cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karakitain valtakunta
Vuonna 1211 mongoleja paenneet naimaanit vangitsivat Karakitain hallitsijan. Tšingis-kaani valloitti alueen vuonna 1218. Karakitait sulautuivat alueen turkkilaisiin kansoihin.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1948
Moniottelu
right|220px|Veikko Huhtanen Lontoon olympialaisissa vuonna 1948
Hevonen
Joissakin yhteyksissä on väitetty, että italialaiset olisivat saaneet hopea- ja pronssimitalit kolmen kultamitalin jaosta huolimatta.
Vakavaa
”Vakavaa” on suomalaisen pop-artisti Juulian ensimmäinen single. Sen julkaisi Universal Music 23. lokakuuta 2015. Kappaleen ovat säveltäneet Axel Ehnström, Jonas W. Karlsson, Mikko Kuoppala sekä Juulia Vuojala ja sanoittaneet Ehnström, Kuoppala ja Vuojala.
Vuoden 2015 viimeisellä viikolla kappale nousi Suomen 29. soitetuimmaksi radiokappaleeksi.
Moretti
Moretti on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Paris (Supertrampin albumi)
Paris on brittiläisen pop rock -yhtye Supertrampin livealbumi, joka julkaistiin vuonna 1980. Taltiointi on nauhoitettu Pariisissa, Ranskassa marraskuussa 1979. Albumi debytoi Britanniassa sijalla 7 ja Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 8.
Frederic Leighton
thumb|Sir Frederic Leighton pienoiskuva|Frederic Leighton, [[Liekehtivä kesäkuu, 1895.]] Frederic Leighton (3. joulukuuta 1830 – 25. tammikuuta 1896), vuodesta 1896 lordi Stretton, oli brittiläinen taidemaalari, kuvanveistäjä ja graafikko, vuodesta 1878 lähtien Lontoon taideakatemian presidentti. Hänen katsotaan olevan maansa 1800-luvun akateemisen klassismin pääedustaja.
Elämänvaiheita
Perhe matkusteli paljon Euroopassa kun Leighton oli lapsi. Kun hän oli 16-vuotias, hän aloitti opinnot Frankfurtissa Städelches Kunstintutessa Jakob Beckerin oppilaana. Leighton oli lahjakas oppilas, mutta perhe siirtyi turvaan Saksan poliittisilta levottomuuksilta ensin Belgiaan ja sieltä Ranskaan, Pariisiin.
Nuori taiteilija oli kiinnostunut näkemään ja kokemaan, joten vuonna 1852 Leigton matkusti Roomaan. Siellä hän tutustui moneen taiteilijaan ja nautti kaupungin antamista mahdollisuuksista. Näihin aikoihin ajoittuu Leightonin ensimmäinen merkittävä työ Cimabuen juhlittu Madonna kannetaan ympäri Firenzen katuja. Työ oli näytteillä Lontoossa, ja näyttelyn ensimmäisenä päivänä kuningatar Viktoria ihastui siihen ja osti sen itselleen. Rooma ei kuitenkaan kauan miellyttänyt nuorta Leightonia. Hän matkusti Pariisiin, missä sai merkittäviä vaikutteita Jean Auguste Dominique Ingresin, Jean-Baptiste Camille Corot’n ja Jean-François Millet’ töistä ja vakuuttui, että töiden kauneus menee kaiken edelle.
Oleskellessaan Firenzessä vuonna 1856 Leighton tapasi itseään 30 vuotta vanhemman aristokraatin, Henry Grevillen. Miehille kehittyi romanttissävyitteinen ystävyyssuhde. Säilyneiden kirjeiden pohjalta voidaan päätellä, että Leighton vastasi melko viileästi vanhemman miehen kirjeisiin.
Vuonna 1859 Leighton asettui Lontooseen, missä asui suurimman osan loppuelämästään. Hänestä tuli Hogarth Clubin jäsen, missä nuoren polven taiteilijat toimivat yhdessä. Klubiin kuului myös prerafaeliitteja, kuten Dante Gabriel Rossetti. Ryhmän jäsen väliset ystävyyssuhteet olivat mutkikkaita, ja niissä oli vastakkainasetteluja. Heidän tyylinsä olivat yhtenäisiä, mutta myös vastakkaisia. Tämän suhteen monimutkaisuuden Myös Leighton tunnusti.
Täytettyään 30 Leighton oli Euroopan karismaattisimpia ja parhaiten verkottuneita taiteilijoita. Hänen tyylinsä alkoi kääntyä poispäin kertovasta historiamaalauksesta, jota hän oli aikoinaan arvostanut. Hän alkoi entistä enemmän arvostaa estetiikkaa. Hänen työnsä saivat vaikutteita välimerellisyydestä ja ranskalaisesta symbolismista. Tästä hänen kotiyleisönsä ei pitänyt varauksettomasti. Royal Academyn jäsenyyden hän sai vuonna 1861. 1860-luvulla Leighton kiinnostui myös maanpuolustuksesta ja liittyi vapaaehtoisrykmenttiin, jonka nimi oli The Artists Rifles. Hän nousi arvoasteikossa aina komentajaksi saakka. Hän erosi rykmentistä vuonna 1883.
1860–1870-lukujen vaihteessa Leighton matkaili Välimeren maissa, Lähi-idässä, Egyptissa ja Kreikassa. Hän alkoi saada myös mainetta maisemamaalarina. Vuonna 1877 hän esitteli ensimmäisen veistoksensa Athlete Wrestling a Python. Teoksen esittelyä pidetään nykyään uuden kuvanveistosuuntauksen alkuna. Se kuvaa kehollista liikettä naturalistisesti, yhdistäen orientalismia ja mytologiaa. Vuonna 1879 Leightonista tuli taideakatemia presidetti. Tässä virassa hänen piti tasapainoilla perinteisen taiteen kannattajien ja avantgardistien välillä.
Elämänsä loppupuolella Leighton oli erittäin varakas. Hän asui Kensingtonissa suuressa talossa, jonka oli suunnitellut hänen arkkitehtiystävänsä George Aitchison. Hän keräsi sinne suuren taidekokoelman ja isännöi säännöllisesti taidesalonkia. Rakennus on nykyään museona.
Leightonin isä kuoli vuonna 1892 vain neljä vuotta ennen Leigtonin omaa poismenoa. Viimeisinä aikoinaan Leighton käsitteli taiteessaan kuolemaa ja yleensä ihmisisen kuolevaisuutta. Myös Leightonin oma terveys alkoi heikentyä 1890-luvulle tultaessa. Hän matkusti Pohjois-Afrikkaan hoitamaan terveyttään vuonna 1894, mutta siitä ei ollut hänelle apua. Saman vuoden heinäkuussa hänestä tuli Royal Academyn presidentti. Vuonna 1896 hänet aateloitiin paronin arvonimellä. Aatelointia seuranneena päivänä hän kuoli, mikä on Ison-Britannian historian lyhyin paronin arvosta nauttiminen. Hautajaisissa hänen arkkuaan kantoivat toverit vapaaehtoisrykmentistä.
Kirjallisuusvuosi 1972
Kirjallisuusvuosi 1972 käsittelee vuoden 1972 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Frederic Leighton
Arvioita elämäntyöstä
Elämänsä loppuvaiheissa Leighton sai huomata yleisten taidesuuntausten kääntyneen häntä vastaan. Hänen töitään pidettiin yliteatraalisina, akateemisina ja tunnekylminä. Uransa alkuvaiheessa häntä pidettiin liian symbolistisena ja kokeilevana. Hänellä on kuitenkin aina ollut suuri joukko ihailijoita. 1980-luvulla häntä piti esikuvanaan Robert Mapplethorpe, jonka mielestä Leightonin veistoksissa on paljon homoerotiikkaa.
Sammaltunturi
thumb|Vanha tielinja Sammaltunturilla on melkein viivasuora. thumb|Mustavaaran autiotupa oli ennen poromiesten kämppä. Sammaltunturi on kaksilakinen tunturi Pallas-Yllästunturin kansallispuistossa Muoniossa, Kittilän rajan tuntumassa lähellä Keimiötunturia. Vuoden 2003 loppuun asti Sammaltunturi kuului Kittilän kuntaan. Kuntajaon muutos teki siitä muoniolaisen tunturin.
Tunturi on ruskaretkeläisten suosima vaelluskohde.
Reittejä ja tupia
Sammaltunturin länsipuolitse johtaa seututie 957 Särkijärveltä Raattaman kautta Peltovuomaan. Ennen tienoikaisua maantie kulki Kutunivan ja Pallas­järven välillä ylhäällä tunturissa puurajan tuntumassa. Vanha maantienura on talviaikaan käytössä latupohjana, ja kesäaikana se on kesäretkeilyreitti. Vanhalta tieltä johtaa polku Sammaltunturin Ylilaelle ja toinen polku autiotupana olevalle Mustavaaran porokämpälle tunturin pohjoispuolella. Toinen lähellä oleva autiotupa on tunturin itäpuolisen Keimiöjärven rannalla.
Tutkimusasema
Sammaltunturin Ylilaella on Ilmatieteen laitoksen ilmanlaatua tarkkaileva asema, joka on toiminut vuodesta 1991. Asemalla mitataan muun muassa typpidioksidin, otsonin ja rikkidioksidin pitoisuuksia ilmassa. Sammaltunturilla pullotetaan Euroopan puhtanta ilmaa lasipulloihin jotka lähetetään Yhdysvaltoihin, Coloradoon analysoitavaksi. Näytteiden avulla tutkitaan ilmakehän ominaisuuksia esimerkiksi kasvihuonekaasujen ja pienhiukkasten vaikutusta ilmakehään sekä päästötavoitteiden toteutumista. Mittausten perusteella on pystytty sanomaan että ilmastosopimuksia rikotaan. Mittausaseman yhteydessä on myös tavanomainen Ilmatieteenlaitoksen säähavaintoasema. Asema on täysin automatisoitu.
Caspar Oimoen
Caspar Aslaksen Oimoen (synt. Kasper Aslaksen Øimoen, 8. toukokuuta 1906 Etnedal, Norja – 28. heinäkuuta 1995 Portland, Oregon, Yhdysvallat) oli norjalaissyntyinen, Yhdysvaltoja edustanut mäkihyppääjä.
Vuonna 1923 Norjasta Yhdysvaltoihin muuttanut Oimoen osallistui kahdesti talviolympialaisiin. Lake Placidissa 1932 Oimoenin toinen hyppy oli kierroksen toiseksi pisin, ja lopullinen sijoitus viides. Garmisch-Partenkirchenissa 1936 Oimoen oli 13:s.
Oimoen voitti Yhdysvaltain mestaruuden kolmasti. Vuonna 1963 hänet hyväksyttiin Yhdysvaltain hiihtolajien hall of fameen.
Rapperswil-Jona
Rapperswil-Jona on kaupunki Sveitsissä, St. Gallenin kantonissa. Kaupungissa on vajaat 30 000 asukasta, ja se on asukasluvultaan kantonin toiseksi suurin kaupunki. Kaupunki muodostui vuonna 2007 Rapperswilin ja Jonan kuntien yhdistyessä.
Sijainti
Rapperswil-Jona sijaitsee Zürichinjärven pohjoisrannalla, kolmisenkymmentä kilometriä Zürichistä kaakkoon.
Liikenne
Moottoritie A3 ohittaa kaupungin eteläpuolitse ja Moottoritie A53 pohjoispuolitse. Rapperwilistä on rautatieyhteys neljään suuntaan.
Muuta
Kaupunki on jääkiekkojoukkue Rapperswil-Jona Lakersin kotipaikka.
Ulla Pitkonen
Ulla Katri Pitkonen (s. 20. huhtikuuta 1937 Viipuri) on suomalainen radiokuunnelmia kirjoittanut kirjailija.
Pitkonen palkittiin 1966 J. H. Erkon kirjoituskilpailussa.
Asagiri (1929)
Asagiri oli keisarillisen Japanin laivaston Fubuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 12. joulukuuta 1928. Se laskettiin vesille 18. marraskuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 30. kesäkuuta 1930.
Palvelus
Alus kuljetti 28. elokuuta 1942 täydennyksiä Guadalcanalille, kun se joutui Yhdysvaltain merijalkaväen syöksypommittajien maaliksi. Alukseen osui pommi, joka upotti sen.
Kirjallisuusvuosi 1971
Kirjallisuusvuosi 1971 käsittelee vuoden 1971 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Suomi talviparalympialaisissa 2014
Suomi osallistui Sotšin vuoden 2014 talviparalympialaisiin 13 urheilijan joukkueella.
Liu
Liu on kiinalainen sukunimi. Se on useimmin nimen 刘 (perint. 劉) pinyin-latinisointimuoto (Liú), ja joskus myös sukunimen 章 latinisointimuoto. Se on Kiinan kansantasavallan neljänneksi yleisin sukunimi.
Antti Häkämies
Antti Häkämies (s. 13. helmikuuta 1986 Kotka) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Posion Pyrintöä ja hänen valmentajansa on Allan Maaninka. Häkämies on erikoistunut sprintteihin. Häkämies debytoi maastohiihdon maailmancupissa marraskuussa 2006 Rukalla ollen 51. perinteisen sprintissä. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän saavutti maaliskuussa 2012 Lahdessa ollen perinteisen sprintin 29. Häkämiehen paras sijoitus maailmancupissa on 25. vuodelta 2012 Rukan perinteisen sprintistä. Häkämiehellä on myös yksi Suomen-mestaruuspronssi sprintistä vuodelta 2009.
Liu
Nimellä Liu on useita eri tavoin kirjoitettavia variaatioita niin Kiinan kansantasavallassa kuin muissakin Itä-Aasian maissa, kuten Lau ja Lao.
Lähteet
Liễu (họ người) 柳姓
Metzner
Metzner on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Microteaceae
Microteaceae on muutamalajinen heimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa, johon kuuluvat myös mm. kohokkikasvit (Caryophyllaceae).
Levinneisyys
Lajit kasvavat Antilleilla, Keski-Amerikassa ja usealla erillisalueella Etelä-Amerikassa.
Luokittelu
Heimon muodostaa yksi ainoa heikosti tunnettu suku, Microtea, jossa on yhdeksän lajia. Aikaisemmin suku on viety revonhäntäkasveihin (Amaranthaceae), kermesmarjakasveihin (Phytolaccaceae) tai Lophiocarpaceae-heimoon. Kaikki mainitut heimot kuuluvat Caryophyllales-lahkon Centrospermae-kladiin.
Suvun lajit ovat:
Peurala
Peurala tai Peuralankylä on Ilmajoen kylä, joka sijaitsee noin Ilmajoen kirkonkylän lounaispuolella, Koskenkorvalle johtavan yhdystie 7000:n varrella Kyrönjoen molemmin puolin. Seuraava kylä Koskenkorvalle päin on Luomankylä.
Kylän osia yhdistää Liinaniemen silta, Valle Antilan tekemä riippusilta vuodelta 1910. Kylässä sijaitsee Ilmajoen Osuusmeijeri, jonka tuotantotilat on vuokrannut käyttöönsä jalasjärveläinen Juustoportti. Peuralan- ja Luomankylien rajalla sijaitsee karjanhoitokouluna vuonna 1875 aloittanut Ilmajoen maatalousoppilaitos, jonka toimintaa ylläpitävät nykyisin Koulutuskeskus Sedu ja Seinäjoen ammattikorkeakoulu.
Kyrönjoen eteläpuolella sijaitseva Peuralan koulu lakkautettiin 2010. Kylän riippusillan tavoin myös se on Valle Antilan piirtämä ja rakennuttama. Koulun pitkäaikaisena opettajana oli mestaripelimannina tunnettu Lasse Peltonen.
Musashi (1886)
Musashi oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1886 vesillelaskettu puurunkoinen kolmimastoinen parkkitakiloitu Katsuragi-luokan korvetti. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1928, ja se romutettiin vuonna 1935.
Valmistus
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta osana vuoden 1883 hankintoja ja sen köli laskettiin 1. lokakuuta 1884. Alus laskettiin vesille 30. maaliskuuta 1886 ja se valmistui 9. helmikuuta 1888.
Palvelus
Alus osallistui ensimmäiseen Kiinan–Japanin sotaan partioiden Korean, Dairenin ja Weihaiwein välillä. Se osallistui läntisen osaston reservialuksena Jalujoen taisteluun. Alus luokiteltiin 21. maaliskuuta 1898 3. luokan tykkiveneeksi, minkä jälkeen se oli lähinnä rannikontutkimus- ja valvontatehtävissä.
Alus ajoi karille 30. huhtikuuta 1902 lähellä Nemoroa, mutta se irrotettiin karilta ja kunnostettiin. Venäjän–Japanin sodassa alus oli Hakodaten sataman vartioaluksena. Se luokiteltiin toisen luokan rannikonvalvonta-alukseksi 28. elokuuta 1912, mutta se palveli lähinnä koulutusaluksena. Musashi luokiteltiin virallisesti tutkimusalukseksi 1. huhtikuuta 1922, ja sen aseistus vaihdettiin kahdeksi kahdeksan tuuman tykiksi. Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1928, ja se siirrettiin reserviin. Alus myytiin vuonna 1935 romutettavaksi.
The Healing Process
The Healing Process on kanadalaisen deathcoreyhtye Despised Iconin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 5. huhtikuuta 2005.
Onnellisuustutkimus
Onnellisuustutkimus eli onnellisuuden taloustiede tarkoittaa valtion elämänlaadun tutkimusta taloustieteellisin ja psykologisin menetelmin. Onnellisuustutkimus täydentää bruttokansantuotteen kaltaisia objektiivisempia mittareita.
Geenit 50 %, olosuhteet 10 %, muu 40 %
Sonja Lyubomirsky ym. (2005) totesivat tutkimuskirjallisuuden osoittavan, että pitkän aikavälin onnellisuuden eroista eri ihmisten välillä 50 % riippuu geeneistä ja 10 % olosuhteista. Näin ollen keskimäärin 40 % voi olla ihmisen oman toiminnan vaikutusta.
Onnellisuuteen vaikuttavia olosuhteita (10 %) olivat valtiokohtaiset, maantieteelliset ja kulttuuriset tekijät; ikä, sukupuoli, etninen ryhmä ja muut demografiset tekijät; yksilöhistoria, kuten lapsuuden traumat, auto-onnettomuudet tai arvovaltaiset palkinnot; sekä elämäntilanne, kuten siviilisääty, ammatti, työpaikan varmuus, tulot, terveys ja uskonnollisuus.
Onnellisuuden muutosten tilapäisyys ja pysyvyys
Tuoreissa suurissa paneelitutkimuksissa on kuitenkin osoitettu, että avioero, puolison kuolema, työttömyys, vammautuminen ja vastaavat tapahtumat muuttavat subjektiivista hyvinvointia pitkäaikaisesti. Palautuminen aiemmalle tasolle jää keskimäärin vain osittaiseksi ja riippuu myös synnynnäisistä tekijöistä. Vain 50 % pitkän aikavälin onnellisuuseroista selittyy geeneillä ja 10 % olosuhteilla, 40 % ehkä omalla tietoisella toiminnalla.
Oswald ja Powdthavee (2008) esittävät, että Brickmanin vuoden 1978 tutkimusta on tulkittu väärin. Heidän datansa mukaan palautuminen vanhalle onnellisuustasolle on vain osittaista. Bondin ja Langin (2018) mukaan siihenkin näyttäisi vaikuttavan raportointifunktion muuttuminen. He esimerkiksi löytävät vahvojat todisteita sille, että vammautunut henkilö madaltaa standardejaan sille, millaisen mielentilan raportoi tyytyväisyydeksi, sen sijaan, että hänen tyytyväisyytensä niinkään nousisi.
Sheldon ja Lyubomirsky (2006) kirjoittavat tutkimuskatsauksessaan, että sekä subjektiivisen että psykologisen hyvinvoinnin muuttaminen pysyvästi onnistuu helpommin omaa toimintaa muuttamalla kuin olosuhteita muuttamalla.
Positiivisen psykologian interventioiden vaikutus
Myös vielä tuoreemmassa meta-analyysissä (39 tutkimusta, 6 139 osanottajaa, 2012) todettiin PPI-interventioiden vaikutus myönteiseksi. Subjektiivisen hyvinvoinnin Standardoitu keskimääräinen ero (SMD) oli 0,34 korkeampi, psykologisen hyvinvoinnin 0,20 ja masennuksen 0,23. 3-6 kuukautta intervention jälkeen kummankin hyvinvoinnin nousu oli yhä merkitsevä, joten vaikutus näyttää melko pysyvältä. Toisaalta laadukkaimmissa tutkimuksissa myönteinen vaikutus ei ollut yhtä suuri. Siksi tekijät toivovat lisää laatututkimuksia vahvistamaan todistusaineistoa. Heidän mukaansa ylempänä mainittu meta-analyysi (2009) ei keskittynyt riittävästi tutkimusten laatuun.
Tämä jälkimmäinen meta-analyysi totesi hyvinvointia lisääviksi siunaukset, ystävällisyysharjoitukset, henkilökohtaisten tavoitteiden asettamisen, kiitollisuuden osoittamisen ja henkilökohtaisten vahvuuksien varaan rakentamisen.
Eräiden tutkimusten mukaan säännöllinen meditaatio lisää ihmisten onnellisuutta. Esimerkiksi 9 viikon "rakkaus-ystävällisyysmeditaatio"-interventio lisäsi positiivisten tuntemusten, ja vaikutus oli tallella vielä 15 kuukautta intervention jälkeenkin, myös niillä, jotka olivat lopettaneet meditaation, jatkaneilla vielä enemmän.
Onnellisuus maittain
Satisfaction with Life Index (elämäntyytyväisyyden mittari) pyrkii mittaamaan ihmisten itse ilmoittamaa keskimääräistä onnellisuutta (subjektiivista tyytyväisyyttä elämäänsä) maittain.
On esitetty muitakin elämänlaadun mittareita, joissa otetaan huomioon lisätekijöitä. Esimerkiksi hollantilainen sosiologi Ruut Veenhoven on katsonut, että koska jokainen onnellinen vuosi on hyvästä, on myös eliniänodote otettava huomioon, ja hän on kehittänyt mittarin Happy Life Years.
Onnellisuus ja bruttokansantuotteen kasvu
Bruttokansantuotteen kasvulla on kiistatta yhteys onnellisuuden kasvuun, mutta lisäksi on otettava huomioon tasaisen tulonjaon vaikuttavuus onnellisuuteen. Myös BKT:n taso näyttäisi lisäävän onnellisuutta: mitä rikkaampi maa, sitä onnellisempi se keskimäärin on, joskin ei merkitsevästi yli 15 000 dollaria/vuosi/hlö tuottavissa maissa.
Vuonna 2008 Pennsylvanian yliopiston taloustieteilijät Justin Wolfers ja Betsey Stevenson päätyivät siihen, että valtion vaurastumisen ja kansalaisten onnellisuuden välinen yhteys on logaritminen, mikä viittaisi siihen, että vaurastuminen lisäisi onnellisuutta rajatta, joskin loiventuvasti (vaurauden kaksinkertaistuminen olisi yhtä hyvä asia tulotasosta riippumatta).
Talouskasvun mukana myös eliniänodote on kohonnut, joten rikkaimmissakin maissa talouskasvu korreloi vahvasti Happy Life Years -mittarin kanssa.
Mikä lisää yksilön onnellisuutta?
Vaurastuminen lisää onnellisuutta, köyhimmillä nopeimmin. Se, miten kattavasti ihminen tuntee päättävänsä itse omasta elämästään, korreloi onnellisuuden kanssa.
Työntekomahdollisuus kasvatti onnellisuutta ja vastentahtoinen työttömyys vähensi, joskin vapaaehtoiset kotipuolisot ja eläkeläiset olivat keskimääräistä onnellisempia.
Seuraavat tekijät lisäävät onnellisuutta toistensa lisänäkin: koulutus, naiseus, tulot, ei keski-ikäinen (vanha tai nuori), avioliitto, eläkeläinen, kotipuoliso, yrittäjä.
Zürichin yliopiston tutkimuksen mukaan demokratia ja federalismi lisäävät hyvinvointia. Ne auttavat kansalaisia valvomaan ammattipoliitikkoja ja osallistumaan poliittiseen päätöksentekoon.
Lapset vähentävät vanhempien onnellisuutta alaikäisinä, joskin lähdettyään kotoa he saattavat lisätä sitäkin enemmän (aikuiset lapset, lastenlapset). Naimisissa olevat ovat onnellisempia, mutta se ei välttämättä johdu avioliitosta, vaan onnettomimmat jäävät useimmiten naimattomiksi. Vastaavaa kritiikkiä voi toki esittää muillekin väitteille: korrelaatio ei kerro, kumpi on syy tai onko peräti jokin kolmas tekijä molempien syy – johtuuko esimerkiksi keski-ikäisten vähempi onnellisuus keski-iästä vai lapsista?
Vanhemmuus
Suomessa kaikkein onnettomimpia parisuhteessa ovat pienten lasten vanhemmat, etenkin isät.
Ensimmäisen lapsen syntymä vähentää saksalaisen onnellisuutta keskimäärin 1,6 yksikköä asteikolla 1-10. 17 prosentilla vähenemä oli ainakin kolme yksikköä. Heistä vain 58 % hankki toisen lapsen kymmenen vuoden sisällä. Esimerkiksi avioero vähensi onnellisuutta vain 0,8 yksikköä ja puolison kuolema tai työttömyys vain 1 yksikön verran.
Vuosien myötä onnellisuus kuitenkin nousi ja oli iäkkäämpänä korkeampi kuin lapsettomilla. Esimerkiksi lasten lähtiessä kotoa haittavaikutus puolisoiden suhteeseen ja toisilleen osoittamaan tukeen voi vähetä, samoin lapsiin kuluvat aika ja raha.
Harvardin psykologi David Gilbertin mukaan naimisissa olevat ovat onnellisempia lähes joka mittarilla. Ne joilla on lapsia, ovat paljon onnettomampia kuin lapsettomat. Toisaalta tilanne muuttuu päinvastaiseksi, kun lapset muuttavat kotoa.
Dark Tranquillityn diskografia
Dark Tranquillity on Göteborgissa vuoden 1989 lopulla perustettu melodista death metalia esittävä ruotsalainen yhtye. Se on In Flamesin ja At the Gatesin ohella yksi tunnetuimmista niin sanotun Göteborg-soundin edustajista.
Onnellisuustutkimus
Arvostelua
On esitetty, että onnellisuusmittareita voidaan yrittää käyttää perustelemaan autoritaarista politiikkaa ja siksi mittareita ei saisi käyttää politiikan perusteluna vaan ainoastaan yksilöiden informoimiseen.
Professori Edward Glaeserin mukaan ihmiset tekevät kaiken aikaa tietoisia valintoja, jotka vähentävät heidän onnellisuuttaan, koska heillä on muitakin, tärkeämpiä tavoitteita. Tästä syystä hallituksen ei pitäisi vähentää kansalaisten vaihtoehtoja "onnellisimpiin" vaan maksimoida kansalaisten valinnanvapaus, jotta nämä voisivat itse tehdä valintansa.
Itse ilmoitettu onnellisuus on subjektiivinen (epäluotettava) mittari. On vaikea verrata yhden ihmisen onnellisuutta toisen onnellisuuteen. Eri kulttuurien kesken vertailu voi olla erityisen vaikeaa. On silti todettu, että suurten tietomäärien poikkileikkausten vertailu maasta ja ajankohdasta toiseen tuottaa johdonmukaisia malleja onnellisuuden tekijöistä. Vaihtoehtoisen ehdotuksen mukaan luotettavampi mittari olisi aivojen ilokeskuksen suora mittaaminen.
Tilastotieteellinen ja muu tekninen arvostelu
Bondin ja Langin (2018) mukaan tuloksia vääristää se, että ihmiset joutuvat pyöristämään onnellisuutensa kyselyn esimerkiksi 3- tai 7-portaiselle asteikolle, jolloin "pyöristysvirheet" voivat saada vähän onnellisemman ihmisryhmän näyttämään vähän onnettomammalta. Näin ei olisi, jos esimerkiksi kummankin ryhmän todelliset onnellisuudet olisivat normaalijakauman mukaisia samalla hajonnalla, mutta heidän tulostensa mukaan usein näin ei näytä olevan, ja joillain log-normaaleilla jakaumilla moni tulos saadaan päinvastaiseksi.
Heidän tuloksensa myös näyttävät siltä, että "raportointifunktio" olisi erilainen eri ryhmillä ja jopa samalla yksilöllä eri aikoina. Esimerkiksi vammautunut ihminen alkaa vähitellen raportoida itsensä taas onnellisemmaksi sisäisellä onnellisuustasolla, jolla hän aiemmin olisi valinnut alemman vastausvaihtoehdon.
Bernhard Flaschberger
Bernhard Flaschberger (s. 6. heinäkuuta 1996) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän voitti nuorten MM-kultaa joukkuekilpailussa Val di Fiemmessä helmikuussa 2014. Flaschberger debytoi Yhdistetyn maailmancupissa Rukalla suurmäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa marraskuussa 2014. Ensimmäisessä kilpailussaan Flaschberger oli heti 14. ja päivää myöhemmin hän oli joukkuesprintin viides.
Bolgaarin kieli
Bolgaarin kieli on muinaisten bolgaarien puhuma turkkilainen kieli, joka tunnetaan lähinnä henkilö- ja paikannimien, lainasanojen sekä lyhyiden piirto- ja hautakirjoituksien perusteella.
Asovanmeren ympärillä asuneiden bolgaarien muodostama heimoliitto, Suur-Bolgaria, hajosi 600-luvun puolivälissä. Sen jälkeen tunnetaan kaksi bolgaariryhmää: Volgan keskijuoksulla ja Kaman alajuoksulla asuneet volganbolgaarit sekä tonavanbolgaarit, jotka 800-luvulla sulautuivat nykyisiin slaavilaista bulgarian kieltä puhuviin bulgarialaisiin.
Yūichirō Miura
Miura opiskeli eläinlääketiedettä Hokkaidon yliopistossa vuoteen 1956 asti. Samana vuonna hän meni naimisiin Tomokon kanssa. Heillä on kolme lasta. Heidän poikansa Gota osallistui olympialaisiin Lillehammerissa 1994 ja Naganossa 1998.
Bolgaarin kieli
Bolgaari jakautuu kolmeen kielimuotoon:
Yūichirō Miura
Hän omistaa hotellin ja hiihtokoulun Sapporossa, sekä myös vaatetusyhtiön.
Bolgaarin kieli
Bolgaari kuuluu turkkilaisten kielten bolgaarilaiseen ryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat muinainen kasaari sekä nykykielistä tšuvassi. Bolgaarivaikutusta on havaittavissa myös kiptšakkilaiseen ryhmään kuuluvissa tataarissa ja baškiirissa.
Oliivit
thumb|oikea|250px|[[Vincent van Gogh (1853–1890): Öljypuut (1889).]] Oliivit eli oliivipuut, öljypuut (Olea) on oliivikasveihin (Oleaceae) kuuluva kasvisuku. Suvun tärkein laji on viljelty oliivi (Olea europaea), jonka hedelmistä eli oliiveista (öljymarjoista ) voidaan puristaa oliiviöljyä.
Lajit
Oliivipuihin kuuluu 12 lajia.
Retkipaikka
Retkipaikka on suomalainen luontomatkailun ja -median asiantuntija- ja vaikuttajaorganisaatio. Retkipaikka.fi on Suomen suosituin luontomatkailusivusto, joka tavoittaa vuosittain yli 1,2 miljoonaa suomalaista käyttäjää. Retkipaikka esittelee sivustollaan ja omassa karttapalvelussaan suomalaisia ja lähialueiden luontokohteita.
Retkipaikan perusti vihtiläinen digitaalisen markkinoinnin asiantuntija Antti Huttunen vuonna 2012. Retkipaikka-blogin alkuperäinen idea oli esitellä perustajansa retkiä. Sivusto laajeni nopeasti luontokohteiden esittelyyn, ja samalla mukaan liittyi muita kirjoittajia. Vuoden 2015 loppuun mennessä kirjoittajaverkosto oli laajentunut valtakunnalliseksi, 55 henkilöä käsittäväksi yhteisöksi. Vuonna 2022 Retkipaikalla oli jo yli 100 hengen yhteisö.
Vuoden 2016 elokuuhun mennessä sivusto oli julkaissut jo lähes 1 500 luontoa ja retkeilyä käsittelevää artikkelia. Tällöin artikkeleita oli luettu yli 6,5 miljoonaa kertaa, joista vuoden 2015 aikana yli 2 500 000 kertaa.
Karttakeskus julkaisi toukokuussa 2015 Retkipaikka-kirjan. Touko Kauppisen ja Antti Huttusen toimittamassa kirjassa esitellään 80 kiinnostavaa luontokohdetta.
Luontokeskukset ja -palvelut
Retkipaikka tuottaa luontomatkailupalveluita Metsähallituksen omistamissa lokaatioissa Suomen luontokeskus Haltia ssa Espoossa, Nuuksion kansallispuisto n vieressä ja Kolin luontokeskus Ukossa Lieksassa , Kolin kansallispuistossa.
Luontokeskusten palveluihin sisältyvät kokous- ja kongressipalvelut, luontoaktiviteetit ja -opastukset, retkeilyneuvonta, tapahtumatuotanto ja myymälät.
Valkokärpässieni
Valkokärpässieni (Amanita virosa, aikaisemmin "valkoinen kärpässieni" ) on tappavan myrkyllinen kärpässienilaji. Se on kavalakärpässienen (A. phalloides) ohella Suomen myrkyllisin sienilaji. Sienen myrkky ei häviä keittämällä. Valkokärpässieni on kuusen ja lehtipuiden sienijuuri.
Koko ja ulkonäkö
thumb|220px|left|Valkokärpässienen heltat ovat aina valkoiset. Valkokärpässieni on kauttaaltaan puhtaan valkoinen ja myös sen heltat ovat pysyvästi valkeat, mutta vanhalla sienellä lakkiin voi tulla myös kellertävä sävy. Valkoinen väri ei muutu kosketuksesta tai muusta käsittelystä. Lakki on leveydeltään alle kymmensenttinen ja muodoltaan kupera, nuorella sienellä muoto on puolestaan munamainen. Lakin reunoilla ei ole säteittäisiä uurteita, eikä sen pinnalla ole pilkkuja erotuksena muista kärpässienilajeista. Jalka on pitkä, hoikka ja pinnaltaan vanukkeinen. Jalan yläosassa on usein, mutta ei aina, repaleinen rengas. Sienen tyvessä on myös repaleinen tuppi, joka tosin voi jäädä maahan, kun sieni poimitaan. Valkokärpässienen pinta on kosteana tahmeahko ja kuivana kiiltävä. Malto on valkoista ja haurasta. Valkokärpässieni tuoksuu heikosti. Tuoksu muistuttaa raakaa perunaa, mutta on epämiellyttävä.
Retkipaikka
Metsien kätkemä tv-sarja
Kesällä 2016 esitettiin Yle TV1:llä Retkipaikka-blogiin perustuva tv-ohjelma Metsien kätkemä. Kotimaiseen sarjaan tehtiin vielä toinen tuotantokausi.
Mohamed El Yamani
Mohamed El Yamani (, s. 1. tammikuuta 1982 Egypti) on egyptiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Valkokärpässieni
Samankaltaiset lajit
Useat syötävät herkkusienet muistuttavat erehdyttävästi valkokärpässientä. Näistä valkokärpässienen erottaa kuitenkin kokonaan valkoisista heltoista, sillä herkkusienten heltat ovat useimmiten vaaleanpunertavia tai lähes mustia. Valkokärpässienen voi sekoittaa myös lehtokärpässieneen (A. alba) tai valkoiseksi haalistuneeseen keltakärpässieneen (A. citrina) sekä harvinaiseen isolimalakkiin (Limacella guttata). Myös viljelytuppisieni (Volva­riella vol­vacea), joka on yleinen ruokasieni Aasiassa, muistuttaa nuorta valkokärpässientä ja sekaannus on aiheuttanut Pohjoismaissa monia myrkytystapauksia.
Retkipaikka
Metsien kätkemä tv-sarja
Sarjan formaatti on kansainvälisesti kiinnostava, ja Australian
Mohamed El Yamani
Yamani siirtyi belgialaiseen Standard Liègeen vuonna 1998. Hän vakuutti seurassa otteillaan ja oli hyvin lähellä siirtoa italialaiseen Juventukseen. Siirto kariutui kuitenkin, kun Yamani joutui vakavaan auto-onnettomuuteen Kairossa. Yamani voitti Standard Liègessä pelatessaan kerran Belgian cupin. Yamani siirtyi lainasopimuksella KV Mecheleniin kauden 2003 alussa.
Valkokärpässieni
Kasvuaika ja -paikka
Valkokärpässieni kasvaa elo-syyskuussa. Sitä tavataan runsaimmin paksusammaleisissa kuusikoissa, sekä yleisesti havu- ja sekametsissä. Lajia esiintyy lähes kaikkialla Euroopassa. Pohjois-Amerikassa esiintyy sen samannäköisiä ja yhtä myrkyllisiä lähisukulaisia, mutta on toistaiseksi epäselvää, tavataanko siellä myös juuri tätä lajia. Laji on joinain vuosina melko yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa ja harvinaistuu mentäessä pohjoiseen. Pohjoisimmat havainnot ovat Rovaniemeltä.
Retkipaikka
Metsien kätkemä tv-sarja
Kausi 1.
Kausi 2.
Mohamed El Yamani
Yamani oli Egyptin juniorimaajoukkueen vakionimiä seuran voittaessa pronssia nuorten MM-kilpailuista 2001. Hän teki turnauksessa neljä maalia ja voitti hopean kengän. Yamani debytoi Egyptin maajoukkueessa marraskuussa 2002 Nigeriaa vastaan ja teki samassa ottelussa maalin. Hän on pelannut kaksi A-maaottelua.
Valkokärpässieni
Myrkyllisyys
Valkokärpässieni sisältää amatoksiinien lisäksi fallotoksiineja, virotoksiineja ja happo- ja lämpölabiileja glykoproteiineja, fallolysiinejä. Fallolysiinit ovat sienimyrkytyksissä merkityksettömiä, koska ne eivät vaikuta syötynä. Laskimoon annettuna ne aiheuttivat kuitenkin koe-eläimille vaikean hemolyysin.
Myrkytystä hoidetaan ensisijaisesti poistamalla myrkky elimistöstä ja elintoimintojen tukitoimenpiteillä, sekä tarvittaessa maksansiirrolla. Silybiinin ja N-asetyylikysteiinin on havaittu mahdollisesti vähentävän kuolleisuutta. Toistuva lääkehiilen anto on eduksi suoleen erittyvän myrkyn sitomiseksi.
Valkokärpässienessä on täysin erilaisia myrkkyjä kuin esimerkiksi hyvin yleisessä punakärpässienessä. Punakärpässieni sisältää hermomyrkkyjä, ja sen aiheuttama myrkytys onkin hyvin harvoin hengenvaarallinen, toisin kuin valkokärpässienen.
Setun
Setun (Venäjäksi: Сетунь ) oli tasapainotettua trinäärijärjestelmää (-1, 0, 1) käyttävä tietokone, joka kehitettiin vuonna 1958 Moskovan valtionyliopistossa. Niitä kehitettiin Sergei Sobolev:in ja Nikolay Brusentsov:in johdolla. Tietokoneet ovat ainoita tuotantoon asti päässeitä fyysisesti trinäärijärjestelmää käyttäviä tietokoneita. Tietokoneita rakennettiin Moskovan valtionyliopiston tarpeisiin. Niitä valmisti Kazan mathematical plan. Viisikymmentä tietokonetta rakennettiin ja niiden valmistaminen lopetettiin 1965. Vuosina 1965–1970 käytettiin normaaleja binäärijärjestelmää käyttäviä tietokoneita, vaikka niiden hinta oli 2,5-kertainen verrattuna Setuniin. 1970 kehitettiin trinääritietokoneesta uusi malli Setun-70.
Setun nimitettiin Setunjoen mukaan, mikä loppuu Moskovan valtionyliopiston lähellä.
DSSP
DSSP (Dialog System for Structured Programming) on ohjelmointikieli, joka suunniteltiin Setunille. Sen suunnittelivat Moskovan tietojenkäsittelytieteen osaston oppilaat, jotka olivat Nikolay Brusentsov laboratoriossa 1980. 32-bittinen versio kehitettiin vuonna 1989.
DSSP on samankaltainen Forth ohjelmointikielen kanssa; molemmat ovat esimerkkejä pinokeskeisistä ohjelmointikielistä. Se voi vaikuttaa muunnelmalta Forth:ista, mutta sen juuret vievät trinäärilogiikalla toimiviin tietokoneisiin kuten Setuniin.
DSSP:n takana on ideologia vähentää semanttisia aukkoja käyttöliittymän ja tietokonejärjestelmän välillä. Yksi periaate oli, että pitäisi olla yksi kieli, jolla ohjataan ja käytetään tietokonetta. Toinen periaate oli ”yksi sana tekstiä – yksi sana konekoodia”. DSSP:n rakenne pysyy hyvin lähellä todellista konekoodia. Se käyttää käänteistä puolalaista notaatioita pinomaista matemaattista kaavojen laskutapaa.
Ensimmäinen englanninkielinen dokumentti, joka käsittelee tätä hämäräperäistä ohjelmointikieltä erottelee DSSP:tä Fourth ohjelmointikielestä seuraavalla tavalla: ”DSS:ptä ei keksitty se löydettiin. Tämän takia DSSP:stä ei ole versioita vain laajennuksia. Fourth on käytännön luoma. DSSP on teorian luoma. Mutta ne ovat samankaltaisia ja sillä tosiasialla on suuri merkitys.”
Pulau Tekong
Pulau Tekong on yksi Singaporen saarista. Se sijaitsee Singaporen pääsaaren koillispuolella. Pulau Tekongilla toimii Singaporen armeijan koulutuskeskus. Saaren pinta-alaa kasvatetaan jatkuvasti täyttömaan avulla.
Saarella elää monia harvinaisia eläinlajeja kuten malaijanpiikkisika.
United Kennel Clubs International
Rodut
UCI:n rekisteröimiin rotuihin lukeutuu tavallisimpien lisäksi erittäin harvinaisia ja muualla Euroopassa niin kansainvälisellä kuin kansallisella tasollakin tunnustamattomia rotuja. Osa roduista on lueteltu seuraavassa listassa:
UCI-jäsenmaat
UCI on saavuttanut erityisen suuren suosion Itä-Euroopassa, ja siitä myös osittain johtuu että se on tunnustanut monta itäeurooppalaista rotua joita ei ole hyväksytty entisen Neuvostoliiton maita lukuun ottamatta missään muualla - eikä osaa edes kotimaidensa virallisissa FCI:n alaisissa kennelliitoissa (kuten kaksi tšekkiläistä rotua, turskonrottaterrieri ja ussurtar). Tietyt muualla epäviralliset rodut, kuten itäeuroopanpaimenkoira ja moskovanvahtikoira tunnustetaan suurosassa entisistä IVY-maista. Moskovanvahtikoira tunnustetaan nykyisin läntisemmässäkin Itä-Euroopassa, kuten Unkarissa.
Mukana on kenneljärjestöjä seuraavista maista:
Euroopan lääkevirasto
Euroopan lääkevirasto eli European Medicines Agency eli EMA on lääkevalmisteiden arviointiin perustettu virasto. Vuosina 1995–2004 siitä käytettiin nimeä European Agency for the Evaluation of Medicinal Products. Viraston toiminnan rahoituksesta vastaavat Euroopan unioni ja lääketeollisuus sekä epäsuorasti myös jäsenmaat. Se perustettiin harmonisoimaan jäsenmaiden kansallisten valvontaelinten toiminta mutta ei korvaamaan niitä.
Virasto vastaa lääkevalmisteiden myyntilupahakemusten tieteellisestä arvioinnista. Virasto toimi vuoteen 2019 saakka Lontoon Canary Wharfissa,. Melko lähellä EMA:a Canary Wharfissa toimi myös Euroopan pankkiviranomainen (EBA), joka toinen EU:n erillisvirasto.
pienoiskuva|270px|Euroopan lääkevirasto (EMA) toimi alkuvuoteen 2019 saakka Lontoon [[Canary Wharfilla (30 Churchill Place, kulmaikkunoilla varustettu rakennus kuvan keskellä).]] Marraskuussa 2017 EU:n jäsenmaat päättivät, että virasto siirretään Britannian EU-eron vuoksi Amsterdamiin. Virasto muutti Amsterdamiin käytännössä maaliskuussa 2019. Ensin työskentely tapahtui väliaikaisissa tiloissa, helmikuussa 2020 virasto muutti virallisesti EMA:lle valmistuneeseen uudisrakennukseen. Viraston johdossa on professori Guido Rasi (11/2015–).
Taikinamäki
thumb|[[Lappeenrannan vesitorni ja Arboretumin puita]] thumb|[[Lappeenrannan kaupunginteatteri]] thumb|Vuoden 2014 [[puolustusvoimain lippujuhlan päivä|lippujuhlan päivän paraatijoukkoja Taikinamäen kiertoliittymässä]]
Taikinamäki on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin keskustassa.
Lappeenrannan kuudennen ja seitsemännen kaupunginosan alueet eli nykyiset Taikinamäki ja Kimpinen liitettiin Lappeenrantaan pakkolunastamalla 11. toukokuuta 1907. Aiemmin alueet kuuluivat Lappeen pappilan maihin.
Taikinamäen maamerkki on Lappeenrannan vesitorni ja sen edustan suuri kiertoliittymä. Alkuperäinen vesitorni valmistui vuonna 1927 ja nykyinen vanhan ympärille vuonna 1955. Vesitornin tuntumasta alkaa puulajipuisto Arboretum, joka jatkuu itään Kimpisen ja Lepolan kaupunginosien alueelle Valtakadun molemmin puolin.
Pohjolankadulla ovat Kimpisen koulu ja siihen nykyisin kuuluva Peltolan koulu, Kimpisen lukio ja Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkon seurakuntakeskus. Pohjolankadun koulukiinteistöissä Taikinamäellä toimi aiemmin myös Saimaan ammattikorkeakoulun yksiköitä, jotka muuttivat Skinnarilaan vuonna 2011. Koulukadulla on Lappeenrannan musiikkiopisto. Sen pihapiirissä on Lappeen ensimmäinen kansakoulu, joka aloitti toimintansa 1870-luvun lopulla. Vuonna 1917 viereen rakennettiin Taikinamäen koulu, joka on purettu 2000-luvulla. Vapaudenaukion ympäristössä ovat Lappeenrannan kaupunginkirjaston pääkirjasto, Lappeenrannan kaupunginteatteri ja Assi Vapaudenaukio eli entinen Technopolis.
Taikinamäen asutus on 90 prosenttisesti kerrostaloasutusta. Taikinamäen tilastoalueella on 888 asukasta.
Kaupunginosaa rajaavat Maaherrankatu pohjoisessa, Pajakuja ja Messukatu idässä, Armilankatu etelässä ja Lappeenkatu ja Anni Swanin katu lännessä. Taikinamäen naapurikaupunginosia ovat Kimpinen, Lepola, Peltola ja Kylpylä.
Aiheesta muualla
61.05969°N, 28.19603°W
Ruskopallokala
Ruskopallokala (Monotrete turgidus vanh. Tetraodon turgidus) on kaakkoisaasialainen makean veden pallokalalaji. Se kuului aiemmin Tetraodon-sukuun, mutta siirrettiin uuteen sukuun vuonna 2000 yhdessä muutaman muun Mekong-joen pallokalalajin kanssa.
Ulkonäkö ja koko
Ruskopallokala voi kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Sen vartalo on nuijamainen ja väritys ruskeankirjava. Selässä on tummia, vaaleareunaisia melko suuria säännöllisen pyöreitä täpliä ruskealla pohjalla, vatsapuolella pilkut ovat pienempiä ja taustaväri kermanvalkea. Tämän kuvioinnin lisäksi kalan pinnassa on aivan pieniä valkoisia nystermämäisiä pisteitä.
Se on vaikea erottaa rubiinipallokalasta; merkittävin ero on pyrstön tyvessä oleva täplä, joka on ruskopallokalalla tumma, rubiinipallokalalla punasävyinen. Muita samantyyppisiä pallokaloja ovat maalipallokala, ruostepallokala ja töppöpallokala. Kuten jyrsijöillä, niiden hampaat kasvavat koko elämän ajan, ja jos ne kasvavat liian pitkiksi, kala kuolee nälkään. Hampaat pysyvät lyhyinä kovakuoristen ravintoeläinten avulla.
Alkuperä
Ruskopallokala elää Mekong-joen vesistössä Thaimaassa ja Laosissa.
Käyttäytyminen
Ruskopallokalat ovat aktiivisimmillaan hämärissä ja öiseen aikaan. Ne ovat aggressiivisia muita pallokaloja ja varsinkin saman lajin yksilöitä kohtaan.
Vesiolot ja ravinto
Sopiva lämpötila on 23–26 °C ja pH 6,0–7,8. Ruskopallokalat syövät lihapitoista ravintoa, johon pitää kuulua tarpeeksi kovia osia (esimerkiksi kotilon ja äyriäisten kuoria), sillä muuten kalan hampaat kasvavat liikaa. Useimmat akvaariokauppaan tulevat yksilöt on pyydystetty luonnosta, eivätkä ne välttämättä opi heti syömään kuollutta ruokaa. Akvaarioharrastajien suosima temppu on liikuttaa herkkupalaa, esimerkiksi pakastettua krilliä, siiman päässä kalan suun edessä, kunnes se tottuu pakasteravintoon. Aikuisten kalojen ei tarvitse saada syödä joka päivä.
Lähteet
Monotretus turgidus
Amagiri (1930)
Amagiri oli keisarillisen Japanin laivaston Fubuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Ishikawajiman telakalta, missä köli laskettiin 28. marraskuuta 1928. Se laskettiin vesille 27. helmikuuta 1930 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 10. marraskuuta.
Palvelus
Tyynenmeren sodan alkaessa alus oli 3. hävittäjälaivueen 20. viirikössä, jonka muuta alukset olivat Asagiri ja Yugiri. Laivue osallistui Malakan valtaukseen. Vuonna 1942 alus siirrettiin laivueen mukana Hollannin Itä-Intiaan, missä se suojasi maihinnousuja. Maihinnousuista vapauduttuaan alus osallistui syöksyyn Intian valtamerelle ja Bengalinlahdelle.
Elokuussa alus kuljetti viirikön mukana joukkoja Borneolta Guadalcanaliin, kun osasto joutui Yhdysvaltain merijalkaväen syöksypommittajien hyökkäyksen kohteeksi. Hyökkäyksessä upposi Asagiri ja Amagiri vaurioitui lievästi, muiden vaurioituessa pahoin. Heinäkuussa 1943 alus kuljetti Hatsuyukin kanssa Kulanlahdelle, kun osasto joutui Yhdysvaltain laivaston TG38.1:n maaliksi, jolloin kumpikin alus vaurioitui. Lisäksi Yhdysvaltain laivaston hävittäjät USS Nicholasin ja USS Radfordin vaurioittivat alusta lisää.
Eräällä täydennysmatkalla alus upotti USS PT109:n. Alus siirrettiin Intian valtamerelle ja upposi 23. huhtikuuta 1944 Bornean rannikolla osuttuaan miinaan.
Marjaomenapuu
Marjaomenapuu (Malus baccata) on ruusukasvien heimoon ja omenapuiden sukuun kuuluva lehtipuulaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Aasiassa. Laji on kotoperäinen suurimmassa osassa Pohjois-Aasiaa, mutta sitä viljellään myös muualla koristepuuna, vartetun kasvin perusrunkona ja bonsaina. Kasvilla on runsaasti tuoksuvia valkoisia kukkia ja halkaisijaltaan noin senttimetrin mittainen, syömäkelpoinen punainen tai keltainen omena.
Ulkonäkö ja koko
Kasvin kukkaperä on hoikka ja pituudeltaan 1,5–4 senttimetriä. Kukkaperistä kasvaa neljästä kuuteen tuoksuvaa, valkoista kukkaa, joiden halkaisija on 3–3,5 senttimetriä. Terälehdet ovat valkoisia ja munanmuotoisia, suunnilleen 2–2,5 senttimetrin pituisia. Kukasta kypsyvä pallomainen hedelmä on vaihtelee väriltään punaisesta keltaiseen ja muistuttaa kaukaa katsottuna kirsikkaa; vain noin senttimetrin mittaisia hedelmiä kasvaa useita yhdessä tiheässä ryppäässä. Kasvin kukinta tapahtuu keväällä, hedelmät kypsyvät syys-lokakuussa.
Levinneisyys ja elinympäristö
Marjaomenapuu kasvaa luonnonvaraisena Venäjällä, Mongoliassa, Kiinassa, Koreassa, Bhutanissa, Intiassa ja Nepalissa, joissa se kasvaa yleisenä sekametsien mäkisillä rinteillä enintään 1500 metrin korkeudessa. Lajia kasvaa myös Japanissa, ja se on tuotu koristekasviksi Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan. Erityisesti Suurten järvien alueella ja Yhdysvaltain koillisosissa laji on levinnyt myös luontoon.
Luokittelu
Marjaomenapuu kuuluu ruusukasvien heimoon ja omenapuiden sukuun. Lajilla on useita muunnoksia:
Gemma Bellincioni
thumb|right|Gemma Bellincioni ja [[Roberto Stagno Cavalleria rusticanassa]] Matilda Cesira eli Gemma Bellincioni (18. elokuuta 1864 Monza – 23. huhtikuuta 1950 Napoli) oli italialainen sopraano. Hän syntyi laulajien tyttäreksi ja teki oopperadebyyttinsä Napolissa 1880. Hän esiintyi seuranneiden vuosikymmenien aikana runsaasti Euroopassa ja Etelä-Amerikassa, mutta esiintyi vain kerran Lontoossa (1895) eikä koskaan Metropolitan-oopperassa.
Bellincioni loi Santuzzan roolin Pietro Mascagnin oopperassa Cavalleria rusticana vuonna 1890. Turidduna oli teoksen kantaesityksessä Roberto Stagno, jonka kanssa Bellincioni oli mennyt naimisiin Argentiinassa vuonna 1886. Bellincioni loi myös Umberto Giordanon Fedoran nimiroolin vuonna 1898. Hän kirjoitti ohjeistusta laulajille sekä omaelämäkerran Io e il palcoscenico (Milano, 1920). Viimeiset vuotensa laulaja vietti Napolissa, jossa hän kuolikin.
Doctor Strange in the Multiverse of Madness
Doctor Strange in the Multiverse of Madness on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut Marvel Comicsin sarjakuvahahmoon Tohtori Outo perustuva supersankarielokuva. Se on jatko-osa elokuvalle Doctor Strange (2016) ja Disney+-sarjalle WandaVision (2021) sekä Marvel Cinematic Universen (MCU) 28. elokuva ja neljännen vaiheen viides elokuva. Elokuvan ohjasi Sam Raimi ja käsikirjoitti Michael Waldron. Elokuvan pääosissa ovat Benedict Cumberbatch, Elizabeth Olsen, Chiwetel Ejiofor, Benedict Wong, Xochitl Gomez, Michael Stuhlbarg ja Rachel McAdams. Elokuvassa Stephen Strangen on suojeltava portaaleja eri universumeihin avaamaan kykenevää America Chavezia hulluksi tulleelta Wanda Maximoffilta.
Doctor Strangen ohjaajalla ja käsikirjoittajalla Scott Derricksonilla oli suunnitelmissa palata jatko-osan ohjaajaksi jo lokakuusta 2016 alkaen ja hänen paluunsa vahvistettiin joulukuussa 2018. Cumberbatchin ja Wongin vahvistettiin myös palaavan rooleihinsa. Elokuvan virallinen nimi, Olsenin liittyminen elokuvan näyttelijöihin ja Derricksonin suunnitelmat lisätä elokuvaan goottikauhuelokuvaelementtejä paljastettiin vuoden 2019 San Diego Comic-Con Internationalissa. Lokakuussa 2019 Jade Halley Bartlett palkattiin käsikirjoittajaksi. Tammikuussa 2020 Derrickson erosi ohjaajan paikalta luovien erimielisyyksien vuoksi. Helmikuussa Waldron liittyi projektiin ja Raimi osallistui neuvotteluihin ohjaajan paikasta. Huhtikuussa 2020 Raimi vahvisti valintansa ohjaajaksi. Kuvaukset alkoivat marraskuussa 2020 Lontoossa, mutta ne keskeytettiin väliaikaisesti tammikuussa 2021 koronaviruspandemian vuoksi. Kuvauksia jatkettiin maaliskuussa 2021 ja ne päättyivät huhtikuussa.
Doctor Strange in the Multiverse of Madness sai maailmanensi-iltansa Dolby Theatressa, Hollywoodissa, 2. toukokuuta 2022. Elokuvateattereihin se ilmestyi Suomessa 4. toukokuuta ja Yhdysvalloissa 6. toukokuuta 2022. Elokuva sai pääosin positiivisen vastaanoton. Kriitikot ylistivät Raimin ohjaustyyliä, sekä näyttelijöiden roolisuoritusta (erityisesti Cumberbatchin, Olsenin ja Gomezin), mutta kritisoivat elokuvan tarinaa ja juonen etenemistahtia.
Juoni
America Chavez sekä Maan-617 variantti Stephen Strangestä etsivät Vishantin Kirjaa voittaakseen nauhamaisen demonin, joka jahtaa heitä saadakseen Chavezin kyvyn avata portaaleja minne tahansa multiversumissa. Demoni on kuitenkin liian voimakas, joten Strange yrittää poistaa Chavezin voimat, mutta demoni tappaa hänet. Ja Chavez lähettää itsensä ja Strangen ruumiin vahingossa Maahan-616. Maan-616 Strange oli vieraana entisen rakastettunsa, Christine Palmerin, häissä, kunnes olento nimeltä Gargantos, joka nauhademonin tavoin myös jahtaa Chavezia, ilmestyy New Yorkiin. Ylimmän velhon, Wongin, avulla Strange surmaa Gargantoksen ja pelastaa Chavezin.