cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jakosuodin
Tiivistettynä siis jakosuodin jakaa eri taajuusalueet eri elementeille sopivaksi ja näin voidaan välttyä elementtien ylikuormittumiselta. Bassotaajuinen signaali kohtuuvoimakkuudella voisi melko pian rikkoa pienen diskantin.
Poppana
thumb|250px|right|Poppanaliina, poppanasukkula ja tehdasvalmisteista kudetta kiekolla. Poppana on puuvillasta kudottu jäykkä kangas. Poppanaa käytetään joko sellaisenaan, esimerkiksi seinävaatteena tai pöytäliinana, tai sitä voidaan käyttää myös materiaalina, esimerkiksi vaatteissa. Poppanaa on alkujaan käytetty myös olkipatjojen päällä suojaamaan piikikkäiltä oljenpäiltä. Poppana-sana on kotoisin Etelä-Karjalasta, ja siitä on käytetty myös nimityksiä rököraanu, rääpälvaate, rääsäle ja nukeri.
Poppanakude leikataan kankaasta täysvinoon ohuiksi kuteiksi. Vinoon leikkaamisen ansiosta valmiin tuotteen pinta on samettimaisen pehmeä. Nykyisin poppanan loimena on useimmiten 6-säikeinen kalalanka.
Aiemmin materiaalina käytettiin vanhoja vaatteita, kuten matonkuteisiinkin. Sittemmin poppanakudetta on valmistettu myös teollisesti. Teollisesti valmistettu poppana hyödynsi ensin raaka-aineenaan teollisuuden jäännösmateriaalia, niin kutsuttua paalikudetta, jota kutoja itse leikkasi kapeammaksi. Poppanan yleistyttyä ja kysynnän kasvettua kehitti Pirkanmaan Kotityö Oy markkinoille ensimmäisen poppanakuteen vuonna 1973. Nykyään poppanoita kudotaan sekä vanhoista että uusista kankaista leikatuista kuteista.
Porin Pesäkarhut
Porin Pesäkarhut on vuonna 1985 perustettu porilainen pesäpallon erikoisseura. Pesäkarhujen naisjoukkue pelaa Suomen pääsarjassa, Superpesiksessä, jossa se on pelannut yhtäjaksoisesti kaudesta 1996 lähtien. Pesäkarhut pelaavat kotiottelunsa Porin pesäpallostadionilla. Seura on voittanut naisten Suomen mestaruuden kahdesti, kaudella 2002 ja kaudella 2021.
Seuran perustaminen
Kaudesta 1996 lähtien Porin Pesäkarhut on pelannut yhtäjaksoisesti Naisten Superpesiksessä. Seura saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa kauden 2001 päätteeksi, jolloin värinä oli pronssinen. Seuraavalle kaudelle mitalin väri vielä kirkastettiin kultaiseksi ja samalla saavutettiin seuran historian toistaiseksi ainoa Suomen mestaruus. Tämän jälkeen seura on pysynyt sarjan kärjessä sijoittuen sarjassa kaudesta 2004 yhtäjaksoisesti vähintään neljän parhaan joukkueen joukkoon.
Palkitut
Etenijäkuningatar:
Lyöjäkuningatar:
Kärkilyöntikuningatar:
Pudotuspelien arvokkain pelaaja:
Vuoden jokeri:
Vuoden lukkari:
Vuoden pesäpalloilija:
Kultainen maila:
Kultainen räpylä:
Vuoden pelinjohtaja:
Saavutukset
Seura on historiansa aikana saavuttanut naisten Superpesiksessä 18 mitalia. Näistä kaksi on kultaisia (2002 ja 2021), kuusi hopeista (2005, 2008, 2010, 2013, 2017 ja 2019) ja kymmenen pronssista (2001, 2004, 2006, 2009, 2011, 2012, 2014, 2016, 2018 ja 2020). Hallimestaruuden joukkue on voittanut 2002, 2007, 2009, 2011, 2017 ja 2018. Lisäksi seuran juniorijoukkueet A-pojissa ja B–E-tytöissä ovat saavuttaneet yhteensä 17 SM-mitalia.
Pelinjohtajat Naisten Superpesiksessä
Porin Pesäkarhujen pelinjohtajat Naisten Superpesiksessä vuodesta 2001:
McCartney II
McCartney II on Paul McCartneyn kolmas sooloalbumi ja ensimmäinen Wingsin hajoamisen jälkeen julkaistu albumi. Se julkaistiin vuonna 1980 levymerkillä Parlophone. Albumilla on käytetty paljon syntetisaattoreja sekä studiokokeiluja. Albumi uudelleenjulkaistiin vuonna 2011 remasteroituna keräilyversiona.
Kiertotatar
Kiertotatar (Fallopia convolvulus) on yksivuotinen köynnöskasvi.
McCartney II
Kappaleet
Kaikki kappaleet on säveltänyt Paul McCartney.
Kiertotatar
Ulkonäkö ja koko
Kiertotatar kasvaa yleensä alle sata senttimetriä pitkäksi, mutta voi kasvaa 150 cm pitkäksi. Varsi on köynneliäs, särmikäs, karhea ja tyviosastaan haarautuva, nopeasti kasvava ruoho. Lehdet ovat kolmiomaiset hertta- tai poikkikantaiset, lehtilapa on 2–8 cm pitkä, suippokärkisiä, molemmin puolin karheita mutta kaljuja, tyviliuskat tavallisesti teräviä. Korvakkeet ovat yhtyneet vartta ympäröiväksi lyhyeksi, kalvomaiseksi tupeksi. Kukinto on jopa kahdeksankukkainen sykerömäinen tai tähkämäinen viuhko lehtihangoissa sekä varren ja haarojen latvoissa. Kukkaperä on 1–3 mm pitkä. Kehä on kaksikiehkurainen ja viisilehtinen. Yhdislehtinen emiö 2- tai 3-haarainen, vartalot ylös saakka yhdistyneet. Heteitä 8. Kiertotatar kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kolmisärmäinen pähkylä, musta ja himmeä, joka jää kehälehtien suojaan, 3,5–4 mm pitkä.
Levinneisyys
Kiertotatar on kosmopoliitti, se elää lähes koko Euroopassa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Lisäksi se esiintyy Siperiassa ja Pohjois-Amerikassa, johon se on levinnyt ihmisen mukana. Laji on yleinen Etelä-Suomesta Peräpohjolaan asti, pohjoisimmassa Lapissa harvinainen.
Elinympäristö
Pelloilla, puutarhoissa, joissa se on usein kiusallinen rikkaruoho, sekä tienvarsilla, joutomailla, kaatopaikoilla, pientareilla ja kalliokedoilla. Rikkakasvina sitä esiintyy kuivilla laihoilla kivennäismailla, joissa kalkkia on köyhästi. Kasvia voi torjua poistamalla kukintoja ennen siementämistä ja parantamalla maan ravinteikkuutta. Rikkakasvina köynnös on ongelmallinen ja voi painaa heikkoja viljelyskasveja maahan. Kun kiertotatar löytää tukikasvin, sen varsi alkaa kiertyä tuen ympäri, ensin tyveltä katsoen myötäpäivään ja myöhemmin vastapäivään, siten se pääsee kohoamaan muun kasviston tasalle ja pärjää kilpailussa valosta. Se haaroo runsaasti muodostaen jopa metrin levyisiä pehkoja.
Lampola
Lampola on lampaita varten rakennettu kotieläinsuoja. Lampolassa on erilliset karsinat uuhille, pässeille ja eri-ikäisille karitsoille. Karsinoiden väliaidat voivat olla kiinteitä tai siirrettäviä. Karsinarivien välissä on ruokintakäytävä. Rehuvarasto ja käsittelytilat ovat erikseen. Lampolat voidaan jakaa toimintaperiaatteen mukaan kolmeen tyyppiin: kylmälampola, lämminlampola ja ritiläpohja- tai rakolattialampola.
Lampolatyypit
Lämmin lampola on eristetty rakennus, jossa pyritään pitämään lämpötila +5–10 asteessa. Eristetyssä lampolassa on koneellinen ilmanvaihto ja koneellinen lannanpoisto. Lämminlampolassa on helpompi toteuttaa ympärivuotista karitsointia.
Ritiläpohja- ja rakolattialampola on vaihtoehto silloin, kun kuivikkeita on helposti saatavilla. Tämä lampola voi olla joko lämmin tai eristämätön. Ritilänä on yleensä metalliverkko. Lannan poisto tapahtuu joko kerran vuodessa tai raappakuljettimen avulla päivittäin. Rakolattiamateriaali voi olla puuta tai betonia. Ritilä- tai rakolattiaa käytettäessä lampailla olisi hyvä olla kiinteäpohjainen makuualusta.
1.Täytepohjalattia, m2/eläin
2. Sama mikä tavanomaisessa
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2007
Suomi osallistui vuoden 2007 yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuihin 15 urheilijan vahvuisella joukkueella, joka koostui kahdeksasta miehestä ja seitsemästä naisesta. Suomalaiset eivät yltäneet mitaleille asti, mutta pistesijoja (sijat 1-8) kertyi kolme kappaletta. Lisäksi suomalaiset tehtailivat kansallisella tasolla kovia tuloksia.
USS Harry S. Truman (CVN-75)
USS Harry S. Truman (runkonumero CVN-75) on Yhdysvaltain laivaston Nimitz-luokan lentotukialus, joka on nimetty entisen Yhdysvaltain presidentin Harry S. Trumanin mukaan.
Valmistus
Alus tilattiin Newport News Shipbuildin Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 29. marraskuuta 1993 nimellä USS United States. Aluksen nimi muutettiin laivastoministeri John H. Daltonin esityksestä helmikuussa 1995 USS Harry S. Trumaniksi. Alus laskettiin vesille 7. syyskuuta 1996 kumminaan presidentti Trumanin tytär Margaret Truman Daniel ja otettiin palvelukseen 25. heinäkuuta 1998 ensimmäisenä päällikkönään Thomas G. Otterbein.
Palvelus
Laivan kotisatama on Norfolkin laivastoasema Virginiassa.
E-2 Hawkeye -tutkakone syöksyi 15. elokuuta 2007 mereen kolmen miehistön jäsenen saadessa surmansa.
Alus lähti 22. heinäkuuta 2013 Norfolkista partiomatkalle Lähi-itään ja saapui Välimerelle 3. elokuuta. Alus kiinnittyi 5. elokuuta Marseillen Leon Gourretin risteilyterminaalin laituriin 162 nelipäiväiselle laivastovierailulle. Alus läpäisi Suezinkanavan 18. elokuuta ja Bab el-Mandebin salmen 21. elokuuta. Alus vastaanotti 26. elokuuta Task Force 50:n lippulaivan tehtävät USS Nimitziltä. Seuraavana päivänä aluksen lentotukialuslennosto 3 aloitti Arabianmeren pohjoisosista taistelulennot tukien operaatio Enduring Freedomia Afganistanissa. Alus kiinnittyi 18. syyskuuta Khalifa Bin Salmanin satamaan viiden vuorokauden vierailulle Bahrainiin.
Urpo Vähäranta
Urpo Tapani Vähäranta (15. kesäkuuta 1926 Lokalahti – 10. syyskuuta 2011 ) oli suomalainen yleisurheilija. Vähäranta edusti uransa aikana Lokalahden Leiskua ja Turun Urheiluliittoa. Hän voitti Kalevan kisoissa 1952 1 500 metrin juoksussa pronssia (3.54,8) ja Kalevan kisoissa 1953 800 metrillä kultaa (1.51,8) ja 1 500 metrillä hopeaa (3.51,2) jättäen taakseen kolmannelle sijalle Lasse Virenin valmentajan Rolf Haikkolan. Urpo Vähäranta puolusti v. 1954 Turussa menestyksellisesti 800 metrin Suomen mestaruuttaan ajallaan 1.52,4. Vähäranta edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 1 500 metrillä Denis Johanssonin ja Aulis Pystysen kanssa. Hän karsiutui kuitenkin jo alkuerissä ajalla 3.56,8. Urpo Vähäranta oli mukana myös Bernin EM-kisojen 800 metrillä v. 1954, mutta hän ei selviytynyt loppukilpailuun.
Summanen (järvi)
Summanen (myös Summasjärvi) on Keski-Suomessa Saarijärvellä Saarijärven lähellä sijaitseva järvi. Summanen kuuluu Saarijärven reitin pääuomaan.
Maantietoa
Summanen on 8,8 kilometriä pitkä, 4,8 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 2 189 hehtaaria eli 21,9 neliökilometriä. Sen on soikion muotoinen järvi, jonka pisin ”akseli” on Veiksel-jääkauden vaikutuksesta luoteis–kaakko-suuntainen. Viime jääkauden loppuvaiheeseen ajoittuu järven pohjassa kulkevan harjujakson muodostuminen. Sitä esiintyy jo Saarijärven kirkonkylässä, Saarijärven ja Pieni-Lumperoisen välisellä kannaksella, Kukonhiekassa, Rajalan Voudinniemessä, Summassaaren Haikanniemessä ja Haikankärjessä ja järven vastarannassa Kopanniemessä ja sen edustalla Porrisaaressa. Harjujakso jatkuu kaakossa edelleen Raskomäkenä ja Kirkkoharjuna. Järven syvyyskäyristä pystyy seuraamaan harjun kulkua veden alla. Järven rannikko on pääosin alavaa seutua, josta silmämääräisesti noin puolet on peltomaata ja puolet metsämaata. Monet rantavedet ovat matalia, jonka vuoksi rantojen laitureista rakennetaan pitkiä. Järven etelärannassa sijaitsevat Honkalanlahti ja Katiskalahti, ja kaakkoisrannassa Talvillahti, itäisessä kaakkoislahdessa Pinkkalanlahti ja itärannassa Sääkslahti. Muuten on Summasen rantaviiva melko selväpiirteinen. Järvellä on kartan mukaan 19 saarta. Suurin saari Summassaari on kartasta mitattuna noin 1,4 neliökilometriä, ja toiseksi suurin saari Lamposaari on noin 0,49 neliökilometriä suuri. Muita saaria ovat Virtasaari, joka sijaitsee Leuhunjoen suistossa, Suutarinsaari, joka sijaitsee Summassaaren pohjoisrannikolla, Jänissaari, Kalliosaari, Vaivaistensaari ja Verkkosaari, jotka löytyvät järven lounaispäästä, Sääksluoto järven pohjoisrannikolta Sääksniemen edustalta, Porrisaari järven eteläosasta, Kantosaari ja Ykspuinen länsirannasta, ja Hiekkaniemi Summassaaren etelärannasta. Näiden lisäksi järvenselän pitkältä matalikolta löytyy Selkäluoto ja Mustasaari, jotka ovat vedenalaisen särkkäjakson korkeimmat kohdat. Niiden seuraksi nousee matalan veden aikana näkyviin pitkiä mutta kapeita saaria.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 147,35 miljoonaa kuutiometriä eli 0,14735 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyydeksi on silloin saatu 6,7 metriä. Järven syvänteessä on 41 metriä syvää ja se sijaitsee aivan keskellä järvenselkää. Laaja syvänne ja hiljattain löydetty meteoriittikraatterin sijainti vastaavat toisiaan hyvin. Syvänteen kaakkoispuolella ja Lamposaaren eteläpuolella sijaitsee laaja matalikko, jossa on paikoitellen alle metrin syvää kilometrin päässä rannasta.
Järven rantaviivan pituus on 50,1 kilometriä. Tihein asutus löytyy luoteispuolelta Saarijärven suunnalta. Siellä ovat Tarvaalan, Rajalan ja Kukonhiekan kulmakunnat sekä Hietalahden asuinalueet. Etelärannikolla ovat Lannevesi ja Kyyränkylä ja järven kaakkoispäässä Rantakylän kulmakunta. Sekä valtatie 13 että Haapajärvi-Jyväskylä-rautatie kulkevat kauempana ohi järven koillispuolella. Kukonhiekassa haarautuu Saarijärveltä tulevasta tiestä yhdystie 6304, joka kulkee Tarvaalan ja Lanneveden kautta Uuraisiin. Lannevedeltä haarautuu pieni kylätie järven kaakkoisrannikolle, mutta Kiimasjärven ylittävä silta löytyy vastaa Suojoella Hietamasta.
Hydrologiaa
Summanen sijaitsee Summasjärven alueella (14.613), jonka pinta-ala on 74 neliökilometriä. Järven valuma-alueen pinta-ala on 2729 neliökilometriä ja järvisyys 7,27%. Summasen mittauspisteen keskivirtaamaa ei ole tässä tiedossa, muttaa koska Kiimasjärven keskivirtaama on noin 30,2 ja siihen laskevan Pyhäjärven keskivitaama on 2,3, voidaan Summasen keskivirtaamaksi arvioidaa noin 28. Myöskään järven lähtövirtaamien vaihteluista ei löydy helposti tietoa.
Kyseisellä keskivirtaamalla järven teoreettinen viipymä on noin 4 vuotta ja 8 kuukautta.
Historiaa
Alue on ollut jo kivikaudella ihmisille mieluinen asuinpaikka, sillä Summassaaresta on tehty paljon arkeologisia löytöjä. Saaressa toimii Saarijärven museon ylläpitämä Kivikauden kylä, ja siellä on myös Kylpylähotelli Summassaari.
Meteoriittikraatteri
Geologian tutkimuskeskuksen tutkijat esittivät vuonna 2007 geofysikaalisiin mittauksiin perustuen että Summasjärven pohjassa olisi meteoriitin törmäyskraatteri. Suomalais-virolainen tutkijaryhmä ilmoittikin vuonna 2018 löytäneensä todisteita siitä, että Summasjärvessä on Suomen 12. törmäyskraatteri. Ryhmä oli löytänyt tutkimuksissaan Lamposaaresta ja muualta järven ympäristöstä pirstekartioita ja kvartsin shokkilamelleja. Sähkömagneettisten mittausten perusteella järvessä olevan kraatterin läpimitta on 2,6 kilometriä. Sen läpimitta on aiemmin ollut todennäköisesti suurempi, mutta iskun ajankohtaa ei ole vielä määritetty.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Saarijärven alue|Saarijärven alueella (14.61), jonka Summasjärven alueeseen (14.613) järvi kuuluu. Se on osasaarijärven reitin pääuoman alajuoksua, jossa Saarijärvi ja Kallinjärvi laskevat Leuhunjokea myöten Summasaaren taakse ja reitti jatkuu kaakkoispäästä alkavalla Summaskoskesta, joka laskee Kiimasjärven, Suojoen ja Naarajärven kautta Kuhnamoon, joka kuuluu jo Leppäveden–Kynsiveden alueeseen (14.3). Saarijärven vedenpinta on 117,4 metriä, Summasen 108,5 metriä ja Kiimasjärven 107,5 metriä mpy.
Summaseen laskee etelästä Honkolanlahteen merkittävä Lannejoki, joka alkaa Lannevedestä. Se on Lanneveden valuma-alueen (14.65) laskujoki ja valuma-alueen pinta-ala on 291 neliökilometriä. Järveen laskee joitakin pienien lampien laskuojia. Rajalasta alkava Mäkelänlammen laskuoja on hyvin lyhyt, mutta Mustilamminpuro paljon pitempi, vaikka se alkaa lähes kuivatetusta Mustalammesta. Talvilahteen laskevan Pukkipuron valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Leppälampi, Raiskinhauta ja Valkealampi, sekä muutamat tekolammet. Lannejoen alajuoksulla sijaitsee laskuojaton Paskolampi ja Katiskalahteen laskeva järvetön Rahkosenpuro. Länsirantaan laskee Kalapuro, joka alkaa Rumpsunperällä Kalalammesta. Kalapuron latvoilta löytyy lisäksi esimerkiksi Lampsinlampi, Kaakkolampi, Mallatlampi, Iso Hepolampi ja Erälampi.
Madagaskarinpäivägekko
Madagaskarinpäivägekko (Phelsuma madagascariensis) on Madagaskarilla ja sen lähisaarilla esiintyvä päivägekkolaji. Se on myös suosittu terraarioeläin. Nämä gekot ovat herkkiä, varomattomasti käsiteltäessä sen nahka voi revetä tai häntä irrota. Se voi elää jopa 20-vuotiaaksi.
Koko ja ulkonäkö
Madagaskarinpäivägekko voi kasvaa 25 cm:n pituiseksi. Kaikki päivägekot ovat enimmäkseen kirkkaan vihreitä. Tällä lajilla on myös punaisia ja oransseja viiruja selässä.
Mīm
pienoiskuva|Mīm-kirjaimen itsenäinen muoto. Mīm on arabialaisen kirjaimiston 24. kirjain, joka äännetään ja kirjoitetaan itsenäisessä muodossa م. Se vastaa heprealaisen kirjaimiston kirjainta mem (מ).
Arabialaista kirjaimistoa käytetään hyvin erilaisissa kielissä ja sen kirjoitusasussa ja ääntämyksessä on runsaasti kielikohtaista vaihtelua, mutta mīm-kirjaimen muoto ja äänneasu ei juuri muutu. Mīm kirjoitetaan ja äännetään samalla tavalla muun muassa arabiassa, persiassa, urdussa, pandžabissa, paštussa, sindhissä ja kurdissa.
Muiden arabialaisten kirjainten tavoin mīmin kirjoitusasu riippuu ympäröivistä kirjaimista. Sanan alussa ja sellaisten kirjainten jälkeen, joita ei liitetä seuraavaan kirjaimeen, mīm kirjoitetaan muodossa مـ (esim. محمد‎, Muḥammad). Sanan keskellä edeltävään ja seuraavaan kirjaimeen liitettynä mīmin kirjoitusasu on ـمـ (esim. أحمد‎‎, ’Aḥmad), ja sanan lopussa se kirjoitetaan ـم (esim. کریم‎ , Karīm).
HMS Toreador
HMS Toreador oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1919 palvelukseenotettu Thornycroftin S -luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin kesäkuussa 1917 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin vielä saman vuoden marraskuussa. Alus laskettiin vesille 7. joulukuuta 1918 ja valmistui huhtikuussa 1919 ensimmäisen maailmansodan päätyttyä.
Palvelus
Alus siirrettiin Kanadan laivastolle maaliskuussa 1928 nimettynä HMCS Vancouveriksi. Alus romutettiin 1937.
Diallo Fatoumata Camara
Diallo Fatoumata Camara (s. 22. marraskuuta 1949 ) on malilainen kasvatustieteilijä ja poliitikko. Hän toimi maan perusopetusministerinä vuonna 1993.
Fatoumata Camara on väitellyt kasvatustieteen tohtoriksi Bordeaux’n yliopistossa. Hän toimi perusopetuksen valtiosihteerinä Malin hallituksessa vuosina 1992–1993 ja perusopetusministerinä huhtikuusta marraskuuhun 1993. Camara työskenteli naisten Aoua Kéïta -keskuksen johtajana 1990-luvun lopussa.
Camara kuuluu Adéma-PASJ -puolueeseen. Hän on naimisissa entisen ministerin ja presidenttiehdokkaan Ahmed El Madani Diallon kanssa.
Vasilij Žbogar
Vasilij Žbogar (s. 4. lokakuuta 1975 Koper) on slovenialainen purjehduksen kolminkertainen olympiamitalisti ja kaksinkertainen Euroopan-mestari. Hän edustaa izolalaista JK Burja -seuraa. Häntä on vuodesta 2015 valmentanut Jure Žbogar.
Žbogar saavutti laser-luokassa olympiahopeaa Pekingissä 2008, finnjolla-luokassa Riossa 2016 ja pronssia Ateenassa 2004. Lisäksi hän sijoittui finnjolla-luokassa kuudenneksi Lontoossa 2012 ja laserissa 19:nneksi Sydneyssä 2000.
Žbogar on sijoittunut laser-luokan MM-kilpailuissa neljänneksi 2005 ja 2008 sekä yhdeksänneksi 2003. Finnjollan MM-kilpailuissa hän on saavuttanut pronssia 2015, ollut kahdestoista 2014 sekä kolmastoista 2011 ja 2013.
Žbogar voitti laser-luokan Euroopan-mestaruuden 2003, sai EM-pronssia 2008 ja oli seitsemäs 2005. Finnjolla-luokassa hän voitti Euroopan-mestaruuden 2013, saavutti EM-hopeaa 2012 ja 2014 sekä pronssia 2015.
Nick Simmons
thumb|Nick ja Gene Simmons vuonna 2009. Nicholas ”Nick” Simmons (s. 22. tammikuuta 1989 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko, näyttelijä ja sarjakuvapiirtäjä. Hän on Kiss-yhtyeen basisti Gene Simmonsin ja entisen Playboy-malli Shannon Tweedin poika. Hänellä on myös sisko, Sophie Simmons.
Poikilassos
Poikilassos eli Poikilasion   oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Sfakián kunnassa Kreetan etelärannikolla Soúgian ja Agía Roumélin kylien puolessa välissä nykyisin nimellä Voukelási tunnetulla alueella.
Poikilassos perustettiin viimeistään arkaaisella kaudella ja se kukoisti klassisella ja hellenistisellä kaudella. 200-luvulla eaa. kaupunki oli osa vuoriston kaupunkivaltioiden liittoa, johon kuuluivat myös Elyros, Hyrtakina, Lissos, Syia ja Tarrha. Kaupunki hylättiin roomalaisella kaudella.
Poikilassoksen akropolis eli yläkaupunki sijaitsi noin 400 metriä korkealla kukkulalla. Rannikolta on löydetty kahden rakennuksen, todennäköisesti temppelin, jäänteet. Kaupungin oletetaan toimineen Elyroksen kaupungin satamana.
Lakmé
upright|pienoiskuva|Lakmén juliste Théâtre national de l'Opéra-Comique -julkaisussa.
Lakmé on Léo Delibesin ooppera, joka valmistui vuonna 1883 ja sai ensi-iltansa Pariisin koomisessa oopperassa Opéra Comique'ssa 1888. Teoksen libreton kirjoittivat Edmond Gondinet ja Philippe Gille ja se perustuu Pierre Lotin romaaniin Rarahu ou Le Mariage de Loti (1880). Teosta esitettiin vuosien 1888 ja 1893 välisenä aikana yhteensä 179 kertaa ja siitä tuli pian yksi ranskalaisten lempioopperoista. Ooppera on sävelkieleltään perinteinen ja sen tapahtumat sijoittuvat Intiaan. Juonessa brahmiinipapitar Lakmé rakastuu englantilaisupseeri Géraldiin. Oopperan keskeisiä teemoja on ihmisten väliset kulttuurierot.
Oopperan tunnetuin aaria on Lakmén ja tämän palvelijattaren Mallikan niin kutsuttu kukkaisduetto, eli Sous le dôme épais.
Älvdalsbanan
Älvdalsbanan on Ruotsin rataverkkoon kuuluva sivurataosuus Morasta Älvdaleniin. Rataosuuden rakensi vuosina 1897–1900 yksityinen Mora-Älvdalens Järnväg (MEJ) -rautatieyhtiö. Rataosan pituus on noin 41 kilometriä, josta viimeiset 2–3 kilometriä ennen Älvdalenin rautatieasemaa on purettu vuonna 1995. Radalla liikennöidään vaihtotyönä.
SJ kunnosti rataa laajasti vuonna 1982, ja ratatöiden vuoksi osuus Blyberg–Älvdalen suljettiin liikenteeltä kymmeneksi kuukaudeksi. Liikenne jatkui uudelleen kesäkuussa 1982, mutta osuus Blyberg–Älvdalen jäi liikennettä vaille vuonna 1989. Vuonna 1995 kiskot purettiin väliltä Märbäck–Älvdalen noin kolmen kilometrin matkalta.
Vuonna 1997 tavarayhtiö Woxna Express aloitti raakapuuliikenteen Märbäckin ja Borlängen välillä. Liikenne siirtyi vuonna 1999 Orsatågille ja jatkui vuoteen 2001 saakka.
Noël Coward
Näytelmäkirjailija
Coward kirjoitti vuodesta 1917 lähtien useita kymmeniä näytelmiä. Ensimmäinen taiteellinen ja taloudellinen menestys oli The Vortex (1923). Hänen tuotantonsa koostuu sekä komedioista, kuten mustan huumorin kyllästämä Vaimoni kummittelee (Blithe Spirit, 1941), että vakavammista näytelmistä, kuten mahdotonta rakkautta kuvaava Lyhyt onni (Still Life, 1935).
Näytelmiä on sovitettu valkokankaalle runsaasti, ensimmäisen kerran jo 1927. Esimerkiksi Vaimoni kummittelee on elokuvattu ainakin kuusi kertaa, tunnetuimpana David Leanin ohjaustyö (1945), jossa päärooleissa ovat Rex Harrison sekä Constance Cummings ja Kay Hammond hänen kahtena vaimonaan, elävänä ja kuolleena. Suomalaiseen televisioteatteriin näytelmän ohjasi Esko Elstelä 1968.
Monilahjakkuus
thumb Näytelmätuotannon lisäksi Coward teki uran monella muulla taiteen alalla. Hänen esiintymisensä näyttämöllä alkoivat jo ennen teini-ikää, ja myöhemmin hän näytteli teatterin lisäksi myös useissa elokuvissa. Esimerkiksi Carol Reedin Graham Greene -filmatisoinnissa Miehemme Havannassa (1959) hän näyttelee peribrittiläisen yläluokkaisen herrasmiehen ruumiillistumaa, agentti Hawthornea. Coward myös kieltäytyi joistain hänelle tarjotuista elokuvarooleista, kuten tohtori No’n osasta ensimmäisessä James Bond -elokuvassa Salainen agentti 007 ja tohtori No (1962), vaikka hänen ystävänsä Ian Fleming häntä siihen suostutteli.
Coward myös ohjasi, sävelsi ja esiintyi kabareelaulajana. Hänen ainoa valkokangaselokuvaohjauksensa on sotaelokuva Meri on kohtalomme (In Which We Serve, 1942), ja toisena ohjaajana mainittu David Lean sai tuotannossa vastuun ainoastaan toimintakohtauksista. Coward vastasi myös käsikirjoituksesta, sävellyksestä ja näytteli vielän pääroolinkin hävittäjälaivan kapteenina. Meri on kohtalomme kohosi parhaan elokuvan Oscar-ehdokkaaksi 1943. Samassa palkintojenjakotilaisuudessa Coward sai henkilökohtaisen Oscar-kunniapalkinnon.
Laulajana Coward muistetaan erityisesti kappaleestaan ”Mad Dogs and Englishmen”, jonka hän sävelsi ja sanoitti 1930-luvun alussa. Myöhempinä vuosina laulusta tuli hänen tavaramerkkinsä. Esimerkiksi hänen esittäessään sitä 1950-luvun puolivälissä amerikkalaisissa televisio-ohjelmissa suuri yleisö otti hänet omakseen.
Yksityishenkilö Noël Coward
Noël Coward kuoli Jamaikalla sydänkohtaukseen 73-vuotiaana.
Henkilökuvia Cowardista
Coward tunsi useita aikansa kulttuurihenkilöitä, ja siksi hän on esiintynyt roolihahmona useissa elämäkertaelokuvissa. Musikaalielokuvassa ''Star! – tähti'' (1968), joka perustuu Cowardin hyvän ystävän, näyttelijä Gertrude Lawrencen elämään, roolissa oli Daniel Massey, Cowardin kummipoika tosielämässä. Myöhemmin häntä ovat esittäneet televisiotuotannoissa muun muassa Julian Fellowes (Hänen nimensä oli Fleming, Ian Fleming, 1989), Pip Torrens ja tuoreimpana Malcolm Sinclair Daphne du Maurierin elämään perustuvassa Daphnessa (2007).
Elämäkerran Cowardista on kirjoittanut Clive Fisher vuonna 1992.
Paul-Henri Spaak
Paul-Henri Charles Spaak  (25. tammikuuta 1899 Schaerbeek – 31. heinäkuuta 1972 Braine-l’Alleud) oli belgialainen sosialistipoliitikko ja valtiomies.
Spaak opiskeli oikeustieteitä ja valmistui vuonna 1918. Hänet valittiin Brysselin kaupunginvaltuuston jäseneksi vuonna 1926 ja Belgian parlamenttiin vuonna 1932 sosialistien edustajana. Hän oli Belgian kulkulaitos- ja postiministeri vuonna 1935, ulkoministerinä 1937, pääministerinä 1938–1939, ulkoministerinä jälleen 1939–1946 ja toistamiseen pääministerinä 1947–1949. Vuonna 1946 hän oli Yhdistyneiden kansakuntien (YK) ensimmäisen yleiskokouksen puheenjohtaja. Vuosina 1949 ja 1950 hän toimi Euroopan neuvoston puheenjohtajana.
Pippuri
Pippuri eli ryytipippuri (Piper nigrum) on Intian rannikolta peräisin oleva köynnöskasvi, jonka mausteena käytettäviä marjoja myös kutsutaan pippuriksi. Aluksi marjat ovat vihreitä, mutta kypsyttyään ne muuttuvat punertaviksi. Kasvin marjoista saadaan kolmea erilaista maustetta riippuen valmistustavasta.
Paul-Henri Spaak
Vuonna 1955 Messinan konferenssissa Spaak valittiin puheenjohtajaksi komiteaan, joka valmisteli raportin Europan yhteismarkkinoista (niin sanottu Spaak-raportti). Tämä raportti oli pohjana vuoden 1957 Rooman sopimukselle, jolla perustettiin Euroopan talousyhteisö. Vuosina 1957–1961 hän toimi Naton pääsihteerinä ja vaikutti siihe, että Naton päämaja sijoitettiin Brysseliin. Nato-tehtävien jälkeen hän palasi taas ministeritehtäviin.
Pippuri
Mustapippuria saadaan, kun tertut poimitaan raakoina eli vihreinä ja kuivataan auringossa, jolloin ne muuttuvat tummanruskeiksi ja pinnalta ryppyisiksi.
Paul-Henri Spaak
Spaak työskenteli myös journalistina ja oli perustamassa L’Action Socialiste -lehteä.
Pippuri
Viherpippuria saadaan siten, että raaka vihreä hedelmä pakastekuivataan tai säilötään etikkaliemeen.
Valkopippuri valmistetaan niin, että marjan annetaan kasvaa täysin kypsäksi (punaiseksi). Poimimisen jälkeen kypsistä marjoista liotetaan punainen kuoriosa pois.
Valkopippuri ja mustapippuri tunnettiin jo keskiajalla, mutta viherpippurin valmistusprosessin keksi Claude Terrail 1960-luvulla. Pippuri on maailman yksi käytetyimmistä mausteista.
Historiaa
Vanhimmat maininnat pippurin käytöstä Euroopassa ovat jo Kreikasta vuonna 300 eaa., jolloin Aleksanteri Suuren henkilääkäri Theofrastos kirjoitti niistä. Keskiajalla Platina mainitsi, että pippuria on alun perin kasvanut vain Arabiassa ja Etiopiassa mutta nykyisin myös Italiassa. Hän kuvaili pippuria lämpimäksi ja kuivaksi raaka-aineeksi, joka lämmittää vatsaa sekä maksaa, on vahingollinen sapelle, kehittää ja vapauttaa suolikaasua sekä edistää virtsan siirtymistä.
Keskiajalla pippuri oli tärkein tuontimauste, ja sitä käytettiin jopa maksuvälineenä. Vuonna 1180 perustettiin Lontooseen erityinen pippurikilta, ja samantapainen seura perustettiin myös Saksaan (Pfeffersacke) ja Ranskaan (poivres). Ennen Vasco da Gaman tutkimusretkeä (1498) lähes kaikki Eurooppaan tuleva pippuri kulki Venetsian kautta; venetsialaiset kauppiaat ostivat sitä Välimeren itärannikon satamakaupungeista, jonne sitä tuotiin Itä-Aasiasta monien välikäsien kautta.
Pippurin käytöstä keskiajalla liikkuu erilaisia käsityksiä. Yleisen näkemyksen mukaan pippuria käytettiin runsaasti, jotta saataisiin peitettyä pilaantuneen raaka-aineen (liha tai kala) paha maku. Toisaalta pippuri oli keskiajalla niin kallista, että sillä, jolla sitä oli mahdollisuus käyttää runsaasti, oli varmasti mahdollisuus hankkia tuoreita raaka-aineita. Paljon todennäköisempää on, että niin keskiaikana kuin nykyäänkin joillakin ihmisillä on tarve kerskailla sillä, miten mausteisesta (tai tulisesta) ruuasta he pitävät. Lisäksi tuliseen ruokaan tottunut ihminen osoitti melko suoraan olevansa hyvin varakas. Mausteiden liioitteleva käyttäminen siis saattoi olla vain pöyhkeilyä. Tosin toiset tutkijat epäilevät, että mausteiden yletön käyttö on pelkkä legenda.
Pippurin kirpeä maku johtuu kasvin sisältämästä alkaloidista nimeltään piperiini.
Laukukero
Laukukero on Pallaksen tunturijonoon kuuluva, noin 762 metriä korkea huippu ja Pallas-Yllästunturin kansallispuiston kolmanneksi korkein huippu. Hotelli Pallaksen infokansion kartassa keron korkeudeksi kerrotaan 785 metriä, mutta lähteinä olevien karttojen perusteella tämä korkeustieto on virheellinen. Laukukerolla sijaitsevat Pallaksen yhdeksän laskettelurinnettä ja kaksi hissiä. Tunturi on kokonaan paljakkaa.
René Vydarený
René Vydarený (s. 6. toukokuuta 1981) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin Extraliga-joukkue HC České Budějovicessa. Vydarený on pelannut urallaan Slovakian jääkiekkomaajoukkueessa MM-kisoissa vuosina 2005, 2006, 2008, 2009, 2012 ja 2013 sekä olympialaisissa vuonna 2014.
Bingen am Rhein
Bingen am Rhein on 26 103 (1. helmikuuta 2007) asukkaan kaupunki Saksassa Rheinland-Pfalzin osavaltiossa ja Mainz-Bingenin piirikunnassa.
Bingen sijaitsee Reinin ja Nahen yhtymäkohdassa lähellä Mainzin kaupunkia. Bingen on merkittävä jokisatamakaupunki ja rautateiden risteyskohta. Kaupunki on huomattava laadukkaasta viinituotannostaan.
Vuoteen 2010 saakka Bingenissä järjestettiin vuosittain maailman suurimpiin lukeutuva demoskene-tapahtuma Breakpoint.
Julie Bonnevie-Svendsen
Bonnevie-Svendsen debytoi maailmancupissa joulukuussa 2005 vain 18-vuotiaana ja sijoittui viidenneksitoista. Aikuisten sarjoissa ei menestystä tullutkaan odotusten mukaiseksi ja kuusi vuotta debyyttinsä jälkeen hän poistui vähin äänin näyttämöltä. Bonnevie-Svendsenin itsensä mukaan hän ei kestänyt aikuisten sarjaan siirtymisen mukanaan tuomaa fyysistä ja psyykkistä rasitusta.
HMS Repulse (1868)
HMS Repulse oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu puurunkoinen panssarifregatti.
Valmistus
Alus tilattiin 1. huhtikuuta 1847 Woolwichin telakalta 91-tykkisenä Bulwark-luokan linjalaivana ja sen köli laskettiin 29. huhtikuuta 1859. Aluksen muutostyöt panssarifregatiksi hyväksyttiin 14. toukokuuta 1861, mutta työt keskeytettiin. Tilaus uudistettiin 9. lokakuuta 1866, ja alus laskettiin muutostöiden jälkeen vesille 25. huhtikuuta 1868. Alus hinattiin Woolwichin telakan sulkemisen (lokakuussa 1869) vuoksi vuonna 1868 Sheernessiin, jossa se valmistui 31. tammikuuta 1870.
Palvelus
Alus romutettiin vuonna 1889.
Jama Masjid (Delhi)
Jama Masjid (suom. Perjantaimoskeija, pidemmältä nimeltään Masjid-i Jahan Numa) on moskeija Delhin vanhassakaupungissa, Intiassa. Moskijan rakennutti Suurmogulien valtakunnan hallitsija Šah Jahan ja se valmistui vuonna 1656. Moskeija on edelleen Delhin tärkein moskeija ja kaupungin muslimien hengellinen keskus.
Moskeija
thumb|vasen|Rukoilijoita moskeijan pihalla. thumb|vasen|Näkymä Delhiin moskeijan kupolilta. Jama Masjid eli pidemmältä nimeltään Masjid-i Jahan Numa sijaitsee kukkulalla Delhin vanhassakaupungissa noin kilometrin päässä Delhin Punaisesta linnoituksesta. Se on kaupungin tärkein moskeija ja paikallisten muslimien hengenelämän keskus. Kokonsa puolesta se on Intian niemimaan toiseksi suurin moskeija. Kaupungin muslimeilla on tapana kerääntyä moskeijalle kuuntelemaan perjantairukous.
Moskeijaa ympäröivät suuret porttirakennukset. Pääsisäänkäynti sijaitsee moskeijan itäpuolella ja sisääntulo tapahtuu suuria kiviportaita pitkin. Itse moskeijarakennus on kolmekupolinen ja se on rakennettu hiekkakivestä. 40-metriä korkeat minareetit on koristeltu marmorilla. Moskeijan julkisivua koristaa suuri iwan-suippokaari ja sen pienemmät toisinnot. Moskeijarakennuksessa sisäpihan länsipuolella sijaitsee islamin pyhää kaupunkia Mekkaa symboloiva mihrab. Moskeijan sisätilojen suurin huone on rukoussali, jonka sisäänkäyntien yläpuoli on koristeltu persialaisin kalligrafein. Moskeijan suuri piha toimii rukoustilana. Pihalle mahtuu yhtä aikaa noin 25 000 ihmistä. Pihan keskellä on peseytymiseen tarkoitettu allas.
Historia
2000-luvulla moskeijalla on sattunut useampia väkivaltaisuuksia, joista ainakin osa on luokiteltu terrorismiksi. Huhtikuussa 2006 13 henkilöä haavoittui kahden pommin räjähdyksessä. Vuonna 2010 moskeijan ulkopuolella olleen matkailijoiden linja-auton ammuskelussa haavoittui kaksi henkilöä.
Christopher Katongo
Christopher Katongo (s. 31. elokuuta 1982 Mufulira) on sambialainen jalkapalloilija ja Afrikan mestari. Hyökkääjänä pelaava Katongo edustaa Kiinan pääsarjassa Henan Constructionia. Myös Christopherin veli Felix on jalkapalloilija.
Tug of War (Paul McCartneyn albumi)
Tug of War on Paul McCartneyn sooloalbumi vuodelta 1982. Albumin on tuottanut The Beatlesin tuottaja George Martin, jonka kanssa McCartney palasi albumin myötä yhteistyöhön. Albumilla on vierailevana tähtenä Stevie Wonder kappaleilla "Ebony and Ivory" ja "What's That You're Doing?" ja Carl Perkins kappaleella "Get it". Albumilla on myös kappale "Here Today", joka on tehty vuonna 1980 menehtyneen bändikaverin John Lennonin muistolle.
Christopher Katongo
Maajoukkueura
Katongo aloitti maajoukkueuransa vuonna 2003. Hän pelasi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2006 Afrikan-mestaruuskisoissa, jossa Sambia jäi alkulohkoon. Katongo teki turnauksessa yhden maalin Etelä-Afrikkaa vastaan. Katongo teki ensimmäisen hattutemppunsa Sambian maajoukkueessa 9. syyskuuta 2007 Etelä-Afrikkaa vastaan, jonka hyvästä Sambian armeija ylensi Katongon muutamaa päivää myöhemmin alikersantista kersantiksi. Ottelu päättyi samalla Sambian 3–1 voittoon, jonka myötä Sambia eteni vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskisoihin. Kisoissa Katongo onnistui maalinteossa kahdesti Kamerunia ja Egyptiä vastaan, mutta Sambia jäi alkulohkoon.
Tug of War (Paul McCartneyn albumi)
Albumi nousi ylimmillään Suomen virallisen listan toiselle sijalle, pysytellen listalla yhteensä 22 viikkoa.
M/S Adventure of the Seas
Adventure of the Seas on Royal Caribbean International -varustamon Suomessa vuonna 2001 valmistunut risteilyalus. Alus tekee risteilyjä Karibialla.
Christopher Katongo
Afrikan-mestaruuskilpailut 2010
Katongo valittiin kolmannen kerran Sambian kisajoukkueeseen vuoden 2010 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa tällä kertaa Sambia eteni lohkovoittajana jatkoon, mutta hävisi lopulta Nigerialle puolivälierissä rankkareilla maalein 4–5. Katongo teki turnauksessa yhden maalin Kamerunia vastaan.
M/S Adventure of the Seas
Rakentaminen
Alus tilattiin 24. huhtikuuta 1997 Aker Finnyardsin Turun telakalta. Sen köli laskettiin 17. kesäkuuta 1998 telakkanumerolla 1346 ja alus laskettiin vesille 5. tammikuuta 2001. Se luovutettiin 26. lokakuuta 2001 bahamalaiselle Adventure of The Seas Inc.:lle, joka luovutti aluksen hallinnoinnin Royal Caribbeab Cruises Limitedille. Alus sai nimen Adventure of the Seas New Yorkissa 10. marraskuuta järjestetyssä kastetilaisuudessa.
Christopher Katongo
Afrikan-mestaruuskilpailut 2012
Vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoissa Katongo saavutti menestystä, kun hän johdatti kapteenin roolissa Sambian ensimmäiseen Afrikan-mestaruuteen. Hänet valittiin myös turnauksen parhaaksi pelaajaksi ja jakoi kisojen maalikuninkuuden yhdessä kuuden muun pelaajan kanssa. Lisäksi Katongo valittiin kisojen tähdistökentälliseen. Kisojen myötä Katongosta tuli samalla Sambian kaikkien aikojen toiseksi eniten maaleja Afrikan-mestaruuskisoissa tehnyt pelaaja. Hänen maali määrän kisoissa nousi seitsemään osumaan, kun Sambian paras maalintekijä on Kalusha Bwalya, joka pelasi viimeiset Afrikan-mestaruuskisansa vuonna 2006.
M/S Adventure of the Seas
Rakentaminen
Aluksen voimansiirto on dieselsähköinen. Siinä on kuusi Wärtsilän 12 600 kW:n 12V46 -dieselmoottoria kytketty kolmeen 14 000 kW:n Azipod-ruoripotkuriin. Koneiston kokonaisteho on 74 544 kW (101 352 hevosvoimaa), jolla alus saavuttaa 23 solmun nopeuden. . Aluksen dieselmoottorien kuntoa valvotaan Wärtsilän CBM (Condition Based Maintenance) konseptin avulla.
Käyttöhistoria
Alus lähti 12. marraskuuta kaksipäiväiselle lehdistölle ja matkatoimistoille järjestetylle esittelyristeilylle. Alus aloitti 18. marraskuuta San Juanista ensimmäisen risteilynsä Karibialla.
Rakkauden kaupunki
Rakkauden kaupunki on Vanessa Philippin studio-albumi vuodelta 2001
Kappaleet
Duetot: Vanessa Philipp & Bablo (nro. 9). Vanessa Philipp & Tero Moilanen (nro. 8).
Stuart Symington
William Stuart Symington Jr. (26. kesäkuuta 1901 Amherst, Massachusetts – 14. joulukuuta 1988 New Canaan, Connecticut) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimi senaattorina 1953–1976.
Symington opiskeli Yalen yliopistossa, muttei suorittanut tutkintoa. Hän avioitui senaattori James W. Wadsworth Juniorin tyttären kanssa, toimi 12 vuotta liikkeenjohtotehtävissä appiukkonsa yrityksessä, keräsi näin huomattavan omaisuuden ja yritti vetäytyä työelämästä 37-vuotiaana. Hänelle tarjottiin kuitenkin johtajuutta missourilaisesta Emerson Electric -yrityksestä, joka kaipasi saneeraajaa. Sodan alettua presidentti Harry S. Truman kutsui hänet hallituksensa erityistehtäviin, jotka huipentuivat ilmailuministerikauteen 1947–1950. Missourin senaattoriksi hänet valittiin 1953.
Symington pyrki demokraattien presidenttiehdokkaaksi vuonna 1960, mutta ehdokkaaksi nimitettiin John F. Kennedy.
Symingtonin poikia ovat entinen kongressiedustaja James Symington ja Stuart Symington III.
Bowenia spectabilis
Bowenia spectabilis on kuvernöörinkävykkien sukuun kuuluva käpypalmulaji, jota esiintyy Australian Queenslandissa. Se kasvaa Koillis-Queenslandissa sademetsissä ja märissä eukalyptusmetsissä merenpinnan tasolta 750 metrin korkeuteen. Laji on uhanalaisuusluokituksessa elinvoimainen.
Keltarauhanen
Keltarauhanen (corpus luteum) on kellertävä kudos, joka erittää keltarauhashormoneja. Keltarauhanen muodostuu puhjenneen munarakkulan soluista. Keltarauhanen on suurin viikon päästä ovulaatiosta.
Teho-osasto (albumi)
Teho-osasto on Larharyhmän kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 4. huhtikuuta 2003.
24. syyskuuta
24. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 267. päivä (268. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 98 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 23. syyskuuta, 25. syyskuuta
Endorama
Endorama on saksalaisen thrash metal -yhtye Kreatorin yhdeksäs studioalbumi. Endorama jäi Kreatorin viimeiseksi goottimetallista vaikutteita ottaneeksi albumiksi, sillä yhtye palasi vanhaan thrash metal -soundiinsa seuraavalla albumillaan.
Kokoonpano
Tuotanto
Gomsin alue
400px| thumb| Gomsin alue 400px|thumb| Gomsin aluetta Rhônen laaksossa
Kunnat
Gomsin alueella on 12 kuntaa, joista suurin on Fiesch. Alueen keskuspaikka on Münster. Gomsin alueen asukasluku oli 31.12.2015 yhteensä 4 452. Asukasluku on laskussa, sillä vuoden 2012 lopussa asukkaita oli 4 630. Alueen pinta-ala on 588 km².
Asukkaat ja kieli
Gomsin alue on saksankielistä maaseutua: vuonna 2000 alueen vakituista asukkaista 93 % oli saksankielisiä. Ranskankielisiä oli noin 1 % ja muun kielisiä noin 6 %.
Banjo-Kazooie (pelisarja)
Banjo-Kazooie on Raren kehittämä kolmiulotteisten tasohyppelypelien sarja. Pelien päähenkilöinä seikkailevat Banjo-karhu ja lintu nimeltä Kazooie. He taistelevat yleensä sarjan antagonisti Gruntildaa vastaan.
Banjo-Kazooie
Sarjan ensimmäinen peli, Banjo-Kazooie, julkaistiin vuonna 1998 Nintendo 64 -konsolille. Pelin tavoitteena on pelastaa Banjon kidnapattu sisko Tooty. E3-messuilla 2008 Microsoft ilmoitti julkaisevansa pelin Xbox Live Marketplace -latauspalvelussa sarjan uusimman osan, Nuts & Boltsin, julkaisun yhteydessä.
Banjo-Kazooie: Grunty’s Revenge
Sarjan kolmas, mutta kronologisessa järjestyksessä toinen peli, Banjo-Kazooie: Grunty’s Revenge, julkaistiin vuonna 2003 Game Boy Advancelle.
Banjo-Pilot
Sarjan neljäs peli, Banjo-Pilot, julkaistiin vuonna 2005 Game Boy Advancelle. Se ei liity juonellisesti aiempiin peleihin, vaan siinä lennetään lentokoneilla erilaisissa kilpailuissa. Pelattavuus muistuttaa Mario Kart -sarjan pelejä, vaikka mikroautojen sijasta käytetään lentokoneita. Kenttien perusrakenne ja ulkoasu muistuttaa Super Mario Kart ja Mario Kart: Super Circuit -pelejä.
Banjo-Kazooie: Nuts & Bolts
Sarjan viides peli, Banjo-Kazooie: Nuts & Bolts, julkaistiin 14. marraskuuta 2008 Xbox 360 -konsolille.
HMS Research (1863)
Valmistus
Alus tilattiin Pembroken telakalta Camellion-luokan sluuppina nimellä HMS Trent, ja sen köli laskettiin vuonna 1861. Muutostöiden jälkeen alus laskettiin vesille 15. elokuuta 1863, ja se valmistui 6. huhtikuuta 1864.
Palvelus
Alus romutettiin vuonna 1884.
Pipes of Peace
Pipes of Peace on Paul McCartneyn sooloalbumi vuodelta 1983. Albumin on tuottanut George Martin. Michael Jackson vierailee albumilla kappaleissa "Say Say Say" ja "The Man".
Lehmäkero
Lehmäkero sijaitsee Pallaksen tunturijonossa neljäntenä tunturina Hotelli Pallakselta pohjoiseen. Se on 745 metriä korkea ja laakea pohjois-eteläsuunnassa.
Pleuron
Pleuron oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aitoliassa Kreikassa. Nimi viittaa oikeastaan kahteen kaupunkiin, Vanhaan Pleuroniin (, hē palaia Pleurōn) ja Uuteen Pleuroniin (, hē neōtera Pleurōn). Kummatkin sijaitsivat nykyisen Mesolóngin kunnan alueella. Uuden Pleuronin arkeologinen alue sijaitsee noin viisi kilometriä pohjoisluoteeseen Mesolóngin kaupungista.
Maantiede
Vanha Pleuron sijaitsi Kurios- (tai Kurion) vuoren juurella Akheloos- (nyk. Achelóos) ja Euenos-jokien (nyk. Évinos) välissä, länteen Kalydonista (38.39444°N, 21.41889°W). Uusi Pleuron sijaitsi Arakynthos-vuoren (nyk. Zygós) juurella (38.41417°N, 21.41°W). Kaupunkivaltion alue tunnettiin nimellä Pleuronia.
Historia
Vanhan Pleuronin perusti alueella alun perin asunut kureettien heimo, jotka saivat nimensäkin Kurios-vuoresta. Kaupunki oli varhaisina aikoina Aitolian merkittävin Kalydonin ohella. Kureetit sotivat usein aitolialaisten ja Kalydonin kanssa, ja tämä esiintyy myös Homeroksen Iliaassa.
Myöhemmin aiolialaiset ajoivat kureetit pois, ja kaupungista tuli aitolialainen. Iliaan laivaluettelossa se esiintyy jo yhtenä aitolialaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan. Sodassa pleuronlaisia johti aitolialainen Thoas, Oineuksen poika. Kaupungin nimen esitettiin myöhemmässä kreikkalaisessa mytologiassa tulleen heeros Pleuronista, joka oli Aitoloksen poika, ikään kuin kaupunki olisi aina ollut aitolialainen. Myyteissä kaupungin hallitsijana esiintyy myös Thestios, joka esitettiin joko Oineuksen veljenä tai Pleuronin jälkeläisenä. Joskus kaupungin kuninkaana esiintyy Oineus itse.
Kaupungin vaiheista historiallisella ajalla tiedetään vain vähän. Makedonian Demetrios II tuhosi kaupungin noin 239–229 eaa. Tämän jälkeen sen asukkaat perustivat Uuden Pleuronin. 100-luvulla eaa. kaupunki oli osa Akhaian liittoa, ja se anoi Roomalta suojelua jonkin verran ennen Korintin tuhoamista vuonna 146 eaa.
Pleuronista oli kotoisin runoilija Aleksanteri Aitolialainen.
Rakennukset ja löydökset
Vanhasta Pleuronista on tehty vain vähän siihen mahdollisesti liittyviä löytöjä. Uusi Pleuron oli ympäröity kaupunginmuureilla, jotka ovat säilyneet suhteellisen hyvin. Ne rakennettiin noin 230 eaa. Muureissa oli seitsemän porttia ja 31 tornia. Kaupungin akropolis eli yläkaupunki sijaitsi huipulla kaupungin pohjoislaidalla, ja alakaupunki rinteessä olevalla tasanteella sen eteläpuolella, noin 243 metrin korkeudella merenpinnasta.
Kaupungin agoran paikka on tunnistettu. Sen laidalla oli pohjois-eteläsuunnassa rakennettu stoa eli pylväshalli, jonka pituus oli noin 62 metriä. Kaupungissa oli Athenelle omistettu temppeli, jonka paikalla rakennettiin bysanttilaisella kaudella pieni kirkko. Teatteri sijaitsi kaupungin lounaisosassa niin, että sen proskenion oli kiinni kaupunginmuurin länsisivussa. Se oli rakennettu samaan aikaan muurien kanssa. Muihin löytöihin lukeutuvat muun muassa gymnasion, joukko muita julkisia ja yksityisiä rakennuksia sekä noin 30 x 20 metriä kooltaan oleva vesisäiliö, jossa on viisi allasta. Kaupungin hautausmaat on löydetty sen eteläpuolelta.
Raymond James Boland
Raymond James Boland (8. helmikuuta 1932 Tipperary – 27. helmikuuta 2014 Cork ) oli irlantilaissyntyinen, Yhdysvalloissa uransa luonut kirkonmies. Hän sai katolisen vihkimyksensä papiksi 16. kesäkuuta 1957 ja piispaksi 25. maaliskuuta 1988. Hän toimi Birminghamin piispana vuosina 1988–1993 ja Kansas City-Saint Josephin piispana vuosina 1993–2005.
Cava
thumb|100px|Lasillinen cavaa. Cava on samppanjamenetelmällä valmistettu espanjalainen kuohuviini, jota tuotetaan Kataloniassa, Koillis-Espanjassa. Sitä myytiin nimellä samppanja kunnes EU-säännökset kielsivät käyttämästä tätä nimitystä muista kuin Ranskan Champagnessa valmistetuista kuohuviineistä. Jo 1970-luvulla otettiin käyttöön nimitys Cava, joka tarkoittaa viinikellaria katalaanissa (ja muutamassa muussakin kielessä).
Viljely- ja tuotantoalueet
Cavan "sääntelyneuvosto", consejo regulador, on elin, joka valvoo asetuksen noudattamista, tuotantomenetelmiä, viljelyä, tuotteen laatua, markkinointia jne. Siinä on edustukset niin ministeriöstä, aluehallinnosta kuin tuottajajärjestöistäkin. Sen päätoimipaikan on asetuksen mukaan oltava Penedèsissä, Barcelonan provinssissa.
Useimmista muista Espanjan D.O. -viinialueista poiketen Cavan tuotantoalue ei ole yhtenäinen, vaan se on pirstottu kunnan tarkkuudella piirretyin rajoin kymmenen provinssin alueelle. Badajozissa (Extremadura) sijaitsevaa Almendralejon kuntaa lukuun ottamatta kaikki tuotantoalueet sijaitsevat kuitenkin koillis-Espanjassa, Baskimaan, Riojan, Valencian, Aragonin ja Katalonian itsehallintoalueilla.
Käytännössä Cavan tuotanto on tiukasti keskittynyt alkuperäisille syntysijoilleen Kataloniassa. Tuotannon painopiste on selvästi Penedèsin alueella Barcelonan provinssissa; siellä tuotetaan 95 % cavasta. Kaksi suurinta valmistajaa, Codorníu ja Freixenet, valmistavat kaikesta cavasta noin 80 %. Niiden päätuotantolaitokset sijaitsevat pienessä, vain noin 12 000 asukkaan pikkukaupungissa nimeltä Sant Sadurní d'Anoia, jonka osuus cavatuotannosta on peräti noin 90 %; sitä nimitetäänkin Cavan pääkaupungiksi.
Valmistus ja rypäleet
Yllä mainitun asetuksen mukaan ensisijaiset ("principales") rypälelajikkeet ovat Macabeo (muualla Espanjassa usein nimeltään Viura), Xarel·lo ja Parellada. Lisäksi sallittuja ovat valkoiset Malvasía ja Chardonnay, sekä punaiset Garnacha tinta, Monastrell, Pinot Noir ja Trepat. (Katalaaninkielisen nimen Xarel·lo kirjoitusasussa on huomattava, että rivinkeskisen pisteen erottamina kaksi l-kirjainta äännetään kuten suomen ll, siis 'Šarello').