cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Intian joukkotuhoaseet
Intian joukkotuhoaseet koostuvat ohjuksista ja sukellusveneistä, joilla voidaan laukaista ydinaseita, sekä valmiuksista tuottaa ydinaseita. Intia on ilmoittanut tuhonneensa kemialliset aseensa ja allekirjoittanut kemiallisten ja biologisten aseiden kieltoa koskevat sopimukset.
Intia räjäytti ensimmäisen ydinpomminsa Tharin autiomaan pinnan alla Pokhranin alueella vuonna 1974. Intia väitti koetta ”rauhanomaiseksi ydinräjäytykseksi”, minkä jälkeen maa kehitteli ydinaseita salassa. Intialla lienee ollut sotilaskäyttöön soveltuva ydinase valmiina vasta noin 1986–1988. Maan ohjusohjelma alkoi edistyä merkittävästi 1990-luvulla. Vuonna 1998 Intia räjäytti muutamia ydinaseita ja julistautui avoimesti ydinasevallaksi. 2000-luvulla Intia on kehitellyt monia ohjustyyppejä, muun muassa keskipitkän matkan Agni-ohjusta.
Intian ydinase
thumb|[[Agni-ohjus|Agni-II-tyypin ballistinen ohjus]]
Intian tiedetään maininneen ydinaseen mahdollisuudesta jo 1940-luvulla heti itsenäistyttyään. Itsenäistymiseen liittyi sota, jossa Intia jakautui kahteen valtioon, muslimien Pakistaniin ja hinduvoittoiseen Intiaan. Kashmirin alueesta, jolla asui sekä muslimeja että hinduja, tuli maiden välille riidan ja sotien aihe.
1940-luvun lopulla Intian ydinohjelma alkoi kehittää tiedemies Homi Bhabha, joka oli vuodesta 1948 Atomienergiakomission puheenjohtaja. Atomienergiakomissiosta tuli ministeriö vuonna 1952. Ensimmäinen tutkimusreaktori CIRUS alkoi toimia vuonna 1956.
Nehrun politiikka 1950-luvulla vastusti ydintekniikan sotilaallista käyttöä. Intia alkoi 1950-luvulla hankkia rauhanomaista ydinteknologiaa.
Kiina hyökkäsi Intiaa vastaan rajariitojen takia vuonna 1962 samoihin aikoihin kun Kuuban kriisi oli käynnissä. Kiinan hyökkäys eteni nopeasti, Neuvostoliitto päättikin tukea yhtäkkiä jo vuonna 1960 riitakumppaniksi muuttunutta Kiinaa. Niinpä Yhdysvallat aikoi auttaa Intiaa. Kiina pysähtyi hyökkäyksensä marraskuussa kuukauden sodan jälkeen ja vetäytyi joiltakin Intialta valtaamiltaan alueilta. Näin Intialle selvisi, ettei Neuvostoliitto ollutkaan sen luotettava liittolainen tosipaikan tullen.
Vuonna 1962 varsinkin oikeisto-oppositio alkoi arvostella Nehrun ulkomaanpolitiikkaa ja puolustuspolitiikkaa, ja ydinpelotteesta alettiin kiistellä lehdissä ja parlamentissa. Kun Kiina räjäytti oman ydinlatauksensa, keskustelu kiihtyi. Nehru kuoli vuonna 1964, ja kun arvovaltaisin ydinaseiden vastustaja oli poissa, ydinaseiden kannattajat voittivat kiistan.
Vuonna 1965 Intian atomienergiakomissio AEC alkoi valmistella maanalaisia ydinkokeita. Kiista kannattajien ja vastustajien välillä jatkui. Ydinaseita vastustettiin muun muassa Intian pasifistisen perinteen, ydinaseiden kalleuden ja sen pelon takia, että ydinaseet johtaisivat tavanomaisen puolustuksen alimitoitukseen. Vastustajat pelkäsivät Intian naapurimaiden hankkivan ydinaseita Intian ydinpelotteen takia, mikä heikentäisi Intian turvallisuutta. AEC:n johtaja Bhabha kannatti ydinaseita vastauksena Kiinan uhkaan. Vuonna 1965 maan arvioitiin pystyvän rakentamaan ydinaseen 3 vuodessa.
Vuonna 1968 Intia ei allekirjoittanut ydinsulkusopimusta, koska maan mielestä ydinaseettomille maille ei annettu riittäviä turvatakuita, sopimus syrjii rauhanomaisia ydinräjäytyksiä ja sopimus ei juurikaan liity aseidenriisuntaan.
Vuonna 1971 käytiin Intian ja Pakistanin välillä kolmas sota, joka johti Bangladeshin itsenäistymiseen. Pommiväittely oli alkanut uudestaan vuonna 1970. Yhdysvallat, Kiina ja Pakistan lähestyivät toisiaan, ja Intia solmi Neuvostoliiton kanssa YYA-sopimuksen, jossa oli kohta, jossa puhuttiin sotilaallisesta avusta. Intia oli näyttänyt voimansa sodassa Pakistania vastaan. Gandhi halusi ydinaseita Intian vahvistuneen aseman takia.
Ammattiliitto Nousu
Ammattiliitto Nousu ry (entinen Nordea Unioni Suomi, ) eli Nousu on Nordeassa ja sen tytäryhtiöissä työskentelevien ammattiliitto, johon kuuluu noin 7 000 toimihenkilöä, esimiestä ja asiantuntijaa. Nousu on keskusjärjestö STTK:n ja UNI Global Unionin jäsen sekä osa Union in Nordeaa, joka on Suomen, Norjan, Ruotsin, Tanskan ja Puolan nordealaisten muodostama yhteistyöelin. Nousu on sopijaosapuolena rahoitusalan työehtosopimuksessa.
Intian joukkotuhoaseet
Intian ydinase
Intian silloinen pääministeri Indira Gandhi määräsi 1972 tiedemiehiä rakentamaan ydinaseen. Kehitystyö kesti kaksi vuotta. Pommin plutonium tuli kanadalaisilta saadusta CIRUS-reaktorista, joka käytti Yhdysvalloista saatua raskasta vettä.
Ammattiliitto Nousu
Nousu perustettiin 2. helmikuuta 2002 ja joulukuuhun 2010 asti yhdistys toimi osana Ammattiliitto Suoraa. Suora yhdistyi vuoden 2011 alussa Toimihenkilöunionin kanssa muodostaen Ammattiliitto Pron. Nousu järjesti asiasta jäsenäänestyksen, jossa 80 prosenttia vastusti liittymistä uuteen liittoon. Nordealaiset kokivat, että finanssiala jää suuressa liitossa liian pieneksi sektoriksi, joten Nousu irtautui fuusiosta ja siitä muodostettiin itsenäinen ammattiliitto. STTK hyväksyi Unionin jäsenliitokseen 12. tammikuuta 2011.
Hallinto
Yhdistyksen vuonna 2009 valitsema 30 henkinen edustajisto käytti myös ylimenokauden aikana 2011-2013 aikana Nousun ylintä päätösvaltaa. Edustajiston puheenjohtajana toimi Sirkku Pääkkönen Rovaniemeltä ja varapuheenjohtajana Pasi Järvinen Helsingistä. Vuoden 2013 vaaleissa edustajiston puheenjohtajaksi valittiin Tuula Muukkonen Turusta ja varapuheenjohtajaksi Kristiina Widenius Helsingistä.
Intian joukkotuhoaseet
Intian ydinase
Tiedemiehet räjäyttivät pomminsa noin 25 km:n päässä Pokhranista Tharin autiomaassa 1974. Tätä Pokhran-1 tai "Hymyilevä Buddha"-nimistä koetta sanottiin virallisesti "rauhanomaiseksi ydinräjäytykseksi" (Peaceful Nuclear Explosion, PNE) vaikka ohjelman tarkoitus oli sotilaallinen. Koe tehtiin maan alla tarkoitusta varten tehdyssä 107 m:n syvyisessä kaivoskuilussa. Jälkeenpäin räjäytyksen voimaksi on arvioitu 8–12 kilotonnia.
Jalkapallon cup-kilpailu 1940
Jalkapallon cup-kilpailu 1940 järjestettiin ylimääräisenä cup-kilpailuna kesä-heinäkuussa 1940 ennen Mestaruussarjan kauden 1940–41 alkua, kun Palloliiton edustajakokous päätti 28. huhtikuuta 1940 siirtää sarjojen alkamisajankohtaa toukokuun alusta elokuun alkuun. Kilpailu oli avoin liiton sarjaseuroille ja siihen ilmoittautui 18 seuraa. Kun kilpailusta päätettäessä ei ollut tietoa osanottajien määrästä, Palloliitto päätti, että cup ei ole virallinen kilpailu Suomen mestaruudesta.
Intian joukkotuhoaseet
Intian ydinase
Koetta ylistettiin ja gallupien mukaan 90 % kannatti sitä. Kokeen jälkeen Intia jatkoi ydinaseen ja siihen liittyvän tekniikan kehittelyä. Intian ydinaseohjelma ei ole ollut niin menestyksekäs kuin mitä esimerkiksi Yhdysvaltain tai Ranskan ohjelma alussa oli. Vaikka Intia olikin 1974 kokeillut ydinasetta menestyksekkäästi, siltä puuttui pitkään kyky toimittaa ydinkärkiä kohteisiinsa. Muutenkin Intian ydinohjelma on ollut melko takapajuinen. Maalla on ollut muutamia ydinaseita varastoituna 1980-luvun alussa.
Ammattiliitto Nousu
Hallinto
Nousun hallituksen kuuluivat ylimenokaudella puheenjohtaja Kari Ahola, varapuheenjohtajat Marja Yliniemi ja Laura Kuparinen sekä 10 jäsentä, jotka valittiin vaalipiireittäin. Kevään 2013 vaaleissa puheenjohtajien määrää vähennettiin kolmesta kahteen. Puheenjohtajana jatkaa kauden 2013-2016 Kari Ahola. Varapuheenjohtajaksi valittiin Tarja Furuholm.
Jalkapallon cup-kilpailu 1940
Cup-kilpailun voitti Sudet, kun se löi loppuottelussa TPS:n Leo Turusen ja Arvo Hyyrysen maaleilla 2–0. Susia on myöhemmin pidetty epävirallisena vuoden 1940 Suomen mestarina. SPL on listannut myöhemmin 1940 cup-kilpailun Susien voiton Suomen mestaruudeksi ilman mainintoja kilpailun ylimääräisyydestä tai voitetun SM:n epävirallisuudesta. Noin esitetään jalkapallokirjojen Suomen mestarit listauksissa ensimmäisen kerran 1989, samoin esittää myös viimeisin listaus vuodelta 2015 ,
Loppuottelu
'' Susien joukkueessa pelasivat: Viljo Taivainen (mv), Toivo Asikainen, Kalle Hahl, Viljo Heinonen, Arvo Hyyrynen, Eino Karhu, Runo Kilpi, Sulo Kilpi, Tauno Paakkanen, Reino Pietikäinen, Leo Turunen. ''
Ammattiliitto Nousu
Hallinto
Keväällä 2016 valittiin hallinto vaalikaudelle 2016-2019. Edustajiston puheenjohtajina jatkoivat Tuula Muukkonen ja Kristiina Widenius. Samoin liiton puheenjohtajat Kari Ahola ja Tarja Furuholm jatkoivat tehtävissään ilman vastaehdokkaita.
Intian joukkotuhoaseet
Intian ydinase
Intialla oli ensimmäinen taistelukärjeksi soveltuva ydinpommi vasta 1986–1988. Intia alkoi rakentaa omaa arsenaaliaan vasta vuonna 1989 vastauksena Pakistanin ydinaseohjelmaan.
Intian väitetään olleen Pakistanin kanssa ydinsodan partaalla 1987, varsinkin 1990 ja 1995.
Vuonna 1998 Intian hindujen äärikansallismielisen BJP-puolueen vetämä hallitus päätti kokeilla ydinaseitaan. Koesarjaa kutsuttiin nimellä Operaatio Shakti – "Voima". Kokeet suoritettiin Pohkranissa maan pohjoisosassa, 150 km:n päässä Pakistanin rajalta.
Intia sanoi räjäyttäneensä ydinkoesarjassaan fissiopommin, lämpöydinpommin ja alle kilotonnin kokoisia latauksia. Kokeista annettiin vain vähän tietoja, ja länsimaiset kommentoijat suhtautuivat joihinkin tietoihin epäillen. Koepaikalle hiekkaerämaahan syntyi kraatteri.
Televisiossa näytettiin ydinkokeita juhlivia intialaisia. Varsinkin kaupunkien keskiluokassa oli ydinaseiden kannattajia. Myöhemmin tuli esille, että monet intialaiset vastustivat ydinkokeita. Heidän mielestään ydinaseita kannattavat tiedemiehet ja muut suhtautuivat ydinaseiden voimaan maan turvallisuuden takaamisessa kuin uskovaiset pyhiin kirjoituksiin, vaikkei ydinaseet välttämättä luo turvaa. Intian ohjusohjelman johtaja, joka uskoo voimakkaisiin aseisiin, piti tärisevää maata kauniina näkynä. Pakistan vastasi pian omalla Chagai-I-ydinkoesarjallaan, Yhdysvallat määräsi Intialle talouspakotteita ja Kiina sanoi Intian ydinkokeen horjuttavan alueen turvallisuutta.
Intian ja Pakistanin välinen ydinsota saattaisi tuottaa 100 miljoonaa kuollutta. Erään tutkimuksen mukaan laajan Intian-Pakistanin ydinsodan seurannaisvaikutteet tappaisivat maailmasta 1000 miljoonaa ihmistä nälkään mm ydintalvi-vaikutuksen takia.
Ohjukset
Intia on kehittänyt voimakkaasti omaa avaruusohjelmaansa mistä myös ohjusohjelma on hyötynyt. Projektia on vetänyt Abdul Kalam. Maa on onnistunut suuressa määrin irrottautumaan kehitysmaille tyypillisestä "salakuljeta tekniikkaa" -kaavasta. Maalla on keskimatkan ja keskipitkän matkan ohjuksia ja on puhuttu myös mannertenvälisestä ohjuksesta. Intian pisimmälle kantava ohjus on nimeltään Agni.
Kemialliset ja biologiset aseet
Intia kehitti kemiallisia aseita kylmän sodan aikana. Se allekirjoitti niiden kiellon vuonna 1993 ja ratifioi sen 1996. Vuonna 2009 Intia ilmoitti tuhonneensa kemiallisten aseiden varastonsa. Sen puolustusministeriössä on edelleen kemiallisen puolustuksen ohjelma. Pakistan on syyttänyt Intiaa kemiallisten aseiden käytöstä Kashmirissa 1990-luvulla.
Intia on tehnyt biologisiin aseisiin liittyvää tutkimusta ja ilmoittanut varautuvansa suojautumaan niiltä. Se on ratifioinut biologisiin aseisiin liittyvän konvention vuonna 1974.
Pellekaija Pum
Yhtyeen nimi Pellekaija Pum viittaa yhtyeen keikoillakin esiintyvään lintuhahmoon.
TV
Pellekaija Pum on tehnyt myös kaksi omaa TV-sarjaa, joita on esitetty MTV3-kanavalla. Tuotannossa ovat olleet mukana mm. Suomen Pelastusalan Keskusjärjestö ja Kotitapaturmien ehkäisykampanja.
Akitsushima (1892)
Akitsushima oli keisarillisen Japanin laivaston panssarikansiristeilijä. Maaliskuussa 1894 valmistunut alus osallistui palveluksensa aikana ensimmäiseen Kiinan–Japanin sotaan, Venäjän–Japanin sotaan sekä ensimmäiseen maailmansotaan ennen romuttamistaan vuonna 1927.
Valmistus
Matsushima-luokan raskas Canet-tykki korvattiin keveämmillä tykeillä, vaikka muuten aluksen runko ja voimanlähde vastasivat Hashidatea. Bertin suuttui suunnitelman muutoksesta niin, että uhkasi palata Ranskaan.
Palvelus
Jo ennen ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan alkamista Akitsushima päällikkönään Kamimura Hikonojō osallistui Pungdon taisteluun Kiinan keisarillisen laivaston risteilijä Jiyuania vastaan. Kiinalaisristeilijän onnistui paeta, mutta Akitsuhima valtasi tykkivene Kwang Yin. Jalujoen taistelussa 17. syyskuuta 1894 alus upotti risteilijä Zhiyuanin. Taistelun aikana aluksella sai surmansa viisi ja haavoittui kymmenen miehistönjäsentä. Alus osallistui Weihaiwein taisteluun, jossa se tuki maavoimia tykistöllään.
Alus luokiteltiin 21. maaliskuuta 1898 kolmannen luokan panssarikansiristeilijäksi. Espanjan ja Yhdysvaltain sodan aikana alus siirrettiin Makungista Manilaan valvomaan Japanin etuja alueella. Alus määrättiin palaamaan, jotta se kuljettaisi joukkoja Japanista Kiinaan boksarikapinan aikana.
Kaksi aluksen 120 millimetrin tykkiä poistettiin vuosina 1900–1901 pyrittäessä parantamaan aluksen vakautta. Parannuksista huolimatta alus oli edelleen alitehoinen ja heikosti aseistettu Venäjän–Japanin sodan alkaessa, ja siten se sijoitettiin toisarvoisiin tehtäviin osana Japanin 3. laivaston 6. viirikköä. Alus oli Tsushimalla Takeshikin vartioalueella tehtävänään valvoa Koreansalmen liikennettä Tsushimansaaren ja Port Arthurin välillä reitillä Vladivostokiin.
Keltaisenmeren taistelussa Akitsushima yritti vallata risteilijä Askoldin. Tsushiman taistelussa 27. toukokuuta alus joutui taisteluun risteilijöiden Oleg, Aurora ja Zhemchung kanssa. Kesäkuussa alus suojasi japanilaisjoukkojen maihinnousua Sahalinille.
Alus luokiteltiin 2. luokan rannikkopuolustusalukseksi 28. elokuuta 1912. Aluksen vanhanaikaisesta aseistuksesta huolimatta se kutsuttiin uudelleen palvelukseen ensimmäisen maailmansodan alkaessa. Se liitettiin Japanin 2. laivastoon, jonka mukana alus osallistui Qingdaon taisteluun. Sodan lopun alus partioi Borneon, Singaporen, Manilan ja Saigonin välisillä merireiteillä etsien Saksan keisarikunnan kaappareita ja sukellusveneitä. Aluksen torpedoputket ja kaikki 47 millimetrin tykit poistettiin vakauden lisäämiseksi vuonna 1914.
Sodan päätyttyä alus luokiteltiin koululaivaksi ja edelleen sukellusveneiden emälaivaksi 30. huhtikuuta 1921. Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1921, ja se romutettiin 1927.
Saunders
Saunders on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Paikannimenä:
Mattias Weinhandl
Mattias Weinhandl (s. 1. kesäkuuta 1980 Ljungby, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan Weinhandl on oikea laitahyökkääjä. Weinhandl siirtyi kaudeksi 2012–2013 Ruotsin Elitserienin Linköpingiin.
Mattias Weinhandlin ura alkoi vuonna 1997 IF Troja-Ljungbyssä Ruotsin I-divisioonassa. Vuonna 1999 siirtyi Elitserienissä pelaavaan MODOon. Saman vuoden NHL:n varaustilaisuudessa New York Islanders varasi hänet NHL:ään varausnumerolla 78. Weinhandl muistetaan erityisesti vaikeasta silmävammasta, joka oli lopettaa hänen jääkiekkouransa ennen kuin se oli kunnolla alkanutkaan. Vastapelaajan maila mursi hänen kasvoluunsa nuorten neljän maan turnauksessa marraskuussa 1999. Vamman takia hänen vasemman silmänsä näkökenttä kaventui 10 prosenttiin.
Mattias Weinhandl siirtyi Pohjois-Amerikkaan vuonna 2002. Neljän vuoden aikana Pohjois-Amerikassa Weinhandl edusti NHL:ssä New York Islandersiä ja Minnesota Wildia sekä AHL-seuroja Bridgeport Sound Tigersiä ja Houston Aerosia. NHL:n työsulkukaudella 2004–2005 Weinhandl pelasi Ruotsissa MODOssa, jolloin hän voitti Elitserienin runkosarjan maalipörssin, samalla ollessaan runkosarjan kolmanneksi paras pistemies. Kauden 2006–2007 jälkeen Weinhandl palasi Ruotsin Elitserieniin ja Linköpingiin. Vuonna 2008 Weinhandl teki neljävuotisen jatkosopimuksen Linköpingin kanssa. Hän vietti kuitenkin koko sopimuskauden lainalla Venäjän KHL-sarjassa. Weinhandl siirtyi ensin Dynamo Moskovaan, josta hän jatkoi vuonna 2010 SKA Pietariin.
Pietarissa Weinhandl pelasi kaksi kautta. Hän teki uuden kaksivuotisen sopimuksen Linköpingin kanssa keväällä 2012 ja palaa joukkueeseen näin neljän vuoden lainapestin jälkeen.
Weinhandl oli voittamassa jääkiekon MM-pronssia Ruotsin joukkueessa Ruotsin omissa kotikisoissa 2002 sekä Sveitsissä 2009 ja Saksassa 2010.
Trine Jensen
Trine Jensen (s. 16. lokakuuta 1980) on tanskalainen käsipalloilija. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Ateenassa 2004 sekä Euroopan-mestaruuden kotikisoissaan 2002.
Seuratasolla Jensen edusti muun muassa Ikast Bording EH:ta, Aalborg DH:ta ja GOG Svendborg TGI Gudmea.
The Return of Bruno
The Return of Bruno on näyttelijä Bruce Willisin ensimmäinen sooloalbumi. Albumi julkaistiin 20. tammikuuta 1987 ja on menestynyt Willisin 3 albumista kaikkein parhaiten. Single "Respect Yourself" sijoittui Billboardin virallisella singlelistalla sijalle #5. Muut singlet "Young Blood" ja "Under the Boardwalk" sijoittuvat sijoille #59 ja #68. Albumi on tyyliltään R&B:tä ja poprockia.
Jyrki Seppä
Jyrki Seppä (s. 14. marraskuuta 1961 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura
Seppä aloitti pääsarjauransa Ilveksessä kaudella 1979–1980. Ilveksen liigajoukkueen mukana Seppä oli kaksi kautta, jonka jälkeen siirtyi Jokereihin. Ilveksen joukkueessa Seppä pelasi pääsääntöisesti Kari Heikkilän pakkiparina. Jokereista Seppä matkasi Pohjois-Amerikkaan, josta palasi kahden kauden jälkeen HPK:n divisioonajoukkueeseen.
Sepän varasi NHL:ään Winnipeg Jets kaikkiaan 43:ntena varauksena (kolmannella varauskierroksella). Hän pelasi yhden kauden Winnipegin riveissä NHL:ssä kaudella 1983–1984 ja kaksi kautta AHL:ssä Sherbrooke Jets -joukkueen riveissä. NHL-pestinsä aikana hän pelasi 13 ottelussa ja teki kaksi syöttöpistettä ja kärsi kuusi jäähyminuuttia.
Kausi 1985–1986 Helsingin Jokereissa jäi Sepän uran viimeiseksi hänen loukattuaan polvensa Jokerien ja Tapparan välisessä ottelussa. Hän pelasi vielä kauden loppuun polvituen kanssa mutta päätyi sitten lopettamaan uransa. Yhteensä Seppä pelasi liigassa 127 runkosarja- ja 2 pudotuspeliottelua. Pisteitä hänelle kertyi runkosarjassa 12+13.
Uran jälkeen
Jääkiekkouran jälkeen Sepästä piti tulla juristi, mutta perheenlisäys ja muutto Savonlinnaan keskeyttivät opinnot. Nykyisin Seppä pyörittää Savonlinnassa biotekniikka-alan yritystä, Herttuala Oy:ta, joka tuottaa lampailla veriplasmaa lääketeollisuuden tarpeisiin. Vuodesta 2017 alkaen Seppä on toiminut myös Ilves-Hockey Oy:n hallituksen puheenjohtajana.
E. A. Kranck
Ernst Albin Kranck (20. lokakuuta 1864 Heinola – 21. tammikuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka suunnitteli erityisesti sairaalarakennuksia.
Henkilöhistoria ja ammattiura
Kranckin vanhemmat olivat apteekkari Anders Kranck ja Fredrika Vilhelmina Hoffström. Kranck suoritti arkkitehdin opinnot Polyteknillisessä opistossa 1882-1887. Opiskeluaikana hän oli töissä Bruno Granholmin ja Carl Gustav Nyströmin toimistoissa. Hän valmistui arkkitehdiksi 1887. Kranck oli yleisten rakennusten ylihallituksen palveluksessa arkkitehtina 1887–1929 ja hän oli myös lyhyen aikaa Viipurin kaupungin arkkitehtina 1890–1891. Kranck toimi yleisten rakennusten ylihallituksen 1. sairaala-arkkitehtina 1899–1929. Hän asui 1896–1912 Tuusulassa senaattori Theodor Sederholmin entisessä Villa Salmela (Havulinna) huvilassa.
Kranck oli naimisissa Alexandra Lisitzinin kanssa. Professori Ernst Håkan Kranck oli heidän poikansa.
Töitä
thumb|Tampereen suomalainen yhteiskoulu (nyk. Tampereen yhteiskoulun lukio, 1901).
Tatsuya Masushima
Tatsuya Masushima (s. 22. huhtikuuta 1985 Chiba) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Masushima kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 2005.
Ruotsi talviolympialaisissa 2014
Ruotsi osallistui vuoden 2014 talviolympialaisiin Sotšissa 106 urheilijalla 9 lajissa.
Hilma (kirjasarja)
Hilma on Timo Parvelan kirjoittama kirjasarja. Kirjat kertovat 7-vuotiaasta Hilmasta. Ensimmäisen kirjan on kuvittanut Markus Majaluoma ja kaksi seuraavaa on kuvittanut Kristiina Louhi.
Lauri
Lauri on Hilman pikkuveli, joka jakaa Hilman kanssa huoneen ja nukkuu sen toisessa päässä. Lauri on tavallinen pikkupoika ja on mukana Hilman kanssa. Lauri päätti ruveta Hilman lemmikiksi, mutta lopulta Hilma hermostui.
Muru
Muru on Hilman koira, jonka Hilma lopulta sai syntymäpäivälahjaksi. Muru tuotiin Hilman vuoteelle aikaisin aamulla ja Hilma esitti nukkuvansa. Muru esiintyi ensimmäisessä kirjassa pienenä koiranpentuna, joka pissii matolle, möyrii rapakoissa ja nukkuu paljon. Hilman ensimmäisenä koulupäivänä Muru menee Hilman reppuun, koska haluaa tulla mukaan. Seuraavassa kirjassa Muru on aika villi nuori koira, jota kiinnostaa kaikki. Se vie tavaroita ja hajottaa mm. vaarin tossun. Muru ei halua mennä Hilman ja Laurin rakentamaa agilityrataa. Lopulta Muru saadaan käyttäytymään siivommin, kun Hilman äiti vie sen koirakouluun.
Connecticutin yliopisto
thumb|250px Connecticutin yliopisto on yksityinen yliopisto Mansfieldissä, Connecticutin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1881, ja vuonna 2012 siellä opiskeli yli 30 000 opiskelijaa.
Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Connecticutin yliopisto saavutti vuonna 2014 sijaluvun 301–400.
Monesti lyhenteellä ”UConn” tunnettua yliopistoa edustavat NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa Connecticut Huskiesin nimellä kulkevat joukkueet.
Loreno Dalla Valle
Loreno Dalla Valle (s. 1956 Caltrano, Veneto, Italia) on italialaissyntyinen liikemies ja entinen poliisiupseeri, joka asuu nykyisin perheensä kanssa Suomessa. Dalla Valle on yritystoimintansa perusteella saanut liikanimen "tattikeisari".
Tausta
Dalla Valle tapasi tulevan vaimonsa, suomalaisen lääkärin, Venetsiassa. Pariskunta vihittiin 1980-luvun alussa Suomessa. Dalla Vallen perhe asuu nykyään Kontiolahden Kulhossa. Aikaisemmin he ovat asuneet myös Joensuussa ja Sodankylässä. Perheen poika on Lauri Dalla Valle
Herkkutatteja Suomesta Italiaan
Loreno Dalla Valle ryhtyi sienikonsultiksi huomattuaan Pohjois-Karjalan suuret tattisadot. Hänen yrityksensä Dalla Valle Oy ostaa lähinnä herkkutattia suoraan poimijoilta ja toimittaa niitä pääasiassa Italiaan. Dalla Valle on vaikuttanut myös italialaisten sientenpoimintamatkailun syntyyn Suomessa. Hän aloitti sieniliiketoiminnan 1997 ja vuonna 1999 hän välitti Italiaan 420 000 kiloa herkkutatteja. Vuonna 2003 yrityksen omien tietojen mukaan tatteja välitettiin 80 rekka-autollista.
Dalla Valle Oy on palkittu vuonna 2003 Pohjois-Karjalan liiton Maakunnan kehittäjä -palkinnolla sekä vuonna 2004 Kauppalehden ja Balance Consulting Oy:n Maakunnan menestyjä -palkinnolla.
Vuonna 2010 Dalla Valle Oy teki 189 000 euroa voittoa.
Vuonna 2011 Dalla Valle Oy teki 606 000 euroa tappiota.
Vuonna 2012 Dalla Valle Oy teki 15 000 euroa voittoa.
The Grand Partition and the Abrogation of Idolatry
The Grand Partition and the Abrogation of Idolatry on yhdysvaltalaisen grindcore-yhtye Success Will Write Apocalypse Across the Skyn ensimmäinen täyspitkä albumi. Se julkaistiin Yhdysvalloissa 4. huhtikuuta 2009 ja muualla 5. toukokuuta 2009 Nuclear Blast -levy-yhtiön kautta.
Loreno Dalla Valle
Herkkutatteja Suomesta Italiaan
Vuonna 2013 Dalla Valle Oy teki 358 000 euroa tappiota.
Vuonna 2014 Dalla Valle Oy teki 30 000 euroa voittoa.
Aiheesta muualla
http://finder.fi/Vihanneksia,%20hedelmi%C3%A4%20ja%20marjoja/Dalla%20Valle%20Oy/KULHO/taloustiedot/411014
RN Raimondo Montecuccoli (1934)
RN Raimondo Montecuccoli oli Italian kuninkaallisen laivaston Montecuccoli-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 1931. Alus laskettiin vesille 2. elokuuta 1934 ja valmistui 30. kesäkuuta 1935.
Palvelus
Alus määrättiin paluumatkalle. Osaston johdon se luovutti Bartolomeo Colleonille. Alus lähti Shanghaista 1. marraskuuta 1938 ja saapui 7. joulukuuta Napoliin, mistä se siirrettiin huollettavaksi telakalle La Spezian. Palvelukseen palattuaan alus liitettiin 2. laivueen 8. risteilijäviirikköön.
Vuoden 1940 alussa se oli 7. risteilijäviirikössä sisaraluksensa Muzio Attendolon sekä Emanuele Filiberto Duca d'Aostan ja Eugenio di Savoian kanssa. Italian julistettua sodan liittoutuneille alus osallistui Calabrian taisteluun sekä Pohjois-Afrikkaan matkanneiden saattueiden suojaamiseen. Joulukuussa alus osallistui Savoian ja hävittäjäsuojauksen kanssa lähellä Lukovëa olevien kreikkalaisten maajoukkojen asemien tulittamiseen.
Alus laski viirikkönsä mukana Cap Bonin edustan sulkuun miinoja 19.–24. huhtikuuta 1941. Heinäkuussa suojatessaan Pohjois-Afrikasta palaavaa saattuetta Giuseppe Garibaldiin osui Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneen HMS Upholderin laukaisema torpedo. Britannian kuninkaallisen laivaston operaation Mincemeatin aikana 24. elokuuta alus oli Palermossa, josta käsin se viirikkönsä mukana pyrki tuloksetta estämään Maltalle matkanneiden saattueiden matkan.
Maltalle pyrkivä operaatio Harpoon käynnistyi 12. kesäkuuta liittoutuneiden saattueen lähtiessä Gibraltarilta. Alus lähti seuraavana päivänä viirikkönsä mukana Cagliarista kohdatakseen saattueen. Alukset määrättiin kuitenkin Palermoon, josta ne lähtivät uudelleen merelle 14. kesäkuuta hyökätäkseen saattueen kimppuun Pantellarian edustalla. Palermosta lähteneeseen osastoon kuului viirikön tukena viisi hävittäjää. Osasto iski saattueen suojueeseen, jolloin HMS Bedouin tuhoutui ja HMS Partridge vaurioitui.
Raimondo Montecuccoli vaurioitui 4. joulukuuta Yhdysvaltain ilmavoimien iskiessä Napolin satamaan. Alus siirrettiin telakalle korjattavaksi, missä se oli vuoden 1943 puoleen väliin. Liittoutuneiden noustua maihin Sisiliassa alus lähti Eugenio di Savoian kanssa 4. elokuuta La Speziasta iskeäkseen Palermossa oleviin kohteisiin. Operaatio kuitenkin peruutettiin liittoutuneiden havaittua alukset.
Italian antauduttua alus purjehti Maltalle ja edelleen Aleksandriaan. Se palveli sodan lopun nopeana kuljetusaluksena. Sodan päätyttyä alus muutettiin koululaivaksi, jolloin sille asennettiin tutka ja sen ilmatorjunta-aseistus modernisoitiin. Alus oli lokakuusta 1953 kesäkuuhun 1954 modernisoitavana, jolloin sen B-torni poistettiin. Se jatkoi edelleen koululaivana vuoden 1963 koulutusjakson loppuun.
Raimondo Montecuccoli poistettiin laivaston palveluksesta 1. kesäkuuta 1964 ja se myytiin romutettavaksi.
Rashid (sijaishallitsija)
Rashid toimi 791–802 Marokossa sijaishallitsijana Idrisidi-dynastian toisen kuninkaan Idris II:n alaikäisyyden aikana. Toimillaan hän vakautti hallitsijasuvun aseman alueella.
Vapautettu orja Rashid oli tappiollisen Fakhin taistelun (786) jälkeen seurannut entistä isäntäänsä Idris ibn Abdullahia tämän pakoretkellä Arabiasta läpi Syyrian ja Pohjois-Afrikan aina Marokkoon saakka. Vuonna 791 isäntänsä salamurhan jälkeen Rashid toi heimojen tietoisuuteen kuolleen kuninkaan rakastajattaren, berberiorjan nimeltä Kanzah, joka odotti lasta. Hän otti kansalta uskollisuudenvakuutuksen vielä syntymättömän hallitsijan nimissä. Syntymän jälkeen poika nimettiin edesmenneen isänsä nimellä Idris II:ksi.
Rashidin onnistui hallita berberiheimoja siihen asti, kunnes Idris II täytti 12 vuotta. Samana vuonna Afrikan kuvernööri Aghlab Rashid sai aikaan berberien kapinan ja Rashid surmattiin. Hänen kuolemansa ei kuitenkaan tehnyt tyhjäksi uskollisuudenvaloja, joita hän oli ottanut alaikäisen kuninkaan nimissä ja niin Idrisidien dynastia jatkui Marokossa.
Attention! Black Sabbath Volume Two
'''Attention! - Black Sabbath Volume 2''' on Black Sabbath-yhtyeen kokoelma-albumi. Sen julkaisi alun perin Fontana Saksassa vuonna 1971. Se on jatkoa Attention! - Black Sabbath Volume One-kokoelmalle. Britanniassa ja Pohjois-Amerikassa kokoelman julkaisi myöhemmin WWA Records. Kokoelmaa ei ole julkaistu CD-muodossa, eikä sitä lasketa viralliseksi julkaisuksi.
Kudos (yritys)
thumb|Kudos Oy:n Tarmpereen rakennus Käpytiellä.
Vuonna 1928 Kudokselle valmistui uusi arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema tehdasrakennus Käpytien varrelle. Tehdas oli aluksi kaksikerroksinen mutta vuonna 1936 rakennettiin vielä kolmas lisäkerros. Kudos aloitti 1930-luvun alun lamavuosista selvittyään naisten alusvaatteiden, leninkien ja käsineiden valmistuksen. Tehtalle hankittiin uusia koneita, tuotanto kasvoi ja vuonna 1936 Kudoksella oli jo 162 työntekijää.
Hyvon-Kudeneule Oy:n perustaja Aarne Karjalainen (1913–1986) oli Kudoksen palveluksessa 1938–1951 ensin myyntimiehenä ja sitten myyntipäällikkönä. Karjalainen tutustui Leicesterin konemessuilla uusiin kaksipuolista lämpöä sitovaa interlock-neuletta valmistaviin kutomakoneisiin. Kun Kudos Oy:n johto ei ollut kiinnostunut hankkimaan tällaisia koneita, Karjalainen osti kaksi konetta ja perusti oman yrityksensä Hyvon-Kudeneule Oy:n joka aloitti toimintansa maaliskuussa 1951 Helsingissä.
Kudoksen tehdas toimi vuoteen 1962 saakka. Kudos Oy poistettiin kaupparekisteristä 1981.
Sex
Sex voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Uzbekit
Uzbekit ovat turkkilainen kansa, kotoisin laajemmalta Keski-Aasian alueelta ja kuuluvat sen suurimpiin turkkilaisiin etnisiin ryhmiin. Enemmistö heistä asuu Uzbekistanin tasavallassa. Merkittäviä uzbekkivähemmistöjä on Afganistanissa, Tadžikistanissa, Kirgisiassa, Turkmenistanissa, Kazakstanissa, Venäjällä ja osassa Kiinaa. Uzbekit ovat pääsääntöisesti muslimeja ja puhuvat äidinkielenään turkkilaista uzbekkia.
Etymologia
Uzbekkien nimen alkuperää ei varmuudella tiedetä. Erään teorian mukaan se tulee Kultaisen ordan Uzbek-kaanin (1282–1341) nimestä, vaikka uzbekit eivät varsinaisesti koskaan olleet kaanin alaisia. Muitakin teorioita on.
Luettelo maailman kultavarannoista
Tilasto vuodelta 2010 ei ole enää ajan tasalla (2023), sillä vuosittain useat keskuspankit joko ostavat tai myyvät kultavarantojaan. Vuoden 2023 ensimmäisellä neljänneksellä esimerkiksi Kiinan ja Venäjän kultavaranto ylitti 2 000 tonnin rajan, mikä kertoo näiden maiden kultavarannon olevan huomattavasti vuoden 2010 tasoa korkeammalla.
Slavko Vraneš
Slavko Vraneš (Славко Вранеш) (s. 30. tammikuuta 1983 Pljevlja, Montenegro, Jugoslavia) on montenegrolainen koripalloilija. Hän on maailman pisimpiä koripalloilijoita (229 cm).
Vraneš ei menestynyt Yhdysvalloissa: hän pelasi NBA:ssa ainoastaan yhdessä ottelussa kolme minuuttia Portland Trail Blazersin joukkueessa kaudella 2003–2004. Tämän jälkeen hän edusti hetken KK Crvena zvezdaa sekä kaudet 2004–2007 KK Budućnost Podgoricaa. Vuonna 2007 hän solmi KK Partizanin kanssa kolmen vuoden sopimuksen.
Kigurai
Kigurai on japanilainen budokäsite, joka tarkoittaa pitkällisen harjoituksen mukanaan tuomaa, ulospäin voimakkaasti näyttäytyvää, arvokkuutta, vilpitöntä asennetta ja itseluottamusta. Se ilmentyy harjoittelijan koko olemuksessa, valmiusasennossa (kamae) ja toiminnassa. Eritoten japanilaisten kamppailu- ja budolajien kata-harjoittelun katsotaan kehittävän kiguraita.
Mustakurkkumesikko
Mustakurkkumesikko (Nesoptilotis leucotis) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Mustakurkkumesikkoa tavataan Australiassa. Lajia on kuvattu suhteellisen yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pallonivelnukke
thumb|Tyttö ja keskikokoinen pallonivelnukke. thumb|Pallonivelnuken ranne- ja kyynärnivelet.
Pallonivelnukke (, BJD) on nukke, jonka raajat on kiinnitetty pallonivelillä. Ne valmistetaan yleensä hartsista. Pallonivelet jäljittelevät ihmisnivelten toimintaa varsin tarkasti ja nuket ovatkin verrattain korrekteja anatomialtaan. Pallonivelnuket ovat valmistusprosessin monimutkaisuuden vuoksi kalliita ja ne ovat enemmän koriste- ja taide-esineitä kuin leikkikaluja. Pallonivelnuket vaihtelevat kooltaan minikokoisesta (10–15 cm korkea) noin metrin mittaiseen. Suosituimmat koot ovat 30–70 cm luokkaa.
Riippuen nuken koosta, mallista, erästä, työstöasteesta ja sen mukana tulevista lisätarvikkeista ja -osista pallonivelnukke voi maksaa uutena muutamasta sadasta eurosta jopa yli kahteen tuhanteen euroon. Suurin osa pallonivelnukeista valmistetaan Koreassa, Kiinassa ja Japanissa. Monilla nukkevalmistajilla on jälleenmyyjiä myös Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Rakenne
thumb|Pallonivelnuken avattu pää osineen. Silmäkuulat pysyvät paikallaan sinitarramaisella massalla. Nuken kuminauhat kiinnittyvät S-koukkuun kaulan päällä. Pallonivelnukke koostuu erillisistä hartsista valetuista osista, jotka liittyvät toisiinsa nuken sisällä raajoista päähän kulkevilla kuminauhoilla. Näin nuken voi purkaa ja koota myös kotikeinoin esimerkiksi muunnostöitä, puhdistamista tai kuminauhojen uusimista varten. Kuminauhat varmistavat nuken osien pysymisen yhdessä mutta mahdollistavat nuken asennon muuttamisen. Ihanteellisesti kuminauhoitettu nukke pysyy asennossaan eikä napsahda takaisin suoraksi tai valu löysänä rennommaksi.
Modifiointi
Pallonivelnukkeharrastukseen kuuluu olennaisesti nuken muokkaaminen yksilölliseksi muunnostöillä ja tarvikkeilla. Nukkevalmistajat ja yksityiset harrastajat myyvät erilaisia peruukkeja, silmiä, vaatteita ja asusteita sekä eri mittakaavojen pienoisesineitä. Myös nukkejen osia kuten pelkkiä päitä, jalkateriä ja käsiä myydään ja vaihdetaan erikseen. Harrastaja voi leikata ja hioa nuken kasvojen tai vartalon muotoa alkuperäisestä poikkeavaksi. Hiomalla poistetaan myös valmistustekniikan vuoksi osiin joskus jääneitä valusaumoja.
Pallonivelnukkeja voi ostaa täysin maalaamattomina tai valmiiksi sävytettyinä ja meikattuina. Nuken kasvomeikki ("face-up") tarkoittaa yksityiskohtaista sävytystä ja varjostusta, joka tekee kasvoista aidomman näköiset. Siihen kuuluu yleensä yläripsien liimaaminen silmäaukon reunaan, joskus myös tatuointien tai arpien muotoilua ja maalausta. Nuken sävyttämiseen ja meikkaamiseen voi käyttää monenlaisia öljyttömiä väriaineita.
Sävytetty ja meikattu nukke käsitellään suojalakkauksella ("coating") hartsimateriaaleille tarkoitetulla suihkeella. Suojalakkaus hidastaa hartsin kellastumista ja suojelee sävytystä ja meikkiä kulumiselta.
Tuoteväärennökset
Tuoteväärennösnuket eli recastit ovat pallonivelnukkeharrastuksessa kasvava ongelma. Termi recast tarkoittaa uudelleen valettua, eli valukopiota, ja se on itsessään neutraali termi. Useat firmat valavat omia tuotteitaan uudelleen, sillä nukkien muotit eivät kestä ikuisesti ja alkuperäinen prototyyppi kuluu valamisprosessissa, joten se täytyy joko restauroida tai muottien tekemiseen täytyy käyttää toista (jo aiemmin valettua) nukkea. Pallonivelnukkeharrastuksen piireissä recast kuitenkin tarkoittaa lähes poikkeuksetta laittomia tuotekopioita, eli väärennöksiä. Väärennetyt nuket valetaan toisen tekijän toimesta, alkuperäiseltä valmistajalta hankitusta nukesta. Alkuperäinen tekijä/firma ei ole ollut mukana tuotteen tekemisessä missään muodossa, joten heidän tekijänoikeuksiaan rikotaan törkeästi.
On myös syytä huomioida, että tuoteväärennösten maahantuonti on laitonta Suomessa sekä useassa muussa maassa. Mikäli väärennös ilmiannetaan tullille, se takavarikoi ja tuhoaa tuotteen. Joissain maissa myös väärennösten osto ja omistaminen on laitonta.
Los Pacos
Los Pacos on Espanjan Aurinkorannikolla sijaitsevan Fuengirolan kaupungin lähiö, joka sai alkunsa suomalaisen Teuvo Hakulisen 1960-luvun loppupuolella rakentamasta lomakylästä.
Los Pacosilla, kuten muillakaan Fuengirolan alueilla, ei ole tarkasti määriteltyjä rajoja, mutta lähiö sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Arroyo Pajaresin takana. Los Pacosissa asuu noin 5 000 suomalaista, mikä tekee siitä ilmeisesti suurimman suomalaisyhdyskunnan Pohjoismaiden ulkopuolella.
Historiaa
Yrittäjä Teuvo Hakulinen rakensi 1960-luvulla suomalaisten lomakyläksi aiotut rakennukset mäkiseen Los Pacosin maastoon. Hän oli tullut Espanjan Aurinkorannikolle alun perin reumaansa hoitamaan ja rakensi Los Pacosiin aluksi ratsastustallin perustaakseen ratsastuskoulun. Kun tuttavatkin alkoivat haaveilla asumisesta Espanjassa, Hakulinen muutti suunnitelmiaan ja alkoi rakentaa alueelle rivitaloja. Ensimmäinen valmistui vuonna 1967, ja Hakulisen yhtiö osti vähitellen lisää maata ja pystytti 20 vuoden aikana yli 400 asunnon lomakylän.
Hakulinen sai yhteistyökumppanikseen Suomen Urheiluliiton, ja Los Pacosia alettiin kehittää urheilukeskukseksi. Lomakylä nousikin mäkisen maastonsa ansiosta suomalaisten yleisurheilijoiden suosioon, ja siellä harjoittelivat muiden muassa Lasse Virén, Sari Essayah ja Juha Väätäinen.
Suomalainen kirjasto ja terveydenhoitoasema Los Pacosiin saatiin 1975. Suomen valuuttasäännöstelyn vapauduttua 1980-luvulla yhä useammat suomalaiset halusivat loma- tai eläkeasunnon ulkomailta, ja Los Pacos kasvoi nopeasti. Se oli myös haluttu työpaikka paikallisille asukkaille, koska siinä missä useimmat Aurinkorannikon turistipalvelut sulkivat ovensa talveksi, Los Pacos toimi ympäri vuoden.
Suomen 1990-luvun alun lamassa Hakulinen menetti omaisuutensa ja palasi Suomeen.
Arvid Göransson Horn af Kanckas
Arvid Göransson Horn af Kanckas (1590 Vuorentaan kartano, Halikko – 16. helmikuuta 1653 Vuorentaan kartano, Halikko) oli Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherra.
Los Pacos
Historiaa
Sittemmin Los Pacos on laajentunut isoksi lähiöksi, jossa on sekä omakoti- ja rivitaloja että kerrostaloja. Alkuperäiset Hakulisen rakentamat rakennukset ovat Diakonissalaitoksen Säätiön omistuksessa.
Arvid Göransson Horn af Kanckas
Elämäkerta
Hornin vanhemmat olivat Göran Henrikinpoika Horn ja Brita Hansdotter, jonka vanhemmat olivat amiraali Hans Larsson Björnram sekä Ingeborg Boije af Gennäs.
Los Pacos
Historiaa
Markku Veijalainen teki Teuvo Hakulisesta ja Los Pacosista vuonna 2003 Yleisradion Tosi tarina -sarjaan dokumenttiohjelman Mies joka rakensi kaupungin. Pentti Pirhonen on kirjoittanut seudulle sijoittuvan toimintaseikkailun Vaarallista peliä Los Pacosissa (Karisto 1986).
Palvelut
Los Pacosin suomalaisten toimintakeskuksessa Girasolissa toimii muun muassa kylpylä ja suomalaisyhdistys Suomela. Los Pacosissa tai sen liepeillä sijaitsevat muun muassa Aurinkorannikon suomalainen koulu, vuonna 2005 Suomen opetusministeriön tuella perustettu kansalaisopisto Sofia-opisto, Kulttuuriyhdistys Kaleva , Suomen evankelisluterilaisen kirkon toimipiste sekä vapaiden seurakuntien Pacosin Majakka. Tampereen urheiluhierojaopisto kouluttaa Los Pacosissa hierojia.
James Finlayson
thumb|250px|James Finlayson. James Finlayson (29. elokuuta 1772 Penicuik – 18. elokuuta 1852 Edinburgh) oli Suomessa 1820–1830-luvuilla vaikuttanut skotlantilainen tehtailija, joka perusti Finlaysonin puuvillatehtaan Tampereelle. Tämä loi pohjan Tampereen kehitykselle teollisuuskaupunkina. Häntä pidetään myös Suomen teollisuuden isänä. James Finlaysonin puoliso oli Margaret Finlayson.
Elämäkerta
Uskonnoltaan hän oli syrjitty kveekari ja vaatimattomasta yhteiskunnallisesta asemasta. Hän ei saanut korkeampaa muodollista koulutusta, mutta pätevöityi koneteknikoksi työskenneltyään jo nuorena konepajassa Glasgow'ssa, minne hän oli muuttanut vanhempiensa mukana. Hän oli työssä useissa tekstiilitehtaissa ja yhteen aikaan jopa suurehkon kehräämön johtajana.
Vuonna 1798 perustettiin Pietariin keisarilliset Aleksanterin manufaktuurilaitokset, jonne Finlayson tuli konemestariksi ja tutustui itse keisariin. Englannista modernien koneiden vienti oli ankarasti kiellettyä, joten tietotaidon vienti oli ainoa keino teollisuuden käynnistämiseksi muualla.
Vuonna 1819 Finlayson ja Englannin raamattuseuran yliasiamies tohtori John Patterson matkustivat Suomeen käynnistämään raamattujen levittämistä maassa. Samana vuonna myös keisari vieraili Tampereella. Tammerkoski havaittiin oivalliseksi voimanlähteeksi teollisuudelle.
Ennen tehtaan perustamista Finlayson kirjoitti keisarille pyytäen itselleen ja seuraajilleen uskonvapautta. Aleksanteri I suostui pyyntöön, ja kaikilla Finlaysonin työntekijöillä oli uskonnonvapaus. Saatuaan porvarioikeudet ja senaatin privilegiokirjeen Finlayson rakennutti lainan turvin Tampereelle konepajan ja valimon vuonna 1820 tuottamaan karstaus- ja kehruukoneita tekstiiliteollisuudelle. Keisari myönsi 1821 Tampereelle erivapauden tuoda raaka-aineita ja koneita ilman tullia.
Tilauksia ei kuitenkaan tullut ilman kysyntää ja vuonna 1823 Finlayson vaihtoi alaa tekstiiliteollisuuteen uuden Suomen senaatin myöntämän lainan turvin. Edullisen valtion lainan vastineeksi määrättiin, että jokaisen suuriruhtinaskunnan kansalaisen oli halutessaan päästävä tutustumaan tuotantoon. Menestys alkoi vasta 1828, kun raaka-aineessa siirryttiin tuontipuuvillaan ja pian tehdas antoi töitä kymmenelle työntekijälle. Vuonna 1833 tehtaassa oli jo kuudettasataa värttinää. Hurskaana miehenä Finlayson antoi töitä myös lapsille haluten auttaa orpoja ja turvattomia. Orpoja varten tehtaalle perustettiin oma lastenkoti.
Vuonna 1836 iäkäs Finlayson myi tehtaansa rääveliläiselle (nykyään Tallinna) liikemiehelle Carl Samuel Nottbeckille ja hovineuvos Georg Adolf Rauchille ja toimi pari vuotta neuvonantajana ennen paluutaan kotimaahansa. Tehtaalla oli hyvä maine ja Finlayson edellytti ostajien säilyttävän hänen nimensä yhtiön nimessä. Uudeksi nimeksi tuli Finlayson & Co. Perustajan nimi on säilynyt nykypäivään saakka: yhtiön nimi on nykyään muotoa Finlayson Oy.
James Finlayson kuoli lapsettomana. Hänet on haudattu Newingtonin hautausmaalle Edinburghiin, Skotlantiin. Nykyisen hautamuistomerkin on pystyttänyt Oy Finlayson-Forssa Ab vuonna 1970 yrityksen täyttäessä 150 vuotta.
Finlaysonin tehdasalue on olemassa edelleen Tammerkosken rannalla Tampereen keskustassa. Yhtäkään James Finlaysonin aikaista tehdasrakennusta ei enää ole olemassa. Hän itse asui puolisoineen Tampereen entisessä kruununpolttimossa, jonka tilalle rakennettiin vuonna 1899 Finlaysonin palatsi.
Arvid Göransson Horn af Kanckas
Elämäkerta
Arvid Horn kirjoittautui 5. lokakuuta 1609 Wittenbergin yliopistoon, jossa hän opiskeli jonkin aikaa. Vuosina 1612-1616 hän oli ratsumies ja myöhemmin korpraali suomalaisessa ratsuväessä. Vuonna 1617 hän oli Jaakko de la Gardien värvätyn rykmentin henkikomppanian vänrikki. Horn oli 1619 kapteenina karjalaisessa jalkaväkikomppaniassa. Hän oli 1623 Hämeen läänin jalkaväen everstiluutnantti ja Karjalan jalkaväessä saadessaan tehtäväkseen Porin rykmentin perustamisen helmikuussa 1626. Samalla hänet ylennettiin everstiksi.
A Head Full of Dreams
A Head Full of Dreams on brittiläisen rockyhtye Coldplayn seitsemäs studioalbumi. Albumi ilmestyi kansainvälisesti 4. joulukuuta 2015 Parlophone-levymerkillä. Pohjois-Amerikassa albumin julkaisi Atlantic Records. Albumin tuottivat yhtyeen pitkäaikainen yhteistyökumppani Rik Simpson sekä norjalainen Stargate-tuottajakaksikko Tor Erik Hermansen ja Mikkel Storleer Eriksen.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”Adventure of a Lifetime” vuoden 2015 marraskuussa.
Albumi nousi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle.
Arvid Göransson Horn af Kanckas
Elämäkerta
Horn johti perustamaansa rykmenttiä Puolan sodassa avustettaessa piiritettyä Mewen kaupunkia 11.-21. syyskuuta 1626 sekä linnoitetun kaupungin puolustuksessa. Kahden viikon piirityksen jälkeen hän luovutti kaupungin puolalaisille 3. heinäkuuta 1627, jolloin kolme porilaiskomppaniaa poistui kaupungista. Horn joutui sotavankeuteen, josta vapauduttuaan hän oli Narvan käskynhaltijana 5. tammikuuta 1633. Hänet määrättiin Uudenmaan ja Hämeen läänin sekä myöhemmin Hämeen läänin maaherraksi 14. lokakuuta 1634, mistä tehtävästä hän erosi 22. kesäkuuta 1637. Horn oli Turun hovioikeuden varapresidenttinä 7. kesäkuuta 1650, missä tehtävässä hän oli kuolemaansa saakka 16. helmikuuta 1653. Hänet on haudattu Halikon kirkossa olevaan sukukalmistoon.
Horn avioitui 1620 Ingeborg Kurckin (k. 1648) kanssa. Vaimon vanhemmat olivat ratsumestari Knut Jönsson Kurck ja Brita Gylta. Horn avioitui uudelleen Tukholmassa 28. heinäkuuta 1650 Elisabet Sparren kanssa. Toisen puolison vanhemmat olivat valtaneuvos Johan Eriksson Sparre ja Anne Urne. Kumpikin avioliitto oli lapseton.
Keltakurkkumesikko
Keltakurkkumesikko (Nesoptilotis flavicollis) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Keltakurkkumesikkoa tavataan Australiassa Tasmanian osavaltiossa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Michael Crichton
John Michael Crichton (23. lokakuuta 1942 Chicago, Yhdysvallat – 4. marraskuuta 2008 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen kirjailija, käsikirjoittaja, elokuvaohjaaja ja elokuvatuottaja. Hän käytti uransa alussa myös kirjailijanimiä John Lange, Jeffery Hudson ja Michael Douglas.
Crichtonin tieteisaiheiset jännitysromaanit käsittelevät usein tieteen epäonnistumisia ja teknologiaa, mutta hän kirjoitti myös historiallisia romaaneja sekä tietokirjoja. Crichton ohjasi ja käsikirjoitti myös elokuvia sekä loi suositun sairaala-aiheisen Teho-osasto-televisiosarjan.
Varhainen elämä
Crichton syntyi 23. lokakuuta 1942 Chicagossa nelilapsisen perheen esikoisena. Hän varttui Roslynissä New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä oli journalisti. Crichtonin äiti käytti poikaansa monta kertaa viikossa teatterissa, museoissa, elokuvissa ja konserteissa.
Nuoruus ja opinnot
Crichton aloitti kirjoittamisen jo nuorena. Hän oli 13-vuotias, kun hänen novellejaan alettiin julkaista lehdissä, ja 14-vuotiaana hän sai myytyä matkakertomuksensa The New York Timesiin. Lukioaikoinaan Crichton kirjoitti paikallislehteen urheilujuttuja, ja myöhemmin hän kirjoitti Harvard Crimsoniin.
Crichton valmistui lääketieteen tohtoriksi vuonna 1969 ja työskenteli vuoden ajan tutkijatohtorina Salk Institute for Biological Studies -instituutissa La Jollassa. Sinä aikana hän kirjoitti tietokirjan Five Patients: The Hospital Explained, josta hänelle myönnettiin Yhdysvaltain lääketiedekirjailijoiden yhdistyksen vuoden kirjailija -palkinto.
Romaanikirjailijana
Opiskellessaan vielä lääketiedettä Crichton alkoi kirjoittaa jännitysromaaneja kirjailijanimillä John Lange ja Jeffery Hudson. Hänen lääketieteellinen trillerinsä Pakkotila (1968) voitti Yhdysvaltain rikoskirjailijoiden myöntämän Edgar-palkinnon. Andromeda uhkaa (1969) oli Crichtonin ensimmäinen omalla nimellään julkaisema kirja. Se kuvaa tutkijoita, jotka yrittävät pelastaa ihmiskuntaa ulkoavaruudesta tulleelta mikro-organismilta. Romaani oli Crichtonin ensimmäinen suuri myyntimenestys, ja siitä tehtiin myös elokuva vuonna 1971.