cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zothique
Kuningas Euvoranin matka (1933)
”Kuningas Euvoranin matka” (The Voyage of King Euvoran) valmistui tammikuussa 1933. Se ilmestyi samana vuonna Smithin omassa kokoelmassa The Double Shadow, sillä Weird Talesin toimittaja Farnsworth Wright ei hyväksynyt tarinaa. Vuonna 1943 Smith laati novellista lyhennetyn version, jolle hän antoi nimeksi ”Quest of the Gazolba”. Hän sai lyhennelmän myydyksi 1946, ja se ilmestyi Weird Talesissa seuraava vuonna. Tämä versio on noin kolmanneksen alkuperäistä lyhyempi.
Kutoja hautaholvissa (1933)
Novelli kertoo kolmesta seikkailijasta, jotka tunkeutuvat muinaiseen hautakammioon ryöstääkseen sinne piilotetut aarteet. Hautakammio kuitenkin romahtaa, jolloin seikkailijat jäävät sinne vangiksi ja joutuvat kohtaamaan hautaa vartioivan hirviön.
”Kutoja hautaholvissa” on lyhyt ja juoneltaan yksinkertainen. Siinä ei ole juuri varsinaista juonta, vaan pääosassa on hautaa vartioiva hirviö. Juonessa on yhtymäkohtia Hyperborea-novelliin ”Satampra Zeiroksen tarina”. Ryan Harveyn mukaan ”Kutoja hautaholvissa” on keskinkertainen tarina, mutta hautaa vartioiva hirviö on mieleenjäävä luomus ja samalla sekä vaarallinen että kaunis. Lisäksi hautakammio on hänestä osuvin mahdollinen tapahtumapaikka Zothique-tarinalle.
Haudassa siinnyt (1933)
Smith sai ”Haudassa siinneen” (The Tomb-Spawn) valmiiksi heinäkuussa 1933, ja se ilmestyi Weird Talesissa toukokuussa 1934. Wright hylkäsi novellin ensin, koska se muistutti liikaa ”Kutojaa hautaholvissa”.
Kuten edeltäjänsä, myös ”Haudassa siinnyt” kertoo seikkailijoista, jotka tunkeutuvat muinaisiin raunioihin ja kohtaavat siellä asuvan hirviön. Tarinan loppu on kuitenkin hieman erilainen, ja siinä korostetaan, ettei päähenkilöiden kuolema hyödytä ketään tai johda uuden elämän syntyyn. Tämä heijastelee Zothiquen omaa kohtaloa, loppuun kulumisesta seuraavaa tuhoa.
Uluan noitakeinot (1933)
”Uluan noitakeinot” (The Witchcraft of Ulua) valmistui elokuussa 1933 ja julkaistiin Weird Talesissa helmikuussa 1934. Smithillä oli vaikeuksia saada novelli julkaistuksi. Smith sai kuitenkin lopulta Wrightin julkaisemaan tarinan sen seksuaalisesta kuvastosta huolimatta. Hän joutui kuitenkin kirjoittamaan tarinan osittain uusiksi. Sekä alkuperäinen että uudistettu versio ovat säästyneet.
Novelli kertoo nuoresta miehestä Amalzainista, jolle järjestyy pesti kuningas Famorghin viininkantajana. Amalzainin iäkäs sukulainen varoittaa tätä irstaan hovin vaaroista, mutta Amalzain ei noudata neuvoa. Famorgh paljastuukin dekadentiksi hallitsijaksi, jonka tytär Ulua harjoittaa noituutta. Ulua yrittää vietellä Amalzainin, joka kuitenkin kieltäytyy kunniasta, jolloin Ulua rangaistukseksi lumoaa Amalzainin.
Novellissa on vahva eroottinen sävy sekä kuvastoa, jossa seksi ja kuolema kohtaavat. Kuitenkin tarinan varsinainen moraaliopetus on siveä, joskaan ei todennäköisesti sellainen, johon Smith itse uskoi. Tarinan juoni muistuttaa jonkin verran Smithin Averoigne-sarjaan kuuluvaa ”Mother of Toads” -tarinaa, jossa esiintyy Uluan kaltainen viettelijätär. ”Mother of Toadsin” viettelijä on kuitenkin luotaantyöntävä, kun taas Ulua kuvataan kiihottavaksi.
Xeethra (1934)
”Xeethra” valmistui maaliskuussa 1934 ja ilmestyi Weird Talesissa saman vuoden joulukuussa. Samoin kuin ”Uluan noitakeinojen” kohdalla, Smithin oli kirjoitettava ”Xeethra” uudestaan saadakseen sen julkaistuksi. Molemmat versiot ovat säilyneet. Novelli julkaistiin suomeksi kokoelmassa Viimeinen hieroglyfi.
Tarinan päähenkilö Xeethra on nuori paimen, joka löytää maagisen puutarhan. Hän syö hedelmästä ja muistaa edellisen elämänsä Calyzin kuningas Amerona. Xeethra uskoo olevansa Amero ja lähtee etsimään valtakuntaansa.
St. James Guide to Fantasy Writers -teoksen Smithiä käsittelevä artikkeli nimeää ”Xeethran” parhaaksi Zothique-tarinaksi yhdessä ”Elävien kuolleitten Naatin” kanssa.
Viimeinen hieroglyfi (1934)
”Viimeinen hieroglyfi” (The Last Hieroglyph) valmistui maalis-toukokuussa 1934 ja julkaistiin Weird Talesissa seuraavan vuoden huhtikuussa. Smith tarkoitti sen viimeiseksi Zothique-tarinaksi ja mahdollisesti myös viimeiseksi novellikseen ylipäätään. Tämä päätös osoittautui kuitenkin ennenaikaiseksi, ja Smith jatkoi kirjoittamista pidettyään noin vuoden tauon. Tarina on joka tapauksessa kronologisesti viimeinen Zothique-tarina, ja sen teemana on kaiken loppuminen. Novelli on julkaistu suomeksi samannimisessä kokoelmassa.
”Viimeinen hieroglyfi” kertoo epäpätevästä astrologista Nushainista, jonka tähtikarttoihin alkaa ilmestyä tulevaisuutta ennustavia hieroglyfejä. Ennustusten toteutuessa Nushain päätyy mielikuvitukselliselle seikkailulle. Novellissa ei ole juuri varsinaista juonta, vaan se keskittyy kuvaamaan Nushainin matkaa yliluonnollisten ihmeiden halki.
”Viimeisessä hieroglyfissä” on nähty omaelämäkerrallisia aineksia. Tarinan lopussa paljastuu, että koko maailma on vain kokoelma hieroglyfejä Vergama-jumalan kirjassa. Vergama on mahdollisesti tarkoitettu uransa lopettamista suunnitelleen Smithin kirjalliseksi alter egoksi, joka symbolisesti piirtää kirjaansa viimeisen hieroglyfin. Toisaalta tarinassa on myös yhtymäkohtia Platonin ideaoppiin.
Elävien kuolleitten Naat (1935)
pienoiskuva|Weird Tales -kuvittaja [[Virgil Finlayn piirros kohtauksesta, jossa noitien apuolento ravitsee itseään orjan verellä.]]
”Elävien kuolleitten Naat” (Necromancy in Naat) valmistui helmikuussa 1935, ja se ilmestyi Weird Talesissa heinäkuussa 1936. Se oli Smithin ensimmäinen valmistunut Zothique-tarina vuonna 1934 alkaneen tauon jälkeen, mutta ei ensimmäinen julkaistu. Saadakseen tarinan julkaistuksi Smithin täytyi muuttaa novellin loppua onnellisemmaksi. Hän ei itse pitänyt sensuroidusta versiosta, mutta alkuperäinen loppu ei ole säilynyt. Novelli julkaistiin suomeksi nimellä ”Noitien Naat” kokoelmassa Viimeinen hieroglyfi.
Novelli kertoo kadonnutta kihlattuaan Zyraa etsivästä prinssi Yadarista, joka saa tietää rakastettunsa joutuneen nekromantikoistaan tunnetulle Naatin saarelle. Yadar lähtee rakastettunsa perään, mutta joutuu Naatissa asuvien noitien vangiksi, jolloin paljastuu, että Zyrasta on tullut näiden epäkuollut palvelija. ”Elävien kuolleitten Naat” yhdistelee elementtejä ”Manaajien valtakunnasta” ja ”Kiduttajain saaresta”, ja sen miljöönä on aiemmissa novelleissa usein mainittu Naatin saari. Loppukäänne on haikea, ja siinä on synkän ironinen sävy.
Ryan Harveyn mielestä tarina on pätevä, mutta siitä puuttuu aiempien novellien intohimo, mikä näkyy aiemmista osista lainatuissa elementeissä. Teoksen St. James Guide to Fantasy Writers Smithiä käsittelevässä artikkelissa taas ”Elävien kuolleitten Naatia” pidetään ”Xeethran” ohella parhaana Zothique-tarinana.
Puthuumin musta apotti (1935)
”Puthuumin musta apotti” (The Black Abbot of Puthuum) valmistui keväällä 1935 ja julkaistiin Weird Talesissa maaliskuussa 1936. Sen valmistuttua Smith piti lähes kahden vuoden tauon ennen kuin seuraava Zothique-novelli valmistui.
Novelli kertoo kahdesta seikkailijasta, jotka kuljettavat ostamaansa orjatarta kuninkaan haaremiin. Matkalla he eksyvät laajaan autiomaahan ja päätyvät salaperäiseen luostariin, jota johtaa pelottava munkki. Novelli on vauhdikas ja seikkailullinen, ja sen lopussa on humoristinen romanttinen käänne, mikä on sarjalle epätavallista. Toisaalta tarinan suoraviivaista seikkailua on arvosteltu myyntiä silmällä pitäen laskelmoiduksi poikkeamaksi sarjan tyylistä.
Ilalothan kuolema (1937)
”Ilalothan kuolema” (The Death of Ilalotha) valmistui maaliskuussa 1937, ja se julkaistiin Weird Talesissa seuraavassa syyskuussa. Se oli ensimmäinen valmistunut Zothique-novelli lähes kahden vuoden tauon jälkeen.
Novelli kertoo arvostetun hovinaisen Ilalothan hautajaisista, jotka yltyvät villeiksi orgioiksi. Ilalothan rakastaja tunkeutuu hautakammioon jättämään hyvästit rakastajattarelleen, jolloin paljastuu, että nainen on muuttunut hirviöksi. Novellissa on myös eroottista kuvastoa: hirviöksi muuttuneen Ilalothan ääntely kuvataan seksuaalisen nautinnon sävyttämäksi.
Adomphan puutarha (1937)
”Adomphan puutarha” (The Garden of Adompha) valmistui heinäkuussa 1937 ja ilmestyi Weird Talesissa huhtikuussa 1938. Novellin valmistuttua kesti kymmenen vuotta, ennen kuin Smith palasi Zothiquen pariin. ”Adomphan puutarha” on julkaistu suomeksi antologiassa Weird Tales – fantasialehden parhaat alkuperäiskuvin vuonna 1990 sekä uutena suomennoksena kokoelmassa Viimeinen hieroglyfi (1994). Novelli kertoo kuninkaasta, joka istuttaa puutarhaansa ihmisen ruumiinosia hovivelhonsa avustuksella.
Ryan Harveyn mukaan novellin keskeinen teema on amoraalisuus: kerronta on tunnelmallista mutta etäistä ja puolueetonta. Vaikka paha kuningas Adompha kärsii hirmuisen kohtalon, kyseessä ei ole oikeudenmukainen tuomio vaan tarinan sisäisen logiikan puitteissa täysin tavanomainen tapahtuma. Harveyn mukaan ”Adomphan puutarhassa” kuvattu maailma ei ole pelkästään ajallisesti ja maantieteellisesti etäinen, vaan myös moraalin lait ovat lakanneet pätemästä.
Rapujen herra (1947)
”Rapujen herra” (The Master of Crabs) valmistui elokuussa 1947 ja ilmestyi Weird Talesissa vuoden 1948 maaliskuussa. Se on ainoa Zothique-tarina, joka on kerrottu minä-muodossa. Novelli on seikkailullinen ja kertoo kahden velhon kilvasta kaukaiselle saarelle piilotetun aarteen luo. Weird Talesin päätoimittajana toimi novellin kirjoitusajankohtana Dorothy McIlwraith, joka suosi Wrightiä suoraviivaisempia ja juonivetoisempia tarinoita, mikä saattoi vaikuttaa Smithin valitsemaan tyyliin.
Morthylla (1952)
”Morthylla” valmistui syksyllä 1952 ja julkaistiin Weird Talesissa seuraavan vuoden toukokuussa. Se oli viimeinen valmistunut Zothique-novelli.
Novelli kertoo suositusta runoilijasta Valzainista, joka kokee hovielämän epätyydyttäväksi. Tympääntyneenä Valzain vaeltaa hautausmaalle, missä hän kohtaa salaperäisen naisen. Nainen esittäytyy Morthyllaksi, tarujen naispaholaiseksi. Valzain ja Morthylla rakastuvat ja alkavat tavata hautausmaalla joka yö. Sattumalta Valzain saa kuitenkin tietää, että Morthyllana esiintyvä nainen ei olekaan demoni vaan tavallinen aatelisnainen. Pettyneenä hän riistää henkensä. Novellissa on kehämäinen rakenne ja avoimeksi jäävä loppu. ”Viimeisen hieroglyfin” tavoin myös ”Morthyllassa” on henkilökohtaisia piirteitä. Maallisiin nautintoihin pettynyt ja unelmiinsa uppoutunut Valzain muistuttaa Smithiä, joka hänkin oli runoilija.
The Madness of Chronomage (novellikatkelma, noin 1933)
Samoihin aikoihin ”Xeethran” kanssa Smithillä oli suunnitteilla novelli ”The Madness of Chronomage”, joka ei kuitenkaan valmistunut. Tarinan oli tarkoitus kertoa kuninkaasta, joka vajoaa näkyjensä maailmaan. Mahdollisesti novelli ei toteutunut, koska sen juoni oli teemoiltaan samankaltainen kuin ”Xeethran”.
The Scarlet Succubus (suunnitelma romaaniksi, 1945)
Ensimmäisten kovakantisten kokoelmiensa innostamana Smith suunnitteli vuonna 1945 lyhyttä romaania, jonka nimeksi hän kaavaili The Scarlet Succubus ja jonka hän toivoi pääsevän Arkham Housen julkaisulistalle. Teoksen oli määrä käsitellä ”seksin mielikuvituksellisia ja salaperäisiä mahdollisuuksia”, ja romaanimuodon ansiosta se olisi voinut sisältää huomattavasti rohkeampaa kuvastoa kuin toteutuneet novellit, joiden julkaisukanavana toimivat sensuuriin taipuvaiset pulp-lehdet. Varsinaiseen kirjoitustyöhön hän ei kuitenkaan päässyt.
Mandor’s Enemy (novellikatkelma, 1950-luku)
”Mandor’s Enemy” oli Smithin viimeisiä suunnitelmia Zothique-tarinaksi. Siitä on säilynyt kolmen kappaleen mittainen katkelma, joka kuvailee Tasuunin prinssin pelkoja.
The Dead Will Cuckold You (näytelmä, 1956)
Smithin viimeinen valmistunut Zothique-teos oli näytelmäkäsikirjoitus nimeltä The Dead Will Cuckold You. Sen ensimmäinen versio valmistui 1952 ja lopullinen versio 1956. Näytelmää ei ollut edes tarkoitettu esitettäväksi, mutta se ilmestyi kirjallisessa muodossa Smithin kuoleman jälkeen kokoelmassa In Memoriam: Clark Ashton Smith vuonna 1963.
Näytelmä kertoo kuninkaasta, joka murhaa vaimonsa vietelleen runoilijan. Nekromantikko kuitenkin herättää eloon runoilijan, joka palaa vainoamaan kuningasta. Näytelmässä on yksi kuuden kohtauksen mittainen näytös. The Dead Will Cuckold You perustuu runomittaan kirjoitettuun dialogiin, mikä on poikkeuksellista, sillä yleensä Smithin tarinoissa on vain vähän dialogia. Koska näytelmää ei ole kirjoitettu esitystä varten, sen toteuttaminen näyttämöllä olisi vaikeaa. Smith itse piti näytelmää mestariteoksenaan.
Tiger Telematics
Tiger Telematics oli ruotsalainen elektroniikkavalmistaja, joka tunnettiin parhaiten Gizmondo-käsikonsolistaan, joka julkaistiin 19. maaliskuuta 2005.
Konsolin valmistus lopetettiin helmikuussa 2006, ja sen huonon myynnin takia Tiger Telematics joutui vararikkoon 2006.
Yrityksellä oli tytäryhtiö Gizmondo Europe.
Boss of the Plains
Boss of the Plains (BP) on brittiläisperäinen päähine. Hattu oli alun perin brittiläisen ratsuväkiupseerin hattu, jollaista käytettiin 1800-luvun loppupuolella.
Hattu on korkeakupuinen ja leveälierinen huopahattu, jonka kuvussa on neljä painallusta. Lieri on noin 20 senttimetriä tasaleveä. Hattuun kuuluu leukanauha. thumb|left|[[Robert Baden-Powell]] Hatun kutsumanimi BP on aiheuttanut sekaannusta Partioliikkeen perustajasta Robert Baden-Powellin lempinimen B-P kanssa. Sekaannusta on lisännyt se, että Baden-Powell toi tämän tuntemansa sotilaspäähineen partioliikkeen käyttöön. Tunnetuin ja käytetyin kuva hänestä on muotokuva juuri tällainen hattu päässään. Hattu korvautui kuitenkin eri puolilla vähitellen kansallisilla päähineillä kuten venelakeilla ja bareteilla.
Yhdysvalloissa tätä hattua kutsutaan metsänvartijanhatuksi ja sitä käytetään runsaasti muun muassa poliisin ja metsänvartijoiden virkapuvuissa, joskin se on hiljalleen syrjäytymässä lippalakin tieltä.
BP-hatusta on kehitetty myös muut Stetsonin hatut, joita näkee muun muassa villin lännen elokuvissa.
Suomessa tästä partiohattumallista luovuttiin sodan jälkeen.
Sillihait
Lajit
Vanhimmat sillihaifossiilit on ajoitettu myöshäisliitukaudelle. Fossiileihin kuuluu muun muassa pleistoseenikaudella elänyt Carcharodon megalodon, joka kasvoi jopa 20 metriä pitkäksi. Nykyään sillihailajeja elää viisi ja ne jaetaan kolmeen sukuun. Lajit ja suvut ovat:
Anatomia
Sillihait ovat kookkaita kaloja ja suurin laji valkohai voi kasvaa jopa 6,4 metriä pitkäksi. Selkäeviä on kaksi, joista etummainen on kolmionmuotoinen tai hieman pyöristynyt ja korkea ja takimmainen hyvin pieni. Kidusaukot ovat sillihailajeilla suuret. Hampaita on molemmissa leuoissa alle 40 riviä. Hampaat ovat suuret ja tikarimaiset tai sahalaitaiset kuten valkohailla. Sillihait ovat lämminverisiä ja niiden lämpötila on korkeampi kuin ympäröivän meriveden. Tämän vuoksi ne elävät myös kylmissäkin merissä.
Levinneisyys
Sillahaita tavataan kaikissa maailman valtamerissä. Valkohait elävät trooppisia alueita lukuun ottamatta kaikkien valtamerien rannikkoseuduilla. Isusurs-suvun lajit makrillihai ja makohai ovat enemmän trooppisten merien lajeja. Lohihai ja sillihai viihtyvät viileiden vesien ulapoilla ja niitä tavataan Atlantin pohjoisosista ja Tyynenmeren pohjoisosista.
Elintavat
Sillihaiden heimon lajit ovat voimakkaita uimareita ja aktiivisia saalistajia. Niiden ravinto koostuu kaloista, vesinisäkkäistä, merikilpikonnista, mustekaloista, merilinnuista ja äyriäisistä. Lajit ovat ovovivipaarisia eli munat kuoriutuvat naaraan kohdussa ja naaras synnyttää eläviä poikasia. Poikaset syövät kohdussa ruskuaista ja voivat syödä myös pienempiä sisaruksiaan.
Sillihait ja ihminen
Sillihait ovat aggressiivisia ja eräiden lajien tiedetään hyökänneen myös surfaajien tai uimarien kimppuun. Ihmiselle vaarallisina lajeina pidetään valkohaita ja makrillihaita ja suurin osa ihmisten kimppuun käyneistä haista ovat valkohaita.
Sillihailajeja kalastetaan pitkäsiimakalastuksella. Vuonna 2004 sillihailajeja kalastettiin arviolta 6 500 tonnia ja tästä suurin osa oli makrillihaita ja sillihaita, joita kalastetaan erityisesti niiden lihan vuoksi. Pohjois-Atlantilla elävän lohihain kanta on ylikalastettu. Sitä kalastetaan erityisesti, koska sitä pidetään vähäarvoisena tuhoeläimenä, joka syö arvokkaita kaloja kuten lohia. Makohai ja makrillihai ovat myös haluttuja urheilukalastuksen saaliita.
DJ Large
DJ Large (myös Large Vegas) (oikealta nimeltään Jan Mattias Hedbom, s. 18. syyskuuta 1979, Uppsala, Ruotsi) on ruotsalainen Mobbade Barn Med Automatvapen -hip hop -yhtyeen DJ.
Työväen Urheiluseurojen Keskusliitto
Työväen Urheiluseurojen Keskusliitto (lyh. TUK) oli suomalainen työläisurheiluseurojen keskusjärjestö. Liiton perustivat Työväen Urheiluliitosta eronneet sosiaalidemokraattijohtoiset seurat 13. joulukuuta 1959. TUK toimi itsenäisenä järjestönä aina 1970-luvun lopulle, jolloin se yhdistyi takaisin TUL:ään. Yhdistymisratkaisu hyväksyttiin lopullisesti TUK:n viimeisessä ylimääräisessä liittokokouksessa 25. toukokuuta 1979.
Järjestön synty
TUK:n syntyyn vaikuttivat Työväen Urheiluliiton sisällä valinneet ristiriidat ja ennen kaikkea sosiaalidemokraattisen puolueen sisäiset valtataistelut. Ajankohdan kiistojen keskeinen henkilö oli silloinen TUL:n puheenjohtaja Väinö Leskinen, joka toimi samaan aikaan SDP:n puoluesihteerinä. Lähtölaukauksena TUK:n synnylle on pidetty tammikuussa 1952 käynnistynyttä tapahtumaketjua: erikoisliitot olisivat menettäneet valtansa ja sosiaalidemokraatit olisivat merkittävästi vahvistaneet urheilupoliittista asemaansa.
Leskisen ryhmän menetettyä valta-asemansa TUL:n johdossa uudelle puheenjohtaja Penna Tervon ja hänen kuolemansa jälkeen Pekka Martinin johtamalle ryhmälle Leskisen ryhmä perusti kokouksessaan kesäkuussa 1956 Urheilun Tuki r.y.:n.
Urheilun Tuki aatteellisena yhteistyöelimenä ei voinut olla pitkään ratkaisu TUL:n ulkopuolelle ajatuneille seuroille, sillä tiukat parlamentaariset kytkökset synnyttivät painetta oman keskusjärjestön perustamiseen. Erikoisliitoissa Urheilun Tuen-piirissä toimiville seuroilla ei ollut juurikaan sananvaltaa. Myös valtionavun saaminen edellytti keskusjärjestöä.
Ratkaisevaksi TUK:n synnylle muodostui kesällä 1959 pidetyn TUL:n XIV liittokouksen päätös sanoa irti kaikki yhteistoimintasopimukset SVUL:n erikoisliittojen kanssa. Oman keskusliiton avulla leskisläinen oppositio uskoi saavansa TUL:stä lisää seuroja, jotka kannattaisivat erikoisliittopohjaista yhteistyötä.
Uusi urheilun keskusjärjestö TUK
Työväen Urheiluseurojen Keskusliiton TUK:n perustava kokous pidettiin Kauppakorkeakoululla Helsingissä 13. joulukuuta 1959. Läsnä oli 34 seuran edustajia, lähinnä TUL:sta erotetuista seuroista. Puheenjohtajaksi valittiin Arvi E. Heiskanen ja varapuheenjohtajaksi Pajulahden urheiluopiston rehtori Pentti Anttila.
Merkittäviä TUL:sta TUK:oon siirtyneitä pääkaupunkilaisseuroja olivat muun muassa Helsingin Työväen Uimarit (HTU), Helsingin Tarmo, Työväen Mailapojat (TMP), Helsingin Kisa-Toverit (HKT), Töölön Vesa, Pitäjänmäen Tarmo ja Elannon Isku. Muualla Suomessa nimekkäitä entisiä TUL:n seuroja uudessa TUK:ssa oli sitten vähemmän, kuten esim. Turun Toverit, Porin Pyrintö, Euran Raiku, Lahden Sampo, Tainionkosken Tähti, Vuoksenniskan Vesa, Kotkan Reipas, Kuusankosken Puhti, Vaasan Kiisto, Seinäjoen Sisu, Kokkolan Jymy ja Rovaniemen Reipas. Erityisesti jalkapallossa menestyneitä entisiä TUL-seuroja olivat muun muassa Kotkan Työväen Palloilijat, Mikkelin Pallo-Kissat ja Oulun Työväen Palloilijat.
Vuoteen 1963 mennessä suurin osa TUL:stä erotetuista ja eronneista 115 seurasta liittyi TUK:hon. Vuonna 1968 TUK ilmoitti jäsenmääräkseen noin 67 000. Valtion rahanjakoon TUK pääsi mukaan vuonna 1961.
Dashon Goldson
Dashon Hugh Goldson (s. 18. syyskuuta 1984 Carson, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan takapuolustaja.
NFL-ura
Goldson valittiin kauden 2011 jälkeen ensimmäistä kertaa NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.
Maaliskuun 13. päivä 2013 Goldson allekirjoitti viiden vuoden ja 41,25 miljoonan dollarin sopimuksen Tampa Bay Buccaneersin kanssa. Huhtikuussa 2015 hänet siirrettiin Washington Redskinsiin. 7. maaliskuuta 2016 Redskins vapautti Goldsonin sopimuksestaan.
Kissima Doukara
Kissima Doukara (1934 Naran piiri – 15. syyskuuta 1983 Taoudeni) oli Malin sotilashallituksen jäsen vuosina 1970–1978. Hän oli sotilasarvoltaan everstiluutnantti.
Doukara osallistui vuoden 1968 vallankaappaukseen ja oli maata sen jälkeen johtaneen Kansallisen vapautuksen sotilaskomitean jäsen. Vuonna 1970 hänestä tuli Malin puolustus-, sisäasiain- ja turvallisuusministeri.
Vuonna 1974 Doukara asetettiin johtamaan kuivuudesta johtuneen nälänhädän helpottamiseen tarkoitettua ruoka-apua. Monien muiden tavoin hän kavalsi valtavia rahasummia ulkomaisista avustusvaroista. Rajakiista Ylä-Voltan kanssa johti armeijan laajentamiseen ja vahvisti Doukaran asemia.
Doukara ja hänen liittolaisensa Tiécoro Bagayoko olivat sotilaskomitean vaikutusvaltaisimpia jäseniä ja tunnettuja väärinkäytöksistään. He vastustivat Moussa Traorén suunnitelmaa siirtyä siviilihallintoon, johon liittyi Malin kansan demokraattisen liiton perustaminen vuonna 1976. Traoré yritti syrjäyttää Doukaran korruptioon vedoten tammikuussa 1978. Sotilaskomitean muut, vähintään yhtä korruptoituneet jäsenet asettuivat vastustamaan Traoréa, jolloin Doukaraa ja Bagayokoa päätettiin syyttää vallankaappauksen ja Traorén murhan suunnittelusta.
USS Manhattan (1863)
USS Manhattan oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1863 vesille laskettu yksitorninen Canonicus-luokan monitori.
Kissima Doukara
Doukara, Bagayoko ja julkisten töiden ministeri Karim Dembélé pidätettiin sotilaskomitean kokouksessa helmikuussa 1978. Ulkoministeri Charles Samba Sissoko, josta oli väitetysti suunniteltu uutta presidenttiä, pidätettiin maaliskuussa. Doukara tuomittiin kuolemaan poliittisten rikosten ohella muun muassa yhdeksän miljoonan dollarin avustusvarojen kavaltamisesta, mutta korkein oikeus muutti tuomion elinkautiseksi vankeudeksi vuonna 1979. Doukara ja Bagayoko lähetettiin Taoudenin suolakaivoksille, jossa he kuolivat kidutuksen seurauksena vuonna 1983.
USS Manhattan (1863)
Palvelus
Välittömästi palvelukseenoton jälkeen alus purjehti Meksikonlahdelle, missä se liittyi Farragutin laivasto-osastoon. Osaston mukana alus osallistui 5. elokuuta voitokkaaseen Mobilenlahden taisteluun, jossa se muodosti kolmen muun monitorin USS Tecumsehin, USS Winnebagon ja USS Chickasaw'n kanssa suojasi osaston puurunkoisia aluksia Fort Morganin tykkitulelta.
Alus kohtasi taistelussa konfederaation törmäyskeulalla varustetun ironclad aluksen CSS Tennesseen, jonka antautumisen se vastaanotti. Konfederaation laivaston antaudutua aluksen tykit tulittivat Fort Morgania konfederaation viimeistä tukikohtaa alueella. Linnake antautui 23. elokuuta.
Marraskuussa alus siirtyi New Orleansiin ja edelleen Red Riverin suulle, missä se viipyi aina toukokuuhun 1865. Alus palasi New Orleansiin, missä se makasi elokuusta alkaen reserviin sijoitettuna ankkurissa. Alus nimettiin 15. kesäkuuta 1869 uudelleen USS Neptuneksi ja alkeperäinen nimi palautettiin 10. elokuuta.
Vuonna 1870 alus siirrettiin Key Westiin, missä se oli hetken ankkurissa. Alus jatkoi matkaansa Philadelphiaan, missä se modernisoitiin 1872-1873. Alus palautettiin 19. marraskuuta 1873 palvelukseen ja se palasi Key Westiin osallistuakseen laivaston sotaharjoituksiin ennen matkan jatkamista Pensacolaan.
Karhunsammalet (luokka)
Karhunsammalten luokka (Polytrichopsida) on yksi neljästä lehtisammalten kaareen kuuluvasta luokasta. Karhunsammalten luokassa on vain yksi lahko, karhunsammalten lahko (Polytrichales), sen jälkeen kun lahosammalten lahko (Tetraphidales) on siirretty aitosammalten luokkaan. Karhunsammalten lahko sisältää vain yhden heimon (Polytrichaceae).
Oludamola Osayomi
Oludamola Bolanle ”Damola” Osayomi (s. 26. kesäkuuta 1986 Ilesha, Osun, Nigeria) on nigerialainen pikajuoksija.
Osayomi kilpaili Sherbrooken alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2003, joissa hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä ajalla 11,83 ja 200 metrin juoksun välierissä ajalla 24,29. Seuraavana vuonna hän oli mukana Ateenan olympialaisissa Nigerian joukkueessa, joka sijoittui 4 × 100 metrin viestijuoksussa seitsemänneksi ajalla 43,42. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän oli myös maansa pikaviestijoukkueessa, joka sijoittui seitsemänneksi ajalla 43,25.
Osayomi voitti vuonna 2007 Afrikan kisoissa kultaa sekä 100 että 200 metrillä. Saman vuoden Osakan MM-kisoissa hän oli sadalla metrillä kahdeksas ajalla 11,26 ja karsiutui pikaviestissä alkuerissä. Seuraavana vuonna Osayomi sijoittui Valencian sisäratojen MM-kisoissa 60 metrillä kuudenneksi ajalla 7,26 ja voitti Addis Abeban Afrikan-mestaruuskisoissa kultaa 100 metrillä ajalla 11,22 ja pronssia 200 metrillä ajalla 22,83. Viestijuoksussa hän oli mukana voittamassa pronssia. Pekingin olympialaisissa hän karsiutui 100 metrillä välierissä ja 200 metrillä toisissa alkuerissä. Pikaviestissä hän oli mukana Nigerian joukkueessa. Joukkue sijoittui alun perin kolmanneksi ajalla 43,04, mutta nousi myöhemmin olympiahopealle kun edelle sijoittunut Venäjän joukkue hylättiin vuonna 2016.
Berliinin MM-kisoissa 2009 Osayomi karsiutui 100 metrillä toisissa alkuerissä ja 200 metrillä alkuerissä. Viestissä Nigerian joukkue hylättiin alkuerissä. Seuraavana vuonna hän voitti Afrikan-mestaruuskilpailuissa pronssia sadalla metrillä, kultaa 200 metrillä ja kultaa pikaviestissä. IAAF:n maanosien cupissa hän sijoittui viidenneksi 200 metrillä ja oli mukana Afrikan joukkueessa, joka juoksi pikaviestissä kolmanneksi. Kauden lopussa hän voitti Kansainyhteisön kisoissa 100 metrin juoksun, mutta kärähti dopingtestissä kielletystä 1,3-dimetyyliamyyliamiini-piristeestä. Osayomin suoritus hylättiin käryn seurauksena.
Osayomi karsiutui Daegun MM-kisoissa 2011 100 metrillä välierissä, mutta oli mukana pikaviestissä Nigerian kuudenneksi juosseessa joukkueessa. Saman vuoden Afrikan-kisoissa hän voitti 100 ja 200 metrin juoksut. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 100 metrillä alkuerissä ja juoksi neljänneksi sijoittuneessa Nigerian pikaviestijoukkueessa.
Dityppipentoksidi
Dityppipentoksidi eli typpipentoksidi tai typpi(V)oksidi (N2O5) on typen oksideihin kuuluva epäorgaaninen yhdiste. Yhdiste on suhteellisen epästabiili, minkä vuoksi sille ei ole juuri käyttöä.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa dityppipentoksidi on valkoista ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdiste on kiinteässä olomuodossa ioniyhdiste ja koostuu nitronium- (NO2+) ja nitraatti-ioneista (NO3-). Molekyyliyhdisteenä se esiintyy kaasumaisena, joksi se helposti sublimoituu noin 30 °C:n lämpötilassa. Aine ei ole erityisen stabiili ja saattaa hajota räjähdysmäisesti typpidioksidiksi ja hapeksi jo huoneenlämpötilassa. Yhdiste reagoi veden kanssa hydrolysoituen typpihapoksi ja sitä voidaan pitää typpihapon anhydridinä. Dityppipentoksidi on erittäin voimakas hapetin ja orgaanisen yhdisteet voivat syttyä palamaan sen vaikutuksesta. Yhdiste muodostaa stabiileja additiotuotteita eräiden yhdisteiden esimerkiksi booritrifluoridin kanssa.
Valmistus ja käyttö
Dityppipentoksidia voidaan valmistaa väkevästä typpihaposta fosforipentoksidin avulla matalissa lämpötiloissa.
Dityppipentoksidia ja erityisesti sen additiotuotetta booritrifluoridin kanssa voidaan käyttää nitraavana reagenssina.
Hinoki (1944)
Hinoki oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1944 valmistunut Matsu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 4. maaliskuuta 1944. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta ja otettiin palvelukseen kolme kuukautta myöhemmin 30. syyskuuta.
Palvelus
Alus upposi taistelussa 7. tammikuuta 1945 Manilan länsipuolella ja poistettiin alusluettelosta 10. huhtikuuta 1945.
Ori and the Blind Forest
Ori and the Blind Forest on Moon Studiosin kehittämä tasohyppely-seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna Windowsille Xbox 360:lle ja Xbox One:lle. Pelin jatko-osa, Ori and the Will of the Wisps, julkaistiin vuonna 2020.
Peli on palkittu useaan kertaan, se on voittanut seuraavissa tapahtumissa:
F. A. Ottelin
Ottelinin vanhemmat olivat Kauhavan kirkkoherra, rovasti Fredrik Napoleon Ottelin (1817–1892) ja Maria Sofia Eleonora Lizelius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1873 Vaasan alkeisoppilaitoksesta ja valmistui agronomiksi Mustialasta 1887. Ottelin toimi tilanhoitajana Kauhavalla ja oli Vaasan läänin sotilasvirkatalojen metsäkylvönneuvojana.
All Good Everything
"All Good Everything" on suomalaisen rap-artisti Cheekin 17. elokuuta 2016 julkaisema single.
"All Good Everything" nousi Suomen virallisella listalla suoraan singlelistan ja Striimatuimmat-listan ykköseksi viikolla 34/2016 pudoten molemmilla listoilla ykköspaikalta seuraavalla viikolla. Latauslistalla kappale aloitti 8. sijalla viikolla 33/2016 ja nousi ykköseksi seuraavalla viikolla pitäen ykkössijaa hallussaan kahden viikon ajan. Radiosoittolistalla "All Good Everything" aloitti 41. sijalla viikolla 33/2016, mikä jäi myös kappaleen korkeimmaksi sijoitukseksi.
Scarchives Vol. 1
Scarchives Vol. 1 on Lordi-yhtyeen 20-vuotisen uran kunniaksi vuonna 2012 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää ennenjulkaisematonta materiaalia Lordin arkistoista. Kokoelman CD sisältää yhtyeen julkaisematta jääneen Bend Over and Pray the Lord -albumin kaikki alkuperäiset kappaleet, sekä "Hulking Dynamo"-kappaleen, joka nauhoitettiin Get Heavy -albumin äänityssessioissa, muttei julkaistu kyseisellä pitkäsoitolla. DVD sisältää videotaltioinnin Lordin ensimmäisestä keikasta, sekä kuvagallerian julkaisematta jääneistä oheistuotteista yhtyeen alkuajoilta. Keikan voi katsoa myös Mr. Lordin kommenttiraidalla.
Kokoelma julkaistiin digipak-kansissa ja se tuli myyntiin ainoastaan Rokkikauppaan. Levyä painettiin 500 kappaleen rajoitettu erä, ja se on myyty loppuun.
Julkaisu
Scarchives Vol. 1 on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa Lordin Scarchives-julkaisu. Scarchives oli alun perin tarkoitus julkaista isona boksina sisältäen runsaasti yhtyeen arkistotuotteita, mutta sen osat päätettiin kustannussyistä julkaista erikseen tietyllä aikavälillä. Näin ollen Scarchives-nimeen lisättiin pääte Vol. 1.
Kokoelman kansivihko sisältää kaikki sivut Bend Over and Pray the Lord -albumin kansivihosta alkuperäisinä. Sen lisäksi kansivihosta löytyy julkaisemattomia kuvia vuosilta 1997-1999 sekä Mr. Lordin kirjoittama yksityiskohtainen tarina albumin nauhoituksista.
Levyllä kuultavat Bend Over and Pray the Lord -albumin kappaleet ovat täysin alkuperäisiä ja muokkaamattomia. Levyllä on lisäksi mukana alkuperäinen "Get Heavy" -kappale, sekä aiemmin julkaisematon kappale "Hulking Dynamo" Get Heavy -albumin nauhoituksista TT Oksalan alkuperäisenä miksauksena. Albumin masteroi Mika Jussila.
DVD sisältää keikan lisäksi Mr. Lordin kommenttiraidan keikkaan sekä kuvagallerian julkaisemattomista Lordi-fanituotteista tuolta ajalta. DVD:n leikkasi Lordin edesmennyt rumpali Tonmi "Otus" Lillman. Lillman ei kuitenkaan kerennyt ennen kuolemaansa viimeistelemään DVD-osiota. Kokoelma tuli myyntiin ainoastaan Rokkikauppa-nettikauppaan, ja sen ennakkoon tilanneet saivat kaupan päälle Lordin vuosipäiväplektran.
Keikan vastoinkäymiset
Lordin ensimmäinen keikka ei mennyt aivan käsikirjoituksen mukaan. Kalman piti vaihtaa bassoa ennen Hellbender Turbulence-kappaletta erilaisen vireen takia. Kun basso oli vaihdettu ja johdot kiinnitetty, mitään ei kuulunut. Kalma näytti sovittua käsimerkkiä monitorimiksaajalle, ja hän laittoi taustanauhat seis. Mr. Lordi murisi mikrofoniin jotain, ja yleisö oli tästä innoissaan. Vastoinkäymiset jatkuivat Dynamite Tonite-kappaleessa. Mr. Lordilla oli kädessään dynamiitti, jonka päästä oli tarkoitus ampua kipinäsäde. Mr. Lordi piti dynamiittia vahingossa väärin päin, ja kipinäsuihku laukesi nivusille. Not The Nicest Guy-kappaleen kitarasoolon aikana Amenin kitaran päästä oli tarkoitus lentää iso kipinäsuihku. Mutta pyroteknikko oli asentanut liian pienen kipinäsuihkun. Myös vähän ennen kitarasooloa Amenin vahvistimesta ei kuulunut mitään mutta noin 10 sekunnin päästä soundi palaa ennalleen. Lordi vaihtoi pyroteknikon heti keikan jälkeen. Tapahtui vielä yksi vastoinkäyminen. Lavan takana oli kaksoisovet, joista Mr. Lordin oli tarkoitus astua lavalle ja sieltä pois. Ovet oli jääneet rasvaamatta ja jumittuivat. Mr. Lordi joutui poistumaan pienestä ovenraosta.
Heikkilä
Heikkilä voi tarkoittaa seuraavia:
Sukunimi
Kuvitteellisia henkilöitä:
Oikaisu
Oikaisu voi viitata seuraaviin asioihin:
Henry Umoru
Henry Umoru (s. 10. lokakuuta 1985) on nigerialainen koripalloilija, joka edustaa Koripallon I-divisioona B:ssä pelaavaa Vaasan Salamaa. Hän on pelipaikaltaan sentteri.
Pelaajaura
Umorun kasvattajaseura on nigerialainen Union Bank Lagos. Nigeriassa hän on lisäksi pelannut nuorten maajoukkueissa.
Suomeen Umoru siirtyi kaudeksi 2005–2006 Äänekosken Huiman I-divisioona-joukkueeseen sekä 22-vuotiaiden SM-sarjajoukkueeseen. Hän joutui väistymään Huiman edustusjoukkueesta joulukuussa 2005 uuden amerikkalaisvahvistuksen saapumisen myötä.
Lapuan Korikobrien I-divisioonajoukkueeseen Umoru liittyi kaudeksi 2006–2007. Umoru oli joukkueensa aloitusviisikossa lähes kaikissa kauden otteluissa ja viimeisteli kauden aikana keskimäärin 14,7 pistettä ja otti 8 levypalloa. Toisella kaudella Korikobrissa Umorun rooli pieneni, kun joukkueeseen siirtyi Kauhajoen Karhussa sarjan levypallotilaston edellisellä kaudella voittanut gambialaissentteri Baboucarr Bojang. Joukkue sijoittui runkosarjassa toiseksi ja pääsi yrittämään nousua Korisliigaan karsintojen kautta, tässä kuitenkaan onnistumatta. Umoru viimeisteli runkosarjassa keskimäärin 11,3 pistettä ja Korisliiga-karsinnoissa 7,0 pistettä.
Korikobrissa Umoru aloitti myös kauden 2008–2009. Kesken kauden hän joutui kuitenkin neuvottelemaan Korikobrien kanssa jo tehtyä sopimusta uudelleen, eikä päässyt seuran kanssa asiasta yhteisymmärrykseen. Tämän vuoksi hän otti yhteyttä Kauhajoen Karhun I-divisioonajoukkueeseen, jonne hän neuvotteli loppukauden mittaisen sopimuksen. Karhu nousi kauden päätteeksi Korisliigaan ja Umoru solmi joukkueen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Kahden ensimmäisen Korisliiga-kauden aikana hänen rooli joukkueessa jäi erittäin pieneksi ja ennen kolmannen kauden alkua suurempaa vastuuta kaivannut Umoru purki pelaajasopimuksen yhteistyössä Karhun kanssa.
Kashi (1944)
Kashi oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1944 valmistunut Matsu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Fujinagatan telakalta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 1944. Alus laskettiin vesille 13. elokuuta ja otettiin palvelukseen kaksi kuukautta myöhemmin 30. syyskuuta.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se siirrettiin 1. joulukuuta kuljettamaan sotilaita takaisin Japaniin. Alus luovutettiin sotakorvauksena Yhdysvalloille 7. elokuuta 1947 ja romutettiin vuonna 1948.
Tauno Saukkonen
Tauno Saukkonen (30. tammikuuta 1902 Parikkala – 23. syyskuuta 1965 Lappeenranta) oli suomalainen poliitikko. Saukkonen toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1939–1948 edustaen ensin Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä ja sitten Kymen läänin itäistä vaalipiiriä. Kunnallispolitiikassa Saukkonen toimi Parikkalan ja Simpeleen kunnanvaltuustojen puheenjohtajana sekä Parikkalan kunnallislautakunnan esimiehenä. Saukkonen toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1937, 1940 ja 1943. Saukkonen kävi kansakoulun ja maamieskoulun. Politiikan ulkopuolella hän toimi maanviljelijänä Parikkalassa vuoteen 1946 sekä Simpeleellä 1946–1965, julkisena kaupanvahvistajana, Simpeleen manttaalilautakunnan asianhoitajana, Simpeleen osuuskassan johtajana 1928–1940 sekä 1958–1959 ja Simpeleen osuusmeijerin kirjanpitäjänä. Saukkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Saukkonen ja Liisa Poutanen. Saukkosen puoliso vuodesta 1924 oli Hilja Asikainen. Saukkoselle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1949.
The Flying Burrito Brothers
The Flying Burrito Brothers oli amerikkalainen country rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 1968. Yhtye tunnetaan parhaiten sen vaikutusvaltaisesta debyyttialbumista nimeltään The Gilded Palace of Sin (1969). Yhtyeen tunnetuimmat jäsenet olivat country rock legendat Gram Parsons, Bernie Leadon ja Chris Hillman, vaikkakin yhtyeessä soitti yli 20 muuta jäsentä.
Trinitat Novan metroasema
Trinitat Nova on Barcelonan metron linjojen 3, 4 ja 11 asema. Se sijaitsee Trinitat Novan kaupunginosassa Nou Barrisin alueella Barcelonan koillisosassa. Se avattiin vuonna 1999 linjan 4 asemana. Vuonna 2003 otettiin käyttöön jatkoyhteytenä toimiva linja 11. Lokakuussa 2008 myös linja 3 saavutti Trinitat Novan aseman. thumb|left|Aseman sisäänkäynti
Oikaisu (journalismi)
Journalismissa oikaisu tarkoittaa joukkoviestimessä julkaistun virheellisen asiatiedon korjaamista. Hyvän journalistisen tavan mukaan oikaisu on tehtävä oma-aloitteisesti tai kun asianosainen tai kuka tahansa sitä vaatii. Oikaisuvelvollisuus ei ulotu merkityksettömiin pikkuvirheisiin.
Lasse Heikkilä
Lasse Heikkilä on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Heinijärvi (Liminka)
pienoiskuva|Nykyään yksityiskäytössä oleva Hirvinevan rautatieaseman asemarakennus pienoiskuva|Kiiskilänjärveä kuivataan vuonna 1961. Kuvassa kaivinkone kaivaa kanavaa. Heinijärvi on Limingan kunnassa sijaitseva noin 80 asukkaan kylä. Kylä sijaitsee kantatien 86 varrella noin 15 kilometrin päässä Limingan keskustaajamasta Paavolan suuntaan. Heinijärven alueeseen luokitellaan Heinijärven lisäksi myös Kiiskilänkylän ja Hirvinevan kylät. Kiiskilänkylästä on matkaa 15 kilometriä, ja Hirvinevan kylästä 20 kilometriä Limingan keskustaajamaan.
Verranto
Verranto on matemaattinen yhtälö, jossa kaksi kahden suureen suhdetta on merkitty yhtä suuriksi. Jos suureita merkitään kirjaimilla A, B, C ja D, kirjoitetaan verranto joko kaksoispisteillä tai jakoviivoilla
Heinijärvi (Liminka)
Historia
Kylän historia voidaan ulottaa yli 4 500 vuoden taakse, jolloin kylän korkeimmat harjanteet olivat saaria, joista on tehty sittemmin arkeologisia löytöjä. Vakituinen asutus syntyi Heinijärvelle 1500-luvun loppupuolella, kun Matti Laurinpoika Hyry asettui uudisasukkaaksi Nuoluanjärven rannalle. Kylällä on ollut useita järviä ja lampia, joista huomattavimmat ovat Heinijärvi, Nuolua ja Rosinjärvi. Nämä järvet saivat rannoilleen asutuksen viimeistään 1600-luvun kuluessa, jolloin perustettiin vanhat kantatilat Hyry-Kylmänen, Hyry-Koukkari, Hyry-Heikkinen, Mononen ja Rosi.
Verranto
Molemmat verrannon kirjoitusmuodot luetaan "A:n suhde B:hen on yhtä suuri kuin C:n suhde D:hen" tai vaihtoehtoisesti "A suhtautuu B:hen kuten C suhtautuu D:hen". Kun verrannossa olevat suureet liittyvät verrannollisuuteen, sanotaan "suureiden A ja B olevan verrannolliset suureisiin C ja D". Erotuksena muista verrannollisuuden lajeista tätä kutsutaan myös suoraan verrannollisuudeksi.
Heinijärvi (Liminka)
Historia
1600-luvun alussa Kiiskilänkylän ensimmäinen asukas Heikki Erkinpoika Kiiskinen perusti uudistilan Lautuanjärven rannalle. 1660-luvulla Kiiskilän kantatila jaettiin nykyiseksi Isokiiskiläksi eli Isoksitaloksi ja Keskitaloksi. Visula ja Uusitalo on jaettu näistä taloista. Kiiskilän taloilla oli omilla maillaan suuri määrä torppia ja mäkitupia eri puolella pitäjää.
Verranto
Suureita A, B, C ja D kutsutaan verrannon ensimmäiseksi, toiseksi, kolmanneksi ja neljänneksi jäseneksi. Ensimmäinen ja neljäs jäsen ovat verrannon äärimmäiset jäsenet, ja toinen ja kolmas jäsen sen keskimmäiset jäsenet.
Heinijärvi (Liminka)
Historia
Hirvinevan raivaus- ja viljelytoimet aloitettiin jo 1800-luvulla yhtiömuotoisena. Hanke sai uuden käänteen 1900-luvulla, jolloin perustettiin Hirvineva Oy. Siinä yhtenä puuhamiehenä oli muun muassa professori Pentti Kaitera. Alueesta tehtiin asutusalue, josta osa myytiin Vapo Oy:n turvetuotantoalueeksi.
Verranto
Suureiden verrannolliset suhteet verrannoksi
Kahden samanlaatuisen (samat mittayksiköt) suureen A ja B suhde merkitään missä k on suhdeluku. Suhde esittää kahta eri tilannetta, jossa verrataan samaa laatua olevia suureita keskenään. Tällainen tilanne on esimerkiksi kahden pinta-alan välinen suhde ja suhdeluku k = 1 : 2 = 0,5 on tällöin paljas luku, koska mittayksiköt supistuvat pois.
Heinijärvi (Liminka)
Historia
Heinijärvellä, Hirvinevalla ja Kiiskilänkylässä on ollut laajaa torppari- ja mäkitupalaisasutusta. Kylällä ovat toimineet esimerkiksi koulu, kauppa, kyläpirtti, urheiluseura, suojeluskunta ja maamiesseura. Kylän järvistä ja lammista suurin osa kuivattiin ensimmäisen kerran 1800-luvulla. Lopullisesti ne kuivattiin 1960-luvulla.
Verranto
Suureiden verrannolliset suhteet verrannoksi
Kahden erilaatuisen suureiden A ja B suhde merkitään samalla tavalla missä k on mittayksiköllinen suure (suhdeluku). Esimerkiksi erään talon A=3m^2 suuruisen seinän maalaamiseen kuluu B=0,25l maalia. Suhdeluvuksi saadaan
Heinijärvi (Liminka)
Heinijärvi
Heinijärven kylän keskus sijaitsee kantatien 86 varressa. Kylässä sijaitsee kotieläinpuisto Kukka- ja eläinpuisto Escurial. Heinijärvellä toimii vuonna 1936 perustettu kyläyhdistys Heinijärven maamiesseura ry.
Verranto
Suureiden verrannolliset suhteet verrannoksi
Saman talon toista seinää toisena päivänä maalatessa suureet C ja D ovat erilaiset. Nyt merkitään missä k on edelleen sama, koska maalin kulutus on säilynyt samana. Suhdeluvut ovat samat, joten suureet A ja B sekä C ja D ovat verrannolliset (merkitään \sim) ja merkitään suuren mitatuilla arvoilla tai suureiden muuttujilla tai suureiden nimillä Matemaattisesti nämä kaksi suhdetta voidaan kirjoittaa verrantoyhtälöksi, koska suhdeluvut täsmäävät
Heinijärvi (Liminka)
Hirvineva
Hirvinevan kylä on saanut nimensä Hirvineva-nimisestä suosta. Nimensä mukaisesti Hirvinevan alueella hirvivaara on tielläliikkujille todellinen uhka. Hirvinevan suolta ei nosteta enää turvetta. Entisellä Vapon turvetuotantoalueella sijaitsee nykyisin 137 hehtaarin tekojärvi, Hirvinevan lintujärvi. Järven rannalla on ympäristöpolku, lintutorneja, nuotiopaikka sekä lato kahvitaukoa varten. Kylällä sijaitsee vanha Hirvinevan rautatieaseman rakennus, joka on nykyisin yksityiskäytössä.
Sulo Nykänen
thumb|upright|Sulo Nykänen johti Jaalan punakaartin tuhontaa.|alt=Sulo Nykänen johti Jaalan punakaartin tuhoamista. Sulo Nykänen (27. syyskuuta 1894 Pietari – huhtikuu 1941 Tallinna) oli suomalainen luutnantti, joka johti Suomen sisällissodassa valkoisten puolella Jaalan lentävää osastoa. Osasto valtasi Jaalan pitäjän ja aloitti siellä huhti-toukokuussa 1918 terroritoimet joiden aikana teloitettiin ainakin 53 jaalalaista punaista.
Heinijärvi (Liminka)
Kiiskilänkylä
Kiiskilänkylä sijaitsee Heinijärven ja Temmeksen taajaman välisen paikallistien 18601 (Kiiskilänkyläntie–Heinijärventie) varrella. Kylällä sijainnut Kiiskilänjärvi kuivatettiin 1960-luvulla. Järveä kuivattiin ensimmäisen kerran jo 1800-luvulla muiden liminkalaisten järvienkuivauksien yhteydessä.
Verranto
Johdetut verrannot
Jos verrantoa halutaan muuntaa, saadaan esimerkiksi seuraavia uusia verrantoja (suureet eivät ole nollia) :
The Alan Parsons Project That Never Was
Eric Woolfson sings The Alan Parsons Project That Never Was on brittiläisen rock-muusikko Eric Woolfsonin albumi vuodelta 2009. Se sisältää Woolfsonin The Alan Parsons Projectille säveltämää ja sanoittamaa materiaalia, joka aikanaan jäi syystä tai toisesta julkaisematta.
Woolfson oli The Alan Parsons Projectin pääasiallinen lauluntekijä. Yhtye oli 1970- ja 1980-luvuilla varsin suosittu. 2000-luvun alussa Woolfson kävi yhtyeen vanhoja nauhoituksia läpi etsiessään uusintapainoksille sopivaa bonusmateriaalia. Hän löysi joukon kappaleita, jotka olivat aikanaan jääneet yhtyeen albumeilta pois, ja päätti viimeistellä ne. The Alan Parsons Project That Never Was ilmestyi tammikuussa 2009 ja jäi viimeiseksi musiikkiprojektiksi, jonka parissa Woolfson työskenteli ennen kuolemaansa joulukuussa 2009.
AllMusicin Stephen Thomas Erlewinen mukaan Woolfson pysyttelee The Alan Parsons Projectin menestyskappaleiden soft rock -tyylissä, ja albumi kuulostaakin samalta kuin The Alan Parsons Projectin voisi olettaa kuulostaneen, jos Woolfson olisi ollut yhtyeen johdossa. Albumin tyyli muistuttaa erityisesti kappaleita ”Eye in the Sky” ja ”Don't Answer Me”. Erlewinen mukaan levy ”painottaa konseptin sijaan melodiaa, – – tämä on suloista, silkkistä, pehmeää rockia, jollaista ei ole kuultu sitten Woolfsonin The Alan Parsons Projectille 1980-luvun alussa laulamien hittien”. Erlewine antaa albumille arvosanaksi kolme ja puoli tähteä viidestä mahdollisesta.
Ted Ginn, Jr.
Theodore "Ted" Ginn, Jr. (s. 12. huhtikuuta 1985 Cleveland, Ohio ) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan New Orleans Saintsissa.
Verranto
Ratkaistaan suure
Verranto on voimassa, jos ja vain jos sen äärimmäisten ja keskimmäisten jäsenen tulot AD ja BC ovat yhtä suuret eli eikä kumpikaan luvuista B ja D ole nolla. Tämä voidaan osoittaa kertomalla (eli laventamalla) verannon molemmat puolet luvulla BD. Tällaista verrannon muuntamista tulojen väliseksi yhtälöksi sanotaan ristiin kertomiseksi. Tästä voidaan edelleen ratkaista yksi suure muiden avulla seuraavasti:
Keskiverto, kolmas verto ja neljäs verto
Jos on voimassa verranto
The Alan Parsons Project That Never Was
Kappaleet
Kaikki kappaleet on merkitty Eric Woolfsonin säveltämiksi ja sanoittamiksi.
Verranto
Keskiverto, kolmas verto ja neljäs verto
jossa siis molemmat keskimmäiset jäsenet ovat yhtä suuret, sanotaan, että B on lukujen A ja C keskiverto, ja C on lukujen A ja B kolmas verto. Jos taas on voimassa verranto
USS Tecumseh (SSBN-628)
USS Tecumseh (runkonumero SSBN-628) oli Yhdysvaltain laivaston James Madison -luokan ballistisin ohjuksin varustettu ydinsukellusvene.
Verranto
Keskiverto, kolmas verto ja neljäs verto
jossa siis keskimmäiset jäsenet eivät välttämättä ole yhtä suuret, sanotaan, että luku D on lukujen A, B ja C neljäs verto.
Ted Ginn, Jr.
Yliopistojalkapalloa Ginn pelasi Ohion osavaltionyliopiston joukkueessa.
Sulo Nykänen
Toiminta Suomen sisällissodan aikana
Nykänen toimi 1917 tuntikirjurina ja tulkkina venäläisten Jaalan alueella tekemissä linnoitustöissä mutta poistui sitten paikkakunnalta syksyllä 1917 kun linnoitustyöt lopetettiin. Hän osallistui vielä venäläisissä joukoissa maailmansodan itärintaman taisteluihin Romaniassa mutta pakeni sitten sieltä Suomeen maaliskuussa 1918. Nykänen oli aluksi valkoisten puolella Puumalan lentävää osastoa johtaneen Erkki Osmonsalon adjutanttina kunnes sai Jaalan lentävien osaston komentoonsa.
Ted Ginn, Jr.
NFL-ura
Miami Dolphins varasi Ginnin vuoden 2007 NFL:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella, yhdeksäntenä pelaajana. Dolphinsin päätös varata Ginn oli jättiyllätys, kaikkien odottaessa seuran varaavan pelinrakentaja Brady Quinnin. Vaikka Ginn tiedettiin varaustilaisuuden nopeimmaksi pelaajaksi, hänen kiinniottotaitoaan pidettiin vähintään kyseenalaisena.