cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pauline Baynes
Baynes kuvitti yli sata kirjaa, joiden aihepiirit vaihtelevat lastenkirjoista fantasiaan ja ruokakirjoihin. Vuonna 1969 hän voitti Kate Greenaway -mitalin Grant Udenin toimittaman The Dictionary of Chivalry -teoksen kuvituksesta. Erityisesti Baynes kuitenkin muistetaan C. S. Lewisin Narnia-kirjasarjan ja useiden J. R. R. Tolkienin kirjojen kuvituksista. Baynesin alkuperäiset Narnia-kuvitukset olivat mustavalkoisia, mutta myöhemmin hän väritti ne ja ne julkaistiin Narnia-kirjojen juhlapainoksissa, jotka painettiin Lewisin syntymän satavuotispäivän kunniaksi vuonna 1998.
Tolkien valitsi Baynesin kuvittamaan Maamies ja lohikäärme -teoksensa 1940-luvun lopulla ja piti tämän työstä niin paljon, että Baynes sai kuvittaa myös kirjat Tom Bombadilin seikkailut, Seppä ja Satumaa sekä Puu ja lehti. Tolkienin kuoleman jälkeen hän kuvitti Bilbon viimeinen laulu -julisteen (1974), joka julkaistiin vuonna 1990 myös kirjaksi taitettuna. Baynes on myös maalannut kannet brittiläisiin Taru sormusten herrasta -taskukirjapainoksiin (yhteislaitos 1973 ja kolmiosainen painos 1981) sekä piirtänyt Sormusten herran ja Hobitin tapahtumapaikkojen kartat. Tolkien arvosti häntä kuvittajana suuresti, mutta Lewis arvosteli hänen kuvituksiaan, joskaan ei koskaan henkilökohtaisesti.
El Coyote
thumb|300px|El Coyoten kannet piirsi espanjalainen [[Francisco Batet|Francisco Batet y Pellejero (kuvassa n:ot 55 ja 62).]] El Coyote on kuvitteellisen seikkailusarjan sankari, joka muistuttaa hyvin paljon Zorroa. El Coyoten oikea nimi on César de Echagüe, ja Zorron tapaan hän on kalifornialainen rikas herrasmies ja hidalgo. Hän asustaa San Antonio -nimisellä tilalla Los Angelesin liepeillä.
El Coyoten ensiesiintyminen tapahtui 1943 José Mallorquí n kirjailijanimellä Carter Mulford kirjoittamassa saman nimisessä romaanissa "El Coyote" (Suomessa "Aaveratsastaja), joka oli osa erästä Villin lännen romaanisarjaa.
El Coyoten paluu ("La vuelta del Coyote", Suomessa "Aaveratsastajan paluu) jatkoi El Coyoten seikkailuja. Vuosien 1944–1953 aikana espanjalainen Clíper-kustantamo julkaisi 192 pulp-tyylistä vihkosta. Mallorquí käänsi espanjaksi myös amerikkalaisia pulp-sankareita Doc Savage ja The Shadow sekä H. P. Lovecraftin tarinoita (lehteen "Narraciones Terroríficas", espanjalainen versio pulp-lehdestä "Weird Tales").
El Coyote oli suosittu myös Suomessa, jossa sitä ilmestyi 78 numeron verran. Lehden alaotsikkona oli ensin "seikkailuromaani Kalifornian sortovuosien ajoilta" ja sittemmin eri aikoina "Seikkailuromaani kultakuumeen aikaisesta / sadan vuoden takaisesta Kaliforniasta". Kustantaja oli Kustannusliike Sarjakirja. Takakannessa sisältöä kuvattiin näin: "Naamionsa taakse kätkeytyvä El Coyote nousee taisteluun väkivaltaa ja vääryyksiä vastaan. El Coyote jakaa oikeutta omien lakiensa mukaan 1850-luvun Kaliforniassa, jonne häikäilemättömät onnenonkijat suurten kultalöytöjen houkuttelemina ovat kerääntyneet saaliinjaolle. - Seuratkaa salaperäistä El Coyotea hänen vaarallisilla retkillään, mutta... poiketkaa myös San Antonion ranchilla, jossa koko Los Angeles tuntee hänet upporikkaana ja seurapiirien suosimana don Cesar de Echaguena. Joka kuukauden 15 päivä on EL COYOTEN päivä."
Sarjan tarinoissa eletään 1850-lukua eli aikaa jolloin Kalifornia oli juuri liitetty Yhdysvaltoihin. Päähenkilö El Coyote on asetettu puolustamaan alakynteen jääviä kalifornialaisia alkuasukkaita idästä tulevia "jenkkejä" vastaan. Tarinoissa usein idästä tulleet rikolliset ahdistelevat viattomia mutta hyväuskoisia alkuasukkaita joita päähenkilö nousee omankäden oikeudella puolustamaan. Asetelma ei ole kuitenkaan aivan mustavalkoinen, sillä joukkoon mahtuu myös hyviä gringoja ja hairahtaneita kalifornialaisia. Kaiken kaikkiaan sarjassa haikaillaan menneen espanjalaisuuden perään ja suhtaudutaan kriittisesti tulossa olevaan yhdysvaltalaisuuteen.
El Coyote -tarinat on kuvittanut Francisco Batet Pellejero, joka vastasi useimmiten myös kansikuvista. Hän kuvitti myös muita espanjalaisia pulpsankareita kuten Mc Larry, El Encapuchado ja El Corsario Azul. Hän piirsi myös sarjakuvaversiota El Coyotesta.
El Coyoten kerronnassa korostuu hyvin voimakkaasti oman käden oikeus ja vahvat rotuennakkoluulot. Tarinat sisältävät myös antisemitismiä. Vaikka tällaiset asenteet eivät ole mitenkään harvinaisia pulp-lehdissä, El Coyotessa tämä saattaa vielä entisestään korostua Francisco Francon ajan Espanjan sotilasdiktatuurin "kulttuuri-ilmapiiristä".
Vuonna 1989 ilmestyi suomeksi vielä kirja "El Coyote ja kiiltomatoliiga" (Jalava).
Joaquín L. Romero Marchent filmasi elokuvan "La justicia de El Coyote" (1955), jonka pääosassa oli Abel Salazar y Gloria Marín. Vuonna 1998 valmistui elokuva "La Vuelta de El Coyote" (El Coyoten paluu), jossa José Coronado näytteli El Coyotea.
Suomalaisessa sotilasslangissa sana "kojootti" tarkoitti pitkään jotakin hyvää luettavaa.
El Coyote 1953 – 1960:
San Benedicto
San Benedicto on saari Meksikolle kuuluvassa Revillagigedo-saarten saariryhmässä, Tyynellä valtamerellä. Saari on aiemmin tunnettu myös nimellä San Tomás. San Benedicto on pinta-alaltaan Revillagigedo-saarista toiseksi pienin Roca Partidan jälkeen. Saaren pinta-ala on noin 6 neliökilometriä. Saari on saariryhmän itäisin. San Benedicton korkein kohta on tulivuori Bárcena, joka on noin 332 metriä merenpinnan yläpuolella.
Saarella ei ole ihmisasutusta.
Ihmissuhdekoulukunta
Ihmissuhdekoulukunnalla kuvataan Yhdysvalloissa ja Isossa-Britannissa 1920-luvulla syntynyttä johtajien ja tutkijoiden joukkoa, jotka kokivat aikaisemman johtamisen tieteellisen suuntauksen (taylorismi) väheksyneen työntekijöitä ihmisinä. Ihmissuhdekoulukunnan syntyyn vaikutti vahvasti teollistuneissa Yhdysvalloissa pyrkimys parantaa teollisen työväen työoloja ja -etuuksia (esimerkiksi lomia, sairauslomia, työterveydenhuoltoa ja eläketurvaa). Vuonna 1929 sattunut pörssiromahdus ja senjälkeinen lama muokkasivat yhdysvaltalaisten käsitystä yhteiskunnan vastuusta ja valtiosta vaadittiin hyvinvoinnin varmistajaa. Ensimmäiset henkilöstöjohtajat palkattiinkin 1930-luvulla Yhdysvalloissa.
Edelleen toinen maailmansota vahvisti yhteishenkeä amerikkalaisissa yrityksissä. Sodan jälkeen amerikkalaiset yritykset menestyivät kansainvälisillä markkinoilla ja kasvoivat voimakkaasti. Yritysten nopea kasvu loi vaatimuksia työntekijöiden viihtyvyydelle ja sitoutumiselle yritykseen. Tämä kiihdytti entisestään ihmissuhdekoulukunnan oppien omaksumista Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa.
Nykyaikainen henkilöstöjohtaminen perustuu paljon ihmissuhdekoulukunnan kehittämiin teorioihin ja menetelmiin.
Ensimmäinen ihmissuhdekoulukunnan sukupolvi
Australialainen Elton Mayo oli ensimmäisiä ihmissuhdekoulukunnan uranuurtajia. Hän osallistui kuuluisiin amerikkalaisessa Hawthorne-elektroniikkatehtaassa järjestettyihin tutkimuksiin, joissa tutkittiin tulospalkkauksen (etujen) vaikutusta työntekijöiden tuottavuuteen. Työntekijöille annettiin muutenkin enemmän vastuuta, he saivat muun muassa pitää taukoja ja heille tarjottiin lounas. Koeryhmän tuottavuus parani merkittävästi. Tutkimusryhmä kuitenkin tulkitsi, että tuottavuutta oli nostanut varsinkin koeryhmän saama huomio.
Mayon mukaan Hawthorne-tutkimukset osoittivat varsinkin, että työntekijöiden työolot kokonaisuudessaan vaikuttivat eniten työn tuottavuuteen. Yksittäiset toimenpiteet kuten tauot tai parempi valaistus eivät yksinään vaikuttaneet olennaisesti tuottavuuteen. Tutkimuksen perusteella Mayo esitti uuden tutkimusmenetelmän: työntekijät saivat vapaamuotoisesti kertoa ongelmistaan esimiehilleen (palaute). Työntekijöille oli tärkeää tulla kuulluksi ja pelkästään haastattelut paransivat heidän mielipidettään työstä.
Fritz Roethlisberger opiskeli MIT:ssä sekä Harvardin ja Columbian yliopistoissa. Hänkin osallistui Hawthorne-tutkimuksiin. Roethlisbergerin tärkein teesi oli, että tehokkuuteen ja taloudellisuuteen tähtäävissä ratkaisuissa on tärkeää huomioida aina myös työntekijöiden viihtyvyys. Lisäksi hänen ja hänen työtoverinsa William Dicksonin mukaan työnantajan on huomioitava myös työntekijöiden psyykkiset tarpeet (esim. työpisteiden sijoittelu ja niiden merkitys sosiaalisiin suhteisiin työssä).
Chester Barnard työskenteli 1900-luvun alkupuolella AT&T-puhelinyhtiössä useissa tehtävissä ja lopulta New Jerseyn alueellisen yksikön johtajana. Johtajan työssä hän tutustui organisaatiokulttuurien eroihin ja niiden ongelmiin. Barnardin mukaan organisaatio on kaikkien sen sosiaalisten prosessien kokonaisuus. Hänen mukaansa johtamisen tärkein tehtävä on luoda työntekijöille yhteinen päämäärä, jonka puolesta on mielekästä työskennellä. Edelleen, vaikka yrityksen päämäärää ei koettaisi työntekijöiden puolelta omaksi, saadaan heidät työskentelemään tavoitteen hyväksi, jos he voivat samalla ajaa omaa etuaan (esimerkiksi tulospalkkauksen tai uuden aseman avulla).
Toinen ihmissuhdekoulukunnan sukupolvi
George Homans oli Elton Mayon oppilas, joka tutki organisaation formaalin ja epäformaalin toiminnan välisiä jännitteitä. Tämä epävirallisen toiminnan tiedostaminen on vaikuttanut merkittävästi organisaatioteorioiden kehitykseen.
Rensis Likert oli Kurt Lewinin oppilas, joka tutki Michiganin yliopistossa vuodesta 1945 lähtien johtamistyylien vaikutusta työntekijöiden tehokkuuteen ja tyytyväisyyteen. Likertin tutkimustulokset korostivat työntekijäsuuntautuneen johtamistavan etuja verrattuna tuotantosuuntautuneeseen johtamistapaan. Hän hahmotteli jo tuolloin modernia, verkostomaista organisaatiota, jossa päätöksenteko perustuisi eri ryhmien väliseen yksimielisyyteen.
Ihmissuhdekoulukunta Suomessa
Suomessa ihmissuhdekoulukunnan pioneereja olivat dosentti Aksel Rafael Kurki ja poliitikko V. A. Niininen. Heidän 1930- ja 1940-luvuilla tekemä työnsä pohjusti Teknillisen korkeakoulun työpsykologian laboratorion perustamista vuonna 1946 ja Työterveyslaitoksen psykologian osaston perustamista vuonna 1951.
Suomen ensimmäinen työpsykologian professori oli Ohto Oksala, joka kirjoitti teoksen Työn psykologia vuonna 1948. Ohto Oksala kehui tieteellisen liikkeenjohdon menetelmiä ja sen perustana olevaa rationalisoimista. Hän totesi, että on paitsi teknillistä rationalisoimista, myös biologista rationalisoimista, joka edelleen oli psykologista tai fysiologista rationalisointia. Oksala oli vakuuttunut Hawthorne-tutkimusten perusteella siitä, että sosiaalisten suhteiden luoma kokonaisuus vaikutti olennaisesti työn tuottavuuteen. Oksala tutki teoksessaan muun muassa sitä, miten työntekijää voitiin estää kyllästymästä työhönsä. Yhtenä lääkkeenä tähän hän toi vapaa-ajan harrastukset, jotka voivat kompensoida tylsää työtä.
Ciudad de la Costa
Ciudad de la Costa on kaupunki Uruguayssa, Río de la Platan rannalla. Vuonna 2011 sen asukasluku oli noin 95 000, mikä teki siitä Uruguayn kolmanneksi suurimman kaupungin.
Kaupunki koostuu pienten rantalomakohteiden ketjusta, jotka levittäytyvät pitkin rannikkoa pääkaupunki Montevideon itäpuolella. Vakinaisten asukkaiden lisäksi kaupunkiin virtaa joka kesä väkeä sekä Montevideosta että Argentiinan puolelta. Uruguayssa vuosittain käyvistä kahdesta miljoonasta turistista noin 80 % tähtää rannikolle. Turisteja houkuttaa rannikon hiekka, joka on toisaalta myös uhka: huonosti suunnitellut rakenteet altistavat kaupunkia sekä eroosiolle että sedimentaatiolle.
Opioidikriisi
Yhdysvalloissa opioidien yliannostukseen on kuollut 500 000 kansalaista 2000–2015. Rand Corporationin tutkimuksen mukaan opioidiepidemia johtuu pääasiassa OxyContin-lääkevalmisteen vuonna 2010 julkaistusta uudesta formulaatiosta, jonka oli tarkoitus vähentää opioidilääkkeiden väärinkäyttöä. Niissä osavaltioissa joissa oli alun perin korkeampi OxyContinin väärinkäytön ilmaantuvuus, oli myös myöhemmin suurempi heroiinikuolemien kasvu. Opioidilääkeaineiden tarjontapuolen muutos aiheutti kysyntäpuolen mukautumista uuteen tilanteeseen. Kriisi osoittaa sen että riippuvuusongelman ratkaisuun ei riitä pelkän tarjontapuolen ratkaisut tai ainakin tarjontapuolen ratkaisussa pitäisi huomioida kaikki opioidit (mukaan lukien heroiini).
Anne Casen ja Angus Deatonin mielestä amerikkalaiset valkoiset keski-ikäiset ihmiset ovat kadottaneet elämänsä narratiivin, jolla Deaton tarkoittaa jotain sellaista että he ovat menettäneet toivonsa, odotuksensa tai uskonsa edistykseen. Deatonin mukaan opioidiepidemia koskettaa erityisesti valkoisia keski-ikäisiä ihmisiä, sillä heillä on ollut muita korkeammat odotukset vakaasta työllisyydestä ja valoisasta tulevaisuudesta. Vertailukohta historiassa on Neuvostoliiton hajoamista edeltänyt ja romahduksenjälkeinen vastaavankaltainen tilastollinen ilmiö vuosina 1965–2005.
Historia
Opioidiepidemia on kehittynyt kolmessa aallossa. Aluksi kansalaiset kehittivät riippuvuuden lääkärien määräämiin opioidilääkevalmisteisiin, myöhemmin kansalaiset siirtyivät heroiiniin ja viimeisessä aallossa fentanyyliin.
1. aalto: opioidilääkevalmisteet
1990-luvun lopulla lääkeyhtiöt vakuuttivat lääketieteellisen yhteisön siitä, että potilaat joille määrätään opioideja kipulääkkeiksi eivät tule niistä riippuvaisiksi. Vuonna 1997 Yhdysvalloissa astui voimaan lakimuutos, joka mahdollisti suoraan kuluttajille suunnatun lääkkeiden markkinoinnin. Opioideja ei kuitenkaan saanut markkinoida suoraan kuluttajille, mutta lakimuutoksella saattoi olla yleisempi vaikutus lääkkeiden markkinointiin. Opioidilääkkeiden markkinointia kohdistettiin lääkäreille. Purdue Pharma -lääkeyritys oli saanut vuonna 1995 myyntiluvan oksikodonia sisältävälle OxyContin-lääkevalmisteelle, jonka vaikutusaika on 12 tuntia ja yhtiö väitti uudeksi ja vähemmän addiktoivaksi lääketyypiksi. Lääkäreille yhtiö antoi 7–30 päivän aloituskuponkeja, OxyContin-brändättyjä kalastushattuja ja pehmoleluja sekä CD-levyjä joiden nimi oli "“Get in the Swing with OxyContin.” OxyContinin lääkemääräykset muuhun kuin ei-syöpäkipuun kasvoi 670 000 vuodessa vuonna 1997 6,2 miljoonaan vuonna 2002.  Vuosina 1996–2002 Purdue Pharma rahoitti noin 20 000 kipuun liittyvää koulutusta ja käynnisti monipuolisen kampanjan kannustaakseen opioidien pitkäaikaiskäyttöä krooniseen ei-syöpäkipuun. Lääkeyhtiöiden lääkäriedustajat sanoivat että lääketieteellisellä yhteisöllä on "opiofobia" ja väittivät että addiktio ja fyysinen riippuvuus ovat kaksi eri asiaa ja että jälkimmäinen on kliinisesti epämerkittävää.
Purdue Pharma myönsi 2007 syyllistyneensä OxyContinin harhaanjohtavaan markkinointiin ja maksoi 634 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria sakkoja.
2. aalto: heroiiniin siirtyminen kun opioidilääkevalmisteiden väärinkäyttöpotentiaali pieneni
Opioidilääkkeiden väärinkäyttöongelmaa pyrittiin ratkaisemaan siten että Food and Drug Administration (FDA) sanoi väärinkäyttöä estävien formulaatioiden ja hitaasti vapautuvien opioidilääkkeiden olevan prioriteetti. Purdue Pharma teki OxyContinista uuden formulaation jota ei pysty murskaamaan ja siten väärinkäyttämään. Tämä uusi formulaatio julkaistiin markkinoille elokuussa 2010. OxyContinia väärinkäyttävien osuus pieneni seuraavien kahden vuoden aikana huomattavasti, mutta valtaosa siirtyi muihin opioideihin, useimmiten heroiiniin. Heroiini oli myös halvempaa kuin reseptiopioidit. Katukaupassa lääkeopioidien tarjonta heikkeni ja niiden hinta oli 80 dollaria yhdestä 80 mg tabletista, kun taas vastaavasti heroiinille sama hinta oli $10. Vuonna 2014 suurin osa heroiinia käyttäneistä oli aloittanut OxyContinilla, Percocetilla tai Vicodinilla ja siirtyneet heroiiniin muiden reseptiopioidien käytön muodostuessa liian kalliiksi. Heroiini oli myös vahvempaa ja puhtaampaa kuin aikaisemmin, mahdollistaen sen käytön polttamalla tai nuuskaamalla, mikä kasvatti heroiinin potentiaalista käyttäjäkuntaa.
3. aalto: fentanyylin yleistyminen
Fentanyyli on halvempaa kuin heroiini. Kun yhden päivän heroiiniannokset ovat maksaneet 100 dollaria, samalla summalla saa yli kolmeksi viikoksi fentanyyliä. Fentanyyliä on ostettu muun muassa sekä Internetin luvattomasti toimivista nettiapteekeista että pimeästä verkosta kryptovaluuttoja käyttäen.
Presidentti Donald Trump julisti opioidiepidemian kansalliseksi terveyskriisiksi lokakuussa 2017.
Opioidien väärinkäytön yleisyys ja kuolemantapaukset
Arviolta 11 miljoonaa yhdysvaltalaista väärinkäyttää opioideja. Yhdysvalloissa 1,5 prosenttia kaikista kuolemantapauksista aiheutuu opioideista. 20 prosenttia 24–35-vuotiaiden nuorten miesten kuolemantapauksista aiheutuu opioideista. Joka päivä 115 kansalaista kuolee opioidien yliannostukseen (2017), mutta lisäksi 7 000 kansalaista autetaan joka päivä ensiavussa opioidien väärinkäytön vuoksi (2015).
Epidemian syyt
Lähes 600 000 opioidiepidemiassa vuosina 1979–2016 kuollutta käsitelleessä tutkimuksessa todetaan kuolemantapausten siirtyneen nuorempiin ikäluokkiin. Epidemian syynä pidetään syvempiä yhteiskunnallisia ongelmia. Aineiden saatavuuden väliaikainen heikentyminen ei ole onnistunut kääntämään kasvavaa trendiä, eikä tutkimuksen pohjalta aineiden poistaminen yhteiskunnasta ole koko ongelman ratkaisu. Yhteisöt ovat rikkoutuneet, yksilöt ovat tyytymättömiä ja yhteiskunnallinen pahoinvointi on laajaa. Tutkimuksen mukaan jotkin juurisyyt vaikuttavat voimiin, jotka pitävät koossa alaepidemioita jotka muodostavat koko epidemian.
Yksi ongelman syy on ollut se, että vaikka ohjesuosituksissa pitkäkestoista opioidilääkitystä krooniseen kipuun ei ole suositeltu masennuksesta kärsiville, näin silti usein on lääkäri määrännyt. Masennuksesta kärsivien on tiedetty käyttävän opioideja suurempina päiväannoksina sekä pidempään ja väärinkäytön riski on korkeampi. Tätä vielä tekee vaikeammaksi se, että krooninen kipu ja masennus ovat sidoksissa toisiinsa: niillä on 40–60 prosentin komorbiditeetti eli ne esiintyvät usein samanaikaisesti. Masennus voimistaa kipua ja aivojen välittäjäaineet ja hermoradat ovat samoja. Jotkut tutkijat ovat nimittäneet näitä usein komorbideja tiloja kipu-masennus-oireyhtymäksi tai kipu-masennus-dyadiksi.
Viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet että opioideilla on masennusta lievittävä vaikutus, sillä aivojen opioidijärjestelmän (endorfiinit jne.) on löydetty olevan osallisena mielialan säätelyssä. Opioidien on viime aikoina todettu tehoavan hoitoresistenttinä pidettyyn masennukseen. Opioidikipulääkkeitä väärinkäyttävillä on 3,1-kertainen riski olla masentuneita ja masentuneilla on 2,8-kertainen riski käyttää opioideja.
Yliannostuskuolemian jyrkkä nousu johtuu suureksi osaksi fentanyylistä.
Opioidiepidemiaan liittyvä kuolemantapausten viimeaikainen kasvu ei johdu lääkäreiden määräämistä laillisista reseptilääkkeistä, vaan laittomasti valmistetusta fentanyylistä. Fentanyyliä ja sen analogeja suositaan, koska ne ovat tehokkaita ja niiden valmistaminen ei edellytä luonnollista opiaattia. Laillisten opioidilääkkeiden rajoittaminen ei korjaa ongelmaa, vaan saattaa ajaa ihmisiä käyttämään laittomia aineita.
Fentanyyli saapuu postitse Kiinasta. Kiinalaiset tehtaat valmistavat fentanyyliä ja mainostavat sitä Internetissä. Kiina on opioidiepidemian myötä lisännyt 25 fentanyylianalogia ja kaksi esiyhdistettä kontrolloitujen aineiden luetteloon. Fentanyylistä on helppoa syntetisoida uusia variantteja ja kemialliset kaavat leviävät nopeasti Internetissä. Fentanyyliyhdisteiden valmistuksessa käytettävät kemikaalit ovat yleisiä ja niitä on vaikea rajoittaa, kun niitä käytetään useiden aineiden valmistamiseen Kiinassa jossa on kehittynyt kemianteollisuus.
Opioidiepidemian ilmestymiseen on vaikuttanut Purdue Pharma -lääkeyritys, ja sitä omistavaa Sacklerin perhettä kohtaan on nostettu oikeusjuttuja. Purdue Pharman lääkevalmiste on OxyContin, joka on oksikodonia. Perhe on tehnyt miljardiomaisuuden myymällä opioideja. New Yorkin Long Islandin saarella sijaitseva Suffolkin piirikunta ja Ohion osavaltio ovat haastaneet Purdue Pharman oikeuteen.
Opioidiepidemian ohella on alkoholiepidemia, joka on jäänyt opioidiepidemian peittoon. Alkoholiongelma on opioidiyliannostuksen riskitekijä.
Vaikutukset
Yhdysvalloissa väestön eliniän odote on laskenut opioidiepidemian vuoksi vuosina 2016 ja 2017.
Opioidiepidemia on aiheuttanut taloustieteilijöiden mukaan 1 000 miljardin dollarin taloudelliset menetykset Yhdysvaltojen yhteiskunnalle 2001–2017 ja opioidiepidemiasta aiheutuvat menetykset voivat olla 500 miljardia dollaria 2018–2020. Florence et. al (2013) tutkimuksen mukaan Yhdysvalloissa opioidien väärinkäytön kokonaiskustannukset olivat 78,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuodessa.
Tutkimuksen mukaan vuosien 2001–2015 aikana opioidilääkkeiden väärinkäyttö on muodostanut 44 prosenttia miesten osallistumisasteen laskusta. Naisilla vastaava väärinkäytön vaikutus osallistumisasteen laskuun on ollut 17 prosenttia. Toisaalta tutkimuksessa ei pystytty osoittamaan onko samaan aikaan esiintyvissä heikossa työmarkkinassa ja lääkeopioidien väärinkäytössä vain korrelaatio vaiko kausaatio.
Yrityksillä on vaikeuksia löytää työntekijöitä jotka suostuisivat pakolliseen huumetestiin tai pääsisivät siitä läpi.
Opioidiepidemia on parantanut elinsiirroissa käytettävien luovutuselinten saatavuutta.
Epidemian hillintä
Vox:n artikkelissa German Lopez sanoo, että suurin este epidemian pysäyttämiselle on se että addiktioon suhtaudutaan moraalin vajeena.
Narcan-lääkevalmiste kuolemantapausten vähentäjänä
Opioidiepidemiaa hillitään Opiant Pharmaceuticals -yhtiön naloksonia sisältävällä Narcan-nenäsumutteella jota markkinoi Adapt Pharma. Nenäsumute on suomalainen keksintö.
Rajoitukset opioidilääkkeiden määräämiselle
28 Yhdysvaltojen osavaltiota on asettanut rajoituksia opioidiresepteille. 17 osavaltiota rajoittaa opioidireseptit 3–14 vuorokaudeksi. Tämän vuoksi kroonisesta kivusta kärsivien potilaiden kipulääkkeiden saanti on vaikeutunut.
Reseptiheroiini, metadoni ja buprenorfiini
Kanadassa on sallittu syyskuussa 2016 tasalaatuinen reseptiheroiini, jota lääkärit voivat määrätä vakavasta opioidiriippuvuudesta kärsiville. Maaliskuussa 2018 Kanada edelleen helpotti metadonin sekä reseptiheroiinin saatavuutta. Kanadassa maaliskuussa 2018 julkaistun hoito-ohjeen mukaan Suboxonen (buprenorfiini-naloksoni-yhdistelmävalmiste) pitäisi olla ensimmäinen vaihtoehto, eikä metadonin. Suboxone on turvallisempi ja suunniteltu kotikäyttöön, siinä missä metadoni täytyy ottaa päivittäin apteekissa valvonnan alaisena.
Yhdysvalloissa tällaisia hoitomuotoja vastustetaan yleisesti. Yhdysvalloissa saa enemmän kannatusta ajatus, että käyttö pitäisi vain päättää lopettaa kuin seinään. Tähän useat voittoa tavoittelevat toimijat tarjoavat katkaisuhoitoa ja apua luonteen lujittamiseen. Yhdysvalloissa on kansanviisaus, että parantuakseen addiktiosta, kehon täytyy olla kemikaaleista vapaa, kuten hoitojen nimissäkin oleva sana detoxification (detox), ’myrkkyjen poistaminen’ osoittaa.
Trumpin toimet epidemian pysäyttämiseksi
Maaliskuussa 2018 presidentti Trump julkisti aloitteensa opioidiepidemian pysäyttämiseksi. Toimenpiteisiin sisältyy kuolemanrangaistus huumeiden salakuljettajille. Trump on myös vaatinut Kiinaa ottamaan käyttöön kuolemanrangaistuksen fentanyylin jakelijoille.
Lääkekannabis kipulääkkeenä opioidien sijaan
Joidenkin mukaan lääkekannabiksen määrääminen kipulääkkeeksi saattaisi hillitä opioidiepidemiaa. 12. heinäkuuta 2018 New Yorkin osavaltio saattoi voimaan hätälainsäädännön, jossa opiodilääkkeitä kipuun määrääviä lääkäreitä kehotetaan harkitsemään lääkekannabista vaihtoehdoksi. Kalifornian yliopisto (Los Angeles) on ryhtynyt tieteellisesti tutkimaan lääkekannabista kivunlievityksessä.
Moottoripyöräilyn Italian Grand Prix 1973
Italian TT-ajot 1973 ajettiin Autodromo Nazionale Monzan moottoriradalla 20. toukokuuta kauden 1973 neljäntenä kisaviikonloppuna. Kilpailu muistetaan ennen kaikkea Jarno Saarisen ja Renzo Pasolinin kuolemaan johtaneesta onnettomuudesta.
Onnettomuus
Kahden kilpailijan kuolemaan johtanut onnettomuus sattui 250-kuutioisten kilpailun ensimmäisellä kierroksella vaarallisessa Curvonen kaarteessa. Onnettomuuspaikan kohdalla ei ollut televisiokameroita, joten tapahtumien kulkua ei tiedetä varmasti, ja siitä on erilaisia käsityksiä.
Tullessaan Curvonen kaarteeseen kaksi kilometriä lähdön jälkeen toisena ollut italialainen Renzo Pasolini kaatui, mistä seurasi ketjureaktio. Yhden selityksen mukaan Pasolinin kaatumisen olisi aiheuttanut Walter Villan pyörästä edellisessä lähdössä radalle valunut öljy. Näin arveli myös Villa heti onnettomuuden jälkeen itse, mutta vähän myöhemmin hän kiisti asian. Italialaisten lehtien mukaan Villan pyörästä mitattiin kilpailun jälkeen öljyn määrä, ja se todettiin vajaaksi. Toinen ajaja, englantilainen Chas Mortimer, sanoo nähneensä Pasolinin moottorista nousseen savua, minkä vuoksi Mortimer uskoo Pasolinin kaatuneen moottorinsa leikattua kiinni. Yamahan mekaanikko Ferry Brouwer avasi onnettomuuspyörien moottorit ja väitti Pasolinin koneen leikanneen kiinni, sillä sen vesijäähdytteiseen moottoriin oli asennettu ilmajäähdyttimen mäntä. Yamahan tallipäällikön Rod Gouldin mukaan Pasolinin mäntä oli kyllä ollut toisesta pyörästä, mutta moottorit eivät olleet leikanneet kiinni. Kolmannen teorian mukaan Pasolini kaatui ajovirheen vuoksi.
Menetettyään tasapainonsa Pasolini lensi päin radan ulkopuolisia teräskaiteita ja kuoli törmäyksessä. Pasolinin pyörä sinkoutui päin Jarno Saarista, joka sai osuman päähänsä ja lääkäreiden mukaan kuoli heti. Hän jäi radalle makaamaan, ja moni kuljettaja ajoi hänen ylitseen ehtimättä väistää.
Kun lisäksi neljäkymmentä päivää Saarisen ja Pasolinin onnettomuuden jälkeen samassa mutkassa kuoli juniorikilpailussa kolme kilpailijaa, Monzassa lopetettiin moottoripyöräkilpailut kahdeksaksi vuodeksi.
Verkko-oppiminen
Verkko-oppiminen tai verkko-opetus, myös e-oppiminen, e-opetus tai eLearning, on oppimista ja opetusta, tiedon hakemista, soveltamista ja ymmärtämistä verkon (käytännössä Internetin) avulla.
Verkko-opetus on tieto- ja viestintätekniikan, erityisesti verkkotekniikan, hyödyntämistä oppimisessa ja opetuksessa. Monimuoto-opetus ja etäopetus sen osana ovat tärkeitä verkko-opetuksen ja -oppimisen muotoja.
E-oppimisen käsitettä käytetään opetuksen ja opetuksen kentällä monessa eri yhteydessä ja merkityksessä. E-oppiminen onkin jonkinlainen sateenvarjokäsite jota voidaan käyttää puhuttaessa esimerkiksi tietoverkkojen hyödyntämisestä etäopetuksessa, monimuoto-opetuksessa, sulautetussa opetuksessa sekä tietokoneavusteisen, tietoverkkoa hyödyntävän itseopiskelun yhteydessä.
E-oppiminen ja verkko-opetus
E-oppiminen liittyy läheisesti verkko-opetukseen joka voidaan jakaa karkeasti ryhmitellä kolmeen erilaiseen tyyppiin:
E-oppimisella eli verkko-oppimisella tarkoitetaan tieto- ja informaatioteknologian käyttöä oppimisen menetelmänä, toimintatapana tai välineenä. E-oppiminen on sosiaalinen prosessi, ja siihen kuuluu vuorovaikutusta ja yhteistoimintaa ihmisten kesken. E-oppiminen mahdollistaa opiskelun oppijalle parhaiten sopivaan aikaan, sopivalla tahdilla ja sopivassa paikassa. Oppimateriaalit voidaan jakaa joko synkronisesti (reaaliajassa, yleensä luokkahuoneessa) tai etänä asynkronisesti (aikaviiveellä johonkin sopivaan aikaan).
Verkko-oppiminen on sellaista koulutusta, jäsenneltyä informaatiota ja kasvatusta, joka toteutetaan tieto- ja viestintätekniikan avustuksella. Tieto- ja viestintätekniikan työkaluja voivat olla Internet, intranetit, tietokonepohjainen teknologia tai vuorovaikutteinen televisio.
E-oppimiseen kuuluu myös laaja pääsy tiedonlähteisiin ja palveluihin. E-oppiminen voi laajentaa ja rikastaa oppimiskokemusta. E-oppimiseen liittyy usein odotuksia hyödyistä liiketoiminnalle; näitä voivat olla kulujen säästö ja tehokkuus.
Kun e-oppimisesta tai verkko-oppimisesta puhutaan, pitäisi kysyä, tarkoitetaanko tällä
Virtuaalinen opiskelu
Virtuaalinen opiskelu tarkoittaa opiskelua virtuaaliympäristössä eli tekniikan avulla luodussa keinotekoisessa ympäristössä. Opettaja opettaa kurssin sisällön oppimisohjelmien, multimedialähteiden, Internetin tai videoneuvottelun kautta. Oppilas saa kurssin sisällön ja kommunikoi opettajan kanssa saman teknologian avulla.
Tietokoneavusteinen yhteisöllinen oppiminen (CSCL)
Tietokoneavusteisella yhteisöllisellä oppimisella (Computer Supported Collaborative Learning, CSCL) tarkoitetaan oppimista tai opettamista, jossa hyödynnetään tietotekniikkaa yhteisöllisen opiskelun tukemiseen. Alan nykyiset tutkimukset korostavat, että tietotekniikalla voi perinteistä opetusta tehokkaammin tukea opettajien ja oppilaiden välistä vuorovaikutusta, sekä oppilaiden keskinäistä sosiaalista kanssakäymistä. Tietokoneavusteisen yhteisöllisen oppimisen kehittyminen on saanut vaikutteita yhteistoiminnallisen (engl. co-operative) sekä tietokoneavusteisen ryhmätyöskentelynoppimisen (Computer-Supported Collaborative Work, CSCW) tutkimuksesta.
Virtuaaliset oppimisympäristöt (VLE)
Virtuaalisilla oppimisympäristöillä tarkoitetaan Internetissä toimivia ohjelmistoja ja sivustoja, joissa opettajat ja oppilaat toimivat tietokoneiden ja verkkoyhteyden välityksellä. Perinteisiin oppimisympäristöihin (koulu, kirjasto yms.) verrattuna suurin ero on se, että virtuaalisissa oppimisympäristöissä tapahtuva oppiminen on riippumatonta ajasta ja paikasta. Virtuaaliset ympäristöt mahdollistavat materiaalin jaon, keskustelun, erilaisten tehtävien suorittamisen ja tentit sekä monenlaisia muita toimintoja.
Kritiikkiä
Termi virtuaalioppiminen on ongelmallinen. Virtuaalinen tarkoittaa oletettua, periaatteessa mahdollista mutta tavallisesti epätodellista ja näennäistä. Tämä tuo virtuaaliopiskeluun ja virtuaalioppimiseen oman vivahteensa: onko virtuaaliopetus sitä, että opettaja on opettavinaan, virtuaaliopiskelu sitä, että oppija on opiskelevinaan, ja virtuaalioppiminen sitä, että oppija on oppivinaan? Parempia termejä olisivat verkko-opetus, verkko-opiskelu ja verkko-oppiminen.
Verkko-opetus Suomessa
Suomessa on muun muassa virtuaaliyliopisto sekä virtuaaliammattikorkeakoulu. Kemi-Tornion ammattikorkeakoululle on myönnetty UNESCO King Hamad Bin Isa Al-Khalifa Prize -palkinto verkko-opetuksesta.
Liettuan parlamenttivaalit 2020
Liettuan parlamenttivaalit 2020 järjestettiin Liettuassa vuonna 2020. Vaalien ensimmäinen kierros toimitettiin 11. lokakuuta 2020 ja toinen kierros 25. lokakuuta 2020. Vaaleissa valittiin 141 edustajaa Seimasiin, Liettuan yksikamariseen parlamenttiin, nelivuotiskaudelle. Vaaleissa oli 5 prosentin äänikynnys.
Paikkajako
Vaalien jälkeinen paikkajako:
Eduard Fuchs
thumb|upright|[[Max Slevogt: Eduard Fuchsin muotokuva, 1905]] Eduard Fuchs (31. tammikuuta 1870 Göppingen, Saksa – 26. tammikuuta 1940 Pariisi, Ranska) oli saksalainen marxistinen kulttuurihistorioitsija, tietokirjailija, taidekeräilijä ja poliittinen aktivisti.
Fuchs muutti 1900-luvun alussa Berliinin, jossa toimitti sosialistista sanomalehteä nimeltä Vorwärts. Seuraava vuonna hän aloitti kuusiosaiseksi laajenneen sarjansa, Sittengeschichte, moraalikäytännöistä. Sarjan viimeinen osa ilmestyi vuonna 1912. Fuchs muutti Egyptiin taiteilija Max Slevogtin kanssa juuri ennen ensimmäisen maailmansodan alkua 1914. Sodan aikana Fuchs oli pasifisti, ja sodan jälkeen Lenin laittoi hänet johtamaan vankien vaihtokauppaa Saksan kanssa. Fuchs olikin Kominternin johtajia Berliinissä 1919. Hän oli kiinnostunut karikatyyreistä, joten hän myös tutki ranskalaisen pilapiirtäjän Honoré Daumieria, josta kirjoitti myös kolmiosaisen catalogue raisonnén. Fuchs erosi puolueesta 1929, kun siitä oli erotettu monia sen vahvoja kannattajia. Ranskaan Fuchs muutti 1933, kun Adolf Hitler nousi valtaan Saksassa.
Dansk Melodi Grand Prix 2020
Dansk Melodi Grand Prix 2020 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 2020. Kilpailu pidettiin avoimena kilpailuna. Lähetetyistä kappaleista Tanskan yleisradioyhtiö DR valitsi yhdeksän radiokarsintaan. Radiokarsinnan yhdeksän kappaletta oli jaettu kolmeen kolmen alueen ryhmään, joista kustakin äänestettiin 20.–24. tammikuuta käydyssä internetäänestyksessä yksi finaaliin. Loput seitsemän finalistia valitsi DR:n nimittämä raati, joka valitsi finaaliin kaksi villiä korttia radiokarsinnasta ja viisi kappaletta muista avoimeen kilpailuun lähetetyistä kappaleista. Radiokarsinnan jatkoon menijät julkaistiin 24. tammikuuta ja loput finalistit 31. tammikuuta.
Finaali kilpailtiin 7. maaliskuuta Royal Arena -hallissa Kööpenhaminassa. Finaalia edeltävänä päivänä DR ilmoitti, että finaali pidetään ilman yleisöä koronaviruspandemian takia. Finaali käytiin kaksikierroksisena. Ensimmäisellä kierroksella raati ja katsojat valitsivat yhdessä kolme kappaletta superfinaaliin. Superfinaalissa voittajan valitsivat yksin katsojat tekstiviesti- ja mobiilisovellusäänestyksellä. Kilpailun voitti duo Ben & Tan kappaleella "Yes". Sittemmin Eurovision laulukilpailu 2020 kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian takia.
Radiokarsinta
Radiokarsinta käytiin 20.–24. tammikuuta internetäänestyksenä. Kaksi radiokarsinnassa karsiutunutta pääsi villillä kortilla finaaliin.
Kehitysfilosofia
Eräs kehitysfilosofian merkittävimpiä teoreetikkoja oli Herbert Spencer (1820-1903). Hänen mukaansa sekä luonnon että ihmisyhteiskuntien kehitystä ohjaavat luonnonvalinta ja olemassaolon taistelu. Hänelle kaikki tapahtuminen oli siirtymistä hajanaisista yhtenäisempiin kokonaisuuksiin, erikoistumista ja siirtymistä järjestyneempään ja määrätympään.
Yksi kehitysfilosofiaan liittyvä sarja teorioita on sosiaalidarvinismi.
The Powerpuff Girls: Mojo’s Pet Project
The Powerpuff Girls: Mojo’s Pet Project on Tehotytöt-animaatiosarjaan perustuva videopeli. Peli keskittyy nimensä mukaan Tehotyttöjen tehävään pysäyttää Mojo Jojo ja hänen juonensa. Pelin kehitti Intelligent Games vuonna 2001 ja se on saatavilla vain PC:lle.
Teuvo Puro
Kaarlo Teuvo Puro (oik. Karl Teudor Puro) (9. marraskuuta 1884 Helsinki – 24. heinäkuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja.
Ensimmäinen elokuvaohjaaja
Kaikkein parhaiten Puro muistetaan suomalaisen elokuvan varhaisena uranuurtajana. Yhdessä kreivi Louis Sparren kanssa hän ohjasi elokuvan Salaviinanpolttajat (1907), joka oli ensimmäinen Suomessa tuotettu fiktiivinen elokuva. Sen tuottajana toimi valokuvaamo Atelier Apollo. Sparren elokuvaura ei tästä eteenpäin jatkunut, mutta Purolle Salaviinanpolttajat oli vasta ensimmäinen askel elokuva-alalla.
Vuoden 1910 syksyllä Teuvo Puro perusti yhdessä Teppo Raikkaan ja Frans Engströmin kanssa ensimmäisen suomalaisen vain näytelmäelokuviin suuntautuneen tuotantoyhtiön. Minna Canthin näytelmät Sylvi ja Anna-Liisa sekä Axel Jäderin romaani Hyökyaaltoja otettiin yhtiön kolmen ensimmäisen elokuvan pohjaksi. Sylvi (1913) filmattiin näistä ensimmäisenä. Karl Fager rakennutti lavasteet Hotelli Fennian tasaiselle katolle. Puro huolehti elokuvan ohjauksesta kuin myös seuraavana kuvattavan Hyökyaaltoja (1911) -elokuvan kohdalla. Anna-Liisan (1911) ohjauksesta vastasi puolestaan Teppo Raikas. Pienellä yhtiöllä ei kuitenkaan ollut varaa kehittää elokuvia saman tien, joten negatiivit lojuivat pitkään purkeissa ja ehtivät vaurioitua. Näin ollen Sylvi oli näistä elokuvista ainoa, joka saatiin kehitettyä ja sitä mukaa esitettyä. Suurin osa elokuvasta on kuitenkin tuhoutunut vuosien saatossa. Jäljellä on vain muutama kymmenisen minuuttia valmista elokuvaa.
Koska Sylvin valmistuskustannukset paisuivat reippaasti yli odotusten jäi elokuva tuottajille tappiolliseksi. Tämän vuoksi Puronkin ohjaajanura jäi muutamaksi vuodeksi jäihin. Se jatkui vasta 1920-luvulla, kun hän pääsi töihin Erkki Karun johtamaan Suomi-Filmiin. Hänen ensimmäinen ohjauksensa yhtiön palveluksessa oli Anni Swanin nuorisoromaaniin perustuva Ollin oppivuodet (1920). Puro laati itse käsikirjoituksen elokuvaan. Ollin oppivuodet on ensimmäinen kokonaan säilynyt suomalainen pitkä näytelmäelokuva. Seuraavana vuonna ensi-iltansa sai Erkki Karun itsensä käsikirjoittama komedia Se parhaiten nauraa, joka viimeksi nauraa (1921).
Kihlaus (1922) oli Aleksis Kiven samannimiseen näytelmään pohjautuva elokuva. Puro huolehti niin elokuvan käsikirjoittamisesta kuin ohjauksesta. Tämän jälkeen Puro teki uuden yrityksen Canthin Anna-Liisan parissa. Tällä kertaa onni oli parempi kuin aikaisemmalla kerralla. Elokuva saatiin kuvattua ongelmitta ja se sai ensi-iltansa 20. maaliskuuta 1922. Puron ohjaajakumppanina elokuvassa toimi sen käsikirjoituksen laatija Jussi Snellman, Kansallisteatterin näyttelijä, jolla oli ollut jo osa Puron ensimmäisessä elokuvassa Salaviinanpolttajat.
Puron seuraava elokuva oli hänen omaan alkuperäiskäsikirjoitukseensa perustuva Meren kasvojen edessä (1926). Tämän jälkeen Puro ohjasi vielä kaksi elokuvaa Suomi-Filmille. Noidan kirot (1927) perustui Väinö Katajan romaaniin, Vaihdokas (1927) puolestaan Selma Anttilan näytelmään. Vaihdokas jäikin Puron viimeiseksi elokuvaohjaukseksi. Hänen kaikki elokuvansa olivat olleet mykkiä. Vaihdokkaan jälkeen hän teki vielä elokuvasovituksen Kaarle Halmeen näytelmään pohjautuvaan äänielokuvaan Seikkailu jalkamatkalla (1936). Elokuvan ohjauksesta vastasi niin ikään Jussi Snellman.
Näyttelijänura
Ohjaajan ja käsikirjoittajan uran ohella Puro myös näytteli monissa ohjaamissaan elokuvissa. Ohjaajan uran päätyttyä hän näytteli myös muun muassa Kalle Kaarnan (Elinan surma; 1938), Roland af Hällström (Simo Hurtta; 1940) ja T. J. Särkän (Neljästoista vieras; 1948) ohjaamissa äänielokuvissa. Elokuvaroolien lisäksi Puro teki myös mittavan uran näyttämöllä.
Muut saavutukset
Teuvo Puro toimi teatterinjohtajana Tampereen Teatterissa vuodesta 1904 vuoteen 1906, ja tämän jälkeen teatterinjohtajana Suomen Kansallisteatterissa vuoteen 1954 asti. Vuonna 1943 hän nousi Suomen Kansallisteatterin toimitusjohtajaksi, ja toimi virassa aina kuolemaansa saakka.
Muita Puron saavutuksia oli muun muassa Suomen Näyttelijäliiton puheenjohtajuus ja kunniapuheenjohtajuus.
Aion
Se voi tarkoittaa myös seuraavia:
Teuvo Puro
Muut saavutukset
Teuvo Purolle myönnettiin Suomen ensimmäinen teatterineuvoksen arvonimi, vuonna 1948.
Rammsteinbook
Rammsteinbook kertoo nimensä mukaisesti saksalaisesta industrial metal -yhtye Rammsteinista. Kirjassa on paljon kuvia, sanoituksia ja tietoa Rammsteinin jäsenistä. Kirja on saksan- ja englanninkielinen.
Seraminmeri
pienoiskuva|Seraminmeren sijainti. Seraminmeri (indonesiaksi Laut Seram) on Tyynenmeren merialue, joka sijaitsee Seramin ja Burun välissä.
Seraminmeri on IHO:n merialuejaottelun mukaan osa Indonesialle kuuluvaa Itä-Intian saaristoa. Seraminmeri rajautuu etelässä Seramin ohella Bandanmereen, luoteessa Molukkienmereen, pohjoisessa Halmaheranmereen sekä idässä Uuteen-Guineaan ja Arafuranmereen.
Roca Partida
Roca Partida on Meksikolle kuuluvista Tyynellä valtamerellä sijaitsevista Revillagigedo-saarista pienin. José Camacho löysi saaren vuonna 1779. Saari on Revillagigedo-saarista toiseksi läntisin Clariónin jälkeen. Roca Partidan korkein kohta on 34 metriä merenpinnan yläpuolella. 200px|left|thumb|Roca Partidan kartta
Hyde Park
thumb|Rotten Row Hyde Parkissa. thumb|Ilmakuva Hyde Parkista. Hyde Park on Lontoon suurin kuninkaallinen puisto. Alun perin se oli kuningas Henrik VIII:n metsästysmaa, jonka hän hankki Westminster Abbeyn munkeilta vuonna 1536. Puistossa on 137 hehtaaria puita ja ruohoa, mahdollisuus veneillä ja uida Serpentine-järvessä sekä ratsastaa Rotten Row’lla. Puistossa sijaitsevat myös Speakers’ Corner ja kaunis puutarha, joka ympäröi edesmenneen Walesin prinsessa Dianan asuntoa, Kensingtonin palatsia.
Puistossa sijaitsee tunnettu alue ”Speakers’ Corner”, jossa kuka tahansa voi sunnuntaisin pitää puheen.
Tapahtumia
thumb|Hyde Parkin [[Live 8 -konsertti.]]
Puistossa on järjestetty monia tilaisuuksia. Siellä juhlittiin vuonna 1814 Napoleonin kukistumista ja pidettiin Lontoon maailmannäyttely vuonna 1851, jolloin Crystal Palace pystytettiin puiston maille.
Hyde Parkissa on myös järjestetty monia rock-konsertteja. Esiintyjinä ovat olleet muun muassa Jethro Tull (1968), Blind Faith (1969), The Rolling Stones (1969), King Crimson (1969), Pink Floyd (1970), Roy Harper (1971), The Who (1973), Eric Clapton (1996), Bon Jovi (2003), Red Hot Chili Peppers (2004), Queen ja Paul Rodgers (2005) ja Foo Fighters (2006). Queenin konsertissa vuonna 1976 oli yli 150 000 kuuntelijaa. Myös The Beatles on esiintynyt Hyde Parkissa. Live 8 -konsertti järjestettiin Hyde Parkissa 2. heinäkuuta 2005.
Puistossa on järjestetty useita mielenosoituksia aina naisten äänioikeuden vaatimisesta Irakin sodan vastustamiseen.
Muuta
Hyde Park on keskeisessä asemassa John Galsworthyn romaanitrilogiassa Forsytein taru, jossa se toimii yhtenä Forsytein mahtisuvun tragedian näyttämönä. Kirjassa sanotaan, että suvun vanhin sukupolvi vartioi kuninkaallista puistoa asuessaan Hyde Parkin joka laidalla.
Carvaka
Carvaka, joka tunnetaan myös nimellä Lokayata tai Carvakan materialistinen traditio, oli muinaisen intialaisen filosofian koulukunta, joka oli avoimesti materialistinen, ateistinen ja empiristinen.
Carvaka perustui todennäköisesti Brhaspati Sutraan, joka kirjoitettiin Intiassa noin vuonna 600 eaa. Tämä kirjoitus samoin kuin Carvakan muut alkuperäiset kirjoitukset ovat kuitenkin kadonneet. Liikkeen perustavat teokset tunnetaan ainoastaan katkelmista, joita liikettä vastustaneet hindulaiset ja buddhalaiset ajattelijat liittivät teoksiinsa. Carvaka vaikuttaa kuolleen filosofiana joskus vuoden 1400 jälkeen.
Liikkeen vastustajien mielestä sen kannattajat vastustivat kaikkea, mikä oli hyvää vedalaisessa perinteessä. Säilyneiden tekstien perusteella voidaan päätellä, että liikkeen kannattajat kuitenkin pitivät korkeimmassa arvossa totuutta, opillisen järjestelmän eheyttä ja johdonmukaisuutta sekä ajattelunvapautta.
Carvakan mukaan elämän keskeinen päämäärä oli mielihyvän ja materian tavoitteleminen. Carvaka ei noudattanut Vedan kirjoituksia vaan sanoi niiden olevan virheellisiä. Carvakojen mukaan atmania ei ole olemassa, vaan tietoisuus on ihmisen fyysisissä osissa ilmenevä ominaisuus. Tällöin myös hindulaiseen oppiin kuuluvaa jälleensyntymistä ei pystytä todistamaan ja sekin on virheellistä. Carvakat eivät myöskään tunnustaneet karman käsitettä, vaan sanoivat että teko loppuu kun se on tehty.
Carvakan mukaan paras hallitsija valtiolle oli machiavellismin mukainen kuningas, häikäilemätön ja omia etujaan ajava hallitsija.
Sudburyn rautatieasema
Sudburyn rautatieasema on rautatieasema Sudburyssa, Suffolkissa. Se on Marks Teystä lähtevän Gainsborough Linen pääteasema.
Asemaa käytti 323 052 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Historia
Nykyinen asema on Sudburyn kolmas. Ensimmäisen aseman avasi Colchester, Stour Valley, Sudbury & Halstead Railway 2. heinäkuuta 1849. Se oli radan Marks Teystä lähtevän haaran yksilaiturinen pääteasema. Kun linjaa jatkettiin Cambridgeen ja siitä tuli Stour Valley Railway, alkuperäinen asema korvattiin uudella, joka avautui 9. elokuuta 1865. Vanhasta asemasta tuli tällöin osa taravaliikenteen ratapihaa. Tavararatapiha ja sen myötä ensimmäisen aseman jäänteet suljettiin 31. lokakuuta 1966.
Sudburysta tuli taas pääteasema 6. maaliskuuta 1967, kun Stour Valley Railwayn osuus Sudburysta Cambridgeen suljettiin Beechingin leikkauksissa. Toinen asema suljettiin ja nykyinen avattiin 28. lokakuuta 1991, kun asemaa siirrettiin hieman itään, jotta vanhan aseman tilalle saatiin uudisrakennuksia.
Liikenne
Gainsborough Linella Marks Teyhin kulkee yksi dieseljuna tunnissa.
Dragan Pejić
Dragan Pejić (s. 6. syyskuuta 1976 Užice, Serbia, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka toimi 2020 kolmosessa pelanneen Oulaisten Huiman päävalmentajana. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Kaudella 2006 Pejić pelasi Ykkösessä AC Oulun riveissä ja oli 15 maalillaan sarjan kolmanneksi paras maalintekijä. Tätä ennen hän oli pelannut Serbia ja Montenegron pääsarjassa, AC Ouluun hän siirtyi kotimaansa FK Javor Ivancijasta.
Kaškain kieli
Kaškain kieli on turkkilaisten kielten eteläiseen ryhmään kuuluva kieli. Sitä puhuu äidinkielenään noin 923 000 kaškaita pääasiassa Fārsin provinssissa Iranissa. Kielen puhujamäärästä on myös toisenlaisia arvioita.
Kaškain kieli on hyvin läheistä sukua azerille, ja jotkut kielitieteilijät pitävät kaškaita vain azerin murteena. Erona azeriin kaškaita kirjoitetaan edelleen arabialaisella kirjaimistolla tai tarkemmin sanottuna sen persialaisella versiolla. Monet kaškait puhuvat myös persiaa.
Wunder gibt es immer wieder
Wunder gibt es immer wieder on Katja Ebsteinen esittämä kappale, joka edusti Saksan liittotasavaltaa vuoden 1970 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Amsterdamissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kolmanneksi 12 pisteellä.
Allghoi Khorkhoi
pienoiskuva|200px|Graffiti, 2009 Allghoi khorkhoi (, olgoï-khorkhoï) eli kuolemankäärme on tappajamato, joka paikallisten tarujen mukaan elää Gobin autiomaassa, Etelä-Mongoliassa. Mongolian aikaisempi kommunistihallinto piti maan suljettuna tutkimusretkikunnilta ja kielsi taruolentona pitämänsä tappajamadon etsimisen. Madon nimi tarkoittaa suolimatoa.
Ensimmäinen englanninkielinen maininta madosta on eläintieteilijä Roy Chapman Andrewsin vuonna 1926 julkaistussa kirjassa  On the Trail of Ancient Man, joka sisältää havaintoja hänen laajasta tieteellisestä tutkimusretkestään Mongoliaan. Ensimmäinen väitetty havainto on 1920-luvulta, jonka jälkeen on tullut useita satoja havaintokertomuksia. Eläintä kuvaillaan puolitoistametriseksi ja puna- ja tummatäpläiseksi. Sen kummassakin päässä on lonkeroita, mutta siltä puuttuvat ilmeisesti sekä silmät että suu.
Olento oleilee suurimman osan ajasta aavikon hiekassa, mutta kuuman kauden koittaessa se saattaa nousta maanpinnalle. Väitetään, että ihmisen tai eläimen tullessa kohdalle mato ponkaisee hiekasta ja tappaa tämän. Väitetään myös, että allghoi khorkhoi on mieltynyt ihmislihan makuun, mutta pystyy kukistamaan autiomaan suurimmankin eläimen, kamelin. Mato väijyy usein lähellä ihmisten telttamajoja eli jurttia. Erityisesti sitä houkuttaa keltainen väri. Tarina kertoo pojasta, joka leikki keltaisella lelulaatikolla kotijurtan vieressä. Tappajamato hiipi laatikkoon, ja kun poika kosketti sitä, se tappoi hänet. Pojan vanhemmat seurasivat käärmemäisiä jälkiä hiekassa ruumiin luota, mutta saivat myös surmansa, eikä heidän ruumiitaan koskaan löydetty. Allghoi khorkhoin tappamistavasta ollaan erimielisiä. Joidenkin mielestä sillä on myrkkyä ja sähkölataus ruumiissaan, toiset sanovat sen ruiskuttavan keltaista, tappavaa happoa.