cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peter Sellers
Sellersiä pidetään yhtenä aikansa merkittävimmistä ja arvostetuimmista näyttelijöistä. Hänet mainitaan usein kaikkien aikojen parhaaksi koomikoksi. Kotimaassaan Isossa-Britanniassa Sellersiä on pidetty maan suurimpana koomikkonerona sitten Charles Chaplinin. Sellers oli erikoistunut imitaatioihin ja aksentteihin. Hänestä on käytetty nimitystä ”kävelevä luokkaero”, mikä juontaa Englannin sosiaaliluokkien välisiin murre-eroihin. Sellersin väitetään osanneen seitsemän eri sosiaaliluokan murretta täydellisesti. Sellers imitoi taitavasti myös eri maiden aksentteja. Sellersin arvostus näyttelijänä perustuu myös ilmiömäiseen muuntautumiskykyyn. Muun muassa näyttelijä Bette Davis sanoi, ettei Sellers ole näyttelijä vaan kameleontti. Shirley Maclaine kutsui Sellersiä lahjakkuudeksi, joka pystyi näyttelemään mitä tahansa.
Sellersiä on kuvattu äkkipikaiseksi, lapselliseksi ja vaikeaksi henkilöksi, jonka oma persoonallisuus hukkui lukuisten roolihahmojen alle. Hän riitaantui monien ohjaajien ja näyttelijöiden kanssa ja koki kolme avioeroa. Yhteensä Sellers oli naimisissa neljästi.
Taustaa
Sellers syntyi vuonna 1925 protestanttiselle isälle ja juutalaiselle äidille. Hänen äidinpuolinen isoisänsä isä oli sefardijuutalainen nyrkkeilijä Daniel Mendoza. Sellers varttui Lontoossa ja kävi roomalaiskatolista koulua.
Uran alkuvaiheet
Viihdetaiteilijoiden pojaksi syntynyt Sellers aloitti uransa BBC:n suositussa radiohupailussa The Goon Show (1951–1960) Harry Secomben ja Spike Milliganin kanssa. Jo The Goon Show’ssa Sellers osoitti lahjakkuutensa luoda koomisia tyyppejä sekä matkia erilaisia murteita ja aksentteja. Sellers esiintyi myös television huumoriohjelmissa. Hänen koomikkoparinaan oli usein Graham Stark, jonka kanssa Sellers esiintyi myöhemmin monissa elokuvissa.
Sellers aloitti elokuvauransa 1950-luvulla näyttelemällä brittikomedioissa, kuten Naisentappajat (The Ladykillers, 1955), jossa hän uransa ainoan kerran näytteli yhdessä Alec Guinnessin kanssa, Viikunanlehtiä ja lakkoilua (I’m All Right, Jack, 1959) ja Hiiri joka murisi (The Mouse That Roared, 1959). Todellinen läpimurtoelokuva oli kuitenkin George Bernard Shaw’n näytelmään perustuva Miljoonaperijätär (The Millionairness, 1960), jossa Sellersin vastanäyttelijänä oli Sophia Loren. Elokuvan menestys nosti Sellersin kansainväliseen kuuluisuuteen.
Lopullinen läpimurto: Tohtori Outolempi ja Vaaleanpunainen pantteri
Miljoonaperijättären menestyksen jälkeen Sellersin ura kulki kahtaalle. Stanley Kubrick poimi hänet elokuviinsa Lolita (1962) ja Tohtori Outolempi (Dr. Strangelove, 1964), joista jälkimmäistä pidetään Sellersin parhaana työnä. Tohtori Outolemmessä hän näytteli virtuoosimaisen kolmoisroolin brittiupseerina, Yhdysvaltain presidenttinä ja hulluna natsitiedemiehenä tohtori Outolempenä. Alun perin Sellersin piti esittää myös neljäs rooli, mutta hän katkaisi jalkansa kesken kuvausten. Hän sai Outolemmestä toisen Oscar-ehdokkuutensa. Kubrick vaikuttui syvästi Sellersin suorituksesta ja piti tätä sittemmin suosikkinäyttelijänään.
Sellersin tunnetuin rooli lienee kuitenkin kömpelö ranskalaiskomisario Jacques Clouseau Blake Edwardsin Vaaleanpunainen pantteri -elokuvasarjassa. Ensimmäinen elokuva Vaaleanpunainen pantteri (The Pink Panther) tehtiin 1963. Elokuva rakennettiin pääosassa näytelleen David Nivenin ympärille, mutta Sellersin koomisuus varasti huomion Niveniltä. Elokuva sai Sellersin eläessä neljä jatko-osaa, joista jokaisessa Sellers oli pääroolissa: Laukaus pimeässä (A Shot in the Dark, 1964), Vaaleanpunaisen pantterin paluu (The Return of the Pink Panther, 1975), Vaaleanpunainen pantteri iskee jälleen (The Pink Panther Strikes Again, 1976) ja Vaaleanpunaisen pantterin kosto (Revenge of the Pink Panther, 1978). Peter Sellersin suoritusta Clouseauna on taitavuudessaan verrattu Chaplinin ja Buster Keatonin roolisuorituksiin. Sellers puhui karrikoidulla ranskalaisella aksentilla ja sai käyttää muuntautumiskykyään sekä kielellisiä lahjojaan naamioitumalla erilaisiin valepukuihin, kuten paaviksi, kiinalaiseksi mafiosoksi tai ruotsalaiseksi merirosvoksi. Eräänlaisena Pantteri-sarjan kylkiäisenä Edwardsilta ja Sellersiltä syntyi myös kohelluskomedia Pahuksenmoiset pirskeet (The Party, 1968), jossa Sellers esitti kömpelöä intialaista elokuvanäyttelijää. Pahuksenmoisista pirskeistä piti Edwardsin alkuperäisten suunnitelmien mukaan tulla mykkäelokuva, mutta kuvausten alussa Sellers huomasi hahmonsa toimivan paremmin puhuvana, joten suunnitelmasta luovuttiin.
Vaaleanpunaisen pantterin koston jälkeen Sellers alkoi saada tarpeekseen Clouseaun roolista ja koki, ettei hänellä ole siihen enää mitään annettavaa. Siitä huolimatta Sellers oli kaksi vuotta myöhemmin mukana tekemässä käsikirjoitusta elokuvaan Vaaleanpunaisen pantterin romanssi, joka oli määrä tehdä ilman Blake Edwardsia. Sellers kuitenkin kuoli sydänkohtaukseen ennen kuvauksia. Vaaleanpunaisen pantterin romanssia ei koskaan tehty. Viimeinen Peter Sellersin tähdittämä Vaaleanpunainen pantteri -elokuva Vaaleanpunaisen pantterin jäljillä (1982) tehtiin hänen kuolemansa jälkeen hyödyntämällä aikaisempien elokuvien materiaalia.
Sellersistä tehtiin vuonna 2004 palkittu elämäkertaelokuva Peter Sellersin elämä, jossa häntä näyttelee Geoffrey Rush.
Sellersin vaikea yksityiselämä: ”Mies vailla omaa persoonallisuutta”
pienoiskuva|200px|[[Britt Ekland ja Peter Sellers vuonna 1964]] Peter Sellers on saanut julkisuutta paitsi loistavien elokuvasuoritustensa myös vaikean yksityiselämänsä vuoksi. Sellersiä on kuvattu pakkomielteiseksi perfektionistiksi, joka suhtautui näyttelemiseen äärimmäisen kunnianhimoisesti. Sellers sanoikin puoliksi vakavissaan, ettei hänellä ole omaa minää. Elokuvakriitikko Roger Ebert on sanonut, ettei Sellersillä ollut omaa persoonaa, vaan hän oli roolihahmojen vallassa.
Sellersin hankala luonne näkyi myös useina riitoina ohjaajien kanssa. Hän riitaantui Blake Edwardsin kanssa pahasti vuonna 1964 Laukaus pimeässä -elokuvan kuvauksissa, eivätkä miehet suostuneet puhumaan toisilleen. Sellers vannoi useasti, ettei hän tekisi enää koskaan elokuvia Edwardsin kanssa. Vuonna 1967 Casino Royale -elokuvan kuvauksissa Sellers riitaantui pahasti näyttelijä Orson Wellesin kanssa, koska Welles vietti aikaa prinsessa Margaretin kanssa, joka oli myös Sellersin hyvä ystävä. Sellers kieltäytyi näyttelemästä Wellesin kanssa ja ajautui ehdottomuutensa vuoksi lopulta käsikähmään ohjaaja Joseph McGrathin kanssa. Sellers ei pitänyt myöskään elokuvan tyylistä, sillä hän olisi halunnut tehdä vakavan James Bond -elokuvan parodian sijaan. Lopulta Sellers jätti kuvaukset kesken, eikä kaikkia suunniteltuja kohtauksia ehditty filmata.
Peter Sellersin viimeisen elokuvan, Tervetuloa, Mr. Chancen, ohjannut Hal Ashby on pohtinut, että Sellersin käyttäytyminen ja asenne olivat täysin erilaisia silloin, kun tämä koki elokuvan tekemisen tärkeäksi, sen sijaan, että olisi tehnyt sen vain rahan vuoksi. Esimerkiksi Stanley Kubrickin kanssa filmatut Lolita ja Tohtori Outolempi, Blake Edwardsin ohjaamat ensimmäinen Vaaleanpunainen pantteri ja Pahuksenmoiset pirskeet sekä varsinkin Tervetuloa, Mr. Chance olivat elokuvia, joiden tekemiseen Sellers suhtautui erittäin kunnianhimoisesti ja vakavasti. Toisaalta Sellersin hankala luonne tuli voimakkaasti esiin silloin, kun Sellers teki elokuvia, joita ei olisi halunnut tehdä.
Sellersin parisuhteet olivat epäonnisia: hän oli naimisissa neljä kertaa, näyttelijä Anne Howen (1951–1961), näyttelijä Britt Eklandin (1964–1968), malli Miranda Quarryn (1970–1974) ja näyttelijä Lynne Frederickin (1977–) kanssa. Howen kanssa Sellers sai kaksi lasta, Michaelin ja Sarahin, ja Eklandin kanssa yhden, Victorian. Avio-ongelmia aiheuttivat Sellersin pakonomainen omistautuminen työlleen, voimakas äitisuhde, mustasukkaisuus, kotityrannin luonne sekä pakkomielteiset ihastumiset joihinkin vastanäyttelijöihinsä, kuten Sophia Loreniin. Sellers ei myöskään päässyt koskaan kunnolla yli ensimmäisestä avioliitostaan. Hän katui avioeroaan Anne Howesta ja piti tämän lähellään aina kuolemaansa asti.
Peter Sellersin ja Britt Eklandin avioero oli myrskyisä. Sellersin pitkäaikainen ystävä, näyttelijä Graham Stark on kertonut Sellersin syyttäneen ja mustamaalanneen Eklandia avioeron jälkeen. Peter Sellersin elämäkerran kirjoittanut Roger Lewis on sanonut, että Victoria-tytär oli Sellersille avioeroriidan välikappale, jonka avulla tämä yritti satuttaa Eklandia: ”''Sellers teki tyttärestään huolehtimisesta ison numeron ja järjesti lomaa voidakseen viettää hänen kanssaan aikaa. Mutta kun Victoria tuli hänen luokseen, Sellers jätti hänet lastenhoitajien hoidettavaksi ja katosi itse jonnekin.''”. Lapsiaan kohtaan Sellers oli muutenkin ankara. Poikaansa Michaeliin hän ei pitänyt juurikaan yhteyttä tämän aikuistuttua. Viimeisinä vuosinaan Sellers sai kuitenkin korjattua välit poikansa kanssa. Perhe sai kärsiä muutenkin Peter Sellersin äkkipikaisuudesta. Vuonna 1980 Tervetuloa, Mr. Chancen jälkeen Sellers kysyi tyttäreltään Victorialta, mitä tämä oli pitänyt elokuvasta: "Sanoin, 'Kyllä, se oli mielestäni mahtava'. Mutta sitten sanoin, 'Sinä näytit pieneltä, vanhalta mieheltä', ja hän sekosi. Hän heitti juomat päälleni ja käski painua seuraavalla koneella kotiin." Kun Sellersin toinen tytär Sarah puolusteli siskopuoltaan, Sellers ilmoitti katkaisevansa välit myös häneen: "Sen jälkeen, mitä tänä aamuna tapahtui Victorian kanssa, olen onnellinen jos en kuule sinusta enää. En pysty edes kertomaan, mitä ajattelen sinusta. Se on varmasti ilmiselvää. Hyvästi, isäsi."
Sellersin kuolema
Peter Sellers kuoli sydänkohtaukseen Middlesexin sairaalassa Lontoossa 24. heinäkuuta 1980. Hän oli kuollessaan 54-vuotias. Sellers oli ennen kuolemaansa kärsinyt jo pitkään sydänvaivoista. Jo 16 vuotta aiemmin, 5. huhtikuuta 1964, Sellers oli saanut vakavan sydänkohtauksen, jonka aikana hänen sydämensä oli pysähtynyt kahdeksan kertaa kolmen tunnin aikana. Terveyshuolia pahensi myös se, että 1960-luvulta lähtien Sellers oli käyttänyt päihteitä. Sellers oli hakenut avioeroa Lynne Frederickista vain viikkoa ennen kuolemaansa. Kuolinpäivänään Sellersin oli määrä allekirjoittaa avioeropaperit, jolloin hänen omaisuutensa olisi jakautunut kaikille kolmelle lapselle, mutta hän ei ehtinyt tätä tehdä. Frederick peri Sellersin miljoonien omaisuuden ja kullekin lapselle jäi 2 000 dollaria. Sellers oli tahtonut hautajaisissaan soitettavan Glenn Millerin kappaleen ”In the Mood”. Tämän katsottiin olleen hänen omalaatuista huumoriaan, sillä todellisuudessa Sellers inhosi kappaletta.
Dove (tuotemerkki)
Dove on vuonna 1955 lanseerattu, monikansallisen Unileverin omistama kosmetiikkatuotemerkki jonka tuotteita myydään yli 50 maassa.
Dove tuli 2000-luvun puolivälissä tunnetuksi mainoskampanjastaan, joissa kosmetiikkamainonnassa yleensä käytettyjen ”täydellisen” kauniiden ammattimallien sijaan näytettiinkin luonnollisen näköisiä naisia persoonallisine piirteineen ja puutteineen. Tämä Campaign for Real Beauty (suom. ”kampanja todellisen kauneuden puolesta”) sisälsi ulkomainontaa, mainoselokuvia ja ilmoittelua aikakauslehdissä. Syksyllä 2022 yhtiön kampanja Helsingin Sanomissa herätti keskustelua. Lehti ei ollut tunnistanut somevaikuttajien nimissä lähetettyä mielipidekirjoitusta piilomainonnaksi.
Lea Pulkkinen
Lea Raakel Pulkkinen (o.s. Marttunen, 1961–1975 Pitkänen; s. 29. lokakuuta 1939, Heinolan maalaiskunta ) on suomalainen psykologian emeritaprofessori, joka teki uransa pääasiassa Jyväskylän yliopistossa. Pulkkisen erikoisaloja ovat esimerkiksi kotikasvatuksen psykologia sekä lasten sosiaalisen kehityksen ja aggressiivisuuden tutkimus. Hän on jatkanut tutkijantyötään vielä jäätyään eläkkeelle 2006.
Elämä ja ura
Pulkkinen kirjoitti ylioppilaaksi Heinolan yhteislyseosta vuonna 1958. Hän valmistui Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa (nykyisessä Jyväskylän yliopistossa) kasvatustieteen maisteriksi vuonna 1963, kasvatustieteen lisensiaatiksi vuonna 1966 ja väitteli kasvatustieteen tohtoriksi vuonna 1970. Vuosina 1972–1973 hän teki väitöskirjan jälkeisiä sosiaalipsykologian jatko-opintoja Sussexin yliopistossa Britanniassa.
Pulkkinen toimi psykologian assistenttina, lehtorina ja apulaisprofessorin viransijaisena Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa vuosina 1961–1967 (1966 lähtien Jyväskylän yliopisto). Hän oli Valtion tieteellisen toimikunnan rahoittama tutkija 1968–1969. Hän toimi Jyväskylän yliopiston kasvatustieteen apulaisprofessorina 1970–1972, psykologian apulaisprofessorina 1972–1982 ja psykologian professorina 1982–2005, mistä ensimmäiset kymmenen vuotta hoiti viransijaisuutta.
Pulkkinen johti yliopiston Perhetutkimusyksikköä 1990–1996 ja Ihmisen kehitys ja sen riskitekijät -huippututkimusyksikköä (JY/SA) 1997–2005, Psykonet-yliopistoverkostoa 1999–2001 ja Psykocenter-huippuyksikköä (JY/SA) 2000–2005. Hän toimi vuosina 1996–2001 Suomen Akatemian akatemiaprofessorina. Hän teki 1992 tutkijavierailun Yhdysvaltoihin Kalifornian yliopistoon Berkeleyyn, työskenteli 1993 vierailevana professorina Arizonan osavaltionyliopistossa (Arizona State University) ja vuonna 1999 vierailevana tutkijana Britanniassa Cambridgen yliopiston St John’s Collegessa.
Pulkkinen aloitti 1968 väitöstutkimuksenaan edelleen jatkuvan, ainutlaatuisen Lapsesta aikuiseksi -pitkittäistutkimuksen. Tutkimuksessa seurataan tuolloin kansakoulun toista luokkaa käyneiden henkilöiden elämänkulkua. Hän valitsi tutkimukseen Jyväskylän kansakoulujen silloisista toisista luokista satunnaisesti 12 luokkaa. Yhteensä näitä oppilaita oli 369. Pulkkinen johti tutkimusta, kunnes vuoden 2013 alussa hänen seuraajakseen tutkimuksen johtoon tuli Katja Kokko.
Pulkkinen ehdotti 2005 ilmestyneessä kirjassa Eheytetty koulupäivä yhdessä Leevi Launosen kanssa koulupäivien pidentämistä siten, että oppituntien välissä olisi harrastuksia.
Pulkkinen on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1988 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1994 lähtien. Jyväskylän yliopiston Agora-rakennuksessa on hänen mukaansa nimetty Lea Pulkkisen sali.
Vakoilija
Vakoilija voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Mzuzu
Mzuzu on Malawin kolmanneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee maan pohjoisella alueella Mzimban piirikunnassa. Kaupungin länsipuolella sijaitsee Nkhata Bayn piirikunta.
Rezső Wanié
Rezső Wanié (1908 Szeged – 1986) oli unkarilainen uimari. Hänen seuransa oli Szegedi Úszó Egylet.
Mzuzu
Kaupungin pinta-ala on 48,0 neliökilometriä. Asukasluku on kehittynyt seuraavasti: 44 200 (1987), 87 000 (1998), 133 900 (2008). Väestöennuste vuodelle 2012 oli 181 690 asukasta. Vuoden 2014 väkiluvuksi ennakoitiin 209 100.
Rezső Wanié
Wanié oli voittamassa pronssia EM-kisoista 1927 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä. Hän oli seuraavana vuonna Amsterdamin olympialaisissa mukana samassa lajissa, jossa Unkari sijoittui neljänneksi. Wanié pääsi kisoissa välieriin 100 metrin vapaauinnissa, mutta putosi 400 metrin kilpailussa ensimmäisellä kierroksella.
Myös Rezsőn veli András oli uimari.
Mzuzu
Kaupungissa toimii muun muassa Mzuzun yliopisto.
HETE (satelliitti)
pienoiskuva|High Energy Transient Explorer 2 eli HETE-2
High Energy Transient Explorer eli HETE eli Explorer 79 oli Nasan astrofysiikan avaruuslento, jossa oli merkittävä Ranskan ja Japanin osallistuminen. Se tutki etenkin gammapurskeita. Ensimmäinen satelliitti tuhoutui Pegasus-raketin laukaisun epäonnistuessa 4. marraskuuta 1996. Korvaava satelliitti laukaistiin 9. lokakuuta 2000.
Antti Viskari
Antti Viskari (1. toukokuuta 1928 Joutseno – 4. kesäkuuta 2007 Imatra) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti urallaan Vuoksenniskan Urheilijoita (vuoteen 1954 sekä vuosina 1958–1970) ja Lappeenrannan Urheilu-Miehiä (1955–1957, 1971–).
HETE (satelliitti)
Suomalainen Metorex International (nykyinen Oxford International) rakensi Nasan tilauksesta röntgenmittalaitteen.
Antti Viskari
Viskari voitti Bostonin maratonin vuonna 1956 ajalla 2.14.14 (reitin pituus 41,1 km). Hän saavutti SM-hopeaa maratonilla vuonna 1961 sekä SM-pronssia 10 000 metrillä vuosina 1952 ja 1953 sekä maratonilla vuonna 1960. Rooman olympialaisissa 1960 hän sijoittui maratonilla 53:nneksi.
Eksapostilaario
thumb|right|200px|1. sävelmäjakson sunnuntain eksapostilaario kirkkoslaavinkielisessä käsikirjoituksessa. thumb|right|200px|[[Neitseen Marian kuolonuneen nukkuminen|Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen juhlan ekspostilaario kreikkalaisen kirkon oven yläpuolella.]] Eksapostilaario (, eksaposteilárion; mon., eksaposteilária; , eksapostilárij, tunnetaan myös nimellä eksapostilario, eksapostilaari) on ryhmä ortodoksisten ja bysanttilaista riitusta käyttävien katolisten kirkkojen jumalanpalvelusveisuja, jotka veisataan aamupalveluksen kanonin lopuksi. Veisu lauletaan tai luetaan papin tai diakonin lukeman pienen ektenian jälkeen. Sunnuntain aattona sekä Lasaruksen lauantaina ja Suurena lauantaina ennen eksapostilaariota luetaan Pyhä on Herra, meidän Jumalamme-veisu.
Antti Viskari
Maastojuoksun SM-kilpailuissa Viskari sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa parhaimmillaan seitsemänneksi. Joukkuekilpailussa hän voitti lyhyellä matkalla kultaa 1949 ja hopeaa 1951 sekä pitkällä matkalla kultaa 1952 ja 1961, hopeaa 1953, 1957, 1962 ja 1963 sekä pronssia 1954, 1960 ja 1967.
Viskari juoksi 30 000 metrin juoksun maailmanennätyksen 1.35.03,6 Lappeenrannassa 21. lokakuuta 1956. Ajallaan hän rikkoi Emil Zátopekin aikaisemman ennätyksen 20,3 sekunnilla.
Eksapostilaario
Eksapostilaario luetaan tai lauletaan aina kolmesti, joko toistaen tai laulaen useita eksapostilaarioita.
Merkitys
Eksapostilaario-sana tarkoittaa kreikaksi ulos lähettämistä (, "eks" prep. "ulos jstkn" +, "apostellō", "lähettää") koska bysanttilaisessa jumalanpalveluksessa laulaja lähetettiin ulos kuorosta keskelle kirkkoa laulamaan eksapostilaario. Eksapostilaarion tarkoituksena on kirkastaa kirkossa rukoilevien ajatukset kohti kiitospsalmeja ja suurta ylistysveisua, jotka veisataan eksapostilaarion jälkeen. Sunnuntain aattona eksapostilaario kuvaa mirhantuojanaisten julistamaa ilosanomaa ylösnousseesta Kristuksesta. Sunnuntaipäivien oktoekhoksessa on määrätty eksapostilaariot aamupalveluksessa luettavan ylösnousemusevankeliumin mukaan.
Suuren Paaston aikana, erityisesti arkipäivinä, eksapostilaario korvataan viikon sävelmällä laulettavalla mukaisella valovirrelmällä (, fotagogikón;, svetilen). Valovirrelmä on luonteeltaan katumussävytteinen, kuten paaston aikana aamupalveluksessa alussa luettavat kolminaisuustroparit.
Suuren Viikon aikana eksapostilaarion merkitys korostuu. Tällöin kolme laulajaa tai koko kuoro siirtyvät keskelle kirkkoa laulamaan eksapostilaarion. Useimpina Suuren Viikon päivinä eksapostilaario viittaa Jeesuksen hautaan häämajana.
Konin (kaupunki)
Konin oli vuosina 1975–1998 Koninin voivodikunnan hallinnollinen keskus.
Tetaaninen lihassupistus
Tetaaninen lihassupistus (tetanisaatio, tetanus tai fysiologinen tetanus erotuksena tetanus-sairaudesta eli jäykkäkouristuksesta) on jatkuva lihassupistus, joka syntyy kun luurankolihasta hermottava alfamotoneuroni lähettää aktiopotentiaaleja erittäin korkealla, riittävällä taajuudella. Tetanisaation aikana motorinen yksikkö on maksimaalisesti alfamotoneuroninsa ärsyttämä pysyen siten tovin. Jokainen hermoimpulssi saa aikaan yksittäisen lihasnykäyksen. Jos impulsseja saapuu riittävän hitaasti, lihas ehtii rentoutua niiden välissä. Korkeataajuisen stimulaation aikana lihasnykäykset tapahtuvat päällekkäin, josta seuraa tetanisaatio. Tetaaninen lihassupistus voi olla joko epäyhtenäinen (epätäydellinen) tai yhtenäinen (täydellinen). Epäyhtenäisessä tetanuksessa lihassäikeet ehtivät rentoutua vain osittain. Yhtenäisessä tetanuksessa rentoutumista ei ehdi tapahdua ollenkaan. Yhtenäinen tetaaninen lihassupistus on suurin mahdollinen yhden motorisen yksikön aktivaatio lihassupistuksen aikana. Tetanisoituna lihas pysyy vakiotilassa. Kyseessä on maksimisupistus. Tetaanisaation aikana lihas voi lyhetä, pidetä tai pysyä vakiopituisena.
Kokonaisuutena lihaksen motoriset yksiköt eivät normaalisti kaikki aktivoidu minkään yksittäisen liikkeen aikana. Tetanisaatio saa pitkittyessään ja toistuessaan selkäytimessä aikaan kuitenkin sen, että enemmän uinuvia motorisia yksiköitä otetaan käyttöön liikkeitä suorittamaan, mikä johtaa lihasvoiman kasvamiseen sitä kautta, että suurempaa osaa siitä käytetään. Tämän voi ajatella johtuvan adaptaatiosta: jos maksimisupistuskaan ei ole riittävä, niin silloin samaan käyttöön rekrytoidaan lisää motorisia yksiköitä.
Tahdonalaisesti ylläpidetty lihassupistus on normaali (fysiologinen) prosessi (kuten kyykky- tai laatikon kannatteluesimerkeissä), mutta tahdosta riippumatonta jatkuvaa supistumista esiintyy sekä fysiologisissa että epänormaaleissa (patologisissa) tiloissa. Lihasjänteys on terve muoto tahdosta riippumattomasta osittaisesta supistuksesta. Verrattuna isometriseen supistukseen (kuten laatikon kannattelu minuuttien ajan) se eroaa vain osallistuvien motoristen yksikköjen lukumäärän sekä hermoimpulssien taajuuden osalta, mutta matala määrä ja taajuus terveessä lihasjänteydessä ovatkin avaintekijöitä, joiden vuoksi kyseessä on terve tila (eikä tetaaninen). Tahdosta riippumaton ylijänteä supistus on sen sijaan patologista. Lievässä päässä haitaria ovat krampit ja spasmit, ja jopa tetania ovat usein väliaikaisia ja lieviä. Vakavassa päässä haitaria ovat dystonia, trismus, jäykkäkouristus ja muut liikehäiriöt, joissa esiintyy tahdosta riippumattomia vahvoja luurankolihaksen supistuksia.
Luettelo televisiosarjan Supernatural jaksoista
Supernatural on Eric Kripken luoma yliluonnollinen draamasarja, joka seuraa Sam (Jared Padalecki) ja Dean Winchesteria (Jensen Ackles) heidän matkatessa ympäri Yhdysvaltoja metsästäen yliluonnollisia olentoja. Koko sarjan ajan Samin ja Deanin vastapuolella ovat demonit.
Sarjan tuotantokaudet ovat saatavilla myös DVD- ja Blu-rayna.
Varjovaali
Varjovaali tai varjovaalit on vaali, joka järjestetään vaaleissa äänestämisen harjoittelemiseksi. Varjovaaleja järjestetään esimerkiksi kouluissa, tarkoituksena opettaa oppilaille, miten vaalit toimivat. Vaikka varjovaalien äänestysvaihtoehdot ovat usein samat kuin varsinaisissa vaaleissa, niiden tuloksella ei ole vaikutusta varsinaisten vaalien tulokseen.
Carroll
Carroll voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Paikat
Carroll-nimiset piirikunnat Yhdysvalloissa:
Texasin yliopisto, Austin
Texasin yliopisto, Austin (, UT Austin) on julkinen tutkimusyliopisto Austinissa Texasissa Yhdysvalloissa. Se on Texasin suurin ja koko maan viidenneksi suurin yliopisto. Se on yksi kahdeksasta alkuperäisestä Public Ivy -yliopistosta.
Oppilaitoksen tieteellisiä saavutuksia korostava kiinalainen ARWU-yliopistoranking arvioi yliopiston maailman huippuyliopistojen listallaan 2021 sijalle 41.
Historia
Austin valittiin yliopiston sijaintipaikaksi vuonna 1881 ja toiminta alkoi 15. syyskuuta 1883. 1. elokuuta 1966 yliopiston kellotornista ammuskellut opiskelija Charles Whitman surmasi 14 henkilöä ja haavoitti useita. 22. toukokuuta 1971 avattiin Lyndon B. Johnsonille omistettu presidentinarkisto ja kirjasto.
Kampus
Yliopistolla on 16 tiedekuntaa ja laitosta, joita ovat:
Urheilu
Yliopiston urheilujoukkue on nimeltään Texas Longhorns, ja vuonna 2007 se oli kaikkien aikojen kolmanneksi paras voittotilastoissa.
Ordog
Ordog on torniolainen doom metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2005. Sen perustivat Aleksi Martikainen ja Valtteri Isometsä.
Notre Damen moskeija
Metšet Parižskoi Bogomateri on venäläisen kirjailijan Elena Tšudanovan  romaani-dystopia. Tapahtumat ovat sijoitettu vuoteen 2048 Ranskaan, jossa islamistit ovat nouseet valtaan. Kirja saavutti suuren suosion Venäjällä, mutta Ranskassa paikallinen media sivuutti kustantajan Jean Robinin mukaan käännetyn teoksen (La Mosquée Notre-Dame de Paris: Annéе 2048) poliittisesti epäkorrektina.
Heikki Simojoki
Heikki Juhani Simojoki (22. tammikuuta 1906 Tornio – 17. syyskuuta 1990 Helsinki; sukunimenä Simelius –1928 saakka) oli suomalainen hydrologi ja Helsingin yliopiston geofysiikan professori.
Opinnot ja ura
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1926 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1931 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi vuonna 1940. Hänen saksankielinen väitöskirjansa (1940) tarkasteli Suomen sisävesien jääoloja; työ oli otsikoitu Über die Eisverhältnisse der Binnenseen Finnlands. Simojoki teki opinto- ja tieteellisiä matkoja useisiin eri maihin. Hän oli Helsingin yliopiston geofysiikan dosentti vuosina 1948–1967.
Simojoki toimi Kuopion suomalaisen yhteiskoulun matematiikan ja luonnonopin opettana vuosina 1932–1945. Merentutkimuslaitoksella hän toimi assistenttina 1945–1947, talassologina ja jääosaston johtajana 1947–1956. Valtion meteorologisen keskuslaitoksen ilmasto-osaston johtajana hän palveli 1956–1958 ja Tie- ja vesirakennushallituksen hydrografisen toimiston johtajana 1958–1967. Helsingin yliopiston geofysiikan virkaatekevä professori hän oli vuodet 1966–1967 ja geofysiikan professori 1967–1972.
Poliittisesti hän oli konservatiivi.
Tunnustukset ja huomionosoitukset
Professori Simojoki oli Suomen maantieteellisen seuran työjäsen vuodesta 1945, Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1964 ja Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1966. Hänelle myönnettiin professorin arvo vuonna 1965. Geofysiikan seuran Palmén-mitali vuonna 1976 ansioista hydrologian alalla.
Hänelle oli myönnetty 4. luokan Vapaudenristi sota-ajan ansioista ja Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki sekä muistomitalit sotavuosista 1939–40 ja 41–45 (eli talvi- ja jatkosodasta). Jatkosodan aikana hän palveli rintamalla meteorologisissa tehtävässä (sotilasarvoltaan kapteeni).
W. W. Tuomioja
Walto Wihtori (W. W.) Tuomioja (7. maaliskuuta 1888 Parkano – 2. lokakuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja ja Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja.
Elämä
Tuomiojan vanhemmat olivat torppari Efraim Tuomioja ja Severiina Stenfors. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909, valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1916 ja sai varatuomarin arvon 1919. Tuomioja oli Raittiusjärjestöjen keskustoimiston palveluksessa 1913–1917, Helsingin Sanomien toimituksen jäsenenä vuodesta 1917 lähtien, eduskunnan suuren valiokunnan sihteerinä 1921 sekä sisäasiainministeriön ylimääräisenä esittelijänä 1921–1922. Hän toimi Helsingin Sanomien toisena päätoimittajana 1927–1931 yhdessä Eljas Erkon kanssa.
Tuomioja oli kutsuntalaitoksen keskuslautakunnan jäsen vuodesta 1923, Nuorsuomalaisen sanomalehtimiesyhdistyksen johtokunnan puheenjohtaja 1918–1931, Kansallisen Edistyspuolueen puoluehallituksen jäsen 1921–1931, Kansallisen Edistyspuolueen puheenjohtaja 1930-1931, sekä Helsingin Sanomain johtokunnan jäsen 1923–1931.
Walto Tuomioja oli naimisissa vuodesta 1911 Laina Sofia Bomanin kanssa. Heidän poikansa oli suurlähettiläs ja ministeri Sakari Tuomioja, jonka poika Erkki Tuomioja jatkaa suvun poliitikkoperinnettä kolmannessa polvessa. Toisesta pojasta Maunu Elias Tuomiojasta (s. 1917) tuli lääketieteen ja kirurgian tohtori ja silmätautien ja mikrobiologian erikoislääkäri.
Hoxtonin rautatieasema
Hoxtonin rautatieasema on London Overgroundin asema Hackneyn alueella Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema on Overgroundin East London Linen käytössä ja se sijaitsee Lontoon matkakortin maksualueilla 1 ja 2. Asema on avattu huhtikuussa 2010.
Hoxtonin asemalta kulkee junia pohjoiseen kohti Highbury & Islingtonia ja Dalston Junctionia sekä etelään New Crossin, Crystal Palacen ja West Croydonin suuntiin.
Rodrigo Garza
Rodrigo Garza Barbero (s. 3. joulukuuta 1979 Madrid) on espanjalainen entinen maahockeypelaaja. Hän kuului vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä hopeaa saaneeseen joukkueeseen. Kesäolympialaisissa 2000 Sydneyssä hän sijoittui joukkueineen yhdeksänneksi ja kesäolympialaisissa 2004 Ateenassa neljänneksi.
Yleisradiotoiminta
Yleisradiotoiminta on sähköisen median, kuten radion, television tai internetin, välityksellä tapahtuvaa viestintää suurelle yleisölle. Yleisradiotoiminnan ei-kaupallisen toiminnan, eli julkisen palvelun yleisradiotoiminnan rahoitus tulee useimmiten joko suoraan valtiolta, lupamaksuista, mainoksista tai edellä mainittujen yhdistelmistä. Mallin yleisradiotoiminnalle loi brittiläinen BBC 1920-luvulla, ollen edelleen Britannian ja koko maailman merkittävimpiä radio-, televisio- ja uusmediakentän toimijoita. Suomessa julkisen palvelun yleisradiotoimintaa harjoittaa vuonna 1926 perustettu Yleisradio Oy.
Historia
1930-luvulla voimistuneet aatesuuntaukset myös hyödynsivät mahdollisuutta puhua ”kansalle suoraan” ilman välikäsiä (esimerkiksi sanomalehtien päätoimittajia ja kustantajia). Radiosta Euroopassa tuli vahvasti valtiollinen, kun taas Yhdysvalloissa kaupallinen radio kehittyi voimakkaasti. Valtiot pystyivät takaamaan lähetystekniikan rakentamisen radiotoiminnalle pienimuotoista kaupallista tai voittoa tavoittelematonta harrastustoimintaa paremmin.
Suomen ensimmäinen yleisradioasema aloitti insinööri Arvi Hauvosen johdolla toimintansa Tampereella 1.11.1923.
Pitkät aallot
Pitkät aallot tai pitkä aalto on yleisradiotoiminnan radiotaajuusalue 153 kHz:sta 271 kHz:iin. Kansainvälisen sopimuksen mukaan taajuusalue voisi olla 148,5 kHz - 283,5 kHz. Euroopassa pitkien ja keskipitkien aaltojen kanavien väli on 9 kHz, mutta Pohjois-Amerikassa toisella radioalueella se on 10 kHz. Tämä kanavaväliero on valittavissa monissa maailmanradioissa liukukytkimestä. Englanniksi ne ovat long waves, mistä seuraa niiden lyhenne LW yleisradiovastaanottimien valinta-asteikoissa.
Keskipitkät aallot
Keskipitkiksi aalloiksi kutsutaan yleisradiolähetysten aaltoja 531 kHz:sta 1611 kHz:iin. Englanniksi ne ovat medium waves, mistä seuraa niiden lyhenne MW yleisradiovastaanottimien valinta-asteikoissa.
Lyhyet aallot
Lyhyiksi aalloiksi kutsutaan yleisradiolähetysten radioaaltoja, joiden lähetytaajuus on 2300 kHz:sta 26100 kHz:n haarukassa. Englanniksi ne ovat short waves, mistä seuraa niiden lyhenne SW yleisradiovastaanottimien valinta-asteikoissa.
Radiolähetystoimintaan ja vastaanottamiseen ne olivat lyhyitä aaltoja yleisradiotoiminnan alkuaikojen 1920-luvulla ja vielä 1930-luvullakin, jolloin niiden käyttämiseksi pitkien (, LW) ja keskipitkien aaltojen (, MW) ohella tehtiin paljon kokeita ja kehitystyötä.
Yleisradiolähetysten keskipitkät aallot (MW) ja lyhyet aallot (SW) alkoivat osaksi korvautua kotimaanyhteyksissä monissa maissa vain noin 50 km kantavilla ultralyhyillä aalloilla (ULA), joiden modulaatioina ei käytetty enää häiriöherkkää amplitudimodulaatiota (AM), vaan taajuusmodulaatiota (, FM, 'frekvenssimodulaatio').
Sis-vuoret
thumb|Sis-vuoret Sis-vuoret ( tai Serra del Cis) on 28 kilometriä pitkä vuoristo Pyreneillä. Se sijaitsee Isábena-, Escales Reservoir- ja Noguera Ribagorzana -jokien laaksojen välissä Ribagorzan comarcassa Aragoniassa, Espanjassa.
Korkeimmat kohdat ovat Pico de l'Amorriador (1 791 m) ja Puialto (1 782 m).
Jotkut jyrkistä ja kivikkoisista kallioista ovat suosittuja vuoristokiipeilijöiden keskuudessa. Vuorijono nousee jyrkästi ja näyttää melko massiiviselta tietyistä kulmista, ja antiikin maantieteellisissä teoksissa aluetta on kutsuttu myös nimellä Sisin suuret vuoret (espanjaksi: La Gran Sierra de sis).
Frode Sander Øien
Samuel Bjørk, oik. Frode Sander Øien (s. 1969 ) on norjalainen kirjailija, laulaja ja lauluntekijä.
Sander Øien asuu ja työskentelee Trondheimissa. Hän on kirjoittanut näytelmiä teatterille ja kuunnelmia Norjan yleisradiolle (NRK). Hän laulaa yhtyeessä I Love Wynona ja kirjoittaa sille laulutekstejä. Hänen esikoisteksensa Fantastiske Pepsi Love ilmestyi 2001. Minä matkustan yksin on hänen ensimmäinen trillerinsä. Sarjan kolmas kirja Holger Munchistä ja Mia Krügeristä ilmestyy norjaksi syyskuussa 2018.
Somatofylakes
Somatophylakes (yksikössä somatophylax, ) olivat antiikin aikaisen Makedonian valtakunnan kuninkaiden henkivartijoita. Hellenistisissä kuningaskunnissa somatophylax oli korkean virkamiehen arvonimi. Heitä oli perinteisesti aina seitsemän kappaletta, mutta Aleksanteri Suuri nimitti aikanaan vielä Peukestaan kahdeksanneksi henkivartijaksi.
Seitsemän henkivartijan lisäksi kuninkaan henkeä vartioivat myös nuoret miehet jotka toimivat kuninkaan palvelijoina (paides), jalkaväen eliittiosasto hypaspistit ja ratsuväen kuninkaallinen osasto (ile basilike). Kaikki neljä vartioivat kuningasta niin taistelussa, metsästyksen aikana kuin hovissa. Joissain lähteissä myös palvelijoista ja hypaspisteista käytetään nimitystä somatophylakes.
Bernhard Schlink
Elämäkerta
Schlinkin vanhemmat olivat teologeja. Isä toimi teologian professorina, mutta menetti työnsä kansallissosialistien vuoksi ja työskenteli sen jälkeen seurakuntapappina.
Gigi (laulaja)
Gigi (s. 1974; oikealta nimeltään Ejigayehu Shibabaw) on etiopialainen laulaja. Hän syntyi kymmenlapsiseen perheeseen Etiopian maaseudulla ja siirtyi 24-vuotiaana San Franciscoon. Gigin ensimmäinen albumi oli vuonna 1997 julkaistu Tsehay.
Martin Benák
Martin Benák (s. 27. toukokuuta 1988) on slovakialainen keihäänheittäjä. Benákin ennätys on toukokuussa 2010 Trnavassa heitetty 79.90. Seuratasolla Benák edustaa Slávia ŠŠ Trenčíniä. Vuonna 2010 Benák sijoittui kolmanneksi joukkueiden EM-kisojen kakkosliigan keihäskilpailussa. Hän on osallistunut kolmiin EM-kisoihin, joissa jokaisessa hän on jäänyt karsintaan, parhaimpana sijoituksena vuoden 2014 EM-kisojen 17. sija.
Kari Kivirikko
Kari Ilkka Kivirikko (s. 2. tammikuuta 1937 Helsinki) on suomalainen akatemiaprofessori ja lääketieteellisen kemian emeritusprofessori Oulun yliopistossa.
Henkilöhistoria
Hän avioitui 1959 kuvaamataidonopettaja Kirsti Sofia Toivasen kanssa.
Somatofylakes
Filippos III Arridaioksen henkivartijat
Filippos III:lle valittiin henkivartijat vasta Triparadisoksessa.
Bernhard Schlink
Elämäkerta
Schlink opiskeli oikeustiedettä Länsi-Berliinissä ja valmistui vuonna 1968. Hän eteni urallaan tuomariksi Nordrhein-Westfalenin osavaltion perustuslakioikeuteen. Vuonna 1992 hänet nimitettiin Humboldt-yliopiston oikeustieteen professoriksi, ja hän jäi eläkkeelle vuonna 2006. Kaunokirjallisen uransa hän aloitti vuonna 1982 julkaisemallaan rikosromaanilla.
Myöhemmin Schlink on kuvannut kirjoissaan Saksan historian kipupisteitä, kuten kansallissosialismia ja sen aikana tehtyjä rikoksia sekä 1970-luvun terrorismia.
Vuonna 1995 ilmestyi menestysteos Lukija. Se on käännetty 39 kielelle. Teoksen päähenkilö, lakimies muistelee murrosikäänsä, jolloin hänellä oli sukupuolisuhde itseään vanhempaan raitiovaunun rahastajaan. Eräänä päivänä nainen katoaa. Myöhemmin päähenkilö näkee hänet syytettynä sotarikosoikeudessa. Kirja filmatisoitiin ja pääosissa nähtiin Kate Winslet ja Ralph Fiennes.
Terrorismia käsitellyt teos Viikonloppu ilmestyi vuonna 2008. Vasemmistolaiseen terroristiryhmään kuulunut, neljä murhaa tehnyt Jörg pääsee 24 vuoden vankeuden jälkeen vapaaksi. Edessä on viikonloppu, ja vapautumisen kunniaksi ovat Jörgin nuoruudenystävät järjestäneet juhlat. Paikalla on yllättäen myös Jörgin poika, Bartholomeus. Poika ei päästä isäänsä helpolla. Bartholomeuksen mielestä isän vallankumousideat olivat mieltä vailla, eikä isä pojan mielestä juurikaan eroa kansallissosialisteista.
Kiilleliuske
Kiilleliuske on metamorfinen, väriltään harmahtava ja yleisesti tummahko liuskekivilaji. Se on koostumukseltaan hyvin samankaltainen kuin fylliitti, mutta fylliittiä selvästi karkearakeisempi. Yksittäiset mineraalirakeet ovat usein erotettavissa silmämääräisesti. Toisinaan se lohkeilee levyiksi.
Kiilleliuskeen päämineraaleja ovat kvartsi, maasälvät sekä kiilteet (biotiitti ja muskoviitti).
Kiilleliuskeet ovat usein syntyisin savikivistä, josta se metamorfoosin myötä muuttuu ensin saviliuskeeksi, sitten fylliitiksi ja edelleen kiilleliuskeeksi.
Kiilleliusketta käytetään rakennuskivinä, erityisesti verhouksissa ja laattoina.
Kulsiala
Kulsiala on toisaalta entisaikainen suomalainen hallintopitäjä ja toisaalta se on Tyrvännön lakkautetun kunnan entinen nimi. Hallintopitäjän alue käsitti myöhempien Längelmäen ja Tyrvännön seudut ja osan Pälkänettä. Kulsialan kirkon kivisakasti on säilynyt nykypäiviin Hattulan Lepaassa. Kulsialan hallintopitäjä kuului vuoden 1680 tuomiokirjan mukaan Sääksmäen tuomiokuntaan ja Ylä-Sääksmäen kihlakuntaan. Professori Eino Jutikkalan laskelmien mukaan Kulsialassa oli vuonna 1650 noin 1 150 asukasta.
50 let Pobedy
50 let Pobedy on Venäjän federaation Arktika-luokan ydinkäyttöinen jäänmurtaja. Se on hieman muita luokkansa aluksia suurempi ja siten se on maailman suurin ydinkäyttöinen jäänmurtaja. Sen pituus on 159 metriä, leveys 30 metriä, uppouma 25 000 tonnia ja nopeus 21,4 solmua. Jäänmurtaja kykenee murtamaan 2,8 metrin paksuista jäätä. Aluksessa on kaksi ydinreaktoria. Konetehosta 55 900 kW siirtyy alukseen potkureille. Miehistöön kuuluu 138 jäsentä. Alusta on käytetty jäänmurtamisen lisäksi turistien ja luonnontieteilijöiden kuljettamiseen Pohjoisnavalle.
Kulsiala
Kulsiala-nimi esiintyy vanhoissa asiakirjoissa Tyrvännön rinnakkaisnimenä merkitsemässä sekä hallintopitäjää että seurakuntaa. Varhaisin säilynyt merkintä Kulsialasta on Turun tuomiokirkon Mustassakirjassa vuodelta 1405. Ensimmäinen maininta Lepaan kirkon ympärille syntyneen seurakunnan Tyrväntö-nimestä (muodossa Turfvene tai Tijrffvoende) on vuodelta 1429. Sitä on pidetty Tyrvännön seurakunnan perustamisvuotena. Seurakunnan asiakirjoissa Kulsiala esiintyy Tyrvännön rinnalla viimeisen kerran 1796. Vielä nuorempi esiintymä löytyy hallinnon asiakirjoista, sillä Kulsiala mainitaan vuodelta 1840 peräisin olevassa kruununverokuitissa.
50 let Pobedy
Rakentaminen
Aluksen köli laskettiin Baltijski zavodin telakalla Pietarissa nimellä Ural vuonna 1989, ja se laskettiin vesille 1993. Samana vuonna aluksen rakentaminen keskeytyi rahoituksen puutteeseen. Nimi viittaa vuoteen 1995 ja toisen maailmansodan päättymisen 50-vuotispäivään, jolloin aluksen oli määrä valmistua. Rahoituksen loppumisen johdosta se ei kuitenkaan valmistunut, ja sen varustelua jatkettiin vasta 2003. Alus valmistui vuonna 2007 ja sillä ajettiin koeajo Suomenlahdella 12. helmikuuta 2007.
Kulsiala
Hallintopitäjänä Kulsiala oli alueeltaan paljon laajempi kuin seurakuntana. Vuoden 1539 maakirjassa Kulsialaan kuului 5 neljänneskuntaa, 29 kylää, 153 taloa, 45 20/24 koukkua ja 210 jousta. Neljänneskuntiin kuuluivat seuraavat kylät:
AA-liike
thumb|Logo thumb|AA:n tunnus [[Ingolstadtissa.]] AA-liike ( eli Nimettömät Alkoholistit, Anonyymit Alkoholistit) on kansainvälinen yhteisö, jonka jäsenten päämääränä on pysyä raittiina ja auttaa toisia alkoholisteja saavuttamaan raittius. Liike toimii pieninä paikallisina ryhminä.
Historia
AA-liikkeen perustivat Yhdysvalloissa vuonna 1935 Bill W. (William Griffith Wilson) ja Robert Holbrook Smith (”Dr. Bob”). Nykyään liike toimii noin 180 maassa. Maailmanlaajuisesti jäseniä arvioidaan olevan noin 2,3 miljoonaa. Suomeen AA-liike tuli vuonna 1948 ja AA-ryhmiä on noin 600 lähes joka paikkakunnalla.
Toiminta
AA:ssa alkoholismi mielletään sairaudeksi josta ei koskaan parane, mutta josta on mahdollista toipua 12 askeleen hengellisen ohjelman avulla. Ohjelma toimii AA-kokousten pääasiallisena viitekehyksenä, mutta kokouksissa käsitellään myös liikkeen yhtenäisyyden takaavia 12 perinnettä. Perustajajäsenet ovat tallettaneet ja jättäneet kokemuksensa toipumisestaan ja toiminnastaan AA-liikkeelle kolmessa perinnössä: ensimmäinen on Toipuminen – 12 askelta, toinen Yhtenäisyys – 12 perinnettä ja kolmas Palvelu – 12 Käsitettä.
Vaikka päihteistä pidättäytyminen on välttämätöntä riippuvuudesta toipuvalle, se ei AA:n mukaan yksinään riitä alkoholismisairaudesta toipumiseen. Riippuvuuteen liittyy tyypillisesti sellaisia luonteenvirheitä, että myös henkinen kasvu on raittiuden laadun ja sen säilyttämisen kannalta tarpeen. Toipumista edistävät myös terveellisten elämäntapojen opetteleminen ja hengellisen ajattelun kehittäminen aiemmin opittuja, impulsiivisia ratkaisuja vastaan.
Kuka tahansa AA:n jäsen voi ottaa tehtäviä mm. kahvinkeittäjänä, kokouksien vetäjänä, puhelinpäivystäjänä tai ryhmän rahastonhoitajana; hän voi myös osallistua tiedotus- ja tukihenkilötoimintaan ja myöhemmin ottaa vastuuta luottamushenkilönä AA-yhteisön ”palvelurakenteessa” alueellisella, valtakunnallisella tai kansainvälisellä tasolla. Suomessa AA-liike käyttää yhteisönsä nimenä Nimettömät Alkoholistit. Vuonna 1997 Nimettömistä erosi osa ryhmistä ja otti palvelurakentaansa nimeksi Anonyymit Alkoholistit. Nimettömien Alkoholistien (yli 600 ryhmää) palvelurakenteen ylimpänä päättävänä elimenä toimii kerran vuodessa kokoontuva AA-ryhmien vuosikokous. Kokoukseen voi kukin AA-ryhmä lähettää yhden edustajan, jolla on puhe- ja äänioikeus. Anonyymeillä Alkoholisteilla (24 ryhmää) maan eri alueilta valitun valtuuston tehtävänä on toimia jokseenkin vastaavana palveluelimenä. Alkuperäisillä AA-ryhmillä (noin 5 ryhmää) ei ole maan laajuista palvelurakennetta. AA-ryhmien toimintaperiaatetta ei juuri ole uudistettu, mikä osaltaan selittää että kahden tunnin kokoustyyppi ei enää innosta nuorempaa sukupolvea. Viime aikoina on alettu soveltaa myös Suomessa tunnin kestävää AA-palaveria, joka muun muassa Yhdysvalloissa on yleinen. Oleellista nykyajassa on se että pelkkää alkoholia käyttävä henkilö riippuvaisena potilaana on käymässä yhä harvinaisemmaksi. Nykyajan riippuvaiset ovat yleensä sekakäyttäjiä. Tämä osaltaan selittää tasaista laskua AA-ryhmien määrässä. Sekäkäyttäjille suunnattu NA-ryhmät on kuitenkin saanut toimintansa hyvin käyntiin Suomessakin. Toipumisohjelma on sama 12 askeleeseen perustuva.
AA:n jäsenyydelle ei ole muita vaatimuksia kuin halu lopettaa alkoholin juominen. Tällä periaatteella on AA:ssa haluttu varmistaa, että kuka tahansa riippumatta yhteiskunnallisesta asemastaan, sukupuolestaan, iästään tai uskontokunnastaan voi hakea AA:sta apua alkoholiongelmaansa. AA ei pidä jäsenistöstään jäsenluetteloa, mutta raitistuneet alkoholistit, jotka käyvät säännöllisesti AA:n kokouksissa, kutsuvat itseään AA:n jäseniksi tai AA:laisiksi.
Vaikka AA ei markkinoi itseään uskonnollisena liikkeenä, sen monet iskulauseet viittaavat korkeampaan voimaan ja yhteisö suositteleekin yksilöä itseään suuremman voiman etsimistä. Yhdysvalloissa monet tuomioistuimet ovat lakanneet määräämästä AA-kokoukseen uskonnonvapauden perusteella. Ensimmäinen anonyymiutensa kansallisella tasolla rikkonut alkoholisti oli baseballpelaaja Rollie H. vuonna 1940.
ALV
Lyhenteet Alv ja ALV voivat tarkoittaa:
Godzilla (vuoden 2014 elokuva)
Elokuva on Legendary Picturesin ja Warner Bros. Picturesin yhteistuotantoa, jälkimmäisen vastatessa myös elokuvan maailmanlaajuisesta levityksestä, paitsi Japanissa, jossa sen levityksestä vastasi Tōhō. Projekti alkoi vuonna 2004 ja sen oli alun perin tarkoitus olla vain lyhytelokuva, kunnes sen kehitys siirtyi Legendarylle, joka päätti toteuttaasen kokopitkänä elokuvana. Kuvaukset sijoittuivat Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 14. toukokuuta ja Yhdysvalloissa 16. toukokuuta 2014.
Elokuvan jatko-osa, Godzilla II: King of the Monsters, sai ensi-iltansa Suomessa 29. toukokuuta 2019 ja Yhdysvalloissa 31. toukokuuta 2019. Crossover-elokuva Godzilla vs. Kong sai ensi-iltansa vuonna 2021.
Juoni
Vuonna 1999 Monarch-järjestön tiedemiehet Ishiro Serizawaja Vivienne Graham tutkivat Filippiinien alta löytynyttä valtavaa luurankoa. He löytävät kaksi valtavaa koteloa, joista toinen on jo kuoriutunut. Japanissa sijaitsevassa Janjiran ydinvoimalassa tapahtuu epätavallisia maanjäristyksiä. Voimalassa työskentelevä Joe Brody lähettää vaimonsa Sandran ja muita tekniikoita reaktorin luokse. Järistysten aiheuttama tärinä kuitenkin tuhoaa reaktorin eikä Sandran tiimi ehdi ajoissa pakoon ennen voimalan romahtamista.
Vuonna 2014 Joen poika Ford, joka työskentelee Yhdysvaltain laivastossa räjähderaivaajana palaa vaimonsa Ellen ja poikansa Samin luokse, mutta joutuu pian lähtemään Japaniin, missä Joe oli tunkeutunut luvatta Janjiran karanteenialueelle. Joe halusi selvittää ydinvoimalan romahtamisen todellisen syyn ja suostuttelee Fordin tutkimaan heidän entisen kotinsa sekä hakemaan levykkeen, joka sisältää Joen salaisia tutkimustietoja asiasta. He löytävät levykkeen, mutta sotilaat löytävät heidät ja vievät heidät salaiseen laitokseen voimalan raunioille. Useiden sähköhäiriöiden jälkeen valtava siivekäs otus nousee syvyyksistä ja tuhoaa laitoksen. Joe kuolee haavoihinsa ja Ford viedään USS Saratogalle.
Serizawa, Graham ja Ford liittyvät amiraali William Stenzin johtamaan erikoisryhmään jahtaamaan olentoa, jota he kutsuvat nimellä ”MUTO” (massiivinen tunnistamaton maanpäällinen organismi). Serizawa ja Graham kertovat Fordille, että vuonna 1954 tehty tutkimusretki herätti Godzillan, muinaisen saalistajan ja että silloin tehtyjen ydinkokeiden tavoitteena oli tappaa se. Monarchin tarkoitus on tutkia Godzillaa, MUTOa ja muita vastaavanlaisia olentoja. MUTO oli selvittänyt tiensä Filippiineiltä Japaniin ja aiheuttanut ydinvoimalan romahtamisen. Ford saa isänsä tutkimustietoihin kuuluneen kaikuluotauksen kautta selville, että MUTO yritti kommunikoida jonkin kanssa.
MUTO hyökkää venäläisen sukellusveneen kimppuun ja vie sen mukanaan Havaijille syödäkseen ravinnokseen veneen radioaktiivisia osia. Sitten Godzilla nousee merestä ja käy taistoon MUTOa vastaan. Sillä välin Nevadassa sijaitsevasta kotelosta kuoriutuu suurempi mutta siivetön MUTO, joka tuhoaa Las Vegasin. Tiedemiehet päättelevät sen olevan naaras, jonka kanssa uros oli yrittänyt kommunikoida. Ne olivat matkalla San Franciscoon lisääntyäkseen. Tiedemiehen vastusteluista huolimatta amiraali Stenz haluaa tuhota sekä Godzillan että MUTOt ydinkärjillä. Ford palaa Yhdysvaltoihin sekä liittyy tiimiin, jonka tehtävä on toimittaa junalla ydinkärjet San Franciscoon. Mutta naaras-MUTO hyökkää ja nielee suurimman osan ydinkärjistä. Helikopteri noutaa Fordin ja viimeinen ydinkärki aktivoidaan, mutta uros-MUTO varastaa sen viedäkseen sen naaraan muodostamaan pesään San Franciscon Chinatowniin.
Godzillan taistellessa MUTOja vastaan, Ford ja iskujoukkoryhmä lähtevät etsimään ydinkärkeä purkaakseen sen. Ajastimen pysäyttäminen ei kuitenkaan onnistu, joten he päättävät viedä sen veneellä keskelle merta. Ford räjäyttää MUTOjen pesän, jolloin Godzilla saa tilaisuuden tappaa uros-MUTOn romahduttamalla pilvenpiirtäjän sen päälle ja syöksee radioaktiivista tulta tappaakseen naaras-MUTOn. Tämän jälkeen Godzilla menettää tajuntansa ja kaatuu maahan. Ford käyttää viimeiset voimansa viedäkseen ydinkärjen veneellä merelle. Hänet kuitenkin pelastetaan juuri ennen ydinkärjen räjähtämistä. Herättyään Godzilla palaa mereen ja lehdistö juhlistaa sitä kaupungin pelastajana.
Vastaanotto
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 222 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 73 prosenttia oli positiivisia.