cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Riad
Historia
Saudit hallitsivat pitkään Riadia ilman ulkoisia uhkia, mutta vuonna 1891 kilpaileva Rashidien heimo valtasi kaupungin pakottaen Abd ar-Rahman as-Saudin pakenemaan. Rashidien valtakausi jäi lyhyeksi, sillä vuonna 1902 nykyisen Saudi-Arabian perustaja Abdul Aziz as-Saud, joka tunnetaan ehkäpä paremmin nimellä Ibn Saud, valtasi kaupungin takaisin Saudeille. Saudeille Riad oli merkittävä kaupunki, josta käsin he valtasivat suuren osan Arabian niemimaasta. Riad oli kuitenkin edelleen varsin pieni, ja 1900-luvun alussa kaupungissa oli arviolta vain noin 8 000 asukasta. Riadista tuli Saudi-Arabian pääkaupunki vuonna 1932, johon mennessä sen asukasluku oli noussut noin 30 000:een.
Riadin suurempi kasvu alkoi Saudi-Arabian öljyvarantojen hyödyntämisen alun jälkeen toisen maailmansodan jälkeen. Kaupunkiin sijoitettiin rahaa, ja siellä aloitettiin suuria rakennushankkeita. Suurin osa vanhasta kaupunginmuurista purettiin uusien nykyaikaisten talojen tieltä. Vaikka Riad oli maan pääkaupunki, maata hallittiin pitkään Punaisenmeren rannikkokaupunki Jeddasta. Vasta Ibn Saudin seuraaja Sa’ud ibn Abdilaziz siirsi suurimman osan maan ministeriöistä Riadiin 1950-luvun puolivälissä. Infrastruktuurin ja esimerkiksi terveydenhoidon kehittymisen myötä Riadin väestö kasvoi räjähdysmäisesti. Vuonna 1962 kaupungissa oli 169 000 asukasta, vuonna 1974 650 000 ja vuonna 2010 jo 6 506 700. . Suuren väestömäärän tekee mahdolliseksi merivedestä suolan poistamalla tehty makea vesi, jota tuodaan kaupunkiin Jubailista Persianlahdelta.
Liikenne
thumb|vasen|[[Kuningas Khalidin kansainvälinen lentoasema satelliittikuvassa.]] Saudi-Arabian pääkaupunkina Riadilla on suhteellisen hyvät yhteydet ulkomaille ja muualle Saudi-Arabiaan. Kattavan tieverkon lisäksi kaupungista kulkee rautatie Dammamiin ja sen laajentamista Jeddaan on suunniteltu. Kuningas Khalidin kansainvälinen lentoasema on pinta-alaltaan maailman suurimpia. Taksit ovat tavallinen kulkuväline Riadissa. Kaupungissa on myös bussiliikennettä, mutta niitä käyttävät tavallisesti vain pienipalkkaiset siirtotyöläiset. Kaupunkiin on suunnitteilla myös kuusi linjaa ja 85 asemaa käsittävä metro.
Väestö
Siirtotyöläiset muodostavat huomattavan osan Saudi-Arabian työvoimasta. Siirtolaiset tulevat esimerkiksi Intiasta, Bangladeshista, Nepalista, Pakistanista ja Jemenistä. Jännitteet siirtolaisten ja viranomaisten välillä ovat johtaneet ajoittain jopa yhteenottoihin.
Talous
Riadin talous pohjautuu pitkälti valtion hallintokoneistoon. Kaupungissa sijaitsee useita ministeriöitä ja julkisten palvelujen tarjoajien päämajoja. Yli kolmasosa kaupungin työvoimasta työskentelee hallinnon viroissa. Saudi-Arabian kansalaiset muodostavat yhdeksän kymmenesosaa hallinnon virkailijoista, kun taas monilla muilla aloilla työvoimaa hallitsevat ulkomaalaiset työläiset. Yksityisellä puolella noin kaksi viidesosaa työvoimasta työskentelee palvelualalla, yksi neljäsosa rakennusalalla, yksi viidesosa kaupanalalla ja yksi kymmenesosa teollisuudessa. Monilla pankeilla on päämajat Riadissa ja kaupungissa toimii myös esimerkiksi Saudi-Arabian keskuspankki. Noin kolmasosa kaikista Saudi-Arabian tehtaista sijaitsee Riadissa. Tärkeimpiä teollisuuden aloja ovat esimerkiksi metalli-, rakennustarvike-, kemikaali-, elintarvike- ja tekstiiliteollisuus.
Koulutus
Riadissa toimii useita korkeamman asteen oppilaitoksia, kuten Kuningas Saudin yliopisto ja imaami Muhammad ibn Saudin islamilainen yliopisto. Näiden kahden kansallisen yliopiston lisäksi kaupungissa toimii useita sotilasopistoja. Riadissa toimii myös kuningas Abd al-Azizin tiede- ja teknologiakaupunki, jossa harjoitetaan tieteellistä tutkimusta.
Elä elämäsi laulaen
Elä elämäsi laulaen on yhdysvaltalainen elokuvamusikaali vuodelta 1962. Elokuva perustuu Richard Powellin novelliin Pioneer Go Home ja sen pääosaa esittää Elvis Presley. Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 24. elokuuta 1962. Elokuva on myös esitetty kahdesti Suomen televisiossa, YLE TV2:lla 13. marraskuuta 1981 ja Yle Teemalla 10. tammikuuta 2015.
Soundtrack
Elokuvan soundtrack äänitettiin 5. heinäkuuta 1961 RCA Studio B:lla Tennesseen Nashvillessa. Elokuvaa varten äänitettiin kaikkiaan kuusi kappaletta, mutta Elvis hylkäsi yhden kappaleen (Sound Advice) ja se julkaistiin vasta kokoelmalevyllä Elvis for Everyone''. Kuudes kappale (A Whistling Tune) säästettiin seuraavaan elokuvaan Kid Gallahad. Tässä sessiossa äänitetty versio kappaleesta julkaistiin kuitenkin vuonna 1991 kokoelmalevyllä Collectors Gold.''
Kirsi Pimiä
Kirsi Pimiä (s. 1963 Valkeakoski) on oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari, joka toimi yhdenvertaisuusvaltuutettuna 15. toukokuuta 2015 alkaneella viisivuotiskaudella. Hän aloitti sisäministeriön kansliapäällikkönä 1. helmikuuta 2020. Kansliapäällikön kausi kestää viisi vuotta. Pimiän nimitystä kansliapäälliköksi on pidetty poliittisena virkanimityksenä.
Pimiä valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1992. Pimiä on toiminut erityisasiantuntijana Suomen Pysyvässä Edustustossa EU:ssa (2001–2003), valiokuntaneuvoksena (2003–2007, 2009–2011, 2015) ja EU-asioiden yksikön päällikkönä Valtioneuvoston kansliassa (2012–2013). Vuosina 2013–2014 Pimiä toimi oikeusministeriössä demokratia-, kieli- ja perusoikeusasioiden yksikön johtajana
Pimiä on myös toiminut oikeusministeri Tuija Braxin erityisavustajana (2007–2008) sekä vihreiden eduskuntaryhmän juristina.
Rogatica
Rogatica on kunta ja sen samanniminen keskuspaikka Bosnia ja Hertsegovinan Serbitasavallassa. Kunnan pinta-ala on 664 neliökilometriä, ja siellä oli 21 812 asukasta vuonna 1991. Rogatica sijaitsee Sarajevosta 60 kilometriä koilliseen.
Eksekias
Eksekias (, myös ) oli antiikin kreikkalainen savenvalaja ja vaasimaalari, joka teki ja maalasi mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 550–525 eaa.
Eksekias oli mustakuviotekniikan suurimpia mestareita ja alun perin osa niin kutsuttua Ryhmää E. Hän kehitteli mustakuviotyylin huippuunsa. Hänen maalauksensa ovat täynnä yksityiskohtia, ja hyödyntävät taidokkaasti mustakuviotekniikkaan kuuluvaa piirtimen käyttöä. Myyttiaiheista esitetään usein tavanomaisen toiminnan sijaan hetki ennen tai jälkeen toimintaa, mikä tuo mukaan psykologisen ulottuvuuden. Eksekias kehitti myös uuden maalaustekniikan, joka tuotti korallinpunaista pohjaväriä. Eksekias työskenteli myös savenvalajana kehittäen uusia amfora- ja krateerimuotoja, kuten kalykskrateerin.
Eksekias signeerasi 13 vaasia, joista 11 savenvalajana ja kaksi sekä savenvalajana että vaasimaalarina. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuuluu Dionysos-maljana tunnettu kyliks, jonka tondon kuvitus esittää Dionysokseen liittyvää myyttiaihetta.
Eksekiaan tuotannosta on vaasien ohella säilynyt terrakottaisia friisilaattoja, joita on löytynyt ateenalaisesta haudasta. Niitä säilytetään nykyään Berliinin Charlottenburgissa kokoelmassa Antikensammlung Berlin.
Hjalmar Karlström
Hjalmar Karlström (1872 Naantali – 1942) oli suomalainen liikemies ja lahjoittaja.
Elämäkerta
Karlström syntyi Naantalissa Karvetin tilalla. Hänen isänsä oli Karvetin tilan omistaja Robert Leander Karlström. Suku polveutuu Lemun Kallelan suvusta eli samasta suvusta, johon esimerkiksi Akseli Gallen-Kallela kuuluu. Hän oli kuuden veljeksen sarjasta neljäs. Koska perimysjärjestyksen mukaan tila siirtyi vanhimmalle pojalle Frans Karlströmille, ryhtyi Hjalmar Karlström etsimään toimeentuloa muualta.
Hjalmar Karlström suoritti kolmevuotisen asepalveluksensa armeijassa. Hjalmar Karlströmistä tuli 1800-luvun lopun kuohunnassa vankkumaton suomalaisuusmies. Sortokaudella Hjalmar Karlström joutui napit vastakkain venäläisen virkamiehistön kanssa. Sortovuosien aikana, vuonna 1905 alkoi myös Hjalmar Karlströmin liiketoiminta. Aluksi hän osti Valtionrautateiltä tavaraeriä, jotka syystä tai toisesta olivat jääneet lunastamatta.
Samoihin aikoihin hän myös avioitui lammilaisen Rosa Marsion (Mandelin) (1875-1929) kanssa. Rosan sisko Aino Marsio solmi myöhemmin avioliiton arkkitehti Alvar Aallon kanssa, josta tuli Hjalmar Karlströmin läheinen perhetuttu. Aallon perustettua arkkitehtitoimistonsa Turkuun 1920-luvun lopulla oli hänellä tämän vuoksi jo valmiina kontakteja turkulaiseen liike-elämään ja rakennusalaan: Hjalmar Karlströmin yritykset, Hj. Karlström Oy ja Turun Asfalttitehdas kuuluivat tuolloin suurimpiin rakennusaineiden toimittajiin.
Yrittäjänä
Päätoimisen yrittäjän uransa Hjalmar Karlström aloitti vuonna 1908 jolloin hän jätti Valtionrautateiden virkansa. Hjalmar Karlströmin yritys, toiminimi Hjalmar Karlström, merkittiin kaupparekisteriin 1. huhtikuuta 1910. Erikoistuminen maataloustuotteiden tukkukauppaan tapahtui pian rekisteröitymisen jälkeen. Yrityksen painopiste siirtyi vähitellen siemenviljasta ja rehusta puutavaraan. Turun Asfalttitehtaan koko osakekannan Hjalmar Karlström hankki omistukseensa 1919, jolloin hänen liiketoimintansa oli muutenkin laajentumassa.
Hjalmar Karlströmin kuollessa 1942 molemmat yritykset toimivat vakaalla pohjalla. Jälleenrakennuskaudella rakennustarvikkeiden kysyntä kohosi huippuunsa, ja Turun Asfalttitehdas oli tuolloin Turun suurin sementtivalimo. Karlströmin yritysten tarina päättyi 1960-luvulla: Asfalttitehdas lopetti toimintansa 1963. Joitakin vuosia myöhemmin myös Hjalmar Karlström Oy lopetti toimintansa.
Lahjoittajana
Lahjoittajaksi Hjalmar Karlström ryhtyi 1917 kun hän teki ensimmäisen lahjoituksensa suomalaisen kulttuurielämän hyväksi tukemalla Suomen historiallista seuraa. Kulttuurielämää Karlström tuki myös sponsoroimalla Turun taideyhdistystä.
Varsinaisen lahjoitustyö alkoi kansalaissodan jälkimainingeista. Turun joutuminen punaisten haltuun merkitsi Hjalmar Karlströmille sodan alkamista. Hjalmarin sotilaskoulutus takasi hänelle paikan valkoisten suojeluskunnan johdossa. Hjalmar Karlström kuului alusta alkaen ns. Uudenkaupungin suojeluskunnan esikuntaan. Hjalmar Karlström toimi komppanianpäällikkönä. Hän ei osallistunut jo sodan aikana käynnistyneisiin traagisiin jälkiselvittelyihin.
Sisällissota jätti jälkensä tuhansia punaorpoja, joita varten perustettiin orpokoteja. Turussa asiaa ryhtyivät ajamaan Hjalmar Karlströmin kanssa turkulaiset liikemiehet Axel Wiklund ja Heikki Kestilä. Heidän yhteistyöllään perustettiin O.Y. Orpola A.B., johon ensimmäiset lapset sijoitettiin tammikuussa 1919. Myös Lausteen poikakotina tunnettu laitos toimii yhä, joskin toiminnaltaan paljolti muuttuneena, Lausteen perhekuntoutuskeskuksen nimellä.
Hjalmar jatkoi lahjoitustoimintaansa myöhemmin mm. tukemalla Aunuksen retkeä, minkä jälkeen hän suuntasi lahjoituksensa rauhanomaisempiin hankkeisiin. Hjalmar Karlstöm rahoitti mm. Varsinais-Suomen emäntäkoulua.
Sodan aikana hän lahjoitti Lotta Svärdille kokonaisen rakennuksen invalidikodiksi, ja huoneet kalustettiin valmiiksi Alvar Aallon huonekaluin.
Akateemikko Martti Haavio on Nuoruusvuodet kronikassaan vuosilta 1906–1924 muistellut kortteerinsa yläpuolella asunutta tehtailijaa Hjalmar Karlströmiä, joka oli Haavion luokkatoverin, tulevan maanviljelysneuvoksen ja kansanedustajan, Einari Karvetin (Karlströmin) setä.
Hjalmar Kalströmin säätiö
Hjalmar Karlström perusti nimeään kantavan säätiön juuri ennen kuolemaansa syksyllä 1942. Säätiön tehtäväksi määriteltiin jakaa apurahoja lahjakkaille ja vähävaraisille opiskelijoille. Säätiön avustustoiminta on vuosien varrella muuttunut ja monipuolistunut.
Olympus E-420
Olympus E-420 on kevyt 10 megapikselin järjestelmäkamera, jonka Olympus julkaisi maaliskuussa 2008. Muiden E-4xx-sarjan kameroiden tapaan sitä mainostettiin pienenä, kevyenä ja helposti mukana kulkevana. Tämän sarjan kameroita pidettiin markkinoiden pienimpinä digitaalisina järjestelmäkameroina. Kameran objektiivien kiinnitys perustuu Four Thirds -standardiin, ja kamerarungon ulkoiset mitat ovat 129,5 x 91 x 53 mm.
Ominaisuudet
Edeltäjäänsä E-410:een nähden E-420 sisälsi useita muutoksia :
Pelkän kamerarungon lisäksi E-420 oli tarjolla neljän eri objektiivipakkauksen kanssa :
Ricardo Osorio
Ricardo Osorio (s. 30. maaliskuuta 1980 Huajuapan de León) on meksikolainen jalkapallopuolustaja. Hän pelasi Meksikon maajoukkueessa 82 ottelua ja teki niissä yhden maalin.
Saksan MM-kilpailuissa 2006 Osorio pelasi alusta loppuun Meksikon kaikki neljä ottelua.
Jonathan Dwight
Jonathan Dwight (8. joulukuuta 1858 New York – 22. helmikuuta 1929 New York) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Dwightin vanhemmat olivat Jonathan ja Julia Lawrence (Hasbrouck) Dwight. Hän meni opiskelemaan Harvardiin vuonna 1876 ja valmistui 1880. Seuraavat vuodet hän teki töitä ja omisti kesänsä tutkimusretkille Kanadaan. 1889 Dwight liittyi New Yorkin Kansalliskaartiin ja sen lääkintäjoukkoihin. Hän kiinnostui lääketieteestä ja meni opiskelemaan lääketiedettä Columbian yliopistoon, josta valmistui 1893. Hän työskenteli sitten joitakin vuosia New York Hospitalissa ja piti samaan aikaan yksityispraktiikkaa, josta hän lopulta luopui omistaakseen enemmän aikaa lintutieteelle.
Dwight oli kiinnostunut lintujen sulkasadosta, jota hän tutki intensiivisisesti, ja julkaisi ensimmäisen tutkimuksensa aiheesta, Sequence of Plumage and Moults of the Passerinc Birds of New York. Vuonna 1909 hän sai oman työhuoneen American Museum of Natural Historyn rakennuksesta, missä hän työskenteli museon lintukokoelman parissa.
Dwight nimesi linnuista kalifornianlokin sekä useita alalajeja.
Matti Koivunen (jääkiekkoilija)
Matti Koivunen (s. 13. lokakuuta 1944 Kaavi) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1971 ja saavutti yhden SM-pronssin.
Koivunen edusti SM-sarjaurallaan Rauman Lukkoa kaudella 1964–1965, Upon Palloa vuosina 1967–1969 ja turkulaista Kiekko-67:ää kaudella 1970–1971. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 71 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 1 + 4 = 5.
Timo Nurminen
Timo Nurminen (s. 14. huhtikuuta 1948 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-sarjassa vuosina 1965–1973.
Nurminen edusti SM-sarjassa Turun Tovereita vuosina 1965–1967, Kiekko-67:ää kaudella 1970–1971 ja Turun Palloseuraa vuosina 1971–1973. Vuosina 1974–1976 Nurminen pelasi ammattilaisena Saksassa.
Ding ding dong
Ding ding dong on Litku Klemetin vuoden 2019 lokakuussa julkaistu albumi.
Levyn teemana on Hullu-Sanna, joka on Astropoliksen metsistä tullut hahmo, joka on kaikille muukalainen.
Kaksi Helsingin Sanomien kriitikkoa piti levyä vuoden parhaimpiin kuuluvana. Soundin toimittajat valitsivat sen vuoden parhaaksi suomalaiseksi albumiksi.
Video kappaleeseen "Keijukaisvalssi"
Kappaleeseen "Keijukaisvalssi" on tehty musiikkivideo. Videolla Klemetti kokeilee erilaisia asuja ja tulee aina pukukopista, kunnes yhtyetovereiden reaktio on selkeän myönteinen. Videon alkuosassa tuijotetaan peiliin ja seistään ulkona hämärässä. Sitten Litku tuupertuu juostuaan tarpeeksi ja yhtyetoverit tarjoavat hänelle viiniä, joka ei kuitenkaan kelpaa. Videon loppuosassa, kappaleen aluksi instrumentaalisen rakenneosion saadessa lyriikat, juostaan kaupungilla muiden ihmisten kanssa epämääräisesti.
TUL Cup 2016
TUL Umbro-cup 2016 oli 75. kerran pelattu Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu, joka järjestettiin cup-muotoisena keväällä 2016. Turnaukseen ilmoittautui seitsemän joukketta, joista Tampereen Pallo-Veikot pääsi suoraan välieriin. Tampereella 24. huhtikuuta pelatussa loppuottelussa TPV voitti Toejoen Veikot maalein 5–1. Kilpailu oli nimetty sponsorina toimivan urheiluvälinevalmistaja Umbron mukaan.
Välierät
1 pelattiin 2×40 min.
Mestarit
TUL Cupin otteluissa esiintyneet TPV:n pelaajat: Mikko Kruuti (mv), Jani-Petteri Soininen (mv), Rudi Dieter, Eino-Veikko Ek, Niko Hasa, Matti Jokinen, Joona Kaikuranta, Oskari Kantanen, Niko Kiiveri, Mohamed Koroma, Sergei Korsunov, Valtteri Käpyaho, Tuomas Majuri, Juho Mattila, Jari Nikkilä, Salomo Ojala, Tommi Smeets, Aleksandr Starovoitov, Teemu Syrjänen, Risto Vihinen, Tomi Ylinen. Valmentajat: Anssi Ylinen ja Jukka Listenmaa.
Trevis
Trevis oli yhdysvaltalainen kilpa-autojen valmistaja, joka osallistui Formula 1:n Indianapolis 500 -osakilpailuun neljästi kausilla 1951–52, 1955 ja 1960. Tallin paras sijoitus oli Eddie Johnsonin 1960 ajama kuudes sija, josta hän sai yhden MM-pisteen. Trevis onnistui voittamaan vuoden 1961 kilpailun, mutta kyseisenä vuonna kilpailu ei enää kuulunut Formula 1:een.
Phillips
Phillips oli yhdysvaltalainen kilpa-autojen valmistaja. Talli osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun kausilla 1954–1960, jolloin kilpailu kuului Formula 1:n MM-sarjaan, sekä 1961 ja 1962. Phillips ajoi Offenhauserin moottoreilla.
Phillipsin parhaat sijoitukset olivat Don Freelandin 1956 ajama kolmas sija ja Don Bransonin 1960 ajama neljäs sija. Talli saavutti yhteensä 7 MM-pistettä (Formula 1 -sarjan valmistajien mestaruustaistelusta lähtien 3 MM-pistettä). Tallin muut kuljettajat olivat Bob Veith, Al Keller ja Bud Tingelstad, joista Keller ja Tingelstad ajoivat kausina 1961 ja 1962.
Formula 1 -saavutukset
{| Palkintosijat Paalupaikat Nopeimmat kierrokset
Skinnskattebergin kunta
thumb|262px|[[Västeråsin kunta|Västeråsin, Hallstahammarin, Skinnskattebergin, Köpingin, Arbogan ja Kungsörin kuntien alueella sijainneet pitäjät.]]
Skinnskattebergin kunta on Västmanlandin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Västmanlandiin. Kunnan keskustaajama on Skinnskatteberg.
Kunnan maapinta-ala on 659,42 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 4 371 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 27,86 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 4,2 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa aiemmat Hedin, Gunnilbon ja Skinnskattebergin maalaiskunnat yhdistettiin Skinnskattebergin maalaiskunnaksi. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa maalaiskunta muutettiin nykyiseksi Skinnskattebergin kunnaksi ilman rajamuutoksia.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 414 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 9,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 13,1 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 573 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 10,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 167 155 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 37 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 2 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 61,1 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 1 727 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista Källfallet on sittemmin kasvanut yhteen Riddarhyttanin taajaman kanssa.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin valtuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Skinnskattebergin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Vuoden 2010 kunnallisvaaleissa Kansanpuolue liberaalit sai Skinnskattebergissä suhteellisesti enemmän ääniä kuin missään muussa Ruotsin kunnassa.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Skinnskattebergin kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Kleofrades-maalari
Kleofrades-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisen ja klassisen kauden taitteessa noin vuosina 505–475 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Kleofradeen signeeraamia vaaseja. Joskus heitä on pidetty samana henkilönä.
Kleofrades-maalari oli mahdollisesti vaasimaalari Euthymideen oppilas. Hänen nimiinsä on tyylillisin perustein laitettu yli sata eri vaasia. Kleofrades maalasi mielellään suuria vaaseja, kuten krateereita, sekä Dionysosta, urheilijoita ja juhlakulkueita kuvaavia aiheita. Hän teki myös joitakin mustakuviotekniikkaa käyttäviä töitä, kuten Panathenaia-amforoita.
Cygnus CRS Orb-3
Cygnus CRS Orb-3 (myös Orbital Sciences CRS Flight 3) oli Orbital Sciencesin aiottu rahtilento kansainväliselle avaruusasemalle lokakuussa 2014. Cygnus-rahtikapseli laukaistiin Antares-raketilla, joka kuitenkin räjähti joitakin sekunteja laukaisun jälkeen. Lento kuului NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan.
Skellefteån kunta
Skellefteån kunta on Västerbottenin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Västerbotteniin. Kunnan keskustaajama on Skellefteå.
Kunnan maapinta-ala on 6 800,56 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 73 393 henkeä (31.12.2021).
Skellefteå on väkiluvun perusteella Uumajan jälkeen lääninsä toiseksi suurin kunta.
Vuonna 2007 kunnassa oli 270,13 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 3,9 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Vuoden 1862 kunnallislakien astuessa voimaan Skellefteån kaupunki muodosti oman kaupunkikuntansa ja alueen entiset pitäjät muodostivat seuraavat maalaiskunnat: Burträsk, Jörn, Lövånger ja Skellefteån maalaiskunta. Skellefteån maalaiskunnasta erotettiin vuonna 1874 Bysken maalaiskunta ja vuonna 1914 Bureån maalaiskunta.
Malangen
Malangen oli Malangenin eli Malankivuonon tienoolla aiemmin sijainneen Norjan kunnan nimi. Kunta lohkaistiin alun perin Paatsivuonon (Balsfjord) kunnasta vuonna 1871, jolloin siellä oli 1 425 asukasta. Vuonna 1964 suurin osa kunnasta, tuolloin 1 940 asukasta, yhdistettiin uudelleen Balsjordiin.
Skellefteån kunta
Kuntajaon kehitys
Vuoden 1952 kuntauudistus ei aiheuttanut muutoksia aluejakoon, mutta Skelleftestrandin taajaväkinen yhdyskunta liitettiin Skellefteån kaupunkiin. Vuonna 1967 kaupunkiin liitettiin myös Bureån, Bysken, Jörnin ja Skellefteån maalaiskunnat. Vuonna 1971 kaupunki ja kaksi muuta vielä itsenäistä maalaiskuntaa muutettiin kunniksi Ruotsin siirtyessä yhtenäiseen kuntamuotoon. Vuonna 1974 Skellefteån kunta sai nykyiset rajansa, kun siihen liitettiin Burträskin ja Lövångerin kunnat.
Vaakuna
Nykyinen vaakuna on entisen Skellefteån kaupungin vaakuna. Myös maalaiskunnilla oli omat vaakunat.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 2,1 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 813 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 20 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 79,4 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 14 785 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Ursvikenin taajaman nimenä on joskus ollut myös Skellefteåstrand ja Klemensnäs, Ersmarkin nimenä Ume-Ersmark ja Drängsmarkin nimenä Södra Drängsmark.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista Stämningsgården on sittemmin kasvanut yhteen Skellefteån taajaman kanssa.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Skellefteån kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin: Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Skellefteån kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Skellefteån kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Ystävyyskunnat
Skellefteålla on kuusi ystävyyskuntaa:
Citroën C-Zero
pienoiskuva|Citroën C-Zero Citroën C-Zero on Citroënin vuodesta 2011 lähtien valmistama A-segmentin sähköautomalli. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat Peugeot iOn ja Mitsubishi i-MiEV.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä C-Zero sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Karlström
Karlström on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Eufronios
Eufronios oli antiikin kreikkalainen savenvalaja ja vaasimaalari, joka teki ja maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateena arkaaisella kaudella noin vuosina 520–470 eaa.
Eufronios oli varhaisia punakuviomaalareita ja osa niin kutsuttua Pioneeriryhmää. Hänen signeerauksensa tunnetaan 18 eri vaasista, kuusi kertaa vaasimaalarina ja 12 kertaa savenvalajana. Tyylin perusteella vaikuttaa siltä, että hän aloitti vaasimaalarina ja toimi myöhemmin myös tai pelkästään savenvalajana. On myös mahdollista, että savenvalajan signeeraus tarkoittaa ennemmin sitä, että hän omisti tuossa vaiheessa oman työpajan, jossa muut tekivät työt.
Eufronios maalasi erityisen mielellään suurikokoisia astioita, kuten krateereja, ja käytti niissä omaperäisiä aiheita ja kompositioita. Hän pyrki hyödyntämään punakuviotekniikan uusia mahdollisuuksia ihmisvartalon esittämisessä eri asennoissa. Eufronioksen toimiessa savenvalajana hänen vaasejaan maalasivat useat tunnetut vaasimaalarit, kuten Duris, Makron ja Onesimos.
Viktorija Moltšanova
Viktorija Moltšanova (, s. 26. toukokuuta 1982) on ukrainalainen pituushyppääjä.
Hän karsiutui Göteborgin EM-kilpailuissa 2006, Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ja Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010.
Hänen ennätyksensä on 682 cm, jonka hän hyppäsi Jaltalla 4. kesäkuuta 2009. Sisäradoilla hän on hypännyt 681 cm Harkovassa 19. tammikuuta 2005. Kolmiloikkaa hän on hypännyt ulkoradoilla 13,60 m Harkovassa 17. toukokuuta 2003 ja sisäradoilla 13,50 m Harkovassa 27. joulukuuta 2003.
Karl von Goebel
Karl von Goebel (1855–1932) oli saksalainen kasvitieteilijä, professori viimeksi Münchenissä vuodesta 1891. Hän oli kasviorganologian perustaja. Hän tutki johtojänteellisten kasvien muotoa ja kehitystä sekä sitä, miten tehtävä kasveissa vaikuttaa muotoon. Von Goebelin teoksia ovat muiden muassa Vergleichende Entwickelungsgeschichte der Pflanzenorgane (2 painosta 1892), Pflanzenbiologische Schilderungen (2 nidettä 1889–1893), Organographie der Pflanzen (2 painosta 1913–1922, 3 nidettä) sekä Experimentelle Morphologie der Pflanzen (1908). Hän toimitti aikakauskirjoja Flora vuodesta 1889 ja Botanische Abhandlungen vuodesta 1922.
Manx2
Manx2 on alueellinen virtuaalilentoyhtiö, jonka kotipaikka sijaitsee Mansaarilla. Lentoyhtiö on perustettu vuonna 2006 ja se palvelee Mansaarten ja Yhdistyneen kuningaskunnan välistä lentoliikennettä. Manx2:sen lennot operoi VanAir Europe ja Jetstream Executive.
Historia
Manx2 perustettiin 11. toukokuuta 2006 ja se aloitti palvelunsa 15. heinäkuuta. Lentoyhtiön omistaa sen hallituksen puheenjohtaja, Noel Hayens. Heinäkuussa 2006 yhtiö vastaanotti ensimmäisen lentokoneensa, Let L-410 -tyyppisen matkustajakoneen, joka oli maalattu Manx2:sen maalauskaavion mukaan. Lentokonetta operoi Budapest Air Services. Ensimmäiset reitit Mansaarelta avattiin Belfastiin ja Blackpooliin. Myöhemmin avattiin reitti myös Leedsin ja Bradfordin kaupunkien yhteiselle lentoasemalle.
Syyskuussa 2006 yhtiö hankki laivastoonsa BAe Jetstream 31 -tyyppisen matkustajakoneen, jota operoi Jetstream Executive. Laivasto kasvoi sittemmin kahdella Fairchild Metroliner -matkustajakoneella ja operaattorina aloitti myös VanAir Europe. Vuonna 2007 yhtiö avasi lisää reittejä ja tihensi vuorovälejä. Newcastle upon Tynen reittilennot alkoivat elokuussa 2009 ja vuonna 2010 avattiin reitit myös Cardiffiin ja Corkiin.
Helmikuussa 2011 yhtiön kone joutui onnettomuuteen lennolla Belfastista Corkiin. Flightline BCN:n operoima Fairchild Swearingen SA.227BC Metro III -tyyppinen matkustajakone tuhoutui onnettomuudessa, mikä johti kuuden ihmisen kuolemaan. Onnettomuuden jälkeen Manx2 päätti leasing-sopimuksensa Flightline BCN:n kanssa. Tämä myötävaikutti osaltaan Irlannin-reittien lopettamispäätökseen.
Kohteet
thumb|257px|Manx2:sen Dornier Do 228 nousukiidossa.
Manx2:sella on tällä hetkellä yhdeksän kohdetta, joihin se liikennöi säännöllisesti. Manx2 on sovittanut aikataulunsa Jet2.comin kanssa niin, että vaihtoyhteydet muualle Eurooppaan ovat mahdollisia.
Hillosensalmi
thumb|Hillosensalmi. Hillosensalmi on kylä Kouvolan Valkealassa, Vekaranjärven kaupunginosassa. Kylä on saanut nimensä Vuohijärven ja Repoveden yhdistävästä Hillosensaaren salmesta, jonka ylittävät Savon rata sekä seututie 368. Hillosensalmen asujaimisto koostuu nykyään pääosin loma-asukkaista. Vuoteen 2008 asti Hillosensalmi kuului Valkealan kuntaan.
Hillosensalmella on rautatieasema, jolla oli ympärivuotista henkilöliikennettä vuoteen 2002 asti. Kesällä 2022 VR kuitenkin aloitti kotimaanmatkailusesonkia tukeakseen kokeilun, jossa kaksi Helsingin ja Kuopion välistä junaa pysähtyy päivittäin Hillosensalmella tarkoituksenaan matkustamisen helpottaminen Repoveden kansallispuistoon. Kokeilu oli kesän mittainen. Kokeilu osoittautui suosituksi ja keräsi kiinnostusta monilta eri tahoilta. Näin VR tulee avaamaan junayhteyden Hillosensalmen asemalle myös kesäkaudeksi 2023. Junat pysähtyvät asemalla päivittäin aikavälillä 29.4.–28.10.2023. Pysähtyvät junat ovat IC 63 Helsingistä Kuopioon sekä IC 68 Kuopiosta Helsinkiin. Hillosensalmen rautatieasemalla on toiminut myös kahvila, joka on sittemmin suljettu.
Hillosensalmi kuuluu Kouvolan kaupungin pienalueeseen nimeltä Repovesi-Hillosensalmi, joka kattaa Repoveden kansallispuiston, Repoveden, Hillosensalmen kylän ja osan Vuohijärveä. Pienalueen alueen kattavan Hillosensalmen postinumeroalueen (47910 Hillosensalmi) väkiluku oli 26 vuonna 2020.
Historia
Hillosensalmen historia on sotainen. Seudulla on kulkenut Ruotsin ja Venäjän välinen raja, ja paikalla on käyty useita taisteluja, joissa kylä on myös poltettu useasti. Raja-alueeksi se tuli hattujen sodan jälkeen solmitussa Turun rauhassa vuonna 1743.
1900-luvun alussa Hillosensalmen Sahaniemeen perustettiin höyrysaha. Vuoden 1918 sisällissodan aikana aseman ympäristössä käytiin Hillosensalmen taistelu. Siinä valkoisten tarkoituksena oli hyökätä Mouhua puolustaneiden yli tuhannen miehen vahvuisten Kotkan ja Kymintehtaan punakaartien selustaan Hillosensalmelle ja näin saartaa heidät. Kaikki ei kuitenkaan mennyt suunnitelman mukaan, sillä kuormasto ja lääkintäosasto jäivät tulitaistelun puhjettua asemiinsa, eikä suunniteltua radan rikkomista Hillosensalmen aseman eteläpuolella voitu tehdä. Punaiset saivat apujoukkoja rautateitse. Hillosensalmen retken kokonaistappiot valkoisilla olivat 20 kaatunutta ja 17 haavoittunutta. Punaisten asemia ei enää yritetty vallata ennen kuin he vetäytyivät sodan viimeisinä viikkoina.
Hillosensalmi oli täysin rautatien ja vesireittien varassa vuoteen 60-luvun lopulle asti, sillä Hillosensalmelle ei kulkenut maantietä. Tilaisuus yhtenäisen tien rakentamiselle Vuohijärveltä Voikoskelle syntyi, kun Savon radan rataoikaistut valmistuivat. Tällöin Hillosensalmelle rakennettiin uusi rautatiesilta ja vanhasta sillasta tehtiin maantiesilta. Tiet valmistuivat vuonna 1969.
Lähteet
61.19528°N, 26.78778°W
Stromae
Stromae [stʁomaj] (oik. Paul Van Haver, s. 12. maaliskuuta 1985 Bryssel, Belgia) on ranskankielinen belgialainen laulaja. Hänestä tuli suosittu ”Alors on danse” -kappaleen myötä, joka sijoittui singlelistojen ykköseksi monissa maissa.
Varhaiselämä
Belgiassa syntyneen Paul Van Haverin isä oli menestynyt ruandalainen arkkitehti ja äiti flaami. Isä katosi perheen kuvioista pian van Haverin syntymän jälkeen ja lopulta 1990-luvun puolivälissä perheelle selvisi, että tutseihin kuulunut isä oli saanut surmansa Ruandan kansanmurhassa keväällä 1994. Perheen äiti jäi neljän pojan ja yhden tytön yksinhuoltajaäidiksi brysseliläiseen lähiöön. Tämä rohkaisi lapsiaan harrastamaan urheilua ja musiikkia, joten vuonna 1996 van Haver aloitti 11-vuotiaana opintonsa Académie Musique de Jette -musiikkikoulussa opiskellen musiikin teoriaa ja rumpujen soittoa. Reputettuaan julkisen koulun äiti pani tuolloin 16-vuotiaan van Haverin jesuiittojen ylläpitämään sisäoppilaitokseen Godinneen. Vuonna 2007 hän aloitti elokuvataiteen opinnot brysseliläisessä INRACI:ssa (Institut de radioélectricité et de cinématographie).
Kouluaikana van Haver muodosti ystäviensä kanssa pienen rap-ryhmän. Vuonna 2000 hän esiintyi räppärinä nimellä Opmaestro, mutta muutti myöhemmin taiteilijanimensä Stromaeksi, joka muodostui vaihtamalla sanan ”Maestro” alku- ja loppuosat päittäin. Van Haverin varhaiset musiikilliset vaikutteet olivat Jacques Brel sekä kuubalainen son ja kongolainen rumba. Hän ei ole aina tuntenut itseään Belgiasta kotoisin olevaksi ja van Haver on kokenut yhteyttä myös ruandalaisiin juuriinsa. Tietty ”ulkopuolisuus” onkin toiminut Stromaen artistipersoonan vetovoimatekijänä.
Van Haver on kasvatettu ranskankieliseksi belgialaiseksi, mutta hän hallitsee myös äitinsä kielen, flaamin. Hän korostaa belgialaisuutta ja kaksikielisyyttä vallonit-flaamit-vastakkainasettelun sijaan. Lokakuussa 2013 Brysselin Grand-Placella pidetyssä kaupungin valloniyhteisön juhlassa (Fête de la Fédération Wallonie-Bruxelles) hän sanoi flaamiksi: In Brussel spreken we Frans en Vlaams, oké?.
Ura
18-vuotiaana Stromae perusti rap-ryhmän nimeltä ”Suspicion”, jossa oli mukana räppäri J.E.D.I. He tekivät kappaleen ja videon ”Faut qu’t’arretes le rap...”. Myöhemmin J.E.D.I. päätti jättää duon.
Vuonna 2007 Stromae julkaisi ensimmäisen EP:nsä nimeltään Juste un cerveau, un flow, un fond et un mic. Vuonna 2008 hän teki neljävuotisen levytyssopimuksen Because Musicin ja Kilomaîtren kanssa. Vuonna 2009 Stromae oli harjoittelijana musiikkikanava NRJ:llä Brysselissä. Musiikkimanageri Vincent Verbelen vaikuttui Stromaen kyvyistä hänen ensimmäisellä singlellään ”Alors on danse” ja päätti soittaa sen ensimmäisen kerran NRJ-kanavalla. Kuuntelijat reagoivat innokkaasti kappaleeseen ja Stromaen ura käynnistyi kunnolla. Hän nousi nopeasti singlelistan kärkeen Belgiassa.
Vertigo/Mercury ja Universal Music France tekivät kansainvälisen levytyssopimuksen Stromaen kanssa. Toukokuussa 2010 ”Alors on danse” sijoittui singlelistan ykköseksi Ranskassa, Alankomaissa, Kreikassa, Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä, Italiassa, Tanskassa, Belgiassa ja oli ykkössijalla myös Billboardin European Hot 100 Tracks -listalla. Suomen tanssilistalla kappale nousi ykkössijalle heinäkuussa 2010.
Vuonna 2013 Stromae julkaisi toisen studioalbuminsa, Racine Carrée, joka saavutti huippusuosion niin Ranskassa kuin muualla Euroopassakin. Albumin suosittuja singlejä olivat esimerkiksi "Papaoutai" ja "Formidable".
Lännetär (täsmennyssivu)
Lännetär voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Stromae
Ura
Huhtikuussa 2018 Stromae julkaisi ensimmäisen singlensä yli kolmeen vuoteen. Kappale "Défiler" julkaistiin yhdessä uuden vaatemalliston, "Capsule 5", kanssa. Tämän jälkeen Stromae eli taas pitkään hiljaiseloa. Vuonna 2019 hän oli mukana sanoittamassa Coldplayn kappaletta "Arabesque" yhtyeen albumilta Everyday Life. Marraskuussa 2020 Stromae paljasti tekevänsä taas uutta musiikkia, ja lopulta lokakuussa 2021 hän julkaisi singlen "Santé", joka oli kunnianosoitus työväenluokalle heidän panostuksestaan maailmanlaajuisen koronaviruspandemian aikana. Maaliskuussa 2022 Stromae julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa, "Multitude", yli kahdeksaan vuoteen.
Rantanen
Rantanen on Suomessa yleinen sukunimi. Se kuuluu Virtanen-tyyppiin.
Tunnettuja Rantasia:
Friedrich Wilhelm Kritzinger
Friedrich Wilhelm Kritzinger (14. huhtikuuta 1890 – 25. huhtikuuta 1947) oli natsipoliitikko ja virkamies. Hän oli valtakunnankanslian apulaiskansliapäällikkö Hans Lammersin alaisuudessa. Kritzinger edusti Lammersia Wannseen konferenssissa, jossa kehiteltiin juutalaisten joukkotuhoon tähtäävää lopullista ratkaisua.
Miukki
Alueella on pääasiassa pientaloasutusta ja joitakin kerrostaloja. Menneinä vuosina siellä on sijainnut Karjapohjolan osuusteurastamo eineskeittiöineen, Kerilonin nylonlankatehdas ja Tornion Sukkatehdas. Miukissa sijaitsee myös Tornion rautatieasemaan kuuluva tavararatapiha. Nyttemmin yritystoiminta on hiipunut Miukissa.
Tornion Miukissa sijaitsee yksityinen, psykiatriaan perehtynyt kuntoutuskoti, vuonna 1985 toimintansa aloittanut Arkipäivä. Arkipäivällä on toimintaa myös Ylitorniolla.
Eumir Deodato
pienoiskuva|Eumir Deodato vuonna 1970. Eumir Deodato de Almeida ([ẽʊ̃ˈmiχ djoˈdatu], s. 22. kesäkuuta 1943), on brasilialainen pianisti, säveltäjä, sovittaja ja levytuottaja. Hänen tyylisuuntansa on lähinnä fuusiojazz, johon hän tuo vaikutteita brasilialaisesta musiikista, funkista ja rockista sekä usein teemoja klassisesta orkesterimusiikista. Hän tunnetaan ehkä parhaiten funkjazz-tyylisestä, 9-minuuttisesta sovituksestaan Richard Straussin Also sprach Zarathustran alkuteemasta, josta tuli hitti vuonna 1974.
Deodaton on tuottanut äänilevyjä muun muassa Kool and the Gangille, Björkille ja K. D. Langille. Levytyssovituksia hän on tehnyt muun muassa Wes Montgomerylle, Astrud Gilbertolle ja Frank Sinatralle (albumilla Frank & Co, 1971). Hänen muita yhteistyökumppaneitaan ovat olleet Aretha Franklin, Bette Midler, Earth, Wind & Fire, Stanley Turrentine ja Antonio Carlos Jobim. Deodato on tehnyt myös paljon elokuvamusiikkia.
Soittajana Deodato tunnetaan Rhodes-sähköpianon käytöstään, yleensä ääntä hieman särkevän putkivahvistimen kautta.
Suomessa Deodato on vieraillut omine yhtyeineen ainakin vuoden 2002 Pori Jazz -festivaaleilla. Tuolloin puhallinsektiossa soittivat kolme suomalaista: trumpetisti Mika Mylläri, pasunisti Matti Lappalainen ja saksofonisti Pekka Pylkkänen.
Elämä ja ura
Deodato syntyi Rio de Janeirossa italialais-portugalilaiseen perheeseen. Hän on muusikkona itseoppinut ja aloitti soittamisen harmonikalla 12-vuotiaana. Hän oppi eri soittimia ja sovitustekniikkaa nopeasti ja teki ensimmäisen levytyksensä jo 17-vuotiaana. Hän työskenteli pianistina ja sovittajana Rion bossa nova -yhtyeissä, mutta lähti monien brasilialaisten taiteilijoiden tavoin maanpakoon sotilashallituksen johtamasta kotimaastaan 1960-luvun lopulla.
Deodato asettui New Yorkiin ja työskenteli siellä säveltäjä Luiz Bonfán ja tuottaja Creed Taylorin kanssa sovittajana ja kosketinsoittajana.
Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa Prelude (1973) oli big band -tyylistä latinojazzia ja saavutti suuren suosion. Singlejulkaisu Also sprach Zarathustra voitti Grammy-palkinnon parhaana instrumentaalisena popkappaleena ja nousi singlelistan kakkoseksi Yhdysvalloissa ja seitsemänneksi Britanniassa. Albumi ylsi Billboard-listan kolmossijalle. Sen musiikkia käytettiin Hal Ashbyn elokuvassa Tervetuloa, Mr. Chance!.
Toinen albumi Deodato 2 ylsi sijalle 19 Billboard-listalla, ja siltä irrotettiin kaksi singlejulkaisua, muunnelmat Gershwinin Rhapsody in Bluesta ja Ravelin Pavanesta kuolleelle prinsessalle. Deodato jatkoi levyttämistä 1980-luvun lopulle Warner Brothers Records -levymerkille, mutta levyjen suosio hiipui. Hän sai kuitenkin Yhdysvalloissa pari Top 20 -singlehittiä kappaleilla ”S.O.S., Fire In The Sky” ja ”Are You For Real".
HMS Agincourt (1796)
HMS Agincourt oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1796 vesillelaskettu 64-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Itä-Intian komppania tilasi aluksen Blackwallista Perry & Companyltä. Se laskettiin vesille 23. heinäkuuta 1796 Earl Talbotina, jonka laivasto lunasti samana vuonna.
Palvelus
Alus osallistui Egyptin retkeen 8. maaliskuuta - 2. syyskuuta 1801.
Alus muutettiin heinäkuusta lokakuuhun 1810 Chathamissa 28-tykkiseksi kuljetusalukseksi ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1810 kuljetusaluksena. Se nimettiin 6. tammikuuta 1812 HMS Bristoliksi. Heinäkuussa 1812 alus oli Välimerellä päällikkönään John Thompson. Aluksen siirryttyä Pohjanmerelle päällikkönä oli George Wyndham aina vuoteen 1813. Alus valtasi 21. maaliskuuta 1813 kaappari La Petite Louisen. Alus myytiin 4 510 punnalla 15. joulukuuta 1814.
Nuorten talviolympialaiset 2016
Mitalitaulukko
Kymmenen parasta maata. Tilanne 42/70 kilpailun jälkeen. Päivitetty.
Lännetär (Astoria)
Lännetär-nimellä on Oregonin Astoriassa ilmestynyt kaksi amerikansuomalaista sanomalehteä.
Astorian ensimmäisen Lännettären perustivat Adolf Riippa, Alex Ketonen ja Jacob E. Saari vuonna 1891. Kerran viikossa ilmestynyt lehti osoittautui kannattamattomaksi, ja vuonna 1893 se siirrettiin Wisconsinin Superioriin, jossa sen nimeksi muutettiin Siirtolainen.
Toisen Lännettären perustivat vuonna 1897 J. A. Atrain ja J. A. Harpet. Sen julkaisijana toimi Lannetar Publishing Company ja toimittajana Harpet. Myöhemmin Lännetär siirtyi Chas C. C. Rosenbergin omistukseen. Vuonna 1900 sen toimittajana oli V. E. Bergman ja kahta vuotta myöhemmin Rosenberg yksin. Kerran viikossa ilmestyneen lehden levikki oli vajaat 1 600 kappaletta vuonna 1899. Lännetär lienee lakannut vuonna 1904, mutta sen seuraajaksi perustettiin vuonna 1905 Lännen Uutiset. Lännettären kilpailijana ilmestyi vuosina 1901–1902 E. Bergmanin ja E. Hukkasen perustama Tyynenmeren Sanomat.
Punainen mekko
Punainen mekko on Elina Tiilikan esikoisromaani. Teoksen on julkaissut Gummerus vuonna 2010. Kirja kertoo Noorasta, joka päättää rahan puutteessa ryhtyä prostituoiduksi.
Kirjan päähenkilö päätyy alalle kokeilunhalusta ja toteaa työllä saavan helposti rahaa. Asiakkaita on tarjolla enemmän kuin ehtii ottaa vastaan. Pelkällä lukiokoulutuksella päähenkilö ei ollut saanut mieleisiään töitä, ja hänelle tarjotut siivoojan työt tuntuivat turhilta ja tylsiltä. Prostituutiota ei moralisoida kirjassa, mutta se käsittelee sen mukanaan tuomia kielteisiä vaikutuksia nuoren naisen elämään, itsearvostukseen ja minäkuvaan.
Amasis-maalari
Amasis-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenasta arkaaisella kaudella noin vuosina 550–510 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Amasiksen signeeraamia vaaseja.
Amasis-maalari ja savenvalaja Amasis on usein nähty samana henkilönä. Nykyisin kuitenkin katsotaan, että kyseessä on kaksi eri henkilöä, sillä Amasiksen signeeraamia vaaseja ovat maalanneet myös muut. Amasis-maalari oli mustakuviotyylin merkittävimpiä edustajia ja kuuluisa hienostuneesta kuvamaailmastaan. Hän suosi työssään varsinkin amforamuotoa ja Dionysos-aiheita.
Muinaisusko
Muinaisusko on jonkin kansan "alkuperäinen" etninen uskonto tai maailmankuva. Se on edeltänyt uskontoa, joka on saapunut mahdollisen lähetystyön mukana. Kun muinaisuskon maailmankuva sekoittuu lähetysuskonnon kuten kristinuskon kulttuurielementtien kanssa, syntyy synkretistinen kansanusko.
Pacha Kamaq
Uskomusten mukaan Pacha Kamaq loi ensimmäisen miehen ja naisen, mutta unohti antaa heille ruokaa, ja niin mies kuoli. Nainen syytti jumalaa laiminlyönnistä, ja Pacha Kamaq teki hänet raskaaksi. Kun poika syntyi, Pacha Kamaq surmasi hänet ja kasvatti ruumiin palasista hedelmiä ja kasveja. Nainen synnytti myös toisen pojan, nimeltään Wichama, jonka onnistui päästä karkuun, jolloin raivostunut jumala tappoi naisen. Wichama kosti äitinsä murhan ajamalla Pacha Kamaqin mereen.
Inkat omaksuivat Pacha Kamaqin omien jumaltensa joukkoon liitettyään Pachacamacin valtakuntaansa. Inkojen mytologiassa Pacha Kamaq oli Intin ja Mama Quillan poika, Pachamaman puoliso ja Konin veli.