cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Go
Strategia ja taktiikka
Aloittelijat aloittavat pelin usein vain asettelemalla kiviä sattumanvaraisesti pitkin lautaa. Aloittelijat oppivat kuitenkin pian gon perusstrategiat ja hyvän tavan aloittaa peli. Tämä artikkelin osio raapaisee gon strategian pintaa. Aihetta syvemmin tarkastelee runsas määrä ammattilaispelaajien laatimia kirjoja.
Kytkentä ja leikkaus
Laudalla olevia kiviä on helpompi puolustaa, jos ne kytketään yhteen ryhmiksi. Vastustajan on tällöin täytettävä ryhmän kaikki vapaudet vangitakseen sen. Tämä on tietenkin paljon vaikeampaa kuin yksittäisen kiven vangitseminen. Kivet kytketään yhteen asettamalla ne vierekkäisiin viivojen risteyskohtiin, jolloin ne muodostavat ryhmän.
On taktisesti järkevää yrittää estää vastustajaa kytkemästä kahta ryhmäänsä yhdeksi isoksi ryhmäksi. Tämä voidaan estää "leikkaamisella". Leikkaaminen tarkoittaa sitä, että pelaaja pelaa yhden tai useamman kiven niin, että se estää vastustajaa yhdistämästä kahta ryhmäänsä toisiinsa. Leikkaajakivet on siis pelattu kahden toisiaan lähestyvän vastustajan ryhmän väliin niin, etteivät ne voi enää yhdistyä.
Silmät: elävä ja kuollut ryhmä
pienoiskuva|Ylhäällä oikealla mustan ryhmällä on neljä silmää, eikä sitä näin voi vangita. Vasemmassa alanurkassa musta on pulassa. Mustan ryhmällä on vain yksi silmä ja yksi valesilmä, ja siksi se voidaan vangita (valkoisen siirrot C3, A5, A3 ja A1). Vasemmalla ylhäällä mustan ryhmällä on vain yksi vapaus ja sekin voidaan siksi vangita.
Jos ryhmä kiviä menettää viimeisenkin vapautensa, se poistetaan laudalta (vangitaan). Omia ryhmiä on erittäin tärkeää pitää silmällä vangitsemisen uhalta, sillä vangitsija saa kaappauksilla pisteitä vankikivien muodossa, uusia aluevaltauksia sekä etenkin vaikutusvaltaa ympäröiviin tilanteisiin.
Jos oma ryhmä uhkaa tulla piiritetyksi eikä piiritystä voi enää estää, on uhattavalle ryhmälle kaappauksen estämiseksi luotava kaksi aluetta, jonne vastustaja ei voi pelata. Näitä tyhjiä kohtia kutsutaan silmiksi. Jos silmät ovat oikein tehtyjä, ei vastustaja voi vangita ryhmää piirittämisestä huolimatta. Vastustaja ei voi täyttää näitä silmiä, koska se olisi yhdelle kivelle itsemurha. Yhden silmän ryhmän voi kaapata piirittämällä sen ja sen jälkeen täyttämällä silmä. Tällöin ryhmältä katoaa viimeinen vapaus ja se vangitaan. Piiritettyjä ryhmiä, joilla ei ole kahta silmää kutsutaan tämän takia kuolleiksi ryhmiksi.
Ryhmällä voi aluksi näyttää olevan kaksi silmää (kuten oheisessa kuvassa mustan ryhmä vasemmassa alanurkassa). Sillä voi olla yksi aito silmä ja yksi tai useampi valesilmä. Valesilmä näyttää aidolta, koska siihen ei tilapäisesti voi asettaa kiveä. Syvempi tarkastelu osoittaa ryhmän olevan vangittavissa oikealla siirtosarjalla.
Hyökkäys
Suurin osa keskipelistä kuluu yleensä vastustajan heikkojen ryhmien kimppuun hyökkäilemiseen ja omien ryhmien puolustamiseen. On kuitenkin tärkeää muistaa, että gossa pyritään saamaan mahdollisimman iso alue laudasta omaan hallintaan. Tällöin keskipelissä tapahtuvan hyökkäilyn pääasiallinen tarkoitus ei ole vangita vastustajan ryhmiä, vaan saavuttaa strategisesti edullisia asemia alueiden valtaamiseen (uusien tai vastustajan). Hyökkäyksiä käytetään myös vastustajan "häiritsemiseksi", jolloin vaikeutetaan hänen mahdollisuuksiaan vallata alueita.
Pelin vaiheet
Go-peli sisältää aina kolme jaksoa: alkupelin (jap. fuseki), keskipelin (jap. chūban) sekä loppupelin (jap. yose). Alkupelissä yleensä keskitytään ensimmäisenä pelaamaan kiviä laudan nurkkiin ja sen jälkeen laajentamaan pelaamista laitoihin. Keskipeli ja loppupeli sen sijaan tapahtuvat koko laudalla. Alkupelissä tehdyillä virheillä voi olla kohtalokkaitakin seurauksia pelin lopputuloksen kannalta. Tämän takia alkupelin ja sen monien avausteorioiden eli josekien tunteminen on gon pelaajalle äärimmäisen tärkeää. Keskipelissä pelaajat pyrkivät saamaan mahdollisimman suuria alueita laudasta haltuunsa, käyttäen hyväkseen alkupelissä rakentamiaan asemia.
Loppupelissä pelaajat ovat vallanneet itselleen jo lähes koko laudan. Vain pieniä alueita on enää vapaana. Loppupelissä ei ole kovinkaan monta kannattavaa siirtoa enää jäljellä ja kokeneet pelaajat pystyvät laskemaan jokaisen jäljellä olevan siirron arvon. Tällöin he pystyvät pelaamaan jäljellä olevat siirrot itselleen edullisimmassa järjestyksessä ansaiten siten mahdollisimman paljon pisteitä. Siirtojen arvojen laskeminen on haastavaa ja siinä on helppo erehtyä. Tämän taidon hallitseminen on kuitenkin yksi tärkeimmistä go-pelaajan tarvitsemista taidoista ja se on koko loppupeli-vaiheen perusta.
Luokitusjärjestelmä
pienoiskuva|vasen|Gon ammattilaisia ja aloittelijoita.
Yleisin go-pelaajien käyttämä luokitusjärjestelmä tulee Japanista ja se on budolajien kaltainen. Amatööripelaajat jaetaan kyū-tasoihin, jotka alkavat noin 30 kyūsta (vasta-alkaja) ja nousevat 1 kyūhun. Kyū-tasojen jälkeen tulevat dan-tasot alkaen 1 danista ja nousten 8 daniin asti. 1 danin katsotaan hallitsevan ja ymmärtävän pelin eri osa-alueiden perusteet. 8 dan-luokituksia myönnetään amatöörien maailmanmestaruuden voittaneille. Suurin osa gon vakituisista harrastajista pelaa noin 10 kyūn ja 3 danin välisellä tasolla.
Tasoituspeleissä pelaajien välisten luokitusten ero määrää tasoituskivien määrän. Näin pelaaja, jonka luokitus on 4 kyū, antaisi 11 kyūlle seitsemän tasoituskiveä (11–4 = 7) ja saisi 2 danin tasoiselta vastustajaltaan viisi kiveä. Vastaavasti pelaajan luokitus määräytyy sen mukaan, monenko kiven tasoituksella hän pystyy pelaamaan tasaväkisiä pelejä muita pelaajia vastaan.
Japanilaisten, korealaisten ja kiinalaisten ammattilaisten luokitukset alkavat 1 danista eli shodanista. Ylin ammattilaisluokitus on 9 dan. Ammattilaisten 1 dan on huomattavan paljon vastaavaa amatööriluokitusta vahvempi. Ammattilaisluokituksia ei käytetä suoraan pelaajan vahvuuden tai tasoituskivien määrittämiseen vaan ne kertovat ennemminkin pelaajan kokemuksesta ja aiemmasta menestyksestä.
10 dan (十段, jūdan) ei ole luokitus, vaan arvonimi, jota pitää hallussaan samannimisen japanilaisen ammattilaisturnauksen voittaja. Hallitseva 10 dan on Shinji Takao.
Hyvä pelitapa
pienoiskuva|Turnauksissa yleensä edellytetään kohteliasta käytöstä. Käyttäytyminen gota pelatessa voi olla "vapaata" epävirallisissa kotipeleissä, mutta usein kerhoissa ja turnauksissa on jopa pakollista noudattaa tiettyjä kohteliaisuussääntöjä. Tässä on esitetty muutama kohtelias tapa pelata:
Filosofia
Yleensä go ja shakki nähdään idän ja lännen strategisen ajattelun ruumiillistumina. Gossa peli alkaa tyhjältä laudalta. Siinä keskitytään rakentamaan itselleen alueita monien taisteluiden kautta ja lopussa pisteisiin perustuva vertailu ratkaisee voittajan. Shakki taas on loppukeskeinen peli, sillä siinä pyritään tappamaan vastapuolen yksilöllinen pelinappula (kuningas).
Tietokoneet ja go
Shakkia pelaava tietokone Deep Blue voitti shakin maailmanmestarin vuonna 1997. Silloin ei ollut edes näköpiirissä, kuinka vastaava toteutettaisiin gossa, joten arvausarvioitiin, että se olisi ehkä jossain sadan vuoden päässä. AlphaGon myötä se kesti 19 vuotta.
Gossa ja shakissa ratkaiseva tekijä on tietokoneen lähestymistapa ongelmiin. Shakissa raaka laskenta siirto siirrolta toimii, sillä shakissa erilaisia siirtosarjoja on huomattavasti vähemmän kuin gossa. Raaka laskentateho ei toistaiseksi riitä gossa alkuunkaan, sillä gossa tarvitaan laskennan ja muistin lisäksi kykyä arvioida laudan tilannetta kokonaisuutena ja käyttää näitä arviointeja perusteina siirroille. Tietokoneen, joka ei kykene samaan, peli on epätasapainoista. Gon pelaamista on verrattu taiteen tekemiseen: kun tietokoneet oppivat pelaamaan gota, ne oppivat myös tekemään taidetta.
Alankomaiden kansallinen supertietokone Huygens voitti kaksi go-peliä ammattilaisia vastaan turnauksessa vuonna 2009. Sen toiminta perustui tilastollisiin arvioihin.
AlphaGo
Vuonna 2015 ilmoitettiin, että Googlen DeepMind -tekoäly-yhtiön ihmisaivojen hermoverkkojen logiikkaa jäljittelevä ohjelmisto AlphaGo voitti gon Euroopan mestarin Fan Huin viiden pelin ottelussa 5–0. Tekoäly saa oppia huippupelaajien otteluista sekä itseään vastaan pelaamisesta. AlphaGo pelasi maaliskuussa 2016 viisi peliä maailman parhaana pidettyä go-pelaajaa Lee Sedolia vastaan. AlphaGo voitti kolme ensimmäistä ja viidennen pelin Sedolin voittaessa neljännen eli sarja päättyi 4-1 AlphaGon voittoon.
Verkkopelaaminen
Internet on mahdollistanut gon pelaamisen ympäri maailmaa. Tarkoitukseen omistetuilla palvelimilla voi pelata sekä keskustella useiden eritasoisten pelaajien kesken. Näiltä useimmiten ilmaisilta go-palvelimilta löytää vastustajan yleensä melko nopeasti ja vaivattomasti.
Käsitteitä
Gossa ja varsinkin gota käsittelevissä kirjoissa käytetään paljon japaninkielisiä termejä, jotka ilmaisevat pelissä tiettyä tilannetta tai tapahtumaa. Käsitteitä on paljon, eikä niitä kaikkia kannata opetella ulkoa, mutta keskeisimmät niistä on kuitenkin hyvä muistaa. Tässä on esitetty vain muutama keskeinen käsite:
Toiminta Suomessa
pienoiskuva|Harrastajien järjestämä turnaus ulkomailla. Suomessa gota on pelattu 1970-luvulta lähtien ja kansainvälisiä kontakteja on ollut heti alusta lähtien. Suomen suurin go-turnaus on vuosittain järjestettävä Takapotku Open, jossa pelaa vuosittain yli 70 pelaajaa.
Ensimmäinen suomalainen go-kerho, Helsingin go-kerho ry, aloitti toimintansa vuonna 1979. Nykyään gota voi pelata jo monissa eri kerhoissa ympäri Suomea:
Triton (kuu)
Triton on Neptunuksen suurin ja aurinkokunnan seitsemänneksi suurin kuu. William Lassellin 10. lokakuuta 1846 löytämä kuu on nimetty kreikkalaisen mytologian merimatkustuksen ja laivojen jumalan Tritonin mukaan. Triton on erikoinen siinä suhteessa, että se kiertää Neptunusta planeetan pyörimissuuntaa vastaan, tosin kuin muut aurinkokunnan suuret kuut. Yleisen teorian mukaan Neptunus kaappasi Tritonin Kuiperin vyöhykkeeltä. Triton on erittäin kylmä jäinen kappale, sen pinnan lämpötila on noin -235 °C. Esimerkiksi metaani ja typpi jäätyvät siellä. Tritonin pinnalla näkyy napalakit ja jäätulivuoria ja monia merkkejä jäälaavan virtauksesta sisuksesta pinnalle suurissa mullistuksissa.
Fyysiset ominaisuudet
left|thumb|250px|Tritonin massa käsittää 99,66% Neptunuksen kuiden yhteenlasketusta massasta. Triton on aurinkokunnan seitsemänneksi suurin kuu ja kuudenneksitoista suurin kohde, ja on esimerkiksi Plutoa ja Eristä suurempi. Sen massa käsittää 99,66 % kaikkien Neptunuksen kuiden yhteenlasketusta massasta mukaan lukien planeetan renkaat. Tritonin massa on myös suurempi kuin kaikkien aurinkokunnan sitä pienempimassaisten kuiden yhteenlaskettu massa. Pakonopeus eli poistumiseen tarvittava nopeus on 1,455 km/s.
Napalakit ja jäätulivuoret
Ohi lentänyt Voyager-avaruusluotain pystyi kuvaamaan vain 40% Tritonin pinnasta. Tritonin pinnan albedo on 0,76 eli se heijastaa valoa hyvin. Voimakas heijastus kylmentää Tritonia, joka on kylmä jo siksi, että on niin kaukana auringosta.
Selvimmät Tritonin piirteet ovat napalakit ja jäätön alue. Tritonin tummilla, jäättömillä alueilla näkyy jonkin verran harjannepareja. Nämä ovat halkeamia. Tummalla alueella on laajoja painumakenttiä, jotka lienevät peräisin pinnan sulamisesta ja romahtelemisesta Tritonissa on vain vähän iskeytymäkraattereita, niistä suurin on 27 km:n läpimittainen Mazomba. Tummalla alueella on myös joitain tasaisia alueita, joiden uskotaan syntyneen Tritonin sisuksista purkautuneesta aineesta.
Tritonissa on tulivuoria tai geysireitä, joista purkautuu jäistä typpeä. Tulivuoret ovat napalakin alueella. Avaruusluotain Voyager sai kuvattua vain toisen napalakeista, mutta toisen oletetaan olevan Tritonilla. Vaaleanpunaisen napalakin reuna on epämääräinen, "pitsimäinen". Typpi-, hiilimonoksidi- ja metaanijäästä koostuvat napalakit haihtuvat vuorotellen vuodenaikojen mukaan Neptunuksen kierron aikana. Typpi jäätyy napalakkiin talvella. Tritonissa on monenlaisia jäitä, edellä mainittujen lisäksi myös jäätynyttä vettä ja hiilidioksidia.
Vaikka Triton onkin erikoinen kuu, niin Tritonin pinnanpiirteet muistuttavat muista aurinkokunnan kappaleista seuraavia: Uranuksen kuu Ariel, Saturnuksen kuu Enceladus, Jupiterin kuut io, Europa ja Ganymedes sekä Marsin napalakit muistuttava Tritonin napalakkeja.
Tritonilla on ohut kaasukehä, jonka ilmanpaine on 1,4–1,9 Pa. Se on vain noin 1/70000 Maan ilmakehän merenpinnan tason paineesta. Kaasukehän koostumus on 99,9 % typpeä ja 0,1 % metaania. Kaasukehä on suureksi osaksi peräisin tulivuorista ja osin napalakeista. Kaasukehän paksuus vaihtelee mm Neptunuksen kiertäessä radallaan, "kesällä" siihen haihtuu kaasua pinnasta. Niinpä 2010 on mitattu kaasukehän paineeksi 40-65 mikrobaaria eli noin 3,5 kertaa enemmän kuin mitä Voyager mittasi.
Sisus
Tritonin säde, tiheys, ja kemiallinen rakenne ovat samankaltaisia kuin Plutolla. Tritonin tiheys 2,061 g/cm3 on suurempi kuin monella ulkoplaneettojen kuulla, ainoastaan io ja Europa ovat sitä tiheämpiä.
Tritonin sisustassa on jäätä ehkä vain 25 %. Tritonin rakenteen on arveltu olevan samankaltainen kuin Maan, eli kiinteä ydin, vaippa ja kuori. Kuun vaipassa lienee myös vettä, mutta muuten se lienee kivinen. Tritonin sisuksissa on tarpeeksi radioaktiivisuutta vaipassa tapahtuvan konvektion ylläpitämiseksi. Lämpö voisi jopa ylläpitää "maanalaisia meriä", joita on arvioitu olevan myös Europa -kuun pinnan alla. Tämä nestemäisen veden mahdollisuus antaa mahdollisuuden elämän ylläpitämiseen, vaikka se onkin epätodennäköistä.
Siepattu kuu?
Kummallisen ratansa vuoksi Tritonia pidetään Neptunuksen sieppaamana Kuiperin vyöhykkeen kääpiöplaneettana. Kaappaus selittäisi myös sen, että Neptunuksen kuujärjestelmä on kokonaan erilainen kuin muiden jättiläisplaneettojen. Tritonin saapuminen Neptunuksen läheisyyteen on saattanut singota toisen kuun Nereidin soikealle radalle ja suistaa Neptunuksen nyt hävinneitä kuita radoiltaan, niin että ne ovat saattaneet syöksyä Neptunukseen tai törmäillä toisiinsa tai Tritoniin. Nykyisen niin sanotun Nizzan mallin mukaan suuren kuun sieppaus oli todennäköisin juuri uloimmalle suurelle planeetalle Neptunukselle, koska teorian mukaan Neptunus vaelsi Kuiperin vyöhykkeellä ulospäin. Joidenkin simulaatioiden mukaan Triton on alun perin ollut suuren kaksois(kääpiö)planeetan toinen osapuoli, jonka lähiohituksessa Neptunus sieppasi Tritonin aurinkokunnan ollessa 5-10 miljoonan vuoden ikäinen.
Tämän jälkeen vuorovesivoimat pyöristivät Tritonin radan. Vuorovesivoimat myös kuumensivat ja sulattivat Tritonin mikä selittää monet Tritonin pinnan piirteet. Tritonin oletettu alkuperäinen emäplaneetta Amphitrite saattoi kiertää alkujaan noin 18 AU päässä Auringosta, ja olla massaltaan ehkä noin 2 Maan massaa.
Tritonin uskotaan taannehtivan ratansa takia syöksyvän Neptunukseen joskus 1,4–3,6 miljardissa vuodessa. Triton saattaa hajota kun saapuu Rochen rajalle. Tämän tuloksena saattaa lopulta olla se, että Neptunuksen ympärille muodostuu samankaltainen rengasjärjestelmä kuin Saturnukselle.
Éva Csernoviczki
Éva Csernoviczki (s. 16. lokakuuta 1986 Tatabánya, Komárom-Esztergom, Unkari ) on unkarilainen judon olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan-mestari. Hän on kilpaillut lähes koko kansainvälisen uransa alle 48 kg:n painoluokassa. .
Csernoviczki saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia 48 kg:n painoluokassa. Pekingin 2008 ja Rio de Janeiron 2016 olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi. MM-kilpailuissa hän saavutti samassa sarjassa pronssia Pariisissa 2011 sekä sijoittui seitsemänneksi Rio de Janeirossa 2007, Tšeljabinskissa 2014 ja Astanassa 2015.
Csernoviczki on saavuttanut EM-mitalin alle 48 kg:n sarjassa yksitoista kertaa peräkkäin vuosina 2008–2018. Kultaa hän sai Budapestissa 2013 ja Montpellier’ssa 2014, hopeaa Tbilisissä 2009, Wienissä 2010, Istanbulissa 2011 ja Kazanissa 2016 sekä pronssia Lissabonissa 2008, Tšeljabinskissa 2012, Bakun Euroopan kisoissa 2015, Varsovassa 2017 ja Tel Avivissa 2018. EM-joukkuekilpailussa hän sai pronssia Miskolcissa 2009.
Csernoviczki saavutti Belgradin universiadeissa 2009 pronssia 48-kiloisissa. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2003, 2006 ja 2008 sekä sai hopeaa 2007. Alle 20-vuotiaiden EM-hopeaa hän saavutti 2005 ja alle 17-vuotiaiden EM-pronssia 2002.
Csernoviczki on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kolme turnausvoittoa, kuusi kakkossijaa ja kuusi kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on kaksi turnausvoittoa, kaksi kakkossijaa ja viisi kakkossijaa.
Hiili
pienoiskuva|Hiiliatomin esitys Bohrin atomimallin mukaisesti. Hiili on yleinen epämetallinen alkuaine, jolla on myös useita allotrooppisia muotoja. Sen kemiallinen merkki on C ja järjestysluku 6. Sanaa hiili käytetään puheessa myös, kun tarkoitetaan kivi- tai puuhiiltä. Hiilen muodostamat sidokset ovat kovalenttisia, koska hiilen elektronegatiivisuus on 2,5. Hiiliketjuissa hiilten välinen kulma on 109 astetta, minkä vuoksi hiiliketju on polvekkeinen. Hiilen CAS-numero on 7440-44-0. Hiilen IUPACin standardin mukainen atomimassa on [12,0096; 12,0116] amu.
Esiintyminen
Hiiltä esiintyy kaikkialla, missä on elämää ja orgaanisia yhdisteitä. Hiilen kiertokulku on eräs elämälle keskeinen osa luonnon kiertokulkua. Hiili­atomeilla on myös kemiallisesti mielenkiintoinen kyky sitoutua toisiinsa muodostaen pitkiä ketjuja ja renkaita (katenaatio), ja ne voivat sitoutua laajoin eri muodoin myös muihin alkuaineisiin muodostaen lähes 10 miljoonaa tunnettua yhdistettä. Suurin osa hiilen yhdisteistä luetaan kuuluvaksi orgaaniseen kemiaan. Kuitenkin jotkut yksinkertaiset yhdisteet, joissa ei ole hiiliatomien välisiä sidoksia, kuuluvat epäorgaaniseen kemiaan. Myös jotkin yhden hiiliatomin yhdisteet, kuten metaani (CH4) ja formaldehydi (CH2O), luokitellaan orgaanisiksi yhdisteiksi, koska ne ovat homologisten sarjojen ensimmäisiä jäseniä (tässä tapauksessa alkaanit ja aldehydit).
Hiilen ja vedyn yhdisteitä ovat hiilivedyt, joista tärkeät fossiiliset polttoaineet maaöljy ja maakaasu pääasiassa koostuvat. Kun hiili palaessaan yhdistyy happeen, muodostuu hiilidioksidia, jota kasvit käyttävät hiilen lähteenä. Hiilen palaessa riittämättömässä hapessa muodostuu hiilimonoksidia eli häkää.
Monet tärkeät orgaaniset yhdisteet koostuvat hiilestä, vedystä ja hapesta. Sellaisia ovat esimerkiksi hiilihydraatit ja rasvahapot, jotka ovat oleellisia elämälle, sekä monet esterit, jotka antavat aromit monille hedelmille. Elävissä olennoissa esiintyy lukemattomia muitakin erilaisia hiilen yhdisteitä, joista monet sisältävät vielä muitakin alkuaineita, esimerkiksi typpeä tai fosforia. Hiili siis muodostaa Maan elämän perustan.
Hiiltä esiintyy maapallolla myös kallioperässä etenkin karbonaatteina kuten kalsiumkarbonaattina eli kalkkikivenä (CaCO3). Vapaana alkuaineena hiiltä esiintyy luonnossa ruskohiilenä, kivihiilenä, antrasiittina ja grafiittina, jonkin verran myös timantteina. Koksi on pyrolysoitua kivihiiltä. Puuta pyrolysoimalla (esim. tervanpolton yhteydessä) saadaan puuhiiltä eli sysiä, jota on vuosisatojen ajan käytetty sepäntyössä ja raudan valmistuksessa masuunissa, ja nykypäivänä grillihiilenä.
Hiiltä ei syntynyt alkuräjähdyksessä, koska sen synty tarvitsee kolmen alfahiukkasen (heliumytimen) törmäyksen, mikä on äärimmäisen epätodennäköistä ja universumi laajeni ja jäähtyi nopeasti. Sitä kuitenkin syntyy tähtien sisuksissa kolmi-alfa-prosessilla.
Eri muodot
Vapaana alkuaineena hiili voi esiintyä erilaisissa allotrooppisissa muodoissa. Sen eri muotoihin sisältyy yksi pehmeimmistä aineista (grafiitti) ja yksi kovimmista aineista (timantti). Timantin kiderakenne on kuutiollinen timanttirakenne, ja se on kovin luonnossa esiintyvä rakenne. Grafiitilla on levymäinen rakenne kuin päällekkäin asetetuilla kirjan lehdillä, mikä saa aikaan grafiitin pehmeyden. Niin sanottu amorfinen hiili, jota kivihiili ja puuhiili pääasiassa ovat, muodostuu oikeastaan hyvin pienistä grafiittikiteistä. Fullereenit ovat nanoluokan molekyylejä, yksinkertaisessa muodossaan 60 hiiliatomia muodostaa grafiittimaisen kerroksen taipuneena 3-ulotteiseksi jalkapallomaiseksi rakenteeksi. Lamppunoki koostuu pienistä grafiittimaisista osista. ’Lasimainen hiili’ on isotrooppinen ja vahva kuin lasi. Toisin kuin normaalissa grafiitissa, kerrokset ovat rypistyneet kuin rypistynyt paperi. Hiilikuidut ovat samanlaisia kuin lasimainen hiili. Erikoiskäsittelyllä on mahdollista järjestää hiilitasot kuidun suuntaan, jolloin tuloksena on terästä kestävämpi rakenne.
Isotoopit
Hiilellä on kaksi pysyvää isotooppia, hiili-12 (C-12) (98,89 %) ja hiili-13 (C-13) (1,11 %). Lisäksi on olemassa epävakaa hiili-14 (C-14) isotooppi, joka on radioaktiivinen. C-14-isotooppia esiintyy luonnossa vain hyvin pieniä määriä, koska sitä syntyy kosmisella säteilyllä typpiatomeista. C-14:n puoliintumisaika on 5 730 vuotta.
Hiili-13-/hiili-12-isotooppisuhdetta voidaan käyttää hiilen lähteen tunnistamisessa. Eliöt eivät käytä hyväkseen molempia isotooppeja tasapuolisesti, vaan suosivat voimakkaasti hiilen kevyempää isotooppia C-12. Tämä rikastuminen kevyemmän C-12:n suhteen on mitattavissa niin nykyisestä elävästä luonnosta kuin muinaisten sedimenttien joukkoon kerrostuneesta eloperäisestä materiaalista ja on voitu päätellä, että elämä ilmaantui maapallolle hyvin varhain hydrologisen kierron käynnistyttyä.
Vaarallisuus
Jotkut hiiliyhdisteet ovat hengenvaarallisia. Hiilimonoksidi (CO) eli häkä on jo pieninä annoksina tappava, ja henkiin jääneet kärsivät muistinmenetyksistä ja heikkoudesta. Syanidit (CN-) ovat äärimmäisen myrkyllisiä lähes kaikille hemoglobiinia hapenkuljetukseen käyttäville organismeille, varsinkin tasalämpöisille selkärankaisille, kuten nisäkkäille. National Geographicin mukaan puhtaat fullereenit ovat hyvin myrkyllisiä.
Eteeni, etyyni ja metaani ovat erittäin räjähdysherkkiä, sekoittuessaan ilman hapen kanssa.
Sovellutuksia
thumb|Hiilikimpale Hiili on elintärkeä alkuaine eläville olennoille, ilman sitä elämää ei olisi sellaisena kuin sen tunnemme. Taloudellisesti tärkein hiilen käyttö on hiili­pitoisten polttoaineiden, varsinkin fossiilisten poltto­aineiden kuten kivi­hiilen, maaöljyn ja maakaasun käyttö energian tuotantoon. Samoista raaka-aineista valmistetaan jalostamalla myös synteettisiä materiaaleja kuten muoveja.
Hiilen yhdisteitä
Hiilen oksideista tärkeimmät ovat hiilidioksidi (CO2) ja hiilimonoksidi (CO). Muita oksideja ovat hiilisuboksidi (C3O2), dihiilimonoksidi (C2O), sekä korkeammat oksidit C5O2 ja C12O9.
Hiili esiintyy luonnossa karbonaatteina, ja näistä hiilen yhdisteistä keskeisimmät ovat natriumkarbonaatti eli sooda (Na2CO3) ja kalsiumkarbonaatti eli kalkkikivi (CaCO3).
Hiilen ja metallin yhdisteet ovat karbideja. Titaanikarbidia (TiC) ja volframikarbidia (WC) käytetään hionta- ja kiillotusaineina niiden kovuuden vuoksi. Rautakarbidi eli sementiitti (Fe3C) antaa teräkselle sen lujuuden. Kalsiumkarbidi (CaC2) muodostaa veden kanssa asetyleeniä. Tunnetaan myös vähähiilisiä karbideja, kuten kromin Cr4C, Cr7C ja Cr3C2.
Muita hiilen epäorgaanisia yhdisteitä ovat:
Antonina Krivošapka
Krivošapka saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Sherbrookessa 2003 hopeaa 400 metrillä ajalla 53,54 s ja juoksi viestissä ankkuriosuuden Venäjän pronssijoukkueessa. Saman vuoden Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Pariisissa hän voitti 400 metriä. Sisäratojen EM-kilpailuissa Torinossa 2009 hän voitti kultaa 400 metrillä ajalla 51,18 s ja juoksi ankkuriosuuden 4 × 400 metrin viestin voittaneessa Venäjän joukkueessa. Samana vuonna hän voitti myös Venäjän mestaruuden 400 metrillä sekä sisä- että ulkoradoilla.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Krivošapka saavutti 400 metrillä pronssia ajalla 49,71 ja juoksi ankkuriosuuden pronssia saaneessa Venäjän 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sai pronssia Venäjän kolmoisvoittoon päättyneellä 400 metrillä ajalla 50,10 ja juoksi toisen osuuden Venäjän kultajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 400 metrillä viidenneksi ajalla 50,66 ja juoksi aloitusosuuden kolmanneksi sijoittuneessa Venäjän pitkän viestin joukkueessa.
Krivošapka voitti 400 metrin ulkoratojen Venäjän-mestaruuden 2012. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 400 metrillä alun perin kuudenneksi ajalla 50,17 ja juoksi toisen osuuden Venäjän hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Moskovan MM-kilpailuissa Krivošapka saavutti alun perin 400 metrillä pronssia ajalla 49,78. Samoissa kilpailuissa Krivošapka ankkuroi Venäjän maailmanmestaruuteen 4 × 400 metrin viestissä. Krivošapkan Lontoon olympialaisissa antama dopingnäyte tutkittiin uudelleen vuonna 2016 ja siinä havaittiin merkkejä dopingin käytöstä. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 7.9.2016–6.9.2018 ja hänen suorituksensa aikavälillä 11.8.2012–10.8.2014 hylättiin. Näin hän menetti mitalinsa Lontoon olympialaisista ja Moskovan MM-kilpailuista.
Henkilökohtaiset ennätykset
Krivošapkan ennätys 400 metrillä on 49,16 s, jonka hän juoksi Venäjän-mestaruuskilpailuissa Tšeboksaryssa 5. heinäkuuta 2012. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on Moskovassa 15. helmikuuta 2009 juostu 50,55 s.
Strömsbergin ruukki
thumb|300px|Strömsbergin ruukki
Strömsbergin ruukki on Ruotsissa nykyisessä Tierpin kunnassa sijaitseva ruukkialue, joka kehittyi 1600-luvulla. Nykyisen muotonsa se sai ollessaan vuosina 1734-1861 de Geerin suvun omistuksessa. 1700-luvun teollisuusrakennuksia on edelleen jäljellä.
Teollisesta toiminnasta viimeisimpänä keskityttiin sahatoimintaan. Höyrysaha otettiin käyttöön vuonna 1911. Raudan käsittely loppui vuonna 1920, kun Stora Kopparbergs Bergslag AB osti ruukin ja keskittyi metsäalalle. Strömsberg oli maatalousalalla ajoittain suurimpia toimijoita koko Ruotsissa, mutta 1970-luvun lopussa maataloudesta luovuttiin.
Kartanon päärakennus on vuodelta 1758 ja se rakennettiin Charles de Geerin puolisolle leskenasunnoksi. Vuoden 1961 laajennuksen yhteydessä 1700-luvun ulkoasusta luovuttiin.
Ingmar Bergmanin käsikirjoittama elokuva Hyvä tahto (Den goda viljan) on kuvattu alueella.
Édouard Mendy
pienoiskuva|Édouard Mendy vuonna 2020. Édouard Osoque Mendy (s. 1. maaliskuuta 1992 Montivilliers, Ranska) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Saudi-Arabian valioliigassa pelaavaa Al-Ahlia.
Seuraura
Mendy edusti kausina 2016–2019 ranskalaisseura Stade de Reimsiä, jossa pelasi 42 Ligue 2n ja 38 Ligue 1:n ottelua, sekä kaudella 2019–2020 saman maan Stade Rennais'ta, jossa pelasi 25 Ranskan pääsarjaottelua. Syyskuussa 2020 hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Chelseaan, jossa hän oli kahden kauden ajan ykkösmaalivahti ja pelasi tällöin yhteensä 65 valioliigaottelua. Hän pelasi yhtä alkulohko-ottelua lukuun ottamatta kaikki ottelut Chelsean voittaessa Mestarien liigan kaudella 2020–2021. Hänet valittiin Mestarien liigan kauden parhaaksi maalivahdiksi ja tähdistöjoukkueeseen. Hän oli syksyllä 2021 voittamassa UEFA Super Cupia ja seurajoukkueiden maailmanmestaruutta. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Valioliigassa kymmenen ottelua ja Mestarien liigassa yhden pelin. Hän siirtyi Saudi-Arabian valioliigan Al-Ahliin 18,5 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2023.
Maajoukkueura
Mendy on pelannut Senegalin maajoukkueessa 28 ottelua marraskuusta 2018 alkaen. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 hän pelasi joukkueen kaksi ensimmäistä ottelua mutta sai kolmannen ottelun verryttelyssä sormivamman ja joutui jättämään kisat kesken. Alkuvuodesta 2022 käydyissä Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi kultaa voittaneen Senegalin viisi viimeistä ottelua. Hänet valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Hänet nimettiin myös kisojen tähdistöjoukkueeseen. MM-kilpailuissa 2022 Mendy pelasi neljä ottelua Senegalin neljännesvälieriin yltäneen joukkueen ykkösmaalivahtina.
Adam Ounas
Ounas on pelannut Ranskan Ligue 1:ssä Bordeaux'ssa 49 ottelua, joissa hän on tehnyt kahdeksan maalia, ja Nicessa 16 ottelua, joissa tehnyt kaksi maalia. Italian Serie A:ssa hän on pelannut Napolissa 35 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia, Cagliarissa seitsemän ottelua ilman tehtyjä maaleja sekä Crotonessa 15 ottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia.
Ounas on pelannut Algerian maajoukkueessa 15 ottelua syyskuusta 2017 alkaen. Ensimmäiset maajoukkuemaalinsa hän teki Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019: kaksi maalia alkulohko-ottelussa Tansaniaa vastaan ja yhden neljännesvälierässä Guineaa vastaan. Algeria voitti turnauksessa kultaa ja Ounas pelasi edellä mainittujen otteluiden lisäksi puolivälierässä. Neljännen maaottelumaalinsa Ounas teki kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Mauritaniaa vastaan.
Chomo Lonzo
Chomo Lonzo (myös Chomolonzo, Chomolönzo, Chomo Lönzo, Jomolönzo tai Lhamalangcho) on Himalajalla, Kiinan Tiibetissä sijaitseva vuori. Sen eteläisen päähuipun korkeus merenpinnan tasosta on 7 818 metriä. Sen keskihuippu on 7 565 metriä ja pohjois- tai luoteishuippu noin 7 200 metriä korkea. Vuori sijaitsee noin 5 kilometrin päässä Makalusta koilliseen, Mahalungurin (Mohalingor) tai Khumbun vuoristoalueella.
Aleksandr Dolgušin
Aleksandr Ivanovitš Dolgušin (7. maaliskuuta 1946 Moskova – 17. huhtikuuta 2006 Moskova) oli Neuvostoliittoa edustanut vesipalloilija. Hän kuului kultaa voittaneeseen joukkueeseen vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä ja oli lisäksi mukana saamassa hopeaa vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa. Hän kilpaili vielä vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa, mutta jäi joukkueineen kahdeksannelle sijalle.
Dolgušin oli mukana voittamassa lajinsa maailmanmestaruutta vuonna 1975 ja voitti joukkueineen myös kaksi Euroopan-mestaruutta (1966, 1970).
William O’Brien
thumb|William O’Brien vuonna 1917. William O’Brien (2. lokakuuta 1852 Mallow, Corkin kreivikunta, Irlanti – 25. helmikuuta 1928 Lontoo, Iso-Britannia) oli irlantilainen poliitikko. Hän oli yksi johtajista pitkäaikaisessa kamppailussa maareformin ja Irlannin itsehallinnon eli home rulen puolesta.
Ura
O’Brien toimi vuodesta 1869 lehtimiehenä ja vuonna 1881 hänet nimitettiin Irlannin maaliiton julkaiseman viikkolehden United Irelandin päättoimittajaksi. Jo saman vuoden lokakuussa brittiviranomaiset lakkauttivat lehden ja O’Brien vangittiin yhdessä Charles Parnellin ja muiden maaliiton johtajien kanssa. Juuri O’Brien laati vankilassa kuuluisan ”vuokrankeskeytysmanifestin” (No Rent Manifesto), jossa kannustettiin maanvuokraajia keskeyttämään vuokranmaksunsa. Julistuksen julkistaminen johti nopeasti koko maaliiton lakkauttamiseen. O’Brien vapautui seuraavana vuonna ja hän palasi uudelleenperustetun United Irelandin päätoimittajaksi. Hänet valittiin 1883 parlamentin alahuoneeseen, jossa hän istui yhtäjaksoisesti vuoteen 1895.
O’Brienin kuuluisin poliittinen tempaus oli hänen vuonna 1886 lanseeraamansa niin sanottu plan of campaign (”sotasuunnitelma”) -kampanja, jossa maanvuokraajia kannustettiin jättämään vuokransa maksamatta, mikäli isännät eivät suostuisi alentamaan niitä kohtuulliseksi katsotulle tasolle. Sen sijaan heidän tulisi lahjoittaa vuokrarahat yhteiseen kassaan, jolla tuettaisiin mailtaan häädettyjä maanvuokraajia. Parnell ei tukenut tätä kampanjaa, mutta se sai silti paljon tuulta alleen. Britannian parlamentti sääti sen seurauksena vuonna 1887 niin sanotun Coercion Act -lain, jonka nojalla O’Brien passitettiin jälleen vankilaan. Hän oli useasti vangittuna seuraavan neljän vuoden aikana jyrkän agitaationsa vuoksi.
O’Brien oli vuosien ajan Irlannin nationalistien joukossa toiseksi vaikutusvaltaisin henkilö Parnellin jälkeen. Parnellin kukistumiseen vuonna 1890 johtaneen avioeroskandaalin aikana O’Brien yritti aluksi sovitella Parnellin vastustajien ja tukijoiden välejä, mutta asettui lopulta Parnellin syrjäyttämistä kannattaneen Irlantilaisen puolueen enemmistön kannalle. Vuonna 1898 O’Brien perusti United Irish League -nimisen poliittisen järjestön ja palasi kaksi vuotta myöhemmin parlamenttiin. Hän tuki vuosien 1902–1903 maakonferenssia, jossa maanomistajien ja maanvuokraajien edustajat onnistuivat sopimaan yhteisistä tavoitteista. Seurauksena oli vuonna 1903 säädetty niin sanottu Wyndhamin laki, jonka nojalla suuri osa maanvuokraajista sai lunastaa tilansa itselleen. O’Brien etääntyi vähitellen John Redmondin johtamasta Irlantilaisen puolueen johdosta. Kun O’Brienin aiempi puolue United Irish League jäi heidän käsiinsä, hän perusti vuonna 1909 T. M. Healyn kanssa riippumattomien nationalistien parlamenttiryhmän, joka seuraavana vuonna järjestäytyi All-for-Ireland League -nimiseksi puolueeksi. Kun Redmond sai vielä H. H. Asquithin hallituksen tekemään uuden home rule -lakiesityksen, O’Brienin puolue tuki sitä lojaalisti. Muutaman vuoden sisällä pääosa O’Brienin tukijoista kuitenkin siirtyi radikaalimman Sinn Féin -puolueen kannattajiksi. O’Brien itse jäi pois parlamentista vuonna 1918 ja hänen puolueensa lakkasi pian toimimasta.
Polymoog
Polymoog (kirjoitetaan joskus myös PolyMoog) on elektroninen analoginen kosketinsoitin ja syntetisaattori. Nykyisin sitä pidetään usein toimintatapansa vuoksi urkutyyppisenä soittimena, jossa on laajat mahdollisuudet muokata valittua sointiväriä.
Historiaa
Polymoog oli ensimmäinen markkinoille tullut polyfoninen varsinainen syntetisaattori. Prototyyppivaiheessa sen nimenä oli Apollo.
Soittimen oli tarkoitus olla osa Moog Music -yhtiön markkinoille aikomaa Constellation-yhdistelmää, jonka osina olisivat olleet Lyra, monofoninen soolosoitin, Apollo l, tuleva Polymoog sekä Taurus-bassojalkio säestykseen. Keith Emerson käytti näitä soittimia kiertueella ilman bassojalkio-osaa. Constellation-suunnitelma ei toteutunut sellaisenaan, vaikka Taurus-bassojalkio tuli markkinoille ja etenkin pop-muusikot ovat käyttäneet sitä. Emerson, Lake & Palmer -yhtyeen Keith Emerson käytti Apolloa osana Moog Polyphonic Ensembleä albumilla Brain Salad Surgery 1973. Polymoog julkistettiin 1975
Syntetisaattorien polyfonian taustaa
Moog Music oli aiemmin saavuttanut kaupallisen menestyksen monofonisella Minimoog-mallilla. Jo Minimoogin tullessa markkinoille tiedettiin, että lisäämällä oskillaattorien määrää soivia ääniä saatiin lisää, mutta hinta rajoitti tätä, sillä jokainen oskillaattori tai oskillaattoriryhmä olisi tarvinnut oman Minimoogin kaltaisen signaalinmuokkausväylänsä.
Myöhempi Memorymoog toteutettiin tällä tavoin mikropiirien kehittyessä ja siinä on 18 oskillattoria 6. soivalle äänelle monofonisen Minimoogin tarjotessa 3 oskillaattoria.
Toinen esimerkki ovat Oberheim Two, Four ja Eight Voice. Niissä kullekin soivalle äänelle on oma moduuli, joka on itsenäinen syntetisoija oskillaattoreineen ja muokkausmahdollisuuksineen. Näin esimerkiksi Two Voice - mallissa on kaksi moduulia.
Myöhemmässä, 1978 julkaistussa digitaalisessa Sequential Circuits Prophet 5 - syntetisaattorissa on 10 oskillaattoria 5 yhtäaikaiselle äänelle mikroprosessorin lukiessa, mitä kosketinta painetaan ohjaten oskillaattoreita sekä muita parametrejä joko valmiin sointivärin tai käyttäjän luomien asetusten mukaisesti. .
Polymoogin ominaisuuksia
Polymoogissa polyfonia on toteutettu siten, että jokaisella 72. koskettimesta on oma mikropiireillä toteutettu äänipiirinsä jotka saavat muokattavan signaalin kahdelta oskillaattorilta muodostaen siitä piiriin valmiiksi luodun sointivärin. Soitin pystyy näin tuottamaan signaalista 72 ääntä samanaikaisesti. . Kahta oskillaattoria käytetään täyteläisemmän soinnin saavuttamiseksi.
Oskillaattorit tuottavat valinnaisesti ns. sahanterä-, kantti- ja ramppimuotoista aaltoa. Oskillaattorit on mahdollista virittää toisiinsa verrattuna harmonisesti tai dissonantiksi. Eri aaltomuotoja voi yhdistää. Oktaavialueet olivat 8' ja 4' sekä 16' ja 8'.
Soittimessa on sample/hold - toiminto, kohinageneraattori, ekvalisoija sekä chorus-efekti. Koskettimiston voi jakaa kolmeen osaan joista jokaisella on oma äänenvoimakkuudensäätönsä. Kultakin osiolta on ulostuloväylä, jolla voidaan ohjata esimerkiksi muita syntetisaattoreita. Koskettimisto reagoi soiton voimakkuuteen. Soittimessa on valittavissa yli- ja alipäästösuodatin, jota voi haluttaessa ohjata LFO-generaattorilla. Soittimessa on myös ADSR (engl. attack, decay, sustain, release) jolla ohjataan äänen käyttäytymistä soimisen eri vaiheissa. Soittimeen voi myös kytkeä ulkopuolisia instrumentteja niiden soinnin muokkaamiseksi.
Myöhemmin markkinoille tuotiin Polymoog Keyboard, jossa oli enemmän valmiita sointivärejä, mutta muokkausmahdollisuuksia oli rajattu. Soittimiin oli saatavissa Polypedal, jolla jalkakäyttöisesti voitiin ohjata äänen kestoa, suodatinta sekä äänen korkeutta, joka mahdollisti ns. pitch-bend-efektin.
Polymoogin hinta oli julkistettaessa 80 000 markkaa. Esimerkiksi suurehko perheauto maksoi tuohon aikaan 40 000–50 000 markkaa .Lisäksi soittimet valmistettiin yksitellen käsityönä. Tunnettu käyttäjä on ollut esimerkiksi Rick Wakeman Yes-yhtyeen albumilla Going for the One kappaleessa "Wondrous Stories" 1977.
Seututie 413
Seututie 413 sijoittuu pääosin itäkoillisen ja länsilounaan välisenä tienä Hartolan ja Sysmän kirkonkylien välille. Hartolassa väylältä on liittymä valtatie 4:lle. Seututie 413:llä sijaitsee Sysmän Valittulan pikavuoropysäkki.
Cape Finisterren taistelu (1805)
Cape Finisterren taistelu oli 22. heinäkuuta 1805 Villeneuven komentaman Länsi-Intiasta palaavan ranskalais-espanjalaisen laivaston ja Robert Calderin komentaman Britannian kuninkaallisen laivaston välillä Cape Finisterren edustalla käyty meritaistelu, joka päättyi ratkaisemattomana. Calder ei kyennyt estämään Villeneuven osaston liittymistä Ferrolissa olevaan laivasto-osastoon eikä siten kyennyt poistamaan Villeneuven aiheuttamaa maihinnousu-uhkaa. Calder joutui myöhemmin sotaoikeuteen puolustautumaan syytöksiltä, joiden mukaan hän vältteli taistelua.
Taustaa
Napoleon suunnitteli purkavansa Britannian toimeenpaneman saarron nousemalla maihin Britteinsaarille ja valtaavansa maan. Vuonna 1805 Boulogneen sijoitetun maihinnousuarmeijan vahvuus oli 150 000 miestä. Mikäli armeija kyettäisiin siirtämään Britteinsaarille olisi sen mahdollista lyödä puolustuksesta vastanneet heikosti varustetut ja koulutetut puolisotilaalliset joukot. Suunnitelman mukaan Toulonissa ja Brestissä olevien laivastojen tulisi paeta saartavalta laivastolta ja sen jälkeen uhata Länsi-Intiaa, minkä tarkoituksena oli vetää kuninkaallinen laivasto pois Euroopasta. Yhdistetyneet laivastot kohtaisivat Martiniquella ennen paluutaan Eurooppaan, jossa ne laskisivat joukot maihin Irlannissa nostaen väestön kapinaan. Laivasto tuhoaisi lisäksi Kanaalissa olevan heikentyneen saartolaivaston sekä avustaisi maihinnousuarmeijan Doverinsalmen ylityksessä.
Villeneuve lähti 29. maaliskuuta 1805 Toulonista merelle johtaen laivastoa, johon kuului yksitoista linjalaivaa, kuusi fregattia ja kaksi prikiä. Hän vältti amiraali Nelsonin saartolaivaston läpäisten Gibraltarinsalmen 8. huhtikuuta. Hän karkotti Cadizin edustalla olleen saarto-osaston, minkä jälkeen hänen osastoonsa liittyivät saarretut kuusi Espanjan laivaston linjalaivaa. Yhdistynyt laivasto purjehti Länsi-Intiaan saapuen Martiniquelle 12. toukokuuta.
Länsituuli piti Nelsonin Välimerellä läpäisten Gibraltarin salmen vasta 7. toukokuuta. Kymmenen linjalaivan osasto saapui Antiguaan 4. kesäkuuta.
Villeneuve odotti Martiniquella amiraali Ganteaumen Brestin laivastoa, joka ei kyennyt murtamaan saartoa. Ranskan armeijan upseerien pyynnöt Britannian siirtomaihin hyökkäämisestä kaikuivat kuuroille korville lukuun ottamatta Diamond Rockin linnoituksen takaisinvaltausta. Villeneuve lähti 4. kesäkuuta Martiniquelta ja hän sai tiedon Nelsonin saapumisesta Antigualle 7. kesäkuuta. Villeneuve lähti paluumatkalle Eurooppaan 11. kesäkuuta saavuttamatta tavoitteita, jotka Karibian purjehdukselle oli asetettu.
Eeva Lindén
Eeva Maria Lindén (29. helmikuuta 1896 Sortavala – 19. marraskuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä ja Helsingin yliopiston suomen kielen lehtori. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1915 ja työskenteli yli 20 vuotta suomen kielen opettajana eri oppikouluissa. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1942 aiheenaan kaakkoishämäläiset murteet. Hän oli ensimmäinen suomen kielen alalta väitellyt nainen. Lindén oli suomen kielen dosenttina Turun yliopistossa vuosina 1948–1956, hoitaen välillä suomen kielen professorin virkaa, ja Helsingin yliopistossa vuosina 1952–1955. Helsingin yliopiston suomen kielen lehtorina hän toimi 1955–1965. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1964. Pääosa hänen tutkimuksistaan koski suomen lauseopin ongelmia.
Cape Finisterren taistelu (1805)
Taustaa
Yhdistynyt laivasto valtasi ja poltti 30. kesäkuuta brittiläisen 14-tykkisen kaapparin. Se valtasi 3. heinäkuuta takaisin espanjalaisen kaljuunan Matildan, jonka lastina oli noin 15 miljoonan frangin aarre, brittiläiseltä kaapparilta Marsilta. Kaappari poltettiin ja Ranskan laivaston fregatti Siréne otti kaljuunan hinaukseen.
Kohtaaminen
Taistelu alkoi kello 17.15. Calder antoi viestin keskeyttää taistelun kello 20.25 jatkaakseen sitä seuraavana päivänä. Aamun sarastaessa laivastojen väli oli noin 27 kilometriä. Calder ei ollut halukas hyökkäämään toista kertaa ylivoimaista vihollista vastaan. Lisäksi hänen piti suojata edellisenä päivänä vaurioituneita HMS Windsor Castlea ja HMS Maltaa sekä vallattuja espanjalaisaluksia. Calderilla oli huolena myös mahdollinen Ferroliin ja Rochefortiin saarrettujen alusten ulosmurtautuminen. Calder irrottautui taistelusta vetäytyen saaliineen koilliseen.
Seuraukset
Taistelu päättyi ratkaisemattomana ja kumpikin osapuoli julisti voittaneensa. Britit menettivät 39 upseeria ja miestä kaatuneina ja 159 haavoittuneina. Yhdistyneen laivaston tappiot olivat vastaavasti 476 kaatuneina ja haavoittuneina, joiden lisäksi oli 800 sairasta. Calder sai tuomion taistelun välttämisestä sotaoikeudessa eikä saanut uutta merikomennusta.
Villeneuve epäonnistui yrittäessään päästä Brestiin, minkä jälkeen hän palasi Vigoon ja edelleen Coruñaan, mistä hän jatkoi vielä 15. elokuuta Cadiziin. Villeneuven siirtyminen Cadiziin romutti Napoleonin toiveet maihinnoususta Britteinsaarille. Maihinnousuarmeija nimettiin suureksi armeijaksi, ja se lähti Boulognesta 27. elokuuta iskeäkseen Itävaltaan ja Venäjälle.
Pathetic Being
Pathetic Being on puolalaisen teknisen death metalin yhtyeen Scepticin toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2001.
Cape Finisterren taistelu (1805)
Seuraukset
Villeneuve pysyi laivastoineen Cadizissa ja se tuhoutui Trafalgarin taistelussa 21. lokakuuta.
Chris Avellone
Chris Avellone (s. 27. syyskuuta 1971) on yhdysvaltalainen videopelisuunnittelija, joka on työskennellyt Interplay Entertainment ja Obsidian Entertainment -yhtiöissä.
Avellonea on syytetty vuonna 2020 häiriökäyttäytymisestä. Dying Light 2 pelin kehittäjä Techland on katkaissut yhteyden Avelloneen johtuen käytökseen liittyvistä syytöksistä. Myös hänen työnsä Vampire: The Masquerade – Bloodlines 2:ssa on korvattu osana pelin kehitystä.
Avellone on ollut mukana suunnittelemassa seuraavia videopelejä:
Distria Krasniqi
Distria Krasniqi (s. 10. joulukuuta 1995) on kosovolainen judon olympiavoittaja, Euroopan-mestari ja MM-mitalisti. Hän kilpailee 52 kg:n sarjassa kilpailtuaan välillä, syksystä 2018 vuoteen 2021, 48-kiloisissa.
Krasniqi saavutti 52 kg:n painoluokassa alle 23-vuotiaiden EM-pronssia 2012 ja 2013 sekä alle 21-vuotiaiden EM-pronssia 2013 ja 2015. Hän voitti alle 21-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2015 sekä alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2016 ja 2017.
Krasniqi sijoittui vuonna 2017 seitsemänneksi sekä Varsovan EM-kilpailuissa että Budapestin MM-kilpailuissa. Hän saavutti Tel Avivin EM-kilpailuissa 2018 hopeaa hävittyään 52-kiloisten loppuottelussa venäläiselle Natalja Kuzjutinalle. Hän voitti samana vuonna kultaa Välimeren kilpailuissa.
Krasniqi saavutti 48 kg:n painoluokassa MM-pronssia Tokiossa 2019 ja EM-pronssia Prahassa 2020. Hän voitti saman sarjan Euroopan-mestaruuden Lissabonissa 2021 kukistettuaan loppuottelussa ukrainalaisen Darja Bilodidin. Budapestin MM-kilpailuissa hän oli samana vuonna viides. Tokion olympialaisissa hän voitti kultaa kukistamalla loppuottelussa japanilaisen Funa Tonakin.
Krasniqi saavutti 52 kg:n painoluokassa vuonna 2022 EM-pronssia Sofiassa ja MM-pronssia Taškentissa. Välimeren kilpailuissa hän voitti kultaa. Dohan MM-kilpailuissa 2023 hän oli viides.
Sokotranbegonia
Sokotranbegonia (Begonia socotrana) on begoniakasvien (Begoniaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Joseph Dalton Hooker kuvasi lajin tieteelle vuonna 1881. Sokotranbegoniaa tavataan Jemenissä.
Pethia atra
Pethia atra on särkikalojen (Cyprinidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Lajia tavataan Manipurin osavaltiossa, Intiassa. Se kasvaa yleensä noin 5,8 senttimetrin mittaiseksi. Lajin kuvasivat tieteelle Irengbam Linthoingambi ja Waikhom Vishwanath vuonna 2007. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin vaarantuneeksi.
Houkonjärvi
Houkonjärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Haarolla oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön.
Maantiede
Järven pinta-ala on 8,3 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järven rannat ovat umpeenkasvamisen vuoksi soistuneita. Järveen laskee pari pelto-ojaa ja metsäoja. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 1,1 kilometriä pitkä Houkonjärvenoja. Järvellä on 1,3 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin avosuota. Rannat ovat rakentamattomia.
Historia
Järvi on piirretty näkyviin Kalmbergin kartastoon ja siinä se on pitempi kuin Pahkajärvi ja yhtä pitkä kuin Hepojärvi. Nykyinen järvi on Pahkajärvestä enää murto-osan pituinen, joten järven pintaa on laskettu.
National Public Radio
Vuonna 2020 NPR:llä oli hieman yli 9,1 miljoonaa viikoittaista kuuntelijaa. Samana vuonna sen liikevoitto oli 37,6 miljoonaa dollaria.
NPR Worldwide lähettää radiolähetyksiä ympäri maailmaa. NPR:n ohjelmia on kuultavissa Suomessa myös ULA-aalloilla Helsingissä Yleisradion kautta sekä digi-televisiosta Yle Mondo -kanavalta.
Julkisen palvelun televisiotoiminnasta Yhdysvalloissa vastaa Public Broadcasting Service.
V (Anna Abreun albumi)
V on suomalaisen poplaulaja Anna Abreun viides studioalbumi. Warner Music Finland julkaisi albumin CD:nä ja digitaalisesti 30. toukokuuta 2014 sekä LP:nä 13. kesäkuuta 2014. Albumin ovat tuottaneet Jonas W. Karlsson, Jarkko Ehnqvist ja Hank Solo. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan neljänneksi. Kaikkiaan listaviikkoja Top50:ssa kertyi 20.
Albumilla vierailevat tanskalainen poplaulaja Christopher sekä suomalainen räppäri Gracias.
V-albumin ensimmäinen single, ”Ra-ta ta-ta” julkaistiin 11. huhtikuuta 2014. Kappale nousi Suomen virallinen singlelistan 17:nneksi sekä latauslistan 6:nneksi. Se nousi myös Suomen neljänneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Toinen single ”Right In Front Of You” julkaistiin kesäkuussa 2014.
Retkikunta 19
Retkikunta 19 on Kansainvälisen avaruusaseman nykyinen, 19. miehistö.