cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boeing B-52 Stratofortress
NB-52A&B
pienoiskuva|North American X-15 NB-52A:n siiven alapuolella. NB-52A- ja B-versio kuljettivat North American X-15-rakettilentokoneen ilmaan siipensä alla sen koelennoilla. NB-52A – 52-003 lempineltään "The High and Mighty One" poistettiin käytöstä lokakuussa 1969 ja NB-52B – 52-008 lempinimeltään "The Challenger", myöhemmin "Balls 8" museoitiin marraskuussa 2004.
Varhaiset kehitysversiot
B-52A–G-versiot käyttivät moottoreinaan Pratt & Whitney J57-P-suoravirtaussuihkumoottoreita.
Viimeinen kehitysversio
B-52H-versio otettiin palveluskäyttöön 1961 ja niitä rakennettiin 104. Viimeinen toimitettiin lokakuussa 1962. Moottoreina H-versiossa on 8 Pratt & Whitney TF33-P-3/103 -ohivirtaussuihkumoottoria.
Jatkosuunnitelmat
Yhdysvaltain ilmavoimien mukaan konetta aiotaan käyttää vielä vuoden 2040 jälkeen. Ainoastaan H-malli on edelleen palveluksessa ja lentokoneet on sijoitettu Minotin ja Barksdalen lentotukikohtiin. B-52:n yhden lentotunnin kustannukset ovat 72 000 dollaria, mikä on hieman yli puolet B-2:n 135 000 dollarista. Käytössä olevien koneiden voimanlähteet päivitetään lähivuosina Rolls-Royce F-130-ohivirtausmoottoreiksi. Lisäksi koneisiin asennetaan APG-79-tutka. Koneen miehistöä koulutetaan uudestaan ja miehistön määrä laskee viidestä neljään.
Tarjouskilpailun uuden sukupolven pitkän kantaman pommittajasta Yhdysvaltain ilmavoimille voitti Northrop Grumman B-21 Raider. Konetyypin valmistus on tarkoitus aloittaa vuonna 2025. Konetyyppi korvaa niin B-52, B-1 kuin B-2-pommikoneetkin.
Operaatio Henkiinjäänyt
Operaatio Henkiinjäänyt (tunnetaan myös nimillä Iskujoukko Z ja Z-partio) on vuonna 1982 julkaistu australialainen sotaelokuva, joka kertoo Z Special Unitin sotilaista, jotka taistelivat japanilaisia vastaan toisessa maailmansodassa. Elokuvan pääosia esittävät Mel Gibson, Sam Neill, John Phillip Law, Chris Haywood, John Waters, Chun Hsiung Ko, Sylvia Chang ja Chun Ku. Elokuvan on ohjannut Tim Burstall.
Vastaanotto
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Hintikka luonnehti elokuvaa tyypilliseksi kommandofilmiksi ja ponnettomaksi paukutteluksi köyhillä tehosteilla. Hän antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Imago (täsmennyssivu)
Imago voi tarkoittaa seuraavia:
Suojeluvastuun periaate
Suojeluvastuun periaate (Responsibility to protect tai R2P) on YK:n yleiskokouksen vuonna 2005 hyväksymä poliittinen sitoumus, joka pyrkii kansanmurhien, sotarikosten ja ihmisyyttä vastaan olevien rikosten estämiseen.
Se tarkoittaa kansainvälistä velvoitetta puolustaa yksilöitä sielläkin, missä aluetta laillisesti hallitseva valtio ei niitä kykene turvaamaan. Suojeluvastuun periaate pyrkii kaikkein räikeimpien ihmisoikeusloukkausten estämiseen. Suojeluvastuun periaatteen mukaan valtioilla on ensisijainen vastuu suojella kansalaisiaan ihmisoikeusloukkauksilta. Suojeluvastuu korostaa yksilön oikeuksia valtion oikeuksien sijaan, ja periaatteen mukaan valtion suvereniteettiin voidaan puuttua, jos jokin valtio ei täytä sille kuuluvia kansalaisten suojeluun liittyviä velvollisuuksiaan.
Suojeluvastuun periaatteen määritelmä
Suojeluvastuu on normi, mutta ei laki, vaikkakin se muodostaa perustan kansainvälisille laille, etenkin lakeihin, jotka liittyvät suvereeniteettiin, rauhaan ja turvallisuuteen sekä ihmisoikeuksiin ja aseellisiin konflikteihin. lainsäädännön saralla ei ole yhtä yksittäistä keskitettyä lainsäätäjää ja suojeluvastuunperiaate voi tarjota mahdollisuuksia tuoda järjestystä muutoin varsiin pisaroituneeseen lainsäädännölliseen todellisuuteen.
Suojeluvastuun periaatteen kiistanalaisin osa on kysymys aseellisen väliintulon oikeutuksesta. Periaatteen nojalla sotilaalliset toimenpiteet olisivat oikeutettuja, jos kyse on neljästä erityisen vakavasta ihmisoikeuksia loukkaavasta rikoksesta: sota­rikoksista, kansanmurhasta, rikoksista ihmisyyttä vastaan ja etnisestä puhdistuksesta. Aseellinen väliintulo olisi mahdollista vain YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmalla. Tarkkoja yleispäteviä kriteerejä sotilaalliselle väliintulolle on kuitenkin mahdotonta asettaa, ja suojeluvastuun periaatetta on kritisoitu merkittävän väärinkäytön mahdollisuuden vuoksi.
Suojeluvastuun periaatteen synty
1990-luvun tapahtumat, ja sitä seuranneet erillisten komissioiden raportit ja tutkimukset, osoittivat perustavanlaatuisen ongelman YK:n peruskirjaan pohjaavassa systeemissä liittyen kansainvälisen lainsäädännön normeihin, instituutioihin globaalin hallinnon tasolla, ja kuinka nämä reagoivat kansainväliseen rauhaan ja turvallisuuteen aikana, jona kriisit eivät tapahdu enää valtioiden välillä, vaan suvereenisten valtioiden rajojen sisäpuolella.
Kofi Annan kehitti 1999 ”kahden suvereniteetin” konseptin, jossa painotettiin, että olisi löydettävä tasapaino valtioiden suvereniteetin ja yksilöiden suvereniteetin, välillä. Myöhemmin tämä lähestymistapa nähtiin kansainvälisen yhteisön piirissä kyseenalaisena, sillä se antaa ymmärtää, että suvereniteettien oikeudet voidaan ulottaa myös yksilöihin.
1999 Naton interventio Kosovoon kärjisti kiistan äärimmilleen. YK:n pääsihteeri Kofi Annan peräänkuulutti YK:n yleiskokouksissa vuosina 1999 ja 2000 kansainvälisen yhteisön yhteistyön ja konsensuksen löytämistä sen suhteen, miten tällaisia konflikteja olisi syytä lähteä ratkomaan. Kanadan hallitus ilmoitti YK:n yleiskokoukselle syksyllä 2000 ICISS-komission (International Commission on Intervention and State Sovereignity) perustamisesta. Komission tehtävä oli vastata laajoihin, monialaisiin kysymyksiin laillisista moraalisiin ja operationaalisista poliittisiin ongelmiin, ja laatia niistä raportti, joka auttaisi kansainvälistä yhteisöä löytämään yhteisen sävelen kriisien ratkaisussa. 2000-luvun alussa ICISS-komissio julkaisi laajan raporttinsa otsikolla “Responsibility to Protect”.
Libyan kriisin ratkaisemiseksi peräänkuulutettiin laajalti sotilaallista väliintuloa ja suojeluvastuunperiaate testattiin ensimmäisen kerran käytännössä, kun 2011 turvallisuusneuvosto hyväksyi resoluutiot 1970 ja 1973. Näissä peräänkuulutettiin Libyan ”vastuuta suojella” ja niiden perusteella asetettiin sanktioita, sekä lopulta myös voitiin käynnistää sotilaallinen interventio.
Suojeluvastuunperiaate on suunnattu eritoten suurien humanitääristen kriisien, kansanmurhien ja ihmisyyttä vastaan olevien rikosten ratkaisemiseksi ja ehkäisemiksi. Tällaisen tapahtuman sattuessa, YK:n turvallisuusneuvosto arvioi tilanteen ja siihen liittyvät mahdolliset toimet, ja pysyviä jäsenmaita kehotetaan olemaan käyttämästä veto-oikeuttaan.
Suomi ja ihmisoikeudet YK:ssa
Suomi oli hyvin aktiivinen YK:ssa Kylmän Sodan aikana yhdessä muiden Pohjoismaiden kanssa. Yleisesti ottaen YK:lla on laajat ja tarkasti määritellyt ihmisoikeustakeet, mutta niistä ei aina saada täydellistä yhteisymmärrystä. Suomi on yksi niistä maista, jotka pyrkivät edistämään YK:n mietintöjen mukaista ihmisoikeuspolitiikkaa. Suomi toimi yhdessä muiden Pohjoismaiden kanssa ja ne vuorottelivat näiden maiden yhteisten esitysten edistämisestä YK:ssa. Yhdessä Pohjoismaat muodostivat yhteisen ryhmän YK:ssa, jotka yhdessä yrittivät edistää omia päämääriään. Suomi on ottanut lähes jokaisen YK:n ihmisoikeusjulistuksen osaksi omaa lainsäädäntöään. Suomi korosti näiden periaatteiden noudattamista ja niiden globaalia korostamista.
Suomen ihmisoikeustoiminnan pitkän linjan ytimessä on ollut yhdenvertaisuuden sekä avoimen päätöksenteon ja kansalaisosallistumisen merkityksen korostaminen. Erityisesti on korostettu naisten oikeuksia ja asemaa konflikteissa sekä niiden ratkaisuissa, ja panostettu sotarikosten ja ihmisoikeusloukkausten uhreiksi joutuneiden aseman parantamiseen. Suomi onkin saanut kansainvälisesti kiitosta sitoutumisestaan ihmisoikeuksiin ja yhteistyöhalukkuudestaan YK:n ihmisoikeuksien seurantamekanismien kanssa.
Suomen asema ja ihmisoikeuksien puolustus YK:ssa
Kylmän sodan aikana Suomi oli vahvasti sitoutunut puolueettomaan linjaan suurvaltapolitiikan suhteen, mutta tämä kiusallinenkin asema vahvisti Suomen asemaa kansainvälisenä rauhanturvaajana. Suomella on pitkä historia rauhanturvaajana YK:n alaisuudessa ja lähes jokainen maa hyväksyy Suomen joukkojen läsnäolon. Ensimmäinen operaatio, johon suomalaiset osallistuivat oli Suezin kriisi vuonna 1956, minkä jälkeen Suomi on osallistunut rauhanturvaamiseen muun muassa Kongossa ja Libanonissa. Suomen osallistuminen YK:n rauhanturvaamisoperaatioihin oli suurimmillaan 1990-luvun vaihteessa, jolloin jopa 2000 suomalaisista oli sijoitettu eri konfliktien hallintaan. Suomen rauhanturvaus pohjautui tiiviisti ihmisoikeuksien puolustamiseen. Kylmän sodan jälkeen Suomen kohde on siirtynyt pelkästä rauhanturvaamisesta enemmän kriisinhallintaan, mutta rauhanturvaamisoperaatiot pysyvät osana Suomen YK-politiikkaa.
Kansainvälisesti merkittävä osa ihmisoikeuksia kytkeytyy suojeluvastuun periaatteeseen. Käsite on kuitenkin kansainvälisesti kiistanalainen lähinnä sen ja valtion suvereniteetin ristiriitaisen aseman vuoksi. Jotkut valtiot korostavat enemmän jälkimmäistä, mutta Suomen tavoite oli vakiinnuttaa suojeluvastuun periaate osaksi YK:n sitovia sääntöjä. Suomen Kylmän Sodan aikaisen linjan mukaan ihmisoikeuksien lisäksi periaate on merkittävä voima köyhien maiden oikeusvaltiokehityksen kannalta. Tämä ei kuitenkaan tarkoita ainoastaan sotilaallista toimintaa, vaan vähintään yhtä suuri merkitys pitäisi antaa rauhanvälitykselle eli yhteistyölle ja kehitysavulle. Kuitenkin periaate oli itsessään varsin ongelmallinen, koska monet muut maat vastustivat sitä lähtökohtaisesti.
Team America – maailman poliisi
Team America – maailman poliisi on Trey Parkerin ja Matt Stonen käsikirjoittama ja Trey Parkerin ohjaama supermarionaatioelokuva, joka jäljittelee toteutustavaltaan 1960-luvun televisiosarjaa Myrskylinnut.
Elokuva on muodoltaan satiiri, jossa pilkataan terrorisminvastaisesta sodasta käytyä keskustelua Yhdysvalloissa. Muun muassa elokuvaohjaaja Michael Moore esitetään kommunistisena itsemurhaterroristina, näyttelijä Sean Penn typeränä valehtelijana, IAEA:n tarkastaja Hans Blix hampaattomana ydinasetarkastajana ja Pohjois-Korean diktaattori Kim Jong-Il yksinäisenä raakalaisena. Sean Penn lähetti valituskirjeen Stonelle ja Parkerille elokuvan hänestä antaman kuvan vuoksi. Ainoat julkkisvieraat, jotka olivat tyytyväisiä omaan rooliinsa, olivat Matt Damon ja George Clooney. Matt Damon esitetään elokuvassa vammaisena, joka osaa sanoa vain oman nimensä. Syy tähän oli nuken valussa sattunut vahinko, jonka seurauksena Damonin pää jäi vähän vinoksi. Damonin hahmo on selvästi saanut vaikutteita South Park -sarjan Timmystä. George Clooney on julkisesti pitänyt hyvänä sitä, että amerikkalaisia julkkiksia kritisoidaan. George Clooney on ollut jo aikaisemmin mukana Trey Parkerin ja Matt Stonen South Park -sarjassa, jossa hän on näytellyt homokoira Sparkyn ääntä.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Team American kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Harry Potter ja liekehtivä pikari
Harry Potter ja liekehtivä pikari on brittiläisen kirjailijan J. K. Rowlingin kirjoittaman Harry Potter -kirjasarjan neljäs osa. Englanninkielinen alkuteos ilmestyi vuonna 2000 ja suomennos vuonna 2001. Romaanista tehty elokuvasovitus sai ensi-iltansa Suomessa 18. marraskuuta 2005.
Huispauksen maailmanmestaruuskisat
Neljännen kirjan tapahtumat alkavat siitä, kun Frank Bryce, Valedrojen kartanonhoitaja, näkee valoa talon ikkunassa. Hän lähtee tutkimaan sitä ja kuulee Voldemortin ja Matohännän suunnittelevan Harry Potterin murhaa. Kaksikko huomaa Frank Brycen ja tappaa tämän. Samalla Harry herää arpensa poltteluun nähtyään Brycen murhan unessaan.
Pian tämän jälkeen Harry lähtee katsomaan huispauksen maailmanmestaruusottelua. Hänen seurassaan on Weasleyn isä lapsineen, Hermione Granger sekä Cedric Diggory ja hänen isänsä Amos Diggory.
Weasleyn kaksoset lyövät omaleimaisen vedon ottelusta Ludo Bagmanin kanssa Irlannin voiton puolesta, mutta kuitenkin he uskovat Bulgarian Viktor Krumin nappaavan kultasiepin. Heille luvataan hyvät kertoimet, mutta Bagman maksaa voittonsa katoavalla metsinkäiskullalla, ja vielä kieltäytyy palauttamasta edes alkuperäisiä vetorahoja eli kaksosten kaikkia säästöjä.
Varsinaisen ottelun jo päätyttyä Voldemortin kannattajat, kuolonsyöjät, marssivat pimeydestä leiriin ja aiheuttavat paniikkia. Harry, Ron ja Hermione pakenevat metsikköön, jossa he näkevät Voldemortin merkin, Pimeän piirron, leimahtavan taivaalle. Taikaministeriön velhot ryntäävät kolmikon luokse ja syyttävät heitä piirron loihtimisesta. Yllättäen Bartemius Kyyryn kotitonttu Winky löytyy Harryn varastettu taikasauva hallussaan. Raivostuneena Bartemius Kyyry epäilee Winkyn loihtineen pimeän piirron taivaalle ja erottaa kotitonttunsa.
Kolmivelhoturnajaiset
Rehtori Dumbledore julkistaa tervetuliaisjuhlien aikana, että Tylypahka isännöi tänä vuonna kolmivelhoturnajaisia. Legendaarinen tapahtuma on järjestetty monia vuosia aiemminkin, mutta sittemmin turnajaiset lakkautettiin, sillä ne alkoivat käydä liian vaarallisiksi. Tänä vuonna kuitenkin taikaministeriö päätti, että on aika katsoa, josko ajat olisivat muuttuneet. Turnajaisissa on kolme tehtävää, jotka pidetään tasaisin väliajoin pitkin lukuvuotta.
Liekehtivä pikari valitsee yhden ottelijan eri kouluista. Koska turnajaiset ovat vaaralliset, ottelijan täytyy olla vähintään 17-vuotias. Weasleyn kaksoset yrittävät huijata turvaikärajaa vanhetusliemellä, koska heiltä puuttuu vain puolisen vuotta vaaditusta iästä - molemmille kasvaa Dumbledoren partaakin komeampi valkoinen parta. Tämä saa kaikki ulvomaan naurusta.
Tylypahkasta valitaan Cedric Diggory, Fleur Delacour Beauxbatonsista, ja Viktor Krum Durmstrangista. Pikari valitsee kuitenkin yllättäen neljännen ottelijan, Harryn, vaikka tämä ei koskaan laittanut nimeään pikariin ja on alaikäinen. Tämä ajaa Harryn ja Ronin riitoihin. Ron uskoo Harryn huijanneen päästäkseen kilpailemaan. Kukaan ei usko Harryn vakuutteluja siitä, ettei hän itse laittanut nimeään pikariin, ja Harryn olo on hirveä aina ensimmäiseen koetukseen asti.
Harry saa avustusta turnajaisten koetuksiin Alastor Vauhkomieleltä, uudelta pimeyden voimilta suojautumisen opettajalta ja entiseltä aurorilta.
Ensimmäisessä koetuksessa kilpailijoiden täytyy hakea lohikäärmeen vartioima kultainen muna. Hagridin, Vauhkomielen ja Hermionen neuvoja noudattaen Harry käyttää Tulisalamaansa lentääkseen lohikäärmeen ohi ja saa näin hyvät pisteet. Nähdessään kuinka vaarallinen koetus on, Ron tajuaa, ettei Harry olisi koskaan ilmoittautunut turnajaisiin vapaaehtoisesti. Näin he sopivat riitansa. Samaan aikaan Hermione perustaa yhdistyksen nimeltä S.Y.L.K.Y. (Samat Yhteiset Lait Kotitontuillekin -Yhdistys), jonka tarkoitus on auttaa kotitonttuja ja ajaa heidän oikeuksiaan.
Ottelijoiden pitää osallistua joulutanssiaisiin, jotka ovat kolmivelhoturnajaisten perinne. Harry haluaisi viedä kauniin Cho Changin tanssiaisiin, mutta kuulee että tämä on menossa sinne Cedric Diggoryn kanssa. Tämän vuoksi Harry suostuu viemään Parvati Patilin, jonka kaksoissisar Padma Patil menee Ronin kanssa. Hermione menee puolestaan Viktor Krumin kanssa, mikä saa Ronin mustasukkaiseksi. Hermionen ilmestyttyä tanssiaisiin vielä kauniimpana kuin ennen, Ron punehtuu kateudesta. Juhlien lopuksi Hermione kiukuttelee Ronille:
Toisessa koetuksessa ottelijoiden täytyy hakea Mustan järven pohjasta heille jotakin tärkeää. Harry ei ole onnistunut löytämään tapaa, jolla hengittää veden alla tunnin. Muutama minuutti ennen koetuksen alkua Dobby antaa Harrylle ratkaisun: kidusruohoa.
Harry löytää ensimmäisenä vangittujen luokse ja vapauttaa Ronin, ja katsoo kun Cedric Diggory hakee Cho Changin ja Viktor Krum Hermionen. Hän odottaa Fleur Delacourin tulevan pelastamaan pikkusiskonsa, Gabrielle Delacourin, mutta tämä ei ilmesty. Harry ottaa mukaansa Fleurin sisaren, ja ui heidän kanssaan pintaan menettäen aikaa, mutta saaden suuret pisteet ”epäitsekkäästä käytöksestä”. Näin hän nousee kolmivelhopisteissä jaetulle ensimmäiselle sijalle Cedricin kanssa.
Kolmannessa koetuksessa ottelijoiden täytyy suunnistaa suuressa labyrintissa ja vältellä tielle tulevia esteitä. Kun ottelijoille on kerrottu koetuksesta, Harry ja Viktor törmäävät metsässä Bartemius Kyyryyn, joka mumisee itsekseen jotakin epäselvää ja sanoo, että haluaa tavata Albus Dumbledoren. Harry hakee rehtorin paikalle, mutta Harryn tullessa takaisin, Viktor makaa maassa tajuttomana ja Kyyry on kadonnut. Harry näkee unen ennustustunnilla ja menee rehtorin kansliaan. Sattumalta hän huomaa rehtorin ajatuseulan, jossa tämä säilyttää "ylimääräisiä" muistojaan.
Rehtori Dumbledore katkaisee muistojensa selailun ja pyytää Harryä pitämään näkemänsä omana tietonaan. Harry saa kertoa näkemästään vain Ronille ja Hermionelle, koska Dumbledore tietää, että nämä kaksi ovat ehdottoman luotettavia. Lisäksi rehtorilla on myöhemmin paljastuvia omia suunnitelmiaan kolmikon suhteen.
Yhteenotto hautausmaalla
Viimeisen koetuksen aikana Cedric ja Harry suunnistavat samanaikaisesti läpi labyrintin esteiden. Koska he auttoivat toisiaan koetuksen aikana, he tarttuvat kiinni kolmivelhopokaalin kahvoihin samanaikaisesti.
He eivät tiedä pokaalin olevan porttiavain, joka kuljettaa heidät vanhalle hautausmaalle pikku Hirttivaaraan. Heitä vastassa on Matohäntä, joka pitää kainalossaan Lordi Voldemortia, joka käskee Matohäntää ”tappamaan turhan”.
Voldemort käskee Matohäntää tappamaan Cedricin Avada Kedavra -kirouksella ja sitoo Harryn hautakiveen. Hän käyttää omaa lihaansa, Harryn verta ja Voldemortin kuolleen isän luuta nostaakseen isäntänsä taas täysiin voimiinsa. Voldemortissa on nyt Harryn verta, eikä poikaa suojaava taika enää vaikuta häneen.
Voldemort paljastaa, että hänen palvelijansa Tylypahkassa varmisti, että Harry voittaisi turnajaiset ja päätyisi hautausmaalle hänen kynsiisä.
Kutsuttuaan kuolonsyöjät luokseen Voldemort haastaa Harryn kaksintaisteluun. Voldemort ei kuitenkaan tiedä, että hänen ja Harryn sauvoissa on sama ydin, feenikslintu Fawkesin sulka. Kun sauvojen taiat yhtyvät, se saa Voldemortin tappamat ihmiset purkautumaan tämän sauvasta. Cedric Diggory, Bertha Jorkins, James ja Lily Potter ja Frank Bryce ilmestyvät Harrylle. Tämä saa Voldemortin keskittymisen häiriintymään ja sillä aikaa Harry juoksee kohti Cedricin ruumista ja tarraa kiinni pokaalista, joka lähtee viemään heitä takaisin Tylypahkaan.
7. tammikuuta
7. tammikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden seitsemäs päivä. Vuodesta on jäljellä 358 päivää (karkausvuonna 359).
Harry Potter ja liekehtivä pikari
Jälkipeli
Harry palaa kouluun ja Vauhkomieli lähtee viemään tätä toimistoonsa välittömästi. Harryn kerrottua tapahtuneesta Vauhkomieli paljastaa auttaneensa Harryn läpi turnajaisten koitosten ja sanoo loihtineensa esteet pois Harryn tieltä labyrintissa. Hän sanoo tehneensä sen, jotta Harry menisi hautausmaalle ja Voldemort palaisi voimiinsa. Selitysten jälkeen Vauhkomieli yrittää hyökätä Harryn kimppuun, mutta Dumbledore, Kalkaros ja McGarmiwa saapuvat estämään tämän. Dumbledore selittää nähneensä, kun Vauhkomieli talutti Harryn pois turnausalueelta ja tajusi silloin, että jokin oli vinossa. Siksi hän seurasi heitä. Vauhkomielelle annetaan totuusseerumia ja hän paljastuu huijariksi. Oikeaa Vauhkomieltä oli pidetty vankina taika-arkussa ja monijuomaliemellä itsensä Vauhkomieleksi muuttanut huijari paljastuu Bartemius Kyyry nuoremmaksi, joka paljastaa tappaneensa isänsä, muuttaneen ruumiin luuksi jonka kätki Hagridin kurpitsamaahan, ja laittaneensa Harryn nimen pikariin, jotta tämän illan tapahtumat olisivat käyneet toteen. Taikaministeri Cornelius Toffee saapuu Tylypahkaan ankeuttajien kanssa ja Dumbledore yrittää selittää Voldemortin palanneen.
Ennen kuin Bartemius Kyyry nuorempi ehtii tunnustaa uudelleen, ankeuttaja suutelee tätä ja Barty nuorempi menettää sielunsa.
Dumbledore kokoaa nopeasti Feeniksin killan uudelleen ja ilmoittaa vastoin taikaministeriön määräyksiä, että Cedricin murhasi Voldemort. Hän sanoo, että jos hän ei olisi kertonut totuutta, se olisi ”loukannut hänen muistoaan.”
Harry saa tuhat kaljuunaa voittona, mutta tarjoaa niitä Cedricin vanhemmille, jotka eivät kuitenkaan huoli niitä. Harry luovuttaa voittonsa Weasleyn kaksosille pilapuodin pääomaksi. Kyseessä on nimellisesti laina. Harry käskee kaksosia ostamaan Ronille uuden ja tyylikkään juhlakaavun.
Toiseus
Toiseus on monissa tieteenaloissa käytetty käsite, joka filosofisessa tarkastelussa tarkoittaa oman itsensä (minuuden) tunnistamiseen erillisenä muista (toisista). Toiseuteen kuuluu olennaisesti binaarinen suhde minun ja muun (tai meidän ja muiden) välillä. Käsitteessä oleva “toinen” voidaan ymmärtää henkilöksi tai ryhmäksi, joka on erillinen (tai erilainen) suhteessa omaan itseensä.
Cape Breton (kunta)
Cape Breton (, lyhennetään usein: CBRM) on kaupunkioikeudet omaava kunta Kanadassa, Cape Bretonin saarella, Nova Scotian provinssissa. Vuonna 1995 Nova Scotian hallinto päätti pienentää provinssin kaupunkien ja kylien määrää yhdistämällä läheisiä alueita kaupunkimaisiksi kunniksi. Tämän päätöksen jälkeen muodostettiin Cape Bretonin kunta, johon liitettiin County of Cape Breton sekä Sydneyn, Glace Bayn, Sydney Minesin, New Waterfordin, North Sydneyn, Dominionin ja Louisbourgin kaupungit.
Toiseus
Toiseuden filosofisen käsitteen luojana viitataan usein Hegeliin, jonka mukaan käsitys itsestä (minä-käsitys) edellyttää näkemystä itsestä erillisenä toisista.
Toiseuteen viitataan myös yhteiskunnallisena ja kulttuurisena käsitteenä, jossa oma kansa tai muu sosiaalinen tai yhteiskunnallinen ryhmä nähdään omana ja erillisenä (tai erilaisena) toisista.
Cape Breton (kunta)
Alkuperäisasukkaat
Tiettävästi paleointiaanit leiriytyivät alueella säännöllisesti noin 9 000-luvulla eaa. Arkaaisella kaudella, 3000-luvulta eaa. 1000-luvulle, alueella asui myöhempiä intiaanikulttuureja. Alueen nykyiset mi'kmaq-intiaanit ovat periytyneet näistä aikaisemmista kulttuureista.
Toiseus
Toiseuttaminen
Toiseuttaminen on prosessi, jossa havaitaan tai esitetään joku tai jokin pohjimmiltaan erilaisena tai vieraana.
Cape Breton (kunta)
Eurooppalaisten saapuminen
Ensimmäisinä eurooppalaisina alueella vierailivat säännöllisesti viikingit noin 1100-luvulta aina 1400-luvulle. Uusimpien tutkimusten mukaan baskit olisivat ylittäneet Atlantin valtameren ja kalastaneen Pohjois-Amerikan itärannikolla noin sata vuotta ennen Kolumbuksen ensimmäistä matkaa 1942, löytäessään Amerikan. Heidän uskotaan myös antaneen saarelle sen nykyisen nimen. Tutkimusmatkailija John Cabot rantautui Aspy Bay -poukamaan 24. kesäkuuta 1497 ja kutsui saarta nimellä prima terra vista. Hän julisti alueen Englannin omaisuudeksi. Vuonna 1521 portugalilainen merenkulkija João Álvares Fagundes rantautui saarelle ja perusti ensimmäisen vakituisen asuinpaikan.
Toiseus
Toiseuttaminen
Toiseuttaminen on prosessi, jossa yksilöitä ja ryhmiä kohdellaan ja merkitään erilaisiksi ja huonommiksi kuin hallitseva sosiaalinen ryhmä.
Cape Breton (kunta)
Eurooppalaisten saapuminen
Ranskalaiset saapuivat alueelle 1600-luvun alkupuolella ja nimesivät alueen Acadieksi. Ranska ja Englanti kiistelivät alueen hallinnasta 1600-luvun loppupuolelta 1700-luvun alkupuolelle ja alue vaihtoikin omistajaa useita kertoja. Vuonna 1713 solmitussa Utrechtin rauhassa Acadie jäi Britannian omistukseen, mutta Cape Breton siirtyi takaisin Ranskalle. Vuonna 1719 ranskalaiset alkoivat rakentaa saaren lounaisrannikolle linnoitettua kaupunkia, joka nykyisin tunnetaan Louisbourgina.
Seitsenvuotisen sodan aikana yhdysvaltalaiset joukot valtasivat Louisbourgin. Britit palauttivat sen myöhemmin takaisin Ranskalle, mutta sodan loppupuolella vuonna 1760 brittiläiset joukot tuhosivat kaupungin.
Seitsenvuotisen sodan jälkeen
Seitsenvuotisen sodan jälkeen saaren nimeksi vaihdettiin Cape Breton, ja se yhdistettiin nimellisesti Halifaxin kuntaan. Vuonna 1765 Cape Bretonin saari erotettiin Halifaxista omaksi kunnakseen. Vuonna 1784 saari itsenäistyi ja pääkaupungiksi valittiin Sydney. Vuonna 1820 Cape Breton liitettiin takaisin Nova Scotiaan.
Toiseus
Toiseuttaminen
Toiseuttaminen on sitä, että jotain kohdellaan ikään kuin hän ei kuuluisi ryhmään ja olisi jollain tavalla erilainen. Esimerkiksi stereotypioista ja toiseudesta on kirjoitettu paljon.
1. Ihmisryhmän luokitteluun havaittujen erojen, kuten etnisen taustan, ihonvärin, uskonnon, sukupuolen tai seksuaalisen suuntautumisen, mukaan.
2. Ryhmän tunnistamiseen ala-arvoiseksi ja "me vs. he" -ajattelun käyttämiseen ryhmän vieraannuttamiseksi.
Toiseuttaminen luo pohjan syrjinnälle tai vainolle vähentämällä empatiaa ja estämällä aitoa dialogia. Äärimmäisyyksiin viety toisuttaminen voi johtaa siihen, että yksi ihmisryhmä kieltää toisen ryhmän olevan jopa ihminen.
Ryhmät, jotka nähdään poikkeuksellisina ja normeihin kuulumattomina toiseutetaan. Tämä tapahtuu määrittelemisen, nimeämisen, luokittelemisen, identifioimisen, kategorioimisen ja ulossulkemisen kautta, sekä ryhmän ominaispiirteinä nähtyjen ominaisuuksien jatkuvana toistelemisena. Toiseus ilmenee aina suhteessa omaan itseensä, sillä erot ovat eroja vain keskustaan asettautuneen ryhmään nähden. Samalla kun etsitään toisen ryhmän eroja, omaa identiteettiä luodaan suhteessa toiseen ryhmään.
Toiseuttamisen käsitteen muodostumiseen on vaikuttanut suuresti Edward Said kirjallaan Orientalismi (1978). Kirjassaan Said esitti, että länsi oli tutkimuksissaan luonut orientin ja muodostanut binaarisen suhteen idän ja lännen, meidän ja muun välille. Länsi esitti orientin homogeenisena ja yhtenäisenä kulttuuris-maantieteellisenä alueena, yleistäen alueelle perustavanlaatuiset ominaispiirteet. Länsi loi omaa identiteettiään ja sittemmin oikeutti kolonialistiset toimensa toiseuttamalla orientin ja korostamalla sen erilaisuutta.
Viime vuosikymmeninä monissa tieteenaloissa toiseuteen on viitattu sosiaaliteorian epistemologisena käsitteenä. Toiseuden tematiikkaa käsitellään esimerkiksi maantieteen, naistutkimuksen, antropologian ja sosiologian tutkimuksessa. Esimerkiksi maantieteessä toiseuttaminen tarkoittaa prosessia, jossa ryhmä sijoitetaan reuna-alueille eli marginalisoidaan suhteessa keskustaan. Filosofi Simone de Beauvoir käytti toiseutta sukupuoleen liitettynä ja kuvaa naisen ruumiinsa kautta miehen toisena.
Kirjallisuus
Mountz, A. (n.d.). The Other. Key Concepts in Political Geography, 328-338. Retrieved February 5, 2016.
Hermolomamatka
Hermolomamatka on J. A. Mäen vuonna 2011 ilmestynyt sarjakuva-albumi. Radiopuhelimet-yhtyeen laulajana tunnetun Mäen esikoisalbumin kustansi Like.
Chur
Chur on sveitsiläisen Graubündenin kantonin pääkaupunki. Vuoden 2014 lopussa siellä oli 34 547 asukasta.
Kaupunki on Sveitsin vanhimpia, ja Rooman valtakunnan aikana se oli linnoitettu leiri ja roomalaisen provinssin pääkaupunki. Kaupungissa on suuret korkeuserot: sen alue ulottuu 550 metristä aina 1 900 metriin merenpinnan yläpuolella, ja Churia ympäröivät joka puolelta 2 000–3 000-metriset vuorenhuiput.
Chur on rautateiden risteysasema, jossa alueellisen Rhätische Bahnin ja valtakunnallisen SBB-CFF-FFS:n radat ovat samalla asemalla.
Otto Heidl
Otto Heidl (8. syyskuuta 1910 – 11. marraskuuta 1955 Bochum, Länsi-Saksa) oli saksalainen SS-Hauptsturmführer ja lääkäri, joka toimi Auschwitzissa 1941 ja Stutthofin keskitysleirillä 1942–1945.
Omer Beriziky
Omer Berizky (s. 9. syyskuuta 1950) on madagaskarilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuosina 2011–2014. Hän toimi virassa yhteistoimintahallituksen nimittämänä. Berizky on kotoisin Madagaskarin pohjoisosasta ja työskenteli ennen historian professorina. Hän on toiminut myös maansa EU-lähettiläänä.
Juri Lutsenko
Juri Vitaliyovytš Lutsenko (, s. 1964 Rivne) on ukrainalainen poliitikko, sisäministeri 2005–2006 ja 2007–2010 Tymošenkon, Jehanurovin ja Janukovytšin hallituksissa.
Kıvanç Tatlıtuğ
thumb Kıvanç Tatlıtuğ (s. 1983) on turkkilainen näyttelijä ja valokuvamalli. Hänet tunnetaan arabimaissa etenkin Mehmetin roolista saippuasarjassa Gümüş (turkiksi), joka on arabiaksi nimeltään Noor (valo).
Omer Beriziky
Vuonna 2014 Berizikyn seuraajaksi valittiin Kolo Roger.
Juri Lutsenko
Lutsenko valmistui 1989 sähköinsinööriksi Lvivistä. Hän oli pitkäaikainen Ukrainan sosialistisen puolueen jäsen ja, Rivnen alueen parlamentin jäsen 1994– ja Radan jäsen 2002 lähtien. Vuodesta 2000 lähtien hän oli Kutšmaa vastaan kampanjoivan liikkeen johdossa. Oranssin vallankumouksen aikana Lutsenko oli sosialistisen puolueen johtaja Oleksandr Morozin tavoin Juštšenkon tukijoita. Vuonna 2005 hän nousi sisäministeriksi Tymošenkon hallitukseen. Sisäministerinä hän järjesti Alueiden puolueen entisen Donetskin alueen kuvernöörin Borys Kolesnikovin pidätyksen ja yritti saada oligarkki Rinat Ahmetovia tuomiolle. Kummatkin vapautettiin. Hallituskriisin ja Tymošenkon eron jälkeen Lutsenko piti paikkansa. Hän jatkoi kampanjaa korruptiosta syytettyjä virkamiehiä vastaan ja erotti syksyllä 2000 miliisin työntekijää.
Vuoden 2006 vaalikampanjassa Lutsenko kampanjoi Alueiden puolueen johtaja Janukovitšia vastaan sekä nosti rikossyytteitä myös Julija Tymošenkon blokin poliitikkoja vastaan. Kesällä 2006, pitkällisen poliittisen kriisin jälkeen, Lutsenko rikkoi välinsä Moroziin ja puolueeseen, Morozin siirryttyä Alueiden puolueen tueksi ja Radan puhemieheksi. Tästä huolimatta Lutsenko liittyi Janukovytšin hallitukseen kahden viikon kuluttua sen perustamisesta entiseen asemaansa sisäministeriksi. 1. joulukuuta 2006 Rada erotti Lutsenkon, jolla kaavailtiin Ukrainan turvallisuuspalvelu SBU:n johtajan paikkaa, ja nimitti hänen tilalleen Vasyl Tsuškon. Presidentti nimitti kuitenkin SBU:n johtoon Valentyn Nalyvaytšenkon.
Joulukuussa 2006 Lutsenko perusti "Kansan itsepuolustus" -puolueen. Lehdistössä kutsuttiin puoluetta presidentinhallinnon luomaksi ja Juštšenkon ystävä David Žvanian rahoittamaksi. Huhtikuussa 2007 puolue liittoutui Eteenpäin Ukraina!:n ja Žvanian johtaman Kristillisdemokraattisen liiton kanssa. Kesällä ilmoitettiin kymmenen puolueen "demokraattisen voimien" blokista Meidän Ukrainamme – Kansan itsepuolustus, johon tulivat mukaan myös Juštšenko Meidän Ukrainamme, Kansanliike, Kansanpuolue, "Sobor", "Pora", Isänmaan puolustajien liitto ja Nationalistien kongressi. Syksyn 2007 vaaleissa lista sai 14,15 % äänistä ja jäi kolmanneksi. Blokki ilmoitti liittoutuvansa Julija Tymošenkon blokin kanssa. Hallitus saatiin muodostettua joulukuuhun mennessä, ja Lutsenko palasi sisäministeriksi.
Ukrainan poliittinen kriisi paheni syyskuussa 2008 kun BJuT, Alueiden puolue, kommunistit ja Lytvynin blokki siirsivät presidentiltä valtaoikeuksia parlamentille ja helpottivat valtionpäämiehen erottamista. Presidentin puolue Meidän Ukrainamme veti tukensa hallitukselta, mutta Lutsenkon puolue jätti kuitenkin äänestämästä hallitusta vastaan.
Toukokuussa 2009 Lutsenko oli mukana skandaalissa, kun hänen kerrottiin tapelleen humalassa Frankfurtin kentällä saksalaisia poliiseja vastaan poikansa kanssa. Hän vältti erottamisen.
25. tammikuuta 2010 Alueiden puolue vaati Lutsenkon eroa. Syyksi sanottiin että hän oli puuttunut ministerinä vaalien toimeenpanoon viime presidentinvaalien yhteydessä. Rada erotti hänet 28. tammikuuta. Samana päivänä pääministeri Tymošenko kuitenkin nimitti hänet ensimmäiseksi varasisäministeriksi ja siten virkaatekeväksi sisäministeriksi. Seuraavana päivänä presidentti Juštšenko erotti Lutsenkon kansallisesta turvallisuus- ja puolustusneuvostosta.
Helmikuussa 2010 Viktor Janukovytšista tuli maan uusi presidentti.
Marraskuussa 2010 Ukrainan yleinen syyttäjä avasi rikosjutun Lutsenkoa vastaan virka-aseman väärinkäytöstä ja kavalluksista ja asetti hänet kotiarestiin. 27. helmikuuta 2012 Lutsenko tuomittiin neljän vuoden vankeuteen.
Presidentti Janukovytš armahti Lutsenkon kansainvälisten vetoomusten jälkeen 7. huhtikuuta 2013.
Kesäkuussa presidentti Petro Porošenko nimitti Lutsenkon neuvonantajakseen. 27. elokuuta 2014 Lutsenko valittiin Petro Porošenkon blokki -puolueen (entinen Solidaarisuus) johtoon.
Ernst Vettori
Ernst Vettori (s. 25. kesäkuuta 1964 Absam, Tiroli, Itävalta) on itävaltalainen mäkihypyn olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Vettori voitti Keski-Euroopan mäkiviikon kausina 1985–1986 ja 1986–1987. Jälkimmäisellä kerralla hän ei voittanut yhtään osakilpailua.
Albertvillen 1992 olympialaisissa Vettori voitti normaalimäen kultaa ollen samalla ensimmäinen v-tyylillä olympiakultaa voittanut mäkihyppääjä. Sitä ennen hänen ainoa henkilökohtainen arvokisamitalinsa oli vuodelta 1987 pronssi Oberstdorfin MM-kisojen suurmäestä. Joukkuekilpailussa hän saavutti urallaan yhden olympiamitalin ja neljä MM-mitalia, joista ainoa kulta tuli Val di Fiemmen MM-kisoista 1991.
Uransa aikana Vettori voitti kaikkiaan 15 maailmancupin osakilpailua. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi kausina 1985–1986, 1986–1987 ja 1989–90 sekä kolmanneksi kaudella 1984–85.
Nykyään Vettori toimii Itävallan hiihtoliiton markkinointipäällikkönä.
Yhdislehtinen
Yhdislehtinen teriö on kukan teriön muoto, jossa terälehdet ovat osittain kasvaneet yhteen toisin kuin erillislehtisessä teriössä. Yhdislehtinen teriö voi olla joko säteittäinen tai vastakohtainen. Säteittäinen yhdislehtinen teriö voi olla kellomainen, kuten kellokasveilla, ratasmainen, ruukkumainen tai torvimainen. Vastakohtainen yhdislehtinen teriö voi olla huulimainen, kuten huulikukkaiskasveilla, esimerkiksi mintulla, tai kielimäinen, kuten mykerökukkaiskasvien kukinnoissa olevilla laitakukilla. Kielimäisessä teriössä yhteenkasvaneet terälehdet osoittavat samaan suuntaan. Sellaisia ovat esimerkiksi päivänkakkaran mykeröä ympäröivät laitakukat, joita usein sanotaan terälehdiksi, vaikka ne itse asiassa ovat pieniä kukkia, joissa jokaisessa on viisi yhteenkasvanutta terälehteä.
Aino Kallunki
Aino Kallunki (s. 19. elokuuta 1950) on kilpauransa lopettanut suomalainen ampumahiihtäjä, joka kilpaili maailman huipputasolla 1980-luvun alkupuolella. Hän edusti urallaan Ranuan Peuraa ja Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
Kallunki sijoittui naisten maailmancupia edeltäneen Euroopan cupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 1982–1983 norjalaisten Gry Østvikin ja Siv Bråtenin jälkeen. Vuonna 1984 hän voitti Falunin hiihtokisoissa viiden kilometrin kilpailun ja sijoittui kymmenellä kilometrillä kolmanneksi
Kallunki voitti vuosina 1983–1988 ampumahiihdossa yhteensä neljä Suomen mestaruutta: kaksi niin normaalimatkalla kuin pikamatkallakin.
Hiihdon SM-kilpailuissa Kallunki saavutti viestissä hopeaa Ranuan Peuran joukkueessa 1979 ja pronssia Ounasvaaran hiihtoseurassa 1973. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui parhaimmillaan kahdeksanneksi.
UCI World Tour
UCI World Tour (vuosina 2009–2010: UCI World Ranking) on miesten maantiepyöräilyn korkein kilpailusarja. Sarjaan kuuluu 29 kilpailua, joissa jaetaan kilpailusarjan pisteitä. World Ranking otettiin käyttöön 2009 ja se sulautettiin kokonaisuudessaan sarjaa edeltäneeseen UCI ProTouriin kaudella 2011.
Tausta
Vuoden 2004 loppuun sakka kansainvälinen pyöräilyliitto (UCI) ylläpiti kahta järjestelmää. UCI World Rankings järjestelmässä jaettiin pisteitä kaikista kilpailuista. UCI Road World Cup -sarjassa jaettiin pisteitä kymmenessä päivän mittaisessa kilpailussa. Kaudella 2005 aiemmat järjestelmät korvattiin UCI ProTour ja UCI Continental Circuits -sarjoilla. UCI:n ja kilpailujärjestäjä ASO:n välisistä kiistoista johtuen vuoteen 2008 mennessä ProTourin arvo rankingjärjestelmänä heikentyi. UCI hallitsi ainoastaan yhtä maantiepyöräilyn merkittävimmistä kilpailuista, monumenteista ja kolmea klassikkokilpailua. Tämän seurauksena otettiin käyttöön uusi järjestelmä UCI World Ranking, jossa yhdistettiin ProTour ja sen ulkopuoliset merkittävät kilpailut.
Kauden 2011 alusta ProTour ja World Ranking yhdistettiin nimellä ”World Tour”. ProTeam jäi käyttöön ammattilaispyöräilyjoukkueiden rekisteröintikriteerinä. Kaikki ProTeam-joukkueet saavat automaattisesti osallistumisoikeuden World Tour -kilpailuihin.
Pisteytys
Vuosina 2009 ja 2010 ainoastaan ProTour-joukkueet ja Professional Continental -tason joukkueet ja niissä kilpailevat ajajat saattoivat ansaita pisteitä. Kansalliset joukkueet, jotka osallistuivat kilpailuihin, eivät olleet oikeutettuja pisteisiin. Vuonna 2011 tehdyn sääntömuutoksen jälkeen ainoastaan ProTeam-joukkueet ja niiden ajajat ovat oikeutettuja pisteisiin.
Tallit
Tallit eli joukkueet (UCI WorldTeams) kaudella 2023.
Nelinopeus
Nelinopeus on fysiikassa, varsinkin suhteellisuusteoriassa nelivektori eli neli­ulotteisen aika-avaruuden vektori, joka vastaa kolmi­ulotteisessa avaruudessa määriteltyä nopeutta.
Suhteellisuusteoriassa neliulotteisen aika-avaruuden pisteitä, tai pisteitä tietyllä hetkellä, nimitetään tapahtumiksi. Jokaista kohdetta esittää siihen liittyvä käyrä aika-avaruudessa, kohteen maailmanviiva, joka voidaan parametrisoida kohteen itseis­ajalla. Nelinopeus on kohteen neli­sijainnin muutosnopeus tällä käyrällä itseis­ajan suhteen. Kappaleen nopeus sitä vastoin on sen sijainnin muutos­nopeus kolmi­ulotteisessa avaruudessa sellaisena kuin sen havaitsee inertiaalijärjestelmässä oleva havaitsija oman aikansa suhteen.
Nelinopeus on näin ollen kohteen maailman­viivan normalisoitu ajan­luontoinen tulevaisuuteen osoittava tangenttivektori, ja se on kovariantti vektori. Vaikka se on vektori, kahden neli­nopeuden summa ei yleensä ole minkään kohteen mahdollinen neli­nopeus, minkä vuoksi mahdolliset neli­nopeudet eivät muodosta vektori­avaruutta.
Minkä tahansa kohteen nelinopeuden itseisarvo on aina valon­nopeuden (c) suuruinen. Koordinaatiston suhteen levossa olevan kohteen neli­nopeus on aika­koordinaatin suuntainen.
Nopeus
ajan t funktiona: missä luvut x^i(t) tarkoittavat sijainnin kolmea avaruudellista koordinaattia hetkellä t.
Nopeuden {\vec{u}} (käyrän tangentin) komponentit missä tahansa maailman­viivan pisteessä ovat
Suhteellisuusteoria
Einsteinin suhteellisuusteorian mukaan tietyn vertailu­järjestelmän suhteen liikkuvan kohteen radan määrittelee neljä koordinaatti­funktiota, missä x^{0} merkitsee aika­koordinaattia kerrottuna valon­nopeudella, ja jokainen funktio riippuu yhdestä parametrista \tau, jota sanotaan kohteen itseis­ajaksi.
Aikadilaatio
Aikadilaatiosta tiedetään, että
missä \gamma on Lorentzin tekijä, joka määritellään seuraavasti:
ja u on nopeusvektorin euklidinen normi \vec{u}:
Nelinopeuden määritelmä
Nelinopeus on maailman­viivan tangentin suuntainen neli­vektori. Nelinopeus missä tahansa maailman­viivan pisteessä määritellään seuraavasti:
missä \mathbf{x} on nelivektorilla ilmaistu maailmanviivan pisteen sijainti aika-avaruudessa ja \tau itseisaika.
Nelinopeutta ei voida määritellä valon­nopeudella liikkuville kohteille kuten fotoneille eikä myöskään valoa nopeammin liikkuville takyoneille, mikäli sellaisia on olemassa, sillä niiden maailman­viivan tangentti olisi paikan­luontoinen.
Nelinopeuden komponentit
Aika t ja koordinaattina ilmaistu aika x^0 vastaavat toisiaan yhtälön
Käyttämällä ketjusääntöä komponenteille \mu = i =1, 2, 3, saadaan:
Tiettyyn sileän aika-avaruuden alueeseen liittyvien mittakeppien ja synkronoitujen kellojen termein voidaan sanoa, että neli­nopeuden kolme paikan­luontoista komponenttia määrittelevät kohteen itseis­nopeuden, toisin sanoen sen, kuinka nopeasti kohteen sijainti muuttuu vertailu­järjestelmän suhteen, kun aika mitataan itseisaikana sellaisen kellon avulla, joka kulkee kohteen mukana.
Karvian seurakunta
Karvian seurakunta oli Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan kuulunut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Karvian kunnan alueella.
Historia
Aluksi Karvian alue oli osa Sastamalan seurakuntaa. 1300-luvulla siitä itsenäistyi Kyrön eli nykyisen Hämeenkyrön seurakunta, johon kuului myös Karvia. Vuonna 1641 Karvia tuli osaksi Ikaalisten seurakuntaa, ja vuonna 1841 siitä tuli Kankaanpään seurakunnan kappeliseurakunta. Vuonna 1891 tehtiin päätös itsenäisen Karvian seurakunnan perustamisesta, mikä toteutui 1905. Seurakunnan itsenäisyyden aikana sillä on ollut yhteensä 8 kirkkoherraa.
Splay-puu
Tietojenkäsittelytieteessä splay-puu (mukautuva puu, viistopuu, engl. splay tree) on tasapainotettu binäärihakupuu, jonka erityisominaisuus on mukautuminen: peräkkäin samoihin avaimiin kohdistuvat operaatiot ovat erityisen nopeita. Splay-puun kehittivät Daniel Sleator ja Robert Tarjan vuonna 1985.
Tehokkuus
Splay-puun operaatiot toimivat tasoitetussa suoritusajassa O(log n). Koska avainkysely nostaa kysytyn solmun juureksi, peräkkäiset kyselyt toimivat vakioajassa.
Käytännön tehokkuus verrattuna muihin hakupuihin riippuu käyttötavasta. Esimerkiksi treap saattaa olla nopeampi vaihtoehto. Splay-puu ei kuitenkaan vaadi lainkaan ylimääräistä tilaa linkkien lisäksi.
Terminaali
Terminaali (taustalla latinan sanasta terminus ’loppu, päättyminen’ johdettu sana terminalis) tarkoittaa useita erilaisia asioita:
Vatselan seisake
Vatselan seisake oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake. Se perustettiin Raisioon vuonna 1933. Seisake lakkautettiin jo kahdentoista vuoden kuluttua, helmikuussa 1945.
Jérôme-Adolphe Blanqui
Blanqui tuli vuonna 1825 taloustieteen opettajaksi Pariisin École spécial du commerce -oppilaitokseen ja sai vuonna 1833 taloustieteen professorin viran Conservatoire des arts et métiers -oppilaitoksesta oppi-isänsä Jean-Baptiste Sayn jälkeen. Blanqui on julkaissut ensimmäisen kriittisen tutkimuksen poliittisesta taloushistoriasta: Histoire de l'economie politique en Europe depuis les anciens jusqu'á nos jours (1837–1838). Teoksessaan Blanqui käytti ensimmäisten joukossa käsitettä teollinen vallankumous. Toinen huomattava Blanquin tutkimus on Des classes ouvrières en France (1848). Ranskan politiikkaan Blanqui osallistui tukemalla vuoden 1848 heinäkuun monarkiaa eli kuningas Ludvig Filip I:tä.
Sinun silmiesi tähden (kappale)
Sinun silmiesi tähden on suomalainen iskelmäkappale, jonka sävelsi Toivo Kärki ja sanoitti Reino Helismaa nimimerkeillä W. Stone ja Orvokki Itä. Tunnetuksi laulun teki Olavi Virta vuonna 1953. Hänen versionsa julkaistiin singlenä, jonka toisella puolella oli ”Olen luonasi tänään”.
Aluksi moni luuli kappaletta käännökseksi jostain amerikkalaisesta kappaleesta. Metro-tytöt-yhtyeen Hertta Louhivuori on kertonut, että kun hän työskenteli Musiikki-Fazerin myymälässä Helsingissä, kaksi muusikkoa tuli kysymään nuotteja lauluun. Hän kysyi, tarkoittivatko he Toivo Kärjen sävellystä, jolloin muusikot vastasivat: ”Ei me mitään Kärkeä haluta, vaan amerikkalainen Sinun silmiesi tähden.”
Virta esitti laulun elokuvassa Pekka Puupää kesälaitumilla (1953). Suurten soittolukujen ja levymyyntien myötä laulu nousi suureen suosioon ja siitä tuli ikivihreä. Sanoittaja Vexi Salmen mielestä kappale on parhaimpia suomalaisia rakkauslauluja.
Myöhemmin kappaleen on levyttänyt moni artisti, kuten Eino Grön, Pasi Kaunisto, Kari Tapio ja Samuli Edelmann. Lisäksi se on soinut muun muassa optikkoliikkeiden mainoksissa. Kappaleen nimi oli käytössä Tähti Optikon tunnuslauseena.
Kappaleen mukaan on nimetty myös muun muassa Virran 20 suosikkia -sarjan kokoelma Sinun silmiesi tähden.
Molotohvin koktaili
Molotohvin koktaili – Sota-ajan propagandaa levyillä 1940–1942 on vuonna 2002 julkaistu kokoelma-albumi, joka koostuu suomalaisista sota-ajan propagandalauluista alkuperäisinä levytyksinä. Sen julkaisi kulttuurihistoriallisesti arvokkaiden levyjen uustuotantoon keskittynyt Artie Music. Albumi sisältää niin Matti Jurvan ja Tatu Pekkarisen kappaleita kuin Pallen marssilaulujakin. Albumin kappaleet on levytetty vuosina 1940–1942, ja ne sijoittuvat välirauhan aikaan ja jatkosodan alkuaikaan. Osassa levytyksistä on sota-ajan viihdettä tutkineen Maarit Niiniluodon mukaan kyseessä jälkijättöinen taltiointi vuodelta 1942. Levyllä on mukana Einari Ketolan esittämä suosittu hahmo, korpraali Möttönen, joka hauskuutti kiertueilla rintamamiehiä säestäjänään muun muassa Vili Vesterinen.
Levyn liitteenä on Maarit Niiniluodon katsaus suomalaisiin propagandalauluihin ja niiden taustoihin.
Konepistooli m/44
Konepistooli m/44 (lempinimeltään "Peltiheikki" tai "Pelti-kp") on neuvostoliittolaisen massasulkutoimisen PPS-43-konepistoolin suomalainen 9×19 mm Parabellum -kaliiperinen kopio.
Suomi sai jatkosodan kuluessa sotasaaliikseen PPS-42- ja PPS-43 -konepistooleita ja ase herätti välittömästi sodanjohdon mielenkiinnon. Tältä pohjalta aloitettiin aseen kehittely omaan käyttöön. Konepistooli m/44 on käytännössä 9 mm patruunalle modifioitu suora kopio esikuvastaan. Se oli huomattavasti Suomi-konepistoolia edullisempi, yksinkertaisempi ja nopeampi valmistaa. Aseen osat piippua, lukkoa ja puisia kahvalevyjä lukuun ottamatta ovat prässättyä peltiä. Aseen paino on 2,95 kg (Suomi-konepistoolin noin 5 kg). Aseeseen käyvät samat lippaat kuin Suomi-konepistooliin.
Suomen Puolustusvoimat tilasi 20 000 m/44-konepistoolia Tikkakoski Oy:ltä elokuussa 1944. Aseet maksoivat 749 markkaa kappaleelta. Sodan loputtua syyskuussa tilausmäärä supistettiin 10 000 kappaleeseen; aseet valmistettiin vuoden 1945 aikana. Konepistooli oli Suomen Puolustusvoimien koulutuskäytössä 1970-luvulle saakka. Lisäksi Suomen Rajavartiolaitos ja Suezin kriisin UNEF-operaatioon sekä Kyproksen kriisin UNFICYP-operaatio osallistuneet YK-joukot ovat käyttäneet m/44-konepistoolia.
Tikkakoski Oy:n saksalainen pääosakas Willi Daugs vei aseen piirustukset mukanaan Espanjaan sodan loputtua. Espanjassa asetta valmistettiin Oviedon asetehtaalla DUX-53-nimellä. Myös Länsi-Saksassa Sauer & Sohn ja Anschütz valmistivat DUX-53 ja DUX-59 -konepistooleja Länsi-Saksan rajavartiostolle.
Mosambikin kirjallisuus
Mosambikin kirjallisuus on mosambikilaisten kirjailijoiden kotimaassaan ja ulkomailla julkaisemaa kirjallisuutta. Maassa on kymmeniä pieniä kieliä, mutta useimmat mosambikilaiset kirjailijat ja runoilijat kirjoittavat portugaliksi. Maassa julkaistaan vuosittain vain noin 20 kirjaa, ja painokset ovat useimmiten vain muutamia satoja.