cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kristian Jensen (jääkiekkoilija)
Pahoinpitelysyyte
Jenseniä syytetään oikeudessa 20. syyskuuta 2019 tapahtuneesta Lucas Bjerre Rasmussenin pahoinpitelystä jääkiekko-ottelussa Tanskassa. Jensen kaatoi Rasmussenin jään pintaan ja löi tätä päähän niin, että pää kolahti voimalla jäähän. Rasmussenilla ei ollut kypärää päässään, kun Jensen löi häntä. Rasmussen sai tilanteessa aivotärähdyksen, minkä lisäksi hänen kasvoistaan murtui useita luita. Maksimirangaistus teosta on kolme vuotta vankeutta. Oikeuden istunto alkaa 15. marraskuuta 2019. Jensen sai 17 ottelun pelikiellon, joka päättyy joulukuun 1. päivänä 2019.
Sebastian Stålberg
Sebastian Stålberg (s. 6. maaliskuuta 1990 Lerum, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Vaasan Sportissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Stålberg osaa pelata myös keskellä. Hän on pelityyliltään puolustava hyökkääjä. Stålberg laukoo oikealta.
Seuraura
Stålberg on Lerums BK:n kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Frölunda HC:ssä, jossa Stålberg voitti J18 Elitin hopeaa vuonna 2007 ja J20 SuperElitin mestaruuden vuonna 2008. Kaudella 2008–2009 Stålberg oli Frölundan J20-junioreiden paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 18+24=42.
Vuosina 2009–2012 Stålberg kävi Vermontin yliopistoa. Hänet valittiin kauden 2009–2010 päätteeksi Hockey Eastin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 2010–2011 Stålberg oli joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 9+19=28. Hänet valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin akateemiseen tähdistökentälliseen. Seuraavalla kaudella 2011–2012 Stålberg voitti Vermontin sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 12+19=31. Yliopistokauden jälkeen, maaliskuussa 2012 NHL-varaamaton Stålberg teki kaksivuotisen tulokassopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Hän siirtyi samalla loppukevääksi AHL-joukkue Worcester Sharksin vahvuuteen.
Varsinaisella AHL:n tulokaskaudellaan 2012–2013 Stålberg teki Worcesterissa 66 runkosarjaottelussa tehot 10+8=18. Kaudella 2013–2014 hän pelasi siellä 23 ottelua sekä yhteensä 19 ECHL-ottelua San Francisco Bullsin ja Ontario Reignin joukkueissa, kunnes Sharks lainasi Stålbergin loppukaudeksi AHL-joukkue Portland Piratesiin maaliskuussa 2014.
Kaudeksi 2014–2015 Stålberg palasi kotimaahansa ja teki vuoden mittaisen sopimuksen Frölundan kanssa. Hän siirtyi samalla alustavasti lainalle HockeyAllsvenskan-joukkue Rögle BK:hon. Stålberg pelasi siellä lopulta pääosan kaudestaan ja oli kauden päätteeksi nostamassa seuraa SHL:ään. Hän pelasi kauden aikana myös Frölundassa kolme SHL-ottelua tehden yhden maalin sekä kolme Mestarien liigan ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Stålberg teki miesten pääsarjadebyyttinsä CHL:n avauskierroksella 21. elokuuta 2014 vieraissa sveitsiläistä Genève-Servette HC:tä vastaan. Hän sai ottelussa myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Christian Bäckmanin tekemään maaliin. Stålberg voitti CHL_hopeaa. SHL-debyyttinsä hän teki Tapaninpäivänä 26. joulukuuta 2014 Linköping HC:tä vastaan. Stålberg sai ottelussa jääaikaa 10.34 minuuttia ja hän keräsi teholukeman –1. Stålbergin ensimmäinen SHL-maali syntyi hänen kolmannessa ottelussaan 30. joulukuuta 2014 MODO Hockeyta vastaan. Toukokuussa 2015 Stålberg teki Frölundan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudeksi 2020–2021 Stålberg siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Vaasan Sportiin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 12+17=29. Tammikuussa 2021 Stålberg teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2021–2022 hänet nimettiin Sportin varakapteeniksi. Stålbergilla oli alkukaudella vaikea löytää tehoja, mutta lopulta hän jakoi tehoilla 12+12=24 joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan Turo Asplundin kanssa edellään Henrik Eriksson sekä sijoittui sisäisessä pistepörssissä neljänneksi.
Kaudeksi 2022–2023 Stålberg nimettiin Sportin kapteeniksi. Joulukuussa 2022 hän teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Siirtotakarajalla helmikuussa 2023 pudotuspelien ulkopuolelle jäänyt Sport lainasi Stålbergin loppukauden kattavalla sopimuksella Turun Palloseuraan. Vastaavasti TPS lainasi Sportiin U20-joukkueen hyökkääjä Väinö Sirkiän.
Maajoukkueura
Stålberg on pelannut neljä nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Muuta
Stålbergin isoveli Viktor pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 548 NHL-ottelua ja hän kuului Chicago Blackhawksin vuoden 2013 Stanley Cupin voittaneeseen joukkueeseen.
Paasivuoren puistikko
thumb|Puisto Hakaniementorin suunnasta idästä. Veistos on Johannes Haapasalon Nyrkkeilijät. Takana [[Saariniemenkatu 6|Saariniemenkatu 6:n talo.]] thumb|Punagraniittinen ympäristötaideteos Punainen viiva johtaa Hakaniementorilta puiston halki SDP:n entisen puoluetoimiston eteen. thumb|Puistoa ympäröivä Paasivuorenkatu on kivetty. Puiston etelälaidalla kasvaa lehmusrivi. Paasivuoren puistikko, Paasipuisto, aiemmin Sirkuspuisto on pieni suorakaiteen muotoinen puisto Helsingin Siltasaaressa. Sitä rajaavat yhdeltä sivulta Saariniemenkatu ja kolmelta sivulta Paasivuorenkatu. Puisto on muutoin joka puolelta korkeiden kerrostalojen ympäröimä, paitsi sieltä avautuu näkymä Hakaniementorille itäpäädystä.
Puiston vaiheet
Saariniemenkadulta Siltasaarenkadulle johtava Sirkuskatu nimettiin vuonna 1938 Paasivuorenkaduksi huomionosoituksena edellisenä vuonna kuolleelle helsinkiläiselle ammattiyhdistyspioneerille, kaupunginvaltuutetulle ja kansanedustajalle Matti Paasivuorelle. Entisestä Sirkustorista tuli Paasivuoren puistikko.
Paasivuoren puistikko peruskorjattiin 1990-luvun lopussa ja se valittiin Vuoden ympäristörakenteeksi vuonna 2000. Kilpailun tuomariston mielestä kokonaisuudessa on yhdistetty sopusointuisesti kasvillisuus ja luonnonkivi. Korjauksen yhteydessä puistoon tehtiin tuntemattomaksi jääneen henkilön ideoima ympäristötaideteos Punainen viiva, kulkuväylälle upotettu punaisesta graniitista tehty murtoviiva, joka symboloi äänioikeuden käyttöä, ”punaisen viivan vetämistä”. Korjaussuunnitelman tekivät Kaija Uusitalo ja Matti Ventola Maisema ja Ympäristö Oy:stä.
Puisto on aidattu metalliaidalla ja sen läpi johtavat kulkuväylät ovat osin hiekkapintaisia, osin päällystetty nupukivin. Nurmialueet on rajattu nupukivillä, joista on tehty myös pintavesikourut. Puiston etelälaidan puut ovat lehmuksia. Perennojen ja pensaiden istutusalueet on rajattu graniittisin reunakivin ja matalalla metallisella suoja-aidalla. Teräksiset puistonpenkit ja pollarivalaisimet ovat punaiset, punaista on myös aidan yksityiskohdissa.
Kukkaistutukset ovat puiston keskellä olevan patsaan graniittijalustan ympärillä. Kuvanveistäjä Johannes Haapasalon pronssiveistos Nyrkkeilijät paljastettiin 1932. Puistikkoon näkyy myös viereisten rakennusten julkisivuihin kiinnitettyä taidetta: Saariniemenkatu 6 pääsisäänkäynnin yläpuolella on Kimmo Pyykön reliefi Vuorovaikutus vuodelta 1978 ja Paasivuorenkatu 3 julkisivussa on Pyykön reliefi Rinnakkaiselo, joka on paljastettu kolme vuotta myöhemmin.
Ympäristö
Puiston ympäristön rakennukset liittyvät tai ovat liittyneet työväenliikkeeseen:
Intian kansallinen pörssi
Intian kansallinen pörssi oli tammikuussa 2016 listattujen yhtiöiden markkina-arvoltaan (1 360 mrd. USD) noin 13. suurin arvopaperipörssi maailmassa. Listattuja yrityksiä NSE-pörssissä oli tuolloin 1 797, joista yhtä vaille kaikki olivat intialaisia. Osakevaihdon kuukausivoluumi (vaihto 51 692 mrd. USD, 1/2016) on NSE:lla on ollut vuosina 2014–2015 suuruusluokkaa viisi–kuusinkertainen samassa kaupungissa toimivaan Bombayn pörssiin (BSE) verrattuna. NSE kertoo olevansa määrällisesti maailman johtava indeksioptioita koskevien sopimusten tekijä. Osakekauppojen kappalemäärässä NSE oli vuonna 2014 maailman neljänneksi suurin, edellään Bats Global Markets - US, Nasdaq Inc ja Shenzhenin pörssi.
Maaliskuun 2015 loppuun päättyneen tilivuoden liikevaihto nousi edellisestä tilivuodesta 1 918,12 croreen Intian rupiaan (eli 19,1812 mrd. INR) eli noin 285,0 miljoonaan euroon. Tilikauden voitto verojen jälkeen oli 779,68 crorea INR (7,7968 mrd. INR) tai noin 115,9 miljoonaa euroa, mikä oli edellisvuotta 2013–14 vähemmän. Edellisvuoden tulosta paransi tosin merkittävästi pörssin omien osakkeiden myynti.
CNX Nifty -osakeindeksi
Keskeisin Intian kansallisen pörssin osakeindekseistä on monialainen, noin 50 intialaisen suuryrityksen osakkeesta muodostettu CNX Nifty -indeksi (Nifty 50). Indeksi otettiin käyttöön huhtikuun alussa 1996 lähtöarvolla oli 1000. Helmikuun loppua 2016 edeltävän kymmenvuotiskauden aikana indeksimittarin pisteluku oli vaihdellut lukuarvojen 2 252,75 (27.10.2008) ja 9 119,20 (4.3.2015) välillä. Koronapandemian myötavaikuttaman kevään 2020 sukelluksen jälkeen osakeindeksin kasvu on syyskuun 2021 alkuun mennessä ollut vahvaa, kivuten 3. syyskuuta 2021 jo yli pisteluvun 17 234. Maaliskuun 2019 (vertailuna 2015) lopussa indeksin osakkeet edustivat 66,8 (66,2) prosenttia koko Intian kansallisen pörssin markkina-arvosta. Arvoltaan noin 53,4 (46,2) prosenttia edeltävien kuuden kuukauden Intian kansallisen pörssin osakekaupoista oli tehty Nifty 50 -listan osakkeilla.
Nifty 50 on Intian kansallisen pörssin (NSE) pääindeksi. Indeksin sisältö ja mukana olevien osakkeiden painoprosentit uusitaan kahdesti vuodessa, tammi- ja heinäkuun loppua edeltävän kuuden kuukauden osakevaihdon perusteella.
Indeksin keskeisimmät osakkeet
Syksyllä 2021 kymmenen suurimman painokertoimen Nifty 50 -indeksissä saanutta yritystä olivat:
Elektrolyysi metallien valmistuksessa, puhdistuksessa ja pinnoituksessa
Elektrolyysiä voidaan käyttää eri metallien valmistukseen, puhdistukseen ja pinnoitukseen. Jotkut metallit esiintyvät luonnossa pelkästään yhdisteinä, kun taas joillekin elektrolyysi voi olla ainoa tapa erottaa ne puhtaaksi alkuaineeksi. Esimerkiksi alumiinin ja useiden alkali- ja maa-alkalimetallien sekä puhtaan elektrolyyttisen kuparin valmistus perustuu elektrolyysiin.
Metallien elektrolyyttinen valmistus
Kulta on jalometalli, jota löytyy luonnosta. Kullan elektrolyyttinen valmistus toteutetaan käyttämällä ohuita teräsverkkoja, niiden pintaan kulta saostuu. Teräsverkko erotetaan kullasta kuumentamalla ja hapettamalla. Samalla siinä ilmenevät muut epäpuhtaudet hapettuvat. Tämä metodi tuottaa epäpuhtauksia kultametalliseoksesta mm. hopeaa.
Nikkeli on alkuaine, jota löytyy luonnosta. Nikkelin elektrolyysillä valmistetaan katodinikkeliä. Tässä menetelmässä tasavirtaa syötetään liukenemattoman lyijyanodin kautta elektrolyyttiin ja sieltä edelleen Nikatodille. Liuottamossa valmistettu ja uutoissa puhdistettu nikkeliliuos eli katolyyttiliuos. Elektrolyysin prosessissa sähkövirran avulla nikkeliionit pelkistyvät liuoksesta katodin pinnalle.
Metallien elektrolyyttinen puhdistus
Elektrolyyttisen puhdistuksen prosessissa epäpuhdas metalli kytketään positiiviseen napaan ja puhdas negatiiviseen. Elektrolyyttisessa puhdistuksessa voidaan käyttää kestokatodeja. Siinä epäpuhtaan metallin atomit alkavat hapettua ja liueta nesteeseen positiivisiksi ioneiksi. Nämä positiiviset ionit liikkuvat kohti negatiiviseen napaan kiinnitettyä puhdasta metallilevyä. Ionit pelkistyvät sen pinnalle muodostaen lisää puhdasta metallia. Anodilta irronneet elektronit pelkistävät katodille saapuneet ionit. Pelkistys tapahtuu aina toisen aineen hapetuksen aikana. , ,
Kts. Kuparin elektrolyyttinen puhdistus.
Metallien elektrolyyttinen pinnoitus
Metallien elektrolyyttiselle pinnoitukselle on monenlaisia käyttökohteita. Elektrolyyttisessä pinnoituksessa puhdistetun metallin pinnalle pelkistetään sähkövirran avulla toista metallia oleva pintakerros. Tämä pinnoitus suojaa metallia mm. kosteuden ja hapen vaikutuksilta. ,, ,
Teräs voidaan esimerkiksi päällystää kromilla tai tinalla, jotka reagoivat herkästi hapen kanssa, jolloin teräs saa suojaavan oksidipinnan. Kromauksessa tai tinauksessa pinnoituksessa metalli päällystetään joko kromilla tai tinalla, jotka reagoivat herkästi hapen kanssa. Metalli saa suojaavan oksidipinnan. Oksidipinta on tehokas suoja metallien korroosiota vastaan. ,, ,
Sinkityksessä metallin pinta päällystetään sinkkikerroksella, joka antaa mm. suojan korroosiolta. Kuparipinnoite, eli kuparointi toteutetaan teollisuudessa kuparointikylvyn avulla. ,
Elektrolyysiä käytetään metallien yhteydessä myös silloin, kun halvoista metalleista tehtyjä esineitä päällystetään toisilla metalleilla - esimerkiksi galvanoitu teräs on terästä, joka on päällystetty elektrolyyttisesti sinkillä. Sinkkikerroksen ansioista galvanoitu teräs kestää korroosiota paremmin kuin galvanoimaton teräs.
Teollinen elektrolyysi Suomessa
Suomessa elektrolyysillä puhdistetaan/valmistetaan: Kuparin, sinkin ja nikkelin valmistus on nykyisin paljolti tuontirikasteiden varassa: vuonna 2013 kuparirikasteen omavaraisuusaste oli 27%, sinkkirikasteen 12% ja nikkelin 58%. Suomesta vietiin vuonna 2014 metallirikasteita 180 miljoonalla eurolla, kun niiden tuonnin arvo oli 1,8 miljardia euroa.
Saskatchewan
Saskatchewan on yksi Kanadan preeriaprovinsseista. Sen pinta-ala on 651 900 km² ja asukasluku 1 098 352 (vuoden 2016 väestönlaskenta). Pääosa väestöstä asuu provinssin eteläosissa, melko lähellä Yhdysvaltain rajaa. Suurin kaupunki on 225 927 asukkaan Saskatoon, toiseksi suurin on provinssin pääkaupunki Regina (asukasluku: 187 500).
Provinssin nimen takana on Saskatchewanjoki, jonka nimi on creen kieltä ja tarkoittaa "nopeasti virtaavaa jokea" (kisiskatchewan).
Historia
Ennen eurooppalaista asutusta Saskatchewanissa asuivat Athabaska-, Algonquia- ja Sioux-heimot. Ensimmäinen Saskatchewaniin saapunut eurooppalainen oli vuonna 1690 saapunut Henry Kelsey, joka yritti käydä turkiskauppaa provinssin alkuasukkaiden kanssa. Hän totesi ettei provinssin ilmasto ollut ihmisasutukselle kelvollinen - talvet olivat aivan liian kylmiä ja kesät liian kuumia. Useat nykyiset saskatchewanilaiset ovat aivan samaa mieltä: lämpötilat vaihtelevat rajusti. -40 – -50 astetta talvella ei ole harvinaista ja kovat tuulet saavat ilman tuntumaan vielä paljon kylmemmältä. Kesällä on usein +40 astetta ja hyttyset ovat jatkuva riesa.
Ensimmäinen pysyvä eurooppalainen asutus provinssissa oli Hudson's Bay Companyn toimipaikka Cumberland Housessa, sen perusti Samuel Hearne vuonna 1774.
Canadian Pacific Railway -rautatien rakentaminen 1870-luvulla toi provinssiin asutusta Kanadan hallituksen antaessa ilmaista maata halukkaille muuttajille. Ratsupoliisit perustivat provinssiin lukuisia linnoituksia.
Alkuasukkaat pakotettiin omiin reservaatteihin. Métis-kansa Louis Rielin johdolla aloitti Saskatchewanin kapinan muodostaakseen oman, Kanadasta riippumattoman hallituksen. Riel antautui kahden kuukauden kuluttua ja tuomittiin maanpetoksesta.
Saskatchewanin väkiluku kasvoi rautatien ansiosta ja siitä tuli varsinainen provinssi vuonna 1905.
Hallinto
thumb|vasen|Provinssin parlamenttitalo Reginassa. Saskatchewan on provinssi, mikä tarkoittaa että sillä on laaja itsehallinto. Provinsseilla on ja oma verotus ja lainsäädäntö, sillä ne itse huolehtivat muun muassa järjestyksestä, paikallisesta infrastruktuurista, luonnonvarojen käytöstä, koulutuksesta ja terveydenhuollosta. Provinsseilla on omat perustuslait, jotka eivät kuitenkaan saa olla ristiriidassa liittovaltion perustuslain kanssa. Sama pätee muuta lainsäädäntöä.
Kuninkaan edustaja ja provinssin päämies on varakuvernööri, jonka nimeään viideksi vuodeksi kerrallaan Kanadan kenraalikuvernööri konsultoituaan Kanadan pääministeriä. Saskatchewanilla on kuusi edustajaa maan parlamentin senaatissa ja 14 edustajaa edustajainhuoneessa.
Saskatchewanin lainsäädäntävalta on yksikamarisella provinssin parlamentilla. Parlamentin 58 jäsentä valitaan suorilla vaaleilla suunnilleen neljän vuoden välein. Vaalit voittaneen puolueen johtajasta tulee Saskatchewanin pääministeri ja hän valitsee hallituksen. Varakuvernööri vahvistaa provinssin lait ja allekirjoittaa tärkeimmät asiakirjat.
Saskatchewanin tuomiovalta on annettu tuomioistuimille. Provinssissa on kolme eri tason tuomioistuinta: provinssin tuomioistuin (Provincial Court), kruununoikeus (Court of King's Bench) ja vetoomustuomioistuin (Court of Appeal). Näiden yläpuolella on vielä liittovaltion korkein oikeus.
Saskatchewan on jaettu kuntiin, joita on 782. Kunnat huolehtivat paikallishallinnosta ja tietyistä palveluista. Provinssin pohjoisosassa on laajoja alueita, jotka eivät kuulu mihinkään kuntaan. Tämän vuoksi on olemassa Pohjois-Saskatchewanin hallintopiiri, joka hoitaa kunnille kuuluvia tehtäviä haja-asutusalueilla.
Talous
thumb|Nautoja Saskatchewanissa. Saskatchewanin talous on pääosin maataloudesta riippuvainen. Päävilja on vehnä, sen lisäksi kasvatetaan rypsiä, pellavaa, ruista, kauraa, ohraa, linssejä ja herneitä. Lihakarjan tuotannossa ainoastaan Albertan provinssi tuottaa enemmän naudanlihaa kuin Saskatchewan. Pohjoisosissa metsäteollisuus on tärkeässä asemassa. Provinssissa on myös kaivosteollisuutta, joista merkittävimpinä potaska ja uraani sekä öljyn ja maakaasun tuotanto on noussut provinssin tärkeimpien tuotteiden listalle.
Eugen von Knilling
Eugen Ritter von Knilling (1. elokuuta 1856 München – 20. lokakuuta 1927 München) oli saksalainen poliitikko (Bayerische Volkpartei, BVP) ja Baijerin pääministeri 1922–1924.
Knilling opiskeli lakia kotikaupungissaan Münchenissä. Vuosina 1912–1918 hän toimi opetusministerinä Baijerin kuningaskunnan hallituksessa. Weimarin tasavallan alkuaikoina hän oli Baijerin parlamentin jäsen. Hänestä tuli osavaltion pääministeri vuonna 1922.
Baijerissa elettiin tuolloin myrskyisiä aikoja. Kommunistit ajoivat osavaltion liittymistä mukaan maailmanvallankumoukseen, äärioikeisto halusi kaapata vallan itselleen, monarkistit ajoivat kuningashuoneen palauttamista ja itävaltalaismieliset halusivat liittää osavaltion Saksan sijasta Itävaltaan. Levottomuudet, väkivaltaisuudet ja poliittiset attentaatit saivat Knillingin julistamaan poikkeustilan ja nimittämään Gustav Ritter von Kahrin valtionkomissaariksi diktaattorin valtaoikeuksin. Kahr perusti kolmihenkisen osavaltiohallinnon, niin sanotun Baijerin triumviraatin.
Pisterausku
Pisterausku (Raja montagui) on rauskujen (Rajidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö
Pisterauskun tavallinen pituus on 50 senttimetrin luokkaa. Se voi maksimissaan kasvaa 83,5 senttimetrin mittaiseksi. Lajin ruumis muistuttaa muodoltaan hieman vinoneliötä. Yläpuoli on väritykseltään vaaleanruskea tummilla pilkuilla. Rintaevät ovat leveät ja niiden reuna on lähes suorakulman muotoinen. Pyrstö on pitkä. Ruumiissa on piikkejä pään seudulla sekä selässä yhdessä rivissä pyrstöön asti.
Levinneisyys ja elinympäristö
Pisterauskua tavataan Atlantin valtameren itäosassa Norjan eteläosien ja Shetlandinsaarilta aina Marokon rannikolle asti. Sitä on havaittu myös Välimeressä ja satunnaisesti Englannin rannikolla sekä Itämeren länsiosassa. Se elää hiekka- ja liejupohjilla yleensä alle 120 metrin syvyydessä vedenpinnasta, vaikka poikkeuksellisesti sitä onkin havaittu aina 500 metrin syvyydessä asti.
Kerrin piirikunta
Kerrin piirikunta (engl. Kerr County) on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Piirikunnan väkiluku oli 49 625 vuonna 2010. Sen hallintokeskus on Kerrville, joka on myös piirikunnan suurin kaupunki. Kerrin piirikunta on nimetty James Kerrin mukaan.
Espoon nähtävyydet
alt=|pienoiskuva|250 px|Espoon tuomiokirkko rakennettiin 1400-luvulla. alt=|pienoiskuva|250 px|Kulttuuritalo sijaitsee Tapiolan keskuksessa. Tämä on luettelo Espoon nähtävyyksistä.
Kirkkoja ja kappeleita
pienoiskuva|250px|Espoon tuomiokirkko, yleisnäkymä sisältä
Kartanoita ja villoja
pienoiskuva|250px|Gumbölen kartanopienoiskuva|250px|Träskändan päärakennus
Nykyaikaisia asuin- ja toimistorakennuksia
pienoiskuva|250px|"Raaden hammas" Keilaniemessä vuonna 2005. pienoiskuva|250px|[[Futuro|Ensimmäinen sarjavalmisteinen Futuro kuuluu WeeGee-talon näyttelykokonaisuuteen]]
Vesitorneja
pienoiskuva|250px|Haukilahden vesitorni venesatamasta katsottuna.
Kaupunginosia
Espoossa on yhden sijaan viisi kaupunkikeskusta:
Espoon suuralueet ovat Pohjois-Espoo, Suur-Espoonlahti, Suur-Kauklahti, Suur-Leppävaara, Suur-Matinkylä, Suur-Tapiola ja Vanha-Espoo.
Järviä ja saaria
pienoiskuva|250 px|Espoonlahtea [[Kasavuori|Kasavuorelta nähtynä.]] Espoon alueeseen kuuluu yhteensä 17,90 km² erilaisia järviä ja lampia. Näistä 73 on vähintään hehtaarin suuruisia. Suurimmat järvet ovat: Bodominjärvi, Nuuksion Pitkäjärvi, Pitkäjärvi, Loojärvi, Velskolan Pitkäjärvi, Saarijärvi, Matalajärvi, Siikajärvi ja Lippajärvi.
Espoon rantaviivan pituus on 58 kilometriä. Sen lisäksi kaupungin alueeseen kuuluu 165 saarta. Näistä 12 on joko osittain tai kokonaan kaupungin omistamia ulkoilusaaria, joista osaan on julkinen veneyhteys. Ulkoilusaarista suurimpia ovat Stora Herrö, Iso Vasikkasaari, Gåsgrund, Rövaren ja Kaparen.
Reittiveneet
pienoiskuva|250 px|Reittivene tulossa [[Soukka|Soukan laituriin.]]Espoon reittiveneet pysähtyvät seuraavissa paikoissa:
Venesatamat
Espoon liikuntapalvelut hallinnoi 10:tä venesatamaa. Ne ovat: Haukilahti, Kivenlahti, Laajalahti, Nokkala, Nuottaniemi, Otsolahti, Sepetlahti, Soukka, Suomenoja ja Svinö.
Julkisia taideteoksia
Luettelo Espoon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä pienoiskuva|250 px|EMMA sijaitsee WeeGee-talon toisessa kerroksessa. pienoiskuva|250 px|Tapiolan keskustorni ja Kulttuurikeskus.
Kulttuurikohteita
pienoiskuva|250 px|Ravikuningatar I.P. Vipoliina Vermossa 2010.
Queenston Heightsin taistelu
Queenston Heightsin taistelu oli taistelu brittien ja amerikkalaisten välillä vuoden 1812 sodan aikana 13. lokakuuta 1812. Taistelu käytiin lähellä Queenstonia Kanadan Ontariossa eli silloisessa Ylä-Kanadassa. Brittijoukot ja heidän intiaaniliittolaisensa ottivat voiton Kanadan puolelle edenneistä amerikkalaisista.
Tausta
Yhdysvallat ja Yhdistynyt kuningaskunta olivat sopineet keskenään tulitauosta vuoden 1812 sodan aikana brittien ja Tecumsehin intiaanien vallattua Detroitin amerikkalaisilta. Molemmat osapuolet käyttivät tulitaukoa omien joukkojensa kokoamiseen. Yhdysvalloissa kenraali Stephen Van Rensselaer käytti tilaisuutta hyväkseen kooten joukkonsa yhteen New Yorkin Albanyssä, josta ne marssivat kohti Ylä-Kanadaa. Amerikkalaiset halusivat kostaa Detroitissa kokemansa nöyryytyksen ja Rensselaer halusi niittää mainetta komentajana.
Kanadassa brittien puolustuksesta vastasi kenraali Isaac Brock Fort Georgessa. Hänen komennossaan oli 1 500 sotilasta, joiden lisäksi brittien puolella taisteli 250 intiaania. Brock ei kuitenkaan tiennyt, mistä amerikkalaiset päättäisivät hyökätä tarkalleen, joten hän joutui levittämään joukkonsa laajalle alueelle.
Taistelu
thumb|vasen|Amerikkalaiset ylittävät Niagaran 13. lokakuuta. Rensselaer ylitti joukkoineen rajan Ylä-Kanadaan Niagarajoen yli Queenstonissa yöllä 12. lokakuuta 1812. Brock oli odottanut ylitystä alavirtan päin Fort Georgen kohdalta, minkä lisäksi amerikkalaisten joen ylitys oli niin huonosti organisoitu, että Brock epäili sen olevan jonkinlainen harhautushyökkäys. Amerikkalaisten ei onnistunut ylittää vuolaasti virtaavaa jokea ensimmäisellä yrityksellään, mutta kun Brock ei joukkoineen reagoinut heidän saapumiseensa he saattoivat yrittää uudestaan ja vallata Queenston 13. lokakuuta. Valtaus ratkesi, kun amerikkalaisten onnistui vallata brittien kalliolla sijainnut tykkiasema.
Brock heräsi Fort Georgessa taistelun ääniin. Hän kokosi joukkonsa ja ratsasti kohti Queenstonia. Brittien yrittäessä vallata amerikkalaisten valtaamaa tykkiasemaa Brock sai osuman amerikkalaisen tarkka-ampujan luodista ja kuoli. Brockin kuoleman jälkeen kenraalimajuri Roger Hale Sheaffe johti joukon sotilaitaan kohti amerikkalaisten asemia. Sheaffen alaisena oli muun muassa kapteeni Robert Runcheyn johtama mustista sotilaista koottu yksikkö. Brittien onnistui edetä amerikkalaisten huomaamatta näiden taistelessa samaan aikaan brittien intiaaniliittolaisia vastaan. Brittien puolella oli irokeeseja ja delawareja. Irokeeseista heidän puolellaan olivat muun muassa mohawk-päälliköt John Norton ja John Brant.
Nortonin intiaanien pidätellessä amerikkalaisia Sheaffe pääsi kiertämään heidän selustaansa. Rensselaer yritti käskeä omat reservinsä taisteluun. New Yorkin miliisien jäsenet kieltäytyivät kuitenkin liittymästä taisteluun. Heidän mukaansa he eivät olleet tähän velvoitettuja vieraan valtion maaperällä. Amerikkalaiset tekivät silti vastarintaa hupenevine ammusvarastoineen, kunnes brittien pistimin tekemä rynnäkkö sai lopulta heidät antautumaan.
Seuraukset
thumb|Taistelun muistomerkki [[Brock Monument Queenston Heightsissa.]] Amerikkalaisten tappiot taistelussa olivat 300 miestä kaatuneina tai haavoittuneina. Lisäksi 1 000 amerikkalaista otettiin vangeiksi. Brittien puolella kaatuneita oli 28 ja haavoittuneita 77. Voitto Queenston Heightsilla vahvisti Ylä-Kanadan brittien taistelutahtoa, mutta toisaalta he olivat yös menettäneet kyvykkään komentajan kenraali Isaac Brockin kaaduttua. Taistelu oli yksi vuoden 1812 sodan tunnetuimmista.
Henriikka Salo
Henriikka Salo (s. 3. toukokuuta 1964 Kokemäki) on suomalainen näyttelijä.
Salo opiskeli näyttelemistä ja tanssia Teatterikorkeakoulussa 1980-luvulla. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi keväällä 2005. Hänellä on ollut teatteriurallaan kiinnitykset Q-teatteriin (vuosina 1991–2003) ja Turun kaupunginteatteriin (vuosina 1989–1991 ja uudelleen vuodesta 2006). Hän on näytellyt Turussa muun muassa Medeiaa samannimisessä näytelmässä, Jelenaa Metsähiidessä, oppilasta Oppitunnissa ja Saaraa Solveigin laulussa.
Salo on näytellyt myös elokuvissa ja televisiossa. Hän oli vuonna 1999 ehdolla Jussi-palkinnon saajaksi, kategoriassa paras naissivuosa, roolistaan taidekriitikko Naimi Saarisena, päähenkilö Tauno Saarisen siskona, elokuvassa Säädyllinen murhenäytelmä (1998). Hänen muita roolejaan ovat olleet muun muassa Helena Moilanen elokuvassa Neitoperho (1997), Hanna Ylijoki televisiosarjassa Hyvät neuvot kalliit (2000–2001) ja Sirpa Uitto televisiosarjassa Tummien vesien tulkit (2002).
Onni Murto
Onni Urho Hyyryläinen myöh. Murto (käytti Saksassa peitenimeä Juho Salo), oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Hän osallistui myöhemmin talvisodassa Viipurin puolustukseen.
Squarepusher
thumb|Squarepusher, 2012 Squarepusher on brittimuusikko Thomas ”Tom” Jenkinsonin (s. 17. tammikuuta 1975 Chelmsford, Essex, Englanti) taiteilijanimi. Jenkinson luo lähinnä jazzvaikutteilla varustettua drum and bass-, acid house- ja IDM-musiikkia.
Onni Murto
Perhe ja koulutus
Hyyryläisen vanhemmat olivat konttoristi Ronald Hyyryläinen ja Ellen Maria Forss. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Elviira Sofia Holopaisen kanssa. Hän kävi kuusi luokkaa Viipurin suomalaista reaalilyseota.
Squarepusher
Vaikka Squarepusher ei ole varsinaisesti lyönyt läpi Ison-Britannian ulkopuolella, hänen kokeileva ja paikoin äänimaailmaltaan brutaali tuotantonsa on nauttinut laajaa kulttisuosiota.
Onni Murto
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoonan 2. komppania. Hyyryläinen työskenteli maatalousharjoittelijana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 19. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hyyryläinen jäi Saksaan pataljoonan lähdettyä takaisin Suomeen helmikuussa vuonna 1918.
Squarepusher
Jenkinson aloitti keikkailevana basistina perinteisessä musiikkiyhtyeessä. Hän kertoo aloittaneensa elektronisen musiikin tuottamisen rumpukoneista, joilla hän teki laitteiden äärirajoja tavoittelevia kokeiluja. Jenkinson on toisen tunnetun IDM-artistin, Richard D. Jamesin (Aphex Twin), hyvä ystävä.
Onni Murto
Paluu Suomeen
Hyyryläinen palasi takaisin Suomeen 19. maaliskuuta 1919, mutta ei osallistunut itse sisällissotaan taistelevissa joukoissa. Hän toimi myöhemmin liikemiehenä vuosina 1919–1924, jona aikana hän vaihtoi sukunimensä vuonna 1920 Murroksi. Murto työskenteli pienviljelijänä Raivolassa vuosina 1924–1934 ja oli sen jälkeen talonmiehenä Viipurissa.
Talvi- ja jatkosota
Murto osallistui talvisotaan joukkueen varajohtaja Viipurin Vartiopataljoonassa ja osallistui taisteluihin Länsi-kannaksella ja Viipurinlahdella. Välirauhan aikana hän jatkoi aluksi samassa tehtävässä, josta hänet myöhemmin siirrettiin Elintarvikevarikko l:een. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin kiväärijoukkueenjohtajaksi Jalkaväenkoulutuskeskus 1:een, josta hänet siirrettiin vuonna 1942 tarkastuspiirin päällikön apulaiseksi Sotavankileiri 6:een. Vuonna 1942 hänet siirrettiin Itä-Karjalan Sotilashallinnon esikuntaan palkanmaksajaksi, missä tehtävässä hän toimi sodan loppuun saakka. Sotien jälkeen Murto keskittyi harrastukseensa kirjallisuuden kääntämiseen.
Quảng Ngãi (maakunta)
thumb| Maakunta Vietnamin kartalla. Quảng Ngãi on maakunta Vietnamin eteläosassa Nam Trung Bộin alueella. Sen pääkaupunki on nimeltään Quảng Ngãi. Maakunnan pinta-ala on 5 153 km². Vuonna 2009 maakunnassa oli 1,217 miljoonaa asukasta.
Maakunta oli keskeinen taistelutanner Vietnamin sodassa, ja Mỹ Lain verilöyly tapahtui siellä.
19 (Adelen albumi)
19 on brittiläisen laulajan Adelen esikoisalbumi, joka julkaistiin 28. tammikuuta 2008. Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 56 ja pysyi listalla useita viikkoja. Saturday Night Live -esityksen jälkeen albumi nousi sijalle 46 ja sitä seuraavana sijalle 11, myytyään 25 000 kappaletta sillä viikolla. Vuonna 2009 albumi voitti kaksi Grammy-palkintoa ja albumi nousi Yhdysvalloissa sijalle kymmenen. Albumi sai uutta tuulta alleen maailmalla Adelen toisen studioalbumin julkaisun jälkeen vuonna 2011. Yhdysvalloissa albumi on myynyt platinaan oikeuttavan määrän eli yli miljoona kappaletta. Maailmanlaajuisesti albumia on myyty yli kolme miljoonaa kappaletta.
Reales Astilleros de Esteiro
Reales Astilleros de Esteiro oli Espanjan laivaston hallinnoima kuninkaallinen telakka Ferrolissa. Kuningas Ferdinand VI antoi 9. huhtikuuta 1749 määräyksen telakan rakentamisesta, minkä perustana oli ministeri Zenón de Somodevillan päätös rakentaa uusia rannikkolinnakkeita ja muita varustuksia Ferroliin ja sen ympäristöön. Aluksi rakennustöitä johti Cosme Álvarez.
Tukikohta valmistui Esteirovuoren luoteisrinteeseen lähelle Ferrolia. Linnakkeessa piti suunnitelmien mukaan olla neljä tasoa, mutta lopulta tasojen määrä kasvoi kahteentoista. Lisäksi alueelle valmistui kasarmeja, pajoja ja varastoja.
Museum of Broadcast Communications
Museum of Broadcast Communications on Chicagossa, Illinoisin osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva museo, joka pyrkii keräämään, säilyttämään ja esittämään sekä historiallista että tämänhetkistä radio- ja televisio-ohjelmistoa. Museo avattiin 1987, ja alkuvaiheessa se toimi Chicagon South Loopin alueella, josta se vuonna 1992 siirtyi Chicagon kulttuurikeskuksen tiloihin. Museon toimintoihin kuuluu muun muassa näyttelyiden järjestäminen, kansallisen Radio Hall of Famen isännöinti ja julkaisutoiminta.
Iso-Rapanen
Iso-Rapanen on Päijät-Hämeessä Heinolassa Tuusjärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Lahden lyseon peruskoulu
Lahden Lyseon peruskoulu oli Lahden kaupungin ylläpitämä peruskoulu. Lahden Lyseon tiloissa sijaitsivat sekä peruskoulu ja Lahden lyseon lukio. Lahden Lyseon peruskoulussa oli oppilaita seitsemännellä, kahdeksannella ja yhdeksännellä luokalla yhteensä 360 oppilasta ja 31 opettajaa. Koulun rehtorina toimi Pirjo Sirviö ja apulaisrehtorina Olli Kaarela. Lahden Lyseon peruskoulussa oli painotetun matematiikan sekä kuvataiteen opetusta.
Iso-Rapanen
Maantietoa
Järven pinta-ala on 65 hehtaaria, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 8,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,6 metriä mpy.
Lahden lyseon peruskoulu
Lahden Lyseolla on hyvin merkityksellinen osa Lahden koulumaailmassa. Koulun perustamisasetus annettiin Helsingissä 21. toukokuuta 1921. Lahden lyseo aloitti toimintansa entisen Hotelli Lahden tiloissa, jonne sijoitettiin poikalyseon kaksi luokkaa.
Lahden Lyseon peruskoulu lakkautettiin vuonna 2012. Oppilaat sekä opettajat siirtyivät Salpausselän peruskouluun. Lahden lyseon tiloissa toimii siis enää vain lukio.
Rautaportti
thumb|230px|Rautaportti thumb|230px|Kartta Rautaportti on Tonavan muodostama puhkaisulaakso Serbian ja Romanian rajalla. Rautaportilla voidaan tarkoittaa joko koko 134 kilometriä pitkää kanjonialuetta tai aivan Orşovan kaupungin lähellä olevaa viimeistä solaa, jossa on nykyään vesivoimala.
Rautaportti erottaa Karpaattien eteläisimmät rinteet Balkanvuorten koillisosasta. Rautaportin kohdalla sijaitsee Romaniassa Rautaportin luonnonpuisto ja Serbiassa Đerdapin kansallispuisto.
Jari Sinkkonen (rumpali)
Jari-Markus Juhani Sinkkonen (s. 29. elokuuta 1970 Lappeenranta) on Kotiteollisuus-yhtyeen rumpali ja yksi perustajajäsenistä, joka asuu Lappeenrannassa. Hän on entinen tatuointi- ja lävistysyrittäjä. Vuosina 1997–2000 hän vaikutti myös Pronssinen Pokaali -yhtyeessä.
MetroCentre
thumb|250px|Metro Centre. Green Quadrant. MetroCentre on suuri ostoskeskus Gatesheadissa lähellä Newcastlea Pohjois-Englannissa. Se on pinta-alaltaan Euroopan suurin ostoskeskus, siellä on yli 330 liikettä. Keskus avattiin vuonna 1986. Keskuksen liikenneyhteydet ovat varsin hyvät: sen vieressä on Metrocentren rautatieasema ja sillä on oma liittymä A1-valtatielle.
Soturikissat
Soturikissat on Erin Hunterin kirjoittama moniosainen nuorille suunnattu kirjasarja. Erin Hunter on salanimi, jonka taustalla on kuusi kirjailijaa: Kate Cary, Cherith Baldry, Victoria Holmes, Tui Sutherland, Gillian Phillip ja Inbali Iserles. Erin Huntereista Kate Cary, Cherith Baldry, Victoria Holmes ja Tui Sutherland ovat työskennelleet Soturikissat-sarjan parissa.
Soturikissat on jaettu eri tarinajaksoihin, toisin sanoen saagoihin jotka sijoittuvat periaatteessa samaan aikaan ja niiden aihe on sama: metsän, suon, kukkuloiden ja jokien villit kissat, jotka elävät neljässä eri klaanissa Tähtiklaanin asettamien lakien mukaan. Tähtiklaani muodostuu kissojen kuolleista esi-isistä, jotka asuvat tähdissä ja vartioivat ja ohjaavat eläviä kissoja. Saagat ovat The Prophecies Begin (Ennustusten alku), Uusi profetia (The New Prophecy), Kolmikon mahti (Power of Three), Tähtien enne (Omen of the Stars), Klaanien synty (Dawn of the Clan), Varjojen aika (A Vision of Shadows), Rikottu laki (Broken Code) ja viimeisimpänä A Starless Clan.
Soturikissoista on ilmestynyt suomeksi myös kolme mangaa: Kadonnut soturi, Soturin turvapaikka ja Soturin paluu; englanninkielisenä niitä on enemmän. Mangan ja tavallisen romaanin ohessa kirjasarjasta on julkaistu myös Klaanien kirjat -oppaita sekä erikoisseikkailuita, joista seitsemän on käännetty suomeksi.
On vahvistettu, että Soturikissat-kirjasarjasta on tulossa elokuva, mutta tarkkaa aikataulua elokuvan ilmestymisestä ei ole vielä julkaistu.
Hahmot
Sarjan ensimmäiset kuusi kirjaa eli ensimmäinen tarinajakso kertoi pääosin fiktiivisestä hahmosta, Ruskasta, josta tuli myöhemmin kirjoissa Tulitähti. Seuraavissa tarinajaksoissa päähenkilö ei enää ole Tulitähti. Toisessa saagassa, Uudessa profetiassa, päähenkilöinä toimivat Myrskyklaanin Vatukkakynsi, Oravaliito ja Lehtilampi, ensimmäisissä kirjoissa myös muut Auringonpesälle lähteneet kissat. Kolmikon mahti -sarjassa keskitytään Närhisulan, Leijonaroihun ja Paatsamalehden elämään. Neljäs sarja, Tähtien enne kertoo Leijonaroihun, Närhisulan, Kyyhkysiiven sekä Murattilammen elämästä. Viidennessä saagassa, Klaanien synnyssä, puolestaan esiintyvät muinaiset kissat, jotka perustavat klaanit. Kuudennessa saagassa, Varjojen ajassa, päähenkilöinä ovat Leppäsydän, Varpuoksa ja Orvokkihohde.
Soturikissojen nimet ovat miltei aina muodostuneet kahdesta luonnonkappaleesta, esimerkkinä Lehtilampi. On olemassa myös kissoja, joiden nimet koostuvat kissojen ruumiinosista, esimerkkinä Vatukkakynsi. Päälliköiden loppuliite on aina ”tähti” joka merkkaa Tähtiklaania (soturiesi-isien klaania) ja Tähtiklaanin antamia yhdeksää henkeä, esimerkkeinä Tulitähti, Sinitähti, Pitkätähti ja Mustatähti.Oppilaan nimen loppuliite on aina "tassu", esimerkkinä Harmaatassu.
Ensimmäinen saaga: Ennustusten alku (The Prophecies Begin)
Ennustusten alku on virallinen nimi ensimmäiselle sarjalle. Nimi tuli käyttöön, kun tehtiin uusintapainokset vanhoille kansille. Alkuun Ennustuksen alku tunnettiin vain nimellä Soturikissojen ensimmäinen saaga.
Ensimmäisen kauden päähenkilö on kotikissa Ruska, joka liittyy Myrskyklaaniin. Saagassa seurataan Ruskan kehittymistä klaanissa, ja klaanien välejä.
Toinen saaga: Uusi profetia (The New Prophecy)
Toisen sarjan alussa neljä kissaa eri klaaneista saa Tähtiklaanilta merkin lähteä etsimään klaaneille uutta reviiriä. Kolmannessa kirjassa klaanit muuttavat uusille reviireille.
Ensimmäisestä saagasta poiketen päähenkilönä ei seikkailekaan enää Tulitähti, vaan päähenkilön paikalla seikkailevat monesta eri klaanista tulevat kissat, jotka ovat saaneet Tähtiklaanilta käskyn lähteä etsimään uutta reviiriä. Matkalla he tapaavat monta eri eläintä ja saavat uusia ystäviä.
Kolmas saaga: Kolmikon mahti (Power of Three)
Kolmas sarja on jatkoa Uusi profetia -sarjalle. Se kertoo Tulitähden lapsenlapsista Leijonaroihusta, Närhisulasta ja Paatsamalehdestä sekä heidän taipaleestaan klaanissa.
Neljäs saaga: Tähtien enne (Omen of the Stars)
Tähtien enne on neljäs soturikissasaaga, jossa seikkailevat sarjasta tutut Närhisulka ja Leijonaroihu, jotka löytävät ennustuksessa mainittuun kolmikkoon kuuluvan kissan, Kyyhkytassun. Lisäksi Synkkä Metsä alkaa kouluttaa klaanikissoja tuhotakseen elävät kissat.
Viides saaga: Klaanien synty (Dawn of the Clans)
Klaanien synty on viides soturikissasaaga, joka kertoo muinaisista kissoista ja siitä, miten ne perustivat viisi klaania.
Kuudes saaga: Varjojen aika (A Vision of Shadows)
Varjojen aika on kuudes saaga, joka kertoo jälleen järven ympärillä asuvista kissoista, kun viides klaani saapuu järvelle ja Varjoklaani hajoaa.
Seitsemäs saaga: Rikottu laki (The Broken Code)
Rikottu laki on seitsemäs Soturikissat-saaga. Se seuraa klaaneja järvellä Varjojen aika -saagan tapahtumien jälkeen. Päähenkilöt ovat Varjonäky, Juurihyppy ja Siilihalla, jotka kohtaavat haasteita yrittäessään tuoda hiljentynyttä Tähtiklaania takaisin.
Erikoisseikkailut
Erikoisseikkailut eivät kuulu mihinkään tiettyyn soturikissasaagaan, vaan ne kertovat yleensä jonkun tietyn kissan tai klaanin kohtalosta tai ”erikoisseikkailusta”. Yleensä tämä on aiemmin kirjoissa esiintynyt kissa tai klaani, jonka menneisyyttä ja taustoja erikoisseikkailussa selvennetään. Myös muita erikoisseikkailuita on ilmestynyt alla mainittujen lisäksi, tosin englanniksi.
Novellit
Novellit ovat lyhyitä tarinoita tietystä kissasta.
Klaanien kirjat
Klaanien kirjat ovat lisätietoa antavia kirjoja ja syventävät lukijan tietoa klaanielämästä.
Paolo Gislimberti
Paolo Giancarlo Faletti Gislimberti (19. toukokuuta 1967 Trento, Italia – 10. syyskuuta 2000 Monza, Italia) oli italialainen palomies ja valmentaja. Gislimberti syntyi Italian Trentossa ja toimi Lavissessa prikaatin apulaiskomentajana. Vuodesta 1990 hän oli jäsenenä EA Squadra Corse -palomiesyrityksessä. Gislimberti toimi myös nuorten Trentino Volley -lentopallojoukkueen valmentajana.
Gislimberti kuoli vuonna 2000 ajetussa Formula 1 -luokan Italian GP:ssä, kun ensimmäisellä kierroksella Variante della Roggia -mutkaan tultaessa Jordan-tallin Heinz-Harald Frentzenin autosta irronnut rengas osui häntä päin. Hän oli kuollessaan vain 33-vuotias.
Kannukset
thumb|Kouluratsastuksessa käytettävät kannukset, joissa on pieni rissa. thumb|Vanhat [[lännenratsastustyyliset kannukset, joissa on tähtimäiset rissat.]] thumb|Kannus ratsastajan saappaaseen kiinnitettynä.
Kannukset ovat metalliset lisävarusteet, joiden avulla selvennetään ratsastajan hevoselle jaloillaan antamia ohjeita eli pohjeapuja. Kannukset ovat kouluratsastuskilpailuissa pikkukilpailutasoa korkeammalla pakolliset ja yleisessä käytössä myös este- ja lännenratsastuksessa. Niiden tarkoitus on tehostaa pohjeapuja niin, että ratsastajan pohkeiden käyttö voi pysyä hyvin hienovaraisena ja huomaamattomana. Kankikuolainten tapaan niiden oikea ja tarkoituksenmukainen käyttö edellyttää ratsastajalta taitoa ja ennen kaikkea vakaata pohjetta, jolloin kannus vaikuttaa vain silloin ja sen verran kun sitä tarvitaan eikä sillä aiheuteta hevoselle kipua.
Kannus kiinnitetään ratsastajan saappaan tai kengän nilkkaan: U-kirjaimen muotoinen osa tulee nilkan ympärille kantapään yläpuolelle ja kiinnitetään jalkaterän ympäri kengän koron edestä kulkevalla hihnalla (kannusremmi), joka kiinnittyy U-kaaren molempiin päihin. Varsinkin ratsastussaappaissa on nilkan takaosassa yleensä pieni kieleke, joka kannattelee kannusta oikealla paikallaan.
Eurooppalaistyyppisessä ratsastuksessa kannukset ovat yleensä tylppäpäiset. Mahdollisesti kaareutuvaa kannusta (joutsenkannus) ei saa kilpailuissa käyttää sillä tavoin jalkoihin kiinnitettynä, että kärki (piikki) kaareutuu hevosta kohti tai ylöspäin. Kannuksessa voi olla pyörivä kiekko eli rissa, joka voi olla muodoltaan tähtimäinen; nykyisten rissakannusten mahdolliset sakarat ovat yleensä pieniä ja hyvin tylppiä. Poniratsastajat eivät saa ratsastaessa käyttää yli 15 mm pitkiä kannuksia tai rissakannuksia. Hevosen kylkeä repivät kannukset ovat kilpailusäännöissä yleensä selvästi kiellettyjä, ja haavoja aiheuttavaan kannusten käyttöön ylipäätään suhtaudutaan eläinrääkkäyksenä.
William George Armstrong
thumb William George Armstrong (26. marraskuuta 1810 – 27. joulukuuta 1900 ) oli englantilainen keksijä, tiedemies, insinööri ja liikemies. Hän perusti Newcastlen lähelle Tynejoen varrelle Elswickiin tehtaat, jotka työllistivät parhaimmillaan 25 000 henkeä. Siellä valmistettiin aseita, laivoja ja hydraulisia nostokurkia.
Kaksintaistelu (pienoisromaani)
Kaksintaistelu (ven. Дуэль, Duel) on venäläisen Anton Tšehovin kirjoittama pienoisromaani, joka ilmestyi vuonna 1891 alun perin 11-osaisena jatkokertomuksena Novoje vremja -lehdessä. Suomeksi teos on ilmestynyt Emil Mannsténin (1921), Juhani Konkan (1960) ja Ulla-Liisa Heinon (1961) kääntämänä, ja se on julkaistu useina painoksina monissa eri kokoelmissa sekä erillisenä laitoksena.
Kaksintaistelu on kertomus ikuisesta ylioppilaasta, Lajevskista, joka rakastuu vanhan insinöörin nuoreen vaimoon ja pakenee tämän kanssa Kaukasiaan luodakseen siellä työllä ja tarmolla onnensa. Mutta työstä ei tule mitään, rakkaus muuttuu vastenmieliseksi ja Lajevski kerää rahaa paetakseen takaisin Pietariin. Rahanlainausmatkallaan Lajevski joutuu ilmiriitaan ja seurauksena on kaksintaistelu, joka täysin muuttaa pienen kylpyläkaupungin sivistyneistöön kuuluvien elämän. Anton Tšehov on erilaisten ihmisten, heidän tekojensa ja mielialojensa erittelijänä tunnettu ja tunnustettu. Tässä teoksessa hän kuvaa taitavalla kädellä tsaarinaikaisen väsyneen ja velton virkamiesluokan elämää Mustanmeren rannalla Kaukasiassa.
Päähenkilö Lajevski edustaa venäläisessä kirjallisuudessa tunnettua tarpeettoman ihmisen tyyppiä.
Bartoszycen piirikunta
Bartoszycen piirikunta on yksi Warmia-Masurian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 57 231. Piirikunnan kaksi kaupunkikuntaa ovat hallintokeskus Bartoszyce ja Górowo Iławeckie. Neljä maalaiskuntaa ovat Bartoszyce, Bisztynek, Górowo Iławeckie sekä Sępopol ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Bisztynek ja Sępopol.
Bartoszycen piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 16,9 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Warmia-Masurian voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Bartoszycen piirikunnassa arvioitiin olevan 57 231 asukasta, joista 51,2 prosenttia naispuolisia ja 48,8 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 61 288 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 39 255 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 17,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 61,4 prosenttia ja eläkeikäisten 21,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,1 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 490 lasta. Väestönlaskennassa 2011 puolalaisten lisäksi ainoa vähintään prosentin väestöstä muodostava ryhmä olivat ukrainalaiset, joita oli yhteensä 1689 eli 2,8 prosenttia piirikunnan koko väestöstä.
Lunning-palkinto
Lunning-palkinto oli Frederik Lunningin perustama palkinto. Sillä palkittiin huomattavia skandinaavisia suunnittelijoita kahdesti vuodessa vuodesta 1951 vuoteen 1970 saakka. Palkinnon saajat valitsi ryhmä samalla alalla olevia tanskalaisia, suomalaisia, norjalaisia ja ruotsalaisia.
Hopealampi (Heinola)
Hopealampi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Tuusjärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,3 metriä mpy.
Mitchell Stephens
Mitchell Stephens (s. 5. helmikuuta 1997 Peterborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Montreal Canadiensin organisaatiossa. Stephens on Tampa Bay Lightningin toisen kierroksen varaus vuodelta 2015.
Ura
Stephens varattiin OHL-joukkue Saginaw Spiritiin ensimmäisellä kierroksella kahdeksantena pelaajana vuoden 2013 varaustilaisuudessa. Hänet valittiin pelaamaan Kanada Ontario -joukkueeseen World U-17 Hockey Challengeen. Hän edusti kultaa voittanutta Kanadan alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014. Kaudella 2014–2015 Stephens valittiin pelaamaan CHL Top Prospects Gamessa. Huhtikuussa 2015 hän pelasi Kanadan paidassa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa joukkue sijoittui pronssille.
Kumlin
Kumlin on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: