cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Samoth
Diskografia
Thou Shalt Suffer
Kondensaattori
Rakenne
Tyypillinen kondensaattori koostuu kahdesta elektrodista, joista kumpikin varastoi samansuuruisen mutta erimerkkisen sähkövarauksen. Elektrodit voivat olla esimerkiksi tasomaisia levyjä (levykondensaattori) tai sisäkkäisiä pallokuoria (pallokondensaattori). Elektrodit on eristetty toisistaan, ja kun kondensaattori kytketään jännitelähteeseen, ne saavat sähköisen varauksen ja niiden välille muodostuu sähkökenttä.
Samoth
Diskografia
Emperor
Kondensaattori
Rakenne
Kondensaattori varautuu myös, jos sen jompaakumpaa elektrodia kosketetaan varauksellisella kappaleella. Tällöin myös toinen elektrodi saa influenssi-ilmiön vaikutuksesta yhtä suuren, mutta vastakkaismerkkisen varauksen.
Samoth
Diskografia
Ildjarn
Kondensaattori
Rakenne
Kondensaattorin sähkökenttä on käytännöllisesti katsoen kokonaan elektrodien välissä, sillä muualla elektrodien vastakkaismerkkisten varausten aiheuttamat sähkökentät kumoavat toisensa. Levykondensaattorissa tämä sähkökenttä on käytännössä homogeeninen eli kaikkialla levyjen välissä yhtä voimakas. Sähkökentän voimakkuus on:
Samoth
Diskografia
Burzum
Kondensaattori
Läpilyönti
Jos jännite ylittää eristeen kestokyvyn, tapahtuu läpilyönti, jolloin eriste muuttuu johtavaksi (ks. valokaari). Tätä jännitettä kutsutaan läpilyöntijännitteeksi
Samoth
Diskografia
Gorgoroth
Kondensaattori
Läpilyönti
Tämän estämiseksi valmistaja määrittelee kondensaattorin suurimman sallitun käyttöjännitteen.
Samoth
Diskografia
Satyricon
Arcturus
Kondensaattori
Vuotovirta
Kondensaattorin levyjen välille muodostunut sähkökenttä säilyy, vaikka jännitelähde irrotetaan, koska sähkökenttä pitää varaukset paikoillaan. Levyjen välissä olevalla eristeellä on kuitenkin johtavuutta, joka riippuu eristemateriaalista. Tämä johtavuus aiheuttaa pienen vuotovirran RLeak kondensaattorin napojen välillä, joten kondensaattori purkautuu ajan kuluessa itsekseen.
Samoth
Diskografia
Zyklon-B
Kondensaattori
Ekvivalenttinen sarjaresistanssi ja sarjainduktanssi
Kondensaattorin jalat aiheuttavat ekvivalenttisen sarjaresistanssin RESR ja ekvivalenttisen sarjainduktanssin LESL. Ekvivalenttinen sarjainduktanssi ja -resistanssi on otettava huomioon suuritaajuisia kytkentöjä suunniteltaessa, sillä taajuuden kasvaessa kapasitiivinen impedanssi pienenee ja induktiivinen impedanssi kasvaa, jolloin sarjainduktanssi ja -resistanssi määräävät kondensaattorin impedanssin.
Vesianalogia
pienoiskuva|Vesianalogiassa kondensaattori on muovikalvo, joka on suljettu putken sisälle. Animaatiossa näkyy kuinka kalvo venyy ja kutistuu veden virtauksen takia, mikä kuvaa kondensaattorin varautumista ja purkautumista. Vesianalogiassa johdossa kulkevia latauksen kuljettajia kuvataan veden virtauksena putkessa. Kondensaattori on kuin putkessa oleva muovikalvo. Vesimolekyylit eivät voi kulkea kalvon lävitse mutta vesi voi venyttää kalvoa. Analogia selvittää muutamaa näkökulmaa kondensaattoreista:
Kapasitanssi
Kondensaattorin kapasitanssi (symboli C) on suure, joka kuvaa varauksen (Q) suuruutta suhteessa elektrodien väliseen potentiaalieroon (U). Näin ollen
Kapasitanssin SI-järjestelmän mukainen yksikkö on faradi [F], joka vastaa yhden coulombin varausta yhden voltin jännitteellä.
Faradi on hyvin suuri yksikkö käytännön sovellutuksiin, joten yleensä käytetään etuliiteyksiköitä pikofaradi (pF), nanofaradi (nF), mikrofaradi (μF) ja millifaradi (mF).
Kapasitanssin laskeminen kondensaattorikytkennöissä
Rinnakkain kytkettyjen kondensaattorien ''C1, C2,... Cn'' kapasitanssi on kapasitanssien summa
Sarjaan kytkettyjen kondensaattorien ''C1, C2,... Cn'' kapasitanssi on Kun sarjaan kytketyt kondensaattorit kytketään jännitteeseen V, saavat kaikki kondensaattorit samansuuruisen varauksen Q. Kokonaisjännite V on kondensaattoreiden jännitteiden summa.
Tasavirta ei kulje kondensaattorin läpi, koska sen levyjen välissä on eriste. Mutta jos se kytketään muuttuvaan jännitteeseen, myös levyjen varaus muuttuu, ja kondensaattorin latautuessa tai purkautuessa jännitelähteestä levyihin tai päinvastoin kulkee virta, jonka suuruus on, jossa C on kapasitanssi, U jännite ja t aika.
Kapasitanssi voidaan määrittää siis kondensaattorin virran i suhteena jännitteen U muutosnopeuteen dU/dt yhtälöllä Kondensaattorin elektrodit ovat yleensä metallilevyjä tai -kalvoja. Kahdesta yhtä suuresta samansuuntaisesta levyelektrodista koostuvan levykondensaattorin kapasitanssi on
missä Levyjen koon kasvaessa varauksen määrä kasvaa. Myös levyjen välisen etäisyyden pienentyessä varauskyvyn määrä kasvaa, mutta samalla pienenee jännitteen sietokyky eristeen ohi-/läpilyönnin vuoksi.
Kondensaattoriin varautunut energia
Kondensaattoriin varautunut energia voidaan määrittää laskemalla kondensaattorin varaamiseksi tarvittava työ.
Olkoon kondensaattorin kapasitanssi C, ja sen kokonaisvaraus Q. Kondensaattoria varatessa sen hetkellinen varaus on q(t), ja potentiaaliero napojen välillä on u(t) = q(t)/C. Kun pieni varaus dq siirretään elektrodilta toiselle potentiaalieron u yli, tehdään työ dW:
Kondensaattorin kokonaisenergia saadaan integroimalla tämä infinitesimaalisen pieni siirto koko siirrettävän varauksen Q yli:
Koska toisaalta kondensaattorin kapasitanssi saadaan yhtälöstä
ja sen jännitteen ja sähkökentän välillä vallitsee yhteys
Tämä energiantiheyden lauseke pätee yleisesti kaikille sähkökentille, ei vain kondensaattoreissa.
Kondensaattori sähköisissä piireissä
Kondensaattori ei päästä lävitseen varauksenkuljettajia, sillä sen elektrodit on galvaanisesti eristetty toisistaan eristeellä. Kuitenkin lyhyen aikaa jännitteen kytkemisen jälkeen kondensaattorin elektrodeihin kulkee sähkövirta, joka aiheuttaa sähkökentän elektrodien välille ja varaa kondensaattorin elektrodit vastakkaismerkkisillä varauksilla. Kun näin varautunut kondensaattori kytketään kuormaan, sähkökenttään varastoitunut energia muuttuu takaisin sähkövirraksi. Virta kulkee, kunnes kondensaattorin varaus on purkautunut, eli sähkökenttä on poistunut.
Vaihtovirtapiireissä kondensaattorin varaus latautuu ja purkautuu sitä useammin, mitä suurempi taajuus on. Tästä seuraa, että kondensaattorin keskimääräinen lataus- ja purkausvirta kasvavat taajuuden kasvaessa. Kondensaattorin vastus vaihtovirralle on siis kääntäen verrannollinen taajuuteen. Tätä vastustavaa ominaisuutta vaihtovirtapiireissä kutsutaan kapasitiiviseksi reaktanssiksi (XC, yksikkö ohmi), joka määritellään yhtälöllä missä
Vaihesiirron takia kondensaattoripiirien laskennassa voidaan käyttää kompleksilukulaskentaa. Esimerkiksi kapasitiivinen reaktanssi voidaan tulkita piirin impedanssin imaginääriseksi komponentiksi.
Tunnistaminen
Kondensaattorin arvotiedot merkitään yleisesti numeroin, vinoviivoin ja kirjaimin seuraavassa muodossa: kapasitanssi / toleranssi / jännitteenkesto. Kirjaimen ollessa numeroiden välissä tai edessä tulkitaan kirjain samalla desimaalipilkuksi.
Barichneumon excelsior
Barichneumon excelsior on Barichneumon-sukuun ja ahmaspistiäiset-heimoon (Ichneumonidae) kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Heinrich vuonna 1961. Sillä ei ole alalajeja.
Kondensaattori
Tunnistaminen
Merkinnöissä perusyksikkönä on yleensä pikofaradi (pF).
Esimerkiksi
Toinen merkintätapa on kirjoittaa vain kapasitanssiarvo pikofaradeina siten, että viimeinen numero tarkoittaa lopussa olevien nollien määrää. Esimerkki: 473 tarkoittaa lukua jossa on 47 ja kolme nollaa eli 47 000 pF = 47 nF.
Muovieristeiset kondensaattorit
Muovikalvokondensaattori on kulutuselektroniikassa yleisin kondensaattori, joka valetaan epoksiin ja niitä valmistetaan radiaali- sekä aksiaalirakenteisina. Suosio johtuu suuresta C * U -tulosta tilavuusyksikköön nähden, pienistä häviöistä, suuresta pulssinsietokyvystä ja kohtalaisesta lämpötilavakaudesta.
Polyesterikondensaattorit (KT, KS) ovat hyvin tavallisia, koska ne ovat halpoja, mutta ominaisuuksiltaan aika heikkoja. Eristeenä käytetään polyesterikalvoa ja levyinä metallifolioliuskoja, jotka ovat yleensä alumiinia. KT-lyhenne tulee saksan sanoista 'Kunststoff, Teraftalat'.
Metalloitu Polyesterikondensaattorit (MKT, MKS) ovat hyvin pitkälti samanlaisia kuin polyesterikondensaattorit, mutta niissä ei ole erillistä metallikalvoa, vaan muovikalvonpintaan on höyrystetty ohut metallikalvo toiselle puolelle. Nämä kondensaattorit ovat sikäli hyviä, että ne voivat itse korjaantua läpilyönnistä, koska metallikalvo höyrystyy ja läpilyöntikohta poistuu, koska metallit eivät kosketa toisiaan. Lisäksi MKT:t ovat pienempiä kuin KT:t, mutta eivät kestä suuria taajuuksia.
Polykarbonaattikondensaattorit ovat ominaisuuksiltaan hieman parempia kuin polyesterikondensaattorit. Niitä voidaan käyttää esimerkiksi kytkentäkondensaattoreina.
Polystyreenikondensaattorit soveltuvat melkoisen vaativiin käyttötarkoituksiin, kuten aikavakiopiireihin ja suurtaajuuskäyttöön.
Harvemmin käytettyjä muovieristeisiä kondensaattoreita ovat polypropyleeni- ja polytetrafuorieteenikondensaattorit.
Keraamiset kondensaattorit
pienoiskuva|199x199px|Keraaminen kondensaattori Keraamisia kondensaattoreita käytetään pääasiassa suurtaajuuskytkennöissä ja pienikokoisissa laitteissa. Yleisesti saatavana on keraamisia kondensaattoreita kapasitanssiltaan 1 pF – 1 μF ja jännitekestoisuudeltaan 16 – 15 000 volttia. Keraamisen kondensaattorin hallitseva ominaisuus voi olla pieni toleranssi, pienet häviöt, hyvä stabiilisuus tai pieni koko. Kaikkia ei kuitenkaan saa samassa paketissa.
Keraamiset kondensaattorit murtuvat helposti, joten niitä on käsiteltävä varovasti. Pienikin murtuma saattaa johtaa siihen, että kondensaattorin sisäosat altistuvat ilman kosteudelle ja kondensaattori tuhoutuu ajan kuluessa.
Keraamiset kondensaattorit jaetaan usein eri luokkiin tai ryhmiin suhteellisen permittiivisyyden mukaan. Suurempi permittiivisyys tarkoittaa suurempaa häviökerrointa, mutta samalla se mahdollistaa kondensaattorin koon pienentämisen todella pieneksi.
Elektrolyyttikondensaattorit
Elektrolyyttikondensaattorissa kondensaattorilevyjen välisenä eristeenä toimii metallioksidikerros, joka syntyy, kun sopivasta metallista (tantaali tai alumiini) valmistetut kondensaattorin levyt upotetaan elektrolyyttinesteeseen ja niiden välille tuodaan tasajännite. Paksuuteensa nähden oksidikerros kestää erittäin suuren jännitteen. Siten on mahdollista saada suuri kapasitanssi todella pieneen tilaan. Mikäli elektrolyyttikondensaattori kytketään napaisuudeltaan väärin päin tai vaihtojännitteeseen, se saattaa tuhoutua, koska oksidikerrosta ei muodostu kunnolla ja levyt menevät oikosulkuun.
Alumiinielektrolyyttikondensaattorit tarjoavat suuren kapasitanssin pienessä koossa. Niitä käytetään pääasiassa jännitelähteissä suotokondensaattoreina, mutta ne soveltuvat myös muihin tarkoituksiin, missä tarvitaan kapasitanssiltaan millifaradeista mikrofaradeihin suuruisia kondensaattoreita. Tämän kondensaattorityypin stabiilius on kuitenkin heikko, joten tarkkuutta vaativiin sovelluksiin ne eivät käy. Myöskään suurtaajuuskytkentöihin elektrolyyttikondensaattorit eivät käy suurten häviöiden vuoksi. Ne usein ikääntyvät laitteen muita komponentteja nopeammin ja pakkasen kestävyys on heikohko.
Alumiinielektrolyyttikondensaattorin levyt ovat ohuet alumiinifoliot, joiden väliin on laitettu glykolipohjaisella elektrolyytillä kostutettu paperi. Nämä kerrokset on pyöritetty rullaksi ja suljettu elektrolyytillä täytettyyn koteloon. Kun kondensaattori kytketään tasajännitteeseen, anodin eli positiivisen levyn pintaan muodostuu eristävä alumiinioksidikalvo (Al2O3). Tämän kerroksen paksuus riippuu osittain jännitteestä, joten kapasitanssin toleranssikin on suuri. Katodina toimii elektrolyyttineste, joka on sähköisessä yhteydessä toiseen alumiinifolioon. Kapasitanssia voidaan valmistusvaiheessa kasvattaa karhentamalla anodilevyn pintaa.
Pitkään käyttämättömänä ollut alumiinielektrolyyttikondensaattori saattaa menettää oksidikerroksensa, jolloin se on korjattava syöttämällä kondensaattorille tasajännitettä muutaman kilo-ohmin vastuksen läpi. Mikäli vastusta ei käytetä, virta voi kasvaa ennen oksidikerroksen muodostumista niin suureksi, että kondensaattori tuhoutuu samalla tavalla kuin väärin päin tai vaihtojännitteeseen kytketty alumiinielektrolyyttikondensaattori.
Tantaalikondensaattorin toimintaperiaate on likimain sama, eli anodina toimivan tantaalipalan pintaan tehdään elektrolyyttisesti tantaalipentoksidikalvo (Ta2O5), joka siis toimii eristeenä. Sen päälle muodostetaan katodi hopeoidusta grafiittikerroksesta.
Käyttämättömänä olleen tantaalikondensaattorin oksidikerros ei vaadi korjausta.
Säädettävät kondensaattorit
Säädettäviä kondensaattoreita käytetään oskillaattoreiden ja resonanssipiirien värähtelytaajuuden säätämiseen. Säädettävät kondensaattorit jaetaan kahteen ryhmään: jatkuvasäätöisiin säätökondensaattoreihin ja työkalusäätöisiin trimmerikondensaattoreihin. Rakenteeltaan kaikki säädettävät kondensaattorit ovat lähes samanlaisia, eli koostuvat kahdesta levypakasta, joista kiinteä on nimeltään staattori ja liikkuva on roottori. Kapasitanssi määräytyy sen mukaan, kuinka paljon levyt ovat toistensa kanssa limittäin. Eristeenä säädettävissä kondensaattoreissa käytetään ilmaa, kiillettä tai muovia. Niitä käytetään yleensä suurtaajuuspiireissä.
Muut kondensaattorityypit
Edellä mainittujen kondensaattorityyppien lisäksi on olemassa mm. paperi-, metallipaperi-, kiille-, lasi- ja kuivia alumiinielektrolyyttikondensaattoreita. 1970-luvulle saakka käytettiin suurissa kondensaattoreissa eristeaineena yleisesti polykloorattuja bifenyylejä (PCB), joista kuitenkin on luovuttu niiden myrkyllisyyden ja ympäristöhaittojen vuoksi. Tyhjiökondensaattori käyttää eristeenä suurtyhjiötä.
Nykyään on olemassa myös ns. superkondensaattoreita. Superkondensaattorin kapasitanssi voi olla tuhansia faradeita, mutta jännitekesto on hyvin alhainen.
Kondensaattorien käyttö
Kondensaattoreita käytetään mm. seuraaviin tarkoituksiin:
Energian varastointi
Kondensaattori voi varastoida sähköistä energiaa kun se irrotetaan sähköisestä piiristä, jolloin sitä voidaan käyttää lyhytaikaisena paristona. Kondensaattoreita käytetään yleisesti sähkölaitteissa ylläpitovirtalähteenä paristoja vaihdettaessa. (Tämä estää tiedon katoamista lyhytkestoisessa muistissa.)
Kondensaattori muuttaa varautuneiden hiukkasten sisältämän kineettisen energian sähköenergiaksi ja varastoi sen.
Tavanomaiset kondensaattorit varaavat ominaisenergiaa alle 360 J/kg, kun taas perinteisen alkalipariston ominaisenergia on 590 kJ/kg. Kompromissina näiden kahden välillä toimivat superkondensaattorit, jotka varaavat ja purkavat energiaa paljon nopeammin kuin paristot ja kestävät useampia latauskertoja kuin uudelleenladattavat akut. Ne ovat kuitenkin varaukseen nähden kymmenen kertaa isompia kuin tavanomaiset akut. Toisaalta, on pystytty osoittamaan, että kondensaattorin diaelektriselle kalvolle muodostunut varaus voi olla yhtä suuri tai jopa suurempi kuin kondensaattorin levyillä oleva varaus.
Autojen äänentoistojärjestelmissä suuria kondensaattoreita käytetään varaamaan energiaa vahvistimen käyttöön.
Digitaalinen muisti
1930-luvulla John Atanasoff sovelsi kondensaattorien kykyä varastoida energiaa rakentaakseen dynaamisia digitaalisia muistipiirejä ensimmäisiin binaaritietokoneisiin.
Pulssiteho
Suuria, varta vasten rakennettuja, pieni-induktiivisia ja korkeajännitteisiä kondensaattoreita käytetään suurien virtapulssien tekemiseen. Käyttökohteita ovat mm. sähkömagneettinen muotoilu, Marxin generaattorit, pulssilaserit, tutkat ja hiukkaskiihdyttimet. pienoiskuva|10,000 mikrofaradin kondensaattori vahvistimen virtalähteessä
Lyhytaikaiset sähkövarastot
Varastokondensaattoreita käytetään virtalähteissä, jossa ne toimivat tasasuuntaajien lähdön tasoittajina. Niitä voidaan myös käyttää varauspumppupiireissä energiavarastoina, kun tuotetaan korkeampia jännitteitä kuin syöttöjännitteet.
Kondensaattorit ovat yleensä rinnakkain muiden sähköpiirien kanssa, sillä ne tasoittavat virran muutoksia joita tapahtuu virtalähteellä. Äänentoistolaitteet esimerkiksi käyttävät kondensaattoreita käyttöjännitteen häiriöiden suodattamiseen ennen kuin se pääsee signaalipiirille. pienoiskuva|Korkeajännitekondensaattorivarasto jota käytetään loistehon kompensoimiseen sähkön jakelussa.
Loistehon kompensointi
Kondensaattoreita käytetään virran jakelussa loistehon kompensointiin. Tällaiset kondensaattorit tulevat yleensä kolmena kondensaattorina, jotka on kytketty kolmivaihekuormaksi. Kondensaattoreiden tarkoitus on vastustaa indusoitumista, jota aiheutuu sähkömoottoreista ja siirtolinjoista, ja saada niin kuorma näyttämään suurimmaksi osakseen resistiiviselta.
Sähkömoottorit
Kondensaattoreita käytetään moottorin käynnistiminä, sillä esimerkiksi häkkikäämitetyissä roottorimoottoreissa moottorin oma kondensaattori ei kykene aloittamaan roottorin pyörimisliikettä mutta pystyy ylläpitämään sitä. Tarvitaan siis toinen starttauskondensaattori.
Ottomoottorit
Ottomoottorin sytytysjärjestelmässä katkojan kärkien rinnalla.
Muistipiirit
DRAM-muistipiireissä käytetään kondensaattoreita bittien tilan varastointiin tietokoneen päälläolon ajaksi jatkuvasti virkistettynä. Flash-muistipiireissä tallennetaan tieto vuosiksi muistialkioiden kapasitanssien varauksina.
Anturit
Kondensaattorit ovat yleensä fyysiseltä rakenteeltaan muuttumattomia. Kuitenkin useat tekijät voivat muuttaa kondensaattorin rakennetta ja nämä muutokset aiheuttavat vaihteluita kondensaattorin kapasitanssiin. Näistä kapasitanssin vaihteluista voidaan havaita mikä kondensaattorin rakenteessa on muuttunut.
Esimerkiksi mikrofonin toiminta perustuu kondensaattorin levyjen etäisyyden muutoksiin ääniaaltojen vaikutuksesta.
Resonanssipiirit
Resonanssipiirissä on rinnan- tai sarjaankytkettyinä kela ja kondensaattori, joiden reaktanssit tai suskeptanssit kumoavat toisensa resonanssitaajuudella.
Valontuottaminen
Valoa emittoiva kondensaattori on valmistettu dielektrisestä aineesta, joka käyttää fosforenssia valon tuottamiseksi. Jos yksi johtavista levyistä valmistetaan läpinäkyvällä materiaalilla, valo on näkyvissä. Valoa emittoivia kondensaattoreita käytetään elektroluminoivien paneelien rakentamiseen sovelluksiin, kuten kannettavan tietokoneen taustavaloon. Tällöin koko paneeli on kondensaattori, jota käytetään valon generoimiseksi.
Vaarat ja turvallisuus
Kondensaattorin vaarallisuus riippuu sen varastoiman energian määrästä. Jännitteen suuruus ja kuorimateriaali ovat tälle toissijaisia, sillä näistä riippuu ainoastaan sähköiskun todennäköisyys eikä mahdollisen iskun aiheuttama vahinko.
Elektroniikkalaitteita huollettaessa laitteiden kondensaattorit useimmiten tyhjennetään varauksesta vaaratilanteiden välttämiseksi. Kondensaattoreilla voi myös olla sisäänrakennettuja purkautumisvastuksia pienentääkseen niihin latautuneen energiamäärän turvalliseksi syötön katketessa. Suurjännitekondensaattoreita säilytetään oikosuljettuina vaarallisten latausten syntymisen välttämiseksi.
Jotkut vanhat suuret öljyllä täytetyt paperi- tai muovifilmikapasitaattorit sisältävät polykloorattuja bifenyylejä. Polyklooratut bifenyylit voivat valua pohjavesiin, jos kondensaattorit joutuvat kaatopaikalle.
Kondensaattorit voivat pettää, kun ne joutuvat luokitustensa ulkopuolisten virtojen tai jännitteiden vaikutusten alaisiksi tai vanhetessaan. Dielektriset häiriöt tai metallien kosketushäiriöt voivat synnyttää valokaaria, jotka höyrystävät kondensaattorin dielektrisen nesteen aiheuttaen kuoren pullistumista, halkeamia tai jopa kondensaattorin räjähdyksen. Kondensaattorit, joita käytetään radiosovelluksissa tai pitkäkestoisissa suurjännitesovelluksissa, voivat ylikuumeta. Suurjännitetyhjiökondensaattorit voivat synnyttää heikkoja röntgensäteitä jopa normaalilla toiminnallaan. Vaaroja voidaan vähentää kunnollisella suunnittelulla, käyttämällä tarkoitukseen sopivaa kondensaattorityyppiä, kunnollisia sulakkeita ja liitoksia sekä suorittamalla ennalta ehkäiseviä huoltoja.
Lea Laitinen
Lea Marjatta Laitinen (o.s. Luomi; s. 22. huhtikuuta 1946, Järvenpää) on suomalainen kielitieteilijä ja Helsingin yliopiston suomen kielen emeritaprofessori.
Luomi tuli ylioppilaaksi Järvenpään yhteiskoulusta (1965). Hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui humanististen aineiden kandidaatiksi 1968, filosofian kandidaatiksi 1972 ja lisensiaatiksi 1989 ja väitteli tohtoriksi 1992 tutkielmalla Välttämättömyys ja persoona: Suomen murteiden nesessiivisten rakenteiden semantiikkaa ja kielioppia. Hän oli Helsingin yliopiston suomen kielen dosentti (1993–2002).
Työurallaan hän toimi Suomen Akatemian tutkimusapululaisena ja tutkimusassistenttina (1969–1974), ja työskenteli sitten Helsingin yliopiston suomen kielen laitoksen kenttäassistenttina (1977–1979), Suomen Akatemian tutkijana (1979–1991), yliopiston suomen kielen laitoksen assistenttina (1990–1992). Hän oli yliopiston yliassistentti tai assistentti (1992–1997), ja yliassistentti (1999–2000). Helsingin yliopiston suomen kielen professori hän oli vuodesta 2002. Hän jäi eläkkeelle 2012.
Brunswickin piirikunta (Virginia)
Brunswickin piirikunta on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 16 231 vuonna 2019. Piirikunnan väkiluvultaan suurin asutuskeskus on Lawrencevillen kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1720.
Tamana Zaryab Paryani
Ennen Talibanin valtaantuloa elokuussa 2021 Paryani opiskeli oikeustiedettä ja työskenteli sanomalehden toimittajana. Taliban sääti useita naisten elämää rajoittavia lakeja, joihin kuului pakko pukeutua hijabiin. Keväällä 2022 määräyksiä tiukennettiin edelleen niin, että naisten pitää pukeutua koko vartalon ja kasvot peittävään burkaan. Opiskeleminen kiellettiin naisilta, ja kotoa saa lähteä vain miehen seurassa.
Lea Laitinen
Laitinen on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2003. Hänelle on myönnetty myös Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarin arvo (SVR R1).
Tamana Zaryab Paryani
Paryani oli mukana järjestämässä syyskuun 2021 mielenosoituksia, joihin osallistui satoja naisia. Monia heistä pidätettiin. Tammikuussa 2022 Paryani ja toinen aktivisti Parwana Ibrahimkhel olivat osoittamassa mieltään Kabulin yliopistolla naisten työtä ja opiskelua estäviä määräyksiä vastaan. Pari päivää myöhemmin heidät siepattiin. Paryani ja hänen kolme nuorempaa sisartaan Zarmina, Shafiqa ja Kerishma haettiin yöllä kotoaan, ja heitä pahoinpideteltiin vankilassa kolmen viikon ajan. Kansainvälisten apujärjestöjen painostus vaikutti heidän vapauttamiseensa.
Lea Laitinen
Lea Laitisen puoliso on Sibelius-Akatemian kansanmusiikin emeritusprofessori Heikki Laitinen.
Tamana Zaryab Paryani
BBC valitsi Paryanin vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen listalle 100 Women.
Sepforis
Sepforis (, myös ; ;, myös Tzippori, Zippori; ), myöhemmin Diokaisareia (, ; suomalaisittain Diokesarea), oli antiikin aikainen kaupunki Galileassa pohjoisessa Palestiinassa nykyisen Israelin alueella. Kaupungin arkeologinen alue sijaitsee vajaa kilometri pohjoiseen kaupungista nimensä perineestä nykyisestä Tsiporin kylästä.
Varhainen roomalainen aika
Sepforis oli taustaltaan juutalainen kaupunki. Sen nimi tulee oletettavasti heprean sanasta tzippor, mikä tarkoittaa lintua. Kaupunki on ollut olemassa viimeistään Hasmonien hallitsijasuvun aikana 100-luvun eaa. lopulla. Se mainitaan ensimmäisen kerran Aleksanteri Jannaioksen aikana Ptolemaios Latyroksen sinne tekemän hyökkäyksen yhteydessä. Roomalaisten vallattua Palestiinan vuonna 63 eaa. Sepforis toimi aluksi Galilean pääkaupunkina siihen saakka, kun tämä asema siirtyi Tiberiaalle.
pienoiskuva|vasen|Sepforiin arkeologista aluetta. Juudean kuningas Antigonos linnoitti Sepforiin käydessään sotaa Rooman vasallikuningasta Herodes Suurta vastaan. Herodes valtasi kaupungin takaisin Galilean sotaretkensä aikana vuonna 37 eaa. Tämän jälkeen Sepforis toimi ajoittain kuninkaallisena asuinpaikkana, ja siellä oli kuninkaallinen palatsi. Paikallinen kapinallinen Juudas, Hiskian poika, hyökkäsi kaupunkiin, ryösti sen ja vei sieltä aseet joukoilleen. Syyrian roomalainen kuvernööri Varus valtasi ja tuhosi kaupungin myöhemmin. Tetrarkki Herodes Antipas rakennutti ja linnoitti Sepforiin uudelleen ja kaunisti kaupunkia. Hän piti sitä pääkaupunkinaan, kunnes perusti Tiberiaan kaupungin vuonna 19 jaa.
Sepforiin asukkaiden enemmistö oli juutalaisia, mutta kaupungissa oli voimakasta hellenististä eli kreikkalaista ja myöhemmin roomalaista vaikutusta. Sepforiin merkityksestä juutalaisille todistaa se, että kaupunki oli yksi viidestä kaupungista, jossa toimi Gabiniuksen perustama sanhedrinin paikallisosasto. Kaupungin asukkaasta käytettiin kreikaksi etnonyymiä Sepfōritēs.
Sepforiin nimi ei esiinny Uudessa testamentissa, mikä on huomiota herättävää, sillä se sijaitsi lähellä Nasaretia ollen sitä läheisin suurempi kaupunki. Josephus kuitenkin mainitsee kaupungin usein. On arveltu, että Jeesus ja Joosef olisivat hyvinkin voineet työskennellä Sepforiissa, sillä kaupungissa on ollut paljon työtä tarjolla sen rakentamisen aikaan. Tätä ei voida kuitenkaan todistaa historiallisesti. Toisaalta on ehdotettu myös, että Jeesus olisi nimenomaisesti välttänyt Sepforista, kenties sen hellenisoitumisen vuoksi. Kaupunki ei esiinny niiden paikkojen joukossa, joissa Jeesuksen kuvataan käyneen, eikä ainakaan suoraan tämän opetuksissa. Varhaiskristillisessä perinteessä Sepforista pidettiin Joakimin ja Annan kotipaikkana ja Marian syntymäpaikkana. Perinteen mukaan nämä siirtyivät Nasaretiin sen jälkeen, kun Varus tuhosi Sepforiin.
Myöhempi roomalainen ja bysanttilainen aika
pienoiskuva|Niin kutsuttu ”Galilean [[Mona Lisa” -mosaiikki, 200-luku.]] pienoiskuva|[[Dionysos|Dionysoksen ja Ariadnen häitä esittävä mosaiikki.]]
Syyrian legaatti Gallus sai Sepforiin haltuunsa jo varhain ensimmäisen juutalaissodan aikaan vuonna 66 jaa. Kaupunki eli liittynyt myöhemminkään kapinaan, vaan pysyi uskollisena roomalaisille. Näin se välttyi tuholta. Josephus kuvaa kaupungin merkittäväksi linnoitukseksi sodan aikana. Jerusalemin tuhon jälkeen Sepforis toimi joitakin vuosia suuren sanhedrinin kokoontumispaikkana, kunnes se siirrettiin Tiberiakseen. Tämänkin jälkeen Sepforis säilyi juutalaisen oppineisuuden keskuksena. Kaupungin nimellä lyötiin rahaa ainakin Vespasianuksen, Domitianuksen ja Trajanuksen aikana.
Juutalaissodan jälkeen kaupunki kutsui itseään nimellä Eirenopolis, ”Rauhan kaupunki”. Keisari Hadrianus nimesi kaupungin uudestaan nimelle Diokaisareia (Diokesarea), ja se esiintyy tällä nimellä kirkkohistoriassa. Epifanios ja Hieronymus tuntevat kuitenkin myös Sepforiin nimen. Galilean kreivi Joosef, joka oli kristinuskoon kääntynyt juutalainen, rakensi Sepforiin ensimmäisen kirkon Joakimin ja Annan kodin perinteiselle paikalle 300-luvulla saatuaan tähän luvan Konstantinus Suurelta. Varhaiskristillisellä ja -bysanttilaisella ajalla Sepforis toimi Skythopoliin metropoliitan alaisuudessa olleen suffragaanipiispan istuimena. Kaupungin juutalaiset kapinoivat keisari Constantius II:n aikana vuosina 351–352, ja Constantius Gallus tuhosi sen. Kaupunki kärsi tuhoja myös Galilean vuoden 363 maanjäristyksessä. Näiden tuhojen jälkeen se rakennettiin uudelleen.
Myöhempi historia ja kaivaukset
Sepforis alkoi taantua 600-luvun puolenvälin arabivalloituksen jälkeen. Ristiretkiaikana kaupungin paikka oli merkittävä leiripaikka sen vesilähteen ansiosta. Guy de Lusignan järjesti paikalla joukkonsa ennen tappioon päätynyttä Hattinin taistelua vuonna 1187.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|Sepforiin roomalainen teatteri. pienoiskuva|Sepforiin synagogan katetut rauniot. pienoiskuva|Sepforiin ristiretkeläisaikainen vartiotorni.
Asuinkorttelit
Sepforiin vanhimmat asuinkorttelit on kaivettu akropoliin eli yläkaupungin kukkulan länsirinteestä. Myöhempi, 100-luvun jaa. alakaupunki sijaitsi pääosin akropoliin itäpuolella. Se oli rakennettu ruutuasemakaavassa, ja siinä oli roomalaiselle asemakaavalle tyypilliset cardo- ja decumanus-kadut. Bysanttilaisella ajalla osa kaduista koristeltiin mosaiikkikuvioilla, joissa on myös kirjoituksia.
Monet Sepforiin asuinkortteleiden talot oli koristeltu hienoilla lattiamosaiikeilla, jotka esittävät pakanallisia, kreikkalais-roomalaisia aiheita. Tunnetuin kaupungin mosaiikeista on pylväikköpihalla varustetun suuren, kaksikerroksisen talon, mahdollisesti paikallisen hallintovirkamiehen rakennuksen, ruokasalin lattiassa. Siinä esiintyvät kauniit naisen kasvot tunnetaan nimellä ”Galilean Mona Lisa”. Talo ja mosaiikki ajoitetaan 200-luvulle.
Merkittävimpiin mosaiikkeihin kuuluu myös Niiliä ja Egyptiä esittävä hyvin säilynyt mosaiikki, jossa on kuvattuna muun muassa eläimiä, Aleksandria ja Faroksen majakka sekä Niilin vedenkorkeutta tulvan aikana mitannut niin kutsuttu Nilometron. Mosaiikki on ollut 400-luvulla rakennetun, noin 20 huonetta käsittäneen ja kooltaan noin 50 × 30 metriä olleen talon lattiassa.
Akropoliin länsirinteessä olevan roomalaisen huvilan tricliniumin lattiat on koristeltu mosaiikeilla, jotka esittävät Dionysokseen liittyviä aiheita. Huvila on ajoitettu 200-luvulle. Se oli kaksikerroksinen ja siinä oli keskellä atrium-piha.
Mosaiikkien lisäksi tyypillinen piirre Sepforiin asuintaloissa ovat yksityiskäyttöön tarkoitetut mikve- eli rituaalikylpyaltaat (mikva'ot).
Roomalainen teatteri
Sepforiin roomalainen teatteri sijaitsee akropoliin koillisrinteessä. Se rakennettiin oletettavasti Herodes Antipaan aikana. Teatterin puolikaarenmuotoisen, osaksi rinteeseen kaiverretun katsomon halkaisija oli noin 74 metriä ja näyttämön taustarakennuksen (scaenae frons) pituus 27 metriä ja syvyys 5,4 metriä. Katsomossa oli tilaa noin – hengelle. Teatteri on kaivettu esiin osittain.
Synagoga
Sepforiin myöhemmän ajan synagoga on löydetty alakaupungin koillisosasta. Se on ajoitettu 500-luvulle. Synagogan pohjan koko oli noin 16 × 6,5 metriä, ja pylväsrivi jakoi sen pääsaliin ja kapeampaan sivulaivaan. Synagogan lattia oli koristeltu hellenistis-juutalaisella mosaiikilla, joka esittää elänradan symboleita ja kuukausia, ja sen keskellä on auringonjumala Helios. Lisäksi mosaiikissa esiintyy Raamatun kohtauksia, kuten Abraham ja Iisakin uhraaminen, sekä Jerusalemin temppeliin liittyviä rituaaleja ja aiheita, kuten uhritoimitus ja näkyleipäpöytä. Mosaiikissa olevat kirjoitukset ovat osaksi kreikaksi ja osaksi hepreaksi. Synagogan rauniot on katettu.
Ristiretkiaikainen linnoitus ja kirkko
Kaupungin akropolista hallitsee vielä nykyisinkin ristiretkiaikana rakennettu vartiotornilinnoitus. Se on tehty pääasiassa roomalaisaikaisten rakennusten kivistä sekä sarkofageista. Tornia on nykyisin kunnostettu. Sen alta on löydetty jäänteitä varhaisemmasta linnoituksesta. Kukkulalla oli myös Joakimille ja Annalle omistettu kirkko.
Muihin löydöksiin lukeutuu muun muassa akvedukti sekä tunneli, joka oli myös osa kaupungin vesijärjestelmää.
Buganda
thumb|right|100px|Bugandan lippu
Buganda on 52 paikallisen klaanin kuningaskunta nykyisessä Ugandassa. Bugandan kuninkaat nimittävät itseään kabakaksi. 1700-luvulta 1900-luvulle asti kuningaskunta hallitsi koko Afrikan keskiosaa. Nykyään se on itsehallinnollinen osa Ugandaa, joka on saanut nimensä Bugandasta.
Buganda sijaitsee Victoriajärven ja Kafu-joen välissä keskellä Afrikkaa, ja päiväntasaaja kulkee sen läpi. Siellä on myös yksi Niilin lähteistä. Sekä Ugandan vanha pääkaupunki Entebbe että uusi pääkaupunki Kampala ovat Bugandassa. Alueen kieli on nimeltään luganda. Kasubissa on yksi Bugandan muinaisten kuninkaiden hautapaikoista, ja se on julistettu Unescon maailmanperintölistalle.
Lauantaiseura (täsmennyssivu)
Lauantaiseura voi tarkoittaa:
Molly Näsman
Molly Rosenström Näsman (o.s. Rosenström ; s. 3. heinäkuuta 1999 Helsinki ) on suomenruotsalainen poplaulaja, joka käytti taiteilijanimenä etunimeään. Näsman nousi julkisuuteen sijoituttuaan toiseksi Suomen Talent-kilpailun 3. tuotantokaudella sekä voitettuaan Suomen ensimmäisen The Voice Kids -laulukilpailun 10. marraskuuta 2013 esitetyssä finaalissa.
Elämä ja ura
Molly Rosenström syntyi Helsingissä vuonna 1999, mutta hänen perheensä muutti Karjaalle Mollyn ollessa ala-asteikäinen. Yläastetta Näsman kävi Helsingissä Ruotsalaisessa normaalilyseossa. Molly harrastaa tanssia ja pianonsoittoa. Hän on aiemmin harrastanut myös telinevoimistelua ja käsipalloa.
2013–2014 The Voice Kids ja levytyssopimus
Näsman kilpaili The Voice Kids -ohjelmassa Krista Siegfridsin joukkueessa. Kilpailun voitosta Rosenström sai palkinnoksi muun muassa levytyssopimuksen Universal Music -levy-yhtiön kanssa sekä 5 000 euron stipendin musikaaliseen kehittymiseen.
Mollyn esikoissingle ”If I Ever Grow Up” ja sen musiikkivideo julkaistiin heti The Voice Kids -finaalin jälkeen. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Molly itse yhdessä Axel Ehnströmin ja Janne Huttusen kanssa. Kappaleen musiikkivideo on kuvattu Kuala Lumpurissa. Mollyn esikoisalbumi Stardust julkaistiin 11. huhtikuuta 2014. Albumin toinen single ”Maybe I Love You” sai radioensisoittonsa YleX-radiokanavan Uuden musiikin iltavuorossa 30. joulukuuta 2013.
2017 ja uran lopetus 2018
Näsman julkaisi vuonna 2017 kolmen vuoden tauon jälkeen kaksi uutta singleä, ”At Night” ja ”Loud” -kappaleet. Kappaleet julkaisi monacolainen levy-yhtiö Subtone, jonka kanssa hän oli työskennellyt keväästä 2017.
Rosenström ilmoitti Yle X3M:n haastattelussa marraskuussa 2018 lopettaneensa laulajauransa. Hän sairastui kesällä 2018 jo toistamiseen syömishäiriöön, jonka johdosta hän hakeutui sairaalahoitoon. Hän oli kärsinyt aiemmin jo vuonna 2014 syömishäiriöstä, mutta parantunut. Näsman saa esikoislapsensa aviomiehensä kanssa keväällä 2019.
2020 Mollyn paluu musiikkiin
Rosenström julkaisi 4 joulukuuta 2020 "Still Got Me" yli kahden vuoden tauon jälkeen. Rosenström julkaisi keväällä 2021 EP "Emotions" johon sisältyy kappaleita "Left on Read", "Only Yours (Tonight), "Bad Luck" ja "Your Oxygen".
Lauluntekijä
Molly on nykyään Starlab Publishing levy-yhtiöllä lauluntekijänä, jossa hän kirjoittaa mm. K-pop musiikkia Aasiaan. Molly kirjoitti mm. kappaleen "Letter Filled With Light" joka korealainen suosittu artisti WHEE IN (Mamamoo jäsen) julkaisi 16 tammikuuta 2022. Letter Filled With Light nousi heti "Worldwide iTunes Album Chart" listalle kolmanneksi heti Adelen ja The Weeknd jälkeen.
Mira Potkonen
Mira Marjut Johanna Potkonen (o.s. Miettinen, s. 17. marraskuuta 1980 Heinävesi) on suomalainen nyrkkeilijä, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Tampereen Voimailuseuraa edustava Potkonen kilpailee 60-kiloisten sarjassa eli kevytsarjassa. Potkosen valmentajana toimii Maarit Teuronen (vuodesta 2008) Potkonen on ainoa kesäolympialaisissa useampaan mitaliin yltänyt suomalainen naisurheilija, Pentti Hämäläisen ohella ainoa useamman olympiamitalin voittanut suomalaisnyrkkeilijä ja lajin historian vanhin olympiamitalisti.
Vasta 28-vuotiaana kilpanyrkkeilyn aloittanut Potkosen läpimurtovuosi kansainväliselle huipulle oli 2016, jolloin hän voitti MM-pronssia Astanassa, olympiapronssia, Suomen kisojen ainoan mitalin, Rio de Janeirossa ja EM-hopeaa Sofiassa. Kesäkuussa 2018 Potkonen voitti historian ensimmäisenä suomalaisena naisnyrkkeilijänä Euroopan mestaruuden. Lisäksi Potkonen voitti EU:n mestaruuskilpailuista yhden kultamitalin ja kolme pronssia, kuusi Pohjoismaiden mestaruutta ja yksitoista Suomen mestaruutta. Euroopan kisoista Potkonen voitti kaikki lajit huomioiden Suomen historian ensimmäisen kultamitalin vuonna 2019.
Alkuvuodet nyrkkeilijänä
Potkonen syntyi Heinävedellä ja harrasti lapsena yleisurheilua. Hän harrasti myös koripalloa, lentopalloa ja jääkiekkoa. Hän aloitti kuntonyrkkeilyn 17-vuotiaana ja kilpanyrkkeilyn 28-vuotiaana. Hän oli kahvilatyöntekijä, äiti ja aktiiviliikkuja tavatessaan Nääshallissa naisten valmennusryhmän harjoituksissa EM-pronssimitalistin ja moninkertaisen Suomen mestarin Maarit Teurosen, joka oli aloittamassa nyrkkeilyvalmentajana lopetettuaan oman kilpauransa. Teuronen näki Potkosessa potentiaalisen nyrkkeilijän ja sanoi Potkoselle, että tämä alkaisi joko harjoitella tosissaan tai menisi kuntonyrkkeilemään. Pari vuorokautta asiaa mietittyään Potkonen palasi hallille ja ilmoitti haluavansa aloittaa tavoitteellisen harjoittelun.
Potkonen kehittyi Teurosen valmennuksessa nopeasti ja tahtoi menestyä. Tällöin Teuronen alkoi nähdä Potkosella olevan myös kansainvälisiä menestymismahdollisuuksia. Teurosen mukaan Potkosen kehittyminen riippui tämän elämän osa-alueiden pysymisestä tasapainossa, mutta Potkosella oli hänen mukaansa myös "lyömisen lahja" ja suuri kehittymisen halu. Potkonen itse tavoitteli uransa alussa menestystä vain SM-tasolla, mutta hänen tavoitteensa kasvoivat uran edetessä. Potkonen rahoitti urheilemistaan muun muassa työnteolla ja Kiririnki-yhteisöpalvelun kautta, kunnes nousi ennen Rion olympialaisia tuetuksi ammattiurheilijaksi. Syksyllä 2015 Potkosen polvesta katkesi eturistiside, ja hän kuntoutti vammaa Kroatiassa.
Läpimurtovuodesta 2016 eteenpäin
Riossa Potkonen voitti ensimmäisellä kierroksella isäntämaan Adriana Araújon joka oli pronssilla Lontoossa 2012 ja toisella kierroksella irlantilaisen olympiavoittajan ja viisinkertaisen maailmanmestarin Katie Taylorin tuomariäänin 2–1. Välieräottelussa Potkonen hävisi kiinalaiselle Yin Junhualle tuomariäänin 3–0 ja saavutti olympialaisten pronssimitalin. Olympiamitali oli suomalaisnyrkkeilijöiden ensimmäinen 24 vuoteen ja myös suomalaisten naisnyrkkeilijöiden ensimmäinen kautta aikain.
Sofian EM-kilpailuista 2016 Potkonen saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa venäläiselle Daria Abramovalle pistein ja otettuaan pystystä lukua ottelun ensimmäisessä erässä. Potkonen oli voittanut Abramovan kuukautta aikaisemmin Tammer Turnauksessa Tampereella.
Elokuussa 2017 Potkonen osallistui Italian Casciassa EU:n mestaruuskilpailuihin. Hän sai vapaa-arvan ensimmäiselle kierrokselle ja iski toisen kierroksen unkarilaisvastustajansa keskeytyskuntoon, ja välierässä hän voitti englantilaisvastustaja Shona Whitfellin pistein 5–0. Loppuottelussa Potkonen voitti 4–0-tuomariäänin edellisvuoden 64-kiloisten MM-hopeamitalistin, Irlannin Kellie Harringtonin ja saavutti näin uransa ensimmäisen suuren arvokisavoiton.
Kesäkuussa 2018 Potkonen osallistui Bulgarian Sofiassa pidettyihin Euroopan mestaruuskilpailuihin voittaen Euroopan mestaruuden kukistamalla loppuottelussa Venäjän Anastasija Beljakovan. Vuoden 2018 MM-kilpailuissa Potkonen sijoitettiin arvonnassa ykkösrankattuna ja sai siten vapaa-arvan ensimmäisellä kierrokselle. Potkonen kukisti Australian Anja Stridsmanin 3–2 ja Valko-Venäjän Ala Yarshevichin 5–0. Puolivälierätappio Thaimaan Sudaporn Sesondeelle 4–1 katkaisi tien mitaleille. Sijoitus oli lopulta jaettu 5:s. Vuoden 2016 EM-kisojen jälkeen Potkonen otteli 50 peräkkäistä ottelua ilman tappiota. Voittoputki katkesi lokakuussa 2018 Espanjassa Boxam-turnauksen loppuottelussa Anja Stridsmania vastaan.
Potkonen voitti Minskin Euroopan kisoista kultaa vuonna 2019: kultamitali oli Suomen historian ensimmäinen kaikki lajit huomioiden.
Elokuussa 2019 Madridin EM-kilpailuissa Potkonen uusi mestaruutensa voittamalla loppuottelussa ammattilaisten maailmanmestarin, ranskalaisen Maïva Hamadouchen tuomariäänin 5–0. Lokakuussa 2019 Venäjän Ulan-Udessa käydyissä MM-kilpailuissa Potkonen saavutti uransa toisen MM-pronssin. Hän voitti ensimmäisen ottelunsa tyrmäyksellä, toisessa ottelussaan hän voitti Ecuadorin Marie Jose Palacios Espinozan pistein 5–0. Puolivälierissä hän voitti irlantilaisen Amy Sara Broadhurstin tuomariäänin 5–0. Välierissä hän hävisi Kiinan Wang Congille tuomariäänin 1–4.
Potkonen sijoitettiin maaliskuussa 2020 Euroopan olympiakarsinnoissa ykkössijoitettuna. Hän ei ehtinyt otella, kun karsintaturnaus keskeytyi COVID-19-koronaviruspandemian vuoksi. Potkonen jatkoi karsintaturnausta vuonna 2021 Englannin Sarah Dubois’ta vastaan häviten heikon valmistautumisen myötä selvästi: tappio ei kuitenkaan vaikuttanut olympiapaikkaan, jonka Potkonen rankingsijoituksensa myötä myöhemmin sai.
Tokion kesäolympialaisissa 2021 Potkonen ylsi pronssimitaliin. Potkosesta tuli toisen pronssimitalinsa myötä ainoa kesäolympialaisissa useampaan mitaliin yltänyt suomalainen naisurheilija, Pentti Hämäläisen ohella ainoa useamman olympiamitalin voittanut suomalaisnyrkkeilijä ja lajin historian vanhin olympiamitalisti. Potkonen oli mitalin saadessaan jo 41-vuotias, kun yläikäraja olympialaisten nyrkkeilyssä on 40 vuotta. Potkonen sai kuitenkin otella poikkeusluvalla kisojen vuodella siirtymisen vuoksi.
Saavutuksia
Sarja 60 kg.
Muuta
Potkosen Nokialla asuvaan perheeseen kuuluvat muusikko-aviomies Henri ja kaksi tytärtä. Nokian kaupunki lahjoitti syyskuussa 2016 Potkoselle omakotitalotontin Sammaliston alueelta ja Tampere 5000 euron stipendin hänen Rion pronssimitalistaan.
Västervikin kunta
Västervikin kunta on Kalmarin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Smålandiin. Kunnan keskustaajama on Västervik.
Kunnan maapinta-ala on 1 874,47 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 36 747 henkeä (31.12.2021).
Västervik on Närpiön ystävyyskaupunki.
Vuonna 2007 kunnassa oli 200,15 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 10,6 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Vuoden 1862 kunnallislakien astuessa voimaan 1.1.1863 nykyisen Västervikin kunnan alueella sijaitsi Västervikin kaupunki, 13 maalaiskuntaa ja Gamlebyn epäitsenäinen kauppala (ruots. municipalköping). Vuonna 1918 perustettiin Gamlebyn taajaväkinen yhdyskunta, joka ei ollut rajoiltaan sama kuin epäitsenäinen kauppala. Vuonna 1931 perustettiin alueelle vielä 14. maalaiskunta, Överumin maalaiskunta erottamalla se Gamlebyn, Dalhemin, Loftan, Västra Edin ja Uknan maalaiskunnista.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa alueelle muodostettiin yhdeksän "suurkuntaa": Västervikin kaupunkiin tämä uudistus ei vaikuttanut. Gamlebyn epäitsenäinen kauppala ja taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin vuonna 1956. Vuonna 1967 Gladhammarin maalaiskunta liitettiin Västervikin kaupunkiin. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa muodostettiin nykyinen Västervikin kunta yhdistämällä Västervikin kaupunki, Gamlebyn, Hallingebergin, Hjortedin, Loftahammarin ja Överumin maalaiskunnat sekä Blackstadin seurakunta Locknevin maalaiskunnasta, Uknan seurakunta Uknadalenin maalaiskunnasta ja Västra Edin seurakunta Tjust-Edin maalaiskunnasta.
Skotlannin Valioliiga -kausi 2006–2007
Skotlannin Valioliiga-kausi 2006-2007 on yhdeksäs nykyisellä nimellään pidetty Skotlannin Valioliiga-kausi. Kausi alkoi 29. heinäkuuta 2006.
Västervikin kunta
Vaakuna
Nykyinen vaakuna on entisen Västervikin kaupungin vaakuna. Myös eräillä maalaiskunnilla oli oma vaakuna.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Skotlannin Valioliiga -kausi 2006–2007
Liigan 12 joukkuetta kohtaavat kauden aikana jokainen kolme kertaa toisensa, minkä jälkeen kuusi parasta ja kuusi viimeistä pelaavat keskenään yhden kierroksen. Liigan voittaja pääsee Mestarien liigaan, toiseksi sijoittunut karsintoihin ja kolmanneksi sijoittunut UEFA-cupiin. Viimeiseksi sijoittunut joukkue putoaa ykkösdivisioonaan.
Barsebäckin ydinvoimalaitos
thumb|290px|Barsebäckin ydinvoimala
Västervikin kunta
Väestönkehitys
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 390 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Skotlannin Valioliiga -kausi 2006–2007
Sarjataulukko
Täydellinen taulukko löytyy osoitteesta, klikkaa tästä .''
O = Ottelut; V = Voitot; T = Tasapelit; H = Häviöt; TM = Tehdyt maalit; PM = Päästetyt maalit; +/- = Maalieroe; P = Pisteet
Barsebäckin ydinvoimalaitos
Barsebäckin ydinvoimala on Etelä-Ruotsissa Juutinrauman rannalla Kävlingen kunnan Barsebäckissä vähän Malmön pohjoispuolella sijaitseva käytöstä poistettu ydinvoimalaitos.
Västervikin kunta
Väestönkehitys
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 174 016 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 64 000 kruunua.
Barsebäckin ydinvoimalaitos
Voimalassa oli kaksi reaktoria, kokonaisteholtaan noin 1200 MW. Ne käynnistettiin alun perin vuosina 1975 ja 1977. Ydinvoimalayhtiön omistavat Sydkraft ja Vattenfall. Barsebäckin ydinvoimalat olivat samaa mallia kuin Oskarham 2 ydinvoimala.
Vastarannan tanskalaiset arvostelivat ydinvoimalaa voimakkaasti, koska se sijaitsi tiheästi asuttujen alueiden ja erityisesti myös Kööpenhaminan läheisyydessä. Lopulta Ruotsissa päädyttiin ydinvoimalan sulkemiseen. Barsebäck-1 suljettiin 30. marraskuuta 1999 ja Barsebäck-2 31. toukokuuta 2005.
Västervikin kunta
Väestönkehitys
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Barsebäckin ydinvoimalaitos
Voimalaitosta alettiin purkaa vuonna 2016, ja se on tarkoitus saada purettua vuoteen 2030 mennessä.
Barsebäck 1
Vuonna 1969 Sydkraft tilasi Asea-Atomin reaktorin 1 hieman alle miljardin kruunun kustannuksilla. Se sisälsi myös ensimmäisen polttoainelatauksen. Rakentaminen alkoi 1.2.1971. Reaktorin toimituksen jälkeen uutenavuotena 1974/1975 ensimmäinen ydinfissio tapahtui 18.1.1975. Saman vuoden 15.5. klo 21.43 verkkoon toimitettiin ensimmäiset sähköt.
Västervikin kunta
Elinkeinot
Västervikissä toimi 1800-luvulla sellu- ja paperitehtaita: Totebossa 1749–1880, Helgerumissa 1758–1913 ja viimeisenä Edsbrukissa 1890–1992.