cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tex Willer
Suomen julkaisut
Tauon jälkeen lehti jatkoi ilmestymistä aiempaa paksummassa formaatissa ja nimellä Tex Willer. Lehti ilmestyi 12 kertaa vuodessa 1971–1978. Numero 5/6 1973 on ainoa julkaistu kaksoisnumero. Vuonna 1979 julkaistiin poikkeuksellisesti 13 lehteä. Vuodesta 1980 lähtien on ilmestynyt 16 numeroa vuodessa.
Aluksi lehti oli vuoteen 1965 kooltaan noin 10 cm x 20 cm ja käsitti vain muutamia kymmeniä sivuja. Tauon jälkeen 1971 lehden koko kasvoi noin 20 cm x 15 cm ja siinä oli 128 sivua. Nykyisin lehdessä on 114 sivua. Lehden koko kasvoi vuoden 2007 alussa "oikeaan" kokoon, eli lehteä ei ole enää venytetty pienemmäksi ja kuvissa ei ole venytyksen tuottamia virheitä. Noin kaksi kertaa vuodessa julkaistaan Texin juhlakirjoja, jotka ovat A4–koossa, sekä Maxi-Texejä, jotka ovat yleensä suomessa ennen julkaisemattomia. Lisäksi nykyään julkaistaan Tex-kronikoita, jotka sisältävät uusintapainokset vuodesta 1971 alkaen. Yhdessä kronikassa on kahden pokkarin tarinat. Tex -juhlakirjojen yleinen kirjoittaja on Claudio Nizzi.
Suomeksi on julkaistu kolme Tex Willer -tietokirjaa: Minä Tex Willer (2001), "Hornan kekäleet" sanoi Tex Willer (2003) sekä "Täällähän lentää lyijyä! – Kaikki Tex Willeristä" (2012).
Kalervo Palsa on tehnyt lyhyen Tex Willer -sarjakuvan omakustannealbumiinsa Minun Getsemane (1974).
Tex Willer keräilykohteena
Sarjakuvalehtien keräily koki vahvan nousukauden 1970-luvun alkupuolella. Tuolloin Tex Willer alkoi ilmestyä uudelleen, ja se on myös muodostunut varsin halutuksi keräilykohteeksi myöhemmin, 1990-luvulta lähtien. Keräilylehden arvoon vaikuttaa ratkaisevasti sekä kohteen harvinaisuus että sen kunto. Liuskamaisten 1950- ja 1960-luvuilla julkaistujen Tex Willerien kunto on säilynyt suhteellisen hyvänä verrattuna 1970-luvun Tex Willereihin mikä johtuu niiden kestävästä painotavasta; lehtinen on kiinni niiteillä selkämyksestään. Näiden lehtisten hintataso liikkuu muutamista euroista aina useampaan kymmeneen parhaiden keräily-yksilöiden kohdalla. 1970-luvun Tex Willerien ongelmana on niiden painotekninen ratkaisu: kirjanen on liimasidottu selkämyksestä, jolloin huonon liiman kuivuessa sivut irtoavat avattaessa. Niinpä priimakuntoisten Tex Willerien löytäminen 1970-luvun alkupuolelta on vaikeaa. Aivan vuoden 1971 alussa ilmestyneet ensimmäiset kuusi numeroa ovat muodostuneet kaikkein arvokkaimmiksi keräilykohteiksi. Hyväkuntoisina näistä Tex Willereistä voi joutua maksamaan jopa toista sataa euroa (2006).
Triviaa
Texin kotimaassa Italiassa on myös julkaistu Tex Willer -elokuva (Tex e il signore degli abissi, 1985), joka kuitenkaan ei saavuttanut mainittavaa suosiota.
Timo Malinen
Timo Malinen (s. 16. joulukuuta 1982 Kuhmo) toimii jääkiekon SM-liigassa linjatuomarina. Hän tuli SM-liigaan tuomariksi kaudella 2007-2008. Nuorempana Malinen pelasi C-junioreissa.
Marinko Matosevic
Marinko Matosevic (s. 8. elokuuta 1985 Jajce, Bosnia ja Hertsegovina) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 47 lokakuussa 2012.
Tennisura
Maaliskuussa 2012 Matosevic pääsi karsintojen kautta mukaan Delray Beach International Tennis Championships -turnaukseen. Hän selvitti turnauksessa tiensä välieriin voittamalla puolivälierässä Ernests Gulbisin. Ensimmäisessä ATP-välierässään hän voitti Dudi Selan. Loppuottelussa hän hävisi Kevin Andersonille.
Matti Venäläinen
Matti Kalevi Venäläinen (s. 16. huhtikuuta 1947 Varkaus) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
Matti Venäläinen aloitti pelaamisen 1959 Könönpellon Kisan piirisarjajoukkueessa. Vuosina 1964 ja 1965 hän saavutti SM-hopeaa Puurtilan Kisa-Pojissa, 1971 pronssia Puna-Mustissa ja 1972 Kouvolan Pallonlyöjissä. Vuonna 1966 Matista tuli mestaruussarjan lyöjäkuningas ja 1968 hän voitti Pesäpallon Maakunta Cupin Suur-Savon joukkueessa. Miesten Itä-Länsi -ottelussa Venäläinen on pelannut kolme kertaa ja Liitto-Lehdistö -ottelussa neljästi.
Jääpallossa Venäläinen on pelannut muutamissa nuorten maaotteluissa Ruotsia ja Norjaa vastaan ja voittanut nuorten SM-kultaa 1966 ja hopeaa 1965 (WP-35).
TLD Registry
TLD Registry on Jarno Marjamäen, Arto Isokosken ja Taneli Tikan vuonna 2009 Irlantiin perustama yritys. Yhtiö perustettiin Irlantiin, koska siellä on alan asiantuntemusta ja tärkeitä yhteistyökumppaneita ja sieltä käsin oli myös helpompi tavoitella brittien ja yhdysvaltalaisten sijoituksia. Yrityksen keskeinen rahoittaja Suomessa on Vision+. Vuonna 2013 TLD Registry sai Internetin tunnuksia jakavalta ICANNilta oikeuden jälleenmyydä kahta kiinankielistä domain-päättettä, ".online" ja ".kiinalainen verkkosivu" kirjoitettuna kiinaksi ja kiinalaisin merkein. TLD Registry tekee sopimuksia sekä Kiinassa että Kiinan ulkopuolella toimivien internet-nimien jälleenmyyjien kanssa, ja sen toimintaa voi verrata tukkukauppaan. Yhtiöllä on ikuinen monopolioikeus verkko-osoitepääteisiinsä.
Dietyylitoluamidi
Dietyylitoluamidi (DEET, N,N-dietyyli-meta-toluamidi) on käytetyin hyönteiskarkotteiden tehoaine. Tavallisissa hyttyskarkotteissa sitä on 10–15 %, mikä tehoaa hyttysiin 2–8 tunnin ajan. Mäkäriin, polttiaisiin, paarmoihin ja punkkeihin hyttyskarkote ei tehoa juuri ollenkaan. Punkkikarkote sisältääkin 50 % dietyylitoluamidia ja se toimii lähes kaikkiin hyönteisiin hirvikärpästä lukuun ottamatta. Dietyylitoluamidia sisältävissä tuotteissa on muovin pehmennintä, joten ne voivat aiheuttaa vaurioita keinokuitua sisältäviin vaatteisiin ja vaatteiden muoviosiin. Dietyylitoluamidi voi ärsyttää herkkäihoisia henkilöitä eikä sitä saa käyttää alle 3-vuotiaiden lasten iholle. Dietyylitoluamidia uudempia hyönteiskarkottimien tehoaineita ovat esimerkiksi ikaridiini (C12H23NO3) ja etyylibutyyliasetyyliaminopropionaatti (C11H21NO3), josta käytetään myös nimeä IR3535.
Alex Nyom
Jules Alex Nyom (s. 3. tammikuuta 1984 Mfou, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Seuratasolla hän edusti viimeksi Rovaniemen Palloseuraa. Nyom on pelannut aikaisemmin urallaan kamerunilaisten seurojen juniorijoukkueissa, sekä algerialaisessa ES Sétifissä Algerian pääsarjassa ja yhdysvaltalaisessa Minnesota Twinstarsissa, jossa hän on voittanut useita henkilökohtaisia palkintoja ja tullut valituksi sarjan parhaaksi maalivahdiksi.
Nyom teki sopimuksen RoPS:n kanssa kesällä 2010, kun hänen ystävänsä Etchu Tabe oli suositellut miestä joukkueelle. Ykkösmaalivahdiksi hankittu Mika Huuhtanen loukkaantui jo ennen kauden alkua ja seura tarvitsi toisen maalivahdin Arto Vikmanin rinnalle. Nyom otti heti ykkösmaalivahdin paikan ja oli mukana nostamassa Rovaniemen Palloseuraa Veikkausliigaan. Kaudella 2011 hän pelaa RoPS:n ykkösmaalivahtina.
Hollihaan koulu
thumb|300px|Hollihaan koulu
Hollihaan koulu on Kokkolassa sijaitseva kansainvälinen alakoulu, jossa on opetusta luokilla 1–6. Koulussa on kolmesarjainen suomenkielinen koulu, jossa on noin 380 oppilasta ja 19 luokkaa. Koulun rehtorina toimii Pertti Kuosmanen. Koulu työllistää noin 50 ihmistä.
Hollihaan koulun opetuksessa painottuu kielenopetus ja se on saanut European Label -kunniamaininnan kielenopetuksesta vuonna 1998. Kielikylpytoiminta on alkanut Kokkolassa vuonna 1992. Koulu toimii alun perin kanadalaisen kielikylpyopetuksen mallin mukaisesti, jota on sovellettu suomalaiseen toimintaympäristöön. Hakeutuminen kielikylpyopetukseen tapahtuu päiväkotien (Hakalahden päiväkoti; ruotsinkieli ja The English Kindergarten of Kokkola; englanninkieli) kautta. Lapset aloittavat päiväkodissa 5-vuotiaiden ryhmissä. Kielikylpyopetus tapahtuu alkuvaiheessa suurimmaksi osaksi vieraalla kielellä. Koulussa toimivat suomen-, ruotsin- ja englanninkieliset luokat 1–6. Koulussa on myös esiopetuksen suomen- ja ruotsinkielinen luokka.
Koulu on monikulttuurinen suomalainen koulu, jossa toimi myös valmistavan opetuksen ryhmä. Koulun oppilaissa ja henkilökunnassa on noin 20 eri kansallisuutta. Koulussa on toiminut lähes 20 vuotta Kokkolan kielikylpy-yhdistyksen (KIM) ylläpitämä aamu- ja iltapäiväkerho, jolla on omat ajanmukaiset toimitilat koulukiinteistössä. Koulussa toimii vanhempainyhdistys.
Koulun peruskorjaus- ja laajennushankeessa valmistui uusia luokkatiloja sekä liikuntahalli ja ruokala. Laajennus ja peruskorjaus valmistuivat 1.1.2010 ja koulu aloitti toimintansa uudistetuissa tiloissa kevätlukukauden 2010 alussa. Koulun liikuntasalia käyttävät muun muassa lentopalloseura Kokkolan Tiikerit ja salibandyseura Nibacos. Iltaisin koulun luokkia käytetään harrastustoimintaan. Koulun tilojen iltakäyttäjiin kuuluu muun muassa Sanataidekoulu Santtu.
Koulu sijaitsee Hollihaan kaupunginosassa, Kokkolan keskusta-alueella Englanninpuistossa lähellä urheilualueita. Kävelymatkan päässä sijaitsevat kaupungin keskustan museot, jalkapallokenttä, jäähalli, uimalli, Urheilutalo ja talviurheilupaikat.
Wacław Sierpiński
thumb|Wacław Sierpiński thumb|Sierpiński-neliö.
Wacław Sierpiński (14. maaliskuuta 1882 Varsova – 21. lokakuuta 1969 Varsova) oli puolalainen matemaatikko. Hänet tunnetaan erityisesti lukuteorian, funktioteorian ja topologian kehitykseen liittyvästä työstään. Sierpiński julkaisi uransa aikana yli 700 artikkelia ja 50 kirjaa.
Sierpiński mukaan on nimetty kolme tunnettua fraktaalia (Sierpińskin kolmio, Sierpińskin matto ja Sierpińskin käyrä). Myös Sierpinskin luvut ja Sierpinskin epäyhtälö on nimetty hänen mukaansa.
Koulutus
Sierpiński aloitti yliopisto-opintonsa Varsovan yliopistossa vuonna 1899 ja valmistui neljä vuotta myöhemmin. Vuonna 1903 hänen ollessaan yhä opiskelija, Varsovan yliopiston Matematiikan ja fysiikan laitos palkitsi Sierpińskin parhaasta lukuteoriaan liittyvästä esseestä. Hän ei kuitenkaan ollut halukas julkaisemaan työtään venäjänkielisenä, ja se julkaistiin vasta vuonna 1907 Samuel Dicksteinin lehdessä The Works of Mathematics and Physics.
Valmistuttuaan vuonna 1904 Sierpiński työskenteli matematiikan ja fysiikan opettajana Varsovassa. Koulun mentyä lakkoon Sierpiński päätti siirtyä Krakovaan suorittaakseen tohtorintutkinnon. Sierpiński oli Stanisław Zaremban oppilaana Jagellon yliopistossa, jossa hän opiskeli myös astronomiaa ja filosofiaa. Sierpiński sai tohtorin arvonsa vuonna 1908 ja hänet nimitettiin Lwówin yliopistoon (nyk. Lvivissä Ukrainassa).
Haukkalahdenvuoren kalliomaalaukset
Haukkalahdenvuoren tai Haukkavuoren kalliomaalaukset sijaitsevat Enonkoskella Etelä-Savossa. Kalliomaalaukset, jotka ovat kahdessa eri paikassa noin 250 metrin etäisyydellä toisistaan, löysivät Pekka Sarvas ja Jussi-Pekka Taavitsainen vuonna 1975. Ne on ajoitettu kivikauteen ja/tai pronssikauteen.
Kalliot ja niiden sijainti
Koloveden kansallispuiston eteläpuolella aivan sen reunalla aukeaa Käköveden selkä. Selän pohjoisrannan itäpuoli on pitkän niemen rajaama ja niemen keskikohdassa kohoaa Havukkavuori ja niemen kärjessä Havukkalahdenvuori. Haukkalahdenvuori kohoaa noin 60 metrin korkeuteen järven pinnasta ja erottuu selvästi kaukaakin katsottuna. Niemen kärjen eteläpuolella on maalauspaikka I ja siitä noin 250 metriä itään maalauspaikka II. Kalliomaalausalue I on aivan niemenkärjen tuntumassa sen lounaaseen avautuvassa kallioseinämässä. Seinämän edessä makaa siitä irronneita kivenlohkareita, joiden yli täytyy kiivetä 9,5 metrin korkeuteen nähdäkseen maalaukset. Kallion halkeamat ovat isot ja lisää kiviä näyttäisi putoavan alas seinämästä milloin tahansa.
Maalausalue II sijaitsee rannan tuntumassa noin 250 m kaakkoon edellisestä kohteesta. Kohdan tunnistaa veneessä siitä, että pienen lahdelman kohdalla kallion reuna erkanee rannasta ja vie metsään päin. Kohdan alla on taas louhikkoa ja maalausseinämä erottuu vaaleana harmaasta ympäristöstään. Rantaviiva on 7 metriä maalauksista.
Havukkalahdenvuori I
Maalausryhmä on tehty kalliosta ulos työntyvän lohkareen yläpinnalle varsin pienelle alalle. Punaväriläiskiä löytyy muutamasta muustakin lähes irti olevasta lohkareesta. Maalauksien väri on levinnyttä, mikä haittaa yksityiskohtien erottamista. Suurin kuvapinta sisältää yhden selvän ihmishahmon, joka on kuin tikku-ukko suorilla raajoilla ja se sijaitsee ylinnä. Sen pää on pyöritelty vartaloa suuremmaksi. Kaksi muutakin ihmishahmoa erottuu tämän vierestä ja niilläkin kädet osoittavat alaspäin.
Ihmisten seurassa on 2−4 eläinhahmoa, jotka on maalattu viitteellisesti sormenpaksuisilla viivoilla tyylitellen. Eläimet ovat kooltaan 15−26 senttimetriä. Vain yhdellä eläimellä on hirvimäisiä piirteitä, vaikka kaikista kuvioista saa peuraeläimen vaikutelman.
Suuren ryhmän alapuolella on kolmessa kohtaa epäselvät punaväriläiskät, mutta ylinnä ulospäin viistossa tasaisessa kallionpinnassa on kaksi oikean käden kämmenpainaumaa.
Havukkalahdenvuori II
Toisessa maalauskohdassa on kaksi lähekkäin olevaa kuvioryhmää. Vasen ryhmä sisältää kolme pientä peuraeläintä, joista yhtä voidaan pitää hirvenä. Kalliohalkeaman yläpuoliset kaksi eläintä ovat säilyneet hyvin, vaikka ovatkin haalistuneita. Ylin eläimistä on 13 senttimetriä pitkä ja 6 korkea, mutta sen päätä ei enää erota. Toisen eläimen pää katsoo oikealle yläviistoon. Se on noin 12 senttimetriä pitkä ja 10 korkea.
Eläinten alapuolella vinosti kulkevasta halkeamasta on valunut vettä alaspäin huuhdellen kuvakenttää keskeltä. Tältä alueelta puuttuu muualla läsnä oleva punaväri ja voi olla, että sen alle jääneet kuviot ovat huuhtoutuneet pois.
Halkeaman alla oikealla on 20 senttimetriä pitkä pystyviiva, jonka alla näkyy melko selvästi täyteisesti maalattu oikealle katsova 14 senttimetriä pitkä ja 10 korkea hirvi.
Oikea ryhmä käsittää kaksi heikosti erottuvaa kuviota. Toinen on 10 senttimetriä pitkä tikku-ukko, jonka jalat ovat suorina haara-asennossa ja kädet suorina alaviistoon ojennettuina. Toinen kuvio on 15 senttimetriä pitkä mutkitteleva viiva.
Juhana Ylinen
Arvo Juhana Ylinen (s. 1942) on suomalainen diplomi-insinööri (Teknillinen korkeakoulu). Hänen isänsä oli lentotekniikan ja rakennusstatiikan professori Arvo Ylinen ja äitinsä lääketieteen lisensiaatti Lea Maria Hietarinta.
Juhana Ylinen on Suomen avaruustoiminnan pioneeriyrityksiin kuuluneen Kauniaisissa toimineen Ylinen Electronics Ltd:n perustaja.
Ylinen Electronics on kehittänyt mikroaaltolaitteita sekä tutkia mm. ESA:n SMOS- ja Planck-satelliitteihin sekä Cassini-Huygens-luotaimeen.
Juhana Ylinen myi yrityksen 2000-luvun alussa Elektrobit Oyj:lle. Elektrobitin mikroaaltotekniikkatoiminnot ovat tänä päivänä osa DA-Design -nimistä yritystä.
Pertti Kataja
Pertti Aulis Ilmari Kataja (s. 11. tammikuuta 1942 Tammela) on Valkeakosken entinen kaupunginjohtaja. Hän on merkonomi, oikeustieteiden kandidaatti ja varatuomari. Kataja oli Vaasan liikevaihtoveroston jaostopäällikkö vuonna 1969, Valkeakosken kaupunginsihteeri vuosina 1969–1976 ja Valkeakosken kaupunginjohtaja vuodesta 1976 vuoteen 2005, jolloin jäi eläkkeelle. Hän oli Pielaveden tuomiokunnan notaari vuosina 1968–1969 ja Vaasan kulttuurilautakunnan sihteeri vuonna 1969, ja vuonna 1969 hänestä tuli Valkeakosken oikeus- ja järjestyslaitoksen pormestari. Hänen puolueensa on SDP.
Rax
Rax voi tarkoittaa seuraavia:
GEO-IK
Geo-IK eli Musson oli Neuvostoliiton vuonna 1981 aloittama ja on Venäjän federaation jatkama geodeettisten satelliittien sarja. Satelliitit lentävät matalilla Maan kiertoradoilla (LEO). Satelliittien avulla tarkennetaan karttojen ja muiden geodeettisten mallien tarkkuutta. Tämä auttaa mm. merentutkimusta. Satelliitteja alettiin valmistaa Neuvostoliiton satelliittipaikannuksen tarpeisiin, geoidi piti tuntea entistä tarkemmin, jotta paikannustarkkuus lisääntyisi.
Satelliitin tekniikkaa
Satelliitit on yleensä laukaistu Tsiklon-3-kantoraketeille Plesetskin kosmodromilta. Satelliitit on valmistanut NPO Prikladnoi Mekhaniki (NPO PM) Krasnojarskissa. Satelliitin tekniikka perustuu saman valmistajan Tsikada-paikannussatelliittiin. Satelliitti on gravitaatiogradientti-stabiloitu.
Geodeettiset mittaukset
Geodeettisia mittalaitteita on viisi. Satelliitin 9,4 GHz tutka mittaa lentokorkeuden maan tai merenpinnasta 4-5 metrin tarkkuudella, tästä voidaan mitata maan pinnan korkeudet. Doppler-mittauksia tehdään 150 MHz ja 400 MHz taajuuksilla saavuttaen 1-3 cm mittaustarkkuus. Näitä mittauksia tehdään 12 tuntia vuorokaudessa. 5,7/3,4 GHz transponderi mittaa etäisyyttä tarvittaessa 3-5 metrin tarkkuudella. Laserpeilit satelliitin "kulmissa" mahdollistavat maasta tehtävän lasermittauksen 1,5 metrin tarkkuudella. Satelliitissa on vilkkuvalot (800-1200 J), jotka toimivat 1/3 Hz taajuudella ja observatoriot voivat mitata niiden avulla yöllä satelliitin aseman 1,5 kaarisekunnin tarkkuudella. Valo välähtää enintään 55 kertaa vuorokaudessa.
GEO-IK satelliittien mittauksia tehdään 5 vuorokautena viikossa ja loput kaksi päivää käytetään suunnitelmien ja ennusteiden tekoon.
Boa Vista (Kap Verde)
thumb|Saaren sijainti [[Kap Verdellä.]] Boa Vista tai Ilha da Boavista on itäisin Kap Verden saarista. Se on yksi pohjoisemman Barlaventon saariryhmän kuudesta pääsaaresta.
Maantiede
thumb|Rocha Estáncia (354 m) ja [[Povoação Velhan kylä nähtynä lentokoneesta joulukuussa 2010.]] Boa Vista on Kap Verden kolmanneksi suurin saari Santo Antãon ja Santiagon saarten jälkeen ja sen pinta-ala on 620 km². Saaren suurin pituus on 31 kilometriä pohjoisesta etelään. Lännestä itään saari on 29 kilometriä pitkä. Saaren etäisyys Afrikan mantereen länsirannikosta on 455 kilometriä.
Boa Vista on yksi tasaisimmista Kap Verden saarista. Saari koostuu sedimenttikivistä ja on profiililtaan litteä. Tasaista pinnanmuotoa rikkovat lähinnä vulkaaniset muodostumat Rabilissa ja Fundo das Figueirasissa. Korkein kohta on Monte Estância, jonka huippu Pico d’Estancia on 387 metriä merenpinnan tason yläpuolella. Saaren muita vuoria ovat muun muassa Santo António ja Monte Negro (”musta vuori”).
Saarella on hiekkarantoja yhteensä 55 kilometrin pituudelta.
Boa Vistan suurin väestökeskittymä on Sal Rei.
Asutuksia:
Kasvillisuus
thumb|Hylätyn [[Curral Velhon kylän raunioita.]] Saaren tyypilliseen puustoon kuuluvat taatelipalmut (Phoenix), jotka muodostavat melko laajojakin keidasmaisia alueita. Saarella kasvaa myös muun muassa kookospalmuja ja pieniä apinanleipäpuita.
Saaren nimi
thumb|360px|Näkymä Boa Vistan pohjoisosassa joulukuussa 2010. [[Abrolhal-vuori (289 m) keskellä kuvaa.]] Aiemmin saaren nimi oli Ilha de S. Cristóvão. Joskus siitä puhuttiin myös nimillä Ilha das Dunas, viitaten saaren hiekkadyyneihin, tai Ilha da Morna. Saaren nykyisen nimen kerrotaan olevan lähtöisin muinoin Afrikan rannikon tuntumasta eksyneen laivan miehistöltä. Laivan ollessa keskellä myrskyä oli märssykorissa ollut merimies nähnyt saaren, jolloin tämä oli huutanut muulle miehistölle: ”Boa vista!” (suomeksi jotakuinkin ”Hyvä näkymä!”). Huudahdus erosi perinteisestä, sillä tavallisesti tilanteessa oli tapana huutaa: ”Maata näkyvissä!” Tapauksesta lähtien saaren nimeksi on vakiintunut Boa Vista.
Artemis Leukofryenen temppeli
Artemis Leukofryenen temppeli oli antiikin aikainen Artemis Leukofryenelle omistettu kreikkalainen temppeli Magnesian kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Se oli kaupungin tärkein kulttipaikka.
Historia
Artemis Leukofryenen temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella. Tutkijat ovat kuitenkin erimielisiä tarkasta ajoituksesta; eri ajoitukset asettuvat välille 221–130 eaa. Se korvasi kuitenkin varhaisemman arkaaiselta kaudelta peräisin olleen edeltäjän, joka oli paikalla klassisen kauden alussa Themistokleen aikana. Hellenistisen temppelin arkkitehti oli Vitruviuksen mukaan Hermogenes Prieneläinen. Sitä kehuttiin kauniiksi ja harmoniseksi.
pienoiskuva|vasen|upright=0.95|Artemis Leukofryenen temppelin [[päätykolmiota.]] pienoiskuva|vasen|upright=0.95|Reliefin katkelma temppelin alttarista. [[Pergamon-museo.]] Temppelin Artemiin epiteetti Leukofryene (”Valkoiset kulmakarvat”) oli peräisin Magnesian paikalla aikaisemmin sijainneesta kaupungista nimeltä Leukofrys. Sen nimi puolestaan liittyi kreikkalaisessa mytologiassa Leukofryene-neitoon, joka petti kotipaikkansa magnesialaisille kreikkalaisille siirtokuntalaisille näiden saapuessa asuttamaan alueen. Leukofryenen uskottiin olleen haudattu temppelin paikalle.
Temppelin kultti liittyi kaupungissa vietettyihin, Artemiille omistettuihin Leukofryena-juhliin.
Rakennus
Temppeli sijaitsi tasamaalla Magnesian agoran eli torin itäpuolella, ja sen rauniot ovat lähellä nykyistä valtatietä. Rakennus edusti joonialaista tyyliä ja oli pseudodipteraalitemppeli. Se oli rakennettu korkealle yhdeksänportaiselle korokkeelle, jonka koko oli noin 41 × 67,5 metriä. Temppelin peristasiksessa oli pitkillä sivuilla 15 pylvästä ja lyhyillä sivuilla kahdeksan pylvästä.
Sisällä temppelissä oli tavanomaiset pronaos, naos eli cella ja opisthodomos. Pronaos oli poikkeuksellisen syvä ja samankokoinen naoksen kanssa. Myös opisthodomos oli poikkeuksellisen syvä. Temppelin sisäosissa oli poikkeuksellisen paljon pylväitä: pronaoksessa oli kaksi pylvästä etupuolella (distylos in antis) ja kaksi sisällä. Naoksen sisällä oli kuusi pylvästä, ja opisthodomoksen etupuolella kaksi pylvästä.
Temppeli oli rakennettu itäkoillis-länsilounassuuntaisesti. Sen pääsisäänkäynti ja alttari olivat poikkeuksellisesti sen länsipuolella, samoin kuin muun muassa Efesoksen Artemiin temppelissä. Länsipäässä ollut pääsisäänkäynti osoitti Thoraks-vuorelle päin. Temppeliä ympäröi laaja pylväiköin reunustettu temenos-alue, joka korosti temppelin suuntausta, ja poikkesi kaupungin ruutuasemakaavan suuntauksesta, jossa pääkadut kulkivat itä-länsisuunnassa. Roomalaisella kaudella rakennettiin pyhäkköalueen ja sen länsipuolella olleen agoran yhdistänyt propylon-monumentaaliportti.
Temppelin amatsonomakhiaa esittäneen friisin 43 paneelia ovat nykyisin Louvressa Pariisissa sekä Istanbulissa. Temppelin akroterion-koristeita sekä pronaoksen ja opisthodomoksen friisejä on Pergamon-museossa Berliinissä. Vuonna 2018 temppelin kaivauksissa löydettiin kuusi patsasta.
Varhaisempi arkaaisen kauden temppeli oli oletettavasti heksastyyli ja edusti myös joonialaista tyyliä. Se oli tehty paikallisesta kalkkikivestä.
Sami Laaksonen (jääkiekkotuomari)
Sami Laaksonen (s. 23. joulukuuta 1977 Salo) toimii jääkiekon SM-liigassa linjatuomarina. Hän tuli SM-liigaan tuomariksi kaudella 2004-2005. Nuorempana hän pelasi C-junioreissa.
Lähteet
jääkiekkolehti, kausiennakko 2009-2010 s. 139-141
Hitsauskoordinaattori
Hitsauskoordinaattori on henkilö, joka on vastuussa yrityksen hitsausmenetelmien pätevöinnistä. Hitsauskoordinaattorin tehtävät ja vastuut on määritelty standardissa SFS-EN ISO 14731. Hitsauskoordinaattorin tehtäviin valmiuksia antaa pätevöityminen kansainväliseksi hitsausinsinööriksi, kansainväliseksi hitsausteknikoksi tai kansainväliseksi hitsausneuvojaksi. Suomessa tutkintoja voi suorittaa Suomen Hitsausteknillisen Yhdistyksen (SHY) hyväksymissä teknillisissä yliopistossa ja ammattikorkeakouluissa.
Vengeance Falls
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 11.
Yleishevonen
Yleishevonen on moneen eri käyttöön soveltuva hevosyksilö tai -rotu. Termiä käytetään joskus kuvaamaan hevostyyppiä, joka sijoittuu rakenteeltaan, temperamentiltaan ja mahdollisesti käyttötarkoitukseeltaan kylmäverisen ja lämminverisen välille.
Suomessa yleishevosrotuna tunnetaan erityisesti sekä ammattimaisessa raviurheilussa että monipuolisena harraste- ja opetusratsuna käytettävä, alun perin työhevosena jalostettu suomenhevonen. Toinen usein yleishevoseksi laskettava rotu on vuonohevonen. Suuressa osassa maailmaa yleishevostyyppiä ei käytetä rotujen luokittelussa, ja muualla yleishevosiksi katsutut rodut määritellään raskaiksi lämminverisiksi, kevyiksi kylmäverisiksi tai pienen koon perusteella poneiksi mahdollisesta hevosmaisesta rakenteesta riippumatta.
Yleishevoset eivät yleensä sovellu korkeatasoiseen kilpailukäyttöön, mutta harrastus- ja opetuskäytössä ne ovat arvokkaita.
Gspaltenhorn
Gspaltenhorn on Bernin Alpeilla Sveitsissä sijaitseva 3 437 metriä korkea vuorenhuippu.
I’ll Be There for You
I’ll Be There for You voi tarkoittaa seuraavia:
Jukka Isometsä
Jukka Isometsä (s. 22. kesäkuuta 1981 Tornio) on suomalainen jääkiekkotuomari, joka toimii jääkiekon SM-liigassa linjatuomarina. Hän tuli SM-liigaan tuomariksi kaudella 2006−2007. Nuorempana Isometsä pelasi 1-divisioonassa.
Katri Haahti
Katri Haahti (16. maaliskuuta 1957 Turku) on suomalainen tekstiilitaiteilija. Haahti on opiskellut 1979–1986 Taideteollisen korkeakoulun tekstiilitaiteen linjalla ja valmistunut taiteen maisteriksi.
Haahti on suunnitellut kirkkotekstiilit useisiin kirkkoihin, muun muassa Vantaan Pyhän Laurin kirkkoon rakennuksen 500-vuotisjuhlavuonna. Hänen teoksiaan on muun muassa Suomen valtion kokoelmissa.
Unity Technologies
Historia
Unity Technologiesin perustivat vuonna 2004 Tanskassa Kööpenhaminassa David Helgason (toimitusjohtaja), Nicholas Francis (CCO) ja Joachim Ante (CTO) sen jälkeen, kun heidän ensimmäinen pelinsä GooBall ei juuri menestynyt. He ymmärsivät pelimoottorin ja pelien suunnittelussa tarvittavien työkalujen merkityksen, ja sen sijaan, että olisivat alkaneet tehdä seuraavaa peliä, he alkoivatkin tehdä pelimoottoria, jota kuka tahansa voisi käyttää edulliseen hintaan. Unity Technologies sai rahoitusta Sequoia Capitalista, WestSummit Capitalista ja iGlobe Partnersilta.
José Manuel Rivera
José Manuel Rivera Galván (s. 16. kesäkuuta 1986 Guadalajara, Jalisco, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Aiemmin Rivera on edustanut ammattilaistasolla mm. slovakialaista pääsarjaseuraa Spartak Trnavaa, unkarilaista Budapest Honvéd FC:tä, suomalaista Rovaniemen Palloseuraa ja Yhdysvaltain MLS-seura Chivas USA:ta.
Unity Technologies
Historia
Yrityksen tavoite on ”demokratisoida pelien kehitys”, jotta mahdollisimman moni voisi kehittää interaktiivisia 2D- ja 3D-sisältöjä. Kun iPhonen suosio nousi 2008, Unity oli ensimmäisten alustaa täysin tukevien pelimoottorien kehittäjien joukossa. Unity tukee 21 alustaa, joiden joukossa on muun muassa Oculus Rift, PlayStation 4 ja Linux.
José Manuel Rivera
Rivera saapui Rovaniemen Palloseuran testiin huhtikuussa 2011 ja esitti hyviä otteita pelaamissaan harjoitusotteluissa, joiden jälkeen hän solmi seuran kanssa vuoden mittaisen sopimuksen.
Unity Technologies
Historia
Unity ilmoitti huhtikuussa 2012 saavuttaneensa miljoonan rekisteröityneen kehittäjän etapin. Käyttäjistä 300 000 käytti Unitya kuukausittain. Huhtikuussa 2015 rekisteröityneitä kehittäjiä oli 4,5 miljoonaa ja aktiivisia käyttäjiä kuukausittain miljoona. Kaikista mobiilipelien kehittäjistä Unitya käyttää 47 prosenttia.
Unity Asset Store julkaistiin marraskuussa 2010. Sen avulla Unityn käyttäjät voivat myydä toisilleen pelin kehittämisessä tarvittavia elementtejä. Huhtikuuhun 2014 mennessä palvelussa oli 600 000 rekisteröityä käyttäjää, ja sieltä oli tehty kuukausittain keskimäärin 500 000 latausta. Joidenkin arvioiden mukaan vuonna 2013 pelien kehittäjät säästivät latausten avulla yhteensä miljardi dollaria.
Unity osti vuonna 2014 suomalaisen Applifierin. Applifierin Everyplaystä tuli Unity Everyplay. Se on pelaajille tarkoitettu palvelu, jossa on mahdollista jakaa yhteisöllisesti pelaamiaan pelejä. Oston myötä Applifierin videomainosverkko GameAdsista tuli Unity Ads. Unityn toimitusjohtaja David Helgasonin mukaan yritysosto tuki yrityksen tavoitetta toimittaa kehittäjille työkaluja, joiden avulla heidän pelinsä menestyvät ja siinä auttaa se, että he saavat uusia tapoja olla yhteydessä peliensä aktiivisten pelaajien kanssa.
Unity osti samana vuonna vielä kaksi muutakin yritystä: Playnomics (nykyään Unity Analytics) on kehittäjille tarkoitettu data-analyysialusta ja Tsugi (nykyään Unity Cloud Build) on integrointipalvelu.
Uudeksi toimitusjohtajaksi tuli 2014 John Riccitiello.
Unity osti elokuussa 2015 Shanghaista SilkCloudin. Vuonna 2021 yhtiö osti Weta Digitalin 1,625 miljardin dollarin hintaan.
Kesäkuussa 2022 yhtiön kerrottiin irtisanovan satoja työntekijöitä. Kesäkuussa 2020 yhtiön listautuessa pörssiin sillä oli ja osakkeen hinta on laskenut listautumisesta lähtien.
Heinäkuussa 2022 Unity ilmoitti yhdistyvänsä IronSourcen kanssa, joka tarjoaa monetisointi- ja analytiikkapalveluja peleihin. Kaupan hinta oli noin 4,4 miljardia dollaria. Unityn osakkeenomistajat tulevat omistamaan 73,5 % syntyvästä yrityksestä, kun taas IronSourcen osakkeenomistajat omistavat 26,5 %. IronSourcen toimitusjohtaja Tomar Bar-Zeev liittyy Unityn johtokuntaan yhdistymisen seurauksena. Yhdistyminen on tarkoitus vahvistaa vuoden 2022 viimeisellä neljänneksellä.
Franklin (auto)
Franklin oli vuosina 1895–1934 toiminut yhdysvaltalainen valimo, konepaja ja autojen valmistaja. Yritys oli eräs ilmajäähdytteisten autojen edelläkävijöistä.
Yrityksen perusti Herbert H. Franklin painevalimona vuonna 1895. Vuonna 1901 vaihteistovalmistajat Brown ja Lipe saivat Franklinin kiinnostumaan John Wilkinsonin ilmajäähdytteisistä moottoreista.
Autonvalmistuksen alku
Vuonna 1902 Franklin toi markkinoille oman ilmajäähdytteisellä moottorilla varustetun automallinsa. Siinä oli poikittain sijoitettu 1,7-litrainen kansiventtiileillä varustettu rivimoottori. Imuventtiilit avautuivat vielä alipaineen voimalla. Polttoaineensyötöstä vastasi uimurisyöttöinen kaasutin ja vaihteensiirrossa oli kaksivaihteinen planeettavaihteisto, jonka valitsin oli sijoitettu keskelle lattiaa. Runko oli valmistettu puusta. Alustassa oli täyselliptiset lehtijouset.
vasen|pienoiskuva|Ensimmäinen Franklin-auto. Vuonna 1902 autoja myytiin 13 kappaletta ja 1903 jo 184 yksilöä. Samana vuonna teräspinnavanteet korvattiin puisin tykkipyörin. Vuonna 1904 Franklinilla taitettiin San Franciscon ja New Yorkin välinen matka ennätysajalla. Mekaanisesti ohjatut imuventtiilit tulivat vuonna 1905 ja samana vuonna esitellyissä uusissa malleissa moottori oli sijoitettu pitkittäin. Voimansiirrossa oli akseliveto ja kolmivaihteinen siirtopyörävaihteisto. Autoissa oli lieriömäinen konepelti. Nelisylinterinen malli maksoi 1 800 dollaria ja kuusisylinterinen 4 000 dollaria. Kaikissa Franklinin kuusisylinterisissä moottoreissa oli seitsemän runkolaakeria. Kahdeksansylinterisellä rivimoottorilla varustetulla mallilla osallistuttiin Vanderbilt Cupin pudotusajoihin vuonna 1905, mutta ilman menestystä.
pienoiskuva|vasen|Vuoden 1909 Franklinin etu- ja taka-akselit jousituksineen sekä puurunko. pienoiskuva|Franklin vuodelta 1906. pienoiskuva|Franklinin tehtaan piha vuonna 1913. Viimeiset poikittaismoottorilla varustetut autot valmistuivat 1906. Vuonna 1907 autoihin tuli automaattinen sytytysennakon säätö ja seuraavana vuonna hammaspyöräkäyttöinen tuuletin. Vuonna 1910 moottoriin tuli vauhtipyörän yhteyteen asetettu imutuuletin. Tietyt rakenteelliset seikat säilyivät Franklineissa vuosikymmenestä toiseen. Ilmajäähdytys säilyi käytössä loppuun asti, vaikka vesivaippajäähdytystä kokeiltiin. Puurunko säilyi rakenneratkaisuna vuoteen 1927. Irrotettavat vanteet tulivat vakiovarsteiksi vasta 1922. Niitä ei katsottu tarpeellisiksi, sillä auton pehmeän täyselliptisen jousituksen ansiosta renkaat kestivät jopa yli 30 000 kilometriä.
Suursarjavalmistajana
Vuonna 1909 malliston halvin oli 1 850 dollaria maksanut Model G. Sen voimanlähteenä oli nelisylinterinen, 2,3-litrainen 18-hevosvoimainen moottori. Isompi nelisylinterinen malli maksoi 2 800 ja kuusisylinterinen 3 750 dollaria. Vuonna 1912 moottoreihin tuli painevoitelu ja Renaultin tyylinen konepelti. Tällöin nelisylinterisen mallin sai jo 2 000 ja kuusisylinterisen, 38,4-hevosvoimaisen 3 500 dollarilla.
Vuonna 1914 valikoimaan kuului vain kuusisylinterisellä, 30-hevosvoimaisella moottorilla varustettu malli. Siinä oli jo vasemmanpuoleinen ohjaus ja kattava sähkövarustus. Vuonna 1915 moottoriin tuli alumiinimännät. Sen kestävyys osoitettiin ajamalla Washingtonin Walla Wallasta San Franciscoon pienimmällä vaihteella. Vuonna 1917 autoihin tuli sähkötoiminen rikastin.
Franklinin menestys houkutti alalle muitakin valmistajia jotka käyttivät ilmajäähdytteistä moottoria. Eräs näistä oli Holmes, jonka johdossa istui Franklinin entinen varatoimitusjohtaja.
pienoiskuva|Franklin [[sedan vuodelta 1922.]] Ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa kuusisylinterisen Franklinin hinta oli enää 2 050 dollaria ja kahta vuotta myöhemmin enää 2 000 dollaria. Vuonna 1920 myyntimäärä oli kaikkiaan 8 648 autoa. Vuoden 1922 lopulla esiteltiin kokonaan uudelleensuunniteltu auto, jossa jäähdytyspuhallin oli sijoitettu eteen ja vaihdelaatikko kytketty suoraan moottoriin; näiden välillä oli kuiva yksilevykytkin. Sähköjärjestelmä oli 12 voltin sijaan 6-volttinen. Auton sai ensi kertaa myös irrotettavin vantein. Vuotuinen myynti kohosi 11 000 kappaleeseen. Sedan-mallin hinta oli tallöin 2 850.
Vuonna 1928 esiteltiin 3,9-litrainen Airman-malli, jossa oli ensimmäistä kertaa etupyöräjarrut. Jarrujärjestelmänä oli edistykselliset Lockheed-nestejarrut. Pitkäalustaisiin malleihin tuli jo teräsrunko ja seuraavana vuonna se tuli kaikkiin malleihin. Useimmissa Franklin-malleissa oli hiljaisella kakkosella varustettu vaihteisto. Dietrich suunnitteli linjakkaan Speedster-version. Valikoimassa ollutta 4,5-litraista kuusisylinteristä moottoria käytettiin myös kaksitasoisen Waco-lentokoneen voimanlähteenä. Tähän aikaan suurin osa malleista maksoi 2 200–3 500 dollaria ja kalleimmat erikoismallit 7 200 dollaria.
Tuotannon loppu
pienoiskuva|Franklin vuodelta 1931. Vuonna 1930 markkinoille tuli Series 14, jonka etusäleikkö oli uusittu. Jäähdytyksessä käytettiin sivuilmapuhallusta. 1932 autoihin tuli synkronoitu vaihteisto ja vapaakytkin. Samaan aikaan esiteltiin Dietrichin muotoilema ahdetulla 6,8-litraisella V12-moottorilla varustettu Series 17. Auton akselivali oli 3 660 millimetriä. Prototyypin massa oli ollut kaksi tonnia, mutta autossa käytettiin alihankinta-akseleita ja puolielliptisiä jousia, jolloin auto painoi lopulta lähes kolme tonnia. Tyylikkään ja suorituskykyisen auton suurin teho oli 150 hevosvoimaa ja huippunopeus 150 km/h. Auto maksoi aluksi 4 400 dollaria, mutta sen hintaa pudotettiin 2 885 dollariin. Tästä huolimatta se ei käynyt kaupaksi. Franklinien myynti oli romahtanut 1930-luvun alussa; vuonna 1931 myytiin vain 2 851 Franklinia. Tehtaan viimeinen uusi malli oli vuonna 1933 esitelty Olympic, jossa oli Franklinin kuusisylinterinen moottori ja REO:n alusta sekä kori. Tehdas suljettiin seuraavana vuonna.
Perintö
Franklinin patentit osti Air-Cooled Motors Corporation, jonka nimeksi tuli myöhemmin Franklin Engine Company. Yrityksen Syracusen tehdas erikoistui pienlentokonekäyttöön tarkoitettujen bokserimoottorien valmistamiseen. Vuoden 1948 Tuckerin voimanlähteenä käytettiin Franklinin helikopterikäyttöön suunnittelemaa kuusisylinteristä bokserimoottoria.
Seppo Mäkelä (jalkapalloilija)
Seppo Mäkelä (s. 18. tammikuuta 1945) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Sven Hansson
Sven Hansson oli ruotsalainen hiihtäjä. Hän oli mukana maansa pronssia voittaneessa viestijoukkueessa Lahden MM-kisoissa 1938.
Seppo Mäkelä (jalkapalloilija)
Tukimiehenä pelannut Mäkelä edusti urallaan Kokkolan Jymyä 1964, Gamlakarleby Bollklubbia 1965–1967, Kokkolan Palloveikkoja 1968–1976 ja Jakobstads Bollklubbia 1977–1978. Hän voitti Palloveikoissa Suomen mestaruuden 1969. Kaikkiaan Mäkelä pelasi 11 kauden aikana 235 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 16 maalia.
Mäkelä pelasi maajoukkueessa vuosina 1969–1971 yhteensä kolme maaottelua.
IB (eläintauti)
IB tarttuu vain kanaan, ei muihin lintulajeihin. Sen itämisaika on 18–36 tuntia, ja se voi tarttua kaikenikäisiin kanoihin. Nuorilla kanoilla tauti aiheuttaa myöhemmin munintakyvyttömyyttä. Se leviää kanasta toiseen ja tuulen välityksellä muihin kanaloihin mutta tuhoutuu kuumentamalla ja on herkkä desinfektioaineille.
Suomeen IB levisi ensimmäisen kerran keväällä 2011 kun tautia todettiin harraste- ja ammattikanaloissa.
Oireina esiintyy muninnanlaskua, munanlaadun muutoksia (esim. pehmeäkuoriset munat, vetinen valkuainen), hengitystieoireita tai poikkeavaa kuolleisuutta.
Augusto Boal
thumb|220px|Augusto Boal. [[Dublin, 2008.]]
Augusto Boal (16. maaliskuuta 1931 Rio de Janeiro, Brasilia – 2. toukokuuta 2009 Rio de Janeiro) oli brasilialainen poliitikko, teatterintekijä, tutkija ja uudistaja, jonka kehittämistä teatterimenetelmistä tunnetuimmat ovat Forum-teatteri, Näkymätön teatteri sekä Lakiasäätävä teatteri. Boalin filosofiassa korostui ajatus teatterin ja taiteen yksilöä ja yhteisöä voimaannuttavista mahdollisuuksista. Hän loi käsitteen sorrettujen teatteri, jonka menetelmät tähtäävät sortoa kokevan yhteisön tai yksilön aseman parantamiseen tai sorron tunnistamiseen. Boalin menetelmissä katsoja ei yleensä ole passiivinen vastaanottaja, vaan pikemminkin keskusteleva osallistuja.
Turkin presidentti
Turkin presidentti on Turkin valtionpäämies.
Vuonna 2014 Turkissa järjestettiin ensimmäiset suorat presidentinvaalit, jotka voitti Recep Tayyip Erdoğan. Hänet valittiin presidentiksi vuoteen 2019 asti. Erdoğanin tavoitteena oli, että Turkki muutettaisiin perustuslaissa presidenttijohtoiseksi, mutta oppositio esti sen. Vuonna 2016 Turkissa oli vallankaappausyritys, joka kukistettiin. Seuraavana vuonna parlamentti hyväksyi uuden perustuslain, joka lisäsi presidentin valtaoikeuksia. Lakiuudistuksen jälkeen presidentillä on valta nimittää ja erottaa ministereitä ja korkeita virkamiehiä sekä hajottaa parlamentti. Hän voi myös julistaa poikkeustilan maahan. Pääministerin virka lakkautettiin. Erdoğan voi uuden perustuslain myötä pysyä vallassa vuoteen 2029 asti.
Vilho Ylönen (kirjailija)
Taavi Vilho Ylönen (31. joulukuuta 1881 Kuopio – 19xx) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä Taavetti Sylvesteri.
Ylösen vanhemmat olivat pika-ajuri Aatu Ylönen ja Agaata Sofia Karttunen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Kajaanin seminaarista 1908.
Vilho Ylönen oli naimisissa vuodesta 1915 opettaja Matilda Penttisen kanssa.
Oiva Autio
Aution vanhemmat olivat maanviljelijä Viktor Autio ja Martta Penttinen. Hän valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1959.
Samsung Galaxy Xcover
Samsung Galaxy Xcover on Samsung Electronicsin vuonna 2012 julkaisema älypuhelin. Samsungin mukaan puhelin on säänkestävä ja pölytiivis. Näyttö on myös tavallista paksumpi. Puhelin on IP67-sertifioitu, joten se voi olla puoli tuntia metrin syvyisessä vedessä. Xcover on Android-puhelin ja siihen voidaan ladata Google Playn pelejä ja sovelluksia.
Mallin seuraaja on Samsung Galaxy Xcover 2.
Pierogi
thumb|Pierogien valmistusta. Pierogi on yleisnimitys itäeurooppalaisille keitinpiiraille. Keitetyt tai paistetut pierogit voidaan täyttää useilla eri raaka-aineilla, jotka voivat olla niin makeita kuin suolaisiakin.
Pierogin nimi on puolalainen. Muualla Itä-Euroopasta siitä käytetään useita eri nimiä. Pierogin tarkkaa alkuperää ei tunneta ja sen synnystä on useampia erilaisia tarinoita. Yhden tarinan mukaan Marco Polo toi sen mukanaan Kiinasta. Puolassa pierogi on liitetty myös Pyhän Hyasinttin tarinaan ja mongolien sotaretkiin alueelle. Puolassa sen resepti mainitaan maan ensimmäisessä keittokirjassa Compendium Ferculorum, albo Zebranie potraw vuodelta 1682. Stanisław Czernieckin kirjoittaman kirjan reseptissä piiras täytettiin vasikanmunuaisella. Täytteenä yleistyivät myös yläluokan käyttämät kalliit raaka-aineet, kuten hedelmät, sokeri ja Aasiasta tuodut mausteet, sekä köyhemmän väestön tavallisemmat raaka-aineet, kuten suurimot. Maahanmuuttajien mukana pierogi vietiin myös Yhdysvaltoihin ja Kanadaan.
Pierogi voidaan valmistaa keittämällä suolavedessä, paistamalla tai uppopaistamalla. Täytteinä käytetään nykyisin useita eri raaka-aineita. Yksi tunnetuimmista pierogityypeistä on pierogi ruskie, jonka täytteenä käytetään perunaa ja rahkaa. Suosituimpia lihatäytteitä ovat esimerkiksi sika, nauta ja kana. Joskus voidaan käyttää harvinaisempia lihoja, kuten karitsaa ja ankkaa. Makeita pierogeja syödään etenkin kesäisin. Pierogit valmistettiin perinteisesti kotona. Valmistus liittyi tavallisesti juhlallisuuksiin, sillä niiden valmistaminen on varsin työlästä. Pierogi on tyypillinen esimerkiksi joulupöydissä. Nykyisin pierogeja saa myös pakasteena ja kahviloista.
Riccardo Montolivo
Ura
Montolivo on Atalantan kasvatti. Atalantan edustusjoukkueessa hän debytoi vuonna 2003. Joukkue pelasi tuolloin Serie B:ssä mutta nousi keväällä 2004 pääsarjaan. Vuonna 2005 Montolivo siirtyi Fiorentinaan. Kesäkuusta 2012 lähtien hän pelasi AC Milanin riveissä. Hän lopetti uransa vuonna 2019.
Montolivo pelasi Mestarien liigassa 25 ottelua, joissa hän teki yhden maalin, Eurooppa-liigassa kolme ottelua sekä UEFA-cupissa 13 ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Maajoukkue
Montolivon ensimmäinen A-maaottelu Italian maajoukkueessa oli lokakuussa 2007 pelattu ystävyysottelu Etelä-Afrikkaa vastaan. Hän pelasi Pekingin olympialaisissa 2008 ja MM-kilpailuissa 2010.
Montolivo on pelannut 66 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Ficolo
Ficolo Oy on Suomessa colocation-palveluja tarjoava konesaliyritys. Ficolo on perustettu vuonna 2011. Yrityksen perustajat hankkivat Puolustusvoimien kallioluolaston ja rakensivat sinne konesalin.
Yhtiön toiminta käynnistyi vuonna 2011 avainhenkilöiden ja perustajasijoittajien voimin. Palvelutuotantoon yritys pääsi ensimmäisen vaiheen valmistuttua vuonna 2012. Ficolo Oy toimii Ulvilassa, jossa sen palvelinkeskukset on sijoitettu maanalaisiin kallioluoliin. Luolastoa on yhteensä 8 500 neliömetriä. Luolat sisältävät yhdeksän luolahallia, kooltaan 500 m2 ja 800 m2. Osaa tiloista käytetään jaettuina konesalitiloina ja osa on varattu yksittäisille asiakkaille muilta suljetuiksi tiloiksi.
Ficolo Oy:n perustajia ovat Seppo Ihalainen, Vesa Lahti ja Sauli Ihalainen. Syksyllä 2017 finanssitalo Taaleri sekä kiinteistö- ja pääomasijoitusyhtiö Pontos ostivat kumpikin 40 prosenttia yhtiöstä, toimivan johdon omistusosuudeksi jäi 20 prosenttia. Kauppahinta oli yhteensä 5,7 miljoonaa euroa.
Taaleri, Pontos ja Ficolo julkistivat oston yhteydessä käynnistävänsä datakeskushankkeen pääkaupunkiseudulle. Tulevan investoinnin suuruusluokka on yhteensä noin 50 miljoonaa euroa. Pääkaupunkiseudulle suunniteltava datakeskus on laajuudeltaan noin 10 megawattia. Sen palvelut on tarkoitettu dataoperaattoreille ja yrityksille, jotka tarvitsevat joko konesalitilaa omille palvelimilleen tai palvelintilaa pilvipalveluilleen. Investointi pyritään käynnistämään vuoden 2018 alkupuolella.
Greenpeace vertaili vuonna 2012 suomalaisten palvelinkeskusten uusiutuvan energian käyttöä, energiatehokkuutta ja ilmastopäästövähennystavoitteita. Ficolo selviytyi vertailussa erityisen hyvin uusiutuvan energian osalta, koska käyttää sataprosenttisesti tuulivoimaa.
AFI:n 100-vuotissarjan 100 hauskinta komediaa
AFI:n 100-vuotissarjan 100 hauskinta komediaa on kolmas osa Yhdysvaltain elokuvainstituutin luomaa 100-vuotissarjaa. Luettelo sisältää Yhdysvaltain elokuvainstituutin määrittelemät 100 hauskinta yhdysvaltalaista elokuvaa. Elokuvalista julkistettiin 13. kesäkuuta 2000.
Broken
Broken (tunnetaan myös nimellä Halo 5) on yhdysvaltalaisen Nine Inch Nails -yhtyeen EP-levy vuodelta 1992. Se on myynyt Yhdysvalloissa platinaa ja sen kappale ”Wish” sai Grammy-palkinnon vuonna 1993. Brokenin jälkeen julkaistiin albumin remix-versio nimeltä Fixed. Alun perin julkaisu sisälsi kaksi CD:tä, joista ensimmäinen sisälsi kuusi kappaletta ja toinen kappaleet ”Physical” ja ”Suck”, mutta kauppaketjujen alettua myydä EP:tä ilman bonuslevyä päätti Reznor sulauttaa bonusraidat samalle levylle.
EP:stä tehtiin myös 20 minuuttia pitkä The Broken Movie, joka piti julkaista yleiseen levitykseen, mutta ei julkaistu sen sisältönsä takia, kappaleista ”Pinion”, ”Wish”, ”Help Me I Am in Hell”, ”Happiness in Slavery” ja ”Gave Up” tehtiin musiikkivideot kyseiseen elokuvaan, ainoastaan ”Wish” kappaleen musiikkivideota alettiin näyttää musiikkikanava MTV:llä, koska oli ainut, jossa ei ollut väkivaltaa.
Tschingelhorn
Tschingelhorn on Bernin Alpeilla, Sveitsissä sijaitseva 3 562 metriä korkea vuorenhuippu.
Chicken-n-Beer
Chicken-n-Beer on rap-artisti Ludacrisin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 7. lokakuuta 2003. Albumia myytiin ensimmäisellä viikolla ilmestymisestään 429 000 kappaletta. Nyt albumia on myyty 2,7 miljoonaa kappaletta.
Tea Latvala
Tea Reetta Susanna Latvala (s. 18. lokakuuta 1977 Kurikka) on suomalainen muotoilija.
Gletscherhorn
Gletscherhorn on Bernin Alpeilla, Sveitsissä, Bernin ja Wallisin kantonien rajalla sijaitseva 3 983 metriä korkea vuorenhuippu. Se on Jungfraun eteläpuolella. Vuori on osa Jungfraun–Aletschin maailmanperintökohdetta.
Tea Latvala
Hän on valmistunut Taideteollisesta korkeakoulusta taiteen maisteriksi vuonna 2007. Latvala perusti puisia seksivälineitä valmistavan Teatiamo Industries Oy:n joulukuussa 2015 ja myi yhtiön liiketoiminnan sekä Teatiamo-tavaramerkin Boomy Webshop Oy:lle 30.3.2021.
Latvala oli toinen juontajista vuonna 2008 Nelosella esitetyssä ohjelmassa G-piste.
Vuonna 2020 Storytel Original on julkaissut Sanna Seiko Salon kirjoittaman elämäkerran Dildodiileri - Tea Latvalan tarina, jonka on lukenut äänikirjaksi Sanna Stellan ja itse Tea Latvala.
Pi phat
Pi phat on perinteisen klassisen musiikin orkesteri Thaimaassa, Laosissa ja Kambodžassa. Thait perustivat Sukhothain kuningaskunnan 1200-luvulla ja siellä hoviorkesterina oli lyömäsoitinpainotteinen pi phat khruang ha. Thaimaassa 1700-luvulla pi phat -orkesteri sai indonesialaisvaikutteisen ranat ek-ksylofonin. Alun perin orkesterissa oli viisi soitinta, mutta myöhemmin Rama III:n hallintokaudella suuressa pi phat -orkesterissa oli 4 ksylofonia, 2 gongia, 2 oboeta (pi nai ja pi nok), patarumpu, tapone-rumpu, riippuva mong-tamtam sekä 3 lautasta. Laosissa pi phat -orkesterit kertovat thaikulttuurin vaikutteista ja Kambodžan seremoniallinen pinpeat on thaimaalaisen pi phat -orkesterin sisarmuoto.
Stefan Fonselius
pienoiskuva|Stefan Fonselius vuoden 2016 MM-kisoissaStefan Fonselius (s. 19. syyskuuta 1976 Turku) on jääkiekon SM-liigassa toimiva päätuomari. Hän tuli SM-liigaan tuomariksi kaudella 1998–1999. Nuorempana Fonselius pelasi A-junioreissa. Vuonna 2010 hän siirtyi päätuomarin tehtäviin.
Fonselius toimi linjatuomarina vuosien 2006 ja 2010 olympialaisissa. Vancouverissa 2010 hän tuomitsi olympiafinaalissa. MM-kisoissa hän on ollut kolmesti linjatuomarina (2005, 2007 ja 2008) ja kahdesti päätuomarina (2016 ja 2017).
SM-liigassa parhaalle erotuomarille myönnettävällä Unto Wiitala -palkinnolla hänet on palkittu kolmesti (2015, 2016 ja 2019) ja parhaalle linjatuomarille myönnettävällä Pentti Isotalo -palkinnolla vuonna 2004.
5. maaliskuuta 2021 hän ylsi SM-liigassa neljäntenä tuomarina 900 tuomittuun otteluun. Näistä 449 linjatuomarina ja 451 päätuomarina.
13. joulukuuta 2022 Fonseliuksesta tuli eniten Suomessa liigaotteluita (1001) tuominnut erotuomari.