cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nuottasaari
Tehdasalue ja satama
Alueella sijaitsevat myös Oritkarin ja Nuottasaaren satama-alueet kemikaalilaitureineen. Aiemmin alueella on sijainnut muun muassa Oulun lastulevytehdas.
Jaakko Paatela
Jaakko Paatelan suunnittelemia rakennuksia ja rakennelmia ovat muun muassa thumb|left|Jaakko Paatela ja [[Reino Koivula ovat suunnitelleet Meilahden sairaalan päärakennuksen.]]
Runoraati
Runoraati oli runoutta käsittelevä suomalainen televisio-ohjelma, jota kokeiltiin Yle TV1:ssä ensimmäistä kertaa Valopilkku-ohjelman erikoisjaksona 13. joulukuuta 2002. Ohjelma loppui syksyllä 2012.
Runoraadin idean keksi Valopilkku-ohjelmaa juontanut Minna Joenniemi, joka toimi Runoraadin emäntänä ohjelman alusta alkaen. Hän on myös ohjelman toimitussihteeri ja on tehnyt ohjelmassa kaikkea runoilijoiden ja teemojen valitsemisesta, raadin kokoamisesta, runovideoiden ohjaamisesta ja ohjelman esikoostamisesta uusien sovellutusten kehittelyyn. Sanataiteilija ja entinen Levyraadin juontaja Jukka Virtanen oli raadin vakituinen jäsen. Runoraati on sovellutus Levyraadista, joka on suomalaisversio BBC:n vuonna 1956 kehittämästä formaatista Juke Box Jury.
Runoraati tuli TV1:ssä ensimmäisen kerran itsenäisenä ohjelman syksyllä 2003. Kerran kuussa sitä alettiin esittää vuodesta 2004 lähtien. Vuonna 2010 se vaihtoi kanavaa Yle Teemalle. Sitä sovellettiin myös Radio Suomen ohjelmassa, jossa kuulijat antoivat raadin neljännet pisteet ja osallistuivat runokeskusteluun.
Runoraati taltioi yli sata suomalaista runoa. Runoilijat ovat esiintyneet esimerkiksi jäänmurtajilla, viemäriverkostossa ja tulikansan kanssa. Runoraati loi arkiston, joka sisältää niin esikoisrunoilijoiden ensi-esiintymisiä kuin jo edesmenneiden runoilijoiden viimeisiä esiintymisiä, esimerkkinä Arto Melleri.
Runoraadista kehittyi vuosina 2002–2012 ohjelma, joka haastoi muun muassa runoilijat säestämään uusin sanoin 1930-luvun ja sota-ajan mykkäelokuvia ja rap-artistit tekemään kansalaisten kotivideoihin uusia kommenttiraitoja. Teemalähetyksissä juhlistettiin sata vuotta täyttävää naisten äänioikeutta, rauhanliikettä sekä lastenoikeuksien julistuksen syntymäpäivää. Ohjelma järjesti myös Suklaata poskelle -runovideokilpailun elokuvaopiskelijoille, haastoi elokuvaohjaajia tekemään eroottisia runoelokuvia ja näytelmäkirjailijat maljapuheita tulevaisuudelle. Liveyleisön edessä on kannustettu kansaa kokeilemaan karaokessa laulunsanojen lausumista, järjestetty lama-ajan karnevaalit ja runokuorosota, jossa viisi artistia valmensi laulavasta kuorosta lausuvan. Runoraati toi erikoisjaksoissa esiin myös virolaista runoutta ja Euroopan kulttuuripääkaupungissa Turussa eurooppalaisen runouden suomentamista. Niin kutsutussa toivoja-mallissa esimerkiksi kirjailijat valitsivat runon kuolemasta raadin käsiteltäväksi, lausuja esitti sen raadille ja raadin keskustelun jälkeen kirjailija perusteli insertissä valintansa. Eurooppalaista runoutta käsitelleessä ohjelmassa maahanmuuttajat valitsivat runot syntymämaansa runoutta esitelleestä käännösantologiasta.
Runoraadin konseptia on sovellettu myös muiden taiteiden esittelemiseen. Taideraateja on järjestetty kolme. Niissä on käsitelty julkisia veistoksia, taidetta Arabianrannan kaupunginosassa ja taidetta työpaikoilla. Taloraati on kiertänyt arvioimassa uutta arkkitehtuuria kolmesti Suomessa. Se on vieraillut myös Shanghain Expossa 2010 ja Virossa 2011. Designraadissa tanssija koekäytti kotimaista muotoilua videoissa ja raati antoi studiossa pisteitä.
E-Volo VC200
E-Volo VC200 on saksalaisen E-Volon kehittämä hiilikuiturunkoinen sähkömultikopteri. Projekti on saanut Saksan talous- ja teknologiaministeriöltä yhteensä kaksi miljoonaa euroa tukea, minkä lisäksi yhtiö onnistui keräämään 1,2 miljoonaa joukkorahoituspalvelu Seedmatchissa. Kopteri oli tammikuussa 2014 aloittamassa koelento-ohjelmaansa, joka tullaan lentämään Bruchsalissa, missä kopterin rungon valmistaneella DG Flugzeugbaulla on tehdas.
Käpylän hiidenkirnu
thumb|Hiidenkirnu rauhoituskyltteineen. thumb|Lähikuva elokuussa [[pikkulimaskan valtaamasta hiidenkirnusta.]]
Käpylän hiidenkirnu on hiidenkirnu, joka sijaitsee Helsingissä Käpylän yhtenäiskoulun pohjoispuolisella kalliolla, vanhan hyppyrimäen vieressä. Kirnu on läpimitaltaan 170×140 cm. Luonnonmuodostelmaa pidettiin luokassaan Helsingin suurimpana, mutta 1990-luvulla Pihlajamäessä todettiin olevan suurempi hiidenkirnu. Nähtävyyttä kiertää metallinen kaide. Se on vuonna 1958 rauhoitettu luonnonmuistomerkki.
Hiidenkirnu sijaitsee Helsingin kaupungin maalla.
Lähteet
60.21558°N, 24.94051°W
Angela Hammitzsch
Angela Franziska Johanna Hammitzsch (o.s. Hitler, myöh. Raubal) (28. heinäkuuta 1883 Braunau am Inn, Itävalta – 30. lokakuuta 1949) oli Adolf Hitlerin sisarpuoli.
Angela Hitler oli isänsä Alois Hitlerin ja äitinsä Franziska Matzelbergerin toinen lapsi. Erottuaan ensimmäisestä vaimostaan Anna Glasl-Höreristä Alois oli mennyt naimisiin talouden keittäjättären Franziskan kanssa. Pariskunnalle oli syntynyt aiemmin poika Alois Hitler Jr. Franziska kuoli vain vuoden kuluttua Angelan syntymästä ja Alois naikin pian Franziskaa seuranneen kodinhoitajan ja serkkunsa Klara Pölzlin. Aloisin ja Klaran kaksi ensimmäistä lasta kuolivat alle kahden vuoden iässä. Kolmas lapsi Adolf jäi henkiin ja sisarukset kiintyivät toisiinsa. Angela on ainoa sisaruksista, jonka Adolf mainitsi kirjassaan Taisteluni.
Angelan isä kuoli 1903 ja äitipuoli 1907. Noihin aikoihin Angela meni naimisiin verovirkailija Leo Raubalin kanssa ja pariskunta sai kolme lasta. Poika, joka sai nimekseen myös Leo syntyi 1906. Tytär Angelika Maria syntyi 1908 ja toinen tytär Elfriede 1910.
Adolf ja Angela eivät pitäneet juurikaan yhteyttä noin kymmeneen vuoteen. Adolf eli köyhää kiertolaisen elämää aluksi Wienissä ja myöhemmin Münchenissä. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hän liittyi Saksan armeijaan. Todennäköisesti vasta sodan jälkeen 1919 Angela otti yhteyttä uudestaan armeijasta kotiutuvaan veljeensä, joka nousi pikkuhiljaa Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen johtajaksi.
Pian tapauksen jälkeen Angela lähti Obersalzbergista ja muutti Dresdeniin. Adolf katkaisi suhteensa Angelaan ja ei osallistunut edes tämän häihin, kun Angela meni naimisiin dresdeniläisen professori Martin Hammitzschin kanssa. Toisen maailmansodan aikana sisarukset pitivät kuitenkin jonkin verran yhteyttä. Angela toimi välittäjänä Hitlerin ja muun suvun välillä, koska Hitler ei halunnut kontaktia sukulaisiinsa. Vuonna 1941 Angela myi kirjoittamansa muistelmat yhteisistä vuosistaan Adolf Hitlerin kanssa Eher Verlag -kustantajalle. Hän ansaitsi kirjalla 20 000 valtakunnanmarkkaa.
Belgian Grand Prix 1990
Belgian Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. elokuuta 1990 Spa-Francorchampsissa Belgiassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden viides.
Absoluuttinen Nollapiste (yhtye)
Absoluuttinen Nollapiste on Rovaniemellä vuonna 1991 perustettu, nykyään Tampereella majapaikkaansa pitävä rock-yhtye. Musiikillisesti Absoluuttinen Nollapiste on omalaatuinen sekoitus 1970-luvun Love Records -yhtyeiden proge-sävyjä ja suomirockia.
Historia
Jukka Leinonen ja Aki Lääkkölä perustivat Absoluuttinen Nollapisteen vuonna 1991 Rovaniemellä. Myös Matti Kettunen, Tomi Krutsin ja Tommi Liimatta olivat mukana yhtyeen ensimmäisissä harjoituksissa. Aake Otsala korvasi Matti Kettusen yhtyeen basistina marraskuussa 1991. Jukka Leinonen jätti Nollapisteen vuosien 1992 ja 1993 vaihteessa. Leinonen ilmoitti eroavansa yhtyeestä maaliskuussa 1993, vaikka yhtye oli ollut käytännössä nelimiehinen jo edellisestä marraskuusta.
Seuraavana vuonna 1994 yhtye julkaisi viiden kappaleen EP-levyn Ei ilmestynyt. Myöhemmin samana vuonna ilmestyi yhtyeen ensimmäinen kokopitkä levy Neulainen Jerkunen (1994) ja seuraavana vuonna toinen, Muovi antaa periksi (1995). Ensimmäiset levyt ovat soinniltaan omalaatuisia ja tajunnanvirran sävyttämiä. Levyjen kritiikki oli pääosin myönteistä, mutta listasijoituksia yhtye ei saanut.
Vuonna 1996 laulusolisti Tommi Liimatta äänitti ja julkaisi soololevyn Liimatan Pan Alley yhtyeen muiden jäsenten suorittaessa asevelvollisuuttaan. Seuraavina vuosina Absoluuttinen Nollapiste julkaisi ensilevyjä suoraviivaisemman Simpukka-amppelin (1998) ja isä–poika-suhteesta maalaiskylässä kertovan teemalevyn Suljettu (1999). Suljettu-levylle yhtyeeseen liittyi taustalaulaja ja lyömäsoittaja Teemu Eskelinen, joka oli ollut taustalaulajana myös Simpukka-amppelin äänityksissä. Kriitikoiden vastaanotto Suljetulle oli erittäin myönteinen, paikoin jopa ylistävä.
Suljetun (1999) jälkeen yhtye kokeili aiempia levyjä kevyempää pop-ilmaisua albumillaan Olos vuonna 2000. Vuonna 2001 Absoluuttisen Nollapisteen tuotannosta valikoitiin kokoelmalevy Olen pahoillani. Saman vuoden joulukuussa Teemu Eskelinen ilmoitti jättävänsä yhtyeen, mutta osallistuvansa vielä tekeillä olevan levyn äänityksiin.
Vuonna 2002 yhtye levytti albumin Nimi muutettu. Sekä albumin ensimmäinen single "Irene Kaktus" että itse albumi nousivat julkaisuviikollaan ensimmäistä kertaa Nollapisteen historiassa Suomen myydyimpien listalle: single sijalle 12 ja albumi sijalle 9. Nimi muutettu -albumin kappale "Eräät tulevat juosten" – jota ei julkaistu singlenä – pääsi kahdensadan parhaan joukkoon YleX:n järjestämässä Kaikkien aikojen kotimainen biisi -äänestyksessä. Jokainen Nimi Muutettu -levyn jälkeen julkaistu Nollapiste-albumi on noussut top40-albumilistalle.
Vuonna 2003 yhtye levytti seitsemännen studioalbuminsa Seitsemäs sinetti. Albumilla soitti koskettimia Tulenkantajat-yhtyeen Janne Hast, joka myöhemmin liittyi yhtyeen varsinaiseksi jäseneksi. Levyllä on mukana myös Marko Ylianttila, joka toimii yhtyeen livemiksaajana sekä oli mukana äänittämässä ja sovittamassa levyjen kappaleita vuoden 2007 iiris-levylle saakka. Vuonna 2004 yhtyeeltä julkaistiin tuplakokoelma Sortovuodet 1994–2004, jonka ensimmäinen puolisko koostuu pääasiassa singlejulkaisujen B-puolista ja sisältää myös EP:n Ei ilmestynyt. Levyn toinen puoli on taltiointi Absoluuttinen Nollapiste soittaa Suljetun -kiertueen viimeisestä konsertista Tavastialla vuonna 2001.
Absoluuttisen Nollapisteen kahdeksas studiolevy julkaistiin vuonna 2005, jolloin päivänvalon näki progepainotteinen Mahlanjuoksuttaja. Vaikka albumi ei Tommi Liimatan sanojen mukaan ole varsinainen teemalevy, kertoo se yhtenäisen, jälleen maalle ja metsiin sijoittuvan tarinan. Vuonna 2006 yhtye piti levytystaukoa, ja Tommi Liimatta julkaisi toisen soololevynsä Tropical Cocktailin.
Yhtye julkaisi huhtikuussa 2007 EP-levyn Lihassa ja taivaassa. Yhtyeen yhdeksäs albumi, teemalevy iiris, julkaistiin 17. lokakuuta 2007. Levy on ensimmäinen, jolla on kosketinsoittaja Janne Hastin säveltämiä kappaleita. Yhtyeen livemiksaaja ja Studio Kuun äänittäjä Marko Ylianttila osallistui levyn tekoon paitsi sovittajana myös sanoittajana.
Helmikuussa 2011 Absoluuttinen Nollapiste julkaisi uuden levy-yhtiönsä Diu Dau Recordsin kautta Demo 3 -C-kasetin, joka sisältää uudelleensovituksia yhtyeen varhaisista demokappaleista. Kasetin vastaanotto oli pääasiassa lämmin, ja Sue-lehdessä julkaistussa arvostelussa sitä ehdittiin jo hieman leikkimielisesti tituleerata "yhdeksi parhaista vuonna 2011 julkaistuista kaseteista". Kasettia myytiin ainoastaan yhtyeen verkkosivujen Renki-puodissa sekä Absoluuttisen Nollapisteen keikoilla. Yhtye soitti kasetin julkaisukiertueen nelimiehisellä 1990-luvun alun kokoonpanolla ilman kosketinsoittaja Janne Hastia. Hast jätti yhtyeen elokuussa 2011.
Vuosina 2012 ja 2014, Absoluuttinen Nollapiste julkaisi Pisara ja lammas -nimeä kantavan tupla-teema-albumin. Syksyllä 2016 yhtye soitti Tavastialla 25-vuotisjuhlakeikan, jonka jälkeen se on ollut keikkatauolla.
Sivuprojektit
Osalla yhtyeen jäsenistä on sivuprojekteja, joiden musiikkia he julkaisevat oman Diu Dau Tapes -kasettiyhtiönsä kautta. Tunnetuin sivuprojekteista on Ahkerat Simpanssit, jolta julkaistiin levy Tervehdys, Maan asukit vuonna 2003. Muita Diu Dau Tapes -yhtyeitä ovat muun muassa Hiton Vammaiset, Seksikääpiö, Hämähäkkejä alkuruuaksi, Anteeksi, Vaimo ja The Beatles. Seksikääpiön kappale “Syyte” on mukana Rockmurskaa-kokoelmalla.
Mobiiliviestintä
Mobiiliviestin
Mobiileihin viestintävälineisiin tai mobiiliviestimiin katsotaan kuuluvan kaikki langattomasti toimivat viestintävälineet (Horrigan 2009). Yleisimpiä mobiileja viestintävälineitä ovat kannettavat tietokoneet, kämmentietokoneet, osa MP3-soittimista, osa käsikonsoleista, matkapuhelimet ja älypuhelimet. Matka- ja älypuhelimen erot jaotellaan tässä artikkelissa Kielitoimiston sanakirjan 2.0 (2009) mukaan. Matkapuhelimella tarkoitetaan ensisijaisesti puheyhteyksiin tarkoitettua matkaviestintä. Nimitystä älypuhelin käytetään ”matkapuhelimesta, jossa on internet-yhteys, sähköposti tai muita tietokoneen ominaisuuksia.” (Kielitoimiston sanakirja 2.0 2009.)
Mobiiliviestintä
Arminen (2007) viittaa mobiiliviestinnällä pääasiassa matkapuhelimen käyttöön, ja hän puhuukin välillä suoraan matkapuhelimesta. Arminen väittääkin mobiiliviestinnän muuttaneen kahdenvälistä viestintää: se on lisännyt kontaktien määrää, lyhentänyt viestimiseen käytettävää aikaa ja luonut monimuotoisia reaaliaikaisia viestinnän muotoja. Matkapuhelin onkin kaikkialla oleva viestinnän muoto, jolla on sekä käytännöllisiä että symbolisia piirteitä. Matkapuhelin mahdollistaa tehokkaan reaaliaikaisen viestinnän, joka usein helpottaa järjestelyitä ja säästää aikaa, koska ”tyhjät välit” voi käyttää viestintään. (Arminen 2007; Arminen & Weilenmann 2009.) Matkapuhelimella viestitään tekemisistä, aikomuksista ja sijainnista, mikä auttaa luomaan ja ylläpitämään sosiaalisia suhteita. Mobiiliviestintä mahdollistaa myös arkipäiväisten asioiden jakamisen, jolloin viestijät punovat jaettaviin asioihin persoonallisuuksiaan ja heidän välistä suhdettaan. Tällöin jokapäiväisistä asioista viestiminen sisältää symbolisia ominaisuuksia. (Arminen & Weilenmann 2009, 1921.)
Matkapuhelin näyttää edistävän ja parantavan keskinäisviestintää (Arminen & Weilenmann 2009, 1912; Mäenpää 2000, 133). Perinteisesti matkapuhelin ei edistä viestintää tuntemattomien kanssa, vaan se edistää kavereiden kanssa keskustelua arjen polttavista asioista. Yksityisesti puhutusta tulee kuitenkin julkista, kun puhuminen tapahtuu julkisessa tilassa. Tällöin ihmiset eivät voi valita, mitä muut saavat kuulla (vrt. verkkoyhteisöpalveluihin). Sosiaaliset normit kuitenkin ohjaavat julkista puhumista. (Mäenpää 2000.) Matkapuhelinta voi käyttää myös yhteisen viestinnän parantamiseen esimerkiksi ryhmässä, jolloin saadaan yhdessä tietoa kaukaisistakin tapahtumista. Näiden tietojen pohjalta ryhmässä voidaan käydä keskustelua tai tehdä jotakin, eli mobiiliviestin tarjoaa polttoainetta keskustelulle tai tekemiselle. (Arminen & Weilenmann 2009, 1912.)
Perinteisesti matkapuhelimella vaihdetaan usein lyhyitä, läheisyyttä ylläpitäviä viestejä tärkeiden ihmisten kanssa. Matkapuhelimella sovitaan usein tapaamisista ja organisoidaan jokapäiväistä toimintaa. Lisäksi matkapuhelinta käytetään itsensä ilmaisemiseen, kuten tunteista kertomiseen. (Petrovčič 2008, 6; 10.) Matkapuhelimella jaetaankin usein huolia, kokemuksia ja pidetään yhteyttä kun sille on aikaa, esimerkiksi bussissa istuessa. Matkapuhelimella kysytään myös apua ja sillä annetaan sekä etsitään sosiaalista tukea. Matkapuhelimella esimerkiksi kuullaan uutisia kotipuolesta ja täytetään perherooleja. (Chen & Katz 2009.) Mäenpää (2000) puolestaan väittää matkapuhelimen kuuluvan osaksi liikkuvaa ja nopeaa elämäntapaa. Ihmiset puhuvat usein kännykkäänsä juuri autossa ollessaan; he sanovat sen olevan parasta seurusteluaikaa kavereiden kanssa. Tämä liikkuva, mutta yksityinen tila osana kaupunkiympäristöä kannustaa ihmisiä viestimään toisilleen. Toinen suosikkiaika puhumiseen on kaikenlainen luppoaika, kuten odottaminen. (Mäenpää 2000.)
Arminen (2007) kertoo tutkimuksessaan, että matkapuhelin ei vapauta meitä paikasta, tilasta ja käytänteistä, vaan paikasta, tilasta ja käytänteistä tulee keskustelun aiheita. Myöhemmässä Armisen ja Weilmannin (2009, 1921) tutkimuksessa eräänä matkapuhelimen käytön tavoitteena oli tuntea välitöntä läsnäoloa. Matkapuhelimella osapuolet voivat jakaa omaa aika-tila-jatkumoa, eikä sen aina tarvitse liittyä välittömään ympäristöön. Jatkumo voi myös voittaa fyysiset esteet ja osapuolet voivat tuntea olevansa samassa aika-tila-jatkumossa. Täten matkapuhelin mahdollistaa läheisyyden ja läsnäolon tunteen, jolloin osapuolet jakavat huomaamattaan pieniä ja näennäisen tarkoituksettomia paloja tietoa tekemisestään ja sijainnistaan. Näiden tiedonmurusten jakaminen tapahtuu reaaliaikaisesti. Tiedonmuruset auttavat myös ylläpitämään ja vahvistamaan suhdetta fyysisestä etäisyydestä huolimatta. (Arminen & Weilenmann 2009, 1921.) Täten matkapuhelin voidaan ymmärtää interpersonaaliseksi viestimeksi, joka ”rikkoo” aikaa ja tilaa. (ks. esim. Arminen & Weilenmann 2009; Geser 2005.)
Katso myös
Teknologiavälitteinen viestintä
Tietokonevälitteinen viestintä
Bosnia ja Hertsegovinan koripalloliiga
Bosnia ja Hertsegovinan koripalloliiga on Bosnia ja Hertsegovinan korkein koripallosarja.
Sarja pelataan kaksivaiheisena. Ensimmäisellä kierroksella kaksitoista joukkuetta pelaavat toisiaan vastaan kaksinkertaisen sarjan. Loppukautena sarjaan tulevat mukaan joukkueet, jotka ovat mukana Adrianmeren liigassa.
Metsä Wood
alt=|pienoiskuva|Metsä Woodin puutuotteita on käytetty Turussa Linnanfältin asuinaluelle rakennetuissa puukerrostaloissa. Metsä Wood kuuluu Metsä Groupiin. Metsä Wood on osa Metsä Groupin emoyhtiötä Metsäliito Osuuskuntaa. Metsä Wood valmistaa puutuotteita rakennus-, teollisuus- ja jakeluasiakkaille. Metsä Woodin tärkeimmät tuotteet ovat liimapalkkituote Kerto® LVL, koivu- ja havuvaneri sekä muut puutuotteet. Metsä Woodin liikevaihto vuonna 2021 oli 580 miljoonaa euroa ja liiketulos 18,6 miljoonaa euroa. Se työllistää noin 1 700 henkilöä.
Omistus
Metsä Wood on osa Metsä Groupin emoyritystä Metsäliitto Osuuskuntaa, virallisesti osuuskunnan aputoiminimi. Metsä Woodin päämarkkina-alue on Eurooppa.
Historia
Metsäliitto Osuuskunnan juuret ovat 1900-luvun alussa Suomeen rantautuneessa osuuskuntaliikkeessä. Metsäliitto ryhtyi harjoittamaan mekaanista puunjalostusta 1940-luvun lopulla, jolloin ensimmäiset Metsäliiton sahat aloittivat toimintansa.
Finnforestista Metsä Wood
Metsä Wood, aiemmin Finnforest, oli yksi vuonna 1992 perustetun Metsäliitto-konsernin yhtiöistä. Finnforest valmisti sekä markkinoi vaneria, sahatavaraa ja muita puutuotteita. Vuonna 2000 Finnforestiin yhdistettiin konsernin mekaanista metsäteollisuutta edustaneet levy- ja sahateollisuudet sekä puiden kyllästys. Tällöin itsenäisinä yhtiöinä toimineet Oy Metsä Timber Ltd, Metsäliitto SW Oy ja Oy Metsä Prima Ltd fuusioitiin Finnforestiin.
Finnforest sulautettiin Metsäliitto Osuuskuntaan 31. maaliskuuta 2006, minkä yhteydessä sen nimi muuttui Metsäliiton Puutuoteteollisuudeksi. Ulkomaanmarkkinoilla Metsäliiton Puutuoteteollisuus toimi tuolloin edelleen Finnforest-nimellä. Vuoden 2012 helmikuussa Metsäliitto-konserni otti käyttöön brändinimen Metsä Group ja yhtenäisti yritysilmettään muun muassa ottamalla käyttöön uuden yritystunnuksen. Tällöin Metsäliiton Puutuoteteollisuudesta tuli Metsä Wood.
Tuotantolaitokset
Metsä Woodilla on Suomessa kaksi Kerto-tehdasta, kaksi vaneritehdasta ja yksi viilutehdas. Lisäksi Metsä Woodilla on yksi vaneritehdas Virossa ja kolme jatkojalostustehdasta Isossa-Britanniassa.
Metsä Woodille kuuluneet suomalaiset sahat siirrettiin osaksi Metsä Fibreä vuonna 2016.
Kehitystoiminta
Metsä Wood on mukana kehittämässä ympäristöystävällistä ja teollisesti tehokasta rakentamista
Naurisöljy
Naurisöljy on nauriin siemenistä saatava öljy, jota on puhdistettuna käytetty ruokaöljynä, margariinin valmistukseen, polttoaineena ja voiteluöljynä. Naurisöljyä on käytetty myös saippuan valmistukseen. Se sisältää tyydyttämättömien rasvahappojen glyserideja, joista 40–50 prosenttia on erukahappoa ja loppu öljy-, linoli- ja linoleenihappoa. Naurisöljy-nimitystä on käytetty myös muista kaalien sukuun kuuluvista viljellyistä lajeista saatavista öljyistä. Tällaisia ovat esimerkiksi rypsi-, rapsi- ja sinappiöljy.
MotoGP-kausi 2005
MotoGP -kausi 2005 oli historian 57. Road Racing/MotoGP -kausi. Kyseisellä kaudella kilpailtiin kolmessa luokassa: 125cc, 250cc ja MotoGP -luokassa. 250cc:ssa ja MotoGP:ssä mestari oli sama kuin edellisenä vuonna (Daniel Pedrosa 250cc-luokassa, Valentino Rossi MotoGP -luokassa), mutta 125cc:ssa saatiin uusi mestari. Mestari oli sveitsiläinen Thomas Lüthi, jonka jälkeen MM-sarjassa tuli toiseksi suomalainen Mika Kallio.
Robert Struckl
Robert Felix Struckl (9. kesäkuuta 1918 Wien – 9. lokakuuta 2013 Wien) oli itävaltalainen pikajuoksija.
Struckl edusti Itävaltaa Berliinin 1936 olympialaisissa 100 metrin juoksussa mutta karsiutui alkuerissä. Hän voitti Itävallan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuosina 1936, 1937, 1938, 1939, 1948, 1949 ja 1951 sekä 200 metrin juoksussa vuosina 1937, 1938, 1939, 1947, 1948, 1949 ja 1951.
Rubidium
Rubidium on alkalimetalleihin lukeutuva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Rb ja järjestysluku 37. Rubidium on hopeanvärinen, pehmeä metalli, joka muiden alkalimetallien tavoin reagoi erittäin kiivaasti veden kanssa. Sen löysivät Robert Bunsen ja Gustav Kirchhoff spektrianalyysin avulla Heidelbergissä vuonna 1861. Rubidiumia käytetään muun muassa atomikelloissa, valokennoissa ja katalyyttinä.
Luonnossa rubidium sisältää ainoan pysyvän isotoopin 85Rb lisäksi noin 28 % hajoavaa isotooppia 87Rb, joka on heikosti radioaktiivista.
Ominaisuudet ja rakenne
Rubidium (Rb) on yksi elektropositiivisimmista metalleista ja kuuluu alkalimetallien ryhmään. Rubidium kuuluu jaksollisen järjestelmän ensimmäisen pääryhmän viidenteen jaksoon ja sijaitsee strontiumin vieressä. Rubidiumin sulamispiste on 40 °C, joten se voi esiintyä luonnossa myös nestemäisenä.
Rubidiumin elektronikonfiguraatio on [Kr]5s1. Rubidium saattaa syttyä itsestään palamaan ja muiden alkalimetallien tavoin reagoi erittäin kiivaasti veden kanssa vapauttaen vetyä. Kuten muutkin alkalimetallit, rubidium muodostaa elohopean kanssa amalgaameja. Rubidiumin ja kaliumin liekit ovat molemmilla violetit, joten spektroskooppisia menetelmiä tarvitaan erottamaan nämä kaksi alkuainetta toisistaan.
Yhdisteet
Rubidiumin hapetusluku on lähes aina +I. Rubidium voi muodostaa erilaisia yhdisteitä, joista rubidiumkloridi (RbCl) on eniten käytetty yhdiste. Rubidiumkloridia käytetään biokemiassa merkkiaineena, koska luonnostaan sitä esiintyy elävissä organismeissa vain vähän. Toinen yleinen rubidiumin yhdiste on rubidiumhydroksidi (RbOH), jota käytetään lähtöaineena monissa rubidiumpohjaisissa reaktioissa. Rubidiumhopeajodidilla (RbAg4I5) on korkein sähkönjohtavuus huoneenlämpötilassa kaikista tunnetuista ionikiteistä. Rubidiumilla on monia oksideja, joita syntyy, kun rubidiummetalli joutuu ilman kanssa tekemisiin. Rubidium muodostaa myös suoloja halidien kanssa, kuten muun muassa rubidiumfluoridin ja jo edellä mainitun rubidiumkloridin.
Historia
Rubidium löydettiin Heidelbergissä vuonna 1861. Rubidiumin löysivät Gustav Kirchhoff ja Robert Bunsen tutkiessaan lepidoliittinäytettä spektroskoopilla. Rubidium on toinen alkuaine, joka on löydetty spektroskoopin avulla. Nimensä alkuaine sai latinan sanasta rubidus, joka kuvaa rubidiumin tummanpunaisia spektriviivoja. Lepidoliitin rubidiumpitoisuus oli niin pieni, että Bunsen ja Kirchhoff tarvitsivat 150 kilogrammaa malmia pystyäkseen erottamaan tarpeeksi rubidiumia sen ominaisuuksien tutkimiseksi.
Robert Bunsen eristi alkalimetalleja mineraalilähdevedestä saostamalla ne ensin kloroplatinaatteina ja erottamalla ne sen jälkeen toisistaan klorideina. Bunsen onnistui valmistamaan rubidiummetallia pelkistämällä rubidiumvetytartraattia hiilellä.
Rubidiumia ei käytetty teollisissa sovelluksissa ennen 1920-lukua, jolloin sitä alettiin käyttää valokennoissa. Suurin osa käytetystä rubidiumista on hyödynnetty erilaisissa tutkimuksissa. Rubidiumia ja cesiumia voidaan käyttää samanlaisissa sovelluksissa, ja näissä sovelluksissa rubidium korvataan useimmiten cesiumilla.
Vuonna 1995 Eric Cornell ja Carl E. Wieman jäähdyttivät rubidium-atomeja laserilla ja havaitsivat, että niiden nopeusjakaumassa suurin osa atomeista oli perustilassa eli atomit muodostivat Bosen-Einsteinin kondensaatin. Cornell ja Wieman saivat havainnostaan Nobel-palkinnon vuonna 2001.
Esiintyminen
Rubidiumia pidetään 16. runsaimpana alkuaineena maankuoressa. Sitä löytyy muun muassa pollusiitista, leusiitista, karnalliitista ja zinnwaldiitista, joka sisältää rubidiumia oksidin muodossa noin 1 %. Lepidoliitista on löydetty jopa 1,5 % rubidiumia ja sitä saadaan kaupallisesti tästä lähteestä litiumin uuton sivutuotteena. Myös jotkut kaliummineraalit ja kaliumkloridit sisältävät rubidiumia kaupallisesti merkittävän määrän. Merkittäviä rubidiumin lähteitä ovat muun muassa runsas pollusiittiesiintymä Kanadassa (Bernic Lake, Manitoba), josta saadaan myös cesiumia, sekä kaliummineraalit Kaliforniassa (Searles Lake) ja Michiganin suolavesistä saatu kaliumkloridi. Merivesi sisältää rubidiumia keskimäärin 125 μg/L.
Tuotanto
Rubidiumyhdisteitä tuotetaan noin 2−4 tonnia vuodessa. Metallista rubidiumia voidaan saostaa elektrolyysin avulla. Rubidiumia saadaan myös tuotettua lepidoliitin ja pollusiitin käsittelyn sivutuotteena. Kyseisiä malmeja louhitaan vain vähän ja valikoiduilla menetelmillä. Lepidoliittia ja pollusiittia etsitään lähinnä niiden litiumpitoisuuden takia.
Rubidium saadaan erotettua malmeissa esiintyvistä samankaltaisista alkalimetalleista, kaliumista ja cesiumista, useiden kemiallisten reaktioiden jälkeen. Erottaminen perustuu useimmiten metallien suolojen erilaiseen liukoisuuteen. Tavallisimmassa menetelmässä eri alkalimetallien alunoista muodostetaan ensin liuos. Liuos valmistetaan malmin mineraaleista joko uuttamalla malmeja pitkään rikkihapolla tai huuhtomalla malmin ja kipsin yhdistelmää kuumalla vedellä. Alunat erotetaan toisistaan ja puhdistetaan useamman kerran jakouudelleenkiteytyksen avulla. Tarvitaan kaiken kaikkiaan 30 uudelleenkiteytystä, jotta saadaan tuotettua puhdasta rubidiumalunaa [Rb2SO4:Al2(SO4)3•24 H2O]. Alunaa voidaan vielä jatkokäsitellä, jotta siitä saadaan muodostettua rubidiumhydroksidia (RbOH).
Rubidiumin erottamiseksi lepidoliitin tai pollusiitin seoksesta voidaan käyttää myös menetelmiä, joista toisella saadaan tuotettua puhdasta rubidiumkloridia ja toisella rubidiumkarbonaattia.
Rubidiumia valmistavat pääasiassa samat yhtiöt, jotka tuottavat myös kysytympää cesiumia. Tanskassa, Saksassa, Venäjällä, Japanissa ja Iso-Britanniassa on muutamia yrityksiä, jotka käsittelevät rubidiumia sisältäviä malmeja ja valmistavat niistä metalleja tai erilaisia yhdisteitä. Kemianteollisuudessa tuotetaan jonkin verran rubidiumyhdisteiden johdannaisia. Kokonaisuudessaan rubidiumin tuotanto on hyvin pientä verrattuna muihin metalleihin. Tarkkoja arvioita maailman rubidiumesiintymien laajuudesta ei ole tehty, mutta on arvioitu että nykyisillä tuotantomäärillä Pohjois-Amerikan esiintymät pystyisivät yksinään vastaamaan rubidiumin kysyntään monien satojen vuosien ajaksi.
Sorvisto
Sorvisto voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Waldemar Berger
Waldemar Berger (s. 5. marraskuuta 1939) on entinen itävaltalainen pikajuoksija.
Katalonian kriisi 2017
thumb|Katalonian itsenäisyysliikkeen lipun sininen muunnelma.
Waldemar Berger
Berger voitti Itävallan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuosina 1959, 1961 ja 1963.
Rubidium
Käyttö
Rubidiumsuoloja käytetään laseissa ja keramiikassa. Rubidiumia käytetään myös työaineena höyryturbiineissa ja poistamaan kaasujäämiä tyhjiöputkista. Rubidiumnitraatti antaa ilotulitteille violetin värin. Rubidium on myös lievästi radioaktiivista ja siksi sitä on käytetty aivokasvainten paikannuksessa. Se kerääntyy kasvaimiin, mutta ei normaaliin kudokseen. Höyrystynyttä rubidiumia käytetään laserjäähdytyksessä ja Bosen-Einsteinin kondensaatiossa.
Alkuainetta on harkittu käytettäväksi myös avaruusalusten ionimoottoreissa, koska se ionisoituu helposti. Cesium on kuitenkin tähän tarkoitukseen tehokkaampi. Rubidiumia on myös harkittu käytettäväksi termoelektrisissä generaattoreissa, joissa rubidium ionisoituu kuumentamalla korkeissa lämpötiloissa ja ohjaamalla magneettikentän läpi. Ionit johtavat sähköä ja toimivat generaattorin magneettisydämenä tuottaen sähkövirtaa. RbAg4I5:lla on korkein sähkönjohtavuus huoneenlämpötilassa verrattuna muihin tunnettuihin ionikiteisiin. Lämpötilassa 20 ˚C sen johtavuus on samaa luokkaa laimean rikkihapon kanssa. Tämän vuoksi sitä käytetään ohuissa filmiparistoissa ja muissa sovelluksissa.
Katalonian kriisi 2017
Katalonian kriisi 2017 on Katalonian itsenäisyysäänestyksestä vuonna 2017 aiheutunut poliittinen yhteenotto.
Rubidium
Myrkyllisyys, varotoimenpiteet ja biologiset vaikutukset
Rubidium on erittäin helposti syttyvä. Rubidium tulee säilyttää inertin kaasun alla tiiviisti suljetussa astiassa tai lasiampulleissa inertissä tilassa. Rubidiumia ei saa varastoida yhdessä vahvojen hapettimien, veden tai happojen kanssa.
Katalonian kriisi 2017
Espanjaan virallisesti kuuluvalla Katalonialla on oma kielensä ja kulttuurinsa. Katalaanit ovat useaan otteeseen historiassa halunneet itsenäisyyttä tai laajempaa itsehallintoa. Itsenäisyyden kannatus kasvoi 2010-luvun alussa. Lopulta lähes puolet kannatti itsenäisyyttä.
Rubidium
Myrkyllisyys, varotoimenpiteet ja biologiset vaikutukset
Rubidiumilla kuten muillakin alkalimetalleilla hapetusluku on +1 myös veteen liuenneena, joten sen ioneilla on vaikutuksia biologisiin systeemeihin. Ihmiskeho käsittelee rubidium-ionia Rb+, kuten se olisi kaliumioni. Näin ollen rubidiumionit ajautuvat kehon sisälle joutuessaan solun sisäiseen nesteeseen. Rubidiumilla ei ole biologista roolia, mutta sillä on todettu olevan pieni metaboliaa kiihdyttävä vaikutus. Eläinkokeilla tehdyissä tutkimuksissa rubidium on huomattu vähentävän kasvainsolujen kasvua. Mahdolliset vaikutusmekanismit ovat rubidiumin kulkeutuminen kasvainsolun sisälle tai rubidiumionien kiinnittyminen syöpäsolujen solukalvoon.
Katalonian kriisi 2017
Vuonna 2017 Katalonian hallinto järjesti kansanäänestyksen alueen irrottamiseksi Espanjasta. Tämä ajoi Katalonian ja Espanjan konfliktiin. Espanjan poliisi käytti monin paikoin melko kovaa väkivaltaa äänestyspaikkojen hajottamisessa, ja yli 600 ihmistä haavoittui yhteenotoissa. Katalonia julistautui itsenäiseksi 27. lokakuuta 2017, muodostaen Katalonian tasavallan. Espanja peruutti Katalonian itsehallinnon.
Rubidium
Myrkyllisyys, varotoimenpiteet ja biologiset vaikutukset
Rubidiumilla on myrkyllisiä vaikutuksia vesieliöille johtuen sen aiheuttamasta veden pH:n muutoksesta.
Katalonian kriisi 2017
Tausta
Katalonian itsenäisyysliike on 1900-luvulla ja 2000 pyrkinyt irrottamaan alueen Espanjasta. Vuonna 2010 Espanjan perustuslakituomioistuin peruutti Espanjan ja Katalonian parlamenttien hyväksymän ehdotuksen Katalonian laajemmasta itsehellinnosta. Samoihin aikoihin ollut talouskriisi aiheutti katalaaneissa tyytymättömyyttä, koska Katalonia oli muuta Espanjaa keskimäärin vauraampaa aluetta ja joutui maksamaan veroja muun väestön elättämiseen. Niinpä itsenäisyyden kannatus kasvoi 2010-luvun alussa nopeasti.
Vuonna 2017 noin 42–47 % katalonialaisista kannatti mielipidetiedusteluissa itsenäisyyttä ja 37–49 % vastusti. Katalonian irtautuminen on Espanjan hallituksen mielestä laitonta ilman Espanjan hallinnon lupaa. Espanjan perustuslain mukaan Espanja on jakamaton, eikä itsehallinnollinen alue voi erota Espanjasta yksipuolisesti. Kansallinen suvereniteetti, eli oikeus päättää Espanjaa koskevista asioista, kuuluu Espanjan kansalle kokonaisuudessaan. Itsehallinnollisen alueen asukkaat eivät siis voi yksipuolisesti päättää irtautua Espanjasta, ilman mandaattia Espanjan kansaa edustavalta parlamentilta. Espanjan perustuslakituomioistuin on tuominnut toistuvasti Katalonian itsenäisyyspyrkimykset laittomiksi.
Kansanäänestys, kriisi
Vuoteen 2017 mennessä Katalonian ja Espanjan hallinnot olivat ajautuneet riitaan alueen asemasta.
Katalonia järjesti 1. lokakuuta kansanäänestyksen itsenäisyydestä. Espanjan poliisi ratsasi äänestyspaikkoja ja pysäytti monin paikoin äänestyksen. Yli 2 miljoonaa alueen 5,3 miljoonasta äänioikeutetusta osallistui äänestykseen. Äänestyksen järjestäjien mukaan äänestäjistä 90 prosenttia kannatti itsenäistymistä.
Espanjan poliisi käytti melko voimakasta väkivaltaa äänestäjiä vastaan. EU tuomitsi Katalonian halun irtautua emämaastaan. Yhdysvallat pahoitteli väkivaltaa. Noin 300 000 osoitti Kataloniassa mieltään poliisiväkivaltaa vastaan.
Katalonia itsenäiseksi, itsehallinnon peruutus
Katalonian parlamentti julisti alueen itsenäiseksi 27. lokakuuta. 135:stä parlamentin edustajasta 70 äänesti puolesta, 10 vastaan. Suuri osa itsenäisyyden vastustajia marssi ulos äänestyksestä. Mutta Espanjan hallitus vastasi tähän erottamalla Katalonian aluehallinnon. Espanjan senaatti kannatti Katalonian itsehallinnon rajoittamista äänin 214-47.
Katalonian erotettu pääministeri Carles Puigdemont ja muutama muu ministeri ovat matkustaneet maanantaina 30. lokakuuta Belgiaan, ja on arvailtu että he hakevat turvapaikkaa. Puidgemont ja ministeri Josep Rull julkaisivat verkossa kuvia, joita voisi tulkita niin että ne ovat samana aamuna parlamenttirakennuksessa otettuja, mutta kuvien ottohetkestä ei ole tietoa.
Oikeudelliset seuraukset
Espanja nosti useita poliitikoita vastaan kapinasyytteet kansanäänestyksen valmistelemisen ja järjestämisen takia. Lisäksi kahta kansalaisjärjestön puheenjohtajaa vastaan nostettiin kapinasyytteet mielenosoitusten järjestämisen takia, ja kolme Katalonian omien poliisivoimien Mossos d’Esquadran johtoon kuuluvaa poliisipäällikköä saivat kansankiihotussyytteet, koska eivät määränneet johtamiaan poliisivoimia toimimaan aktiivisesti kansanäänestyksen ja mielenosoitusten estämiseksi Espanjan keskushallinnon poliisivoimien rinnalla. Kapinasta voidaan Espanjan lain mukaan tuomita jopa 30 vuodeksi vankilaan. Osa syytetyistä määrättiin tutkintavankeuteen, osalle määrättiin takuut ja osa lähti maanpakoon. Syytteitä saivat mm. seuraavat henkilöt:
Vastaliike
Loppuvuonna 2017 Barcelona is not Catalonia -liike vaati Barcelonan ja Tarragonan eroa Kataloniasta ja liittymistä Espanjaan omana itsehallintoalueenaan nimeltä Tabarnia, samaan tapaan kuin Madrid on oma itsehallintoalueensa.
Tapio Rautavaara (albumi)
Tapio Rautavaara on vuonna 1965 ilmestynyt Tapio Rautavaaran toinen studioalbumi.
Finnlevy julkaisi albumin vuonna 1971 uudella nimellä Tapsa Rautavaara – Tuttuja tunnelmia 3.
Luettelo Etelä-Korean lentoasemista
Tämä on luettelo Etelä-Korean lentoasemista.
Liffey
Liffey on Irlannin pääkaupungin Dublinin halki virtaava joki. Liffeyn lähteet ovat Wicklow’n kreivikunnassa Dublinin eteläpuolella, mutta joki koukkaa sisämaan kautta halkaisten Kildaren kreivikunnan ennen kuin kääntyy taas itään rannikkoa ja Dublinia kohti. Joen pituus on 80 km.
Liffey-joella on merkittävä rooli Dublinin symbolina James Joycen teoksissa. Joyce personifioi joen Anna Livia Plurabelle -nimiseksi naishahmoksi. Yksi joen ylittävistä silloista onkin saanut sittemmin nimekseen Anna Livia Bridge.
Liffey-joen mukaan on nimetty myös Dublinin iirinkielinen radioasema, Raidió na Life.
MOO
MOO (MUD, Object Oriented) on MUD-lajityyppi, joka käyttää oliopohjaisia ratkaisuja objektitietokantansa hallintaan. MOO:n käyttäjät, tai pelaajat, voivat laajentaa ja muuttaa palvelinohjelman toimintaa hyvin joustavasti. Tätä varten on erillinen MOO-ohjelmointikieli. MOO on perinteisistä MUD-tyypeistä ehkä se, joka on herättänyt eniten vakavaa kiinnostusta myös akateemisessa maailmassa, tutkimuksen piirissä.
Ensimmäisen MOO:n kehitti Stephen White vuonna 1990. Hänen työtään on jatkanut muun muassa Pavel Curtis, jonka kehittämä LambdaMOO-palvelin edustaa nykyään virallisesti MOO-ohjelmistoa.
Merenvaha
Merenvaha eli sepioliitti (Mg4Si6O15(OH)2 · 6H2O) on koristekivenä käytettävä kivilaji, joka on syntynyt serpentiinin rapautumistuotteena. Merenvaha on vesipitoista magnesiumsilikaattia, erittäin huokoista kiveä, joka on väriltään valkoista, kellertävää, harmaata tai punertavaa. Merenvahan Mohsin kovuus on 2–2,5, ominaispaino 2 ja valon taitekerroin n = 1,53. Merenvahalla on voimakas rasvakiilto, jota voidaan korostaa rasvalla kyllästämällä.
Tavallisimmin merenvahaa käytetään valmistettaessa tupakka­piipun­koppia ja -imukkeita, jotka polton seurauksena muuttuvat vähitellen keltaisiksi. Merenvahaa on löydetty muun muassa Turkin Anatoliasta, Kreikasta, Espanjasta ja Norjasta.
Valkoinen-Niili
Valkoinen-Niili on Afrikassa Ugandan, Etelä-Sudanin ja Sudanin alueella virtaava joki, joka yhtyy Sinisen-Niilin kanssa Niiliksi. Tarkkaan ottaen Valkoisella-Niilillä tarkoitetaan vain joen osaa Bahr el-Ghazalin yhtymäkohdasta pohjoiseen. Laajemmassa mielessä Valkoisen-Niilin katsotaan alkavan Victorianjärvestä, ja näin laskettuna se on 3 700 kilometriä pitkä. Toisinaan siihen kuuluvaksi luetaan myös Victorianjärveen laskeva Kagera.
Kun eurooppalaiset tutkimusretkeilijät 1800-luvulla etsivät Niilin lähteitä, päähuomio kohdistui Valkoiseen-Niiliin, koska juuri se alkoi seuduilta, joita pidettiin ”pimeimpänä Afrikkana”. Valkoisen-Niilin ja sen latvajokien lähteiden löytyminen tulikin symbolisoimaan eurooppalaisten tunkeutumista tuntemattomaan viidakkoon.
Victorianjärveen laskevat joet
thumb|[[Rusumon putous Kagera-joessa Tansanian ja Ruandan rajalla. Vasemmalla Tansania, oikealla Ruanda.]]
Kaikkein etäisin lähde, josta Victorianjärveen tulee vettä, on Luvironza-joki Burundissa. Se laskee Rurubu-jokeen lähellä Burundin Kayanzaa. Rurubu puolestaan laskee Kagera-jokeen, jonka huomattavin muodostuma on Rusumon putous. Kageran alajuoksu on rajana Ruandan ja Tansanian välillä.
Ugandassa
thumb|Koskenlaskijoita Bujafalin putouksella Victorian Niilin alajuoksulla.
Victorianjärvestä alkava osa jokea tunnetaan nimellä Victorian Niili. Siinä on useita vesiputouksia. Vuonna 2009 Ugandan hallitus julkaisi suunnitelmat 750 megawatin vesivoimalan rakentamiseksi. Maailmanpankki on myöntänyt lainan 200 megawatin voimalan rakentamiseen, mutta koska Uganda aikoo rakentaa suuremman, se joutuu rahoittamaan sen itse. Voimalan rakennustyöt aloitettiin elokuussa 2013, ja se piti alkuperäissuunnitelman mukaan ottaa käyttöön joulukuussa 2018. Käyttöönottoa on lykätty kahteen kertaan, ja tammikuussa 2020 sen ilmoitettiin valmistuvan joulukuussa 2020. Voimalan arvioidaan maksavan lopulta 1,7 miljardia dollaria, ja siitä suurin osa on rahoitettu Kiinan myöntämällä halpakorkoisella lainalla.
Vähän ennen Albertinjärveä Victorian Niili kulkee seitsemän metrin levyisen laakson poikki, jossa on Murchisonin putous. Sitä kautta joki virtaa Itä-Afrikan hautavajoaman läntiseen haaraan, jossa se laskee Albertinjärveen sen itärannalta. Albertinjärvi sijaitsee Ugandan ja Kongon demokraattisen tasavallan rajalla, ja sen länsirannalla, Kongon puolella, sijaitsevat Siniset vuoret.
Albertinjärvestä eteenpäin joen nimenä on Albertin Niili. Se erottaa Länsi-Niilin alueen muusta Ugandasta. Sen yli johtaa vain yksi silta, joka sijaitsee lähellä Albertinjärveä. Virran poikki kulkee moottorilautta Adjumanin ja Moyon kaupunkien välillä, mutta muutoin sitä pitkin kuljetaan vain pienillä veneillä ja kanooteilla.
Etelä-Sudanissa ja Sudanissa
thumb|Terässilta Valkoisen-Niilin yli [[Juba (kaupunki)|Jubassa Etelä-Sudanissa.]]
Joki ylittää Ugandan ja Etelä-Sudanin rajan Nimulessa ja on siitä eteenpäin nimeltään Bahr al Jabal (”Vuoristojoki”). Bahr el Jabal oli aikoinaan myös alueella sijainneen valtion nimenä. Bahr el Jabalissa on useita koskia, ennen kuin se saapuu Suddin laajalle suoalueelle. Se laskee No-järveen, jossa se yhtyy Bahr el Ghazalin kanssa varsinaiseksi Valkoiseksi-Niiliksi. Bahr-el-Jabalista haarautuu Bahr el Zeraf -niminen pudas, joka sekin kulkee Suddin alueen läpi ja päättyy lopulta Valkoiseen-Niiliin.
Barh el Jabalin varrella ovat Etelä-Sudanin pääkaupunki Juba, joka on Niilin jokialueen eteläisin purjehduskelpoinen kohta, sekä Kodok, jossa vuonna 1898 tapahtunut Fashodan selkkaus merkitsi siirtomaavaltojen suorittaman Afrikan jaon päätekohtaa. Valkoinen-Niili ja Etiopiasta alkava Sininen-Niili yhtyvät toisiinsa Sudanin pääkaupungissa Khartumissa, ja niiden yhtymäkohdasta alkaa varsinainen Niili.
Aiheesta muualla
Nil
Nonna Mordjukova
thumb|Nonna Mordjukova vuonna 2000. Nonna Viktorovna Mordjukova (s. 25. marraskuuta 1925 Kostjantynivka, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 6. heinäkuuta 2008 Moskova, Venäjä) oli venäläinen näyttelijä, joka teki pitkän uran elokuva-alalla. Hänen keskeisimmät elokuvansa tehtiin Neuvostoliiton aikana, mutta hän teki vielä muutamia rooleja maan hajoamisen jälkeen.
Tommi Liimatta
Tommi Juhani Liimatta (s. 14. tammikuuta 1976 Kemi) on muusikko, sarjakuvapiirtäjä, kuvataiteilija ja kirjailija. Liimatta on tullut tunnetuksi Absoluuttinen Nollapiste -yhtyeen laulajana, sanoittajana ja säveltäjänä.
Nonna Mordjukova
Nuoruus
Nojabrina Mordjukova syntyi Kostjantynivkassa, ja hänen vanhempansa olivat Viktor ja Irina Mordjukova. Hän sai nimensä Nojabrina synnyinkuukaudestaan marraskuusta. Hänen kutsumanimensä Nonna oli puolestaan deminutiivi Nojabrinasta.
Tommi Liimatta
Musiikin ohella Liimatta on kirjoittanut useita romaaneja ja tietokirjoja sekä julkaissut sarjakuvia. Teoksestaan Autarktis (2017) hän oli kaunokirjallisuuden Finlandia-ehdokkaana. Liimatta on toimittanut kirjoja muun muassa Veikko Ennalan ja Waldemar Walleniuksen lehtikirjoituksista sekä Sam Yaffan omaelämäkerran.
Nonna Mordjukova
Nuoruus
Mordjukova eli lapsuutensa paikkakunnalla, jossa hänen äitinsä työskenteli kolhoosin puheenjohtajana. Siellä hän vietti myös toisen maailmansodan aikaisen saksalaisvaltauksen.
Tommi Liimatta
Liimatta on ylioppilas Lyseonpuiston lukiosta. Hän on opiskellut sarjakuvataidetta Rovalan kansanopistossa. Vuonna 2022 Liimatta nähtiin myös LEGO Masters Suomi -ohjelmassa kilpailemassa Suomen parhaan Lego-rakentajan tittelistä.
Nonna Mordjukova
Ura
Mordjukova haaveili jo nuorena urasta näyttelijänä, ja hän opiskeli 1945–1950 valtiollisessa elokuvainstituutissa. Opiskeluaikana hän teki elokuvadebyyttinsä Sergei Gerasimovin elokuvassa Nuori kaarti (1948). Mordjukova esitti siinä pääroolia. Hänestä tuli elokuvan myötä tunnettu kansan keskudessa, ja hän sai siitä Stalin-palkinnon.
Tommi Liimatta
Radiotyöt
Liimatta piti kesällä 2014 jokaviikoisen 58 minuutin ohjelman Yle Puheessa. Jaksojen otsikkoja olivat muun muassa "Ei ole mitään niin maalaista kuin henkilöauton omistaminen", "Keskiolut", "Kun mies sairastaa, se menee niin heikoksi", "Miehen teenjuonti on epäilyttävää", "Hiljainen tieto" ja "CD-boxit ovat pappojen hankintoja". Liimatan radiomonologien sarja jatkui jouluna 2014. Tuolloin lähetettiin kolme uutta jaksoa, joista kunkin aiheena oli yksi joulun pyhäpäivä. Kesällä 2020 Yle Puheessa tuli kahdeksanosainen sarja Liimatan 57 minuutin radiomonologeja otsikolla ”Tommi Liimatan suuri serkkuteoria”. Aiheina olivat muun muassa kasettinauhoitukset, Aku Ankan taskukirjat, discolevyt ja serkkujen luona kyläilyt.
Nonna Mordjukova
Ura
Mordjukovalla oli pieni roli Vsevolod Pudovkinin elokuvassa Kotiinpaluu, mutta todellisen läpimurtonsa hän teki vuonna 1956 ensi-iltansa saaneessa Mihail Šveitserin elokuvassa Tšužaja rodnja. Hänelle alettiin tämän jälkeen tarjota säännöllisesti päärooleja.
Nikita Hruštšovin sanouduttua vuonna 1956 irti Stalinin henkilökultissa elokuvateollisuuskin vapautui hieman. Mordjukovaa tämä auttoi siinä mielessä, että hän pystyi valitsemaan monipuolisempia rooleja. Budimir Metalnikov kirjoitti suoraan Mordjukovalle elokuvan Prostaja istorija (1960). Siinä hän oli jälleen maaseutunainen, mutta rooliin sijoittui draaman lisäksi komediaa. Predsedatel (1964) oli puolestaan poliittisesti rohkea elokuva, sillä siinä hän näytteli oman maatilan omistaneen maanviljelijän vaimoa, jolla oli lapsi saksalaisen sotilaan kanssa.
Aleksandr Askoldov kirjoitti elokuvan Komissaari (1967) Mordjukovalle. Se kiellettiin kuitenkin 20 vuodeksi, ja Askoldov sai sen tekemisestä erilaisia tuomioita. Se julkaistiin lopulta perestroikan ja glasnostin aikana, jolloin se keräsi kansainvälistä suosiota. Elokuva palkittiin muun muassa hopeisella karhulla Berliinin elokuvajuhlilla.
Mordjukova näytteli 1960-luvulla myös historiallisissa elokuvissa. Hänen elokuviinsa kuuluvat muun muassa Konstantin Voinovin Naimapuuhat (1965). Mordjukovan parhaiten menestyneimpiin elokuviin kuuluu komedia Briljanttikäsi (1968). Leonid Gadai oli erikoistunut komedioihinsa, ja Mordjukov esiintyi myös hänen vuoden 1977 elokuvassaan Inkognito iz Peterburga. Toinen komediaohjaaja, Eldar Rjazanov puolestaan otti hänet päärooliin elokuvaansa Asema kahdelle (1983).
Neuvostoliiton kaatumisen jälkeen Mordjukovan ura alkoi jo hiipua. Viimeisten 15 elinvuotensa aikana hän näytteli vain kolmessa elokuvassa. Vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Mama oli hänen viimeinen elokuvansa. Hän jäi eläkkeelle tämän jälkeen, mutta hän kirjoitti vielä muistelmansa.
Mordjukova eli viimeiset vuotensa valtion hankkimassa moskovalaisessa asunnossa.
15. elokuuta
15. elokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 227. päivä (228. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 138 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 14. elokuuta, 16. elokuuta
Ramygala
Ramygala on Liettuan keskiosassa, Panevėžysin läänissä sijaitseva kaupunki. Se on osa Panevėžysin kunnallispiiriä. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 1 643 asukasta. Panevėžysin kaupunki sijaitsee 24 kilometriä pohjoiseen Ramygalasta.
Sorvisto (Ylivieska)
Sorvisto on kyläpuhto eli useamman kuin yhden kylän taloja sisältävä alue Ylivieskassa ja sijaitsee nauhamaisena noin 6–10 kilometrin päässä Ylivieskan kaupungilta Nivalan suuntaan molemmin puolin valtatietä 27. Sorvistossa asuu noin 250 ihmistä.
Perinteisesti Sorvisto on vanhaa maanviljelys- ja maitokarja-aluetta Kalajokilaakson viljavalla jokilakeudella. Ennen Sorviston aluetta kuritti jokakeväinen raju tulva. Nyt keväinen tulvatilanne on lähes saatu rauhoittumaan Haapaperän tekoaltaan ja useiden juoksutuspatojen ansiosta. Sorviston toimiva keskus on Sorviston entinen koulu, jossa edelleen järjestetään monenmoista toimintaa käsityökerhosta puulaakijääkiekkoon. Sorviston viereinen kylä Visuri on viime vuosina kasvanut varsinaista Sorviston kyläpuhtoa nopeammin omaksi selkeäksi taajamakseen, ollen kuitenkin kiinteästi osa samaa Sorviston asutustaajamaa. Laajeneva Ylivieskan kaupunki Savarin market-alueineen rakentuu vauhdilla kohti Sorvistoa. Sekä K-Citymarket, J. Kärkkäinen, Prisma että monet muut tavaratalot ja erikoisliikkeet vaativat tilaa ja kaupunki onkin vuosi vuodelta lähempänä Sorvistoa. Vielä noin vuonna 1980 Sorvistossa oli SOK:n oma myymälä, mutta nyt nämä palvelut ovat Ylivieskassa.
Haihtumaton muisti
Haihtumaton muisti on tietokoneen muistia, joka ei kadota sisältöään virran katkaisun yhteydessä kuten haihtuva muisti.
Haihtumatonta muistia ovat esimerkiksi lukumuisti (ROM)-piirit ja flash-muisti. Koska haihtumaton muisti ei kadota tietoa, sitä voidaan käyttää tiedontallennusvälineenä.