cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Otto von Bismarck
Arviointia elämäntyöstä
Bismarckilla oli selvä ohjelma poliittiselle uralleen: Preussin pitää olla suurvalta ja sen pitää hallita Saksaa. Saksan pitää hallita Eurooppaa hänen johdollaan. Hän oli kuitenkin realisti, eikä halunnut viedä Saksaa suursotaan Euroopan hallinnasta, sillä piti sitä liian tuhoisana kaikille. Hän ei ollut mikään Hitler eikä Lenin vaan lopultakin järkevä maalaisjunkkeri joka tosin välillä kadotti suhteellisuuden tajunsa siinä, miten ihmisiä kohdellaan.
Bismarckin elämäntyöllä oli myös traagisia seurauksia. Hän osoitti loistavaa kyvykkyyttä luodessaan yhtenäistä Saksaa, mutta sortui sitä tehdessään myös moraalittomiin hankkeisiin. Lisäksi hän antoi liikaa valtaa armeijalle ja heikensi siviilihallintoa. Vuoden 1914 kriisissä siviileillä ei ollut voimaa estää armeijaa toteuttamasta suunnitelmiaan. Toisaalta hän ei ollut myöskään ihan väärässä osoittaessaan epäluottamusta ammattipoliitikkoihin, sillä 1933 he tasoittivat tien Hitlerille.
Toisen maailmansodan jälkeen haluttiin osoittaa, että Bismarckista kulki Hitleriin suora linja. Tämä on kuitenkin väärin tulkittu. Hitler tuhosi Saksan ja erityisesti Preussin: Königsbergistä tuli Kaliningrad eikä Itä-Preussia enää ole. Lisäksi Saksa oli jaettuna kahteen valtioon vuosina 1949–1990.
Ruoveden kirkko
thumb|right|250px|Ruoveden kirkko ja sankarihaudat. Ruoveden kirkko eli Sofia Magdalenan kirkko Ruoveden kirkonkylässä on valmistunut 1778. Sen on piirtänyt ja sen rakennusmestarina toimi Matti Åkerblom, Pärnän Matti. Kirkko on ristikirkko, jonka sisä- ja ulkonurkat on viistetyt. Aumakatto on varustettu kattoratsastajalla. Kirkon pituus on 39 metriä, leveys 35 metriä ja korkeus 14 metriä. Kirkkoon mahtuu noin 1 100 henkeä.
Kirkon vieressä sijaitsevan kellotapulin rakennutti vuonna 1772 Antti Piimänen. Se rakennettiin alun perin kirkkomaan nykyisen pääportin paikalle. Kirkon valmistuttua Mats Åkergren siirsi kellotapulin nykyiselle paikalleen.
Kirkon alkuperäinen väri oli punamulta, mutta vuosina 1861–1862 tehtiin kirkon ulkomaalaus ja väri vaihtui nykyiseen keltaiseen öljyväriin. Vuonna 1905 tehdyn sisäpaneloinnin jälkeen kirkko maalattiin Akseli Gallen-Kallelan ehdotuksen mukaan.
Nykyiset 28-äänikertaiset urut vuodelta 1968 on rakentanut Kangasalan urkutehdas. Bernhard Reinholdin maalaama alttaritaulu on hankittu Pariisista.
Ruoveden kirkon hautausmaalle on sijoitettu muistomerkki höyrylaiva Kurun 7. syyskuuta 1929 sattuneessa uppoamisessa menehtyneiden muistolle.
Kirkon sankaripatsas on kuvanveistäjä Lauri Leppäsen työ vuodelta 1951.
King Faraday
King Faraday on DC Comicsin sarjakuvahahmo ja salainen agentti, jonka loivat Robert Kanigher ja Carmine Infantino. Hahmo teki ensiesiintymisensä Danger Trail sarjakuvan numerossa 1, vuonna 1950.
Historia
Faradayn isä nimesi poikansa "King"iksi vitsinä erään lauseen myötä "King For A Day". Aikuisena Faraday otti sodan jälkeen vastavakooja-agentin roolin Yhdysvaltain hallituksessa, ja kierteli pitkin maailmaa tehtäviensä myötä. Faraday toimi myös lyhyen aikaa Nightshaden oppi-isänä ja avusti Nightshaden ja Pronssitiikerin värväämisessä Task Force X:ään. Hän on myös ollut yhteistyössä Batmanin kanssa, ja auttoi muun muassa Kaksinaaman kiinniottamisessa. Faraday on lisäksi tehnyt töitä Bishop for White Queen -organisaation Amanda Wallerille. Myöhemmin Faraday on osa The New 52: Futures End -sarjaa. Hän työskentelee Grifterin kanssa tutkiakseen avaruusolentoja ja poikkiulotteisia vakoojia maan päällä.
Justice League Unlimited
thumb|King Faraday [[Justice League Unlimitedissa.]] thumb|King Faraday elokuvassa [[Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama.]] King Faraday teki ensiesiintymisensä televisiossa Justice League Unlimitedin jaksossa "Double Date", vuonna 2005. Hän toimi sarjassa liittovaltion agenttina, joka ensimmäisessä jaksossaan oli saanut tehtäväkseen vartioida mafiapomo Steven Mandragoraa. Mafiapomo kuitenkin karkasi, kun ovelle ilmestyi mafiajoukko. Mandragora löi samalla Faradayn tajuttomaksi.
Toisen kerran Faraday esiintyi jaksossa "I Am Legion", jossa hänet oli nimitetty Yhdysvaltain hallituksen ja Oikeuden Puolustajien väliseksi viralliseksi yhteyshenkilöksi. Faraday kertoi samalla, mikä oli Lex Luthorin syy vankeudesta pakoon. Faraday esiintyi vielä kolmannen kerran jaksossa "To Another Shore", jossa hän auttoi hallituksen agenttien kanssa Ihmenaista, Vihreää Nuolta ja Marsilaista Metsästäjää taistelemaan Salaisen Yhteisön jäseniä Gigantaa, Killer Frostia ja Helleaaltoa vastaan.
Hahmon äänenä toimi Scott Patterson.
Young Justice
King Faraday esiintyi animaatiosarjassa Young Justice jaksossa "Performance", jossa häntä ääninäytteli Clancy Brown. Hänet esitetään Interpolin agenttina, joka tutkii Jack Halyn piiriä, jossa heidän tekniikkaansa on ryöstetty joka paikassa, jossa he olivat vierailleet. King Faraday saapuu myöhemmin Geneveen agenttitovereidensa kanssa pidättämään Parasiitin ja asettaa hänelle estäjäpannan kaulaan.
Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama
King Faraday esiintyi keskeisessä roolissa animaatioelokuvassa Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama, joka perustui Darwyn Cooken sarjakuvaan DC: The New Frontier. Hän on hallituksen agentti, joka johtaa Mars-projektia, joka puolestaan tekee yhteistyötä Ferris Aircraftin kanssa. Faraday esitteli Hal Jordanille tehtävän, jossa hänen pitäisi lentää marsiin. Faraday kohtasi raketin lähdön aikana marsilaisen J'Onnin, joka yritti salaa hiipiä raketin kyytiin takaisin kotiplaneetalleen. Heidän välinen tappelu kuitenkin päättyi J'Onnin lyödessä Faradayn tajuttomaksi, mutta pelasti hänet rakettien liekeiltä. J'Onnia pidettiin vankina, jonka aikana Faraday tutustui olentoon tarkemmin Teräsmiehen vihjailusta.
Molemmat taistelivat maata uhkaavalta Keskukselta, jonka dinosaurusplaneetta hyökkäsi Yhdysvaltoihin. Faraday kuitenkin kuoli planeetan lonkeron napatessa hänet kohti T-Rexin kitaa. Hän ehti kuitenkin napata kaksi käsikranaattia, joiden myötä hän ja T-Rex räjähtivät.
Catwoman: Hunted
King Faraday esiintyi animaatioelokuvassa Catwoman: Hunted, jossa häntä ääninäytteli Jonathan Frakes.
Keigo Higashi
Keigo Higashi (s. 20. heinäkuuta 1990 Kitakyushu) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Higashi kuului Japanin U-23 joukkueeseen kesäolympialaisissa 2012.
United Football League
United Football League on kahden urheilusarjan nimi:
Siltasaari
pienoiskuva|[[Eläintarhanlahti ja Säästöpankinranta Tokoinrannasta katsottuna.]] Siltasaari on Kallion kaupunginosaan kuuluva osa-alue Helsingin kantakaupungissa. Se sijaitsee Pitkänsillan pohjoispuolella, ja käytännössä osa-alue kattaa Hakaniementorin lähiseudut. Alueesta puhutaan usein Hakaniemenä, mutta Hakaniemi ei ole virallinen osa-alue.
Lännessä ja etelässä Siltasaaren osa-alue rajoittuu mereen (Eläintarhanlahti-Kaisaniemenlahti-Siltavuorensalmi). Pohjoisrajan muodostavat Porthaninrinne, Toinen linja, Hämeentie ja Näkinkuja. Idässä raja kulkee Sörnäisten rantatiellä, jonka toisella puolen sijaitsee Merihaka. Naapurikaupunginosia ovat Pitkänsillan lounaispuolella Kluuvi ja Siltavuorensalmen eteläpuolella Kruununhaka. Siltasaaren pohjoispuolella on toinen Kallion kaupunginosan osa-alue, Linjat. Koillis- ja itäpuolella sijaitsee Vilhonvuori, johon myös Merihaka kuuluu.
Siltasaaressa oli vuonna 2019 asukkaita hieman yli 2 500, ja työpaikkoja oli vuonna 2012 hieman alle 5 000.
Historia
pienoiskuva|Siltasaari Kaisaniemestä. Keskellä Pitkänsillanranta 13. Gustav Sandberg 1890-1910 Aikoinaan Siltasaari oli saari, jonka kautta Helsingistä pohjoiseen johtanut vanha tie kulki. Se sijaitsi kahden sillan välissä, joista Pitkäsilta johti kaupunkiin ja Pikkusilta pohjoispuoliselle manterelle, Hämeentielle. 1890-luvulla kuitenkin saaren pohjoispuolinen salmi täytettiin, ja paikalla on nyt Hakaniemen tori. Nykyiseen Siltasaaren osa-alueeseen kuuluu kuitenkin entisen saaren lisäksi myös sen pohjoispuolista mannerta, muun muassa alkuperäinen Hakaniemi.
Kadunnimi Säästöpankinranta viittaa alueella 1800-luvun alkupuolella sijainneeseen Sparbanken-nimellä tunnettuun ravintolaan. Nimi syntyi alkujaan kyseisessä ravintolassa ahkerasti aikaansa viettäneiden ja rahojaan kuluttaneiden ylioppilaiden keskuudessa. Säästöpankinranta on ollut virallinen kadunnimi vuodesta 1893 lähtien; kadun suomenkielinen nimi oli vuoteen 1928 saakka Säästöpankinrantakatu.
Rakennuksia
pienoiskuva|Siltasaaren eteläistä rantaa. Siltasaaressa sijaitsevat muun muassa:
Mensa
thumb|300px|G-tekijän (g-factor; general factor) avulla voidaan selvittää henkilön eri älykkyysalueiden mediaani. Mensan pääsyvaatimuksena on sen sijoittuminen älyllisen lahjakkuuden, huippuälykkyyden alueelle.
Mensa on kansainvälinen järjestö, jonka toiminnan tarkoituksena on sen oman ilmoituksen mukaan "älykkyyden tunnistaminen ja kehittäminen ihmisyyden hyväksi, älykkyystutkimuksen tukeminen sekä älyllisen ja sosiaalisen ympäristön tarjoaminen jäsenilleen". Mensaan voi liittyä henkilö, joka saavuttaa järjestön hyväksymässä älykkyystestissä paremman tuloksen kuin 98 % väestöstä. Kun keskihajontana käytetään arvoa 15, on pistemäärän raja-arvona 130. Suomen Mensan käyttämän testin erottelukyvyn vuoksi sen käyttämä raja-arvo on kuitenkin 131.
Taustaa
Mensan perustivat vuonna 1946 Englannissa australialainen juristi Roland Berrill ja englantilainen tieteilijä sekä juristi Lancelot Ware. Heidän ajatuksenaan oli perustaa älykkäiden ihmisten yhdistys, jonka ainoana liittymisehtona olisi korkea älykkyysosamäärä. Yhdistyksen toiminnan tarkoituksena olisi kehittää rauhanomaisia ratkaisuja maailman ongelmiin.
Yhdistyksen nimi tulee latinan mieltä merkitsevästä sanasta mens tai pöytää merkitsevästä sanasta mensa. Tällä viitattaisiin siihen, että Mensassa kaikki ovat "saman pyöreän pöydän" ympärillä samanarvoisia sukupuoleen, rotuun ja sosiaaliseen asemaan katsomatta. Mensa järjestönä ei ota kantaa yhteiskunnallisiin, poliittisiin tai uskonnollisiin asioihin.
Mensa maailmalla ja Suomessa
Kansainvälisellä Mensalla on kansallisia järjestöjä yli 40 maassa ja jäseniä noin sadassa. Yhdistyksellä on koko maailmassa noin 100 000 jäsentä.
Suomen Mensa perustettiin joulukuussa 1966, ja 40-vuotisjuhlavuonnaan 2006 siinä oli jäseniä yli 2 000. Suomen Mensa ry on riippumaton aatteellinen yhdistys. Perustamisestaan lähtien yhdistys on toiminut aktiivisesti, ja sen jäsenmäärä on jatkuvasti kasvanut. Jäsenistä noin kolmasosa asuu Helsingin paikallisosaston vaikutusalueella. Suomen Mensa on väkilukuun suhteutettuna suurin koko maailmassa. Jäsenistä on naisia 1/3 (sama osuus kuin on testiin tulijoista). Jäsenten ikäjakauma on välillä 16–75 vuotta ja eniten on 25–30-vuotiaita. Tuomas Enbuske, Katariina Souri ja Mikael Jungner ovat tunnettuja Suomen Mensan jäseniä.
Toimintaa Suomessa
Mensa järjestää säännöllisesti älykkyydentestaustilaisuuksia. Suomessa käytetyt testit ovat kulttuuririippumattomia kuviopäättelytehtäviä, ja arvion älykkyydestä tekee aina laillistettu psykologi. Älykkyyden mittaamisella on myös tarkoitus antaa ihmisille tietoa omasta persoonallisuudestaan. Näiden lisäksi Mensa järjestää jonkin verran muita yleisötapahtumia, esimerkiksi Älypää-kilpailun yhteistyössä City-lehden kanssa ja juhlavuonna 2006 järjestettiin mensalaisten taidenäyttely oheistapahtumineen.
Jäsenilleen Mensa tarjoaa keskustelu- ja harrastusseuraa sekä tapahtumien että nettikeskustelun muodossa. Puolitosissaan Mensaa on verrattu myös vertaistukiryhmään.
Mensan toiminta keskittyy paljolti paikallisosastoihin, joita on yhteensä 17. Maantieteellisesti paikallisosastot kattavat koko maan. Mensanuorilla on oma osastonsa, joka kattaa koko Suomen. Paikallisosastojen toiminta vaihtelee hauskanpidosta ja peli-illoista yritysvierailuihin tai vakavampiin keskustelutilaisuuksiin. Paikallistoiminta on hyvin jäsenlähtöistä. Mensassa toimii myös paljon harrasteryhmiä eli SIGejä (Special Interest Group), kuten Kulttuuri-SIG, Musiikki-SIG, Golf-SIG, Sportti-SIG ja Pokeri-SIG.
Suomen Mensa jakaa vuosittain Mensa-palkinnon henkilölle tai yhteisölle, joka on merkittävästi edistänyt esimerkiksi lahjakkuuden ja älykkyyden tunnistamista, käyttöä ja koulutusta.
Yrjö Järvinen (eversti)
Yrjö (Yki) Aleksis Järvinen (21. heinäkuuta 1900 Joutsa – 5. lokakuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja sotakirjailija.
Järvisen vanhemmat olivat maanviljelijä Herman Järvinen ja Hilma Fredrika Likander. Hänen veljensä oli jääkärieversti Ilmari Järvinen. Yrjö Järvinen liittyi Tammijärven suojeluskuntaan syksyllä 1917 ja kävi Vöyrin sotakoulun helmi-maaliskuussa 1918. Hän osallistui Suomen sisällissodan taisteluihin Lempäälässä huhtikuun alussa 1918 sekä Viipurin valtaukseen huhtikuun lopulla. Sodan jälkeen Järvinen oli joukkueenjohtajana ja komppanian vääpelinä Pohjois-Savon rykmentissä. Hänestä tuli reservin vänrikki vuonna 1920 ja hän kävi Kadettikoulun vuosina 1920–1922.
Järvinen oli Tampereen rykmentissä Lahdessa joukkueenjohtajana ja myöhemmin komppanianpäällikkönä vuosina 1922–1932. Hän kävi Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1928 ja hänestä tuli luutnantti vuonna 1922 ja kapteeni vuonna 1928. Järvisen aloitteesta perustettiin Tampereen rykmentille huhtikuussa 1929 oma Tappara-niminen joukko-osastolehti ja Järvinen oli lehden päätoimittajana vuosina 1929–1932. Järvinen kävi sitten Sotakorkeakoulun vuosina 1932–1934 valmistuen kurssinsa priimuksena ja toimi sitten 3. Divisioonan esikunnan koulutustoimiston päällikkönä ja elokuusta 1936 alkaen armeijakunnan esikunnassa Viipurissa liikekannallepano-, järjestely- ja operatiivisen toimiston toimistoupseerina. Hän sai yleisesikuntaupseerin arvonimen vuonna 1935 ja hänet ylennettiin majuriksi vuonna 1936. Elokuussa 1938 hänestä tuli armeijakunnan esikunnan koulutus- ja valvontatoimiston päällkkö.
Järvinen ylennettiin everstiksi vuonna 1946. Sodan jälkeen hän komensi Kainuun prikaatia vuosina 1950–1952.
Teoreettinen fysiikka
Teoreettinen fysiikka on fysiikan osa-alue, jossa tutkimus ei välittömästi perustu kokeelliseen tutkimukseen vaan tutkittavaa kohdetta kuvaavien matemaattisten mallien tarkasteluun. Teoreettisen fysiikan pyrkimyksenä on selvittää mekanismit luonnossa kokeellisesti havaittavien prosessien taustalla. Matematiikka on teoreettisen fysiikan keskeisin työväline ja monilla osa-alueilla fysiikan ja matematiikan välistä rajaa onkin vaikeaa – ellei mahdotonta – määritellä.
Teoreettinen fysiikka elää kuitenkin jatkuvassa vuorovaikutuksessa kokeellisen tutkimuksen kanssa, sillä kun ilmiötä selittävä malli on luotu, sen pohjalta tehtyjä ennusteita tulee pystyä varmentamaan myös kokeellisesti, jotta mallia voitaisiin pitää merkityksellisenä kuvauksena luonnosta. Teoreettinen malli ilman kokeellista varmennusta ei ole sinänsä vielä pätevä. Teoreettisen fysiikan ehkä käytännöllisimpänä piirteenä voidaan kuitenkin pitää sen kykyä tuottaa tietoa sellaisista luonnon ilmiöistä, joiden tuottaminen laboratoriossa tai havaitseminen paikan päällä on käytännössä mahdotonta. Nykyään teoreettista fysiikan tutkimusta tehdään hyvin pitkälti tietokoneilla, jolloin puhutaan myös laskennallisesta fysiikasta.
Suomessa
Teoreettista fysiikkaa opetetaan Suomessa ainakin Turun, Helsingin, Oulun ja Jyväskylän yliopistoissa. Koulutus sisältää fysiikan lisäksi huomattavan runsaasti puhtaan matematiikan opiskelua.
Tim Taylor
NHL-seura Washington Capitals varasi Taylorin numerolla 36 uusien pelaajien varaustilaisuudessa toisella kierroksella vuonna 1988. Hänen veljensä Chris Taylor on myös ammattilaisjääkiekkoilija.
Taylor sai vuonna 1994 John B. Sollenberger Trophyn oltuaan AHL:n runkosarjakauden eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Hän teki tuolla kaudella, 1993–1994, 117 tehopistettä (36 maalia ja 81 syöttöpistettä) 79:ssä Detroitin silloisessa farmiseurassa Adirondack Red Wingsissä pelatussa runkosarjaottelussa. Hänet nimettiin tuona vuonna myös AHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. NHL-urallaan hänen roolikseen muodostui kuitenkin toimia puolustavana hyökkääjäänä. NHL-uransa piste- ja maaliennätykset hän teki kaudella, jolla edusti Boston Bruinsia: 31 tehopistettä, 20 maalia ja 11 syöttöpistettä, 79:ssä runkosarjaottelussa.
Syyskuussa 2006 Taylor nimettiin Tampa Bay Lightningin joukkueen kapteeniksi ja hän pelasi viimeiset NHL-ottelunsa kaudella. Hän oli sivussa koko kauden lonkkaleikkauksen jälkeen ja ilmoitti pelaajauransa päättymisestä keväällä 2008. Taylor pelasi NHL-urallaan 746 runkosarjaottelua, joissa teki yhteensä 167 tehopistettä, 73 maalia ja 94 syöttöpistettä. NHL:n pudotuspeliotteluja hän pelasi 89, joissa teki yhteensä 14 tehopistettä, kaksi maalia ja 12 syöttöpistettä.
Taylor nimitettiin kesäkuussa 2011 NHL-seura St. Louis Bluesin pelaajakehityksen johtajaksi.
Mätäshelmikkä
Mätäshelmikkä (Melica picta) on Euroopassa kasvava, monivuotinen, lehtojen heinäkasvi. Suomessa laji on rauhoitettu Ahvenanmaalla.
Ulkonäkö ja koko
thumb|220px|left|Mätäshelmikän [[herbaarionäyte.]] Mätäshelmikkä kasvaa 35–50 cm pitkäksi. Nimensä mukaisesti laji on mätästävä ja lyhtyrönsyinen. Varren tyvi on väriltään heikosti sinipunainen. Varren lehtitupet ovat litteitä ja varsinkin selkäsuoni on karhea. Pystyt lehdet ovat 2–3 mm leveitä, tasasoukkia, suippoja ja himmeitä. Lehden kieleke on lähes valkoinen, suippo ja 2–2,5 mm pitkä. Kukinto on 7–10 cm pitkä toispuoleinen, terttumainen röyhy. Nuokkuvat tähkylät ovat 5–10 mm pitkiä ja lyhytperäisiä. Kaleet ovat vihertäviä, vain kärkiosastaan hieman sinipunertavia. Mätäshelmikkä kukkii Suomessa heinäkuussa.
Muista helmikkälajeista mätäshelmikkä muistuttaa huomattavasti yleistä nuokkuhelmikkää (M. nutans).
Ohmimakkara
Ohmimakkaramenetelmän käytön ruoanvalmistuksessa on mahdollisesti kehittänyt Benjamin Franklin, joka vuonna 1749 teurasti ja kypsensi kalkkunan johtamalla sen läpi sähköä. Franklinin arvion mukaan "lintu, joka on tapettu tähän tapaan, on tavattoman mureaa".
Mätäshelmikkä
Levinneisyys
Mätäshelmikkää tavataan Etelä-Saksasta itään Bulgariaan, Romaniaan, Ukrainaan ja Etelä-Venäjälle saakka. Lajia kasvaa myös Kaukasuksen alueella. Hyvin kaukana muista esiintymistä mätäshelmikkää kasvaa myös Etelä-Suomessa, ainoana paikkana Pohjoismaissa. Suomessa mätäshelmikkää tavataan Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa, Uudellamaalla ja Kymenlaaksossa.
Elinympäristö
Mätäshelmikkä kasvaa suojaisissa merenrantakivikoissa, lehtoniityillä, lehtomaisissa rinnemetsissä ja lehtokallioilla.
Jääpallon SM-sarja 1952
Jääpallon Suomen Palloliiton mestaruudesta 1952 pelasi 16 joukkuetta jaettuna kahteen lohkoon. Lohkovoittajat selvisivät loppuotteluun ja toiseksi sijoittuneet pelasivat pronssiottelun. Seuraavaksi kaudeksi sarja supistettiin yksilohkoiseksi, jolloin molempien lohkojen neljä viimeistä joukkuetta putosivat Suomensarjaan. Suomen jääpallomestaruus ratkaisiin liittojen Palloliitto ja Työväen Urheiluliitto mestareiden välisessä loppuottelussa.
Länsilohkossa OPS oli selvä voittaja, mutta muiden joukkueiden kesken oli tasaista. Joukkueilla oli mahdollisuus joko selvitä pronssiotteluun tai pudota suomensarjaan. Pronssiotteluun selvisi lopulta HIFK, vain yhden pisteen erolla parhaasta putoajasta OLS:sta. VIFK ja HJK olivat maalieron turvin OLS:aa parempia ja säilyttivät sarjapaikkansa. OLS:n lisäksi länsilohkosta putosi toinen oululaisseura OPP. Porin Kärpille ja viipurilaistaustaiselle Tampereen Ilves-Kissoille kausi pääsarjassa oli viimeinen.
Itälohkossa JMP oli yllättää suurimmat suosikit WP-35:n ja Veiterän, mutta jäi lopulta maalieron turvin kolmanneksi. Loppuotteluun meni lohkovoittajana WP-35. Lahden Reipas oli lohkon neljäs ja viimeinen sarjapaikkansa säilyttäjä. Sarjasta putosivat tuleva mahtiseura KUV, kouvolalainen KUP, viimeistä kertaa pääsarjassa pelannut YVPS, sekä helsinkiläisseura Viipurin Sudet, jolle kausi pääsarjassa jäi viimeiseksi.
Pronssiottelussa Veiterä voitti HIFK:n 5-0. Loppuottelussa WP-35 voitti OPS:n 3-2, ja voitti näin seitsemännen jääpallomestaruutensa.
Loppuottelu
9.maaliskuuta 1952 Eläintarhan kenttä, Helsinki
Lopulliset sijoitukset
Lohkojaon purkamisen vuoksi sarjasta putosi peräti 8 joukkuetta. Sarjaan nousivat Borgå Akilles ja Seinäjoen Palloseura.
Loppuottelu
TuPy:n mestarijoukkue: Rainer Suojanen, Jukka Leino, Esko Heikkinen, Kalevi Lehtovirta, Pauli Vahtonen, Pentti Saari, Pertti Kärki, Reino Koskinen, Reino Suojanen, Pertti Laaksonen ja Rainer Forss.
Tiaismalurit
Tiaismalurit (Acanthizidae) on pienikokoisten varpuslintujen heimo. Niitä esiintyy luonnonvaraisina ainoastaan Australaasiasta. Tiaismalurit ovat pieniä tai keskikokoisia lintuja, joiden koko vaihtelee lajista riippuen kahdeksasta 19 senttimetriin. Tiaismalureilla on lyhyet pyöreäkärkiset siivet ja melko lyhyt pyrstö. Niiden yleisväritys on arkinen, yleensä ruskea. Keijumalureita lukuun ottamatta tiaismalurit ovat heikohkoja lentäjiä, ja ne syövät hyönteisiä ja selkärangattomia. Pesät ovat kupolimaisia ja sijaitsevat yleensä puussa tai pensaassa. Jotkut lajit pesivät myös maassa. Pesässä on tyypillisesti kaksi valkoista tai kellanruskeaa munaa, vain naaras hoitaa poikasia.
Nestor Järvinen
Nestor Järvinen (9. lokakuuta 1831 Kiukainen – 19. lokakuuta 1901 Juva) oli suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies.
Tiaismalurit
Tiaismalureihin kuuluu 13 sukua ja 59 lajia.
Suvut ja lajit
thumb|200px|Kaneliperämaluri thumb|200px|Keltaperämaluri thumb|200px|Keltavatsamaluri thumb|200px|Naamiosilkkimaluri
Nestor Järvinen
Järvisen vanhemmat olivat Kiukaisten Laihian rusthollari Gustaf Järvenpää (k. 1870) ja Maria Karlsdotter (Vitikka). Hän kävi Turun lukiota 1848–1851 ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1851. Järvinen valmistui Helsingin yliopistosta historiallis-filologisen osaston kandidaatiksi ja maisteriksi 1857. Hän opiskeli myöhemmin pedagogiikkaa Saksassa ja Sveitsissä 9 kuukauden ajan 1862 ja hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1867.
Järvinen oli Jyväskylän seminaarin uskonnon lehtori 1863–1881 ja Jyväskylän suomalaisen tyttökoulun johtaja 1869–1881.Vuodesta 1881 alkaen hän oli Jyväskylän maaseurakunnan kirkkoherrana ja vuodesta 1888 Juvan kirkkoherrana. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1882, 1885, 1888 ja 1891 ja jäsen kirkolliskokouksessa kolme kertaa. Järvinen sai rovastin arvon 1883 ja hän toimi myös lääninrovastina.
Järvinen on tehnyt suomenkieliset sanat Ruotsin kansallislauluun, mutta yleisemmin sitä lauletaan suomeksi Alpo Noposen sanoin.
Järvinen oli naimisissa vuodesta 1858 Amanda Charlotta Grönholmin kanssa. Heidän poikansa oli professori, kansanedustaja ja valtiovarainministeri Kyösti Järvinen.
Max Jurvelius
Max Wilhelm Jurvelius (7. kesäkuuta 1896 Vaasa – 2. helmikuuta 1969) oli suomalainen jääkärikapteeni.
Tausta
Jurveliuksen vanhemmat olivat merikapteeni Viktor Jurvelius ja Wilhelmina Bagge. Hän kävi kolme luokkaa Vaasan ruotsalaista lyseota vuosina 1909–1912, Vaasan kauppakoulun vuosina 1913–1914 ja suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Vaasan ruotsalaisessa yhteiskoulussa vuonna 1929. Hän suoritti Haminan taistelukoulun vuonna 1918 ja voimistelukurssin Helsingissä vuonna 1924 sekä sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1925. Taktiikan soveltamiskurssin Jurvelius suoritti Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1927 ja Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1930. Hänet vihittiin vuonna 1924 avioliittoon Signe Julia Henriette Lindin kanssa.
Jääkärikausi
Jurvelius liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 21. lokakuuta 1915. Hän otti osaa ensimmäisen maailmansodan taisteluihin Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 8. joulukuuta 1916. Täydennysjoukosta Jurvelius komennettiin Saksan meriesikunnan järjestämille räjäytyskursseille Berliiniin ja Kieliin. Kurssit käytyään hänet lähetettiin muutaman muun keralla keväällä 1917 erikoistehtäviin Ruotsiin ja Suomeen. Heidän epäonnekseen Ruotsin viranomaiset pidättivät heidät Ruotsin ja Suomen rajalla, minkä jälkeen he olivat Ruotsin viranomaisten silmälläpidon alaisena Luulajassa. Ruotsista vapauduttuaan he jatkoivat saamaansa tehtävää, kunnes joulukuussa 1917 Jurvelius sai määräyksen lähteä Suomeen kouluttamaan suojeluskuntajoukkoja.
Suomen sisällissota
thumb|250px|Vaasan pataljoonan esikunta: Keskellä pataljoonan päällikkö A. Helenius ja äärimmäisenä vasemmalla varapäällikkö Max Jurvelius.
Jurvelius saapui Suomeen 10. joulukuuta 1917 Uumajasta Merenkurkun yli hiihtäen Vaasaan ja alkoi välittömästi saamansa tehtävän mukaisesti kouluttaa suojeluskuntajoukkoja Vaasan ympäristössä. Myöhemmin hän siirtyi kouluttajaksi Vimpelin sotakouluun ja sisällissodan puhjettua hän otti komentoonsa 28. tammikuuta 1918 alkaen Vaasan suojeluskunnan 2. komppanian ja johdatti komppaniansa Vaasan ja Oulun kaupunkien valtauksiin. Vaasan ja Oulun tapahtumien jälkeen hän toimi Vaasan suojeluskuntajoukoista kootun Vaasan pataljoonan sotilasohjaajana ja komentajan apulaisena kun pataljoonan siirrettiin sotatoimialueelle Satakunnan rintamalle. Hän otti osaa taisteluihin pataljoonan joukoissa Susikoskella, Laviassa ja Suodenniemellä.
Sisällissodan jälkeinen aika
Jurvelius määrättiin sisällissodan jälkeen Vaasan rykmentin aliupseerikoulun johtajaksi, josta hänet siirrettiin 1. heinäkuuta 1918 rykmentin hajottamisen yhteydessä Suomen valkoiseen kaartiin, missä hän toimi joukkueenjohtajana eri komppanioissa. Meripataljoonaan hänet siirrettiin joukkueenjohtajaksi 31. tammikuuta 1919, mistä hänet siirrettiin 29. syyskuuta 1920 komppanianpäälliköksi Käkisalmen läänin rykmentin 12. komppaniaan. Polkupyöräpataljoona 3:een hänet siirrettiin 20. huhtikuuta 1921 ja hänet sijoitettiin komppanianpäälliköksi 3. komppaniaan. Viimein hänet siirrettiin 2. helmikuuta 1926 komppanianpäälliköksi Uudenmaan rykmentin 6. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 18. helmikuuta 1935 ja siirtyi vuonna 1937 ylimääräiseksi virkailijaksi puolustusministeriön sotahistoriallisen toimiston palvelukseen.
Talvi- ja jatkosota
Jurvelius osallistui talvisotaan komentajana Jalkaväkirykmentti. 63:n 1. pataljoonassa, josta hänet siirrettiin Toimistoupseeriksi Helsingin suojeluskuntapiirin esikuntaan. Välirauhan aikana hän toimi aluksi samassa tehtävässä, mutta siirrettiin myöhemmin komppanianpäälliköksi Jalkaväenkoulutuskeskus 7:ään. Koulutuskeskuksesta hänet siirrettiin Pataljoonankomentajaksi ja komppanianpäälliköksi Jalkaväkirykmentti 9:ään. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Helsingin suojeluskuntapiirin esikuntaan toimistoupseeriksi ja toimi tehtävässä vuoteen 1942 saakka, jolloin hänet kotiutettiin. Hänet haudattiin Vaasaan.
Alain Cavalier
Alain Cavalier (s. 14. syyskuuta 1931 Vendôme, Ranska) on ranskalainen elokuvaohjaaja.
Cavalier aloitti Édouard Molinaron ja Louis Mallen apulaisena, ja hänen ensimmäinen oma ohjauksensa oli lyhytelokuva L’américain vuodelta 1958. Cavalier’n ensimmäinen kokopitkä elokuva oli vuoden 1962 Taistelu saarella. Hänen tunnetuin elokuvansa lienee vuoden 1968 Levoton sydän, jonka pääosassa esiintyi Catherine Deneuve.
Cavalier’n ensimmäiset elokuvat olivat poliittisia jännityselokuvia, mutta myöhemmin urallaan hän siirtyi filosofisiin teoksiin, joita ovat 1980-luvulla valmistuneet Un étrange voyage (1981) ja Thérèse (1986). Thérèse palkittiin Ranskassa parhaan elokuvan César-palkinnolla, ja Cavalier sai siitä parhaan ohjaajan Césarin.
Cavalierin elokuva Pater kilpaili Cannesin vuoden 2011 elokuvajuhlien pääkilpailusarjassa.
Jussi Chydenius
Jussi Chydenius (s. 30. joulukuuta 1972 Helsinki) on suomalainen muusikko ja säveltäjä. Hän on soittanut rumpuja Don Huonot -yhtyeessä vuosina 1989–2001 ja uudelleen vuodesta 2010 eteenpäin. Hän myös laulaa bassoa lauluyhtye Rajattomassa, jota oli mukana perustamassa 1997.
Chydenius on esiintynyt myös television sketsisarjassa Vintiöt ja elokuvissa Veturimiehet heiluttaa ja V2 – Jäätynyt enkeli.
Chydenius on myös vihreiden varavaltuutettu Helsingissä. Hän oli valtuutettuna ensi kertaa kaudella 2001–2004 ja kuntavaaleissa 2012 hän nousi uudestaan valtuustoon.
Chydeniuksen vanhemmat ovat säveltäjä Kaj Chydenius ja ohjaaja Kaisa Korhonen, hänen veljensä on muusikko Kalle Chydenius.
Freinetpedagogiikka
Freinetpedagogiikka on pedagogiikan suuntaus, jossa olennaista on lapseen luottaminen ja yhteisön merkitys. Freinetpedagogiikan luoja ja kehittäjä oli ranskalainen Célestin Freinet.
Freinet'n kasvatusfilosofiassa yhdistyvät lapsikeskeisyys eli luottamus lapseen ja yhteisön merkitys. Keskeisenä lähtökohtana ovat lapsen tarpeet, joissa korostuvat terveys, elinvoima, luovuus ja aktiivisuus. Freinet'n mukaan lapsen persoonallisuus kehittyy parhaiten järkevässä demokraattisessa yhteisössä, jossa lapsi toimii ja joka kehittää lapsen itsetuntoa ja voimaa. Kasvattaminen nähdään lapsen avartamisena ja yksilöllisenä kehittämisenä. Lapsen elämän kasvattavia tekijöitä ovat ne esteet, jotka hän kohtaa matkallaan. Nämä yhdistyvät siten vähitellen elämisen tekniikaksi. Demokraattinen yhteisö tarjoaa lapselle mahdollisuuden kehittää taitojaan jatkuvassa vuorovaikutuksessa muiden kanssa. Freinet suhtautuu hyvyyden ja rakkauden opettamiseen skeptisesti, sillä hänen mielestään näitä asioita ei voi opettaa, vaan niiden olemassaolon tulisi välittyä koulun tai kodin ilmapiirin kautta eli ne ovat kulttuurin tuotetta. Freinet toteaa, että rakkauden siemen kylvetään lapseen omassa perheessä. Freinet loi uuden pedagogisen arvoasteikon, jonka hän toi esille 30:ssä laatimassaan teesissä.
Freinet-pedagogiikka pohjautuu luottamukseen, että lapsi oppii parhaiten kokemalla, tekemällä ja kirjoittamalla. Lapsista pyritään kasvattamaan mieluummin nokkelia ja taitavia kuin kirjaviisaita. Freinet korostaa älykkyyttä, joka ei hänen mielestään ole kuitenkaan staattinen ominaisuus. Älykkyyden kehittyminen on olennaisesti riippuvainen lapsen mahdollisuuksista hankkia kokemuksia ja tehdä niistä johtopäätöksiä. Perusajatuksena on se, että lapselle on luontaista työ, ei leikki.
Freinet'n työkasvatuksen perusteena toimii elämänenergia, joka sysää lapsen liikkeelle. Juuri työteossa tämä elämänvoima toteutuu. Työnteon kautta ihminen saavuttaa elämänhallinnan ja oppii myös järjestämään ympäröivää maailmaansa. Elämänenergia johtaa ihmisen valloittamaan maailmaa kokeillen ja tutkien. Persoonallisuuden kehitys tapahtuu jatkuvassa vuorovaikutuksessa ympäristön kanssa. Pieni lapsi haluaa osallistua esimerkiksi kodin askareisiin yhdessä vanhempien kanssa matkien työntekoa.
Pedagogiikassa ajatellaan oppimisen tapahtuvan mielekkäiden työtehtävien kautta. Freinet'n mukaan työ on ihmiselle toimintaa, joka täyttää tarpeemme luoda, tuottaa, kasvaa sekä kehittyä, selviytyäksemme meitä ympäröivässä maailmassa. Työnteon kautta syntyy arvoja, ratkaistaan ongelmia ja tutkitaan ympäristöä. Tutkittavat asiat nousevat esille jokapäiväisen elämän ongelmista sekä lasten kiinnostuksen pohjalta, jolloin oppimisen uskotaan olevan tehokkaampaa, kun asiat ovat lapselle itselleen merkityksellisiä. Freinetpedagogiikka korostaa tiedon merkityksellisyyttä. Merkityksellistä tietoa on kaikki mikä rakentaa lapsen itsetuntoa ja jäsentää hänen maailmaansa. Lapsi on itse aktiivinen omassa oppimisessaan ja hakee oppimisen aiheita. Omien onnistuneiden ratkaisujensa lisäksi lapsi jäljittelee myös toisten ratkaisuja. Freinet'n mukaan tällainen jäljittely ei johda oppimiseen, jos siihen ei liity lapsen omaa kokemusta tekemisestä.
Freinet'n pedagogiset perusajatukset
Tanskalainen psykologian ja Freinet-pedagogiikan tutkija Erik Håkonsson on kiteyttänyt Freinet'n pedagogiset perusajatukset neljään kohtaan:
Freinet'n käsitys kasvattajasta
Freinet näkee kasvattajan työskentelyn paremminkin organisaattorina ja opetustapahtuman ohjaajana kuin tiedon jakajana. Lapsen itsenäisen työskentelyn aikana kasvattajan tehtävä on olla passiivinen, mutta aktiivinen tarkkailija. Aktiivinen ja vastuullinen lapsi tarvitsee kasvattajaa töiden suunnitteluun, ohjaamiseen, vähän opettamiseen, mutta ennen muuta palautteen antamiseen. Palautteen antaminen on näistä töistä vaativinta ja aikaa vievintä, koska palaute on ensisijaisesti sanallista ja siinä pitää ottaa huomioon koko työprosessi eikä vain lopputulosta. Samalla kasvattaja tulee huolehtia siitä, että palaute innostaa jatkamaan erityisesti itselle vaikeiden, uusien asioiden parissa työskentelyä.
Lapsen aktiivisuutta, valintamahdollisuuksia, itsemääräämisoikeutta ja vastuuta omasta oppimisestaan korostetaan. Freinet-pedagogiikan menetelmälliset ratkaisut on kehitetty elämänkatsomukselliselta pohjalta eivätkä ne siten perustu tieteellisiin menetelmiin. Kasvattajan tehtävänä on tarjota lapsille sovelias ympäristö, työvälineet ja opetusmenetelmät, jotka auttavat kehittymään yksiöllisesti. Näin ollen Freinet-pedagogiset kasvattajat eivät pidä tärkeänä ulkoa lukua eivätkä valmiiden tietojen omaksumista. Freinet-pedagogiikassa hyväksytään se, että kasvattajilla voi olla puutteelliset teoreettiset tiedot mikäli he kuitenkin keksivät ja parantavat työvälineitä sekä harkitsevat ja kehittävät työskentelymenetelmiä. Kasvattajan tietämättömyys saattaa joskus olla hyvä lähtökohta tiedonhankinnalle.
Yhteisöllisyys
Freinet uskoi ihmisen oppivan ja kehittyvän kohtaamalla yhteisössä esiin tulevia esteitä ja ongelmia. Ideaalitilanteena näiden ongelmien ja esteiden kohtaamisessa olisi se, että ihminen itse kokeilemalla voisi selvitä näistä esteistä ja tuntea olonsa turvalliseksi tietoisena yhteisön tuesta. Omana itsenään hyväksytyksi tuleminen omissa yhteisöissään on hyvinvoinnin kannalta keskeinen asia. Mikäli ystävät ja hyväksyvät yhteisöt puuttuvat, ihminen voi pahoin, vaikka elämä muuten olisikin turvallista. Tapa, jolla ihminen kykenee itseään ja ympäristöään hallitsemaan, vaikuttaa hänen hyvinvoinnin, tyytyväisyyden ja turvallisuuden tunteeseensa. (Heikkinen, Kettunen 1996, 13.)
Yhteisöllisyys Freinet-pedagogiikassa perustuu siihen, että yhteisössä päätetään yhdessä asioista. Yhteisössä kaikki ovat tasa-arvoisia ja jokaisen mielipide on tärkeä. Freinet'lla tasa-arvoisuus näyttäytyi siten, että hän piti kouluissaan lastenkokouksia, joissa jokaisella oli tasapuolinen vaikutusmahdollisuus. (Patrikainen 1993, 23.) Tämä ei kuitenkaan tarkoittanut, että kaikki ideat toteutettiin, vaan liikkeelle lähdettiin ihmisten omista tarpeista, joiden tuli olla yhteisön vaatimusten ja normiston mukaisia.
Kasvatus ei Freinetpedagogiikan mukaan ole ainoastaan opettajan ja oppilaan vuorovaikutustilanne, vaan se on osa yhteisöllistä prosessia. Vain osallistumalla toimivan yhteisön elämään lapsi voi oppia tasa-arvoiseksi ja yhteisvastuulliseksi kansalaiseksi. Tällaisessa yhteisössä kasvatustapahtumassa ovat mukana kaikki siihen yhteisöön tavalla tai toisella kuuluvat, niin talonmiehet kuin lapsen vanhemmatkin.
Tavoitteellisuus
Opetuksen yleiset tavoitteet toteutuvat pääsääntöisesti opetussuunnitelmassa, mutta on olemassa aina myös ns. piilo-opetussuunnitelma ja sen toiminta on syytä muistaa. Näiden lisäksi jokaiselle lapselle laaditaan oma henkilökohtainen opetussuunnitelma, jota tarkistetaan lapsen kehityksen edistymisen mukaan.
Vastuu ympäristöstä
Freinet-pedagogiikassa painotetaan monipuolista ja rikasta ympäristöä. Sosiaalisen ympäristön lisäksi myös luonnonympäristöä korostetaan. Oppimisympäristöön varataan erilaisia tiloja ja välineitä, jotka mahdollistavat, että lapsi saa kokea ja tutkia luonnollisen tekemisen kautta. Oppimisympäristön ei nähdä rajoittuvan vain sisätiloihin, vaan ympäristössä tulisi olla mahdollisuus hoitaa puutarhaa, kompostia ja rakentaa leikkitelineitä jne. Myös lähiympäristö otetaan aktiiviseen käyttöön.
Kaikissa nykyisissä opetussuunnitelmissa on esillä ympäristö ja siihen suhtautuminen. Freinet toi ympäristövastuun ajatuksen pedagogiikkaansa jo lähes sata vuotta sitten. Hänen mielestään vastuu ympäristöstä on tärkeää. Tämä ilmenee kierrätyksenä sekä tavaroiden huolellisena käyttönä. Erityisesti hän korosti luonnon merkitystä lapsen kehityksen ja oppimisen varmistajana.
Työ opettajana ja kasvattajana
Jos oppijat ovat oppimistavoiltaan erilaisia, niin he ovat erilaisia myös älykkyyden suhteen. Freinet'n mukaan ei ole vain yhtä älykkyyttä, vaan sitä on hyvin monenlaista ja eri tavoin ilmenevää. Koska lapsi ei myöskään väsy tekemään mielekkäitä asioita, vaan helposti pitkästyy luentojen kuuntelemisesta, niin luovan työn osuus on Freinetpadagogiikassa hyvin keskeinen. Tämä tuo esille myös kädentaitoihin liittyvän älykkyyden. Tällä kädentaitojen alueelle tulee antaa sama arvo kuin esim. äidinkielelle tai matematiikalle annetaan. Samalla pitää tukea lapsen itseilmaisua ja mahdollisuuksia elämyksellisyyteen.
Näin työ nousee Pestalozzin ja meidän kansakoulumme isän Uno Cygnaeuksen ajatusten tavoin hyvin keskeiseen asemaan myös Freinetpedagogiikassa. Työnteon kautta lapsi oppii arvoja ja kehittää niitä myös itse. Samoin työnteon avulla hän oppii ratkaisemaan ongelmia, sillä yleensä työn suorittaminen perustuu ongelmaan ja sen ratkaisuun. Koulutyö tuleekin Freinet'n mukaan järjestää siten, että mielekäs ja monipuolinen työnteko on arkipäivää. Eräänä hyvin suosittuna menetelmänä on ollut oman lehti- ja kirjapainon käyttö ja siten jatkuvasti tuotetun henkisen prosessin tulosten painaminen kaikkien luettavaksi ja koettavaksi. Nykyisin luontevana julkaisukanavana toimii Internet.
Freinet ei halunnut olla kaikkitietävä ja täydellinen osaaja, siksi hän haastaa jatkuvasti kasvattajia eli opettajia, kanssakasvattajia, vanhempia jne. ottamaan kantaa kaikkiin pedagogisiin perusväittämiinsä, joissa hän on kiteyttänyt kasvatuksellisen ajattelunsa. Nämä perusväittämät siis käsittelevät ihmisen olemusta, lapsen reaktioita ja opetusmetodeja. Vain tällä tavalla vapaa ja tasa-arvoinen yksilö voi kehittyä ympäristössä jossa nämä arvot ovat jatkuvasti esillä ja missä ne ovat oleellinen osa jokapäiväistä toimintaa ja elämää.
Crawford
Crawford voi tarkoittaa seuraavia:
João Rebelo
João Fernando Parreira Rebelo (s. 20. maaliskuuta 1961 Aljustrel, Alentejo) on portugalilainen entinen ampuja. Hän kilpaili olympiahaulikossa eli trapissa kesäolympialaisissa 1984, 1988, 1992, 1996 ja 2000. Hän ei kuitenkaan saanut mitaleita. Hänen seuransa oli Clube de Tiro de Vilamoura.
Frank Jonke
Frank Jonke (s. 30. tammikuuta 1985 Pickering, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Jonke on edustanut Veikkausliigassa AC Oulua, FC Interiä ja FF Jaroa.
Ura
Jonke on pelannut uransa aikana kotimaassaan yliopistojoukkueissa sekä Toronto Lynxissä ja Italia Shootersissa. Kanadan pääsarjasta Jonke siirtyi Suomeen Jaroon 2008. Hän ei saanut peliaikaa ja pelasi lainasopimuksella Kakkosen JBK:ssa ja teki neljässä ottelussa kahdeksan maalia. Kaudeksi 2009 Frank Jonke siirtyi Ykkösen AC Ouluun, jossa oli nostamassa seuraa Veikkausliigaan kaudeksi 2010. AC Oulun Veikkausliigajoukkueessa Jonke olikin keskeinen hyökkääjäpelaaja kaudella 2010 tehden kaikkiaan kahdeksan maalia. Jonke pääsi jälleen otsikkoihin vuonna 2010 Veikkausliigassa tehdessään neljä maalia AC Oulun voittaessa FC Honka 3–4 eli puolet miehen kauden kahdeksasta liigamaalista syntyi tuossa yhdessä ottelussa Espoossa. .
Kesäkuussa 2012 Jonke solmi loppukauden mittaisen sopimuksen Veikkausliigassa viimeisellä sijalla olevan FF Jaron kanssa. Onnistuneen loppukauden ansiosta Jaro julkaisi joulukuussa 2012 tehneensä kauden 2013 kattavan sopimuksen Frank Jonken kanssa.
Frank Jonke on pelannut Veikkausliigassa kaikkiaan 65 ottelua ja tehnyt niissä 18 maalia kauden 2012 loppuun mennessä AC Oulun, FC Interin ja FF Jaron joukkueissa.
Heinäkuussa 2013 kotiottelussa FC Lahtea vastaan Jonke viimeisteli peräti neljä maalia Jaron voittaessa ottelun 7-1
Tilastot
''Vain kansallisten sarjojen ottelut. Päivitetty 09. kesäkuuta 2012.''
200-luku eaa.
200-luku eaa. oli vuosisata, johon kuuluivat vuodet 299–200 eaa.
Tärkeitä tapahtumia
Kaksi ensimmäistä puunilaissotaa Rooman ja Karthagon välillä:
Shunsuke Andō
Shunsuke Andō (s. 10. elokuuta 1990 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Andō kuului Japanin U-23 joukkueeseen kesäolympialaisissa 2012.
Horn (Salo)
Horn on Salon kaupunginosa aivan ydinkeskustassa. Se rajoittuu Salonjokeen, Horninkatuun, Vähäjokeen, rantarataan ja päättyy lähelle Kirjolansiltaa.
Historiaa
Alueella on Salon tori, jolla on pitkä perinne markkinapaikkana. Ensimmäinen virallinen toripäivä oli lauantai 14. syyskuuta 1886.
Melaine Walker
Melaine Walker (s. 1. tammikuuta 1983 Kingston) on jamaikalainen yleisurheilija, 400 metrin aitajuoksun olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Walker sai syntymäkaupungissaan Kingstonissa pidetyissä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2002 hopeaa 400 metrin aidoissa ajalla 56,03. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi 100 metrin aitajuoksussa. Manchesterin Kansainyhteisön kisoissa hän oli 400 metrin aitajuoksussa neljäs. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän eteni pitemmällä aitamatkalla välieriin ja sijoittui samana syksynä IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi juostuaan ajan 54,31.
Walker voitti olympiakultaa 400 metrin aidoissa Pekingissä 2008 ajalla 52,64. Hän paransi aiempaa ennätystään 0,84 sekuntia ja kukisti yli sekunnilla hopeamitalisti Sheena Tostan. Myöhemmin samana syksynä hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin ajalla 54,06. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti kultaa maailman kaikkien aikojen toiseksi parhaalla ajalla 52,42. Hän voitti samana vuonna myös IAAF:n yleisurheilufinaalin ajalla 53,36. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui toiseksi ajalla 52,73. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä.
Walker on pituudeltaan 165 cm ja hän painaa 53 kg.
Penangin kansainvälinen lentoasema
Penangin lentoasema on keskikokoinen lentoasema, josta on hyvät yhteyden eri puolille Kaakkois-Aasiaa ja se on pohjois-Malesian päälentokenttä. Pohjoisesta päin saapuvilla tai lähtevistä lentokoneista on hyvä näköala George Towniin, Butterworthiin ja Penangin saaren mantereeseen yhdistävälle Penangin sillalle.
Vuonna 2018 lentoaseman kautta kulki 7 790 423 matkustajaa ja noin 73 000 lentokonetta. Penangin lentoasema on Malesian kolmanneksi vilkkain Kuala Lumpurin ja Kota Kinabalun kansainvälisen lentoaseman jälkeen. Rahtiliikenteen ja kansainvälisten matkustajien määrällä mitattuna lentoasema on Malesian toiseksi vilkkain Kuala Lumpurin kansainvälisen lentoaseman jälkeen.
Lentoasema on halpalentoyhtiöiden Firefly ja AirAsia tukikohta.
Palvelut
Penangin lentokasemaa operoivan yhtiön, Malesian liikenneministeriön ja Aasian suurimman halpalentoyhtiön AirAsian välillä käydään keskusteluja Malesian kolmannen puhtaasti halpalentoyhtiöiden käyttöön tarkoitetun terminaalin perustamisesta. Jo lokakuussa 2008 Firefly yritti kiirehtiä halpalentoterminaalin rakentamista. Lehtitietojen mukaan suunnitelma etenee ja Penangin osavaltion hallitus on tehnyt varauksen 36 hehtaarin suuruiselle maa-alueelle. Vuonna 2009 Malesian valtion budjettiin varattiin lentoaseman kehittämiseen 250 miljoonaa ringitiä (noin 60,5 miljoonaa euroa). thumb|none|200px|
Ryhmän esitys
Ryhmän esitys on ryhmäteoriassa käytetty tapa esittää abstrakti ryhmä vektoriavaruuksien lineaarimuunnoksina. Esityksiä voidaan käyttää erityisesti ryhmäelementtien esittämiseen matriiseina, jolloin ryhmäoperaatio voidaan esittää matriisitulona. Esitykset mahdollistavat monien ryhmäteoreettisten ongelmien palauttamisen lineaarialgebran ongelmiksi, jotka joissain tapauksissa voivat olla helpompia ratkaista. Ryhmien esityksiä käytetään mm. fysiikassa, jossa ne konkretisoivat symmetriaryhmän vaikutuksen fysikaalista systeemiä kuvaavien yhtälöiden ratkaisuihin.
Matemaattisesti esitys tarkoittaa homomorfismia ryhmästä (tietyn objektin) automorfismiryhmään. Mikäli objekti on vektoriavaruus, kyseessä on lineaariesitys. Usein ryhmän esityksestä puhuttaessa tarkoitetaan nimenomaan lineaariesitystä.
Ryhmän esitysteoria jakautuu alateorioiksi kuvaamiensa ryhmien mukaan. Esimerkkeinä esitysteoriassa käsitellyistä ryhmistä ovat äärelliset ryhmät, kompaktit ryhmät, Lie-ryhmät, lineaarialgebralliset ryhmät ja ei-kompaktit topologiset ryhmät. Esitysteoria on riippuvainen käytettävän vektoriavaruuden tyypistä. Puhutaan äärellisistä ja ääretönulotteisista esityksistä riippuen kyseisen vektoriavaruuden dimensioista.
Määritelmiä
Ryhmän G esitys vektoriavaruudessa V (kunnan K yli) on ryhmähomomorfismi ryhmästä G yleiseen lineaariryhmään GL(V) V:ssä.
Vektoriavaruutta V kutsutaan esitysavaruudeksi ja sen dimensiota kutsutaan esityksen dimensioksi. Usein avaruutta V itseään voidaan suoraan kutsua esitykseksi, mikäli homomorfismi käy selväksi kontekstista.
Mikäli V:n dimensio n on äärellinen, voidaan sille määritellä kanta ja identifioida GL(V) ryhmän GL(n, K) kanssa, joka on n×n-dimensioisten kääntyvien matriisien muodostama ryhmä kentän K yli.
Kahden esityksen ja sanotaan olevan ekvivalentteja tai isomorfisia, mikäli on olemassa vektoriavaruusisomorfismi siten että kaikille g ryhmässä G Ekvivalentteja esityksiä merkitään V \cong W.
Muita ryhmille määriteltäviä käsitteitä ovat mm. jatkuva esitys, uskollinen esitys sekä esityksen ydin.
Esimerkkejä
Tarkastellaan kompleksilukua u = e2πi / 3. Tällä on ominaisuus u3 = 1. Syklisellä ryhmällä C3 = {1, u, u2} on esitys ρ avaruudessa C2:
Tämä esitys on uskollinen, koska ρ on injektiivinen kuvaus.
C3:lle voidaan löytää isomorfinen esitys:
Ryhmä C3 voidaan myös esittää uskollisella esityksellä avaruudessa R2 seuraavasti:
jossa ja.
Redusoituvuus
Esitysavaruuden V aliavaruutta W, joka on invariantti ryhmäoperaation suhteen, kutsutaan aliesitykseksi. Mikäli avaruudella V on täsmälleen kaksi aliesitystä, nimittäin nolla-dimensioinen aliavaruus sekä avaruus V itse, esityksen sanotaan olevan redusoitumaton (tai irredusoituva); mikäli sillä on ei-triviaali aliesitys (jonka dimensio ei ole nolla), esityksen sanotaan olevan redusoituva. Nolla-dimensioisen esityksen ei ajatella olevan sen paremmin redusoituva kuin irredusoituva.
Tietyin edellytyksin äärellisen ryhmän esitys voidaan muodostaa redusoitumattomien aliesitysten suorana summana.
Edellisessä esimerkissä kaksi ensimmäistä esitystä ovat molemmat hajotettavissa kahteen 1-dimensioiseen aliesitykseen (span{(1,0)} ja span{(0,1)}), kun taas kolmas annettu esitys on redusoitumaton.
Konstantinopolin hippodromi
thumb|Konstantinopolin palatsi- ja hippodromialue. Konstantinopolin hippodromi oli aikansa suurin ja kuuluisin hevosajojen näyttämö. Sen katsomossa oli 80 000 istumapaikkaa ja se oli upeasti koristeltu. Hippodromi rakennettiin vuosina 203–330, ja sen esikuvana oli Rooman Circus Maximus. thumb|250px|Konstantinopolin hippodromi sijaitsi keskeisellä paikalla. Se on nykyään Sultanahmet Meydanin aukio [[Istanbulissa.]]