cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Standard Oil
Yhtiö pilkottiin 43 osaan 15. toukokuuta 1911, kun Yhdysvaltain korkein oikeus totesi sillä olevan monopoliasema öljymarkkinoilla. Kyseisellä hetkellä Standard Oil piti hallussaan 64 % öljynjalostuksesta Yhdysvalloissa.
Alku
Vuonna 1863 ennen Standard Oilin perustamista John D. Rockefeller liittyi Maurice B. Clarkin ja Samuel Andrewsin kanssa öljynjalostusliiketoimintaan. Kahden vuoden päästä Rokcefeller osti Clarkin osuuden ja kutsui Henry M. Flaglerin mukaan. Nimi Standard Oil tuli, kun yhtiö perustettiin vuonna 1870 Rockefellerin, Andrewsin ja Flagerin öljyliiketoiminnan pohjalta.
Perustamisen aikaan väestönkasvun, öljylamppujen, lentokoeniden ja autojen takia öljylle tuli paljon kysysntää. Se auttoi yhtiötä kehittymään ja kohta se omisti jo lähes kaikki öljynjalostamot Clevelandissä. Yhtiö hankki myös öljynkuljetusvälineitä, varastoja ja öljytynnyreitä valmistavaan tehtaan. Koska yhtiöllä oli kuljetus omassa hallussaan, se pystyi nujertamaan helpommin kilpailijoita. Kasvua myös nosti konkurssiin menneiden yritysten ostaminen halvalla.
Standard Oilin seuraajia
Alkuperäisestä yhtiöstä pilkotut osat käyttivät joko jotain muotoa Standard-nimestä tai ottivat nimen pienemmältä yhtiöltä, joita ne ostivat. Pian ne hallitsivat markkinoita vielä kattavammin kuin alkuperäinen yhtiö. Seuraajayhtiöitä olivat esimerkiksi:
Papyrus P52
Rylandin papyrus (Papyrus 52, P52 tai 52) on arkeologien Egyptistä löytämä tekstinpätkä, joka on todennäköisesti vanhin tunnettu katkelma Uudesta testamentista millään kielellä. Katkelman teksti koostuu käsin kirjoitetuista kreikankielisistä Johanneksen evankeliumin lauseiden osista ja se on ollut osa papyruskoodeksia. Katkelman kirjoitusajankohta on historiallisesti ajoitettu toisen vuosisadan alkupuoliskolle, noin vuosien 125–175 väliin. Sitä säilytetään Manchesterissä John Rylandin yliopistokirjastossa.
Katkelman teksti
thumb|200px|right|Papyrus P52, etupuoli. thumb|200px|right|Papyrus P52, takapuoli.
Daniel Morelon
Morelon voitti olympiakultaa eräajossa Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972 sekä tandem-sprintissä Pierre Trentinin kanssa 1968. Lisäksi hän sai eräajossa hopeaa Montrealissa 1976 ja pronssia Tokiossa 1964.
Morelon voitti amatöörien eräajon maailmanmestaruuden 1966, 1967, 1969, 1970, 1971, 1973 ja 1975, sai hopeaa 1964 ja pronssia 1965. Ammattilaisten eräajon MM-pronssia hän saavutti 1980. Hän voitti tandem-sprintin amatöörien maailmanmestaruuden 1966, sai hopeaa 1967 sekä pronssia 1969, 1970 ja 1971. Ammattilaisten keirin-ajossa hän saavutti MM-hopeaa 1980.
Aktiiviuransa jälkeen Morelon on toiminut valmennustehtävissä.
Robert Wilson
Robert Wilson -nimisiä henkilöitä ovat:
Aleksanteri Rahkonen
Aleksanteri Rahkonen (26. kesäkuuta 1841 Viipurin maalaiskunta – 1. toukokuuta 1877 Viipuri) oli suomalainen runoilija, opettaja, toimittaja ja kääntäjä.
Bern (kantoni)
250px|thumb|Bernin kantonin kartta
Bern on kantoni Sveitsissä. Kantonin pääkaupunki on Bern, joka on myös koko Sveitsin pääkaupunki. Bernin kantoni on väkiluvultaan Sveitsin toiseksi suurin (1 039 474 vakinaista asukasta 31.12.2019).
Maantiede
Kantonin eteläosa on Sveitsin Alppeja. Bernin ylämaalla onkin useita talviurheilukeskuksia. Keskiosa on Mittellandin tasankoa, jonka halki virtaa Aare ja monet sen sivujoet kuten Emme. Pohjoisin osa on Juravuoristoa.
Talous
Bernin kantonin osuus maan bruttokansantuotteesta oli vuonna 2015 maan toiseksi suurin, 22 prosenttia, arvoltaan 78 miljardia frangia.
Kantonissa oli vuonna 2016 yhteensä 634 000 työpaikkaa. Näistä 74 prosenttia oli palvelusektorilla. Teollisuus työllisti 20 prosenttia kantonilaisista. Alkutuotanto (maa- ja metsätalous, kalastus) työllisti 5 prosenttia seudun työntekijöistä.
Matkailun ja maatalouden lisäksi kantonissa on vesivoimaa ja ydinvoimala sekä pientä ja keskisuurta teollisuutta: monet kuuluisat sveitsiläiset kellot valmistetaan Bernin kantonissa.
Hallinnolliset alueet
Bernin kantonissa on 342 kuntaa (1.1.2020 alkaen). Kunnat muodostavat kymmenen hallintopiiriä, jotka muodostavat viisi hallintoaluetta.
Asukasluvultaan kantonin suurimmat kaupungit ovat Bern ja Biel/Bienne. Kantonin pienin kunta on Schelten (35 asukasta). Kantonissa on 17 väkiluvultaan yli 10 000 asukkaan kuntaa eli kaupunkia (tilanne 31.12.2019).
Nähtävyydet
Bernin 1100-luvulla perustettu vanhakaupunki Aarejoen äärellä on Unescon maailmanperintökohde.
Aleksanteri Rahkonen
Henkilöhistoria
Mylläri David eli Taavetti Rahkosen ja Eeva Avitaisen poikana syntynyt Aleksanteri Rahkonen pääsi ylioppilaaksi 1862 Viipurin ruotsalaisesta kimnaasista ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Hän oli vuonna 1864 opettajana Kytäjän kartanon omistajan Constantin Linderin ja tämän puolison Marie Linderin perustamassa koulussa Kytäjällä. Rahkosen opettajantoimi päättyi kuitenkin lyhyeen hänen juopoteltuaan ja lainattuaan luvatta hevosen matkaa varten. Myöhemmin Rahkonen toimi opettajana kotiseudullaan. Rahkonen kuoli naimattomana Viipurissa vuonna 1877 jouduttuaan lähtemään Helsingistä epäsäännöllisen elämän ja heikentyneen terveytensä takia.
Kirjallinen toiminta
Rahkonen tunnetaan parhaiten runostaan Miks' leivo lennät Suomehen?, jonka on lauluksi säveltänyt Erkki Melartin. Hän käänsi myös ruotsin- ja saksankielisiä runoja ja lauluja suomen kielelle. Hän julkaisi ensin omia ja käännösrunoja Maiden ja Merien Takaa -lehdessä, mutta sittemmin myös runokokoelmia, näytelmäkäännöksiä, oppikirjoja, saksankielisen oppaan Vuoksesta ja Imatrankoskesta ja kuvauksen Kertomus Antrean pitäjästä Itä-Suomesta, josta osa painettiin Suomen Kuvalehteen vuonna 1874.
Solo (Alsoun kappale)
Solo on Alsoun esittämä kappale, jolla hän edusti Venäjää vuoden 2000 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Tukholmassa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 24. maan joukosta sijalle toiseksi 155 pisteellä.
Bernd Weikl
pienoiskuva|Bernd Weikl vuonna 1973. Bernhard (Bernd) Weikl (s. 29. heinäkuuta 1942 Wien) on itävaltalainen oopperalaulaja (baritoni), joka on tullut tunnetuksi varsinkin rooleistaan Richard Wagnerin oopperoissa. Hän opiskeli Mainzissa sekä Hannoverissa ja teki oopperadebyyttinsä Ottakarin roolissa Taika-ampujassa vuonna 1968. Vuosina 1970–1973 hän esiintyi Düsseldorfin oopperassa.
Salzburgin festivaaleilla Weikl debytoi vuonna 1971 Melotin roolissa oopperassa Tristan ja Isolde. Bayreuthin musiikkijuhlilla hän esiintyi ensimmäistä kertaa Wolframina Tannhäuserissa 1972, Covent Gardenissa Figarona Sevillan parturissa 1975 ja Metropolitan-oopperassa Wolframina 1977.
Weikl on tulkinnut Nürnbergin mestarilaulajien Hans Sachsin roolin kaikissa maailman merkittävissä oopperataloissa. Kaikkiaan hänellä on ollut yli 120 roolia, joihin on Wagner- ja Rossini-roolien lisäksi sisältynyt osia muiden muassa W. A. Mozartin, Pjotr Tšaikovskin, Gaetano Donizettin, Giuseppe Verdin, Johann Strauss II:n, Claude Debussyn, R. Straussin, Hans Pfitznerin ja Georges Bizet’n teoksissa.
Ulnaarihermon pinne
Oireet
Oireita ovat muun muassa muuttunut tuntoaistimus pikkusormessa ja nimettömässä. Kyynärvarren ulnaaripuolen lihasheikkois ja pikkusormen ja nimettömän lähennys ja loitonnus voivat olla hankaloituneet. Kädessä voi esiintyä kömpelyyttä ja pistelyä.
Parfyymi (vuoden 2006 elokuva)
Parfyymi on Tom Tykwerin ohjaama elokuva vuodelta 2006. Suomen ensi-iltansa se sai 19. tammikuuta 2007. Elokuva perustuu Patrick Süskindin romaaniin Parfyymi vuodelta 1985.
Kun joki tulvii
Kun joki tulvii on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva. Elokuvan on ohjannut Mark Rydell, ja pääosissa esiintyvät Mel Gibson, Sissy Spacek, Shane Bailey, Becky Jo Lynch, Scott Glenn, Don Hood, Billy ”Green” Bush, James Tolkan ja Andy Stahl. Kun joki tulvii kertoo tennesseeläisestä maalaisperheestä, joka joutuu taistelemaan tilansa puolesta pankkia ja myöhemmin tulvaa vastaan. Elokuva palkittiin Oscar-palkinnolla parhaista äänitehosteleikkauksesta.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo sanoi haalean kolmiodraaman pehmentävän elokuvan pääjuonta ja Mel Gibsonin vaikuttavan roolissaan vähän eksyneeltä. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Joyce Chepchumba
Joyce Chepchumba (s. 6. marraskuuta 1970 Kericho, Kenia) on kenialainen kestävyysjuoksija.
Chepchumba aloitti kansainvälisen urheilu-uransa vuonna 1995 New Yorkin maratonilla, jolla hän sijoittui neljänneksi. Seuraavana vuonna hän oli juoksun kolmas ja juoksi Lontoon maratonin toiseksi. Hän osallistui myös Atlantan olympialaisten maratonille, mutta ei sijoittunut mitalisijoille. 1997 hän otti ensimmäiset suurten maratonien voittonsa voittamalla Lontoon ja Tokion maratonit. 1998 hän voitti Chicagon maratonin ja sijoittui Lontoon maratonilla kolmanneksi. Vuonna 1999 hän voitti Chicagon ja Lontoon maratonit ja sijoittui MM-kisoissa viidennelle sijalle.
Vuonna 2000 Chepchumba voitti Tokion maratonin ja sijoittui Lontoossa kolmanneksi. Sydneyn olympialaisissa hän saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa voittamalla maratonilla pronssia Naoko Takahashin ja Lidia Simonin jälkeen. 2001 hän oli neljäs New Yorkin maratonilla ja kolmas Lontoossa. Hän voitti vuoden aikana kaksi puolimaratonkilpailua Berliinissä ja Glasgow'ssa. 2002 hän voitti New Yorkin maratonin ja sijoittui Lontoon maratonilla kuudenneksi. 2004 hän voitti kaksi puolimaratonia Lissabonissa ja Berliinissä.
Musta tiikeri
Musta tiikeri on Björn Kurténin 1978 julkaistu (suomennos 1981) romaani. Teos kertoo Itämeren rantamilla 20 000 vuotta sitten eläneestä ihmisyhteisöstä. Kirjan keskeisenä teemana on Cro-Magnonin ihmisen ja neanderthalin ihmisen yhteiselo ja nenderthalilaisten vähittäinen väistyminen tulokkaiden tieltä. Kurtén itse kutsui kirjaansa ”paleofiktioksi”, ja on korostanut, että kirja ei pyri esittämään teoriaa ihmisen evoluutiosta, vaan se kertoo ainoastaan kuvitteellisen tarinan siitä, miten kahden ihmislajin kohtaaminen on saattanut tapahtua.
Niittylampi (Kirkkonummi)
Niittylampi on noin neliökilometrin laajuinen järvi Kirkkonummella. Järvi sijaitsee Upinniemellä, ja se on matala ja rehevä. Järven pohjoisosassa on yksi saari, Ängviksholmen. Niittylampi on rannoiltaan polveileva ja sen itäosa on kuroutunut lähes erilleen muusta järvestä. Niittylammen länsipuolella sijaitsee Valkolampi. Järvien valuma-alueella on metsien lisäksi haja-asutusta ja peltomaata. Niittylammen etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin kahdeksan kilometriä etelälounaaseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 33 kilometriä lounaaseen.
Niittylammen ekologinen tila on arvioitu tyydyttäväksi.
Neurovisio (yhtye)
Neurovisio on helsinkiläinen punk-yhtye, joka on perustettu vuonna 1979. Ensimmäisen kerran Neurovisio esiintyi Rööperi-klubilla alkuvuodesta 1981, jossa myös toinen keikka samana keväänä. Lisäksi Neurovisio esiintyi Rymyrock-festivaaleiila samana kesänä. Seuraavana vuonna Jalankulkijat kuolevat vapaa ehtoisesti kiertueet Laman ja Nolla nolla nolla-yhtyeiden kanssa kahdesti, tämän jälkeen toiminta hiipui muutamaksi vuodeksi, jonka jälkeen kokoontui uudestaan v. 1993 Jore Vastelinin muistokeikalle. Vuonna 1995 Neurovisio äänitti neljä kappaletta Apocalypse - The Punk Collection!!?! -levylle. Seuraavan kerran yhtye esiintyi Lepakko-luolan hautajaisissa 1998. Vuonna 2015 yhtye aktivoitui jälleen ja on toiminut siitä asti.
Lauha
Lauha tarkoittaa adjektiivina samaa kuin lauhkea, leuto, leppeä, lämpimähkö. Lisäksi se on seuraavia asioita:
Air Moldova
thumb|Air Moldovan A320 Air Moldova on moldovalainen lentoyhtiö, jonka kotikenttä on Chișinăun kansainvälinen lentoasema.
Air Moldova perustettiin vuonna 1993 paikallisen Aeroflot in laivuen tilalle. Yhtiö on kokonaan valtion omistama.
Laivasto
thumb|Air Moldovan Airbus A319-100. thumb|Air Moldovan Airbus A320-200 [[Schipholin kansainvälinen lentoasema|Amsterdam Schipholin kansainvälisellä lentoasemalla.]] thumb|Air Moldovan entinen Embraer ERJ-190LR. Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 16,6 vuotta.
Yhtiöllä on käytössään 2 konetta: Airbus A319-100 ja Airbus A320-200.
My Everything
My Everything (DBR 005) on suomalaisen rockyhtye Superchristin single joka julkaistiin Suomessa 4. toukokuuta 2006. Se oli yhtyeen ensimmäisen studioalbumin, Colorgunin, kolmas single. Yhtyeen laulaja-kitaristi Mikko Lohenoja nauhoitti My Everythingin, kuten yhtä kappaletta lukuun ottamatta muutkin Colorgunin kappaleet, Barbiewire-studiolla eli yhtyeen silloisella treenikämpällä Helsingin Kaapelitehtaalla.
Singlen toisena raitana on yhtyeen Colorgun -albumin kiertueelta Tavastia-klubin keikalta 5. tammikuuta 2006 taltioitu versio ainoastaan omakustannekasetilla Rockisdead.com julkaistusta kappaleesta MTV Is All You Need. Kappale oli aikoinaan myös sovitettu jamipohjalta yhtyeen keikalla Tavastia-klubilla päivälleen viisi vuotta aiemmin. Singlen CD-painoksella on mukana CD-ROM -raitana lyhennetty 20 minuutin versio monikamerakuvalla tallennetusta kokopitkästä BEHOLD! Superchrist Live Explosion! (2006) -livetaltioinnista samaiselta Tavastia-klubin keikalta. Tallenteella esiintyy vierailevana laulajana Sydän, sydän -yhtyeen Tuomas Skopa.
My Everything on Superchristin yksi tunnetuimmista kappaleista. Singlestä tehtiin CD-painos kauppoihin, ja se sijoittui julkaisuviikollaan toukokuussa 2006 Suomen virallisen singlelistan sijalle 11.
Kappaleet
CD-painoksella olevan CD-ROM -videoraidan BEHOLD! Superchrist Live Explosion! (lyhyt versio) kappaleet:
Musiikkivideo
My Everything -kappaleen musiikkivideon on ohjannut ja leikannut yhtyeen laulaja-kitaristi Mikko Lohenoja. Video hyödyntää materiaalinaan ainoastaan erilaisia kuvapankkien kuvitusvideoita joko sellaisenaan tai useina päällekkäisinä Chroma key -kollaaseina, ja yhtye ei esiinny itse lainkaan kuvissa.
Arno Allan Penzias
Arno Allan Penzias (s. 26. huhtikuuta 1933) on yhdysvaltalainen fyysikko. Penziasille ja Robert Wilsonille myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1978 kosmisen taustasäteilyn tutkimisesta.
Penzias syntyi Münchenissä ja muutti Yhdysvaltoihin kuusivuotiaana. Vuonna 1941 hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden, ja vuonna 1962 hän sai filosofian tohtorin arvon Columbian yliopistosta. Bell Labsissa Penzias työskenteli Wilsonin kanssa uudenlaisella antennilla. He löysivät outoa kohinaa, jota ei aluksi pystytty selittämään – he luulivat sitä jopa pulujen ulosteen aiheuttamaksi häiriöksi. Poistettuaan kaiken mahdollisen, joka saattaisi aiheuttaa kohinaa, he tulivat siihen lopputulokseen, että kyseessä on kosmisen taustasäteilyn aiheuttama kohina, joka on peräisin alkuräjähdyksestä.
Arvo Summanen
Arvo Summanen (8. tammikuuta 1928 Kivennapa – 29. maaliskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen Brondan vintin taiteilijaryhmään 1950-luvulla kuulunut taidemaalari.
Summanen saapui perheensä mukana evakkona Okeroisiin lähelle Lahtea. Muutettuaan Helsinkiin hän opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa 1948–1950 ja Taideakatemian koulussa 1951–1954. Summanen kuului 1950-luvulla Brondan vintin taiteilijoihin ja hän piti ensimmäiset näyttelynsä 1959. Vuonna 1970 Summanen muutti Meilahteen Villa Furunäsin taiteilijataloon jossa hän asui loppuelämänsä ajan. Summanen sai valtion taiteilijaeläkkeen 1991.
Viimeisen näyttelynsä Summanen piti 2002, mutta hän jatkoi vaikeasta sairaudesta huolimatta maalaamista viimeisiin elinpäiviinsä saakka.
Erilaistumaton skitsofrenia
Erilaistumaton skitsofrenia on monimuotoisen psykoosisairauden eräs muoto.
Erilaistumattoman tai erityispiirteettömän tai aiemmin "skitsofrenia simplex" diagnoosi tehdään tilanteissa, joissa potilaalla on skitsofreniadiagnoosin kriteerit täyttävät oireet (lähinnä negatiiviset oireet) ilman että hänellä on diagnoosia ajatellen riittävästi esimerkiksi vainoharhaisuutta (paranoidinen skitsofrenia) tai äänten kuulemista muun tyyppisen skitsofrenian diagnoosia ajatellen.
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2005
Vuoden 2005 yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin Kaunasissa, Liettuassa.
110393 Rammstein
110393 Rammstein on asteroidi, joka on nimetty saksalaisen industrial metal -yhtye Rammsteinin mukaan. Asteroidin löysi Jean-Claude Merlin vuonna 2001. Rammsteinin periheli on 370 miljoonaa kilometriä ja apheli 440,7 miljoonaa kilometriä. Sen halkaisijaksi on arvioitu 3–6 kilometriä. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 2001 TC8.
Uppouma
Uppouma tai uppoama eli deplasementti tarkoittaa aluksen kelluessa syrjäyttämän vesimassan painoa. Sukellusveneiden tapauksessa uppouma ilmoitetaan erikseen sekä pinnalla että sukelluksissa. Maksimiuppouma on siis aluksen oman painon ja kantavuuden summa (aluksen paino täydessä lastissa). Uppouma ilmoitetaan yleensä tonneina. Uppouma kuvaa sitä, miten syvällä laiva lasteineen ui.
Arkhimedeen lakiin perustuen nesteessä kelluva kohde syrjäyttää nestettä niin paljon, että noste vastaa kappaleen painoa. Noste on yhtä suuri kuin kappaleen syrjäyttämän nestemäärän paino. Kelluvan laivan paino lasteineen on sama kuin sen syrjäyttämän vesimassan paino.
Lähteet
Displacement (ship)
Takuya Izawa
thumb|Takuya Izawa vuonna 2015. Takuya Izawa (, s. 1. kesäkuuta 1984 Tokio) on japanilainen moottoriurheilija.
Ura
Hän aloitti Karting-uransa vuonna 1995 ja kilpaili aina vuoteen 2001 asti. Vuonna 2002 Izawa siirtyi Japanin Formula 4 -sarjaan sijoittuen sarjan viidenneksi. Samana vuonna hän kilpaili Saksan Formula Renault -sarjassa. Izawa jatkoi samassa sarjassa vuonna 2003 sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Samana vuonna hän kilpaili Japanin Formula Dream -sarjassa sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2004 hän jatkoi samassa sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2005 hän sijoittui sarjan neljänneksi.
Vuonna 2006 Izawa ajoi Japanin Formula 3 -sarjassa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2007 hän sijoittui jälleen kuudenneksi. Samana vuonna hän kilpaili Super GT -sarjassa. Vuodesta 2008 lähtien Izawa kilpaili sekä Super GT, että Formula Nippon -sarjassa. Formula Nipponissa hän sijoittui parhaimmillaan sarjan kolmanneksi vuonna 2012. Super GT -sarjassa Izawa sijoittui parhammillaan toiseksi vuonna 2009. Vuonna 2013 hän ajoi myös kaksi kilpailua WTCC -sarjassa. Vuonna 2014 Izawa siirtyi kilpailemaan Eurooppaan ja kilpaili GP2-sarjassa ART Grand Prix -tallin kuljettajana. Hän ajoi Unkarin pitkässä kilpailussa kolmanneksi ollen kaikkien aikojen vanhin kuljettaja joka on ajanut GP2-sarjassa palkintokorokkeelle. Hän keräsi kauden aikana lopulta 26 pistettä sijoittuen sarjan 18:ksi.
Salaojayhdistys
Salaojayhdistys ry on suomalainen yhdistys, jonka tarkoituksena on huolehtia salaojituksen laadusta Suomessa sekä toimia alan tiedottajana ja kouluttajana. Yhdistys on perustettu vuonna 1917 nimellä Suomen Salaojitusyhdistys. Vuodesta 1945 lähtien nimenä oli Salaojitusyhdistys ja sitten pitkään Salaojakeskus. Yhdistys vietti satavuotisjuhliaan vuonna 2017.
Vuonna 2016 yhdistyksellä oli jäseniä hieman alle 3 500. Salaojayhdistyksen jäsenet ovat pääosin viljelijöitä ja maatalousalan toimijoita.
Tehtävät
Salaojayhdistyksen keskeisimmät tehtävät:
Yhdistys julkaisee jäsenilleen kerran vuodessa ilmestyvää jäsenjulkaisu-lehteä sekä Ajokeppi-julkaisua salaojaurakoitsijoille, salaojasuunnittelijoille, valtiohallinnolle sekä alan teollisuudelle.
Yksi yhdistyksen tärkeimmistä tehtävistä on ylläpitää koko maan kattavaa salaojakarttatietokantaa, johon on ladattu lähes kaikki Suomen salaojakartat sadan vuoden ajalta.
Cattewater
thumb|Cattewaterin satamalaitureita. Cattewater on lahti Englannin etelärannikolla Plymouthin sataman lähistöllä. Plymouthin sataman suurin toimija on Britannian merivoimat, mutta Cattewaterin satama hoitaa siviilialusten luotsaustoiminnan koko alueella.
Cattewaterista on löytynyt 1530-luvulla uponeen laivan hylky.
Cattewaterin eteläpuolella on Mount Battenin niemi. Siellä toimi ensimmäisen maailmansodan aikana lentovenesatama nimeltä RNAS Cattewater. Se muutettiin ilmavoimien tutkikohdaksi vuonna 1918. Sodan loppuvaihessa ja toisen maailmansodan aikana sieltä tehtiin sukellusveneiden etsintälentoja. Tukikohdan toiminta lopetettiin vuonna 1986.
Aiheesta muualla
50.36222°N, -4.12778°W
Kyynärpään limapussin tulehdus
Kyynärpään limapussin tulehdus (opiskelijan kyynärpää, kyynärpään bursiitti tai olecranon bursitis). Kyynärpään pinnallisen limapussin tehtävänä on vähentää kyynärpään eri rakenteiden välistä kitkaa. Liiallinen rasitus sekä pienet toistuvat iskut tai revähdykset voivat saada sen tulehtumaan ja ärtymään, jolloin sinne alkaa kertyä turvotusta ylimääräisestä nesteestä. Kyynärpään limapussi sijaitsee kyynärluun proksimaalisen pään posteriorisella puolella, eli ns. kyynärpään kärjen päällä.
Aiheuttaja
-”Opiskelijan kyynärpää”: Nimitys perustuu yleisimpään limapussin tulehduksen aiheuttajaan. Jos kyynärpään ja etenkin kyynärpään kärkeä/päätä nojataan tai tuetaan pitkiä aikoja jatkuvasti esim. pöytään/ pöydän reunaan, voi kyynärpäässä sijaitseva limapussi tulehtua ja turvota. Tällainen tulehdus kehittyy vähitellen kuukausien aikana.
-Trauma: Kova isku kyynäräpään päähän/kärkeen voi saada limapussin tuottamaan ylimääräistä nestettä ja samalla turpoamaan.
-Infektio: Kyynärpään limapusiin eli bursiittiin voi päästä kulkeutumaan bakteereita jos kyynärpään iho pääsee rikkoutumaan esim. trauman tai hyönteisen pureman takia. Tulehtunut limapussi tuottaa ylimääräistä nestettä, turpoaa, alkaa punoittaa ja aiheuttaa kipua. Hoitamattomana infektio voi alkaa esimerkiksi märkiä.
-Muut sairaudet: Muut sairaudet jotka yhdistetään limapussin tulehdukseen ovat reumaattinen niveltulehdus ja kihti.
Oireet ja ilmeneminen
Kyynärpään bursiittia esiintyy yleisemmin 30-60-vuotiailla miehillä, mutta sitä esiintyy sekä lapsilla että aikuisilla ja ihmisillä eri puolilla maailmaa. Limapussin tulehduksessa turvotus on usein ensimmäinen oire, mikä voi olla niin voimakasta, että se vaikuttaa nivelen liikkuvuuteen. Turvotuksen jatkuessa limapussi alkaa venyä, mikä aiheuttaa kipua. Kipu provosoituu yleensä suorasta paineesta olecranoniin ja kyynärnivelen taivutuksesta. Jos limapussissa on infektio, se ilmenee punoituksena ja lämmön tunteena kyynärpäässä. Mikäli infektiota ei hoideta, se voi levitä muihin käden osiin ja verenkiertoon.
Itsehoito
Jos tulehdus on lievä (ei kuumetta tai suurempaa turvotusta) hoidetaan levolla (välttää hankausta ja painetta) ja kylmähoidolla (3-5 päivää, 10-20min kerrallaan). Ilman reseptiä saatavilla tulehduskipulääkkeillä voidaan myös nopeuttaa tulehduksen paranemista, mutta tällöin on varmistettava lääkkeiden sopivuus itselle. Jos tulehdukseen ei liity infektiota, voidaan kipua hoitaa myös kyynärpään pehmusteella sekä vähentämällä suoraan kyynärpäähän painetta aiheuttavaa liikettä/liikkeitä.
Asiantuntija hoito
Mikäli ei ala rauhoittua parissa viikossa on syytä hakeutua lääkärille. Myös infektion merkkien ilmentyessä (alueen punoitus, voimakas turvotus ja kuume) on syytä epäillä bakteeritulehdusta ja hakeutua lääkärin vastaanotolle. Lääkärin hoitokeinoja ovat limapussin tyhjentäminen punktoimalla ja kortisoniruiske. Bakteeritulehdus hoidetaan antibiooteilla. Pitkittynyt ja toistuva vaiva voidaan hoitaa kirurgisesti poistamalla limapussi.
Nia
Nia (Neuromuscular Integrative Action) on liikuntamuoto, joka kehitettiin 1980-luvun alussa USA:ssa. Nian kehittivät Debbie ja Carlos Rosas. Niassa yhdistyy Taiji, Aikido, Taekwondo, Jazz-tanssi, nykytanssi, Duncan-tanssi, jooga sekä Feldenkrais- ja Alexander-tekniikat. Suomessa Niaa on voitu harrastaa vuodesta 2003 alkaen.
Dnipron metro
undefined Dnipron metro on yksilinjainen metrojärjestelmä, joka palvelee Ukrainan kolmanneksi laajinta kaupunkia, Dniproa. Se on kolmas Ukrainaan rakennettu metro, Kiovan ja Harkovan metron jälkeen. Metro avattiin vuonna 1995.
Historiaa
Dnipron metro avattiin käyttöön joulukuussa 1995. Järjestelmä kattaa kuusi asemaa, Vokzalnasta (Päärautatieasema) itään Komunarivskaan. Asemat aukeavat aamulla kello 5.30 ja sulkeutuvat illalla kello 23.00. Matkustajia metrolla on vuosittain noin 15 miljoonaa. Koko metrojärjestelmässä on toistaiseksi vain yksi linja, Tsentralno-Zavodska, jolla on pituutta 7,1 kilometriä. Asemat on pyritty viimeistelemään mahdollisimman loisteliaiksi Neuvostoliiton ajan tapaan, mutta 1990-luvun taloudellinen lama johti siihen, että asemat eivät saaneet niin hienoa ulkoasua kuin oli suunniteltu.
Asemat
Linjan kuudesta asemasta vain yksi on maan pinnalla, loput viisi maan alla. Maanalaisista asemista neljä on tehty Neuvostoliiton aikaisten palatsien näköiseksi holvikattoineen ja kattokruunuineen. Yksi maanalainen asema on rakennettu ikään kuin pylväiden varaan, samoin kuin ainoa maanpäällinen asema. Matkustajavaunujen määrä yhdessä metrojunassa oli Dnipron metrojärjestelmässä ennen viisi, mutta järjestelmän käytön vähentyessä kyseinen luku on pudonnut kolmeen.
Lännestä itään asemat ovat:
Rakenteilla olevia asemia ovat:
Tulevaisuus
Parhaillaan rakennettavina on kolme asemaa Vokzalnan asemalta kaupungin keskustaan: Teatralnan asema, Tsentralnan asema, ja Muzeinan asema. Näiden laajennusten jälkeen linjan 1 pituudeksi tulee 11,82 kilometriä ja asemia on yhdeksän. Toista linjaa on suunniteltu jo pitkälle, se ylittäisi Dnepr-joen. Suunnitelmia on muitakin ja jos ne toteutettaisiin, tulisi rataverkoston pituudeksi 80 kilometriä ja se koostuisi kolmesta linjasta.
Tuula Siponius
Tuula Siponius (nyk. Antonelli) (s. 31. lokakuuta 1940 Sippola) on suomalainen laulaja, joka esiintyi ensimmäisen kerran viisivuotiaana Markus-sedän radio-ohjelmassa. Siponius osallistui myöhemmin Musiikki-Fazerin iskelmälaulukilpailuun, ja siitä alkoi hänen levytyskautensa. Siponiuksella oli helposti tunnistettava kirkas sopraanoääni, ja hän levytti 1950-luvun lopulla parikymmentä kappaletta. Niistä tunnetuimpia ovat ”Iloinen Amsterdam” (1958) ja ”Kolme kelloa” (Les trois cloches, 1959), jonka teki tunnetuksi Édith Piaf. Hän lauloi levylle muutaman kappaleen vielä 1970-luvulla. Siponiuksen muutettua Helsinkiin levytuottaja Toivo Kärki järjesti hänelle työpaikan Musiikki Fazerin levyosastolta, jossa hän työskenteli vuosikausia laulu-uransa lopetettuaankin.
Anni Nykänen
Anni Nykänen (s. 29. joulukuuta 1983 Lappeenranta) on Turussa asuva suomalainen sarjakuvataiteilija, kuvittaja ja graafinen suunnittelija. Hänet tunnetaan erityisesti Mummo-sarjakuvastaan. Nykänen on myös kuvittanut muiden muassa Timo Parvelan, Miina Supisen ja Reetta Niemelän lastenkirjoja.
Seura-lehti on julkaissut Mummoa sarjakuvastrippeinä vuoden 2010 alusta. Sitä voi lukea myös Nykäsen Mummo-sarjakuvablogissa. Sarjakuva kertoo reippaasta savo-karjalaisesta maailman menoa pohtivasta mummosta. Ensimmäinen albumi on omistettu Nykäsen isomummolle Martalle, joka oli Karjalan evakko.
Näyttelijä-ohjaaja Mikko Kaukolampi dramatisoi ja ohjasi kaksi Mummo-sarjakuvaan perustuvaa näytelmää. Syksyllä 2015 Mummo-näytelmä avasi Lappeenrannan kaupungin teatterin pienen näyttämön ja kesällä 2016 Mummoa esitettiin Kiuruveden maalaiskaupunginteatterissa.
Vuonna 2022 Turkuseura valitsi Nykäsen vuoden kulttuuriturkulaiseksi.
Teokset
Sarjakuvat: Animaatiot:
Lasse Marttinen
Lasse Marttinen (25. syyskuuta 1926 Helsinki – 28. marraskuuta 2007 Espoo) oli suomalainen Brondan vintin taiteilijaryhmään 1950-luvulla kuulunut taidemaalari.
Marttinen opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1946–1948 ja Vapaassa Taidekoulussa 1947–1949. Hän oli mukana perustamassa vuosina 1953–1959 toiminutta Brondan vintin taiteilijaryhmää. Marttinen toimi myös muusikkona 1946–1956 ja lavastajana 1955–1960. Hän ohjasi myös taidekerhoja ja perusti 1968 Espoon Taidekoulun jossa hän toimi opettajana.
Marttinen oli 1940-luvulla myös nuortenlehti Kimmon päätoimittajana ja hän piirsi jonkin aikaa kahta lehdessä ilmestynyttä sarjakuvaa (Kimmo ja Janne Jännäri).
Marttinen maalasi maisemia ja hän teki myös virallisia muotokuvia. Marttisen teoksia on muun muassa Tampereen nykytaiteen museossa, Amos Andersonin taidemuseossa, Oulun taidemuseossa sekä Nelimarkka-museossa.
Niklas Nordgren (suomalainen jääkiekkoilija)
Seuraura
Nordgren aloitti jääkiekkoilun Helsingin Kojooteissa, mutta hän on varsinaisesti Helsingin IFK:n kasvatti. Nordgren oli kaudella 2015–2016 seuran B-nuorten paras maalintekijä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Teemu Engbergin kanssa tehoilla 23+21=44. Nordgren jakoi koko B-nuorten SM-sarjan maalipörssin kymmenennen sijan Bluesin Markus Lahtisen ja SaiPan Joona Lankisen kanssa. Hän vahvisti kauden aikana myös HIFK:n C-nuoria. Nordgren jakoi koko C-nuorten SM-sarjan pudotuspelien pistepörssin voiton TPS:n Matias Maccellin kanssa tehoilla 6+5=11. Hän oli myös HIFK:n paras maalintekijä.
Toukokuussa 2017 Nordgren teki HIFK:n kanssa nelivuotisen SM-liigasopimuksen. Vain 17-vuotias Nordgren teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigassa 3. lokakuuta 2017 vieraissa puolalaista Cracovia Krakówia vastaan. Hänet merkittiin heti HIFK:n kakkosketjun vasempaan laitaan Micke-Max Åstenin ja Juha-Pekka Haatajan viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.34 minuuttia. Nordgren onnistui tekemään HIFK:n 0–6-voittoon päättyneessä ottelussa heti myös kypärätempun. Hänen ensimmäinen osumansa jäi joukkueen voittomaaliksi ja se syntyi jo Nordgrenin toisessa vaihdossa ajassa 3.32. SM-liigadebyyttinsä hän teki HIFK:n seuraavassa ottelussa 5. lokakuuta 2017 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Nordgren merkittiin taas joukkueensa kakkosketjuun Jarkko Malisen ja Juha-Pekka Haatajan viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.23 minuuttia.
Nordgren pelasi kauden 2017–2018 aikana SM-liigassa 15 runkosarjaottelua tehden kolme syöttöpistettä. CHL:ssä hän pelasi kaksi ottelua tehopistein 4+2=6, jotka riittivät HIFK:n sisäisen pistepörssin voittoon. Nordgren voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +6. Hän pelasi suurimman osan kaudesta HIFK:n A-nuorissa, jonka toiseksi paras maalintekijä Nordgren oli Janne Hämäläisen jälkeen tehoilla 13+29=42. Hänellä oli koko A-nuorten SM-liigan paras piste per peli -keskiarvo (1.50). Pudotuspeleissä Nordgren oli HIFK:n paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 6+4=10. Hän voitti A-nuorten SM-pronssia. Nordgren vahvisti myös HIFK:n B-nuoria pudotuspeleissä. Hän voitti koko B-nuorten SM-sarjan pudotuspelien piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 6+7=13. Nordgren voitti B-nuorten Suomenmestaruuden.
Chicago Blackhawks varasi Nordgrenin kolmannella kierroksella 74. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Hän kärsi samana kesänä kuitenkin lonkkavaivoista ja haki alkukauden 2018–2019 pelituntumaa HIFK:n A-nuorista. Nordgren pelasi SM-liigassa kauden ensimmäisen ottelunsa 4. lokakuuta 2018 Mikkelin Jukureita vastaan, jolloin hän teki liigauransa avausmaalin. Nordgrenin osuma ratkaisi HIFK:lle 4–3-voiton. Ottelussa juhlistettiin 70 vuotta täyttänyttä HIFK-legenda Heikki Riihirantaa, joka valitsi Nordgrenin ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Hän pelasi HIFK:n SM-liigajoukkueessa kaikkiaan 15 runkosarjaottelua tehopistein 4+3=7 ja kaksi CHL-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Nordgren kuitenkin loukkaantui uudelleen joulukuussa ja jälleen A-nuorten mukana tammikuussa 2019. Maaliskuussa hänen kautensa todettiin päättyneeksi.
Nordgren oli kevään 2019 jälkeen sivussa peräti noin kymmenen kuukautta, kunnes hän palasi kaukaloihin marraskuussa. Nordgren jäi loppukaudella 2019–2020 kuitenkin pieneen rooliin HIFK:n SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi 11 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Nordgren pelasi suurimman osan kaudestaan seuran A-nuorissa. Hänen kautensa päättyi loukkaantumiseen helmikuussa 2020. Nordgren pelasi seuraavan kerran vasta yli 11 kuukautta myöhemmin joulukuussa. Hän jäi HIFK:lle vähälle vastuulle ja pelasi vain kaksi ottelua, kunnes helmikuussa seura lainasi Nordgrenin viikon mittaisella sopimuksella Pelicansiin. Joukkuetta valmensi Nordgrenille Suomen juniorimaajoukkueista tuttu Tommi Niemelä. Hän pelasi siellä kolme ottelua tehden yhtä monta syöttöpistettä, kunnes maaliskuussa Nordgren palasi HIFK:n vahvuuteen. Hän pelasi loppukaudella kuitenkin vain yhden ottelun.
Kaudeksi 2021–2022 Nordgren teki kaksivuotisen sopimuksen edellisen kauden lainaseuransa Pelicansin kanssa. Hänen kautensa osoittautui kuitenkin vaikeaksi ja Nordgren pelasi Pelicansissa vain 19 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3, kun suurin osa hänen kaudestaan eteni lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa. Kaudella 2022–2023 Nordgrenin loukkaantumiset jatkuivat ja hän pelasi vain 14 SM-liigaottelua sekä yhden ottelun lainalla Peliitoissa.
Nordgren siirtyi kaudeksi 2023–2024 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen.
Maajoukkueura
Nordgren pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Nordgren voitti koko turnauksen maalipörssin ja jakoi Suomen sisäisen pistepörssin voiton Kaapo Kakon kanssa tehoilla 8+2=10. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Valmennus valitsi Nordgrenin Suomen turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Tšekkiä vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Nordgren ratkaisi Suomelle maailmanmestaruuden tehtyään joukkueen 3–2-voittomaalin alivoimalla Yhdysvaltoja vastaan. Hänet nimettiin myös alle 20-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2019 turnaukseen, mutta Nordgren putosi kuitenkin lopullisesta kisajoukkueesta, kun hän loukkaantui leirityksen aikana.
Nordgren edusti myös Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkuetta Norjan Lillehammerissa pelatuissa nuorten olympialaisissa 2016, jolloin hän voitti tehoilla 4+4=8 joukkueensa sisäisen piste- ja maalipörssin sekä jakoi sisäisen syöttöpörssin voiton Jesperi Kotkaniemen kanssa. Nordgren pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016. Yhteensä hän on pelannut kolme nuorten ja 39 poikien maaottelua.
Eyes of the Insane
Eyes of the Insane on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Slayerin single yhtyeen vuoden 2006 studioalbumilta Christ Illusion. Kappaleen sanat käsittelevät amerikkalaisen sotilaan henkistä ahdistuneisuutta hänen palattuaan kotiin Irakin sodasta.
Portti (tietoliikenne)
Portit ovat TCP/IP-protokollan numeroituja palvelupisteitä. Portti on TCP ja UDP-protokollan yhteydenmuodostukseen liittyvä 16-bittinen numero (0–65535), jolla tunnistetaan IP-osoitteen ohella eri yhteyksiä. Näin yhdestä IP-osoitteesta voi muodostaa toiseen useita eri yhteyksiä.
Palvelu kytkeytyy tyypillisesti odottamaan yhteyttä johonkin hyvin tunnettuun porttiin (well-known ports). Käyttäjät joutuvat varaamaan portin siitä koneesta, josta he ottavat yhteyttä. Tämä porttinumero on satunnainen.
Suurin sallittu porttinumero on 65535. Unix-tyyppisissä käyttöjärjestelmissä porttien, joiden numero on alle 1024, avaamiseen tarvitaan pääkäyttäjäoikeudet. Näitä portteja käytetään siis yleensä hyvin tunnettuina portteina ja muita portteja yhteydenottoihin ulospäin. Porttinumeron 0 käyttö on sallittu, mutta usein sillä pyydetään järjestelmää valitsemaan vapaa portti.
Esimerkki: asiakas.fi:45637 → kohde.fi:80 asiakas.fi:45637 ← kohde.fi:80
Yleisimmät portit
1 TCPMUX    (TCP Port Service Multiplexer) 7 ECHO      (Echo) 11 Users    (Active Users) 13 DAYTIME  (Time of the day) 15 NETSTAT  (Network Statistics) 17 QUOTE    (Quote of the day) 18 MSP      (Message Send Protocol) 19 CHARGEN  (Character Generator) 20 FTP      (Data) 21 FTP      (Control) 22 SSH      (Secure SHell) 23 Telnet 25 SMTP-sähköposti 31 MSG-AUTH (Message Authentication) 37 TIME     (Time) 41 GRAPHICS (Graphics Support) 42 NAMESERV (Host Name Server) 43 WHOIS    (Nickname Location) 49 LOGIN    (Login Host Protocol) 53 DNS      (Domain Name Server) 67 BOOTPS   (Bootstrap Protocol Server) 68 BOOTPC   (Bootstrap Protocol Client) 80 HTTP     (Hypertext Transfer Protocol) 110 POP3-sähköposti 113 ident 143 IMAP-sähköposti 165 XNS-COURIER (Xerox) 179 BGP      (Border Gateway Protocol) 194 IRC      (Internet Relay Chat) 199 SMUX     (SNMP UNIX Multiplexer) 209 QMTP     (Quick Mail Transfer Protocol) 213 IPX      (Internetwork Packet Exchange) 443 HTTPS 444 SNPP     (Simple Network Paging Protocol) 445 SMB      (Samba) 512 EXEC     (Execute) 515 PRINTER  (Spooler) 517 TALK     (Talk) 526 TEMPO    (New Date) 531 CONFERENCE(Chat) 533 NETWALL  (Emergency Broadcasts) 765 WEBSTER  (Network Dictionary) 873 RSYNC    (Remote Syncronization) 1080 SOCKS   (SOCKS Proxy Server) 6667 IRC 8080 Vaihtoehtoinen HTTP-portti
right
Nämä ovat vain vakioportteja — mikään taho ei pakota esimerkiksi ajamaan HTTP-palvelinta juuri portissa 80. Tällöin portti on kuitenkin tiedettävä, esim. on käytettävä URL:ia http://yritys.fi:8080 ottamaan yhteyttä HTTP-palvelimeen, joka odottaa yhteyksiä vaihtoehtoisessa HTTP-portissa 8080.
Useita yksinkertaisia ja vähän käytettyjä palveluja on ajettu inetd-palvelimen avulla. Tämä palvelin voidaan määrittää kuuntelemaan useita portteja ja käynnistämään varsinainen palvelinohjelma kun kyseiseen porttiin otetaan yhteys. Useat vanhemmista palveluista ovat jääneet käytöstä tai niistä on luovuttu tietoturvariskien vuoksi.
TCP-portteihin otettu yhteys on yleensä selväkielistä. Monia protokollia voi kokeilla Telnet-pääteohjelmalla mainitsemalla portin. Komennolla telnet yritys.fi 80 otetaan yhteys koneen yritys.fi porttiin 80 (HTTP). Telnet-komento löytyy useimmista Windows- ja Linux/Unix-käyttöjärjestelmillä varustetuista tietokoneista. (Useimmat HTTP-palvelimet vastaavat esimerkiksi yksinkertaiseen syöteriviin "GET /").
Gustaf Grass
Gustaf Grass (25. marraskuuta 1626 Marttila – 23. maaliskuuta 1694) oli suomalainen vapaaherra, tuomari ja virka- sekä valtiopäivämies, joka toimi Pohjanmaan läänin maaherrana.
Gustaf Grassin isä oli eversti, Räävelin linnan päällikkö Henning Grass, äiti Anna Juhanantytär Brummer ja puoliso Margareta de la Motte. Grass ryhtyi jo nuorena sotilaaksi ja ylennettiin kapteeniksi 1649. Hän päätti kuitenkin sotilasuransa ja siirtyi 1653 tuomariksi Pohjanmaalle. Vuonna 1657 hänestä tuli Turun hovioikeuden asessori. Hovioikeuden varapresidentiksi hänet nimitettiin 1663 ja 1666 hänestä tuli vielä tuomari Halikon tuomiokuntaan. Maapäivillä 1676 Turussa hän toimi maamarsalkkana, osallistuttuaan siellä jo vuoden 1657 maapäiville. Hän osallistui myös Ruotsin säätyvaltiopäiville 1682. Pohjanmaan läänin maaherraksi Grass tuli 1685. Vapaaherraksi hänet korotettiin 1689 yhdessä poikansa majuri Henning Grassin (1649–1713) kanssa. Pojan perhe oli lapseton, joten Grassin suku Suomessa sammui häneen.
Metsolat
Metsolat oli Yleisradion tuottama, alun perin vuosina 1993–1995 esitetty suomalainen draamasarja. Sarjan on ohjannut ja leikannut Carl Mesterton, joka myös käsikirjoitti sarjan yhdessä puolisonsa Anna-Lisa Mestertonin, Curt Ulfstedtin ja Miisa Lindénin kanssa. Sarja kertoo kuvitteellisessa kainuulaisessa Hoikan kunnassa elävän pienviljelijäperheen elämästä juhannuksesta 1987 jouluun 1996. Sarja saavutti suuren suosion ja sen jokaisella jaksolla oli yli miljoona katsojaa. Sarjan tarinasta ja sen jälkeisestä ajasta on julkaistu viisi sittemmin loppuunmyytyä romaania.
Metsolat sai vuonna 1994 Pro Maaseutu -palkinnon ja Telvis-lehdistöraadin kunniakirjan. Seuraavana vuonna Carl Mesterton sai sarjasta Erikoistelvis-palkinnon ja Invalidiliitto palkitsi sarjan Kunniakämmenellä parhaana kotimaisena vammaisaiheisena tv-ohjelmana. .
Sarjan idea ja käsikirjoitukset
Metsoloiden tuotantoa varten Mesterton joutui irtisanoutumaan Yleisradiosta ja perustamaan 60-vuotiaana oman yhtiön, koska Yle ei suostunut sisäiseen siirtoon Helsingistä Yleisradion ruotsinkielisestä toimituksesta Tampereelle Yle kakkoseen. Tilanne kääntyi sarjan menestyksen myötä Mestertonin eduksi, koska hän sai käsikirjoittajana ja ohjaajana täyden korvauksen kaikesta työstään sekä sarjan kaikista myöhemmistä julkaisuista.
Mesterton kirjoitti sarjan ensimmäisen tuotantokauden 21 jaksoa yhdessä Curt Ulfstedtin kanssa. Ensimmäisen kauden jälkeen Mesterton pyysi sarjassa Riitta Vanhasen roolissa näytellyttä Miisa Lindéniä sekä puolisoaan Anna-Lisa Mestertonia mukaan kirjoittamaan sarjan toista ja kolmatta tuotantokautta sekä viimeistä Muistojen joulu -jaksoa. Lindén on myöhemmin kuvaillut käsikirjoitusprosessia demokraattiseksi prosessiksi, jossa Mesterton oli kärsivällinen kokemattomamman Lindénin kanssa. Käsikirjoittajat viettivät yhdessä pitkiä aikoja ja keskustelivat sarjan henkilöistä ja heidän tapahtumakaarista, minkä jälkeen kukin kirjoitti tahoillaan ja tekstiä jaettiin postitse levykkeillä eli "korpuilla". Kirjoittajat jatkoivat toistensa tekstejä, niin ettei lopputuloksesta pystynyt erottamaan, mikä osa oli kenenkin kirjoittajan tekemää. Lindénin mukaan Carl Mesterton antoi hänelle ja Anna-Liisa Mestertonille paljon sananvaltaa käsikirjoitukseen, sillä hän ajatteli naisten osaavan kuvata hyvin esimerkiksi henkilöiden tunteita.
Kuvaukset
pienoiskuva|alt=Kirkkorakennus mäen päällä, taustalla kaunis poutapilvinen taivas.|[[Suodenniemen kirkko toimi kuvauksissa Hoikan kirkkona.]] Ohjaaja-käsikirjoittaja Carl Mesterton ja tuottaja-tuotantopäällikkö Raimo Mikkola olivat keskeiset asiantuntijat ja tekijät sarjan varsinaisen tuotannon käynnistyessä. Mikkola oli erityisen keskeinen henkilö kuvauspaikkojen valinnassa, sillä hänellä oli 25 vuoden kokemus ja Mesterton piti häntä Suomen parhaimpana tuotantopäällikkönä ja kuvauspaikkojen järjestäjänä. Sarjaa tuotettiin viisi vuotta. Ensimmäiset kuvaukset alkoivat tammikuussa 1991 ja päättyivät kesäkuussa 1995. Kuvauspäiviä oli 278, kohtauksia 1 724, näyttelijöitä 71, amatööreja ja avustajia 730, valmista ohjelmaa 32,5 tuntia, kuvattua materiaalia oli 166 tuntia ja 50 minuutin osaa kohti neljä tuntia, yhteensä 40 jaksoa. Sarjan tuotannonsuunnittelu onnistui Mikkolan mukaan täydellisesti, koska kuvausaikataulut suunniteltiin 15 minuutin tarkkuudella. Sarjan tuotantoa johti tiiviissä yhteistyössä tuottaja, ohjaaja, apulaisohjaaja, kuvaaja ja kuvaussihteeri, ja tuotantoa varten otettiin käyttöön amerikkalaisten käyttämä tuotannonsuunnitelusysteemin.
Metsoloiden kuvauspaikoista valtaosa sijaitsi Tampereen lähellä, ennen kaikkea Mouhijärvellä. Miljöökuvausta aidossa Kainuussa tehtiin ensimmäiselle tuotantokaudelle vain kaksi päivää. Kuvauksissa pyrittiin kiinnittämään erityisesti huomiota siihen, että tapahtumat sijoittuivat Kainuuseen. Juonen kannalta Pirkanmaan maisemat oli häivytettävä Kainuuksi ja esimerkiksi Mouhijärven nimi ei saanut näkyä missään kuvauspaikoissa. Kainuun piti näkyä myös rekvisiitassa ja esimerkiksi päivittäistavaroissa. Leppävaaran tilan kuvauspaikaksi löytyi tila Mouhijärveltä. Leppävaaran Mummon mökki oli purkutalo, jonka seinät kuskattiin paikalle ja pystytettiin Leppävaaran pihapiiriin.
Mouhijärven keskustasta löytyivät Hoikan säästöpankki, paikallissanomat, apteekki, olutravintola, osuuskauppa ja kunnantalo. Mikkola on kertonut, että hänen entuudestaan tuntema Mouhijärven Säästöpankin johtaja Lasse Vilppala, vei Mikkolan tutustumaan Soinin tilalle viiden kilometrin päähän Mouhijärven keskustasta. Soinin tilasta tuli sarjaan Kaukovaaran maalaistalo, ja siellä kuvattiin kaikki Kaukovaaran sisä- ja ulkokuvat. Suodenniemen kirkosta tuli Hoikan kirkko, jossa kuvattiin esimerkiksi Eeva Metsolan häät.
Erkki Metsolan omistaman hiihtokeskus Urjan linnan paikkaa etsiessään Mikkola sai puhelinsoiton, jossa vinkattiin, että Pälkäneen Sappeessa on rakenteilla puolivalmis rinne huoltorakennuksineen. Näin Sappeen hiihtokeskus valikoitui kuvauspaikaksi. Keskeisten kuvauspaikkojen valinnan jälkeen Mikkola lähti sarjan apulaisohjaajan kanssa Kainuuseen etsimään paikkoja, joilla yhdistettiin etelässä kuvatut paikat Kainuuseen. Kainuun kuvauspaikat sijaitsivat Puolangan lisäksi mm. Sotkamossa, jossa kuvattiin esimerkiksi Naapurinvaaralla sekä Ristijärvellä, jossa kuvattiin Saukkovaaralla.
Näyttelijät
Ohjaaja Carl Mestertonin mukaan yksi keskeinen roolituksessa painanut kriteeri oli, etteivät kaikki saaneet olla entuudestaan suuren yleisön tuntemia näyttelijöitä. Mesterton uskoi, että näyttelijät olisivat uskottavampia rooleissaan, kun katsojat eivät tunteneet heidän omia taustoja. Aiemmin Yleisradion ruotsinkielisellä puolella työskennelleen Mestertonin oli helppo tehdä valintoja puhtaalta pöydältä suomenkieliseen sarjaan.
Keskeisiin Antti ja Annikki Metsolan rooleihin valittiin näyttelijäpariskunta Ahti Haljala ja Helinä Viitanen. Molemmat olivat tehneet pitkät työurat näyttelijöinä ja jääneet eläkkeelle Tampereen Työväen Teatterista. Aiemmin pariskunta oli näytellyt yhdessä myös mm. Rintamäkeläiset-sarjassa. Mestertonin mukaan avioliitto vahvisti Viitasen ja Haljalan roolityötä.
Sarjan keskeiseen Erkki Metsolan rooliin valittiin Kari Hakala. Hakala oli tekemässä toista tv-sarjaa Rautavaaralla, kun hänen vastanäyttelijänsä Vesa Veijalainen kertoi olevansa avustajana uudessa sarjassa. Hakala sanoi Veijalaiselle olevansa käytettävissä uuteen tv-sarjaan, ja myöhemmin Hakala kutsuttiin koekuvauksiin Yle TV2:n studiolle Tampereen Tohloppiin. Hakala oletti hakevansa sivuroolia ja hämmästyi ymmärtäessään myöhemmin, että hänet oli valittu näyttelemään yhtä sarjan päähenkilöistä.
Juoni
Antti ja Annikki Metsola (o.s. Leppävaara) elävät pienehköllä maatilalla, jonka nimi on Leppävaara. Se sijaitsee fiktiivisessä Hoikan kunnassa Kainuussa. Annikin äiti asustelee omassa mökissään samalla maatilalla. Isänsä kuoltua Annikki peri puolet Leppävaarasta, hänen äitinsä omistaa toisen puolen. Antti on Leppävaarassa kotivävynä, hänen kotitilansa jäi vuonna 1944 Neuvostoliiton puolelle. Antilla ja Annikilla on kolme poikaa: Risto, Heikki ja Erkki sekä kaksi tytärtä: Jaana ja Eeva. Risto asuu Tampereella, hänellä on vaimo Raija sekä poika Lasse ja tytär Liisa. Heikki elää Ruotsissa, hänellä on vaimo Kristina ja kaksi pientä poikaa. Erkki on jäänyt Leppävaaraan. Jaana asuu Sotkamossa pankinjohtaja Jaakko Järvenheimon rouvana, ammatiltaan hän on kosmetologi. Metsoloiden kuopus Eeva opiskelee Tampereella lääketiedettä.
Metsoloiden protagonisti ja primus motor on Erkki. Antagonisti ja sarjan tärkeä sivuhahmo on Kari Kaukovaara, suurtilallinen joka pistää ehtimiseen kapuloita Erkin rattaisiin tämän rakentaessa laskettelukeskustaan. Urjan rinteiksi kutsutun laskettelukeskuksen suunnittelu, toteuttaminen, laajentaminen ja toiminnassa pitäminen on sarjan keskeisin juonilinja. Myös Riston, Jaanan ja Eevan vaiheita seurataan, Heikki sen sijaan jää sivuhahmoksi. Risto muuttaa työttömäksi jäätyään Tampereelta Hoikkaan, hänen avioliittonsa päättyy. Jaana ja Jaakko muuttavat sarjan kuluessa Sotkamosta Tampereelle. Jaakko saa potkut, mutta löytää pian uuden uran. Jaanasta taasen kehkeytyy pätevä yksityisyrittäjä. Eeva valmistuu lääkäriksi pikku hankaluuksien jälkeen ja avioituu sarjan edetessä Stig Eklundin kanssa. Vakavan auto-onnettomuuden jälkeen (jakso 14) Eeva on pitkään erossa Stigistä, joka halvaantuu onnettomuudessa vyötäröstä alaspäin. Avioliitto kuitenkin eheytyy ja vakautuu. Antin ja Annikin lastenlapsista seurataan etenkin Liisan elämää. Liisa kirjoittaa ylioppilaaksi, etsii itseään ja alkaa pitää luomutilaa Leppävaaran kupeessa vihreän idealistin Osmo Lampisen kanssa.