cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Englannin punta
Kolikot
Vielä toistakymmentä vuotta rahanuudistuksen 1971 jälkeen liikkeessä oli myös vanhoja šillingin ja kahden šillingin kolikoita, jotka olivat käypiä viiden ja kymmenen pennin, toisin sanoen 1/20 ja 2/20 punnan eli yhden tai kahden vanhan šillingin arvoisia. Nämä kolikot olivat myös saman kokoisia ja samasta metalliseoksesta valmistettuja kuin uudet viiden ja kymmenen pennin kolikot.
Juhlarahoja
Juhlarahoissa (kolikot) yleisin nimellisarvo on viisi puntaa, jonka arvoisia kolikoita nimitetään yleisesti kruunuiksi. Britannia-sarjan hopearahojen nimellisarvoja ovat (1/10 unssia),  (1/4 unssia), yksi punta (puoli unssia) ja kaksi puntaa (yksi troy-unssi puhdasta hopeaa) sekä kultarahoissa kymmenen (1/10 unssia), 25 (1/4 unssia), 50 (puoli unssia) tai sata (yksi troy-unssi puhdasta kultaa) puntaa. Nämä rahat eivät yleisesti kierrä maksuliikenteessä, sillä niillä on useimmiten suurempi keräily- tai muu arvo kuin nimellisarvo ja ne lasketaan liikkeelle useimmiten nimellisarvoa korkeampaan hintaan. Juhlarahat ja Britannia-sarjan rahat ovat teknisesti kuitenkin käypiä maksuvälineitä.
Sovereign-punta
Poikkeuksena kaikista muista Britannian hallituksen päätöksellä lyödyistä tai painetuista maksuvälineillä ei ns. sovereign-punnalla ole lyötyä nimellisarvoa. Sovereign on painava,  kullasta lyöty raha, jonka kääntöpuolella on tavallisesti kuvattuna Pyhä Yrjö surmaamassa lohikäärmettä. Sovereignin koko ja seos ovat olleet muuttumattomat vuodesta 1817 lähtien. Sovereignit olivat kultarahoja, mutta niiden käyttö maksuvälineenä päättyi käytännössä ensimmäiseen maailmansotaan. Eräät siirtomaiden rahapajat, kuten Etelä-Afrikan rahapaja, löivät niitä kuitenkin ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Britannia aloitti sovereignien uudelleenlyönnin vuonna 1957, ja punnan desimalisoinnin jälkeen yksi sovereign alkoi vastata aiemman £sd-järjestelmän  eli  sijasta. Vuodesta 2000 alkaen kuninkaallinen rahapaja on lyönyt sovereigneja vuosittain. Sovereign-puntiin kuuluu myös puoli sovereignia (eli puoli puntaa), tupla-sovereign (kaksi puntaa) sekä viiden punnan sovereign. Jaonnaississa ja kerrannaisissa puhtaan kullan määrä pysyy aina samassa suhteessa. Vaikka sovereignit ovat käypää rahaa, niiden arvo määräytyy kullan hinnan ja keräilyarvon mukaan.
Büyükada
Büyükada on pieni Turkille kuuluva saari, joka kuuluu yhdeksän saaren ryhmään Istanbulin kaupungin lähellä Marmaranmerellä.
Büyükada on saarista suurin, 5,36 km². Muut saaret saariryhmässä ovat Heybeliada (2,4 km²), Burgazada (1,5 km²), Kınalıada (1,3 km²), Sedef Adası (0,157 km²), Yassıada (0,05km²), Sivriada (0,05 km²), Kaşık Adası (0,006 km²), Tavşanadası (0,004 km²).
Saariryhmä on viralliselta nimeltään Adalar; ryhmä tunnetaan myös nimellä Kızıl Adalar (Punaiset saaret).
Büyükada tunnetaan saarena jossa istanbulilaiset käyvät kesällä muun muassa lomalla. Neuvostoliittolainen poliitikko Lev Trotski asui saarella maanpaossa vuosina 1929–1933.
Cossoine
Cossoine on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 851 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 39,17 neliökilometriä. Se sijaitsee 529 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Dione (kuu)
Dione on Saturnuksen kuu. Sen löysi italialainen tähtitieteilijä Giovanni Domenico Cassini vuonna 1684.
Nimi
Dione on nimetty kreikkalaisen mytologian titaanin Dionen mukaan. Sillä on myös tunnus Saturnus IV.
Cassini nimesi neljä löytämäänsä kuuta (Tethys, Dione, Rhea ja Japetus) Sidera Lodoiceaksi (”Ludvigin tähdet”) Ludvig XIV:n kunniaksi. Tähtitieteilijät alkoivat kutsua niitä ja Titania tunnuksilla Saturnus I:stä Saturnus V:een. Mimaksen ja Enceladuksen löytämisen jälkeen numerointia jatkettiin Saturnus VII:een.
Kaikkien silloin tunnettujen seitsemän Saturnuksen kuun nimet ovat peräisin John Herscheliltä (Mimaksen ja Enceladuksen löytäjän William Herschelin pojalta). Hän ehdotti vuonna 1847 julkaisussaan Results of Astronomical Observations made at the Cape of Good Hope kuiden nimeämistä titaanien, Kronoksen (Saturnuksen) sisarusten, mukaan.
Fyysiset ominaisuudet
Dione koostuu lähinnä vesijäästä, mutta koska se on Saturnuksen kuista tihein (Titan on tiheämpi, mutta se johtuu painovoiman aiheuttamasta puristumisesta), täytyy siinä olla merkittävästi myös raskaampia aineita kuten silikaattikiveä.
Vaikka Dione on jonkin verran Rheaa pienempi, sen pinta on hyvin samankaltainen. Kummallakin on vaihtelevia maastoja ja albedokuvioita. Molemmilla on erilaiset meno- ja tulosuuntaan päin olevat pallonpuoliskot. Dionen menosuuntaan päin oleva pallonpuolisko on voimakkaasti kraatteroitunut ja tasaisen kirkas, kun taas tulosuuntaisella pallonpuoliskolla on epätavallinen ja huomiota herättävä pinnanmuoto: tummaa pintaa peittävä kirkkaiden ja harsomaisten juovien verkosto. Ne kulkevat alueen kraattereiden päältä, joten niiden täytyy olla nuorempia. Juovien tiedetään nyt olevan jäisiä rotkoja.
”Harsomainen” maasto
Cassini-luotaimen uudet kuvat osoittivat tämän teorian vääräksi: juovat eivät olekaan jääesiintymiä vaan kirkkaita jääjyrkänteitä, jotka pinnan murtuminen on synnyttänyt. Dione on paljastunut maailmaksi, jonka toinen pallonpuolisko on valtavien halkeamien repimä.
Cassini suoritti vielä lähemmän ohilennon (500 km) 11. lokakuuta 2005.
Bruno Barreto
Barreton aviopuolisona oli vuosina 1996–2005 näyttelijätär Amy Irving, jonka kanssa hän sai pojan Gabriel.
Dione (kuu)
Kraatterit
thumb|Dione 14. joulukuuta 2004 käsitellyssä ja terävöitetyssä värikuvassa. thumb|Dione, Saturnus ja sen renkaita 11. lokakuuta 2005 otetussa kuvassa. Dionen jäinen pinta koostuu hyvin kraatteroituneesta maastosta, kohtalaisesti tai vähän kraatteroituneista tasangoista ja harsomaisista rotkorakenteista. Hyvin kraatteroituneilla alueilla on useita kraattereita, joiden läpimitta on yli 100 kilometriä. Tasankojen kraatterien läpimitta on yleensä alle 30 kilometriä. Osa tasangoista on hyvin kraatteroituneita, kun taas osa ei ole. Suurin osa hyvin kraatteroituneesta maastosta sijaitsee tulosuuntaan päin olevalla pallonpuoliskolla, kun taas vähemmän kraatteroituneet tasangot sijaitsevat lähinnä menosuuntaan päin olevalla pallonpuoliskolla. Tämä on päinvastoin kuin jotkin tutkijat olettivat; Shoemakerin ja Wolfen kraatteroitumismallin mukaan vuorovesivoimien lukitsemilla kuilla kraatteroituminen on voimakkaampaa menosuuntaan päin olevalla pallonpuoliskolla. Tämä viittaa siihen, että voimakkaan asteroidipommituksen aikaan Dione oli lukkiutunut päinvastaiseen suuntaan. Koska Dione on kooltaan suhteellisen pieni, 35-kilometrisen kraatterin synnyttämä törmäys pystyy hieman kääntämään sitä. Koska Dionen pinnalla on lukuisia yli 35-kilometrisiä kraattereita, on se voinut pyörähtää ympäri useaan kertaan alkuaikojen kovassa pommituksessa. Sen jälkeen muodostunut kraatterikuviointi ja menosuuntaan päin olevan pallonpuoliskon korkeampi albedo viittaavat siihen, että sen nykyinen asento on säilynyt samana usean miljardin vuoden ajan.
Kuten Kallistolla, Dionen kraattereilta puuttuvat suuret korkeusvaihtelut, jotka ovat tyypillisiä Kuun ja Merkuriuksen kraattereille; tämä johtuu luultavasti siitä, että kuun heikko jääkuori tasoittuu aikojen kuluessa.
Pinnanalainen meri
Cassini-luotaimen tekemien painovoimamittausten perusteella Dionen 100 kilometrin paksuisen jääkerroksen alla on kymmeniä kilometrejä syvä meri, joka ulottuu kuun kiviseen ytimeen saakka. Näin ollen Dionen sisäinen rakenne on samankaltainen kuin sitä pienemmällä Enceladuksella. Toisin kuin Enceladukselta, Dionelta ei ole havaittu vettä avaruuteen syökseviä geysireitä, mutta halkeillut kuori viittaa siihen, että niitä on ollut aiemmin. Dionen meri on todennäköisesti ollut olemassa kuun syntymisestä saakka. Kivisen ytimen ja veden väliset vuorovaikutukset tuottavat tärkeitä ravintoaineita ja toimivat energianlähteenä, joten meri voisi kyetä ylläpitämään mikrobitasoista elämää, jos sellaista on Dioneen kehittynyt.
Kiertorata
Dionen kanssa samalla radalla kiertää kaksi troijalaista kuuta, Helene ja Polydeuces. Helene sijaitsee Lagrangen pisteessä L4 60° Dionen edellä ja Polydeuces pisteessä L5 saman verran Dionea jäljessä.
Lucius Calpurnius Piso Caesoninus
Lucius Calpurnius Piso Caesoninus oli roomalainen poliitikko. Hän oli Calpurnia Pisoniksen isä ja näin ollen Julius Caesarin appi. Pisolla oli myös poika Lucius Calpurnius Piso. Piso oli Ciceron poliittinen vastustaja.
Caesar meni naimisiin Pison tyttären kanssa vuonna 59 eaa. Seuraavana vuonna Piso valittiin konsuliksi Aulus Gabiniuksen kanssa. Yhdessä kansantribuuni Publius Clodiuksen kanssa konsulit ajoivat Ciceron maanpakoon. Palkkioksi tästä Piso sai konsulikautensa loputtua provinssikseen Macedonian. Piso ryösteli provinssiaan, ja vuonna 55 eaa. hänet kutsuttiin takaisin Roomaan. Cicero piti senaatissa Pisoa vastaan syytöspuheen In Pisonem. Caesarin ylittäessä Rubikonin Piso pysytteli neutraalina.
Piso oli vuoden 50 eaa. kensori Appius Claudius Pulcherin kanssa.
Caesarin murhan jälkeen Piso vaati, että diktaattorin testamenttia tulisi noudattaa. Aluksi Piso oli Marcus Antoniuksen vastustaja. Mutinan sodan aikana hän osallistui lähetystöön, joka neuvotteli Antoniuksen kanssa.
Pison uskotaan olleen Papyrusten huvilan omistaja.
Donatello
thumb|Donatellon patsas [[Uffizin ulkopuolella Firenzessä]]
Donatello oli perehtynyt perusteellisesti antiikin ajan kuvanveistoon. Hän teki veistoksia sekä pronssista että marmorista. Hänen ensimmäinen tunnettu työnsä marmorinen Daavid edustaa vielä gotiikkaa. Donatellon oma tyyli pääsi kukoistamaan Or San Michele -kirkon patsaissa, jotka esittävät Pyhää Yrjöä ja Markusta.
Donatello työskenteli Mediceille vuosina 1433–1443, ja saattaa olla että hänen tunnetuin teoksensa, pronssinen Daavid-patsas, oli Medicien tilaustyö.
Donatellon Daavid
left|thumb|Donatellon pronssisen Daavidin patsaan kopio Lontoon Victoria & Albert Museumissa.
Donatellon pronssinen Daavidin patsas (luultavasti 1440-luvulta) on ensimmäinen tuetta pystyssä pysyvä eli itsensä kannattava pronssiveistos sitten klassisen ajan. Se aiheutti valmistumisaikanaan sensaation kuvatessaan alastonta nuorukaista. Patsas kuvaa nuorta arvoituksellisesti hymyilevää Daavidia, jonka jalka on hänen äsken surmaamansa Goljatin katkaistun pään päällä. Nuorukainen seisoo hattua ja saappaita lukuun ottamatta alasti Goljatin miekka kädessään.
Donatello oli tehnyt 1408–1409 Daavidin marmoripatsaan, mutta tuo patsas esitti Daavidin hyvin pukeutuneena voittoisana kuninkaana, joka piteli linkoaan ennen jättiläisen surmausta.
Yhdysvaltalaisen taidekriitikon ja taiteilijan Mary McCarthyn mukaan pronssiveistoksen naismainen fysiikka, mitä hän piti transvestiitin ja fetisistin unelmana, kuvaa Daavidin Jonathanin (Israelin kuningas Saulin pojan) rakastajaksi.
Kerry Saxby-Junna
Kerry Saxby-Junna (s. 2. kesäkuuta 1961 Ballina, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen entinen kilpakävelijä.
Saxby-Junna on saavuttanut hopeaa yleisurheilun MM-kilpailuissa Roomassa 1987 ja pronssia 1999 Sevillassa. Hänen nimissään oli naisten 5 000 metrin kävelyn maailmanennätys 20.03,0, jonka hän teki Sydneyssä 11. helmikuuta 1996. Kerry Saxby-Junna oli aktiiviuransa aikana 163 senttimetriä pitkä ja painoi 57 kilogrammaa.
Vesihiisi (sukellusvene)
Sukellusvene Vesihiisi oli Suomen laivaston Vetehis-luokan sukellusvene. Se oli palveluksessa 1930-luvun alusta jatkosodan päättymiseen, jolloin Suomi joutui Pariisin rauhansopimuksen mukaan luopumaan muun muassa sukellusveneistä.
Valmistus
Alus tilattiin 4. huhtikuuta 1927 Turusta Crichton-Vulcanilta, missä köli laskettiin 1927 telakkanumerolla 703. Alus laskettiin vesille 1. elokuuta 1930.
Palvelus
Vesihiisi upotti vuonna 1942 torpedoimalla Neuvostoliiton laivaston sukellusveneen S 7:n. Aluksen päällikkönä oli kapteeniluutnantti Olavi Aittola. Tästä upotuksesta saatiin kolme eloonjäänyttä vankia, jotka olivat olleet tornin katolla torpedon osuessa, jäivät pinnalle pelastusliivien varaan ja lyhyen ajan päästä pelastettiin Vesihiiteen.
Vangeista merkittävin oli S 7:n päällikkö 3. arvoluokan kapteeni Sergei Lisin, joka oli korkea-arvoisin merisotatoimissa otettu sotavanki. Hän sai myöhemmin kuulustelijoilta lisänimen "Kettunen" osoittauduttuaan vaikeaksi kuulusteltavaksi. Sukunimi Lisin viittaa kettuun: lisy on venäjäksi kettu. Hänet vapautettiin vuonna 1944. Toinen vangiksi jäänyt oli tähystäjämatruusi. Lisäksi torniin tupakalle päästetty miehistön poliittinen ohjaaja ylimatruusi Kunitsa selvisi hengissä ja palautettiin aikanaan kotiin. Neljäs tornissa ollut oli perämies Mihail Hrustalev, joka hukkui.
Upotuksesta tuli erikseen ylipäällikkö Mannerheimin sekä saksalaisen kenraaliamiraali Rolf Carlsin allekirjoittamat viralliset onnittelut.
thumb|Vesihiiden ensimmäinen miehistö, 1931
Garfield Saving Arlene
Garfield Saving Arlene on Hip Gamesin julkaisema tasohyppelypeli, joka on julkaistu PlayStation 2:lle ja PC:lle vuonna 2005. Peli pohjautuu suosittuun Karvinen-sarjakuvaan.
Tarina
Peli alkaa, kun Osku herättää Karvisen tämän päiväunilta. Karvinen lyö Oskun maahan ja sanoo, että tämä ei kunnioita mitään. Samassa Karvinen kuulee auton äänen. Hän näkee rankkuriauton ja hänen tyttöystävänsä Arlenen sen kyydissä. Karvinen lähettää Oskun pelastamaan Arlenen, mutta hän kylläkin lähtee myös mukaan. He menevät pihojen kautta ja näkevät rekan. Osku lähtee se perään, mutta putoaa aukinaisena olevaan viemäriin. Karvinen lähtee tämän perään ja näin he päätyvät viemäriverkostoon. He kuitenkin löytävät tien ulos ja jatkavat matkaa. Osku ja Karvinen kuitenkin joutuvat taas eroon, kun Osku jää ansaan kellotehtaaseen. Karvinen menee tehtaaseen pelastamaan Oskun. Karvinen löytää Oskun ja he pakenevat taas viemäriverkostoon. Heidän sieltä päästyään on jo yö. Karvinen ja Osku jatkavat matkaa ja löytävät rankkuritoimiston. Siellä kauan aikaa Arlenea etsiessä he löytävät tämän, mutta joutuvat ratkaisemaan kolme ansaa. Viimeinen kenttä loppuu kun Arlene pääsee vapaaksi. Samassa peli palaa alkuun, jossa Osku herättää Karvisen. Hän huomaa, että kaikki oli vain unta. Samassa Karvinen kuulee saman auton äänen, mutta ei lähde sen perään, koska joutuisi taas vaaroihin ja koska hänen lempitv-ohjelmansa alkaa. Osku kuitenkin lähtee tämän perään ja joutuu rekan kyytiin.
Geronon lemniskaatta
thumb|Geronon lemniskaatta, jolla a=1 Geronon lemniskaatta, Huygensin lemniskaatta eli kahdeksikkokäyrä on algebrallisessa geometriassa eräs lemniskaattojen ryhmään kuuluva neljännen asteen käyrä. Se muistuttaa muodoltaan numeroa 8 tai äärettömän merkkiä \infty, ja sen yhtälö on
Sitä tutki Camille-Christophe Gerono.
Koska käyrän geometrinen genus on nolla, se voidaan parametroida rationaalifunktioilla, esimerkiksi seuraavasti:
Vaihtoehtoisesti se voidaan parametroida myös seuraavasti:
Kuten tästä ilmenee, Geronon lemniskaatta on samalla myös Lissajous'n käyrän erikoistapaus. Käyrän yhtälö napakoordinaateissa on
Geronon lemniskaatan sisään jäävän alueen pinta-ala on
Geronon lemniskaatan duaalikäyrä, joka voidaan muodostaa Plückerin kaavalla ja joka on alla olevassa kuvassa, on muodoltaan varsin toisenlainen. Sen yhtälö on
thumb|Geronon lemniskaatta
Euroopan vihreä pääkaupunki
Euroopan ympäristöpääkaupunki undefined on Euroopan komission eurooppalaiselle kaupungille myönnetty palkinto sen ympäristöpolitiikasta. Palkinto julkistettiin 22. toukokuuta 2008 ja ensimmäinen palkinto myönnettiin Tukholmalle vuodeksi 2010. Euroopan komissio on jo pitkään tunnustanut paikallisviranomaisten tärkeän roolin ympäristön parantamisessa ja sitoutumisessa todelliseen edistymiseen. Euroopan vihreä pääkaupunki on suunniteltu rohkaisuksi näiden toimien edistämiseksi.
Palkintoprosessi
Vuodesta 2010 alkaen yksi eurooppalainen kaupunki valitaan vuosittain Euroopan vihreäksi pääkaupungiksi. Palkinto myönnetään kaupungille, joka:
Kelpoisuus
Kaikki Euroopan kaupungit, joissa on yli 100 000 asukasta, voivat olla Euroopan vihreän pääkaupungin ehdokkaita. Palkinto on avoin EU: n jäsenvaltioille, EU: n ehdokasmaille, Islannille, Liechtensteinille, Norjalle ja Sveitsille. Maissa, joissa ei ole yli 100 000 asukkaan kaupunkia, suurin kaupunki voi hakea. Tarvittaessa kaupungit voivat hakea joko Euroopan vihreää pääkaupunkia tai European Green Leafs-palkintoa, mutta eivät molempia samana vuonna.
Palkinto myönnetään 12 indikaattorin perusteella: paikallinen panos maailmanlaajuiseen ilmastonmuutokseen, liikenne, vihreät kaupunkialueet, melu, jätteen tuotanto ja hallinta, luonto ja biologinen monimuotoisuus, ilma, veden kulutus, jäteveden käsittely, ekoinnovaatio ja kestävä työllisyys, paikallisen viranomaisen ympäristöhallinto ja energiatehokkuus.
Palkinnon myöntää kansainvälinen tuomaristo, jota tukee asiantuntijaryhmä eri ympäristöaloilta.
European Green Leaf
Euroopan vihreän pääkaupungin menestyksen myötä monet pienemmät kaupungit halusivat EU:n tunnustusta ponnisteluistaan ​​ja sitoutumisestaan ​​kestävyyteen ja ympäristöön. Euroopan komissio käynnisti vastauksena pilottihankkeen European Green Leaf (EGL) vuonna 2015. European Green Leaf -kilpailun tavoitteena on 20 000–100 000 asukkaan kaupungit, jotka ovat sitoutuneet parempaan ympäristönsuojeluun, ja palkinnossa korostetaan erityisesti vihreää kasvua ja uusia työpaikkoja.
Euroopan Green Leafin tavoitteita on kolme:
Euroopan komissio esittelee European Green Leafin vuosittain yhdessä Euroopan vihreän pääkaupungin palkinnon kanssa vuodesta 2015 alkaen hyväksymisleimaksi pienemmille kaupungeille, jotka kasvavat vihreämmäksi!
Amazon
Amazon voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Justine Joli
Justine Joli (16. heinäkuuta 1980 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on amerikkalainen pornonäyttelijä. Vuonna 2000 pornotuottaja Kris Kramski tarjosi hänelle mallintöitä. Joli ei ottanut tarjousta vastaan, mutta sen sijaan sai Kramskin välityksellä yhteyden tunnettuun pornoalan kykyjenetsijään Roy Garciaan. Uransa alussa hän esiintyi nimellä Swan jolloin hän oli pukeutunut koulutyttömäisesti ja käytti silmälaseja.
Joli on kuvaillut itseään animen, tieteistarinoiden ja sarjakuvien ystäväksi. Hän harrastaa myös Macintosh -tietokoneita. Justine Joli on seurustellut porno-ohjaaja DCypherin kanssa useita vuosia. Hän on myös toiminut Penthousen mallina ja on ollut kuukauden Penthouse Pet syyskuussa 2007 sekä ehdokkaana vuoden 2008 Penthouse Petiksi.
James Belushi
thumb|upright|James Belushi vuonna 2007. James Adam ”Jim” Belushi (s. 15. kesäkuuta 1954) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja muusikko. Hän esiintyi vuosina 2001–2009 televisiosarjassa Perheen kalleudet (According to Jim).
Tausta
Belushi syntyi Chicagossa, Illinoisin osavaltiossa. Hänen äitinsä Agnes oli ensimmäisen sukupolven yhdysvaltainalbaani ja isä Adam albanialainen maahanmuuttaja, joka lähti kotikylästään Qytezëstä vuonna 1934. James kasvatettiin albanianortodoksiksi. Valmistuttuaan Wheaton Central High Schoolista hän opiskeli College of DuPagessa ja Southern Illinois University Carbondalessa.
Ura
Belushin ensimmäinen merkittävä rooli oli elokuvassa Suurkaupungin hait vuonna 1981. Hän esiintyi vuosina 1983–1985 Saturday Night Livessa.
Belushin tunnetuimpia esiintymisiä on nähty elokuvissa Muuten – se viimeöinen (1986), Salvador (1986), Reksi (1987), Red Heat – punainen vaara (1988), Kyttäkaksikko (1989), Muisti hukassa (1990), Vaaran vanki (1992), Rikollisin aikein (1997) ja Palkkamurhaajan oppipoika (1999) sittemmin hänet on nähty mm. elokuvassa The Ghost Writer (2010) John Maddoxin roolissa, jonka on ohjannut Roman Polanski. Hän on myös ääninäyttelijä ja esiintynyt edesmenneen veljensä perustamassa The Blues Brothers -yhtyeessä. Perheen kalleudet -sarjassa hänellä on autotalliyhtye, jossa hän soittaa huuliharppua.
Yksityiselämä
James Belushin veli John Belushi kuoli huumausaineisiin vuonna 1982.
James Belushi on ollut naimisissa kolmesti, ja hänellä on kolme lasta. Hän sai vuonna 1980 naimansa Sandra Davenportin kanssa pojan vuonna 1981. Syyskuussa 1990 solmittu toinen avioliitto Marjorie Bransfieldin kanssa päättyi eroon jo huhtikuussa 1992. Vuodesta 1998 lähtien Belushi on elänyt kolmannessa avioliitossaan Jennifer Sloanin kanssa. Parilla on vuonna 1999 syntynyt tytär ja 2002 syntynyt poika. Belushille myönnettiin vuonna 2009 Albanian kansalaisuus. Belushi kertoi julkisesti vuonna 2020 viljelleensä kannabista vuodesta 2016 lähtien.
Evángelos Damáskos
Evángelos Damáskos oli kreikkalainen seiväshyppääjä 1800-luvun lopulla.
Sanajärjestys
Sanajärjestys on kielitieteessä osa lauseen rakennetta: missä järjestyksessä lauseenjäsenet seuraavat toisiaan. Suora sanajärjestys on muotoa subjekti-predikaatti: Pekka juoksee, Matti syö omenaa. Epäsuora sanajärjestys on suomen kielessä tyypillinen kysymyksille, käskyille ja vahvistamiselle: Juokseeko Pekka; Syö, Matti, omena.
Evángelos Damáskos
Vuonna 1896 pidetyissä panhelleenisissä kisoissa Damáskos voitti seiväshyppykilpailun. Myöhemmin samana vuonna pidetyissä Ateenan olympialaisissa hän sijoittui kolmanneksi maanmiehensä Ioánnis Theodorópouloksen kanssa tasatuloksella 285.
Sanajärjestys
Sanajärjestystypologia jakaa kielet sen mukaan, missä järjestyksessä subjekti (S), objekti (O) ja verbi (V) ovat neutraalissa transitiivisessa väitelauseessa. Mahdollisuuksia on kuusi: SOV, SVO, VSO, VOS, OVS ja OSV.
Suomen kielessä sanajärjestys on suhteellisen vapaa, vapaampi kuin esimerkiksi suomalaisten yleisimmin opiskelemissa muissa kielissä. Tämä on seurausta pääosin siitä, että suomessa saadaan ilmaistuiksi sanojen päätteillä monia sellaisia seikkoja, jotka taivutukseltaan köyhemmissä kielissä on ilmaistava sanajärjestyksen avulla. Monissa muissa kielissä, toisin kuin suomessa, subjekti ja objekti eivät muodoltaan eroa toisistaan ja siksi se, kumpi kyseisistä sanoista on subjekti ja kumpi objekti, ilmenee vain sanajärjestyksestä. Esim. ruotsissa Maija ser Matti tarkoittaa samaa kuin suomessa joko Maija näkee Matin, Matin näkee Maija, Maija Matin näkee tai Matin Maija näkee. Ruotsissa pelkkä sanajärjestys ilmaisee, kumpi substantiiveista on objekti, kumpi subjekti, mutta suomessa se ilmenee jo objektin päätteestä. Samoin kysymyksiä muodostettaessa suomessa käytetään päätettä siinä missä ruotsissa pelkkää sanajärjestystä, suomessa esim. näkeekö Matti Maijan? mutta ruotsissa se, että lause on kysymys, ilmenee pelkästä sanajärjestyksestä, siitä, että lause alkaa predikaatilla eikä subjektilla, esim. lauseen ser Matti Maija? (tarkoittaa samaa kuin suomessa näkeekö Matti Maijan). Suomenkaan sanajärjestys ei silti ole täysin mielivaltainen.
Brugg
Brugg on vanha kaupunki Pohjois-Sveitsissä, Aargaun kantonissa. Kaupungissa on noin 10 000 asukasta.
Sijainti
Brugg on Aarejoen varrella kohdassa, jossa kaksi isoa sivujokea, Reuss ja Limmat, yhdistyvät Aareen. Kaupunki sijaitsee noin 50 kilometriä Baselista itään ja noin 30 kilometriä Zürichistä luoteeseen.
Liikenne
Moottoritie A1/A3 ohittaa Bruggin etelän puolelta. Kaksi vanhaa rautatietä Basel–Rotkreuz ja Olten–Koblenz/Baden risteävät Bruggissa.
Decimoputzu
Decimoputzu on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 4 371 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 44,77 neliökilometriä. Se sijaitsee 17 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Palu’en kieli
Palu’e on 10 000 ihmisen Indonesiassa puhuma austronesialainen kieli. Vaikka suurin osa kielen puhujista asuu Palu’en saarella, Pienten Sundasaarten saariryhmässä, myös Floresilla on palu’en puhujia. Palu’e kuuluu samaan murrejatkumoon kuin Li'on kieli.
Remix
Remix (uudelleenmiksaus, remiksi) on kappaleen rinnakkaisversio alkuperäisestä versiosta, jossa alkuperäisen kappaleen soitin- ja/tai lauluraidat on miksattu uudelleen, toisinaan muun materiaalin kanssa. Remixaamalla voidaan esimerkiksi vaihtaa kappaleen musiikkityyliä, toistaa kappaleen parhaita kohtia tai korostaa laulajan osuutta. Se, kuinka paljon kappale muistuttaa alkuperäistä, vaihtelee paljon. Myös videoista tehdään remixejä.
Willie Naulls
William Dean ”Willie” Naulls (7. lokakuuta 1934 Dallas, Texas – 22. marraskuuta 2018 Laguna Niguel, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Naulls voitti Boston Celticsin pelaajana kolme NBA:n mestaruutta. NBA:n tähdistöotteluun hän osallistui neljästi.
Elämä ja ura
Naulls pelasi yliopistokoripalloa vuosina 1953–1956 UCLA:n joukkueessa. St. Louis Hawks varasi hänet NBA:han yhdeksännellä vuorolla vuoden 1956 varaustilaisuudessa. Naulls aloitti NBA-uransa syksyllä Hawksissa mutta siirrettiin jo joulukuussa New York Knicksiin. Joulukuussa 1962 hänet siirrettiin San Francisco Warriorsiin. Syyskuussa 1963 Naulls myytiin Boston Celticsiin, jossa hän pelasi kolme viimeistä NBA-kauttaan voittaen joka vuosi mestaruuden. NBA:n tähdistöottelussa Naulls esiintyi vuosina 1958, 1960, 1961 ja 1962. Naulls kuoli 84-vuotiaana Kalifornian Laguna Niguelissa Churg-Straussin syndrooman aiheuttamiin hengitysongelmiin.
Jesse Owens Memorial Stadium
Jesse Owens Memorial Stadium on 10 000-paikkainen stadion Columbuksessa. Stadion on Ohio State Buckeyesin kotistadion niin lacrossessa, jalkapallossa kuin yleisurheilussakin. Stadion on nimetty entisen Ohion osavaltion yliopiston opiskelijan, Jesse Owensin mukaan.
Althias
Althias (eli 500-luvulla) oli itäroomalainen sotilaskomentaja. Vuonna 533 hän osallistui vandaalisotaan Pohjois-Afrikassa ja oli yksi Rooman armeijan foederati-joukkojen yhdeksästä komentajasta. Trikamaronin taistelussa joulukuussa 533 hän oli yksi Rooman armeijan vasemman siiven komentajista. Tätä ennen hän osallistui luultavasti myös Ad Decimumin taisteluun 13. syyskuuta 533.
Sodan loppuessa vuonna 534 Althias jäi Pohjois-Afrikkaan. Vuonna 535 hän toimi sotilaskomentajana Centuriaessa Numidiassa ja oli vastuussa paikallisista linnakkeista. Centuriaen tarkkaa sijaintia ei tiedetä, mutta se oli lähellä Tigisiksen kaupunkia. Kun mauripäällikkö Iaudas ryösteli Numidiaa vuonna 535, Althiaasta tuli kuuluisa, kun hän karkotti Iaudaan joukot ja sai takaisin maurien keräämän ryöstösaaliin.
Arvio ja ennuste Venäjän sotilaspolitiikasta Suomen suunnalla
Arvio ja ennuste Venäjän sotilaspolitiikasta Suomen suunnalla on eversti ja filosofian maisteri Erkki Nordbergin tutkimus, jonka on julkaissut Art House vuonna 2003. Tutkimuksessaan eversti Nordberg muun muassa vertailee Venäjän ja Neuvostoliiton hyökkäyksiä länteen sekä lännestä Venäjää ja Neuvostoliittoa kohtaan tapahtuneita hyökkäyksiä. Kirjassa tarkastellaan, millaisin voimin ja millaisia reittejä pitkin hyökkäykset ovat tapahtuneet. Kirja on myös yllättävän yksityiskohtainen maantiedon ja geologian "oppikirja" - vaikuttaahan maaston laatu ratkaisevasti sotatoimien suunnitteluun ja sotatoimiin.
Althias
Althiaalla oli komennossaan vain 70 hunnia, joten hän ei pystynyt kohtaamaan Iaudaan joukkoja avoimessa taistelussa. Sen sijaan hän otti haltuunsa läheisen helposti puolustettavissa olevan lähteen, ainoan koko alueella. Aikalaishistorioitsija Prokopioksen mukaan hän haastoi Iaudaan kaksintaisteluun. Jos Althias voittaisi, maurit luovuttaisivat ryöstösaaliinsa ja vankinsa hänelle, mutta jos Iaudas voittaisi, maurit pääsisivät juomaan lähteelle. Iaudas oli voimakas mies ja kokenut taistelija ja Althiaan pienikokoisuudesta ja hoikkuudesta rohkaistuneena hän hyväksyi haasteen.
Molemmat miehet nousivat ratsaille. Iaudas kannusti hevostaan eteenpäin ja heitti keihäänsä Althiasta kohti, mutta Prokopioksen mukaan taitava Althias nappasi keihään kiinni oikealla kädellään, mikä tyrmistytti Iaudasta ja hänen miehiään. Tämän jälkeen molempikätinen Althias veti jousensa esiin vasemmalla kädellään ja ampui Iaudaan hevosen kuoliaaksi. Maurit toivat komentajalleen uuden hevosen, jonka selkään hypättyään Iaudas pakeni mauriarmeijan seuratessa häntä täydessä sekasorrossa, ja he jättivät jälkeensä ryöstösaaliinsa ja vankinsa. Prokopioksen mukaan Althias sai teostaan paljon mainetta ja kunniaa, mutta häntä ei mainita historiallisissa lähteissä enää tämän jälkeen.
Arvio ja ennuste Venäjän sotilaspolitiikasta Suomen suunnalla
Tapahtuneiden hyökkäysten lisäksi Venäjä Nordbergin mukaan suunnitteli hyökkäystä länteen "maailmanhistorian suurimmin" joukoin heinäkuussa 1941. Hyökkäystä ei sitten tapahtunut, kun Saksa hyökkäsi yllättäen itään 22. kesäkuuta 1941 (s. 174). Nordbergin mukaan Venäjällä oli kylmän sodan aikaan suunnitelma valloittaa koko Eurooppa, joka hänen mukaansa löytyi Unkarin arkistoista (s. 318). Nordberg käsittelee tutkimuksessaan myös talvisotaa ja jatkosotaa sekä Venäjän tekemää Baltian maiden miehitystä sekä vuonna 1940 että 1944. Kirjassa käsitellään myös Venäjän hyökkäystä Unkariin vuonna 1956, Tšekkoslovakian miehitystä vuonna 1968 ja Afganistanin sisällissotaa 1979–1989.
Tšetšenian sotia (ensimmäinen Tšetšenian sota, toinen Tšetšenian sota) Nordberg käsittelee sekä sotilaallisten operaatioiden kannalta että myös Venäjän asevoimien Tšetšeniassa tekemien sotarikosten ja rikosten ihmisyyttä vastaan kannalta. Teoksessa käsitellään laajalti venäläisten sotilaiden demoralisoitumista ja välittämättömyyttä kansainvälisistä sopimuksista. ”Mitä sääntöjä? Mikä Geneven sopimus? Mitä sitten, vaikka Venäjä on sen allekirjoittanut? Minä en ole sitä allekirjoittanut, yksikään kavereistani ei ole sitä allekirjoittanut. – – Nämä säännöt eivät toimi Venäjällä” (erään venäläisen upseerin lausunto, s. 587).
Nordbergin toteaa tutkimuksen johtopäätösosuudessa esimerkiksi, että Venäjä käsittelee omia sotilaitaan ”julmasti ja raa'asti” ja olettaa sen olevan ”ilmeisesti maan tapa”. Käsittely on Nordbergin mukaan ”aina perustunut kaikilla tasoilla voiman ylivaltaan. Neuvostoliitossa sitä käytti ideologia, joka on aina ollut venäläisille taloutta tärkeämpi sodan käymisen motiivi. Presidentti Putin yrittää palauttaa Venäjälle ideologiaa isänmaallisella kasvatus- ja sotilaallisella valmennusohjelmalla sekä neuvostoaikojen ulkoisilla tunnuksilla” (s. 604).
Space Launch System
thumb|right|Taiteilijan näkemys SLS:n laukaisusta. Space Launch System (SLS, "avaruuslaukaisujärjestelmä") on Nasan kertakäyttöinen raskas kantorakettiperhe. Vuonna 2020 se oli Nasan nykyisistä laukaisujärjestelmistä ainoa, joka pystyy viemään miehitetyn lennon tai muun raskaan kuorman yhdellä kertaa maata kiertävää rataa kauemmaksi, esimerkiksi Kuuhun yhdellä lennolla. Raketti on tarkoitettu Artemis-ohjelman sekä myöhempien tehtävien tarpeisiin.
Järjestelmän pääosat ovat ensimmäisen vaiheen ydinvaihe, siihen kiinnittyvät kaksi boosteria ja toinen vaihe. Näistä kukin on eri valmistajan tekemä, myöhässä ja suuresti yli budjetin. Raketeissa aiotaan käyttää ensin avaruussukkuloiden moottoreita ja sitten niiden loputtua uusia, jotka nekin ovat ainakin myöhässä. Esimerkiksi Nasan toimintaa arvioivan Office of Inspector Generalin 10. maaliskuuta 2020 päivätyssä raportissa todetaan kustannusten ylittyneen siten, että Nasan on tiedotettava maan Kongressia ja tehtävä koko hankkeen uudelleenarviointi. Hankkeessa on ollut useita myöhästymisiä ja kustannukset ovat kasvaneet. Lisäksi jo kertakäyttöisyys sinänsä ja vanhan tekniikan uudelleenlämmittely ovat kritiikin kohteena.
Suuri osa tuesta on ollut poliittista kun taas tieteelliset tahot ovat SpaceX:n Falcon Heavyn kannalla, joka on huomattavasti kustannustehokkaampi ratkaisu uudelleenkäytettävyyden johdosta.
Historia
SLS:n kehittäminen nykymuodossaan alkoi 2011. Se osittaista jatkumoa vuonna 2010 perutulle Constellation-ohjelman Ares V-raketille. Vuonna 2020 tavoitteena on tehdä ensimmäinen lento vuonna 2021. Laukaisulla lähetettäisiin miehittämätön Orion (MPCV) lennolle Kuun ympäri. Ensimmäisen version on tarkoitus pystyä nostamaan maata kiertävälle radalle 70 tonnin kuorma. Jatkokehiteltyjä versioita voitaisiin sitten käyttää kuulentoihin, matkoihin Maata lähelle tuleville asteroideille ja Mars-lentoon.
SLS:ssä käytettäväksi tarkoitettuja kiinteän ajoaineen apurakettien testikappaletta käytettiin 11. maaliskuuta 2015 onnistuneesti koko lennolla aiotun ajan.
Ydinvaiheessa käytettäväksi aiottuja RS-25-rakettimoottoreja testattiin onnistuneesti 9 minuutin täysimittaisen polton ajan 27. elokuuta 2015.
Space Launch Systemin kehitykseen on käytetty 15 miljardia dollaria vuodesta 2011 lähtien.
Block 1
SLS pohjaa vahvasti Avaruussukkulan tekniikkaan. Ensimmäinen vaihe koostuu ydinvaiheesta ja kahdesta apuraketista. Ydinvaihe pohjautuu avaruussukkulan ajoainetankkiin, johon perään on tehty sovitteet neljälle rakettimoottorille ja kärkeen liitoskappale. Rakettimoottoreina käytetään ensimmäisillä lennoilla jäljelle jääneitä muunneltuja avaruussukkuloiden RS-25-moottoreita mutta myöhemmillä lennoilla ne on tarkoitus korvata tarkoitukseen suunnitelluilla moottoreilla.
Ensimmäisessä vaiheessa käytetään kahta kiinteän ajoaineen apurakettia avaruussukkulan tapaan. Apuraketit ovat kehitetty sukkuloissa käytetyistä mutta niissä on osioita neljän sijaan viisi.
Ensimmäisen raketin ja sen rahdin pääurakoitsijat ovat:
Marsilaiset
Marsilaiset ovat Mars-planeetan kuvitteellisia asukkaita. Nykytiedon mukaan Marsissa ei todellisuudessa ole kuvitellun kaltaista elämää.
Elämä Mars-planeetalla
Elämästä Marsissa on aiemmin spekuloitu paljon. Muun muassa Percival Lowell (1855–1916) oli vakuuttunut Marsin kanavien olemassaolosta. Kuitenkaan ei ole olemassa mitään merkkejä siitä, että Marsissa olisi koskaan ollut älyllistä elämää.
Tieteiskirjallisuus
Marsilaiset ovat olleet varsin suosittuja hahmoja tieteistarinoissa. Niitä ovat kuvanneet muun muassa Edgar Rice Burroughs (Mars-kirjat), H. G. Wells, Kurt Vonnegut ja Ray Bradbury. Wellsin romaanissa Maailmojen sota (1898) marsilaiset tekevät hyökkäyksen Maahan. Romaanin pohjalta tehdyssä kuunnelmassaan nuori Orson Welles säikäytti amerikkalaiset radionkuuntelijat vuonna 1938 luulemaan hyökkäystä todeksi.
Viihteessä
DC Comicsin sarjakuvahahmo Metsästäjä Marsista on kuvattu pitkäksi, kaljuksi ja vihreäihoiseksi humanoidiksi. Prätkähiiret ovat samannimisessä sarjassa marsilaisia, jotka tekivät maahan pakkolaskun. Marsilaisia näkyy myös useissa muissa sarjakuvissa, kuten Aku Ankoissa.
Populaarikulttuurissa marsilaiset on usein kuvattu niin sanottuina ”pieninä vihreinä miehinä”.
Nitrofurantoiini
Nitrofurantoiini (C8H6N4O5) on nitrofuraaneihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdisteellä on antibioottisia ominaisuuksia ja sitä käytetään lääkkeenä virtsatieinfektioiden hoidossa.
Fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa nitrofurantoiini on keltaista tai oranssia kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain hieman veteen, mutta liukenee paremmin polaarisiin orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, asetoniin ja dimetyyliformamidiin. Yhdiste on heikosti hapan ja sen pKa-arvo on 7,2. Yhdiste hajoaa valon vaikutuksesta.
Vaikutusmekanismi ja käyttökohteet
Nitrofurantoiini on vaikutukseltaan bakteriostaattinen ja tehoaa erityisesti gramnegatiivisiin bakteereihin kuten Escherichia coli ja Streptococcus-, Enterococcus- ja Shigella-suvun lajit. Sen sijaan resistenttejä ovat Proteus-, Pseudomonas- ja Klebsiella-sukujen bakteerit. Aineelle herkille bakteereille muodostuu harvoin resistenttiyttä, mikä viittaa useaan eri vaikutusmekanismiin. Bakteerien nitroreduktaasit pelkistävät nitrofurantoiinin nitroryhmän ja muodostuva yhdiste on reaktiivinen ja estää muun muassa DNA:n ja RNA:n biosynteesiä sekä proteiinisynteesiä. Se voi vaikuttaa myös sitruunahappokiertoon. Tämä johtaa bakteerisolujen lisääntymisen estymiseen ja solujen kuolemaan. Ihmisen elimistössä muodostuu hapettuneita aineenvaihduntatuotteita, esimerkiksi syano- ja hydroksyylijohdannaisia, joilla voi myös olla vaikutusta.
Nitrofurantoiini imeytyy ruuansulatuskanavasta hyvin ja nopeasti. Makrokiteinen nitrofurantoiini imeytyy hitaammin kuin mikrokiteiset valmisteet. Yhdiste tehoaa parhaiten virtsatietulehduksiin virtsan ollessa hieman hapanta. Nitrofurantoiinia käytetään pääasiassa virtsatieinfektioiden kuten virtsatientulehduksen ja virtsarakontulehduksen hoitoon. Nitrofurantoiini kuuluu WHO:n tärkeimpien lääkeaineiden listalle.
Haittavaikutukset
Tyypillisimpiä nitrofurantoiinin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat tyypillisimmin huonovointisuus, vatsakipu ja ripulointi. Harvinaisempia ovat vaikutukset hermostossa, allergiset oireet ja maksavauriot. Nitrofurantoiinille tyypillinen sivuvaikutus on keuhkovaurion riski ja erityisesti lääkkeen pitkittynyt käyttö voi johtaa keuhkofibroosiin. Keuhkovaurion oireita ovat kuumeilu, yskiminen ja vaikeutunut hengitys.
Synteesi
Nitrofurantoiinia voidaan valmistaa usealla eri menetelmällä. Tällaisia ovat muun muassa 5-nitrofurfuraalin eli 5-nitro-2-furaldehydin ja 1-aminohydantoiinin tai nitrofurfuraalin diasetaatin ja aminohydantoiinisulfaatin väliset reaktiot. Muodostuva tuote puhdistetaan kiteyttämällä nitrometaanista ja näin saadaan lääkekäyttöön soveltuvaa makrokiteistä nitrofurantoiinia.
Sétif
Sétif on kaupunki ja samannimisen maakunnan keskus Algeriassa. Kaupungin väkiluku on noin 252 000 (2008).
Roomalaisaikana se oli Mauretania Sitifensisin provinssin pääkaupunki.
Sétifissä toimii muun muassa Ferhat Abbasin yliopisto (Sétif 1 ja Sétif 2).
Reijo Laine
Reijo Artturi Laine (s. 28. tammikuuta 1937 Helsinki) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Aapo Lyytinen
Abraham (Aapo) Lyytinen (14. marraskuuta 1852 Liminka – 26. maaliskuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen runoilija. Hän julkaisi runojaan nimimerkillä Sampoinen.
Lyytinen toimi opettajana Kärsämäen kansakoulussa 1884–1886.
Matti Paloheimo (purjehtija)
Matti Ilmari Paloheimo (s. 4. joulukuuta 1935 Kajaani) on suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Paloheimo sijoittui olympialaisten Soling-luokassa Matti Jokisen ja Reijo Laineen kanssa 18:nneksi Montrealissa 1976. Hän sijoittui maailmanmestaruuskilpailuissa Louhi-luokassa seitsemänneksi vuonna 1972 ja kymmenenneksi vuonna 1970. Louhi-luokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli kuudes vuonna 1968.
Seuratasolla Paloheimo edusti Merenkävijöitä. Hän voitti Suomen-mestaruuden Louhi-luokassa vuosina 1968 ja 1973 sekä Soling-luokassa vuonna 1975.
Akonitiini
Akonitiini eli akoniitti-alkaloidi, on kasviperäinen myrkky, jota on muun muassa ukonhatun (Aconitum napellus) juurimukuloissa ja muissa osissa. Sitä on monissa kulttuureissa käytetty nuolimyrkkynä ja myrkkysyöteissä. Plinius kertoo, että merkittävät rikolliset tapettiin akonitiinilla, vähäisempiin käytettiin myrkkykatkoa (Conium maculatum).
Akonitiinin kemiallinen kaava on C34H47NO11, moolimassa 645,74 g/mol ja CAS-numero 302-27-2.
Kolmoskanava
Kolmoskanava (myös TV3, arkikielessä Kolmonen) oli suomalainen televisiokanava, joka toimi vuosina 1986–1992. Kolmostelevision omistivat Yle 50%, MTV Oy 35% ja Nokia Oy 15%. Nokia Oy:n kiinnostus tv-toimintaan selittyi sillä, että kanavasta suunniteltiin alun perin maksukanavaa. Nokia oli tuohon aikaan mukana vastaanotinvalmistuksessa, varsinkin eurooppalaisessa hotelli-tv-bisneksessä. Nokia olisi valmistanut (analogisen) maksu-tv:n vastaanottoelektroniikan.
Kaarlo Slöör
pienoiskuva|Kaarlo Slöör Kaarlo (Karl) Aleksanteri Slöör (18. tammikuuta 1833 Viipuri − 21. syyskuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen hovineuvos, runoilija, suomentaja ja Suomen virallisen lehden päätoimittaja. Slöör käytti nimimerkkejä Santala ja Kaarlo Santala.
Kolmoskanava
Osakekaupoilla MTV Oy sai Oy Kolmostelevisio Ab:n osake-enemmistön vuonna 1990, mikä lopulta johti Kolmoskanavan ja MTV:n yhdistymiseen uudeksi MTV3-kanavaksi vuoden 1993 alun kanavauudistuksessa. Siinä MTV:n aikaisemmin ykkös- ja kakkosverkoilla esittämät ohjelmat siirtyivät MTV3-kanavalle.
Kaarlo Slöör
Slöörin vanhemmat olivat seppämestari Gustaf Adolf Slöör ja Johanna Sofia Tammelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1851 ja valmistui filosofian maisteriksi 1857. Slöör toimi Pietarin suomalaisen seurakunnan koulujen tarkastajana 1857−1865, Suomen virallisen lehden toimittajana ja päätoimittajana 1865−1905 ja Finlands Allmänna Tidningin päätoimittajana 1900−1905. Slöör oli myös kenraalikuvernöörinkanslian kassanhoitajana 1884−1899.
Slöör sai kansallisen herätyksen jo Viipurin ruotsalaisessa lukiossa opiskellessaan, ylioppilasaikanaan vuonna 1854 hän keräsi runoja Kannakselta ja Inkerissä.
Kolmoskanava
Kolmoskanavan omistajan Oy Kolmostelevisio Ab:n toimitusjohtajana toimi 1. joulukuuta 1986 alkaen Heikki Lehmusto. Yhtiön ohjelmajohtajana toimi Heikki Seppälä.
Kaarlo Slöör
Slöör julkaisi runoja salanimellä Santala, muun muassa Mansikoita ja mustikoita -nimisessä kalenterissa 1860, ja suomensi William Shakespearen Macbethin 1864 ja osia Vänrikki Stoolin tarinoista sekä Henrik Ibsenin Nukkekoti-näytelmän. Ensin mainittu oli ensimmäinen Suomessa koskaan tehty Shakespeare-suomennos. Slöör sai Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran palkinnon samana vuonna eli 1864.
Kolmoskanava
Taustaa
Yleisradio oli rahoittanut 1950-luvun loppupuolella alkanutta televisiotoimintaansa lupamaksuilla sekä vuokraamalla lähetysaikaa Oy Mainos-TV-Reklam Ab:lle (vuodesta 1982 MTV Oy), joka hankki tulonsa myymällä mainosaikaa. 1980-luvulle tultaessa mediakentällä tapahtuneet murrokset, kuten erilaisten kaapeli- ja taivaskanavien sekä videonauhureiden tulo markkinoille pelättiin vievän Yleisradion ja MTV:n katsojia. Myös vuonna 1985 aloittaneiden paikallisradioiden pelättiin uhkaavan MTV:n mainosmyyntiä. Oy Kolmostelevisio Ab perustettiin marraskuussa 1985 turvaamaan Yleisradion ja MTV:n asema ja mainostulot sekä estämään lehdistön pääsyä alalle.
Kaarlo Slöör
Slöörin vaimo vuodesta 1863 oli Aina Emilia Ehrnström (s. 1845, k. 1929), heidän tyttärensä Mary Helena Slöör (s. 1868, k. 1947) oli naimisissa Akseli Gallen-Kallelan (s. 1865, k. 1931) kanssa.
Desulo
Desulo on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 350 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 74,50 neliökilometriä. Se sijaitsee 888 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Kolmoskanava
Yhteiskunnallinen vaikutus
Kolmoskanava oli Suomen ensimmäinen valtakunnallinen televisiokanava, jolla lähetettiin alueellisia mainoksia. Se oli myös ensimmäinen kanava, joka ei tuottanut itse mitään ohjelmiaan, ja MTV:ltäkin hankittua ohjelmistoa oli vain pieni osa. Suurimpia tuottajia olivat VipVision, Broadcasters, Crea-yhtiöt ja Vizor.
Kolmostelevisio kasvatti merkittävän joukon sekä tuottajia, markkinointi-ihmisiä että tähtiä suomalaiseen tv-maailmaan ja loi kokonaan uuden aluemainonnan tuotantojärjestelmän, joka mahdollisti tv-mainonnan käytön myös muille kuin valtakunnallisille mainostajille.
Kolmoskanavan oli alun perin tarkoitus olla täysin suomalainen viihdekanava. Kun Yleisradio ja MTV ajautuivat kilpailemaan sekä toistensa että Kolmoskanavan kanssa, kolmosverkko myytiin MTV:n omaksi kanavaksi.
Ohjelmisto
Kolmoskanava aloitti lähetyksensä Espoon lähettimestä 1. joulukuuta 1986. Ensimmäinen esitetty ohjelma oli elokuva Sound of Music. Kanavan ensimmäisen yhdeksän kuukauden aikana lähetettiin joka ilta yksi elokuva, jotain urheilua kuten NHL-jääkiekkoa ja mahdollisesti jotain muuta ohjelmaa. Ohjelmatarjontaa oli niin vähän, että yhdelle kuvaruudulliselle mahtui kolmen päivän ohjelmatiedot.
Vuosien 1987–1988 aikana Kolmoskanavan näkyvyysalue laajeni kattamaan myös Pirkanmaan, Päijät-Hämeen ja Varsinais-Suomen.
1987 heinäkuun ajan kanava piti taukoa, elokuussa ohjelmistossa oli elokuvien lisäksi sarjojen pilottijaksoja ja 1. syyskuuta 1987 kanavan ohjelmisto laajeni kattamaan koko alkuillan ja monipuolistui huomattavasti. Silti Kolmoskanavan ohjelmisto oli Yle TV1:een ja Yle TV2:een verrattuna niukka: vain tiistai-, torstai- ja perjantai-iltaisin ohjelmistoa oli niin paljon, että ohjelmisto päättyi kello 23:n jälkeen. Muina päivinä ohjelmisto päättyi aikaisemmin.
Kolmoskanavan johto oli lupaillut ohjelmantekijöiksi ”uusia kasvoja”, mutta ohjelmia tuli tekemään pikemminkin vanhoja konkareita kuten Timo T. A. Mikkonen (iltapäivämakasiini Tänään, tässä ja nyt) sekä Lenita Airisto ja Seppo Heikki Salonen (keskusteluohjelma 7. hetki). Jyrki Otila ja Reijo Salminen vetivät lähes päivittäin lähetettyä Kolmosvisaa. Jouko Konttisen tuottamaa musiikkiohjelmaa Jukeboxia juonsi Mikko Alatalo. Elokuvia valikoi ja esitteli Peter von Bagh. Luvattu laaja kotimainen ohjelmatuotanto kutistui aluksi vähiin. Kanavan suomalaisia draamasarjoja olivat Tapio Suomisen nuortensarja Kasvu ja englanninkielinen poliisisarja Walker, jolla tähdättiin vientimarkkinoille.
Vuonna 1990 aloitettu komediasarja Hyvät herrat osoittautui todelliseksi menestykseksi, samoin kuin räväkkä keskusteluohjelma Hyvät, pahat ja rumat (1992).
Kolmoskanavalla alkaneita ja sieltä MTV3-kanavalle siirtyneitä ohjelmia ovat Frank Pappa Show (1991–1994), Joka kodin asuntomarkkinat (1991–2010), Kauniit ja rohkeat (1992–), Megavisa (1991–1995), Ruutulippu (1990–2007), Simpsonit (1991–) ja Speden Spelit (1988–2002).
Vuosien 1986–1990 tunnukset
Kolmoskanavalla oli vuosina 1986–1990 erilaiset alku- ja lopputunnukset.
Alkutunnus alkoi äkillisesti ja tunnusmusiikki alkoi soida heti tunnuksen alussa. Tunnuksessa oli sinimusta tausta, jolla pyöri metallikolmio. Alkutunnuksen alussa kolmio oli kaukana katsojasta, lähestyi katsojaa ja katosi kuvaruudun ulkopuolelle. Ylhäältä ilmestyi kanavan nimi isoilla kirjaimilla kirjoitettuina normaalipaksuisella, valkoisella fontilla ja kolmio tuli takaisin ruutuun. Teksti laskeutui kolmion alapuolelle. Tunnuksen lopussa kolmio pysähtyi.
Lopputunnuksen tausta oli sininen ja siinä oli lattia, jossa toistui kolmiologo kohokuvioisena. Metallikolmio ilmestyi tyhjästä kuvan keskelle ja lähestyi katsojaa samalla, kun se pyöri, ja pysähtyi. Kolmion lähelle ilmestyi taustalta kolme rinnakkaista raitaa, jotka myötäilivät kolmion vasenta reunaa ja alapuolta. Kolmiota lähimpänä oleva raita oli punainen, keskimmäinen vihreä ja kauimpana oleva sininen (vaaleampi sininen kuin taustaväri). Kanavan nimi isoilla kirjaimilla ja lihavoidulla fontilla kirjoitettuna laskeutui ylhäältä metallikolmion alle raidoille. Tunnussävel oli sama kuin alkutunnuksessa, mutta sen sovitus oli erilainen. Toisin kuin alkutunnuksessa, musiikki alkoi soida vasta kolmion ilmestyessä kuvaruutuun.
Sekä alku- että lopputunnuksen lopussa kolmio peitti suuren osan kuvaruutua. thumb|Kolmoskanavan mainoskatkotunnuksen kuvaa 1987–1990.|295x295px
Vuosien 1986–1990 aikana on ollut kahdenlaisia mainoskatkotunnuksia. Vuosina 1986–1987 mainoskatkotunnuksessa oli samanlainen sinimusta tausta kuin alkutunnuksessa. Vasemmalta reunalta ilmestyi kolmio, joka pyöri kuvan alalaidassa, kunnes se pysähtyi oikeaan reunaan. Kolmion viereen ilmestyi teksti ”jatkuu”. Mainoskatkotunnuksessa kolmio näytti huomattavasti pienemmältä kuin alku- ja lopputunnuksissa.