cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Matti Nykänen
Huippukauden jälkeen
Nykäsen huippu-ura alkoi enteillä loppuaan, kun Nykänen sijoittui viimeisen kerran kolmenkymmenen parhaan joukkoon oltuaan 16. maailmancupin kilpailussa Thunder Bayssa 9. joulukuuta 1990. Syynä olivat rankasta harjoittelusta ja hyppäämisestä aiheutuneet nikamien kulumiset ja selkäkivut, joita yritettiin lievittää särkylääkkeillä ja leikkauksilla. Nykänen hyppäsi viimeiset hyppynsä Kajaanissa kesällä 1992, ja saman vuoden joulukuussa hän matkusti Sapporoon. Tarkoituksena oli harjoitella Japanissa, mutta kolmen viikon aikana hyppyjä kertyi vain kuusi. Nykästä ei valittu Suomen joukkueeseen Japanin osakilpailuihin.
Paluu mäkeen veteraanikisoissa
Vuonna 2007 Nykänen palasi mäkihyppyharjoittelun pariin tarkoituksenaan osallistua Taivalkoskella 2008 järjestettäviin veteraanien MM-kisoihin. 27. helmikuuta 2008 mäkilegenda palasi hyppytorniin veteraanien SM-kisoissa Taivalkoskella sijoittuen K-50 mäen kisassa viidenneksi. 28. helmikuuta 2008 hän voitti veteraanien MM-kisoissa kultaa pikkumäessä sarjassa 40–44-vuotiaat. Nykänen teki molemmilla kierroksilla pisimmät hypyt. Kisassa mukana eivät olleet K-50 mäessä Nykäsen edelle sijoittuneet kilpailijat, koska he osallistuivat suureen mäkeen, johon Nykänen ei osallistunut. Säännöt sallivat vain kahteen kilpailuun osallistumisen. Kisassa oli kymmenen hyppääjää seitsemästä eri maasta.
Maaliskuussa 2011 kolme vuotta Taivalkosken kisojen jälkeen Tšekin Harrachovissa Nykänen voitti veteraanien MM-kultaa yli 45-vuotiaiden sarjassa. Hypyt kantoivat HS 40 -mäessä 34 ja 36,5 metriä.
Tilastoja
Nykänen osallistui kaikkiaan 130 kertaa maailmancupin osakilpailuihin, joissa hän oli palkintopallilla kaikkiaan 76 kertaa. Voittoja tuli kaikkiaan 46. Maailmancupin kokonaisvoiton hän vei neljä kertaa vuosina 1988, 1986, 1985, 1983.
Laulajana
thumb|Matti Nykänen esiintymässä [[Kiuruveden Iskelmäviikko -musiikkitapahtumassa 2013.]] Nykäsen esikoisalbumi Yllätysten yö valmistui vuonna 1992 ja myi ilmestyessään kultaa. Nykäsen toinen levy Samurai ei yltänyt ensimmäisen kaltaiseen myyntiin. Vuonna 2002 Nykänen julkaisi paluusinglen ”Elämä on laiffii”. Vuonna 2006 seurasi kolmas täyspitkä albumi Ehkä otin, ehkä en. Tämän jälkeen Nykänen teki singlejä sanoittaja-säveltäjä Jussi Niemen kanssa.
Suomalaisista urheilijoista Matti Nykäsen lisäksi ainoastaan Tapio Rautavaara on voittanut kultamitalin olympiakisoissa sekä ansainnut artistina kultalevyn levymyynnistään.
Muuta julkisuutta
Eduskuntavaaleissa 1995 hän oli SMP:n ehdokkaana Turun läänin eteläisessä vaalipiirissä ja sai 525 ääntä. Nykänen valittiin vuonna 1996 Uuraisten kunnanvaltuustoon Perussuomalaisten listalta. Hän istui valtuustossa muodollisesti vuoteen 1998 saakka, mutta osallistui ainoastaan kahteen valtuuston istuntoon.
Rahapulassaan Nykänen kokeili vuonna 1998 uraa striptease-tanssijana Järvenpään Casinolla. Nykänen oli vuokrannut toiminimellään takahuoneen, jossa hän järjesti esityksiä halukkaille maksua vastaan. Seksikohtauksia kuvattiin internetiin, ja Nykänen kertoi suunnittelevansa pornonäyttelijän uraa Hollywoodissa. Myöhemmin hän kertoi häpeävänsä striptease-uraansa.
Nykäsen elämää raportoivina ja julkisuutta rakentavina ns. luottotoimittajina toimivat aluksi Isto Lysmä ja sittemmin Kai Merilä. Nykänen nimitettiin Suomen turhimmaksi julkkikseksi vuosina 1996, 2003 ja 2005. Vuonna 2012 alkoi Nykäsen Matti -tositelevisiosarja, joka seurasi Nykäsen jokapäiväistä elämää.
Syyskuussa 2016 Nykäsestä julkaistiin dokumentti Nykänen omin sanoin. Dokumentin ohjasi Kim Finn. Viimeisinä elinvuosinaan Nykänen esiintyi pikavippimainoksissa.
Syksyllä 2023 MTV3 julkaisee dokumenttisarjan Matti Nykänen – elämä on laiffii. Dokumentin ohjaaja on Sami Kieksi.
Jotkut Nykäsen sanomiksi usein mainitut lausahdukset kuten "elämä on laiffii", "ehkä otin, ehkä en", "fifty-sixty", "elämä on ihmisen parasta aikaa" ja "jokainen tsäänssi on mahdollisuus" ovat jääneet elämään lentävinä lauseina.
Perhe
Nykäsellä oli kolme lasta ja hän oli naimisissa kuudesti, viiden eri naisen kanssa:
Nykäsen ensimmäinen lapsi, Anniina, syntyi parisuhteessa Tarja Jokisen kanssa. Nykänen ja Jokinen eivät koskaan virallistaneet suhdettaan ja Nykänen yritti pitkään kiistää isyytensä. Nykänen seurusteli Susanna Ruotsalaisen kanssa vuodesta 2010, ja he olivat kihloissa 2011–2013.
Nykänen kertoi haastattelussa tammikuussa 2019, että hänen lapsenlastensa vanhemmat ovat kieltäneet lapsiltaan tapaamiset hänen kanssaan.
Rikostuomiot
Ensimmäisen rikostuomionsa Matti Nykänen sai vuonna 1986 varkaudesta. Tuolloin Nykänen ja kolme hänen toveriaan olivat murtautuneet Vuokatin urheiluopistolla toimineeseen kioskiin ja saaneet saaliikseen tupakkaa ja makeisia. Nykänen tuomittiin neljän kuukauden ehdolliseen vankeuteen.
Elokuussa 2000 Rovaniemen käräjäoikeus tuomitsi Nykäsen 4 760 markan sakkoihin pahoinpitelystä. Nykänen oli edellisenä talvena lyönyt hänelle tuntematonta naista rovaniemeläisessä ravintolassa. Saman vuoden kesäkuussa Jyväskylän käräjäoikeus tuomitsi Nykäsen rattijuopumuksesta 50 päiväsakkoon, josta seurasi maksettavaa 3 700 markkaa.
Jo saman viikon sunnuntaina, 25. syyskuuta Nykänen pidätettiin epäiltynä vaimonsa Mervi Tapolan pahoinpitelystä ja päätyi poliisin huostaan. 29. syyskuuta 2005 Nykäsestä tehtiin rikosilmoitus, koska hänen epäiltiin puukottaneen pitsaveitsellä entistä ystäväänsä. Nykänen tuomittiin vaimonsa pahoinpitelystä Tampereen käräjäoikeudessa 16. maaliskuuta 2006 neljäksi kuukaudeksi ehdottomaan vankeuteen, koska hän oli teon tapahtumahetkellä ehdonalaisessa vapaudessa. Joulukuussa 2006 Turun hovioikeus lievensi tuomiota. Nykänen sai 60 päivää vankeutta, josta vähennettiin kolme vapaudenmenetyspäivää. Vankilan sijasta Nykänen sovitti tuomion 57 tunnin yhdyskuntapalveluna. Hovioikeus ei määrännyt Nykäsen ehdonalaista vapautta menetetyksi.
Päijät-Hämeen käräjäoikeus tuomitsi Nykäsen 28. lokakuuta 2008 liikenneturvallisuuden vaarantamisesta 18 päiväsakkoon (liki 2 000 euroa). Nykänen oli lokakuun alussa ajanut valtatie 12:lla Lahdessa 60 km/h:n rajoitusalueella 92 km/h:n nopeudella.
Tuusulan käräjäoikeus tuomitsi Nykäsen 9. kesäkuuta 2014 liikenneturvallisuuden vaarantamisesta 60 päiväsakkoon (4 320 euroa). Nykänen oli ajanut saman vuoden maaliskuussa valtatie 4:llä Mäntsälässä 160 kilometrin tuntinopeudella 100 km/h:n rajoitusalueella. Poliisi oli tekohetkellä määrännyt Nykäselle kesäkuun loppuun saakka ulottuvan ajokiellon, jonka oikeus piti voimassa.
Terveys
Ollessaan Sari Paanalan kanssa kesällä 1996 häämatkalla Kanariansaarilla Nykänen oli tuntenut rintakipuja ja hakeutunut lääkärin tutkittavaksi sydämen rytmihäiriöiden vuoksi. Hän kertoi myöhemmin unohtaneensa käydä jatkotutkimuksissa, mikä oli johtunut häävalmisteluista. Erottuaan Paanalasta vuonna 1998 Nykänen sanoi joutuneensa käymään terapiassa ahdistuksen vuoksi.
Nykäsellä oli todettu 2000-vuosikymmenen alkupuolella ylivilkkautta ja keskittymiskyvyn puutetta aiheuttava neurologinen sairaus ADHD, josta ilmeisesti johtui osa hänen vaikeuksistaan. Syyskuussa 2018 Nykänen kertoi kärsineensä edellisenä kesänä tiiviin keikkailun aiheuttamasta uupumuksesta ja masennuksesta. Nykäsellä diagnosoitiin diabetes syksyllä 2018, mutta hän jatkoi siitä huolimatta alkoholin käyttöä. Nykäsen ystävän, toimittaja Kai Merilän mukaan Nykänen kärsi usein verensokerin aiheuttamista sairauskohtauksista ja saattoi alkoholia ottaessaan olla pitkiäkin aikoja syömättä.
Kuolema
Matti Nykänen kuoli yöllä 4. helmikuuta 2019 kotonaan Joutsenossa. Nykänen oli aiemmin illalla tuntenut huimausta ja pahoinvointia. Vaimo Pia Nykänen löysi hänet kuolleena pesuhuoneesta ennen puoltayötä, ja häntä oli yritetty elvyttää tuloksetta. Nykäsen kuolinsyyksi vahvistivat hänen sisarensa toukokuussa 2019 alkoholin käytöstä johtuneen pitkään jatkuneen haimatulehduksen ja välittömänä syynä keuhkokuumeen.
Muistaminen
Nykäsen kuolema helmikuussa 2019 nousi merkittäväksi uutiseksi suomalaismedioissa ja maailmalla.
Kulttuuri- ja urheiluministeri Sampo Terho sanoi Matti Nykäsen kuoleman jälkeen, että Nykänen voisi ansaita valtiolliset hautajaiset, ja kertoi pyytäneensä virkakuntaansa selvittämään niiden järjestämistä. Nykäsen läheiset kuitenkin ilmoittivat haluavansa viettää hautajaisia perhepiirissä ilman valtiollisia seremonioita, ja Nykäsen urheilusaavutuksia tultaisiin Terhon mukaan kunnioittamaan muilla tavoin.
Nykänen haudattiin synnyinkaupunkiinsa Jyväskylään sukuhautaan isänsä ja isoisoäitinsä viereen. Ensi alkuun uutisoitiin, että hyväntekeväisyysjärjestö Pietarinkadun Oilers voisi kustantaa perhepiirin pienimuotoiset hautajaiset, mutta urheiluministeri Sampo Terho ilmoitti kuitenkin 18. helmikuuta, että Nykäsen hautajaiset kustannetaan valtion varoista.
Nykäselle tehtiin muistomerkki Jyväskylään. Sen budjetti oli 100 000 euroa ja yleisö sai valita kuudesta luonnosehdotuksesta mieleisensä.
Saavutuksia ja palkintoja
thumb|Postimerkki, jossa on kuvattuna [[Talviolympialaiset 1988|Calgaryn vuoden 1988 talviolympialaisissa kolme kultaa voittanut Nykänen.]]
Sigma
Sigma (isona kirjaimena Σ, pienenä σ ja sanan lopussa ς, ) on kreikkalaisen kirjaimiston 18. kirjain. Sen äännearvo on sekä muinaiskreikassa että nykykreikassa. Kreikkalaisissa numeroissa sigman lukuarvo on 200.
Latinalaisessa kirjaimistossa sigmaa vastaa kirjain S|S/s. Suomen kieleen sigma translitteroidaan sekä muinaiskreikasta että nykykreikasta s.
Muoto ja sen historia
Sigma on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta 15px (šin).
Sigma esiintyi useimmissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa. Sen muoto muistutti yleensä foinikialaisen esikuvan 90 astetta kääntynyttä versiota, jossa oli eri kirjaimistoissa eri määrä kulmia. Joissakin kirjaimistoissa kulmat olivat pyöreämpiä, mistä on kehittynyt nykyinen S-kirjain latinalaisessa kirjaimistossa sekä mahdollisesti myös kyrillinen С-kirjain. Kaikissa paikallisissa kirjaimistoissa sigmaa ei alun perin tunnettu, vaan sen sijaan käytettiin myöhemmin kirjaimistosta poistunutta sania. Tällaisia olivat muun muassa Korintin, Aitolian, Epeiroksen ja Kreetan kirjaimistot.
Epigrafisissa lähteissä sigmasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Merkityksiä
Matematiikassa
Fysiikassa
Muita merkityksiä
Tietokonejärjestelmissä
Tietokoneissa sigma koodataan eri merkistöissä seuraavasti:
Tarttuu muhun
Tarttuu muhun on suomalaisartisti Jannika B:n kappale hänen Kaikki rohkeus -nimiseltä esikoisalbumiltaan. Sony Music ja Jannika B:n oma levymerkki Ona julkaisivat kappaleen albumin viidentenä ja viimeisenä singlenä 8. toukokuuta 2013. Kappaleen on tuottanut Jonas Olsson, joka on myös säveltänyt sen. Sanoituksen on tehnyt Jannika B itse yhdessä Heidi Maria Paalasen kanssa.
Singlen julkaisun yhteydessä artisti itse kertoi lähtevänsä toukokuussa koko kesän kestävälle kiertueelle. "Tarttuu muhun" ei sijoittunut lainkaan listoille.
Monacon Grand Prix 2014
Monacon Grand Prix 2014 oli Formula 1 -sarjan kuudes kilpailu kaudella. Se ajettiin Circuit de Monacolla 25. toukokuuta.
Kilpailu
Aika-ajoissa eturiviin itsensä ajoivat Mercedeksen Nico Rosberg ja Lewis Hamilton. He myös pitivät koko kilpailun ajan saman järjestyksen, ja näin kauden toisen ja uransa viidennen osakilpailuvoiton ottanut Rosberg nousi uudelleen MM-sarjassa pistejohtoon. Aika-ajoissa Williamsin Felipe Massan kanssa kolaroinut Caterhamin Marcus Ericsson joutui rangaistuksena lähtemään kilpailuun varikolta. Lotuksen Pastor Maldonadon autosta rikkoutui polttoainepumppu lämmittelykierrokselle lähdettäessä, eikä hän päässyt mukaan lähtöön, näin ollen lähtöruutu 15 jäi tyhjäksi.
Kilpailun ensimmäisellä kierroksella McLarenin Jenson Button törmäsi Force Indian Sergio Péreziin Mirabeau -mutkassa, Pérezin auton kärsiessä huomattavia vaurioita ja jäädessä radalle, Button selvisi ilman vaurioita ja rangaistusta tilanteesta. Radalle tuli kolmen kierroksen ajaksi turva-auto, ja sen poistuttua nelinkertainen maailmanmestari Sebastian Vettel ajeli huomattavan hiljaa turbovian vuoksi ja putosi viimeiseksi alun kolmannelta sijalta. Pian kilpailu päättyi hänen osaltaan kauden toiseen keskeytykseen. Toro Rosson Daniil Kvjat teki Vettelille pian seuraa pakoputkiongelman myötä. Ennen seuraavaa turva-autoepisodia, joka nähtiin pian Sauberin Adrian Sutilin kierroksella 24 tapahtuneen kaiteeseen törmäyksen jälkeen, kärjessä ajettiin vakaassa järjestyksessä Rosberg-Hamilton-Räikkönen-Ricciardo-Alonso. Kun turva-auton aikana kierroksella ohitetut saivat luvan ohittaa muut autot noustakseen samalle kierrokselle turva-auton perään, osui Marussian Max Chilton Räikkösen autoon pakottaen Räikkösen tekemään ylimääräisen varikkopysähdyksen ja se pudotti hänet sijalle 13. Sieltä Räikkönen nousi vähitellen ylöspäin, osittain pistesijoilla ajaneiden Valtteri Bottaksen (moottori) ja Esteban Gutiérrezin (osui seinään La Rascassessa) keskeytysten myötä.
Räikkönen taisteli kilpailun loppupuolella kuudennesta sijasta McLaren -kuljettajien kanssa, Kevin Magnussenin ollessa suhteessa varsin hidas juuri kuudennella sijalla. Lopulta tallikaveri Button ohitti hänet seitsemän kierrosta ennen maalia, ja Räikkönen yritti samaa kierrosta myöhemmin. Molempien ajolinjat olivat kuitenkin normaalista poikkeavat tullessa Loewsin hitaaseen mutkaan, ja jäivät sen vuoksi siinä jumiin. He menettivät aikaa ja sijoituksia niin, että putosivat lopullisille sijoilleen 10 (Magnussen) ja 12 (Räikkönen). Tämän tapauksen jälkeen Räikkönen kävi vielä varikolla hakemassa autoonsa tuoreet renkaat, ja ajoi kilpailun nopeimman kierrosajan (1.18,479) 40:nnen kerran urallaan.
Yhtymäsienet
Yhtymäsienet (Zygomycota) on vanhentunut sienikaari, johon kuuluu noin 1060 lajia maailmanlaajuisesti. Kaaren kuuluu muun muassa Mucor- ja Rhizopus-suvut, jotka ovat hedelmillä ja viljatuotteilla esiintyviä homeita. Fylogeneettiset tutkimukset osoittavat, että yhtymäsienet ovat polyfyleettinen ryhmä, jonka vuoksi se saatetaan tulevaisuudessa jakaa useaan eri kaareen.
Bochner-integraali
Useimmat Lebesguen integraalia koskevat tulokset ovat tosia myös Bochnerin integraalille.
Salomon Bochner määritteli Bochnerin integraalin vuonna 1933.
Mr. Nobody (elokuva)
thumb|360px|Ohjaaja Jaco Van Dormael sekä näyttelijät Sarah Polley, Jared Leto, Linh Dan Pham ja Diane Kruger [[Venetsian elokuvajuhlat|Venetsian elokuvajuhlilla 2009.]] Mr. Nobody on vuonna 2010 teatteriensi-iltansa saanut tieteiselokuva, jonka on ohjannut Jaco Van Dormael. Sen pääosissa esiintyvät Jared Leto, Diane Kruger, Linh Dan Pham, Sarah Polley, Natasha Little, Rhys Ifans ja Daniel Mays.
Mr. Nobodyn maailmanensi-ilta oli Venetsian elokuvajuhlilla syyskuussa 2009.
My Darkness
My Darkness on suomalaisen metalliyhtyeen Before the Dawnin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Locomotive Music.
Mr. Nobody (elokuva)
Tuotanto
Elokuvan budjetti oli 37 miljoonaa euroa, mikä teki elokuvasta kaikkien aikojen kalleimman belgialaisen elokuvan. Elokuvan kuvaukset alkoivat vuonna 2007 ja kestivät 120 päivää. Sitä kuvattiin Belgiassa, Saksassa ja Kanadassa. Päähenkilön kokemat kolme elämää erotettiin toisistaan värikoodeilla ja musiikilla.
Markus Granlund
Kari Markus Granlund (s. 16. huhtikuuta 1993 Oulu) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä ja olympiavoittaja, joka pelaa NLA-seura HC Luganossa. Calgary Flames varasi Granlundin vuoden 2011 varaustilaisuudessa toisella kierroksella varausnumerolla 45. Hän oli toisen kierroksen korkein suomalainen pelaajavaraus.
Granlundin vahvuudet ovat hyvä pelisilmä sekä kiekollinen peli.
Helsingin IFK (2009–2013)
Granlund teki debyyttinsä SM-liigassa 19. lokakuuta 2010. Hänet nostettiin IFK:n kokoonpanoon paikkaamaan loukkaantunutta isoveljeään Mikaelia Ville Peltosen rinnalle. Granlund pelasi SM-liigassa kaksi ottelua, mutta ei tehnyt pisteitä. Loppukauden hän vietti IFK:n A-nuorten joukkueessa pelaten 40 runkosarjaottelua tehoin 20+32=52. Kesällä järjestetyssä NHL:n varaustilaisuudessa Granlundista povailtiin kolmannen tai viidennen kierroksen varausta, mutta Calgary Flames varasikin nuoremman Granlundin jo toisella varauskierroksella numerolla 45 ja hän oli koko varaustilaisuuden toiseksi korkein suomalaisvaraus Porin Ässien Joel Armian jälkeen.
Varsinaisella tulokaskaudellaan Granlund pelasi SM-liigassa 47 runkosarjaottelua tehopistein 15+19=34 ja voitti tulokkaiden maali-, syöttö- ja pistepörssit. Hän pelasi suurimman osan kaudesta samassa ketjussa veljensä Mikaelin sekä Janne Pesosen kanssa. Granlund nousi otsikoihin syksyllä 2011 tehtyään Espoo Bluesia vastaan pelatussa ottelussa ilmaveivimaalin Mikaelin sekä Janne Pesosen syötöstä. Aiemmin Mikael oli esittänyt saman suorituksen vuoden 2011 MM-kilpailujen välierässä Venäjää vastaan. Hyvin sujuneen kauden johdosta nuoremmasta Granlundista povattiin kauden parhaalle tulokkaalle annettavan Jarmo Wasaman muistopalkinnon saajaa. Tittelin vei kuitenkin paikalliskilpailija Helsingin Jokereiden Teuvo Teräväinen. Kauden aikana Granlund pelasi myös yhden ottelun Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan paidassa, ja IFK:n edustusjoukkueen taipaleen katkettua SM-liigan pudotuspeleissä hän siirtyi seuran A-nuoriin voittamaan SM-kultaa.
Kauden päätyttyä Granlund solmi IFK:n kanssa kaksivuotisen, vuoteen 2014 ulottuneen sopimuksen. Kesällä 2012 Granlund osallistui myös NHL:n varaajaseuransa Calgary Flamesin vuosittaiseen nuorten lupausten kehitysleiriin.
NHL-debyytti Calgaryssä (2013–2016)
Huhtikuussa 2013 Granlund teki Calgary Flamesin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Kauden hän aloitti pelaamalla Calgaryn farmijoukkueessa Abbotsford Heatissa AHL:ssa. Granlund ehti pelata AHL-liigassa 50 ottelua tehoin 23+21=44 ja hänet valittiin AHL:n kuukauden tulokkaaksi helmikuussa 2014.
Granlund teki NHL-debyyttinsä Calgary Flamesissa 27. helmikuuta 2014 ottelussa Los Angeles Kingsiä vastaan. Samassa ottelussa myös suomalainen Joni Ortio pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa Calgaryn maalivahtina. Kolmannessa NHL-ottelussaan 3. maaliskuuta 2014 Granlund kohtasi ensimmäistä kertaa NHL:ssä veljensä Mikael Granlundin edustaman Minnesota Wildin vierasottelussa Minnesotan kotiareena Xcel Energy Centerissä. Granlundit olivat kautta aikojen kolmannet suomalaiset veljekset, jotka kohtasivat toisensa NHL-ottelussa. Heitä ennen olivat kohdanneet Jarkko ja Tuomo Ruutu sekä Saku ja Mikko Koivu. Samassa ottelussa Granlund hankki myös NHL-uransa ensimmäisen tehopisteen syöttämällä joukkueensa kapteenin Mark Giordanon viimeistelemän kavennusmaalin ottelun kolmannessa erässä. Maali jäi ottelun viimeiseksi ja Minnesota Wild voitti ottelun 3–2. Mikael Granlund syötti ottelussa Minnesota Wildin maaleista kaksi.
Siirto Vancouveriin (2016–2019)
Markus Granlund siirtyi helmikuussa 2016 Vancouver Canucksin organisaatioon vaihtokaupassa Calgaryssa syntyneeseen hyökkääjä Hunter Shinkarukiin.
Granlund teki kesällä 2019 yksivuotisen sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Peliaika Edmontonissa jäi vähäiseksi ja hänet tiputettiin välillä Edmontonin farmi joukkueeseen Bakerfield Condorsiin. Granlund ei saanut jatkosopimusta ja hän hyväksyi tarjouksen KHL-seuralta.
Siirto KHL-liigaan ja seuraan Salavat Julajev Ufa (2020–2022)
Granlund pelasi kaksi kautta 2020-2022 KHL-seurassa Salavat Julajev Ufa ja oli joukkueen yksi tehokkaimmista pelajista. 2020-2021 kaudella joukkueen suomalainen superketju Teemu Hartikainen–Sakari Manninen–Markus Granlund sijoittuivat pistepörississä top-10 joukkoon. Joukkueen kausi kuitenkin päättyi pudotuspelien toisella kierroksella Ak Barsia vastaan. 2021-2022 kaudella Granlund oli joukkueen tehokkain runkosarjassa ja joukkue oli konferenssin kolmanella sijalla. Maaliskuun 2. päivä 2022 Granlund ilmoitti, että ei osallistu pudostuspeleihin ja poistuu joukkueesta, syynä oli aikaisemmin helmikuussa alkanut Venäjän hyökkäys Ukrainaan.
Maajoukkue
Granlund on edustanut Suomea kahdesti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa, vuosina 2010 ja 2011. Kevään 2010 kisoista Granlund voitti pronssia ja kevään 2011 kisoissa hän toimi Suomen kapteenina. Granlund valittiin Suomen vuoden 2022 olympiajoukkueeseen, kisat olivat hänen ensimmäinen aikuisten tasolla. Granlund voitti Suomen joukkueen kanssa kultaa näissä olympialaisissa.
Perhe
Markus Granlundin isoveli on jääkiekkoilija Mikael Granlund. , joka pelaa nykyään NHL-joukkue Nashville Predatorsissa.
Itseni herra
Itseni herra on suomalaisartisti Jannika B:n kappale hänen toiselta, Šiva -nimiseltä studioalbumilta. Sony Music ja Jannika B:n oma levymerkki Ona julkaisivat kappaleen albumin toisena singlenä 4. maaliskuuta 2014. Radiossa se sai ensisoittonsa jo 27. helmikuuta 2014, kun toimittaja Sofia Thurén soitti sen YleX-kanavan Uuden musiikin iltavuoro-ohjelmassa.
Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Jannika B yhdessä Heidi Maria Paalasen kanssa. Sanoituksiltaan kappale kertoo siitä kuinka ihmisten kuuluisi elää itsensä takia, toteuttaa unelmia ja arvostaa jokaista päivää niin kuin se olisi viimeinen.
Toistaiseksi kappale on sijoittunut ainoastaan radiolistalle, jossa sen paras sijoitus on 15. sija.
EK Zell am See
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Prinssi Edwardin saari
Prinssi Edwardin saari on pinta-alaltaan Kanadan pienin provinssi. Siellä oli 142 907 asukasta (2016), joten se on myös väestöltään Kanadan provinsseista pienin, mutta samalla tiheimmin asuttu. Saari tunnettiin Mi’kmaq-intiaanien keskuudessa nimellä Abegweit ja oli toisennimisenä osa Uutta Ranskaa vuoteen 1759, kunnes se siirtyi Isolle-Britannialle, jolloin saari sai nimensä Kuningatar Viktorian isän prinssi Edwardin (1767–1820) mukaan.
Saaren yhdistää New Brunswickiin Northumberlandinsalmen ylittävä Confederation Bridge -silta.
Provinssin pääkaupunki ja samalla suurin kaupunki on Charlottetown jossa sijaitsee myös provinssin parlamentti. Muita kaupunkeja ovat Summerside, Stratford ja Cornwall.
Eurooppalaiset löytöretkeilijät saapuivat saarelle 1500-luvulla, ja siitä asti ihminen on muokannut maisemaa voimakkaasti. Saaresta puolet on metsää, mutta se on kaikki ihmisen istuttamaa talousmetsää. Maaperä on helposti viljeltävää, ja siksi maatalous hallitsee saaren maisemaa. Sen kumpuilevat laidunmaat, joita kuvataan L. M. Montgomeryn tyttökirjoissa Anna ja Pieni runotyttö, houkuttelevat alueelle runsaasti matkailijoita ja kesämökkiläisiä.
Historia
Arkeologisten tutkimusten mukaan Prinssi Edwardin saarella on ollut asutusta ainakin 8500-luvulta eaa. lähtien. Eurooppalaisten löytäessä Pohjois-Amerikan mantereen 1500-luvulla saarella asui lähinnä nomadisia mi'kmaq-intiaaneja. Vuonna 1534 ranskalainen tutkimusmatkailija Jacques Cartier löysi saaren, ja vuonna 1603 Samuel de Champlain antoi saarelle nimen "Île St. Jean". Saarella ei ollut pysyvää eurooppalaista asutusta ennen Utrechtin rauhan sopimusta, jossa Acadia (Nova Scotia) määriteltiin Britannian omaisuudeksi, jolloin suuri osa Acadien ranskankielisestä väestöstä muutti Prinssi Edwardin saarelle. Vuonna 1745 brittiläiset miehittivät saaren ja pitivät sitä hallussaan seuraavien kolmen vuoden ajan. Seitsenvuotisen sodan aikana brittiläiset jälleen pitivät aluetta hallussaan, ja alue liitettiin vuonna 1763 Nova Scotiaan. Tämän vuoksi suuri osa Acadien asukkaista muutti muualle. Vuosien saatossa ranskankielinen nimi "St. Jean" vaihtui englanninkieliseen "St. John's". Vuonna 1769 saari itsenäistyi jälleen ja pääkaupungiksi valittiin Charlottetown. 1770-luvulla saarelle muutti runsaasti skotlantilaisia siirtolaisia. Yhdysvaltain vapaussodan jälkeen suuri joukko lojalisteja pakeni Yhdysvalloista saarelle. Vuonna 1798 saaren nimi vaihdettiin nykyiseen muotoonsa Prinssi Edwardin saareksi. Vuonna 1803 jaarli Thomas Douglas rahoitti Ylämaalta karkotettujen noin kahdeksansadan skotlantilaisen maanviljelijäsiirtolaisen uudelleensijoittamisen saarelle.
1800-luvun loppupuolella hopeaketun tarhaus ja turkiskauppa muodostuivat saaren tuottavimmaksi teollisuudenalaksi. Prinssi Edwardin saaren turkikset olivat maailmanlaajuisesti tunnettuja. Toisen maailmansodan jälkeen muotisuuntauksen vaihtumisesta, turkiseläinten oikeuksia puolustavista järjestöistä ja markkinoiden kyllästymisestä johtuen alueen turkiskauppa kuitenkin väheni huomattavasti. Turkiskauppa koki erittäin lyhytaikaisen kasvupiikin 1970-luvun puolivälissä, mutta hiipui pian tämän jälkeen. Nykyisin saarella on enää vain muutamia turkistarhoja.
Luzaide
Luzaide, viralliselta nimeltään Luzaide/Valcarlos, on kunta Nafarroan maakunnassa Baskimaan Espanjan puoleisessa osassa. Kunnassa oli 390 asukasta vuonna 2016.
Prinssi Edwardin saari
Hallinnollinen jako
Prinssi Edwardin saaren paikallishallinto on jaettu kunnille. Provinssissa on 74 neljä kuntaa, jotka kuitenkin kattavat vain noin 30 % provinssin pinta-alasta. Tämän vuoksi muun muassa tilastointia varten Prinssi Edwardin saari käyttää edelleen piirikuntia, jotka ovat jo muualta Kanadasta poistuneet. Provinssi jakautuu Queensin, Kingsin ja Princen piirikuntiin. Kuntia on kolmea eri tasoa: city, town ja community. Kunnan taso määrittelee sille kuuluvat tehtävät.
Hydratsobentseeni
Hydratsobentseeni eli 1,2-difenyylihydratsiini (C12H12N2) on hydratsiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa väriaineiden ja lääkkeiden valmistamiseen.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa hydratsobentseeni on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Se on veteen ja bentseeniin niukkaliukoista, mutta liukenee paremmin etanoliin. Yhdiste hapettuu helposti atsobentseeniksi. Hydratsobentseeni on myrkyllistä maksalle ja se on hyvin todennäköisesti karsinogeeninen yhdiste.
Prinssi Edwardin saari
Hallinnollinen jako
Prinssi Edwardin saaren ensimmäinen hallinnollinen jako on perua vuodelta 1766, jolloin saari oli siirtynyt pysyvästi Englannin haltuun. Piirikunnat jaettiin 14 seurakuntaan (parish), jotka jakautuivat edelleen kuntiin (township). Vanhaa aluejakoa käytetään edelleen väestönlaskennassa.
Hydratsobentseeni
Ominaisuudet
Kuumennettaessa hydratsobentseeniä se reagoi toisiintumisreaktioihin kuuluvalla bentsidiinitoisiintumisella. Reaktiossa muodostuu pääasiassa bentsidiiniä, mutta lisäksi muodostuu muun muassa o- ja p-semidiiniä sekä difenyliiniä.
Prinssi Edwardin saari
Kartta
vasen|260px|Kartta
Hydratsobentseeni
Valmistus ja käyttö
Hydratsobentseeniä valmistetaan pelkistämällä nitrobentseeniä sinkillä emäksisissä olosuhteissa. Pelkistimenä voidaan käyttää myös rautaa tai pelkistys voidaan suorittaa elektrolyyttisesti.
Hydratsobentseeniä käytetään pääasiassa bentsidiinin valmistamiseen. Lisäksi siitä voidaan valmistaa eräitä lääkkeitä kuten fenyylibutatsonia ja sulfiinipyratsonia.
Natalin provinssi
Natalin provinssi oli vuosina 1910–1994 yksi Etelä-Afrikan neljästä provinssista. Nykyään Natalin provinssin alueen käsittää kokonaan KwaZulu-Natal. KwaZulun bantustan sijaitsi Natalissa.
Historia
Kun Etelä-Afrikan unioni perustettiin vuonna 1910, Natalin provinssi muodostettiin entisestä Natalin siirtomaan alueesta. Vuonna 1961 liitto äänesti erosta Brittiläisestä kansainyhteisöstä sekä tasavaltaisesta valtiomuodosta. Natal oli ainoa provinssi joka äänesti ehdotusta vastaan. Etelä-Afrikka erosi kansainyhteisöstä ja siitä tuli tasavalta samana vuotena. Natal sai kuitenkin pitää kruununsa vaakunassaan.
Vuonna 1994 ensimmäisten kaikille roduille avointen vaalien jälkeen vanhat provinssit ja asuinalueet järjestettiin uudelleen, eikä Natalin provinssia enää ole. Nykyään alueella on KwaZulu-Natalin provinssi.
Piirit vuonna 1991
Piirit ja niiden väkiluvut vuoden 1991 väestönlaskennassa.
Valtakunnankulttuurikamari
pienoiskuva| Reichin kulttuurikamari 1937 Valtakunnankulttuurikamari (Reichskulturkammer, RKK) oli natsi-Saksan Kansanvalistus- ja propagandaministeri Joseph Goebbelsin Reichskulturkammer-lailla perustama laitos, joka toimi natsien kulttuuripolitiikan välineenä natsipuolueen valtaannousun aikana kaikilla kulttuurielämän alueilla. Se valvoi ja sääteli toimimista kulttuurialan ammateissa. Valtakunnankulttuurikamari sijaitsi Berliinissä. Sen hallinto sijaitsi yhdessä Kansanvalistus- ja propagandaministeriön kanssa osoitteessa Wilhelmplatz 8/9, kun muut kamarit ja järjestöt sijaitsivat lukuisissa toimistoissa ympäri kaupunkia.
Tobias Stephan
Tobias Stephan (s. 21. tammikuuta 1984 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti.
Valtakunnankulttuurikamari
Perustaminen
RKK laillistettiin 1. marraskuuta 1933 annetulla säädöksellä Erste Verordnung zur Durchführung des Reichskulturkammergesetz. Joseph Goebbels oli perustanut väliaikaisen ammatillisen sateenvarjo-organisaation, johon kaikkien kulttuurialan ammattilaisten oli liityttävä. Sen tarkoitus oli torjua Robert Leyn johtaman Saksan työväenrintaman (DAF) valvontavaatimukset saksalaisille. Kesällä 1933 oli tavoitteena laajentaa DAF:n pakollinen jäsenyys koskemaan taiteilijoita.
Tobias Stephan
Ura
Stephan on Kloten Flyersin kasvatti. Hän kuitenkin pelasi ensimmäisen pääsarjatason ottelunsa Nationalliga A:n EHC Churissa kaudella 2001–2002. Stephanin tulokaskauden päätteeksi Dallas Stars varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa toisen kierroksen alkupäässä. Stephan siirtyi takaisin Kloteniin, jossa pelasi vuoteen 2006 asti.
Valtakunnankulttuurikamari
Tehtävät
pienoiskuva| Ammatissatoimimiskielto Berliinin muusikolle Werner Liebenthalille, allekirjoittanut Peter Raabe, 9. elokuuta 1935 Valtakunnankulttuurikamarin päätavoite oli järjestää ja valvoa kulttuuritoimintaa vastaavalla tavalla kuin muita yhteiskunnan alueita. Jokaisen taiteilijan ja kulttuurityöntekijän tuli kuulua heistä vastuussa olevaan kamariin. Niitä, jotka eivät voineet todistaa arjalaisuuttaan, ei otettu jäseneksi kamariin tai hänet erotettiin siitä. Vuoden 1936 lopulla Goebbels tiukensi tätä periaatetta sisällyttämällä ”kaikkien puoli- tai neljännesjuutalaisten puolisot ja juutalaisten jälkeläiset”. Tämä merkitsi kieltoa toimia ammatissa. Kielto koski pääasiassa juutalaisia kulttuurityöntekijöitä, mutta myös taiteilijoita, jotka natsihallinnon näkökulmasta tuottivat ”rappiotaidetta” ja joita Goebbels halveksi ”kulttuuribolševikkeina”.
Vuonna 1936 moderni taide kiellettiin ja monet taideteokset poistettiin museoista. Münchenissä vuonna 1937 pidetyssä Rappiotaiteen näyttelyssä taideteoksia myytiin osittain ulkomaille tai tuhottiin. 18. heinäkuuta 1937 Münchenissä avattiin saksalaisen taiteen talo tuomaan "saksalainen taide" lähemmäksi kansaa. Hyvä taide kansallissosialistien mielessä määriteltiin ”terveeksi” ja ”sopivaksi”. Veri ja maa, lyhennettynä Blubo, oli kansallissosialismin keskeinen iskulause, myös koko kulttuurin alueella.
Tobias Stephan
Ura
Kaudeksi 2006–2007 Stephan siirtyi Dallasin organisaatioon. Hän vietti koko kauden seuran farmijoukkueessa AHL-liigan Iowa Starsissa. Kaudella 2007–2008 Stephan pelasi ensimmäisen ottelunsa NHL:ssä, viettäen kuitenkin muutoin koko kauden AHL-liigassa. Seuraavalla kaudella hän pelasi kymmenen ottelua Dallasissa, Marty Turcon varamaalivahtina.
Valtakunnankulttuurikamari
Rakenne ja johtajat
pienoiskuva| Reichskulturkammerin organisaatio (1937) Goebbels toimi itse puheenjohtajana. Valtakunnankulttuurikamari jaettiin seitsemään erilliseen kamariin:
Tobias Stephan
Ura
Stephan palasi Sveitsiin kaudella 2009–2010 ja siirtyi HC Servette Genèven joukkueeseen.
Maajoukkueura
Stephan on edustanut Sveitsin maajoukkuetta useissa kisoissa. Hän pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2001 ja 2002, joista ensimmäisissä hän voitti hopeaa. Nuorten MM-kisoissa Stephan on pelannut 2003 ja 2003. Aikuisten kisoissa Stephan pelasi ensimmäistä kertaa vuonna 2010, ja on tämän jälkeen edustanut maataan 2011 ja 2012.
Valtakunnankulttuurikamari
Rakenne ja johtajat
Valtakunnankulttuurikamarin varapuheenjohtajia olivat Walther Funk, Leopold Gutterer, Karl Hanke ja Werner Naumann. Heillä oli myös erityisen läheiset siteet Kansanvalistus- ja propagandaministeriöön, koska kaikki RKK:n varapuheenjohtajat olivat myös sen valtiosihteereitä.
RKK:n johtajiin kuuluivat Hans Schmidt-Leonhardt, Franz Moraller ja Hans Hinkel. Jälkimmäisen Goebbels nimitti erityismääräyksellä "poistamaan juutalaiset saksalaisesta kulttuurielämästä".
Valtakunnankulttuurisenaatti
Hinkel ilmoitti 15. marraskuuta 1935 Reichskultursenatin (valtakunnankulttuurisenaatti) perustamisesta henkilöille, jotka olivat erityisesti ansioituneet kulttuurielämässä. Itse asiassa tällä senaatilla oli vain edustustehtäviä. Sen jäsenet olivat kaikki kamarien presidenttejä, presidenttineuvostojen vastaavia, varapuheenjohtajia ja Valtakunnankulttuurikamarin jäsenkamarien johtajia, joilla oli "valtakunnan kulttuuripäällikön" tittelit vuoteen 1938 saakka. Sen jälkeen natsien tärkeät taiteilijat nimitettiin kulttuurisenaattoreiksi.
Lakkauttaminen, arkisto ja asiakirjat
Valvontaneuvoston lailla nro 2 Liittoutuneiden hallintoneuvosto lakkautti 10. lokakuuta 1945 Valtakunnankulttuurikamarin, ja sen omaisuus takavarikoitiin. Valtakunnankulttuurikamarin arkistoaineistoa hoitaa pääasiassa Saksan liittovaltion arkisto (luettelo R 56). Henkilökohtaiset tiedostot sijaitsevat Berlin Document Centerissä. Reichskammer der bildenden Künste – Landesleitung Berlinin asiakirjat ovat Berliinin osavaltion arkistossa (A Rep. 243–04).
Meri Vahtera
Meri Vahtera (s. 15. huhtikuuta 1985) on suomalainen salibandyn pelaaja ja laulaja.
Vahtera pelasi Naisten Salibandyliigassa kausina 2004–2006 Tikkurilan Tiikerien joukkueessa ja voitti Suomen-mestaruuden kaudella 2004–2005. Tämän jälkeen hän pelasi alemmilla sarjatasoilla kunnes lopetti pelaamisen selkävaivojen vuoksi.
Vahtera sijoittui vuonna 2016 The Voice of Finland' -ohjelman viidennellä tuotantokaudella kolmanneksi. Finaalin kilpailijat julkaisivat jokainen oman singlensä, Vahteran kappaleen nimi oli ”Tuulee”. Vahtera aloitti virallisesti soolouransa syksyllä 2017, kun julkaistiin Jonas Olssonin ja Samae Koskisen kirjoittama ”Antaa niiden puhuu” -single. Samalla Vahtera otti käyttöön taiteilijanimeekseen sukunimensä Vahtera. Tammikuussa 2018 julkaistiin toinen single, Olssonin säveltämä ja Pekka Erosen sanoittama ”Ei kai se voi olla keltään pois”. Tämän jälkeen Vahtera julkaisi singlet ”Burana”, ”Juoksen”, ”Kingston Wallin paita” ja ”Vuoden se ottaa”. Singlet sisältänyt esikoisalbumi Vahtera julkaistiin maaliskuussa 2020. Marraskuussa 2020 julkaistiin uusi single ”Moi”, joka kuullaan syksyllä 2021 ensi-iltansa saavassa 70 on vain numero -elokuvassa.
Vahtera esiintyi loppuvuodesta 2021 pääroolissa Tikkurilan Teatterin musiikkinäytelmässä Meidän Laila, joka kertoi Laila Kinnusen elämään liittyneestä julkisuuskulttuurista ja siihen liittyneistä ilmiöistä.
Marmotini
Marmotini on joukko maassa elävia oravasukuja, joista useimmat ovat kotoperäisiä Pohjois-Amerikassa. Ryhmään kuuluvat murmelit (Marmota), maaoravat (Tamias) ja muun muassa preeriakoirat (Cynomys) ja varsinaiset siiselit (Spermophilus).
Muut Marmotini-tribuksen suvut eroavat varsinaisista maaoravista (Tamias) siinä, että maaoravat, joita myös Disneyn Tiku ja Taku ovat, viettävät aikaansa myös puissa. Ajoittain maaoravia pidetäänkin omana tribuksenaan (Tamini).
Summa
Summaksi kutsutaan yhteenlaskun tulosta tai yhteenlaskutoimitusta.
Kanadan Grand Prix 2014
Kanadan Grand Prix 2014 oli Formula 1 -sarjan seitsemäs kilpailu kaudella 2014. Kilpailu ajettiin 8. kesäkuuta Montrealissa sijaitsevalla Circuit Gilles Villeneuven osittaisella katuradalla.
Summa
Summakaavoja
Kokonaislukujen summa:
Kanadan Grand Prix 2014
Kilpailu
Paalupaikalta kauden seitsemänteen osakilpailuun starttasi Mercedeksen Nico Rosberg. Hänen rinnaltaan lähti tallikaveri Lewis Hamilton, ja kolmannesta ruudusta Red Bullin Sebastian Vettel. Ensimmäisessä mutkassa Hamilton yritti ohittaa Rosbergin, mutta Rosberg lukitsi renkaansa ja pakotti Hamiltonin ajamaan ensimmäisen mutkan leveäksi. Tässä tilanteessa Sebastian Vettel onnistui ohittamaan Hamiltonin ja nousi kilpailussa toiseksi. Marussia-kaksikko Jules Bianchi ja Max Chilton kolaroivat radan kolmannessa mutkassa ja molemmat joutuivat keskeyttämään kilpailun heti ensimmäisellä kierroksella. Keskeytys oli Chiltonin F1-uran ensimmäinen, joka tuli hänen 26:ssa GP:ssään. Brittikuski sai seuraavaan kilpailuun kolmen lähtöruudun rangaistuksen. Turva-auto tuli heti radalle.
Summa
Summakaavoja
Luonnollisten lukujen summa :
Neliösumma :
Kanadan Grand Prix 2014
Kilpailu
Kilpailun voittoon ajoi Daniel Ricciardo, jolle voitto oli hänen uransa ensimmäinen. Toiseksi ajoi Nico Rosberg ja kolmanneksi Sebastian Vettel. Monien keskeytysten siivittämänä ongelmista kärsinyt Williamsin Valtteri Bottas nousi seitsemänneksi ja Ferrarin Kimi Räikkönen kymmenenneksi. Räikkönen pyörähti kilpailun aikana mutkassa 10, päästen jatkamaan matkaansa. Felipe Massalle jäi kilpailun nopein kierrosaika 1.18,504.
Summa
Summakaavoja
Kuutiosumma:
Kanadan Grand Prix 2014
Tulokset
† = Keskeyttivät kilpailun, mutta ajoivat 90% kilpailupituudesta.
Summa
Summakaavoja
Geometrinen summa :
Diego Rodríguez Fernández
Diego Rodríguez Fernández eli Diego (s. 20. huhtikuuta 1960 La Orotava, Santa Cruz de Tenerifen maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija.
Pelaajaura
Diego oli pelipaikaltaan puolustaja ja edusti ammattilaisurallaan Tenerifeä, Betisiä, Sevillaa ja Albaceteä. Hän pelasi Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa 450 ottelua ja teki 12 maalia.
Ensimmäisen ja ainoan esiintymisensä Espanjan maajoukkueessa Diego teki 24. helmikuuta 1988 ystävyysottelussa Tšekkoslovakiaa vastaan. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1988 EM-kilpailuissa, jossa hän ei kuitenkaan pelannut minuuttiakaan.
Valmentajaura
Peliuransa jälkeen Diego on siirtynyt valmennustehtäviin. Hän toimi Dos Hermanasin valmentajana ja Xerezin teknisenä sihteerinä ennen paluutaan Sevillan organisaatioon.
Kaudella 2008–2009 Diego valmensi Sevillan C-joukkuetta Tercera Divisiónissa kunnes hänet nimitettiin Segunda Divisiónissa pelanneen B-joukkueen Sevilla Atléticon valmentajaksi maaliskuussa 2009. Hän korvasi tehtävässä Fermín Galeoten joukkueen jo lähes varmistettua putoamisensa alemmalle sarjatasolle. Sevilla Atlético jatkoi heikkoja esityksiään myös Segunda División B:ssä ja Diego siirrettiin syrjään helmikuussa 2010, jolloin hänet korvasi Ramón Tejada.
Kjell Dahlin
Kjell Dahlin (s. 2. maaliskuuta 1963 Timrå, Ruotsi) on uransa lopettanut ruotsalainen jääkiekkoilija. Uransa jälkeen Dahlin on toiminut Winnipeg Jetsin pelaajatarkkailijana.
Ura
Dahlin oli Timrå IK:n kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä I-divisioonassa kaudella 1978–1979, jolloin Dahlin oli vain 15-vuotias. Hän murtautui joukkueeseen 17-vuotiaana kaudella 1980–1981 ja teki 25 ottelussa tehot 7+12=19. Dahlin oli nostamassa Timråta Elitserieniin keväällä 1981. Kauden päätteeksi hänet valittiin Ruotsin vuoden junioripelaajaksi ja Montréal Canadiens varasi Dahlinin numerolla 82 NHL:n varaustilaisuudessa 1981. Elitserien-nousun jälkeen hän pelasi Timråssa kauden 1981–1982. Dahlin teki runkosarjassa tehot 16+7=23, mutta ne riittivät joukkueen sisäisen maalipörssin voittoon. Sisäisessä pistepörssissä hän oli toinen edellään vain Bo Berggren.
Kaudeksi 1982–1983 Dahlin vaihtoi Timråsta Färjestads BK:hon. Hän voitti joukkueessa Elitserienin hopeaa keväällä 1983. Kaudella 1983–1984 Dahlin oli Färjestadin paras maalintekijä 19 osumallaan, mutta hän teki kaudella 1984–1985 läpimurtonsa Elitserienissä tehoilla 21+25=46. Dahlin oli Färjestadin paras pistemies ja Elitserienin pistepörssin kuudes. Tuon kauden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1985–1986 Montréal Canadiensiin. Tulokaskausi toi Dahlinille 77 runkosarjaottelussa hyvät tehot 32+39=71, ja hän oli joukkueensa neljänneksi paras pistemies. Dahlin teki samalla Canadiensin joukkuekohtaisen tulokkaiden piste-ennätyksen, kun hänen silloinen joukkuetoverinsa, maanmies Mats Näslund oli saanut kaudella 1982–1983 tehot 26+45=71. Dahlin oli ehdolla vuoden tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn saajaksi, mutta palkinnon voitti Calgary Flamesin puolustaja Gary Suter. Dahlin valittiin kuitenkin tulokkaiden tähdistökentälliseen ja hän voitti keväällä 1986 Stanley Cupin.
Hienon tulokaskautensa jälkeen Dahlinin tehot NHL:ssä hiipuivat. Kaudet 1986–1987 ja 1987–1988 jäivät alle 50 ottelun mittaisiksi loukkaantumisten takia. Ne toivat Dahlinille vain 21 ja 25 pistettä. Hän palasi kaudeksi 1988–1989 Färjestadiin ja oli tehoilla 23+20=43 Elitserienin pistepörssin kolmas sekä maalipörssin toinen. Kaudella 1989–1990 Dahlin oli tehoilla 26+12=38 Färjestadin paras maalintekijä sekä liigan maalipörssin toinen. Hän voitti keväällä 1990 Elitserienin hopeaa, jota tuli myös keväällä 1991. Dahlin lopetti uransa kevääseen 1994.
Maajoukkue
Dahlin ei ole pelannut miesten arvokisoissa. Hän on edustanut Ruotsin A-maajoukkuetta yhteensä 11 ottelun verran.
Dahlin pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1982 ja 1983. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 1980 ja 1981 voittaen molemmista turnauksista pronssia. Vuoden 1981 turnauksessa Dahlin jakoi Ruotsin sisäisen pistepörssin voiton Peter Madachin kanssa molempien tehdessä tehot 4+5=9.
Muuta
Dahlinin isoveli Anders edusti Elitserien-urallaan Timrå IK:ta ja Brynäs IF:ää. Andersin poika Tim Dahlin pelaa I-divisioonajoukkue Östersund Hockeyssä.
Pierre-Simon Ballanche
Pierre-Simon Ballanche (4. elokuuta 1776 Lyon – 12. kesäkuuta 1849 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija ja mystinen filosofi. Hänen tunnetuin teoksnsa on esseekokoelma Essai de palingénésie sociale, (1827–1829).
Kirje kolmelle naiselle
Kirje kolmelle naiselle (A Letter to Three Wives, Suomessa myös nimellä Minun mieheni – vai sinun?) on Joseph L. Mankiewiczin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1949. Kolme naista saa kirjeen yhteiseltä tutultaan, joka kertoo aikovansa karata yhden aviomiehen kanssa.
Mankiewicz sai elokuvasta Oscar-palkinnot parhaasta ohjauksesta ja sovitetusta käsikirjoituksesta.
Palkinnot
Voitetut Oscar-palkinnot:
Oscar-ehdokkuudet
What If (Frida Amundsenin kappale)
What If on norjalaisartisti Frida Amundsenin kappale. Sen julkaisee Warner Music artistin kolmantena singlenä 21. maaliskuuta 2014. Kappale nauhoitettiin Decibel Studiolla Tukholmassa.
Kappalelista
Digitaalinen lataus
Chardogne
Chardogne on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 304 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 12,82 neliökilometriä.
Chardognen väkiluku on kasvanut 13 henkilöllä vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 291 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 308, eli siellä asui neljä asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Masquerade (suomalainen yhtye)
Masquerade on suomalainen post-punk -yhtye. Se perustettiin loppuvuonna 2012. Heillä on ollut tv-esiintymisiä esimerkiksi kanavilla Yle Teema ja MTV3. Yhtye on uransa aikana kiertänyt muun muassa Yhdysvalloissa, Japanissa, Brasiliassa, Meksikossa ja lukuisissa Euroopan maissa. . Yhtye lopetti toimintansa tammikuussa 2021.
Kesäkuussa 2017 yhtye esiintyi Wave Gotik Treffenissä, joka on suurimpia goottirock-festivaaleja.
Pahuuden anatomia
Pahuuden anatomia: Pahuus, hulluus, poikkeavuus on Hannu Lauerman 2009 ilmestynyt kirja pahuudesta.
Sammakkohyttynen
Sammakkohyttynen (Culex territans) on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Walker vuonna 1856. Lajia tavataan Pohjois-Amerikasta, Euroopasta ja Aasiasta. Sillä ei ole alalajeja.
Katie Piper
Kate ”Katie” Piper (s. 12. lokakuuta 1983 Andover, Hampshire) on englantilainen televisio­juontaja, malli ja kirjailija. Hän joutui miesys­tävänsä järjestämän happoiskun kohteeksi maalis­kuussa 2008.
Pahoinpitely, raiskaus ja happohyökkäys
Piperin 33-vuotias ihailija, Daniel Lynch, kamppailu­lajien harrastaja, sai hänet kiinnostumaan itsestään Facebookin kautta ja heille kehittyi suhde. Kaksi viikkoa seurustelun alkamisesta Lynch raiskasi Piperin väki­valtaisesti hotelli­huoneessa. Kolme päivää myöhemmin Lynch sai anteeksi­pyynnöillään houkuteltua naisen tapaamiseen inter­net­kahvilaan. Piperin mennessä paikalle, Lynchin värväämä mies Stefan Sylvestre heitti Piperin kasvoille rikkihappoa.
Lynch ja Sylvestre tuomittiin teoistaan elin­kautisiin vankeus­rangaistuksiin.
Toipuminen ja työ
Piperin koko kasvojen iho leikattiin yli 250:ssä operaatiossa. Hän astui vammoistaan huolimatta julkisuuteen. Hän esiintyi televisio­dokumentissa ja kirjoitti kirjan. Piper perusti vastaavista vammoista kärsivien ihmisten tukemiseksi hyvän­tekeväisyys­säätiön The Katie Piper Foundationin. Hän toimii myös Suomessa esitettävän televisio-ohjelma­sarjan Pilasin ulko­näköni juontajana (My Beautiful Friends, 2011).
Yksityiselämä
Piper avioitui vuonna 2015 Richard Suttonin kanssa. Heillä on vuosina 2014 ja 2017 syntyneet kaksi tytärtä.
Antonín Hájek
thumb|200px|Antonín Hájek 2010. Antonín Hájek (12. helmikuuta 1987 Frýdlant, Tšekkoslovakia – syyskuu 2022 Malesia ) oli tšekkiläinen mäkihyppääjä. Hän edusti seuratasolla Dukla Libereciä.
Hájek kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Liberecissä tammikuussa 2004. Kymmenen parhaan joukkoon hän selviytyi ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Lahdessa maaliskuussa 2007. Parhaimmillaan hän oli neljäs Kulmin lentomäessä ja Sapporon suurmäessä, molemmat tammikuussa 2010.
Hájek ilmoitti syyskuussa 2015 lopettavansa uransa kärsittyään sitä ennen terveysongelmista ja pudottuaan maajoukkueesta. Hän toimi Tšekin naisten maajoukkueen valmentajana Pekingin olympialaisissa 2022.
Hájekin kerrottiin marraskuussa 2022 kadonneen kuukautta aiemmin, oletettavasti Malesiassa. Maaliskuussa 2023 Tšekin hiihtoliitto vahvisti hänen kuolleen. Hänet oli löydetty merestä Langkawin saarten lähistöltä, ja hän on ollut kuolleena jo syksystä 2022.
OTSO Metsäpalvelut
pienoiskuva|OTSO Metsäpalveluiden logo.
OTSO Metsäpalvelut Oy on metsäpalveluja tuottava suomalainen yritys. OTSO Metsäpalvelut toimii valtakunnallisesti koko Suomen alueella. Palveluverkostoon kuuluu noin 60 toimipistettä ympäri maata. OTSO Metsäpalveluiden palkkalistoilla toimii noin 150 metsäalan ammattilaista. OTSO Metsäpalvelujen palveluvalikoimaan kuuluvat metsäautoteiden ja siltojen rakentaminen, kunnostusojitus, puukauppa, lannoitukset, metsänhoito, metsäkiinteistönvälitys, tila-arviot, metsäsuunnittelu, luonnonhoitopalvelut ja sähkölinjojen vierimetsänhoito sekä reunavyöhykehakkuut.
OTSO Metsäpalvelut Oy:n toimitusjohtajana toimii Kari Lundell.
OTSO Metsäpalvelut Oy:n liikevaihto ensimmäisellä tilikaudella oli 62,3 M€ ja liikevoitto 0,9 M€. (2018) Ensimmäinen tilikausi oli 17 kk.