cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksanteri Schottmann
Elämäkerta
Leninin mukaan Schottmann oli ”hänen erittäin hyvin tuntemansa vanha puoluetyöläinen, joka nauttii ehdotonta luottamusta”. Tämä ei kuitenkaan auttanut häntä selviytymään Stalinin vainoista. Schottmann pidätettiin 25. kesäkuuta 1937, tuomittiin kuolemaan 29. lokakuuta syytettynä neuvostovastaisesta toiminnasta ja ammuttiin seuraavana päivänä. Hänet on haudattu Donskojen hautausmaalle Moskovaan. Schottmann todettiin syyttömäksi vuonna 1955.
Petroskoissa Kirovin- ja Titovinkatujen kulmassa on kuvanveistäjä Gennadi Lankisen suunnittelema Aleksanteri Schottmanin muistomerkki, joka paljastettiin vuonna 1968. Aleksandrovskojessa Nevskaja zastava -museon edessä sijaitsevaan Pietarin ensimmäisten marxilaisten veistosryhmään kuuluu Aleksandr Murzinin tekemä Schottmannin rintakuva vuodelta 1974. Molemmissa kaupungeissa on Schottmannin mukaan nimetyt kadut.
A. O. Väisänen
thumb|right|A. O. Väisänen [[fonografi|fonografeineen vuonna 1913.]] Armas Otto Abraham (Aapo) Väisänen (9. huhtikuuta 1890 Savonranta – 8. heinäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen etnomusikologi ja musiikkitieteen professori, joka tutki erityisesti suomalais-ugrilaista kansanmusiikkia.
Nuoruus ja opinnot
A. O. Väisänen syntyi Savonrannan pitäjässä. Hänen musikaalisuutensa huomattiin jo varhain, kun kanttori otti hänet kirkkoon polkemaan urkuja ja johtamaan veisuuta. Kansakoulussa häntä pidettiin lahjakkaana, ja opettajan toivomuksesta hänet lähetettiin Savonlinnan lyseoon. Hän opetteli omin päin soittamaan viulua ja alkoi lähetellä pieniä sävelmäkeräelmiä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraan. Ylioppilastutkinnon jälkeen Väisänen kirjoittautui Helsingin yliopistoon ja opiskeli viulunsoittoa Helsingin Filharmonisen Seuran orkesterikoulussa ja soitti alttoviulua sen orkesterissa, nykyisessä Helsingin kaupunginorkesterissa, vuosina 1912–1914; musiikinteoriaa hänelle opettivat Ilmari Krohn ja Armas Launis. Väisänen kiinnostui kuitenkin jo nuorena kansanmusiikin tutkimisesta ja teki lukuisia keräysmatkoja suomalais-ugrilaisten kansojen keskuuteen vuosina 1912–1946 (mm. Aunukseen, Viroon, Vepsään, Inkerinmaalle, Mordvaan, Petsamoon ja Ruotsin Lappiin). Yliopistossa hän opiskeli musiikkitiedettä ja venäjän kieltä, julkaisi useita tutkimuksia ja sävelmäkokoelmia ja väitteli tohtoriksi vuonna 1939 aiheenaan obinugrilaiset kansansävelmät.
Ura
Väisänen hoiti Helsingin yliopistossa musiikkitieteen dosentuuria vuosina 1940–1956 ja professuuria vuosina 1956–1959. Hän hoiti luottamustehtäviä mm. Kalevalaseurassa (puheenjohtaja vuosina 1942–1962) ja Suomen musiikkitieteellisessä seurassa (puheenjohtaja vuosina 1951–1965).
Väisänen loi Yleisradion väliaikamerkin.
Riddarholmskyrkan
Kirkko on Tukholman vanhin rakennus. Se on Tukholman ainoa säilynyt keskiaikainen luostarikirkko. Sen vanhimmat osat sijoittuvat 1200-luvulle, jolloin se rakennettiin fransiskaaniluostarin kirkoksi. Kirkko on vihitty käyttöön noin vuonna 1300. Uskonpuhdistuksen yhteydessä vuonna 1527 luostari kuitenkin suljettiin ja kirkko muutettiin protestanttiseksi kirkoksi. Kun saarelle alkoi 1600-luvulla muuttaa aatelisia, tulivat käyttöön nimet Riddarholmen ja Riddarholmskyrkan.
Petr Rosol
Petr Rosol (s. 20. kesäkuuta 1964 Znojmo, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä.
Riddarholmskyrkan
Kirkkoon lisättiin torni ensimmäisen kerran Kalmarin unionin unionikuningas Hannun valtakaudella, mutta salaman iskettyä siihen se paloi maan tasalle. Palaneen tilalle rakennettiin 1600-luvulla uusi, barokkityyppinen torni, joka kuitenkin paloi 1835. Uusi torni on uusgoottilainen valurautatorni ja sen on suunnitellut Erik Gustaf Göthe.
Petr Rosol
Rosol aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Chemopetrol Litvinovissa, jossa hän pelasi kaudet 1981–1990 käyden välillä pelaamassa kauden 1983–1984 HC Dukla Jihlavassa. Kesken kauden 1990–1991 hän siirtyi Italian Serie A:han SHC Fassaan. Hän pelasi Fassassa myös seuraavan kauden käyden pelaamassa myös Sveitsin B-liigajoukkue Sierressä. Kaudella 1992–1993 hän pelasi HC Luganossa ja HC Chemopetrol Litvinovissa. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi Sveitsin B-liigassa HC Martignyssä. Tämän jälkeen hän piti neljän vuoden tauon jääkiekosta, mutta palasi syksyllä 1999 HC Chemopetrol Litvinoviin, jossa pelasi kevääseen 2001 saakka. Seuraavaksi hän pelasi kauden EHC Vispissä Sveitsin B-liigassa ja kaudet 2002–2004 Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla, jonka jälkeen lopetti uransa.
Riddarholmskyrkan
Kirkkoon on haudattu 17 kuninkaallista perheineen eli kaikki Ruotsin hallitsijat vuonna 1632 kuolleesta Kustaa II Aadolfista aina vuonna 1950 kuolleeseen Kustaa V:een asti, lukuun ottamatta Pietarinkirkkoon Vatikaaniin haudattua kuningatar Kristiinaa. Sittemmin Ruotsin kuninkaallisten hautapaikkana on toiminut Kungliga begravningsplatsen Solnassa. Vuosisatojen ajan on uskottu, että kirkossa on vuonna 1290 kuolleen Maunu Ladonlukon hauta, mutta haudan avanneet tutkijat ovat todenneet, että kyseessä on 1400–1500-luvulla eläneen ihmisen ruumis. Onkin arveltu, että 1500-luvulla hallinnut kuningas Juhana III nimesi vainajat uudestaan vahvistaakseen omaa valtaansa. Tutkimuksia on tarkoitus jatkaa, ja lupahakemus muiden hautojen avaamiseksi on jätetty. Kirkkoon on haudattu myös joitakin kolmikymmenvuotisessa sodassa taistelleita sotilaita.
Petr Rosol
Calgary Flames varasi Rosolin NHL:ään 1984 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 75, mutta hän ei ikinä pelannut NHL:ssä. Maajoukkueurallaan Rosol edusti Tšekkoslovakiaa 1988 ja 1992 talviolympialaisissa, joista jälkimmäisestä joukkue saavutti olympiapronssia. Hän oli mukana myös vuosien 1984 ja 1987 Kanada Cupeissa sekä vuosien 1985, 1986, 1987, 1991 ja 1992 MM-kisoissa sekä vuoden 1993 MM-kisoissa Tšekin joukkueessa. MM-kilpailuista saldona oli kulta ja kolme pronssia.
Nimrod
Nimrod (hepreaksi: נִמְרוֹד, arabiaksi: نمرود‎)  oli Raamatun ja legendojen mainitsema kuningas, Nooan pojan Haamin pojan Kusin poika, eli Nooan pojanpojanpoika. Raamatussa hänestä kerrotaan vain, että hän oli Babylonin, Erekin, Akkadin ja Kalnean kuningas ja samalla maailman ensimmäinen valtias, ja että hän oli myös mahtava metsästäjä. Perinteisesti häntä on pidetty myös Babylonin tornin rakentajana, vaikka Raamatussa hänen nimeään ei tässä yhteydessä mainitakaan.
Koska Nimrod yhdistetään Raamatun kertomuksessa ensimmäisen imperiumin perustajaksi, jotkut näkevät hänessä yhtäläisyyksiä Sargon Akkadilaiseen.
Nimrod heprealaisessa jumaltarustossa
Heprealaisessa jumaltarustossa Nimrod oli Sinearin paha kuningas, joka rakennutti Baabelin tornin.
Heprealaisten apokryfikirjojen mukaan Nimrod oli saanut ihmevoimia Aatamin ja Eevan, ihmiskunnan esivanhempien pitämien taianomaisten vaatteiden avulla. Väitettiin, että Jahve oli antanut nämä nahkaiset vaatteet lahjaksi pariskunnalle, ja niissä piili ihmeellinen voima, joka antoi kantajalleen voiton taisteluissa, ja eläimet tunnistivat niiden kantajan arvovallan. Koska Nimrod piti hallussaan näitä vaatteita, hän menestyi ja ihmiset pitivät häntä jumalana. Silti hän ei ollut tyytyväinen saamaansa ihailuun, ja hän päätti, että vain maailmanlaajuinen ihailu riittäisi hänelle. Sen vuoksi hän käski Sineriin rakennettavan niin korkean tornin, että siitä voisi hyökätä suoraan taivasta vastaan. Hän käski ampua pilviin nuolia, jotka putosivat maahan verta tippuen.
Taivaassa tilanne oli vakava, joten Jahven oli tehtävä jotakin. Hän sekoitti sinarilaisten puheen estääkseen Nimrodia korottamasta tornia edelleen: kun joku pyysi tiiltä, hän sai muurauslaastan. Pian tämä aiheutti rakentajien välille eripuraa ja jakoivat ihmiset vihamielisiin joukkoihin niin, että he keskeyttivät tornin rakentamisen. Siihen Nimrodin vaikutusvalta mureni ikiajoiksi.
Nimrodin myytin alkuperä on tuntematon, mutta hiljattain löydetystä sumerilaisista kertomuksista on löydetty katkelmia, joiden mukaan Enki eriytti kielet tuhoten sumerilaisen sivistyksen.
On myös esitetty, että myytti olisi yhdistelmä viittauksista suurenmoisiin zikkurateihin, temppelitorneihin joissa Kaksoisvirtainmaan jumalten sanottiin asuvan.
Espa
Espa voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Tokolanperä
Tokolanperä on pieni asutusalue Pohjois-Pohjanmaalla Raaheen liitetyn entisen Saloisten kunnan alueella. Alue sijaitsee Saloisten kirkonkylän pohjoispuolella, kirkonkylän välittömässä läheisyydessä. Nimensä se on saanut alueella asuneesta Tokolan suvusta. Tokolan varsinainen kantatila eli Iso-Tokola puolestaan sijaitsi aikoinaan Saloisten kirkonkylällä muutaman kilometrin päässä Tokolanperältä pappilan lähettyvillä. Tokolanperällä on noin 15 taloa. Aiemmin Tokolanperällä oli myös kauppias Tokolan pitämä kyläkauppa, joka lopetti toimintansa 1950-1960-luvulla.
Emomali Rahmon
Emomali Rahmon, aik. Emomali Šarifovitš Rahmonov ( tai ایماملی شریفاوچ رحماناو), aik. (s. 5. lokakuuta 1952) on ollut Tadžikistanin valtionpäämies vuodesta 1992 ja presidentti vuodesta 1994.
Elämäkerta
Rahmonov on syntyisin talonpoikaisperheestä Dangarasta Kuljabin alueelta. Hän on opiskellut tadžikkien yliopistossa. Hän työskenteli sähköteknikkona, myyntimiehenä ja ammattiliiton ja puolueen komiteoiden sihteerinä. Hän oli 1988–1992 kollektiivitilan johdossa ja valittiin 1990 Tadžikkien SNT:n korkeimman neuvoston edustajaksi. Hänet valittiin itsenäisen Tadžikistanin korkeimman neuvoston puhemieheksi 1992. Kun edellinen valtiopäämies Rahmon Nabijev poistettiin väkivalloin virastaan, Rahmonovista tuli virkaatekevä presidentti. Hänet valittiin virallisesti maan ensimmäiseksi presidentiksi 1994 opposition jättäessä osallistumatta vaaliin.
1990-luvun puolivälissä sissijoukot pitivät hallussaan itäpuolta maasta, vaikka hallituksella oli käytössään Venäjän armeijan joukkoja. Sisällissota vei arviolta 15000 ihmisen hengen. Vuonna 1997 Rahmonov solmi rauhan yhdistyneen opposition kanssa, joka koostui islamistijohtajista ja maallisista poliitikoista. Rahmonov selvisi murhayrityksestä Hudžandissa huhtikuussa 1997 ja kahdesta vallankaappausyrityksestä elokuussa 1997 ja marraskuussa 1998. Vuonna 1999 oppositio sai lisäpaikkoja hallituksessa ja hajotti oman armeijansa. Samaan aikaan kuitenkin ääriliike Uzbekistanin islamilainen liike perusti leirejä Tadžikistanin vuorille ja aloitti laajan huumekaupan Afganistanista. Tadžikistan liittyi 2001 Naton rauhankumppanuusohjelmaan ja liittyi Yhdysvaltain tukijoihin terrorismin vastaisessa sodassa. Sissit eliminoitiin alkuvuoteen 2002 mennessä Afganistanin operaatiossa, mutta huumekauppa jatkui vilkkaana.
Perustuslain muutosten jälkeen Rahmonov valittiin uudelleen 1999 seitsenvuotiskaudelle 97 % äänistä. 22. kesäkuuta 2003 hän sai kansanäänestyksen 96,4 % äänistä, mikä salli hänen asettua vielä kahdelle lisäkaudelle hänen virkakaudensa päättyessä 2006, aina vuoteen 2020 asti. 6. marraskuuta 2006 vaalissa hän sai 79,3 % äänistä ja hänet valittiin näin kolmannelle kaudelle. Hänen vastaehdokkaistaan menestyksekkäin sai 6,2 % äänistä.
Rahmonov kävi pyhiinvaelluksella Mekassa kesäkuussa 1997, mutta häneen ovat tehneet suuren vaikutuksen myös Zarathustran opit. Kirjassaan Rahmonov väittää Zarathustran olleen tadžikki Baktriasta. Rahmonov on naimisissa Azizmo Asadullajevan kanssa ja heillä on yhdeksän lasta.
Jakab Lackfi
Jakab Lackfi oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuonna 1403 - 1409 yhdessä János Tamásin kanssa, Unkarin kuninkaan Sigismundin nimittämänä.
Emomali Rahmon
Elämäkerta
Maaliskuussa 2007 Rahmonov ilmoitti pudottavansa sukunimestään venäläisen taivutuspäätteen -ov ja kehotti muitakin tadžikkeja seuraamaan hänen esimerkkiään, joka symboloi paluuta tadžikkien kulttuurisille ja kansallisille juurille.
Emomali Rahmon teki Suomeen kaksipäiväisen ns. työvierailun lokakuun lopulla 2012 ja tapasi sen aikana presidentti Sauli Niinistön.
Niassodon
Niassodon (nimen merkitys: ”Niassan hammas”) on sukupuuttoon kuollut dikynodontteihin kuuluva terapsidisuku, joka eli permikauden lopulla (Loping-epookki). Sen fossiili on löydetty Niassan maakunnasta, Mosambikista. Sukuun luetaan yksi laji nimeltä Niassodon mfumukasi. Lajinimi (mfumukasi) tarkoittaa ”kuningatar Nyanjassa”, ja se on annettu paikallisen Nyanjan matriarkaalisen yhteisön kunniaksi.
Ominaisuudet
Niassodon on pienikokoinen dikynodontti. Sen kallon pituus on arviolta 63 millimetriä, ja eläimen ruumiinpainon on arvioitu olleen sen eläessä noin 364 ja 849 gramman välillä. Niassodon eroaa monista dikynodonteista siinä, että sillä on useampia hampaita ylä- ja alaleuoissaan.
Luokittelu
Niassodon kuuluu yläheimoon Emydopoidea ja heimoon Kingoriidae. Se on siis suhteellisen läheistä sukua Dicynodontoides ja Kombuisia -suvuille. Myös Cryptocynodon simus vaikuttaisi olevan läheistä sukua Niassodonille.
Fylogenia
Osa kladogrammista Castanhinha et al., (2013):
Taso Mathieson
Taso Mathieson oli Formula 1 -talli, joka osallistui ainoastaan Britannian Grand Prix:hin vuonna 1950, muttei saavuttanut yhtään pistettä. Autoa ajoi brittiläinen Leslie Johnson numerolla 8. Hän saavutti aika-ajoissa 12. sijan, mutta keskeytti kisassa jo 2. kierroksella kompressoriin kohdistuneen vian takia.
Kansanvalistus- ja propagandaministeriö
thumb|Kansanvalistus- ja propagandaministeriön rakennus (1936) Kansanvalistus- ja propagandaministeriö oli Kansallissosialistisen Saksan ministeriö, joka perustettiin 13. maaliskuuta 1933. Sen tehtäviin kuului muun muassa lehdistön valvominen. Ministeriön johdossa toimi Joseph Goebbels.
Ministeriön musiikkiosaston Reichsmusikprüfstellen pääintendentti oli vuodesta 1937 Heinz Drewes (1903–1980), joka oli vaikutusvaltaimpia Saksan silloisessa musiikkielämässä. Drewesin ja Reichsmusikkammeria säveltäjä Richard Straussin vuonna 1935 tapahtuneen erottamisen jälkeen johtaneen Peter Raaben välillä oli jatkuva kamppailu siitä, kumpi valtakunnan musiikkielämää johti.
Ecurie Rosier
Ecurie Rosier oli ranskalainen Formula 1 -talli, joka kilpaili MM-sarjassa 34 kilpailun verran ja ajoi sen ulkopuolisissa kilpailuissa vuosina 1950–1956. Tallin paras sijoitus oli Robert Manzonin kolmas sija vuoden 1954 Ranskan GP:ssä. Sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa tallin kuljettaja André Simon voitti Albin Grand Prix 1955.
Mustalaissiskot
Mustalaissiskot (Gypsy Sisters) on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja. Se on jatkoa sarjalle Prameat mustalaishäät. Sarja seuraa muun muassa Nettien, Kaylan ja Mellien elämää, johon he ovat luoneet omat sääntönsä ja kulttuuriinsa aina äärettömyyksiin viedystä blingistä heille "arkipäiväisiin asioihin". Ohjelmaa esitetään Suomessa kanavapaikalla 16 (Frii). Se on vapaasti katsottavissa ja tavoittaa 84% koko Suomen väestöstä.
Sarjaa tehtiin neljä tuotantokautta vuosina 10. helmikuuta 2013 ja 20. heinäkuuta 2015 välisenä aikana.
Tappava hymy
Tappava hymy (tv-esityksessä ja VHS-videona Luojan lähettiläät, I Quattro dell’Ave Maria) on italialainen Giuseppe Colizzin ohjaama spagettiwestern-komedia vuodelta 1968. Sen pääosissa näyttelevät Terence Hill ja Bud Spencer.
Vastaanotto
Tappava hymy oli Suomen elokuvateattereissa 166 204 katsojallaan vuoden 1970 kuudenneksi katsotuin elokuva ja toiseksi katsotuin ulkomainen Huuliharppukostajan jälkeen.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Roope Lehtinen pitää elokuvaa toiminnaltaan vaisuna ja tyylitajultaan rajallisena ja antaa sille yhden viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”huono”.
Tom L. Johnson
thumb|Tom L. Johnson vuonna 1896. Thomas Loftin Johnson (18. heinäkuuta 1854 – 10. huhtikuuta 1911) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän toimi demokraattien edustajana edustajainhuoneessa vuosina 1891–1895 ja Clevelandin pormestarina 1901–1909. Hän oli näkyvä hahmo progressivisteiksi kutsutussa liikkeessä, jonka tavoitteena oli parantaa ihmisten elinoloja ja vähentää vastakkainasettelua.
Johnson syntyi Kentuckyssä ja opiskeli Indianassa. Hän keksi monia laitteita raitiovaunuihin, hankki raitioyhtiöosakkeita useissa kaupungeissa ja toimi terästehtailijana Clevelandissa. Kun hänet valittiin pormestariksi, hän oli miljonääri, mutta sitten hän keskittyi yhteisten asioiden hoitoon eikä huolehtinut liiketoiminnastaan vaan menetti suuren osan omaisuudestaan ennen kuolemaansa.
Ylhäisi
Ylhäisi on Salon kaupunginosa Alhaisten kaupunginosan ja Rautatien vieressä Ylhäistentien molemmin puolin. Alueella on paljon omakotitaloasutusta.
Ecurie Belge
Ecurie Belge oli belgialainen Formula 1 -talli vuosina 1950-1953, ja se osallistui kolmella kuljettajallaan 21 kilpailuun.
Ylhäisi
Palvelut
Alueella sijaitsee Sirkkulan koulu.
Historiaa
Ylhäisissä on sijainnut muun muassa Ylhäisten näkkileipätehdas. Nykyisin samassa kiinteistössä toimii Ylhäisten Sisustustehdas Oy.
Dunlop Tyres
Historia
Vuosina 1985–86 yritys myytiin yhdysvaltalaisille sijoittajille ja japanilainen Sumitomo-yritys hankki oikeudet Dunlop merkkisiin katuautorenkaisiin.
Goodyear osti Dunlop Tyresin vuonna 1999, mutta ei lentokoneiden renkaita valmistavaa itsenäistä yritystä Dunlop Aircraft Tyresiä. Nykyisin se tunnetaan nimellä Dunlop Rubber Company. Lisäksi samana vuonna Sumitomo ja Goodyear solmivat sopimuksen, jonka mukaan Sumitomo valmistaisi japanilaisvalmisteiset renkaat Dunlopin nimellä, ja Goodyear ostaisi Sumitomon Euroopan ja Pohjois-Amerikan osastoista 75 % (yhteistyö päättyi 2015).
Dunlop valmistaa renkaiden lisäksi myös muun muassa elektroniikkaa, sekä tennis- ja golfvälineitä. Dunlop-jalkineita valmistaa Dunlop Protective Footwear.
Fort Dunlop
Dunlopilla oli moottoriurheilurenkaisiin keskittynyt tehdas Fort Dunlop Erdingtonissa Birminghamissa, jonka toiminta päättyi vuonna 2014.
Moottoriurheilu
Dunlop Tyres on toimittanut renkaita erilaisiin kilpasarjoihin, kuten BTCC, DTM, European Le Mans Series sekä Formula 1.
Aleksandr Goldfarb
thumb|Alexandr Goldfarb Aleksandr Vladimirovitš Goldfarb (, s. 1947 Moskova) on venäläinen liikemies. Hän toimi Boris Berezovskin rahoittaman International Foundation for Civil Liberties säätiön johdossa ja auttoi Aleksandr Litvinenkoa pakenemaan Venäjältä Turkin kautta Britanniaan.
Vorkuta
Vorkuta on kaivoskaupunki Pohjois-Venäjän kivihiilikentillä Komin tasavallan ikiroutavyöhykkeellä, 160 kilometriä pohjoisen napapiirin pohjoispuolella.
Se sijaitsee Euroopan koillisimmassa kulmassa Petšorajoen Usa-haaran haarajoen äärellä Uralvuorten pohjoispään länsipuolella. Pohjoinen jäämeri sijaitsee vajaan 200 kilometrin päässä koillisessa. Lännessä ja pohjoisessa Vorkuta rajoittuu Nenetsian autonomiseen piirikuntaan, idässä Tjumenin alueeseen, etelässä ja lounaassa Intaan. Etäisyys Syktyvkariin on linnuntietä 904 kilometriä, rautateitse 1 030 kilometriä. Kunnollista ympärivuotista maantieyhteyttä ei tasavallan pääkaupungista ole.
J’son Stamper
J’son Stamper (s. 26. maaliskuuta 1985) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Stamper on Minnesotan yliopiston kasvatti. Hän edustaa ruotsalaista Jämtland Basketia, joka pelaa maan pääsarjassa. Ennen Ruotsin-siirtoaan Stamper pelasi muutaman vuoden Suomessa, osan ajasta Korisliigassa Lappeenrannan NMKY:n joukkueessa. Kaudella 2010–2011 Stamper voitti Loimaan Korikonkarien joukkueessa I-divisioonan mestaruuden.
Vorkuta
Yleisesti Vorkuta tunnetaan etenkin siellä neuvostoaikana olleesta vankileiristä Vorkutlagista. Vorkuta tunnetaan myös "Euroopan kylmimpänä kaupunkina", jossa talvilämpötila voi olla jopa alle -50 celsiusastetta.
J’son Stamper
Urheilu-ura
Tammikuussa 2008 Stamper siirtyi Yhdysvalloista Suomeen, jossa pelasi aluksi kolmanneksi ja toiseksi korkeimmilla sarjatasoilla. Kaudella 2009–2010 Stamper teki ensiesiintymisensä Korisliigassa lappeenrantalaisen LrMNKY:n joukkueessa. LrNMKY:ssä Stamper pelasi 20 ottelussa 17,5 pisteen ja 10,6 levypallon ottelukohtaisella keskiarvolla.
Stamper pelasi I-divisioonakaudella 2010–2011 Loimaan Korikonkarien joukkueessa 21,5 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. LoKoKo voitti sarjan ja nousi Korisliigaan. Seuraavaksi kaudeksi Stamper siirtyi Tampereen Pyrinnön reservijoukkueeseen. Joulukuussa hän siirtyi Ruotsin pääsarjassa pelaavaan Jämtland Basketiin korvaamaan loukkaantunutta Boakai Lalugbaa.
Vorkuta
Vorkutan väestö
Viime vuosikymmenten aikana kaupungin väkiluku on laskenut voimakkaasti (vuonna 1990 kaupunkipiirissä asui 217 000 henkeä). Neuvostoliiton hajottua myös pohjoisten kaivoskaupunkien asukkaat pääsivät aiempaa helpommin muuttamaan toisaalle. thumb|left|Oppilaitos Vorkutassa.
Historiaa
Pakkotyöllä ylläpidetyt hiilikaivokset perustettiin 1930–1931, ja 1932 sai alkunsa Vorkutan pakkotyöleiri, joka lakkautettiin 1957. Se oli yksi Neuvostoliiton suurimmista leireistä (gulag). Vorkutassa tai sen läheisyydessä oli kolme suurempaa pakkotyöleiriä sekä ainakin yksi pienempi. Intassa ja muualla Komin alueella toimi yli kymmenen muuta pakkotyöleiriä.
Neuvostoliiton johtaja Stalin teki Vorkutan seudusta suuren vankileirin jo 1930-luvun kuluessa. Yksistään kaivos- ja rakentamistyöhön keskittyneellä Vorkutinski ITL -työleirillä kirjattiin olleen enimmillään 72 000 vankia. Seudun merkitys kasvoi huomattavasti toisen maailmansodan aikana, kun vuodesta 1934 alkaen pakkotyöläiset rakensivat Komin läpi rautatien näin yhdistäen keskellä tundraa olevan Vorkutan muuhun maailmaan. Jopa 102 000 vangin pakkotyöleiri (Severo-Petšorski ITL) rakensi suuren osan Komin läpäisevän rautatien luoteisosasta. Rautateitse siihen yhdistettiin muut lähiseudun keskitysleirit, ja Vorkutasta tuli kaupunki 1943. Sen jälkeen se oli Euroopan puoleisen Neuvostoliiton tärkein gulag ja Petšoran alueen pakkotyöleirien hallinnollinen keskus.
Sodan jo loputtua Neuvostoliitto kiristi otettaan esimerkiksi valloittamissaan Baltian maissa. Paljon ihmisiä pakkosiirrettiin 1945–1949 Siperiaan ja Pohjois-Venäjälle tuhansien kilometrien päähän kotoaan. Vorkutan seudulle päätyi esimerkiksi sittemmin tunnetuksi tullut kirjailija Jaan Kross. Vankileirien olot olivat hirvittävät, ja talvisin lämpötilat saattoivat laskea –60 asteeseen. Vuonna 1953 eräällä leirillä vangit nousivat kapinaan, jonka NKVD ja Puna-armeija verisesti tukahduttivat. Kuitenkin kun Stalin samana vuonna kuoli ja valta Moskovassa siirtyi hänen seuraajilleen, alettiin vankileirien saaristoa hiljalleen karsia ja vankeja vapauttaa. Virolaiset pääsivät palaamaan Vorkutasta kotimaahansa 1954–1956 ja 1960-luvulle tultaessa useimmat Vorkutan vankileirit oli suljettu. Näyttää tosin siltä, että tiettyjä vankeja pidettiin siellä vielä 1980-luvullekin tultaessa.
Vankileiriajan jälkeen Vorkutasta tuli melko tavallinen tundran kaivoskaupunki, jossa oli parhaimmillaan yli 200 000 asukasta. Tunnetuin kaupungissa syntynyt on nykyisin Ranskaa edustava shakkimestari Andrei Sokolov. Vorkutan kaivosteollisuus alkoi hiipua Neuvostoliiton hajotessa lähinnä toiminnan kalleuden takia. Kaivostyöläiset ovat sen jälkeen usein menneet lakkoon maksamattomien palkkojen vuoksi.
Vorkutan väkiluku on vähentynyt neljännekseen huippuajoista. Monet ovat nykyisen Venäjän aikana muuttaneet pois kylmän sään, syrjäisyyden ja työpaikkojen rajallisuuden takia.
thumb|left| Venäläinen Mi-8 helikopteri Vorkutan lentoasemalla
Elinkeino- ja kulttuurielämää
thumb|left| Ul. Leninan jouluvaloja Vorkutan kaamoksessa. Kaupunki on merkittävän hiilikaivosalueen keskus. Siellä toimii Pietarin kaivosinstituutin haarapiste. Kaupungissa on muun muassa konealan yrityksiä, sementtitehdas ja rakennusmateriaalien tuotantolaitos. Korkeakulttuuria tarjoaa esimerkiksi teatteri, nukketeatteri ja historiallinen museo.
Théodore Steeg
Jules Joseph Théodore Steeg (19. joulukuuta 1868 Libourne – 10. joulukuuta 1950 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko ja toimi Ranskan pääministerinä lyhyen aikaa joulu–tammikuussa 1930–1931.
Radikaalisosialisteihin ja myöhemmin demokraattiseen vasemmistoon (Gauche démocratique) kuulunut Steeg oli edustajainkamarin jäsenenä 1904–1914 ja senaattorina 1914–1944. Hän toimi opetusministerinä 1911–1912, 1913 ja 1917, sisäministerinä 1912–1913, 1917 ja 1920–1921, oikeusministerinä 1925 ja 1930 sekä siirtomaaministerinä 1930–1931 ja 1938. Steeg toimi myös Algerian kenraalikuvernöörinä 1921–1925 ja Marokon kenraaliresidenttinä 1925–1928. Pääministerinä hän oli runsaan kuukauden ajan joulukuusta 1930 tammikuuhun 1931.
Paul Verlaine
thumb|Paul Verlaine
Paul Marie Verlaine (30. maaliskuuta 1844 Metz, Ranska – 8. tammikuuta 1896 Pariisi, Ranska ) oli ranskalainen runoilija.
Verlainen alkoholin ja häväistysjuttujen sävyttämä yksityiselämä näkyi hänen tuotannossaan. Niinpä vuoden 1870 kokoelmassa morsiamelle omistetut runot kuvasivat suhteen tulevaa epäonnistumista. Yksi hänen parhaista kokoelmistaan on Sagesse (1881), joka on osittain kirjoitettu vankeudessa. Hän ampui rakastajaansa Arthur Rimbaudia juovuspäissään mustasukkaisuusdraaman päätteeksi ja joutui vankilaan kahdeksi vuodeksi. Hän vietti alkoholin sävyttämää elämää mutta oli samalla Ranskan johtava lyyrikko. Esikoiskokoelma Poèmes Saturniens ilmestyi 1866. Hän kirjoitti muistelmateokset Mes prisons (1893) ja Confessions (1895). Verlaine oli symbolistien edeltäjiä.
Verlainen runoja hallitsee vahva melodisuus, joka antaa niille kuvataiteen ja musiikin tapaisen hohteen. Kuvakieleltään ne ovat osuvia, yleispäteviä ja ajattomia. Verlaine vaihteli jatkuvasti runojensa runomittaa ja rytmiä, minkä vuoksi hänen sanotaan osaltaan edistäneen vapaamittaisen runotyylin syntyä.
Verlainen runo Chanson d'automne, Syyslaulu, oli liittoutuneiden koodisanana toisessa maailmansodassa. Monet säveltäjät (muun muassa Claude Debussy ja Leevi Madetoja) ovat säveltäneet hänen runojaan. Elokuva Total Eclipse kertoo Rimbaudin ja Verlainen suhteesta.
Rullahiihto
thumb|Rullahiihtäjiä etenemässä luistelutyylillä. Rullahiihto on hiihdon kesäinen muoto. Varusteet ovat suksia lukuun ottamatta samankaltaiset kuin tavallisessa hiihdossa. Rullasukset ovat noin metrin mittaiset ja niissä on yleensä kumiset renkaat, joskin myös muita materiaaleja käytetään.
Rullahiihto kehittää erityisesti käsien ja ylävartalon lihaksia. Käsien ja potkun liikesuunnat poikkeavat hieman hiihdon liikeradoista.
Rullahiihto ei ole saavuttanut kuntoilijoiden suosiota, mutta sauvarullaluistelu on kuntoilijoille helpompi (ja usein myös halvempi) vaihtoehto kuin rullahiihto.
Kesäisin kilpaillaan monissa rullahiihtokisoissa, kuten Vuokatin Aateli-Race ja Saku Suverull Virossa. Rullahiihto kuuluu myös Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n lajiohjelmaan.
János Tamási
János Tamási oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuonna 1403 - 1409 yhdessä Jakab Lackfin kanssa, Unkarin kuninkaan Sigismundin nimittämänä.
Kuivaliha
thumb|Kuivaliha Kuivaliha tai kapaliha (tunnetaan myös nimillä kuikku, rungreeni) on kuivattua lihaa, eräs ihmiskunnan ensimmäisistä säilyvistä liharuuista. Suomessa kuivalihalla tarkoitetaan yleensä perinteisesti kuivattua poron tai hirven lihaa, vaikka prosessia voi helposti soveltaa myös muiden eläinten lihoihin.
Liha leikataan noin puolikiloisiksi pitkähköiksi palasiksi, suolataan ja kuivataan kevättalvella maalis-huhtikuussa. Joidenkin harrastajien mukaan liha tulee kuivata eteläseinustalla auringossa, mutta toisten mukaan oikea kuivauspaikka on pohjoisseinällä, jossa aurinko ei pääse lämmittämään tummaa lihaa liiaksi, sillä jos liha saa liikaa lämpöä, se pilaantuu. Liha tulee suojata verkolla siten, että linnut ja muut eläimet eivät pääse lihaan käsiksi.
Kuivaliha on lappilainen perinneruoka ja erittäin käytännöllistä retkimuonaa (kevyttä, energiapitoista, säilyvää).
Oikosulkumoottori
thumb|Tyypillinen oikosulkumoottori purettuna kahteen osaan: etualalla roottori, ja takana lieriömäinen valurautakotelo, jonka sisällä kiinteä seisojakäämitys eli staattori. thumb|Tyypillinen oikosulkumoottori
Oikosulkumoottori on teollisuudessa yleisin käytetty vaihtovirtasähkömoottorityyppi. Sen periaatteen keksi vuonna 1888 serbialais-yhdysvaltalainen insinööri Nikola Tesla.
Rakenne
Moottori muodostuu kiinteästä kotelosta, jossa ovat staattorikäämit, ja näiden sisäpuolella pyörivästä roottorista. Oikosulkumoottori toimii vain vaihtovirralla. Nimitys oikosulkumoottori tulee siitä, että roottorin navat ovat oikosuljettuja keskenään. Vaihtovirta kytketään staattoriin siten, että muodostuu roottorin ympärillä pyörivä magneettikenttä. Roottoriin indusoituu oikosulkuvirta vastustamaan pyörivää kenttää, toisin sanoen staattorin kenttä vääntää roottoria.
Koska roottorin magnetointivirta otetaan pyörimisliikkeestä, niin tämä pieni energiahäviö aiheuttaa jättämää vaihtovirran synnyttämään magneettikentän pyörimisnopeuteen. Tämän vuoksi oikosulkumoottoria kutsutaan myös epätahtimoottoriksi verrattuna muihin vaihtovirtamoottoreihin.
Toimintaperiaate
Vaihtovirralla syötetty staattorikäämitys luo koneen ilmaväliin pyörivän magneettivuon, joka leikkaa roottorin oikosuljetun häkkikäämityksen sauvoja. Tämän seurauksena roottorisauvoihin indusoituu virtaa, joka magnetoi roottorin. Magnetoitunut roottori pyrkii seuraamaan staattorin pyörivää magneettivuota, ja tämä aikaansaa roottorin vääntömomentin.
thumb|Kolmivaiheisen oikosulkumoottorin yksinkertaistettu kaaviokuva. Pyörivä kehä on roottori, jossa näkyvät häkkikäämin johteet ja niiden päissä olevat oikosulkurenkaat. Roottoria ympäröi kolmiosainen staattorikäämi.
thumb|Oikosulkuroottorin jättämää kuvaava animaatio: kolmivärisen (jokainen väri vastaa kolmivaihevirran yhtä vaihetta) staattorin ympärillä pyörivät vaihtovirran tahdissa magneettivuoviivat, ja keskellä pyörivän roottorin punaiset pisteet ovat häkkikäämin päitä (haaleanpunainen rengas on oikosulkurengas) joista näkyy jättämä suhteessa vuoviivoihin.
Tahtinopeus
Staattorikäämityksen muodostaman magneettikentän pyörimisnopeus on
(kierrosta / sekunti),
(RPM),
missä f on moottoria syöttävän verkon taajuus ja p on magneettisten napaparien lukumäärä. Napaparien lukumäärä on puolet magneettisten napojen lukumäärästä.
Jättämä
Suhteellinen jättämä s voidaan laskea yhtälöstä
missä n_s on staattorivuon sähköinen nopeus ja n_r on roottorin mekaaninen pyörimisnopeus.
Pyörimisnopeus
Oikosulkumoottorin toiminta on yksinkertaisesti ymmärrettävissä niin, että vaihtosähkön taajuudella staattorin navoissa magneettikenttä siirtyy napaparin kerrallaan eteenpäin. Samalla staattorin magneettikenttä indusoi roottorin häkkikäämitykseen sähkövirran. Sähkövirran muodostamat magneettiset navat pyrkivät seuraamaan staattorin magneettikentän kiertymistä, jolloin moottori alkaa pyöriä. Suomessa käytössä olevalla vaihtosähkön taajuudella 1 napaparin (2 napaa) oikosulkumoottori pyörii tyypillisesti 3 000 kierrosta minuutissa (50 kierrosta sekunnissa) tai napaparien määrää lisäämällä hitaammin, esimerkiksi kahdella napaparilla (4 napaa) 1 500 tai neljällä napaparilla (8 napaa) 750 kierrosta minuutissa. Käytännössä moottorin pyörimisnopeutta kuitenkin hidastaa jättämä.
Roottorin pyörimisnopeus on aina staattorin magneettikentän pyörimisnopeutta pienempi. Jos roottori saavuttaisi magneettikentän pyörimisnopeuden, ei roottoriin syntyisi lainkaan sähkömotorista voimaa eikä vääntömomenttia, koska magneettikenttä pysyisi roottorin suhteen paikallaan, eikä vuoleikkausta tapahtuisi.
Hyöty- ja haittapuolet
Parhaita puolia ovat
Haittapuolia ovat
Lähes kaikki haittapuolet ovat vältettävissä käyttämällä taajuusmuuttajaa tai tähti-kolmiokäynnistintä.
Viljo Niskanen
Viljo Veikko Niskanen (15. kesäkuuta 1910 Kontiolahti – 10. helmikuuta 1986 ) oli suomalainen tekniikan lisensiaatti ja varatuomari sekä Maanmittaushallituksen pääjohtaja 1960–1972.
Niskanen oli koulutukseltaan myös maanmittari. Hän oli Maanmittauslaitoksen organisaatiouudistuksen puheenjohtaja ja ajoi maanmittareille kuukausipalkkaa, kun palkkaus oli aiemmin ollut suoritusperusteinen. Maatalousministeriön hallitusneuvoksena hän oli vuonna 1960 ja hän toimi opettajana Teknillisessä korkeakoulussa. Pääjohtaja-aikanaan hän toimi myös Korkeimman oikeuden esittelijänä.
Viitannummi
thumb|right|Viitannummi Vuohensaareen johtavalta tieltä kuvattuna Viitannummi on Salon uusin kaupunginosa Viurilanlahden rannalla Salosta Teijolle johtavan tien vieressä. Alueen erikoisuutena on kaksivesijärjestelmä, jossa esimerkiksi WC:n huuhteluun käytetään vettä, joka ei täytä juomavaatimuksia. Alue on liitetty kaukolämpöverkkoon.
Historia
Alue on ollut aikaisemmin maaseutua, suurimmaksi osaksi metsää. Alueella sijaitsee muinaishauta Viitankruunu, jossa on kolme hautaa. Viitannummi on saanut tästä nimensä.
International Foundation for Civil Liberties
International Foundation for Civil Liberties on Boris Berezovskin 25 miljoonan dollarin lahjoituksella joulukuussa 2000 perustettu säätiö, jonka tarkoituksena on ilmoituksensa mukaan tukea kansalaisoikeus- ja ihmisoikeusjärjestöjä Venäjällä, toimittajien tukemista ja suojelua, vähemmistöjen ja vankien oikeuksia. Järjestön johtajana on toiminut Aleksander Goldfarb.
Järjestö myönsi 5 000–20 000 dollarin stipendejä Ukrainan parlamenttivaalien 2006 aikana vaalitarkkailuun ja äänestäjien valistamiseen vaalilain muutoksista
Macchi MC.200
Macchi 200 Saetta on Aeronautica Macchin valmistama ja Mario Castoldin suunnittelema italialainen hävittäjälentokone. Ensilentonsa 24. joulukuuta 1937 lentänyt kone otettiin palveluskäyttöön lokakuussa 1939. Se oli yksi Italian ilmavoimien suosituimmista hävittäjistä toisessa maailmansodassa. Koneita valmistettiin kaikkiaan 1 150 kappaletta. Useat taistelukoneet varustettiin lähinnä lämpimistä toimintaolosuhteista johtuen osittaisella avo-ohjaamolla lentäjien toivomuksesta. Konetyypistä kehitettiin tehokkaampi versio MC.201, jossa oli tuhannen hevosvoiman (746 kW) tähtimoottori. Se ei kuitenkaan tullut tuotantoon. Toisen maailmansodan lentokoneista kirjoittaneen Richard Humblen mukaan konetyyppi kärsi heikentyneestä suorituskyvystä yläkorkeuksissa sekä heikosta aseistuksesta.
Mario Scaramella
pienoiskuva|upright|Mario Scaramella Mario Scaramella (s. 1970) on italialainen, joka tuli tunnetuksi yhteydestään venäläisen entisen agentin Aleksandr Litvinenkon myrkytystapaukseen. Hän ilmoittaa olevansa turvallisuusalan konsultti ja professori.
Omien sanojensa mukaan hän toimi vuosina 1996–2000 ympäristölainsäädännön professorina Externadon Yliopistossa ja Nuestra Senora del Rosarion yliopistossa Bogotassa Kolumbiassa. Hän on kertonut tutkineensa myös ympäristörikollisuutta Napolin yliopistossa. Evening Standard-lehti on kuitenkin kertonut, ettei se ole pystynyt varmistamaan mitään Scaramellan akateemisen uran vaihetta. Toisissa yhteyksissä Scaramella on tuonut esiin muita yliopistoja.
Vuosina 2000–2002 Scaramello toimi pääsihteerinä napolilaisessa ympäristörikosten torjuntaohjelmassa. Hän on ollut yhteistyössä Mitrokhin komission kanssa, joka tutkii kylmän sodan aikana tapahtunutta KGB:n agenttien ja ilmiantajien soluttautumista Italiassa. Komissiota puheenjohtaa Paolo Guzzanti. Komissio pyrkii löytämään yhteyden punaisten prikaatien ja Neuvostoliiton välille.
2004 Scaramellaa tulitettiin, kun hän auttoi poliisia valvomaan laittomasti Hercunaleumin rakennetun huvilan räjäyttämisessä. Scaramellalla on Venäjällä hyvä kontaktiverkosto ja italialaisten lehtitietojen mukaan hän on tavannut säännöllisesti FSB:n apulaisjohtaja Viktor Kolmogorovia.
Scaramella kiistää epäilyt siitä, että hänellä olisi osaa Aleksandr Litvinenkon myrkyttämiseen ja kuolemaan. Litvinenkon syödessä kalaa lontoolaisessa ravintolassa, hän oman ilmoituksensa mukaan joi vain vettä, koska oli ruokaillut ennen tapaamista.
Scaramella oli lehtitietojen mukaan huolestunut siitä, että mahdollisesti hän saattaisi olla venäläisten ja tšetseenien murhalistalla. Boris Berezovski kytkeytyy Mario Scaramellaan Andrei Lugovoin kautta.
Skitsoaffektiivinen häiriö
Skitsoaffektiivinen häiriö on psykiatrian alaan kuuluva diagnoosi. Se kuvaa psyykkistä häiriötä, jossa saman sairausjakson aikana ilmenee merkittävien mielialahäiriön oireiden lisäksi samanaikaisesti tai lyhyen ajanjakson sisällä skitsofrenialle ominaisia psykoottisia oireita. Skitsoaffektiivinen häiriö vaikuttaa sekä yksilön tietokykyjen että tunteiden tasolla. Sille ovat tyypillisiä kuuloharhat, harvemmin näköharhat, vainoharhaisuus, ajatusharhat tai puheen ja ajattelun järjestäytymättömyys, jotka aiheuttavat merkittäviä häiriöitä sosiaalisissa ja ammatillisissa suhteissa.
Diagnoosia varten vaaditaan, että potilaalla on ollut vakava masennus- tai maniajakso ja sen lisäksi vähintään kahden viikon jakso, jolloin ilmenee psykoottisuutta ilman samanaikaisia mielialaoireita. Mikäli harhaluulot tai aistiharhat liittyvät koko ajan vakaviin mielialaoireisiin, kyseessä on diagnostisesti psykoottinen vakava masennus- tai maniajakso. Jako masennustyyppisiin tai bipolaarisesti oireileviin perustuu tietoon siitä, onko potilaalla ollut koskaan maanisia, hypomaanisia tai molempia oiretyyppejä yhtä aikaa. Skitsoaffektiivisen häiriön oireet alkavat yleensä varhaisaikuisuudessa, joten ennen 13. ikävuotta tehdyt diagnoosit ovat harvinaisia.
Skitsofrenian tavoin skitsoaffektiivinen häiriö kuuluu “skitsofrenian kirjoon” (vertaa autismin kirjo), johon sisältyy myös skitsotyyppinen häiriö. Tähän jatkumoon nimetyt häiriöt koostuvat oireista, jotka sisältyvät myös kirjon toisiin häiriöihin. Siksi jotkut alan asiantuntijat, kuten Yhdysvaltain psykiatrien liiton (APA:n) DSM-V -työryhmään kuuluvat jäsenet, pitävät niiden rajoja niin epäselvinä, etteivät erilliset nimikkeet ehkä ole perusteltuja.
Yleiskuva
Skitsoaffektiivinen häiriö alkaa tyypillisesti nuorella aikuisiällä ja se on yleisempi naisilla kuin miehillä. Naisilla häiriö alkaa keskimäärin myöhemmin kuin miehillä. Häiriön esiintyvyydeksi Yhdysvalloissa on arvioitu 0,5–0,8 prosenttia. Tämän tyyppisten sairauksien tutkimiseen liittyy kuitenkin useita haasteita sekä sairaiden tunnistamisen että diagnoosien varmistamisen suhteen. Monet vanhemmat tutkimukset perustuvat sairaala-aineistoihin, eivätkä ne anna välttämättä oikeaa kuvaa näiden sairauksien esiintyvyydestä.
Suomessa julkaistiin vuonna 2007 väestötutkimuksen tilastomenetelmiä ja eri lähteistä kerättyä tavallista monipuolisempaa tietoa hyödyntänyt tutkimus, jossa voitiin maailmanlaajuisesti ensimmäisenä esittää yksittäisten psykoottisten häiriöiden esiintyvyysluvut. Siinä todettiin psykoottisten häiriöiden esiintyvyyden olevan Suomessa aiemmin luultua suuremman: elämänsä aikana niitä potee (kato huomioiden) 3,5 prosenttia väestöstä. Näistä skitsoaffektiivisia häiriöitä todettiin 0,3 prosentilla.
Perimä, kehityksen varhaisvaiheet, hermoston kehitys, tunne-elämän kehitys ja sosiaaliset suhteet vaikuttavat skitsoaffektiivisen häiriön puhkeamiseen. Jotkin huumeet tai lääkeaineet voivat aiheuttaa oireita tai vaikeuttaa niitä. Tutkimus keskittyy nykyisin selvittämään hermoston kehityksen merkitystä, mutta yhtään yksittäistä syytä oireiden puhkeamiseen ei ole löydetty.
Diagnoosi
Taudinmääritys perustuu henkilön itsensä kertomiin kokemuksiin ja käytöksen poikkeavuuksiin, joista perheenjäsenet, ystävät tai yhteistyöhenkilöt kertovat kliinisen arviointijakson aikana psykiatrille, psykiatriselle sairaanhoitajalle, sosiaalityöntekijälle tai psykologille. Diagnosointia varten on laadittu luettelo kriteereistä, joiden pitää täyttyä ennen kuin taudinmääritys voidaan tehdä. Näihin kuuluvat tiettyjen tunnusmerkkien ja oireiden ilmeneminen ja kesto.
Kuten yllä on todettu, useissa mielitaudeissa ja muissa tiloissa voi ilmetä samankaltaista psykoottista oireistoa. Näihin kuuluvat kaksisuuntainen mielialahäiriö ja syvä masennus, molemmat psykoottisin piirtein, skitsofrenia, huumeiden vaikutus, lyhytkestoinen huumeiden laukaisema psykoosi ja skitsotyyppinen häiriö. Luetellut pitää voida sulkea pois ennen kuin voidaan tehdä pitävä skitsoaffektiivisen häiriön määritys.
Alustava arviointi sisältää kattavan sairauskertomuksen sekä lääkärintarkastuksen. Vaikka skitsofreniaa ja skitsoaffektiivista häiriötä sairastavien tetrahydrobiopteriini (BH4)-, dopamiini- ja glutamaattiaineenvaihdunnan häiriöistä on runsaasti näyttöä, toistaiseksi ei ole olemassa laboratoriotestiä tämän häiriön toteamiseen.
Seuraavia kokeita käytetään joskus psykoottisia oireita muistuttavien fyysisten sairauksien poissulkemiseen:
Näiden lisäksi määrätään yleisesti vielä epilepsian poissulkemiseksi EEG-tutkimus ja mahdollisten aivovaurioiden löytymisen mahdollistava pään tietokonekerroskuvaus. On tärkeää huomata delirium, joka tunnistetaan näköharhoista, äkillisesti alkavasta tajuttomuudesta tai vaihtelevasta tajunnan tasosta ja on oire piilossa olevasta fyysisestä ongelmasta.
Tutkimuksia ei yleensä toisteta uuden sairausjakson vuoksi, ellei jokin lääketieteellinen seikka anna syytä siihen. Näitä voivat olla verensokerin tutkiminen jos hoidossa on käytetty olantsapiinia, kilpirauhasen toiminta litiumia käytettäessä kilpirauhasen vajaatoiminnan toteamiseksi, maksan toimintakokeet, jos lääkkeenä on ollut klooripromatsiini ja CPK-tasot pahanlaatuisen neuroleptioireyhtymän poissulkemiseksi. Arviointi ja hoito suoritetaan useimmiten avohoitotilanteessa, mutta potilas voidaan kirjata sairaalaan, mikäli potilas on varaksi itselleen tai toisille.
Skitsoaffektiivisen häiriön taudinmääritykseen käytetään useimmin Yhdysvaltain psykiatrien liiton APA:n julkaisemaa teosta Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (Mielenhäiriöiden diagnostinen ja tilastollinen käsikirja), jonka nykyisin voimassa olevaa laitosta kutsutaan nimellä DSM-IV-TR. Skitsoaffektiivisen häiriön hoitoennuste on suotuisampi kuin skitsofrenian, mutta huonompi kuin muiden mielialahäiriöiden.
Sekamuotoinen
Sekamuotoisessa alalajissa esiintyy yleensä, mutta ei aina, syviä masennuskausia, joita ei kuitenkaan vaadita DSM-IV diagnoosin tekemiseen.
Ristiriitaisuuksia ja tutkimussuuntia
Oireiston luotettavan luokittelun vaikeuden vuoksi skitsoaffektiivisen häiriön olemassaolosta erillisenä ilmiönä kiistellään. Sairauden geneettisiä syitä koskevan tutkimuksen perusteella myös Krapelinin dikotomian nimellä tunnettu ehdoton jako mielialahäiriöiden ja skitsofrenian välillä on asetettu kyseenalaiseksi. Tämän vuoksi kiistellään siitä, viittaako käsite lainkaan rajattavissa olevaan ilmiöön. Ratkaisuksi on tarjottu nimikkeen poistamista kokonaan tautiluokituksesta tai sen muuttamista tuleviin käsikirjoihin.
Mladen Markač
Mladen Markač (s. 8. toukokuuta 1955) on entinen Kroatian armeijan kenraalieversti. Hän toimi Kroatian poliisin erikoisjoukkojen komentajana Operaatio Myrskyn aikana. Myöhemmin Jugoslavia-tuomioistuin etsintäkuulutti hänet epäiltynä Operaatio Myrskyn aikana Kroatian serbiväestöön kohdistuneista sotarikoksista. Huhtikuussa 2011 Jugoslavia-tuomioistuin katsoi Markačin syylliseksi ja tuomitsi hänet 18 vuodeksi vankeuteen. Tuomioistuimen vetoomusaste kuitenkin vapautti Markačin marraskuussa 2012.
Ura
Mladen Markač syntyi vuonna 1955 Đurđevacissa Kroatian sosialistisessa tasavallassa. Vuonna 1981 hän valmistui Zagrebin yliopistosta ja vuonna 1982 hän suoritti asevelvollisuutensa. Tämän jälkeen hän liittyi Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan sisäministeriön poliisijoukkoihin.
Skitsoaffektiivinen häiriö
Ristiriitaisuuksia ja tutkimussuuntia
Huhtikuussa 2009 psykiatri William T. Carpenterin (Marylandin yliopiston lääketieteellinen tiedekunta) johtama DMS-5 psykoottisen häiriöiden työryhmä raportoi ryhmän kehittävän ”uutta kriteeristöä skitsoaffektiiviselle häiriölle luotettavuuden ja ulkoisen uskottavuuden parantamiseksi” ja arvioivan ”voiko mielialan suuntaulottuvuuden arviointi olla perusteena skitsoaffektiivisen häiriön pudottamiseen tautiluokituksesta”. Puhuessaan toukokuussa 2009 Yhdysvaltain psykiatrisen yhdistyksen vuosikokouksessa Carpenter lausui: ”Olimme toivoneet pääsevämme eroon skitsoaffektiivisesta [häiriöstä] diagnoosina, sillä emme pidä sitä kunnollisena emmekä luotettavana. Toisaalta pidämme sitä ehdottoman välttämättömänä kliinisessä työssä.”
Mladen Markač
Ura
Vuonna 1990 Markač ja muut perustivat erikoisoperaatioiden poliisiyksikön sisäministeriön alaisuuteen. Yksikön nimeksi tuli "Terrorisminvastainen yksikkö Lučko"(Antiteroristička jedinica Lučko, ATJ Lučko) ja Markačista sen apulaiskomentaja vuoden 1990 lopulla. Vuonna 1991 Mladen Markač nimettiin tämän yksikön johtoon. Seuraavana vuonna hänet ylennettiin kenraalieverstiksi.
Skitsoaffektiivinen häiriö
Syyt
Skitsoaffektiivisen häiriön syitä ei tunneta. Diagnoosin epäillään kuitenkin edustavan sekalaista ryhmää yksilöitä, joista joillakin on epätyypillisiä skitsofrenian oireita ja joillakin hyvin vakavia mielialahäiriön oireita. On vain vähän todisteita siitä, että skitsoaffektiivinen häiriö olisi erillinen psykoottisen sairauden muoto. Niinpä häiriö näyttää esiintyvän yhdessä skitsofrenian ja mielialahäiriön kanssa. Skitsoaffektiivinen häiriö näyttää täten olevan osa jatkumoa, joka ulottuu skitsofreniasta vakavan kaksisuuntaisen mielialahäiriön kautta vakavaan ja uusiutuvaan masennukseen. Siitä seuraa, että taudinsyy on luultavasti joissakin tapauksissa lähempänä skitsofrenian ja joissakin tapauksissa taas lähempänä mielialahäiriöitä.
Mladen Markač
Kroatian itsenäisyyssota
Mladen Markač nimitettiin sisäministeriön erikoisjoukkojen ("Kroatian tasavallan sisäasiainministeriön erikoispoliisi", Specijalna policija) komentajaksi 18. helmikuuta 1994. Samalla hänet nimitettiin myös poliisin erikoisjoukoista vastaavaksi apulaissisäministeriksi.
Poliisin erikoisjoukkojen komentajana Markač oli vastuussa kaikista Operaatio Myrskyyn ja sen oheisoperaatioihin osallistuvista alaisistaan. Poliisin erikoisjoukoista operaatioon osallistui yksittäisten erikoisyksikköjen, kuten ATJ Lučko, lisäksi poliisin erikoisjoukkojen huolto-osasto ja sisäministeriön viestintäkomppanian sekä yksittäisiä erikoisjoukkojen jäseniä Kroatian eri poliisipiireistä.
Skitsoaffektiivinen häiriö
Syyt
Skitsoaffektiivisen häiriön taudinmäärityksen saaneiden potilaiden fysiologia vaikuttaa keskenään samanlaiselta, mutta erilaiselta kuin skitsofreniapotilailla ja vakavaa kaksisuuntaista mielialahäiriötä sairastavilla.
Mladen Markač
Kroatian itsenäisyyssota
Jugoslavia-tuomioistuimen mukaan Markačilla oli selvä komentosuhde alaisiinsa sekä myös materiaalinen kyky estää alaisiaan toteuttamasta rikoksia sekä rangaista rikoksiin syyllistyneitä. Lisäksi hänellä oli oikeus suositella tai ehdottaa kurinpitotoimenpiteitä alaisikseen komennettuja Kroatian armeijan sotilaita kohtaan.
Sotarikossyytteet
Haagissa istuvan Jugoslavia-tuomioistuimen syytekirjelmässä Markačia syytettiin yhteisestä rikollisesta hankkeesta Krajinan serbiväestön häätämiseksi väkivalloin lopullisesti asuinsijoiltaan sekä rikoksista ihmisyyttä vastaan. Mladen Markač antautui vapaaehtoisesti 11. maaliskuuta 2004 ja hänet kuljetettiin Haagiin.
Mladen Markač todettiin syylliseksi 15. huhtikuuta 2011 ja tuomittiin 18 vuodeksi vankeuteen sotarikoksista, joiden joukossa tuli tuomio murhasta, vainosta ja ryöstöhävittämisestä. Markač ja Ante Gotovina vapautettiin marraskuussa 2012, kun tuomioistuimen vetoomusaste oli todennut, ettei tuomiolle ollut perusteita.
Finn Trio
Finn Trio, myöhemmin Finntrio, oli 1960-luvulla perustettu suomalainen folk-yhtye, jonka alkuperäiset jäsenet olivat Vesa Nuotio (s. 1941), Pertti Reponen (1941–1998) ja Tapio Kyöstilä (1939–2015).