cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arkhimedes
Kirjallinen tuotanto
Meille on säilynyt Arkhimedeen teksteistä yhdeksän kreikan kielellä, tämän lisäksi hänen yksi varmasti ja kaksi mahdollisesti kirjoittamaansa tekstiä on säilynyt arabialaisten käännösten kautta (ks. alla). Lisäksi yksi mahdollisesti hänen kirjoittamansa teksti on säilynyt latinaksi arabialaisen käännöksen kautta välittyneenä (Lemmojen kirja). Hänen astronomiaa käsittelevät kirjoituksensa ovat kadonneet yhtä lukuun ottamatta (Hiekanlaskija). Lisäksi tunnetaan mainintoja tai sitaatteja yhteensä kuudesta meille muuten tuntemattomasta Arkhimedeen tekstistä, jotka käsittelevät taivaankappaleiden etäisyyksien mittaamista, planetaariota, monisärmiöitä, alkeismekaniikkaa, peiliheijastusta sekä eräänlaista neliönosituspeliä.
Autenttisuudeltaan varmat teokset:
Autenttisuudeltaan epävarmat kirjoitukset:
DJ Hugo
Ilmestymisvuonaan jokaisesta myydystä DJ Hugo -CD-levystä ja C-kasetista ostaja tuki Lastenklinikoiden Kummien "Lapsen tähden" -kampanjaa yhdellä markalla.
Kokoelmalevyllä on 12 kappaletta, joista suurin osa käsittää sen ajan suosiossa ollutta eurodancea. Kappaleiden välissä Harri Hyttisen esittämä Hugo-peikko kertoo omia tarinoitaan ja esittelee tulevan kappaleen. Levyllä on myös neljä Hugo-aiheista musiikkikappaletta, joista yksi on Suomessa vuosina 1993–1995 esitetyn Hugo-televisiopeliohjelman tunnuskappale.
Vora
Vora on Skandeihin kuuluva vuori, Gloppenin kunnassa, Norjassa. Sen korkein kohta nousee merenpinnan tasosta 1 450 metrin korkeuteen. Vuoren koillispuolella sijaitsee Sanddalsvatnet-järvi ja länsipuolella Bergheimsvatnet-järvi.
Greta Klärich
Greta Klärich (14. maaliskuuta 1881 – 13. syyskuuta 1968) oli suomalainen kansalaisaktiivi, joka oli tuomassa neuvolatoimintaa Suomeen.
Pankkineitinä työskennellyt Klärich perusti vuonna 1904 Suomen ensimmäisen maitopisara-asemaksi kutsutun lastenneuvolan. Hän oli tutustunut ranskalaisperäiseen maitopisara-aatteeseen vieraillessaan Ruotsin Göteborgissa. Toiminnan ajatuksena oli kerätä äidinmaitoa vapaaehtoisilta luovuttajilta ja jakaa sitä valvotuissa ja hygieenisissä oloissa eniten tarvitseville imeväiskuolleisuuden alentamiseksi. Maitopisara-asemia ylläpitämään perustettiin seuraavana vuonna Klärichin aloitteesta Maitopisarayhdistys. Klärich toimi pitkään yhdistyksen ylitarkastajana sekä sen johtokunnan puheenjohtajana ja hallituksen jäsenenä. Yhdistys alkoi vuonna 1908 kerätä Klärichin ehdotuksesta rahaa myymällä vapun aikaan vappukukkia, mikä oli myös Ruotsista saatu idea. Niitä myydään edelleen, ja ne ovat nykyään Suomen vanhin hyväntekeväisyysmerkki. Maitopisara-asemat muutettiin vuoden 1944 jälkeen kunnallisiksi neuvoloiksi ja itse yhdistys sulautui vuonna 1976 Folkhälsaniin. Klärich kuului myös vuonna 1935 perustetun Ihmisoikeuksien Liiton johtoon.
Unescon maailmanperintökohteet Pohjois-Koreassa
Unesco on nimennyt Pohjois-Koreasta kaksi kohdetta maailmanperintöluetteloon. Kohteet ovat merkittäviä kulttuuriperintönsä ansiosta.
Karstulan taistelu
Karstulan taistelu käytiin Suomen sodan aikana 21. elokuuta 1808 Karstulassa Keski-Suomessa. Vastakkain olivat everstiluutnantti Otto von Fieandtin 1 250 miehen ruotsalais-suomalainen osasto ja kenraali Jegor Vlastovin 4 000 miehen venäläisosasto. Ruotsalais-suomalaisten joukkojen Karstulassa kärsimä tappio päätti heidän keväästä jatkuneen hyökkäyksensä lännessä, ja aloite siirtyi venäläisille.
Venäläiset yrittivät aluksi hyökätä ruotsalaisten Höylänsalmen pohjoisrannalla sijainneita puolustusasemia vastaan, mutta nämä yritykset epäonnistuivat. He aloittivat tämän jälkeen kahden osaston voimin saarrostusliikkeen ruotsalaisten selustaan ja saivat lyötyä puolustajien joukot hajalle. Pakoon lähteneet von Fieandtin joukot saatiin koottua vasta Vetelissä. Sotilaita oli jäljellä 354, joten von Fieandtin tappiot olivat noin 900 miestä.
J. L. Runeberg kuvaa Karstulan taistelua Vänrikki Stoolin tarinoiden runossa ”Otto von Fieandt”. Höylänsalmen sillan pielessä Karstulassa sijaitsevat Fieandtin kivet, joiden luona von Fieandtin kerrotaan johtaneen taistelua piippuaan poltellen. Karstulan kappelissa ylimääräisenä pappina toiminut Carl Gustaf Björklund kirjoitti taistelun kulusta noin kolmen vuoden kuluttua aikalaiskuvauksen kirkonkirjan sisäkansiin.
Stuart Christie
Stuart Christie (10. heinäkuuta 1946 Glasgow – 15. elokuuta 2020) oli skotlantilainen anarkisti, joka tunnetaan suunnitelmastaan salamurhata Espanjan diktaattori Francisco Franco vuonna 1964. Tarkoituksena oli räjäyttää pommi Santiago Bernabeu -stadionilla, jossa Franco oli seuraamassa jalkapalloa. Christie pidätettiin ennen kuin hän ehti toteuttaa suunnitelmaa ja tuomittiin 20 vuoden vankeusrangaistukseen. Julkisen painostuksen vuoksi Christie vapautettiin jo kolme vuotta myöhemmin.
Vapautumisensa jälkeen Christie jatkoi toimintaansa muun muassa brittiläisessä anarkistiryhmässä Angry Brigade ja oli uudelleen vankilassa 1970-luvulla. Hän pyöritti myös anarkistista kustantamoa ja toimitti lehtiä muun muassa Orkneyn saarella ja Lontoossa. Christien oma tuotanto käsittää omaelämäkerran Granny Made me an Anarchist sekä fiktiivisen romaanitrilogian ''¡Pistoleros! The Chronicles of Farquar McHarg'', joka kertoo Espanjan sisällissodassa taistelevasta skottilaisesta anarkistista.
Christie kuoli syöpään 74-vuotiaana elokuussa 2020.
14. kesäkuuta
14. kesäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 165. päivä (166. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 200 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 13. kesäkuuta, 15. kesäkuuta
Ajoneuvon valmistenumero
Ajoneuvon valmistenumero (eli VIN, lyhenne sanoista Vehicle Identification Number) on ISO 3779 -standardin mukainen ajoneuvokohtainen valmistenumero. Vuodesta 1981 lähtien maailman moottoriajoneuvovalmistajat ovat käyttäneet yhtenäistä numerointitapaa, tätä ennen käytäntö vaihteli valmistajakohtaisesti. Numero- ja kirjainsarja sisältää 17 merkkiä, ja se ei voi sisältää kirjaimia I, O ja Q jottei niitä sekoitettaisi numeroihin 1 ja 0. VIN seuraa ajoneuvoyksilöä koko sen eliniän ja sen avulla se voidaan tunnistaa rekisteritunnuksen vaihtumisesta huolimatta.
VIN-koodin lukeminen
VIN-koodin muodostuminen
Mallivuosi
thumb|Ajoneuvon valmistenumero näkyvissä tuulilasin US-ajoneuvoverokuitin takana. thumb|Ajoneuvon valmistenumero, GM-T-alustan vieressä etuistuimella VIN-koodin kymmenes merkki osoittaa mallivuoden.
Souloke
Souloke (Castellia tuberculosa) on soulokkeiden (Castellia) sukuun kuuluva heinäkasvilaji. Se on sukunsa ainoa laji ja toisinaan se on luokiteltu myös muun muassa soulojen (Catapodium), natojen (Festuca) tai raiheinien (Lolium) sukuihin kuuluvaksi.
Puńsk (kylä)
Puńsk on kylä Podlasian voivodikunnassa Puolassa viisi kilometriä Liettuan rajalta etelään. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan siellä asui 1 336 asukasta. Sen asukkaista noin 80 prosenttia on liettualaisia, ja kylä on tärkeä liettuankielisen vähemmistön keskus. Siellä on kulttuuritalo, kirjapaino ja liettuankielinen lukio. Toiseen maailmansotaan asti enemmistö asukkaista oli juutalaisia, mutta nyt heistä muistuttaa vain laaja juutalainen hautausmaa.
Virtuaaliassistentti
Virtuaaliassistentti (, lyh. VA) on yksi internet-ajan mukanaan tuomista ammattinimikkeistä. Nimikkeessä oleva virtuaalinen-sana viittaa siihen, että työ tehdään assistentin toimipisteestä käsin tietotekniikkaa hyödyntäen.
Virtuaaliassistentiksi ryhtyvällä henkilöllä on yleensä työkokemusta erilaisista toimistoalan töistä, kuten laskutuksesta, kirjanpidosta, tiedottamisesta, matkajärjestelyistä, vienti- ja tuontitoiminnoista tai markkinointiassistentin tai toimistosihteerin töistä. Osa virtuaaliassistenteista toimii yrittäjämäisesti tarjoten osaamistaan ostopalveluna, osa virtuaaliassistenttipalveluihin erikoistuneen yrityksen kautta, kuten Zirtual Yhdysvalloissa. Virtuaaliassistentti eroaa sekä omasta työntekijästä että vuokratyöntekijästä, sillä virtuaaliassistentit toimivat itsenäisesti määrittäen omat palkkionsa, toimintatapansa ja työaikansa. Virtuaaliassistentit huolehtivat itse lakisääteisistä ilmoituksista, veroista ja työnantajamaksuista tai vaihtoehtoisesti heidän palveluyritys hoitaa nämä heidän puolestaan.
Virtuaaliassistentin ja asiakkaan välinen työsuhde kestää useita vuosia. Virtuaaliassistentin käyttäminen on joustavaa: asiakkaalla on jatkuvasti käytettävissään tuttu assistentti, mutta asiakas maksaa vain toteutuneista toimeksiannoista säästäen muun muassa tila- ja laitehankinnoissa sekä työnantajakuluissa. Toisaalta, erikoisosaamista varten virtuaaliassistentteja on mahdollista rekrytoida vain tiettyjä tarkoin määriteltyjä tehtäviä varten. Vaikka asiakasyrityksen koko ei ole rajoite, niin virtuaaliassistentteja käyttävät yleisimmin yksinyrittäjät sekä pienet ja keskisuuret yritykset, sillä niissä ei ole aina mahdollisuutta palkata useita eri (toimisto)alojen osaajia.
Virtuaaliassistenttien pioneerinä pidetään yhdysvaltalaista Stacy Briceä, joka vuonna 1997 perusti yrityksensä AssistU. Suomessa toimii useita virtuaaliassitenttiyrityksiä, joista ensimmäinen on vuonna 2003 tamperelaisten verkostosihteerien perustama Moniverso. Muita palveluntarjoajia ovat esimerkiksi Virta Virtuaalitoimisto, Taskforce, MyAgent.fi, OmaSihteeri.fi ja Wannadon virtuaali-ja läsnätyötä tarpeen mukaan yhdistelevä assarikauppa.fi.
Saario
Saario voi tarkoittaa seuraavia:
Hietakyyt
Hietakyyt voi tarkoittaa ainakin seuraavia käärmesukuja:
Eila Kännö
Eila Unelma Tellervo Kännö (o.s. Toivonen; 13. tammikuuta 1921 Hämeenlinna – 10. huhtikuuta 2009 Helsinki ) oli sisäasiainministeriön poliisiosaston Ulkomaalaistoimiston päällikkö vuosina 1970–1984. Hänestä tuli Suomen tiukan ulkomaalaispolitiikan henkilöitymä. Tämä johtui siitä, että 1980-luvun alkuun asti Suomesta puuttui ulkomaalaislainsäädäntö. Ainoa säännös oli 1950-luvulla annettu ulkomaalaisasetus, jonka perusteella tehdyistä päätöksistä ei saanut valittaa. Näin ollen oikeuslähteenä oli aiempi hallintokäytäntö eli ulkomaalaistoimiston aiemmat ratkaisut, joista Kännö vastasi vuodesta 1970 alkaen. Lainsäädännön valmistelu oli myös sisäministeriön poliisiosaston vastuulla, joten ulkomaalaistoimiston olisi tullut itse valmistella säädökset, jos sellaiset olisi katsottu aiheellisiksi.
Koulutukseltaan Kännö oli varatuomari.
Kännö aloitti uransa kanslistina ja vuodesta 1961 keskusrikospoliisin tiedotustoimiston toimistopäällikkönä. Hän oli vastuussa Interpol-asioista 16 vuotta ja teki tänä aikana opintomatkoja muun muassa Scotland Yardiin ja Kanadan ratsupoliisiin. Hän oli ainoa naispuolinen poliisiupseeri ja sai lempinimen ”rouva Interpol”.
Eila Kännön puoliso vuodesta 1942 oli insinööri Aimo Kännö (1915–1968). He saivat kaksi lasta, joista Aila Kännö-Takala on asianajaja.
Lorella Cravotta
Lorella Cravotta (s. 9. huhtikuuta 1958 ) on ranskalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa Amélie (2001), missä hän esitti nimihenkilön äitiä.
Filmografia
Lähde:
Charlotta Lönnqvist
Charlotta Maria Lönnqvist (4. helmikuuta 1815 Siuntio – 27. huhtikuuta 1891 Siuntio) oli kirjailija Aleksis Kiven hyväntekijä, jonka luona Fanjunkarsin torpassa Siuntiossa Kivi asui vuosina 1864–1871. Tänä aikana Kivi kirjoitti keskeisen osan tuotannostaan, muun muassa pääteoksensa Seitsemän veljestä. Lönnqvist oli perinyt torpan vanhemmiltaan, ja hän auttoi monia varsinkin suurten nälkävuosien aikana. Tästä syystä hän ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, ja Aleksis Kivi esti vuonna 1869 torpan pakkohuutokaupan Seitsemästä veljeksestä saamiensa tulojen avulla. Jotkut Aleksis Kiveä tutkineet ovat olettaneet Kiven ja Lönnqvistin olleen myös rakastavaisia. Kiven kuoleman jälkeen Lönnqvist sai J. V. Snellmanin anomuksesta valtion eläkettä.
Tausta
Lönnqvist ansaitsi elantonsa pitokokkina häissä ja hautajaisissa Siuntiossa ja naapuripitäjissä. Pitokokin ammatti oli mahdollisesti äidiltä opittu. Lönnqvist järjesti muun muassa Adlercreutz-suvun perhejuhlat Sjunbyn ja Raalan kartanoissa sekä Espoon kartanossa. Hän hankki lisätuloja myös sudenpyynnillä.
Aleksis Kiven tukijana
Lönnqvist tutustui Aleksis Kiveen mahdollisesti vuonna 1858 tai 1862 tämän oleskellessa veljensä Juhani Stenvallin vuokraamalla Purnuksen tilalla Siuntiossa. Muutettuaan 1863 Siuntioon jahtivouti Kareliuksen mökkiin Kivi alkoi käydä syömässä Lönnqvistin luona. Hän asui Fanjunkarsissa kesästä 1864 maaliskuuhun 1871. Lönnqvistin on sanottu ottaneen köyhän kirjailijan elätettäväkseen myötätunnosta. Toisen näkemyksen mukaan hän auttoi Kiveä Adlercreutzien toiveesta. Tuohon aikaan nuoren naimattoman miehen asumista vanhemman naimattoman naisen luona – muuten kuin työmiehenä – pidettiin sopimattomana, ja naapurustossa levisi huhuja Lönnqvistin ja Kiven suhteesta. Vaikka Lönnqvist oli Kiveä parikymmentä vuotta vanhempi, jotkut aihetta tutkineet ovat arvelleet, että heidän välillään oli myös seksuaalinen suhde. Ajatuksen esittivät muun muassa Paavo S. Elo tutkimuksessaan Aleksis Kiven persoonallisuus ja Veijo Meri teoksessaan Aleksis Stenvallin elämä. Kirjailijan siuntiolainen ystävä siltavouti Robert Karelius oli kuullut Kiven sanovan, että Charlotta Lönnqvist oli hänelle liian vanha ainakin aviopuolisoksi.
Lönnqvistin vieraanvaraisuus apua tarvitsevia kohtaan – varsinkin suurten nälkävuosien aikana 1867–1868 – ajoi hänet taloudellisiin vaikeuksiin ja velkoihin. Vuonna 1869 hän oli vähällä menettää Fanjunkarsin pakkohuutokaupassa, mutta Kivi pelasti hänet Seitsemästä veljeksestä saamansa 700 markan tekijänpalkkion avulla sekä pyytämällä professori Thiodolf Reinin velan takaajaksi. Reinin vaimo oli Lönnqvistin vanha perhetuttu.
Myöhemmin uskottiin pitkään, että Lönnqvist olisi tuhlannut omaisuutensa nimenomaan Kiven auttamiseen, ja Lönnqvistiä onkin sanottu ”Suomen köyhimmäksi mesenaatiksi”. Fanjunkarsin torpassa asui kuitenkin 1860-luvulla Kiven ohella muitakin täysihoitolaisia sekä ajoittain myös palvelusväkeä. Yksi asukas oli Lönnqvistin eräänlaiseksi kasvattityttärekseen ottama orvoksi jäänyt Raalan kartanon pehtorin tytär Hilda Lindfors. Vuonna 1871 mielisairaudesta kärsinyt Kivi jätti Fanjunkarsin ja päätyi Helsingissä Lapinlahden mielisairaalaan. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin Albert-veljensä luo Tuusulaan. Lönnqvist kävi viimeisen kerran tapaamassa häntä kesällä 1872.
Muistaminen
pienoiskuva|Charlotta Lönnqvistin hauta [[Siuntion hautausmaa|Siuntion hautausmaalla.]] Aleksis Kiven kuoltua 1872 Lönnqvistille myönnettiin J. V. Snellmanin anomuksesta valtion eläke. Anomukseen ei sisältynyt perusteluita. Kun Lönnqvist kuoli vuonna 1891, häntä muistettiin Kiven ”uskollisena suosijana”. Hänet haudattiin perhehautaan Siuntion kirkon hautausmaalle. Kiinnostus Lönnqvistiin lisääntyi, kun Aleksis Kivi 1910-luvulla kohotettiin kansalliskirjailijan asemaan. Fanjunkarsin torppa jäi sittemmin Neuvostoliitolle vuokratulle Porkkalan alueelle, eikä sitä enää alueen palautuksen aikaan 1950-luvulla ollut jäljellä. Paikalle rakennettiin vuosina 2003–2006 kopio alkuperäisestä rakennuksesta.
Vuonna 1946 valmistuneessa Aleksis Kiven elämäkertaelokuvassa ”Minä elän” Lönnqvistiä näyttelee Salli Karuna ja vuonna 2001 valmistuneessa elokuvassa Aleksis Kiven elämä Sue Lemström. Lönnqvistillä on rooli myös Einojuhani Rautavaaran oopperassa Aleksis Kivi vuodelta 1997.
Siuntion keskustassa on Lönnqvistin mukaan nimetty Charlotta Lönnqvistin tie.
Adam Wodnicki (pianisti)
Adam Wodnicki (s. 22. joulukuuta 1951 Przemyśl) on puolalainen pianisti.
Wodnicki opiskeli Krakovan musiikkiakatemiassa Jan Hoffmanin luokalla, sitten Sienassa Guido Agostin ja Indianan yliopistossa (Bloomington) György Sebőkin johdolla. Hän työskenteli Krakovan musiikkiakatemiassa ennen kuin sai kutsun opettamaan Texasin yliopistoon, Austiniin vuonna 1979. Vuonna 1980 hänestä tuli Pohjois-Texasin yliopiston professori.
Wodnicki on konsertoinut eri puolilla maailmaa ja palannut vuodesta 1991 myös säännöllisesti esiintymään Puolaan. Hän on tehnyt soololevytyksiä Ignacy Paderewskin teoksista ja levyttänyt sellisti Carter Enyeartin kanssa David Dzubayn, Robert Muczynskin ja Dmitri Šostakovitšin sonaatit. Hän on levyttänyt Muczynskilta myös kolme pianotrioa. Konserttoäänitteitä Wodnicki on tehnyt Kazimierz Serockin, Tadeusz Bairdin, Jan Krenzin ja Zygmunt Stojowskin teoksista. Lisäksi hän on laatinut editioita Paderewskin, Piotr Perkowskin, Stanisław Niewiadomskin ja Tadeusz Joteykon teoksista.
Wodnicki on pitänyt kansainvälisesti mestarikursseja ja toiminut tuomariston jäsenenä kansainvälisissä pianokilpailuissa. Hän on saanut monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Puolan Gloria Artis -mitalin vuonna 2014.
Strandin kalliopiirrokset
Strandin kalliopiirrokset sijaitsevat Osenin kunnassa Etelä-Trøndelagissa Norjassa. Kuvakenttä koostuu 8−9 piirroskuviosta. Silmiinpistävin piirros on melkein kaksimetrinen valas. Piirroskallio sijaitsee Strandista Vingsundiin vievän tien varressa olevassa merelle aukeavassa pystykalliossa. Paikalla on opastustaulut ja sinne on viitoitus.
Löytyminen ja tutkimus
Strandista löydetyt kalliopiirrokset olivat ensimmäiset, jotka löytyivät Fosen niemimaalta. Selväpiirteiset kuviot löydettiin tietyön yhteydessä 1920-luvun puolivälissä, kun Sandviksbergetissä ajettiin soraa. Paikan etäisyys merenrannasta on noin 700 metriä ja korkeus meren pinnasta 26 metriä.
Tutkimukset Trondheimsfjordin kalliopiirroksilla osoittavat, että kivikauteen liittyvät kuvakentät sijaitsevat 20−50 metriä merenpinnan yläpuolella. Tämä viittaa siihen, että kuvioita piirrettäessä kuvakohteet kuuluivat silloisen ranta-alueeseen ja että ne näkyivät hyvin merelle. Mikäli oletus osuu oikeaan, voidaan Strandin piirrokset, jotka ovat noin 25 metriä merenpinnan yläpuolella, ajoittaa noin 3000 eaa. eli nuorempaan neoliittiseen kivikauteen.
Superkavitaatio
Superkavitaatio on ilmiö, jossa veden alla suurella nopeudella liikkuva kappale muodostaa ympärilleen vesihöyryn täyttämän tilan. Tämä kaviteetti tai kupla vähentää veden alla liikkuvaan kappaleen liikevastusta, sillä kappale kulkee käytännössä kaasumaisessa väliaineessa, eikä nestemäisessä ja väliaineen viskositeetista johtuva kitkavastus alenee. Superkavitaatio johtuu siitä, että osa liikkuvan kappaleen kineettisestä energiasta muuttuu kitkavastuksen johdosta lämpöenergiaksi ja höyrystää veden kappaleen etummaisessa kosketuspisteessä. Superkavitaation saavuttamiseksi ilman apulaitteita on ylitettävä kappaleen muodolle ominainen ominaisnopeus. Superkavitaatiotilan voi saavuttaa helpommin, jos vesi höyrystetään lisäksi jollakin muulla apulaitteella, esimerkiksi kuumalla kärjellä tai kaasusuuttimella.
Strandin kalliopiirrokset
Piirrokset
Piirroskenttä on noin 3 metriä leveä ja pinta-alaltaan 3 m². Huomiota herättävin kuvio esittää naturalisesti tehtynä pallopäävalasta, joka on melkein 3 metriä pitkä.
Hamiltoninajokoira
Hamiltoninajokoira (hamiltonstövare) on ruotsalainen jäniksen ja ketun metsästykseen tarkoitettu koirarotu. Nykyisin sitä pidetään Ruotsin kansallisrotuna. Rodusta huolehtii Ruotsissa Svenska Hamiltonstövareföreningen ja Suomessa Suomen Ajokoirajärjestö.
Superkavitaatio
Asetekniikka
thumb|VA-111 Škval (vientiversio) Neuvostoliitossa kehitettiin vuonna 1977 ensimmäinen superkavitaatiota hyödyntävä ase: VA-111 Škval -torpedo (käytetään myös termiä vedenalainen ohjus). Tämä torpedo kulkee veden alla noin 100 m/s, mutta ei ole ohjattavissa. VA-111 esiteltiin 1999 Abu Dhabissa asemessuilla. Torpedo on ollut ainoa olemassa oleva julkistettu ilmiötä hyödyntävä ase. Škvalia on myöhemmin jatkokehitetty lisäämällä torpedoon muun muassa kauko-ohjausominaisuus. Škval voidaan varustaa myös ydintaistelukärjellä. Sen alkuperäinen pääkäyttökohde oli torjua suuria pinta-aluksia, kuten taisteluristeilijöitä ja lentotukialuksia.
Hamiltoninajokoira
Ulkonäkö
Rotu on rakenteeltaan sopusuhtainen ja voimakasluustoinen, ja sillä on selvä sukupuolileima. Pää on pitkänomainen, kallo kohtalaisen leveä ja hieman holvautunut, kuono pitkä ja lähes tasaleveä. Kirsu on musta ja sieraimet avoimet. Hampaat ovat hyvin kehittyneet ja voimakkaat; purenta leikkaava purenta. Silmät ovat mantelinmuotoiset ja tummanruskeat; ilmeeltään rauhallinen. Korvat ovat riippuvat ja pehmeät. Posket ovat litteät. Kaula on pitkä ja voimakas ja liittyy runkoon kauniisti; uroksilla kaula on selvästi kaareutunut. Selkä on voimakas ja tasainen. Lanne on lihaksikas ja lantio pitkä, leveä ja hieman viisto. Sekä etu- että takaraajat ovat suorat ja yhdensuuntaiset. Lavat ovat pitkät ja lihaksikkaat. Kyynärpäät ovat tiiviisti rungon myötäiset, eivät rintakehän alapuolelle sijoittuneet. Ranteet ovat joustavat ja välikämmenet hieman viistot ja joustavat. Reidet ovat leveät ja lihaksikkaat ja sekä kintereet että polvet ovat hyvin kulmautuneet. Välijalat ovat lyhyet, kuivat ja pystysuorat koiran seistessä. Käpälät ovat soikeat ja varpaat hyvin kaareutuneet ja tiiviisti yhdessä. Sillä on myös hyvä askelpituus ja sen liikkeet ovat yhdensuuntaiset ja tehokkaat. Urosten säkäkorkeus on 53–61 cm (ihanne 57 cm) ja narttujen 49–57 cm (ihanne 53 cm).
Superkavitaatio
Asetekniikka
VA-111 ammutaan 533 mm torpedoputkesta 50 solmun nopeudella, jonka jälkeen sen rakettimoottori kiihdyttää torpedon 200 solmun nopeuteen.
Hamiltoninajokoira
Ulkonäkö
Karvapeite on karheaa ja tiiviisti rungonmyötäistä kaikkialla muualla paitsi päässä, korvissa ja raajojen etuosissa, joissa se on lyhyttä ja sileää. Väritys on aina kolmivärinen (tricolor): musta mantteli, niska ja hännän yläpuoli; punaruskea (kullanruskeasta lämpimään punaruskeaan) pää, korvat, kaulan sivut, rungon alapuoli, lavat, reidet ja hännän alapuoli; valkoista päässä (usein piirtona tai laukkina), kurkussa, niskassa, rinnassa, raajojen alaosassa, käpälissä ja hännänpäässä.
Luonne ja käyttäytyminen
Hamiltoninajokoira on luonteeltaan ystävällinen ja rauhallinen.
Alkuperä
thumb|right|280px|Ruotsalainen ajokoira vuodelta 1915. Väritys vastaa nykyistä hamiltoninajokoiraa. Metsästäjä-kasvattaja, kreivi Adolf Patrik Hamilton loi rodun risteyttämällä keskenään holsteininajokoiran, hannoverilaisen haidinajokoiran, englanninkettukoiran ja puolalaisia ajokoiria. Toiset lähteet mainitsevat myös harrieria ja sveitsiläisiä ajokoiria käytetyn sen kehittämiseen. Kolmannen teorian mukaan myös kuurinmaanajokoiralla olisi ollut osuutta rodun syntyyn. Neljännen mukaan se olisi pelkästään hannoverilaisen ajokoiran ja kettukoiran välisen risteytyksen tulos.
Vuonna 1886 Tukholmassa järjestettiin maan ensimmäinen koiranäyttely, ja kaikki ajokoirat sijoitettiin keskenään samaan luokkaan jakthundar ("metsästyskoirat"). Hamiltonilla oli esitteillä Hector, Kurre, Pang ja Stella I, ja ne saivat kunniapalkinnon. Vuonna 1891 järjestetyssä Göteborgin koiranäyttelyssä ajokoirat jaettiin kahteen eri luokkaan, ruotsalaisiin ajokoiriin ja risteytystaustaisiin ajokoiriin. Hamiltonin koirat kisasivat ensiksi mainitussa luokassa.
Vuonna 1893 julkaistu Svenska Kennelklubbenin ensimmäinen kantakirja luokitteli Hamiltonin omistamat Pangin ja Dansan luokkaan svensk stöfvare (tysk-svensk, småländsk) ("ruotsalaiset ajokoirat (saksalais-ruotsalaiset, smoolantilaiset)"). Vuonna 1897 luokittelu monimutkaistui: ajokoirat, joita oli risteytetty muiden koirien kanssa jaettiin kahteen alaluokkaan, pääosin ruotsalaista linjaa oleviin ja niihin joissa oli 50 % tai yli ulkomaalaista perimää. Vuonna 1913 jaottelu muuttui entistä tarkemmaksi: ruotsalaiset ajokoirat, risteytystaustaiset ajokoirat joilla on pääosin ruotsalainen perimä, schillerinajokoira ja risteytystaustaiset ajokoirat joilla on pääosin ulkomaalainen perimä. Vasta vuonna 1921 hamiltoninajokoirasta tuli virallisesti oma rotunsa, ja tätä ennen se tunnettiin vain "ruotsalaisena ajokoirana". Vuonna 1934 gotlanninajokoira ja oman rotunsa sisällä huonosti menestyneet smoolanninajokoira-yksilöt liitettiin osaksi hamiltoninajokoiran kantaa, minkä seurauksena populaatio koostui keskenään erittäin heterogeenisistä ajokoirista. Hamilton kuoli vuonna 1910, ja hänen jälkeensä jalostukseen vaikuttivat erityisesti av Aspö- ja Dalabo-kennelit, sekä myöhemmin av Eksjöholm, H-stam ja Trolldalen. Bas av Eksjöholm oli yksi menestyneimpiä rodun edustajia ja siitti elinaikanaan yli 1000 pentua. 1920- ja 1930-luvuilla kiinnostus rotua kohtaan kasvoi, ja näyttelymenestyksen tavoittelun hiipumisen myötä metsästystuloksista tuli koirien myyntivaltti. 1940-luvulla hamiltoninajokoirasta tuli Ruotsin suosituin ajokoira, ja vasta viimeaikoina sen on ohittanut rekisteröinneissä suomenajokoira. Vuonna 1972 syntyi peräti 2309 rodun edustajaa, minkä jälkeen vuosittainen lukumäärä pysyi pitkään 1500-2000 välillä. 2000-luvun alussa lukumäärä oli kuitenkin enää vain noin 500-700 pentua vuosittain.
Kopparberginajokoira
Vuonna 1910 syntyi Kopparbergets Ess, joka niitti mainetta niin näyttelyissä kuin metsästyskokeissakin. Se luokiteltiin rotunsa sisällä ns. B-luokkaan (koirat, joilla on vaihtelevampi sukupuu - taustalla mm. schillerinajokoiraa). Sen jälkeläisiä kutsuttiin nimellä kopparbergsstövare ("kopparberginajokoira"), ja ne olivat tavalliseen hamiltoninajokoiraan verrattuina kooltaan pienempiä, rakenteeltaan elegantimpia ja väriltään lämpimämpimiä. Näyttelyissä ne pärjäsivät alkuperäistä rotua paremmin, mutta saavutetun menestyksen myötä tämän uuden kauniin linjan metsästysominaisuudet katosivat. Vasta kun voittaja-luokassa kilpailevilta koirilta alettiin vaatia metsästystuloksia, alkoi näyttelymenestykseen tähdännyt kasvatus hiipua. Vuonna 1923 hamiltoninajokoiran B-luokan nimeksi muutettiin kopparbergsstövare, ja samalla siitä tuli oma erillinen rotunsa. Rotujen väliset eroavaisuudet olivat kuitenkin vähäiset, ja vuosien aikana niiden välillä tehtiin monia risteytyksiä. Vuonna 1933 ne yhdistettiinkin jälleen yhdeksi roduksi, hamiltoninajokoiraksi.
Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2017
Vuoden 2017 naisten käsipallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Saksassa 1.–17. joulukuuta. Kisapaikkakuntina olivat Hampuri, Magdeburg, Leipzig, Oldenburg, Trier ja Bietigheim-Bissingen. Kilpailuihin osallistui 24 joukkuetta. Mestaruuden voitti Ranska, hopealle sijoittui Norja ja pronssia sai Alankomaat. Kisojen arvokkaimpana pelaajana palkittiin Norjan Stine Bredal Oftedal. Turnauksen paras maalintekijä oli Norjan Nora Mørk.
Strandin kalliopiirrokset
Piirrokset
Kuvakentässä on viisi geometristä kuviota, mikä on kivikauden kalliopiirroksissa epätavallista. Koska kuva-aiheet ovat merellisiä, voidaan ristikuviot tulkita kalaverkoiksi. Strandin kuviot ovat tyypillisiä Keski-Norjan ulkorannikolla, sillä korkeammilla kohteilla, joita tehtiin vanhemmalla kivikaudella, käytettiin mieluummin pystykallion seinämiä. Kohteet ovat silloin sijainneet pienillä saarilla tai kivilla matalien niemenkärkien tuntumassa. Tällaisiksi kohteiksi on luonnehdittu Søbstad ja Rødsand, Averøyn kunnassa, sekä Hell ja Lånke, Stjørdalin kunnassa. Näissä kohteissa on piirretty valaita, lintuja ja peuroja.
Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2017
Loppuottelu
Ranska – Norja 23–21
Nippes
Nippes on departementti Haitissa. Vuonna 2003 departementissa oli 263 551 asukasta ja sen pinta-ala on 1 219 neliökilometriä. Departementin väestötiheys on siten 216,2 asukasta neliökilometrillä. Departementti sijaitsee maan länsiosassa ja sen pääkaupunki on Miragoâne. Nippes erotettiin Grand'Ansen departementista vuonna 2003.
Japa
Japa tarkoittaa seuraavia:
Ludovico Scarfiotti
Ludovico Scarfiotti (18. lokakuuta 1933 Torino, Italia – 8. kesäkuuta 1968 Berchtesgaden, Baijeri, Saksa ) oli italialainen kilpa-autoilija ja teollisuusmoguli Gianni Agnellin sisarenpoika, joka kilpaili Formula 1 -sarjassa ja urheiluautosarjoissa. Juuri ennen F1-sarjaan tulemista hän voitti Lorenzo Bandinin kanssa Le Mansin 24 tunnin ajon vuonna 1963 Ferrarilla. Scarfiotti osallistui kaiken kaikkiaan kahteentoista F1-sarjan Grand Prix -kilpailuun ja saavutti yhden voiton ja 17 MM-pistettä. Scarfiotti on viimeisin italialainen Italian Grand Prix'n voittaja. Vuonna 1967 hän voitti sarjan ulkopuolisen Syrakusan GP:n yhdessä Mike Parkesin kanssa.
pienoiskuva|vasen|Scarfiotti 1964 Nürburgringillä
Tanzimat
Tanzimat (”uudelleenjärjestäminen”) on nimitys sarjalle uudistuksia, jotka toteutettiin Osmanien valtakunnassa Abdul Mejid I:n ja Abd-ul-Azizin sulttaanikausilla vuosien 1839–1876 välillä. Uudistusten tarkoituksena oli modernisoida valtakuntaa eurooppalaisten esikuvien pohjalta.
Ludovico Scarfiotti
Scarfiottia pidettiin herrasmiehenä, joka ei ollut kilpailuissa koskaan valmis riskeeraamaan kenenkään muun kuin oman turvallisuutensa.
Scarfiotti kuoli vuonna 1968 Rossfeldin ylämäkikilpailun harjoituksissa auton luultavasti jumiuduttua viidennelle vaihteelle.
Tanzimat
Julistus annettiin hetkellä, jolloin Osmanivaltakunta tarvitsi kipeästi Euroopan maiden tukea Egyptin käskynhaltija Muhammad Alia vastaan, joten jotkut ovat myöhemmin tulkinneet sen vain propagandatempuksi, jolla yritettiin vedota eurooppalaisiin. Erityisesti tasa-arvoisuus uskonnosta riippumatta saattoi olla propagandaa Venäjän lisääntyvän paineen alla. Myös kaksi muuta tanzimatin kannalta keskeistä asiakirjaa julkistettiin vastaavanlaisissa tilanteissa: helmikuun 1856 julistus Krimin sodan ja vuoden 1876 perustuslaki Balkanin kriisin aikana. Eurooppalaisia kiinnostaneet lupaukset tasavertaisesta kohtelusta ei-muslimeille – erityisesti kristityille – eivät aina toteutuneetkaan. Esimerkiksi ei-muslimeille määrätty henkivero lakkautettiin vuonna 1855, mutta korvattiin samalla toisella vastaavalla maksulla. Monia valtakunnan kannalta tärkeitä uudistuksia vietiin joka tapauksessa eteenpäin. Gülhanen ediktin ja useiden muiden reformien toteutuksesta vastasi pääasiassa Mustafa Reşid pašša, joka toimi kuusi kautta suurvisiirinä.
Frankensteinin hirviö
Frankensteinin hirviö on fiktiivinen hirviö, joka teki ensiesiintymisensä Mary Shelleyn romaanissa Frankenstein – uusi Prometheus (1818). Romaanissa kuvataan, kuinka tohtori Victor Frankenstein luo hirviön yrittäessään luoda elämää elottomaan ruumiiseen. Hirviö itse on nimetön.
Tanzimat
Tanzimat-uudistuksiin kuuluivat muun muassa ei-uskonnollisen koulujärjestelmän kehittäminen, armeijan uudelleenjärjestäminen Preussin kutsuntalaitoksen mallin mukaisesti, maakunnallisten edustuslaitosten perustaminen sekä kauppa- ja rikoslakien uudistaminen pääasiassa Ranskan esikuvan mukaan. Lisäksi perustettiin uusia oikeusistuimia, jotka olivat riippumattomia islamilaisesta ulamasta. Lainsäädännön ja oikeuslaitoksen reformien tavoitteena oli Osmanien valtakunnassa asuneita eurooppalaisia koskeneen kapitulaatiojärjestelmän poistaminen. Kaikkien uudistusten toteuttamista hankaloitti ja hidasti varojen ja pätevien virkamiesten puute sekä vanhoillisten tahojen vastahanka.
Frankensteinin hirviö
Romaanin synty
Frankensteinin hirviön hahmo keksittiin kesällä 1816, kun 19-vuotias Mary Wollstonecraft Godwin (myöhemmin Shelley) oli kolmen kirjailijaystävänsä kanssa viettämässä aikaa sveitsiläisessä huvilassa. He kertoilivat toisilleen kummitustarinoita, ja lordi Byronin ehdotuksesta jokainen kirjoitti oman kummitustarinansa. Wollstonecraft keksi öisen painajaisensa pohjalta tarinan tiedemiehestä nimeltä Frankenstein, joka luo hirviön kuolleiden miesten ruumiinosista. Hän alkoi kirjoittaa tarinaansa kirjaksi, ja Frankenstein – uusi Prometheus julkaistiin 21 kuukautta myöhemmin 11. maaliskuuta 1818.
Hirviö
Shelleyn romaanin alaotsikko ”Uusi Prometheus” viittaa vanhaan kreikkalaiseen Prometheus-myyttiin. Ihmisen luominen keinotekoisesti on muinainen ja kauan tunnettu teema. Jo kreikkalaisessa mytologiassa kuvataan, kuinka Prometheus ja Pygmalion loivat ihmisen. Vastaavasti juutalaisissa legendoissa tunnetaan golem-hirviö. Keskiajalla alkemistit yrittivät luoda ihmistä koeputkissaan. 1700- ja 1800-luvun tiedemiehet kuten Luigi Galvani, Alessandro Volta ja Benjamin Franklin tekivät tutkimuksia sähköllä elämän kipinän antamiseksi elottomalle aineelle. Myös kokonaan keinotekoisia ihmisiä eli androideja yritettiin valmistaa jo Mary Shelleyn aikoihin.
Hirviön luontikohtaus on romaanin luvussa viisi. Hahmo herää eloon sateisena marraskuun yönä kello yksi. Se myös tekee väkivaltatekonsa öisin ja lopulta katoaakin yöhön. Hirviön kokoaminen ja henkiinherättäminen kuvataan romaanissa vain lyhyesti ja viitteellisesti, ilman tarkkoja anatomisia tai kirurgisia kuvauksia tai mainintaa sähkön käytöstä.
Hirviö kuvataan romaanissa vastenmielisen näköiseksi: sen läpikuultavan ihon läpi näkyy verisuonia ja lihaksia, eikä sillä ole pupilleja. Tohtori Frankenstein samastuu luomaansa synkkään hirviöön ja tuntee myöhemmin syyllisyyttä sen teoista. Luotuaan hirviön tohtori kauhistuu luomustaan ja pakenee. Myöhemmin romaanissa hän kohtaa hirviön uudelleen ja kuulee sen tarinan sen itsensä kertomana.
Elokuvien Frankensteinin hirviö on jättikokoinen, vahva ja epämuodostunut. Monessa elokuvassa se tekee murhan ja aiheuttaa tuhoa. Hahmon on tarkoitus herättää katsojassa etenkin sääliä, kauhua ja kiinnostusta.
Sovitukset
Frankensteinin hirviöstä tuli heti romaanin julkaisun jälkeen suosittu hahmo teatterissa. Ensimmäinen näytelmäsovitus julkaistiin vuonna 1823. Lavasovitukset eivät yleensä olleet kovinkaan uskollisia romaanille.
thumb|[[Charles Stanton Ogle Frankensteinin hirviönä elokuvassa Frankenstein (1910), jota pidetään ensimmäisenä Frankenstein-aiheisena elokuvana.]] Ensimmäinen Frankenstein-elokuva julkaistiin vuonna 1910. Sen jälkeen Frankensteinin hirviö on esiintynyt sadoissa elokuvissa useilla kielillä. Niistä tunnetuimpiin ja arvostetuimpiin kuuluvat elokuvat, joissa hirviötä esittää Boris Karloff, kuten Universal Picturesin tuottama vuoden 1931 Frankenstein. Tässä elokuvassa maskeeratun Karloffin esittämän hahmon kasvoilla näkyy kokoonkursimisen jättämiä arpia, kiinnittimiä ja elektrodeja, ja sen liikkeet ovat robottimaisia. Hahmo on samanaikaisesti kauhistuttavan ja viattoman näköinen.
Frankensteinin jatko-osassa Frankensteinin morsian hirviön tietämättömyys ja viattomuus ovat poissa, joskin se kykenee vielä kiltteihin tekoihin. Toisessa jatko-osassa, Frankensteinin poika, hirviöstä tuli enemmänkin sivuhahmo. Se sai myös ystävän nimeltä Ygor. Neljäs Frankensteinin hirviöön liittyvä elokuva, The Ghost of Frankenstein, oli ensimmäinen, jossa hirviötä ei enää esittänyt Boris Karloff. Kyseisessä elokuvassa Frankensteinin hirviö saa Ygorin aivot, ja siitä tulee entistä älykkäämpi. Viides Frankenstein-elokuva aloitti niin sanotun crossover-saagan, jossa Frankensteinin hirviö tapasi muita tunnettuja kauhuelokuvissa esiintyviä hirviöitä, kuten Wolf Manin ja Draculan.
Universal Picturesin elokuvasarjan jälkeen Frankensteinin hirviö seikkaili Hammerin seitsemän elokuvan sarjassa 1957–1974.
Hirviöstä on tehty myös useita parodiaelokuvia, kuten Mel Brooksin Frankenstein Junior (1974) ja Tim Burtonin Frankenweenie (2012).
Muussa kulttuurissa
Frankensteinin hirviöstä on tullut myös kulttuurinen maskotti. Se on toisinaan nähty edustavan sorrettuja, ja toisinaan se on nähty modernin tieteiskirjallisuuden robottien ja androidien esi-isänä. Hirviötä on käytetty myös mainonnassa, ja hahmon pohjalta on kehitetty useita muitakin samankaltaisia kauhuhahmoja.
Kaare Klint
thumb|Kaare Klintin tuoleja Grundvigskirkenissä. Kaare Klint (15. joulukuuta 1888 - 28. maaliskuuta 1954) oli tanskalainen arkkitehti ja huonekalusuunnittelija. Hän oli Kööpenhaminan taideakatemian huonekaluosaston luoja ja johtaja vuodesta 1944. Hän toteutti taideakatemiassa käsityöläisten ja arkkitehtien kiinteän yhteistyön, joka teki tanskalaiset huonekalut maailmankuuluiksi.
Arkkitehtina Klint saattoi päätökseen isänsä alulle paneman Grundtvigin kirkon rakennustyöt (1930–1940) ja suunnitteli Beetlehem-kirkon (1935–1937).
Aleksejs Froļikovs
Aleksejs Froļikovs (15. helmikuuta 1957 Moskova, Neuvostoliitto – maaliskuu 2020 ) oli jääkiekkoilija, joka pelasi suurimman osan urastaan Neuvostoliiton kansalaisena, mutta edusti Neuvostoliiton hajottua Latviaa.
Ura
Froļikovs aloitti uransa kaudella 1978–79 Moskovan Dynamossa. Kaudeksi 1981–82 hän siirtyi Riian Dynamoon, jossa hän pelasi kevääseen 1989 asti.
Kaudeksi 1989–90 Froļikovs siirtyi Suomen I-divisioonassa pelanneisiin Ässiin yhdessä joukkuetoverinsa Vladimir Durdinin kanssa. Hän osoittautui Ässissä kovaksi hankinnaksi ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen, jossa kaikki muutkin kenttäpelaajat olivat Ässien pelaajia. Froļikovs oli koko I-divisioonassa kuudenneksi paras pistemies (28+53=81) sekä toiseksi eniten syöttöjä antanut pelaaja. Hän oli nostamassa Ässiä takaisin jääkiekon SM-liigaan ja hän pelasi siellä vielä kaksi seuraavaa kautta. Kaudella 1990–91 Froļikovs oli Ässien toiseksi paras pistemies tehoilla 20+26=46. Yhteensä SM-liigassa tuli kahden kauden aikana tehot 30+38=68 87 ottelussa.
Froļikovs aloitti kauden 1992–93 Riian Dynamossa, Venäjän pääsarjassa, mutta palasi kesken kauden takaisin Suomeen ja siirtyi pelaamaan I-divisioonaan Pietarsaaren Centersin riveihin. Hän oli parhaimpia hankintoja heikosti menestyneessä seurassa. Kaudeksi 1994–95 Froļikovs palasi jälleen Riian Dynamoon, jossa hän lopetti uransa. Froļikovs pelasi Neuvostoliiton ja Venäjän pääsarjassa yhteensä 511 ottelua tehden niissä tehot 192+159=351.
Maajoukkue
Froļikovs edusti Neuvostoliittoa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1977. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden. Froļikovs oli kisojen neljänneksi paras pistemies (6+5=11) Suomen Juha Jyrkkiön (7+4=11) kanssa sekä kolmanneksi paras maalintekijä yhdessä joukkuetoverinsa Igor Romashinin (6+6=12) kanssa.
Bogdan Bogdanović (koripalloilija)
Seurajoukkueet
Bogdanović pelasi juniorina koripalloa Zitko Basketin juniorijoukkueissa, joista hän siirtyi FMP Zeleznikiin. Hän pelasi FMP:n kanssa muun muassa nuorten Euroliigaa kaudella 2009–2010. Vuonna 2010 Bogdanović siirtyi KK Partizaniin, jossa hän debytoi Euroliigassa kaudella 2012–2013. Samana kautena hänen vastuunsa lisääntyi ja hän yli kaksinkertaisti pistekeskiarvonsa Serbian liigassa 9,8 pisteeseen ottelua kohden.
Aleksejs Froļikovs
Maajoukkue
Kansainvälisellä tasolla Froļikovs edusti myöhemmin myös Latviaa Neuvostoliiton hajottua. Hän pelasi II-divisioonan MM-kilpailuissa 1993 ja I-divisioonan MM-kilpailuissa 1994 Latvian noustua edellisenä vuonna. II-divisioonan MM-kilpailuissa 1993 hän oli Latvian kolmanneksi paras pistemies tehoin 10+9=19 ja sai tehomerkinnän +30.
Bogdan Bogdanović (koripalloilija)
Seurajoukkueet
Bogdanović voitti Partizanin kanssa Serbian-mestaruuden vuosina 2011–2014 sekä Adrianmeren liigan vuosina 2011 ja 2013. Kaudella 2013–2014 hänet valittiin Euroliigan nousevaksi tähdeksi. Kesällä 2014 Bogdanović osallistui NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Phoenix Suns varasi hänet tilaisuuden 27:ntena pelaajana. Hän ei kuitenkaan siirtynyt NBA:han vaan teki kesällä 2014 monivuotisen sopimuksen turkkilaisen Fenerbahçen kanssa.
Heinäkuussa 2017 Bogdanović siirtyi NBA:han, Sacramento Kingsiin. Vuonna 2020 hän siirtyi Atlanta Hawksiin.
Maajoukkueet
Junioritasolla Bogdanović edusti maansa juniorimaajoukkueita alle 18- ja alle 19-vuotiaissa. Hän saavutti alle 19-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2011. Vuonna 2013 hän pelasi ensimmäiset aikuisten arvokisansa, kun hän oli mukana Serbian maajoukkueessa EM-kilpailuissa. Bogdanović teki turnauksessa keskimäärin 9,4 pistettä ottelua kohden. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa Bogdanović saavutti vuoden 2014 MM-kilpailuista, joissa Serbia sijoittui Yhdysvaltain jälkeen hopealle. Myös Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 Serbia saavutti Yhdysvalloille hävittyään hopeaa. Vuoden 2017 EM-kilpailuista Serbia saavutti jälleen hopeaa hävittyään loppuottelussa Slovenialle.
Pommerin sota
Pommerin sota käytiin vuosina 1757–1762 Ruotsin ja Preussin kuningaskunnan välillä Ruotsin Pommerin hallinnasta. Sota oli osa seitsenvuotista sotaa.
Ruotsi liittyi sotaan Venäjän, Ranskan ja Saksin puolelle vuonna 1757. Ruotsin sotatoimet etenivät huonosti ja sotatoimia johti sodan aikana viisi eri ylipäällikköä. Ruotsalaiset olivat tyytyväisiä, kun rauha saatiin aikaan Preussin kanssa vuonna 1762 ilman alueluovutuksia. Rauhanvälittäjänä toimi Ruotsin kuningatar Loviisa Ulriika, joka oli Preussin kuningas Fredrik II Suuren sisar.
Taustaa
Seitsenvuotinen sota syttyi Euroopassa vuonna 1756. Sodassa Preussi ja Iso-Britannia taistelivat Ranskan, Saksin ja Venäjän liittokuntaa vastaan. Ranska halusi Ruotsin mukaan sotaan ja lupasi taloudellista tukea, mikäli Ruotsi ryhtyisi sotaan Preussia vastaan ja lähettäisi miehen armeijan Pommeriin. Preussin vastainen liittokunta vaikutti ylivoimaiselta ja Ruotsille näytti aukeavan mahdollisuus laajentaa Pommerin alueitaan. Lisäksi valtaneuvostossa enemmistönä olleet Hattujen edustajat halusivat nöyryyttää Ruotsin kuningatarta Loviisa Ulriikaa, joka oli Preussin kuningas Fredrik II Suuren sisar.
Ruotsi päätti liittyä mukaan sotaan. Nimellinen syy sodalle haettiin sadan vuoden takaa: Ruotsi vetosi siihen, että se oli Westfalenin rauhan takaaja. Ruotsin hallitusmuoto ei sallinut hyökkäyssotaa ilman säätyjen suostumusta, mutta valtaneuvosto käytti hyväkseen valtiopäivien hajaantuessa vuonna 1756 säätyjen antamaa kehotusta käyttää hyväkseen edullisia suhdanteita. Valtaneuvosto julisti sodan Preussille kesällä 1757.
Sota
Ruotsin armeija siirrettiin Itämeren yli Ruotsin Pommeriin suuressa sekasorrossa. Maajoukkojen varustamista oli lyöty laimin vuosien ajan, kun voimavarat oli suunnattu linnoituksiin ja merivoimiin. Armeijan huolto oli huonoa ja varustus puutteellista ja huonolaatuista. Lisäksi vuonna 1757 laillistetut akordit aiheuttivat pulaa kokeneista upseereista: akordissa eli viranostossa eroava upseeri sai myydä virkansa eniten maksavalle. Kun samaan aikaan mitään eläke- tai korvausjärjestelmää ei ollut upseerin kaatumisen varalta, erosivat ruotsalaiset upseerit palveluksesta sodan aikana joukoittain.
Preussin kuningas Fredrik pärjäsi sodassa odotettua paremmin ylivoimaista liittokuntaa vastaan. Ruotsin armeija ei päässyt etenemään Pommerista ja se oli pitkiä aikoja saarrettuina Pommerin linnoituksiin ja Rügenin saarelle. Ruotsin huonosti edennyttä sodankäyntiä kuvasivat taudit, nälkä ja kylmyys. Ruotsin ylipäällikkö vaihtui sodan aikana neljästi. Sodan rahoittamiseksi Ruotsi joutui painamaan lisää seteleitä ja ottamaan laittomia lainoja valtakunnan pankilta. Setelirahan määrä nousi sodan aikana kahdeksankertaiseksi, mikä ajoi talouden vakavaan kriisiin.
Säädyt kokoontuivat seuraaville valtiopäiville vuonna 1760, jolloin valtaneuvoston politiikan vastustajat nousivat runsaslukuisina esiin. Kiivaimpia vastustajia olivat niin sanotut nuoremmat myssyt. Hattuja arvosteltiin valtiopäivillä laajasti muun muassa laittomasta sodanjulistuksesta, harvainvallan ajamisesta, talouselämän holhouksesta ja säännöstelystä sekä voimassa olleesta pakkoyhteiskunnasta. Lisäksi Pommerista valtiopäiville saapuneet aateliset upseerit aiheuttivat ylimääräistä arvostelua. Hattupuolue sai vaivoin pidettyä valta-asemansa tärkeimmissä elimissä. Kolme valtaneuvosta joutui eroamaan voimakkaan arvostelun takia.
Seuraukset
Sota päättyi vuonna 1762, kun kuningatar Loviisa Ulriikan välityksellä Ruotsi solmi rauhan Preussin kanssa Hampurissa ilman alueluovutuksia. Sodan seurauksena Ruotsin kuningasparin Aadolf Fredrikin ja Loviisa Ulriikan asema parani. Kuningasta nöyryyttänyt valtakunnan akti kumottiin juhlallisesti ja aateli merkitsi pöytäkirjaansa sydämelliset kiitokset kuningattarelle rauhanvälityksestä.
Pommerin sodan seurauksena perunanviljely yleistyi Ruotsissa ja Suomessa.
Florian Ludwig
Florian Ludwig on saksalainen kapellimestari ja Hagenin oopperan ylikapellimestari.
Ludwig suoritti vuonna 1996 Münchenin musiikkikorkeakoulussa orkesterinjohdon loppututkinnon erinomaisin arvosanoin ja hänet hyväksyttiin mestariluokalle. Vuosina 1998-2001 Ludwig työskenteli kapellimestarina ja laulajien harjoittajana Mannheimin kansallisteatterissa. Syyskaudesta 2003 lähtien Ludwig on toiminut Bremenin oopperan ylikapellimestarina. Ludwig on myös vieraillut kapellimestarina ulkomailla, muun muassa Argentiinassa.
Suomessa Ludwig on vieraillut Nilsiän Opera Cava -festivaalilla vuonna 2006 Carl Maria von Weberin Taika-ampuja-oopperan ja vuonna 2007 Joonas Kokkosen Viimeiset kiusaukset -oopperan kapellimestarina.
Margareta Keszeg
Keszeg voitti pronssia Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 1989 3 000 metrin juoksussa ajalla 8.48,70. Seuraavana vuonna hän voitti EM-hopeaa Glasgow'ssa sisäratojen EM-kisoissa samalla matkalla ajalla 8.57,50. 1991 Sevillan sisäratojen MM-kisoissa hän oli toinen 3 000 metrillä ajalla 8.51,51. Vuonna 1992 hän voitti Euroopan mestaruuden Genovassa sisäratojen EM-kisoissa 3 000 metrillä ajalla 8.59,80. 1993 Toronton sisäratojen MM-kisoissa hän oli samalla matkalla toinen ajalla 9.02,89. Keszegin viimeinen arvokisamitali oli EM-hopea 3 000 metrin juoksussa Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 1994 ajalla 8.55,61.
Miss Namibia
Miss Namibia on Namibiassa, Lounais-Afrikassa vuosittain järjestettävä kauneuskilpailu. Ensimmäistä kertaa se järjestettiin vuonna 1980.
China Open (tennis)
China Open (aiemmalta nimeltään Beijing Salem Open) on syys/lokakuussa Pekingissä, Kiinassa järjestettävä tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran miehille vuonna 1993 ja naisille vuonna 1994. Miesten turnausta ei pelattu lainkaan vuosina 1998–2003 eikä naisten turnausta vuosina 1997–1999. Miesten turnaus kuuluu ATP World Tour 500 -sarjaan ja naisten turnaus WTA Premier Mandatory -sarjaan.
Pitkäjaksoinen muuttuja
Pitkäjaksoinen muuttuja (lyhenne LP) on yleensä satojen päivien jaksolla sykkivä punainen jättiläinen. Useimpien pitkäjaksoisten muuttujien valonvaihtelujakso on 20–1 000 päivää. Näiden tyypillinen edustaja on Mira, jonka mukaan Mira-tähdet on nimetty. Pitkäjaksoista ovat myös sykkivät puolisäännölliset ja epäsäännölliset muuttujat, joiden jakso on pitkä. S Vulpeculae -tähti on pitkäjaksoinen, kefeidiä muistuttava tähti, jonka jakso on noin 70 vuorokautta. Pitkäjaksoiset siniset muuttujat ovat jaksoltaan yli 1 vuorokautta ja valonvaihtelu 0,05, jopa 0,1 magnitudia.
Trail of Tears
Trail of Tears on amerikkalaisen kantrilaulaja Billy Ray Cyrusin neljäs albumi ja Cyruksen ensimmäinen julkaisu yli vuoteen. Sen julkaisi Mercury Records. "Three Little Words" ja "Trail of Tears" julkaistiin singleinä.
Chris Stein
thumb|[[Debbie Harry ja Chris Stein.]] Christopher Stein (s. 5. tammikuuta 1950, New York Yhdysvallat) on Blondie-yhtyeen kitaristi ja yksi perustajajäsenistä.
Stein syntyi Brooklynissä. Hän oli mukana perustamassa Blondieta 1970-luvulla. Steinilla todettiin vuonna 1983 autoimmuunisairaus pemfigus, josta hän on kuitenkin toipunut täysin.
Blondie lopetti toimintansa 1980-luvun alkuvuosina. Yhtye perustettiin uudelleen 1990-luvun lopussa, ja Stein kuuluu yhä kokoonpanoon.
Steinin puoliso on näyttelijä Barbara Sicuranza, jonka kanssa hänellä on tyttäret Akira ja Valentina.
Lawessonin reagenssi
Lawessonin reagenssi (C14H14P2S4O2) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa rikkiä sisältäviä yhdisteitä. Reagenssi on nimetty Sven-Olov Lawessonin mukaan ja Lawesson raportoi ensimmäisenä yhdisteen käytön orgaanisen kemian synteeseissä.