cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lex Luthor
Taustaa
Luthor on myös perustanut Tuomion Legioonan monista tunnetuista superrikollisista taistelemaan Oikeuden Puolustajia vastaan ja toiminut sen johtohahmona. Hän on myös Superrikollisten Salaisen Yhteisön jäsen. Joissakin animaatiosarjoissa ja/tai animaatioelokuvissa Luthor on ollut kiinnostunut politiikasta ja toiminut Yhdysvaltain presidenttinä väliaikaisesti. Hänen ääninäyttelijänä on toiminut DC animaatiouniversumissa Clancy Brown.
Blackest Night -tarinassa Lex Luthor sai itselleen väliaikaisesti Oranssin voimasormuksen tämän pohjattoman ahneutensa takia. Myöhemmin Nekronin kukistumisen jälkeen Larfleeze otti sormuksen takaisin itselleen.
Tarinassa Justice League #33 Lex Luthorista tuli Oikeuden Puolustajien jäsen Batmanin vakuutettua muut jäsenet luottamaan Luthorin aikeisiin pitääkseen häntä silmällä. Hänen jäsenyytensä jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi erimielisyyksien takia.
Erityiskyvyt ja heikkoudet
Lex Luthor on hyvin älykäs (älykkyysosamäärä yli 220) ja erikoistunut erityisesti fysiikan, kemian ja mekaniikan aihepiireihin. Hän on erinomainen liikemies ja parhaimmillaan toimiessaan johtotehtävissä. Luthor on myös häikäilemätön machiavellisti, joka ei kaihda mitään keinoja saavuttaakseen päämääränsä. Hän pitää kuitenkin itseään ylivertaisena muihin verrattuna, eikä ylisuuren egonsa vuoksi kestä hyvin kritiikkiä. Luonteeltaan Luthor on äkkipikainen mikä saattaa heijastua aggressiopurkauksina. Hänen lähes epäluonnollisen vahva vihansa ja kateutensa Teräsmiestä kohtaan on myös tuottanut hänelle ongelmia menneisyydessä.
Luthor luottaa valtaosin älyynsä eikä ole parhaimmillaan fyysisissä haasteissa. Yleensä hänen henkivartijanaan toimii Mercy Graves -niminen palkkasoturi.
Teräsmies
Vuoden 1978 Teräsmies-elokuvassa sekä sen kahdessa jatko-osassa Luthoria näytteli Gene Hackman. Hän oli elokuvan aikana rahan perässä ja halusi huijata itselleen suuren omaisuuden osoittaakseen nerokkuuttaan. Luthor on kalju sarjakuvien tavoin, mutta käytti peruukkia piilottaakseen kaljuutensa. Hän piti salattua päämajaansa hylätyn rautatieterminaalin raunioissa. Hänen juonittelunsa useimmiten epäonnistuivat, koska kätyrit - kuten Otis ja tyttöystävä Eve Teschmacher - olivat useimmiten saamattomia ja hän joutui itse tekemään kaiken mikäli halusi ne saada aikaiseksi.
Elokuvan aikana Luthorin suunnitelma oli kääntää ydinohjuksen suunta kohti San Andreasin siirrosta, jonka myötä Kalifornian osavaltio uppoaisi mereen ja sen naapuriosavaltiosta tulisi uusi rannikkoalue. Luthor on onnistua suunnitelmassaan ja lähestulkoon hukuttaa Teräsmiehen kryptoniitin avulla. Teräsmiehen korjattua San Andreasin vahingot hän vie Luthorin ja Otisin vankilaan.
Elokuvassa Superman Returns Lex Luthoria esitti Kevin Spacey. Elokuvassa Luthor oli onnistunut varastamaan Yksinäisyyden Linnakkeesta kristalleja, jotka hän yhdisti kryptoniittiin aikeenaan kasvattaa Pohjois-Atlantin valtamerelle uusi mannermainen maa-alue, joka syrjäyttää Yhdysvaltojen mantereen ja tappaa miljoonia viattomia ihmisiä. Maamassalla on myös se lisävaikutus, että se heikentää Teräsmiehen voimat hänen ollessaan lähellä, sillä Luthor on niputtanut sen kryptoniitilla. Kun Teräsmies on heikentynyt, Luthor panee kätyrinsä hyökkäämään ja kiduttamaan häntä ennen kuin puukottaa häntä kryptoniittisirpaleella. Teräsmies saatuaan voimansa auringosta, kukistaa Luthorin ja tämän kätyrit ja nostaa maamassan avaruuteen asetettuaan maakerroksia hänen ja kryptoniitin väliin. Luthor yrittää paeta helikopterilla, mutta jää vangiksi autiolle saarelle polttoaineen loputtua.
Teräsmieheni
John Shea esitti Lex Luthoria Teräsmieheni-televisiosarjassa vuosina 1993-1997, jossa hän oli Metropolisin asukkaiden silmissä humanitaarinen multi-miljardööri. Teräsmies yritti sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella todistaa ihmisille Luthorin olevan todellisuudessa korruptoitunut liikemies, kun taas Luthor yritti etsiä Teräsmiehen heikkouden. Hän saakin sen selville kauden lopussa saadessaan haltuunsa harvinaisen palan kryptoniittiä, jonka avulla hän oli tappaa Teräsmiehen asettamansa ansan avulla.
Maaninkavaara
Maaninkavaara on alle sadan asukkaan kokoinen kylä Posion kunnan pohjoisosassa, noin 42 kilometriä kunnan keskustaajamasta pohjoiskoilliseen. Naapurikyliä ovat muun muassa Mourujärvi ja Paloperä. Maaninkavaaran halki kulkee valtatie 5. Maaninkavaara sijaitsee vedenjakajalla. Länteen viettävien purojen kohde on Kemijoki ja itään päin menevillä Oulankajoki.
Velbert
Velbert on kaupunki Saksan Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa. Se sijaitsee Mettmannin piirikunnassa, noin 20 kilometriä koilliseen Düsseldorfin suurkaupungista. Kaupunki on jaettu kolmeen hallinnolliseen alueeseen, joihin kuuluvat Velbert-Mitte, Neviges ja Langenberg. Kaupungissa asuu noin 81 800 ihmistä ja se on pinta-alaltaan 74,9 neliökilometrin suuruinen.
Aiheesta muualla
thumb|300px|left|Vuonna 1927 valmistunut Velbertin raatihuone.
Olaf Winter
Olaf Winter (s. 18. heinäkuuta 1973 Neustrelitz) on saksalainen ratameloja ja olympiavoittaja.
Winter edusti Saksaa kaksissa kesäolympialaisissa. Atlantassa 1996 hän kuului Saksan olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen 1 000 metrin kajakkinelosessa. Sydneyn olympialaisissa 2000 Winter kilpaili yhdessä Andreas Ihlen kanssa kajakkikaksikon 1 000 metrin kilpailussa. Pari sijoittui neljänneksi 0,27 sekunnin erolla pronssia voittaneeseen Unkarin kaksikkoon. Winter saavutti MM-pronssia 1 000 metrin kajakkikaksikossa yhdessä Jan Schäferin kanssa Milanossa 1999.
Winter edusti KG Esseniä. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen ja painaa 88 kilogrammaa.
Simone Tebet
Simone Nassar Tebet (s. 27. helmikuuta 1970) on brasilialainen oikeustieteilijä ja poliitikko.
Tebet on puoluekannaltaan maltillinen konservatiivi. Hän on kotoisin Mato Grosso do Sulista, missä omistaa edelleen laajoja maa-alueita ja toimii maatalousyrittäjänä. Hänen isänsä oli parlamentin puhemies Ramez Tebet. Hän on ollut liittovaltion senaatissa vuosina 2015–2023, Tres Lagoasin pormestari 2005–2010 ja useissa osavaltiotason viroissa.
Vuoden 2022 presidentinvaalien alla Tebetiä pidettiin mahdollisena maltillisena voittajana, kun maa oli jakautumassa kahtia Jair Bolsonaron ja Luiz Inácio Lula da Silvan kannattajiin. Tebet kuitenkin jäi kolmannelle sijalle kauas kärkikaksikosta. Vaalien toisella kierroksella hän tuki Lulaa aktiivisesti. Valintansa jälkeen Lula nimitti Tebetin suunnitteluministeriksi. Suunnitteluministerin tehtäviin kuuluu valtionhallinnon koordinointi ja arviointi, ja sen alaisina ovat muun muassa maan tilastokeskus, taloustutkimuslaitos ja väestönlaskentaa tekevä virasto.
BBC valitsi Tebetin vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen listalle 100 Women.
Aneityum
Aneityum on tuliperäinen Tafean provinssiin kuuluva Vanuatun eteläisin saari Tyynellämerellä. Saarella asui vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 1 433 asukasta, ja sen pinta-ala on 160 neliökilometriä.
Saari on muodoltaan soikeahko ja noin 17 kilometriä leveä. Aneityumin keskellä on kerrostulivuori, jonka korkein kohta on 852 metrin korkeudella merenpinnasta.
Nikon D3300
Nikon D3300 on Nikonin 7. tammikuuta 2014 lanseeraama digitaalinen järjestelmäkamera 24,2 megapikselin DX-kokoisella kennolla, joka vastaa APS-C:tä. Sitä markkinoidaan lähtötason järjestelmäkamerana aloittelijoille (opetusohjelmalla ja parannetulla opastustilalla) ja kokeneille järjestelmäkameraharrastajille, jotka ovat valmiita edistyneempiin ominaisuuksiin ja suorituskykyyn. D3300 korvaa D3200:n Nikonin aloittelijatason järjestelmäkamerana. D3300:n mukana tulee yleensä 18-55 mm VR II -sarjan linssi, joka on päivitetyn mallin vanhemmasta VR (tärinänvaimennus) -objektiivista.
Expeed 4 -piirin avulla kamera voi nauhoittaa 60 fps 1080p -videota MPEG-4-muodossa, sekä 24,2 megapikselin kuvia nopeudella 5 kuvaa sekunnissa. Se on Nikonin ensimmäinen järjestelmäkamera, jossa on helppo (pyyhkäisy) panoraama. Kuten Nikon D5300:ssa, hiilikuidulla lujitettu polymeerirunko ja myös uusi sisäänvedettävä sarjaobjektiivi tekevät siitä pienemmän ja kevyemmän. Kameran runko on kooltaan noin 124 × 98 × 75,5 mm ja painaa 460 g, ja 410 g ilman akkua ja muistikorttia.
D3400 syrjäytti D3300:n Nikonin lähtötason kamerana loppuvuodesta 2016.
Mayo-klinikka
thumb|Mayo-klinikan päärakennus. Mayo-klinikka on voittoa tavoittelematon sairaala ja lääketieteen tutkimusyksikkö, jonka päämaja on Rochesterissa, Minnesotassa. Se on maailman ensimmäinen ja suurin voittoa tavoittelematon integroidun hoidon sairaalaryhmittymä,ja siellä työskentelee yli 3 800 lääkäriä ja tutkijaa sekä 50 900 terveydenhuollon työntekijää. Sairaala on keskittynyt vaikeiden tapauksien hoitoon erikoissairaanhoidossa. Se käyttää tutkimukseen yli 660 miljoonaa dollaria vuodessa.
Tohtori William Worral Mayo muutti perheineen Rochesteriin vuonna 1864 ja avasi lääkärin praktiikan, joka kehittyi hänen poikiensa johdolla Mayo-klinikaksi. Sitä pidetään laajasti yhtenä maailman parhaista sairaaloista, ja U.S. News & World Report -aikakauslehti arvioi sen 2014–2015 listallaan Yhdysvaltojen parhaaksi sairaalaksi. Se on ollut kyseisen listan kärkipäässä yli 20 vuotta.
Mayo-klinikalla on sairaalakampukset Rochesterissa, Arizonan Scottsdalessa ja Phoenixissa sekä Floridan Jacksonvillessä.
Elina Käsnänen
Elina Käsnänen (s. 15. huhtikuuta 1988) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa salolaista LP Viestiä.
Käsnänen on voittanut LP Viestissä kaksi SM-kultaa (2009 ja 2017) SM-pronssia (2008, Salon Viesti) ja kolme Suomen Cupia (2007, 2008, 2016).
Käsnänen debytoi Mestaruusliigassa 30.9.2006 LiigaEuran paidassa Pieksämäkeä vastaan. Euran kauden jälkeen hän siirtyi kahdeksi kaudeksi Saloon, jossa saavutti SM-pronssia, SM-kultaa sekä kaksi Suomen Cupin mestaruutta. Kauden 2009-2010 Käsnänen pelasi Pieksämäki Volleyssa kauden päätyttyä liigakarsintojen kautta sarjapaikan säilyttämiseen.
Jatkuva integraatio
Jatkuva integraatio on ohjelmistotuotannon menetelmä useiden tekijöiden lähdekoodimuutoksien yhdistämiseen yhteen ohjelmistoprojektiin. Menetelmä esiintyy DevOps-kehityksen yhteydessä, jossa automatisoidut toiminnot varmistavat koodin oikeellisuuden. Menetelmän tavoitteena on löytää ohjelmointivirheet nopeammin, parantaa ohjelmiston laatua ja lyhentää aikajaksoa päivityksen tarkistamiseen ja julkaisemiseen.
Elina Käsnänen
Hänellä on LP Viestin kanssa sopimus voimassa vuoteen 2018.
Käsnänen on pelipaikaltaan passari ja hänen pituutensa on 179 cm.
Jatkuva integraatio
Termin on esittänyt ensimmäisen kerran Grady Booch vuonna 1994.
Kaija Väre
Kaija Väre (3. tammikuuta 1920 – 30. syyskuuta 1980) oli suomalainen erityisesti muotokuvamaalarina tunnettu taidemaalari joka asui Porissa ja myöhemmin Espoossa.
Väre halvaantui viisivuotiaana ja oli siitä lähtien pyörätuolissa. Hän oli Uuno Alangon oppilaana 1945–1948 ja opiskeli myös Italiassa Villa Lantessa, Caprilla ja Firenzessä sekä vielä tutki taidetta muun muassa Espanjassa. Ensimmäisen näyttelynsä Väre piti Porissa 1945.
Väre maalasi satoja muotokuvia julkisuuden henkilöistä (muun muassa Tarmo Manni ja Ansa Ikonen) sekä myös maisemia ja asetelmia. Hänen töitään on yksityiskokoelmissa Suomessa, Euroopassa ja Yhdysvalloissa sekä eri yhteisöjen kokoelmissa ja Helsingin yliopiston kokoelmissa.
Lyra Belacqua
Lyra Belacqua on toinen Philip Pullmanin kirjoittaman Universumien tomu -fantasiatrilogian päähenkilöistä Will Parryn ohella. Hän on itsepäinen, vilkas ja utelias tyttö, joka elää kuvitteellisen rinnakkaistodellisuuden Oxfordissa. Lyran daimoni, eräänlainen sielun eläinhahmoinen ilmentymä, on nimeltään Pantalaimon. Kirjasarjan kolmannen osan, Maagisen kaukoputken, lopussa Pantalaimon asettuu pysyvästi mäntynäädän hahmoon. Toisin kuin Lyra, se on luonteeltaan järkevä, varovainen ja sarkastinen.
Lyraa näyttelee Dakota Blue Richards elokuvassa Kultainen kompassi ja Dafne Keen televisiosarjassa His Dark Materials.
Esiintyminen teoksissa
Lyra Belacqua on päähenkilö englantilaisen kirjailijan Philip Pullmanin Universumien tomu -fantasiatrilogiassa, johon kuuluvat vuonna 1995 julkaistu Kultainen kompassi, Salaperäinen veitsi vuodelta 1997 ja sarjan vuonna 2000 päättänyt Maaginen kaukoputki. Sen ensimmäisen osan pohjalta on tehty elokuva Kultainen kompassi, joka sai ensi-iltansa vuonna 2007. Elokuvassa Lyraa näyttelee Dakota Blue Richards. HBO ja BBC tuottivat sarjan pohjalta myös His Dark Materials -televisiosarjan, jonka ensimmäinen jakso julkaistiin marraskuussa 2019. Sarjassa Lyraa esittää Dafne Keen.
Lyra esiintyy myös Pullmanin Lyran kirjat -trilogiassa, jonka ensimmäinen osa, Vedenpaisumus, julkaistiin vuonna 2017 eli 17 vuotta Universumien tomun päättymisen jälkeen. Pullmanin mukaan Lyran kirjat sijoittuu ajallisesti edeltävän sarjan rinnalle. Sen ensimmäinen osa kertoo, kuinka Lyra päätyy vauvana asumaan Oxfordin kuvitteelliseen Jordan Collegeen, mistä Kultainen kompassi alkaa. Seuraavassa osassa, Ruusunmetsästäjät-kirjassa, Lyra on 20-vuotias opiskelija, eli kirja tapahtuu Universumien tomun jälkeen. Myös sarjan julkaisemattomassa kolmannessa osassa Lyra on aikuinen.
Hahmo
Lyran vanhemmat ovat lordi Asriel ja Marisa Coulter, joilla on salasuhde. Hänen äitinsä on naimisissa toisen miehen, Edward Coulterin, kanssa tyttärensä syntyessä. Edward Coulter yrittää tappaa Lyran tämän ollessa vauva, mutta saa vastaansa tytärtään puolustaneen lordi Asrielin ja tulee tämän surmaamaksi. Lyra tuodaan vauvana Oxfordissa sijaitsevaan Jordan Collegeen ja hänelle anotaan sieltä turvapaikkaa.
Luonteeltaan Lyra on utelias, äänekäs ja röyhkeä. Kirjoissa Pullman kuvailee häntä ”puolivilliksi kissaksi”. Hänellä on vihreät silmät, vaaleat hiukset ja hän on aina likainen. Kuten muillakin Lyran maailman ihmisillä, hänellä on daimoni. Daimonit ovat ihmisten näkyviä, eläinhahmoisia sieluja ja ne kykenevät muuttumaan eri eläimiksi, kunnes henkilö aikuistuu ja daimoni ottaa lopullisen muotonsa. Lyran daimoni on nimeltään Pantalaimon.
Pullmanin ei käyttänyt hahmon perustana ketään tiettyä henkilöä, vaan Lyra kuvaa hänen mielikuvaansa lapsista, jonka hän sai opettajana ollessaan. Tavalliseen lapseen verrattuna hahmossa ei ole mitään erikoista ja Pullmanin mukaan Lyran rooliin sopivan lapsen voi löytää kaikista luokkahuoneista. Lyra on hahmo, joka tulee sankariksi, eikä synny sellaisena. Hän sai nimensä kreikan kielen harppua tarkoittavasta sanasta.
His Dark Materials -televisiosarjassa Lyraa näyttelevän Dafne Keen piti tärkeänä, että nuorista tytöistä kirjoitetaan tarinoita, koska niitä ei ole paljon. Hänen mukaansa rooli opetti häntä olemaan oma itsensä ja esittämään rohkeasti mielipiteitään. Televisiosarjan käsikirjoittaja Jack Thorne vertasi hahmoa ruotsalaiseen ilmastoaktivistiin Greta Thunbergiin, koska molempien tehtävänä on pelastaa maailma toisten vastustuksesta huolimatta.
Universumien tomu
Trilogian ensimmäisessä kirjassa, Kultaisessa kompassissa, Lyra lähtee Pohjoiseen gypteiksi kutsuttujen, jokia ja kanavia pitkin kiertelevien ihmisten kanssa vapauttaakseen ystävänsä Rogerin ”Kahmaisijoina” tunnetuilta lapsikaappareilta. Pohjoisessa hän joutuu tekemisiin muun muassa panssarikarhujen ja noitien kanssa. Hän auttaa vapauttamaan isänsä lordi Asrielin panssarikarhujen vankeudesta, mutta Asriel pakenee Lyran luota mukanaan Roger ja tieteellisiä laitteita. Lyra lähtee hänen peräänsä, mutta Asriel ehtii erottaa Rogerin daimonistaan vapauttaen valtavasti energiaa, jonka avulla hän repii taivaaseen aukon, joka johtaa toiseen maailmaan. Lordi Asriel kulkee aukosta ja Rogerin kuoltua daimonin menetykseen Lyra päättää seurata häntä.
Seuraavassa osassa, Salaperäisessä veitsessä Lyra seikkailee useissa eri maailmoissa. Cittágazzeksi kutsutussa maailmassa hän tapaa meidän maailmastamme kotoisin olevan Will Parryn, jonka kanssa hän ystävystyy.
Viimeisessä osassa, Maagisessa kaukoputkessa Lyra ja Will kulkevat läpi kuolleiden maailman, jonne daimonit eivät voi mennä. Näin he saavuttavat kyvyn loitota daimoneistaan miten paljon hyvänsä. Lyra ja Will rakastuvat, mutta joutuvat eroamaan, koska käy ilmi, että ihminen ei voi elää pitkiä aikoja muualla kuin omassa maailmassaan sairastumatta kuolettavasti.
Diplophlyctis asteroidea
Diplophlyctis asteroidea on Diplophlyctis-sukuun ja Endochytriaceae-heimoon kuuluva sienilaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä filippiiniläinen Santo Tomasin yliopistossa työskentelevä mykologian tohtori Irineo J. Dogma Jr. vuonna 1976. Sillä ei ole alalajeja.
Erkki Pietikäinen
Erkki Aleksander Pietikäinen (2. lokakuuta 1925 Viipuri – 11. tammikuuta 2006 Hämeenlinna) oli suomalainen miniatyyreistaan tunnettu taidemaalari joka asui Hämeenlinnassa.
Samsung Galaxy A70
Samsung Galaxy A70 on Samsungin 26. huhtikuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Samsungin One UI -käyttöliittymällä.
Puhelin on osa Samsungin Samsung Galaxy A -sarjaa, joka yhdisti vanhat J ja A -sarjat yhteen. Galaxy A70 edustaa malliston keskihintaluokkaa.
Kamerat ja multimedia
Laitteessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 32 megapikseliä, toinen kamera on laajakulmakamera, jonka tarkkuus on 8 megapikseliä ja kolmas on syvyyskamera, jonka tarkkuus on 5 megapikseliä. Etukamera on puolestaan 32 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30 fps ja 1080p (Full HD) -resoluutiolla 240 fps.
Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Samsungin One UI -käyttöliittymällä. Puhelin tulee saamaan Android 10 -päivityksen (keväällä 2020) ja 11 OTA -päivityksen myöhemmin.
Mustekala (kiinnitysväline)
thumb Mustekala kiinnitystarvikkeena (rinnakkaisnimenä hämähäkki tai hämähäkkiköysi) on joustava nauha, jonka kummassakin päässä on metallikoukku. Mustekalalla voidaan kiinnittää esimerkiksi matkatavaroita polkupyörän tarakalle. Mustekaloja on saatavilla eri mittaisina aina muutamasta sentistä metritavarana myytävään asti. Niitä on myös metallirenkaan avulla yhdisteltyinä neli- tai kuusihaaraisiksi. Varsinkin veneilykäytössä mustekala on osoittautunut edulliseksi ja toimivaksi tavaksi pitää tavarat paikoillaan merenkäynnissä.
Suvituuli
Suvituuli on suomalainen naisen etunimi. Sen voidaan katsoa pohjautuvan suomen kielen sanaan suvituuli (’kesätuuli’). Samantyyppisiä yhdyssanamaisia etunimiä ovat esimerkiksi Kastehelmi ja Merituuli.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2021 mennessä tilastoitu noin 210–220 Suvituuli-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1980- tai 1990-luvulla.
Suvituulilla ei ole nimipäivää almanakassa.
Argentiinan Grand Prix 1995
Argentiinan Grand Prix 1995 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 9. huhtikuuta 1995 Autódromo Oscar Alfredo Gálvez -radalla Buenos Airesissa. Kilpailu oli kauden toinen, ja ensimmäinen Argentiinan Grand Prix F1-sarjassa sitten kauden 1981. Ratavarikot uudistettiin kautta varten, mutta rata oli nopeudestaan huolimatta ahdas ja mutkitteleva.
Kilpailun voitti Damon Hill, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Nopeimman kierroksen ajoi Michael Schumacher aikaan 1,30.522.
Arpa
Arpa on satunnaisen tuloksen aikaansaamiseen eli arvontaan käytetty väline. Arvat joko jaetaan satunnaisesti osanottajien kesken, tai sitten arpa itse antaa satunnaistuloksen. Raaputusarvoissa satunnainen arvan voitto paljastuu raaputtamalla kuvioita tai lukuja esiin. Nettiarvoissa tietokone arpoo voittoja simuloiden raaputusarpoja, tai tietokonepelien tapaan.
Suomen lainsäädännössä arpajaisista säädetään arpajaislaissa, valtioneuvoston asetuksessa arpajaisista , rikoslaissa , arpajaisverolaissa sekä rahankeräyslaissa.
Historia
Vanhastaan suomalaisten ja kielisukulaisten arpa on ollut ennustajan työkalu, esimerkiksi luuesine, joka heitettiin tärisevälle noitarummun eli kannuksen kalvolle. Arvan liikkeet ja lopullinen sijoittuminen rumpukalvolla kertoivat tietäjälle tulevaisuudesta tai henkien mielipiteistä. Suomalaisilta ei ole jäänyt tietoja rummuista, mutta arpoja arvellaan käytetyn vastaavassa merkityksessä ennustukseen. Romanit ja aikaisemmin ilmeisesti muutkin, ovat ennustaneet myös arpakuutioilla.
Arpakuutio
Arpakuutio eli noppa on lähinnä seurapelien ja rahapelien väline, jota pyörittämällä voidaan arpoa luku tai kuvio.
Tulitikkuja lainaamassa (vuoden 1980 elokuva)
Tulitikkuja lainaamassa on Maiju Lassilan samannimiseen romaaniin perustuva suomalainen elokuva vuodelta 1980. Se syntyi suomalais-neuvostoliittolaisena yhteistyönä, ja jäi suomalaisen ohjaajansa Risto Orkon viimeiseksi ohjaustyöksi ja Suomi-Filmi -yhtiön viimeiseksi näytelmäelokuvaksi.
Elokuvasta on tehty kaksi versiota: suomeksi ja venäjäksi.
Venäjän valtiollisessa elokuvayhtiössä Mosfilmissa tuotettiin vuonna 2023 elokuvasta restauroitu korkearesoluutioinen versio, joka on saatavilla elokuvastudion virallisella Youtube-kanavalla.
Grand Theft Auto IV
thumb|right|Pelin mainos New Yorkissa heinäkuussa 2007. Grand Theft Auto IV (lyhennettynä GTA 4 tai GTA IV) on Rockstar Northin kehittämä ja Rockstar Gamesin vuonna 2008 Xbox 360:lle, PlayStation 3:lle ja Microsoft Windowsille julkaisema Grand Theft Auto -toimintaseikkailupelisarjan videopeli.
Peli sijoittuu Grand Theft Auto III:n tavoin kuvitteelliseen Liberty Cityn kaupunkiin, joka perustuu tosimaailman New Yorkiin. Pelin päähenkilönä on itäeurooppalainen Niko Bellic, joka saapuu Yhdysvaltoihin etsimään onneaan ja aloittamaan elämänsä puhtaalta pöydältä. Pelin on käsikirjoittanut Rockstar Gamesin perustaja Dan Houser yhteistyössä Rupert Humphriesin kanssa.
Grand Theft Auto IV oli sarjan ensimmäinen peli, joka käyttää RAGE-pelimoottoria. Sen ansiosta tulitaistelut ja muut välikohtaukset on toteutettu aiempaa realistisemmin. Varsinkin autojen vauriomallinnukset on tehty erittäin yksityiskohtaisesti. Peliä oli äänestetty kaikkien aikojen parhaimmaksi Grand Theft Auto -pelisarjan peliksi.
Peliin on myös julkaistu ladattavaa lisäsisältöä, joista ensimmäinen on Grand Theft Auto IV: The Lost and Damned ja toinen Grand Theft Auto: The Ballad of Gay Tony, jotka on julkaistu myös Grand Theft Auto: Episodes from Liberty City -kokoelmassa.
Juoni
Peli seuraa 30-vuotiaan Niko Bellic -nimisen itäeurooppalaisen maahanmuuttajamiehen elämää. Niko on tullut Liberty Cityyn tavoittelemaan parempaa elämää serkkunsa Roman Bellicin houkuttelemana. Hän on sähköpostitse kehunut Nikolle vaurasta elämäänsä Yhdysvalloissa. Nikon astuttua Romanin perässä tämän asuntoon, hänelle alkaa hiljalleen selvitä, että Roman on todellisuudessa pahasti velkaantunut ja omistaa sotkuisen asuntonsa lisäksi vain pienen taksiyrityksen. Roman on ainoa henkilö, jonka Niko tuntee Liberty Cityssä pelin alussa ja hän on myös Nikon tärkeimpiä yhteyksiä pelin alkupuoliskolla.
Ympäristö
Peli sijoittuu Liberty Cityyn, jonka mallina on käytetty New Yorkia. Kaupungin alueiden nimet on muutettu, samoin esimerkiksi patsaiden, rakennusten ja muiden merkittävien paikkojen. Pelialue on kokonaisuutena hieman pienempi kuin Grand Theft Auto: San Andreasin vastaava, mutta alueella ei ole yhtään tyhjää tilaa, kuten peltoa, metsää tai muuta vastaavaa ja jokaisella kadulla on nimensä. Pelissä on vaihteleva sää. Yksi pelin vuorokausi kestää 48 minuuttia oikeaa aikaa.
Tekoälyllä mallinnetut NPC-hahmot ovat aidompia ja tekevät normaaleja asioita, kuten lukevat sanomalehtiä, roskaavat, syövät, tupakoivat, käyvät rakennuksissa ja käyttävät raha-automaatteja.
Musiikki
Grand Theft Auto -pelisarjassa on käytetty monipuolista ja tunnettua musiikkia. Kuten aiemmissakin sarjan peleissä, radiokanavan voi valita silloin, kun pelaaja on ajoneuvossa. Kanavan voi vaihtaa melkein kaikissa pelin ajoneuvoissa (paitsi hälytysajoneuvoissa). Grand Theft Auto IV:ssä on yhteensä 19 radiokanavaa, joista kolme on keskustelukanavia. Radion pystyy myös sulkemaan pois päältä. PC-versiossa pelaaja voi lisätä peliin omaa musiikkia.
Moninpeli
Grand Theft Auto IV on pelisarjan ensimmäinen peli, joka sisältää virallisen moninpelin kaikille julkaisualustoille. Moninpelitiloja on kaikkiaan 15 ja peleihin voi osallistua korkeintaan 16 pelaajaa. Pelihahmo on kustomoitavissa. Moninpelimuodot sisältävät ajokisojen ja tappomatsien lisäksi vapaan tilan, jossa koko kaupunki on pelaajien tutkittavissa.
Moottoritorpedovene Tyrsky
Moottoritorpedovene Tyrsky (T 3) oli Suomen merivoimien Taisto-luokka moottoritorpedovene.
Valmistus
Insinööri Jarl Lindblomin italialaisten esikuvien mukaan suunnittelema alus tilattiin 1943 Turun Veneveistämö.
Grand Theft Auto IV
Vastaanotto
Grand Theft Auto IV sai hyvän vastaanoton maailmanlaajuisesti videopelikriitikoilta. Metacritic arvosteli pelin parhaaksi PlayStation 3- ja Xbox 360 -peliksi kautta aikojen. Peli on myös sivuston toiseksi korkeimmat pisteet saanut peli The Legend of Zelda: Ocarina of Timen jälkeen (98/100, jaettu toinen sija kahden muun samat pisteet saaneen pelin kanssa). Ennen pelin virallista julkaisua videopeliarvostelijoille ei lähetetty peliä etukäteen, vaan heidän annettiin pelata peliä Rockstarin tiloissa tai hotellihuoneissa.
Moottoritorpedovene Tyrsky
Valmistus
Lindblom suunnitteli alustyypin pohjarakenteen osin uudelleen merikelpoisuuden parantamiseksi nopeuden kärsimättä, ja tulos ylittikin odotukset.
Grand Theft Auto IV
Vastaanotto
IGN:n Hilary Goldstein antoi pelille pisteet 10/10. Hänen mukaansa peli ansaitsi täydet 10 pistettä kaikissa kategorioissa: esittely, ääni, grafiikka, pelattavuus ja kestävä vetovoima. Peli oli ensimmäinen, joka sai kaikista kategorioista täydet pisteet. Goldstein kutsui peliä ”suureksi loikaksi Grand Theft Auto III:sta”, ja sanoi sen olevan uusi vertailukohta uusiin avoimen maailman peleihin. Goldsteinin ainoa kritiikki peliä kohtaan oli satunnainen virhe pelin suojautumisjärjestelmässä, mutta totesi silti pelin ansaitsevan täydet pisteet.
Moottoritorpedovene Tyrsky
Palvelus
Vene osallistui 15. syyskuuta 1944 Suursaaren taisteluun hyökäten saksalaista maihinnousuosastoa vastaan ja vaurioittaen saksalaista M-luokan raivaajaa.
Alus muutettiin 1949 Pariisin rauhansopimuksen mukaisesti moottoritykkiveneeksi. Se huutokaupattiin 1964 museoalukseksi, sillä se oli ilmeisesti parhaassa kunnossa luokkansa aluksista. Vaikka alus poistettiin palveluksesta, siihen ei tehty suuria muutoksia, ainoastaan varustusta riisuttiin. Aluksen kunnostamista suunniteltiin vuosien varrella useasti, mutta työhön ei ryhdytty. Vasta vuoden 2004 lopulla sen kunnostaminen aloitettiin, jolloin alus päätettiin kunnostaa vuoden 1944 asuunsa. Nykyisin se on Forum Marinumin kokoelmissa.
Grand Theft Auto IV
Windows-versio
Microsoft Windows -versio oli alun perin ilmoitettu julkaistavaksi Pohjois-Amerikassa 18. marraskuuta 2008 ja Euroopassa 21. marraskuuta 2008, mutta peli myöhästyi ja julkaisupäiväksi tuli 3. joulukuuta 2008.
Juha Muhonen
Juha Muhonen (s. 1982) on suomalainen fyysikko ja apulaisprofessori. Hän on ollut Jyväskylän yliopistossa määräaikaisena (tenure track) apulaisprofessorina vuodesta 2018. Apulaisprofessuurin alana on kokeellinen nanofysiikka. Tutkijana Muhonen tunnetaankin etupäässä kokeellisen nanofysiikan tutkimuksesta. Hän kehittää piihin perustuvia kvanttiteknologioita, joilla on potentiaalisia sovelluksia esimerkiksi kvanttitietokoneissa.
Uran alku
Juha Muhonen opiskeli fysiikkaa Aalto-yliopistossa. Hän väitteli Aalto-yliopistossa fysiikan alalta tohtoriksi vuonna 2012. Väitöskirjan aiheena oli jäähdytys ja lämmönjohtuminen matala-ulotteisissa hilasysteemeissä, suprajohteissa ja piissä. Muhonen tutki työssään materiaalien fysikaalisia lämpöominaisuuksia.
Matalaulotteiset rakenteet voidaan lukea niin kutsuttuihin nanorakenteisiin. Materiaalifysiikan piirissä matalan dimension nanorakenteita on tutkinut laskennallisen fysiikan menetelmin esimerkiksi Jyväskylän yliopiston professori Pekka Koskinen tutkimusryhmineen. Muhosen väitöskirja voidaan siis lukea nanofysiikan ja yleisemmin nanotieteen alaan kuuluvaksi.
Apulaisprofessorina
Jyväskylän yliopiston matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta kutsui keväällä 2018 Muhosen viiden vuoden määräaikaiseen kokeellisen nanofysiikan apulaisprofessuuriin. Hän aloitti tehtävässä elokuussa 2018. Apulaisprofessori Muhonen muodosti syksyllä 2018 oman kvanttiteknologioiden tutkimukseen erikoistuneen tutkimusryhmän (Hybrid Quantum Technologies in Silicon).
Kesäkuussa 2019 Muhonen sai Suomen Akatemian akatemiatutkijan apurahan. Hän sai lisäksi syyskuussa 2019 merkittävän Euroopan tutkimusneuvoston (ERC) nuorille tutkijoille tarkoitetun viisivuotisen ERC Starting Grant -rahoituksen.
Tutkimustyö
Fyysikkona Muhonen on suuntautunut kokeelliseen nanofysiikkaan. Hän työskentelee sekä Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksella että yliopiston Nanotiedekeskuksessa. Muhonen tutkimusryhmineen kehittää piihin perustuvia erilaisia kvanttiteknologioita. Ryhmän tutkimus on kokeellista. Tutkimusmenetelminä sovelletaan erilaisia optisia ja sähköisiä mittauksia, jotka usein tapahtuvat alhaisissa lämpötiloissa eli niin kutsutuissa kryogeenisissa lämpötiloissa. Näytteet jäähdytetään sopivaan lämpötilaan kryostaatin avulla. Lisäksi rakenteita luodaan niin kutsutun nanofabrikaation avulla.
Alankomaissa Muhonen teki perustutkimusta kaksivuotisessa projektissa, jossa hän tutki kytkentäfotoneja, fononeja ja spinejä nano-optomekaanisissa systeemeissä. Muhosen työ myös Jyväskylän yliopistossa on perustutkimusta. Työn tuloksista toivotaan ratkaisuja, jotka auttaisivat kvanttitietokoneen kehittämisessä. Tavoitteena on myös kehittää nykyistä tarkempia sensoreita, tarkemmin määritettynä kvanttisensoreita. Tutkimuksessa on vielä haasteita. Yksittäisten kvanttikomponenttien toiminta piissä on pystytty näyttämään toteen, mutta niiden toisiinsa kytkemiseen ei vielä vuonna 2019 ollut laajasti toimivia ratkaisuja.
Hannu Kähönen
Hannu Olavi Kähönen (s. 18. marraskuuta 1948 Karjalohja) on suomalainen teollinen muotoilija. Hän on Creadesign-yhtiöineen luonut käytännöllisiä ja ympäristöystävällisiä tuotteita. Suunnittelutöitä ovat toteuttaneet suomalaisyritykset kuten Abloy, Suunto, Martela ja Tulikivi
Kähönen on valmistunut 1975 Taideteollisesta korkeakoulusta. Hän on sittemmin toiminut siellä myös opettajana. Hän perusti muotoilutoimisto Creadesignin 1981.
Kähösen muotoilun lähtökohtiin kuuluu Design For All ja erilaisten ihmisten, teknologian ja ympäristön välisen vuorovaikutuksen optimointi. Kähönen korostaa ympäristövaikutuksia, jotka ovat seurausta materiaalivalintojen lisäksi esimerkiksi tuotteiden elinkaaren pituudesta.
Helsingin ensimmäinen matalalattiaraitiovaunu on Kähösen muotoilema.
Antero Haapanen
Antero Haapanen (20. lokakuuta 1854 Kauhajoki – 1932) oli suomalainen Kauhajoella asunut aseseppä ja kansanmuusikko.
Haapasen isä oli Knuuttilan torppari Elias Haapanen. Antero Haapanen työskenteli 17-vuotiaasta alkaen puutyömiehenä saha- ja myllylaitoksilla. Hän ryhtyi sepäksi 22-vuotiaana ja vuonna 1880 hän teki komeat trillat Yli-Knuuttilan tilan omistaneelle C. W. von Schantzille. Näihin aikoihin Haapanen alkoi valmistaa pajassaan myös sahalaitosten koneistoja ja teki niihin myös pieniä parannuksia. Innokkaana metsästäjänä tunnettu Haapanen alkoi myös valmistaa pajassaan pyssyjä. Hän sai valmistamistaan aseista ensimmäisen palkinnon Vaasan tehdas- ja käsityönäyttelyssä 1908, Etelä-Pohjanmaan käsityönäyttelyssä 1913 ja Suomen 11. yleisessä käsityönäyttelyssä Tampereella 1922. Sen jälkeen kun tohtori Söderström kirjoitti Haapasesta artikkelin saksalaiseen "Schuss und Wafe"-lehteen hänelle alkoi tulla tilauksia myös ulkomailta Venäjältä, Saksasta, Hollannista ja Englannista. Haapanen ei kuitenkaan voinut ottaa näitä tilauksia vastaan koska hän teki aseensa käsityönä eikä voinut kasvattaa aseiden valmistusmääriä.
Haapanen harrasti myös musiikkia ja nuorisoseuratyötä. Hän soitti viulua häissä ja iltamissa ja kuului kunniajäsenenä Kauhajoen orkesteriin.
Erik Andrén
Mats Erik Andrén, vuoteen 1966 Storskrubb (21. syyskuuta 1920 Kruunupyy – 12. marraskuuta 1989 Mustasaari) oli suomenruotsalainen kirjailija.
Andrén kirjoitti myös artikkeleita Vasabladet-lehteen.
Kanariansarsaparilla
Kanariansarsaparilla (Smilax canariensis) on sarsaparillojen sukuun ja sarsaparillakasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Se esiintyy Kanariansaarilla, Madeiralla ja Azoreilla.
Kanariansarsaparilla on puuvartinen liaani, jolla piikkinen ja mutkaisesti haarova varsi. Lehdet ovat soikeita, silposuonisia ja kasvavat varressa vuoroittain. Hedelmät ovat punertavia pallomaisia marjoja. Kanarialla laji kasvaa yleisenä saarten laakerimetsissä ja niiden reunoilla.
Yhdistyneiden kansakuntien operaatio Sierra Leonessa
Yhdistyneiden kansakuntien operaatio Sierra Leonessa (, UNAMSIL) oli YK:n rauhanturvaoperaatio Sierra Leonessa. Se toimi 2000–2005 turvaamassa Lomén rauhansopimuksen toteutumista. Rauhansopimus tehtiin Sierra Leonen sisällissodan jälkeen RUF-kapinallisten ja hallituksen välille. YK:n operaatiota UNAMSIL:n jälkeen jatkoi Yhdistyneiden kansakuntien toimisto Sierra Leonessa.
Tausta
Dinkan avustuksella Sierra Leonen hallitus ja RUF solmivat marraskuussa 1996 Abidjanin rauhansopimuksen. Se kaatui kuitenkin toukokuussa 1997 uuteen sotilasvallankaappaukseen. Länsi-Afrikan talousyhteisön viiden komitea ja sotilasjunttaa edustanut delegaatio sopivat lokakuussa tulitauosta, jota ECOMOG ja YK:n sotilastarkkailijat valvoisivat.
YK:n turvallisuusneuvosto perusti kesäkuussa 1998 kuuden kuukauden mandaatilla toimineen UNOMSIL-tarkkailuoperaation. Operaation johtoon asetettiin ugandalainen Francis Okelo.
YK:n tarkkailuoperaatiosta huolimatta taistelut Sierra Leonessa jatkuivat, ja joulukuussa kapinalliset aloittivat hyökkäyksen pääkaupunkiin Freetowniin, mikä aiheutti myös UNOMSIL:n henkilökunnan evakuoinnin. Tammikuussa 1999 kapinalliset valtasivat lähes koko kaupungin, mutta ECOMOG-joukot valtasivat sen vielä takaisin myöhemmin samassa kuussa.
UNAMSIL-operaatio
Osapuolet tekivät 7. heinäkuuta 1999 Lomén rauhansopimuksen ja päättivät muodostaa kansallisen yhtenäisyyden hallituksen. He pyysivät myös YK:n operaation laajentamista. Sotilastarkkailijoiden lukumäärää nostettiin pian 210:een ja lokakuussa turvallisuusneuvosto hyväksyi laajemman UNAMSIL-operaation, jossa sai olla maksimissaan 6 000 sotilashenkilöä auttamassa Lomén rauhansopimuksen täytäntöönpanossa. Helmikuussa 2000 henkilöstön määrää nostettiin 11 000:een ja lopulta maaliskuussa 2011 17 500:aan.
UNAMSIL-operaatio alkoi huonosti, sillä toukokuussa 2000 se lähes kaatui, kun RUF kaappasi satoja rauhanturvaajia ja ilmoitti rauhansopimuksen kumotuksi. Kansainvälinen yhteisö painosti kapinallisia ja asetti sanktioita RUF:n tukijoille. UNAMSIL toi maahan lisää joukkoja ja alkoi molempien osapuolten riisumisen aseista.
UNAMSIL oli vuoden 2002 alkuun mennessä riisunut aseista yli 75 000 taistelijaa. Poliittisen tuen avulla se oli myös mukana auttamassa Sierra Leonen ensimmäisten vapaiden vaalien järjestämisessä. UNAMSIL koulutti sierraleonelaisia myös ihmisoikeuskysymyksissä ja auttoi pystyttämään sotarikoksia varten Sierra Leonen erikoistuomioistuimen.
Sokka
Sokka on metallitappi, johon kuuluu sokan paikallaan pysymisen varmistava lukitusmekanismi. Lukitusmekanismi perustuu tavallisesti jouseen tai sokan taivuttamiseen. Sokkia on pinnimäisiä ja rengasmaisia. Sokka asennetaan yleensä akselissa olevaan reikään, jolloin se estää akselin varassa olevia koneenosia luistamasta tai pyörimästä pois akselilta tärinän tai vedon vaikutuksesta. Joissakin tapauksissa sokka toimii itse akselina. Sokalla voidaan lukita myös vipu. Tällaista lukitusta käytetään esimerkiksi käsikranaatissa.
DTEK
DTEK on ukrainalainen, holdingyhtiömuotoinen hiilikaivos- ja energiakonserni. Forbes listasi sen vuonna 2012 liikevaihdoltaan Ukrainan toiseksi suurimmaksi yritykseksi. Yrityksen pääomistaja on oligarkki Rinat Ah’metov yhtiönsä System Capital Managementin välityksellä.
Lois Lane
Lois Lane on Teräsmies-sarjakuvissa esiintyvä hahmo, joka toimii toimittajana kuvitteellisessa Daily Planet -lehdessä. Toimeliaalla ja uhkarohkealla naisreportterilla on taipumus joutua vaarallisiin tilanteisiin, jotka vaativat supersankari Teräsmiestä pelastamaan hänet. Häntä kutsutaankin leikkimielisesti "Teräsmiehen tyttöystäväksi". Hänellä on Lucy Lane -niminen sisar. Lois Lane seikkaili 1960- ja 70-luvuilla myös omassa nimikkolehdessään. Lois on pitkän uransa aikana voittanut useita palkintoja kirjoittamistaan artikkeleista.
Hahmon loivat Jerry Siegel ja Joe Shuster. Jerry Siegelin vaimo Joanne toimi hahmon mallina. Ensi-esiintymisensä Lois Lane sai Action Comicsin numerossa #1 (kesäkuu 1938).
Muuta
Lois Lane on Teräsmiehen ja Kentin pariskunnan lisäksi ainoa Teräsmies-sarjakuvissa alusta asti mukana ollut sarjakuvahahmo.
Aina hahmon ensimmäisestä esiintymisestä (1938) lähtien 1990-luvun alkupuolelle asti, yksi Teräsmies-sarjakuvien kantavista punaisista langoista oli rakkauskolmiodraama Teräsmiehen, Lois Lanen ja Clark Kentin välillä; Clark Kent rakastaa Lois Lanea, Lois taas Teräsmiestä (ymmärtämättä, että Teräsmies ja Clark Kent ovat itse asiassa sama henkilö). Lopulta Teräsmies paljasti salaisen henkilöllisyytensä Loisille lehdessä Adventures of Superman # 662 (1992) ja pari avioitui vuonna 1997 Superman: Wedding Album -tarinassa. Lois Lane ja Clark Kent asuvat Metropolisissa osoitteessa 1938 Sullivan Lane.
Loisilla ja Teräsmiehellä on myös poika nimeltä Jonathan "Jon" Samuel Kent. Hahmon on luonut Dan Jurgens ja hahmo esiintyi ensimmäisen kerran sarjakuvassa Convergence: Superman #2 vuonna 2015. Isänsä tapaan myös Jonathanilla on supervoimia ja hänet tunnetaankin myös nimellä Superboy. Hahmon seikkailuihin päästään tutustumaan tarkemmin vuonna 2017 alkaneessa sarjakuvassa Super Sons, jossa Jonathan seikkailee yhdessä Batmanin pojan Damian Waynen eli viidennen Robinin kanssa. Jonathan tulee hyvin toimeen vanhempiensa kanssa ja on heitä kohtaan arvostava. Tärkein Jonathanin vanhemmiltaan saama oppi on tehdä hyviä tekoja muille, jolloin maailmasta tulee parempi paikka ja hyvä lähtee kiertämään. Vaikka Loisilla ei ole miehensä ja poikansa tapaan supervoimia, on Jonathan kerran letkauttanut Robinille hänen äitinsä olevan taitava ajatustenlukija. Lois on äitinä varsin ankara mutta rakastava. Toisinaan hän joutuu myös myöntymään miehensä ehdotuksiin Jonathanille tarjottavista uusista mahdollisuuksista päästä harjoittelemaan voimiensa käyttöä.
Lois Lanen nimikirjaimet ovat L.L.. Teräsmies -sarjakuvakirjoittajilla on tapana luoda Teräsmiehen taustahahmohin tietyin väliajoin lisää L.L.-nimikirjaimet omaavia hahmoja. Esimerkiksi: Lois Lane, Lex Luthor, Lana Lang, Lyla Lerrol, Lucy Lane, Lori Lemaris (merenneito) yms.
Vanhoissa suomennetuissa Teräsmiessarjakuvissa Lois Lane oli nimeltään Irma Manner.
Hahmoa näytelleitä
Lois Lane on sarjakuvien lisäksi esiintynyt myös monissa elokuvissa, tv-sarjoissa, radiokuunnelmissa ja piirretyissä.
Yoshihiro Tatsumi
Yoshihiro Tatsumi (, 10. kesäkuuta 1935 Osaka – 7. maaliskuuta 2015 ) oli japanilainen mangaka. Hänen ansiokseen katsotaan realististen aiheiden ja siloittelemattoman arkipäivän kuvauksen tuominen japanilaiseen sarjakuvaan. Tatsumin aikuisille lukijoille luomaa uraauurtavaa lajityyppiä kutsutaan nimellä gekiga (”dramaattiset kuvat”).
Tatsumi vaikutti pidempien yhden tarinan sisältävien kirjojen tekoon ennen sarjakuvaromaanien yleistymistä.
Tatsumin sarjakuvat ovat suuressa määrin omaelämäkerrallisia tai perustuvat lähipiirin elämän tarkkailuun Osakassa ja Tokiossa. Hän julkaisi Gero-lehdessä 1970-luvulta alkaen useita alempien yhteiskuntaluokkien elämää kuvaavia sarjakuvia, jotka ovat olleet arvostettuja Japanin lisäksi myös Euroopassa.
Tatsumin ura kesti yli 50 vuotta. Hän sai vuonna 2008 valmiiksi 800-sivuisen omaelämäkerrallisen sarjakuvateoksen Gekiga hyōryū. Tatsumin vanhoja sarjakuvia on alettu julkaista länsimaissa vasta 2000-luvulla.
Kristian Bäck
Ura
Kalevan kisoissa Bäck on voittanut kultaa vuonna 2017 Seinäjoella tuloksella 791 cm ja vuonna 2018 Jyväskylässä tuloksella 793 cm, hopeaa 2020 Turussa tuloksella 777 cm sekä pronssia vuonna 2016 Oulussa tuloksella 761 cm, 2021 Tampereella tuloksella 740 cm ja 2022 Joensuussa tuloksella 742. Sisäratojen SM-kilpailuissa Bäck voitti kultaa vuonna 2016 tuloksella 763 cm ja pronssia 2023 tuloksella 726 cm. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4 × 100 metrin viestissä pronssia 2021.
Bäck sijoittui seitsemänneksi Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Bäckin ennätys on 15. toukokuuta 2016 leirikisoissa Italian Formiassa hypätty 795 cm. Tulos ylitti myös Amsterdamin EM-kilpailujen tulosrajan. Hän hyppäsi Amsterdamissa 791 cm ja sijoittui kisassa viidenneksi häviten pronssin vain kahdella sentillä. Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja Berliinin EM-kisoissa vuonna 2018 Bäck ei selviytynyt loppukilpailuun.
Bäck on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2016 lähtien. Hän voitti pituuskilpailun ensimmäisessä Suomi–Ruotsi-maaottelussaan 2016.
Linda Stenfelt
Linda Vera Margareta Stenfelt (3. syyskuuta 1920 Liljendal – 30. syyskuuta 1985) oli suomenruotsalainen runoilija.
Lucas Cranach
Lucas Cranach -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Cranach Կրանախ (այլ կիրառումներ)
Antal Lőrinc
Antal Lőrinc (s. 26. joulukuuta 1971 Pécs, Unkari) on unkarilainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskuspuolustaja.
Ura
Lőrinc aloitti uransa kotikaupunkinsa Pécsi MSC:n joukkueessa. Hänen tulokaskaudellaan Pécs sijoittui sarjassa kolmanneksi. Kahden kauden jälkeen Lőrincz siirtyi székesfehérvárilaisen Parmalat FC:n riveihin. Viiden kauden aikana hän esiintyi joukkueessa yli sadassa pääsarjaottelussa. Kesken kauden 1996–97 hän siirtyi lainalle hallitsevaan mestariin Ferencvárosiin, jossa hän pelasi pienessä roolissa joukkueen sijoittuessa kolmanneksi. Kesällä Lőrincz siirtyi sarjanousija Gázszer FC:hen. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi melkein jokaisessa sarjaottelussa, mutta toisella kaudellaan hän esiintyi vain yhdessä ottelussa, tullen kentälle vaihdosta.
Vuodeksi 1999 Lőrinc siirtyi ennen Unkarin sarjakauden loppumista Veikkausliigan FC Jazziin. Hän teki sarjadebyyttinsä 27. toukokuuta ottelussa Turun Palloseuraa vastaan ja pelasi aloituskokoonpanossa kaikissa kauden lopussa 23 ottelussa, joissa hän teki yhden maalin. Lőrincz palasi takaisin kotimaahansa Gázszerin riveihin vuoden lopussa ja pelasi viidessä ottelussa ennen siirtymistään Kispest Honvéd FC:n joukkueeseen vuodenvaihteessa. Kahden ja puolen kauden jälkeen hän siirtyi sarjatasoa alemmaksi Lombárd FC Haladásiin ja oli tärkeässä roolissa nostamassa joukkuetta pääsarjaan.
David Wagner
David Wagner (s. 19. lokakuuta 1971) on saksalais-yhdysvaltalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Tammikuusta 2023 lähtien hän on toiminut Norwich Cityn päävalmentajana.
Ura pelaajana
Wagner hankki jalkapalloilijaoppinsa SV Geinsheimin juniorijoukkueessa ja siirtyi ammattilaiseksi Eintracht Frankfurtiin kaudella 1990/91. Ura lähti lentoon kuitenkin FSV Mainzissa, jossa pelasi neljä kautta 2. Bundesliigaa. Wagner ei koskaan onnistunut murtautumaan Saksassa Bundesliigaan eliittiin, vaikka pelasikin Schalkessa 29 ottelua vuosina 1995-1997. Hän lopetti pelaajauransa Germania Pfungstadtissa vuonna 2005.
Maajoukkuetasolla Wagner edusti Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta yhdessä ottelussa vuonna 1992. A-maajoukkuetasolla Wagner edusti Yhdysvaltoja, sillä hänellä oli myös Yhdysvaltain passi. Wagnerin maajoukkueura jäi kuitenkin vain kahdeksan maaottelun mittaiseksi.
Ura valmentajana
Kesällä 2011 Wagner aloitti Borussia Dortmundin organisaatiossa reservijoukkueen päävalmentajana. Wagner luotsasi joukkueensa debyyttikaudellaan 2011/12 Regionalliga Westn mestariksi ja BVB nousi 3. Ligaan. Wagner luotsasi joukkuettaan kolmannella sarjatasolla kolme kautta, kunnes kauden 2014/15 päätteeksi BVB putosi takaisin Regionalligaan. Marraskuun alussa 2015 hän erosi tehtävistään ja mediassa huhuttiin, että hän olisi siirtymässä Jürgen Kloppin apuvalmentajaksi Liverpooliin. Muutama päivä eroilmoituksen jälkeen Wagnerista tuli Huddersfield Townin päävalmentaja. Wagner hilasi Huddersfieldin kauden 2015/16 päätteeksi Englannin Mestaruussarjan sijalle 19 ja joukkue säilytti sarjapaikkansa.
Kesällä 2016 Wagner hankki runsaasti uusia vahvistuksia Huddersfieldiin Manner-Euroopasta. Hän pääsi otsikoihin viemällä joukkueensa valmistautumisleirille Ruotsiin, jossa pelaajat joutuivat selviytymään muutaman päivän luonnon helmassa vain vähäisillä varusteilla. Huddersfield tuli Mestaruussarjan kauteen 2016/17 hyvin valmistautuneena ja johti syyskaudella sarjaa voitettuaan muun muassa Newcastle Unitedin. Kauden loppua kohden Huddersfieldin lento hyytyi ja kauden 10 viimeisestä ottelusta se voitti vain kolme. Pisteet riittivät kuitenkin nousukarsintoihin. Pudotettuaan Sheffield Wednesdayn karsintojen välierissä, Wagnerin valmentama Huddersfield voitti lopulta tiukan finaalisarjan rangaistuspotkukilpailussa Readingia vastaan ja nousi historiallisesti Englannin Valioliigaan kaudeksi 2017/18.
Huddersfield aloitti kauden 2017–2018 Valioliigassa jopa sensaatiomaisen hyvin voittamalla Crystal Palacen ja Newcastle Unitedin ensimmäisissä otteluissa. Wagnerin johdolla joukkue pelasi aktiivista jalkapalloa ja napsi läpi kauden pisteitä sarjanousijaksi mukavasti. Seura oli parhaimmillaan sarjan johdossa kahdella ensimmäisellä kierroksella, mutta vajosi putoamisviivan alapuolelle vain kerran kauden aikana. Huddersfieldin säilyminen Valioliigassa varmistui lopulta toiseksi viimeisessä ottelussa, jossa joukkue pelasi 1-1-tasapelin Chelsean kanssa. Kaudella 2018–2019 Huddersfieldillä oli Valioliigassa 22 ottelun jälkeen vain 11 pistettä, ja tammikuussa 2019 Wagner joutui lähtemään valmentajan paikaltaan.
Kesäkuussa 2021 Wagnerista tuli sveitsiläisen Young Boysin päävalmentaja. Wagnerin pesti seurassa jäi lyhyeksi, sillä seurajohto erotti hänet jo maaliskuussa 2022. Young Boys oli liigassa kolmantena.
Tammikuussa 2023 Wagner palasi Englannin Mestaruussarjaan, kun hänestä tuli Norwich Cityn päävalmentaja.
Hilippa Pyykönen
Hilippa (Filip) Pyykönen (14. toukokuuta 1900 Tuupovaara – 4. tammikuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen eräkirjailija.
Holkerin hallitus
Holkerin hallitus oli Suomen tasavallan 64. hallitus, jonka muodostivat aluksi Kansallinen Kokoomus, Suomen Sosialidemokraattinen Puolue, Ruotsalainen kansanpuolue ja Suomen Maaseudun Puolue. SMP erosi hallituksesta syksyllä 1990. Hallitus aloitti 1987 vaalien jälkeen ja toimi 30. huhtikuuta 1987 – 26. huhtikuuta 1991, eli koko vaalikauden. Hallitus on toistaiseksi viimeinen, jota ei johtanut eduskunnan suurimman puolueen puheenjohtaja. Myöskään kokoomuksen puheenjohtaja ei tuolloin ollut Harri Holkeri vaan Ilkka Suominen. Holkerin hallitus nousi Suomen siihen saakka pitkäikäisimmäksi hallitukseksi ohitettuaan edeltäjänsä, Sorsan neljännen hallituksen, mutta menetti johtoasemansa myöhemmin Lipposen ensimmäiselle hallitukselle.