cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Quintus Caecilius Metellus Macedonicus
Metellus oli Quintus Caecilius Metelluksen vanhin poika ja Lucius Caecilius Metelluksen pojanpoika. Hän taisteli kolmannessa makedonialaissodassa ja komensi Rooman armeijaa neljännessä makedonialaissodassa, jossa hän kukisti makedonialaisen Andriskosken Pydnan taistelussa 148 eaa.
Voitostaan hän sai lisänimen Macedonicus.
Ares (täsmennyssivu)
Ares voi olla:
Yksipuolinen iskentä
thumb|right|Varhainen 1-puolisesti iskemällä tehty kivityökalu
Levallois-tekniikka
thumb|right|Hyvin alkeellinen nyrkki-iskuri on valmistettu "Levallois-tekniikalla". Levallois-tekniikka oli varhainen työkalujen valmistustapa, jossa kivityökaluja tehtiin työstämällä kiven reunoja siten, että kiven ydinosa muodostui pyöreäksi. Varhaisimmissa työkaluissa oli yksipuolinen iskentä. Levallois-tekniikka syntyi 100 000 vuotta sitten Moustierin kulttuurin ja Levallois-kulttuurin aikana Euroopassa ja Aasiassa. Nor Geghi Armeniassa on paikka, missä on tehty merkittävä löytö Levallois-tekniikasta. Tämän löydön perusteella on oletettu, että Levallois-tekniikan edeltäjä oli Acheulean-tekniikka.
Tämä tekniikka on alkeellisempi kuin nykyihmisen suosima säletekniikka, jossa kivityökaluja tehtiin ytimestä isketyistä säleistä.
Bamboleo
Bamboleo on vuonna 1997 julkaistu 20 suosikkia -sarjaan kuuluva Finlandersin kokoelmalevy.
Satamakangas
Satamakangas on Pohjois-Pohjanmaalla Raahen kaupungin alueella oleva pieni kerrostaloalue. Se sijaitsee noin 1,5 km Saloisten kirkonkylältä luoteeseen Rautaruukin vieressä ja on tehtaan omistuksessa.
Alueen puolenkymmentä kerrostaloa rakennettiin 1960-luvulla tehtaan työläisten asunnoiksi, ja alueella toimi aluksi myös lähikauppa. Kylällä on myös pieni urheilukenttä. Satamakangas on saanut nimensä keskiajalla ja vielä 1600-luvulla toimineelta Salon satamalta, joka oli vilkas satama- ja markkinapaikka. Markkinat kuitenkin siirrettiin vuonna 1616 lähelle nykyistä Raahen kaupunkia. Kaupungin perustamisen 1649 jälkeen satama siirtyi kaupungin Fantinlahden pohjukkaan, jossa se toimi purjelaivakauden ajan. Nykyinen Raahen satama sijaitsee Lapaluodossa Satamakankaan naapurissa.
RN Cicala
Valmistus
Alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Navalmeccanicalta, missä köli laskettiin 30. syyskuuta 1942. Alus laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1943.
Palvelus
Saksalaiset valtasivat 1943 aluksen, mutta sitä ei otettu palvelukseen. Alus upotettiin.
Traktori
thumb|Moderni traktori (John Deere) Traktori (< 'traktori, vetäjä' <  'vetää' ) on raskaiden esineiden siirtelyyn ja erilaisten työkoneiden vetämiseen tarkoitettu moottoriajoneuvo.
Traktorin rakenne
Traktorissa on yleensä turboahdettu, nykyään aina dieselkäyttöinen moottori ja suuret hokkikuvioidut renkaat. Pelkästään taajama-alueilla käytettävässä traktorissa käytetään palarenkaita, joissa kulumiskestävyys kaduilla ajettaessa on tavallista traktorinrengasta parempi. Nelivedolla ajettaessa eturenkaat kuluvat nopeammin, sillä niiden pyörintänopeus on 3–5 % suurempi kuin takapyörien. Maantieajossa neliveto kannattaa kytkeä pois päältä. Nykytraktorit ovat paremman vetokyvyn ja suurten työkoneiden kiinnityksen takia nelivetoisia, koska tällöin saadaan tehokkaampi painonjakauma jolloin traktori vetää työkonetta paremmin.
Nykyään traktoreissa on turvaohjaamo pakollisena, työkoneiden kiinnittämistä varten kolmipistenostolaite ja perävaunun tai työkoneiden vetämistä varten vetokoukku. Joissakin malleissa on myös kolmipiste-etunostolaite työkoneiden kiinnittämiseksi traktorin eteen. Sellaisen saa lisävarusteena useimpiin traktoreihin. Etukuormain on varsinkin karjatiloilla yleinen traktorin runkoon tukevasti kiinnitetty monikäyttöinen lisävaruste. Etukuormaimeen voi kiinnittää moniin eri töihin pystyviä varusteita, esimerkkinä lumiaura tai suurten heinäpaalien käsittelyyn käytettävä hydraulinen koura. thumb|Valmet 505
Eri traktorityyppejä
Traktorit voidaan luokitella vetotavan ja ohjattavuuden mukaan takavetoisiin traktoreihin, nelivetoisiin traktoreihin ja runko-ohjattaviin traktoreihin. Lisäksi on olemassa monia erikoiskäyttöä varten suunniteltuja traktoreita. Nelivetoinen traktori on ollut myös Suomessa vallitsevin tyyppi jo 1990-luvulta asti johtuen nelivedon paremmasta hyödynnettävyydestä traktorin erilaisissa työtehtävissä. Toisaalta lisääntynyt traktorin akselipaino ja rengaskoko aiheuttavat traktorissa tehonhävikkiä. Nelivedon hyödyntäminen varsinkin 1990-luvun alkuvuosina ei tuonut täyttä etua, koska parempaan ja tehokkaampaan moottoriteknologiaan ei panostettu vaan nelivedoissa käytettiin pääasiassa samoja moottoreita kuin takavedoissa.
Traktoreita on kehitetty hyvin erilaisiin käyttötarkoituksiin, näitä traktoreita nimitetään yleensä erikoistraktoreiksi. Vuoristo-olosuhteisiin ja jyrkille rinteille, joissa tavallisella maataloustraktorilla ei voi työskennellä, on kehitetty täysin omanlaisiaan ajoneuvoja. Vuoristotraktoreissa painopiste on laskettu mahdollisimman alas, raideleveyttä on kasvatettu, kaikki pyörät ovat pienempiä ja samankokoisia. Vuoristossa tarvitaan erityisesti niittämiseen ja heinän kuljettamiseen sopivia traktoreita, joissa teräpalkki sijoitettiin traktorin sivulle. Ensimmäisiä merkkejä olivat Linder-yhtiön Junior ja Bauerfreund sekä saksalaisen Kramerin Alles-Schaffer. Nykyisiä tunnettuja merkkejä ovat Terratrac, Unitrac, Geotrac, Metrac ja Moynty.
Telaketjutraktoreita tai telatraktoreita kehitettiin myös jo traktorituotannon alkutaipaleella, mutta niiden varsinainen läpimurto tapahtui 1980-luvulla, jolloin Caterpillar esitteli Mobil-trac-järjestelmän, jossa metallinen telaketju korvattiin keinokumisella telaketjulla. Rakenne on ominaisuuksiltaan verrattivssa ilmakumirenkaaseen, joten ajonopeutta voitiin nostaa. Rakenne on äänenvoimakkuudeltaan hiljaisempi kuin metallinen telaketju. Telaketjulla saavutetaan alhaisempi maahan kohdistuva pintapaine kuin renkaalla, mikä ehkäisee maan tiivistymistä. Myös pyörien luistamisesta aiheutuva tehohäviö poistuu kokonaan telatraktorissa. Telaketjutraktoreita valmistettiin erityisesti IVY-maissa, joissa niiden esikuvina toimivat toisessa maailmansodassa käytetyt tykinvetäjät ja panssarivaunut. Itäblokin merkkejä olivat muun muassa Harkovan traktoritehtaan HTZ ja Neuvostoliiton traktoritehtaissa valmistettu KD mallisto. Länsimaissa kaikilla suurilla valmistajilla on telatraktoreita, mutta varsinainen uranuurtaja on maanrakennusalalla toimiva Caterpillar.
Traktorin kehitys
thumb|upright|Englantilainen automobiili-traktori vuodelta 1905 thumb|Fordson-traktori vuodelta 1921 thumb|Traktorin korjausta vuonna 1943 thumb|Farmall Super FC vuodelta 1955 Ensimmäiset moottorivetäjät eli traktorit valmistuivat 1800-luvun puolivälin jälkeen. Niissä oli voimanlähteenä höyrykone. Ensimmäinen valmistusmääriltään tuhansiin noussut traktorimalli oli Henry Fordin Fordson 1910-luvulla. Menestys perustui traktorin keveyteen ja edullisuuteen. 1930-luvulla tehtiin kaksi merkittävää innovaatiota: traktoreihin tuli ilmakumirenkaat, ja Harry Ferguson kehitti kolmipistenostolaitteen työkoneiden kiinnittämiseen.
Traktoreiden alkuvaiheet Suomessa
Suomessa traktoria kutsuttiin aluksi höyryauralaitokseksi ja sitten moottorivetäjäksi. Suomenruotsissa traktori on sen sijaan ollut alun perinkin en traktor traktori-ilmoittelun yhteydessä. Aivan ensimmäinen traktori Suomessa oli ruotsalainen Avance vuonna 1901 ja ensimmäinen polttomoottorikäyttöinen oli sekin ruotsalainen Saunderson A, joka tuotiin 1908. Ensimmäiset traktorit Suomessa olivat kuitenkin yleensä yhdysvaltalaisia Allwork-moottorivetäjiä, joita toi maahan Keskusosuusliike Hankkija.
Suomessa alkoi 1919 myös kotimaisen Kullervo-traktorin valmistus. Valmistuksen kalleus, venemoottorin heikko jäähdytyskyky ja ulkomaisten traktorien lisääntynyt tuonti pakottivat vuonna 1924 lopettamaan tuotannon 500 kappaleen jälkeen. Vuoteen 1936 mennessä oli ns. autotraktoreita valmistettu yksi Lapinjärvellä ja Juupajoella sekä Paraisilla, jossa vuoteen 1948 mennessä niitä rakennettiin enintään 60. Rosenlew valmisti Porissa 1940 yhden. Sotien jälkeen oli suuri traktoripula, johon Vaasassa vastattiin tekemällä 12 Vaasa-traktoria ja Tampereella 880 Takra-traktoria, mutta jälkimmäisen valmistus lopetettiin liian kalliina ja edellisen tekniikka oli jäänyt vanhaksi.
1946: kolmipistenostolaite
Kolmipistenostolaitteen läpimurto tapahtui, kun harmaa Ferguson TE-20 tuli markkinoille vuonna 1946. Siinä oli 29-hevosvoimainen bensiinimoottori (myöhemmin myös petrolikäyttöinen ja diesel), neljä vaihdetta ja kolmipistenostolaite. TE-20:tä valmistettiin noin puoli miljoonaa kappaletta. Toinen merkittävä traktorimerkki sodan jälkeisessä Suomessa oli Fordson. Sen Major-malli oli erittäin haluttu työkone jälleenrakennus-Suomessa, jossa traktorien maahantuontia säädeltiin tiukasti.
1960-luku: traktorimyynnin huiput Suomessa
1960-luvun suosituimmissa traktoreissa oli tehoa 40–50 hevosvoimaa. Vaihteita oli tyypillisesti 6 eteen ja 2 taakse. Muutamissa traktoreissa vaihteiden määrä saatiin kaksinkertaistetuksi ilman kytkintä käytettävän pikavaihteen avulla. Kyntöä helpottivat vetovastukseen perustuva painonsiirtojärjestelmä ja tarvittaessa kytkettävä tasauspyörästön lukko. Traktorimyynnin huippuvuosi oli Suomessa 1963, jolloin myytiin lähes 16 000 traktoria. Suosituimpia merkkejä olivat Fordson, Massey Ferguson, Valmet, David Brown ja Nuffield. 1960-luvun puolivälissä traktorien määrä ylitti Suomen kutistuvan hevoskannan vahvuuden.
1970-luku: turvaohjaamo suojaa
Vuonna 1969 tulivat Suomessa pakollisiksi uusiin traktoreihin turvaohjaamot, jotka ovat pelastaneet monta ihmishenkeä traktorin kaatuessa ja toimineet sääsuojana. Samaan aikaan alkoivat yleistyä synkronoidut vaihteistot ja hydrostaattiset ohjaukset. 1970-luvulla suosioon nousivat 60–80–hevosvoimaiset traktorit. Ohjaamojen melutasoa ja tärinää saatiin alennettua, kun ohjaamo suunniteltiin jo tehtaalla traktorin osaksi ja se asennettiin kumityynyjen päälle. Aikaisemmin ohjaamot oli yleensä tehty Suomessa, ja melutaso saattoi nousta jopa 100 desibeliin. Vuonna 1979 melurajaksi tuli 85 dB.
Moottori
Nykyaikaisen traktorin moottori on yleensä 3-, 4- tai 6-sylinterinen vesijäähdytteinen, usein turboahdettu suorasuihkutusdiesel. Ruiskutus ohjataan useimmissa traktoreissa sähköisesti. Yhteispaineruiskutus (common rail) ja moniventtiilitekniikka ovat yleistymässä kiristyvien päästönormien takia. Iskutilavuus sylinteriä kohti on yleensä hieman yli 1 litra eli tyypillinen nelisylinterinen moottori on 4,0–4,5-litrainen.
Suosituin teholuokka Suomessa on 100–140 hevosvoimaa (74–103 kW). Tätä suurempia traktoreita käytetään enimmäkseen traktoriurakoinnissa. 100-hevosvoimaiset traktorit ovat yleensä 4-sylinterisiä ja 140-hevosvoimaiset 6-sylinterisiä. Suurimman tehon käyntinopeus traktorin moottorissa on 2000–2500 r/min. Suurin vääntömomentti saavutetaan noin 1 500 kierroksella. 100-hevosvoimaisen traktorinmoottorin suurin vääntö on noin 400 Nm.
Voimansiirto
Vaihteita traktorissa on eteenpäin yleensä vähintään 16. Joissakin malleissa vaihteita on jopa 70. Useimmissa traktoreissa ajosuunta vaihdetaan mekaanisella tai hydraulisella, öljykylpyisiin kytkimiin perustuvalla suunnanvaihtajalla. Näin taaksepäin saadaan samat ajonopeudet kuin eteen. Ajokytkin on pienimmissä traktoreissa kuiva, suuremmissa käytetään öljykylpyisiä monilevypakkoja, joiden yhteydessä on 3–6 pikavaihdetta. Näiden avulla ajonopeutta voidaan muuttaa kytkintä käyttämättä ja monissa traktoreissa pikavaihteen valinta on automatisoitu. Mm. Valtraan ja Fendtiin saa varusteena nestekytkimen. Kaikkein kehittyneimmissä traktoreissa ajovoimansiirto on portaaton, hydraulis-mekaaninen CVT-järjestelmä.
Hydrauliikka
Hydrauliikkaa käytetään nostolaitteen lisäksi mm. ulkopuolisten työkoneiden käyttämiseen, ohjaukseen ja traktorin toimintojen (kuten vaihteensiirron) käyttämiseen. Hydraulipumppujen tuotto on yhteensä noin 100-400 l/min ja hydrauliikan paine noin 200 bar. Usein traktoreissa käytetään nykyään säätötilavuuspumppua, jossa pumpun tuotto säätyy kunkin hetkisen tarpeen mukaan. Nostolaitteen nostovoima on suosituimmissa traktoriluokissa 5 000 – 8 000 kg. Kolmipistenostolaitteen lisäksi traktoreissa on vetokoukku perävaunun ja hinattavien työkoneiden kiinnittämistä varten. Nostolaite on mahdollista sijoittaa myös traktorin keulaan.
Voiman ulosotto
Traktorivoimalla voi suorittaa myös muita maatalouden energiaa vaativia töitä, kuten lumiaurausta tai pilkkeiden tekoa. Voiman voi ottaa traktorin perässä olevasta pyörivästä nivelakselista/ulosottoakselista, joka vaatii asianmukaisen suojuksen. Voiman ulosottoja voi olla myös traktorin keulassa taikka entisaikaan sivulla, sivuniittokonetta varten. Voiman ulosotoksi voi kutsua myös hihnapyörää, jonka voimansiirron komponenttina käytettiin leveää hihnaa.
Voimanulosoton tavanomaiset nopeudet ovat 540, 750, 1000 ja 1400 kierrosta minuutissa. Standardit pyörimisnopeudet työkoneille ovat kuitenkin 540 ja 1000 kierrosta minuutissa. Toki traktorivalmistaja saa itse määrätä millä moottorin kierrosluvulla nämä nopeudet täyttyvät. Voimaa voidaan välittää myös ajovoimanotolla, jolloin ulosoton nopeus määräytyy traktorin liikkumisnopeuden mukaan. Tätä ominaisuutta hyödynnetään erityisesti maansiirto- ja turveperäkärryissä, jolloin saadaan lisää vetäviä pyöriä. Ajovoimanotto on nykyään harvinainen varuste; Euroopan markkinoilla ainakin Massey Ferguson, Valtra, New Holland tarjoavat ajovoimanottoa varustelistallaan.
Ohjaus ja elektroniikka
Ohjaamo on sijoitettu kumityynyjen päälle tärinän ja melun vaimentamiseksi. Tulevaisuudessa ohjaamon jousitus tulee yleistymään tärinädirektiivin takia. Muuta jousitusta traktorissa ei ole lukuun ottamatta useimmissa traktoreissa lisävarusteena olevaa etuakselin jousitusta, joka on useimmiten hydraulinen. Istuin on kalliimmissa traktoreissa ilmajousitettu. Ohjaamon suurin melutaso on 69–80 dB. Ilmastointilaite on suosittu lisävaruste ja vakiona yhä useammissa malleissa. thumb|Lamborghini R6
Elektroniikkaa käytetään mm. nostolaitteen toimintojen ja vaihteensiirron toiminnan ohjaamiseen. Monissa uusissa traktoreissa sähköjärjestelmän runkona on CAN-väylä. Jatkossa tulevat yleistymään traktorin elektroniikan keskusteleminen työkoneiden elektroniikan kanssa, pyörien luistoa mittaavat tutkat ja GPS:ään perustuvat osittaiset automaattiohjaukset ja paikkatiedon hyödyntäminen täsmäviljelyyn eli esim. lannoitteiden käytön säätäminen pellon viljavuus- ja satokartoituksen perusteella.
Renkaat
Renkaat ovat nykyään vyörenkaita, yhä useammin matalaprofiilisia. Takapyörät ovat läpimitaltaan noin 1,3-kertaiset etupyöriin verrattuna. Pienemmät etupyörät mahtuvat kääntymään jyrkemmin kuin isot. Yhtä suurilla etu- ja takapyörillä varustetut traktorit eivät ole yleistyneet Euroopassa. Renkaan mahtuminen kyntövakoon rajoittaa renkaan suurimman mahdollisen leveyden 600 mm:iin. Keväällä peltotöissä käytetään rinnalla paripyöriä maan tiivistymisen ehkäisemiseksi. Maatalous- ja metsäkäytössä traktoreissa käytetään hokkikuvioisia renkaita vetävillä pyörillä kuvion antaman hyvän pidon takia. Pelkästään taajama-alueilla käytettävässä traktorissa käytetään palarenkaita, joissa kulumiskestävyys kaduilla ajettaessa on tavallista traktorinrengasta parempi. Palarengas myös sopii nurmialueille ajamiseen, koska se ei jätä jälkiä yhtä helposti kuin hokkirenkaat.
Käyttö
Tyypillisesti traktoreita käytetään maatiloilla, jolloin puhutaan maataloustraktoreista. Traktoreita käytetään myös muun muassa metsätöissä, tienhoidossa, lumitöissä sekä taajamissa erilaisissa ympäristönhoitotöissä. Monet nuoret käyttävät traktoria harrastus- ja koulumatkoihin. Isoimmille ja painaville traktoreille on käytävä jopa kuorma-autokortti. Suomessa oli 424 658 rekisteröityä traktoria vuonna 2016.
Traktorimarkkinat
Suurin traktorinvalmistaja on Fiat-konserniin kuuluva CNH, jonka juurilta löytyvät mm. merkit Ford, Fiat, International ja David Brown. Toisena on AGCO, joka on syntynyt lukuisten yritysostojen kautta. Sen merkkejä ovat Euroopassa Massey Ferguson, Valtra ja Fendt. Kolmas suuri valmistaja on John Deere. Suuri on myös intialainen Mahindra & Mahindra, joka kuitenkin keskittyy pientraktoreihin.
Merkittäviä traktoreiden valmistajia euroopassa ovat myös italialainen ARGON (merkit Landini ja McCormick), saksalainen Claas (entinen Renault traktori), SAME konserni (entiset merkit Hürlimann, Lamborghini, Deutz-Fahr ja Same), HTC Holding Slovensko (Zetor traktori), ja Türk Traktör Turkissa. Itä-Euroopassa on Minskin traktoritehdas, joka valmistaa Belarus merkkisiä traktoreita.
Aasialaisia valmistajia ovat mm. TAFE Intiassa, LS-yhtiö Etelä-Koreassa (Kioti traktori) ja Foton Lovol -yhtiö Kiinassa (Foton traktori). Japanilaisia valmistajia ovat Kubota Corporation ja Iseki.
Suomessa suosituimpia merkkejä ovat Valtra noin 40 prosentin osuudella, John Deere, Massey Ferguson ja New Holland. Suomessa myydään noin 4500 traktoria vuodessa. Koneurakointiin käytettävien traktoreiden osuus kokonaismyynnistä on kasvanut.
Moottori
thumb|[[Bugatti Veyronin polttomoottori]] thumb|[[SpaceX-rakettimoottori testauksessa]] thumb|Kaasuturbiini, jota käytetään lentokoneen moottorina. pienoiskuva|Sähkömoottori Moottori on kone, joka tuottaa eri energiamuodoista mekaanista voimaa ja liikettä. Esimerkiksi auton polttomoottorissa muutetaan polttoaineen kemiallista energiaa mekaaniseksi energiaksi, sähkömoottori muuttaa sähköenergiaa mekaaniseksi energiaksi ja stirlingmoottori muuttaa lämpöenergiaa mekaaniseksi energiaksi.
Historiaa
Varhaisten laitteiden voimanlähteenä oli joko ihmisen tai eläimen lihasvoima tai virtaava vesi tai ilma. Kreikkalaisen Heron Aleksandrialaisen rakentamaa laitetta pidetään ensimmäisenä, alkeellisena höyrykoneena. Italialainen Giovanni Branca rakensi varhaisen höyryturbiinin 1600-luvulla. James Wattin suunnittelema höyrykone oli tärkeä tekijä teollisessa vallankumouksessa. Watt markkinoi konettaan kertomalla, kuinka monen hevosen työt se tekisi - näin luoden yksikön "hevosvoima". Britit laittoivat höyrykoneen raiteille ja alkoivat kuljettaa tavaraa ja ihmisiä höyryjunalla. Amerikkalaiset puolestaan rakensivat ensimmäisiä höyrylaivoja.
Polttomoottori ja sähkömoottori kehitettiin 1800-luvulla. Ilmailussa käytettävät nykyaikaiset suihkumoottorit ja rakettimoottorit luotiin 1900-luvun alussa.
Thierry Rey
Thierry Rey (s. 1. kesäkuuta 1959) on ranskalainen entinen judoka ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Moskovan olympialaisissa 1980 alle 60-kiloisten sarjassa. Rey on menestynyt myös MM-kilpailuissa: hän voitti kultaa alle 60-kiloisten sarjassa vuoden 1979 kisoissa. Hän voitti 65 kg:n painoluokassa Euroopan-mestaruuden 1983.
Pietari–Vologda-rata
Pietari–Vologda-rata on Venäjän rataverkkoon kuuluva rautatie, joka alkaa Pietarin Moskovan asemalta ja kulkee Laatokan eteläpuolitse ja Rybinskin tekojärven pohjoispuolitse Vologdaan. Sen tärkeimpiä väliasemia ovat Namkku, Olhava, Tihvinä, Podborovje ja Babajevo. Rata valmistui tammikuussa 1906.
Alkujaan koko rataosa tunnettiin Pietarin–Vologdan–Vjatkan ratana. Vuonna 1908 rata liitettiin vastaperustettuun Pohjoiseen rautatiehen yhdessä Moskovan–Jaroslavlin–Arkangelin rautatien kanssa.
Anouk Faivre Picon
thumb|250px|Anouk Faivre Picon Anouk Faivre Picon (s. 18. helmikuuta 1986 Pontarlier) on ranskalainen maastohiihtäjä.
Maastohiihdon maailmancupissa Faivre Picon kilpaili ensimmäisen kerran Liberecissä helmikuussa 2008. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Falunin maailmancupfinaalissa maaliskuussa 2010, jonka kokonaiskilpailussa hän sijoittui 26:nneksi. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on kahdeksas sija, jonka hän saavutti Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 10. joulukuuta 2011.
Faivre Picon sijoittui Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 18:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli viestissä neljäs ja 30 kilometrin vapaan kilpailussa 17:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa viidenneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli yhdistelmäkilpailussa kolmastoista.
Olli Saarela
Olli Juhani Saarela (s. 11. maaliskuuta 1965 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat Rukajärven tie (1999), Bad Luck Love (2000), Rölli ja metsänhenki (2001), Suden vuosi (2007) ja Harjunpää & pahan pappi (2010). Saarela työskenteli Taideteollisen korkeakoulun ohjauksen lehtorina ja elokuvaohjauksen va. professorina vuonna 2006.
Uran alku
Ennen opiskeluaan elokuva-alalla Saarela toimi palomiehenä. Taideteollisessa korkeakoulussa syntynyt lyhytelokuva Julma maaseutu (1993) kertoo papin yliajamasta miehestä, joka paljastuu äitinsä ja isäpuolen luona asuvaa poikaa etsiväksi isäksi. Koverhar – lihanleikkaajan kolme päivää (1998) on mustan komedinen lyhytelokuva toisiinsa sidotuista veljeksistä Siilaksesta (Kari Väänänen) ja Moonikasta (Taisto Reimaluoto). Ristin juurella (1997) kertoo ilkeästä ja ahdasmielisestä telakan yövartijasta, joka joutuu umpikujaan rakastuttuaan napatanssijana työskentelevään naiseen. Lyhytelokuva syntyi Neil Hardwickin elokuvaopiskelijoille pitämällä Yhdeksän ylitti Telakkakadun -mestarikurssilla, jossa tarinat oli sijoitettava telakkamiljööseen.
Pitkät elokuvat
Saarelan ensimmäinen pitkä elokuva Lunastus (1997) kertoo pikkukylän kanttorin ja kyläkoulun opettajan (Kari Heiskanen) vaiheista vuoden 1918 sisällissodassa. Lunastuksen jälkeen Saarela aikoi jättää sota-aiheet, mutta Marko Röhr houkutteli hänet Antti Tuurin romaaniin ja käsikirjoitukseen perustuvan Rukajärven tien (1999) ohjaajaksi. Elokuva sai erinomaisen vastaanoton, ja Saarela palkittiin Suomen elokuvasäätiön 30-vuotisjuhlapalkinnolla tammikuussa 2000. Vuonna 2000 sai ensi-iltansa rikolliskuvaus Bad Luck Love ja vuonna 2001 lastenelokuva Rölli ja metsänhenki. Vuonna 2007 ensi-iltansa sai Saarelan ohjaama, Virpi Hämeen-Anttilan kirjaan perustuva ja Mika Ripatin käsikirjoittama Suden vuosi.
Saarelan elokuvien tuotantoyhtiönä toimii usein MRP Matila Röhr Productions. Musiikin hänen ohjauksiinsa tekee Tuomas Kantelinen.
Yksityiselämä
Saarela oli vuosina 2006–2008 naimisissa kulttuuriministerinä toimineen Tanja Saarelan kanssa. Vuonna 2009 hän alkoi seurustella Yhdysvalloissa opiskelleen näyttelijä Jenni Banerjeen kanssa. Vuonna 2013 Saarela alkoi seurustella näyttelijä-käsikirjoittaja Jenny Rostainin kanssa, mutta vuoden 2016 syksyllä he purkivat kihlauksensa. Elokuussa 2020 Saarela avioitui Riitta Sinkkosen (o.s. Randström) kanssa.
Lokakuussa 2015 Helsingin käräjäoikeus langetti Saarelalle viiden kuukauden ehdollisen vankeustuomion virkamiehen väkivaltaisesta vastustamisesta. 2022 uutisoitiin, että Saarela on todettu ulosottorekisterin perusteella varattomaksi. Kesäkuussa 2023 Saarela tuomittiin 30 päiväsakkoon kulkuneuvon kuljettamisesta oikeudetta.
Kiikku (digitaalitekniikka)
thumb|RS-kiikku (R1, R2 = 1 kΩ, R3, R4 = 10 kΩ). Kiikku on digitaalitekniikassa komponentti, joka säilyttää sille asetetun loogisen tilan eli muistaa yhden bitin. Säilytettävän bitin arvo riippuu kiikun tyypistä, tulojen tilasta ja lähtöjen edellisestä tilasta. Kiikkupiirit koostuvat loogisista porteista, joista osa on takaisinkytketty muisti-ilmiön aikaansaamiseksi. Digitaalisia järjestelmiä suunniteltaessa kiikuista muodostetaan rekistereitä eli useamman bitin tallentavia muistikomponentteja. Esimerkiksi suorittimien nopeat SRAM-tyyppiset rekisterit ja välimuistit on toteutettu kiikuilla.
RS-kiikku
RS-kiikku on yksinkertainen tilansa säilyttävä kiikku, jota ohjataan sisääntuloliitännöillä S ("set") ja R ("reset"). Kiikun lähdön Q tila asettuu ykköseksi, kun S = 1. Tila säilyy asetettuna riippumatta siitä, miten S-liitännän tila sen jälkeen vaihtelee, kunnes R = 1 ja piiri nollautuu. Vanhemmassa tekniikassa piirillä on kielletty tila S = R = 1, jolloin piiri muuttuu epävakaaksi yrittäessään asettaa lähtöä nollaksi ja ykköseksi samaan aikaan. Nykyaikaisessa digitaalitekniikassa kiikku on joko S- tai R-voittoinen, joka määrittelee mihin tilaan lähtö asettuu, jos S ja R ovat yhtä aikaa ykkösiä.
Kiikun tilataulu on kuvattu ohessa. Taulukossa Q-1 tarkoittaa edellisen jakson ulostuloa. Toimintaa ei tyypillisesti ole määritelty, jos sekä S että R ovat ylhäällä.
D-kiikku
thumb|100px|D-kiikun piirrosmerkki
D-kiikku on nykyään eniten käytetty kiikkutyyppi. Siinä on datasisääntulo D, reunaherkkä kellosisääntulo Clk, ulostulo Q ja mahdollisesti invertoitu ulostulo  Q' . D-kiikussa voi myös olla asynkroniset asetus- ja nollausulostulot S ja R (set ja reset). Kun kellosignaali Clk nousee, tallentuu datasisääntulon D arvo kiikkuun. Kiikun arvo on tällöin luettavissa Q-ulostulosta ja sen inverssi  Q' -ulostulosta.
thumb|600px|center|Master-slave-kytkennällä toteutettu D-kiikku
T-kiikku
thumb|100px|T-kiikun piirrosmerkki
T-kiikku eli toggle-kiikku vaihtaa tilaansa kellopulssin aktiivisella reunalla, jos T = 1 ja säilyttää edellisen tilansa, jos T = 0. T-kiikulla voidaan esimerkiksi puolittaa kellosignaalin taajuus. Kytkemällä useampia T-kiikkuja peräkkäin muodostuu laskuri, joka laskee binäärilukuja kellopulssin tahdissa.
JK-kiikku
JK-kiikkua on aikaisemmin käytetty runsaasti, koska sen kaksi sisääntuloa mahdollistavat monipuolisen ohjauksen yksinkertaisella ohjauslogiikalla. JK-kiikulla on kellosisääntulon lisäksi kaksi sisääntuloa, J ja K, jotka vaikuttavat kiikun tilaan seuraavasti:
Eurovision laulukilpailu 1979
Suomea kisoissa edusti Katri Helena kappaleellaan "Katson sineen taivaan". Kappale sai 38 pistettä ja sijoittui neljänneksitoista.
Kapellimestarit
Italiaa lukuun ottamatta jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappaleen. Italian kappale oli Eurovision laulukilpailun historian ensimmäinen ilman orkesterisäestystä esitetty kappale.
Pistetaulukko
Huom. Espanjan pisteidenlukija sanoi suorassa lähetyksessä Portugalin saaneen 10 pistettä, eikä kukaan maininnut, että Espanja oli antanut nämä pisteet kahdelle maalle (toinen maa oli Israel). Kuultiin myös virheellisesti Espanjan antaneen myös Monacolle kymmenen pistettä, mutta ne korjattiin kuitenkin heti 2 pisteeksi. Kisan jälkeen todettiin, että Espanja ei ollenkaan antanut kuutta pistettään, ja sitten vasta huomattiin, että ne oli tarkoitus antaa Portugalille. Niinpä Portugalin pisteet hyytyivät 64:ään 68:n sijasta. Maan sijoitus pysyi kuitenkin samana.
Lilo ja Stitch
Lilo ja Stitch on Disneyn vuonna 2002 valmistunut piirretty elokuva, joka kertoo pienestä ja yksinäisestä Havaijilla asuvasta tytöstä, Lilosta, sekä tämän lemmikistä nimeltä Stitch.
Lilo on "Kuningas" Elviksen suuri fani joten näin ollen elokuvassa on myös paljon Elviksen musiikkia.
Liloa näyttelevä Daveigh Chase sai roolistaan Annie-palkinnon. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana.
Juoni
Lilo asuu sisarensa Nanin kanssa ilman vanhempia, koska heidän vanhempansa ovat kuolleet. Lilo otetaan melkein pois sisarensa luota, koska sosiaalityöntekijä Kobran mielestä Lilon ei tulisi asua ilman vanhempia vain sisarensa kanssa.
Pian Nani päättää, että Lilolle pitää hankkia lemmikki. Eläinkaupassa Lilo valitsee itselleen lemmikkiä, kun yhtäkkiä hänen eteensä hyppää veikeän ja suloisen näköinen "eläin", joka ei muistuta koiraa tai mitään normaalia eläintä.
Lilo kiintyy tähän heti ja sanoo sisarelleen, että haluaa tämän eläimen. Eläinkauppias toteaa kauhistuneena, että siitä ei voi tietää mistä se on tullut. Se oli jäänyt rekan alle jonka jälkeen rekkakuski oli tuonut sen eläinkauppaan.
Lilo haluaa silti otuksen ja sen nimeksi annetaan Stitch. Samaan aikaan kaksi ulkoavaruudesta tullutta avaruusolentoa on lähetetty maahan etsimään Stitchiä, koska tämä on avaruudesta.
Lilon ja Nanin kotona Stitch on aivan villi. Se rikkoo ja repii kaiken ja pilaa monet Nanin mahdollisuudet saada työtä. Sitten Nani päättää että Stitch täytyy viedään takaisin. Lilo kieltäytyy ja sanoo että he ovat ohanaa (suomeksi perhe).
Lilon ns.ystävät eivät pidä Stitchistä. Pian avaruusalus laskeutuu Lilon kodin pihalle ja Lilo yritetään kidnapata avaruuteen. Nani huitoo kepillä Stitchiä ja vaatii tätä kertomaan mihin Lilo vietiin. Pian kaksi outoa henkilöä nimeltään Pleakley ja Stitchin luoja Jumba auttavat saamaan Lilon takaisin. Kaiken voittaa rakkaus ja ystävyys elokuvan lopussa.
Ääninäyttelijät
Listassa on vain osa elokuvan hahmoista. Suomenkielisen version ohjasi ja käänsi Annamari Metsävainio.
Aldanin lentoasema
Aldanin lentoasema on pieni lentoasema Aldanissa Sahan tasavallan eteläosassa Venäjällä. Se sijaitsee kilometrin päässä Aldanin itäpuolella. Lehtoasemalla on yksi kiitotie, jonka pituus on 1 800 metriä. Huolimatta pienestä koostaan, lentoasemalla on suuri merkitys rahtiliikenteelle.
Rotherham
Rotherham (/ˈrɒðərəm/) on noin asukkaan kaupunki ja  asukkaan metropolihallintopiiri  Etelä-Yorkshiren kreivikunnassa Keski-Englannin pohjoisosassa. Se sijaitsee Donjoen ja Rotherjoen yhtymäkohdassa Sheffieldin pohjoispuolella. Hallintopiiriin kuuluu Rotherhamin kaupungin lisäksi esikaupunkialueita, maaseutua ja pieniä kyliä sekä Maltbyn kaivoskaupunki.
Virhekatastrofi
Virhekatastrofilla tarkoitetaan prosessia, jossa pieneen populaatioon keräytyy haitallisia mutaatioita, jotka johtavat kelpoisuuden laskuun, joka johtaa populaation koon pienenemiseen. Tämä johtaa kehään, joka johtaa lopulta sukupuuttoon.
Rotherham
Rotherham oli Britannian ensimmäisiä kaupunkeja, jotka saivat oman yliopiston – the College of Jesus valmistui kaupunkiin 1400-luvun lopussa. Kuningas Edvard VI kuitenkin lakkautti sen 1500-luvun puolessavälissä.
Virhekatastrofi
Virhekatastrofin käsitettä laajensi muun muassa Manfred Eigen, joka täydensi virhekatastrofia muun muassa luonnonvalinnan vaikutuksella; tätä usean eri tekijän vaikutusta suhteessa sukupuuttoon kutsutaan englanniksi nimityksellä error catastrophe.
Rotherham
Kulttuuri
Rotherham United FC on kaupungin jalkapallojoukkue.
Virhekatastrofi
Mitä tehokkaampi valintapaine on, sitä enemmän se lisää informaatiota, ja sitä enemmän se myös kestää mutaatioita. Jos valintapaine ei riitä karsimaan haitallisia mutaatioita hyvien kustannuksella, on populaatio ylittänyt virhekatastrofirajan, ja informaatiota tuhoutuu. Jos valintapaine taas riittää karsimaan haitalliset mutaatiot, ei virhekatastrofiin jouduta, ja informaation määrä on kasvava. Eigenin laskelmien mukaan nopeinta informaation kasvu on juuri ennen kuin mutaatiotaajuus johtaa virhekatastrofiin. Eigen osoitti myös, että virhekatastrofin raja on sitä matalampi, mitä suurempi informaatiomäärä on kyseessä; toisin sanoen enemmän informaatiota sisältävät eliöt tuhoutuvat pienemmässä mutaatiopaineessa. Eigenin laskelmien mukaan myös suuret populaatiot ja erilaiset mutaatioiden korjausmenetelmät ja redundanssi eli virheenkesto nostavat virhekatastrofirajaa ylemmäs.
Aiheesta muualla
mutational meltdown
Rotherham
Rikollisuus
1900- ja 2000-lukujen vaihteessa viranomaisten laiminlyönnit johtivat kaupungissa 16 vuoden aikana vähintään 1 400 tytön raiskauksiin ja hyväksikäyttöihin. Enimmäkseen aasialaistaustaisista miehistä koostuneet rikollisjengit saivat jatkaa toimintaansa rauhassa, sillä poliisit ja sosiaaliviranomaiset eivät uskaltaneet puuttua tapahtumiin rasisteiksi leimautumisen pelossa. Vakavia seksuaalirikoksia katsottiin pari vuosikymmentä läpi sormien, eikä laiminlyönneistä ollut vuoteen 2014 mennessä tullut seurauksia brittiviranomaisille.
Vuonna 2014 julkaistun raportin mukaan suuri osa 1 400 tytön hyväksikäyttäjistä oli pakistanilaistaustaisia miehiä. Vuonna 2016, 30 vuotta rikosten alkamisen jälkeen, Britannian oikeuslaitos viimein tuomitsi viisi ihmistä vuosina 1987–2003 tapahtuneista, yhteensä 15 teinitytön raiskauksista ja avunannosta.
VTB United-liiga
Historia
Ensimmäisen kerran sarjaa pelattiin joulukuussa 2008, jolloin järjestettiin oma Promo-Cup Moskovassa. Kaudella 2009–2010 sarjassa oli mukana kahdeksan joukkuetta ja tulevaisuudessa joukkueiden määrää haluttiin lisätä niin, että mukana olisi kuusitoista joukkuetta. Kiinnostuksensa osoittivat muun muassa seurat Israelista, Puolasta ja Belgiasta. Kaudeksi 2010–2011 sarja laajeni kahdentoista joukkueen suuruiseksi. Kaudesta 2013–2014 lähtien VTB-liiga on toiminut Venäjän koripallon korkeimpana sarjatasona, kun PBL-liiga lakkautettiin.
As the Palaces Burn
As the Palaces Burn on yhdysvaltalaisen metalliyhtyeen Lamb of Godin toinen studioalbumi. Vuonna 2003 Prosthetic Recordsin alla julkaistua albumia voidaan pitää yhtyeen läpimurtona. Yhtyeen debyyttialbumiin New American Gospeliin verrattuna yhtyeen äänimaailman ja soittotekniikan kehitys vaikuttivat osalta menestykseen. Albumia on jopa verrattu teknisemmäksi kuin sen seuraaja-albumeita Ashes of the Wakea sekä kaupallista läpimurtoalbumia Sacramentia.
VTB United-liiga
Sarjasysteemi
Sarjan joukkueet jaetaan kahteen joukkuemäärältään yhtä suureen lohkoon, jossa joukkueet pelaavat kerran jokaista joukkuetta vastaan. Lohkojen kuusi parasta pääsevät puolivälieriin, jotka pelataan paras kolmesta -periaatteella. Välierät ja loppuottelu pelataan paras viidestä -periaatteella.
As the Palaces Burn
Albumin ensimmäisestä kappaleesta (”Ruin”) on tehty yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo. ”Ruinin” lisäksi albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”11th Hour” ja ”As the Palaces Burn”. Albumin tuottajana toimi mm. metalliyhtye Strapping Young Ladin keulakuvana tunnettu Devin Townsend.
Kimalaistokko
Kimalaistokko (Brachygobius xanthozonus ent. Hypogymnogobius xanthozona) on murtovedessä viihtyvä pieni kala.
Ulkonäkö ja koko
Kimalaistokko on mustan ja keltaisen poikkiraitainen, alle neljä senttä pitkä vartaloltaan puikkomainen kala. Koiraan keltaiset raidat ovat kirkkaammat kuin naaraan.
Levinneisyys
Kimalaistokkoa tavataan Aasiassa: Jaavalla, Sumatralla ja Borneolla.
Ravinto
Kimalaistokot syövät lihapitoista ruokaa.
Hautes-Alpes
Hautes-Alpes on Ranskan departementti numero 5, joka sijaitsee Alpeilla, Provence-Alpit-Rivieran alueella, Kaakkois-Ranskassa. Vuonna 2005 departementin asukasluku oli 132 000 ja väestötiheys 23 as/km². Pinta-ala on 5 549 km². Vuoristoinen departementti on jaettu 177 kuntaan, ja sen pääkaupunki (préfecture) on Gap. Muut huomattavat kaupungit ovat Briançon ja Embrun. Euroopan korkein kunta, Saint-Véran (2 042 m merenpinnasta), sijaitsee Hautes-Alpesin alueella.
Hautes-Alpes oli yksi 83 departementista, jotka luotiin Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Se muodostui osasta aiempia Dauphinén ja Provencen provinsseja.
Kirillov
Kirillov on kaupunki Vologdan alueella Venäjällä 129 kilometriä Vologdasta luoteeseen. Se sijaitsee Siverskoje, Dolgoje ja Lunskoje -järvien rannoilla seitsemän kilometrin päässä Volgan–Itämeren vesitien Goritsyn satamalaiturista. Kaupunki on Kirillovin piirin keskus. Asukkaita on 7 900 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1397 perustetun Kirill Valkeajärveläisen luostarin yhteyteen. Vuonna 1776 luostarin esikaupungista tuli Novgorodin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. Se oli aikanaan huomattava kaupan ja käsityöläisammattien keskus.
Nykyään Kirillovissa toimii meijeri, leipätehdas ja metsäteollisuusyritys. Siellä on kaksi koulua, kulttuuriopisto, ammattikoulu, lasten taidekoulu, vapaa-ajankeskus, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala. Huomattavin nähtävyys on Venäjän kulttuuriperinnekohteisiin kuuluva luostarialue. Vuosittain kaupungissa käy yli sata tuhatta matkailijaa. Matkailupalveluihin kuuluu hotelli ja lomakylä.
Koboža
Koboža on Volgan vesistöön kuuluvan Mologan sivujoki Novgorodin ja Vologdan alueilla Venäjällä. Sen pituus on 184 kilometriä, valuma-alueen laajuus 2 660 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus joen suussa 19,5 kuutiometriä sekunnissa.
Koboža saa alkunsa Mošenskojen piirissä sijaitsevasta Velikojejärvestä, virtaa ensin kohti pohjoista, kääntyy myöhemmin itään ja laskee Mologaan Ustjužnan kaupungin luona. Sen sivujokia ovat Belaja, Tšornaja, Veutš ja Mezga. Joen varrella sijaitsee Kabožan kuntakeskus.
Aiheesta muualla
58.86167°N, 36.28611°W
Korotkan piiri
Korotkan piiri eli Kirovskin piiri on paikallinen itsehallintoalue Leningradin alueella Venäjällä. Piiri on perustettu vuonna 1977 ja sen pinta-ala on 2 590 neliökilometriä. Asukkaita on 95 500 henkeä (vuonna 2006). Hallinnollinen keskus on Korotkan eli Kirovskin kaupunki.
Sijainti ja luonto
Kirovskin piiri rajoittuu pohjoisessa Laatokkaan, Nevaan ja sen toisella puolella sijaitsevaan Leningradin alueen Seuloskoin piiriin, idässä Olhavan piiriin, kaakossa Kirišin piirin, lounaassa Tusinan piiriin sekä lännessä Pietarin kaupunkiin.
Piirin läpi virtaavat Laatokkaan laskevat Kobona, Lava ja Naasianjoki sekä Nevan eteläiset sivujoet Muikka, Muja ja Tusina. Länsi- ja eteläosissa on laajoja suo- ja metsäalueita.
Historiaa
Paikannimistön perusteella Kirovskin piiri on vanhaa itämerensuomalaisten asuinseutua. Novgorodin valta alueella lujittui vuonna 1323, jolloin Nevan niskalla sijaitsevalle Pähkinäsaarelle perustettiin Pähkinälinnan linnoitus. 1400–1500 luvulla seutu kuului Novgorodin Vatjan viidenneksen Pähkinälinnan läänin Järvisaaren, Lopen ja Spasskin pogostoihin sekä idässä Laatokankaupungin lääniin.
1600-luvun alussa Ruotsi valtasi Inkerin, ja seudun alkuperäisväestö vaihtui lähes täydellisesti Suomesta muuttaneisiin inkerinsuomalaisiin uudisasukkaisiin. Nykyisen piirin itäisin, Lavajoen takana sijaitseva alue jäi kuitenkin Venäjälle. Seudun luterilaiset kuuluivat Järvisaaren, Lopen (myöhemmän Markkovan) ja Pähkinälinnan seurakuntiin.
Milan Nový
Milan Nový (s. 23. syyskuuta 1951 Kamenné Žehrovice, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja kuului arvokilpailuissa Tšekkoslovakian maajoukkueeseen kahdeksan peräkkäisen vuoden ajan 1975–1982. Hän oli hyvä maalintekijä ja pelinrakentaja, voimakasrakenteinen pelaaja, jolla oli voimakkaat laukaukset ja tarkat syötöt.
Nový pelasi 633 liigaottelua tehden 474 maalia Tšekkoslovakian mestaruussarjassa, kotikaupunkinsa SONP Kladno -seurassa lukuun ottamatta kahta asevelvollisuusvuotta armeijajoukkue Dukla Jihlavan riveissä. Hän pelasi myös yhden kauden NHL-liigan Washington Capitalsissa 1982–1983, muttei viihtynyt Pohjois-Amerikassa ja palasi pian Eurooppaan pelaten ulkomailla vielä muutaman vuoden Sveitsissä ja Itävallassa.
Korotkan piiri
Historiaa
1900-luvulla rakennettiin teollisuuslaitoksia ja taajamia, jotka liittyivät varsinkin turpeen hyödyntämiseen. Kirovskin turvevoimala valmistui 1930-luvun alussa. Toisessa maailmansodassa Nevan vasemmalla rannalla ja Vahriselän tienoilla käytiin rajuja taisteluja piiritetyn Leningradin vapauttamiseksi. Kobonasta Laatokan jäätä pitkin kulki ”Elämän tieksi” kutsuttu Leningradin huoltotie. Seudun inkeriläisasutus tuhoutui sodan ja sen aikaisten väestönsiirtojen seurauksena.
Toisen maailmansodan jälkeen turvetuotannosta on pääosin luovuttu, ja seudulle on syntynyt suuria pietarilaisten huvila- ja puutarha-alueita.
Hallinto
Kirovskin lisäksi piiriin kuuluvat Pähkinälinnan ja Pellan kaupungit, Naasian, Namkun, Paulovan, Priladožskin ja Vahriselän taajamat sekä Puttilan, Suhojen ja Šumin maalaiskunnat.
Piirin päämies on Sergei Baranov, piirihallinnon päämies Gennadi Šerestijev.
Talous
Kirovskin piirissä on energia-, konepaja-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous tuottaa perunaa, maitoa, lihaa ja munia Pietarin kaupungin tarpeisiin. Suuri merkitys on pietarilaisten kesäasutuksella ja monet seudun asukkaista käyvät päivittäin työssä Pietarissa.
Nähtävyyksiä
Piirin nähtävyyksiä ovat keskiaikainen Pähkinälinnan linnoitussaari, vanhat ortodoksikirkot, joita on mm. Verolan, Kobonan ja Puttilan kylissä, sekä 1700–1800-luvulla rakennetut Laatokan kanavat. Seudulla on lukuisia toisen maailmansodan tapahtumille omistettuja muistomerkkejä ja museoita.
Mia Kankimäki
Vuonna 2013 ilmestyi Kankimäen esikoisteos Asioita jotka saavat sydämen lyömään nopeammin, jossa hän kuvaa Kiotossa tuhat vuotta sitten elänyttä japanilaista hovinaista ja kirjailijaa Sei Shōnagonia. Teos sai vuonna 2015 ensimmäistä kertaa jaetun HelMet-kirjallisuuspalkinnon. Mondo-lehti valitsi sen myös Vuoden matkakirjaksi 2013.
Vuonna 2018 ilmestyi Kankimäen toinen kirja Naiset joita ajattelen öisin, jossa hän matkustaa inspiroivien historiallisten naisten jäljillä Afrikassa, Italiassa ja Japanissa. Tammikuussa 2019 Kankimäki sai Lauri Jäntin säätiön tunnustuspalkinnon. Vuonna 2020 Kankimäelle myönnettiin Otavan Kirjasäätiön tietokirjapalkinto.
Foederatus
Foederatus (monikko foederati) on latinankielinen termi, joka tarkoitti Rooman valtakunnassa liittolaisia, jotka eivät olleet Rooman siirtokuntia tai joilla ei ollut Rooman kansalaisuutta. Nimitys on peräisin sanasta foedus ’sopimus’. Useat germaaniheimot olivat Rooman foederatuksia.
Rooman valtakunta oli loppuaikoinaan täysin riippuvainen foederatus-joukkojen avusta. Kun Attilan johtamat hunnit lyötiin vuonna 451 Katalaunien kenttien taistelussa, muodostivat foederatus-joukot – muun muassa visigootit ja alaanit – puolet roomalaisten vahvuudesta.
Foederatus-joukkoja käytettiin vielä 500-luvulla Itä-Rooman keisari Justinianus I:n aikana, mutta termin merkitys muuttui joskus 400-luvun aikana. Aikalaishistorioitsija Prokopios kertoi, että hänen aikanaan kuka tahansa saattoi liittyä foederatus-joukkoihin, mutta ei kertonut asiasta tarkemmin. Jotkut lait Codex Iustinianuksessa viittaavat siihen, että foederatus-joukot kuuluivat nyt tavalliseen armeijaan.
Syyskuun 11. päivän terroriteot
'''Syyskuun 11. päivän terroriteoiksi (myös: Syyskuun 11., WTC-iskut ja 9/11''') kutsutaan terrori-iskujen sarjaa, joka tehtiin Yhdysvalloissa tiistaina 11. syyskuuta 2001. Tällöin kaapattiin neljä matkustajalentokonetta, joista kaksi ohjattiin tahallisesti päin New Yorkin World Trade Centerin kaksoistorneja. Etelätorni tuhoutui vajaan tunnin kuluttua ja Pohjoistorni vajaan kahden tunnin kuluttua. Kolmas lentokone ohjattiin päin maan pääkaupungin Washingtonin tuntumassa olevaa Pentagonin rakennusta. Neljäs lentokone putosi maahan Shanksvillessä Pennsylvaniassa.
Lentokoneiden kaappaajat olivat 19 Al-Qaidan terroristia, jotka toimivat Osama bin Ladenin ja Khalid Sheikh Mohammedin komennossa. Tutkimusten perusteella WTC:n kaksoistornien sortumisen syynä pidetään lentokoneiden törmäysten aiheuttamia rakennevaurioita ja tulipaloja. WTC 7:n romahdus puolestaan aiheutui tulipaloista, joiden vuoksi rakenteet pettivät.
Iskuissa kuoli yhteensä lähes 3 000 ihmistä, joista yli 2 700 sai surmansa kaksoistorneissa ja niihin lentäneissä lentokoneissa. Välillisesti iskun seurauksena on kuollut vuoden 2016 heinäkuuhun mennessä vielä ainakin 1 064 ihmistä, lähinnä syöpään sairastuneita pelastustyöntekijöitä. Syöpään sairastuneita on ilmaantunut yhteensä noin 5 500.
Terroritekojen jälkeen Yhdysvallat aloitti terrorisminvastaisen sodan.
Tähtitalvikki
Tähtitalvikki (Moneses uniflora, aiemmin Pyrola uniflora) on monivuotinen, pienikokoinen ruohovartinen kasvi. Se on kanervakasveihin kuuluvan sukunsa ainoa laji. Aiemmin sen katsottiin kuuluvan talvikkeihin. Tähtitalvikkia kutsutaan myös nimellä yksikukkainen talvikki.
Syyskuun 11. päivän terroriteot
Terroriteot
350px|thumb|Yleiskuva vaurioista 350px|thumb|WTC 7:n rauniot keskellä ylhäällä thumb|World Trade Center 7 tulessa kaksoistornien sortumisen jälkeen. thumb|WTC 7:n rauniot vasemmalla ylhäällä thumb|Kaksoistornit tulessa (yllä) ja eteläisen tornin sortuminen (alla) thumb thumb|Näkymä Pohjoistornin sortumisen jälkeen. thumb|Ilmakuva WTC:n alueesta 23. syyskuuta 2001. 200px|thumb|Lentokoneiden iskeytymissuunnat torneihin. thumb|Lennon 93 onnettomuuspaikka. Varhain aamulla 11. syyskuuta 2001 yhteensä 19 kaappaajaa otti haltuunsa neljä matkustajalentokonetta. Ne olivat American Airlinesin lento AA 11 ja United Airlinesin lento UA 175, jotka olivat matkalla Bostonista Los Angelesiin, American Airlinesin lento AA 77 Washingtonista Los Angelesiin ja United Airlinesin lento UA 93 Newarkista San Franciscoon.
Tähtitalvikki
Ulkonäkö
vasen|pienoiskuva|Tähtitalvikki.
Syyskuun 11. päivän terroriteot
Terroriteot
AA 11 törmäsi World Trade Centerin pohjoistorniin kello 8.46 ja UA 175 etelätorniin kello 9.03. Aluksi törmäyksen syystä ei ollut varmuutta. Tiedotusvälineissä ei tiedetty, oliko kyseessä onnettomuus vai tahallinen teko. Toisen iskun jälkeen tekojen tahallisuus alkoi olla ilmeistä. Presidentti George W. Bush antoi kello 9.30 lausunnon, jonka mukaan oli tapahtunut ”ilmeinen terroristihyökkäys”. Kolmas kaappaajaryhmä ohjasi AA 77:n päin Pentagonia kello 9.37. Neljäs lento UA 93, jonka kohteena oli luultavasti joko Valkoinen talo tai Yhdysvaltain kongressitalo, putosi maahan lähelle Shanksvilleä Pennsylvaniaan kello 10.03, kun matkustajat olivat yrittäneet saada lentokoneen haltuunsa kaappaajilta.
Tähtitalvikki
Ulkonäkö
Tähtitalvikki kasvattaa 5–12 senttimetriä korkean pystyn varren. Ruusukemaisesti varren tyvellä olevat lehdet kasvavat vastakkain. Lehdet ovat 1–1,5 cm pitkiä, vastapuikean pyöreitä, pyöreäkärkisiä ja matalaan sahalaitaisia. Lehdet talvehtivat vihreinä. Kukkavana on yksisuomuinen ja sen kärjessä on yksi nuokkuva, hyväntuoksuinen kukka. Viisi valkoista terälehteä muodostavat noin kaksi senttiä leveän näyttävän kukan. Tähtitalvikki kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa.
Syyskuun 11. päivän terroriteot
Terroriteot
Jotkut matkustajat ja henkilökunta pystyivät soittamaan lentokoneista radio- tai matkapuhelimilla ja kertomaan yksityiskohtia, kuten että jokaisessa lentokoneessa oli useita kaappaajia ja että he olivat käyttäneet kyynelkaasun tai pippurisumuttimen kaltaista suihketta. Kaappaajilla oli mukana veitsiä, joilla he puukottivat lentoemäntiä ja ainakin yhtä matkustajaa. Iskuja tutkimaan asetettu 9/11-komissio vahvisti myöhemmin tiedon, että kaappaajista kaksi oli ostanut vastikään Leathermanin monitoimiveitsen. Sekä AA 11:n lentoemäntä että UA 175:n ja 93:n matkustajat mainitsivat kaappaajilla olevan pommin, mutta yksi matkustajista arveli sen olevan valepommi. Ilmeisesti se piti paikkansa, sillä putoamispaikoilta ei löydetty jäänteitä räjähteistä.
Tähtitalvikki
Levinneisyys
Tähtitalvikkia kasvaa Euroopassa Pohjois-Italiasta ja Saksasta itään Uralille saakka. Pohjoisessa levinneisyysalue kattaa koko Fennoskandian ja Pohjois-Venäjän tundra-alueita lukuun ottamatta. Lajia tavataan Aasian puolella satunnaisesti läpi Siperian Tyynellemerelle saakka. Tähtitalvikkia kasvaa laajasti myös Pohjois-Amerikan pohjois- ja länsiosissa. Suomessa tähtitalvikkia tavataan koko maassa. Runsaimmin sitä kasvaa Itä- ja Pohjois-Suomessa, muualla maassa sitä tavataan satunnaisemmin. . Tähtitalvikki on pohjoisessa Suomessa harvinaisuus.