cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Trekka
Vientiponnistelut
Uuden-Seelannin ja Australian hallitukset sopivat autojen viennistä Australiaan ilman erityistullia. Vuonna 1968 autoja toimitettiin 46 kappaleen erä. Myynti ei kuitenkaan vastannut odotuksia, sillä markkinointi hoidettiin huonosti.
pienoiskuva|Trekka korjattavana Vietnamissa vuonna 1969. Heinäkuussa 1969 Etelä-Vietnamissa sijainneen uusiseelantilaisten hallinnoiman sairaalan käyttöön toimitettiin viisi Trekkaa. Ajoneuvot joutuivat kokemaan kovia jatkuvien sateiden ja huonokuntoisten teiden takia. Niiden hyvänä puolena pidettiin sitä, että ne eivät olleet erityisesti autovarkaiden suosiossa toisin kuin Jeepit ja Land Roverit.
James Abourezk
Abourezk kritisoi senaatissa Israelia ja Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa, minkä seurauksena hän menetti monia poliittisia liittolaisiaan. Hän päättikin vetäytyä senaatista yhden kauden jälkeen. Abourezk jatkoi uraansa asianajajana ja perusti 1980 American-Arab Anti-Discrimination Committee -järjestön. Vuonna 1989 hän julkaisi muistelmateoksen Advise and Dissent.
Trekka
Vientiponnistelut
Vuonna 1969 General Motors osti tuntemattomasta syystä yhden Trekka-yksilön ja kuljetti sen Detroitiin.
Neuvottelut vientikaupoista Indonesiaan olivat pitkällä, kun ne katkesivat vuonna 1971 Noel Turnerin yllättävään kuolemaan. Indonesiaan oli toimitettu saman vuoden aikana Trekkoja rakennussarjoina, jotka koottiin Surabayassa.
Trekka nykyään
Vaikka Trekkaa pidetään eräänlaisena kansallisen osaamisen symbolina, niitä on säilynyt hyvin vähän. Trekka-harrastajien kerhon tiedossa on alle kolmekymmentä autoa.
Sly and the Family Stone
Sly and the Family Stone on yhdysvaltalainen funk- ja soul-yhtye, joka toimi vuosien 1967 ja 1983 välillä. Yhtyeen perusti siinä laulajana, kosketinsoittajana, kitaristina, säveltäjänä ja tuottajana toiminut Sylvester "Sly Stone" Stewart. Sly Stone on jäänyt populaarimusiikin historiaan funkin keskeisenä kehittäjänä James Brownin ohella. Yhtyeen basisti Larry Grahamin taas sanotaan ensimmäisenä käyttäneen peukutus-tekniikkaa bassossa (vuonna 1969 ilmestyneellä singlellä "Thank You Falettin' Be Mice Elf").
1960-luku ja nousu maineeseen
Yhtyeen alkuaikojen tyyliä on kuvailtu "psykedeeliseksi souliksi", koska se otti vaikutteita tuon ajan rock-musiikista. Ensimmäinen levy A Whole New Thing ilmestyi vuonna 1967. Levy-yhtiöltä kävi käsky tehdä yhtyeen toisesta levystä hieman ensimmäistä kaupallisempi, jotta se myisi paremmin. Omaa tyyliä ei kuitenkaan hylätty, mutta hieman yleisöystävällisempi lähestymistapa tuotti hitti-singlen "Dance to the Music" (itse albumi on samanniminen). Tuon singlen on katsottu ohjanneen myös muita soul-yhtyeitä kohti "psykedeelisempää" tyyliä.
Kolmas levy Life ei aikanaan menestynyt erikoisemmin kaupallisesti, mutta se on saanut etenkin myöhemmin positiivisia arvioita ja kolme kappaletta ("Life", "Fun", "M'Lady") päätyi yhtyeen Greatest Hits -kokoelmalle. Levy jatkoi flirttailua psykedeelisemmän rock-soundin (esim. kappale "Into My Own Thing") ja yhteiskunnallisen tematiikan ("Plastic Jim") kanssa. Rumpali Greg Erricon breikkejä kappaleessa "Love City" on samplattu usein hiphop -levyille.
Vuoden 1969 ehdottomiin huippukohtiin kuului myös yhtyeen esiintyminen Woodstock-festivaalilla ja elokuvassa, jonka myötä orkesterin maine levisi lopullisesti kansainväliseen tietoisuuteen. Woodstock-elokuvassa nähtävässä taltioinnissa voikin nähdä live-esiintymisistään kuuluisan yhtyeen ehkä parhaimmillaan.
Yleisesti yhtyeen vahvuutena nähtiin sen erityisen energisyytensä lisäksi muusikoiden saumaton yhteistyö sekä lauluosuudet, joissa yhtyeen jäsenet hoitavat osuutensa vuorotellen soul-musiikista tuttuun tyyliin. Sly Stonen oma baritoni-ääni erottuu joukosta hyvin persoonallisena, ja hän onkin yksi helpoiten tunnistettavimpia soul-laulajia. Basisti Grahamin ääni taas on joukon selvästi matalin.
1970-luku ja romahdus
Menestyneen Stand! -levyn jälkeen Sly Stonen henkilökohtaiset ongelmat alkoivat heijastua vahvasti yhtyeen toimintaan. Esiintymiset eivät tahtoneet usein sujua kunnolla ja vuonna 1970 ei ilmestynyt uutta levyä, vaan levy-yhtiö laittoi markkinoilla Greatest Hits -kokoelman. Vuonna 1971 julkaistu albumi There's A Riot Going on muutti ennen positiivisen yhtyeen soundin huomattavasti synkemmäksi. Muut yhtyeen jäsenet olivat nyt jääneet hieman syrjään Sly Stonen ottaessa itselleen yhä enemmän tilaa. Levy on myös tuotannoltaan hyvin rosoinen, mikä aikanaan jakoi vahvasti kriitikoiden mielipiteitä. Levyä pidetään kaikesta huolimatta funkin klassikkolevynä ja sen vaikutus myöhempään populaarimusiikkiin on ollut suuri. Esimerkiksi levyn "Family Affair" -single on ensimmäisiä levytyksiä, jossa on käytetty koneellista rytmiraitaa.
Kaksi vuotta myöhemmin ilmestyi hieman vaihtuneella kokoonpanolla tehty albumi Fresh. Sen soundi on hieman edeltäjäänsä selkeämpi ja levyä pidetään niin ikään erittäin onnistuneena. Levyllä yhtyeen kokoonpano oli jo ehtinyt muuttua Sly Stonen aiheuttamien ongelmien takia. Basisti Larry Graham ja rumpali Greg Errico oli korvattu uusilla muusikoilla (itse asiassa Sly soittaa levyn useimmat bassoraidat itse). Fresh-albumin jälkeen Sly Stonen ongelmat huumeiden kanssa pahenivat entisestään. Vuoden 1974 Small Talk -levyltä nousi vielä yksi single listojen kärkeen, mutta yhtyeen suosio oli jo hiipumassa. Sen jälkeen 1970-luvulla ja vielä 1980-luvun alussa seurasi sarja eritasoisia come back -yrityksiä, kunnes vuonna 1983 Sly Stone vetäytyi julkisuudesta.
Myöhempi maine
Sly and The Family Stonella on ollut erittäin suuri vaikutus moniin aikansa merkittävimpiin musiikintekijöihin, ja yhtye sekä Sly Stone itse luetaan nykyään afroamerikkalaisen musiikin historian keskeisiin nimiin. Jazzpianisti Herbie Hancock piti Sly and the Family Stonea lempiyhtyeenään sekä suurimpana inspiraation lähteenä, kun hän siirtyi 1970-luvun alussa jazz-funkin pariin. Hancockin tunnetuimmalla jazz-funk-levyllä, Headhunters, on Slyn mukaan nimetty raita. Miles Davisin taas kerrotaan soitattaneen Fresh-levyn kappaletta "In Time" levysoittimesta omalle yhtyeelleen lukuisia kertoja peräkkäin ja sanoneen, että tältä meidänkin pitää kuulostaa. George Clinton puolestaan on eräässä haastattelussa nimennyt Sly Stonen albumit vuosilta 1971 ja 1973 omiksi lempilevyikseen.
1990-luvun puolivälin jälkeen Sly and the Family Stonen jäsenet ovat esiintyneet yhdessä eri kokoonpanoilla ja nimillä kuitenkin ilman Slyta itseään. Vuonna 2007 alkoi kiertue, mihin Sly itse otti osaa. Hänen yhtyeessään oli mukana lisäksi Cynthia Robertson, Vet Stone ja Pat Rizzo. Tämä kokoonpano esiintyi Pori Jazzissa, mutta Sly jaksoi tulla lavalle vain viiden kappaleen ajaksi muun yhtyeen hoitaessa loput keikasta, ja Helsingin Sanomien kriitikko kirjoitti, että Slyn pitäisi pysyä aiemmista saavutuksistaan huolimatta kotona huonon esiintymiskunnon takia. Kiertueen edetessä Stone pääsi kuitenkin yhä enemmän eroon vuosikymmenten keikkailutauosta johtuneesta heikosta esiintymiskunnostaan ja Pariisin l´Olympia -klubin esiintyminen kirvoitti jo ensimmäiset positiiviset arviot kiertueelta.
Yhtyeen jäsenet
kokoonpano 1967–1971:
muutokset kokoonpanossa vuonna 1973 ja 1974:
Farberin tauti
Farberin tauti on vakava ja harvinainen lysosomaalinen kertymäsairaus. Se johtuu happaman keramidaasin puutteesta. Parantavaa hoitoa sairauteen ei tunneta. Yleensä tautia sairastava lapsi menehtyy parissa vuodessa. Sairauden lievemmän muodon kanssa voi kuitenkin elää kauemmin. Sairaus periytyy autosomissa resessiivisesti.
Farberin taudin mahdollisia oireita ovat muiden muassa turvonneet nivelet, turvonneet imusolmukkeet, äänen käheys, kirsikkaläiskät, nielemisvaikeudet, hepatosplenomegalia, hengitysvaikeudet, neurologiset oireet ja maksavaurio.
Ingunn Grönstrand
Ruth Ingunn Grönstrand, o. s. Lindblad (30. tammikuuta 1911 Viipuri – 26. kesäkuuta 2004 Turku) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Mona Helmers. Ingunn Grönstrandin vanhemmat olivat Waldemar Lindblad (1879–1930) ja Alma Seidi Florence (Flory) Hedvall (1878–1935). Hän oli naimisissa Helge Lars Theodor Grönstrandin (1909–1993) kanssa.
Teoksia
Nimellä Ingunn Grönstrand:
Nimimerkillä Mona Helmers:
Jaroslav Sakala
Jaroslav Sakala (s. 14. heinäkuuta 1969 Krnov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen mäkihyppääjä.
Mäkihypyn maailmancupissa Sakala saavutti neljä osakilpailuvoittoa. Hänen paras saavutuksensa kokonaiskilpailussa oli toinen sija kaudella 1992–1993. Samalla kaudella hän sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikon yhteispisteissä kolmanneksi.
Sakala lopetti hyppyuransa 33-vuotiaana vuoden 2002 kevääseen jäätyään Tšekin olympiamiehistön ulkopuolelle. Seuratasolla hän edusti MEZ Fenstatia.
Sakalan poika Filip Sakala (s. 21.5.1996) oli ensimmäistä kertaa mukana Tšekin maajoukkueessa Seefelfin MM-kisoissa 2019.
Dukan-dieetti
Dukan-dieetti, tai Dukanin dieetti, on etenkin Ranskassa tunnettu, proteiinipitoinen ruokavalio. Dieetin suunnitteli Pierre Dukan, ranskalainen lääkäri ja ravintofysiologi.
Historia
Kun Pierre Dukan oli yleislääkärinä Pariisissa vuonna 1975, hän kohtasi liikalihavuuden ongelman. Siihen aikaan liikalihavuuden hoitona käytettiin pieniä ruoka-annoksia ja vähäkalorista ruokaa. Dukan mietti vaihtoehtoista tapaa, jolla voitaisiin estää laihtuneiden potilaiden uusi painonnousu. Hän kehitteli uuden nelivaiheisen lähestymistavan, joka piti sisällään pysyvän muutoksen painonpudotuksessa. Kahdenkymmenen tutkimusvuoden jälkeen Pierre Dukan julkaisi löydöksensä vuonna 2000 kirjassaan Je ne sais pas maigrir (En tiedä kuinka laihtua), josta tuli menestysteos.
Dukanin dieetistä tuli menestys sen jälkeen, kun Carole Middleton kertoi tyttärensä Catherinen laihduttaneen sen avulla kaksi kokoa ennen häitään Prinssi Williamin kanssa.
Ohjelma
Dukanin dieetti on neliportainen ohjelma, jossa kahdessa ensimmäisessä vaiheessa pudotetaan ylimääräinen paino, ja kahdessa seuraavassa vaiheessa keskitytään tavoitepainon säilymiseen.
1-vaiheessa, niin sanotussa hyökkäysvaiheessa, syödään pelkkiä proteiinipitoisia ruokia. Dukanilla on niistä tarkka soveltuvien ruoka-aineiden luettelo.
Painonpudotus tapahtuu 2-vaiheessa, jossa jatketaan proteiinipitoisten ruokien syömistä, ja lisätään ruokavalioon 28 erilaista kasvista. Proteiinipäiviä kuitenkin vuorotellaan proteiini-kasvispäivien kanssa. Päivittäin suositellaan liikunnaksi vähintään 30 minuuttia kävelyä.
3-vaiheessa eli tasauksessa keho opetetaan sopeutumaan uuteen vaiheeseen. Tässä vaiheessa voidaan ruokavalioon lisätä hedelmiä, leipää ja juustoja. Hiilihydraattipitoinen ruoka sallitaan 1-2 kertaa viikossa. Lisäksi laihduttaja saa palkita itsensä kerran tai kahdesti viikossa juhla-aterialla, jossa myös jälkiruoka tai lasillinen viiniä on sallittu. Liikuntasuositus on edelleen 30 minuuttia kävelyä päivässä.
Karhejärven rautatieasema
Karhejärven rautatieasema on kolmiraiteinen rautatieliikennepaikka rataosalla. Se sijaitsee entisen Viljakkalan kunnan alueella ja kuuluu nykyisin Ylöjärven kaupunkiin Viljakkalan ja Ylöjärven kuntaliitoksen myötä. Karhejärvi avattiin liikenteelle 1. heinäkuuta 1999, ja se on Tampereen ja Parkanon asemien puolessavälissä. Karhejärvellä on junakohtauksia varten kaksi sivuraidetta, yksi pääraiteen kummallakin puolella. Liikennepaikalla on myös yksi sähköistämätön pistoraide sepelinlastausta varten.
Itrakonatsoli
Vaikutusmekanismi
Itrakonatsoli estää sienten kasvua vaikuttamalla sytokromi P450-välitteisen ergosterolin synteesiin estävästi. Tämä vaikutustapa on tyypillinen kaikille triatsolirakenteen sisältäville sienilääkkeille. Itrakonatsolin lisäksi myös sen päämetaboliitti hydroksi-itrakonatsoli, jonka triatsolonisivuketju on hydroksyloitunut, on aktiivinen. Itrakonatsoli tehoaa muun muassa Candida-, Aspergillus-, Cryptococcus-, Blastomyces-, Coccidioides- ja Histoplasma-sukujen sienien ja homeiden aiheuttamien iho-, kynsi- ja limakalvoinfektioihin.
Itrakonatsoli on hyvin rasvaliukoinen ja liukenee erittäin niukasti veteen. Lääkeaineen imeytymisen kannalta on tärkeää, että mahan nesteet ovat riittävän happamia. Tämän vuoksi syöminen edistää itrakonatsolin imeytymistä, koska syöminen lisää mahahapon tuotantoa.
Sivuvaikutukset
Sivuvaikutuksina itrakonatsolilääkitys aiheuttaa tyypillisimmin mahakipua ja huonovointisuutta. Tämän lisäksi voi esiintyä allergisia iho-oireita, kuumetta ja maksan aminotransferaasien pitoisuuksien kohoamista. Itrakonatsoli on CYP3A4-entsyymin voimakas inhibiittori, mikä aiheuttaa kyseisen entsyymin kautta metaboloituvien lääkeaineiden aineenvaihdunnan hidastumista. Tämän seurauksena niiden teho ja myrkyllisyys voi kasvaa huomattavasti.
Synteesi
Itrakonatsolin synteesi on monivaiheinen. Lähtöaineena käytetään 2,4-diklooriasetofenonia, glyseriiniä ja triatsolia. Synteesin välivaiheena muodostuva raseeminen isomeerien seos erotetaan kromatografiaa käyttämällä.
Parlamenttienvälinen liitto
Parlamenttienvälinen liitto (, IPU ) on valtioiden parlamenttien välinen yhdyselin.
Parlamenttienvälinen liitto perustettiin Pariisissa vuonna 1888. Aloitteen järjestön perustamisesta tekivät brittiläinen William Randal Cremer ja ranskalainen Frederic Passy, jotka molemmat saivat myöhemmin Nobelin rauhanpalkinnon. IPU:n ensimmäisessä istunnossa vuonna 1889 edustettuna olivat Ranskan, Ison-Britannian, Belgian, Tanskan, Unkarin, Italian, Espanjan, Liberian ja Yhdysvaltain parlamentit. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää eri maiden parlamenttien jäsenten välistä henkilökohtaista kanssakäymistä sekä vahvistaa ja puoltaa demokraattisten laitosten ja elinten perustamista. Näiden avulla päämääränä on kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden edistäminen. Yhdistyksen päämaja sijaitsee Geneven naapurikaupungissa Le Grand-Saconnex’ssa, Sveitsissä.
IPU:n päättävä elin on parlamenttienvälinen neuvosto, jossa on kaksi edustajaa kustakin kansallisesta parlamentista sekä presidentti.
IPU pitää vuosittain kaksi kokoussarjaa. Keväällä on pysyvän työkomitean kokous, jossa jokaisella jäsenmaalla on oikeus olla edustettuna. Se käsittelee konferenssin sille esittämät asiat. Neuvottelujen tulokset muokataan päätöslauselmiksi, jotka esitellään syyskesällä kokoontuvalle neuvoston vuosikonferenssille. Sekä vuosikonferenssia että työkomitean kokousta isännöi jonkin jäsenmaan parlamentti.
Koivusuon luonnonpuisto
Koivusuon luonnonpuisto on luonnonpuisto Ilomantsin kunnassa Pohjois-Karjalan maakunnan itäosassa. Luonnonpuisto sijaitsee Koitajoen vesistöalueella. Puiston pinta-ala on 29,4 km² ja se on perustettu vuonna 1982.
Koivusuon luonnonpuisto on perustettu suojelemaan itäsuomalaista suo- ja metsäluontoa. Koivusuo ei kuulu kokonaan luonnonpuistoon, vaan suon toinen puoli on turvetuotantoaluetta. Luonnonpuistossa on sallittu liikkuminen vain merkityillä reiteillä. Tapion taival -retkeilypolku kulkee osittain luonnonpuiston alueella. Ilomantsin kunnan vakinaiset asukkaat saavat liikkua alueella merkittyjen reittien ulkopuolella sienestääkseen tai marjastaakseen.
Parlamenttienvälinen liitto
Suomen IPU-ryhmän johtokunnan sihteerinä toimii kansainvälisten asiain neuvos Vesa-Pekka Kangaskorpi.
Lukki-kirjastot
Lukki-kirjastot on kolmen Länsi-Uudenmaan kunnan kirjastokimppa, jonka muodostavaa Lohjan kaupunginkirjasto yhdessä Karkkilan ja Vihdin kunnankirjastojen kanssa. Jäsenkirjastojen asiakkaat voivat lainata ja varata lainoja kaikista kirjastokimpan kirjastoista kirjastokortillaan, sekä palauttaa lainansa johonkin kimpan kirjastoista. Lukki-kirjastojen kokoelmaan kuuluvien teosten varaaminen on ilmaista, ellei varaus jää noutamatta, jolloin varauksesta peritään pieni maksu.
Lukki-kirjastoihin kuuluu kolmetoista kiinteää toimipistettä ja kaksi kirjastoautoa (tilanne maaliskuussa 2021):
Miitta-täti
Miitta-täti on Filmiteollisuuden tuottama suomalainen televisiosarja. Sarja on komedienne Miitta Sorvalin tähdittämä viihdeohjelma, jossa Sorvali esittää itseoppinutta terapeuttia Miitta Ala-Kapee Peenish-Gulligseen'ia, joka hoitaa julkisuuden henkilöitä vastaanotollaan. Miitta-tädin lisäksi sarjassa nähdään laaja katsaus muita roolihahmoja ja suorasukaista huumoria. Miitta-tädin terapiassa tavataan muun muassa Simo Frangén, Johanna Tukiainen, Mikael Jungner, Teuvo Loman, Tommy Hellsten ja Krisse Salminen.
Matti Korteniemi
Matti Korteniemi (s. 1955 ) on suomalainen poliitikko ja opettaja.
Politiikkaan Korteniemi tuli mukaan vuoden 2004 kuntavaaleissa Lounais-Lapin Vihreiden ehdokkaana. Hän toimi Lapin vihreiden puheenjohtajana 2008–2011. Korteniemi oli Tornion kaupunginvaltuutettu 2009–2012 ja sosiaali- ja terveyspalvelujen lautakunnan jäsen. Korteniemi oli myös Lapin Liiton valtuuston ja tarkastuslautakunnan jäsen vuosina 2009–2012.
Korteniemi on harrastanut järjestötoimintaa olemalla muun muassa Matemaattisten aineiden opettajien liitto MAOLin hallituksessa vuosina 1999–2005, Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:n Tornion paikallisyhdistyksen hallituksessa ja myös Tornion Rotarit-toiminnassa. Korteniemi on matemaattisten aineiden lehtori Putaan koulussa Torniossa. Hän on naimisissa.
Sicherheitsdienst
Sicherheitsdienst, lyhyemmin SD, oli natsi-Saksan Schutzstaffelin (SS) tiedustelupalvelu.
Sicherheitsdienstin perusti viestiupseeri Reinhard Heydrich vuonna 1932 SS:n vastavakoilun järjestämiseksi. Se nousi SS:n tiedusteluorganisaatioksi Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen noustua valtaan 1933. Se ei kyennyt syrjäyttämään kilpailijaansa Abwehria ennen vuoden 1944 Adolf Hitlerin murhayrityksen jälkipuhdistuksia. SD:n tehtävänä oli tunnistaa varsinaiset tai mahdolliset natsihallinnon vastustajat ja poistaa heidän aiheuttamansa uhka hallinnolle. Tämän tehtävän täyttämiseen SD loi agenttijärjestön ja hankki tiedonantajia ympäri valtakuntaa ja myöhemmin myös valloitetuilta alueilta. Järjestö koostui muutamasta sadasta täysipäiväisestä agentista ja muutamasta tuhannesta tiedonantajasta.
Toinen maailmansota
pienois|SD:n miehistöä Puolassa syyskuussa 1939. SD nousi keskeisimmäksi tekijäksi, kun valtakunnan pääturvallisuusvirasto RSHA perustettiin. SD:n operatiivisista osista muodostettiin Amt III (paitsi ulkomaan tiedustelun osalta, joka sijoitettiin Amt VI:een), Gestaposta Amt IV ja Kriposta vastaavasti Amt V. SD oli tiedonhankintavirasto, Gestapo ja Kripo puolestaan olivat poliittisen poliisijärjestelmän toimeenpanevia virastoja. SD antoi tarvittaessa taustatukea Gestapolle. Sekä SD että Gestapo olivat vankasti Heinrich Himmlerin hallinnan alaisena hänen toimiessaan Saksan poliisivoimien johtajana. Myöhemmin vuonna 1944 useimmat osat sotilaallisen tiedustelun Abwehr-organisaatiosta liitettiin Amt VI:een.
pienois|SD:n joukkoja hirttämässä neuvostovirkamiehiä 7. elokuuta 1941. Vuodesta 1941 SD perusti valloitetuille alueille erityisiä ihmisten surmaamisryhmiä, Einsatzgruppen (’Toimintaryhmät’), virallisesti Einsatzgruppen der Sicherheitspolizei und des SD. Tarkoitus oli surmata natsihallinnon ei-toivotuksi määrittelemä väestö (Untragbaren Elemente) itärintaman valloitetuilta alueilta. Päätehtävä oli etsiä ja tappaa juutalaisia ja kommunisteja, mutta kohteeksi joutui myös romaneita, älymystön edustajia sekä mielenvikaisia.
Johtajat
Heydrich oli turvallisuuspoliisin ja SD:n (RSHA) johtaja salamurhaamiseensa asti vuonna 1942, jonka jälkeen tehtävässä toimi Ernst Kaltenbrunner. Kaltenbrunner otti viran vastaan 30. tammikuuta 1943 ja pysyi johdossa sodan loppuun asti.
Suomi
Jatkosodan loppuvaiheissa natsi-Saksan ja Suomen välirikon lähestyessä ja Suomen pyrkiessä erillisrauhaan vuorineuvos Petter Forsström osallistui elokuussa 1944 Saksan tiedustelupalvelu SD:n organisoimaan kokoukseen, jossa perustettiin saksalaismielinen vastarintaliike Suomeen. Forsström osaltaan rahoitti organisaation toimintaa muun muassa ostamalla moottoriveneitä, joilla hoidettiin etappikuljetuksia Ruotsiin. Organisaation paljastumisen jälkeen Forsström sai kuuden vuoden kuritushuonetuomion, josta hän kärsi käytännön mukaan puolet.
Franklin Chang-Diaz
Franklin Ramón Chang-Díaz (s. 5. huhtikuuta 1950) on entinen costaricalais-yhdysvaltalainen astronautti ja seitsemän avaruussukkulalennon veteraani. Hänellä on avaruuslentojen lukumäärän ennätys yhdessä Jerry L. Rossin kanssa. Hän oli yksi ensimmäisistä latinotaustaisista avaruudessa.
Varhainen elämä ja koulutus
Chang-Diaz on naimisissa louisianalaisen Peggy Marguerite Doncasterin kanssa. Heillä on neljä lasta. Chang-Diazin tytär Sonia Chang-Díaz on valittu Massachusettsin osavaltiosenaattiin.
Ura NASAssa
Vuonna 1980 NASA valitsi hänet astronauttikoulutukseen. Hän lensi ensimmäistä kertaa avaruussukkulalennolla STS-61-C vuonna 1986. Seuraavaksi hän osallistui avaruussukkulalennoille STS-34 (1989), STS-46 (1992), STS-60 (1994), STS-75 (1996), STS-91 (1998) ja STS-111 (2002). Lennolla STS-111 hän osallistui kolmelle avaruuskävelylle Philippe Perrinin kanssa osana Kansainvälisen avaruusaseman kokoonpanotyötä. Hän toimi myös Advanced Space Propulsion Laboratoryn johtajana Johnsonin avaruuskeskuksessa vuodesta 1993 vuoteen 2005. Chang-Diaz jäi eläkkeelle NASAsta vuonna 2005.
Ura NASAn jälkeen
Chang-Diaz toimii dosenttina Ricen yliopistossa ja Houstonin yliopistossa. Hän loi VASIMR-rakettimoottorin, mitä kehittää hänen yrityksensä Ad Astra Rocket Company. VASIMR voi teoriassa kuljettaa raketin Marsiin 39 päivässä. Hänet on synnyinmaassaan Costa Ricassa palkittu urastaan ja tieteellisistä saavutuksistaan useilla eri tavoilla, muun muassa nimitetty kunniakansalaiseksi. Latinalaisen Amerikan nimeämiskäytännön mukaisesti hänet tunnetaan tyypillisesti nimellä Franklin Chang.
Leukothoe
Leukothoe oli kreikkalaisessa mytologiassa Persian kuninkaan Orkhamoksen tytär ja Apollonin, auringon kuninkaan, rakastettu, jonka jumala oli vietellyt tämän äidin Eurynomen hahmossa. Klytie, okeanidi, jonka Apollon oli jättänyt rakastuttuaan Leukothoeen, kertoi mustasukkaisuuttaan Orkhamokselle tämän tyttären suhteesta toivoen saavansa rakkaansa takaisin itselleen. Orkhamos antoikin haudata tyttärensä elävältä hiekkaan suuttuneena siitä, että hänen tyttärensä oli menettänyt neitsyytensä.
Leukothoen kuolema sai Apollonin kovettamaan sydämensä entistä enemmän, ja Klytie muuttui heliotroopiksi, aurinkoon päin kääntyväksi kukaksi, surunsa kuihduttamana.
Hyginus mainitsee, että auringon ja Leukothoen poika, jonka nimi ei ole säilynyt kokonaisuudessaan jälkipolville, olisi ollut argonauttien joukossa.
Muita hahmoja
Leukothoe mainitaan myös yhtenä Nereuksen ja Doriksen viidestäkymmenestä tyttärestä, nereidistä.
Ljusdals BK
Ljusdals BK on jääpalloseura Ljusdalista, Ruotsista. Seuran edustusjoukkue pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa.
Historia
Ljusdals BK perustettiin vuonna 1943. Se on voittanut yhden Ruotsin mestaruuden, kaudella 1974-1975.
Seura on isännöinyt useasti jääpallon maailmancupia, joka järjestettiin Ljusdalissa vuosina 1974-2008. Kertaakaan Ljusdal ei turnausta ole voittanut.
Miesliike
pienois|pysty|[[Kansainvälinen miestenpäivä|Kansainvälisen miestenpäivän tunnus.]] Miesliike tai miesasialiike on yhteiskunnallinen liike, joka koostuu erilaisista miesnäkökulmista ja järjestöistä, jotka pyrkivät tukemaan miehiä, miesten roolia yhteiskunnassa ja parantamaan miesten asemaa muun muassa avioliittoon, huoltajuuteen, asevelvollisuuteen ja perheväkivaltaan liittyvissä kysymyksissä.
Tausta
Arto Jokisen (1999) mukaan miehet eivät ole yhtenäinen patriarkaalisten hallitsijoiden tai raiskaajien ja sortajien joukko, jollaiseksi heitä tuntuu väitettävän feministisessä tasa-arvokeskustelussa. Puhetta miehistä on pidetty yksinkertaistavana: miesten moninaisuutta on tuotu esiin lähinnä sivulauseissa, eikä naisten esittämiä ihannemiesmalleja ole pidetty oikeudenmukaisina. Miesaktivistit tai miestutkijat ovat huomauttaneet, että miehillä tulisi naisten tavoin olla oikeus määritellä itsensä. Samalla on muistutettu, että miehiäkin sorretaan ja alistetaan. Miesliike jakautuu kahteen eri päätulkintaan epätasa-arvon syistä.
Mieslähtöinen näkökulma
Yhden tulkinnan mukaan ihminen jakautuu kahteen luokkaan biologisen sukupuolensa perusteella. Tällöin luokkien edut ovat ristiriitaiset. Jokisen mukaan tällaisessa näkemyksessä muistutetaan naisten osuudesta niihin miesten ongelmiin, jotka johtavat miehen itsetuhoiseen elämäntyyliin, kuten alkoholismiin, väkivaltaisuuteen ja työnarkomaniaan. Näkemys suhtautuu kriittisesti feministiseen miesliikkeeseen ja pitää perusteltuna järjestää miesten keskinäistä toimintaa ilman naisia.
Miessakit-järjestön Tomi Timperin mukaan miestoiminnan perustana tulee olla mies itse. Timperi käyttää termiä mieserityisyys: hän arvelee, että on olemassa mieheyden perusta, joka erottaa miehet naisista, ja joka perustuu osittain muttei kokonaan biologisiin eroihin. Yhteiskunnallisten ja sosiokulttuuristen tekijöiden vaikutus miehisyyteen on helpommin tulkittavissa, mutta miehet eroavat naisista kaikissa kulttuureissa. Miehisyyden etsiskelyssä tarvitaan miesten keskinäistä vuorovaikutusta, jotta löydettäisiin miehille omilta tuntuvia toimintaperusteita. Myös naisliike järjestää vain naisille tarkoitettua toimintaa.
Feministinen näkökulma
Toinen tulkinta tarkastelee sukupuolta sosiaalisena järjestelmänä ja tukeutuu feministiseen analyysiin patriarkaalisesta vallasta mutta lisää siihen käsityksen miesten välisestä eriarvoisuudesta. Feministisen miesnäkökulman mukaan patriarkaatti on miesten kilpakenttä, jonka miehiin kohdistamat kulttuuriset odotukset ovat heille itselleen haitallisia. Arto Jokisen mukaan tämä miesnäkökulma on kuitenkin kritisoinut naisliikettä tasa-arvokeskustelun omimisesta: naisilla on oma tasa-arvoideologia, joka moralisoi miehiä yksipuolisesta näkökulmasta käsin. Miesten tulisi osallistua aktiivisesti tasa-arvokeskusteluun ja tuoda esille mieskulttuurin myönteisiä piirteitä sekä uudenlaisen maskuliinisuuden hahmottamisen.
Miesten asema
Elinkeinoelämän valtuuskunnan vuoden 2022 kyselyssä naisista kolme neljäsosaa (75 %) katsoi, että miehet ovat yhteiskunnassa etuoikeutetussa asemassa. Sen sijaan miehistä vain 40 prosenttia katsoi miesten olevan etuoikeutettuja. Viidesosa (18 %) miehistä katsoi miesten olevan yhteiskunnassa syrjittyjä, mutta naisista vain kolme prosenttia oli samaa mieltä.
Miesliike Suomessa
Suomessa 1960-luvulla toiminut radikaalia tasa-arvonäkemystä kannattanut Yhdistys 9 mielletään helposti ainoastaan naisten liikkeeksi, mutta liikkeessä aikoinaan itsekin toiminut Margaretha Mickwitz on pyrkinyt viime vuosina tuomaan esiin sitä tosiasiaa, että yhdistyksessä toimi myös runsaasti miehiä. Yhdistys 9 vaati sekä naisille ja miehille vapautumista sukupuolirooleista ja niiden aiheuttamasta taakasta. Yhdistyksen jäsenmäärä oli suurimmillaan vuonna 1970, jolloin jäseniä 774, joista 289 oli miehiä. Keskimäärin miesten osuus yhdistyksen jäsenistä oli toiminnan aikana noin kolmannes, ja miesten toiminta yhdistyksessä oli aktiivista ja tavoitteellista. Yhdistys muun muassa kehotti miehiä vaatimaan oikeutta pitempään elinaikaan, parempaan terveyteen ja mahdollisuutta toimia naisten aloina pidetyillä aloilla sekä oikeutta olla lapsille yhtä läheinen vanhempi kuin äiti. Erityisesti Yhdistys 9:n kannanotto isyysvapaan puolesta oli 60-luvulla poikkeuksellinen.
Miesliike on pysynyt varsin pienenä ja hajanaisena, ja se sisältää erilaisia painotuksia. Hajanaisuudestaan huolimatta miesliikkeen puheenvuorot ovat saaneet huomiota julkisuudessa. Suomen miesliike ja sen miestyö koostuu kasvuryhmistä, isyysneuvonnasta, isä-vauva-toiminnasta, väkivallan vastaisesta liikkeestä, Miespäivät-tapahtumasta, Miessakit-järjestöstä ja Tasa-arvoasiain neuvottelukunnan miesjaostosta. Arto Jokinen arvioi vuonna 1999, että jonkinlaista miestoimintaa löytyy kaikkialta Suomesta ja että toiminnassa on mukana vähintään tuhat miestä.
Syksyllä 2007 julkaistiin Arno Kotron ja Hannu T. Sepposen toimittama miesasia-antologia Mies vailla tasa-arvoa. Kirja koostuu 29 artikkelista. Kirjoittajina ovat muun muassa Pekka Sauri, Hannu Raittila, Esa Sariola ja Ralf Sund. Kirjoituskokoelman yksi väite on, että yhteiskunnassa on myös elämänalueita, joissa miehet ovat naisia huonommassa asemassa, ja virallisen tasa-arvopolitiikan tulisi käsitellä näitäkin kysymyksiä.
Toukokuussa 2008 Naisasialiitto Unionin julkaisema Tulva-lehden päätoimittajan Anne Moilasen mukaan miesasia on tullut muotiin. Mies vailla tasa-arvoa on Moilasen mukaan feminismiä vastaan suunnattu provokaatio, joka syyttää naisia miesten ongelmista. Lehti nimeää miesliikkeen neljä hahmoa, joita se pitää taantumuksellisina häiriköinä. Lehden mukaan yksittäiset aktivistit, jotka eivät edusta koko miesliikkeen kantaa, ovat saaneet kohtuutonta näkyvyyttä tiedotusvälineissä.
Miesaktivisti Henry Laasanen puolusti miesliikettä. Hän sano sanoi ymmärtävänsä, että on häiritsevää, kun feministisen hegemonian piiriin kuuluvaan tasa-arvokeskusteluun tulee kyselyjä myös miesten ongelmista. Laasanen kyseenalaisti Arto Jokisen väitteen, että miesaktivismissa olisi kyse perinteisen maskuliinisuuden vastaiskusta:
Vuonna 2018 perustettiin Miehet ry, jonka tavoitteena on edistää sukupuolten tasa-arvoa ja kaikkien ihmisten yhdenvertaisuutta intersektionaalisen feminismin lähtökohdista. Yhdistyksen puheenjohtajan mukaan Miehet ry välttää aiempia miesten tasa-arvokeskustelussa usein esiintyviä virheitä, esimerkiksi se ei aseta miesten, naisten ja muunsukupuolisten tasa-arvoa vastakkain ja välttää "öyhötystä".
Miesjärjestöjen keskusliitto
Tammikuussa 2011 perustettu Miesjärjestöjen keskusliitto pyrkii edistämään hyvinvoinnin ja sukupuolten välisen tasa-arvon toteutumista miesnäkökulmasta. Keskusliiton perustajajäseniä ovat Miessakit ry, Vihreä miesliike ry ja Miesten tasa-arvo ry, ja liitto pyrkii keräämään piiriinsä kaikki miesjärjestöt ja -verkostot sekä miesten ja poikien hyvinvointipalveluita tuottavat yhdistykset. Liiton tavoitteena on muun muassa järjestää foorumitoimintaa ja puuttuu miesasiaan arjessa, koulutuksessa, työelämässä ja poliittisessa päätöksenteossa.
Miehet ry
Miehet ry on feministinen miesten tasa-arvoa ja yhdenvertaisuutta toiminnassaan edistävä järjestö. Yhdistyksen lähtökohta on toimia moniperustaisen eli intersektionaalisen feminismin periaatteiden mukaisesti, eli yhdistys huomioi toiminnassaan sukupuolten tasa-arvon lisäksi muut yhdenvertaisuuden teemat kuten taustaan, etnisyyteen, sosioekonomiseen asemaan, seksuaalisuuteen, vammaisuuteen ja terveydentilaan liittyvät kysymykset. Keskeisiä toiminnan periaatteita ovat syrjimättömyys, rasismin vastaisuus, reiluus ja yhteistyö. Yhdistyksen tarkoitus on monipuolistaa mieskuvaa, tuoda esille miesten tasa-arvohaasteita ja toimia tukena muiden yhteiskunnallisten toimijoiden tekemälle tasa-arvo-, yhdenvertaisuus- ja ihmisoikeustyölle. Yhdistyksen toimintaan ovat tervetulleita mukaan sukupuolesta tai muista henkilöllisistä piirteistä riippumatta kaikki, jotka jakavat yhdistyksen arvot.
Miehet ry toimii sosiaali- ja terveysministeriön alaisuudessa toimivan Tasa-arvoasian neuvottelukunnan pysyvänä asiantuntijatahona. Yhdistys on myös kansainvälisen Men Engage -yhteenliittymän jäsen.
Miesten tasa-arvo ry
Miesten tasa-arvo ry pyrkii edistämään sukupuolten välistä tasa-arvoa keskittyen erityisesti miehiin kohdistuvana syrjintään. Sen tavoitteena on, että myös miesten tasa-arvo-ongelmiin puututtaisiin aktiivisin ja konkreettisin toimenpitein ja että miehet saavuttaisivat tasa-arvon naisten kanssa. Yhdistys muun muassa järjestää esitelmätilaisuuksia ja konferensseja, antaa lausuntoja ja kannanottoja sekä edistää tietoisuutta miehiä koskevista ihmisoikeuskysymyksistä.
Yhdistyksen puheenjohtaja on Juuso Erno ja varapuheenjohtaja Pasi Vuokko. Järjestö on perustettu vuonna 2008.
Miesten tasa-arvo ry:n ohjelma vaatii muun muassa miesten asevelvollisuuden korvaamista sukupuolisesti tasa-arvoisella järjestelmällä, eronneiden isien aseman parantamista, lähisuhdeväkivallan torjuntaa ja seksismin poistamista viranomaistoiminnasta.
Isät lasten asialla ry
Isät lasten asialla ry:n (ILA) on valtakunnallinen lastensuojelujärjestö - ei varsinaisesti siis miesjärjestö. Toiminta perustuu kokemusasiantuntijuuteen sekä tutkimustietoon. Toiminta keskittyy vanhempien ja lasten suhteiden turvaamiseen sukupuolesta riippumatta, vanhempien eron jälkeen, vaikkakin yhdistys on tuonut esiin isien syrjinnän huoltajuuskiistoissa. Eroriidat johtavat yhdistyksen mukaan monesti isän ja lapsen tapaamattomuuteen ja suhteen katkeamiseen, vaikka molemmat tahtoisivat pysyä toistensa elämässä. ILA rekisteröitiin yhdistysrekisteriin helmikuussa 2012. Jäsenistössä on isiä, äitejä, isovanhenhempia sekä muita tukijatahoja. Yhdistyksen tavoitteeksi ilmoitetaan mm. toiminta lainsäädännön ja yhteiskunnan käytäntöjen uudistamiseksi sekä vertaistuen antaminen vanhemmille ja heidän läheisilleen, joilla on vaikeuksia pitää yllä suhteita lapsiinsa tai lapsenlapsiinsa. ILA järjesti kansainvälisen vieraannuttamispäivän tapahtuman 25.4.2012. Yhdistys järjestää myös tavoitteidensa aihepiireistä seminaareja sekä antaa lausuntoja ministeriöille ja osallistuu erilaisiin kehittämistyöryhmiin, järjestökentän yhteistyöhön sekä yhteiskunnalliseen keskusteluun.
ILAn on nostanut yhteiskunnallisessa sekä lastensuojelukeskustelussa esiin huoltokiusaamista ja lapsen vieraannuttamista toisesta vanhemmastaan. Aihepiireihin liittyvät lakialoitteet, LA27/2012 (Juho Eerola, Ps.) ja LA28/2012 (Pauli Kiuru, Kok.) päätyivät keskustelujen jälkeen raukenemaan.
Lopputulosten tasa-arvo
Tämän tasa-arvopuheen kaksoisstandardin mukaan naisten ongelmat ovat yhteiskunnan aiheuttamia, mutta miesten ongelmat heidän oma vikansa. Laasanen vaatii, että tämän sijaan molempiin tulee soveltaa samoja standardeja: jos naisilla on oikeus samaan lopputulokseen, niin tulee olla miehilläkin.
Pilkkusilli
Pilkkusilli (Alosa alosa) on yksi suurimmista sillikaloista. Se kuuluu lähisukulaisensa täpläsillin tavoin jokisilleihin.
Pilkkusilliä tavataan Välimeressä ja Altantin Euroopan puoleisella rannikolla. Se viettää suurimman osan ajastaan meressä mutta hakeutuu jokiin kutemaan. Itämeressä se on satunnaisvieras, joka on tavattu Suomessakin.
Suurin suomesta pyydetty pilkkusilli painoi 1,515 kg. Ennätys on vuodelta 2002 Nauvosta.
Chun Jung-myung
Chun Jung-myung (, s. 29. marraskuuta 1980 Soul, Korean tasavalta) on korealainen näyttelijä.
Rein–Neckar
thumb|300px|Rein-Neckar-kolmion kartta Rein-Neckar (saks. Rhein-Neckar) tai Rein-Neckar-kolmio (Rhein-Neckar-Dreieck) on alue Saksan lounaisosassa, Baden-Württembergin, Rheinland-Pfalzin ja Hessenin osavaltioissa. Virallisesti se lasketaan metropolialueeksi. Reinin-Neckarin alue vastaa osapuilleen historiallista Kurpfalzin maakuntaa ja muodostuu Mannheimin, Ludwigshafenin ja Heidelbergin suurkaupungeista ympäristöineen. Yhteensä Rein-Neckar-kolmiossa asuu noin 2,4 miljoonaa ihmistä. Nimensä alueelle antavat joet Rein ja Neckar, jotka yhdistyvät Mannheimin kohdalla.
Rein-Neckar-kolmioon kuuluvat seuraavat piirittömät kaupungit ja piirikunnat:
Antonio Lauro
Antonio Lauro (3. elokuuta 1917 – 18. huhtikuuta 1986 ) oli venezuelalainen säveltäjä ja kitaristi. Kitaralla on keskeinen osa suurimmassa osassa hänen tuotantoaan.
Lauro syntyi Ciudad Bolivarissa vuonna 1917. Hänen isänsä oli parturi, joka lauloi ja soitti kitaraa harrastuksenaan. Isä kuoli pojan ollessa 5-vuotias. Neljä vuotta isän kuoleman jälkeen perhe muutti Caracasiin, jossa Lauro alkoi opiskella musiikkia Vicente Emilio Sojon johdolla. Vuosina 1951-1952 sotilasjuntta vangitsi Lauron hänen näkemystensä vuoksi. Lauro jatkoi sävellystä vankeutensakin aikana. Hän sävelsi vankilassa muun muassa Suite Venezolanan pianolle ja sonaatin kitaralle. Lauro kuoli Caracasissa huhtikuussa 1986.
Ryan Giggs
Ryan Joseph Giggs (s. 29. marraskuuta 1973 Cardiff, Wales) on walesilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti koko ammattilaisuransa englantilaisseura Manchester Unitedia. Toukokuussa 2014 Giggs ilmoitti lopettavansa pelaajauransa ja siirtyvänsä joukkueen valmennustiimiin päävalmentaja Louis van Gaalin apulaiseksi. Giggs lopetti ManU:ssa van Gaalin saatua potkut kesällä 2016. Uusi valmentaja Jose Mourinho tarjosi hänelle juniorivalmentajan paikkaa, mutta hän kieltäytyi. Tammikuussa 2018 hänet nimitettiin Walesin maajoukkueen päävalmentajaksi, jonka pestin hän lopetti jo vuoden 2020 marraskuussa, mutta virallisesti erosi siitä vasta kesäkuussa 2022.
Giggs on kautta aikain menestynein pelaaja Manchester Unitedin historiassa voitettuaan seuran riveissä kolmetoista Valioliigan mestaruutta, kahdesti Mestarien liigan, neljä FA Cupin mestaruutta ja kaksi Liigacupin mestaruutta. Giggs on eniten otteluita Manchester Unitedissa pelannut pelaaja ohitettuaan Bobby Charltonin Mestarien liigan loppuottelussa vuonna 2008. Ammattilaisuransa alkupuolella hänet valittiin kahdesti pelaajayhdistys PFA:n äänestyksessä vuoden nuoreksi pelaajaksi ja 2009 PFA:n vuoden pelaajaksi. Vuonna 2005 hänet valittiin English Football Hall of Fameen.
Seurajoukkueura
Giggs edusti juniorina sekä Manchester Cityä että Manchester Unitedia. Hän allekirjoitti jälkimmäisen kanssa ensimmäisen ammattilaissopimuksensa 17-vuotissyntymäpäivänään 29. marraskuuta 1990.
Bum bum bum
”Bum bum bum” on Jari Sillanpään kappale hänen vuonna 1997 julkaistulta Auringonnousu-albumilta. ”Bum bum bum” julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä. Kappale menestyi hyvin, se nousi singlelistan 11:nneksi ja radiolistan sekä radiosoiton ja levymyynnin yhdeksi hittilistaksi yhdistäneellä Rumba Top 50 -listalla toiseksi. Single myi lopulta myös kultaa ja sitä on sittemmin myyty lähes 10 000 kappaletta.
Ryan Giggs
Seurajoukkueura
Giggs pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 2. maaliskuuta 1991, jolloin Manchester United kohtasi Evertonin. Giggs tuli kentälle vaihdosta Denis Irwinin tilalle. Ensimmäistä kertaa avauskokoonpanossa hän oli 4. toukokuuta 1991 Manchesterin derbyssä, jossa hän teki uransa ensimmäisen ja ottelun ainoan maalin. Runsas viikko myöhemmin Manchester Unitedin ja Barcelonan välillä pelattuun Cup-voittajien cupin loppuotteluun häntä ei kuitenkaan valittu. Tuolloin Lee Sharpe oli vielä ykkösvalinta vasemman laitalinkin paikalle.
Giggs vakiinnutti paikkansa Manchester Unitedin edustusjoukkueessa vanhan 1. divisioonan viimeisellä kaudella 1991–1992, mutta hän pelasi edelleen myös juniorijoukkueissa. Hän toimi kapteenina, kun seuran nuorten joukkue voitti FA Youth Cupin vuonna 1992. 17-vuotiaana edustusjoukkueeseen noussut Giggs oli samalla tiennäyttäjä useille muille nuorille pelaajille, joista yhdessä käytettiin lempinimeä Fergie’s Fledglings. Giggsin ensimmäinen pokaali edustusjoukkueessa oli keväällä 1992 voitettu Liigacup, jonka loppuottelussa Nottingham Forestia vastaan hän syötti Brian McClairin tekemän voittomaalin. Liigassa joukkue jäi toiseksi Leeds Unitedin vietyä mestaruuden. Kauden lopussa Giggs valittiin pelaajayhdistys PFA:n äänestyksessä vuoden nuoreksi pelaajaksi.
Bum bum bum
CD-singlen CD-levy on muodoltaan harvinaisesti sydämen muotoinen.
Ryan Giggs
Seurajoukkueura
Kauden 1992–1993 alkuun mennessä Giggs oli vakiinnuttanut paikkansa Manchester Unitedin vasemmalla laidalla, ja hän tuli tunnetuksi yhtenä Britannian lupaavimmista nuorista pelaajista. Kausi oli myös uuden Valioliigan ensimmäinen. Kaudella 1993–1994 Manchester United voitti tuplamestaruuden, ja Giggs oli yksi joukkueen avainpelaajista Eric Cantonan, Paul Incen ja Mark Hughesin ohella. Joukkue otti sarjataulukon kärkipaikan haltuunsa neljännellä kierroksella ja pysyi ohittamattomana koko kauden. Giggs ja Manchester United pelasivat myös Liigacupin loppuottelussa, mutta siinä Aston Villa oli vahvempi ja vei toiveet triplamestaruudesta. Maaleilla mitattuna kausi oli Giggsin uran paras, yhteensä 17 maalia kaikki kilpailut mukaan lukien.
Kaudella 1994–1995 loukkaantuminen rajasi Giggsin esiintymiset Valioliigassa 29:een. Hän palasi pelikuntoon kauden loppupuolella, mutta liian myöhään auttaakseen joukkuettaan mestaruuksiin. Tappio West Ham Unitedille sarjakauden viimeisessä ottelussa tiesi mestaruuden lipeämistä Blackburn Roversille. Viikkoa myöhemmin Giggs tuli vaihdosta kentälle FA Cupin loppuottelussa Evertonia vastaan, mutta Manchester United hävisi 1–0. Kaudella 1995–1996 Giggs oli jälleen täydessä pelikunnossa ja suuressa roolissa, kun Manchester United uusi toissakauden tuplamestaruutensa.
Bum bum bum
Irinan versio
Kappaleen toistaiseksi ainoa listasaavutus on radiolistan 92. sija.
Ryan Giggs
Seurajoukkueura
Kaudella 1996–1997 Giggs loisti ensimmäistä kertaa myös eurokentillä, kun Manchester United ylsi ensimmäistä kertaa 28 vuoteen Mestarien liigan (ent. Euroopan cup) välieriin. Välierissä Borussia Dortmund oli kuitenkin parempi yhteismaalein 2–0. Valioliigassa Manchester United voitti kolmannen mestaruuden neljän kauden sisään.
Manchester Unitedin historiallisella triplamestaruuskaudella 1998–1999 Giggs menetti useita otteluita loukkaantumisen vuoksi, mutta pelasi aina erinomaisesti kentälle päästessään ja oli avauskokoonpanossa molemmissa cup-loppuotteluissa. Giggsin osalta kauden merkittävämpiä hetkiä olivat 2–1-voittomaali jatkoajalla FA Cupin välierän uusintaottelussa Arsenalia vastaan ja 1–1-tasoitusmaali lisäajalla Mestarien liigan välierän ensimmäisessä osaottelussa Juventusta vastaan. Mestarien liigan loppuottelussa Bayern Müncheniä vastaan hän alusti Teddy Sheringhamin 1–1-tasoitusmaalin niin ikään lisäajalla.
Giggs jatkoi erinomaisia otteitaan myös triplamestaruuskautta seuraavina vuosina. Manchester United voitti kolme Valioliigan mestaruutta neljän kauden aikana ja ylsi Mestarien liigan puoliväleriin kolmesti ja välieriin kerran. Giggsin kymmenvuotista uraa juhlittiin testimonial-ottelulla Celticiä vastaan kauden 2001–2002 kynnyksellä. Denis Irwinin lähdettyä toukokuussa 2002 Giggs on ollut Manchester Unitedin kokeneimpia pelaajia ja yksi seuran symboleista. Onnistuttuaan kauden 2010 avauksessa, hän on ainoa pelaaja, joka on onnistunut maalinteossa jokaisella Valioliigakaudella.
Umpikuja
Umpikujaksi (tai umpitieksi tai umpikaduksi) kutsutaan päättyvää katua tai tietä, josta on vain yksi liittymä muuhun tieverkkoon. Umpikuja voi päättyä joko rakenteellisesti tai liikennemerkin osoittamaan ajokieltoon. Umpikujalla ei näin ollen ole autojen läpiajoliikennettä vaan kaikki liikenne liittyy umpikujan varsilla oleviin kiinteistöihin.
Umpitiehen liittyvät liikennemerkit Suomessa
Suomessa umpikujasta kerrotaan yleisen väylän alussa tienkäyttäjille tieliikennelain liitteessä kolme määritellyllä liikennemerkillä. Merkki sijoitetaan niin, että se näkyy selvästi risteävältä väylältä. Merkistä on kolme perusversiota, joiden kuvioita voidaan soveltaa tilanteen mukaan. Merkkiä F24.3 käytetään, kun umpikuja jatkuu pyörätienä. thumb|F24.1 Umpitie thumb|F24.2. Umpitie thumb|F24.3. Umpitie
Ryan Giggs
Maajoukkueura
Giggs sai ajoittain kritiikkiä haluttomuudestaan osallistua Walesin ystävyysotteluihin. Debyyttiottelun jälkeen seuraava ystävyysottelu, jossa hän pelasi Walesin paidassa, käytiin vuonna 2000; vuosien välillä Wales oli pelannut 18 ystävyysottelua, joista Giggs oli jättäytynyt pois.
Umpikuja
Sanan muut merkitykset
Sanaa umpikuja käytetään myös vertauskuvallisesti tukalasta tilanteesta, josta ei näytä olevan poispääsyä.
Ryan Giggs
Maajoukkueura
Giggs valittiin Iso-Britannian yhdistyneeseen jalkapallojoukkueeseen Lontoon olympialaisiin 2012 yhtenä kolmesta yli-ikäisestä pelaajasta. Hän toimi myös Britannian joukkueen kapteenina kisoissa.
Yksityiselämä
Giggs syntyi Walesissa Danny Wilsonille ja Lynne Giggsille, mutta suurimman osan lapsuudestaan hän vietti Salfordissa Englannissa. Hän käytti 16-vuotiaaksi asti isänsä sukunimeä, mutta otti vanhempiensa erottua käyttöön äitinsä sukunimen. Giggsin isoisä on kotoisin Sierra Leonesta, ja Giggs on kertonut kärsineensä lapsena rasismista taustansa vuoksi. Hän onkin tukenut näkyvästi rasisminvastaisia kampanjoita.
Giggs meni naimisiin pitkäaikaisen kumppaninsa Stacey Cooken kanssa 7. syyskuuta 2007. Parilla on kaksi lasta, tytär Liberty ja poika Zach.
Giggsia ympäröi kohu Britanniassa toukokuussa 2011, kun hän hankki oikeudelta määräyksen kieltää mediaa julkaisemasta juttua suhteestaan reality-show-tähti Imogen Thomasiin. Määräys kielsi myös mainitsemasta koko tuomiosta. Juttu levisi kuitenkin sosiaalisessa mediassa, kuten Twitterissä ja lopulta liberaalidemokraattien John Hemming mainitsi siitä parlamentissa käydyssä keskustelussa tuon kaltaisista sensuurimääräyksistä. Vuonna 2011 Giggs jäi kiinni kahdeksan vuotta kestäneestä salasuhteesta veljensä vaimoon.
Maire Salomaa-Hillman
Maire Taimi Helena Salomaa-Hillman (1. helmikuuta 1911 Hausjärvi – 30. tammikuuta 1991 Hämeenlinna) oli suomalainen opistonjohtaja, toimittaja ja nuortenkirjailija.
Salomaa-Hillmanin vanhemmat olivat Sulo ja Alma Salomaa. Hän suoritti sanomalehtitutkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa ja toimi sittemmin kansalais- ja työväenopistojen johtajana ja toimittajana.
Arturo Benedetti Michelangeli
pienoiskuva|Arturo Benedetti Michelangeli vuonna 1960. Arturo Benedetti Michelangeli (5. tammikuuta 1920 Brescia – 12. kesäkuuta 1995 Lugano), oli italialainen pianisti, jota on luonnehdittu suurimmaksi italialaiseksi pianistiksi 1900-luvulla, tosin Ferruccio Busonin jälkeen. Michelangeli on lisäksi toiminut useiden tunnettujen pianistien opettajana. Hänen oppilaisiinsa ovat kuuluneet Martha Argerich, Maurizio Pollini ja Ivan Moravec.
Pianistina Michelangeli tunnettiin erinomaisena teknisenä taiturina. Hänen kosketuksena soittimeen oli hienostunutta, ja hänen soittonsa sävy oli tiivistä ja täyteläistä. Nämä jäivät hänen legendaarisiksi ominaisuuksikseen.
Hänen ohjelmistonsa pianistina oli melko suppea, varsinkin kun sitä vertaa hänen tasoonsa pianistina. Hänen täydellisyydentavoittelunsa aiheutti myös suuria vaikeuksia levytysten studiotyöskentelyssä, ja siksi levytykset jäivät harvinaisiksi.
Michelangeli soitti vain silloin, kun kaikki ehdot täyttyivät ja hän saattoi antaa parastaan. Hän peruutti monia konsertteja, usein hän lopetti soittamisen jopa kesken konsertin, ja syynä saattoi olla konsertin järjestäjien hankkima huono piano. Hän saapui usein konsertteihin mukanaan oma pianonsa, jonka hän osasi täydellisesti koota ja jälleen purkaa.
Arturo Benedetti Michelangelin suosikkiohjelmistoa olivat Maurice Ravelin Gaspard de la nuit, Frederic Chopinin pianosonaatti nro 2 ja Robert Schumannin Carnaval op. 9. Hänen tulkintansa Sergei Rahmaninovin pianokonsertosta nro 4 on muodostunut eräänlaiseksi soittamisen standardiksi Rahmaninovin oman tulkinnan lisäksi.