cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Riihimäki–Lahti-lähijunaliikenne
Historia
Lahden oikoradan avauduttua liikenteelle syyskuussa 2006, Riihimäen ja Lahden välisestä rataosasta tuli osa VR:n lähiliikenteen vyöhykealuetta. Lähijunavuoroja ajettiin Riihimäen ja Lahden välillä maaliskuuhun 2016 asti 18 vuoroparin verran ja tunnin vuorovälillä. Vuoroista neljä jatkoivat Lahdesta Kouvolaan ja kolme ajettiin Kouvolasta alkaen. Maaliskuussa 2016 suorat lähijunavuorot Riihimäen ja Kouvolan välillä lakkautettiin ja Riihimäen ja Lahden välisen lähijunaliikenteen vuorot vähennettiin kahdeksaan vuoropariin ja vuoroväliksi tuli kaksi tuntia. Saman vuoden marraskuussa vuoromäärä nostettiin uudelleen 18 vuoropariin ja tunnin vuoroväli palautettiin.
Riihimäen ja Lahden väliset lähijunat saivat oman linjatunnuksen 19. kesäkuuta 2017. Lipunmyynti junissa päättyi 23. kesäkuuta 2019, kun kaikille väliasemille saatiin asennettua lipunmyyntiautomaatit.
Bérénice Marlohe
Bérénice Marlohe (s. 19. toukokuuta 1979 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näyttelijä. Hän aloitti näyttelijän uransa vuonna 2007 lyhytelokuvassa La discordance. Vuonna 2012 hän esiintyi James Bond -elokuvassa 007 Skyfall.
Mutakala
Mutakala (Misgurnus fossilis) on matomainen piikkinuoliaisiin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö
Mutakala kasvaa yleisesti 15 cm pitkäksi, enimmillään jopa 30 cm. Se on väriltään kellertävä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Mutakala elää makeissa vesissä Keski- ja Itä-Euroopassa Alppien pohjoispuolelta Laatokalle. Se suosii seisovia tai hitaasti virtaavia vesiä, joissa on runsaasti kasvillisuutta. Se voi kuivana kautena kaivautua mutaan ja jäädä horrostilaan jopa vuodeksi.
Elintavat
Vaikka mutakalalla on kidukset, sillä on myös suolistossa alkeellinen keuhkoon verrattava poimuttuma, jossa tapahtuu kaasujenvaihtoa. Kala käy pinnalla tietyin väliajoin haukkaamassa ilmaa, joka sitten vähempihappisena poistuu peräaukon kautta kuplina.
Kalan ravintona ovat kotilot, simpukat ja hyönteisten toukat. Laji on kevätkutuinen.
Timo Hännikäinen
Timo Hännikäinen (s. 6. syyskuuta 1979 Padasjoki) on suomalainen suomentaja, kriitikko, esseisti ja runoilija. Hän on julkaissut muun muassa esseeteokset Taantumuksellisen uskontunnustus (2007), Ilman (2009), Ihmisen viheliäisyydestä (2011), Hysterian maa (2011) ja Kunnia (2015). Hännikäinen on myös julkaissut muistelmateoksen, Lihamylly (2017). Tamperelainen kustannusyhtiö Hexen Press julkaisi 2016 Hännikäisen kirjan Kuolevainen.
Hännikäinen oli kulttuurilehti Kerberoksen päätoimittaja vuodesta 2000 vuoteen 2015 ja hän on vuonna 2012 perustamansa verkkolehti Sarastuksen päätoimittaja. Hännikäinen on Suomen Sisun toinen varapuheenjohtaja.
Elämä ja ura
Hännikäinen on kirjoittanut ylioppilaaksi Kallion lukiosta vuonna 1998 ja valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2006, gradun aiheena 'Modernismin murros Väinö Kirstinän runokokoelmassa "Puhetta"'. Hän oli Savukeidas Kustannuksen julkaiseman kirjallisuus- ja kulttuurilehti Kerberoksen päätoimittaja sen koko elinkaaren 2000–2014. Hännikäinen on ollut kriitikkona Parnassossa vuodesta 2005 ja julkaissut arvosteluja myös useissa muissa lehdissä. Hännikäinen on kääntänyt muun muassa Oscar Wilden, Robert Louis Stevensonin ja Charles Simicin tuotantoa. Hännikäisen runokokoelma Istun vastapäätä (2002) oli mukana Helsingin Sanomien esikoiskirjakilpailussa. Runokokoelman Kilpailevan lajin muistomerkki julkaisi Savukeidas vuonna 2005. Hän on kirjoittanut myös yhteispamfletin Liberalismin petos (2012) yhdessä kirjailija Tommi Melenderin kanssa.
Hännikäinen on ollut järjestämässä ja toiminut myös puhujana äärioikeistolaisessa Awakening-tapahtumassa, jossa on vaadittu muun muassa valkoista ylivaltaa. Tilaisuuksissa on esiintynyt myös antisemitistisiksi ja fasistisiksi luonnehdittuja puhujia.
Viestikohu
Juhannusaattona 2015 Hännikäinen julkaisi useiden tahojen julkisilla Facebook-sivuilla alatyylisiä viestejä. Kohteina olivat esimerkiksi Naisasialiitto Unioni sekä väkivaltaa kokeneiden naisten ja tyttöjen tukipalvelu Naisten Linja, jonka sivuille Hännikäinen kirjoitti ”panen teitä perseeseen” ja ”sieg heil”. Hännikäisen mukaan kyseessä oli humalainen hölmöily. Hän oli myös jo aikaisemmin lähettänyt alatyylisiä viestejä useille eri henkilöille. Viestien seurauksena Hännikäisen teoksia julkaissut Savukeidas-kustantamo lopetti yhteistyön hänen kanssaan.
Nieuport 23
pienoiskuva|Nieuport 23|231x231px Nieuport 23 oli ranskalaisen Nieuportin valmistama puurakenteinen, kaksitasoinen, yksimoottorinen ja yksipaikkainen hävittäjälentokone ensimmäisessä maailmansodassa. Konetta käyttivät Ranskan ilmavoimien lisäksi Belgian, Italian ja Britannian kuninkaalliset ilmavoimat sekä Yhdysvaltain maajoukot.
Kehitys
Gustave Delagen suunnitteleman koneen ensilento lennettiin vuonna 1916. Nieuport 23 kehitettiin Nieuport 17 -koneen pohjalta vahvistamalla rakenteita, mutta ulkoisesti koneet eivät poikenneet toisistaan kuin pienten yksityiskohtien osalta.
Helge Forsberg
Helge Bernhard Forsberg (13. marraskuuta 1920 Pyhtää – 3. tammikuuta 2005 Kotka) oli suomalainen kilpasoutaja.
Forsberg edusti soutu-urallaan Sunilan Sisua ja vuonna 1945 perustettua Sunilan Soutajia. Jälkimmäisessä hän muodosti isoveljensä Osrik Forsbergin sekä Veikko Lommin, Oiva Lommin ja perämies Veli Aution kanssa venekunnan, joka edusti Suomea Lontoon 1948 olympialaisten perämiehellisten nelosten kilpailussa. Joukkue ei kuitenkaan päässyt loppukilpailuun.
Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Helge Forsberg oli mukana vuosina 1947, 1949 ja 1950. Keskimmäisellä kerralla hän saavutti pronssia. Suomen mestaruuden hän voitti nelosessa vuosina 1947, 1949 ja 1950 sekä kahdeksikossa vuonna 1950.
180 senttimetriä pitkä "Hese" Forsberg oli ammatiltaan autonkuljettaja ja toimi soutujoukkueiden kuljetustehtävissä.
Joulukuusivirus
Joulukuusivirus on sähköpostin kautta leviävä ohjelmistopätkä. Se ilmestyi yllättäen IBM:n näyttöruuduille vuonna 1987. Näytölle ilmestyi sähköpostin mukana skriptinpätkä, joka sisälsi kuvan joulukuusesta ja ohessa teksti: "Käynnistä tämä ja nauti. Kirjoita vain joulu." Kun käyttäjä kirjoitti sen, virus levisi toiseen tietokoneeseen.
Muutamassa tunnissa virus oli levinnyt IBM:n toimistoihin Saksaan, Japaniin ja Italiaan. Virus jumitti IBM:n työt muutamaksi tunniksi, mutta ei saanut aikaan sen suurempaa vahinkoa.
Kitkarengas
pienoiskuva|Kitkarengas Kitkarengas on autoissa käytettävä talvirengastyyppi. Nimitys on puhekielessä yleisimmin käytetty, vaikka virallisesti kyseessä on M+S (mud+snow) -tyyppiset renkaat. Tarkasti ottaen tulisi puhua nastattomista talvirenkaista. Renkaan toiminta perustuu lamelleihin, jotka pureutuvat tiehen kiihdyttäessä ja jarruttaessa, sekä pehmeään kumiseokseen. Rengasmyyjät eivät suosittele kitkarenkaita ympärivuotiseen käyttöön.
Kitkarengasta ei ole suunniteltu lämpimiin olosuhteisiin, ja sen pito- ja kulumisominaisuudet ovat kesällä heikommat, ja erityisesti kuluneilla kitkarenkailla kesällä ajettaessa tulee ottaa huomioon poikkeuksellisen huono pito sadekeleillä. Kitkarenkaan etuna voidaan tosin pitää, että ne voidaan vaihtaa autoon syksyllä jo hyvissä ajoin säiden viiletessä, ja niillä voidaan ajaa miellyttävästi myös keväällä pitempään lumien jo sulettua kuin nastarenkailla.
Useissa Euroopan maissa nastarenkaiden käyttö ei ole luvallista, jolloin kaikki talvirenkaat ovat silloin käytännössä kitkarenkaita. Useasti Keski-Eurooppaan suunnitellut kitkarengasmallit eivät sovellu kuitenkaan pohjoisiin talviolosuhteisiin kuin välttävästi. Pohjoisissa maissa, kuten Suomessa myytävät ja kehitellyt mallit eroavat näistä lähinnä runsaampien lamellointiensa, pehmeämpien runkojensa ja kumiseoksiensa osalta.
Kitkarenkaat poikkeavat yleisesti ominaisuuksiltaan ja käytökseltään jonkin verran nastarenkaista, mutta parhaiden nastattomien kitkarenkaiden pito-ominaisuudet ovat hyvin lähellä nastarengasta. Pitokyky jäällä tai jäisillä pinnoilla on kuitenkin heikompi. Vastaavasti kitkarengas tarjoaa suurempaa mukavuutta, hiljaisuutta ja parempia ajo-ominaisuuksia varsinkin paljailla kestopäällystepinnoilla.
Suomessa laki edellyttää talvirenkaille vähintään kolmen millimetrin urasyvyyttä.
Sewardin niemimaa
pienoiskuva|Sewardin niemimaa.
Sewardin niemimaa on niemimaa läntisessä Alaskassa. Se työntyy Beringininmerelle Beringinsalmen, Nortoninlahden, Tšuktšimeren ja Kotzebuensalmen välissä. Niemimaa on kooltaan noin 53 400 neliökilometriä. Sen pituus on noin 290 kilometriä ja leveys 210 kilometriä. Keskikorkeus niemimaalla on noin 600 metriä. Korkein kohta löytyy Kigluaik-vuorilta, joiden korkein kohta Mount Osborn on 1 437 metrin korkuinen.
Prince of Walesin niemi on niemimaan läntisin kärki ja Amerikan mantereen läntisin kohta, josta on matkaa Venäjän ja Yhdysvaltain merirajalle noin 15 kilometriä. Sen pohjoisin kohta on Napapiirillä. Niemimaa nimettiin vuonna 1898 Alaskan Yhdysvalloille hankkineen William H. Sewardin mukaan.
Lena Olin
pienoiskuva|upright|Lena Olin ja hänen avio­miehensä Lasse Hallström vuonna 2013. Lena Maria Jonna Olin (s. 22. maaliskuuta 1955 Tukholma) on kansain­välisen uran luonut ruotsalainen näyttelijä.
Varhainen elämä
Olinin molemmat vanhemmat olivat näyttelijöitä. Hänen isällään Stig Olinilla oli pää­osa useissa Ingmar Bergmanin varhais­kauden elo­kuvissa.
Ura
Ennen näyttelijä­uraansa Olin työskenteli mallina, ja hänet valittiin Miss Skandinaviaksi 1974. Hän opiskeli Tukholman teatterikorkeakoulussa 1976–1979, minkä jälkeen hänellä oli kiinnitys Dramateniin aina vuoteen 1991 asti. Yksi hänen ensimmäisistä elo­kuva­rooleistaan oli Tage Danielssonin elo­kuvassa Picasson seikkailut (1978). Ingmar Bergman ohjasi Olinia muun muassa elo­kuvassa Fanny ja Alexander (1982) ja televisio­elo­kuvassa Harjoitusten jälkeen (1984), jossa hänellä oli pää­rooli Erland Josephsonin vasta­näyttelijänä.
Olinin kansain­välinen läpi­murto­rooli oli Sabina Philip Kaufmanin ohjaamassa, Milan Kunderan saman­nimiseen romaaniin perustuvassa elo­kuvassa Olemisen sietämätön keveys (1988), jossa hänen vasta­näyttelijöinään olivat Daniel Day-Lewis ja Juliette Binoche. Paul Mazurskyn Singer-kuvausta Vihassa ja rakkaudessa (1989) hän sai parhaan nais­sivu­osan Oscar-ehdokkuuden. Olin on näytellyt myös muun muassa Mike Figgisin Mr. Jonesissa (1993) Richard Geren kanssa, Roman Polańskin Yhdeksännessä portissa (1999), puolisonsa Lasse Hallströmin ohjaus­työssä Pieni suklaa­puoti (2000), joka perustuu Joanne Harrisin menestys­romaaniin, sekä televisio­sarjassa Alias.
Yksityiselämä
Lena Olin on ollut naimisissa ohjaaja Lasse Hallströmin kanssa vuodesta 1994. He asuvat New Yorkissa. Olinilla ja Hallströmillä on yksi tytär, ja Olinilla on poika aiemmasta suhteesta näyttelijä Örjan Rambergin kanssa.
Käpylän Pallo
Käpylän Pallo (KäPa) on Helsingin Käpylässä toimiva jalkapalloseura. Se perustettiin vuonna 1956.
Käpylän Pallo organisoi ensimmäisenä suomalaisena jalkapalloseurana ”nappulaliigat”. Liigajoukkueet saivat nimensä Englannin liigan seuroilta ja muutama joukkue jopa sai pelipaidat liigajoukkueilta lahjaksi.
Nykypäivä
Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2023 Ykkösessä. Ykkösessä se pelasi historiansa ensimmäisen kerran kaudella 2008. Kotiottelunsa KäPa pelaa Vallilanlaaksossa, KäPa Campuksella.
Seuralla on juniorijoukkueita kaikissa ikäluokissa. Käpylän Pallo järjesti FC Hongan kanssa Helsinki Cupin vuodesta 1976 vuoteen 2011 saakka, jolloin KäPa luopui siitä ja tilalle tuli HJK. KäPa:n juniorien harjoitukset pidetään Käpylässä Sampsantien kentällä, Käpylän urheilupuiston nurmella ja Käpylän kuplahallin kentällä sekä Vallilanlaaksossa ja Oulunkylässä. Käpylän Pallo rakensi Käpylän liikuntapuistoon talvella 2006 kuplahallin junioreille.
KäPalla on oma valmennuslinjaus: Kaikki pelaa – omalla tasollaan. Nuoret pelaajat jaetaan seurassa pienempiin ryhmiin osaamisen ja kehittymisen mukaan. KäPa tunnetaan tätä nykyä erittäin laadukkaasta junioritoiminnasta ja on voittanut useina vuosina esim. Helsinki Cupin useassa ikäluokassa. Seura on myynyt pelaajia mm. Saksaan HSV:n (Anssi Suhonen, Juho Kilo ja Jesse Kilo) ja Eintracht Braunschweigin (Ville Räty) riveihin sekä tanskalaiseen Esbjerg fB:hen (Noah Nurmi).
Käpylän Pallon kasvateista miesten A-maajoukkueessa ovat pelanneet Simo Valakari, Leo Väisänen ja Onni Valakari.
KäPan B-juniorit ovat voittaneet jalkapallon Suomen mestaruuden kolmesti (2016, 2019 ja 2021). Kaudella 2020 seura voitti B-nuorten SM-hopeaa ja kaudelle 2022 pronssia.
Kiiskilahti
Kiiskilahti oli yksi Virolahden kylistä. Pariisin rauhansopimuksessa 1947 toisen maailmansodan jälkeen Kiiskilahti jäi suurimmaksi osaksi Neuvostoliiton puolelle osana luovutettua Karjalaa, joskin osa kylän maa- ja vesialueista jäi Suomen puolelle. Kiiskilahden lähin naapurikylä Suomen puolella rajaa on Hämeenkylä.
1500- ja 1600-lukujen vaihteessa lähes parinkymmenen vuoden ajan Kiiskilahdella toimi kruunun laivaveistämö (bankstad). Siellä rakennettiin laivastoa varten useita pienehköjä rannikkoaluksia, kuuttoja, lotjia ja pinasseja. Veistämössä työskenteli ajoittain useita kymmeniä miehiä. Kansantarinoiden mukaan Kiiskilahdessa kerrottiin olleen kaupunki ja myöhemmin sitä kutsuttiin vielä pilkallisesti Rämsänkaupungiksi tai Rämpsänkaupungiksi. Ainoa vierasperäinen paikannimi Kiiskilahdessa oli Nääsinniitty.
Vanhoina aikoina Kiiskilahdessa oli neljä taloa: Olli, Vilppu, Kiiski ja Nakari. Nämä talot sijaitsivat kaikki lähekkäin. Kiiski-nimeä tavataan myös Viipurin pitäjässä, jossa on Kiiskilän kylä ja tarinoiden mukaan Nakarin suku on kotoisin Baltiasta. Vuonna 1641 eversti Leonhard von Vietinghoff sai läänityksekseen muun muassa Kiiskilahden kylän. Läänitys peruuntui isossa reduktiossa ja vuonna 1705 kiiskilahtelainen Martti Yrjönpoika Kiiski osti 650:lla kuparirahalla von Vietinghoff-suvun ratsutilan Koskelan kylästä.
Myöhemmin laajentunut kylä sijaitsi Koskelanjoen suun länsipuolella olevan Yllahden länsirannalla. Talvisodan kynnyksellä taloja oli 21 ja torppareita 5. Kansakoulu Kiiskilahteen perustettiin 1911. Perimätiedon mukaan Suursaaren Kiiskinkylän asutus on saanut sekä alkunsa että nimensä Kiiskilahdesta. Kiiskin suvun jäseniä on pesiytynyt vuonna 1642 Vehkalahden Tammioon, 1644 Lavansaareen, 1658 Suursaareen ja viimeistään 1669 Tytärsaareen. Todennäköisesti ainakin osa näistä Kiiskeistä oli kotoisin Kiiskilahdelta.
Jacques Monod
Jacques Lucien Monod [žak mono] (9. helmikuuta 1910 Pariisi – 31. toukokuuta 1976 Cannes) oli ranskalainen biokemisti. Monod’ta pidetään nykyaikaisen molekyylibiologian luojana.
Monod selvitti muun muassa sitä, miten bakteerisolussa geenit kytkeytyvät päälle ja pois aina tarpeen mukaan. Hän löysi myös bakteereiden perimälle tyypilliset operonit; hän huomasi, että sokeria hajottavat geenit olivat yhdessä ryppäässä siten, että geenit olivat perimässä järkevinä kokonaisuuksina lähekkäin. Monod tutki myös, miten entsyymien aktiivisuus vaihteli solun sisällä ja mitkä tekijät vaikuttivat tähän. Monod ehti elämänsä aikana julkaista parisataa tieteellistä artikkelia.
Monod sai yhdessä François Jacobin ja André Lwoffin kanssa lääketieteen ja fysiologian Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 1965.
Monod’n kirja Sattuma ja välttämättömyys (1970) herätti kohua. Kirjan perusteesi oli, että elämällä ei ollut merkitystä ja että biosfääri oli sattuman ja lainomaisuuden tuottama fysikaalisesti ja kemiallisesti ymmärrettävä ja evoluution kautta monimutkaistunut ilmiö.
Monod kuoli nopeasti edenneeseen syöpään vuonna 1976.
Östberga
thumb|right|250px|Östbergassa sijaitsee [[Årsta partihallar -niminen tukkukauppakeskus. Kuva on kesältä 1962.]]
Östberga on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee Tukholman eteläosassa ja kuuluu Enskede-Årsta-Vantörin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosan alueella sijaitsee paljon teollisuutta. Vuonna 2001 Östbergassa oli asukkaita 4 614, ja maa-alaltaan kaupunginosa on 1,94 neliökilometrin suuruinen.
Yhdysvaltain hallinnolliset alueet
Yhdysvaltojen hallinnolliset alueet koostuvat Yhdysvaltojen hallinnoimista alueista. Tällaisia ovat esimerkiksi Yhdysvaltoihin kuuluvat osavaltiot, erillisalueet, liittopiiri, muissa valtioissa olevat suurlähetystöt alueineen (residenssit, konsulaatit jne) ja muut Yhdysvaltojen omistuksessa olevat alueet.
Tärkein yksikkö on osavaltio. Osavaltioilla on huomattava itsehallinto-oikeus alueeseensa. Tämä johtuu siitä, että alun perin 13 osavaltiota muodostivat liittovaltion eikä toisin päin (valtio jakanut alueen osavaltioihin). Osavaltio jakaantuu eri hallintoalueisiin, kaupunkeihin ja piirikuntiin. Vaikka osavaltioilla on laaja itsehallinto alueeseensa, niillä ei kuitenkaan ole hallintaoikeutta osavaltion alueella oleviin Amerikan alkuperäisväestön hallinnoimiin reservaatteihin.
Yhdysvaltojen liittovaltion hallinto sijaitsee Washington, DC:ssä eli Kolumbian piirin muodostavassa Washingtonin kaupungissa. Tämä alue ei ole minkään osavaltion hallinnoima vaan on suoraan Yhdysvaltojen kongressin alainen alue.
Yhdysvalloilla on eri puolilla maailmaa sijaitsevia alueita, jotka kuuluvat Yhdysvaltoihin, mutta eivät ole osavaltioiden, kongressin tai alkuperäisväestön hallinnoimia. Näitä alueita kutsutaan erillisalueiksi.
HMS Manxman (1916)
HMS Manxman oli Britannian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaiva. Alus valmistettiin Midland Railway Companylta vuonna 1915 lunastetusta matkustajalautasta SS Manxmanista, joka oli ollut linjalla Heyshamistä Douglasiin.
Amiraliteetti osti aluksen vuoden 1915 lopulla ja siirsi sen Chathamin telakalle muutettavaksi vesilentokoneiden emälaivaksi. Alukselle rakennettiin kaksi hangaaria sekä lentoonlähtöalusta.
Palvelus
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Suureen laivastoon Rosythiin, josta se siirrettiin lokakuussa 1917 Välimeren laivastoon.
Alus poistettiin palveluksesta joulukuussa 1919, minkä jälkeen se myytiin vuonna 1920 Isle of Man Steam Packet Companylle nimellä SS Caduceus.
Alus palasi laivastopalvelukseen toisessa maailmansodassa nimellä HMS Caduceus. Sitä käytettiin tutkaoperaattoreiden koulutusaluksena.
Lentokalusto
Aluksella operoivat seuraavat lentokoneet :
Osrik Forsberg
Osrik Ingvald Forsberg (26. syyskuuta 1912 Pyhtää – 11. helmikuuta 1994 Kotka) oli suomalainen kilpasoutaja.
Forsberg edusti soutu-urallaan Pyhtään Yritystä ja vuonna 1945 perustettua Sunilan Soutajia. Jälkimmäisessä hän muodosti veljensä Helge Forsbergin sekä Veikko Lommin, Oiva Lommin ja perämies Veli Aution kanssa venekunnan, joka edusti Suomea Lontoon 1948 olympialaisten perämiehellisten nelosten kilpailussa. Joukkue ei kuitenkaan päässyt loppukilpailuun.
Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Osrik Forsberg oli mukana vuosina 1946 ja 1947. Jälkimmäisellä kerralla hän saavutti pronssia. Suomen mestaruuden hän voitti nelosessa vuosina 1940, 1945, 1946 ja 1947 sekä kahdeksikossa vuonna 1946.
181 senttimetriä pitkä Forsberg toimi Sunilan Soutajien johtokunnassa. Ammatiltaan hän oli autonkuljettaja.
Lancia
Lancia [lanˡtʃa] on Stellantis-konserniin kuuluva, Stellantis Europe S.p.A. -yhtiön omistama italialainen henkilöautojen valmistaja. Lancian perusti autourheilija ja insinööri Vincenzo Lancia (1881–1937) vuonna 1906. Lancian nimeen yhdistetään autourheilu, ja Lancia tunnettiin ralliautoilusta 1970–1990-lukujen välisenä aikana. Merkki oli mukana myös Formula 1 -luokassa 1950-luvulla, mutta menestystä ei kuitenkaan saavutettu samassa määrin kuin rallin parissa.
Vuonna 2014 Lancian maahantuonti päättyi kokonaan Italian ulkopuolelle ja näin ollen Lanciaa myydään enää Italiassa.
Historiaa
Vincenzo Lancia ja Claudio Fogolin perustivat Automobili Lancian vuonna 1906 Torinoon. Lancia oli jo hankkinut kokemusta autonvalmistuksesta Fiatilla, joilla ajoi myös kilpaa. Ensimmäinen Lancia malli oli Alpha, joka esiteltiin Torinon Motorshow’ssa vuonna 1908. Näitä seurasi joukko autoja nimiltään Beta, Gamma, Delta, Epsilon, Eta ja Zeta.
Vuonna 1913 esiteltiin loistoauto Theta, jossa oli viiden litran moottori. Lancia Theta oli ensimmäinen eurooppalainen auto, jossa oli vakiovarusteena sähköjärjestelmä ja sähkökäynnistys. Aivan ensimmäinen sähkökäynnistyksellä varustettu auto oli englantilainen Arnold. Lancia Thetaa valmistettiin vuosina 1913–1919.
Gianni Lancian myötä tehdas alkoi myös osallistua autourheiluun; se oli mukana mm. Formula 1:ssä D50-mallilla, mutta vetäydyttyään formuloista kesken kautta vuonna 1955 se luovutti kaiken F1-materiaalin Ferrarille, joka voittikin mestaruuden vuonna 1956 (Juan Manuel Fangio). Varsinaisesti Lancia on tullut tunnetummaksi rallin puolella, jossa se on yksi menestyneimmistä merkeistä.
Stellantis (2021–)
Lancia siirtyi tammikuussa 2021 uuden Stellantis-konsernin omistukseen, kun FCA yhdistyi PSA:n kanssa. Lancian toimitusjohtajaksi nimitettiin Luca Napolitano, joka oli työskennellyt aiemmin Lancialla muun muassa myyntipäällikkönä. Uuden konsernin toimitusjohtaja Carlos Tavares julkisti Lancian olevan yksi ylellisistä merkeistä Alfa Romeon ja DS:n kanssa. Lancia julkisti huhtikuussa 2022 tuovansa markkinoille kolme uutta mallia; Ypsilon, Aurelia ja Delta. Vuotta myöhemmin esiteltiin Pu+Ra HPE konsepti Milanossa. Lancian tarkoitus on siirtyä tuottamaan vain sähköautoja vuoden 2026 jälkeen.
Tammikuussa 2023 esiteltiin Ypsilon Gamma hybrid.
Lancia Suomessa
Muutama yksittäinen Lancia oli tuotu Suomeen 1950-luvulla ja 1960-luvun alkupuolella, mutta ainoatakaan tämän merkkistä autoa ei ollut rekisterissä 1970-luvun alussa. Vuonna 1961 helsinkiläinen tuontiliike Uotila Oy ilmoitti Lancia Appia Sedanin hinnaksi 1 180 000 markkaa, mikä oli hieman alle kaksi kertaa niin paljon kuin Volkswagen Kuplan hinta. Lancian tehdasjoukkue osallistui Jyväskylän Suurajoihin 1960-luvun puolivälissä, vaikka autot ja kilpailu eivät sopineetkaan yhteen kovin hyvin. Suomalaiset Simo Lampinen, Jorma Lusenius, Hannu Mikkola ja Pauli Toivonen ajoivat tehdastallin autoilla ralleja maailmalla, Lusenius joskus myös Suomessa. Lancian tuonnin Suomeen aloitti Fiatia edustanut Autonovo Oy vuonna 1973. Lancian paras myyntivuosi oli 1975, jolloin sitä rekisteröitiin 125 kappaletta. Vuonna 1977 Lancian pohjoismaiset toiminnot siirtyivät Saabille, ja niinpä Suomessakin maahantuojaksi vaihtui Saabin edustaja Oy Scan-Auto Ab. Suomessa rekisteröitiin koko 1970-luvun aikana 349 Lancia-henkilöautoa, eikä merkki yltänyt 25 eniten myydyn automerkin tilastoon minään vuonna.
Yhtenä vaihtoehtona ikääntyneen Saab 96:n seuraajaksi Uudenkaupungin autotehtaan tuotevalikoimaan oli 1970-luvun lopulla esillä Lancia Delta, joka valittiin Euroopan Vuoden autoksi vuonna 1980 ja jota myytiin Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa nimellä Saab-Lancia 600. Valituksi tuli kuitenkin Ranskassa suunniteltu Talbot Horizon. Lancian rallikuljettajista 1980-luvulla muistetaan etenkin Henri Toivonen, joka sai surmansa rajussa ulosajossa Korsikan rallissa vuonna 1986.
Autonovo Oy toi Lanciaa Suomeen jälleen muutaman vuoden ajan 1980- ja 1990-lukujen taitteessa, jolloin Fiat-henkilöautojen edustus oli siirtynyt Oy Veho Ab:lle. . Vuonna 1988 rekisteröitiin 649 uutta Lancia-henkilöautoa; edellisenä vuonna vastaava luku oli ollut 131. Vuoden 1999 lopussa Suomen ajoneuvorekisterissä oli 2 193 Lanciaa. Lanciaa ei pitkään aikaan tuotu lainkaan Suomeen 1990-luvun lopun jälkeen. Syksyllä vuonna 2007 Delta Motor Group kuitenkin aloitti maahantuonnin Ypsilon-mallilla. Myöhemmin tuontiohjelmaan tuli myös muita malleja. Sittemmin Lancian maahantuonti siirtyi Aro-Yhtymän tytäryhtiölle AutoFennica Oy:lle syyskuussa 2009 Delta Motorin ajauduttua yrityssaneeraukseen.
Lancia MM-ralleissa
Lancia on voittanut Rallin maailmanmestaruussarjassa autonvalmistajien mestaruuden ennätykselliset 10 kertaa. Lancian kilpailutominta muistetaan erityisesti malleista Lancia Stratos, Lancia 037, Lancia Delta S4 sekä Lancia Delta HF Integrale.
Fiat Chrysler Automobiles ja Stellantis
Fiat Chrysler Automobilesin ja Groupe PSA:n fuusiossa syntyneellä Stellantiksella on mahdollisia suunnitelmia Lancian malliston laajentamisesta.
Lancialla on perinteisesti ollut tapana nimetä mallinsa kreikkalaisen kirjaimiston mukaan; beta, gamma, delta ja niin edelleen.
Bill Chadwick
William Leroy Chadwick (10. lokakuuta 1915 New York, Yhdysvallat – 24. lokakuuta 2009) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoerotuomari ja -toimittaja, joka on valittu Hockey Hall of Fameen.
Chadwick aloitti jääkiekkouransa high schoolissa. Hän pelasi nuorena myös baseballia, jossa voitti kaupungin mestaruuden 1933. High schoolin jälkeen Chadwick jatkoi jääkiekkouraansa Fordhamin yliopistossa. Hän pelasi New Yorkin alueen amatöörisarjassa, Metropolitan Amateur Hockey Leaguessa. Vuonna 1935 Chadwick sai kiekon oikeaan silmäänsä. Hän joutui olemaan viikon silmäsairaalassa, mutta silmän näkökykyä ei pystytty pelastamaan. Chadwick jatkoi jääkiekkouraansa New York Roversissa, vaikka toinen silmä oli sokeutunut. Kuitenkin Eastern Hockey League -sarjan ottelussa kaudella 1936–1937 hän sai vastustajan lavan suoraan vasemman silmänsä viereen. Vamma ei ollut vakava, mutta se sai Chadwickin lopettamaan uransa.
Maaliskuussa 1937 Chadwickia pyydettiin tuomaroimaan Roversien ottelu EHL:ssä, kun tuomari Ray Levis oli jäänyt lumimyrskyyn. NHL:n komissaari Frank Calder pyysi Chadwickiä aloittamaan NHL-uransa linjatuomarina vuonna 1939. Chadwickistä tuli ensimmäisen Yhdysvalloissa syntynyt tuomari. Vuoden päästä hän siirtyi päätuomariksi. Chadwick tuomaroi NHL:ssä vuoteen 1955 saakka. Hän vihelsi yli tuhannessa ottelussa ja oli mukana Stanley Cupin pudotuspeleissä 1939–1955.
Chadwick tunnetaan tuomarointiuraltaan erityisesti käsimerkeistään. Hän rupesi käyttämään ensimmäisenä tuomarina käsimerkkejä selvittääkseen yleisölle jäähyn syytä. Chadwick esimerkiksi otti ranteestaan kiinni, kun vihelsi kiinnipitämisjäähyn. Hän aloitti tapansa 1943–1944. NHL virallisti käsimerkit 1956, vuosi Chadwickin lopettamisen jälkeen.
Tuomariuransa jälkeen Chadwick toimi hetken yritysmaailmassa, mutta päätyi pian New York Rangersin otteluiden selostajaksi radioon Marv Albertin pariksi. Vuodesta 1972 vuoteen 1987 hän selosti otteluita televisiossa Jim Gordonin kanssa. He olivat New Yorkin alueen suosituimpia televisiokasvoja.
Chadwick on valittu uransa ansiosta Hockey Hall of Fameen 1964 ja United States Hockey Hall of Fame 1974. Lisäksi hän sai Lester Patrick Trophyn 1975.
Tietokannan normalisointi
Tietokannan normalisointi on vaiheittainen malli, jota seuraamalla saadaan relaatiotietokannan rakenne parhaiten tukemaan tietojen ehjää tallennusta ja tiedon tehokasta saatavuutta. Vaiheet vähentävät tiedon toisteisuutta (samaa tietoa tallennettaisiin useaan kertaan) ja parantavat tallennetun tiedon eheyden (keskinäisen konsistenssin) säilymistä.
Tietokannan normalisointiin liittyviä perussääntöjä ovat:
Ongelmia
Kuitenkin monista relaatiotietokannoista puuttuu puhdas erottelu tietokannan loogisen rakenteen ja tiedon fyysisen tallennuksen toteutustavan välillä, jolloin kyselyt täydellisesti normalisoituun tietokantaan voivat olla suoritukseltaan hitaita. Siinä tapauksessa denormalisointia voidaan käyttää tehokkuuden parantamiseen – tällöin saavutetun tehokkuuden hintana on tiedon eheyden hallinnan vaikeutuminen.
Esimerkiksi suomalaisesta henkilötunnuksesta pystyy näkemään henkilön sukupuolen (kuten myös syntymäajan), mutta tästä huolimatta sukupuoli usein tallennetaan omaan kenttäänsä. Täysin normalisoidun tietokannan – jossa ei ole toisteista tietoa – tekeminen on usein epämielekästä johtuen arkielämän käytännöistä.
Tiedon hajauttaminen lisää loogisuutta, mutta vaikeuttaa muun muassa tietokantakyselyiden rakentamista.
Lyhyt yhteenveto normaalimuodoista
Relaatiotietokannan taulun sanotaan olevan tietyssä normaalimuodossa, jos se täyttää kyseisen normaalimuodon ehdot. Normalisointi toteutetaan järjestämällä taulurakenne uudestaan siten, että ehto toteutuu. Tämä tapahtuu siirtämällä attribuutteja toiseen jo olemassa olevaan tauluun tai luomalla uusi taulu. Normaalimuodot on järjestetty niin, että järjestysluvultaan seuraava normaalimuoto esittää aina vahvemman ehdon kuin edellinen. Lisäksi pitää täyttää myös jokaisen järjestysluvultaan pienemmän normaalimuodon ehdot. Relaatiomallin kehittäjän Edgar F. Coddin alkuperäinen julkaisu määritti kolme ensimmäistä, mutta jälkikäteen on määritelty lisää normaalimuotoja.
Yleisesti käytännön toteutuksissa tietokantaa pidetään normalisoituna, jos se täyttää ehdot neljänteen normaalimuotoon asti.
Ensimmäinen normaalimuoto
Ensimmäinen normaalimuoto (1NF) vaatii, että tietokannan jokaisen taulun sarakkeiden eli relaatioiden attribuuttien arvot ovat atomisia (toisin sanoen moniarvoiset attribuutit on poistettava – esimerkiksi numeroarvo on atominen, kun taas lista numeroita ei pääsääntöisesti ole). Normalisointi tehdään siirtämällä moniarvoiset attribuutit omiin erillisiin tauluihinsa.
Esimerkki taulusta joka kuvastaa henkilöiden omistamia autoja (rekisteritunnukset) Tämä tietokantataulu tulisi pilkkoa kahteen tauluun; toiseen jossa henkilöiden tiedot, ja toiseen heidän omistamat autonsa, jokainen omalle rivilleen.
Toinen normaalimuoto
Toinen normaalimuoto (2NF) kieltää ei-avainattribuuttien ei-triviaalit funktionaaliset riippuvuudet avainehdokkaan osaan.
Jos jokaisen taulun avain koostuu vain yhdestä attribuutista, tietokanta käytännössä täyttää suoraan toisen normaalimuodon. Jos kantaan kuuluu tauluja joiden avainehdokas koostuu monesta attribuutista, on niiden osalta tarkistettava, että mikään attribuutti, joka ei ole avain, ei saa olla osittain funktionaalisesti riippuva mistään avainehdokkaasta. Jos attribuutti on riippuvainen koko avaimesta, ei siis pelkästään osa-avaimesta, se saa sijaita taulussa (2NF) mukaisesti.
Kolmas normaalimuoto
Kolmas normaalimuoto (3NF) kieltää attribuuteilta, jotka eivät ole avaimia, ei-triviaalit toiminnalliset riippuvuudet muihin kuin avainehdokkaiden superjoukkoon.
Tämä tarkoittaa sitä, että taulun ei-avainkenttien pitää riippua avainkentistä. Jos taulussa on kentät PartID, Valmistaja ja Valmistajan osoite, niin taulu ei täytä kolmatta normaalimuotoa. Valmistajan osoite ja itse osa eivät millään lailla riipu toisistaan. Valmistajan tiedot (esimerkiksi osoite ja muut) pitää viedä toiseen tauluun.
Boyce–Coddin normaalimuoto
Boyce–Coddin normaalimuoto (BCNF) on kolmatta normaalimuotoa tiukempi määrittely. Millään attribuutilla ei saa olla riippuvuutta muualle kuin kokonaiseen avainattribuuttiin (pois lukien triviaalit riippuvuudet, kuten A → A).
Boyce–Coddin normaalimuotoa nimitetään usein kolmanneksi normaalimuodoksi, sillä se on tiukempi kuin pelkkä 3NF. Se on myös relaatioiden viimeinen muoto, johon useimmiten pyritään - muiden ollessa harvinaisempia.
Klassinen esimerkki kolmannesta normaalimuodosta on osoitetiedot, jotka koostuvat Katuosoitteesta (O), Kaupungista (K) ja postinumerosta (P). Kolmannessa normaalimuodossa oleva relaatio/taulu olisi: R1(Osoite, Kaupunki, Postinumero) Koska osoitteen ja kaupungin yhdistelmästä saadaan selville postinumero (KO→P), sekä vastaavasti postinumerosta ja osoitteesta selville kaupunki (OP→K) ei tämä relaatio ole täydellisesti Boyce-Coddin normaalimuodossa. BCNF:ssä relaatio olisi hajotettu relaatioihin R1 ja R2 seuraavasti: R1(Postinumero, Kaupunki) sekä R2(Kaupunki, Osoite)
Neljäs normaalimuoto
Neljäs normaalimuoto (4NF) kieltää ei-triviaalit riippuvuudet attribuuttijoukoilta muihin kuin ehdokasavainten superjoukkoon. Yleinen esimerkki neljännestä normaalimuodosta on tilanne, jossa attribuutti A määrää B:n ja C:n arvot, niin että B ja C eivät ole toisistaan riippuvaisia (Moniarvoinen riippuvuus, engl. multivalued dependency). A->>B ja A->>C Siispä esimerkiksi jos oppilaitoksen kurssi määrittää tietyn joukon opettajia ja joukon opetustiloja, syntyy moniarvoinen riippuvuus. Tilanne voidaan kirjoittaa esimerkiksi näin: Kurssikoodi->> Opettaja | Luokkatila Neljännen normaalimuodon säännön mukaan, tämä tilanne on syytä purkaa pienempiin tauluihin tai lisäämään yksilöiviä tietoja. Kaikkien mahdollisten kurssikokoonpanojen esittäminen yhdessä taulussa ei ole mielekästä. Ylempi taulu purettuna: ja
Viides normaalimuoto
Viides normaalimuoto (5NF tai PJ/NF) kieltää ei-triviaalit liitosriippuvuudet, jotka eivät seuraa avainrajoitteista.
Arvoalue–avain-normaalimuoto
Arvoalue–avain-normaalimuoto (Domain-key normal form, DK/NF) vaatii, että kaikki rajoitteet johdetaan arvoalue- ja avainrajoitteista.
Funktionaalinen riippuvuus
Jos attribuutti Y on funktionaalisesti riippuvainen X:stä, merkitään X→Y. Tällöin Y:n arvosta voidaan yksikäsitteisesti päätellä X:n arvo.
Transitiivinen riippuvuus
Jos relaatiossa(X,Y,Z): X→Y ja X→Z sekä Y→Z kun Y ei avainehdokas, niin relaatio on transitiivinen.
Huomioita
Ensimmäiseen normaalimuotoon liittyvä ilmaisu attribuutit ovat atomisia on sikäli monitulkintainen, että sovellusalueen näkökulmasta esimerkiksi lista numeroita voi olla atominen arvo. Esimerkiksi jos kyse on mittaustuloksista eikä mittauksen yksittäisillä numeroilla ole tietokannassa mitään merkitystä, niin tuloslistan voidaan ajatella olevan atominen eikä siten 1. normaalimuotoa rikkova. Sen sijaan henkilötietokannassa attribuutti, joka koostuu listasta ihmisten etu- ja sukunimiä, on selvästi (monella tavalla) normaalimuotojen vastainen.
Metallofoni
Metallofoni tarkoittaa mitä tahansa lyömäsoitinta, joka koostuu metallisista paloista, joista lähtee ääntä niitä lyötäessä. Erilaisia metallofoneja on käytetty musiikissa satoja vuosia. Länsimaisen klassisen musiikin lisäksi metallofoneja käytetään muun muassa indonesialaisessa gamelanissa.
Ropsten
Ropsten on osa Hjorthagenin kaupunginosaa Tukholmassa Ruotsissa. Ropstenin metroasema on Tukholman metron linjan 13 (Ropsten–Norsborg) päätepysäkki. Linjaa alettiin liikennöidä 2. syyskuuta 1967. Lidingön kuntaan johtava silta alkaa Ropstenista samoin kuin Gåshagaan liikennöivä Lidingön rata -pikaraitiotie.
Nimi Ropsten (vapaasti suomennettuna Huutokivi) on vanhaa perua ja juontaa juurensa aikaan ennen sillan valmistumista Lidingön saarelle 1803, paikalla nimittäin sijaitsi suuri kivi, jonka päällä seisten ihmiset kutsuivat huutaen venekuljetusta saarelle.
Katso myös
59.35722°N, 18.10222°W
Pinerolo
Pinerolo on noin 36 000 asukkaan kaupunki Italiassa, noin 50 kilometrin päässä Torinosta. Se sijaitsee Piemonten alueella ja Torinon metropolikaupungissa.
Veli Autio
Veli Oiva Autio (2. heinäkuuta 1909 Kuutsalo (Kymi) – 13. elokuuta 1993 Kotka) oli suomalainen kilpasoutaja. Hän toimi soudussa perämiehenä.
Pinerolo
Ensimmäiset maininnat Pinerolosta ovat 900-luvulta. Keskiajalla Pinerolo oli merkittävä liikenteen risteyskohta, ja siellä sijaitsi Savoijin kuningashuoneen tärkeimpiä linnoituksia. Kaupungin sotilaallinen mahti perustui vieläkin toiminnassa olevaan sotakouluun.
Veli Autio
Autio edusti soutu-urallaan Kuutsalon Aallottarenpoikia, Sunilan Sisua ja vuonna 1945 perustettua Sunilan Soutajia. Hän edusti Suomea Lontoon 1948 olympialaisten perämiehellisten nelosten kilpailussa, jossa Sunilan Soutajien venekunnan airoissa olivat veljekset Helge ja Osrik Forsberg sekä serkukset Veikko ja Oiva Lommi. Joukkue ei selviytynyt loppukilpailuun.
Pinerolo
Pinerolossa pelattiin Torinon olympialaisten curling-ottelut. Vuoden 2011 Ranskan ympäriajoon kuului Pineroloon päättynyt vuorietappi. pienoiskuva|left
Veli Autio
Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Autio saavutti hopeaa vuonna 1946 sekä pronssia vuosina 1947 ja 1949. Suomen mestaruuden hän voitti nelosessa vuosina 1945, 1946 ja 1947 sekä kahdeksikossa vuonna 1946.
Helsingin 1952 olympialaisissa Autio oli Suomen soutujoukkueen valmentajana ja johtajana. Hän toimi myös Suomen Soutuliiton liittohallituksessa.
Mustameri
Mustameri on Kaakkois-Euroopan ja Vähän-Aasian välissä sijaitseva sisämeri. Sen rantavaltiot ovat Turkki, Bulgaria, Romania, Ukraina, Venäjä ja Georgia. Suurimmat siihen laskevat joet ovat Tonava, Dnepr ja Don. Pohjoisesta Mustaanmereen työntyy Krimin niemimaa, jonka itäpuolelle jää Asovanmeri-niminen lahti. Bosporinsalmi ja Marmaranmeri yhdistävät Mustanmeren Välimereen. Bosporinsalmi kulkee Istanbulin kaupungin läpi.
Maantiede
thumb|330px|Mustanmeren laaja valuma-alue. Mustanmeren pinta-ala on 422 000 km² ja leveimmillään se on 1 175 kilometriä. Syvin kohta on 2 210 metrin syvyydessä. Mustastamerestä virtaa Välimereen vuodessa Bosporinsalmen kautta 200 km³ vettä ja siihen virtaa sen valuma-alueilta 320 km³ vettä vuodessa. Mustanmeren valuma-alue käsittää lähes kolmanneksen Euroopan pinta-alasta.
Mustassameressä on vain muutama pieni saari, joista suurimmat ovat Käärmesaari ja Berezan.
Meritiede ja ekologia
Mustanmeren vesi on voimakkaasti kerrostunutta: pintavesi on suhteellisen vähäsuolaista mereen laskevien jokien ansiosta, 17–21 ‰, keskimäärin 18,3 ‰, mikä on runsaat puolet valtameren suolapitoisuudesta. Pintavesi lämpenee kesällä ja jäähtyy talvella. Harppauskerroksesta (50–150 m) meren pohjaan ulottuu alusveden alue, jossa on raskaampaa ja suolaisempaa Välimerestä peräisin olevaa vettä, jonka lämpötila on ympäri vuoden noin 9 celsiusastetta. Alusvesi ei juuri sekoitu pintaveden kanssa, ja sen happitilanne on huono. Suurin osa yli 200 metrin syvyydessä olevasta vedestä on lähes täysin hapetonta. thumb|Mustanmeren rantaa [[Krimillä]] Mustanmeren eliöstö muuttuu nopeasti. Viime vuosina monet alkuperäiset nilviäiset ovat joutuneet väistymään Tyyneltämereltä kotoisin olevan, voimakkaasti leviävän Rapana venosa -petokotilon tieltä. Se lienee päässyt Mustallemerelle painolastitankeissa. Bulgarialaiset keräävät tätä jopa puolen kilon painoista kotiloa Mustastamerestä, pakastavat ja myyvät Japaniin.
Historia
thumb|Kapea [[Bosporinsalmi yhdistää Mustanmeren Välimereen.]] Mustameri oli viimeisen jääkauden jälkeen makeavetinen järvi. Nykyinen yhteys suolaiseen Välimereen syntyi arvioiden mukaan 6 500–7 000 vuotta sitten.
Huomattavat kaupungit
Romania: Constanța (Mustanmeren suurin satama, väkiluku 306 000), Mangalia (41 153)
Bulgaria: Burgas (229 250), Varna (357 752)
Ukraina: Odessa (1 001 000), H’erson (358 000); Sevastopol (379 200), Jalta (80 552), Kertš (158 165)
Venäjä: Novorossijsk (281 400), Sotši (328 809),
Georgia: Suhumi (62 914), Poti (47 700), Batumi (161 200)
Turkki: Istanbul (14 025 646) Trabzon (240 333), Samsun (541 330), Ordu (154 895), Zonguldak (108 213)
Brandon Tanev
Brandon Tanev (s. 31. joulukuuta 1991 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Seattle Krakenia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Myös Tanevin toinen veli, Chris Tanev pelaa jääkiekkoa. Hän on Vancouver Canucksin sopimuspelaaja.
Ura
Tanev on varaamaton pelaaja. Hän aloitti yliopistouran kaudella 2012–2013 Providence Collegen joukkueessa. Neljä kautta Providencessa kestäneen NCAA-uransa aikana Tanev pelasi yhteensä 149 ottelua, joissa teki 35 maalia ja antoi 42 maaliin johtanutta syöttöä. Hänelle kertyi lisäksi 81 rangaistusminuuttia.
Yliopistokauden 2015–2016 päätyttyä Tanev teki loppukauden mittaisen tulokassopimuksen NHL-seura Winnipeg Jetsin kanssa. Hän teki NHL-deyyttinsä 5. huhtikuuta 2016 ottelussa Anaheim Ducksia vastaan. Hän sai jääaikaa 11.51 minuuttia. Hän pelasi loppukauden aikana kolme ottelua, joissa jäi pisteittä sekä sai yhden kahden minuutin rangaistuksen.
Heinäkuussa 2016 Tanev ja Jets jatkoivat sopimusta yhdellä vuodella. Kausi 2016–2017 oli Tanevin ensimmäinen kokonainen ammattilaistasolla. Hän pelasi Jetsin paidassa 51 ottelua tehden kaksi maalia sekä kaksi syöttöpistettä. Lisäksi hän edusti Jetsin AHL-farmiseura Manitoba Moosea 23 ottelussa, joissa syntyi tehot 2+7=9.
Kesällä 2017 Tanev ja Jets solmivat seuraavan kauden kattavan yksisuuntaisen jatkosopimuksen.
Heinäkuussa 2017 Tanev siirtyi kuusivuotisella sopimuksella Pittsburgh Penguinsiin.
Enskedefältet
thumb|Taloja Enskedefältetissä.
Enskedefältet on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee Tukholman eteläosassa, ja kuuluu Enskede-Årsta-Vantörin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosa rajoittuu Östbergaan, Årstaan, Enskede Gårdiin, Gamla Enskedeen ja Sturebyhyn. Vuonna 2004 Enskedefältetissä asui 1353 ihmistä, ja maa-alaltaan se on 1,05 neliökilometrin suuruinen.
Onsilo
Onsilo   on pyöreä, jyrkkäreunainen jäätikköeroosion muodostama laakso. Onsilon on muodostanut pieni, erillinen jäätikkö, josta käytetään nimitystä komerojäätikkö eli onsilojäätikkö.
Muinaisten onsiloiden korkeustasoja tutkimalla saadaan tietoa ilmastonmuutoksesta ja lumirajan sijainnista.
Dafnis ja Khloe
Dafnis ja Khloe on Longoksen kirjoittama antiikin kreikkalainen rakkausromaani noin vuodelta 200. Se on Longoksen ainoa tunnettu teos, ja tutkituin varhaisista kreikkalaisista romaaneista. Romaani käsittää esipuheen lisäksi neljä kirjaa, ja se muistuttaa tyyliltään pastoraalirunoutta. Sen pohjalta on tehty myöhemmin muun muassa ooppera ja baletti. Teoksen on suomentanut Maarit Kaimio vuonna 1990.
Historia
Romaanin kirjoittajaksi keskiaikaisissa käsikirjoituksissa mainittu Longos on muuten arvoitukseksi jäävä henkilö. Hänet ja hänen teoksensa on ajoitettu yleisimmin noin vuoteen 200.
pienoiskuva|vasen|upright=0.6|Dafnis ja Khloe. [[Jean-Pierre Cortot, 1824–1827.]] Dafnis ja Khloe on Longoksen ainoa tunnettu teos. Kreikankielisen tekstin ensimmäinen painettu laitos julkaistiin vuonna 1598. Teoksen käännöksiä julkaistiin Euroopassa useilla kielillä jo ennen tätä; varhaisiin käännöksiin lukeutuvat muun muassa ranskan- (1559), italian-, latinan- ja englanninkieliset käännökset.
Longoksen teosta on tutkittu enemmän kuin muita varhaisia kreikkalaisia romaaneja. Tutkijat ovat olleet kiinnostuneita paitsi teoksen alkuperästä myös muun muassa sen taiteellisista piirteistä sekä sen ilmaisemasta uskonnosta.
Sisältö
Longoksen romaani käsittää esipuheen lisäksi neljä kirjaa. Teos on tyyliltään pastoraalinen eli paimenrunoutta muistuttava.
Juoni
Romaani sijoittuu Lesboksen saarelle, Mytilenen läheiselle maaseudulle, 100-luvulle ajanlaskun alun jälkeen. Esipuheessa kirjailija kertoo olleensa metsästämässä saarella ja nähneensä nymfien lehdossa rakkauskertomusaiheisen maalauksen. Hänessä heräsi kiinnostus kirjoittaa maalauksen tapahtumat sanoiksi. Tämän vuoksi hän sanoo kirjoittaneensa romaaninsa.
pienoiskuva|Dafnis ja Khloe. Louise Marie-Jeanne Hersent-Mauduit, 1800-luku. Dafnis ja Khloe kasvavat yhdessä, paimentaen ottovanhempiensa vuohia ja lampaita. Teini-iän saavutettuaan he rakastuvat toisiinsa, mutta eivät naiiviutensa vuoksi ymmärrä, mitä heille on tapahtumassa. Viisas vanha paimen nimeltä Filetas selittää heille mitä rakkaus on ja kertoo, että ainoa keino parantua siitä on "suuteleminen". Niin Dafnis ja Khloe suutelevat. Lopulta Lykainion, kaupunkilaisnainen (jonka nimi tarkoittaa "pientä naarassutta"), opettaa Dafnikselle rakastelemisen taidon. Dafnis kuitenkin päättää, ettei sovella juuri oppimaansa taitoa Khloeen heti, koska Lykainion oli kertonut, että Khloe tulisi näin ensi kertaa tehdessä "valittamaan ja huutamaan ja vuotamaan verta".
Khloe on jatkuvasti myös kilpakosijoiden piirittämä. Kaksi heistä, Dorkon ja Lampis, yrittävät kaapata tytön. Myös läheisestä kaupungista tulleet ryöstäjät yrittävät viedä tytön pois, mutta hänet pelastaa Pan-jumalan väliintulo. Dafnista puolestaan kosiskelee poikienrakastaja nimeltä Gnathon.
Nuoret menevät naimisiin ja jatkavat elämäänsä yhdessä maaseudulla palvoen Pania, nymfejä ja Erosta. Heidän poikansa saa nimen Filopoimen ("Paimenten ystävä") ja tyttärensä nimen Agele ("Lauma").
Vaikutus
pienoiskuva|Yksityiskohta Dafnista ja Khloeta esittävästä maalauksesta. François-Louis Français, noin 1897.
Longoksen romaanin ensimmäinen kansankielinen laitos oli Jacques Amyot’n vuonna 1559 julkaisema ranskankielinen versio. Samana vuonna julkaistu Jorge de Montemayorin teos Diana perustui Dafnikseen ja Khloeen. Ne olivat yhdessä nostamassa paimenkirjallisuutta uudelleen muotiin 1500- ja 1600-lukujen Euroopassa. Dafnis ja Khloe käännettiin pian monille suurille eurooppalaisille kielille, ja toimi mallina monien kirjailijoiden omille teoksille: näihin lukeutuvat muiden muassa Torquato Tasson Aminta (1573), Philip Sidneyn Arcadia (n. 1585), Allan Ramsayn The Gentle Shepherd (1725) sekä Jacques-Henri Bernardin de Saint-Pierren Paul et Virginie (1787).
J. W. von Goethe piti teosta niin kauniina, että se tulisi lukea yhä uudelleen ja uudelleen.
Psyllium
Psyllium eli ispaghul on jänönratamon (Plantago ovata) kuivatuista siemenistä valmistettua jauhetta, joka sisältää paljon liukoista kuitua.
Käyttö
Psylliumia käytetään apuaineena gluteenittomassa leivonnassa, jossa se antaa gluteenin tapaan taikinaan sitkoa. Psyllium on hajutonta, eikä sen käyttö muuta leivonnaisten makua.
Psylliumin ja sokerin seosta käytetään ummetuksen hoitoon. Psylliumin ummetusta vähentävä vaikutus perustuu siihen, että sen sisältämä kuitu sitoo itseensä vettä, jolloin ulosteen massa kasvaa ja se poistuu suolesta nopeammin.
Psylliumia on käytetty lisäksi hevosten hiekkaähkyn hoidossa, mutta sen tehosta ei ole laajaa yksimielisyyttä.
Terveysvaikutukset
Kansainvälisen tutkimusryhmän vuonna 2000 julkaiseman satunnaistetun ja kontrolloidun kliinisen tutkimuksen mukaan psylliumin pitkäaikaiskäyttö ummetuksessa käytettävällä annoksella (3–5 grammaa päivässä) lisäsi syöpäriskiä kasvattavan paksusuolen adenooman uusiutumista keskimäärin 67 prosenttia. Uusimisia havaittiin erityisesti niillä koehenkilöillä, joiden kalsiumin saanti oli jo lähtötilanteessa muita suurempi.
Psylliumin on kuvattu myös aiheuttaneen allergisia reaktioita henkilöille, jotka altistuvat sille runsaasti työssään.
Enskede Gård
thumb|300px|Enskede Gårdin kartano.
Enskede Gård on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella, ja kuuluu Enskede-Årsta-Vantörin kaupunginosa-alueeseen. Sitä rajaavat Johanneshovin, Gamla Enskeden, Enskedefältetin ja Årstan kaupunginosat.
Enskede Gård on ollut osa Tukholman kaupunkia vuodesta 1904 lähtien, ja sitä alettiin asuttaa 1910-luvulla. Vuonna 2004 kaupunginosassa asui 2 822 ihmistä, ja se on maa-alaltaan 0,86 neliökilometrin suuruinen.
Viipurinlahden taistelu
Viipurinlahden taistelu voi viitata seuraaviin taisteluihin:
Kari Tapio
Kari Tapio (oikealta nimeltään Kari Tapani Jalkanen; 22. marraskuuta 1945 Suonenjoki – 7. joulukuuta 2010 Espoo) oli suomalainen iskelmälaulaja. Hän oli Suomen suosituimpia iskelmäartisteja, ja hänen levyjään myytiin hänen elinaikanaan lähes miljoona kappaletta.
Ura
Kari Tapio oli nuorena innokas urheilumies ja harrasti erityisesti mäkihyppyä. Urheilu-ura kuitenkin katkesi lääkärin määräyksestä keuhkovarjostuman takia. Ennen ammattimuusikon uraansa hän opiskeli oppisopimuksella kirjapainon latojaksi ja työskenteli käsinlatojana Pieksämäellä ja Kuopiossa.