cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uriah Heep
Uusi aikakausi
Epämuodikkaaksi käymässä olleeseen heavy rockiin assosioitu Uriah Heep oli kuitenkin pakotettu hakemaan uusia tuulia, kun sekä disko että punk vaikuttivat voimakkaasti 1970-luvun loppupuolen musiikkiteollisuuteen. John Lawtonin Uriah Heep -aikana (1976–1979) eritoten Ken Hensleyn sävellykset muuttuivat varsinaisesta heavystä ja progesta enemmän suoraviivaisemman rockin, AOR:n ja popin suuntaan. Yhtyeen suosio nousi tänä aikakautena huippuunsa Keski-Euroopassa, mutta Britteinsaarilla ja Yhdysvalloissa levymyynti ei kohonnut enää 1970-luvun alkupuolen ja puolen välin menestyslevyjen tasolle. Lawtonin aikana yhtye sai paljon uusia faneja, mutta menetti myös vanhoja, joille Uriah Heepin musiikissa tapahtuneet muutokset olivat liikaa.
Ensimmäinen Lawtonin kanssa julkaistu studioalbumi Firefly (1977) esitteli musiikillisesti uudistuneen Uriah Heepin, sillä se oli yhtyeen aiempaa tuotantoa kevyempi ja popmaisempi. Firefly sai positiivista palautetta kriitikoilta ja Uriah Heepin tulevaisuus näytti High and Mightyn kaupallisen flopin ja Byronin potkujen jälkeen positiiviselta. Seuraavalla kahdella studioalbumilla, Innocent Victim (1977) ja Fallen Angel (1978), musiikki eteni yhä kaupallisempaan ja kevyempään suuntaan. Innocent Victimiltä julkaistu, yhtyeen suurimmaksi hitiksi manner-Euroopassa 1978 kohonnut "Free Me" jakoi mielipiteitä myös yhtyeen sisällä. Etenkään Lawton ei halunnut Uriah Heepin jatkavan AOR -tyylisen musiikin tekoa, toisin kuin Hensley, joka pääasiassa vastasi sävellystyöstä.
Musiikilliset erimielisyydet johtivat Lawtonin aikakauden loppumiseen 1979. Myös rumpali vaihtui, kun Lee Kerslake erosi lähteäkseen mukaan Ozzy Osbournen soolouran maailmanmaineen pohjustaneille ensimmäisille soololevyille ja kiertueille. Kerslake ei ollut hyväksynyt Hensleyn kasvanutta musiikillista valtaa yhtyeessä, joka näkyi sävellystyön lisäksi myös albumien tuotannossa. Hensley toimi Gerry Bronin rinnalla toisena tuottajana Uriah Heepin kahdella viimeisimmällä levyllä.
Ken Hensleyn ero oli useita miehistönvaihdoksia kokeneelle Uriah Heepille merkittävin henkilömuutos, mitä yhtyeelle oli sen kymmenvuotisen uran aikana tapahtunut. Uriah Heep oli saavuttanut kansainvälisen menestyksensä Ken Hensleyn kirjoittamilla kappaleilla, mutta Hensleyn dominanssi peilautui yhtyeen kemioihin myös negatiivisesti. Hensleyn tilalle hankittiin kanadalainen Greg Dechert ja uusi kokoonpano jatkoi kiertuetta, joka loppui kuitenkin melko nopeasti syksyllä 1980. Sloman erosi yhtyeestä siirtyen soolouralle. Mick Box ja Trevor Bolder pyysivät David Byronia takaisin ilman tähän turhautunutta Hensleytä jatkavaan Uriah Heepiin huonoin tuloksin; Byron kieltäytyi, koska oli juuri perustanut The Byron Band -yhtyeen. Trevor Bolder siirtyi Wishbone Ashiin ja se näytti merkitsevän Uriah Heepin yli kymmenvuotisen uran loppua. Mitään virallista tiedotetta yhtyeen hajoamisesta ei kuitenkaan koskaan tullut.
Uriah Heepin kautta maailmanmaineeseen nousseen David Byronin kohtalona oli epäonnistua sekä alkoholismista parantumisessaan että soolourallaan. Hän teki muun muassa ex-Wings rumpali Geoff Brittonin ja ex-Humble Pie -kitaristi Clem Clempsonin kanssa rockin uudeksi superyhtyeeksi mainostetun Rough Diamond -yhtyeensä samannimisen albumin heti Uriah Heepistä potkut saatuaan vuonna 1977, Baby Faced Killer -sooloalbumin 1978 ja The Byron Bandin-yhtyeen kanssa levytetyn On the Rocks -albumin vuonna 1981 ilman sanottavampaa kaupallista menestystä. David Byron kuoli 38-vuotiaana vuonna 1985. Kuolemaan johtanut sydänkohtaus oli seurausta pitkään jatkuneesta alkoholin väärinkäytöstä. David Byronin lahjoihin uskottiin loppuun saakka. Hänen soolouraansa viimeisistä elvytyksistä vuodelta 1984 muistoiksi jääneissä, 2008 julkaistuissa nauhoituksissa hänen äänensä oli edelleen huippukunnossa. David Byronin kuolema oli šokki muun muassa Ken Hensleylle. Hän erosi uutisen kuultuaan Blackfoot -yhtyeestä ja vetäytyi muusikon uraltaan vuosiksi. Hensleyn ajan Uriah Heep -reunionista on haaveiltu 1980-luvulta lähtien, vaikka Hensley kommentoi jo 1985 ja lukuisia kertoja myöhemminkin, ettei sitä ilman David Byronia ja Gary Thainia voida koskaan toteuttaa. Kuolemaansa asti Ken Hensley levytti ja esiintyi sooloartistina aktiivisesti omalla urallaan, joskin Heepiä pienemmällä skaalalla ja vaihtelevilla kokoonpanoilla.
1980-luvun uudet tuulet
Uriah Heepin hajoaminen ei ollut lopullinen, vaan yhtye teki paluun musiikkimaailmaan vuonna 1982. Mick Box, joka oli käytännössä yhtyeen ainoa jäsen, oli suostutellut Lee Kerslaken takaisin yhtyeeseen ja alkoi rakentaa uutta Uriah Heepiä heidän ympärilleen. Samalla Boxista muodostui yhtyeen sisäinen johtohahmo. Basistiksi tuli Bob Daisley, joka oli aiemmin soittanut muun muassa Rainbow'ssa. Uusi kosketinsoittaja oli The Heavy Metal Kids ja Lion- yhtyeissä soittanut John Sinclair. Laulaja saatiin Trapezen Peter Goalbystä, jonka Ken Hensley olisi halunnut laulajaksi muutamaa vuotta aiemmin John Slomanin sijasta.
Abominog -albumin myötä Uriah Heep siirtyi aivan uuteen vaiheeseen. Levy oli onnistunut comeback-levy sisältäen hitin. "That's The Way That It Is" -kappaleesta tehdyn videon myötä Uriah Heep sai näkyvyyttä muun muassa Music Televisionilla ja esiintyi jälleen suurilla areenoilla. Nykyään useat musiikkikriitikot ovat alkaneet arvostaa Abominog -levyä yhtenä 1980-luvun parhaista hard rock -julkaisuista.
Peter Goalbyn aikana yhtye teki kolme studioalbumia. Equator-albumin (1985) äänimaailma kärsi huonosta miksauksesta; tarkoituksena oli alun perin luoda Uriah Heepille kaupallisempi soundi. Tämä levy oli viimeinen, jossa Goalby lauloi; Abominogin ja Equatorin välissä oli julkaistu Head First -albumi vuonna 1983. Se menestyi kohtalaisesti, vaikkei yltänyt aivan Abominogin myyntilukuihin. Head First -levynjulkaisukiertueen aikana tapahtui soittajavaihdos, kun Bob Daisley jätti Uriah Heepin ja siirtyi Ozzy Osbournen yhtyeeseen. Daisleyn tilalle palasi Trevor Bolder, joka oli yhtyeessä yhtämittaisesti siitä asti aina kuolemaansa vuonna 2013.
Goalbyn kohtaloksi koituivat ääniongelmat, joiden takia hän lähti yhtyeestä loppuvuodesta 1985. Pian tämän jälkeen erosi myös John Sinclair. Hänet korvasi muun muassa Grand Prix ja Sweet -yhtyeissä musisoinut Phil Lanzon. Uusi laulaja oli Steff Fontaine, jonka ura yhtyeessä oli lyhyt. Hänet erotettiin noin kahden kuukauden kuluttua epäluotettavuuden takia. Fontainen korvasi entinen Praying Mantis ja Stratus -laulaja Bernie Shaw. Hän täydensi kokoonpanon, joka pysyi samana yli 20 vuotta vuoteen 2007 asti. Kokoonpano on Uriah Heepin historian pitkäikäisin.
Uudistuneen ryhmän ensimmäiseksi kohokohdaksi nousivat 1987 järjestetyt Moskovan konsertit. Yhtye oli ensimmäinen länsimaalainen rockyhtye, joka soitti Neuvostoliitossa. Se avasi samalla tien muille länsimaisille yhtyeille. Uriah Heepin Moskovan konsertit olivat menestyksiä, ja yhtye soitti kymmenenä iltana yli 180 000 kuulijalle. Uriah Heep oli vierailunsa ajan hyvin näkyvästi esillä Neuvostoliiton tiedotusvälineissä, ja syntynyttä innostusta voi verrata jopa 1960-luvun beatlemaniaan. Yhtye julkaisi konserteista kootun livelevyn 1988, joka sai nimen Live in Moscow.
Nykyinen, vakiintunut Uriah Heep
thumb|right|Kitaristi [[Mick Box ja solisti Bernie Shaw vuonna 2016. Box on Uriah Heepin ainoa jäsen, joka on ollut mukana alusta asti. Shaw liittyi yhtyeeseen vuonna 1986.]] Vuonna 1989 ilmestyi uuden kokoonpanon ensimmäinen studiolevy, Raging Silence, joka jatkoi tyylillisesti 1980-luvun edeltäjiensä linjaa. Yhtye alkoi tuolloin kärsiä levy-yhtiöön liittyneistä ongelmista, jotka muutaman seuraavan vuoden aikana vaikuttivat paljon sen näkyvyyteen. Levyjen mainonta oli heikkoa. Different World (1991) jouduttiin levy-yhtiön takia äänittämään hyvin nopeasti, vaikka kappaleita ei juuri oltu ehditty tehdä studioon mennessä. Tuottajana toimi basisti Bolder. Yhtyeen omasta mielestä levy on kokoonpanon heikoin ja Mick Box on myöntänyt albumilla olleen joitain suoranaisia täytekappaleita. Different Worldista lähtien yhtyeen sävellystöistä ovat vastanneet lähes yksinomaan Trevor Bolder, Phil Lanzon ja Mick Box.
Levy-yhtiön aiheuttamista ongelmista huolimatta yhtye jatkoi tiivistä konsertointia ympäri maailmaa. Tämän välivaiheen jälkeen Mick Box otti kokonaan johtoonsa Heepin finanssi-ja talousasiat, kuten sopimukset ja levynjulkaisut. Vuonna 1995 ilmestyi Sea of Light, joka esitteli musiikillisesti uudistuneen yhtyeen. Kyseisellä albumilla yhtye palasi progressiiviseempaan ilmaisuun. Kannet teki kolmannen kerran englantilainen Roger Dean. Vuonna 1998 julkaistu Sonic Origami jatkoi edeltäjänsä aikaisempaa progressiivisempaa linjaa verrattuna 1980-luvun tuotantoon. Uriah Heep on 1990–2000-luvuilla julkaissut lisäksi useita livealbumeita ja DVD -julkaisuja. Yhtyeen suosio Euroopassa on säilynyt hyvänä sen perinteisillä kannatusalueilla, etenkin Pohjoismaissa, Keski- ja Itä-Euroopassa.
Vuonna 2009 yhtyeen perustamisesta oli kulunut neljäkymmentä vuotta ja sen kunniaksi Uriah Heep julkaisi lokakuussa albumin Celebration. Kyseessä on erikoisjulkaisu, joka sisältää uusia studioversioita yhtyeen vanhoista klassikoista sekä kaksi täysin uutta kappaletta. Lisäksi albumin Deluxe -painos sisältää DVD:n, joka on kuvattu konsertissa vuoden 2009 Sweden Rock Festivalilla. Vuoden 2011 huhtikuussa julkaistiin studioalbumi Into the Wild, jota myytiin Suomessa parhaimmillaan virallisen listan sijalle 31 oikeuttava määrä. Samalla se oli ensimmäinen Suomen listalle noussut Uriah Heepin studioalbumi yli kolmeen vuosikymmeneen.
Yhtyeen pitkäaikainen basisti Trevor Bolder kuoli haimasyöpään 21. toukokuuta 2013. Hänet oli jo maaliskuussa 2013 korvannut Dave Rimmer.
Uriah Heepin järjestyksessään 24. studioalbumi Outsider julkaistiin kesäkuussa 2014.
15. lokakuuta 2015 Uriah Heep esiintyi yhdessä kahden klassiseen kokoonpanoon kuuluneen jäsenen (Ken Hensley ja Lee Kerslake) kanssa kahden tunnin konsertissa paikassa Crocus City Hall, Moskovassa, Venäjällä. Kerslake kuoli syyskuussa 2020 ja Hensley kaksi kuukautta myöhemmin marraskuussa.
Uriah Heepin 25. studioalbumi Living the Dream julkaistiin 14. syyskuuta 2018. Sitä seuraava Chaos & Colour ilmestyy 27. tammikuuta 2023.
Merkitys
thumb|upright|Kitaristi [[Mick Box vuonna 1977.]] Uriah Heepiä pidetään yhtenä progressiivisen rockin ja hard rockin tärkeimmistä vaikuttajista. Kun puhutaan heavy rockin merkittävimmistä alullepanijoista, on tavallista, että mainitaan joko kolme tai neljä yhtyettä. Kun puhutaan kolmesta, mainitaan yleensä Led Zeppelin, Black Sabbath, Deep Purple ja kun neljästä, lisätään joukkoon Uriah Heep. Yhtye on helppo nimetä yhdeksi rocksitkeyden maailmanmestareista. Vaikka Uriah Heep on kokenut yli 30 jäsenvaihdosta, se on ainoana heavy rockin alkuaikojen suurnimistä toiminut yhtäjaksoisesti yli 40 vuotta. Uriah Heep jatkaa yhä levyttämistä ja konsertointia ympäri maailmaa.
Uriah Heepillä on ollut vaikutuksensa heavy rock -yhtyeiden musiikin, soundin, fantasiapainotteisen rocklyriikan, toimintatapojen ja imagon synnyssä ja kehityksessä. Yhtyeen alkuperäinen vokalisti David Byron (1947-1985) edusti teatraalisuuksineen, falsetteineen, vibraattoineen ja yleisönhallintakykyineen 1970-luvun frontmanien arkkityyppiä. Alkuperäinen kosketinsoittaja Ken Hensley loi soundin, jota amerikkalaisen W.A.S.P.-yhtyeen johtaja Blackie Lawless on kuvannut "heavy rockin sääntökirjaksi". Yhtyeessä ainoana alkuperäisjäsenenä jatkava Mick Box on yksi maailman tunnetuimmista wahwah-efektiä soitossaan hyödyntävistä kitaristeista. Pitkään rumpuja Uriah Heepissä soittanut Lee Kerslake loi maailmanmaineen myös Ozzy Osbournen ensimmäisen sooloyhtyeen riveissä. Basistit Gary Thain (1948-75), John Wetton (Heepin ohella m. Asia, Roxy Music ja UK), Trevor Bolder (Heepin ohella mm. David Bowien Spiders From Mars ja Bob Daisley (Heepin ohella mm. Black Sabbath, Ozzy Osbourne, Rainbow ja Gary Moore) kuuluvat kaikki rockmaailman arvostetuimpiin.
Uriah Heepin vaikutteita omassa musiikissaan ja kaupallisessa toiminnassaan ovat huomioineet lukemattomat muusikot, joista muutamat ovat menestyneet selvästi Uriah Heepiä paremmin kaupallisesti. Heepillä on ollut vaikutuksensa mm. brittiläisen Queen-yhtyeen lauluharmoniapainotteiseen soundiin ja yhdysvaltalaisen Kiss-yhtyeen nousuun maailmanmaineeseen. Kiss mm. lämmitteli yhdellä ensimmäisistä kiertueistaan Uriah Heepiä (tilanne toistui päinvastaisessa esiintymisjärjestyksessä kun Kiss oli lyönyt läpi) ja löysi idean läpimurtoalbuminsa Alive!:n kokoamiseen pari vuotta aiemmin ilmestyneestä Uriah Heep Live -albumista.
Markkinoinnilla ja kaupallisuudella on oma osuutensa Uriah Heepin merkityksessä ja arvostuksessa. 1970-luvulla Uriah Heepin levy-yhtiö Bronze Records, jota johti yhtyeen menestyneimmät albumit tuottanut Gerry Bron, markkinoi yhtyettä tuoan ajan mittapuulla suhteellisen aggressiivisesti, mikä ajoittain tuotti uskottavuusongelmia. Kaupallisen menestyksen ajoittumisella on myös oma osuutensa Uriah Heepin arvostuksessa. Esimerkiksi Suomessa Uriah Heep saavutti suosionsa huipun jo 1971-1972, kun Look at Yourself, Demons and Wizards ja The Magician’s Birthday -albumit olivat listaykkösinä yhteensä 21 viikkoa ja yhtye tähditti Ruisrockia pääesiintyjänä 1972 (uudelleen 1978). Britanniassa piikki tapahtui vasta 1975 (jolloin Return to Fantasy saavutti albumilistan sijan 7), selvästi muita merkittävimpiä 1970-luvun heavy-yhtyeitä myöhemmin. Suomessa ja Yhdysvalloissa, jossa Uriah Heep menestyi esimerkiksi Britannian ykkösbändi Sladea paremmin 1972–74, listasijoitukset alkoivat 1975 jo pudota.
Joka tapauksessa Uriah Heep kuuluu heavy rockin kehittäjiin ajan muiden suurnimien, Deep Purplen, Led Zeppelinin ja Black Sabbathin rinnalla, vaikka sen levymyynti on ollut edellä mainittuja yhtyeitä vähäisempää. Yhtyeen kappaleista Easy Livin', July Morning ja Gypsy tunnetaan yleisesti heavy rockin klassikkoina ja Lady In Black 1970-luvun popklassikkona.
Uriah Heepin albumeja on myyty maailmanlaajuisesti yli 40 miljoonaa kappaletta. Eri albumien merkitystä on vaikeaa arvottaa; useimmin Heep-klassikoksi nostetaan studioalbumeista yhtyeen kansainvälisen läpimurron varmistanut Demons and Wizards (1972) ja livealbumeista Uriah Heep Live (1973). 1975 ilmestynyt Return to Fantasy nosti Uriah Heepin kotimaansa top teniin. 1980-luvulla Uriah Heepin uudistivat ja nostivat takaisin listoille albumit Abominog (1982) ja sen edeltäjä Conquest (1980). 1990-luvulla Sea of Light (1995) keräsi eniten kiitosta faneilta ja uudella vuosituhannella Uriah Heep teki paluun progressiivisen heavy rockin juurille albumilla Wake the Sleeper (2008). Oman mainintansa ansaitsee myös sittemmin klassikoksi kohonnut debyyttialbumi Very 'eavy... very 'umble, jonka Rolling Stone -lehden kriitikko Melissa Mills lyttäsi vuonna 1970 myös klassikoksi myöhemmin kohonneella kommentilla "if this group makes it, I'll have to commit suicide".
Corpus Christi College
Corpus Christi College on useamman oppilaitoksen nimi:
Paletti (pelikone)
Paletti on Veikkauksen rahapeliautomaatti, jonka pelejä ovat Hedelmä-cocktail, Ässäkisa, Spinni, Numero-keno, Kortti-keno, Kulta-Jaska, Potti di Mare sekä Pohjantähti. Pelipanokset ovat 20, 40, 60 ja 80 senttiä sekä 1 euro.
Jizan (kaupunki)
Jizan (myös Qīzān, aiemmin Al-Tihameh) on Saudi-Arabian Jizanin provinssin pääkaupunki ja satama Punaisenmeren rannalla Farasanin saaria vastapäätä.
Kaupungin väkiluku on kehittynyt Saudi-Arabian väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 56 565 (1992), 100 694 (2004) ja 127 743 (2010).
Kaupungin arkkitehtuurissa on Ottomaanien ja Jemenin vaikutteita. Vuoden 1934 Taifin sopimuksessa kaupunki todettiin kuuluvaksi Saudi-Arabiaan, mutta Jemen on 1960-luvulta lähtien vaatinut sitä itselleen.
Italia (1922–1945)
Fasistien valtaannousu
Fasistinen aikakausi alkoi Fasci Italiani di Combattimento -järjestön pohjalta 7. marraskuuta 1921 perustetun Kansallisen fasistipuolueen (Partito Nazionale Fascista, PNF) vallankaappauksella. 20 000 puolueen jäsentä marssi 28. lokakuuta 1922 Roomaan ja sai kuningas Viktor Emanuel III:n suostumaan Benito Mussolinin nimittämiseen pääministeriksi. Aluksi PNF oli yhteistyössä myös muiden puolueiden kanssa sosialistista puoluetta lukuun ottamatta, johon suhtauduttiin jyrkän kielteisesti. PNF:n puheenjohtaja Mussolini oli ollut ensimmäisen maailmansodan aikana sosiaalidemokraatti, mutta joutunut syrjään siksi, että oli kannattanut Italian liittymistä ensimmäiseen maailmansotaan, mikä oli ollut sosiaalidemokraattien rauhanaatteen vastaista.
Jizan (kaupunki)
Jizanin ympäristö on hallinnon kasteluhankkeiden seurauksena Saudi-Arabian tärkeimpiä viljelyalueita. Lisäksi Jizanin elinkeinoelämään kuuluvat kalastus, laivanrakennus ja suolakaivokset. Se on Tihaman rannikkotasangon tärkein kaupunki ja Azirin seudun tärkein vienti- ja merisatama (Jizanin satama). Keskeisiä viljatuotteita ovat venhä, riisi, kaura, hirssi ja durra. Kaupungista viedään ulkomaille durraa, seesamia, kuivattua kalaa, taatelia ja suolaa.
Italia (1922–1945)
Vallan vakiinnuttaminen
Vallan keskittäminen tapahtui vaalilain muutoksella. Valtiopäiväedustaja Giacomo Acerbon ehdottamalla Legge Acerbolla päätettiin, että puolue, joka sai 1/4 äänistä, sai 2/3 valtiopäiväpaikoista. Laki hyväksyttiin 18. marraskuuta 1923. PNF:n muiden samanhenkisten kanssa muodostama yhteistyövaaliliitto, La Lista Nazionale (”Kansallinen vaalilista”), sai 6. huhtikuuta 1924 61,3 prosenttia äänistä. Sosialistijohtaja Giacomo Matteotti murhattiin 10. kesäkuuta 1924. Mahdollisuus yksipuoluevaltaan muodostui.
Jizan (kaupunki)
Kaupungissa vallitsee aavikkoilmasto. Vuorokauden ylin lämpötila vaihtelee vuoden mittaan 31–38 °C:n välillä ja alin lämpötila 22–30 °C:n välillä. Viileintä on tammikuussa ja lämpimintä heinäkuussa. Vuosittainen sadanta on noin 130 millimetriä ja sadetta saadaan melko tasaisesti ympäri vuoden.
Italia (1922–1945)
Vallan vakiinnuttaminen
Vuonna 1925 Italiasta tehtiin yksipuoluevaltio. Muut kuin PNF tulivat kielletyiksi. Vuonna 1923 perustettu Fasistien suuri neuvosto (Gran Consiglio del Fascismo) koordinoi valtion politiikan 9. joulukuuta 1928 – 25. heinäkuuta 1943.
Talouspolitiikka
Fasistihallinto pyrki vakauttamaan maan taloutta ensimmäisen maailmansodan jälkeisestä tilanteesta. Fasistien kontrolloiman ammattiyhdistysliikkeen, hallituksen ja työnantajien välille pyrittiin muodostamaan neuvottelujärjestelmä, jotka estäisi työläisten lakkoilun.
Ulkopolitiikka
Ulkopolitiikassa johtoajatuksena oli Mare Nostrum, ”meidän meremme”. Tarkoituksena oli vahvistaa Italian kuningaskunnan asemaa kaikkialla Väli­merellä, mihin liittyi siirtomaiden hankkiminen Väli­meren rannoilta. Italia valloitti myös Etiopian keisarikunnan 1935–1936 huolimatta maan keisarin Haile Selassien yrityksistä saada Kansainliiton maat tueksi vastustamaan valtausta.
Toinen maailmansota
Italia kävi sotaa Afrikassa Isoa-Britanniaa vastaan, mutta koska se alkoi jäädä häviölle, joutuivat saksalaiset tulemaan Afrikakorps-nimisenä joukkona tueksi.
Vuonna 1941 Italia ryhtyi hyökkäämään Albanian kautta Kreikkaan, mutta tuli torjutuksi. Tämän vuoksi Saksa joutui hyökkäämään Jugoslaviaan ja Kreikkaan, mistä aiheutui operaatio Barbarossan myöhästyminen ainakin kahdella kuukaudella, mistä puolestaan seurasi se, että hyökkäys joutui osittain aikaisempaa ankarammin Neuvostoliiton talven olosuhteiden vaivaamaksi ja pysähtyi marras–joulukuussa Moskovan taisteluun.
Heinäkuun 1943 Sisilian maihinnoususta alkaen fasistinen Italia joutui uhanalaiseksi liittoutuneiden edetessä Etelä-Italiasta kohti pohjoista. Tämä johti Italian irrottautumiseen sodasta marsalkka Pietro Badoglion tekemän vallankaappauksen avulla. Italian kuningas antoi pidättää Mussolinin. Badoglion hallitus solmi aselevon liittoutuneiden kanssa 3. syyskuuta 1943 ja se julkistettiin viisi päivää myöhemmin.
Houston (artisti)
Houston (s. 26. lokakuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rap-artisti, joka on levyttänyt muun muassa 50 centin ja Eminemin kanssa. Houston on tehnyt kappaleen ”I Like That”.
Houston on julkaissut albumin nimeltä It's Already Written sekä singlet ”I Like That (feat. Chingy, Nate Dogg & I-20)” ja ”Ain't Nothing Wrong”.
Real Salt Lake
Real Salt Lake on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa Major League Soccer -liigassa. Seuran kotistadion on 20 000 -paikkainen Rio Tinto Stadium Utahin Sandyssä.
Real Salt Lake kuuluu MLS:n läntiseen konferenssiin. Seura pelasi ensimmäisen kautensa MLS:ssä vuonna 2005. MLS:n pudotuspeleihin se pääsi ensimmäisen kerran kaudella 2008, ja vuotta myöhemmin kaudella 2009 se saavutti liigan mestaruuden. Tuolloin se voitti MLS Cup -loppuottelussa Los Angeles Galaxyn.
Real Salt Laken pääkilpakumppani on Colorado Rapids. Seurat ovat pelanneet vuodesta 2005 lähtien Rocky Mountain Cupin voitosta. Palkinnon voittaa vuosittain se seura, joka kerää enemmän pisteitä keskinäisistä otteluista MLS:n runkosarjassa.
Seuran nimi Real (äännetään ) tulee espanjan kielestä ja tarkoittaa ”kuninkaallista”. Espanjassa näin nimettyjä seuroja on useita, tunnetuimpana Real Madrid, jonka kanssa Real Salt Lake on luonut yhteistyösuhteen.
Real Salt Laken merkittävin kannattajaryhmä on The Loyalists.
Moktar Ould Daddah
Moktar Ould Daddah (, 25. joulukuuta 1924 Boutilimit – 14. lokakuuta 2003 Pariisi ) oli Mauritanian ensimmäinen presidentti maan itsenäistyttyä vuonna 1960. Hänet syrjäytettiin sotilasvallankaappauksessa vuonna 1978.
Tausta
Ould Daddah syntyi vaikutusvaltaiseen islamilaiseen pappissukuun, jolla oli läheiset suhteet Ranskan siirtomaavaltaan. Hän kävi koraanikoulun ja ranskalais-arabialaisen koulun Boutilimitissa ja valmistui Saint-Louisin päällikköjen poikien koulusta vuonna 1940. Ould Daddah työskenteli siirtomaahallinnon tulkkina ja jatkoi toisen maailmansodan keskeyttämiä opintojaan Nizzassa ja Pariisissa, jossa hän meni naimisiin ranskattaren kanssa. Ould Daddah valmistui juristiksi vuonna 1955 ja työskenteli jonkin aikaa Dakarissa. Hän oli Mauritanian ensimmäinen juristi ja aikanaan yksi harvoista yliopistokoulutuksen saaneista.
Poliittinen ura
Ould Daddah liittyi 1950-luvun puolivälissä perinteisen eliitin ja siirtomaahallinnon tukemaan Union progressiste mauritanienne -puolueeseen. Vuonna 1957 hänet valittiin Mauritanian aluekokouksen edustajaksi ja hallituksen varapuheenjohtajaksi. Vuonna 1958 hän perusti uuden puolueen Parti de regroupment Mauritanien ja tuli sen johtajaksi. Vuonna 1959 hänestä tuli autonomisen Mauritanian islamilaisen tasavallan pääministeri ja sen itsenäistyttyä 28. marraskuuta 1960 maan valtionpäämies. Ould Daddah valittiin Mauritanian presidentiksi yleisillä vaaleilla 20. elokuuta 1961 ja uudelleen vuosina 1966, 1971 ja 1976.
Ould Daddah loi keskitetyn presidenttivaltaisen hallintojärjestelmän, jonka tukena toimi hänen johtamansa ainoa sallittu puolue, vuonna 1961 perustettu Parti du peuple mauritanien. Sen arabilaistamispolitiikka herätti vastarintaa maan eteläosan mustan afrikkalaisväestön keskuudessa, mutta levottomuudet tukahdutettiin tarvittaessa voimatoimin. Mauritanian talous ja infrastruktuuri kehittyivät nopeasti rauta- ja kuparivarojen hyödyntämisen ansiosta. Maatalous jäi liian vähälle huomiolle, ja vuosien 1968–1973 kuivuusjakso tuhosi puolet sen tuotannosta.
Ulkopolitiikassa Mauritanian suurin ongelma oli Marokko, joka tavoitteli sen aluetta ja esti suhteiden kehittämisen arabimaailmaan. Suhteet Marokkoon normalisoitiin vuonna 1970, ja vuonna 1973 Mauritania hyväksyttiin Arabiliiton jäseneksi. Kytköksistä Ranskaan pyrittiin vapautumaan ottamalla käyttöön oma valuutta ouguiya vuonna 1973 ja kansallistamalla kaivosyhtiö Miferma vuonna 1974. Mauritania osallistui myös Afrikan yhtenäisyysjärjestön toimintaan, ja Ould Daddah toimi sen puheenjohtajana.
Ould Daddahin johtaman Mauritanian tulevaisuus näytti lupaavalta, kunnes vuonna 1975 maa lähti Marokon kanssa jakamaan Espanjan hallitsemaa Länsi-Saharaa ja miehitti sen eteläosan. Länsisaharalaisen Polisario-liikkeen Mauritanian alueella käymä sissisota osoittautui tuhoisaksi maan taloudelle ja armeijalle, ja Ould Daddah menetti koti- ja ulkomaiset kannattajansa.
Syrjäyttämisen jälkeen
Moustapha Ould Mohamed Saleckin johtama armeija syrjäytti Ould Daddahin verettömässä vallankaappauksessa 10. heinäkuuta 1978. Maan kansalliskokous hajotettiin ja valtapuolue lakkautettiin. Vankina ollut Ould Daddah vapautettiin vuonna 1979, ja hän lähti maanpakoon Ranskaan. Hän osallistui aluksi oppositioryhmä Alliance pour une Mauritanie démocratiquen toimintaan, ja hänet tuomittiin Mauritaniassa poissaolevana elinkautiseen vankeuteen. Presidentti Maaouya Ould Sid'Ahmed Taya armahti hänet vuonna 1984, mutta hänen sallittiin palata Nouakchottiin vasta vuonna 2001.
Ould Daddahin muistelmateos La Mauritanie contre vents et marées ilmestyi pian hänen kuolemansa jälkeen vuonna 2003. Hänen veljensä Ahmed Ould Daddah on ollut yksi Mauritanian opposition johtajista.
The Don Killuminati: The 7 Day Theory
The Don Killuminati: The 7 Day Theory on viimeinen albumi, jonka Tupac Shakur ehti viimeistellä ennen kuolemaansa syyskuussa, 1996 ja samalla Tupac Shakurin ensimmäinen postuumisti julkaistu albumi. Albumi julkaistiin taiteilijanimellä Makaveli.
Albumin nimi The 7 Day Theory tulee albumin lyhyestä tekoajasta: rap-osuuksien kirjoittamiseen ja nauhoittamiseen kului kolme päivää ja albumi miksattiin neljässä päivässä. Albumi tehtiin julkaisukuntoon vain seitsemässä päivässä elokuussa 1996. Seitsemän päivän aikana Tupac sai valmiiksi 21 kappaletta, joista 12 kelpuutettiin lopulliselle albumille. Toisin kuin All Eyez on Me -albumilla, The 7 Day Theorylla ei vieraile tunnettuja tähtiartisteja. Rap-artisteista Outlawz-jäsenten lisäksi vain Bad Azz on mukana. Yksi levyn tunnetuimmista kappaleista, "Hail Mary", kirjoitettiin ja nauhoitettiin vain 30:ssä minuutissa.
Albumi julkaistiin noin kaksi kuukautta Shakurin kuoleman jälkeen 5. marraskuuta 1996 hänen haluamassaan muodossa. Albumi sijoittui heti julkaisunsa jälkeen listojen kärkeen myyden Yhdysvalloissa ensimmäisellä julkaisuviikollaan 664 000 kappaletta. Samalla Tupacista tuli ensimmäinen rap-artisti, joka on saanut kaksi albumia listaykköseksi saman vuoden aikana. Kokonaismyyntiluvut yltivät Yhdysvalloissa yli 4 miljoonaan kopioon vuonna 1999.
Salaliittoteoriat
Albumi on saanut jatkuvasti ilmoille salaliittoteorioita siitä, että Shakur olisi vielä elossa. Kansilehden sisällä lukee "Exit: 2Pac Enter: Makaveli", joka on saanut monet fanit luulemaan, että Tupac on poissa, mutta Makaveli on tullut hänen tilalleen. Tunnetuin harhaanjohtava luulo ilmenee ensimmäisestä kappaleesta "Intro/Bomb First (My Second Reply)". Ihan kappaleen alussa voi kuulla Tupacin sanovan "Shoulda shot me". Tämä on varmistettu audiotesteissä ja joidenkin Tha Outlawz jäsenten puolelta. Kuitenkin monta vuotta on luultu, että siinä sanottaisiin "Suge shot me". Sugella tarkoitetaan Suge Knightia, Death Row Recordsin omistajaa. Kappaleessa "hold ya head" taustalla ääni kuiskaa: "Can you see him? I see him" jonka jälkeen 2Pac mumisee "I'm alive".
Spinnaus
Eräs yleinen spinnauksen muoto on niin sanottu kirsikanpoiminta, jossa välitettävään viestiin valikoidaan vain sellaiset tosiasiat tai luvut, jotka tukevat vain toista näkökantaa. Spinnausta voi suorittaa myös niin sanotun kaksoispuheen avulla, jolloin käytetään kieltä, joka näyttää vihjaavan suoranaisen merkityksensä vastakohtaiseen merkitykseen. Viestijä voi myös paketoida tiedon tavalla, joka verhoaa tiedon todellisen merkityksen tai vaikutuksen – esimerkiksi huonon uutisen kanssa saatetaan julkaista aiheesta samanaikaisesti liuta myönteisiä uutisia siinä tarkoituksessa, että media tai yleisö saataisiin näkemään kyseisen asian hyvät puolet. Eräs spinnauksen taktiikka on julkaista kielteistä tietoa viikonloppuisin tai lomien aikaan, jolloin mediaa seurataan tavallista vähemmän.
Spinnausta toteuttavista henkilöistä käytetään joskus nimitystä spin doctor.
Epistola
Epistola on kristillisessä jumalanpalveluksessa, messussa ja sanajumalanpalveluksissa luettava Raamatun lukukappale. Nykyinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon jumalanpalvelusten kirja tuntee epistolatekstille nimen toinen lukukappale. Kullekin sunnuntaille ja pyhäpäivälle on evankeliumikirjassa lukukappaleet Vanhasta testamentista ja Uudesta testamentista. Uuden testamentin lukukappaleet ovat yleensä otteita joistain Uuden testamentin kirjeistä. Jotkin lukukappaleet ovat myös otteita Apostolien teoista tai Johanneksen ilmestyskirjasta. Viikon arkipäivinä käytetään lukukappaleina edellisen sunnuntain lukukappaleita. 300px|thumb|[[Ensimmäinen Pietarin kirje|Ensimmäisen Pietarin kirjeen alkua. Käsikirjoitus vuodelta 1407.]]
Uuden testamentin kirje
Uuden testamentin kirjeitä kutsutaan myös epistoloiksi. Tämä pohjautuu kreikan sanaan epistolee (kreik. ἐπιστολή), joka tarkoittaa suomeksi kirjettä. Epistolat ovat Uuden testamentin kirjoja, jotka ovat alkuaan olleet kirjeitä. Nämä kirjeet on kirjoitettu kirjeissä mainituille seurakunnille tai henkilöille ensimmäisellä vuosisadalla antamaan lisäopetusta uskoon liittyviin kysymyksiin sekä ohjeita ja neuvoja seurakunnan järjestelyistä ja käytännöistä. Niiden säilymistä on auttanut se, että ne on alun perinkin kirjoitettu kirjalliseen muotoon, toisin kuin esimerkiksi evankeliumit, jotka kulkivat aluksi suullisessa muodossa.
Useimmat Uudessa testamentissa olevista kirjeistä on nimetty apostoli Paavalin mukaan (Kirjeet roomalaisille, korinttilaisille, galatalaisille, efesolaisille, kolossalaisille, tessalonikalaisille, Timoteukselle, Titukselle ja Filemonille). Uuden testamentin kirjakokoelmaan kuuluu yhteensä 21 kirjettä.
Luettelo Uuden testamentin kirjeistä
Ellei kirjeen nimessä mainita kirjoittajaa, se on apostoli Paavalin kirjoittama tai sitä pidetään Paavalin kirjoittamana.
Epistolanpuoli
Epistolanpuoli on perinteinen nimitys kirkon alttarin tai kuorin eteläpuolelle, josta epistolatekstin lukeminen on tapahtunut. (Kirkkosalista, seurakunnasta katsoen oikealla).
Gal (yksikkö)
Gal tai galileo (tunnus Gal tai gal ) on Cgs-järjestelmän yksikkö putoamiskiihtyvyydelle. Sen määritelmä on 1 senttimetri sekunnissa potenssiin kaksi. Yksikkö on nimetty Galileo Galilein mukaan, joka teki ensimmäiset painovoimaan liittyvät mittaukset.
SI-yksiköissä: 1 Gal = 0,01 m/s².
Maan pinnalla havaittavassa painovoimassa olevat muutokset, jotka tyypillisesti aiheutuvat maan kuoren tiheyden muutoksista tai vuoristoista, ovat tyypillisesti kymmeniä tai satoja milligaleja (mGal).
Jakob Erbar
pienoiskuva|Jakob Erbarin suunnittelemia kirjaintyyppejä. Jakob Erbar (2. elokuuta 1878 Düsseldorf – 1. heinäkuuta 1935 Köln) oli saksalainen kirjainmuotoilija ja opettaja. Hän opiskeli suunnittelijaksi Düsseldorfissa ja kävi lisäksi typografian kursseja opettajinaan Fritz Helmut Ehmcke ja Anna Simons. Erbar työskenteli sen jälkeen kirjainmuotoilijana Dumont-Schaubergin kirjapainossa Kölnissä. Hän opetti vuonna 1908 Städtische Berufsschulessa ja vuosina 1919–1935 Kölner Werkschulessa.
Joni Pohjonen
Juniorivuodet Kokkolassa ja Äänekoskella
Pohjonen on Kokkolan NMKY:n kasvatti: hän aloitti koripallon harrastamisen kaudella 2005–2006. Pohjonen pelasi B-poikien valtakunnallista I-divisionaa kaudella 2012–2013 Äänekosken Huiman joukkueessa ja KoNMKY:ssä A-poikien I-divisioonaa kaudella 2016–2017, jolloin hän oli joukkueensa ylivoimainen kärkipelaaja 26,0 pisteen ja 17,4 levypallon ottelukeskiarvoilla, joilla hän voitti myös koko I-divisioonan piste- ja levypallotilastot. Jo syksyllä 2016 hän oli saanut yhteydenottoja miesten pääsarjajoukkueilta ja valmentajaltaan ehdotuksia yhdysvaltalaisista yliopistoista mutta keskittyi lukio-opintoihinsa Kokkolassa. Helmikuussa 2017 Pohjonen siirtyi pelaamaan miesten II-divisioonaa Huimaan, joka voitti divisioonalohkonsa kauden päätteeksi ja nousi valtakunnalliseen I-divisioona B:hen. Pohjonen jatkoi Huimassa kaudella 2017–2018 ollen joukkueen avausviisikon pelaaja ja toiseksi paras pisteidentekijä. Huima sijoittui runkosarjassa yhdeksänneksi ja putosi ensimmäisenä joukkueena pudotuspeleistä.
Tampereen Pyrintö
Kesällä 2018 Pohjonen sai opiskelupaikan Tampereelta ja siirtyi M1DA:ssa pelanneeseen Pyrintö Akatemiaan. Pohjonen oli kaudella 2018–2019 Pyrintö Akatemian parhaita pelaajia ja teki useita tupla-tuplia. Hänen korkeimmat lukemansa M1DA-debyyttikaudella olivat pisteissä 21 ja levypalloissa 19.
Hyvän M1DA-alkukauden siivittämänä Pohjonen nousi tammikuussa pelaamaan myös Pyrinnön loukkaantumisista kärsineeseen edustusjoukkueeseen. Avausottelussaan Korisliigassa 9. tammikuuta 2019 hän pelasi Korihaita vastaan kymmenisen minuuttia ja kirjautti kolme levypalloa sekä kaksi korisyöttöä. Seuraavassa ottelussa Katajaa vastaan Pohjonen teki ensimmäiset liigapisteensä.
Takaisin Huimaan
Pohjonen piti taukoa koripallosta kauden 2019–2020 ajan. Hän halusi kuitenkin vielä jatkaa koripallon pelaamista ja teki huhtikuussa 2020 yksivuotisen sopimuksen M1DB-joukkue Äänekosken Huiman kanssa.
Yksityiselämä
Pohjosella on sukulaisia Äänekosken seudulla, missä hänen isänsä harrasti koripalloa Huimassa. Pohjonen kirjoitti ylioppilaaksi Kokkolassa ja opiskeli Tampereella. Hän on kertonut viettävänsä vapaa-aikaansa ”metällä”.
Bryce Salvador
Bryce Chad Salvador (s. 11. helmikuuta 1976 Brandon, Manitoba, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänellä on brasilialaisia, afrikkalaisia ja ukrainalaisia sukujuuria.
Ura
Salvador pelasi ennen ammattilaisuraansa viisi kautta juniorisarja WHL:n Lethbridge Hurricanesissa. Keväällä 1997, viimeisen juniorikautensa päätteeksi, hän oli voittamassa WHL:n mestaruutta. Tampa Bay Lightning varasi Salvadorin kuudennella kierroksella numerolla 138 NHL:n varaustilaisuudessa 1994. Hän jäi kuitenkin ilman sopimusta Lightningin kanssa. Salvador aloitti ammattilaisuransa syksyllä 1997 St. Louis Bluesin silloisessa farmijoukkueessa Worcester IceCatsissä AHL:ssä. NHL:ssä hän aloitti kaudella 2000–2001.
Salvador edusti St. Louis Bluesia helmikuuhun 2008 asti, jolloin hänet kaupattiin New Jersey Devilsiin vaihdossa hyökkääjä Cam Jansseniin. Heinäkuun 1. päivänä 2008 hän allekirjoitti Devilsin kanssa jatkosopimuksen, joka kesti neljä vuotta ja oli arvoltaan 11,6 miljoonaa dollaria.
Urpo ja Turpo johtolangan jäljillä
Urpo ja Turpo johtolangan jäljillä on Liisa Helmisen ohjaama lasten pitkä animaatioelokuva vuodelta 2018. Se koostuu remasteroiduista 1990-luvun lyhytelokuvista.
Roberto Carlos (täsmennyssivu)
Roberto Carlos voi viitata:
Spittal an der Drau
Spittal an der Drau on Dravajoen laaksossa sijaitseva kaupunki Itävallassa Kärntenin osavaltiossa ja tämän suurimman piirin pääkaupunki. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2012 alussa 15 765.
Ensimmäinen kirjallinen maininta asutuksesta alueella on vuodelta 1191, kun Kärntenin Hermann I ja Otto II rakensivat sairaalan ja kirkon. Ensimmäinen tori perustettiin vuonna 1242 ja vuodesta 1457 kaupunkilaiset saivat oikeuden valita neuvostonsa. Kaupunkia koetteli tulipalo sekä vuonna 1522 että vuonna 1729. Spittal an der Drau sai kaupunginoikeudet vuonna 1930.
Spittal an der Draun kuuluisin nähtävyys on Schloss Porcia -linna, jota pidetään yhtenä Itävallan kauneimmista renessanssilinnoista. Kaupungissa on syntynyt myös tunnettu mäkihyppääjä Thomas Morgenstern.
Elokuvavuosi 1994
Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1994 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Katsotuimmat elokuvat
Nämä elokuvat olivat Suomen kymmenen katsotuinta vuonna 1994 :
Suomalaisen elokuvan heikko vuosi
Vuonna 1994 kotimaisen elokuvan osuus Suomen elokuvateattereiden katsojamäärissä laski kaikkien aikojen alhaisimpaan lukemaan, noin neljään prosenttiin. Vuoden katsotuimmat suomalaiselokuvat olivat Timo Koivusalon Pekko ja poika (runsaat 60 000 katsojaa) ja Hannu Seikkulan Uuno Turhapuron veli (noin 20 000 katsojaa), molemmat Spede-Tuotanto Oy:n tekemiä.
Suomalaiset teatteriensi-illat
Lähde:
Jizan
Jizan on provinssi Saudi-Arabian eteläkärjessä, Jemenin vastaisella rajalla. Sen pinta-ala on 11 671 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2017 arvion mukaan 1 636 600. Jizan on pinta-alaltaan Saudi-Arabian toiseksi pienin provinssi.
Jizan on pääkaupunkinsa Jizanin nimikko.
Miika
Miika on heprealaisperäinen miehen etunimi. Miikan nimipäivä on suomenkielisessä kalenterissa 29. syyskuuta. Profeetta Miika kirjoitti Vanhan testamentin pienen profeetallisen kirjan, Miikan kirjan. Nimi on juonnos heprean kielen sanasta Mikael, joka tarkoittaa: "Ken on kuin Jumala". Nimen muunnelmia ovat Mikko, Mika, Miko ja Miikka sekä naispuolinen vastine Mikaela.
Suomessa nimi Miika on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 9 084 miehelle. Nimi Miika on yleistynyt vasta 1960-luvulta alkaen oltuaan sitä ennen varsin harvinainen. Nimi Miika oli suosituimmillaan 1980- ja 1990-luvuilla.
Aristoksenos
Aristoksenos (, n. 370–290 eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen kouluun kuulunut filosofi. Hänen kirjoituksensa käsittelivät lähinnä henkilöhistorioita (mm. Pythagoras, Sokrates, Platon) ja musiikin teoriaa.
Aristoksenos syntyi Taraksessa Suur-Kreikassa nykyisen Italian eteläosassa. Häntä opetti ensin hänen isänsä Spintharos, Sokrateen oppilas, ja myöhemmin Lampros ja Ksenofilos, joilta hän oppi musiikin teoriaa. Lopulta hän opiskeli Aristoteleen alaisuudessa Ateenassa. Sanotaan, että hän oli syvästi harmissaan, kun Theofrastos valittiin Lykeionin koulun johtoon Aristoteleen kuoltua.
Hänen sanotaan kirjoittaneen 453 teosta Aristoteleen tyyliin. Ne käsittelivät filosofiaa, etiikkaa ja musiikin teoriaa. Hänen empiiriset pyrkimyksensä näkyvät hänen kehittämässään teoriassa, jonka mukaan sielun suhde ruumiseen on samanlainen kuin harmonian suhde soittimeen. Ei ole säilynyt todisteita siitä, millä menetelmällä hän johti tämän teorian.
Hänen mukaansa musikaalisen skaalan nuotit tulee arvioida korvalla, eikä niiden matemaattisilla suhteilla, niin kuin pythagoralaiset opettivat. Ainoa, mikä hänen tuotannostaan on säilynyt, on kolme kirjaa hänen teoksestaan Harmonian elementit, joka on keskeneräinen musikaalinen tutkielma. Grenfellin ja Huntin Oksyrhynkhoksesta löytämä papyrus (Oxyrhynchus Papyri vol. i., 1898) sisältää viisipalstaisen katkelman, tutkielman runomitasta, joka on todennäköisesti osa tätä Aristoksenoksen tutkielmaa.
Brasilian Grand Prix 1992
Brasilian Grand Prix 1992 oli Formula 1 -sarjan kauden kolmas osakilpailu, joka ajettiin 5. huhtikuuta 1992 Autódromo José Carlos Pace -radalla Brasilian São Paulossa. Kilpailussa Williams-talli otti jo kauden 3. paalupaikan ja kaksoisvoiton.
Paavo Einiö
thumb|right|Juontaja Paavo Einiö ja esiintyjä [[Paul Anka Helsingin Linnanmäellä elokuussa 1959. (Kuva Alvar Kolanen.)]] Paavo Juhani Einiö (13. huhtikuuta 1925 Helsinki – 17. heinäkuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen ekonomi, musiikkielämän vaikuttaja ja monitoimimies.
Vuonna 1953 Einiö perusti yhdessä Johan ”Mosse” Vikstedtin ja Herbert ”Häkä” Katzin kanssa levy-yhtiön Scandia-Musiikki, jonka levymerkki oli Scandia. Sen ensimmäisellä matriisinumerolla (ks 1) Olavi Virta ja Erik Lindströmin yhtye levytti Lindströmin säveltämän ja Sauvo Puhtilan sanoittaman slowfoxin Armi. Scandian ensimmäinen ja 1950-luvun suurin hitti oli Annikki Tähden levytys Muistatko Monrepos'n vuonna 1955. Tätä seurasivat Tähden Balladi Olavinlinnasta ja Brita Koivusen Suklaasydän. Koivusen kanssa Einiö meni naimisiin vuonna 1955. Vuonna 1960 Einiö otti käyttöön kultalevy-käsitteen Suomessa. Scandia myytiin Fazerille vuonna 1972. Einiö jatkoi Fazerilla vuoteen 1990.
Einiö alkoi 1950-luvulla järjestää kansainvälisten artistien jazz-konsertteja. Hänen Suomeen tuomiaan artisteja ovat muun muassa Dizzy Gillespie (mm. Dizzy Gillespie Sextet ja myöhemmin Dizzy Gillespie Quintet & John Coltrane Quintet), Ella Fitzgerald, Oscar Peterson, Stan Getz, Duke Ellington, Count Basie, Thelonious Monk, Miles Davis, Ornette Coleman, Sarah Vaughan ja Benny Goodman.
Televisiossa Paavo Einiö alkoi juontaa syyskuussa 1960 Nuorten tanssihetki -musiikkiohjelmaa. Seuraavana vuonna juontajaksi siirtyi hänen pikkuveljensä Antti Einiö. Vuonna 1966 hän järjesti Tom Hertellin kanssa Helsingin Kalastajatorpalla Suomen ensimmäisen discon (nimellä Discoteca, myöhemmin Disco).
Einiö valmistui ekonomiksi vuonna 1948.
Stadin Slangi ry. valitsi Einiön vuoden 2004 Stadin Kundiksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2004.
Aivan loppuun asti Einiö kirjoitti helsinkiläisiin kaupunkilehtiin laajoja muistelevia artikkeleita, joissa kertoi muun muassa maahan tuomiensa muusikkojen ja urheilutähtien vierailuista. Einiö kuoli Helsingissä 17. heinäkuuta 2006 sairastettuaan pitkään eturauhassyöpää.
Paavo Einiö ei ehtinyt nähdä valmiina Jammaten!-kirjaansa, joka ilmestyi lokakuun lopussa 2006. Kannet ja taittosuunnitelman hän ehti kuitenkin hyväksyä. Jammaten! perustuu osin Einiön Töölöläinen-lehteen kirjoittamiin pakinoihin, mutta mukana on myös paljon ennen julkaisematonta tekstiä.
The Razors Edge
The Razors Edge on hard rock -yhtye AC/DC:n kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1990. Se oli yhtyeelle menestys, hittisinglejä albumilta olivat muun muassa "Thunderstruck" ja "Moneytalks" - molemmat kappaleita, joista on sittemmin muodostunut vakionumeroita yhtyeen liveshow'ssa.
Albumi nousi toiseksi Billboardin Top 200 -listalla ja se on myynyt Yhdysvalloissa viisi miljoonaa kappaletta.
Anna-Karin Kammerling
Anna-Karin Kammerling (s. 19. lokakuuta 1980 Malmö) on ruotsalainen uimari. Kammerling asuu ja harjoittelee Sundsvallissa.
Kammerling on parantanut kahdesti 50 m perhosuinnin maailmanennätystä ja oli sen haltijana yhteensä viisi vuotta ajalla 2002-2007. Hän osallistui Ruotsin joukkueeseen vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä 4 × 100 m vapaauinnissa ja voitti olympiapronssia. Sprintteri Kammerling on menestynyt parhaiten lyhyiden ratojen kilpailussa.
Syyskuussa 2008 Kammerlingin ilmoitettiin lopettavan uransa.
Keltakylkikukastaja
Keltakylkikukastaja (Dicaeum aureolimbatum) on kotoperäinen indonesialainen varpuslintu.
Esiintyminen
Keltakylkikukastajat elävät Indonesiassa, nimialalaji aureolimbatum Sulawesilla ja lähisaarilla, alalaji laterale Sangihen saarella. Wallace kuvaili lajin holotyypin Sulawesin Minahassan vuoristosta. Lajin elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä.
Elinympäristö
Trooppiset ja subtroopiset kosteat metsät.
Wando (laulaja)
Wanderley Alves dos Reis, tunnetaan paremmin nimellä Wando (2. lokakuuta 1945 – 8. helmikuuta 2012), oli brasilialainen laulaja-lauluntekijä.
Hän aloitti uransa laulajana vuonna 1969, mutta menestyi vasta neljä vuotta myöhemmin. Hän sävelsi kappaleita muille artisteille, kuten Jair Rodriguesille ja Roberto Carlosille.
Wies
Wies on kunta Steiermarkin osavaltiossa Itävallassa. Se sijaitsee Deutschlandsbergin piirissä lähellä Slovenian vastaista rajaa. Kunnan pinta-ala on 76,5 neliökilometriä ja korkeus merenpinnasta 341 metriä.
Wiesissä oli vuoden 2019 arvion mukaan 4 380 asukasta. Ulkomaalaisten osuus väestöstä oli vuonna 2001 1,7 prosenttia.
Kunnassa on rautatieasema, josta Graz-Köflacher Eisenbahn-yhtiön lähijunat liikennöivät Deutschlandsbergin kautta Graziin.
Vatikaanin vankeus
thumb|Kirkkovaltio (Papal States) vuonna 1870. Punainen alue liitettiin Italian kuningaskuntaan 1860, loput (harmaa) vuonna 1870. Vatikaanin vankeus tarkoittaa paavinistuimen riitaa yhdistyneen Italian valtion kanssa vuosina 1870–1929. Vatikaanin vankeuden aikana paavit sulkeutuivat Vatikaanin huoneistoihinsa eivätkä poistuneet Vatikaanin alueelta. Vatikaanin vankeus alkoi paavi Pius IX:n aikana ja päättyi Pius XI:n solmimiin lateraanisopimuksiin Benito Mussolinin kanssa. Vatikaanin vankeuden aikaisia paaveja kutsutaan paikoin "Vatikaanin vangeiksi".
Paavin ja Italian valtion välinen kiista koski Kirkkovaltion liittämistä yhdistyneeseen Italiaan sotilaallisin toimenpitein. Aluksi Pius IX vaati kaikkia Kirkkovaltion alueita luovutettavaksi takaisin paavin hallintaan, mutta lateraanisopimuksessa Pius XI tyytyi vain Pietarinkirkkoon ja sen lähialueisiin.
Puoluejärjestelmä
Puoluejärjestelmä koostuu kaikista demokraattisen valtion hallitsemiseen osallistuvista puolueista. Puoluejärjestelmät eroavat muun muassa puolueiden määrän, valta- ja liittolaissuhteiden sekä ideologisen kirjon laajuuden mukaan.
Tyypit
Eräs paljon käytetty puoluejärjestelmien typologia on Giovanni Sartorin laatima. Siihen kuuluu seitsemän puoluejärjestelmää:
Klaus von Beyme jakaa maltilliset monipuoluejärjestelmät niihin, joissa on liittoumia ja niihin, joissa ei ole liittoumia, sekä polarisoituneet monipuoluejärjestelmät niihin, joissa joko on tai ei ole sellaista keskusta, joka pystyisi hallitsemaan.
Piirteet
Jokaista puoluejärjestelmää voidaan arvioida sen sirpaloitumisen, polarisoitumisen ja vakiintuneisuuden mukaan.
Puoluejärjestelmän sirpaloitumista mitataan puolueiden määrällä. Laskuissa voidaan joskus ottaa huomioon puolueiden kokoerot ja niiden vaikutusvalta. Eräs sirpaloitumista mittaava laskukaava on kaikkien puolueiden ääniosuuksien ja/tai parlamenttipaikkojen osuuksien neliöiden summan käänteisluku. Jos puoluekenttä on sirpaloitunut, maahan ei välttämättä ole helppoa saada vakaita hallituksia.
Puoluejärjestelmä on voimakkaasti polarisoitunut silloin, kun puolueiden ideologinen kirjo ääripäästä toiseen on leveä. Polarisoitunut puoluejärjestelmä on yleensä myös sirpaloitunut, mutta kaikki sirpaloituneet puoluejärjestelmät eivät ole polarisoituneita. Polarisoituneessa puoluejärjestelmässä puolueet voivat joko kilpailla keskustalaisten äänestäjien äänistä, tai ääripäiden äänistä, jolloin puoluejärjestelmä on yleensä epävakaa.
Vakiintuneessa puoluejärjestelmässä puolueet, niiden ideologiat, kannattajakunnat ja organisaatiot sekä puolueiden väliset suhteet ovat pysyviä, eivätkä puolueet ole riippuvaisia yksittäisistä johtajistaan, vaan niillä on selkeät puoluekoneistot ja rakenteet. Vakiintumattomassa puoluejärjestelmässä puolueita tulee ja menee, ja ne saattavat vaihtaa poliittisia kantojaan tiheään. Puoluejärjestelmän vakiintuneisuutta mitataan muun muassa vertailemalla puolueiden kannatusten vaihteluja peräkkäisten vaalien välillä.
Haurasloikko
Haurasloikko (Cystopteris fragilis) on pohjoisella pallonpuoliskolla laajalle levinnyt hento saniainen.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|Haurasloikko kuvattuna C. A. M. Lindmanin teoksessa Bilder ur Nordens Flora (1917–1926). Haurasloikon maavarsi on lyhyt ja väriltään musta. Lehdet kasvavat juurakosta harvahkoina kimppuina 5–25 cm korkeiksi. Ruoti on 1/3–2/3 lehtilavan pituudesta. Kapeanpuikea lapa on kaksi kertaa parilehdykkäinen. Lehdykät ovat kapeanpuikeita ja lyhytsuippuisia, pikkulehdykät ovat puikeita, hammaslaitaisia tai liuskaisia ja suippotyvisiä. Ainakin lehden tyvipuoliskossa pikkulehdykät ovat vuorottain. Lehtien alla sijaitsevat itiöpesäkeryhmät ovat pyöreitä. Suomessa haurasloikon itiöt kypsyvät heinä-elokuussa. Itiöpesäkkeiden kypsyessä niiden katesuomut varisevat pois.