cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Running on Empty
Kappaleet
Kappaleella "Stay" on harvinainen lauluosuus David Lindleyltä.
Pyhä Laurentius
Pyhän Laurentiuksen kultti
Laurentius oli keskiajan kuuluisimpia pyhimyksiä, ja on edelleen merkittävä pyhimys roomalaiskatolisessa, ortodoksisessa ja anglikaanisessa kirkossa. Laurentiuksen kultti on erityisen merkittävä Roomassa, jossa pyhimys kärsi marttyyrikuolemansa. Laurentiuksen haudan päälle rakennettu San Lorenzo fuori le Muran kirkko on yksi Rooman seitsemästä pääkirkosta, ja tärkeä pyhiinvaelluskohde.
Pyhän Laurentiuksen mukaan on saanut nimensä muun muassa Pohjois-Amerikan Suurten järvien laskujoki Saint Lawrence sekä Saint Lawrencen lahti, johon se laskee.
Pyhä Lauri keskiajan Suomessa
Pyhä Laurentius oli entisen Lappeen kunnan suojeluspyhimys ja oli myös kuvattuna sen vaakunassa. Nykyään Pyhän Laurentiuksen attribuutti, parilarauta, esiintyy Lohjan vaakunassa.
Mercury (avaruusohjelma)
Taustaa
Helmikuussa 1959 kutsuttiin puolustushallinnon määrittelemien vähimmäisvaatimusten perusteella 110 eri aselajeja edustavaa lentäjää haastatteluihin Washington D.C.:hen. Kutsuttujen joukossa oli 5 merijalkaväen, 47 laivaston ja 58 ilmavoimien lentäjää. Ensimmäisten haastattelujen ja testien perusteella valittiin 36 lentäjää tarkempiin testeihin ja lääketieteellisiin tutkimuksiin. Jatkotutkimuksia tehtiin Daytonin Wright Air Development Centerissä ja Lovelace-klinikalla Albuquerquessa.
Miehitetyt Mercury-lennot
thumb|450px|Mercury 7:n astronautit poseeraavat [[Atlas (raketti)|Atlas-kantoraketin pienoismallin kanssa 12.7.1962. Eturivissä vasemmalta oikealle: Gus Grissom, Scott Carpenter, Deke Slayton ja Gordon Cooper. Takarivissä: Alan Shepard, Wally Schirra ja John Glenn.]] Testien perusteella valitut seitsemän astronauttia esiteltiin 9. huhtikuuta 1959 Washington D.C.:ssä järjestetyssä lehdistötilaisuudessa. Astronautit olivat:
thumb|250px|Mercury-avaruusalus
Mercury oli yhdelle astronautille tarkoitettu alus, joka laukaistiin avaruuteen Redstone- ja Atlas-kantoraketeilla.
Miehitettyjä lentoja tehtiin yhteensä kuusi:
Keskustan Kainuun piiri
Keskustan Kainuun piiri on yksi Suomen Keskustan 21 piirijärjestöstä. Piiriin kuuluu 9 kunnallisjärjestöä. Keskusta on Kainuun maakuntavaltuuston suurin puolue. Kainuun piiri asettaa eduskuntavaaleihin kolme kansanedustajaehdokasta Oulun vaalipiirissä. Loput 15 kansanedustajaehdokasta asettaa Keskustan Pohjois-Pohjanmaan piiri.
Mercury (avaruusohjelma)
Miehitetyt Mercury-lennot
Mercury-ohjelmaa seurasi Gemini-ohjelma. Viralliset avaruuslennoilla käytettävät NASAn tunnukset (hihamerkit) tulivat käyttöön vasta Gemini 5 -lennolla.
Tästä alkuperäisestä seitsikosta, ns. valiojoukosta, Alan Shepard käveli Kuun pinnalla myöhemmin Apollo-ohjelmaan kuuluneella lennolla. Schirra taas lensi ainoana avaruudessa sekä Mercury-, Gemini- että Apollo-lennoilla.
Miehittämättömät lennot
Ohjelman osana suoritettiin useita miehittämättömiä koelentoja.
Keskustan Kainuun piiri
Kansanedustajat
Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Kainuun Keskusta ei saanut läpi yhtään kansanedustajaa.
Knosós
Knosós on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Iraklionin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Knosós on osa Agía Eirínin kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 300 (vuonna 2011).
Punamultahauta
pienoiskuva|[[Laukaa|Laukaan Hartikasta löytynyt punamultahauta. Kuvassa näkyy myös haudassa säilyneitä liuskerenkaita. ]]Punamultahauta on suomalaisessa arkeologiassa yleisesti käytetty nimitys sellaisille hautauksille, joissa on käytetty punamultaa hautaamisrituaaleissa joko haudan tai vainajan peittämiseen. Arkeologisessa kaivauksissa punamullan käyttö näkyy punaisena maa-aineksena, jonka yhteydessä esiintyy vainajan jäännöksiä tai sille kuuluvia hauta-antimia tai henkilökohtaisia esineitä. Suomessa punamultaa on käytetty hautauksissa mesoliittisella- ja neoliittisella kivikaudella yleisesti, mutta myös muutamassa varhaismetallikauden hautauksessa. Punamultaa on käytetty jo paleoliittisella kivikaudella ja siitä on eriaikaisia esimerkkejä eri puolilla maailmaa Euroopassa, Afrikassa, Aasiassa, Australiassa ja Amerikassa. Punamultaa on käytetty myös väriaineena kalliomaalauksissa kaikkialla maailmassa.
Puna- tai keltamullan esiintyminen
Kaikki maassa olevat punamultaläiskät eivät ole punamultahautoja. Punainen väri voi johtua maaperän raudasta, joka ilmassa esiintyvän hapen läsnäollessa oksidoituu hematiitiksi ( eli haima-/hema- viittaa vereen) ja edelleen hydroksoituu limoniitiksi. Rauta liukenee ensin pohjaveteen, ja kun vesi nousee pintaan, se saostuu oksideina tai hydroksideina maa-aineksen joukkoon muodostaen siihen keltaisten, ruskeiden tai punaisten värien eri sävyjä. Keltamultaa tarkoittava sana okra tulee kreikasta tarkoittaen vaaleankeltaista. Näitä luontaisia keltamullaksi kutsuttuja maa-alueita esiintyy paikka paikoin ja ne paljastuvat esimerkiksi keltaisen tai ruskean veden purkautuessa esiin maasta sateisina kausina. Kuivuminen hapekkaassa ilmassa tai altistuminen auringonvalon ultraviolettisäteilylle muuttaa maa-aineksen väriä punaisemmaksi. Joskus punamultakerros löytyykin keltamultakerroksen päältä. Ihmiset ovat myös käsitelleet kelta- ja punamultaa kuivattamalla sitä auringossa tai polttamalla sitä tulessa, jolloin punainen väri syvenee.
Punamulta haudoissa
Latviassa olevan mesoliittisen Zvejniekin kalmiston haudoissa ollutta punamultaa tutkittiin kemiallisesti. Kemiallisessa analyysissa huomattiin, ettei punamulta ollut enää luontaisessa muodossaan vaan että se oli poltettu noin 300–500 °C:n lämpötilassa. Otetuissa näytteissä raudan osuus jauheesta oli vain 20–50 % lopun ollessa kvartsia, illiittiä, kaoliinia ja dolomiittia (saven ja hiedan seosta eli maata). Päätelmäksi tuli, että hautaamiseen käytetty punamulta oli sitä tarkoitusta varten erikseen valmistettu.
Kaikissa punamultahaudoissa asian ei tarvitse olla näin. Hienojakoisena jauheena punamulta voi kulkeutua sadeveden mukana syvemmälle hiekkaan ja värjätä sen punaiseksi. Rajan vetäminen sille, mikä on valmistettua punamultaa ja mikä jälkeenpäin värittynyttä, saattaa olla vaikeaa.
Joskus punamulta on ripoteltu jauheena haudan pohjalle kerrokseksi, johon vainaja lasketaan. Vainaja on saatettu vielä peittää kerroksella punamultajauhetta. Myös hematiitin sekoittamista saveen on havaittu. Savea on sitten sivelty vainajan kasvoille kerrokseksi, joka toimi kuolinnaamiona.
Punamultahautauksia
Kaikki punamultahaudat eivät ole samanlaisia tai edes samanikäisiä, vaan niissä esiintyy runsaasti vaihtelua. Erilaisia punamultahautauksia vertaamalla on huomattu, että samanlaisia hautauksia esiintyy myös ilman punamultaa. Haudassa tavattava punamultakerros ei siten määrittele haudan tyyppiä, vaan se on ainoastaan yksi hautauksen liittyvä piirre, joka on kuitenkin varsin näkyvä. Suomessa on laajassa käytössä termi punamultahauta, mutta muualta se puuttuu lähes täysin. Hautauksia ei yleensä luokitella niiden erityispiirteiden mukaan, vaan luokitteluun käytetään lähes aina aikakautta, jona ne on tehty. Esimerkiksi jo Euroopassa hautatyyppien luettelosta tulisi erittäin pitkä, jos niitä lueteltaisiin jokaisen piirteen mukaan. Suomessa tähän on kuitenkin ollut varaa, sillä kivikautinen kulttuurimme on ollut melko yhtenäistä.
Suomessa
Vanhin punamultahautaus Suomessa on löydetty Vantaan Jönsaksesta ja se ajoitetaan varovaisesti mesoliittiseksi. Koska mesoliittisiä hautauksia tunnetaan Suomessa hyvin vähän, emme tiedä varhaisten suomalaisten tapoja riittävästi. Sen sijaan kampakeraamisilta kulttuurikausilta tunnemme nykyään yli 60 punamultahautaa tai niitä sisältävää kalmistoa. Vaikka punamultaläiskiä oli epäilty pitkään haudoiksi tai hautoihin liittyviksi piirteiksi, on ensimmäinen punamultakalmistona 1950-luvulla tutkittu kohde ollut Euran Honkilahdella sijaitseva Kolmhaaran asuinpaikka. Pian tämän jälkeen tutkittiin Kokemäen Pispan asuinpaikka, jossa hautoja oli lähes yhtä runsaasti. Vasta näiden tutkimusten jälkeen alettiin kirjallisuudessa käyttää sanaa punamultahauta yleisemminkin. Punamultahautaukset ovat jatkuneet Suomessa kivikauden läpi, mutta vähenivät ja lopulta loppuivat kivikauden päättyessä.
Suomen lähipiirissä
Venäjällä vaikuttanut neoliittinen kamapakeraaminen kulttuurijatkumo on käyttänyt punamultahautausta yleisesti. Myös näitä kulttuureja vanhempia esimerkkejä tunnetaan. Esimerkiksi Äänisen Peurasaaressa on Peurasaaren kalmistossa tutkittu lähes 180 hautausta, jossa osa vainajat on peitetty punamullalla. Tämä kalmisto on ajoitettu mesoliittiseksi, missä hautojen ajoitukset vievät löydöt aikaan ennen 6000 eaa. Myös idempänä ja pohjoisempana sijaitsevalla Veretjen asuinpaikalla on ollut punamultahautausta. Sekin ajoittuu mesoliittiseksi ja sieltä on löytöjä 8200 eaa. alkaen.
Virosta tunnetaan mesoliittisia hautoja ainoastaan Kivisaaren asuinpaikalta, mutta toisin kuin Suomessa ja Latviassa, täältä ei ole löydetty punamultahautauksia. Narvan keramiikan asuinpaikoillakaan ei punamultaa ole käytetty, mutta tyypillisen kampakeraamiikan asuinpaikoilla on punamultahautauksia tehty esimerkiksi Tamulassa, Valmassa ja Naakamäellä.
Latviassa on Euroopan suurin mesoliittinen Zvejniekin kalmisto, josta tiedetään yli 320 hautausta ja jossa on tehty yleisesti punamultahautauksia. Kalmistossa noin puolet haudosta ovat olleet punamultahautoja ja lopuista on punamulta puuttunut. Kalmiston vanhimmissa haudoissa on punamultaa käytetty eniten. Nämä ajoittuvat 7500 eaa. Punamultahautojen suosio on tämän jälkeen heikentynyt, mutta ne yleistyivät sitten neoliittisen kauden puolivälissä. Tämän jälkeen punamultahautaukset vähenivät taas ja loppuivat kokonaan kivikauden loppuun tultaessa.
Lännessä Skandinaviassa ja Tanskassa punamultahautaus on tunnettu muun muassa mesoliittisessa Ertebøllen kulttuurissa (valokuva ). Esimerkkejä punamultahaudoista löytyy muun muassa Vedbækin kalmistosta Kööpenhaminan lähistöltä ja Skateholmin kalmistoista Ruotsin Skånesta. Nämä haudat on tehty ennen 5000 eaa. Punamultatraditiota harjoitti myöhemmin Suppilopikarikulttuuri, jonka parista on paljon esimerkkejä punamultahaudoista. Myös pohjoisempana Ruotsissa on löydetty punamultahautoja.
Leena Pasanen
Leena Inkeri Pasanen (s. 1949 Iisalmi) on suomalainen lastentautien erikoislääkäri, joka on vuodesta 1981 alkaen toiminut Suomen Lähetysseuran tehtävissä Etelä-Tansanian Iringan alueen Ilembulassa sijaitsevassa Tansanian evankelisluterilaisen kirkon sairaalassa. Hän viettää nyt eläkepäiviään samoilla seuduilla.
Punamultahauta
Muualla
Punamultahautauksien määrä vähenee muuallakin kivikauden loppupuolella ja perinne katoaa sitten kokonaan. Esimerkiksi punamultahautaus oli yleinen tapa 3600–2200 eaa. Uralilta Tonavalle ulottuneessa indoeurooppalaisessa Jamnakulttuurissa, jossa maakuoppiin haudattujen vainajien päälle ripoteltiin punamultaa. Tämä kulttuuri tunnetaan myös "punamultahautakulttuurina" ( ja ). Punamullan käytöstä on lukuisia esimerkkejä yli läntisen Euroopan aina idässä Uralille saakka jo keskimmäiseltä paleolittiselta aikakaudelta asti.
Punamultaa on käytetty jo Afrikassa, mistä kertovat Etelä-Afrikan Blombosin luolan okralöydöt 120 000 vuoden takaa. Tapa esiintyy myös Israelissa Qafzehin luolassa vielä 100 000−90 000 eaa. Kun ihminen levittäytyi Afrikasta muille mantereille, hän vei varmasti mukanaan punamullan käyttämisen perinteen. Kuuluisat australialaiset kalliomaalaukset on tehty punamullalla. Vanhin maininta punamultahautauksesta on Mungojärven punamultahautaus, joka ajoitetaan vähintään 40 000 eaa.
Uudella mantereella esiintyy punamultahautauksia lukuisin esimerkein. Newfoundlandissa löytyi hiljattain intiaanien kalmisto 2500 eaa., jossa useimmat haudat olivat punamultahautoja.
Neandertalin ihminen
Neandertalin ihmiset (Homo neanderthalensis) kuolivat Euroopassa sukupuuttoon noin 30 000 eaa. Sitä ennen tämä ihmisen laji (tai rotu Homo sapiens neanderthalensis) oli Euroopassa ainoa elävä ihminen, kunnes se sai meistä seuraa (Homo sapiens sapiens) noin 40 000 eaa. Viimeisenä 20 000 vuotena neandertalin ihminen käytti erinäisiin tarkoituksiin väripigmenttejä, jotka olivat hematiittia, limoniittia tai mangaanioksidia eli ruunikiveä. Niitä käytettiin maalaamiseen (luolamaalauksia) ja hautaamiseen. Tämän perinteen varhaisin todettu hetki ajoitetaan 200 000–250 000 eaa., mikä ajoitus on saatu Maastricht-Belvédèreissä Alankomaissa olevalta löytöpaikalta. Paikalta löydettiin neandertalin ihmiselle kuuluva asuinpaikka ja sieltä lukuisia palasia punamaalin mineraaleja.
Renault Mégane
Renault Mégane on Renault’n vuodesta 1995 lähtien valmistama alemman keskiluokan henkilöautomalli, joka korvasi Renault 19:n. Vuonna 2021 esiteltyä uusinta sukupolvea valmistetaan ainoastaan sähköautona.
Renault Mégane I (1995–2003)
Méganen kilpailuetuna oli sen erinomainen kolariturvallisuus verrattuna saman aikakauden kilpaileviin malleihin. Edistyksellinen turvallisuusratkaisu oli turvavöiden voimanrajoittimet. Luokkansa parhaana Mégane sai vuoden 1998 Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi neljä tähteä viidestä. vasen|pienoiskuva|Renault Mégane Coupé left|thumb|250x250px|Auton sisäpuoli Korimalleina olivat aluksi viisiovinen hatchback sekä kaksiovinen coupé. Coupén akseliväli (247 cm) oli 11 senttiä hatchbackia lyhyempi, joten takaistuintilat (istuinjärjestys 2+2) olivat siksi varsin ahtaat.
Seuraavana syksynä suppeaa yhden moottorin dieselvalikoimaa laajensi 1,9-litrainen 98 hevosvoiman dTi. ABS-jarrut tulivat vakiovarusteeksi vuoden lopussa.
Perusmalli oli nimeltään RN. Varusteluun sisältyi kuljettajan turvatyyny, kauko-ohjattava keskuslukitus, lämmitettävät etuistuimet (ei diesel), kaksiosainen takaselkänoja, ohjaustehostin, kierroslukumittari ja ohjauspyörän korkeussäätö. Verhoilu oli yhdistelmä kangasta ja plyysiä. Classicissa verhoilu oli kokonaan plyysiä.
RT-mallissa oli lisäksi etusumuvalot, pääntuet takaistuimilla, ulkolämpömittari, kuljettajan istuimen korkeus- ja ristiseläntuen säätö, sähköikkunat edessä ja lämmitettävät sähköpeilit.
Coupéen tarjottiin S-pakettia, johon kuului kevytmetallivanteet, takaspoileri ja radio/CD-soitin. left|thumb|250x250px|Renault Mégane Break Mégane koki kasvojenkohotuksen maaliskuussa 1999. Näkyvimmät muutokset olivat keulassa, jossa uudistuksia tehtiin muun muassa ajovaloihin ja etusäleikköön. Myös takavalot ja puskurit olivat uudet. Classicin takaluukun kanteen tuli kromilista. Uutta oli myös 12 vuoden puhkiruostumattomuustakuu. Täysin uutena korimallina esiteltiin farmari Break, jota valmistettiin Turkissa. Aiemmin vain 2,0-litraisissa ollut neljän vääntösauvan takajousitus tuli nyt kaikkiin malleihin.
Uuden moottorivalikoiman muodostivat 1,4 (75 hv), 1,4 16V (95 hv), 1,6 16V (110 hv) ja 1,9 dTi (100 hv). 2,0-litrainen (140 hv) suorasuihkutteinen bensiinimoottori tuli Suomeen vain Cabriolet-mallina.
Varustetasoiksi tulivat Confort, Grand Confort ja Sport. thumb|250x250px|Facelift-mallin Renault Mégane Classic.|alt=|vasen Näistä edullisin vastasi aiempaa RT-varustelua lisättynä matkustajan turvatyynyllä, sivuturvatyynyillä, ajotietokoneella sekä takaistuimen keskipaikan kolmipisteturvavyöllä ja pääntuella. Verhoilu oli kankaan ja plyysin yhdistelmä.
Grand Confortissa oli lisäksi sähköikkunat takana, takaistuimen keskikyynärnoja ja paremmin muotoillut etuistuinten pääntuet.
Sport sisälsi kevytmetallivanteet, valkopohjaiset mittarit, nahkaverhoillun ohjauspyörän, urheiluistuimet ja takaspoilerin.
Vuosimallin 2000 Cabrioletissa katto oli sähkötoiminen myös 1,6-litraisissa.
Syksyllä 2000 varustetasoiksi tulivat Authentique, Expression, Privilège ja Dynamique. Samaan aikaan 1,9 dTi korvautui uudella yhteispaineruiskutteisella 1,9 dCi (105 hv) -dieselmoottorilla. Ilmastointi tuli vakiovarusteeksi lokakuussa 2001.
Authentique vastasi suunnilleen alkuperäistä RN-perusmallia, kuitenkin uusilla turvavarusteilla. Myös hätäjarruassistentti lisättiin nyt varusteluun. Verhoilu oli kankaan ja plyysin yhdistelmä.
Expression puolestaan vastasi edeltänyttä Confortia. Verhoilu oli plyysiä. Classic oli aina lähtöhintaisena Expression-tasoinen.
Privilègessä oli sen lisäksi matkustajan istuimen korkeussäätö, keskikyynärnoja edessä ja takana, sähköikkunat takana, kevytmetallivanteet ja korinväriset ovenkahvat. Cabrioletissa oli lisäksi nahkaverhoilu.
Huippumalli Dynamiqueen kuului vielä takaspoileri.
Vuosien 2000–2001 aikana tarjolla oli erikoismalli Silver Edition, johon kuului 15/16 tuuman kevytmetallivanteet (moottorista riippuen), kirkaslasiset sivuvilkut, kromattu vaihteenvalitsimen nuppi ja hopea metalliväri. Loppuvuonna 2001 tarjottiin Decor-pakettia: kevytmetallivanteet, kirkaslasiset sivuvilkut, nahkaverhoiltu ohjauspyörä ja vaihteenvalitsimen nuppi, kynnyslistat ja tekstiilimatot.
Vuoden 2002 alussa Privilège poistui ja muut varustetasot saivat eteensä Premium-tunnuksen ja sen mukana radio/CD-soittimen sekä kevytmetallivanteet vakiovarusteiksi.
Renault Mégane II (2002–2008)
Edeltäjäänsä huomattavasti rohkeammin muotoiltu toisen sukupolven Mégane tuli markkinoille syyskuussa 2002. Se perustuu Renault’n ja Nissanin yhteistyössä kehittämälle pohjalevylle. vasen|pienoiskuva|Renault Mégane Grandtour vasen|pienoiskuva|Renault Mégane CCVuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä Mégane sai tulokseksi täydet viisi tähteä. Erikseen vuonna 2004 testattu Mégane CC ansaitsi sekin viisi tähteä. vasen|pienoiskuva|Renault Mégane II RS
Marko Terva-aho
Marko Terva-aho (s. 26. marraskuuta 1972 Outokumpu) on suomalainen televisiojuontaja, toimittaja ja selostaja. Hän esiintyy muun muassa MTV3:n Teknavi-tv-ohjelmassa ja selostanut vuodesta 2017 alkaen MotoGP-kisoja. Terva-aho oli myös vuosina 2018-2019 esitetyn Yle TV1:n viihdeohjelman Hyvät katsojat idean takana.
Renault Mégane
Renault Mégane III (2008–2016)
Edellismallia maltillisemmin ja konservatiivisemmin muotoiltu kolmannen sukupolven Mégane esiteltiin loppuvuonna 2008. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä.
Marko Terva-aho
Vuonna 1997 Terva-aho työskenteli Yle Radio Suomen urheilutoimituksessa ja vuosina 1997–2008 Ylen Urheiluruudussa. Hän työskenteli myös Ruutulippu-moottoriurheiluohjelmassa ja MM-rallistudiossa. Terva-aho on selostanut ja toiminut studioisäntänä monissa Yleisradion televisioimissa urheilutapahtumissa, kuten neljissä olympialaisissa. Hän toimitti myös dokumentin etiopialaisesta kestävyysjuoksijasta Haile Gebrselassiesta vuonna 1998. Vuodesta 2017 lähtien Terva-aho on selostanut ratamoottoripyöräilyn MotoGP-kisoja MTV:n C More -kanaville. Vuonna 2022 hän juonsi ja tuotti Pekingin talviolympialaisia TV5-kanavalle.
Renault Mégane
Renault Mégane III (2008–2016)
Vuoden 2008 Euro NCAP -kolaritestistä Mégane sai tulokseksi täydet viisi tähteä. vasen|pienoiskuva|Renault Mégane CCKeväällä 2012 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa se sai uuden etupuskurin, jossa sumuvalot sijaitsevat alasäleikössä. LED-päiväajovalot tulivat saataville.vasen|pienoiskuva|Renault Mégane III RSPerusteellisempi kasvojenkohotus tuli vuoden 2014 alussa, jolloin Mégane sai uuden etupuskurin ja -säleikön. Ohjaamossa tietoviihdejärjestelmä oli uusi.vasen|pienoiskuva|Kolmannen sukupolven facelift-malli (2012). vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin (2014) Renault Mégane Grandtour.
Marko Terva-aho
Vuosina 2008–2010 Terva-aho toimi televisiotuotantoyhtiö Blue Media Oy:n tuottajana/toimittajana. Ohjelmia mm. Mikkosten maailma, Päivän työ, Laulu lapsesta, runo rakkaimmasta, Riki-Sorsa ja Muuttohaukka sekä Topi Sorsakoski, elämäni laulut. Terva-aho ohjasi ja suunnitteli vuonna 2013 Ylelle Pekka Vähäsöyringistä kertovan dokumentin Intohimosta hiihtoon. Myöhemmin tulivat henkilökuvat Sinivalkoinen ääni – Paavo Noponen 2016 ja Täyttä Höyryä - äänessä Raimo Häyrinen 2020.
Renault Mégane
Renault Mégane IV (2015–)
Neljännen sukupolven Renault Mégane esiteltiin viisiovisena hatchbackina Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2015. Farmarimalli Sport Tourerin ensiesittely tapahtui Geneven autonäyttelyssä keväällä 2016. Mégane rakennetaan samalle alustalle Nissan Pulsarin kanssa, ja se on luokkansa ainoa auto, johon on saatavana nelipyöräohjaus.
Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä Mégane sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Marko Terva-aho
Terva-aho on esiintynyt myös laulusolistina ja mm. vierailevana laulajana Pekka Myllykosken Viimeinen boheemi -albumilla. 2022 Terva-aho juonsi televisioidun Mikko Alatalo 70-vuotisjuhlakonsertin Tampere-talossa. Hän on esittänyt myös tangojuontajaa Jari Tervon kirjoittamassa televisiosarjassa Mogadishu Avenue sekä uutisankkuria televisiosarjassa Moska.
Vuonna 2006 hänet valittiin vuoden positiivisimmaksi keskiuusimaalaiseksi. Valinnan tekivät Järvenpään Seudun Nuorkauppakamari, Tuusulan Nuorkauppakamari ja Keravan Nuorkauppakamari.
Renault Mégane
Renault Mégane IV (2015–)
Bensiinimoottorit ovat 100- ja 130-hevosvoimaiset TCe:t. Molemmissa on vakiona kuusivaihteinen manuaalivaihteisto, mutta tehokkaamaan moottorin yhteyteen saa halutessaan myös seitsenportaisen EDC-kaksoiskytkinvaihteiston. Dieselinä on 110-hevosvoimainen dCi kuusivaihteisella manuaali- tai kaksoiskytkinvaihteistolla. left|thumb|250x250px|Renault Mégane Sport Tourer Urheilullisessa Mégane GT -mallissa on 205-hevosvoimainen TCe-bensiinimoottori. Voimansiirtona on seitsenportainen kaksoiskytkinvaihteisto. 4CONTROL-nelipyöräohjaus ja Launch Control -lähtöjärjestelmä ovat GT-mallissa vakiovarusteina.
Edullisimpaan Life-varusteluun kuuluu kuusi turvatyynyä, ESP, turvavyönmuistutin jokaisella istumapaikalla, mäkilähtöavustin, manuaali-ilmastointi, LED-päiväajovalot, sähköikkunat edessä, 4,2 tuuman monitoiminäyttö, lämmitettävät sähköpeilit, nahkaverhoiltu monitoimiohjauspyörä ja vakionopeudensäädin. vasen|pienoiskuva|Renault Mégane IV RS Zen-mallissa on lisäksi 16 tuuman kevytmetallivanteet, sivuikkunoiden kromilista, kaksivyöhykkeinen automaatti-ilmastointi, automaattiset kaukovalot, digitaalinen mittaristo, R-Link 2 -multimediajärjestelmä seitsemän tuuman kosketusnäytöllä, kuljettajan istuimen ristiseläntuen säätö, matkustajan istuimen korkeussäätö, liikennemerkkien tunnistusjärjestelmä, sähköikkunat takana ja tuulilasinpyyhinten sadetunnistin.
Parhaiten varustellussa Bose-mallissa on 17 tuuman kevytmetallivanteet, aktiivinen hätäjarrutusjärjestelmä (yli 30 km/h), tummennetut takaikkunat, Bose-äänentoistojärjestelmä 10 kaiuttimella, sisätilojen tunnelmavalaistus, osittain nahkaverhoillut istuimet, kromattu pakoputken pää, peruutuskamera, pysäköintitutka edessä ja takana, navigointijärjestelmä 8,7 tuuman kosketusnäytöllä, sähkötoiminen käsijarru, LED-ajovalot ja älyavainkortti.
Vuoden 2020 alkupuolella malli koki kasvojenkohotuksen, jossa siihen tehtiin uudistuksia muun muassa etupuskuriin. Uutuutena oli ladattava hybridimalli E Tech, jonka voimalinja muodostuu 1,6-litraisesta bensiinimoottorista ja kahdesta sähkömoottorista, joiden yhteisteho on 160 hevosvoimaa. Akku on kooltaan 9,8 kilowattituntia, ja suurin toimintamatka pelkällä sähköllä on 50 kilometriä.
BK Mladá Boleslav
BK Mladá Boleslav (Bruslařský klub Mladá Boleslav) on tšekkiläinen jääkiekkoseura, joka pelaa Tšekin pääsarjassa Tipsport Extraligassa. Seura pelaa kotiottelunsa Ško-Energo Arénalla Mladá Boleslavissa.
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Leppilammi
Maantiede
Soikean muotoisen järven pinta-ala on 16 hehtaaria ja sen halkaisija on 530 metriä. Siihen laskee yksi metsäoja, mutta sillä ei ole laskuojaa. Järven rantaviiva on 1,7 kilometriä pitkä ja sen ranta on puoliksi moreenipohjaista metsämaastoa ja puoliksi harjun selkää. Järvi sijaitsee Ruostejärven kyljessä kiinni ja järviä erottaa vain kaareva harjunselänne. Ruostejärven vesitalous on riippuvainen pohjavedestä, joka täyttää tai vaihtoehtoisesti tyhjentää sitä vedenpinnan korkeuden mukaisesti. Järven rannalle harjumuodostuman päälle on rakennettu Eerikkilän urheiluopisto. Järvessä on neljä pientä saarta. Muille rannoillakin on rakennuksia, joille pääseen valtatieltä 2 yhdystien 2824 kautta.
Historia
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Läppä lampi".
Teräsmonarkki
Teräsmonarkki (Myiagra ferrocyanea) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Teräsmonarkkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa ja Salomonsaarilla. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sonja Ziemann
Sonja Alice Selma Toni Ziemann (8. helmikuuta 1926 Eichwalde, Saksa – 17. helmikuuta 2020 München, Saksa ) oli saksalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja. Hän aloitti elokuvauransa pienillä rooleilla vuonna 1942. Hänellä on ollut kolme avioliittoa. Ensimmäisenä puolisona oli vuosina 1953–1956 Rudolf Hambach. Sitten vuosina 1961–1968 Ziemann oli naimisissa Marek Hłaskon kanssa, ja vuodesta 1989 hän oli naimisissa näyttelijä-ohjaaja Charles Regnierin kanssa, kunnes tämä kuoli vuonna 2001.
HD 10180
Elokuussa 2010 ilmoitettiin, että tähden ympäriltä on löydetty kuuden planeetan planeettakunta, johon kuuluu viisi Neptunuksen kaltaista planeettaa sekä todennäköisesti yksi 1,4 maapallon massainen supermaa. Planeettakunnan planeettojen keskinäisten etäisyyksien välillä vallitsee samanlainen arvoituksellinen suhde kuin omasta Aurinkokunnastamme tunnettu Titiuksen–Boden laki. Myöhemmin tunnettujen planeettojen määrä nousi yhdeksään, kun oli löydetty yksi Neptunuksen kaltainen planeetta, 5,1 maapallon massainen supermaa ja 1,9 maapallon massainen supermaa.
Reija Pasanen
Reija Pasanen (s. 1967) on suomalainen teollinen muotoilija, jonka erikoisalaa on ulkotilojen valaistus suunnittelu. Hänen työryhmänsä suunnittelema Tikkurilan asemaympäristön ja -kosken puistoalueen valaistus palkittiin vuoden 2003 valaistuskohteena ja vuoden 2004 kuntateknisenä saavutuksena. Vuonna 2005 hänen työryhmänsä voitti Cata-valaisinjärjestelmällään Luminord-muotoilukilpailun.
Pasasen työn- ja toimeksiantajiin kuuluvat WSP Finland, Valmont International ja Valoa Design Oy. Valaistuksen lisäksi Pasanen on muotoillut huonekaluja.
Reija Pasanen pääsi ylioppilaaksi Tampereen Messukylän lukiosta 1986 ja opiskeli metallialan artenomiksi Jurvan käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa. Hän valmistui teolliseksi muotoilijaksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2000.
Pasanen on toinen Open Light Factory Oy:n perustajajäsenistä ja toimii myös oman suunnittelutoimistonsa DMY:n (Design Meets You) kautta.
Resident Evil (elokuva)
Resident Evil -elokuva sai sekä arvostelijoiden että fanien haukut niskoilleen ensi-iltansa aikaan, mutta alkoi myöhemmin menestyä VHS- ja DVD-julkaisuina. Verrattuna toimintapainotteisempaan jatko-osaansa Resident Evil on maanläheisempi ja synkempi.
Juoni
Raccoon Cityn alapuolella sijaitsevassa salaisessa tutkimuskeskuksessa, Pesässä, joku rikkoo säiliön, joka sisältää vaarallista regeneroivaa T-virusta. Virus leviää Pesän ilmastointikanaviin, jolloin keskusta ohjaava supertietokone, Punainen kuningatar, tainnuttaa työntekijät kaasulla.
Fruntimmersskolan i Viborg
Fruntimmersskolan i Viborg (alk. Töchterschule zu Wiburg eli Viipurin saksalainen tyttökoulu) oli Viipurissa vuosina 1788–1937 toiminut Suomen ensimmäinen tyttökoulu. Se perustettiin tyttöluokaksi Viipurin saksalaisen koulun yhteyteen ja erotettiin siitä omaksi koulukseen vuonna 1805. Vuonna 1841 Töchterschule muutettiin keisarillisella asetuksella ruotsinkieliseksi tyttökouluksi.
Resident Evil (elokuva)
Juoni
Alice (Milla Jovovich) herää tyhjästä kartanosta ja kärsii muistikatkoksesta. Matt (Eric Mabius) ja myös muistikatkoksesta kärsivä Spence (James Purefoy) joutuvat Umbrella-korporaation lähettämän kommandojoukon käskystä tulemaan heidän mukaansa maanalaisen rautatieaseman kautta Pesään. Joukon johtaja One (Colin Salmon) kertoo Alicen ja Spencen olevan kartanon omistajia ja rautatieaseman valvojia, jotka Kuningatar tainnutti muistikatkoksia aiheuttavalla hermokaasulla.
Fruntimmersskolan i Viborg
Saksan käyttö opetuskielenä selittyi sillä, että Venäjän vallan alle siirtyneen Vanhan Suomen alueella virkakielenä oli Baltian tapaan saksa ja vuodesta 1780 lähtien Venäjän keisarikunnan hallinnassa olleiden Itämeren kaupunkien koulut toimivat Pietarin saksalaisen kouluhallinnon alaisuudessa. Vastaavia saksankielisiä kouluja toimi samaan aikaan myös Haminassa, Käkisalmessa ja Savonlinnassa. Lähinnä porvariston tarpeita varten perustetut koulut seurasivat Keski-Euroopan viimeisimpiä kasvatusvirtauksia. Ne olivat aluksi maksuttomia ja muista kouluista poiketen avoimia kaikille sosiaaliluokille. Tyttökoulujen perustamisen mahdollisti vuonna 1804 Venäjän keisarikunnassa voimaan tullut uusi koulujärjestys. Saksalaisia tyttökouluja toimi Viipurissa 1800-luvulla kaikkiaan kolme. Ensimmäinen suomenkielinen kaupunkiin saatiin vasta 1881, kun Viipurin suomalainen tyttökoulu perustettiin.
Resident Evil (elokuva)
Juoni
Pesässä neljä kommandoa kuolee laserilla toimivan puolustusmekanismin kytkeydyttyä päälle. Jäljelle jääneet kommandot Rain (Michelle Rodriguez), Kaplan (Martin Crews) ja J.D (Pasquale Aleardi) sammuttavat Kuningattaren EMP:llä, jolloin Pesä täyttyy suljettujen ovien takana olleesta, zombeiksi muuttuneesta henkilökunnasta. Joukko joutuu jatkuvaan taisteluun hirviöitä vastaan. J.D kuolee ja Rain saa virustartunnan.
Ulospääsyn löytämiseksi Alice käynnistää Kuningattaren uudelleen. Joukko huomaa, että viruksella ja vasta-aineella täytetyt säiliöt on varastettu. Spence paljastuu viruksen levittäjäksi ja varastajaksi ja yrittää paeta, mutta joutuu liskomaisen ”Licker”-hirviön tappamaksi. Rautatieaseman löytyessä Kaplan sammuttaa Kuningattaren. Selviytyjät etenevät junalla kohti kartanoa, mutta Kaplan joutuu Lickerin tappamaksi. Matt tappaa zombiksi mutatoituneen Rainin, mutta saa itse tartunnan Lickeriltä. Alice ja Matt tappavat Lickerin ja pääsevät kartanolle, jossa he joutuvat Umbrellan tiedemiesten kaappaamiksi. Miehet nukuttavat Alicen ja laittavat Mattin Nemesis-ohjelmaan. Alice tulee tajuihinsa Raccoon Cityn sairaalassa ja tajuaa koko kaupungin joutuneen T-viruksen aiheuttamaan kaaokseen, koska tiedemiehet avasivat Pesän uudelleen.
Nimen vaihdokset
Kolme ensimmäistä Resident Evil -elokuvaa ovat vaihtaneet nimeään ennen julkaisuaan. Ensimmäisen elokuvan nimeksi suunniteltiin Resident Evil: Ground Zero, mutta nimi muutettiin syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen. Jatko-osa Apocalypse kulki alun perin nimellä Resident Evil: Nemesis (viitaten kolmanteen Resident Evil -peliin), mutta nimi vaihdettiin Star Trek: Nemesiksen osoittautuessa taloudelliseksi pettymykseksi. Kolmas elokuva Extinction kulki alun perin nimellä Afterlife.
Beorhtric
pienoiskuva|Beorhtric kuvattuna 1200-luvun käsikirjoituksessa. Beorhtric oli Wessexin kuningas 786–802. Beorhtric nousi valtaistuimelle Cynewulfin surman jälkeen. Beorhtricin tausta ja oikeutus kruunuun on tuntematon, mutta Anglosaksien kronikan mukaan hänen sukujuurensa voitiin johtaa aina Wessexin perustajaan Cerdiciin saakka. Abingdonin luostarin kronikka kertoo, että Cynewulf olisi ollut Beorhtricin veli, mutta muut lähteet eivät mainitse heitä veljeksiksi.
Beorhtric hallitsi Wessexiä Mercian yliherruuden alla, ja Anglosaksien kronikan mukaan hän oli vuodesta 789 lähtien naimisissa Mercian kuningas Offan tyttären Eadburhin kanssa. Avioliitto lienee ollut osa Beorhtricin karkottamaa Egbertiä vastaan suunnattua salaliittoa.
Vaikutusvaltainen kuningatar Eadburh myrkytti hovissa useita vastustajiaan, ja on mahdollista, että hän on saattanut erehdyksessä myrkyttää myös aviomiehensä. William Malmesburylaisen mukaan kuningas Beorhtric joi vaimonsa tietämättä juomaa, joka oli tarkoitettu erään nuorukaisen myrkyttämiseksi. Beorhtricin kuoltua Eadburh pakeni Kaarle Suuren hoviin, josta hänet lähetettiin nunnaluostariin. Eadburh erotettiin kuitenkin luostarista ja hän kuoli myöhemmin Paviassa.
KV37
Alueella vieraili James Burton vuonna 1825. Hautaa kartoitti Eugène Lefébure (1889) ja kaivauksia suoritti Victor Loret (1899). Hautaa ei ole vielä tutkittu kokonaisuudessaan. Sieltä on löydetty ihmisten jäännöksiä, veistoksia, astioita ja papyryksia.
Assimi Goïta
pienoiskuva|Assimi Goïta elokuussa 2021. Assimi Goïta (s. 1983 ) on malilainen sotilas, joka johti elokuun 2020 vallankaappausta ja toimi sen jälkeen maan väliaikaisena valtionpäämiehenä. Hänet nimitettiin Malin siirtymäkauden varapresidentiksi syyskuussa 2020. Toukokuussa 2021 Goita nousi maan väliaikaiseksi presidentiksi.
Goïta on syntynyt upseerin perheeseen ja käynyt Katin sotakoulun. Hän erikoistui Koulikoron sotakoulussa ja sai vuonna 2002 siirron Malin pohjoisosaan taistelemaan Algeriasta tulleita terroristeja vastaan. Goïta liittyi armeijan erikoisjoukkoihin vuonna 2014 ja johti seuraavana vuonna Bamakon hotelli-iskuun liittynyttä operaatiota. Hänet nimitettiin erikoisjoukkojen komentajaksi vuonna 2018.
Malin armeija pidätti maan presidentin Ibrahim Boubacar Keïtan ja pääministeri Boubou Cissén 18. elokuuta 2020. Keïta erosi ja kertoi Malin kansalliskokouksen ja hallituksen hajottamisesta. Kaappauksen tehneet sotilaat ilmoittivat seuraavana päivänä vallan siirtyneen Assimi Goïtan johtamalle sotilasjuntalle. Sotilasjuntan hyväksymän perustuslaillisen säädöksen (acte fondamental) mukaan Goïta toimi Malin valtionpäämiehenä 24. elokuuta – 25. syyskuuta 2020.
Sotilasjuntta nimitti Bah N’Daw’n siirtymäkauden presidentiksi 21. syyskuuta 2020. Hän ja varapresidentiksi valittu Goïta vannoivat virkavalan 25. syyskuuta. Siirtymäkauden peruskirjan (charte de la transition) mukaan varapresidentti vastasi maan puolustuksesta ja turvallisuudesta.
Goïtan ja N’Dawin välit kiristyivät sen jälkeen kun Moctar Ouane oli nimitetty uudelleen pääministeriksi toukokuussa 2021. Uudesta hallituksesta pudotettiin sotilasjuntan jäsenet Modibo Koné ja Sadio Camara, jotka olivat aikaisemmin toimineet turvallisuus- ja puolustusministereinä. Sotilaat vangitsivat N’Dawin ja Ouanen, ja 26. toukokuuta presidentti ilmoitti eroavansa virastaan. Malin perustuslakituomioistuin julisti Goïtan siirtymäkauden presidentiksi 28. toukokuuta.
Voyager (avaruusalus)
thumb|300px|Voyager-avaruusalus thumb|250px|Voyagerien rata thumb|250px|[[Voyager Golden Record|Voyagerien kultainen levy, jonka mukana on mm. tervehdys 56 eri kielellä (myös valaiden "kielellä")]] Voyager 1 ja Voyager 2 ovat Nasan miehittämättömiä avaruusluotaimia. Luotaimet laukaistiin 20. elokuuta 1977 (Voyager 2) ja 5. syyskuuta 1977 (Voyager 1) tarkoituksena hyödyntää ulkoplaneettojen 1970-luvun lopun suotuisia rata-asentoja. Luotaimet ovat alkuperäisen Jupiter- ja Saturnus-planeettojen tutkimistehtävän lisäksi kyenneet jatkamaan matkaansa ulommas Aurinkokuntaan. Luotaimet tulevat nykyisillä lentoradoillaan tulevaisuudessa poistumaan aurinkokunnasta tähtienväliseen avaruuteen. JPL rakensi Voyager-luotaimet Nasan rahoittaessa projektin. Voyager 1 on tällä hetkellä Maasta kauimmaisimpana oleva ihmisen rakentama esine.
Voyager-luotaimet syntyivät aikoinaan osana Nasan Mariner-avaruusohjelmaa. Alkujaan Mariner 11 ja 12 -nimiset luotaimet nimettiin uudelleen niiden kokoonpanon erotessa merkittävästi aikaisemmista Mariner-luotaimista. Voyager-tutkimusohjelmaan siirretyt, uudelta nimeltään Voyager 1 ja 2 -luotaimet rakennettiin keskenään identtisiksi. Voyagereissä käytetään aluksen vakauttamiseen kolmiakselitasapainotusta, jonka avulla suurtehoantenni saadaan pidettyä oikeassa suunnassa osoittamassa kohti Maata. Päätehtävää varten alukset varustettiin 11:llä tieteellisellä instrumentilla, joista käytetään enää viittä. Näiden lisäksi dataa saadaan kahdelta muultakin instrumentilta. Luotaimien keräämä data tallennetaan kasettinauhurilla (DTR), minkä lisäksi kerättyä tietoa käsitellään FDS-lennonhallintajärjestelmässä (Flight Data Subsystem). DTR:n nauhojen sisältö lähetetään Maahan kuuden kuukauden välein 3,7-metrisellä suurtehoantennilla. Alusten komentojärjestelmä CCS (Computer Command Subsystem) vastaa toimintojen oikeasta suorittamisesta. Ohjausjärjestelmä AACS (Attitude and Articulation Control Subsystem) ohjaa alusta sekä huolehtii suurtehoantennin suuntauksesta. Muistia aluksessa on 536 Mt.
Ajoainetta kummassakin aluksessa oli laukaisussa n. 1000 kg, ja luotaimet ilman ajoainetta painavat 835 kg. Korkeutta luotaimilla on 3,35 m ja leveyttä 3,66 m. Kummassakin aluksessa on kolme ydinparistoa, jotka tuottivat uusina 470 wattia 30 volttista tasavirtaa. 21. tammikuuta 2009 sähköteho oli enää noin 315 wattia molemmissa luotaimissa. Luotainten ydinparistot tuottavat tällä hetkellä itse asiassa enemmän sähköä kuin ennen laukaisua arvioitiin, sillä lämmöstä sähköä tuottavat elementit ovat rapistuneet ennakkoarvioita hitaammin. Sähköenergian määrän yhä vähetessä alusten tieteellisiä instrumentteja pitää kytkeä pois päältä, jotta alukset pysyisivät toimintakuntoisina. Voyagerien toivotaan selviävän toimintakuntoisina tähtienväliseen avaruuteen. Alusten ydinparistojen lopulta hiipuessa, kaikki data lähetetään Maahan ja Voyagerien tehtävä loppuu sammuneiden luotainten jatkaessa todennäköisesti matkaansa kohti tähtiä. Tehtävän pituus oli alun perin viisi vuotta ja tarkoituksena oli tutkia kahta planeettaa, mutta tehtävä piteni ja tutkittavien planeettojen määrä nousi neljään.
Syynä Voyagerien rakentamiseen ja laukaisuun juuri ennen 1980-lukua oli neljän ulkoplaneetan asettuminen siten, että niitä saatettiin tutkia samalla luotaimella ilman suurta työntövoimajärjestelmää, mutta neljän ulkoplaneetan tutkiminen samalla luotaimella todettiin liian kalliiksi, joten Voyagerien oli määrä tutkia vain kahta ulkoplaneettaa. Säästö tuli siitä, että kohteena olleen planeetan painovoima kiihdytti ohilentävää luotainta ja käyristi sen lentorataa toimittaen luotaimen seuraavaan kohteeseen. Voyagerit laukaistiin puolen kuukauden välein Titan/Centaur-monivaiheraketeilla. Voyager 1:n rata on nopeampi kuin 2:n, mutta Voyager 2 suunnattiin siten, että se saattoi jatkaa myös kohti Uranusta ja Neptunusta. Jet Propulsion Laboratory viestii Voyagerien kanssa Deep Space Networkin avulla.
Voyager 2 saavutti 10 000 päivän iän 5.1.2005 ja Voyager 1 21.1.2005.
Pistenäyttö
thumb|40-merkkinen pistenäyttö Pistekirjoitusnäyttö eli pistenäyttö on sähkömekaaninen laite, jonka avulla näkövammainen käyttäjä voi tutkia tietokoneen näyttöä pistekirjoituksella. Yleistettynä pistenäyttöjä on kahdentyyppisiä: 80-merkkisiä, joita käytetään pöytämallisten tietokoneiden kanssa, ja 40-merkkisiä, joita käytetään kannettavien laitteiden kanssa.
Näkövammaiset tarvitsevat tietokoneen käyttöön ruudunlukuohjelman ja pistekirjoitusnäytön tai puhesyntetisaattorin.
Pistekirjoitusnäytön toimintaperiaate on pelkistettynä seuraavanlainen: Ruudunlukuohjelma tarkkailee tietokoneen näytön tapahtumia ja lähettää tarvittaessa näytettävän tiedon pistenäyttöajurille, joka muuntaa sen edelleen pistenäytön ymmärtämään muotoon. Tällöin pistenäytön päällä olevalle pinnalle nousee tappeja, jotka muodostavat pistekirjoituksen. Jos käyttäjä haluaa tutkia tietokoneen ruutua muualta kuin kohdistimen kohdalta, hän voi käyttää siihen pistenäytöllä olevia selausnäppäimiä.
Petrus Damianus
thumb|200px|Petrus Damianus Petrus Damianus (myös Petrus Damiani, alun perin Pier Damiano, n. 1007 – 21/22. helmikuuta 1072) oli arvostettu munkki, josta tuli kardinaali. Dante sijoitti hänet yhdelle Paratiisin korkeimmista kehistä Franciscus Assisilaisen edelläkävijänä.
Elämä
Petrus syntyi köyhistä vanhemmista. Häntä kasvatti aluksi veli Damiano, jonka kunniaksi hän otti nimen Petrus Damiani. Päätettyään opintonsa Parmassa ja Ravennassa hän toimi itse opettajana suurella menestyksellä, mutta vetäytyi 30 vuoden ikäisenä maailmasta ja meni Fonte Avellanan luostariin (Catria-vuoren rinteellä), jonka apotiksi hänet valittiin. Tässä toimessaan hän teki tärkeitä palveluksia useille paaveille, niin että hänet 1058 nimitettiin Ostian kardinaali-piispaksi, jonka arvon hän hyvin vastahakoisesti otti vastaan. Hän sovitti muun muassa Rooman ja Milanon kirkon välit.
Sittemmin Petrus palasi jälleen luostariin (Sta Maria Ravennassa), eli yksinkertaisena munkkina ja nöyryydestä kutsui itseään Pietari Syntiseksi (Petrus peccator). Petrus kuoli Faenzassa vuonna 1072, jättäen jälkeensä useita teologisia käsitteleviä teoksia.
Damianus nimitettiin kirkonopettajaksi vuonna 1823.
De divina omnipotentia
Yksi kuuluisimmista Damianuksen teoksista on "De divina omnipotentia" (Jumalan kaikkivaltijuudesta), ajoitettu noin vuodelle 1065. Teoksen aiheena on, pystyykö Jumala kaikkivaltiaana muuttamaan menneisyyttä? Voiko hän saada aikaan sen, että esimerkiksi Roomaa ei olisi koskaan perustettukaan?
Damianus ratkaisi ongelman esittämällä, että Jumala ei voi muuttaa menneisyyttä, mutta on silti kaikkivaltias. Ratkaisu perustui käsityksiin ajasta, sallimuksesta ja ikuisuudesta, jotka oli esitetty augustinus-boethiuslaisittain. Asioilla, jotka tapahtuvat ajallisessa historiassa, on pysyvä olemassaolo Jumalan luona hänen sallimuksessaan (providentia). Päivä, jolloin Rooma perustettiin, on meidän mielestämme tapahtunut kaukana historiassa, on kuitenkin Jumalalle nykyisyyttä. Näin Damianus esittää, että Jumalan suhde meidän menneisyyteemme on sama kuin nykyisyyteemme ja tulevaisuuteemme.
Jumalan tahdosta riippuu, mitä asioita kuuluu menneisyyteen ja mitä tulevaisuuteen, mutta Jumalan valinta on muuttumaton. Kun Jumala on valinnut tietyn tapahtuman tapahtuvaksi, se toteutuu, koska mikään ei voi estää Jumalan tahtoa toteutumasta. Jumala olisi voinut valita, että Roomaa ei olisi koskaan perustettu, mutta silloinkaan menneisyys ei olisi muuttunut, vaan olisi kokonaan toinen jo alun pitäenkin.
In These Arms
In These Arms on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Bon Jovin singlenä julkaistu hittikappale vuonna 1992 julkaistulta studioalbumilta Keep the Faith. Kappaleen ovat kirjoittaneet laulaja Jon Bon Jovi, kitaristi Richie Sambora ja kosketinsoittaja David Bryan. Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo.
Single oli yhtyeen toiseksi parhaiten menestynein single Keep The Faith -albumilta. Yhdysvalloissa se saavutti sijan 37 Billboard Hot 100 -singlelistalla. Kanadan virallisella singlelistalla se oli sijalla 6 ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijalla 9.
Kappale on tyypillinen heviballadi ja on hyvin samankaltainen yhtyeen toisen hittisinglen I'll Be There For You kanssa.
Kappaletta on soitettu aktiivisesti konserteissa jälleen vuoden 2005 jälkeen, kun se oli hetkellisesti poistettu settilistasta huimasta suosiostaan huolimatta.
Jarmo Rantanen
Jarmo Heikki Kullervo Rantanen (s. 20. kesäkuuta 1944 Orivesi) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja hallintomies. Rantanen toimi Holkerin hallituksen sisäasiainministerinä vuosina 1987–1991. Vuodesta 1985 hän hoiti Tampereen kaupunginjohtajan virkaa, mistä hän jäi eläkkeelle vuoden 2006 lopussa. Rantanen on koulutukseltaan merkonomi.
Rantanen oli yksi vuonna 1988 ensimmäisen kerran järjestetyn Delfin Basket -koripalloturnuksen ideoijista.
Maauimala
thumb|Tyypillinen maauimala Skotlannissa. Maauimala on julkinen uimapaikka, jossa on yksi tai useampi ulkona sijaitseva uima-allas. Altaiden lisäksi maauimaloissa on yleensä pukukopit ja suihkut. Monet maauimalat toimivat uimahallin yhteydessä. Useimmat maauimalat ovat auki vain kesäaikaan.
John Guillermin
John Guillermin (11. marraskuuta 1925 Lontoo – 27. syyskuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat ) oli brittiläinen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän syntyi Lontoossa ja opiskeli Cambridgen yliopistossa. Hän teki eniten suuren budjetin toiminta- ja seikkailuelokuvia. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Olin Montyn kaksoisolento (1958), Tarzanin suuri seikkailu (1959), Tarzan seikkailee Intiassa (1962), Toreadorien valssi (1962), Kunnian kotkat (1966), Viimeinen silta yli Reinin (1969), Liekehtivä torni (1974), King Kong (1976), Kuolema Niilillä (1978) ja King Kong elää (1986). 1980-luvulla Guillermin alkoi työskennellä pienemmissä hankkeissa.
Guillermin ohjasi 1950-luvun lopulla viisitoista jaksoa The Adventures of Aggie -tilannekomediaa.
Guillermin sai vuonna 1980 Evening Standard British Film Awardin Kuolema Niilillä -elokuvasta. Muiden muassa Elmo Williams ja David L. Wolper ovat kuvanneet häntä vaikeaksi ja vaativaksi ohjaajaksi.
Guillermin meni vuonna 1956 naimisiin Maureen Connellin kanssa. Parille syntyi kaksi lasta, Michelle ja Michael-John. Pari erosi sittemmin.
Itä-Götanmaa
thumb|right|150px|Ruiskaunokki on Itä-Götanmaan maakuntakukka. thumb|right|150px|Kyhmyjoutsen on Itä-Götanmaan maakuntaeläin.
Itä-Götanmaa on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Etelä-Ruotsissa Götanmaan pääalueella. Itä-Götanmaan pinta-ala on 9 987,1 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 428 379 asukasta, joten väentiheys oli 42,9 asukasta neliökilometriä kohti.
Itä-Götanmaa rajoittuu Smålandin, Länsi-Götanmaan, Närken ja Södermanlandin maakuntiin sekä Itämereen. Itä-Götanmaa muodostaa pääosan Itä-Götanmaan läänistä.
Maakunnan suurin järvi on Vättern, joka on myös koko Ruotsin toiseksi suurin. Korkein kohta on Stenabo, joka kohoaa 328 metrin korkeuteen.
Suurimmat kaupungit Norrköping, Motala, Linköping, Finspång, Mjölby ja Åtvidaberg. Maakunnassa harjoitetaan maa- ja metsätalouden ohella kaivostoimintaa (sinkin, volframin ja molybdeenin louhintaa). Alueen tärkein satamakaupunki on Itämeren rannan Norrköping.
Itä-Götanmaa jakautuu historiallisesti itäiseen Östanstångiin ja läntiseen Västanstångiin.
Kaupungit
Maakunnan suurin kaupunki on Linköping, Norrköpingin ollessa toiseksi suurin.
Kunnat
Itä-Götanmaan maakunta vastaa pääasiassa Itä-Götanmaan lääniä, johon kuuluvat seuraavat luettelon mukaiset kunnat. Osa kunnista kuuluu pieniltä osin naapurimaakuntiin. Itä-Götanmaan lääniin kuuluu luettelossa mainittujen poikkeusten lisäksi myös hyvin pieniä alueita Närken maakunnasta.
Perseo Miranda
Perseo Miranda ( s. 15. maaliskuuta 1965) on Genovasta kotoisin oleva heavy metal -yhtye Perseo Mirandan vokalisti.
Meir Just
Meir Just (7. heinäkuuta 1908 – 9. huhtikuuta 2010) oli alankomaalainen rabbi, joka toimi Amsterdamin päärabbina. Hän syntyi Vižnitsjassa ja oli hengellisenä johtajana Alankomaiden juutalaisyhteisölle 45 vuoden ajan. Hän kuoli 101-vuotiaana kotikaupungissaan Amsterdamissa, jolloin hänen ilmoitettiin tulevan haudatuksi Israeliin.
Odorico Leovigildo Sáiz Pérez
Odorico Leovigildo Sáiz Pérez (6. helmikuuta 1912 Revilla del Campo, Espanja – 14. lokakuuta 2012) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 13. maaliskuuta 1937 ja nimitettiin Requenan apostoliseksi vikaariksi Perussa sekä Simingin titulaaripiispaksi 26. marraskuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. maaliskuuta 1974. Pääkonsekraattorina toimi Juan Landázuri Ricketts, jota avustivat Valeriano Ludovico Arroyo Paniego ja Leonardo José Rodriguez Ballón.
Sáiz Pérez jäi eläkkeelle 15. toukokuuta 1987.
Proteomiikka
Proteomiikka on tieteen ala, joka tutkii proteomeja eli eliön tuottamien proteiinien kokonaisuutta. Vastaavasti genomiikka tutkii genomeita.