cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lloy Ball
Kansainvälinen ura
Kaudella 2007 Ball teki sopimuksen Dinamo Kazanin kanssa. Hän johdatti heti joukkueen superliigan voittoon ensimmäisellä kaudellaan. Seuraavalla kaudella hän otti joukkueen kanssa seurajoukkueiden himoituimman palkinnon kun hän voitti mestareiden liigan.
A-maajoukkue
Ball teki maajoukkuedebyyttinsä vuonna 1994. Olympialaisissa hän esiintyi ensimmäisen kerran Atlantan kesäolympialaisissa vuonna 1996. Tämän jälkeen hän on esiintynyt joukkueen mukana peräti neljä kertaa olympialaisissa, mikä on lentopalloilijan ennätysmäärä Yhdysvalloissa. Kaudella 2007 hän johdatti joukkueen Amerikan Cupin voittoon sekä Amerikan mestaruuteen. Kaudella 2008 Yhdysvallat otti Ballin passipelillä historian ensimmäisen maailmanliigan voiton. Hänet palkittiin maailmanliigan parhaimpana pelaajana sekä passarina. Ball johdatti Yhdysvallat olympiakultaan kesäolympialaisissa 2008. Ball lopetti maajoukkueuransa Pekingin olympialaisiin.
Töölön Ketterä EP
Töölön Ketterä EP on suomalaisen hip-hop duo Töölön Ketterän ensimmäinen extended play -julkaisu, jonka julkaisi PME Records 22. huhtikuuta 2016. EP:ltä julkaistiin vain yksi single, "Ludoo" joka ilmestyi 11. maaliskuuta 2016. Kappaleelle ilmestyi musiikkivideo
Agrobakteerit
Agrobakteerit (Agrobacterium) on maaperäbakteerien suku. Agrobakteereja esiintyy yleisesti ja niitä käytetään siirrettäessä geenejä kasveihin.
Kendon Suomen-mestaruuskilpailut
Kendōn Suomen-mestaruuskilpailut Kendōssa otellaan SM-mestaruuksista kolmessa luokassa: Suomenmestaruus yksilöt-aikuinen, Suomenmestaruus yksilöt-alle 18-vuotiaat ja Suomenmestaruus joukkuekilpailu 5-henkisellä joukkueella.
Agrobakteerit
Agrobakteerit pystyvät liittämään omia geenejään kasvisolujen kromosomeihin, mitä käytetään hyväksi geeninsiirrossa. Yleisimmin käytetään A. tumefaciens -lajia.
Kendon Suomen-mestaruuskilpailut
Kendōn joukkuesuomenmestaruus
Otellaan viisihenkisillä joukkueilla, joukkueen maksimikokoonpano 7 henkeä. vuodesta 2003 (aikaisemmin kolmehenkisillä joukkueilla) asti. Minimi-ikä 16. vuotta, ei määriteltyä kyu/dan arvorajaa. Ottelijat ja ottelujärjestys pitää ilmoittaa ennen ottelua. Poolikarsinta, josta kunkin poolin kaksi parasta pudotuspeleihin. Sekajoukkueet (miehet/naiset) ja kokoomajoukkueet sallitaan.
Agrobakteerit
Agrobakteeri H13-3
Agrobakteeri H13-3 on pidetty harmittomana bakteerina, joka löytyy maaperästä. Tämä bakteeri elää keltalupiinin (Lupinus luteus) ritsosfäärissä. Ennen sekvensointi aikakausia sitä tunnettiin nimellä Rhizobium lupini H13-3. Agrobakteeri H13-3-laijilla flagella liikkuu vaan myötäpäivään. Tämä lajin flagella koostuu kolmesta proteiinista (FlaA, FlaB, and FlaD) ja on primaari reseptori bakteriofaagin 7-1-1 infektiossa. Kun faagi löytää flagellaan, se tarttuu siihen ja liukuu alas kiertyvällä liikkeellä kuin mutteri ruuvin ympärille.
Kendon Suomen-mestaruuskilpailut
Kendōn joukkuesuomenmestaruus
! Aika ! Kaupunki ! Kultaa ! Hopeaa ! Pronssia ! Pronssia ! Fighting Spirit
Palden Thondup Namgyal
Palden Thondup Namgyal (23. toukokuuta 1923 – 29. tammikuuta 1982) oli Sikkimin 12. ja viimeinen kuningas.
Kendon Suomen-mestaruuskilpailut
Kendōn joukkuesuomenmestaruus
! Seura ! Kaupunki ! Kultaa ! Hopeaa ! Pronssia ! Yhteensä mitaleita
Palden Thondup Namgyal
Varhainen elämä ja Sikkimin kuninkaana
Kuusivuotiaana Namgyal meni opiskelemaan St. Josephin sisäoppilaitokseen, Kalimpongiin Darjeelingiin Intiaan mutta joutui malarian takia keskeyttämään oppinnot. Kahdeksanvuotiaasta yksitoistavuotiaaksi Palden oli luostarikoulussa setänsä opissa.
Kendon Suomen-mestaruuskilpailut
Kendōn yksilösuomenmestaruus
Kendōn yksilösuomenmestaruuskilpailuun ovat oikeutettuja osallistumaan Suomen kendoseurojen keskusliiton (FKA) jäsenseuroissa olevat kendōkat, jotka ovat FKA:n tasokokeissa graduoineet vähintään 1.Kyun. Naiset ja miehet ottelivat samassa sarjassa vuoteen 2007 asti. ! Aika ! Kaupunki ! Kultaa ! Hopeaa ! Pronssia ! Pronssia ! Fighting Spirit
Palden Thondup Namgyal
Varhainen elämä ja Sikkimin kuninkaana
Palden oli isänsä, kuningas Tashi Namgyalin, neuvonantaja ja neuvotteli Intian itsenäistyttyä Sikkimin asemasta vuoden 1948 jälkeen. Sikkim, joka sijaitsee Intian ja Kiinan välissä Himalajan vuoristossa sai erikoisen aseman: valtiosopimus takasi itsenäisen valtion ja Intian protektoraatin aseman. Intian pääministeri Jawaharlal Nehru kuitenkin halusi että maa liitettäisiin Intiaan sillä Sikkimillä oli Kiinan kanssa rajaa ja Kiinan vallatessa Tiibetin pelkäsi Nehru että Sikkimille käy samoin.
Kendon Suomen-mestaruuskilpailut
Kendōn naistenyksilösuomenmestaruus
Kendōn naistenyksilösuomenmestaruus yli 18-vuotiaille 2008 lähtien, osallistujilla vähintään kendo 3.kyu. ! Aika ! Kaupunki ! Kultaa ! Hopeaa ! Pronssia ! Pronssia ! Fighting Spirit
Palden Thondup Namgyal
Varhainen elämä ja Sikkimin kuninkaana
Hän avioitui vuonna 1950 Sangey Dekin kanssa, joka oli tiibetiläisen perheen tytär. Heillä oli kaksi poikaa ja tytär. Sangey kuoli vuonna 1957. Palden Thounup Namgyal tapasi Windemere-hotellin baarissa amerikkalaisen seurapiirikaunottaren Hope Cooken Darjeelingissä Intiassa vuonna 1959. He menivät naimisiin vuonna 1963. Seuraavana vuonna Paldenin isä kuningas Tashi Namgyal kuoli syöpään. Palden kruunattiin Sikkimin kuninkaaksi ja hänen 22-vuotias amerikkalaissyntyinen puolisonsa kuningattareksi vuonna 1965.
Monarkian lakkauttaminen ja myöhempi elämä
14. huhtikuuta 1975 Sikkimin kuningaskunta, joka oli ollut vuodesta 1973 Intian suojelualue liitettiin Intian liittotasavaltaan. Sikkimin parlamentti oli tehnyt kaksi päivää myöhemmin aloitteen monarkian lopettamisesta. Kansanäänestyksessä noin 60 000 ihmistä äänesti Intiaan liittymisestä ja noin 1 500 vastaan. Palden ja Hope olivat vähän aikaa kotiarestissa. Joidenkin tarkkailijoiden mukaan Intia oli manipoloinut vaaleja. Sikkim oli ollut Intian vaikutuspiirissä vuodesta 1950. .
Kuninkaallisen perheen tuhlaileva elämäntapa ja uudistuspolitiikan puute oli synnyttänyt poliittisia levottomuuksia maassa etenkin maan nepalilaisväestön keskuudessa. Kuninkaan oli pakko kutsua intialaisia joukkoja tilannetta rauhoittamaan. Tämän jälkeen solmittiin valtiosopimus Intian ja Sikkimin välille.
Hope ja Palden muuttivat Manhattanille jossa he asuivat yhdessä vuoteen 1980 jolloin he erosivat. Hope asui lastensa Paldenin ja Hopen kanssa New Yorkissa. Kuningas kuoli syöpään vuonna 1982 Yhdysvalloissa. Prinssi Wangschuk Namgyal toisesta avioliitosta nimettiin 13. kuninkaaksi, mutta tittelillä ei ole enää virallista merkitystä.
Kendon Suomen-mestaruuskilpailut
Kendōn miestenyksilösuomenmestaruus
Kendōn miestenyksilösuomenmestaruus yli 18-vuotiaille 2008 lähtien, osallistujilla vähintään kendo 1.kyu. ! Aika ! Kaupunki ! Kultaa ! Hopeaa ! Pronssia ! Pronssia ! Fighting Spirit
Laidunhyyppä
Laidunhyyppä (Vanellus melanopterus) on afrikkalainen kahlaaja. Sen nimialalajin melanopterus elinympäristö käsittää Itä-Sudanin, Etiopian, Lounais-Kenian ja läntisen Tansanian. Alalaji minor elää Etelä-Afrikassa. Lajin holotyypin kuvaili Philipp Jakob Cretzschmar Jeddasta Arabian niemimaalta 1829.
Kruunuhyyppä
Kruunuhyyppä (Vanellus coronatus) on afrikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö ulottuu Etiopiasta ja Somaliasta Etelä-Afrikkaan. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Pieter Boddaert Hyväntoivonniemeltä 1783.
Kyylampi (Kouvola)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 7,9 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Immasenjärven–Ruokojärven alueeseen (14.183) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 77,4 metriä mpy.
Buxales
Luokittelu
Buxales sisältää kaksi heimoa ja yhteensä kuusi sukua:
Cronquistin luokittelussa ei ollut Buxales-lahkoa, vaan puksipuukasvit oli sijoitettu lahkoon Euphorbiales ja Didymelaceae oli sijoitettu yksinomaan lahkoonsa Didymelales.
Hope Cooke
Hope Cooke (s. 24. kesäkuuta 1940 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen seurapiirirouva ja Etelä-Aasiassa sijaitsevan Sikkimin kuningatar, kuningas Palden Thondup Namgyalin puoliso vuosina 1963−1980.
Hope Cooken isä oli John J. Cooke ja äiti Hope Noyes. Noyes oli lentäjä ja kuoli tammikuussa vuonna 1942 vain 25-vuotiaana, kun hänen lentokoneensa törmäsi maahan Nevadassa. Itsemurha oli myös yksi selitys. Cooken vanhemmat olivat eronneet marraskuussa 1941. Cooke ja hänen sisarpuolensa Harriet Townsend menivät John Cooken vanhempien luokse. Cooke asui myös jonkun aikaa setänsä luona.
Vuonna 1959 Cooke valmistui Sarah Lawrencen collegesta ja vietti kesän Intiassa. Siellä hän tapasi Sikkimin kruununprinssi Palden Thondup Namgyalin Windemere-hotellin baarissa Darjeelingissä.
Liftarimurhat
Liftarimurhilla tarkoitetaan kesällä 1971 Etelä-Suomessa tehtyjä kolmoissurmia, joihin todettiin syylliseksi hyvinkääläinen Ensio "Häkä-Enska" Koivunen.
Hope Cooke
14. huhtikuuta 1975 Sikkimin kuningaskunta, joka oli ollut vuodesta 1973 Intian suojelualue, liitettiin Intian liittotasavaltaan. Kansanäänestyksessä noin 60 000 ihmistä äänesti Intiaan liittymisestä ja 1 500 vastaan. Kuningaspari oli vähän aikaa kotiarestissa. Joidenkin tarkkailijoiden mukaan Intia oli manipuloinut vaaleja.
Liftarimurhat
Kolmen tytön katoaminen
11. heinäkuuta 1971 oli 23-vuotias Salme Helena Metsänikula (s. 28. tammikuuta 1948 ) lähtenyt linja-autolla kotiseudultaan Anjalasta Helsingin kautta opiskelukaupunkiinsa Turkuun. Hän ehti Korialle, jossa katosi jäljettömiin. Hän oli jäänyt pois Korialla, josta hänen oli tarkoitus liftata Turkuun.
Hope Cooke
Cooke muutti kahden lapsensa kanssa Manhattanille. Palden Thondup Namgyal ja Cooke erosivat vuonna 1980. Entinen kuningas kuoli vuonna 1982 syöpään New Yorkissa.
Liftarimurhat
Kolmen tytön katoaminen
17. elokuuta 17-vuotiaat Ritva Anneli Raijas (s. 27. marraskuuta 1953 ) ja Pirjo Marjatta Laiho (s. 20. heinäkuuta 1954 ) lähtivät liftaamalla Helsingin Pitäjänmäeltä tätinsä luokse Hyvinkäälle. Perille he eivät päässeet ja muutaman päivän kuluttua heistä julkaistiin katoamisilmoitus. Viimeinen todistus Laihon ja Raijaksen sijainnista oli 14. elokuuta sillalta Hämeenlinnantiellä lähellä Keimolaa. Autoilija, 28-vuotias helsinkiläinen mies, otti tytöt kyytiin sillalta. Hänen muistikuvansa perustui siihen, että radiosta tuli Helsingin yleisurheilun EM-kisojen 5 000 m juoksun finaali.
Hope Cooke
Cooke on sittemmin toiminut New Yorkin kaupungin turistikeskuksen pääoppaana ja historioitsijana. Hän asuu Brooklynissä. Hän on kirjoittanut elämäkerran Time Change elämästään Sikkimissä.
Liftarimurhat
Tutkimus
Helsinkiläinen perhe lähti 18. elokuuta sienimetsään Inkoon Degerbyn kylään. Melkein heti metsään tultuaan perheen isä kompastui pitkälle mädäntyneeseen ruumiiseen, joka oli kääritty muovipressuun ja peitettynä sammaleella ja risuilla. Ruumiin vieressä oli siististi asetetut silmälasit ja kiiltonahkakengät. Inkoon poliisi hälytti paikalle KRP:n, joka aloitti metsässä etsinnät ja haravoi ympäristön. Paljastui, että kuolinsyy ei ollut luonnollinen. Myöhemmin uhrin henkilöllisyydeksi varmistui Salme Metsänikula. Uhrin omaisuudesta oli hävinnyt muun muassa kamera, kolme sormusta ja vyö.
Metsänikulan ruumiin löytöpaikka sijaitsi Degerbyn vanhan työleirin lähellä, jonne sijoitettiin rikollisia kärsimään tuomionsa viime hetkiä ennen vapautusta. Poliisi seuloi vankien tiedot ja sormenjäljet siltä varalta, että tekijä olisi joku siellä olevista.
20. elokuuta poliisille tuli soitto tavaroista, jotka joku oli löytänyt Helsingin Seutulan Vanhan lentokenttätien varrelta hylätystä kaivosta. Poliisit löysivät ojasta nuoren naisen henkilökohtaisia tavaroita, muun muassa Kela-kortin sekä äänilevyjä. Tavaroiden todettiin kuuluvan Raijakselle ja Laiholle.
Raijaksen ja Laihon kengät oli myös aseteltu siististi riviin kuten Inkoossa, ja kuolemansyyntutkinnassa uhrien päästä löytyi ruhjeita ja verestä alkoholia. Toiselle tytölle oli tehty seksuaalista väkivaltaa. Kuolinsyy oli häkämyrkytys.
Ensio Koivunen
Poliisi löysi auton 26. syyskuuta ja pidätti omistajan, 41-vuotiaan hyvinkääläisen Ensio Kalevi Koivusen (23. kesäkuuta 1930 Impilahti – 27. toukokuuta 2003). Koivusen kuulustelujen aikana oli teknisten tutkimusten tuloksena löydetty Laihon ja Raijasen surmapaikalta Koivuselle kuulunut hius. Koivusen kotoa löydetty kamera tunnistettiin Metsänikulalle kuuluneeksi. Tien pientareelta löydetyistä valokuvista löytyi Koivusen sormenjäljet. Syyttäjän mukaan Koivunen oli tukehduttanut uhrit johtamalla autonsa pakokaasut muoviletkulla tavaratilaan, josta ne olivat kulkeutuneet matkustamoon ja lopulta surmanneet uhrit.
Liftarisurmat ovat nykyisenä rikostapauksena sarjamurha, joita on Suomessa tehty puolen tusinaa.
Vital Kramko
Vital Kramko (, ; s. 1941) on Hrodnan alueella sijaitsevan maatalouskombinaatti Oktjabrin (Октябрь, "lokakuu") puheenjohtaja. Kramko sai 30. kesäkuuta 2001 presidentti Lukašenkan myöntämän Valko-Venäjän sankarin arvonimen epäitsekkäästä työstään ja urhoollisista ponnistuksistaan maataloustuotannon kehittämiseksi.
Naamiohyyppä
Naamiohyyppä (Vanellus miles) on oseanialainen kahlaaja. Sen elinympäristö ulottuu Papua-Uuden-Guinean koillis- ja eteläosista Pohjois-Australian Arusaarelle (nimialalaji miles), sekä Australian itä- ja kaakkoisosiin, Tasmaniaan ja Uuteen-Seelantiin (alalaji novaehollandiae). Lajin holotyypin kuvaili Pieter Boddaert Australiasta 1783.
Lähteet
pienoiskuva|vasen|250px|Naamiohyyppä lennossa
Pavel Maryjaŭ
Maryjaŭ oli sankariksi julistamisensa aikaan raskaita maansiirtoajoneuvoja ja kuormaajia valmistavan Valko-Venäjän autotehtaan (БелАЗ) päällikkö. Hän sai sankarin arvonimen epäitsekkäästä työstään ja urhoollisista ponnistuksistaan kotimaisen autojen valmistuksesta. Tällä hetkellä БелАЗ on jäsenenä "talous-, budjetti-, ja finanssineuvostossa" sekä tasavallan neuvostossa (Совет Республики/Савет Рэспублікі).
Asko Peltola
Asko Antero Peltola (s. 2. lokakuuta 1957 Lapua) toimii Etelä-Pohjanmaan liiton johdossa Etelä-Pohjanmaan maakuntajohtajana.
Asko Peltola syntyi Matti V. Peltolan ja Annikki Ankeriasniemen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1982 on yhteiskuntatieteiden maisteri Leena Rantala. Peltola valmistui maatalous- ja metsätieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta 1985 ja väitteli siellä tohtoriksi vuonna 2000. Hänellä on tutkinto myös Michiganin osavaltionyliopistosta vuodelta 1990. Peltola toimi Seinäjoen ammattikorkeakoulun tutkimusjohtajana 2000–2006, Etelä-Pohjanmaan maakuntajohtajaksi hänet nimitettiin vuonna 2006. Elokuusta 2017 Peltola on virkavapaalla toimestaan, sote- ja maakuntauudistuksen valmistelijana. Peltola on myös maanviljelijä, joka aloitti luomuviljelyn varhain ja joka on toiminut muun muassa MTK:n johtokunnassa.
Bryan Vera
Ura
Vera aloitti uransa Texasissa, jossa hän asuu. Hän voitti uransa ensimmäiset 14 ottelua, joista hän voitti muun muassa IBA-liiton Intercontinental-vyön ja Texasin mestaruusvyön.
Viiniköynnöskasvit
Viiniköynnöskasvit (Vitaceae) on kasviheimo. Siihen kuuluu enimmäkseen köynnöksiä, mutta myös joitakin varpuja ja muutamia ruohovartisia kasveja. Heimon suvuista viiniköynnöksiä kasvatetaan hedelmiensä takia, kissuksia ja villiviinejä koristekasveina.
Bryan Vera
Contender – Haastaja
Bryan Vera osallistui Haastajan kolmannelle kaudelle. Mukaan hän pääsi tilastolla 14(9)-0-0.
Viiniköynnöskasvit
Tuntomerkit
Viiniköynnöskasvit ovat usein köynnöksiä, joilla on yleensä lehtiä vastapäätä sijaitsevat kärhet ja kukinnot. Varsien nivelet ovat usein turvonneita, ja varret ovat usein korkkihuokosellisia ja hilseileviä. Uudet haarat kasvavat edellisvuoden versoihin. Lehdet ovat sormilehdykkäisiä, -liuskaisia tai yksinkertaisia ja kourasuonisia, hammaslaitaisia; korvakkeet varisevat pian. Kukinto on terminaalinen, viuhkomainen. Kukat ovat pieniä, 3-7-lukuisia, ja niissä on yhdislehtinen verhiö. Heteitä ja terälehtiä on yhtä monta ja ne sijaitsevat kohdakkain. Sikiäin on tavallisesti kahdesta emilehdestä muodostunut ja ainakin kärjestään yksilokeroinen, luotti pallomainen ja enemmän tai vähemmän vartaloton. Siemenaiheita sikiäimessä on tavallisesti neljä. Hedelmä on marja; siementen endospermi on usein kirjava ja näkyy poikkileikkauksessa T:n muotoisena.
Levinneisyys
Viiniköynnöskasvien heimo kasvaa kaikkialla tropiikissa ja osin (lämpimän)lauhkeassa vyöhykkeessä.
Bryan Vera
Contender – Haastaja
Ensimmäisessä ottelussa hän kohtasi amatöörikehissä kohtaamansa Jaidon Codringtonin. Vera kantoi kaunaa kyseisestä tyrmäystappiosta. Ottelu päättyi Veran tappioon, kun Codrington tyrmäsi hänet toisessa erässä. Vera poistui ohjelmasta uransa ensimmäisen tappionsa kera.
Viiniköynnöskasvit
Luokittelu
Viiniköynnöskasvisukuja on 14 ja lajeja 850, ja ne jaetaan kahdeksi alaheimoksi.
Bryan Vera
Uran jatko
Haastajan finaaleissa Vera kohtasi entisen joukkuetoverinsa Max Alexanderin illan aloitusottelussa. Vera vei yksimielisen pistevoiton Alexanderista.
Viiniköynnöskasvit
Luokittelu
Leeoideae-alaheimossa on vain 34-lajinen leeojen suku (Leea), johon kuuluu ruohoja, pensaita ja puita. Niiden lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat kahteen kertaan lehdykkäisiä, hammaslaitaisia ja korvakkeellisia; korvakkeet sijaitsevat tuppimaisesti lehtiruodin laidassa. Kukassa on tyvestään yhdislehtinen teriö, johon heteet ovat tyvestään kasvaneet yhteen; teriötorvessa on heteiden lomassa joutohedemäisiä tai mesirauhasina toimivia liuskoja. Sikiäin koostuu kolmesta tai harvemmin neljästä yhteen kasvaneesta emilehdestä ja on joskus puoleksi kehänalainen. Leeat kasvavat enimmäkseen Etu- ja Taka-Intiassa, muutama laji Afrikassa ja Madagaskarilla.
Samettivuokkokala
Samettivuokkokala (Premnas biaculeatus) on koralliriuttojen keskikokoinen kala, jota pidetään myös meriakvaarioissa.
Bryan Vera
Uran jatko
Veran suosio nousi hänen tyrmättyään tuolloin voittamattoman Andy Leen (15(12)-0-0). Vera tipahti kanveesiin ensimmäisessä erässä, mutta onnistui tyrmäämään Leen ottelun 7. erässä.
Viiniköynnöskasvit
Luokittelu
Vitoideae-alaheimoon kuuluu enimmäkseen liaaneja, jotka kiipeilevät lehtivastaisten, kärhiksi muuntuneiden varsien avulla, mutta myös tukevarunkoisia puita ja ruohoja; joidenkin lajien juuristo on turvonnut. Lehdet sijaitsevat vastakkaisesti, kierteisesti tai kahdessa rivissä, ja ovat tavallisesti sormilehdykkäisiä, harvoin yksinkertaisia tai parilehdykkäisiä; lehdykät ovat sahalaitaisia. Korvakkeet ovat toisinaan kasvaneet yhteen. Kukinto sijaitsee tavallisesti lehtivastaisesti, harvemmin verson päässä terminaalisesti. Kukan mesiäinen sijaitsee sikiäimen pinnalla ja sen liuskat vuorottelevat heteiden kanssa; toisinaan mesiäinen on rengasmainen, ja joskus se puuttuu. Sikiäin on kahden yhteenkasvaneen emilehden muodostama. Alaheimossa on 14 sukua ja 825 lajia, jotka kasvavat tropiikissa ja (lämpimän)lauhkeilla alueilla. Runsaslajisimmat suvut ovat kissukset (Cissus, 350 lajia), pulskiot (Cyphostemma, 150 lajia), Ampelocissus (100 lajia), kastanjaviinit (Tetrastigma, 95 lajia), viiniköynnökset (Vitis, 65 lajia) ja Cayratia (65 lajia).
Suvut
Viiniköynnöskasveihin kuuluu 15 sukua:
Bryan Vera
Uran jatko
Kolmannen erän tyrmäysvoitto Sebastien Demersiä vastaan palautti Veran uran raiteilleen. Ura koki uuden pysähdyksen, kun Maksym Bursak voitti Veran yksimielisin pistein Ukrainassa.
Vera palautti uransa jälleen raiteilleen voittaessaan Haastajan ensimmäisen tuotantokauden voittajan, sekä entisen WBC-liiton maailmanmestarin Sergio Moran.Vera voitti ottelun täpärästi pistein 96-94, 96-94 ja 94-96. Vera otti myös helpon voiton Eloy Suarezia vastaan tyrmäten tämän 8. erässä.
Samettivuokkokala
Alkuperä
Samettivuokkokalat ovat kotoisin Intian valtamereltä ja Tyynen valtameren länsiosista. Akvaariokaupoissa myydään sekä luonnosta pyydystettyjä että akvaarioissa kasvatettuja yksilöitä; vankeudessa syntyneitä pidetään helppohoitoisempina, kun taas luonnosta pyydetyissä voi olla loisia.
Antiikin kreikkalainen keittiö
pienoiskuva|[[Kala oli yksi kreikkalaisten suosikkiruoista. Kala-aiheista koristelua punakuviotekniikalla tehdyssä kalalautasessa noin vuodelta 350–325 eaa. Louvre.]] Antiikin kreikkalainen ruoka oli yleensä yksinkertaista, mikä oli seurausta alueen karuista maanviljelyolosuhteista. Keskeisimpiä ruoka-aineita olivat viljat, palkokasvit, oliiviöljy, vuohenmaitojuusto, kala, sipuli ja retiisi.
Samettivuokkokala
Alkuperä
Muut vuokkokalat luokitellaan sukuun Amphiprion, mutta samettivuokkokala muodostaa oman sukunsa Premnas. Molemmat suvut ovat kuitenkin samassa alaheimossa Amphiprionae.
Bryan Vera
Uran jatko
Veran seuraava isonluokan ottelu oli Andy Lee'tä vastaan. Tämä uusinta-ottelu päättyi Leen yksimieliseen pistevoittoon.
Antiikin kreikkalainen keittiö
Antiikin Kreikan ateriarytminä oli alun perin kolme ateriaa plus alkuillan välipala, josta luovuttiin myöhemmin. Aamiaiseksi oli yleensä vain viiniin kastettua leipää ja lounaskin oli kevyt. IIlalliseksi syötiin aluksi hiilihydraattipitoinen alkuruoka (sitos), joka koostui maustetusta ohrasta, vehnästä, pavuista tai linsseistä. Pääruoaksi (opson) syötiin kalaa, lihaa, juustoa tai vihanneksia.
Maanviljely oli aina epävarmaa ja vaati paljon työtä. Maaperän karuutta kompensoi se, ettei kansalaisten tarvinnut useinkaan viljellä ruokaansa itse, koska maatalous ja muukin talouselämä perustui suureksi osaksi orjien työpanokseen. Esimerkiksi Ateenan kaupunkivaltiossa asuvat kotitaloudet omistivat keskimäärin kolmesta neljään orjaa. Ruoat ja ruokatavat vaihtelivat luonnollisesti alueittain, eri aikoina ja kotitalouksien vaurauden mukaan. Klassisen ajan ateenalaisten ruokavalio oli suhteellisen yksinkertainen ja spartalaisten ruoka kuvataan erityisen karuksi, kun taas esimerkiksi Vähän-Aasian, Suur-Kreikan ja Sisilian kreikkalaiskaupungeissa erityisesti hellenistisen kauden ruokailuja kuvataan usein hyvinkin ylellisiksi.
Tiedot antiikin kreikkalaisesta ruokakulttuurista, ruoista ja ruokailuun liittyvistä tavoista ovat peräisin pääosin kirjallisista lähteistä, kuten esimerkiksi Aristofaneen komedioista ja Athenaioksen teoksesta Deipnosofistai sekä taideteoksista, kuten erilaisten saviastioiden koristemaalauksista.
Viljatuotteet
Vehnäleipää ei kulutettu alkujaan paljoakaan, koska Kreikassa menestynyt emmervehnä ei soveltunut leivän leipomiseen. Kreikassa alettiin kuitenkin myydä tuontijauhoista leivottua leipää 400-luvulta eaa. alkaen. Leivästä tuli niin suosittua, että maassa leivottiin parhaimmillaan jopa 70 eri leipälaatua. Joissakin taloissa oli jopa oma leivinuuni, jolloin leipä voitiin tehdä itse.
Palkokasvit ja vihannekset
Kreikkalaiset söivät paljon papuja ja muita hernekasveja sekä sipulia ja retiisiä. Pavut olivat merkittävä proteiinin lähde ja ne syötiin usein muhennoksena (etnos). Muut vihannekset kuten kurkku, salaatti ja selleri olivat suhteellisen harvinaisia.
Munat ja juusto
Kreikkalaiset söivät eri lintujen munia ja pitivät muun muassa kanoja ja kyyhkysiä munia saadakseen. Maidosta, joka oli yleensä vuohen- tai lampaanmaitoa, tehtiin useimmiten juustoa. Odysseiassa kuvataan juustonvalmistusta menetelmällä, joka muistuttaa nykyistä fetajuuston valmistusta.
Kala
Kreikkalaiset söivät paljon kalaa, jota oli enemmän ja helpommin saatavilla kuin lihaa. Kalaa myytiin myöhemmässä vaiheessa toreilla sekä tuoreena että kuivattuna. Siitä ja etenkin monnista muodostui hyvin suosittu ruoka. Kala oli kuitenkin usein kallista ja jopa suoranainen ylellisyystuote. Halvempia kaloja olivat muun muassa sardiinit, anjovis ja kilohaili, arvostetumpia ja kalliimpia muun muassa tonnikala sekä meribassit ja mullot. Ankerias oli erityisen arvostettua, maineikkainta erityisesti Kopaisjärvestä pyydystetty ankerias. Kreikkalaiset pitivät myös simpukoista ja muista nilviäisistä, ravuista sekä mustekaloista. Kalaa syötiin myös suolakalana (tarikhos) joko suolaveteen säilöttynä tai savustettuna. Merenelävien syönti oli helpompaa kuin lihan syönti myös siksi, ettei niitä yleensä (tonnikalaa lukuun ottamatta ) tarvinnut uhrata ennen syömistä.
pienoiskuva|upright=0.95|Karjun uhraus. Koristelua attikalaisessa [[kyliksissä noin vuodelta 510–500 eaa. Uhritoimitukset olivat merkittävin lihan lähde kaupunkilaisille.]] Eräs tunnettu tonnikalaruokalaji valmistettiin niin, että mieluiten Byzantionin vesistä pyydetty tonnikala maustettiin meiramilla, käärittiin viikunanlehtiin ja paistettiin ylälämmössä.
Liha
Naudanlihaa oli niukasti saatavilla antiikin Kreikassa, ja se oli kallista, koska alueella oli vain vähän hyvää laidunmaata. Vuohia ja lampaita oli enemmän. Sianliha oli suosittua. Kreikkalaiset söivät myös riistaa kuten villisikaa, kaurista ja jäniksiä. Myös kaikentyyppisiä lintuja syötiin, kana- ja sorsalintujen lisäksi muun muassa kyyhkysiä, joutsenia ja pikkulintuja.
Keskiverto kreikkalainen söi erään arvion mukaan vain noin 1–2 kiloa lihaa vuodessa. Liha oli pitkälti juhlaruokaa, joka kuului uhrata ennen ateriaa jänistä ja hanhea lukuun ottamatta. Uhritoimitus tapahtui joko uskonnollisen juhlan yhteydessä tai ennen pitoja. Lähes kaikkiin uskonnollisiin juhliin kuului kuitenkin uhritoimitus ja juhla-ateria.
Homeroksen Iliaassa kreikkalaiset sotasankarit kuvataan syömässä loppumattomissa pidoissa lähes pelkästään lihaa. Lähemmässä tarkastelussa lihansyönti liittyi kuitenkin myös siinä yleensä aina uskonnolliseen tilaisuuteen. Olympialaisten urheilijoille tarjottiin härän- ja naudanlihaa sekä vuohen- ja kauriinlihaa.
Bryan Vera
Uran jatko
Vera otti paluuottelussaan voiton Taronze Washingtonista pistein ja kohtasi uudelleen Sergio Moran, ottaen toisen täpärän pistevoiton entisestä maailmanmestarista. Tästä ottelusta Vera voitti WBO NABO-mestarivyön.
Antiikin kreikkalainen keittiö
Liha
Spartalainen keittiö tunnettiin erityisesti mustasta keitosta. Kyseessä oli rokka, jonka aineksena oli sianliha, veri, etikka ja suola. Verta saatettiin lisätä myös leipään.
Ravintorasvat
Oliiviöljy oli merkittävin rasvan lähde, ja oliiveja syötiin myös sellaisenaan. Myös maitotuotteet ja pähkinät sisälsivät rasvaa.
Samettivuokkokala
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Samettivuokkokalat elävät symbioosissa kuplavuokkojen kanssa. Akvaariossa niitä voi pitää ilman vuokkoakin. Laji on hyvin aggressiivinen muita vuokkokaloja kohtaan.
Ravinto
Luonnossa samettivuokkokalat syövät makrolevää ja eläinplanktonia, mutta akvaariossa niille kelpaavat myös pakastetut ja kuivaruoat.
Antiikin kreikkalainen keittiö
Jälkiruoat ja makeiset
Kreikkalaiset eivät tunteneet sokeria, mutta makeutta saatiin hunajasta ja hedelmistä. Jälkiruokana (tragēma) syötiin esimerkiksi tuoreita tai kuivattuja hedelmiä, erityisesti viikunoita, tai pähkinöitä, hunajaleivonnaisia tai hunajalla makeutettua vuohenmaitojugurttia.
Viinirypäleet käytettiin yleensä viinin valmistukseen, mutta niitä kuivattiin myös rusinoiksi. Hedelmistä antiikin kreikkalaiset tunsivat viikunan lisäksi vain omenan, granaattiomenan ja päärynän, joita kuivattiin talvea varten.
Vesi ja maito
Yleisin juoma oli luonnollisesti vesi. Sitä saatiin muun muassa kaivoista ja lähteistä, mutta varsinkin kaupungeissa se oli joskus huonolaatuista ja jopa levitti kulkutauteja. Siksi sitä käytettiin usein mieluummin viinin laimentamiseen, jolloin myös ainakin osa bakteereista kuoli.
pienoiskuva|upright=0.95|Juomankaataja ottaa viiniä [[krateerista oinokhoella täyttääkseen kyliksinsä. Koristelua punakuviotekniikalla tehdyssä astiassa noin vuodelta 490–480 eaa.]] Kreikkalaiset joivat myös muun muassa hunajavettä. Vuohenmaitoa käytettiin lähinnä lääkkeeksi.
Viini
Viini oli merkittävin alkoholijuoma ja keskeinen osa koko kreikkalaista kulttuuria. Sillä oli sekä yhteisöllisiä, uskonnollisia että lääkinnällisiä käyttötarkoituksia, ja se oli myös merkittävä kauppatavara. Viiniä ei käytetty ruokajuomana, vaan sitä juotiin ainoastaan symposion-juhlissa, joihin osallistui yleensä vain miehiä. Antiikin kreikkalaiset viinit olivat nykyisiä viinejä makeampia ja vahvempia, ja niihin sekoitettiin aina runsaasti vettä.
Muita juomia
Kykeon oli viljajuoma, josta oli olemassa eri versioita. Yksi oli tehty ohraryyneistä ja vedestä, ja sen mausteena oli yrttejä, kuten minttua tai timjamia. Toisessa versiossa oli muun muassa viiniä, ohraa ja juustoraastetta.
Ruoanlaitto ja ateriat
Ruoanlaitosta huolehtivat aiemmin yleensä naiset ja orjat. 300-luvulta eaa. alkaen yleistyi erillinen kokin ammatti. Yleensä ruoka keitettiin tai tehtiin muhennokseksi. Öljyssä paistaminen yleistyi 400-luvulta eaa. lähtien. Maustamiseen käytettiin erilaisia yrttejä sekä muun muassa valkosipulia. Haarukkaa ei tunnettu, vaan syöminen tapahtui yleensä sormin. Leikkaamiseen käytettiin veistä ja keittoruokien syömiseen lusikkaa. Astiastoon kuului lautasia, mutta myös leipä saattoi toimia lautasena.
pienoiskuva|vasen|upright=1.05|Kohtaus [[pidot|pidoista. Yksi osallistuja pelaa kottabos-peliä, huilunsoittajatar soittaa huilua. Koristelua attikalaisessa punakuviotekniikalla tehdyssä krateerissa noin vuodelta 420 eaa.]] Päivittäisten aterioiden nimet olivat akratisma (aamiainen), ariston (keskipäivän ateria), hesperisma (alkuillan ateria) ja deipnon (myöhempi päivällinen). Hesperisma saatettiin myös jättää väliin. Myöhemmin aterioiden nimet olivat akratisma (aamiainen), deipnon (keskipäivän ateria), dorpestos (alkuillan ateria) ja epidorpis (myöhempi päivällinen). Athenaioksen mukaan nimitykset vaihtelivat ja periaatteessa keskipäivän ateriaan saatettiin viitata millä tahansa nimistä ariston, deipnon ja epidorpis, ja illan ateriaan puolestaan sanoilla dorpestos ja hesperisma.
Aamiainen (akratisma) syötiin kotona. Se koostui yleensä aina laimentamattomaan viiniin kastetusta leivästä sekä joskus esimerkiksi viikunoista ja oliiveista. Lounas (ariston) oli kevyt lämmin ateria. Päivällinen (deipnon) oli suurempi ateria, joka koostui alkuruoasta (sitos) ja pääruoasta (opson).
Klassisen ajan Ateena tunnetaan muun muassa pitokulttuuristaan. Pidoissa (symposion) aterioitiin pieluksilla varustetuilla vuoteilla maaten. Vielä Iliaassa sankarit kuvataan kuitenkin istumassa aterioillaan, ja tapa maata vuoteilla esiintyy ensimmäisen kerran Odysseiassa. Ateenalaisten pidoissa ei harrastettu erityisiä ylellisyyksiä tai ylensyöntiä. Muun muassa Spartassa ruokailtiin karuilla yhteisaterioilla (syssitia). Hellenistisen kauden pidot kuvataan ylellisemmiksi.
Kasvissyönti
Jotkut kreikkalaiset olivat kasvissyöjiä eli pidättyivät lihansyönnistä esimerkiksi filosofisista tai uskonnollisista syistä. Ihmisten esitettiin usein olleen varhaishistorian ”kulta-ajalla” kasvissyöjiä. Erityisesti pythagoralaiset tunnettiin kasvissyöjinä. He eivät saaneet surmata saati syödä eläimiä. Toisaalta pythagoralaisilta myös muun muassa papujen syönti oli kiellettyä. Diogenes Laertioksen mukaan Pythagoraan perusteluna lihasta pidättäytymiselle oli se, että sekä ihmiset että eläimet ovat osallisia sielusta; toisaalta hän mahdollisesti halusi totuttaa ihmisiä yksinkertaiseen elämään, mikä johti sekä ruumiin että sielun terveyteen. Pythagoraan kuvataan eläneen itse lähinnä leivällä, hunajalla ja kasviksilla, sekä syöneen joskus mereneläviä.
Plutarkhos vastusti lihansyöntiä teoksessaan Lihansyönnistä (Peri sarkofagias). Se on antiikin varhaisin säilynyt teos, jossa kasvissyönnille esitetään rationaalisia filosofisia perusteluja. Plutarkhos esitti kasvissyönnin sekä moraalisesti että terveyden kannalta parempana.
Urheilijat
Kreikkalaisten urheilijoiden kerrotaan harjoituttaneen ruumistaan alun perin kuivatuilla viikunoilla, pehmeillä juustoilla ja vehnällä, ja vasta myöhemmin liharuokavaliolla. Claudius Aelianuksen mukaan ensimmäinen tiukkaa ruokavaliota noudattanut urheilija olisi ollut Ikkos Taraslainen (Tarentumilainen), joka voitti viisiottelussa Olympian kisoissa noin vuonna 444 eaa. Ikkoksen yksinkertaisesta ruokavaliosta tuli suorastaan sanonta. Kuitenkin jo Milon Krotonlaisen, joka oli olympiadien 62–66 (532–516 eaa.) painimestari, kerrotaan syöneen tarkoituksellisesti suuria määriä lihaa ja leipää, ja juoneen paljon viiniä.
Ruoka kulttuurissa
pienoiskuva|upright|[[Demeter antaa Triptolemokselle viljalyhteen ihmiskunnalle annettavaksi. Eleusiin mysteereihin liittyvä votiivireliefi noin vuodelta 440–430 eaa.]]
Kreikkalaisessa uskonnollisessa ajattelussa vilja ja leipä kytkeytyivät Demeteriin ja viini Dionysokseen. Demeterin katsottiin antaneen maanviljelyn ja viljat ihmiskunnalle. Kreikkalaisessa mytologiassa hän käski Triptolemosta kylvämään kaikkialle viljaa. Tätä muisteltiin Eleusiin mysteerikultissa.
Kreikkalaiset halusivat ruoillaan ja ruokatavoillaan erottautua barbaareista. Liiallinen ylellisyys ja ylensyönti nähtiin barbaarisena, samoin kuin vedellä laimentamattoman viinin nauttiminen. Kreikkalaiset sen sijaan korostivat ruokatavoissaan kohtuullisuutta ja yksinkertaisuutta.
Hj. Holmström
Yhtiön ensimmäinen linja-autoreitti kulki vuonna 1924 Loviisa-Elimäki-Lapinjärvi-Loviisa. Seuraavana vuonna yritys avasi reitin Kotkaan ja Helsinkiin, ja se avasi yhtiön mahdollisuudet Suomen laajuisena yhtiönä. Yrityksen pääkonttori sijaitsi Loviisassa. Samaan yhtiöön kuului myös mykkäelokuvateatteri Bio Silvia ja myöhemmin perustettu Bio Ulrica. Vuosina 1929–1936 Holmström omisti lisäksi Loviisassa toimineen kylpylän. Yritys pyöritti myös matkatoimistoa nimeltään Tourist Service ja autokauppaa jonka nimi oli Oy Bilco. Vuonna 1939 Holmströmillä oli 22 linja-autoa, ja tällä määrällä se oli yhdessä tamperelaisen Länsi-Linjat Oy:n kanssa Suomen 14. suurin linja-autoyhtiö.
Sota-aikana 1939–1945 varsin suuri osa Holmströmin linja-autoista otettiin puolustusvoimien käyttöön. Kuvaavaa oli, että Holmströmin 22 tuolloisesta linja-autosta vain kolme ei ollut missään vaiheessa rintamalla. Jatkosodan aikana Loviisan keskustaan valmistui Holmströmin rakennuttama kiinteistö, jossa olivat elokuvateatteri Bio Ulrica, linja-autoyhtiön konttori, autokorjaamo ja -maalaamo sekä kuuden auton talli.
Sotien jälkeen vuonna 1947 Holmström aloitti pikavuoron Helsingin ja Kotkan välille. Nopealle linja-autoyhteydelle oli tarvetta, sillä junamatkat Helsingistä Loviisaan ja Kotkaan Riihimäen ja Lahden kautta olivat hankalia ja aikaa vieviä. Ensimmäisen pikavuoron tällä reitillä oli tosin aloittanut kotkalainen Onni Vilkas jo vuonna 1939. Vuonna 1952 Holmström osti Kymenlaakson Liikenne Oy:n, jonka kotipaikkana oli ollut Lapinjärvi. Yhtiötä ei tosin sulautettu Holmströmin yritykseen, vaan se jatkoi toimintaansa omalla nimellään. Vuonna 1955 Holmström aloitti yhdessä Koiviston Auto Oy:n kanssa pikavuoron reitillä Kotka–Loviisa–Lahti–Tampere. Samana vuonna Tampereen ja Kotkan välisen pikavuoron aloittivat myös Onni Vilkas ja tamperelainen Väinö Paunu, mutta tämä reitti kulki Loviisan sijasta Kouvolan kautta.
Vuonna 1953 Holmström meni osakkaaksi Suomen Turistiautoon, joka ajoi paitsi matkailuliikennettä ulkomaille, myös Helsingin kaupunkiliikennettä. Holmströmin yritys muodostettiin vuonna 1963 osakeyhtiöksi nimellä Oy Hj. Holmström Ab, ja toimitusjohtajaksi tuli Hjalmar Holmströmin poika Holger Holmström. Tytäryhtiö, autoliike Bilco Oy toimi muun muassa Sisu-, Leyland-, Simca-, Chrysler-, Morris- ja Alfa Romeo-autojen piirimyyjänä Loviisassa. Vuonna 1965 Holmströmin yhtiöiden palveluksessa oli kaikkiaan 130 työntekijää, joista yli sata linja-autoliikenteen piirissä.
Yrityksen toinen perustaja Hjalmar Holmström kuoli 4. maaliskuuta 1968. Tämän jälkeen yhtiö siirtyi hänen perillisilleen, Holger Holmström, Torolf Holmström, Doris Holmström ja Gunvor Mäkelä. jotka jatkoivat yritystä vuoteen 1984 asti. Holmström luopui 1970-luvun alussa osakkeistaan Suomen Turistiautossa, joka siirtyi vuonna 1973 kokonaan Helsingin kaupungin omistukseen. Vuonna 1970 Holmström ja Koiviston Auto ostivat yhdessä lahtelaisen Viljasen Liikenne Oy:n. Vuonna 1971 Holmström oli Linja-autoliiton 17. suurin jäsenyritys 60 linja-autolla. Samana vuonna yhtiö aloitti linjan Loviisan keskustan ja Hästholmenin saarelle avatun ydinvoimalatyömaan välillä. Vuonna 1977 Holmström myi omistamansa Kymenlaakson Liikenne Oy:n Koiviston Autolle. Vuonna 1981 Holmström aloitti Kotkan ja Helsingin välisen erikoispikavuoron, jolloin autot ajoivat koko matkan ilman välipysähdyksiä.
Tammikuussa 1984 yhtiö myytiin Espoon Auto Oy:n omistajalle Tarmo Laineelle. Samassa yhteydessä Holmströmin tytäryhtiöt, matkatoimisto Tourist Service ja autoliike Bilco Oy lopettivat toimintansa. Myös elokuvateatteri Bio Ulrica myytiin hieman myöhemmin uudelle omistajalle. Myyntihetkellä Holmströmillä oli 47 linja-autoa ja henkilökuntaa 86. Tarmo Laine myi Holmströmin ja muut omistamansa linja-autoyhtiöt porilaiselle Antti Taipaleelle ja tamperelaiselle Jorma Kulmalalle elokuussa 1985 noin 100 miljoonalla markalla. Kaupan jälkeen Holmströmin autojen väritys muuttui perinteisestä oranssista vähitellen Espoon Auton linja-autojen tavoin vihreäksi. Taipale ja Kulmala myivät Holmströmin vuonna 1988 edelleen Savonlinja-yhtiölle. Linja-autoliiton jäsenluettelossa Holmströmin nimi esiintyi viimeisen kerran vuonna 1989, ja vuoden 1991 aikana Savonlinja luopui kokonaan Holmström-nimestä.
Hj. Holmström liikennöi loppuvuosina säännöllisesti paitsi lähialueille, myös Tukholmaan. Pitkän historiansa aikana Holmström harjoitti myös tilausliikennettä muun muassa 1970-luvulla Leningradiin ja Moskovaan.
Australianhyyppä
Australianhyyppä (Vanellus tricolor) on Australian kotoperäinen kahlaajalaji. Se elää Etelä-Australiassa ja Tasmaniassa. Lajin holotyypin kuvaili Louis Jean Pierre Vieillot Uudesta Etelä-Walesista vuonna 1818.
Side (kappale)
Side on skotlantilaisen alternative rock-yhtye Travisin kappale. Kappale on julkaistu yhtyeen vuonna 2001 julkaistulla albumilla The Invisible Band.
Kappaleet
CD1
CD2
Punavuokkokala
Punavuokkokala (Amphiprion frenatus) on koralliriuttojen kala, jota pidetään myös meriakvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö
Punavuokkokala on väriltään punaoranssi ja muuttuu vanhemmiten tummemmaksi. Pään takana on mustareunainen juova, joka ulottuu lähes kalan vatsapuolelle. Joillakin yksilöillä on toinen juova ruumiin keskivaiheilla. Kala kasvaa 14 cm pitkäksi.
Alkuperä
Punavuokkokalat ovat kotoisin Tyynenmeren länsiosista. Sen esiintymisaluetta rajaavat Siaminlahti, Japanin eteläosa, Palau, ja Indonesia.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Punavuokkokalat elävät symbioosissa kuplavuokkojen (Entacmaea quadricolor) kanssa. Lajia pidetään hyvänä vuokkokalana riutta-akvaarioon. Niitä voi pitää yksittäin, parina tai pienenä parvena, jossa on suuri naaras ja muutamia pienempiä koiraita.
Borne (Alankomaat)
Borne on kunta Alankomaissa Overijsselin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 21 125 (31.12.2008) ja väestötiheys on 813 as./km². Kunnan pinta-ala on 26,15 neliökilometriä, josta vettä on 0,15 km². Bornen pormestari on Cees Brekelmans ja keskuspaikkakunta samanniminen kuin kuntakin.
Bornen kuntaan kuuluvat myös Hertmen ja Zenderenin asutuskeskukset. Aikaisemmin kuntaan kuului myös Bornerbroekin kylä, joka 1. tammikuuta 2001 alkaen on kuulunut naapurikunta Almeloon. Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa sijaitseva Rheine on ollut vuodesta 1983 lähtien Bornen ystävyyskaupunki.
Bornessa sijaitsee rautatieasema.
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Kartta Bornen kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Maria Kristin Yulianti
Maria Kristin Yulianti (25. kesäkuuta 1985 Tuban) on indonesialainen sulkapalloilija ja olympiamitalisti.
Yulianti kilpaili Pekingin olympialaisissa 2008, missä hän saavutti kaksinpelissä pronssia. Hän voitti pronssiottelussa Kiinan Lu Lanin.
Viimeiset ammattilaisturnauksensa Yulianti pelasi vuonna 2011.
Aktiivilietemenetelmä
Aktiivilietemenetelmä tarkoittaa jäteveden puhdistusmenetelmää, joka toteutetaan mikrobien avulla.
Aktiivilietemenetelmässä bakteerit ja alkueläimet hajottavat orgaanisia yhdisteitä jätevedestä. Tämän avulla saadaan poistettua jopa yli 90 prosenttia yhdisteistä ja haitallisista mikrobeista.
Tuomas Kallioinen
Tuomas Kallioinen (s. 26. toukokuuta 1983) on suomalainen futsalmaalivahti, joka edustaa joukkuetta Ilves FS. Kallioinen edustaa myös Suomen futsalmaajoukkuetta, jossa hän teki debyyttinsä 2008 ja kuuluu nyt vakiokokoonpanoon. Lempinimekseen hän on saanut FC Gepardi ja Mad Max.
Eudoksos
Eudoksos Knidoslainen (, 410/408 eaa. – 355/347 eaa.) oli kreikkalainen tähtitieteilijä, matemaatikko, lääkäri ja filosofi.
Eudoksos oli Platonin ystävä. Hän oli Arkhytaan oppilaana Ateenassa matematiikassa. Hänen maineensa matemaattisessa tähtitieteessä perustuu siihen, että hän esitteli ajatuksen taivaankappaleiden pallonmuotoisuudesta, ja vaikutti huomattavasti planeettojen liikkeiden ymmärtämiseen.
Hänen teoriansa suhteista ja verrannoista osoittavat huomattavaa näkemystä numeroista; ne mahdollistivat kokonaislukujen ja rationaalilukujen lisäksi myös jatkuvien määrien tiukan käsittelyn. Tartaglia ja monet muut herättivät hänen ajatuksensa uudelleen henkiin 1500-luvulla. Näin niistä tuli tieteen kvantitatiivisten menetelmien perusta vuosisadaksi, kunnes Descarteen algebralliset menetelmät syrjäyttivät ne.
Eudoksos keksi myös ekshaustio- eli tyhjennysmenetelmän, jolla voitiin määritellä pinta-aloja ja tilavuuksia. Myöhemmin menetelmää käytti Arkhimedes. Eudoksoksen ja Arkhimedeen työt olivat analyysin edeltäjiä. Matematiikka kehittyi niiden ohi vasta intialaisen matemaatikon Bhāskara II:n ja myöhemmin Newtonin ansiosta.
Eräs algebrallisista käyristä, Eudoksoksen kampyle, on nimetty hänen mukaansa:
Uladzimir Karvat
thumb|Uladzimir Karvat valkovenäläisessä postimerkissä. Uladzimir Karvat (, ; 1959 – 1996) on ensimmäinen Valko-Venäjän sankariksi nimetty henkilö.
Hän oli Valko-Venäjän ilmavoimien everstiluutnantti. Karvat sai arvonimen kuolemansa jälkeen urheiden tekojensa vuoksi. 23. toukokuuta 1996 hänen harjoituslennolla ollut Suhoi Su-27 -lentokoneensa syttyi palamaan, ja eteni suoraan kohti asutettua aluetta. Karvat ohjasi konetta niin kauan, että se lopulta törmäsi maahan kilometrin päähän ihmisasutuksesta Hatsištšan alueella. Samana päivänä presidentti Lukašenka julisti hänet Valko-Venäjän sankariksi. Virallinen asetus sankarin asemasta annettiin muutama kuukausi myöhemmin (21. marraskuuta 1996).
Liberty Broadcasting System
Liberty Broadcasting System oli Yhdysvalloissa vuosina 1947–1952 toiminut radioverkko. Verkon perusti Gordon McLendon ja laajimmillaan vuonna 1951 se kattoi 458 radioasemaa, ollen Yhdysvaltojen toiseksi suurin radioverkko heti Mutual Broadcasting Systemin jälkeen. Verkon lähetykset koostuivat lähinnä MLB-sarjan baseball-otteluista, joita selostettiin kaukokirjoittimelta tulevien otteluraporttien perusteella ja elävöitettiin äänitehosteilla. Verkko tuotti voittoa, joskaan ei runsaasti. Lähetykset veivät kuitenkin yleisöä alasarjojen otteluilta ja verkon lopulliseksi kohtaloksi osoittautui MLB-seurojen päätös kieltää otteluiden radioinnit keskilännessä ja Yhdysvaltojen koillisosissa, kuten myös kaupungeissa joissa parhaillaan pelattiin alasarjojen otteluita.
Nykyisin Yhdysvalloissa toimivalla saman nimisellä yrityksellä ei ole mitään tekemistä alkuperäisen Liberty Broadcasting Systemin kanssa.
Eevertti Pärnänen
Pärnäsen vanhemmat olivat hopeaseppä Antti Pärnänen ja Iida Maria Pastinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja hänet vihittiin papiksi 1906. Pärnänen toimi kappalaisena Keltossa Inkerinmaalla 1907–1915 sekä Moskovan suomalaisen seurakunnan saarnaajana 1912–1915. Hän oli kirkkoherrana Markkova-Järvisaaressa 1915–1918 ja Tyrössä 1918–1921. Pärnänen muutti Suomeen Tarton rauhan solmimisen jälkeen ja oli Tampereen rykmentin pastorina 1921–1925 ja sitten kirkkoherrana ensin Uudellakirkolla 1925–1941 ja viimeksi Janakkalassa 1941–1953. Hän oli myös Äyräpään rovastikunnan lääninrovastina 1938–1941. Pärnänen sai rovastin arvon 1932.
Pärnäsen tunnetuin teos oli 1923 ilmestynyt 2-osainen romaani Antti Kivekäs, joka kertoi samannimisen järvisaarelaisen sissipäällikön elämästä ja inkeriläisten taisteluista tsaari Pietari Suuren joukkoja vastaan isovihan aikoihin. Inkerissä asuessaan Pärnänen toimitti ja kustansi Hyvä Sanoma-nimistä kuukausilehteä vuosina 1912–1918.
Eeva Hakulinen
Eeva Maria Hakulinen (o.s. Palonen, s. 29. tammikuuta 1974 Vammala) on suomalainen näyttelijä. Erityisesti hänet muistetaan televisiosarjoista Kun taivas repeää ja Taivas sinivalkoinen, joissa hän esitti lääkintälotta Aino Mäkelää.
Hakulinen työskenteli Porin teatterissa vuosina 2002–2009 sekä Jyväskylän kaupunginteatterissa 2009–2011. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa Pyynikin kesäteatterissa. Vuodesta 2011 lähtien Hakulinen on kiinnitettynä Tampereen teatteriin. Hän on naimisissa näyttelijä Matti Hakulisen kanssa, ja heillä on tytär.
Arne Olsen
Arne Olsen on kanadalainen Leo-ehdokkuuden saanut elokuvakäsikirjoittaja ja ohjaaja, joka on käsikirjoittanut independent-elokuvia 1980-luvun lopulta lähtien. Hän on myös näytellyt kolmessa käsikirjoittamassaan elokuvassa Kuoleman kosketus, Final Round ja Here's to Life!.
Hans Cattini
Johann Joseph "Hans" Cattini (24. tammikuuta 1914 Grono, Sveitsi – 3. huhtikuuta 1987 Lausanne) oli sveitsiläinen jääkiekkoilija. Hän pelasi Sveitsin joukkueessa talviolympialaisissa 1936 ja 1948. Jälkimmäisellä kerralla Sveitsi saavutti pronssia. Hänet valittiin kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF Hall of Fameen vuonna 1998.
Cattinin veli Ferdinand oli myös jääkiekkoilija.
Mehmed pašša Sokolović
thumb|215px|Mehmed pašša Sokolović Mehmed pašša Sokolović (noin 1505 Sokolovići, Osmanien valtakunta [nyk. Bosnia ja Hertsegovina] – 1579 Konstantinopoli, Osmanien valtakunta) oli osmanien valtiomies, joka oli kotoisin nykyisen Bosnia ja Hertsegovinan alueelta. Hän oli osmanien suurvisiiri kolmen sulttaanin aikana vuodesta 1565 vuoteen 1579, jolloin hänet salamurhattiin.
Mehmed pašša Sokolović syntyi Sokolovićin kylässä lähellä Rudon kaupunkia Višegradin alueella osmanien Bosnian hallintopiirissä. Hän syntyi Serbian ortodoksiseen kristittyyn perheeseen ja sai kasteessa nimekseen Bajo. Hän opiskeli nuoruudessaan Mileševan ortodoksiluostarissa. Kun Bajo oli noin 17-vuotias hänet vietiin monen muun lahjakkaan nuoren tavoin kotiseudultaan devşirme-järjestelmän turvin valtakunnan keskisiin osiin ja hänelle annettiin uudeksi nimeksi Mehmed. Mehmed vietiin ensin Edirneen ja sitten Istanbuliin 1520-luvulla.
Mehmedistä tuli vuonna 1543 hovin vartiokaartin komentaja ja vuonna 1546 osmanien laivaston päällikkö. Myöhemmin hänet nimitettiin Rumelian maaherraksi (beylerbey). Suleima Suuren veljien Selimin ja Bayezidin vallanperimystaisteluissa 1559–1561 hän johti Selimin joukkoja. Mehmed meni vuonna 1562 naimisiin sodan voittaneen Selimin tyttären kanssa.