cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Swissairin lento 111
Tapahtuman jälkipuintia
thumb|Swissairin lennon 111 muistomerkki. Kritiikkiä lennon 111 turman yhteydessä on kohdistettu ensisijaisesti koneen lentäjiin. Sen mukaan he eivät heti suhtautuneet tilanteeseen sen vaatimalla vakavuudella vaan olettivat, että jopa 15 minuuttia ennen sähköhäiriöitä tuntunut savun haju oli peräisin ilmastointijärjestelmästä. Ilmastointijärjestelmä oli joskus aikaisemmin tuottanut savunhajua siihen kertyneen pölyn lämpenemisen vuoksi, vaikka se ei ollut varsinaisesti viallinen.
Iltalehti
Iltalehti (IL) on suomalainen iltapäivälehti ja verkkopalvelu. Se perustettiin vuonna 1980 Uuden Suomen iltapäiväpainokseksi. Iltalehden kustantaja on Alma Media -konserniin kuuluva Alma Media Suomi Oy. Lehden vastaava päätoimittaja on Perttu Kauppinen.
Ruotsin ilmasto
[[Tiedosto:Sweden Köppen.svg|thumb|Köppenin ilmastoluokituksen mukainen Ruotsi.
Iltalehti
Iltalehti ilmestyy kuutena päivänä viikossa, maanantaista lauantaihin. Lauantaisin ilmestyvä lehti on myynnissä koko viikonlopun ja sisältää myös Viikonvaihde-liitteen.
Ruotsin ilmasto
]] Ruotsin ilmasto on mannerilmasto, jossa kesät ovat usein lämpimiä mutta talvet kylmiä. Ruotsin ilmastoon vaikuttavat sen pohjoinen sijainti ja Skandit-vuoriston korkeus, joka pääosin estää Atlantin kosteiden ja lämpimien tuulien pääsyn Ruotsin alueelle. Golfvirta kulkee Ruotsin länsipuolelta. Sen vaikutus Ruotsin ilmastoon on lämmittävä.
Iltalehti
Kyselytutkimuksen mukaan suomalaiset pitävät iltapäivälehtiä vähemmän luotettavina kuin muita medioita. Iltalehti on suomalaisten mielestä vähemmän tärkeä, vähemmän luotettava ja vähemmän riippumaton kuin Ilta-Sanomat.
Ruotsin ilmasto
Ruotsi sijaitsee länsituulten vyöhykkeellä, missä liikkuvat matalapaineet rintamineen ovat yleisiä. Atlantin läheisyys ja tyypilliset tuulensuunnat aiheuttavat leveysasteisiin nähden lauhkean ilmaston varsinkin talvipuolella vuotta.
Köppenin ilmastoluokituksen mukaan Ruotsin eteläosissa ja rannikoilla vallitsee kosteanlauhkea eli meri-ilmasto, pohjoisosissa ja sisämaassa kylmätalvinen mannerilmasto. Tuntureilla on paikoin myös tundraa.
Iltalehti
Levikki
Kuten kilpailijaansa Ilta-Sanomia, myös Iltalehteä myydään irtonumeroina. Lehden keskilevikki vuonna 2014 oli 71 195 ja viikonvaihdenumeron 91 840. Lukijoita lehdellä oli syksystä 2012 kevääseen 2013 keskimäärin 496 000. Levikiltään Iltalehti on Ilta-Sanomien jälkeen Suomen toiseksi suurin iltapäivälehti ja neljänneksi suurin sanomalehti.
Tomi Kyyrä
Kyyrä on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2007 otsikolla "Studies on wage differentials and labour market transitions".
Iltalehti
Levikki
Kansallisen mediatutkimuksen vuonna 2010 tekemän tutkimuksen mukaan iltapäivälehdet menettivät kahdessa vuodessa lukijoita maakuntalehtiä enemmän. Iltalehden painettu lehti menetti kahdessa vuodessa 49 000 lukijaa ja sen kilpailijan Ilta-Sanomien lukijamäärä putosi 56 000:lla.
Vuonna 2020 Iltalehden paperilehteä luki keskimäärin 241 000 lukijaa ja sen verkkopalvelulla oli 2 831 000 lukijaa viikossa.
Iltalehti verkossa
Iltalehti ylläpiti aiemmin verkkosivuillaan avointa keskustelupalstaa, joka kuitenkin suljettiin joulukuussa 2015 lehden siirtyessä uutisten kommentoinnin esimoderoituun malliin.
Iltalehti-lehden ja nimen historiaa
Vuonna 1913 Helsingissä ilmestyi Iltalehti-niminen lehti, jonka vastaava toimittaja oli Juho Torvelainen. Iltalehti-nimistä lehteä julkaistiin myös vuosina 1919–1930, silloinkin Uuden Suomen rinnakkaisjulkaisuna. Ennen Iltalehteä Ilta-Sanomien kilpailijana ilmestyi 1973–1975 Yhtyneiden Kuvalehtien Iltaset.
Päätoimittajat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Iltalehden päätoimittajina vuodesta 1980 alkaen:
Kritiikkiä
Professorit Heikki Luostarinen ja Raimo Salokangas päätyivät vuonna 2022 tekemässään tutkimuksessa arvioon, että Iltalehden pääkirjoitus noudattelee pitkälti Kokoomuksen poliittista linjaa. Luostarisen ja Salokankaan mukaan artikkeleissaan Iltalehti kehuu porvarihallitusta ja haukkuu punavihreää hallitusta. Professorien mukaan lehden toimintaa voi kuvata teräväksi vallan vahtikoiran työksi, mutta myös poliittisten sympatioiden ja antipatioiden ohjaamaksi journalismiksi. Lehden kieli ei ole heidän mukaansa pelkästään kriittistä, vaan usein kohteitaan halventavaa ja naurunalaistavaa.
Swissairin lento 111
Tapahtuman jälkipuintia
Kriitikoiden mukaan lento 111 olisi ehtinyt laskeutua Halifaxin kentälle, mikäli lentäjät olisivat heti sähköhäiriöiden alettua julistaneet hätätilan käyttäen mayday-kutsua. Väite on erittäin kyseenalainen, sillä Monctonin aluelennonjohto (ACC) antoi klo 21.15 koneelle selvityksen lentää suoraan kohti Halifaxia sekä selvityksen laskeutua lentopinnalle 310. Klo 21.16 Moncton ACC selvitti koneen laskeutumaan 10 000 jalkaan, ja klo 21.18 se antoi edelleen selvityksen laskeutua 3000 jalkaan. Klo 21.19 Moncton antoi koneelle ohjaussuunnan 030 laskua varten Halifaxin kiitotielle 030. Tässä vaiheessa kone oli 30 merimailin päässä kentästä ja läpäisemässä lentopinnan 210 (n. 21 000 jalkaa), jolloin lentäjät pyysivät pidempää reittiä liiallisen korkeuden ja nopeuden vuoksi.
Lentäjät ehdottivat ensin laskupaikaksi Bostonia 300 merimailin (nm) päässä, mutta lennonjohto esitti Kanadan Halifaxia 66 merimailin päässä. Lentäjät hyväksyivät sen, mutta he alkoivat kuitenkin kiertää kehää voidakseen pudottaa koneen ylimääräisen 30 tonnin polttoainekuorman mereen ja toisaalta alentaakseen korkeutta ja nopeutta riittävästi laskua varten. Kriitikoiden mukaan lentäjien olisi pitänyt olla välittämättä matkustajien mukavuudesta ja pudottaa polttoainekuorma heti sekä ohjata MD-11 sitten matkalentokorkeudesta jyrkästi alas. Lentäjien toimia on puolusteltu muun muassa sillä, ettei heillä ollut koulutusta tulipalojen tunnistamiseen ja ettei savun haju ollut jatkuvaa ennen sähköhäiriöiden ilmenemistä.
Tutkimusten aikana tutkijoille selvisi, ettei lentäjillä olisi ollut mahdollisuutta ehtiä Halifaxiin, vaikka he olisivat tuoneet koneen alas ilman polttoainekuorman pudottamista. Kun lentäjät antoivat pan pan pan-kutsun, heillä oli noin kolmentoista minuutin lento Halifaxiin, mutta kone oli lentokelpoinen vain kymmenen minuuttia kutsusta.
Pikku-Kuivisto
Pikku-Kuivisto on Etelä-Pohjanmaalla Alavudella Sampsalammen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Pullikanjärvi
Pullikanjärvi on Etelä-Pohjanmaalla Alavudella ja Virroilla Sampsalammen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Pikku-Kuivisto
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,0 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Pullikanjärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,6 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Pikku-Kuivisto
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Naulaojan valuma-alueeseen (35.426) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 117,4 metriä mpy.
Pullikanjärvi
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Naulaojan valuma-alueeseen (35.426) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 119,5 metriä mpy.
Möykkysenjoen silta
Möykkysenjoen silta on vuonna 1926 valmistunut kiviholvisilta Ristijärvellä yhdystie 8890:n varrella. Kainuussa harvinaista tyyppiä olevasta kivisillasta tuli museosilta vuonna 1982. Sillan vierelle oli valmistunut 1980-luvulla uusi silta. Vanha silta entisöitiin vuosina 1982–1983.
Sillan holviaukko on 6 metriä leveä, ja sillan kokonaispituus on 13,9 metriä. Kannen hyötyleveys on 4,5 metriä.
Möykkysenjoen museosilta kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin teemakohteessa "museosilta".
Hans von Euler-Chelpin
Hans Karl August Simon von Euler-Chelpin (15. helmikuuta 1873 Augsburg – 6. marraskuuta 1964 Tukholma) saksalaissyntyinen ruotsalainen biokemisti. Hän sai vuonna 1929 Nobelin kemianpalkinnon yhdessä Arthur Hardenin kanssa sokerien käymisen ja sokerien käymiseen tarvittavien entsyymien tutkimisesta.
Von Euler-Chelpin syntyi Saksassa ja opiskeli kemiaa Berliinin yliopistossa Hermann Emil Fischerin ja A. Rosenheimin sekä fysiikkaa E. Warburgin ja Max Planckin johdolla. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1895. Valmistumisen jälkeen von Euler-Chelpin työskenteli 1896–1897 Göttingenin yliopistossa Walther Hermann Nernstin alaisena. Kesällä 1897 hän siirtyi Tukholmaan Svante Arrheniuksen laboratorioon.
Hän oli ensimmäisessä avioliitossa merkittävän ruotsalaisen luonnontieteilijän Astrid Cleven kanssa. He saivat viisi lasta, joista Karin Stolpe oli kääntäjä ja Ulf von Euler-Chelpin (1905-1983) professori ja myös Nobel-palkittu.
Panda oleosa
Panda oleosa on Pandaceae-heimoon kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta ja hitaasti kasvava puulaji, jolla on tiivis latvus. Panda oleosa kasvaa yleensä noin 10–20 metriä korkeaksi, mutta joskus jopa 35 metriä korkeaksi. Rungon halkaisija on yleensä 40–100 cm.
Panda oleosa kasvaa erilaisissa metsissä suurempien puiden varjossa. Joskus lajia tavataan myös jokivarsilla tai ajoittain tulvivilla kasvupaikoilla. Laji kasvaa merenpinnan tasosta aina 400 metrin korkeuteen asti. Luonnossa lajia tavataan trooppisen Afrikan länsiosissa. Lajin luontainen levinneisyysalue ulottuu Liberiasta Keski-Afrikan tasavaltaan, Gaboniin ja Kongoon.
pienoiskuva|vasen|250px|Panda oleosa -lajin siemeniä [[Kyoton yliopiston museossa Japanissa]] Lajin siemenistä uutettua öljyä on käytetty ruoanlaitossa. Siemenistä eristetyn öljy sisältämiä rasvahappoja ovat oleiinihappo (33,5 %), linoleenihappo (32,5 %), palmitiinihappo (26 %), steariinihappo (6 %), myristiinihappo (1 %) ja arakidihappo (0,5 %). Keitettyjä siemeniä voi myös syödä. Gabonissa murskattuja siemeniä on käytetty muun muassa kastikkeissa ja keitoissa. Panda oleosa -lajia on myös käytetty perinteisessä lääkinnässä. Lajin kaarnalla on esitetty olevan HIV:ta inhiboivia vaikutuksia.
Lajin puuaineksen väri vaihtelee ruskeankeltaisesta vaaleanpunertavaan ja se on melko kovaa. Niinpä puuainesta onkin käytetty puusepäntöissä sekä kanoottien valmistukseen.
Lohikosken kirkko (Jyväskylä)
Kirkkosalissa on 250 istumapaikkaa ja sitä hallitsee suuri ikkuna, jonka läpi näkyy luontoa. Lohikosken kirkossa on mekaaniset, 17-äänikertaiset urut, jotka saatiin kirkkoon vuonna 1967. Urut on suunnitellut Matti Vainio, ja niiden rakentamisesta vastasi Kangasalan urkutehdas.
Rakennukseen kuuluu myös kaksi keittiötä, kerho- ja takkahuone, väestösuoja ja viisi asuinhuoneistoa.
Jyväskylän seurakunnan kirkkovaltuusto päätti maaliskuussa 2021 myydä Lohikosken kirkon Järvi-Suomen asunnot Oy:lle purettavaksi ja uudisrakentamista varten.
Kirkollinen symboliikka rakennuksessa
Sisääntuloaulan puupaneelikatto on poikkeuksellisen matalalla, mikä symboloi sitä, että kirkkokävijät ovat usein kirkkoon saapuessaan murheiden painamia. Vastakohtaisesti kirkkosali taas on korkea ja valoisa, minkä lisäksi se on vertauskuvallisesti suunniteltu muistuttamaan laivan kokan muotoa. Saliin tulee luonnonvaloa katon ikkunoista ja oikealla seinustalla olevasta suuresta ikkunasta. Sivuikkunan läpi avautuu myös luontonäkymä, jonka on sanottu kuvastavan elämän katoavuutta.
The Descent – loukussa
The Descent – loukussa on Neil Marshallin käsikirjoittama ja ohjaama kauhuelokuva vuodelta 2005.
Pietari Hoffrén
Pietari (Johan Petter) Hoffrén (29. tammikuuta 1755 Savilahti – 12. maaliskuuta 1820 Leppävirta) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
The Descent – loukussa
Elokuvalle on tehty vuonna 2009 ensi-iltansa saanut jatko-osa The Descent – loukussa 2, jonka ohjasi Jon Harris. Samoja näyttelijöitä jatko-osassa ovat vain Shauna Macdonald Sarahina ja Natalie Jackson Mendoza Junona.
Juoni
Sarah menettää aviomiehensä ja tyttärensä auto-onnettomuudessa. Vuosi sen jälkeen hän lähtee viiden ystävättärensä kanssa tutkimaan vuoristossa sijaitsevaa luolaa. Luolan suuaukko romahtaa ja ryhmän on löydettävä toinen ulospääsy. Pian he kuitenkin huomaavat, etteivät he ole luolassa yksin. Ryhmä joutuu käyttämään alkukantaisimmatkin keinot selviytyäkseen.
Pietari Hoffrén
Hoffrénin vanhemmat olivat Henrik Hoffrén ja Katariina Hollender ja puoliso Maria Elisabet Sorthán (k. 1818). Hoffrén oli talollinen ja herastuomari Leppävirran Osmajärven kylässä, joka edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Kuopion läänin Vähä-Savon alisen kihlakunnan tuomiokuntaa.
Orajärvi (Espoo)
Orajärvi on noin 22 hehtaarin laajuinen ylänköjärvi Nuuksion kansallispuistossa luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Velskolan kaupunginosassa. Orajärven naapurijärviä ovat Ruuhijärvi luoteessa ja Urja idässä. Pikku Orajärvi sijaitsee Orajärven eteläpuolella. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee pari kilometriä Orajärvestä lounaaseen.
Orajärvi laskee Urjan ja Vääräjärven kautta Lakistonjokeen. Orajärven ekologinen tila on määritelty hyväksi ja pH on matala (5,3–5,7).
Orajärvi on merkitty vuonna 1780 julkaistuun karttaan nimellä Åra Järvi. Nimen alkuperästä ei ole varmuutta; se saattaa viitata järven haaramaiseen muotoon tai kaskeamiseen, jolloin se sisältäisi erisnimen oras. Nimi on saattanut saada alkunsa myös järven rantamien suurista, hammasmaisista kivipaasista.
Saarland
Saarland, joskus myös Saarinmaa, on pieni osavaltio Saksan länsiosassa lähellä Ranskan rajaa. Sen pääkaupunki on Saarbrücken. Alueella asuu hieman yli miljoona asukasta, ja sen pinta-ala on 2 569 km². Sitä pienempiä ovat vain kaupunkiosavaltiot Berliini, Bremen ja Hampuri. Saarlandin rajanaapurit ovat pohjoisessa ja idässä Rheinland-Pfalzin osavaltio, Etelässä Ranska ja lännessä Luxemburg. Osavaltion nimi johtuu sen kautta kulkevasta Saarjoesta.
Alueen muodostuminen
Saarlandia ei käytännössä ollut yhtenäisenä alueena vielä ennen 1900-lukua. Campo Formion rauhassa 1797 alue siirtyi Ranskalle. Pariisin rauha 1815 puolestaan jakoi sen Preussin ja Baijerin kuningaskunnan kesken. Alue alkoi kehittyä vuoden 1871 jälkeen, kun Elsass-Lothringen liitettiin Saksan keisarikuntaan ja nykyisen Saarlandin alue teollistui Lothringenin hiilikaivosten ansiosta.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen
Saarin alue syntyi 1919 osana Versailles’n sopimusta, jossa siitä tehtiin autonominen alue, jota hallitsi Ranska Kansainliiton valvonnassa. Sen muodostivat siihen saakka Preussiin kuuluneen Reininmaan lounaiskolkka sekä länsiosa Baijeriin ekslaavina kuulunutta Reinpfalzia.
Kun alueen valtiollista asemaa koskenut kansanäänestys tammikuussa 1935 lopulta pidettiin, yli 90 prosenttia äänestäjistä kannatti alueen liittämistä jälleen Saksaan. Noin 9 % äänestäneistä kannatti vallitsevan tilanteen jäämistä ennalleen, kun taas Ranskaan liittäminen sai vain vähän kannatusta. Äänestyksen tuloksen mukaisesti alue liitettiinkin 1. maaliskuuta 1935 Saksaan.
Japaninhappomarja
Japaninhappomarja (Berberis thunbergii) on happomarjakasveihin kuuluva, Japanista kotoisin oleva pensas. Lajia käytetään puutarhoissa aitakasvina tai vapaasti kasvaviin istutuksiin.
Levinneisyys
Japaninhappomarja kasvaa alkuperäisenä luonnonkasvina Japanin etelä- ja keskiosissa. Suomessa japaninhappomarjaa kasvaa paikoitellen luonnonvaraisena Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa, Uudellamaalla, Hämeessä ja Etelä-Karjalassa.
Elinympäristö
Alkuperäisellä levinneisyysalueella Japanissa japaninhappomarja kasvaa laidunniityillä ja erilaisissa pensaikoissa. Suomen luonnossa sitä esiintyy viljelykarkulaisena.
Käyttö
Japaninhappomarjaa käytetään puistoissa ja puutarhoissa vapaasti kasvavana koristepensaana tai aitakasvina. Suomessa se menestyy Ilmatieteen laitoksen määrittämillä kasvuvyöhykkeillä I–V, mutta vaurioituu helposti pahoin poikkeuksellisen kylminä pakkastalvina.
Kasvista on jalostettu useita viljelylajikkeita, joista Suomessa tavataan muun muassa lajikkeita 'Atropurpurea' eli purppurahappomarja, 'Atropurpurea Nana', 'Aurea', 'Erecta' ja 'Red Chief'. Lajikkeet eroavat toisistaan koon ja lehtilavan värin puolesta, joka vaihtelee punertavasta kellertävään.
Henrik Waris
Henrik Waris (1760 – 8. heinäkuuta 1830 Rautalampi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Wariksen vanhemmat olivat Juho (Johan) Waris ja Liisa (Lisa) Liimatainen ja puoliso Elisabet Kilpeläinen (k. 1827). Waris oli lautamies Rautalammin Istumäen kylästä, joka edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Kuopion läänin Rautalammin tuomiokuntaa. Hän teki valtiopäivillä yhdessä muiden Kuopion läänin sekä Oulun läänin ja Vaasan läänin edustajien kanssa esityksen satovahinkojen korvaamisesta.
Sulfiittimenetelmä
Sulfiittimenetelmän avulla valmistetaan selluloosaa käyttäen raaka-aineena pääasiassa kuusipuuta. Puu kuoritaan ja hakataan hakkurissa lastuiksi. Näitä lastuja keitetään sitten kovassa paineessa happamassa liuoksessa joka sisältää kalsiumvetysulfiittia CaHSO3 ja rikkidioksidia SO2. Keiton aikana puussa oleva ligniini ja muut oheisaineet liukenevat keitinliuokseen jonka jälkeen selluloosakuidut voidaan erottaa liuoksesta. Erotettu kuitumassa pestään ja kuivataan ja se voidaan myös valkaista kloorilla.
Jäteliuoksesta on valmistettu etyylialkoholia eli sulfiittispriitä, tai se on väkevöity ja sitten poltettu. Aikaisemmin jäteliuos laskettiin vesistöihin mikä aiheutti huomattavia ympäristöongelmia. Nykyisin sulfiittimenetelmä ei ole enää käytössä Suomen selluloosatehtaissa vaan ne käyttävät sulfaattimenetelmää.
Oulun ylioppilaslehti
Oulun ylioppilaslehti (ent. Ylkkäri) on Oulun yliopiston ylioppilaskunnan julkaisema järjestölehti kaikille yhteisön jäsenille. Lehti ilmestyy paperisena lehtenä 4 kertaa vuodessa jakelutelineisiin, joita löytyy Oulun yliopiston Linnanmaan ja Kontinkankaan kampuksilta sekä Oulun keskustasta. Paperilehden levikki on 3000–5000 kappaletta. Kerran vuodessa ilmestyvä fuksinumero postitetaan Oulun yliopistossa opintonsa aloittaville.
Lehden päätoimittajan valitsee ylioppilaskunnan korkeinta päätäntävaltaa käyttävä 37-jäseninen edustajisto. Lehden päätoimittajana on elokuusta 2021 alkaen toiminut Tuuli Heikura. Lehteä on tekemässä myös useita avustajia.
Ensimmäinen lehti ilmestyi tammikuussa 1961. Kirjoittajina lehdessä ovat olleet mm. Erno Paasilinna, Jukka Kajava, Peter von Bagh ja Kari Karemo. Erityisesti 1960-luvulla lehti oli varsin kulttuuripainotteinen. 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun aikana ylioppilaskunnan toiminta ja sen myötä myös ylioppilaslehden linja politisoitui ja radikalisoitui. Nykypäivään tultaessa lehti on tullut maltillisemmaksi ja puoluepoliittisesti sitoutumattomaksi opiskelijoiden äänitorveksi.
Oulun ylioppilaslehden printtilehti lakkautettiin OYY:n edustajiston päätöksellä vuonna 2015. Sen jälkeen lehti on toiminut verkkolehtenä. Vuodesta 2019 alkaen lehti ilmestyy lisäksi neljä kertaa vuodessa printtilehtenä.
Ignazio Silone
Ignazio Silone, oik. Secondo Tranquilli, (1900 Pescina de Marsi, L'Aquila, Italia – 1978 Geneve, Sveitsi) oli italialainen kirjailija ja toimittaja.
Koriariakasvit
Tuntomerkit
Koriariat ovat tavallisesti pensaita, joiden juurinystyröissä on typpeä sitovia Frankia-suvun sädesieniä. Silmut ovat tavallisesti suomuisia. Lehdet sijaitsevat vastakkaisina pareina ja ovat pienikorvakkeisia, ruodittomia ja yksinkertaisia, mutta oksa saattaa näyttää päällisin puolin tarkasteltuna parilehdykkäiseltä lehdeltä ehkäistyneen kasvunsa takia. Kukat ovat yksi- tai kaksineuvoisia; edellisessä tapauksessa kasvit ovat sekasopuisia eli polygaamisia (samassa kasvissa sekä yksi- että kaksineuvoisia kukkia). Kukinto on terttu, ja sen kukat ovat esilehdettömiä. Kehä on kaksikiehkurainen ja heikosti erilaistunut verhiöksi ja teriöksi. Terälehdet ovat möyheitä, usein kölimäisiä. Heteitä on kymmenen, ponnen lokeroside on ohut. Vain tyveltään yhdislehtinen sikiäin koostuu viidestä emilehdestä, joiden vartalot ovat ohuita ja kauttaaltaan luottipintaisia. Hedelmä on kerrannainen, hedelmykset ovat pähkylöitä, joita turvonneet terälehdet ympäröivät ja joiden tyveen vartalot vielä kiinnittyvät.
Levinneisyys
Koriarioiden levinneisyys on hyvin hajanainen. Niitä on eteläisen Tyynenmeren saarilla ja sitä ympäröivillä alueilla pohjoisimpana Japanissa. Sen lisäksi niitä kasvaa Himalajalta Etelä-Kiinaan ulottuvalla alueella ja Välimerenmaiden länsiosissa.
Luokittelu
Aikaisemmin koriariakasvien systemaattinen asema on ollut epävarma. Cronquist (1981) vei heimon Ranunculales-lahkoon eli leinikkikasvien (Ranunculaceae) yhteyteen. Takhtajan (1997) piti sitä omana lahkonaan Rosidae-alaluokassa pääasiassa erillisten emilehtien takia.
Koriarioiden suvussa on viisi lajia.
May (etunimi)
May on naisen etunimi. Se on lyhentymä nimistä Mabel, Margaret, Mary ja Maya. Toisaalta May-nimi voidaan yhdistää myös toukokuun englanninkieliseen nimitykseen May.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 840 May-nimistä naista. Lisäksi May-nimi on ollut viidellä miehellä.
Maylla ei ole nimipäivää almanakassa.
Alan Minter
Alan Minter (17. elokuuta 1951 Bromley – 9. syyskuuta 2020) oli brittiläinen nyrkkeilijä, olympiamitalisti ja ammattilaisnyrkkeilyn keskisarjan kiistaton maailmanmestari.
Minter voitti amatöörinä 71 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Münchenissä 1972. ”Boom-Boom” Minter ylsi menestykseen myös ammattilaisena: hän nousi keskisarjan kiistattomaksi maailmanmestariksi vuonna 1980 mutta menetti tittelin saman vuoden aikana kärsittyään tappion Marvin Haglerille. Hän päätti uransa vuonna 1981.
Minter kuoli 69-vuotiaana 9. syyskuuta 2020. Hän oli sairastanut syöpää.
Bremen (osavaltio)
Bremen (viralliselta nimeltään Bremenin vapaa hansakaupunki, ) on sekä väkiluvultaan että pinta-alaltaan Saksan pienin osavaltio. Se koostuu kahdesta erillisestä alueesta Ala-Saksin sisällä: varsinaisesta Bremenin kaupungista ja Pohjanmeren rannalla olevasta Bremerhavenin satamakaupungista. Niitä yhdistää joki Weser ja erottaa Ala-Saksin osavaltion alue. Bremenin ydinalue on siis enklaavi ja Bremerhaven tälle eksklaavi. Koko Bremenin osavaltion pinta-ala on 404 neliökilometriä. Asukkaita siellä on noin 670 000. Osavaltion pääkaupunki on Bremen.
Politiikka
Bremenin parlamentti on nimeltään Bürgerschaft. Sen Bremenin kaupungista valitut jäsenet muodostavat myös Bremenin kaupunginvaltuuston. Toimeenpanovaltaa käyttää Bürgerschaftin valitsema senaatti, jota johtaa Senatspräsident (pääministeri, kirjaimellisesti senaatin puheenjohtaja). Senatspräsident on myös yksi Bremenin kahdesta–kolmesta pormestarista.
Bremerhavenilla on erillinen kunnanvaltuusto ja pormestari (Oberbürgermeister) ja hänen varamiehensä.
At War with the Mystics
At War with the Mystics on yhdysvaltalaisen psykedeelistä rockkia tekevän yhtyeen The Flaming Lipsin yhdestoista studioalbumi, jonka julkaisi Warner Bros Records 4. huhtikuuta 2006. Albumissa on enemmän poliittisia sanoituksia kuin heidän aiemmissa albumeissaan, Yoshimi Battles the Pink Robots tai The Soft Bulletin.
Albumi voitti vuonna 2006 parhaiten suunnitellun albumin ja parhaan rockalbumin Grammyn.
Nam prik
pienoiskuva|Nam prik -kastiketta kupissa (etualalla) kasvisten kanssa. Nam prik on thaimaalainen kastike, jota käytetään monissa thaimaalaisen keittiön ruokalajeissa.
Thain kielellä nam viittaa veteen ja prik chiliin. Nimi tarkoittaa siis vapaasti kääntäen chilivettä. Kastikkeen valmistamiseen käytetään nimen mukaisesti pilkottuja punaisia chilipippureja siemenineen. Sen muita tärkeitä aineosia ovat limettimehu, kalakastike, valkosipuli ja sokeri. Muita ainesosia, kuten munakoisoa, katkarapuja tai pähkinöitä, saatetaan käyttää ajoittain tarkemmasta reseptistä riippuen. Kastikkeella on useita eri reseptejä ja useita eri paikallisia muotoja.
Nam prik -kastikkeella on pitkä historia. Toisin kuin esimerkiksi eteläaasialaista currya, nam prik -kastiketta on joskus pidetty kotoperäisenä thaimaalaisena reseptinä. Tosin senkin perusraaka-aine chili ei ole kotoperäinen Kaakkois-Aasialainen tuote, vaan se on saapunut alueelle läntiseltä pallonpuoliskolta. Nam prik on nykyisen thaimaalaisen keittiön käytetyin kastike ja chilin saapuminen alueelle lienee näin muuttanut perinteistä thaimaalaista keittiötä huomattavasti.
Iso-Kuivisto
Iso-Kuivisto on Etelä-Pohjanmaalla Alavudella Sampsalammen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,1 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Naulaojan valuma-alueeseen (35.426) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 128,9 metriä mpy.
Niemolampi
Niemolampi on Pirkanmaalla Virroilla Heinäperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Matoluoman valuma-alueeseen (35.427) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 131,1 metriä mpy.
Estemmenosuchidae
Estemmenosuchidae on sukupuuttoon kuollut permikaudella elänyt Dinocephalia-alalahkoon kuuluva terapsidiheimo. Sen jäsenet olivat suuria kasvinsyöjiä tai kaikkiruokaisia eläimiä. Niiden kallo oli massiivinen ja päässä oli sarvimaisia ulokkeita.
Parhaiten tunnettuja heimon jäsenistä ovat Estemmenosuchus-sukuun luuluvat lajit. Muut tähän heimoon kuuluvat eläimet tunnetaan huonosti. Aikaisemmin omaksi suvuikseen luetut ”Anoplosuchus” ja ”Zopherosuchus” on nykyisin havaittu Estemmenosuchus uralensis-lajiin kuuluviksi. Suvut Molybdopygus ja Parabradysaurus tunnetaan vain huonostisäilyneistä fossiileista. Estemmenosuchidae heimon fossiileja on löydetty Venäjältä.
Idaho Springs
Idaho Springs on kaupunki Clear Creekin piirikunnassa, Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 1 717. Kaupunki perustettiin 15. marraskuuta 1885.
Väestö
Kaupungin asukkaista 88,28 prosenttia on valkoisia ja 4,56 prosenttia afroamerikkalaisia. 1,38 prosenttia asukkaista ei ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 46,4 vuotta.
Paloniemi (pienalue)
pienoiskuva|Lohikosken ostoskeskus. Paloniemi on pienalue Jyväskylässä Lohikosken kaupunginosan länsiosassa Palokkajärven rannalla. Lohikosken kaupunginosan palvelukeskusta sijoittuu osittain Paloniemen pienalueelle: alueella on päiväkoti, liikuntapuisto ja ostoskeskus, jossa on K-Market ja pizzeria. Alueen nykyinen ostoskeskus on valmistunut vuonna 2012. Samalla tontilla sijaitsi aiemmin vuonna 1966 valmistunut liikekeskus, joka purettiin 2010-luvun alussa päästyään rappeutuneeseen kuntoon.
Paloniemen pienalueen rivi-, omakoti- ja kerrostaloista koostuva asuinrakennuskanta on valmistunut enimmäkseen 1960–1980-lukujen aikana, mutta alueella myös tätä ennen ja tämän jälkeen tehtyjä taloja. Pienalueella sijaitsee myös vuonna 2012 rakennettu tornitalo Majakka.
Paloniemi on myös alueella sijaitsevan niemen nimi, jossa sijaitsee 1880-luvulla rakennettu huvila.
Ruuhijärvi (Espoo ja Vihti)
Ruuhijärvi on noin 29 hehtaarin laajuinen korpijärvi Nuuksion kansallispuistossa Espoon ja Vihdin rajalla. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Espoon osalta lähes kokonaan Velskolan kaupunginosassa. Ruuhijärven länteen työntyvän lahden eteläosa sijaitsee Nuuksion kaupunginosassa ja pohjoisosa Vihdin puolella. Ruuhijärven naapurijärviä ovat Iso Majaslampi, Pieni Majaslampi ja Pöksynhaara koillisessa sekä Orajärvi kaakossa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Ruuhijärven eteläpuolella. Ruuhijärven ympäristössä on useita lampia.
Ruuhijärvessä on kaksi saarta: Pikkusaari länsiosassa ja Isosaari pohjoisosassa.
Ruuhijärvi on vähähumuksinen ja se laskee Nuuksion Myllypuroa myöten Nuuksion Pitkäjärveen. Ruuhijärven ekologinen tila on määritelty erinomaiseksi ja sen pH on matala (5,2–6,1).
Labradoodle
Labradoodle, Suomessa "Finnish labradoodle" ja puhekielessä myös labraduudeli, on labradorinnoutajan ja villakoiran risteytys eli monirotuinen. Labradoodleja on kolmea kokomuunnosta: standard, medium ja mini. Labradoodlejalostuksen alkuperäisenä tavoitteena oli kehittää allergikoille soveltuva avustajakoira. Niin sanottu Origin labradoodle on villakoiran ja labradorinnoutajan sekoitus eri sukupolvissa ja eri kokoluokissa. Jokaisessa maassa, joissa Origin Labradoodleja kasvatetaan, on oma linjansa, joita kutsutaan maan mukaan (American labradoodle, British labradoodle, Finnish labradoodle). Suomessa kasvatetaan siis Finnish labradoodleja, lyhenne FLD.
Sukupolvet ilmoitetaan kirjainyhdistelmänä rodun perässä, esimerkiksi labradoodle F1 tai labradoodle F1B. Sukupolvet: villakoira x labradorinnoutaja = F1. Labradoodle F1 x villakoira = F1B. F1 x F1 = F2. F2 x villakoira = F2B. F2 x F2 = F3. F3 x villakoira = F3B.
Ominaisuudet
Tavoitteena on jalostuksessa ollut kiltti, palveluhaluinen, aktiivinen ja lapsiystävällinen koira, jossa yhdistyy villakoiran älykkyys ja labradorinnoutajan uskollisuus, ja jolla on villakoiran tavoin irtoamaton (eli jatkuvasti kasvava) alusvillaton karvapeite. Kantaroduille yhteiset piirteet – ystävällinen luonne, helppo koulutettavuus sekä nouto- ja uintitaipumus – ovat tyypillisiä myös labradoodleille. Etenkin uusissa ensimmäisen ja toisenkin polven risteytyksissä jalostustulokset ovat kuitenkin jo arvattavissa: esimerkiksi syntyvien pentujen luonnetta ja turkin laatua voi ennustaa vanhempien mukaan.
Luonteeseen ja energiatasoon vaikuttaa myös se, minkä kokoista villakoiraa yhdistelmässä on alun perin käytetty. Isovillakoira on villakoirissa energisin.
Värityksistä esiintyy kaikkia niitä, mitä kantaroduissakin: etenkin mustaa, maksanväristä, valkoista, harmaata sekä aprikoosia ja punaista. Harvinaisempia ovat villakoiran merkkivärinen ja valkokirjava.
Turkki
Labradoodlea mainostetaan hyvänä vaihtoehtona allergiasta kärsiville, sillä sen turkista ei irtoa juuri lainkaan karvoja. Kuten muutkaan rodut labradoodle ei ole myöskään täysin homogeeninen turkin laadun suhteen ja monilla yksilöillä on tavanomainen kaksi kertaa vuodessa vaihtuva ja muina aikoina hiljaksiin variseva karvapeite. Myös kaikenlaisia välimuotoja esiintyy. Koira-allergia johtuu yliherkkyydestä jollekin koiran kehon proteiinille, joita irtoaa karvan lisäksi muun muassa ihon hilseestä ja syljestä. Irtoamatonkaan karvapeite ei siis takaa hypoallergeenisuutta, vaikkakin se helpottaa allergeenien leviämisen hallitsemista: yksinkertainen jatkuvakasvuinen karvapeite voidaan ajella lyhyeksi turkin laadun siitä kärsimättä toisin kuin kaksinkertainen karvapeite; lyhyenä se on myös varsin vaivaton pestä, mikä vähentää turkissa olevien koiraperäisten ja muiden allergeenien määrää.
F1-labradoodlella turkki on yleisimmin karkeakarvainen. Sen voi halutessaan nyppiä. Karkeakarvainen turkki kypsyy kasvaessaan, jolloin se irtoaa helposti karvatupesta nyppimällä. Karkeakarvaisen turkin voi myös ajaa koneella. Silloin karvatuppi muuttuu ja karva ei irtoa enää nyppimällä, vaan se tulee jatkossa ajaa aina. Jos karkeakarvaiselta labradoodlesta halutaan mahdollisimman irtoamaton karva, se kannattaa ajaa koneella, jolloin karvatupen rakenne muuttuu.
F2-sukupolven labradoodlella turkissa on eniten variaatioita. Osa koirista saattaa olla villakoiramaisen kiharoita, osa F1-tyyppisesti karkeakarvaisia.
Rotustatus
Labradoodleksi on tapana nimittää mitä tahansa labradorinnoutajasta ja villakoirasta polveutuvaa roturisteytystä. Satunnaisista designer-risteytyksistä voidaan erottaa suunnitelmallinen kasvatus, jonka lopullisena tavoitteena on kehittää molemmista kantaroduistaan eroava, niiden ominaisuuksia yhdistävä, tyypiltään ja ominaisuuksiltaan vakiintunut koirarotu. Toistaiseksi labradoodlen jalostus on ollut täysin avointa, eli mikään huomattava kasvatusyhdistys ei ole sulkenut rekisteriään ensimmäisen polven risteytyksiltä tai yhdistelmiltä kantarotujen puhdasrotuisten yksilöiden kanssa.
Labradoodle ei ole kansainvälisen kennelliiton FCI:n tunnustama rotu, ja labradoodlet ovat FCI-maissa virallisesti monirotuisia eli risteytyksiä. Labradoodleilla on kuitenkin useissa maissa omia kannatusyhdistyksiään, jotka organisoivat kasvatustoimintaa.
Aomori
Aomori on Japanin Aomorin prefektuurin pääkaupunki, joka sijaitsee Honshūn saaren pohjoiskärjessä vastapäätä Hokkaidōta. Aomorin kaupungista on Seikan-tunnelin kautta yhteys Hokkaidōlle. Ennen tunnelia Hokkaidōlle kuljettiin Aomorin sataman kautta junalautoilla, jotka toimittivat suurimman osan Hokkaidōn rahdista ja matkustajista.
Kaupunki perustettiin virallisesti 1. huhtikuuta 1898, mutta samalla paikalla on ollut satama ja asutusta jo vuodesta 1612, Edo-kauden alusta. Kaupunki laajeni 1. huhtikuuta 2005, kun Namiokan kaupunki liitettiin siihen. Aomori on valittu yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.
thumb|260px|Aomorin satamaa
Historia
thumb|left|200px|[[Hakkōdan vuorilla kuolleiden sotilaiden muistomerkki]]
Alueella on paljon Jōmon-kauden jäännöksiä, joista kuuluisin on Sannai-Maruyaman muinaisjäännös lounaaseen kaupungin keskustasta.
Ennen Edo-kautta alueella sijaitsi pieni Utōn kalastajakylä. Moriyama Yashichirō asutti Aomorin vuonna 1612 daimio Tsugaru Nobuhiran pyynnöstä. Edo-kaudella Aomori toimi Tsugarun hanin pääkaupungin, Hirosakin satamana ja kauppakeskuksena.
Meiji-restauraatiossa Tsugarun han lakkautettiin ja sen tilalle muodostettiin Hirosakin prefektuuri vuonna 1871. Prefektuurin pääkaupunki muutettiin kuitenkin pian Hirosakista Aomoriin ja prefektuurin nimi muutettiin Aomorin prefektuuriksi.
Keisarillisen Japanin armeijan 5. jalkaväkirykmentti oli sijoitettuna Aomoriin vuoteen 1896, jolloin sen tilalle tuli 8. jalkaväkidivisioona.
Vuonna 1902 yli 200 sotilasta kuoli sotilasharjoituksessa heidän yrittäessään ylittää Hakkōdan vuoria. Harjoitus oli osa valmisteluja Venäjän–Japanin sotaa varten ja kokeilu äärimmäisissä talvioloissa. Epäonnistumisen syiksi on sanottu ongelmia harjoituksen valmisteluissa, organisoinnissa ja johdossa.
Aomorin nimittäminen prefektuurin pääkaupungiksi kiihdytti kaupungin kasvua. Seikan-lautta oli Hokkaidōn ja Honshūn pääasiallinen yhteys vuodesta 1908 vuoteen 1988, jolloin Seikan-tunneli rakennettiin. Aomorin ja Tokion välille rakennettiin kaksi junalinjaa, Ōun päärata ja Tōhokun päärata.
Kaupunki kärsi laajoja vahinkoja vuonna 1945 yhdysvaltalaisten pommituksissa.
Ilmasto
Lumi ja kylmä ilma ovat ominaisia Aomorille, ja niistä kaupunki on hyvin tunnettu Japanissa. Kaupungin talvisia lumisateita sanotaan kovimmiksi koko Japanissa. Aomorissa sataa vuosittain keskimäärin 669 cm lunta. Esimerkiksi kaupungin lumipeitteen paksuuden ennätys on 196 cm vuodelta 1981. Vastaavasti Sapporon ennätys on vain 164 cm vuodelta 1939, vaikka se sijaitseekin pohjoisempana. Syynä poikkeukselliseen lumen määrään ovat useat eri tuulet, jotka törmäävät kaupungin ympärillä ja pakottavat ilman nousemaan ja viilenemään, mikä johtaa sateisiin.
Kesäisin idästä usein puhaltaa viileä tuuli nimeltään Yamase, joka usein johtaa viileään paikallisilmastoon ja huonoihin satoihin. Samoin vuoristoisemmilla alueilla on usein hyvin sumuista, minkä takia lentoja Aomorin lentoasemalle joudutaan usein perumaan.
Liikenne
Aomorin kansainvälinen lentoasema on perustettu vuonna 1964 ja sijaitsee noin 30 minuutin ajomatkan päässä kaupungista. Lentoasemalta on useita lentoyhteyksiä pääasiassa Japaniin. Kesäisin Dalavia Far East Airways lentää Aomorista Venäjälle.
Aomorin rautatieasema sijaitsee kaupungin keskustassa, lähellä Aomorin satamaa. JR Higashi-Nihonin junalinjat Ōun päärata ja Tōhokun päärata päättyvät asemalle. JR Hokkaidōn junat kulkevat osittain Tōhokun pääradalla ja se omistaa myös Tsugaru kaikyō -linjan, joka kulkee Seikan-tunnelin kautta Hokkaidōhon.
Nähtävyydet
Aomori tarjoaa useita nähtävyyksiä kuten raunioita, museoita ja vuoria. Lisäksi Hakkōdan vuoristo tarjoaa lenkkeily- ja ulkoilumaastoa sekä useita kuuluisia kylpylöitä.
Aomori Nebuta on kuuluisa paikallinen festivaali, joka järjestetään vuosittain.
Urheilu
Aomori järjesti kaksi kansainvälistä curling-tapahtumaa vuonna 2003, ja paikallinen naisten curlig-joukkue ”Team Aomori” edusti Japania vuoden 2006 talviolympialaisissa Torinossa, Italiassa. Vuonna 2007 Aomori järjesti naisten curlingin maailmanmestaruuskisat.
Ystävyyskaupungit
Aomorilla on useita ystävyyskaupunkeja:
Ystävyyskaupungit Japanissa:
Kulmaharjanne
Kulmaharjanne on silmien yläpuolella oleva ulkoneva luumuodostelma.
Pietari Haaranen
Pietari (Petter) Haaranen (20. maaliskuuta 1762 Tohmajärvi – 26. huhtikuuta 1833 Tohmajärvi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Haarasen vanhemmat olivat Mikael Haaranen ja Anna Jalkanen ja puoliso Riitta (Brita) Simonen (k. 1817). Tohmajärven Saarion (Sairiois) kylän Haaranen edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Kuopion läänin Karjalan alisen kihlakunnan tuomiokuntaa. Häneltä ei jäänyt valtiopäivien pöytäkirjoihin aloitteita tai esityksiä.
Columbano Bordalo Pinheiro
thumb|Pinheiron maalaama allegoria esittää portugalilaisia poliitikkoja 1820-luvun lopulla. Maalaus sijaitsee Portugalin parlamentissa Lissabonissa. Columbano Bordalo Pinheiro (21. marraskuuta 1857–6. marraskuuta 1929), johon viitataan toisinaan myös pelkällä nimellä Columbano, oli portugalilainen taidemaalari.
Pinheiro syntyi Lissabonissa ja oli taiteilija Rafael Bordalo Pinheiron veli. Hän opiskeli Ranskassa ja teki muotokuvat muiden muassa Teófilo Bragasta ja runoilija Antero de Quentalista.
Portugalin tasavallan alettua vuonna 1910 Pinheiro suunnitteli uuden hallituksen lipun. Suurin kokoelma hänen töitään on Chiadon museossa Lissabonissa.
Vääräjärvi (Virrat, Heinäperä)
Vääräjärvi on Pirkanmaalla Virroilla Heinäperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Matoluoman valuma-alueeseen (35.427) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,8 metriä mpy.
Kimmo Pulliainen
Kimmo Pulliainen (s. 12. elokuuta 1963) on suomalainen pesäpalloilija. Pulliainen edusti koko pääsarjauransa Hyvinkään Tahkoa. Pulliainen saavutti urallaan neljä SM-hopeaa kaudella 1983, kaudella 1992, kaudella 1994 ja kaudella 1996 sekä kolme SM-pronssia kaudella 1987, kaudella 1989 ja Miesten Superpesiksen kausi 1990. Pulliainen pelasi urallaan kolme Itä-Länsi-ottelua ja yhden Liitto-Lehdistö-ottelun. Hän pelasi ulkokentällä siepparina. Pulliainen pelasi urallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä yhteensä 315 runkosarjaottelua. Näissä hän löi 16 kunnaria ja 141 tavallista juoksua, toi 210 juoksua ja keräsi 1 043 kärkilyöntiä. Pulliainen pelasi urallaan 66 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja 13 tavallista juoksua, toi 29 juoksua ja keräsi 190 kärkilyöntiä. Pulliainen pelasi urallaan 15 alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi viisi tavallista juoksua, toi neljä juoksua ja keräsi 37 kärkilyöntiä.
Vladimir Malahov (jääkiekkoilija)
Vladimir Igorevitš Malahov (, s. 30. elokuuta 1968 Sverdlovsk, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Malahovin varasi NHL:ään New York Islanders vuonna 1989. Ennen siirtymistä NHL:ään kaudeksi 1992–1993 hän edusti moskovalaisseuroja Spartak ja TsSKA. NHL-urallaan hän on edustanut lisäksi Montreal Canadiensiä, New Jersey Devilsiä, New York Rangersiä ja Philadelphia Flyersiä. Devilsissä hän oli mukana voittamassa Stanley Cupia kaudella 1999–2000.
Malahov voitti Itsenäisten valtioiden yhteisön ja Georgian muodostamassa yhdistetyssä joukkueessa olympiakultaa vuonna 1992 ja Venäjän joukkueessa olympiapronssia vuonna 2002. Neuvostoliiton joukkueessa hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1990 ja MM-pronssia vuonna 1991. Malahov on yksi harvoista niin sanotun kolmen kullan klubin jäsenistä.
Antonello da Messina
Hän opiskeli Napolissa, ilmeisesti Colantonion oppilaana. Siellä hän näki Jan van Eyckin maalauksen, ihaili sen uutta maalaustapaa ja elämäkertakirjuri Vasarin mukaan lähti Alankomaihin opiskelemaan lisää. Omassa työssään hän yhdisti italialaisen yksinkertaisuuden alankomaalaiseen yksityiskohtien runsauteen, ja vaikutti tuleviin maalareihin muun muassa Giovanni Bellinin tyyliin.
Richter
Richter on sukunimi, joka tarkoittaa saksaksi tuomaria. Se voi viitata seuraaviin henkilöihin ja asioihin:
Kuolemattomat
Kuolemattomat eli Kymmenen Tuhatta olivat Herodotoksen mukaan Persian kuninkaan henkivartiokaarti ja valtakunnan ammattilaisarmeija ainakin persialaissotien aikana sekä niiden jälkeen, kunnes Aleksanteri Suuri löi heidät lopullisesti Issoksen taistelussa vuonna 333 eaa.
thumb|300px|Kuolemattomia [[elamilaisissa puvuissa]]
Kymmenen Tuhatta kuvastaa kirjaimellisesti joukon lukumäärää, sillä sotilaiden lukumäärä pidettiin aina kymmenessätuhannessa. Tämä tarkoitti sitä, että kuolleet, haavoittuneet tai sairaat sotilaat korvattiin uusilla jotta aktiivipalveluksessa olevien lukumäärä olisi aina kymmenentuhatta. Herodotos kertoo, että jokainen "kuolematon" oli syntyperäinen persialainen tai meedialainen.
Kuolemattomat olivat raskasta jalkaväkeä, jotka saivat vaativan erikoiskoulutuksen, mutta myös sitä myöten nauttivat erikoiskohtelusta. Heillä oli sotaretkillä oma ruokansa ja erityiset karavaanit kuljettivat heidän palvelijoitaan. Sotilailla oli aseistuksenaan kevyet kilvet, lyhyet keihäät, voimakkaat jouset ja akinakes-miekat. Keihäs oli rautainen ja siinä oli, sotilaan arvosta riippuen, joko kultainen tai hopeinen vastapaino. Herodotos sanoo "kuolemattomien" vaatetuksen koostuneen tiarasta tai ohuesta huopaisesta hatusta, hihallisesta tunikasta, suomupanssarista ja housuista.
Suspenders
Suspenders on suomalainen punk-yhtye, joka perustettiin elokuussa 1998. Sen johtohahmona, laulajana ja basistina toimii yhtyeen perustanut Shadou. Kesäkuun 2006 alusta toiminnassa ollut nykyinen kokoonpano koostuu lisäksi rumpali Pelle Miljoonasta ja kitaristi Nisse Rikamasta (Rubberduck Jones).
Vladimir Dašić
Vladimir Dašić (s. 13. toukokuuta 1988 Titograd) on montenegrolainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin KK Union Olimpijaa.
Ura
Dašić aloitti koripallon KK Budućnost Podgorican juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 2004–2005. Joukkueen paidassa hän voitti Montenegron-mestaruuden vuosina 2007–2009. Kaudella 2008–2009 hän teki sarjassa 13,0 pistettä ottelua kohden ja siirtyi kauden päätteeksi Real Madridiin. Dašić pelasi Real Madridissa vain 17 Espanjan liigan ja neljä Euroliigan ottelua. Helmikuussa 2010 hänet vuokrattiinkin CB Gran Canariaan loppukauden mittaisella sopimuksella. Dašić ei pelannut joukkueessa kuitenkaan koko loppukautta, sillä hänen sopimuksensa irtisanottiin erimielisyyksien takia. Tämän jälkeen Dašić siirtyi italialaiseen Lottomatica Romaan. Hän edusti seuraa puolitoista kautta ja liittyi tammikuussa 2012 KK Union Olimpijaan.
Sirin
Sirin on venäläisten legendojen myyttinen olento, jolla on naisen pää ja linnun, tavallisesti pöllön, ruumis. Se on alkonostin ja gamajunin ohella yksi kolmesta venäläisen kansanperinteen hahmosta, jotka ovat puoliksi lintuja ja puoliksi naisia.
Sirin on ilmeisesti perua kreikkalaisen mytologian seireeneistä. Seireenien tapaan sirinin laulu on vaarallista kuolevaisille: kuullessaan sirinin kauniin äänen miehet unohtavat kaiken muun, seuraavat niitä ja kuolevat. Sirinin voi karkottaa pitämällä kovaa melua.
Antropomorfismi
Frans de Waal käyttää ilmiöstä nimitystä bambifiointi
Esimerkkejä ihmisenkaltaistamisesta ovat esimerkiksi:
Kognitiotieteen mukaan taipumus ihmisenkaltaistaa (antropomorfisoida) ilmiöitä on tiedostamaton, perintötekijöihin sisältyvä piirre. Ihminen on luonnostaan hyvin ihmiskeskeinen. Tämä johtuu siitä, että muinaiset ihmiset eivät olisi voineet selviytyä muuten kuin pienissä yhteisöissä. Toiset ihmiset ovat meille niin tärkeitä, että ajatteluumme liittyy lähes aina inhimillisiä haluja ja tavoitteita.
Daniel C. Dennettin mielestä ihmisellä on kolme perusasennetta: aineellinen asenne, suunnitteluasenne ja aikomusasenne. Aineellinen asenteemme käsittelee samoja asioita kuin fysiikka. Suunnitteluasenteessa käsittelemme olioita jotain tarkoitusta varten suunniteltuina. Aikomuksellisessa asenteessa olioilla on käsityksiä, toiveita ja toimintakykyä. Viimeksi mainitut asenteet ovat niin voimakkaita, että jopa pienet lapset voivat ajatella olevansa olemassa jotain tarkoitusta varten.
Jean Piaget havaitsi, että 3–10 vuoden vanhoilla lapsilla esiintyi elottomien olioiden elollistamista eli animismia. Lapset saattoivat pitää luonnonesineitä myös keinotekoisina. Piaget havaitsi, että nämä ajattelutavat heikkenevät, kun lapsi aikuistuu.
Uskonnot voidaan antropologien mielestä usein käsittää luonnon ihmisenkaltaistamiseksi. Muinaiskreikkalainen Ksenofanes sanoi:
Tähän kehitykseen on muun muassa seuraavia syitä. Havaitseminen ja tunnistaminen ovat epävarmoja. Vuorovaikutus toisten ihmisten kanssa on tärkeää. Ihmisten käsittely on tärkeää. Ihmisten sulkeminen tapahtumien ulkopuolelle on vaikeaa. Ihmiset saattavat olla parhaimpia ystäviämme tai pahimpia vihollisiamme. On tärkeää, että kiinnitetään ensiksi huomio tärkeimpiin asioihin, ja muiden ihmisten tekemiset ovat usein asioista kaikkein tärkeimpiä. Ihmiset ovat oletusarvoisesti syyllisiä kaikkeen.
Erilaisissa kaikkeudensyntytarinoissa, joita on ollut lähes kaikilla kansoilla, esiintyy ihmisten mutta myös muiden eläinten kaltaisia suunnittelijoita, joissa tuntematon on selitetty ”inhimillistämällä” se. Erään Amazonilla elävän heimon mukaan suunnittelija oli ensimmäinen ihminen itse, joka suunnitteli perheensä ja muut ihmiset. Useimmiten kaikkeus on luotu jostakin jo olemassa olevasta. Platon ja Aristoteles ajattelivat, että kaikkeus tehtiin olemassa olevasta aineesta. Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa Jahve-jumala luo kaikkeuden tyhjästä. Näiden luomiskertomusten mukaan kaikella on jokin ihmistä hyödyttävä tarkoitus. Esimerkiksi Aristoteleen mielestä luonnossa ei tapahdu mitään ilman päämäärää. Vasta 1500-luvulla Francis Bacon kyseenalaisti tämän Euroopassa vallinneen ajatustavan. Kaksi vuosisataa myöhemmin David Hume katsoi, että sattuma voi pitkinä ajanjaksoina selittää suunnittelun harhan. Sata vuotta Humen jälkeen Charles Darwin selitti asian evoluutioteorialla.