cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nikotiinimyrkytys
Nikotiinimyrkytys on nikotiinista aiheutuva myrkytystila. 60 milligrammaa (mg) imeytynyttä nikotiinia voi olla hengenvaarallista henkilölle, joka ei ole aikaisemmin altistunut nikotiinille (vastaa noin 30-40 savukkeen nikotiiniannosta).
Nikotiinimyrkytys oireilee aluksi pahoinvointina, hikoiluna, kuolan valumisena, päänsärkynä ja vatsakramppeina. Altistuksen jatkuessa voi ilmetä oksentelua, heikkoutta, ihon kalpeutta ja hengitysvaikeuksia. Vakavan myrkytyksen saaneelle voi kehittyä esimerkiksi sydämentykytystä, kouristuksia, pyörtyminen ja kooma. Myrkytys voi myös johtaa kuolemaan.
Tupakkapelloilla työskentelevillä nikotiinimyrkytykset ovat tavallisia.
Määrän, joka tappaa puolet annoksen saaneista ihmisistä, eli LD50-arvon, on useissa eri lähteissä väitetty olevan 0,8 mg/kg nieltynä. Tämä on 60 mg nikotiinia 75 kg:n painoiselle henkilölle. Tämä määrä on kuitenkin kyseenalainen ja todellinen LD50-arvo on todennäköisesti 6,5–13 mg/kg jolloin tappava annos olisi 0,5–1 grammaa.
Oireet
Nikotiini ärsyttää suuta ja kurkkua nieltynä tai hengitettynä saaden aikaan limakalvojen polttelua ja lisääntyneen syljen erityksen. Myrkytys alkaa nopeasti. Vakavissa tapauksissa oireisiin kuuluvat muun muassa vapina, ihon sinertävyys (syanoosi), epileptiset kouristukset, kooma, hengityksen lamaantuminen ja kuolema.
Lievempään myrkytykseen liittyvät muun muassa päänsärky, pahoinvointi, huimaus, oksentelu, innostuneisuus, nälän tunteen katoaminen, heikko olo, nopea sydämen syke, hikoilu ja kylmänväreet. Oireet kestävät 12–24 tuntia ja ennuste on yleensä hyvä: valtaosa ihmisistä parantuu ilman hoitoa. Lievää myrkytystä tavataan erityisesti tupakan raakoja lehtiä käsittelevillä tupakkatyöläisillä. Tässä yhteydessä myrkytys tunnetaan englanniksi nimellä green tobacco sickness.
Hoito
Nikotiinimyrkytystä ei voi suoraan parantaa, joten sen oireita pyritään lähinnä lieventämään. Nikotiinimyrkytystä hoidetaan yleensä ensin aktiivihiilellä, jotta ruuansulatuselimistöstä imeytyvän nikotiinin määrä vähenee. Alkuvaiheen oireita ei yleensä lääkitä koska ne menevät nopeasti ohi ja niiden hoito voi olla vaarallista: esimerkiksi korkean verenpaineen hoito beetasalpaajalla voi johtaa alkuvaiheen jälkeen ilmenevässä myöhäisvaiheen verenpaineen laskussa entistä matalampaan paineeseen. Epileptisiä kouristuksia voidaan vähentää bentsodiatsepiineillä. Nesteitä annetaan suoneen matalan verenpaineen kohottamiseksi ja jos tämä ei toimi, sympatomimeettejä (kuten dopamiini tai noradrenaliini) tai muita suonia supistavia aineita voidaan käyttää. Atropiinia annetaan sydämen harvalyöntisyyteen. Hengityslamaa hoidetaan intuboimalla ja mekaanisin ilmapumpuin. Hemodialyysi, hemoperfuusio ja muut kehon ulkoiset myrkkyjen poistoon käytetyt toimenpiteet eivät poista nikotiinia verestä, joten niitä ei käytetä. Hemodialyysiä voidaan kuitenkin käyttää jos potilas kärsii rabdomyolyysistä ja vereen erittynyt myoglobiini uhkaa vaurioittaa munuaisia. Virtsan happamoittaminen voi teoriassa tehostaa emäksisyytensä vuoksi happoliukoisemman nikotiinin poistumista, mutta tätä ei suositella, sillä se voi johtaa kehon liialliseen happamoitumiseen, eli metaboliseen asidoosikseen. Edeltävää menetelmää vaarattomampaa virtsan määrän lisäämistä ei myöskään suositella, sillä se ei todennäköisesti nopeuta parantumista.
Nemi (kaupunki)
Nemi on kaupunki Rooman metropolikaupungissa keskisessä Italiassa Albanovuorten rinteillä Nemijärven läheisyydessä. Kaupunki sijaitsee noin kuusi kilometriä luoteeseen Velletrin kaupungista ja noin 30 kilometriä kaakkoon Roomasta.
Kaupungin nimi on peräisin latinan kielen sanoista nemus Aricinum, Arician lehto, joka oli metsäalue Nemijärven rannalla.
Antiikin aikoina järven rannoilla ei ollut kaupunkia, mutta Arician lehto oli Diana Nemorensiksen, erään Rooman valtakunnan tunnetuimman kultin ja sen pyhäkön sijaintipaikka.
Gösgenin ydinvoimalaitos
°N, °W thumb|right|375px| Gösgenin ydinvoimalaitos jäähdytystorneineen ja kytkinlaitoksineen.
Gösgenin ydinvoimalaitos sijaitsee Pohjois-Sveitsissä, Solothurnin kantonissa.
Sijainti
Voimalaitos sijaitsee Aarejoen etelärannalla, Oltenin ja Aaraun välillä, noin 5 kilometriä Oltenista itään. Voimala on pääosin Dänikenin kunnan alueella. Seutukunnan ja hallintoalueen nimi on Gösgen, mistä laitos on saanut nimensä.
Omistaja
Ydinvoimalaitoksen omistajayhtiö on Kernkraftwerk Gösgen-Däniken AG, jonka osakkaita ovat Alpiq AG (40 %), Axpo Power AG (25 %), Zürichin kaupunki (15 %), Centralschweizerischen Kraftwerke AG (12,5 %) sekä Bernin kaupungin energia- ja vesilaitos (Energie Wasser Bern, 7,5 %). Laitoksen käytön hoitaa Alpiq.
Tekniset tiedot
Gösgenin voimalaitoksen nettosähköteho on 1 020 MW ja vuosituotanto noin 8 TWh sähköä. Lisäksi voimalaitokselta toimitetaan höyryä teollisuudelle ja kaukolämpöä vuosittain noin 0,2 TWh. Voimalaitoksen reaktori on 3 002 megawatin painevesireaktori. Jäähdytysveden laitos ottaa Aaren pohjoispuolitse kulkevasta ohituskanavasta. Laitoksella on 70-metrinen jäähdytystorni. Voimalaitos on liitetty valtakunnalliseen 380 kilovoltin sähköverkkoon.
Voimalaitos on otettu käyttöön vuonna 1979.
Fuerteventuran lentoasema
Fuerteventuran lentoasema on Kanariansaariin kuuluvan Fuerteventuran saaren ainoa lentoasema. Se sijaitsee saaren itärannikolla viisi kilometriä Puerto del Rosarion kaupungin eteläpuolella. Vuonna 2015 sitä käytti 5 026 902 matkustajaa.
Lentoyhtiöt ja kohteet
thumb|[[Edelweiss Airin Airbus A320-200.]] pienoiskuva|Thomas Cook Airlinesin Boeing 757-200.
Egyptin koripallomaajoukkue
Egyptin koripallomaajoukkue edustaa Egyptiä koripallon miesten maajoukkuekilpailuissa.
Kuvansi
Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan Kuvansin pinta-ala oli 3,65 neliökilometriä ja väkiluku 899 vuoden 2020 lopussa. Asukkaista 890 asui Joroisissa ja 9 Varkaudessa.
Egyptin koripallomaajoukkue
Egypti on pelannut olympialaisissa seitsemän kertaa. Parhaat sijoitukset ovat vuosien 1952, 1976, 1984 ja 1988 kesäolympialaisista, jolloin maa sijoittui kahdenneksitoista.
Kuvansi
Kuvansissa toimii Kuvansin koulu (alakoulu).
Egyptin koripallomaajoukkue
Egypti pelasi myös koripallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa, joihin maa osallistui neljä kertaa. Vuoden 1947 kisoissa Egypti oli ensimmäistä kertaa mitaleilla, sillä maa sijoittui pronssille. Kotikisoissa vuonna 1949 maa voitti Euroopan-mestaruuden jättäen Ranskan toiseksi ja Kreikan kolmanneksi.
Egypti siirtyi pelaamaan Afrikan-mestaruuskilpailuihin, joissa alkoi tulla pian menestystä. Vuonna 1962 pidettiin ensimmäiset Afrikan-mestaruuskilpailut, jotka maa voitti puhtaalla pelillä. Viimeisen Afrikan-mestaruuden maa voitti vuonna 1982.
Suomen matemaattinen yhdistys
Suomen matemaattinen yhdistys ry - Finlands matematiska förening rf on 1868 perustettu matematiikan tutkimusta ja harrastamista edistävä yhdistys. Se on yksi maailman vanhimpia matemaattisia yhdistyksiä. Yhdistyksessä oli vuoden 2014 päättyessä 312 jäsentä. Yhdistyksen tärkein toimintamuoto on matemaattisten tieteellisten esitelmätilaisuuksien järjestämien. Vuosittain yhdistys myöntää Ernst Lindelöf -palkinnon parhaan edellisvuonna valmistuneen matematiikan pro gradu -tutkielman tai diplomityön tekijälle. Yhdistys on viime vuosina jakanut myös matematiikkapalkintoa parillisina vuosina. Yhdistyksen piirissä toimii Valmennusjaosto, joka huolehtii matematiikan koululaiskilpailutoimintaan liittyvästä valmennuksesta ja Suomen osallistumisesta Kansainvälisiin matematiikkaolympialaisiin.
Historia
Suomen matemaattisen yhdistyksen perustava kokous oli 20.11.1868. Keskeinen syy seuran perustamiseen oli vuonna 1852 tapahtunut Keisarillisen Aleksanterin-yliopiston eli Helsingin yliopiston ylioppilasosakuntien lakkauttaminen (joksikin vuodeksi) ja niiden korvaaminen oppiainepohjaisilla yhdistyksillä. Matemaattisen yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja oli tuolloin Suomen ainoa matematiikan professori Lorenz Lindelöf. Jäseniä oli muutama kymmenen, pääasiassa varttuneempia opiskelijoita. Kokouksia pidettiin kerran kuussa muun muassa vuonna 1870 valmistuneessa Ylioppilastalossa. Yhdistyksen toiminnassa oli 1800-luvulla joitakin muutaman vuoden katkoja, mutta etenkin Ernst Lindelöfin pitkän sihteeri- ja puheenjohtajakauden aikana 1900-luvun ensimmäisinä vuosikymmeninä toiminta vakiintui.
Julkaisuja
Yhdistys julkaisee matematiikan tiedotuslehteä Eukleides. Yhdessä Suomen Fyysikkoseuran ja Fysikersamfundet i Finlandin kanssa yhdistys julkaisee myös fysiikan ja matematiikan aikakauslehteä Arkhimedes. Myös matematiikan koululaisverkkolehti Solmu on löyhästi sidoksissa Suomen matemaattiseen yhdistykseen.
Tapahtumia
Joka toinen vuosi yhdistys järjestää Matematiikan päivät -tapahtuman, joka toimii tapaamispaikkana suomalaisille matemaatikoille, matematiikan opettajille ja opiskelijoille. Päivät järjestetään yhteistyössä jonkin yliopiston kanssa yleensä niin, että joka toinen kerta tapahtuma on pääkaupunkiseudulla ja joka toinen kerta muualla Suomessa. Nimi Matematiikan päivät otettiin käyttöön vuonna 1998; sitä ennen päivät oli järjestetty nimellä Matemaatikkopäivät. Ensimmäiset Matemaatikkopäivät pidettiin vuonna 1963 Helsingissä. Viimeksi Matematiikan päivät järjestettiin Turun yliopistossa tammikuun alussa 2016.
Seututie 927
thumb|250px|Tie [[Liakanjoki|Liakanjoella Yli-Liakassa lounaaseen päin]] Seututie 927 alkaa Paakkolasta valtatien 4 risteyksestä ja päättyy Ala-Vojakkalaan valtatien 21 risteykseen. Tien pituus on 31 kilometriä. Arpelassa tiestä haarautuu yhdystie 9271. Seututien kautta pääsee Tornioon. Tie on kokonaan päällystetty ja melko hyväkuntoinen. Valaistusta on lähinnä kylien kohdalla.
Nopeusrajoitus on 100 km/h mutta taajamien kohdalla 80 km/h ja Arpelan kohdalla 60 km/h
Pekka Mutanen
Pekka Mutanen (21. kesäkuuta 1935 Suuri-Kikkeri – 8. toukokuuta 2015) oli Karjalan tasavallasta kotoisin ollut toimittaja ja kirjailija. Hän asui Ilomantsissa Suomessa vuodesta 1992 alkaen.
Seututie 927
Tie muodostaa yhdessä valtatie 21:n kanssa vaihtoehtoisen reitin seututeille 929 ja 930 Tervolasta Ylitorniolle, ollen 200 metriä lyhyempi, mutta toisaalta vilkasliikenteisempi valtatie 21:n osuuden vuoksi.
Pekka Mutanen
Mutanen syntyi Suuren-Kikkerin kylässä Kupanitsan alueella Inkerissä. Jatkosodan aikana Mutasen perhe evakuoitiin Suomeen, ja he palasivat Neuvostoliittoon tammikuussa 1945. Petroskoihin Mutanen muutti 1949 asuttuaan sitä ennen Virossa ja Länsi-Siperiassa. Mutanen valmistui automekaanikoksi 1955 ja palveli armeijassa, kunnes hän aloitti 1963 opinnot Petroskoin yliopiston suomen kielen ja kirjallisuuden osastolla valmistuen sieltä 1968. Mutanen oli sitten Karjala-kustantamon toimittajana vuodesta 1967 alkaen, ja hänen ensimmäiset kertomuksensa julkaistiin Punalippu-lehdessä samana vuonna. Mutanen oli Karjalan kirjailijaliiton varapuheenjohtajana 1979–1985 sekä Karjalan kirjailijaliiton hallinnon puheenjohtajana 1989.
Ilmaherruus
thumb|Kaksi nykyaikaista [[Yhdysvallat|yhdysvaltalaista F-22 Raptor -ilmaherruushävittäjää.]] Ilmaherruus on tilanne, jossa keskenään taistelevista osapuolista toisella on hallinnassaan taistelualueen ilmatila. Nykyaikaisessa sodankäynnissä tämän asian merkitys on korostunut, sillä yksikin hävittäjälentokone voi ohjuksillaan aiheuttaa viholliselle suurta tuhoa.
Sanonnan mukaan joka hallitsee taivasta, hallitsee taistelukenttää. Ilmaherruus muodostaa mielenkiintoisen kysymyksen mekanisoitujen ja panssaroitujen maajoukkojen merkityksestä nykypäivänä yleensä. Vihollisen hallitessa taistelukentän ilmatilaa, sen on varsin helppo tuhota suotuisissa olosuhteissa vastapuolen taistelupanssarivaunuja ilmasta käsin. Päinvastaisessa tilanteessa voidaan kysyä, mihin omia taistelupanssarivaunuja enää tarvitaan, jos saavutettua ilmaherruutta hyödyntämällä voidaan vihollinen lamauttaa ilman maajoukkojakin.
Ilmaherruuteen liittyy teknisesti ylivoimaisten lentokoneiden kehittäminen ja valmistus. Tällaista huipputeknologiaa ei välttämättä myydä tai välitetä edes liittolaisille. F-22 Raptor on esimerkki nykyaikaisesta yhdysvaltalaisesta ilmaherruushävittäjästä. Teknisesti kunnianhimoisten tavotteiden seurauksena kyseinen projekti on tullut äärimmäisen kalliiksi.
Ilmaherruus on mahdollisesti kallein tapa voittaa sota. Esimerkiksi Venäjän–Georgian sota vuonna 2008 käytiin kustannustehokkaasti 1970-luvun maakalustolla.
George P. Shultz
Ministeritehtäviensä välillä 1980-luvun taitteessa Shultz toimi rakennusalan jättiyritys Bechtelin pääjohtajana.
Ilmaherruus
Historia
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen monet teoreetikot loivat ajatuksen ilmatilan hallinnan tärkeydestä tulevissa sodissa. Yksi heistä oli italialainen Giulio Douhet. Hänen mukaansa ilma-ase kykenisi lyömään maa- ja merivoimat ylivoimallaan. Hänen ajattelunsa ei kuitenkaan kyennyt tunnustamaan hävittäjälentokoneiden merkitystä ilmasodassa. Liittoutuneet kykenivät myöhemmin toisessa maailmansodassa ilmaherruuden saavutettuaan pommittamaan Saksan kaupunkeja maan tasalle Douhetin vuosikymmeniä aiemmin esittämin tavoin.
Toisen maailmansodan alussa vuonna 1940, maailman ensimmäiseksi ilmasodaksi kutsutussa taistelussa Britanniasta Luftwaffe pommitti rajusti Britanniaa. Saksa yritti saavuttaa ilmaherruuden Englannin kanaalin ja Etelä-Englannin yläpuolella tuhoamalla brittien lentokentät koneineen ja sotatarviketehtaat. Kun ilmatila olisi ollut hallinnassa, saksalaiset olisivat voineet käynnistää operaatio Merileijonan eli maihinnousun Englantiin. Ilmaherruutta ei onnistuttu saavuttamaan saksalaisten suunnattomista uhrauksista huolimatta, vaan Luftwaffe kärsi huomattavista kalustotappioita ja maihinnousu jäi toteuttamatta.
Fantasia Barrino
thumb|Fantasia Barrino vuonna 2009.
Fantasia Monique Barrino, taiteilijanimeltään Fantasia, (s. 30. kesäkuuta 1984 High Point, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen laulaja, joka voitti American Idol -kykyjenetsintäkilpailun kolmannen tuontantokauden vuonna 2004.
Finaalissa kilpailijat saivat yhteensä 65 miljoonaa ääntä, jotka ratkaisivat voittajan 25. toukokuuta 2004. Äänimäärä oli 24 miljoonaa enemmän kuin vuosi aiemmin. Fantasia voitti lopulta toiseksi tulleen Diana DeGarmon 1,3 miljoonalla äänellä.
Barrinon veli esiintyi koelauluissa American Idolin kahdeksannella kaudella, mutta ei selviytynyt Hollywoodiin asti.
Mopti
thumb|250px|Komoguelin perjantaimoskeija. Mopti on kaupunki, kunta sekä Moptin alueen ja Moptin piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Nigeriin laskevan Banijoen suussa 650 kilometriä maan pääkaupungista Bamakosta koilliseen. Kunnassa on 114 300 asukasta (vuonna 2009). Ranskan siirtomaa-aikana Moptista kehittyi kaupunki ja merkittävä kalastussatama. Sen alueelta pyydetään 90 prosenttia Malin kalansaaliista, ja kaupunki on ympäröivän maaseudun taloudellinen keskus. Vaikka Moptissa ei ole huomattavia nähtävyyksiä, se on merkittävä matkailukeskus, sillä sieltä järjestetään matkoja muualle Maliin.
Maantiede ja asutus
Moptin kaupunkikunnan pinta-ala on 125 neliökilometriä. Se rajoittuu ympäröivään Socouran maalaiskuntaan. Keskusta on rakennettu kolmelle saarelle, minkä johdosta kaupunkia kutsutaan toisinaan ”Malin Venetsiaksi”. Moptin kuntaan kuuluu myös 13 kilometrin päässä sijaitseva erillinen Sévarén esikaupunki. Nigerjoki muodostaa Moptin ympäristössä suuren tulva-alueen, jota kutsutaan Nigerin sisämaasuistoksi. Kaupungin keskustaa sekä Moptin ja Sévarén välistä tulva-aluetta ympäröivät suojavallit.
Seutu sijaitsee Sahelin ja Sudanin vyöhykkeiden rajalla. Vuoden kuumimman kuukauden toukokuun keskilämpötila on 32,9 °C. Viileintä on tammikuussa, keskimäärin 22,6 °C. Vuotuinen sademäärä on 552 millimetriä. Sadekausi kestää kesäkuusta syyskuuhun.
Hallinnollisesti kunta jakautuu yhteentoista kaupunginosaan: Komoguel I, Komoguel II, Gangal, Mossinkoré, Bougoufié, Toguel, Taïkiri, Médina Coura, Sévaré I, Sévaré II ja Sévaré III. Asukkaat ovat kansallisuudeltaan etupäässä bozoja, fulbeja, bambaroita, dogoneja, moseja, soninkeja, songhaita, tuaregeja, boboja, samoja ja miniankoja. Yleisimmät kielet ovat fulani ja bozo. Vallitsevat uskonnot ovat islam, katolisuus ja protestanttisuus.
Historia
Paikkakunta on saanut alkunsa bozojen asuttamasta Moptin kylästä. Ranskan siirtomaavallan aikana siitä kehittyi kaupunki ja maan tärkein kalastussatama. Parempien liikenneyhteyksiensä ansiosta Mopti syrjäytti Djennén alueen kaupallisena keskuksena. Kaupungin väkiluku on kasvanut nopeasti 1930-luvun alun 6 000 asukkaasta ja sen rakennettu alue on laajentunut osin hallitsemattomasti.
Liikenne, talous ja palvelut
Sévaréen johtaa maantie RN6 Bamakosta. Maantie RN15 vie Sévarésta Bandiagaran, Bankassin ja Koron kautta Burkina Fason rajalle ja maantie RN16 Gaoon. Moptissa on vilkas satama. Jokiliikenteestä vastaavat valtiollinen Comanav ja joukko yksityisyrittäjiä. Sévaréssa on kansainvälinen Ambodédjon lentokenttä. Kaupunkiliikennettä hoitavat taksit, pienet kuorma-autot sekä tulva-aikana veneet.
Kaupungissa on yhdeksän peruskoulua, koraanikoulu, kaksi lyseota ja neljä ammattikoulua. Kulttuurilaitoksia ovat kansantalo, Gangalin koulun kulttuurikeskus ja kolme elokuvateatteria. Kaupungissa toimii useita musiikki- ja kansanperinneyhtyeitä. Katolisen lähetysaseman Issa Berin kirjasto on alueen suurin kirjasto. Moptissa ja Sévaréssa on myös pienet yleiset kirjastot.
Julkisiin terveyspalveluihin kuuluvat aluesairaala, piirin terveyskeskus ja kuusi terveysasemaa. Lisäksi on joukko sairastupia, yksityisvastaanottoja ja apteekkeja. Yleisimmät sairaudet ovat malaria ja ripulitaudit. Moptissa on nykyaikainen vesijohtoverkko ja Sévarén lämpövoimalan varassa toimiva sähköverkko, jotka eivät kata laitakaupunkia ja Sévarén vanhaa osaa. Suurimman ympäristöongelman muodostavat jätevedet, jotka johdetaan Pagué Danéwal -nimiseen lampeen.
Vuoden 2002 jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailuja varten Moptiin rakennettiin Baréma Bocoumin stadion, jonne mahtuu 15 000 katsojaa. Mestaruuskilpailujen jälkeen stadionia on käyttänyt paikallinen Débo Club de Mopti, joka pelaa Malin jalkapallon korkeimmalla sarjatasolla. Jalkapallon lisäksi kaupungissa harrastetaan muun muassa koripalloa, petankkia ja uintia.
Nähtävyydet ja matkailu
Mopti on yksi Malin tärkeimmistä matkailun keskuksista. Kaupungissa itsessään ei ole suuria turistikohteita, mutta sieltä tehdään retkiä Nigerjoelle, dogonien asuttamalle Bandiagaran kalliolle, historialliseen Djennén kaupunkiin ja Timbuktuun. Moptin omista nähtävyyksistä huomattavin on vuonna 1933 rakennettu Komoguelin perjantaimoskeija, jonka mallina on käytetty Djennén suurmoskeijaa. Syyskuun 22. päivän kanoottikilpailut ovat suuri yleisötapahtuma. Kaupungissa on hotelleja, ravintoloita ja vapaa-ajanviettopaikkoja.
Nigulisten kirkko
thumb|275px|Pyhän Nikolaoksen kirkko Tallinnassa Nigulisten eli Pyhän Nikolaoksen kirkko on keskiaikainen kirkkorakennus Tallinnassa. Se on pyhitetty Nikolaos Ihmeidentekijälle, kalastajien ja merimiesten suojeluspyhimykselle. Kirkko rakennettiin alun perin 1200-luvulla, mutta se tuhoutui osittain toisessa maailmansodassa Neuvostoliiton suorittamissa Tallinnan ilmapommituksissa. Kunnostustöiden jälkeen kirkko on toiminut taidemuseona ja konserttisalina. Se sijaitsee Toompeanmäen juurella.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2009–2010
Kauden 2009 päätteeksi mikään ykkössarjajoukkue ei noussut SM-liigaan, sen sijaan sarjaan nousi Kontiolahden Isku kakkossarjan mestarina. Fuusioseura Kuutoset Volley on myös uusi joukkue sarjassa kaudella 2009-10. Kuutoset peri paikan Nurmon Jymyltä. Etelälohkossa Savonlinnan East Volley luopui sarjapaikastaan.
Nigulisten kirkko
Historia
thumb|left|Kirkkoa sisältä Tallinnan Pyhän Nikolaoksen kirkon perustivat ja rakennuttivat 1200-luvulla Gotlannista saapuneet saksalaiset kauppiaat vuosina 1230–1275. Kaupungin ollessa vielä linnoittamaton, kirkolla oli huomattavia puolustusrakennelmia. Tallinnan linnoituksen valmistuttua 1300-luvulla kirkko menetti puolustuksellisen tarkoituksensa ja siitä tuli tavallinen keskiaikainen seurakuntakirkko. Alkuperäisestä kirkkorakennuksesta on jäljellä vain muutamia säilyneitä osia.
Kirkko sai nykyisen ulkoasunsa vuosina 1405–1420, kun keskikäytävää korotettiin sivukäytäviä korkeammalle ja kirkko suunniteltiin uudelleen täysbasilikaksi. Kirkon tornia korotettiin vuonna 1515 ja siihen asennettiin myöhäisgoottilainen piikki. Myöhäisellä 1600-luvulla tornia vahvistettiin. Goottilainen piikki korvattiin barokin tyylisuuntaa edustavalla piikillä, jota myöhemmin korotettiin useita kertoja. Nykyisin tornilla on korkeutta 105 metriä.
Pyhän Nikolaoksen kirkko oli Tallinnan kirkkorakennuksista ainoa joka jäi täysin sivuun protestanttisen uskonpuhdistuksen mukana tulleesta pyhäinkuvien tuhoamisesta 1520-luvulla.
Maaliskuun 9. päivänä vuonna 1944 kirkko kärsi merkittäviä vaurioita neuvostoliittolaispommituksissa toisessa maailmansodassa. Pommitusten aikaan saama tulipalo syöksi kirkon raunioihin ja tuhosi suurimman osan sen sisätiloista. Suurin osa taideaarteista kuitenkin säilyi, sillä ne ehdittiin evakuoida kirkosta pois ennen pommituksia. Kirkon jälleenrakennustyöt käynnistettiin vuonna 1953 ja lopullisesti kirkko valmistui vuonna 1981. Kirkon torni joutui jälleen tulipalon runtelemaksi lokakuun 12. päivänä vuonna 1982. Kunnostuksen jälkeen kirkko avattiin vuonna 1984 taidemuseona ja konserttisalina. Museoon on sijoitettu Viron taidemuseon keskiaikaisen taiteen kokoelma.
Taideteokset
thumb|Kirkon pääalttari Tallinnan Pyhän Nikolaoksen kirkon huomattavin taideteos on lyypekkiläisen Bernt Notken 30-metrisen maalauksen Kuolemantanssi (Totentanz) alkuosa myöhäiseltä 1400-luvulta. Kirkon pääalttari on puolestaan rakennettu vuosina 1478–1481. Sen rakensi niin ikään lyypekkiläinen Herman Rode.
Aiheesta muualla
59.43592°N, 24.74276°W
Giljotiini (televisio-ohjelma)
Giljotiini oli vuosina 2001–2003 televisiokanava Nelosella esitetty suomalaiseen formaattiin perustuva visailuohjelma, jota juonsi aluksi Jukka-Pekka Palo. Vuonna 2002 hänet vaihdettiin Janne Virtaseen, koska oli tullut katsojapalautetta juontaja Palon tylyydestä kilpailijoita kohtaan. Ohjelman ohjasi Matti Palvalehto, ja se sai vuoden 2002 Formaatti-Finlandia-palkinnon. Ohjelman ohjelmaoptio myytiin 13 maahan.
Joka jakson alussa oli seitsemän kilpailijaa, joiden tehtävänä oli tietää, kuka ei tiedä vastausta juontajan esittämään kysymykseen. Silloin kilpailijan tuli haastaa vastakilpailija, ja jos tämä ei tiennyt vastausta, hän putosi pelistä pois ja haastaja pääsi jatkamaan pelin seuraavalle kierrokselle. Jos taas haastettava tiesi vastauksen, haastaja putosi pelistä pois. Pelin voi siis voittaa, vaikkei tietänyt vastausta yhteenkään kysymykseen. Joka jakson lopussa oli kahden viimeiseksi tulleen kilpailijan välinen finaali, jossa piti haastaa vastustaja, jos hän ei tiennyt oikeaa vastausta. Finaalissa haasteen sai peruuttaa kerran.
Jokaisella kilpailijalla oli kilpailun alussa 1 000 markkaa (vuonna 2001) ja myöhemmin 200 euroa (vuosina 2002–2003), ja kilpailija sai toisen rahat vastustajan pudotessa pelistä pois. Jakson lopussa käytävässä finaalissa vastustajan rahoja ei kuitenkaan enää saanut itselleen. Joka jakson voittaja pääsi jatkamaan kilpailua välieriin, joista oli mahdollisuus päästä tuotantokauden päättävään finaalierään. Ohjelmaa tehtiin kaikkiaan kolme tuotantokautta.
Svanetia
thumb|Alueen sijainti Georgiassa. pienoiskuva|[[Kaukasusvuoristoa Svanetiassa.]] Svanetia on historiallinen alue Georgian luoteisosassa. Alueen asukkaita ovat svanit, jotka puhuvat svanin kieltä.
Giljotiini (televisio-ohjelma)
Ohjelmassa oli kilpailijoina tavallisten ihmisten lisäksi myös paljon julkisuuden henkilöitä.
Svanetia
Maantiede
3 000–5 000 metrin korkuisten vuorenhuippujen ympäröimä Svanetia on Euroopan korkeimmalla sijaitseva asuttu alue. Svanetia sijaitsee Kaukasuksen etelärinteillä Rioni-, Enguri- ja Tskhenistskalijokien varrella. Alue jakautuu kahteen osaan: alempaan Svanetiaan (Kvemo Svaneti, Lentekhin piirikunta) ja ylempään Svanetiaan (Zemo Svaneti, Mestian piirikunta), jotka on yhdistetty Georgian Samegrelon ja Zemo Svanetin sekä Ratša-Letškhumin ja Kvemo Svanetin hallintoalueisiin. Historiallisesti Svanetiaan ovat kuuluneet myös Kodorin laakso Abhasiassa sekä Kuban- ja Baksanjokien laaksot Venäjällä.
Pääsiäissaari
Pääsiäissaari (esp. Isla de Pascua, rapanuin kielellä Rapa Nui, ’suuri saari’) on Chilelle kuuluva saari eteläisellä Tyynellämerellä. Sen lähellä on kaksi pientä asumatonta saarta Motu Iti ja Motu Nui.
Svanetia
Historia
vasen|pienoiskuva|Keskiaikaisia torneja [[Mestiassa.]] Antiikin aikana Suaneti-nimellä tunnettu alue oli riippuvainen Kolkhiksesta ja sen seuraajasta Egrisistä vuoteen 522 asti. Tuolloin svanetialaiset käyttivät hyväkseen Persian ja Bysantin välistä sotaa ja liittyivät Persiaan. Sodan lopussa Svanetia muodosti Abhasian kanssa kuningaskunnan, joka vuorostaan liitettiin yhdistyneeseen Georgian kuningaskuntaan 1000-luvulla. Svanetian ortodoksikulttuuri kukoisti erityisesti Tamarin aikana (hallitsi 1184–1213), ja häntä pidettiin alueella melkeinpä jumalattarena.
Pyrrhonismin pääpiirteet
Pyrrhonismin pääpiirteet on Sekstos Empeirikoksen kirjoittama filosofinen teos, joka esittelee nimensä mukaisesti pyrrhonistisen skeptisismin perusajatukset.
Svanetia
Historia
Mongolivaltakunta ei koskaan yltänyt Svanetiaan asti, ja alueesta tuli kulttuurin turvapaikka. Georgian kuningaskunnan hajottua 1460-luvulla alempi Svanetia ajautui Mingrelian prinssien hallintaan, kun taas ylempi Svanetia muodosti itsenäisen ruhtinaskunnan. Alue liittyi Venäjään vuonna 1837 ja nautti suurta autonomiaa vuoteen 1857 asti.
Pääsiäissaari
Saari tunnetaan sen alkuperäisasukkaiden sinne pystyttämistä jättimäisistä moai-patsaista, joiden suojelusta Rapa Nuin kansallispuistossa vastaa Chilen hallituksen alainen CONAF-metsänsuojelujärjestö. Ne ovat kuuluneet Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 1995 lähtien.
Svanetia
Historia
Vuonna 1921 Svanetiassa tapahtui epäonnistunut kansannousu vastaperustettua neuvostohallintoa vastaan.
Pyrrhonismin pääpiirteet
Historia
Sekstos Empeirikoksesta itsestään tiedetään vain vähän; hän eli ja kirjoitti todennäköisesti 100-luvulla jaa., ja toimi ilmeisesti lääkärinä. Pyrrhonismin pääpiirteet on Sekstoksen pääteos ja vaikutusvaltaisin teos, ja merkittävin antiikin ajan lähde pyrrhonistiseen ajatteluun. Sen kautta hänestä tuli pyrrhonismin merkittävin edustaja. Sekstos ei kuitenkaan pyrkinyt esittämään uutta oppia, vaan kuvaamaan tuntemansa skeptisen ajatustavan.
Sisältö
Sekstoksen teos on jaettu kolmeen kirjaan.
Kirja I
Sekstos jakaa teoksensa alussa filosofiset kannat kolmeen: Ensimmäinen on dogmatismi, jonka mukaan totuus on tunnettu. Tähän hän sijoittaa aristotelismin, epikurolaisuuden ja stoalaisuuden. Toinen kanta on akateeminen skeptisismi, Kleitomakhoksen ja Karneadeen kanta, jonka mukaan totuutta ei voida tuntea. Nykyisin tähän viitataan usein akatemialaisena skeptisisminä. Kolmas kanta on skeptisismin muoto, jota kutsutaan pyrrhonismiksi. Sen mukaan totuutta ei tunneta, mutta sitä voidaan etsiä.
Sekstos kuvaa skeptisismin kyvyksi vastustaa erilaisia vaikutelmia ja ajatuksia niin, että argumenttien ja esimerkkien vastakkainasettelulla saavutetaan epokhe, arvostelmista pidättymisen tila, ja tämän seurauksena ataraksia, mielenrauha. Näin hän asettaa oppisuunnan varsinaisen päämäärän samoin kuin muut merkittävimmät hellenistisen filosofian koulukunnat, stoalaisuus ja epikurolaisuus.
Sekstoksen mukaan skeptikot eivät kuitenkaan hylkää passiivisia aistivaikutelmia, joiden hyväksyminen ei ole tahdonalaista. Epäily koskee ainoastaan arvostelmia, eli aistitusta tehtyjä tahdonalaisia tulkintoja. Pyrrhonilaisen näkemyksen mukaan voimme kyllä olla varmoja siitä, että aistimme niin kuin aistimme, mutta emme siitä, että asiat todellisuudessa ovat niin kuin aistimme.
Ensimmäisen kirjan lopussa Sekstos vertaa pyrrhonismia muihin oppisuuntiin, joissa jotkut ovat nähneet yhtäläisyyksiä sen kanssa: näitä ovat Herakleitoksen, Demokritoksen ja Protagoraan ajattelu, kyreneläisyys sekä akatemialainen skeptisismi. Hän vertaa pyrrhonismia myös lääketieteen empiiriseen ja metodiseen koulukuntaan.
Kirja II
Toinen kirja alkaa dogmatismin kritisoimisen mahdollisuuden arvioinnilla: voiko skeptikko kyseenalaistaa dogmaatikkojen opit, ja mistä dogmaatikkoja kritisoitaessa tulisi aloittaa. Tämän jälkeen Sekstos käsittelee totuutta sekä totuuden kriteerin ongelmaa. Tarkemmin hän analysoi kolmea mahdollista kriteeriä: kenen mukaan; millä keinoin; ja minkä mukaisesti. Sekstos myös kysyy, onko mikään totta luonnostaan.
Kirjan loppuosa käsittelee todistuksia, syllogismeja, induktiota, määritelmiä, jaotteluja, kokonaisuuksia ja osia, sukuja ja lajeja sekä sofismeja.
Kirja III
Kolmas kirja käsittelee erityisiä filosofisia, enimmäkseen luonnonfilosofisia ja eettisiä, kysymyksiä. Näitä ovat luvuittain: (1) fysiikka; (2) asioiden alkuperä (arkhe); (3) jumala; (4–5) syy; (6–7) aineelliset alkuperät ja kappaleet; (8) sekoittaminen; (9–10) liike; (11) kasvaminen ja väheneminen; (12–13) poistaminen, lisääminen ja vaihtaminen; (14) kokonaisuus ja osa; (15) luonnollinen muutos; (16) syntyminen ja häviäminen; (17) lepo; (18) paikka; (19) aika; (20) lukumäärä; (21) etiikka; (22–23) hyvä, paha ja yhdentekevät asiat; (24–27) elämisen taito ja voidaanko sitä opettaa; (28) voidaanko mitään opettaa; (29) onko olemassa opettajia ja oppilaita; (30) onko olemassa oppimisen menetelmää; sekä (31) hyödyttääkö elämän taito omistajaansa.
Pääsiäissaari
Maantiede
Pääsiäissaari on vulkaaninen saari Polynesian saaristossa. Saaren pinta-ala on 163 neliökilometriä. Saari sijaitsee noin 3 700 kilometriä länteen Chilen rannikolta ja noin 2 000 kilometrin päässä lähimmästä asutusta saaresta Pitcairnista. Muodoltaan saari on kolmiomainen, ja sen kärjet ovat sammuneita tulivuoria.
Luonto
Pääsiäissaari on nykyisin ruohomaata, jossa kasvaa satunnaisia koristepuita ja pusikkoa. Saari oli ennen ihmisten tuloa palmujen ja muiden lehtipuiden peitossa, mutta jostakin syystä metsät katosivat.
Saarella kasvaa suhteellisen vähän eri kasvilajeja, sillä se on eristynyt, eikä se ole koskaan ollut yhteydessä mantereeseen. Nykyisin saarella kasvaa noin 150 kasvilajia, joista 45 on alkuperäisiä ja kolme kotoperäisiä. Ihmisen tulo saarelle on muuttanut sen kasvillisuutta huomattavasti.
Saarella elää neljä maalintulajia ja kolme vesilintulajia sekä kaksi matelijalajia (Lepidodactylus lugubris ja Cryptoblepharus poecilopleurus paschalis). Kotoperäisiä nisäkkäitä ei ole. Ensimmäisten ihmisten mukana saarelle tuli polynesianrottia. Länsimaalaiset ovat tuoneet saarelle hevosia, lampaita ja vuohia sekä joitain lintulajeja.
Ilmasto
Pääsiäissaaren ilmasto on subtrooppinen. Keskilämpötila on kesällä 24 ja talvella 19 celsiusastetta. Sadekausi on talvella ja vuotuinen sademäärä on keskimäärin 1 250 millimetriä. Lokakuusta huhtikuuhun puhaltavat kaakkoiset pasaatituulet.
Väestö
Pääsiäisaarella asui vuonna 2015 noin 6 370 asukasta, joista suurin osa asuu saaren ainoassa kaupungissa Hanga Roassa. Vuonna 2002 asukkaista 59,85 prosenttia oli polynesialaisia rapanuita ja suurin osa muista oli peräisin Chilestä. Saarella puhutut kielet ovat espanja ja rapanui.
Hallinto
Vuonna 1966 Chilen hallitus perusti Rapa Nuin asioita hoitavan oman ministeriön ja myönsi samalla kaikille saaren asukkaille Chilen kansalaisuuden.
Vuonna 2007 voimaan astuneen perustuslaillisen muutoksen nojalla Pääsiäissaari sekä Juan Fernándezin saaret määriteltiin "erityisalueiksi". Nämä kaksi kuuluvat hallinnollisesti osaksi Valparaíson maakuntaa. Saarella on kuvernööri, jonka nimittää tasavallan presidentti. Pormestari ja kunnanvaltuutettuja, jotka valitaan vaalein.
Presidentti Sebastián Piñera nimitti Pääsiäissaaren kuvernööriksi Chilen armeijasta eläköityneen everstin René De la Puente Heyn huhtikuun 2021 lopulla.
Historia
DNA-tutkimusten mukaan Pääsiäissaaren asukkaat polveutuvat 2 500 kilometrin päästä Gambiersaarilta tulleista polynesialaisista. Nykyaikaiset ajoitukset antavat heidän tuloajankohdakseen noin vuoden 1100. Vanhemmat arviot tuloajankohdasta ovat ulottuneet varhaisemmaksi, jopa vuoteen 300 asti.
Ensimmäisenä eurooppalaisena Pääsiäissaaren löysi 5. huhtikuuta 1722 hollantilainen tutkimusmatkailija Jakob Roggeveen. Koska oli pääsiäissunnuntai, hollantilaiset nimesivät saaren Pääsiäissaareksi, Paasch Eyland. Hollantilaiset saivat ystävällisen vastaanoton mutta hermostuksissaan ampuivat kymmenen saarelaista.
Seuraavaksi saarella kävi espanjalaisen Don Felipe Gonzálezin retkikunta vuonna 1770. Hän pystytti saarelle Espanjan lipun. Neljä vuotta myöhemmin englantilainen löytöretkeilijä James Cook purjehti saarelle. Hän kuvasi saarelaiset iloisiksi, miellyttäviksi ja vieraanvaraisiksi.
thumb|Saarelaiset pystyttivät saarelleen satoja Moai-patsaita. Saarelaiset olivat vuosisatojen aikana pystyttäneet saarelleen satoja kivisiä ja suuria moai-patsaita. He alkoivat tuntemattomasta syystä kaataa niitä sen jälkeen, kun eurooppalaisia oli alkanut käydä saarella.
Pitkään vallalla olleen teorian mukaan pääsiäissaarelaiset kaatoivat saaren metsät voidakseen kuljettaa suuret moai-patsaat paikoilleen. Metsien kaataminen johti eroosioon, ja seurauksena oli maataloustuotannon väheneminen, nälänhätää, heimojen välinen sisällissota vuonna 1680 ja kannibalismia.
Tarinat sisällissodasta, väkivallasta ja kannibalismista perustuvat saarelaisten vanhaan suulliseen perimätietoon, mutta niistä ei ole löydetty arkeologisia todisteita. Ei ole myöskään todisteita siitä, että saaren asukasluku olisi missään vaiheessa romahtanut ennen 1800-luvun isorokkoepidemiaa. Eurooppalaisten löytöretkeilijöiden, kuten Roggeveenin ja Cookin päiväkirjamerkintöjen, mukaan saarelaiset olivat hyvinvoivia. On myös arvoitu, että patsaiden liikuttamista varten olisi tarvinnut kaataa korkeintaan 15 000 puuta, joten se ja kanoottien veistäminen ei olisi voinut tyhjentää saarta sen miljoonista puista. Onkin mahdollista, että tulijoiden vahingossa saarelle tuomat polynesianrotat tuhosivat metsät. Arkeologien mukaan metsien katoaminen ei kuitenkaan vähentänyt saaren ravinnontuotantoa vaan lisäsi sitä, eikä saari koskaan kärsinyt ravinnonpuutteesta.
Vuonna 1862 perulainen orjalaiva ryösti orjiksi kolmasosan saaren väestöstä eli 1 407 ihmistä. Kansainvälisen painostuksen seurauksena hengissä yhä olevat orjat palautettiin saarelle. Heidän mukanaan saarelle levisi kuitenkin isorokko, joka surmasi suurimman osan väestöstä. Vuonna 1877 saarella oli enää 110 asukasta, ja saaren kulttuuri oli tuhoutunut. Vuonna 1888 saari siirtyi Chilelle.
Svanetia
Historia
Neuvostoliiton romahdus on tuonut alueelle vaikeita taloudellisia ongelmia. Kasvavat talousvaikeudet ja yleiset luonnonkatastrofit kuten tulvat ja maanvyöryt ovat lisänneet poismuuttoa.
Väestö
Alueen alkuperäisväestö, svanit, ovat georgialaisten etninen ryhmä. 1930-luvulle asti svaneilla oli oma kategoriansa väestörekisterissä, mutta heidät on myöhemmin ryhmitelty georgialaisten alle. Svanit ovat ortodoksikristittyjä, jotka käännytettiin uskontoon 300–500-luvuilla. Joitakin jäänteitä vanhemmasta luonnonuskonnosta on kuitenkin onnistunut säilymään. Pyhä Yrjö (paikalliselta nimeltään Jgëræg) on tärkein pyhimys. Svanit ovat säilyttäneet monia vanhoja perinteitään, kuten verikoston. Perheet ovat pieniä, ja mies on perheen pää. Vanhempia naisia kunnioitetaan suuresti.
Tyypillisesti svanit ovat kaksikielisiä ja käyttävät sekä georgiaa että svania. Georgia on enenevässä määrin korvaamassa svania.
Kulttuuri
pienoiskuva|Puolustustorni Svanetia tunnetaan arkkitehtonisista aarteistaan ja kauniista maisemistaan. Kuuluisat svanetialaiset puolustustornit on suurimmaksi osaksi rakennettu 800–1100-luvuilla. Alueella on kymmeniä ortodoksikirkkoja ja linnoituksia, joista monet on sisällytetty Unescon maailmanperintöluetteloon, johon alue valittiin vuonna 1996. Svanetian kulttuurin parhaiten säilyneitä osa-alueita ovat tanssi ja laulu – alueen musiikki on erittäin monimutkaisesti polyfonista.
Birgi Bühtüi
Birgi Bühtüi on Piirpauke-yhtyeen viides studioalbumi vuodelta 1981. Albumi sisältää seitsemän eri puolilta maailmaa peräisin olevaa kansansävelmää, jotka yhtye on sovittanut.
Albumi julkaistiin Suomessa Kerberosin toimesta vinyylilevynä ja C-kasettina, mutta albumi julkaistiin myös Saksassa vinyylilevylle JA&RO Recordsin toimesta. Vuonna 1991 albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa suomalaisena CD-painoksena ja 11 vuoden päästä vuonna 2002 julkaistiin remasteroitu CD-painos Warner Music Finlandin toimesta.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Sakari Kukko.
Movimiento Regeneración Nacional
Movimiento Regeneración Nacional eli lyhenteeltään MORENA (suom. kansallinen regeneraation liike) on meksikolainen keskustavasemmistolainen poliittinen puolue.
Vuodesta 2018 puolue on pitänyt maassa valtaa presidentti Andrés Manuel López Obradorin sekä maan parlamentin alahuoneen enemmistön voimin.
Arto Savolainen
thumb|Arto Savolainen (1965) Arto Jalmari Savolainen (s. 3. helmikuuta 1941 Oulu) on entinen suomalainen painija.
Savolainen karsiutui kolmannella kierroksella Tokion 1964 olympialaisten vapaapainin sarjassa alle 70 kiloa. MM-kilpailuissa hän sijoittui kreikkalais-roomalaisessa painissa seitsemänneksi vuonna 1963, yhdeksänneksi vuonna 1965 sekä seitsemänneksi vuonna 1970. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa vuonna 1970.
Aktiiviuransa jälkeen Savolainen on toiminut muun muassa painivalmentajana ja -tuomarina, Suomen Painiliiton toiminnanjohtajana sekä Vantaan Sammon puheenjohtajana. Hän on voittanut painin maailmanmestaruuksia veteraanisarjoissa.
Michelle Williams (laulaja)
Tenitra Michelle Williams (s. 23. heinäkuuta 1980 Rockford, Illinois) on yhdysvaltalainen R&B- ja poplaulaja. Hän on tunnettu Destiny’s Child -yhtyeen jäsenenä. Hän on myös gospellaulaja ja Broadway-näyttelijä. Hän on voittanut kolme Grammy-palkintoa Destiny’s Childissa.
Lapsuus
Kristillisessä perheessä kasvaneena Williams oppi laulamaan kirkkonsa kuorossa. Myöhemmin hän lauloi United Harmony -nimisessä kvartetissa siskonsa Cameronin kanssa. Valmistuttuaan Auburn High Schoolista hän suoritti rikosoikeuden tutkinnon Illinois State Universityssa samalla, kun lauloi taustoja R&B-tähti Monicalle. Niihin aikoihin hän pääsi päämääräänsä ja sai mahdollisuuden tulla osaksi sitä, mikä pian oli globaalina ilmiönä tunnettu Destiny’s Child.
Sooloprojektit
Survivor-albumin julkaisun ja promootion jälkeen Williamsista tuli ensimmäinen jäsen, joka julkaisi soolostudioalbumin. Gospelalbumi Heart to Yours nousi ykköseksi Billboard Gospel -listalla ja siitä tuli vuoden 2002 myydyin gospelalbumi, tehden hänestä Destiny’s Childin jäsenistä ensimmäisen siinä onnistuneen. Sen jälkeen hän breikkasi läpi näyttelemisessä pääroolissaan Broadway-hitti Aidassa paikatessaan R&B-laulaja Toni Braxtoni a. Debyyttinsä menestystä seuraten Williams julkaisi vuonna 2004 toisen albuminsa Do You Know, josta irrotettiin singleksi Destiny’s Childin samanniminen gospelraita. Albumi ei menestynyt yhtä hyvin kuin hänen debyyttinsä, mutta ylsi toiseksi Hot Christian Contemporary Album -listalla ja kolmanneksi Billboard Gospel -listalla. Do You Know’n vaisumpi esitys saattoi olla syynä joidenkin hartaiden kristillisten ryhmien kasvavalle kritiikille Williamsia kohtaan, koska nämä eivät pitäneet siitä, että hän oli sekä osallistuva sooloartisti gospelmusiikissa että R&B artisti osana maailmanlaajuisesti menestyvää maallista Destiny’s Childia. Williamsin toinen albumi oli myös tuotettu enemmän R&B-sävyisillä rytmeillä ja vahvemmilla sanoituksilla.
Muuta
thumb|Michelle Williams esiintymässä heinäkuussa 2008. Syyskuussa 2005 hän allekirjoitti sopimuksen tukea vaatemerkki The Gapia ja esiintyä sen mainoksissa, joissa hän esiintyi yhdessä muiden musiikkitähtien, kuten Joss Stonen, John Legendin ja Alanis Morissetten kanssa. Williams teki myös tv-debyyttinsä helmikuussa 2006 UPN:n suositussa komediassa Half&Half, missä hän näytteli levy-yhtiön johtaja Naomia, joka oli HIV-positiivinen. Hän esiintyi kolmessa jaksossa. 20. helmikuuta 2006 Women’s National Basketball Association eli Yhdysvaltain naiskoripalloliiga ilmoitti, että Williams on Chicago Sky -joukkueen vähemmistöosakas. Lisäksi hänen managerinsa Matthew Knowles on myös Skyn osaomistaja. 2. huhtikuuta Williams avasi painin World Wrestling Entertainmentin vuosittaisen “pay-per-view” Wrestlemanian laulamalla America the Beautiful. 29. elokuuta 2006 Williams esiintyi Celebrity Duetsin ensiesityksessä Celebrity laulajana yhdessä näyttelijöiden kanssa, jotka olivat miltei amatöörilaulajia. Hän lauloi I Knew You Were Waiting Alfonso Ribeiron kanssa ja Say My Name Jai Rodriguezin kanssa. Williams kertoi kärsivänsä mielenterveysongelmista vuonna 2017 ja hän hakeutui hoitoon vuonna 2018 niiden johdosta.
Hyväntekeväisyys
Vuonna 2001 Williamslahjoitti 100 000 dollaria kirkolleen St. Paulin Jumalan Kirkolle Rockfordiin, Illinoisiin saadakseen kirkon koulun, St. Paul Academyn kunnostuksen valmiiksi. Hänen setänsä Bishop James E. Washington on kirkon kirkkoherra. David Foster, Amy Foster-Gillies ja Beyoncé Knowles kirjoittivat Destiny’s Childin viimeisen singlen Stand Up For Love hymniksi Maailman lastenpäivälle. Destiny’s Child antoi äänensä ja tukensa maailmanlaajuisena lähettiläänä vuoden 2005 ohjelmassa. Tässä roolissa Beyoncé Knowles, Kelly Rowland ja Michelle Williams vierailivat Ronald McDonald -taloissa ympäri maailmaa Destiny Fulfilled... and Lovin’ It -maailmankiertueellaan ja lahjoittivat osan Pohjois-Amerikan lipputuloistaan Ronald McDonald Talot -säätiölle.
Yksikköpallo
thumb|200px|Yksikköpallon säde on 1.Geometriassa yksikköpallo on koordinaatistossa oleva pallo, jonka keskipiste on origo ja säde 1. Avaruuden yksikköpallo on joukko
.
Kun n=2, yksikköpalloa kutsutaan useimmiten yksikköympyräksi. Yleisessä metrisessä avaruudessa (X,d) yksikköpallo on joukko
1-esfera
Menorcan lentoasema
Menorcan lentoasema  on lentoasema, joka sijaitsee Menorcan saarella Espanjassa, 4,5 kilometrin päässä Maón kaupungista lounaaseen. Sitä käytti noin 3,4 miljoonaa matkustajaa vuonna 2017.
Vuoden 2013 äärimmäiset sääilmiöt
thumb|250px|Maa- ja merilämpötilojen poikkeama helmikuussa 2013 kauden 1981–2010 keskiarvosta. thumb|250px|Sademäärien poikkeama helmikuussa 2013 kauden 1981–2010 keskiarvosta. Vuoden 2013 äärimmäiset sääilmiöt käsittävät lukuisia kaikkien aikojen sääennätyksiä pohjoiselta ja eteläiseltä pallonpuoliskolta. Helmikuussa lumipeitealueen laajuus Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa oli tavanomaista suurempi samalla, kun napajäätikön laajuus oli 4,5 % vuosien 1981–2010 keskiarvoa pienempi. Pohjoisen pallonpuoliskon äärimmäisten sääilmiöiden uskotaan olevan yhteyksissä Arktisen alueen kutistumiseen, joka vaikuttaa ilmakehän kiertoliikkeeseen niin, että se aiheuttaa muualle lumi- ja jääpeitteiden laajenemista.
11. tammikuuta raportoitiin, että 223 ihmistä oli kuollut poikkeuksellisen säätyypin johdosta. Muualla, erityisesti Venäjällä, Tšekissä sekä Britanniassa, matalat lämpötilat vaikuttivat luontoon haitaten lintujen pesintää ja häiriten muuttolintujen saapumista. 10. tammikuuta Bangladeshissa mitattiin matalin lämpötila koko valtion itsenäisyyshistorian ajalta, 3,0 °C (37,4 °F), joka mitattiin Saidpurissa.
Euroopassa loppukevät ja kesäkuu olivat levottomia. Samalla kun Suomessa sekä muissa Pohjoismaissa mitattiin ennätyskorkeita - jopa Euroopan korkeimpia - lämpötiloja touko- ja kesäkuun aikana. Länsi- ja Keski-Euroopassa koettiin selvästi viileämpää säätä ja jopa kaikkien aikojen sateisin touko- ja kesäkuu. Tämä eroavaisuus säätilassa oli Euroopassa erittäin poikkeuksellinen.
Kesän aikana pitkittyneet helleaallot synnyttivät pohjoisella pallonpuoliskolla uusia ennätyksiä.
Tannervihvilä
Tannervihvilä (Juncus compressus) on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, vihvilöiden (Juncus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvilaji, joka jää useimmiten matalakasvuiseksi. Tannervihvilä muistuttaa suolavihvilää (Juncus gerardii), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan kukkien ja kukinnon ulkonäön sekä heteiden ponsien ja palhojen pituussuhteiden perusteella. Tannervihvilä ja suolavihvilä voivat myös risteytyä keskenään.
Tannervihvilä kasvaa kaikenlaisilla kosteilla kasvupaikoilla, jopa tienpientareilla sekä muilla ihmisvaikutteisilla ja runsastyppisillä kasvupaikoilla. Suomessa tannervihvilää tavataan Lounais-Suomessa, yleisimmin lounaissaaristossa.
Claudio Santamaria
Claudio Santamaria (s. 22. heinäkuuta 1974, Rooma) on italialainen näyttelijä. Santamaria on esiintynyt pääosin italialaisissa elokuvissa. Tunnetuimmat roolit elokuvissa ovat Pojan huone ja Casino Royale.
Clay Aiken
Clayton Holmes ”Clay” Aiken (alkuperäiseltä sukunimeltään Grissom, s. 30. marraskuuta 1978) on yhdysvaltalainen poplaulaja ja poliitikko. Hän nousi yleisön tietoisuuteen osallistuttuaan American Idoliin ohjelman toisella tuotantokaudella vuonna 2003. Hän sijoittui toiseksi häviten täpärästi Ruben Studdardille. RCA Records -levy-yhtiö tarjosi Aikenille levytyssopimusta, ja hänen esikoisalbuminsa Measure of A Man julkaistiin vuoden 2003 lopulla.
Vuonna 2014 Aiken pyrkii Yhdysvaltain kongressiin. Hän voitti demokraattisen puolueen esivaalit Pohjois-Carolinassa vastaehdokkaansa kuoltua äkillisesti.
Taustaa
Clay Aiken syntyi ja varttui Raleighin kaupungissa Pohjois-Carolinassa. Teini-ikäisenä hän esiintyi monissa paikallisissa musikaaleissa ja liittyi Raleighin poikakuoroon. Hän vaihtoi sukunimensä Grissomista Aikeniksi heti ollessaan tarpeeksi vanha. Aiken on hänen äitinsä tyttönimi. Vaikka American Idol aiheutti viivästystä hänen opintoihinsa, Aiken valmistui Pohjois-Carolinan yliopistosta Charlottesta erityisopettajaksi vuonna 2003.
American Idolin 2. kausi
21. toukokuuta 2003 Aiken hävisi American Idol -tittelin suhteellisen niukasti runsaalla 130 000 tuhannella äänellä – ääniä annettiin kokonaisuudessaan yhteensä 24 miljoonaa. Häviö ei kuitenkaan hidastanut hänen suosiotaan. Ensimmäinen single "Bridge over Troubled Water" / "This Is the Night" myi platinaa ja nousi Billboard Hot 100 -listalla suoraan ykköseksi. Single myi esimerkiksi Kanadassa kuusinkertaista platinaa.
Fanit
Jotkut Clay Aikenin ihailijat kutsuvat itseään nimellä "Claymates", ja esimerkiksi kanadalaiset fanit ovat kehittäneet nimen "Claynadians". Aiken äänestettiin lempireality-tähdeksi vuonna 2003 ja People-lehden kyselyssä helmikuussa 2006 hänet äänestettiin suosikiksi American Idolin osallistujista.
Hyväntekeväisyys
Lähellä Aikenin sydäntä ovat apua tarvitsevat lapset. Hän tekee työtä sekä amerikkalaisten että kehitysmaiden lasten hyväksi.
Aiken perusti Bubel-Aiken Foundation -nimisen säätiön 28. heinäkuuta 2003. Hän oli ennen osallistumistaan American Idoliin ollut opiskelujensa vuoksi tekemisissä Diane Bubelin pojan Miken kanssa, joka on autistinen. He huomasivat, että monet ovet pysyvät tällaisilta lapsilta suljettuina ihmisten tietämättömyyden takia. Säätiön tarkoituksena on toimia siltana sen kuilun yli, joka on erityislasten ja heitä ympäröivän maailman välillä.
Vuonna 2004 Aiken nimitettiin UNICEFin hyvän tahdon lähettilääksi tehtävänään auttaa kaikkia lapsia kaikkialla saamaan opetusta. Aiken on myös vieraillut esimerkiksi Indonesiassa tsunamikatastrofin jälkeen ja tehnyt paljon töitä järjestölle.