cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
João Bernardo Vieira
Varhainen ura
Guinea-Bissau siirtyi 1990-luvun alussa monen muun Saharan eteläpuolisen Afrikan maan kanssa monipuoluejärjestelmään ja 1994 järjestettiin sekä parlamentti- että presidentinvaalit. Presindentinvaalissa 1994 Vieira nousi uudestaan valtaan Guinea-Bissaun ensimmäisenä demokraattisesti valittuna presidenttinä. Hän sai toisella kierroksella 52,02% äänistä ja voitti Kumba Ialán. Kansainväliset tarkkailijat pitivät vaalia suhteellisen vapaina ja reiluina.
Sisällissota
Vieira erotti armeijan komentajan Ansumané Manén 6. kesäkuuta 1998. Mané joukkoineen alkoi kapinan Vieiran hallintoa vastaan, mikä johti sisällissotaan. Rauhansopimus allekirjoitettiin marraskuussa ja samalla muodostettiin tilapäishallitus, jonka oli tarkoitus johtaa maata vuoden 1999 uusiin vaaleihin. Parlamentti vaati 27. marraskuuta Vieiran eroa.
Rauhansopimus rikkoitui ja taistelut uusiutuivat pääkaupungissa Bissaussa 6. toukokuuta 1999 ja Vieiran joukot antautuivat seuraavana päivänä. Vieira lähti maanpakoon ja sai turvapaikan Portugalista. PAIGC erotti Vieiran puolueesta maanpetoksellisesta toiminnasta, sotaan kiihottamisesta ja puolueen sääntöjen vastaisesta käytöksestä. Hänen tilalleen puolueen johtoon valittiin Manuel Saturnino da Costa.
Paluu Guinea-Bissauhun
Kun Ialán hallinto oli kaatunut sotilasvallankaappauksessa syyskuussa 2003, Vieira pystyi palaamaan maahan maanpaostaan. Hän saapui helikopterilla Bissauhun 7. huhtikuuta 2005 ja häntä oli vastassa kaupungin tärkeimmällä jalkapallostadionilla yli 5000 kannattajaa. Vaikka Vieiran kannattajat olivat keränneet 30 000 nimeä, jotta tämä hakisi uudestaan maan presidentiksi, Vieira ei heti myöntänyt halukkuuttaan presidentiksi. Hän kertoi ensin haluavansa vaikuttaa maan vakauteen ja kertoi samalla, että hän oli antanut viholliselleen anteeksi ja toivoi vihollisensa myös antavan hänelle anteeksi hänen tekonsa. Parin viikon päästä Vieira ilmoitti, että hän aikoo olla ehdokkaana presidentinvaaleissa 2005.
Vieiran mahdollisuus osallistua vaaleihin varmistui korkeimman oikeuden päätöksellä toukokuussa 2005. Hänen laillisuuttaan olla ehdokkaana pidettiin ennen päätöstä epäselvänä aiemman maanpakolaisuuden takia. Lisäksi Vieiraa syytettiin vallankaappauksen yrittäjien tapoista 1985. Vieira sai vaalin ensimmäisellä kierroksella toiseksi eniten ääniä PAIGC:n ehdokkaan Malam Bacai Sanhán jälkeen. Toisella kierroksella hän kuitenkin sai yli puolet äänistä ja valittiin uudelleen Guinea-Bissaun presidentiksi.
Vieira ilmoitti 28. lokakuuta 2005 Carlos Gomes Júniorin johtaman hallituksen hajottamisesta. Vieira valitsi Júniorin seuraajaksi liittolaisensa Aristides Gomesin. PAIGC muodosti maaliskuussa 2007 kahden muun puolueen kanssa poliittisen liittoutuman, mikä johti epäluottamuslauseen antamiseen Gomesin hallitukselle. Gomes erosi 9. huhtikuuta ja kolmen puoleen liittouma valitsi uudeksi ehdokkaaksi Martinho Ndafa Kabin, jonka Vieira nimitti uudeksi pääministeriksi. Myöhemmin PAIGS lähti puolueiden liittoumasta protestina Kabille. Vieira hajotti tämän jälkeen hallituksen ja asetti uudeksi pääministeriksi Carlos Correian 5. elokuuta 2008.
Kuolema
Vieira murhattiin maaliskuussa 2009. Armeijan sotilaat ampuivat presidentin, kun tämä oli pakenemassa yksityisasunnostaan. Vieiran tappoivat ilmeisesti sotilaat, jotka olivat uskollisia edellisenä päivänä tapetulle armeijan komentajalle kenraali Tagme Na Waielle. Armeija syytti Vieiraa osallisuudesta Tagmen murhaan.
Grands-Pontsin alue
Grands-Pontsin alue on Lagunesin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon eteläosassa. Sen pinta-ala on 5 500 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Dabou. Asukkaita on 356 500 henkeä (vuonna 2014).
Grands-Pontsin alue rajoittuu lännessä Gbôklén ja pohjoisessa Lôh-Djibouan ja Agnéby-Tiassan alueisiin, lännessä Abidjaniin ja etelässä Atlantin valtamereen.
Alue jakautuu Daboun, Grand-Lahoun ja Jacquevillen departementteihin ja kuntiin.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely ja kalastus. Vientiin tuotetaan kautsua, kaakaota ja palmuöljyä.
Ally Condie
pienoiskuva|oikea|Ally Condie. Allyson ”Ally” Braithwaite Condie on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on vuonna 2010 (suomeksi 2011) ilmestynyt Tarkoitettu, joka aloittaa samannimisen trilogian.
Tuotanto
Tarkoitettu on nuorille aikuisille suunnattu romaani, joka ilmestyi Yhdysvalloissa 30. marraskuuta 2010. Suomeksi se ilmestyi Tammen kustantamana seuraavana vuonna. Teos oli New York Timesin bestseller. Trilogian seuraava osa Rajalla (Crossed) ilmestyi Yhdysvalloissa 1. marraskuuta 2011 ja Suomessa 31. toukokuuta 2012. Viimeinen osa, Perillä (Reached) ilmestyi marraskuussa 2012. Kirjasarjan käännösoikeudet on myyty yli 30 maahan.
Yksityiselämä
Condie on entinen lukion äidinkielenopettaja, joka asuu Salt Lake Cityssä, Utahissa, miehensä ja neljän lapsensa kanssa. Condiella on kolme poikaa, ja yksi tytär. Condie rakastaa lukemista, juoksemista, syömistä ja miehensä kitaransoiton kuuntelemista.
Aatamin puvussa ja vähän Eevankin
Aatamin puvussa ja vähän Eevankin on Agapetuksen vuonna 1928 kirjoittama romaani.
Tietoa kirjailijasta
Agapetus (oik. Yrjö Soini) oli suomalainen kirjailija, joka kirjoitti viihteellisiä romaaneja ja näytelmiä. Useat hänen näytelmänsä ovat olleet suosittuja kesäteattereiden ohjelmistossa, kuten myös romaanin Aatamin puvussa ja vähän Eevankin näytelmäversio. Agapetuksen romaanien ja näytelmien pohjalta on filmattu toistakymmentä elokuvaa.
Elokuvat
Romaanin Aatamin puvussa ja vähän Eevankin pohjalta on tehty samanniminen suomalainen elokuva vuosina 1931, 1940 (Pyhäniemen kartanolla) ja 1971 sekä länsisaksalais-suomalainen elokuva nimellä 2 x Adam, 1 x Eva vuonna 1959. Kaikkien näiden elokuvien tyylilaji on alkuperäistekstin mukaisesti komedia.
Ensimmäinen elokuvasovitus vuonna 1931 ei ollut vielä puhdas äänielokuva, vaan musiikilla ja äänitehosteilla täydennetty mykkäfilmi. Sen ohjasi Jaakko Korhonen ja siinä päärooleissa näyttelivät
Vuoden 1940 elokuvan ohjasi Ossi Elstelä ja siinä näyttelivät
Vuoden 1959 elokuva oli suunnattu Länsi-Saksan markkinoille. Sen ohjasi Franz M. Lang.
Matti Kassila ohjasi vuonna 1971 aiheesta ensimmäisen värielokuvan Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin. Päärooleissa näyttelivät
sekä elokuvien tiedot Internet Movie Databasessa
Dan Petronijevic
Daniel Petronijevic (s. 28. marraskuuta 1981 Scarborough, Ontario) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjasta Playmakers.
Ura
Petronijevic aloitti näyttelemisen 12-vuotiaana televisioelokuvan To Save the Children myötä. Sittemmin hän on esiintynyt enimmäkseen draama ja komedia-aiheisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten Pelottaako?, Hidden in America, Dangerous Child, Throwing Stones ja American Pie Presents Beta House. Petronijevic on tehnyt myös äänirooleja animaatioihin Braceface, Moville Mysteries, 6teen, Di-Gata Defenders ja Total Drama Island.
Oberschleißheim
Oberschleißheim on kunta Baijerin osavaltiossa Etelä-Saksassa. Se sijaitsee Münchenin piirikunnassa Ylä-Baijerin hallintoalueella noin 13 kilometriä Münchenistä pohjoiseen. Kunnan pinta-ala on 30,6 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 11 900.
RPM Package Manager
RPM Package Manager (alkuaan Red Hat Package Manager eli RPM) on Red Hatin luoma paketinhallintajärjestelmä, joka hoitaa asennuksen käyttäjän puolesta ja asentaa tiedostot oikeille paikoilleen. Kussakin RPM-pakettitiedostossa on jokin ohjelmisto, joka on testattu, konfiguroitu (käännetty) ja valmiina käytettäväksi.
Big Me
Big Me on yhdysvaltalaisen rockyhtye Foo Fightersin neljäs single yhtyeen debyyttialbumilta Foo Fighters. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, jossa pilkataan tunnettuja Mentos-karkkien mainoksia. Musiikkivideon suosio sai fanit heittelemään Mentos-karkkeja lavalle yhtyeen esittäessä kappaletta, minkä vuoksi yhtye lakkasi soittamasta sitä pitkäksi aikaa.
RPM Package Manager
RPM-paketeissa tuetaan digitaalista allekirjoitusta kuten PGP-menetelmää.
RPM-paketteja käytetään Red Hatin Linux-jakeluiden lisäksi myös monissa muissa Linux-jakeluissa, kuten esimerkiksi Mandriva Linuxissa, SUSE Linuxissa ja Fedorassa.
Big Me
Rock-yhtye Weezer on soittanut kappaleen coverina Foo Fightersin ja Weezerin Foozer kiertueella joka tehtiin vuonna 2005.
Oberschleißheim
Maantiede
pienoiskuva|vasen|Oberschleißheimin sijainti Münchenin piirikunnassa. Oberschleißheim sijaitsee Isar- ja Amper-jokien välissä. Oberschleißheimin naapurikunnat ovat Unterschleißheim, Eching, Garching, München, Karlsfeld, Dachau ja Hebertshausen.
Muuta
Oberschleißheimissa sijaitsee yli 100 vuotta vanha lentokenttä, Flugplatz Schleißheim. Deutsches Museumin lentokoneita esittelevä osa Flugwerft Schleißheim sijaitsee Oberschleißheimissa.
Oberschleißheimissa sijaitsee myös Schleißheimin linna.
Grevenbroich
Grevenbroich on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Erft-joen varrella, noin 15 kilometrin päässä Neussista ja Mönchengladbachista. Se kuuluu Düsseldorfin hallintopiiriin ja Rhein-Kreis Neussin piirikuntaan. Kaupungin asukasluku oli 61 596 vuoden 2022 lopussa. Pinta-alaltaan se on 102 neliökilometrin suuruinen.
Grevenbroichissa on runsaasti energiateollisuutta. Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa keskiaikainen Altes Schloss ja Langwadenin luostari. Sillä on ystävyyskaupunkitoimintaa Slovenian Celjen, Ranskan St. Chamonin, Alankomaiden Kasselin ja Saksan Auerbachin kanssa.
Sandvikfjellet (täsmennyssivu)
Sandvikfjellet tarkoittaa seuraavia:
Anna Paljakka
Anna Paljakka (s. 1944) on Fiskarsissa asuva toimittaja, tietokirjailija ja suomentaja.
Paljakka kirjoitti ylioppilaaksi Töölön Yhteiskoulusta ja suoritti valt.maisterin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1971 pääaineenaan yleinen valtio-oppi. Toimittajan työnsä Paljakka aloitti Kirjastolehdessä 1967. Suomen tietotoimiston toimittaja hän oli 1972–73. Paljakka oli 1973–1982 ulkoministeriön virkamies (8. kansainvälisten asiain valmennuskurssi) ja ulkomaankomennuksella mm. Vietnamissa. Hän toimi Ulkoasiainhallinnon virkailijayhdistyksen puheenjohtajana 1977–1978.
Paljakka palasi toimittajantyöhön 1983 Helsingin Sanomiin, josta hän jäi eläkkeelle 2010. Ulkomaantoimittajana Paljakka erikoistui Aasiaan. Paljakka oli Helsingin Sanomien Kuukausiliitteen toimittaja 1994–2000 ja kirjeenvaihtajana Brysselissä 1997–98. Hän toimi Ulkomaantoimittajien yhdistyksen puheenjohtajana 1989–1992.
Anna Paljakka on ollut vuodesta 1996 Helsingin Sanomien Nyt-liitteen ravintola-arvostelija. Hän on ollut tekemässä kymmentä ruokakirjaa, kaikki julkaistu 2000-luvulla. Jarmo Vähä-Savon ja Virva Hyykosken kanssa tehty Tervetuloa meille valittiin 2007 vuoden keittokirjaksi. Anna Paljakka oli 2010 Tieto-Finlandian ehdokkaat valinneen raadin jäsen.
Paljakka on Fiskarsin käsityöläisten, muotoilijoiden ja taiteilijoiden osuuskunnan jäsen ja toimi sen hallituksessa 2011-2012.
Sellobioosi
Sellobioosi on disakkaridinen hiilihydraatti, joka koostuu kahdesta glukoosiosasta. Maltoosista se eroaa glykosidisen sidoksen konfiguraation suhteen; maltoosissa konfiguraatio on β ja sellobioosissa α. Sellobioosi on kiinteää, lähes valkoista ainetta.
Sellobioosi on selluloosan rakenneosa. Sen D-muotoa syntyy luonnossa puun selluloosan hajotessa lahottajasienten sellobiohydrolaasien entsyymivaikutuksella. Sienten ja kasvien beetaglukanaasi hajottaa sen vuorostaan glukoosiksi.
Daniel Sans
Daniel Sans (s. 1975) on saksalainen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan tenori. Hän oli Mainzin tuomiokirkon kuorossa poikasopraanona ja opiskeli Frankfurtin musiikkikorkeakoulussa Martin Gründlerin johdolla. Hän erikoistui oratorioon ja yksinlauluun Karl-Heinz Jariusin ja Charles Spencerin opastuksella. Hänen saamiinsa palkintoihin ja tunnustuksiin lukeutuvat ensipalkinto Internationaler Brahms-Wettbewerbistä Itävallasta ja Förderpreis Rheinland-Pfalz.
Sans on esiintynyt muun muassa Wienin konserttitalossa, Teatro Colónissa ja Feldkirch-juhlilla. Hän on tulkinnut muiden muassa Joseph Haydnin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Anton Brucknerin, Felix Mendelssohnin, Gustav Mahlerin ja Benjamin Brittenin teoksia. Levytyksiä hän on tehnyt muiden muassa Nicol Mattin kanssa.
Urpo Rinne
Urpo Kalervo Rinne  (s. 21. elokuuta 1935 Parkano) on suomalainen neurologi. Hän toimi Turun yliopiston neurologian professorina vuosina 1969–2000.
Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Ikaalisten yhteiskoulusta vuonna 1954 Rinne alkoi opiskella lääketiedettä ja väitteli tohtoriksi vuonna 1960. Vuonna 1969 hänet nimitettiin Turun yliopiston neurologian professoriksi ja yliopistollisen keskussairaalan neurologisen osaston johtajaksi. Eläkkeelle hän jäi vuonna 2000. Vuonna 1987 Rinne sai ruotsalainen Per Algot Månberg -palkinnon Parkinsonin tautia käsittelevästä tutkimustyöstään, ja samana vuonna hänestä tuli myös Suomen Parkinson -liiton puheenjohtaja.
Rinne kavalsi Parkinsonin tautiin sairastuneiden potilaiden sairauden tutkimukseen ja hoitoon myönnettyjä tutkimusvaroja ja siirsi niitä sveitsiläisille pankkitileilleen noin 60 miljoonaa markkaa ja suomalaisille pankkitileilleen noin 10 miljoonaa markkaa. Rinteen kavallus paljastui, kun Kuopion yliopiston patologian professori Kari Syrjänen sai yliopistolta vakavan varoituksen tekijänoikeuksien loukkaamisesta ja jäi kiinni veronkierrosta. Kun Syrjänen erotettiin professorin virasta, hän ilmiantoi professorikolleegansa Paavo Riekkisen tutkimusrahojen kavalluksesta. Riekkisen jutun tutkimusten yhteydessä alettiin tutkia myös Paavo Riekkisen samannimisen pojan toimia, ja hänen kauttaan paljastuivat Urpo Rinteen kavallukset.
Turun käräjäoikeus tuomitsi Rinteen 21. joulukuuta 2001 neljän vuoden vankeusrangaistukseen tutkimusrahojen kavaltamisesta. Rinne syyllistyi oikeuden mukaan 16 törkeään petokseen, erittäin raskauttavien asianhaarojen vallitessa hyötymistarkoituksessa tehtyihin virkarikoksiin, törkeään virka-aseman väärinkäyttöön sekä törkeään veropetokseen. Sekä Rinne että syyttäjä tyytyivät tuomioon eikä asiaa käsitelty Turun hovioikeudessa. Vuotta myöhemmin Rinteen pojat neurologian professori Juha Rinne (TYKS) ja neurologian ylilääkäri Jaakko Rinne (KYS) tuomittiin tuhansien eurojen sakkoihin perintö- ja lahjaveropetoksista. Maksettavaa kertyi Juha Rinteelle 5 810 euroa ja Jaakko Rinteelle 1 470 euroa.
Rinne vältti syytteet Parkinson-potilaiden väärästä hoidosta, koska syyteoikeus ehti osassa tapauksista vanhentua ja muille tapauksille ei löydetty näyttöä törkeästä virka-aseman väärinkäyttämisestä. Terveydenhuollon oikeusturvakeskus totesi, että Rinne oli toiminut epäasianmukaisesti ja epäeettisesti, mutta hoitovirheitä ei löydetty. Parkinsonin taudin luonne tekee vaikeaksi näytön saamisen vammantuottamisesta, koska tauti etenee joka tapauksessa ja hoidolla voidaan vain helpottaa oireita.
Bomba (energiajuoma)
BOMBA energy on itävaltalaisvalmisteinen vitaminoitu energiajuoma, jonka piristävä vaikutus perustuu muiden energiajuomien tavoin kofeiiniin ja tauriiniin. Juoma on erikoisesti pakattu 250 millilitran lasipulloon, jossa on vanhanaikainen repäisykorkki. Pullo muistuttaa käsikranaattia. Maku on hyvin paljon muiden vastaavien energiajuomien kaltainen. Bomban kofeiinipitoisuus on 32 milligrammaa 100 millilitraa kohden eli runsaat 70 milligrammaa pullossa.
Presidentinlinna
Presidentinlinna on Suomen tasavallan presidentin edustusasunto Helsingin Kruununhaassa Kauppatorin laidalla. Talo edustaa enimmäkseen pietarilaissävytteistä empiretyyliä. Presidentinlinnassa järjestetään joka vuosi 6. joulukuuta itsenäisyyspäivän juhlavastaanotto, joka on vuosittain kävijämäärältään suurin tapahtuma linnassa.
1800-luvulla
Arkkitehti Pehr Granstedt suunnitteli talon alkujaan 1814 varakkaan Heidenstrauch-suvun kauppiastaloksi ja asunnoksi. Kolmikerroksisen rakennuksen ensimmäinen kerros oli varattu kaupankäyntiä varten, toinen Heidenstrauchien omaksi asunnoksi ja kolmas kerros oli jaettu pieniksi vuokrahuoneistoiksi. Kauppaneuvos J. H. Heidenstrauch oli 1800-luvun alkupuolella Helsingin rikkain asukas.
Heidenstrauchit ehtivät asua kauppakartanossaan vain 17 vuotta, kunnes Suomen senaatti osti talon vuonna 1837 Venäjän keisareiden Suomen palatsiksi. Kauppaa edelsi vuosia kestänyt suunnitteluvaihe, jolloin palatsia oli suunniteltu sijoitettavaksi milloin minnekin päin Helsinkiä, muun muassa Tähtitornin vuorelle ja Katajanokan vuorelle. Suomeen Berliinistä tuotu Helsingin uudelleenrakennuskomitean arkkitehti Carl Ludvig Engel olisi halunnut rakennuttaa keisarille uuden palatsin joko Esplanadin puiston päähän Kauppatorin länsipuolelle taikka Katajanokalle. Keisari ei kuitenkaan lämmennyt Engelin ajatuksille, vaan määräsi Heidenstrauchien kauppiaskartanon ostettavaksi valtiolle.
Rakennusta muutettiin ja laajennettiin huomattavasti Engelin suunnitelmien mukaan 1843. Rakennusta kutsuttiin nyt virallisesti nimellä "keisarillinen palatsi Helsingissä". Palatsin ensimmäiseen kerrokseen sijoitettiin palatsin keittiöt sekä henkilökunnan asuintilat. Toisessa kerroksessa eli pääkerroksessa sijaitsivat keisarinnan vastaanottotilat ja osa keisarillisista makuuhuoneista sekä kolmanteen kerrokseen ulottuvat suuri ja pieni ruokasali sekä tanssisali. Palatsin kolmannen kerroksen makuu- ja työhuoneet varattiin keisarille ja tämän lähiseurueelle, ja sieltä oli myös kulku pienelle näköalatornille sekä salaiset kierreportaat keisarinnan makuuhuoneeseen.
1900-luvun alussa
Linnan laajennusta suunniteltiin useampaan otteeseen 1800-luvun loppupuolella, mutta vasta vuonna 1907 rakennettiin suurempi valtiosali odotushalleineen arkkitehti Johan Jacob Ahrenbergin suunnitelmien mukaisesti.
Ensimmäisen maailmansodan aikana palatsi toimi sotasairaalana, jonne voitiin sijoittaa 200 rintamalla haavoittunutta sotilasta. Venäjän vallankumouksen aikana se toimi venäläisen sotilas- ja työläisneuvoston päämajana. Vuoden 1918 sisällissodan aikana talossa oli saksalaisten ja myöhemmin suomalaisten esikunta. Sisällissodan jälkeen rakennusta kaavailtiin Suomen kuninkaan linnaksi, jolloin rakennuksesta alettiin puhua "linnana". Se ehdittiin jopa osittain sisustaa tähän tehtävään, mutta valtiomuodon vakiinnuttua tasavallaksi jo tilatut tai hankitut huonekalut joutuivat myyntiin Stockmannille. Viron vapaussodan aikana 1918–1919 pihasiivessä toimi Viron Avustamisen Päätoimikunnan kanslia.
Itsenäisen Suomen presidentinlinnana
Vuosina 1919–1921 talon kolmannessa kerroksessa oli Suomen ulkoasiainministeriö. Presidentinlinnaksi rakennus kunnostettiin vuonna 1921. Tällöin esimerkiksi ortodoksinen kirkkosali linnan toisesta kerroksesta purettiin ja paikalle rakennettiin kirjasto. Kirkon esineet otettiin Kansallismuseon kokoelmiin.
Presidentin virka-asunto sijaitsi alun perin presidentinlinnassa. Vuonna 1940 Tamminiemi lahjoitettiin presidentin virka-asunnoksi; Ryti ja C. G. E. Mannerheim asuivat siellä, kun taas Paasikivi vietti koko presidenttikautensa linnassa. Urho Kekkonen muutti presidenttikautensa alussa 1956 Tamminiemeen, jossa hän asui kuolemaansa 1986 asti ja josta tehtiin myöhemmin museo. Mauno Koivisto asui presidentinlinnassa, kunnes uusi virka-asunto Mäntyniemi valmistui 1993. Vuodesta 1993 lähtien kaikki tasavallan presidentit ovat asuneet Mäntyniemessä.
Presidentinlinnassa asui myös osa keisarillisen residenssin ja myöhemmin tasavallan presidentin kanslian henkilökuntaa. Nykyisin kaikki Linnan asuintilat on muutettu työtiloiksi, joissa työskentelee suurin osa tasavallan presidentin kanslian henkilökunnasta. Linnassa työskentelevään kabinettiin kuuluvat kansliapäällikkö ja presidentin lähimmät neuvonantajat ja avustajat. Lisäksi linnassa työskentelevät adjutantit, jotka vastaavat presidentin ja hänen puolisonsa ohjelman käytännön valmistelusta ja toteuttamisesta. Linnassa on myös hallintohenkilöstön työtiloja ja keittiö.
Korjaukset
Peruskorjauksen tavoitteena oli ennen kaikkea luoda toimivat tilat kaikille käyttäjille, sujuvoittaa kulkua talossa ja etsiä talotekniikalle parhaat reitit. Kulun helpottamiseksi linnan eri osien välillä tehtiin suuria purkutöitä. Joitain ahtaita portaikkoja uusittiin tai korvattiin hisseillä. Esteettömyyttä parannettiin luiskilla ja nostimilla. Kellaritilat uusittiin perusteellisesti.
Linnan ulkonäkömuutoksiin kuului arkipäiväisten, tavanomaisten ja vanhentuneiden ratkaisujen korvaaminen edustavammilla ja alkuperäistä lähempänä olevilla ratkaisuilla. Aikaisempia värejä etsittiin seinämaalien ja tapettien alta sekä vanhoista valokuvista. Goottilaisen salin seinien värit perustettiin järjestyksessä toiseen maalausvaiheeseen. Myös ovia palautettiin vanhempaan asuun, ja alkuperäisiä kalusteita tuotiin Kansallismuseon kokoelmista Tamminiemestä. Pääsisäänkäynnin portaikkoon ja aulaan palautettiin marmorointimaalaus. Sisätilojen väritys valittiin empiresävyihin tukeutuvaksi ja kertomaan eri huoneiden arvojärjestyksestä. Tapettipintoihin tuotiin eloa ja tekstuuria mutta ei kuitenkaan kuvioita, koreutta tai kimalletta. Myös verhoja uusittiin.
Tapahtumat ja vierailut
Presidentinlinnassa järjestetään vuosittain itsenäisyyspäivän juhlavastaanotto. Sen lisäksi linnassa järjestetään muita edustustilaisuuksia, kuten valtiovierailujen juhlallisuuksia, sekä tapaamisia ja neuvotteluja. Tasavallan presidentin uudenvuodenpuhe kuvataan presidentin virallisessa työhuoneessa.
Presidentinlinnassa järjestetään toisinaan avoimien ovien päiviä, jolloin vierailijat voivat tutustua rakennukseen omatoimisesti tai varata ajan ryhmälle. Avoimien ovien päiviä on ollut esimerkiksi vuosina 2017, 2015, 2011 ja 2009.
Huoneet ja sisustus
Presidentinlinnassa on noin sata erikokoista huonetta, ja kerroksia on kolme. Ensimmäisessä kerroksessa ovat linnan työntekijöiden ja tasavallan presidentin kanslian työtilat, linnan keittiöt ja sauna. Toisessa kerroksessa ovat presidentin edustustehtäviin käytettävät huoneet. Kolmannessa kerroksessa on presidentin yksityistiloja. Valtionpäämiehen yksityisasunnoksi presidentinlinnan yksityistilat olivat vaatimattomat: kolme huonetta ja keittiö.
Linnan toisen kerroksen edustustiloja:
Lisäksi linnassa ovat ainakin seuraavat huoneet: punainen odotushuone, goottilainen sali, puolisoiden huone, keltainen salonki ja kirjasto.
Presidentinlinnaan on sijoitettu lukuisia Suomen valtion omistamia taideteoksia, kuten Albert Edelfeltin öljyväritöitä ja Walter Runebergin veistoksia. Valtaosa taideteoksista on peräisin vuosilta 1850–1890, ja tätä osaa linnan kokoelmista kutsutaan keisarilliseksi taidekokoelmaksi. Eräs tunnetuimmista Presidentinlinnan taideteoksista on Severin Falkmanin historiamaalaus Kaarle Knuutinpoika Bonde lähdössä Viipurin linnasta Tukholmaan kuninkaanvaaliin 1448. Presidentin työhuoneessa oleva Edelfeltin maalaus Nyländska Jaktklubbenin soutusatama Helsingissä (1899) näkyi vuosien ajan tasavallan presidentin uudenvuodenpuheen taustalla. Linnan huonekalut ovat suurimmaksi osaksi empireä tai siihen sekoittuneita kertaustyylejä, kuten uusrokokoota. Linnassa on myös paljon uusrenessanssityylisiä huonekaluja ja koriste-esineitä, jotka ovat peräisin Venäjän keisarin Lappeenrannan-residenssistä. Linnan esineistö ei ole säilynyt täysin koskemattomana, vaan osa siitä on kulkeutunut muihin valtion rakennuksiin, kuten Kultarantaan, Tamminiemeen ja Kesärantaan.
Presidentinlinnassa on rintakuvat Suomen presidenteistä ja valtionhoitajista sekä muotokuvamaalaukset heidän puolisoistaan. Presidenttien rintakuvat on sijoitettu Atriumin aulan seinustoille. Niistä varhaisin, presidentti K. J. Ståhlbergin rintakuva, valmistui vuonna 1921. Presidenttien puolisojen virallisia muotokuvamaalauksia alettiin teettää 1930-luvun puolivälissä. Maalaukset ripustettiin 2010-luvun peruskorjauksessa Atriumin ylätasanteen seinille samaan tilakokonaisuuteen presidenttien rintakuvien kanssa.
Gibraltarin laivue
thumb|HMS Sabre. Gibraltarin laivue on Gibraltarille sijoitettu brittilaivaston laivue. Sen tehtävänä on Gibraltarin aluevesien turvallisuudesta ja koskemattomuudesta huolehtiminen. Siihen kuuluu Scimitar-luokan partioveneet HMS Scimitar ja HMS Sabre sekä kolme 6,5-metristä Arctic-kumivenettä. Laivue muutti uusiin tiloihin Old Boathouseen vuonna 2011.
Laivue ei suorita merivalvontaa siviliasioissa, mutta puuttuu aluevesien loukkauksiin esimerkiksi silloin, kun espanjalaiset kalastusalukset tulevat liian lähelle Gibraltaria. Keväällä 2012 kiista kalastusalueiden rajoista johti uhitteluun, jossa espanjalaiset Guardia Civil -alukset saattoivat kalastusaluksia ja Gibraltarin laivue saapui paikalle, mutta tyytyi lopulta tarkkailemaan ja kuvaamaan espanjalaisia. Aluevesien partioinnin lisäksi laivue järjestää tarvittaessa tärkeille Britannian omille aluksille saattajan.
University Royal Naval Unit (URNU) lähettää vuosittain kolme opiskelijaa kahden viikon tutustumisjaksolle Gibraltarin laivueeseen.
Laivue perustettiin vuonna 1985, kun viimeinen ilmavoimien meriyksikkö lakkautettiin ja veneet Sunderland and Stirling siirrettiin ilmavoimilta merivoimille. Alukset vaihtoivat nimeä mutta jatkoivat palvelusta Gibraltarilla. Vuonna 1991 ne korvattiin uusilla. P2000-luokan partioaluksilla. Syyskuun 9. päivän iskujen jälkeen alustyyppiä vaihdettiin.
SS Waratah
frame|SS Waratah SS Waratah oli brittiläisen Blue Anchor Line -varustamon vuonna 1908 rakennettu höyrylaiva, joka katosi jäljettömiin Etelä-Afrikan itäisellä rannikolla heinäkuussa 1909, Durbanin ja Kapkaupungin välisellä merialueella, Afrikan eteläkärjen itäpuolella. Aluksen mukana katosivat sen koko miehistö sekä 211 matkustajaa. Waratahin katoaminen on edelleen yksi merenkulun suurista mysteereistä.
Alus
SS Waratah valmistui skotlantilaiselta Barclay, Curle & Co:n telakalta ja luovutettiin Blue Anchor Linelle 23. lokakuuta 1908. Alus läpäisi tarkastukset sekä merikokeet vaivatta. Lloyd's-merivakuutusyhtiö antoi laivalle korkeimman mahdollisen turvallisuusluokituksen (100 A1). Aluksen ensimmäinen päällikkö oli Joshua E. Ilbery, joka yleisen mielipiteen mukaan oli yhtiön parhaita päälliköitä.
Ensimmäisen matkan aikana aluksen vakautta kyseenalaistettiin. Muutamaan otteeseen alus oli merenkäynnin voimasta kallistunut huomattavasti jommallekummalle kyljelleen, josta se oli oiennut pystyyn silminnäkijäkuvauksien mukaan ”erittäin hitaasti”. Tähän osasyynä arveltiin olevan aluksen yläpainoisuus, tila, jossa painoa on enemmän massapainopisteen yläpuolella.
Matka
Waratah lähti Englannista 5. marraskuuta 1908 kohti Australiaa mukanaan 689 kolmannen luokan siirtolaismatkustajaa sekä 67 ensimmäisen luokan matkustajaa. Matka Adelaideen, Melbourneen ja Sydneyyn oli yleisen käsityksen normaali.
27. huhtikuuta 1909 Waratah lähti Australiasta kohti Etelä-Afrikan rannikkoa, suuntanaan Durban ja Kapkaupunki, josta aluksen oli määrä jatkaa kohti Lontoota. Matka sujui tasaisesti ja ilman välikohtauksia, ja alus saapuikin Durbanin satamaan 24. heinäkuuta.
Durbanissa Lontooseen matkalla ollut Claude Sawyer poistui laivasta kieltäytyen jatkamaan matkaa. Hänen mielestään Waratah oli kiikkerä, ja hänellä oli aavistus, että laivalle tapahtuisi onnettomuus.
Waratah lähti Durbanista kohti Kapkaupunkia illalla 26. heinäkuuta. Seuraavana aamuna alus nähtiin rahtilaiva Clan MacIntyreltä, kun Waratah nopeampana ohitti hitaan rahtilaivan. Tavan mukaan alukset vaihtoivat viestejä optisin viestintäkeinoin, ja Waratah jatkoi matkaansa. Tämä oli viimeinen varma havainto Waratahista.
Kun alusta ei kuulunut Kapkaupungin satamaan, otaksuttiin aluksen olevan myöhässä kovan tuulen ja merenkäynnin vuoksi. Kun Waratah oli myöhässä kolme päivää, kaikkia aluksia ja maa-asemia kehotettiin tarkkailemaan alusta sekä kaikkea epäilyttävää. Hinaajat lähetettiin Kapkaupungista etsimään alusta. Waratah oli kadonnut jäljettömiin.
Etsintä
Waratahia etsittiin useiden viikkojen ajan alueelta, joka rajoittui Durbaniin, Île Saint-Pauliin sekä Crozetsaariin. Arveltiin, että alus olisi kärsinyt konerikon, ja ajelehti nyt kaakkoon Agulhasinvirrassa.
Kolmen kuukauden etsintöjen jälkeen jälkeäkään Waratahista ei kuitenkaan löydetty. Alus oli kadonnut jäljettömiin matkustajineen ja miehistöineen, jättämättä jälkeensä edes öljyläikkää tai rojulauttaa.
Teoriat
Waratahin katoamisesta on esitetty lukuisia teorioita, ja olemassa on myös muutamia todennäköisiä silminnäkijähavaintoja. Xora-joen rannalla tarkkailupaikallaan ollut brittisotilas oli kertomansa mukaan nähnyt ulapalla suuren höyrylaivan, jonka valtava hyökyaalto olisi kaatanut ja upottanut.
Durbanissa laivalta poistunut Sawyer näki unen, jossa alus kaatui ja upposi muutamassa hetkessä. Sawyer oli nähnyt unen Waratahin lähdön jälkeistä yötä seuraavana yönä ennen kuin laivan olisi pitänyt saapua Kapkaupunkiin.
Yleisesti hyväksytty teoria on, että Waratah olisi ollut yläpainoinen. Kovassa merenkäynnissä alus olisi saattanut kallistua niin paljon, että alus ei enää kyennyt oikaisemaan itseään. Tämän vuoksi alus olisi kaatunut kyljelleen ja nopeasti pyörähtänyt ylösalaisin, jolloin matkustajat ja miehistö olisivat jääneet loukkuun aluksen rungon sisään.
Puhtaat purjeet
20 suosikkia - Puhtaat purjeet on Rexin vuonna 2002 julkaistu kokoelmalevy. Levy on osa Warner Music Finlandin 20 suosikkia kokoelmalevysarjaa.
SS Waratah
Teoriat
Teorioita vakuutuspetoksista esitettiin myös, mutta todellisuudessa Blue Anchor Line luotti alukseensa niin paljon, että se oli tosiasiassa alivakuutettu.
Lidia Șimon
Lidia Șimon (o.s. Slăvuțeanu, s. 4. syyskuuta 1973 Târgu Cărbunești, Romania) on romanialainen kestävyysjuoksija.
Șimon juoksi ensimmäisen maratonvoittonsa 1994 Lyonissa ajalla 2.33.59. Seuraavana vuonna hän sijoittui maratonin maailmancupin toiseksi Ateenassa ajalla 2.31.46. 1996 hän osallistui Atlantan olympialaisten maratonille, jolla sijoittui kuudenneksi ajalla 2.31.04. Samana vuonna hän saavutti hopeaa puolimaratonin MM-kisoissa. 1997 hän juoksi kolmanneksi MM-kisoissa sekä Osakan maratonilla, jolla juoksi uuden ennätyksensä 2.27.04. Samana vuonna hän saavutti myös puolimaratonilla MM-pronssia. Seuraavana vuonna hän sijoittui pronssille EM-kisojen 10 000 metrin juoksussa ja jälleen puolimaratonin MM-kisoissa, ja voitti Osakan maratonin. Vuonna 1999 hän voitti jälleen Osakan maratonin ennätyksellään 2.23.24 ja sijoittui MM-kisojen pronssille ajalla 2.27.41.
Phôngsali
Phôngsali on Phongsalin provinssin pääkaupunki Laosissa. Kaupunki sijaitsee provinssin keskiosassa noin 30 kilometrin päässä Kiinan rajasta. Asukkaita kaupungissa oli vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan 8 161.
Latvustrogoni
Latvustrogoni (Trogon viridis) on trogonien heimoon kuuluva eteläamerikkalainen lintulaji. Sen esiintymisalue ulottuu Panaman Atlantin-puoleisesta länsiosasta Kolumbiaan, Länsi-Ecuadoriin, Peruun ja Pohjois-Boliviaan sekä Venezuelaan, Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guayanaan ja Brasilian itäosiin (Maranhão, Pohjois-Mato Grosso, Alagoas, ja Bahiasta São Pauloon). Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1766.
Lähteet
pienoiskuva|left|Koiras
Kampus
thumb|Xiamenin yliopiston kampusalue. Kampus eli korkeakoulualue tarkoittaa yliopiston tai muun korkeakoulun aluetta ja sen rakennuksia. Suomen kieleen sana tulee englannin kautta latinan sanasta campus, joka on suomeksi ’kenttä’ tai ’tasanko’.
Moderni kampus voi olla myös kokoelma rakennuksia ja maa-alueita, jotka kuuluvat jollekin yritykselle. Esimerkkinä tästä Applen, Microsoftin ja Googlen kampukset. Yritysten kampukset sijaitsevat usein lähellä korkeakouluja.
”Kampusyliopistoksi” kutsutaan yliopistoa, jonka tutkimus- ja opetustilat, opiskelija-asunnot ja viheralueet on rakennettu samalle alueelle.
GAZ-24
GAZ-24 "Volga" on neuvostoliittolainen, vuosina 1970–1985 valmistettu henkilöauto. Autoa valmisti Gorkin autotehdas (Gorkovsky Avtomobilny Zavod). Autoa valmistettiin neliovisena sedanina ja viisiovisena farmarimallina. Auton voimanlähteenä oli tyypillisesti 2,5-litrainen rivinelonen, mutta valtion ja puolueen virkamiesten käyttöön oli saatavissa myös 5,5-litraisella V8-moottorilla varustettuja malleja. Tavalliselle kansalle myytiin pääsääntöisesti vain neliovista sedan mallia. Suurperheelliset tai kilpaurheilun vuoksi enemmän kuljetustilaa tarvitsevat saattoivat anoa farmarimallin ostolupaa. vasen|pienoiskuva|Farmarikorinen Volga. Vuonna 1986 markkinoille tuli Volgan seuraava sukupolvi, joka tunnettiin nimellä GAZ-24-10.
Katja Leppäkoski
Katja Leppäkoski (s. 24. huhtikuuta 1971 Rauma) on suomalainen kulttuurijohtaja, joka on työskennellyt Kulttuuritehdas Korjaamon johtajana maaliskuusta 2021 lähtien. Hän on aikaisemmin toiminut Pori Jazzin toimitusjohtajana 2004–2012 ja Helsingin Musiikkitalon johtajana 2012–2016.
Ura
Leppäkoski on filosofian maisteri Jyväskylän yliopistosta, jossa hän on opiskellut musiikkitiedettä, cultural managementia ja journalistiikkaa. Lisäksi hänellä on MBA-tutkinto Porin yliopistokeskuksesta. Pori Jazzin palvelukseen Leppäkoski tuli vuonna 1996. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin tuotantopäälliköksi, ja vuonna 2004 Leppäkoskesta tuli Pori Jazzin toimitusjohtaja. Leppäkoski siirtyi Helsingin Musiikkitalon toimitusjohtajaksi osapäiväisesti huhtikuussa 2012 ja kokopäivätoimisesti elokuussa samana vuonna. Hän joutui eroamaan Musiikkitalon johtajan työstä 2016 ja alkoi toimia muun muassa konsulttina, kunnes aloitti Kulttuuritehdas Korjaamon johdossa 2021. .
Yksityiselämä
Leppäkosken aviopuoliso on saksofonisti Jukka Perko.
Bomba
Bomba voi tarkoittaa:
Fabio Borini
Fabio Borini (s. 29. maaliskuuta 1991 Bentivoglio, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa turkkilaista Karagümrükiä. Borinin pelipaikka on hyökkääjä.
Yhdeksänvuotiaana jalkapallon harrastamisen aloittanut Borini siirtyi Chelseaan kasvattajaseurastaan Bolognasta kesällä 2007. Ensiesiintymisensä Chelsean ykkösjoukkueessa Borini teki syyskuussa 2009 tultuaan vaihdosta kentälle ottelussa Tottenhamia vastaan. 8. joulukuuta hän pelasi ensimmäisen Mestarien liiga -ottelunsa APOELia vastaan. Yhteensä hän pelasi kauden 2009–2010 aikana Chelsean ykkösjoukkueessa kahdeksan virallista ottelua, joista neljä Valioliigassa.
Alkuvuonna 2011 Borini kävi lainalla Swansea Cityssä ja kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Romaan. Kesällä 2012 hän palasi takaisin Englantiin, tällä kertaa Liverpooliin. Borini pelasi kaudella 2012-2013 13 ottelua ja teki kauden ainoan maalinsa Newcastlea vastaan, jonka jälkeen hän vietti seuraavan kauden 2013-2014 lainalla Sunderlandissa tehden 32 ottelussa 7 maalia.
Borini debytoi Italian maajoukkueessa 29. helmikuuta 2012 Yhdysvaltoja vastaan.
Varg Veum
Varg Veum on sarja rikosromaaneja, jotka on kirjoittanut Gunnar Staalesen. Romaanit kertovat Norjan länsirannikolla Bergenin kaupungissa asuvasta yksityisetsivästä Varg Veumista. Kirjoja on käännetty usealla kielelle, muun muassa englanniksi, saksaksi, ruotsiksi ja tanskaksi.
Elokuvat
thumb|right|Ensimmäisen elokuvan video­julkaisu. Useista romaaneista on tehty elokuvia. Osa elokuvista on saanut Norjassa teatterilevityksen, osa on julkaistu suoraan videolle. Päärooleja sarjassa esittävät Trond Espen Seim (Varg Veum) ja Bjørn Floberg (Jacob Hamre).
Djedefra
Djedefra (Radjedef) oli faarao Khufun poika, jonka valtakausi oli 4. dynastian aikana 2566–2558 eaa.
Hän meni naimisiin sisarpuolensa Hetepheres II:n kanssa, mikä saattoi olla välttämätöntä valtaistuimen lunastamiseksi, jos hänen äitinsä oli yksi Khufun vähäisemmistä vaimoista. Djedefralla oli myös toinen vaimo, Khentet-en-ka, joka synnytti ainakin kolme poikaa, Setkan, Bakan ja Hernetin, sekä tyttären Neferhetepesi.
Torinon papyruksessa sanotaan, että Djedefra hallitsi kahdeksan vuotta, mutta eri lähteissä on poikkeavuuksia. Eräässä lähteessä kerrotaan, että hän olisi hallinnut 11 karjakautta. Tämä voi tarkoittaa 11 vuotta tai 21 vuotta, jos karjakausi tarkoittaa kahta vuotta.
Djedefra oli ensimmäinen kuningas, joka käytti Ran lapsi -titteliä. Tuona aikana auringonjumala Ran kultin suosio oli kasvussa.
Pyramidi
thumb|left|225px|Djedefran raunioitunut pyramidi Abu Roashissa Djedefran pyramidi oli rakennettu kukkulan päälle mikä tuotti paljon enemmän työtä, koska monen tonnin painoisia kiviä ei ole helppo kuljettaa ylös. Syy paikan valintaan oli mahdollisesti se, että faarao halusi, että hänen pyramidinsa olisi korkeammalla kuin kenenkään muun.
Djedefra rakennutti itselleen pyramidin pohjoisemmaksi Abu Roashiin, kahdeksan kilometriä Gizasta. Se on Memphiksen metropoliin pohjoisin osa. Vuonna 2004 ranskalainen egyptologi Vassil Dobrev esitti, että Djedefra saattoi olla suunnittelemassa Sfinksin pystyttämistä isänsä muistoa vartioimaan.
Vaikka alun perin egyptologit olivat sitä mieltä, ettei Djedefran pyramidia saatu koskaan valmiiksi, on sittemmin saatu todistusaineistoa päinvastaisesta väitteestä. Pyramidi on tosin tuhoutunut, kun roomalaiset valloittivat Egyptin ja purkivat tämän pyramidin, jotta saisivat siitä rakennuskiveä.
American McGee’s Alice
American McGee's Alice on Rogue Entertainmentin kehittämä toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 2000 Windowsille. Pelin päähenkilö Alice on suljettu mielisairaalaan toistuvien itsemurhayritysten jälkeen. Pelille on julkaistu vuonna 2011 jatko-osa Alice: Madness Returns, jonka yhteydessä peli on julkaistu myös konsoleille.
Messenian sodat
Messenian sodat (myös messenialaissodat) olivat sotia joita Sparta kävi naapuriaan Messeniaa vastaan. Ensimmäinen ja toinen Messenian sota käytiin noin 700-luvulla eaa. Näiden sotien aikana Sparta valtasi Messenian, liitti sen Lakoniaan ja teki sen asukkaista helootteja eli orjia. Kolmas Messenian sota käytiin 468–458 eaa. Messenialaiset nousivat kapinaan spartalaisia vastaan, mutta heidät kukistettiin. Messenia sai lopulta vapautensa takaisin vuonna 370 eaa. kun thebalainen Epameinondas kukisti Spartan.
Ansumané Mané
Ansumané Mané (1940 – 30. marraskuuta 2000) oli guineabissaulainen sotilas ja poliitikko. Hänen isänsä oli kotoisin Gambiasta.
Suchan piirikunta
Suchan piirikunta  on yksi Vähä-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 84 232. Kunnat Suchan piirikunnassa ovat Budzów, Bystra-Sidzina, Jordanów, Maków Podhalański, Stryszawa, Zawoja ja Zembrzyce. vasen|pienoiskuva|220px|Suchan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 50,4 prosenttia oli naispuolisia ja 49,6 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,3 prosenttia ja eläkeläiset 19,0 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,1 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 885 lasta. Suchan piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 81 075 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Milankovićin jaksot
Milankovićin jaksot tai Milankovićin syklit ovat Maapallon kiertoradassa ja akselin suunnassa tapahtuvia muutoksia, jotka vaikuttavat Maan ilmastoon. Maan radan soikeus ja suunta muuttuvat. Maan akselin kallistuma ja suunta muuttuvat. Niiden taustalla on muiden planeettojen vetovoiman aiheuttamat, alati muuttuvat vaikutukset. Jaksolliset muutokset muuttavat varsinkin mantereisen, Golf-virran vaikutuksessa olevan pohjoisen pallonpuoliskon alueen kesälämpötiloja. Milankovićin jaksoja pidetään yksinä jääkausien syistä, sillä ne muuttavat eri leveysasteille tiettyinä aikoina tulevaa auringonsäteilyä. Säteilyjakauma puolestaan vaikuttaa planeetan lämpötiloihin ja kosteuteen monimutkaisten kytkentöjen kautta, johon osallistuvat Maan ilmakehä, vesistöt, lumi, jää, mantereiden sijainti sekä biosfääri.
Andreas (Kreikan ja Tanskan prinssi)
Suku ja koulutus
Prinssi Andreaksella oli seitsemän sisarusta. Sotilasuran tehnyt prinssi Andreas aloitti sotilaskoulutuksensa jo nuorena, suoritti kadettikoulun ja päällystökoulutuksen Ateenassa, sai yksityisopetusta kenraali Panagioitis Danglikselta ja hänet nimitettiin upseeriksi Kreikan armeijaan. Hän puhui kotikielenään vanhempiensa kanssa ainoastaan kreikkaa, mutta osasi myös tanskaa, saksaa, ranskaa, englantia ja venäjää.
Milankovićin jaksot
Milankovićin jaksojen kokonaisvaikutus on tehokkainta pohjoisella pallonpuoliskolla, jossa mantereisia alueita on paljon, ja jäätiköillä on parhaat edellytykset muodostua ja tuhoutua. Jaksot vaikuttavat kuitenkin myös sademääriin ja haihduntaan, missä valtamerillä on iso rooli.
Andreas (Kreikan ja Tanskan prinssi)
Suku ja koulutus
Hän oli naimisissa Battenbergin prinsessa Alicen kanssa vuodesta 1903 lähtien, jonka hän oli tavannut vuonna 1902 Edward VII:n kruunajaisissa Lontoossa. Heidän nuorin lapsensa Edinburghin herttua, Prinssi Philip oli kuningatar Elisabet II:n puoliso.
Milankovićin jaksot
Teorian mukaan ilmastoon vaikuttavat seuraavat astronomiset tekijät:
Andreas (Kreikan ja Tanskan prinssi)
Suku ja koulutus
Prinsessa Alicelle ja prinssi Andreakselle syntyi viisi lasta. Ainoa poika Philip palveli Ison-Britannian laivastossa toisen maailmansodan aikana ja tyttäret Margarita, Theodora, Cecilie (1911-1937, kuoli perheineen lento-onnettomuudessa) ja Sophie avioituivat saksalaisten prinssien kanssa, joista kolmella oli natsiyhteyksiä. Prinsessa Sophien (1914-2000) ensimmäinen aviomies Hessenin prinssi Christoph (1901-1943) oli natsipuolueen ja Waffen-SS:n jäsen. Prinsessa Theodoran (1906-1969) aviomies Berthold, Badenin maakreivi (1906-1963), jätti palveluksen Wehrmachtissa vuonna 1940 loukkaannuttuaan Ranskassa. Prinsessa Margaritan (1905-1981) aviomies Hohenlohe-Langenburgin prinssi Gottfried (1897-1960) oli natsipuolueen jäsen, palveli itärintamalla ja erotettiin palveluksesta vuonna 1944 hänen osallistuttuaan upseerien salaliittoon, jossa yritettiin surmata Hitler.
Milankovićin jaksot
Nämä vaihtelut eivät juurikaan muuta Auringon säteilyenergian kokonaismäärää, vaan ainoastaan sen jakautumista eri leveyspiirien ja vuodenaikojen kesken. Silti jaksojen ilmastovaikutukset voivat olla hyvinkin suuria, varsinkin kaukana päiväntasaajasta olevilla alueilla. Teorian mukaan esimerkiksi pieni akselikallistuma tuottaa Pohjois-Euroopan leveysasteilla jääkauden edellyttämän kylmän kesän. Näihin laskelmiin näyttää osuvan melko hyvin se, että noin 18 000–20 000 vuotta sitten oli hyvin kylmä viime jääkauden huippukohta ja noin 11 000 vuotta sitten jääkauden loputtua hyvin lämmintä.
Andreas (Kreikan ja Tanskan prinssi)
Yksityiselämä
Prinssi Andreas etääntyi mielenterveysongelmista kärsineestä vaimostaan prinsessa Alicesta vuodesta 1930 lähtien ja muutti rakastajattarensa näyttelijätär Andrée Rose Godard Lafayetten (1903–1989), joka käytti itsestään titteliä kreivitär de la Bigne, kanssa Etelä-Ranskaan.
Milankovićin jaksot
Milankovićin teoria ei ota kantaa siihen, miten pienet muutokset Auringon säteilytehossa vaikuttavat ilmastoon. Milankovićin perusteoria ei myöskään selitä suoraan 100 000 vuoden välein toistuvia jääkausia eikä useimpia jääkauden aikaisia lämpötilan vaihteluja. Myös eräät luonnon arkistoihin tallentuneet tiedot eli "proksitiedot" ovat ainakin osin ristiriidassa Bergerin esittämien, 65. leveysasteen auringonsäteilyyn pohjautuvien Milankovićin jaksojen kanssa.
Andreas (Kreikan ja Tanskan prinssi)
Sotilasura
Prinssi Andreaksen komentoasemansa olivat pikemminkin merkittäviä nimityksiä kuin kunniatoimia, ja hän palveli Balkanin sodissa. Vuonna 1913 hänen isänsä kuningas Yrjö I murhattiin ja Andreaksen vanhin veli Konstantin I tuli kuninkaaksi. Konstantinin puolueettomuuspolitiikka ensimmäisen maailmansodan aikana johti hänen kruunusta luopumiseensa, ja suurin osa kuninkaallisesta perheestä, mukaan lukien prinssi Andreas karkotettiin maasta. Palattuaan muutamaa vuotta myöhemmin prinssi Andreas palveli kenraalimajurina Kreikan ja Turkin sodassa 1919–1922.
Milankovićin jaksot
Ilmiö on nimetty serbialaisen maantieteilijän ja astronomin Milutin Milankovićin mukaan. Hän esitteli teorian 1920-luvulla.
Andreas (Kreikan ja Tanskan prinssi)
Sotilasura
Prinssi Andreas sai syyt niskoilleen Kreikan hävittyä sodan Turkkia vastaan ja joutui vuonna 1922 perheineen maanpakoon Ranskaan. He asuivat sukulaisilta lainatussa talossa Pariisin esikaupungissa Saint-Cloudissa. Heiltä otettiin pois Kreikan kansalaisuus ja heillä oli Tanskan passi.
Milankovićin jaksot
Milankovićin jaksojen tyyppisiä vaihteluja esiintyy myös muilla aurinkokuntamme kappaleilla, esimerkiksi Marsilla, Titanilla ja Tritonilla.
Milankovićin jaksot
220px|thumb|right|[[Jääkausia aiheuttavat Milankovićin jaksot syntyvät Maan akselin kallistuman, akselin suunnan ja radan soikeuden jaksollisista muutoksista pitkien aikojen kuluessa.]]
Summa (kirjankustantamo)
Kustannusosakeyhtiö Summa on vuonna 2001 Helsingissä tutkijoiden ja kirjoittajien perustama pienkustantamo. Se ilmoittaa julkaisevansa lukevalle yleisölle laadukkaita kirjoja, jotka ovat kauniita ja kestäviä käyttöesineitä.
Milankovićin jaksot
Milankovićin jaksot
Milankovićin teorian mukaan kylmää oli varsinkin silloin, kun pohjoiselle 65. leveysasteelle kesällä tuleva Auringon säteily pieneni. Auringon kesäsäteily pohjoisessa pienenee muun muassa, jos Maan akseli on vähän pystympänä. Kun Maan akseli oli pystympänä kuin nyt eli vähemmän kallellaan, oli kylmä kesä ja leuto talvi. Silloin leveysasteiden väliset lämpötilaerot olivat suuret. Vuodenaikojen erot olivat pienet.
Maan radan eksentrisyyden vaihtelu
Nykyisin Maan radan kohtalaisen suuri soikeus aiheuttaa sen, että Maan ollessa Aurinkoa lähimmillään siihen osuu säteilyä 6,5 % enemmän kuin Maan ollessa kauimpana. Soikeuden aiheuttama muutos on suurin korkeilla leveyksillä.
Maan akselin kallistuman vaihtelu
Maan akselin kallistuma vaihtelee laskujen mukaan noin 41 000 vuoden jaksoissa välillä 22,1–24,5° muiden taivaankappaleiden aiheuttamien vetovoimahäiriöiden takia. Lisäksi on olemassa pidempiä, noin 410 000, 120 000, 100 000 ja 95 000 vuoden jaksoja. .
Prekessio, periheliliike ja ilmastoprekessio
Myös Maan akseli kiertyy vaappuvan hyrrän tavoin 25 700 vuoden jaksoissa. Tätä Maan akselin suunnan vaihtelua sanotaan prekessioksi. Tämän vuoksi Maa ei ole samana vuodenaikana aina samassa asemassa Aurinkoon nähden. Kun lisäksi Maan radan periheli siirtyy, mutta eri pituisessa jaksossa, tämä yhdessä prekession kanssa saa aikaan, ettei Maa myöskään ole perihelissä eli lähimpänä Aurinkoa samana vuodenaikana. Perihelikiertymän pääjakso on noin 134 000 vuotta. Prekession ja perihelikiertymän yhteisvaikutuksena syntyy 19 000–23 000 vuoden mittainen ilmastoprekessio, joka on keskimäärin 21 700 vuotta. Tämän jakson eri vaiheista riippuu, kummalla pallonpuoliskolla on kesä ja kummalla talvi, kun Maa on lähinnä aurinkoa. Ilmastoon vaikuttaakin eniten juuri tämä 23 000 vuoden ilmastoprekessiojakso.
Nykyään Maan radan aurinkoa lähin piste on siirtymässä pohjoisen pallonpuoliskon kevättä päin, akseli oikenemassa pystyyn ja radan soikeus hitaasti pienenemässä. Ilmastoprekessio aiheuttaa nyt lauhaa talvea ja toisinaan viileätä kesää, mutta akselin kallistuma on melko suuri ja kesät yleensä lämpimiä.
Radan kaltevuuden vaihtelu
Maan radan kaltevuuden vaihtelu aiheuttanee myös ilmastomuutoksia.