cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Filippo Turati
Turatin johdolla PSI omaksui maltillisen poliittisen linjan, joka tähtäsi parlamentaarisen toiminnan kautta asteittaisiin yhteiskunnallisiin parannuksiin vallankumouksen sijasta. Tämä linja vahvistui varsinkin liberaalin Giovanni Giolittin pääministerikausina, jolloin työväenliike voimistui. Turati vastusti vuoden 1911 Italian–Turkin sotaa sekä Italian liittymistä ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1915. Sodan jälkeen valta PSI:ssä siirtyi radikaalimmalle siivelle eli maksimalisteille, ja Turati erotettiin kokonaan puolueesta vuonna 1922. Hän perusti yhdessä Giacomo Matteottin kanssa Yhtenäisen sosialistipuolueen (PSU). Fasistien noustua valtaan Italiassa Turati pakeni vuonna 1926 maasta Ferruccio Parrin, Carlo Rossellin ja Sandro Pertinin avustuksella. Turati asettui loppuvuosikseen Pariisiin. Hänen johdollaan perustettiin vuonna 1929 antifasistinen liittouma Concentrazione antifascista ja vuonna 1930 PSI yhdistyi uudelleen puoluehajaannuksen jälkeen.
Lost in the Echo
Kappale debytoi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalla 95.
Kappalelista
Digitaalinen single:
American Pie Presents: Girls’ Rules
Elokuvan on ohjannut Mike Elliott ja sen käsikirjoittajia ovat Blayne Weaver ja David H. Steinberg.
Löyttyjärvi (Ylöjärvi)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 9,0 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vankaveden alueeseen (35.312) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 154,7 metriä mpy.
Haarajärvi (Ylöjärvi)
Haarajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Parkkuun kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,0 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vankaveden alueeseen (35.312) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 152,2 metriä mpy.
Matka kuuhun (vuoden 1950 elokuva)
Matka kuuhun (Destination Moon) on yhdysvaltalainen tieteiselokuva vuodelta 1950. Sen on ohjannut Irving Pichel, ja keskeisimmissä rooleissa näyttelevät John Archer, Warner Robinson, Tom Powers ja Dick Wesson. Elokuva pohjautuu löyhästi Robert A. Heinlein romaaniin Rocketship Galileo. Tieteiskirjailija Heinlein oli myös mukana tekemässä elokuvaa tieteellisenä avustajana.
Elokuvatuottaja George Pál palkkasi kuvauksia varten teknikkoja ja insinöörejä asiantuntijoiksi. Lisäksi hän hankki tieteiskuvittaja Chesley Bonestellin tekemään elokuvan taustakulisseja. Pálin tavoitteena oli tehdä elokuvasta realistinen, ja täten se onkin huomattavan tekninen. Matka kuuhun oli 1950-luvulle epätyypillinen tieteiselokuva, sillä se oli teemaltaan toiveikas.
Matka kuuhun ja samana vuonna julkaistu Rakettimatka Marsiin olivat aloittamassa 1950-luvun tieteiselokuva innostusta Yhdysvalloissa. Kurt Neumannin Rakettimatka Marsiin tuotettiin kiireisellä aikataululla, minkä ansiosta se julkaistiin hieman ennemmin kuin Matka kuuhun. Neumannin elokuva yrittikin hyötyä Matkan kuuhun saamasta julkisuudesta. Tuottaja Pál oli jo haastamassa Rakettimatka Marsiin tekijöitä, sillä alkujaan senkin tarina koostui matkasta Kuuhun.
Matka kuuhun sai Oscarin erikoistehosteistaan. Lisäksi se oli ehdolla Oscariin parhaasta lavastuksesta. Berliinin elokuvajuhlilla elokuva sai parhaan rikos- tai seikkailuelokuvan hopeisen karhun, ja Leith Stevens oli Golden Globe -ehdokkaana parhaasta musiikista.
Momo Wandel Soumah
Momo Wandel Soumah (1926 – 16. kesäkuuta 2003 Conakry) oli guinealainen saksofonisti ja laulaja-lauluntekijä.
Soumah aloitti luovimman kautensa tässä vaiheessa ja siirtyi kasvavissa määrin toimimaan myös laulusolistina. Wandel Sextetin ensimmäinen albumi Matchowé julkaistiin vuonna 1992 ranskalaisella Buda Musique -levymerkillä. Levyn julkaisua seurasivat hyvän vastaanoton saaneet Euroopan-kiertueet. Kahden jäsenten kuolemien jälkeen Wandel Sextet julkaisi seuraavan albuminsa vasta vuonna 2001, kun Afro Swing ilmestyi belgialaisen Fonti Musicali -levymerkin kautta. Tämän jälkeen Soumah toimi musiikillisena johtajana akrobatiaryhmässä Circus Baobabissa, joka huhtikuussa 2003 piti kolme loppuunmyytyä näytöstä Lontoon Queen Elizabeth Hallissa. Soumahin työstä Circus Baobabin kanssa julkaistiin vuonna 2001 Laurent Chevallierin dokumentti. Soumahin jo kuoltua ilmestyi samalta ohjaajalta dokumentti Momo le doyen (2007).
Soumahin kansainväliset esiintymiset olivat lisääntyneet maailmanmusiikkiteollisuuden kiinnostuttua tämän työstä, ja hän päätti kansainvälisen kiertueen Belgiassa pari kuukautta ennen kuolemaansa. Soumah oli kahdesti naimisissa, ja hänellä oli kymmenen lasta. Hänen tenorisaksofonityylinsä ilmensi John Coltranen, Charlie Parkerin ja Ornette Colemanin vaikutteita. Hänen ääntään puolestaan verrattiin Louis Armstrongiin ja Tom Waitsiin.
The Tingler
The Tingler on yhdysvaltalainen tuottaja-ohjaaja William Castlen kauhuelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1959. Castle oli tunnettu erilaisista tempuistaan, ja The Tinglerissä teatterin penkkien alle asetut laitteet tärisivät, kun hirviö oli karannut. Elokuvassa esiintyvät Vincent Price, Judith Evelyn, Darryl Hickman, Patricia Cutts ja Philip Coolidge.
The Tingler oli juoksujalkaisen näköinen otus, jonka uskottiin liittyvän ihmisen selkärankaan äärimmäisessä pelossa. Vain huuto pystyisi karkottamaan otuksen. Elokuvan juoneen kuului se, että mykkä naishahmo, jonka otus oli tappanut, oli antanut luvan poistattaa otus selkärangastaan ja päästää yleisön keskuuteen. Elokuvaesitys loppui kriittisessä vaiheessa projektorin rikkoutumiseen, ja valkokankaalla näkyi vain Tinglerin varjo kiipeämässä projektoria pitkin. Tässä vaiheessa Vincent Price neuvoo ihmisiä huutamaan tarpeen vaatiessa, ja pian tämän jälkeen sähkökatkoksen aikana Castlen keksimä Percepto alkoi toimia ja säikytellä ihmisiä värinällä.
Elokuva alkaa Castlen lyhyellä monologilla, jossa hän kertoo, että jotkut katsojat saattavat samaistua elokuvan hahmojen tunteisiin. Ainoana apukeinona tunteille on huutaminen.
Ruutana (Ylöjärvi)
Ruutana on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kurun kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vankaveden alueeseen (35.312) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 156,2 metriä mpy.
Peltomyyrät
Peltomyyrät eli ruohomyyrät (Microtus) on pienikokoisten jyrsijöiden suku. Siihen kuuluvat peltomyyrä, kenttämyyrä, lapinmyyrä, idänkenttämyyrä ja kuutisenkymmentä muuta myyrälajia, joita elää Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Nisäkästoimikunnan ehdotus suvun uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on ruohomyyrät.
Peltomyyrät syövät tyypillisesti kasvien meheviä osia. Niillä on lyhyet jalat ja pienet korvat. Vartalon pituus vaihtelee kahdeksasta kahdeksaantoista senttiin, häntä kahdesta kymmeneen senttiä tulee siihen lisäksi. Painoa on lajista riippuen 20–170 grammaa.
Mustakallio
Mustakallio on suomenkielinen sukunimi:
Christania Williams
Christania Williams (s. 17. lokakuuta 1994) on jamaikalainen pikajuoksija, joka kilpailee pääasiassa 100 metrin juoksussa. Hän on 165 cm pitkä ja painaa 63 kg.
Rion olympialaisissa 2016 Williams saavutti olympiahopeaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa juosten loppukilpailussa joukkueensa ensimmäisen osuuden. 100 metrillä hän pääsi loppukilpailuun sijoittuen siinä kahdeksanneksi. Välierissä hän juoksi ennätyksensä 10,96. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän juoksi pikaviestin alkuerissä. Loppukilpailussa Jamaika sai toisella kokoonpanolla pronssia. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän saavutti hopeaa 100 metrillä ja 4 × 100 metrin viestissä.
Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailussa 2011 Lillessä Williams voitti kultaa ruotsalaisviestissä ja sijoittui kolmanneksi 100 metrillä.
Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: IAAF
Flake
99 Flake
Vuodesta 1922 lähtien Iso-Britanniassa, Australiassa ja Irlannissa jäätelökauppiaat ovat myyneet 99 Flake -nimistä pehmytvaniljajäätelötuuttia, johon on työnnetty normaalipatukkaa puolet pienempi Flake-patukka.
Kaulussepikkä
Kaulussepikkä (Melasis buprestoides) on sepiköiden (Eucnemidae) heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Kaulussepikän tieteellinen lajinimi buprestoides tulee kreikan kielestä ja merkitsee Buprestis-suvun lajien kaltaista. Kaulussepikkä on 4–9 millimetrin mittainen. Sen kuori on musta ja mattapintainen. Etuselkä on päätä kohti levenevä. Tuntosarvet ovat kampamaiset. Kaulussepikän sääret ovat hyvin litteät ja leveät. Sen levinneisyysalue kattaa alueita Irlannista ja Espanjasta aina Siperian länsiosiin ja Pohjois-Afrikkaan asti. Suomessa lajista on vain yksi varmistettu havainto Ahvenanmaan pohjoisosasta 1970-luvulta. Kaulussepikän toukat kehittyvät kovassa, kuivassa puussa, erityisesti äskettäin kuolleiden kesävihantien puiden rungoissa. Ne tunkeutuvat puuhun syömällä kohtisuoraan puun syitä myöten ja kuoriutuvat siitä jättäen siihen pyöreän, 2–3,5 millimetrin levyisen reiän.
Birkirkara FC
Birkirkara FC on jalkapalloseura Maltan Birkirkarasta. Se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Maltan Valioliigassa. Joukkue perustettiin vuonna 1950, ja se on voittanut kaksi liigamestaruutta.
Karl Schöchlin
pienoiskuva|Sveitsin olympiakultajoukkue vuonna 1928: Hans Schöchlin (vas.), perämies Hans Bourquin ja Karl Schöchlin. Karl F. Schöchlin (13. kesäkuuta 1894 – 7. marraskuuta 1974) oli sveitsiläinen soutaja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Seeclub Bieliä.
Schöchlin oli voittamassa kahdeksikkojen EM-hopeaa vuosina 1923 ja 1924, ja vuonna 1925 hän sai lajin Euroopan-mestaruuden. Hän voitti Amsterdamin olympialaisissa 1928 kultaa perämiehellisessä kaksikossa, jossa mukana oli myös hänen veljensä Hans.
Chomyeon-e saranghamnida
Chomyeon-e saranghamnida on televisioyhtiö SBS:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kim Young-kwang, Jin Ki-joo, Kim Jae-kyung ja Koo Ja-sung.
Parasta ennen (radio-ohjelma)
Parasta ennen! oli 1990-luvun ja 2000-luvun alun musiikkiin keskittyvä radio-ohjelma YleX:n perjantai-illassa. Ohjelma tuli suorana lähetyksenä perjantai-iltaisin klo 20.00–22.00 ja uusintana lauantaisin klo 20.00–22.00. Ohjelman juontajana toimi Matti Airaksinen.
Ohjelman nimissä tehtiin myös Airaksisen juontamia live-esiintymisiä, risteilyjä sekä kolme kokoelma-albumia: Parasta ennen! Timanttista jyystöä vol. 1 (julkaistu 18. heinäkuuta 2012), ''Parasta ennen! Timanttista jyystöä vol. 2 (julkaistu 16. marraskuuta 2012) ja Parasta ennen! Timanttista jyystöä vol. 3'' (julkaistu 25. lokakuuta 2013). Ohjelmassa oli kaksi vakio-osiota:
Samogiitti
Samogiitti eli žemaiitti on pääasiassa läntisessä Liettuassa käytettävä kieli, jolla on 500 000 puhujaa. Useimmat liettualaiset pitävät samogiittia liettuan kielen murteena.
Aakkosto
Samogiitin aakkosissa on 32 kirjainta. Ne ovat samat kuin liettuassa seuraavin poikkeuksin:
Vilho Hirvensalo
Vilho Hirvensalo, sukunimi aik. Lagus (3. maaliskuuta 1881 Iisalmi – 7. tammikuuta 1937 Kuopio) oli suomalainen agronomi, pankinjohtaja, maanviljelijä ja Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja.
Henkilöhistoria
Hirvensalon vanhemmat olivat maanviljelysneuvos Johannes Lagus ja Sofia Maria Loviisa Brax. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta 1902 ja valmistui agronomiksi Mustialasta 1905 sekä Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1914.
Hirvensalo oli meijerikonsulenttina ja Kuopion meijerikoulun johtajana 1906–1911, Valion teknillisenä johtajana 1907–1911 ja valtion vointarkastuslaitoksen assistenttina ja johtajana 1911–1919. Hän toimi Peltosalmen maamieskoulun johtajana 1919–1928 ja oli Suomen maatalousosakepankissa Iisalmen konttorin johtajana 1919–1922 ja Kuopion konttorin johtajana 1922–1937. Hirvensalo oli myös maanviljelijänä viljellen Peltosalmen tilaa Iisalmen maalaiskunnassa 1916–1937. Hän oli toimittajana Maitotalous, Suomen meijerilehti ja Finlands mejeritidningen-lehdissä 1910–1912, 1916 ja 1917.
Hirvensalo oli kansanedustajana 1924–1927 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925 ja 1931 presidentinvaaleissa. Hirvensalo oli Kuopion kaupunginvaltuuston jäsenenä ja kuului Valion johtokuntaan.
Vilho Hirvensalo oli naimisissa vuodesta 1907 Nanny Margareta Kristina Engelbergin kanssa.
Seulpeul ddae saranghanda
Seulpeul ddae saranghanda on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Ji Hyun-woo, Park Han-byul, Ryu Soo-young ja Wang Bit-na.
Crash Landing on You
Crash Landing on You on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Hyun Bin, Son Ye-jin, Kim Jung-hyun ja Seo Ji-hye.
Suomessa sarja alkoi samanaikaisesti Netflixissä.
Hans Schöchlin
pienoiskuva|Sveitsin olympiakultajoukkue vuonna 1928: Hans Schöchlin (vas.), perämies Hans Bourquin ja Karl Schöchlin.
Hans W. Schöchlin (6. maaliskuuta 1893 – 3. kesäkuuta 1978) oli sveitsiläinen soutaja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Seeclub Bieliä.
Schöchlin oli voittamassa EM-kisojen hopeaa kahdeksikoissa vuosina 1923 sekä 1923, ja vuonna 1925 hän voitti lajista kultamitalin. Hän sai perämiehellisten kaksikkojen olympiakultaa Amsterdamin kisoissa 1928. Hansin kanssa samaan joukkueeseen kuului myös hänen veljensä Karl. Schöchlin osallistui vuoden 1936 olympialaisten taidekilpailuihin kirjallisuudessa työllään Geist und Sport.
Vehkajärvi (Ylöjärvi, Kuru)
Vehkajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kurun kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,5 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vankaveden alueeseen (35.312) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 147 metriä mpy.
Junes Lokka
Junes Lokka (s. 14. tammikuuta 1979 Marokko) on maahanmuuttokriittinen kansalaisaktivisti. Vuodesta 2017 vuoteen 2021 Lokka toimi kaupunginvaltuutettuna Oulussa Aito suomalainen yhteislista (ASYL) -yhteislistalta. Hänen toimintansa sosiaalisessa mediassa keskittyy videolähetyksiin. Lokka on opiskellut tietojenkäsittelytieteitä. Hän mainitsee äidinkielekseen suomen lisäksi ranskan.
Ehdokkuudet vaaleissa
Junes Lokka oli Muutos 2011 -puolueen ehdokkaana kunnallisvaaleissa 2012, europarlamenttivaaleissa 2014 ja eduskuntavaaleissa 2015. Hän on ollut ehdokkaana myös eduskuntavaaleissa 2019, europarlamenttivaaleissa 2019 sekä aluevaaleissa 2022.
Nimittely
Junes Lokka oli julkisuudessa vuonna 2013 käytettyään Youtube-videossa nimitystä "huora" Yleisradion toimittajasta. Lokka vaati oikaisua Ylen Islam-iltaa koskevan keskustelun koosteeseen, jossa häntä kutsuttiin bloggariksi, mutta hän olisi halunnut esiintyä eurovaaliehdokkaana.
Rikoskäsittelyt oikeudessa
Joulukuussa 2017 Oulun käräjäoikeus tuomitsi Lokalle rangaistuksen huumausainerikoksesta.
Vuoden 2017 kuntavaaleissa Lokka valittiin Oulun kaupunginvaltuustoon Aito suomalainen yhteislista (ASYL) -yhteislistalta. Neuvoteltaessa luottamuspaikoista ASYLin edustajat suljettiin ulos luottamuspaikkojen jaosta Junes Lokan huonon käytöksen ja sopimattoman kielenkäytön vuoksi. Lokka kiisti käyttäneensä sopimatonta kieltä. Hänen mielestään sopimatonta käytöstä esiintyi pikemminkin ASYLin edustajia kohtaan. Lokan valtuustoryhmän nostamassa menettelytapakiistassa hallinto-oikeus asettui kokousteknisen rikkeen osalta ASYL:in kannalle, mutta korkein hallinto-oikeus katsoi paikoin puutteelliset menettelytavat kokonaisuuden huomioon ottaen hyväksyttäviksi.
Oulun käräjäoikeus tuomitsi Lokan syyskuussa 2018 kiihotuksesta kansanryhmää vastaan 50 päiväsakon rangaistukseen.
Bebhionn
Bebhionn on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se on yksi neljästä gallialaisryhmän kuusta. Sen löysivät Scott S. Sheppard, David C. Jewitt ja Jan T. Kleyna Subaru-teleskoopilla Mauna Keassa, Havaijiilla. Löydöksessä oli mukana myös Brian Marsden.
Junes Lokka
Rikoskäsittelyt oikeudessa
Helmikuussa 2019 Lokan tekemiksi epäillyistä rikoksista tehtiin useita syyttämättäjättämispäätöksiä.
Bebhionn
Bebhionnia kutsuttiin aluksi nimellä S/2004 S11, mutta nimettiin myöhemmin kelttiläisessä mytologiassa olevan naisjättiläisen mukaan.
Junes Lokka
Rikoskäsittelyt oikeudessa
Toimittaja Johanna Vehkoota vastaan nostettiin syyte kunnianloukkauksesta, kun hän oli marraskuussa 2016 kutsunut Lokkaa Facebookissa muun muassa natsiksi, natsipelleksi ja rasistiksi. Oulun käräjäoikeus tuomitsi Vehkoon kunnianloukkauksesta 15 päiväsakkooon huhtikuussa 2019. Lokka oli vaatinut 1 500 euron korvauksia, mutta käräjäoikeuden mukaan Lokan oma myötävaikutus alensi kärsimyskorvausta. Vehkoo valitti tuomiosta hovioikeuteen, joka piti tuomion voimassa. Vehkoo sai valitusluvan korkeimpaan oikeuteen, joka hylkäsi syytteen 11.1.2022 antamallaan ennakkopäätöksellä. Korkeimman oikeuden mukaan Vehkoon kirjoitus kohdistui "Lokan menettelyyn politiikassa tai siihen rinnastettavassa julkisessa toiminnassa ja joka koski yleistä mielenkiintoa herättävää aihetta" ja Lokan oma menettely huomioiden Vehkoon kirjoitus ei ylittänyt hyväksyttävyyden rajoja.
Oulun syyttäjänvirasto tiedotti 12. huhtikuuta 2019 Junes Lokkaa vastaan nostetun kaksi syytettä kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Oulun käräjäoikeus tuomitsi Lokan helmikuussa 2020 kiihottamisesta kansanryhmää vastaan sakkoihin. Rovaniemen hovioikeus säilytti käräjäoikeuden tuomion ennallaan. Korkein oikeus piti marraskuussa 2022 antamassaan ratkaisussa voimassa Lokalle aiemmin tuomitun 70 päiväsakon rangaistuksen. Tuomio koski hänen YouTubessa julkaisemiaan videoita, jotka sisälsivät Helsingissä elokuussa 2016 järjestetyssä mielenosoituksessa pidettyjä puheita, joita korkein oikeus piti osin maahanmuuttajiin ja islaminuskoisiin kohdistettuna vihapuheena.
Aiemmin huhtikuussa 2019 Lokkaa vastaan nostettiin syytteet neljästä kunnianloukkauksesta ja yksityiselämää loukkaavasta tiedon levittämisestä.
Tammikuussa 2021 Twitter-yhteisöpalvelu jäädytti Lokan tilin sääntöjen rikkomisesta. Samana vuonna Oulun käräjäoikeus tuomitsi hänet kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Lokka oli ehdottanut kuolemanpartioiden palkkaamista. Joulukuussa 2021 Oulun käräjäoikeus tuomitsi Lokan kunnianloukkauksesta 15 päiväsakkoon eli hänen tuloillaan sakkojen summaksi tuli 285 euroa, ja lisäksi hänet määrättiin maksamaan 400 euron kärsimyskorvaus. Tuomioon johtaneet tapahtumat saivat alkunsa vuoden 2017 kuntavaalien alla, kun Lokkaa ei hyväksytty osallistujaksi vaalipaneeliin, johon oli kutsuttu vain puolueiden edustajia. Kohtelustaan hermostunut Lokka nimitteli Youtube-videollaan Oulun kaupungin virkamiestä uusnatsiksi ja uusnatsin näköiseksi, mikä oikeuden mukaan ylitti selvästi hyväksyttävyyden rajan.
Vuonna 2022 Oulun käräjäoikeus katsoi Junes Lokan syyllistyneen kolmeen kunnianloukkaukseen ja yhteen yksityiselämää loukkaavaan tiedon levittämiseen. Käräjäoikeuden mukaan oikeudenmukainen tuomio olisi ollut 80 päiväsakkoa, mutta oikeudenkäynti oli viivästynyt vuodella, joten hyvityksenä Lokka jätettiin tuomitsematta rangaistukseen.
Toimittaja Tommi Parkkonen tuomittiin 15 päiväsakon rangaistukseen ja maksamaan tuhat euroa korvauksia Lokalle 2022. Parkkosen katsottiin loukanneen Lokan kunniaa huhtikuussa 2019 lähettämässään twiitissä, jossa kommentoi Johanna Vehkoota koskevaa tapausta.
Yksityiselämä
Lokka ei kertomansa mukaan kuulu kirkkoon eikä muuhun uskonnolliseen yhteisöön.
Junes Lokka vierailee lausuntataiteilijana Petri Kaivannon albumilla Siltapyrotekniikan alkeet (2014) kappaleessa ”Nigerialaiskirje tulevaisuudesta”.
Treski
Treski on kylä Setomaan kunnassa Vörumaalla Viron kaakkoisosassa. Ennen vuoden 2017 kuntauudistusta kylä kuului Värskaan.
Kylä sijaitsee 39 metrin korkeudella merenpinnasta. Linnuntietä Treskistä on matkaa Suur-Treskiin noin 0,7 kilometriä, Soeen n. 2,5 km, Õrsavaan n. 2,9 km, Värskan kunnan keskukseen n. 3,6 km, Tonjaan n. 5,1 km, Kremessovaan n. 6,3 km ja Mikitamäeen n. 7 km.
Ensimmäinen maininta kylästä on vuodelta 1652. Tuolloin kylä tunnettiin nimellä Trostka. Kylän nykyinen nimi on ilmeisesti johtunut ruokoa tarkoittavasta sanasta "trostnik", sillä kylässä käytettiin ruokoa oljen sijasta kattomateriaalina.
Kylä on vuosina 1908–1984 eläneen lauluemo Akuliina Pihlan kotipaikka. Pihlan tytär Aino Närap seuraa nykyisin äitinsä jälkiä kansanlaulajana. Treskissä on tapana juhlia juhannusta juhannusnuotiolla.
Hwanghu-ui pumgyeok
Hwanghu-ui pumgyeok on televisioyhtiö SBS:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Jang Na-ra, Choi Jin-hyuk, Shin Sung-rok, Lee Elijah ja Shin Eun-kyung.
Yläisjärvi
Yläisjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kurun kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 20 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vankaveden alueeseen (35.312) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 106,8 metriä mpy.
Thailand Open
Thailand Open (viralliselta nimeltään PTT Thailand Open sponsorin mukaan) oli Bangkokissa syyskuussa järjestetty miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2003. Vuosina 2003–2008 turnaus kuului ATP International -sarjaan ja vuosina 2009–2013 ATP World Tour 250 -sarjaan.
Hypsipyle
thumb|Hypsipyle, pienoismaalaus 1400–luvun lopusta. Hypsipyle oli kreikkalaisessa mytologiassa Thoaan, Lemnoksen kuninkaan tytär.
Lemnoksen naisten jätettyä kunnioittamatta Afroditea, tämä rangaistukseksi langetti heihin epämiellyttävän hajun. Tämän seurauksena heidän puolisonsa toivat itselleen Traakiasta orjattaria rakastajattarikseen, jolloin tästä raivostuneina saaren naiset surmasivat miehensä yön aikana; ainoastaan Hypsipyle säästi isänsä ja kätki tämän. Tapahtuman jälkeen Hypsipyle nousi saaren kuningattareksi.
Pian tämän jälkeen argonautit saapuivat Kolkhiista saarelle ja viettivät lähteestä riippuen useista päivistä aina kahteen vuoteen saakka saaren naisten kanssa. Heidän johtajansa Iason saattoi Hypsipylen raskaaksi ja vannoi tälle ikuista uskollisuutta, ja Hypsipyle synnytti hänelle kaksoset, Euneuksen ja Nebrofonoksen. Iasonin lähdettyä saarelta hän unohti nopeasti lupauksensa.
Kun seitsemän Thebaa vastaan marssinutta sotapäällikköä kulki Nemean läpi, kysyivät he Hypsipyleltä lähteen sijaintia. Hypsipyle jätti Ofelteen maahan ja lähti näyttämään lähimmän kaivon, mutta tämän aikana paikalle saapunut käärme kuristi pojan kuoliaaksi. Lykurgoksen aiottua surmata lapsensa hoitajan kostoksi Adrastos pelasti Hypsipylen hengen.
Sanfrid Kariniva
August Sanfrid Kariniva, sukunimi vuoteen 1906 Rechardt (26. elokuuta 1885 Turtola – 30. elokuuta 1939 Pielavesi) oli suomalainen maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Karinivan vanhemmat olivat Sodankylän ja Pielaveden kirkkoherra, rovasti Karl Rechardt (1849–1912) ja Sigrid Johanna Müller. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 ja toimi maanviljelijänä Pielavedellä 1908–1939. Kariniva oli myös Pielaveden kunnan lastenvalvojana.
Kariniva oli kansanedustajana 1927–1930 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931 ja 1937 presidentinvaaleissa ja oli Pielaveden kunnanvaltuuston jäsenenä.
Sanfrid Kariniva oli naimisissa vuodesta 1919 Kerttu Ulriika Puurusen kanssa. Karinivan veli Kaarle Algot Akseli Kariniva (1884–1936) oli varatuomari ja Raahen pormestari vuodesta 1915.
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1998
21. jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut pelattiin Burkina Fasossa 7.–28. helmikuuta 1998. Turnaukseen osallistui 16 maata, jotka pelasivat neljässä lohkossa. Mestaruuden voitti kolmatta kertaa Egypti, joka kukisti loppuottelussa Etelä-Afrikan 2–0.
Osallistujamaat
thumb|Kartta osallistujamaista.
Turnauksen ulkopuolelle jääneitä
Nigeria ei saanut osallistua kilpailuihin, koska vetäytyi edellisestä turnauksesta juuri ennen sen alkua. Muut joukkueet eivät selviytyneet karsinnoista kisoihin.
Maalintekijät
7 maalia (2 pelaajaa): 4 maalia (2 pelaajaa): 3 maalia (2 pelaajaa): 2 maalia (11 pelaajaa):
Jaakko Seppänen
Seppäsen vanhemmat olivat merimies Jakob Seppänen ja Maria Joutsen (Borggård). Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1901 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1906. Seppänen vihittiin papiksi 1906.
Seppänen oli saarnaajana Inkerinmaalla Kupanitsan seurakunnassa 1903–1904 ja Vilppulan kirkkoherran apulaisena 1906–1910. Hän toimi Kivijärven vt. kirkkoherrana 1910–1912 ja oli Haapajärven kappalaisena 1912–1925 ja Rovaniemen kirkkoherrana 1925–1938. Seppänen oli myös maanviljelijänä. Hän sai rovastin arvon 1933.
Seppänen oli kansanedustajana 1922–1927 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli myös Haapajärven kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Jaakko Seppänen oli naimisissa vuodesta 1906 Frans Petter Krankin tyttären Laina Maria Krankin kanssa. Yksi heidän lapsistaan oli Pentti Seppänen.
Frederick True
thumb|right|Frederick William True Frederick William True (8. kesäkuuta 1858 Middletown, Connecticut – 25. heinäkuuta 1914) oli yhdysvaltalainen biologi ja vuodesta 1878 vuoteen 1897 biologian osaston ylimmäinen kuraattori Yhdysvaltain kansallismuseossa, joka nykyään kuuluu Smithsonian-instituuttiin.
True valmistui New Yorkin yliopistosta vuonna 1878 luonnontieteiden kandidaattina. Hänen erityisalaansa olivat valaat, joista Truen valas on nimetty hänen mukaansa. Vuodesta 1881 kuolemaansa asti hänet liitettiin läheisesti Smithsonian-instituuttiin.
Torbjörn Ek
Torbjörn Ek (25. kesäkuuta 1949 – 18. elokuuta 2010) oli ruotsalainen jääpalloilija ja jalkapalloilija. Hän pelasi keskushyökkääjänä Ruotsin jääpallomaajoukkueessa 102 maaottelua ja kuudet MM-kisat. Ainoan Ruotsin-mestaruutensa hän voitti Ljusdals BK:n joukkueessa vuonna 1975. Hänet valittiin Ruotsissa vuoden pelaajaksi vuosina 1970 ja 1978. Kaudella 1993–1994 hän toimi Ruotsin maajoukkueen päävalmentajana.
Verapamiili
Verapamiili on sydänselektiivinen kalsiumkanavan salpaaja. Sitä käytetään rasitusrintakivun hoitoon sekä supraventikulaarisen takykardian hoitoon ja eteisvärinä- ja eteislepatuspotilailla hidastamaan kammiovastetta. Vasta-aiheita ovat mm. hypotensio, sydämen vajaatoiminta ja yliherkkyys vaikuttavalle aineelle tai apuaineelle. Käyttöaiheena on myös lievä tai keskivaikea verenpainetauti, mutta verisuoniselektiiviset salpaajat ovat korvanneet käytännössä kokonaan verapamiilin tässä käyttöaiheessa.
Moisiojärvi
Moisiojärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Karjulan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vankaveden alueeseen (35.312) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 119,4 metriä mpy.
Tsuruoka
Tsuruoka on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Yamagatan prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla prefektuurin länsiosassa. Kaupungin keskusta on rakentunut Shōnain tasangolle Akajoen varrelle. Idässä ja etelässä kaupunkiin kuuluu laajoja vuoristoalueita Asahi- ja Dewavuorilta. Etelässä kaupunki rajautuu Niigatan prefektuuriin. Tsuruokassa on 124 344 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 1 311,53 neliökilometriä, mikä tekee siitä koko Tōhokun alueen pinta-alaltaan suurimman kaupungin.
Tsuruokan kaupungin historia ulottuu Kamakura-kaudelle saakka, kun aluetta hallitsi Mutō-klaani Daihōjin linnasta käsin. Sen nimesi Tsuruokan linnaksi Mogami Yoshiaki 1600-luvun alussa. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Tsuruoka kehittyikin linnanaluskaupunkina Sakai-klaanin hallinnassa. Meiji-restauraation jälkeen kaupunkiin syntyi tekstiiliteollisuutta, joka kuitenkin korvautui maatalouskoneiden, elektroniikan ja huonekalujen tuotannolla toisen maailmansodan jälkeen. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Tsuruoka sai vuonna 1924. Kaupunki laajeni huomattavasti vuoden 1955 kuntaliitoksessa ja vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin viisi kuntaa: Atsumin, Fujishiman, Haguron ja Kushibikin maaseutukaupungit sekä Asahin kyläkunta. Kaupunkiin kuuluvat alavat maaseutualueet ovat tärkeää riisintuotantoaluetta. Ōyaman kaupunginosa tunnetaan saken valmistuksesta.
Tsuruokan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Tsuruokan linnan rauniot, daimiokunnan entinen koulu Chidōkan, Chidō-museo ja Zenpō-jin buddhalainen temppeli, joka on merimiesten suosiossa. Ideha-jinjan šintolaisen pyhäkön yhteydessä sijaitseva pagodi Hagurovuorella (Hagurovuoren pagodi) on valittu yhdeksi Japanin kansallisaarteista. Kasugan pyhäkkö Kurokawan alueella tunnetaan puolestaan nō-teatteristaan (Kurokawa-nō). Japaninmeren rannikolla toimii useita uimarantoja ja kuumia lähteitä (onsen), kuten Atsumi-onsen ja Yunohama-onsen, sisämaassa on muun muassa Yutagawa-onsenin kuuma lähde. Dewan kolme vuorta kaupungin itäosassa kuuluvat Bandain–Asahin kansallispuistoon. Tsuruokaa palvelee JR Higashi-Nihonin Uetsu-päälinja. Lisäksi kaupungin pohjoisrajalla toimii Shōnain lentoasema.
Christoffer Johan Rappe
Christoffer Johan Rappe (13. tammikuuta 1719 Dädesjö Smoolanti – 20. syyskuuta 1776 Turku) oli Turun hovioikeuden jäsen, Turun ja Porin läänin maaherra, valtiopäiväedustaja ja vapaaherra.
Rappe oli kotoisin Ruotsista, mutta muutti Turkuun 27-vuotiaana, jäi Suomeen ja tuli tunnetuksi sekä tehokkaana virkamiehenä että valtiopäivillä Hattupuoluetta edustaneena poliitikkona. Turun ja Porin läänin maaherraksi hän tuli vuonna 1769.
Rappe omisti vuodesta 1758 kuolemaansa asti Pukkilan kartanoa Piikkiössä ja rakennutti myös kartanon nykyisen päärakennuksen. Vuodesta 1763 kuolemaansa asti hän oli myös Perttelissä sijaitsevan Haalin kartanon omistaja. Hänen puolisonsa vuodesta 1750 oli Eeva Katariina Linnerhielm, Lundin piispan Joonas Linneriuksen ja Elisabeth Adlerbergin tytär (k. 1785).
Koosa jõgi
Koosa jõgi on Virossa Tartumaalla Peipsiääressä virtaava 10,7 kilometriä pitkä joki, joka on samalla sekä Emajoen sivuhaara että sen suistohaara. Joki laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan Praagan pohjoispuolelle.
Joen kulku
Koosa jõgi alkaa haarautumalla Emajoesta kohti pohjoista huomattavasti pääuomaa kapeampana uomana. Uoman keskimääräinen pudotus on vain joitakin senttimetrejä, joten sen virtaama syntyy joko Emajoen yläjuoksun paineesta, vallitsevasta tuulesta tai Peipsijärven vedenpinnan muutoksista esimerkiksi matala- tai korkeapaineessa. Vesi voi siis virrata kumpaan suuntaan hyvänsä. Koosa jõen loppuosa on kuitenkin leveämpi kuin sen yläjuoksu. Se näyttäisi yhtyvän luoteesta tulevaan ja sitä huomattavasti leveämpään Kargaja jõen uomaan, mutta viranomaistiedoissa uoman alajuoksua kohdellaan kuitenkin Koosa jõen pääuomana. Joen leveämpi loppuosa on kolme kilometriä pitkä ja sitä kutsutaan myös Lagina jõeksi. Koska Koosa jõella on Peipsijärvellä oma joensuu, on se katsottu olevan oma jokensa. Se voidaan myös tulkita olevan toinen Emajoen suuhaaroista, joka laskee Peipsijärveen 1,5 kilometriä pohjoisemmaksi kuin toinen suuhaara. Kargaja jõgi on sen ainoa sivujoki.
Valuma-alue ja sivu-uomat
Koosa jõen valuma-alueen pinta-ala on 208,5 neliökilometriä. Siitä suurin osa kuuluu Kargaja jõen valuma-alueeseen, joka on 192,8 neliökilometriä suuri. Tämä tulkinta jättää Koosalle valuma-alueesta vain 15,7 neliökilometrin suuruisen lähialueen, joka muodostuu ojittamattomasta suosta. Emajoen valuma-alue, jonka pinta-ala on 9 628 neliökilometriä, ei katsota vaikuttavan Koosa jõgeen niin paljon, että se tulisi huomioida sen valuma-alueessa.
Valuma-alueen järviä
Koosa jõen uomassa ei ole järviä. Valuma-alueen suurin järvi on Koosa järv, joka sijaitsee joelta noin kilometrin verran luoteeseen päin. Koosa järven vieressä puolen kilometrin päässä samalla suoalueella sijaitsee pieni Sirkjärv, joka on umpijärvi. Pohjoisempana sijaitsevassa Koosan kylässä on Koosa ojaan padottu Koosa paisjärv, joka yhtyy pian Kargaja jõgeen. Siitä 23 kilometriä pohjoiseen sijaitsee joen uomaan padottu Metsakivi järv, joka on Metsakiven kylän patojärvi.
Sören Boström
Sören Boström (26. lokakuuta 1947 – 31. elokuuta 2022 ) oli ruotsalainen jääpalloilija. Hän pelasi keskikentällä pelinrakentajana. Hän oli Ruotsin maajoukkueen kapteeni sen voittaessa kaksi ensimmäistä maailmanmestaruuttaan vuosina 1981 ja 1983. Hän oli mukana kuusissa MM-kisoissa ja pelasi 114 maaottelua, enemmän kuin kukaan muu ruotsalainen siihen mennessä. Hän edusti kotimaassaan Västanfors IF:ää ja Västerås SK:ta, joiden valmentajanakin hän on 1990- ja 2000-luvuilla toiminut. Hänet valittiin Ruotsissa vuoden pelaajaksi vuonna 1976.
Einar Ask
Einar Ask (6. kesäkuuta 1909 – 23. tammikuuta 1982) oli ruotsalainen jääpalloilija. Keskushyökkääjänä pelannut Ask oli 1930-luvulla maansa parhaita pelaajia. Hän pelasi maajoukkueessa 16 maaottelua: 12 Suomen A-joukkuetta, kaksi Suomen B-joukkuetta ja kaksi Norjaa vastaan. Hän voitti kolme Ruotsin-mestaruutta: vuonna 1933 IFK Uppsalan sekä vuosina 1945 ja 1946 Sandvikens AIK:n joukkueessa.
Reunalla (vuoden 2012 elokuva)
Reunalla (engl. Man on a Ledge) on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Asger Leth ja jonka pääosia näyttelevät Sam Worthington, Elizabeth Banks, Jamie Bell ja Ed Harris. Elokuva kuvattiin New Yorkissa.
Vasili Šukšin
Vasili Makarovitš Šukšin (, 25. heinäkuuta 1929 Srotski, Altai, Neuvostoliitto – 2. lokakuuta 1974 laivalla Volga-joella) oli venäläinen kirjailija, käsikirjoittaja, elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hän oli 1960-luvun neuvostokulttuurin keskeisiä hahmoja. Šukšinin tunnetuin elokuva on Punainen heisipuu, joka perustuu häneen omaan teokseensa. Šukšin näytteli myös pääosan.
Elämä
Šukšin syntyi suhteellisen hyvin toimeentulevaan ersäläiseen talonpoikaisperheeseen. Perhe menetti omaisuutensa Neuvostoliiton kollektivisoidessa maatiloja 1930-luvulla. Tämä ei kuitenkaan pelastanut Šukšinin isää, joka teloitettiin vuonna 1933. Kun hänen isäpuolensakin menehtyi toisessa maailmansodassa, nuori Šukšin joutui ottamaan vastuuta perheestä. Šukšin asui 16-vuotiaaksi kotikylässään ja työskenteli kolhoosissa ja myöhemmin eri puolilla Keski-Venäjää. Opiskelut teknisessä koulussa jäivät kahteen vuoteen ja 1940-luvun lopulla Šukšin työskenteli mekaanikkona.
Vuosina 1949–1953 hän palveli merimiehenä Mustanmeren laivastossa Sevastopolissa. Mahahaava päätti palveluksen, mutta armeija-aikoinaan Šukšin oli alkanut kirjoittaa lyhyitä kertomuksia, joita ei kuitenkaan vielä julkaistu. Vapauduttuaan armeijasta Šukšin palasi synnyinseudulleen Srotskiin, suoritti opintonsa loppuun ja toimi kirjallisuuden ja venäjän kielen opettajana sekä koulun johtajana.
Tuotanto
Vuosina 1954–1960 Šukšin opiskeli elokuva-alaa Moskovan filmi-instituutissa, jossa hän sai opetusta esimerkiksi Mihail Rommilta. Opiskeluaikoinaan Šukšin näytteli ensimmäiset roolinsa sekä julkaisi ensimmäiset novellinsa. Ensimmäinen oma ohjaustyö valmistui vuonna 1960 ja ensimmäinen romaani vuonna 1963. Ensimmäinen omaan käsikirjoitukseen perustunut ohjaus Me poikamiehet (Živjot takoi paren 1964) toi Šukšinille mainetta, kun elokuva palkittiin sekä Venetsiassa että Leningradissa. Kansansuosiosta nauttineissa elokuvissaan Šukšin kuvasi usein niin sanottujen tavallisten ihmisten kovaa ja yksinkertaista elämää. Niinpä filmi Me poikamiehet kuvaa yksinkertaista ja vilpitöntä maalaispoikaa, joka pyrkii olemaan kaikille hyvä ja edistämään siten ihmisten hyvyyttä.
Parhaan naispääosan Bafta-palkinto
Parhaan naispääosan Bafta-palkinto on yksi palkinnoista, joita brittiläinen elokuva- ja televisioalan järjestö British Academy of Film and Television Arts jakaa vuosittain. Nykymuodossaan palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1968, sitä ennen vuosina 1952–1967 brittiläiset ja ulkomaalaiset näyttelijättäret palkittiin erillisissä kategorioissa.
Fly
Fly voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Vasili Šukšin
Tuotanto
Šukšin kuoli sydänkohtaukseen laivalla Volga-joella näytellessään Sergei Bondartšukin elokuvassa He taistelivat synnyinmaansa puolesta (Oni sražalis za Rodinu 1975). Huhupuheiden mukaan suosittu ohjaaja-kirjailija oli murhattu liian kapinallisena ja neuvostovastaisena.
Parhaan naispääosan Bafta-palkinto
Useamman palkinnon voittaneet
2 palkintoa
3 palkintoa
4 palkintoa
Useamman ehdokkuuden saaneet
2 ehdokkuutta
3 ehdokkuutta
4 ehdokkuutta
5 ehdokkuutta
6 ehdokkuutta
7 ehdokkuutta
Orvar Bergmark
thumb|100px|Orvar Bergmark
Bergmark edusti molemmissa lajeissaan Örebro SK:ta ja AIK:ta sekä jalkapallossa lisäksi italialaista AS Romaa.
Frank Abagnale
Frank William Abagnale nuorempi (s. 27. huhtikuuta 1948 Bronxville, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rikollinen ja huijari, joka esiintyi 1960- ja 1970-luvuilla väittämänsä mukaan muun muassa lentokapteenina, lääkärinä ja asianajajana sekä huijasi 2,5 miljoonaa dollaria sekkiväärennöksillä. Abagnalen elämäkertaan perustuu vuonna 2002 valmistunut elokuva Ota kiinni jos saat.
Rikollinen ura
Tiedot Abagnalen huijausten laajuudesta perustuvat pitkälti hänen omaelämäkertaansa. Abagnalen väitteiden totuudenmukaisuutta on kuitenkin kyseenalaistettu; julkisesti saatavien todisteiden, kuten oikeuden asiakirjojen, perusteella hänen oikean oman elämän aikajana ei vastaa hänen väitteitään. Vuonna 2002 Abagnale myönsikin omilla verkkosivuillaan että osa väittämistään on liioiteltuja, mutta ei tarkalleen mitkä niistä. Toimittaja Alan C. Logan esitti asiakirjatodisteita siitä, että suurin osa Abagnalen väitteistä oli parhaimmillaan villisti liioiteltuja ja pahimmillaan täysin keksittyjä.
Sekkihuijaukset
Abagnalen rikollinen ura alkoi sekkien parissa. Ylittäessään oman tilinsä katteen ja pankin alkaessa vaatia maksuja Abagnale alkoi avata tilejä muissa pankeissa, mikä johti lopulta myös väärän henkilöllisyyden käyttämiseen. Abagnale loi ajan mittaan taitojensa ja tietojensa karttuessa erilaisia keinoja huijatakseen pankkeja. Hän valmisti esimerkiksi lähes täydellisiä sekkien kopioita.
Väärät henkilöllisyydet ja ammatit
Apunaan huijauksissaan Abagnale käytti vääriä henkilöllisyyksiä ja ammatteja. Hän on käyttänyt ainakin kahdeksaa eri henkilöllisyyttä.
Lentäjänä
Pan American World Airways -yhtiö arvioi Abagnalen lentäneen yli 1,6 miljoonaa kilometriä yli 250 lennolla käyttäen hyväksi henkilökunnan ilmaisia siirtolentoja. Tänä aikana hän myös majoittui lentohenkilökunnan käyttämissä hotelleissa.
Opettajana
Abagnale väitti omaavansa Columbian yliopiston tutkinnon ja opetti sosiologiaa Brigham Youngin yliopistossa Frank Adams -nimellä.
Lääkärinä
Abagnale toimi lähes vuoden lääkärinä Georgiassa nimellä Frank Williams. Lääkäriksi hän ryhtyi jäätyään lähes kiinni eräällä lennolla. Kiinnijäämisen pelossa Abagnale muutti Georgiaan ja hankki sieltä asunnon. Vuokrasopimuksessa hän ilmoitti olevansa lääkäri siltä varalta, että hänen ammattinsa lentäjänä olisi kyseenalaistettu ja tarkistettu lentoyhtiöltä. Ystävystyttyään naapuriin muuttaneen oikean lääkärin kanssa Abagnale sai töitä eräästä sairaalasta, jossa hän toimi muun muassa harjoittelijoiden ohjaajana ja valvojana. Vailla lääkärintutkintoa hän ohjasi potilaansa harjoittelijoiden hoidettavaksi.
Lakimiehenä
Abagnale väärensi todistuksen Harvardin yliopiston lakiopinnoista. Tämän jälkeen hän läpäisi lakimiehen tentit Louisianassa, minkä jälkeen hän toimi lakimiehenä syyttäjänvirastossa ollessaan 19-vuotias.
Kiinnijääminen ja tuomiot
Abagnale jäi lopulta kiinni Ranskassa vuonna 1969, kun Air France -yhtiön virkailija tunnisti hänet etsintäkuulutuksen perusteella. Abagnalen jäätyä kiinni 12 valtiolla oli vaateita hänen rikoksiensa johdosta. Oikeudenkäynnin jälkeen Abagnale sai Ranskassa vuoden tuomion, josta hän istui puoli vuotta. Tämän jälkeen hänet siirrettiin Ruotsiin kärsimään puolen vuoden tuomiota. Sen jälleen Frankin piti istua tuomiotaan Italiassa, mutta koska hänellä ei ollut virallista passia, ruotsalaiset lähettivät hänet takaisin Yhdysvaltoihin, jossa hänet tuomittiin 12 vuodeksi vankeuteen. Frank alkoi kuitenkin tehdä yhteistyötä FBI:n kanssa väärentäjien kiinnisaamisessa. Vuonna 1974 hänet vapautettiin viiden vuoden vankilassaolon jälkeen sillä ehdolla, että hän jatkaisi työskentelyä FBI:lle.
FM2000
FM2000 (oik. Fucking Millenium 2000) on metallia esittävä yhtye, joka on kotoisin Pieksämäeltä. Yhtyeen perustivat vuonna 1999 Kosmo (rummut), Rota (kitara) ja Sebü (laulu ja basso). Aluksi yhtye esiintyi englanniksi soittaen lähinnä cover-kappaleita. Kielen suomeksi vaihtamisen, Vepan (kitara) yhtyeeseen liittymisen ja erilaisten kokeilujen jälkeen yhtye löysi itseään tyydyttävän musiikkityylin. Yhtyeen musiikkityyliä kuvaillaan sekoitukseksi metallia, punkkia, humppaa sekä etnistä musiikkia.
Yhtyeen musiikillista tyyliä on verrattu System of a Downiin, minkä yhtye myös itse on maininnut suureksi vaikuttajakseen. Yhtye voitti Vuoden tulokas -palkinnon Finnish Metal Awardseissa vuonna 2010.
Kapeenkoski
thumb|250px|Kapeenkoski talvella. thumb|250px|Kapeenkoskelle johtava Honkaportti. thumb|250px|Luijankoski. thumb|250px|Rantakukka Kapeenkosken rannassa. thumb|250px|Luijanharju. Kapeenkoski on Äänekosken ja Laukaan rajalla sijaitseva koski Kymijoen vesistössä. Tämän ohella nimi Kapeenkoski on vakiintunut tarkoittamaan myös viereistä Kapeenniemeä ja sitä ympäröivää puolitoista kilometriä pitkää vesialuetta, johon kuuluu kolme muutakin koskea: Makasiinikoski, Luijankoski ja Kärmekoski. Lisäksi Kapeenkoski on nimenä Kapeenniemen viereisellä sululla, joka on osa Keiteleen kanavaa. Koskilla on mahdollista harrastaa kalastusta, melontaa ja koskenlaskua. Aluekokonaisuuden pinta-ala on noin 22 hehtaaria. Alue kuuluu Natura 2000 -ohjelmaan osana Vatianjärven-Saraveden -kohdetta (F 109 00104) ja kosket on suojeltu koskiensuojelulailla.
Geologia ja hydrologia
Kapeenniemi ja sen jatkeena oleva Luijanharju ovat osa viimeisen jääkauden synnyttämää harjumuodostumaa, joka alkaa Laukaan Nurmijärveltä ja päättyy vasta Pyhäjärven rantaan Saarijärven rajalla. Luijan- ja Kapeenkosket syntyivät Muinais-Päijänteen vedenpinnan laskun seurauksena noin 5 800 vuotta sitten.
Kapeenkoski sijaitsee Viitasaaren ja Saarijärven reittien yhtymäkohdan eli Kuhnamojärven luusuassa, joten veden laatu on yhdistelmä Viitasaaren reitin erinomaista ja Saarijärven reitin tyydyttävää vedenlaatua. Kapeenkoskesta vedet laskevat Vatianjärveen. Äänekosken puunjalosteollisuuden Kuhnamoon päästämät jätevedet pilasivat alueen veden laatua vielä 1980-luvulla, mutta puhdistamojen ansioista vesi on käyttökelpoisuudeltaan jo tyydyttävää. Putouskorkeutta koskissa on yhteensä noin kolme metriä, josta Luijankosken osuus on 1,5 metriä ja Kapeenkosken osuus 1,0 metriä. Keskivirtaama on 83 m³/s.
Eläimistö ja kasvillisuus
Alueen eläimistöstä voidaan mainita liito-orava ja saukko. Myös ilves, hirvi ja valkohäntäpeura näyttäytyvät Kapeenniemellä aika ajoin. Koska vesialue on sulana läpi vuoden, se on muuttavien ja talvehtivien vesilintujen suosiossa. Talvisin alueella elelee toistakymmentä koskikaraa. Harjus sekä erittäin uhanalaiseksi luokiteltu järvitaimen lisääntyvät alueen virtapaikoissa.
Alueen metsät ovat pääosin kuivahkon kankaan manniköitä. Myös kanervatyypin kuivaa kangasta on runsaasti. Alueella on paljon vanhaa puustoa, pienialaisia lehtolaikkuja ja luhtakasvillisuutta sekä pieni rämekorpi. Lajeista voidaan mainita lehtokuusama, mustakonnanmarja, lehto-orvokki ja rantakukka.
Maisema
Kapeen alueen maisemallinen viehättävyys syntyy moni-ilmeisen harjun ja viereisten koskien yhdistelmästä. Kapeenniemen muodostava Luijanharju on pääosin hiekkamoreenia, lakialue sisältää puhdasta soraa. Supat elävöittävät harjuselänteen sivuja. Luijanharjun länsiosassa, Kapeenniemen ulkopuolella, oli aikoinaan Suomen suurimmaksi supaksi mainittu Ristinhauta, mutta soranotto on tämän nähtävyyden jo tuhonnut.
Kulttuurihistoria
Kapeenkosken kulttuurihistoriallisella alueella tarkoitetaan Kapeenkosken, Luijankosken ja Luijanharjun muodostamaa kokonaisuutta. Alue käsittää useita kulttuurihistoriallisia kerrostumia. Alueen sijainti vesireittien yhtymäkohdassa on ollut otollinen ihmistoiminnalle. Vanhimmat kaivauslöydöt ovat mahdollisesti 7 000 vuoden takaa. Suurin osa löydöistä on kampakeraamiselta kaudelta. Kapeenniemen eteläkärki Myllyniemi on esihistoriallinen asuinpaikka, samoin kanava-alue.
Eräkaudella alue oli erämiesten todennäköinen kokoontumispaikka. 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa alueen eteläpuolitse kulki Kuopio-Vaasa-tien yli 200 metriä pitkä silta. Nykyään kantatie 69 ja Pörrinsalmen silta sivuaa aluetta pohjoisen puolella. Keiteleen kanavan vesitie puolestaan on muuttanut Kapeenniemen saareksi.
Kapeenkosken alue oli merkittävä keskus uskonnollisessa mielessä jo pakanuuden ajoista alkaen. Alueella on useita historiallisesti arvokkaita kohteita kuten Honkaristi, Ristinkivi, Suntit, Lahkonmylly ja Aittakylä. Vastaavanlaisia kulttuurikohteiden keskittymiä on Keski-Suomessa ja yleensä Suomessa aika vähän. Professori Seppo Suvanto luonnehti alueen arvoa vuonna 1990 seuraavasti:
Honkaristi
Kapeenkoski oli pakanuuden ajan palvontapaikka, josta se sujuvasti muutettiin kristillisten jumalanpalvelusten pitopaikaksi. Paikalla on pidetty kesäisin jumalanpalveluksia jo 1400-luvulla. Kansantarinan mukaan Kapeenkokella olisi sijainnut vakituinen jumalanpalveluspaikka ja kirkko 1500-luvun jälkipuoliskolla. Perinteen kunnioittamiseksi Makasiinikosken viereen on pystytetty suuri Honkaristi, jonka äärellä vielä nykyäänkin pidetään kesäisiä kirkonmenoja.
Ristinkivi
Honkaristin vieressä on kivi, johon on hakattu muinaissuomalaista varausmerkkiä muistuttava risti. Ristinkiven alkuperä on hämärän peitossa. Kiven kohdalla on kerrottu olleen kirkko tai muu jumalanpalveluspaikka. Kaivauksissa paikalta on löydetty kotarakennuksen jäänteitä. Kansan keskuudessa kiveä on sanottu ”Sunnin Jaarikan kiveksi”. Sitä on pidetty hyvän haltijan kivenä ja onnen tuojana.