cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Usher
Lapsuus ja nuoruus
Usher syntyi 14. lokakuuta 1978 Dallasissa, Texasissa Jonetta Pattonin (o.s. O'Neal) ja Usher Terry Raymond III:n pojaksi; molemmat hänen vanhempansa ovat afroamerikkalaisia. Usher vietti valtaosan nuoruudestaan Tennesseen Chattanoogassa: Jonetta Patton jätti miehensä, kun Usher oli yhden vuoden ikäinen. He muuttivat Chattanoogaan, jossa Usher asui äitinsä, silloisen isäpuolensa ja velipuolensa, vuonna 1984 syntyneen James Pattonin kanssa. Yhdeksänvuotiaana Usher liittyi Chattanoogan paikalliseen nuorten kirkkokuoroon äitinsä kehotuksesta, jolloin Jonetta huomasi hänen osaavan laulaa. Usher kuitenkin harkitsi laulu-uralle ryhtymistä vasta liityttyään myöhemmin lauluyhtyeeseen. Vuonna 1990 hän voitti paikallisen kykykilpailun käydessään yläastetta. Usher uskoi, että hänen olisi helpompi tuoda kykynsä esille suuremmassa kaupungissa, joten hänen perheensä muutti Atlantaan Georgian osavaltioon, jossa ilmasto aloitteleville laulajille oli suotuisampi. Atlantassa Usher kävi North Springs High Schoolia. Usherin isä kuoli tammikuussa 2008.
Yksityiselämä
Helmikuussa 2007 Usher kertoi menneensä kihloihin tyttöystävänsä, stylisti Tameka Fosterin kanssa. Alun perin heinäkuuksi suunnitellut häät peruttiin sairauden vuoksi ja pari vihittiin 3. elokuuta 2007 yksityisessä seremoniassa. Heille syntyi poika, Usher Raymond V, saman vuoden marraskuussa. 10. joulukuuta 2008 Foster synnytti toisen lapsen, Naviyd Ely Raymondin. Pari erosi marraskuussa 2009.
Hyväntekeväisyys
150px|thumb|Usher syyskuussa 2007. Usher perusti New Look -nimisen voittoa tavoittelemattoman hyväntekeväisyysjärjestön, jonka tavoitteena on "antaa nuorille uusi näkemys new look elämään koulutuksen ja tosielämän kokemusten kautta". Sen tärkein projekti New Look -leiri pidettiin 11.–23. heinäkuuta 2005 Clark Atlanta Universityssä. Vuonna 2006 järjestö aloitti Our Block -projektin, jossa elvytettiin ja rakennettiin uudelleen New Orleansin kortteleita. Projekti keskittyi yhteen katuun kerrallaan ja sen rahoitus järjestyi osittain Armani Exchangen kautta, sillä Usher teki yrityksen kanssa yhteistyötä "Love 4 Life" -tunnuslevyjen suunnittelussa. Niitä myytiin yrityksen liikkeissä ja internetsivuilla.
Vuonna 1999 Usher osallistui "Challenge for the Children" -hyväntekeväisyystilaisuuteen, jota isännöi yhdysvaltalainen poikabändi 'N Sync. Tapahtuma pidettiin Georgia State Universityn kampusalueella ja se keräsi arviolta 50 000 dollaria erilaisille paikallisille hyväntekeväisyysjärjestöille. Vuonna 2005 Usher oli yksi hurrikaani Katrinan jälkeen järjestettyyn konserttiin osallistuneista laulajista.
HC KJH
HC KJH (KJH-rakkaudesta urheiluun ry.) on espoolainen, vuonna 2010 perustettu ja vuonna 2013 rekisteröity urheiluseura. Alun alkaen seura perustettiin katulätkä- ja rullakiekkoseuraksi, mutta nykyisin se toimii palloilun yleisseurana, jonka toimintaan kuuluu alkuperäisten lajien lisäksi mm. jalkapallo- ja salibandytoimintaa. Seuran värit ovat sininen, valkoinen ja musta. KJH järjestää edustusjoukkueidensa lisäksi kerhotoimintaa espoolaisille nuorille. Seurassa oli marraskuussa 2013 noin 60 aktiivijäsentä.
Historia
Seuran toiminta alkoi Espoossa vuonna 2010 nimellä Hockey Club Kädet-Jalat-Hämis. Nimi on peräisin alkuperäisen joukkueen pelaajien nimistä. Seura rekisteröitiin yhdistysrekisteriin alkukeväästä 2013, jolloin seuran toiminta alkoi laajeta useampiin urheilulajeihin. Kesällä 2013 HC KJH pelasi SM-Street Hockeytä Espoon ja Turun alkukarsinnoissa. Samoihin aikoihin perustettiin seuran ensimmäinen kerho, HC KJH Puhvelit -salibandykerho. Talvikaudelle lanseerattiin FC KJH Akatemia-jalkapallojoukkue. Tammikuun 2014 vuosikokouksessa seura julkaisi jääkiekkojoukkueprojektin talvikaudelle 2014-2015.
Joukkueet
thumb|right|HC KJH:n katulätkäjoukkue [[URHOtv|URHOtv:n haastattelussa kesällä 2013.]]
Seurajohto
Seuran puheenjohtaja: Seuran varapuheenjohtaja:
Toiminnanjohtaja:
PR- ja sidosryhmämanageri: Urheilutoimenjohtaja + kerhotoimintavastaava:
Talouspäällikkö: Varainhankintavastaava: Tapahtumavastaava:
Alan Davey
Alan Davey (s. 11. syyskuuta 1963 Ipswich) on brittiläinen basisti, joka parhaiten tunnetaan Hawkwind-yhtyeen pitkäaikaisena basistina. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1984 ja pysyi mukana aina vuoteen 2007 asti, vuosia 1996–2001 lukuun ottamatta. Hänellä oli myös oma Bedouin-yhtye vuosina 1997–2003. Tällä hetkellä (2007) hän on basistina kokeellisessa black metal -yhtyeessä Meads Of Asphodel.
Ohutlevy
Ohutlevyt ovat ohuita metallilevyjä, joita käytetään muun muassa rakentamisessa, sekä erilaisten esineiden valmistamisessa. Ohutlevyistä valmistetaan tuotteita leikkaamalla, liittämällä ja muovaamalla niitä. Ohutlevyjä kutsutaan usein myös pelliksi.
Rakennusten katot, astiat, elektronisten laiteiden kotelot tai auton korit ovat esimerkkejä tuotteista, joita voidaan valmistaa ohutlevyistä.
Ohutlevyjä valmistetaan eri paksuisia ja eri materiaaleista. Ohutlevyjä myös pinnoitetaan eri tavoin erityisesti sinkitsemällä. Tyypillisiä levymateriaaleja ovat teräs, alumiini ja kupari.
Ohutlevyjä voidaan leikata laserleikkauksella tai erilaisilla mekaanisilla menetelmillä. Peltisakset ovat perinteinen ja yhä käsityönä tehtävien esineiden valmistuksessa käytetty mekaanisesti toimiva leikkuuväline. Kaarisaksia käytetään pitempien suorien leikkausten tekemiseen. Levyjä leikataan myös lävistämällä niitä erilaisten meistien avulla.
Muovausmentelmiä ovat muun muassa syväveto ja painosorvaus. Levyjä voidaan muovata myös perinteiseen tapaan takomalla. Levyihin voidaan myös tehdä taitoksia kanttikoneilla tai särmäyspuristimilla.
Ohutlevyjä voidaan liittää toisiinsa esimerkiksi hitsaamalla tai niittien ja ruuvien avulla.
Hachinohe
Hachinohe on Japanin kaupunki Honshūn saaren pohjoisosassa Tōhokun alueella Aomorin prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikon tasankoalueella prefektuurin pääkaupungin Aomorin kaakkoispuolella. Kaupungissa on 234 033 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 305,54 neliökilometriä. Hachinohe nimitettiin yhdeksi Japanin ydinkaupungeista vuoden 2017 alussa.
Rovaniemen kirkko
Rakennus
Kirkon erikoisuuksiin kuuluu katolla sijaitseva risti, joka on valaistu punaisella valolla. Värivalinta herätti aikoinaan laajaa keskustelua. Ristin väri on punainen, koska sen merkitys on "Verinen risti velkakirjan päällä".
Vuoden 2005 aikana Rovaniemen kirkkoa kunnostettiin. Näkyvin muutos oli kuparisen vesikatteen uusiminen.
Alan García
Alan Gabriel Ludwig García Pérez (23. toukokuuta 1949 Lima – 17. huhtikuuta 2019 Lima ), asianajaja ja poliitikko, oli Perun presidenttinä 1985–1990 ja 2006–2011. García on keskusta-vasemmistolaisen Partido Aprista Peruanon (APRA) johtaja. 4. kesäkuuta 2006 presidentinvaaleissa hän voitti toisella kierroksella Ollanta Humalan ja aloitti toisen kautensa 28. heinäkuuta 2006. Humala voitti täpärästi kesäkuussa 2011.
Rovaniemen kirkko
Alttarifresko
thumb|left|upright|[[Lennart Segerstråle: Elämän lähde.]] Kirkon kookkaan 14 metriä korkean ja alhaalta 11 metriä leveän alttarifreskon toteutti professori Lennart Segerstråle vuonna 1951. Teos on nimeltään Elämän lähde.
Władysław Czachórski
pienoiskuva|Władysław Czachórski: Omakuva, maalattu vuonna 1886. Władysław Czachórski (22. syyskuuta 1850 Lublin – 13. tammikuuta 1911 München) oli puolalainen klassisen tyylin taidemaalari.
Rovaniemen kirkko
Alttarifresko
Freskon luonnos valmistui jo ennen sotaa vuonna 1936 ja se oli vakavasti ehdolla ensin Rajamäen kirkkoon. Taiteilija lahjoitti luonnoskappaleen Nurmijärven seurakunnalle ja se sekä kaksi taiteilijan tekemää osasuurennosta ovat Rajamäen kirkon seurakuntasalissa. Lopulliseen työhön taiteilija otti vaikutteita viimeisen sotavuoden aikaisista Lapin tuhoista. Hän itse luonnehti teosta seuraavasti:
Alan García
García on syntyisin keskiluokkaisesta perheestä, jolla oli vahvat suhteet sosiaalidemokraattiseen APRA-puolueeseen (Alianza Popular Revolucionaria Americana). Garcían isä Carlos García Ronceros toimi puolueen pääsihteerinä, kun Manuel A. Odrían hallitus (1948–1956) oli julistanut sen laittomaksi. Garcían isä pidätettiin, eikä hän nähnyt perhettään viiteen vuoteen.
Poliittinen ura
García Pérez opiskeli lakia Limassa, suoritti tohtorintutkinnon Espanjassa ja opiskeli sosiologiaa Ranskassa. Hän ryhtyi politiikkaan, kun kenraali Bermúdez päätti 1978 paluusta demokratiaan. García Pérez valittiin 1980 parlamenttiin Limasta ja 1982 APRAn pääsihteeriksi. Hän sai presidentinvaalissa huhtikuussa 1985 ensimmäisellä kierroksella 45 prosenttia äänistä, yli kaksi kertaa seuraavan kilpailijansa äänimäärän. Häntä oli vastassa toisella kierroksella kommunistien Alfonso Barrantes Lingán, joka luopui ehdokkuudesta Garcían hyväksi. Garcían vannoi virkavalan ensimmäisenä APRAn presidenttinä 28. heinäkuuta 1985. Tuolloin vasta 36-vuotiasta Garcíaa sanottiin ”Latinalaisen Amerikan Kennedyksi.”
Władysław Czachórski
Elämänvaiheita
Czachórski aloitti taideopintonsa Varsovassa vuonna 1866 ja hän pääsi vuonna 1868 opiskelemaan Dresdenin taideakatemiaan. Vuoden kuluttua hän siirtyi Münchenin taideakatemian opiskelijaksi, josta hän valmistui vuonna 1873. Akatemiassa hänen opiskelukavereihinsa kuuluivat Alexander von Wagner ja Karl von Piloty.
Rovaniemen kirkko
Urut
thumb|upright|Urut. Kirkkosalin urut ovat Christensenin tehtaan valmistamat 45-äänikertaiset urut.
Władysław Czachórski
Elämänvaiheita
Opintojensa jälkeen Czachórski matkusti Italiaan ja Ranskaan saamaan vaikutteita taiteeseensa. Vuonna 1879 hän asettui aloilleen Müncheniin, missä perusti oman ateljeen.
Alan García
Poliittinen ura
García aloitti 1985 ”velkakapinan” ja julisti, ettei Peru käytä kuin 10 prosenttia vientinsä kokonaisarvosta ulkomaanvelan hoitoon Kansainvälisen valuuttarahaston vaatiman 60 prosenttia sijasta ja sen sijaan käyttäisi varat talouden elvyttämiseen. Hän kiersi Latinalaista Amerikkaa hankkimassa tukea suunnitelmalleen. Se ei käynyt IMF:lle joka julisti maan luottokelvottomaksi, ja seurauksena oli maan talouden romahdus.
Punarinta
Punarinta (Erithacus rubecula) on Euroopassa yleinen pieni varpuslintu, joka luokiteltiin ennen rastaisiin, mutta nyttemmin on siirretty sieppojen heimoon. Punarinta varoittaa tikitystä muistuttavalla äänellä ”tik-tik-tik…”. Punarinnan laulu on kaunista, vienoa helinää, ja sitä voi kuulla erityisesti hämärän aikoihin.
Alan García
Poliittinen ura
Garcían kautta leimasivat hyperinflaatio, levottomuudet, ihmisoikeusrikkomukset ja epäonnistuneet yritykset kansallistaa kaksi suurinta pankkia. Inflaatiovauhti oli vuonna 1990 7 649 prosenttia, ja kokonaisuudessaan se oli heinäkuusta 1985 heinäkuuhun 1990 2 200 200 prosenttia. Perun valuutta sol korvattiin 1985 intillä, joka korvattiin heinäkuussa 1991 nuevo solilla. Vuositulot laskivat 720 dollariin vuodessa, vuoden 1960 tason alle, ja bruttokansantuote supistui 20 prosenttia. García yritti kansallistaa kaksi suurinta pankkia, mutta sai valuuttarahaston ja liike-elämän vihat päälleen. Vasta hänen seuraajansa Alberto Fujimori ratkaisi talousongelmat.
Punarinta
Tuntomerkit
235px|pienoiskuva|vasen Punarinta on 12,5–15 cm pitkä. Aikuisella punarinnalla on ruosteenpunainen naama ja rinta. Päälaki ja selkäpuoli ovat ruskeat. Päälaen ja punaisen naaman välissä on sinertävä juova, joka yltää posken taakse ja rinnan sivulle. Siivellä on kapea, keltainen siipijuova. Nokka ja silmät ovat mustat. Jalat ovat pitkät ja ohuet. Nuori punarinta on väriltään ruskea ja sen koko puku on hienopilkkuinen.
Alan García
Poliittinen ura
Sissiliike Loistava polku kiihdytti hyökkäyksiään ja hyökkäsi Liman sähkönjakelua vastaan aihettaen katkoksia ja räjäytti autopommeja hallitusrakennusten ja oikeustalon lähellä. Garcían hallinto käytti sotilasvoimaa sissejä vastaan, armeija syyllistyi useisiin verilöylyihin, ja Garcían kaudella katosi noin 1 600 ihmistä. El Frontónin vankilassa puhkesi 1986 kapina, jonka kukistamisen yhteydessä armeija surmasi yli sata vankia. Garcíaa kuulusteltiin tapauksesta useita kertoja, mutta hän vakuutti, ettei ole vastuussa tapahtuneesta. 300px|vasen|pienoiskuva|Alan Garcia lokakuussa 2006.
Punarinta
Esiintyminen
Punarintoja tavataan koko Euroopassa ja keskisessä Aasiassa Siperiaan saakka, sekä Pohjois-Afrikassa. Euroopassa pesii 43–83 miljoonaa paria. Suomessa punarinta pesii lähes koko Suomessa, mutta Metsä- ja Tunturi-Lapissa levinneisyys ei ole yhtenäinen. Suomessa arvioidaan nykyään pesivän 2–3 miljoonaa paria.
Alan García
Presidenttikausien välissä
Garcíaa ei valittu uudelleen 1990, jolloin Alberto Fujimori voitti vaalit. Fujimori järjesti huhtikuussa 1992 sisäisen vallankaappauksen oman valtansa lisäämiseksi, ja sen jälkeen armeija tuli pidättämään Garcíaa, mutta hän ehti paeta. Hän pakeni maasta Kolumbia an ja myöhemmin Ranska an. Fujimorin hallitus käynnisti tutkinnan ja syytti Garcíaa korruptiosta. Hän palasi Peruun 2001, kun Fujimori oli erotettu ja korkein oikeus mitätöi syytteet.
Punarinta
Muutto
Punarinta on muuttolintu pohjoisessa ja idässä. Suomeen punarinnat saapuvat huhti-toukokuussa ja syysmuutto tapahtuu syys-lokakuussa. Suomessa pesivät punarinnat talvehtivat lähinnä Euroopan eteläosissa. Jotkin yksilöt yrittävät talvehtimista Suomessakin.
Władysław Czachórski
Elämänvaiheita
Czachórskista tuli nopeasti Münchenin varakkaan yläluokan suosima muotokuvamaalari. Hän maalasi myös asetelmia sekä kohtauksia näytelmistä ja kirjallisuudesta. Hän erikoistui Shakespearen näytelmien kohtausten kuvittamiseen, joihin maalasi naishahmoja 1700-luvun puvuissa. Hänen maalauksensa Hamlet ja näyttelijät palkittiin kultamitalilla vuoden 1879 Münchenin kansainvälisessä taidenäyttelyssä.
Punarinta
Elinympäristö
Punarinta pesii erilaisissa metsissä, erityisesti rehevissä kuusimetsissä, joissa on lehtipuita, mutta myös lehtimetsissä, joissa on kuusia tai tiheitä pensaikkoja. Keski-Euroopassa punarinta pesii yleisesti myös ihmisasutuksen lähellä puutarhoissa ja puistoissa. Paikoin punarinta on alkanut pesiä pihapiireissä Suomessakin.
Alan García
Presidenttikausien välissä
Hän aloitti 18. helmikuuta 2005 kampanjoinnin huhtikuun 2006 vaaleihin. Ensimmäisellä kierrokselle 4. kesäkuuta kumpikaan ehdokkaista ei saanut yli puolta äänistä, mutta García sai 24,32 prosenttia ja voitti siten Lourdes Floresin (23,81 prosenttia) ja pääsi toiselle kierrokselle Ollanta Humalan kanssa (30,62 prosenttia). Garcían kampanjaa häiritsi kiista Venezuelan Hugo Chávezin kanssa, joka sanoi 28. huhtikuuta kannattavansa Humalaa ja nimitti Garcíaa ”rosvoksi ja bandiitiksi.” Toisen kierroksen García voitti saatuaan 52,6 prosenttia äänistä.
Punarinta
Lisääntyminen
pienoiskuva|Erithacus rubecula Pesä on tavallisesti maassa kolossa tai kiven alla, kannon tai mättään kupeella, matalalla pensaassa tai risukasassa. Se voi olla myös rakennuksessa tai matalalla olevassa linnunpöntössä. Muninta alkaa toukokuussa. Munia 4–6, valkoisia ja ruskehtavapilkkuisia. Naaras hautoo 2 viikkoa. Poikaset lähtevät pesästä kaksiviikkoisina. Pesii tavallisesti kaksi kertaa kesässä, toinen pesue on juhannuksen tienoilla.
Władysław Czachórski
Elämänvaiheita
Uransa varrella Czachórski sai myös ammatillisia kunnianosoituksia; hänet nimitettiin Berliinin taideakatemian jäseneksi ja Münchenin taideakatemian kunniatohtoriksi. Baijerin valtio myönsi hänelle vuonna 1893 Mikaelin ritarikunnan kunniamerkin. Hän osallistui moniin ryhmänäyttelyihin vuosina 1872–1906. Hänen töistään pidettiin postuumi näyttely pian hänen kuolemansa jälkeen. Nykyään Czachórskin töitä on esillä Bremenin, Lvivin, Gdanskin ja Varsovan taidemuseoissa.
Punarinta
Ravinto
Punarinta käyttää ravinnokseen hyönteisiä ja maanpinnan pikkueläimiä sekä marjoja ja hedelmiä. Talvisin punarinta käy myös ruokintapaikoilla, joilla se syö maapähkinämursketta.
Alan García
Toinen presidenttikausi
García julkisti virkaanastujaisiaan edeltävänä päivänä hallituksen kokoonpanon, johon pääministeriksi tuli entinen APRAn pääsihteeri, kongressiedustaja Jorge del Castillo Gálvez ja valtiovarainministeriksi entinen Banco Bilbao Vizcaya Argentarian toimitusjohtaja ja Toledon hallituksen varavaltiovarainministeri Luis Carranza. Ammattiliitto CGTP:n johtaja Mario Huamán Rivera arvosteli ratkaisua ja sanoi, ettei García sittekään toteuta lupaustaan talouspolitiikan muutoksesta.
Punarinta
Nimi
Tieteellinen sukunimi Erithacus tulee kreikan sanasta erithakos, joka viittasi tuntemattomaksi jääneeseen pikkulintuun. Lajinimi rubecula viittaa latinan sanaan rubeus eli "punainen" tai "punertava".
Alan García
Toinen presidenttikausi
García lausui jo presidentinvaalikampanjansa aikana, että hän tukee kuolemanrangaistusta raiskaajille ja terroristeille. Kongressi kuitenkin hylkäsi lakiesityksen äänin 49–26, ja sen arvosteltiin rikkovan Perun allekirjoittamaa San Josén sopimusta (American Convention on Human Rights).
Władysław Czachórski
Elämänvaiheita
Czachórskin töitä on kehuttu hyvästä eri materiaalinen kuvaamisesta ja naishahmojen luonnollisuudesta. Interiöörit on tutkittu huolellisesti ja töistä välittyy tietynlainen ylellisyyden tuntu.
Alan García
Toinen presidenttikausi
García antoi joulukuussa 2006 kokaa ylistäviä lausuntoja ja suositteli sen käyttöä salaateissa ja sen lääkinnällisiä vaikutuksia. Myöhemmin hallitus kuitenkin kiristi toimia kokanviljelyä vastaan, ja García julisti sodan kokaiinintuotantoa vastaan. Kiristynyt linja johti maanviljelijöiden vastalauseisiin ja tiesulkuihin. García syytti Loistavaa polkua mielenosoitusten järjestämisestä.
Homo luzonensis
Homo luzonensis on sukupuuttoon kuollut ihmislaji, jonka luita on löytynyt luolasta Luzonin saarelta Filippiineiltä. Laji asui saarella vielä noin 50 000–67 000 vuotta sitten.
Laji nimettiin huhtikuussa 2019 edellisten runsaan kymmenen vuoden aikana löytyneiden luiden perusteella. Luita löytyi 13 kappaletta: seitsemän hammasta ja kuusi muuta pientä luuta. DNA:ta luista ei saatu eristettyä, sillä trooppinen ilmasto on tuhonnut sen.
Alan García
Toinen presidenttikausi
Koko Perun hallitus ja Petroperún johtokunnan puheenjohtaja joutuivat eroamaan 10. lokakuuta 2008 öljynporauksen toimilupien arvonnan lahjusskandaalin vuoksi. García nimitti uudeksi pääministeriksi Yehude Simonin. Myös norjalaisen Discover Petroleumin saama toimilupa jäädytettiin.
Homo luzonensis
Koska lajin esi-isät saapuivat Luzoniin arviolta viimeistään 700 000 vuotta sitten, laji on liian vanha edustaakseen denisovanihmisen eteläistä haaraa. Kivityökalujensa perusteella H. luzonensis polveutuu ehkä Homo erectuksesta. Näin ollen sen kehityslinja erkaantui nykyihmisen kehityslinjasta kaksi miljoonaa vuotta sitten. On mahdollista, että H. luzonensis eli saarellaan samaan aikaan kuin nykyihminen, joka oli noihin aikoihin levittäytymässä maapallolle. Geenitesteissä ei kuitenkaan ole löydetty todisteita siitä, että se olisi risteytynyt nykyihmisen kanssa.
Lajin pituus oli alle 120 senttiä, ja sillä oli kaareutuvat sormi- ja varvasluut. Kaarevuus on arkaainen piirre ihmisissä. Lajilla oli kuitenkin nykyihmisen tapaan pienet ja muodoltaan yksinkertaiset hampaat. Sen yhdessä ylävälihampaassa oli kuitenkin kolme juurta, mikä on nykyihmisissä harvinaista.
Alan García
Toinen presidenttikausi
Amazonin intiaanit ja poliisit ottivat kesäkuun 2009 alussa vakavasti yhteen. Yli 30 ihmistä sai surmansa. Intiaanit vastustivat suunnitelmia avata sademetsäalue kansainvälisille yhtiöille. Pääministeri Yehude Simon ilmoitti tapahtuneen jälkeen erostaan.
Garcían hallinto pyrki lieventämään Perun tiukkaa suhtautumista aborttiin, joka sallittiin ainoastaan, jos äidin henki on vaarassa. Pyrkimys laajentaa aborttioikeus raiskaustapauksiin, insestiin ja sikiön epämuodostumiin aiheutti kovaa polemiikkia abortin vastustajissa, katolisessa kirkossa ja hallituksen sisällä.
Homo luzonensis
Päästäkseen Luzonille lajin täytyi kulkea jollakin tavalla avomeren yli, sillä Luzon ei ole koskaan ollut yhteydessä mantereeseen.
Alan García
Ulkopolitiikka
Ulkopolitiikassa García pyrki paikkaamaan maansa suhteita naapurimaihin, jotka olivat rakoilleet Alejandro Toledon ja Ricardo Lagosin aikana ja kärsineet vakavan välirikon entisen presidentti Alberto Fujimorin luovutuskiistassa.
García tapasi Hugo Chávezin 9. joulukuuta 2006 Cochabambassa Boliviassa CSN:n kokouksessa, ja tapaamisen jälkeen hän kertoi asioiden tulleen sovituksi.
Garcían aikana Perun suhdetta etelänaapuriinsa Chileen varjostivat maiden välinen kiistely merirajasta ja ilmavoimien upseeri Víctor Ariza Mendozan jääminen kiinni vakoilusta Chilen hyväksi. Suuri osa perulaisista olikin valmis jättämään hyväksymättä vapaakauppasopimuksen maiden välillä.
Toisaalta Argentiinan ja Perun suhteissa tapahtui liennytystä Argentiinan presidentti Cristina Fernández tehtyä maaliskuussa 2010 ensimmäisen virallisen vierailun tapaamaan Garcíaa. Edellinen valtiovierailu tapahtui 1994. Maiden välit rikkoutuivat vuonna 1995 puoleksitoista vuosikymmeneksi Argentiinan myytyä salaa aseita ja ammuksia perinteisen liittolaisensa Perun kanssa Cenepasta sotaa käyvälle Ecuadorille.
Parkanon kirkko
Aiheesta muualla
62.01306°N, 23.02306°W
Alan García
Korruptiosyytteet ja itsemurha
Garciaa tutkitaan lahjusten vastaanottamisesta Perussa, ja hänet asetettiin 17. marraskuuta 2018 maastapoistumiskieltoon. Uutistoimisto Reutersin mukaan Garcia haki muutama tunti myöhemmin turvapaikkaa Uruguayn Liman-suurlähetystöstä.
Yumi, Yumi, Yumi
Yumi, Yumi, Yumi on Vanuatun kansallislaulu. François Vincent Ayssav sekä sävelsi että sanoitti sen. Laulun alkuperäiset sanoitukset ovat bislamankieliset ja siitä tuli Vanuatun kansallislaulu heti valtion itsenäistyttyä vuonna 1980.
Alan García
Korruptiosyytteet ja itsemurha
Alan Garcia ampui itseään, kun poliisi tuli 17. huhtikuuta 2019 pidättämään häntä. Hän kuoli sairaalassa.
Yumi, Yumi, Yumi
Sanoitukset
KERTOSÄE:
Yumi, Yumi, Yumi i glat blong talem se,
Yumi, Yumi, Yumi i man blong Vanuatu!
God i givim ples ya long yumi,
Yumi glat tumas long hem,
Yumi strong mo yumi fri long hem,
Yumi brata evriwan!
KERTOSÄE
Plante fasin blong bifo i stap,
Plante fasin blong tedei,
Be yumi i olsem wan nomo,
Hemia fasin blong yumi!
Yumi save plante wok i stap,
Long ol aelan blong yumi,
God i helpem yumi evriwan,
Käännös
Kertosäe:
Kertosäe
Arbetsgemenskapen Kyrklig Förnyelse
Arbetsgemenskapen Kyrklig Förnyelse on Ruotsin kirkossa toimiva korkeakirkollisen herätysliikkeen kattojärjestö.
aKF on syntynyt Gunnar Rosendalin kirjan Kirkollinen uudistus inspiroimana ja se muodostui vähitellen jo kauan ennen virallista perustamistaan 1959. Paikallistasolla se muodostuu eri hiippakunnissa olevista paikallisosastoista.
aKF järjestää joka vuosi elokuussa Uppsalassa kirkkopäivät, jotka ovat korkeakirkollisen liikkeen merkittävin vuosittainen tapahtuma. Se julkaisee myös päivien teemaan liittyvää vuosikirjaa. AKF:n korkeakirkolliset sisarjärjestöt ovat Church Union Englannissa, Bønne-og arbeidsfellesskapet Kirkelig Fornyelse Norjassa sekä Arbeitsgemeinschaft Kirchliche Erneuerung in der Evang.-Luth. Kirche in Bayern Saksassa.
Beangrowers
Beangrowers on maltalainen indie rock-yhtye. Yhtyeessä on kolme jäsentä, jotka ovat kaikki syntyneet vuonna 1977 St. Julian'sin kaupungissa, Maltalla. Yhtyeen ensimmäinen single, Astroboy julkaistiin maaliskuussa 1999.
Helen Keller
Helen Adams Keller oli yhdysvaltalainen kuurosokea kirjailija, aktivisti ja luennoitsija.
Lapsuus
Keller syntyi Ivy Greenin talossa Tuscumbiassa, Alabamassa 27. kesäkuuta 1880. Hänen vanhempansa olivat kapteeni Arthur H. Keller ja Kate Adams Keller. Hänellä oli kaikkiaan neljä sisarusta: sisko ja veli sekä kaksi velipuolta.
Hän sairastui 19 kuukauden iässä tuntemattomaan sairauteen, mahdollisesti aivokuumeeseen. Sairaus ei kestänyt pitkään, mutta ehti tuhota Kellerin näön, kuulon ja orastavan puhekyvyn. Seitsemänvuotiaaksi mennessä hän oli jo keksinyt yli 60 erilaista viittomaa, joilla hän pystyi keskustelemaan perheensä kanssa. Kun perhe ei ymmärtänyt, mitä hän tarkoitti, turhautunut lapsi sai raivokohtauksia.
Vuonna 1886 hänen äitinsä Kate Keller tutustui Charles Dickensin American Notesin kautta toisen kuurosokean lapsen, Laura Bridgmanin, menestyksekkääseen koulutukseen ja matkusti Baltimoreen erikoislääkärille. Hän lähetti Katen Alexander Graham Bellille, joka työskenteli tuolloin kuurojen lasten kanssa. Bell neuvoi Katea ja Helen Kelleriä ottamaan yhteyttä Perkinsin sokeain kouluun Massachusettssiin, missä Laura Bridgman oli itse aikoinaan opiskellut. Koulu lähetti Anne Sullivanin auttamaan Kelleriä. Hän oli itsekin näkövammainen, koulun entinen oppilas ja tuolloin opettaja. Tämä oli alku Sullivanin ja Kellerin 49 vuoden yhteistyölle.
Sullivan vaati Helen Kellerin isältä luvan eristää tyttö muusta perheestä pieneen rakennukseen puutarhassa. Sullivanin ensimmäisenä työnä oli saada tyttö käyttäytymään. Suuri läpimurto kielenoppimisessa tapahtui, kun Helen Keller ymmärsi eräänä päivänä, että kuviot, joita hänen opettajansa teki hänen toiselle kämmenelleen samalla, kun pumppasi vettä pumpusta toiselle kämmenelle, symboloivat vettä. Tämän jälkeen Helen Keller vaati lopen uupunutta Sullivania nimeämään kaikki muut tärkeät asiat maailmassaan.
10-vuotiaana Helen Keller sai tietää Ragnhild Kåtasta. Kåta oli kuurosokea norjalainen tyttö, joka oli oppinut puhumaan. Hänkään ei syntynyt kuurosokeana vaan tuli kuuroksi ja sokeaksi 3,5-vuotiaana. Hän oppi puhumaan, kun hän koski puhuvan ihmisen suuhun ja tunsi huulten liikkeen. Sillä tavalla Kåta pystyi ”lukemaan kädellä”, mitä muut ihmiset sanoivat hänelle tai toisille ihmisille. Helen Keller yritti oppia puhumaan samalla tavoin, mutta ei ollut yhtä menestyksekäs. Kellerin opettajat tekivät monia virheitä ja harjoitukset olivat Kellerin harjaantumattomalle äänelle liian rasittavia. Kellerin ”suullinen kieli” oli epäselvä koko hänen elämänsä ajan, ja vain läheiset ystävät ymmärsivät häntä.
Koulutus
pienoiskuva|Helen Keller ja hänen opettajansa Anne Sullivan. Vuonna 1888 Helen Keller alkoi opiskella Perkinsin sokeiden koulussa ja vuonna 1894 Keller ja Sullivan muuttivat New Yorkiin jatkaakseen Wright-Humasonin kuurojenkoulussa.
Vuonna 1898 he palasivat Massachusettsiin, ja Helen Keller kirjautui sisään Cambridge school for young ladies -opistoon ennen kuin pääsi vuonna 1900 Radcliffe Collegeen. Vuonna 1904, 24 vuoden ikäisenä, hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi arvosanalla cum laude, ja oli näin ensimmäinen yliopiston suorittanut kuurosokea.
Aikuisuus
Valmistuttuaan Helen Keller aloitti elämäntyönsä sokeiden ja kuurosokeiden auttajana. Hän otti yhteyttä lainsäätäjiin ja kiersi maailmaa luennoimassa sekä kirjoitti useita teoksia ja artikkeleita. Hän tapasi Yhdysvaltain presidentit Grover Clevelandista Lyndon Johnsoniin. Hänen panoksensa sokeiden ja muiden syrjittyjen aseman parantamiseksi muodostui merkittäväksi. Lions Clubs Internationalin (LCI) kansainvälisessä kokouksessa Ohion Cedar Pointissa Yhdysvalloissa 30. kesäkuuta 1925 esittämän vetoomuksen johdosta aloitettiin Lions Clubien Sight First -näönsuojeluohjelmat. Suomessa Keller vieraili toukokuussa vuonna 1957.
Viimeiset vuodet
Keller sai aivoinfarktin vuonna 1961 ja vietti viimeiset vuotensa kotonaan. Vuonna 1964 Yhdysvaltain presidentti Lyndon B. Johnson myönsi hänelle Presidentin vapaudenmitalin.
Helen Keller kuoli kotonaan 87 vuoden iässä 1. kesäkuuta 1968.
Hänen synnyinkotinsa on toiminut museona vuodesta 1954 lähtien.
Teoksia
pienoiskuva|140px|Helen Keller [[pistekirjoitus|piste­kirjoituksella.]]
Elokuvia
Helen Kellerin elämästä tehtyjä elokuvia:
Sinirinta
Sinirinta (Luscinia svecica) on koristeellisen näköinen pieni lintu.
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|Naaras. Sinirinta on 13–15 cm pitkä. Koiraalla on sininen kurkkulappu, jonka keskellä on Pohjois-Euroopassa pesivillä svecica-alalajin koirailla ruosteenpunainen täplä. Muilla alalajeilla täplä on punainen tai se puuttuu kokonaan. Naarailla kurkun kuviointi vaihtelee. Useimmilla naarailla kurkussa on vain mustien pilkkujen muodostama kaari kellanvalkealla pohjalla. Joillakin naarailla on kuitenkin rinnassa sinistä ja rinnan yli kulkeva musta ja ruosteenpunainen vyö. Ne naaraat, joilla on rinnassa eniten sinistä, voivat muistuttaa koiraita.
Sinirinnalla on kaikissa puvuissa selvä, valkoinen silmäkulmanjuova ja laajat ruosteenpunaiset pyrstön tyvilaikut.
Sinirinnan kutsuääni on kuiva ja epäpuhtaasti maiskahtava ”trak”. Hätääntyneenä se päästää lisäksi kivitaskumaista, viheltävää ”hiit”-ääntä ja toisinaan leppälintumaista ”hyit”-ääntä. Sinirinnan laulu on voimakasta ja kirkasta, ja se alkaa usein kuuluvalla ”zry”- tai ”zri-zri-zrytt”-äänellä kiihtyen ja ryöpsähtäen nopeasti melodisiksi, sointuviksi ja kitiseviksi ääniksi. Lauluun sekoittuu usein taitavia matkintoja, ja sinirintaa kutsutaan myös ”Lapin satakieleksi”.
Vanhin suomalainen rengastettu sinirinta on ollut 5 vuotta 11 kuukautta 29 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut ruotsalainen vähintään 8 vuoden 10 kuukauden ikäinen yksilö.
Iso-Vasarainen
Iso-Vasarainen on Keski-Suomessa Jyväskylässä Saarenmaan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Sinirinta
Koko ja ulkonäkö
Sinirinnan sulkasato alkaa heinäkuun puolivälissä, kestää 41 vuorokautta ja päättyy keskimäärin 24. elokuuta.
Iso-Vasarainen
Maantietoa
Järven pinta-ala on 53 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 2,1 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0021 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,9 metriä ja suurin syvyys on 12,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 5,3 kilometriä.
Sinirinta
Levinneisyys
Sinirintaa tavataan pesivänä Pohjois- ja Keski-Euroopassa, Espanjassa sekä Keski-, Itä- ja Pohjois-Aasissa ja Alaskassa. Talvehtivana sitä esiintyy Etelä-Euroopassa, Afrikan pohjois- ja keskiosissa, Lähi-idässä sekä Aasian eteläosissa. Euroopassa arvioidaan elävän 13,5–23,4 miljoonaa yksilöä, ja lajin kannankehitys on vakaa. Sinirinta on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Iso-Vasarainen
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Vasarajoen valuma-alueeseen (14.294) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,3 metriä mpy.
Sinirinta
Levinneisyys
Suomessa sinirinta pesii pohjoisessa Metsä- ja Tunturi-Lapissa. Se esiintyy Keski- ja Etelä-Suomessa läpimuuttavana tai kiertelevänä. Suomen kannaksi arvioidaan 30 000–80 000 pesivää paria. Suomen pesimäkanta on taantunut, ja sinirinta luokitellaan Suomessa silmälläpidettäväksi, kun se vielä vuoden 2000 uhanalaisuusluokituksessa luokiteltiin elinvoimaiseksi.
Elinympäristö
pienoiskuva|Sinirinnan kevätmuuton lepopäivä. Sinirinta pesii Pohjois-Euroopassa pajukoissa ja kosteissa tunturikoivikoissa. Muualla Euroopassa laji pesii kosteikkojen ja jokien kosteilla rannoilla, joilla kasvaa pensaita, ruovikkoa ja leppää. Joskus sitä tavataan myös vuoristoisemmissa ja kuivemmissa ympäristöissä.
Lisääntyminen
Sinirinta tekee pesänsä varvikkoon tai pensaan suojaan. Naaras munii touko-heinäkuussa 5–7 ruskeapilkkuista, harmaanvihertävää munaa. Se hautoo niitä 13–14 vuorokautta. Poikaset pysyvät pesässä 14 vuorokautta.
Ravinto
Sinirinta käyttää ravinnokseen hyönteisiä, hämähäkkejä, matoja, marjoja ja siemeniä.
Erityistä
Sinirinta on Lapin maakuntalintu.
Sikala
thumb|Sikoja sikalassa. Sikala on maatalousrakennus, jossa kasvatetaan sikoja. Siat elävät tavallisesti karsinoissa, joissa on yleensä kymmeniä sikoja. Sikalalla ja sikakarsinalla on erilaisia vaatimuksia kuin esimerkiksi lampaiden tai lehmien oleskelutiloilla:
Lihasioilla on yleensä betoni- ja ritiläpohjainen karsina, josta lanta valuu ritilän läpi lietelantasäiliöön. Sikala on täysin riippuvainen koneellisesta ilmanvaihdosta: jos sähköt katkeavat, siat kuolevat hapenpuutteeseen niiden lannasta erittyvän ammoniakin täyttäessä ilmatilan.
Emakkosikalassa elävät yleensä vastasyntyneet siat eli porsaat. Vähän yli kahden kuukauden ikäisinä porsaat myydään lihasikaloihin. Parhaat yksilöt jätetään kuitenkin emakkosikaloihin jatkamaan sukua.
Sikalat Suomessa
thumb|Suomalainen sikala. Maataloustuotannon teollistuessa Suomessakin ovat yleistyneet ns. suursikalat. Suomessa sikalan keskikoko on 100–200 sikaa, mutta useiden satojen sikojen sikalat ovat yleistymässä. Suurissa sianlihantuottajamaissa, kuten Tanskassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa, pihattosikalat ovat harvinaisia ja tuhansien sikojen lihantuotantoyksiköt yleisiä.
Pihattosikalassa siat saavat liikkua vapaasti noin kymmenen sian ryhmänsä alueella; yksittäishäkissä sika ei välttämättä mahdu edes kääntymään. Emakkoa kohti on eläinsuojelulainsäädännön perusteella oltava pinta-alaa vähintään 2,25 m² ja ensikkoa eli ensiraskauttaan elävää emakkoa kohti 1,64 m². Sikoja on eläinsuojeluasetuksen mukaan pidettävä ryhmässä, ellei ”ryhmästä erottamiseen ole eläinlääketieteellistä tai eläinten vihamieliseen käyttäytymiseen liittyvää syytä”. Vuodesta 2013 alkaen emakoiden pitäminen erillään ryhmästä on kiellettyä muulloin kuin odotetun porsimisen ja tiineytyksen välisenä aikana. Sikalassa, joka rakennetaan, peruskorjataan tai sen osasto peruskorjataan tätä ennen, ei saa myöskään pitää emakkoa erikseen muista muuten kuin edellä mainituista syistä.
Luomusikaloissa emakoita ei saa porsimisen ja imetyksen ajan pitää niin pienessä häkissä, ettei emakko mahdu kääntymään. Emakot ja siitoskarjut pääsevät ulos toukokuun ja lokakuun välisenä aikana. Vuodesta 2011 lähtien kaikkien luomulihasikojen on täytynyt päästä ulkoilemaan.
Aiheesta muualla
Stall
Itävallan naisten jalkapallomaajoukkue
Itävallan naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Itävaltaa naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa.
Joukkue koostuu pääosin Itävallan ja Saksan naisten pääsarjoissa pelaavista pelaajista. Vuonna 2016 joukkue selviytyi ensimmäistä kertaa arvokisoihin, kun se selvitti tiensä vuonna 2017 käytyihin naisten Euroopan-mestaruuskilpailuihin.
Maajoukkuetoiminnan alku
Itävallan naisten maajoukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa 6. heinäkuuta 1970 Meksikoa vastaan Barissa Italiassa osallistuen naisten epäviralliseen maailmanmestaruusturnaukseen, joka pidettiin Italiassa 6. heinäkuuta ja 15. heinäkuuta välisenä aikana. Ensimmäisen ottelun lopputulos 9-0 oli tappio murskalukemin, joka on jäänyt yhdeksi huonoimmista joukkueen historiassa. Tällä tuloksella Itävalta oli nopeasti ulkona turnauksesta. Itävalta pelasi muutamia kuukausia myöhemmin Sveitsiä vastaan uusien Meksikoa vastaan kärsityn 9-0-tappion samoin numeroin.
Joukkue pelasi kaksi ystävyysottelua Sveitsiä vastaan naisten MM-kisojen alla vuosina 1978 ja 1990 häviten molemmat maalein 6-2 ja 5-1. Joukkue ei osallistunut vuosien 1991 tai 1995 MM-kisojen karsintoihin, mutta pelasi noihin aikoihin ystävyysotteluita. Itävalta osallistui vuoden 1997 EM-kilpailujen karsintoihin. Se oli sijoitettu B-luokan lohkoon 7 Sveitsin, Jugoslavian ja Kreikan kanssa. Se voitti jokaisen vastustajan kerran, pelasi tasan Kreikan kanssa ja hävisi Jugoslavialle ja Sveitsille. Itävalta sijoittui lohkossaan kolmanneksi, eikä selviytynyt EM-lopputurnaukseen. Itävalta ei osallistunut vuoden 1999 MM-kisojen karsintaan. Vuonna 1999 Itävalta pelasi kolme karsintaottelua vuoden 2001 EM-kisoihin.
2000- ja 2010-luvut
Joukkue aloitti vuoden 2000 3-0-tappiolla Belgiaa vastaan. Neljä päivää myöhemmin joukkue hävisi Puolalle 3-2, mutta voitti Walesin 1-0. Joukkue päätyi karsintalohkon kolmanneksi, eikä selvinnyt EM-lopputurnaukseen. Itävaltalaiset pelasivat ensimmäisen karsintaottelun vuoden 2003 MM-kisoihin Skotlantia vastaan häviten 2-1. Sen jälkeen Itävalta voitti Walesin 2-0. Heidän kolmas ottelunsa Belgiaa vastaan oli 3-1-tappio. Itävalta hävisi myös toisen ottelunsa Belgiaa vastaan 4-2. Kuukautta myöhemmin tästä joukkue pelasi Skotlantia vastaan häviten 5-0. Karsinnat päättyivät 1-1-tasapeliin Walesia vastaan. Itävalta saavutti 4 pistettä yhdestä voitosta ja yhdestä tasapelistä ja karsiutui lopputurnauksesta. Karsinnat vuoden 2011 MM-kisoihin joukkue aloitti heikosti, mutta saavutti kolmannen sijan lohkossaan kymmenellä pisteellä otettuaan kolme voittoa, yhden tasapelin ja kärsittyään neljä tappiota. Itävalta osallistui myös vuoden 2015 MM-karsintoihin, muttei selvinnyt lopputurnaukseen.
EM-lopputurnauksessa 2017 Itävalta voitti alkulohkonsa, kun se voitti Sveitsin 1–0 ja Islannin 3–0 sekä pelasi Ranskaa vastaan tasapelin 1–1. Puolivälierissä se voitti Espanjan rangaistuspotkukilpailussa maalein 5–3 mutta hävisi välierissä Tanskalle rangaistuspotkukilpailussa maalein 0–3.
EM-kilpailuissa 2022 Itävalta hävisi Englannille 0–1 ja voitti sen jälkeen Pohjois-Irlannin 2–0 sekä Norjan 1–0. Puolivälierissä Itävalta hävisi Saksalle 0–2.
Mikkelin tuomiokirkko
Mikkelin tuomiokirkko on Mikkelin kaupungin pääkirkko ja Mikkelin hiippakunnan piispankirkko. Kirkkoarkkitehti Josef Stenbäckin suunnittelema kirkko rakennettiin puhtaaksimuuratusta punatiilestä 1896–1897. Kirkko on yksi Suomen uusgoottilaisen kirkkoarkkitehtuurin päätöitä.
Historia
thumb|left|175px| Mikkelin kaupungin perustamiskirja kirjoitettiin 1838. Ensimmäisen puolen vuosisadan aikana kaupungilla ei ollut omaa seurakuntaa tai kirkkoa, ja sen asukkaat joutuivat käymään Mikkelin maalaiskunnan kirkossa. Kaupunkilaisten pitkään jatkuneiden pyyntöjen jälkeen perustettiin 1891 Mikkelin kaupunkiseurakunta. Kirkon piirustukset tilattiin Suomen kaikkien aikojen tuotteliaimmalta kirkkoarkkitehdilta Josef Stenbäckiltä. Se rakennettiin Ristinmäelle, jossa harjoitteli aikoinaan tarkk'ampujapataljoona.
Kirkko kärsi vain vähäisiä vaurioita jatkosodan pommituksissa, jotka tuhosivat huomattavan osan vanhaa Mikkeliä. Sodan jälkeen 1945 Viipurin hiippakunnan piispanistuin siirrettiin Mikkeliin ja kirkko vihittiin tuomiokirkoksi.
Rakennus
Punatiilinen kirkkorakennus kuuluu Stenbäckin onnistuneimpiin töihin ja edustaa puhdastyylistä uusgotiikkaa. Perinteisestä kirkonrakennustavasta poiketen kirkon alttaria ei arkkitehdin ehdotuksesta sijoitettu itäpäätyyn, auringonnousun ilmansuuntaan, vaan länteen. Näin kirkon torni ja julkisivu saatiin sijoitettua kaupunginpuoleiseen itäpäätyyn. Kirkonkellot tilattiin Bochumin valimosta Saksasta ja aikaa näyttävä tornikello kelloseppä G. W. Linderothin perustamalta Linderothin kellotehtaalta Tukholmasta. Puolipyöreän holvikaton kattaman kirkkosalin lehterit, urkufasadi, alttari ja saarnatuoli koristeltiin runsain puuleikkauksin.
Kirkon tornikellon alkuperäisen koneiston on valmistanut tukholmalainen G. V. Linderoth, mutta sen korvasi 1967 sähköinen koneisto. Vanha on kuitenkin yhä tallella tornissa, mutta sen kunnostaminen ilmeni tutkimuksissa liian kalliiksi. Käytössä oleva kello kunnostettiin, viisarit uusittiin, ja ne otettiin uudestaan käyttöön marraskuussa 2017. Itse kellotaulu säilyi entisellään
Kirkossa oli alun perin 1 400 istumapaikkaa, mutta nykyisellään 1 200.
Sisätilat
thumb|250px| thumb|250px Kirkko peruskorjattiin vuosina 1954–1955 funkisarkkitehti Martti Välikankaan johdolla vastaamaan uuden asemansa asettamia vaatimuksia. Tällöin muun muassa rakennettiin uusi sakasti ja kirkkosalin ilme muuttui pelkistetymmäksi. Vanha saarnatuoli korvattiin funkistyylisellä, ja vanhan urkufasadin taakse rakennettiin uudet, Elis Mårtensonin suunnittelemat Kangasalan urkutehtaan 51-äänikertaiset urut, joissa on neljä sormiota ja jalkio. Alun perin 25-äänikertaiset urut oli rakentanut urkujenrakentaja Bror Axel Thulé Kangasalta.
Alttarikuorin kahteen ikkunaan hankittiin 1955 Antti Salmenlinnan suuret lasimaalaukset. Vasemmanpuoleisen ikkunan maalaukset kuvaavat Viipurin hiippakunnan historiaa, ja siihen ovat kuvattuna muun muassa piispat Mikael Agricola ja Paavali Juusten sekä näkymä Viipurin kaupungista, Käkisalmen linna ja Sortavalan luterilainen kirkko. Oikeanpuoleinen ikkuna kuvastaa Mikkelin ja Savon historiaa: sen keskushahmo on kaupungin nimikkopyhimys arkkienkeli Mikael, jota ympäröivät Savon ja Mikkelin vaakunat, Olavinlinna sekä Mikkelin keskiaikainen kivisakasti. Alttaritaulun Jeesus ristillä maalasi Pekka Halonen 1899.
Rakennus ja ympäristö
Kirkkorakennuksen yhdistää kaupungin järvisatamaan maisemaväylä, joka kulkee Mikkelin keskustan halki. Kirkon ja sataman välinen poikittaiskatu ja junarata poikkeavat osittain maisemakäytävästä.
Hämähäkkiapinat (suku)
Hämähäkkiapinat (Ateles) ovat suurikokoisimpia uuden maailman apinoista.
Hämähäkkiapinat elävät Amerikassa Meksikosta, keskiseen Brasiliaan ja Boliviaan. Nämä päiväaktiiviset eläimet ovat kaikkiruokaisia, mutta syövät lähinnä hedelmiä ja siemeniä. Hämähäkkiapinat liikkuvat ketterästi puissa käyttäen hyväkseen lähes karvatonta tarttumahäntäänsä. Hämähäkkiapinat ovat hitaita lisääntyjiä. Naaras synnyttää poikasen 2–4 vuoden välein.
Grigori Potjomkin
Grigori Aleksandrovitš Potjomkin ; (24. syyskuuta (J: 13. syyskuuta) 1739 Tšižovo lähellä Smolenskia, Venäjän keisarikunta – 16. lokakuuta (J: 5. lokakuuta) 1791 Iași, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen sotamarsalkka ja keisarinna Katariina II:n suosikki.
Potjomkinin syntymän ajankohdasta ei ole täyttä varmuutta. Häntä koskevat asiakirjat ovat ristiriitaisia, ja myös hänen sisarenpoikansa väitti hänen syntyneen vasta vuonna 1742. Yleisesti käytetään todennäköisintä syntymävuotta eli vuotta 1739.
Tausta
Grigori Potjomkinin puolalaisperäinen suku oli aatelinen, mutta ei mitenkään rikas. Suku oli sepittänyt tarinan, jonka mukaan se polveutui antiikin Roomaa 100-luvulla eaa. uhmanneesta prinssi Telesinistä. Potjomkinin isä Aleksandr Vasiljevitš oli edennyt urallaan everstiksi. Hänet tunnettiin ärtyneisyydestään ja kummallisesta, impulsiivisesta käytöksestään. Lisäksi hän jäi kiinni kaksinnaimisesta, mutta selvisi syytteestä, kun toinen vaimoista ryhtyi nunnaksi.
Perheellä ei ollut varaa kustantaa pojalle kotiopettajaa. Kotiopettajan palkkaamisen katsottiin kuuluvan aateliston elämäntyyliin ja asemaan. Potjomkin sai alkuopetuksensa kotikylänsä papilta. Pappi opetti Grigorin rakastamaan musiikkia, ja ollessaan mahtimies hän palkkasi orkestereita ja luki huvikseen nuotteja. Papin opetus sytytti hänessä myös pysyvän kiinnostuksen uskontoon ja teologisiin pohdintoihin. Nuori Potjomkin harkitsikin itselleen kirkollista uraa.
Tulevan suurmiehen äidillä oli poikansa varalle kunnianhimoisia suunnitelmia. Tämä ei saanut jäädä maaseudulle, vaan pojalle piti saada kunnon koulutus. Kummisetänsä suhteiden avulla hän pääsi Moskovaan kymnaasiin. Kymnaasissa Potjomkinin kyvykkyys huomattiin ensi kerran. Hän oppi nopeasti vieraita kieliä, ja hänen muistinsa huomattiin ällistyttävän hyväksi.
Kun Grigori Potjomkin oli 11-vuotias, hänet pestattiin armeijaan, mikä tosin tarkoitti vasta sitä, että hänet kirjattiin sotilasluetteloon ja hän sai kokeilla ylleen univormua. Varsinainen palvelus alkoi myöhemmin. Kymnaasin jälkeen olivat edessä opinnot uudessa Moskovan yliopistossa, missä hän menestyi opinnoissaan hyvin. Hän tosin muisteli, että uudessa yliopistossa opettajat olivat kehnoja, ryyppäsivät jatkuvasti eikä siellä ollut mitään järjestystä.
Ura
Grigori Potjomkinin tie aikansa Venäjän mahtavimpien miesten joukkoon sai alkunsa, kun hän nuorena kersanttina antoi vastikään valtaan nousseelle keisarinna Katariina II:lle miekankannattimensa, jollaisen tämä oli unohtanut ratsastusasustaan esittäytyessään kannattajilleen ensi kertaa. Komea nuorukainen jäi kymmenen vuotta vanhemman hallitsijan mieleen jo tuolloin.
Potjomkin ei kuitenkaan vielä ensitapaamisella päässyt keisarinnan varsinaiseksi suosikiksi, vaikka saikin palkkion yhdessä muiden Katariinan valtaannousua näkyvästi tukeneiden kanssa. Vuosien mittaan Potjomkin loi uraa armeijassa samalla kun piti yllä kirjeenvaihtoa keisarinnaan. Hän saapui hoviin alkuvuodesta 1774, ja hänestä tuli keisarinnan luottomiehistä luultavasti kaikkein tärkein. Heidän huhuttiin jopa olleen salaa naimisissa.
Potjomkinin väitettiin lisäksi toimineen Katariinan uusien suosikkien valitsijana, millä hän samalla säilytti ja vahvisti asemaansa harmaana eminenssinä. Historioitsija Simon Sebag-Montefiore kumoaa tämän väitteen tutkittuaan vuosien ajan Katariina II:n ja Potjomkinin kirjeenvaihtoa. Moni nuori upseeri hakeutui keisarinnan lähipiiriin ja myös monet äidit esittelivät hänelle poikiaan. Pariskunnan suhde säilyi läheisenä heidän samankaltaisten älyllisten ominaisuuksiensa vuoksi.
Vanhemmiten Potjomkin vetäytyi usein hovin ylellisyyden vastapainona pitkiksi ajoiksi luostareihin hiljentymään ja viettämään samaa askeettista elämää kuin munkit. Toisaalta hän tuli esille hovin Krimille suuntautuneen matkan järjestäjänä. Muistona tuosta matkasta on jäänyt elämään kertomus Potemkinin kulisseista. Ne olisivat olleet matkareitille pystytettyjä julkisivuja ja puutarhoja, jotka rakennettiin vaatimattoman todellisuuden verhoksi ainoastaan keisarillista seuruetta varten kertomaan alueen asutuksesta, sen siisteyttä ja idyllistä. Tosin saksalainen historioitsija Gerhard Prause, joka on erikoistunut historiallisten tarujen puolueettomaan tutkimiseen, sanoo eräässä teoksessaan, että koko väite "Potemkinin kulisseista" olisi vain erään saksalaisen diplomaatin liikkeelle panema, keisarinnan vahingoittamiseen tähdännyt ilkeämielinen juorupuhe. Myös Simon Sebag-Montefiore kumoaa väitteet kulissikaupungeista aikalaislähteisiin vedoten vuonna 2006 suomeksi ilmestyneessä teoksessaan Ruhtinas Potemkin ja Katariina Suuri.
Grigori Potjomkin päätti viedä päätökseen rauhanneuvottelut, joita oli käynyt jo pitkään Turkin suunnalla. Lokakuussa 1791 hän kuitenkin keskeytti rauhanneuvottelut lähteäkseen Etelä-Venäjälle perustamaansa Nikolajevin kaupunkiin. Alati pahenevat vaivat hankaloittivat yhä enemmän hänen elämäänsä. Matka Nikolajeviin ei tehnyt poikkeusta, sillä kärrymatkan epätasaisuus vain pahensi hänen oloaan. Hän pyysi lopulta, että hänet talutettaisiin lepäämään tien varren nurmelle, jolle hän kuoli.
Perintö
Taurian ruhtinas Grigori Potjomkin muistetaan ennen kaikkea Etelä-Ukrainan erämaiden asuttamisesta. Hänen perustamiaan kaupunkeja ovat muun muassa Sevastopol, Mariupol, H’erson, Odessa, Simferopol, Vladikavkaz sekä Jekaterinoslav (nykyinen Dnipro).
Kriittinen realismi
Kriittinen realismi on tietoteoreettinen näkemys ja havaitsemisen teoria, jonka mukaan todellisuutta ei pystytä havaitsemaan sellaisenaan, mutta tiede yrittää saavuttaa yhä parempaa tietoa todellisuudesta. Käsitykset eivät siis vastaa totuutta täydellisesti, mutta tieteen itseäänkorjaavan menetelmän myötä lähestyvät sitä, eli käsitysten totuudenkaltaisuus kasvaa.
<!-- Kriittisen realismin mukaan on esimerkiksi järkevää olettaa elektronien olevan olemassa, koska näkemystä tukevat monet kokeet.
Kriittiseen realismiin kuuluu useita eri koulukuntia, kuten amerikkalaiset kriittiset realistit Roy Wood Sellars, George Santayana ja Arthur Lovejoy, sekä laajempi kriittisen realismin liike mukaan lukien Bertrand Russell ja C. D. Broad. Kriittistä realismia ovat edustaneet myös Bernard Lonergan ja Roy Bhaskar, ja tieteenfilosofiassa kriittinen tieteellinen realismi, jonka puolesta on argumentoinut mm. Ilkka Niiniluoto.