cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kokoerottelukromatografia
Edut
Kokoerottelukromatografian etuihin kuuluu hyvä kookkaiden molekyylien erottelukyky pienistä molekyyleistä minimaalisella ajoliuoksen tilavuudella ja erilaisten ajoliuosten soveltuvuus, koska ne eivät häiritse suodatusprosessia, jolloin eroteltavien partikkelien biologinen aktiivisuus voidaan säilyttää niille sopivalla ajoliuoksella. Kokoerottelu yleensä yhdistetään muihin erottelutekniikoihin, jotka erottelevat molekyylejä muiden ominaisuuksien, kuten happamuus, emäksisyys, varaus ja affiniteetti tiettyihin yhdisteisiin, perusteella. Kokoerottelulla saadaan lyhyet ja hyvin määritellyt erotteluajat ja kapeat eluutiopiikit, mitkä johtavat hyvään herkkyyteen. Hyvä resoluutio edellyttää kuitenkin ainakin 10 % molekyylipainoeroa näytteen molekyylien välillä. Näytettä ei menetetä kokoerottelussa, koska ne eivät interaktoi stationaarifaasin kanssa.
Teoria ja menetelmä
Yksi kokoerottelukromatografian vaatimuksista on se, että analyytti ei interaktoi stationaarifaasin pinnan kanssa. Eluutioajan erot perustuvat ainoastaan analyytin "näkemään" tilavuuteen. Täten pieni molekyyli, joka kykenee penetroitumaan starionaarifaasin kaikkiin huokosiin, "näkee" täyden huokostilavuuden ja stationaarifaasin partikkelien välisen tilavuuden ja eluoituu myöhään – kun huokosten ja partikkelien välinen tilavuus ajoliuosta on kulkeutunut kromatografiapylvään läpi. Toisessa ääripäässä hyvin suuret molekyylit, jotka eivät pääse penetroitumaan huokosiin, "näkevät" vain partikkelien välisen tilavuuden ja eluoituvat varhain – kun partikkelien välinen tilavuus ajoliuosta on kulkeutunut pylvään läpi. Kokoerottelun periaate on siis se, että erikokoiset partikkelit eluoituvat (suodattuvat) eri nopeuksin. Kun näytepartikkelit syötetään samanaikaisesti, samankokoiset partikkelit eluoituvat yhtäaikaisesti, mutta pienemmät partikkelit eluoituvat hitaammin kuin isommat.
Makromolekyylin koolle on olemassa eilaisia mittoja (esimerkiksi hitaussäde ja hydrodynaaminen säde), mikä aiheuttaa olennaisen ongelman: millä molekyylikokoparametrillä molekyylit eroteltaisiin. Benoit tutkimuskumppaneineen löysi kokeellisesti erinomaisen korrelaation eluutioajan ja molekyylien hydrodynaamisen tilavuuden välillä useille ketjurakenteille ja kemiallisille koostumuksille. Havaittu hydrodynaamiseen volyymiin perustuva korrelaatio hyväksyttiin perustaksi yleiseen kokoerottelukromatografiakalibrointiin.
Kullakin kokoerottelustationaarifaasilla on tietty molekyylipainoerottelualue. Jos molekyylipainoerottelualue on esimerkiksi 1–100 kDa, kyseinen menetelmä kykenee erottelemaan molekyylit, joiden massa on 1 kDa:sta 100 kDa:iin. Yläraja eli ekskluusioraja määrittää molekyylipainoerottelualueen rajan, jonka ylittävät molekyylit ovat niin kookkaita etteivät ne penetroidu stationaarifaasin huokosiin. Alaraja eli permeaatioraja määrittää puolestaan rajan, jonka alittavat molekyylit ovat niin pieniä, että ne kulkeutuvat kaikkiin huokosiin. Permeaatiorajan alittavat molekyylit kulkeutuvat yhtäaikaisesti pylvään läpi. Eli kokoerottelukromatografia ei siis erottele käytetyn stationaarifaasin kokoerotteluekskluusiorajan ylittäviä ja permeaatiorajan alittavia molekyylejä.
thumb|left|300px|Kokoerottelupylväs Kokoerottelukromatografia suoritetaan tavallisesti pylvääksi kutsutussa laitteessa, jossa onttoon putkeen on pakattuna äärimmäisen pieniä huokoisia polymeeripaloja, joissa on erikokoisia huokosia. Huokoset voivat olla pinnallisia painumia paloissa tai palan läpäiseviä kanavia. Kun liuos kulkee pylvään läpi, jotkut hiukkaset penetroituvat huokosiin. Kookkaammat hiukkaset eivät voi kulkeutua yhtä moniin huokosiin kuin pienemmät. Joten mitä kookkaampi hiukkanen on, sitä nopeammin se eluoituu pylväästä.
Analyysi
Yksinkertaisissa manuaalisissa kokoerotteluissa pylväästä tuleva ajoliuos eli eluentti kerätään vakiotilavuuden omaaviin fraktioihin. Mitä samanlaisempia partikkelit ovat, sitä todennäköisemmin ne ovat samassa fraktiossa eikä niitä tunnisteta erillisesti. Edistyneemmät laitteet mittaavat eluenttia jatkuvasti.
thumb|left|300px|Kokoerottelupylvään standardisointi Ve=eluutiotilavuus, Vo=Void-tilavuus Kerätyt fraktiot tutkitaan usein spekroskooppisin menetelmin eluoitujen partikelien pitoisuuden määrittämiseksi. Yleisiä käytettyjä spektroskooppisia tekniikoita ovat taitekerroin ja ultravioletti. Spektroskooppisesti samankaltaisten hiukkasten tunnistukseen ja identifiointiin tarvitaan muita tekniikoita.
thumb|right|400px|Biologisen näytteen kokoerottelukromatogrammi Eluutiotilavuus eli –volyymi vähentyy lähes lineaarisesti molekulaarisen hydrodynaamisen tilavuuden logaritmin noustessa. Pylväät kalibroidaan usein 4–5 standardinäytteellä (esim. tunnetun molekyylipainon omaavilla natiiveilla proteiineilla) ja hyvin suuren molekyylipainon molekyylillä, kuten tyreoglobuliini, määrittämään pylvään Void-tilavuus eli stationaarifaasin partikkelien välinen tilavuus. Myös siniseksi leimattua dekstraania käytetään kokoerottelukromatografiassa Void-tilavuuden määrittämiseen. Standardinäytteiden eluutiotilavuudet jaetaan Void-tilavuudella ja tulokset asetetaan kuvaajaan, jossa y-akselilla on standardien molekyylipainojen logaritmit.
Aiheesta muualla
Gel-Permeations-Chromatografie Size-exclusion chromatography Eksklusioonkromatograafia Cromatografia di esclusione molecolare クロマトグラフィー
Vapaaehtoinen lapsettomuus
Vapaaehtoinen lapsettomuus tarkoittaa tietoista päätöstä jäädä lopullisesti lapsettomaksi. Vapaaehtoisesti lapseton kokee elämäntapansa olevan tärkeä osa omaa identiteettiään ja minäkuvaansa. Vapaaehtoisesti lapsettomat eivät useinkaan koe valintaansa valinnaksi, vaan pitävät sitä synnynnäisenä ominaisuutena ja itsestäänselvyytenä.
Osa vapaaehtoisesti lapsettomista hankkii sterilisaation. Vapaaehtoinen lapsettomuus on melko harvinaista, mutta on yleistynyt viime aikoina.
Nimitykset
Vapaaehtoisesti lapsettomasta käytetään nimitystä vela; lyhenne tulee sanoista vapaaehtoisesti lapseton.
Englannin kielessä vastaava ilmaisu on childfree. Tällöin tarkoituksena on korostaa, ettei lapsettomilta puutu mitään, vaan he ovat vapaita lapsista. Englanninkielisen termin otti ensimmäisenä käyttöön National Organization for Non-Parents -järjestö vuonna 1972.
Vapaaehtoisesti lapsettomien osuus väestöstä
Väestöliiton tekemän tutkimuksen mukaan vapaaehtoisesti lapsettomina itseään pitää noin 3–5 prosenttia suomalaisista, miehistä hiukan useampi kuin naisista. Vuonna 2015 tehdyn tutkimuksen mukaan luku oli 14 prosenttia 20–34-vuotiaista. Vuoden 2018 perhebarometrissä nollaa lasta ihanteinaan pitävien luku oli 12,3 prosenttia. Vuonna 2018 20-29-vuotiaista lapsettomista 24 prosenttia piti ihanteenaan nollaa lasta.
Vapaaehtoisen lapsettomuuden yleisyys
Vapaaehtoisesti lapsettomat ovat tavallista useammin perheen esikoisia tai ainoita lapsia. Vapaaehtoinen lapsettomuus on yleisempää kaupungeissa ja pääkaupunkiseudulla.
Vapaaehtoinen lapsettomuus on yleisempää ei-parisuhteessa elävien keskuudessa, mutta parisuhteessa elävistä kahdeksan prosenttia ei aio tehdä lapsia. Vapaaehtoinen lapsettomuus liitetään helposti pariskuntien toiveeksi jäädä ilman lapsia, mutta vapaaehtoisesti lapsettomaksi voi kutsua itseään myös yksineläjä, joka ei toivo lapsia tulevaisuuteensa ja huolehtii ehkäisystään.
Vapaaehtoisen lapsettomuuden syitä
Vapaaehtoinen lapsettomuus on monipuolinen ilmiö ja päätöksen teon taustalla olevien tekijöiden kirjo on laaja. Osa vapaaehtoisesti lapsettomista tietää varmaksi, ettei koskaan tule haluamaan lasta jo lapsuudestaan tai nuoruudestaan saakka.
Vapaaehtoisesti lapsettomien on havaittu perustelevan lapsettomuuden valintaansa kahdesta näkökulmasta: joko lapsettomuus nähtiin vetovoimaisena tai äitiys luotaantyöntävänä.
Ihminen voi valita lapsettomuuden esimerkiksi, koska ei tahdo parisuhdetta, lasta, ekologisista syistä, tai koska vastustaa ydinperhemallia. Kun kyseessä on ekologiset syyt, syitä voivat olla epävarmuus tulevasta tuhoutuvan maapallon uhkakuvien edessä. Vapaaehtoista lapsettomuutta voidaan perustella ympäristön hyvinvoinnilla ja yhteisen hyvän ajamisella. Ekologisten syitten kohdalla kyse voi olla myös vetoaminen ihmisen ja muun luonnon väliseen epätasapainoiseen suhteeseen.
Vapaaehtoisesti lapseton voi kokea lapsiperhe-elämän vastenmieliseksi. Osa voi kokea ajatuksen lapsen hoidosta liian raskaaksi. Hän voi kokea tiedossaan olevien perheellisten parisuhteet onnettomiksi ja kammoksua lapsiin liittyviä huolen tunteita.
Lapsuudessa koettu perheväkivalta voi olla myös yksi syy. Koulukiusaaminen voi myös vaikuttaa. Ihminen voi katsoa, ettei itse sovi vanhemmaksi. Osa sanoo syyksi sen, etteivät ole keksineet syytä sille miksi lapsia kannattaisi hankkia.
Muita syitä lapsettomuuteen voivat olla perinnölliset terveysongelmat. Feminististen näkemysten on todettu laskevan syntyvyyttä. Vastenmielisyyden tunne lapsia kohtaan ja raskauden pelko voivat olla syynä vapaaehtoiseen lapsettomuuteen.
Valintaan voi vaikuttaa työttömyys tai sen uhka. Urasuuntautuminen voi olla yksi syy. Merkityksellistä saattaa olla myös henkilön matala koulutustaso tai huono palkka. Osa nuorista aikuisista voi kokea, ettei ole valmis vanhemmuuteen vaikka omistusasunto, vakituinen työ ja parisuhde olisikin.
Vapaaehtoisesti lapseton voi myös katsoa lisääntymisen olevan itsekästä, ja he voivat kokea vanhemmuuden sosiaalisesti ja emotionaalisesti rajoittavana tekijänä.
Vapaaehtoisesti lapseton voi kokea niin sanotun vauvakuumeen täysin itselleen vieraaksi asiaksi. Vapaaehtoisesti lapseton ei välttämättä koe minkäänlaista hoivaviettiä vauvoja ja lapsia kohtaan, eikä pidä niitä söpöinä. Osa vapaaehtoisesti lapsettomista suuntaa hoivaviettinsä lemmikkeihin ja monet ovatkin eläinrakkaita.
Vapaaehtoisen lapsettomuuden taustalla ei yleensä ole lapsiin kohdistuva viha, vaan monet ovat tekemisissä lasten kanssa joko työn, sukulaisten tai ystävien perheen kautta. Vapaaehtoisesti lapseton voi kokea lapsen enemmänkin uhkana sekä rajoitteena elämälleen, ja erityisesti naiset voivat kokea lapsen uhkaksi identiteetilleen; miehet taas ajattelevat lapsen olevan taakka, joka pitää elättää ja joka sitouttaa kielteisessä mielessä kotiin.
Taustalla voi myös olla joutuminen uskonnon uhriksi. Vapaaehtoisesti lapsettoman oma uskonnollisuus voi olla vähäinen. Joissain tapauksissa kyse on kuitenkin vahvasta uskonnollisuudesta, jolle omistaudutaan uskonnollisesti suuntautuneen työn kautta ja vahvistusta lapsettomuuteen haetaan uskonnollisista teksteistä.
Vapaaehtoisesti lapsettomien persoonallisuus
Tutkittaessa vapaaehtoisesti lapsettomien persoonallisuutta, he saivat sovinnollisuudessa ja ulospäinsuuntautuneisuudessa matalammat pisteet kuin ne, jotka halusivat tai joilla oli jo lapsia. Itsenäisyyden piirteissä vapaaehtoisesti lapsettomat saivat korkeammat pisteet kuin vertailuryhmä. Vapaaehtoista lapsettomuutta on perusteltu persoonallisuuden piirteillä, kuten ahdistuneisuudella, introversiolla, herkkyydellä ja perfektionismilla sekä kärsimättömyydellä, joita ei ole pidetty vanhemmille sopivina piirteinä. Myös vapaaehtoisesti lapsettomat itse ovat perustelleet valintaansa persoonallisuuden piirteillä, joihin ovat laskeneet itsekeskeisyyden, älykkyyden, nautinnonhaluisuuden ja mukavuudenhalun.
Ulkomainen tutkimus
Kansainvälisesti katsottuna vapaaehtoista lapsettomuutta käsittelevää tutkimusta löytyy 1970-luvulta saakka.
Psykologi Satoshi Kanazawa London School of Economicsista esitti vuonna 2013, että vähäinen äidinvaisto on yhteydessä korkeaan älykkyysosamäärään.
Saksassa vuonna 2016 tehdyssä tutkimuksessa todetaan, että keski-ikäisillä lapsettomilla on enemmän ystäviä, kuin samanikäisillä lapsia saaneilla henkilöillä ja lapsettomien ystävyyssuhteet myös säilyvät paremmin iän karttuessa.
Lundin yliopistossa tehdyssä tutkimuksessa vuodelta 2017 todetaan lapsen tekemättä jättämisen olevan merkittävin yksilötason ekoteko erityisesti suuren hiilijalanjäljen maissa.
Suomalainen tutkimus
Suomessa vapaaehtoista lapsettomuutta on tutkittu vähän. Tutkimuksessa on yleensä kiinnitetty huomiota vain joihinkin vapaaehtoisen lapsettomuuden puoliin, ja se on keskittynyt suurimmalta osin lääketieteeseen, jossa lapsettomuus on perinteisesti nähty vain hoitoa vaativana ongelmana.
Väestöliiton tutkimuksen mukaan vapaaehtoiseen lapsettomuuteen vaikuttavat sopivan kumppanin puute, epävarmuus tulevaisuudesta ja pitkät opiskeluajat. Useiden tutkijoiden ja myös Väestöliiton kanta on se, että valtio ei voi eikä sen pidä puuttua ihmisten perhesuunnitelmiin. Väestöliitosta on arveltu, että ympäristösyyt toimivat ikään kuin hyvänä selityksenä vapaaehtoiselle lapsettomuudelle.
Suomalaisessa aikuisuutta koskeneessa tutkimuksessa vapaaehtoista lapsettomuutta on hiukan käsitelty yhtenä aikuisuuden piirteenä vuonna 2015. Tutkimuksen mukaan vapaaehtoisesti lapsettomien ja lapsen tehneiden arvomaailmalla ei ole juurikaan eroa ja ajatus vapaaehtoisesti lapsettomasta itsekkäänä uraohjuksena on myytti. Suomalaisten tutkimusten mukaan lapsettomuuden on todettu olevan yleisempää pienituloisten keskuudessa.
Vuonna 2022 julkaistussa kielitieteellisessä väitöstutkimuksessa todetaan, että lisääntymisnormi näyttää olevan heikentymässä hitaasti ja yhteiskunnan vaikuttamismahdollisuudet siihen, hankitaanko lapsia vai ei, vaikuttavat pieniltä, koska syntyvyys nähdään henkilökohtaisena valintana, joka ratkaistaan kodeissa, eikä julkisilla foorumeilla.
Järjestöt
Vapaaehtoisesti lapsettomille on perustettu vuonna 2012 oma yhdistys, Vapaaehtoisesti Lapsettomat ry.
Yhdistyksen tarkoituksena on antaa vertaistukea toisille veloille, lisätä julkista keskustelua asiasta, edistää vapaaehtoisesti lapsettomien asemaa ja tasa-arvoa yhteiskunnassa ja laajentaa käsitystä perinteisestä perhemallista. Yhdistys haluaa tehdä asiastaan hyväksytyn ja julkisen, väheksymättä perinteisiä perhemalleja, vihaamatta tai arvostelematta ketään.
Yhdistys on koettu vapaaehtoisesti lapsettomien keskuudessa tärkeäksi. Yhdistyksen jäsenluku on kuitenkin aika pieni, sillä vapaaehtoisesti lapsettomat kokevat valintansa henkilökohtaiseksi eivätkä näe tarvetta järjestäytyä sen takia.
Yhdistyksen toiminta
Vuonna 2013 Vapaaehtoisesti Lapsettomat ry vaati julkisessa kannanotossa steriloimislain ikärajan laskemista 25 vuoteen, kuten muissa Pohjoismaissa. Steriloimislain muuttamisesta aloitettiin keväällä 2017 kansalaisaloite "Steriloimislain ikäraja pohjoismaiseksi eli 25 vuotta ja lapsiluvuksi kaksi lasta", jossa edustajina oli Vapaaehtoisesti Lapsettomat ry:n jäseniä. Kannatusilmoituksia kertyi vain 2 723 puolen vuoden aikana.
Yhdistys ajaa lapsettomien etua asuntopolitiikassa. Se on kiinnittänyt huomiota myös lapsettomien kohteluun sosiaaliturvan piirissä. Vuonna 2021 yhdistys teetti yhdessä tahattomasti lapsettomien yhdistyksen, Simpukan, kanssa työelämäkyselyn, jonka tuloksien mukaan lapsettomia todellakin syrjitään työelämässä.
Vapaaehtoisesti Lapsettomat ry toteutti vuonna 2012 Tunti vanhukselle -kampanjan, joka sai jonkin verran huomiota mediassa. Kampanjalla pyrittiin vähentämään vapaaehtoisesti lapsettomiin kohdistuvia ennakkoluuloja, mutta sillä haluttiin myös kannustaa viettämään aikaa yksinäisten vanhusten luona.
Ehkäisy
Vapaaehtoisesti lapsettoman tiedot ehkäisystä ovat usein hyvät. Osa vapaaehtoisesti lapsettomista on kokenut abortin, osa suhtautuu aborttiin kielteisesti uskonnollisin perustein, ja osalle abortin tekeminen olisi itsestäänselvyys, mikäli tulisi raskaaksi.
Sterilisaatio
Osa vapaaehtoisesti lapsettomista hankkii sterilisaation. Vapaaehtoisesti lapsettomien syyt sterilisaation hankintaan ovat yleensä vahva sitoutuminen päätökseen tai tunteeseen, että henkilö ei tule haluamaan lapsia. Sterilisaatio voidaan nähdä ratkaisuna vuosia jatkuneeseen ja elämänlaatua heikentäneeseen raskauden pelkoon. Osa kokee sterilisaation myös eräänlaisena kehoa korjaavana toimenpiteenä, jota vertaa sukupuolen korjaamiseen. Syynä saattaa olla myös uskonnollinen vakaumus.
Suomessa ikäraja on kolmekymmentä vuotta, toisin kuin muissa Pohjoismaissa, joissa se on 25 vuotta, paitsi Tanskassa voi saada sterilisaation 18-24-vuotiaana kuuden kuukauden harkinta-ajan jälkeen. Vapaaehtoisesti lapsettomat katsovat Suomen lainsäädännön sterilisaatiota kohtaan olevan vanhanaikaista ja itsemääräämisoikeutta rajoittavaa.
Politiikka
Yksittäiset poliitikot ovat satunnaisesti painostaneet ihmisiä lapsentekoon. Heitä ovat olleet keskustan Matti Vanhanen, Eeva-Maria Maijala ja Liisa Hyssälä sekä SDP:n Antti Rinne. Vapaaehtoisesti lapsettomat ovat pitäneet lastentekoon kehottamista loukkaavana.
Yhteiskunta kannustaa lasten tekoon erilaisin poliittisin tukitoimin ja samalla normalisoi lapsiperheen yhteiskunnan perusyksikkönä, jolloin vapaaehtoisesti lapsettomatkin osallistuvat tukitoimiin verovaroin. Myös rakennuspolitiikan kohdalla on nähty ongelmia, mikä on käytännössä tarkoittanut sitä, että perheasuntoja väitetään rakennettavan liikaa.
Vapaaehtoisesti lapsettomat ovat usein arvomaailmaltaan liberaaleja ja pitävät ympäristö- sekä eläinoikeusasioita tärkeinä.
Asenteet vapaaehtoiseen lapsettomuuteen
Lasten hankinta näyttäytyy useimmille ihmisille asiana, jota ei edes osata kyseenalaistaa ja tämän vuoksi lapsettomaksi jäämistä ei edes ymmärretä ajatella vaihtoehtona. Tästä johtuu, että vapaaehtoinen lapsettomuus aiheuttaa toistuvasti ihmettelyä: muut voivat stigmatisoida vapaaehtoisen lapsettomuuden, sillä tätä valintaa ei pidetä sosiaalisen normin mukaisena.
Vapaaehtoisesti lapsettomat ovat kohdanneet vähättelyä elämäntapansa vuoksi. Yleensä se on ilmennyt siinä, että heidän oletetaan muuttavan mielensä. Usein viitataan siihen, että sopivan puolison löytyessä voi muuttua mieli myös lastenteon suhteen.
Vapaaehtoisesti lapsettomat joutuvat muita useammin perustelemaan omaa valintaansa. Vapaaehtoisen lapsettomuuden on katsottu olevan enemmän naisia koskeva kysymys, koska äitiys ja naiseus liitetään mielikuvissa voimakkaasti toisiinsa. Vapaaehtoisesti lapsettomien naiseus on kiistetty ja on syytetty, että he eivät ole oikeita naisia. Vapaaehtoisesti lapseton nainen saa usein osakseen enemmän vihaa, kuin vapaaehtoisesti lapseton mies. Vapaaehtoisesti lapsettomat joutuvat joskus myös häirinnän, syyllistämisen, painostuksen ja vihapuheen kohteeksi.
Vapaaehtoinen lapsettomuus voi vaikeuttaa parisuhteen muodostamista. Vapaaehtoinen lapsettomuus voi johtaa etääntymiseen sukulaisista, jos sukulaiset eivät ymmärrä ottaa valintaa tosissaan. Joskus vanhemmat kuvittelevat tyttärensä lapsettomuuden johtuvan huonosta kasvatuksesta ja epäonnistumisestaan äitinä, mutta omien vanhempien suhtautuminen saattaa olla kuitenkin myönteisempää, kuin muiden sukulaisten. Vapaaehtoinen lapsettomuus voi vaikeuttaa ystävyyssuhteita tai katkaista niitä.
Yleisin vapaaehtoisesti lapsettomia vastaan esitetyn kritiikin sisältö on se, että he eivät tuota lisää veronmaksajia, heidän väitetään vihaavan lapsia ja olevan itsekkäitä. Vapaaehtoista lapsettomuutta pidetään luonnottomuutena, tunteettomuutena, outona tai kypsymättömyytenä. Heidän väitetään katuvan valintaansa myöhemmin. Suhtautuminen on joissain tapauksissa ollut ihailevaa tai kadehtivaa silloin, kun vapaaehtoiseen lapsettomuuteen on liitetty huolettomuus, ja päätös vapaaehtoisesta lapsettomuudesta hyväksytään herkemmin, jos vapaaehtoisesti lapsettoman katsotaan olevan hieman erilainen ihminen, jonka elämä on tavallisesta poikkeavampaa tai merkityksellisempää.
Vapaaehtoisesti lapsettomia on leimattu myös mielenhäiriöisiksi. Heitä on pidetty myös kylminä ja oletetaan, että he viettävät holtitonta bile-elämää. Yleinen kysymys on myös se, kuka heitä hoitaa, kun he ovat vanhoja. Vapaaehtoisesti lapsettoman syliin saatetaan nostaa väkisin lapsi, tai selityksiä lapsettomuuteen voidaan tivata aggressiivisesti. Vapaaehtoisesti lapsettomien seksuaalisuudesta ja seksielämästä kysellään ja sitä arvostellaan.
Vapaaehtoisesti lapsettomille tarjotaan erään mielipidekirjoittajan mielestä yhteiskunnan suunnalta vain kahta roolia, surijan ja itsekkään. Sen on todettu ärsyttävän myös ihan tuntemattomia.
Tutkimuksissä on havaittu, että vähemmän traditionaaliset, nuoret, työllistetyt, naiset, ja sinkut suvaitsevat paremmin vapaaehtoista lapsettomuutta kuin traditionaaliset, vanhukset, työttömät, miehet sekä pariskunnat.
Toisaalta tutkimusten mukaan näyttää siltä, että suomalaiset suhtautuvat suvaitsevaisesti vapaaehtoiseen lapsettomuuteen. Tutkimuksen mukaan noin puolet suomalaisista hyväksyy vapaaehtoisen lapsettomuuden. Kuitenkin noin 70 prosenttia pitää vapaaehtoisesti lapsettomien parien yleistymistä huonona asiana.
Asenteet työpaikoilla
Työpaikoilla suhtautuminen vapaaehtoiseen lapsettomuuteen on usein myönteistä ja vapaaehtoisesti lapsettomia pidetään joustavina ja ahkerina työntekijöinä, jotka ovat vähän poissa. Ongelmaksi on koettu, että joillakin työpaikoilla äidit ja isät saavat valita loma-aikansa ensin ja lapsettomia pyydetään jäämään ylitöihin. Työnantajat ovat joissakin tapauksissa kyselleet mahdollisesta lastenteosta ja kun vastaus on ollut kielteinen, siihen on suhtauduttu epäuskoisesti.
Työpaikan ilmapiiri voidaan kokea lapsettomia syrjiväksi erityisesti silloin, kun työpaikan enemmistöllä on lapsia. Tällöin työkaverit saattavat olla hyökkääviä, syyllistäviä tai ylenkatsovia lapsettomia kohtaan silloin, kun lapsettomuudessa on kyse vapaaehtoisuudesta. Lapsettomia on jätetty ulos kahvipöytäkeskusteluista, ja heistä on tuntunut siltä, ettei heitä oteta työyhteisöissä vakavasti.
Päivähoitoalalla on esiintynyt suoranaista syrjintää työnantajan pitäessä saman koulutuksen omaavia perheellisiä työntekijöitä pätevämpinä kuin lapsettomia. Lastensuojelutyössä on tullut vastaan tilanteita, joissa perhe on kyseenalaistanut työntekijän ammattitaidon lapsettomuuden perusteella huostaanoton yhteydessä. Lapsettomiin on kohdistunut syrjintää siltä osin, ettei aikataulutus jousta heidän vuokseen.
Lääkäreiden asenteet
Lääkärit suhtautuvat joskus kielteisesti vapaaehtoisesti lapsettomien sterilisaatioaikeisiin. Joissain tapauksissa lääkäri on ollut asiaton tai kieltäytynyt kirjoittamasta lähetettä.
Jotkut lääkärit ovat vaatineet sterilisaatiota haluavalta naiselta aviomiehen suostumusta toimenpiteeseen, joskus jopa kirjallisena. Toisinaan siviilisäädylläkään ei ole ollut lääkäreille niin väliä, vaan lääkärit ovat vaatineet miehen suostumusta silloinkin, kun kyseessä ei ole ollut aviopuolisot, vaikka laissa puhutaan nimenomaan aviopuolisoista. Yhteiskunnallinen näkemys naisten luontaisesta taipumuksesta äitiyteen on muotoutunut pitkälti lääketieteellisten käsitysten pohjalta.
Osa lääkäreistä nostaisi 30 vuoden ikärajaa ylemmäksi ja vetoaa vaatimuksessaan katumisriskiin. Jotkut lääkärit vastustavat sterilisaatiolain ikärajan laskua. Toisinaan lääkäri ainoastaan kysyy, että ymmärtääkö potilas toimenpiteen lopullisuuden.
Vapaaehtoisesti lapsettomien kohtaamisesta ei ole tehty selkeitä linjauksia sosiaali- ja terveydenhuollon alalla. Tällöin kohtaaminen jää työntekijän henkilökohtaisen suhtautumisen varaan.
Kansainväliset asenteet
Lisääntyminen määrittyy monissa kulttuureissa naisen kunniaksi ja velvollisuudeksi. Esimerkiksi kehitysmaissa naisen asema on niin heikko, että mahdollisuutta lapsettomuuteen ei oikeastaan edes ole.
Suhtautumisen vapaaehtoiseen lapsettomuuteen on todettu olevan myönteisintä Skandinaviassa sekä Länsi-Euroopassa, mutta kielteisintä se on Itä-Euroopassa. EU-maissa keskimäärin neljä prosenttia miehistä ja kolme prosenttia naisista piti lapsettomuutta ihanteenaan. Vapaaehtoinen lapsettomuus on melko harvinaista ympäri Eurooppaa, mutta maakohtaisia erojakin löytyy. Itä-Euroopan maista Bulgariassa, Latviassa ja Liettuassa vapaaehtoinen lapsettomuus näyttää olevan hyvin harvinainen ilmiö, sillä sen esiintyvyys on 18-40-vuotiaiden keskuudessa noin yhden prosentin luokkaa.
Britanniassa syntyi pääministerikilpailun loppuvaiheilla poliittinen kohu pääministeri Theresa Mayn lapsettomuudesta. Virossa lasten hankintaan kannustetaan valtion perhepolitiikalla, ja perinteisiä sukupuolirooleja pidetään arvossa. Lasten hankkimattomuutta paheksutaan. Alankomaalaisen tutkimuksen mukaan 1960-luvulta 1990-luvulle vapaaehtoisen lapsettomuuden hyväksyntä nousi Hollannissa 20 prosentista 90 prosenttiin. Kiinassa vapaaehtoinen lapsettomuus on harvinaista ja perheen ydin muodostuu lapsista.
Vapaaehtoisesti lapsettomien oma asennoituminen
Vapaaehtoisesti lapsettomat kokevat ympäristön asenteet ja toistuvat kyselyt lapsista usein kielteisesti. Vapaaehtoisesti lapsettomat ovat usein väsyneitä toistuviin kyselyihin, joutumiseensa selittelemään valintaansa, kyllästyneitä lapsenteon luonnollistamiseen ja siihen, että joutuivat jatkuvasti painottamaan päätöksensä pysyvyyttä. He kokevat kyselyt valintojensa väheksymisenä ja aliarvioimisena.
Vapaaehtoisesti lapsettomilla itsellään on todettu olevan kaksi strategiaa selviytyä ihmisten suhtautumisesta johtuvista tilanteista, jotka ovat erilaisuuden kieltäminen ja erilaisuuden hyväksyminen. Erilaisuutensa kieltäjät voivat lykätä lastenhankintaa antaen toisten kuvitella, että he joskus hankkivat lapsia. He voivat myös kieltää ympäristöstä heijastuvat syytökset itsekkyydestä ja siitä, että he eivät pidä lapsista. Erilaisuutensa hyväksyjät taas näkevät oman erilaisuutensa etuna suhteessa niihin, joilla on lapsia. Lastenhankinta voi heidän näkemyksensä mukaan näyttäytyä alistumisena sosiaalisille normeille. He saattavat myös pitää vanhempia onnettomina ja ajatella heidän kielteisen suhtautumisen vapaaehtoista lapsettomuutta kohtaan johtuvan kateudesta.
Heillä on todettu myös kolme strategiaa, joilla he ylläpitävät myönteistä identiteettiä: stigmojen vastustus, minimointi ja välttely. Vastustus viittaa vapaaehtoisesti lapsettoman statuksen esittämisen ihailtavana, minimointi viittaa selityksiin, joilla kavennetaan poikkeamista ja välttely ilmenee selittelyä vaativien tilanteiden karttamisena.
Asenteet synnytykseen
Sukupuolesta riippumatta vapaaehtoisesti lapsettomat voivat nähdä synnytyksen hyvin negatiivisena asiana. Molemmat sukupuolet käyttävät siitä sanaa kivulias ja vaarallinen sekä likainen ja sotkuinen. Miehet voivat nähdä sen luonnollisena tapahtumana, mutta naisten mielestä synnytyksellä ei välttämättä ole mitään tekemistä luonnon kanssa. Kumpaankin sukupuoleen vaikutti se, että he olivat kuulleet vastentahtoisesti kauhutarinoita synnytyksestä lähipiiriltään.
Miehet osaavat asennoitua myös vanhemman asemaan, jolloin synnytys näyttäytyy positiivisena. Naiset näkevät synnytyksen enemmän oman ruumiillisuutensa näkökulmasta, muiden ihmisten synnytysten sijaan. Miehille synnytys on etäisempi tapahtuma, koska he eivät voi sitä itse suorittaa.
Median vaikutus asenteisiin
Vapaaehtoinen lapsettomuus on saanut mediassa näkyvyyttä, mutta media välittää perhe-elämästä edelleenkin kuvaa sosiaalisena normina. Media on keskittynyt tuomaan vapaaehtoista lapsettomuutta esiin erilaisuutena sen sijaan, että se nähtäisiin vain yhtenä ihmisen ominaisuutena. TV-sarjoissa ja elokuvissa nähdään usein juoni, jossa nuoren naisen on mahdollista poiketa yhteiskunnan normeista, kunhan hän lopulta palaa valtavirtaan eli menee naimisiin ja saa lapsia.
Paine lasten tekoon on suurempi median ja yhteiskunnan, kuin oman perheen puolelta. Journalismi, jossa ollaan huolissaan syntyvyyden laskusta ja kansantaloudesta, on ollut nousussa. Kärjistämällä saa vetäviä otsikoita, mutta samalla sen on todettu lisäävän syyttelyä lapsettomia kohtaan.
Tutkimusten perusteella erilaiset mediat vaikuttavat tuovan vapaaehtoisen lapsettomuuden esiin ristiriitaisin tavoin. Toisaalta vapaaehtoisesti lapsettomien oma ääni pääsee kuuluviin ja he pääsevät kertomaan omista kokemuksistaan, mutta toisaalta vapaaehtoinen lapsettomuus näyttäytyy ongelmallisena ja vapaaehtoisesti lapsettomiin kohdistuva puhe on kriittistä sekä tuomitsevaa. Yleisesti ottaen vapaaehtoiseen lapsettomuuteen liittyvät julkaisut ovat usein epävirallista materiaalia, kuten blogeja tai tarinajournalismia.
Median katsotaan kertovan yhä perinteisen ydinperheen ja kaikkivoipaisen superäidin tarinaa. Se kertoo tarinaa naisista ja pariskunnista, kun taas miesten kokemus mediassa jää vähemmälle huomiolle. Toisaalta pääosin vapaaehtoiseen lapsettomuuteen suhtaudutaan mediassa myönteisesti.
Uskonnollisten yhteisöjen asenteet
Evankelis-luterilaisen kirkon materiaalit eivät sisällä juuri mitään vapaaehtoisesta lapsettomuudesta, mikä on herättänyt myös kritiikkiä.
Nuorisoliikkeiden asennoituminen
Suomen partio kehitti ympäristöpelin, jossa vapaaehtoinen lapsettomuus on yksi vaihtoehto. Asiasta nousi kohu, koska sen koettiin kannustavan vapaaehtoiseen lapsettomuuteen.
ParaNet
Paranormaalin Tieteellinen Tutkijaverkosto – ParaNet ry oli vuoteen 2008 saakka toiminut paranormaalin tutkimusverkosto. Seura perustettiin vuonna 1998 rekisteröimättömänä yhteistyöverkostona. Yhdistysrekisteriin se merkittiin vuonna 2002.
Yhdistyksen tavoitteena oli ylläpitää alan tutkijoiden yhteistyöverkostoa ja toimia tutkijoiden etujärjestönä, järjestää ParaDigma-konferensseja ja ylläpitää ParaDocs-julkaisua. Yhdistyksen puheenjohtajana toimi sen perustaja Jarkko Kari.
Aiheesta muualla
Paranormaali wiki: ParaNet
Nopsanen
Nopsanen on sukunimi. Nimi on Suomessa 15 henkilöllä (2016). Nimen tunnettuja kantajia ovat:
Yahya ibn Yahya
Yahya ibn Yahya eli Yahya II  oli Keski-Marokkoa hallitsevan Idrisidi-dynasatian seitsemäs kuningas vuosina 863-66. Hän seurasi isäänsä Yahya ibn Muhammadia hallitsijana. Yahyan hallinto oli huonoa ja kansa nousi kapinaan kuningastaan vastaan. Kuningas ajettiin pois Fèsistä ja hän kuoli maanpaossa häväistynä pian tämän jälkeen.
Anna-Liisa Sysiharju
Anna-Liisa Sysiharju (o.s. Gebhard; 7. kesäkuuta 1919 Kajaani – 28. huhtikuuta 2014 ) oli suomalainen kasvatustieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston ruotsinkielisen kasvatustieteen professori.
Hänen isänsä Oras Gebhard kuoli hänen ollessaan pieni. Äiti avioitui myöhemmin uudestaan, ja tytär siirtyi isovanhempien Hannes ja Hedvig Gebhardin kasvatiksi. Hän tuli ylioppilaaksi 1937 ja opiskeli teologiaa. Sacri min. kand. -tutkinnon jälkeen hän kuitenkin suuntautui kasvatustieteisiin ja psykologiaan.
Sysiharju kirjoitti ylioppilaaksi 1937, suoritti sacri min. cand. -tutkinnon 1943, filosofian kandidaatiksi hän valmistui 1946, lisensiaatiksi 1956 ja tohtoriksi 1964. Hän opiskeli Yhdysvalloissa 1949–1950, Neuvostoliitossa 1977 ja teki opintomatkoja useisiin Euroopan maihin. Hän oli Kauppa- ja teollisuusministeriön ammattikasvatusosaston ammatintutkija 1946–1949, Helsingin kotitalousopettajaopiston kasvatusaineiden lehtori 1950–1961, apulaisrehtori 1960–1961, pedagogiikan pohjoismaisen yhteistyötoimikunnan tutkimussihteeri 1962–1964, valtion yhteiskuntatieteellisen toimikunnan tutkimusassistentti 1965–1971, Helsingin yliopiston kasvatuksen sosiaalipsykologian dosentti vuodesta 1968, Joensuun korkeakoulun didaktiikan apulaisprofessori 1973–1977 sekä 1979–1982 Helsingin yliopiston ruotsinkielisen kasvatustieteen professori.
Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä
Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä (Alde) oli vuosina 2004-2019 toiminut kahden Euroopan unionin poliittisen puolueen, Euroopan liberaalidemokraattisen puolueen ja Euroopan demokraattisen puolueen liitto. Se oli vuoden 2014 eurovaalien jälkeen neljänneksi suurin puolue Euroopan parlamentissa 67 jäsenellä 20 eri maasta. Suomesta ryhmään kuuluivat keskustan ja RKP:n europarlamentaarikot.
Euroopan parlamentin lisäksi Alde oli edustettuna myös alueiden komiteassa, Euroopan neuvoston parlamentaarisessa yleiskokouksessa sekä Naton parlamentaarisessa yleiskokouksessa.
Alde ja Emmanuel Macronin johtama En Marche! -puolue muodostivat Euroopan parlamenttiin 12. kesäkuuta 2019 uuden ryhmän, jonka nimi on Uudistuva Eurooppa.
Taustaa
Liberaalidemokraattisen Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen parlamenttiryhmän kokouksessa, joka pidettiin Brysselissä 13. heinäkuuta 2004, hyväksyttiin suositus uuden ryhmän luomisesta. Ryhmä muodostettiin niistä Euroopan parlamentin jäsenistä, jotka kuuluivat François Bayroun johtaman UDF-puolueen perustamaan Euroopan demokraattiseen puolueeseen, Liettuan työväenpuolueeseen ja Italian Margherita-puolueeseen. Kaksi Euroopan poliittista puoluetta olisivat edelleen erillisiä puolueita Euroopan parlamentin ulkopuolella. Ryhmällä oli alun perin 88 jäsentä.
Alde-ryhmän järjestäytymiskokouksessa, joka pidettiin välittömästi ELDR-puolueen kokouksen jälkeen, ryhmän johtajaksi valittiin Euroopan parlamentin jäsen Graham Watson Yhdistyneen kuningaskunnan liberaalidemokraattisesta puolueesta. Lisäksi kokouksessa hyväksyttiin kymmenestä kohdasta koostuva ”ohjelma Euroopalle”.
Ohjelma
Alde hyväksyi eurovaaliohjelmansa vuodelle 2014 Lontoon kongressissa marraskuussa 2013. Ohjelmassa korostetaan yksinkertaisempaa, vahvempaa ja vähemmän byrokraattista Eurooppaa. Alde-puolueen kärkiehdokkaat kevään 2014 eurovaaleissa olivat ryhmän puheenjohtaja Guy Verhofstadt sekä komission varapuheenjohtaja Olli Rehn.
Alden vaaliohjelmassa painotetaan vihreän talouden merkitystä, kestävää kasvua, työllisyyttä, hallinnon avoimuutta ja tehokkuutta sekä läheisyysperiaatetta. Alden ensisijainen tavoite on voittaa Eurooppaa uhkaavat vakavat taloudelliset haasteet. Vaaliohjelmassa esitellään toimia, jotka johtavat ulos nykyisestä kriisistä vauhdittamalla taloutta ja luomalla uusia työpaikkoja.
Carmelo Camet
Carmelo Félix ("Chicho") Camet (29. lokakuuta 1904 Pariisi, Ranska – 22. heinäkuuta 2007 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen miekkailija. Hän oli mukana saamassa pronssia floretin joukkuekilpailussa vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa. Hän oli olympiaurheilija Francisco Cametin poika ja kouluttautui juristiksi. Hän meni naimisiin Elsie Muirin kanssa.
André Gaboriaud
André Gaboriaud (1. toukokuuta 1895 Gémozac – 23. marraskuuta 1969 Meschers) oli ranskalainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä hopeaa floretin joukkuekilpailussa saaneeseen joukkueeseen.
Marouf Majidi
Marouf Majidi (s. 1978 Sanandaj, Iran) on iranilais-suomalainen kansanmuusikko. Hän syntyi Sanandajissa kurdilaiselle isälle ja turkinkieliselle äidille. Hän varttui aikuiseksi Iranin persialaisessa yhteiskunnassa, jossa hänen äitinsä oli itkulaulajana ja siten musiikki sekä laulaminen olivat jo pienestä pitäen osa hänen elämäänsä.
Majidi rakastui tanbur-musiikkiin heti ensi kohtaamiselta ja se on edelleen hänen suurin inspiraation lähteensä musiikin teossa ja sävellyksessä. Tanbourin kautta hän löysi persialaisen klassisen musiikin ja tar-luutun, joka johti hänet soittamaan myös useita muita pitkäkaulaisia perinteisiä soittimia kuten dotaria, setaria ja kitaroita.
Majidi on opiskellut mm. Turkissa turkkilaista kansanmusiikkia ja Suomeen muutettuaan suoritti maisteritutkinnon suomalaisen kansanmusiikin linjalta Sibelius Akatemiassa. Tämän jälkeen hän on työskennellyt mm. säveltäjänä, bändinjohtajana, laulajana ja muusikkona monipuolisissa projekteissa yhdessä tanssijoiden, teatterin, taiteilijoiden, esiintyjien ja muusikoiden kanssa.
Hänen aktiivisia projektejaan ovat mm. BaranBand, MA Rouf sekä Gilgamesh.
Saksan Grand Prix 2009
Saksan Grand Prix 2009 (virallisesti Formula 1 Grosser Preis Santander von Deutschland 2009) oli Formula 1 -kauden yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 12. heinäkuuta Nürburgringin moottoriradalla Saksassa. Kilpailu oli ensimmäinen Nürburgringillä ajettu Saksan GP sitten kauden, jolloin siellä ajettiin Euroopan GP.
Aika-ajot
Kosteissa aika-ajoissa nopeinta vauhtia piti Mark Webber, joka starttasi ensimmäistä kertaa urallaan paalulta kilpailuun. Hänen viereltään toisesta ja kolmannesta ruudusta lähtivät Brawnin Rubens Barrichello ja Jenson Button. Neljännesta ruudusta starttasi Sebastian Vettel.
Toisen aika-ajo-osion alussa sadekuuro kasteli rataa, kun autot olivat juuri ehtineet lähtemään radalle kuivan kelin renkailla. Rata kävi sen verran liukkaaksi, että monet kuljettajista liukastelivat nurmikon tai hiekan puolelle. Heikki Kovalainen osui kevyesti radan reunakaiteeseen, mutta pystyi jatkamaan. Autot joutuivat tulemaan pian varikolle vaihtamaan välikelin renkaat. Märästä kelistä hyötyi parhaiten Adrian Sutil, joka pääsi ensimmäistä kertaa Force Indiallaan viimeiseen aika-ajo-osioon, ollen kolmanneksi nopein toisessa osiossa. Molemmat McLarenin kuljettajat pääsivät tällä kaudella myös ensimmäistä kertaa yhdessä viimeiseen osioon.
Viimeisen osion aikana ei tullut lisää sadekuuroja ja se päästiin ajamaan läpi kuivan kelin renkailla. Hamilton ja Kovalainen ajoivat ruutuihin 5 ja 6. Heidän perästään lähti Sutil uransa ja koko tallinsa parhaasta ruudusta 7. Ferrarin Massa ja Räikkönen jäivät ruutuihin 8 ja 9.
Kilpailu
Toisesta ruudusta lähtenyt Rubens Barrichello pääsi lähtösuoran kiihdytyksessä paalupaikkamies Mark Webberin rinnalle. Webber teki kuitenkin yllättävän sivuttaisliikkeen osuen lievästi Barrichellon auton kylkeen. Molemmat pystyivät jatkamaan kisaa ilman vaurioita, mutta Webber sai liikkeestään varikonläpiajorangaistuksen. Vielä paremman lähdön sai viidennestä ruudusta startannut Lewis Hamilton, joka ensimmäisessä jarrutuksessa oli jo taistelemassa kärkipaikasta. Hänkin osui kevyesti Webberiin hajottaen autostaan renkaan, minkä vuoksi Hamilton joutui tulemaan varikolle renkaanvaihtoon heti ensimmäisellä kierroksella samalla häviten kierroksen kärkimiehille. Joukon hännille putosi myös Toyotan Jarno Trulli, joka kävi vaihdattamassa autonsa etusiiven osuttuaan Kazuki Nakajiman kanssa.
thumb|Mark Webber ajamassa uransa ensimmäiseen voittoon päättyneessä kilpailussa. Force Indian Adrian Sutil oli ajamassa erinomaista kisaa ja meni varikolle sijalta kaksi. Varikolta palattuaan Sutil ajautui ensimmäisessä jarrutuksessa kylmillä renkailla kohti ulkokaarretta, jossa samaan aikaan oli Kimi Räikkönen. Autot osuivat toisiinsa ja Sutil menetti etusiiven. Räikkösen autosta irtosi ilmanohjaimia, mutta hän pystyi jatkamaan kisaa ilman varikkopysähdystä. Räikkönen oli jo kisan alkupuolelta saakka kärsinyt moottoriongelmasta, mikä pakotti Ferraria pudottamaan moottorin kierroksia. Lopulta Räikkönen keskeytti moottorin savuttaessa. Kisatuomaristo ilmoitti tutkivansa myös Räikkösen ja Sutilin osumaa, mutta päätöstä ei tullut ennen Räikkösen keskeytystä. Kilpailun jälkeen tuomaristo päätti olla jakamatta rangaistuksia, ja myös molemmat kuljettajat pitivät tilannetta kilpailutilanteena syyttämättä toisiaan.
Barrichello menetti palkintopallisijoituksen varikolla sattuneessa tankkausongelmassa. Autoon ei saatu tankattua suunniteltua määrää polttoainetta, minkä vuoksi varikkostrategiaa jouduttiin muuttamaan. Kilpailun lopussa Alonso oli radan nopein, ja ajoi myös koko kilpailun nopeimman kierrosajan kierroksella 49.
Rangaistuksestaan huolimatta Webber pystyi nousemaan takaisin kärkeen ja voittamaan kilpailun. Voitto oli hänen uransa ensimmäinen, ja se onnistui 130. startissa. Red Bull saavutti jo kauden kolmannen, ja toisen perättäisen kaksoisvoiton Sebastian Vettelin oltua kisan toinen. Kolmas oli kauden ensimmäisen palkintopallisijoituksensa saavuttanut Felipe Massa. Myös Nico Rosberg onnistui hyvin kilpailussa noustuaan 15. ruudusta neljänneksi. Loput pistesijat menivät kuljettajille Button, Barrichello, Alonso ja Kovalainen.
Käsiraha
Käsiraha tarkoittaa Suomessa rahamäärää, jonka ostaja luovuttaa myyjälle ennen molemminpuolisesti sitovan kauppasopimuksen syntymistä. Sitä käytetään erityisesti kiinteistön ja asunto-osakkeiden kaupassa, ja sen tarkoituksena on varmentaa ostajan aikomus. Käsirahaa voidaan käyttää myös muissa sopimustyypeissä kuten tavanomaisen irtaimen kaupassa.
Kun kauppa on lopullisesti päätetty, käsiraha vähennetään suoritettavaksi jäävästä kauppahinnasta eli se lasketaan osaksi kauppahintaa. Jos taas kauppaa ei synny ostajasta johtuvasta syystä, käsiraha jää myyjälle siltä osin kuin se on määrältään kohtuullinen.
Lappli-Talot
Lappli-Talot Oy oli torniolainen puutaloja käsitöinä valmistava talotehdas, joka aloitti toimintansa vuonna 1978 rakennuspalveluyhtiönä. Omat tuotantotilat Tornion Laivaniemeen valmistuivat 1982 .Enimmillään Lappli-Talot valmisti noin 300 talopakettia vuodessa Suomen lisäksi mm. Ruotsiin ja Norjaan. Lappli oli erikoistunut yksilöllisten talopakettien valmistukseen, ja Lapplin rakentamista taloista 90 % tehtiin asiakkaan omien suunnitelmien tai arkkitehdin suunnitelmien mukaan.
Lappli-Talot oli osa kotimaista PRT-Forest -konsernia. Konsernin päätoimialoja ovat mekaaninen puu- ja rakennustarviketeollisuus sekä pientaloteollisuus. Liikevaihto vuonna 2017 oli 141 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 707 ammattilaista.
Lappli-Talojen lisäksi PRT-Forest-konserniin kuuluivat myös muun muassa Kontiotuote Oy, Piklas Ikkunat ja Ovet Oy, Mellano Oy sekä Jukkatalo Oy.
Lappli lopetti toimintansa vuonna 2020 heikentyneen tilauskannan vuoksi. Ennen toiminnan lopettamista tuotantoa siirrettiin Torniosta Pyhännälle.
Isonkyrön vaakuna
thumb|150px|Isonkyrön vaakuna pienoiskuva|155x155px|[[Väinö Voionmaa|Väinö Wallinin piirros Isokyrön pitäjän sinetistä vuodelta 1896.]] Isonkyrön kunnanvaakuna on saanut aiheensa Isonkyrön vanhan pitäjän sinetistä, joka esittää puunrunkoa vasten pystyynnoussutta karhua. Aihe toistuu vaakunassa ilman olennaisia muutoksia.
Vaakunan on suunnitellut Matti Visanti, ja se vahvistettiin käyttöön 7. heinäkuuta 1950. Vaakunan selitys on ”kultakilvessä pystyssä musta karhu, jonka varukset (kieli, hampaat, kynnet) ovat punaiset, pidellen kämmenissään vihreää kuusentyveä”.
Suez Environnement
Suez Environnement on vesi- ja jätehuoltoalalla kansainvälisesti toimiva ranskalainen konserni. SITA -yhtiöt kuuluvat siihen tytäryhtiöinä ja Suez Environnement itse on osa GDF Suez -ryhmää. 2011 konserni työllisti 80 000 ihmistä 70 maassa ja sen liikevaihto oli 14,8 mrd euroa.
Hallituksen puheenjohtajana toimii GDF Suezin hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja Gérard Mestrallet ja toimitusjohtajana Jean-Louis Chaussade. GDF Suez on konsernin suurin omistaja 35,4% osuudella.
Historia
Yhtiön historian katsotaan alkaneen 1858, kun ranskalainen diplomaatti ja insinööri Ferdinand de Lesseps perusti yhtiön Compagnie universelle du canal de Suez Suezin kanavan rahoittamiseksi. Lukuisten käänteiden jälkeen viimeisimpänä 2008 Suez -yhtiö ja energiayhtiö Gas de France yhdistyivät GDF Suez -nimen alle, ja siitä eriytettiin vesi- ja jätehuoltoon keskittyvä, 2002 perustettu Suez Environnement.
SITA
SITA on joukko Suez Environnement -konserniin kuuluvia, SITA-nimen alla pääasiassa Euroopassa toimivia jätehuoltoyrityksiä. Alkuperäinen SITA perustettiin 1919 pariisilaiseksi jätehuoltoyritykseksi.
SITA Finland Oy
Remeon edeltäjä SUEZ Suomi syntyi vuonna 1998 nimellä SITA Finland, kun yhdysvaltalainen BFI myi jätehuoltoyritys SOHU:n ranskalaiselle SITA:lle. Vuonna 2003 SITA Suomesta tuli SITA Sverigen tytäryhtiö. Vuonna 2007 yritys osti SOL Ympäristöpalvelut Oy:n. Yrityksen liikevaihto oli 2011 noin 79 miljoonaa euroa; työntekijöitä yritys työllisti Suomessa noin 350. Yrityksen pääkonttori on Vantaalla ja sen toimitusjohtajana vuodesta 2006 lähtien on ollut Jorma Kangas. Vuodesta 2017 Remeo (entinen Suez Suomi) on ollut suomalaisen sijoitusyhtiö Hartwall Capitalin omistuksessa.
Kvotatiivi
Kvotatiivi eli modus obliquus on joissain kielissä esiityvä epäsuora tapaluokka, modus. Suomen kielessä kvotatiivia ei esiinny, mutta esimerkiksi suomen lähisukukielissä virossa ja liivissä se on. Kvotatiivilla puhuja välittää kuulijalle kolmannelta taholta peräisin olevan sanoman. Kvotatiivin voi suomeksi ilmaista esimerkiksi kuulemma-sanalla.
Viron kieli
Kvotatiivi taipuu preesensissä ja preteritissä. Epäsuoraa puhetta (kvotatiivia) voidaan käyttää myös, kun ilmaistaan epäilyksiä sanotusta.
Ohjauspaneeli (Windows)
Ohjauspaneeli on Microsoft Windows -käyttöjärjestelmien komponentti, jolla pystyy tekemään useita oleellisia toimintoja, kuten asetuksien muuttamista ja ohjelmien poistoa. Se muodostuu sovelmista, joihin lukeutuvat mm. laitteistojen ja ohjelmistojen lisääminen ja poistaminen, käyttäjätilien hallinta, sekä saavutettavuusasetusten hallinta.
Pomokaira
Pomokaira on suuri erämaa-alue Lapissa Porttipahdan tekojärven eteläpuolella. Pomokairasta noin kaksi kolmasosaa on Sodankylän puolella ja kolmasosa Kittilän puolella. Pomokairan alueella on suuria aapasoita joista suurin on Tenniöaavan ja Kaita-aavan muodostama suokokonaisuus. Soiden ohella Pomokairan alueella on moreenimailla kasvavia laajoja lähes luonnontilassa olevia vanhoja kuusikkoja. Pomokairan keskiosassa on suoalueet erottava vaara‐ ja tunturiylänkö jonka korkein kohta on Paistinpuolien läntisellä huipulla 430 metrin korkeudessa merenpinnasta. Pomokairan alueen halki virtaavat kaakossa Ylä- ja Alapostojoet ja etelässä Soasjoki. Pomokairan alueella ei ole järviä, vaan ainoastaan muutamia pieniä matalia lampia.
Ohjauspaneeli (Windows)
Ohjauspaneeli on ollut osa Microsoft Windowsia Windows 1.0:sta alkaen, ja jokainen versio tämän jälkeen on lisännyt ohjauspaneeliin uusia sovelmia.