cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1974 loppuottelu
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1974 loppuottelu pelattiin 7. heinäkuuta 1974 Münchenin olympiastadionilla, Münchenissä. Loppuottelussa kohtasivat Länsi-Saksa sekä Alankomaat. Länsi-Saksa voitti ottelun 2–1 ja voitti näin sen historian toisen mestaruuden. Saksan maalit tekivät Paul Breitner ja Gerd Müller. Alankomaiden ainoan maalin teki Johan Neeskens. Ottelun erotuomarina toimi englantilainen Jack Taylor.
Ottelu
Joukkueen kapteeni on merkitty (c) -merkinnällä
Polski Fiat 126p
thumb|200px|FSM 126p
Polski Fiat 126p (FSM 126p) on puolalainen kansanauto, jota valmistettiin vuosina 1973–2000. Se oli uudelleennimetty Fiat 126, nimen perään lisätty kirjain ”P” erottaa sen muualla tuotetuista Fiateista. Tuotannon aloitti PHZ Polmot italialaisella lisenssillä, joka uudisti nimensä FSM:ksi.Auto tunnettiin Puolassa lempinimellä Maluch, joka tarkoittaa pikkuista.
Vuosina 1989–1992 mallia vietiin Australiaan nimellä FSM Niki. Se oli tuolloin edullisin Australiassa myyty automalli.
Keravanjoen koulu
thumb|300px|Keravanjoen koulun yläkoulu (Jaakkolan toimipiste) Keravanjoen koulu on Keravalla sijaitseva peruskoulu. Lukuvuonna 2020-2021 käytössä on ​Jaakkolan toimipiste, jossa toimivat vain luokat 1-3 ja 7-9.
Vuonna 2019 Keravajoen koulussa opiskeli 459 oppilasta (vuonna 2016 yhteensä 726 oppilasta). Vuonna 2019 osa vuosiluokista oli jo siirtynyt tilapäisesti toisiin kouluihin (aiemmin vuonna 2016 toimi vielä luokka-asteiden 1-6 alakoulu eli Laipilan toimipiste ja luokka-asteiden 7-9 yläkoulu eli Jaakkolan toimipiste).
Daniel Wheeler
Armeija
Daniel syntyi Lontoossa. Hänen vanhempansa kuolivat hänen ollessaan nuori, ja 12-vuotiaana hän liittyi merivoimiin. Tuolloin Englannin ja Ranskan välillä oli jatkuvasti sotia, joihin hän osallistui hyvällä menestyksellä. Myöhemmin hän liittyi maavoimiin ja taisteli Alankomaissa. Vuonna 1795 hän purjehti rykmenttinsä kanssa Länsi-Intiaan. Alus joutui hirmumyrskyyn ja miehistöä vaivasi sairaudet. Myös Daniel oli lähellä kuolemaa. Tämä sai hänet ajattelemaan elämän tarkoitusta ja hän päätti erota palveluksesta.
Maanviljelijä
Daniel muutti siskonsa luokse Sheffieldiin. Hänen siskonsa Barbara ja hänen miehensä olivat kveekareita. Danielista tuli myös kveekari vuonna 1897. Hän meni naimisiin Jane Bradyn kanssa, joka oli myös kveekari. He saivat kuusi lasta. Daniel työskenteli Sheffieldissä viljakauppiaana, mutta vuonna 1809 kasvava perhe muutti lähistöllä olevalle maatilalle. Danielilla ei ollut kokemusta maanviljelystä, mutta kova työ ja halu oppia maanviljelyä saivat hänen maatilansa menestymään.
Pietari
Venäjän keisari Aleksanteri I halusi kuivattaa Pietarin lähellä olevat suot. Daniel ilmoittautui vapaaehtoiseksi ja hän vakuutti keisarin suunnitelmallaan. Hän muutti perheineen Venäjälle vuonna 1817. He asettuivat Pietarin lähettyvillä olevaan Ohtaan. He alkoivat kuivata suota. Apunaan heillä oli venäläisiä sotilaita kaivamassa kuivatusojia. He kuivasivat 1000 hehtaaria maata viljelyskäyttöön, ja vuonna 1819 he saivat ensimmäisen sadon, joka oli erinomainen. He laajensivat kuivatustöitä ensin Volkovaan (Sutela) ja vuosina 1826-1832 kolmanteen kohteeseen Shushariin (Suosaari).
Lähetystyö
Daniel tunsi kutsumuksen lähteä lähetystyöhön. Hänen poikansa William ja Daniel jr. ottivat maatilat hallintaansa. Heidän äitinsä Jane jäi poikien luokse Venäjälle nuorimpien lastensa Jenny ja Joshua kanssa. Kuitenkin pian vuonna 1832 sekä Jane että Jenny kuolivat. Danielin poika Charles seurasi isäänsä lähetystyömatkalla. Matka kulki Rio de Janeiron, Australian, Tahitin, Sandwichsaarten ja Havaijin kautta takaisin Australiaan. Hän palasi Lontooseen vuonna 1838, jonka jälkeen hän matkusti Venäjälle tapaamaan perhettään ja käydäkseen vaimonsa Janen ja tyttärensä haudoilla. Sitten hän purjehti yksin Pohjois-Amerikkaan, missä hän vietti suurimman osan vuodesta 1839. Palattuaan samana vuonna Eurooppaan, hänen poikansa Charles kuoli. Seuraavana vuonna 1840 hän matkusti jälleen Pohjois- Amerikkaan, missä hän kuoli vielä samana vuonna.
Wheelerit ja Finlayson
Wheelerin suvulla oli suuri vaikutus Finlaysonin tehtaan syntyyn ja kehitykseen vuosina 1819–1844.
Daniel Wheeler
Daniel Wheeler vanhempi on ollut ilmeisesti vaikuttamassa James Finlaysoniin vuonna 1819, kun hän on ollut aikeissa perustaa tehdasta Tampereelle. James Finlayson oli myös kveekari, joka asui Pietarissa.
William Wheeler
Daniel Wheelerin poika William Wheeler (k. 1836) oli Ferdinand Uhden kanssa järjestelemässä Finlaysonin tehtaan ostoa James Finlaysonilta vuonna 1835. Hän kävi Tampereella katsomassa tehdasta ennen tarjousta. Lopulta tehtaan kaupoista sovittiin vuonna 1836. Tehtaan omistajiksi tulivat Georg Adolf Rauch ja Carl Samuel Nottbeck. William Wheeler oli äänetön yhtiökumppani ja Ferdinand Uhdesta tuli tehtaan isännöitsijä. William Wheeler kuoli vielä samana vuonna 1836.
Sarah Wheeler
Daniel Wheelerin tytär Sarah Wheeler (1807–1867) peri William Wheelerin kuoltua hänen osuutensa Finlaysonista.
Joshua Wheeler
Daniel Wheelerin poika Joshua Wheeler (k. 1841) oli mukana järjestelemässä puuvillatilausta Finlaysonin tehtaille Liverpoolissa vuonna 1837.
Daniel Wheeler jr.
Daniel Wheelerin poika Daniel Wheeler jr. (k. 1848) tuli mukaan Finlaysonin toimintaan vuonna 1841. Hän matkusti Tampereelle kesäkuussa 1841. Yhtiön viralliseksi osakkaaksi hän tuli vuonna 1842, kun yhtiösopimukseen oli kirjattu pykälä orjuuden vastustamisesta. Se oli kveekareille tärkeä tavoite. Suurin osa Finlaysonin käyttämästä puuvillasta oli lähtöisin Yhdysvaltain etelävaltioista, joissa käytettiin orjatyövoimaa. Puuvillan lisäksi Daniel Wheeler jr. toimi aktiivisesti myös koneiden ja laitteiden hankinnassa Englannista. Hän oli yhtiön osakkaana vuosina 1841–1847.
Helsingin Työkanava HeTy ry
Helsingin Työkanava HeTy ry on vuonna 1993 perustettu yhdistys, joka valmentaa ja auttaa työnhakijoita pääsemään takaisin työuralle. Helsingin Työkanava sijaitsee Sörnäisissä. Helsingin Työkanavan hallituksen puheenjohtajana toimii Maija Makkonen ja toiminnanjohtajana Anna-Maria Kantola. pienoiskuva|Helsingin Työkanava sijaitsee osoitteessa Sörnäisten rantatie 31.
Yhdistyksen historiaa
1990-luvun taloudellisen laman seurauksena tuhansia ihmisiä jäi vaille työtä ja he alkoivat järjestäytyä ja perustaa yhdistyksiä. Helsingin Työttömät HeTy ry perustettiin 6.5.1993. Taustalla oli aktiiveja Pääkaupunkiseudun Työttömät –yhdistyksestä. HeTyn tarkoituksena oli tukea työnhakijoita heidän sosiaalisessa kriisissään sekä vaikuttaa yhteiskuntaan työpaikkojen luomiseksi ja työttömien aseman parantamiseksi. HeTy osallistui Murrostorstain, työttömien suurmielenosoituksen, organisointiin. Helsingin kaduille kokoontui 4.11.1993 arvioiden mukaan 20 000 ihmistä protestoimaan työttömyyttä ja sosiaaliturvan heikentämistä vastaan.
Yhdistyksen tilat sijaitsivat aluksi Tennispalatsissa. Vallilaan HeTy muutti vuonna 1997, kun Tennispalatsista tuli elokuvateatteri. Yhdistys siirtyi Katajanokalle 2016-2017 välillä ja nimi muutettiin Helsingin Työkanava HeTy ry:ksi. Toukokuusta 2021 alkaen yhdistyksen toimitilat löytyvät Sörnäisistä, osoitteesta Sörnäisten rantatie 31.
Toiminta
Helsingin Työkanavan toiminnan ytimessä on työnhakijoiden auttaminen ja valmentaminen uusille työurille. Tämä tapahtuu järjestämällä ICT-kursseja, neuvontaa, uravalmennusta, liikuntapalveluja, opintopiirejä, taidenäyttelyjä, ryhmätoimintaa ja retkiä. Toiminta on avointa kaikille. Yhdistyksen toimialaan kuuluu myös tapahtumapalvelu, joka sisältää catering-palveluita sekä erilaisiin tilaisuuksiin tarvittavan kaluston vuokraamista. Yhdistyksen tiloissa toimii lounaskahvila. Helsingin Työkanavassa on mahdollista suorittaa Tietoyhteiskunnan Kehittämiskeskus ry:n määrittelemiä tietokoneen käyttäjän tutkintoja: tietokoneen käyttäjän @-, A- ja AB-kortteja. Yhdistys järjestää Adoben ohjelmien kursseja (Photoshop, InDesign, Illustrator) sekä alkeiskursseja ihmisille, joilla ei vielä ole paljoakaan kokemusta tietokoneista.
HeTy on historiansa aikana ottanut aktiivisesti kantaa ja nostanut työttömyyteen ja syrjäytyneisyyteen liittyviä kysymyksiä keskusteluun pysyen samalla itse puoluepoliittisesti sitoutumattomana. Yhdistys on pitänyt yhteyttä kaupungin virkamiehiin ja poliittisiin päättäjiin sekä järjestänyt ja osallistunut useisiin mielenosoituksiin. Helsingin Työkanavassa järjestetään Viikkotapaamisia, joihin on osallistunut suuri joukko päättäjiä ja asiantuntijoita ministereistä virkamiehiin ja yhdistyksiin. Viikkotapaamisissa on käsitelty kysymyksiä työllistymisestä, sosiaaliturvan muutoksista ja yhteiskunnan tilasta. .
Aiheesta muualla
Yhdistyksen kotisivut: https://hety.fi/
Serkkola, Eira: Helsingissä on lähes 38 000 työtöntä – nyt moni pääsee työn syrjään kiinni. https://www.kirkkojakaupunki.fi
True Stories – tositarinoita Teksasista
True Stories – tositarinoita Teksasista (True Stories) on Talking Heads -yhtyeestä tunnetun David Byrnen ohjaama yhdysvaltalainen satiirinen komediaelokuva vuodelta 1986. Se julkaistiin samoihin aikoihin Talking Headsin samannimisen musiikkialbumin True Stories kanssa. David Byrne esittää elokuvan stetson-hattuista ”juontajaa", joka kiertelee avoautollaan kuvitteellisessa Texasin pikkukaupungissa nimeltä Virgil, jossa valmistaudutaan osavaltion 150-vuotisjuhliin. Toista pääosaa, vaimoa etsivää ujoa vanhaapoikaa näyttelee John Goodman.
Byrne sai idean elokuvaan keräämistään paikallislehtien jutuista, jotka kertoivat pikkukaupunkien erikoisista tapahtumista. Elokuvan rakenne on episodimainen ja dokumenttielokuvaa jäljittelevä ilman selvää jatkuvaa juonta.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Pertti Avola kutsui elokuvaa kuivakkaalla huumorilla ryyditetyksi persoonalliseksi lisäksi Suomen videoelokuvatarjontaan. Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Pjotr Bessonov
thumb|upright|Pjotr Bessonov Pjotr Aleksejevitš Bessonov (1828−1898) oli venäläinen kansanrunoudentutkija. Hän oli slaavilaisten kielten professorina Harkovan yliopistossa ja on julkaissut kokoelmia ja tutkimuksia eteläslaavilaisesta kansanrunoudesta, Kirejevskin suuren venäläisen kansanrunojen kokoelman, valkovenäläisiä kansanrunoja (1871) ja Kerjäläisten hengellisiä lauluja (Kaleki perehožije).
Englannin sisällissota
Englannin sisällissota (1642–1651) oli sarja aseellisia konflikteja ja poliittista juonittelua parlamentaristien ("keropäät") ja rojalistien ("kavaljeerit") välillä Englannissa koskien pääasiallisesti hyväksyttäviä hallitsemisen tapoja. Ensimmäisessä (1642–1649) ja toisessa (1648–1649) sodassa olivat vastakkain kuningas Kaarle I:n tukijat ja "pitkän parlamentin" tukijat, kun taas kolmannessa sodassa (1649–1651) vastakkain olivat kuningas Kaarle II:n tukijat ja "peränipukan parlamentin" tukijat. Sota päättyi parlamentin voittoon Worcesterin taistelussa 3. syyskuuta 1651.
Sodan lopputulos oli kolmijakoinen: Kuningas Kaarle I:n oikeudenkäynti ja teloitus, hänen poikansa Kaarle II:n karkotus ja Englannin monarkian korvaaminen ensin Englannin tasavallalla (1649–1653) ja sitten Protektoraatilla (1653–1659) Oliver Cromwellin oman vallan alla. Englannin kirkon monopoli Kristuksen palvomisessa päättyi voittajien lujittaessa perustettua "Protestanttien ylemmyys" -yhteisöä Irlannissa. Sodat muuttivat perustuslakia niin, että monarkki ei voi hallita ilman parlamentin suostumusta. Tämä konsepti lujitettiin laillisesti kuitenkin vasta osana "Mainiota vallankumousta" vuonna 1688.
Terminologia
Termi "Englannin sisällissota" kirjoitetaan usein yksikössä, vaikka historioitsijat usein jakavatkin konfliktin kahteen tai kolmeen eri sotaan. Vaikka termi kuvaa tapahtumia Englannissa, heti alusta alkaen konflikti käsitti sotia ja sisällissotia sekä Skotlannissa että Irlannissa.
Toisin kuin muissa Englannin sisällissodissa, jotka perustuivat siihen kenen tulisi hallita eikä siihen miten valtiota tulisi hallita, tämä sota oli keskittynyt enemmän siihen tapaan miten Englannin, Skotlannin ja Irlannin kuningaskuntia hallittiin. Vuoden 1911 Encyclopædia Britannica kutsui konflikteja Suureksi kapinaksi, samalla kun useimmat historioitsijat – eritoten marxilaiset – ovat pitkään suosineet termiä Englannin vallankumous.
Kuninkaan valta
Sisällissota alkoi lähes 40 vuotta Englannin kuningatar Elisabet I:n kuoleman jälkeen. Elisabetin kuolema oli johtanut hänen serkkunsa, Skotlannin kuningas Jaakko VI:n nousuun Englannin valtaistuimelle nimellä Jaakko I, mikä loi ensimmäisen Skotlannin ja Englannin unionin. Skottien kuninkaana Jaakko oli tottunut Skotlannin heikkoon parlamentaariseen traditioon siitä asti, kun nousi Skotlannin hallituksen valtaan vuonna 1583, joten otettuaan vallan vanhan rajan eteläpuolella uusi Englannin kuningas oli häpeissään pakotteista, joita parlamentti yritti asettaa vaihtokauppana rahasta. Tästä huolimatta Jaakon ylellisyys tarkoitti sitä, että hän oli jokavuotisesti rahat vähissä ja hänen tuli kutsua koolle parlamentteja usein.
Jaakon ylellisyys karkaistui hänen rauhallisen luontonsa ansiosta, jolloin hänen poikansa Kaarle I noustessa valtaan Englannin ja Skotlannin valtaistuimille vuonna 1625 olivat molemmat valtakunnat kokeneet suhteellista rauhaa, sekä sisäisesti että myös suhteissaan toistensa kanssa, niin pitkään kuin kukaan kykeni muistamaan. Kaarle halusi yhdistää Englannin, Skotlannin ja Irlannin yhdeksi uudeksi kuningaskunnaksi täyttäen isänsä haaveet. Monia Englannin parlamentaristeja epäilyttivät nämä aikeet, koska he pelkäsivät, että uuden valtakunnan luominen voisi tuhota vanhat Englannin perinteet, jotka olivat sitoneet englantilaista monarkiaa. Kun Kaarle säilytti isänsä kannan kruunun vallassa (Jaakko oli kuvannut kuninkaita "pieniksi jumaliksi maanpäällä, jotka jumala valitsi "kuninkaitten jumalallisten oikeuksien doktriinin" mukaisesti), saivat parlamentaristien epäilyt hieman oikeutusta.
Parlamentti Englannin perustuslaillisessa rungossa
Ennen taistelemista Englannin parlamentilla ei ollut isoa pysyvää roolia Englannin hallinnon systeemissä. Sen sijaan parlamentti toimi väliaikaisena neuvonantokomiteana. Parlamentti kutsuttiin koolle vain, kun monarkki katsoi sen sopivaksi. Kutsumisensa jälkeen parlamentin jatkuva olemassaolo oli kuninkaasta riippuvainen, sillä hän kykeni hajottamaan sen milloin tahansa.
Siten, turvatakseen heidän yhteistyönsä monarkit antoivat säätyläisille (ja vain säätyläisille) luvan äänestää edustajia alahuoneeseen. Kokoonnuttuaan ylähuoneen kanssa nämä edustajat muodostivat parlamentin. Parlamentit siten antoivat säätyläisten edustajien tavata, pääosin jotta he voisivat antaa sanktionsa mistä tahansa veroista, joita kuningas olettaisi äänestäjiensä keräävän. Samalla edustajat pystyivät myös myöntämään ja lähettämään menettelytapaehdotuksia kuninkaalle lakiehdotteitten muodossa. Kuitenkaan parlamentilla ei ollut mitään juridisia välineitä, joilla pakottaa aloitteensa monarkille muuta kuin uhka kuninkaan suunnitelmiin tarvittavien rahojen hyllyttämisestä.
Parlamentin huolet ja oikeuden vetoomus
Monia huolenaiheita nousi esiin Kaarlen avioliitosta roomalais-katoliseen Ranskan prinsessa Henrietta Mariaan vuonna 1625. Heidät naitettiin heti Kaarlen noustua valtaistuimelle. Kaarlen avioliitto nosti esiin huolen siitä, että hänen lapsensa, mukaan lukien kruununperillinen, saattaisivat kasvaa katolisiksi. Tämä oli hälyttävä näkymä virallisesti protestanttiselle Englannille, jossa Englannin kirkkoa johtaa ylin kuvernööri eli tässä tapauksessa kuningas.
Kaarle oli myös innokas toimimaan protestanttien puolella kolmikymmenvuotisessa sodassa, joka jo riehui Euroopassa. Tämä kuitenkin johti vastustukseen parlamentissa, koska ulkomaan sodat toivat suuria kustannuksia ja kruunu voisi nostaa veroja vain parlamentin suostumuksella. Kaarle poti uusia rahallisia ongelmia, kun hänen ensimmäinen parlamenttinsa ei suostunut antamaan hänelle perinteistä oikeutta kerätä tullia koko valtakautensa aikana. Sen sijaan parlamentti päätti antaa hänen kerätä sitä vain väliaikaisesti.
Sota alkaa
Englannin kuningas Kaarle I jätti Lontoon 1642 parlamentin haltuun, joka näin sai koko Kaakkois-Englannin, valtakunnan tärkeimmän keskuksen ja maan laivaston haltuunsa. Loppusodan ajan Kaarlen tärkein tavoite oli vallata kaupunki takaisin. Kaarle epäonnistui ensi yrityksellä syksyllä 1642, mutta hankki uutta yritystä varten Irlannista lisävoimia tekemällä välirauhan saaren kapinallisten kanssa. Parlamentti vastasi tähän liittoutumalla skottien kanssa, jotka tunkeutuivat alkuvuodesta 1644 Pohjois-Englantiin.
Syksyllä 1644 rojalistit menettivät toisen tukialueensa (Walesin ohella), kun skottien ja parlamentin yhdistynyt armeija voitti Marston Moorin taistelun 2. heinäkuuta ja York sekä Newcastle menetettiin samana syksynä. Talvella 1644–1645 parlamentti uudelleenorganisoi armeijansa ja syntyi niin sanottu uusimallinen armeija, joka löi Kaarlen Nasebyn taistelussa 14. kesäkuuta 1645. Toukokuussa 1646 Kaarle lopulta antautui skoteille.
Toinen vaihe
pienoiskuva|[[Oliver Cromwell.]] Sisällissodan toinen vaihe alkoi vuonna 1648 Kaarlen luvattua suostua skottien vaatimuksiin. Parlamentin uusimallinen armeija oli kuitenkin edelleen voitokas lyöden skotit Prestonin taistelussa 17. elokuuta. Parlamentti teloitti Kaarle I:n 1649 oikeudenkäynnin jälkeen, mutta hänen poikansa Kaarle II pääsi uuteen sopimukseen skottien kanssa 1650. Cromwell palasi takaisin Englantiin Irlannista, jossa oli ollut taistelemassa kapinallisia vastaan, ja hyökkäsi Skotlantiin voittaen skotit. Vaikka Cromwell olikin voitokas, hän ei kyennyt estämään Kaarle II:n marssimista Englantiin uuden armeijan kanssa vuonna 1651, toiveenaan sytyttää sisällissota uudestaan. Lopulta Kaarle kärsi tappion Cromwellille syyskuussa Worcesterin taistelussa.
Irlannin kapinalliset Cromwell kukisti vuosina 1649–1651 erittäin raa'asti ja takavarikoi sen jälkeen suuria maa-alueita karkottaen monia katolisia asuinseuduiltaan. Tämä menettely oli luultavasti kosto irlantilaisten vuonna 1641 tekemistä raakuuksista, mutta ei ole väärin puhua etnisestä puhdistuksesta.
Valta kuningaskunnissa siirtyi sodan päätyttyä Cromwellin tasavaltalaishallitukselle.
Han Su-an
Han Su-an (myös muodossa Han Soo-ann, 18. kesäkuuta 1926 – 4. tammikuuta 1998 Soul) oli eteläkorealainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Han voitti 51 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Lontoossa 1948. Helsingissä 1952 hän sijoittui jaetulle viidennelle sijalle.
Taipalus
Taipalus on saari Naantalin ja Paraisten kaupungeissa Saaristomerellä. Saaren pinta-ala on 0,96 neliökilometriä ja sen suurin pituus on 2,1 kilometriä. Saaresta kuuluu 31 hehtaaria Paraisiin sekä vesialuetta 249 hehtaaria. Paraisiin kuuluvaa aluetta ympäröi Naantali, täten alue on Paraisille ekslaavi. Ennen vuoden 2009 kuntaliitoksia saari kuului Rymättylän ja Nauvon kuntiin. Saari on kallioinen ja metsäinen, mutta sillä sijaitsee myös kolme entistä maatilaa ja näiden vanhat peltoalueet sekä useita lomarakennuksia.
Nykyinen kesäasutus painottuu saaren pohjoisrannalle, joko on lähes täyteen rakennettu. Saaren etelärannalla on vain muutamia huviloita. Ainoat suojaisemmat satamalahdet löytyvät saaren etelärannalta.
Saaren sisäosissa on neljä entistä viljelysaluetta, joita ei enää viljellä. Muutoin saaren luonto on kallioista ja mäntyvaltaista saaristoluontoa. Saaressa ei ole sähköä, mutta sinne on vedetty puhelinkaapeli. Saaren välittömässä läheisyydessä ovat pienemmät saaret Pinokari, Pahaluoto, Taipalhauta, Verokari ja Pitkäkari. Näistä Pahaluodossa ja Pinokarilla on huvila-asutusta. ( Merikortti 2011 ja Taipaluksen peruskartta)
Naantali ja Parainen valmistelevat esitystä jossa Koukkurin saari siirtyisi Paraisille ja Paraisiin osittain kuuluva Taipaluksen saari kokonaan Naantalille.
Historia
Saaren varhaisvaiheista löytyy muutamia mainintoja Rymättylän historian osassa I. Tämän mukaan saari oli jo 1600-luvulta usean eri talon omistuksessa lähinnä heinä- ja laidunmaana. Omistavia taloja mainitaan olleen seuraavista kylista: Nauvon pitäjän Innamo kylä (2)ja seuraavista Naantalin pitäjän kylistä; Kuivainen (1), Valtanen (1), Maanpää (1), Salo (2), Kaasta (2) ja Pappila (1). Saman lähteen mukaan kolme Maanpään torpparia poltti saaressa kaskea vuonna 1765 huonolla menestyksellä, sillä irti päässyt palo poltti koko saaren metsän. Vuonna 1770 kirkkoherra Wallenius haki saarelle laidunnuskieltoa heinäsadon jatkuvan huononemisen takia. Tätä kuitenkin vastustivat huonoilla niityillä varustetut Valtasen kylän talot. Pysyvää asutusta ei saarelle mainita syntyneen Ruotsin vallan aikana.
Kurt Austin
Kurt Austin on kuvitteellinen henkilö Clive Cusslerin ja Paul Kemprecosin luomassa NUMA Files -kirjasarjassa.
Taipalus
Historia
Saaren vanhin säilynyt rakennuskanta koostuu kolmesta entisestä tilasta, joissa ei enää ole vakinaista asutusta. Näistä yksi on aiemman Nauvon, nykyisen Paraisten puolella (Saarela) ja kaksi Naantalin puolelle. Naantalin puoleinen osuus saaresta jakaantuu kuuden eri maarekisterikylän alueisiin (Salo, Valtanen, Kaarslahti, Kuivainen, Maanpää, Rymättylän Pappila), ja saarella on nykyään kaksi Taipalus nimistä entistä maatilaa, jotka kuuluvat eri Naantalin kyliin (Salo 2:2 ja Valtanen 2:14). Paraisten puolen osuus kuuluu entisen Nauvon Innamon kylään.
Kurt Austin
Austin on syntynyt 6. joulukuuta vuonna 1961. Hän on yli 180 senttiä pitkä, painaa noin 90 kiloa ja hänen silmänsä ovat vihreät ja hiukset hopeanväriset. Silloin kun Austin ei ole seikkailemassa NUMAn eri tehtävissä toverinsa Joe Zavalan kanssa, hän on kotonaan Virginian Fairfaxissa Potomacjoen varrella.
Oriol Bohigas
thumb|Oriol Bohigas vuonna 2013. Oriol Bohigas i Guardiola (20. joulukuuta 1925 Barcelona – 30. marraskuuta 2021 Barcelona) oli katalonialainen arkkitehti. Hän toimi muun muassa Barcelonan arkkitehtuurikoulun (ETSAB) professorina.
Kurt Austin
Austin keräilee erilaisia käsiaseita, joita hänellä onkin huomattava valikoima. Hän on meri-insinööri ja pätevin mahdollinen sukeltaja; kirjassa NOLLAPISTE mainitaan hänen olleen aiemmin CIAn palveluksessa jolloin hän pelasti näitä kiinnostaneita laivanhylkyjä.
Taipalus
Historia
Rymättylän historian isäntäluettelossa mainitaan Valtasen Taipaluksen torpan ensimmäinen isäntä vuodelta 1821. Torppa muuttui lohkotilaksi 1920. Maanpään kylän Taipaluksen torpan isännät tunnetaan vuosilta 1859 - 1911 ja vastaavan lohkotilan isännät vuodesta 1919. Tällä ja Valtasen Taipaluksella ovat olleet yhteiset omistajat vuodesta 1932 alkaen.Tila on nykyään kesäasuntona. Salon (Salonkylän) Taipaluksen lohkotilan ensimmäinen isäntä mainitaan vuodelta 1914. Tila autioitui vuonna 1978, jonka jälkeen se toimi Korpivaara Oy:n lomakäytössä 1980-luvulle. Tila siirtyi 1985 yksityisomistukseen.
Lähteet
60.34197°N, 21.78681°W
Real Delusion
Real Delusion on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Stonen ensimmäinen single, joka julkaistiin marraskuussa 1987. Levyn kannessa B-puolen kappaleen nimi on virheellisesti ”Day of Death”, kun taas itse vinyylissä nimeke sisältää etuartikkelin (”The Day of Death”).
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Almatyn metro
undefined Almatyn metro on metrojärjestelmä Almatyn kaupungissa Kazakstanissa. Metro avattiin 1. joulukuuta 2011.
Real Delusion
Kappaleet
A-puoli
Almatyn metro
Linjat ja asemat
vasen|pienoiskuva|Almatyn metrokartta.
Real Delusion
Kappaleet
B-puoli
Kokonaiskesto: 7:59
Sestola
Sestola on kunta Pohjois-Italiassa olevassa Modenan maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Kunta kuuluu Apenniinien vuoristoon. Alueen korkein vuori 2 165 metriä korkea Monte Cimone on kunnan alueella. Sestolassa on Emilia-Romagnan suosituin talviurheilukeskus. Korkealla Sestolan keskustan yläpuolella on kaupungin suojaksi 1500-luvulla rakennettu linna.
Aleksei Spiridonov
Aleksei Sergejevitš Spiridonov (, 20. marraskuuta 1951 Leningrad – 9. huhtikuuta 1998 Pietari) oli neuvostoliittolainen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti.
Spiridonov voitti Rooman EM-kilpailuissa 1974 moukarinheitossa kultaa tuloksella 74,20 m. Hän nousi vasta viimeisellä heittokierroksella, kilpailun toiseksi viimeisenä heittäjänä voittoon 20 senttimetrillä ohi itäsaksalaisen Jochen Sachsen. Heti EM-kisojen jälkeen 11. syyskuuta 1974 Münchenissä Spiridonov heitti maailmanennätyksen 76,66 m. Ennätys pysyi hänen nimissään runsaat kahdeksan kuukautta. Rooman universiadeissa 1975 hän voitti kultaa tuloksella 73,82 m.
Montréalin 1976 olympialaisissa Spiridonov saavutti pronssia tuloksella 76,08 m, jonka hän heitti viimeisellä kierroksella. Hänen muut heittonsa kantoivat 75,74, 73,94, 75,28 ja 75,60 metriä, ja viides heitto oli mitätön. Neuvostoliitto saavutti kilpailussa kolmoisvoiton.
Kekkosen I hallitus
Kekkosen I hallitus oli Suomen tasavallan 33. hallitus. Se oli Maalaisliiton, Edistyspuolueen ja RKP:n muodostama porvarillinen vähemmistöhallitus, jolle kertyi 307 hallituspäivää. Hallitus toimi 17. maaliskuuta 1950 – 17. tammikuuta 1951.
Fagerholmin hallitus erosi 1. maaliskuuta 1950. Seuraavana päivänä eduskunnan puhemies Urho Kekkonen ja eduskuntaryhmien edustajat kävivät keskustelemassa presidentti J. K. Paasikiven kanssa hallituskysymyksestä. Kekkonen ilmoitti 14. maaliskuuta ottaneensa vastaan tehtävän muodostaa hallitus. Kekkosen hallitus nimitettiin lopulta 17. maaliskuuta.
Ulkoministerinä yhtäjaksoisesti elokuusta 1944 lähtien toiminut, presidentti Paasikiven lähimpiin avustajiin ja neuvonantajiin kuulunut, puolueisiin sitoutumaton Carl Enckell kieltäytyi ikäänsä ja heikentyneeseen terveyteensä vedoten enää jatkamasta tehtävässä, ja presidentti nimitti ulkoministeriksi Ahlström Oy:n apulaisjohtajan, vuorineuvos Åke Gartzin. Sisäministeri Lauri Riikonen siirtyi syksyllä 1950 Kuopion läänin maaherraksi ja uudeksi sisäministeriksi tuli kansanedustaja Johannes Virolainen.
Hallituksen toimintaa vaikeutti Korean sodan laukaisema inflaatiokehitys, sekä työmarkkina- ja muiden etujärjestöjen vaatimukset. SAK uhkasi hallitusta yleislakolla kaksi kertaa ja MTK kieltäytyi 1950 keväällä korottamasta työntekijöidensä palkkoja, ellei maidon ja viljan hintaa saada nostettua.
Virkamiesliitto vaati 5. huhtikuuta 1950 hallitusta vastaamaan palkkavaatimuksiinsa. Hallitus vastasi 11. huhtikuuta esittelemällä alustavan suunnitelman kiistan ratkaisemiseksi. Virallinen esitys virkamiesten palkkausuudistuksesta annettiin 8. toukokuuta 1950. Hallitus päätti 12. huhtikuuta 1950 nostaa kahvitullia sekä -veroa ja sokerin hintaa, mutta eduskunta hylkäsi korotukset 26. toukokuuta 1950. Hallitus asetti myös 26. huhtikuuta ministerivaliokunnan selvittämään työmarkkinakiistoja.
Veturimiehet aloittivat 3. toukokuuta 1950 lakon. Hallitus määräsi vastatoimena veturimiehet ylimääräisiin kertausharjoituksiin. Päätös kuitenkin peruttiin kolme päivää myöhemmin ja lakko loppui lopulta 8. toukokuuta.
Kirjallisuutta
Fagerholm, K-A.: Puhemiehen ääni. S. 258-260. Tammi, 1977. ISBN 951-30-3980-3.
Indreeidshornet
Indreeidshornet on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Norjassa lähellä Geirangervuonoa, Eidsdalen-laakson varrella, Strandan ja Norddalin kuntien rajalla. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 562 metriä.
Millard Hampton
Millard Frank Hampton jr. (s. 8. heinäkuuta 1956 Fresno, Kalifornia, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Hampton saavutti Montréalin 1976 olympialaisissa hopeaa 200 metrin juoksussa ajalla 20,29 s. Hän juoksi 4 × 100 metrin viestijuoksussa kultaa ajalla 38,33 s voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa kolmannen osuuden.
Wizards & Warriors III: Kuros: Visions of Power
Wizards & Warriors III: Kuros: Visions of Power on Raren tytäryhtiön Zippo Gamesin kehittämä ja Acclaimin julkaisema toimintaseikkailu- ja tasohyppelyvideopeli. Peli julkaistiin Pohjois-Amerikassa maaliskuussa 1992 ja Euroopassa tammikuussa 1993 ja se on jatkoa pelille Ironsword: Wizards & Warriors II ja on pelisarjan viimeinen osa.
Epiikka
Epiikka (kreikan adjektiivista epike, epikos ’kertova’) eli kertomakirjallisuus on kertovaa kaunokirjallisuutta. Se on kirjallisuuden laji, jonka tärkeimmät alalajit ovat eepos, romaani ja novelli. Eepokset ovat runomittaisia kertomuksia kuten Kalevala. Romaanit ja novellit ovat proosaa.
Epiikkaan kuuluva on eeppinen.
Back to the Stone Age
Back to the Stone Age on thrash metal -yhtye Stonen toinen singlejulkaisu, joka on julkaistu 12″ vinyylinä albumilta No Anaesthesia! Singlen B-puolen kappale ”Symptom of the Universe” on cover Black Sabbathin samannimisestä kappaleesta vuodelta 1975.
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Blåfjellet (Vesteråsdalen)
Blåfjellet on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu lähellä Geirangeria, Strandan kunnassa, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 775 metriä.
Koripallo kesäolympialaisissa 1948
Vuoden 1948 kesäolympialaisten koripallo järjestettiin 30. heinäkuuta – 13. elokuuta 1948 Lontoossa. Tämä oli toinen kerta kun koripallo järjestettiin olympialaisissa virallisena lajina. Koripallo järjestettiin ainoastaan miehille. Mukana oli 285 osanottajaa 23 eri maasta.
Monte Cimone
Monte Cimone on vuori Italiassa Emilia-Romagnan alueella. Vuori on 2 165 metriä korkea ja se kuuluu Apenniinien vuoristoon. Se sijaitsee Modenan maakunnassa neljän kunnan alueella, jotka ovat Fiumalbo, Sestola, Fanano ja Riolunato. Kylmän sodan aikaan vuorelle pääsy oli kielletty, koska sen sisään on louhittu sotilaallisia kohteita. Nykyään Monte Cimone on Emilia-Romagnan suosituin talviurheilukeskus.
Sagrada Família
Sagrada Família (katal. Basílica i Temple Expiatori de la Sagrada Família, esp. Basílica y Templo Expiatorio de la Sagrada Familia), on Antoni Gaudín suunnittelema roomalais-katolinen kirkko Barcelonan keskustassa Eixamplen kaupunginosassa. Kirkon nimi merkitsee "pyhää perhettä". Pyhäkön rakennustyöt aloitettiin vuonna 1882 arkkitehti Francesc P. Villarin johdolla, mutta vuotta myöhemmin Antoni Gaudí sai vastuun suunnittelusta ja uudisti täysin rakennuksen alkuperäiset piirustukset. Kirkon rakentaminen on yhä kesken, vaikka rakennustöitä on tehty jo pitkälti toista sataa vuotta. Keskeneräisessä kirkossa järjestetään kuitenkin päivittäin messuja, yleensä kirkon kryptassa. Arkkitehti suunnitteli kirkkoa 40 vuotta, jona aikana kirkko muuttui työprosessina yhä suuremmaksi ja monimutkaisemmaksi. Gaudi muutti lopulta kirkkoon asumaan ja eli siellä erakkona 16 viimeistä elinvuottaan.
Dwayne Evans
Dwayne Eugene Evans (s. 13. lokakuuta 1958 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Sagrada Família
Paavi Benedictus XVI vihki keskeneräisen Sagrada Famílian käyttöön 7. marraskuuta 2010. Kirkko sai samalla basilikan arvon.
Dwayne Evans
Evans saavutti Montréalin 1976 olympialaisissa pronssia 200 metrin juoksussa ajalla 20,43 s. Hänen edelleen sijoittuivat jamaikalainen Don Quarrie sekä maanmies Millard Hampton.
Sagrada Família
thumb|left|300px|Kirkon sisäosien arkkitehtuuria kesäkuussa 2010
Rakennusvaiheita
Gaudí haudattiin kirkon kryptaan 1926. Arkkitehdin jälkeen jättämien monimutkaisten kirkonpiirustusten mukaan päätettiin rakentamista pitkän tauon jälkeen jatkaa, vaikka monet pitivät tuolloin hanketta täysin mahdottomana. Kun työ Espanjan sisällissodan jälkeen 1957 aloitettiin, kirkkoa sodan aikana vaurioittaneet pommitusten jäljet pystyttiin korjaamaan helpommin kuin monet muut Barcelonan taloja kohdanneet iskut. Francokaan ei ollut rohjennut tuhota kirkkorakennusta maan tasalle.
Keskeneräisyydestä huolimatta Sagrada Família on Barcelonan tunnusmerkki ja yksi kaupungin tärkeimmistä nähtävyyksistä, jota miljoonat ihmiset käyvät vuosittain katsomassa. Se on myös art nouveau -tyylisuunnan ja modernistisen arkkitehtuurin tärkeimpiä saavutuksia koko maailmassa, sekä Gaudín suurin suunnittelutyö, jonka parissa hän teki töitä yli 40 vuotta, aina kuolemaansa vuoteen 1926 saakka. Rakentaminen jatkuu yhä. Kunnianhimoisimmat odottavat Sagrada Famílian valmistuvan 2026, kun Gaudín kuolemasta on kulunut sata vuotta ja rakentamisen aloittamisesta 144 vuotta. Modernien työtapojen ja tietokonepohjaisen suunnittelun ansiosta työ on nopeutunut, vaikka sen alun perin ajateltiin vievän vuosisatoja entisaikojen katedraalien tapaan. Vuonna 2010 valmiina olivat pohjoinen ja eteläinen portaali, krypta, keskilaiva ja kahdeksan tornia. Tornit valmistuivat 1975. Gaudin kuollessa vasta yksi torni oli valmiina. Kaikkiaan torneja tulee olemaan 18.
Rakennus on erittäin symbolistinen ja täynnä pieniä värikkäitä yksityiskohtia, joihin Gaudí otti paljon vaikutteita mm. luonnosta. Tunnusomaisinta rakennukselle ovat sen kahdeksan korkeaa tornia, jotka edustavat kahdeksaa Jeesuksen kahdestatoista opetuslapsesta. Rakennuksen lopullisessa suunnitelmassa torneja on kahdeksantoista, yksi jokaiselle opetuslapselle, neljä evankelistoille, yksi Neitsyt Marialle sekä keskeisin ja korkein, 170-metrinen torni, joka symboloi Kristusta.
Rakennuksessa on kolme sisäänkäyntiä, jotka on koristeltu muun muassa ristiinnaulittua Jeesusta sekä muita raamatullisia henkilöitä esittävin veistoksin. Etelänpuoleinen sisäänkäynti on nimeltään Gloria (kunnia), läntinen Pasión (Kristuksen kärsimys) ja idänpuoleinen Natividad (syntymä).
24. heinäkuuta 2019 ilmoitettiin, että Sagrada Familia on saanut töiden loppuun saattamiseksi tarvittavan rakennusluvan.
Aiheesta muualla
41.40361°N, 2.17444°W
Philippe Giusiano
Philippe Giusiano (s. 8. tammikuuta 1973 Marseille) on ranskalainen pianisti.
Giusiano aloitti pianotunneilla käymisen 5-vuotiaana. Hän suoritti konservatorio-opintonsa Marseillessa sekä Pariisissa ja pääsi vuonna 1993 stipendillä Mozarteumiin. Giusiano sai vuoden 1995 kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa jaetun toisen palkinnon Aleksei Sultanovin kanssa. Ensimmäinen palkinto jätettiin myöntämättä jo toisessa Chopin-kilpailussa peräkkäin. Giusiano oli edennyt samassa kilpailussa finalistiksi jo vuonna 1990.
Giusiano on esiintynyt eri puolilla maailmaa. Hän on tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestarien kuin Antoni Witin, Krzysztof Pendereckin, Philippe Entremontin, Kazimierz Kordin, Jacek Kaspszykin, Grzegorz Nowakin ja Jean-Jacques Kantorowin kanssa. Levytyksiä Giusiano on tehnyt etenkin Frédéric Chopinin ja Sergei Rahmaninovin teoksista. Hän on pitänyt säännöllisesti mestarikursseja Puolassa ja Japanissa. Vuonna 2008 hänestä tuli Kumamoton prefektuurin (Japani) Heisei-musiikkikorkeakoulun vieraileva professori.
Matti Tevanen
Matti Tevanen (s. 4. toukokuuta 1978 Espoo) on suomalainen uransa vuonna 2015 päättänyt jääkiekkoilija, joka oli Salamoiden tähtiä joukkueen noustessa Mestikseen vuonna 2003. Hän on pelannut myös GrIFK-tiimissä.
Tevanen pelasi SM-liigassa muutaman ottelun joulutauon jälkeen 2001 ja pääsi Bluesiin kesken kauden 2005–2006. Tevanen oli joukkueessaan peruspuolustaja. Hän aloitti ammattilaisuransa Bluesin A-nuorissa ja jatkoi KJT:n paitaan. Tämän jälkeen hän pelasi vielä Bluesissa, EPS:ssä, Salamoissa ja GrIFK:ssa sekä ranskalaisessa Mont-Blancin ja ruotsalaisessa Olofströms IK:n joukkueissa.
Merikokkimaiset
Merikokkimaiset (Callionymoidei) on ahvenkalojen (Perciformes) lahkoon kuuluva kalojen alalahko.
Heimot
Merikokkimaiset sisältää kaksi heimoa.
Biolääketiede
Biolääketiede on lääketieteen haara, jossa sovelletaan biologista ja biokemiallista tutkimusta ja tuotekehitystä kliiniseen hoitoon.
Apina ja Uusikuu
Apina ja Uusikuu on Viivi Hyvösen vuonna 2008 ilmestynyt kolmas romaani. Kirja sijoittuu kaupunkiin, jonka eristää muusta maailmasta myrkynvärinen meri ja vihamielisten apinoiden kansoittama suuri kaatopaikka.
Hjalmar Frisell
pienoiskuva|150px|Hjalmar Frisellin hauta [[Norra begravningsplatsenilla Solnassa.]] Erik Hjalmar Frisell (27. elokuuta 1880 Stömne bruk, Värmlanti – 27. toukokuuta 1967) oli ruotsalainen sotilas.
Lâm Đồng
thumb|left|Maisema Da Latin läheltä thumb|left|Arvostetun vietnamilaisen [[musta tee#Vietnam|Highlands-teealueen viljelmää Lâm Đồngin maakunnan Da Latissa.]] Lâm Đồng on ylänköaluetta, se sijaitsee keskimäärin yli 1 500 metrin korkeudessa. Niinpä kesällä siellä on viileämpää kuin rannikolla, joten siitä on tullut vietnamilaisten suosima kotimaan matkailukohde. Ranskalaiset ja kuningas Bảo Đại rakennuttivat sinne kesäpalatsejaan.
Hjalmar Frisell
Sodan jälkeen Frisell siirtyi Keniaan, jossa hän asui kymmenen vuoden ajan. Kuolemaansa saakka hän toimi kirjailijana ja keksijänä Ruotsissa.
Hänet on haudattu Norra begravningsplatsenille Solnaan.
Tegova järv
Tegova järv on Virossa Võrumaalla Setomaan kunnan Järvepään kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järvi on 350 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Se sijaitsee maastossa olevassa painanteessa, joka on soistunut järven ympäriltä. Suon takia asutus sijaitsee kymmenien metrin päässä rantaviivasta. Itärannassa asuvat ovat ruopanneet kovalle rannalle asti ulottuvan kanavan uimista varten.
Luontoarvoja ja luokittelu
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu. Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus.
Etymologiaa
Vaikka nimestä on vanhoja kirjallisia mainintoja, ei sen selitys on varma. Nimi on esiintynyt esimerkiksi henkilönimenä eri kirjoitusmuodoissaan Tegota Thomas (1627), Thogowi Thomas (1630), Tegwa Thomas (1638) sekä Tegowa und Obliko Pustus (1684). Nimi esiintyy joko yksinäistalon tai pikkukylän nimenä Teggowa (1798, kylä), Teggowa (1839, karjamoisio), Tegowa Kersna (1850) ja Teggowa (1875, karjamoisio). Järvi on myös mainittu lähteissä Озеро Дегово (Ozero Degovo, 1866). Tegova on ollut karttanimenä yksinästalolle ja siitä laajentuneelle pienelle Vatseliinalle kuuluneelle kylälle. Järven nimi on samaa alkuperää.
Vesistösuhteita
Tegova järv kuuluu Mädajõen valuma-alueeseen, jossa Mädajõgi on Võhandu jõen sivu-uoma. Järveen on johdettu kolme ojaa sen lähiympäristöstä ja heti sen takana sijaitsevalta suolta. Sen laskuoja yhtyy Mädajõgeen kilometrin päässä siitä. Yhtymäkohta sijaitsee 14 kilometrin päässä Võhandujõesta. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Allan Winge
thumb|Allan Wingen hauta Solnan hautausmaalla. Eric Allan Winge (27. kesäkuuta 1891 Lovö – 7. syyskuuta 1975 Tukholma) oli ruotsalainen sotilas.
Allan Winge koulutti itsensä upseeriksi Ruotsin armeijassa, ja tuli kuulumaan Dalregementetin upseeristoon. Suomen vapaussodan aikana hän oli Pohjois-Hämeen 3. pataljoonan päällikkö, ja osallistui taisteluihin Kuhmoisissa, Länkipohjassa, Eräjärvellä, Orivedellä, Vääksyssä, Kangasalla, Lempäälässä ja Tampereella. Hän yleni majuriksi Suomen armeijassa. Hämeenlinnan valtauksen jälkeen hänestä tuli Ruotsalaisen prikaatin päällikkö 22. huhtikuuta 1918. Hän oli prikaatin viimeinen päällikkö. Tässä virassa hän osallistui Valkeakosken valtaukseen. Elokuussa hän siirtyi Ruotsin armeijaan luutnanttina.
Toisen maailmansodan aikana hän otti osaa ruotsalaisten värväämiseen Suomen puolelle Neuvostoliittoa vastaan.
Golden (Kylie Minoguen albumi)
Golden on Kylie Minoguen neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 6. huhtikuuta 2018 levy-yhtiön BMG Rights Management. Ensimmäinen single ”Dancing” julkaistiin 19. tammikuuta 2018. Suuri osa albumista nauhoitettiin Nashvillessä Tennesseessä.
Rømskog
thumb|right|275px|Rømskogin väkiluvun kehitys vuodesta 1951.
Rømskog on Norjan kunta Østfoldin läänissä. Sen rajanaapureita ovat lännessä ja pohjoisessa Aurskog-Høland, kaakossa Ruotsi ja etelässä Marker. Korkein kohta on nimeltään Slavasshøgda, 336 metriä merenpinnasta, joka on myös Østfoldin läänin korkein kohta. Rømskog on Østlandetin pienin kunta ja eräs maan pienimpiä yleensäkin. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 691 asukasta.
Historia
Paikkakunnalla on ollut asutusta varhaiselta kivikaudelta lähtien. Ensimmäiset maatilat perustettiin noin 500 eaa., mutta eläintenhoitoa paikalla on arveltu harjoitetun jo 4-5000 vuotta sitten. Monet alueen maatilat ovat olleet toiminnassa viikinkiajoilta saakka.
Tähystäjäkalat
Tähystäjäkalat (Trachinoidei) on ahvenkalojen (Perciformes) lahkoon kuuluva kalojen alalahko.
Heimot
Tähystäjäkalat sisältää seuraavat kuusi heimoa:
Aiemmin tähystäjäkaloihin sisällytettiin myös seuraavat seitsemän heimoa:
Fred Newhouse
Frederick Vaughn (Fred) Newhouse (s. 8. marraskuuta 1948 Haney Grove, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Newhouse saavutti Montréalin 1976 olympialaisissa hopeaa 400 metrin juoksussa ajalla 44,40 s. Hän juoksi 4 × 400 metrin viestijuoksussa kultaa ajalla 2.58,65 voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa kolmannen osuuden.
Trøgstad
thumb|right|275px|Trøgstadin väkiluvun kehitys vuodesta 1951.
Trøgstad on Norjan kunta Østfoldin läänissä. Sen rajanaapureita ovat Enebakk, Fet, Aurskog-Høland, Eidsberg, Askim ja Spydeberg. Kunnan hallinnollinen keskus on Skjønhaug ja muita taajamia kunnan alueella ovat Havnås, Båstad ja Tosebygda. Korkein kohta on nimeltään Viktjernåsen, 330 metriä merenpinnasta. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 5 273 asukasta. thumb|left|Øyeren-järvi Trøgstadissa
Antifon
Antifon (, 480 eaa. – 403 eaa.) oli kreikkalainen puhuja ja valtiomies. Hän oli ensimmäinen kymmenestä attikalaisesta puhujasta.
Antifon teki retoriikasta ammattinsa. Useimmat lukevat hänet sofistien joukkoon, mutta jotkut historioitsijat kiistävät tämän. Historioitsijat väittelevät lähinnä siitä, elikö tuohon aikaan yksi sofistinen filosofi nimeltä Antifon, vai oliko saman nimisiä henkilöitä kaksi tai peräti kolme, kuten jotkut tutkijat väittävät.
Kyseessä saattaa olla myös saman Antifon, joka kirjoitti teoksen Totuudesta. Teoksessa esitetään ympyrän neliöiminen, jonka Aristoteles mainitsee Fysiikassaan (I.2, 185a15).
Antifon otti aktiivisesti osaa Ateenan poliittiseen elämään ja tuki oligarkkien puoluetta kiihkomielisesti. Hän oli suurelta osin vastuussa neljäsataahenkisen neuvoston perustamisesta vuonna 411 eaa. (katso Theramenes). Kun demokratia palautettiin vuonna 403 eaa., häntä syytettiin maanpetoksesta ja hänet tuomittiin kuolemaan. Thukydides (VIII 68) esittää hänestä hyvin arvostavan mielipiteen.
Antifonia voidaan pitää poliittisen puheen perustajana, mutta hän ei koskaan puhunut suoraan kansalle, paitsi oikeudenkäyntinsä yhteydessä. Hänen päätoimenaan oli oikeuspuheiden kirjoittaminen niille, jotka katsoivat olevansa kyvyttömiä ajamaan omaa asiaansa. Kreikkalaisessa oikeudenkäynnissä kaikkien tuli ajaa omaa asiaansa ilman asiantuntijoiden apua. Hänen puheistaan on säilynyt fragmentteja egyptiläisissä papyruksissa. Puheita tunnetaan viisitoista. Niistä kaksitoista on lähinnä kouluesimerkkejä kuvitelluista oikeustapauksista. Ne on jaettu tetralogioiksi, joista kukin koostuu kahdesta puheesta syytteeseen ja puolustukseen — syytös, väistö, vastaus ja vastaus vastaukseen. Kolme puheista viittaavat todellisiin oikeusprosesseihin.
Antifonin mielipiteenä oli, että luonnon lait ovat välttämättömiä ihmiskunnalle, kun taas inhimilliset lait ovat asiaankuulumattomia lisäyksiä, jotka perustuvat suuren yleisön tukeen. Hän myös esitti, että inhimilliset lait estivät ihmisiä noudattamasta luonnollisia lakeja.
Empty Suit / Friends
Empty Suit / Friends on thrash metal -yhtye Stonen singlejulkaisu vuodelta 1990.
Kappale A2 on cover-versio Led Zeppelinin samannimisestä kappaleesta. B-puolen kappaleet ovat kitaristi Jiri Jalkasen viimeiseltä keikalta yhtyeen riveissä Helsingin Tavastialla 15. maaliskuuta 1990. Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Silkworm
pienoiskuva|HY-2A ohjus. pienoiskuva|HY-2 pohjalla on SY-1 [[meritorjuntaohjus joka on ollut monen kiinalisen ohjusmallin pohhjalla. ]]
CSS-C-2 (NATO-koodinimi Silkworm (kiinaksi 海鹰 Hǎiyīng eli Merikotka, HY-1, SY-1) on kiinalainen 1960-1970-luvuilla kehitetty maalta laukaistava rannikkopuolustusohjus, jonka kantama on noin 70 km. Se pohjautuu neuvostoliittolaiseen SS-N-2 Styx -ohjukseen. Silkworm on käytännössä risteilyohjus.
Yleistä
Silkworm laukaistaan maalla olevasta renkailla kulkevasta telineestä. Se käyttää kiinteän ja nestemäisen polttoaineen rakettimoottoreita. Ohjuksesta on kehitetty lukuisia eri versioita eri tarkoituksiin, kuten mereltä laukaisuun. Vaikka Silkworm ei ole yhtä kehittynyt kuin nykyiset meritorjuntaohjukset, tekee sen verrattain suuri (yli 500 kg) taistelukärki silti osuessaan paljon tuhoa.
Käyttäjät
Molemmat Irakin ja Iranin sodan osapuolet käyttivät Kiinasta hankittuja Silkwormeja tai samantyyppisiä ohjuksia 1980-luvulla.
Hotelli Hesperia
right|thumb|pysty=1.25|Hotelli Crowne Plaza Helsinki - Hesperia. right|thumb|pysty=1.25|Töölön hotellit Mannerheimintien varrella. Vasemmalla Scandic Park (ent. Intercontinental), oikealla Crowne Plaza (ent. Hesperia). Crowne Plaza Helsinki - Hesperia eli Hotelli Hesperia on Helsingin Taka-Töölössä Mannerheimintien varrella vastapäätä Hesperian puistoa sijaitseva hotelli. Se on avattu vuonna 1972. Sen vieressä on samaan aikaan valmistunut toinen suurhotelli, Hotelli InterContinental Helsinki. Korttelissa ei ole muita rakennuksia.
Hotellin historia
pienoiskuva|Hotellia Hesperian aula vuonna 1972. Hotellin rakennutti Helsingin Osuuskauppa (HOK) ja rakennuksen suunnitteli arkkitehti Pauli Lehtinen. Sisustusarkkitehtina toimi Jorma Valve. Sisustus perustui paljolti Voitto Haapalaisen suunnittelemaan monisärmäiseen Prisma-kalustesarjaan, jota valmisti Martela.
Samana vuonna 1972 hotellin viereen valmistui myös Hotelli InterContinental. Molemmat hotellit olivat Helsingissä vuosina 1973 ja 1975 pidettyjen ETYK-kokousten vieraiden majapaikkoina.
Hotelli Hesperia oli viereisen InterContinentalin tavoin tarkoitettu alun perin ensisijaisesti amerikkalaisille turisteille. Hankkeen taustalla olivat Pohja-yhtymä ja pellervolaisen osuustoimintaliikkeen HOK, kun taas kilpailevaa edistysmielistä osuusliikettä edustanut OTK lähti mukaan viereiseen hotelliin. InterContinentalin tavoin myös Hesperian rakennustyöt aloitettiin vuonna 1969 jo ennen rakennusluvan hyväksymistä. Hotelli Hesperia avattiin 20. toukokuuta 1972. Hotellissa oli tällöin 285 huonetta, ravintoloita ja myymälöitä. Hotellin tekstiilit suunnitteli Marjatta Metsovaara ja sisustuksen Maj Kuhlefelt. Hotellirakennuksen edessä on Kimmo Kaivannon 10 metriä korkea veistos Oodi 60 000 järvelle.
Hotellissa ja sen presidenttisviitissä kuvattiin kohtauksia elokuviin Meiltähän tämä käy (1973), Karvat (1974) sekä Hurriganes-yhtyeestä kertoneeseen elokuvaan Kuumat kundit (1976).
Hotellia laajennettiin ja saneerattiin 1985. Se ehti toimia myös nimellä Radisson SAS Hesperia. Hotellin toiminta päättyi Hesperia-nimellä keväällä 2004.