cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Inkunaabeli
Historia
Kirjanpainajat toimivat enimmäkseen suurissa kaupungeissa, joissa oli paljon oppineita, papistoa, lakimiehiä, aatelistoa ja ammattimiehiä, joista asiakaskunta enimmäkseen koostui. Alkuvaiheessa painetut kirjat olivat enimmäkseen yleisiä latinankielisiä kirjoja, mutta kun kirjoista tuli ajan myötä halvempia, alettiin painaa myös kansankielisiä teoksia ja latinankielisten kirjojen kansankielisiä käännöksiä.
Tunnusmerkkejä
Varsinaista nimiösivua ei ole, vaan esimerkiksi painotiedot löytyvät tekstistä viimeiseltä sivulta. Näistä tiedoista käytetään termiä kolofoni. Kirjanpainajan ja painovuoden lisäksi kolofoni voi sisältää myös muita julkaisutietoja, kuten tietoja paperin laadusta, käytetyistä kirjaintyypeistä ja graafisesta suunnittelijasta.
Suuret alkukirjaimet pyrittiin vielä maalaamaan käsin, joten painettaessa niitä varten jätettiin tilaa. Tekstin ulkoasussa ja asettelussa pyrittiin mukailemaan käsin kirjoitetuissa kirjoissa noudatettuja perinteitä. Tunnusmerkit eivät esiinny usein yksittäisen kirjan kohdalla täsmällisinä.
Postinkunaabeli
Vuoden 1500 jälkeen painetuista kirjoista, joissa vielä on inkunaabelin ulkoiset tunnusmerkit, käytetään nimitystä postinkunaabeli. Postinkunaabeli ei ole käsitteenä yksiselitteinen, koska kirjojen painoasu muuttui vähitellen, eikä ajanjaksolle ole täsmällistä päättymisvuotta.
Tunnettuja inkunaabeleita
Ennen vuotta 1501 painettiin jo tuhansia eri kirjoja. Tunnettuja inkunaabeleita ovat Gutenbergin Raamattu vuodelta 1455 ja Hartmann Schedelin Liber Chronicarum vuodelta 1493. Tunnettuja inkunaabeleiden painajia olivat Anton Koberger, Albrecht Pfister, Günther Zainer, Johann Mentelin ja William Caxton.
Ainoa suomalainen inkunaabeli on Missale Aboense eli Turun messukirja, jonka painoi Suomen katolisen kirkon käyttöön Bartholomeus Ghotan Lyypekissä vuonna 1488.
Suurimmat inkunaabelikokoelmat löytyvät seuraavista kirjastoista:
Valonarkaa (kappale)
Valonarkaa on Annika Eklundin kappale sekä vuonna 2009 ilmestyneen Valonarkaa -albumin toinen single.
Ithaka (alueyksikkö)
Ithakan alueyksikkö on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Jooniansaarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Vathý. Alueyksikön pinta-ala on 117,8 neliökilometriä ja asukasluku 3 231 (vuonna 2011).
Alueyksikkö käsittää Ithakan ja Átokoksen saaret. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Kefalonián prefektuuri (Νομός Κεφαλληνίας, Nomós Kefallinías) lakkautettiin ja jaettiin kahteen alueyksikköön, Kefalonián alueyksikköön ja Ithakan alueyksikköön.
Kunnat
Alueyksikkö muodostuu yhdestä kunnasta:
Verkkolaskuosoite
Verkkolaskut välitetään pankkien tai verkkolaskuoperaattoreiden kautta, jotka yksilöi välittäjätunnus. Välittäjätunnus voi olla OVT-tunnus, BIC-osoite tai muu merkkijono.
Verkkolaskuosoitteen muodostaminen
OVT-muotoinen verkkolaskuosoite lienee yleisin. SFS 5748 -standardin mukainen OVT-tunnus rakentuu ISO6523-standardin mukaisesta Suomen verohallinnon tunnuksesta 0037, Y-tunnuksesta (8 merkkiä ilman väliviivaa) sekä vapaamuotoisesta 5 merkistä, jolla voidaan antaa organisaation alataso tai kustannuspaikka. Siten OVT-tunnuksen pituus on 12–17 merkkiä. OVT-tunnuksen rakenne on virallisesti määritelty mutta mikään taho ei varsinaisesti myönnä tunnuksia, vaan kukin organisaatio muodostaa omat tunnuksensa. Esimerkiksi yrityksen, jonka Y-tunnus on 1234567-8, OVT-tunnus on 003712345678.
IBAN muodostetaan suomalaisesta tilinumerosta lisäämällä alkuun maakoodi FI sekä kaksimerkkinen tarkiste. IBAN-muotoinen tilinumero on Suomessa pituudeltaan 18 merkkiä.
Lápithos
pienoiskuva|vasen|240px|Turkkilaisten hajottamaa Lápithoksen kreikkalaista hautausmaata. Lápithos sijaitsee Kyproksen pohjoisrannikolla noin 15 kilometriä länteen Kyrenian kaupungista. Kylä on ottanut nimensä samalla paikalla sijainneesta antiikin ajan Lapethoksen kaupungista.
Jiri Mäntysalo
Jiri Mäntysalo (s. 27. heinäkuuta 2000 Honkajoki) on suomalainen poliitikko, joka toimii Suomen Kommunistisen Puolueen varapuheenjohtajana. Hän on myös puolueen nuorisojärjestön Kommunistinuorten pääsihteeri. Marraskuusta 2019 maaliskuuhun 2022 hän oli Kommunistinuorten puheenjohtaja. Mäntysalo on ollut puolueen keskuskomitean jäsen kesäkuusta 2019 lähtien.
Mäntysalo oli ehdokkaana Satakunnan vaalipiirissä vuoden 2019 eduskuntavaaleissa sekä saman kevään europarlamenttivaaleissa. Mäntysalo oli myös ehdokkaana Vantaalla vuoden 2021 kuntavaaleissa, Vantaan ja Keravan vaalipiirissä vuoden 2022 aluevaaleissa sekä Uudenmaan vaalipiirissä vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Radovan Karadžić
Radovan Karadžić (, s. 19. kesäkuuta 1945) on serbialainen poliitikko ja Bosnian Serbitasavallan entinen presidentti. Koulutukseltaan hän on psykiatri, mutta on myös kirjoittanut ja julkaissut kirjoja ja runoja. Kiihkeän serbikansallismielinen Karadžić pyrki luomaan itsenäistyvään Bosniaan serbivaltion Serbian tuella vuosina 1992–1995 käyttämällä hyväksi armeijaa ja puolisotilaallisia järjestöjä, jotka ajoivat kodeistaan ja murhasivat muihin kansoihin kuuluvia. Karadžić menetti Slobodan Miloševićin virallisen tuen jo 1994, koska ei suostunut rauhaan.
Sodan jälkeen Karadžić pakoili vuosien ajan virkavaltaa, kunnes hänet vuonna 2008 pidätettiin Serbiassa. Vuonna 2016 Karadžić tuomittiin Haagin YK-tuomioistuimessa Bosnia-Hertsegovinan sisällissodassa suoritetuista sotarikoksista, mm. kansanmurhasta ja etnisistä puhdistuksista 40 vuoden vankeuteen. Vuonna 2019 YK:n valitustuomioistuin kovensi tuomion elinkautiseksi vankeudeksi.
Tausta
Radovan Karadžić syntyi vuonna 1945 montenegrolaiseen serbiperheeseen, ja hänen isänsä Vuko oli toisessa maailmansodassa tšetnikki. Karadžić alkoi opiskella lääketiedettä Sarajevossa 1960. Vanhempiensa mukana 15-vuotiaana maalta muuttanut Karadžić lienee tuntenut itsensä aliarvostetuksi Sarajevon kulttuuripiireissä. Karadžić osallistui vuoden 1967 nationalistiseen opiskelijamielenosoitukseen Sarajevossa, ja 1970-luvulla hän jatkoi opintojaan ulkomailla. Hän opiskeli esimerkiksi Yhdysvalloissa Columbian yliopistossa lääketiedettä ja runoutta, ja myöhemmin luki runojaan BBC:ssäkin.
Karadžić istui 1980-luvulla vankilassa valtion antamien psykiatrian tutkimus- ja maataloustukien väärinkäytöstä, ei poliittisista syistä niin kuin esimerkiksi hänen vastustajansa Alija Izetbegovic. Maatalouspetoksessa Karadžićin kumppanina oli kaivosyhtiö Energoinvestin johtaja Momčilo Krajišnik, joka myös syyllistyi rikoksiin Bosnian sodassa.
Bosnian sota
Slobodan Miloševićin kanssa ystävystynyt Radovan Karadžić perusti Demokraattisen Serbipuolueen (SDS) 1989. Kommunistisen Jugoslavian hajotessa 1991 hän oli Bosnian serbitasavallan päämies 1992–1996. Jyrkkää serbikansallismielistä linjaa ajanut Karadžić ei hyväksynyt Bosnia-Hertsegovinan itsenäistymistä, sillä se pirstoi serbien asuma-alueet eri valtioihin. Serbikansallismieliset katsoivat muslimien uhkaavan serbejä. Siksi Karadžić pyysi vuoden 1991 lopulla parlamentissa itsenäistymisen peruuttamista muslimeihin kohdistuvan kuolemaa ja kärsimystä tuottavan sodan uhalla.
Serbian kiihkokansallismieliset pyrkivät luomaan serbivaltion Bosniaan vaikka väkivalloin vapauttamalla ja puhdistamalla alueita muista kansoista. Tämä esiteltiin usein pyhänä taisteluna muun muassa islamia vastaan. Karadžić suunnitteli ja johti yhdessä Ratko Mladićin kanssa bosniakkeihin ja kroaatteihin kohdistuneet etniset puhdistukset ja Srebrenican kansanmurhan. Sodan aikana Karadžić pyöritti Bosniassa pulan keskellä tuottoisaa mustan pörssin kauppaa. Karadžić piti Jugoslavian presidenttinä toiminutta Slobodan Miloševićia petturina, sillä Milošević lopetti tuen Bosnian serbivähemmistölle nähtyään, ettei siitä ollut hänelle enää poliittista ja taloudellista hyötyä.
Pidätys
Karadžić oli vuosia etsintäkuulutettuna sotarikoksista, mutta hänen onnistui vältellä kiinnijäämistä paikallisten asukkaiden turvin. Serbian poliisi pidätti Karadžićin pitkän etsintäoperaation tuloksena 21. heinäkuuta 2008. Karadžić näytti pidätyshetkellä silmälaseissaan ja parrassaan aivan toiselta kuin Bosnian sodan aikana. Hän oli asunut Serbian pääkaupungissa Belgradissa väärennetyn henkilöllisyyden turvin käyttäen nimeä Dragan Dabić ja pitänyt yksityistä psykiatrian ja vaihtoehtolääketieteen vastaanottoa. Serbian sotarikossyyttäjä ilmoitti 22. heinäkuuta, että Karadžić luovutetaan Haagin Jugoslavia-tuomioistuimelle, jossa häntä vastaan on luettu syytteet sotarikoksista.
Oikeudenkäynti ja tuomio
Karadžić sanoi Haagissa muun muassa, että "serbien asia on oikeutettu ja pyhä". Hän myös kiisti Sarajevon saarron ja Srebrenican joukkomurhan ja väitti sotarikoksia muslimien tekemiksi lavastuksiksi. Karadžić sanoi, ettei kadu mitään, väitti pyrkineensä estämään sodan, ja että hänet pitäisi palkita hyvistä töistään. Karadžić myös sanoi vähentäneensä sodan uhrimäärää ja ettei hänellä suvaitsevaisena, lempeänä miehenä ollut mitään muslimeja ja kroaatteja vastaan.
YK:n tuomioistuimen syyttäjä syytti Karadžićia 11. heinäkuuta 2013 toistamiseen kansanmurhasta, rikoksista ihmisyyttä vastaan ja sotarikoksista koko Bosnia-Hertsegovinan alueella uusien todisteiden nojalla. Puolustus ja syytetty vaativat syytteiden peruuttamista. Karadžićille vaadittiin elinkautista. Karadžić sanoi oikeudessa olevansa muslimien ystävä. Hän kielsi kehottaneensa joukkojaan tappamaan Srebrenicassa, mutta pyysi silti anteeksi uhrien omaisilta. Karadzic sanoi, ettei tiennyt Srebrenican joukkomurhasta.
Karadžić tuomittiin 24. maaliskuuta 2016 Haagissa kansanmurhasta ja yhdeksästä muusta sotarikoksesta, muun muassa rikokseen ihmisyyttä vastaan. Hänet todettiin syylliseksi kymmeneen kohtaan niistä yhdestätoista, joista häntä syytettiin. Tuomio on 40 vuotta vankeutta. Karadžić valitti tuomiosta. YK-tuomioistuimen käsittelyssä tuomio koveni elinkautiseksi.
Once Sent from the Golden Hall
Once Sent from the Golden Hall on ruotsalaisen melodisen death metal -yhtye Amon Amarthin ensimmäinen täyspitkä albumi, joka julkaistiin vuonna 1998.
Marius Paré
Marius Paré (22. toukokuuta 1903 – 16. helmikuuta 2002) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. heinäkuuta 1927 ja nimitettiin Chicoutimin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aegaen titulaaripiispaksi 7. helmikuuta 1956. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maurice Roy, jota avustivat Georges Léon Pelletier ja Bruno Desrochers.
Paré sai 6. helmikuuta 1960 nimityksen Chicoutimin koadjuuttoripiispaksi, ja 18. helmikuuta 1961 hänestä tuli sen piispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 5. huhtikuuta 1979. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Tinie Tempah
Patrick Chukwuemeka Okogwu (s. 7. marraskuuta 1988 Lontoo), tunnetaan paremmin taiteilijanimillään Tinie Tempah ja Tinie, on englantilainen rap-artisti. Hänen debyyttialbuminsa Disc-Overy julkaistiin 1. lokakuuta 2010. Sen hiteiksi muodostuivat singlet "Pass Out" ja "Written In The Stars". Tinie Tempah vieraili myös ruotsalaisen houseyhtyeen Swedish House Mafian "Miami 2 Ibiza" -kappaleella, josta tuli suuri hitti.
Ura
Tinie Tempahin debyyttialbumi Disco-Overy julkaistiin 1. lokakuuta 2010. Se nousi Britannian UK Albums Chart -listan ykköspaikalle myyden 85 000 kappaletta ensimmäisellä viikolla julkaisustaan. Irlannin Irish Albums Chart -listalla sijoitus oli toinen ja Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla 27. sija. Albumi on myynyt Britanniassa myös tuplaplatinaa. Albumin ensimmäinen single "Pass Out" julkaistiin helmikuussa 2010. Se nousi Britannian UK Singles -listan ensimmäiselle sijalle.
BK Donetsk
BK Donetsk on ukrainalainen koripalloseura Donetskista.
Historia
Seura perustettiin vuonna 2006, koska Donetskin kaupungista puuttui ammattilaismainen koripallojoukkue. Donetsk aloitti kolmannelta sarjaportaalta, josta se nousi kahden kauden aikana superliigaan. Kaudella 2008–2009 seura pääsi EuroChallengn karsintoihin, joista se kuitenkin putosi. Kotimaassa Donetsk selviytyi heti ensimmäisellä pääsarjakaudellaan loppuotteluihin, jotka se hävisi lopulta Azovmaš Mariupolille. Ensimmäisen kerran seura voitti superliigan runkosarjan kaudella 2010–2011, jolloin Donetskin lopullinen sijoitus oli pudotuspelien toinen.
Vuosina 2010–2012 joukkueen päävalmentajana toimi serbialainen Saša Obradović.
Cacheun alue
Cacheun alue on Guinea-Bissaun länsiosassa sijaitseva hallinnollinen alue, jossa asui vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 199 674 ihmistä.
Cacheun aluetta rajaa pohjoisessa Senegal, idässä Guinea-Bissaun Oion alue ja etelässä Biombon alue sekä saariston Bolaman alue. Lännessä rajan muodostaa Atlantin valtameri, jonne sijoittuu samalla Guinea-Bissaun valtion meriraja. Alue jakautuu hallinnollisesti kuuteen osa-alueeseen eli sektoriin, jotka ovat Bigene, Bula, Cacheu, Caió, Canchungo ja São Domingos.
Alueen hallinnollinen keskus on Cacheun rannikkokaupunki, joka sijaitsee Cacheujoen alajuoksulla ja samalla meren äärellä. Sieltä on (satelliittikuvan perusteella) linnuntietä vajaa 80 kilometrin, maanteitse runsaan 95 kilometrin ja vesitse noin 145 kilometrin matka kaakossa sijaitsevaan pääkaupunki Bissauhun. Suurimmat etniset ryhmät ovat mandjakot (36,8 %), balantet (28,8 %), diolat (9,1 %) ja fulbet (5,0 %).
Suuren osan alavan Cacheun rannikkoalueesta muodostaa säännöllisesti vuorovesien alle peittyvä mangrovemetsikkö. Alueelle vuonna 2000 perustettu Cacheujoen mangrovemetsien luonnonpuisto (Parque Natural dos Terrafes do Rio Cacheue) edustaa hyvin ja pyrkii suojelemaan tätä arvokasta ympäristöä.
Berber
Maantiede
Berber sijaitsee Niilin varrella jonkin matkaa Atbarajoesta pohjoiseen.
Historia
Nimi Berber viittasi alun perin arabiaa puhuvan Mirafab-heimon alueeseen, joka ulottui Niilin viidenneltä katraktilta Atbarajoelle. Heimo hallitsi alueella omaa kuningaskuntaansa, jonka egyptiläiset valtasivat Muhammad Alin kaudella maaliskuussa 1821. Berberistä tuli egyptiläiskaudella oma samanniminen maakuntansa, jonka pääkaupunki oli al-Mikhayrif. Paikka hylättiin mahdistien vallattua sen vuonna 1884.
Alue jälleen vallattiin vuonna 1897 ja nykyinen Berber perustettiin hieman entisestä pääkaupungista pohjoiseen. Berber oli jonkin aikaa alueen hallinnollinen pääkaupunki, mutta pääkaupunki siirrettiin vuonna 1905 al-Damiriin. Sittemmin Berber jäi viereisen rautatieliikenteen solmukohdaksi kasvaneen Atbaran varjoon.
Väestö
Berberin asukasluku oli Sudanin vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 26 203.
Zanjeer (vuoden 2013 elokuva)
Zanjeer (kuvattiin samaan aikaan teluguksi nimellä Thoofan) on vuonna 2013 ilmestynyt Apoorva Lakhian ohjaama intialainen toimintaelokuva. Se on uudelleenfilmatisointi samannimisestä vuoden 1973 elokuvasta.
Kefaloniá (alueyksikkö)
Kefalonián alueyksikkö on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Jooniansaarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Argostóli. Alueyksikön pinta-ala on 781 neliökilometriä ja asukasluku 35 801 (vuonna 2011).
Alueyksikkö käsittää Kefalonián saaren. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Kefalonián prefektuuri (Νομός Κεφαλληνίας, Nomós Kefallinías) lakkautettiin ja jaettiin kahteen alueyksikköön, Kefalonián alueyksikköön ja Ithakan alueyksikköön.
Kunnat
Vuoden 2019 Kleisthenes I -suunnitelmasta lähtien alueyksikkö jakaantuu kolmeen kuntaan (väkiluvut perustuvat vuoden 2011 väestönlaskentaan, jolloin alueyksikkö muodostui yhdestä kunnasta, Kefaloniásta):
Livádia (Lárnaka)
pienoiskuva|vasen|230px|Livádian Pyhän Sabbaksen (Ágios Sávvas) kirkko. Livádia on Lárnakan esikaupunkialuetta ja sijaitsee noin viisi kilometriä pohjoiseen Lárnakan keskustasta.
Jacky Cheung
thumb|Jacky Cheung, 2018 Jacky Cheung Hok-Yau (s. 10. heinäkuuta 1961 Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen poplaulaja ja elokuvanäyttelijä. Hän aloitti uransa esittelemällä PolyGram:n Hunting-ohjelmassa vuonna 1984.
Lefkónoiko
Lefkónoiko on kylä ja kunta (Δήμος Λευκονοίκου, Dímos Lefkonoíkou) Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Koko kunnan väkiluku on ja varsinaisen Lefkónoikon kylän väkiluku  (2011).
pienoiskuva|vasen|230px|Lefkónoikon moskeija. Lefkónoikon kylä sijaitsee saaren koillisosassa linnuntietä noin 24 kilometriä luoteeseen Famagustan kaupungista.
Outi Sillanpää
Sillanpää voitti ensimmäiset SM-mitalinsa 1997, jolloin hän käveli Kalevan kisoissa toiseksi 10 kilometrillä ajalla 48.57 sekä voitti 20 kilometrin kävelyssä SM-hopeaa ajalla 1.47.47. Seuraavana vuonna hän voitti sisäratojen SM-kisoissa 3 000 metrin ratakävelyssä SM-hopeaa ja Oulun Kalevan kisoissa 10 kilometrillä SM-kultaa. Saman vuoden 20 kilometrin SM-kisoissa hän oli toinen ajalla 1.46.14. Vuonna 1999 Sillanpää voitti sisäratojen SM-kisoissa hopeaa 3 000 metrin ratakävelyssä ajalla 13.57,29. Hän voitti samana vuonna Suomen-mestaruudet sekä Kalevan kisojen 10 kilometrillä ajalla 48.47 että 20 kilometrillä ajalla 1.38.53. Seuraavana vuonna hän uusi sekä sisäratojen SM-hopeansa että 20 kilometrin SM-kultansa ja oli toinen Kalevan kisojen 10 kilometrillä.
Sillanpää sijoittui vuonna 2001 sekä sisäratojen SM-kisojen 3 000 metrillä että Kalevan kisojen 10 kilometrillä toiseksi. Saman vuoden 20 kilometrin SM-kisoissa hän voitti ajalla 1.38.37. Seuraavana vuonna hän voitti SM-kultaa sisäratojen SM-kisojen 3 000 metrillä, Kalevan kisojen 10 kilometrillä ajalla 48.10 ja 20 kilometrillä. Vuonna 2003 hän voitti SM-kultaa sekä sisäratojen 3 000 metrillä, Kalevan kisojen 10 kilometrillä että 20 kilometrillä. 2004 hän oli mestari Vaasan Kalevan kisojen 10 kilometrillä sekä 20 kilometrillä. Sillanpää voitti vuonna 2005 jälleen kolme Suomen-mestaruutta: sisäratojen 3 000 metrillä ajalla 13.13,92, 20 kilometrillä ajalla 1.37.34 sekä Porin Kalevan kisojen 10 kilometrillä. Hänet valittiin Suomen joukkueeseen Helsingin MM-kisoihin, joissa hän sijoittui 20 kilometrillä kolmanneksikymmenenneksiviidenneksi.
Sillanpää oli 2006 sisäratojen SM-kisoissa mestari ja 20 kilometrin SM-kisoissa toinen. Hän voitti SM-hopeaa samana vuonna myös Jyväskylän Kalevan kisoissa 10 kilometrillä. 2007 hän voitti sisäratojen SM-kultaa 3 000 metrin kävelyssä.
Ahmed II
Samoin kuin edellisillä hallituskausilla, käytännön valta pysyi suurvisiirien käsissä. Suleimanin merkittävin hallintotoimi oli Mustafa Köprülün nimittäminen suurvisiiriksi. Vain pari viikkoa Köprülün nimityksen jälkeen osmanit kokivat raskaan tappion Slankamenin taistelussa, ja joutuivat luopumaan Unkarista. Ahmedin nelivuotisella hallituskaudella tappio ja katastrofi seurasi toistaan. Hän kuoli huolten ja sairauksien murtamana neljä vuotta veljensä jälkeen.
Norman Tebbit
thumb|right|Norman Tebbit Norman Beresford Tebbit, Baron Tebbit, CH, PC (s. 29. maaliskuuta 1931) on brittiläinen konservatiivipoliitikko. Hän oli Margaret Thatcherin läheinen liittolainen ja työministeri 1981–1983, kauppa- ja teollisuusministeri 1983–1985, konservatiivipuolueen puheenjohtaja (Chairman) 1985–1987 ja Lancasterin kansleri 1985–1987.
Tebbit syntyi työväenluokkaiseen perheeseen ja työskenteli journalistina Financial Timesissa ennen asepalvelustaan 1949, jonka suoritti ilmavoimissa lentäen Meteor- ja Vampire-suihkuhävittäjiä. Asepalveluksen jälkeen hän meni British Overseas Airwaysin lentäjäksi 1953.
Vuonna 1970 hänet valittiin parlamenttiin Eppingistä ja vuonna 1974 Chingfordista. Parlamentin jäsen hän oli aina vuoteen 1992 asti. Vuonna 1972 hän äänesti EEC:hen liittymisen puolesta, mitä on saanut myöhemmin selitellä konservatiivitukijoilleen. Vuoden 1979 konservatiivien vaalivoiton jälkeen hänet nimitettiin hallitukseen alivaltiosihteeriksi kauppaministeriöön. Vuonna 1982 hallituksen uudelleenjärjestelyssä hänestä tuli työministeri. Tebbitin nimitys muutti suhtautumista ammattiliittoihin, joihin hän suhtautui vihamielisesti. Vuoden 1982 Employment Act vähensi ammattiliittojen valtaa.
Tebbit loukkaantui pahoin provisional-IRA:n pommi-iskussa Brightonin Grand Hoteliin konservatiivien puoluekokouksen aikana, ja hänen vaimonsa halvaantui. Vuonna 1986 Tebbit vastusti Yhdysvaltain pommituslentoa Libyaan, josta Thatcher ei ollut neuvotellut hallituksen kanssa. Samana vuonna hän hajotti konservatiivipuolueen nuorisojärjestön Federation of Conservative Studentsin libertaarisiiven saatua vallan siinä ja vaadittua Harold Macmillanin tuomitsemista sotarikollisena.
Tebbit jäi pois parlamentista vuoden 1992 vaaleissa huolehtiakseen vaimostaan. Hänelle myönnettiin elinikäinen aatelisarvo. Tebbit osallistuu edelleen aktiivisesti politiikkaan.
Sirpaleet (Eero Avenin albumi)
Sirpaleet on Eero Avenin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1978.
Niklas Persson
Sam Niklas Persson (s. 26. maaliskuuta 1979 Ösmo, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija ja maailmanmestari. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Persson osasi pelata myös keskellä. Persson pelasi urallaan Elitserienissä/SHL:ssä yhteensä 610 runkosarjaottelua tehopistein 97+167=264 ja keräten 388 jäähyminuuttia sekä 64 playoff-ottelua tehopistein 14+20=34 ja keräten 36 jäähyminuuttia. Hän toimi joukkueensa kapteenina sekä Leksands IF:ssä kaudella 2005–2006 että Linköping HC:ssä vuosina 2015–2018. Persson pelasi myös neljä kautta KHL:ssä ja kaksi kautta Sveitsissä. Hän kuului myös Ruotsin vuoden 2013 maailmanmestarijoukkueeseen. Persson toimii nykyään Linköpingin SHL-joukkueen varatoimitusjohtajana.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston Erik K. Pirin mukaan Persson oli pelityyliltään puolustavana hyökkääjänä, joka teki kuitenkin kohtalaisen hyvin myös pisteitä, rakensi peliä ja hallitsi kiekkoa. Hänen muihin vahvuuksiinsa kuului työteliäisyys ja johtajuus.
Seuraura
Vuonna 2001 Leksands IF putosi Allsvenskaniin. Hän teki kaudella 2001–2002 runkosarjassa 22 pistettä, mutta keväällä 2002 joukkuetta takaisin Elitserieniin nostamassa mukana ollut Persson kuului Leksandin parhaimmistoon jakamalla yhdeksällä osumallaan Kvalserienin maalipörssin voiton Timrå IK:n Markus Matthiassonin kanssa sekä tehotilaston voiton joukkuetoverinsa Thomas Forslundin kanssa lukemalla +13. Hänestä tuli kaudella 2002–2003 nousijajoukkueen kapteeni ja Persson teki läpimurtonsa Elitserienissä tekemällä runkosarjassa tehot 4+21=25, joilla hän sijoittui Leksandin sisäisessä pistepörssissä neljänneksi. Kaudella 2003–2004 Persson voitti tehoilla 14+19=33 joukkueen sisäisen pistepörssin, mutta Leksand kuitenkin putosi keväällä 2004 kuitenkin taas Allsvenskaniin.
Persson jatkoi Leksandissa HockeyAllsvenskan-pelejä kaudella 2004–2005. Hän oli tehoilla 15+23=38 joukkueen toiseksi paras pistemies työsulkuvahvistus Michael Ryderin jälkeen. Persson oli taas keväällä 2005 nostamassa joukkuetta Elitserieniin, jossa hän jatkoi kaudella 2005–2006. Leksandin visiitti jäi kuitenkin vain yhden kauden mittaiseksi joukkueen pudottua taas HockeyAllsvenskaniin keväällä 2006. Persson toimi Leksandin kapteenina kaikkiaan neljä kautta vuodet 2002–2006. Hän jatkoi kaudella 2006–2007 Elitserien-pelejään Linköping HC:ssä, jonne Persson siirtyi kaksivuotisella sopimuksella huhtikuussa 2006. Hän oli ensimmäisellä kaudellaan tehoilla 15+17=32 joukkueen toiseksi paras maalintekijä Tony Mårtenssonin jälkeen sekä neljänneksi paras pistemies. Kevään 2007 pudotuspeleissä Persson jakoi tehoilla 5+9=14 pistepörssin toisen sijan MODO Hockeyn Robert Dömen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa.
Eemeli Väyrynen
Juho Eemeli Väyrynen (11. tammikuuta 1910 Simo – 31. elokuuta 2011 Keminmaa) oli suomalainen maanviljelijä, maatalousteknikko, keksijä, ja poliitikko Paavo Väyrysen isä. Eemeli Väyrynen sai julkisuutta hankittuaan patentin keksimälleen perunanistutuskoneelle satavuotiaana. Lehdistötiedotteessaan Paavo Väyrynen kertoi isänsä olleen vielä kesäkuussa 2011 hyväkuntoinen. Ennen juhannusta hän oli kuitenkin kaatunut kotonaan ja loukannut päänsä. Syynä kaatumiseen oli todettu olleen pieni aivoinfarkti ja häntä oli hoidettu Kemin keskussairaalassa ja Keminmaan terveyskeskuksessa. Eemeli Väyrynen oli päässyt vielä kotiinsa, mutta tarvinnut jo jatkuvaa huolenpitoa. Toinen kaatuminen oli jouduttanut hänen poismenoaan. Paavo Väyrynen oli ehtinyt hyvästelemään isänsä viimeisenä iltana.
Niklas Persson
Seuraura
Myös keväällä 2008 Elitserien-hopeaa voittanut Persson teki saman vuoden huhtikuussa kaksivuotisen jatkosopimuksen Linköpingin kanssa. Hänestä tuli kaudella 2008–2009 joukkueen varakapteeni ja hän teki Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 21+21=42, joilla Persson sijoittui Linköpingin sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi, sisäisessä maalipörssissä toiseksi sekä Elitserienin maalipörssissä yhdeksänneksi Timrån Mika Pyörälän kanssa. Persson pelasi kauden aikana myös neljä ottelua Mestarien liigassa, jossa hän voitti tehoilla 1+5=6 Linköpingin sisäisen pistepörssin. Persson ei kuitenkaan pelannut toista sopimuskauttaan, kun hän teki huhtikuussa 2009 kaksivuotisen sopimuksen KHL-joukkue Neftehimik Nižnekamskin kanssa.
Eemeli Väyrynen
Eemeli Väyrysen isä, kruununmetsätorppari Juho Väyrynen osallistui politiikkaan Simon kunnanvaltuustossa sekä työväen ja pienviljelijäin vaalijärjestössä. Hänet erotettiin valtuustosta vuonna 1930.
Niklas Persson
Seuraura
Ensimmäinen kausi 2009–2010 KHL:ssä oli varsin tehokas, kun Persson voitti tehoilla 13+24=37 Neftehimik Nižnekamskin sisäisen pistepörssin sekä jakoi sisäisen tehotilaston voiton Andrei Ivanovin kanssa lukemalla +14. Hän teki heinäkuussa 2010 varaamattomana vuoden mittaisen NHL-sopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa. Harjoitusleirin päätteeksi joukkue pudotti Perssonin farmijoukkue Norfolk Admiralsiin, AHL:ään, mutta hän palasi ennen ensimmäistäkään runkosarjaottelua loppukaudeksi takaisin Neftehimikiin. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella TsSKA Moskovaan.
Unto the Locust
Unto the Locust on groove metal -yhtye Machine Headin seitsemäs levy, joka julkaistiin vuonna 2011.
Niklas Persson
Seuraura
Neljän KHL-vuoden jälkeen Persson siirtyi kaudeksi 2013–2014 kaksivuotisella sopimuksella Sveitsin National League A:n Rapperswil-Jona Lakersiin. Hän oli tehoilla 11+18=29 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Kaudella 2014–2015 Persson oli tehoilla 17+22=39 Rapperswilin toiseksi paras pistemies Mikael Johanssonin kanssa edellään vain kolmas ruotsalaispelaaja Nicklas Danielsson. Hän vahvisti myös HC Davosia Spengler Cupissa sekä vuonna 2013 että 2014. Tammikuussa 2015 Persson teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen Rapperswilin kanssa.
Persson ei pelannut Rapperswilissä enää uutta sopimuskauttaan, vaan palasi kaudeksi 2015–2016 kaksivuotisella sopimuksella Linköping HC:n riveihin. Hän nousi joukkueen kapteeniksi. Kaudella 2016–2017 Persson oli Mestarien liigassa tehoilla 2+6=8 Linköpingin paras syöttäjä Kristian Näkyvän kanssa ja toiseksi paras pistemies Broc Littlen jälkeen. Huhtikuussa 2017 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Maaliskuussa 2018 Persson ilmoitti lopettavansa pelaajauransa kauden 2017–2018 jälkeen. Hänet nimettiin kaudeksi 2018–2019 Linköpingin varatoimitusjohtajaksi.
Maajoukkueura
Persson pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1998 ja 1999 sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1997, jolloin hän voitti hopeaa.
Simpukka (täsmennyssivu)
Simpukat ovat suuri nilviäisluokka. Simpukka voi myös viitata johonkin seuraavista:
Tridacna squamosa
Tridacna squamosa on jättiläissimpukkalaji. Se elää luonnossa trooppisella Indopasifisella merialueella, ja sitä pidetään myös riutta-akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko
Tridacna squamosa kasvaa halkaisijaltaan korkeintaan 40 cm pitkäksi. Sillä on voimakkaasti poimullinen, suurten lehtimäisten suomujen peittämä kaksiosainen kuori. Kuoren välistä työntyy esille hyllyvä lihasmassa eli vaippa, jonka keskellä törröttää putkimainen suuosa. Vaippa on yleensä väreiltään ruskeansävyinen: tummanruskealla pohjalla on kullanruskeita tai kellertäviä aaltomaisia juovia. Myös sini- tai viherpilkkuisia yksilöitä esiintyy. Squamosa-lajin voi sekoittaa Tridacna maximaan; varmin lajituntomerkki ovat squamosan kuoren ulkopinnalla olevat suuret suomut. Kuoren saranapuolella on aukko, josta työntyy ulos lihaksikas jalka. Jalalla simpukka tarrautuu alla olevaan merenpohjaan.
Alkuperä
Tätä simpukkalajia tavataan Itä-Afrikasta Punaiseltamereltä Polynesiaan ulottuvalla alueella. Havaijin ympäristössä on istutettu kanta. Tridacna squamosa viihtyy hiekkapohjalla 15–20 metrin syvyydessä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Jättiläissimpukat ovat hermafrodiitteja: ne syntyvät koiraina, mutta osa toimii myöhemmin naaraana. Kun kutuaika tulee, ne laskevat veteen merkkiaineita, minkä jälkeen osa simpukoista laskee mätimunia, osa siittiöitä. Lisääntymisen laukaisee oikea kuunvaihe, vuorokaudenaika ja muiden simpukoiden laskemat merkkiaineet.
Vesiolot ja ravinto
Suuren osan simpukan tarvitsemasta ravinnosta tuottavat symbioottiset levät. Se hankkii ravintoa myös suodattamalla vedestä planktonia suuaukkonsa avulla. Akvaariossa lämpötilan tulisi olla 22–25 °C, suolapitoisuudesta kertovan ominaispainon 1,020–1,025 ja pH 8,1–8,4. Sopiva kalsiumin määrä on 400–480 mg/l ja karbonaattikovuus 7–12 dH. Myös strontiumin ja jodin saannista on huolehdittava.
Tridacna squamosa ja muut eliöt
Tridacna squamosa elää usein Acropora-kivikorallien joukossa. Sen kuoren suomujen suojissa elää pikkueläimiä, kuten rapuja ja toisia simpukoita.
Korfu (alueyksikkö)
Korfun alueyksikkö on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Jooniansaarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Korfu. Alueyksikön pinta-ala on 641,057 neliökilometriä ja asukasluku 104 371 (vuonna 2011).
Alueyksikkö käsittää Korfun eli Kérkyran saaren sekä Paxoí-saariryhmän. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Korfun prefektuurin (Νομός Κέρκυρας, Nomós Kérkyras).
Kunnat
Vuoden 2019 Kleisthenes I -suunnitelmasta lähtien alueyksikkö jakaantuu neljään kuntaan seuraavasti (väkiluvut perustuvat vuoden 2011 väestönlaskentaan, jolloin alueyksikkö muodostui kahdesta kunnasta, Korfu ja Paxoí):
AIP (geeni)
AIP on ihmisen geeni. Geeni tunnetaan myös nimillä XAP2 tai AHRA.
Mutaatioitumisen vaikutukset
Mikäli geeni mutatoituu ihmisen ollessa murrosiässä, se altistaa kantajan jättikasvuisuudelle ja akromegalialle. Geeni ei altista kantajaa suoraan vaan altistaa aivolisäkekasvainta kehittymään, jotka aiheuttavat edellä mainitut oireet.
Geenivirhe on löydetty 16% kaikista jättikasvuisuutta ja akromegaliaa sairastavista henkilöistä.
Sigrid Aminoff
Sigrid Aminoff o. s. Oxenstierna (1904–1994) oli ruotsalainen kreivitär ja taidemaalari joka asui Suomessa vuosina 1933–1952, ensin Pekkalan kartanossa Ruovedellä ja sitten vuodesta 1940 Wiikin talossa Someron Hirsjärvellä.
Aminoff opiskeli Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa ja teki pitkiä matkoja Afrikkaan, Italiaan ja Ranskaan. Hän maalasi impressionistisella tekniikalla maisemia, asetelmia ja muotokuvia. Aminoff kokeili myös pointillistista ja informalistista maalaustapaa. Viimeksi hän asui Tukholmassa jossa hänellä oli ateljee Djurgårdenissa sekä kesäpaikka Skånessa.
Janne Seppänen
Janne Seppänen (s. 1958) on Tampereen yliopiston professori, joka on erikoistunut visuaalisen journalismin, valokuvan ja mediayhteiskunnan tutkimiseen. Seppänen on työskennellyt aiemmin visuaalisen kulttuurin teorian professorina Taideteollisessa korkeakoulussa (nykyinen Aalto-yliopisto). Hän on Helsingin yliopiston visuaalisen viestinnän dosentti. Seppänen on myös toiminut vierailevana professorina ulkomailla yliopistoissa City University of London ja Open University, Milton Keynes, Yhdistynyt kuningaskunta.
Seppänen on suomalaisen visuaalisen kulttuurin tutkimuksen keskeisiä hahmoja ja kirjoittanut myös paljon käytetyt alan perusoppikirjat Katseen voima (8. painos 2012) ja Visuaalinen kulttuuri (2005).
Yhdessä professori Esa Väliverrosen kanssa hän on myös kirjoittanut mediayhteiskunnan problematiikkaan johdattavan teoksen Mediayhteiskunta (5. painos, 2017). Seppäsen lähtökohta tarkastella niin valokuvaa, visuaalista kulttuuria kuin koko mediayhteiskuntaa on yhteiskuntatieteellinen. Hän on myös kiinnostunut psykoanalyyttisten teorioiden soveltamisesta katseen ja katsomisen tutkimukseen.
Seppänen on vetänyt monia tutkimusprojekteja, joita ovat rahoittaneet niin yksityiset mediatalot kuin säätiöt, esimerkiksi Helsingin Sanomain Säätiö. Hän on johtanut kolmea Suomen Akatemian laajaa monitieteistä tutkimuskonsortiota, jotka kaikki sijoittuvat verkottuneen ja digitalisoituneen visuaalisen kulttuurin tutkimuksen alueella: Mieli, kuva, mielikuva (MIPI, 2013–2017), Digitaaliset kasvot (DIFA, 2016–2019) ja Valokuvan digitaaliset epistemologiat (PEPI, 2019–2021). Projekteissa on selvitetty muun muassa sitä, miten kuvallinen havainto syntyy ihmisen mielessä ja miten kysymys valokuvallisesta totuudesta muotoutuu paljon puhuttuna totuuden jälkeisenä aikana.
Ennen ryhtymistään tutkijaksi, Seppänen työskenteli lähes viidentoista vuoden ajan journalistina muun muassa Helsingin Sanomissa, Aamulehdessä ja Uudessa Suomessa.
Seppänen toimii myös Polemis Oy:n kautta viestinnän asiantuntijana ja kouluttajana niin julkishallinnon kuin yksityisen sektorin organisaatioille.
Erotic Diarrhea Fantasy
Erotic Diarrhea Fantasy on Torsofuckin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Goregiastic Records.
Vuonna 2014 American Line Productions julkaisi albumista uusintapainoksen, joka sisältää 11 nimeämätöntä livekappaletta yhtyeen "Live Mexico Tour 2008" -kiertueelta.
Kokoonpano
+
Brian London
Brian London (19. kesäkuuta 1934 – 23. kesäkuuta 2021 ) oli englantilainen raskaansarjan nyrkkeilijä. Hän oli Britannian- ja Kansainyhteisön-mestari vuosina 1958–1960. Hän otteli kahdesti maailmanmestarin tittelistä: vuonna 1959 Floyd Pattersonia ja vuonna 1966 Muhammad Alia vastaan.
Norberto Téllez
Norberto Téllez Santana (s. 22. tammikuuta 1972 Rodas) on kuubalainen entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pika- ja keskimatkojen juoksussa. Hän oli mukana maansa hopeaa voittaneessa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa Barcelonan olympialaisissa 1992. Téllez voitti hopeaa myös 800 metriltä vuoden 1997 MM-kisoissa. Hän sijoittui 800 metrillä neljänneksi Atlantan olympialaisissa 1996 ja Sevillan MM-kisoissa 1999.
Järvelänjärvi
Järvelänjärvi on Ilolanjoen yläosan valuma-alueeseen, kuuluva järvi, jonka pinta-ala on 0,151 km2, järvellä on rantaviivaa 1,53 km. Se sijaitsee Kankkilantien ja Myrskylän Järvelän länsipuolella.
Llangybin rautatieasema (Gwynedd)
Llangybin rautatieasema oli rautatieasema lähellä Llangybin kylää Gwyneddissä, Walesissa. Se sijaitsi Carnarvonshire Railwayn varrella.
Norberto Téllez
Téllez voitti yhteensä kymmenen maansa mestaruutta vuosina 1994–2001. Mestaruuksista kuusi tuli 400 metriltä ja neljä 800 metriltä. Hän pitää hallussaan 800 metrin juoksun Kuuban-ennätystä ajallaan 1.42,85.
Llangybin rautatieasema (Gwynedd)
Historia
Caernarvonin ja Afon Wenin välinen Carnarvonshire Railway avattiin liikenteelle vuonna 1867. Llangybin aseman sijainti oli syrjäinen, eikä asemaa avattukaan vielä samaan aikaan muun radan kanssa. Aseman paikalla oli tasoristeys, jossa radalla kulkevat junat alkoivat maaliskuusta 1869 lähtien pysähtyä poimimaan kyytiin markkinoille menossa olleita matkustajia.
Norberto Téllez
Ennätykset
Lähde: IAAF
Llangybin rautatieasema (Gwynedd)
Historia
Varsinainen asema avattiin joulukuussa 1869. Liikenne asemalla oli aluksi vähäistä: lokakuun 1870 aikataulukirjan mukaan Llangybissä pysähtyi junia vain tiistaisin, mutta tammikuuhun 1872 mennessä liikenteestä oli tullut jo päivittäistä. Näihin aikoihin asemalle rakennettiin kivinen yksikerroksinen asemarakennus, jossa oli lipunmyyntitoimisto ja rahtikonttori. Se sijaitsi tasoristeyksen pohjois- ja radan länsipuolella, ja puurakenteinen asemalaituri taas sijaitsi asemarakennuksen pohjoispuolella. Radan itäpuolelle rakennettiin työntekijöiden asunnoiksi kaksi mökkiä. Aseman yhteydessä oli myös sivuraide, joka tosin purettiin vuonna 1938.
Linjalla kulki junia Bangorista Caernarvonin kautta Afon Weniin, ja osa junista jatkoi vielä Afon Wenistä eteenpäin. Joulukuussa 1895 Llangybin asemalla pysähtyi maanantaista lauantaihin viisi junaa kumpaankin suuntaan. Maanantaisin asemalla pysähtyi yksi lisävuoro molempiin suuntiin, ja sunnuntaisin liikennöitiin yksi juna kumpaankin suuntaan.
Llangybiin rakennettiin vuonna 1915 toinen raide, jotta vastakkaisiin suuntiin kulkevat junat pääsivät ohittamaan toisensa asemalla. Uudelle raiteelle rakennettiin myös laituri, ja vanhalle laiturille lisättiin puinen naisten odotushuone. Laiturien eteläpäähän rakennettiin ylityspaikka, josta pääsi kulkemaan laiturilta toiselle. Asemarakennuksen eteläpuolelle rakennettiin pieni puinen opastinrakennus, josta ohjattiin aseman vaihteita.
Heinäkuussa 1922 junia kulki maanantaista lauantaihin Bangorin suuntaan seitsemän ja Afon Wenin suuntaan kuusi, mutta sunnuntailiikenne oli loppunut. Toisen maailmansodan syttymisen myötä liikennettä radalla supistettiin kolmeen päivittäiseen vuoroon molempiin suuntiin vuonna 1939. Aseman laiturit korvattiin betonisilla talvikauden 1946–1947 aikana.
Penychainiin Afon Wenin länsipuolelle avattiin vuonna 1939 lomaleiri. Sodan vuoksi se tuli lomalaisten käyttöön vasta kesäkaudella 1947, jolloin Carnarvonshire Railwayn liikenne lisääntyi huomattavasti, ja radalla alkoi kulkea lomalaisia kuljettavia erityisjunia. 1950-luvulla linja oli varsin vilkas erityisesti lauantaisin, jolloin lomaliikennettä oli eniten. Monet junista ohittivat kuitenkin Llangybin. Vuoden 1960 kesäaikataulussa junavuoroja kulki maanantaista lauantaihin kahdeksan Bangorin suuntaan ja kuusi kohti Afon Weniä.
Nykytila
Llangybin asemarakennus ja rautatieläisten mökit ovat edelleen paikoillaan ja käytössä yksityisasuntoina. Laiturit on sen sijaan purettu.
Kirkonseutu (Kempele)
pienoiskuva|Kempeleen vanha kirkko. Kirkonseutu on Kempeleen keskustaajamassa sijaitseva alue. Alueen mäntyjä kasvavalla hiekkaharjulla Kirkonmäellä sijaitsevat Suomen vanhimpiin puukirkkoihin kuuluva vuosina 1688–1691 valmistunut Kempeleen vanha kirkko, Kirkonmäen hautausmaa, ja vuonna 1993 rakennettu Pyhän Kolminaisuuden kirkko, jotka yhdessä muodostavat yhden Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Alueen kautta on kulkenut myös aikoinaan Pohjanmaan rantatie ja valtatie 4:n vanha linjaus. Vuosina 1966–1980 kirkon läheisyydessä toimi myös Kempeleen kotiseutumuseo, joka siirtyi vuonna 1980 nykyiselle paikalleen Kirkkotielle kunnan ostamalle Marttilan tilalle.
Alueella sijaitsee myös Kempeleen koulukeskus, joka käsittää Kirkonkylän koulun ja Kempeleen lukion. Kirkonkylän koulu aloitti toimintansa alkujaan kansakouluna vanhan kirkon lähellä sijaitsevassa Junttilan talossa. Koulukeskuksen läheisyydessä sijaitsevat myös Kempeleen kirjaston omatoimikirjasto Tietotori ja Kempelehalli. Sarkkirannan liikenneympyrästä lähtevä yhdystie 8154 eli Piriläntie johtaa seututien 847 liikennevaloristeykseen.
Alueen rakennuskanta koostuu muutamista vanhemmista omakotitaloista. Alueelle ollaan suunnittelemassa tulevaisuudessa uutta Tähkälä-nimistä asuinaluetta.
Tea for the Tillerman
Tea for the Tillerman on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Cat Stevensin neljäs albumi, joka julkaistiin marraskuussa 1970. Sille sisältyy useita Stevensin tunnettuja kappaleita, kuten "Where Do the Children Play?", "Hard Headed Woman", "Wild World", "Sad Lisa", "Into White" ja "Father and Son".
Albumi on Stevensin arvostetuimpia. Vuonna 2003 musiikkilehti Rolling Stone sijoitti sen kaikkien aikojen top 500 -albumilistallaan sijalle 206. Tea for the Tillerman valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Vuonna 2008 julkaistiin albumin Deluxe Edition -versio, jonka bonuslevy sisältää demoja ja live-versioita albumin kappaleista.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Salibandyn miesten Suomen Cup 2019–2020
1.–3. kierrokset
Ensimmäiset kierrokset pelataan alueellisesti neljällä alueella. Kierroksilla mukaan tulevat portaittain 2.–6. divisioonien joukkueet.
Etelä
Esikarsinta
IBK Tarkkanen ja PorsKi jatkoon.
SC-RR ja SK General jatkoon.
1. kierros
KD II ja MäNMKY jatkoon.
Kokuškinin silta
Kokuškinin silta on yksi Gribojedovin kanavan ylittävistä silloista Pietarissa Venäjällä. Silta on 18,92 metriä pitkä ja 13,10 metriä leveä. Sen nimi tulee Vasili Kokuškin -nimisestä kauppiaasta, jonka liike oli aikoinaan sillan vieressä.
Salibandyn miesten Suomen Cup 2019–2020
Etelä
Veijarit ja ToTe jatkoon.
Kokuškinin silta
Paikalle valmistui ensimmäinen puinen silta vuonna 1790. Vuonna 1872 puinen silta uusittiin. Sillan rapistuttua rakennettiin toisen maailmansodan jälkeen kokonaan maatukia myöten uusi eli nykyinen silta, joka valmistui 1946. Sillassa on puupaalutuksen varaan perustetut maatuet ja kahdeksan teräksistä hitsattua I-kannattajaa. Päällirakenteen muodostaa teräsbetoninen laatta, ajoradan pinnoitteena on diabaasikiveys. Maatuet on verhoiltu graniitilla.
Salibandyn miesten Suomen Cup 2019–2020
Etelä
2. kierros
VSS ja S.S. Storm jatkoon.
MäNMKY ja Rangers II jatkoon.
Maallikko
Maallikko on kristillisessä kirkollisessa kielenkäytössä seurakunnan jäsen, joka ei ole pappi. Yleisessä kielenkäytössä maallikko tarkoittaa ei-ammattilaista tai ei-asiantuntijaa.
Salibandyn miesten Suomen Cup 2019–2020
Etelä
3. kierros
Itä
1. kierros
Maallikko
Maallikoksi kutsutaan usein jossakin yhteisössä tai hallintoelimessä toimivaa henkilöä, jolla ei ole sellaista muodollista pätevyyttä tai koulutusta mikä kyseisessä tehtävässä toimivilla yleensä on. Esimerkiksi maallikkoveli on papiksi vihkimätön hengellisen sääntökunnan jäsen. Maallikkotuomari eli lautamies puolestaan on tuomioistuimen jäsen, jolta ei vaadita oikeustieteellistä tutkintoa.
Salibandyn miesten Suomen Cup 2019–2020
Itä
MäVi Akatemia ja StU jatkoon.
BBU ja RT Dynamo jatkoon.
2. kierros
Löysätempo ja StU jatkoon.
Kosken Dynamo ja SBS Hamina jatkoon.
Pisaba ja VarTa jatkoon.
Kaiku ja BBU jatkoon.
3. kierros
Länsi
1. kierros
Riemu ja Bullets jatkoon
KaPa-65 1 ja TPS 3 jatkoon.
2. kierros
SR IV ja MSM jatkoon.
SBS Rupu ja LaJy jatkoon.
TEAM LSM ja Satabandy jatkoon.
SCU ja TPS 3 jatkoon.
3. kierros
Pohjoinen
1. kierros Lohko A 31.8. Zemppi Areena, Kempele
Lohko B 31.8. Putaanhalli, Tornio
Lohko C 1.9. KitinVapari, Kannus
2. kierros
SBT Suola ja SSRA jatkoon.
Papas ja Merikoski SBT jatkoon.
Lohko F 15.9. Nallisport, Oulu
SB Paapat ja AV jatkoon.
ISB/Team Atria ja SB Vaasa jatkoon.
Lohko I 14.9. Seinäjoen Urheilutalo
3. kierros
Aluefinaali
Pohjoinen
Lefkas (alueyksikkö)
Lefakaksen alueyksikkö on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Jooniansaarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Lefkas. Alueyksikön pinta-ala on 325 neliökilometriä ja asukasluku 23 693 (vuonna 2011).
Alueyksikkö käsittää Lefkaksen ja Meganísin saaret. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Lefkaksen prefektuurin (Νομός Λευκάδας, Nomós Lefkadas).
Kunnat
Alueyksikkö jakaantuu kahteen kuntaan seuraavasti:
Lýsi
Lýsi on kylä ja kunta (Δήμος Λύσης, Dímos Lýsis) Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Kylän ja kunnan väkiluku on (2011).
pienoiskuva|vasen|220px|Bysanttilaisaikainen Pyhän Eufemianoksen (Ágios Effimianós) kirkko. Lýsin kylä sijaitsee Kyproksen itäisissä sisäosissa linnuntietä noin 24 kilometriä länteen Famagustan kaupungista.
Mántres
Mántres (, myös Mándres) eli Chamít Mántres (Χαμίτ Μάντρες, myös Hámit Mándres, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefkoşan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Kylän väkiluku on (2011).
Pensasnaamiosirkku
Pensasnaamiosirkku (Arremon flavirostris) on Etelä-Amerikan eteläosissa tavattava sirkkuleihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan pensasnaamiosirkku on 15–17 cm. Lajin nokka on väritykseltään sahraminkeltainen. Pään ja selän väritys vaihtelee alalajeittain. A. f. polionotus -alalajin selkä on harmaa ja siivissä on keltaista. Päälaki on musta ja silmien yläpuolella on leveä valkoinen juova. Vatsa on valkoinen ja rinnan poikki kulkee musta viiru. Nimialalajin ja A. f. dorbignii pää on oliivinvihreä ja vain selkä on harmaa. Naaraspensasnaamiosirkut muistuttavat ulkonäöltään koiraita, mutta ovat väritykseltään vaaleampia.
Levinneisyys ja elinympäristö
Pensasnaamiosirkkua tavataan alueelta, joka ulottuu läntisestä Boliviasta Brasiliaan, Paraguayhin ja Argentiinan pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä on trooppisten kesävihantien metsien aluskasvillisuus. Pensasnaamiosirkkua tavataan metsistä, jotka sijaitsevat yleensä alle 2 400 metrin korkeudella merenpinnasta.
Bucket
Bucket on kanadalaisen laulaja-lauluntekijän Carly Rae Jepsenin kappale hänen ensimmäiseltä studioalbumiltaan Tug of War. Kappale julkaistiin singlenä huhtikuussa 2009 ja se nousi sijalle 32 Canadian Hot 100 -musiikkilistalla.
Jochen Both
Jochen Both (s. 18. huhtikuuta 1941) on saksalainen yleisurheilija. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän juoksi 4 × 400 metrin viestissä Puolan ja Länsi-Saksan jälkeen pronssille sijoittuneessa Itä-Saksan joukkueessa yhdessä Günter Klannin, Michael Zerbesin ja Wilfried Weilandin kanssa.
Mésa Geitoniá
Mésa Geitoniá on kaupunki ja kunta (Δήμος Μέσα Γειτονιάς, Dímos Mésa Geitoniás) Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on (2011).
Mésa Geitoniá on Limassolin esikaupunkialuetta ja sijaitsee vain pari kilometriä pohjoiseen Limassolin keskustasta. Sen kaupunginosia ovat Kontováthkeia, Chalkoútsa, Tímios Pródromos ja Pánthea. Mésa Geitoniá on itsenäinen kunta vuodesta 1986.