cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mitäs me taiteilijat
Elokuvan tapahtuma-ajankohta on 1910-luku, ja ympäristönä on vaudeville-teatteri Olympos. Esiintyjätarjokkaista saa kiinnityksen onnekas P. Waltteri Vitikka (Sakari Halonen).
Alexandre Guilmant
thumb|[[Clarence Eddy ja Alexandre Guilmant, 1898]]
Mitäs me taiteilijat
Yhtä kohtausta lukuun ottamatta elokuva on kuvattu sisätiloissa. Sen yleisömenestys oli esitysvuoden huonoimpia.
Alexandre Guilmant
Felix-Alexandre Guilmant (12. maaliskuuta 1837 Boulogne-sur-Mer – 29. maaliskuuta 1911) oli ranskalainen urkuri ja säveltäjä. Vuonna 1871 hänet nimitettiin Pariisin La Trinité -kirkon urkuriksi.
Mitäs me taiteilijat
Vastaanotto
Aikalaisarvioissa huomattiin näyttelijöiden ansiot, vaikka itse elokuva ei juuri saanut kiitosta. Eugen Terttula (Suomen Sosialidemokraatti) tiivisti näkemykset: ”Ylen vaatimaton ja tekijöittensä selvästä väsähtäneisyydestä kielivä sepite – –, mutta ei niin tuiki kelvoton.”
Eräs myöhempi kriitikko luokittelee elokuvan kotimaisen elokuvan pohjanoteerauksiin (Tv-maailma 37/2012). Toinen toteaa, että musiikkikomedia on kepeän anakronistinen ajankuva 1900-luvun alun Helsingistä (Tv-maailma 24/2014).
Alexandre Guilmant
Elämänvaiheet
Alexandre Guilmant'n synnyinseutu oli Boulogne-sur-Mer Ranskan luoteisosassa. Hänen isänsä Jean-Baptiste Guilmant oli Saint Nicolas-kirkon urkuri ja antoi pojalleen ensimmäiset urkutunnit. Poika opiskeli myös pianon- ja viulunsoittoa Gustave Carullin johdolla. Vuonna 1860 Alexandre siirtyi Brysseliin Jacques-Nicolas Lemmensin oppilaaksi.
Alexandre palasi Boulogneen urkuriksi ja aloitti säveltämisen liturgisella musiikilla, jota ei koskaan julkaistu. Hän kirjoitti myös ensimmäiset urkuteokset, mutta julkaisi ne vasta Pariisissa.
Guilmant oli ensimmäisiä urkureita, joka sai soittaa Pariisin Notre-Damen vuonna 1868 uusittuja urkuja. Tällöin Pariisiin rakennettiin myös uusi kirkko La Trinité, jonne urkujen uudistaja Aristide Cavaillé-Coll rakensi aivan uudet urut. Trinitén urkuriksi valittiin Alexis Chauvet, mutta tämä kuoli jo vuonna 1870 ja Alexandre Guilmant nimitettiin seuraajaksi. Guilmant muutti 1871 Pariisiin ja asui siellä kuolemaansa saakka.
Hän aloitti konserttisarjan Palais du Trocadérossa Pariisin maailmannäyttelyn 1878 yhteydessä. Vuonna 1896 hänestä tuli Pariisin konservatorion urkujensoiton professori Charles-Marie Widorin jälkeen ja hän hoiti virkaa kuolemaansa saakka. Jouduttuaan konfliktiin kirkon johdon kanssa hän luopui vuonna 1900 Trinitén urkurin virasta, mutta pääsi Louis Viernen arvovallan turvin Pariisin Notre Damen kunniaurkuriksi.
Guilmant teki konserttikiertueita sekä Eurooppaan että Yhdysvaltoihin. Vuonna 1904 kolmannella ja viimeisellä matkallaan Atlantin taakse hän piti 40 konserttia Saint Louisin maailmannäyttelyssä.
Alexandre Guilmantin oppilaat pitivät hänen nimeään yllä ja järjestivät vielä hänen syntymänsä satavuotismuistokonsertin 1937, mutta toisen maailmansodan jälkeen Guilmantin nimi oli unohtunut. Hänen viimeisimpiä oppilaitaan oli Marcel Dupré, joka muisti hänen uskomattoman kykynsä improvisoida, mutta mitään äänitteitä tai nuottimerkintöjä improvisoinneista ei ole olemassa.
Yksi Guilmantin vuonna 1905 aloittanut oppilas oli Nadia Boulanger (1887-1979), josta tuli tunnettu musiikinopettaja.
Antiokian piiritys
Antiokian piiritys tarkoittaa ensimmäisen ristiretken aikana suoritettua piiritystä, jonka seurauksena ristiretkeläisten onnistui vallata muslimien hallussaan pitämä Antiokian kaupunki.
Ristiretkeläisten saapuessa kaupunkiin englantilainen laivasto oli jo ottanut haltuunsa kaupungin satamat, mutta suoraa hyökkäystä kaupunkiin ei uskallettu tehdä johtuen sen massiivisista suojamuureista ja koosta. Piiritys johti ristiretkeläisten keskuudessa puutteeseen ruoasta, minkä paikkaamiseksi lähetettiin retkikunta noutamaan lisää muonavaroja. Retkikunta joutui kuitenkin matkalla taisteluun, joka tuloksettomuudestaan huolimatta pakotti sen palamaan takaisin ilman toivottuja ruokavaroja. Muonavaroja saadakseen lähetettiin suuri joukko ristiretkeläisarmeijasta pyytämään apua Konstantinopolista, jolloin turkkilainen sotapäällikkö Ridwan päätti yrittää hyökätä heikentyneen ristiretkeläisarmeijan kimppuun. Ristiretkeläiset saivat kuitenkin tietää tästä suunnitelmasta, joten he järjestivät turkkilaisille väijytyksen ja löivät näiden joukot. Tämän jälkeen armeija sai jälleen lisää muonavaroja.
Piirityksen aikana ristiretkeläisten onnistui väkivalloin saada suljettua kaikki Antiokiaan johtavat kulkutiet. Tämän jälkeen eräs kaupunkia puolustava komentaja ehdotti eräälle ristiretkeläiskomentajalle, että voisi pettää kaupunkinsa ja päästää joukot sisälle. Ristiretkeläiset tunkeutuivat pian kaupunkiin ja toimeenpanivat verilöylyn, vaikkakaan eivät saaneet kukistettua koko muureilla olevaa vastarintaa.
Air Madagascar
thumb|200px|Air Madagascarin Airbus A340-300 Air Madagascar (IATA: MD, ICAO: MDG) on madagaskarilainen lentoyhtiö, jonka kotikenttänä toimii Ivaton kansainvälinen lentoasema Antananarivossa.
Air Madagascar perustettiin vuonna 1962. Madagaskarin hallitus omistaa siitä 89,56 %.
Vuonna 2021 Air Madagascar ja sen tytäryhtiö Tsaradia aloittivat fuusioitumisen Madagascar Airlinesiksi.
Kohteet
thumb|200px|Air Madagascarin ATR 72
Laivasto
thumb|200px|Air Madagascarin Boeing 737-300 Lokakuussa 2016 :
Tapio
Tapio on suomalainen muinainen metsän jumala tai haltija, myös metsän kuninkaaksi kutsuttu. Esikristillisellä kaudella Tapion katsottiin hallitsevan metsäistä valtakuntaansa Tapiolaa, jonka mukaan on myöhempinä aikoina nimetty paikkakuntia, muun muassa Espoon Tapiola. Tapion palvelusväkeä ovat Tapion piiat ja rengit eli Tapion väki. Nämä kaunistivat ja siivosivat metsää sekä huolehtivat kasveista ja eläimistä. Tapion vaimo on Mielikki, metsän emäntä. Tapion tyttäriä ovat Tellervo, Tyytikki ja Tuulikki. Tapion poika on punakypäräinen Nyyrikki, jolta Lemminkäinen pyytää Kalevalassa merkitsemään tiensä jotta hän tietäisi mihin päin kulkea metsän läpi Hiiden Hirven hiihdossa. Joissakin lauluissa ja loitsuissa mainitaan Tapion tyttärenä myös Annikki. Tapiolta pyydettiin metsästysonnea, sillä hän hallitsi riistaa. Tapiota tai hänen perhettään tai palvelijoitaan kuvaillaan yleensä ihmishahmoisiksi, joko alastomiksi tai kauniisti pukeutuneiksi. Mikael Agricolan mukaan Itä-Suomessa vastaava metsänjumala tai -haltija oli Hiisi, mutta todennäköisemmin sillä on tarkoitettu pyhää lehtoa tai muuta palvontapaikkaa.
Tapiolle uhrattiin pöytäkuusen eli tapionpöydän luona. Esimerkiksi lintumetsälle riistaonnea sai Tapiolta pyydettyä uhraamalla linnun. Pohjois-Karjalasta peräisin olevan kansanperinteen mukaan nuori metsästäjä keitti ensimmäisen saalislintunsa perkaamatta höyhenineen ja vei sen tapionpöydälle. Uhripaikalla metsästäjä söi ensin itse osan linnusta ja jätti loput tapionpöydälle kolmeksi päiväksi, minkä jälkeen uhri laskettiin tapionpöydän juureen. Pöytäkuusen lisäksi uhripaikkana saattoi käyttää muurahaispesää.
Tapio on saattanut alun perin olla feminiininen hahmo, mihin viittaavat loitsut, joissa häntä puhutellaan metsän emona sekä maskuliininen metsästysperinne, joka erotisoi metsän seksuaalisen halun kohteeksi. Myös Christfried Gananderin Mythologia Fennicassa Tapio mainitaan feminiinisenä karhun suojelijana. Samassa yhteydessä Ganander mainitsee metsänhaltija Hongottaren, mutta hänen suhteensa Tapioon jää epäselväksi. Metsäsuomalaisten Mehänemäntä tai Mehänneiti viittaa myös alkuperäiseen feminiiniseen metsänjumalaan.
Turku Soundcheck
Turku Soundcheck on vuodesta 2008 asti toiminut hiphop- ja reggaemusiikkiin, sekä näihin liittyviin muihin kulttuuri-ilmiöihin keskittyvä tapahtumasarja. Päätapahtuma järjestetään kesäkuun ensimmäisenä viikonloppuna Turun Klubilla ja Ravintolalaiva Katarinalla aurajokirannassa. Tämän lisäksi vakio-ohjelmaan kuuluu helmikuinen Turku Snowcheck.
Tapio
Joidenkin tarinoiden mukaan Tapion parta oli puuta ja silmät kuin kaksi pohjatonta järveä. Tapio samaistettiin niin läheisesti Suomeen, että toisinaan maata kutsuttiin Tapiolaksi.
Mikael Agricolan Psalttarin suomennoksen esipuheessa vuodelta 1551 Tapio mainitaan riistaa antavana hämäläisten jumalana "Tapio Metzest Pydhyxet soi". Daniel Jusleniuksen sanakirjassa vuodelta 1745, Christfried Gananderin Mythologia Fennicassa vuodelta 1789 ja useissa kansanrunoissa se tarkoittaa pelkästään metsää.
Krisztián Vadócz
Krisztián Vadócz (s. 30. toukokuuta 1985 Budapest, Unkari) on unkarilainen jalkapalloilija. Hän edustaa alankomaalaista NEC Nijmegeniä ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Bob Sweikert
Robert Charles ”Bob” Sweikert (20. toukokuuta 1926 Los Angeles, Yhdysvallat − 17. kesäkuuta 1956 Salem, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän ajoi viidessä Indianapolis 500 -kilpailussa, ja voitti yhden vuonna 1955.
Sweikert kuoli tapaturmaisesti Salem Speedway -radalla järjestetyissä sprinttiautokisoissa. Hänet on haudattu Kalifornian Fairviewssä sijaitsevalle Lone Treen hautausmaalle. pienoiskuva|vasen|250px|Bob Sweikertin vuoden 1955 Indianapolis 500 -kilpailun voittoauto.
Krisztián Vadócz
Seurajoukkueura
Vadócz teki ensiesiintymisensä ammattilaisurallaan 17-vuotiaana kotikaupunkinsa Budapest Honvédissa. Kesällä 2005 hän siirtyi ranskalaisseura Auxerren reservijoukkueeseen, mutta ei lopulta koskaan noussut seuran edustusjoukkueeseen. Vuonna 2007 hän pelasi puolikkaan kauden lainasopimuksella Motherwellissa.
Kesäkuussa 2007 Vadócz teki sopimuksen NEC Nijmegenin kanssa. Hän oli kuului yhden pelaamansa kauden aikana joukkueen luottopelaajiin, kun se sijoittui lopulta sarjassa sijalle kahdeksan. Seuraavana kesänä 2008 hän teki nelivuotisen sopimuksen espanjalaisseura Osasunan kanssa. Hän ei kuulunut ensimmäisellä kaudellaan joukkueen vakituiseen avauskokoonpanoon, vaan otteluita kertyi lähinnä hajanaisesti.
Kaudella 2009–2010 Vadócz pelasi täsmälleen saman määrän (20) otteluita, kuin edellisellä kaudella. Hän onnistui maalinteossa kuitenkin tuplaten (4) edelliskauteen verrattuna.
Maajoukkueura
Vadócz teki ensiesiintymisensä Unkarin maajoukkueessa vuonna 2004. Ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa hän teki 18. joulukuuta 2005 ystävyysottelussa Antigua ja Barbudaa vastaan.
Turku Soundcheck
Turku Soundcheck esittää: Looptroop Rockers 20.4.2011
Looptroop Rockers (Swe), Turku Soundcheck DJs
Turku Snowcheck 26.2.2011
Kemmuru vs Loost Koos, Nopsajalka vs Superjanne, Haamu vs Vieläki Lepposaa, Turku Deep Funk feat. Didier, Piitu, Tipa Hiihtopipo & Lauri Kavallus, Black Bear Sound, VJ Mattir, DJ Chuck Main, DJ Kujis, DJ Jürgen Macho
Turku Soundcheck esittää: Kova Paketti 18.12.2010
Jukka Poika, Hannibal & Joku Roti Mafia, Turku Soundcheck DJs
Turku Soundcheck 4.6.-6.6.2010
Devin The Dude (USA), Joey Fever (Swe), Ritarikunta, Kapteeni Ä-ni, Kemmuru, Joku Roti Mafia feat. Hannibal, Stepa, Edorf & Tykopaatti, Identical Cousins Hank’n'Frank, How To Make A Windmill feat. TKUG, Komposti Sound, Voltti Selectors, djsucks!, Black Bear Sound, DJ Sammy Jam & DJ Ink, DJ Supertyyli, DJ Double M, Graffiti workshop
Turku Snowcheck 20.2.2010
Oi Pojat! (Asa, Puppa J,Raappana & Laineen Kasperi), DJ Leo Luxxxus & Kesken (Saurus), Black Bear Sound & Double M, djsucks!, DJ Beha, DJ Magnus 44
Turku Soundcheck 5.6.-6.6.2009
Million Stylez (Swe), DJ Flash (Swe), DJ Flip (Irl), Marc Stretch (US), DJ Jon Kennedy (UK), Slow Hand Motëm (Can), Michael Black Electro & RPK, Kaikukasti, Puppa J, Bongo Rhino & Enrico, Thono Slowknow, Suhinators feat. Puppa J, Papa Zai, Renegade & Nestori, Ronskibiitti feat. TKUGStarz, The Gambit, Pouta Sound, Black Bear Sound, DJ Double M, Propah Riddim, DJ Leijonamieli, DJ Kiilo, DJ Nätti-Matti, djsucks!, Graffiti workshop
Turku Snowcheck 20.2.2009
Punky Reggae Band featuring CStar + Puppa J, Raappana, Stepa + Herra Soppa, DJ J-Laini, Selektoni, Black Bear Sound, Haamu, Vieläki Lepposaa, djsucks!, DJ Double M, DJ Kelloggs, DJ Sammy Jam, DJ Magnus44
Turku Soundcheck 6.6.-7.6.2008
Asa feat. Puppa J, Jukka Poika, Saurus, Serkkupojat, Pahat Viinit Orkesteri, Black Bear Sound, Pouta Sound, Rootfellas Sound, DJ Kelloggs, Ritarikunta, Nopsajalka, DJ Hank Holiday, MPV Sound, Superjanne, DJ Polarsoul, DJ Ionik, djsucks!, Graffiti workshop
Teiju
Teiju (Tupinambis teguixin) on teijuliskojen heimoon kuuluva laji. Se liikkuu päiväaikaan.
Ulkonäkö ja koko
Yksilön pituus on 80–100 cm. Eläin on raidallinen. Pääväri on kuparinruskea ja raidat ovat tummanruskeita tai mustia. Jalat ovat pitkät ja vahvat.
Levinneisyys ja elinympäristö
Teijua tavataan Etelä-Amerikassa Amazon- ja Orinoco-jokien suistoissa. Sitä esiintyy metsässä ja savannilla.
Lisääntyminen
Munia on 4–32.
Ravinto
Eläin on enimmäkseen lihansyöjä, mutta saattaa syödä myös kasveja. Se saalistaa kaikenlaisia eläimiä ja syö myös munia ja haaskoja.
Tulikomentoja
Tulikomentoja - tykkimiesten lehti on Suomen kenttätykistöaselajin sekä tykistökoulutuksen saaneen maanpuolustusväen aikakauslehti. Lehteä julkaisee taas vuonna 2013 kenttätykistön valtakunnallinen aselajiyhdistys Tykkimiehet ry, jonka jäseniä ovat muut tykistöyhteisöt sekä yksittäiset tykistön ystävät.
Lehti ilmestyy neljä kertaa vuodessa.
Sulamislämpö
Sulamislämpö (tunnus Q) on aineen sulaessa vaadittava lämpömäärä. Sulamislämmön yksikkö on joule (J). Aineen sulaminen tapahtuu sulamispisteessä, jolloin aineen lämpötila ei muutu ennen kuin kaikki aine on sulanut. Kääntäen sulamislämpö kertoo, kuinka paljon energiaa vapautuu, kun tietty ainemäärä jähmettyy (jähmettymislämpö).
Sulamislämpö lasketaan kaavalla Q=sm, missä s on aineen ominaissulamislämpö ja m aineen massa.
Sulamislämpö aineyksikköä kohti
Ominaissulamislämpö (tunnus s) on tietylle aineelle ominainen vakio, joka kertoo, kuinka paljon energiaa tarvitaan tai vapautuu, kun aineen olomuoto muuttuu kiinteästä nesteeksi tai päinvastoin. Ominaissulamislämpö ilmoitetaan aineen massayksikköä kohti, joten sen yksikkö on vastaavasti J/kg. Esimerkiksi jään ominaissulamislämpö nestemäiseksi vedeksi on noin 333 kJ/kg.
Vastaava suure ainemääräyksikköä kohti on moolinen sulamislämpö (yksikkö J/mol). Moolinen sulamislämpö saadaan ominaissulamislämmöstä kertomalla se aineen moolimassalla.
Jožef Betsa
Jožef Jožefovytš Betsa (,, , 6. marraskuuta 1929 Mukačevo, Tšekkoslovakia – 24. helmikuuta 2011 Mukatševe, Ukraina) oli Neuvostoliittoa edustanut jalkapalloilija ja olympiavoittaja.
Betsa kuului Neuvostoliiton miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Melbournessa 1956. Seurajoukkuetasolla Betsa edusti muun muassa Moskovan TsSKAa jossa voitti Neuvostoliiton cup-mestaruuden vuonna 1955.
Poika varjoisalta kujalta
Poika varjoisalta kujalta on suomalaisen Markus Allanin studioalbumi vuodelta 1974.
Unwritten Law
Unwritten Law on Kaliforniassa vuonna 1990 perustettu rock-yhtye. Se on kiertänyt maailmanlaajuisesti ja julkaissut tähän mennessä seitsemän täysimittaista studioalbumia.
Unwritten Lawin ensimmäinen albumi oli Blue Room, joka julkaistiin vuonna 1994 Red Eye Recordsilla. Levytys herätti Epic Recordsin mielenkiinnon, jonka taholta yhtye sai pian levytyssopimuksen. Levy-yhtiö teki Blue Roomista uudelleenjulkaisun seuraavana vuonna.
Tammikuussa 2007 ilmestyi best of -kokoelma The Hit List.
Lasse Virén
Lasse Artturi Virén (s. 22. heinäkuuta 1949 Myrskylä) on suomalainen kestävyysjuoksija ja nelinkertainen olympiavoittaja sekä entinen kansanedustaja. Virén voitti 5 000:n ja 10 000 metrin juoksut 1972 Münchenin ja 1976 Montrealin olympialaisissa. Hän juoksi uransa aikana lisäksi maailmanennätyksen molemmilla matkoilla ja kahdella maililla sekä useita suomenennätyksiä.
Virén on viimeisin juoksulajeissa olympiavoiton saavuttanut suomalainen. Virén edusti urallaan urheiluseura Myrskylän Myrskyä. Hän lopetti aktiiviuransa 1980 Moskovan olympialaisten jälkeen.
Varhaisvuodet
Virén alkoi harjoitella kestävyysjuoksua vakavissaan 16-vuotiaana, mutta vielä omin päin. Hän aloitti säännöllisen harjoittelun vuonna 1967 pienillä määrillä veljensä Nissen ohjaamana ja maaottelujuoksija Pertti Sariomaan neuvomana. Lisäksi hän teki ruumiillista työtä isänsä puukuljetusyrityksessä. Virén sijoittui vuonna 1967 A-poikien SM-maastojuoksussa toiseksi ja voitti mestaruuden. Sen jälkeen hän juoksi A-poikien Suomen-ennätyksen 8.32,8 ja  ajan 14.59,4.
Virén kävi vuonna 1968 vapaaehtoisena armeijan urheilujoukoissa. Siellä häntä valmensi Hannu Posti, jonka alaisuudessa harjoitukset kovenivat ja harjoitusmäärä kasvoi kolmanneksella. Tulokset eivät kuitenkaan heti parantuneet. Virén sijoittui maastojuoksun SM-kisoissa nuorten sarjassa 16:nneksi ja 11:nneksi ajalla 15.20,0. Armeijalegendan mukaan Virén olisi juossut armeijassa vuosina 1967–1968 Cooperin testissä hurjan tuloksen. Todellisuudessa hän juoksi kyseisen matkan juoksutestissä.
Vuonna 1969 harjoitusmäärä kasvoi jälleen lähes kolmanneksella ja tulokset alkoivat parantua. Virén voitti maastojuoksun Suomen-mestaruuden ja juoksi nuorten Pohjoismaiden-ennätykset niin (13.55,0) kuin  (8.05,2). Hän edusti Suomea aikuisten sarjan maaotteluissa Norjaa (voitto), Ruotsia (voitto) ja Isoa-Britanniaa (3. sija) vastaan. Hän voitti aikuisten sarjan Kalevan kisoissa ajalla 14.10,2.
Syksyllä 1969 Virén pyysi juoksuvalmentaja Rolf Haikkolaa valmentajakseen. Haikkola piti Viréniä hyvin lupaavana ja ryhtyi valmistelemaan tälle harjoitusohjelmaa. Koska Haikkola ei halunnut työnantajansa tietävän valmennussuhteesta, Virén nimesi itselleen sijaisvalmentajan liittoa varten.
Vuoden 1970 alussa Virén harjoitteli Utahissa Brigham Youngin yliopiston suojissa ja kilpaili sen puolesta. Harjoittelun pääpaino Amerikassa oli intervalliharjoittelussa, ja Virén kilpaili kaksitoista 2–6 mailin kilpailua hallissa ja radalla. Palattuaan Suomeen Virénin lihakset olivat kovan asfalttiharjoittelun ja hallikisojen jäljiltä jumissa. Sen vuoksi hänen alkukauden kilpailunsa menivät heikosti, ja harjoittelumatkaa arvosteltiin rahanhukkana. Elokuussa Virén jo juoksi ennätyksensä 13.43,0. Hän oli samalla matkalla Kalevan kisoissa neljäs ja Ruotsi-ottelussa ensimmäinen.
Ensimmäinen arvokisavuosi
Vuoden 1970 lopulla valmentaja Haikkola teki Virénille harjoitussuunnitelman seuraavan kesän Helsingin Euroopan-mestaruuskilpailuja varten. Virén oli maalis-huhtikuun vaihteessa 1971 kolmen viikon ajan Kanariansaarilla ensimmäisellä ulkomaanleirillään. Virénin harjoittelua myös kovennettiin. Kilpailukauden 1971 aluksi Virén voitti maastojuoksun SM-hopeaa. Toukokuussa hän juoksi Roomassa SE-ajan 13.35,2 ja alitti EM-kisarajan. Kalevan kisoissa Virén otti hopeaa. Sen jälkeen hän juoksi Suomen ennätyksen 7.54,0 ja  oman ennätyksensä 3.47,3.
Virén valittiin EM-kisoihin ja kutsuttiin viimeistelyleirille Vierumäelle. Siellä hän kuitenkin erehtyi tekemään muiden mukana ylimääräisen tyhjennysharjoituksen, josta hän ei enää ehtinyt kunnolla palautua ennen EM-kisoja.
Haikkola ja Virén olivat asettaneet Virénin tavoitteeksi Helsingin EM-kisojen mestaruuden. Tyhjennysharjoituksesta yhä väsynyt Virén sijoittui 17:nneksi, jossa hän kärsi lisäksi tönimisestä, ja seitsemänneksi.
Valmistautuminen olympialaisiin ja nousu maailman huipulle
Valmentaja Haikkola uudisti Virénin harjoittelun olympiavuodeksi 1972. Tavoitteena oli kehittää Virénille kyky vastata pitkällä kirillä sen ajan kovimpien kirimiesten loppukiriin, joka alkoi ennen maalia. Vauhtitavoitteiksi asetettiin 13.15:n ja  27.30:n taso. Tulostavoitteena oli olympiakisoissa menestyminen. Harjoitusmäärää nostettiin. Vuodessa harjoituskertoja oli noin 772.
Talvella 1971–1972 Virén kilpaili eteläisellä pallonpuoliskolla ja harjoitteli Espanjassa. Maalis–huhtikuussa 1972 Virénin harjoitustehot olivat suurimmillaan. Virén matkusti juoksija Seppo Tuomisen kanssa huhtikuussa yhdeksäksi päiväksi Ranskan Font Romeuhun vuoristoleirille korkeanpaikan harjoitteluun.
Viisi viikkoa ennen olympiakisoja Virén juoksi maaottelussa Suomen-ennätyksen 13.19,0; hän paransi aiempaa ennätystä 10,8 sekunnilla. Tulos oli samalla kaikkien aikojen maailmantilaston kolmas. Oslossa hän juoksi Suomen-ennätyksen 27.52,4. Kalevan kisoissa Virén otti kultaa 1 500 metrillä ja rikkoi seuraavana päivänä Tukholmassa maailmanennätyksen ajalla 8.14.0. Virén pääsi olympialaisiin ehjän kauden jälkeen, ja päätettiin, että hän osallistuisi päämatkansa lisäksi myös.
Münchenin olympialaiset
Virén voitti ensimmäisen olympiakultansa 3. syyskuuta 1972 Münchenin olympialaisten juoksussa uudella maailmanennätysajalla 27.38,4. Virén kaatui juoksun puolivaiheissa törmättyään Mohammed Gammoudin kanssa, mutta nousi heti ylös, saavutti kärkijoukon ja meni keulaan hiljentämään vauhtia. Juoksu oli vauhdinjaoltaan nykivä: alkupuolisko juostiin lujaa (13.44,0), kuudes ja seitsemäs kilometri hitaasti ja loppu jälleen lujaa. Viren aloitti loppukirinsä 600 metriä ennen maalia. Hän juoksi viimeisen kierroksen aikaan 56,4 tai 56,0 ja viimeisen kilometrin 2.29,2.
Virén voitti toisen kultamitalinsa juoksussa olympiaennätysajalla 13.26,4, hitaan alkuvauhdin jälkeen. Hän johti viimeisen kierroksen alkaessa, joutui päästämään takasuoralla Mohammed Gammoudin ja Steve Prefontainen ohitseen, mutta nousi uudelleen johtoon viimeisessä kaarteessa.
Münchenin ja Montrealin välillä
Palattuaan olympialaisista Virén juoksi 14. syyskuuta Helsingissä maailmanennätyksen 13.16,4.
Vuosi 1973 oli Virénille välivuosi. Päätavoitteeksi asetettiin Montrealin olympialaiset 1976, jota ennen oli pieniä välitavoitteita, kuten EM-kisat 1974. Kesällä 1973 Virén voitti Kalevan kisoissa pronssia ja maastojuoksun SM-kisoissa hopeaa. Hän voitti maaottelujuoksut Tukholmassa ja Helsingissä, mutta jäi Edinburghin Euroopan cupin finaalissa  viidenneksi.
EM-kisavuodeksi 1974 Virénin harjoitusmäärää nostettiin vuoden 1972 tasosta noin kymmenen prosenttia. Virén kilpaili ja harjoitteli talven jälleen ulkomailla ja palasi Suomen hallikisoihin helmikuussa. Joitain harjoituksia tehtiin kokeilumielessä olympiamaratonia ajatellen. Kevään maastojuoksun SM-kisoissa Virén otti hopeaa, mutta loukkasi nilkkansa ja kipeytti reitensä. Harjoittelemisesta tuli tuskaista, ja Virénin tekniikka kärsi kivun seurauksena. Elokuun alussa Virén juoksi kuitenkin Turussa ajan 13.30,6, mikä herätti toiveita menestymisestä EM-kisoissa. Ennen niitä Kalevan kisoissa Virén otti hopeaa ja voitti.
Rooman EM-kilpailuissa syyskuussa 1974 Virén sijoittui seitsemänneksi ja otti  pronssia ajalla 13.24,6. Hän voitti samana vuonna vielä maaottelujuoksut Helsingissä ja Sotšissa.
Virénin kipeä reisi leikattiin tammikuussa 1975. Leikkauksessa reiden hamstring-lihasten koteloa avarrettiin, ja kivut katosivat kokonaan. Näin Virén pystyi palaamaan kovaan harjoitteluun olympialaisia varten. Vähäharjoitteisen alkukauden johdosta vuodelle 1975 harjoituskilometrejä ehdittiin kerryttää kuitenkin vain. Virén voitti kauden 1975 aikana maaottelujuoksut Helsingissä ja Palermossa, mutta jäi Nizzan Euroopan Cupin finaalissa  viidenneksi.
Vuoden 1976 alussa Virén kilpaili ja harjoitti jälleen Amerikassa: Brasiliassa, Kolumbiassa vuoristoleirillä ja Puerto Ricossa. Hän palasi Suomeen harjoittelemaan helmikuun alussa. Testit olivat rohkaisevia olympiamaratonia ajatellen. Keväällä Virén lähti Kenian Nyahururuun vuoristoleirille, jossa hän juoksi parhaimmillaan viikossa. Huhtikuussa hän juoksi Kaivopuistossa maailman kaikkien aikojen nopeimmassa ajassa 1.14.21.
Virén kärsi alkukesän aikana nenäontelotulehduksen, joka vei hänet kolmeksi viikoksi sairaslevolle. Poskionteloiden märkä poistettiin punkteerauksella. Toipumisen jälkeen ensimmäiset kilpailut menivät vielä huonosti, mutta kesän kuluessa kunto palasi normaalitasolle. Virén juoksi ennätyksensä 3.41,8 ja Helsingin Maailmankisoissa  27.43,1. Kalevan kisoissa hän voitti kultaa ajalla 13.24,78.
Montrealin olympialaiset
thumb|Virén vuonna 1976 olympialaisten jälkeen Myrskylässä järjestetyssä paluujuhlassa Virén kantoi Suomen lippua Montrealin olympialaisten avajaisissa. hän saavutti uransa helpoimman olympiavoiton: hän ohitti ainoan uhkaajansa, Portugalin Carlos Lopesin ennen maalia ja voitti kultaa uransa toiseksi parhaalla ajalla 27.40,38. Kilpailun jälkimmäisen puoliskon hän juoksi aikaan 13.31. Kilpailun jälkeen KOK:n tekninen valiokunta kuulusteli Viréniä siitä, kun hän oli nostanut piikkarinsa epäilyttävän näkyvästi käsiinsä heti juoksun jälkeen. Virén selitti kärsineensä vain varpaan verirakosta. Lopulta Virén vapautettiin mainostamisepäilyistä, ja hän sai jatkaa kisoja.
finaalissa Virén uuvutti kilpailijansa pitkällä kirillä. Hän pystyi loppusuoralla pitämään takanaan mailerimaisesta nopeudestaan tunnetut uusiseelantilaiset juoksijat ja voitti neljännen olympiakultansa ajalla 13.24,76. Heti seuraavana päivänä Virén osallistui uransa ensimmäiselle maratonille. Lääkärit eivät uskoneet Virénin pystyvän juoksemaan koko matkaa energian riittämättömyyden vuoksi. Juoksussa Virén ei löytänyt juomapulloaan ensimmäisillä tankkauspisteillä, mikä verotti energiavarastoja entisestään. Virén oli vielä 25 kilometrin kohdalla kärkijoukossa, mutta siitä eteenpäin hän alkoi väsyä. Lopulta hän sijoittui viidenneksi runsaat kolme minuuttia voittajasta jääneenä ajalla 2.13.10,8.
Virénin olympiavoitot nostivat hänet suomalaisten silmissä Paavo Nurmen veroiseksi juoksukuninkaaksi, jonka kotiinpaluuta vastassa oli tuhansittain ihmisiä.
Montrealin ja Moskovan välillä
Pian Montrealin jälkeen Virén mursi nilkkansa hirvimetsässä astuttuaan kahden kiven väliseen koloon. Vamma jouduttiin leikkaamaan, ja Virénin juoksu-ura oli hetken vaakalaudalla. Jalka kuitenkin parani juoksukuntoon, ja valmistautuminen Moskovan olympialaisiin 1980 jatkui. Virén joutuisi valitsemaan kisoissa viiden kilometrin ja maratonin välillä, sillä ne juostiin samana päivänä. Virénin harjoittelua oli tarkoitus kasvattaa vuodesta 1977 alkaen olympiavuoteen asti yli kymmenen prosenttia vuodessa. Nilkan loukkaantuminen aiheutti kuitenkin aluksi harjoitusmäärän keventämisen huomattavasti. Lokakuussa 1977 hän juoksi uransa toisella maratonilla New Yorkin maratonin seitsemänneksitoista.
Nilkka vaivasi Viréniä vielä vuonna 1978, eikä harjoittelua pystytty palauttamaan halutulle tasolle, vaan kilometrejä kertyi vain. Leikkaus oli aiheuttanut sen, että Virénin jalan voima oli vähentynyt ja juoksutekniikka muuttunut. Virén harjoitteli talvella ulkomailla ja kävi keväällä jälleen Keniassa vuoristoleirillä. Euroopan-mestaruuskisat 1978 Virén joutui jättämään väliin polvivaivan vuoksi.
Kaudella 1979 Virénin parhaita aikoja olivat 13.32,2 ja  28.04,7. Olympiavuoden 1980 talvella Virén pystyi jälleen harjoittelemaan täydellä teholla. Kesän kilpailuissa Virén kärsi kuitenkin lihasjäykkyydestä, joka johti nivusrevähtymään. Sen seurauksena hän joutui siirtämään nopeusharjoitukset kesäkuun lopulle.
Moskovan olympialaiset ja uran lopetus
thumb|right|Virén vuonna 1980 [[Yleisurheilun Suomi–Ruotsi-maaottelu|Suomi–Ruotsi-maaottelussa.]] Virén osallistui kolmansiin olympiakisoihinsa Moskovassa 1980. Hänellä oli pieniä vaikeuksia selvitä alkuerästään jatkoon, sillä nestetankkaus jäi kuumana päivänä vajaaksi. Finaalissa Virén johti vielä viimeisen kierroksen alussa ja sijoittui viidenneksi ajalla 27.50,5. Juoksun jälkeen hän katui sitä, ettei ollut aloittanut kiriä viisi kierrosta ennen maalia. Maratonilla Virén keskeytti 20 kilometrin jälkeen vatsa- ja jalkavaivojen vuoksi. Virén päätti aktiiviuransa Moskovan olympialaisten jälkeen. Hän juoksi vielä kahtena seuraavana vuonna ajat 14.41 ja 14.22.
Maratonit
Ratajuoksijan uransa jälkeen Virén on juossut useita maratoneja, kuten New Yorkissa 1983 aikaan 2.23.54 ja Tukholmassa 1995 aikaan 2.42.37. Virén juoksi vielä 1990-luvulla useissa maratoneissa ja lyhyempien matkojen juoksutapahtumissa eri puolilla maailmaa, yleensä kutsuvieraana eikä kilpailijana.
Tuloskehitys
Virénin kärkitulokset hänen kilpavuosiltaan. Lihavoituna omat ennätykset.
Harjoittelu
Virénin harjoittelu oli ajanjaksoonsa nähden poikkeuksellisen kovaa. Hän harjoitteli usein vaihtelevalla nopeudella, vauhtileikitellen. Olympialaisten edellä Virénin harjoittelu oli suunniteltu vuodeksi eteenpäin, minkä ansiosta hän oli olympiakisojen aikaan huippukunnossa. Suurimman osan ajasta Virén harjoitteli yksin kotikylänsä Myrskylän ympäristössä: kesäisin metsäpoluilla ja talvisin teillä, lisäksi kovan lumisateen sattuessa kotinsa juoksumatolla. Virén teki yhden tunnin aamulenkin kello kuudelta, meni päiväksi töihin poliisina, ja jatkoi harjoittelua töiden jälkeen. Hän suoritti myös korkean paikan harjoittelua Etelä-Amerikassa ja Keniassa.
Virénin vuosittaiset harjoituskilometrimäärät:
Menestyksen syitä
Virénin valmentajan Rolf Haikkolan mukaan Virénillä on poikkeuksellisen suuri sydän, hänellä on kestävyysjuoksijalle ihanteellinen lihassolujakauma hitaiden ja nopeiden solujen välillä, ja hänen punasolumassansa oli 36,4–45,0 ml/kg, mikä oli selvästi normaalia suurempi.
Mauno Saaren Virén-kirjan mukaan Virénin poikkeuksellisuuden yksi syy saattoi olla luteinisoivan hormonin luontaisen tuotannon omituinen piikki, joka syntyi aina kilpailutilanteen yhteydessä. Juoksijan luontainen hormonitaso oli sen seurauksena poikkeuksellisimmillaan isoissa kisoissa. Kehon omaa testosteronin tuotantoa säätelevä hormoni oli Virénillä korkeimmillaan olympiakisoissa ja matalammalla kansallisen tason kisoissa.
Venäläisissä tutkimuksissa Virénin juoksutekniikka todettiin äärimmäisen taloudelliseksi.
Haikkolan mukaan Virénin psykologiset ominaisuudet olivat poikkeuksellisia. Psykologisten tutkimusten mukaan Virén on keskitasoa älykkäämpi ja hyvin nopea päässälaskussa ja havaintotarkkuutta vaativissa tehtävissä. Virén oli Haikkolan mukaan urheilijana hyvin voimakastahtoinen, sopeutuvainen ja motivoitunut. Hän oli ennen kilpailuja kylmän rauhallinen ja luottavainen, ja hänen vireystilansa oli korkea. Virén myös luotti tehtyihin suunnitelmiin ja oli kilpailuissa rohkea ja riittävän röyhkeä.
Haikkolan mukaan Virén oli taktisesti mestarillinen ja osasi käyttää kaikkia valmiuksiaan kulloistenkin kilpailutilanteiden mukaan. Virénin juoksulinjat olivat äärimmäisen tehokkaat, sillä hän hallitsi kaarrematematiikan mestarillisesti juoksemalla kaarteet hyvin lähellä sisäreunaa, voittaen näin jopa kymmeniä metrejä kilpailijoihinsa nähden.
Virénin sanottiin keskittyneen vain olympiakisoihin, sillä hänen kansainvälinen menestyksensä välivuosina jäi vaatimattomaksi. Virén itse sanoi, että se ei ollut tarkoitus, vaan hän vain kärsi välivuosina vammoista ja niistä johtuvasta harjoituksen puutteesta.
Poliittinen ura ja järjestöura
Virén oli tasavallan presidentti Urho Kekkosen valitsijamiesehdokkaana Liberaalisen Kansanpuolueen listoilla vuoden 1978 presidentinvaalissa, mutta ei tullut valituksi. Pian sen jälkeen hän siirtyi Kansallisen Kokoomuksen riveihin. Hän oli presidentin valitsijamies kokoomuksen listoilla 1982 ja 1988.
Virén toimi Myrskylän kunnanvaltuuston jäsenenä 1980-luvulla ja puheenjohtajana 1992–2012.
Kokoomuksen kansanedustajana Uudenmaan vaalipiiristä Virén on ollut 1999–2007 ja uudelleen 2010–2011 noustuaan eduskuntaan varasijalta Jukka Mäkelän tilalle. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa hän ei enää ollut ehdolla. Eduskunnassa Virén piti vuosina 2000–2006 yhteensä puheenvuoroa, joiden aiheita olivat useimmin valtion talousarvio ja tieliikenne.
Virén oli Suomen urheiluliiton hallituksessa 1990–1991 ja 1993–1994.
Työura
Virén työskenteli poliisikonstaapelina 1970–1979 ja Suomen Yhdyspankin markkinointitehtävissä projektipäällikkönä 1979–1992. Vuonna 1992 hän siirtyi yrittäjäksi sukunsa kuljetusliikkeeseen.
Yksityiselämä
Virén on ollut naimisissa Päivi Virénin (o.s. Kajander) kanssa vuodesta 1976. Heillä on kolme poikaa (Tuomas, s. 1977, Juho 1981 ja Matti 1987 ). Pojista Matti Virén on kansallisen tason keskimatkanjuoksija.
Lutherin Raamattu
pienoiskuva|Lutherin Raamattu vuodelta 1534 Lutherin raamattu (saksaksi: Lutherbibel) on saksankielinen Raamatun käännös hepreasta ja muinaiskreikasta. Käännöksen teki Martti Luther.
Uusi testamentti julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1522 ja täydellinen Raamattu, joka sisälsi Vanhan ja Uuden Testamentin sekä apokryfiset kirjat, vuonna 1534. Lutherin raamattu oli ensimmäinen Raamatun täydellinen käännös saksaksi, joka perustuu pääasiassa alkuperäisiin heprealaisiin ja kreikkalaisiin teksteihin eikä latinankieliseen Vulgataan.
Vasta keksittyjen painokoneiden ansiosta käännöstä levitettiin laajalti ja se vaikutti merkittävästi nykypäiväisen saksan kielen kehitykseen.
Live at the Roxy (Bob Marley & The Wailers)
Live at the Roxy on Bob Marley & The Wailersin vuonna 2002 julkaistu livealbumi. Albumi nauhoitettiin Hollywoodin Roxy teatterissa vuonna 1976 Rastaman Vibration Tourin aikana.
Horde
Horde on australialaisen muusikon Jayson Sherlockin kristillinen black metal -projekti. Se äänitti vuonna 1994 ensimmäisen ja ainoan täyspitkän studioalbuminsa, Hellig Usvartin, jonka julkaisi saksalainen Nuclear Blast Records. Hellig Usvart vaikutti kristillisen black metal -suuntauksen syntyyn ja osoittautui hyvin kiistanalaiseksi black metal -piireissä. Sherlock itse nimitti albumin musiikkia "holy unblack metaliksi" (suom. pyhä epämusta metalli). Sessiojäsenten avulla Horde esiintyi lavakonsertissa Norjassa vuonna 2006 Nordic Fest -tapahtumassa, Suomessa vuonna 2010 Immortal Metal Fest -tapahtumassa ja Saksassa Blast of Eternity -tapahtumassa.
Historia
Jayson Sherlock äänitti ainoan albuminsa Hellig Usvartin (suom. "pyhä epämusta") salanimellä "Anonymous", (vrt. Mayhem-kitaristin nimi "Euronymous"). Nuclear Blast Records julkaisi albumin vuonna 1994, ja Rowe Productions uudelleenjulkaisi Hellig Usvartin myöhemmin. Albumin nimi "Hellig Usvart" on norjan kieltä - seikka, joka sai Sherlockin ollessa vielä tuntematon monet uskomaan, että Horde oli kotoisin Norjasta. Tätä luuloa vahvisti se, että albumin äänituotanto on heikkotasoinen, sillä sitä pidettiin norjalaisen black metalin erityispiirteenä.
Hellig Usvartin julkaisun aikaan black metal -piireissä järjestettiin julkisuuskampanja koskien "Anonymousta": Nuclear Blastin omistajalle Markus Staigerille lähetettiin epäonnistuneita tappouhkauksia, joissa häntä vaadittiin paljastamaan albumin äänittäneen muusikon todellinen henkilöllisyys. Myöhemmin kävi ilmi, että Jayson Sherlock oli albumin takana. Myös Horde sai epäsuorasti, välikäsien kautta, tappouhkauksia, koska se oli kristillinen yhtye, joka soitti black metalia. Alkuperäisen julkaisun aikaan vuonna 1994 albumia oli painettu 4000 kappaletta. Vuonna 1999 Rowe Productions hankki kaikki jäljelle jääneet kopiot ja jakeli niitä maailmanlaajuisesti. Sama levymerkki on sittemmin julkaissut albumin uudelleen lisäkappaleella "My Heart Doth Beseech Thee (O Master)".
Hellig Usvart uursi uraa aiemmin tuntemattomalle tyylilajille, "kristilliselle black metalille" (tunnetaan myös "holy unblack metalina", kuten Sherlock nimitti musiikkiansa): albumin julkaisun jälkeen yhtyeet kuten Dark Endless (joka on myös yhdenmiehen unblack metal -yhtye), Crimson Moonlight ja Antestor ovat nousseet kristillisen black metalin tunnetuiksi edustajiksi. Hellig Usvart on nähty satiirina aikansa saatanallisista black metal -piireistä, koska sen sanoitukset ja teemat muuntavat tyypillisiä black metal -sanontoja kristillisiin aatteisiin. Yleisesti ottaen albumin sanoma on Saatanan tuho ja hylkäys suosien Jumalaa. Albumilla Jumalaa myös ylistetään suorasti ja epäsuorasti. Horden musiikki on pääasiassa yksinkertaista, synkeää ja hyvin nopeaa unblack metalia korkealla kirkunalla tai murinalaululla. Jotkut kappaleet kuten "Invert the Inverted Cross" hyödyntävät tuplabasaria. Koskettimia on käytetty joissakin kappaleissa kautta albumin kuten kappaleella "Release and Clothe the Virgin Sacrifice".
Horde esiintyi Nordic Fest -tapahtumassa Oslossa, Norjassa 3. marraskuuta 2006. Jayson Sherlock soitti rumpuja ja lauloi kaapuun pukeutuneena ja Drottnar-yhtyeen jäseniä soitti sessiomuusikoina. Tapahtumasta julkaistiin livelevy ja -dvd Alive in Oslo. Yhtye esiintyi samalla kokoonpanolla Immortal Metal Fest -tapahtumassa Nokialla huhtikuussa 2010 ja myöhemmin syksyllä Saksassa Blast of Eternity -tapahtumassa.
Biologian olympialaiset
International Biology Olympiad (IBO), kansainväliset biologian olympialaiset, on kansainvälinen biologiakilpailu toisen asteen opiskelijoille. Ensimmäinen IBO järjestettiin vuonna 1990 Olomoucissa, entisessä Tšekkoslovakiassa, jolloin kilpailuun osallistui kuusi maata. IBO oli alun perin lähes vain entisten itäblokin maiden välinen kilpailu, mutta sittemmin se on laajentunut koko maailman kattavaksi biologiakilpailuksi. Viimeisimpään IBO:on Tsukubassa, Japanissa osallistui 56 maata. Suomi on osallistunut IBO:on vuodesta 1997.
Karsinta Suomessa
Suomen edustusjoukkueeseen valittavat opiskelijat karsitaan kahdessa vaiheessa. Ensimmäiseen vaiheeseen saavat osallistua kaikki lukiolaiset, eivät kuitenkaan yli 20-vuotiaat tai yliopisto-opintoja suorittaneet. Tehtävät voi kunkin lukion opettaja halutessaan tilata itse Biologian- ja maantieteen opettajien liitolta BMOL ry:ltä ja järjestää karsintakokeen halukkaille opiskelijoille. Karsintakokeen noin kymmenen parhaiten suorittanutta valitaan valmennuskurssille Helsingin yliopistoon, jossa opiskelijoille opetetaan lähinnä käytännön laboratorio- ja muita töitä, joita ei ole lukiossa käsitelty.
Escape the Fate (albumi)
Escape The Fate on Escape the Fate -yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin DGC/Interscopen kautta 2. marraskuuta 2010. Albumin on tuottanut Don Gilmore, joka on työskennellyt aikaisemmin muun muassa Bullet For My Valentinen ja Linkin Parkin kanssa. Albumin ensimmäinen single on ”Issues”. Yhtye julkaisi 29. elokuuta 2010 uuden kappaleen nimeltä ”Massacre”. 14. syyskuuta ”Issues” julkaistiin radioihin. Kappaleesta ilmestyi myös video 28. syyskuuta. Albumi on kerännyt hyvin paljon positiivista palautetta useilta kriitikoilta ja albumia pidetään post-hardcoren murtona. Albumi nousi Billboardin listalle sijalle 25 myyden 18 000 kappaletta ja on Escape The Faten parhaiten menestynyt albumi tähän mennessä. Tammikuun 15. vuonna 2011 mennessä albumi on myynyt jo yli 50 000 kopiota.
Hannamari Shakya
Hannamari Shakya (s. 1969 Helsinki ) on suomalainen valokuvaaja ja Raw View -lehden päätoimittaja.
Anton (Saksi)
Anton (27. joulukuuta 1755 – 6. kesäkuuta 1836) oli Saksin kuningas vuosina 1827–1836.
Hannamari Shakya
Shakya on valmistunut Lahden muotoiluinstituutista. Hän työskentelee valokuvaajana, Aalto-yliopistossa tuottajana ja on perustamansa Raw View -valokuvalehden päätoimittaja.
Anton (Saksi)
Anton oli Saksin vaaliruhtinas Fredrik Kristianin nuorempi poika. Koska hänen veljensä, Saksin kuningaskunnaksi korottanut Fredrik August I, ei saanut perillistä, tuli Anton tämän kuoltua 71-vuotiaana hallitsijaksi. Anton oli maltillinen, mutta uskonnolliseen mystiikkaan ja katolilaisuuteen kallistunut kuningas, jonka hallinnon teki epäsuosituksi varsinkin vallan keskittyminen taantumukselliselle ministeri Detlev von Einsiedelille. Kun europpalaisen vallankumousvuoden aikana myös Leipzigissa ja Dresdenissä puhkesi syyskuussa 1830 mellakoita, Anton päätti lepytellä alamaisiaan erottamalla Einsiedelin ja ottamalla veljenpoikansa Fredrik Augustin kanssahallitsijakseen. Fredrik Augustin johdolla laadittiin vuoden 1831 perustuslaki.
Antonin ensimmäinen puoliso oli Savoijin prinsessa, kuningas Viktor Amadeus III:n tytär Maria Antonia, joka kuitenkin kuoli jo vuosi avioliiton solmimisen jälkeen vuonna 1782. Anton meni vuonna 1787 uudelleen naimisiin Toscanan suurherttua Leopold I:n (myöhempi keisari Leopold II) tyttären Maria Teresian kanssa, mutta heidän lapsistaan kukaan ei elänyt aikuiseksi. Antonin kuoltua siten lapsettomana vuonna 1836 kruunu periytyi Fredrik Augustille.
Hannamari Shakya
Vuonna 2016 hänelle myönnettiin valokuvataiteen valtionpalkinto.
Mielikki
Mielikki (Aninka) oli muinaissuomalaisten uskonnon jumaluus, naispuolinen metsänhenki. Mielikki oli metsän kuninkaan Tapion vaimo. Metsästysuskomusten mukaisesti metsästäjien oli joskus puheltava ja laulettava viettelevästi sekä imartelevasti Mielikille saadakseen tältä lahjana saalista. Mielikkiä pidettiin metsän "taloustöiden" eli siistimisen, koristelun ja kaunistamisen hoitajana. Työn tuloksia, metsän kauneutta, kuten myös Mielikin omaa kauneutta, kannatti metsässä liikkuessaan kehua. Mielikin uskottiin myös lepyttävän miestään Tapiota, jos tämä tuli huonolle tuulelle ja usutti voimat metsämiehiä vastaan.
Harvoin ihmisille näyttäytyessään Mielikki usein huvikseen pukeutuu Tapion harmaaseen naava turkkiin ja -hattuun. Katsojan silmissä kuusikossa kulkee höperö vanhus, joka laskee mättäiden marjoja. Ihminen ei voi tietää, että metsän ylväs emäntä siinä arvioi tulevaa mustikkasatoa.
Mielikki on taitava parantaja. Hän hoitaa ansoihin jääneet käpälät ja tassut, pesästä pudonneet linnunpoikaset sekä metsokukkojen taisteluhaavat. Metsän parantavat kasvit hän kerää huolellisesti talteen, ja niinpä hänellä on sopivia rohtoja myös ihmisten vaivoihin, jos joku vain keksii käydä pyytämässä. Mielikin käyttämiä kasveja ovat muun muassa kanerva ja kataja.
Mielikkiä rukoiltiin erityisesti pienriistaa pyydettäessä. Pienriistan pyytäjän, sienestäjän ja marjastajan kannatti lausua metsään mennessään: "'Siniviitta, viidan eukko, / mieluinen metsän emäntä! / Anna tie, avaa portti / minun metsällä käydessäni.'"Mielikin nimi juontuu onnea ja kohtaloa merkinneestä mielu-sanasta. Kalevalassa Lemminkäinen kutsuu Mielikkiä myös Mimerkiksi: "'Tapion talon isäntä / Tapion talon emäntä / Metsän ukko halliparta / Metsän kultainen kuningas / Mimerkki, metsän emäntä / Metsän armas antimuori / Siniviitta viian eukko / Punasukka suon emäntä!'"
Brian Josephson
Brian David Josephson (s. 4. tammikuuta 1940) on brittiläinen fyysikko. Hän syntyi juutalaisille vanhemmille. Josephson löysi vain 22-vuotiaana niin sanotun Josephsonin ilmiön, josta hän sai vuonna 1973 Nobelin fysiikanpalkinnon Leo Esakin ja Ivar Giaeverin kanssa. Hän työskentelee tällä hetkellä Cambridgen yliopistossa, jossa hän on tiiviin aineen fysiikkaa tutkivan ryhmän johdossa.
Josephsonin tiedetään puoltavan ajatusta paranormaalien ilmiöiden olemassaolosta.
Inkeri Marjanen
Inkeri Marjanen (7. syyskuuta 1912 Kemi – 22. syyskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen elokuvakäsikirjoittaja.
Marjanen tarjosi 1940-luvun jälkipuoliskolla Suomen Filmiteollisuudelle useita elokuvakäsikirjoituksia. Toivo Särkkä ohjasi vuonna 1957 valmistuneen Jarl Hemmerin romaaniin Mies ja hänen omatuntonsa pohjautuvan elokuvan 1918. Marjanen oli jo vuonna 1945 laatinut siitä käsikirjoituksen suoraan kuvauskäsikirjoitusmuotoon ja toimittanut sen Suomen Filmiteollisuudelle. Marjasen version sisältö poikkeaa kuitenkin säilyneestä elokuvan 69-sivuisesta luonnoksesta ja itse elokuvasta. Muista Marjasen käsikirjoituksista SF on toteuttanut musiikkielokuvat Orpopojan valssi (1950) ja Rion yö (1951). Myös Ville Salmisen ohjaus Tytön huivi on hänen käsikirjoittamansa, mutta häntä ei mainita alkuteksteissä. Salmisen muokkasi hänen käsikirjoitustaan varsin perusteellisesti, kuten myös Orpopojan valssissa, jonka lauluille pohjautuvaa Marjasen ideaa hän täydensi. .
Viron malli
Viron mallilla tarkoitetaan (Suomessa) niitä talous- vero- ja kilpailuetuja, jotka ovat Virossa sijaitseville yrityksille edullisempia kuin Suomessa.
Yksi keskeisimmistä malleista liittyy osakeyhtiön voiton verotukseen. Virossa osakeyhtiön tilikauden voittoa ei veroteta. Veroa maksetaan ulosjaetusta osingosta. Suomessa osakeyhtiö maksaa voitostaan veron, sekä tiettyjä poikkeuksia lukuun ottamatta myös osingosta maksetaan vero.
Näin ollen tehokkuusetu voidaan jäsentää osakeyhtiön voiton verottamisen osalta seuraavasti:
Viro: Voitto 100, yritykseen jää 100. Suomi: Voitto 100, yritykseen jää 75,5.
Tilikauden kilpailuetu saadaan seuraavasti, mikäli oletetaan, että voitto jätetään yritykseen.
Lisäksi Viron mallin kilpailuedut liittyvät mm. palkkauksen sivukustannuksiin, arvonlisäveroon jne.
Noob Saibot
thumb|upright|Noob Saibot [[Mortal Kombat: Deception -pelissä.]] Noob Saibot on hahmo Mortal Kombat -pelisarjassa.
Mortal Kombatin maailmassa Noob Saibot on haamu Netherealmista ja on itse asiassa alkuperäinen Sub-Zero, nuoremman Sub-Zeron veli Bi-Han. Scorpion tappoi hänet tämän kostaessa klaaninsa puolesta. Noob Saibot on sydämetön ja kylmäverinen murhaaja, joka on valmis tappamaan jopa oman veljensä. Noob Saibot on toiminut Shao Kahnin ja Shinnokin palvelijoina. Noob Saibot oli haavoittanut Goroa kuolettavasti taistelussa. Mortal Kombat: Deception -pelissä Noob Saibot toimi yhdessä veljensä vanhan liittolaisen, Smoken, kanssa löytäen tämän kyborgiruumiin ja ohjelmoiden hänet palvelemaan häntä. Mortal Kombat: Armageddon -pelissä Noob Saibot kohtasi Tavenin Lin Kuein päämajassa ja taisteli tätä vastaan, mutta Taven kukisti hänet, minkä jälkeen Noob pakeni. Myöhemmin Noob Saibot osallistui Armageddonin taisteluun, jossa hän taisteli Sindeliä vastaan. Noob Saibot sai myöhemmin taistelussa surmansa. Noob Saibotin vaihtoehtoisessa Armageddonin lopetuksessa hän kukisti Blazen ja joutui pimeään paikkaan, jossa Sub-Zero kohtasi hänet vaatien sieluaan takaisin. Noob Saibot ja Sub-Zero taistelivat keskenään voittamatta toisiaan ja myöhemmin he yhdistyivät keskenään tuntemattomaksi olennoksi.
Vuoden 2011 Mortal Kombat -pelissä Quan Chi luo Noobin vanhemmasta Sub-Zerosta Scorpionin tapettua hänet. Noob Saibot kohtasi Liu Kangin ja Kung Laon, joka kyseenalaisti tämän henkilöllisyyden sanoen hänessä olevan jotakin tuttua. Noob pakeni Kung Laon taistellessa Goroa vastaan. Myöhemmin Noob Saibot taisteli yhdessä Mileenan kanssa Kabalia vastaan, mutta hävisi tälle. Noob Saibot myöhemmin avusti Quan Chitä Soulnadon luomisessa ja kohtaa myöhemmin kyborgiksi muutetun nuoremman veljensä Cyber Sub-Zeron todeten tälle, etteivät he enää ole veljeksiä vaikka jakavat saman veren. Noob Saibot taisteli veljeään vastaan häviten tälle taistelussa. Myöhemmin Nightwolf kukisti Noobin taistelussa ja heitti tämän Soulnadoon, joka räjähtää Noob mukanaan. Noobin kohtalo pelin lopussa on jäänyt epäselväksi, mutta hänen uskotaan elävän, koska Goro on jopa hukuttanut Noobin, eikä hän ole siitäkään kuollut.
Noob Saibot esiintyi lyhyesti Mortal Kombat: Annihilation -elokuvassa, jossa hän avusti Ermacia taistelussa Sonya Bladea vastaan, mutta Sonya onnistui kukistamaan molemmat taistelussa. Hahmon nimi tulee takaperin käännetyistä Mortal Kombat -pelin luojien Ed Boonin ja John Tobiasin sukunimistä.
Aleksandr Zahartšenko
Aleksandr Zahartšenko nousi Donetskin kansantasavallan pääministeriksi sotilaallisesta Oplot-järjestöstä elokuussa 2014 venäläisen Aleksandr Borodain jälkeen, samoihin aikoihin kuin myös "kansantasavallan puolustusministerinä" toiminut Igor Girkin (eli Strelkov) vetäytyi Venäjälle.
Zahartšenko toimi Donetskin kansantasavallan edustajana Minskin tulitaukosopimusneuvottelussa syyskuussa 2014. Samassa kuussa Zahartšenko asetettiin Ukrainan kriisiin liittyvälle Euroopan yhteisön pakotelistalle.