cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aitosuomalaisuus
Aitosuomalainen ideologia ja tavoitteet
Koska kielilakeja oli vaikea muuttaa, aitosuomalaiset keskittyivät suurimmaksi osaksi koulu- ja nimityspolitiikan muuttamiseen. He tavoittelivat puhtaasti suomalaisen kansallisen valtionyliopiston perustamista. He kiinnittivät huomiota siihen, että oppikouluja kävi ruotsinkielisestä nuorisosta paljon suurempi osa kuin suomenkielisestä: esimerkiksi vuosina 1920–1921 ruotsinkielisten oppilaiden kokonaisosuus oli peräti 28 prosenttia, paljon suurempi kuin ruotsinkielisten osuus maan väestöstä. Ruotsinkielisten ylisuuri osuus koulutuksessa piti aitosuomalaisten mukaan yllä ruotsinkielisten asemaa virkamiehistössä ja vahvisti Suomen kaksikielisyyttä. Aitosuomalaiset halusivat korjata asian lopettamalla valtionavun joiltain ruotsinkielisiltä kouluilta ja lisäksi supistamalla ruotsin opiskelua ja tekemällä ruotsista vapaaehtoisen. Kun Suomeen olisi tämän myötä syntynyt ruotsia osaamaton sivistyneistö, kielilakejakin olisi pakko jossain vaiheessa muuttaa ja ruotsin kielen osaamisen vaatimus poistaa virkamiehiltä. Aitosuomalaiset halusivat myös taata suomenkielisen opetuksen suomalaisvähemmistön lapsille ruotsinkielisillä alueilla.
Aitosuomalaiset halusivat suomalaistaa virkakoneiston. Heidän mukaansa vain suomenkieliset olisivat sopivia palvelemaan suomalaisseuduilla virkamiehinä ja opettajina. Aitosuomalaiset halusivat myös korvata puolustusvoimien ja diplomaattiedustustojen tärkeitä paikkoja hallitsevat ruotsinkieliset suomenkielisillä, sillä he epäilivät ruotsinkielisten uskollisuutta koko valtiokansalle. He vaativat että suomenkielisissä armeijan yksiköissä saisi olla vain suomenkielisiä upseereita ja että upseeriston kieliosuudet olisi pikaisesti tasattava väestösuhteiden mukaiseksi suosimalla suomenkielisiä hakijoita upseerikouluissa.
Aitosuomalaisten tavoitteena oli kielilainsäädännön uudistaminen siten, että suomen kielestä tulisi ainoa pääkieli ja ruotsi alennettaisiin paikallisen vähemmistökielen asemaan. Ruotsinkielisen vähemmistökansallisuuden oikeus olemassa oloon kuitenkin tunnustettiin ja sen kansallisia ja sivistyksellisiä päämääriä kohtaan esitettiin myötätuntoa.
Kansainvälisyyden aitosuomalaiset näkivät herkästi kansallisten pyrkimysten vastaisena. Euroopan kansojen välistä yhteistyötä ei vastustettu kunhan se ei kieltäisi eri kansojen omaa olemusta. Liike kertoi tavoitteekseen Suomen ulkoisen aseman lujittamisen.
Vuoden 1930 jälkeen aitosuomalaiset alkoivat puhua heimoaatteesta ja Suur-Suomesta. Aitosuomalainen-lehti julisti, että Itä-Karjala kuuluu Suomelle ja julkaisi vuonna 1932 kartan, jossa Suomea ympäröivät ”suomalaisalueet” oli korostettu omalla värillään.
Järjestäytyminen
pienoiskuva|Helsingin aitosuomalaisen kerhon 10-vuotisjuhla 14.11.1933. Aitosuomalaisuuden organisoituminen tapahtui vuonna 1923, kun Helsinkiin perustettiin Aitosuomalainen kerho. Sen julkaisemassa ohjelmakirjasessa vuodelta 1925 aitosuomalaisuus määriteltiin Snellmanin ja Yrjö-Koskisen ajatusten pohjalta nousevaksi suomalaisuusliikkeeksi.
Kannattajat ja toiminta järjestöissä
Aitosuomalaisuus sai kannatusta erityisesti nuorelta suomenkieliseltä sivistyneistöltä. Suomen ylioppilasnuoriso alkoi 1920-luvun puolivälistä alkaen omaksua aitosuomalaisuutta. Aitosuomalaiset yrittivät vetää piiriinsä myös työväenluokan, mutta työläiset eivät koskaan kiinnostuneet aitosuomalaisten sosiaalisista ohjelmista vaan pysyivät uskollisina sosiaalidemokraateille.
Aitosuomalaisuus soluttautui myös poliittisiin järjestöihin ja sivistysjärjestöihin. Vuonna 1922 perustettu Suur-Suomea havitteleva ylioppilasyhdistys Akateeminen Karjala-Seura (AKS) omaksui vuoden 1924 ohjelmassaan aitosuomalaisuuden ja ruotsalaisvastaisuuden. AKS alkoi noudattaa koko ajan jyrkempää linjaa ja vaati jopa jäseniltään suomalaiset sukunimet. Seura levitti aitosuomalaisuuden aatetta luennoin, kirjoin ja lentolehtisin. Kun AKS:läisiä valittiin ylioppilaskuntien johtoon, myös suomenkielisistä ylioppilasjulkaisuista tuli aitosuomalaisuuden äänenkannattajia. Aitosuomalaisuudella oli läheinen suhde myös Suomalaisuuden liittoon.
Toiminta puolueissa ja eduskunnassa 1920-luvulla
Aitosuomalaiset pyrkivät työskentelemään asiansa hyväksi suomenkielisten puolueiden politiikkaan vaikuttamalla, kansallismielisiä poliitikkoja kannattamalla sekä propagandaa harjoittamalla. Omaa puoluettaan he eivät koskaan perustaneet.
Suomen puolueista aitosuomalaisin oli maalaisliitto, vaikka hallituksessa puolue ei juurikaan aitosuomalaisuutta toteuttanut. Eturivin aitosuomalaisia maalaisliitossa 1920- ja 1930-luvuilla olivat muun muassa Kyösti Kallio, Urho Kekkonen ja Uuno Hannula. Kokoomuksessa oli vuoden 1927 vaalien aikaan niin aitosuomalaisiin myönteisesti kuin siihen negatiivisestikin suhtautuvia. Puoluekentän paineesta kokoomuksen linja muuttui sen jälkeen myönteisemmäksi aitosuomalaisuutta kohtaan, ja vuotta myöhemmin puolue hyväksyi uuden aitosuomalaisen ohjelman. Edistyspuolue ei koskaan ollut erityisen aitosuomalainen kuten ei sosiaalidemokraattinen puoluekaan. Kommunistinen puolue kehotti kannattajiaan taistelemaan aitosuomalaisuutta vastaan. Porvarillinen ruotsalainen kansanpuolue vastusti aitosuomalaisia ja liittoutui vastahakoisesti sosiaalidemokraattien kanssa eduskunnassa saadakseen äänestettyä aitosuomalaisten vaatimukset nurin.
Eduskunnassa maalaisliiton aitosuomalaiset alkoivat nostaa kieliasioita esille 1920-luvun puolivälistä alkaen. Aitosuomalaisiksi katsottuja aloitteita tehtiin vuosina 1925–1929 parisenkymmentä. Ne keskittyivät yliopiston suomalaistamiseen, hallitusmuodon ja kielilain muuttamiseen, oppikoulujen kielikysymykseen sekä ruotsinkielisillä seuduilla sijainneiden suomenkielisten kansakoulujen asemaan. Koska nämä aloitteet eivät yleensä johtaneet tuloksiin, niitä uusittiin aina seuraavien valtiopäivien alussa.
Aitosuomalaisten toiminta toi kielikysymyksen myös yleiseen tietoisuuteen, ja jotkut suomenkieliset alkoivatkin esimerkiksi suosia suomalaisia pankkeja. Suomenruotsalaisissa aitosuomalaisten esiinmarssi aiheutti paljon suuttumusta ja vastaesityksiä eduskunnassa. Ruotsinkieliset lehdet kirjoittivat hyvin kielteisesti aitosuomalaisista ja joskus myös suomalaisesta kulttuurista. Tällaiset ylemmyydentunnon osoitukset kasvattivat edelleen suomalaisten vihamielisyyttä.
Toiminta 1930-luvulla
Kansallisuustaistelu oli kommunismin vastustamiseen keskittyneen Lapuan liikkeen vilkkaimmassa toimintavaiheessa 1930-luvun taitteessa siirtynyt väliaikaisesti taka-alalle. Hetken aikaa lehtikeskustelu kieliasiasta oli molemmin puolin sovinnollista, eikä eduskunnassakaan tehty vuoden 1930 istuntokaudella mitään aloitteita kielitilanteen muuttamiseksi. Suomalaiset kieliaktivistit heräsivät jälleen syksyn 1930 eduskuntavaalien jälkeen ja kielitaistelu leimahti uudelleen. Suomalaiset ylioppilaat tarttuivat erään ruotsinkielisen yliopistonopettajan suomalaisia väheksyvään haastattelulausuntoon ja alkoivat järjestää mielenosoituksia. Myös suomenkielinen lehdistö alkoi jälleen lietsoa kansallisuustaistelua.
Nationalistien painostus levisi eduskuntaan, missä suomalaisuusmiehet alkoivat jälleen vaatia kielilainsäädännöllisiä toimenpiteitä, kuten pienten suomalaisvähemmistöjen lasten oikeuksien parantamista ruotsinkielisissä kunnissa. Maalaisliitto jatkoi ehdottelua Helsingin yliopiston suomalaistamiseksi. Usein maalaisliittolaisten esitysten tueksi tuli kokoomuslaisia, harvemmin edistysmielisiä tai sosiaalidemokraatteja, joten kieliesitykset eivät onnistuneet saamaan enemmistöä taakseen. Kansallismielisten tueksi eduskuntaan nousi vuoden 1933 vaaleissa myös Isänmaallinen kansanliike (IKL).
Aitosuomalaisten toimintaan 1930-luvun alkuvuosina kuului myös muun muassa erilaisia suomalaistamisvaatimuksia sisältäneen suomalaisuusadressin luovutus eduskunnalle helmikuussa 1932, hakkapeliittojen muistojuhlan järjestäminen marraskuussa 1932 sekä aitosuomalaisten kansanedustajien poistuminen eduskunnan istuntosalista protestiksi aina kun joku alkoi puhua ruotsia.
Hallituksen tekemät esitykset kielilainsäädännön ja yliopistolain muutoksista aiheuttivat vuonna 1934 paljon kiistelyä eduskunnassa, ja ruotsalaisille tehtyjen myönnytysten suututtamat suomalaisuusintoilijat järjestivät tammikuussa 1935 ylimääräisillä valtiopäivillä jopa jarrutuspuheita yliopistolain muuttamisen estämiseksi. Ruotsalaisuuden päivänä nuorten suomalaisten ja ruotsalaisten välillä sattui jo katumellakoitakin.
Kielitaistelut ja nationalistien vaatimukset kielilain uudistamisesta huipentuivat eduskunnassa vuosina 1934–1935. Kansalliskiihkoiset ylioppilaat ryhtyivät tahollaan protesteihin, marsseihin, lakkoiluun ja suurten joukkokokousten järjestämiseen eri paikkakunnilla. Maltilliset suomalaiset sekä ruotsalaiset tuomitsivat ylioppilaiden protestit mutta muutamat aitosuomalaiset kansanedustajat ja maalaisliiton eduskuntaryhmä tukivat niitä.
Liikkeen hiipuminen
Aitosuomalaisuuden kannatus ja vaikutus oli noussut huippuunsa 1930-luvun puolivälissä. Euroopan poliittisten jännitteiden vuoksi Suomi pyrki nyt kuitenkin lähentymään Skandinavian maita, mitä jyrkimmät ruotsalaisvastaiset suomalaiset vastustivat. Vuoden 1936 eduskuntavaalit olivat nationalisteille pettymys. Uusi hallitus kuitenkin teki suomen kielestä Helsingin yliopiston ainoan hallintokielen. Samalla tosin perustettiin 15 ruotsinkielistä täyttä professuuria, mikä oli kiihkeimmille aitosuomalaisille pettymys. Suomen ulkopolitiikan skandinavisen suuntauksen sekä maalaisliittolaisten ja sosiaalidemokraattien lähentymisenä syntyneen uuden yliopistolainsäädännön seurauksena kansallisuustaistelu menetti merkityksensä ensiarvoisena poliittisena ongelmana 1930-luvun lopussa.
Sotaa edeltäneet koulutusaiheiset ristiriidat hälvenivät 1940-luvulta alkaen, kun suomenkielisiä oppikouluja syntyi yhä tihenevässä tahdissa. Myös liike-elämässä ruotsinkielisten korkea suhteellinen osuus väheni, kun uudet teollisuuden alat tulivat julkiseen tai valtion hallintaan. Kiihkeä nationalismi ei maailmansodan seurauksena myöskään enää ollut suuressa huudossa. Moni suomenkielinen alkoikin nähdä kaksikielisyyden ja ruotsinkielisen vähemmistön olemassaolon aiempaa myönteisempänä asiana.
Lehtiasento
thumb|a) kierteinen b) ristikkäisesti vastakkainen c) kaksirivisesti vastakkainen d) säteittäinen thumb|Ristikkäinen lehtiasento Lehtiasento kertoo, miten kasvin lehdet sijaitsevat varressa toisiinsa nähden. Lehtiasento on tärkeä tekijä kasvin lajia määritettäessä; joissakin kasviheimoissa monilla heimon lajeilla on keskenään samantyyppinen lehtiasento.
Yleisesti tunnistetut lehtiasentotyypit ovat:
Litostroton
Litostroton on seinäjokelainen kristillinen rock-yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1981. Se esiintyi lähes alkuperäisessä kokoonpanossa viimeksi Orjalaiva-tapahtuman nostalgiakonsertissa 5. lokakuuta 2007 Nurmossa. Litostroton on ns. autotalligospelin edelläkävijä ja sen jalanjäljissä alkoi syntyä enemmänkin nuorten soittajien perustamia gospel-bändejä. Siihen asti suomalainen gospel oli kuitenkin ollut enemmän ammattilaisten tai puoliammattilaisten aikuisten soittamaa poppia.
Musiikilliset puutteet korvattiin alussa kovalla yrityksellä ja innolla. Mukana oli ehkä annos punk-henkeäkin, minkä jälkimainingeissa vielä elettiin. Myöhemmin soittotaitokin kehittyi, ja yhtye keikkaili aika ahkerasti läntisessä Suomessa. Yhtye on julkaissut "Litostroton" albumin c-kasetti muodossa. Lisäksi vuonna 2008 on ilmestynyt "Litostroton live in Nurmo" -DVD. Litostrotonin jäljiltä on nyt myös löytynyt toinenkin, neljä kappaletta sisältävä nauhoite.
Litostrotonin tekstit ja musiikki on pääasiassa J. Jyrän käsialaa, joskin yhtyeen myöhempinä aktiiviaikoina myös muut yhtyeen jäsenet osallistuivat musiikin tekoon. Sovituksista vastasi yhtye. Litostroton toimi myös jonkinlaisena innostajana musiikin harrastukseen, ja monet siinä soittaneista soittaa nykyään ammatikseen, osa edelleen harrastuspohjalta. Nykyään bändin jäsenet ovat levittäytyneet ympäri maata ja maailmaa, eikä bändin toiminta ole kovin aktiivista.
Historia
Litostroton syntyi niin, että Jyrä tarvitsi bändin ja nuorisotalolta sitten löytyi rytmiryhmä, Jari rumpaliksi ja Timo toista rytmisoitinta, eli bassoa soittamaan. Tämä kokoonpano jäi sitten elämään. Jari taisi olla porukasta ainut, joka osasi oikeasti soittaa ihan mitä vaan. Timo oli joskus käynyt pianotunneilla, mutta sitten kun oli hankkinut basson, oli ruvennut keikkaa pukkaamaan sen verran paljon, ettei enää joutanut soittamaan opetella. Jyrällä oli jo silloin lahjoja sävellys- ja sanoituspuolella. Ehkä mukana oli myös hiukan punk-henkeä, jonka loppumainingeissa vielä oltiin. Alkuaikojen sovituksissa kuului paljoti Jarin "ammattitaito" ja Timon mieltymys rytmimusiikkiin, missä basso on 4-kielinen rytmisoitin, eikä mikään "pyykkitelines" (kieliä >4), mistä sitä oikiaa paikkaa ei taharo löytää millään". Elettiin vuotta -81.
Bändin nimi löytyi arkistojen syövereistä, sillä sitä oli jo aikaisempi seurakunnan bändi joskus 70-luvulla käyttänyt. Tosin tuolloin se oli vielä muodossa Lithostroton, jossa soittivat Harri Ahonen (huilu), Matti Mannila (basso), Jukka Salo (rummut), Reijo Takamaa (kitara) ja Seppo Tiainen (kitara). Oli toiminnassa 1973 - 1975. Siitä sitten pudotettiin se h pois. Nimi oli sen verran hyvä, ettei muita vaihtoehtoja paljon mietitty. Joskus taidettiin huvin vuoksi väläytellä sellaisia ehdotuksia kun "Usko Boys" ja "Teltta Rythm Boys". Treenikämppänä toimi Pappilan ulkorakennus jossa aikaa vietettiin muutenkin. Seurakunta oli hankkinut hyvät soittovehkeet joilla kelpasi treenailla. Bändillä riitti keikkaa melko paljon, ja varmasti moni bändi olisi nykyäänkin kateellinen keikkojen määrästä. Monen mieleen on jääneet varmaan Honkiniemen riparikeikat ja muun muassa Kurikassa bändi nautti suosiota.
80-luvun puoliväliin mennessä yhtyeestä oli kasvanut 5-henkinen "rautakitaralankayhtye", kun Rintalan "veljekset" (oikeasti serkukset) Hessu ja Pietu olivat tulleet vahvistamaan soundia. Silloin tällöin kokoonpanossa oli mukana myös kosketinsoittimia. Timon astuttua armeijan harmaisiin Leppälän Hannu otti vastuun basso-osastolla. Bändin soittotaito oli kehittynyt huomattavasti. Vanhoista kappaleista pystyttiin tekemään uusia sovituksia, jotka joskus yllättivät itse tekijätkin. Muutkin bändin jäsenet alkoivat osallistua kappaleiden tekoon, keikkojen avausbiisinä tuli tutuksi instrumentaalikappale, josta käytettiin bändin kesken nimeä Diu Diu. Biisi oli Jarin käsialaa sovitusta myöten.
Litostroton julkaisi yhden äänitteen kasetilla. Sittemmin bändin toiminta alkoi hiljalleen hiipua armeija-, opiskelu-, yms. kiireiden takia. Yhtye keikkaili vielä jonkin verran vaihtelevilla kokoonpanoilla, mutta vähitellen alkoi "horroskausi".
Vuoden 2007 syksyllä, Litostroton oli kutsuttu Orjalaiva-tapahtuman nostalgiakonserttiin esiintymään. Lavalla nähtiin Litostrotonin lisäksi Aikaa, Lithostroton, Jaakko Mäkinen sekä Jouko Mäki-Lohiluoma. Litostroton oli paikalla lähes alkuperäisessä kokoonpanossaan ja veti vakuuttavan setin biisejä bändin taipaleelta. Sekä yleisölle ja soittajille jäi mitä parhain fiilis ja ainakin muutama kuulija toivoi, että bändi voisi vähän kiristää keikkatahtia.
Kokoonpanot
Alkuperäiskokoonpano: (Tästä se kaikki alkoi)
"BIG BAND": (Tällä kokoonpanolla Litosroton keikkaili eniten ja teki yhtyeen ainoaksi jääneen äänitteen)
MUITA YHTYEESSÄ SOITTANEITA:
LITOSTROTON 2007: (Tällä kokoonpanolla Litosroton teki loistavan keikan Orjalaiva-tapahtuman nostalgia konsetissa)
Ohjelmamusiikki
Ohjelmamusiikki on musiikkia, jolla pyritään kuvaamaan tiettyä tarinaa tai tapahtumaa eli musiikkia, jolla pyritään esittämään jokin ulkomusiikillinen asia. Termiä käytetään yleisimmin romantiikan aikana sävelletystä musiikista, joka liittyi läheisesti Richard Wagnerin kehittämään yhtenäistaideteoksen käsitteeseen. Yksiosaisia orkesterille sävellettyjä ohjelmamusiikkikappaleita kutsutaan usein sinfonisiksi runoiksi. Ohjelmamusiikin vastakohta on absoluuttinen musiikki.
Itäväylä (täsmennyssivu)
Itäväylä voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kondan piiri
thumb|80px|Kondan piirin vaakuna Kondan piiri on Hantien ja mansien autonomisen piirikunnan lounaisosassa, Venäjällä sijaitseva paikallishallinnon ylemmän tason alue. Kunnallispiiri on saanut nimensä Obin vesistöön kuuluvan Irtyšin sivujoki Kondasta, jonka varrella piiri sijaitsee. Alue on historiallisesti ollut mansien maata. Sittemmin muun muassa neuvostovalta ja piirikunnasta löytyneet öljykentät ovat aiheuttaneet muuttoliikkettä ja merkittävää väestönkasvua piirissä, jolloin alkuperäisasukkaiden suhteellinen osuus on vähentynyt.
thumb|270px|Kondan piirin sijainti Halti-Mansiassa Kunnallispiirissä asui Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 34 494 henkeä. Piirin hallinnollinen keskus on Mežduretšenski, joka on 11 058 asukkaan (2010) kaupunkityyppinen taajama. Se sijaitsee linnuntietä noin 233 kilometriä piirikunnan pääkaupunki Hanty-Mansijskista lounaaseen. Maantieteellisesti Kondan kunnallispiirin sisälle sijoittuu Urain kaupunkipiiri (39 457 as. 2010), joka on erillinen paikallishallinnon ylemmän tason alueensa.
Piirin kaupunki- ja maalaiskunnat
Paikallishallinnon yksityiskohtaisemmalla tasolla Kondan kunnallispiiri jakautuu viiteen kaupunkikuntaan (gorodskoje poselenije) ja viiteen maalaiskuntaan (selskoje poselenije). Mikäli kaupunkikuntien väestö asui kuntakeskuksena toimivassa kaupunkityyppisessä taajamassa, heidät katsotaan kaupunkilaisiksi. Kahden kaupunkikunnan väestöstä osa asui kuitenkin maaseudulla. Heidät katsotaan maaseutuväestöksi maalaiskuntien asukkaiden tapaan. Kondan piirin kunnat ovat vuoden 2010 väestönlaskennan asukaslukuineen:
Tapio Wirkkalan puisto
Tapio Wirkkalan puisto on taidepuisto Helsingin Arabianrannassa. Se on nimetty muotoilija Tapio Wirkkalan mukaan. Puisto avattiin 22. lokakuuta 2012 ja se on yksi Helsingin kaupungin omista World Design Capital Helsinki 2012 -hankkeista. Puiston avasi Helsingin apulaiskaupunginjohtaja Pekka Sauri.
Puiston suunnittelu alkoi jo vuonna 2004 ja rakennustöiden piti alun perin alkaa vuonna 2010. Yleisten töiden lautakunta katsoi hankkeen tuolloin liian kalliiksi ja sen toteuttamista lykättiin. Rakentaminen aloitettiin marraskuussa 2011. Puiston kustannusarvio on noin 1,2 miljoonaa euroa. Puistoaluetta ylläpitää kaupungin katu- ja puisto-osasto, jolle sen vuotuiset ylläpitokustannukset arvioitiin vuonna 2010 olevan noin 10 000 euroa ja taideteosta ylläpitävän kaupungin taidemuseon vuosittaiset kustannukset ovat arviolta 6 000 euroa.
Lämpöarvo
thumb|270px|Polttoaineen, kuvan tapauksessa sokeripalan, lämpöarvon määrityksessä otetaan huomion polttoaineen massa ja sen palaessa vapautuva lämpö. Lämpöarvo (polttoarvo) ilmaisee aineen täydellisessä palamisessa kehittyvän lämpöenergiamäärän aineen massayksikköä kohden. Kiinteiden ja nestemäisten polttoaineiden kohdalla lämpöarvo ilmoitetaan tavallisesti megajouleina eli miljoonina jouleina polttoainekiloa kohti, MJ/kg. Kaasumaisilla polttoaineilla lämpöarvo ilmoitetaan yleensä megajouleina tilavuusyksikköä eli kuutiometriä kohti, jolloin yksikkö on MJ/m³.
Eri lämpöarvojen määritelmät
Lämpöarvon yhteydessä käytetään usein termejä kalorimetrinen lämpöarvo, tehollinen lämpöarvo kuiva-aineessa ja tehollinen lämpöarvo saapumistilassa eli toimitus-/käyttökosteana. Lämpöarvolle on useita määritelmiä, koska osassa niistä voidaan ottaa huomioon polttoaineen kosteus ja se, että polttoaineen palaessa polttoaineen vety hapettuu vedeksi. Tämä vesi voi sitoa energiaa ja höyrystyä. Höyrystymiseen kulunut energia yleensä poistuu systeemistä (esim. moottorista) vesihöyryn mukana, jolloin kaikkea polttoaineen energiaa ei voida muuttaa moottorin tekemäksi työksi.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1974
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1974 pelattiin Leningradissa, Neuvostoliitossa. Turnauksen isäntämaa Neuvostoliitto voitti jokaisen pelinsä.
Lämpöarvo
Eri lämpöarvojen määritelmät
Kalorimetrinen lämpöarvo (ylempi lämpöarvo, vakiotilavuudessa ) on se lämpöenergian määrä poltettavan aineen massayksikköä kohti, joka vapautuu, kun aine palaa täydellisesti (eli happea on ylimäärä) ja palamistuotteet jäähtyvät 25 °C lämpötilaan (yleensä käytetty arvo) tai muuhun sovittuun lämpötilaan. Kalorimetrisessä lämpöarvossa sekä aineen sisältämän vedyn palamistuotteena syntyvä vesi että aineen sisältämä vesi (eli kosteus) oletetaan palamisen jälkeen nesteeksi. Englanniksi ylempi lämpöarvo tunnetaan nimillä higher heating value (HHV), higher combustion value (HCV), gross energy, upper heating value ja gross calorific value (GCV).
Tehollinen lämpöarvo kuiva-aineessa (vakiopaineessa (usein 1 atm) on se lämpöenergian määrä, joka vapautuu, kun sekä aineen sisältämän vedyn palamistuotteena syntyvä vesi oletetaan palamisen jälkeen vesihöyryksi. Tehollinen lämpöarvo kuiva-aineessa on veden höyrystymislämmön verran alempi kalorimetristä lämpöarvoa. Englanniksi tehollinen lämpöarvo tunnetaan nimillä lower heating value (LHV), lower combustion value (LCV) ja net calorific value (NCV).
Tehollinen lämpöarvo saapumistilassa (alempi lämpöarvo, vakiopaineessa (usein 1 atm)) eli toimitus-/käyttökosteana ilmoittaa polttoaineen lämpöarvon tietyssä kosteudessa. Tehollinen lämpöarvo saapumistilassa lasketaan käyttäen määritettyä kuiva-aineen tehollista lämpöarvoa ja määritettyä kosteutta (tai halutussa kosteudessa).
Kullakin polttoaineella on sille ominainen/tyypillinen kuiva-aineen ja saapumistilan lämpöarvo. Kuiva-aineen tehollinen lämpöarvo riippuu polttoaineen kemiallisesta koostumuksesta, kun taas saapumistilan tehollinen lämpöarvo riippuu myös polttoaineen kosteudesta. Kosteuden lisäksi myös useimmiten palamattoman (ja siten lämpöarvottoman) tuhkan määrä kannattaa ottaa huomioon erityisesti laskettaessa biopolttoaineiden kuten puun lämpöarvoa.
Raitasuohaukka
Raitasuohaukka (Circus cinereus) on haukkojen heimon petolintu. Sitä tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Chilessa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Falklandin saarilla, Paraguayssa, Perussa ja Uruguayssa.
Aloysius Gonzaga
Roomalaiskatolisessa messussa pyhää Aloysiusta on muistettu seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
"Orémus. Coeléstium donórum distribútor, Deus, qui in angélico iúvene Aloísio miram vitæ innocéntiam pari cum poeniténtia sociásti: eius méritis et précibus concéde; ut, innocéntem non secúti, poeniténtem imitémur."
Raitasuohaukka
Sitä tavataan hyvin laajalla alueella. Vaikka sen populaatio on pienenemässä elinalueiden tuhoutumisen, ampumisten, kosteikkojen kuivattamisen ja tuhohyönteismyrkkyjen liiallisen käytön vuoksi, se on kuitenkin elinvoimainen.
Aloysius Gonzaga
Elämä
Gonzaga syntyi varakkaaseen sukuun Castiglione delle Stivieressa. Hänestä oli alkujaan tarkoitus tulla sotilas, mihin hän saikin koulutusta, tosin samalla hän opiskeli muitakin aineita. Hänet lähetettiin nuorella iällä Firenzeen toimimaan Francesco I de' Medicin palveluksessa. Firenzessä Gonzaga kuitenkin sairastui ja toipilasaikanaan hän käytti aikaansa pyhimyksistä kertovien kirjojen lukemiseen ja rukoiluun.
Raitasuohaukka
Sen elinpiiriä ovat ensisijaisesti lauhkean vyöhykkeen heinäarot, mutta myös subtrooppiset ja trooppiset viljellyt alueet (ei pesintää), entiset metsät, ylävät heinäarot, pensastot ja erilaiset suotyypit aina 4 500 metrin korkeuteen.
Aloysius Gonzaga
Elämä
Palattuaan Castiglioneen Gonzaga tapasi kardinaali Charles Borromeon, josta myöhemmin tuli katolilainen pyhimys. Kardinaali antoi pojalle tämän ensimmäisen ehtoollisen. Myöhemmin Gonzaga innostui lähetyssaarnaajan urasta luettuaan jesuiittojen lähetystöitä käsittelevän teoksen.
Lämpöarvo
Eri aineiden lämpöarvoja
Ajantasainen Suomessa käytettävien polttoaineiden keskimääräiset teholliset lämpöarvot saapumistilassa eli käyttökosteudessa ovat julkaistuna Tilastokeskuksen sivuilla, tyypillisiä kuiva-aineiden tehollisia lämpöarvoja mm. julkaisuissa Puupolttoaineiden laatuohje, Suomessa käytettävien polttoaineiden ominaisuuksia sekä mm. Motivan sivuilla Biopolttoaineiden lämpöarvoja.
Thomas Nagel
Ajattelu
Nagel tunnetaan reduktionismin kritiikistään esseessään ”Millaista on olla lepakko” (”What Is it Like to Be a Bat?”, 1974). Siinä Nagel korostaa sitä, että kokemus jonakin organismina olemisesta syntyy ainoastaan silloin kun olennolla on tietoisia kokemuksia. Tällainen olemassaolo on aina subjektiivinen; kokemukset kokee aina yksilö, omasta näkökannastaan. Vaikka objektiivinen tietoisuuden tutkimus voi tarkastikin kertoa esimerkiksi värin aallonpituuksista ja niiden vaikutuksista hermosoluissa ja aivoissa, se ei kerro vielä mitään subjektiivisesta kokemuksesta. Nagel tiivisti kantansa esittämällä, että vain lepakko tietää, millaista on olla lepakko, eikä ihminen voi tätä subjektiivista kokemusta objektiivisesti tietää. Koska objektiivisuus tarkoittaa nimenomaan riippumattomuutta näkökulmista, ei objektiivisuus voi kuvata subjektiivisuutta, joka Nagelin näkökannassa on tietoisuuden olennaisin puoli. Tarkinkaan neurologinen kuvaus ei siten kykene selittämään sitä, miksi meillä on tietoisia, elämyksellisiä, kokemuksia.
Teoksessa Mieli ja kosmos Nagel sanoo, että luonnontiede on yleisemminkin väärässä, sillä luonnontieteen yritys selittää tietoisuutta, järkeä ja arvoja on vajavainen.
Lämpöarvo
Eri aineiden lämpöarvoja
Polttoaineiden myynnissä ilmoitetut arvot perustuvat yleensä teholliseen lämpöarvoon saapumistilassa.
Sotilaspassi
thumb|Suomalainen uusi sotilaspassi Sotilaspassi on Suomessa Puolustusvoimien myöntämä todistus varusmiespalveluksen suorittamisesta. Vanhanmallinen sotilaspassi sisältää sen haltijan valokuvan (ei välttämätön) ja allekirjoituksen, minkä lisäksi siihen merkitään haltijan henkilötiedot ja palvelustiedot lyhyesti. Passin tietoja täydennetään tarvittaessa kertausharjoitusten yhteydessä. Uudenmallisessa, luottokortin muotoisessa sotilaspassissa tietoja on huomattavasti vähemmän, eivätkä sen tiedot ole täydennettävissä.
Sotilaspassilla voidaan todistaa esteettömyys Suomen passin myöntämiselle, mikäli hakijana on 18–30-vuotias mieshenkilö. Ilman todistusta passi voidaan myöntää vain sen vuoden loppuun asti, kun hakija täyttää 28 vuotta.
Puolustusvoimien aluetoimisto voi pyydettäessä antaa varusmiespalveluksen suorittamisen ajasta ja paikasta virallisen todistuksen viranomaisten kanssa asiointia varten.
Kertausharjoituksissa ja muuten Puolustusvoimien kanssa asioitaessa tunnistaudutaan virallisella kuvallisella henkilöllisyystodistuksella.
Aloysius Gonzaga
Elämä
Gonzagasta tuli jesuiitta ja hän siirtyi Roomaan voidakseen palvella veljeskuntaa. Hänet lähetettiin sieltä opiskelemaan, mutta huonon terveydentilansa takia hän joutui palaamaan Roomaan. Vuonna 1591 Roomassa puhkesi kulkutauti, minkä seurauksena jesuiitat alkoivat pitää sairaalaa kärsiville. Gonzaga liittyi sairaalan henkilökuntaan, mutta hoitaessaan potilaita hän sai itse tartunnan. Gonzaga kuoli 23-vuotiaana 21. kesäkuuta 1591.
Gravity of Light
Gravity of Light on Tarotin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 10. maaliskuuta 2010.
Aloysius Gonzaga
Elämänvaiheita
Pyhän Aloysius Gonzagan elämä voidaan jakaa seuraaviin vaiheisiin:
Ľubomír Luhový
Ľubomír Luhový (s. 31. maaliskuuta 1967 Považská Bystrica) on slovakialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Luhový debytoi Tšekkoslovakian maajoukkueessa 1990. Hän on pelannut 11 maaottelua.
GDR
GDR voi viitata johonkin seuraavista:
Absoluuttinen musiikki
Absoluuttinen musiikki on puhdasta soitinmusiikkia, joka ei pyri esittämään mitään musiikin ulkopuolista asiaa tai käsitettä. Käsite syntyi romantiikan aikakaudella, ja sen keskeisiä muotoilijoita oli wieniläinen musiikkikriitikko Eduard Hanslick. Hanslick esitti, että musiikki on itsenäinen taide, joka ei pysty esittämään yksilöityjä tunteita, ja ettei sävellyksen arvo määräydy sen tunnevaikutuksen perusteella. Absoluuttisen musiikin käsite syntyi osittain Richard Wagnerin yhtenäistaideteos-käsitystä vastaan esitetystä arvostelusta. Absoluuttisen musiikin vastakohta on ohjelmamusiikki.
NBA:n varaustilaisuus 1996
Vuoden 1996 NBA:n varaustilaisuus pidettiin 26. kesäkuuta 1996 East Rutherfordissa.
Ensimmäinen kierros
thumb|200px|Allen Iverson, 1. varaus thumb|200px|Kobe Bryant, 13. varaus thumb|200px|Steve Nash, 15. varaus
Walter Jones
Walter Emanuel Jones (s. 30. marraskuuta 1970 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija, joka tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Mighty Morphin Power Rangers.
Ura
Valmistuttuaan Chula Vista High Schoolista Jones siirtyi opiskelemaan näyttelemistä, laulamista ja tanssimista. Muutamaa vuotta myöhemmin Jones päätyi näyttelijäksi esiintyen elokuvissa Mustat donkkaa tykimmin ja Malcolm X. Elokuvien jälkeen hän tuli tunnetuksi roolistaan Zack Taylorina ensimmäisenä Mustana Rangerina televisiosarjassa Mighty Morphin Power Rangers. Jones näytteli sarjassa vuosien 1993–1994 aikana yli 80 jaksossa ennen kuin jätti sarjan palkkaan liittyvien erimielisyyden vuoksi. Tuolloin myös Austin St. John ja Thuy Trang jättivät sarjan alipalkkauksen vuoksi. Jones jatkoi television parissa ja vieraili muun muassa sarjoissa Step by Step, Family Matters ja C.S.I., sekä esitti merkittäviä rooleja televisiosarjoissa Malibu Shores ja Space Cases. Jälkimmäisessä Jonesilla oli uransa toinen televisiosarjan päärooli. Hän palasi vielä Power Rangersin pariin vuosina 1999 ja 2002 toimiessaan Nightmaren äänenä Power Rangers Lost Galaxyssa ja Gerrokin äänenä Power Rangers Wild Forcessa.
Näyttelemisen ohella Jones toimii myös tanssijana ja tanssin opettajana. Hän muun muassa voitti vuonna 2004 Conga Room- ja Club Mayan World -tanssikilpailut.
SCR 1845-6357
SCR 1845-6357 on kaksoistähti Riikinkukon tähdistössä 12,6 valovuoden päässä Maasta. SCR 1845-6357A on punainen kääpiö, jonka massa on 7 % Auringosta. Toinen komponentti SCR 1845-6357B on ruskea kääpiö, joka kiertää emotähteään 4,1 AU:n etäisyydellä. Sen massan arvioidaan olevan 40–50 kertaa Jupiterin massa.
Sofia Eerikintytär
Sofia Eerikintytär (k. 1286) oli tanskalainen prinsessa, josta tuli Valdemar Birgerinpojan puolisona Ruotsin kuningatar.
Sofia oli Tanskan kuningas Eerik IV Plovpenningin tytär. Hän syntyi luultavasti aikaisintaan vuonna 1240. Hänen avioliittonsa oli osa sulhasen isän, Birger Jaarlin suunnitelmaa Ruotsin ja Tanskan välisten suhteiden parantamiseksi. Sofian sisar meni naimisiin Norjan kuninkaan kanssa, ja kaksi muuta sisarta lähetettiin luostariin Roskildeen. Sisaret eivät viihtyneet luostarissa, vaan muuttivat myöhemmin Ruotsiin Sofian ja Valdemarin hoviin.
Uinti kesäolympialaisissa 2000
Vuoden 2000 kesäolympialaisissa, Australian Sydneyssä, uitiin yhteensä 32 uintimatkaa.
Mut
Mut oli muinaisessa Egyptissä palvottu taivaan jumalatar. Mutin palvonta keskittyi Theban seudulle.
Mut kuvattiin useimmiten naisena, jolla oli päässään korppikotkan muotoinen päähine sekä Ylä- ja Ala-Egyptin kaksoiskruunu. Käsissään hänellä oli usein was-sauva ja ankh-symboli. Joskus hänet kuvattiin myös leijonapäisenä, jolloin hänet on helppo sotkea muihin leijonajumalattariin (Bastet, Tefnut ja Sakhmet).
Marek Špilár
Marek Špilár (11. helmikuuta 1975 Stropkov – 7. syyskuuta 2013 Prešov) oli slovakialainen jalkapalloilija.
Špilár teki itsemurhan hyppäämällä viidennen kerroksen ikkunasta.
Lamatemppeli
thumb|Lamatemppeli thumb|Weituon patsas Lamatemppeli on buddhalaistemppeli Koillis-Pekingissä, Kiinassa. Lamatemppeli on lamalaisuuden päätemppeli Tiibetin ulkopuolella. Temppelin merkittävin aarre on yhdestä santelipuusta veistetty 26 metriä korkea Maitreyabuddha-patsas, josta on 18 metriä on maanpinnan yläpuolella ja kahdeksan metriä alapuolella.
Temppeli oli alun perin Yin Zhenin asunto. Yin Zhenistä tuli myöhemmin keisari Yongzheng. Vuonna 1744 Yongzhengin poika keisari Qianlong muutti palatsin buddhalaisluostariksi.
Real Valladolid
Real Valladolid Club de Fútbol on espanjalainen jalkapalloseura Valladolidin kaupungista Kastilia ja Leónista. Seuran edustusjoukkue pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa.
Seuran kotistadion on espanjalaisen runoilijan ja dramaturgin José Zorrillan mukaan nimetty Estadio José Zorrilla. Stadion valmistui vuonna 1982 ja sen kapasiteetti on 26 512 istumapaikkaa.
Historia
Real Valladolid perustettiin 20. kesäkuuta 1928 Real Unión Deportiva de Valladolidin ja Club Deportivo Españolin yhdistyessä.
Seura nousi ensimmäistä kertaa korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin kaudeksi 1947–1948 sijoituttuaan edellisellä kaudella Segunda Divisiónin ensimmäiseksi. Kahta kautta myöhemmin vuonna 1950 seura ylsi Espanjan cupin Copa del Generalísimon loppuotteluun, mutta hävisi Athleticille maalein 4–1.
Seuraavat lähes kymmenen kautta seura pelasi korkeimmalla sarjatasolla ennen lyhyttä pudotusta alemmas kaudeksi 1958–1959 ja nousua takaisin ylemmäs seuraavaksi kaudeksi. 1960- ja 1970-luvut olivat seuralle aaltoliikettä eri sarjojen välillä ja kaudella 1970–1971 seura putosi kolmannelle sarjatasolle. Kaudeksi 1980–1981 seura nousi jälleen korkeimmalla sarjatasolle ja pelasi siellä kautta 1992–1993 lukuun ottamatta yhtäjaksoisesti kauteen 2003–2004 asti. Parhaimmillaan seura on sijoittunut Primera Divisiónin neljänneksi kaudella 1962–1963. Seura teki paluun korkeimmalle sarjatasolle kaudeksi 2007–2008 varmistettuaan nousun jo kahdeksan kierrosta ennen kauden 2006–2007 päätöstä. Tällä kertaa seura vietti sarjassa kolme kautta kamppaillen lähinnä alemman keskikastin sijoituksista ja putosi kauden 2009–2010 päätteeksi jälleen Segunda Divisióniin jäätyään kolmanneksi viimeiseksi.
Real Valladolidin suurin saavutus on liigacupin voitto vuodelta 1984. Tuolloin se kukisti kaksiosaisessa loppuottelussa Atlético Madridin yhteismaalein 3–0.
Bryan Magee
Bryan Edgar Magee (12. huhtikuuta 1930 – 26. heinäkuuta 2019 ) oli brittiläinen parlamentaarikko, kirjailija ja analyyttisen filosofian perinteeseen lukeutuva filosofi, joka tunnetaan filosofian popularisoijana. Hän on kirjoittanut mm. filosofian historiasta, ja hänen televisiosarjansa "Men of Ideas" on saatavilla myös kirjana Talking Philosophy, joka tarjoaa katsauksen nykyaikaiseen anglo-amerikkalaiseen filosofiaan.
Bice Vanzetta
Bice Vanzetta (s. 7. maaliskuuta 1961) on italialainen entinen hiihtäjä.
Vanzetta voitti lukuisia arvokisamitaleita Italian viestijoukkueessa. Talviolympialaisista hän saavutti viestipronssia 1992 Albertvillestä ja 1994 Lillehammerista. MM-kisoissa Vanzetta saavutti Italian viestijoukkueessa hopeaa 1991 Val di Fiemmestä ja 1993 Falunista.
Henkilökohtaisilla matkoilla Vanzettan parhaaksi arvokisasijoitukseksi jäi 12. sija viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailusta 1991 MM-kisoissa. Maailmancupin osakilpailuissa hänen paras sijoituksensa on kahdeksas sija tammikuussa 1993 Cognessa käydystä kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta. Vanzetta lopetti uransa vuoden 1994 keväällä.
Vanzettan veli Giorgio on myös entinen huipputason hiihtäjä.
Cameron Mackintosh
Cameron Anthony Mackintosh (s. 17. lokakuuta 1946 Lontoo) on brittiläinen teatterituottaja, joka tunnetaan erityisesti Andrew Lloyd Webberin säveltämien ja muiden kansainvälisten menestysmusikaalien tuottajana ja oikeuksien haltijana. Huippuaikoinaan 1990-luvulla The New York Times kuvasi häntä maailman menestyneimmäksi ja vaikutusvaltaisimmaksi teatterituottajaksi. Hän on tuottanut muun muassa musikaalit Les Misérables, The Phantom of the Opera, Mary Poppins, Oliver!, Miss Saigon ja Cats.
Mackintosh aateloitiin vuonna 1996 tunnustuksena ansioistaan musiikkiteatterialalla. Sunday Times arvioi vuonna 2011 hänen omaisuutensa 932 miljoonan euron arvoiseksi, mikä teki hänestä Britannian musiikkiteollisuuden kolmanneksi rikkaimman.
Luettelo Wigwamin kappaleista
Wigwam on suomalainen progressiivinen rock -yhtye, joka perustettiin Helsingissä vuonna 1969. Ohessa yhtyeen levyttämät kappaleet aakkosjärjestyksessä.
Cameron Mackintosh
Elämä ja ura
Mackintosh syntyi Lontoon pohjoisosan Enfieldissä. Hänen maltalais-ranskalainen äitinsä oli tuotantosihteeri ja skottilaissukuinen isä puutavarakauppias ja jazztrumpetisti.
Mackintosh aloitti teatteriuransa näyttämöapulaisena ensin Drury Lanen Theatre Royalissa ja sitten useiden kiertävien teatteriseurueiden jäsenenä. Hän alkoi tuottaa omia teatterikiertueitaan, kunnes asettui tuottajaksi Lontooseen 1970-luvulla. Hänen ensimmäisiä Lontoon-tuotantojaan oli vain kaksi viikkoa pyörinyt Anything Goes vuonna 1969, The Card (1973), Side by Side by Sondheim (1976), My Fair Lady (1978) ja Tom Foolery (1980).
Maailmanmenestys alkoi vuonna 1981, kun Mackintosh tuotti Andrew Lloyd Webberin musikaalin Cats, jonka aihetta, T. S. Eliotin kissarunoja lapsille, pidettiin hyvin erikoisena ja riskialttiina. Siitä kuitenkin tuli näytäntökauden suurin musikaalimenestys ja kaikkien aikojen pisimpään ohjelmistossa pysynyt musikaali niin Lontoossa kuin New Yorkissakin. Seuraavaksi hän tilasi ranskalaiselta kirjoittajaparilta Claude-Michel Schönberg ja Alain Boublil musikaalisovituksen heidän hyvin menestyneestä konseptialbumistaan Les Misérables, joka perustui Victor Hugon romaaniin Kurjat. Musikaali ei alkuun menestynyt kriitikkojen silmissä eikä lippukassalla, mutta siitä tuli kuitenkin vähitellen hyvin suosittu.
Vuonna 1986 Mackintosh tuotti Andrew Lloyd Webberin musikaalin The Phantom of the Opera, josta tuli edeltäjiäänkin suurempi menestys.
Syyskuussa 1989 sai ensi-iltansa Claude-Michel Schönbergin ja Alain Boublilin Miss Saigon, joka saavutti teatterihistorian suurimman ennakkomyynnin. Vuonna 1990 oli vuorossa Louis Jordanin musiikkiin perustuva Five Guys Named Moe. Sen jälkeen Cameron Mackintosh on tuonut näyttämölle uutuusmusikaalien lisäksi uusintatuotantoja monista aiempien vuosikymmenien menestysmusikaaleista tai musiikkielokuvista. Näihin lukeutuvat Oliver! (2008), My Fair Lady ja Hair.
Mackintoshin yritysryhmä Delfont Mackintosh group omistaa monia lontoolaisteattereita, kuten Prince Edward Theatre, Prince of Wales Theatre, Novello Theatre, Queen's Theatre, Gielgud Theatre, Wyndham's Theatre ja Noël Coward Theatre.
Yksityiselämä
Mackintoshin elämänkumppani on australialaissyntyinen teatterivalokuvaaja Michael Le Poer Trench. Cameron Mackintoshin nuorempi veli Robert toimii myös tuottajana.
Red Deer Rebels
Red Deer Rebels on kanadalaisessa juniorisarjassa Western Hockey Leaguessa pelaava joukkue. Rebels on menestynyt merkittävän hyvin 2000-luvun alussa voittaen useita divisioonan sekä konferenssin mestaruuksia. Joukkue voitti myös Kanadan tärkeimmille jääkiekkoliigoille yhteisen Canadian Hockey Leaguen mestaruuden vuonna 2001.
Joukkueen eräs tunnetummista pelaajista on Ryan Nugent-Hopkins, joka varattiin pelaamaan National Hockey Leaguessa vuoden 2011 varaustilaisuudessa.
Sovetskin piiri (Hanti-Mansia)
pienoiskuva|247x247px|Sovetskin piirin vaakuna Sovetskin piiri on Hantien ja mansien autonomisen piirikunnan länsiosassa, Venäjällä sijaitseva paikallishallinnon ylemmän tason alue.
thumb|270px|Sovetskin piirin sijainti Halti-Mansiassa Kunnallispiirissä asui Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 48 059 henkeä. Piirin hallinnollinen keskus on Sovetskin kaupunki (26 495) henkeä (vuonna 2010); yli puolet piirin väestöstä asui tässä kaupungissa. Se sijaitsee linnuntietä 296 kilometriä piirikunnan pääkaupunki Hanty-Mansijskista länteen. Maantieteellisesti Sovetskin piirin sisälle sijoittuu Jugorskin kaupunkipiiri (34 067 as. 2010), joka on erillinen paikallishallinnon ylemmän tason alueensa.
Piirikeskukseen on maantie- ja rautatieyhteys. Sillä on myös oma lentoasema, joka palvelee myös Jugorskin kaupunkia.
Piirin kaupunki- ja maalaiskunnat
Paikallishallinnon yksityiskohtaisemmalla tasolla Sovetskin kunnallispiiri jakautuu seitsemään kaupunkikuntaan (gorodskoje poselenije) ja yhteen maalaiskuntaan (selskoje poselenije). Kaupunkikuntien keskuksena on joko kaupunki (Sovetski) tai kaupunkityyppinen taajama. Piirin kunnat ovat vuoden 2010 väestönlaskennan asukaslukuineen:
Tuuli ja leijona
Tuuli ja leijona (The Wind and the Lion) on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut seikkailuelokuva. Sen on ohjannut John Milius.
Elokuvan keskeisimpiä rooleja esittävät Sean Connery, Candice Bergen, Brian Keith ja John Huston. Tarina perustuu löyhästi vuonna 1904 Espanjan Marokossa sattuneeseen sieppaukseen, jossa heimopäällikkö Mulai Ahmed el-Raisuli otti panttivangiksi kreikkalais-amerikkalaisen naistenmiehen Ion Perdicarisin.
Mars-patukka
thumb|Mars-patukka katkaistuna. thumb|Uppopaistettuja Mars-patukoita. Mars on suklaapatukka, jota tuottaa Mars Incorporated. Sen sisällä on toffeeta ja nougat'ta, joiden päällä on sokerikulööriä. Patukka on päällystetty maitosuklaalla. Tuotteen koostumus on hieman erilainen eri mantereilla. Suomessa Mars-patukoita myydään pääosin yksittäisinä (51 g) ja 2-pack (2x 35 g) patukoina. Patukoita saa myös isommissa pakkauksissa kuten 6x 45 g tai 10x 45 g. Marsista on myös proteiinipatukka.
Tuuli ja leijona
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano sanoo elokuvan yhdistelevän epävakaasti toimintaseikkailua ja puhedraamaa. Hän antaa Tuulelle ja leijonalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Mars-patukka
Mars-patukkaa valmistivat ensimmäistä kertaa vuonna 1920 Frank ja Ethel Mars Tacomassa Washingtonissa Yhdysvalloissa. Tuolloin sen nimi oli "Milky Way". Vuonna 1932 Forrest Mars Sr. perusti tehtaan Sloughiin Britteinsaarille. Mars-resepti perustuu amerikkalaiseen Milky Wayhin mutta on makeampi. Iso-Britannia on edelleen Marsin suurin markkina-alue.
Skotlannissa tunnetaan myös rasvassa uppopaistettu Mars-patukka, jota on myynnissä useissa pikaruokakioskeissa. Marsista on myös julkaistu Mars Delight.
Pilosocereus
Pilosocereus on kaktuskasvien heimoon kuuluva suku. Tieteellinen nimi tulee latinankielisestä sanasta pilosus 'karvainen'.
Levinneisyys
Pilosocereus-suvun lajit kasvavat Meksikossa, Karibian alueella ja trooppisessa Amerikassa.
Lajit
Suvun lajeja on 37, niistä yksi on syntynyt luontaisesti kahden toisen risteymänä.
Hugo (televisio-ohjelma)
Hugo oli vuosina 1993–1995 Yle TV2-kanavalla esitetty peliohjelma. Ohjelman ensimmäinen jakso esitettiin maaliskuussa 1993 ja viimeinen joulukuussa 1995. Ohjelma perustui Tanskassa vuonna 1990 luotuun pelihahmo Hugoon.
Ohjelman ensimmäisenä juontajana toimi Taru Valkeapää, joka valittiin 45 ehdokkaan joukosta. Myöhemmin juontajaksi vaihtui Marika Saukkonen. Skyllan äänenä toimi Eija Ahvo. Hugon äänenä oli Harri Hyttinen. Ohjelman tunnusmusiikin esittää Kata Laurikainen. Tunnuksen on säveltänyt että sovittanut Anssi Ahonen ja sanoittanut Jaana Rinne.
Vastaavanlaista peliohjelmaa on esitetty 43 maassa, kuten muun muassa Espanjassa, Saksassa, Singaporessa ja Irlannissa.
Pelaaminen
Päästäkseen mukaan pelaamaan Hugoa pelaajalla piti olla näppäinpuhelin, jolla hän soitti studioon ja pääsi pelaamaan televisioruudulla käyttäen puhelimen näppäimiä. Pelaajan tavoitteena oli auttaa Hugoa kukistamaan ilkeä Skylla-noita, joka oli kaapannut Hugon perheen. Hugon piti selvittää erilaisia peliympäristöjä, mm. juna, metsä ja lentokone, ennen kuin hän pääsi Skyllan luo. Noita oli kuitenkin varautunut ja laittanut ansoja matkan varrelle. Jos pelaaja voitti Skyllan, hän sai pistemääränsä mukaisen palkinnon.
Catherine Bott
Catherine Bott (s. 11. syyskuuta 1952 Leamington Spa, Englanti) on brittiläinen sopraano. Hän aloitti uransa vanhan musiikin tulkitsijana ja onkin saavuttanut maailmanlaajuista tunnustusta barokin ajan vokaalimusiikin tulkitsijana. Häntä kuullaan solistina kymmenillä eri levyillä. Näiden joukossa ovat tulkinnat Johannes-passiosta (Johann Sebastian Bach Stephen Cleoburyn johtaman Choir of King's Collegen kanssa sekä Claudio Monteverdin, John Blowin, Henry Purcellin ja Alessandro Stradellan eräistä teoksista. Decca julkaisi The World of Catherine Bott -levyn vuonna 2001.
Bott loi pääroolin Francis Grierin teoksessa Five Joyful Mysteries King's Collegessa, Cambridgessa, ja piti saman säveltäjän laulusarjan Love without Hope Yhdysvaltain-ensiesityksen Lincoln Centerissä, New Yorkissa. Bott on esittänyt myös Jonathan Doven teoksia ja ollut solistina Joe Duddellin sävellyksen kantaesityksessä.
Heinijärvi (Hämeenkyrö)
Heinijärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrön Heinijärvellä Kokemäenjoen vesistössä oleva järvi, joka kuuluu Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän alueeseen. Heinijärvi on Myllyojan valuma-alueen pääjärvi.
Vedenlaatu
Heinijärven vesi sisältää lievästi kohonneita ravintoainepitoisuuksia ja vesi on hieman humuspitoista. Järvi on lievästi rehevöitynyt. Veden happamuusaste on pH-lukuna 7−8 eli se on hieman emäksinen.
Heinijärveen laskeviin ojiin ollaan suunnittelemassa laskeutusaltaita. Niiden tarkoituksena on vähentä kiintoaineksen kulkeutumista ja veden mukana kulkeutuvan ravinnekuormituksen vaikutuksia alajuoksun vesistöihin.
Historiaa
Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin Isojärvi erotukseksi se eteläpuolella sijainneelle Wähäjärvelle, joka on nykyään kuivatettu Vähäjärven suoksi. Itäpuolinen kylä oli kuitenkin nimeltään Heinijärvi by. Samat nimitykset toistuivat Hämeenkyrön pitäjänkartassa, johon Kalmbergin kartastokin perustuu.
Järvi ja sen ympäristö on toiminut hyvänä elinympäristönä keskiaikaiselle väestölle, koska siellä kehitys johti suuriin Herttualan ja Heinäjärven kyliin, joilla oli paljon peltomaata ja runsaasti niittyjä järven ympäristössä. 1800-luvun kartoissa seutu oli metsätöntä useiden kilometrien laajuisena. Myllyojaan on sen vuolaimpaan kohtaa merkitty Kalmbergin kartassa kolme myllyä.
Marcus Garvey
Marcus Moziah Garvey (17. elokuuta 1887 Jamaikan siirtomaa – 10. kesäkuuta 1940 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) oli journalisti ja amerikkalaisten mustien nationalistien ensimmäinen johtaja. Hän toimi Yhdysvalloissa vuosina 1916–1925 tavoitteenaan rotusorron lakkauttaminen ja mustien kaikenlainen omavaraisuus.
Elämänvaiheet
Marcus Garvey syntyi köyhän 11-lapsisen perheen kuopuksena Jamaikassa vuonna 1887. Hän opiskeli kirjanpainajaksi. Garvey muutti vuonna 1912 kahdeksi vuodeksi Lontooseen ja tutustui siellä kolonialismia vastustaneisiin afrikkalaisiin sekä mustan kirjailijan Booker T. Washingtonin ajatuksiin. Palattuaan Jamaikalle vuonna 1914 hän perusti Universal Negro Improvement Association (UNIA, ”Maailmanlaajuinen neekerien kehityksen liitto”) -järjestön. Sen tavoitteena oli yhdistää kaikki maailman neekerikansat yhdeksi omaksi maakseen ja hallinnokseen.
Vuonna 1916 Garvey muutti New Yorkiin ja perusti Harlemin kaupunginosaan UNIAn päämajan. Sieltä järjestö levisi muualle Yhdysvaltoihin ja ulkomaille. UNIA toimi mustien järjestöjen sateenvarjo-organisaationa ja ilmoitti jäsenmääräkseen useita miljoonia 40 maassa. Vuonna 1920 UNIA nimitti Garveyn symbolisesti ”Afrikan tasavallan tilapäiseksi presidentiksi” ja julkaisi julkilausuman ”maailman neekerikansojen oikeuksista”.