cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
A Different Beat
Albumi
Albumi on tyyliltään edeltäjäänsä monimuotoisempi, ja se sai nimensäkin tästä syystä. Kappaleeseen "A Different Beat" on haettu vaikutteita Afrikasta, mikä ilmenee selvästi taustalaulusta ja sanoista, jotka kehottavat kaikkia maailman ihmisiä pitämään huolta toisistaan. Blue Mink -cover "Melting Pot" jatkaa samaa linjaa maailmanparannusteemallaan. Sitä seuraavat Stephen Gatelyn laulamat kappaleet Michael Jackson -cover "Ben" ja "Don't Stop Looking For Love". "Ben" on albumilla, koska se kuului Stephenin suosikkeihin. "Crying In the Night" oli yhtyeen jäsenten viesti juuri isäksi tulleelle Keith Duffylle. Albumin päättävä "She Moves Through the Fair" taas on vanha tunnettu irlantilainen kappale, jonka teki Phil Coulter. Vaikka levyllä on useita cover-versioita, jäsenillä on ansioita yhteensä yhdeksällä kappaleella.
Ben Johnson (näyttelijä)
Tunnetuimpia elokuvia, joissa Johnson on näytellyt, ovat Chisum (1970), Viimeinen elokuva (1971), Pakotie (1972) ja Hustle – hintaan mihin hyvänsä (1975).
A Different Beat
Videot
150px|thumb|"A Different Beat" -single poikkesi yhtyeen aikaisemmasta ja myös myöhemmästä tuotannosta afrikkalaisten vaikutteidensa osalta
Ben Johnson (näyttelijä)
Johnson kuoli vuonna 1996 sydänkohtaukseen 77-vuotiaana.
Stratford-upon-Avon
Stratford-upon-Avon syntyi paikalle, jossa vanha roomalaisten tie ylitti Avonjoen kahlaamoa pitkin. Kahlaamon paikalle rakennettiin kivinen holvisilta 1400-luvulla ja sen viereen toinen silta 1800-luvulla. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1553.
Shakespeare syntyi vuonna 1564 ristikkorakenteisessa talossa Henleykadulla ja kävi paikallista latinakoulua. Vuonna 1597 hän muutti Lontoosta takaisin synnyinkaupunkiinsa ja kuoli siellä 1616. Hänet on haudattu Pyhän kolminaisuuden kirkon hautausmaalle.
Stratford-upon-Avonissa ryhdyttiin vaalimaan Shakespearen muistoa vasta vuonna 1769, kun kaupungissa vietettiin ensimmäistä kertaa kirjailijan syntymäpäivää David Garrickin aloitteesta. Joen partaalle on rakennettu Shakespeare-keskus, johon kuuluu kirjasto ja taidegalleria (1881) ja teatteri (1932). Joka vuosi kaupungissa juhlitaan Shakespearea hänen kuolinpäivänään 23. huhtikuuta, ja Royal Shakespeare Theatre esittää maaliskuusta lokakuuhun hänen näytelmiään.
Turismin lisäksi kaupungin työllistäjiä ovat alumiinituotteiden ja kanavaveneiden valmistus sekä vakuutustoiminta.
thumb|left|Shakespearen synnyintalo Henleykadulla.
Bert McCaffrey
John Albert "Bert" McCaffrey (12. huhtikuuta 1893 Lockton, Albion Township – 15. huhtikuuta 1955 Toronto) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
McCaffrey aloitti uransa Ontarion Intermediate-sarjan Chelsea ACC:ssa kaudella 1915–16. Hän pelasi tämän jälkeen Ontarion sarjassa aina kauteen 1924–25 saakka, jolloin siirtyi NHL-seura Toronto St. Patsiin. Tätä ennen voitti olympiakultaa Chamonix'n olympialaisissa 1924. McCaffrey pelasi St. Patsissa, joka vaihtoi nimensä Maple Leafsiin vuonna 1927, kauteen 1927–28, jolloin hän siirtyi kesken kauden Pittsburgh Piratesiin. Hän pelasi Pittsburghissa kolmen kauden ajan, joista vain yhden kokonaisen. Hän siirtyi takaisin Kanadaan, kun hän siirtyi kesken kauden 1929–30 Montreal Canadiensiin. Hän voitti Canadiensissa Stanley Cupin vuonna 1930. Hän siirtyi kaudella 1930–31 pelaamaan Canadian–American Hockey Leaguea, jossa hän pelasi kauteen 1932–33 saakka.
McCaffrey pelasi NHL:ssä yhteensä 261 ottelua tehden niissä 43 maalia ja antaen 35 syöttöä.
LDP
LDP tarkoittaa:
Irene
Irene on kansainvälinen naisen etunimi.
Irene on muunnos kreikan nimestä Eirene. Eirene merkitsi rauhaa, ja nimi kuuluikin kreikkalaiselle rauhan jumalattarelle. Jumalattaren mukaan on nimetty myös asteroidi 14 Irene.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut 42 552 Irene-nimen saanutta naista ja muutama mies.
Larisa Neiland
Larisa Neiland (o.s. Savtšenko, s. 21. heinäkuuta 1966 Lviv, Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta) on latvialainen uransa lopettanut tennispelaaja. Hän voitti urallaan kaksi WTA-turnausta kaksinpelissä ja 65 WTA-turnausta nelinpelissä saavuttaen nelinpelin maailmanlistan ykkössijan vuonna 1992.
Vuonna 1989 Neiland voitti Ranskan avointen nelinpelin Nataša Zverevan kanssa. Vuonna 1991 hän voitti Wimbledonin nelinpeliturnauksen. Yhdysvaltain avointen nelinpelissä hän pääsi kahdesti loppuotteluun. Kaksinpelissä hän pääsi kahdesti Grand Slam -turnauksissa puolivälieriin.
Kaislakutoja
Kaislakutoja (Ploceus aurantius) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Puutarhamansikka
Puutarhamansikka (Fragaria × ananassa) on mansikoiden sukuun kuuluva viljelykasvi. Se on saatu risteyttämällä virginianmansikka (Fragaria virginiana) ja chilenmansikka (Fragaria chiloensis). Puutarhamansikasta syödään sen pohjushedelmä, joka on sen turvonnut, punainen ja makea kukkapohjus, yleiskielessä marja. Mansikkaa viljellään tuorekulutukseen ja jatkokäsiteltäväksi elintarviketeollisuudessa.
Kaislakutoja
Levinneisyys
Kaislakutojaa tavataan hajanaisella alueella Afrikan länsi- ja keskiosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Puutarhamansikka
Kuvaus
Puutarhamansikka on monivuotinen, rönsyjä kasvattava ruohovartinen kasvi, jonka korkeus on 20–40 cm. Lehdet kasvavat ruusukkeisesti. Lehtilapa on kolmisorminen. Lehdykät ovat 5–10 cm:n mittaisia, päältä kaljuja ja alta tiheäkarvaisia. Kukkien teriö on valkoinen.
Kukka­pohjus paisuu hedelmöittymisen jälkeen noin 20–40 mm:n mittaiseksi irtoavaksi pohjushedelmäksi eli pohjus­marjaksi. Yleiskielessä sitä kutsutaan marjaksi, mutta kasvitieteessä yleisesti käytetyn määritelmän mukaan se on epähedelmä, koska hedelmällä tarkoitetaan vain sikiäimestä muodostunutta solukkoa. Kypsät mansikat ovat punaisia ja raakoina ne ovat valkoisia tai vihreitä. Puutarhamansikan varsinaisia hedelmiä ovat pähkylät eli pienet siemenet, jotka sijaitsevat pohjusmarjan ulkopinnalla pienissä kuopissa.
Puutarhamansikka leviää siementen lisäksi myös rönsyjen avulla. Se on usein levinnyt viljelyjäänteenä tai viljelykarkulaisena pihoihin, puutarhoihin, tienvarsille ja kaatopaikoille.
Käyttö ja ravintoarvot
Mansikoita käytetään usein ruoissa ja jälkiruoissa. Mansikkaa käytetään myös ainesosana ja makua antamassa moniin elintarviketuotteisiin kuten jugurtteihin, rahkoihin jne. Niistä voidaan tehdä myös esimerkiksi hilloa, kiisseliä, mehua, pirtelöä, kakkua tai smoothieta. Mansikoiden maku vaihtelee lajikkeittain melko makeasta karvaaseen.
Mansikoita syödään sellaisenaan varsinkin kesällä ja niitä voi pakastaa. Pakastettuna mansikoista tulee helposti vesittyneitä. Pehmenemistä voidaan välttää mahdollisimman nopealla pakastamisella, jolloin muodostuvat jääkiteet rikkovat mahdollisimman vähän solurakenteita.
Oheisessa taulukossa appelsiinin arvot koskevat kuorittuja appelsiineja ja ruisleivän arvot perinteistä pelkästä rukiista tehtyä leipää. Mansikka, herne ja porkkana ovat raakoja ja tuoreita. 150px|thumb|Mansikkaleivos
Mansikan viljely Suomessa
thumb|Mansikan viljelyssä voidaan käyttää muovia [[rikkakasvien torjuntaan.]] Suomessa tuotetaan lähinnä tuoremarjaa sekä pienimuotoisilla perheviljelmillä että kotipuutarhoissa. Niin sadon määrällä kuin viljelypinta-alalla tarkasteltuna mansikanviljely Suomessa on keskittynyt Suonenjoen seudulle. Mansikan myynnin sesonkiaika on juhannuksesta kuukausi eteenpäin.
Suomessa mansikoiden viljelyala on noin 3000 hehtaaria. Viljeltävien mansikoitten jakautuminen lajikkeittain (vuonna 2011): 'Polka' 70 %, 'Honeoye' 15 % ja loput 15 % koostuu kymmenestä eri lajikkeesta. Lajike 'Polka' on suosittu monikäyttöisyyden vuoksi. Sen maku on hyvä sellaisenaan syötynä ja sitä voi säilöä. Lajikkeen kasvin talvenkesto on hyvä ja hedelmien kaupassa säilyvyys on myös hyvä. Marketeissa myydään yleensä 'Polka'-lajiketta. Aiemmin yleisen lajikkeen 'Senga Senganaa' käytettiin paljon säilöntään, mutta nykyisin siitä on luovuttu lajikkeen homeenarkuuden vuoksi.
Noin 4 % eli 125 ha pinta-alaltaan viljeltävästä mansikoista noin sadalla mansikkatilalla ovat luomumansikoita. Kysyntää luomumansikoille on enemmän kuin tarjontaa. Luomumansikat myydään enimmäkseen suoraan mansikkatiloilta.
Suomessa mansikkalajikkeista 'Honeoye', 'Hella' ja 'Zefyr' kypsyvät ensimmäisenä. Sitten kypsyy 'Polka', ja 'Bounty' kypsyy vasta loppukesällä.
Kasvupaikka
Puutarhamansikka viihtyy parhaiten kosteutta pidättävässä multavassa, hiekkapitoisessa maassa. Se viihtyy lievästi happamassa maassa, jonka pH on 6–6,5. Mansikalle valitaan avoin, aurinkoinen kasvupaikka. Satoa saadaan aikaisemmin etelään viettävältä rinteeltä. Paikan tulee olla suojaisa, ei kuitenkaan tiheäkasvuinen, sillä jos kasvusto pysyy liian pitkään kosteana, mansikan taudit leviävät. .
Lajikkeita
Yleisimpiä mansikkalajikkeita ovat: 'Bogota', 'Bounty', 'Cavendish', 'Dania', 'Darselect', 'Elin', 'Elsanta', 'Elviira', 'Florence', 'Glima', 'Gyda', 'Hiku', 'Honeoye', 'Jonsok', 'Kent', 'Korona', 'Marmolada', 'Nora', 'Ostara', 'Polka', 'Selva', 'Senga Sengana', 'Solprins' ja 'Zefyr'.
Mansikan tuholaisia ja tauteja
150px|thumb|[[Harmaahometta mansikalla]]
Ala-Kivijärvi
Ala-Kivijärvi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Taavetin luoteispuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 920 hehtaaria eli 9,2 neliökilometriä, se on 9,0 kilometriä pitkä ja 5,5 kilometriä leveä. Järven ulkomitat eivät kuitenkaan anna järvestä totuudenmukaista kuvaa. Järvellä liikkuva huomaa nopeasti, ettei järvi ole pitkälläkään osuudella kovin leveä. Leveimmät kohdat ovat noin 1,5 kilometriä. Järvi voidaan jakaa neljään järvenosaan. Niiden keskellä sijaitsee suuri Hevossaari, joka on 2,6 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on kartasta mitattuna 2,3 neliökilometriä. Saari on pääpiirteissään pyöreän muotoinen, vaikka sen luoteispäässä sijaitseekin laaja Lammasniemi. Järvellä on yhteensä 45 saarta, joiden pinta-ala on 242,19 hehtaaria eli noin 21 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Hevossaaren lisäksi siinä on neljä yli hehtaarin suuruista saarta, jotka ovat Populsaari, Varpasaari, Sompio eli Rikkaansaari ja Kukkosaari, joiden lisäksi on vielä 31 yli aarin saarta ja sitten yhdeksän alle aarin kokoista saarta. Suuri Vasikkasaari ei ole enää saari vaan niemi.
Pienin järvenosa on kaksiosainen, josta kolmion muotoista järviallasta kutsutaan Sorosenseläksi eli Sorosinseläksi, ja pitkänkapeaa järviallasta Raatjärveksi. Sorosenselkä on noin kilometrin pitkä ja 800 metriä leveä. Se jää Vasikkasaaren ja Kukkosaaren taakse suojaan ja sinne johtaa Kukonsaaren ohitse kaksi salmea. Syväsalmi on lähes 20 metriä leveä ja toisen salmen ylittää silta. Raatjärvi on 1,8 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Sen yhdistää Sorosenselkään alle 10 metriä leveä Raatsalmi. Toinen järvenosa alkaa Syväsalmesta laajentuen Puntarinlahdeksi, joka ylettyy pohjoiseen päin ohi Hevossaaren 5,5 kilometriä. Hevossaaren eteläpuolella on Sammallahti ja Kelvelänsalmi, joka yhdistää sen Teeriniemenlahteen. Lahti muodostaa kolmannen järvenosan, joka päättyy Lammasniemen ja Hertomaniemen väliseen kapeikkoon. Viimeinen järvenosa on 6,8 kilometriä vuonomainen lahti. Se alkaa Hevossaaren pohjoispuolelta Populsaaren luota ja sillä on Hertomaniemen takana etelään työntyvä 1,9 kilometriä pitkä Käsärinlahti ja kauempana vielä 900 metriä pitkä ja kapeasuinen Pilsunlahti, joka suuntautuu myös etelään.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 43,88 miljoonaa kuutiometriä eli 0,04388 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 4,8 metriä ja sen suurin syvyys on 19 metriä. Syvin kohta sijaitsee Valkamalahden edustalla. Muita syvänteitä löytyy Sorosenselältä (13 metriä ), Hevossaaren itäpuolelta (12 metriä) ja länsipuolelta (12 ja 11 metriä), Pertomanimen edustalta (15 metriä) ja viereiseltä Ämmäniemen edestä (17 metriä).
Järven rantaviivan pituus on 72,1 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 19,3 kilometriä. Suurin osa saarten yhteisestä rantaviivasta kuuluu kuitenkin Hevossaarelle. Järven rannat ovat pääasiassa metsämaata. Peltoja ulottuu rantaan asti vain Huhtiniemessä ja Niemelässä. Järvi on haja-asutusaluetta ja asutuksen tihentymiä on Huhtiniemessä, Niemelässä ja Puntarissa. Niille tulee tiet Taavetista alkavalta ja järven itä- ja pohjoispuolelta kiertävältä seututieltä 378, josta haarautuu länteen yhdystie 14705. Valtatieltä 6 alkaa myös yhdystie 14703, joka kiertää järveä kauempana sen länsipuolelta. Kumaltakin tieltä jatkavat haarat kohtaavat Huhtiniemessä. Taavetin keskustaajaman asuinalue ei ulotu vielä rantaan asti. Sorosenselällä Länsirannassa eli Sorosinrannassa sijaitsee uimaranta.
Vedenlaatu ja eläimistö
Ala-Kivijärvi on pääosin karua ja kirkasta vesialuetta. Ala-Kivijärven vedenlaatu on arvioitu hyväksi, mutta järven alueella on havaintoja rehevöitymisestä sekä ajoittaisista sinileväkukinnoista.
Kivijärven ja Ala-Kivijärven suojelua varten on perustettu Pro Kivijärvi ry 1996. Yhdistyksen tavoitteena on Kivijärvien veden ja ympäristön säilyttäminen mahdollisimman puhtaana. Lisäksi yhdistys pyrkii edistämään Väliväylän reittiin kuuluvien vesistöjen käyttöä alueen vakinaisten asukkaiden ja kesäasukkaiden virkistymiseen. Yhdistyksen tarkoituksena on myös vaalia alueen historiallisia ja kulttuuriperinteitä.
Ala-Kivijärven järvilinnusto on monipuolinen, pesivinä lajeina muun muassa heinäsorsa, kaakkuri, kuikka, laulujoutsen, härkälintu, sääksi, selkälokki ja kalatiira. Ala-Kivijärvessä elää monipuolisesti kalalajeja, ainakin 20 eri kalalajia. Kalalajeina tavataan muun muassa ahventa, haukea, järvilohta, kiiskeä, kuhaa, muikkua, lahnaa sekä särkeä. Näistä vesialueen tärkein talouskalalaji on muikku. Muita tärkeitä virkistyskalalajeja ovat ahven, hauki, järvilohi ja kuha.
Melontareitti
Nykyisin se on suosittu melontareitti, jossa Lappeenrannasta lähtevä vanhaa uittoreittiä seuraava melontareitti yhdistää Saimaan ja Kymijoen vesistöt Rutolassa. Tuolla on 700 metrin maakangas järvien välissä, joka täytyy ylitää kantamalla. Lisäksi Kannuskoskella väylässä on mylly sekä sähkövoimalaitos, jotka täytyy ohittaa kantamalla. Reitin kosket sijaitsevat Kannuskoskesta länteen, Kymenlaakson maakunnan puolella.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Tuohtiaisen–Ala-Kivijärven alueeseen (14.191) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 75,1 metriä mpy.
Ala-Kivijärvi on osa Valkealan reittiä, reitin pituus on yhteensä 113 kilometriä ja putouskorkeutta noin 19 metriä Kivijärvestä Kymijokeen. Reitin valuma-alue on pinta-alaltaan 1 250 km² ja järvien vesipinta-ala yli 130 km². Kivijärven reitin valuma-alueen koko on 84,6 km².
Alueen vedenjakaja kulkee etelässä pitkin Salpausselkää, joten Kivijärven alueen viereen jää vain muutamalle järvelle tilaa. Tässä yhteydessä Raatjärveä ja Sorosenselkää luetaan kuuluvaksi Ala-Kivijärveen sen järvenosina. Raatjärven lahteen laskee Kukaslampi (19 ha) ja valuma-alueelta esimerkiksi Valkialampi (4 ha), Hepolampi (3 ha) ja Mustalampi (3 ha). Kivijärvestä laskevan Huopaisenvirran eli Huopasinvirran pohjoispuolella on Ala-Kivijärven alue laajempi. Tynkänniemessä sijaitseva Kesuslampi (20 ha) ja sen viereinen Suokaslampi (20 ha) ovat huomattavia sivujärviä. Niihin laskeva Suokasjoki tulee Ellolasta Leppisuon turvetuotatoalueelta ja sen eteläpuolella sijaitsee Ellosenlampi (4 ha). Salpausselän pohjoispuolellekin jää Ala-Kivijärven aluetta. Käsärinlahdelta jatkuva Matalalampi kuuluu Ala-Kivijärveen, mutta Syvänpäänlampi (5 ha) ei. Sen laskuoja Pöyrynoja laskee Matalalampeen. Syvänpäänlampi kerää Herajärven (197 ha) ja Kahrasenjärven (55 ha) laskuvedet, joihin sisältyy myös Kahrasenjärven valuma-alue, jonon sisältyy Kahrasenlampi (6 ha), Lopsanlampi (1 ha), Kirveslampi (3 ha) ja järvien ympäröivät ojitetut suot.
Linux Documentation Project
Linux Documentation Project (LDP) on Linux-käyttöjärjestelmän dokumentointiprojekti. Koska Linux ei ole varsinaisesti minkään yhden yrityksen tuote, ei ole myöskään mitään yhtä tiettyä yritystä, joka tekisi ja julkaisisi käsikirjoja ja käyttöohjeita. Toisaalta ei ole mielekästä, että kaikki tahot julkaisisivat omia ohjekirjojaan. Tähän ongelmaan on ratkaisuna Linuxin dokumentointiprojekti, Linux Documentation Project (LDP), jonka Linux-hakkeri Matt Welsh aloitti vuonna 1992 omien tarpeidensa pohjalta.
Ala-Kivijärvi
Vesistösuhteet
Järven lasku-uoma on järven länsipäässä Uitonsaaren pohjoispuolella sijaitsevasta niemestä alkava Kelkjärven (187 ha) kapeikko.
Linux Documentation Project
LDP on kokoelma Linuxiin liittyvistä aiheista kertovia dokumentteja. Se ei kata pelkästään Linux-ydintä, vaan sisältää tietoa kaikenlaisista asioista, jotka liittyvät Linux-pohjaisten järjestelmien ylläpitoon ja käyttöön.
Ala-Kivijärvi
Historiaa
Järvi on ollut 4300–4000 eaa. osa niin sanottua Väliväylää eli Lakanvirtaa, jota pitkin vedet virtaavat Kymijokeen ja siitä Suomenlahteen. Vesireitti syntyi jääkauden jälkeisen epätasaisen maankohoamisen seurauksena, kun Saimaan vedet murtautuivat länteisen vedenjakajan yli ja loppui, kun Saimaa murtautui itäisen vedenjakajan yli ja laski Vuoksena Laatokkaan.
Järvi oli muinaisten ihmisten mielenkiinnon kohteena ainakin Väliväylän ajan. Siitä on osoituksena Kivijärven kalliomaalaukset. Ala-Kivijärvellä ei ole kalliomaalauksia, mutta alajuoksulla niitä on kaksi Kelkjärven jälkeen Kalamasalmessa Kalamaniemen kallioissa.
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 järven karttanimi oli ”Kivijärvi”. Järven rannat ja lähiympäristö oli metsäaluetta ja siellä toimi vain muutama yksinäinen maatila. Salpauselällä oli järven etelärannassa lakkautettu linnoitus nimeltään ”Dawidstad” eli Давыдово (Davydovo) ja sen entinen kaupunkialue, jonka paikalle muodostui vähitellen Taavetti. Ylä-Kivijärvestä on järvenlaskun jälkeen pudotusta Ala-Kivijärveen 0,1 metriä, aiemmin korkeusero on ollut suurempi. Ylempi vedenpinnankorkeus näkyi Kalmbergin kartoissa muutamissa kohdissa. Esimerkiksi Käsärinlahti näytti muodostuvan Matalalammen ja Syvänpäänlammen nykyisistä vesialueista. Toinen esimerkki on ”Raatjärvenlahti”, jossa Vasikkasaari oli saarena, Kukkosaarta ei ollut ja Raatsalmi oli avoin. Siitä, missä vaiheessa vedenpintaa laskettiin, ei ole tässä tietoa.
Uitossa väylää käytettiin ennen hyväksi yhdistämään Saimaan alue Kymijokeen. Väliväylän käyttö uittoon alkoi 1800-luvun loppupuolella. 1950-luvun puolivälillä uiton määrät olivat suurimmillaan, jopa 27 000 tukkia päivässä. Kivijärven lasku lopetti uiton vuonna 1963.
Vuoden 1970 peruskartassa oli viljelyä Huhtiniemessä ja sen vastarannalla, Hevossaaressa, Kelvelässä ja Niemelässä. Huopaisenvirran Alasuussa oli kevytrakenteinen siltä, jossa pohjoisrantaan tullut tie päättyi ja etelärannasta alkoi kärrypolku. Mikkelin-Haminan tiellä sen sijaan on jo vanhastaan ollut Huopaisenvirran niskan ylittävä silta. Muutamat maatila olivat vähentäneet peltoalaansa. Nyttemmin maanviljely on järven rantamilta jokseenkin kokonaan loppunut.
Elice Piksilä
Piksilä edustaa Grankulla Bowlarea, jonka riveissä hän on saavuttanut joukkuekilpailussa SM-pronssia vuonna 2018 sekä SM-liigassa hopeaa vuosina 2017 ja 2018 sekä pronssia vuonna 2015.
Italian Helsingin-suurlähetystö
Italian valtio alkoi rakentaa suurlähetystöä ja siihen kuuluvia henkilöstölle tarkoitettuja asuinrakennuksia vuonna 1994 ostettuaan tontin Helsingin kaupungilta. Tilojen valmistuttua lähetystö on toiminut nykyisessä osoitteessaan Itäinen Puistotie 4:ssä. .
Nykyisenä suurlähettiläänä toimii Sergio Pagano. Suurlähettilään virka-asunto sijaitsee Villa Hjeltissä osoitteessa Tehtaankatu 32 C-D.
Ordovikikauden joukkotuho
Ordovikikauden joukkotuho oli joukkosukupuutto, joka tapahtui ordovikikauden lopulla 440 miljoonaa vuotta sitten. Elämää oli tuolloin lähinnä vain merissä, ja kaikista lajeista tuhoutui 85 prosenttia.
Möbiuksen nauha
thumb|Möbiuksen nauha.
Ordovikikauden joukkotuho
Kylmenemisen seurauksena eteläisen pallonpuoliskon supermanner Gondwana peittyi mannerjäätikön alle, ja koska jäätiköihin oli sitoutunut vettä, merenpinta laski huomattavasti. Tämä vei monilta lajeilta elinympäristöt, tuhosi niiden lisääntymismahdollisuudet ja hävitti ravintoketjuja. Kun meri sitten lämpeni uudelleen, tapahtui uusi sukupuuttoaalto, kun kylmään sopeutuneet lajit eivät menestyneetkään lämpimässä merivedessä.
Möbiuksen nauha
Möbiuksen nauha on topologinen pinta eli 2-monisto, jolla on ainoastaan yksi puoli ja yksi reuna. Sen keksivät toisistaan riippumatta saksalaiset matemaatikot August Ferdinand Möbius ja Johann Benedict Listing vuonna 1858. Nauha voidaan luoda helposti ottamalla paperinauha, kiertämällä sen toinen pää 180° ympäri ja liimaamalla päät yhteen.
Möbiuksen nauha saadaan aikaan myös, jos astemäärä on 180:n pariton kerrannainen.
Ordovikikauden joukkotuho
Kylmenemisteorian sijaan tutkijat ovat esittäneet myös joitain vaihtoehtoisia teorioita. Erään teorian mukaan merielämän tappoi jokin myrkyllinen metalli, joka liukeni veteen. Toisen teorian mukaan supernovan lähettämä gammasäteily teki reiän otsonikerrokseen, mikä päästi tappavaa ultraviolettisäteilyä Maan pinnalle. Myös tulivuoritoimintaa on esitetty joukkotuhon syyksi.
Möbiuksen nauha
Möbiuksen nauhalla on monia erikoisia ominaisuuksia. Esimerkiksi jos pinnan toiselle puolelle piirretään viiva ja jatketaan sitä tarpeeksi pitkälle, se päätyy lopulta samaan kohtaan nauhan toisella puolella. Tämän vuoksi on tapana sanoa, että Möbiuksen nauhalla on ”vain yksi puoli” eli se on ”yksipuolinen”. Lisäksi jos se leikataan halki keskeltä, siitä tulee yksi tavallinen nauha, jossa on kaksi 180°:n käännöstä. Jos tämä nauha edelleen leikataan samalla tavalla, saadaan kaksi nauhaa, jotka ovat toisissaan kiinni.
Möbiuksen nauha on myös yksinkertaisin esimerkki pinnasta, joka ei ole suunnistuva.
Möbiuksen nauhan vastine neliulotteisessa avaruudessa on Kleinin pullo.
Giulio Angioni
thumb|Giulio Angioni Giulio Angioni (28. lokakuuta 1939 Guasila, Sardinia – 12. tammikuuta 2017 Cagliari, Sardinia ) oli italialainen kirjailija ja antropologi.
Pumpuang Duangjan
Pumpuang Duangjan (, 4. elokuuta 1961 – 13. kesäkuuta 1992 Thaimaa) oli thaimaalainen laulaja ja näyttelijä. Hän lauloi elokuvissa "Nak Rong Baan Nok", "Nat Phob Naa Amper", "Lok Khong Pueng", "Kho Hai Ruay", "Sao Na Sang Faen".
Wheel of Fortune
Wheel of Fortune on yhdysvaltalainen Merv Griffinin kehittämä visailuohjelma. Ohjelman ensimmäinen jakso esitettiin 5. tammikuuta 1975, ja sitä esitetään edelleen. Syyskuussa 2013 alkoi ohjelman 31. tuotantokausi.
Ohjelma perustuu hirsipuu-peliin, jossa kilpailijat yrittävät arvata kirjain kerrallaan taulussa olevaa lausetta.
Vastaavalla formaatilla tehtyjä ohjelmia on esitetty monessa eri maassa. Ranskassa sellaista esitettiin vuosina 1987–1997 ja 2006–2012 nimellä La Roue de la fortune. Suomessa vastaavanlaista visailuohjelmaa esitettiin alun perin vuosina 1993–2001 nimellä Onnenpyörä, ja sitä esitetään uudelleen vuodesta 2018 lähtien.
Pelin kulku
Jokaisella kierroksella on tarkoituksena arvata eri aihepiireihin kuuluvia sanatehtäviä. Kierroksen alussa tehtävätaululla on tyhjä sanatehtävä, jossa kukin tyhjä kohta vastaa yhtä kirjainta. Jos tehtävässä on välimerkkejä, ne ovat valmiiksi esillä. Wheel of Fortunen nimi tulee ruletin tapaisesta pyörästä, jossa on 24 sektoria, joista useimmissa on rahasummia, jotka vaihtelevat 500 dollarista 900 dollariin, minkä lisäksi on myös huippusumma, joka on ensimmäisellä kierroksella 2 500 dollaria, toisella ja kolmannella 3 500 dollaria ja neljännellä ja myöhemmillä 5 000 dollaria. Pyörässä on myös kaksi Bankrupt-sektoria ja yksi Lose a Turn -sektori, joista kummastakin kilpailija menettää pelivuoronsa ja ensimmäiselle osuttaessa myös kaikki kyseisellä kierroksella ansaitut rahat ja palkinnot. Jokaisessa jaksossa on kolme kilpailijaa tai joskus myös kolme kahden hengen joukkuetta, jotka seisovat pelin aikana yksittäisen tulostaulun takana, joissa on kussakin oma merkkinuolensa. Vasemmanpuoleinen tulostaulu katsojasta katsottuna on punainen, keskimmäinen keltainen ja oikeanpuoleinen sininen. Kilpailijoiden paikat valitaan satunnaisesti ennen nauhoitusta.
Kilpailija pyöräyttää pyörää ja jos hänen merkkinuolensa osuu rahasumman kohdalle, hän saa arvata konsonantin. Jos kilpailijan valitsema konsonantti esiintyy tehtävässä, rahasumma kirjataan hänen tililleen ja kerrotaan konsonantin lukumäärällä. Tämän jälkeen kilpailijalla on oikeus joko pyöräyttää uudestaan, ostaa vokaali 250 dollarilla tai yrittää ratkaista tehtävä. Kilpailijat saavat ostaa vokaaleja niin kauan kuin heillä on tarpeeksi rahaa tai kunnes tehtävän kaikki vokaalit ovat näkyvissä. Vuoro siirtyy myötäpäivään seuraavalle kilpailijalle, jos pyörä pysähtyy Bankrupt- tai Lose a Turn -sektorille tai kilpailija arvaa kirjaimen, joka ei esiinny tehtävässä tai joka on jo arvattu kyseisellä kierroksella tai ei onnistu arvaamaan kirjainta viiden sekunnin kuluessa pyörän pysähtymisestä tai arvaa vokaalin ostamatta sitä tai ratkaisee tehtävän väärin. Ainoa poikkeus on Free Play -sektori, jolle osuessaan kilpailija voi arvata konsonantin ja jos se esiintyy tehtävässä, siitä saa 500 dollaria, arvata ilmaisen vokaalin tai yrittää ratkaista tehtävän. Kilpailija ei menetä tässä tapauksessa vuoroaan, vaikka arvaisi kirjaimen tai ratkaisisi tehtävän väärin.
Syöttösolu
Syöttösolut (mastosyytit) ovat sidekudoksissa esiintyviä soluja, joissa on runsaasti histamiinia, hepariinia, proteaaseja ja välittäjäaineita sisältäviä jyväsrakkuloita. Syöttösolut tunnetaan parhaiten allergiasoluina, mutta niiden tiedetään osallistuvan myös haavojen paranemiseen ja immuunipuolustukseen.
Alkuperä ja luokittelu
Paul Ehrlich kuvasi syöttösolut 1878 ja antoi niille nimen “Mast zellen” (saksaa, syöneet solut), sillä niiden solulima oli täynnä metakromaattisesti värjäytyviä jyväsiä. Nykyään tiedetään syöttösolujen olevan osa immuunijärjestelmää. Syöttösolujen CD34-pinta-antigeeniä ilmentävät esiasteet vapautuvat verenkiertoon luuytimestä. Verenkierrossa esiintyykin vain syöttösolujen esiasteita, ja syöttösolujen lopullinen erilaistuminen ja kypsyminen tapahtuu vasta kudoksissa. Kudosympäristö vaikuttaa siihen, minkälaiseksi syöttösolun kantasolu kehittyy, minkä takia eri kudosten syöttösolut ovat jossain määrin toisistaan poikkeavia. Syöttösolut voidaan karkeasti jakaa kahteen ryhmään. Pelkästään tryptaasia sisältävät syöttösolut on nimetty MCt-soluiksi ja tryptaasin lisäksi myös kymaasia sisältävät syöttösolut on nimetty MCtc-soluiksi. Tavallisesti kudoksissa on kummankin tyypin syöttösoluja, mutta niiden suhteelliset osuudet vaihtelevat huomattavasti kudoksesta riippuen.
Kitakorusimppu
Kitakorusimppu (Sebastes paucispinis) on korusimppuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanlaisena Pohjois-Amerikan länsirannikolta.
Koko ja ulkonäkö
Kitakorusimppu on suurikokoinen kala voi kasvaa suurimmillaan noin 90 cm pitkäksi. Tärkein kitakorusimpun tuntomerkki on sen suuri suu. Alaleuka on yläleukaa pidempi ja suu ulottuu silmien taakse. Ruumiinmuodoltaan laji on litteä ja pitkässä selkäevässä on keskellä lovi. Kitakorusimppu on väriltään vihreä, vaaleanpunainen tai oranssi ja nuorien kalojen kyljissä on ruskeita täpliä.
Syöttösolu
Alkuperä ja luokittelu
Syöttösoluja on useimmissa kudoksissa verisuonten läheisyydessä. Erityisen runsaasti niitä on elimistön ja ympäröivän maailman välisissä rajapinnoissa, kuten ihossa, ruoansulatuskanavan ja hengitysteiden limakalvoissa sekä silmien sidekalvoissa. Syöttösolujen epäillään kehittyneen erityisesti loisia vastaan kohdennetuksi immuunijärjestelmän osaksi.
Roúvas
Roúvas käsittää Górtynan kunnan luoteisosan Kreetan saaren keskiosissa. Kunnallisyksikön suurin asutus on Gérgerin kylä. Roúvas oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Górtynan kuntaan yhdessä Agía Varváran ja Kófinaksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Syöttösolu
Fysiologia
Syöttösolut ekspressoivat korkean affiniteetin immunoglobuliini E –reseptoreita (FcεRI), jotka sitovat allergeenispesifisiä IgE-vasta-aineita. Elimistössä syöttösolujen pinnalla onkin runsaasti reseptoriinsa sitoutuneita IgE-vasta-aineita valmiina tarttumaan niihin allergeenin epitooppeihin, joita vastaan B-solut ovat kyseisiä vasta-aineita tehneet.
Roúvas
Kunnallisyksikön osat
Roúvaksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Syöttösolu
Fysiologia
Yleensä lepotilassa olevat syöttösolut aktivoituvat allergisen reaktion aikana, kun solujen pinnalla olevien IgE-molekyylien Fab-osien tarttuvat kohdeantigeeniinsa (yleensä allergisoivan aineen proteiini tai polysakkaridi). Syöttösolujen aktivoitumiseen tarvitaan nykykäsityksen mukaan kahden tai useamman reseptoriinsa kiinnittyneen IgE-molekyylin samanaikainen tarttuminen allergeeniin. Tällöin FcεRI-reseptorit linkittyvät. Seurauksena on reseptorivälitteinen solunsisäisten signalointireittien aktivoituminen ja lopulta degranulaatio, eli jyväsrakkuloiden sisällön vapautuminen soluvälitilaan. Jyväsrakkuloiden sisällä on histamiinin, hepariinin, tryptaasin ja kymaasin lisäksi myös katepsiini G:tä ja runsaasti erilaisia välittäjäaineita.
Kitakorusimppu
Levinneisyys ja elintavat
Kitakorusimppua tavataan alueelta, joka ulottuu Alaskasta Baja Californiaan. Nuoret kalat elävät lähellä pintaa ja täysikasvuiset yksilöt syvemmällä 20–500 metrin syvyydessä. Laji liikkuu kivikkoisilla riutoilla ja on peto, joka syö esimerkiksi kaloja ja kalmareita. Kitakorusimppu voi muodostaa parvia yhdessä muiden korusimppujen kanssa. Kitakorusimppu synnyttää eläviä poikasia ja Kaliforniassa naaraat synnyttävät lokakuusta heinäkuulle.
Syöttösolu
Fysiologia
Syöttösolujen on kuvattu aktivoituvan ja vapauttavan jyväisrakkuloiden sisältöä myös hapenpuutteen, komplementtien tekijöiden C3a ja C5a, substanssi P:n sekä fysikaalisten ärsykkeiden kuten paineen vaikutuksesta.
Syöttösolut voivat vapauttaa soluvälitilaan muun muassa seuraavia aineita:
Kitakorusimppu
Levinneisyys ja elintavat
Kitakorusimppu luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Laji on hyvä ruokakala ja suurin uhka kannalle on ylikalastus. Kitakorusimppukannat romahtivat 1980- ja 1990-luvuilla ja kannan lasku on jatkunut 2000-luvulle. Kannan kooksi arvioidaan 400 000 yksilöä. Lajin kalastukselle onkin asetettu kiintiöitä. Onnistuneen lisääntymisen jälkeen kanta voi paikallisesti olla runsas.
Syöttösolu
Fysiologia
Jyväsrakkuloihin varastoituneet aineet:
Syöttösolun aktivaation seurauksena muodostamat aineet (eikosanoidit):
Kookoskutoja
Kookoskutoja (Ploceus bojeri) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Syöttösolu
Fysiologia
Sytokiinit (TNF-α, bFGF, SCF)
Immuunipuolustus
Syöttösolujen keskeinen merkitys immuunijärjestelmän toiminnassa on alkanut valjeta vasta 1990- ja 2000-lukujen aikana. Syöttösolupuutteisilla eläimillä tehdyissä tutkimuksissa syöttösolujen on osoitettu suojaavan elimistöä muun muassa bakteeri-, virus- ja parasiitti-infektioilta. Syöttösolut ovatkin sijoittuneet juuri niille alueille, joilta edellä mainitut uhkatekijät voivat kehoa vastaan hyökätä. Syöttösolujen on lisäksi osoitettu suojaavan elimistöä useiden erilaisten myrkkyjen vaikutuksilta. Syöttösolujen hepariini pystyy sitomalla detoksifioimaan joitakin myrkkyjä. Lisäksi syöttösolun proteaasit pystyvät proteolyyttisesti pilkkomalla detoksifioimaan muun muassa erilaisia käärmeiden ja mehiläisten myrkyn ainesosia. Syöttösolujen on lisäksi havaittu estävän joidenkin karsinogeenien aiheuttamien syöpäkasvainten syntyä ja rajoittavan kasvainten kasvua. IgE-vasta-aineiden muodostuminen parantaa syöttösoluvälitteisen immuunipuolustuksen tehokkuutta. Säätelyjärjestelmän pettäessä esimerkiksi anafylaksiassa seuraukset saattavat olla tuhoisat.
Harold McMunn
Harold Edgar McMunn (6. lokakuuta 1902 Winnipeg – 5. helmikuuta 1964 Toronto) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Hänen pelipaikkansa oli laitahyökkääjä. McMunn saavutti olympiakultaa Chamonix'n olympialaisissa 1924. Hän pelasi olympiaturnauksessa neljä ottelua tehden viisi maalia. Hänet on valittu Manitoban Sport Hall of Fameen ja Manitoban Hockey Hall of Fameen.
Syöttösolu
Allergia
Syöttösolujen vapauttama histamiini aiheuttaa muun muassa hyttysen pistoa seuraavan punoittavan ja kutisevan paukaman muodostumisen. Tässä tilanteessa syöttösolujen aktivoituminen on kutinan takia kiusallinen, mutta toisaalta tarkoituksenmukainen reaktio immuunipuolustuksen kannalta. Syöttösolujen histamiini aiheuttaa myös nokkosrokossa ilmaantuvien paukamien synnyn. Syöttösolujen on osoitettu olevan tärkeitä myös allergisen sidekalvotulehduksen, allergisen nuhan ja astmaoireiden synnyssä. Syöttösolujen aiheuttamien vaivojen hoitoon käytetään useita erilaisia lääkkeitä. Antihistamiineilla voidaan estää histamiinin sitoutuminen reseptoriinsa, jolloin sen vaikutus estyy. Natriumkromoglikaattia ja muita syöttösolujen aktivoitumista estäviä lääkeaineita käytetään erityisesti silmäallergioiden hoidossa. Leukotrieenireseptorien salpaajilla voidaan estää leukotrieenien sitoutuminen reseptoreihin, jolloin niiden vaikutus estyy. Leukotrieenireseptorien salpaajia käytetään erityisesti astmassa ja allergisessa nuhassa.
Anafylaksia
Anafylaksiassa elimistöön joutunut allergeeni (esimerkiksi ampiaisen myrkky tai ruoka-aine) saa IgE-välitteisellä mekanismilla suuren määrän syöttösoluja vapauttamaan välittäjäaineensa samanaikaisesti. Seurauksena on huomattavan suuren histamiinimäärän vapautuminen verenkiertoon. Yleisiä oireita ovat verenpaineen romahtaminen (šokki), hengenahdistus, hengitysteiden turpoaminen ja vatsakivut. Anafylaksia on henkeä uhkaava tila, ja nopea hoito on tarpeen.
Kookoskutoja
Levinneisyys
Kookoskutojaa tavataan Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa ja Tansaniassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen rannikkoalueilla. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Syöttösolu
Syöttösolukasvaimet
Mastosytoosi on harvinainen sairaus, jossa syöttösolujen jakautuminen on lisääntynyt. Useimmiten mastosytoosin syynä on kantasolukasvutekijän (SCF) reseptorin eli c-kit-reseptorin (CD117) mutaatio, jonka seurauksena tämä tyrosiinikinaasireseptori on jatkuvasti aktivoituneena.
Iskemia
Iskemia tarkoittaa verenkiertohäiriön aiheuttamaa hapen puutetta. Rypälesokerin ja hapen puute saavat aikaan syöttösolujen degranulaatiota ja histamiinin vapautumista.
Henrik Stangerup
Henrik Stangerup (1937 Kööpenhamina, Tanska – 1998 ) oli tanskalainen kirjailija, toimittaja, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen esikoisromaaninsa Slangen i brystet ilmestyi 1969, ja siinä kuten myöhemmissäkin teoksissaan hän käsittelee viestintämaailmaa, taiteilijuutta ja ihmisen persoonallisuutta.
Stangerupin sisar oli kirjailija Helle Stangerup, ja heidän isänsä oli kirjallisuushistorioitsija Hakon Stangerup.
Nya ÖB
Nya ÖB:n perustivat entiset Österbottens Tidningin toimittajat, joiden mielestä lehti kiinnitti liian vähän huomiota Kokkolan ja Kruunupyyn asioihin. Sen nimi viittasi Kokkolassa aikaisemmin julkaistuun Österbottningen-lehteen. Syyskuusta 2015 lähtien kerran viikossa ilmestynyt Nya ÖB sai 1500 tilaajaa. Varsinkin mainostulot osoittautuivat liian pieniksi ja lehti lopetettiin vuoden 2017 lopussa. Sen päätoimittajana työskenteli Yrsa Slotte.
Meksiko yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Meksiko on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se oli mukana myös vuonna 1976 erillisenä tapahtumana järjestetyssä 50 kilometrin kävelyn MM-kilpailussa. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä 14 mitalia, joista kolme on kultaa. Parhaiten maa on menestynyt kävelyssä.
Meksiko sai ensimmäisen MM-mitalinsa vuonna 1976 Malmössä käydyssä 50 kilometrin kävelyn MM-kisassa Enrique Vera Ibáñezin sijoittuessa hopealle. Helsingissä 1983 Ernesto Canto voitti kultaa 20 kilometrin kävelyssä, ja toisen pistesijansa maa sai Raúl Gonzálezin kävellessä 50 kilometrillä viidenneksi. Roomassa 1987 maan paras saavutus oli Arturo Barriosin neljäs sija 10 000 metrin juoksussa. Pistesijoille yltivät lisäksi 50 kilometrin kävelyssä viidenneksi sijoittunut Martín Bermúdez ja kahdeksanneksi päätynyt Arturo Bravo. Tokiossa 1991 paras meksikolainen oli naisten 10 kilometrin kävelyssä kuudenneksi sijoittunut Graciela Mendoza. Miehistä Maurilio Castillo sijoittui maratonilla seitsemänneksi. Stuttgartissa 1993 Carlos Mercenario oli paras meksikolainen 50 kilometrin kävelyn kahdeksannella sijallaan.
Göteborgissa 1995 Dionisio Ceron saavutti maratonjuoksussa hopeaa. Ateenassa 1997 Daniel García voitti 20 kilometrin kävelyssä kultaa ja Miguel Angel Rodríguez oli 50 kilometrillä pronssilla. Sevillassa 1999 García sai pronssia, kuten myös 400 metrin juoksija Alejandro Cárdenas. Edmontonissa 2001 Edgar Hernández käveli 50 kilometrillä pronssille, ja samanvärisellä mitalilla palkittiin Meksikon ensimmäinen naispuolinen MM-mitalisti, 400 metrin juoksija Ana Guevara. Kaksi vuotta myöhemmin Pariisissa Guevara voitti kultaa ja oli maansa ainoa mitalisti. Vielä Helsingissä 2005 hän sai pronssia ja sijoittui Osakassa 2007 neljänneksi. Osakassa Meksiko jäi ilman mitaleja, kun miehistäkin Eder Sánchez jäi 20 kilometrin kävelyssä neljänneksi. Guevaran ankkuroima naisten viestijoukkue sijoittui 4 × 400 metrillä kahdeksanneksi. Berliinissä 2009 Eder Sánchez saavutti 20 kilometrin kävelyssä lopulta hopeaa ja Jesús Sánchez sijoittui samassa lajissa seitsemänneksi kun alkuperäinen voittaja Valeri Bortšin hylättiin dopingin vuoksi vuonna 2016. Daegussa 2011 ei yksikään meksikolaisurheilija sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon.
Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Luis Rivera saavutti miesten pituushypyssä pronssia ja Madaí Pérez sijoittui naisten maratonilla seitsemänneksi. Pekingissä 2015 viisihenkisen meksikolaisjoukkueen paras saavutus oli Alejandra Ortegan yhdeksäs sija naisten 20 kilometrin kävelyssä. Lontoossa 2017 Maria Guadalupe González sai hopeaa 20 kilometrin kävelyssä ja Edgar Rivera sijoittui korkeushypyssä neljänneksi. Dohassa 2019 yksikään meksikolaisurheilija ei sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon. Eugenessa 2022 Meksikon paras sijoitus oli Alegna Gonzálezin seitsemäs sija 20 kilometrin kävelyssä.
Suomen Lontoon-suurlähetystö
pienoiskuva|Suurlähetystörakennus kuvattuna vuonna 2012 Suomen Lontoon-suurlähetystö on Suomen pääedustusto, joka sijaitsee Lontoon Westminsterin kaupunkipiirissä Belgravian kaupunginosassa osoitteessa 38 Chesham Place.
Suurlähettiläänä on toiminut syyskuusta 2019 alkaen Jukka Siukosaari.
Bergenin tuomiokirkko
thumb|Bergenin tuomiokirkko.
Bergenin tuomiokirkko on kirkkorakennus norjalaisessa Bergenin kaupungissa, Hordalandin läänissä. Kirkko on muodoltaan pitkäkirkko, ja se on pyhitetty Pyhälle Olaville. Rakennus valmistunut vuonna 1150. Kirkko toimi välillä fransiskaanien luostarikirkkona. Kirkko paloi vuonna 1248. Nykyisen ulkoasunsa se on saanut vuosien 1880-1883 muutostöissä, joiden arkkitehteina toimivat Christie & Blix. Kirkossa on 1000 istumapaikkaa.
Jennie Kim
Jennie Kim (, s. 16. tammikuuta 1996, Soul, Korean tasavalta) on eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä. Hän kuuluu tyttöbändiin Blackpink.
Hän oli harjoittelijana noin kuusi vuotta ennen debyyttiä, joka on eniten yhtyeen jäsenistä.
Leirikutoja
Leirikutoja (Ploceus castaneiceps) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Leirikutojaa tavataan Keniassa ja Tansaniassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Severstal
Historia
Vuonna 2004 Severstal osti konkurssikypsän Rouge Industries -metalliyhtiön, ja seuraavana vuonna ostoslistalle tuli 70 prosentin osuus italialaisesta terästuottajasta Lucchinista.
Vuonna 2006 Mittal Steel teki ostotarjouksen luxemburgilaisesta metalliyhtiöstä Arcelorista. Myös Severstal teki tarjouksen ja sai siihen Arcelorin johdon tuen. Odotusten vastaisesti yhtiökokouksen osakkaat päätyivätkin Mittal Steelin tarjouksen kannalle. Syynä Severstalin tarjouksen hylkäämiseen olivat yhtiön läheiset suhteen Venäjän poliittiseen johtoon.
Valentí Massana
Valentí Massana Gràcia (s. 5. heinäkuuta 1970 Viladecans, Espanja) on espanjalainen entinen kävelijä, jonka matkana olivat sekä 20 kilometriä että 50 kilometriä.
Massana on 20 kilometrin maailmanmestari vuodelta 1993 ja olympiapronssimitalisti 1996 vuoden Atlantan olympialaisista. Lisäksi hän on saavuttanut hopeaa vuoden 1995 Göteborgin MM-kilpailuiden 20 kilometrillä ja EM-pronssia vuonna 1994 Helsingissä. Aktiiviuransa aikana Valentí Massana oli aktiiviuransa aikana 168 senttimetriä pitkä ja painoi 51 kilogrammaa.
Devonikauden joukkotuho
Devonikauden joukkotuho oli joukkosukupuutto, joka tapahtui devonikauden lopulla 365 miljoonaa vuotta sitten. Kaikista meressä ja maalla eläneistä lajeista katosi 75 prosenttia.
Devonikauden joukkotuho aiheutui erään arvion mukaan siitä, kun puut ja kukkakasvit muuttivat kiven ja soran ravinteikkaaksi maaperäksi, joka valui meriin ja rehevöitti ne. Sen seurauksena levät lisääntyivät ennennäkemättömästi ja käyttivät laajoilta alueilta kaiken hapen. Tämä johti niiden lajien tuhoutumiseen, jotka eivät sopeutuneet vähähappiseen meriveteen.
Shantaram Naik
Shantaram Naik (12. huhtikuuta 1946 Cuncolim – 9. kesäkuuta 2018 Margao ) oli intialainen kongressipuolueen poliitikko. Hän toimi parlamentaarikkona Lok Sabhassa 1984–1989 ja kaksi kautta Goan edustajana Rajya Sabhassa 2005–2011 ja 2011–2017. Hän toimi myös puolueensa Goan yksikön puheenjohtajana alle vuoden, hän erosi tehtävästään 2018 Rahul Gandhin kannustettua nuorempia johtajia ottamaan paikkansa puolueessa. Toimiessaan Lok Sabhassa hän teki aloitteen, jonka myötä Goasta tuli osavaltio vuonna 1987. Hän oli myös merkittävä konkanin kielen edistäjä.
Naik aiheutti kohua vuonna 2009 puhumalla Rajya Sabhassa tavalla, jota pidettiin raiskauksen uhreja syyllistävänä. Hän myös vastusti Goalle haitallisena pitämäänsä israelilaista ja venäläistä turismia ja kaupankäyntiä. Hänen mukaansa vähäpukeiset turistit turmelivat goalaisten mieliä.
Inger Andersen
Nuoruus ja opiskelu
Inger Andersen syntyi vuonna 1958 Jerupin kylässä. Hän sai Pohjois-Lontoon yliopistosta vuonna 1981 alemman korkeakoulututkinnon kehitystaloustieteestä ja politiikasta, ja seuraavana vuonna hän valmistui maisteriksi Lontoon yliopistosta.
Kansalaisjärjestöistä Maailmanpankkiin
Andersen johti vuosina 1982–1986 Sudanissa kansalaisjärjestöjen rahoittamia projekteja, joiden tavoitteena oli auttaa maata toipumaan kuivuudesta. Andersen aloitti vuonna 1987 uransa Yhdistyneissä kansakunnissa, kun hän ryhtyi YK:n Sudanin–Sahelin toimiston projektipäälliköksi. Hän johti erilaisia projekteja Djiboutissa, Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa, Sudanissa ja Tansaniassa. Hän työskenteli erityisesti kuivuuteen ja aavikoitumiseen liittyneissä tehtävissä.
Andersen oli vuosina 1992–1999 YK:n kehitysohjelman UNDP:n Maailman ympäristörahaston Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan aluekoordinaattori. Hän siirtyi vuonna 1999 Maailmanpankkiin, missä hänen työnsä keskittyi veteen, ympäristöön ja kestävään kehitykseen. Andersenin ensimmäinen tehtävä Maailmanpankissa oli vuosina 1999–2001 UNDP:n kanssa toteutettu kansainvälisten vesien yhteistyöprojekti, jossa hän keskittyi Niilin vesistöön.
Andersen toimi vuosina 2001–2002 Maailmanpankissa Länsi- ja Keski-Afrikan vesivarojen asiantuntijana ja vuosina 2002–2004 Länsi- ja Keski-Afrikan vesihuollon, sanitaation, vesivarojen ja kaupunkisuunnittelun osastopäällikkönä.
Andersenin ura Maailmanpankissa kesti 15 vuotta. Vuosina 2010–2011 hän oli Kansainvälisen maataloustutkimuksen neuvonantajaryhmän CGIAR:n johtaja ja Maailmanpankin kestävän kehityksen varajohtaja ja vuosina 2011–2015 Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan osaston varajohtaja. CGIAR:ssä Andersenin valvoi Maailmanpankin työtä, kuten kestävän ympäristön toteuttamista ja ruokaturvan kehittämistä, kehittyvissä valtioissa. Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan osaston varajohtajana hän puolestaan oli vastuussa Maailmanpankin lainastrategiasta.
Luononsuojelujärjestöjen johdossa
Andersen nimitettiin tammikuussa 2015 Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) pääjohtajaksi. Andersen on kaudellaan modernisoinut IUCN:ää ja lisännyt muun muassa työsä alkuperäiskansojen järjestöjen kanssa. Andersen valittiin helmikuussa 2019 myös YK:n ympäristöohjelman pääjohtajaksi.
Tuntematon sotilas (radiokuunnelma)
Tuntematon sotilas on vuosina 1966–1967 esitetty radiokuunnelmasarja Väinö Linnan samannimisen romaanin pohjalta. Näyttelijä Saulo Haarlan ohjaama kuunnelmasarja on kaiken kaikkiaan 19-osainen ja 16 tuntia pitkä. Sen sovituksesta vastasi Haarlan itsensä lisäksi Eila Kallio. Tehostevastaava oli Timo Rostela.
Kuunnelmasarja seurasi kirjan tekstiä uskollisemmin kuin 1955 valmistunut Edvin Laineen tekemä Tuntematon sotilas -elokuva. Elokuvan näyttelijöistä kuunnelmassa olivat mukana Matti Ranin, Sakari Halonen, Taneli Rinne, Pentti Irjala ja Kalevi Kahra, mutta eri rooleissa. Erityisesti sotamies Korpelan ja lotta Kotilaisen kohtaaminen sekä everstiluutnantti Karjulan sekoaminen aiheuttivat närkästystä aikalaiskriitikoissa.
Yle julkaisi kuunnelman vuonna 2010 kymmenen CD-levyn kokoisena äänitteenä. Kuunnelma on myös ollut joulukuusta 2017 alkaen rajattoman ajan kuunneltavissa Yle Areenassa.
Jaksoluettelo
Kuunnelman kaikki jaksot on nimetty hahmoilta otetuilla lainauksilla lukuun ottamatta viimeistä, joka on lainaus kertojalta.
Punarintatilapia
Punarintatilapia (Tilapia rendalli) on afrikkalaista alkuperää oleva kirjoahventen heimon kalalaji.
Ulkonäkö ja koko
Punarintatilapia voi kasvaa 45 cm pitkäksi ja painaa 2,5 kiloa. Se on pohjaväriltään oliivinvihreä ja siinä on mustia pystyraitoja.
Levinneisyys
Punarintatilapia elää luonnonvaraisena Senegal- ja Nigerjoissa, Kongosta Keniaan ulottuvalla alueella sekä eteläisessä Afrikassa. Sitä on istutettu muuallekin sekä ruokakalaksi että tuhoamaan haitallisia vesikasveja. Istutetut kalat ovat aiheuttaneet ongelmia monin paikoin.
Ravinto ja käyttäytyminen
Punarintatilapia on pääosin kasvissyöjä, ja sen hampaat ovat kehittyneet soveltuviksi kasvien haukkaamiseen ja repimiseen. Vesikasvien ja levän lisäksi se syö selkärangattomia ja joskus pieniä kalojakin. Kutupari raivaa poikasilleen matalaan veteen kasvillisuuden sekaan pesän, jonka halkaisija on 50–120 cm. Poikaset pysyvät pesässä kunnes niiden pituus on noin 15 mm.
Parikkalan kotiseutumuseo
Parikkalan kotiseutumuseo on Parikkalassa sijaitseva kotiseutumuseo.
Hauta Ollin mökki
Hauta-Olli oli haudankaivaja ja arkuntekijä, Olli Kosonen, joka asui mökissä perheineen 1800-luvun lopulla. Mökki on ollut kotiseutumuseona vuodesta 1988.
Perusnäyttely uusittiin kesäkuussa 1999. Nyt nähtävänä olevan näyttelyn on tarkoitus valottaa parikkalalaista elämää aina 1800-luvun loppupuolelta toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan asti. Eteisessä ja eteisestä erotetussa pikkuhuoneessa on esillä talonpoikaisia työkaluja ja esineitä, joita tarvittiin monissa maaseudun ulkotöissä. Tuvassa on pyritty tavoittelemaan 1930 – luvun henkeä; miltä maaseudun asunnon ja elämisen keskus, tupa, olisi voinut näyttää.
Richard Dansky
Richard Dansky on yhdysvaltalainen roolipeli- ja tietokonepelisuunnittelija ja kirjailija.