cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kofeiini
Metabolia
Kofeiini hajoaa ihmisissä vakionopeudella eli lineaarisesti. Noin yli 500 mg annoksin kofeiinia hajottavien entsyymien käsittelykyky voi ylittyä, eikä hajoaminen enää ole lineaarista. Ihmisissä noin 95% niellystä kofeiinista muuntuu maksassa CYP1A2:n kautta. 70–80 % annoksesta demetyloituu CYP1A2:lla ensin paraksantiiniksi, noin 11 % teobromiiniksi ja noin 5 % teofylliiniksi. Nämä kolme ainetta ovat farmakologisesti aktiivisia. Teofylliiniä voi muodostua kofeiinista vähän myös CYP2C8-, CYP2C9- tai CYP3A4-välitteisesti. Teobromiini tai teofylliini voi demetyloitua CYP1A2:lla vastaavasti 7-metyyliksantiiniksi tai 1-metyyliksantiiniksi. 1-Metyyliksantiini voi hapettua ksantiinioksidaasilla 1-metyylivirtsahapoksi. Paraksantiini voi hapettua CYP1A2:lla tai CYP2A6:lla 1,7-dimetyylivirtsahapoksi. Paraksantiini voi muuntua CYP1A2-välitteisen vaiheen jälkeen vaihtoehtoisesti N-asetyylitransferaasilla 5-asetyyli-6-formyyliamino-3-metyyliurasiiliksi (AFMU). Pieni osa kofeiinista voi myös hapettua CYP2C8-, CYP2C9-, CYP3A4- tai CYP2E1-välitteisesti 1,3,7-trimetyylivirtsahapoksi.
Kaikki edellä mainitut aineet ovat tärkeimpiä kofeiinin aineenvaihduntatuotteita. Kofeiinista on kuitenkin tunnistettu muodostuvan ihmisissä yli 25 eri aineenvaihduntatuotetta. Alle 5 % kofeiiniannoksesta poistuu kehosta hajoamatta. Suurin osa poistuu virtsaan aineenvaihduntatuotteina, joista pääosa on hajonnut paraksantiinia, teobromiinia tai teofylliiniä pidemmälle. Vain 2–5 % annoksesta poistuu ulosteissa.
Koska CYP1A2 on tärkeä kofeiiniaineenvaihdunnassa, sen hajotustehon geneettinen vaihtelu vaikuttaa kofeiinin vaikutusten kestoon. Myös ulkoiset tekijät vaikuttavat: säännöllinen kahvin juonti tai tupakointi lisäävät CYP1A2:n tuottoa. Jokaisen kahvilitran päivittäinen juonti nopeuttaa kofeiinin aineenvaihduntaa noin 50 %. 1–5 tupakan päivittäinen poltto nopeuttaa aineenvaihduntaa noin 20 % ja 20 tupakan 70 %. Tämä ei johdu nikotiinista vaan tupakan savun PAH-yhdisteiden sitoutumisesta aryylihiilivetyreseptoriin, jonka aktivaatio lisää CYP1A2:n tuottoa.
Historia
pienoiskuva|200px|Friedrich F. Runge. Ihmiset ovat käyttäneet kofeiinia sisältäviä kasveja piristeinä jo tuhansien vuosien ajan. Varhaisimmat todisteet esimerkiksi teen juonnista ovat nykyisen Kiinan alueelta noin vuodelta 2100 ennen ajanlaskun alkua. Kofeiinin eristi ensimmäisenä saksalaiskemisti Friedrich Ferdinand Runge (elänyt vuosina 1795–1865) vuonna 1819 Jenan yliopistossa raaoista kahvipavuista Johann Wolfgang von Goethen toiveesta. Runge kutsui eristämäänsä ainetta nimellä "coffein" ja "kaffebase".
Bradykardian, verisuonten laajenemisen ja muut adenosiinin vaikutukset eläimissä havaitsivat ensi kerran Albert Szent-Györgyi ja A. N. Drury vuonna 1929. Silti vasta 1960-luvulla saatiin varsinaisia todisteita adenosiinireseptorien olemassaolosta ja siitä, että niitä on ainakin sydämessä. Tuolloin myös joidenkin metyyliksantiinien, kuten kofeiinin ja teofylliinin, todettiin olevan ilmeisesti näiden reseptorien antagonisteja. Vuonna 1970 A. Sattin ja T. W. Rall esittivät ensimmäiset todisteet adenosiinireseptorien läsnäolosta myös keskushermostossa, ja että teofylliini on niiden antagonisti. Sattin ja Rallin havainnoista myös kofeiinin voitiin päätellä aikaansaavan keskushermosto- eli päihdevaikutuksensa adenosiinireseptoriantagonismin kautta. Viimeistään 1970-luvun lopulla tämä päätelmä oli laajalti hyväksytty eri tutkimuksista kertyneiden todisteiden takia. Itse asiassa tähän mennessä adenosiinireseptoreita oli jo alettu jakamaan alaryhmiin, kuten A1- ja A2-adenosiinireseptoreihin.
Myynnin säätely
Kofeiinia sisältävän kahvin tai muiden kofeiinipitoisten valmisteiden (kolajuomat, tee) myyntiä ei ole rajoitettu Suomessa. Kofeiinitabletteja myydään apteekissa myös ilman reseptiä. Jotkin elintarvikemyymälät ovat 2000-luvulla alkaneet rajoittaa energiajuomien myyntiä alle 15-vuotiaille.
Suomessa elintarviketietoasetuksen mukaan juomaan, joka sisältää mistä tahansa lähteestä peräisin olevaa kofeiinia yli 150 mg/l, on tehtävä merkinnät "korkea kofeiinipitoisuus (...mg/100 ml)" ja "ei suositella lapsille eikä raskaana oleville tai imettäville" sekä suurin vuorokausittainen käyttömäärä tarkasti ilmaistuna, kuten "korkeintaan kaksi tölkillistä päivässä". Merkintöjä ei vaadita sellaisiin kahvi- tai teepohjaisiin juomiin eikä kahvi- tai teeuutteesta valmistettuihin juomiin, joiden nimessä on sana "kahvi" tai "tee".
Juho Koskimies
Juho Rudolf Koskimies (vuoteen 1906 Forsman; 24. syyskuuta 1859 Juva – 8. helmikuuta 1936 Oulu) oli Oulun hiippakunnan piispa ja kirkkohistorioitsija.
Henkilöhistoria
Koskimies vihittiin papiksi vuonna 1884. Vuonna 1890 hän valmistui filosofian kandidaatiksi, 1896 teologian kandidaatiksi, 1899 teologian lisensiaatiksi ja tohtoriksi vuonna 1899. Koskimiehen väitöskirja oli nimeltään Suomen kirkollisten olojen uudistus Ison Vihan jälkeen.
Ennen valintaansa Oulun piispaksi Koskimies toimi Lapuan kappalaisena ja Turun tuomiokapitulin asessorina.
Belize City
250px|right|thumb|Memorial Park, Belize City 250px|right|thumb|The Swing Bridge, Belize City Belize City on Belizen suurin kaupunki ja maan entinen pääkaupunki. Kaupungin väkiluku oli vuonna 2015 noin 61 000 asukasta. Belize City sijaitsee Belizejoen suulla Karibianmeren rannikolla. Silloisen Brittiläisen Hondurasin pääkaupunki siirrettiin vuonna 1970 Belmopaniin. Belize City on kuitenkin Belizen alueen pääkaupunki.
Historia
Belize Cityn perustivat vuonna 1638 brittiläiset uudisasukkaat nimellä Belize Town. Kaupungin paikalla oli aiemmin ollut mayojen asutusta. Belize City sijaitsi hyvällä paikalla meren rannalla ja joen suulla, joten siitä tuli brittiläisille tärkeä kauppapaikka. Alueelle tuotiin Afrikasta orjatyövoimaa työskentelemään metsähakkuissa.
3.–10. syyskuuta 1798 Belizen rannikolla käytiin taistelu aluetta puolustavien brittien ja sitä havittelevien espanjalaisten välillä. Espanjalaiset olivat jo aiemmin vuosina 1716, 1724, 1733, 1747, 1751 ja 1779 yrittäneet valloittaa Belizeä itselleen. Taistelut päättyivät brittiläisten voittoon, ja nykyään Belize on ainoa englanninkielinen maa Keski-Amerikassa. 10. syyskuuta on nykyisin Belizessä kansallinen juhlapäivä.
Juho Koskimies
Oulun piispa 1900–1923
Piispanistuin oli siirretty Kuopiosta Ouluun samana vuonna, joten Koskimies oli oikeastaan ensimmäinen Oulun piispoista. Hiippakunnan nimenä säilyi Kuopion hiippakunta aina vuoteen 1923 asti. Piispana Koskimies osallistui valtiopäiville pappissäädyssä 1904 ja 1905.
Belize City
Historia
Hurrikaani Hattie tuhosi kaupungin lähes kokonaan lokakuussa 1961. Yli 300 ihmistä kuoli.
Harja (väline)
240px|thumb|Harja.
Harja on siivousväline, jota käytetään erilaisten pintojen tai esineiden puhdistamiseen tai hankaamiseen, vaatteiden, hiusten tai eläinten turkin siistimiseen sekä siivouksessa; lattioiden lakaisemisessa tai pintojen puhdistamisessa harjaamalla kuiviltaan tai veden ja pesuaineen kanssa.
Harja muodostuu kimpusta jäykkiä tai taipuisia harjaksia, jotka voivat olla eläinten karvoja, kasvien varsia tai juuria, metalli- tai muovilankoja tai muita vastaavia materiaaleja. Harjakset on kiinnitetty toisesta päästään kiinteään kappaleeseen, joka voi toimia myös kädensijana tai pidemmän varren kiinnityskappaleena. Harjasten kiinnityskappaleena on perinteisesti joko rei'itetty levy, johon harjakset sidotaan ohuin metalli- tai muin langoin tai, kuten pulloharjassa, kaksi toistensa ympäri kierrettyä paksua rautalankaa, joiden väliin harjakset puristuvat.
Harjaa käytetään perinteisesti käsivoimin yhdensuuntaisin tai edestakaisin vedoin, mutta harja voi olla myös moottoroitu, kuten sähköhammasharja tai lakaisukone. Harja voi olla myös osa suurempaa ja monimutkaisempaa laitetta, kuten pölynimurin harjasuulakkeet tai jäänhoitokoneen pyörivät harjat.
Historia
Turussa vuosina 1881–1971 toiminut Oy Yhtyneet Harja- ja Sivellintehtaat oli 1900-luvun alussa Pohjoismaiden suurin harjojen ja sivellinten valmistaja. Turussa toimi myös Harja- ja Sivellintehdas H. & F. Ljungberg. 1900-luvun alkupuolella harjoja valmistivat Suomessa myös ainakin Suomen harja- ja sivellintehdas Luumäen Taavetissa, Lappeenrannan harjatehdas sekä Lindgrenin harja- ja sivellintehdas Helsingin Punavuoressa. SOK:lla oli oma harjatehdas Vaajakoskella.
Yhä toimivia suomalaisia harjatehtaita ovat vuonna 1947 perustettu Kotilaakso Oy (ent. Laaksosen Harjatehdas Oy) Kylmäkoskella, vuonna 1881 perustettu porvoolainen C. E. Lindgren , vuonna 1955 perustettu ylöjärveläinen Sajakorpi Oy (Sajas Group) , kokemäkeläinen Sinituote sekä vuonna 1927 perustettu akaalainen VS-Harja Oy , joka vuonna 2017 siirtyi Sinituotteen omistukseen. Akaassa toimii myös Akaan Harjavalmiste Oy. Harjat ja siveltimet ovat alusta asti olleet myös yksi näkövammaisia Vantaan Korsossa työllistävän Sokevan päätuotteita. Sotasokeiden harjatehdas perustettiin alun perin jo vuonna 1942 Tikkurilaan.
Harjojen materiaalit
Harjoja on valmistettu paljon erityisesti sianharjaksista, jotka ovat joustavia, kestäviä ja säilyttävät ominaisuutensa loppuun kulumiseensa saakka. Muita perinteisiä luonnonmateriaaleja harjaksiin ovat kasvien kuten riisin juuret ja hevosen jouhet. Suomen maaseudulla harjoja valmistettiin vielä 1950-luvulla paljolti itse, keräämällä harjasmateriaaleiksi muun muassa variksenmarjan, suopursun tai karhunsammalen juuria.
Harjasten kiinnityskappaleet on valmistettu perinteisesti puusta, Suomessa etenkin pyökistä ja koivusta. Nailon, polypropeeni ja muut muovit ovat useimmissa harjatyypeissä korvanneet luonnonmateriaalit edullisuutensa, mekaanisen kestävyytensä ja vedenkestävyytensä ansiosta sekä harjasten että niiden kiinnityskahvojen materiaaleina.
Harja siivouksessa
Lattian tai maanpinnan lakaisemiseen käytetään isokokoisia ja pitkävartisia harjoja, joiden perinteinen muoto on risuja yhteen sitomalla valmistettu luuta, joka voi olla varreton tai varustettu puuvarrella. Sen ovat korvanneet teollisesti valmistetut, luutaa leveämmät katu- ja lattiaharjat, joiden harjakset tehdään nykyisin jäykistä keinokuiduista. Suomessa yleisin ulkosiivousharja on puuvartinen neliskanttinen katuharja, jossa on punainen tai vihreä nailonharjaosa. Sisäsiivouksessa lattioiden lakaisemiseen käytetään yleisimmin lattiaharjan ja samanpituisella varrella varustetun rikkalapion yhdistelmää. Koviin pintoihin, kuten lattioihin, käytetään pehmeitä harjaksia ja pehmeisiin pintoihin, kuten mattoihin, jäykkiä harjaksia. Seinien ja kattojen tomuttamisessa lattiaharjan harjaspää oli ennen tapana sujauttaa puuvillalangasta virkatun tai vanhan villasukan varresta ommellun harjapussin sisään.
Muita siivouksessa käytettäviä harjoja ovat pölyharja tai hyvin hieno- ja tuuheaharjaksinen pölyhuiska, joka myös kerää pölyä pinnoilta sisäänsä. WC-istuimen sisäpuhdistukseen on tarkoitettu vessaharja. Monissa pölynimurin eri tarkoituksiin suunnitelluissa suulakkeissa on harjamainen pää. Räsymattojen pesussa ja muidenkin mattojen tahranpoistossa perinteinen työvälinen on karkea juuriharja.
Harja keittiössä
Ruoanvalmistuksessa käytettäviä harjoja ovat lyhyt- ja jäykkäharjaksinen vihannesharja ja ruokasienten puhdistamiseen käytettävä pehmeä harja, joka usein on kiinnitetty sieniveitsen toiseen päähän.
Astianpesussa käytetään juomalasien yms. astioiden sisään helposti mahtuvaa puolipyöreää tiskiharjaa, kapeasuisten pullojen sisään mahtuvaa, taipuisaharjaksista pulloharjaa ja keittoastioista pinttynyttä ruokaa irrottavaa jäykkäharjaksista pataharjaa.
Harjat peseytymisessä ja vaatehuollossa
Kylpyhuonekäytössä tärkein harja on henkilökohtainen hammasharja, joka voi olla käsikäyttöinen tai sähköhammasharja. Hampaiden hoidossa voidaan käyttää myös hammasväliharjaa. Muita peseytymisessä ja siistiytymisessä käytettäviä harjoja ovat kylpy- eli saunaharja, hiusharja ja kynsiharja.
Vaateharjalla puhdistetaan pöly ja roskat vaatteiden pinnalta ja huolitellaan sametin ja muun materiaalin nukkapinta. Joillekin materiaaleille on saatavana erityisiä harjoja, kuten mokkanahalle mokkaharja. Kenkäharjalla levitetään kenkävoidetta nahkakengille ja hoidetaan voiteen kuivuttua kengän kiillotus.
Hygieniaharjat
Hygieniaharjat on tarkoitettu käyttöön, jossa puhtaus on erityisen tärkeää, kuten elintarviketeollisuudessa ja karjanhoidossa. Nämä harjat kestävät kuumentamista – käytännössä keittämistä vedessä – jopa 134 °C asteeseen, jolloin harja saadaan desinfioitua. ] Hygieniaharjoja tehdään esimerkiksi polypropyleenistä. Hygieniakäyttöön on kehitetty myös antimikrobiharja, jossa muoviin on sekoitettu hopeaa ja harjan harjakset upotettu hartsiin. Tämä tekee harjan pinnasta sellaisen, etteivät mikrobit pysty kasvamaan harjan pinnassa.
Harjan kaltaisia välineitä
Kun harja on tarkoitettu materiaalin poistamiseen pinnalta, harjaa muistuttava sivellin taas on tarkoitettu maalin tai muun nestemäisen aineen hallittuun levittämiseen pinnalle. Suti on poikkileikkaukseltaan pyöreä tai muunlainen karkeampaan maalin, liiman tai muun aineen levitykseen tarkoitettu sivellin, kuten leivonnaisten voiteluun käytettävä pullasuti tai parranajossa partavaahtoa vaahdottava ja levittävä partasuti. Sudiksi kutsutaan myös nuohoojan työvälinettä, savuhormeja puhdistavaa harjaa.
Teräsharja on käsi- tai moottorikäyttöinen harja, jonka harjakset ovat terästä tai muuta jäykkää metallilankaa. Teräsharjaa käytetään metallipinnoille paitsi puhdistamaan niitä, myös killottamaan tai hiomaan niiden pintaan yhdensuuntaisia tai pyörteisiä kuvioita (esim. harjattu teräs tai harjattu alumiini).
Georg Mauritz von Essen
Georg Mauritz von Essen (16. tammikuuta 1850 Vöyri – 27. kesäkuuta 1937 Turku) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.
Von Essenin vanhemmat olivat panimon isännöitsijä Georg Magnus von Essen ja Celina Elisabet Kjemmer ja puoliso vuodesta 1879 Olga von Willebrand (k. 1931). Von Essen tuli ylioppilaaksi Turussa 1869 ja valmistui filosofian maisteriksi 1873 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1880. Von Essen oli 1889–1907 Turun lääninvankilan lääkäri, 1907–1917 Tammelan piirin piirilääkäri ja 1918–1923 Turun pakkotyölaitoksen lääkäri. Hänellä oli myös useita kunnallisia luottamustehtäviä ja hän oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen 1893–1907.
Von Essen oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899.
Irving Wallace
Irving Wallace (19. maaliskuuta 1916 Chicago, Yhdysvallat – 29. kesäkuuta 1990 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja.
Wallace kirjoitti elokuvakäsikirjoituksia 1950-luvulla mutta siirtyi sitten pelkästään kirjoittamaan viihderomaaneja, joita hän kirjoitti 35. Aiheet hän otti ajankohtaisista tapahtumista. Monien pohjalta syntyi elokuvia. Ensimmäinen menestysteos oli 1960 ilmestynyt The Chapman Report. Hän teki yhdessä muiden kanssa myös tietokirjoja, kuten Listojen kirjan. Hän oli pitkään Yhdysvaltojen luetuimpia romaanikirjailijoita.
Vetysulfaatti
thumb| 250px| Vetysulfaattianionin rakenne Vetysulfaatti-ioni HSO4– on hyvin heikko rikkihapon ensimmäinen konjugaattiemäs ja rikkihapon suola. Se pystyy sekä vastaanottaamaan että luovuttamaan protonin, joten se on amfolyytti.
Reaktiot
Vetysulfaattia syntyy rikkihapon protolyysissa, kun rikkihappo on luovuttanut ensimmäisen protoninsa (vetyioninsa):
Rikkohapon toinen deprotonoinnin tulos eli sulfaatti syntyy jatkoreaktiossa:
Vetysulfaatti-ioni syntyy myös itsestään rikkihapon autoprotolyysissä (missä happovakio on Ka(25 °C)= [H3SO4+][HSO4−] = 2.7 × 10− 4)
Vetysulfaatti-ioni ei voi syntyä rikkihapokkeesta vaan rikkihapoketta vastaava ensimmäinen konjugaattiemäs on vetysulfiitti (HSO3−).
Potnapekka
thumb|Potnapekka [[Oulun kaupungintalo|kaupungintalon edustalla.]] Potnapekka on Oulussa liikennöivä katujuna. Se liikennöi kesäisin nykyään yhdellä kiertoajelureitillä, joka kulkee Kaupungintalolta Hietasaaren uimarannalle. Potnapekkaa ei kaupungin ydinkeskustan ulkopuolella yleensä näe ajoradalla, sillä junabussin reitti kulkee pääosin kevyen liikenteen väyliä pitkin. Potnapekka-ajelut ovat suosittuja Oulun kiertoajeluita.
Historia
Ensimmäinen Potnapekka tuli Koskilinjoille liikenteeseen vuonna 1989. Kolmas Potnapekka tuli Koskilinjoille vuonna 2002, jolloin vanhemmat poistettiin käytöstä.
OTP Travel liikennöi Potnapekkaa vuosina 2013–2021. OTP Travelin konkurssipesä myi Potnapekan Vauhtipuistolle kesäkuussa 2022. Vauhtipuistolla oli jo ennestään toinen samankaltainen juna, Kompiainen.
Toinen vanhoista Potnapekoista on edelleen käytösaä Tuurin Kyläkaupalla.
Valion baarit
Valion baarit oli Valion jäätelöbaariketju, joka toimi Helsingissä ja muissa Suomen kaupungeissa vuosina 1936–1972.
Potnapekka
Historia
Oulun murteessa sana potnapekka tarkoittaa myös koskikorentoa. Potnapekan pysähtymispaikat on merkitty katujen ja teiden varsille omalla pysäkkimerkillään, jossa on keltaisella pohjalla musta koskikorennon kuva.
Valion baarit
Koko Suomen ensimmäisen jäätelöbaarin Valio avasi Helsingin Lasipalatsin pohjoispään käytävässä toukokuussa 1936. Vähitellen Valion baareista muodostui kokonainen ketju, jolla oli Helsingissä 1970-luvun alussa 34 baaria ja muualla maassa 25.
Potnapekka
Potnapekka-reitit
thumb|250px|Potnapekka Lassinkallionsillalla. Potnapekan reitin alku- ja päätepiste on kaupungin keskustassa, kävelykatu Rotuaarilla. Kiertoajelu kestää noin tunnin.
Valion baarit
Jäätelö Lasipalatsin jäätelöbaaria varten valmistettiin aluksi Kalevankadun loppupäässä sijainneen Valion meijerin ullakkokerroksessa tanskalaisen jäätelömestari Sörensenin ohjeiden mukaan. Sörensen neuvoi myös jäätelöbaarin perustamisessa ja opetti henkilökuntaa tekemään voileipiä. Henkilökunnalla oli valkoiset suikkalakit, ja naisillekin määrättiin työasuksi pitkät housut. Paikan ottivat omakseen Helsingin koululaiset.
Valion baarien suosio oli huipussaan 1950-luvulla, mutta alkoi hiipua 1960-luvulla, kun Valio ja muut jäätelövalmistajat toivat ruokakauppoihin ja kioskeihin monenlaisia jäätelöiden annospakkauksia, kuten jäätelötikut ja jäätelötötteröitä muistuttavat tuutit. Vuonna 1972 ketju ajautui Elannolle suuressa toimialarationalisoinnissa, jossa Elanto ja muut OTK:laiset osuusliikkeet puolestaan myivät kaiken meijeritoimintansa Valiolle. 1980-luvulle tultaessa Lasipalatsin jäätelöbaari oli muuttunut Elannon HM-kahvilaksi. Viime vuosikymmeninään se tunnettiin varttuneemman väen bussinodotuspaikkana ja bussinkuljettajien taukopaikkana. Lasipalatsin jäätelöbaari-kahvila lopetti toimintansa vuoden 1995 lopussa Elannon jouduttua yrityssaneeraukseen.
Potnapekka
Nallikarin reitti
Reitti Rotuaari – Kauppatori – Linnansaari – Raatti – Toivoniemi – Hietasaari – Nallikari – Pikisaari – Rotuaari.
Valion baarit
Uudelleenlanseeraus 2005
2000-luvun keskivaiheilla Valio yritti mainostoimisto SEKin ja Paola Suhosen avulla lanseerata uudelleen Valion baarit perustamalla sennimisen kahvilan 2005 uuteen Kampin keskukseen ja toisen Linnanmäelle 2007. Jäätelöbaareista ei enää ollut kyse, sillä Valio oli myynyt jäätelöliiketoimintansa vähän aiemmin Nestlélle. Kampin keskuksen baari suljettiin 2010, jolloin jäljelle jäi Restelin hoitama Valion baari Hartwall Areenalla.
Tarharaunioyrtti
Tarharaunioyrtti (Symphytum asperum) on lemmikkikasveihin ja raunioyrttien sukuun kuuluva kasvilaji. Sitä käytetään koristekasvina. Se voi risteytyä monen eri raunioyrtin kanssa, tunnettu on mm. tarharaunioyrtin ja rohtoraunioyrtin (Symphytum officinale) risteymä, ruotsinraunioyrtti (Symphytum × uplandicum).
Potnapekka
Hupisaarten reitti (Ei enää käytössä)
Hupisaarten reitti jouduttiin lopettamaan uuden Potnapekkan tultua liikenteeseen, koska uusi vetoauto oli nelivetoinen eikä se taipunut patosiltojen neulansilmämutkasta.
Tarharaunioyrtti
Tarharaunioyrtti on monivuotinen rotevakasvuinen karheakarvainen ruoho, joka kasvaa 50–200 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa ulkonäöltään rohtoraunioyrttiä; yhtenä erona sen varsilehdet eivät ole johteiset, lehtilapa siis kapenee selväksi lehtiruodiksi. Kukintona on lyhyt ja tiivis kiemura viuhko. Kukkien teriö on kellomainen, väriltään ensin vaaleanpunainen ja muuttuu siniseksi.
Potnapekka
Hupisaarten reitti (Ei enää käytössä)
Hupisaarten reitti johti Kauppatorin, Tuiran ja Myllytullin kautta Oulujoen suiston saaristossa sijaitsevaan Hupisaarten kaupunginpuistoon.
Tarharaunioyrtti
Levinneisyys
Tarharaunioyrtti esiintyy alkuperäisenä Kaukasiassa, Turkissa ja Iranissa. Pohjoismaissa laji on yleinen viljelykarkulainen. Myös Suomessa tarharaunioyrttiä kasvaa paikoitellen viljelykarkulaisena, mutta harvemmin kuin rohto- tai ruotsinraunioyrttiä. Lajia pidetään Suomessa vakiintuneena ja leviämiskykyisenä.
Potnapekka
Hupisaarten reitti (Ei enää käytössä)
Reitti Rotuaari – Kauppatori – Linnansaari – Raatti – Toivoniemi – Tuira – Tietomaa – Kruununmakasiini – Oulun taidemuseo – Hupisaaret – Rotuaari.
Tryptamiinit
Kasveissa tryptamiini toimii auksiini indoli-3-etikkahapon biosynteesin välivaiheena. Tryptamiinin kemiallisesti valmistettavia lukemattomia johdannaisia ja sukulaisaineita käytetään niin sanottuina design-huumeina, malliesimerkki tällaisesta aineesta on LSD. Myös luonnosta löytyviä tryptamiineja, kuten useissa sienilajeissa esiintyvää psilosybiiniä voidaan käyttää päihtymistarkoitukseen.
Metroid Prime 2: Echoes
Metroid Prime 2: Echoes on Retro Studiosin kehittämä ja Nintendon vuonna 2004 julkaisema videopeli Nintendo GameCubelle. Echoes on keskimmäinen osa ensimmäisen persoonan ammuntaa ja toimintaseikkailua yhdistävässä Prime-trilogiassa. Echoes on myös Metroid-pelisarjan ensimmäinen osa, jossa on moninpeli.
Euroopassa peli on ollut pelattavissa vain 60 Hz -televisioissa; yleensä peleissä on voinut valita joko 50 Hz -tilan, tai tarkemman ja paremman kuvanpäivityksen 60 Hz -tilan.
Tarina
200px|left|thumb|Pimeän puolen energiaa avaruuspiraatteja vastaan.
On kulunut vuosi Metroid Prime -pelin tapahtumista ja Samus Aran on jälleen uuden tehtävän parissa. Galaktinen Federaatio on lähettänyt Samuksen selvittämään Federaation aluksen mystistä katoamista. Alus oli nähty viimeksi Aether-planeetan lähellä, kun nämä olivat jahtaamassa Avaruuspiraatteja takaa, jonka jälkeen Federaatio ei ole saanut yhteyttä keneenkään. Saavuttuaan Aetherin läheisyyteen Samus aloittaa laskeutumisen, mutta ilmakehässä tapahtuma myrsky saa Samuksen tekemään pakkolaskun.
Samus löytää hetken pintaa tutkittuaan jälkiä Federaation sotilaiden käynnistä, mutta ketään sotilasta ei tunnu löytyvän enää elossa. Sitten jokin outo, pimeä voima herättää kuolleet Federaation sotilaat henkiin, jolloin ne käy Samuksen kimppuun. Voitettuaan ne hän huomaa mystisen mustan hahmon, joka näyttää häneltä, katoavan pimeästä portaalista. Samus menee perään paikkaan, jossa on laumoittain pimeyden olioita. Samuksen näköinen musta olento ampuu Samuksen vieressä olevaa valokristallia ja jättää tämän petojen armoille. Samus pääsee ihmeen kaupalla pakoon pimeyden maailmasta hänen taakseen ilmestyvän valon portaalin kautta, mutta pimeän maailman vaarallinen ilmakehä ehti vahingoittaa häntä niin, että Samus huomaa useiden kykyjensä kadonneen jälleen.
Hän löytää jonkin ajan kuluttua Federaation aluksen laskeutuneen aukealle paikalle, mutta sen luokse jääneet Federaation sotilaat osoittautuvat myös kuolleiksi. Tutkittuaan erästä nauhoitetta Samus ymmärtää, että viimeisetkin sotilaat joutuivat pimeän voimien riivaamien olentojen uhriksi. Hän jatkaa sieltä matkaa vanhoille raunioille, jonka olivat rakentaneet planeetan alkuperäiset asukkaat, Luminothit. Hän löytää temppelin, jossa hän kohtaa elävän Luminothin, U-Mosin. U-Mos kertoo Samukselle kauan sitten Aetheriin törmänneestä meteoriitista, jonka törmäys teki repeämän Aetherin ulottovuuksiin, jolloin Aether jakautui kahteen osaan: valoon ja pimeään. Pimeää maailmaa kansoitti Samuksen aiemmin kohtaamat pimeyden olennot, jota Luminothit kutsuivat Ingeiksi. Luminothit ja Ingit olivat aikojen saatossa käyneet tuhoisaa sotaa, joka oli lopulta johtanut Luminothien lähes järjestelmälliseen tuhoutumiseen. Vain U-Mosin vartioima "Suuri temppeli" piti huolen, ettei Ingit vielä voittaneet koko Aetheria itselleen. U-Mos pyytää Samusta keräämään kolmeen muun temppelin kolmea avainta, jotka sijaitsevat pimeässä Aetherissa. Niiden luokse päästäkseen Samuksen pitäisi käyttää Luminothien pimeään maailmaan kylväämiä valokristalleja edetäkseen, sillä ne suojaavat Samusta pimeän maailman tappavalta ilmakehältä. Avainten avulla Samus pääsisi jokaisen temppelin luona olevan valomajakan luokse kytkeäkseen sen päälle, jotta Ingien voima luhistuisi. Samus suostuu U-Mosin pyyntöön ja ryhtyy hommiin.
Samuksen matkatessa valon ja pimeyden ulottovuuksien välillä hän kohtaa Aetherissa piileskelevät Avaruuspiraatit, jotka tekevät yhäkin Phazon-kokeita Metroideilla, mutta myös nämäkin altistuvat Ingien pimeälle voimalle. Samus kohtaa myös toistamiseen mustan Samuksen, joka osoittautuu Samuksen Tallon IV:lle tuhoamaksi Metroid Primeksi, joka fuusioitui Samuksen Phazon-kerrostuman kanssa, muodostuen "Dark Samukseksi". Hoideltuaan kaikki temppelit Samus matkaa Ing-rodun pimeään sydämeen, jossa odottaa Keisari-Ing. Tämän tuhottuaan koko pimeä maailma uhkaa luhistua ja Samus lähtee pakoon kohti valon portaalia. Hän kohtaa matkalla jälleen Dark Samuksen, jonka hän onnistuu päihittämään. Päästyään portaalista ulos koko pimeä maailma tuhoutuu ja Aether on taas ennallaan. U-Mos kiittää häntä ja Samus lähtee planeetalta kohti uusia seikkailuja.
Titanic (vuoden 1943 elokuva)
Titanic on vuonna 1943 ilmestynyt saksalainen sota-aikainen propagandaelokuva, jonka ovat ohjanneet Werner Klingler ja Herbert Selpin. Pääosia esittävät Sybille Schmitz ja Hans Nielsen. Elokuvan tarkoitus oli käyttää RMS Titanicin uppoamista hyväkseen saattaakseen brittiläiset ja amerikkalaiset kapitalistit huonoon valoon ja kunnioittaa laivalla olleita saksalaisia sankareina.
Metroid Prime 2: Echoes
Tarina
Mikäli pelissä suorittaa tietyt ehdot, nähdään lopuksi kohtaus, jossa Aetherin ilmakehän läheisyydessä lentävät siniset hiukkaset kokoontuvat yhteen ja Dark Samus on jälleen hengissä. Tarina jatkuu näin Prime-saagan kolmannessa ja viimeisessä osassa, Metroid Prime 3: Corruption.
Titanic (vuoden 1943 elokuva)
Gestapo pidätti elokuvan toisen ohjaajan Selpinin hänen laivan henkilökuntaan kohdistuvien lausuntojensa takia. Hänet löydettiin myöhemmin kuolleensa sellistään ja Gestapon mukaan Selpinin kuolinsyy oli itsemurha.
Metroid Prime 2: Echoes
Vastaanotto
Echoesin arvostelut ovat pääosin positiivisia, yleensä sijoittuen arvosanoissa asteikolle 9-9.5/10.1 Peli on voittanut myös paljon palkintoja, joihin lukeutuu muun muassa Nintendo Power -lehden vuoden 2004 palkinnot; Echoes voitti kaikki paitsi kaksi kategoriaa, joissa se oli ehdolla. Kritiikkiä peli on saanut lähinnä moninpelistään. Moninpeli on arvioiden mukaan mukavaa ajanvietettä, mutta verrattuna muihin markkinoilla oleviin moninpeleihin ajastaan jäljessä.
Titanic (vuoden 1943 elokuva)
Elokuva kuvattiin Itämerellä Cap Arcona -laivalla.
Metroid Prime 2: Echoes
Sequence Breaking
Kuten edeltäjänsä tavoin Echoesista löytyy myös Sequence Breakkejä. Esim. Gravity Boostin haku ennen Seeker Launcheria, Screw Attackin haku ennen Spider Ballia, tai Dark Suitin skippaus. On myös olemassa energiatankkien ja Missile Expansionien Sequence Breakkejä.
Titanic (vuoden 1943 elokuva)
Elokuva sai ensi-iltansa saksalaisten miehittämässä Pariisissa, mutta propagandaministeri Joseph Goebbels kielsi elokuvan pian sen ensi-illan jälkeen, sillä hänestä elokuvassa esiintyvä matkustajien paniikki muistutti liiaksi saksalaiskatsojia heidän pelostaan liittoutuneiden pommituksia kohtaan. Osaa elokuvan kohtauksista hyödynnettiin vuonna 1958 valmistuneessa elokuvassa Titanicin kohtalonyö.
Metroid Prime 2: Echoes
Aiheesta muualla
Metroid
Titanic (vuoden 1943 elokuva)
Titanic löydettiin uudestaan vuonna 1949, mutta se joutui lännessä useimmissa maissa esityskieltoon. Elokuvaa esitettiin joitain kertoja Saksan televisiossa, mutta vasta 1992 se julkaistiin leikeltynä huonolaatuisena VHS-kopiona. Videokopiosta oli poistettu suurin osa kohtauksista, jotka sisälsivät natsipropagandaa. Vuonna 2005 Titanic julkaistiin entisöitynä special edition -DVD:nä.
Natalja Gutman
Natalja Grigorjevna Gutman (ven. Наталья Григорьевна Гутман; s. 14. marraskuuta 1942, Kazan) on venäläinen sellisti. Häntä opetti muun muassa Mstislav Rostropovitš Moskovan konservatoriossa.
Gutman aloitti sellonsoiton 5-vuotiaana. Hän oli naimisissa viulisti Oleg Kaganin kanssa tämän kuolemaan saakka vuonna 1990.
Gutman on levyttänyt muiden muassa Dmitri Šostakovitšin, Antonín Dvořákin, Robert Schumannin ja Alfred Schnittken sellokonsertot.
The Hits
The Hits on Jonny Jakobsenin kokoelma-albumi vuodelta 2007. Vaikka levyn artisti onkin Dr. Bombay, on kokoelmalle kerätty materiaalia myös Jonny Jakobsenin jatkoprojektilta Dr. MacDoo, joka julkaisi ainoastaan yhden albumin, Under The Kilt vuonna 2000. kokoelmalla on mukana myös musiikkivideoita sekä Basshunterin remiksaus Dr. Bombayn suurimmasta hitistä Calcutta (Taxi Taxi Taxi).
Kirjallisuuskatsaus
Kirjallisuuskatsaus (myös tutkimuskatsaus) tarkoittaa tiettyyn aiheeseen liittyviin lähteisiin (tutkimus- ja metodikirjallisuuteen) perehtymistä tai tällaisen perehtymisen dokumentoitua tulosta. Kirjallisuuskatsauksia tehdään eri tarkoituksiin: katsaus voi palvella tutkimuksen suunnittelua, liittyä tutkimusrahoituksen hankkimiseen, palvella kehittämistoimintaa tai sen suunnittelua tai perustua tekijän henkilökohtaiseen tiedon tarpeeseen.
Tutkimuksellinen kirjallisuuskatsaus tarkastelee tutkimusaiheeseen liittyviä näkökulmia, teorioita, menetelmällisiä valintoja sekä tuloksia. Kirjallisuuskatsaus tuo esiin myös tutkimuksen tekijöiden nimiä, jotka ovat hyödyllisiä tutkimuskentän tuntemuksen ja tiedonhankinnan kannalta.
Kirjallisuuskatsauksia on käyttötarkoituksen mukaan useita tyyppejä:
Ioane Petritsi
Petritsin elämästä ei ole säilynyt luotettavia tietoja, lukuun ottamatta epäsuoria viittauksia hänen omissa teoksissaan ja 1700-luvun georgialaisen tutkimuksen tuottamia muutamia yksityiskohtia. Hänen kerrotaan syntyneen aatelisperheeseen Samtskhen maakunnassa ja saaneen koulutuksensa Konstantinopolissa Mikael Pselloksen ja Johannes Italoksen ohjauksessa. Italoksen tuomion jälkeen hän vaikuttaa paenneen georgialaiseen Batškovon luostariin Bulgariassa. Tästä hän sai epiteettinsä Petritsi. Hän käänsi useita pääosin uusplatonilaisia filosofisia teoksia yrittäessään sovittaa antiikin ideoita yhteen kristinuskon keskeisen viestin kanssa. Hänen laaja-alaiset filosofiset näkemyksensä aiheuttivat konfliktin hänen ja Georgian patristisen ortodoksian välille, kunnes kuningas Davit IV vakiinnutti lopulta hänen asemansa Gelatin akatemiassa. Hän käänsi Aristotelesta, Proklosta, Nemesiosta, Hermias Aleksandrialaista, osia Raamatusta, hagiografiaa ja joitakin muita teoksia. Hänen harvoista omaperäisistä teoksistaan merkittävimmäksi nousee laaja Prokloksen ja uusplatonismin kommentaari. Hän laati kuitenkin myös askeettista ja mystistä runoutta sekä hymnejä.
Petritsillä oli sekä filosofiallaan että kirjoitustyylillään pitkäaikainen vaikutus georgialaiseen filosofiseen ajatteluun ja kirjallisuuteen, joka nousi aiempaa huomattavammaksi 1700-luvulla uudistusmielisen oppineen katolikos Anton I:n aikana.
Rien Poortvliet
thumb|Rien Poortvliet vuonna 1978. Rien Poortvliet (7. elokuuta 1932 – 15. syyskuuta 1995) oli alankomaalainen piirtäjä ja maalari. Hänet tunnetaan erityisesti kuvituksista, joita hän teki useisiin kirjoihin. Osan kuvittamistaan kirjoista hän myös kirjoitti itse.
Poortvlietin kuvittamia kirjoja ovat muun muassa Suuri tonttukirja, Tonttujen kutsu, Hau hau, oma koirani ja Nooan arkki. Osan kirjoistaan hän teki yhdessä kirjailija Wil Huygenin kanssa.
Hernán Cortésin testamentti
Hernan Cortésin testamentti on espanjalaisen konkistadorin Hernán Cortésin (1485–1547) viimeinen tahto. Testamentin transkriptionit perustuivat viime aikoihin saakka testamentin kopioon, jonka Alexander von Humboldt löysi Meksikon Hospital de Jesusissa sijaitsevasta konkistadorin perheen arkistosta. Vuonna 1927 P. Mariano Cuevas löysi Sevillasta alkuperäisen testamentin. Señor G.N.G.Conway julkaisi omalla kustannuksellaan Sevillassa olevasta alkuperäisestä testamentista näköispainoksen, jossa on P. Cuevasin kirjoittama esipuhe.
Meksikossa vuonna 1990 ilmestynyt José Luis Martínezin Documentos cortesianos sisältää Cortésin testamentin kokonaisuudessaan, mutta sen lisäksi siinä on testamenttiin läheisesti liittyviä asioita, kuten Kaarle V:n vapauttamat orjat, ja pitkä kiista Cortésille luvatuista Hondurasin-retken ja Molukeille lähetetyn laivaston korvauksista.
Liisa Pohjola
Liisa Pohjola oli Ensti Pohjolan, Erkki Pohjolan ja Paavo Pohjolan sisar. Liisa Pohjola oli vuosina 1965–1979 naimisissa professori Ilkka Oramon kanssa. Heidän poikansa Sakari Oramo on tunnettu kapellimestari ja tyttärensä Anna-Maaria Oramo barokkicembalisti ja -urkuri.
Hernán Cortésin testamentti
Laajan testamenttinsa Meksikoon liittyvien määräysten toimeenpanijaksi Cortés oli määrännyt Saarnaajien veljeskunnan prelaatin, Meksikon dominikaanien provinsiaalin, Domingo de Betanzosin, joka ehdottomuudellaan intiaanien heikoista henkisistä kyvyistä, pystyi vaikuttamaan merkittävästi Intioiden Neuvoston kannanottoihin. Betanzos ei kyennyt valvomaan Cortésin testamentin toimeenpanoa Meksikossa, sillä hän kuoli Espanjan Valladolidissa syyskuussa 1549, oltuaan sitä ennen vuoteeseen sidottuna. Kuolinvuoteellaan Betanzos, joka oli tullut kuuluisaksi kovista, intiaanien henkisiä kykyjä arvostelevista lausunnoistaan, perui kuolinvuoteellaan nuo lausuntonsa kirjallisesti. Näin kerrotaan tapahtuneen Bartolomé de las Casasin johtamien dominikaanien painostuksesta.
Cortésin testamentin alkuosassa on määräyksiä siitä, miten hänen oman ruumiinsa ja hänen kuolleiden lähisukulaistensa luiden kanssa on meneteltävä.
Barbara Olson
pienoiskuva|Olsonin nimi on muiden 9/11-terroritekojen uhrien tapaan kaiverrettu [[National September 11 Memorial & Museumiin New Yorkissa.]] Barbara Kay Olson (o.s. Bracher, 27. joulukuuta 1955 – 11. syyskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen juristi ja konservatiivinen televisiojuontaja, joka toimi poliittisena kommentaattorina muun muassa Fox News- ja CNN-kanavilla. Hän oli naimisissa lakimies Theodore Olsonin kanssa.
Olson kuoli syyskuun 11. päivän terroritekojen yhteydessä American Airlinesin lento 77:n törmättyä Pentagoniin. Lennolla ollut Olson oli matkalla Kaliforniaan Bill Maherin Politically Incorrect -ohjelmalle.
Klemens VII (vastapaavi)
pienoiskuva|Anjoun herttua ja vastapaavi Klemens VII Avignonissa. Klemens VII, syntymänimeltään Robert de Genève (1342 Geneve – 16. syyskuuta 1394 Avignon), oli ensimmäinen vastapaavi katolisen kirkon suuren skisman aikana.
Robert de Genève toimi Thérouannen piispana vuodesta 1361, ja vuonna 1368 hänestä tuli Cambrain arkkipiispa ja kardinaali vuonna 1371. Hän toimi paavin legaattina Pohjois-Italiassa 1376–1378, ja ryösti Cesenaa vuonna 1377, jossa tapettiin Firenzen vastaisessa sodassa 4000 paavia vastustanutta kapinallista.
Robert de Genève johti niitä kardinaaleja, jotka julistivat epäsuositun paavi Urbanus VI:n valinnan epäpäteväksi. Robert de Genève valittiin Kirkkovaltioon kuuluneessa Fondissa vastapaavi Klemens VII:ksi 20. syyskuuta 1378. Hänen valintansa käynnisti katolisen kirkon suuren skisman, joka kesti vuodesta 1378 vuoteen 1417. Vuoden 1378 loppuun mennessä Ranska päätyi tukemaan Klemensiä, kun taas Englanti kannatti Urbanusta. Sen jälkeen kaikki Euroopan maat jakautuivat kannattamaan eri paaveja, Idän kirkko oli pääasiassa Klemensin puolella. Klemens VII toivoi voivansa karkottavansa Urbanus VI:n Vatikaanista ranskalaisten palkkasotureiden avulla, jotka olivat miehittäneet Castel Sant'Angelon linnoituksen Roomassa. Piirittäjät kuitenkin valloittivat linnoituksen, ja Klemens VII vetäytyi Napoliin, jossa Napolin kuningatar Johanna I tunnusti Klemensin paaviksi. Napolilaiset kannattivat kuitenkin paavi Urbanusta, ja Klemens vetäytyikin pian Avignoniin, jonne hän asettui pysyvästi.
Kahden samanaikaisen paavin olemassaolo aiheutti kirkossa suurta sekaannusta alueilla, joissa oltiin epävarmoja, kumpaa paavia tulisi totella, ja esimerkiksi Englannin ja Ranskan väliset erimielisyydet paavista pidensivät satavuotista sotaa. Samalla Ranskalle tarjoutui otollinen tilaisuus puuttua Italian sisäisiin asioihin. Ranskan kuningas Kaarle V Viisas ei ainoastaan tunnustanut Klemens VII:ta paaviksi, vaan julisti Klemensin tämän kuolinpäivänä "kirkon todelliseksi paimeneksi". Klemens VII kuolikin täysin vakuuttuneena oikeutuksestaan paavin asemaan.
Gustave Kahn
thumb|right|Gustave Kahn Gustave Kahn (21. joulukuuta 1859 – 5. syyskuuta 1936) oli ranskalainen runoilija ja taidekriitikko.
Kahn väitti keksineensä termin vers libre (vapaa säe); hän oli joka tapauksessa sen ensimmäisiä eurooppalaisia puolestapuhujia. Hänen merkittävimpiä töitään ovat mm. Les Palais nomades, 1887, Domaine de fée, 1895, ja Le Livre d'images, 1897. Kahn vaikutti myös liikkeen historiaan kirjallaan Symbolistes et décadents 1902.
Kahn oli myös julkisuudessa esiintyvä intellektuelli, joka kirjoitti romaaneja, näytelmiä ja taidearvosteluja. Hänellä oli merkittävä rooli monessa aikakausjulkaisussa, kuten La Vogue, La Revue Indépendante, La Revue Blanche ja Le Mercure de France. Hän oli myös taidekriitikko ja -keräilijä, joka seurasi maalauksen ja kuvanveiston kehitystä kuolemaansa saakka.
Charles Loeffler sävelsi yksinlauluja useiden Kahnin runojen pohjalta.
Sitaatti
''
Bundesautobahn 4
thumb|left|A 4 Kölnin seudulla vuonna 1953. thumb|left|Näkymä Vorgebirgen suunnasta Kölniin. thumb|left|Heumarin risteys kuuluu Euroopan liikennöidyimpiin. Kaistojen ja siltojen määrää on lisätty liikennevirran kasvaessa. thumb|left|Vaalea kaarisilta Kottenforstissa. thumb|left|A 4 alittaa Bahrebachmühlenmaasillan Chemnitzin lähistöllä. thumb|left|Elben ylittävä silta Dresdenissä.
BAB 4 sijaitsee Nordrhein-Westfalenin, Hessenin, Thüringenin ja Saksin osavaltioissa. BAB 4:n läntisen osan (Vetschau/Alankomaat – Kreuztal-Krombach) pituus on 156 km. Itäisen osan (Kirchheimer Dreieck – Rajanylityspaikka Görlitz/Zgorzelec) pituus on puolestaan 460 km.
Historia
Moottoritie A 4:n rakennustyö aloitettiin 22. maaliskuuta 1936. Vuoteen 1942 mennessä liikenteelle oli avattu osuus Aachen-Verlautenheidesta Düreniin. Osuus Aachen–Köln oli kokonaisuudessaan valmis joulukuussa 1960, kun osuus Düren–Kerpen avattiin liikenteelle. 1970-luvulla rakentamista jatkettiin Kölnistä Olpeen. Osuus Olpe-Süd – Kreuztal-Krombach rakennettiin 2002–2006.
Dresden-Nordin liittymän alueella moottoritietä A 4 käytettiin vuosina 1951–1971 ajoittain moottoripyörä- ja autokilpailuihin (Autobahnspinne Dresden). Moottoritien A 4 osuus Bautzen-Ostin liittymästä Weißenbergiin oli suljettu vuodesta 1972 vuoteen 1992. Tielle rakennettiin 66 hallia Saksan demokraattisen tasavallan viljavarastoiksi. Osuus oli liikenteellisesti mielenkiinnoton. Spreejoen ylittävä, sodassa tuhottu silta saatiin korjattua vasta 1977.
A 4:n linjausta Görlitzistä Puolan rajalle muutettiin luonnonsuojelullisista syistä. Osuuteen kuuluu Saksan toiseksi pisin moottoritietunneli, 3,3-kilometrinen Tunnel Königshainer Berge, joka rakennettiin 1996–1999.
Wiehtalin sillan (Wiehltalbrücke, pituus 705 m, leveys 30,25 m) onnettomuus sattui 26. elokuuta 2004. Henkilöauto kolaroi säiliöauton kanssa, jonka lastina oli 32 000 litraa polttoainetta. Säiliöauto suistui sillalta, syttyi tuleen ja sen kuljettaja sai surmansa. Wiehtalin sillan rakenteet vahingoittuivat tulipalon kuumuudessa niin pahoin, että se piti sulkea liikenteeltä. Taloudelliset vahingot olivat 30 miljoonaa euroa, joten onnettomuus on Saksan tieliikenteen kallein. Sillan korjauksen lisäksi piti siirtää 10 000 tonnia saastunutta maa-ainesta.
Eurooppatieluokitus
BAB 4 on lähes koko matkaltaan Eurooppatietä 40, aivan läntisin osuus Vetschaun rajanylityspaikalta Aachenin risteykseen kuuluu Eurooppatiehen 314. Noin kuusikilometrinen osuus Kreuz Olpe-Süd – Kreuztal-Krombach ei kuulu lainkaan eurooppatiejärjestelmään. Osuus Dreieck Dresden-West – Dreieck Dresden-Nord on osa paitsi E 40:ää, myös Eurooppatietä 55 (E 55).
Alvin Batiste
Alvin Batiste (7. marraskuuta 1937 – 6. toukokuuta 2007) oli New Orleansissa, Louisianassa syntynyt yhdysvaltalainen jazz-klarinetisti.
Batiste levytti muiden muassa Cannonball Adderleyn ja Branford Marsalisin kanssa. Hän piti Southern Universityssä omaa jazz-instituuttiaan ja opetti esimerkiksi Henry Butleria ja Randy Jacksonia. Hän esiintyi lisäksi Ray Charlesin kanssa.
Batiste kuoli sydänkohtaukseen toukokuussa 2007.
Kéa (kunta)
Kéa ( eli Δήμος Κέας, Dímos Kéas) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Kéa-Kýthnoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 128,9 neliökilometriä ja väkiluku 2 455 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Ioulída.
Kéan kunta käsittää koko Kéan saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluu pienempi saari Makrónisos.
Crystal Palacen dinosaurukset
pienoiskuva|[[Iguanodonia esittäviä veistoksia.]]
Crystal Palacen dinosaurukset ovat joukko dinosauruksia ja muita esihistoriallisia eläimiä esittäviä veistoksia Lontoon Crystal Palacessa Englannissa. Veistokset suunnitteli kuvanveistäjä Benjamin Waterhouse Hawkins paleontologi Richard Owenin avustuksella. Vuonna 1854 Crystal Palace Park -puistossa paljastetut veistokset eivät vastaa nykytieteen käsitystä näiden eläinten ulkonäöstä, mutta edustivat aikanaan 1850-luvulla uusinta tiedettä. Crystal Palacen dinosaurusveistokset kuuluvat Britannian merkittävimpien suojeltujen rakennuskohteiden joukkoon (Grade I -suojelu).
KDM Thetis (F357)
KDM Thetis (runkonumero F357) on Tanskan laivaston Thetis-luokan vartiolaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Svendborg Shipyard Limitediltä, missä köli laskettiin 10. lokakuuta 1988. Se laskettiin vesille 14. heinäkuuta 1989 ja valmistui 1. heinäkuuta 1991.
Palvelus
Alus oli huhtikuusta kesäkuuhun 1991 Århus Flydedokilla, jossa oikaistiin perä ja siihen asennettiin kaapeliportti. Tanskan laivasto allekirjoitti keväällä 1991 Nunaoilin kanssa viisivuotisen sopimuksen, jonka mukaan Thetistä voidaan käyttää seismologisten mittausten tekemiseen Grönlannin rannikolla etsittäessä öljyä (projekti Kanumas). Alus lähti 12. heinäkuuta ensimmäiselle niin sanotulle Kanumas-partiomatkalleen Grönlannin rannikolle. Alus oli 10. syyskuuta Tanskan laivaston alusten saavuttamassa pohjoisimmassa pisteessä 79 astetta 29,4 minuuttia.
Alus oli 15. kesäkuuta 1992 Tanskan kuningasparin hopeahääpäivän kunniaksi järjestetyn laivastokatselmuksen lippulaivana. Se oli palveluksessa 2014.
Hannu Koivisto
Hannu Hermanni Koivisto (s. 17. helmikuuta 1995, Oulu) on suomalainen salibandymaalivahti. Hän on edustanut koko uransa ajan F-liigassa pelaavaa OLS Salibandya.
Koivisto on voittanut uransa aikana A-junioreiden suomenmestaruuden.
Koivisto oli yli kaksi vuotta sivussa loukkaantumisten takia, mutta palasi maalin suulle 7. lokakuuta 2018 KooVee ta vastaan. Kaudella 2020-2021 Koivisto ei ole enää OLS:n kokoonpanossa.
Regressioterapia
pienois|”Syvässä hypnoosissa koehenkilö kykenee palauttamaan mieleensä kauan sitten unohdetun menneisyyden tapahtumia.” Morey Bernstein tarjoutui 1952 parantamaan Virginia Tighen [[allergiat hypnoosin avulla. Edellisiä elämiä koskeneen kysymyksen jälkeen Tighe alkoi kuvailla yksityiskohtaisesti 1800-luvulla eläneen Bridey Murphyn vaiheita. ]] Regressioterapia eli menneet elämät -terapia on uskomushoito, jossa terapeutti hypnoosin tai muun suggestion avulla palauttaa potilaan mieleen tapahtumia, joiden väitetään olevan muistikuvia aiemmista elämistä. Niissä koettujen tapahtumien ja tekojen väitetään aiheuttavan sairauksia ja muita ongelmia nykyisessä elämässä. Ongelmien muistamisen ja kohtaamisen väitetään ratkaisevan ongelmat. Todellisuudessa muistot syntyvät kryptomnesiaksi kutsutun ilmiön vaikutuksesta ja ovat sekoitus todellisia kokemuksia, vääriä muistikuvia, mielikuvitusta ja terapeutin johdattelua. Menetelmän hyödyistä ei ole näyttöä, ja usein terapian avulla luodut valemuistot käsittelevät erilaisia traumoja, mikä voi aiheuttaa potilaalle tarpeetonta ahdistusta.
Menetelmä
Regressioterapia perustuu oletukselle jälleensyntymästä, ja karmalla on siinä keskeinen rooli: aiemmissa elämissä tehdyt valinnat vaikuttavat myös myöhemmissä elämissä. Regressioterapian harjoittajien mukaan menneiden elämien muistaminen kehittää itseymmärrystä, laukaisee erilaisia jännitystiloja ja tarjoaa tuoreita näkökulmia nykyisen elämän tapahtumiin. Samalla henkilö voi tulla tietoiseksi huonoista, elämästä toiseen jatkuvista toimintatavoista, jolloin niistä on helpompi päästä eroon. Regressioterapian väitetään auttavan esimerkiksi krooniseen kipuun, unettomuuteen, masennukseen, pakko-oireisiin, alkoholismiin ja muihin riippuvuuksiin, erilaisiin fobioihin sekä seksielämän ongelmiin. Sillä on hoidettu myös sukupuoliristiriitaa.
Regressioterapia tapahtuu yleensä hypnoosin tai muun suggestion kautta. Potilas vaivutetaan transsiin, jossa hän terapeutin ohjaamana kokee tapahtumia edellisistä elämistään. Muita käytettyjä menetelmiä ovat esimerkiksi unien tulkinta, meditaatio ja automaattikirjoitus. Terapia on yleensä yksilöterapiaa. Tyypillisesti menneitä elämiä ei koeta kronologisessa järjestyksessä, vaan muistot palautuvat sieltä täältä – terapiaan uskovien mukaan silloin, kun niiden muistamisesta on eniten hyötyä.
Yhdysvalloissa noin neljäsosa väestöstä uskoi vuosituhannen alussa jälleensyntymään, ja Suomessa vastaava luku oli 15 %. Tämä on luonut regressioterapialle kysyntää, ja käytäntö onkin jossain määrin yleinen new age -terapeuttien parissa. Valtavirran psykoterapiassa sitä ei yksittäisiä poikkeuksia lukuun ottamatta käytetä, ja osa lääketieteen järjestöistä on tuominnut sen epätieteellisenä. Regressioterapian vaikutusvaltaisin kannattaja lienee psykiatri Brian Weiss, joka suhtautui jälleensyntymään aluksi epäillen. Harjoittamansa hypnoterapian myötä hän alkoi kuitenkin uskoa, että monet potilaiden pelot palautuivat aiempiin elämiin.
Historia
Jälleensyntymän ajatus on hyvin vanha ja esimerkiksi Platonin mukaan ihmiset tietävät asioita, joita eivät olisi yhden elämän aikana ehtineet oppia. Ajatus on yleinen myös hindulaisuudessa ja muissa uskonnoissa. Torjuttujen muistojen olemassaolo ei kuitenkaan kuulu hindulaisuuteen ja muihin perinteisiin uskomusjärjestelmiin. Yhdysvalloissa menneiden elämien palauttaminen hypnoosin avulla nousi muodikkaaksi ajatukseksi 1950-luvun puolivälissä suurta julkisuutta saaneen Bridey Murphyn tapauksen myötä. Britanniassa hypnoterapeutti Arnall Bloxham puolestaan keräsi 1900-luvun puolivälissä yli 400 äänitteen arkiston ja yritti historiaa tutkimalla todistaa taltioimansa muistot aidoiksi.