cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Supikoira
Supikoira ja ihminen
Neuvostoliittolaisten toteuttamien siirtoistutusten syynä oli halu saada uusi laji alueen länsiosien riistavalikoimaan. Supikoira oli Suomessa riistaeläin vuoteen 2019 asti, jota metsästettiin sekä turkin vuoksi että lajin vahingollisuuden takia. 1.6.2019 alkaen supikoira on luokiteltu haitallisiksi vieraslajeiksi, joiden pyydystäminen ei ole enää metsästystä, vaan tappamista ja hävittämistä. Yleisimmin supikoiria pyydystetään elävänä pyytävillä loukuilla, joihin tulleet supikoirat metsästäjä ampuu. Myös yleistä on syöttihaaskalta ampuminen. Tehokkain pyyntimuoto sen sijaan on pysäyttävällä koiralla metsästys, jolloin saadaan saaliiksi myös aikuisia yksilöitä. Vuotuinen saalis on ollut kymmeniätuhansia yksilöitä, ja määrä on ollut kasvussa. Vuonna 2009 Suomessa pyydettiin jo 172 000 supikoiraa, ja lajista on siten tullut toiseksi eniten metsästetty riistanisäkäs metsäjäniksen jälkeen. Suomessa, ja monissa muissa maissa, kuten Ruotsissa , sitä saa metsästää vapaasti ympäri vuoden. Japanissa lajin metsästys on tarkoin säädeltyä, ja vaatii joillakin alueilla erikoisluvan. Alkuperäisellä esiintymisalueellaan Aasiassa supikoiraa on käytetty myös ihmisravinnoksi. Alueilla, joilla esiintyy vesikauhua, supikoira on sairauden merkittävin levittäjä. Rabiesvirus voi säilyä talviunta nukkuvassa supikoirassa seuraavaan kesään asti, kun taas sairastunut kettu olisi tuona aikana jo kuollut. Lisäksi supikoirakannat ovat tiheämpiä kuin kettukannat, mikä edistää sairauden leviämistä. Suomessakin oli viimeisimmän raivotautiepidemian aikana, 1980-luvun lopulla, suurin osa todetuista tautitapauksista supikoirissa. Supikoirat voivat levittää myös trikiiniä, myyräekinokokkia ja ketun kääpiöheisimatoa.
Suomen ukrainalaiset
Suomen ukrainalaiset ovat Suomessa asuvia ukrainalaisia tai heidän jälkeläisiään. Suomessa on arviolta yhteensä noin 64 000 ukrainalaista tai ukrainankielistä.
Ukrainalaiset Suomessa
Ukrainalaiset asuvat etupäässä Suomen eteläosassa, pääkaupunkiseudulla, sekä suuremmissa kaupungeissa (Turussa, Tampereella, Kuopiossa) ja pienissä kylissä.
Ukrainalaisia järjestöjä Suomessa
Suomen Ukrainalaiset ry on Suomessa oleva aktiviisin ukrainalainen seura. Helsingissä myös toimii Ukrainalaisten Yhdistys Suomessa ry ja Tampereella Ukrainan kansainvälinen kulttuurikeskus.
Suuri-Pelätty
Suuri-Pelätty, tai yhdysnimenä Suuri-Pelätty ja Pieni-Pelätty , on Etelä-Karjalassa Savitaipaleella Simolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 110 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 8,8 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 80,4 metriä mpy.
Col du Sanetsch
thumb|250px|right|Col du Sanetsch -sola thumb|250px|right|Sanetschin patojärven alue
Col du Sanetsch (, aiemmin ) on alppisola Sveitsissä, Bernin Alpeilla, Valais'n kantonissa, Savièsen kunnassa. Solan korkeus on 2 252 metriä. Rhôneen laskeva Morgejoki saa alkunsa solan eteläpuolelta. Vastaavasti Saanen yksi alkujoki Sarine laskee pohjoiseen. Sola on vanha kulkureitti Valais'n kantonista, Sionista seudulta, Bernin kantoniin, Saanen laaksoon, Gstaadin seudulle. Kinttupolku solaan on rakennettu 1800-luvulla.
Kraftwerk Sanetsch AG rakensi 1960-luvun alussa solan pohjoispuolelle voimalaitoksen ja patojärven. Voimalaitoksen teho on 18 MW. Rakennustöiden yhteydessä solan yli etelästä rakennettiin tie. Solalle ja patojärvelle on postiautoyhteys Sionista kesäisin sekä viikonloppuisin syksyllä. Pohjoisesta padolle on köysirata, jolla on säännöllinen liikenne kesäkuulta lokakuulle.
Solan ensimmäinen majatalo avattiin vuonna 1885. Col du Sanetsch on kesäisin suosittu retkeilykohde, jossa on hotelli. Myös patojärvellä on hotelli-ravintola.
Museonäyttely
thumb|Tyypillistä museonäyttelyä vitriineineen, teksteineen ja karttoineen. thumb|Kävijä taidemuseon näyttelyssä. Museonäyttely on museoiden tunnetuin toimintamuoto, sillä näyttelyissä museot kohtaavat yleisönsä. Museonäyttelylle on monia erilaisia määritelmiä, mutta käytännössä ne ovat museon toimialaan liittyvien esineiden kokoelma, jotka on järjestelty esteettisesti tai tiedollisesti.
Näyttelysuunnittelussa valitaan näyttelyn muun muassa tavoitteet ja käytettävät tekniikat. Näyttelyissä esineistöä voidaan tukea esimerkiksi tekstillä ja kuvituksella. Usein esineiden yhteydessä on lyhyt teksti esineen käytöstä. Museoissa käytetään näyttelyn elävöittämiseen monia muitakin tekniikoita, dioraamat ovat yleisiä erityisesti luonnontieteellisissä museoissa, audiovisuaalisilla tekniikoilla tuodaan esimerkiksi tunnelmaa taidemuseoihin ja erilaiset osallistavat tekniikat antavat kävijöiden esimerkiksi pelata, kosketella esineita tai kokeilla historiallisia vaatteita.
Beigangin kansainvälinen musiikkifestivaali
Beigangin kansainvälinen musiikkifestivaali on Beigangin filharmonisen yhdistyksen  Beigangissa, Yunlinin piirikunnassa Taiwanissa järjestämä festivaali. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2006 ja se on nykyään suurin ja merkittävin Yunlinin piirikunnassa järjestettävä kansainvälinen musiikkifestivaali. Beigangin kansainvälisen musiikkifestivaalin aikana järjestetään useita konsertteja, joiden ohjelmisto koostuu pääasiassa puhallinsoitinmusiikista. Festivaaliohjelma sisältää paitsi resitaaleja, myös konsertteja kamarimusiikkikokoonpanoille sekä puhallinorkesterille. Konserttisarjan ohella festivaalin aikana järjestetään opetusta yhteistyössä Chia-Hu-konservatorion kanssa sekä monipuolista ohjelmaa festivaalille ympäri maailmaa kutsutuille muusikoille. Beigangin kansainvälisen musiikkifestivaalin taiteellinen johtaja on pianisti Heinz Chen.
Museonäyttely
Määrittely
Museonäyttelylle on useita määrittelyitä. Niille kaikille yhteistä on yleisö tai julkisuus, tila ja esineet. Lisäksi museonäyttelyn piirteitä voivat olla vuorovaikutus, tiedon, ideoiden ja tunteiden välitys, suunnitellut kulkureitit, teemallisuus ja tarinan kerronta. Museologi G. Ellis Burcaw’n mukaan näyttely on ”taiteeseen, historiaan, tieteeseen tai teknologiaan liittyvien esineiden kokoelma, jossa kävijä liikkuu esteettisesti tai tiedollisesti järjestetyltä yksiköltä toiselle.” Suomalaiset museonjohtajat Jouko Heinonen ja Markku Lahti ovat puolestaan sanoneet näyttelyn olevan näytteillepanoa ja tulkintaa. Museo kommunikoi niissä katsojan kanssa esineiden ja muun materiaalin kautta.
Beigangin kansainvälinen musiikkifestivaali
Beigang
Beigang on tunnettu Mazu-jumalattarelle rakennetusta temppelistään. Koska Beigangissa on perinteisesti järjestetty kulttuuritapahtumia yleensä ainoastaan juhlapyhinä, on Beigangin filharmoninen yhdistys omistautunut kehittämään kaupungin musiikkikoulutusta ja -tarjontaa. Valtaosa festivaalin tapahtumista järjestetään Beigangin keskustassa.
Museonäyttely
Määrittely
Museot asettavat esineet ja näytteensä yleisön ulottuville näyttelyissä. Ne edustavat suurimmalle osalle ihmisistä museoiden ensisijaista ja perinteistä tehtävää, sillä niissä museo kohtaa yleisönsä. Koska näyttelyt ovat museotyön näkyvin puoli, suurelle yleisölle 'museo' ja 'näyttely' esiintyvät toistensa synonyymeina.
Beigangin kansainvälinen musiikkifestivaali
Historia
Ensimmäisellä Beigangin filharmonisen yhdistyksen järjestämällä festivaalilla vuonna 2005 esiintyi paikallinen puhallinorkesteri sekä Chia-Hu-konservatorion oppilaita. Vuonna 2006 nimetty taiteellinen johtaja Heinz Chen sai tehtäväkseen kehittää ja laajentaa festivaalia kansainväliseksi ja seuraavana vuonna järjestettiin ensimmäinen Beigangin kansainvälinen musiikkifestivaali. Festivaali saavuttikin suuren suosion paikallisten asukkaiden, median ja poliitikkojen keskuudessa. Piirikunnan kuvernööri Su Ji-Feng on vieraillut festivaalilla vuosittain, ja vuonna 2007 Hochschule für Musik Detmoldin rehtori, professori Martin Christian Vogel, vieraili festivaalilla.
Festivaali
Suurin osa konserteista järjestetään Beigangissa, mutta konsertteja järjestetään myös Douliun ja Sinyingin kaupungeissa. Klassisen musiikin lisäksi festivaalilla kuullaan kevyttä musiikkia paitsi paikallisessa ravintolassa myös ulkoilmakonsertissa. Festivaalin järjestäjien tavoitteena on kehittää ja edesauttaa kansainvälistä yhteistyötä eri maista kotoisin olevien muusikoiden välillä. Lisäksi festivaalilla pyritään edistämään ja tukemaan lasten musiikkiopintoja – festivaalilla vierailevat muusikot antavat opetusta paikallisille musiikista kiinnostuneille lapsille. Konsertit ja opetus ovat festivaalivieraille maksuttomia; järjestäjäorganisaation tavoitteena on tarjota musiikkia kaikille siitä kiinnostuneille. Beigangin filharmonisen yhdistyksen tavoitteena ei ole taloudellinen tuotto, vaan organisaatio on miellettävissä hyväntekeväisyyttä tekeväksi järjestöksi.
Museonäyttely
Määrittely
Museot pyrkivät näyttelyissään vastaamaan sivistystehtäviinsä ja toisaalta kävijöidensä viihdeodotukseen tarjoamalla elämyksiä, jotka vetoavat erityisesti näköaistiin.
Beigangin kansainvälinen musiikkifestivaali
Yhteistyökumppanit
Beigangin kansainvälistä musiikkifestivaalia tukevat Beigangin kaupunkikunta, Yunlinin piirikunta sekä Taipein kulttuurihallinto. Lisäksi soitinvalmistajat, kuten Jupiter Instruments ja Kawai, sekä Chaotian-temppeli ja useat paikalliset yritykset osallistuvat festivaalin rahoitukseen. Vuoden 2009 festivaali on saanut rahoitusta Sibelius-Akatemialta.
Media
Beigangin kansainvälinen musiikkifestivaali on ollut laajasti esillä mediassa lehdistöstä (Epoch Times, New Taiwan, paikalliset julkaisut) aina televisioon. Lisäksi Saksassa ilmestyvä Lippische Landes-Zeitung julkaisi festivaalia käsittelevän artikkelin vuonna 2007.
Museonäyttely
Näyttelytyypit
thumb|[[Tampereen taidemuseon sisäänkäynnin yläpuolella mainostetaan meneillään olevaa näyttelyä.]]
Perusnäyttelyt
Museot olivat aiemmin yhtä kuin niiden kokoelmat, mutta kokoelmien kasvaminen on vaikuttanut siihen, että esineiden määrää ja esilläolo aikaa jaetaan perusnäyttelyiden ja erikoisnäyttelyiden välillä. Museonäyttelyt olivat oikeastaan 1960-luvulle asti perusnäyttelyitä. Perusnäyttelyllä tarkoitetaan pitkään pystyssä olevaa näyttelyä. Sen elinkaari on kymmenen vuotta tai jopa pidempään. Tällaisessa näyttelyssä käytetään usein kestäviä näyttelymateriaaleja ja ­rakenteita. Lisäksi esitetyn tiedon pitää olla hyvin tutkittua, sillä virheitä voi olla vaikea korjata.
Kulttuurihistoriallisten museoiden perusnäyttelyssä pyritään yleensä kertomaan tarinaa, joka liittyy museon edustamaan alaan ja maantieteelliseen alueeseen. Taidemuseoissa perusnäyttelyt voivat rakentua pelkästään teosten ympärille, jolloin esille laitetaan yleensä kokoelman parhaimmat teokset. Taidemuseoiden perusnäyttelyt voidaan kuitenkin koota myös valitun opintokokonaisuuden tai paikallisen kuvataiteen esittelyn ympärille. Luonnontieteellisissä museoissa perusnäyttelyt ovat muodostuneet usein erilaisten lajien tai ekologisten elinympäristöjen esittelyyn. Perusnäyttelyt esittävät museoiden viestinnällisen perussanoman. Niille annetaan usein kuvaileva nimi, jolla pyritään alleviivaamaan näyttelyn kerronallisuutta.
Vaihtuvat näyttelyt
Useimmat museot järjestävät joka vuosi vaihtuvia näyttelyitä, joiden sesonkiaikaa ovat lomakaudet, jolloin näyttelyihin käytetään enemmän resursseja. Muutamista viikoista kuukausiin esillä olevaa näyttelyä voidaan kutsua vaihtuvaksi, tilapäiseksi tai erikoisnäyttelyksi. Vaihtuvat näyttelyt luodaan rajatuksi ajaksi ja tietystä aiheesta. Joskus tilapäisnäyttelyistä voi tulla puolipysyviä, sillä ne voivat jäädä pitkäksi aikaa paikalleen suosion ansiosta tai määrärahojen puutteen vuoksi. Vaihtuvaa näyttelyä voidaan kutsua myös erikoisnäyttelyksi, kun sinne on koottu esille harvoin nähtävillä olevaa esineistöä. Tällaiset näyttelyt tavoittelevat usein paljon yleisöä, ja niitä markkinoidaan voimakkaasti. Vaihtuvat näyttelyt voivat lisäksi muuttua kiertonäyttelyksi, joita toteutaan myös omina kokonaisuuksinaan. Kiertonäyttelyitä voidaan vuokrata tai lainata muille museoille.
Vaihtuvissa näyttelyissä käsitellään jotain erityistä aihetta, esimerkiksi jotain museon erikoisaluetta, tutkimustulosta, paikallista merkkivuotta tai vuotuista juhlaa. Aihe voi liittyä henkilöön, tapahtumaan tai johonkin muuhun teemaan. Vaihtuvat näyttelyt ovat usein yleisölle näkyvin osa museotyöstä, sillä museot saattavat markkinoida uutta avautuvaa näyttelyä. Niissä museot voivat olla myös kokeilevimpia ja testata esimerkiksi uusia esitystapoja.
Museonäyttelyt ovat levinneet myös internetiin, ja museot ovat julkaisseet verkkonäyttelyitä. Virtuaalimuseoissa voidaan jopa luoda verkkoon virtuaalinen kopio museorakennuksesta ja sen näyttelyistä.
Suunnittelu
Jokainen museonäyttely on itenäinen tuotteensa, mutta samalla ne ovat osa museon toiminta- ja viestintästrategiaa. Näyttelyt tulisikin suunnitella siten, että ne ilmentävät museon toiminta-ajatusta ja tavoitteita sekä sopisivat tyylillisesti museon ilmeeseen. Näyttelytoiminnassa ja niiden suunnittelussa pitää ottaa huomioon näyttelypolitiikka, joka on museokohtainen ohjeisto näyttelyiden ohjelmistosta, toteuttamisesta, laajuudesta ja kustannuksista.
Näyttelytekniikat
thumb|Museoesineisiin liitetään usein näyttelyissä kuvaava teksti. Niiden avulla kävijät pystyvät ymmärtämään paremmin näytteen merkityksen. thumb|Pienoismalli [[Waterloon taistelusta Royal Armouries Museumissa.]] Museoissa käytettävät näyttelytekniikat voidaan jakaa staattisiin ja dynaamisiin. Staattisia elementtejä ovat yleensä itse esineet ja niiden lisäksi tekstit, pienoismallit, valokuvat, dioraamat, tiedotteet, opaskirjat ja tehtäväpaperit. Dynaamisia elementtejä ovat muun muassa draamat, opastetut kierrokset, luennot, videoesitykset, vuorovaikutteiset elementit ja kosketeltavat esineet.
Yleisin, vanhin ja luonnollisin esitystekniikka on ihmisten välinen vuorovaikutus. Monet museot järjestävät opastettuja kierroksia, joissa oppaat kertovat museon esineistä ja niiden historiasta. Museot voivat järjestää myös luentoja ja tapahtumia, joissa pyritään historian elävöittämiseen.
Kotimuseoiden näyttelytekniikkaan kuuluu usein alkuperäinen huonejärjestys huonekaluineen tai nykyaikaisine jäljitelmineen. Tällaisen tekniikan avulla pystyy esittämään myös historiallisia kontrasteja, kun kävijä pystyy vertaamaan köyhien ja rikkaiden asuintiloja.
Dioraamat ovat erityisen suosittuja luonnontieteellisissä museoissa. Ne ovat eräänlaisia valokuvan ja mallin yhdistelmiä, joiden etualalla on esimerkiksi eläimiä ja taustalla elinympäristö maalauksena. Dioraama voi esittää myös esimerkiksi historiallista perhe-elämää tai historiallista taistelua. Erilaisia pienoismalleja käytetään museoissa usein esittämään arkeologisten kohteiden tai historiallisten rakennusten kehitysvaiheita. Malleja voi olla myös esimerkiksi laivoista, koneista tai dinosauruksista.
Audiovisuaaliset näyttelytekniikat ovat museoissa hyvin yleisiä. Niillä pystyy tukemaan museoesineiden tai näyttelyn esittelyä ja luomaan tunnelmaa taidenäyttelyyn. Multimediateoksella voidaan täydentää museonäyttelyn muuta kerrontaa ja tuomaan esiin elementtejä, joita muuten ei pysty tarjoamaan.
Erilaiset osallistavat ja vuorovaikutteiset tekniikat ovat kehittyneet 1900-luvulla niin paljon, että tiedekeskusten ohella useat museot ovat ottaneet tällaisia tekniikoita käyttöönsä. Museot voivat osallistaa kävijoitään esimerkiksi peleillä, kosketettavilla esineillä tai historiallisilla vaatteilla, joita voi kokeilla.
Beigangin kansainvälinen musiikkifestivaali
Esiintyjät
Vuodesta 2006 lähtien seuraavat muusikot ovat saaneet kutsun esiintymään festivaalilla:
Beigangin filharmoninen yhdistys
Festivaalin pääjärjestäjä on Beigangin filharmoninen yhdistys, jonka jäsenet työskentelevät palkkioitta ja vapaaehtoisvoimin.
Vuorinen (Savitaipale)
Vuorinen on Etelä-Karjalassa Savitaipaleella Simolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 30 hehtaaria, se on 1,4 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 80,9 metriä mpy.
Valtteri Roiha
Valtteri Roiha (s. 1970) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hän on tehnyt uraansa suurelta osin Turun Linnateatterissa etenkin komediallisten tuotantojen parissa.
Elämä ja ura
Roiha ajautui teatterin pariin 1990-luvulla, jolloin hän oli mukana Kaarina-Teatterin kesäteatteriproduktiossa. Sen jälkeen hän opiskeli alaa mutta ei valmistunut. Varsinaisen teatterioppinsa Roiha sai lopulta TeatteriSusissa. 2000-luvulla hän on jatkanut uraansa näyttelijänä ja ohjaajana Turun Linnateatterissa ja vierailijana Turun Kaupunginteatterissa.
TeatteriSusissa Roihalla oli roolitehtävä muun muassa David Mametin näytelmässä Sexual Perversity in Chicago. Linnateatterissa Roiha on näytellyt muun muassa Mieletön Turku -näytelmäsarjan kahdessa ensimmäisessä osassa Mieletön Turun historia (2004) ja Mieletön Turun lähihistoria (2009). Turun Kaupunginteatterissa Roiha on näytellyt muun muassa Teuvo Pakkalan komediassa Tukkijoella, jossa hänellä oli Turkan osa.
Puhenäytelmien ohella Roiha on tehnyt stand up -komiikkaa esittämässään Luolamies-trilogiassa.
Roihan teatteriohjauksiin kuuluu muun muassa lastennäytelmiä, kuten Uppo Nalle ja talven taika, ja komedia Mielensäpahoittaja.
Hyderabadin nizam
Hyderabadin nizam oli muslimiylhäisöön kuulunut Intian keskiosassa olleen Hyderabadin valtion hallitsija vuosina 1724–1948. Hyderabadia hallitsi Asaf Jahi -dynastia seitsemän sukupolven ajan.
Sven-Erik Bäck
Sven-Erik Bäck (16. syyskuuta 1919 Tukholma – 10. tammikuuta 1994 Tukholma) oli ruotsalainen klassisen musiikin säveltäjä.
Bäck opiskeli vuosina 1939–1943 Kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa. Vuosina 1940–1945 hän sai sävellyksenopetusta Hilding Rosenbergilta. Vuonna 1951 hän matkusti Roomaan opiskelemaan Goffredo Petrassin johdolla.
Bäck kuoli Tukholmassa 74-vuotiaana. Hänen tuotantoonsa kuuluu kolme kamarioopperaa, konserttoja, kamarimusiikkia ja muuta musiikkia. Hän on säveltänyt myös virsiä, ja Ruotsin kirkon virsikirjassa on viisi hänen säveltämäänsä virttä. Tunnetuin niistä on virsi 74, "Edeltä kulkien kuiluihin laskeuduit" (Du som gick före oss). Virren sävelmän Bäck on säveltänyt ns. kaksitoistasäveljärjestelmän mukaisesti, tosin ei täysin järjestelemän mukaisesti, koska eräät sävelet toistuvat. Virren teksti on Olov Hartmanin kirjoittama 1962, mutta sävelmä on jo vuodelta 1959.
V2.fi
V2.fi on suomalainen viihteeseen ja pelaamiseen keskittyvä WWW-sivusto, jossa julkaistaan päivittäin artikkeleita, arvosteluja ja uutisia elokuvista, tietokone- ja videopeleistä, musiikista ja viihdelaitteista. Lähes kaikki sivustolla julkaistava sisältö on käyttäjien kommentoitavissa. Alasin Media Oy julkaisi sivuston elokuussa 2007.
Tilastotietoa
TNS Metrix -sivustomittauksen mukaan V2.fi-sivustolla vierailee viikoittain 45 000–53 000 eri kävijää
Turun kauppaopisto
right|thumb|Vuonna 1968 Turun kauppaopistolle valmistunut rakennus, jossa nykyään opetetaan liiketaloutta ja tieto- ja viestintätekniikkaa [[Turun ammatti-instituutti|Turun ammatti-instituutin toimesta. Rakennus aiotaan purkaa asuntorakentamisen tieltä.]]
Turun kauppaopisto oli vuosina 1839–1983 Turussa toiminut kauppaoppilaitos. Vuonna 1983 se yhdistyi Turun kaupungin kauppakoulun kanssa Turun Kauppaoppilaitos - Handelsläroverket i Åboksi, joka vuonna 1998 yhdistettiin silloisen Turun ammatti-instituutin, Turun teknillisen ammattioppilaitoksen ja Turun terveydenhuolto-oppilaitoksen kanssa Turun ammatti-instituutiksi.
Kytäjän rautatieasema
pienoiskuva|Kytäjän asemalaituri vuonna 2020. Asemarakennus näkyy taustalla. Kytäjän rautatieasema (lyh. Kt) oli Hyvinkään Kytäjä n kylässä sijainnut Hyvinkää–Karkkila-rautatien asema. Asema palveli Kytäjän kartanoa ja Kytäjän kylän asukkaita. Asema sijaitsi noin 11 kilometriä Hyvinkään kantakaupungista länteen.
Rautatieaseman rakennus valmistui vuonna 1906 ja se on yhä olemassa. Kytäjän asema jäi pois käytöstä toukokuussa 1961, ja vuonna 1967 Hyvinkää–Karkkila-rata purettiin.
Lähteet
60.61217°N, 24.67267°W
Turun kauppaopisto
Historia
Kauppakoulun viralliseksi nimeksi muutettiin Turun Kauppaopisto (Handelsinstitutet i Åbo) vuonna 1880.
Vuosina 1946–1951 opistossa toimi jatkoluokka varsinaisen opistotutkinnon jo suorittaneille, mutta luokka lakkautettiin Turun kauppakorkeakoulun aloitettua toimintansa.
Toimipaikat
thumb|right|[[Turun kauppaopiston talo|Kauppaopistolle vuonna 1908 valmistunut jugend-rakennus osoitteessa Aurakatu 11, Turku.]]
Alkuvuosinaan koulu toimi hovineuvos Langéllin talossa Puutarha- ja Humalistonkatujen kulmassa. Huonosti toimintaan sopivista tiloista muutettiin vuonna 1841 kauppaneuvos Kingelinin omistamaan taloon Yliopiston- ja Aninkaistenkatujen kulmaan. 1851 koulu muutti Vanhan Suurtorin laidalla sijaitsevaan Tryggin taloon. 1860 koulu muutti Itäisen Rantakadun varrella sijaitsevassa ja Carl Hambergin omistamassa 1643 rakennettuun kivitaloon, jonka paikalla nykyisin on Rettigin palatsi. Vuonna 1862 koulu muutti Iso Hämeenkatu 28:ssa sijainneeseen Suomen Talousseuran rakennukseen. Vuosina 1867–1885 koulu toimi niin sanotussa Richterin talossa.
Vuonna 1886 opisto sai ensimmäisen oman talonsa osoitteeseen Eerikinkatu 22. Puutalossa oli kolme luokkahuonetta, opettajainhuone, naisoppilaiden huone ja vahtimestarin asunto. Koulu toimi rakennuksessa vuoteen 1908 saakka, jolloin sille rakennettu jugend-tyylinen kivitalo valmistui osoitteeseen Aurakatu 11. Koulu toimi jugend-rakennuksessa vuoteen 1968, jolloin se sai seuraavan uuden talonsa osoitteeseen Kellonsoittajankatu 9–11. Kellonsoittajan kadun rakennuksessa toimii nykyisin Turun ammatti-instituutin toimipiste, joka antaa suomen- ja ruotsinkielistä opetusta liiketalouden ja tieto- ja viestintätekniikan aloilla.
Kellonsoittajankadun kauppaopistorakennus aiotaan kaavamuutoksen myötä purkaa asuntorakentamisen tieltä.
Mäkrälä
thumb|250px|Yö Orjansaaren kylässä (Krutaja Gora). thumb|175px|Mäkrälän kunta Käkisalmen piirin kartalla. Mäkrälä (myös Mäkrä) eli Razdolje on maalaiskunta ja sen keskuskylä Leningradin alueen Käkisalmen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Pietarista pohjoiseen johtavan maantien varrella 70 kilometriä Käkisalmesta etelään. Kylässä on 1 300 ja kunnassa 1 500 asukasta (vuonna 2011).
Maantiede ja asutus
Mäkrälän kunnan pinta-ala on 292,6 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Käkisalmen piirin Raudun (ven. Sosnovo), pohjoisessa Petäjärven (Petrovskoje) ja lännessä Punnuksen (Krasnoozjornoje) ja Valkjärven (Mitšurinskoje) kuntiin sekä etelässä Leningradin alueen Viipurin ja Seuloskoin piireihin. Pinta-alasta 84,5 % on metsää ja 13,7 % maatalousmaata.
Kunnan alueella virtaavat Saijanjoki, Suontaanjoki (ven. Strannitsa) ja Valkiajoki (Belaja). Järviä ovat Ala- ja Ylä-Mustjärvi (Bolšoje ja Maloje Lugovoje), Heräjärvi (Žemtšužina), Koivulanjärvi (Medvedevskoje), Mäkräjärvi (Volynskoje), Nurmijärvi (Borisovskoje), Saarijärvi (Nižneje Posadskoje) ja Valkjärvi (Mitšurinskoje). Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, turve, sapropeeli ja mineraalivärit. Alueella sijaitsee osa Väärämäenselän rauhoitusalueesta.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu neljä kylää: Berežok (entiset Valkjärven Siparila ja Lemmettylä), Borisovo (ent. Valkjärven Nurmijärvi), Krutaja Gora (ent. Raudun Miitronmäki ja Orjansaari) ja Kutšerovo (ent. Valkjärven Veikkola). Alueella on 20 puutarhapalsta- ja huvila-aluetta. Lomanviettäjien määräksi arvioidaan 17 000 henkeä.
Historia
Ennen talvi- ja jatkosota nykyisen Mäkrälän kunnan alue kuului pääosin Suomen Valkjärven kuntaan. Mäkrän eli Mäkrälän kylä sijaitsi silloisen Raudun kunnan puolella neljä kilometriä kirkonkylästä luoteeseen ja noin 12 kilometrin päässä valtakunnanrajasta. Sotien seurauksena alue luovutettiin Neuvostoliitolle, jossa se kuului aluksi Raudun (Sosnovon) ja vuodesta 1961 lähtien Käkisalmen piiriin. Nykyinen maalaiskunta muodostettiin vuoden 2006 alussa.
Vuonna 1944 alueelle perustettiin Mäkrälän, Nurmijärven ja Hiekkamäen sovhoosit, jotka vuonna 1952 yhdistettiin Razdoljen karjataloussovhoosiksi. Vuonna 1960 siihen liitettiin vielä Kutšerovon sovhoosi. Valtiontila muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1994.
Liikenne, talous ja palvelut
Mäkrälän itäpuolitse kulkee Pietarin, Käkisalmen ja Sortavalan välinen rautatie sekä maantie A129. Lähimmät rautatieasemat ovat Raudussa ja Petäjärvellä.
Kunnan pääelinkeino on maatalous. Tärkein tuotantolaitos on maidon ja lihan tuotantoon erikoistunut Razdoljen karjatila. Lisäksi on neljä yksityisviljelijää, 359 palstaviljelmää ja kalanviljelylaitos. Lähes puolet työvoimasta käy töissä kunnan ulkopuolella, etupäässä Raudussa.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, lääkintäasema, yleinen sauna, posti ja muutama kauppa.
Nähtävyydet ja matkailu
Valkjärven ja Nurmijärven rannoilla on arkeologisia löytöpaikkoja. Kulttuuriperintökohteisiin kuuluu kaksi neuvostosotilaiden hautapaikkaa. Kunnan alueella sijaitsee neljä lomakylää sekä kalastus- ja metsästysmaja.
Florin Mergea
Florin Mergea (s. 26. tammikuuta 1985 Craiova) on romanialainen tennispelaaja ja olympiamitalisti. 180 senttimetriä pitkä ja 76 kilogrammaa painava Mergea aloitti ammattilaisuransa vuonna 2003. Hän on erikoistunut nelinpeliin, jossa hänen paras sijoituksensa ATP-rankingissa on seitsemäs heinäkuulta 2015.
Mergea saavutti Horia Tecăun kanssa olympiahopeaa vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Mergea ja Tecău hävisivät finaalissa Espanjan Marc Lópezille ja Rafael Nadalille. Grand Slam -turnausten nelinpelissä Mergea on ollut parhaimmillaan välierissä vuoden 2014 Ranskan avoimissa ja vuoden 2015 Wimbledonissa ensin Marin Draganjan ja sitten Rohan Bopannan kanssa. Vuonna 2003 Mergea saavutti Wimbledonin nuorten sarjan mestaruuden sekä kaksinpelissä että nelinpelissä Tecăun kanssa.
Kaksinpelissä Mergea on ollut ATP-rankingissa parhaimmillaan sijalla 243 toukokuussa 2005.
Jim Gray
Katoaminen
28. tammikuuta 2007 Gray lähti purjehdusretkelle Farallonsaarille San Franciscon edustalla tarkoituksenaan sirotella äitinsä tuhkat mereen. Hänet tunnettiin kokeneena purjehtijana. Kun Gray ei palannut takaisin odotettuun aikaan eikä hänen puhelimeensa saanut yhteyttä, hänen vaimonsa teki katoamisilmoituksen vielä samana iltana. Laajoissa etsinnöissä veneestä tai Graystä ei löydetty minkäänlaisia merkkejä, vaikka avuksi oli otettu monia teknologian keinoja. Gray julistettiin kuolleeksi vuonna 2012.
Siru
Siru on suomalainen naisen etunimi. Etunimenä se on lyhentymä Siiri-nimen hyväilymuodosta Sirukka, Siiri taas on suomalainen muoto skandinaavisesta nimestä Sigrid. .
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on nimi Siru annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 1341 henkilölle. Almanakkaan nimi lisättiin vuonna 2010, ja Sirun nimipäivä on 30. syyskuuta.
Magnesiumhydroksidi
Magnesiumhydroksidi (Mg(OH)2) on magnesium- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa sitä tavataan mineraalina nimeltään brusiitti.
Ominaisuudet
Magnesiumhydroksidi on kiinteää valkoista ainetta. Yhdiste liukenee veteen vain vähäisessä määrin ja tämän vuoksi magnesiumhydroksidiliuokset ovat vain lievästi emäksisiä. Niukka liukoisuus veteen johtuu yhdisteen suuresta hilaenergiasta. Liukenemistapahtuma on endoterminen reaktio eli se sitoo energiaa.
Slovakia paralympialaisissa
Slovakia on osallistunut paralympialaisiin vuodesta 1994 lähtien.
Magnesiumhydroksidi
Ominaisuudet
Muiden hydroksidien tavoin magnesiumhydroksidi reagoi ilman hiilidioksidin kanssa muodostaen magnesiumkarbonaattia.
Valmistus
Magnesium­hydroksidia muodostuu, kun magnesiumoksidi reagoi veden kanssa. Yleensä sitä kuitenkin valmistetaan magnesiumsuolan ja emäksen, kuten natriumhydroksidin, välisellä reaktiolla, jossa niukkaliukoinen magnesiumhydroksidi saostuu. Näin sitä valmistetaan muuan muassa merivedestä ja magnesiummineraaleista.
Käyttö
Lääketieteessä magnesiumhydroksidia käytetään vähentämään vatsan liikahappoisuutta. Tällöin sitä käytetään vesisuspensiona, jota nimitetään magnesiamaidoksi. Yhdistettä käytetään myös elintarvikkeissa happamuudensäätöaineena ja mineraalivesissä. Sen E-koodi on E528. Yhdistettä käytetään pH:n säätöön myös teollisuudessa. Toiseksi suurin magnesiumhydroksidin käyttökohde on muiden magnesiumyhdisteiden valmistus. Siitä tuotetaan myös metallista magnesiumia, ja sitä käytetään muoveissa ja muissa polymeereissä paloa estävänä aineena.
Kalaton (Savitaipale, Kunttula)
Kalaton eli Kalattomanlampi on Etelä-Karjalassa Savitaipaleella Kunttulan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 5,3 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 85,8 metriä mpy.
Parakvatti
Parakvatti eli parakvattidikloridi (C12H14N2Cl2) on bipyridiniumsuoloihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa rikkaruohomyrkkynä, mutta aineen käyttö Euroopan unionin alueella on kiellettyä.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa parakvatti on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja alkoholeihin ja kohtalaisesti muun muassa asetoniin ja tolueeniin. Parakvatin herbisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää kasvien fotosynteesin estämällä elektroninsiirtoketjun fotosynteesin aikana. Lisäksi se indusoi superoksidiradikaalien muodostumista, mikä vaurioittaa solukalvoja. Parakvatti on hyvin myrkyllistä myös nisäkkäille esimerkiksi ihmisille. Aineen altistumisesta voi seurata voimakasta vatsakipua, huonovointisuutta, ripulointia, hengityksen vaikeutumista ja yskää. Yhdiste on erittäin myrkyllistä keuhkoille. Parakvatille altistuminen voi aiheuttaa kuoleman. Lisäksi parakvatin on havaittu aiheuttavan Parkinsonin tautia.
Valmistus ja käyttö
Parakvattia valmistetaan metyloimalla 4,4'-bipyridiiniä metyylikloridin tai dimetyylisulfaatin avulla.
Parakvattia käytetään runsaasti ei-selektiivisenä rikkaruohomyrkkynä muun muassa vilja-, kasvis ja hedelmäviljelmillä sekä vesikasvillisuuden hävittämiseen. Sitä käytetään myös yhdistelmävalmisteena dikvatin ja simatsiinin kanssa. Parakvatin käyttö kiellettiin Suomessa vuonna 1985. Parakvatti tuli sallituksi tehoaineeksi Euroopan unionin alueella komission päätöksellä vuonna 2003. Ruotsi vei asian Euroopan yhteisön tuomioistuimeen, joka kumosi parakvatin käytön sallineen direktiivin vuonna 2007. Parakvatin käyttö on edelleen sallittua muun muassa Yhdysvalloissa.
Pohjois-Korean energiapolitiikka
200px|thumb|right|Pohjois-Korean sijainti
Pohjois-Korean energiapolitiikka kertoo Pohjois-Korean energiankäytöstä ja energiapolitiikasta ja eri sidosryhmien näkemyksistä energian käytön kehitykseen ja ohjaamiseen mukaan lukien energiantuotanto, jakelu ja kulutus. Siihen sisältyvät lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot.
Energiantuotannossa Pohjois-Korea on ollut lähes omavarainen. Energiankulutus asukasta kohti oli IEA:n mukaan alle 10 % Etelä-Koreaan verrattuna vuonna 2007. Pohjois-Korean väestömäärä oli noin puolet Etelä-Korean väestöstä vuonna 2007 (24 milj/48 milj). Sähkön kokonaiskulutus vuonna 2007 oli alle 5 % Etelä-Koreaan verrattuna (18,1/412,0).
James Gray
James Gray (s. 14. huhtikuuta 1969, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja.
Pohjois-Korean energiapolitiikka
Sähköä ei kuitenkaan ole läheskään kaikkialla saatavilla. CIA:n mukaan vuonna 2017 vain 36 % kaupunkialueista ja 11 % maaseudusta on sähköverkon piirissä.
James Gray
Ura
Useat Grayn ohjaamat elokuvat ovat saaneet myönteisen vastaanoton kriitikoilta. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan Two Lovers, Maahanmuuttaja, Z: Amazonin kadonnut kaupunki ja Ad Astra ovat kaikki saaneet positiivisen arvostelun yli 80 prosentilta ne arvioineista kriitikoista. Monet Grayn elokuvista ovat kuitenkin epäonnistuneet kaupallisesti.
Pohjois-Korean energiapolitiikka
Pohjois-Korea on julkaissut tavoitteekseen vähentää hiilidioksidipäästöjä 16,4 % joka vuosi 2030 mennessä, ja vähentää kasvihuonekaasuja yhteensä 36 prosenttia.
James Gray
Ura
Kalle Kinnusen kirjoittaman henkilökuvan mukaan Gray on "eurooppalaishenkinen humanisti, jota vetävät puoleensa ihmisen sisäinen kamppailu ja riittämättömyys". Hänen kaikki elokuvansa ovat lisäksi "kertomuksia perheistä". Gray puolustaa klassista tarinankerrontaa.
Pohjois-Korean energiapolitiikka
Energiantuotanto ja vienti
thumb|Pohjois-Korea lähes sähköttömänä yöllä satelliittikuvassa Pohjois-Korea tuottaa noin puolet sähköstään vesivoimalla, ja loput hiilivoimalla ja öljyllä.
James Gray
Ura
Gray on ohjannut elokuvissaan useita tunnettuja näyttelijöitä. Näihin kuuluvat James Caan, Anne Hathaway, Anthony Hopkins, Tom Holland, Tommy Lee Jones, Gwyneth Paltrow, Robert Pattinson, Joaquin Phoenix, Brad Pitt, Charlize Theron ja Mark Wahlberg.
Pohjois-Korean energiapolitiikka
Vesivoima
Vesivoimaloita on lukuisia, erityisesti Chongchon-joen varrella. Huichonin vesivoimalassa on kymmenen patoa tuottamassa sähköä.
Vesivoimalat kuitenkin kärsivät Pohjois-Korean sääolosuhteista. Ankarat talvet aiheuttavat sekä vesipulaa että laiterikkoja, sekä kuumat kesät voivat pysäyttää voimalat kuivuuden vuoksi.
Kivihiili ja öljy
thumb|Pyongchonin lämpövoimala [[Pjongjangissa]] Pohjois-Korealla on kattavat kivihiilivarannot, ja se onkin ollut yksi maan vientituotteista. Kansainvälisten pakotteiden johdosta vienti on kuitenkin tyrehtynyt ja hiiltä on ryhdytty käyttämään polttoaineena aiempaa laajemmin maan sisällä.
Kiina on toimittanut Pohjois-Korealle teknologiaan kivihiilen muuntamiseen kaasuksi, jotta sitä voitaisiin käyttää logistisesti tehokkaammin hyödyksi. Hiilen hyödyntäminen kaasumuodossa on kuitenkin itse hiiltä haitallisempi ilmastolle.
Pohjois-Koreassa on vain yksi öljyä käyttävä voimala. Maan öljyn käyttö on kokonaan Kiinasta tuodun öljyn varassa, ja tuontirajoitusten kiristyessä se alkoikin vuonna 2015 muuttamaan viimeistä öljyvoimaansa hiilivoimalaksi.
Uusiutuva energia
Tuuli- ja aurinkovoimaloita rakennetaan sekä vanhoihin voimaloihin että uusien voimaloiden yhteyteen. Lisäksi aurinkoenergiaa hyödynnetään erityisesti kansalaisten toimesta paikkaamaan epävakaata sähköntuotantoa. Arviolta jopa 55 % talouksista on käytössään halpa ja pienitehoinen aurinkovoimala.
Aurinkoenergian osuus tuotannosta on kansainvälisten arvioiden mukaan pieni, vain 0,1 % kokonaistuotannosta.
Villit juhlat
Villit juhlat (The Wild Party) on James Ivoryn ohjaama ja Ismail Merchantin tuottama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1975. Sen pääosissa ovat James Coco ja Raquel Welch.
Ikääntynyt 1920-luvun elokuvatähti Jolly Grimm päättää yrittää comebackia järjestämällä juhlat uuden elokuvansa näyttämistä varten. Juhlat kuitenkin muuttuvat joksikin aivan muuksi kuin Jolly on ajatellut. Elokuva loppuu siihen, että Jolly tappaa rakastajattarensa Queenien ja näyttelijän, joka oli kiinnostunut naisesta.
Elokuva perustuu väljästi Joseph Moncure Marchin kirjoittamaan runoon, ja se kuvattiin Riversidessa Kaliforniassa. Runosta tehtiin myös kaksi musikaalia. Tanssikohtauksen koreografian suunnitteli Patricia Birch.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen kutsuu Villejä juhlia 1920-luvun mykkäelokuvan tähtiä satirisoivaksi hullutteluksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever sanoo elokuvaa hyvistä roolisuorituksista huolimatta jotenkin ontoksi ja antaa sille kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Mark Cuban
upright|pienoiskuva|Mark Cuban vuonna 2019. Mark Cuban (s. 31. heinäkuuta 1958 Pittsburgh) on yhdysvaltalainen yrittäjä ja NBA-joukkue Dallas Mavericksin omistaja. Cuban on tullut tunnetuksi Internetiin liittyvistä liiketoimista. Vuonna 2020 Forbes-lehti arvioi hänen omaisuudekseen 4,6 miljardia dollaria.
Ura
Cuban syntyi Pittsburghissa, Pennsylvaniassa. Hänen isänsä Norton Cuban oli autoverhoilija. Äitiään Cuban on kuvaillut henkilöksi, jolla oli "joka toinen viikko eri työ tai uratavoite".
Cuban on juutalainen, ja hän kasvoi Mount Lebanonin lähiössä Pittsburghissa juutalaiseen työväenluokkaan kuuluvassa perheessä. Hänen isänisänsä muutti sukunimen Chabenisky (Tšabeniski) Cubaniksi saavuttuaan perheineen Venäjän keisarikunnasta Ellis Islandille. Mark Cubanin veljen Brian Cubanin mukaan heidän äitinsä vanhemmat olivat romanianjuutalaisia, mutta Mark on väittänyt hänen äidinpuoleisen isoäitinsä olleen Liettuasta.
Cuban aloitti ensimmäiset liiketoimensa 12-vuotiaana. Hän myi roskapusseja maksaakseen kalliit koripallokenkänsä. Sitten hän ansaitsi rahaa myymällä postimerkkejä ja kolikkoja. Cuban hyödynsi 16-vuotiaana Pittsburghin pääsanomalehden Pittsburgh Post-Gazetten lakkoa ja toimitti sanomalehtia Clevelandista Pittsburghiin.
Cubanin ensimmäinen yritys oli MicroSolutions, jonka hän myi vuonna 1990 CompuServelle. Vuonna 1995 Cuban perusti Audionetin, josta tuli myöhemmin Broadcast.com. Neljä vuotta perustamisen jälkeen Yahoo! osti yrityksen. Tämän jälkeen Cuban oli mukana perustamassa mediayhtiö 2929 Entertainmentia. Samaan aikaan hänestä tuli NBA-seura Dallas Mavericksin omistaja. Mavericksissa Cuban tuli tunnetuksi kärkkäistä lausunnoistaan, joiden takia hän oli yksi liigan sakotetuimmista henkilöistä.
Cuban on myös yksi bisnesidea-tv-ohjelman Leijonan luola USA (Shark Tank) liikemies-sijoittajista.
Tejo (täsmennyssivu)
Tejo voi viitata johonkin seuraavista:
Twitches
Yhdysvalloissa elokuva keräsi ensi-iltanaan yli 5 miljoonaa katsojaa television ääreen.
Born This Way (kappale)
"Born This Way" on Lady Gagan kappale ja se julkaistiin artistin toisen studioalbumin Born This Way ensimmäisenä singlenä digitaalisesti 11. helmikuuta 2011. Lady Gaga on sanoittanut kappaleen ja Fernando Garibay ja DJ White Shadow ovat tuottaneet sen yhdessä Gagan kanssa. "Born This Way" on sijoittunut listaykköseksi 16:ssa ja kolmen parhaan joukkoon kuudessa maassa. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 28. helmikuuta. Singleä on myyty maailmanlaajuisesti 8,2 miljoonaa kappaletta.
Musiikkivideo
"Born This Wayn" musiikkivideo kuvattiin 22.–24. tammikuuta 2011. Laulajan meikkitaiteilija Billy Brasfield, joka on työskennellyt Gagan kanssa kaikissa hänen musiikkivideoissaan, kuvaili videota "syvälliseksi, hyvin inspiroivaksi ja uskomattoman kauniiksi" ja "uskomattomimmaksi, mitä hän on koskaan nähnyt" ja sanoi itkeneensä nähdessään sen ensimmäisen kerran. Video kuvattiin New Yorkissa ja sen ohjasi Nick Knight. Billboard-lehden haastattelussa Gaga kuvaili videota sanoen: "Se... näyttää täysin erilaiselta, kuin mitä olen koskaan tehnyt. -- Ööö, se on kuin uuden rodun synty. Hyvin syvällinen."
Musiikkivideo julkaistiin maanantaina 28. helmikuuta klo 11 Yhdysvaltain itärannikon aikaa (klo 18 Suomen aikaa). Yli 7 minuuttia kestävän, surrealistisen videon alussa laulaja istuu erikoisessa asussaan valtaistuimella, suuri kampaus päässään. Sitten hän synnyttää itsensä uudestaan ja aloittaa esipuheella, jossa hän kertoo, miten syntyi "uusi ihmisrotu, joka ei tunne ennakkoluuloja", miten samaan aikaan syntyi pahuus ja miten nämä kaksi kilpailevat keskenään. Esipuheen päätyttyä laulaja kävelee mustiin rintaliiveihin ja alushousuihin pukeutuneena pimeässä lattialla makaavien taustatanssijoiden keskelle ja alkaa laulaa. Kohtauksessa laulaja ja tanssijat tanssivat ja välissä vilahtaa videon alussa nähty, valtaistuimella istuva Gaga. Kertosäkeistön ensimmäisen laulamisen jälkeen tulee kohtaus, jossa on luurangoksi tatuoidut ja miesten pukuun pukeutuneet Gaga ja mies (Rick "Zombie boy" Genest). Videon lopussa tanssikohtauksen välissä vilahtaa alun valtaistuimella istuva Gaga sekä ihonväriseen kumiin pukeutunut Gaga, joka on päästään kiinni lasivitriinissä. Aivan lopussa tämä "uuden ihmisrodun" edustaja kävelee kaupungin kujalla, esittää tanssiliikkeitä mustana silhuettina valkoisten hanskojen kanssa. Hän näkee yksisarvisen ja nousee sen selkään.
Vuoden 2011 MTV Video Music Awards -gaalassa Gaga voitti videolla parhaan kantaa ottavan videon palkinnon.
Live-esitykset
12. syyskuuta 2010 ottaessaan vastaan MTV Video Music Award -palkintoa parhaasta musiikkivideosta Lady Gaga julkisti kappaleen nimen ja lauloi sen kertosäkeen: "'I'm beautiful in my way, 'cause God makes no mistakes. I'm on the right track, baby, I was born this way.'" 9. helmikuuta 2011 Ellen DeGeneres esitti Justin Bieberin ja James Bluntin ohella The Ellen DeGeneres Show'ssa oman tulkintansa "Born This Waystä" improvisoiden musiikkia ja laulaen kertosäettä. Aiemmin, 27. tammikuuta Gaga myös vahvisti Ellenille puhelimitse, että hän esittää kappaleen hänen ohjelmassaan myöhemmin.
Laulaja esitti kappaleen kokonaisuudessaan ensimmäistä kertaa vuoden 2011 Grammy Awards -gaalassa 13. helmikuuta. Gaga saapui tapahtumaan valtavassa, useiden mallien kantamassa munassa, josta hän kouriutui ulos esittäessään kappaleen lavalla. Kuoriutuminen munasta symbolisoi hänen "uudestisyntymistään". Esityksen aikana Gaga improvisoi lyhyesti Johann Sebastian Bachin kuuluisaa urkukappaletta Toccata ja fuuga d-molli BWV 565.
Listasijoitukset
"Born This Way" sijoittui ensimmäisellä viikollaan Yhdysvaltain singlelistan kärkeen ollen näin ollen listan 19., ensimmäisellä viikollaan kärjen saavuttanut ja 1 000. listakärjen ylipäätään saavuttanut single, sillä singleä myytiin lehden saamien tietojen mukaan ensimmäisellä viikolla 448 000 kappaletta. Luku rikkoi Britney Spearsin kuukautta aiemmin tekemän, naisartistin ennätyksen ("Hold It Against Me" -singleä myytiin ensimmäisenä viikkona 411 000 kappaletta). Yhdysvaltain radiolistalla (Radio Songs) kappale debytoi kuudennella sijalla, sillä sitä kuunteli 78,5 miljoonaa ihmistä, mikä on debyyttisinglen ennätys joulukuusta 1998 lähtien kootulla listalla. Kappale nousi kuudennella viikollaan nousi listan kärkeen. Suurten myyntilukujensa johdosta "Born This Way" debytoi ykkössijalla myös Yhdysvaltain latauslistalla (Digital Songs). Kappale sijoittui lisäksi ensimmäisellä viikollaan 14. sijalle Yhdysvaltain pop-listalla (Pop Songs), sillä sitä soitettiin Billboard-lehden tietojen (14.2.2011) mukaan Yhdysvaltain radioissa 4 602 kertaa ensimmäisten kolmen päivän aikana. Näin ollen "Born This Way" on listan historian toiseksi parhaiten debytoinut single Mariah Careyn "Dreamloverin" jälkeen, joka debytoi 12.:na vuonna 1993. Seitsemännellä viikollaan "Born This Way" nousi listan ykköseksi. Kappale sijoittui seitsemännellä viikollaan ykköseksi myös Yhdysvaltain yökerhojen soittolistalla (Dance/Club Play Songs). Singleä oli myyty Yhdysvalloissa lokakuun alkuun 2011 mennessä digitaalisesti ja CD:nä yhteensä yli 3 3 000 kopiota. Gaga debytoi singlellään ykkössijalla myös Kanadassa.
"Born This Way" saavutti ensimmäisellä viikollaan ykkössijan Australian sekä Uuden-Seelannin singlelistalla, jossa siitä tuli "Poker Facen" jälkeen Lady Gagan toinen maan listakärjen saavuttanut single. Lisäksi se on parhaimmillaan sijoittunut toiseksi (Billboardin kokoamalla) Japanin singlelistalla (Japan Hot 100) ja Etelä-Koreassa sijalle 28, josta ne nousi myöhemmin ykköseksi. Euroopassa single on noussut listakärkeen Espanjassa, Alankomaissa, Irlannissa, Sveitsissä sekä Suomen singlelistalla. Ruotsissa ja Belgian Flanderissa kappale debytoi kakkosena ja Skotlannissa kolmosena, mutta nousi toisella listaviikollaan näissä maissa ykköseksi. Tanskassa kappale debytoi sijalla neljä ja nousi seuraavalla viikolla toiselle sijalle. "Born This Way" pääsi ensimmäisellä listaviikollaan lisäksi neljän parhaan joukkoon Ranskassa (1.:ksi latauslistalla, 2.:ksi kokonaismyynnissä ), Saksassa, jossa se nousi sittemmin ykköseksi, Belgian Valloniassa, Italiassa, Itävallassa, jossa se sijoittui myöhemmin ykköseksi, Norjassa ja Isossa-Britanniassa, jossa singleä myytiin 60 000 kappaletta 34 tunnin aikana. Unkarissa kappale debytoi sijalla 23 ja nousi neljännellä viikollaan ykköseksi, Tšekissä sijalla 43, josta se nousi parhaimmillaan sijalle 8, ja Slovakiassa sijalla 10, josta se nousi viidennellä viikolla ykköseksi.
Marraskuuhun 2011 mennessä "Born This Way'tä" oli myyty digitaalisesti maailmanlaajuisesti musiikkiteollisuuden etujärjestö IFPI:n mukaan 8,2 miljoonaa kopiota.
Sarajärvi (Luumäki)
Sarajärvi on Etelä-Karjalassa Luumäellä ja Savitaipaleella Munnen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 37 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 78,6 metriä mpy.
Lennusjärvi
Lennusjärvi eli Lennus on Etelä-Karjalassa Luumäen ja Savitaipaleen rajalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 518 hehtaaria eli 5,2 neliökilometriä, se on 7,7 kilometriä pitkä ja 1,9 kilometriä leveä. Se on keskeltä kapeampi kuin kumpikin järven pää. Pohjoispäätä kutsutaan Laarinlahdeksi (Laarinpääksi) ja eteläpäätä Mentulanpääksi. Keskellä sijaitsee kaksi kapeikkoa, joista pohjoisempi eli Sarasalmi on Saukkovuoren ja eteläisempi on Jusniemen kohdalla. Sarasalmi on 220 metriä ja Jusniemen kapeikko on 170 metriä leveä.
Lennuksessa on järvenlaskun jälkeen 20 saarta, joiden yhteispinta-ala on 1,24 hehtaaria. Yli aarin kokoisia saaria on 12. Niitä ovat esimerkiksi molemmat Koppolsaaret, Kirkkosaari, Rantaluoto Porosuonlahdella, Selkäluoto, Naakinsaari, Kuikonniemen luoto ja Takalahden (Pukinlahden) luoto. Suurin saari on alle 25 aarin kokoinen. Ennen järvenlaskua saaria oli kuusi: Suursaari, Naakinsaari, Helmisaari, Kirkkosaari ja Koppolsaaret. Vedenalaisia matalikkoja sanotaan luodoiksi ja näistä esim.Selkäluoto ja Porosuonlahden (Kaulionlahden) Rantaluoto ovat järvenlaskun jälkeen nousseet saariksi, samoin kuin luodot järven lounaisosan lahdissa.