cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pitkä kuuma kesä
Juoni
Patu on alusta alkaen kiinnostunut Noorasta, joka on myös kiinnostunut Patusta. Elokuvan toinen tärkeä juonikuvio onkin Kalle Päätalon keikka-auton kuljettajan Nooran ja Patun rakkaustarina. Patun ja Nooran välit katkeavat hetkellisesti samoihin aikoihin Patun bändistä lähtemisen kanssa Patun väitettyä herkällä hetkellä Nooralle, että hänellä on ollut aiemmin jo useita naisia, ja ettei hänellä ole tunteita Nooraa kohtaan kuin kaveripohjalla.
Kalle Päätalon jälkeen The Vittupäät ottaa Patun sanoittajakseen. "Hooceetä", eli hardcore punkia soittava The Vittupäät ei kuitenkaan innosta Patua tämän nähtyä yhtyeen treenit. Lopulta postissa Patulle tulee kirje Tavastialta, jossa ilmoitetaan, että Kalle Päätalo on hyväksytty esiintymään klubille. Patu käy viemässä kirjeen Jimille Siilihoviin. Tämän seurauksena Lajusen "humppamusiikkiin" kyllästynyt yhtye haluaa Patun takaisin managerikseen ja mukaansa Tavastian keikalle. Patu ei ole aluksi kovin innostunut lähtemään Tavastialle ilmeisesti siksi, että tietää maineensa Helsingin rock-piireissä olevan keksittyä. Lopulta Patu lähtee mukaan, mutta hyppää pois autosta keskellä maaseutua vatupassin putken käyryyttä koskeneen riidan jälkeen. Tosiasiassa Patu hermostuu Lajusen suitsutukseen ja uhoon sekä omaatuntoa soimaavien valheiden sotkuun.
Patu onnistuu liftaamaan Helsinkiin Tavastialle, jonka edessä hän tapaa Nooran. Patu ja Noora keskustelevat Tavastian edessä keikka-autossa, ja Patu myöntää valehdelleensa taustansa, kokemuksensa ja naismääränsä. Lopulta elokuva huipentuu loppukohtaukseen, jossa Kalle Päätalo nousee lavalle ja esittää kappaleen Lootusasentoon, jonka Lajunen omistaa "uskolliselle roudarille" Patulle. Kappaleen aikana yleisössä olevat Patu ja Noora suutelevat.
Arviot
2000-luvun kriitikon mukaan elokuva on kuorrutettu kauniisti kaartuvalla rakkauskertomuksella. Elokuva tavoittaa nuorisokuvauksena aitoa kosketuspintaa myötäelävällä kyynisyyttä välttävällä näkökulmallaan. Harrastajanäyttelijöiden roolisuorituksissa on katu-uskottavuutta. Jo tuoreeltaankin juuri asenne sai kiitosta, mutta myös musiikki sai huomiota kriitikolta, jonka mukaan "sen voisi melkein väittää olevan elokuvan pääroolissa".
Soundtrack
Elokuvasta julkaistiin keväällä 1999 soundtrack nimeltä Musiikkia elokuvasta Pitkä kuuma kesä.
NRP António Enes (F471)
NRP António Enes (runkonumero F471) oli Portugalin laivaston vuonna 1969 vesillelaskettu João Coutinho -luokan korvetti.
Valmistus
Alus tilattiin Bazánilta Espanjasta, missä köli laskettiin huhtikuussa 1968. Alus laskettiin vesille 16. elokuuta 1969 ja otettiin palvelukseen 18. kesäkuuta 1971.
Palvelus
Alus on palveluksessa.
Hajuhermo
thumb|Nenän hajualueelta lähtevät hajuhermot. Hajuhermo (lat. nervus olfactorius) on ensimmäinen aivohermo ja se tuo hajuaistimuksia nenästä. Hajuhermo koostuu paristakymmenestä hermosyykimpusta, jotka kulkevat nenän hajualueelta seulaluun reikien läpi isoaivojen hajukäämiin (lat. bulbus olfactorius).
Ligue 1 -kausi 2005–2006
Ligue 1 -kausi 2005–2006 päättyi Olympique Lyonnais'n mestaruuteen jo viidennen perättäisen kerran, mikä on myös sarjan ennätys. Ero seuraaviin joukkueisiin oli ennätyksellisen suuri – peräti 15 pistettä.
Puuvillat
Puuvillat (Gossypium) on malvakasvien suku, jonka neljää lajia viljellään puuvillan tuottamiseksi. Teksasinpuuvilla (Gossypium hirsutum) on tärkein puuvillalajeista edustaen noin 90 % kaikesta viljellystä puuvillasta. Tekstiilikuidun lisäksi puuvilloista saadaan siemeniä, josta tuotetaan öljyä, jota käytetään ruokaöljynä, rehusekoituksissa ja teollisuudessa esimerkiksi saippuantuotannossa.
Kaiken kaikkiaan sukuun kuuluu nelisenkymmentä lajia varpuja ja pieniä pensaita, joita elää luonnonvaraisina subtrooppisilla ja trooppisilla alueilla maapallon eri puolilla. Australiassa luonnonvaraisia lajeja on 17.
Aiheesta muualla
Cotonnier Xylon
Pukeutumisen tutkimus
thumb|300px|[[Meyers Konversations-Lexikon, 1885-1890, 1600–1800-lukujen eurooppalaisia asuja.]] Pukeutumisen tutkimus on tieteenala, jossa käsitellään vaatetukseen, ulkonäköön, muotiin ja kulttuuriseen ihmisruumiiseen liittyviä teemoja. Pukeutuminen on ilmiönä erittäin moniulotteinen ja tarjoaa paljon erilaisia tutkimusmahdollisuuksia. Pukeutuminen tutkimusalana on puolestaan monitieteinen ja tieteidenvälinen. Pukeutumisella on käytännöllinen, esteettinen ja kommunikatiivinen ulottuvuus, jolloin se mahdollistaa kulttuurisen vuorovaikutuksen dynaamisen prosessin. Aiheesta käytetään myös termejä pukeutumistutkimus, pukututkimus, vaatetustutkimus ja vaatetutkimus.
Yleistä
Vaatetusala pyrkii ymmärtämään ja tulkitsemaan vaatetuksen kulttuurisia ja yksilöllisiä merkityksiä. Vaatetusfilosofia käsittää sekä yksilön arkiset pukeutumiskäytännöt että yleiset kulttuuriset pukeutumisen toimintaperiaatteet. Filosofisesta näkökulmasta ihminen todellistuu pukeutumisen kautta. Vaatetusfilosofiseen pohdintaan kuuluu lisäksi kaikki tutkimusalueen määrittämiseen liittyvät päätökset. Pukeutumisen tutkiminen voi olla luonteeltaan taiteellista, humanistista, yhteiskuntatieteellistä, taloustieteellistä tai teknistä, riippuen siitä, mistä näkökulmasta vaatetta tai pukeutumista lähestytään. Pukeutuminen voi olla prosessi, tuote tai väline. Se on yhteyksissä materiaaliseen maailmaan, mutta on ymmärrettävissä myös laajemman aatteellisen viitekehyksen kautta. Vaatteisiin liittyy paljon hiljaista tietoa ja tietotaitoa, jota on viime aikoina nostettu tutkimuksen piiriin. Pukeutumista, estetiikkaa ja ulkonäköä tutkittaessa haasteena on ilmiöiden käsitteellistäminen ja tutkiminen laadullisten tai määrällisten menetelmien kautta.
Termistöä
Pukeutumiseen liittyvä termistö on arkikielessä hyvin laaja ja tulkinnanvarainen. Tieteellisessä tutkimuksissa termistön selkeyttäminen ja tarkka määritteleminen on kuitenkin olennaista. Vaate (cloth) viittaa yksittäisiin vaatekappaleisiin, asusteisiin ja pukimiin. Vaatetus (clothing) puolestaan on ihmisen yllä oleva vaatteiden kokonaisuus. Puvulla (costume) viitataan arkielämässä esimerkiksi miesten pukuun tai yöpukuun, mutta käsitteeseen liittyy myös historiallinen, kansallinen, taiteellinen ja sosiaalinen kytkös. Costume-termillä tarkoitetaan lisäksi teatteripukuja ja muita rooliasuja. Pukeutuminen (dress, tarkoittaa joissain yhteyksissä myös mekkoa tai leninkiä) kattaa kaiken ulkonäön manipuloinnin, tapahtui se sitten vaatetuksella, koruilla, kampauksilla, tatuoinneilla tai lävistyksillä. Pukeutumisella voi olla erilaisia merkityksiä yhteyksistä riippuen, useimmiten kuitenkin vaatetus on konkreettinen osa pukeutumista. Viime aikoina pukeutumistutkimukseen on liitetty ruumiillisuus (body), joka ottaa huomioon myös ruumiin asennot, eleet ja ilmeet. Tässä yhteydessä jotkut tutkijat käyttävät pukeutumisen sijaan ulkoasu-termiä (appearance).
Pukeutumisen kulttuuris-historiallinen näkökulma
thumb|300px|Élisabeth Vigée-Lebrun, Arkkiherttuatar Marie Antoinette, 1783. Pukuhistoriaa on perinteisesti tutkittu taiteen avulla. Maalaus osoittaa rokokoo-tyylin koristeellisuuden, joka vaikutti vaatteiden lisäksi arkkitehtuurissa ja muotoilussa.
Vaatetus on vahvasti kulttuurinen ja vaatteet kertovat menneistä ajoista ja katoavaisuudesta. Kulttuuris-historiallinen näkökulma on vanhin pukeutumisen tutkimussuunnista. Antropologinen ja etnologinen tutkimus on määritellyt vaatteen kulttuuriseksi artefaktiksi ja näin ollen kulttuurin kannalta merkitykselliseksi. On myös tutkittu vaatteen alkumuotoja, pukeutumisen syitä sekä konkreettisesti vaatteiden valmistustapoja. Ensimmäisiä vaatetuksen tutkijoita oli J.C. Flügel, jonka mukaan pukeutumisen päämotiivit ovat koristautuminen, suojautuminen ja häveliäisyys. Koristautuminen liittyy ihmisen yleiseen esteettisyyden tarpeeseen, liittyi se sitten vartalon muokkaamiseen, vaatteisiin, koruihin, seinämaalauksiin tai tarve-esineisiin. Suojautumiseen liittyvät sekä maagiset käsitykset että fysiologiset tarpeet. Häveliäisyys liittyy sivilisaation myötä muodostuneeseen siveellisyyden ja moraalisen puhtauden käsitykseen. Tähän ovat vahvimmin vaikuttaneet kristinusko sekä ajassa ja paikassa vaihtelevat siveellisyyskäsitykset. Uusien tutkimusten ja ilmiöiden myötä motiiveihin on lisätty muun muassa kommunikaatio sekä sosiaaliset motiivit.
Pukuhistoriallista tutkimusta on tehty paljon eri tyyleihin ja aikakausiin keskittyen. Tutkimuksen apuna on käytetty kuvien lisäksi säilyneitä fyysisiä vaatekappaleita sekä kirjallisia lähteitä. Pukuhistoriaa on tutkittu perinteisesti taiteen avulla, jolloin koko pukuhistoriamme on taiteen avulla kirjoitettua. Sekä taide että vaate on useimmiten alistettu tyyliperiodiajattelun alle, jolloin kuvamme eri aikakausien pukeutumisesta on suhteellisen suppea. Lönnqvistin mukaan vaatetuksen tutkimuskenttä on rajaton, sillä siihen kuuluvat myös vaatteet vailla tyylihistoriaa, joilla hän viittaa työväestön vaatetukseen. Lisäksi oman kulttuurisen ja paikallisen kokonaisuutensa muodostavat kansanpuvut. Kansallinen herääminen 1800-luvulla nosti kansanpuvun uudenlaisen huomion kohteeksi. Etnologista pukeutumisentutkimusta tehdään nykyään runsaasti eri näkökulmista. Olennaista näissä tutkimuksissa on vaatteen kulttuurisuuden ja yhteisöllisyyden korostaminen.
Ajatus pukuhistorian ja taiteen historiallisista yhteyksistä on myös kiinnostanut tutkijoita. Anne Hollander on tutkinut vaatteen ja vartalon yhteyksiä taiteessa ja todennut, että vaatteet taiteessa on verrattavissa ennemmin taiteeseen itseensä kuin todellisiin pukeutujiin. Taiteilijoiden on myös osoitettu eri aikakausina osallistuneen konkreettisesti muodin luomiseen. Kun pukeutumista tutkitaan minkä tahansa kuvallisen representaation avulla, täytyy ottaa huomioon idealisoimisen todennäköisyys. Hollanderin mukaan vaatteella on taiteessa ideaalinen voima yli vaatteen oikeassa elämässä, sillä vaatteet taiteessa kuvataan usein niin kuin niiden pitäisi näyttää.
Kun tutkitaan vaatetta erityisesti taiteessa, tarvitaan uudenlaista käsitteistöä. Artistisella vaatteella tarkoitetaan taiteessa esiintyvää vaatetta. Vaatteen luonne taiteessa on aina artistinen, idealisoitu ja muunneltu taiteen/taiteellisiin tarkoituksiin. Taiteellisilla elementeillä kuten draperialla, valolla ja varjolla, väreillä, tekstuurilla ja muodoilla on tuotu esiin emootioita, persoonaa ja symbolisia merkityksiä. Vaate taiteessa on toiminut myös metaforana ruumiista, asenteista sekä ideologioista ja se kertoo aikakaudesta, ajan hengestä ja estetiikasta.
Vaatetuksen ja taiteen esteettiset ja tyylilliset pyrkimykset ovat olleet hyvin läheisessä suhteessa aina 1900-luvulle saakka. Pukuhistoria on ollut aina läheisessä suhteessa muodin ja tyylien historian tutkimisessa. Näiden kolmen oletetaan olevan riippuvaisia toisistaan. Muodilla ja taiteella on paljon yhteisiä elementtejä, sillä molemmat ovat herkkiä ajan ilmiöille. Kulttuuriset, sosiaaliset ja poliittiset muutokset näkyvät niissä usein vahvasti. Kaikessa pukeutumisen kulttuuris-historiallisessa tutkimuksessa onkin tärkeää, että pukeutumista tulkitaan nimenomaan siinä kulttuurisessa kontekstissa, jossa se esiintyy.
Pukeutumisen tutkiminen suhteessa muodin tutkimiseen
Muoti on Nykysuomen sanakirjan mukaan jollakin elämän alalla kulloinkin vallalla olevan maun mukainen yleinen tapa tai käytäntö. Muodin tutkiminen on kulkenut käsikädessä pukeutumisen tutkimisen kanssa. Muoti on ilmiönä pukeutumista hetkellisempi, se on tuote ja ajallinen ilmiö. Lisäksi siihen sisältyy näkökulma sosiaalisesta kollektiiviudesta, sillä ihminen ei voi olla yksin muodikas. Muoti alkoi tutkimusten mukaan Euroopasta 1300-luvun puolivälin jälkeen, kun historiallinen puku alkoi osoittamaan muutoksia leikkauksissa, hihoissa ja koristeluissa. Samoihin aikoihin tapahtui yhteiskunnallinen muutos, kun ihmiset alkoivat siirtyä kaupunkeihin ja syntyi uudenlainen yksilötietoisuus.
Muodin ja pukeutumisen suhdetta on pohdittu useissa tutkimuksissa. Useimmiten niitä pidetään käsitteellisesti ja ilmiöllisesti synonyymeinä, mutta jotkut tutkijat tekevät selvän eron vaatteiden ja muodin välille. Kawamuran mukaan vaatteet ovat materiaalista tuotantoa, kun taas muoti symbolista. Vaatteet ovat käsinkosketeltavia ja välttämättömiä, kun taas muoti immateriaa ja ylimääräistä. Vaatteilla on hyötyfunktio, kun taas muodilla statusfunktio. Lisäksi käsitteiden eroa voidaan lähestyä sosiologisesti, sillä vaatteita on kaikissa yhteiskunnissa ja kulttuureissa kun taas muoti rakennetaan institutionaalisesti ja levitetään kulttuurisesti.
Pukeutumisen yhteiskunnallis-poliittinen näkökulma
Pukeutumisen voidaan ajatellaan heijastavan yhteiskunnan järjestäytyneisyyttä, joka näyttäytyy sekä institutionaalisessa pukeutumisessa että tapakulttuurissa. Pukeutumisen yhteiskunnallista ja poliittista ulottuvuutta voidaan tarkastella lainsäädännön sekä normien ja arvojen tutkimisen kautta. Pukeutumisessa ovat läsnä yhteiskunnan muodostamat sosiaaliset merkitykset, jolloin yksilön toimiminen eri rooleissa ja identiteeteissä on normatiivista ja rajoitettua. Yhteiskunta valvoo asetuksilla ja julkisen mielipiteen muodossa, että pukeutumisessa toteutettu roolijärjestelmä säilyy. Institutionaalisen vallan (esimerkiksi univormut) tarkoituksena on luoda tunnistettavuutta ja auktoriteettia. Lisäksi voidaan ajatella, että yrityksillä ja valtioilla on valta työntekijöidensä pukeutumiseen, yhteisöillä valta yksilöiden pukeutumiseen.
Pukeutumisen tärkeydestä kertoo myös se, että siitä on säädetty lakeja. Kaarle Suuri määräsi vuonna 808 puku- ja ylellisyysasetukset, jotka määrittivät ihmisten pukeutumista sosiaalisen aseman mukaan, ja keskiajan Lontoossa asetuksilla säädettiin, kuinka varakas henkilön tuli olla, että hän voi käyttää tiettyjä kankaita. Myös monien muiden Euroopan maiden hallitsijat ovat määrittäneet lailla eri yhteiskuntaluokille soveltuvat pukeutumissäännöt. Pukeutumisella on aina ollut lisäksi poliittisia yhteyksiä. Luokkayhteiskunnissa pukeutumista käytettiin erottautumisen välineenä, kun taas sosialistissa yhteiskunnissa pukeuduttiin yhtenäiseen kansalaisunivormuun. Nykyisin pukeutumisen yhteiskunnallis-poliittinen näkökulma näyttäytyy sekä lainsäädännössä että julkisessa keskustelussa. Pohditaan muun muassa sitä, sallitaanko uskonnolliset symbolit kouluissa ja miten kasvot täysin peittäviin burkiin ja huiveihin tulisi suhtautua.
Pukeutumisen taloudellis-tekninen näkökulma
Pukeutumista voidaan lähestyä myös ekonomisista lähtökohdista, jolloin siitä tulee kulutustuote ja sen tutkimiseen soveltuvat samat teoriat kuin muihinkin kulutustuotteisiin. Markkinoinnin näkökulmasta voidaan tutkia esimerkiksi mielikuvamarkkinointia, brändejä ja imagoa. Viime vuosikymmeninä on puhuttu yhä enemmän oman identiteetin rakentamisesta kulutusvalinnoin ja brändit ovatkin tärkeitä sosiaalisen erottumisen välineitä. Pukeutumisen ekonomis-psykologisessa näkökulmassa tutkimuksen keskiöön nousee vaatteita kuluttava subjekti. Tutkitaan muun muassa ostopäätökseen vaikuttavia tekijöitä.
Ruumiillisuuden näkökulmasta pukeutuminen muodostaa funktionaalisen ympäristön, jossa sen tehtävänä on toimia suojana ja turvana. Vaatteiden fysiologiset ominaisuudet nousevat tällöin pukeutumisen tärkeimmäksi syyksi. Vaatteiden tuntua, laatua, toimivuutta, ekologisuutta ja eettisyyttä tutkitaan muun muassa tekstiili- ja vaatetustekniikassa. Vaatteen valmistusprosessin vaiheita voidaan tutkia erikseen (suunnittelu, kaavoitus, ompelu), voidaan myös tutkia vaatteissa käytettäviä materiaaleja, värjäysmenetelmiä, kuituja ja saumoja. Viime vuosina on tutkittu paljon vaatteen älyllisyyttä ja materiaaliteknologian mukanaan tuomia mahdollisuuksia.
Pukeutumista tutkitaan myös käsityötieteissä, jossa vaatteen taideteollinen luonne on tutkimuksen kohteena. Vaate on osa ympäröivää esinemaailmaa, joka on kulttuurisessa vuorovaikutuksessa ympäristön kanssa. Vaatteen tutkimisessa voidaan hyödyntää tuotteen funktiokokonaisuutta tarkastelevia malleja, joissa keskeistä on tuotteen toimivuus, ilmaisevuus ja esteettisyys. Vaatteen tuoteominaisuuden lisäksi pukeutumista tutkitaan käsityötieteissä laajempana kulttuuri-ilmiönä.
Pukeutumisen esteettinen näkökulma
thumb|300px|Muotisuunnittelija [[Alexander McQueenin suunnittema asu, 2008. Tärkeä kysymys pukeutumisen tutkimuksen kannalta on, voidaanko pukeutuminen määritellä taiteen muodoksi.]]
Estetiikka on perinteisesti määritelty taiteen, kauneuden ja kritiikin filosofiaksi. Akateeminen estetiikka ei ole juurikaan käsitellyt arkipäivän estetiikkaa, vaikkakin vaatetta ja ulkonäköä on käsitelty filosofisissa kirjoituksissa siellä täällä muun muassa makukeskusteluiden yhteydessä. Muoti ei ole mahtunut filosofiseen diskurssiin, sillä filosofia on perinteisesti ollut kiinnostunut pysyvistä ilmiöistä, kun taas muoti on jatkuvasti muuttuvaa. Lisäksi muotia on pidetty filosofiaan verrattuna pinnallisena ja ruumiillisena. Postmodernisoitumisen myötä syntynyt laajempi kulttuurifilosofinen keskustelu on ottanut estetiikan osaksi yhteiskunnallista keskustelua.
Esteettisten analyysien tekeminen pukeutumisesta on hyvin nopeatempoista, vaatteet ja samalla esteettisen viestin voi vaihtaa muutamassa minuutissa ja toisen ihmisen puetun estetiikan arviointi voi olla ohi sekunneissa. Naukkarisen mukaan pukeutumisen estetiikan tutkimiseen apua voitaisiin saada ympäristöestetiikasta. Esteettisen analyysin kohteen (vaatteet) oletetaan tällöin olevan luonnonympäristön tapaan sanaton, hiljainen. Ympäristöestetiikassa on myös korostettu kohteen rajattomuutta ja sitä, että havainnoija itse vaikuttaa ympäristöönsä sen osana. Itse asiassa tällä viitataan siihen, että mitään valmista esteettistä kohdetta tai objektia ei lainkaan ole. Tarkastelijan on itse aktiivisesti päätettävä, miten hän kohteensa rajaa, ja tämä tarkoittaa sekä ajan, paikan että mittakaavan määritystä.
Pukeutumisen psykologinen näkökulma
Psykologisessa mielessä pukeutuminen on tärkeä osa ihmisen mielensisäisiä prosesseja. Vaatetus toimii ikään kuin toisena ihona, joka kuuluu ihmiselle luonnollisena osana. Pukeutumiseen vaaditaan konkreettisesti pukeutuva ihminen, vartalo, joka kantaa vaatetta. Vaate tarvitsee vartalon ja vartalo vaatteen tehdäkseen toisensa merkityksellisiksi. Vaate saa kolmiulotteisen muodon ja sijoittuu johonkin yhteyteen sitä käyttävän subjektin avulla. Vaate on ihmisruumiin jatke ja rajaa yksityisen tilan. Vaatetus toimii myös identiteetin tärkeänä rakennusaineena, toimii johtolankana yksilön persoonallisuuteen ja antaa vaikutelman siitä, millainen henkilö on, mitä hän tekee ja mihin uskoo.
Pukeutumisen sosiaalinen ja sosiaalipsykologinen näkökulma
Vaatetuksen sosiaalisessa näkökulmassa lähtökohtana on se, että pukeutuessamme teemme vartalomme hyväksytyksi sosiaaliseen tilanteeseen. Pukeutuminen yhdistää biologisen ruumiin ja sosiaalisen olemisen, yksityisen ja julkisen. Ruumis on kulttuurinen organismi, vaate erottaa ruumiin ja sosiaalisen maailman ja myös erottaa ne. Sosiaalipsykologisessa vaatetutkimuksessa ollaan kiinnostuneita minän tiedostamisesta sosiaalisessa ympäristössä. Lisäksi pukeutuminen käsitetään symbolisen interaktionismin kautta, jolloin minän toimiminen yhteisössä edellyttää kielen lisäksi symbolisten merkkien tulkittavuutta. Tällöin pukeutuminen tulkitaan sosiaalisessa kontekstissa ja se tuottaa kommunikaatiota.
Susan Kaiser on tutkinut pukeutumisen kontekstuaalisuutta. Hänen teorioidensa lähtökohtana on ajatus siitä, että pukeutumisen tehtävä on toimia merkkinä. Tällä hän tarkoittaa pukeutumisen sosiaalista merkitystä jollekin toiselle. Merkitys on käyttäjän antama ja muuttuu sosiaalisessa vuorovaikutuksessa. Kontekstuaalisuus näyttäytyy siten, että ihmistä ei tule erottaa sosiaalisesta ympäristöstään, vaan pukeutumiselle annettu merkitys vaatii kontekstin tullakseen oikein ymmärretyksi. Pukeutumisen kontekstuaalisessa perspektiivissä on läsnä kolme näkökulmaa: kognitiivinen perspektiivi (käyttäytymistieteellinen), symbolisen vuorovaikutuksen perspektiivi ja kulttuurin perspektiivi.
Topeka
Topeka on Yhdysvaltojen Kansasin osavaltion pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Kansas-joen varrella osavaltion itäosassa. Sen asukasluku oli vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 126 587. Suuremman metropolialueen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 233 870.
Maantiede
Topeka sijaitsee Shawneen piirikunnassa Kansasin osavaltion itäosassa Kansas-joen varrella. Kaupungin läpi kulkee myös kaksi Kansasin sivujokea, Soldier Creek ja Shunganunga Creek. Kansasin ja Missourijoen yhtymäkohta sijaitsee noin 100 kilometriä kaupungista jokea alavirtaan. Jokilaaksoa ympäröi preeria.
Pukeutumisen tutkimus
Vaatetusviestinnällinen näkökulma
thumb|300px|Miehellä on päässään valkopunaruudullinen [[turbaani, jossa on pitkä takaosa, jonka tapaista Siinain niemimaan beduiinit yleisesti käyttävät. Konteksti on tärkeä vaatetusviestinnässä. Sama vaatesymboli voi saada täysin eri merkityksen kontekstista riippuen. Esimerkkinä perinteinen arabihuivi, josta tuli muodikas asuste länsimaissa 1990-luvulla.]]
Edward Daly
frame|Edward Daly Edward "Ned" Daly (28. helmikuuta 1891 – 4. toukokuuta 1916) oli Dublinin ensimmäisen pataljoonan komentaja pääsiäiskapinan aikana 1916. Hän oli yksi nuorimmista siinä asemassa olleista, samoin teloitettavista. Daly syntyi Limerickissä ja oli Kathleen Clarkin, Tom Clarkin vaimon, nuorempi veli. Dalyn setä oli John Daly, vannoutunut feeniläinen, joka oli ottanut osaa kapinaan 1867.
Pukeutumisen tutkimus
Vaatetusviestinnällinen näkökulma
Pukeutumisen kommunikatiivinen näkökulma on korostunut vaatetustutkimuksessa 1990-luvulta lähtien. Vaatetusviestinnän mukaan pukeutuminen on mekanismi joka tuottaa kommunikaatiota kulttuurissa, vaatteet ja asusteet ovat mekanismin käytössä olevia välineitä. Viestinnässä ovat läsnä tekijä, teos ja vastaanottaja, informaatioteoreettisesti prosessiin pätevät kaikki yleiset viestinnän periaatteet.
Pukeutuminen poikkeaa kuitenkin yleisestä viestinnästä siten, että vaatteisiin voi vain harvoin liittyä tarkkoja ja pysyviä merkityksiä. Saman vaatteen merkitys voi olla erilainen tänä ja ensi vuonna. Miten merkityksiä tulkitaan, riippuu kontekstista, eli käyttäjän identiteetistä, tilaisuudesta, paikasta ja jopa mielialasta. Koodin avaimena toimivat vaatteen fyysiset ominaisuudet, kuten kangas, väri, volyymi, siluetti ja kaava. Vaatteiden koodi on Davisin mukaan aina enemmän esteettinen kuin konventionaalinen merkkikoodi.
Pukeutumisen viestinnällisyyttä on tutkittu semiotiikan käsittein. Vaatetussemiotiikan keskeisenä ideana on hahmotella vaatteita merkkeinä ja merkkijärjestelmien osina. Vaate on semioottiselta kannalta katsottuna merkki(kokonaisuus), joka viittaa esimerkiksi valmistajansa tai käyttäjänsä esteettisiin arvostuksiin. Klassikkotekstejä tästä näkökulmasta ovat Roland Barthesin Système de la Mode (1967) ja Alison Lurien The Language of Clothes (1981). Lurien mukaan vaatetus on visuaalinen kieli jolla on oma kielioppinsa. Barthes on tutkinut vaatetusta muun muassa paradigman ja syntagman käsitteiden avulla. Pukeutumisen tutkimiseen semioottisesti soveltuvat edellä mainittujen lisäksi C.S. Peircen kolmipaikkainen merkkiteoria sekä fenomenologiset kategoriat.
Pukeutumista voi lähestyä myös strukturalismin kautta. Mary Lynn Damhorst (1989) on luonut kontekstuaalinen merkkijärjestelmämallin, jossa kuvataan pukeutumisen yksittäisten elementtien merkityssuhteiden asettumista laajaan kulttuuriyhteyteen. Eri elementtien merkitys määräytyy suhteessa toiseen, samoin kuin Ferdinand de Saussuren semiotiikassa, jossa merkitsijän ja merkityn suhde on niin tiivis, ettei muotoa voida muuttaa ilman että merkitys muuttuisi.
Pukeutumisen fenomenologinen näkökulma
Fenomenologisen näkemyksen mukaan vartalo muodostaa näkökulmamme maailmaan ja asemoi meidät fyysisesti ja ajallisesti tilaan. Tässä prosessissa vartalon ja identiteetin sekä identiteetin ja vaatetuksen suhteet ovat tärkeitä. Laajasti ottaen kyseessä on tutkimusote, joka on kiinnostunut vaatteista sellaisina kuin ne valmistajalle, käyttäjälle tai muulle tarkastelijalle ilmenevät. Voidaan keskittyä esimerkiksi siihen, miten vaatteet koetaan juuri ihmiselle ja eritoten ihmisruumiille ominaisessa maailmassa olemisessa. Suomessa Minna Uotila on pukeutumiskuvallisessa tutkimuksessaan käyttänyt hyväkseen Maurice Merleau-Pontyn ajattelua, jossa juuri ruumiillisuudella on keskeinen asema.
Uotilan mukaan pukeutuminen on kulttuurifilosofisesti ymmärretty kompleksinen merkityskokonaisuus, joka tuottaa kommunikaatiota kulttuurissa. Pukeutumisesta muodostuu pukeutumiskuva, jolla on sekä sisäinen, että ulkoinen merkityskokonaisuus. Sisäisessä merkityskokonaisuudessa on lähinnä ihmisen omat henkiset ominaisuudet ja päämäärät, jotka vaikuttavat pukeutumiseen. Ulkoinen merkityskokonaisuus on kommunikatiivinen ja esteettisesti koettava, taideteoksen kaltainen kokonaisuus. Pukeutumiskuva on objektiivinen ja yhteismitallinen tutkimusyksikkö, jonka konkreettinen kohde on jokin pukeutumisella luotu teos.
Muita näkökulmia pukeutumisen tutkimuksessa
Edellä esiteltyjen tutkimussuuntien lisäksi pukeutumista on tutkittu muun muassa alakulttuurisuuden, sukupuolisuuden ja etnisyyden näkökulmista. Alakulttuuritutkimuksessa hyödynnetään usein semiotiikkaa ja erityisesti symbolin käsitettä. Alakulttuurisymbolit ovat merkitykseltään ilmaisuvoimaisempia ja useimmiten pysyvämpiä kuin valtavirran muodissa esiintyvät symbolit. Sukupuolisuuden näkökulmasta vaatteilla tuotetaan feminiinisyyttä ja maskuliinisuutta. Soperin mukaan vaatetus on perinteisesti yhdistetty naisellisuuteen ja siihen liitetään paljon stereotypioita, kuten luulo siitä, että nainen koristautuu miehiä varten. Vaatteita on käytetty myös sukupuolisen vallan välineenä ja naisia ja heidän liikkuvuutta onkin läpi historian rajoitettu krinoliineilla, korseteilla sekä hunnuilla. Pukeutumisen etninen näkökulma nykyisin on lähtökohdiltaan erilainen, kuin historiassa vallinnut etnologinen ja antropologinen vaatetutkimus.
Vaate ei ole pelkästään kulttuurinen artefakti, vaan sen avulla tuotetaan tietoisesti etnisyyttä. Pukeutuminen ja ruumiillisuus ovat yhä etenevässä määrin kiinnostuksen kohteena myös kuvantulkinnassa ja medialuvussa. On tutkittu diskurssianalyysin keinoin esimerkiksi naistenlehtien luomaa pukeutumiskuvaa tai muoti­kuvien viestimiä merkityksiä. Koska pukeutuminen ja muoti ovat herkkiä ajan ilmiöille ja kulttuurisille vaikutteille, on myös niiden tarjoama tutkimuskenttä melkeinpä rajaton.
Edward Daly
Dalyn pataljoona miehitti Four Courtin aluetta Dublinin keskustan länsi- ja pohjoisosissa ja näki sieltä käsin pääsiäiskapinan kiivaimmat taistelut.
Juhani Pitkäkoski
Matti Juhani Pitkäkoski (s. 1958) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Caverionin toimitusjohtajana vuosina 2013–2014.
Edward Daly
Daly antautui pataljoonansa kanssa 29. huhtikuuta. Oikeudenkäynnissä hän puolustautui sillä, että oli vain totellut käskyjä. Daly kuitenkin tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin ampumalla 4. toukokuuta 1916 25-vuotiaana.
Juhani Pitkäkoski
Pitkäkoski toimi YIT:n toimitusjohtajana vuosina 2008–2013.
Edward Daly
Dalyn pataljoonan miehet pitivät Dalyä hyvänä johtajana. Myös brittiläiset upseerit, jotka pataljoona oli kaapannut, olivat tätä mieltä.
Topeka
Maantiede
Topekan kesät ovat kuumia, joskin tukallimman kuumuuden ja korkean ilmakosteuden kausi on lyhyt. Alueen sateet saadaan pääosin huhtikuun ja syyskuun välisenä aikana. Rankat sateet saattavat aiheuttaa tulvien vaaran. Talven kylmin ajanjakso on ohi suhteellisen nopeasti. Talvella sateet tulevat usein lumena.
Historia
thumb|vasen|Topeka vuonna 1869. thumb|vasen|Näkymä vuodelta 1980. Topekan nimi on omaksuttu intiaaneilta, mutta sen merkityksestä ei ole varmuutta. Kahden eri teorian mukaan nimi viittaa joko sumuiseen kukkulaan, tai hyvään perunamaahan. Ensimmäiset eurooppalaiset nykyisen Topekan paikalla olivat kanadanranskalaiset Pappanin veljekset, jotka olivat avioituneet paikallisten kansa-intiaanien kanssa vuonna 1842 ja olivat aloittaneet lauttaliikenteen Kansas-joen yli. Vuonna 1854 New England Emigrant Aid Companyn Charles L. Robinson ja pennsylvanialainen Cyrus K. Holliday ostivat maata nykyisen kaupungin paikalta. 14. huhtikuuta 1857 paikalle perustettiin paikallisen nimen Topeka saanut kaupunki. Holliday toimi kaupungin ensimmäisenä pormestarina ja Robinson houkutteli paikalle orjuutta vastustaneita siirtolaisia Uuden Englannin alueelta. Kysymys Kansasin asemasta mahdollisena uutena orjaosavaltiona jakoi paikallisia voimakkaasti ja Topeka oli eri osapuolten yhteenottojen näyttämö. Kansasista tuli Yhdysvaltojen osavaltio vuonna 1861 ja osavaltion perustuslain mukaan osavaltion pääkaupungista päätettäisiin myöhemmin äänestyksellä. Robinsonista tuli Kansasin kuvernööri ja hän tuki Topekan valintaa pääkaupungiksi asemasta kilpailleen Lawrencen sijaan. Topekasta tuli pääkaupunko vielä vuonna 1861. Robinson tuki myös Atchison, Topeka and Santa Fe Railway-rautatieyhtiön toimintaa, joka aloitti rautatien rakentamisen Topekasta kohti länttä vuonna 1869. Yhtiön johdossa toimi Holliday ja sen päätoimisto, sekä konepaja sijaitsi Topekassa. Kaupungin asukasluku oli kasvanut vuoden 1862 lukemasta 700 5 000:n vuonna 1870.
1900-luvun alkupuolella Topeka tunnettiin Karl Menningerin ja hänen isänsä Charles F. Menningerin perustamasta Menninger-säätiöstä, joka tutki mielenterveyttä. Perhettä on pidetty nykyiaikaisen psykiatrian tuojina Yhdysvaltoihin ja Topekan psykoanalysian instituutti oli avattu vuonna 1938. Kaupungin talous perustui pitkään elintarviketeollisuudelle ja rautatien toiminnalle, mutta toisen maailmansodan myötä alkoi syntyä sotatarviketeollisuutta ja asevoimien toimintaan liittyneitä palveluja. Forbesin lentotukikohta avattiin lähistölle vuonna 1944. Vuonna 1954 Topekassa käytiin julkisten koulujen rotuerotteluun puuttunut oikeustaistelu Brown v. Board of Education of Topeka. Yksi rotuerotelluista kouluista oli Topekalainen Monroen peruskoulu, joka on nykyisin suojeltu historiallinen kohde. Vuonna 1966 kaupunkia hävitti tuhoisa ja maan siihenasti kalleimmaksi tullut pyörremyrsky. Huomattava isku oli myös Forbesin lentotukikohdan sulkeminen vuonna 1974.
Talous
Kotitalouksien keskimääräiset vuotuiset ansiot Topekassa vuosien 2013 ja 2017 välillä 46 087 dollaria ja henkilöä kohden 26 048 dollaria. Kaupungin asukkaista 16,7 % eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö
Topekan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 127 473 ja vuoden 2018 arvion mukaan 125 904. Suuremman metropolialueen asukasluku oli vuonna 2010 233 870. Topekan asukkaista 78,9 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 68,9 %), 10,4 % mustia, 0,8 % intiaaneja, 1,5 % aasialaisia ja latinoja mistä tahansa rodusta 14,3 %. Topekan asukkaista 5,3 % oli syntynyt ulkomailla ja 10,5 % puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia.
Working Girl – tieni huipulle
Working Girl – tieni huipulle (Working Girl) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut romanttinen komediaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Melanie Griffith, Harrison Ford, Sigourney Weaver, Alec Baldwin ja Joan Cusack. Elokuvan on ohjannut Mike Nichols. Elokuva oli taloudellinen menestys ja se voitti Golden Globe -palkinnon vuonna 1988. Elokuvasta tehtiin myöhemmin 12-osainen minisarja vuonna 1990.
Elokuvassa topakka nuori sihteeri (Griffith) taistelee tympeän esimiehensä (Weaver) kanssa työ- ja rakkausasioissa (Ford).
Carly Simon palkittiin Oscarilla ja Grammyllä elokuvan laulusta ”Let The River Run”.
Malmhuvud
Malmhuvud on Mälarenin pieni saari Ekerön kunnassa, joka sijaitsee Ruotsissa Tukholman läänissä.
Maantietoa
Malmhuvud sijaitsee Mälarenin itäosassa Norra Björkfjärdenin itäosan saaristossa aivan Ekerönin pohjoispäässä Munsönissä. Sen länsipuolella sijaitsee pieni luoto Vittgrund. Norra Björkfjärdenin tuulilta ja aallokolta sitä suojaa Lagnö lännessä ja Gräsholmen pohjoisessa ja Alholmen luoteessa. Venereitit saarelle tulevat lännestä Lagnö kirtäen Vråkanin tai Lagnösundetin kautta ja kaakosta Långtarmenia pitkin ja idästä Brofjärdenistä Dävensön ympäri joko Ormsundetia tai etelästä Skeppsbackasundetia kiertäen.
Saaren pituus on yli 700 metriä ja leveys on 400 metriä. Saaren johtaa kävelyreitti etelästä tulevaa Uppsalanharjua pitkin. Polku kapenee lopulta kapeaksi kannakseksi, jossa muutaman metrin levyisen salmen ylittää puinen kävelysilta. Saari on pitkän pohjoiseen johtavan harjujakson viimeinen osuus ennen Björkfjärdeniin sukeltamista. Saarelta on kaivettu menneinä aikoina runsaasti soraa ja se on laivattu eri puolille Mälarenin rantoja proomuilla. Samoin on toimittu Munsönin pohjoiskärjessä, jossa on laajat harjualueet kaivettu tasaisiksi. Saaren soranotto on päättynyt, mutta sen jäljet näkyvät metsittyvässä maisemassa edelleen. Saarella ei ole kiinteää ja pysyvää asutusta, mutta saaren länsirannalla sijaitsee viisi vapaa-ajan asuntoa ja yksi retkeilymaja.
Historiaa
Saarella on vanhoissa kartoissa nimi Malmö hufvud, missä malm tarkoittaa rikottua kiveä tai soraa.
Bach-trumpetti
Nimitys bachtrumpetti viittaa alun perin 1800-luvulla kehitettyyn venttiilitrumpettiin, jonka tarkoituksena oli helpottaa barokkimusiikin korkeiden äänien tavalliselle trumpetille tuottamia haasteita. Esimerkkinä voidaan mainita Johann Sebastian Bachin Brandenburgilainen konsertto n:o 2. Ensimmäisen bachtrumpetin rakensi saksalainen Julius Kosleck vuonna 1884. Se oli A-vireinen, suoraputkinen kaksiventtiilinen soitin.
Kaakkola
Kaakkola on Järvenpään 25. kaupunginosa. Kaakkola sijaitsee Tuusulanjärven luoteisrannalla, noin kilometri Järvenpään keskustasta länteen. Vuoden 2014 lopussa kaupunginosassa asui 866 ihmistä.
Kaakkola koostuu pääosin omakoti- ja paritaloasunnoista. Kaupunginosa jakautuu kahteen osaan: Vanhaan-Kaakkolaan ja Uuteen-Kaakolaan. Alueelta löytyy muun muassa yksi lähikauppa, K-market. Kaakkola on erittäin rauhallinen asuinalue, jossa asuu suurimmaksi osaksi lapsiperheitä.
Jaryd Lazar
Jaryd Lazar, tunnettu käyttäjänimellään Summit1g, on yhdysvaltalainen Twitch-striimaaja ja entinen kilpailullinen Counter-Strike: Global Offensive -pelaaja. Hänet tunnetaan yhtenä Twitch-palvelun suosituimmista striimaajista ja hänen striiminsä ovat keränneet viimeisen kolmen vuoden aikana, päivittäin noin 20 tuhatta katsojaa. Lazar on tyypiltään monipuolinen striimaaja ja hänet nähdään striimaamassa eri pelejä eri peligenreistä.
Vuonna 2019 Lazarilla on yli 3,6 miljoonaa seuraajaa ja 263,4 miljoonaa katselukertaa. Se tekee hänestä Twitchin viidenneksi seuratuimman striimaajan.
Litokaira
Litokaira on Oulun ja Lapin läänien raja-alueella Iin, Ranuan ja Pudasjärven kuntien alueella sijaitseva Natura-alue. Sen kokonaispinta-ala on 30 382 hehtaaria, josta 29 482 hehtaaria on maa-alueita ja loput 900 hehtaaria vesistöjä. Alue muodostuu vuonna 1988 perustetusta Lapiosuon–Ison Äijönsuon soidensuojelualueesta, Puolakkavaaran harjujensuojelualueesta ja Karhusaaren aarnialueesta sekä muista suojelullisesti arvokkaista kohteista. Tyypiltään Litokaira edustaa Pohjanmaan aapasuoluontoa, ja se on koko Euroopan suurin luonnontilassa säilynyt napapiirin eteläpuolinen suometsäerämaa.
Alueella elää karhuja, susia ja monia uhanalaisia lintuja kuten ampuhaukka.
Fredrik Vilhelm Procopé
pienoiskuva|Fredrik Procopé. Fredrik Vilhelm Procopé (4. toukokuuta 1834 Turku – 8. helmikuuta 1909 Tampere) oli suomalainen juristi, Tampereen pormestari, valtiopäivämies ja Tammikuun valiokunnan jäsen.
Procopén vanhemmat olivat kihlakunnantuomari, sotajustitiaari Berndt Johan Procopé (1791–1859) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Lovisa Henrika Trapp. Hän kävi Turun yläalkeiskoulua ja Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1852. Procopé suoritti tuomarintutkinnon Helsingin yliopistossa 1857, oli auskultanttina Turun hovioikeudessa ja sai varatuomarin arvon 1859. Procopé oli Tampereen pormestari 1867–1903. Hän sai kihlakunnantuomarin arvonimen 1874 ja laamannin arvonimen 1899. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen 1862 ja osallistui porvarissäädyssä Tampereen edustajana valtiopäiville 1872, 1877–1878 ja 1882.
Fredrik Vilhelm Procopé oli naimisissa vuodesta 1862 Elfrida Axela Gustava Federleyn (k. 1913) kanssa. Heidän poikansa oli liikemies Fredrik Gustaf Procopé (1874–1922).
Kari Kauniskangas (s. 1974)
Kari Tuomo Olavi Kauniskangas (s. 1974) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi YIT:n toimitusjohtajana vuosina 2013–2020.
Kari Kauniskangas
Kari Kauniskangas on seuraavien henkilöiden nimi:
Jacobus Petri Röd
Jacobus Petri Röd (lat. de Rodhe) oli Suomen ensimmäinen tunnettu matemaatikko ja tähtitieteilijä, sekä lisäksi Lohjan kirkkoherra ja Turun tuomiokapitulin kaniikki. Hänet mainitaan asiakirjoissa 1414–1432.
Syntyperä
Jacobus Petri Röd oli suomalaissyntyinen oppinut, jonka taustasta tiedetään kovin vähän. Suomessa esiintyy myös muita Röd-nimisiä henkilöitä, ja oletettavasti he ovat samaa sukua. Eräs Nils Magnusson Röd (mainitaan 1438), asemies Piikkiön Rödilästä, oli naimisissa Elin Ervastdotterin kanssa, joka oli Turun piispa Olavi Maununpojan nuorempi sisarpuoli.
Ura
Jacobus Petri Röd oli ylioppilas Leipzigin yliopistossa 1414, Pariisin yliopistossa 1417, baccalaureus 1418 ja sai opetuslisenssin, lopuksi maisteri 1419.
Röd oli Pariisin yliopiston englantilais-saksalaisen kansakunnan prokuraattori 1425–1426, 1427, rahastonhoitaja 1426–1427, regenttimaisteri 1427–1428. Lisäksi Röd oli Pariisissa opiskelevien suomalaisten suosiman Linköpingin hiippakunnan asuntolan esimies.
Suomeen palattuaan hän toimi Lohjan kirkkoherrana ja Turun tuomiokapitulin kaniikkina 1432.
Opettaminen
Röd opetti yliopistossa matematiikkaa ja tähtitiedettä sekä vaikutti englantilais-saksalaisen kansakunnan luottamustoimissa. Hän johti Pariisin yliopistossa 1420-luvulla opiskellutta suomalaisryhmää, jonka tunnetuin jäsen oli yliopiston rehtoriksi ylennyt, myöhempi Turun piispa Olavi Maununpoika.
Röd luennoi "karmeliittojen koulussa päivällisen jälkeen" matematiikan kurssiin kuuluvaa planeettateoriaa. Hänen tekstinään oli todennäköisesti Campanus Novaralaisen 1200-luvun puolivälissä kirjoittama ja useina käsikirjoituksina levinnyt ensimmäinen latinankielinen yksityiskohtainen ptolemaiolaisen järjestelmän esitys, joka antaa perustiedot taivaankappaleitten koosta ja liikkeistä sekä niiden mittaamisesta.
Ei ole tiedossa, kuinka kauan hän piti luentojaan.
Kari Kauniskangas (s. 1962)
Kari Seppo Kauniskangas (s. 1962) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Fiskarsin toimitusjohtajana vuosina 2008–2017.
Tom Steyer
thumb|Tom Steyer vuonna 2016 Thomas Fahr Steyer (s. 27. kesäkuuta 1957 New York City, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen miljardööri ja poliittinen vaikuttaja. Hän loi omaisuutensa omistamallaan Farallon Capital Management -hedgerahastolla, jonka johdosta hän astui syrjään vuonna 2012.
Miljardiomaisuutensa turvin Steyer on perustanut vaalirahoitusta jakavan järjestön NextGen American, joka on rahoittanut huomattavilla summilla yhdysvaltalaisia poliitikkoja ja erilaisia poliittisia hankkeita Yhdysvalloissa. Steyer käytti pelkästään vuonna 2016 yli 91 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria poliittisten kampanjoiden ja ehdokkaiden tukemiseen. Steyer tunnetaan erityisesti demokraattisen puolueen ehdokkaiden ja hankkeiden tukijana. Demokraattien lisäksi Steyer on avustanut muun muassa presidentti Donald Trumpin virkasyytettä ajavaa hanketta noin 20 miljoonalla dollarilla.
The Times of Israel -lehden mukaan populistiseksi mainittu republikaaninen Minnesotan kongressiedustaja Tom Emmer yhdistää Steyerin tunnettuihin miljardööreihin George Sorosiin ja Michael Bloombergiin ja väittänyt tämän "vasemmistoradikaalin" kolmikon ostaneen kontrollin kongressissa itselleen.
Eero Salisma
Eero Johannes Salisma (16. joulukuuta 1916 Hämeenlinna – 19. heinäkuuta 1998 Hämeenlinna) oli suomalainen jääkiekkoilija.
Eero ”Luiro” Salisma edusti pelaajaurallaan hämeenlinnalaisseuroja Tarmoa ja HPK:ta vuosina 1938–1960. Tarmossa hyökkääjän paikkaa pelannut Salisma voitti kaksi Suomen mestaruutta.
HPK:ssa Salisma pelasi puolustajana. Vuonna 1952 HPK ylsi ensimmäistä kertaa SM-finaaliin, jossa asettui vastaan Tampereen Ilves. Salisma tuli otsikoihin taklattuaan Ilveksen Aarne Honkavaaraa hyökkäysalueella niin, että tämä sai aivotärähdyksen. Tuohon aikaan kontaktipeli oli vielä melko harvinaista eikä hyökkäysalueella saanut taklata ollenkaan. Salisma ajettiin pois kentältä ja mestaruussarjan johto asetti seuraavaan otteluun uuden säännön, jonka mukaan Salisma ajettaisiin välittömästi pois kentältä, jos hän ottaisi yhdenkin jäähyn.
Salisma oli myös kansallisella huipputasolla sekä pesä- että jääpallossa. Pesäpallon Suomen Mestaruuden Salisma voitti Hämeenlinnan Pallokerhon joukkueessa 1936, Haminan Palloilijoiden joukkueessa 1939 ja 1943 sekä Toijalan Pallo-Veikkojen joukkueessa 1946.
Richard Wurmbrand
pienoiskuva|Richard Wurmbrand vankilassa Richard Wurmbrand (24. maaliskuuta 1909 – 17. helmikuuta 2001) oli romanialainen luterilainen kristitty, kirjailija, pastori ja opettaja.
Kääntyminen kristityksi
Wurmbrand oli alkujaan menestyvä juutalainen liikemies. Vuonna 1936 hän sairastui tuberkuloosiin ja lähti vaimonsa Sabinan kanssa toipumaan pieneen vuoristokylään Romanian vuorille. Kylässä oli kristitty puuseppä, joka rukoili pariskunnan puolesta ja antoi heille Uuden Testamentin. Richard kääntyi tämän seurauksena kristinuskoon ja myöhemmin myös hänen vaimonsa Sabina.
Natsi-Saksan ja kommunistien vainoissa
Natsi-Saksan miehittäessä Romaniaa Sabinan perhe tuhottiin keskitysleirissä. Wurmbrandit pidätettiin moneen otteeseen ja he olivat usein kuolemanvaarassa. Sodan päätyttyä Wurmbrandit aloittivat salaisen lähetystyön maata miehittävien neuvostosotilaiden parissa. Vuonna 1945 he osallistuivat kommunistihallituksen järjestämään ns. ”Kulttien kongressiin”, jossa kirkonmiehet vannoivat uskollisuutta uudelle kommunistihallitukselle. Sabina käski miehensä ”pyyhkiä häpeä Jeesuksen kasvoilta”. Riskin tietäen Richard julisti kokoukselle, että "kristityn tehtävä on korottaa yksin Kristusta".
Vankilassa
Wurmbrand pidätettiin 1948 ja hän vietti kaikkiaan 14 vuotta vankilassa uskonsa vuoksi. Sabina pidätettiin 1950, ja hän oli kolme vuotta pakkotyössä Tonavan kanavatyömaalla. Heidän 9-vuotias Mihai-poikansa jäi ystävien huomaan.
Siirtyminen maanpakoon länsimaihin
Vuonna 1964 norjalaiset kristityt ostivat kommunistiviranomaisilta Wurmbrandille, hänen vaimolleen Sabinalle ja pojalleen Mihaille luvan poistua maasta 10 000 Yhdysvaltain dollarilla. Länsimaissa Wurmbrandin tarina herätti huomiota tiedotusvälineissä ja kristittyjen keskuudessa.
Kirjailijana
Richard Wurmbrand kirjoitti vankilakokemuksistaan kirjan Kidutettu Kristuksen tähden, josta hän sanoi, että se on kirjoitettu kynällä ja kyynelillä: ”Minä kirjoitin, ja vaimoni Sabina itki”. Wurmbrandin kirjoittamia kirjoja on julkaistu kymmenillä kielillä.
Marttyyrien ääni -järjestö
Wurmbrand perusti vuonna 1966 The Voice of the Martyrs -lähetysperheen, jonka tarkoituksena on tukea vainottuja kristittyjä eri puolilla maailmaa. Suomessa järjestön nimeä edustaa Marttyyrien ääni.
25 Golden Greats
25 Golden Greats on Hurriganesin kokoelma-albumi vuodelta 1997. Se julkaistiin sekä CD:nä että C-kasettina. Se sisältää yhtyeen suurimmat hitit. Se julkaistiin uutena 24-bittisenä uudelleen digitaalisesti korjattuna versiona.
Kokoelmalevy on sama kuin vuonna 1977 Love Recordsin julkaisema ensimmäinen "virallinen kokoelma" Sixteen Golden Greats yhdeksällä lisäraidalla täydennettynä. Koska alkuperäinen Sixteen Golden Greats ei noudattanut minkäänlaista kronologista järjestystä, on tälläkin 25 Golden Greats -kokoelmalla sama kappalejärjestys ja lisäraidat on lisätty levyn loppupuolelle.
Färsaarten kansalliskirjasto
Färsaarten kansalliskirjasto on Färsaarten pääkaupungissa Tórshavnissa sijaitseva kansalliskirjasto. Se toimii osana Färsaarten kansallisperinnöstä, -arkistosta, -kirjastosta, -museoista vastaavaa organisaatiota (Faroese National Heritage).
Kansalliskirjasto perustettiin vuonna 1828.
Sunitinibi
Sunitinibi on levinneen munuaissyövän hoidossa käytettävä lääke. Sitä käytetään myös levinneen pahanlaatuisen ruoansulatuskanavan stroomakasvaimen kohdalla, jos sen hoito imatinibilla ei onnistu. Lääkkeen kauppanimi on Sutent (Pfizer).
Sunitinibi on suun kautta annettava tyrosiinikinaasien inhibiittori. Sen hyvin yleisiä sivuvaikutuksia, joita esiintynee yli yhdellä ihmisellä kymmenestä, ovat muiden muassa pahoinvointi, oksentelu, ripuli, ummetus, iho-oireet, väsymys ja migreeni.
Fi-Nergy Voima
Fi-Nergy Voima Oy oli rekisteröity Suomeen, ja sillä oli sähkönmyyntiä myös Ruotsissa. Vuonna 2019 yritys suunnitteli aloittavansa sähkönmyynnin myös Itävallassa ja Norjassa. Yrityksen toimistot sijaitsevat Helsingissä, Salossa ja Vaasassa. Yrityksen omistaja oli Håkan Gustafsson, joka on aikaisemmin toiminut konkurssiin menneen Werel Oy:n maajohtajana sekä 220 Energia Oy:n hallituksen puheenjohtajana ja pääomistajana. Sopimuksia myytiin Helsingistä ja Bangkokista Nordic Marketing Servicen kautta.
Yritys lähetti perintäyrityksen PS Perintä Oy kautta aiheettomia laskuja vuonna 2021 ja vielä vuonna 2022:kin.
NRP Augusto de Castilho (F484)
NRP Augusto de Castilho (runkonumero F484) oli Portugalin laivaston vuonna 1969 vesillelaskettu João Coutinho -luokan korvetti.
Valmistus
Alus tilattiin Bazánilta Espanjasta, missä köli laskettiin elokuussa 1968. Alus laskettiin vesille 5. heinäkuuta 1969 ja otettiin palvelukseen 14. marrasuuta 1970.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1998.
Johan Kristian Hornborg
Johan Kristian Hornborg (1. marraskuuta 1812 Valkeala – 28. toukokuuta 1877) oli suomalainen juristi, Haminan pormestari ja Tammikuun valiokunnan jäsen.
Hornborgin vanhemmat olivat Valkealan kirkkoherra Johan Kristian Hornborg (1783–1864) ja Margareta Sofia Knorring. Hän kävi Haminan piirikoulua ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1833. Procopé suoritti tuomarintutkinnon Helsingin yliopistossa 1838, oli auskultanttina Viipurin hovioikeudessa ja sai varatuomarin arvon 1842.
Hornborg oli Viipurin hovioikeudessa ylimääräisenä kanslistina vuodesta 1840, kanslistina vuodesta 1846, aktuaarina vuodesta 1850 ja ylimääräisenä viskaalina vuodesta 1852. Hänestä tuli Haminan pormestari 1853 ja hän toimi samalla vt. maistraatinsihteerinä ja julkisena notaarina. Hornborgista tuli Käkisalmen eteläisen tuomiokunnan tuomari 1862 ja Rannan tuomiokunnan tuomari 1875. Hän sai hovioikeudenasessorin arvonimen 1869. Hornborg omisti Oravalan kartanon Valkealassa. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsenenä 1862.
John Fitch
John Fitch -nimisiä henkilöitä on useampia:
Bagdadin yliopisto
pienoiskuva|Bagdadin yliopiston torni. Bagdadin yliopisto ( Jāmi'at Baghdād) on Bagdadin keskustassa sijaitseva Irakin ensimmäinen ja arabimaailman toiseksi suurin yliopisto, jossa on yli 70 000 opiskelijaa ja 24 kollegiota (college).