cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Land der Berge, Land am Strome
Historia
Syyskuussa 2005 naisasioista vastaava Itävallan kansanpuolueen ÖVP:n ministeri Maria Rauch-Kallat esitti uudelleen kansallislaulun muuttamista. Sanojen Heimat bist du großer Söhne(”olet suurten poikien kotimaa”) sijasta tulisi hänen mielestään laulaa Heimat großer Töchter, Söhne (”Suurten tytärten ja poikien kotimaa”). Samoin kolmannen säkeistön Einig lass in Brüderchören, Vaterland, dir Treue schwören (”Vannokaamme sinulle yksimielisesti uskollisuutta veljeskuoroissa, isänmaa”) tuli hänen mielestään korvata sanoilla Einig lass in freud'gen Chören, Heimatland, dir Treue schwören (”Vannokaamme sinulle yksimielisesti uskollisuutta iloisissa kuoroissa, kotimaa”). Hän halusi uuden version otettavaksi käyttöön Itävallan kansallispäivänä 26. lokakuuta 2005. Muut puolueet pitivät ehdotusta poliittisena pelinä ja kieltäytyivät kannattamasta sitä. Myös Itävallassa vaikutusvaltainen sanomalehti Kronen Zeitung asettui ehdotusta vastaan.
1. tammikuuta 2012 astui voimaan laki, joka antoi laululle Land der Berge, Land am Strome virallisen aseman Itävallan kansallislaululuna. Samalla laululle hyväksyttiin uudet sanat, jotka eivät ole samalla lailla sukupuolisidonnaiset kuin aikaisemmat sanat.
Tekstin alkuperäinen sanamuoto
Paula von Preradovićin alkuperäinen ehdotus poikkeaa hieman nykyään virallisesta versiosta. Tässä hänen alkuperäinen ehdotuksensa (muutetut osat kursiivilla).
Sloveniankielinen teksti
Koska Itävallan Kärntenissä asuu sloveenien vähemmistö, on laulusta laadittu myös virallinen sloveniankielinen versio.
Redemption (Agnesin albumi)
Redemption on Agnes Pihlavan 21. lokakuuta 2009 julkaistu albumi.
Elli Kylmäluoma
Elli Kylmäluoma (s. 15. syyskuuta 2001) on suomalainen salibandyn pelaaja,  joka on pelannut niin puolustajana kuin hyökkääjänäkin. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa viisi ottelua. Niissä hän on tehnyt yhden maalin. Kylmäluoma on pelannut alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2018 ja 2020. Naisten MM-kilpailuissa hän oli ensi kertaa mukana vuonna 2021 ja saavutti hopeaa.
Kylmäluoman kasvattajaseura on haukiputaalainen Kellon Lyönti. Hän on edustanut Naisten Salibandyliigassa oululaista SSRA:ta kausina 2017–2021. Hän pelasi noina kausina liigan runkosarjassa 85 ottelua, joissa hän teki 33 maalia ja sai 37 syöttöpistettä. Pudotuspelejä hän pelasi 17, ja niissä hän teki kahdeksan maalia ja sai kaksi syöttöpistettä. Hän saavutti SM-pronssia vuonna 2021. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi tamperelaisseura Kooveehen.
Clive Cussler
Clive Eric Cussler (15. heinäkuuta 1931 Aurora, Illinois – 24. helmikuuta 2020 ) oli yhdysvaltalainen seikkailukirjailija ja syvänmerentutkija. Hänen romaaniensa tunnetuin hahmo on meri-insinööri, valtion agentti ja seikkailija nimeltä Dirk Pitt.
Cusslerin kirjoja on julkaistu yli 40 kielellä yli sadassa maassa.
Elämä ja ura
Cussler varttui Alhambrassa Kaliforniassa. Hän kävi Pasadena City Collegea kaksi vuotta, kunnes värväytyi Korean sodan aikana Yhdysvaltain ilmavoimiin. Hän palveli lentokonemekaanikkona ja lentoinsinöörinä ilmakuljetuspalveluissa. Palvelusaikanaan Cussler kiinnostui snorkkelisukelluksesta ja laitesukelluksesta.
Armeijan jälkeen Cussler ryhtyi tekstisuunnittelijaksi ja myöhemmin luovaksi johtajaksi kahteen Yhdysvaltain johtavista mainostoimistoista. Hän kirjoitti ja tuotti radio- ja televisiomainoksia, jotka saivat useita kansainvälisiä palkintoja.
Cussler alkoi kirjoittaa fiktiota vuonna 1965. Ensimmäinen Dirk Pitt -romaani ilmestyi vuonna 1973. Cussler sijoitti romaanien sankarit veteen, mikä oli epätavallista. Hän nimesi tunnetuimman hahmonsa Dirk Pittin kolmevuotiaan poikansa mukaan. Vuonna 2004 Dirk Cussler kirjoitti ensimmäisen yhteisen romaanin isänsä kanssa.
Romaanien Dirk Pitt työskentelee National Underwater Marine Agency -järjestön (NUMA) ongelmanratkaisijana. Cussler perusti samannimisen voittoa tuottamattoman järjestön vuonna 1979, kuusi vuotta sen jälkeen kun järjestö oli ensi kertaa esiintynyt hänen kirjassaan. NUMA on löytänyt kymmeniä hylkyjä, ja Cussler on nimetty kansainväliseen sukeltajien kunniagalleriaan.
Cusslerin ensimmäinen tietokirja The Sea Hunters ilmestyi 1996. State University of New York Maritime College myönsi teoksesta Cusslerille vuonna 1996 tohtorin arvon, koska katsoi sen vastaavan väitöskirjaa.
Cussler julkaisi uransa aikana viisi seikkailukirjasarjaa. Osan kirjoistaan hän kirjoitti yhteistyössä muiden kirjailijoiden kanssa. Cussler sanoi vuonna 2013, ettei hän itse enää juurikaan kirjoita vaan on mukana juonen hahmottelussa ja tekee muokkauksia tekstiin.
Cusslerin romaaneista on tehty elokuvat Nostakaa Titanic! (1980) ja Sahara (2005). Cussler itse kutsui näitä elokuvia ”surkeiksi”.
Cussler asui Scottsdalessa Arizonassa. Hän keräili vanhoja autoja ja omisti noin sadan klassisen auton kokoelman. Cusslerin suosikkikirjailija oli Alistair MacLean.
Teosten luonnehdinta
Cusslerin kaksi ensimmäistä teosta, The Mediterranean Caper (suom. Konnankoukku) ja Iceberg (suom. Jäinen hauta) olivat varsin perinteisiä meriseikkailuromaaneja. Vasta hänen kolmas romaaninsa, Raise the Titanic! (suom. Nostakaa Titanic!) nosti hänet 1978 bestseller-kirjailijoiden listalle ja loi perustan myöhemmille Dirk Pitt -seikkailuille: romaaneista tuli sekoitus seikkailuja ja huipputeknologiaa, joissa yleensä on mukana suurroistoja, kadonneita aluksia ja uponneita aarteita.
Cusslerin teokset ovat, kuten Michael Crichtonin romaanit, teknotrillereitä, joissa ei ole sotilaallista juonta. Verrattuna Crichtonin realismiin Cusslerin romaaneissa esitellään suuria spektaakkeleja ja juonenkäänteitä. Eritoten Cusslerin Dirk Pitt -romaanit ovat ”kaikki peliin” -tyylisiä, kuten James Bond- ja Indiana Jones -elokuvat, joihin on sekoitettu ripaus Alistair MacLeania. Tarinoiden päähenkilö Dirk Pitt on varsin kaksiulotteinen, elämää suurempi sankari.
The NUMA Files -sarja
The NUMA Files' -sarjan romaanit keskittyvät Cusslerin toisen sankarihahmon, NUMAn erikoisprojektien osaston johtajan Kurt Austinin seikkailuiden ympärille. Sarjassa esiintyvät myös Dirk Pitt -sarjan hahmot, muun muassa amiraali Sandecker, Rudi Gunn, Hiram Yager sekä St. Julien Perlmutter. Dirk Pitt esiintyy lyhyesti teoksissa Andrea Dorian salaisuus, White Death sekä Polar Shift.
The Oregon Files -sarja
Aluksen toimintaa johdetaan yrityksen tavoin, ja sen omistavat aluksen miehistön jäsenet.
Alus palvelee sekä keskustiedustelupalvelu CIA:n että muiden Yhdysvaltain valtionlaitosten tehtävissä rikollisuuden ja terrorismin torjunnassa. Aluksen miehistöön kuuluvat hallitsevat paitsi taistelutaidot myös tietokonehakkeroinnin ja muita tehtävien vaatimia taitoja. Koska he toimivat lain harmaalla vyöhykkeellä ja usein sen ulkopuolellakin, he eivät käytä perinteisiä merenkulun tehtävänimikkeitä, vaan heille alus on liikeyritys ja eri tehtävien hoitajat sen mukaisia johtajia toimitusjohtajasta varastopäällikköön.
Sekä Kurt Austin että Dirk Pitt esiintyvät lyhyesti sarjan neljännessä romaanissa; Oregon Files -sarjan ulkopuolella alus näyttäytyy romaanissa Hyökyaalto, jossa Cabrillo itse menettää toisen jalkansa ja aluskin joudutaan kotiin palattua vaihtamaan uudenaikaisempaan sen paljastuttua, kun he upottivat kiinalaisen hävittäjän, joka yritti pidättää heidät.
Cabrillo ja eräs hänen naisapulaisensa näyttäytyvät lyhyesti kirjan Faaraon salaisuus puolimaissa. Siinä he pelastavat pahaan umpikujaan erääseen varastoon jääneet Kurt Austinin ja Joe Zavalan, jotka puolestaan ohjaavat pelastajansa sen esineen luo, jota nämä olivat etsimässä.
The Isaac Bell -sarja
The NUMA Files' -sarjan romaanit sijoittuvat 1900-luvun alun Yhdysvaltoihin. Sarjan päähenkilö Isaac Bell on Van Dorn etsivätoimiston briljantti tutkija. Van Dorn etsivätoimiston esikuvana on toiminut tosielämän Pinkerton Agency. Kuten Pitt myös Bell on kiintynyt autoihin ja on muutenkin vauhdikas persoona. Ensimmäinen kirja paljastaa, että Bell selviää hengissä 1950 luvulle, jolloin hänellä on jo vaimo ja vanhempia lapsia. Vaikka kirjojen tapahtumat sijoittuvat viime vuosisadan alkupuolelle ovat ne teknisiä trillereitä sisältäen sen ajan edistynyttä teknologiaa, kuten yksityisjunia, sähkeitä, puhelimia, raskaasti panssaroituja taistelulaivoja ja ensimmäisiä lentokoneita. Isaac Bell ensiintyy myös sivujuonen hahmona Fargo Adventures kirjassa The Gray Ghost.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1954
Vuoden 1954 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Sveitsissä. Vuoden 1954 MM-turnaus oli ensimmäinen televisioitu jalkapallon MM-turnaus. Turnauksessa pelasi 16 joukkuetta. Isäntämaa Sveitsi ja hallitseva maailmanmestari Uruguay pääsivät kilpailuihin ilman karsintaa. Mukaan oli jälleen päästetty myös Länsi-Saksa, joka oli suljettu edellisistä kisoista maailmansodan tapahtumien vuoksi. Saksalaiset selviytyivät karsintojen kautta lopputurnaukseen.
Käytössä oli uusi kilpailuformaatti, jossa kunkin lohkon kahden korkeimmalle arvostetun joukkueen ei tarvinnut pelata toisiaan vastaan. Jokaisen lohkon kaksi parasta joukkuetta pääsi puolivälieriin, ja mikäli lohkossa oli kaksi joukkuetta tasapisteissä pelattaisiin uusintaottelu, riippumatta aikaisempien keskinäisten otteluiden tuloksista. Uusi järjestelmä aiheutti paljon kritiikkiä. Suurin suosikki turnaukseen lähdettäessä oli Unkari. Unkarilaiset etenivät turnauksessa voitosta voittoon, eikä heille näyttänyt löytyvän pysäyttäjää. Loppuotteluvastustajakseen Unkari sai Länsi-Saksan, jonka Unkari oli turnauksen alkusarjassa jo kertaalleen voittanut suurinumeroisesti. Loppuottelussa Länsi-Saksa saavutti kuitenkin 3-2 yllätysvoitolla maansa historian ensimmäisen maailmanmestaruuden.
Järjestelyt
Kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA päätti myöntää vuoden 1954 MM-turnauksen isännyyden Sveitsille, vuonna 1946 Luxemburgissa pitämässään kokouksessa. Samassa kokouksessa päätettiin myös myöntää Brasilialle vuoden 1950 MM-turnauksen isännyys. Alun perin Brasilian turnaus oli määrä järjestää vuonna 1949 ja Sveitsin turnaus vuonna 1951. Tämä aikataulu tuli kuitenkin liian pian toisen maailmansodan päättymisen jälkeen ja turnaukset siirrettiin normaalin kisasyklin mukaisille vuosille 1950 ja 1954. Sveitsi oli varsin pieni jalkapallomaa kisaisännäksi, mutta sen valintaa puolsi se, että maa oli selviytynyt toisesta maailmansodasta muita Euroopan maita paremmin.
Karsinnat
Karsintojen kautta turnaukseen selviytyi 14 maata. Isäntämaa Sveitsi ja hallitseva mestari Uruguay pääsivät kisoihin ilman karsintaa. Euroopan maille oli karsintojen kautta jaossa 11 paikkaa. Euroopan karsintoihin osallistui myös Egypti, joka oli ainoana afrikkalaisena maana sijoitettu Euroopan karsintoihin. Helpoimmalla kisapaikan sai Unkari, sillä sen karsintavastustaja Puola luopui karsinnoista, sillä puolalaiset eivät edes lähteneet koettamaan onneaan aikakauden suurvaltaa vastaan. Tiukin taisto kisapaikasta käytiin Espanjan ja Turkin välillä. Maat päätyivät kahden joukkueen lohkossa tasapisteisiin ja koska uusintaottelukin päättyi tasan, turnaukseen selviytyjä arvottiin. Arpa suosi Turkkia.
Etelä-Amerikan karsinnoissa pelasi vain kolme joukkuetta. Brasilia selvitti karsinnat tappioitta ja oli näin Uruguayn ohella toinen eteläamerikkalainen maa lopputurnauksessa. Pohjois-Amerikan kolmen joukkueen karsinnoista turnaukseen selviytyi Meksiko. Aasian karsinnoista MM-kilpailuihin selviytyi Etelä-Korea, joka osallistui MM-kilpailuihin ensimmäisenä aasialaisena maana.
Joukkueet
Suurimpana suosikkina turnaukseen lähti Unkari. Unkarilaisilla oli kisoissa kultaiseksi joukkueeksi kutsuttu huippuryhmä, joka ei ollut hävinnyt otteluakaan neljään vuoteen. Kirkkaimpana tähtenään Unkarilla oli Ferenc Puskás. Muita huippunimiä olivat muiden muassa Sándor Kocsis ja Nándor Hidegkuti. Unkarin 1950-luvun joukkue oli osaltaan sosialistisen järjestelmän tuote. Maan huippupelaajat koottiin armeijan seuraan Honvédiin ja salaisen poliisin MTK Budapestiin, joissa pelaajat saattoivat hioa kuvioitaan maajoukkueen eduksi. Unkarin vahvimmiksi haastajiksi arvioitiin Brasilia ja Uruguay.
Turnauksessa pelasi 16 joukkuetta. Euroopasta oli mukana 12 maata, Etelä-Amerikasta kaksi, Aasiasta ja Pohjois-Amerikasta yksi:
Stadionit
Kisapaikkoina toimi kuusi stadionia kuudessa kaupungissa. Kapasiteetiltaan suurin stadion oli Bernin Wankdorfstadion jonne mahtui yli 64 000 katsojaa. Se toimi myös loppuottelun pelipaikkana.
Ottelut
Turnaus pelattiin uudella kisaformaatilla. Joukkueet oli jaettu neljään neljän joukkueen alkulohkoon. Kussakin lohkossa oli rankingin mukaan sijoitettuna kaksi ennalta vahvempaa joukkuetta, jotka kohtasivat kaksi sijoittamatonta maata. Alkulohkoissa otteluita kertyi näin vain kaksi. Tarvittaessa alkulohkon sijoitus ratkaistiin uusintaottelulla. Kunkin lohkon kaksi parasta maata etenivät puolivälieriin. Kilpailuformaatti aiheutti kritiikkiä ja se mahdollisti myös taktikoinnin. Puolivälieräparit taas määräytyivät alkulohkojen pisteiden mukaan, maalieroa ei huomioitu. Tämä johti siihen että odotettu loppuottelu ennakkosuosikkien Unkarin ja Brasilian välillä ei toteutunut, sillä maat kohtasivat jo puolivälierissä.
A-lohko
Turnauksen A-lohkoon oli sijoitettu Brasilia ja Ranska, jotka saivat vastaansa Jugoslavian ja Meksikon. Neljän vuoden takaiset Brasilian MM-kilpailut olivat olleet koko kansakunnalle traumaattiset. Neljän vuoden takaisesta hopeajoukkueesta olivat mukana enää José Carlos Bauer ja Baltazar. Brasilia ei ollut kisojen suurin suosikki, mutta sillä oli koossa vahva joukkue, jossa kirkkaampina tähtinä olivat Julinho ja Didi, sekä alakerran Djalma Santos ja Nilton Santos. Brasilian ensimmäinen vastustaja Meksiko kaatui puhtaasti 5-0.
Lohkon toiseksi joukkueeksi sijoitettu Ranska kärsi avausottelussaan 1-0 tappion Jugoslaviaa vastaan. Ranskalaisia kritisoitiin kotimaassaan löysän asenteen vuoksi, mutta Jugoslavian joukkue oli myös kyvykäs ja se oli parin vuoden takaisen Helsingin olympiaturnauksen hopeamitalisti. Lohkon päätösottelussa Ranska voitti Meksikon 3-2, mutta tällä ei ollut enää juuri merkitystä, sillä Brasilia ja Jugoslavia tasasivat pisteet 1-1 tuloksella, jolloin Brasilia ja Jugoslavia etenivät lohkosta puolivälieriin.
B-lohko
B-lohkossa pelasi sijoitettuina joukkueina turnauksen ennakkosuosikki Unkari. Toinen sijoitettu maa oli yllättäen kisoihin päässyt Turkki. Turkki oli voitti Espanjan karsinnoissa arvan perusteella, mutta FIFA oli ollut etukäteen niin varma Espanjan voitosta, että siitä oli tehty jo ennakkoon lohkon toinen sijoitettu joukkue. Vastaansa Unkari ja Turkki saivat Länsi-Saksan ja Etelä-Korean.
Etelä-Korealla ei juuri ollut avausottelussaan mahdollisuuksia, Unkari voitti 9-0. Lohkon toinen avausottelu Länsi-Saksan ja Turkin välillä oli jatkoon pääsyn kannalta lohkon merkittävin kamppailu. Turkki sai ottelun avausmaalin jo kolmannella peliminuutilla, mutta saksalaiset voittivat ottelun lopulta 4-1. Lohkon päätösotteluissa tuli ilmi kilpailuformaatin heikkous, joka mahdollisti taktikoinnin. Länsi-Saksa pelasi päätösottelunsa vahvaa Unkaria vastaan, kun taas Turkki pelasi heikkoa Etelä-Koreaa vastaan. Länsi-Saksan valmentaja Sepp Herberger tiedosti tilanteen ja laskelmoi ennen turnausta että todennäköistä on, että Länsi-Saksa häviää päätöskierroksen ottelun Unkarille ja Turkki voittaa Etelä-Korean. Tällöin Länsi-Saksan on ensin voitettava Turkki alkulohkossa ja vielä toisen kerran uusintaottelussa.
Etelä-Korea hävisi Turkille maalein 7-0 ja Länsi-Saksa kohtasi päätösottelussaan Unkarin. Herberger lepuutti parhaita pelaajiaan Unkari-ottelussa ja Unkari voitti ottelun maalein 8-3. Alkulohko sujui juuri Herbergerin laskelmien mukaan ja Länsi-Saksa kohtasi uusintaottelussa Turkin. Herbergeriä kritisoitiin kotimaassaan häpeällisesti menneen Unkari-ottelun vuoksi, mutta kun Länsi-Saksa voitti uusintaottelussa Turkin maalein 7-2, kritiikki vaimeni.
C-lohko
C-lohkossa pelasivat hallitseva maailmanmestari Uruguay, sekä Tšekkoslovakia, Itävalta ja Skotlanti. Uruguayn joukkuetta pidettiin mahdollisesti vielä parempana kuin edellisen turnauksen mestarijoukkuetta. Joukkueen runko oli sama, mutta mukana oli uusia huippuja. Edelleen mukana olivat edellisten kisojen sankarit Juan Schiaffino ja Obdulio Varela, uutta sukupolvea edustuvat Julio Abbadie ja Javier Ambrois. Uruguay voitti avausottelunsa Tšekkoslovakiaa vastaan maalein 2-0, vaikka ottelun avausmaalia saatiin odottaa 70. minuutille saakka. Toisessa ottelussa Skotlanti oli helpompi vastustaja. Maan liitto oli säästölinjalla, ja skoteilla oli Sveitsissä mukana vain 13 pelaajaa. Uruguay murjoi Skotlannin 7-0.
Itävallan 1930-luvun wunderteamin loistokaudesta oli jo aikaa, mutta itävaltalaiset tavoittelivat edelleen maailman kärkeä. Itävalta kuitenkin onnistui kukistamaan avausottelussaan Skotlannin vain vaivoin 1-0. Lohkon toinen jatkoonmenijä ratkaistiin näin Itävallan ja Tšekkoslovakian välisessä ottelussa. Itävalta siirtyi heti alussa kahden maalin johtoon ja voitti ottelun lopulta 5-0, Erich Probstin kolmella ja Ernst Stojaspalin kahdella maalilla.
D-lohko
D-lohkossa pelasi kisaisäntä Sveitsi, sekä Englanti, Italia ja Belgia. Englanti selviytyi jatkoon tappioitta, avausottelussaan se pelasi tasan 4-4 Belgian kanssa. Sveitsi taas voitti avausottelussaan Italian maalein 2-1. Kun päätöskierroksella Italia voitti Belgian 4-1 ja Englanti Sveitsin 2-0, jouduttiin toinen jatkoonmenijä ratkaisemaan Sveitsin ja Italian välisellä uusintaottelulla. Italia oli hävinnyt Sveitsille jo kerran, mutta jostain syystä Italia ei uusintaottelussakaan ottanut Sveitsiä tosissaan, vaan joukkueen kapteeniakin lepuutettiin uusintaottelussa tulevaa puolivälierää ajatellen. Sveitsi voitti Baselissa pelatun ottelun maalein 4-1.
Puolivälierät
Sveitsin ja Itävallan välisestä puolivälieräottelusta ei puuttunut värikkäitä vaiheita. Ottelu pelattiin Lausannessa tukahduttavassa helteessä. Vuonna 1954 ei tunnettu pelaajavaihtoja, joten pelaajien oli kestettävä koko ottelun ajan. Ottelussa mentiin ensimmäinen vartti maaleitta, mutta sen jälkeen Sveitsi siirtyi neljässä minuutissa kolmen maalin johtoon. Itävalta tasoitti pelin ja tehden ottelun 25. minuutilla kavennuksen ja kolmen minuutin sisään peli oli jo tasan. Itävalta siirtyi kahden maalin johtoon kymmenen minuuttia ennen puoliaikaa ja puoliajan lopussa Sveitsi kavensi vielä tilanteeksi 5-4. Toisella puoliajalla meno rauhoittui, kun pelaajien voimat alkoivat huveta tukahduttavassa kuumuudessa ja molemmin puolin kärsittiin auringonpistoksista. Itävallan hieroja joutui asettumaan maalin taakse huutamaan ohjeita maalivahti Kurt Schmiedille, joka oli kuumuudesta niin sekaisin ettei enää nähnyt mistä suunnasta Sveitsin hyökkäykset tulivat. Itävalta kykeni toisella jaksolla maalintekoon kahdesti ja Sveitsi kerran. Itävalta eteni näin kotiyleisön harmiksi välieriin 7-5 voitolla.
Englannin ja Uruguayn kohtaamisessa oli Uruguay ennakkosuosikkina. Se siirtyikin Carlos Borgesin maalilla heti ottelun alussa johtoon. Englanti tuli kuitenkin tasoihin ja näytti siltä, että englantilaisilla saattoi olla ottelussa mahdollisuutensa. Mutta Uruguay siirtyi kuitenkin kahdella helpohkon oloisella maalilla 3-1 taukojohtoon. Moni uruguaylaispelaaja sai ottelussa kolhuja, mutta koska pelaajavaihtoja ei ollut ei heitä voitu vaihtaa poiskaan. Uruguay oli kuitenkin puolitehoisenakin liikaa Englannille ja eteni välieriin 4-2 voitolla.
Unkarin ja Brasilian välisessä ottelussa kohtasivat kaksi turnauksen ennakkosuosikkia. Unkari sai otteluun huonoja uutisia, sillä Ferenc Puskás oli sivussa loukkaantumisen vuoksi. Unkari sai otteluun hyvän lähdön, kun Nandor Hidegkuti vei joukkueen 1-0 johtoon neljännellä minuutilla ja kolme minuuttia myöhemmin Sandor Kocsis lisäsi Unkarin johdon 2-0:aan. Tämän jälkeen otteet kentällä alkoivat mennä rumaksi ja Unkarin Jószef Tóth telottiin lähes pelikyvyttömäksi. Brasilia sai kavennuksensa Djalma Santosin rangaistuspotkulla, mutta Unkarin Míhaly Lantos vei omalla rangaistuspotkullaan Unkarin jälleen kahden maalin johtoon. Julinho toi Brasilian taas maalin päähän 65 minuutilla. Peli alkoi muuttua yhä aggressiivisemmaksi ja Nilton Santos ja József Bozsik ajettiin kentältä. Brasilia oli vielä ottelun lopussa lähellä tasoitusta, mutta Kocsis siirsi Unkarin ratkaisevaan 4-2 johtoon ottelun 88. minuutilla. Tämä jäi myös lopputulokseksi ja Unkari eteni välieriin. Ennen loppuvihellystä Brasilian Humberto sortui vielä väkivaltasiin otteisiin ja hänet ajettiin kentältä. Pelaajat jatkoivat nujakoimistaan vielä ottelun jälkeen pukuhuonekäytävällä. Rangaistuksia ei FIFA jostain syystä kenellekään antanut. Myöskään maiden omat liitot eivät rangaisseet pelaajia, sillä syyllisen tapahtumiin katsottiin olleen toinen osapuoli.
Jugoslavia ja Länsi-Saksa ratkaisivat Genevessä neljännen välieräpaikan. Länsi-Saksa siirtyi ottelussa johtoon Jugoslavian omalla maalilla kymmenennellä minuutilla, minkä jälkeen peliä hallitsi Jugoslavia. Länsisaksalaisten maalissa Toni Turek kuitenkin torjui kaiken, tai jos hän ei ehtinyt pallon tielle, tilanteen pelasti Länsi-Saksan eduksi puolustaja Werner Kohlmayer. Kun ottelua oli jäljellä viisi minuuttia, iski Länsi-Saksan Helmut Rahn lukemiksi 2-0, mikä jäi myös lopputulokseksi. Ottelun hallinnan perusteella oli Jugoslavia selvästi ottelun aktiivisempi osapuoli, mutta Länsi-Saksa eteni välieriin Itävaltaa vastaan.
Välierät
Länsi-Saksan selviytyminen välieriin asti oli yllätys, mutta Itävallalta menestystä saatettiin odottaakin. Itävalta joutui vaihtamaan otteluun maalivahtinsa, sillä Kurt Schmied ei ollut vielä toipunut puolivälieräottelun auringonpistoksestaan ja Walter Zeman korvasi hänet maalilla. Länsi-Saksa siirtyi ottelussa johtoon reilun puolen tunnin jälkeen ja tauolle mentiin länsisaksalaisten johtoasemassa. Toisella jaksolla Länsi-Saksan veljespari Ottmar Walter ja Fritz Walter iskivät kaksi maalia mieheen ja lopulta Länsi-Saksan voitoksi kirjattiin tulos 6-1.
Unkari ja Uruguay kohtasivat Lausannessa turnauksen toisessa välieräparissa. Vastassa oli kaksi aikakauden huippujoukkuetta ja ottelua pidettiin eräänlaisena moraalisena loppuotteluna, sillä arpa toi joukkueet vastakkain jo välierässä. Molemmat joukkueet kärsivät nimekkäiden pelaajien poissaoloista loukkaantumisten myötä, mutta molemmat kykenivät tästä huolimatta häikäisevään peliin. Ottelu aaltoili päädystä toiseen ja molemmat joukkueet rakensivat maalipaikkoja, pitäen vastustajan maalivahdin kiireisenä. Unkari siirtyi johtoon ottelun 13. minuutilla ja toisen puoliajan alussa Unkari lisäsi johtonsa 2-0:an. Peli näytti ratkeavan Unkarille jo varhaisessa vaiheessa. Kun ottelua oli jäljellä enää 15 minuuttia, Uruguayn Juan Hohberg kavensi ja sama mies toi Uruguayn vielä tasoihin 86. minuutilla. Ratkaisu jouduttiin hakemaan jatkoajalta. Jatkoajan alussa Uruguayn Hohberg oli lähellä viimeistellä hattutemppunsa, mutta pallo kilahti tolppaan. Peli alkoi kääntyä Unkarin hyväksi 110. minuutilla vapaaksi unohdettu Sandor Kocsis pukkasi Unkarin 3-2 johtoon ja viisi minuuttia myöhemmin hän viimeisteli päällään toisenkin maalin. Unkari voitti ottelun 4-2 ja loppuotteluun ennakko-odotusten mukaisesti. Huomionarvoista on, että Unkari-ottelu oli Uruguaylle sen MM-historian kahdestoista ottelu, ja koskaan aiemmin uruguaylaiset eivät olleet poistuneet kentältä tappio niskassaan.
Loppuottelu
Loppuottelu pelattiin Bernin Wankdorfstadionilla vesisateessa. Unkari oli otteluun selvä ennakkosuosikki, joskin sen lähtökohdat otteluun eivät ollet yhtä hyvät, sillä välieräkoitos Uruguayta vastaan oli vienyt voimia. Ferenc Puskás oli toipunut jo pelikuntoiseksi, mutta täydessä kunnossa hän ei vielä ollut. Puskás oli kuitenkin maailman parhaana pelaajana puolikuntoisenakin vahvistus ja psykologinen pelote vastustajille. Hänen peluuttamisensa kannatti, sillä Unkari siirtyi Puskásin maalilla heti ottelun kuudennella minuutilla johtoon. Ja kun kymmenen minuuttia oli pelattu, johti Unkari ottelua Zoltán Cziborin maalilla jo 2-0.
Max Morlock toi Länsi-Saksan maalin päähän ottelun kymmenennellä minuutilla, ja pelin kulku alkoi muuttua. Jo ottelun 18. minuutilla peli oli tasan 2-2, Helmut Rahnin iskettyä kulmapotkun jälkitilanteesta Länsi-Saksan toisen maalin. Puoliajalle siirryttiin tasatilanteessa ja toisella puoliajalla nähtiin ryhdistäytynyt Unkarin joukkue. Unkarilaiset painostivat jatkuvasti Länsi-Saksan kenttäpäädyssä, mutta kaikki laukaukset pysähtyivät Toni Turekiin länsisaksalaisten maalissa. Unkarin maalivahti Gyula Grosics pääsi huomattavasti helpommalla. Kun ottelua oli jäljellä enää kuusi minuuttia Länsi-Saksa aikaan vastahyökkäyksen, jonka päätteeksi Helmut Rahn laukoi pallon Unkarin maaliin. Peli ei kuitenkaan ollut vielä ratkennut, ja Unkari toimitti vielä kerran pallon Länsi-Saksan maaliin. Unkarilaiset juhlivat jo tasoitusta, mutta linjatuomarin lippu oli noussut paitsion merkiksi. Selvyyttä tilanteeseen ei koskaan saatu, oliko liputus aiheellinen vai ei, mutta kiistanalainen se oli. Viimeisetkin unkarilaisten laukaukset kilpistyivät maalivahti Turekiin, ja Länsi-Saksa saavutti ensimmäisen maailmanmestaruutensa 3-2 yllätysvoitolla Unkarista.
Unkarissa maailmanmestaruuden karkaaminen oli valtaisa pettymys. Maalla oli koossa kultainen joukkue, joka oli aikakautensa paras maailmassa ja sillä oli ainutlaatuinen tilaisuus voittaa maailmanmestaruus. Länsi-Saksassa, jossa yhä toivuttiin toisesta maailmansodasta, mestaruus taas oli kansallinen ylpeydenaihe. Sveitsin MM-turnauksen jälkeen Länsi-Saksan ja Unkarin kehitys alkoi kulkea eri suuntaan. Unkarin kultainen joukkue hajosi, mille antoi osansa vuoden 1956 Unkarin kansannousu. Sen seurauksena osa huippupelaajista siirtyi länteen ja jäi sille tielleen. Länsi-Saksa taas nousi jalkapallomaailman huipulle jäädäkseen.
B-lohko
Uusintaottelu
D-lohko
Uusintaottelu
Sävträsk FBK
Sävträsk FBK on Itä-Uudenmaan pelastuslaitoksen sopimuspalokunta. Se on perustettu 1892. Sen tunnus on IU74. Sitä ylläpitää 15. toukokuuta 1953 rekisteröity yhdistys Sävträsk Frivilliga Brandkår r.f.
Sävträsk FBK:lla on uudehko paloasema Liljendalin kirkonkylän eteläpuolella Sävträskissä. Se voi hyödyntää sammuttamisessa myös entisiä sopimuspalokuntia Malmgård FBK:ta, jonka toimipiste on Loviisan Liljendalin Malmgårdissa, ja Grevnäs-Mickelspiltom FBK:ta, jonka toimipiste on Loviisan Liljendalin Mickelspiltumissa.
Melkart-steela
thumb|Melkart-steela. Melkart-steela on Aleppon pohjoispuolelta Syyriasta löydetty steela, joka on yleensä ajoitettu 900-luvun toiselle puoliskolle tai 800-luvun alkupuoliskolle eaa. Steela sisältää Melkartin kuvan ja piirtokirjoituksen, jonka mukaan steelan pystytti Bar-Hadad. Täysin varmaa ei ole, kehen nimi viittaa. Piirtokirjoituksen teksti on arameaa. Nykyisin steela on Aleppon kansallismuseolla.
Steela
Melkart-steela löydettiin 1930-luvun lopulla osana roomalaisajalla rakennettua muuria Bredshin kylästä (noin 7 km Aleppon pohjoispuolella Syyriassa). Basaltista tehty steela kuvaa Melkart-nimistä jumalaa, joka pitää kirvestä yhdessä ja ankh-symbolia toisessa kädessä. Melkart oli erityisesti foinikialaisrannikolla ja Tyroksen kaupungissa palvottu jumala, mutta hänen palvontansa oli yleistä myös laajemmalla alueella. Melkart tulee foinikian sanoista mlk qrt, jotka tarkoittavat kaupungin kuningasta. Viisirivinen arameankielinen piirtokirjoitus sijaitsee jumalan kuvan alapuolella. Piirtokirjoituksen toinen rivi on huonosti säilynyt. Viidennellä rivillä on ainoastaan yksi kirjain, mutta ilmeisesti tekstiä ei kuitenkaan ole tuhoutunut tältä riviltä. Kirjoitustyylin ja kielen perusteella piirtokirjoitus voidaan ajoittaa 900-luvun toiselle puoliskolle tai 800-luvun alkupuoliskolle eaa.
Steelan pystyttänyt Bar-Hadad (Heprealaisessa Raamatussa Ben-Hadad) on perinteisesti yhdistetty Damaskokseen, mutta löytöpaikka Aleppon lähellä sopii huonosti tämän kanssa. Damaskoksen ei tiedetä hallinneen näin laajoja alueita 900–800-luvuilla eaa. Kyseessä voi myös olla jonkun Aleppon lähellä sijainneen kuningaskunnan samanniminen hallitsija. Nimi tarkoittaa Hadadin poikaa, ja Hadad oli rautakautisen Syyrian yksi keskeisimmistä jumalista, jonka tunnettu kulttikeskus oli Aleppo. Bar-Hadad voisi siten olla melko yleinen nimi koko Syyrian alueella rautakaudella. Joidenkin tutkijoiden mukaan kyseessä on arvonimi, jonka Aramin kuninkaat omaksuivat noustuaan kuninkaaksi. Toisaalta piirtokirjoituksen pystyttäjä sanoo olevansa Aramin kuningas, mikä saattaisi kuitenkin viitata Aram-Damaskoksen kuningaskuntaan. On siksi mahdollista, että Damaskoksen Bar-Hadad on pystyttänyt steelan sotaretkellään pohjoiseen. Bar-Hadadin tiedetään käyneen sotia liittolaistensa tueksi myös Syyrian pohjoisosissa.
Piirtokirjoitus steelassa
”Hesionin poika” on erittäin huonosti säilynyt; muita ehdotuksia isän nimeksi on mm. Atarsamak, Attarhamek ja Tab-Rimmon. Jotkut tutkijat rekonstruoivat myös isoisän nimen, mutta ei ole täysin varmaan onko teksti jatkunut. Koska kuitenkin muiden rivien teksti on selvästi pidempi, on toden näköistä, että teksti on näiltä osin ajan myötä pyyhkiytynyt pois. Viidennellä rivillä on ainoastaan yksi kirjain (h), joka vastaa suomen possessiivisuffiksia (yks. 3. p., tässä vastaa päätettä -nsa).
Luettelo Aveyronin kunnista
border|right|200px|Aveyronin sijainti Tämä on luettelo Aveyronin departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 304 kuntaa.
George Tupou V
George Tupou V (tongaksi: Siaosi Tupou V, koko nimeltään Siaosi Tāufaʻāhau Manumataongo Tukuʻaho Tupou V, 4. toukokuuta 1948 Nukuʻalofa, Tonga – 18. maaliskuuta 2012 Hongkong) oli Tongan kuningas isänsä Taufa’ahau Tupou IV:n kuolemasta 11. syyskuuta 2006 lähtien.
George Tupou V opiskeli sveitsiläisessä eliittikoulussa ja Oxfordin yliopistossa Britanniassa. Hän oli myös Sandhurstin kuninkaallisessa sotilasakatemiassa.
Jo kruununprinssinä ollessaan kuningas oli mukana Tongan politiikassa ja vuodet 1979–1998 hän toimi maansa ulkoministerinä. Politiikan lisäksi hänellä oli huomattavia liiketoimia Tongalla ja ulkomailla ilmailussa, tiedotusvälineissä, pankkitoiminnassa ja sähkönjakelussa, joista viimeksi mainittu on aiheuttanut vastarintaa, koska sähkönhinta on nousussa. Kuningas ei ollut naimisissa, mutta hänellä oli avioton tytär 'Ilima Lei Tohi. Vuonna 2008 kuningas ilmoitti luopuvansa absoluuttisesta vallasta vapailla vaaleilla valitun parlamentin ja pääministerin hyväksi.
Felix Sandman
Karl Felix Wilhelm Sandman (s. 25. lokakuuta 1998 Värmdö) on ruotsalainen laulaja, joka tunnetaan parhaiten poikabändistä FO&O sekä osallistumisesta Melodifestivalen-laulukilpailuun vuosina 2017, 2018 ja 2020. Hän myös näytteli ruotsalaisessa Netflix-sarjassa Quicksand - Suurin kaikista toista päärooleista, Sebastian Fagermania.
George Tupou V
George Tupou V:n kruunajaiset järjestettiin 1. elokuuta 2008 alkaen. Viisipäiväisten juhlallisuuksien tuhanteen kutsuvieraaseen kuuluivat Japanin kruununprinssi Naruhito, Thaimaan prinsessa Maha Chakri Sirindhorn ja Gloucesterin herttua ja herttuatar. Kruunajaisia jouduttiin lykkäämään maan vuoden 2006 mellakoiden vuoksi.
Maaliskuussa 2012 kuninkaan ilmoitettiin kuolleen hongkongilaisessa sairaalassa. Häneltä oli edellisenä vuonna leikattu syöpä munuaisesta.
Tupou V:n seuraaja Tongan kuninkaana on hänen veljensä Tupou VI. George Tupou V ei itse koskaan mennyt naimisiin.
Menomineen piirikunta (Wisconsin)
Väestö
Vuonna 2020 Menomineen piirikunnan 4 255 asukkaasta alkuperäisasukkaita oli 82,0 %, valkoisia 12,3 % ja mustia 1,0 %. Vuonna 2019 3,3 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,2 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
John Watson (kilpa-autoilija)
John Marshall Watson (s. 4. toukokuuta 1946 Belfast, Pohjois-Irlanti, Iso-Britannia) on brittiläinen entinen kilpa-autoilija ja Formula 1-kuljettaja.
Ura
pienoiskuva|Watson vuoden 1985 Euroopan Grand Prix'n harjoituksissa. John Watson on kokenut ja menestynyt F1-kuljettaja, joka ajoi kaikkiaan 152 MM-osakilpailua, keräsi niistä 5 voittoa ja 15 muuta palkintosijaa sekä 169 MM-pistettä. Hänen nimiinsä kirjattiin myös kaksi paalupaikkaa ja viisi kilpailun nopeinta kierrosta.
Watson ajoi Formula ykkösissä vuosina 1973–1985 kymmenen kokonaista kautta, kahden kisan mittaisen tulokaskauden sekä jäähdyttelykauden, joka jäi vain yhden osakilpailun pituiseksi. Hän oli pitkäaikainen McLaren-pilotti ja kuului talliin vuosina 1979–1985. Hänet palkattiin McLarenille sen jälkeen, kun ruotsalainen Ronnie Peterson oli saanut surmansa Monzan lähtökolarissa kauden 1978 lopulla.
Pseudoäärellinen kunta
Kunta F on pseudoäärellinen jos F on kvasiäärellinen ja jokaista äärellisviritteistä absoluuttisesti kokonaista F-algebraa R kohti on olemassa F-algebrahomomorfismi R\to F.
John Watson (kilpa-autoilija)
Ura
Watson taisteli kaudella 1982 tosissaan maailmanmestaruudesta. Watson hallitsi alkukautta ja johti selvästi kahdeksan osakilpailun jälkeen. Sen jälkeen keskeytykset seurasivat toisiaan, ja johtoon hivuttautui ranskalainen Ferrari-kuljettaja Didier Pironi. Tämä kuitenkin loukkaantui vaikeasti kauden viidenneksi viimeisessä Saksan GP:ssä ja joutui jättämään sarjan kesken. Pironilla oli siinä vaiheessa 39, Watsonilla 30 ja Suomen Keke Rosbergillä 23 pistettä.
Pseudoäärellinen kunta
Pseudoäärelliselle kunnalle pätee:
John Watson (kilpa-autoilija)
Ura
Rosberg sijoittui Saksassa kolmanneksi, Itävallassa toiseksi ja Sveitsissä ykköseksi. Watson keskeytti nämä GP:t, mutta otti neljännen sijan Italiassa. Ennen viimeistä osakilpailua tilanne oli: Rosberg 42, Pironi 39 ja Watson 33. Watson olisi vienyt maailmanmestaruuden voittamalla viimeisen GP:n edellyttäen, että Rosberg olisi jäänyt pisteittä. Watson ja Rosberg olisivat tuolloin päätyneet tasapisteisiin, mutta Watsonin useammat osakilpailuvoitot olisivat ratkaiseet pelin hänen hyväkseen. Watson ajoi Las Vegasissa loistavasti, mutta joutui taipumaan Tyrrellin Michele Alboretolle. Tosin voittokaan ei olisi riittänyt, sillä Rosberg sijoittui viidenneksi ja kartutti pistetiliään kahdella. Watson ylti lopulta tasapisteisiin Pironin kanssa. Kummallakin oli yhtä monta voittoa (2) ja yhtä monta kakkossijaa (2), mutta Pironilla oli kolmossijojakin kaksi Watsonin yhtä vastaan. Joissakin tilastoissa Watson on kirjattu MM-sarjan kakkoseksi yhdessä Pironin kanssa.
Pseudoäärellinen kunta
F on pseudoäärellinen, jos ja vain jos F on kvasiäärellinen ja jokaisella F:n suhteen absoluuttisesti jaottomalla varistolla on F-arvokohta F:ssä.
John Watson (kilpa-autoilija)
Ura
F1-uransa jälkeen Watson ajoi jonkin aikaa urheiluautosarjoissa, kunnes päätyi usein käytetyksi ja laajalti arvostetuksi tv-kommentaattoriksi muun muassa Eurosportilla. Hän on myös johtanut omaa kilpa-ajajakouluaan Silverstonessa.
Pseudoäärellinen kunta
Olkoon F kvasiäärellinen kunta, jolle jokaista äärellisviritteistä absoluuttisesti kokonaista E-algebraa R\subset F kohti, missä E on äärellinen tai numeroituvasti ääretön, on olemassa E-algebrahomomorfismi R\to F. Tällöin F on pseudoäärellinen.
John Watson (kilpa-autoilija)
Formula 1-tulokset
(Lihavoitu merkitsee paalupaikkaa ja kursivoitu kilpailun nopeinta kierrosta.)
Pseudoäärellinen kunta
Lähteet
Ax, James: The elementary theory of finite fields.
pseudo-finite field
Sophie Calonius
Hilma Sofia (Sophie) Calonius (7. kesäkuuta 1868 Vehkalahti – 12. helmikuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen kotitalousopettaja ja yksi Kotiruoka-keittokirjan tekijöistä.
Lorenzo Bertelli
Lorenzo Bertelli (s. 10. toukokuuta 1988) on italialainen ralliautoilija. Bertelli on muotitalo Pradan johtajan Patrizio Bertellin ja pääsuunnittelija Miuccia Pradan poika. Hänen isänsä oli vuonna 2014 Forbes-lehden mukaan Italian kahdeksanneksi rikkain mies 4,2 miljardin dollarin omaisuudellaan, ja hänen perheensä yhteenlasketuksi omaisuudeksi on arvioitu jopa 19,1 miljardia dollaria. Bertellin isoisoisä on Pradan perustaja Mario Prada.
Ralliura
Ralliuransa Bertelli aloitti vuonna 2010, ja hänen mentorinaan toimi entinen rallikuljettaja Piero Liatti. Hänen ensimmäinen MM-rallinsa oli vuoden 2011 Sardinian ralli, jossa hän sijoittui PWRC-luokan Mitsubishi Lancer EVO IX:llä yleiskilpailun 26:nneksi. Seuraavalla kaudella Bertelli ajoi koko PWRC-luokan MM-kauden.
Kausina 2013 ja 2014 kilpaili luokkaa ylempänä WRC 2 -luokassa, jossa sijoittui jälkimmäisellä kaudella kolmanneksi. Saman vuoden Sardinian rallissa Bertelli voitti myös luokkansa, ja otti ensimmäiset MM-pisteensä sijoittumalla yleiskilpailun yhdeksänneksi.
Kaudella 2015 Bertelli ajoi ensimmäistä kertaa WRC-kalustolla, oman yksityistiiminsä Ford Fiesta RS WRC:llä, osallistuen Korsikaa lukuun ottamatta kaikkiin sarjan kilpailuihin. Suomen ja Walesin ralleissa Bertelli onnistui ajamaan sijalle 10 saaden näin 1 MM-pisteen molemmista ralleista.
Kaudella 2016 Bertelli kilpaili Ruotsin rallia lukuun ottamatta kaikissa MM-osakilpailuissa. Kauden ja koko tähän astisen uran paras saavutus oli Meksikon rallin kahdeksas tila. Tämän lisäksi hän ajoi pisteille (10.) myös Australian rallissa.
Kaudella 2017 Bertelli osallistui vain kolmeen ralliin. Ruotsin rallissa alla oli oma 2016- mallinen Ford Fiesta mutta Meksikossa ja Argentiinassa Bertelli ajoi M-Sportin uudella, 2017 sääntöjen mukaisella WRC:lla. Maaliin asti Bertelli onnistui ajamaan vain Meksikossa kahden muun osakilpailun päättyessä teknisiin vastoinkäymisiin. Argentiinan rallin jälkeen Bertelli laittoi ainakin toistaiseksi ralliautoilijan uransa tauolle ja keskittyi tehtäviinsä perheen muotitalossa.
OpenCL
OpenCL on Khronos Groupin kehittämä rinnakkaisohjelmointiin tarkoitettu ohjelmistokehys, jonka tarkoitus on mahdollistaa ohjelmistojen hajauttaminen erilaisille laskenta-alustoille verrattain helposti.
OpenCL:ää voi käyttää muun muassa moniytimisillä suorittimilla, grafiikkaprosessoreilla ja digitaalisilla signaaliprosessoreilla heterogeenisessä ympäristössä ja sitä voidaan käyttää korkean tason ohjelmointikielistä sekä rajapinnoista.
OpenCL koostuu kohdelaitteilla suoritettavista ydinfunktioista (kernel) sekä isäntälaitteella suoritettavista ohjauskäskyistä. Isäntälaitteet ovat tyypillisesti tavanomaisia CPU-laitteita, joissa suoritettava koodi voidaan kirjoittaa eri ohjelmointikielillä, kunhan ne tukevat OpenCL APIa (esimerkiksi C/C++, C#, Java, Fortran, Python, ...). OpenCL on pyritty suunnittelemaan siten, että kohdealustana voivat toimia hyvinkin erilaiset suoritusympäristöt, kuten CPU, GPU, DSP,... Rinnakkaistaminen on mahdollista toteuttaa myös useammalla alustalla yhtä aikaa (esim NxCPU + MxGPU). OpenCL skaalautuu aina sulautetuista alustoista supertietokoneisiin. Suurimpia laitevalmistajia jotka tukevat OpenCL-rajapintaa ovat esimerkiksi NVIDIA, AMD, Apple ja Intel.
Kernel-sovellukset kehitetään OpenCL C -kielellä, joka perustuu C99-kieleen ja sisältää laajennuksia, jotka helpottavat rinnakkaissuorituksen hallittavuutta. Tällaisia laajennuksia ovat esimerkiksi osoiteavaruuden indeksointi globaalisti sekä lokaalisti rinnakkaistetussa tehtävälohkossa.
OpenCL-alustoista huomattava osa koostuu erilaisista grafiikkasuorittimista ja siksi on kieleen lisätty myös liittymärajapinnat sekä OpenGL- että DirectX-muistiobjekteihin. Käytännössä tämä näkyy siten, että esimerkiksi OpenGL-tekstuureita voidaan käsitellä suoraan OpenCL-kerneleillä.
OpenCL mahdollistaa sekä dataperusteisen rinnakkaistamisen että tehtävälähtöisen rinnakkaistamisen. Datalähtöisessä ohjelmointimallissa kernel-funktiot suorittavat samaa käskysarjaa eri tietolohkoilla yhtä aikaa (SIMD). Tehtävälähtöisessä tapauksessa työ voidaan jakaa eri kerneleihin, joiden työryhmiä suoritetaan yhtä aikaa (task parallel). Kernel-työryhmien suoritusta voidaan synkronoida tehtäväjonoilla ja näihin syötettävillä synkronointikäskyillä.
SPIR ja SPIR-V
Kohdelaitteiden suuren määrän ja vaihtelevuuden vuoksi OpenCL -ohjelmakoodi käännetään SPIR-välikielelle. SPIR käännetään kohdelaitteella alustakohtaiselle käskykannalle ja arkkitehtuurille. SPIR voidaan verrata myös HSAIL-käännökseen. SPIR-V on tarkoitettu Vulkan-rajapinnan kanssa käytettäväksi ja pääasiassa tuotetaan korkeamman tason kielistä kuten GLSL ja HLSL.
SPIR-V on avoin alustariippumaton standardi.
Standardiversiot
Ensimmäinen versio OpenCL 1.0 julkaistiin joulukuussa 2008.
Kesäkuussa 2010 esiteltiin laajennus 1.1, jota useat laitevalmistajat tukevat.
Tammikuussa 2017 on julkaistu OpenCL 2.1.
Syyskuussa 2020 on julkaistu versio 3.0. Versio 3.0 palasi aiempaan siten, että ydin osuus koostuu OpenCL 1.2:sta ja tähän on lisätty mahdollisuus kysyä ominaisuuden tukea. Ydinosuuden päälle tulevat OpenCL 2.0:n ja 3.0:n uudet ominaisuudet, jotka ovat valinnaisia ja on mahdollista valikoida mitä ominaisuuksia tuetaan.
Esimerkki
Tämä esimerkki toteuttaa Fourier’n muunnoksen (FFT).
Todellinen laskelma:
Yohann Pelé
Yohann Pelé (s. 4. marraskuuta 1982) on ranskalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa Marseillea.
Pelén vanhempi veli Steven Pelé on myös jalkapalloilija.
Ura
Pelé debytoi Le Mansin edustusjoukkueessa syyskuussa 2002 1–0-tappioon päättyneessä ottelussa Istresiä vastaan. Le Mansin pelasi tällöin vielä Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ligue 2:ssa. Kaudella 2004–2005 nuori Pelé nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi ja oli täten auttamassa Le Mansin noustessa ensimmäistä kertaa Ranskan korkeimmalle sarjatasolle Ligue 1:een.
Pelé edusti Le Mansia kaikkiaan kymmenen vuoden ajan, kunnes kesällä 2009 siirtyi sopimuksensa loputtua Toulouseen. Pelélle povattiin eteläranskalaisseurassa ykkösmaalivahdin paikkaa Cédric Carrasson jätettyä seuran. Hän pelasi avauskaudellaan 18 ottelua Ranskan pääsarjassa. Kaudella 2010/11 Mathieu Valverde nousi Toulousen ykkösmaalivahdiksi. 12. lokakuuta 2010 seura tiedotti, että Pelélla oli keuhkoveritulppa, joka pitäisi hänet sivussa pelikentiltä ainakin puoli vuotta. Hän toipui vakavasta kohtauksesta hitaasti, eikä enää pystynyt jatkamaan jalkapallouraansa. Toulouse irtisanoi Pelén sopimuksen heinäkuussa 2012.
Antti Meurman
thumb|Antti Meurman Antti Agathon Meurman (s. 31. tammikuuta 1955 Valkeakoski) on suomalainen viulutaiteilija ja Suomen kulttuurirahaston Pohjois-Savon rahaston asiamies.
Meurman valmistui Sibelius-Akatemiasta 1984. Hän on toiminut Kuopion konservatoriossa viulunsoiton lehtorina vuodesta 1986-2020. Meurman toimi Suomen kulttuurirahaston Pohjois-Savon rahaston asiamiehenä 2007-2020
Andrew Cooper
Andrew Dollman Cooper (s. 23. joulukuuta 1964 Melbourne, Australia) on australialainen soutaja, joka voitti urallaan olympiakultaa ja kaksi maailmanmestaruutta.
Cooper voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa kahdeksikossa Nottinghamissa 1986. Kööpenhaminan MM-kilpailuissa 1987 Australian kahdeksikko sijoittui neljänneksi ja Soulin olympialaisissa 1988 viidenneksi. Tämän jälkeen Cooper siirtyi perämiehettömään neloseen ja voitti maailmanmestaruuden Wienissä 1991 sekä olympiakultaa Barcelonassa 1992. Hän oli mukana vielä Tampereen MM-kilpailuissa 1995, joissa australialaiset jäivät viidenneksi.
Metsävaraani
Metsävaraani (Varanus prasinus) on varaanien heimoon kuuluva liskolaji. Se on sopeutunut hyvin elämään puissa.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|vasen pienoiskuva|vasen pienoiskuva|vasen Metsävaraani vaihtelee väriltään tumman jadenvihreästä limenvihreään. Ruumista ja häntää pitkin kulkee ohuita, mustia poikittaisjuovia. Metsävaraanilla on kiipeilemisessä apunaan tarttumahäntä ja pitkät kynnet, joilla se pitää kiinni oksista. Ohuet oksat kannattavat sitä sen kevyen, hoikan ruumiin ansiosta ja sen väri saa sen sulautumaan puiden sekaan. Lisko kasvaa 75–100 senttiä pitkäksi. Sen häntä on noin kaksi kertaa sen ruumiin pituinen.
Levinneisyys ja elinympäristö
Metsävaraania tavataan yleisenä Uudessa-Guineassa saaren vuoristoseutuja lukuun ottamatta. Lisäksi sitä esiintyy ympäröivillä saarilla. Se elää monsuuni- sade- ja palmumetsissä, mangrovesoilla, laguuneilla ja kaakaoviljelmillä.
Elintavat
Metsävaraani pakenee uhattuna kasvillisuuden läpi ja saattaa nurkkaan ajettuna purra. Se on yksi harvoista sosiaalisista varaaneista. Metsävaraani elää pienissä ryhmissä, jotka koostuvat johtavasta koiraasta, useista naaraista sekä alempiarvoisista koiraista ja poikasista. Lisko voi saavuttaa vankeudessa 15 vuoden iän.
Lisääntyminen
Naaras munii yleensä 3–7 munan pesueen. Se laskee munat puissa elävien termiittien pesässä tai karikkeessa sijaitsevaan koloon. Termiitit pitävät pesän lämpötilan sopivana, ja keko suojaa munia pedoilta. Munat kuoriutuvat 164–165 päivän ikäisinä. Poikaset kasvavat nopeasti. Kolmen ensimmäisen kuukautensa aikana niiden paino nelinkertaistuu ja niiden pituus lisääntyy 150–200 prosenttilla. Molemmat sukupuolet saavuttavat sukukypsyyden kahden vuoden ikäisenä.
Ravinto
Metsävaraani käyttää ravinnokseen pääasiassa niveljalkaisia, kuten suuria, puissa eläviä hyönteisiä sekä taskurapuja, mutta myös pieniä selkärankaisia, kuten sammakoita, gekkoja ja muita liskoja, pieniä lintuja ja nisäkkäitä, sekä munia.
Tarvasjoki
Tarvasjoki on Suomen entinen kunta Varsinais-Suomen maakunnassa. Vuoden 2015 alusta se on osa Lietoa. Ennen kuntaliitosta Tarvasjoella asui 1 968 ihmistä, ja sen pinta-ala oli 102,40 km2, josta 0,44 km2 oli vesistöjä.
Tarvasjoen naapurikunnat ennen kuntaliitosta olivat Aura, Lieto, Marttila, Paimio ja Pöytyä, johon vuonna 2005 liitettiin Tarvasjokeen pohjoisessa rajoittunut Karinainen.
12. kesäkuuta 2014 valtioneuvosto teki vuoden 2013 kuntarakennelakiin perustuen päätöksen Tarvasjoen liittämisestä naapurikuntaansa Lietoon. Liitos astui voimaan 1. tammikuuta 2015.
Luonto
thumb|left|250px|[[Tarvasjoki (joki)|Tarvasjoki]] Paimionjoki virtaa Tarvasjoen halki, ja Tarvasjoen keskustan luona siihen yhtyy Paimionjoen suurin sivujoki, Pöytyän Karinaisista alkunsa saava Tarvasjoki. Pääosa Tarvasjoen alueesta on Paimionjoen vesistöaluetta, mutta Liedonperä naapurikylineen sijaitsee Aurajoen sivujoen Savijoen latvoilla. Maisemaa Tarvasjoella hallitsevat laajat savitasangot, joita paikoin rikkovat kalliosydämiset moreenimäet. Koko kunnan alueella ei ole yhtään järveä.
Historia
Nimi Tarvasjoki tuli käyttöön vuonna 1909. Paikkakunnan entinen nimi on ollut Alastaron saarnahuonekunta ja sen jälkeen Eura tai Euran kappeli.
Vuonna 2013 Tarvasjoki oli yhdessä kolmen muun kunnan kanssa määriteltynä kriisikunnaksi, jota uhkasi pakkoliitos, ja valtiovarainministeriö esitti Tarvasjokea liitettäväksi Lietoon vuoden 2015 alusta. Kunnan taloutta oli rasittanut etenkin hyvinvointikeskuksen rakentaminen, johon päädyttiin, kun vanhainkotikuntakuntayhtymä Karinaisten kanssa oli purkautunut tämän liityttyä Pöytyään. Kesäkuussa 2014 valtioneuvosto päätti, että Tarvasjoki liitetään Lietoon vuoden 2015 alusta.