cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
McKinsey & Company
Historia
McKinsey oli vuonna 2001 konkurssiin menneen energiayhtiö Enronin merkittävä konsultoija 1980-luvun lopulta lähtien. McKinseyn konsulteista Jeffrey Skilling nousi Enronin toimitusjohtajaksi ja istui sittemmin toistakymmentä vuotta vankilassa muun muassa petoksista ja sisäpiiritiedon väärinkäytöstä. Rajat Gupta oli McKinseyn toimitusjohtaja vuosina 1994–2003 ja sai sen jälkeenkin yrityksen vanhempana partnerina vielä sisäpiiritietoa, jonka hyväksikäytöstä Goldman Sachsiin liittyen hän sai vankeustuomion. McKinseyn ehdottaman strategian mukaisesti toiminut sveitsiläinen lentoyhtiö Swissair meni konkurssiin. McKinseyn asiakkaisiin kuului myös vuonna 2000 kaatunut lemmikkiruoan verkkokauppa Pets.com. Britannian yksityistetyt rautatiet omistanut Railtrack oli McKinseyn asiakas ja epäonnistui sekä taloudellisesti että liikenneturvallisuudenkin suhteen. McKinseyn konsulttien tekemien väärinarviointien katsotaan vaikuttaneen siihen, että puhelinyhtiö AT&T ei pitkään aikaan uskonut matkapuhelinten läpimurtoon ja että General Electric joutui pahoihin vaikeuksiin vuonna 2007 alkaneessa talouskriisissä.
Autonvalmistaja General Motors palkkasi vuonna 1951 McKinseyn konsultin Arch Pattonin tekemään selvitystä eri alojen johtajien palkkatasosta, ja selvityksen sekä Pattonin johtajille kehittämien palkkiojärjestelmien ja optio-ohjelmien myötä johtajien palkkatason keskimääräistä palkkakehitystä huomattavasti suurempi nousu pääsi vauhtiin. Lääkeyhtiöitä Purdue Pharmaa ja Johnson & Johnsonia McKinsey on neuvonut lisäämään opioidiriippuvuutta ja siten opioidien kysyntää. McKinsey on kymmenien miljoonien dollarien palkkioita vastaan konsultoinut muun muassa Yhdysvaltain siirtolais- ja tullipoliisi ICE:tä ja Puerto Ricon hallintoelimiä ja neuvonut näitä hakemaan säästöjä terveydenhoidosta ja muista julkisista palveluista.
Etelä-Afrikassa McKinsey palautti sähköyhtiö Eskomille kymmeniä miljoonia dollareita jouduttuaan myöntämään perineensä siltä ylisuuria palkkioita. Tapaus liittyi entisen presidentin Jacob Zuman taloudellisiin väärinkäytöksiin. Angolassa McKinsey avusti entisen presidentin tytärtä Isabel dos Santosia varastamaan itselleen valtion omaisuutta. McKinsey on Puolassa etsinyt keinoja hiilen käytön lisäämiseksi ja Saudi-Arabiassa avustanut öljy-yhtiö Saudi Aramcoa.
McKinseyllä on 1980-luvulla perustettu sijoitusrahasto McKinsey Investment Office (MIO), joka hallinnoi yhtiön johtoportaan eläkevaroja. Sitä on arvosteltu hyötymisestä McKinseyn konsulttipuolen omassa työssään saamista salaisista tiedoista. McKinsey maksoi 15 miljoonan dollarin verran korvauksia vuonna 2019 Yhdysvaltain oikeusministeriön puututtua siihen, että yritys ei ollut konkurssipesien selvittelyissä kertonut yhteyksistään konkursseihin liittyviin yrityksiin.
Beiarn
Beiarn on kunta Norjassa Nordlandin läänissä ja se sijaitsee n. 100 km Bodøstä etelään. Kunnan rajanaapureina on pohjoisessa Skjerstad (entinen itsenäinen kunta, 1.1.2005 alkaen osa Bodøn kaupunkia), idässä Saltdal, etelässä Rana sekä lännessä Meløy ja Gildeskål. Kunnan hallinnollinen keskus on Moldjord, muita taajamia ovat Storjord ja Trones. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Beiarnin kunnassa oli 1 225 asukasta.
thumb|300px|Beiarnin kirkko Moldjordin taajamassa
Historiaa
Vanhimmat asutuksen jäljet ajoittuvat 2.500 vuotta ajassa taaksepäin. Jo tuolloin asukkaat viljelivät maata sekä kasvattivat karjaa. Välillä seutu on ollut asumatonta, mutta 1500- ja 1600-luvuilla asutus levisi seudulle uudelleen.
Vuonna 1852 Beiarn itsenäistyi Gildeskålin kunnasta. Neljä vuotta myöhemmin Beiarnin seurakunta itsenäistyi entisen emopitäjänsä seurakunnasta ja Moldfjordiin rakennettiin oma kirkko ja pappila.
Maantiede
Kunnan alueesta suurin osa on vuoristoista, kumpuilevaa ylänköä korkeine huippuineen. 60 km:n pituinen Beiardalenin laakso kulkee pohjoisesta kohti Svartisenin jäätikköä. Asutus on levittäytynyt hajanaisesti päälaakson ja sen sivuhaarojen Tollådalenin, Gråtådalenin og Arstaddalenin aluille.
Rehevät laaksot ovat omiaan maanviljelyyn. Kunnan pinta-alasta n. 170 km² on metsien peitossa. Metsistä 14 km² on talousmetsää. Osa Saltfjellet-Svartisenin kansallispuistoa sijaitsee kunnan alueella.
Kunnan alueella sijaitsee useita korkeita vuorenhuippuja. Korkeimmat niistä (merenpinnan tason yläpuolella) ovat Stormyrtinden (1518 m) ja Høgtinden (1405 m). Ylänköalueita peittää useampi jäätikkö, suurin niistä on Simlebreen. Erikoisuutena on luolien suuri määrä. Tähän mennessä niitä on löydetty 178 kpl. Beiarnin suurin luola on 2,2 km pitkä. Korkeimman luolan syvyys on 110 m.
Liikenne
Beiarn oli pitkään eristäytynyttä aluetta - merenrantaviivaa ei ole. Toisen maailmansodan jälkeen käynnistynyt maaliikenneväylien rakentamisbuumi saavutti kunnan varsin myöhään. Näistä seikoista johtuen väkiluvun aleneminen alkoi muihin alueen kuntiin verrattuna huomattavasti aikaisemmin. Vasta 1960-luvun lopulla kuntaan saatiin tieyhteys ulkomaailmaan, Saltdaleniin Eurooppatielle E6. Beiarnista on nykyään suoria linja-autoyhteyksiä Bodøhön Saltstraumenin kautta.
Koulutus
Kunnassa on kaksi peruskoulua, Moldjordin ja Tronesin koulut. Molemmissa on luokka-asteet 1–10. Peruskoulun jälkeisiä oppilaitoksia ei kunnassa ole. Kansalaisopistossa "Kulturskolen i Beiarn" on mahdollisuus opiskella taiteen eri aloja kuten musiikkia ja draamaa.
Elinkeinot
Elinkeinoelämän kulmakiviä on maanviljely. Suurin osa viljelijöistä on pientilallisia. Turismi, etenkin metsästykseen ja kalastukseen liittyvää, on kasvava sivuelinkeino. Beiarnelven on läänin merkittävimpiä lohi- ja taimenjokia.
Pienyrityksillä on merkittävä rooli työllistäjinä. Paikallisia erikoisuuksia tarjoaa mm. møsbrømlefsoja valmistava leipomo sekä paikallisista kivilajeista tuotteita valmistava korukivihiomo.
Kulttuuri, vapaa-aika ja nähtävyyksiä
thumb|300px|[[Kari Cavén: "Idag, imorgen, alltid" (kuva vuodelta 2006)]]
Saltenin museon Beiarnin osasto on erikoistunut maanviljelyyn. Osasto toimii Dokmon vanhassa pappilassa Moldjordissa. Alueella on 13 rakennusta pappilan päärakennuksesta ulkohuussiin. Näyttelyssä on mahdollisuus tutustua entisajan maa- ja metsätalousesineistöön. Erikoisuuksia ovat mm. kaksipyöräinen traktori sekä kivenlohkare, jota nostamalla seudun miesväki mitteli voimamiehen tittelistä.
Beiarnin kunnantalossa on myös pankki sekä nimismiehen konttori. Kunnassa on myös kirjasto.
Jazz Camp "The Groove Valley Project" on vuosittain elokuun alussa järjestettävä jazz-festivaali. Beiarnissa toimii lukuisia vapaa-ajan yhdistyksiä, joiden toimintaan kuuluu niin kuorolaulua kuin moottorikelkkailua. Beiarn Grotteklubb järjestää opastettuja retkiä alueen luoliin.
Kunta osallistui vuosina 1992-98 järjestettyyn projektiin Skulpturlandskap Nordland. Projektiin osallistui 32 Nordlandin läänin kuntaa sekä yksi kunta Tromssan läänistä. Kussakin kunnassa valittiin yksi kuvanveistäjä toteuttamaan veistos, joka pystytettiin kyseisen kunnan alueelle. Beiarnissa pystytettiin vuonna 1992 suomalaistaiteilija Kari Cavénin teos "Idag, imorgen, alltid".
Beilinsonin regulaattori
Matematiikassa Beilinsonin regulaattori, nimetty Alexander Beilinsonin mukaan, on Chernluokkakuvaus algebrallisesta K-teoriasta Delignekohomologiaan:
Dirichlet'n regulaattorikuvaus, jota käytetään Dirichlet'n yksikkölauseen todistuksessa, lukukunnan F kokonaislukujen renkaalle
Rekikylän kivikautinen asuinpaikka
Rekikylän kivikautinen asuinpaikka sijaitsee Rekikylässä Vesalan kaupunginosassa Oulussa, entisen Ylikiimingin kunnan alueella Kiiminkijoen tuntumassa.
Alueella on kymmeniä, mahdollisesti jopa satoja erikokoisia asumapainanteita. Tähän mennessä alueelta on löydetty kahdessa ryhmässä sijaitsevat yhteensä 140 asumuspainannetta. Sieltä on löytynyt kampakeraamisen kauden esineistöä, mm. reikäkivi. Aluetta on mahdollisesti kiertänyt jonkinlainen paaluaita, joka viittaisi alueen väkivaltaiseen menneisyyteen.
Toisin kuin Pohjois-Pohjanmaan muita kivikautisia kohteita, Rekikylää ei ole mitenkään tuotteistettu matkailukohteeksi.
Leo Sachs
thumb|Leo Sachs vuonna 1955. Leo Sachs (14. lokakuuta 1924 – 12. joulukuuta 2013 ) oli lääketieteen tutkija, joka sai vuonna 1980 Wolfin palkinnon. Hän syntyi Leipzigissa, muutti vuonna 1933 Englantiin ja asui vuodesta 1952 Israelissa.
Sachsille myönnettiin Wolfin lisäksi Israel-palkinto vuonna 1972 ja Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian ulkomaalaisjäsenyys vuonna 1995.
Seesamikasvit
Seesamikasvit (Pedaliaceae) on kasviheimo koppisiemenisten Lamiales-lahkossa.
Tuntomerkit
Seesamikasvit ovat yksi- tai monivuotisia ruohoja, joista eräät ovat varsisukkulentteja eli -mehikasveja, eräillä taas on turvonneet juuret. Heimossa on myös kausivihantia puita ja pensaita. Kasveissa on leveän pallomaisia tai tähtimäisiä, limaa erittäviä karvoja. Lehtiasento on vastakkainen, seesameilla (Sesamum) kierteinen. Lehdet ovat hammaslaitaisia, liuskaisia tai ehyitä. Kukat ovat vastakohtaisia ja sijaitsevat tavallisesti lehtien hangoissa, joskus pikkuviuhkoista koostuvissa kukinnoissa. Kukkaperän tyvellä on tavallisesti mesirauhaspari, joka on muuntuneita kukkia. Teriö on joskus kannuksellinen. Heteenponsien puolikkaat ovat enemmän tai vähemmän peräkkäisiä ja suorassa kulmassa palhoon nähden. Kukassa on tavallisesti yksi joutohede. Yhdislehtinen ja kehänpäällinen sikiäin koostuu kahdesta, kolmesta tai neljästä emilehdestä ja on valeväliseinien jakama. Luotti on kaksi- ja leveäliuskainen, usein sensitiivinen. Sikiäimessä on aksiletyyppisessä istukassa vähintään neljä siemenaihetta, usein niitä on paljon. Hedelmässä on usein koukkumaisia tai muunlaisia ulokkeita, jotka tarttuvat eläinten karvoihin; joskus hedelmä on lohkohedelmä tai pähkinä, joskus tuulilevintäinen. Siemenet voivat olla siivellisiä, ja niissä on niukka endospermi. Sirkkalehdet sisältävät rasvaa ja amyloidia.
Levinneisyys
Heimo kasvaa Vanhassa maailmassa, enimmäkseen tropiikissa ja rannikoilla tai kuivilla alueilla.
Luokittelu
Seesamikasvien heimossa on 14 sukua ja 70 lajia. Suurimmat suvut ovat seesamit (Sesamum, 19 lajia) ja Pterodiscus (13 lajia).
Suvut
Suvut:
René Pollesch
René Pollesch (s. 29. lokakuuta 1962 Hessen) on saksalainen näytelmäkirjailija ja ohjaaja. Pollesch on Berliinin Volksbühnen Prater -näyttämön taiteellinen johtaja, mihin virkaan hänet valittiin vuonna 2001.
Polleschin näytelmä ”Heidi Hoo ei ole enää täällä töissä” sai ensi-iltansa Berliinin Bodewilissa toukokuussa 2001, mitä voidaan pitää hänen läpimurtonaan. Suomessa näytelmä esitettiin ensimmäisen kerran Q-teatterissa Helsingissä 23.2.2006.
Pollesch käsittelee usein käsikirjoituksissaan niin sanottua turbokapitalismia sekä sitä, millaisia vaikutuksia sillä on ihmisten välisiin suhteisiin, heidän arkielämäänsä ja työhön. Hän on maininnut Heidi Hoo -trilogian olevan sisällöltään omaelämäkerrallista aineistoa.
Lehdet
Miira Rauhamäki: Naiset, kävelevät tietokoneet (Kansan Uutiset 22.2.2006)
Kallion IV hallitus
Kallion IV hallitus oli Suomen tasavallan 21. hallitus. Se oli porvarillinen vähemmistöhallitus, jonka muodostivat aluksi Maalaisliitto ja kaksi Edistyspuolueen ministeriä. Hallituksessa oli mukana myös kaksi kokoomuslaista ammattiministeriä, Arvi Oksala ja Yrjö Puhakka. Tuleva presidentti, Urho Kekkonen toimi ensimmäistä kertaa ministerinä tässä hallituksessa.
Kivimäen hallituksen saatua eduskunnalta epäluottamuslauseen alettiin kaavailla sen seuraajaksi Maalaisliiton ja SDP:n muodostamaa punamultahallitusta Ruotsin esikuvan mukaan. Presidentti P. E. Svinhufvud kieltäytyi kuitenkin edelleen johdonmukaisesti hyväksymästä ”jumalattomia marxilaisia” hallitukseen. Hallitusratkaisun vuoksi sosialidemokraatit tunsivat joutuneensa syrjityiksi ja jopa kohdelluiksi toisen luokan kansalaisina ja niinpä he asettivat päätavoitteekseen Svinhufvudin uudelleenvalinnan estämisen tulevassa presidentinvaalissa.
Ulkoministeriksi tuli paluun politiikkaan tehnyt Edistyspuolueen Rudolf Holsti, jonka valinta ei ollut sen enempää Svinhufvudin kuin marsalkka Mannerheiminkaan mieleen. Svinhufvud piti Holstia liian saksalaisvastaisena, kun taas Mannerheim ei hyväksynyt hänen Kansainliittoon ja länsimaihin tukeutuvaa linjaansa. Holsti pyrki parantamaan Suomen suhteita Neuvostoliittoon ja niinpä hän teki virallisen vierailun Moskovaan helmikuussa 1937. Vierailun anti jäi kuitenkin laihaksi ja lisäksi kotimaan poliittinen äärioikeisto paheksui matkaa voimakkaasti. Kallion hallitus käsitettiin jo heti alussa yleisesti toimitusministeristöksi, jonka valtakausi päättyisi presidentinvaaliin.
Heartbreak Anthem
Heartbreak Anthem on ruotsalaisen DJ-tuottajaduo Galantisin, ranskalaisen DJ-tuottaja David Guettan ja brittiläisen tyttöbändi Little Mixin musiikkikappale. Sen julkaisi Atlantic Records digitaalisesti ladattavana singlenä 20. toukokuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Guetta, Galantisin jäsen Christian Karlsson, sekä Little Mixin jäsenet Perrie Edwards, Leigh-Anne Pinnock ja Jade Thirlwall. Sanoiltaan kappale kertoo päättyneestä parisuhteesta eteenpäin menemisestä. Kappaleessa oli alun perin myös Little Mixin entisen jäsenen Jesy Nelsonin esittämiä sanoja, mutta hänen erottua yhtyeestä kappaleen laulusovitusta uudelleensovitettiin. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Samuel Douek ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Videolla nähdään Little Mixin jäsenet nähdään keskellä teatterituotantoa.
Kallion IV hallitus
Hallitus toimi 157 hallituspäivää 7. lokakuuta 1936 – 12. maaliskuuta 1937.
Uusplatonismi
Uusplatonismi on filosofinen koulukunta, joka syntyi 200-luvulla kreikkalaisen filosofian eri suuntausten, pääosin platonismin ja aristotelismin, yhtymisestä. Aikakaudelle oli ominaista yhden totuuden etsiminen ja hahmottaminen. Siksi eri filosofisia ajatuksia pyrittiin harmonisoimaan. Esimerkiksi Platonin opetuksia uusplatonikot tulkitsivat hyvin uudella tavalla.
Heartbreak Anthem
Heartbreak Anthem oli julkaisunsa jälkeen kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Libanonissa ja Uudessa-Seelannissa. Julkaisunsa jälkeen Heartbreak Anthem on myynyt Isossa-Britanniassa platinaa.
Uusplatonismi
Uusplatonismi on vaikuttanut merkittävästi sekä kristinuskon filosofisiin kantoihin että koko keskiaikaisen ja uuden ajan filosofian itseymmärrykseen että nykyaikaisen luonnontieteen, erityisesti matematiikan, filosofiaan.
Antiikin uusplatonismi
pienois|180px|Uusplatonismin oppi-isä [[Plotinos.]] Uusplatonismi syntyi aikakautena, jolloin neljän suuren filosofisen koulukunnan, platonismin, aristotelismin, stoalaisuuden ja epikurolaisuuden, filosofista elämäntapaa opetettiin laajasti Rooman valtakunnassa. Uusplatonismi kehittyi keskiplatonismista ja sen tavoitteena oli harmonisoida kaikki filosofinen tieto yhdeksi Totuudeksi. Uusplatonismin alkuunpanijana pidetään aleksandrialaista Ammonios Sakkasta, ja sen merkittävimpänä edustajana ja varsinaisena oppi-isänä Plotinosta, joka sanoi saaneensa oppinsa Ammoniokselta. Merkittäviä myöhempiä uusplatonikkoja olivat muun muassa Porfyrios, Proklos, Iamblikhos, Hypatia sekä Damaskios, joka oli uusplatonismin viimeinen opettaja Ateenassa.
Filosofia
Uusplatonismi perustui Platonin, Aristoteleen ja muiden antiikin filosofisten koulukuntien ajatuksiin, mutta koska filosofisia ajatuksia pyrittiin harmonisoimaan, se sisälsi niin paljon omaperäisiä tulkintoja Platonin opeista, että uusplatonismi oli filosofialtaan merkittävästi erilaista kuin mitä Platon kirjoitti ja uskoi. Uusplatonilaiset halusivat usein sanoa harjoittavansa filosofiaa, jotka Platon oli aiemmin opettanut. Etuliitteen uus- (kreikan neo-) liittivät koulukunnan nimen alkuun nykyaikaiset tutkijat, jotka halusivat tehdä eron näiden kahden filosofian välille. Antiikin uusplatonilaiset pitivät itseään kuitenkin platonilaisina.
Uusplatonismin voikin katsoa edustavan platonismin luonnollista jatkumoa vanhasta platonismista ja keskiplatonismista, eikä radikaalisti syntynyttä uutta haaraa. Jo keskiplatonismi sisälsi monia uusplatonismin varsinaisesti tunnetuksi tekemiä painotuksia. Uusplatonismi sai keskiplatonismin tavoin vaikutteita aristotelismista ja stoalaisuudesta. Nämä vaikutteet johtivat lisääntyneeseen dogmaattisuuteen. Plotinos myös hyödynsi aristotelista ja stoalaista käsitteistöä filosofiassaan.
Piin päivä
pienois|Ilmaista pii-rakkaa tarjolla [[Waterloon yliopistossa piin päivänä 2007.]] Piin päivä ja piin likiarvon päivä ovat epävirallisia vuosipäiviä, joita vietetään matemaattisen vakion π (pii) kunniaksi. Piin päivää juhlitaan 14. maaliskuuta (yhdysvaltalaisessa järjestelmässä 3/14), koska piin arvo on noin 3,14. Se sattuu lisäksi olemaan Albert Einsteinin syntymäpäivä. Piin likiarvon päivää vietetään 22. heinäkuuta, sillä 22/7 ≈ 3,14.
Uusplatonismi
Filosofia
Uusplatonilaiset uskoivat, että inhimillinen täydellisyys ja onnellisuus ovat saavutettavissa tässä maailmassa, ilman tarvetta odottaa tuonpuoleista elämää. Täydellisyys ja onnellisuus, jotka nähtiin synonyymeinä, voitiin saavuttaa filosofisella mietiskelyllä. Tällöin filosofi kykeni kohoamaan (tai siirtymään kohti hypostaasihierarkian keskusta) hypostaasien kautta kohti Ykseyttä, vapautumaan aineellisuudesta ja siirtymään puhtaan järjen tasolle. Filosofin kehityksen viimeinen vaihe, jota kaikki eivät olleet kykeneviä saavuttamaan, oli mystinen yhdistyminen Ykseyden kanssa.
Piin päivä
Ensimmäistä piin päivää juhlittiin San Franciscon tiedekeskus Exploratoriumissa vuonna 1988, jolloin museon henkilökuntaa ja vieraita marssi ympyrää ja söi sen jälkeen piirakoita, koska pie (’piiras’) lausutaan samalla tavoin kuin pi (’pii’). Ajatuksen keksi Larry Shaw, joka halusi tehdä matematiikasta helpommin lähestyttävää. Englanninkielisessä maailmassa juhlapäivän kunniaksi on yleisistikin tapana syödä piirakkaa. Vakion kunniaksi on lisäksi sävelletty erilaisia lauluja.
Suomessa on satakunta miestä ja naista, joiden etunimi on Pii. Heillä ei ole virallista nimipäivää, mutta epäviralliseksi ajankohdaksi on ehdotettu piin päivää.
Uusplatonismi
Filosofia
Uusplatonilaiset eivät uskoneet pahan itsenäiseen olemassaoloon. He vertasivat sitä pimeyteen, joka ei ole olemassa itsessään vaan ainoastaan valon puuttumisena. Samoin paha oli yksinkertaisesti hyvän puuttumista. Asiat ovat hyviä niin kauan kuin ne ovat olemassa. Ne ovat pahoja ainoastaan sikäli mikäli ne ovat epätäydellisiä ja niistä puuttuu jotain hyvää mitä niissä tulisi olla. Uusplatonismin keskeisiin oppeihin kuuluu myös ajatus siitä, että kaikki ihmiset palaavat sinne mistä ovat lähtöisin. Lähde, absoluutti eli Yksi, on se mistä kaikki on saanut alkunsa ja virrannut ja minne kaikki tulevat palaamaan. Voidaan sanoa, että kaikki tietoisuus tullaan pyyhkimään tyhjäksi ja palauttamaan tyhjään tilaan lähteeseen palattaessa.
Filosofit
pienois|180px|Hypatia Aleksandrialainen
Kreikkalaiset
Roomalaiset
Kristitty uusplatonismi
Kristinuskon saavutettua merkittävän aseman uusplatonismia käytettiin pakanuuden puolustamiseen kristinuskoa vastaan. Kuitenkin myös monet kristityt saivat paljon vaikutteita uusplatonismista. Uusplatonismin kristityissä tulkinnoissa Ykseys on tulkittu Jumalaksi. Kristinuskon ja uusplatonismin yhteensulautumista edesauttoivat muun muassa näkemykset ykseydestä korkeimpana hyvänä, korkeimman olennon eri hypostaaseista eli olemuksista (vertaa kolminaisuusoppiin), sielusta sekä rakkauden merkityksestä.
Uusplatonismin opetukset auttoivat kirkkoisä Augustinusta tämän oman kertoman mukaan hylkäämään dualistisen manikealaisuuden ja kääntymään kristinuskoon. Kun hän kolme tai neljä vuotta vuonna 387 suoritetun kasteensa jälkeen kirjoitti tutkielmansa Tosi uskonnosta, hän tulkitsi kristinuskoa edelleen uusplatonilaisesta näkökulmasta. Kun hänet vihittiin papiksi ja piispaksi ja hän hankki enemmän tuntemusta Raamatusta, hän oppi näkemään eroja uusplatonilaisuuden ja kristinuskon välillä. Hänen myöhemmän ajattelunsa alisteisuus Raamatulle on täysi vastakohta ei-kristillisen filosofian ajattelulle. Uusplatonismin lisäksi hän sai vaikutteita kuitenkin myös keskiplatonisteilta, kuten Cicerolta.
Varhaiskristillisinä aikoina uusplatonilaisuus vaikutti huomattavasti myös gnostilaisuuteen, myöhemmin harhaopiksi julistettuun kristilliseen mystiikkaoppiin. Plotinos kuitenkin torjui gnostilaisuuden toisen Enneadin yhdeksännessä traktaatissa, nimeltään Niitä vastaan, jotka katsovat maailmankaikkeuden luojan ja maailmankaikkeuden itsensä olevan pahoja, yleisesti tunnettu nimellä Gnostilaisia vastaan. Oppinsa Platonin ajatuksiin perustavina uusplatonilaiset paheksuivat erityisesti gnostilaista käsitystä demiurgista, jumaluudesta, jota Platon käsitteli Timaioksessa. Jotkut tutkijat ovat katsoneet, että myös uusplatonismi olisi saanut vaikutteita kristinuskolta. Tämä saattoi tapahtua gnostilaisuuden välityksellä.
Juutalainen ja islamilainen uusplatonismi
Keskiajalla uusplatonilaiset ajatukset vaikuttivat juutalaisten kabbalistien, kuten Iisak Sokean, ajatteluun. Kabbalistit kuitenkin muokkasivat uusplatonilaisia oppeja sopimaan omiin monoteistisiin uskomuksiinsa. Solomon ibn Gabirol oli myös tunnettu juutalainen uusplatonikko. Tällä ajalla uusplatonistiset ajatukset vaikuttivat myös islamilaisiin ja sufilaisiin ajattelijoihin kuten al-Farabiin ja hänen kauttaan Avicennaan.
Islamilainen uusplatonismi kehittyi ympäristössä, joka oli jo alun perinkin kyllästetty Plotinoksen ja Aristoteleen ajattelulla. Ensin mainittu opiskeli Aleksandriassa, ja aleksandrialaisiin piireihin kuuluivat myös monet muut uusplatonilaiset, kuten Porfyrios ja Proklos. Näihin oppineisiin liittyvät kaksi islamilaisen uusplatonilaisuuden kannalta tärkeää teosta, pseudo-Aristoteleen Aristoteleen teologia sekä Liber de causis (Syiden kirja). Ensiksi mainitulla ei ole todellisuudessa mitään tekemistä Aristoteleen kanssa, vaan se sisältää yhteenvedon Enneadien kirjoista IV–VI pienillä lisäyksillä. Viimeksi mainittu taas perustui Prokloksen teokseen Teologian alkeet. Muita merkittäviä islamilaiseen filosofiaan liittyviä keskuksia Aleksandrian ohella olivat Gundishapur ja Harran.
Islamilaiset uusplatonikot painottivat yhtä Koraanin Jumalan aspektia, ylimaallisuutta, ja unohtivat toisen, luovan aspektin. Uusplatonisteille kaikki asiat emanoituivat jumaluudesta. Islamilaiset filosofit olivat enemmän tai vähemmän kyllästettyjä aristotelismilla tai uusplatonilaisuudella, ja usein molemmilla. Al-Kindi, islamilaisen filosofian isä, oli uusplatonilainen, mutta islamilainen uusplatonismi huipentui al-Farabin ja Ibn Sinan kehittämissä monimutkaisissa emanaatiohierarkioissa. Heidän näkemyksensä ovat myöhemmin kehittyneet myöhempien ajattelijoiden valojen emanaatiohierarkiaksi, jota esitti muun muassa Shihab al-Din al-Suhrawardi, ja Olemisen Ykseyden opiksi, jota esitti Ibn al-'Arabi. Al-Ghazali ja Ibn Rushd vastustivat uusplatonilaisia näkemyksiä voimakkaasti, mutta viimeksi mainittu hyökkäsi myös ensin mainittua vastaan, koska tämä vastusti kaikkea filosofiaa.
Uusplatonismi vaikutti suuresti šiamuslimeihin jotka tunnetaan isma'ileina ja siitä tuli heidän teologiansa osa. Vaikka uusplatonismi menetti suurimman merkityksensä, se jätti pysyvän jäljen islamilaisen maailman uskonnolliseen, historialliseen ja kulttuurilliseen perintöön, ja vaikuttaa ismailiittien kautta nykyäänkin.
Renessanssin ja uuden ajan uusplatonismi
1600-luvulla Cambridgen platonistit kannattivat uusplatonismia toisaalta puritaanien dogmatismia ja toisaalta ajan muita filosofisia näkemyksiä, kuten René Descartesin kartesiolaisuutta ja Thomas Hobbesin materialismia, vastaan.
Vaikutus
Uusplatonismi on vaikuttanut länsimaiseen kulttuuriin erityisesti kahden aspektin kautta: toisaalta painottaessaan matematiikan ensisijaisuutta ja varmaa totuutta, toisaalta Ficinon platonista rakkautta koskevien ajatusten kautta. Siinä missä renessanssiajan taiteilijat, ajattelijat ja muut kulttuurintuottajat omaksuivat uusplatonismista vain osia, platonisen rakkauden ajatus vaikutti laajalle kaikkeen kulttuuriin.
Nicolaus Cusanus laajensi platonilaista ajatusta siitä, että matematiikka oli täydellisen varmuuden muoto, radikaaliksi teesiksi, jonka mukaan matematiikka edusti jumalallisia ideoita. Tämä uusplatonilaisten laajalti omaksuma kanta muodostui kokonaisen uuden tieteen pohjaksi. Sydänkeskiajalla tieteellistä tutkimusta hallitsi kvalitatiivinen, empiirinen aristoteelinen tiede, johon oli yhdistynyt arabifilosofi Averroeksen oppi siitä, että fyysisen maailman tutkimuksen ei tulisi koskaan sisältää Jumalaa tai muuta metafysiikkaa koskevia pohdiskeluita. Vastakohtana tälle, uusplatonilaiset uskoivat, että fyysinen maailma oli perusteiltaan matemaattinen ja että tieto tästä matematiikasta tarjoaisi pääsyn jumalalliseen mieleen.
Kuuluisimmat tämän tieteellisen mielipiteen omanneista olivat Johannes Kepler ja vuosisata myöhemmin Galileo Galilei. Kepler uskoi, että maailmankaikkeuden matematiikka oli totuutta maailmankaikkeudesta. Ennen Kepleriä tähtitieteilijät ja astrologit uskoivat, että kvalitatiivinen ymmärrys maailmankaikkeudesta ohitti kvantitatiivisen ymmärryksen.
Ptolemaioksen maailmankuva, joka selitti taivaankappaleiden liikkeet matemaattisesti suhteessa keskellä sijainneeseen Maahan, oli jo pitkään katsottu matemaattisesti järjettömäksi. Vaikka siinä ei ollutkaan matemaattisesti paljon järkeä, se oli tarjonnut kuitenkin jonkinlaisen matematiikan, jolla taivaankappaleiden liikkeet voitiin ennustaa jotenkuten oikein. Keplerille tähtien ja planeettojen liikkeiden matematiikka oli tähtien ja planeettojen liikettä – kaikkein rationaalisin matemaattinen maailmankaikkeus oli sellainen, jossa planeetat ja tähdet kiersivät aurinkoa. Koska tämä oli matemaattisesti rationaalisinta, se edusti hänelle myös fyysistä totuutta. Tämä edusti täydellistä matemaattista uudelleensuhtautumista fyysisiin ilmiöihin.
Vaikka Galilein suhde uusplatonismiin on paljon kiistanalaisempi, hän vaikuttaa perineen uusplatonismista ainakin tämän saman suhtautumisen matematiikkaan. Hän katsoi, että maailmankaikkeuden perimmäinen totuus oli matemaattinen. Vasta kun ymmärryksemme maailmankaikkeudesta vastasi maailmankaikkeuden matematiikkaa, voimme sanoa ymmärtävämme maailmankaikkeutta. Vastauskonpuhdistuksen jälkimainingeissa kirkko ei ollut valmis hyväksymään kaikkia johtopäätöksiä, joita tästä näkökulmasta seurasi, kuten ajatusta siitä, että aurinko on aurinkokunnan keskipisteessä. Tämä matemaattinen näkemys maailmankaikkeudesta sai pysyvän jalansijan vasta Newtonin aikana ja muutti eurooppalaisen tieteen pysyvästi.
Nykyajan uusplatonismi
Integraalifilosofi Allan Combs väittää esseessään Inner and Outer Realities: Jean Gebser in a Cultural/Historical Perspective, että kymmentä uuden ajan ajattelijaa voidaan pitää uusplatonilaisina. Hänen mukaansa he ovat: J. W. von Goethe, Friedrich Schiller, F. W. J. Schelling, G. W. F. Hegel, S. T. Coleridge, R. W. Emerson, Rudolf Steiner, Carl Jung, Jean Gebser sekä Brian Goodwin. Hän näkee näiden ajattelijoiden olevan osa perinnettä, joka eroaa sekä empiristisestä, rationalistisesta, dualistisesta että materialistisesta länsimaisesta perinteestä.
Antti Mikkola (valtiopäivämies)
Antti Erland Mikkola (24. heinäkuuta 1834 Ylöjärvi – 1. marraskuuta 1901 Ylöjärvi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Mikkolan vanhemmat olivat Karl Benjamin ja Eeva Katariina Juhontytär Mäkkylä ja puoliso Johanna Aatamintytär Mikkola. Professori Jooseppi Julius Mikkola oli heidän poikansa. Antti Mikkola oli talonpoikaissäädyssä Ylä-Satakunnan alisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Hän pääsi aloittamaan edustajantyönsä vasta valtiopäivien puolivälissä, Aukusti Mäkipeskan tultua valituksi säädyn puhemieheksi ja Mikkolan tultua hänen tilalleen.
Elessei Valokainen
pienoiskuva|Elessei Valokainen (oikealla) yhdessä [[Iivana Onoilan kanssa vuonna 1911.]] Elessei Valokainen oli suistamolainen runonlaulaja ja tietäjä.
Runonkerääjä Eino Kemppainen luonnehti Elessei Valokaista itsenäiseksi kehittyneeksi runonlaulajaksi, joka ei seurannut orjallisesti muita vaan usein tahallaankin muutteli sanoja omin päin hävittämättä itse pääjuonta. Toisinaan hän myös yhdisti eri runoissa olevia asioita yhteen runoon ja silloin aina epäonnistui. Kemppaisen mukaan Valokaisen käyttämä sävel erosi tunnetumman runonlaulajan Iivana Onoilan sävelestä huomattavasti. Hänen mukaansa Valokainen lauloi liian kovasti ja rämisevästi, "silloinkin kun ei tarvitsisi pienen kuulijakunnan vuoksi niin kovasti huutaa". Itsekin karjalaisen runonkerääjä Iivo Härkösen mukaan Valokainen ei osannut laulaa lainkaan. Myöskään Kemppaisen arvio Valokaisen omaperäisyydestä ei ilmeisesti osu oikeaan, sillä hänen omaperäisinä pidetyt runonsa ovat yleensä Kalevalasta, saduista ja tilapäisistä mielijohteista kokoonpantuja "sepustuksia".
Sukunimi Valokainen (Val'okainen = Valjokkainen) on lähtöisin Suistamon Piensaran kylästä, jossa jo vuonna 1842 tavataan henkilö nimeltä Elessei Valokainen. Nimen on arveltu tulevan karjalaisista hypokorismeista Vala, Valei, Valo(i), joiden taustalla on venäläinen ristimänimi Valaam tai Valentin. Toisaalta se on yhdistetty myös murresanaan valjakka "vaalea, hailakka, kalvakka", vaikka se ei selitykään suoraan karjalan kielen pohjalta. Suistamon henkikirjoissa nimi esiintyy myös muodossa Valjakka tai Waljakka. Etelä-Savossakin sitä tavataan 1700-luvulta alkaen.
Denaari
Denaari oli antiikin roomalainen raha. Se oli pieni hopearaha, joka oli yleisin tuotettu käyttöraha, kunnes antoninianus syrjäytti sen vähitellen. Sanasta periytyvä dinaari on monissa arabimaissa ja entiseen osmanien valtakuntaan kuuluneissa maissa vielä nykyäänkin käytössä oleva valuutta.
Ensimmäiset denaarit lyötiin Rooman tasavallan aikana vuoden 211 eaa. tienoilla toisen puunilaissodan aikoihin. Denaari painoi keskimäärin 4,5 grammaa. 100-luvulla eaa. sen paino laski noin 3,9 grammaan ja keisari Neron kaudella edelleen 3,4 grammaan. Tämän jälkeen denaarin arvo alkoi laskea nopeammin, kun sen hopeapitoisuutta ja painoa vähennettiin seuraavien keisarien aikoina.
Denaarin alkuperäinen arvo oli 10 as-rahaa, mihin rahan nimi viittaa. Noin vuonna 141 eaa. sen arvoksi asetettiin 16 asia johtuen asin painon laskemisesta. Denaari oli tärkein imperiumissa käytetty raha antoninianuksen käyttöönottoon asti 200-luvun puolivälissä. Ilmeisesti viimeiset denaarit lyöttivät keisari Aurelianus vuosina 270–275 ja keisari Diocletianus kautensa alkuvuosina vuodesta 284 alkaen. Käytöstä poistumisensa jälkeen denaaria käytettiin edelleen kirjanpidossa tavalla, jota nykyisin ei enää ymmärretä.
Rooman tasavallan lopunaikoina työläisen päivässä tienaama bruttopalkka saattoi olla yhden denaarin.
Shakkiolympialaiset 1933
Tulokset
! # !!Maa !! Pelaajat !! Pisteet
Laomedon
thumb|right|240px|Herakles juuri surmaamassa Laomedonin, [[terra sigillata valu, 1. ja 2. vuosisadan vaihteesta]] Laomedon oli kreikkalaisessa mytologiassa Troijan toinen kuningas, Iloksen ja Eurydiken poika.
Laomedonilla oli kaksi vaimoa: Strymo ja Leukippe. Heidän kanssaan hän oli Priamoksen, Astyokhen, Lampoksen, Hiketaonin, Klytioksen, Killan, Proklian, Aithyllan, Klytodoran ja Hesionen isä. Useimmat lähteet mainitsevat lisäksi Tithonoksen hänen vanhimmaksi pojakseen. Lisäksi Laomedonilla oli nymfi Kalyben kanssa poika nimeltä Bykolion.
Ennen Troijan sotaa Poseidon ja Apollon, jotka olivat uhmanneet Zeusta, lähetettiin rangaistukseksi palvelemaan kuningas Laomedonia. Laomedon laittoi heidät rakentamaan muuria kaupungin ympärille luvaten palkita heidät ruhtinaallisesti – Homeroksen mukaan tosin ainoastaan Poseidon rakensi muuria Apollonin toimiessa paimenena, mutta muurin valmistuttua vuoden kuluttua Laomedon rikkoi lupauksensa. Rangaistukseksi tästä Apollon lähetti ruton ja Poseidon merihirviön piinaamaan Troijaa.
Laomedon päätti oraakkelin neuvosta uhrata tyttärensä Hesionen Poseidonille toivoen siten lepyttävänsä tämän. Herakles saapui kuitenkin paikalle ja tarjoutui pelastamaan Hesionen, jos Laomedon antaisi palkkioksi jumalaista syntyperää olevat tammat; nämä olivat ne hevoset, jotka Zeus oli aikanaan antanut Trokselle hyvitykseksi Ganymedeen sieppauksesta. Saatuaan lupauksen tästä Herakles surmasi pedon ja siten pelasti Hesionen. Laomedon rikkoi kuitenkin tämänkin lupauksensa, ja Herakles joutui palaamaan takaisin tyhjin käsin uhaten kuitenkin Troijaa sodalla. Diodoros Sisilialaisen mukaan Herakles olisi kuitenkin saanut sekä Hesionen että tammat muiden runsaiden lahjojen kera, mutta jättänyt nämä Laomedonin huostaan odottamaan, että hän saisi haettua ne myöhemmin.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1969
Etelä-Afrikan Grand Prix 1969 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 1. maaliskuuta 1969 Kyalamin radalla. Kilpailu oli kauden ensimmäinen, ja sen voitti Jackie Stewart.
Laomedon
Herakles palasikin myöhemmin – yhdessä Oikleen ja Telamonin kanssa – ja alkoi piirittää Troijaa, tappoi Laomedonin ja tämän pojat Podarkesta lukuun ottamatta. Tämän pelasti hänen oma sisarensa Hesione, joka osti veljensä hengen kultaisella huivillaan. Tästä alkaen Podarkesta alettiin kutsua Priamokseksi (, "ostaa").
Herakleen poika
Myös Herakleella oli saman niminen poika yhden Thespioksen tyttären, Melinen, kanssa.
Kappeliseurakunta
Kappeliseurakunnaksi kutsutaan Suomessa nykyään emäseurakunnan yhteyteen perustettua aluetta, jonka asioita hoitaa alueelta valittu kappelineuvosto.
Perustaminen
Kappeliseurakunnan muodostamisesta voidaan päättää mm. kun emäseurakunnan laajuus ja suuret etäisyydet puoltavat sen perustamista. Myös esimerkiksi kahden seurakunnan yhdistyessä voidaan päättää, että toinen seurakunnista jatkaa kappeliseurakuntana.
Kirkkolainsäädännön mukaan kappeliseurakunnan perustamisesta ja sen ohjesäännöstä päättää kirkkovaltuusto tai seurakuntaneuvosto, jonka jälkeen päätös on vahvistettava tuomiokapitulissa.
Perustetun kappeliseurakunnan ohjesäännössä on oltava määräykset kappeliseurakunnan nimestä ja seurakunnan alueen rajoista sekä kappelineuvoston kokoonpanosta, tehtävistä ja toiminnasta.
Kappeliseurakunnan pappi
Kappeliseurakuntaan osoitetaan yleensä oma pappi. Perinteisesti kappeliseurakunnan pappia on kutsuttu kappalaiseksi. Koska kappalainen on virkanimike, kappeliseurakunnassa ei tarvitse välttämättä olla juuri kappalaisen virkaa. Toinen vaihtoehto on osoittaa kappeliseurakuntaan seurakuntapastori.
Kappeliseurakunnan kappalainen tai muu kappeliseurakunnan pappi on kappelineuvoston jäsen virkansa puolesta.
Hallinto
Kappeliseurakunnassa asioita hoitavan kappelineuvoston valitsee kirkkovaltuusto tai seurakuntaneuvosto kappeliseurakunnan alueella asuvista seurakunnan jäsenistä. Virkansa puolesta neuvostoon kuuluu kappeliseurakunnan kappalainen tai joku muu kappeliseurakunnan pappi.
Emäseurakunnan kirkkoherralla ja kirkkoneuvoston tai seurakuntaneuvoston keskuudestaan valitsemalla jäsenellä on oikeus osallistua neuvoston kokouksiin, missä hän voi ottaa osaa keskusteluun mutta ei päätöksentekoon.
Kappeliseurakunta saa toimintavaransa emäseurakunnan myöntämistä varoista.
Kappeliseurakunnan kirkko
Kappeliseurakunnalla ei välttämättä tarvitse olla kirkkoa. Kappeliseurakunnalla on käytännössä aina käytössään joko kirkko tai kappeli. Kappeliseurakunnan voisi periaatteessa perustaa ilman toimitilaa, mutta sellaisia kappeliseurakuntia ei liene olemassa.
Kappeliseurakunnat historiassa
Paitsi nykyisenä kirkkojärjestyksen käsitteenä kappeliseurakuntia on esiintynyt myös aiemmin historiallisena aikana, ja monet nykyisistä kappeliseurakunnista ovat ennen itsenäiseksi seurakunnaksi muodostumistaan ja sitä mahdollisesti seurannutta kappeliseurakunnaksi tulemistaan olleet joko samojen tai eri emäseurakuntien kappeliseurakuntia. Varsinkin kunnallishallinnon perustamisen myötä 1860-luvulta alkaen monet kunniksi muodostuneet kappeliseurakunnat muodostuivat myös itsenäisiksi seurakunniksi joko 1800-luvun loppu- tai 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. 1900-luvun lopulla Suomen evankelis­luterilaisessa kirkossa ei ollut enää yhtään kappeliseurakuntaa.
Kun kuntia etenkin 1960-luvulta sitten alettiin yhdistää toisiinsa, tämä johti myös seurakuntien yhdistämisiin, ja osana tätä prosessia kappeliseurakunta kirkon hallinnollisena yksikkönä on viime vuosina otettu uudestaan käyttöön palaten näin vuosisatoja vanhaan perinteeseen.
Kappeliseurakunnat eri maissa
Paitsi Suomessa käsite kappeliseurakunta on käytössä ainakin Ruotsissa, Norjassa ja Saksassa joko nykyisessä tai historiallisessa merkityksessään.
Menglöd
pienoiskuva|Menglöð ja yhdeksän neitoa Lyfjabergin kukkulalla. [[Lorenz Frølich|Lorenz Frølichin piirros vuodelta 1893.]] Menglöd ( "Helmiä rakastava") on skandinaavisessa mytologiassa kaunis neito, joka asui Gastropnir-salissa, tuli- ja saviseinien suojissa, ja jota vartioi jotuni Fjölsviðr ja hänen kaksi koiraansa Gifr ja Geri. Hänen äitinsä nimeä ei tiedetä, mutta hänen isänsä nimi on Svafrþorin. Hänen on määrä olla Svipdagin morsian. Menglödin ja Svipdagin tarina kerrotaan Eddan runossa Fjölsvinnsmál. Menglöðin yhdeksän palvelijattaren nimet ovat Hlíf, Hlífþrasa, Þjóðvarta, Björt, Blíð, Blíðr, Fríð, Eir ja Aurboða.
Jorge Brito
Jorge Edson Brito (s. 13. lokakuuta 1966) on brasilialainen entinen lentopalloilija ja olympiavoittaja, jonka pelipaikka oli keskitorjuja. Hän oli mukana Brasilian kultaa voittaneessa joukkueessa Barcelonan olympialaisissa 1992.
April Margera
April "Ape" Margera (s. 28. maaliskuuta 1956, Glenn Mills, Pennsylvania, Yhdysvallat) on Bam Margeran ja Jess Margeran äiti. Hän on ollut naimisissa Phil Margeran kanssa vuodesta 1976 asti. April esiintyy Bamin omassa ohjelmassa, Viva La Bamissa. Ape sanoo antavansa Bamin temput anteeksi vain koska tämä on hänen poikansa.
Mailis Lähteenmäki
Mailis Lähteenmäki (s. 1944) on porilainen taidemaalari. Hän on opiskellut Porin piirustuskoulussa vapaalla linjalla vuosina 1966–1968. Hän on ollut Porin Taiteilijaseuran jäsen vuodesta 1970 ja toimi yhdistyksen sihteerinä ja rahastonhoitajana 20 vuotta, vuoteen 1997 asti.
Lähteenmäki on osallistunut omien näyttelyiden ohella vuodesta 1969 alkaen Porin Taiteilijaseuran vuosi- ja kesänäyttelyihin, muun muassa kahteen yhdistyksen näyttelyyn Saksassa, Bremenissä ja Bremerhavenissa. Lähteenmäen taiteellinen työskentely vaihtui kuitenkin vuosiksi musiikkiin, kunnes alkoi uudelleen eläkkeelle siirtymisen jälkeen, jolloin hän osallistui kahteen Porin Taiteilijaseuran näyttelyyn vuonna 2012. Tuolloin Porin Taiteilijaseura avasi uuden P-gallerian ja teokset olivat ympyrän- sekä kolmion mallisia teoksia. Lähteenmäen maalausten tyylisuunta on vaihtunut vuosien aikana abstraktista enemmän esittävään.
Jabbeke
Historiaa
Jabbeken kylä perustettiin Houtlandin (myos: Hiekka-Flanderin tai Pohjois-Flanderin) hiekka- ja suolaisen vesijättöalueen rajalle, jota asukkaat valtasivat ajan saatossa maantäytöillä viljelykäyttöön. Jabbeken seurakunta perustettiin yhdeksännellä vuosisadalla, ja ensimmäiset merkinnät ajankirjoissa ovat peräisin kymmenenneltä vuosisadalta. Patronaattioikeus oli tuolloin Tournain hiippakunnalla, ja taajama mainitaan kirjallisesti ensi kerran vuonna 941 Jabeca-nimisenä. Kylässä sijaitsi linna, mikä oli ensin Van Straten- ja myöhemmin Van Haverskercke-sukujen hallinnassa.
David Landes
David Saul Landes (29. huhtikuuta 1924 New York – 17. elokuuta 2013 Haverford, Pennsylvania ) oli yhdysvaltalainen taloushistorioitsija. Hän toimi Harvardin yliopiston taloustieteen ja George Washingtonin yliopiston historian professorina.
Landes valmistui City College of New Yorkista ja Harvardin yliopistosta. Hän sai jälkimmäisestä tohtorinarvonsa vuonna 1953. Hänen keskeisten julkaisujensa joukkoon lukeutui The Wealth and Poverty of Nations (1998). Hän kävi kiistaa Stephen Marglinin kanssa sosialistisen ja uusklassisen analyysin vastakkaisista näkemyksistä. Kiistan ollessa kuumimmillaan kumpikin kirjoitti elämään jääneen artikkelin omasta näkökulmastaan. Marglinin artikkeli on nimeltään What do bosses do? (1974, 1975) ja Landesin What do bosses really do? (1986).
Landes toimi Kansallisen tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1983.
Release of an Oath
Release of an Oath on The Electric Prunesin neljäs albumi vuodelta 1968.
Markus Hännikäinen
Markus Mikael Hännikäinen (s. 26. maaliskuuta 1993 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa DEL-liigan Adler Manheimissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hännikäistä on luonnehdittu pelityyliltään voimahyökkääjäksi.
Uran alku Jokereissa
Hännikäisen aloitti jääkiekkoilun Helsingin Kiekko-Tiikereissä, josta hän siirtyi kahden vuoden jälkeen jo kuusivuotiaana Jokereihin, jossa Hännikäinen voitti C-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2009. Kaudella 2010–2011 hän pelasi suurimmaksi osaksi seuran A-nuorissa, mutta Hännikäinen esiintyi myös Jokereiden B-nuorissa ja toimi joukkueen kapteenina.
Kaudeksi 2011–2012 Hännikäinen nostettiin Jokereiden SM-liigarinkiin. Hän pelasi miesten joukkueessa jo European Trophy -turnauksessa viisi ottelua tehden yhden syöttöpisteen. SM-liigadebyyttinsä Hännikäinen teki kuitenkin 20. lokakuuta 2011 vieraissa paikallisvastustaja Helsingin IFK:ta vastaan, jolloin hän muodosti Jokereiden nelosketjun toista liigaotteluaan pelanneen Teuvo Teräväisen sekä Alexander Ruutun kanssa. Hännikäinen sai ottelussa jääaikaa 7.42 minuuttia. Yhteensä hän pelasi kauden aikana SM-liigassa 15 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hännikäinen pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kymmenen ottelua lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin Jokereiden A-nuorissa. Hännikäinen oli pudotuspeleissä tehoilla 5+5=10 joukkueen paras pistemies ja hän jakoi sisäisen maalipörssin voiton Jere Karjalaisen ja Oskari Mannisen kanssa. Hännikäinen voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Kaudella 2012–2013 Hännikäinen pelasi SM-liigassa 20 runkosarja- ja yhden pudotuspeliottelun tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi ison osan kaudestaan kuitenkin Kiekko-Vantaassa ja A-nuorissa. Huhtikuussa 2013 Hännikäinen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Jokereiden kanssa. Kaudella 2013–2014 hän pelasi Jokereissa 18 runkosarjaottelua tehopistein 3+3=6 sekä kaksi pudotuspeliottelua tehden yhden maalin. Hännikäinen pelasi kauden aikana myös neljä ottelua lainalla Hämeenlinnan Pallokerhossa tammikuussa 2014. Hän teki Jokereissa liigauransa avausmaalin 8. tammikuuta 2014 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Hännikäinen pelasi ison osan kaudestaan myös lainalla Kiekko-Vantaassa, jossa hän pelasi 15 runkosarjaottelua. 16. maaliskuuta 2014 Hännikäinen teki Jokereiden SM-liigahistorian viimeisen maalin pudotuspelien ensimmäisen kierroksen ottelussa HPK:ta vastaan, kun seura siirtyi kauden jälkeen KHL:ään.
Läpimurtokausi JYPissä
Kesällä 2014 Hännikäinen osallistui varaamattomana NHL-seura Columbus Blue Jacketsin harjoitusleirille. Hän ei jatkanut uraansa enää KHL:ään siirtyneissä Jokereissa, vaan Hännikäinen siirtyi kaudeksi 2014–2015 kaksivuotisella sopimuksella JYPin riveihin. Hän teki läpimurtonsa SM-liigassa ja kuului kauden yllättäjiin tehden 60 runkosarjaottelussa tehot 19+27=46 sekä 12 pudotuspeliottelussa tehot 4+5=9. Hännikäinen oli runkosarjassa JYPin toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän voitti myös koko SM-liigan tehotilaston lukemalla +22 ja palkittiin Matti Keinonen -palkinnolla. Hännikäinen voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
NHL-tulokassopimus Columbus Blue Jacketsiin
Huhtikuussa 2015 Hännikäinen solmi kaksivuotisen tulokassopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Hän aloitti kauden 2015–2016 AHL-joukkue Lake Erie Monstersissa, mutta nostettiin NHL:n puolelle ensimmäisen kerran marraskuun 2015 lopulla, jolloin Hännikäinen oli tehnyt AHL:ssä 17 pelaamassaan ottelussa viisi maalia ja kuusi syöttöpistettä. Hän teki NHL-debyyttinsä 28. marraskuuta 2015 vieraissa St. Louis Bluesia vastaan. Hännikäinen ehti pelata 6.15 minuuttia, kunnes loukkaantui toisessa erässä Scottie Upshallin taklauksesta. Hänen kerrottiin saaneen ylävartalovamman, jonka vuoksi hänen arvioitiin olevan sivussa kahden kuukauden ajan. Hännikäinen pelasi kauden aikana kaikkiaan neljä NHL-ottelua ilman tehopisteitä. AHL:ssä hänen tulokaskautensa toi 50 runkosarjaottelussa tehot 7+13=20 ja 16 pudotuspeliottelussa tehot 3+7=10. Hännikäinen voitti kauden päätteeksi Calder Cupin.
Kauden 2016–2017 Hännikäinen aloitti Blue Jacketsin Lake Erie Monstersista Cleveland Monsters -nimeen siirtyneessä farmijoukkueessa. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi ja oli Monstersin paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 19+18=37. Hännikäinen teki Blue Jacketsissa NHL-uransa avausmaalin 21. tammikuuta 2017 Carolina Hurricanesia vastaan. Hän pelasi kauden aikana NHL:ssä kymmenen runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2.
Yhden suunnan jatkosopimus
Maaliskuussa 2017 Hännikäinen teki Blue Jacketsin kanssa kaksivuotisen ja yksisuuntaisen jatkosopimuksen. Hän pelasi joukkueessa alkukaudella 2017–2018 kolme NHL-ottelua, kunnes lokakuussa Blue Jackets lähetti Hännikäisen farmijoukkue Cleveland Monstersiin. Hän siirtyi NHL:n ja AHL:n välillä lukuisia kertoja. Hännikäinen pelasi kauden aikana NHL:ssä varsin pienellä peliajalla kaikkiaan 33 runkosarjaottelua tehopistein 3+3=6. AHL:ssä hän pelasi kahdeksan ottelua. Kauden 2018–2019 Hännikäinen vietti kokonaan Blue Jacketsin NHL-vahvuudessa, jossa hän pelasi 44 runkosarjaottelua tehopistein 4+3=7 ja yhden pudotuspeliottelun ilman tehopisteitä. Tammi- ja helmikuussa 2019 Hännikäiseltä jäi yhteensä 11 ottelun väliin olkapäävamman ja sairastumisen vuoksi.
Kesäkuussa 2019 Hännikäinen teki Blue Jacketsin kanssa vuoden mittaisen, yksisuuntaisen ja 750 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Syyskuussa seura kuitenkin asetti hänet siirtolistalle. Koska mikään toinen NHL-seura ei napannut Hännikäistä vuorokauden kuluessa, hänet lähetettiin farmijoukkue Cleveland Monstersiin. Hännikäistä siirrettiin syyskaudella 2019–2020 jälleen useaan otteeseen NHL:n ja farmin välillä, mutta hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa NHL:ssä. Helmikuussa 2020 Blue Jackets kauppasi Hännikäisen Arizona Coyotesiin vaihdossa ehdolliseen seitsemännen kierroksen varausvuoroon saman vuoden varaustilaisuuteen. Ehtona varausvuoroon oli, että hän pelaisi loppukaudella vähintään kymmenen NHL-ottelua. Hännikäinen vietti loppukauden kuitenkin kokonaan farmijoukkue Tucson Roadrunnersin vahvuudessa, kunnes koronaviruspandemia päätti AHL-kauden maaliskuussa 2020.
Paluu Eurooppaan
Joulukuussa 2020 Hännikäinen palasi loppukauden 2020–2021 kattavalla KHL-sopimuksella Jokereihin. Maaliskuussa 2021 hän teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kesken kauden 2021–2022, helmikuussa 2022 Jokerit purki Hännikäisen sopimuksen joukkueen kauden päätyttyä ennenaikaisesti Venäjän hyökättyä Ukrainaan. Hän siirtyi loppukaudeksi Saksan DEL-liigan Adler Mannheimiin.
Kaudeksi 2022–2023 Hännikäinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Linköping HC:hen.
Kaudeksi 2023-2024 Hännikäinen palasi Mannheimiin vuoden mittaisella sopimuksella.