cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dennis Oppenheim
Vuonna 1969 Oppenheim alkoi tutkia vartalo- eli kehotaiteen ilmaisumahdollisuuksia. Häntä kiinnosti esimerkiksi “energian” siirtäminen kehosta toiseen, kuten sormenjäljet toisten sormenjälkien päällä. Kehotaiteessa hän usein käytti maalauspintana isänsä ja lastensa kehoja.
Liigacup 2007
Liigacup pelattiin 11. kertaa keväällä 2007. Mukana olevat kaikki 14 liigajoukkuetta oli jaettu kahteen alkulohkoon. Alkulohkot pelattiin yksinkertaisena sarjana, eli jokainen joukkue pelasi alkulohkovaiheessa kuusi ottelua. Kummastakin alkulohkosta neljä parasta selvisi pudotuspeleihin.
Tapahtumat lyhyesti
Liigacup pelattiin vuonna 2007 totutusti alkukeväästä ennen Veikkausliigan alkua. Hallitseva mestari Kuopion Palloseura ei ollut mukana puolustamassa mestaruuttaan, sillä sen kohtalona oli pudota liigasta edelliskaudella. Kaikki 14 liigajoukkuetta osallistuivat keväiseen turnaukseen, joka potkaistiin perinteisesti käyntiin Talin jalkapallohallissa.
Edellisvuonna nolosti alkulohkonsa viimeiseksi jäänyt HJK paransi juhlavuotensa kunniaksi, ja otti ykköslohkossa ylivoimaisen voiton häviämättä ensimmäistäkään ottelua. Samasta lohkosta jatkoon pääsivät myös nousijajoukkue FC Viikingit, FC Lahti sekä FC Honka. Edelliskaudella finaalin hävinnyt FC KooTeePee jäi lohkossa viidenneksi, ja karsiutui siten jatkopeleistä.
Toisessa lohkossa hallitseva Suomen mestari Tampere United oli yhtä ylivoimainen kuin HJK, sillä sekään ei hävinnyt otteluakaan. Tamperelaisten ohella lohkosta jatkopeleihin jatkoivat VPS, FC Inter sekä toinen nousijajoukkue AC Oulu.
Puolivälierissä nousijajoukkueiden matka päättyi. Viikingit olivat vain hidaste FC Interille, kun taas AC Oulu taisteli HJK:n kanssa aina rangaistuspotkukilpailuun saakka. Helsinkiläiset olivat ratkaisuhetkillä niukasti vahvempia. FC Honka yllätti alkulohkonsa ylivoimaisesti voittaneen TamU:n maalein 2-1, kun taas FC Lahti eteni välieriin niukalla 1-0 -voitolla VPS:stä. Tasaisissa välierissä Lahti yllätti aseettoman HJK:n, ja Honka joutui taipumaan Interille rangaistuspotkuilla.
Finnair Stadiumilla pelattu loppuottelu oli välierien tapaan puolustusvoittoinen, eikä maaleja varsinaisella peliajalla nähty. Rangaistuspotkuissa lahtelaiset olivat turkulaisia vahvempia, ja FC Lahti pääsi siten juhlimaan historiansa ensimmäistä liigacupin voittoa.
Sarjataulukot
Lohko I
Alkulohkot
Lohko I
Lohko II
Maalipörssi
7 maalia 5 maalia 4 maalia 3 maalia
Muuta
Liigacupin paras pelaaja 2007 oli FC Interin Jos Hooiveld.
Oulun seutukunta
Oulun seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Siihen kuuluu seitsemän kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 171. Oulun seutukunnan alueella on asukkaita yhteensä noin 257 000.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Monopolistinen kilpailu
Monopolistinen kilpailu on yleinen markkinamuoto. Se poikkeaa täydellisestä kilpailusta siten, että valmistajat pyrkivät tekemään tuotteensa kilpailijoiden tuotteista poikkeaviksi (erilaistetut tuotteet). Esimerkiksi muotivaatteiden ja autojen markkinoiden voidaan ajatella olevan monopolistisia. Näillä aloilla kuluttajiin vedotaan muilla keinoilla kuin hinnoilla.
Stephan Letter
Stephan Letter on saksalainen sarjamurhaaja, joka surmasi ainakin 28 iältään 40–95-vuotiasta potilasta työskennellessään hoitajana Sonthofenissa sijaitsevassa sairaalassa. Letter tunnusti surmat ja kertoi antaneensa potilaille kuolettavia ruiskeita. Hänet tuomittiin 20. marraskuuta 2006 elinkautiseen 12 potilaan surmaamisesta. Hän ei itse muista, kuinka monta potilasta ehti surmata. Letter suorittaa elinkautistaan Baijerin Straubingissa sijaitsevassa vankilassa.
Letter oli tuomion saadessaan 27-vuotias.
Monopolistinen kilpailu
Monopolistiset markkinat poikkeavat siis täydellisen kilpailun markkinoista ainoastaan heterogeenisyyden osalta. Monopolistinen kilpailu kannustaa tuotemerkkien luomiseen ja markkinointiin. Se antaa yrityksille markkinavoimaa: ne voivat nostaa hintaa luottaen kuluttajien uskollisuuteen tuotemerkkiä kohtaan. Suuret monopolistisessa asemassa olevat yritykset voivat toimialastaan riippuen vaikuttaa finanssitalouden lisäksi ihmisten arkeen merkittävällä tavalla.
Viranomaisten tavoitteena on valvoa kaikkia niitä yrityksiä, jotka myyvät heterogeenisiä tuotteita. Monopolistisia markkinoita valvotaan, koska ne lisäävät talouden tehottomuutta. Tällaisten markkinoiden sääteleminen on kuitenkin yleensä niin vaikeaa, että monopolistisen kilpailun tehottomuudesta johtuvat kustannukset saattavat olla pienempiä kuin sääntelyn kustannukset.
Lähteet
寡占
Pekka Asikainen
Jukka Pekka Asikainen (s. 8. lokakuuta 1971 Oulu) on suomalainen filosofian tohtori ja teologian tohtori, joka on tutkimuksissaan perehtynyt johtamisen teemoihin. Asikainen on toiminut vuodesta 2019 alkaen Oulun evankelis-luterilaisen seurakuntayhtymä n yhtymäjohtajan virassa. Hän on myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi. Asikainen nimitettiin kenttäpiispan viiden vuoden määräaikaiseen virkaan 1.6.2023 alkaen.
Henkilöhistoria
Asikainen syntyi Katri ja Pentti Asikaisen perheeseen. Isän menetystä lukioiässä hän on luonnehtinut elämän suuntaan merkittävästi vaikuttaneeksi tapahtumaksi. Asikainen kirjoitti ylioppilaaksi Oulun Kastellin lukiosta vuonna 1990. Varusmiespalveluksen hän suoritti 1990-1991 ja hän on sotilasarvoltaan reservin majuri.
Asikainen opiskeli Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa ja valmistui teologian maisteriksi vuonna 1997 suorittaen kirkollisen pätevyyden lisäksi uskonnon ja psykologian aineenopettaja-opinnot Helsingin yliopiston kasvatustieteellisessä tiedekunnassa ja psykologian opinnot Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa.
Asikainen on suorittanut filosofian tohtorin tutkinnon vuonna 2010 Lapin yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnassa. Hänen kirkon johtamiskoulutusta arvioiva väitöskirjansa kuvasi opiskelijoiden ammatillista kasvuprosessia kirkkoherran johtamistehtävään.
Teologian tohtoriksi Asikainen väitteli Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa marraskuussa 2020. Toisen väitöstutkimuksen teemana oli pastoraalinen johtaminen. Pastoraalisella johtamisella hän tarkoittaa johtamistehtävää kirkollisessa kontekstissa. Pastoraalista johtamista hän on verrannut puolustusvoimien sotilasjohtamiseen, oppilaitoksen pedagogiseen johtamiseen, terveydenhuollon lääketieteelliseen johtamiseen sekä oikeuslaitoksen lainkäytön johtamiseen. Kaikilla näillä on oma ammatillinen ja johtamisen eettinen perusta, mutta eri alojen johtamista yhdistää johtamisen yleiset lainalaisuudet.
Työura ja luottamustehtävät
Asikainen on aiemmin työskennellyt aineenopettajana, Oulun hiippakunnan tuomiokapituli n notaarina ja kasvatuksen hiippakuntasihteerinä, Kirkkohallituksen apulaisjohtajana, kirkkoherrana sekä Oulun Diakonissalaitoksen diakoniajohtajana. Tällä hetkellä hän työskentelee yhtymäjohtajana.
Asikainen on toiminut monissa yhteiskunnallisissa ja kirkollisissa työryhmissä ja luottamustehtävissä. Hän on toiminut muun muassa Sauli Niinistön ja Hjallis Harkimon perustamassa Tukikummit-säätiössä asiamiehenä 2013-2019, Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kasvatus- ja perheasioiden neuvottelukunnan jäsenenä 2020-, Kirkkopalvelut ry:n valtuuston jäsenenä 2017- sekä Eurodiaconia AGM-edustajana 2016-2019.
Hän oli valmistelemassa Minna-Maaria ja Juha Sipilä -säätiön kanssa Pohjoisen akordirahaston perustamista ylivelkaantuneiden perheiden auttamiseksi vuonna 2001 ja toimi alkuvuosina rahaston neuvottelukunnan jäsenenä. ] Asikainen oli muun muassa Sisäasiainministeriön työryhmän jäsenenä selvittämässä viranomaisyhteistyötä ja perhesurmien ehkäisemistä. Hän on toiminut alueellisissa ja maakunnallisissa työryhmissä lasten, nuorten ja perheiden hyvinvoinnin edistämiseksi.
Asikainen on edistänyt Oulujoen pyhiinvaellusreitin rakentamista Oulusta Vaalaan. Lisäksi Oulussa on käynnistetty Sankarihautojen tarinat -hanke sotaveteraanisukupolven perinnön ja sankarivainajien historian siirtämiseksi nykypolvelle. Molemmissa hankkeissa pyritään yhdistämään historiaa ja perinnettä uusiin teknologisiin ratkaisuihin.
Tuomas Heikkinen
Tuomas Heikkinen (s. 18. elokuuta 1969) on suomalainen kitaristi, musiikkituottaja sekä entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja nykyinen valmentaja. Hän on Vaahteraliigassa pelaavan United Newland Crusadersin päävalmentaja kaudesta 2021 alkaen ja Suomen miesten lippupallomaajoukkueen päävalmentaja. Heikkinen on valmentanut aikaisemmin muun muassa Suomen amerikkalaisen jalkapallon miesten maajoukkuetta, Helsinki Roostersia, ja Espoo Coltsia. Hänet on valittu Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liiton vuoden valmentajaksi viisi kertaa. Heikkinen on SAJL:n Hall of Famen jäsen numero 12.
Heikkinen soittaa kitaraa hard rock -yhtye Leveragessa. Hän myös säveltää ja sanoittaa suurimman osan yhtyeen kappaleista. Heikkinen opettaa myös musiikkikoulu Taukossa. Tärkeimmiksi musiikillisiksi vaikuttajikseen Heikkinen on nimennyt Ritchie Blackmoren ja Eddie Van Halenin. Hän on tehnyt kappaleita muun muassa Ari Koivuselle.
Espanjan Alankomaat
Espanjan Alankomaat oli nimitys Alankomaiden eteläisille maakunnille, jotka jäivät osaksi Espanjaa, kun kapinalliset hollantilaiset perustivat Yhdistyneet provinssit. Alueeseen kuuluivat nykyiset Luxemburg ja Belgia (lukuun ottamatta Liègen hiippakuntaa).
Habsburgit saivat Alankomaat haltuunsa vuonna 1482. Vuonna 1556 ne siirtyivät Habsburgien espanjalaiselle haaralle. Vilhelm I Oranialaisen johdolla Alankomaiden pohjoiset protestanttiset maakunnat nousivat kapinaan vuonna 1567 ja kahdeksankymmenvuotinen sota syttyi. Eteläiset, katoliset provinssit vannoivat uskollisuutta Espanjan kuninkaalla ja hänen asettamalleen kuvernöörille. 23. tammikuuta 1579 joukko protestanttisia pohjoisia maakuntia solmi Utrechtin liiton (Unie van Utrecht), jossa ne lupautuivat puolustamaan toisiaan Espanjan armeijaa vastaan. Vuonna 1581 maakunnat vetivät valansa Filip II:lta, ja siten virallisesti syrjäyttivät hänet hallitsijan asemasta. Espanjan valtaan jääneitä Alankomaiden eteläisiä maakuntia alettiin kutsua Espanjan Alankomaiksi.
Espanjan Alankomaat luovutettiin vuonna 1713 Espanjan perimyssodan jälkeen Utrechtin rauhassa Itävallalle, ja Itävallan Alankomaat syntyivät. Ranska valloitti alueen 1795 ja Napoleonin sotien jälkeen Wienin kongressissa 1815 alue liitettiin Yhdistyneiden Alankomaiden kuningaskuntaan. Vuonna 1830 Belgia itsenäistyi.
thumb|left|400px|[[Itävallan Alankomaat oranssilla, välissä Liègen hiippakunta violetilla (vuonna 1786).]]
Sirolimuusi
Sirolimuusi eli rapamysiini on immunosuppressiivinen lääke, jota käytetään elinsiirron, varsinkin munuaisensiirron jälkeisen hylkimisreaktion estossa. Se löydettiin alun perin Pääsiäissaarelta (Rapa Nui), mistä tulee nimitys rapamysiini. Lääkettä myydään nimellä Rapamune (Wyeth).
Sirolimuusia käyttävät myös maksansiirtopotilaat.
Yhdysvaltalaisessa tutkimuksessa sirolimuusi pidensi vanhojen hiirten jäljellä olevaa elinajanodotetta 28–38 %:lla. Aine kuitenkin heikentää immuniteettia, joten ihmisille se ei sovi vanhenemisen hidastamiseen. Lääkkeen käyttö lisää henkilön alttiutta saada vaarallinen infektio.
Tahrattomien myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen täydellistetty kirkko
Tahrattomien myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen täydellistetty kirkko (engl. Perfected Church of Jesus Christ of Immaculate Latter-day Saints) on William C. Conwayn (1865–1969) perustama myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva yhteisö. Se yhdisti mormoniprofeetta Joseph Smithin ajatuksia druidilaisuuteen ja Aleister Crowleyn filosofiaan.
Sirolimuusi
Lääkkeen aiheuttama immuunijärjestelmän heikkeneminen voi myös lisätä syöpävaaraa, varsinkin lymfoomaan ja ihosyöpään sairastumisriskiä. Lääkkeellä on runsaasti mahdollisia sivuvaikutuksia, kuten hypertensio, nivelkivut, vatsavaivat, kuume, virtsatietulehdus, pahoinvointi, päänsärky, anemia ja hypokalemia.
Tahrattomien myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen täydellistetty kirkko
Conway kuului nuoruudessaan Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon. Hän oli ylipappi Melkisedekin pappeuden järjestyksen mukaan. Conway kuului myös Aleister Crowleyn perustamaan Ordo Templi Orientis -salaseuraan.
1950-luvun alkupuolella Conway kertoi saaneensa haltuunsa urimin ja tummimin sekä näkykiven, jota Smith oli käyttänyt kääntäessään Mormonin kirjaa. Hän hyväksyi vieläkin myöhempien aikojen pyhien opetukset, mutta alkoi opettaa MAP-kirkon tehneen virheen hylätessään moniavioisuuden periaatteen. Conway hyväksyi myös joitakin muinaisen druidi-uskonnon periaatteita, ennen muuta jälleensyntymisen ajatuksen, ja halusi yhdistää ne mormonismiin.
Conwayn puoliso, eräs paikallinen zapoteekkinainen, synnytti tälle kaksoset vuonna 1956. Conway tosin selitti lasten syntyneen "tahrattoman sikiämisen" kautta. Conway kuoli 1969 104 vuoden iässä. Hänen kuolemansa jälkeen hänen perustamansa liike hajosi.
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1921
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1921 olivat toiset Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailut.
Mestaruuskilpailu
Kilpailut käytiin karsintajärjestelmällä, jossa joukkue putosi kilpailusta tappion kärsittyään. Alkuerät suoritettiin alueellisesti.
Helsinki
Helsingistä oli mukana myös Helsingin Ponnistus, mutta sen otteluista ei ole tietoa. (Ohjelman mukaan 29.8. Kalervo-Ponnistus).
Tunturisara
Tunturisara (Carex bigelowii) on monivuotinen tuntureilla kasvava saralaji.
Ulkonäkö
Tunturisara kasvaa 10–40 senttimetriä korkeaksi. Juurakko on pitkä, vankka ja pitkähaarainen. Varsi on pysty, paksu, jäykkä, täyteinen, teräväsärmäinen ja sileä sekä yläosasta karhea. Tyvitupet ovat puna- tai kellanruskeat, kiiltävät, ehytlaitaiset, lavattomat ja pitkään säilyvät. Lehdet ovat ruodittomat, tupelliset ja vartta lyhyemmät. Lehtilapa on 3–7 mm leveä, köliselkäinen ja laidoilta ylöspäin kiertyvä. Lehtien yläpinta on sileä sekä tummanvihreä ja alapinta on himmeä sekä nystermäinen. Kukinnon alimman tähkän tukilehti on kukintoa lyhyempi ja mustakorvakkeinen. Kukinto on monitähkäinen. Emi- ja hedekukat ovat eri tähkissä eli tunturisara on erilaistähkäinen saralaji. Hedetähkiä on yksi tai joskus kaksi ja emitähkiä kaksi tai kolme kappaletta. Hedetähkät ovat kukinnon latvassa ja emitähkät tyvellä. Tähkät ovat 10–35 mm pitkiä, pitkulaisia, lähekkäisiä, pystyjä ja alimmat lyhytperäisiä. Hedekukka on kolmiheteinen, emikukka kaksiluottinen, pullakon ympäröimä. Tähkäsuomut ovat noin 3 mm pitkiä, tylpähköjä, otakärkisiä, kapealti kalvolaitaisia ja mustanruskeita, keskisuoni vihreä. Pullakot ovat 2,5–3,5 mm pitkiä, suonettomia, vaaleanvihreitä tai tummanruskeita, odattomia. Tunturisaran hedelmä on pähkylä pullakon sisällä.
Tunturisara voidaan jakaa neljään alalajiin. Alalajeja ovat siperiantunturisara (subsp. arctisibirica), amerikantunturisara (subsp. bigelowii), euroopantunturisara (subsp. dacica, syn. ridiga), subsp. ensifolia ja subsp. lugens. Tunturisara risteytyy jokapaikansaran (Carex nigra) ja vesisaran (Carex aquatilis) kanssa melko yleisesti tunturialueella.
Levinneisyys
Suomessa tunturisaraa esiintyy Pohjois-Lapissa. Utsjoen ja Enontekiön alueella se on hyvin yleinen. Sen eteläisin esiintymispaikka Suomessa on Posiolla.
Elinympäristö
Tunturisara kasvaa tunturikankailla ja -niityillä, pahdoilla, suonreunoilla, purojen varsilla, lumenviipymillä, poluilla ja tienvarsilla. Suomessa se on yleisin paljakalla ja koivuvyöhykkeessä.
Jack Bull
Jack Bull (The Jack Bull) on televisioon tehty lännenelokuva vuodelta 1999. Se on John Badhamin ohjaama ja HBO:lle tuotettu. Elokuva perustuu löyhästi Heinrich von Kleistin kirjoittamaan Michael Kohlhaasiin. Useat elokuvan kohtaukset kuvattiin Heritage Park Historical Villagessa Calgaryssa, Albertassa.
Tuoksuköynnöskuusama
Tuoksuköynnöskuusama (Lonicera caprifolium) on monivuotinen kukkiva köynnös. Se on suomalaispuutarhojen suosituin kukkiva puuvartinen köynnöskasvi eli liaani.
Tuoksuköynnöskuusaman monivuotiset, puutuneet varret kasvavat 2–3 metriä pitkiksi. Lehdet asettuvat varsiin pareittain. Ne ovat ehytlaitaisia, päältä tummanvihreitä, alta vaaleamman sinivihreitä. Noin 5 cm pitkät valkoiset tai punertavat kukat tuoksuvat iltaisin.
Tuoksuköynnöskuusama kasvaa luonnonvaraisena Kaakkois-Euroopassa: Itävallasta ja Tšekistä Turkkiin ja Romaniaan ulottuvalla alueella.
Malombran linnan salaisuus
Malombran linnan salaisuus on vuonna 1917 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Antonio Fogazzaron romaaniin perustuvan kauhuromanttisen melodraaman on ohjannut Carmine Gallone. Sen pääosaa esittää elokuvadiiva Lyda Borelli.
Juoni
Orvoksi jäänyt Marina di Malombra pakotetaan asumaan setänsä, kreivi Cesare d’Ormengon Comojärvellä sijaitsevassa linnassa siihen saakka, kunnes hän menee naimisiin. Marina menettää järkensä ja luulee olevansa rakkautensa tähden kuollut sukulaistyttö Cecilia. Marina kostaa Cecilian puolesta tappaen setänsä ja rakastajansa Corrado Sillan. Lopuksi hän tekee itsemurhan heittäytymällä alas kalliolta.
Tuotanto, teemat ja vastaanotto
Antonio Fogazzaron romaaniin Malombra (1881) perustuva Malombran linnan salaisuus on yksi harvoista italialaisista kauhuromanttisista elokuvista. Cinesin tuottama ja Carmine Gallonen ohjaama elokuvasovitus on rakennettu kokonaan aikansa suurimpiin elokuvadiivoihin kuuluneen Lyda Borellin imagon ja ekspressionistisen, paikoin groteskinkin tulkinnan varaan. Elokuvan päähenkilö on oikeudeton ja toimettomuuteen alistettu nainen, joka nousee kapinaan, mutta samalla tuhoaa itsensä. Se sisältää myös tyypillisen diivaelokuvan kuva-ainekset kaikkine liioitteluineen.
Malombran linnan salaisuus oli yksi italialaisen mykkäelokuvan suurista menestyksistä. Aikalaiskriitikki kiitti sen hienoa kuvausta ja varsinkin aitoja ulkokuvia, mutta piti elokuvan tarinaa suurelle yleisölle liian hitaana ja synkkänä. Myös pääosien esittäjiksi kaivattiin uusia kasvoja. ”Loistokasta filmiä” esitettiin Helsingissä maaliskuussa 1919.
Fogazzoron romaanista on tehty myös kolme muuta elokuvasovitusta: Mario Soldatin Malombra vuodelta 1942, vuoden 1974 televisiosarja ja Bruno Gaburron pornahtava versio vuonna 1984.
Restaurointi ja VHS-julkaisu
Elokuvan alkuperäisestä 1705 metrin pituudesta on säilynyt 600 metrin pituinen italiankielinen ensimmäinen kela ja espanjankielinen, Uruguayn elokuva-arkistosta peräisin oleva 1500 metrin versio. Bolognan elokuva-arkiston toteuttama mustavalkoinen restaurointi on julkaistu vuonna 1995 Michele Della Valentinan musiikilla varustettuna VHS-kasettina.
Saksan ilmavoimat
Saksan ilmavoimat (, joskus myös Bundesluftwaffe) on Saksan asevoimien ilmapuolustuksesta vastaava puolustushaara, joka on muiden puolustushaarojen tavoin vahvasti sidottu Naton järjestelmiin. Siinä palveli vuoden 2014 lopussa 29 076 henkeä, mikä tekee siitä Euroopan unionin neljänneksi suurimman Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan ja Italian jälkeen. Vaikka ilmavoimien budjettia on merkittävästi leikattu kylmän sodan päätyttyä, se on edelleen eräs parhaiten varustettuja ilmavoimia maailmassa.
Ilmavoimat perustettiin kylmän sodan aikana vuonna 1956 osana Länsi-Saksan asevoimia. Saksan jälleenyhdistyttyä vuonna 1990 siihen sulautettiin osa vuonna 1956 perustetun Saksan demokraattisen tasavallan kansanarmeijan ilmavoimista.
Ilmavoimien komentajana on ollut 29. toukokuuta 2018 alkaen kenraaliluutnantti Ingo Gerhartz. Vuonna 2013 ilmavoimat oli sijoitettu kahteentoista tukikohtaan, joista kolmessa ei ollut lentoyksiköitä. Lisäksi ilmavoimien yksiköitä on sijoitettu kolmelle siviilikentälle.
Perustaminen
Toisen maailmansodan jälkeen sotilasilmailu oli Versailles’n rauhansopimuksen ehtojen perusteella Saksassa kokonaan kielletty. Tilanne muuttui Saksan liittotasavallan liityttyä vuonna 1955 Natoon, jolloin länsiliittoutuneet uskoivat tarvitsevansa Saksaa puskuriksi Neuvostoliiton ja sen johtaman Varsovan liiton mahdollista hyökkäystä vastaan. Siten Saksa 9. tammikuuta 1956 perusti asevoimiensa uudeksi puolustushaaraksi ilmavoimat.
Useat tunnetut toisen maailmansodan taistelulentäjät värväytyivät perustettuihin ilmavoimiin ja he saivat täydennyskoulutusta Yhdysvalloissa ennen paluuta Saksaan, jonka ilmavoimien varustus oli päivitetty Yhdysvalloista saadulla kalustolla. Lentäjinä olivat muun muassa Erich Hartmann, Gerhard Barkhorn, Günther Rall ja Johannes Steinhoff.
Alkutaival
Ensimmäiset 111 lentäjää nimitettiin tehtäviinsä 12. marraskuuta 1955 ja Nörvenichin lentotukikohtaan saapuivat 2. tammikuuta 1956 ensimmäiset vapaaehtoisesti palvelukseen ilmoittautuneet. Ilmavoimat vastaanotti ensimmäiset Yhdysvalloissa valmistetut lentokoneensa Republic F-84F Thunderstreakit 13. marraskuuta. Aluksi ilmavoimat oli jaettu kahteen johtoportaaseen, jotka oli liitetty Pohjois-Saksassa olevaan brittijohtoiseen liittoutuneiden 2. taktiseen ilma-armeijaan ja Etelä-Saksan yhdysvaltalaisjohtoiseen liittoutuneiden 4. taktiseen ilma-armeijaan.
Vuonna 1957 ilmavoimiin liitettiin Rendsburgiin sijoitetut maavoimien ilmatorjuntajoukot, joiden laajentaminen samalla aloitettiin. Ensimmäisenä operatiivisen valmiuden saavuttanutta laivuetta Erdingin lentotukikohtaan sijoitettua Lufttransportgeschwader 61:tä seurasi Büchelin lentotukikohtaan sijoitettu Jagdbombergeschwader 31. Ilmavoimat vastaanotti 1958 ensimmäiset varusmiehensä ja vuotta myöhemmin ilmavoimat ilmoitti Kaufbeureniin sijoitetun 11. ohjusrykmentin, jonka aseistuksena olivat MGM-1 Matador taktiset ydinkärjin varustetut ohjukset, olevan operatiivisessa valmiudessa. Samana vuonna North American F-86 Sabre -hävittäjin varustettu Jagdgeschwader 71 saavutti operatiivisen valmiuden Ahlhorner Heiden lentotukikohdassa. Kaikki koneet olivat jo tuolloin varustettu edelleen käytössä olevalla kansallisuustunnuksella rautaristillä, minkä lisäksi koneiden pyrstöissä oli Saksan lippu.
Kylmä sota
Ilmavoimien ensimmäinen sodan jälkeinen uudelleenorganisointi alkoi 1963. Kumpikin olemassa oleva johtoporras jaettiin kahtia sekä luotiin erillinen tukiorganisaatio. Lisäksi muodostettiin 7. divisioona Schleswig-Holsteiniin, jonne sijoitettiin lento-, ohjus- ja huoltoyksiköitä sekä Saksan laivaston ilmavoimat, joka asetettiin samalla Allied Forces Baltic Approachesin alaisuuteen.
Vuonna 1960 ilmavoimat vastaanotti ensimmäiset Lockheed F-104 Starfighter -hävittäjät, jotka olivat palveluksessa kylmän sodan päättymiseen saakka viimeisen poistuessa palveluksesta 1991. Kaikkiaan koneita vastaanotettiin 916 kappaletta, joista 292 tuhoutui lento-onnettomuuksissa. Onnettomuuksissa sai surmansa kaikkiaan 116 lentäjää. Onnettomuudet, joita oli tapahtunut vuonna 1965 27 ja 17 lentäjää oli saanut surmansa, aiheuttivat vuonna 1966 kriisin.
Saksojen yhdistyminen
Saksojen yhdistyttyä lokakuussa 1990 Saksan demokraattisen tasavallan ilmavoimien henkilöstö ja kalusto liitettiin Saksan liittotasavallan ilmavoimiin. Samalla kansallisuustunnukset vaihdettiin rautaristiin. Palvelukseen jäänyt kalusto sijoitettiin Strausbergiin perustettuun 5. divisioonaan, joka vuonna 1993 nimettiin 3. divisioonaksi ja se siirrettiin Gatowiin Berliiniin. Divisioona liitettiin Natoon vuonna 1995.
Suuri osa kalustosta oli yhteensopimatonta Naton kanssa, joten siitä osa romutettiin ja osa myytiin kalustoa käyttäville Euroopan maille. Poikkeuksena oli Preschenin lentotukikohtaan sijoitettu Jagdgeschwader 3 ”Vladimir Komarov”, jonka kalustona olivat MiG-29-hävittäjät. Yksikkö nimettiin 1. kesäkuuta 1993 Jagdgeschwader 73:ksi ja 1. lokakuuta 1994 se sai päätökseen siirtymisensä Laagen lentotukikohtaan. Ilmavoimat päätti luopua Eurofighter Typhoonien hankinnan myötä MiG-29-koneista. Saksan liittotasavalta myi yhden MiG-29:n Yhdysvalloille kokeita varten ja loput 23 Puolalle nimellisestä yhden euron kappalehinnasta.
Balkan
Ensimmäistä kertaa toisen maailmansodan jälkeen Luftwaffe osallistui sotatoimiin Nato johtoisessa Kosovo-operaatiossa, tosin ainoastaan tukitehtävissä.
Paskuri (Jämsä, Koskenpää)
Paskuri on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva 1,8 hehtaarin laajuinen metsäjärvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 28 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede
Paskurin lounais–koillissuuntainen pituus on 250 metriä. Järveä ympäröi Paskurinsuo. Järven eteläpuolitse kulkee yhdystie 16537, jonka eteläpuolella sijaitsee Karjosuo. Puoli kilometriä Paskurilta länteen sijaitsee Riihijärven Niemelänlahti, puolitoista kilometriä koilliseen sijaitsee Koijärvi. Etelässä Karjosuon eteläpuolella sijaitsee Hanhijärvi. Paskurin lounaisrannalta lähtee laskuoja Riihijärvelle.
Paskuri kuuluu Vataanjoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö.
Jämsässä on myös toinen Paskuri, se sijaitsee Ouninpohjassa 36 kilometriä Koskenpään Paskurilta etelään.
Maalaus
Maalaus voi tarkoittaa:
Sainte-Mère-Église
Sainte-Mère-Église on kunta Ranskassa Manchen departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Cotentin niemimaalla.
Toinen maailmansota
Sainte-Mère-Église oli ensimmäisiä vapautettuja kaupunkeja kun Normandian maihinnousu alkoi 6. kesäkuuta 1944. Laskuvarjojääkäri John Steelen laskuvarjo takertui Sainte-Mère-Églisen kirkon torniin, jonne hän jäi roikkumaan useaksi tunniksi. Tämän muistona kirkon tornissa roikkuu laskuvarjojääkäriksi puettu nukke laskuvarjoineen. Tapahtuman kirjoitti kirjailija Cornelius Ryan kirjaansa Atlantin valli murtuu (The Longest Day), josta tehtiin myös saman niminen elokuva.
Kuntaliitokset
1. tammikuuta 2016 neljä kuntaa Beuzeville-au-Plain, Chef-du-Pont, Écoquenéauville ja Foucarville yhdistyivät Sainte-Mère-Églisen kuntaan.
Claremont (Kalifornia)
Claremont on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee noin 45 kilometriä itään Los Angelesin keskustasta, San Gabrielin vuorten juurella Pomonan laaksossa. Kaupunki tunnetaan muun muassa akateemisista oppilaitoksistaan.
Maantiede
Claremontin pinta-ala on 34,8 neliökilometriä, josta 34,0 neliökilometriä on maa-alaa ja 0,7 neliökilometriä (2,08 %) vesi-alaa. Kaupunki sijaitsee Los Angelesin piirikunnan itäisellä laidalla, ja sitä rajaavat Uplandin, Pomonan, La Vernen ja Montclairin kaupungit sekä San Bernardinon piirikunta.
Liikenne
Lähijunaliikennettä Claremontiin harjoittaa Metrolink. Claremontin rautatieasema sijaitsee San Bernardinon radalla ja se on rakennettu vuonna 1927 espanjalaiseen siirtomaatyyliin. Asemalta on päivittäiset junayhteydet Los Angelesin ja San Bernardinon kaupunkeihin.
Väestö
Vuoden väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 33 988 ja asukastiheys 999 as./km². Kaupungin asukkaista 73,48 prosenttia oli valkoihoisia, 11,51 prosenttia aasialaisia ja 4,98 prosenttia afroamerikkalaisia.
MicroStation
MicroStation on tietokoneavusteiseen suunnitteluun käytettävä tietokoneohjelmisto. Sillä voi piirtää vektorigrafiikkaa sekä kaksi- että kolmiulotteisesti. Ohjelmistoa kehittää ja myy Bentley Systems. Ohjelmisto on saatavilla Microsoft Windows-käyttöjärjestelmille, mutta on ollut saatavilla myös Macintosh- ja Unix-ympäristöihin.
Vuonna 2015 julkaistu Connect Edition korvasi aiemman V8i-version.
Ominaisuudet
Tiedostomuoto on nimeltään DGN eli DesiGN file, vaikka ohjelma osaa silti lukea myös muita CAD-muotoja, kuten AutoCADin DWG:tä ja DXF:tä. Ohjelmaan on mahdollisuus liittää esimerkiksi arkkitehtuuriin, yhdyskuntatekniikkaan ja kartografiaan liittyviä sovelluksia. Se voi toimia myös käyttöliittymänä erilaisiin tietokantoihin.
Käyttäjät
Microstationin huomattavimpia käyttäjiä ovat Suomessa eri kuntien teknisen toimen laitokset. Microstation on käytössä mm. Helsingin kaupungin rakennusvirastossa ja kiinteistövirastossa. Yhdysvalloissa Microstation on de facto standardi eri osavaltioiden tiehallinnosta vastaavien viranomaisten käytössä.
Historia
Keith Bentley työskenteli DuPontille 1980-luvun alussa ja kehitti PseudoStationin, jonka myynti alkoi vuonna 1984. Tämän jälkeen alkoi IBM PC/AT-tietokoneille suunnatun MicroStationin kehitys, jota esiteltiin vuonna 1985.
Melodifestivalen 2000
Melodifestivalen 2000 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 2000 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 1 394 kappaletta, joista kymmenen valittiin finaaliin. Finaali pidettiin 10. maaliskuuta Göteborgin oopperassa. Finaalissa nähtiin peräti kymmenen juontajaa, joista kukin esitteli yhden kilpailijan. Voittajan valitsivat yhdessä ympäri Ruotsia kokoontuneet alueraadit ja puhelinäänestäjät. Kilpailun voitti Roger Pontare kappaleella När vindarna viskar mitt namn, joka käännettiin kansainvälistä Eurovision laulukilpailua varten englanniksi nimellä When Spirits Are Calling My Name.
Eritellyt raatiäänet
Kukin raati antoi mielestään seitsemälle parhaalle kappaleelle pisteitä kaavalla 1-2-4-6-8-10-12, minkä lisäksi puhelinäänestyksen kärkiseitsikko sai pisteitä kaavalla 11-22-44-66-88-110-132.
San Agustín (1769)
San Agustín oli Espanjan laivaston vuonna 1769 vesille laskettu 74-tykkinen San Juan Nepomuceno-luokan kaksikantinen linjalaiva.
Valmistus
Jorge Juanin suunnittelema alus tilattiin kuninkaalliselta telakalta Guarnizosta. Alus laskettiin vesille 1769.
Palvelus
Ennen vuotta 1800 alus lähinnä saattoi saattueita Kuuban, Länsi-Intian sekä Etelä-Amerikan ja Espanjan välillä sekä toisinaan Välimerellä. Alus osallistui ensimmäiseen varsinaiseen sotatoimeensa kesäkuussa 1800, kun se liitettiin Ferrolissa amiraali Mazzaredon laivastoon. Kontra-amiraali Sir John Borlase Warrenin komentaman Britannian kuninkaallisen laivaston osasto hyökkäsi Ferroliin kenraaliluutnantti Sir James Pulteneyn johtamien maajoukkojen tukemana elokuun lopulla, mutta kaupungin valtaus ja Mazzaradon laivaston tuhoaminen epäonnistuivat.
Aluksen päälliköksi tuli Don R. Topete ja se osallistui 12. heinäkuuta 1801 kontra-amiraali Sir James Saumarezin laivaston hyökkäyksen torjuntaan Algerissa. Taistelussa yhdistetyn laivaston espanjalaisia komensi vara-amiraali Moreno ja ranskalaisia kontra-amiraali Linois.
Sing Me to Sleep
Sing Me to Sleep on norjalaisen EDM-artistin Alan Walkerin 3. kesäkuuta 2016 julkaisema single. Kappaleella laulaa norjalainen artisti Iselin Solheim. Musiikkivideo kappaleeseen on kuvattu Hongkongissa.
Taustaa
Kappaleen ensimmäinen teaser julkaistiin Alan Walkerin YouTube-kanavalla 23. toukokuuta 2016, ja kaksi muuta teaseriä vielä ennen kappaleen julkaisemista 3. kesäkuuta. Kappale on tyyliltään samankaltainen kuin sitä edeltänyt single "Faded".
Sjællandin alue
thumb|right|300px|Sjællandin alueen kunnat. Sjællandin alue (suomeksi myös Sjellannin alue, ) on yksi Tanskan viidestä alueesta. Alueen pinta-ala on 7 225,8 neliökilometriä ja vuoden 2022 lopussa siellä oli 849 629 asukasta. Väestötiheys alueella oli 115,9 asukasta neliökilometriä kohti.
Sjællandin alue muodostettiin 1. tammikuuta 2007 osana Tanskan kuntauudistusta. Alueeseen kuuluu kolme entistä amtia: Roskilden amt, Storstrømin amt ja Länsi-Sjællandin amt. Sjællandin alueeseen kuuluu 17 kuntaa. Alueen suurin kunta on Roskilde. Alueen hallinnollinen keskus on Sorø. Aluevaltuustoon kuuluu 41 jäsentä.
Alueen päätehtävä on terveydenhuollosta vastaaminen. Vuonna 2020 Sjællannin alue käytti terveysmenoihin 18,6 miljardia Tanskan kruunua. Alueella toimii useita erityisryhmille tarkoitettuja instituutioita, minkä lisäksi alue vastaa aluesuunnittelun tehtävistä kuten julkisesta liikenteestä. Alueet eivät voi periä veroja, vaan ne rahoitetaan valtion ja kuntien maksuilla.
Tehtävät
Terveydenhuollon 18,6 miljardin kruunun menoissa vuonna 2020 suurimmat erät olivat somaattiset sairaalat 12,2 miljardilla Tanskan kruunulla, psykiatria 1,4 miljardilla Tanskan kruunulla ja yleissairaanhoito 1,5 miljardilla Tanskan kruunulla. Alueen sairaaloiden rakenne on mututunut alueen muodostumisen jälkeen lisääntyneen erikoistumisen myötä. Alueen sairaalaverkko perustuu neljään päivityssairaalaan, jotka sijaitsevat Holbækissa, Slagelsessa, Køgessa ja Nykøbing Falsterissa. Alueen suurin sairaala on Sjællannin yliopistollinen sairaala Køgessa. Uusi sairaala on rakennettu valtion tuella ja ensimmäinen osa otettiin käyttöön vuonna 2022.
Sjællannin alueella psykiatrialla on oma organisaationsa, joka on erillinen somaattisesta sairaalajärjestelmästä. Piiripsykiatrian lisäksi on psykiatrisia sairaaloita, jotka sijaitsevat mm. Slagelsessa, Nykøbing Falsterissa ja lähellä Roskildea.
Aluevaltuusto
Tanskassa on viisi aluevaltuustoa, joista jokaiseen kuuluu 41 jäsentä. Jäsenet valitaan neljän vuoden välein kunnallisvaalien yhteydessä.
Ensimmäiset uuden hallintojaon mukaiset paikallisvaalit järjestettiin 15. marraskuuta 2005. Aluevaltuuston ensimmäinen puheenjohtaja oli Venstre-puoluetta edustanut entinen Roskilden läänin pormestari ja maakuntaliiton puheenjohtaja Kristian Ebbensgaard. Vuoden 2009 vaaleissa kärkiehdokas aluevaltuuston puheenjohtajan tehtävään oli sosiaalidemokraattien Tommy Kamp Køgen, mutta hän vetäytyi vaalikampanjan aikana. Uudeksi puheenjohtajaksi valittiin 66-vuotias Slagelsen pormestari Steen Bach Nielsen. Vuoden 2014 vaalien jälkeen puheenjohtajaksi nousi Venstren Jens Stenbæk, joka oli aiemmin Tornvedin kunnanjohtaja ja Holbækin apulaispormestari. Stenbæk siirtyi vuonna 2017 energiayhtiö Andelin puheenjohtajaksi ja hän vetäytyi politiikasta. Vuoden 2017 vaaleissa aluevaltuuston puheenjohtajaksi valittiin sosiaalidemokraattien Heino Knudsen.
Kioski
thumb|right|250px|Laulaja [[Rauli Badding Somerjoki|Rauli Badding Somerjoen muistokohteena Somerolla vaalittu Somerjoen kioski on esimerkki maaseudun puisista kioskeista.]] Kioski on perinteisesti pieni myymälä, jossa asiakas asioi luukun kautta. Suomen aukioloaikalaissa kioskiksi katsotaan kaikki alle 100 m² myymälät, joihin myös pienimmät päivittäistavarakaupat lukeutuvat.
Myyntiartikkelit
Kioskit ovat perinteisesti myyneet juomia, jäätelöä, makeisia, arpoja, lehtiä, tupakkaa, postimerkkejä ja muuta pientä ja hyvin säilyvää tavaraa. Pikaruokaa myyviä kioskeja kutsutaan grillikioskeiksi. Nykyään kioskit ovat ryhtyneet myymään myös tuoretavaraa ja rahalainoja. Vuodesta 1995 on myös keskiolutta saanut myydä kioskeissa, joissa ostokset tehdään sisätiloissa (ns. luukuttomat sisäkioskit).
Historia
Välimeren ja Lähi-idän alueella kioski on pieni puutarhapaviljonki, jonka yksi tai useampi seinä on avoin. Suomalainen vastaava on huvimaja. Sana on persialaista alkuperää.
Antonio Margheriti
Antonio Margheriti (19. syyskuuta 1930 Rooma – 4. marraskuuta 2002 Trevignano Romano) oli italialainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimellä Anthony M. Dawson.
Margheritin elokuvaura alkoi 1950-luvun alussa leikkaajana ja myöhemmin käsikirjoittajana ja apulaisohjaajana. Hänen ensimmäinen itsenäinen ohjaustyönsä oli Space Men (1960), yksi Italian ensimmäisistä tieteiselokuvista. Myöhemmin Margheriti teki varsinkin tieteis- ja fantasiaelokuvia kuten Il pianeta degli uomini spenti (1961) ja I criminali della galassia (1966) sekä kauhuelokuvia kuten La vergine di Norimberga (1963), Danza macabra (1964) ja Contronatura (1968). Hän työskenteli myös muiden viihdegenrejen kuten peplumin, trillerin ja westernin parissa. Paul Morriseyn kanssa Margheriti ohjasi kauhuelokuvat Frankenstein, teurastaja ja Blood for Dracula (molemmat 1974).
Alessia Filippi
Alessia Filippi (s. 23. kesäkuuta 1987 Rooma) on italialainen uimari. Hän on erikoistunut selkäuintiin ja sekauintiin sekä keskipitkien matkojen (400–800 m) vapaauintiin. Hän on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 65 kiloa.
Filippi oli ensimmäinen italialainen naisuimari, joka voitti kultaa kansainvälisessä kilpailussa. Hän voitti 400 metrin sekauinnin vuoden 2006 Euroopan-mestaruuskilpailuissa Budapestissa. Hän voitti myös pronssia samoissa kilpailuissa. Hänellä on myös yksi maailmanmestaruustason mitali. Filippi sijoittui toiseksi lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2006 Shanghaissa. Hän on voittanut 400 metrin sekauinnin lyhyiden ratojen Euroopan-mestaruuden sekä Helsingissä 2006 että Debrecenissä 2007.
Sofiankirkko (Tukholma)
thumb|Sofiankirkko|alt=|vasen|382x382px Sofiankirkko on yksi Tukholman suurimmista kirkoista. Se sijaitsee Södermalmin kaupunginosassa, Vita Bergen -puiston korkeimmalla kohdalla Katarina-Sofian kaupunginosa-alueella. Kirkko toimii Sofian seurakunnan pääkirkkona. Kirkko on nimetty kuningas Oskar II:n puolison Sofian mukaan.
Big Sean
Sean Michael Anderson (s. 25. maaliskuuta 1988 Santa Monica, Kalifornia) eli Big Sean on yhdysvaltalainen hip hop -artisti. Hänen debyyttialbuminsa Finally Famous julkaistiin kesäkuussa 2011.
Sofiankirkko (Tukholma)
Kirkon on suunnitellut arkkitehti Gustaf Hermansson, joka voitti vuonna 1899 järjestetyn suunnittelukilpailun. Kirkko rakennettiin vuosina 1902–1906. Vuosina 1948–1951 kirkon sisätilat restauroitiin ruotsalaisen arkkitehdin Lars Israel Wahlmanin johdolla. Sofiankirkon seinät ovat punertavaa graniittia ja tummaa hiekkakiveä.
Rich Brian
Rich Brian (s. 3. syyskuuta 1999) on indonesialainen rap-artisti- ja laulaja-lauluntekijä. Hän nousi julkisuuteen kappaleella "Dat Stick", joka julkaistiin vuonna 2016.
Big Sean
Ura
Big Seanin debyyttialbumi Finally Famous julkaistiin Yhdysvalloissa 28. kesäkuuta 2011. Se nousi Yhdysvaltain Billboard 200 -listan kolmannelle sijalle myyden 87 000 kappaletta julkaisuviikollaan. Kanadalaisella Canadian Albums Chart -listalla sijoitus oli vasta 20. sija. Albumin ensimmäinen single "My Last" julkaistiin 1. maaliskuuta 2011. Singlellä vierailee R&B-laulaja Chris Brown ja sen on tuottanut No I.D.. Single ylsi sijalle 30 Billboard Hot 100 -listalla. Billboard Rap Songs listalla sijoitus oli puolestaan ensimmäinen sija. "My Last" myi Yhdysvalloissa myös kultaa. Albumin toinen single "Marvin & Chardonnay" julkaistiin 12. heinäkuuta 2011. Kappaleella vierailevat Kanye West ja Roscoe Dash. "Marvin & Chardonnay" oli Billboard Hot 100 -listalla vasta sijalla 32. Albumin kolmantena singlenä julkaistiin kappaleen "Dance (A$$)" remixversio, jolla vierailee Nicki Minaj. Single oli parhaimmillaan 20. sijalla Billboard Hot 100 -listalla.
Yksityiselämä
Big Sean seurusteli laulajatar Ariana Granden kanssa lokakuusta 2014 huhtikuuhun 2015.
Rich Brian
Nuoruus ja ura
Brian syntyi Jakartassa vuonna 1999. Hän aloitti 11-vuotiaana komediavideoiden tekemisen ja julkaisi niitä sosiaaliseen mediaan. Hän opetteli englantia katsomalla YouTube-videoita ja kuuntelemalla englanninkielistä räppiä.
Sofiankirkko (Tukholma)
Ulkoapäin kirkko on melkein samanlainen kuin vihkimisen aikoihin, mutta sisätiloissa on tehty paljon muutoksia. Seinät ja holvit oli alun perin koristeltu jugendtyylisillä kukkakoristeilla ja kuorissa raamatullisilla kuva-aiheilla. Vuodelta 1906 on säästynyt ainoastaan kolme lasi-ikkunaa. Kirkkosali sai nykyisen ulkoasunsa suurimmaksi osaksi vuosina 1948–1951 tehdyssä restauroinnissa, jolloin tarkoituksena oli pyyhkiä pois alkuperäiset värikkäät ja elävät koristelut, jotta sisustuksesta tulisi vähemmän levoton. Kaikki koristelut seinillä ja holveissa peitettiin harmaanvalkoisella. Akustiikan parantamiseksi seinillä ja kupolissa käytettiin asbestirappausta, mutta se imi itseensä niin paljon pölyä, että muutaman vuoden päästä holvit olivat todella likaantuneita.
Rich Brian
Nuoruus ja ura
Brian alkoi julkaista ensimmäisiä kappaleita nimellä Rich Chigga vuonna 2015. Kappaleiden aiheita oli muun muassa Indonesian hallituksen korruptio ja katuväkivalta. Vuonna 2018 hän vaihtoi keskustelua herättävän taiteilijanimensä Rich Brianiksi. Ensimmäisen albumi Amen julkaistiin 88rising-levytysyhtiön kautta vuonna 2018. Seuraavana vuonna kappale "Yellow" debytoi Brianin lauluäänen.
Sofiankirkko (Tukholma)
Vuosina 1982–1983 tehtiin sisätiloihin remontti arkkitehti S. O. Larssonin johdolla. Silloin esimerkiksi asbesti poistettiin, sisäkatto ja seinät kalkkimaalattiin alkuperäisten värisävyjen mukaan sekä lisättiin lamppuja mm. kupoliin. Suurin muutos oli kirkkosalin uudelleenjärjestely: toinen alttari (nykyinen varsinainen alttari) sai kirkkotilan keskuksen siirtymään itäiseltä sivulta keskelle kirkkoa. Alkuperäiset penkit on järjestetty uuden alttarin ympärille kupolin alle. Istumapaikkojen määrä on vähentynyt vuoden 1906 1300:sta nykyiseen 700:aan.
Henri Guissou
Henri Guissou (17. marraskuuta 1910 Koudougou – 22. toukokuuta 1979 Koudougou ) oli burkinalainen poliitikko ja diplomaatti.
Guissou syntyi aluepäällikön perheeseen. Hän valmistui William Ponty -koulusta ja työskenteli kirjanpitäjänä.
Guissou valittiin Ylä-Voltan edustajaksi Ranskan tasavallan neuvostoon vuonna 1947 ja kansalliskokoukseen vuosina 1948, 1951, 1956 ja 1958. Hän puolueensa oli siirtomaavallan tukema Union voltaïque, kunnes vuonna 1955 Guissou ja Joseph Conombo perustivat uuden puolueen Parti social pour l’émancipation des masses africaines.
Guissou kuului Ranskan yhteisön senaattiin vuosina 1959–1961. Hän toimi Ylä-Voltan suurlähettiläänä Ranskassa vuosina 1961–1963 ja 1966–1972 ja Länsi-Saksassa vuosina 1963–1966.
Argja Bóltfelag
thumb|right|230px|Argja Bóltfelagin pelaajia viininpunaisissa peliasuissa vuonna 2010. Argja Bóltfelag, usein lyhennetään AB, on färsaarelainen jalkapalloseura Argirin kylästä. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Effodeildinissä.
Ruskeasannan hautausmaa
Ruskeasannan hautausmaa on Vantaan Ruskeasannassa sijaitseva Vantaan seurakuntien hautausmaa. Hautausmaa on vihitty käyttöön vuonna 1887 ja sitä on laajennettu vuonna 1934. Hautausmaan osoite on Ruskeasannantie 2, Vantaa.
Hautausmaalla on vuonna 1927 valmistunut siunauskappeli ja pieni sankarihauta-alue, jossa lepää kuusi sankarivainajaa. Sankarivainajat ovat kaatuneet toisessa maailmansodassa vuosina 1939–1944.
Kuolleiden päivä
thumb|upright|Kuolleiden päiväksi koottu alttari. pienoiskuva|upright|Pääkallot ovat näkyvä osa kuolleiden päivän juhlintaa. [[José Guadalupe Posadan (1852–1913) innoittamia La Catrina -luurankoja Leónin kaupungin museossa Meksikossa.]] Kuolleiden päivä on vainajien muistopäivä, jota vietetään marraskuun taitteessa Meksikossa ja Keski-Amerikan maissa sekä osassa Etelä-Amerikkaa ja Yhdysvaltain latinojen keskuudessa. Päivän viettoon kuuluu kuoleman hyväksyminen ja pilkkaaminen, hautausmailla vierailut ja kotialttarit, joille asetellaan uhrilahjoja vainajille.
Tausta
Kuolleiden päivässä paikalliset meksikolaiset juhlat yhdistyvät kristillisen pyhäinpäivän juhlintaan sekä Mesoamerikan alkuperäiskansojen, kuten mayojen ja asteekkien, perinteisiin.
Viettäminen
thumb|upright|left|Isosamettikukilla koristeltu alttari. Kuolleiden päivää juhlitaan samaan aikaan kuin katolisia kuolleiden muistojuhlia, pyhimysten päivää ja uskovien vainajien muistopäivää, joita Suomessa vastaa pyhäinpäivä. Joskus kuolleiden päivää juhlitaan vain 2. marraskuuta, mutta yleensä juhla on kaksipäiväinen (Dias de los Muertos). Tällöin sen viettäminen aloitetaan auringonlaskun aikaan 31. lokakuuta, ja se kestää 2. marraskuuta asti.
Rakkaille vainajille pystytetyssä kotialttarissa on pöytä tai muu taso, jolle levitetään puhdas valkoinen pöytäliina. Sille asetetaan ruokaa, juomaa ja tupakkaa uhrilahjaksi. Vaikka vainajien ei uskotakaan pystyvän fyysisesti nauttimaan uhrilahjoja, heidän uskotaan kuitenkin nauttivan niiden olemuksesta. Alttarilla voi olla myös valokuvia vainajista tai pyhimyksistä sekä kukka-asetelma, usein keltaoransseista isosamettikukista tehty. Kukkien terälehdistä sirotellaan vana johtamaan alttarille. Uhrilahjojen lähellä voidaan polttaa kopaalisuitsukkeita, joiden avulla vainajat löytävät lahjansa. Alttarilla on yleensä puhdistavaa suolaa sekä vettä laseissa. Ruoka ja juomat syödään juhlan lopuksi, kun vainajat ovat ensin saaneet nauttia niistä.
Paikallisia erikoisuuksia
thumb|Meksikolaisperhe koristelemassa hautaa kuolleiden päiväksi. thumb|Kynttilöin koristeltu hautausmaa kuolleiden päivän yönä Meksikossa. Eri puolilla Meksikoa on erilaisia kuolleiden päivän perinteitä. Jotkin niistä ovat jo katoamassa.
Kuolleiden päivästä oli 1900-lukuun mennessä tullut niin tunnettu, että Meksikoon virtasi runsaasti turisteja vain seuraamaan juhlintaa. Erityisen näyttävät ja suositut juhlat järjestetään Michoacánin osavaltion Pátzcuarojärven seudun kaupungeissa ja kylissä. Aikuiset menevät hautausmaalle marraskuun 1. päivän aamuna ja koristelevat haudat kukilla, leivällä (pan de muerto), hedelmillä ja kynttilöillä. Heidän jälkeensä lapset tulevat vartioimaan hautoja ja viimeistelemään koristelut. Miehet menevät sorsametsälle hankkimaan ruokaa uhrialttarille. Pojat pelaavat teruscan-nimistä peliä, jossa he ”varastavat” heille jätettyä ruokaa katoilta ja pihoilta. Illalla tanssitaan pescado blancoa ja muita rituaalisia tansseja. Kirkonkellot kutsuvat keskiyöllä vainajien sieluja palaamaan Maan päälle. Naiset ja lapset palaavat koristelemaan hautausmaata kynttilöillä, hedelmillä ja makeisilla, kun miehet jäävät aidan ulkopuolelle odottelemaan. Kynttilöiden valaisemat ja kukitetut hautausmaat ovat kuuluisia kauneudestaan.
Joissain paikoissa Meksikossa juhlat aloitetaan jo 28. lokakuuta onnettomuuksissa kuolleiden muistoksi, jolloin kukkien terälehtiä sirotellaan alttareilta teiden onnettomuuspaikoille. Seuraavana päivänä muistellaan väkivallan uhreja, 30. lokakuuta ennen kastettaan kuolleita vauvoja, 31. lokakuuta muita lapsena kuolleita ja 1. marraskuuta aikuisena kuolleita.
Oaxacassa Kaakkois-Meksikossa tehuanot viettävät esi-isiltään sapoteekeilta vaikutteita saanutta xandu ya -juhlaa eli pyhäinpäivää. Silloin pyhimyksille pystytetään porraspyramidin muotoisia alttareita ja muistellaan kuluneen vuoden aikana kuolleita ihmisiä. Juhlat päättyvät ilotulitukseen.
Meksikon pääkaupunki Méxicossa kuolleiden päivästä on tullut suuri kaupallinen ja taiteellinen juhla, johon liittyy katukauppaa ja hallituksen järjestämiä tapahtumia ja näyttelyitä.
Joissain paikoissa Meksikossa lapset kiertävät ovilla lausuen runoja tai rukouksia ja pyytäen ruokaa palkkioksi.
Guatemalassa kuolleiden päivään liittyy suurten leijojen lennättäminen. Leijojen avulla vainajat johdatetaan juhliin. Guatemalassa juhliin liittyy erityisen paljon mayavaikutteita, kuten mayankielisiä rituaaleja. Muualla Keski- ja Etelä-Amerikassa kuolleiden päivän juhlinta ei ole yhtä riehakasta kuin Meksikossa. Esimerkiksi Brasiliassa siihen kuuluu ainoastaan hautausmaavierailuja 2. marraskuuta.
Nykyisin kuolleiden päivän yhdysvaltalaisen vastineen Halloweenin perinteet, kuten ”karkki vai kepponen” ja makaaberit naamiaisasut, ovat leviämässä Meksikoon.