cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ferdinand Demara
Demara jäi kiinni ensimmäisen kerran sotilaskarkuruudesta. Myös esiintyminen lukion opettajana toi hänelle lyhyen vankilatuomion, mutta Kanadan kuninkaallinen laivasto ei koskaan nostanut syytettä Demaraa vastaan – ainoastaan luovutti hänet Yhdysvaltain maahanmuuttoviranomaisille.
Demeran on arveltu omanneen sekä korkean älykkyysosamäärän että valokuvamuistin. Monista muista identiteettihuijareista poiketen Demara ei ilmeisesti tavoitellut toimillaan kuuluisuutta tai rahallista hyötyä. Hänen toimiaan ohjasivat kristilliset arvot.
Demara populaarikulttuurissa
Demaran tarina oli perustana vuoden 1961 elokuvassa Kettu mieheksi (The Great Impostor), jonka pääosaa näytteli Tony Curtis.
Jack Burke
John Joseph "Jack" Burke (s. 29. tammikuuta 1923 Fort Worth, Teksas) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hän voitti uransa aikana kuusitoista turnausta PGA Tourilla, niiden joukossa Masters Tournamentin ja PGA Championshipin vuonna 1956.
Burke pelasi Ryder Cupissa vuosina 1951, 1953, 1955, 1957 ja 1959. Kapteenina hän oli vuosina 1957 ja 1973. Hänelle myönnettiin vuonna 1952 Vardon Trophy ja vuonna 1956 PGA Tourin "vuoden pelaajan" arvonimi.
Burke pääsi World Golf Hall of Fameen vuonna 2000 ja sai PGA Tourin elämäntyönpalkinnon vuonna 2003.
Lähderanta
thumb|Asuintalo Lähderanta 20. Lähderanta on osa-alue Espoon Laaksolahden kaupunginosassa ja se sijaitsee Pitkäjärven rannalla. Lähderannassa toimii asukasyhdistys Lähderannan Kilta.
Rakennukset
Suurin osa Lähderannan alueen asunnoista sijaitsee yhdestä asunto-osakeyhtiöstä koostuvassa Asunto Oy Lähderannassa, joka on merkittävä kokonaisuus yhtenäisen arkkitehtuurinsa ja suuren kokonsa vuoksi. Asuinhuoneistojen lukumäärän perusteella se on Suomen kolmanneksi suurin taloyhtiö. Arkkitehtien Erik Kråkströmin ja Ahti Korhosen suunnittelema Lähderanta on alun perin valmistunut vaiheittain vuosina 1962–1965. Liikerakennuksen sekä 576 asuinhuoneistoa käsittävä Asunto Oy Lähderanta - Källstrand Bostads Ab on yhä yksi Suomen suurimmista asunto-osakeyhtiöistä. Asuinrakennukset ovat kerros-, pienkerros- ja rivitaloja.
Vanhan ostoskeskuksen paikalle on rakennettu As Oy Lähdeaukio, nelikerroksinen asuin- ja palvelutalo, joka on senioritalo.
Palvelut
Lähderannassa on toiminut vuodesta 2011 ostoskeskus, joka on rakennettu vanhan liikerakennuksen vierestä purettujen lämpökeskuksen ja Shell-huoltoaseman tilalle. Nykyinen ostoskeskusrakennus on vuokrattu pitkäaikaisella sopimuksella HOK-Elannolle. Tiloissa toimii S-market, Alko ja parturi-kampaamo Hiuslinna.
Lähderannan palvelut paranivat entuudestaan, kun alueen uusi kauppakeskus, Lähdekeskus aukesi tammikuun lopussa vuonna 2013. Lähdekeskuksen veturina toimii K-supermarket. Lähdekeskuksessa on myös kolme ravintolaa, R-kioski ja Kiinteistömaailma.
Ostoskeskuksen läheisyydessä Pitkäjärventien eteläpuolella on St1-kylmäasema, jossa on parturi-kampaamo Lähde. Lähderannassa on myös päiväkoti, peruskoulun alaluokat kattava Lähderannan koulu, hammashoitola ja neuvola. Aivan koulun naapurissa sijaitsee Laaksolahden monitoimitalo jota hallinnoi Laaksolahden huvilayhdistys ry, joka järjestää joka vuosi Laaksolahden venerannassa Juhannusjuhlan.
Urheilutarjonta
Urheilukeskuksessa ollut aikaisempi vuoden 1976 jäähalli purettiin 2019-2020, mutta kuntosalin sisältävä 1-kerroksinen siipirakennus 1960-luvulta säilytettiin.
Francis Smerecki
Francis Smerecki (25. heinäkuuta 1949 – 7. kesäkuuta 2018 ) oli ranskalainen jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana
Smerecki aloitti oman pelaajauransa Le Mansin joukkueessa 1966. Hän pelasi lähinnä keskikentällä hyökkäävissä rooleissa kaikkiaan 450 ottelua Ranskan kahdella ylimmällä sarjatasolla. Maajoukkueeseen Smerecki ei onnistunut urallaan murtautumaan. Le Mansin lisäksi Smerecki edusti Stade Lavallois'ta, Paris FC:tä ja Limoges FC:tä, jossa lopetti pelaajauransa 1984.
Ura valmentajana
Lopetettuaan pelaajauransa 35-vuotiaana Limoges'ssa Smerecki jatkoi jalkapallon parissa valmentajana. Hän toimi kauden 1984–1985 Limoges'n valmentajana ja siirtyi tämän jälkeen USL Dunkerquen peräsimeen. Hän valmensi seuraa viisi vuotta Division 2:ssa. Hän sai potkut lokakuussa 1990.
Heinäkuussa 1993 Smerecki jatkoi uraansa En Avant Guingampin peräsimessä. Smereckin johdolla Guingamp nousi liigaan kauden 1994–1995 päätteeksi ja teki hyvää tulosta myös cupeissa. Coupe de la Liguen välieräpaikkaa 1996 seurasi Coupe de Francen finaalipaikka 1997. Historiallinen mestaruus jäi kuitenkin Smereckille haaveeksi OGC Nicen voitettua finaalin rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Smerecki jätti Guingampin helmikuussa 1999 ja siirtyi Le Havren valmentajaksi. Seura putosi seuraavan kauden päätteeksi pääsarjasta ja Smerecki jätti joukkueen.
Ura ei kuitenkaan katkennut vaan kesällä 2000 Smereckistä tuli AS Nancyn päävalmentaja. Hänen johdollaan seura sijoittui viidenneksi ja yhdeksänneksi Division 2:ssa. Kahden Nancy-kauden jälkeen Smerecki palasi vanhaan seuraansa Stade Lavallois'hin, jossa vietti yhden kauden.
Syyskuussa 2004 Smerecki siirtyi Ranskan jalkalloliiton FFF:n palvelukseen. Smerecki vastasi ensin U20-maajoukkueen valmennuksesta johdattaen nuoret Tournoi de Toulon'n voittajaksi 2006. Smereckin johdolla Ranskan eri ikäluokkamaajoukkueet ovat menestyneet hyvin 2000-luvulla. Alle 17-vuotiaat voittivat EM-hopeaa 2008 ja alle 19-vuotiaat Euroopan mestaruuden 2010. Smereckin viimeiseksi saavutukseksi Ranskan nuorten valmentajana jäi Tournoi de Touloun'n voitto vuonna 2015.
Kiangi
Kiangin säkäkorkeus on noin 150 cm. Eläimen pää on muodoltaan tylppä, ja päästä harteille ulottuva harja on tuuhea ja jäykkä. Väriltään kiangi on muita Aasiassa eläviä villiaaseja tummempi. Karvoitus on selässä ja kyljillä punertavanruskeaa ja vatsapuolella valkeaa. Väriraja tummien kylkien ja vaalean vatsan välillä on jyrkkä.
Arthur Treacher
Arthur Veary Treacher (23. kesäkuuta 1894 – 14. joulukuuta 1975) oli englantilainen näyttelijä.
Treacher oli ensimmäisen maailmansodan veteraani. Sodan päätyttyä hän lähti Yhdysvaltoihin ja aloitti näyttelemisen vuonna 1928. Hän näytteli muun muassa elokuvissa Swing Out, Sister (1945), Keskiyön suudelma (1949) ja Maija Poppanen (1964).
Vanha metsä
Vanha metsä on metsä, joka on ohittanut suositellun hakkuuajan. Vanhoissa metsissä on paljon lahopuuta sekä päällyskasveja, ja ne lähenevät päätemetsävaihetta.
Käsite ”vanha metsä” tarkoitti alun perin luonnontilaista metsää, jota ei ole koskaan hakattu ja jossa ei ole koskaan kaskettu eikä laidunnettu. Nykyään sellaista metsää kutsutaan yleensä aarniometsäksi. Väärinkäsityksiä syntyy, kun käsitettä ”vanha metsä” käytetään yhä joskus alkuperäisessä merkityksessään tai muussa tarkoituksessa virheellisesti.
Fiona Timantti
Fiona Timantti (oik. Heli Karhunen, s. 1982 Vantaa) on suomalainen modisti ja bloggari. Hän työskentelee Mary Pelanteen vanhassa hattukaupassa Helsingin Punavuoressa. Fiona Timantti on myös hänen hattujensa tuotemerkki.
Fiona Timantti valmistaa päähineitä erityisesti burleskitaiteilijoille. Hattuja ovat käyttäneet esimerkiksi burleskitaiteilija LouLou D’vilille ja laulaja Lana Del Rey. Valtaosa tilatuista hatuista menee ulkomaille kuten Saksaan ja Ranskaan. Vaatesuunnittelija Antti Asplund tilasi häneltä päähineitä Berliinin muotiviikoille 2014. Vuonna 2012 Fiona Timantti teki Mouse Fatale -nimisen hatun ja välitti sen muotisuunnittelija Mert Otsamon avulla Lady Gagalle. Myöhemmin yhdysvaltalainen muotikuvaaja Terry Richardson kuvasi Lady Gagan ja hatun ja julkaisi kuvan blogissaan.
Fiona Timantti tekee myös puvustajan, dj:n ja mallin töitä. Hän on tehnyt asusteita elokuviin Iron Sky ja Rölli ja kultainen avain. Vuonna 2012 Fiona Timantti esiintyi Yle TV2:n esittämässä Blogistania-ohjelmassa.
Koulutukseltaan Karhunen on vaatetusalan artesaani. Lisäksi hän on opiskellut modistiksi Helsingin palvelualojen oppilaitoksessa ja on myös teatteripukujen valmistaja. Hän valmistui modistimestariksi 2021. Hän on opettanut modisteja Stadin ammattiopistossa.
Aron Vergelis
Aron Alterovitš Vergelis (, 7. toukokuuta 1918 nykyisen Žitomirin alueen Ljubar – 7. huhtikuuta 1999 Moskova) oli neuvostoliittolainen jiddišinkielinen runoilija ja lehtimies.
Aron Vergelis kävi keskikoulun Birobidžanissa, jonne hänen vanhempansa olivat muuttaneet vuonna 1932. Hänen ensimmäiset teoksensa ilmestyivät vuonna 1935 ja ensimmäinen runokokoelma vuonna 1940. Samana vuonna Vergelis valmistui Leninille nimetystä Moskovan pedagogisesta instituutista. Hän osallistui toiseen maailmansotaan, toimitti jiddišinkielisiä radiolähetyksiä ja työskenteli sodan jälkeen Neuvostoliiton kirjailijaliiton juutalaisen osaston sihteerinä.
Vergelis oli yksi harvoista juutalaiskirjailijoista, joiden onnistui välttää vuosien 1948–1953 vainot. Vuonna 1955 hän liittyi NKP:n jäseneksi. Vuodesta 1961 lähtien hän työskenteli jiddišinkielisen Sovetiš heimland -kirjallisuuslehden päätoimittajana.
Runoilijana Vergelis kertoo lähinnä ajankohtaisista aiheista tai kuvaa juutalaisten perinteistä kulttuuria ja lähihistoriaa. Hän kirjoitti myös kirjallisuuskritiikkiä, matkakuvauksia ja näytelmiä. Romaaneissaan ja lehtikirjoituksissaan hän puolusti neuvostojärjestelmää ja hyökkäsi sionismia ja Israelia vastaan. Sovetiš heimlandin toimittajana hän pyrki edistämään juutalaisten historian, kulttuurin ja kirjallisuuden tuntemusta. Elämänsä loppuvaiheessa Vergelis toimitti yhdysvaltalaisten sponsorien rahoittamaa Di jidiše gas (”Juutalaiskatu”) -lehteä.
HMS Myrtle (1915)
HMS Myrtle oli Britannian kuninkaallisen laivaston Azalea-luokan miinanraivaussluuppi ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Lobnitz and Companyltä Renfrewista, missä köli laskettiin telakkanumerolla 806. Alus laskettiin vesille maanantaina 11. lokakuuta 1915.
Palvelus
Alus lähetettiin 1. miinanraivaajalaivueen mukana Itämerelle, missä se upposi Koivistonsalmessa 16. heinäkuuta 1919 osuttuaan raivauksen aikana miinaan. Aluksen miehistöä pelastamaan pyrkinyt HMS Gentian tuhoutui myös osuttuaan miinaan. Aluksilla menehtyi yhteensä kymmenen merimiestä.
Estádio da Fazendinha
Estádio da Fazendinha on monikäyttöinen stadion Ituiutabassa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Ituitaba Esporte Cluben kotikenttänä. Stadionille mahtuu 5 000 ihmistä.
Luettelo säteenseurantaohjelmistoista
Tämä on luettelo säteenseurantaohjelmistoista. Luettelo sisältää vain osan huomattavista ohjelmistoista.
Henry Maitland Wilson
thumb|Henry Wilson huhtikuussa 1944. Henry Maitland Wilson, paroni Wilson (5. syyskuuta 1881 Lontoo – 31. joulukuuta 1964 Chilton, Buckinghamshire) oli brittiläinen sotamarsalkka, joka palveli komentajana toisessa maailmansodassa.
Wilson nimitettiin vuonna 1939 Egyptiin sijoitettujen brittijoukkojen komentajaksi. Yhdessä Archibald Wavellin ja Richard O’Connorin kanssa hän ajoi Italian armeijan talvella 1940–1941 Libyaan ja valtasi Kyrenaikan alueen. Maaliskuussa 1941 Wilson johti brittien epäonnista sotaretkeä Kreikassa. Kesällä 1941 hän komensi brittiläisen kansainyhteistön ja Vapaan Ranskan joukkoja, jotka valtasivat Syyrian pois Vichyn Ranskan hallinnasta. Helmikuussa 1943 Wilsonista tuli Lähi-idän joukkojen komentaja. Italian tehtyä aselevon syyskuussa 1943 hän miehitti Dodekanesian saaret, mutta vahvistusten puuttuessa ei pystynyt pitämään niitä hallussaan, jolloin saksalaiset valtasivat ne. Joulukuusta 1943 marraskuuhun 1944 Wilson toimi Välimeren alueen joukkojen komentajana. Vuosina 1945–1947 hän oli Britannian johtavana yhdysupseerina Washingtonissa.
Henry Wilson tunnettiin lempinimellä ”Jumbo” suuren kokonsa vuoksi.
Kökarinselkä
Köökarinselkä on merenselkä Ahvenanmaalla Kökarin ja Föglön saarten välissä. Kökarin ja Föglön etäisyys on noin 18 kilometriä.
Osia:
Kökarsfjärden
Raimo Sirkiä
pienoiskuva|Raimo Sirkiä konsertin jälkeen Lantanassa. Raimo Juhani Sirkiä (s. 7. helmikuuta 1951 Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja (tenori).
Ura
Vuonna 1959 Sirkiä teki kahdeksanvuotiaana harmonikan- ja tuohitorvensoittajat roolit elokuvissa Pekka ja Pätkä mestarimaalareina sekä Sampo. Hän oli Suomen nuorten harmonikkamestari vuosina 1961–1963 ja 1965.
Sirkiä voitti Timo Mustakallio -laulukilpailun vuonna 1981, jonka jälkeen hän oli kiinnitettynä Kielin oopperassa 1983–1985, Dortmundin oopperassa 1985–1991 sekä Suomen Kansallisoopperassa vuodesta 1990 ja Deutsche Oper am Rheinissa vuodesta 1991. Lisäksi Sirkiä on vieraillut menestyksellisesti useilla keskieurooppalaisilla oopperanäyttämöillä. Vuosina 2002–2007 hän toimi Savonlinnan oopperajuhlien taiteellisena johtajana.
Sirkiä on tehnyt italialaisen sekä saksalaisen oopperan saralla erittäin laajan repertuaarin. Hän on esittänyt lähes kaikki Verdin, Puccinin, Straussin ja Wagnerin oopperoiden tenoripääroolit. Keväällä 2006 Sirkiä jäi eläkkeelle Kansallisoopperasta, jossa hänen viimeinen pääroolinsa oli Richard Wagnerin Parsifalin nimirooli.
Muuta
Raimo Sirkiän isä oli viihdetaiteilija Raimo Armas Sirkiä (1931–2018 ), joka tunnettiin muun muassa taikurina ja tanssiorkesteristaan ja joka huuliharpunsoittajana voitti Suomen mestaruuksia.
Vuonna 2002 Sirkiä aiheutti kohun purkamalla Tapio Rautavaaran kotitalon Helsingin Oulunkylän Teinintieltä Rautavaara-seuran ja perikunnan kiivaasta vastustuksesta huolimatta. Talo purettiin, koska sen perusta ja rakenteet eivät olisi kestäneet lisärakentamista.
The Rewritten Chapters
The Rewritten Chapters on Catamenian kokoelma-albumi, joka koostuu edeltävillä albumeilla esiintyneistä uudelleen nauhoitetuista kappaleista. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Massacre Records.
Leon Black
Leon Black on yhdysvaltalainen liikemies ja taidekeräilijä. Black perusti vuonna 1990 Apollo Global Management -sijoitusyhtiön, jonka avulla hän on hankkinut arviolta 3,4 miljardin dollarin omaisuutensa. Wall Street Journalin mukaan Black osti Edvard Munchin Huuto-maalauksen 119,9 miljoonalla dollarilla huutokaupassa toukokuussa 2012.
Mark Barberio
Mark Barberio (s. 23. maaliskuuta 1990) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Severstal Tšerepovetsissa. Tampa Bay Lightning varasi hänet kuudennella kierroksella vuoden 2008 NHL:n varaustilaisuudessa.
Ura
Barberio pelasi QMJHL-joukkueissa Cape Breton Screaming Eaglesissa ja Moncton Wildcatsissa neljän kauden ajan. Hänet valittiin QMJHL:n vuoden tulokkaiden tähdistöön kaudella 2006–2007 ja viimeisellä kaudellaan 2009–2010 QMJHL:n toiseen tähdistöön.
28. toukokuuta 2010 Tampa Bay Lightning kiinnitti Barberion kolmeksi vuodeksi tulokassopimuksella.
9. huhtikuuta 2013 Barberio teki NHL-debyyttinsä Tampa Bayssa Ottawa Senatorsia vastaan.
Geraldine Ferraro
Geraldine Ferraro (26. elokuuta 1935 – 26. maaliskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän oli edustajainhuoneen jäsen vuosina 1979–1985. Vuonna 1984 hän oli Walter Mondalen varapresidenttiehdokas. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun nainen oli pääpuolueen varapresidenttiehdokkaana Yhdysvalloissa.
Ferraro oli kotoisin New Yorkista. Koulutukseltaan hän oli opettaja ja juristi. Edustajainhuonekautensa jälkeen hän pyrki kahdesti senaattiin, mutta häntä ei valittu. Hän osallistui aktiivisesti Hillary Clintonin vaalikampanjaan 2008, ja hänen kerrotaan hankkineen kampanjalle 125 000 dollaria. Hän joutui vetäytymään roolistaan kampanjaorganisaatiossa, kun Ferraron kommentit Barack Obamasta tulkittiin rasistisiksi. Ferraro kuoli syöpään 75-vuotiaana 26. maaliskuuta 2011.
Mario Tennis (Nintendo 64)
Mario Tennis on Camelot Software Planningin kehittämä ja Nintendon julkaisema urheilupeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo 64:lle. Tässä pelissä esiteltiin ensimmäistä kertaa Waluigi.
Kivilammi (Tammela)
Maantieto
Järvi oli pitkän muotoinen. Nykyisten karttojen kosteikon rajojen mukaan kosteikko on 700 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Koska lampeen ei ole kaivettu suo-ojia kovinkaan tiheään, voidaan olettaa ettei alkuperäisen järven mitat poikenneet tästä paljoakaan. Portaan ja Letkun välinen maantie kulkee aivan suon itäpään ohitse.
Keskeltä kosteikkoa kulkee sen läpi kaivettu oja, joka on yhdistetty pohjoiseen laskevaan laskuojaa. Oja yhtyy Myllyojaa ennen laskemistaan Pyhäjärveen.
Historia
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimeksi kirjattiin "Kiwilampi" ja vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi oli piirretty vielä näkyviin.
William Lewis Herndon
thumb|Komentaja William Lewis Herndon. U.S.N.
Komentaja William Lewis Herndon (25. lokakuuta 1813, Fredericksburg, Virginia, Yhdysvallat – 12. syyskuuta 1857, Pohjois-Atlantti) oli Yhdysvaltain laivaston komentaja, tutkimusmatkailija ja merenkulkija. Herndon toimi myös epäonnisen höyrylaiva Central American päällikkönä sen viimeisellä matkalla, ja vajosi aaltoihin aluksensa mukana Pohjois-Carolinan edustalla.
Laivastoura
Fredericksburgissa, Virginiassa syntynyt Herndon nimitettiin midshipmaniksi 1. marraskuuta 1828, ja ylennettiin luutnantiksi 1841. Vuodet 1841–1842 hän vietti Tyynellä valtamerellä, Välimerellä, Meksikonlahdella sekä Etelä-Amerikan vesillä.
Vuosina 1842–1846 Herndon työskenteli Yhdysvaltain laivaston observatorion karttojen ja instrumenttien laitoksella serkkunsa Matthew Fontaine Mauryn kanssa. Herndonin ja Mauryn tehtäviin kuuluivat merikarttojen laatiminen sekä muu tieteellinen merenkulun turvallisuuden ja tarkkuuden parantamiseen liittyvä työ.
Meksikon–Yhdysvaltain sodassa Herndon toimi priki USS Irisin päällikkönä.
Amazonin tutkimusmatka
Vuonna 1851 Herndon johti laajaan ja kartoittamattomaan Amazon-joen laaksoon suuntautunutta tutkimusmatkaa, jonka tarkoituksena oli selvittää alueen kaupallinen arvo. Tutkimusmatka alkoi Perun Limasta 21. toukokuuta 1851. Herndonin lisäksi seurueeseen kuuluivat luutnantti Lardner Gibbon sekä viisi muuta miestä. Seurue raivasi tiensä villien ja petollisen kauniiden viidakoiden lävitse. Vuorten itäpuolella Gibbon erkani tutkimaan Bolivian puolella sijaitsevia Amazonin sivuhaaroja, kun Herndon aloitti Amazonin pääuoman tutkimuksen. Yhteensä 7 025 kilometrin taivalluksen aikana halki Etelä-Amerikan Herndon seurueineen matkasi merenpinnan tasolta aina 4 937 metrin korkeuteen Andien ylitse ja alas niiden itäpuolta. Seurue saapui Parán kaupunkiin Brasiliaan 11. huhtikuuta 1852.
26. tammikuuta 1853 Hernon jätti tietosanakirjamaisen ja laajasti kuvitetun 414-sivuisen raporttinsa laivaston sihteerille John P. Kennedylle. Raportti julkaistiin myöhemmin samana vuonna nimellä Exploration of the Valley of the Amazon. Teos katsottiin niin tärkeäksi, että siitä otettiin kymmenen tuhannen kappaleen lisäpainos senaatin käyttöön. Raporttia siteerattiin laajasti etnologisissa ja luonnonhistoriallisissa teoksissa.
SS Central American haaksirikko
Herndon palveli vielä kahden vuoden ajan USS Potomacilla sekä USS San Jacintolla ja ylennettiin komentajaksi. Vuonna 1855 hän sai laivastosta loman sekä Atlantic Mail Steamship Companyn siipiratasaluksen, Central American, päällikkyyden. Herndon siirtyi aluksen päällikkön tehtäviin 20. kesäkuuta 1857 ennen aluksen New Yorkista Aspinwalliin (Panaman Colóniin) suuntautuvaa matkaa.
Paluumatkalla Panamasta Central America pysähtyi Havannassa, Kuubassa, ennen kuin jatkoi matkaansa kohti New Yorkia. Havannasta lähdön jälkeen aluksella oli 474 matkustajaa ja 101 miehistön jäsentä. Lisäksi aluksen lastina oli noin 15 tonnia, tuohon aikaan noin kahden miljoonan dollarin arvosta, Kaliforniasta kaivettua kultaa joka oli matkalla itärannikon pankkeihin.
Ollessaan Cape Hatterasin itäpuolella 7. syyskuuta 1857 alus joutui kolme vuorokautta kestäneen hurrikaanin kynsiin. Hurrikaanin voimistuessa alus sai vuodon, ja syyskuun 12. päivään mennessä alus vuoti vettä useista paikoista, ja vedenpinnan noustessa tulipesät sammuivat ja pumput kävivät hyödyttömiksi.
Huolimatta matkustajien ja miehistön äärimmäisistä ponnistuksista tyhjentää laivaan tulvivaa vettä Herndon joutui myöntämään että alus oli menetetty ja uppoamaisillaan. 12. syyskuuta priki Marine saapui uppoamaisillaan olevan aluksen luokse, ja Central American naiset ja lapset siirrettiin pienillä pelastuveneillä Marinelle. Omasta turvallisuudestaan piittaamatta Herndon johti pelastustöitä aluksellaan ja valvoi että kaikki naiset ja lapset saatiin turvaan. Ennen aluksen uppoamista hän antoi eräälle matkustajalle kellonsa vietäväksi vaimolleen, ja käski tämän kertoa vaimolleen ettei hän jättäisi laivaansa niin kauan kuin yksikään ihminen olisi sen kannella. Herndonin ponnistelujen ansiosta aluksella olleista 575 matkustajasta ja miehistönjäsenestä pelastui 152.
Komentaja Herndon nähtiin viimeisen kerran Central American kannella ruorihytin vierellä paljain päin täydessä univormussaan aluksen vajotessa aaltoihin, pidellen toisessa kädessään hattuaan ja toisella kiinni kaiteesta, pää rukoukseen painuneena.
Muistomerkit ja tunnustukset
Herndonin urheus Central American haaksirikon aikana tunnustettiin laajalti, ja vuonna 1860 hänelle pystytettiin patsas Yhdysvaltain laivastoakatemiaan. Se on edelleen akatemian ainoa muistomerkki sankaruudesta rauhan aikana. Myöhemmin kaksi Yhdysvaltain laivaston alusta nimettiin hänen mukaansa. Myös Philadelphiassa sekä Virginiassa sijaitsevat Herndonin kaupungit on nimetty hänen mukaansa.
Villars-luokka
Villars-luokka oli Ranskan laivaston neljän puurunkoisen aluksen muodostama risteilijäluokka.
Keisaritulikärki
Keisaritulikärki (Campephilus imperialis) on tikkoihin kuuluva äärimmäisen uhanalainen, mahdollisesti jo sukupuuttoon kuollut lintu.
Titus Annius Milo
Titus Annius Milo Papianus (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.
Keisaritulikärki
Koko ja ulkonäkö
Pituudeltaan kuusikymmensenttinen keisaritulikärki on ollut suurin elossa oleva tikkalaji. Sen höyhenpeite on huomiota herättävän mustavalkokuvioinen, nokka vaalea ja päälaella punainen harja.
Levinneisyys ja elinympäristö
Keisaritulikärkiä tavattiin melko yleisenä 1950-luvulle asti Yhdysvaltojen ja Meksikon rajamailla vuoristometsissä yleensä kahden kilometrin yläpuolella. Ne liikkuivat parvissa vaeltaen metsän tuhohyönteisten parveilukausien mukaan.
Elinympäristön hävitys ja metsästys ovat ajaneet lajin rämetulikärjen tavoin sukupuuton partaalle. Laji on voinut jopa jo kuolla sukupuuttoon, vaikka havaintoja yksittäisistä linnuista on tehty pitkin 1990-lukua.
Vaasan vanha hautausmaa
thumb|upright|Hautausmaalla on muun muassa [[Sakari Tohkan suunnittelema Erik Mandelinin hautamuistomerkki vuodelta 1956.]] Vaasan vanha hautausmaa on vuonna 1864 perustettu hautausmaa Vaasassa. Vanhaa hautausmaata on kutsuttu myös Almanniemeksi (Almaudd) ensimmäisen sinne haudatun vainajan mukaan. Sen on suunnitellut kaupungininsinööri A.F. Berger.
Mark Boswell
Mark Boswell (s. 28. heinäkuuta 1977 Mendeville, Jamaika) on kanadalainen korkeushyppääjä.
Boswell kasvoi Jamaikalla ja kokeili lapsuudessaan kaikkia yleisurheilulajeja. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 1996. Ateenan MM-kisoissa 1997 hän karsiutui hypättyään 223 cm, mutta voitti kaksi vuotta myöhemmin Sevillan MM-kisoissa MM-hopeaa tuloksella 235 cm. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli kuudes. Vuonna 2001 hän hyppäsi Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa kahdenneksitoista ja Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa kuudenneksi. Seuraavana vuonna hän voitti Kansainyhteisön kisat ja sijoittui kauden lopussa GP-finaalissa viidenneksi ja yleisurheilun maailmancupissa toiseksi.
Boswell oli Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 viides. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa MM-pronssia ja sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa seitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän hyppäsi Ateenan olympialaisissa seitsemänneksi ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän oli neljäs. Boswell voitti Melbournen kansainyhteisön kisat 2006.
Newtonin suora
pienoiskuva|300px Newtonin suora on suora, joka kulkee nelikulmion lävistäjien keskipisteiden kautta.
Määritelmä
Olkoon ABCD nelikulmio, E ja F ovat lävistäjien AC ja BD keskipisteet, AB:n ja CD:n keskipisteet G ja H, AD:n ja BC:n keskipisteet I ja J sekä GH:n ja IJ:n keskipiste K. Tällöin E, K ja F ovat samalla suoralla, Newtonin suoralla.
Mali (täsmennyssivu)
Mali tarkoittaa seuraavia:
Rachid Ghezzal
Rachid Ghezzal (s. 9. toukokuuta 1992 Décines-Charpieu) on algerialais-ranskalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on hyökkäävä keskikenttäpelaaja, mutta hän kykenee pelaamaan myös vasempana laitalinkkinä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Leicester Cityä.
Ghezzal aloitti jalkapallon pelaamisen FC Vaulx-en-Velinissä vuonna 1997. Hän siirtyi Olympique Lyonnais'n organisaatioon vuonna 2004 ja nousi seuran kakkosjoukkueeseen kesällä 2010. Edustusjoukkueeseen hänet nostettiin kesällä 2012. Ensiesiintymisensä Ligue 1:ssä Ghezzal teki 21. lokakuuta 2012, kun Lyon voitti kotonaan Brestin 1–0. Hän pelasi kauden 2012–2013 aikana yhteensä 14 sarjaottelua, mutta kauden aikana 2013–2014 aikana sai peliaikaa vain kakkosjoukkueessa.
Kaudella 2015-2016 Ghezzal sai paljon vastuuta uuden managerin Bruno Génésion alaisuudessa. Ghezzal oli useasti avauskokoonpanossa keskikentän oikealla laidalla Génésion suosimassa 4-3-3 -ryhmityksessä. Pelaamissaan 29 liigaottelussa hän sekä teki että syötti kahdeksan maalia. Seuraavan kauden 26 liigaottelussa maaleja syntyi kaksi.
Ghezzal siirtyi vapaalla siirrolla Ligue 1:n AS Monacoon kesällä 2017. Hän pelasi kauden aikana 26 pääsarjaottelua ja neljä ottelua Mestarien liigassa. Kesällä 2018 hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Leicester Cityyn. Kaudella 2019–2020 hän pelasi lainasopimuksella italialaisseura Fiorentinassa. Kaudella 2020–2021 Ghezzal pelasi lainalla Turkin Superliigan Beşiktaşissa, jossa voitti sekä liiga- että cupmestaruuden. Pelaamissaan 31 sarjaottelussa hän teki kahdeksan ja syötti 17 maalia, millä voitti liigan syöttötilaston.
Maajoukkuetasolla Ghezzal edusti vielä vuonna 2013 Ranskan alle 21-vuotiaiden joukkuetta. A-maajoukkuetasolla hän valitsi kuitenkin Algerian pelaten ensimmäisen A-maaottelunsa vuonna 2015. Hän pelasi Algerian kaikissa kolmessa ottelussa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2017.
Myös Ghezzalin isoveli Abdelkader Ghezzal (s. 1984) on Algerian maajoukkueessakin pelannut ammattilaisjalkapalloilija.
Claren linna
Claren linna on Claressa Englannissa sijaitseva keskiaikainen linna, joka rakennettiin normannivalloituksen jälkeen.
Historia
Pian normannivalloituksen jälkeen Vilhelm Valloittaja lahjoitti Richard fitz Gilbertille paronikunnan, johon sisältyi maata Kentissä ja Suffolkissa. Puolustaakseen maitaan Richard rakensi linnan Kentin Tonbridgeen ja Claren Suffolkiin. Paikalla mainitaan olleen aidattu mäkilinna vuonna 1090. Nykyisin pelkät perustukset ovat jäljellä.
Linnasta on jäljellä kukkula, jonka huipulla on tornin jäänteet. Sitä on ympäröinyt vallihauta. Suuri osa sisempää muuria tuhottiin rautatien ja asemarakennuksen tieltä. Ulkomuurista on jäljellä vain itäkaari.
Harri Holkeri
Harri Hermanni Holkeri (6. tammikuuta 1937 Oripää – 7. elokuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen valtioneuvoksen arvonimen saanut poliitikko. Hän toimi Kansallisen Kokoomuksen puheenjohtajana vuosina 1971–1979, Suomen pääministerinä vuosina 1987–1991 (Holkerin hallitus) ja Suomen Pankin johtokunnassa.
Kansainvälisissä yhteyksissä Holkeri toimi Yhdistyneiden kansakuntien 55. yleiskokouksen, Millennium Assemblyn, puheenjohtajana 5. syyskuuta 2000 – 11. syyskuuta 2001. Viimeisinä aktiivivuosinaan Holkeri toimi YK:n rauhanneuvottelutehtävissä.
Kokoomusjohtajana Holkerin keskeisiin saavutuksiin kuului puolueen suhteiden normalisoiminen niin presidentti Urho Kekkoseen kuin Neuvostoliittoonkin.
Nuoruus ja opiskelu
Harri Holkeri syntyi Oripäässä, Varsinais-Suomessa, konstaapeli (myöhemmin kamreeri) Antti Edward Holkerin ja Maire Kyllikki Holkerin (o.s. Ahlgren) perheeseen. Perhe muutti Toijalaan, jossa Harri Holkeri vietti lapsuutensa ja nuoruutensa, valmistuen vuonna 1957 ylioppilaaksi Toijalan yhteiskoulusta. Holkeri toimi myös partiossa, Toijalan Eräveikoissa. Suoritettuaan asepalveluksen 1958 Holkeri aloitti opinnot Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa, josta hän valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi vuonna 1962 ja maisteriksi vuonna 1963. Holkerin pro gradun aiheena oli kokoomuksen kannatus.
Poliittinen ura
Vuonna 1961 Harri Holkeri toimi Urho Kekkosen kaatamiseen tähdänneen niin sanotun Honka-liiton tiedottajana. Tämä ei estänyt häntä luomasta toimivia suhteita Kekkoseen myöhemmin.
Holkeri toimi opiskeluaikoinaan ja valmistuttuaan Kokoomuksen Nuorten Liiton ja puoluetoimiston virkailijana kuuden vuoden ajan, kunnes vuonna 1965 kokoomuksen vastavalittu puheenjohtaja Juha Rihtniemi kutsui hänet puoluesihteeriksi. Holkeri lupautui tehtävään viideksi vuodeksi. Holkeri lukeutui kokoomuksen uudistusmieliseen siipeen yhdessä puheenjohtaja Rihtniemen kanssa.
Puoluesihteerinä Holkeri teki ulosmarssin Ylen Sirkus Pasila -ohjelmasta, kun siinä oli esitetty kokoomusta pilkkaava laulu. Ohjelman ennakkokatselussa Holkeri oli kuitenkin sallinut sen lähettämisen. Myöhemmin Holkeri sanoi sekä ohjelman hyväksymisen että ulosmarssin olleen suunniteltua huomiontavoittelua.
Kansanedustajaksi Holkeri valittiin vuoden 1970 eduskuntavaaleissa, jossa kokoomus otti suuren vaalivoiton kärsittyään aiemmin tappion vuoden 1966 vaaleissa. Rihtniemen kuoltua tammikuussa 1971 Holkeri valittiin samana vuonna pidetyssä puoluekokouksessa kokoomuksen puoluejohtajaksi, ja oli valituksi tultuaan Euroopan nuorin konservatiivipuolueen johtaja. Puheenjohtajana Holkerin tärkeimpiä tehtäviä oli suhteiden parantaminen presidentti Kekkosen kanssa. Kokoomuksen ja Kekkosen välit olivat tulehtuneet kokoomuksen asetettua vuoden 1968 presidentinvaaliin ehdokkaaksi Matti Virkkusen, joka menestyi yllättävän hyvin saaden 66 valitsijamiestä.
Kokoomus oli 1970-luvulla varsin toraisa puolue. Holkeri piti etäisyyttä niin puolueen radikaaliin nuorisosiipeen kuin vanhoilliseen oikeistoonkin ja onnistuikin säilyttämään puolueen jotenkuten koossa. Kokoomuksen kannatus kasvoi tasaisesti Holkerin puheenjohtajakauden ajan. Viimeisissä Holkerin johdolla käydyissä vuoden 1979 eduskuntavaaleissa puolueen kannatus ylsi ensimmäistä kertaa yli 20:een prosenttiin ja kokoomus saavutti siihen asti historiallisen toiseksi suurimman puolueen aseman.
Holkeri luopui puheenjohtajuudestaan ja kansanedustajan paikastaan 1978 tullessaan valituksi Suomen Pankin johtokunnan jäseneksi. Holkerin paikalle eduskuntaan nousi Ritva Laurila. Holkeri toimi myös Helsingin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuosina 1981–1987.
Presidenttiehdokkaana Holkeri oli kahdesti, vuosien 1982 ja 1988 vaaleissa. Kummatkin vaalit päättyivät Mauno Koiviston voittoon. Ensimmäisellä kerralla Holkeri sai toiseksi eniten valitsijamiehiä, jälkimmäisellä kerralla Holkerin ohi kiri oppositiojohtaja Paavo Väyrynen. Holkeri ei itse ollut kummallakaan kerralla kiinnostunut ehdokkuudesta eikä uskonut voittoon. Hän oli pitänyt kokoomuksen mahdollisena presidenttiehdokkaana Päiviö Hetemäkeä. Hetemäki kuitenkin oli kuollut jo vuonna 1980 eikä kokoomuksella ollut asettaa ketään arvostukseltaan Holkerin veroista ehdokasta. Holkeria esitti ehdokkaaksi vuoden 1982 vaaliin ensimmäisenä Kymen läänin maaherra Erkki Huurtamo, joka kuului Urho Kekkosen ystäväpiiriin. Huurtamo piti Holkerin vahvuutena ulkopoliittista luotettavuutta, sillä tämä oli puheenjohtajakaudellaan luotsannut kokoomuksen Paasikiven-Kekkosen linjalle. Presidentin valitsijamiehenä Holkeri oli vuoden 1978 presidentinvaalissa.
Nousu pääministeriksi
Holkeri nousi ensimmäiseksi kokoomuslaiseksi pääministeriksi 43 vuoteen vuonna 1987, kun presidentti Mauno Koivisto nosti hänet hallitustunnustelijaksi ohi keskustan, kokoomuksen ja RKP:n kassakaappisopimuksen sen sisällön paljastuttua Koivistolle. Hallitusohjelmassa sovittiin talouspoliittisista uudistuksista, joista käytettiin nimitystä hallittu rakennemuutos. Holkerin hallituksen alkuvaiheessa elettiin taloudessa nousevien osakekurssien, kulutusjuhlan ja kasinotalouden aikaa. 1990-luvun koittaessa talous alkoi ajautua taantumaan ja idänkauppa hiipui. Vuoden 1991 eduskuntavaaleissa pääoppositiopuolue keskusta sai suuren voiton ja Holkeri jättäytyi uuden Esko Ahon hallituksen ulkopuolelle.
Holkeri on Suomen viimeisin pääministeri, joka ei toiminut pääministerikautensa aikana kansanedustajana.
Pääministerinä ollessaan Holkeri herätti julkista kohua suosittelemalla edullista silakkaa hyväksi ruokakalaksi. Keskusta käytti tätä lausumaa vaalimainonnassa häntä vastaan. Klassiseksi lentäväksi lauseeksi muodostui Holkerin kokoomuksen puoluetilaisuudessa vuonna 1990 lausuma ärsyyntynyt kommentti toimittajan kysymykseen hänen mahdollisesta presidenttiehdokkuudestaan vuoden 1994 vaaleissa: "Minä juon nyt kahvia."
Pääministerikautensa päätyttyä Holkeri palasi Suomen Pankkiin ja työskenteli siellä vuoteen 1997 – aina eläkkeelle jäämiseensä saakka. Hän toimi Paasikivi-seuran puheenjohtajana vuosina 1995−2000. Suomen Pankin johtajana toimiessaan Harri Holkeri soitti maailman ensimmäiseksi mainostetun GSM-puhelun 1. heinäkuuta 1991 Radiolinjan järjestämässä avajaistilaisuudessa Helsingissä. Puheluun vastasi Tampereen apulaiskaupunginjohtaja Kaarina Suonio.
Ongelmallinen mediasuhde
Kolumnisti Risto Uimonen on käsitellyt Holkerin ongelmallista mediasuhdetta. Uimosen mukaan Holkeri ei nauttinut poliitikkovuosinaan laajaa yhteiskunnallista arvostusta. Holkeri johti Kokoomusta presidentti Urho Kekkosen kaudella, jolloin presidentin valtakautta jatkettiin neljä vuotta poikkeuslailla. Poikkeuslaki jakoi Kokoomusta, samoin kuin suhde Kekkoseen ja Neuvostoliittoon. Holkerin väheksyntä mediassa alkoi hänen puheenjohtajakautensa lopulla: Holkeria syytettiin ”kulmikkuudesta”, hampaiden kiristelystä; siitä ettei hän avaudu journalisteille, ja pinnallisuudesta. Holkerin pankinjohtajakaudella häntä kuvailtiin johtajaksi, jonka "täytyi hiihtää myös työaikana, sillä muuten hän ei olisi saanut hiihdettyä vuotuisia hiihtokilometrejään".
Uimosen mukaan Holkerista tuli pääministeri vuonna 1987 presidentti Mauno Koiviston manuaalisen valinnan seurauksena: Holkeri sai pääministerin salkun, jonka piti mennä porvaripuolueiden johtajien (Ilkka Suominen ja RKP:n puheenjohtaja Christoffer Taxell) ja Nokian Kari Kairamon salaisen kassakaappisopimuksen mukaan Paavo Väyryselle. Valitsemalla Holkerin Koivisto sivuutti silloisen Kokoomuksen puheenjohtajan Ilkka Suomisen, mistä seurasi sittemmin Kokoomuksen sisäistä polemiikkia. Myös erityisesti Suomen Yhdyspankki vastusti Holkerin talouspolitiikkaa jota leimasi vakaan markan puolustaminen sillä seurauksella, että Holkerin oli vaikea saavuttaa laajaa poliittista arvostusta. Holkerin vähättelyssä kunnostautuivat erityisesti Iltalehti ja Uusi Suomi; syntyi myytti huonosta mediajulkisuudesta. Holkerin kommenteista ”minä juon nyt kahvia” kuvastanee hankalaa suhdetta joukkotiedotusvälineisiin.
Kansainvälinen rauhantekijä
Kotimaisen poliittisen uransa lisäksi Holkeri toimi YK:n tehtävissä ja oli Pohjois-Irlannin rauhankomitean jäsenenä, kun ns. Pitkäperjantain sopimus solmittiin keväällä 1998.
Vuonna 2000 Holkeri toimi YK:n 55. yleiskokoksen puheenjohtajana ja vielä samana vuonna johti järjestön 10. hätäkokousta. Vuonna 2001 hän toimi 25. ja 26. erikoiskokouksen puheenjohtajana. Elokuussa 2003 Holkerista tuli YK:n siviilihallinnon UNMIK:n päällikkö Kosovossa, mutta hän joutui eroamaan tehtävästä terveydellisistä syistä seuraavana keväänä.
Suomen urheiluliikkeen yhdistäjänä
Vuonna 1991 Harri Holkeri nimitettiin valtion liikuntaneuvoston puheenjohtajaksi. Tässä roolissaan hän oli keskeinen toimija suomalaisen urheilujärjestelmän uudelleenorganisoinnissa. Sen seurauksena vanhat keskusjärjestöt SVUL ja TUL menettivät asemansa ja luotiin uusi keskusjärjestö Suomen Liikunta ja Urheilu, joka rakenteeltaan oli edeltäjiään kevyempi ja suosi lajiliittojen keskeistä roolia. ,
Kuolema
Harri Holkeri kuoli Helsingissä 7. elokuuta 2011 pitkäaikaisen sairauden uuvuttamana. Hän oli kuollessaan 74-vuotias. Valtioneuvosto päätti 11. elokuuta, että Holkerille järjestetään valtiolliset hautajaiset, jotka pidettiin 27. elokuuta 2011 Helsingin tuomiokirkossa.
Kuvanveistäjä Pekka Jylhä suunnitteli Holkerille hautamuistomerkin, joka pystytettiin Hietaniemen hautausmaalle syyskuussa 2012. Veden muisti -teoksessa esitetään joutsen aallokossa ja sitä koristaa Holkerin nimikirjoitus.
Yksityiselämä
Harri Holkeri avioitui Marja-Liisa Lepistön kanssa vuonna 1960. Lepistö oli koulutukseltaan humanististen tieteiden kandidaatti. Perheeseen syntyivät lapset Jukka ja Katju vuosina 1962 ja 1964.
Holkeri mursi lonkkansa marraskuussa 2008, kun kruununhakalaisesta Alepa-myymälästä pakoon rynnännyt varas kaatoi hänet. Hänet vietiin ensin Töölön ja sitten Peijaksen sairaalaan, jossa hänet leikattiin heti. Holkerin kaatanut varas antautui poliisille myöhemmin tammikuussa 2009. Helsingin käräjäoikeus tuomitsi marraskuun alussa 2009 varkaan maksamaan Holkerille 8 400 euron korvaukset kivusta ja särystä sekä pysyvästä haitasta. Holkeri ilmoitti heti oikeudenkäynnin jälkeen lahjoittavansa korvaussumman Suomen Punaisen Ristin katastrofirahastolle ja Kirkon ulkomaanavulle.
Hélio Gracie
pienoiskuva|Hélio Gracie vuonna 1952. Hélio Gracie (1. lokakuuta 1913 – 29. tammikuuta 2009) oli brasilialainen kamppailulajien taitaja, joka kehitti yhdessä veljensä Carlos Gracien kanssa brasilialaisen jujutsun. Hänen tunnetuin vastustajansa oli japanilainen Masahiko Kimura, joka voitti Gracien kutsuottelussa vuonna 1951. Gracie harjoitteli ennen lajinsa kehittämistä jujutsua ja myöhemmin myös judoa.
Harri Holkeri
Tunnustuksia
Harri Holkerille myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan suurristi vuonna 1988. Vapaudenristin ritarikunnan 1. luokan Vapaudenristin rintatähtineen hän sai vuonna 2001.
Työstään Pohjois-Irlannin rauhankomitean jäsenenä Holkeri sai kuningatar Elisabet II:lta Brittiläisen imperiumin ritarikunnan ritarin arvoa vastaavan kunnianosoituksen (Honorary Knight Commander of the Order of the British Empire, KBE). Suomessa Holkeri on palkittu vuonna 1998 valtioneuvoksen arvonimellä.
Holkeri valittiin kesäkuussa 2002 kokoomuksen kaikkien aikojen toiseksi kunniapuheenjohtajaksi.
Mauri Sariola -seura myönsi 23. lokakuuta 2009 Harri Holkerille arvonimen Vuoden Susikoski 2010. Valintaperusteluissa korostettiin Holkerin olevan suorasanainen ja isänmaallinen ihminen kuten Mauri Sariolakin.
Mali (Guinea)
Malista käytetään toisinaan myös nimeä Mali-ville erotukseksi Guinean naapurimaasta Malista. Kaupunki sijaitsee lähellä Mount Louraa ja Mount Lansaa.
Verres
Gaius Verres (n. 120 eaa.–43 eaa.) oli roomalainen virkamies, joka tunnetaan hänen Sisiliassa harjoittamastaan poikkeuksellisen törkeästä korruptiosta ja paikallisen väestön riistosta. Aiemmin Gaius Mariusta kannattanut Verres oli siirtynyt Sullan puolelle. Vuonna 80 eaa. hän oli kvestori Asiassa, jossa hän esimiehensä Dolabellan kanssa ryöväsi aluetta vuoteen 78 eaa. asti, jolloin Dolabella joutui oikeuteen. Verres todisti esimiestään vastaan ja varmisti näin vapautumisensa syytteistä. Dolebella tuomittiin. Vuonna 74 eaa. lahjontakampanjan ansiosta Verres tuli preettoriksi. Tämän jälkeen hänet lähetettiin Sisilian maaherraksi. Sisilia oli tuolloin merkittävää viljantuotantoaluetta ja rikas provinssi. Saavuttuaan Verres aloitti järjestelmällisen ryöstelyn, jonka tarkoituksena oli varastaa mahdollisimman paljon silloin kuin voi. Jopa taideteoksia ryöstettiin temppeleistä ja yksityiskodeista välittämättä kansalaisten oikeusturvasta. Väitettiin myös, että Verres oli tuominnut maanomistajille tärkeitä orjia kuolemaan ilman syytä ja sitten vaatinut lahjuksia maanomistajilta tuomioiden peruuttamiseksi. Hänen kerrotaan myös keksineen olemattomia orjia, joiden piilottelusta hän sitten syytti maanomistajia. Syytöksistä pääsi jälleen eroon rahalla.
Verres palasi Roomaan 70 eaa. Samana vuonna sisilialaiset pyysivät Ciceroa asettamaan Verreksen syytteeseen. Verrestä puolusti ajan merkittävin asianajaja Quintus Hortensius ja Verreksellä oli edelleen tukijoita aristokratian keskuudessa. Verres pyrki viivyttämään oikeudenkäyntiä saadakseen suosiollisemman tuomarin, mutta Cicero hyökkäsi häntä vastaan raivokkailla puheilla. Ensimmäisen puheen jälkeen Hortensius neuvoi asiakastaan poistumaan maasta. Verres elikin maanpaossa Massiliassa vuoteen 43 eaa., jolloin hän joutui Marcus Antoniuksen proskriptiolistalle.
Sulka (kirjailija)
Henrik Jakob Matikainen, kirjailijanimeltään Sulka (25. heinäkuuta 1842 Parikkala – 15. helmikuuta 1914 Parikkala) oli suomalainen kirjailija.
Monikulttuurisuus
Monikulttuurisuuteen viitataan myös sanalla diversiteetti ('monimuotoisuus'). Robert Putnamin tunnetun vuonna 2007 esitetyn hypoteesin mukaan diversiteetti heikentää sosiaalisia verkkoja ja alentaa luottamusta muihin ihmisiin sekä heikentää vastavuoroisuutta. Diversiteetin seuraus on Putnamin mielestä oman kodin turvallisessa suojassa kyhjöttäminen.
Tampereen Tradenomiopiskelijat
Tampereen Tradenomiopiskelijat ry (TTO ry) on opiskelijoiden muodostama ja ylläpitämä rekisteröity yhdistys. TTO ry on Tampereen ammattikorkeakoulun tradenomiopiskelijoiden ainejärjestö. Yhdistys toimii tradenomiopiskelijoiden paikallisena edunvalvojana Pirkanmaalla, joka neuvoo opintotuki- ja toimeentuloasioissa ja ajaa opiskelijoiden asioita edustajiensa välityksellä. TTO on yksi Tradenomiopiskelijaliitto TROL ry:n suurimmista jäsenyhdistyksistä. Yhdistyksen jäseniksi voivat liittyä kaikki Tampereen ammattikorkeakoulussa nuorisoasteen tradenomi- tai BBA -tutkintoa opiskelevat. Yhdistyksen jäseniin lukeutuu syksyllä 2022 yli 1100 tradenomi- ja BBA-opiskelijaa.
Monikulttuurisuus
Määritelmiä
Kuvailevassa merkityksessä monikulttuurisuus tarkoittaa, että yhteiskunta sisältää erilaisia kulttuurisia, uskonnollisia ja maailmankatsomuksellisia väestöryhmiä. Samuel P. Huntington määrittelee monikulttuurisuuden eri sivilisaatioiden rinnakkainelona samassa yhteiskunnassa. Sivilisaatio on Huntingtonille laajin kulttuurinen yksikkö; sen ytimenä on uskonto ja sen määrittämä arvomaailma. Huntingtonin luettelemia sivilisaatioita ovat länsimainen, islamilainen, kiinalainen, japanilainen, ortodoksinen, latinalais-amerikkalainen ja hindulainen sivilisaatio. Monikulttuurisuuteen poliittisena ihanteena kuuluu Huntingtonin mukaan yksilöllisten oikeuksien korvaaminen ryhmäoikeuksilla eli niin sanottu positiivinen syrjintä. Suunnilleen vastaavalla tavalla monikulttuurisuuden määrittelee filosofi Sarah Song. Hän katsoo, että kulttuuria määrittäviä tekijöitä ovat etenkin uskonto ja kieli.
Tampereen Tradenomiopiskelijat
Historia
Yhdistys on alun perin perustettu vuonna 1971 kauppaopiskelijoiden opiskelijayhdistykseksi (TKO).
Sulka (kirjailija)
Matikainen toimi kouluolojen tutkijana Pietarissa ja Inkerissä.
Tampereen Tradenomiopiskelijat
Historia
Vuonna 2008 syyskokouksessaan yhdistys päätti muuttaa nimensä virallisesti Tampereen Tradenomiopiskelijat ry:ksi (TTO ry).
Monikulttuurisuus
Määritelmiä
Monikulttuurisuus on toisinaan ymmärretty myös laajemmin siten, että monikulttuurisuutta luovat pienemmätkin kulttuuriset erot. Tällöin erot voivat liittyä valtakulttuurin erilaisiin alakulttuureihin kuten vammaiskulttuuriin tai sukupuoliseen suuntautumiseen.. Rinnakkain esiintyvistä kulttuureista jo täysin erkanevan määritelmän antaa professori Mikko S. Lehtonen. Hänen mukaansa monikulttuurisuus on sitä, että kulttuuri on saanut vaikutteita ulkomailta. Esimerkiksi suomalainen kulttuuri on läpeensä monikulttuurinen, koska kansallislaulumme on saksalaisen säveltämä, ja Suomen lipun värit tulevat Venäjän tsaarin lipusta. Monikulttuurisuuden käsitteen laajeneminen entistä pienempiin yksityiskohtiin on aiheuttanut hämmennystä. Niinpä onkin vaadittu, että monikulttuurisuuden vastustajat sanoisivat suoraan mitä he vastustavat.
Tampereen Tradenomiopiskelijat
Toiminta
TTO:n toiminta keskittyy suurimmaksi osaksi tradenomiopiskelijoiden edunvalvontaan ja vapaa-ajan toiminnan järjestämiseen. TTO ry valvoo Tampereen ammattikorkeakoulun tradenomiopiskelijoiden etuja aktiivisella opintososiaalisella toiminnalla sekä tukee tradenomitutkinnon rakenteellista ja laadullista kehittämistä Tampereen ammattikorkeakoulussa. Edunvalvonnan ohella TTO ry järjestää opiskelijoille vapaa-ajan toimintaa tukien näin tradenomiopiskelijoiden sosiaalista kanssakäymistä, hyvinvointia ja yhteishenkeä ja lisätäkseen tradenomitutkinnon tunnettuutta. Yhdistyksen toiminnasta vastaa yhdistyksen hallitus.
Monikulttuurisuus
Määritelmiä
thumb|upright|Francesco Pirelli, Monumentti monikulttuurisuudelle, 1985. Viisi samanlaista veistosta on sijoitettu Kanadan Torontoon, Etelä-Afrikan Buffalo Cityyn, Kiinan Chang Ch'üniin, Bosnian Sarajevoon ja Australian Sydneyhin.
Tampereen Tradenomiopiskelijat
Tapahtumia
Vuosittain elokuussa järjestetään aloittaville tradenomiopiskelijoille Hämmästyttävä Ralli, Tradenomiopiskelijoiden kastajaiset ja vuonna 2016 ensi kertaa järjestetyt Fuksiolympialaiset.
Monikulttuurisuus
Monikulttuurisuuspolitiikka
Monikulttuurisuuspolitiikan avulla organisoidaan ja hallitaan yhteiskunnassa vallitsevan etnisen ja kulttuurisen monimuotoisuuden tilaa. Ajankohtainen kysymys on suhtautuminen suuriin maahanmuuttajaväestöihin, joista on muodostunut valtaväestöstä selkeästi erottuvia etnisiä tai kulttuurisia yhteisöjä. Vaihtoehtoisia ratkaisuja tilanteeseen ovat assimilaatio eli sulauttamispolitiikka, integraatio eli kotouttamispolitiikka sekä eriyttävä politiikka. Jälkimmäisin tarkoittaa jokaisen ryhmän oman kulttuurin ja identiteetin tukemista. Iso-Britanniassa, Alankomaissa ja Ruotsissa monikulttuurisuuspolitiikka on siirtynyt eriyttävästä kotouttavaan ja sulauttavaan suuntaan. Niissä korostetaan tärkeyttä oppia vastaanottajamaan kulttuuri ja kieli.
Suomen hallitusohjelma vuonna 2015 asettui tukemaan "kansainvälistymistä edistävää työperäistä maahanmuuttoa". Siinä katsottiin, että "maahanmuuttajat vahvistavat Suomen innovaatiokykyä ja osaamista tuomalla oman kulttuurinsa vahvuuksia osaksi suomalaista yhteiskuntaa." Ohjelma kannusti avoimeen keskusteluun, mutta ei hyväksynyt rasismia, vaan vaati suvaitsevaista ja ihmisarvoa kunnioittavaa keskustelukulttuuria.