Serbit hyökkäsivät Gorazeen 10. huhtikuuta ja hävittivät mm. kaupungin vesilaitoksen. Nato iski heti YK:n pyynnöstä siellä oleviin serbiasemiin ja 6. kesäkuuta serbit vetäytyivät Gorazesta kolmen kilometrin päähän. Serbia lakkasi myös antamasta tukeaan Bosnian serbeille.
Kesä 1994
13. toukokuuta suurvallat esittivät rauhansuunnitelman, joka sopi Miloševićille muttei Bosnian serbeille, koska heille jäi siinä vain 40 % Bosnian alueesta. Serbiparlamentti hylkäsi suunnitelman 20. heinäkuuta ja järjesti kansanäänestyksen, jossa 90 % serbeistä vastusti uutta rauhansuunnitelmaa. Slobodan Miloševićin mielestä äänestys oli farssi. Luultavasti Milošević halusi jo eroon Bosnian sodasta, sillä se nakersi Jugoslavian taloutta. 26. heinäkuuta serbit vaativat kaiken Sarajevoon menevän liikenteen sulkemista, YK halusi jättää väylät auki humanitaariselle avulle. Heinäkuun lopulla ilmestyikin Miloševićin valvomassa Politika-lehdessä Miloševićin luottohenkilön Tynkä-Jugoslavian presidentin Zoran Lilićin haastattelu, jossa tämä syytti Bosnian serbejä monista laittomuuksista ja moraalittomuudesta. Lilić syytti mm Bosnian serbitasavaltaa laittoman rahan painamisesta ja siten inflaation kiihdyttämisestä, mikä piti paikkaansa. Lilić syytti Bosnian serbejä Sarajevon piirityksistä ja pommituksita "vastoin lupauksia", samoin kuin siviiliväestän terrorisoimisesta ja ei-Serbian karkotuksista omilta alueiltaan. Lilićin mukaan Karadžić oli kieltäytynyt tukemasta Miloševićin tukemaa rauhanaloitetta ollen kiittämätön emämaan serbiveljiä kohtaan. Miloševićin ohjaama Karadžićin vastainen propaganda aiheutti hämmennystä Balgradissa, hänhän hylkäsi Suur-Serbia-hankkeen. Seseljin radikaalipuolue tuomitsi Serbian Bosnian serbialueisiin kohdistaman taloussaarron laittomaksi, toinen oppositiomies Vuk Draškovic, joka oli vastustanut Bosnian sotaa turhana ja vaarallisena, sanoi Miloševićin tulleen lähemmäs hänen kantojaan. Serbian demokraattinen oppositio, Kostunican DSS ja Djindjicin DS vastustivat Miloševićin tukemaa Bosnian rauhansuunnitelmaa. Kroatian serbivaltiossa Krajinassa Miloševićin kannatus romahti, ja suuri osa alueen eliittiä pakeni Kroatian hyökkäyksen pelossa serbiaan.
Syksy 1994
5. elokuuta Nato hyökkäsi serbien kimppuun tuhoten Sarajevon lähellä serbien miehistönkuljetusvaunun, kun serbit olivat vieneet YK:lta aseita. Serbit palauttivat aseet seuraavana päivänä. Viiden kuukauden mittainen tulitauko Sarajevossa päättyi 10. elokuuta kranaattituleen. Kostoksi ilmaiskusta serbit katkaisivat YK:n sotilaalliset ja avustuskuljetukset. Sarajevon lentokenttä suljettiin ja kaupunki jäi ilman vettä ja sähköä. Syyskuun lopulla Sarajevossa oli ruokaa enää kahdeksi viikoksi.
Bosnian serbijohtaja Radovan Karadžićin mielestä Jugoslavian aloittama saarto oli vielä ankarampi kuin Jugoslavian kansainvälinen kauppasaarto. Yhdysvallat uhkasi purkaa bosniakkien asesaarron jos serbit edelleen hangoittelevat. Yhdysvaltain ulkoministeri Warren Christopher lupasi Serbialle kauppasaarron lieventämistä, jos se ei enää auta Bosnian serbejä ja päästää kansainväliset tarkkailijat valvomaan Jugoslavian ja Bosnian serbialueiden välille.
Talvi 1994
Marraskuussa serbit kaappasivat jopa 400 YK:n UNPROFOR-joukkojen sotilasta panttivangeikseen, kun Nato oli pommittanut Kroatiassa olevaa Ubdinan lentokenttää 24. marraskuuta. Venäjäkin oli tukenut ilmaiskuja.
1995: Taisteluiden jälkeen rauha
1. tammikuuta 1995 julistettiin tulitauko Bosniaan serbien ja bosniakkien välille. 7. helmikuuta Bihacissa taistelivat serbien tukemat Fikret Abdićin muslimit ja Bosnian hallituksen joukot. Bihacissa kärsittiin nälästä ja lääkepulasta, ja 15. helmikuuta YK:n avustussaattue pääsi lopulta sinne auttamaan 200 000 saarrettua. 28. helmikuuta bosniakit hyökkäsivät Keski-Bosniassa ja sadat serbit pakenivat. Bihacissa taisteltiin ankarasti.
Kevät 1995
Bosnian hallityksen mukaan sodassa oli 18. maaliskuuta mennessä kuollut 250 000 muslimia ja kroaattia. Kadonneitten lukumääräksi ilmoitettiin 11 000 ja pakolaisten ja 1,7 miljoonaa. Maaliskuussa Bosnian serbit suorittivat täydellisen liikekannallepanon vastauksena muslimijohtoisen bosniakkihallituksen hyökkäyksiin. 27. maaliskuuta YK uhkasi aloittaa ilmaiskut serbejä vastaan, jos sebien saartamien YK:n suoja-alueitten Sarajevon, Bihacin, Tuzlan ja Gorazen piiritys ei lopu.
Kesä 1995
11. heinäkuuta Bosnian serbijoukot hyökkäsivät Srebrenicaan ja hieman myöhemmin myös Zepaan surmaten ainakin 3 000 bosniakkia. Seuraavana päivänä alkoivat etniset puhdistukset Srebrenicassa ja Potocarissa. Länsimaiden johtajat jatkoivat kokouksessaan 21. heinäkuuta entistä uhkailulinjaansa ja halusivat ilmaiskuin estää serbejä valtaamasta Gorazea.
23. heinäkuuta kroaatit ja bosniakit sopivat yhteisistä toimista serbejä vastaan. Sarajevossa räjähti kranaatti surmaten 37 henkeä. YK päätti siirtää raskaasti aseistettuja nopean toiminnan joukkoja Sarajevoon, ja islamilaisten maiden järjestö IOC päätti lopettaa asevientikiellon Bosnia-Hertsegovinan osalta. Kaksi päivää myöhemmin serbit valtasivat saarretun Zepan kaupungin ajaen 16 000 bosniakkia pakoon. Samana päivänä kansainvälinen Jugoslavia-tuomioistuin asetti Bosnia-Hertsegovinan serbivaltion johtajan Radovan Karadžićin syytteeseen samoin kuin serbikenraali Ratko Mladićin. Syytteissä mainittiin mm. siviiliväestöön kohdistuvat murhat, ryöstäminen, rikokset ihmisyyttä vastaan sekä kansanmurha.
Heinäkuussa pelättiin Bosnia-Hertsegovinan sodan laajenevan Balkanilta muualle, mm. Turkin ja Kreikan välille ja myös häirisevän USA:n, EU:n ja Venäjän välejä. Asevientikiellon purkamisesta alettiin puhua, mikä merkitsi sitä, että sodan realiteetit oli täysin tajuttu kansainvälisesti. Ajateltiin Venäjän alkavan aseistaa serbejä, jos asevientikielto puretaan kroaattien ja bosniakkien osalta. Siksi Ranska ja Iso-Britannia vastustivat asevientikiellon purkamista. Ranska oli viiden suurvallan yhteysryhmästä se, joka kannatti kovempia otteita serbejä vastaan. USA tuki ainoastaan ilmaiskuja. 26. heinäkuuta USA:n senaatti päätti purkaa Bosnia-Hertsegovinan aseidenvientikiellon. Seuraavana päivänä Bosnia-Hertsegovinan YK:n ihmisoikeustarkkailija erosi tehtävästään, koska länsimaat olivat olleet niin saamattomia.
Syksy 1995
Muslimien koulutus ja aseistus olivat parantuneet, samoin kuin yhteistyö kroaattien kanssa. 5. elokuuta kroaatit ja muslimit hyökkäsivät leveällä rintamalla sekä Kroatiassa että Bosniassa yhteistyötä tehden ja vallaten 48 tunnissa valtavan alueen. Tämä oli Operaatio Myrsky. Hyökkäyksen aikaan Nato teki alueelle ilmaiskuja Bosnian serbien tutka- ja ilmatorjunta-asemia vastaan. Nato myös häiritsi hyökkäyksen aikana serbien viestiyhteyksiä. Näillä toimilla oli operaatiossa kuitenkin vain häviävän pieni merkitys.
28. elokuuta serbien ampuma kranaatti tappoi Sarajevon torilla 38, minkä takia Nato käynnisti seuraavana päivänä ilmahyökkäykset Bosnia-Hertsegovinaan. Pari päivää myöhemmin Nato hyökkäsi moniin serbikohteisiin saarretuissa Sarajevossa, Goradzessa, Tuzlassa ja Mostarissa sekä serbipääkaupunki Paleen haluten painostaa serbejä vetämään aseensa suoja-alueitten ympäriltä, lopettamaan hyökkäykset niitä vastaan ja avaamaan Sarajevon lentokentän sekä tieyhteydet. Tämä oli Naton operaatio Harkittu voima (Deliberate Force). Rauhanturvaajat oli lähes poistettu pommituskohteista, joten Natoa ei voitu niin helposti kiristää. Venäjä ja Jugoslavia tuomitsivat ilmaiskut, joita jatkettiin 20. syyskuuta asti, kun serbit eivät suostuneet poistamaan aseitaan Sarajevon ympäriltä. Yhdysvallat tuki nyt muslimeja ja kroaatteja, mikä mahdollisti ilmaiskut täydessä laajuudessa.
Lopulta 8. syyskuuta hyväksyttiin Richard Holbrooken esitys rauhasta, ja 20. syyskuuta serbit vetivät raskaat aseensa Sarajevon ympäriltä. Samana päivänä Iso-Britannia lupasi lisää joukkoja Bosnia-Hersegovinaan. Tähän mennessä bosniakit olivat vallanneet jo yli puolet Bosnia-Hertsegovinasta, ja kroaatit olivat päässeet Banja Lukan lähelle. Milošević ei enää auttanut bosniakkeja. Länsimaat peinostivat kroaatteja keskeyttämään hyökkäyksensä.
Sota Bosniassa oli tullut päätökseensä. Ratkaisevaa oli ollut Serbian tuen loppuminen Bosnian serbeille. Kun vielä kroaatit ja bosniakit valtasivat suuren osan Bosniasta ja olivat valmiita valtaamaan lisää, oli sota muuttunut siellä serbeille kannattamattomaksi. Suurimman osan ajasta serbit olivat olleet vähiten rauhaa haluava osapuoli.
Orleja (järvi)
Orleja on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä.
Maantietoa
Järvi on 5,5 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 4,87 neliökilometriä eli 487 hehtaaria. Järvi on ilmoitettua kapeampi, sillä se taittuu lounaispäästään L-kirjaimen muotoon ja sen sakara on 1,3 kilometriä pitkä. Järvi on kuitenkin kapeimmillaan vain 300 metriä leveä. Sillä on yksi pieni saari, joka sijaitsee sen keskivaiheilla. Järvi on kahdeksan metriä syvä, vaikka sen keskisyvyys on vain kolme metriä. Se on metsä- ja suomaiden ympäröimä, mutta metsämaat ovat kuitenkin niittyjen ja peltomaiden pirstomat. Järven lähesyydessä sijaitsevat pienet kylät Jakimovo, Šamolovo ja Tortšilovo. Alueen suurin taajama Šalahovo sijaitsee viereisen Vološnojärven rannassa.
Luontoarvoja
Orlejan rannat ja -pohja ovat hiekkamaata, joka kivikkoisena on peittynyt mutaan. Siinä on runsaasti eri kalalajeja: hauki, ahven, lahna, kuha, säyne, suutari, made, pasuri, karppi, rantanuoliainen, mutakala, törö, salakka, pasuri ja ruutana, sekä joitakin Rutilus-suvun kalalajeja. Järvessä elää myös rapu.
Vesistösuhteita
Orleja sijaitsee Nevedrjankan valuma-alueella. Nevedrjanka on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Orlejan itärannan tuntumassa on neljä pikkulampea. Sen laskuoja laskee kolmen kilometrin päässä sijaitsevaan Nevedroon, joka on Nevedrjankan lähdejärvi. Siitä oli kaivettu yhdysoja viereiseen Vološnojärveen, joka laskee myös Nevedroon. Järven valuma-alueen koko on 42,3 neliökilometriä.
Haarikot
pienoiskuva|Sagina apetala
Haarikot (Sagina) on kohokkikasvien heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu pieniä yksi- ja monivuotisia ruohovartisia kasveja. Sukuun kuuluu noin 25 lajia.
Haarikkolajeja
Suomessa tavattavat haarikkolajit:
Muualla tavattavia haarikkolajeja:
Caravan (albumi)
Caravan on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 2000 levymerkillä Nonesuch Records.
Volkswagen Group B -pohjalevy
BX
BX-pohjalevy kehitettiin B1:n pohjalta Volkswagenin brasilialaisvalmisteisia malleja varten.
B3
Volkswagen Passat B3 oli ensimmäinen Passat-malli, joka ei perustunut Audi-mallien kanssa samalle pohjalevylle. B3-tunnuksella viitataan myös vuosien 1987–1992 Audi 80- ja 90-malleihin, mutta nimestään huolimatta niissä käytettiin eri pohjalevyä kuin Passat B3:ssa.
B4
Volkswagen Passat B4 oli uudistettu versio edeltäjästään, ja siinä käytettiin yhä samaa pohjalevyä. B4-tunnuksella viitataan myös vuosien 1991–1994 Audi 80- ja RS2-malleihin, mutta nimestään huolimatta niissä käytettiin eri pohjalevyä kuin Passat B4:ssä.
B5/PL45+
Pitkäakselivälinen versio B5-pohjalevystä, jota käytettiin ensimmäisen sukupolven Škoda Superbissa sekä pidennetyssä Kiinan markkinoiden Passatissa.
B7 (PL47)
B7 on uudistettu versio B6-pohjalevystä.
Denise Herrmann-Wick
Herrmann antoi vuonna 2007 positiivisen dopingnäytteen ja sai vuoden kilpailukiellon. Käryn katsottiin johtuneen yskänlääkkeestä.
Maastohiihdon arvokilpailut
Vuonna 2005 Herrmann voitti kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Montheyssa 7,5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa hän sijoittui neljänneksi. Vuonna 2007 Herrmann voitti Tarvisiossa käydyissä nuorten MM-kilpailuissa pronssia perinteisen hiihtotavan sprintissä. Oslon MM-kisoissa 2011 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 23:s ja Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 perinteisen sprintissä kymmenes. Sotšin olympialaisissa 2014 Herrmann hiihti ankkuriosuuden Saksan olympiapronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa. Parisprintissä hän oli neljäs ja vapaan hiihtotavan sprintissä kahdeksas.
Maastohiihdon maailmancup
Maastohiihdon maailmancupissa Herrmann kilpaili ensimmäisen kerran Valdidentron sprintissä helmikuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Kuusamon 15 kilometrin yhteislähtökilpailussa marraskuussa 2010 oltuaan 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon henkilökohtaisessa kilpailussa Herrmann pääsi ensimmäisen kerran Rybinskin vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2011 oltuaan yhdeksäs. Kolmen parhaan joukossa Herrmann oli ensimmäisen kerran Quebecin parisprintissä joulukuussa 2012, kun hän sijoittui Hanna Kolbin kanssa toiselle sijalle. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sai ensimmäisen palkintosijansa oltuaan kolmas Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2013. Hän sijoittui toiseksi sekä Szklarska Poręban vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2014 että Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2014. Hän sijoittui kauden 2013–2014 maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi ja sprintticupissa toiseksi. Hän oli maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksäs myös kaudella 2014–2015.
Ampumahiihdon maailmancup
Kaudella 2019–2020 Herrmann sijoittui Oberhofin pikakilpailussa toiseksi. Hän voitti Pokljukan normaalimatkan ja oli toinen Anterselvan MM-takaa-ajossa. Hän voitti Nové Měston ja Kontiolahden pikakilpailut. Hän voitti pikakilpailucupin sekä sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi, normaalimatkan cupissa neljänneksi ja takaa-ajocupissa viidenneksi. Kaudella 2020–2021 hän oli Kontiolahden normaalimatkalla toinen. Hän oli toinen myös Nove Meston ensimmäisessä takaa-ajossa ja Nove Meston toisessa pikakilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi. Kaudella 2021–2022 Herrmann sijoittui kolmanneksi Östersundin normaalimatkalla. Hän voitti Pekingin olympialaisten normaalimatkan ja Kontiolahden pikakilpailun ja oli Kontiolahden takaa-ajossa kolmas. Otepään yhteislähdössä hän sijoittui toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kuudes. Kaudella 2022–2023 hän voitti Hochfilzenin pikakilpailun. Hän sijoittui kolmanneksi Le Grand-Bornardin pikakilpailussa. Hän voitti Anterselvan takaa-ajon ja oli Östersundin normaalimatkalla kolmas. Hän voitti Oslon pikakilpailun. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi, voitti pikakilpailucupin ja oli takaa-ajocupissa viides. Hän lopetti uransa keväällä 2023.
Rauno Sairinen
Rauno Sairinen (s. 1962 Mikkeli) on suomalainen valtiotieteilijä ja Itä-Suomen yliopiston ympäristöpolitiikan professori (Joensuun kampus). Hän toimii myös australialaisen Queenslandin yliopiston kaivosalan sosiaalisen vastuun keskuksen (CSRM) kunniaprofessorina. Hän on ollut esillä suomalaisissa tiedotusvälineissä muun muassa kaivosalan ympäristövastuuseen ja asianosaisten huomioimiseen liittyvässä keskustelussa.
Denise Herrmann-Wick
Ampumahiihdon arvokilpailut
Herrmann sijoittui Pyeongchangin olympialaisissa 2018 kuudenneksi takaa-ajokilpailussa, 11:nneksi yhteislähdössä, 21:nneksi pikakilpailussa ja kahdeksanneksi naisten viestissä. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti takaa-ajon maailmanmestaruuden, saavutti hopeaa sekaviestissä ja pronssia yhteislähdössä. Pikakilpailussa hän sijoittui kuudenneksi. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän nousi pikakilpailun viidenneltä sijalta takaa-ajossa hopealle. Han sai hopeaa myös viestissä. Normaalimatkalla ja yhteislähdössä hän oli kahdestoista. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti viestissä hopeaa. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui pikakilpailussa neljänneksi, takaa-ajossa kahdeksanneksi ja normaalimatkalla 15:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti kultaa normaalimatkalla ja pronssia naisten viestissä. Lisäksi hän oli yhteislähdössä kolmastoista, takaa-ajossa 17:s, pikakilpailussa 22:s ja sekaviestissä viides. Oberhofin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti pikakilpailun maailmanmestaruuden sekä takaa-ajossa ja viestissä hopeaa.
Rauno Sairinen
Sairinen kirjoitti ylioppilaaksi Mikkelin Yhteiskoulun lukiosta vuonna 1981. Hän valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1992, lisensiaatiksi 1994 ja valtiotieteen tohtoriksi vuonna 2000. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2000) oli otsikoitu Regulatory reform of Finnish environmental policy.
High on Life
High on Life on hollantilaisen DJ-tuottaja Martin Garrixin kappale. Kappale sisältää myös laulaja Bonnin esittämiä sanoja ja sen julkaisi STMPD RCRDS singlenä 29. heinäkuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Garrixin itsensä lisäksi Giorgio Tuinfort, Kristoffer Fogelmark sekä Albin Nedler ja sen tuottivat Matisse & Sadko, Garrix sekä Tuinfort.
Rotko (täsmennyssivu)
Rotko voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Ateistien bussikampanja
pienoiskuva|[[Lontoolainen linja-auto kyljessään bussikampanjan mainos.]] Ateistien bussikampanja on Yhdistyneestä kuningaskunnasta alkunsa saanut linja-automainontaan keskittynyt mainoskampanja, joka pyrkii julkaisemaan "rauhanomaisia ja kannustavia" viestejä ateismista vastineena kristilliselle mainonnalle. Yhdistyneestä kuningaskunnasta kampanja on levinnyt useisiin maihin ympäri maailman. Kesäkuussa 2009 kampanja rantautui myös Suomeen.
Kampanjan keksi englantilainen komediakirjoittaja Ariane Sherine ja se aloitettiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa 21. lokakuuta 2008 virallisina tukijoinaan British Humanist Association ja Richard Dawkins. Kampanjan alkuperäinen tavoite oli kerätä 5500 puntaa, jolla saataisiin kolmekymmentä neljän viikon kestoista linja-automainosta Lontooseen vuoden 2009 alussa. Kampanjan alkuperäinen tunnuslause on: "There's probably no God. Now stop worrying and enjoy your life." Suomessa kyseisen kampanjan vastaava tunnuslause on: "Jumalaa tuskin on olemassa. Lopeta siis murehtiminen ja nauti elämästä."
Richard Dawkins, Jumalharha-teoksen kirjoittaja, sopi tekevänsä samansuuruisia lahjoituksia aina 5500 puntaan saakka, jolloin keräyksen tuotoksi tulisi 11 000 puntaa, jos tavoite saavutettaisiin. Kampanja saavutti sen kello 10:06 lokakuun 21. päivänä ja 100 000 puntaa tuli täyteen 24. lokakuuta. 18. maaliskuuta kokonaissumma oli yli 152 000 puntaa.
Ensimmäiset mainokset tulivat liikenteeseen 6. tammikuuta 2009. Kahdeksansataa mainosta on liikkeellä koko Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja suunnitelmissa on sijoittaa Lontoon metroon tuhat mainosta, joissa olisi sitaatteja tunnetuilta ateisteilta. Myöhemmin kaksi suurta nestekidenäyttöä on sijoitettu Oxford Streetille Lontoon keskustaan.
Koska keräystavoite ylitettiin moninkertaisesti ja linja-automainokset ovat nyt kaduilla, kampanjan verkkosivuilla vierailijoita kehotetaan nyt tekemään lahjoituksensa British Humanist Association -järjestön yleisille kampanjoille uuden The Next Stop -sivuston kautta. Kuitenkin pääkampanjalle kohdistetut lisälahjoitukset käytetään saman mainoksen toistamiseen myöhemmin, kun lahjoitussivu sulkeutuu huhtikuun 11. päivänä.
Kampanjan historia
Ateistibussikampanjan lahjoitusvaihe käynnistyi tiistaina 21. lokakuuta 2008 Sherinen artikkelilla All aboard the atheist bus campaign Comment is free -sivustolla. Järjestäjien yllätykseksi keräystavoite rikottiin muutaman tunnin kuluttua aloituksesta ja ensimmäisen päivän aikana saatiin lähes 48 000 puntaa.
pienoiskuva|Sherine ja Dawkins kampanjan aloitustilaisuudessa|left
Neljän päivän jälkeen kampanja oli kerännyt yli satatuhatta puntaa. Lahjoitussivun kautta on tehty lahjoituksia jokainen päivä ja tammikuun 9. päivänä vuonna 2009 kokonaissumma oli ylittänyt 140 000 puntaa. British Humanist Association on ilmoittanut runsaasta mielenkiinnosta sen toimintoja kohtaan ja Atheist Bus Campaign Facebook -ryhmä on kasvanut nopeasti. Monet ateistit kokevat, että kampanja on tuonut heidän äänensä esiin ja edustanut heitä tavalla, jota he ovat pitkään toivoneet.
Asia on saanut aikaan laajaa mediajulkisuutta ympäri maailmaa. The Times -lehdessä Joan Bakewell totesi, että "Mene munalla töihin -kampanjan jälkeen millään muulla mainoksella ei ole ollut samanlaista vaikuttavuutta yhtä pienillä kustannuksilla."
Mainoksia on jonkin verran vastustettu. Vuoden 2009 tammikuun 21. päivään mennessä Advertising Standards Authority oli saanut 326 valitusta linja-automainoksista, mukana oli myös valitus, jonka oli kirjoittanut paikallisen Christian Voice -painostusryhmän Stephen Green. Hän kirjoitti, että "se esitetään totuudellisena väittämänä, joten se on voitava todistaa, ettei se rikkoisi sääntöjä." BHA:n Hanne Stinson on esittänyt, että jos ASA tekee päätöksensä tämän valituksen pohjalta, silloin ASA on päättämässä siitä, onko jumalia olemassa. Tammikuun 21. päivänä ASA päätti, että mainokset eivät riko sen sääntöjä, sillä kyseinen mainos "on mainostajan mielipiteen ilmaisu" ja sitä ei voi todistaa. He myös totesivat, että vaikka mainos onkin monien uskomuksille vastakkainen, se ei aiheuttaisi "vakavaa tai laajaa loukkaantumista".
Kampanja on myös saanut kritiikkiä johtavalta papistolta. Heitä ovat edustaneet entinen Canterburyn arkkipiispa George Carey, ja Peter Price, nykyinen Bathin ja Wellsin piispa, joka sanoo "kampanjalta puuttuvan sekä arvostelukykyä että todellisuudentajua."
Southamptonissa linja-autonkuljettaja kieltäytyi ajamasta mainoksella varustettua linja-autoa. Hänen työnantajansa First Bus järjesteli hänet ajamaan kampanjaan kuulumattomalla kalustolla.
Huomattavia lahjoittajia
Televisiokriitikko Charlie Brooker oli neljäs kampanjalle lahjoittanut henkilö. Hän lahjoitti sata puntaa ja kommentoi: "Jumalan tähden toivon tämän olevan hyödyksi." Runoilija ja muusikko Labi Siffre lahjoitti tuhat puntaa 22. lokakuuta 2008 liittäen oheen säkeistön: "Jumala tiesi / Mitä Juudas on tekevä / Joten loppulaskennassa / Kuka on pettäjä?". Filosofi A. C. Grayling lahjoitti 500 puntaa ja kirjailija Zoe Margolis teki lahjoituksensa kommentoiden "On jo korkea aika rationaalisten mielipiteidenkin tulla kuulluiksi." Richard Dawkins lahjoitti julkisuuden henkilöistä suurimman summan (5500 puntaa), mutta jopa hänen lahjoituksensa jäi Simon Bishop -nimisen yksityishenkilön 19 000 punnan lahjoituksen varjoon. Myös Matthew Parris tukee kampanjaa. Lisäksi Paul Woolley, kristityn Theos-ajatushautomon johtaja ja Canterburyn arkkipiispan läheinen yhteistyötaho, on lahjoittanut 50 puntaa, sillä hänen mielestään kampanja on "hieno tapa saada ihmiset ajattelemaan (kristinuskon) jumalaa. Julisteet kannustavat ihmisiä miettimään elämämme tärkeintä kysymystä." Gay and Lesbian Humanist Association on kampanjan tukija.
Sana 'todennäköisesti'
Mainoksen sanavalinta on aiheuttanut merkittävää keskustelua niin ateistien kuin kristittyjen keskuudessa. Sherine on kirjoittanut siitä Probably the best atheist bus campaign ever -otsikolla kampanjan julkaisun jälkeen. Dawkins sanoo, että hän piti parempana ilmaisua "Jumalaa ei lähes varmasti ole olemassa". Ariane Sherinen mukaan mainoksen on tärkeää olla paikkansapitävä, ja koska on mahdotonta todistaa, että jumalia ei ole olemassa, on tyydyttävä sanomaan, että niitä ei 'todennäköisesti' ole olemassa. Kriitikko D. J. Taylor koki, että tämä varauma oli kampanjaa lannistava, mutta toisaalta ihaili sitä varauksellisuuden tuomisesta usein tiukkaa vastakkainasettelua sisältävään keskusteluun. . Jotkut ateistit kuten A. C. Grayling ovat sitä mieltä, että jumalien olemassaolemattomuudesta voidaan olla varmoja ja siten sanaa "todennäköisesti" ei pitäisi käyttää. Sanan lisäämisen koettiin varmistavan, että Advertising Standards Authority ei tulkitsisi mainoksen rikkovan mainonnan sääntöjä.
Vilhelm V Oranialainen
thumb|Vilhelm V Oranialainen Vilhelm V Oranialainen (8. maaliskuuta 1748 Haag, Alankomaat – 9. huhtikuuta 1806 Braunschweig) oli Orania-Nassaun sukuun kuuluva prinssi ja Yhdistyneiden provinssien viimeinen perinnöllinen käskynhaltija. Vuosina 1795–1806 hän johti Hollannin tasavallan pakolaishallitusta Lontoossa. Hänen poikansa oli Alankomaiden kuningas Vilhelm I. Hänen vaimonsa oli preussilainen prinsessa Wilhelmina.
Ateistien bussikampanja
Myöhemmät toimenpiteet
Ateistibussikampanjan lahjoittajat ovat keränneet lisäksi yli 23 000 puntaa British Humanist Association -järjestön Inclusive Schools -kampanjalle.
Vilhelm V Oranialainen
Vilhelm V nousi käskynhaltijaksi kolmevuotiaana isänsä kuoltua. Aluksi hänen äitinsä oli sijaishallitsija, mutta kun äitikin kuoli, sijaishallinto siirtyi provinsseille. Siitä kehittyi monimutkainen poliittinen verkosto, jonka keskustena oli Haagin hovi. Se tavallaan yhdisti Alankomaita epävirallisesti. 1780-luvun puolivälissä keskusvaltaan tyytymättömän voimat aktivoituivat, ja käskynhaltijan piti lähteä Haagista sisäiseen maanpakoon. Lopulta Villiamin lanko, Preussin Fredrik Vilhelm II tarjosi hänelle turvapaikan.
Ateistien bussikampanja
Myöhemmät toimenpiteet
Kampanjasta seuranneen julkisuuden jälkeen BBC on luvannut tarjota erikoisversion uskontoaiheisesta Thought for the Day -ohjelmasta. Sen nimeksi tulee Thought for the Afternoon ja siitä tulee ohjelmasarjan ensimmäinen jakso, jota ei esitä uskonnollisen yhteisön edustaja.
Osittain kampanjan johdosta kolme eri kristittyä yhteisöä on käynnistänyt mainoskampanjoita. Tunnuslauseisiin kuuluu: "Jumala todellakin on olemassa; joten liity Kristillispuolueeseen ja nauti elämästäsi."; "Hullu sanoo sydämessänsä: "Ei ole Jumalaa", mikä on lainaus Psalmista 14; ja "Jumala ON olemassa, USKO. Älä murehdi ja nauti elämästäsi."
Pohjois-Amerikka
pienoiskuva|Italialaisen kampanjan alkuperäinen mainos. Ateistibussikampanjan innoittamana American Humanist Association käynnisti vastaavan kampanjan Washingtonin kaupungissa marraskuussa 2008 tunnuksella "Miksi uskoa jumalaan? Voit olla hyvä ihminen hyvyyden vuoksi." Freedom From Religion Foundation on myös käynnistänyt linja-autokampanjan Yhdysvalloissa. Erilaisia mainossitaatteja käytetään helmi- ja maaliskuussa 2009. 1
Toronto Transit Commission Kanadassa hyväksyi mainokset hallinnoimassaan kalustossa samalla viestillä kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kampanja alkoi helmikuun puolivälissä. Association humaniste du Québec -järjestön lupapyynnön johdosta Société des transports de Montréal hyväksyi ehdotetun viestin "Dieu n'existe probablement pas, alors cessez de vous inquiéter et profitez de la vie" (käännös alkuperäisestä brittiläisestä mainoksesta) ja linja-autojen pitäisi olla liikenteessä maaliskuussa 2009. Halifax, London ja Ottawa ovat hylänneet Secular Humanists and Free Thinkers -järjestön mainokset, vaikka uskonnolliset yhteisöt ovat aiemmin mainostaneet näissä kaupungeissa. Brittiläisessä Kolumbiassa Vancouver, Victoria ja Kelowna hylkäsivät mainokset sillä perusteella, että katsomuksellisia mainoksia ei sallita linja-autoissa.