cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viitta ja Tikari (sarjakuvahahmo)
Fiktiivinen historia
Tyrone ”Ty” Johnson ja Tandy Bowen tapasivat toisensa ensi kertaa New Yorkissa. Tyrone oli 17-vuotias poika, joka karkasi Bostonista vanhempiensa Otis ja Adina Johnsonin luota, kun hän ei puhehäiriönsä vuoksi pystynyt estämään poliisia ampumasta ystäväänsä, jota oli erehdyksessä epäilty kaupan ryöstöstä. Tandy oli 16-vuotias tyttö rikkaasta perheestä Shaker Heightsista, Ohiosta, joka karkasi, koska hänen äitinsä Melissa Bowen oli liian kiireinen supermalliuransa vuoksi viettämään aikaa tyttärensä kanssa. Kun he tapasivat, Tyrone harkitsi alun perin vain varastavansa Tandyn käsilaukun, mutta eräs toinen varasti sen ensin ja Tyrone pysäytti varkaan. Tämän jälkeen Tyronesta ja Tandystä tuli läheisiä ystäviä. Tandy oli kuitenkin naiivi ja Tyrone päätti suojella häntä, kun hämäräperäiset miehet tarjosivat Tandylle turvapaikkaa. Kaksikko toimitetaan rikolliskemisti Simon Marshallille, joka käyttää Silvermanen ja Maggian määräyksestä kehitettyä synteettistä heroiinia voidakseen tappaa nuoria ihmisiä. Johnson ja Bowen kuitenkin selviävät huumeen vaikutuksista hengissä ja saavat supervoimat. Tyrone huomaa pystyvänsä käyttämään pimeyttä ja hänelle kehittyy riippuvuus käyttää sitä muihin, mutta se helpottaa aina valoa käyttävän Tandyn ollessa lähellä. Tyrone piilottaa varjoisan ulkomuotonsa viittamaisella ilmiöllä, jonka luo piettämällä pimeyteen Marshallin kätyrit, jotka Tandy puolestaan tappaa valosta luoduilla tikareillaan. Tyrone ja Tandy alkavat kutsua itseään ”Viitaksi ja Tikariksi”, vannoen taistelevansa huumeita vastaan ja auttavansa muita kotoaan karanneita teini-ikäisiä. He kohtaavat toimintansa aikana paikallisen papin Francis Xavier Delgadon sekä rikosetsivä Brigid O’Reillyn, jotka aluksi vastustavat heidän toimiaan, mutta ryhtyvät myöhemmin heidän liittolaisikseen.
Walter Kreye
thumb|Walter Kreye, 2012 Walter Kreye (s. 18. heinäkuuta 1942 Oldenburg, Saksa) on saksalainen näyttelijä, joka näytteli vuoden 2008 alusta alkaen saksalaisessa rikossarjassa Kettu. Hänen roolihenkilönsä rikosylikomisario Rolf Herzog tuli Rolf Schimpfin esittämän rikosylikomisario Leo Kressin tilalle murharyhmän johtoon. Walter Kreye joutui jättämään sarjan vuonna 2012 sairauden vuoksi. Kreye on näytellyt tätä ennen muun muassa sarjoissa Kahden keikka ja Siska. Kreye on ollut kaksi kertaa naimisissa; aikaisemmasta liitosta hänellä on yksi poika ja toisesta liitosta kaksi tytärtä näyttelijä Sabine Wegnerin kanssa. Hän on valmistunut Bochumin draamakoulusta. Walter Kreye on 180 senttiä pitkä.
Knuthin nuolinotaatio
Knuthin nuolinotaatio (tai Knuthin ylänuolinotaatio) on matematiikassa käytetty menetelmä erittäin suurten potenssiinkorotusten esittämiseksi. Metodin esitteli Donald Knuth vuonna 1976 ja se liittyy voimakkaasti Ackermannin funktioon. Merkintätavan idea liittyy siihen tosiasiaan, että kertolasku voidaan käsitellä iteroituina yhteenlaskuina ja potenssiinkorotus iteroituina kertolaskuina. Jatkamalla samalla menetelmällä päästään iteroituun potenssiinkorotukseen (tetraatioon).
Esitys
Esimerkiksi,
Eksponentti b voidaan esittää kertolaskuna:
Knuth esitti “kaksoisnuolet” osoittamaan iteroitua potenssiinkorotusta (tetraatiota):
Merkintätapaa luetaan oikealta vasemmalle:
Tämän mukaan,
Jo tällä päästään suhteellisen suuriin lukuihin, mutta Knuth jatkoi merkintätapaa pidemmälle. Hän määritteli “kolmoisnuoli” -operaattorin “kaksoisnuolten” iteroimiseksi edelleen (pentaatio):
jota seuraa nelinkertainen nuolitus:
Esimerkki:
Merkintätapaa käytetään kuvaamaan  jossa on n nuolta.
Merkintätavan avulla voi tehokkaasti esittää nopeasti suurenevia funktioita, kuten Ackermannin funktiota tai Grahamin lukua.
18 (luku)
pienoiskuva|18 [[pentominoa.]]
18 (kahdeksantoista) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 17 ja seuraa luku 19.
Miss Valko-Venäjä
Miss Valko-Venäjä on valkovenäläinen kauneuskilpailu. Se on järjestetty vuodesta 1998 lähtien kerran kahdessa vuodessa. Sen ovat voittaneet Svetlana Kruk (1998), Anna Stytšinskaja (2000), Olga Nevdah (2002), Olga Antropova (2004), Jekaterina Litvinova (2006), Olga Hižinkova (2008), Ljudmila Jakimovitš (2010) ja Julia Skalkovitš (2012).
Kerttu Saalasti
Kerttu Saalasti (o.s. Kallio, 21. syyskuuta 1907 Nivala – 31. tammikuuta 1995 Nivala) oli suomalainen kansanedustaja, opetusministeri ja opetusneuvos. Hänen vanhempansa olivat presidentti Kyösti Kallio ja Kaisa Nivala.
Elämäkerta
Kerttu Kallio kirjoitti ylioppilaaksi Oulussa 1927 ja hän valmistui agronomiksi vuonna 1936. Hän meni naimisiin samana vuonna maatalousteknikko Filip Teuvo Saalastin kanssa, joka oli kansanedustaja Filip Saalastin poika. Heille syntyi viisi lasta. Kerttu Saalasti jäi leskeksi vuonna 1947 miehensä kuoltua keuhkotautiin.
Saalasti valittiin Nivalan kunnanvaltuustoon ainoana naisena 1937 ja valtuustokautenaan hän oli mukana useissa lautakunnissa, muun muassa köyhäinhoitolautakunnassa. Saalasti toimi eduskunnassa 1948–1962 Maalaisliiton kansanedustajana ja 1966–1970 Keskustapuolueen edustajana. Vuosina 1966–1970 hän kuului suureen valiokuntaan ollen sen varapuheenjohtaja. Saalasti oli Pohjoismaiden neuvoston jäsenenä 1959–1961 ja uudelleen 1966–1970. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä 1950, 1956, 1962 ja 1968.
Saalasti oli Kekkosen V hallituksen opetusministeri vuosina 1954–1956 ja Sukselaisen I hallituksen opetusministeri 1957. Hänen ministerikautensa suurin henkilökohtainen saavutus oli Oulun yliopiston perustaminen ja yliopisto antoi hänelle lääketieteen ja kirurgian kunniatohtorin arvon vuonna 1972. Lisäksi Oulun yliopisto kunnioitti Kerttu Saalastia nimittämällä Linnanmaalla sijaitsevan juhlasalinsa Saalastinsaliksi. Opetusneuvoksen arvonimen Saalasti sai vuonna 1969. Saalastin mukaan nimetty Kerttu Saalasti -säätiö jakaa apurahoja Oulun Eteläisen alueella toimiville yliopisto-opiskelijoille ja tutkijoille.
Reyna (1743)
Reyna oli Espanjan laivaston vuonna 1743 vesille laskettu 74-tykkinen linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Havannasta ja laskettiin vesille vuonna 1743.
Palvelus
Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi 13. elokuuta 1762 aluksen, joka liitettiin kuninkaalliseen laivastoon nimellä HMS Reyna. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1772.
Valtioneuvoston kanslia
Valtioneuvoston kanslia (lyhenne VNK, ) on yksi Suomen 12 ministeriöstä. Se vastaa pääministerin johdolla hallitusohjelman toimeenpanon valvonnasta ja avustaa pääministeriä valtioneuvoston johtamisessa. Valtioneuvoston kanslia vastaa Suomen EU-politiikan yhteensovittamisesta ja käsittelee EU:n kehittämistä.
Valtioneuvoston kanslia turvaa kaikissa olosuhteissa pääministerin ja hallituksen toimintaedellytykset. Valtioneuvoston kansliaan voidaan nimittää pääministerin lisäksi myös muita ministereitä, niin sanottuja kansliaministereitä.
Valtioneuvoston kanslian päällikkönä toimii pääministeri.
Historia
Vuonna 1963 perustettiin päätoiminen ja vakituinen kansliapäällikön virka. Vuonna 1990 kansliapäällikön tehtävät siirtyivät pääministerin mukana vaihtuvalle poliittiselle valtiosihteerille sekä alivaltiosihteerille. Valtiosihteeri avustaa pääministeriä ja alivaltiosihteeri johtaa kanslian hallintoa.
Hallinto ja organisaatio
Valtioneuvoston kanslian päällikkönä toimii pääministeri Petteri Orpo, jota avustaa pääministerin nimittämä valtiosihteeri Risto Artjoki. Alivaltiosihteeri Timo Lankinen johtaa kanslian hallintoa. Alivaltiosihteeri johtaa, valvoo ja kehittää kanslian osastojen, yksikköjen ja virkamiesten toimintaa.
Valtioneuvoston kansliassa toimii kuusi osastoa tai yksikköä:
EU-asioiden osasto
EU-asioiden osaston johtajana toimii 1.9.2022- 31.8.2027 Jari Luoto. Osasto jakautuu edelleen neljään yksikköön, joita ovat yleisten EU-asioiden yksikkö, EU-politiikkayksikkö, EU-tiedonhallintayksikkö sekä EU-puheenjohtajuussihteeristö.
Valtioneuvoston hallintoyksikkö
Valtioneuvoston hallintoyksikön tehtävänä on kanslian sisäinen hallinto sekä ministeriöiden yhteiset hallinto- ja palvelutehtävät. Valtioneuvoston hallintoyksikköä johtaa osastopäällikkö Janne Kerkelä. Osasto on jaettu edelleen kolmeen toimialaan, joita johtaa kaksi toimialajohtajaa Max Hamberg ja Kaija Uusisilta. Tietotoimialan alaisuudessa toimivat IT-yksikkö ja tiedonhallintayksikkö. Sisäisen viestinnän ja tietotuen toimialan alaisuudessa toimivat sisäisen viestinnän yksikkö sekä tietotuki- ja julkaisuyksikkö. Käännös- ja kielitoimialan alaisuudessa ruotsin kielen yksikkö, vieraiden kielten yksikkö sekä kielipalvelujen tukiyksikkö. Lisäksi hallintoyksikköön kuuluu erillinen tila- ja virastopalveluyksikkö.
Omistajaohjausosasto
Omistajaohjausosaston tehtävänä on valtion omistajapolitiikka, valtio-omisteisten yhtiöiden omistajaohjaus, yhtiöiden omistuspohjan laajentaminen ja omistusjärjestelyt sekä osakesijoittaminen. Osasto vastaa myös omistajaohjauksen käytäntöjen yhteensovittamisesta ja ministeriöiden välisestä yhteistyöstä omistajaohjausasioissa.
Omistajaohjausosaston päällikkönä toimii Kimmo Viertola.
Viestintäosasto
Viestintäosasto vastaa pääministerin ja hallituksen viestinnästä, valtioneuvoston kanslian ulkoisesta viestinnästä sekä valtioneuvoston EU-viestinnän koordinoinnista. Viestintäosasto huolehtii myös valtioneuvoston päätöstiedottamisesta, poikkeusolojen viestinnän johtamisesta ja suunnittelusta sekä valtionhallinnon viestinnän yhteensovittamisesta ja kehittämisestä.
Viestintäosaston päällikkönä toimii Päivi Paasikoski.
Strategiaosasto
Strategiaosaston tehtävänä on pitkän aikavälin yhteiskuntapolitiikan ennakointi ja suunnittelu, valtioneuvoston selvitys- ja tutkimustoiminta, kestävän kehityksen kansallisen toimeenpanon yhteensovittaminen, hallituksen strategiatyö ja toimintasuunnitelman valmistelu, hallituspolitiikan raportointi sekä toimiminen hallituksen strategiaistunnon ja kansliapäällikkökokouksen sihteeristönä.
Strategiaosastossa on kaksi yksikköä, yhteiskuntapolitiikan suunnitteluyksikkö ja hallituspolitiikkayksikkö.
Valtioneuvostoasiainyksikkö
Valtioneuvostoasiainyksikkö vastaa valtioneuvoston yleisistuntojen ja tasavallan presidentin esittelyjen järjestämisestä sekä tarjoaa tukea hallituksen neuvottelujen ja hallituksen iltakoulujen järjestämiseen. Lisäksi se mm. yhteensovittaa hallituksen ja eduskunnan työtä, toimittaa hallituksen vuosikertomusta, tukee lainsäädännön arviointineuvostoa ja vastaa valtioneuvoston lainsäädäntösuunnittelusta.
Valtioneuvostoasiainyksikön päällikkönä toimii Arno Liukko.
Hankkeet ja toimielimet
Valtioneuvoston kanslian yhteydessä on toimielimiä sekä eräitä erillishankkeita ja kanslian tehtäväksi otettuja erityisselvityksiä.
Toimielimet
VNK:n toimielimille ei ole asetettu määräaikaa. Toimielimistä voidaan säätää laissa tai asetuksessa. Toimielimet tuottavat selvityksiä ja raportteja omalta erityisalaltaan tai ne käsittelevät jotain yksittäistä asiaa. Toimielimiä ovat esimerkiksi talousneuvosto ja ruotsin kielen lautakunta.
Hankkeet
Uudistuksia viedään eteenpäin mm. hankkeissa, joille on määrätty selkeä määräaika. Valtioneuvoston kanslian hankkeet ovat yleensä pääministerin tai valtiosihteerin asettamia. Hankkeita voi seurata Hankeikkunassa, joka on valtioneuvoston sisäinen hankehallinnan palvelu. Käynnissä olevia hankkeita ovat esimerkiksi lainsäädännön arviointineuvosto (2022-2025), omistajaohjauksen parlamentaarinen neuvottelukunta (2020-2030) ja saamelaisten totuus- ja sovintokomissio (2020-2023). Päättyneitä hankkeita ovat esimerkiksi Arktisen alueen neuvottelukunta (2013–2016), sekä säädöspolitiikan yhteistyöryhmä (2011–2015).
Diokéli
Diokélin kunta rajoittuu koillisessa Bafoulabén piirin Oualian, kaakossa Bamafélén, lounaassa Koundianin ja luoteessa Mahinan kuntiin. Se on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Kunnan läpi virtaa Bafingjoki. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 18 kylää. Niistä suurin on 4 900 asukkaan Diakaba. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on bozoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, riisi, fonio, maissi, bataatti, pavut ja vihannekset. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Diokélissa, Sollossa ja Bérétécoundassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Even Wetten
Wetten voitti maailmanmestaruuden 1 000 metrillä matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2005. Samoissa kilpailuissa hän sijoittui 1 500 metrillä pronssille. Sprinttimaailmanmestaruuskilpailuissa Wetten on sijoittunut kaksi kertaa 11:nneksi, vuosina 2006 ja 2007.
Torinon 2006 olympialaisissa Wetten sijoittui 1 500 metrillä 10:nneksi, ja 1 000 metrillä sijoitus oli 23:s.
Lars Onsager
Lars Onsager (27. marraskuuta 1903 Kristiania, Norja – 5. lokakuuta 1976 Coral Gables, Florida, Yhdysvallat) oli norjalainen kemisti ja fyysikko. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1968 irreversiibelien prosessien termodynamiikkaa käsittelevistä tutkimuksista.
Launeen keskuspuisto
Launeen keskuspuisto on Lahdessa Launeella sijaitseva noin 10 hehtaarin puistoalue. Puisto on perustettu 1989. Siihen kuuluu Launeen perhepuiston lisäksi muun muassa yli 400 kasvilajia käsittävä arboretum ja liikuntapaikkoja.
Lars Onsager
Onsager valmistui insinööriksi Norges tekniske høgskolesta vuonna 1925. Vuonna 1925 hän myös korjasi Peter Debyen ja Erich Hückelin teoriaa ionien Brownin liikkeestä liuoksissa ja hän julkaisi sen vuonna 1926. Onsager teki matkan Zürichiin, missä Debye oli opettamassa, ja kertoi huomanneensa virheen tämän teoriassa. Onsagerista tuli Debyen assistentti ETH Zürichiin. Siellä hän toimi aina vuoteen 1928.
Launeen keskuspuisto
Launeen puisto valittiin Päijät-Hämeen kymmenenneksi parhaaksi 10 kaunista -äänestyksessä 2008. Perhepuistossa käy vuosittain noin 100 000 kävijää.
Lars Onsager
JHU:n jälkeen Onsager siirtyi Brownin yliopistoon. Siellä ollessaan hän johti kineettisten yhtälöiden ns. Onsagerin relaatiot, mistä hänelle myönnettiin kemian Nobel-palkinto 1968. 1930-luvun laman takia Onsager joutui jättämään paikkansa Brownin yliopistossa ja siirtyi Yaleen lyhyen Euroopan-vierailun jälkeen.
Onsager vietti lopun työuransa Yalen yliopistossa. Vuonna 1944 hän esitti eksaktin ratkaisun kaksiulotteiselle Ising-mallille. Toisen maailmansodan jälkeen hän julkaisi teoreettisen selityksen nestemäisen heliumin suprajuoksevuudelle. Vuotta myöhemmin samanlaisen teorian julkaisi itsenäisesti Richard Feynman. Onsager tutki myös nestekiteitä.
Christina Obergföll
Christina Obergföll (s. 22. elokuuta 1981) on saksalainen uransa päättänyt keihäänheittäjä. Hän on edustanut LG Offenburgia vuodesta 1996 lähtien.
Ura
thumb|200px|Obergföll oikealla juhlimassa pronssia voittaneen maannaisensa [[Steffi Nerius|Steffi Neriuksen kanssa Osakassa 2007]] Alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2000 Santiago de Chilessä Obergföll oli kahdeksas. Hän voitti samana vuonna Saksan tyttöjen ja nuorten mestaruudet. Seuraavana vuonna Obergföll voitti Saksan nuorten mestaruuden. Vuonna 2003 hän heitti Saksan nuorten ennätyksen ja oli kahdeksas alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa.
Ateenan olympialaisissa 2004 Obergföll karsiutui loppukilpailusta. Samana vuonna hän voitti hopeaa Saksan mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2005 Obergföll uusi Saksan-mestaruushopeansa ja heitti Helsingin MM-kisoissa uuden Euroopan-ennätyksen 70,03, joka riitti MM-hopeaan. Vuonna 2006 hän sijoittui toiseksi maansa mestaruuskilpailuissa ja neljänneksi Göteborgin EM-kisoissa. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli viides.
Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Obergföll sai hopeaa tuloksella 65,58. Hän oli toinen myös kotimaansa mestaruuskilpailuissa. Hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailut 2010 ja 2011. Daegun MM-kisoissa 2011 hän oli neljäs tuloksella 65,24. Hän sai hopeaa Helsingin EM-kilpailuissa 2012 tuloksella 65,12 ja Lontoon olympialaisissa tuloksella 65,16. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 69,05. Kaudella 2014 Obergföll ei kilpaillut äitiysloman vuoksi. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui neljänneksi.
Perhe
Obergföll avioitui syyskuussa 2013 entisen saksalaisen keihäänheittäjän Boris Henryn kanssa. Obergföllien esikoinen, Marlon syntyi kesäkuussa 2014. . Perheen toinen lapsi, Noah, syntyi elokuussa 2017.
Aino Malkamäki
pienoiskuva|Aino Malkamäki Aino Elin Malkamäki (o.s. Sommarberg) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja SDP:n ja TPSL:n kansanedustaja ja ministeri.
Malkamäen vanhemmat olivat paperinpakkaaja Otto Emil Sommarberg ja Hulda Karoliina Jaakkola. Hän pääsi ylioppilaaksi 1915 ja valmistui kansakoulunopettajaksi Helsingin ylioppilasseminaarista 1918. Malkamäki suoritti myös maalaiskuntien kirjastonhoitajan tutkinnon 1930.
Malkamäki oli kotiopettajana ja sittemmin kansakoulunopettajana Rantasalmella 1918–1919 ja 1921–1922, Säämingissä 1919–1920, Pyhtäällä 1920–1921 ja Janakkalassa 1923–1958. Hän oli Työläisnaisten urheilulehden toimitussihteerinä 1923 ja toimi Turengin kirjastonhoitajana 1930–1939.
SDP:n kansanedustajana Malkamäki oli vuosina 1922–1929 Mikkelin läänin vaalipiiristä ja 1933–1958 Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Malkamäki tuli TPSL:n kansanedustajaksi edustaja Valdemar Liljeströmin tilalle 18. marraskuuta 1960 ja oli edustajana kuolemaansa saakka 1961. TPSL:n kansanedustajana Malkamäki edusti Helsingin kaupungin vaalipiiriä. TPSL:ään kuuluessaan Malkamäki ol sosiaaliministerinä Sukselaisen I hallituksessa 1957. 36 valtiopäivät istunut Aino Malkamäki on Suomen kolmanneksi pitkäaikaisin naiskansanedustaja Sirkka-Liisa Anttilan ja Miina Sillanpään jälkeen.
Malkamäki oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940, 1943, 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa. Hän oli mukana kunnalispolitiikassa Janakkalan kunnanvaltuuston jäsenenä. Malkamäki toimi myös ''Sos.dem. naisliiton'' varapuheenjohtajana.
Malkamäki sai kouluneuvoksen arvonimen 1955.
Köngäs
Köngäs on jyrkkäputouksinen koski, jota pitkin ei voi laskea veneellä. Könkäiden kohdat joessa ylitettiin veneellä trallirataa pitkin joenrantoja pitkin. Suomen korkein luonnontilainen köngäs on Hepoköngäs, jonka putouskorkeus on 24 metriä.
A1 Indonesian Grand Prix 2006
A1 Indonesian Grand Prix 2006 oli A1 Grand Prix -kauden 2005–2006 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 12. helmikuuta Sentul International Circuitin moottoriradalla Indonesiassa.
Juha Majanen
thumb|Juha Majanen helmikuussa 2023. Juha Antti Majanen (s. 11. helmikuuta 1969 Halikko) on suomalainen juristi, joka valittiin vuonna 2021 valtiovarainministeriön kansliapäälliköksi valtiosihteerin nimikkeellä viisivuotiskaudelle 2021–2026. Hän seuraa tehtävässä Martti Hetemäkeä.
Majanen opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui kandidaatiksi vuonna 2000. Hän on työskennellyt valtiovarainministeriössä vuodesta 2002 lähtien muun muassa hallinto- ja kehitysjohtajana ja budjettipäällikkönä sekä määräaikaisena kansliapäällikkönä Hetemäen jäätyä eläkkeelle. Uuden kansliapäällikön valintaprosessi pitkittyi, ja Majanen oli mukana vasta toisella hakukierroksella. Hänen nimityksensä varmistui maaliskuussa 2021.
Gabriel Gotthard Sweidel
thumb|Sweidelin alttaritaulu Nattvardens instiftelse Korppoon kirkossa.
Gabriel Gotthard Sweidel, myös Sveidel tai Sweidell (1744 – 22. maaliskuuta 1813 Turku) oli suomalainen kirkkomaalari ja maalariammattikunnan vanhin. Hän toimi maalarimestarina Turussa.
Sweidelin teoksia on Ateneumin taidemuseossa. Korppoon kirkkoon valmistui vuonna 1792 alttaritaulu ”Ehtoolisen asettaminen”, joka sijaitsee kirkon pohjoisseinällä. Lisäksi hän on maalannut alttaritaulun Kökarin kirkkoon 1803, Angelniemen kirkkoon 1811 ja Kokemäen kirkkoon.
Koripallo kesäolympialaisissa 2020 – miesten turnaus
Miesten koripalloturnaus Tokion olympialaisissa 2020 käydään Saitama Super Arenassa, Saitamassa. Turnaukseen osallistuu 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähtee Yhdysvallat.
Karsinnat
Lopputurnaukseen pääsee 12 joukkuetta. Isäntämaa Japani pääsee ilman karsintoja suoraan turnaukseen. Koriapllon MM–kilpailuista 2019 turnaukseen pääsee yksi maa Afrikasta, Aasiasta ja Oseanista. Euroopasta ja Amerikasta MM–kilpailuista pääsee kaksi maata mukaan. Loput neljä paikkaa ratkaistaan erillisissä karsintaturnauksissa, joihin pääsee MM–kilpailuissa 16 parhaiten sijoittunutta maata, jotka eivät päässeet olympiaturnaukseen sekä kaksi joukkuetta jokaiselta viideltä alueelta.
Otteluohjelma
Turnauksen 12 joukkuetta jaetaan kolmeen lohkoon A, B ja C. Jokainen pelaa yhden ottelun muita alkulohkonsa joukkueita vastaan. Alkulohkojen jälkeen joukkueet jaetaan kahteen arvontakoriin siten, että korissa D on alkulohkojen voittajat sekä lohkossaan toiseksi sijoittuneista paras joukkue. Koriin E sijoitetaan loput lohkossaan toiseksi sijoittuneet sekä kaksi parasta lohkossaan kolmanneksi sijoittunutta. Tämän jälkeen arvotaan puolivälierävastustajat siten, että toinen joukkue on korista D ja toinen korista E. Arvonta suoritetaan siten, että puolivälierissä ei voi kohdata saman alkulohkon joukkueet.
Karibia
Karibia on alue, johon kuuluvat Karibianmeri ja sitä reunustavat saariryhmät Väli-Amerikassa. Karibian erottaa Keski-Amerikasta ja Etelä-Amerikasta Karibianmeri. Saariston pohjois- ja itäpuolella sijaitsevat Atlantin valtameri ja Sargassomeri sekä luoteispuolella Meksikonlahti.
Maantiede
Monella Karibian saarella on tulivuoria, joista osa on aktiivisia. Korkein huippu on Pico Duarte (3 085 metriä) Dominikaanisessa tasavallassa.
Ilmasto
Karibian ilmasto on lämmin kautta vuoden. Vuorilla voi öisin olla viileää. Rankkasateet ovat yleisiä. Sateisin aika vuodesta on kesäkuusta marraskuuhun, jolloin alueella on hyvin kuumaa ja kosteaa. Esimerkiksi Jamaikan pääkaupungissa Kingstonissa sademäärä on lokakuussa keskimäärin 180 millimetriä. Hirmumyrskyjä esiintyy Karibialla heinäkuusta lokakuuhun.
Väestö
Karibian alkuperäisasukkaita olivat intiaanit, ja alue on nimetty karibien heimon mukaan. Nykyisin alueella asuu paljon afrikkalaisten orjien ja eurooppalaisten jälkeläisiä sekä jonkin verran intialaisia ja kiinalaisia. Alueen yleisimpiä kieliä ovat espanja, englanti, ranska ja hollanti. Jotkut orjien jälkeläiset puhuvat pidgin- ja kreolikieliä.
Suurin osa Karibian väestöstä elää rannikkokaupungeissa. Niiden katutorit ovat suosittuja kauppa- ja kokoontumispaikkoja.
Talous
Yleisimpiä viljelystuotteita Karibialla ovat sokeriruoko, banaani, kahvipavut, tupakka ja kaakao, joita kasvatetaan plantaaseilla. Kalastus ei Karibialla ole erityisen tuottavaa, sillä alueen vesien kalat ovat pienikokoisia. Parhaat kalavedet ovat Bahamalla.
Turismi on joidenkin Karibian saarten tärkein elinkeino. Saarilla on lämmin ilmasto, kauniit maisemat ja hiekkarantoja. Alueella liikkuu paljon risteilyaluksia. Monella saarella on myös kansainvälinen lentokenttä.
Kulttuuri
Karibian valtauskonto on kristinusko. Espanjalaisten ja ranskalaisten entisissä siirtomaissa ihmiset ovat enimmäkseen katolisia, brittien siirtomaissa protestantteja. Muita alueen uskontoja ovat esimerkiksi hindulaisuus, islam, rastafarismi ja voodoo.
Karibian suosituimpia urheilulajeja ovat jalkapallo ja kriketti. Turisteille on tarjolla vesiurheilua, kuten sukellusta, purjehdusta ja lainelautailua.
Musiikki ja tanssi ovat tärkeä osa Karibian kulttuuria. Alueen omia musiikkilajeja ovat esimerkiksi reggae ja calypso.
Historia
Karibian saaria asuttivat ennen eurooppalaisten tuloa siboneyt, arawakit, taínot ja karibit. Kristoffer Kolumbus rantautui alueelle vuonna 1492, ja sen jälkeen alueen intiaaniväestö tuhoutui valtaosin eurooppalaisten tuomien tautien, pakkotyön ja suoranaisen kansanmurhan seurauksena. Eniten alkuperäistä väestöä on jäljellä Dominicassa. Espanja otti koko Karibianmeren alueen nimellisesti haltuunsa, mutta espanjalaisia siirtokuntia perustettiin lähinnä suurimmille saarille: Hispaniolaan, Kuubaan ja Puerto Ricoon. Intiaaniväestön vähetessä espanjalaiset alkoivat tuoda työvoimaksi orjia Länsi-Afrikasta, ja käynnistivät näin vuosisatoja jatkuneen orjakaupan, mistä johtuen useimpien saarien väestö on nykyään pääosin mustaihoista. thumb|left|Länsi-Intian poliittinen kehitys.
Espanjan heikentyessä 1500-luvun lopulta alkaen alueelle alkoivat perustaa siirtokuntia muut eurooppalaiset valtiot. Saarista kilpailivat ja sotivat keskenään Britannia, Ranska ja Alankomaat. Myös Ruotsi omisti pienen Saint-Barthélemyn saaren vuosina 1784–1877 sekä Guadeloupen 1813–1814. Tanskalle kuuluivat puolestaan nykyiset Neitsytsaaret, jotka myytiin Yhdysvalloille vuonna 1917. Monet saaret ovat vaihtaneet omistajaa useaan kertaan.
Oikeuden kaupankäyntiin alueella saivat eri maiden kauppakomppaniat. Merirosvot ja kaapparit alkoivat hyökkäillä alueen kauppareiteillä ja perustivat tukikohtia, joista monet vakiintuivat myöhemmin siirtokunniksi. Hollannin Länsi-Intia, Englannin Länsi-Intia, Ranskan Länsi-Intia ja Tanskan Länsi-Intia olivat 1600-luvulta 1800-luvulle taloudellisesti merkittäviä erityisesti sokerin-, kahvin- ja tupakantuotannon keskuksina.
Ranskalle kuuluvan San Domingon orjakapina vuonna 1791 johti lopulta vuonna 1804 ensimmäisen itsenäisen valtion Haitin syntyyn alueelle. Perinteisen plantaasiviljelyn taloudellinen merkitys alkoi vähetä 1800-luvulla, ja orjuus lakkautettiin kaikkialla alueella saman vuosisadan aikana. Tämän jälkeen alueelle alkoi muuttaa entisten mustaihoisten orjien tilalle vapaata työväkeä Aasiasta.
Espanjaan kuulunut Dominikaaninen tasavalta itsenäistyi vuonna 1844. Espanjan ja Yhdysvaltojen vuoden 1898 sodan seurauksena Espanja luopui myös Kuubasta, joka itsenäistyi vuonna 1902, ja Puerto Ricosta, joka liitettiin Yhdysvaltoihin.
Useat pienemmät Karibian saarivaltiot itsenäistyivät 1960-luvulta alkaen, joskin osa kuuluu yhä Alankomaiden, Ranskan, Britannian tai Yhdysvaltojen yhteyteen.
Ristisaatto
Saattoja järjestetään muiden muassa praasniekan ja joskus myös teofanian suuren vedenpyhityksen yhteydessä. Ristisaatoista tunnetuin lienee silti ortodoksisen kirkon pääsiäisyönä järjestämä ristisaatto, jossa kierretään kirkon ympäri keskiyöllä. thumb|upright|Pääsiäiskoristeinen ylösnousemuskynttelikkö papin kädessä toisen pääsiäispäivän liturgiassa Ristisaaton kokoonpano on pääsiäisenä, teofaniassa ja praasniekoissa seuraava: ensimmäisenä on lyhty, sen jälkeen risti, evankeliumikirja, kirkkoliput, kanttori ja kuoro, juhlaikoni, muut mahdolliset ikonit, pääsiäisviikolla myös artos eli pääsiäisleipä ikonilla varustetussa kangaspussissaan, papisto ja lopuksi kirkkokansa. Papeilla on käsiristit, joihin pääsiäisaikana liitetään erillinen ristin edessä pidelty ylösnousemuskynttelikkö, diakonit suitsuttavat ja kantavat toisessa kädessään diakoninkynttilää. Jos mukana ei ole diakonia, pappi myös suitsuttaa. Helsingin seurakunnassa on tapana, että ylösnousemuskynttelikköä kannetaan nykyisin yksinään ilman ristiä korostamaan juhlan perusajatusta. Uspenskin katedraalissa on myös yksi kiinteällä ylösnousemuskyntteliköllä varustettu papin käsiristi, joskin sitä käytetään harvoin. 2000-luvulla alkoi käytäntö että kyseistä ristiä käyttää vain palvelusta johtava piispa. Ristisaaton aikana lauletaan juhlaveisua. Koska saatoissa kannettavassa ristissä on sekä ristiinnaulitun kuva että toisella puolella ylösnousemusikoni, väliaikana pääsiäisyöstä helatorstaihin ristiä kannetaan niin että ylösnousemusikoni on eteenpäin. Muulloin eteenpäin näyttää ristiinnaulittu.
Hautajaisissakin järjestetään toisinaan ristisaatto: jos vainajan hauta on samalla kirkkomaalla kuin siunauskirkko, voidaan arkku viedä sinne ristisaatossa. Tällöin ristisaatossa kannetaan kärjessä vain lyhtyä ja vainajan omaa hautaristiä, mutta ei kirkkolippuja tai lisäikoneita; arkun kannelle asetetaan evankeliumikirja saaton ajaksi.
Tämä ristisaatto on ainoa, jossa käytetään mustia jumalanpalveluspukuja. Valamon luostari on poikkeus: jos munkin hautajaiset sattuvat Suurelle viikolle, hänen hautajaisissaan käytetään mustia jumalanpalveluspukuja, vaikka yleensä hautajaisissa käytetään valkoisia asuja korostamaan ylösnousemusta.
Samoin eri tapahtumien yhteydessä voidaan järjestää pienimuotoisempia ristisaattoja: esimerkiksi kristittyjen ykseyden rukousviikolla tammikuussa 2010 papisto ja kirkkokansa siirtyi vigilian jälkeen Uspenskin katedraalista yhteiseen hartaushetkeen Helsingin tuomiokirkkoon ristisaatossa, jossa oli vain saattoristi kärjessä ja pari ikonia, ei lyhtyä ja kirkkolippuja. Papisto suitsutti matkan ajan ja kanttorin johdolla saatto lauloi juhlaveisuja.
Suuri ristisaatto järjestettiin Helsingissä 13. elokuuta 2011 kun konservoinnista kotiin palannut ihmeitätekevä Kozelštšinan Jumalanäidin ikoni vietiin ristisaatossa Pyhän Kolminaisuuden kirkosta Uspenskin katedraaliin. Ikonia kantoi erillisessä telineessä neljä ortodoksista varusmiestä joista kolme oli kreikkalaisia ja yksi kopti. Koko saaton ajan toimitettiin rukouspalvelusta, Keisarinnan Kiven luona Kauppatorilla pysähdyttiin erikseen lukemaan evankeliumi. Seuraavana päivänä, Uspenskin katedraalin praasniekan yhteydessä ikoni vietiin jälleen ristisaatossa Katajanokan kolmioon jossa toimitettiin juhlan pieni vedenpyhitys.
Aiheesta muualla
Processie
Jitzhak Katzenelson
thumb|Jitzhak Katzenelson Jitzhak (Jishaq, Isaac) Katzenelson (1. heinäkuuta 1886 – 3. toukokuuta 1944 ) oli venäläissyntyinen hepreankielinen kirjailija ja runoilija, joka kirjoitti myös jiddišiksi. Hän asui pikkulapsesta alkaen Puolassa Łódźissa. Toisen maailmansodan aikaan hän päätyi Varsovan gettoon.
Häntä pidetään nykyaikaisen hepreankielisen näytelmäkirjallisuuden perustajana, ja hänen näytelmänsä Anu hajim umetim oli ensimmäinen Moskovassa esitetty hepreankielinen näytelmä. Hän perusti Varsovaan hepreankielisen teatterin. Hänet tunnetaan myös runoelmastaan Laulu murhatusta juutalaisesta kansasta (Dos lid fun ojsgehargeten jidišen folk), jonka hän viimeisteli Auschwitzissa
Katzenelson kuoli monien vaiheiden jälkeen Auschwitzissä.
Jesper Boqvist
Jesper Boqvist (s. 30. lokakuuta 1998 Falun, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Boston Bruinsin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Boqvist osaa pelata myös laidassa.
Urpo Lahtinen
Urpo Juhani Lahtinen (22. huhtikuuta 1931 Helsinki – 15. lokakuuta 1994 Tampere) oli suomalainen liikemies ja aikakauslehtikustantaja. Urpo Lahtisen tunnetuin julkaisu oli vuonna 1959 perustettu Hymy-lehti. Hän nimesi lehden vaimonsa Hymy Lahtisen mukaan.
Urpo Lahtinen oli lähtökohdiltaan paljasjalkainen "Stadin kundi". Perheen isä kaatui talvisodassa ja Urpo vietti nuoruutensa äitinsä kanssa erittäin vaatimattomissa oloissa pienessä helsinkiläisessä kerrostaloyksiössä. Kesällä 1951 Lahtinen tapasi Hymy Jokisen eräissä iltamissa Karhulassa ja he avioituivat vielä saman vuoden joulukuussa.
Jesper Boqvist
Seuraura
Boqvist on Hedemora SK:n kasvatti. Hän oli kaudella 2012–2013 seuran U16-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä sekä U16 SM:n runkosarjassa, pudotuspeleissä että nousukarsinnoissa. Samalla kaudella Boqvist oli nostamassa Hedemoran J18-junioreita I-divisioonasta J18 Elitiin. Kaudella 2013–2014 hän toimi seuran U16-junioreiden kapteenina ja voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 32+17=49. Boqvist pelasi kauden aikana Hedemoran neljässä eri ikäluokassa U16-, J18- ja J20-junioreissa sekä debytoi myös vain 15-vuotiaana seuran miesten joukkueessa, Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla I-divisioonassa. Hän pelasi siellä kaksi runkosarjaottelua.
Urpo Lahtinen
Urpo Lahtinen aloitti journalistin uransa 1952 kirjoittamalla Eteenpäin-lehteen Kotkassa. Vuonna 1955 Lahtinen muutti Tampereelle saatuaan toimittajan paikan Kansan Lehdestä, johon hänet pestasi silloinen päätoimittaja, juuri maanpaosta Ruotsista palannut Arvo Poika Tuominen. Vuonna 1957 hän aloitti ilmaisen Tamperelainen-lehden julkaisemisen, jonka bisnesidean hän oli saanut matkallaan Hollannissa. Tamperelaisen toimitus sijaitsi aluksi Stockmannin talon pienessä ullakkokamarissa Hämeenkadun varrella. Lehteä julkaisi Lahtisen oma yhtiö nimeltä Lehtimiehet. Tamperelainen-lehteä toimitettiin kaikkiin tamperelaisiin koteihin. Lehtimiehet-yhtiön julkaisemia aikakauslehtiä olivat Hymyn ohella mm. Alibi, Nykyposti, Suosikki, Tekniikan Maailma ja Vauhdin Maailma, miestenlehdet King, Jallu, Ratto ja Kalle, sekä lastenlehdet Maailman vahvin Nalle ja Pellefantti.
Liiketoimillaan Lahtinen keräsi suuren omaisuuden, jonka hän sijoitti taiteeseen. Vuonna 1976 hän rakennutti asunnokseen ja Lehtimiehet-yhtiön edustustilaksi ison huvilan Näsijärven rannalle Ylöjärven Siivikkalaan. Villa Urpoksi ristitty huvila oli aikansa kiistellyimpiä kohteita. Sen suunnittelivat arkkitehdit Eero Saari ja Pentti Tanhua. Taloa pidettiin mauttoman yliampuvana, mutta talon isäntä ei mitään arkista rakennusta ollut halunnutkaan. Villa Urpo on monin tavoin kokeellinen. Sen ulkoseiniin käytetyt graniittilohkareet muotoiltiin paikan päällä. Lahtinen halusi huomioida myös ympäristön, siksi talossa kaytettiin suomalaisia materiaaleja: kiveä, tiiltä ja mäntyä. Tontilla ollut täysikasvuinen puusto suojattiin huolella rakentamisen ajaksi. Kolmikerroksisen talon kokonaispinta-ala on 795,5 neliömetriä.
Jesper Boqvist
Seuraura
Boqvist nousi kaudella 2016–2017 Brynäsin J20-junioreiden varakapteeniksi. Seuran SHL-joukkueessa hän pelasi 16 runkosarjaottelua tehden kuusi syöttöpistettä ja kymmenen playoff-ottelua tehden yhden maalin. Boqvistin SHL-uran avausmaali syntyi ensimmäisessä puolivälieräottelussa 18. maaliskuuta 2017 vieraissa Linköping HC:tä vastaan. Hän pelasi ison osan kaudestaan miesten pelejä myös lainalla HockeyAllsvenskan-joukkue Timrå IK:ssa, jossa Boqvist pelasi 19 runkosarjaottelua tehopistein 3+9=12. Toukokuussa 2017 hän teki Brynäsin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
New Jersey Devils varasi Boqvistin toisella kierroksella 36. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hänen syyskauttaan 2017–2018 varjosti syyskuussa 2017 Mestarien liigan ottelussa tullut rannevamma, kun Boqvist menetti epäonnisesti tasapainonsa suomalaisvastustaja Helsingin IFK:n Ville Varakkaan taklauksesta. Varakas sai tilanteesta 2+2-minuutin jäähyn pään tai niskan alueelle kohdistuneesta taklauksesta. Boqvist palasi kaukaloihin marraskuussa. Hän teki SHL-uransa avausmaalin 7. joulukuuta 2017 vieraissa Luleå HF:ää vastaan. Boqvist pelasi SHL:ssä kauden aikana 23 runkosarjaottelua tehopistein 3+10=13, kahdeksan playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen ja viisi CHL-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Kaudella 2018–2019 hän oli Brynäsin toiseksi paras pistemies Ryan Gundersonin jälkeen tehoilla 12+23=35. Boqvist voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +6. Helmikuussa 2019 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Brynäsin kanssa.
Kesäkuussa 2019 Boqvist solmi kolmivuotisen tulokassopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Hän otti syksyn harjoitusleirin päätteeksi paikan seuran NHL-kauden 2019–2020 avauskokoonpanosta. Boqvist teki NHL-debyyttinsä runkosarjan toisella kierroksella 5. lokakuuta 2019 vieraissa Buffalo Sabresia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.16 minuuttia ja Boqvist keräsi teholukeman –1. NHL-uransa avausmaalin hän teki 26. marraskuuta 2019 Minnesota Wildia vastaan. Boqvist lähetettiin ensimmäisen kerran farmijoukkue Binghamton Devilsiin, AHL:ään tammikuussa 2020. Kaikkiaan hän pelasi NHL:ssä kauden aikana 34 runkosarjaottelua tehden neljä maalia. AHL:ssä Boqvist pelasi 19 runkosarjaottelua tehopistein 8+3=11. Hän pelasi Binghamtonin vahvuudessa, kun koronaviruspandemia päätti AHL-kauden maaliskuussa 2020.
Urpo Lahtinen
Urpo Lahtisen harrastuksiin kuului 1960- ja 1970-luvulla myös autourheilu, ja hän osallistui muun muassa Eläintarhan ajoihin ja Jyväskylän Suurajoihin sekä kilpaili Keimolan moottoriradalla. Hän omisti useita kilpa-autoja, joiden joukossa oli Mercedes-Benz Waxenberger. Niitä rakennettiin vain kolme, ja Lahtiselle kuulunut on ainoa nykypäiviin säilynyt.
Hymy ja Urpo Lahtinen muuttivat erilleen vuonna 1972, mutta virallisesti he erosivat vasta vuonna 1991. Jo vaikeasti sairas Urpo Lahtinen avioitui vain pari viikkoa avioeron tultua voimaan Maija-Liisa Tynellin kanssa Kalastajatorpalla. Näihin aikoihin Urpo Lahtinen sai aivoinfarktin lomamatkallaan Espanjassa. Lahtisten yhteisen tuttavan mukaan Maija-Liisa sai autetuksi Urpon lopullisesti eroon alkoholista.
Lahtisen viimeisiä vuosia varjosti alkoholismin myötä heikentynyt terveys. Lahtisen yhtiö Lehtimiehet myytiin Yhtyneet Kuvalehdet -yhtiölle n. 300 miljoonasta markasta 1980-luvun lopussa. Urpo Lahtisen perukirjassa omaisuuden arvo oli 108 miljoonaa markkaa. Urpo Lahtisen omaisuudesta on kiistelty eri oikeusasteissa vuosikausia Lahtisen viimeisen vaimon Maija-Liisa Lahtisen ja Urpo Lahtisen muiden perillisten välillä.
Lahtisen taidekokoelman ja Villa Urpon omistaa 1991 perustettu Urpo ja Maija Lahtisen säätiö (vuodesta 2008 eteenpäin Urpo Lahtisen säätiö). Kokoelmassa on noin 500 teosta, esimerkiksi monien kotimaisten taiteilijoiden, Marc Chagallin ja Lahtiselle läheisten espanjalaisten taiteilijoiden kuten Salvador Dalín töitä. Taidemuseo avattiin 1995. Säätiön mentyä konkurssiin konkurssipesälle siirtyneen Villa Urpon lunasti taideteoksineen itselleen kesäkuussa 2008 Urpo Lahtisen poika Jeppe Lahtinen.
Lahtisen elämästä tehtiin Hymyä!-niminen televisiosarja, jonka kuvaukset alkoivat keväällä 2021. Sarja julkaistiin keväällä 2022 C More -suoratoistopalvelussa. 1970-luvulle sijoittuvassa sarjassa Urpo Lahtista esittää Aku Hirviniemi. Sarjan tuotti Hirviniemen ja Janne Katajan omistama tuotantoyhtiö Hihhihhii ja pääkäsikirjoittajana toimi Outi Keskevaari.
Jesper Boqvist
Seuraura
Heinäkuussa 2022 Boqvist teki Devilsin kanssa yksivuotisen ja noin 874 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2023 Boqvist teki vapaana agenttina Boston Bruinsin kanssa yksivuotisen ja 775 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Maajoukkueura
Boqvist pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti hopeaa. Boqvist pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti hopeaa. Boqvist pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2015, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Boqvist on pelannut 17 nuorten ja 32 poikien maaottelua.
Ruotsin A-maajoukkueessa Boqvist on pelannut 13 ottelua tehopistein 1+3=4. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Channel One Cupissa 13. joulukuuta 2018 Moskovan VTB-jääpalatsissa turnauksen isäntäjoukkue Venäjää vastaan. Kellman merkittiin Ruotsin kolmosketjun oikeaan laitaan Joel Kellmanin ja Michael Lindqvistin viereen. Hän sai ottelussa yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Klas Dahlbeckin tekemään maaliin. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Boqvist teki Nordic Cupissa 17. huhtikuuta 2019 Odensessa Tanskaa vastaan.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston mukaan Boqvist on taitava hyökkäyspään pelaaja, joka luistelee ja hallitsee kiekkoa hyvin. Sivuston mukaan hän on arvaamaton pelaaja, joka osaa tehdä aika ajoin maaleja. Boqvistilla on kehitettävää kokonaisvaltaisessa pelaamisessa, mutta parhaalla tasolla pelatessaan hän on ajoittain jopa dominoiva hyökkäyspäässä.
Muuta
Boqvistin pikkuveli Adam pelaa puolustajana NHL-seura Chicago Blackhawksin organisaatiossa ja hän on seuran ensimmäisen kierroksen varaus kesältä 2018. Veljesten isä Patrik Boqvist on juniorivalmentaja, joka on valmentanut heitä mm. Hedemora SK:n junioreissa.
Kuvataiteen keskusarkisto
Kuvataiteen keskusarkisto on Suomen Kansallisgallerian arkisto- ja kirjastotoiminnasta vastaava yksikkö. Sen kokoelmat muodostuvat taidehistoriallisista asiakirja-, lehtileike-, kuva-, video- ja äänitearkistoista ja kirjastosta. Keskusarkiston kansalliset kokoelmat sisältävät dokumenttiaineistoa 1800-luvulta nykypäivään. Arkiston toiminta tukee Valtion taidemuseon eri museoyksiköiden työskentelyä ja kehittää Suomen taidemuseoiden arkistointitointa. Arkistoissa on yli puoli miljoonaa valokuvaa.
Kuvataiteen keskusarkisto harjoittaa taidehistoriallista tutkimusta sekä julkaisutoimintaa. Kuvataiteen keskusarkisto seuraa taide-elämän tapahtumia sekä taiteen määrittelyyn ja tulkintaan liittyvää keskustelua. Dokumentointityön sekä erityisprojektien tarkoituksena on tallentaa kuva-, teksti- ja äänitemuotoista aineistoa Suomen kuvataiteesta, taiteilijoista, taide-elämästä ja sen instituutioista. Kokoelmat karttuvat lähinnä lahjoitusten ja oman dokumentointitoiminnan tuloksena. Kuvataiteen keskusarkiston osastot palvelevat pääasiassa tutkijoita, mutta sen tietovarannot ovat myös opiskelijoiden ja kaikkien muiden kiinnostuneiden käytettävissä.
Kansallisgallerian kirjaston tietokanta on Kirjav@. Arkiston aineistoihin voi tutustua Lähteillä-verkkosivustossa.
Kuvataiteen keskusarkisto ottaa mielellään vastaan kuvataiteen historiaan ja nykytaiteeseen liittyvää dokumenttiaineistoa.
Kuvataiteen keskusarkiston toimitilat sijaitsevat Helsingissä Ateneumissa ja Kiasmassa.
Prahova (piirikunta)
Prahova on piirikunta Romanian Munteniassa. Piirikunnan pääkaupunki on Ploiești. Sen pinta-ala on 4 716 km² ja siellä on noin 752 322 asukasta (vuonna 2014).
Maantiede
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 4 716 km². Vuoristoisen alueen lävitse virtaa Prahovajoki.
Prahovan piirikunta rajautuu idässä Buzăun piirikuntaan, lännessä Dâmbovițan piirikuntaan, pohjoisessa Braşovin piirikuntaan sekä etelässä Ialomiţan ja Ilfovin piirikuntiin.
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 735 903 asukasta ja sen väestötiheys oli 156,04 asukasta neliökilometrillä. Se oli siten Romanian väkirikkain piirikunta.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 97,74 %, loput muiden muassa romaneja.
Tozeur
Tozeur on keidas ja kaupunki Keski-Tunisiassa Saharan autiomaassa. Tozeur on myös Tozeurin kuvernoraatin pääkaupunki.
Tozeur on satoine tuhansine palmuineen suuri keidas ja tunnettu taatelien tuottaja. Ennen moottoriajoneuvojen yleistymistä keidas toimi tärkeänä levähdyspaikkana Saharan ylittäville karavaaneille. Antiikin aikaan kaupungin nimi oli Tusuros, ja se oli merkittävä roomalainen tukikohta. Vanhassakaupungissa eli medinassa voi tutustua perinteiseen arkkitehtuuriin, käsityöhön ja muotiin.
Kaupunkia palvelee kansainvälinen lentokenttä, jolta on lentoja muualle Tunisiaan sekä ulkomaille, pääasiassa kesän turistikautena. Kaupungissa kulkevat taksit ja linja-autot.
Pakistanin rupia
Pakistanin rupia (lyhenne PKR) on Pakistanin virallinen rahayksikkö. Se jakautuu 100 paisaan. Pakistan alkoi käyttää omaa valuuttaansa vuonna 1948. Itsenäisyyden alkuaikoina käytettiin Intian valuuttaa, jossa oli leimattuna "Pakistan".
1 euro (EUR) on noin 157 rupiaa (PKR) ja 1 rupia on noin 0.006 euroa (tilanne 18. helmikuuta 2019 ).
Setelit
Ensimmäiset rupian setelit laskettiin käyttöön 1948. Käytössä olevat setelit julkaistiin vuonna 2005, ja niissä on Muhammad Ali Jinnah in kuva.
T9
T9 (Text on 9 keys) on Tegic Communications -yrityksen kehittämä matkapuhelimissa käytetty ennakoiva tekstinsyöttöjärjestelmä. Muun muassa Benefon, Nokia, LG, Samsung, BenQ-Siemens, Sony Mobile Communications, ja Sanyo käyttävät tekniikkaa puhelimissaan. Pääkilpailijoita T9:lle ovat Motorolan iTap ja Eatonin kehittämä LetterWise.
T9:n tarkoituksena on helpottaa tekstiviestien kirjoittamista pienillä matkaviestimillä. Järjestelmä mahdollistaa sanojen kirjoittamisen yhdellä näppäimenpainalluksella kirjainta kohti. Perinteisesti käytetyssä tekstinsyötössä yhteen näppäimeen liittyy useita merkkejä, ja kirjaimen tuottaminen vaatii yleensä useita näppäimenpainalluksia.
T9-järjestelmä perustuu puhelimeen talletettuun sanaluetteloon, josta ohjelmisto etsii kaikki syötettyä näppäinyhdistelmää vastaavat sanat.
Ennakoiva tekstinsyöttöjärjestelmä oppii käyttäjän yleisimmin käyttämät sanat. Tämän johdosta järjestelmän käyttäminen nopeutuu ajan kuluessa, koska järjestelmä osaa ensimmäiseksi tarjota sanakirjasta löytyvää todennäköisintä sanaa. Järjestelmälle varatun muistin täyttyessä vähiten käytetty sana korvautuu viimeksi tallennetulla. Listan seuraavat sanat saa näkyviin painamalla puhelimeen määriteltyä seuraava-näppäintä yhden tai useamman kerran. Nokian puhelimissa toimintoa vastaa *-näppäin.
Käyttäjä pystyy laajentamaan sanaluetteloa lisäämällä sinne puuttuvia sanoja. Sijamuotojen vuoksi uusien sanojen käyttö ei suomen kielessä toimi yhtä tehokkaasti kuin esimerkiksi englannissa.
T9 on saatavissa yli 50 kielelle. Länsimaisten kielten lisäksi T9 tukee myös mm. kiinaa, koreaa ja japania.
Arizona Baby
Arizona Baby (Raising Arizona) on veljesten Joel ja Ethan Coenin tekemä yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1987. Joel toimi ohjaajana ja elokuvan tuotti Ethan. Pääosissa ovat Nicolas Cage ja Holly Hunter.
Vuosien kuluessa elokuva on saanut jonkinlaisen kulttimaineen. Yhdysvaltojen elokuvainstituutti on listannut 100 kaikkien aikojen hauskinta elokuvaa, Arizona Baby on tällä listalla sijalla 31. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Arizona Babyn kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle sijalle 32.
Elokuva kertoo pikkurikollisesta H.I. McDonnoughista joka ei ole löytänyt kunnollista suunta elämälleen ja enimmäkseen ryöstelee pieniä ruokakauppoja. Lopulta hän joutuu vankilaan, jossa tapaa poliisilaitoksen kuvaajan Edin. H.I. ja Ed rakastuvat. H.I. päättää tehdä parannuksen kun pari kihlautuu. Pari yrittää lasta, mutta monet yritykset eivät tuota tulosta. Seuraavaksi pari yrittää adoptiota mutta siinäkään he eivät onnistu sillä H.I:n menneisyys on rikosten siivittämä. Pari näkee uutisissa jutun rikkaasta Nathan Arizonasta jonka vaimo synnytti juuri viitoset. Pari saa mielestään hyvän idean – he kidnappaavat yhden Arizonan lapsista!
Myyräkuume
Myyräkuume eli epideeminen nefropatia (nephropathia epidemica, NE) on munuaisoireisiin verenvuotokuumeisiin kuuluva sairaus. Myyräkuumetta aiheuttaa hantaviruksiin, Bunyaviridae-heimoon kuuluva Puumala-virus, joka leviää ihmiseen useimmiten hengitysteitse, kun metsämyyrän ulostetta joutuu hengitysilmaan aerosolina pölyn kautta. Usein näin tapahtuu esimerkiksi puuliitereissä tai ladoissa.
Myyräkuumeessa itämisaika on noin kolme viikkoa mutta voi vaihdella viikosta kahdeksaankin viikkoon. 80 %:lle tartunnan saaneista ei tule oireita lainkaan tai ne ovat vain lieviä. Myyräkuume ei tartu ihmisestä toiseen. Myyräkuumeeseen tulee elinikäinen vastustuskyky sairauden jälkeen, joten sen voi sairastaa vain kerran.
Puolet sairastuneista potilaista on iältään 30–49-vuotiaita. Myyräkuumetta esiintyy myös lapsilla.
Tauti johtaa harvoin kuolemaan. Suomessa kuolemaanjohtaneet tapaukset ovat harvinaisia. Israelilainen myyrätutkija kuoli siihen elokuussa 2014.
Oireet
Useimmat eivät saa taudista oireita.
On myös esitetty epäilyä siitä, että myyräkuume saattaisi altistaa jossain määrin lymfoomalle, mutta näyttö ei ole ainakaan toistaiseksi kovin vakuuttava.