cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
MS Roslin
Hylkyyn oli jäänyt 30 000 litraa pirtua kymmenen litran peltikanistereissa ja parin seuraavan päivän aikana lähiseudun asukkaat keräsivät tätä lastia ja piilottivat sitä eri paikkoihin. Poliisi sai kuitenkin vihiä asiasta ja pidätti osan lastin piilotukseen osallistuneista, jotka kuulusteluissa paljastivat kanistereiden piilopaikat. Lisäksi poliisi haltuun jäi palaneeseen hylkyyn vielä jäänyt pirtu.
Roslinin virolainen miehistö nousi Helsingissä laivaan, joka ajoi Suomenlahdella sodanaikaiseen miinaan ja upposi vieden virolaiset mukanaan. Laivan saksalainen kapteeni pelastui, koska hän ei ollut lähtenyt samassa laivassa.
Kokkolan sukelluskerhon urheilusukeltajat löysivät Roslinin hylyn toukokuussa 1970. Hylystä on nostettu jonkin verran esineistöä, muun muassa pari kansiluukkua.
FS Fulmar (P740)
Fulmar (runkonumero P740) on Ranskan laivaston vartiolaiva.
Hankinta
Lokakuussa 1996 Ranskan merivoimat lunasti Boulognessa SOCARENAMin vuonna 1991 valmistaman Jonathanin, jonka LNI ja DCN Lorient muuttivat lokakuusta 1996 kesäkuuhun 1997 vartiolaivaksi. Se otettiin palvelukseen 28. lokakuuta 1997.
Palvelus
Alus oli 2014 Saint-Pierre ja Miquelonille.
Takajärvi (järvi Hattulassa)
Takajärvi on Kanta-Hämeessä Hattulassa Hyrvälän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 607 hehtaaria ja se on 4,4 kilometriä pitkä ja 2,6 kilometriä leveä. Järven pohjoisosat ovat muodostuneet harjujakson muodostumista. Takajärven kylässä kohoaa rannasta kaksi 25 metriä korkeaa mäkeä ja luoteispäässä saman korkuinen Hautalamminmäki.
Saaria on 19, joista Kotsaari, Pyhäsaari, Hitonsaari ja Lumiriippa ovat yli hehtaarin kokoisia, muista saarista viisi ovat yli aarin ja loput 11 ovat alle aarin kokoiset. Saarten yhteispinta-ala on 39 hehtaaria ja niiden rantaviivan yhteispituus on 3,6 kilometriä. Muita nimettyjä saaria ovat Parisaaret, Pajusaari ja Hiukia. Lintusaari on nimestään huolimatta niemi.
Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 40,1 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 6,6 metriä ja suurin syvyys on 18,3 metriä. Syvin kohta sijaitsee Lumiriipan länsipuolella.
Sen rantaviivan pituus on 27,6 kilometriä. Hämeenlinnan raja kulkee järven länsipuolelta ohitse. Järven rannan tuntumassa sijaitsevat Könnölän, Pyhälahden ja Takajärven kulmakunnat. Järven lähellä sijaitsee neljä maatilaa ja sen rannoille on rakennettu lähes 150 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Könnölästä tai Hyrvälästä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,6 metriä mpy. Järveen laskee 15 ojaa, joista Sonnanoja, Rastaslamminoja ja Heinisuonoja ovat huomattavimmat. Siihen laskee suoraan Mustalammi, Vinjalammi ja Iso Rastaslammi. Järven laskujoki on Alajoki, joka laske Alajärveen.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven rantaviivan muoto ei seuraa nykyistä reittiä. Merkittävin ero on Lintusaaressa, joka sijaitsi tuolloin saarenmitan päässä pohjoisrannasta, mutta se on nykyään maatunut kiinni rantaan niemeksi. Järvellä on selvästi suoritettu järvenlasku. Tätä tukee Kansalaisen Karttapaikan rinnevarjostuskuvat. Järvenlasku on tapahtunut ennen vuotta 1960.
Let Me Love You
Let Me Love You on Tamaran, Vrčakin ja Adrijanin kappale, joka edusti Pohjois-Makedoniaa (tai tuolloista Makedonian tasavaltaa) vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa. Kappale jäi semifinaalin kymmenenneksi 64 pisteellä, ollen näin ensimmäinen putoaja Ruotsin päästyä finaaliin tuomariäänin. Kappaleen alkuperäinen makedoniankielinen nimi oli Vo ime na ljubovta, mutta myöhemmin kappale päätettiin esittää englanniksi, ja nimi vaihtui nykyiseen versioon.
Täysruokosokeri
thumb|Muscovadosokeria thumb|Rapadura ([[Brasilia)]] thumb|Panela ([[Kolumbia)]] Täysruokosokeri (myös mm. muscovado, panela tai rapadura) on ruskeaa sokeria, jonka valmistusaineena on sokeriruo'on kuivattu mehu. Se poikkeaa muista sokereista valmistustavassaan ja ravintoarvoissaan.
Täysruokosokeri valmistetaan puristamalla mehu sokeriruo'osta. Tämän jälkeen mehu kuivataan lämmittämällä. Täysruokosokeria ei kirkasteta fosforihapolla, sentrifugoida, rikkidioksidivalkaista tai muuten prosessoida pidemmälle. Sokeriruo’on sisältämiä vitamiineja ja kivennäisaineita säilyy näin ollen enemmän kuin prosessoiduissa sokerituotteissa. Kuivatettu mehu jauhetaan ja pussitetaan. Sokeria ei kiteytetä. Ulkoisesti täysruokosokeri on pulverimaista, väriltään ruskeaa, vaaleaa tai tummaa, tai harmaata.
Japanin Okinawassa täysruokosokeria eli kokutoa on tuotettu yli 400 vuotta. Kaupallisena nimenä täysruokosokerille on myös sucanat ja intiaanisokeri.
Muscovado-sana on muotoutunut portugalinkielisestä sanasta mascavado: ’puhdistamaton, luonnonmukainen’. Sanaa käytettiin jo 1500-luvulla kansainvälisessä sokerikaupassa.
Väristin
thumb|320px|right|[[Kärpänen, jonka halterit näkyvät siipiparin takana lyhyinä, nuppineulamaisina ulokkeina]] Väristimet eli halterit ovat kaksisiipisillä (Diptera) hyönteisillä olevat elimet, jotka ovat kehittyneet taemmasta siipiparista. Väristin on muodoltaan nuijamainen ja sen tehtävänä on ilmoittaa hyönteiselle sen asento. Samalla se toimii asennonsäädön apuvälineenä lennossa. Kokeissa kärpäsiltä on poistettu väristimet, jolloin niiden lentokyky on laskenut dramaattisesti.
No One Ever Really Dies
No One Ever Really Dies (tyyliteltynä NO_ONE EVER REALLY DIES) on yhdysvaltalaisen funk-rock yhtye N.E.R.Din viides studioalbumi, jonka julkaisi Columbia Records 15. joulukuuta 2017.
Orimattilan aluelehti
Orimattilan aluelehti on Hämeen Median kustantamiin Seutunelosiin kuuluva ilmaisjakelulehti. Lehden päätoimittaja on Sisko Ojajärvi ja toimittajana Riitta Teeriaho.
Victoria Cup
right|150px Victoria Cup oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton ja NHL:n vuosittain järjestämä turnaus, jota pelattiin vuosina 2008 ja 2009. Victoria Cup oteltiin NHL-joukkueen ja jääkiekon mestarien liigan voittajan kesken, tosin ensimmäiseen Victoria Cupiin pääsi ECC:n voittaja, koska mestarien liigaa ei vielä pelattu. Victoria Cupia oltiin alustavan suunnitelman mukaan palauttamassa kaudella 2014–2015 palaavan mestarien liigan myötä, mutta näin ei koskaan tapahtunut.
Orimattilan aluelehti
Lehti edustaa lähes neljännestä Seutunelosten 39 539 kappaleen kokonaispainoksesta. Orimattilan Kuivannolle jaetaan myös Nastola-lehti.
Victoria Cup
Kilpailun nimi pohjautui Montréalissa sijaitsevasta Victoria-jääkiekkokaukalosta, jota pidetään yhä edelleen jääkiekon synnyinpaikkana. Kansainvälisen jääkiekkoliiton mukaan kaikkien aikojen ensimmäinen jääkiekko-ottelu pelattiin kyseisellä paikalla.
Orimattilan aluelehti
Lehti alkoi ilmestymisensä uudelleen 1. joulukuuta 2004, kun Lahden seudun ilmaisjakelulehdet syksyllä 2003 yhdistänyt Seutuviikko purettiin. Tästä kuitenkin jäi Seutunelosille yhteinen päätoimittajuus.
Brain Damage (kappale)
Kappale käsittelee mielisairautta, lähinnä skitsofreniaa, jota yhtyeen entinen keulakuva Syd Barrett sairasti. Kappaleessa viitataan myös häneen. Kappaleen nauhatehosteiden maanisella naurulla kappaleeseen on saatu hyvin kappaletta kuvaava tunnelma, jota korostavat myös taustalla olevat syntetisaattorit.
Victoria Cup
Ensimmäinen Victoria Cup pelattiin Sveitsin Bernissä 1. lokakuuta 2008. Ottelussa kohtasivat jääkiekon mestarien liigan voittaja Metallurg Magnitogorsk ja yhdysvaltalainen New York Rangers. Rangers nousi 3-0-tappioasemasta vielä 3-4-voittoon. Voittomaali syntyi vain 20 sekuntia ennen ottelun päättymistä. Rangers tienasi voitostaan palkkionia miljoona Sveitsin frangia eli noin 607 000 euroa (830 620 dollaria).
Maastoyksipyöräily
Maastoyksipyöräily on pyöräilyä maastossa yksipyöräisellä polkupyörällä. Maastoyksipyöräilyssä ajetaan maastossa samaan tapaan kuin tavallisessa maastopyöräilyssä. Ajaa voidaan metsässä poluilla, avokallioilla, hiekkateillä, jäällä, lumessa ja vuorilla.
Lajin historia
Maastoyksipyöräily syntyi 1980-luvulla itsenäisesti eri yksipyöräilijöiden toimesta jotka opittuaan ajamaan tasaisella, kaipasivat lisää haastetta ja siirtyivät ajamaan maastoon poluille ja vuorille. Yksi maastoyksipyöräilyn pioneereista oli George Peck, joka julkaisi vuonna 1990 opetusvideon "Rough terrain unicycling" joka innoitti muita lajin harrastamiseen. Muita maastoyksipyöräilyn pioneereja ovat mm. John Foss ja Kris Holm.
Välineet
Yksipyörässä ajajan koko paino on yhden renkaan päällä. Tästä syystä tavalliset yksipyöräiset eivät kestä maastoajoa. Maastoyksipyörissä on erittäin vahva akseli, 36-reikäinen vanne, vahvat poljinkammet, kestävä satula, platform-polkimet ja leveä nappularengas. Usein mukana on myös hydraulinen käsijarru, jota käytetään pyörän hidastamiseen jyrkissä alamäissä. Tunnettuja maastoyksipyörien valmistajia ovat mm. Kris Holm, Nimbus ja Qu-Ax.
Microsoft Word
Microsoft Word on Microsoftin kehittämä maailmanlaajuisessa käytössä oleva tekstinkäsittelyohjelma, joka on saatavina useina erikielisinä versioina.
Sitä käytetään monilla työpaikoilla ja koulutuksessa. Sitä voi nykyään kokeilla ilmaiseksi, mutta maksaa sen jälkeen. Se sisältyy Microsoft 365 -pakettiin.
Ohjelman uusimmat versiot on julkaistu osana Microsoft Office -ohjelmistoa Windows 2000-, XP- ja OS X -käyttöjärjestelmille.
Luke Simpkin
Luke Simpkin (s. 5. toukokuuta 1979 Derby, Englanti) on uransa lopettanut brittiläinen raskaansarjan nyrkkeilijä.
Simpkin on oikeakätinen, eli nyrkkeilytermein Orthodox, ja hän on 1,88 metriä pitkä.
Ura
Simpkin aloitti paidattomana nyrkkeilyn vuonna 1998. Ensimmäisessä ottelussaan hän kohtasi debyyttiotteluaan tekevän Simon Taylorin. Heti seuraavassa ottelussaan hän joutui Crish P. Bacona, jonka ura oli tuolloin lukemissa 6–0, vastaan. Simpkin osoitti kuitenkin olevansa taistelija, eikä antanut helpolla periksi. Hän joutui kuitenkin nöyrtymään häviten ottelun lopulta pistein.
Seuraavassa ottelussaan Simpkin palasi voittojen tielle. Yksipuolinen ottelu Jason Flisheriä vastaan päättyi Simpkinin voittoon 5. erän jälkeen.
Luken ura on tällä hetkellä lukemissa 11 (8 KO) 31 (9 KO) 3 = 45.
Mäntsälän Uutiset
Mäntsälän Uutiset on Etelä-Suomen Median omistama, Mäntsälässä leviävä ilmaisjakelulehti, jonka aiempi omistaja oli Esan Kirjapaino Oy:n tytäryhtiö Esan Paikallislehdet Oy. Päätoimittaja on Kai Jauhiainen.
Toinen mäntsäläläinen paikallislehti oli tilattava Mäntsälä-lehti. Lisäksi paikkakunnalla ilmestyi ilmaisjakelulehti Mäntsälän Viikkouutiset.
Eclipse (kappale)
Eclipse on progressiivisen rock-yhtyeen Pink Floydin The Dark Side of the Moonin kymmenes ja päättävä raita, se jatkaa suoraan samalla riffillä, joka on myös aikaisemmassa kappaleessa Brain Damage.
Kappaleessa laulavat kaikki yhtyeen jäsenet ja myös albumin kappaleessa The Great Gig in the Sky laulava Clare Torry. Kappale käsittelee kuolemaa. Raita loppuu samanlaiseen sydämentykytykseen mistä albumin intro Speak to Me alkaa.
Kappaleen muusikot
+ taustalaulajat
Athos-luokka
Athos-luokka on Ranskan laivaston kahden vartiolaivan muodostama alusluokka, jonka aluksia käytetään kalastusalueen valvontaan, etsintä- ja pelastuspalveluun sekä Ranskan talousalueen valvontaan Bayonnessa.
Ahvenlammi (Hattula)
Ahvenlammi on Kanta-Hämeessä Hattulassa Hyrvälän kylän lähellä sijaitseva umpilampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se on syntynyt harjumuodostuman syvänteeseen. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat suota. Lampi on autio.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,8 metriä mpy. Koska lampi on umpilampi, ei siihen tule tai lähde ojia.
Vuoden 1976 talviolympialaisten mitalitaulukko
right|thumb|Kisojen hopeamitali. Vuoden 1976 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 37 eri maasta, jotka kilpailivat 37 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.
Sabine Dardenne
Sabine Dardenne (s. 28. lokakuuta 1983 ) on belgialainen tyttö, jonka Marc Dutroux sieppasi 28. toukokuuta 1996. 80 päivää kestäneen vankeuden jälkeen Belgian poliisi pelasti Dardennen ja kuusi päivää siepattuna olleen 14-vuotiaan Laetitia Delhezin samasta kellarista. Molemmat todistivat Dutroux'ta vastaan oikeudenkäynnissä vuonna 2004.
Sieppaus
Sabine Dardenne siepattiin maanantaiaamuna 28. toukokuuta 1996. Hän lähti yksin pyörällä koulumatkalle, joka kesti yleensä noin viisitoista minuuttia. Kello oli puoli kahdeksan, kun hän oli pyöräillyt kolmasosan matkasta. Silloin vanha asuntoauto ajoi hänen rinnalleen ja sivuovi avattiin. Sen kautta Dutroux veti Dardennen auton sisälle Michel Lelièvren ajaessa. Tapahtumalla ei ollut silminnäkijöitä varhaisesta ajankohdasta johtuen. Dutroux käski kuljettajaa pysäyttämään ajoneuvon hetkeksi ja hakemaan myös pyörän ja koululaukun sisälle. Matkan aikana Dutroux yritti huumata Dardennen lääkkeillä, mutta ei onnistunut syöttämään hänelle kaikkia pillereitä. Kaksi tuntia kestäneen matkan päätteeksi Dardenne ahdettiin matka-arkkuun, jossa hänet kuljetettiin Dutroux'n taloon.
Vankeus
Dardenne vietti ensimmäiset kolme päivää kahlittuna sänkyyn ilman vaatteita. Hänellä oli ainoastaan mahdollisuus käyttää vieressä olevaa pottaa. Seksuaalinen hyväksikäyttö alkoi toisena päivänä ja siksi aikaa Dutroux päästi Dardennen kahleista viedäkseen hänet makuuhuoneeseensa. Hän myös valokuvasi tyttöä. Samoihin aikoihin hän alkoi myös aivopestä tyttöä kutsumalla itseään tämän pelastajaksi. Hän väitti kidnappauksen taustalla olleen jokin asia, jonka Dardennen isä aikoinaan teki ja Dutroux oli itse asiassa pelastanut hänet pahempien kidnappaajien kynsistä. Sen jälkeen hän sanoi, että tytön vanhemmat eivät suostuneet maksamaan mittavia lunnaita, joita rikollisjoukko vaati. Lopulta Dardenne oli vakuuttunut, että ainoa keino selvitä hengissä oli pysyä sisällä talossa ja olla vaiti. Hän ei silti pitänyt seksuaalista hyväksikäyttöä normaalina eikä pystynyt ymmärtämään, miten se liittyi hänen suojeluunsa.
Kolmannen päivän lopussa Dutroux vei Dardennen kellariin, jossa hän viettäisi lopun vankeusaikansa. Paikka oli vain metrin leveä ja kolme metriä pitkä. Siellä oli hajoamaisillaan oleva patja, potta, hylly, kaksi hehkulamppua ja televisio, jota pystyi kuitenkin käyttämään ainoastaan Segan pelaamiseen. Dutroux väitti rakentaneensa paikan ainoastaan Dardennea varten, jotta rikollisjoukko ei löytäisi häntä. Lopulta hän sai myös tytön uskomaan, että hänen vanhempansa eivät edes yritä löytää häntä ja todennäköisesti uskovat tämän kuolleen. Päivät seurasivat samaa kaavaa: Dardenne pelasi pelejä ja teki koulutehtäviään, kunnes Dutroux tuli hakemaan hänet yläkertaan makuuhuoneeseensa. Ruoka oli aina huonolaatuisempaa kuin se mitä Dutroux söi ja suihkussa hän sai käydä ainoastaan, jos Dutroux pesi hänet itse.
SW (taajuusalue)
SW-taajuusalue (, SW), eli lyhytaaltotaajuusalue tai lyhytaaltoalue tai lyhyet aallot on yleisradiotoiminnan taajuusalue, jonka lähetystaajuusalue on 2 300 kHz– 26 100 kHz:ä. Aluetta ei pidä sekoittaa muuhun lyhytaaltolähetystoimintaan, kuten LA-radiopuhelinliikenteesen.
Sabine Dardenne
Vankeus
Dutroux antoi Dardennen kirjoittaa vanhemmilleen, mutta ei koskaan postittanut kirjeitä. Sen sijaan hän luki ne ja vastasi niihin sanallisesti omien päämääriensä mukaisesti. Dardennen ehdotettua soittaa vanhemmilleen Dutroux sanoi, että puhelimessa oli suora yhteys rikollisjoukon päämajaan ja tyttö tapettaisiin heti, jos hän yrittäisi soittaa.
SW (taajuusalue)
SW-aaltoalue oli lyhyitä aaltoja vielä 60-luvullakin, ja niiden käyttämiseksi pitkien (LW) ja keskipitkien aaltojen (MW) ohella tehtiin paljon kehitystyötä. Nykymittapuulla SW-alueen taajuudetkin ovat pitkiä, sillä suuri osa tietoliikenteestä (radio, televisio, mobiilidata...) liikkuu nykyään vielä lyhyempien aaltojen kuljettamina; UHF, ULA, matkapuhelimet, mikroaaltolinkit jne. Mahdollinen radion digitalisointi voi tuoda nykyistä (ULA-aluetta) lyhyemmät radioaallot takaisin yleisradiotoiminnan keskiöön, sillä digitaalilähetys (DRM) ei edellytä yhtä korkeita lähetystaajuuksia kuin ULA-alueen taajuusmoduloidut (FM) lähetykset.
Sabine Dardenne
Laetitia Delhez
Vankeutensa loppuvaiheessa Dardenne pyysi Dutroux'ta tuomaan hänelle ystävän seuraksi, sillä hän oli tylsistynyt. Lopulta Dutroux lupasi toteuttaa toiveen, mutta sieppasi toisen tytön, 14-vuotiaan Laetitia Delhezin. Dardenne tapasi hänet kahlittuna vuoteeseen vankeutensa 77. päivänä. Myöhemmin hän sanoi katuvansa pyyntöään loppuelämänsä, ja koki olevansa syypää Delhezin sieppaukseen ja hyväksikäyttöön. Delhez oli huumattu vahvemmin kuin Dardenne ensimmäisenä päivänään, joten hän ei pystynyt hahmottamaan tilannetta, vaikka huomasikin, että molemmille oli selitetty sama tarina rikollisjoukosta. Hän kuitenkin tunnisti Dardennen julisteista, joita oli ympäri Belgiaa, mutta Dardenne ei uskonut häntä aivopesun vuoksi.
SW (taajuusalue)
thumb|[[Porin lyhytaaltoasema|Porin SW-lähetysasema 50-luvulla. Lähetysantenni kulkee kahden korkean maston huippujen välillä.]]
Sabine Dardenne
Vapauteen
Toisin kuin Dardennen tapauksessa, Delhezin sieppauksella oli silminnäkijöitä. Yksi heistä muisti puolet rekisterikilvestä, mikä johdatti poliisin Dutroux'n jäljille, sillä hänellä oli jo ennestään pitkä rikosrekisteri. Hänet vangittiin 13. elokuuta 1996. Tässä vaiheessa poliisi uskoi löytävänsä ainoastaan Delhezin elossa. Dutroux lopulta johdatti poliisin itse talonsa kellariin ja 15. elokuuta molemmat tytöt vapautettiin. Vasta poliisiasemalla Dardennelle selvisi, ettei mitään rikollisjoukkoa ollutkaan ja että hänen vanhempansa olivat etsineet häntä koko ajan.
SW (taajuusalue)
Yleisradiolähetysten keskipitkät aallot (MW) ja lyhyet aallot (SW) alkoivat osaksi korvautua kotimaanyhteyksissä monissa maissa vain noin 50 km kantavilla ultralyhyillä aalloilla (ULA), jolloin modulaationa ei käytetty enää häiriöherkkää amplitudimodulaatiota (AM), vaan taajuusmodulaatiota (FM, frekvenssimodulaatio, engl. frequency modulation).
Sabine Dardenne
Oikeudenkäynti
thumb|200px|Oikeudenkäynti järjestettiin [[Arlonin pikkukaupungissa 1. maaliskuuta – 22. kesäkuuta 2004.]] Oikeudenkäynti alkoi Arlonissa 1. maaliskuuta 2004, lähes kahdeksan vuotta Dutroux'n pidätyksen jälkeen, ja sen arvioitiin maksavan 4,5 miljoonaa euroa. Syytettyinä olivat myös Dardennen sieppauksen aikana autoa ajanut Michel Lelièvre, Dutroux'n vaimo Michele Martin ja liikemies Jean-Michel Nihoul. Alun perin uskottiin, että Dardenne olisi ollut Rohypnolin vaikutuksen alaisena koko vankeusajan eikä siten pätevä todistaja. Hänen asianajajansa sai kuitenkin asian selvitettyä ja Dardenne antoi lausuntonsa 19. ja 20. huhtikuuta. Hän kertoi olosuhteistaan vankeuden aikana ja aivopesusta. Hänen ei kuitenkin tarvinnut kertoa raiskauksista, sillä hän oli kuvaillut teot tarkasti sieppausaikana kirjoittamissaan kirjeissä, jotka löytyivät talosta kotietsinnän myötä. Kirjeet luettiin ääneen oikeussalissa ennen muita lausuntoja. Dardenne olisi halunnut antaa lausuntonsa yksityisesti, mutta hänen asianajajansa Maître Rivière kehotti häntä tekemään sen julkisesti, jotta ihmiset eivät luulisi hänellä olevan jotain salattavaa. Lausuntojen jälkeen Michele Martin pyysi anteeksi Dardennelta sitä ettei puuttunut Dutroux'n toimiin. Dardenne ei kuitenkaan hyväksynyt anteeksipyyntöä.
SW (taajuusalue)
Ali-alueet
120 metrin aaltoalue (2 300 kHz–2 495 kHz), 'tropiikkiaaltoalue' eli 'tropiikkibandi'. Puhekielessä, vapaamuotoisessa kirjallisessa esityksessä ja yleisradioasemien kaukokuunteluharrastuksessa eli DX-kuuntelussa alimpien taajuuksien aaltoalueita kutsutaan tropiikkibandeiksi. Tämä nimitys juontuu siitä, että monet tropiikin alueen yleisradioasemat toimivat usein 60-90 metrin aaltoalueilla. Ne kuuluvat myös Euroopassa radiokelien ollessa otolliset signaalin etenemiselle.
Sabine Dardenne
Oikeudenkäynti
Viikko lausuntojen jälkeen Dardenne, Delhez, joukko tuomareita, uhrien perheenjäseniä ja Marc Dutroux kävivät tutustumassa taloon, jossa tyttöjä pidettiin vangittuina. BBC:n uutisten mukaan Dardenne ja Delhez halusivat oppia hyväksymään asian ja toivoivat myös läsnäolijoiden ymmärtävän, missä olosuhteissa he oleskelivat. Valamiehistö alkoi neuvotella 14. kesäkuuta ja kävi läpi 400 000 sivua todisteita, joihin kuului 500 todistajan lausunnot. Alun perin parin kuukauden mittaiseksi arvioitu oikeudenkäynti loppui 22. kesäkuuta. Dutroux sai elinkautisen, jota hallitus pystyisi tarpeen mukaan jatkamaan, vaikka hän pääsisikin ehdonalaisuuteen.
SW (taajuusalue)
Ali-alueet
90 metrin aaltoalue (3 200 kHz–3 400 kHz), 'tropiikkibandi'
Sabine Dardenne
Kirja
Dardenne kertoo koettelemuksestaan oikeudenkäynnin jälkeen julkaistussa kirjassa, joka on käännetty englanniksi nimellä I Choose to Live. Hän sanoo kirjoittaneensa teoksen, jotta ihmiset eivät enää kysyisi häneltä aiheesta ja jotta pedofiileja ei enää vapautettaisi hyvän käytöksen vuoksi. Kirja kertoo koko 80 päivän vankeusajasta ja julkisuudesta sen jälkeen sekä vuonna 2004 pidetystä oikeudenkäynnistä, jossa Marc Dutroux tuomittiin. Kaikkein yksityiskohtaisimmat seksuaaliset koettelemukset Dardenne kuitenkin jätti kirjasta pois. Guardian kuvaili kirjaa rohkeaksi ja kunnioitusta herättäväksi.
SW (taajuusalue)
Ali-alueet
75 metrin aaltoalue (3 900 kHz–4 000 kHz), 'tropiikkibandi'
60 metrin aaltoalue (4 750 kHz–5 060 kHz), 'tropiikkibandi'
Sabine Dardenne
Elämä sieppauksen jälkeen
20. lokakuuta 1996 järjestettiin Belgian historian suurin mielenosoitus, jota kutsuttiin nimellä "valkoinen marssi". Dardenne ja Delhez osallistuivat tapahtumaan perheidensä kanssa kuten myös 250 000 muuta belgialaista. Mielenosoituksessa arvosteltiin myös viranomaisia siitä, että he olivat jättäneet paljon vihjeitä huomioimatta, mikä lopulta saattoi johtaa muiden tyttöjen kuolemaan. Yksi protestiaiheista oli tutkija Connerotten erottaminen siitä syystä, että hän oli ollut illallisella uhrien perheiden kanssa. Myös Dardenne oli ollut mukana, mutta sanoo, ettei vaihtanut sanaakaan miehen kanssa.
Dardenne kertoi vuonna 2005, etteivät hänen perheensä sisäiset välit olleet koskaan kovin läheiset eikä asia muuttunut sieppauksen jälkeenkään. Hänen vanhempansa erosivat myöhemmin ja hän muutti pois kotoa 18-vuotiaana. Perheen äiti kuoli syöpään alkuvuodesta 2005. Silloin Dardenne asui poikaystävänsä kanssa Tournaissa ja kävi Brysselissä töissä. Hän kuitenkin sanoi harkitsevansa ammatinvaihdosta toimistotöistä poliisiksi.
SW (taajuusalue)
Ali-alueet
49 metrin aaltoalue (5 900 kHz–6 200 kHz)
41 metrin aaltoalue (7 200 kHz–7 450 kHz)
31 metrin aaltoalue (9 400 kHz–9 900 kHz)
25 metrin aaltoalue (11 600 kHz–12 100 kHz)
22 metrin aaltoalue (13 570 kHz–13 870 kHz)
19 metrin aaltoalue (15 100 kHz–15 800 kHz)
Sotavaunu
Sotavaunujen kehittämiseen vaikutti puolapyörä, jonka ansiosta pystyttiin valmistamaan kevyitä vaunuja hevosten vedettäviksi. Hevosista kuitenkin jalostettiin jatkossa suurempia ja vahvempia, minkä seurauksena ratsuväki korvasi sotavaunut armeijoissa.
SW (taajuusalue)
Ali-alueet
15 metrin aaltoalue (18 900 kHz–19 020 kHz)
Sotavaunu
Varhaisimmat puolapyörillä varustetut sotavaunut ovat noin vuodelta 2000 eaa. Niiden käyttö oli huipussaan noin vuonna 1300 eaa., jolloin käytiin Kadeshin taistelu. Sotavaunujen sotilaallinen merkitys loppui viimeisenä Intiassa 700-luvulla jaa., mutta ne olivat käytössä muualla sodankäynnin ulkopuolella. Esimimerkiksi kilpa-ajot olivat suosittuja Konstantinopolissa 500-luvulle saakka.
SW (taajuusalue)
Ali-alueet
13 metrin aaltoalue (21 450 kHz–21 850 kHz)
Sotavaunu
Ensimmäiset sotavaunut
Pyörän keksiminen muutti pronssiajan sodankäyntiä voimakkaimmin. Mesopotamiassa kehitettiin ensimmäiset sotavaunut: niissä oli kahdesta tai useammasta lankusta tehdyt umpipyörät ja niitä vetivät onagerit. 3500 eaa. paikkeilta lähtien tällaiset sotavaunut olivat tavallinen asejärjestelmä lähi-Idässä. Ensimmäisissä sotavaunuissa oli pyöriä kahdesta neljään ja niitä veti neljä onageria. Vaunun miehistönä oli ajaja ja sotilas, joka oli aseistettu keihäin ja heittokeihäin. Taistelussa vaunulla rynnäköitiin vihollista kohti tavoitteena aiheuttaa pakokauhua. Keskipitkältä matkalta käytettiin heittokeihäitä, ja läheltä keihäitä. Tällaiset raskaat hitaat onagerien vetämät vaunut eivät olleet erityisen ketteriä ja niillä oli mentävä lähelle vihollista, jotta asevaikutus oli tehokasta.
SW (taajuusalue)
Ali-alueet
11 metrin aaltoalue (25 600 kHz–26 100 kHz)
Sotavaunu
Ensimmäiset sotavaunut
Sumerissa oli käytössä raskas, isompi ja hitaampi sotavaunu. Siinä oli neljä pyörää ja miehistönä neljä miestä. Ajaja, soturi ja kaksi kilvenkantajaa. Soturi oli aseistettu keihäillä ja heittokeihäillä.
sotavaunuja käytettiin laajasti mesopotamiassa 3000-2500 eaa. Kevyempi, liikkuvampi kaksi pyöräinen, kahden miehen vaunu ilmestyi vasta vuosisatojen kehityksen jälkeen.
Varsinaiset sotavaunut
Myöhemmin, vuosien 2000–1500 eaa. syntyi paljon tehokkaampi kevyt vaunu: kaksi puolapyörää ja taka-akseli, miehistönä kaksi miestä ja vetoeläiminä hevoset. Kun tällaiset vaunut yhdistettiin yhdistelmäjouseen alkoi sodankäynnin vallankumous ja kyseinen uusi asejärjestelmä levisi nopeasti laajalle alueelle.
Tulievä
Koko ja ulkonäkö
Tulievän vartalo on vihertävänmusta, pyrstö ja evät punaiset. Se kasvaa 15 cm pitkäksi.
Alkuperä
Tulievä on kotoisin Thaimaasta, jossa sitä tavataan esimerkiksi Mekong- ja Chao Phraya -jokien vesistöissä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Tulievä on melko reviiritietoinen kala, jota ei suositella lajitoverien joukkoon. Myös saman näköiset kalat ärsyttävät sitä varsinkin pienessä akvaariossa.
Vesiolot ja ravinto
Tulievä syö kasvispitoista sekaruokaa: hiutaleita ja pakasteruokaa. Akvaarion minimikoko 250 litraa, pH 6,5–8,0, lämpötila 23–27 °C, kovuus mieluiten pehmeä tai keskikova.
Pikalevy
thumb|Pikalevy, joka sisältää [[radiokuunnelman Maailmojen sota äänitteen. Huomaa keskiöön painettu ”outside start”, jonka mukaan levy oli tarkoitettu soitettavaksi ulkoreunasta alkaen.]]
Tekniikka
Pikalevyissä oli teknisesti kaksi kerrosta: substraatti ja laminaatti. Edellinen tarkoittaa levyn pohjarakennetta, joka oli yleensä alumiini, mutta myös lasia, kuitua ja terästä käytettiin. Jälkimmäinen tarkoittaa äänitettävissä olevaa pehmeämpää pintakerrosta, joka saattoi olla vahaa, nitroselluloosaa tai selluloosa-asetaattia.
Monet pikalevyt muistuttivat ulkomuodoltaan 78 kierroksen sellakkalevyjä tai LP-levyä. Ne olivat sellakkalevyjä isompia, yleensä 16-tuumaisia, ja pyörivät samalla nopeudella kuin myöhemmin esitelty LP (33 ⅓ kierrosta). Myös 78 kierroksen nopeudella pyöriviä, halkaisijaltaan 10″ ja 12″ levyjä valmistettiin. Yhdelle pikalevylle mahtui ääntä tyypillisesti kolme minuuttia, mutta jopa viisitoista minuuttia toistavia aihioita oli saatavilla. Standardin puuttuessa jotkut pikalevyt äänitettiin ja toistettiin keskiöstä ulospäin (inside start) avautuvalle spiraalille. Syyksi tähän on esitetty kaiverruksessa irtoavaa jyystettä, joka levyn pyöriessä hakeutuu kohti levyn keskipistettä.
Valmistajat
Yksi suoratallennuslevyjärjestelmän valmistajista oli yhdysvaltalainen Presto, jonka laitteistoa käytettiin tallentamaan pikalevylle Herbert Morrisonin selostama lähetys ilmalaiva Hindenburgin tuhosta Lakehurstissa 6. toukokuuta 1937.
Radioäänitykset
Pikalevyjä on kiittäminen monista muutoin jo hävinneiksi luulluista arkistojen aarteista taidemusiikin ja kevyen musiikin saralla. Jazzin historia ei olisi yhtä täydellinen ilman pikalevyjä. John Hammondin järjestämät merkittävät konsertit Carnegie Hallista vuosilta 1938 ja 1939, joissa kuultiin Sonny Terryä ja Benny Goodmania, ovat säilyneet jälkipolville pikalevyillä. Duke Ellingtonin orkesterisävellys Black, Brown and Beige on sekin edelleen kuultavissa radiokäyttöön äänitetyltä pikalevyltä.
Vitaphone
Ennen optisen valoääniraidan kehittämistä tehdyt ensimmäiset puhutut äänielokuvat, kuten John Barrymoren esittämä Don Juan (1926) ja Al Jolsonin Jazzlaulaja (1927), käyttivät pikalevyjen kaltaisia taltioita äänen välittämiseen elokuvateattereita varten. Järjestelmän kehitti Western Electric yhdessä Warner Brosin kanssa, ja sen kauppanimi oli Vitaphone.
Il Capitano (elokuva)
Il Capitano on ruotsalaisohjaaja Jan Troellin elokuva vuodelta 1991. Elokuva pohjautuu Juha Valjakkalan Ruotsin Åmselessa 1988 tekemään kolmoismurhaan. Pääosia elokuvassa esittävät suomalaisnäyttelijät Maria Heiskanen ja Antti Reini. Elokuva oli molempien näyttelijöiden läpimurtoelokuva.
Elokuva palkittiin 1992 Berliinin elokuvajuhlilla Hopeisella karhulla, kun Jan Troell sai palkinnon parhaasta ohjauksesta. Elokuva voitti myös Ruotsin Guldbagge-palkinnon parhaasta elokuvasta. Maria Heiskanen voitti palkinnon parhaasta naispääosasta Chicagon elokuvajuhlilla 1992.
Pokušaj
Pokušaj on Elvir Laković Lakan kappale, joka edusti Bosniaa ja Hertsegovinaa vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa. Esityksen aikana Lakan pikkusisko Mirela ripusti pyykkiä narulle niin, että esityksen lopussa pyykkitanko käännettiin yleisöön päin, ja paitojen kirjaimet muodostivat sanan "love". Kappale sijoittui semifinaalissa yhdeksänneksi ja finaalissa kymmenenneksi.
Franz Vorrath
thumb|right|Franz Vorrath Franz Vorrath (s. 9. heinäkuuta 1937) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Franz Hengsbach Essenin hiippakuntaan 26. heinäkuuta 1962, ja hänet nimitettiin Essenin vihkipiispaksi ja Vicus Ateriin titulaaripiispaksi 22. marraskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. tammikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi Hubert Luthe, jota avustivat Wolfgang Große ja Franz Grave.
Marraskuun lauluja II
Marraskuun lauluja II on Viikatteen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 31. lokakuuta 2007. Levy on julkaistu normaalin CD-formaatin (RA141, RA141SP) lisäksi myös tuplavinyylinä (LONG-021), joka sisältää myös edellisen pitkäsoiton, Marraskuun lauluja I ja c-kasettina (LONG020). Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Marraskuun lauluja II:lta julkaistiin ensimmäinen single Me olemme myöhäiset 12. syyskuuta 2007. Singlen bonusraitana on albumille sisältymätön kappale "Mintun ja Vernerin häävalssi". Singlen nimikkokappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jossa nähdään mm. Kai Lehtinen sheriffinä.
Levyn kappale ”Ensimmäinen runo” on cover-versio Amorphiksen Tales from the Thousand Lakes -albumin kappaleesta ”In the Beginning”.
Marraskuun lauluja I edusti musiikillisesti Viikatteen nopeatempoisempaa ja aggressiivisempaa puolta, Marraskuun lauluja II taas on yleisilmeeltään hitaampi, raskaampi ja melankolisempi kuin edeltäjänsä.
Kappaleet
Sanoitukset Kaarle Viikate, ellei toisin mainita.
Tupakka-aski
thumb|270px|Vasemmalla on uuden EU-direktiivin mukainen Lucky Strike Blue -tupakka-aski, oikealla vanhanmallinen saman merkin punainen aski. Varoitukset ovat kahdella Suomen virallisella kielellä, suomeksi ja ruotsiksi. thumb|Askien tukkupakkauksia
Kovat tupakka-askit ovat uudelleensuljettavia. Yleisin kovien askien koko on 20 savuketta. Suomessa myydään savukkeita 20, 24, 27 ja 30 savukkeen askeissa. Tupakka-askeja kutsutaan koon mukaan normaali- (20) ja maxiaskiksi (27 tai 30). Verouudistuksen takia Suomessa tuli käyttöön 24 savukkeen maxiaski.
Pehmeiden askien koko on usein 20 savuketta. Pehmeät tupakka-askit on tehty paperista eivätkä ole uudelleensuljettavia. Savukkeita tai erityisesti pikkusikareita myydään pakattuna myös metallisiin koteloihin. Kotelot maksavat kuitenkin yhtä paljon kuin tavallinen aski, joten kotelon valmistusmateriaali ei vaikuta hintaan. Tupakka-askeja myydään myös 10 tai 20 askin tukkupakkauksissa, joita puhekielessä kutsutaan kartongeiksi.
Suomessa
Suomessa tuli voimaan uusin tupakkalaki elokuussa 2016. Tupakkalain kokonaisuudistuksella pantiin täytäntöön EU:n tupakkatuotedirektiivi vuodelta 2014. Direktiivissä mm. asetetaan tiettyjä ehtoja tupakkatuotteiden pakkauksille. Tupakkapakkausten etu- ja takapuolesta pitää varata vähintään 65 prosenttia varoitusteksteille. Pakkaukset eivät saa sisältää mitään tietoja tuotteen sisältämästä nikotiinista, tervasta tai hiilimonoksidista.
Suomessa on perinteisesti verrattu jotain hintoja tupakka-askin hintaan. Ainakin vielä 2010-luvun alkupuolella varusmiehen päiväraha oli sidottu tähän indeksiin. Syksyllä 2018 aski punaista Marlboroa maksoi Suomessa 7,60 euroa. Tupakan hintaa on korotettu puolivuosittain. Vuoden 2019 aikana tupakka-askin hinta nousi yhteensä noin 60 senttiä.
Hocine Ragued
Hocine Ragued (, s. 11. helmikuuta 1983 Saint-Germain-en-Laye, Ranska) on tunisialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Puolustavana keskikenttäpelaaja pelannut Ragued pelasi uransa alussa Ranskassa, jonka jälkeen hän edusti muun muassa Tunisian pääsarjassa Espérancea.
Ragued on uskonnoltaan muslimi.
Ura
Ragued aloitti uransa muutettuaan Saint-Germain-en-Layesta lähellä sijaitsevaan Pariisiin, jossa hän liittyi paikallisen seuran Paris FC:n junioreihin ja myöhemmin Paris Saint-Germainiin. Sittemmin Ragued nousi edustusjoukkueen kirjoille kaudella 2001–2002, jonka jälkeen hänet lainattiin vuodeksi Ligue 2:ssa pelaavaan FC Istresiin. Lainan päätyttyä Ragued palasi takaisin PSG:hen, mutta ei pelannut vieläkään ainuttakaan ottelua. 31. tammikuuta 2004 PSG päätti lainata keskikenttäpelaajansa FC Gueugnoniin, joka pelasi myös Ligue 2 -tasolla. Lainan päätyttyä 30. kesäkuuta 2004 Ragued palasi takaisin Pariisiin, mutta ei saanut tulevallakaan kaudella peliaikaa edustusjoukkueessa. Kaudella 2005–2006 hän sai tilaisuutensa pelata ensimmäistä kertaa PSG:n riveissä ottelussa FC Metziä vastaan 13. toukokuuta 2006.
RAEC Mons
Peliajan vähyyden vuoksi Ragued päätti siirtyä lopullisesti uuteen seuraan ja allekirjoitti alustavasti kahden vuoden sopimuksen belgialaisen RAEC Monsin kanssa heinäkuussa 2006. Sittemmin hänen sopimustaan pidennettiin vuoteen 2011. Ragued kuitenkin päätti lopettaa sopimuksensa kesken joukkueen pudottua kauden 2008–2009 päätteeksi sarjatasoa alemmaksi.
Slavia Praha
Heinäkuussa 2009 Ragued allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen tšekkiläisen Slavia Prahan kanssa. Avauskaudellaan hän pelasi 23 sarjaottelua ja viisi Eurooppa-liigan ottelua. Ragued pelasi joukkueen mukana myös kaksi ottelua Mestarien liigan karsintoja, mutta matka jäi jo ensimmäiseen karsintaotteluun. Pääsarjassa Slavia Praha sijoittui seitsemänneksi. Toisella kaudellaan Ragued pelasi joukkueen mukana yksitoista kierrosta, kunnes alkoi jäämään pois joukkueen kokoonpanoista. Lopulta Raguedin viimeiseksi otteluksi jäi 12. marraskuuta 2010 pelattu kotiottelu Banik Ostravaa vastaan, jossa hän tuli vasta ottelun lopussa yliajalla kentälle.
Karabükspor
31. tammikuuta 2011 Ragued siirtyi puolentoista vuoden sopimuksella Turkin Superliigassa pelaavaan Karabüksporiin.
Ensimmäisen ottelunsa Karabüksporin paidassa Ragued pelasi 5. helmikuuta 2011 Beşiktaşia vastaan. Maalinteossa hän onnistui ensimmäisen kerran neljännessä ottelussaan Konyasporia vastaan 27. helmikuuta 2011. Raguedin maali oli samalla myös 2–1 voittomaali. Ragued pelasi kauden aikana kolmetoista ottelua onnistuen maalinteossa kerran. Hänen joukkueensa sijoittui Turkin pääsarjassa yhdeksänneksi.
Toisella kaudella (2011–2012) joukkueen menestys jäi vaatimattomammaksi sijoituttua Turkin pääsarjassa sijalle kaksitoista. Ragued pelasi kauden aikana 24 sarjaottelua ja sai kolme varoitusta. Kauden päätteeksi hän ilmoitti haluavansa vaihtaa seuraa sopimuksensa päätyttyä.
Maajoukkue
Maajoukkueessa Ragued pelasi jo vuonna 2004 edustaessaan toista kotimaataan Tunisiaa vuoden 2004 kesäolympialaisissa, Ateenassa. Sittemmin Roger Lemerre antoi hänelle mahdollisuuden edustaa Tunisiaa aikuisten tasolla. Myöhemmin maajoukkueen valmentaja Humberto Coelho piti Raguedia luottopelaajanaan vuoden 2010 MM-karsinnoissa. Hän pelasi myös toiset arvokisansa vuoden 2010 Afrikan-kisoissa, jossa Tunisia jäi alkulohkoon. Ragued valittiin myös vuoden 2012 Afrikan-kisoihin, jossa hän pelasi kolme ottelua. Tunisian kisat päättyivät puolivälieriin.
Tupolev I-4
Tupolev I-4  (prototyypistä käytettiin nimeä ANT-5) oli Tupolevin valmistama neuvostoliittolainen yksipaikkainen hävittäjä, joka lensi ensilentonsa heinäkuussa 1927 Stroilsjassa.
Koneita rakennettiin 371 kappaletta ja ne palvelivat Neuvostoliiton ilmavoimissa ja siviili-ilmailussa 1930-luvun puoliväliin saakka.
Amatööri
Amatööri tarkoittaa yleisterminä jonkin harrastajaa tai harrastelijaa erotukseksi ammattilaisesta. Urheilussa palkka erottaa ammattilaisen amatööristä. Sanana amatööri perustuu latinan verbiin amare, rakastaa. Tästä johdettu amator, kirjaimellisesti "rakastaja", viittaa siihen, että amatööri voi suhtautua intohimoisesti (ammattilaista intohimoisemmin) kiinnostuksensa kohteeseen, harrastukseen. Arkikielessä tunnettuja käsitteitä ovat esim. radioamatööri, amatöörinäyttelijä, amatööriurheilija, harrastajamaalari ja amatöörielokuva.
Suomenkielinen sana "harrastaja" (eli sellainen joka suhtautuu kohteeseen hartaasti, rakastaen) vastaa sanaa amator; "harrastelija"-sanassa puolestaan on vähättelevä vivahde.
Amatööri -sanan suomenkieliseksi vastineeksi on ehdotettu mm. harturi.
Urheilun amatöörit
Lähes kaikissa kilpaurheilulajeissa on eri sarjat amatööreille ja ammattilaisille. Palkan lisäksi joissakin kilpaurheilulajeissa amatöörit erottaa ammattilaisista ulkoisten piirteiden avulla. Esimerkiksi nyrkkeilyssä amatöörit ottelevat paidat päällä kun vastaavasti ammattilaiset ottelevat paidatta. Joukkuepeleissä amatöörisarjoja kutsutaan puulaakisarjoiksi (nimitys viittaa joukkueiden historialliseen muodostumiseen saman yhtiön (ruotsin bolag) väestä). Kilpapurjehduksen arvokilpailuissa jaetaan omat palkinnot myös amatööreille.
Urheilukilpailujen historiassa Olympialaisiin ovat saaneet osallistua vain amatööriurheilijat, mutta nykyään amatöörejä ja ammattilaisia on hyvin vaikea erottaa toisistaan ja vuodesta 1988 sääntö poistettiin. Kansainvälinen olympiakomitea esti Paavo Nurmen osallistumisen vuoden 1932 Olympialaisiin julistamalla Nurmen ammattilaiseksi.
Lapinkeltaperhonen
Lapinkeltaperhonen (Colias hecla) on kaaliperhosten heimoon ja keltaperhosten alaheimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen. Laji esiintyy holarktisella alueella. Suomen lajien uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|250px|left|Naaras
Fennoskandian pohjoisosissa esiintyvän alalajin Colias hecla sulitelma etusiiven pituus on yleensä 20–24 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 35,5–47,0 mm. Naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia. Siipien yläpinnan pohjaväri on koiraalla kirkkaan oranssinvärinen, naaraalla yleensä hieman vaaleampi oranssi. Siivissä on yläpuolella musta reunajuova, jossa koiraalla on siipien pohjavärin värisiä suonia ja keltaisia hajasuomuja, naaraalla reunajuovassa on suonten välisiä keltaisia täpliä, jotka ovat usein venyneet suonten suuntaisiksi. Takasiiven yläpuoli on naaraalla harmaakehnäinen. Molemmilla sukupuolilla on takasiiven yläpuolella punainen diskoidaalitäplä, joka takasiiven alapuolella on valkoinen ja punareunainen.
Levinneisyys ja lentoaika
Lapinkeltaperhonen esiintyy sirkumpolaarisesti Euroopan pohjoisosissa, Aasian koillisosissa, Pohjois-Amerikan pohjoisosissa ja Grönlannissa. Pohjois-Euroopassa laji esiintyy Skandien vuoristossa 65° pohjoispuolella Finnmarkiin asti, mutta puuttuu Finnmarkin ja Suomen Lapin itäosista. Suomessa lapinkeltaperhonen esiintyy Enontekiön Kilpisjärven alueen tuntureilla ja Tenojoen varrella. Kilpisjärven alueen tuntureilla se on laajalle levinnyt ja runsas. Fennoskandiassa esiintyvän alalajin lentoaika on kesäkuun loppupuolelta heinäkuun loppuun. Suomessa paras lentoaika on keskimäärin heinäkuun ensimmäinen puolisko.
Elinympäristö ja elintavat
Lapinkeltaperhosen elinympäristöä ovat tundra ja tuntureilla koivuvyöhykkeen yläpuoliset niityt, tunturipaljakka sekä joenvarsihietikot. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana, joskus toukan kehitys voi viedä kaksi vuotta.
Koska poro syö mielellään toukan ravintokasveja, laji saattaa kärsiä porojen liikalaidunnuksesta.
Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat peuranvirna (Astragalus frigidus) ja tunturikurjenherne (Astragalus alpinus). Lisäksi kasvatuksessa toukka on syönyt valkoapilaa (Trifolium repens).
Mile Budak
thumb|upright|Mile Budak Mile Budak (30. elokuuta 1889 Sveti Rok, Itävalta-Unkari – 7. kesäkuuta 1945 Zagreb, Jugoslavia) oli kroatialainen kirjailija ja poliitikko.
Elämäkerta
Mile Budak syntyi Sveti Rokissa, joka tuolloin oli osa Itävalta-Unkaria, ja kävi koulunsa Sarajevossa. Hän muutti Zagrebiin opiskelemaan yliopistossa historiaa ja maantiedettä. Budak osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja joutui Serbian sotavangiksi. Rauhan tultua hän palasi vuonna 1920 Zagrebiin mutta vaihtoi entiset opintonsa lakiopintoihin. Hän valmistui 1920. Näihin aikoihin hän tutustui Ante Pavelićiin.
Budak oli mukana äärioikeistolaisessa poliittisessa liikehdinnässä muun muassa kaupunginvaltuutettuna. Hän joutui vuonna 1932 murhayrityksen kohteeksi, ja sen jälkeen hän muutti Italiaan, jossa hän liittyi Ustašaan. Budak kirjoitti yhdessä Ante Pavelićin kanssa Ustašan ohjelmanjulistusta ja sai tittelin ”doglavnik” eli varajohtaja.
Budak palasi Zagrebiin vuonna 1938 ja perusti seuraavana vuonna kerran viikossa ilmestyneen lehden Hrvastki Narod. Viranomaiset kielsivät lehden ilmestymisen vuonna 1940.
Itsenäinen Kroatian valtio (NDH) julistettiin 10. huhtikuuta 1941, ja Budak nimettiin sen opetus- ja uskontoministeriksi. Hän oli mukana valtuuskunnassa, joka vieraili Adolf Hitlerin luona pyytämässä uuden valtion itsenäisyyden tunnustamista. 6. kesäkuuta 1941 hän piti puheen, jossa hän julisti, että ”kolmasosa serbeistä surmataan, kolmasosa karkotetaan maasta ja kolmasosa käännytetään pakolla katolisuuteen”. Romaneille ja juutalaisille tarjotaan ”kolme miljoonaa luotia”. Puhe uutisoitiin kaikissa NDH:n sanomalehdissä.
NDH:n johtavana kulttuurihenkilönä Budak yritti taivutella taiteilijoita tukemaan uutta hallintoa. Tosin kirjailija Miroslav Krleza nimitti Budakia ”konekiväärikulttuuriministeriksi” eikä kuvanveistäjä Ivan Mestrovic suostunut veistämään Ante Pavelicin patsasta. Mestrovic pyysi Budakilta lupaa saada ulkomaanpassi ja siirtyä ulkomaille. Hän joutui pyyntönsä takia vankilaan.
Budak vieraili Vatikaanissa, missä esiintyi niin edukseen, että sai johtavien kirkonmiesten sympatiat kääntymään, ainakin tilapäisesti, NDH:n ja Ustašan puolelle.
Vuonna 1943 Budak siirtyi NDH:n suurlähettilääksi Saksaan ja alkoi menettää asemaansa Ustašan sisärenkaassa. Vuoteen 1945 mennessä hän oli lopettanut poliittisen toimintansa. 18. toukokuuta 1945 hän joutui brittiviranomaisten vangiksi, ja hänet luovutettiin edelleen Jugoslaviaan. Hänet asetettiin oikeuteen sotarikoksista Zagrebissa 6. kesäkuuta ja teloitettiin seuraavana päivänä. Hänen perheensä oli menettänyt henkensä Bleiburgin murhenäytelmässä.
Kirjallinen tuotanto
Mile Budak tunnetaan myös kirjallisesta tuotannostaan. Hän on kirjoittanut näytelmiä ja romaaneja, joissa kuvaa talonpoikien elämää Kroatian maaseudulla, erityisesti omissa lapsuusmaisemissaan. Kaikkiaan hän kirjoitti kahdeksan romaania. Tunnetuin teos lienee Ognijiste, joka ilmestyi suomeksi vuonna 1944 nimellä Omilla tulilla, kustannusosakeyhtiö Suomen Kirjan kustantamana. Vuonna 1968 ilmestyi Madridissa postuumisti hänen novellikokoelmansa ”Ciji je Velebit”.
Titon Jugoslaviassa Budakin teokset olivat kiellettyjä. Kroatian itsenäistyttyä uudelleen presidentti Franjo Tuđman halusi palauttaa hänen maineensa kirjailijana sekä merkittävänä isänmaanystävänä. Katsottiin, että Budak oli merkittävä kirjailija, jonka rooli toisen maailmansodan julmuuksissa tuli unohtaa. Tämä tulkinta on suututtanut Kroatian vasemmistoa ja liberaaleja.
Kroatian radio ja televisio ovat dramatisoineet Budakin omaelämäkerrallisen teoksen, joka käsittelee hänen joutumistaan mukaan Serbian armeijan vetäytymisretkelle Albaniaan 1915–1916.
Kiista katujen nimeämisestä
Osana Mile Budakin maineenpalauttamiskampanjaa Franjo Tuđmanin hallitus nimesi hänen mukaansa katuja sekä Splitissä että hänen syntymäpaikkakunnallaan Sveti Rokissa. Tämä suututti Kroatian vasemmistoa. Teon katsottiin myös vahingoittavan maan mainetta ulkomailla ja kiristävän erityisesti kroaattien ja serbien välejä. Vuonna 2003 Ivo Sanaderin hallitus päätti nimetä kaikki Mile Budakin mukaan nimetyt kadut uudelleen. Lisäksi Sveti Rokissa poistettiin vuonna 2004 hänen syntymänsä muistoksi asennettu muistolaatta.
Vuoden 1980 talviolympialaisten mitalitaulukko
thumb|right|Talviolympialaisten 1980 mitalit Vuoden 1980 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 37 eri maasta, jotka kilpailivat 38 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.
Málaga-Centro-Alamedan rautatieasema
Málaga-Centro-Alameda on lähijunien asema Málagan kaupungissa Andalusiassa Etelä-Espanjassa. Se on Málagan Cercanías-lähijunajärjestelmän molempien linjojen (C-1 ja C-2) pääteasema. Asema on avattu vuonna 1976 ja se on kokonaan maanalainen.
Nykyajan lapsi
Nykyajan lapsi on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1980.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Sami Hurmerinta.
Mustalammi (Hattula, Könnölä)
Mustalammi on Kanta-Hämeessä Hattulassa Kalvolan Könnölän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 25 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 650 metriä leveä. Se on syntynyt Vinjalamminharjun eteläpuolelle ja on muidenkin harjumuodostumien saartama. Sen rantaviivan pituus on 3,5 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Lammessa on neljä nimetöntä saarta. Rannoille on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Rimmilään kulkevalta tieltä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,9 metriä mpy. Lamme ainoa kartassa näkyvä laskuoja on Ruokalammista lähtevä puro. Mustalammin laskuoja laskee 400 metrin päässä Takajärven Lahnalahteen.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lampi oli metsäjärvenä ja autio. Sen rannalta ei kartan mukaan otettu edes heinää. Vuoden 1989 peruskartassa oli lammen länsirannat peltomaat vielä viljelyssä, mutta nykykartoissa näkyy enää yksi niitty.
5-Star (Stray Kidsin albumi)
5-Star (tyyliteltynä ★★★★★) on eteläkorealaisen Stray Kidsin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin JYP Entertainmentin ja Republic Recordsin kautta 2. kesäkuuta 2023. Albumin tuottamisesta vastasi pääsääntöisesti yhtyeen sisäinen tuottajaryhmä 3racha. Albumi sisältää kaksitoista kappaletta, mukaan lukien nimikkosinglen ”S-Class”.
__SISÄLLYSLUETTELO__
Tausta
Stray Kids kertoi The Fact -lehden haastattelussa lokakuussa 2022, että julkaisisi pian kolmannen studioalbuminsa. Jäsen Seungmin kuvasi tulevan albumin olevan "kaikin puolin loistava" ja sisältävän genrejä, joita yhtye ei aiemmin ole kokeillut. Alkuvuodesta 2023 yhtye latasi videon Step Out 2023 videopalvelu YouTubeen, jossa ilmoitettiin yhtyen julkaisevan kaksi albumia vuonna 2023.