cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Urpo Sivula
SM-liiga
thumb|250px|Sivula Pielaveden Sampon paidassa (2008) Kesällä 2006 miesten A-maajoukkueessa tehnyt Sivula solmi myöhemmin suvena sopimuksen lentopalloliigan kestomenestyjiin kuuluneeseen Pielaveden Sampoon. Ensimmäisellä liigakaudellaan Sivula syötti kolmanneksi eniten ässäsyöttöjä ja teki 15:ksi eniten pisteitä lentopalloliigassa. Sampo lunasti itselleen Suomen Cupin mutta liigamestaruus jäi otteluvoiton päähän Rovaniemen Santasportin viedessä finaalisarjan voitoin 2-3.
Toisen kautensa Sivula aloitti lähes pitelemättömästi, ja hänen otteitaan Sammon kauden avausottelussa kuvattiin paikallisen Iisalmen Sanomien urheilusivuilla showmaisiksi. Runkosarjan pistepörssissä Sivula oli toiseksi paras yleispelaaja ollen kuudes. Koko liigan tehokkain laitapelaaja oli hyökkäysprosentilla mitattuna. Sammon kohtalona oli jälleen hävitä finaalit Santasportille. Sivula valittiin kauden päätteeksi suomalaisen lentopallosivustolla hotsport.infossa lentopalloliigan parhaimmaksi pelaajaksi sekä tähdistöjoukkueeseen. Lisäksi Urheilukanava valitsi hänet oman tähtiseitsikon pelaajaksi. Kauden jälkeen Sivula solmi Sampoon vuoden mittaisen jatkosopimuksen, jotta voisi suorittaa armeijan pois alta ennen siirtymistään Euroopan kentille..
Sivula ei ehtinyt lopulta pelata sopimuskauttaan loppuun Sammossa, vaan hän siirtyi Suomen Cupin finaalin jälkeen loppukauden mittaisella sopimuksela turkkilaisseura Galatasarayhin. Turkista Sivulan tie vei Italian A1-liigaan Montichiariin A-maajoukkueen silloisen päävalmentajan Mauro Berruton alaisuuteen kaudeksi 2009-10. Peliaika oli kuitenkin suomalaisella kortilla, ja osittain siksi Sivula päätti hakea lisää peliminuutteja seuraavalla kaudella Italiassa sarjaporrasta alempana pelanneen Edilesse Cavriagon riveissä.
Kauden 2010-11 päätteeksi Sivula jätti Italan taakseen siirtyen Saksan Bundesliigaan SCC Berliinin vaihtaen yleispelaajan peliroolinsa takaisin hakkuriksi. Sivula voitti SCC Berliinissä Saksan mestaruuden, mutta finaaleissa häntä ei nähty välierissä tapahtuneen loukkaantumisen vuoksi.
Kesä 2012 muutti Sivulan elämän suunnan, kun hänellä todettiin tyypin 1 diabetes kesken maajoukkuekesän. Suomen vieraspelikiertueelta Etelä-Amerikasta vaivoin omin jaloin Suomeen matkustamaan kyennyt Sivula päätti diagnoosin saatuaan palata Suomeen. Hän solmi vuoden mittaisen sopimuksen Kokkolan Tiikereihin, jonka valmentajaksi oli pestattu Sivulan nuoruusvuosien pelikaveri Tommi Tiilikainen. Sivula aloitti Tiikereissä hakkurina, mutta kauden edettyä yli puolen välin hän siirtyi yleispelaajaksi sopimuksensa romanialaisseuran kanssa purkaneen maajoukkuehakkuri Olli-Pekka Ojansivun liityttyä Tiikereihin. Myöhemmin maajoukkuekaksikon paluu Suomen sai Tiikerien Suomen mestaruudesta kruununsa, ja diabetes hoidettavanaan huippu-urheilijan elämään sopeutunut Sivula valittiin vuoden lentopalloilijaksi Suomessa 2013.
Sivula palasi Euroopan kentille kaudeksi 2013-14 solmittuaan vuoden mittaisen pestin turkkilaisseura Arkas Izmiriin. Peliaika Egeanmeren rannalla oli kortilla, sillä Izmirin toisena hakkurina oli pelipaikan aateliin maailmalla kuulunut kanadalainen Gavin Schmitt. Syksyn 2014 MM-lopputurnauksessa edukseen esiintynyt Sivula palasi kisoista takaisin Suomeen ja solmi myöhemmin sopimuksen Raision Loimuun. Sivula onnistui viemään hakkuripelillään Loimun runkosarjan neljänneksi, mutta mitali jäi haaveeksi. Hänet palkittiin LähiTapiola Pistekisan voittajana myös kaudella 2014-15. Sivula oli runkosarjan pistepörssissä toisella sijalla, vaikka ei aloittanutkaan kauttaan muiden tapaan jo syksyllä Suomen kentillä - ottelukohtaisessa pistekeskiarvopörssin hän voitti 20,5 pisteen keskiarvollaan runkosarjassa.
Kesällä 2015 Sivula solmi 2-vuotisen sopimuksen VaLePaan, mutta pystyi debytoimaan VaLePassa vasta huhtikuussa 2016 katkaistuaan akillesjänteensä syksyn 2015 EM-lopputurnauksessa. Puoli vuotta kestänyt toipuminen vammasta vei tyystin kauden 2015-16 runkosarjapelit ja pudotuspelien avausottelut välistä. Pätkäkausi päättyi SM-hopeaan.
Sivula löi itsensä takaisin parrasvaloihin kaudella 2016-17. Hänet valittiin kaksi kertaa lentopalloliigan kuukauden tähdistökentälliseen ja kauden päätteeksi tähdistöjoukkueen hakkuriksi. VaLePan kanssa hän korkkasi tuplamestaruuden voittamalla tammikuussa 2017 Suomen Cupin 2016 ja hakkuroimalla myöhemmin keväällä joukkueen ylivoimaiseen Suomen mestaruuteen. Mestareiden liigan lohkovaiheen tavoitteekseen ottanut VaLePa ilmoitti kesällä solmineensa Sivulan kanssa 2-vuotisen jatkosopimuksen, jossa on ulkomaanpykälä ensimmäisen kauden jälkeen.
Muuta
Sivula on pelannut urallaan paitsi hakkurin myös yleispelaajan peliroolia, johon hänet istutettiin lukioiässä Kuortaneen valmennuskeskuksessa. Sitä ennen Sivula oli pelannut juniorina vain ja ainoastaan hakkurina. Vaihdos yleispelaajan roolin jäi väliaikaiseksi, vaikka Sivula pelasikin roolissa uransa ensimmäiset vuodet muutamia otteluita ja turnauksia lukuun ottamatta lentopalloliigassa, miesten A-maajoukkueessa ja Euroopan kentillä. Kaudella 2011-12 rooli vaihtui takaisin hakkuriksi SCC Berliinissä Saksan Bundesliigassa. Sittemmin Sivula on esiintynyt yleispelaajana lyhyitä pätkiä, muun muassa keväällä 2013 Tiikereiden voittaessa Suomen mestaruuden.
Sivula tunnetaan lempinimellä "Upi", joksi häntä kutsutaan myös hänestä Twitteriin perustetulla parodiatilillä. Sivulaa tavattiin aikaisemmin kutsuta myös "Kurun Gibaksi", joka on viittaus 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen parhaimpiin lentopalloilijoihin lukeutuneeseen brasilialaiseen Gilberto Godoy Filhoon.
Diabetes
Kesällä 2012 Sivula ajautui täysin yllättäen sairaalapetiin kesken A-maajoukkueen Maailmanliigan vieraspelikiertueen, joka oli edennyt Brasiliaan. Sivulan täytyi viettää viikon päivät maajoukkueen silloinen joukkueenjohtaja Jani Nieminen tukenaan kahdessa eri sairaalassa Brasiliassa. Muun Suomen joukkueen täytyi jättää heidät Brasiliaan, kun joukkue matkasi jatkamaan vierasotteluitaan Kanadaan.
Myöhemmin vain vaivoin omin jaloin kotimaahansa palaamaan kyenneellä suomalaistähdellä todettiin Suomessa tyypin 1 diabetes. Sairaus ei estänyt Sivulaa jatkamasta huippu-urheilijan uraansa, mutta hänen täytyy säännöllisesti pitää huolta terveydestään muun muassa lääkkeillä. Vuonna 2015 Sivula avasi tapahtumia Taivas+Helvetti -kirjasarjan urheilijoista kertovassa teoksessa. Hän kuvaa kirjassa, kuinka maatessaan Brasiliassa sairaalahoidossa pelko peliuran lopusta hiipi mieleen.
Parkumäki
Parkumäki on kylä Rantasalmen kunnan kaakkoisosassa Etelä-Savossa. Kylällä on oma postinumero (58830).
Parkumäellä toimii Korholan maatilamatkailutila ja hevostyövälinemuseo. Vuonna 2015 Rantasalmen kunta lakkautti kylän alakoulun (Parkumäen koulu).
Kylällä sijaitsee myös massiivinen Parkumäen muistomerkki, Kustaan III:n sodan aikana, 21. heinäkuuta 1789 Parkumäellä käydyn taistelun muistopatsas.
Montessori
Montessori voi viitata:
Gambela (kaupunki)
Gambela (joskus Gambella) on Etiopian Gambelan osavaltion pääkaupunki. Kaupunki on saanut alkunsa brittiläisenä kauppa-asemana 1900-luvun alussa. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 39 022.
Historia
Nykyinen Gambela sai alkunsa ulkovaltojen kauppa-asemana. Yhdistyneen kuningaskunnan ja Etiopian välillä solmittiin vuonna 1902 sopimus, jonka yksi kohta mainitsi kauppa-aseman perustamisen Barojoelle. Alkuperäinen sijaitsi Itangissa, mutta se siirrettiin vuonna 1904 nykyiseen Gambelaan. Nimensä Gambela sai paikallisen satavuotiaaksi sanotun anuak-päällikön nimestä. Paikalla muutti esimerkiksi kreikkalaisia, syyrialaisia, sudanilaisia ja intialaisia kauppiaita ja muita asukkaita. Kreikkalaisten kauppiaiden mainittiin hallinneen kahvikauppaa. Aikanaan alueelta oli vilkas vesiliikenne jokia pitkin kohti Khartumia Sudanissa.
Etiopian keskushallinnon ote paikallisista heimoista oli löyhä. Valtaa alkoi keskittää vasta keisari Haile Selassie 1930-luvun alussa. Samalla vuosikymmenellä Italia miehitti Etiopian toisessa Italian–Etiopian sodassa. Aluksi Gambelaan oli sijoitettu brittien alaisia sudanilaisia joukkoja, mutta viimeiset britit lähtivät lokakuussa 1936. Britit palasivat heidän vallatessaan kaupungin toisen maailmansodan aikana vuonna 1941. Gambelan kauppa Sudaniin päättyi käytännössä maailmansodan jälkeen vuonna 1947, kun Etiopia alkoi vaatia paikallisilta kauppiailta Etiopian passeja. Lopullisesti brittienklaavi luovutettiin Etiopialle vuonna 1956.
Etiopian Derg-hallinto menetti kaupungin EPRDF:n joukoille vuonna 1991.
Väestö
Gambelan kaupungin ja piirikunnan (woreda) asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 39 022. Vuoden 2001 vastaava lukema oli noin 22 500 ja vuonna 1984 4 500. Seudun alkuperäisasukkaita ovat anuakit.
Luettelo tasavalloista
Valtiot, joiden virallinen valtiomuoto on tasavalta:
Keegan Kolesar
Keegan Kolesar (s. 8. huhtikuuta 1997 Brandon, Manitoba) on kanadalainen jääkiekkoilija. Kolesar edustaa NHL-seura Vegas Golden Knightsia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta. Kolesar on pelannut urallaan 196 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt 18 maalia ja 37 syöttöä eli 55 tehopistettä. Kolesar on pelannut urallaan 39 NHL-pudotuspeliottelua. Näissä hän on tehnyt kolme maalia ja kuusi syöttöä eli yhdeksän tehopistettä. Tilastot päivitetty 18. kesäkuuta 2023.
Columbus Blue Jackets varasi Kolesarin kolmannella kierroksella 69. varausvuorolla vuoden 2015 varaustilaisuudessa. Kesäkuussa 2017 Blue Jackets kauppasi Kolesarin Vegas Golden Knightsiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2017 varaustilaisuudessa.
Solon
pienoiskuva|upright|Solon. Solon (, n. 638 eaa. – 558 eaa.) oli kuuluisa ateenalainen valtiomies ja lainsäätäjä. Elämäkerturi Diogenes Laertios lukee hänet myös filosofien joukkoon. Hän oli Thaleen aikalainen ja tuttava, ja myös hänet lasketaan niin sanottuun Kreikan seitsemän viisaan joukkoon.
Nuoruus ja sota Salamiista
Tiedot Solonin nuoruudesta ovat epävarmat. Aikoinaan väitettiin hänen olevan Ateenan viimeisen kuninkaan Kodroksen sukua, mutta tätä ei voida vahvistaa. Historioitsija Plutarkhos kirjoitti hänen elämäkertansa yli 400 vuotta myöhemmin. Siinä todetaan hänen toimineen kauppiaana itäisen Välimeren alueella. Ateenan poliittiseen elämään hän astui vasta 590-luvulla eaa., kun ateenalaiset ja megaralaiset kiistelivät hänen kotipaikkansa Salamiin saaren hallinnasta tuloksetta. Kyllästyneenä tuohon taisteluun ateenalaiset säätivät lain, jonka mukaan sitä, joka suullisesti tai kirjallisesti esitti saaren takaisin valloittamista, oli rangaistava kuolemalla. Tarinan mukaan Solon heittäytyi suorastaan mielipuoleksi. Äkisti hän juoksi torille, matkahattu vielä päässä ikään kuin olisi ollut tulossa pitkältä matkalta, hyppäsi kivelle ja lausui sepittämänsä runon tähän tapaan:
ja lopuksi:
Arkontiksi
pienoiskuva|[[Areiopagi, tässä nähtynä Akropoliilta, on suuri kallio, jonne Ateenan aristokraatit kokoontuivat päättämään valtion asioista Solonin aikana.]]
Siihen aikaan oli Ateenan sisäinen tila hyvin onneton. Ateenan kuninkaan valta oli jo ammoin lakkautettu, ja yhteiskuntaa hoiti nyt yhdeksän arkonttia, jotka joka vuosi valittiin ylhäisistä suvuista. Mahtavat suurtilalliset, eupatridit, sortivat köyhempää kansaa, ja hätä pakotti köyhiä kaupunkilaisia turvautumaan rikkaisiin, jotka lainaamistaan rahoista ottivat kohtuuttoman suuret korot. Siten joutui alempi väestö yhä enemmän köyhtyessään epätoivoon, joka sai aikaan kiihkeitä kapinan yrityksiä. Rauhalliset asukkaat olivat jo kauan vaatineet kirjoitettua lakia, joka suojelisi väkivallalta ja vääryydeltä. Se toimi annettiin ensin arkontti Drakonille. Hän käsitti tehtävänsä niin, että oli kauhulla kukistettava nuo yhä kiihtyvät kansanliikkeet, ja siten tulivat hänen lakinsa niin ankariksi, että niitä oli mahdoton käyttää; niitä sanottiinkin verellä kirjoitetuiksi ja vielä nykyäänkin drakoninen merkitsee kohtuuttoman ankaraa. Vuonna 594 eaa. arkontiksi valittiin Solon, ja hänen tehtäväkseen annettiin lakien säätäminen. Hänen päätehtävänsä oli siis yhteiskunnan rauhoittaminen ja sovittaminen.
Lakien säätäminen
Solon julkaisi joukon säädöksiä, seisakhtheia, jotka oli tarkoitettu kaupungissa esiintyneiden levottomuuksien ehkäisemiseksi. Heti aluksi Solon vähensi köyhien velkoja alentamalla rahan arvoa. Näin rikkaat eivät myöskään täysin menettäneet rahojaan. Silti rikkaat katsoivat joutuneensa uhraamaan liian paljon, köyhät puolestaan saaneensa liian vähän. Hän valitti: "Ennen kaikui minun ylistykseni joka taholta, vaan nyt näen kaikkialla vihaisia silmäyksiä." Kohta kuitenkin alkoi näkyä hänen toimiensa hyviä seurauksia. Keskinäinen luottamus palasi, ja häntä pyydettiin täydellisesti järjestämään valtion hallitusmuotoa.
Uusi valtiomuoto, jonka Solon antoi Ateenalle, oli varovainen siirtyminen vanhasta ylimysvallasta nyt alkavaan kansanvaltaan. Vaikuttavimmaksi valtiomahdiksi tuli tästedes kansankokous (ekklēsia), joka sääti lait, päätti sodasta ja rauhasta sekä asetti virkamiehet. Kansa jaettiin varallisuuden mukaan neljään luokkaan, joilla kaikilla oli yhtä suuri sananvalta kansankokouksessa:
pienoiskuva|Vanha Solon vierailee kuningas Kroisoksen luona, Honthorstin maalaus. Ainoastaan kolmen korkeimman luokan jäsenet saattoivat päästä valtion virkoihin, joista ei ollut mitään palkkaa, vaan usein vain suuria menoja. Virkamiesten joukossa pysyivät edelleenkin yhdeksän joka vuosi valittua arkonttia merkittävimpinä. Estääkseen kansankokouksen mahdollista maltittomuutta asetettiin sen sivulle kaksi valvovaa neuvoskuntaa, nyt perustettu 400 miehen neuvosto heliaia ja ikivanha areiopagi. Viimeksi mainittu, jonka jäseninä olivat virasta eronneet arkontit, valvoi uskontoa ja tuomitsi henkirikoksista. 400 miehen neuvosto tarkasti kaikki asiat, ennen kuin ne esitettiin kansankokoukselle; kun taas areiopagi sai kumota kansan päätökset, jos katsoi tarpeelliseksi. Solon sanoi näitä neuvoskuntia kahdeksi ankkuriksi, jotka hän oli sitonut valtiolaivaan, etteivät aallot sitä viskelisi. Solonin kompromissia oligarkian ja demokratian välillä kutsutaan timokratiaksi, jossa oikeudet lisääntyvät varallisuuden myötä.
Kasvattaakseen ateenalaisia sivistyskansaksi koetti hän monella tavalla edistää kansalaisten monipuolista ja vapaata kehitystä. Maaomaisuuden myyntiä helpotettiin. Muukalaisille tarjottiin tilaisuus päästä Ateenan kansalaisiksi. Vanhemmat velvoitettiin opettamaan pojillensa jotakin ammattia, ja poika, joka oli saanut sellaisen opetuksen, oli velvollinen ylläpitämään isäänsä hänen vanhuudessaan. Kaikkien nuorukaisten piti saaman huolellinen kasvatus, johon kuului ensi sijassa uskonto, laulu ja soitto, sitten ruumiin harjoitukset ja viimeisenä laskento ja kirjoitus. Kaikki kansalaiset olivat velvolliset sotapalvelukseen, johon heitä 18. ikävuodella valmisteltiin. Kolmen ylemmän luokan jäsenten piti palvella hopliitteina eli raskaana jalkaväkenä tai ratsumiehinä. Varattomat palvelivat kevyenä jalkaväkenä ja sittemmin, kun Ateena tuli merivallaksi, laivastossa. Sisäisissä riidoissa täytyi jokaisen asettua jommallekummalle puolelle ja siten osoittaa, ettei hän ollut välinpitämätön yhteiskunnasta. Solon sääti lakeja myös verotuksesta, pituus- ja painomitoista sekä lasten hyväksikäyttöä vastaan, sekä uudisti kalenterin. Hänen lakinsa kirjoitettiin puisiin sylintereihin, joita säilytettiin Akropoliilla.
Lakien säätämisen jälkeen
Kun Solon sai nämä lakinsa valmiiksi, ahdistelivat häntä pitkän aikaa joka päivä ihmiset, jotka vaativat häntä tekemään niihin kuka mitäkin muutosta. Päästäkseen tuosta kiusasta päätti hän joksikin ajaksi lähteä ulkomaille, mutta otti ennen lähtöänsä ateenalaisilta valan, että he määrätyn ajan pitäisivät hänen lakinsa muuttamatta. Näillä matkoillansa hän vieraili myös Lyydian kuningas Kroisoksen luona. Solonin poissa ollessa alkoivat puolueriidat jälleen Ateenassa. Palattuaan sinne koetti hän niitä välittää, mutta kun se ei onnistunut, erosi hän surumielin kokonaan valtiollisista toimista. Surukseen näki hän myös entisen ystävänsä Peisistratoksen kohoavan Ateenan itsevaltiaaksi. Solon lähti Ateenasta ja kuoli Kyproksella.
Negriitit
thumb|Filippiinien [[Panay-saarella asuvaan ati-kansaan kuuluva negriittinainen]] Negriitit ovat Kaakkois-Aasiassa ja Oseaniassa asuvia luonnonkansoja. Heitä elää Filippiineillä, Intiaan kuuluvilla Andamaaneilla, Uuden-Guinean saarella sekä muutamilla Indonesiaan ja Malesiaan kuuluvilla saarilla. He elävät pääosin sademetsissä muiden kansojen tieltään tunkemina elättäen itsensä lähinnä metsästyksellä ja keräilyllä.
Onkijärvi (Janakkala)
Onkijärvi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa ja Hämeenlinnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Vuolujoen valuma-alueeseen (35.775) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,9 metriä mpy.
Robert Salisbury
Robert Arthur Talbot Gascoyne-Cecil, 3. Salisburyn markiisi, KG, GCVO, PC (3. helmikuuta 1830 – 22. elokuuta 1903), ennen vuotta 1865 lordi Robert Cecil ja 1865–1868 varakreivi Cranborne, oli brittiläinen valtiomies ja Britannian pääministeri 1885–1886, 1886–1892 ja 1895–1902.
Elämäkerta
Lordi Robert Cecil oli toisen Salisburyn markiisin toinen poika. Hänet koulutettiin Eton Collegessa ja Oxfordin yliopiston Christ Churchissa, jonka hän jätti kesken heikon terveyden vuoksi. Lääkärien määräyksestä hänet lähetettiin kaksivuotiselle matkalla Australiaan ja Uuteen-Seelantiin, josta palattuaan hän oli saanut itsevarmuutta. Sekä kirkko että politiikka kiinnostivat, mutta hän meni 1853 alahuoneeseen Stamfordista, kun hänelle tarjottiin paikkaa.
Vuonna 1857 Cecil nai alaluokkaisen juristin tyttären Georgina Aldersonin isänsä vastusteluista huolimatta. Avioliitto osoittautui kuitenkin onnelliseksi ja perillisiä syntyi viisi poikaa ja kolme tytärtä. Vuonna 1866, veljensä kuoleman jälkeen Cranbornen varakreivin arvonimen saaneena, hän meni lordi Derbyn kolmanteen hallitukseen Intian ministeriksi, mutta erosi vuoden kuluttua äänioikeutta laajentaneen toisen vaaliuudistuslain vuoksi, jota vastusti.
Isänsä kuoltua 1868 hän peri Salisburyn markiisin arvonimen ja pääsi siten ylähuoneen jäseneksi. Vuonna 1900 Salisburyn omaisuuden arvo oli 6,56 miljoonaa puntaa (nykyrahassa satoja miljoonia euroja). Alahuoneen lisäksi hän kirjoitteli poliittisia artikkeleita Saturday Reviewiin ja The Quarterly Reviewiin. Hän kiinnostui myös tieteestä, erityisesti botaniikasta ja sähköstä ja magnetismista ja rakensi laboratorion Hatfieldiin.
Salisbury palasi Benjamin Disraelin hallitukseen 1874 Intian ministeriksi. Hänen välinsä Disraeliin paranivat ajan myötä, vaikka hän aluksi suhtautui epäilevästi tämän juutalaiseen taustaan. Vuonna 1878 Salisbury seurasi lordi Derbya (entisen pääministerin poika, 15. Derbyn lordi) ulkoministerinä juuri sopivasti edustaakseen Britanniaa Berliinin kongressissa. Saavutuksistaan neuvotteluissa hän ja Disraeli saivat kuningatar Viktorialta Sukkanauharitarikunnan jäsenyyden, korkeimman mahdollisen arvonannon.
Disraelin kuoleman jälkeen 1881 konservatiivit olivat johtajatta ja voimattomia. Salisburysta tuli ylähuoneen konservatiivien johtaja, vaikka puolueen johtajuutta ei jaettukkaan uudelleen, ja hän joutui kamppailemaan alahuoneen johtajan Sir Stafford Northcoten kanssa, mutta pääsi pääministeriksi vähemmistöhallituksen johdossa 1885–1886. Vaikka hän ei pyrkinytkään suuriin muutoksiin, liberaalipuolueen jakaantuminen Irlannin itsehallintokysymyksessä 1886 salli konservatiivien ja Salisburyn palata enemmistön turvin valtaan ja hallita vuodet 1886–1902 muutaman vuoden taukoa lukuun ottamatta.
Vuonna 1889 Salisburyn hallitus asetti Lontoon kreivikunnan valtuuston ja antoi sille oikeuden rakentaa asuntoja 1890. Hän joutui kuitenkin katumaan tätä jo muutaman vuoden kuluttua kun valtuustosta tuli kollektivististen ja sosialististen kokeilujen paikka, jossa hänen mukaansa vallankumouksellinen henki keräsi aseitaan.
Salisburylla oli kokemusta erityisesti ulkopolitiikasta, ja hän toimikin suurimman osan aikaa ulkoministerin tehtävissä, ja jätti valtiovarainhoidoin muille. Afrikan valloitus oli hänen toisen kautensa pääasiallisena tavoitteena ja ankaran Ranskan ja Britannian välejä hiertäneen kilpailun syy, kunnes Ranska hyväksyi Britannian hallinnan Niilillä Fashodan kriisin jälkeen 1898. Keinona brittiläisen maailmanvallan ylläpitämiseen oli merten herruus siirtokuntien suojelemiseksi ja vapaakauppa sen tulonlähteenä. Siirtomaiden oikeutukseksi hän katsoi takapajuisten rotujen kehittämisen Brittiläisen imperiumin suojassa, vaikka suhtautuikin muihin imperiumeihin kyynisesti, kuten osmaneihin, joita hän piti korruptoituneina riistäjinä. Joseph Chamberlainin ollessa siirtomaaministerinä syttyi toinen buurisota 1899–1902, johon osasyynä on pidetty ministerien liiallista omapäisyyttä ja heikkoa valvontaa. Salisburya eivät pelottaneet Yhdysvaltain uhkailut Venezuelan asemasta (1895) tai Saksan keisari Vilhelm II:n sähke 1896 Transvaalin presidentille Paul Krugerille, jossa hän onnitteli brittihyökkäyksen torjumisesta. Salisbury yritti koota suurvaltoja osmaneja vastaan armenialaisten joukkomurhien aikana 1895–1896, muttei saanut tukea. Kun muut suurvallat liittoutuivat toisiaan vastaan, Salisbury kieltäytyi tästä ja piti liittoutumista vaarallisena ja pelkäsi brittien kieltäytyvän lähdöstä sotaan liittolaisen puolesta. Hänen politiikkansa on saanut nimen Splendid Isolation, loistava eristäytyminen.
Kuningatar Viktoria tarjosi Salisburylle herttuan aatelisarvoa kahdesti 1886 ja 1892, mutta Salisbury kieltäytyi koska ei uskonut varojensa riittävän herttuan arvon edellyttämään elämäntyyliin. Lord Warden of the Cinque Portsin arvon hän sai 1895.
Salisbury erosi pääministerin asemasta 11. heinäkuuta 1902 heikon terveyden vuoksi ja murtuneena vaimonsa kuoleman vuoksi. Häntä seurasi pääministerinä hänen veljenpoikansa Arthur Balfour, joka oli jo keväällä 1878 ollut hänen yksityissihteerinään. Salisbury oli viimeinen aatelinen pääministerinä lukuun ottamatta Alec Douglas-Homea, joka luopui arvonimistään heti nimittämisensä jälkeen.
Salisburyn markiisin arvonimen peri vanhin poika James Gascoyne-Cecil (1861–1941), joka oli myös konservatiivipoliitikko, lordi William Gascoyne-Cecilista (1863–1936) tuli Exeterin piispa (1916), lordi Robert Cecil (1864–1958) oli Kansainliiton perustajia ja sai Nobelin rauhanpalkinnon, lordi Edward Gascoyne-Cecil (1867–1918) oli sotilas ja Egyptin hallintomies, lordi Hugh Cecil, myöhemmin paroni Quickswood, oli myös parlamentin jäsen. Tyttäret olivat Lady Beatrix Cecil, Lady Gwendolen Cecil ja Fanny Cecil, joka kuoli nuorena.
Urumin kieli
Urumin kieli (urumiksi urum dili tai urum tili) on Ukrainan kaakkoisosassa Asovanmeren pohjoispuolella asuvien urumien puhuma turkkilainen kieli.
Urumin kieltä puhutaan Donetskin alueen Peršotravnevojen, Starobeševon, Telmanovon ja Velikaja Novoselkan piireissä, Zaporožjen alueen Kuibyševon piirissä sekä Mariupolin kaupungissa. Pieniä ryhmiä asuu Venäjällä Krasnodarin aluepiirin Gelendžikin piirissä sekä Georgian Trialetissa. Vuonna 1980 urumeja arvioitiin olevan yli 60 000 henkeä.
Uskonnoltaan ortodoksiset urumit ja kreikan kieltä puhuvat rumeit muodostavat etnisen yhteisön, josta on käytetty nimitystä Mariupolin kreikkalaiset. Ryhmien nimet perustuvat Itä-Rooman valtakunnan asukkaista käytettyyn turkkilaiseen nimitykseen rumi (vertaa Rumelia). Mariupolin kreikkalaisten esi-isiä ovat Krimille mahdollisesti Trapezuntin keisarikunnasta muuttaneet kreikkalaiset. Krimillä osa kansasta omaksui krimintataarin kielen. Vuonna 1779 heidät siirrettiin Krimiltä nykyiselle asuinalueelleen.
Urumi kuuluu turkkilaisten kielten oguusilaisen ryhmän oguusilais-seldžukkilaiseen alaryhmään. Se pohjautuu koillis-Anatolian turkkilaismurteisiin. Kieli jakautuu kolmeen tai neljään päämurteeseen, jotka poikkeavat toisistaan oguusilais- ja kiptšakkilaispiirteiden määrän suhteen.
Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Kieli lasketaan uhanalaiseksi, koska varsinkin lapset osaavat sitä heikosti. Lisäksi urumit ovat alkaneet käyttämään enemmän alueen dominoivia kieliä. . Urumia kirjoitetaan sekä kyrillisillä että kreikkalaisilla kirjaimistoilla. Kreikkalaisella kirjaimistolla laaditut kielenmuistomerkit ovat yhä tutkimatta. 1930-luvulla laadittiin latinalaiseen aakkostoon perustunut kirjakieli, joka jäi pian pois käytöstä.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Fábio Aurélio
Fábio Aurélio Rodrigues (s. 24. syyskuuta 1979 São Carlos, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Liverpoolia. Numerolla 6 pelaava Aurélio on pelipaikaltaan puolustaja.
178-senttinen Aurélio aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan São Paulossa vuonna 1997. Vuonna 2000 hän teki Valencian kanssa kuuden vuoden sopimuksen. Kuuden Valencia-vuoden aikana hän pelasi 88 ottelua ja teki niissä 11 maalia. 5. heinäkuuta 2006 Liverpool ilmoitti tehneensä sopimuksen Aurélion kanssa.
Poikkeuksellista tässä pelaajasiirrossa lienee se, että Liverpool ei ollut koskaan aiemmin värvännyt riveihinsä brasilialaista jalkapalloilijaa.
Saavutukset
São Paulo
Franciszek Lessel
thumb|Franciszek Lessel Franciszek Lessel (n. 1780 Varsova – 26. joulukuuta 1838 Piotrków Trybunalski) oli puolalainen säveltäjä ja pianisti. Hän aloitti musiikinopintonsa isänsä Wincenty Ferdynand Lesselin johdolla ja lähti loppuvuodesta 1799 Wieniin Joseph Haydnin sävellysoppilaaksi. Hän piti konsertteja jousiyhtyeen jäsenenä ja pianistina jo ennen Wieniin lähtöään. Wienin-aikanaan Lessel vieraili Puolassa useita kertoja, ja hän palasi sinne lopullisesti Haydnin kuoltua vuonna 1809. Tällöin hän alkoi esittää pianistina omia teoksiaan. Hän soitti myös lasiharmonikkaa ja antoi musiikin opetusta.
Fábio Aurélio
Saavutukset
Valencia
Franciszek Lessel
Lesselin sävellysten joukossa ovat suosittu pianokonsertto ja Grande Polonaise. Hän teki elämänsä aikana myös lukuisia musiikkiin liittymättömiä töitä.
Fábio Aurélio
Saavutukset
Liverpool
Ahlmanin koulut
Ahlmanin koulut olivat asessori Gabriel Ahlmanin (1737–1799) testamenttilahjoituksen varoilla perustettuja kouluja, jotka sijaitsivat Tampereen ja sen ympäristön pitäjissä. Nämä koulut ovat kansakoulujen edeltäjiä.
Gabriel Ahlman määräsi testamentissaan omaisuutensa Suomen talousseuralle, ja määräyksen mukaan puolet korkotuotosta olisi käytettävä "rahvaan, varsinkin lasten opettamiseksi Messukylässä ja Tampereen lähipitäjissä ei ainoastaan sisäluvussa ja kristinuskossa sekä, milloin sitä pyydetään, kirjoituksessa ja laskennossa, vaan myös järkevän maatalouden tärkeimmissä kohdissa". Tuoton toinen puoli tuli käyttää maatalouden edistämiseen Tampereen seudulla. Testamentin laadintaan osallistui Ahlmanin hyvä ystävä, professori Henrik Gabriel Porthan. Testamentin pätevyyttä moitittiin ja siitä nostettujen oikeudenkäyntien tähden koulut saatiin toimintaan vasta yli kymmenen vuotta myöhemmin, kun olot alkoivat Suomen sodan jälkeen vakiintua.
Ennen koulujen perustamista vasta perustettu Suomen talousseura, jonka jäsen Gabriel Ahlman oli, esitti kilpailukysymyksen, jollaiset olivat tuohon aikaan yleisiä asioiden ratkaisemiseen tähtääviä valmisteluja. Kysymys kuului:
Ensimmäiset koulut saatiin toimintaan Pirkkalassa ja Messukylässä vuonna 1811. Myöhemmässä vaiheessa vuonna 1817 kouluja perustettiin myös Lempäälään, Vesilahdelle, Kangasalle sekä Pälkäneelle. Ahlmanin koulut toimivat kiertävinä ja joissakin maalaistaloissa niitä pidettiin vuosikausia. Eritoten 1830-luvulla, mutta vielä senkin jälkeen, Ahlmanin kouluista käytiin vilkasta keskustelua, ja niitä voidaankin yleisesti pitää niin 1860-luvulla syntyneiden kansakoulujen aatteellisina edeltäjinä varsinkin tavallisen rahvaan koulutustarpeiden täyttämisessä. Hyvistä aikeista huolimatta koulujen opetus supistui yleensä konemaisen sisä- ja ulkoluvun opetteluun. Koulujen toiminta ei ollut ongelmatonta myöskään sen vuoksi, että useina vuosina ei saatu riittävästi oppilaita eikä kyllin päteviä opettajia. Oppimistulokset kärsivät hyvin monien oppilaiden osalta koulunkäynnin epäsäännöllisyyden vuoksi.
Ahlmanin kouluissa toteutettiin 1840-luvulla mittavia uudistuksia. Koulujen opettajiksi hyväksyttiin vain pappeja ja niiden valvojaksi tuli Suomen Talousseuran ohella Turun tuomiokapituli. Koulut muutettiin kiertävistä kiinteiksi ja niille hankittiin omat rakennukset. Ainoa nimenomaan Ahlmanin koulua varten rakennettu talo valmistui vuonna 1862 Pirkkalaan, jossa se on vielä nykyäänkin koulukäytössä Tampereen Harjun kouluna. Kouluissa otettiin käyttöön Isossa-Britanniassa kehitetty niin sanottu Bell-Lancasterin vuoro-opetusmenetelmä, jonka periaatteena oli, että vanhemmat ja pidemmälle edistyneet oppilaat ohjasivat opettajan apuna nuorempia ja hitaampia tovereitaan. Opetusohjelmaan otettiin lukemisen opettamisen lisäksi kirjoittaminen ja laskento. Näiden uudistusten ansiosta oppimistulokset paranivat ja useimmat oppilaista oppivat enemmän tai vähemmän sujuvan sisälukutaidon sekä ainakin välttävän kirjoitus- ja laskutaidon. Ahkerille oppilaille jaettiin palkintoina koulukirjoja ja -tarvikkeita, pienehköjä rahasummia sekä hopeisia Ahlmanin mitaleja. Vuonna 1856 hyväksytyn ohjesäännön mukaan Ahlmanin koulut tarkoitettiin maaseudun varakkaamman ja kehittyneemmän väestönosan kouluiksi ja niiden pääsyvaatimukseksi määrättiin lukutaito.
Uudistettuinakaan Ahlmanin koulut eivät lopulta enää vastanneet kansanopetukselle asetettuja uusia vaatimuksia. Niinpä koulut muutettiin Suomen Talousseuran aloitteesta vuoteen 1873 mennessä vuoden 1866 asetuksen mukaisiksi kansakouluiksi, mutta niiden tukemista Ahlmanin testamenttivaroin jatkettiin 1900-luvun alkuun saakka. Ahlmanin kouluja on laskettu käyneen yhteensä noin 7 500 oppilasta.
Gabriel Ahlmanin testamentissaan esittämä ehto, jonka mukaan puolet testamenttivaroista oli käytettävä maatalouden edistämiseen, toteutui yli sata vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Vuonna 1904 Messukylään perustettiin Ahlmanin Maamies- ja emäntäkoulu, joka toimii nykyisin Ahlmanin ammattiopistona.
Puolangan seurakunta
Toimipaikat
Seurakunnan nykyinen kirkko on valmistunut vuonna 1954. Seurakunnalla on lisäksi seurakuntakeskus sekä viisi hautausmaata, joista Huosiusniemen hautausmaa sijaitsee Kirkonkylässä ja jossa on myös siunauskappeli. Muut neljä hautausmaata sijaitsevat Suolijärven, Lylykylän, Latvan sekä Törmänmäen kylissä.
Peltola (Oulu)
Peltola on kaupunginosa Kontinkankaan pohjoispuolella Oulussa noin kaksi kilometriä keskustasta itään. Kaupunginosassa asuu noin 1 700 asukasta ja siellä on noin 1 030 työpaikkaa.
Peltola rajoittuu Kontinkankaan, Intiön, Värtön ja Oulunsuun kaupunginosiin. Vanhinta Peltolaa on Oulunsuun sairaala-alue, joka rakennettiin 1920–30-luvuilla. Vanhoihin sairaalarakennuksiin on nykyisin sijoitettu kaupungin virastoja sekä OYS:n psykiatrian klinikan tiloja. Peltolan kaakkoiskulmassa on sotien jälkeen 1940–50-luvuilla rakennettu omakotitaloalue, Vanha Peltola. 1990-luvulla osa Oulunsuun sairaala-alueen puistoista ja entisestä kaupunginpuutarhasta kaavoitettiin asuinkerrostaloille. Vuonna 1999 sairaalan puistoalueesta lohkaistiin osa työpaikka-alueeksi, ja Peltolaan rakennettiin Nokia Oyj:n Oulun päärakennus.
Jouppila (Ilmajoki)
Jouppila on kylä Koskenkorvan taajamassa Ilmajoella. Kylä sijaitsee Kurikan rajan tuntumassa. Kylämaisemaa hallitsevat Kyrönjoki, valtatie 3 ja Yli-Penttilän tuulimylly.
Jouppilassa toimi koulu 1929–2009. Koskenkorva-seura on rakentanut kylälle joenrantaan virkistysalueen, jossa ovat matonpesupaikka, uimaranta ja grillikota.
Saarin jalkapallomaajoukkue
Saarin jalkapallomaajoukkue oli jalkapallomaajoukkue, joka 1950-luvun alkupuoliskolla edusti tuolloin Ranskan valvonnassa ollutta Saarin aluetta (nykyinen Saksan liittotasavaltaan kuuluva Saarlandin osavaltio). Joukkue pelasi kaikkiaan 19 ottelua, joista kymmenen B-maajoukkueita vastaan. Otteluista se saavutti kuusi voittoa, kolme tasapeliä ja kymmenen tappiota.
Historia
Saarin jalkapalloliitto perustettiin 25. heinäkuuta 1948. Liiton ensimmäinen puheenjohtaja oli Willy Koch. Alueen seurat pelasivat keskinäistä sarjaa vuosina 1948–1951 ranskalaisten miehitysviranomaisten kiellettyä osallistumisen Saksan sarjoihin. 1. FC Saarbrücken pelasi ensimmäisen kauden vierailevana joukkueena nimellä FC Sarrebruck Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. divisioonassa ja oli sarjassa ylivoimainen, virallisiin tuloksiin sitä ei kuitenkaan hyväksytty. Koska virallista sarjapaikkaa ei myönnetty seuraavallekaan kaudelle järjesti seura kahden vuoden ajan oman kansainvälisen turnauksensa johon otti osaa useita huippujoukkueita.
17. heinäkuuta 1949 kaatui äänin 609 vastaan, 299 puolesta ja 55 tyhjää, esitys, jossa Saar olisi liittynyt osaksi Ranskan jalkapalloliittoa. 14. toukokuuta 1950 liiton uudeksi puheenjohtajaksi tuli Hermann Neuberger ja saman vuoden kesäkuussa Saar liittyi kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn jäseneksi, jonka jäsen esimerkiksi Saksan jalkapalloliitto ei ollut. Vuonna 1951 FIFA antoi saarilaisille seurajoukkueille luvan osallistua jälleen Saksan kilpailuihin. 1. FC Saarbrücken ja Borussia Neunkirchen siirtyivät pelaamaan lounaiseen alueelliseen sarjaan, ja vuotta myöhemmin Saarbrücken raivasi tiensä Saksan mestaruusfinaaliin.
Vuonna 1957 Saarin jalkapalloliitto liittyi osaksi Saksan jalkapalloliittoa alueen liityttyä Saksan liittotasavaltaan.
Pelaajat
Saarin joukkueessa pelasi sen historian aikana kaikkiaan 42 pelaajaa.
Hessundinsalmen silta
Historia
Hessundinsalmi ylitettiin vuoteen 1929 asti kapulalossilla. Saaristotietä parannettiin seuraavina vuosina: puinen lossi korvattiin teräslossilla, jonka kantokyky oli 12 tonnia. Tulevaa siltapaikkaa oltiin tutkittu vuonna 1934 ja parhaaksi paikaksi todettiin lossireitin itäpuoli, noin 70 metrin päässä lossista. Salmi oli sillä kohtaa 85 metriä leveä ja veden syvyys keskimäärin 7,5 metriä. Vuonna 1936 luvat ja suunnitelmat olivat kunnossa. Silta valmistui seuraavana vuonna.
Sillan suunnitteli Tie- ja vesirakennushallituksessa Bruno Kivisalo. Sillasta tuli 5,5 metriä leveä sauvakaarisilta, jonka esikuvina olivat sveitsiläisen insinööri Robert Maillartin suunnittelemat kolminivelkaarisillat Alppien maisemissa; näistä tunnetuin lienee 90 metrin jännemittainen Salginatobelin silta. Hessundinsalmen vuonna 1937 valmistuneen sillan kaaren jännemitta on 81,6 metriä. Sillan päissä olivat jatkeena maalle rakennetut 3-aukkoiset kehäsillat, joiden jännemitat olivat Kirjalansaaren puolella 11,75 metriä ja Kirkkosaaren puolella kymmenen metriä. Sillan alikulkukorkeus oli 16 metriä.
Uuden sillan toteutus
Väylävirasto solmi marraskuussa 2021 Kirjalansalmen ja Hessundinsalmen uusimishankkeen kehitysvaiheen allianssisopimuksen Kreaten kanssa. Rakentamisen aloittamista tavoitellaan viimeistään tammikuulle 2023. Sillan suunnittelijaksi valittiin joulukuussa 2021 AFRY Finland. Heinäkuussa 2022 Väylävirasto tiedotti, että silta rakennetaan aikaisemmin kaavaillun teräksen sijasta betonista. Materiaalivaihdoksen syynä olivat siltapaikan maaperäolosuhteet ja yleinen voimakas kustannustason nousu. Lisäksi Venäjän hyökkäys Ukrainaan aiheuttaa ongelmia rakennusmateriaalien saatavuudessa.
Karuttanjärvi
Karuttanjärvi Karuttajärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Hauhon alueella (35.77), jonka Vuolujoen valuma-alueeseen (35.775) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 110,2 metriä mpy.
Matilda Ringelheimläinen
Pyhä Matilda Ringelheimläinen (n. 895 Engern, Westfalen, Saksa – 14. maaliskuuta 968 Quedlinburg, Saksa) oli pyhimys, Saksan kuningatar ja Henrik I Linnustajan vaimo. Hän oli Dietrichin ja Reinhildin lapsi ja hänet kasvatti hänen isoäitinsä joka oli Erfurtin luostarin abbedissa. Henrik meni hänen kanssaan naimisiin vuonna 909 ja he saivat kolme poikaa ja kaksi tytärtä. Nainen perusti useita benediktiiniluostareita ja tunnettiin anteliaisuudestaan. Hän perusti esimerkiksi Quedlinburgin, Nordhausenin, Engernin, ja Poehldenin luostarit. Pyhimys vietti suurimman osan myöhäisistä vuosistaan Nordausenin luostarissa ja kuoltuaan Quedlinburgissa haudattiin sinne miehensä kanssa. Hän on lasten kuoleman, pettymyksen tuottavien lasten, väärin syytettyjen ihmisten, suurten perheiden, hurskautensa takia pilkattujen ihmisten, kuningatarten, toisien avioliittojen ja leskien suojeluspyhimys. Hänen juhlaansa vietetään 14. maaliskuuta.
Manilan bussikaappaus
thumb|right|Kaapattu turistibussi
Manilan bussikaappaus tapahtui Manilan Luneta-puistossa 23. elokuuta 2010, kun työnsä kiristyssyytösten takia menettänyt poliisi Rolando Mendoza otti panttivangeikseen 22 hongkongilaista turistia sekä kolme filippiiniläistä - hongkongilaisryhmän kuskin, oppaan ja valokuvaajan. Kaapattuun bussiin tehtiin lopulta rynnäkkö, jonka yhteydessä Mendoza ammuttiin kuoliaaksi. Panttivangeista kahdeksan (kaikki hongkongilaisia) sai surmansa.
Owen Wister
Owen Wister (1860 Philadelphia, Yhdysvallat – 1938 North Kingstown, Rhode Island, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Opiskeltuaan säveltämistä Pariisissa ja suoritettuaan 1888 oikeustieteellisen tutkinnon Harvardin yliopistossa hän ryhtyi vuonna 1891 kirjoittamaan Harper's Bazaarille kokemuksistaan lännessä.
Manilan bussikaappaus
Mendoza oli työskennellyt Filippiinien poliisin palveluksessa vuodesta 1981. Hän esitti kaappauksen yhteydessä vaatimuksia, joista tärkein oli työpaikan saaminen takaisin. Neuvotteluissa avustamaan otettiin Mendozan poliisiveli. Osa panttivangeista vapautettiinkin neuvottelujen aikana ja bussinkuljettaja pääsi pakenemaan. Kun täysimittainen poliisioperaatio käynnistettiin, Mendoza ilmoitti Radio Mindanao Networkille tappaneensa kaksi panttivankia ja surmaavansa loputkin, ellei operaatiota keskeytetä. Piiritys päättyi rynnäkköön, jossa Mendoza surmattiin ja eloonjääneet pääsivät ryömimään bussista ulos.
Owen Wister
Wisteristä tuli näin uranuurtaja villin lännen kirjallisuuslajissa. Klassikoksi muodostunut Virginialainen ilmestyi 1902. Päähenkilöt ovat karjatilan työnjohtaja, cowboy, ja itävaltiolainen opettajatar. Teoksen lopussa kuvattu revolveritaistelu on kaunokirjallisuudessa ensimmäinen. Lännenromaanien lisäksi hän on kirjoittanut lastenkirjoja ja elämäkerrat Ulysses S. Grantista (1900) ja ystävästään Theodore Rooseveltista (1930.
Manilan bussikaappaus
Poliisin eteneminen oli hyvin varovaista, koska kaappaaja tunsi poliisien toimintatavat ja tiesi, mitä odottaa. Hongkongin Donald Tsang ilmaisi pettymyksensä kaappauksen käsittelyyn. Kokonaisuudessaan pattitilanne kesti 10 tuntia, ja laukauksia vaihdettiin 90 minuutin ajan. Kriisin hidas käsittely heikensi Filippiinien suhteita Hongkongiin ja Kiinaan.
Owen Wister
Löyhästi Wisterin romaaniin perustuu Suomessakin esitetty televisiosarja Virginialainen.
Manilan bussikaappaus
12. huhtikuuta 2018 Filippiinien presidentti  Rodrigo Duterte  pyysi anteeksi tapahtumaa Filippiinien puolesta.
Pregabaliini
thumb|Lyrica-lääkkeen myyntipakkauksia.|alt= pienoiskuva|Pregabalin Orion on suomalaisen Orionin valmistama, edullisempi rinnakkaisvalmiste Lyricalle.|alt= Pregabaliini (kauppanimi muun muassa Lyrica ) on gabapentiinistä edelleen kehitetty antikonvulsiivinen lääkeaine. Sitä käytetään paikallisalkuisen epilepsian, neuropaattiseen kivun, yleistyneen ahdistuneisuushäiriön ja migreenin hoitoon. Yhdysvaltain lääkevirasto FDA on hyväksynyt sen hoidoksi myös fibromyalgiaan, mutta ei yleistyneeseen ahdistuneisuushäiriöön. Lääkkeen toi markkinoille Pfizer vuonna 2004.
Lääkettä on käytetty myös esimerkiksi migreenin ja levottomien jalkojen oireyhtymän hoidossa.
Pregabaliini on aivojen välittäjäaine GABA:n johdos. Lääkettä markkinoi ja myy Suomessa Pfizer ja rinnakkaislääketuojat Orifarm ja Paranova. Lääkekorvaustilaston mukaan yli 71 000 suomalaista käytti vuonna 2012 pregabaliinia sisältävää Lyricaa, näistä vain kymmenesosa epilepsian hoitoon.
Pregabaliinia sisältävät lääkkeet ovat pääasiallisesti keskushermostoon vaikuttavia eli PKV-lääkkeitä, joilla on huumaavia vaikutuksia. Lyrican pakkaukseen on lisätty markkinoille tulon jälkeen punainen varoituskolmio, joka esiintyy myös muiden PKV-lääkkeiden pakkauksissa.
Historia
Pregabaliinin löysi lääkekemisti Richard Bruce Silverman Northwestern-yliopistossa Yhdysvalloissa vuonna 1990. Euroopan unioni hyväksyi lääkeaineen vuonna 2004.
Pregabalinin lyhytvaikutteisemman version patentti vanhentuntui Yhdysvalloissa kokonaisuudessan kesäkuussa 2019 ja markkinoilla on siitä useita rinnakkaislääkkeitä. Kuitenkin vuonna 2017 Pfizerin Yhdysvaltain markkinoille tuoman hitaasti imeytyvän depot-version Lyrica CR:n patentti on voimassa n. vuoteen 2037.
Vaikutusmekanismi
Pregabaliini muistuttaa rakenteeltaan keskushermostossa luonnostaan esiintyvää välittäjäainetta gamma-aminovoihappoa (GABA), joka tyypillisesti vähentää hermosolujen toimintaa. GABA on tärkein epileptisiä kohtauksia estävistä välittäjäaineista. Pregabaliini heikentää kalsiumin virtausta hermosolun sisälle, mikä estää hermosolujen toimintaa ja vähentää kiputiloihin, ahdistuneisuutiloihin ja epilepsiaan liittyvien välittäjäaineiden vapautumista. Pregabaliinin väärinkäytön vaikutusmekanismia ei kokonaan tunneta, mutta myös monilla muilla GABA-järjestelmään vaikuttavilla lääkkeillä, esimerkiksi bentsodiatsepiineilla, on väärinkäyttöpotentiaalia.
Haittavaikutukset
Pregabaliinista tehtiin vuonna 2012 neljänneksi eniten haittavaikutusilmoituksia Fimean lääkkeiden haittavaikutuksia koskevaan tietokantaan. Pregabaliinin käytön yleisimpiä haittavaikutuksia ovat:
Hyvin yleisiä (enemmän kuin 10 %:lla): huimaus, väsymys.
Yleisiä (1–10 %:lla): näön hämärtyminen, kaksoiskuvat, lisääntynyt ruokahalu, euforia, sekavuus, värikkäät unet, muutokset seksuaalisuudessa, ärtyneisyys, ataksia, keskittymiskyvyn muutokset, koordinaatiokyvyn muutokset, muistivaikeudet, vapina, puhekyvyn muutokset, parestesia, kiertohuimaus, suun kuivuminen, ummetus, oksentelu, lisääntyneet ilmavaivat, erektiovaikeudet, uupumus, turvotukset, epänormaali kävelytyyli, painon lisääntyminen.
Epätavalliset (0,1–1 %:lla): masennus, letargia, levottomuus, hallusinaatiot, silmien nykiminen, tuntoaistin muutokset, takykardia, syljenerityksen lisääntyminen, hikoilu, kuumat aallot, kutina, lihaskrampit, lihaskipu, nivelkivut, virtsaamisvaikeudet, muutokset verenkuvassa, munuaiskivet.
Harvinaiset (< 0,1 %:lla): neutropenia, muutokset sydänsähkökäyrässä, verenpaineen muutokset, haimatulehdus, nielemisvaikeudet, virtsamäärän väheneminen, lihasvaurio, itsetuhokäyttäytyminen, estottomuus.
Väärinkäyttö
Pregabaliinilla on myös väärinkäyttöpotentiaalia sen miedosti euforisoivasta vaikutuksesta johtuen. Kuitenkin tämä vaikutus pienenee pregabaliinin pitkäaikaisessa käytössä, kun lääkkeeseen kasvaa toleranssi. Riski matalilla annoksilla riippuvuuteen on pieni, vasta nostamalla annosta huomattavasti yli hoitoannoksen ja käyttämällä näin pidempään kasvaa riippuvuusriski suuremmaksi.
Pregabaliini on noussut huumekäytössä perinteisten huumaavien lääkkeiden kuten opiaattien ja bentsodiatsepiinien rinnalle.
Pregabaliinia käytetään myös sekaisin alkoholin kanssa, ja myös tämä voi olla hengenvaarallista, erityisesti jos pregabaliinia ja alkoholia otetaan suuria määriä, tarkoittaen 600 mg:n maksimiannostuksen ylitystä esimerkiksi useilla grammoilla.
Mikael Stahre
Mikael Stahre (s. 5. heinäkuuta 1975) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja.
Ura
Stahre aloitti valmennusuransa Gröndals IK:n juniorivalmentajana 1990-luvun puolivälissä. 1997 hän siirtyi juniorivalmentajaksi Hammarby IF:n organisaatioon ja seuraavana vuonna AIK:hon. AIK:ssa Stahre voitti nuorten Ruotsin mestaruuden 2004 ja nousi seuraavaksi kaudeksi seuran B-joukkueen päävalmentajaksi.
Mustahapero
Mustahapero (Russula nigricans, aikaisemmin "harvahelttainen mustahapero" ) on lehtimetsissä esiintyvä hapero. Sen lakki on 5–20 senttimetriä leveä. Väriltään se on nuorena valkea tai harmaanvalkea, mutta pian ruskea ja lopulta melkein musta. Sienen malto on valkeaa ja kovaa, mutta murtumakohdista punertuvaa ja lopulta mustaa. Maku ja haju on mieto. Sieni on syotävä, mutta ei erityisen hyvä. Suomessa sientä tavataan Etelä-Suomen lehdoissa, sekametsissä ja puistoissa. Se on lehtipuiden tai kuusen seuralainen.
Mikael Stahre
Ura
Kohu ei haitannut AIK:n menestystä kaudella 2009. Stahre onnistui kasamaan hyvän joukkueen, jonka peli toimi muutamista loukkaantumisista huolimatta. Kausi huipentui mestaruuden ratkaisseeseen vierasotteluun IFK Göteborgia vastaan. AIK voitti ottelun 1–2 ja mestaruus matkasi AIK:lle 11 vuoden tauon jälkeen. Kausi huipentui Ruotsin Cupin loppuotteluun, jossa AIK voitti IFK Göteborgin 2–0. Näin ollen Stahren debyyttikausi päättyi seurahistorian ensimmäiseen tuplamestaruuteen.
Huhtikuun lopulla 2010 Stahre ilmoitti jättävänsä AIK:n ja siirtyvänsä Kreikan Superliigassa pelaavan Panioniosin päävalmentajaksi. Ruotsalaisvalmentajan opit eivät kaudella 2010/11 purreet, vaan Panionios vajosi Kreikan liigan hännille. Lopulta Stahre sai potkut tehtävistään lokakuun lopussa.
Syyskuussa 2011 IFK Göteborg ilmoitti Stahren olevan seuran uusi päävalmentaja. Hän aloittaa tehtävässään kauden 2011 jälkeen. Stahre johdatti IFK:n Ruotsin cupin mestariksi toukokuussa 2013, kun joukkue kaatoi finaalissa Djurgårdenin rangaistuspotkuilla. Allsvenskanissa IFK nousi Stahren johdolla taistelemaan kärkisijoista ollen kaudella 2013 pronssilla ja 2014 hopealla. Hyvistä tuloksista huolimatta IFK ei jatkanut Stahren sopimusta kauden 2014 jälkeen.
Tammikuussa 2015 Stahresta tuli kiinalaisseura Dalian Aerbinin päävalmentaja. Stahre vietti Kiinassa kaksi kautta, kunnes marraskuussa 2016 teki sopimuksen Allsvenskan-seura BK Häckenin kanssa. Stahre luotsasi Häckenin kaudella 2017 Allsvenskanissa neljänneksi. Hyvin sujuneen kauden jälkeen Stahre jätti seuran ja siirtyi MLS-liigan San Jose Earthquakesin päävalmentajaksi. Stahre luotsasi San Josea yhdeksän kuukautta vailla suurempaa menestystä. Hän sai potkut seurasta syyskuussa 2018, kun San Jose majaili MLS-liigan läntisessä konferenssissa vasta sijalla 12.
Tammikuusta 2020 lähtien hän on toiminut norjalaisen Sarpsborgin päävalmentajana. Stahren johdolla Sarpsborg sijoittui kaudella 2020 Norjan pääsarjassa sijalle 12. Hän jätti seuran kesäkuun alussa 2021 ja siirtyi IFK Göteborgin päävalmentajaksi. Stahre johdatti Göteborgin sekä kaudella 2021 että 2022 Allsvenskanissa kahdeksanneksi. Hän sai potkut seurasta maaliskuun alussa 2023.
Maaretta Tukiainen
Maaretta Tukiainen (s. 1968) on suomalainen tietokirjailija, sisustusarkkitehti, yrittäjä ja podcast-host. Hän on työskennellyt muun muassa kustannustoimittajana, elokuvakriitikkona, tv-juontajana sekä tv-kanava Subin ohjelmapäällikkönä ja kanavajohtajana vuosina 2001–2011.
Koulutukseltaan hän on kasvatustieteiden maisteri, humanististen tieteiden kandidaatti elokuva- ja tv-tieteestä, sisustusarkkitehti SIO, NLP trainer sekä rakentavan vuorovaikutuksen ohjaaja. Hän on opiskellut myös näyttelemistä ja tiedotusoppia.