cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lasse Kukkonen
MM-kisat 2006, 2007 ja 2009
Kukkonen ei osallistunut vuoden 2008 MM-kisoihin Philadelphia Flyersin pelatessa NHL:n konferenssifinaaleissa. Vuonna 2009 Flyers putosi pudotuspeleistä ja Kukkonen pääsi osallistumaan MM-kisoihin. Suomen maajoukkuetta valmensi kisoissa uusi päävalmentaja, Jukka Jalonen. Kukkonen oli kisoissa tärkeä pelaaja Suomelle ja myös Suomen kokenein puolustaja Janne Niinimaan ohella. Suomen kisat päättyivät vuonna 2009 jo puolivälieriin joukkueen hävitessä Yhdysvalloille maalein 3–2.
Vancouverin olympialaiset 2010
Jalonen valitsi Kukkosen Suomen olympiakokoonpanoon Vancouverin talviolympialaisiin yhtenä viidestä pelaajasta Euroopassa pelaavista suomalaisista. Loput joukkueen pelaajista tulivat NHL:stä. Suomi aloitti kisat selkeillä voitoilla Valko-Venäjästä ja Saksasta. Kolmannessa ottelussa Suomi kuitenkin hävisi Ruotsille 3–0. Ensimmäisellä pudotuspelikierroksella Suomi voitti Tšekin 2–0 ja eteni neljän parhaan joukkoon. Välierässä Suomi kohtasi kisoissa voittoisasti edenneen Yhdysvallat. Yhdysvallat ratkaisi ottelun jo ensimmäisen kymmenen minuutin aikana tekemällä neljä maalia. Ottelu päättyi lopulta USA:n 6–1 voittoon ja Kukkonen sai puolustajaparinsa Toni Lydman kanssa ottelun jälkeen runsaasti kritiikkiä, kuten koko Suomen joukkue. Pronssiottelussa Suomi voitti Slovakian 5–3 saavuttaen olympiapronssia. Olympiamitali oli Kukkoselle toinen.
MM-kisat 2010
Jalonen valitsi Kukkosen mukaan Suomen MM-joukkueeseen myös Saksan MM-kisoihin 2010. Suomella oli yllättäviä vaikeuksia jo alkulohkossa ja se hävisi avausottelunsa Tanskalle 4–1. Lopulta joukkue kuitenkin paransi peliään voittaen lohkonsa. Suomen kisat päättyivät vuoden 2009 MM-kilpailujen tapaan jälleen puolivälieriin, jossa Suomi hävisi rangaistuslaukauksilla Tšekille. Kukkonen pelasi kisoissa kuusi ottelua ilman tehopisteitä.
MM-kisat 2011 ja maailmanmestaruus
Jalonen valitsi Kukkosen joukkueeseen odotetusti myös vuoden 2011 Slovakiassa pidettyihin MM-kisoihin. Suomi lähti kisoihin kovin odotuksin ja joukkueeseen kuuluivat myös NHL-tähtihyökkääjät Mikko Koivu ja Tuomo Ruutu. Suomi selvitti tiensä alkulohkosta jatkoon ja menestys jatkui myös jatkolohkossa. Välierässä Suomi voitti Venäjän 3–0 ja eteni MM-finaaliin, jossa vastassa oli NHL-tähtiä vilisevä Ruotsi, joka lähti otteluun hienoisena ennakkosuosikkina. Ottelu kuitenkin päättyi lopulta Suomen 6–1 -voittoon ja maailmanmestaruuteen. Kukkonen oli joukkueessa tärkeässä roolissa tuoden Suomen puolustukseen varmaotteisuutta ja kokemusta.
MM-kisat 2012 ja 2013
Vuoden 2012 MM-kisat pelattiin Suomessa. Kukkonen oli jälleen mukana joukkueessa tehden kymmenessä ottelussa yhden tehopisteen. Suomi pelasi kisojen alun erinomaisesti, mutta tappiot Venäjälle ja Tšekille pudottivat joukkueen lopulta mitaleilta ja tuloksena oli MM-kisojen neljäs sija.
Vuoden 2013 MM-kisoissa, jotka olivat Jukka Jalosen viimeiset Suomen päävalmentajana, Suomella oli nimettömin ja monien mielestä myös heikoin MM-joukkue vuosiin. Kukkonen toimi ensimmäistä kertaa MM-kisajoukkueen kapteenina ja pelasi puolustajaparinaan Ilari Melart. Suomi putosi finaalista hävittyään Ruotsille välierissä. Pronssiottelussa Suomi hävisi Yhdysvalloille rangaistuslaukauskilpailun jälkeen 3–2 sijoittuen kisoissa lopulta neljänneksi.
MM-kisat 2016
Lasse Kukkonen edusti Suomen maajoukkuetta alkuun kapteenina, ennen varsinaisia pelejä eli harjoitustason maaottelu-kohtaamisissa. Kukkosesta tehtiin varakapteeni, Mikko Koivun otettua kapteeniuden. Suomi saavutti hopeaa Venäjällä Pietarissa ja Moskovassa pelatuissa kisoissa. Kukkonen ei ollut mukana loppuottelussa Kanadaa vastaan, jonka Suomi hävisi luvuin 0–2. Kukkonen oli loukkaantumisen vuoksi sivussa, ja hän on joutunut alaraajavamman vuoksi leikkausoperaatioon. Kukkonen voitti siis tässä joukkueessa hopeaa.
Olympialaiset 2018
Kukkonen valittiin jälleen kerran edustamaan Suomea vuoden 2018 talviolympialaisiin. Olympialaiset jäivät Kukkosen viimeisiksi peleiksi maajoukkueessa, sillä Kärppien voitettua Suomen mestaruuden kauden 2017–2018 päätteeksi Kukkonen ilmoitti maajoukkueuransa olevan ohi.
Perhe
Kukkosen vanhemmat ovat Jouni ja Terttu Kukkonen.
Hän on jalkapalloilija Tinja-Riikka Korpelan serkku.
Muuta
Pelaajauransa päättymisen jälkeen Lasse Kukkonen siirtyi C Moren liiga-asiantuntijaksi. Hänen entinen pelinumeronsa 5 ei ole syksystä 2020 lähtien ollut Kärpissä kenenkään toisen pelaajan käytössä. Pelinumeron jäädytys tapahtui Raksilan jäähallissa 8. lokakuuta 2022, Oulun Kärppien pelatessa Mikkelin Jukureita vastaan.
Doom-pelimoottori
Doom-pelimoottori on id Softwaren suunnittelema pelimoottori. Se suunniteltiin alun perin samannimiselle, vuonna 1993 julkaistulle ensimmäisen persoonan ammuntapelille, mutta sitä on käytetty myös useissa muissa peleissä, kuten Hexen, Heretic ja Strife.
Doom aiheutti aikoinaan vallankumouksen videopelien suunnittelussa, sillä peli pystyi luomaan vaikutelman astumisesta todentuntuiseen kolmiulotteiseen maailmaan. Siitä huolimatta Doomin pelimoottori ei ollut aito 3D-pelimoottori. Kaikki Doomin kentät olivat itse asiassa kaksiulotteisia karttoja, jotka koostuivat sektoreista.
Sektorien lattioille ja katoille pystyttiin antamaan korkeusarvot, jolloin pelimaailmaan voitiin saada korkeuseroja. Taitava kenttäsuunnittelu onnistui peittämään sen tosiseikan, että Doomin pelimoottorilla ei pystynyt luomaan toistensa päällä olevia huoneita. Pelihahmot ja muut objektit oli toteutettu kaksiulotteisen sprite-grafiikan avulla.
SL-Autolinjat
SL-Autolinjat oli Savonlinjan aputoiminimi, jolla yhtiö ajoi Turun kaupungin joukkoliikennetoimiston tilaamaa sopimusliikennettä ja TLO:n seutuliikennettä.
Savonlinja meni mukaan Turun seudun paikallisliikenteeseen vuonna 1996 ostaessaan neljä turkulaista linja-autoyritystä. Kyseiset yhtiöt olivat Linjaliikenne Onni Laaksonen Oy, Olavi Jalosen Liikenne Ky, Aatto Heinonen Oy ja Liikenneyhtiö M. Koski Oy.
Savonlinja vetäytyi Turun paikallisliikenteestä lokakuussa 2022, ja tuolloin voimassa olleet liikennöintisopimukset linjoilla 2, 2A, 2B, 2C, 12, 20 ja 28 siirrettiin LS-Liikennelinjoille. Toiminnan päättyessä Turussa oli aputoiminimestä SL-Autolinjat jo luovuttu.
thumb|right|250px|SL-Autolinjojen Volvo B10M / Lahti Eagle 560 [[Jyväskylässä.]]
Kivijoki (Utajärvi)
Kivijoki on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva joki Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Joki laskee Kivijärvestä Kiiminkijoen Juorkunaan, ja sillä on pituutta 6,6 kilometriä. Sen kautta laskevat Kiiminkijokeen Kivijärven lisäksi muun muassa Vähä-Ruohonen, Iso-Ruohonen ja Marttisjärvi.
Joki virtaa pääasiassa suopohjaisen maaston halki, ja muodostaa matkallaan kaksi pientä järviallasta, Pienen Halkolammin ja Ison Halkolammin. Joki laskee Juorkunan järveen Juorkunan kylän itälaidalla.
Aarno Ahtaja
Aarno Veli Ahtaja (alk. Ahlgrén, 21. lokakuuta 1898 Turku – 5. maaliskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hänen töitään oli ensi kertaa julkisesti esillä Suomen Taiteilijain näyttelyssä Helsingissä vuonna 1928.
Ahtaja opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1921–1923 ja Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1924–1927 sekä 1934.
Ahtajan katsotaan saaneen vaikutteita A. W. Finchiltä, mutta hän kehitti omintakeisen, impressionismia lähellä olleen maalaustyylin. Hänen teoksissaan olivat keskeisessä osassa maisemat ja kaupunkikuvat, joista tunnettuja ovat muun muassa Loviisan kaupunkia ja Ruoveden järvimaisemia kuvaavat aiheet. Uransa loppupuolella hän maalasi myös Välimeren maihin liittyviä aiheita.
Ahtaja toimi opettajana Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1940–1952. Vuonna 1962 Ahtajalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Latvian ilmavoimat
190px|thumb|Latvian ilmavoimien tunnus
Latvian ilmavoimat on yksi Latvian asevoimien puolustushaaroista. Latvian uudelleenitsenäistymisen jälkeisten ilmavoimien ensimmäinen yksikkö perustettiin 1992.
Latvian ilmavoimat muodostuu lentolaivueesta, ilmatorjuntalennostosta sekä ilmavalvontalaivueesta ja siinä palvelee 247 henkeä. Latvian ilmavoimilla ei ole taisteluyksiköitä, joten Pohjois-Atlantin sopimusjärjestö huolehtii maan ilmavalvonnasta ja puolustuksen uskottavuudesta.
Lentolaivueeseen kuuluvat helikopterilentue, ilmakuljetuslentue sekä tekninen lentue. Lentolaivueen kalustona ovat Antonov An-2 Colt, Let L-410 Turbolet, PZL-104 Wilga lentokoneet sekä Mil Mi-2 Hoplite, Agusta A109, Mil Mi-8 Hip helikopterit.
Kalusto
left|65px|thumb|Konetunnus
Latvian ilmavoimien kalusto:
Historia 1919–1940
pienoiskuva|Latvian ilmavoimien suomalaisvalmisteinen [[IVL A.22 Hansa 4.G.100.]] Latvian asevoimiin perustettiin kesäkuussa 1919 ilmailutarha, josta tuli ilmailudivisioona vuonna 1921 ja edelleen ilmailurykmentti 1926.
Vuoden 1937 lopulla Latvia hankki valtakunnallisesta lotosta saamillaan tuloilla 26 kaksitasoista Gloster Gladiator -konetta. Ilmailurykmentissä oli vuonna 1940 lähes 130 lentokonetta. Neuvostoliiton vuonna 1940 suorittama miehitys lakkautti Latvian asevoimat ja ilmailurykmentin sen osana.
Powysin kuningaskunta
Powysin kuningaskunta oli yksi Walesin keskiajan suuremmista kuningaskunnista Gwyneddin ja Deheubarthin ohella. Kuningaskunnan nimen taustalla saattaa olla sana pagus, roomalaisten antama nimitys kelttiläisen cornovii-heimon hallitsemille sisämaille. Ensimmäinen viittaus Powysiin on kuitenkin peräisin vasta 800-luvulta. Powysin kuninkaat väittivät polveutuvansa kelttiläisestä brittien kansasta. Alun perin Powys lienee sijainnut suunnilleen nykyisen Keski-Walesin ja Shropshiren alueella. Mercia valloitti sen itäosat 600-luvun puolivälissä.
Powys vastusti sitkeästi englantilaisten ja Gwyneddin valloitusyrityksiä koko olemassaolonsa ajan. Madog ap Maredudd oli viimeinen koko Powysia hallinnut kuningas. Hänen kuoltuaan vuonna 1160 kuningaskunta jaettiin pohjoisessa olevaan Powys Fadogiin ja etelässä olevaan Powys Wenwynwyyn. Vuoteen 1300 mennessä ne olivat sulautuneet rajamaiden valtiaiden maihin. Powysin muisto on säilynyt Powisin linnan ja paronin nimessä. Powysin kuningaskunta on myös antanut nimen nykyiselle Walesin hallintoalueelle Powysille.
Prometheus (täsmennyssivu)
Prometheus voi viitata seuraaviin asioihin:
Prometeo (desambiguación) Prométhée (homonymie)
Humppasirkus
Humppasirkus on vuonna Eläkeläisten albumi, joka julkaistiin 2. toukokuuta 2006. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 10.
Embelia ribes
Embelia ribes on sukuun Embelia kuuluva laji. Sitä tavataan Intiassa. Se muistuttaa pippuria. Sitä käytetään matolääkkeenä. Lääkkeeseen käytetään kasvin juuria ja hedelmiä.
Hevoshoidonneuvoja
Hevoshoidonneuvoja oli vuosina 1893–1917 maanviljelyshallituksen alaisuudessa toiminut suomalainen valtion viranomainen, joka vastasi hevoskasvatuksen johtamisesta ja valvonnasta.
Valtion hevosjalostustoimintaa oli harjoitettu 1830-luvulta alkaen ruununorijärjestelmällä. Valtion toimenpiteet hevoskasvatukseen vakinaistettiin vuoden 1893 asetuksella, jolloin perustettiin hevoshoidonneuvojan virka johtamaan maan hevosjalostusta. Hevoshoidonneuvojan tehtäviin kuului valvoa ravikilpailuita, hevoskasvatusta sekä ostaa kruunuoriita, valvoa niiden hoitoa ja siitostoimintaa. Hevoshoidonneuvoja myös myönsi varoja hevosalan järjestöille ja valvoi niiden toimintaa, sekä antoi lausuntoja ja ehdotuksia. Myöhemmin tehtäviin lisättiin kantakirjan pitäminen suomenhevosista.
Hevoshoidonneuvojan alaisuudessa oli 1-3 apulaisneuvojaa. Pätevyysvaatimuksena tehtävään oli eläinlääkärin tai agronomin tutkinto. Hevoshoidonneuvojan virka lakkautettiin vuonna 1917 ja sen tehtävät siirrettiin maataloushallituksen kotieläinhoito-osastolle.
Illallinen
thumb|Pöydän ääreen kokoontunutta illallisseuruetta esittävä [[Adolph von Menzelin maalaus Die Tafelrunde vuodelta 1850.]] Illallinen on ateria, joka syödään nimensä mukaan illalla, yleensä iltakahdeksan jälkeen. Se on vakioaterioista juhlallisin. Tyypillinen illallinen sisältää neljästä kuuteen ruokalajia, jotka ovat arvokkaista raaka-aineista valmistettuja ja kevyitä. Illallisen ohjelmanumerona voi olla salissa tapahtuva ruoanvalmistus. Illallinen on usein johonkin tapahtumaan liittyvän tai muuten juhlallisen iltaruokailun nimi. Sana voi tarkoittaa myös koko tapahtumaa, ei vain ateriaa.
Coronation Street
Coronation Street on Ison-Britannian pisimpään jatkunut saippuasarja ja maan katsotuin televisio-ohjelma. Sarjan loi Tony Warren ja ensimmäinen jakso esitettiin 9. joulukuuta 1960 ITV1-kanavalla, jossa se jatkuu edelleen. Ohjelman tuottaa Granada Television, joka on ITV1:n edustus Luoteis-Englannissa, ja sarjaa näytettiin aluksi vain siellä. Koko maassa sitä alettiin esittää toukokuussa 1961.
Coronation Streetin tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliselle kadulle kuvitteellisessa kaupungissa nimeltä 'Weatherfield', joka sijaitsee Salfordissa. Ohjelman pääkilpailijat ovat BBC Onen saippuaooppera EastEnders ja ITV:n Emmerdale.
Ohjelman tunnusmusiikki soitetaan vaskipuhaltimella ja sen teki alun perin Eric Spear. Musiikkia on muutettu vain vähän vuosien saatossa.
Granada ja ITV:n johtajat sekä muut ohjelmaa levittävät tahot mukaan lukien Guinnesin ennätystenkirja ovat sanoneet Coronation Streetia maailman pisimpään jatkuneeksi saippuaoopperaksi (Granada on myös myynyt eniten sarjan jaksoja ulkomaille). Heinäkuussa 2009 Google kuvasi Coronation Streetin tapahtumapaikat Manchesterissa sekä loi niistä ja lavasteista turisteja varten virtuaalisen katunäkymän karttapalveluunsa.
G. D. Spradlin
Syntyjään oklahomalainen Spradlin esiintyi muun muassa Francis Ford Coppolan Kummisetä osa II -elokuvassa (1974) senaattori Pat Gearyn osassa sekä vuonna 1979 ilmestyneessä elokuvassa Ilmestyskirja. Nyt. Muiden elokuvien joukkoon kuuluvat Vaikene ja kuole (1983), Tankki (1984) ja The Long Kiss Goodnight (1996).
Spradlin esiintyi myös televisiossa ja teatterissa. Hänen viimeinen elokuvansa Pressan tytöt on vuodelta 1999. Hän oli vuodesta 1944 vuoteen 2000 naimisissa Nelle Hulsizerin kanssa, ja hänellä on kaksi lasta.
Melodifestivalen 1989
Melodifestivalen 1989 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1989 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 1223 kappaletta. Kappaleista kymmenen valittiin finaaliin. Finaali pidettiin 11. maaliskuuta Globenissa Tukholmassa. Finaalissa voittajan valitsivat 11 ympäri Ruotsi kokoontunutta alueraatia, joista kukin antoi kappaleille pisteitä Eurovision laulukilpailusta tutulla kaavalla 1-2-3-4-5-6-7-8-10-12. Kilpailun voitti Tommy Nilsson kappaleella "En dag".
Lallukka
Lallukka  on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Lallukkoja:
Muuta:
Traktorikilpakyntö
Traktorikilpakyntö alkoi maailmanlaajuisena organisoituna toimintana vuonna 1953. Ensimmäiset traktorikynnön maailmanmestaruuskilpailut käytiin Kanadan Ontariossa, jonka jälkeen tapahtuma on järjestetty lähes poikkeuksetta vuosittain. Paluuauroille on ollut oma sarja vuodesta 1992 lähtien. Maailmanmestaruuskilpailujen järjestämistä hallinnoi World Ploughing Organization (WPO), joka on perustettu vuonna 1952. WPO:ssa on edustettuna 31 jäsenmaan kilpakyntöorganisaatiot, jotka vuorollaan vastaavat vuosittaisen kilpailun järjestämisestä.
Traktorikynnön SM-kilpailut
thumb|300px|Vuonna 2014 Suomen mestaruudet kynnettiin [[Haltialan kotieläintilalla.]] thumb|300px|Vuoden 2014 traktorikynnön SM-kolmikko: keskellä voittaja Jarmo Itälehto [[Ilmajoki|Ilmajoelta. Itälehdon SM-kiertopalkintoa katselevat vasemmalta kilpailun kakkonen, Matti Rautiainen Lohjalta ja oikealta kolmannelle sijalle kyntänyt Lars-Erik Staffans Vöyristä.]] Suomessa on järjestetty traktorikynnön SM-kilpailuja vuodesta 1953 lähtien. SM-Kyntötoimikunta koostui alan järjestöjen edustajista, vuodesta 2014 lähtien järjestämistä organisoi SM-Kyntö ry. Kilpailussa on eri sarjat paluuauroille ja sarka-auroille, sarka-auroilla kynnetään yleisessä ja nuorten sarjassa. Veteraanikoneiden sarjassa traktorin tulee olla rekisteröity ensimmäisen kerran ennen vuotta 1980.
Kilpailusuorituksen arvioivat ryhmissä työskentelevät tuomarit, jotka arvostelevat kynnön avauksen lisäksi kyntötuloksen yleensä ja lopetuksen. Lisäksi tarkistetaan mittauksin, että kyntö on vaaditun syvyinen. Sarkakynnössä tavoitteena ovat pyöristyneet ja murentuneet viilut, nurmikynnön viilujen olisi oltava kiinteitä ja kokonaisena säilyneitä. Viilujen on oltava tasalevyisiä, suoria, erotuttava toisistaan ja oltava tiivisti toisiaan vasten. Sängen ja kasvillisuuden tulee olla peittynyt. Suomessa käytettävät kilpailusäännöt vastaavat MM-kilpailujen sääntöjä, muutamissa kohdin suomalaiset olosuhteet ja käytännöt on otettu säännöissä huomioon. Kilpailusäännöissä on määräykset muun muassa kilpailussa käytettävälle kalustolle ja avustajien käytölle. Sarka-auroille suositeltu kyntöalue on 20 metriä leveä ja 100 metriä pitkä, paluuaurojen lohko on vastaavan pituinen, mutta sen on oltava kiilamainen. Kynnön avauksen tekemiseen on aikaa 20 minuuttia, sen lisäksi on varsinaista kyntöaikaa 160 minuuttia suosituksen kokoiselle kahdenkymmenen aarin eli 0,2 hehtaarin lohkolle.
Saros-jakso
Saros-jakso on 18 vuotta, 11 vuorokautta ja 8 tuntia kestävä jakso, jonka kuluttua auringon- ja kuunpimennykset toistuvat suunnilleen samankaltaisina ja samassa järjestyksessä. Yhden tällaisen jakson kuluttua pimennyksestä Aurinko, Maa ja Kuu ovat toisiinsa nähden sikäli samassa asennossa, jolloin edellisen pimennyksen tapahtumapaikasta tietty matka länteen tapahtuu toinen samankaltainen pimennys. Yhden Saros-jakson välein tapahtuvien pimennysten muodostamaa sarjaa sanotaan Saros-sarjaksi.
Historia
Kaldealaiset tähtitieteilijät tunsivat Saros-jakson jo Uus-Babylonian valtakunnan aikana noin 600 eaa. Myöhemmin vanhalla ajalla sen mainitsivat muun muassa Hipparkhos, Plinius vanhempi teoksessaan Naturalis historia (II.10[56]) sekä Ptolemaios teoksessaan Almagest, joskin toisilla nimillä. Jakson nimi johtuu sumerilais-babylonialaisesta mittayksikön nimestä sar, jota käytettiin myös lukusanana merkitsemään lukua 3 600. Termiä saros-jakso käytti pimennysjaksosta ensimmäisenä Edmond Halley vuonna 1691, ja se perustui 1000-luvulla laadittuun bysanttilaiseen sanakirjaan, Sudaan. Nimi on säilynyt, vaikka jo Guillaume Le Gentil huomautti vuonna 1756, että se perustui itse asiassa väärinkäsitykseen.
Saros-jakson osoitin oli mukana Antikytheran koneessa, joka valmistettiin noin 150–100 eaa.
Perusteet
right|thumb|Kuun [[rata-arvoja.]]
Saros-jakso, joka kestää 18 vuotta 11 vuorokautta ja 8 tuntia eli 6 585,413 vuorokautta, on hyvin käyttökelpoinen lähes yhtäläisten pimennysten ennustamiseen. Se liittyy läheisesti kolmeen Kuun liikkeen jaksoon, jotka ovat seuraavat:
Auringonpimennys tapahtuu, jos Kuu on riittävän tarkoin Maan ja Auringon välissä, kuun pimennys taas, jos Maa on Auringon ja Kuun välissä. Auringonpimennys voi tapahtua vain uudenkuun, kuunpimennys taas vain täydenkuun aikana, ja sekä kahden uudenkuun tai kahden täydenkuun välinen aika on synodinen kuukausi, 29,531 vrk. Jos Kuun radan taso olisi tarkalleen sama kuin Maan radan, pimennykset tapahtuisivat joka kuukausi. Kuun rata on kuitenkin hieman kallellaan Maan ratatasoon nähden, ja sen vuoksi useimmiten uudenkuun aikanakin Kuun varjo osuu hieman Maan ulkopuolelle ja vastaavasti täydenkuun aikana Maan varjo hieman Kuun ulkopuolelle. Yhden drakoniittisen kuukauden, 27,212 vuorokauden kuluessa Kuu siirtyy Maan ratatason toiselta puolelta toiselle ja palaa takaisin. Näitä siirtymisiä ratatason toiselta puolelta toiselle sanotaan nousevaksi ja laskevaksi solmuksi. Koska Kuun ratatason kaltevuussuuntakin vaihtelee, tämä ei kuitenkaan ole yhtä pitkä kuin sideerinen kuukausi, jonka kuluttua Kuu on samalla puolella Maata kiintotähtiin nähden. Pimennykset tapahtuvat siis vain, jos täysi- tai uusikuu sattuu samanaikaisesti kuin Kuu on nousevassa tai laskevassa solmussa.
Voidaan laskea, että 223 synodista kuukautta on käytännöllisesti katsoen yhtä pitkä kuin 242 drakonista kuukautta, ja joskin vähemmän tarkasti, myös lähes yhtä pitkä kuin 239 anomalistista kuukautta. Tämän pituiseen aikaan eli yhteen Saros-jaksoon sisältyy siis likipitäen kokonaisluvulla ilmaistava määrä sekä synodisia, drakonisia että anomalistisia kuukausia, joten Maa, Aurinko ja Kuu ovat toisiinsa nähden lähes samassa asennossa: Kuu on samassa vaiheessa, samassa kohdassa ratansa solmukohtiin nähden ja samalla etäisyydellä Maasta. Niinpä jos tietyllä hetkellä sattuu Auringon tai Kuun pimennys, yhden Saros-jakson kuluttua sattuu toinen samanlaatuinen pimennys. Suhteessa kiintotähtiin Kuu ei tällöin kuitenkaan ole samassa kohdassa rataansa.
Saros-jakso ei kuitenkaan ole tasaluku vuorokausia. Niinpä Saros-jakson kuluttua toistuvat pimennykset eivät tapahdu samaan aikaan vuorokaudesta vaan noin 8 tuntia myöhemmin. Auringonpimennysten osalta tämä merkitsee, että uusi pimennys sattuu kohdassa, joka on noin 120 pituusastetta länteen yhtä Saros-jaksoa aikaisemmin sattuneen pimennyksen tapahtumapaikasta. Koska auringonpimennys näkyy vain pienellä osalla maapalloa, pimennys ei tällöin näy samalla paikkakunnalla kuin edellisellä jaksolla. Kuunpimennyksen näkyvyysalue sen sijaan käsittää puolet Maan pinnasta, joten kahdella peräkkäisellä Saros-jaksolla vastaavat pimennykset näkyvät osittain samoillakin alueilla. Kolmen Saros-jakson eli noin 54 vuoden ja yhden kuukauden kuluttua sen sijaan pimennykset sattuvat likipitäen samoille pituuspiireille. Tästä kolme Saros-jaksoa käsittävästä ajanjaksosta käytetään nimitystä ekseligmos, joka johtuu pyörän pyörimistä tarkoittavasta kreikan kielen sanasta.
Saros-sarja
Saros-jakso perustuu siis siihen, että 223 synodista kuukautta on likipitäen yhtä pitkä kuin 242 drakoniittista tai 239 anomalistista kuukautta. Koska näin kuitenkin on vain likipitäen, kaksi ajallisesti yhden Saros-jakson päässä toisistaan sattuvaa pimennystä poikkeavat hieman toisistaan. Erityisesti paikka, jossa Kuu ja Aurinko ovat konjunktiossa, on yhden jakson kuluttua noin 0,5° lännempänä kuin edellisellä kerralla. Yhden Saros-jakson päässä toisistaan sattuvat pimennykset muodostavat Saros-sarjan, joka kestää noin 1 200–1 600 vuotta. Tätä pidemmän ajan kuluttua pimennykset eivät enää satu samassa vaiheessa Saros-jaksoa.
Jokainen Saros-sarja alkaa osittaisella pimennyksellä, ja aina yhden Saros-jakson kuluttua Kuu on siirtynyt joko hieman pohjoisemmaksi (laskevassa solmussa) tai etelämmäksi (nousevassa solmussa). Tämän vuoksi Saros-sarjan avulla ei voida laskea mielivaltaisen kaukaisessa menneisyydessä tai tulevaisuudessa sattuvia pimennyksiä.
Saros-sarjoista käytetään järjestysnumeroita, joka perustuvat siihen, ovatko kyseessä auringon- vai kuunpimennykset ja tapahtuvatko ne Kuun radan laskevassa vai nousevassa solmussa. Parittomia käytetään nousevassa solmussa, parillisia laskevassa solmussa tapahtuville auringonpimennyksille. Kuunpimennysten osalta käytäntö on päinvastainen. Jokainen tällainen sarja alkaa ja päättyy joskus. Vuonna 2003 oli meneillään 39 auringonpimennysten muodostamaa sarjaa, joiden numerot olivat välillä 117–155, kun taas kuunpimennysten muodostamia sarjoja oli meneillään 41. Toisin sanoen yhden Saros-jakson kuluessa sattuu 39 auringon- ja 41 kuunpimennystä.
Esimerkki: Kuunpimennysten Saros-sarja 131
Tämä sarja käsittää kaikkiaan 72 kuunpimennystä. Sarja alkoi vuonna 1427 osittaisella puolivarjopimennyksellä, jossa Maan puolivarjon eteläreuna kosketti Kuuta sen ollessa lähellä laskevaa solmua. Tämän jälkeen varjo siirtyi kerta kerralta pohjoisemmaksi, kunnes vuonna 1950 tässä sarjassa tapahtui ensimmäinen täydellinen kuunpimennys. Tämän jälkeen seuraavien 252 vuoden aikana sattuu yhden Saros-jakson välein joukko täydellisiä kuunpimennyksiä. Vuonna 2220 on kyseessä jälleen osittainen pimennys, ja sarjan viimeinen osittainen pimennys sattuu vuonna 2707. Saros-sarja 131 kestää siis kaikkiaan 1 280 vuotta.
Päivällinen
Päivällisen koostumus ja syömisaika vaihtelevat kulttuurista riippuen. Historiallisesti sillä on tarkoitettu päiväsaikaan syötyä päivän ensimmäistä ateriaa. Läntisessä maailmassa päivällinen syödään usein illalla, eikä erillistä illallista välttämättä syödä ollenkaan.
Aiheesta muualla
Abendessen Merienda
Aappo Luomajoki
Aappo Luomajoki (18. tammikuuta 1845 Haapavesi – 10. elokuuta 1919 Kärsämäki) oli suomalainen hiihtäjä, ja ensimmäinen Suomen mestari, tosin epävirallinen.
Luomajoki syntyi Haapavedellä Savikosken talossa. Lapsena hän muutti Kärsämäelle Luomajoen taloon. Parhaina miehuusvuosinaan muutti takaisin Haapavedelle ollen renkinä sukulaistensa luona Haapaveden kirkonkylän Tähtelässä. Hän asui Hautakoski-nimisessä torpassa hyvien metsästysmaiden vieressä, ja ilmeisesti kävikin usein metsällä. Talvisiin metsästysreissuihin liittyi oleellisena osana hiihtäminen.
Vuonna 1889 järjestettiin Oulussa hiihtokisat, joihin Luomajoki otti osaa 44-vuotiaana. Kisoihin osallistui 73 ihmistä. Hän voitti kisat ylivoimaisesti ennakko-odotuksista huolimatta. Toiseksi näissä kisoissa tuli Haapavedeltä kotoisin ollut, Luomajoen serkun poika, 17-vuotias Juho Ritola. Seuraavinakin vuosina Luomajoki voitti useita hiihtokilpailuja, ja sijoittui vielä 50-vuotiaana Oulun kisoissa toiseksi.
Luomajokea on luonnehdittu ainakin suurhiihtäjäksi ja hiihtokuninkaaksi.
Troitsko-Petšorskin piiri
Troitsko-Petšorskin piiri on kunnallinen itsehallintoalue Komin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1931 perustetun piirin pinta-ala on 40 700 neliökilometriä. Asukkaita on 15 600 henkeä (vuonna 2009).
Troitsko-Petšorskin piiri sijaitsee Komin tasavallan kaakkoisosassa. Lounaassa se rajoittuu Ust-Kulomin, luoteessa Sosnogorskin ja pohjoisessa Vuktylin piireihin, kaakossa Permin aluepiiriin ja Sverdlovskin alueeseen sekä idässä Hanti-Mansian autonomiseen piirikuntaan.
Piirin hallinnollinen keskus on Troitsko-Petšorskin taajama, josta on 515 kilometriä Syktyvkariin. Taajaman lisäksi piiriin kuuluu 10 maalaiskuntaa: Jakša, Komsomolsk-na-Petšore, Kurja, Mitrofan-Dikost, Mylva, Nižnjaja Omra, Poktša, Priuralski, Ust-Ilytš ja Znamenka.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 59,0 % venäläisiä, 27,8 % komeja, 6,1 % ukrainalaisia, 1,9 % valkovenäläisiä, 0,7 % saksalaisia ja 0,6 % tataareja.
Talous perustuu pääosin metsävarojen käyttöön.
Troitsko-Petšorskin piiri tunnetaan Euroopan suurimmasta, 7 213 neliökilometrin laajuisesta luonnonsuojelualueesta, Petšoro-Ilytšin luonnonpuistosta. Luonnonpuisto sisältää laajoja koskemattomia metsäalueita, ja se muodostaa laajemman Komin aarniometsien maailmanperintökohteen ytimen. Alueen Uralin puoleisessa osassa on erikoisia tuulen synnyttämiä kalliomuodostelmia. Luonnonsuojelualueella harjoitettiin pitkään hirven kesyttämiseen tähtäävää tutkimusta.
Vanuatu Daily Post
Vanuatu Daily Post on vanuatulainen sanomalehti. Se on maansa ainoa sanomalehti, jota julkaistaan päivittäin. Lehti julkaistaan Port Vilassa. Sen uutiset ovat englanniksi.
Justin Lin
Justin Lin (s. 1973) on taiwanilainen elokuvaohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän on ohjannut Fast & Furious -elokuvasarjaa ja tuottanut sen yhden jakson Fast & Furious 5. Hän ohjasi vuonna 2016 julkaistun Star Trek Beyond -elokuvan.
Raitakoirahai
Raitakoirahai voi kasvaa noin puolitoista metriä pitkäksi. Se on äärimmäisen uhanalainen.
Juri Sokolov
thumb|120px|Juri Sokolov Juri Sokolov (, s. 1947) on venäläinen fyysikko, joka tunnetaan työstään kansainvälisessä fuusiotutkimuksessa ITER-hankkeen edistämiseksi, sekä virastaan YK:n alaisen IAEA:n apulaispääjohtajana ja sen ydinenergiaosaston johtajana. Erikoisalaltaan hän on plasmafyysikko ja saanut tohtorin arvon Kurtšatov-instituutista Moskovasta 1996.
Venäläinen tohtorin arvo on korkeampi tutkinto kuin Suomessa ja muistuttaa enemmän professuuria. Tutkinnon myötä Sokolov kohosi Venäjän federaation ydinenergiaviraston johtoon. Vuodesta 1988 Sokolov on osallistunut kansainvälisen fuusioreaktorin (ITER) yhteistyöhön johtaen Venäjän tutkimusryhmää hankkeessa. Hän on myös edustanut Venäjää lukuisissa hankkeen lautakunnissa. Vuonna 2003 Sokolov aloitti IAEA:n johtoryhmässä järjestön apulaispääjohtajana sekä sen ydinenergiaosaston johtajana.
Lähteet
About the IAEA: Mr. Yuri Sokolov
Norfolk Southern Railway
Norfolk Southern Railway on yhdysvaltalainen rautatieyhtiö, jonka omistaa Norfolk Southern Corporation. Yhtiön päämaja sijaitsee Norfolkissa Virginiassa. Yhtiöllä on 34 600 kilometriä rautatietä 22 Yhdysvaltain itäisessä osavaltiossa, Washington DC:ssä ja Ontarion provinssissa Kanadassa. Yleisin rautatiellä kuljetettu tuote on hiili Indianan, Kentuckyn, Pennsylvanian, Tennesseen, Virginian ja Länsi-Virginian kaivoksilta. Lisäksi NS:llä on laaja konttiliikenneverkko itäisessä Pohjois-Amerikassa.
Vuonna 1990 Southern Railway nimettiin Norfolk Southern Railwayksi ja Norfolk and Western Railway yhdistettiin tähän. Yhtiö kasvoi vuonna 1999, kun puolet Conrailista yhdistettiin yhtiöön.
Änkytys
pienoiskuva|Kansainvälistä änkytyspäivää vietetään 22. lokakuuta. Änkytys (”dysfemia”) on puheen sujuvuuden häiriö, johon kuuluvat tyypillisesti sanojen toistot, venytykset ja lukkiutumiset eli blokit. Änkyttävä puhuja tietää, mitä haluaa sanoa, muttei pysty tuottamaan sanoja haluamallaan tavalla tai niin nopeasti tai sujuvasti kuin haluaisi. Änkytystä välttääkseen puhuja saattaa puhetilanteessa esimerkiksi vaihdella sanoja ja käyttää synonyymejä, tai joskus jopa vältellä puhetilanteita.
Änkytys on yleinen sujuvuuden häiriö, ja aikuisväestöstä änkyttää noin 0,5–2,4 prosenttia. 2000-luvun tutkimukset ovat antaneet viitteitä jopa 8 prosentin esiintyvyydestä. Tavallisesti änkytys alkaa noin 2–7-vuotiaana.
Änkytyksen syistä on esitetty toisistaan poikkeavia teorioita. Yleisimmät niistä ovat esimerkiksi oppimis-, orgaaniset ja psykologiset teoriat. Änkytyksestä on eroteltavissa ulkoinen änkytys (puhehäiriö) ja sisäinen änkytys eli änkytykseen liittyvät psykososiaaliset haitat. Änkytystä on usein kuvattu jäävuorena, josta vain pieni osa näkyy ja suurin osa on näkymättömissä pinnan alla.
Määritelmä
Änkytystä on luonnehdittu puheen rytmiseksi häiriöksi, jossa puhuja tietää tismalleen mitä haluaa sanoa, mutta on sillä hetkellä kykenemätön sanomaan sitä haluamallaan tavalla tai niin nopeasti tai sujuvasti kuin haluaisi, johtuen tahdottomasta toistosta, pidennyksestä tai äänteen pysähdyksestä. Änkytystä on myös määritelty vaihdellen puheen sujumattomuudeksi, puhekatkoksen kontrollin menettämiseksi , puhevirran tahattomaksi estymiseksi sekä äänteiden ja tavujen tahattomaksi toistamiseksi, jonka puhuja yrittää lopettaa. Ilmenemismuodoissa ja niiden voimakkuudessa on yksilöllistä vaihtelua.
Suhteessa muihin puheen sujuvuuden häiriöihin änkytys poikkeaa esimerkiksi siinä, että se on kiinteästi sidoksissa kommunikaatioon eikä pelkästään puhumiseen. Änkytystä ei esimerkiksi yleensä ilmene laulaessa tai puhuessa yksin. On yleistä, että änkytys painottuu lauseen alkuun, sanan alkuun sekä verbaalisesti tärkeään ainekseen. Huomionarvoista on, että tietty sana voi tietyssä yhteydessä tulla änkyttäen ja toisessa tilanteessa sujuvasti.
Änkytykselle ei ole olemassa tiettyä syytä, mutta sen tiheyteen voi vaikuttaa monet tekijät. Sujumattomuus voi lisääntyä tunnepitoisessa, pelottavassa, häpeällisessä tai sosiaalisesti vaativassa tilanteessa ja innostumisen, stressin tai väsymyksen myötä. Puhelimeen puhuminen voi olla tilanne, jossa on suuri kommunikointipaine ja sen myötä enemmän sujumattomuutta, kun taas kasvokkaiskeskustelu tutun henkilön kanssa on tyypillisesti sujuvampaa. Tilannekohtaisuuden lisäksi änkytykseen kuuluu usein niin lapsilla kuin aikuisilla sekä sujuvien että sujumattomampien kausien vaihtelua, mihin vaikuttavat sekä sisäiset- että ympäristötekijät.
Venytys, toisto ja blokki
Toistot voivat olla sana-, tavu- tai äännetoistoja: ”Tuo tuo tuo koira on pieni”, ”Si-si-si-sillä on pi-pi-pitkä häntä”, ”Sen k-k-käpälät o-o-o-ovat valkoiset”.
Venytys syntyy, kun puhuja jää ääntämään jotakin äännettä tavallista pidempään. Yleisimmin tämä tapahtuu ensimmäisessä äänteessä, mutta myös sanan toisena äänteenä oleva vokaali saattaa venyä: ”Lllllintu lensi puun oooksalle”, ”Se laaauloi kauniisti”.
Useampi tai jopa kaikki ilmentymät voivat myös esiintyä yhdessä sanassa: ”jo-jo-jota-jota-jota-jota**in”.
Primääriänkytys ja sekundaariänkytys
Änkytykseen liitetään useasti termit primääri- ja sekundaariänkytys, joista on puhuttu myös ulkoisena ja sisäisenä änkytyksenä. Kahtiajaolla tuodaan esiin änkytykseen kaksi kiinteästi liittyvää ilmiötä: sekä itse puheen sujuvuuden häiriötä että sen aiheuttamia tunnereaktioita ja psykososiaalista haittaa.
Primääri- ja sekundääriänkytystä on usein kuvattu jäävuorena, josta vain pieni osa on näkyvissä ulkoisesti ja suurin osa näkymättömissä pinnan alla. Ulkoiseen änkytykseen voivat liittyä puheen sujumattomuuden lisäksi hengitysrytmin muutokset, myötäliikkeet ja tahattomat ilmeet sekä äänenkorkeuden ja -voimakkuuden muutokset, kun taas sisäiseen änkytykseen kuuluvat tunnereaktiot sekä änkytyksen synnyttämät psyykkiset kokemukset ja käyttäytymisen piirteet. Änkyttäjän kokemus omasta änkytyksestään on siis paljon laajempi kuin kuulijoiden havaitsema.
Puheen tuoton vaivalloisuus voi aiheuttaa lihasjännitystä, ja änkyttävälle saattaa kehittyä erilaisia myötäliikkeitä, kuten silmien räpytystä ja kielen ulos työntämistä, joilla pyritään irrottautumaan änkytyksestä. Tyypillisiä ovat myös erilaiset ennakointikeinot vaikeiden osuuksien välttämiseksi. Välttely liittyy niihin sanoihin tai äänteisiin, jotka puhuja tietää itselleen vaikeiksi. Puhuja voi pyrkiä korvaamaan niitä esimerkiksi kiertoilmauksilla, synonyymeillä tai sanajärjestyksen vaihtamisella tai käyttää puheessaan täytesanoja, yskähdyksiä, äännähdyksiä tai jotakin muuta vaikean kohdan ylittämistä helpottavaa keinoa.
Psyykkinen ja sosiaalinen vaikutus
Koska puhetilanteesta voi muodostua haaste, ja änkyttävä saattaa kokea itsensä epävarmaksi joutuessaan puhumaan, änkytys voi aiheuttaa erilaisia tunnereaktioita ja niiden kautta epäsuotuisia käyttäytymismalleja. Änkytys voi aiheuttaa arkuutta, pelkoa, turhautuneisuutta tai ahdistusta sekä vaikeuttaa itsensä ilmaisemista ja johtaa erilaisten sosiaalisten tilanteiden ja vuorovaikutuksen välttelyyn. Voimistuessaan änkyttämisen pelko voi johtaa puhumisen pelkäämiseen ja sosiaaliseen vetäytymiseen tai eristäytymiseen.
Kaalisinapit
Kaalisinapit (Erucastrum) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 30 lajia. Kaalit (Brassica) eroavat hieman kaalisinapeista litujen ulkonäön perusteella. Kaalisinappien tieteellinen sukunimi (Erucastrum) viittaa sinappikaalien (Eruca) tieteelliseen nimeen ja tarkoittaa ”sinappikaalien kaltaista”.
Änkytys
Psyykkinen ja sosiaalinen vaikutus
Änkyttävä saattaa puhetilanteissa kokea puolesta puhumista, päälle puhumista ja lukkiutuvien sanojensa arvailua, ja jatkuva keskeyttely voi vaikuttaa itsetuntoon. Änkytystä saatetaan piilotella ja vältellä myös kotona, eikä lapsi tai vanhempi välttämättä osaa ottaa sitä puheeksi. Erityisesti lasten kohdalla änkytyksestä kuitenkin suositellaan puhuttavan avoimesti ”samaan tapaan kuin puhuisi vaikka mahakivusta tai päänsärystä”, ja myös opettajien kanssa se on hyvä ottaa puheeksi.
Kaalisinapit
Kaalisinapit ovat yksi- tai kaksivuotisia ruohovartisia kasveja. Niiden varret ovat kasvutavaltaan pystyjä sekä tiiviisti karvaisia. Lehdet ovat syvään pariliuskaisia. Kukissa on kapeat tukilehdet ja verholehdet ovat pystyjä. Terälehdet ovat 7–8 mm pitkiä ja väriltään kalvaankeltaisia. Hedelminä olevat lidut ovat pitkulaisia ja nelisärmäisiä. Hedelmäperät ovat ulospäin siirottavia.
Änkytys
Psyykkinen ja sosiaalinen vaikutus
Keskeinen tuki änkytyksen kuntoutukseen ja psyykkiseen työstämiseen on puheterapia, jossa keskitytään änkytysoireisiin sekä änkytyksestä nouseviin tunteisiin ja asenteisiin sekä elämänlaadun parantamiseen. Puheterapiassa voidaan opetella esimerkiksi puhenopeuden säätelyä ja pyrkiä vähentämään puhumiseen liittyvää pelkoa. Myös vertaistukitapaamiset voivat auttaa hyväksymään änkytyksen ja sen mukanaan tuomat haasteet.
Esiintyvyys
Aikuisväestöstä änkyttää noin 0,5–2,4 prosenttia, ja joidenkin tutkimusten mukaan koko väestöstä noin 4 % änkyttää yhdessä tai useammassa elämänsä vaiheessa. Suomessa änkytystä uskotaan esiintyvän noin 55 000:lla ihmisellä.
Tavallisesti änkytys alkaa noin 2–7-vuotiaana. Joskus se voi kuitenkin olla mukana heti lapsen opetellessa ensimmäisiä sanojaan. Sen alkaminen on kuitenkin mahdollista myös kouluiässä tai vasta aikuisena. Kuitenkin heillä, joilla änkytys alkaa hieman myöhemmin, on yleensä ollut lyhytaikaisia oireita jo varhaislapsuudessa. Kokonaan vasta aikuisiässä ja ilman traumaattista syytä puhkeava neurogeeninen änkytys on harvinaista ja voi olla kytköksissä esimerkiksi kasvaimeen, aivoverenkiertohäiriöön tai Parkinsonin tautiin.
Pojilla änkytystä esiintyy noin 3–4 kertaa enemmän. Änkyttävistä peräti 80 % uskotaan olevan miehiä, ja DSM-IV-sairausluokituksen mukaan suhdeluku on 3:1. Epäsuhtaa on selitetty poikien motorisen toiminnan hitaammalla kypsymisellä, varhaisvaiheen kehityksen eroilla puheessa ja kielessä sekä poikiin kohdistuvalla suuremmalla suorituspaineella ja vaatimustasolla. Poikien kehitykseen saatetaan kohdistaa voimakkaammin sosiaalista painetta kuin tyttöjen kehitykseen, ja tyttöjen hermojärjestelmä puheenoppimisiässä on kehittyneempi kuin poikien. Pikkupojilla on todettu olevan useasti niin sanottuja normaaleja puheen sujuvuuden ongelmia, jotka johtuvat heidän vielä riittämättömästä aivokapasiteetistaan monimutkaiseen ja sujuvaan puheen tuottamiseen. Änkytys saattaa alkaa, mikäli näihin sujuvuuden ongelmiin kiinnitetään turhaan huomiota.
Diagnosointi
Änkytyksen objektiivista diagnosointia vaikeuttaa sen moninaisuus ilmiönä ja se, ettei ole mahdollista tarkasti rajata sitä, mikä on änkytystä ja mikä ei. Siksi sitä on määritelty esimerkiksi sulkemalla pois sujuvuus, eli kutsumalla sitä sujumattomuudeksi puheessa. Maailman terveysjärjestön ICD-10-tautiluokituksessa änkytys määritellään ”toistuviksi puheessa esiintyviksi äänteiden, tavujen tai sanojen pidennyksiksi tai toistoiksi”.
Kliinisesti änkytys diagnosoidaan tavallisesti tutkijan kuulohavainnon avulla tekemän änkytystyyppi- ja vaikeusastearvion perusteella. Änkytyksestä on yleensä puhujalla itsellään intuitiivisesti selkeä käsitys, ja saattaa kokemusperäisesti määritellä sen eri tavalla kuin tutkijat tai kliinikot. Änkyttävän itsensä – ja lasten kohdalla monesti vanhempien – sujumattomuudesta subjektiivisesti kokema haitta on myös tärkeä peruste diagnosoinnissa.
Alkavan änkytyksen merkkinä voi olla seuraavat seikat: (A) Äänteiden ja sanan osien toistot ovat tavallisempia kuin koko sanan tai muutaman sanan toistot. (B) Lapsesta alkaa tuntua työläältä takertelujen ilmaantuessa. (C) Vaikeuksia esiintyy useammin eikä vain lapsen innostuessa puhumaan. (D) Hengitys on usein epätasaista. Juuri änkytys vaikuttaa hengitykseen, eikä päinvastoin.
DSM-diagnosointi
Änkytykselle on olemassa muun muassa DSM-IV-sairausluokituksessa tarkat diagnostiset kriteerit:
B.	Sujuvuuden häiriö vaikuttaa negatiivisesti akateemiseen tai työelämään liittyviin saavutuksiin tai sosiaaliseen kommunikaatioon.
C.	Jos puhemotorista tai sensorista vajavaisuutta esiintyy, puheen häiriöt ovat suurempia kuin mitä ne tavallisesti ovat näiden ongelmien yhteydessä.
Teoreettiset syytekijät
Änkytyksen etiologiaa ei varmuudella tunneta, eikä sille ole pystytty esittämään yhtä ainutta syytekijää, josta tutkijat olisivat yksimielisiä. Vallassa olevat selitysmallit voidaan kuitenkin karkeasti jakaa esimerkiksi oppimis-, orgaanisiin ja psykologisiin teorioihin. On myös esitetty, ettei mikään yksittäinen syytekijä voi aiheuttaa änkytystä, vaan että sen taustalla olisi lukuisia erilaisia neurologisia, psykologisia ja ympäristötekijöitä.
Perinnöllinen alttius änkytykselle on yleistä. Tutkimukset viittaavat myös siihen, että monilla änkyttävillä henkilöillä on aivojen rakenteessa ja toiminnassa normaalista poikkeavia piirteitä.
Änkytyksen syntyyn on yleistyvästi alettu viitata niin kutsutulla ”ämpäriteorialla”, jossa kuviteltavan ämpärin pohjalla ovat perinnöllinen alttius, neuraalinen tausta, kielellisen kehityksen kulku ja temperamenttipiirteet. Erilaisten ympäristötekijöiden myötä ämpäri alkaa pikkuhiljaa täyttyä, ja lopulta täyttynyt ämpäri laukaisee änkytyksen. Ympäristö- ja stressitekijöitä voivat olla esimerkiksi kiireinen keskustelurytmi ja nopeasti vaihtuvat puheenvuorot, keskeytykset, kielteiseksi koettu palaute puheen sujumattomuudesta sekä kuormittavat olosuhteet ja jännittävät tapahtumat, kuten päiväkodin alku tai perhetilanteen muutos.
Oppimisteoriat
Oppimisteoria lähtee liikkeelle siitä, että operantin ehdollistumisen periaatteen mukaan käyttäytyminen vahvistuu tai heikkenee sen mukaan, ovatko seuraukset rankaisevia vai palkitsevia. Kun kuuntelija ei hyväksy normaalia puheen sujumattomuutta vaan torjuu sen, lapsi reagoi yrittämällä ponnistella turhaan puhettaan sujuvammaksi. Pelko ja änkytys vahvistuvat ja lapsesta tulee änkyttäjä. Vanhempien negatiiviset reaktiot siis saavat aikaan änkyttämisen.
Änkytystä on myös selitetty klassisella ehdollistumisella, jonka mukaan änkyttävät oppivat ennakoimaan ja pelkäämään änkyttämistä tietyissä tilanteissa, mikä lisää autonomisen hermoston stressireaktioita. Kun negatiiviset tunteet häiritsevät ajatusten ja puheliikkeiden koordinointia sekä puheen auditiivista seuraamista, puhe alkaa takellella. Änkyttämisen pelko ehdollistuu ajan kuluessa ja siitä voi tulla yhtä suuri ongelma kuin itse änkyttämisestä, koska änkyttävä alkaa usein vältellä puhetilanteita.
Orgaaniset / rakenteelliset teoriat
Varhaisimmissa tutkimuksissa 1920- ja 1930-luvuilla änkytyksellä ajateltiin olevan orgaaninen perusta. Puhekontrollin puute ja pakonomaiset myötäliikkeet (kuten pään nykimiset, kasvojen luonnottomat asennot, silmien räpyttely) viittasivat siihen, että ainakin osalla änkyttävistä neurologiset tai muut elimelliset tekijät saattoivat olla oireiden takana. Aikaisemmin änkytys laskettiin neurologisten sairauksien joukkoon, ja osa tutkijoista on pitänyt änkytystä afasian luonteisena häiriönä. Joidenkin mukaan rakenteelliset teoriat on myöhemmin kumottu oppimis- ja neuroositeorioilla. Yhä useampien tutkimustulosten perusteella on myös päätelty, että änkytykseen liittyy mitä ilmeisimmin jonkin asteinen neurologisperäinen motorinen häiriö.
Kirjonaamapöllönen
Kirjonaamapöllönen (Ptilopsis granti) on jokseenkin pieni pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Afrikassa päiväntasaajan eteläpuolisissa maissa. Sitä on aiemmin pidetty valkonaamapöllösen (P. leucopsis) alalajina mutta nykyisin ne katsotaan yleensä eri lajeiksi.
Änkytys
Orgaaniset / rakenteelliset teoriat
Vaikka kielelliset toiminnot ovatkin yleensä painottuneet vasempaan aivopuoliskoon, puheen tuottaminen edellyttää neurologisella tasolla hyvin koordinoitua bilateraalista toimintaa. Lateraalisuustutkijat ovat esittäneet, että osalla änkyttäjistä puhelihaksiin lähetettävät impulssit ovat huonosti ajoittuneet, mutta selvää näyttöä tästä ei ole saatu. Viitteitä on ollut myös siitä, että osa änkyttävistä käyttäisi ei-hallitsevaa aivopuoliskoa kielellisiin tehtäviin. Eroja on havaittu änkyttäjien ja normaalipuhujien auditiivisessa käsittelysysteemissä.
Kirjonaamapöllönen
Se on 22–28 cm pitkä ja painaa 185–220 grammaa. Se on yläpuolelta harmaa mustin juovin, ja hartiahöyhenissä on valkoisia täpliä. Alapuolelta se on vaalea ja siinä on tummia juovia. Valkoista naamaa reunustaa musta reunus, ja suurien oranssien silmien ympärillä on mustaa. Päässä on kaksi korvatupsua. Nuorilla linnuilla naama on harmaa.
Änkytys
Orgaaniset / rakenteelliset teoriat
Aivojen kuvantamistutkimuksissa on todettu, että änkyttävien vasen aivopuolisko on puhetapahtuman aikana normaalia passiivisempi ja oikea puolestaan aktiivisempi. Löydösten oletetaan johtuvan poikkeavasta lateralisaatiokehityksestä.
Kirjonaamapöllönen
Se ääntelee nopein pulputtavin huhuilusarjoin, yleensä yöaikaan ja toistaen.
Änkytys
Orgaaniset / rakenteelliset teoriat
Lisäksi neuropsykologisten tutkimusten mukaan änkyttäjillä olisi viallinen puheenohjausjärjestelmä, jolloin auditiiviset ja proprioseptiiviset palautesignaalit tulevat sensoriselle aivokuorelle disorganisoituneesti.
Kirjonaamapöllönen
Sen esiintymisalue ulottuu Gabonista itään ja etelään Keniaan ja Namibiaan sekä Etelä-Afrikan pohjoisosiin. Linnun elinpiiriä on savanni ja kuiva metsä. Yleensä sen näkee yksin tai pareittain. Se saalistaa suuri selkärangattomia ja toisinaan pieniä nisäkkäitä, lintuja ja liskoja.
Änkytys
Orgaaniset / rakenteelliset teoriat
Änkyttävien, apraktisten ja sujuvasti puhuvien lasten puhemotoriikan vertailututkimuksessa on havaittu änkyttävien lasten suoriutuvan testistä tilastollisesti merkitsevästi huonommin kuin sujuvapuheiset lapset. Tutkijat totesivat tuloksen tukevan hypoteesia, joka olettaa, että sentraalinen neurologinen prosessointihäiriö on yksi änkytyksen etiologisista tekijöistä.
Kirjonaamapöllönen
Se munii tavallisesti jonkun toisen linnun vanhaan pesään. Poikueeseen kuuluu kaksi tai kolme munaa, joita se hautoo noin 30 päivää. Nuoret linnut lähtevät pesästä noin kuukauden kuluttua kuoriutumisesta.
Linnulla on erikoinen kyky muuttaa ulkonäköään vaaran uhatessa. Se voi paisuttaa ruumistaan karkottaakseen muut pöllöt, tai se voi kaventaa itsensä näyttääkseen puun oksalta.
Änkytys
Psykologiset- ja neuroositeoriat
Monet tutkijat pitävät änkytystä neuroottisena konversionomaisena häiriönä. Perhetutkimukset ovat osoittaneet, että änkyttävien potilaiden perheissä on häiriöitä, joissa on erityisesti osuutta ihmissuhteiden aggressio-ongelmilla. Toisaalta on myös huomioitu, että monet psykiatrit ja psykologit saattavat pitää änkytystä neuroosin aiheuttamana siksi, että he työssään todennäköisimmin tapaavat kaikista änkyttävistä juuri heitä, joilla on erilaisia emotionaalisia ongelmia.
On myös tuotu esille se seikka, että änkytys itsessään aiheuttaa usein sosioemotionaalisia ongelmia, jotka ylläpitävät änkytysoireita.
Tarkasteltaessa neuroosin yhteyttä änkytykseen voidaan erottaa toisistaan primääri- ja sekundaariteoriat. Änkytys primaarineuroosina tarkoittaa sitä, että änkytyksen syynä on neuroosi ja änkytysoireet ovat sisäisten ristiriitojen ulkoisia oireita. Änkytys sekundaarineuroosina puolestaan merkitsee sitä, että neuroottiset piirteet ovat seurausta änkytyksestä. Änkyttäjän negatiiviset tunnereaktiot siis syntyvät ja lisääntyvät änkytyskokemusten ja näihin tilanteisiin kytkeytyneen kommunikaation epäonnistumisen aiheuttamina. Teoria selittääkin melko hyvin änkytyksen sekundaareja piirteitä, kuten pelko- ja välttämisreaktioita sekä itsetunnon alenemista. Teoria änkytyksestä sekundaarineuroosina on saanut nykyään laajempaa kannatusta kuin primaarineuroositeoria. Ajatus siitä, että änkytyksen syynä olisi jokin neuroottinen persoonallisuushäiriö, on sittemmin tullut harvinaisemmaksi, ja sittemmin änkyttämisen itsessään on katsottu voivan aiheuttaa änkyttäjille psyykkisiä ongelmia.
Tunnettuja änkyttäjiä
thumb|[[Yrjö VI kuului maailman tunnetuimpiin änkyttäjiin.]] Seuraavassa on listattu tunnettuja henkilöitä, joilla on ollut änkytystä: