cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paperikone
Paperinvalmistus Suomessa
Suomessa paperin valmistus alkoi vuonna 1667 Pohjan pitäjän Thomasbölessä. Tuolloin paperi valmistettiin käsityönä. 1800-luvulla Suomessa toimi toistakymmentä paperitehdasta, joista vain kaksi koneisti tuotantonsa. Maamme ensimmäisen paperikoneen hankki Frenckellin suku v. 1841 Tampereelle, 1853 hankittiin seuraava paperikone  Tervakoskelle.
Suomesta tuli paperin vientimaa jo 1800-luvun puolessavälissä kun paperia valmistettiin lumpuista. Nykyaikainen, puun käyttöön perustuva paperiteollisuus perustui Saksassa 1840-luvulla keksityn hiomakoneen käyttöönottoon. Suomessa hiokkeen valmistuksessa käytettiin kuusta ja aluksi jossain määrin myös haapaa.
Hiomakoneiden voimanlähteenä käytettiin vesivoimaa, minkä vuoksi paperiteollisuus keskittyi jokien varrelle. Aluksi voima siirrettiin hihnoilla tai rattaistoilla koneisiin, sähköistäminen tapahtui pääosin 1910-luvulla.
Paperikoneiden valmistus Suomessa
Suomen paperikoneiden valmistus alkoi toden teolla vuoden 1944 välirauhan ehtojen määrittäessä Suomen asevoimien miesvahvuuden maksimikoon. Tähän lukuun kuuluivat valtion aseteollisuuden työntekijät. Eduskunta muutti ne yhdessä käsittelyssä Valtion metalliteollisuudeksi, josta kehittyi Valmet. Sen Rautpohjan tykkitehtaan pääsuunnittelija Uolevi Konttinen, lujuuslaskenta-asiantuntija insinööri Miekk-oja ja yksi pikakoulutettu teknikko alkoivat suunnitella paperikoneita siten, että tykkitehtaan olemassa oleva valmistuskapasiteetti otettiin parhaiten käyttöön. Tämä oli Valmetin menestyksellisin haara, josta kehittyi Metso Oyj:n runko valtion myytyä 1997 osuutensa pois.
Pitkälle 1960-luvulle Suomessa oli neljä konevalmistajaa: A. Ahlström Osakeyhtiö Karhulassa, Tampella Tampereella, Valmet Rautpohjassa Jyväskylässä ja Wärtsilä Sörnäisissä Helsingissä (myöhemmin Järvenpäässä), jotka kaikki kilpailivat keskenään. Vuonna 1969 Valmet, Tampella ja Wärtsilä solmivat toimialarationalisointina yhteistyösopimuksen, jossa Valmet keskittyi puupitoisten kirjoitus- ja painopapereiden, MF- ja SC-sanomalehtipaperin ja voimapaperin valmistamistekniikkaan, Tampella kartonkikoneisiin ja Wärtsilä puuvapaiden hienopaperilaatujen koneisiin ja jälkikäsittelylaitteisiin. Hienopaperikoneita valmistava Ahlström ei liittynyt sopimukseen.
Wärtsilän paperikoneet siirtyivät Valmetille vuonna 1986. Ahlström kilpaili vuoteen 1987, kunnes myi paperikoneita valmistaneen Karhulan konepajan Valmetille. Muutenkin tilanne muuttui 1980-luvulla, kunnes vuonna 1992 Valmet Paperikoneet Oy oli Tampellan ostamisen jälkeen ainoa paperikonevalmistaja Suomessa. Myöhemmin Valmet ja Rauma Oy yhdistyivät, jolloin uuden yrityksen nimeksi tuli Metso Oyj ja sen paperiteollisuuden laitteisiin erikoistuneen osan nimeksi Metso Paper Oy. Valmet/Metso on hankkinut omistukseensa myös ruotsalaisen KMW:n, amerikkalaisen Beloitin sekä japanilaisen Mitsubishin paperikoneliiketoiminnat. Vuoden 2014 alussa Metso Paper irtaantui Metsosta ja uuden yhtiön nimeksi tuli jälleen Valmet.
Blind Boy Fuller
Fulton Allen eli Blind Boy Fuller (10. heinäkuuta 1907 – 13. helmikuuta 1941) oli yhdysvaltalainen blues-laulaja ja -kitaristi. Hän onnistui luomaan elämänsä kuuden viimeisen vuoden aikana lyhyen, mutta menestyksekkään uran, johon mahtuivat muiden muassa hitit "Rag Mama Rag", "Trucking My Blues Away" ja "Step It Up and Go". Usein häntä säesti huuliharpulla Sonny Terry.
Blind Boy Fuller syntyi ja kuoli Pohjois-Carolinassa. Hän oli yksi vanhempiensa Calvin Allenin ja Mary Jane Walkerin kymmenestä lapsesta Wadesborossa. Hänen elämästään on melko vähän varmaa tietoa (jopa syntymävuodesta on ollut eriäviä väittämiä), mutta poikana hänen tiedetään muuttaneen perheineen Rockinghamiin.
Blind Boy Fuller kärsi taiteilijanimensä mukaisesti näkövammasta. Hän ei tiettävästi ollut kuitenkaan synnynnäisesti sokea. Usein esitetään, että hänen näkökykynsä olisi alkanut heiketä vuonna 1926 silmään kohdistuneen vamman seurauksena, ja että parin vuoden kuluttua hän olisi ollut käytännössä täysin sokea; eräs legenda väittää, että kateellinen nainen – mahdollinen tyttöystävä tai entinen tyttöystävä – olisi aiheuttanut hänen sokeutensa myrkyllisillä kemikaaleilla.
Fuller työskenteli pitkään muusikkona siellä, mistä sai töitä, ja sai arvostusta levyttävänä artistina vasta 1930-luvun puolestavälistä. Hänen terveydentilansa oli kuitenkin huono, ja vuonna 1940 hänelle suoritettiin munuaisleikkaus. Hän kuoli vain 33 vuoden ikäisenä Durhamissa ilmeisesti joko verenmyrkytykseen tai keuhkokuumeeseen. Hänet on haudattu Pohjois-Carolinan Grove Hill Cemeteryyn.
Fuller sai vuonna 2004 postuumisti paikan Blues Hall of Famessa.
Timo-Pekka Heikkinen
Timo-Pekka Heikkinen (s. 21. maaliskuuta 1985 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Nokian Pyryssä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Heikkinen pelityyliltään kahden suunnan hyökkääjä. Hän laukoo oikealta.
Ura
Heikkinen on JYPin kasvatti. Hän voitti joukkueen B-nuorissa SM-hopeaa vuonna 2002 ja kaudella 2002–2003 sisäisen pistepörssin tehoilla 12+12=24. JYPin A-nuorissa Heikkinen voitti Suomenmestaruuden vuonna 2006, SM-hopeaa vuonna 2004 ja SM-pronssia vuonna 2005. A-juniori-iän päätyttyä hän siirtyi JYPin SM-liigajoukkueen päävalmentajan Matti Alatalon ehdotuksesta kaudeksi 2006–2007 Mestis-joukkue Forssan Palloseuraan, jossa tulokaskausi toi 43 runkosarjaottelussa tehot 3+2=5. Joukkue putosi kauden päätteeksi kuitenkin sarjatasoa alemmas Suomi-sarjaan, jossa Heikkinen pelasi kauden 2007–2008 kotikaupungissaan D-Kiekon riveissä. Hän oli alkulohko ja varsinainen Suomi-sarjan yhteenlaskettuna tehoilla 18+27=45 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Heikkinen voitti keväällä 2008 Suomi-sarjan mestaruuden ja oli nostamassa D-Kiekkoa Mestikseen.
D-Kiekko muutti Mestikseen noustua nimensä D Teamiksi kaudeksi 2008–2009. Heikkinen haki monen muun pelaajan tavoin joukkueesta pelipaikkaa try-outin kautta, jonka päätteeksi hän sai sopimuksen. Heikkinen voitti D Teamin runkosarjan sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 11+23=34, kuten myös kevään 2009 pudotuspeleissä kolmella osumallaan. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi SM-liigaottelua JYPissä. Hän teki liigadebyyttinsä 12. joulukuuta 2008 Tampereen Ilvestä vastaan. Heikkinen teki ottelussa myös liigauransa ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan maalinsa. Maaliskuussa 2009 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen D Teamin kanssa.
Heikkisestä tuli kaudella 2009–2010 D Teamin varakapteeni. Hän oli 12 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja hän voitti Mestis-hopeaa keväällä 2010. Heikkinen pelasi taas kaksi ottelua JYPissä ja teki yhden syöttöpisteen. Kaudella 2010–2011 hän voitti taas D Teamin sisäisen pistepörssin tehoilla 13+17=30. Heikkinen voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Nokian Pyryyn.
Maaliskuussa 2011 Heikkinen teki vuoden mittaisen sopimuksen KooKoon kanssa. Hän voitti Mestis-pronssia keväällä 2012. Huhtikuussa 2012 Heikkinen teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2012–2013 hän jakoi lukemalla +10 KooKoon sisäisen tehopörssin voiton Jarno Lippojoen kanssa ja voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Kausi 2013–2014 päättyi Mestiksen-mestaruuteen ja kausi 2014–2015 Mestis-hopeaan.
Kaudeksi 2015–2016 Heikkinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Nokian Pyryn riveihin. Siirron taustalla oli myös hänen perheensä muuttaminen Ylöjärvelle siviilitöiden myötä. Kaudella 2016–2017 Heikkinen jakoi 27 osumallaan koko Suomi-sarjan maalipörssin voiton joukkuetoverinsa Antti Hildénin kanssa.
Dracula – vanha vampyyri
Draculaa esitti Bela Lugosi, joka oli näytellyt saman roolin myös näytelmäsovituksessa. Lugosin Dracula on ollut esikuvina lukuisille myöhemmille Draculan esittäjille.
Tuotanto
Elokuvan leikkauksessa on mahdollisesti tapahtunut virhe, sillä useassa kohdassa on näkyvillä pöytälampun edessä valosuojaksi asetettu pahvi. Monet tosin uskovat pahvin olleen tarkoituksellinen, sillä elokuvan käsikirjoituksessa mainitaan ohimennen ”lampun varjostimesta”, joka saattaa viitata pahviin.
Espanjankielinen rinnakkaisversio (1931)
Elokuvasta kuvattiin samanaikaisesti myös espanjankielinen versio Drácula (1931). Kun Browning oli saanut englanninkieliset kohtaukset kuvattua päivällä, George Melford ja Enrique Tovar Avalos kuvasivat öisin samoissa lavasteissa espanjankielistä versiota. Sen pääosissa olivat:
Myöhempi arvostus
Dracula – vanha vampyyri valittiin vuonna 2000 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Octopus’s Garden
Elokuvassa Let It Be nähdään Ringo tekemässä kyseistä kappaletta George Harrisonin avustaessa häntä.
Freud Marx Engels & Jung on tehnyt kappaleesta suomenkielisen version nimeltä ”Tursaan puutarhassa”.
PH1
PH1 (tunnetaan myös nimellä Kepler-64b ) on varmistettu eksoplaneetta, jonka löysivät Planet Hunters -projektin harrastelijatähtitieteilijät 15. lokakuuta 2012. Löytö pohjautui Kepler-avaruusteleskoopin keräämään dataan. Planeetta kiertää F-tyypin kääpiötähteä Kepler-64 noin 172 valovuoden päässä Maasta, Joutsenen tähdistön suunnalla. Planeetta on erityisen merkittävä siksi, että sen tähtijärjestelmässä on neljä tähteä, ja se on ensimmäinen tällaisesta järjestelmästä koskaan löydetty planeetta.
Planeetta kiertää emotähteään 0,63 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 139 päivää. Planeetan massa vastaa noin puolta Jupiterin massaa ja säde noin 0,6 Jupiterin sädettä, eli se on noin Neptunuksen kokoinen. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Kalifornium
thumb|left|Kaliforniumia Kaliforniumin isotooppi Cf-252 (puoliintumisaika 2,6 vuotta) on hyvin vahva neutronisäteilijä ja siten äärimmäisen radioaktiivinen ja ilman tarvittavia säteilysuojauksia, terveydelle haitallinen. Sitä on käytetty syövän sädehoidossa. Kaliforniumia käytetään neutronikosteusmittarina, joita käytetään löytämään vesi- ja öljykerroksia öljylähteissä ja kannettavana neutronilähteenä kullan ja hopean etsimisessä aktivointianalyysillä.
Kaliforniumia valmistivat ensimmäisenä Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä Stanley G. Thompson, Kenneth Street Jr., Albert Ghiorso ja Glenn T. Seaborg vuonna 1950. Se löydettiin vain kaksi kuukautta alkuaine berkeliumin jälkeen. Kalifornium on nimetty Kalifornian osavaltion mukaan.
Isotoopit
Kaliforniumin pysyvin isotooppi on Cf-251, jonka puoliintumisaika on 898 vuotta. Kaliforniumille tunnetaan ainakin 20 radioisotooppia, joiden massaluvut ovat 237 ja 256 välillä. Cf* = isotoopin olemassaoloa ei varmistettu. Lähde:
Eteokles
thumb|200px|Eteokles ja Polyneikes, [[Giovanni Battista Tiepolon maalaus]] Eteokles oli kreikkalaisessa mytologiassa Oidipuksen ja Iokasten poika sekä Polyneikeen, Ismenen ja Antigonen veli.
Kun Oidipukselle selvisi, että hän oli surmannut isänsä Laioksen ja nainut äitinsä, hän lähti Thebasta maanpakoon. Valta siirtyi hänen pojilleen Eteokleelle ja Polyneikeelle, jotka päättivät hallita kaupunkia vuosittain vuorotellen. Eteokles sai veljeksistä vanhempana ensimmäisenä hallita kaupunkia, mutta kun hänen kautensa tuli päätökseen, hän ei halunnutkaan luopua vallasta. Polyneikes joutui lähtemään kaupungista, mutta suuntasi kulkunsa Argokseen, jossa hän hankki itselleen kuningas Adrastoksen tuen. Adrastoksen varustaman armeijan, jota johti seitsemän sotapäällikköä, avulla Polyneikes hyökkäsi Thebaa vastaan. Taistelun aikana veljekset surmasivat toisensa kaksintaistelussa.
Pallas (titaani)
Pallas oli kreikkalaisessa mytologiassa titaani, joka liitettiin sodankäyntiin. Useimmiten hänen vanhemmikseen mainitaan Krios ja Eurybia, jotka saivat kolme poikaa; kaksi muuta olivat Astraios ja Perses. Vaimonsa Styksin kanssa hänellä oli lapset Zelos, Nike, Kratos ja Bia.
Homeerisissa hymneissä kerrotaan vaihtoehtoinen versio, jonka mukaan Pallas oli Megamedeksen poika ja Selenen isä. Pallas mainitaan myös Eoksen isänä.
Ahvahin kieli
1990-luvulla ahvahin puhujia arvioitiin olleen noin 6 tuhatta henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 5 800 ahvahin puhujaa, joista 5 700 asui Dagestanissa. Kansallisuudeltaan ahvaheja oli 6 400. Väestönlaskennan tulosten perusteella osa ahvaheista pitää äidinkielenään avaaria.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on vain 210 ahvahin puhujaa.
Ahvah kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Kieli jakautuu etelä- ja pohjoismurteeseen, joiden väliset erot ovat niin suuria että niiden puhujat seurustelevat keskenään avaariksi. Ahvah toimii ainoastaan suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää.
Xian Xinghai
thumb|Xian Xinghai. Xian Xinghai (13. kesäkuuta 1905 – 30. lokakuuta 1945) oli kiinalainen säveltäjä.
Xian Xinghai syntyi Macaossa vuonna 1905. Hän aloitti klarinetinsoiton vuonna 1918. Myöhemmin hän opiskeli myös pianon- ja viulunsoittoa. Vuonna 1929 Xian Xinghai siirtyi Pariisiin. Vuodesta 1931 lähtien hän opiskeli Pariisin konservatoriossa sävellystä Vincent d’Indyn ja Paul Dukasin johdolla. Xian Xinghai palasi Kiinaan vuonna 1935. Vuonna 1940 hän kuitenkin muutti Neuvostoliittoon, jossa hän kuoli tuberkuloosiin vuonna 1945.
Xian Xinghai sävelsi yli kolmesataa teosta. Niihin kuuluu muun muassa Keltainenjoki -kantaatti.
George Stinney
George Stinney (21. lokakuuta 1929 – 16. kesäkuuta 1944) on nuorin Yhdysvalloissa 1900- ja 2000-lukujen aikana teloitettu henkilö.
Tammikuussa 2014 ilmoitettiin, että Stinneyn tapaus saatetaan ottaa uudelleen käsittelyyn. Oikeudenkäynnistä oli löytynyt paljon epäselvyyksiä ja tuomioon on saattanut vaikuttaa ajan rasistinen ilmapiiri. Joulukuussa 2014 tuomari kumosi tuomion kokonaisuudessaan, sillä oikeudenkäynti vuonna 1944 ei hänen arvionsa mukaan ollut reilu, eikä Stinneyn syyllisyyttä voida siksi tietää.
Dioptria
Dioptria (joskus diopteri, engl. dioptre tai diopter) on optisen taitto­kyvyn ja optisen järjestemän voimakkuuden yksikkö. Yksikkönä se on metrin käänteisarvo, 1/m, jolle on annettu erityisnimi. Dioptrialla ei ole virallisesti vahvistettua mitta­yksikkö­tunnusta, mutta joskus sen tunnuksena käytetään kirjainta d.
Ihmisen silmän suurin taittovoimakkuus on +60 dioptriaa. Taittovoimakkuus kuitenkin heikkenee voimakkaasti 40–60 vuoden iässä.
Viitteet
Dioptrio Dioptre
Kotisynnytys
Kotisynnytys on synnytys joka tapahtuu kotona. Kotisynnytys voi olla joko avustettu tai avustamaton. Avustetussa kotisynnytyksessä paikalla on terveydenhuollon ammattilainen, yleensä kätilö. Joissain tilanteissa perhe saattaa valita synnyttää ilman terveydenhuollon ammattilaista.
Tällöin puhutaan avustamattomasta kotisynnytyksestä tai vapaasynnytyksestä. Avustamattomassa synnytyksessä voi olla läsnä synnyttäjän lisäksi muita tukihenkilöitä, kuten mahdollinen puoliso, muita perheenjäseniä, ystäviä tai esimerkiksi doula.
Kotisynnytys on ollut Suomessa perinteinen tapa synnyttää kuten muuallakin maailmassa. 1800-luvun lopulla synnytyksistä yli 90% oli yhä kotisynnytyksiä kun taas 1940-luvun puolivälissä puolet synnytyksistä oli jo siirtynyt sairaalaan. Vielä 1950-luvulla kätilöt avustivat kotisynnytyksissä, mutta keskussairaalaverkoston kehittyessä 1960-luvulla kotisynnytysten määrä alkoi selvästi laskea. Synnytysvalmennus ja entistä paremmat liikenneyhteydet siirsivät synnyttäjät laitoksiin.
2000-luvun jälkeen kotisynnytysten määrä on jälleen kääntynyt jatkuvaan kasvuun. Suunniteltuja kotisynnytyksiä oli syntyneiden lasten rekisteriin tulleiden ilmoitusten mukaan 119 vuonna 2021 (75 vuonna 2020). Vuonna 2021 kaikista synnytyksistä matkalla sairaalaan tapahtui 103, mikä on 20 synnytystä enemmän kuin vuonna 2020. Muista syistä suunnittelemattomia sairaalan ulkopuolisia synnytyksiä oli 105 kun vuonna 2020 vastaavia synnytyksiä oli 115.
Suunniteltujen kotisynnytysten määrä on luultavasti kuitenkin isompi mitä toteutuneet kotisynnytysmäärät antavat ymmärtää, sillä sairaalaan siirtyneet kotisynnytykset tilastoidaan sairaalasynnytyksiksi ja osa avustamattomista kotisynnytyksistä ei päädy tilastoihin.
Suomessa suunniteltuja kotisynnytyksiä on n. 0,02 % kaikista synnytyksistä vastaavan osuuden ollessa Ruotsissa 0,1%, Tanskassa 0,9% ja Islannissa 1,8%. Alankomaissa kotona syntyy noin kolmasosa vauvoista.
Aktiivinen synnytys ry, joka on aktiivisen synnyttämisen ja perhelähtöisen synnytyskulttuurin puolestapuhuja, arvioi kotisynnytysten määrän kasvun johtuvan siitä, että kotisynnytyskätilöitä on enemmän saatavilla.Tällä hetkellä Suomessa on parisenkymmentä kotikätilöä.
Kotisynnytysten turvallisuus tutkimusten näkökulmasta
Kotisynnytyksen turvallisuudesta on tehty maailmalla useita tutkimuksia, jotka osoittavat matalan riskin synnyttäjillä kätilöavusteisen kotisynnytyksen olevan yhtä turvallinen vaihtoehto kuin sairaalasynnytys. Maissa, joissa kotisynnytykset ovat osa julkista terveydenhuoltoa, on kotisynnyttäjän täytettävä tietyt kriteerit synnytyksen turvallisuuden varmistamiseksi. Puhutaan matalan riskin synnyttäjistä, joihin lukeutuu perusterveet synnyttäjät, joilla on normaali yksisikiöinen raskaus ja tarjoutuvana osana on sikiön pää.
THL:n äitiysneuvolaoppaassa matalan riskin kotisynnyttäjän yhteydessä puhutaan uudelleensynnyttäjistä, mutta ensisynnyttäjyys ei tee synnytyksestä korkean riskin synnytystä. Monet kotikätilöt ottavat myös ensisynnyttäjiä asiakkaikseen.
Vuonna 2020 tehdyn meta-analyysin mukaan pelkästään se, että suunnittelee synnyttävänsä kotona, vaikka lopulta siirtyisikin sairaalaan, tekee epätodennäköisemmäksi sektion yli 40%:lla, toimenpidesynnytyksen yli 50%:lla, epiduraalipuudutuksen käytön yli 70%:lla, episiotomia n 55%:lla, 3.-4. asteen repeämän yli 40%:lla, synnytyksen käynnistyksen oksitosiini-infuusiolla yli 60%:lla sekä synnytyksen jälkeisen runsaamman verenvuodon yli 30%:lla.
Kätilön rooli kotisynnytyksessä
Normaalissa fysiologisessa synnytyksessä kätilö seuraa synnyttäjän ja vauvan hyvinvointia. Kätilö hankkii tietoa vauvan voinnista kuuntelemalla vauvan sydänääniä synnytyksen aikana sekä synnytyksen kulusta havainnoimalla äitiä tarvittaessa ulko- ja sisätutkimuksin.
Mikäli kätilö havaitsee synnytyksen kulussa jotain poikkeavaa kätilö voi suositella sairaalaan siirtymisestä. Mikäli perhe kieltäytyy sairaalaan siirtymisestä, kätilön vastuu synnytyksen hoidosta päättyy.
Kotisynnytysten turvallisuuteen vaikuttaa myös nopea ja sujuva siirtyminen sairaalaan mahdollisissa ongelmatilanteissa. On huomioitava, että vaikka suunnitelma olisi synnyttää kotona, voi olla että synnytyksessä ilmenee jotakin poikkeavaa. Tällöin kotikätilö suosittelee siirtymistä sairaalaan tilanteen näyttäessä siltä, että synnytystä ei ole turvallista jatkaa enää kotona. Eräässä kirjallisuuskatsauksessa, joka käsitti yli 215 000 synnytystä sairaalaansiirtoprosentti kotoa vaihteli 9,9-31,9% välillä. Kiireellisiä siirtymiä oli 0-5,4%.
Syitä siirtyä kotoa sairaalaan ovat muun muassa: äidin infektio-oireet, poikkeavat sydänäänet, vihreä lapsivesi, äidin väsymys tai tarve puudutteelle, perheen toive siirtyä sairaalaan, vauvan poikkeava asento tai virhetarjonta, pysähtynyt synnytys.
Harvinaisia akuutteja syitä ovat istukan ennenaikainen irtoaminen,napanuoran esiinluiskahdus, kohdun repeämä tai prolapsi sekä lapsivesiembolia. Synnytyksen jälkeen syitä siirtyä ovat runsas synnytyksen jälkeinen verenvuoto, istukkaretentio, 3.-4. asteen repeämä tai vastasyntyneen huonovointisuus.
Kotikätilöllä on mukanaan välineitä, joilla voidaan antaa kotona ensihoitoa ennen sairaalaan siirtymistä. Kätilö voi esimerkiksi verenvuototilanteessa aloittaa suonensisäisen nesteytyksen ja antaa kohtua supistavaa lääkettä. Kätilöllä on mukana myös muun muassa vauvan hengityspalje ja saturaatiomittari.
Perheiden tulee pyytää reseptit synnytyksessä mahdollisesti tarvittaviin lääkkeisiin neuvolalääkäriltä. Näihin lääkkeisiin lukeutuu Syntocinon (verenvuodon yhteydessä kohdun supistumiseen), Lidocain (tarvittaessa repeämän ompeluun), Ringer Asetat (nesteytykseen verenvuodon yhteydessä) sekä Konakion Novum (k-vitamiini vastasyntyneelle).
Kotisynnytykset Suomessa
Kotisynnytystä suunniteltaessa yleinen suositus on, että välimatka kotoa sairaalaan on n. 30 min. Kotikätilöt voivat avustaa kotisynnytyksiä kauempanakin, aina perheen kanssa yhdessä tilannetta punniten.
Kotisynnytyslääkäri Aila Miettinen puhuu artikkelissaan “Lapsenoikeuksista syntyä kotonaan” kotisynnytysten puolesta.
Nykyaikaisen tehokkaan neuvolajärjestelemän tai yksityisen kätilön tekemän raskaudenseurannan ansiosta matalan riskin synnyttäjät voidaan tunnistaa hyvin etukäteen. Kotisynnytyksissä synnytykseen ei lähtökohtaisesti millään tavalla puututa
Kotona synnytetään niin kauan kuin se on riittävän turvallista ja kotikätilöillä on mukanaan tarvittavat välineet ja ammattitaito tunnistaa ja toimia, jos synnytyksessä tulee jotain poikkeamia jonka vuoksi olisi hyvä siirtyä sairaalaan. Kätilön jatkuva läsnäolo lisää synnytyksen turvallisuutta.
Kotisynnytys lain näkökulmasta
Suomessa synnyttäjällä on lain mukaan oikeus valita synnytyspaikkansa itse. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on linjannut, että ihmisellä on oikeus valita synnytyspaikkansa. Suomessa ei vielä ole kansallista ohjeistusta kotisynnytysten osalta.
Julkisen terveydenhuollon kuitenkin kuuluu tarjota terveydelle välttämättömät palvelut, kuten esimerkiksi kotisynnytyksessä tarvittavien lääkkeiden reseptit ja lähetteen lastenlääkärin tarkastukseen.
Laki potilaan asemasta ja oikeuksista vahvistaa potilaan aseman tehdä itseään koskevia päätöksiä. Terveydenhuollon henkilökunnan tulee tarjota perheelle tietoa heidän päätöksiensä tueksi. Myös avustamattomasti synnyttäminen on täysin laillista.
On huomioitava myös, että synnytyspaikan valinta yksinään ei ole millään tavalla peruste lastensuojeluilmoitukselle.
Suomessa kotisynnytysten tasavertaista asemaa sairaalasynnytyksen rinnalla ajavat Aktiivinen synnytys ry sekä Suomen Kotisynnytysyhdistys ry. Vuonna 2022 perustetun Suomen Kotisynnytysyhdistys ry:n tavoitteena on saada kotisynnytys ja sairaalasynnytys tasavertaisiksi vaihtoehdoiksi.
Yhdistys antaa tietoa ja tukea kotona synnyttämiseen. Katja Ovaskainen on tehnyt tutkimusta kotisynnytyksistä Suomessa. Tutkimuksessa ei ole kuitenkaan eroteltu kätilöavusteisia kotisynnytyksiä avustamattomista kotisynnytyksistä. Vuonna 2007 eräät kaksoset kuolivat suunnitellussa avustamattomassa kotisynnytyksessä Helsingissä.
Paikalla ei ollut terveydenhuollon ammattihenkilöitä.
Kaksossynnytys on korkean riskin synnytys eikä kaksosia suositella synnytettävän kotona.
Karhu 1
Karhu 1 oli Karhumäen veljesten ensimmäinen omatekoinen ja yksi koko Suomen ensimmäisistä omatekoisista lentokoneista. Kone rakennettiin 1920-luvun puolessa välissä alkaen syksystä 1924 omassa verstaassa saksalaisen lentokonerakennekirjan pohjalta.
Kone oli yksipaikkainen, puinen ylätaso ja se oli varsin matala. Sitä on pidetty lähinnä moottoroituna liitokoneena. Siipi oli vapaastikantava, sillä ainoastaan yksi tuki yhdisti kummankin siiven laskutelineeseen. Kone oli kokonaan käsityötä, esimerkiksi vaneri oli hiottu millimetrin verran ohuemmaksi. Runko oli tehty haapavanerista ja se oli poikkileikkaukseltaan munan muotoinen. Siivet oli rakennettu pääsalon ja apusalon varaan. Koneessa ei ollut lainkaan siivekkeitä, vaan siiven jättöreunat taipuivat tarpeen mukaan ohjaussauvaa liikuttamalla. Siipikangas oli vernissamaalilla maalattua liimasiveltyä sertinkiä. Kone oli suunniteltu pelkästään talvikäyttöön, joten se oli vain suksilla varustettu. Potkuri oli itsesuunniteltu. Ensimmäinen noin neljän hevosvoiman venemoottori ei jaksanut nostaa konetta ilmaan edes auratulta jäältä, vaikka lähtöpaikalla oli torni, josta putoava paino kiihdytti koneen lentoonlähtöä. Vasta kevättalvella 1926 suoritettu lento parannetulla Harley-Davidsonin HD 24 FE -moottorilla toi tulosta 25. maaliskuuta 1926.
Per Nørgård
Per Nørgård (s. 13. heinäkuuta 1932 Gentofte) on tanskalainen säveltäjä. Hän aloitti musiikinopintonsa Kööpenhaminassa Vagn Holmboen johdolla ja jatkoi niitä myöhemmin Pariisissa opettajanaan Nadia Boulanger. Nørgård sai erityisesti uransa alkuvaiheissa vaikutteita Vagn Holmboelta, Carl Nielseniltä ja Jean Sibeliukselta. Myöhemmin sveitsiläinen taiteilija Adolf Wölfli on toiminut inspiraation lähteenä monille Nørgårdin teoksille.
Tuomas Hannikainen
Tuomas Touko Tapani Hannikainen (ent. Ollila; s. 10. maaliskuuta 1965 Myrskylä) on suomalainen kapellimestari ja viulisti.
Per Nørgård
Nørgårdin tuotantoon kuuluu muun muassa kuusi oopperaa, kaksi balettia, kahdeksan sinfoniaa ja konserttoja. Hän on julkaissut myös useita musiikkiin liittyviä kirjoituksia.
Tuomas Hannikainen
Hannikainen suoritti Sibelius-Akatemiassa viulunsoiton diplomin vuonna 1988 ja kapellimestaridiplomin vuonna 1991 Jorma Panulan opissa. Hän on täydentänyt opintojaan muun muassa Ilja Musinin oppilaana Pietarin konservatoriossa vuosina 1990–1992 sekä eri mestarikursseilla. Vuonna 2018 hän väitteli musiikin tohtoriksi Sibelius-Akatemiassa aiheenaan Jean Sibeliuksen ooppera Neito tornissa.
Per Nørgård
Per Nørgårdille myönnettiin Sibelius-palkinto 2006.
Tuomas Hannikainen
Vuodet 1994–1998 Hannikainen toimi Tampereen kaupunginorkesterin ylikapellimestarina sekä taiteellisena johtajana. Tätä seurasi vakituisen kapellimestarin toimi Tapiola Sinfoniettassa yhdessä Jean-Jacques Kantorowin kanssa (vuodet 1999–2001). Vuosina 2001–2003 hän oli West Australian Symphony Orchestran (Perth) päävierailija. Vuosina 2005–2009 hän toimi periodisoittimilla soittavan Kuudennen kerroksen orkesterin taiteellisena johtajana Helsingissä. Vuoden 2009 alusta on hän ollut yhtenä Keski-Pohjanmaan Kamariorkesterin neljästä kapellimestarista, ja vuonna 2011 Joroisten Musiikkipäivien taiteellisena johtajana.
Tuomas Hannikainen (Ollila) on viulisti Arvo Hannikaisen (1897–1942) tyttärenpoika.
Luettelo Rooman provinsseista Diocletianuksen uudistuksen jälkeen
Tässä esitetään Rooman provinssit ja diokeesit Diocletianuksen noin vuonna 293 (tai 297) tekemästä uudistuksesta lähtien, mukaan lukien hieman myöhemmin Konstantinus Suuren aikana perustettu jako pretoriaaniprefektuureihin.
Diocletianuksen uudistuksessa muodostunutta tilannetta ei tunneta tarkoin heti sen alusta. Tiedot provinsseista ja diokeeseista ovat peräisin Veronan luettelosta noin vuodelta 313/314 nykytutkimuksessa tehdyillä korjauksilla (katso huomautukset). Tiedot maaherrojen nimikkeistä ovat peräisin Notitia dignitatumissa 400-luvun alussa esiintyviltä vastaavilta provinsseilta, mutta ei ole tietoa, missä vaiheessa 300-lukua ne alkavat päteä.
Ljudmila Rudenko
Ljudmila Vladimirovna Rudenko (27. heinäkuuta 1904 Lubny, Ukraina − 4. maaliskuuta 1986) oli venäläinen shakinpelaaja ja järjestyksessä toinen naisten maailmanmestari vuosina 1950-53.
Paitsi shakista, Rudenko oli nuoresta asti kiinnostunut uimisesta. Muutettuaan Odessaan opiskelemaan taloustiedettä, hän saavutti Odessan mestaruuden 400 m rintauinnissa. Taloustieteestä myös tuli Rudenkon ammatti ja hän toimi Neuvostoliiton valtion palveluksessa taloussuunnittelijana. Shakki pysyi harrastuksena.
Toisessa maailmansodassa Rudenko järjesti junan lasten evakuointiin piiritetystä Leningradista ja piti sitä elämänsä tärkeimpänä tekona.
Shakkiura
Muutettuaam Moskovaan 20-luvun puolivälissä, hän alkoi pelata turnauksissa ja muutettuaan kohta 1929 Leningradiin hän alkoi harjoitella shakkimestari Pjotr Romanovskin kanssa. Siellä hän myös tapasi ja avioitui tieteilijä Lev Davidovitš Goldsteinin kanssa, jonka kanssa sai 1931 pojan.
Englantilaisen naisten maailmanmestarin Vera Menchikin kuoltua ilmapommituksessa 1944, Maailman shakkiliitto FIDE järjesti talvella 1949-50 Moskovassa turnauksen uuden maailmanmestarin selvittämiseksi. Kuusitoista naista kahdestatoista maasta osallistui, mutta neljä kärkisijaa ottivat neuvostoliittolaiset ja näistä Rudenko kruunattin uudeksi maailmanmestariksi. Hän menetti mestaruuden seuraavalla MM-kierroksella 1953 Jelizaveta Bykovalle.
Sodan jälkeisellä ajalla ajalla Rudenkon valmentajina toimivat Aleksandr Toluš ja Grigori Levenfiš. Uransa aikana Rudenko sai FIDE-mestarin ja naisten kansainvälisen mestarin arvot.
Gatehouse
pienoiskuva|Yksityiskohta Gatehousen julkisivusta. Gatehouse on Helsingissä Vuosaaren satamassa sijaitseva vuonna 2008 valmistunut 13-kerroksinen toimistotornitalo. Gatehouse on osa porttikeskusta, johon kuuluu myös matkustajaterminaali ja pysäköintitiloja.
Rakennuksen kahdessa alimmaisessa kerroksessa on muun muassa Helsingin Sataman, SA-TU Logistics ja Finnsteven asiakaspalvelut, sekä lounasravintola ja varattavia neuvottelutiloja. Ylemmissä kerroksissa on toimistotiloja ja ylimmässä kerroksessa sauna ja edustustilat. Rakennuksen yhteydessä on pysäköintitilat noin 460 autolle.
Talon runko on elementtirakenteinen ja julkisivut ovat kullanvärisellä pellillä verhottuja sandwich-elementtejä. Rakennuksen kolmanteen kerrokseen on yhteydessä kävelysilta, joka on osa julkista kevyen liikenteen verkkoa. Rakennuksen kokonaispinta-ala on 14 972 neliömetriä ja kerrospinta-ala keskimäärin 800 neliömetriä.
Rakennuksen pääarkkitehtina toimi Kai Wartiainen Pöyry Architects Oy:stä. Rakennuttaja oli Sponda Oyj. Kiinteistön hallinnoinnista ja ylläpidosta vastaa Finnlines. Projektinjohtourakoitsija oli Lujatalo Oy, jonka aliurakoitsijana kaikki hankkeen urakoitsijat toimivat. Rakennussuunnittelusta vastasi Insinööritoimisto Oy Matti Ollila & Co.
Aiheesta muualla
60.22281°N, 25.17475°W
Hennapensas
Hennapensas (Lawsonia inermis) on Aasiassa, Australiassa ja Pohjois-Afrikassa kasvava pieni pensas. Sen lehdistä saadaan punaruskeaa väriainetta, hennaa. Hennapensaan lehdet sisältävät lawsonia (2-hydroksi-1,4-naftokinoni, C10H6O3), joka on hennan sisältämä värimolekyyli. Kasvilla on pienet, vastakkain kasvavat lehdet ja valkeat tai punaiset kukat.
Jaret Reddick
Jaret Reddick (s. 6. maaliskuuta 1972 Grapevine, Texas, Yhdysvallat) on amerikkalaisen punk rock-yhtye Bowling for Soupin laulaja ja kitaristi. Reddick on ollut koko elämänsä ajan show-bisneksessä. Hän on kirjoittanut ja säveltänyt suurimman osan Bowling for Soupin tuotannosta. Reddick on myös esiintynyt useiden eri yhtyeiden kappaleissa. Reddickin kitaran kuviointi muistuttaa Teksasin lippua. Jaret on nuorin kaikista 6 lapsesta.
Rakennusmestari
Rakennusmestari (lyhenne rkm. tai rak.mest. ) on rakennusalan tutkinto ja ammattinimike. Se oli 1990-luvulle saakka opistotasoinen tutkinto, joka sijoittui vaativuudeltaan insinöörintutkinnon alapuolelle. Rakennusmestari (AMK) on 1990-luvulla esiintynyt ammattikorkeakoulututkinto, josta luovuttiin 1990-luvun lopulla, mutta joka aloitettiin kuitenkin uudestaan vuonna 2007. Molemmat tutkinnot valmistivat työskentelemään rakennusteollisuudessa ja -tuotannossa työnjohtajana.
Ammattikorkeakoulujärjestelmän vakiintuessa rakennusmestarikoulutus lakkautettiin. Tarkoituksena oli korvata työnjohtotehtävissä toimineet rakennusmestarit AMK-insinööreillä. Insinööritutkinnon rakenne on kuitenkin teoriapainotteinen, ja teollisuus on usein esittänyt toiveen siitä, että työnjohtotehtäviin soveltuvaa koulutusta laajennettaisiin. Pelkkä ns. tuotantopainotteinen insinöörikoulutus ei ole vastannut teollisuuden toiveita. Syyslukukaudella 2007 rakennusmestarikoulutus käynnistettiin uudelleen kuudessa ammattikorkeakoulussa.
Rakennusteknikon koulutuksen saaneeseen henkilöön viitataan rakennusmestarin ammattinimikkeellä. Nykymuotoinen Rakennusmestarin AMK-tutkinto rinnastetaan tuotantopainotteiseen insinööritutkintoon. Suurimpana erona kahteen edellä mainittuun on, ettei rakennusmestari AMK-tutkinnon koulutussisältöön kuulu rakennussuunnittelun syventävät opinnot, vaan koulutus tähtää työmaan johtamistarpeisiin sekä työmaan vastaavan työnjohtajan ammattiin. Tutkinnon sisältämät opinnot rakennesuunnittelusta on pyritty räätälöimään käytännössä pientalon suunnittelijapätevyyksiä vastaaviksi, rakennusluokka B.
Rakennusmestarin nykymuotoista AMK-tutkintoa ja teknikon tutkintoa ei voida rinnastaa toisiinsa, vaikka niihin viitataankin rakennusmestarin ammattinimikkeellä. Tämä johtuu koulutussisällön eroavaisuuksista. Nykymuotoisen rakennusmestaritutkinnon suorittaneiden henkilöiden toimimisesta pelkän AMK-tutkinnon pohjalta pientalohankkeen pääsuunnittelijana on rakennusalalla hyvin vähän kokemusta, osin johtuen koulutuksen uutuudesta ja koulutuksesta valmistuneiden henkilöiden vähäisestä määrästä.
Rakennussuunnittelun koulutustarjontaa tullaan ammattikorkeakouluissa parantamaan uudelleenkäynnistämällä rakennusarkkitehti AMK-koulutuslinja (alkaen v.2014).
Rakennussuunnittelun ja työnjohdon vaadittuihin pätevyyksiin löytyvät ajantasaiset vaatimukset suomen rakennusmääräyskokoelman osista A1 ja A2
Launeen seurakunta
Launeen seurakunta on Lahden kaupunkiin perustettu ensimmäinen evankelis-luterilainen kaupunginosaseurakunta, johon kuuluu noin 19 000 jäsentä. Se itsenäistyi Lahden seurakunnasta vuonna 1955 ja kuuluu Lahden seurakuntayhtymään. Seurakunta toimii Launeen kirkossa, Liipolan seurakuntakeskuksessa, Nikkilän ja Patomäen seurakuntakodeissa ja Renkomäen seurakuntakodissa. Alueellisesti seurakunta käsittää Lahden kaupungin eteläiset alueet. Kirkkoherrana toimii Heikki Pelkonen.
Sam Riegel
Samuel Brent Oscar Riegel (s. 9. lokakuuta 1976 Washington D.C., Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän voitti tuottamastaan lyhytelokuvasta Semmelweis Bronze Award-palkinnon vuonna 2001.
Riegelin nuorempi sisko Eden Riegel on Daytime Emmy -palkittu näyttelijä.
Ura
Riegel aloitti uransa jo lapsena esiintyen Virginian teattereissa. Myöhemmin hän muutti New Yorkiin esiintymään Broadway ja off-Broadway näytelmiin. Riegle kuitenkin palasi takaisin Virginiaan, Charlottesvilleen opiskelemaan Collegeen, josta hän matkasi uudelleen New Yorkiin aloittaakseen ääninäyttelijän uransa.
Ennen animaatioissa ääninäyttelemistä Riegel äänitti äänikirjoja erityisesti kiinalaisille lapsille, jotka opettelevat englannin kieltä. Sittemmin erään ystävän kautta häntä suositeltiin kokeilemaan ääninäyttelemistä animaatioissa. Myöhemmin Riegelille järjestettiin koe-esiintyminen Yu-Gi-Oh! Duel Monsters -animeen, josta hän myös sai ensimmäisen ääniroolinsa animaatiossa. Siitä lähtien Riegel on toiminut enimmäkseen englanniksi dubatuissa animesarjoissa, sekä videopeleissä. Hän on ollut myös vuosina 2003–2009 Donatellon äänenä Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -animaatiosarjassa, sekä sarjaan liittyvissä videopeleissä.
Vuonna 2010 Riegel oli Starscreamin äänenä Transformers: War for Cybertron -videopelissä. Kaksi vuotta myöhemmin Riegel oli Hämähäkkimiehen äänenä The Amazing Spider-Man -elokuvaan perustuvassa videopelissä.
Riegel asuu Los Angelesissa, Kaliforniassa, jossa hän pyrkii saamaan menestystä käsikirjoittajana.
Sananlasku
Valtaosa sananlaskujen luojista on tuntemattomia, koska sananlaskut edustavat kansanperinnettä. Sananlaskun vastine kirjallisuudessa on aforismi.
Sananlaskuissa korostetaan yleensä perinteisiä hyveitä, kuten oikeudenmukaisuutta, maltillisuutta, rehellisyyttä ja järkeä.
Markkinaselluloosa
Markkinaselluloosa on selluloosaa, jota selluloosaa valmistava tehdas ei anna samaan yhtiön sisällä paperin tai kartongin valmistukseen tai myy yhtymän sisäisillä kaupoilla saman konsernin muille yrityksille tai yhteistyökumppanin yrityksille. Koska selluloosan hinta vaihtelee jyrkästi, on monissa paperiteollisuusyhtymissä hintariskiä jaettu siten, että osa selluloosasta tuotetaan itse omaa tuotantoa varten ja osa ostetaan tai myydään.
Harald Lemmerer
Harald Lemmerer (s. 30. joulukuuta 1991) on itävaltalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Hän on 194 senttimetriä pitkä ja 79 kilogrammaa painava. Lemmerer edustaa WSC Bad Mitterndorf-Steiermarkia.
Lemmerer debytoi yhdistetyn maailmancupissa Ramsaussa joulukuussa 2010 sijoittuen normaalimäen ja kymmenen kilometrin hiihdon kilpailussa sijalle 50. Ensimmäisen maailmancupin pisteensä Lemmerer saavutti joulukuussa 2011 Seefeldistä sijoituttuaan sijalle 30 normaalimäen ja kymmenen kilometrin hiihdon kilpailussa. Lemmererin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 14. sija, jonka hän on saavuttanut kahdesti, tammikuussa 2014 Tšaikovskista ja tammikuussa 2015 Val di Fiemmestä.
Lemmerer on osallistunut kaksiin nuorten MM-kilpailuihin. Continental Cupissa hän on saavuttanut viisi osakilpailuvoittoa tammikuuhun 2018 mennessä.
Lemmerer lopetti uransa yhdistetyn hiihtäjänä vuonna 2017.
Iivari Kainulainen
thumb|Iivari Kainulainen Iivari Kainulainen (27. maaliskuuta 1874 Käkisalmi – 11. marraskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen laulaja ja näyttelijä, joka lukeutui 1910-luvulla maansa suosituimpiin laulajiin.
Kainulainen oli suutarimestarin poika, joka työskenteli ennen viihdeuraansa räätälinä. Hän debytoi Suomalaisessa teatterissa 13. lokakuuta 1901, jolloin hän näytteli Huotarin osan Tukkijoella-näytelmässä. Hän saavutti suurimman menestyksensä teatterin saralla laulunäytelmissä. Kainulaisen elämäntavat eivät kuitenkaan olleet parhaita mahdollisia, ja elämäntyylinsä vuoksi hän joutui jättämään teatterin. Tämän jälkeen hän aloitti kuplettilaulajan uran. Kainulaisen suosiota verotti kuitenkin se, että hänen oman ohjelmistonsa määrä oli varsin vähäinen. Hän esitti muun muassa kansansävelmiä sekä Oskar Merikannon ja Erkki Melartinin sävellyksiä. On myös otaksuttu, että Kainulaisen veli, kirjailija Ruupert Kainulainen, olisi tehnyt hänelle kappaleita. Levytysuransa Kainulainen päätti vuonna 1929. 1930-luvulla Kainulainen esiintyi muun muassa kahdessa Valentin Vaalan elokuvassa. Merkittävin Kainulaisen elokuvarooleista oli pursimies Pirske Erkki Karun ohjaamassa Georg Malmstén -”esimusikaalissa” Meidän poikamme merellä.
Laborantti
Laborantti on laboratorioalan toisen asteen perustutkinnosta valmistuva henkilö. Laborantit työskentelevät yleensä laboratoriossa (joskus myös kentällä) kemiallisten, fysikaalisten, mikrobiologisten, bioteknisten ja geeniteknisten kokeiden ja mittausten käytännön suorittajina. Laboratorioalan perustutkinnosta saa hyvät perustiedot alalle ja opintoja voi halutessaan jatkaa ammattikorkeakoulussa laboratorioanalyytikon opintolinjalla tai mennä opiskelemaan yliopistoon.
Ammattiaineita ovat
Lisäksi oppilaat tai oppilaitokset valitsevat valinnaisia aineita.
Näytöt
Opintoihin kuuluu nykyisin myös ammattiosaamisen näytöt, jotka suoritetaan osittain oppilaitoksessa, mutta pääasiassa kuitenkin työssä oppimalla. Ammattiosaamisen näytöt tulivat kaikille pakollisiksi vuonna 2006. Peruskoulupohjaisilla opiskelijoilla ei suuressa määrin näitä ole ennen ollut. Aikuisopiskelijoilla opiskelu on perustunut pääosin näyttöihin.
Jatkotutkinnot
Laboranttien mahdollisia jatkotutkintoja ovat:
Miskitot
Miskitot on keskiamerikkalainen kansa, joka elää Moskiittorannikolla Hondurasissa ja Nicaraguassa. Miskitoiden kulttuuri on saanut paljon vaikutteita englantilaisilta, ja se poikkeaakin monessa suhteessa muun Keski-Amerikan espanjalaisvaikutteisesta kulttuurista.
Asuinalueet
vasen|pienoiskuva|298x298px|Miskitojen asuinalue. Miskitojen kotimaa on Moskiittorannikko, noin 65 kilometriä leveä ja 360 kilometriä pitkä alue Keski-Amerikan itärannikolla. Se ulottuu Kaakkois-Nicaraguasta San Juan -joelta Hondurasin pohjoisrannikon Brus Lagunaan. Miskitoasutus on keskittynyt pääasiassa Nicaraguan koillisiin ja Hondurasin itäisiin osiin, kaivoskaupunkien ja jokivarsien ympärille. Hondurasissa alueet kuuluvat Gracias a Diosin departementtiin ja Nicaraguassa Región Autónoma del Atlántico Norteen sekä Región Autónoma del Atlántico Suriin. Miskitojen pääkaupunki ja kulttuurikeskus on Waspán. Muita merkittäviä kaupunkeja ovat Puerto Cabezas ja Puerto Lempira.
Historia
Eurooppalaiset hävittivät Keski-Amerikassa useita alkuperäiskansoja, mutta miskitot säästyivät tuholta. Kun suurin osa Keski-Amerikkaa sai vaikutteita lähinnä espanjalaisilta, miskitoihin vaikuttivat enemmän britit. 1600-luvulla erään miskitopäällikön poika kävi opiskelemassa Englannissa ja englantilaiset alkoivat värvätä miskitoja joukkojensa avuksi. Englantilaisten ja miskitojen suhde vahvistettiin, kun 1687 perustettiin Miskitojen kuningaskunta.
Moskiittorannikosta tuli Britannian protektoraatti 1740, mutta alueelle saapui ensimmäinen brittivirkamies vasta 1844. Rannikolle saapui 1849 saksalaisia herrnhutilaisia lähetyssaarnaajia, ja heitä seurasi baptisteja ja muita kristittyjä. Kun miskitot kääntyivät protestanteiksi ja englannin opetus alkoi, Moskiittorannikon kulttuuri erkani entisestään muusta Keski-Amerikasta. Nicaragua ja Honduras itsenäistyivät 1835, mutta Moskiittorannikko pysyi edelleen brittien hallinnassa. Lopulta Clayton–Bulwer–sopimus määritti 1850 rannikon pohjoisosan Hondurasille ja eteläosan Nicaragualle.
Sandinistihallinnon aikana 1980-luvun alussa Nicaraguan miskitoiden keskuuteen levisi itsenäisyyshaaveita. Nicaraguasta karanneet Misurata-järjestön jäsenet tekivät yhteistyötä Yhdysvaltain tukemien contrien kanssa. Sandinistien joukot iskivät Moskiittorannikolle ja pakottivat noin 85 000 asukasta pakenemaan kodeistaan. Vuoteen 1985 mennessä osapuolet tekivät rauhan ja suurin osa pakolaisista pystyi palaamaan takaisin. Nicaragua antoi samalla miskitoille rajatun itsehallinnon, takuut kulttuurin koskemattomuudesta ja mahdollisuuden vaikuttaa alueen luonnonvarojen käyttöön.
Andin kieli
Andin kieli (andiksi къIваннаб мицци, q’avannab micci) on andien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Botlihin piirin kylissä. Kielen nimitys perustuu Andin kylään.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 5 800 andin puhujaa.
Andi kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat botlih ja godoberi. Kieli jakautuu ylä- ja alamurteisiin, jotka koostuvat useista paikallismurteista. Muut kielen puhujat ymmärtävät vain vaivoin Munin kylän murretta. Andin kylässä on eroja naisten ja miesten puheen välillä, esim. den – din (”minä”), men – min (”sinä”), gek’va – gek’a (”ihminen”). Naisten kielen piirteet ovat samoja kuin lähimurteissa, ja niiden uskotaan syntyneen eksogamian tuloksena.
Andi toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää. Eräät osaavat myös tšetšeeniä.
Jeff Piccard
Kaudella 2007-2008 hän toimi Rukan alppikoulussa Kuusamossa valmentajana. Kilpailijaurallaan hän oli maailmancupissa parhaimmillaan 11. Park Cityn suurpujottelussa marraskuussa 1996. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia suurpujottelussa Vossissa 1995. Hänellä on myös useita Ranskan mestaruusmitaleja suurpujottelussa ja supersuurpujottelussa. Kuusamossa hän aloitti työnsä syksyllä 2007.
Heinz Drewes
pienoiskuva|[[Richard Strauss (vas.), propagandaministeriön musiikkiosaston pääintendentti Heinz Drewes ja Joseph Goebbels 1938.]] Heinz Drewes (24. lokakuuta 1903 Gelsenkirchen – 16. kesäkuuta 1980 Nürnberg ) oli saksalainen orkesterinjohtaja ja vuosina 1937–1944 Kansanvalistus- ja propagandaministeriön musiikkiosaston Reichsmusikprüfstellen pääintendentti. Hänen vaikutusvaltansa oli suurimpia Saksan silloisessa musiikkimaailmassa. Natsioikeudenkäynneissä vapautettu Drewes työskenteli sodan jälkeen Nürnbergin konservatoriossa.
Toiminta
Drewes työskenteli jonkin aikaa Weimarin kansallisteatterin (Deutsches Nationaltheater und Staatskapelle Weimar) korrepetiittorina ja orkesterinjohtajana. Vuonna 1930 hänestä tuli Altenburgissa sijaitsevan Landestheaterin (Theater & Philharmonie Thüringen) orkesterinjohtaja. Hän perusti sinne KfdK:n (Kampfbund für deutsche Kultur) paikallisosaston, liittyi samana vuonna NSDAP:iin ja kirjoitti artikkeleita NS-Zeitungiin ja Völkischer Beobachteriin. .
Drewes toimi pääintendenttinä samaan aikaan kun Reichsmusikkameria johti Peter Raabe. Tämä oli tullut johtajaksi Richard Straussin erottamisen jälkeen vuodesta 1935. . Drewes ja Raabe kilpailivat siitä, kumpi oikein johti valtakunnan musiikkia. Joseph Goebbels käytti tilannetta aseena kumpaakin vastaan.
Myöhemmin on paljastunut, että Drewes käytti propagandaministeriön aikanaan salanimeä johtaessaan orkestereita, ja hän johti lähinnä radio-orkestereita. Hänen vallassaan olivat orkesterinjohtajien palkkaamiset ja irtisanomiset. Hän saattoi johtaa nimellä Hermann Desser Berliinin sinfonikoita nauhoitettaessa Felix Draeseken sävellystä Symphonia Tragica, joka julkaistiin 1955 Urania-levymerkillä. Tämän näkemyksen on esittänyt Alan Krueck, joka perustelee asiaa muun muassa sillä, että Hermann Desser -nimistä kapellimestaria ei ole olemassa, ja musiikin ja äänityksen laatu sopii hyvin kolmannen valtakunnan musiikkimakuun ja on toisaalta verrattavissa sodanaikaisten äänitysten tasoon. Myös Christoph Schlüren on esittänyt saman ajatuksen.
Suhteet säveltäjiin
Drewes oli Richard Straussin ystävä, joka turvautui Drewesiin pyytääkseen suojelusta libretonkirjoittajalleen Joseph Gregorille. Strauss kääntyi 1939 Drewesin puoleen myös pyytäessään suojelusta ei-arjalaiselle miniälleen ja lapsenlapsilleen.
Ruotsalainen säveltäjä Kurt Atterberg kääntyi Drewesin puoleen ollessaan huolissaan saksalaisen orkesterinjohtajan Helmuth Thierfelderin mahdollisuuksista johtaa hänen sävellyksiään ja tulla vierailemaan Ruotsiin.
Paperback Writer
Paperback Writer on pääosin Paul McCartneyn kirjoittama kappale (vaikkakin se on merkitty parivaljakko Lennon-McCartneyn tekemäksi). Se julkaistiin The Beatlesin yhdennentoista singlen A-puolella Yhdysvalloissa 30. toukokuuta 1966 ja Britanniassa 10. kesäkuuta samana vuonna. Kappale meni ykköseksi muun muassa Britannian, Yhdysvaltojen, Länsi-Saksan, Tanskan ja Australian myyntilistoilla. B-puolen ”Rain” oli John Lennonin käsialaa.
Kappale ja taustat
Laulu oli esitetty itseään kustantajalle kauppaavan ”roskaromaanikirjailijan” näkökulmasta, joka halusi julkaista säädyttömän tarinan säädyttömästä herra Learista. Kappale oli samalla The Beatlesin ensimmäinen varsinainen single, joka ei ollut rakkauslaulu. (Tätä linjaa tosin edusti myös Rubber Soul -albumin ”Nowhere Man”, joka julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa.) Alkusysäyksen ”Paperback Writerin” tekemiseen lienee antanut McCartneyn täti, joka oli pyytänyt Paulia tekemään laulun jostakin muusta aiheesta kuin rakkaus. Laulu saattoi myös toimia eräänlaisena kunnianosoituksena aloitteleville kirjailijoille, joihin lukeutui myös John Lennon, jonka esikoiskirja Hispanialainen jakovainaa oli ilmestynyt vuonna 1964.