cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dormammu
Historia
Lukemattomien vuosien jälkeen selvisi kuitenkin, että Olnarin uusin valloitettu ulottuvuus oli myös väkivaltaisten Mielettömien kotiulottuvuus. Mielettömät hyökkäsivät Pimeyden Ulottuvuuden asukkaiden kimppuun ja tappoivat Olnarin. Henkiin jääneet velhot syyttivät tapahtuneesta Dormammua ja Umaria, jotka hyökkäsivät raivostuneiden velhojen kimppuun. Faltinialaiset yhdistivät velhot tuhottuaan voimansa ja loivat muurin, joka eristi Mielettömät omaan osaansa Pimeyden Ulottuvuutta. Umar heikentyi suuresti tästä teosta ja on vasta äskettäin saavuttanut aikaisemman voimatasonsa. Pimeyden Ulottuvuuden asukkaat ylistivät faltinialaisia uroteostaan ja nostivat heidät hallitsemaan maailmaansa (Olnarin perillinen Orini oli vielä sylilapsi).
Näihin aikoihin Dormammu muutti itsensä puhtaaksi mystiseksi energiaksi, suoden täten itselleen mahdollisuuden käyttää valtavia voimiaan entistä tehokkaammin. Pimeyden Ulottuvuuden henkiin jääneihin velhoihin hän asetti loitsun, joka esti heidän puheensa ja täten maagisten voimien käytön. Orinin kasvettua tarpeeksi Dormammu ei kuitenkaan ollut halukas päästämään tätä valtaan, mutta otti Orinin kuitenkin läheiseksi käskyläisekseen.
Lukemattomia vuosisatoja Dormammu on etsinyt keinoja, joilla valloittaa ulottuvuus, johon myös Maa kuuluu. Varsinkin Tohtori Outo ja hänen Agamotton Amuletti on aiheuttanut Dormammulle hänen suurimmat tappionsa. Dormammu on laatinut lukuisia ovelia ja monimutkaisia juonia tuhotakseen arkkivihollisensa. Dormammu on kuitenkin yhteensä kaksi kertaa onnistunut murtautumaan Maata suojaavien muurien läpi meidän todellisuuteemme.
Kerran hän miltei onnistui materialisoitumaan Vermont-vuorelle palvojiensa rituaalien ja rukousten avulla. Toisen kerran hän tunkeutui tavallisen kuolevaisen mieleen vallaten tämän. Erään kerran hän palasi ajassa taaksepäin, aikaan ennen ensimmäistä tapaamistaan Oudon kanssa. Tämä suunnitelma kuitenkin kariutui Dormammun siskontyttären Clean väliintuloon. Kohtaaminen tuhosi Dormammun ja hänen mystinen elinenergiansa levisi pitkin universumia. Kuitenkin uskotaan, ettei Dormammu voi koskaan kuolla lopullisesti, joten jää nähtäväksi, koska hän palaa seuraavan kerran.
Voimat ja varusteet
thumb|300px|left|Tohtori Outo ja Dormammu taistelemassa. Dormammun fyysiset voimat ovat hänen toisenlaisen fysiologiansa vuoksi huomattavasti suuremmat kuin tavallisella ihmisellä. On kuitenkin mainittava, että Tohtori Outo kukisti Dormammun taistelussa, jossa molemmat velhot pidättäytyivät mystisten voimiensa käytöstä.
Dormammun suurimmat voimat ovatkin maagisia. Hän on yksi voimakkaimmista tunnetuista velhoista. Hänellä ei kuitenkaan ole loppumattomia voimia, vaan esimerkiksi Shuma-Gorath on häntä voimakkaampi. Ei myöskään tiedetä, miten kosmiset olennot kuten Odin tai Surtur sijoittuvat häneen verrattuna.
Suurin ero Dormammun kaltaisen olennon ja tavallisen ihmisvelhon (kuten Tohtori Oudon) välillä on se, että molempien kyetessä uuttamaan voimia asuttamansa universumin vallitsevia maagisia energioita, Dormammu kykenee generoimaan niitä myös itse. Tohtori Oudolla ei ihmisenä ole samanlaista kykyä ja hän joutuukin luottamaan vallitseviin mystisiin energioihin. Vain kyky manipuloida näitä energioita on vallitseva tavallisessa ihmisessä, ei kyky luoda niitä sisällään.
Dormammu saa myös osan voimistaan Pimeyden ja muiden ulottuvuuksien asukkaiden palvonnasta. Palvonnan tarkkaa muotoa ei tiedetä, mutta luultavasti se sisältää uhrauksia – muodossa tai toisessa. Dormammu imee palvojiensa henkistä energiaa ja kasvattaa näin omaansa. Myös Dormammun päässä loimuavat liekit lisäävät hänen voimiaan ja muuttavat osan hänen ruumiistaan puhtaaksi mystiseksi energiaksi. Koska Dormammu täten on mystisestä energiasta koostuva olento, hän kykenee hallitsemaan magiaa paremmin kuin siskonsa Umar (Umarin kerran saadessa Dormammun voimat, hänenkin päänsä liekehti ja voimataso nousi dramaattisesti). Tällä hetkellä, Dormammun ollessa tuhoutunut ja hänen siskonsa maatessa koomassa, ovat mystiset liekit siirtyneet Dormammun veljentyttärelle Clealle, joka täten on uusi Pimeyden Ulottuvuuden hallitsija. Dormammun loitsun vuoksi pään peittävät liekit siis siirtyvät kenelle tahansa, joka hallitsee Pimeyden Ulottuvuutta.
Dormammu kykenee manipuloimaan maagista energiaa useisiin tarkoituksiin: ulottuvuuksienväliseen teleportaatioon, kokonsa muokkaamiseen, aikamatkustukseen, luonnonvoimien hallintaan, telepatiaan, materian muunnoksiin, voimallisiin energiaiskuihin etc. Hän on lisäksi taitava sammuttamaan ja muokkaamaan muiden velhojen, noitien ja taikurien magian käyttöä (erään kerran hän palautti Thorin ihmisminäänsä Donald Blakeksi ohittaen näin Odinin loitsun).
On arveltu, että koska Dormammu koostuu mystisestä energiasta, häntä on käytännössä mahdoton tuhota. Vaikka vihollinen saisikin Dormammun nujerrettua, hän palaa ajan myötä takaisin palvojiensa ja oppilaidensa uskon sekä palvonnan kautta. Kerran hän generoi olemuksensa takaisin maapallon sisuksissa.
Dormammu komentaa pahojen olentojen armeijaa, joka toteuttaa hänen tahtoaan muissa ulottuvuuksissa. Hallitessaan Pimeyden Ulottuvuutta Dormammu komentaa sen armeijoita ja lukuisia mystisiä olentoja jotka asuvat siellä.
Televisio
thumb|250px|Dormammu Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa. Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa Dormammu näyttäytyy jaksoissa 28 (Tohtori Outo), 37 (Venomin paluu) ja 38 (Carnage). Jaksossa 28 Dormammu on toisesta ulottuvuudesta kotoisen oleva demoni, jonka pitää syödä sieluja pitääkseen itsensä elossa. Episodissa Dormammu komentaa Paroni Mordon varastamaan Watoombin sauvan, jolla Dormammu kykenisi pakenemaan toisesta ulottuvuudesta. Dormammun suunnitelmat kariutuvat kuitenkin Hämähäkkimiehen ja Tohtori Oudon väliintuloon.
"Venomin paluu" ja "Carnage" jaksoissa Mordo yhdistää Eddie Brockin symbioottinsa kanssa. Paroni Mordo komentaa Venomin varastamaan Stark Enterpriselta (kts. Rautamies) laitteen, jonka avulla Dormammu kykenisi saapumaan maan pinnalle. Venomin viha Hämähäkkimiestä kohtaan kuitenkin turmeli suunnitelman ja niin symbiootti siirtyy Cletus Kasadylle, josta tulisi Carnage. Carnage komennetaankin keräämään tarpeeksi sieluja Dormammulle, mutta hänet voitetaan yhdessä Paroni Mordon kanssa Hämähäkkimiehen ja Venomin toimesta. Carnage imeytyy Dormammun pimeään ulottuvuuteen Venomin kanssa ja Rautamies tuhoaa ulottuvuuksien väliset muurit murtavan laitteen.
Äänenä oli Ed Gilbert.
Viivy vielä hetki (Mikko Alatalon albumi)
Viivy vielä hetki on suomalaisen laulajan Mikko Alatalon kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1993.
Helsingin kirkkomellakat 1917
Helsingin kirkkomellakoilla viitataan Venäjän vallankumouksen aikana touko-kesäkuussa 1917 Helsingin kirkoissa esiintyneisiin levottomuuksiin. Niiden aiheuttajina olivat kirjailija Arvid Järnefelt sekä asianajaja ja toimittaja Jean Boldt, jotka pitivät kirkoissa omia, ajoittain jopa mellakoinniksi muuttuneita puhetilaisuuksiaan. Levottomuudet huipentuivat kesäkuussa Boldtin johtamien anarkistien tekemään Nikolainkirkon eli nykyisen Helsingin tuomiokirkon valtaukseen.
Järnefeltin kirkkopuheet
Arvid Järnefelt oli Pietarissa vuonna 1861 syntynyt varatuomari ja kirjailija, joka opiskeluaikoinaan tunnettiin innokkaana fennomaanina. 1890-luvun alussa hän tutustui tolstoilaisuuteen ja oli vuodesta 1895 lähtien myös kirjeenvaihdossa Leo Tolstoin kanssa. Tämän myötä hän siirtyi ajattelussaan kohti kristillistä anarkismia. Maaliskuussa 1917 alkaneen Venäjän vallankumouksen aiheuttama yhteiskunnallinen kuohunta levisi kevään aikana myös Suomen suuriruhtinaskuntaan. Toukokuun aikana Järnefelt piti pappien kiellosta huolimatta jumalanpalveluksien yhteydessä kolme puhetilaisuutta helsinkiläisissä kirkoissa. Hän ilmoitti niistä etukäteen muun muassa Helsingin Sanomissa ja Työmiehessä. Järnefelt käsitteli puheissaan muun muassa yhteiskunnallista tasa-arvoa ja pasifismia sekä esitteli omia uskonkäsityksiään. Hänen puheitaan kerrotaan olleen kuulemassa jopa monituhatpäinen kannattajajoukko.
Ensimmäisen puheensa hän piti Nikolainkirkossa 6. toukokuuta ja seuraavan Johanneksenkirkossa 13. toukokuuta, jossa oli vähällä syntyä mellakka, kun Järnefeltiä ei aluksi haluttu päästää puhumaan. Hänen kannattajansa huusivat iskulauseita, kuten "Alas papit!" ja "Papit hirteen!", mutta välikohtaus laukesi lopulta Järnefeltin itse rauhoitettua tilanteen, jonka jälkeen hän pääsi pitämään oman puheensa. Viimeisen, 20. toukokuuta Kallion kirkossa järjestetyn puhetilaisuuden aikana Järnefeltin kannattajien kerrottiin joidenkin lehtitietojen mukaan käyttäneen väkivaltaa kirkon kanttoria Ilmari Krohnia kohtaan. Oulussa ilmestyvä vasemmistolainen Kansan Tahto puolestaan kirjoitti, että väkijoukko oli vain keskeyttänyt kanttori Krohnin säestyksen, kun papit olivat virsiä laulattamalla yrittäneet estää Järnefeltiä puhumasta. Kirkkoherra Julius Engström oli määrännyt veisattavaksi peräti 80 virttä. Kansan Tahdon mukaan seurauksena oli "yleinen hulina", mutta väkivaltaisuuksia ei lehti maininnut.
Porvarillinen lehdistö kutsui Järnefeltin kannattajia muun muassa "huligaanijoukoiksi", jotka olivat häpäisseet kirkon. Erityisesti herätti kummastusta, miten tunnustettu suomalainen kirjailija saattoi olla mukana sellaisessa toiminnassa. Hänen epäiltiin myös menettäneen henkisen tasapainonsa. Työväenlehdet sen sijaan suhtautuivat Järnefeltin saarnoihin myönteisesti, niiden mukaan kirkot soveltuivat hyvin kansanvalistukseen. Muista kulttuurivaikuttajista esimerkiksi runoilija Eino Leino piti Järnefeltin esiintymisiä "suurina kulttuurihistoriallisina tapahtumina". Myös Jean Sibelius antoi hänelle tukensa sanoen kirkon kuuluvan kaikille. Sibeliuksen puoliso Aino oli Arvid Järnefeltin sisar. Hänen toimintansa johti lopulta vankeustuomioon, joka päättyi valtionhoitaja Mannerheimin armahdukseen vuonna 1919.
Järnefeltin pitämät puheet julkaistiin vielä vuoden 1917 aikana teoksena Kirkkopuheet. Se sisältää myös hänen poliisille antamansa selvityksen toukokuun aikaisista tapahtumista.
Nikolainkirkon valtaus
Levottomuudet Helsingin kirkoissa jatkuivat Järnefeltin jälkeenkin, kun hänen tapaansa kristillisen vakaumuksen omanneen anarkistin Jean Boldtin kannattajat alkoivat pitämään päivittäin omia kokouksiaan Senaatintorilla ja Nikolainkirkon portailla. Jean Boldt oli kuopiolaissyntyinen asianajaja ja toimittaja, joka 1890-luvulla oli kiinnostunut teosofiasta ja myöhemmin tolstoilaisuudesta sekä sosialismista. Järnefeltiä huomattavasti radikaalimpi Boldt kannatti muun muassa eläinsuojelua ja kasvissyöntiä.
Nikolainkirkon portailla pitämissään puheissa Boldt hyökkäsi erityisesti suurpääomaa ja rikkaita kapitalisteja vastaan mainiten nimeltä muun muassa asetehtailija Hugo Standertskjöldin, laivanvarustaja Lars Krogiuksen, toimitusjohtaja Jacob von Julinin sekä sahanomistaja James Salvesenin, joiden päitä hän vaati vadille. Kesäkuun alussa Boldt yritti koota omaa punakaartia, siinä kuitenkaan onnistumatta. Myös Väinö Linna mainitsee hänen hurmoshenkiset vallankumouspuheensa Täällä Pohjantähden alla -trilogian toisessa osassa. Boldtin lisäksi toinen kokousten johtohahmoista oli entinen pappi Juho Uoti. Heidän ohellaan kokouksissa puhui muun muassa entinen kansanedustaja J. F. Kivikoski.
Kesäkuun 17. päivänä joukko Boldtin kannattajia jäi jumalanpalveluksen jälkeen Nikolainkirkkoon ja alkoi pappien tai miliisin estelemättä ilmeisesti myös rikkomaan paikkoja. Valtauksen jälkeen Boldt nousi saarnastuoliin ja alkoi pitämään omaa puhettaan. Kirkko täyttyi illan aikana äärimmilleen, anarkistit pitivät omia palopuheitaan ja lauloivat työväenlauluja. Lopulta paikalle jäi yön tullessa noin 200–300 henkeä, joita miliisi yritti poistaa kirkosta, mutta joukossa olleet sotilaat saivat kuitenkin estettyä tämän. Miliisi teki uuden iskun aamuyöllä ja onnistui tällä kertaa pidättämään Boldtin sekä tyhjentämään Nikolainkirkon 18 tuntia kestäneen valtauksen jälkeen. Boldtin vangitseminen aiheutti Senaatintorilla rajua mellakointia, kun hänen kannattajansa kivittivät poliisilaitoksen ikkunoita ja yrittivät vapauttaa Boldtin. Mellakoinnissa loukkaantui kolme miliisiä. Oikeudenkäynnissä Boldt luokiteltiin mielenvikaiseksi ja hänet suljettiin Niuvanniemen mielisairaalaan. Boldt vapautui vain hieman ennen kuolemaansa vuonna 1920.
Kirjailija Juha Siltanen on kirjoittanut Nikolainkirkon tapahtumista näytelmän Vallankumous, joka sai ensi-iltansa KOM-teatterissa vuoden 2014 lokakuussa.
Penmon
Penmon on kylä Pohjois-Walesissä Angleseyn saaressa osana Llangoedin kuntaa.
600-luvulla kylään saapui kelttiläinen lähetyssaarnaaja Pyhä Seiriol. Hän perusti kylään luostarin, jossa hän kastoi kansaa. Samalla hän perusti läheiselle pienelle saarelle yhteisön. Saari tunnetaan nykyään kymriksi nimellä Ynys Seiriol eli Seiriolin saari.
Pyhän Seiriolin kaivo
Pyhän Seiriolin kaivo on todennäköisesti kylän vanhin rakennus. Varhaisiin kelttiläisiin kirkkoihin liittyi usein pyhä kaivo. Kaivon vedellä uskottiin olevan parantava voima. Pyhiinvaeltajat vierailivat usein kaivoilla. Käynneissä sekoittuivat usein usko ja muinainen taikausko keskenään. Pyhän Seiriolin kaivo on pienessä rakennuksessa, joka on rakennettu 1700-luvulla.
Kyyhkyslakka
pienoiskuva|oikea|Kyyhkyslakka Sir Richard Bulkeley rakensi kyyhkyslakan kirkon lähelle noin vuonna 1600. Rakennus on neliön muotoinen ja siinä on kupumainen katto. Lakassa oli 1000 pesimälaatikkoa.
Paulo Julio Clement
Paulo Julio "PJ" Moraes Clement (21. joulukuuta 1964 Rio de Janeiro, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen urheiluselostaja ja -toimittaja. Clement menehtyi lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Tikki (kirurgia)
thumb|Tikkejä kämmenessä. Tikki tarkoittaa haavan sulkevaa ommelta. Tikin tarkoitus on mahdollistaa haavan paraneminen per primam intentionem eli suoraan. Auki jätetty haava paranee per secundam intentionem eli pohjalta arpikudosta muodostamalla tai ei parane.
Tikkausvälineet
Tikkausvälineitä ovat kaareva neula, punottu tai punomaton lanka, pinsetit ja pesu- sekä desinfiointivälineet. Lisäksi tarvitaan puudutusvälineet.
Lanka
Langan tyyppejä ovat sulamaton ja resorboituva lanka. Langat voidaan jakaa myös punottuihin ja monofilamenttilankoihin. Historiallisesti lankojen paksuudet merkittiin 0:sta eteenpäin yhden numeron välein. Kirurgian kehittyessä siirryttiin kuitenkin yhä pienempiin lankoihin, joita alettiin kutsua esimerkiksi "kahden nollan langaksi" eli lyhyesti 2-0. Edelleen seuraavaksi pienempi lanka merkitään 3-0. Seuraavassa taulukossa on jaoteltu eri langanpaksuuksien yleisiä käyttökohteita.
Acta diurna
Acta diurna (lat., päivittäiset tapahtumat ) oli Julius Caesarin aloitteesta 59 eaa. perustettu Rooman virallinen julkaisu. Se kaiverrettiin joko kiveen tai metalliin julkisille paikoille, kuten Forumille. Roomalaiset kutsuivat julkaisuja myös nimillä Acta, Diurna, Acta Popidi ja Acta Publica.
Ensimmäinen Acta diurna ilmestyi noin vuonna 131 eaa. Aluksi siinä julkistettiin oikeudenkäyntien tuloksia. Myöhemmin julkaisu alkoi sisältää julkisia tiedotuksia ja muita mainitsemisen arvoisia asioita, kuten syntymiä, avioliittoja ja kuolemia. Julkaisun annettiin olla esillä muutama päivä, minkä jälkeen se otettiin alas ja arkistoitiin (yhtään kappaletta ei kuitenkaan ole säilynyt näihin päiviin).
Joskus kirjurit tekivät julkaisusta jäljennöksiä ja lähettivät niitä Rooman provinssien hallitsijoille. Myöhemmin keisarit käyttivät julkaisua omien ilmoitustensa tekemiseen. Acta diurnan muut osiot olivat oikeuslaitoksen, kunnan ja armeijan ilmoitukset. Senaatin ilmoitukset pidettiin salaisina, kunnes Julius Caesar teki niistä julkisia vuonna 50 eaa. Myöhemmät hallitsijat kuitenkin sensuroivat ne.
Nirvana (yhtye)
Nirvana oli vuosina 1987–1994 toiminut yhdysvaltalainen rock-yhtye. Yhtyeen perustivat laulaja-kitaristi Kurt Cobain ja basisti Krist Novoselic Aberdeenissa, Washingtonissa. Nirvanan pitkäikäisin rumpali oli Dave Grohl, joka liittyi yhtyeeseen vuonna 1990. Vaikka yhtye julkaisi vain kolme studioalbumia seitsenvuotisen toimintansa aikana, sitä pidetään yhtenä nykyajan tärkeimmistä ja vaikutusvaltaisimmista rock-yhtyeistä.
1980-luvun lopulla, Nirvana loi uraa Seattlen grunge-skenessä ja julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Bleach vuonna 1989 itsenäisen levy-yhtiön Sub Popin kautta. Yhtye teki levytyssopimuksen DGC Recordsin kanssa, minkä jälkeen se sai odottamatonta suosiota kappaleella ”Smells Like Teen Spirit”, joka julkaistiin singlenä yhtyeen toiselta studioalbumilta Nevermind (1991). Nirvanan äkillinen suosio toi vaihtoehtorockin valtavirtaan ja Cobainia alettiin mediassa nimittää ”koko sukupolven edustajaksi”, ja Nirvanaa pidettiin X-sukupolven ”lippulaivana”. Vastauksena tähän yhtyeen kolmas ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi In Utero (1993) oli soundiltaan karkeampi ja vähemmän valtavirtamaisempi. Vaikka albumi ei saavuttanut Nevermindin myyntilukuja, se oli silti sekä kaupallinen että arvostelumenestys.
Nirvanan lyhyt ura päättyi Cobainin kuolemaan vuonna 1994. Yhtye on julkaissut hajoamisensa jälkeen muutamia julkaisuja Novoselicin, Grohlin ja Cobainin lesken Courtney Loven johdolla. Nirvana on myynyt yli 25 miljoonaa albumia pelkästään Yhdysvalloissa ja yli 75 miljoonaa albumia maailmalaajuisesti, mikä tekee siitä yhden eniten myydyimmistä yhtyeistä kautta aikojen. Yhtye valittiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2014.
Yhtyeen historia
210px|thumb|Nirvanan "smiley logo".
Alkuvaiheet
Krist Novoselic ja Kurt Cobain tapasivat toisensa vuonna 1985 ja sopivat ensimmäisistä soittosessioista. Novoselic oli vakuuttunut Cobainin lahjakkuudesta Fecal Matter -yhtyeen demokappaleen "Spank Thru" perusteella. Nirvana perustettiin tammikuussa vuonna 1987. Tätä ennen yhtye ehti soittaa nimillä Pen Cap Chew, Bliss, Ted Ed Fred ja Skid Row. Fecal Matter -yhtyeeseen Novoselic ei liittynyt vaikka Cobain ja hän tunsivatkin toisensa. Ensimmäiseksi rumpaliksi tuli Aaron Burckhard, joka toimi yhtyeessä vuosina 1987–1988. Yhtye esiintyi ensimmäisen kerran 7. joulukuuta 1986. Sen jälkeen yhtye alkoi kierrellä klubeja vuoteen 1989 saakka. Vuonna 1988 yhtye sai levytyssopimuksen paikalliselle Sub Pop -levy-yhtiölle. Samana vuonna yhtye julkaisi myös ensimmäisen singlensä "Love Buzzin", B-puolenaan Big Cheese. Yhtye alkoi äänittää ensimmäistä albumiaan Bleachia, joka julkaistiin vuonna 1989. Albumin nimeksi piti alun perin tulla Too Many Humans. Bleach-albumin suurimpina innoittajina olivat muun muassa yhtyeet Melvins, Mudhoney, Black Sabbath, Led Zeppelin ja AC/DC. Yhtyeen alkuvaiheita on kuvailtu mm. vaihtoehtoiseksi tukkaheviksi.
Vuonna 1988 yhtye sai rumpalikseen Melvins-yhtyeestä tunnetun Dale Croverin, jonka Cobain tunsi aiemmin Fecal Matter-yhtyeestä. Yhtye äänitti Croverin kanssa demon Recriprocal studiolla. Croverin erottua yhtyeestä rumpaliksi vaihtui kuitenkin Dave Foster. Foster soitti bändissä kuitenkin vain lyhyen aikaa ja hänet korvattiin vuonna 1988 Chad Channingilla, joka soitti yhtyeessä vuoden 1989 ja osan vuodesta 1990. Yhtyeessä soitti myös kitaristi Jason Everman, tosin vain vuoden 1989 aikana. Hän soitti toista kitaraa Kiss-coverissa "Do You Love Me" sekä With the Lights Outilla julkaistussa Dive-demossa. Bleach-albumilla hän ei soittanut kansitekstimaininnasta huolimatta. Yhtye esiintyi loppuvuodesta myös Euroopassa toisen seattlelaisen yhtyeen TADin kanssa ja saavutti Lontoossa jopa kulttisuosiota. Vuosikymmenen alussa yhtye julkaisi musiikkivideon, koki jälleen kokoonpanomuutoksia ja soitti maineeltaan laadukkaan Yhdysvaltain-kiertueen.
Suuri levytyssopimus ja yhtyeen läpimurto (1990–1993)
Vuonna 1990 Nirvana alkoi äänittää uutta albumia Nevermindia saatuaan sopimuksen levyjätti Geffenin kanssa. Albumin äänityksien alettua yhtyeessä oli rumpalina vielä Chad Channing, mutta yhtye sai uuden vakituisen rumpalin Dave Grohlin ja Channing soitti ainoastaan lautasia kappaleessa "Polly". Syyskuussa 1991 yhtye lähti jälleen Amerikan-kiertueelle ja Nevermind julkaistiin 24. syyskuuta 1991. Marraskuussa 1991 yhtye lähti Euroopan-kiertueelle ja palasi Yhdysvaltoihin joulukuussa.
11. tammikuuta 1992 yhtye esiintyi Saturday Night Live -ohjelmassa, ja soitti kappaleet "Smells Like Teen Spirit" ja "Territorial Pissings" ja rikkoi instrumenttinsa ja lavasteita. Esiintymisen jälkeen Cobain otti yliannostuksen heroiinia ja joutui vieroitukseen, joka kuitenkin keskeytyi. Samassa kuussa yhtye aloitti Australian kiertueen, joka ulottui Uudesta-Seelannista Japaniin. Kiertueella yhtyeen jäsenten välit tulehtuivat, varsinkin Cobainin ja Novoselicin, ja yhtye oli hajoamisen partaalla. Japanin kiertueen jälkeen yhtye piti neljän kuukauden esiintymistauon.
Kesäkuussa 1992 yhtye aloitti jälleen uuden kiertueen. Kiertue ulottui aina Suomeen asti. Turun Ruisrockissa. 27.6. Nirvana soitti viimeisen kerran "Paper Cuts" -kappaleen livenä. . Kiertue päättyi 4. heinäkuuta Espanjaan, jonka jälkeen Cobain joutui vieroitushoitoon.
Elokuussa 1992 yhtyeellä oli yksi parhaimmista ja onnistuneimmista konserteistaan Readingissä Reading festivaalilla. Se esitti ensimmäistä kertaa kappaleen "Tourette's", joka julkaistiin vasta In Utero-albumilla 1993. Samana vuonna MTV Video Music Awardseissa yhtye ei soittanut kappaletta "Smells Like Teen Spiritiä", vaikka MTV toivoi. Yhtye olisi halunnut soittaa "Rape Me":n, mutta MTV ei siihen suostunut, joten yhtye päätti soittaa kappaleen "Lithium", mutta protestina aloitti esiintymisensä "Rape Me:n" alkusoitolla, jolloin lähes suora lähetys katkaistiin. Cobain joutui backstagella sanaharkkaan Guns N' Roses -yhtyeen laulajan Axl Rosen kanssa, mutta lehdet eivät tiedottaneet juurikaan tapahtuneesta. Syyskuussa ja lokakuussa yhtye soitti muutaman konsertin ja siirtyi jälleen keikkatauolle. Vuoden 1992 viimeisen konsertin yhtye soitti Argentiinassa 30. lokakuuta.
Vuoden 1992 joulukuussa levy-yhtiö Geffen julkaisi Incesticide-albumin, joka sisälsi muun muassa demoja, varhaisia singlejä ja albumeilta jätettyjä kappaleita. Incesticide sisälsi yhtyeen tunnetut kappaleet "Dive", "Sliver" ja "Aneurysm". Albumi menestyi erinomaisesti, vaikka sitä ei mainostettu juurikaan. Yhtyeen jäsenet sanoivatkin tuohon aikaan, että viimeistään tämän levyn jälkeen huomataan ne tosi fanit, jotka eivät kuuntele vain heidän radiossa soivia hittejään.
Vuoden 1993 helmikuussa ystävänpäivän aikoihin yhtye alkoi uuden albuminsa nauhoitukset. Syyskuussa 1993 Steve Albini julkaisi yhtyeen kolmannen albumin, In Uteron. Se oli raskaampi ja synkempi kuin edelliset, mutta sisälsi myös yhtyeen herkkää ja rauhallista puolta. Saman vuoden heinäkuussa Kurt Cobain otti New Yorkissa yliannostuksen heroiinia, joka pidettiin salassa. In Uteron kappale "Radio Friendly Unit Shifter" oli yhtyeen vuoden 1993 keikkojen aloituskappale. Albumin tutuimmaksi kappaleeksi nousi "Heart-Shaped Box" josta tehtiin musiikkivideo ja single. Albumin julkaisun aikoihin yhtye esiintyi toisen kerran Saturday Night Live ohjelmassa esittäen kappaleen "Rape Me". Albumilta julkaistiin vielä singlet "All Apologies" ja "Rape Me", joista jälkimmäinen tunnetaan makaaberista sanoituksestaan
Albumin viimeisin single oli "Pennyroyal Tea", joka oli tarkoitus julkaista huhtikuun 1994 alussa. Cobainin kuoleman tullessa julkisuuteen 8. huhtikuuta, levy-yhtiö (Geffen) tuhosi kaikki mahdolliset kopiot levystä. Minimaalinen määrä niistä oli kuitenkin ehtinyt jo päätyä jakeluun Saksan ja Iso-Britannian painamana. Jos haluaa alkuperäisen Pennyroyal Tea CDS:n itselleen, joutuu siitä maksamaan huutokaupassa 500 - 2 500+ euroa. Suomessa sinkun tiedetään ehtineen myyntiin ainakin Joensuussa, edesmenneessä Ukin Musiikissa.
Viimeiset kuukaudet ja Cobainin kuolema (1993–1994)
Nirvana aloitti ensimmäisen Yhdysvaltain kiertueensa yli kahteen vuoteen lokakuussa 1993. Marraskuussa 1993 yhtye esiintyi MTV Unplugged -ohjelmassa. Esityksessä olivat mukana kitaristi Pat Smear ja sellisti Lori Goldston. Yhtye päätti poiketa ohjelman tavanomaisesta menettelytavasta ja soitti heidän vähemmän tunnetumpaa materiaalia sekä useita lainakappaleita. Nirvana pyysi Meat Puppets -yhtyeen Cris ja Curt Kirkwoodia liittymään esitykseen ja he soittivat kolme lainakappaletta yhtyeeltä. Vuoden 1994 alussa yhtye aloitti Euroopan kiertueensa. Nirvana soitti viimeisen keikkansa Münchenissä, Saksassa 1. maaliskuuta. Cobainin vaimo, Courtney Love, löysi Cobainin tajuttomana heidän hotellihuoneestaan Roomassa 4. maaliskuuta, ja tämä vietiin nopeasti sairaalaan. Lääkäri kertoi tiedotustilaisuudessa Cobainin reagoineen alkoholin ja Rohypnolin sekoitukseen. Kiertueen loput keikat peruttiin. Seuraavien viikkojen aikana Cobain alkoi käyttää taas heroiinia. Väliintulon jälkeen Cobain meni vieroitushoitoon. Alle viikkoa myöhemmin Cobain kiipesi päihdeklinikan muurin yli ja lensi takaisin Seattleen. Viikkoa myöhemmin perjantaina 8. huhtikuuta 1994 Cobain löydettiin kuolleena kotoaan Seattlesta. Kuolinsyynä oli itseaiheutettu ampumahaava päähän.
Nirvanan hajoamisen jälkeiset julkaisut
Cobainin kuoleman jälkeen Nirvanalta on vielä julkaistu musiikkia. Ensimmäinen on vuonna 1993 livenä nauhoitettu MTV Unplugged -konsertti, joka julkaistiin nimellä MTV Unplugged in New York. Levy sai kriitikoilta hyvin suopeat arviot. Tällä keikalla oli myös mukana Meat Puppets -yhtyeen Cris ja Curt Kirkwood. Albumilla on myös mukana muutama cover-kappale sellaisilta artisteilta ja yhtyeiltä kuin Meat Puppets, Leadbelly, The Vaselines ja David Bowie.
Kaksi viikkoa MTV Unplugged -levyn jälkeen julkaistiin VHS-kasetti Live! Tonight Sold Out!!, jossa on yhtyeen live-taltiointeja. Cobain kokosi suurimman osan tallenteen materiaalista, jotka painottuvat Nevermind-albumin aikoihin sillä Cobain ei saanut kuolemansa johdosta sitä täysin valmiiksi.
Vuonna 1996 julkaistiin Nirvanan live-kokoelma From the Muddy Banks of the Wishkah, joka sisältää yhtyeen live-taltiointeja vuosilta 1989–1994. Se oli alun perin tarkoitus julkaista tuplalevynä MTV Unplugged -levyn ohella vuonna 1994, mutta se viivästyi Cobainin kuoleman johdosta.
Vuonna 2002 julkaistiin yhtyeen kolmas kokoelmalevy Nirvana. Se sisältää pääosin yhtyeen tunnettuja kappaleita vuosilta 1989–1994. Mukana on myös yhtyeen viimeinen studiossa äänitetty kappale "You Know You're Right" vuoden 1994 tammikuulta, kolme kappaletta MTV Unplugged In New York -levyltä sekä kappaleen "About a Girl" alkuperäinen versio. Levy sisältää kappaleen, Been A Son, Steve Fisk -sessiosta. Tämä versio on julkaistu aiemmin Blew EP:llä.
Vuonna 2004 julkaistiin box-set With The Lights Out, joka sisältää kolme cd:tä ja yhden DVDn ennen julkaisemattomia kappaleita ja varhaisia live-esityksiä. DVD sisältää musiikkivideon In Bloomin. Video on tehty Sup Pop -levy-yhtiössä olon aikana eikä siten liity mitenkään Nevermindiin, jonka julkaisi Geffen Records.
Seuraavana vuonna julkaistiin box-setistä tiivistelmä Sliver: The Best of Box, jossa on myös kolme muuta kappaletta. Yksi niistä on Cobainin ensimmäisen yhtyeen Fecal Matterin demo "Spank Thru". Albumin kokoamisessa oli mukana myös Cobainin tytär Frances Bean Cobain, joka mm. valitsi albumin kansikuvan.
Marraskuussa 2006 julkaistiin DVD versio ''Live! Tonight! Sold Out!'' videosta.
Keväällä 2009 huhuttiin, että saman vuoden toukokuussa yhtyeen esiintyminen Reading festivaaleilla vuoden 1992 elokuulta julkaistaisiin DVD:nä nimellä Life Takes No Prisoners. Myöhemmin huhu kumottiin, sillä Life Takes No Prisoners olikin bootleg-julkaisu, mutta samalla ilmoitettiin, että vuoden 2009 marraskuussa julkaistaisiin esityksestä myös virallinen versio. Samana päivänä, kun "Live At Reading" ilmestyi, Sub Pop julkaisi Bleach albumista deluxe-version.
Yhtyeen jäsenet Nirvanan jälkeen
Vuosi Nirvanan hajoamisen Dave Grohl siirtyi soolouralle nimellä Foo Fighters. Foo Fighters julkaisi vuonna 1995 debyyttialbuminsa Foo Fightersin ja samana vuonna Foo Fightersista tuli yhtye. Vuonna 2005 yhtye julkaisi In Your Honor -albumin ja vuonna 2006 yhtye aloitti akustisen kiertueen.
Grohl on myös soittanut rumpuja monissa yhtyeissä kuten esim. Tom Pettyn yhtyeessä, Mike Wattin yhtyeessä, Queens of the Stone Agessa, Tenacious D-yhtyeessä, Nine Inch Nailsissa, Garbagessa, Killing Jokessa ja Cat Powerissa. Grohl julkaisi vuonna 2004 myös albumin nimellä Probot.
Nirvanan basisti Krist Novoselic on viime vuosina kunnostautunut politiikan saralla. Hän myös perusti Nirvanan hajoamisen jälkeen yhtyeen nimeltä Sweet 75. Se julkaisi nimeään kantavan levyn mutta se ei saanut paljoakaan suosiota. Grohl ja Novoselic ovat tehneet Cobainin muistoksi paljon kunnianosoituksia. Vuonna 1994 MTV Video Music Awardseissa Novoselic näytti videon Cobainista joka sisälsi muistoja hänestä.
Vuonna 2012 jäljellä olevat jäsenet (Novoselic, Grohl ja Smear) kokoontuivat esiintymään yhdessä Paul McCartneyn kanssa esittäen hyväntekeväisyyskonsertissa 12.12.2012 kappaleen "Cut me some slack", joka myös julkaistiin osana Grohlin projektia Sound city. 19.7.2013 kokoonpano esiintyi Seattlessa osana McCartneyn kiertuetta.
Hall Of Fame
2.6.2014 Nirvana sai suurimman mahdollisen kunnianosoituksen, kun yhtye nostettiin Rock´n Roll Hall Of Fameen. Juhlatilaisuudessa olivat paikalla mm. Krist Novoselic, Dave Grohl, Pat Smear, Courtney Love ja tilaisuutta juontanut Michael Stipe. Nirvanan jäsenet esittivät tilaisuudessa neljä kappaletta. St. Vincent tulkitsi "Lithiumin", Lorde "All Apologiesin", Kim Gordon "Aneurysmin" ja Joan Jett "Smells Like Teen Spiritin".
Palkinnot
Nirvana on voittanut seuraavat MTV Video Music Awards -palkinnot :
Painotettu keskiarvo
Painotettu keskiarvo on matematiikassa eräs tapa laskea yleensä aritmeettinen keskiarvo siten, että jokaista lukuarvoa painotetaan yksilöllisellä painokertoimella. Painotettuja keskiarvoja on olemassa muunkin tyyppisille keskiarvoille.
Painotettu aritmeettinen keskiarvo
Aineiston x_i painoilla w_i painotettu aritmeettinen keskiarvo on: jossa, n on havaintojen lukumäärä ja w_i \ge 0 ovat painotuskertoimet. Usein painokertoimien w_i summa on jo valmiiksi normeerattu, eli ja tällöin ei muuttujaa W enää eksplisiittisesti tarvita painotetun keskiarvon kaavassa.
Eli yksinkertaisesti sanottuna painotettu aritmeettinen keskiarvo lasketaan kertomalla kukin luku omalla painokertoimellaan, summaamalla tulot yhteen ja jakamalla tämä summa painokertoimien summalla.
Asuinrakennus
Asuinrakennus on ympärivuotiseen käyttöön varustettu rakennus, jossa asuinalaa on vähintään puolet kerrosalasta.
Asuinrakennuksessa on yksi tai useampi asuinhuone tai asuinhuoneisto. Niissä voi olla muitakin huonetiloja kuten varastoja tai sauna.
Asuinrakennuksia ovat kerrostalot, pientalot ja asuntolarakennukset. Asuinrakennuksia ovat lisäksi palveluasumiseen tarkoitetut erityisryhmien asuinrakennukset. Laitospalvelujen rakennukset, joissa annetaan ympärivuorokautista hoitoa, eivät ole asuinrakennuksia.
Twisted Metal 2
Twisted Metal 2 (Euroopassa myös Twisted Metal: World Tour) on vuonna 1996 PlayStation-konsolille ja PC:lle julkaistu Twisted Metal -pelisarjan toinen osa. Pelin julkaisijana toimi Sony Computer Entertainment America.
Jüri Uluots
Jüri Uluots (13. tammikuuta 1890 Kirbla – 9. tammikuuta 1945 Tukholma) oli virolainen poliitikko ja päätoimittaja. Hän oli Viron viimeinen neuvostomiehitystä edeltänyt pääministeri syyskuusta 1939 kesäkuuhun 1940.
Ura lakimiehenä, professorina ja lehtimiehenä
Uluots kasvoi Pärnumaalla. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1910 paikallisesta lukiosta. Sen jälkeen hän siirtyi Pietariin ja opiskeli oikeustiedettä Pietarin yliopistossa vuosina 1910–1918. Hän valmistui vuonna 1915 ja toimi sen jälkeen Pietarin yliopiston tutkijana.
Na (kana)
な hiraganalla tai ナ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan, ja ne ovat kana-aakkostojen 21. sijalla to- ja ni-tavujen välissä.
Alkuperä
Hiragana な ja katakana ナ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 奈.
Jüri Uluots
Ura lakimiehenä, professorina ja lehtimiehenä
Uluots oli jo itsenäistyneessä Virossa toimittajana. Hän oli vuosina 1919–1920 tallinnalaisen Kaja-lehden päätoimittaja ja vuosina 1937–1938 pärnulaisen Postimees-lehden päätoimittaja.
Na (kana)
Latinisaatio
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä: « na ».
Jüri Uluots
Poliittinen ura ennen neuvostomiehitystä
Viron itsenäistyttyä Uluots toimi vuosina 1918–1919 Haapsalussa tuomarina. Hänet valittiin myös Viron perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen vuonna 1919. Sen jälkeen hänet valittiin vuosiksi 1920–1926 ja 1929–1932 Viron parlamentin eli riigikogun jäseneksi Maalaisliiton edustajana. Maaliskuussa 1934 tapahtuneen riigivanem Konstantin Pätsin vallankaappauksen jälkeen hän tuki uutta Pätsin hallintoa ja oli mukana uuden perustuslain laatimisessa. Vuodesta 1936 hän oli uutta perustuslakia säätävän kansalliskokouksen jäsen ja uudessa kaksikamarisessa parlamentissa riigivolikogun puhemies huhtikuusta 1938 lokakuuhun 1939.
left|thumb|Viron viimeisen neuvostomiehitystä edeltävän itsenäisyyspäivän sotilasparaatin vastaanotto 24. helmikuuta 1940. Keskellä pääministeri Uluots, hänestä vasemmalle presidentti [[Konstantin Päts ja kenraali Johan Laidoner.]] Syyskuun lopussa 1939 Neuvostoliitto sai neuvottelujen tuloksena sotilastukikohtia Viron maaperältä. Uluots osallistui näihin neuvotteluihin Viron edustajana yhdessä professori Ants Piipin ja Moskovan lähettilään August Rein kanssa. Neuvottelujen jälkeen Uluotsista tuli uusi pääministeri Kaarel Eenpalun jälkeen.
Na (kana)
Kirjoitus
thumb|right|Vetojen järjestys merkille な. Hiragana な kirjoitetaan neljällä vedolla:
Jüri Uluots
Ura neuvostomiehityksen jälkeen
Uluots oli harvoja neuvostomiehitystä edeltäneitä virolaisia poliitikkoja, joka säilytti henkensä. Hän eli Saksan miehittämässä Virossa, ja vuoden 1944 alussa käynnistyneen Neuvostoliiton hyökkäyksen seurauksena hän kannusti virolaisia nuoria miehiä liittymään Saksan armeijaan puolustamaan Viron maaperää.
Na (kana)
Kirjoitus
thumb|right|Vetojen järjestys merkille ナ. Katakana ナ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Jüri Uluots
Ura neuvostomiehityksen jälkeen
Neuvostovaltaa edeltäneen pääministeriytensä ja vuoden 1938 perustuslain perusteella Uluots julisti elokuussa 1944 perustetuksi Viron pakolaishallituksen ja itsensä sen presidentiksi, kun saksalaiset alkoivat vetäytyä Virosta. Hän nimitti tällöin Otto Tiefin pääministeriksi. Uluots pakeni syyskuussa 1944 meren yli Ruotsiin. Neuvostoliitto ei tunnustanut Uluotsin hallitusta. Uluots kuoli pian pakenemisensa jälkeen Tukholmassa tammikuussa 1945. Tällöin pakolaishallituksen johtoon tuli August Rei.
Jüri Uluots haudattiin Tukholmaan, mutta Viron uudelleenitsenäistymisen jälkeen hänen ja hänen perheenjäsentensä tuhka siirrettiin Ruotsista 13. toukokuuta 2008 Viroon ja haudattiin 31. elokuuta hänen synnyinseutunsa Kirblan hautausmaalle.
José Gildeixon Clemente de Paiva
José Gildeixon Clemente de Paiva (3. syyskuuta 1987 Nova Cruz, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä Gil. Hänen seuransa oli Chapecoense. Gil menehtyi lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Ugi-reaktio
thumb|250px|Yleinen esimerkki Ugi-reaktiosta Ugi-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa isosyanidi, karbonyyliyhdiste, amiini ja karboksyylihappo reagoivat muodostaen bisamidin. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran Ivar Ugi vuonna 1959 ja se on nimetty hänen mukaansa.
Reagenssit ja mekanismi
Ugi-reaktiossa karbonyyliyhdiste voi olla aldehydi, ketoni tai ketokarboksyylihappo, mutta diaryyliketonit reagoivat huonosti. Amiinikomponentti voi olla ammoniakki, amiini tai hydratsiinijohdannainen. Reaktio tapahtuu useille isosyanideille ja karboksyylihapoille, ja isosyanidi voidaan muodostaa in situ. Ugi-reaktiota katalysoivat Lewis-hapot ja se tapahtuu parhaiten proottisissa liuottimissa.
Ugi-reaktion reaktiomekanismin ensimmäinen vaihe on imiinin muodostuminen karbonyyliyhdisteen ja amiinin reaktiossa. Karboksyylihappo protonoi imiinin iminiumioniksi ja isosyanidi reagoi nukleofiilinä tämän kanssa muodostaen nitriliumionin. Nitriliumioni on elektrofiili ja reagoi karboksylaatti-ionin kanssa imidaatiksi. Imidaatti toisiintuu rengasrakenteisen välivaiheen kautta (Mumm-toisiintuminen) bisamidiksi.
Libanoninsetri
Libanoninsetri eli libanoninseetri (Cedrus libani) on ainavihanta jopa 40 metriä korkeaksi kasvava setrien sukuun kuuluva havupuulaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Kaakkois-Turkin, Syyrian ja Libanonin alueella ja muunnoksineen myös Lounais-Turkissa, Atlasvuoristossa ja Kyproksella. Laji on kasvualueidensa vuosisatoja jatkuneen metsäkadon myötä vaarantunut, ja sitä on pyritty elvyttämään Välimeren maiden alueella istutuksilla. Libanoninsetrillä on suuri uskonnollinen ja historiallinen merkitys Lähi-idän kulttuureille.
Kuvaus
Nuoren libanoninsetrin latvus on kartiomainen, mutta puun vanhetessa se muuttuu kupolimaiseksi tai varjostinmaiseksi. Tyviosan haarat ovat miltei pystysuoria, ja latva on pysty tai koheneva. Oksankärjet ovat jokseenkin vaaka-asentoisia. Luonnossa latvus on pääasiallisesti tummanvihreä, viljeltävien puiden latvat ovat usein sinivihreitä tai hopeanharmaita. Neulaset ovat noin 3 cm pitkiä, mutta vanhoissa puissa ne voivat olla vielä lyhyempiä. Kävyt ovat tynnyrimäisiä ja niiden kärki on typäkkä tai kuopallinen. Libanoninsetri voi kasvaa jopa 40 metriä korkeaksi.
Taksonomia
Libanoninsetristä on neljä muunnosta, joista kyproksensetriä ja atlassetriä voidaan pitää myös omina lajeinaan:
Historia ja symboliikka
Libanoninsetrillä on suuri uskonnollinen ja historiallinen merkitys Lähi-idän kulttuureille, ja siihen viitataan lukuisia kertoja muinaisten sivilisaatioiden kirjallisuudessa. Raamatun mukaan libanoninsetristä tehtiin Salomon temppelin katto ja seinät, mutta ei lattiaa.
Libanoninsetri esiintyy Libanonin lipussa.
L Brands
L Brands Inc. (aiemmin Limited Brands Inc ja The Limited Inc.) on yhdysvaltalainen erikoiskaupan vähittäiskauppayritys, jonka päämerkkejä ovat naisten Victoria's Secret -alusvaatteet ja Bath & Body Works (BBW) -vartalonhoitotuotteet ja hajusteet. Yrityksen liikevaihto vuonna 2013 oli 10,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria, jolla se sijoittui tilalle 258 suurimpien yritysten Fortune 500 -luettelossa. Yritys työllistää noin sata tuhatta työntekijää viiden kauppaketjunsa yhteensä vajaassa 3 000 myymälässä ympäri Yhdysvaltoja.
Historiaa
Vuonna 1951 Harry ja Bella Wexner perustivat naistenvaateliikkeen Ohion osavaltion Columbukseen. He antoivat liikkeelle nimen Leslie’s poikansa mukaan. Vanhempien liikkeestä tulikin Leslie Wexlerin opinahjo vaatealalle, ja vuonna 1963 poika perusti oman nuorille naisille suunnatun Limited-nimisen liikkeensä Kingsdalen ostoskekukseen Ohion Upper Arlingtoniin. Seuraavana vuonna vanhemmat sulkivat oman myymälänsä ja tulivat töihin Limitediin. Isä toimi hallituksen puheenjohtajana ja äiti sihteerinä. Vuonna 2014 perhe omisti yhä 17 prosenttia nyt L Brands -nimellä tunnetun yrityksen osakkeista, vaikka ne ovat olleet kaupan New Yorkin pörssissä vuodesta 1969 lähtien.
Saarilahti
Saarilahti on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
L Brands
Historiaa
1990-luvulla Limited eteni vartalonhoito- ja hajustetuotteisiin perustamalla Limited Too-, Bath & Body Works-, Structure- ja Victoria’s Secret Beauty -brändit. Vuonna 1998 osasta Bath & Body Works -ketjun myymälöitä tuli kodintuoksutuotteisiin erikoistunut The White Barn Candle Company. Vuonna 2005 tätä tuoteryhmää kasvatettiin ostamalla hajusteyhtiö Slatkin & Company.
2000-luvun loppupuolella Limited Brands poistui vaatebisneksestä alusasuja lukuun ottamatta myydessään vuonna 2007 pois 75 % lippulaivabrändinsä The Limited -ketjun omistuksesta ja vuonna 2010 loputkin pääomasijoitusyhtiö Sun Capital Partnersille.
Tuotemerkit
L Brandsin tuotemerkit vuonna 2014 olivat:
Lisäksi L Brandsillä on jakelusopimukset apteekkialan ketjun C. O. Bigelow’n ja The White Barn Candle Companyn kanssa.
Suurimmat hitit (Mikko Alatalon albumi)
Suurimmat hitit on suomalaisen laulajan Mikko Alatalon kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1994.
Maailman vegaanipäivä
Maailman vegaanipäivä on kansainvälinen kampanjapäivä, marraskuun ensimmäisenä (1.11.), jolloin korostetaan vegaani- ja kasvisruokavalion merkitystä. Se on saanut alkunsa Isosta-Britanniasta, jossa paikallinen vegaaniyhdistys (The Vegan Society) 50-vuotisjuhlassaan 1.11.1994 ensi kerran vietti sitä.
Jack London
Jack London (alkuperäinen nimi John Griffith Chaney; 12. tammikuuta 1876 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat – 22. marraskuuta 1916 Glen Ellen, Kalifornia, Yhdysvallat) on käännetyimpiä yhdysvaltalaisia kirjailijoita. Yhteiskuntakritiikki ja sosialismi yhdistyivät Londonin teoksissa seikkailunhaluun, karuun elämään ja yksilöllisyyteen. Aiheena oli usein elämä erämaissa ja merellä.
London kokeili nuorena useita työläisammatteja. Hän harjoitti itseopiskelua ja opiskeli lyhyen aikaa Kalifornian yliopistossa. London lähti mukaan Klondiken kultaryntäykseen ja sai mainetta Alaska-aiheisilla novelleillaan. Aiheita kertomuksiin antoivat myös purjehdus Tyynellämerellä ja oleskelu Havaijilla.
Londonin tunnetuimpia romaaneja on Erämaan kutsu (1903), tarina koirasta, josta tulee susilauman johtaja. Rautakorko (1908) on dystopia tuhoisan totalitaristisen hallinnon valtaan joutuneesta valtiosta. London kirjoitti ja julkaisi 18 vuoden aikana 23 romaania, 21 novellikokoelmaa ja kolme omaelämäkerrallista teosta. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös reportaaseja, artikkeleita, esseitä, näytelmiä ja runoja.
Elämä
Jack London (John Griffith Chaney) syntyi San Franciscossa 12. tammikuuta 1876. Hänen isänsä oli kiertelevä astrologi ja äiti varakkaan perheen tytär. Isä hylkäsi perheen ennen pojan syntymää, ja äiti meni pian uusiin naimisiin. Jo nuorena Jack auttoi perhettä elannon hankkimisessa. 17-vuotiaana hän pestautui hylkeenpyyntialukselle. Pyyntimatka vei pohjoiselle Tyynellemerelle aina Japaniin asti. Ymmärrettyään, ettei työtä tekemällä rikastu, nuori Jack yritti jatkaa kesken jääneitä opintoja. Hänet hyväksyttiin Kalifornian yliopistoon, mutta hän joutui pian keskeyttämään opiskelut, yhtenä syynä varojen puute.
Kesällä 1897 Jack lähti laivalla kohti Klondikea, jossa hän vietti seuraavan vuoden. Siellä hän sairastui yksipuolisen ravinnon vuoksi keripukkiin ja menetti etuhampaansa. Vaikka hän ei rikastunut kullalla, hänen lehtiin ja romaaneihin seuraavina vuosina kirjoittamat tarinansa toivat hänelle runsaasti tuloja.
London avioitui vuonna 1900 irlantilaisen Bessie Maddernin kanssa, ja he saivat kaksi tytärtä, Joanin (s. 1901) ja Beckyn (s. 1902). Liitto kariutui, kun Bessie muutti pois heinäkuussa 1903 Londonien yhteisestä kodista. Syynä oli Jack Londonin platoninen rakkaussuhde Anna Strunskyyn, johon hän oli tutustunut San Franciscon taiteilijapiireissä.
Venäjän-Japanin sodassa 1904–1905 London oli kirjeenvaihtajana Japanissa. London avioitui 1905 Charmian Kittredgen kanssa. Liitto oli lapseton, mutta kesti Jack Londonin 40-vuotiaana tapahtuneeseen kuolemaan asti.
Wo (kana)
を hiraganalla tai ヲ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne ovat kana-aakkostojen 45. sijalla wa- ja n-tavujen välissä.
Kanat lausutaan yleisimmin. Joissain murteissa lausunta on kuitenkin säilynyt, ja sitä käytetään myös esimerkiksi lauluissa, tai kun äännettä halutaan painottaa.
Jack London
Teokset
Londonia pidetään ajattelultaan yleensä vasemmistolaisena, ja hän kuului sosialistiseen puolueeseen, mutta hänet on sijoitettu myös äärioikeistoon valkoisten ylemmyyttä korostavien ja sosiaalidarwinististen näkemystensä vuoksi.
Wo (kana)
Alkuperä
Hiragana を on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 遠 ja katakana ヲ kanjista 乎.
Jack London
Valikoima teoksia
thumb|Jack Londonin maja [[Dawson Cityssä Yukonissa.]]
Wo (kana)
Latinisaatio
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « wo ». Latinisaatio « o » on kuitenkin yleinen, ja se on uskollinen ääntämykselle.
Kirjoitus
thumb|Vetojen järjestys merkille を. Hiragana を kirjoitetaan kolmella vedolla:
thumb|Vetojen järjestys merkille ヲ. Katakana ヲ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Galleria Pihatto
thumb|300px|Galleria Pihatto elokuussa 2015 thumb|300px|Galleria Pihaton sisäänkäynti helmikuussa 2016 thumb|300px|Sisäkuva 7.1.2015 -avajaisista, kuvassa [[Saimaan kameraseuran puheenjohtaja Jukka Kosonen, Kaakkois-Suomen valokuvakeskuksen pj Tatu Kosonen, Lauri ja Tuula Heino, sekä Kaakkois-Suomen valokuvakeskuksen tj Jirka Veikkanen]] thumb|300px|Saimaan Kameraseuran näyttely Kaakkois-Suomen Valokuvakeskuksen Galleria Pihatossa, heinäkuu 2017
Galleria Pihatto on Lappeenrannassa toimiva galleria. Kesäkuusta 2019 lähtien Gallerian toiminnasta on vastannut Kulttuuri- ja taidetila ry. Yhdistys kertoo verkkosivuillaan tavoitteekseen edistää ihmisten kohtaamista taiteen, kulttuurin ja luovan toiminnan äärellä. Lappeenrannan kaupunki, Saimaan kameraseura ja Etelä-Karjalan taiteilijaseura perustivat gallerian vuonna 1996.
Galleria Pihatto sijaitsee Kimpisen kaupunginosassa Lappeen vanhan pappilan alueella (osoitteessa Valtakatu 80, käynti Kaukaankadun puolelta), näyttelytilaksi entisöidyssä kivinavetassa. Gallerian vieressä, Lappeen pappilan entisöidyssä päärakennuksessa, toimii tilausravintola Lappeen Ruustinna.
Vuosina 2015-2018 Galleria Pihaton ylläpidosta vastasi Kaakkois-Suomen Valokuvakeskus.
Salomo Pulkkinen
pienoiskuva|Salomo Pulkkinen luultavasti 1920-luvun alussa Matti Salomo Pulkkinen (15. marraskuuta 1873 Ristijärvi – 2. joulukuuta 1952 Ristijärvi) oli suomalainen maanviljelijä, Maalaisliiton kansanedustaja ja kansankirjailija.
Pulkkisen vanhemmat olivat mäkitupalainen Johan Pulkkinen ja Saara Tolonen. Hän työskenteli metsätyömiehenä Ristijärvellä 1890–1901 ja oli sitten torpparina 1898–1919 ja itsenäisenä maanviljelijänä 1919–1952. Pulkkinen toimi myös Ristijärven osuuskaupan hoitajana 1904 sekä oli sanomalehden kirjeenvaihtaja ja avustaja vuonna 1899.
Pulkkinen oli Maalaisliiton kansanedustajana 1911–1917 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli myös Ristijärven kunnanvaltuuston jäsen ja kirkkoneuvoston jäsen, kirkolliskokouksen jäsen vuosina 1923 ja 1928, Maalaisliiton Kainuun piiritoimikunnan puheenjohtaja ja Kajaanin maanviljelysseuran johtokunnan jäsen vuodesta 1912 ja varaesimies vuodesta 1927. Lisäksi hän toimi Osuusliike Maakunnan ja Kainuun Sanomien hallitusten jäsenenä.