cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Iljan praasniekka
Iljan praasniekkaa vietetään joka vuosi 20. heinäkuuta. Praasniekka alkaa jo 19. heinäkuuta vigilialla. 20. heinäkuuta on juhlaliturgia, jonka yhteydessä kirkkoväki matkaa ristisaatossa järven rantaan. Järven rannassa toimitetaan vedenpyhitys, eli pappi siunaa järven veden. Liturgian jälkeen on kirkonmäellä yleinen kansanjuhla.
Francisco Nagasakilainen
Pyhä Francisco Nagasakilainen (myös Miyakolainen tai Miakolainen; ; 1548 Miyako, Japani – 5. helmikuuta 1597 Tateyama, Nishizaka, Nagasaki, Japani) oli japanilainen lääkäri, aikuiskäännynnäinen katolisuuteen, fransiskaanitertiaari, katekeetta, saarnaaja ja yksi Nagasakin ristiinnaulituista marttyyreista. Paavi Urbanus VIII julisti hänet autuaaksi 14. syyskuuta 1627, autuas paavi Pius IX julisti hänet pyhimykseksi 8. kesäkuuta 1862 ja hänen muistopäiväänsä vietetään 6. helmikuuta.
Benjamin Bailly
thumb|250px|Bailly vuonna 2013 Benjamin Bailly (s. 22. toukokuuta 1990 Liège) on belgialainen moottoriurheilija.
Ura
Bailly aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 2004. Vuonna 2007 hän sijoittui kolmanneksi Ranskan Elite-mestaruussarjassa. Samana vuonna Bailly sijoittui viidenneksi Formula A -mestaruussarjassa. Vuonna 2008 hän ajoi kaksi kilpailua Formula Renault WEC -sarjassa. Seuraavana vuonna Bailly voitti Ranskan Formula 4 -sarjan mestaruuden. Vuonna 2010 hän kilpaili FIA Formula Two Championship -sarjassa voittaen yhden kilpailun sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi. Vuonna 2013 Bailly kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttamatta pisteitä.
Luísa Todi
thumb|Luisa Todi Luísa Rosa de Aguiar Todi (9. tammikuuta 1753 Setúbal – 1. lokakuuta 1833 Lissabon) oli portugalilainen oopperalaulajatar, äänialaltaan mezzosopraano.
Todi syntyi Setúbalissa ja muutti perheineen Lissaboniin 1765. Hän ryhtyi näyttelemään ja esiintyi vielä samalla vuosikymmenellä Molièren näytelmässä Tartuffe. Hän tapasi myös italialaisen viulisti Francesco Saverio Todin, jonka kanssa hän meni vuonna 1769 naimisiin.
Todi sai laulunopetusta David Pereziltä. Vuonna 1770 hän esiintyi Giuseppe Scolarin oopperassa Il Viaggiotare Ridicolo. Vuosina 1772–1777 hän työskenteli Portossa laulajana ja laulunopettajana. Talvella 1777 hän teki ensimmäisen esiintymisensä ulkomailla laulaessaan Lontoossa. Vuodet 1778–1780 Todi vietti Ranskassa ja vuodet 1780–1783 Torinon Teatro Ruggiossa. Hän lauloi myös Saksassa ja Itävallassa vuoden 1781 aikana. Katariina II kutsui laulajattaren Venäjälle, jossa hän vietti neljä vuotta. Myöhemmin hän esiintyi mm. Preussin hoville.
Michael Wolff
thumb|upright|Michael Wolff Michael Wolff on yhdysvaltalainen kolumnisti ja tietokirjailija. Hän on toiminut New York Magazine ja Vanity Fair -lehtien mediakolumnistina ja kirjoittanut kirjoja, esimerkiksi Rupert Murdochin elämäkerran ja Donald Trumpin valtaannousua ja ensimmäistä virkavuotta esittelevän kirjan Fire and Fury.
Wolffin media-aiheinen kolumni ilmestyi New Yorkissa joka viikko vuodesta 1998 vuoteen 2004, jolloin hän siirtyi Vanity Fairiin. Hän ei ollut kriitikko eikä reportteri vaan keskittyi media-alan vallanpitäjien henkilökuviin. Hän on saanut National Magazine Awardin 2002 ja 2004.
Kohukirjan Fire and Fury ilmestyessä tammikuussa 2018 Wolff oli 64-vuotias. Hän kertoi kirjan perustuvan yli 200 haastatteluun puolentoista vuoden aikana. Osa kirjaan haastatelluista henkilöistä on syyttänyt häntä vääristelystä ja vaitiolovelvollisuuden rikkomisesta, toisaalta Wolffin tarjoamille päivällisille osallistunut vieras on vahvistanut kirjassa raportoituja keskusteluja.
Cântico da Liberdade
Cântico da Liberdade ("Laulu vapaudelle") on Kap Verden kansallislaulu. Laulusta tuli virallinen kansallislaulu vuonna 1996, sitä ennen käytettiin samaa kansallislaulua Guinea-Bissaun kanssa. Laulun on säveltänyt Adalberto Higino Tavares Silva, ja sen on sanoittanut Amilcar Spencer Lopes.
Sanat
Sanat portugaliksi
Epävirallinen suomalainen käännös
Hamsterit (romaani)
Hamsterit on Veikko Huovisen kirjoittama, vuonna 1957 ilmestynyt romaani. Romaanissa hän palaa Havukka-ahon ajattelijassa vuonna 1952 aloittamaansa humoristiseen, originellien ihmistyyppien aiheeseen kuvaten henkilöitään lämmöllä, hauskasti ja rikkaasti. Hamsterit on Huovisen kirjoittamista romaaneista järjestyksessään neljäs.
Romaanista on tehty kolmiosainen televisiosarja Hamsterit, joka ilmestyi vuonna 1982 sekä tammikuussa 2023 elokuvateattereihin saapuva Markku Pölösen ohjaama Hamsterit-elokuva. Ruotsinkielinen käännös kirjasta ilmestyi vuonna 1979 nimellä Hamstrare.
Romaanin juoni ja henkilöt
Romaanin päähenkilö on nimeltään Hamsteri, mikä on joko hänen etu- tai sukunimensä. Hamsterin intohimona on varustautuminen kylmän pohjolan talven varalle keräämällä talvivarastot täyteen ruokaa, juomaa, lämmintä vaatetta ja monenlaista tarviketta saadakseen nauttia lämmöstä ja turvallisuudesta, kun ulkona pakkaset paukkuvat ja talvimyrskyt puhaltavat korkeita kinoksia. Hamsteri myös rakastaa kirjoja, joissa puhutaan varustautumisesta ja varastoista. Kertomus Robinson Crusoesta on hänen mielilukemistaan. Kaikki on kuitenkin vain haavetta, koska hän on köyhä.
Asiat saavat kuitenkin käänteen, kun hän saa perinnön ja ostaa peninkulman päästä kaupungista mökin, jossa on kaksi huonetta ja jota ympäröi kaunis puutarha. Asuttuaan mökissään pari vuotta hänen naapuriinsa, upeaan, viehättävään huvilaan muuttaa kaksinkertaisen veikkauksen päävoiton saanut Rurik, vaimonsa Tellervo eli Tellu ja heidän lapsensa Niku, Naku ja Raisa. Muita päähenkilöitä ei kirjassa sitten olekaan. Rurik on hiljainen hissukka, joka on toiminut pikkuvirkamiehenä kaupungin kolkossa virastossa. Tellulla on siniset silmät, tarmokas leuka ja oikeat hymykuopat. Vaimonsa vastustuksesta huolimatta Rurik haluaa käyttää osan veikkausvoitostaan sapattivuoteen maaseudulla, mihin Tellukin lopulta myöntyy.
Alku ei maaseudun rauhassa kuitenkaan suju haaveiden mukaisesti. He odottavat, että jotakin hauskaa tapahtuisi, mutta mitään ei tapahdu. Lopulta alkaa sataa vettä. Polttopuut ovat märkiä. Pitäisi lähteä retkelle, mutta minne ja miten. Vuokrattu venekin on täysin laho ja haisee. Tellu alkaa motkottaa.
Hamsteri tulee vierailulle Rurikin ja Tellun perheeseen. Heti ensi käynnillään hän valistaa Rurikia ja Tellua talveen varustautumisen tärkeydestä näillä pohjoisilla leveysasteilla. Kun talvi isoine kinoksineen ja kovine pakkasineen tulee, tarvitaan lämpimiä talvijalkineita, vaatteita ja kellarintäydeltä elintarvikkeita. Hamsteri saa Rurikista saman tien hengenheimolaisen eikä Tellukaan pahemmin vastustele, kun jotain hauskaa alkaa tapahtua.
Harpyija (lintu)
Harpyija (Harpia harpyja) on Etelä- ja Keski-Amerikassa esiintyvä suurikokoinen päiväpetolintu, jota yleensä tavataan trooppisten alankojen sademetsien latvuskerroksissa. Harpyija on sukunsa ainoa laji sekä suurin ja voimakkain Amerikan kotkista.
Koko
Harpyijanaaraat ovat keskimäärin 100–110 senttimetriä pitkiä, niiden siipiväli on 200 senttimetriä ja yleensä ne painavat noin 7,5 kilogrammaa. Poikkeukselliset naaraat ovat painaneet yli 9 kilogrammaa ja yksi vankeudessa ollut naaras, ”Jezebel”, painoi 12,3 kilogrammaa. Koiraat ovat naaraisiin verrattuna pieniä, ne painavat vain 3,8–5,4 kilogrammaa. Kotkista ainoastaan filippiinienkotka ja kuningasmerikotka lähentelevät harpyijan kokoluokkaa. Harpyija on väriltään pääosin tummanharmaa, mutta vatsa on valkoinen ja pää on tuhkanharmaa.
Ravinto
Harpyija on aktiivisesti metsästävä lihansyöjä. Se metsästää puissa eläviä nisäkkäitä kuten apinoita, koateja ja laiskiaisia, mutta se voi myös hyökätä toisten lintulajien kimppuun. Sen kynnet ovat erittäin voimakkaat ja pitkät, suuremmat kuin harmaakarhulla.
Lisääntyminen
Harpyijapariskunta saa yhden poikasen 2–3 vuoden aikana. Pariskunta munii kaksi valkoista munaa suureen korkealla puussa olevaan risupesään. Ensimmäisen poikasen kuoriuduttua toinen muna jää huomiotta eikä kuoriudu. Poikanen oppii lentämään kuuden kuukauden ikään mennessä, mutta vanhemmat jatkavat sen ruokkimista vielä 6–10 kuukauden ajan.
Sisilialainen puolustus, Kalašnikov-muunnelma
Sisilialaisen puolustuksen Kalašnikov-muunnelma on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti: Kalašnikov-muunnelmalla on samankaltaisuuksia Svešnikov-muunnelman kanssa, ja sitä joskus kutsutaan myös neo- tai uus-Svešnikoviksi. Siirrolla 4...e5 on pitkä historia; Louis-Charles Mahé de La Bourdonnais käytti sitä otteluissaan Alexander McDonnellia vastaan vuonna 1834, ja muunnelma oli myös suosittu hetken 1940-luvulla. Nämä aikaisemmat pelit keskittyivät Löwenthal-muunnelmaan 4...e5 5. Rb5 a6 6. Rd6+ Lxd6 7. Dxd6 Df6, jossa musta luopuu lähettiparistaan saadakseen kehitysedun. Siirto hiipui kuitenkin pois käytöstä, koska valkoisella katsottiin olevan etu näissä linjoissa.
Myöhään 1980-luvulla 4...e5 saavutti jälleen suosiota, tarkoitus oli vastata 5...d6 siirtoon 5.Rb5 (”oikeaoppinen” Kalašnikov). Ideat tässä jatkossa ovat samanlaisia kuten Svešnikovissa – musta hyväksyy takasotilaan d6:ssa ja heikentää ruutua d5 mutta valkoinen häviää tempoja joutuessaan siirtämään ratsuaan. Ero näiden kahden muunnelman välillä on, että musta ei ole joutunut kehittämään ratsuaan ruutuun f6 eikä valkoinen tuonut omaa ratsuaan c3:een, jotain molemmilla pelaajalla on ylimääräisiä siirtovaihtoehtoja. Musta voi siirtää ...Re7 Rf6:n sijaan, esimerkiksi siirrot 6.R1c3 a6 7. Ra3 b5 8.Rd5 Rge7, jossa vältytään valkoisen suunnitelmalta Lg5 ja Lxf6 saadakseen mustalle tuplasotilaat f-linjalle. Musta voi myös viivyttää ratsun tuomista pelatakseen ...Le7-g5 tai suoran ...f5:n. Toisaalta, valkoisella on mahdollisuus pelata 6.c4, joka vahvistaa hänen kontrolliaan d5:stä ja estää mustan siirron ...b5,mutta jättää d4-ruudun hieman heikoksi.
Muunnelmia
2...Rc6 on luonnollinen kehityssiirto, ja se valmistelee myös siirtoa ...Rf6 (kuten 2...d6, musta pysäyttää valkoisen pelaamasta e5). Siirtojen 3.d4 cxd4 4. Rxd4 jälkeen, mustan yleisin siirto on 4...Rf6, johon valkoinen tavallisesti vastaa 5.Rc3. Tässä vaiheessa musta voi pelata 5...d6, transponoiden klassiseen muunnelmaan; 5...e5 Svešnikov-muunnelma; tai 5...e6, joka transponoituu neliratsumuunnelmaan. Siirron 4...Rf6 lisäksi mustan tärkeimmät mahdollisuudet ovat 4...e6 (transponoituu Taimanov -muunnelmaan), 4...g6 (nopeutettuun lohikäärmemuunnelmaan) ja 4...e5 (Kalašnikov-muunnelma). Harvinaisempia vaihtoehtoja ovat 4...Dc7 (joka voi myöhemmin transponoitua Taimanov-muunnelmaan) ja 4...Db6 (Grivas-muunnelma).
ECO-koodit
Koodit B30 – B39 käsittelevät avauksia 1.e4 c5 2.Rf3 Rc6 jotka ovat itsenäisiä 2..d6 verrattuna. Tässä ryhmässä ovat esimerkiksi Rossolimo, Kalašnikov, Svešnikov ja nopeutettu lohikäärme.
Suomensarja (jääkiekko)
Suomensarjan jälkeen Suomen jääkiekon toiseksi korkeimman sarjatason nimi muutettiin I-divisioonaksi.
James J. Braddock
thumb|James J. Braddock James J. Braddock (oik. James Walter Braddock, 7. kesäkuuta 1905 – 29. marraskuuta 1974) oli newjerseyläinen nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari, joka tunnettiin lempinimellä Cinderella Man, jonka toimittaja Damon Runyon antoi hänelle.
Braddockin vanhemmat olivat alun perin irlantilaisia. Nuorena hän joutui elämään taloudellisissa vaikeuksissa. Hän teki satama- ja telakkatöitä, ja työtoveri ehdotti häntä joutohetkinään harrastamaan nyrkkeilyä. Braddock otteli ensimmäisen kerran ammattilaisena vuonna 1926 mutta hävisi. Hän oli jo jättämässä nyrkkeilyn ja ratkesi juopottelemaan mutta voitettuaan pikkuotteluita innostui uudelleen nyrkkeilystä. Vuonna 1934 hän voitti John Henry Lewisin ja vuonna 1935 Art Laskyn, minkä jälkeen hän pääsikin ottelemaan raskaansarjan maailmanmestaruudesta.
Braddock voitti 13. kesäkuuta 1935 Madison Square Garden Bowlissa noin 35 000 katsojan edessä maailmanmestaruuden Max Baerilta. Baer oli ottelun suosikki. Braddockin painoksi punnittiin 96 kiloa. Vahvasti ottelun aloittanut Baer kuitenkin väsyi kymmenenteen erään mennessä, jolloin viittä viimeistä erää selvästi hallinnut Braddock voitti mestaruuden nimiinsä pisteillä.
James J. Braddock menetti maailmanmestaruutensa Joe Louisille kesäkuussa 1937 Chicagossa tyrmäyksellä 8. erässä. Seuraavana vuonna hän voitti vielä Lontoossa Brittiläisen imperiumin mestarin Tommy Farrin pisteillä.
Braddock kävi ammattinyrkkeilijänä 86 ottelua, joista hän voitti 51 (tyrmäyksellä 26) ja hävisi 26. Nyrkkeily toi hänelle tuloja, joilla hän saattoi omansa ja perheensä elämän vakaalle pohjalle.
Elokuva
Vuonna 2005 valmistui Ron Howardin ohjaama, Braddockista kertova elokuva Cinderella Man.
Sisilialainen puolustus, klassinen muunnelma
Suosittuja valkoisen siirtoja ovat myös 6.Lc4 ja 6.Le2, jotka johtavat yleensä seuraaviin jatkoihin: Siirto 6.Lc4 tuo lähetin aggressiiviselle ruudulle ja musta vastaa yleensä 6...e6 rajoittaakseen valkoisen lähetin alaa. Siirtojen 7.Le3 Le7 jälkeen, valkoinen voi joko linnoittaa kuningaspuolelle (Sozinin hyökkäys, nimetty venäläisen mestarin Veniamin Sozinin mukaan, joka pelasi sitä 1930-luvulla), tai kuningatarpuolelle siirroin 8.De2 ja 9. 0-0-0 (Velimirovićin hyökkäys). Siirron 6...e6 sijasta, musta voi myös yrittää Benkon siirtoa 6...Db6.
Siirto 6.Le2 suo mustalle solidin Boleslavskin muunnelman siirron 6...e5 jälkeen, kuten taas 6...e6 johtaa Scheveningen-muunnelmaan, ja 6...g6 transponoituu lohikäärmemuunnelman klassiseen muunnelmaan.
ECO-koodit
Koodit B50 – B59 käsittelevät avauksia 1.e4 c5 2.Rf3 d6 joita ei ole koodeissa B60-B99. Näitä ovat Moskova-muunnelma (3.Lb5+), 3.d4 cxd4 4.Dxd4, ja klassisen muunnelma (lukuun ottamatta Richter-Rauzer hyökkäys), sisältäen myös Sozinin hyökkäyksen ja Boleslavskin muunnelman.
Mitä on filosofia?
Mitä on filosofia? on vuonna 2010 ilmestynyt artikkelikokoelma, joka esittelee filosofiaa. Sen ovat toimittaneet Henrik Rydenfelt ja Heikki A. Kovalainen ja kustantanut Gaudeamus.
Pää kiinni painajainen
Pää kiinni painajainen on Klamydian vuonna 1992 julkaistu albumi. Se on yhtyeen kolmas pitkäsoitto ja ensimmäinen omakustanteinen levy.
Wolfgang Hartl
Wolfgang Hartl (s. 2. helmikuuta 1941 Linz) on itävaltalainen ratameloja. Hän edusti Itävaltaa Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984 kilpaillen yhdessä Werner Bachmayerin kanssa 500 metrin ja 1 000 metrin kajakkikaksikoissa. Hartl saavutti MM-pronssia 1 000 metrin kajakkikaksikossa Tampereella 1983.
Werner Bachmayer
Werner Bachmayer (s. 6. joulukuuta 1960 Wien) on itävaltalainen ratameloja. Hän edusti Itävaltaa Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984 kilpaillen yhdessä Wolfgang Hartlin kanssa 500 metrin ja 1 000 metrin kajakkikaksikoissa. Bachmayer saavutti MM-pronssia 1 000 metrin kajakkikaksikossa Tampereella 1983.
This Town Needs Guns
TTNG (tunnettu aiemmin nimellä This Town Needs Guns) on brittiläinen indierockyhtye. Yhtyeen perustivat vuonna 2004 laulaja-kitaristi Stuart Smith, soolokitaristi Tim Collis, rumpali Simon Thompson ja basisti Ian Lewis.
This Town Needs Guns on julkaissut kaksi EP-levyä ja yhden täyspitkän albumin. Uuden albumin äänitykset aloitettiin kesällä 2011 ja albumin toivotaan valmistuvan vuoden 2011 loppuun mennessä. Yhtyeellä on levytyssopimus brittiläisen BSM Recordsin, yhdysvaltalaisen Sargent Housen ja japanilaisen Zankyon kanssa.
Musiikkityyli
Yhtye on nimennyt musiikillisiksi vaikutteiseen monia yhtyeitä, kuten Kinsella, Owls, American Football, Incubus ja Make Believe.
Winter
Winter on saksan ja englannin kielten talvea tarkoittava sana, joka esiintyy monissa maissa myös sukunimenä. Suomessakin on useita Winter-nimisiä sukuja.
Brownsean saari
Ensimmäinen partioleiri
Saari kattaa 560 eekkeriä (n. 2,3 neliökilometriä) metsää, avomaita ja kaksi järveä. Partioliikkeen tuleva perustaja Robert Baden-Powell oli vieraillut saarella lapsena veljiensä kanssa. Se sopi loistavasti hänen suunnitelmiinsa sillä se oli erillään mantereesta ja siten lehdistöstä, mutta vain lyhyen lauttamatkan päässä Poolen kaupungista, mikä helpotti käytännön järjestelyitä. Baden-Powell kutsui 21 poikaa eri yhteiskuntaluokista leirille, mikä oli vallankumouksellinen idea aikakauden luokkatietoisessa Englannissa. Leiri kesti kahdeksan päivää, 1.–8. elokuuta 1907. Jokaisella päivällä oli oma teemansa. Leiriläiset lähtivät saarelta lautalla 9. elokuuta 1907. Baden-Powell piti leiriä menestyksenä.
Aiheesta muualla
50.69029°N, -1.97173°W
Hermann Kutter
Elämäkerta
Kutter syntyi Bernissä. Hänen isänsä oli Wilhelm Rudolf Kutter (1818–1888) ja äitinsä Marie Albertina König (1833–1923). Hän avioitui Lydia Rohnerin (1868–1936) kanssa vuonna 1891. Hän kasvoi pietistisessä kodissa ja opiskeli teologiksi Baselissa, Bernissä ja Berliinissä. Vuonna 1844 hänestä tuli pastori Bernissä ja 1898 Zürichissä.
Filosofia
Kristityn jumalakäsityksen, saksalaisen idealismin, senaikaisen elämänfilofian ja nuoren Blumhardtin sosialististen ajatuksien vaikutuksen kautta Kutter saavutti dynaamisen näkemyksen Jumalasta. Tällainen Jumala, joka Kristuksen kautta paljastuu ihmiskunnalle ja maailmalle äärettömässä todellisuudessa on elämän ainoa todellisuus. Tällä uskonkeskeisellä teologiallaan Kutter pohjusti tien niin sanotulle dialektiselle teologialle. Kutterin mukaan paluu "suoraan elämään" on toteutunut historian aikana, mistä osoituksena sosialismi on. Kutterin mielestä sosiaalidemokraatit olivat elävän Jumalan työkaluja: hänen kirjansa Sie müssen (1903) mukaan heidän pitää julistaa maailmalle viimeisestä tuomiosta ja "suuresta käännekohdasta". Kutter yhdistetään dialektisen teologian koulukunnan kannattajiin kuten Karl Barth, Emil Brunner ja Friedrich Gogarten. Hän hyväksyi sosiaalidemokratian, mutta hän ei kuitenkaan koskaan liittynyt Sosiaalidemokraattiseen puolueeseen kuten Leonhard Ragaz ja Karl Barth olivat tehneet.
Vári-Voúla-Vouliagméni
Vári-Voúla-Vouliagméni sijaitsee Saroninlahden rannalla noin 16 kilometriä Ateenan keskustasta eteläkaakkoon. Siihen kuuluu myös Flévesin saari. Kunta syntyi, kun Vári, Voúla ja Vouliagméni yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Vári-Voúla-Vouliagménin kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kaupungit ovat:
Masterboy
Masterboy oli saksalainen 1990-luvulla perustettu eurodance-yhtye. Ryhmän muodostivat Tommy Schleh, Enrico Zabler ja naislaulaja Trixi Delgado.
Enrico Zabler
Masterboyn tuottaja ja musiikin tekijä Enrico Zabler syntyi 2. huhtikuuta 1961 Saksan Heidelbergissä. Zabler aloitti musiikkiuransa jo nelivuotiaana ottamalla pianotunteja ja opiskellen taidemusiikkia. Ennen kuin Zabler tapasi Schleh’n, hän oli jäsenenä saksalaisessa rokkiyhtyeessä. Zabler on naimisissa Angelan kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Tommy Schleh
Tuottaja ja Masterboyn räppäri Tommy Schleh syntyi 10. joulukuuta 1964 Saksan Sinnscheimissä. Hän aloitti DJ-uransa vuonna 1981 ja toimi DJ:nä lontoolaisessa The Legends -klubilla. Tavattuaan Masterboyn toisen perustajan Enrico Zablerin, Schleh jätti esiintymisen klubeilla. Vuonna 1997 hän palasi sooloprojektinsa pariin ja antoi sille nimen The Klubbingman. Schleh toimii vakituisena DJ:nä Kinky Palace Klubilla ja hänellä on myös oma radio-ohjelmansa Welcome to the Club. Ohjelmaa esitetään tiistai-iltaisin kahdeksasta puoleen yöhön Sunshine Live -radioasemalla. Vapaa-aikanaan Schleh harrastaa lumilautailua, kuntosalilla käyntiä ja autoilua Porschellaan.
Trixi Obrecht Delgado
Masterboyn alkuperäinen naislaulaja Trixi Obrecht Delgado syntyi 21. kesäkuuta 1966 Saksan Pforzheimissa. Hänen oikea nimensä on Beatrice Obrecht. Obrecht toimi muun muassa taksikuskina ennen kuin liittyi Masterboy-ryhmään. Hän asuu Stuttgartissa. Obrecht aloitti laulajana useissa eri rokkiyhtyeissä ja vuonna 1992 hän liittyi Masterboyn rivistöön, jossa oli mukana neljä vuotta. Obrecht lähti Masterboysta vuonna 1996, esiintyen sitä ennen kolmella Masterboyn pitkäsoitolla ja useilla singleillä. Lähdön jälkeen Obrecht aloitti soolo uransa nimellä La Tour ja julkaisi singlen ”Falling for Your Love”. Kesällä 2001 Obrecht palasi takaisin Masterboy-ryhmään laulajana. Vapaa-aikanaan Obrecht harrastaa lenkkeilyä, lukemista ja kissoja.
Linda Rocco
Masterboyn toinen naislaulaja Linda Rocco syntyi 19. kesäkuuta 1966 Ohion Clevelandissa, Yhdysvalloissa. Ennen Masterboyhin liittymistä Rocco toimi muun muassa Michael Jacksonin ja Milli Vanillin taustalaulajana. Lisäksi hän on ollut mukana myös lukuisissa eurodance-projekteissa, kuten AB Free, Paternoster ja MAXX. Vuonna 1996 hän aloitti Masterboyn naislaulajana ja oli mukana yhdellä Masterboyn pitkäsoitolla. Rocco lähti ryhmästä erilaisten musiikillisten näkemyserojen takia. Tämän jälkeen hän aloitti soolo-uransa ja julkaisi singlen ”Fly With Me”. Nykyään Rocco työskentelee miehensä musiikkikoulussa ”Scream Factory” Saksan Frankfurtissa.
Annabell Krischak
Masterboyn kolmas naislaulaja Annabell Krischak syntyi Saksan Ulmissa 27. huhtikuuta 1974. Ennen Masterboyta Krischak työskenteli Michael Jacksonin, Sabrinan, Haddawayn ja Down Low’n taustalaulajana. Hän on ottanut myös osaa muihin projekteihin, kuten the Weather Girlsin, La Bouchen, Bonnie Tylerin sekä Eros Ramazzottin kanssa. Krischak liittyi Masterboy-ryhmään maaliskuussa 1999. Hän oli mukana singlellä ”Porque Te Vas” ja pitkäsoitolla ”Best Of”. Hän lähti ryhmästä elokuussa 2000, jonka jälkeen Krischak aloitti soolo-uransa ja hän julkaisi singlen ”Let It Shine”.
Singlet
Masterboy & Trixi Obrecht Delgado
Masterboy & Linda Rocco
Masterboy & Annabell Krischak
Sisilialainen puolustus, lohikäärmemuunnelma
Sisilialaisen puolustuksen lohikäärmemuunnelma on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti: Lohikäärmemuunnelmassa musta sivustoi kuningaspuolen lähettinsä h8–a1-diagonaalille. Sen nimesi Fjodor Duz-Hotimirski vuonna 1901, joka näki yhteneväisyyden mustan sotilasmuodostelmassa (sotilaat d6, e7, f7, g6 ja h7) ja Lohikäärme-tähdistössä. Valkoisen vaarallisin hyökkäys lohikäärmemuunnelmassa on jugoslavialainen hyökkäys, joka jatkuu 6.Le3 Lg7 7.f3 0-0 8.Dd2 Rc6, jolloin sekä 9.0-0-0 että 9.Lc4 on pelattu. Muunnelma johtaa erittäin terävään peliin ja on äärimmäisen monimutkainen, koska pelaajat linnoittuvat vastakkaisille puolille ja pelistä tulee valkoisen kuningaspuolen ja mustan kuningatarpuolen vastahyökkäyksen välinen kisa. Valkoisen päävaihtoehto jugoslavialaiseen hyökkäykseen on 6. Le2, klassinen muunnelma.
Muunnelmia
2...Rc6 on luonnollinen kehityssiirto, ja se valmistelee myös siirtoa ...Rf6 (kuten 2...d6, musta pysäyttää valkoisen pelaamasta e5). Siirtojen 3.d4 cxd4 4. Rxd4 jälkeen, mustan yleisin siirto on 4...Rf6, johon valkoinen tavallisesti vastaa 5.Rc3. Tässä vaiheessa musta voi pelata 5...d6, transponoiden klassiseen muunnelmaan; 5...e5 Sveshnikov-muunnelma; tai 5...e6, joka transponoituu neliratsumuunnelmaan. Siirron 4...Rf6 lisäksi mustan tärkeimmät mahdollisuudet ovat 4...e6 (transponoituu Taimanov -muunnelmaan, 4...g6 nopeutettuun lohikäärmemuunnelmaan ja 4...e5 (Kalašnikov-muunnelma). Harvinaisempia vaihtoehtoja ovat 4...Dc7, joka voi myöhemmin transponoitua Taimanov-muunnelmaan ja 4...Db6, Grivas-muunnelma.
Nopeutettu lohikäärmemuunnelma
Kuten tavallisessa lohikäärmemuunnelmassa, musta sivustoi lähettinsä ruutuun g7 nopeutetussa lohikäärmeessä. Erona on, että musta välttää siirron d7-d6 pelaamista, joten hän voi mahdollisesti pelata d7-d5 yhdellä siirrolla. Jos valkoinen haluaa esimerkiksi pelata jugoslavialaisen hyökkäyksen tyyliin 5.Rc3 Lg7 6.Le3 Rf6 7.f3 0-0 8.Dd2, 8...d5! tasoittaa pelin välittömästi. Kun valkoinen pelaa 5.Rc3, ideana on yleensä 5...Lg7 6.Le3 Rf6 7. Lc4 0-0 8. Lb3 (välttääkseen ansat, joissa esiintyy idea ...Rxe4 ja ...d5), jota seuraa kuningaspuolen linnoitus.
Kriittinen siirto mustan siirtojärjestykselle on 5.c4, Maróczyn muunnelma. Valkoinen toivoo sitovansa mustan aseman hankaloittaessaan sotilasmurrot ...d7-d5 ja b7-b5. Yleisesti ottaen, tämä jatko on vähemmän taktinen kuin monet sisilialaiset muunnelmat, ja peli edellyttää strategisia manööverejä molemmilla puolilta. Siirron 5.c3 jälkeen pääjatko on 5...Lg7 6. Le3 Rf6 7.Rc3 – 7...0-0 js 7...Rg4 ovat tässä yleisimmin pelatut.
Cheyenne
thumb|left|160px|Wyoming State Capitol – Cheyennen osavaltioparlamenttirakennus ja osavaltion kuvernöörin virastorakennus. thumb|left|160px|Cheyennen kaupunkinäkymää vuodelta 1908.
Cheyenne on läntisissä Yhdysvalloissa sijaitsevan Wyomingin osavaltion pääkaupunki. Kaupungin pinta-ala on 57,9 km² (vettä 0,2 km²) ja asukasluku 56 915.
Kaupunki alkoi kasvaa vuonna 1867, kun sinne alettiin rakentaa rautatietä. Nopean kasvun takia kaupunki tunnettiin pian nimillä ”taianomainen kaupunki” ja ”tasankojen kuningatar”; sinne muutti neljässä kuukaudessa neljä tuhatta ihmistä, mikä tuohon aikaan oli valtava määrä. Nykyisin kaupungin asukkaista 88 prosenttia on valkoisia, 12,5 prosenttia latinoja ja noin kolme prosenttia mustia. Lisäksi on pienempiä väestöryhmiä.
Cheyenne on tunnettu kasvitieteellisistä puutarhoistaan.
Kampavasarahai
Kampavasarahai (Sphyrna lewini) on vasarahaiden heimoon kuuluva rustokalalaji. Sitä esiintyy kaikilla lauhkeilla ja trooppisilla merialueilla.
Ulkonäkö ja koko
Suurimmillaan kampavasarahai voi saavuttaa noin 4,3 metrin pituuden ja 152 kilogramman painon.
Levinneisyys
Kampavasarahaita tavataan ympäri maapalloa lauhkeissa ja trooppisissa rantavesissä. Atlantin länsiosissa kampavasarahai elää New Jerseystä Uruguayyn ulottuvalla alueella, myös Meksikonlahdella ja Karibianmerellä. Itäisellä Atlantilla sitä esiintyy todennäköisesti Afrikan koko rannikolla ja myös Välimerellä ja Azorien ympäristössä.
Intian valtameressä kampavasarahaita on havaittu Etelä-Afrikasta, Malediiveilta ja Punaiseltamereltä Myanmariin ulottuvalta rantavyöhykkeeltä. Läntisellä Tyynellämerellä lajia tavataan Thaimaasta Japaniin, Filippiineille ja Australiaan. Itäisellä Tyynellämerellä elinalue ulottuu Kalifornian eteläosista mahdollisesti Perun pohjoisosiin. Se elää myös Havaijilla ja Tahitilla.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee kampavasarahain äärimmäisen uhanalaiseksi. Sen yksilömäärään arvioitiin vuonna 2019 pienetyneen 1940-jälkeen yli 80 prosentilla, ja lisäksi sen arvostettuja eviä kohtaan on lisääntynyttä kiinnostusta. Lajin kalastusta ei juurikaan säädellä.
Sean Bean
Shaun Mark ”Sean” Bean (s. 17. huhtikuuta 1959 Sheffield, South Yorkshire) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan Boromirina Taru sormusten herrasta -trilogiassa.
Bean on tunnettu siitä, että hänen elokuvissa ja televisiosarjoissa esittämänsä hahmot kuolevat varsin usein.
Bean on ollut neljästi naimisissa, mutta kaikki liitot ovat päätyneet eroon. Toisesta liitostaan Melanie Hillin kanssa hänellä on kaksi lasta ja kolmannesta liitostaan Abigail Cruttendenin kanssa yksi. Beanin viimeisin liitto päättyi vuonna 2010.
Synestesia
thumb|Eri kirjoitusmerkkien näkeminen aina tietynvärisenä on yleinen synestesian muoto. Synestesia (< kreikk. syn + aisthēsis, 'yhdistynyt aistimus') on perinnöllinen tila, jossa tietty laukaiseva ärsyke saa aikaan automaattisen, tahdosta riippumattoman, affektipitoisen ja tietoisen aistihavainnon tai käsitteellisen havainnon, joka eroaa sen laukaisseesta ärsykkeestä. Sekoittuvat havainnot voivat olla saman aistin erillisiä havaintoja, kuten kirjaimet ja värit. Havainnot voivat sekoittua myös kokonaan eri aistien välillä: esimerkiksi ääni saattaa olla synesteetikolle myös näkyvä, maistuva, tai tuntoaistilla havaittava asia.
Yleisyys
Vaikka synestesia ei yhdistykään mihinkään patologiseen tilaan, tai kognition tai aistien toimintahäiriöön, se voi esiintyä yhdessä esimerkiksi autismin ja savantismin kanssa. Autismin kirjon oireyhtymän ihmisistä 20 prosentilla on synestesia.
Ihmisellä, jolla on yksi synestesian tyyppi, on 50 prosentin todennäköisyys olla toinenkin synestesian tyyppi. Joillakin ihmisillä on lisäksi kolmas, neljäs tai vieläkin useampi synestesian tyyppi.
Ilmeneminen
Synestesia ilmenee lapsella jo varhaisessa iässä. Lapsi saattaa hämmentyä huomatessaan, etteivät muut lapset koe maailmaa samalla tavalla kuin hän, ja joutua epäuskon tai pilkan kohteeksi kertoessaan havainnoistaan, joten hän oppii usein vaikenemaan niistä. Ilmiö ei kuitenkaan katoa lapsen varttuessa.
Sama ärsyke aiheuttaa yhdessä synesteetikossa aina samanlaisen kokemuksen. Synesteetikko ei voi ehkäistä tai pysäyttää synesteettistä kokemustaan tai ohjailla sitä edes harjoittelun avulla.
Synesthesia Battery -verkkokyselylomakkeen 19 133 vastaajan kuvailemien synesteettisten kokemustensa perusteella synestesian tyypit, joita löydettiin yli 150 erilaista, voidaan tutkija Richard Cytowicin mukaan ryhmitellä viiteen ryhmään. Ryhmät eivät ole toisistaan tilastollisesti riippuvaisia, joten ne saattavat olla eri tekijöiden aiheuttamia:
thumb|350px|Yksi synestesian päätyypeistä on sarjojen näkeminen kolmiulotteiseen tilaan tietyllä tavalla järjestyneinä. Kuvassa yhden synesteetikon mielessään sijoittamia sarjoja, ylhäällä viikonpäivät ja kuukaudet, alhaalla luvut 1–100.
Kieli laukaisee synestesian useammin kuin mikään toinen tekijä. Kaikista synesteettisistä havainnoista 88 prosentissa on kyse joko grafeemeista, foneemeista tai kokonaisista sanoista. Kaikkein yleisin synestesian muoto on viikonpäivien näkeminen värillisinä, kukin omanvärisenään. Seuraavaksi yleisintä on kirjainten, numeroiden ja välimerkken näkeminen värillisinä, vaikka ne olisikin painettu mustalla värillä. Jotkut synesteetikot näkevät kirjoitusmerkeillä myös sukupuolen ja persoonallisuuden. Eräs synesteetikko esimerkiksi kokee #-merkin beigenvärisenä, ahkerana ja miehekkäänä miehenä.
Äänteet laukaisevat synesteetikoissa usein makuaistimuksia. Eräs englanninkielinen synesteetikko esimerkiksi maistaa kaikki /idʒ/-äänteelliset sanat, kuten college, makkaran makuisina. Äänisynestesian kokemus voi vaihdella musiikin tai muun äänen voimakkuuden, suunnan, laadun (ihmisääni tai soitin), korkeuden tai rytmisten muutosten mukaan. Myös kokonainen sävellys voi olla tietyn värinen. Voimakas ääni voi tuottaa nukkuvassa ihmisessä synesteettisiä unitiloja herättämättä nukkujaa.
Synestesiakokemuksia voi syntyä myös kokonaan kognitiivisista prosesseista ilman ulkoista aistiärsykettä. Esimerkiksi jotkut grafeemi–väri-synesteetikot kertovat näkevänsä värejä vain ajatellessaankin kirjaimia tai numeroita. Eräs synesteetikko kertoi näkevänsä laskutoimituksen 5+2 samanvärisenä kuin luvun 7, ja jotkut näkevät luvun aina samanvärisenä riippumatta siitä, onko se kirjoitettu arabialaisin vai roomalaisin numeroin.
Synestesia toimii yleensä vain yhteen suuntaan. Jos ääniärsyke laukaisee yhdellä synesteetikolla väri- tai muotohavainnon, jälkimmäinen ärsyke ei yleensä laukaise vastaavasti kuulohavaintoa. Niillä synesteetikoilla, joilla aistihavaintojen sekoittuminen kuitenkin on kaksisuuntaista, voi kakofonian kokemuksen vuoksi olla vaikeuksia selviytyä paikoissa, joissa esiintyy paljon erilaisia aistiärsykkeitä.
Synestesiana ei pidetä esimerkiksi sellaista luonnollista ja yleistä kokemusta, jossa korkeat äänet yhdistyvät korkeaan luminanssiin.
Synesteettiset yhteydet eivät ole sisäsyntyisiä vaan idiosynkraattisia. Esimerkiksi identtiset kaksoset saattavat yhdistää samoihin kirjaimiin eri värit. Koska synesteetikoiden aistihavainnot ovat yksilöllisiä, niitä ei voi taulukoida yleispätevästi. Synesteettisissä kokemuksissa on kuitenkin säännönmukaisuuksia. On esimerkiksi havaittu, että yleisimmät ja ensin opitut kirjaimet yhdistyvät usein nuorimpana opittuihin väreihin. Esimerkiksi A-kirjain on punainen noin 40 prosentissa tapauksista, ja H ja S ovat vihreitä 20 prosentissa tapauksista. Kirjaimet O ja I sekä numero 1 ovat usein värittömiä. Kokonaisten sanojen kohdalla sanan ensimmäinen kirjain värjää usein koko sanan. Synesteetikot kuvailevat kokemiensa värien sävyt hyvin tarkasti. Jotkut pystyvät sijoittamaan värihavaintonsa kolmiulotteiseen tilaan, mutta joidenkin värihavainnoilla ei ole lainkaan tilallista luonnetta, vaan henkilö vain ”kokee” värin. Myöskään synesteettinen makuaistimus ei sijaitse suussa tai missään muuallakaan tilassa.
Syyt
Synestesian aiheuttajaa ei tiedetä varmasti, ja asiasta on esitetty monia hypoteeseja. Yksi päähypoteesi on aivojen laajentunut yhdistyneisyys. Teorian mukaan vastasyntyneiden aivot ovat aina synesteettiset, mutta yhteyksien karsiutuminen vie useimmilta vauvoilta synesteettisyyden ensimmäisten elinkuukausien aikana. Synestesia säilyy vain, jos synesteettisiä kokemuksia tuottavat hermoyhteydet eivät karsiudu pois lapsen aivojen kehittyessä. Aivotutkimuksessa on saatu näyttöä siitä, että värisynesteetikoilla on ylimääräisiä yhteyksiä värejä tunnistavan ja jotakin muuta ilmiötä (numero, kirjain, ääni tms.) tunnistavan aivoalueen välillä.
Toinen päähypoteesi on aivojen alentunut estoisuus. Sen mukaan estojen puuttuessa yhden aivoalueen aktiivisuus leviää toisillekin alueille.
Erikielisten synesteetikkojen tutkimuksissa on havaittu, että synestesia liittyy kielten oppimisen vaativuuteen. Synestesiaa esiintyy suhteellisen paljon ihmisillä, joiden äidinkielen ääntämys ja kirjoitus vastaavat toisiaan huonosti. Eniten synestesiaa onkin havaittu japanilaisilla, joiden kielessä on neljä kirjoitusjärjestelmää. Myös usean kielen oppiminen toisen ikävuoden jälkeen lisää synestesian esiintymisen todennäköisyyttä. Erään synestesiahypoteesin mukaan synestesia auttaakin juuri lukutaidon opettelussa, ja moni tutkija uskoo grafeemi–väri-yhteyksien syntyvän juuri lukemaan opeteltaessa. Lisäksi kuvataiteen opiskelu tai sille altistuminen nostaa synestesian todennäköisyyttä.
Asprópyrgos
Asprópyrgos on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ασπροπύργου, Dímos Aspropýrgou), joka sijaitsee Länsi-Attikan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnan pinta-ala on 101,98 neliökilometriä ja väkiluku 30 251 (vuonna 2011).
Synestesia
Hetkellinen synestesia
Synesteettisen tai luontaisen synestesian kaltaisen mutta ohimenevän kokemuksen voi aiheuttaa tietoisesti esimerkiksi harjoittelulla, hypnoosin jälkeisellä suggestiolla tai lääkeaineilla. Synesteettisiä kokemuksia voi syntyä myös psykoaktiivisten aineiden, sensorisen deprivaation, meditoinnin, ohimolohkon epilepsian, päävammojen ja aivovammojen seurauksena. Eräässä tutkimuksessa suurin osa harjaantuneista meditoijista raportoi synesteettisiä kokemuksia meditaation aikana. Se, ovatko tällaiset kokemukset synestesiaa, riippuu synestesian määrittelystä.
Asprópyrgos
Asprópyrgos sijaitsee noin 16 kilometriä Ateenan keskustasta luoteeseen.
Synestesia
Hetkellinen synestesia
Synestesiaa aiheuttavia huumeita ovat muun muassa nonselektiiviset serotoniiniagonistit LSD, meskaliini, psilosybiini ja ayahuasca. Kokemukset syntyvät yleisimmin äänistä ja musiikista, jotka aiheuttavat näköaistimuksia. Huumeilla tuotettu synestesia poikkeaa kuitenkin monin tavoin synnynnäisestä synestesiasta. Kokemukset eivät muun muassa ole johdonmukaisia, ne alkavat viiveellä ja katoavat silmät avatessa, niiden aikana koetaan vain pieni määrä eri värejä, eikä niihin liity järjestyneitä sarjoja.
Tutkimus
Monet tieteilijät epäilivät vielä 1900-luvun loppupuolella synestesian olemassaoloa. Monet arvelivat väitetyssä ilmiössä olevan kyse joko huomionhakuisuudesta, kuvitelmista, lapsuuden kokemusten mieleenpalauttamisesta, metaforien käytöstä tai huumeiden käytön jälkivaikutuksista. Nekin tutkijat, jotka uskoivat synestesian olemassaoloon, suhtautuivat siihen vain harvinaisena kuriositeettina. 2000-luvulla synestesian tutkimus on laajentunut. Ilmiötä tutkitaan eri puolilta, kuten DNA:n ja molekyylien tasolla, ajattelun kehityksen suhteen, aivokuvauksen avulla, sekä taiteen ja luovuuden kannalta.
thumb|Eri kirjoitusmerkit erivärisinä (kuten oikealla) näkevä synesteetikko voi erottaa merkit nopeammin ja tarkemmin kuin tavallisesti havaitseva ihminen (kuten vasemmalla). Synestesiaa on vaikea tutkia ja todentaa, sillä ihmisen ajattelua on vaikea havainnoida, ja synestesiankin tutkimus perustuu synesteetikon omaan kuvaukseen aistihavainnoistaan. Synestesian todisteeksi on kuitenkin esimerkiksi havaittu, että kirjaimet värillisinä näkevät synesteetikot pystyvät löytämään sivulta kaikki tietyt kirjaimet nopeammin kuin tavalliset ihmiset, sillä värit erottuvat toisistaan selkeämmin kuin kirjainten muodot.
Kuuluisia synesteetikkoja
Kuvataiteilijoissa, säveltäjissä ja kirjailijoissa uskotaan olevan suhteellisen paljon synesteetikkoja. Heistä tunnetuimpiin kuuluvat säveltäjät Olivier Messiaen, Franz Liszt ja Jean Sibelius, muusikko Duke Ellington, taidemaalarit Vincent van Gogh, Wassily Kandinsky ja David Hockney, kirjailija Vladimir Nabokov sekä runoilijat Arthur Rimbaud ja Charles Baudelaire. Nykyaikana on myös yleistä, että tunnetut populaarimuusikot kertovat julkisuudessa synesteettisistä kokemuksistaan. Koska synestesian voi todistaa ainoastaan tutkimuksilla, kaikkien synesteetikoiksi uskottujen taiteilijoiden kohdalla ei ole varmaa, ovatko he todellisuudessa synesteetikkoja vai ainoastaan pyrkivät yhdistelemään aistihavaintoja taiteessaan tai kuvailemaan teoksiaan vertauskuvin.
Brent Sutter
Brent Colin Sutter (s. 10. kesäkuuta 1962 Viking, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Brentin veljet Ron, Duane, Rich, Darryl ja Brian olivat myös jääkiekkoilijoita, jotka kaikki pelasivat urallaan NHL:ssä. Sutter pelasi NHL-urallaan New York Islandersissa ja Chicago Blackhawksissa 1111 runkosarjan ottelua, joissa teki tehopisteet 363+466=829 ja sai 1054 rangaistusminuuttia.
Ura
Ennen NHL-uraansa Sutter pelasi juniorina WHL:n Lethbridge Broncosissa vuosina 1979–1982. New York Islanders varasi Sutterin vuoden 1980 NHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella varausvuorolla 17.
Sutter pelasi ensimmäiset pelinsä NHL:ssä kaudella 1980–1981, jolloin hän teki Islandersissa kolmessa runkosarjan ottelussa tehopisteet 2+2=4. Seuraavalla kaudella Sutter vakiinnutti paikkansa NHL:ssä tekemällä runkosarjassa 43 ottelussa tehopisteet 21+22=43.
Sutter pelasi Islandersissa 12 kautta ja voitti tänä aikana yhdessä veljensä Duanen kanssa Stanley Cupin vuosina 1982 ja 1983.
Kesken kauden 1991-1992 Sutter kaupattiin Chicago Blackhawksiin yhdessä Brad Lauerin kanssa vaihdossa Adam Creightoniin ja Steve Thomasiin. Sutter pelasi Chicagossa seitsemän kautta vuosina 1991–1998 ennen kuin lopetti uransa vuonna 1998.
Peliuran jälkeen Sutter siirtyi valmentajaksi. Kaudet 1999–2007 hän valmensi omistamaansa joukkuetta Red Deer Rebelsia WHL:ssä. Sutter toimi kaudet 2007–2009 NHL:ssä New Jersey Devilsin päävalmentajana. Hän jätti tehtävänsä kauden 2008–2009 jälkeen perhesyihin vedoten. Vain kaksi viikkoa eroilmoituksensa jälkeen Sutter teki sopimuksen Calgary Flamesin kanssa ja toimii kaudella 2009–2010 joukkueen päävalmentajana.
Sutterilla on vaimonsa Connien kanssa kolme lasta, pojat Brandon ja Merrick sekä tytär Brooke.
Lähteet
Harris • Potvin • Gillies • Price • McKendry • Bossy • Tambellini • D. Sutter • Brent Sutter • Boutilier • Flatley • LaFontaine • Diduck • MacPherson • Dalgarno • King • Fitzgerald • Chynoweth • Cheveldayoff • Chyzowski • Scissons • Lachance • Kasparaitis • Bertuzzi • Lindros • Redden • Dumont • Luongo • Brewer • Rupp • Connolly • Pyatt • Mezei • Kudroč • DiPietro • Torres • Bergenheim • Nilsson • Nokelainen • O’Marra • Okposo • Bailey
Töpöhelttaotsa
Töpöhelttaotsa (Astrapia brevicauda) on Papua-Uudessa-Guineassa tavattava paratiisilintuihin kuuluva varpuslintulaji.
Rudolf Värnlund
Rudolf Värnlund (1900 Tukholma, Ruotsi – 1945 Österskär, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen esikoisnovellikokoelmansa Döda människor ilmestyi 1924, ja siinä näkyvät hänen Berliiniin 18-vuotiaana tekemänsä matkan kokemukset. Myöhemmissä romaaneissa ilmenee kiinnostusta psykoanalyysiin ja romanttiseen ilmaisuun. Näytelmissä on työläis- ja rauhanaatevaikutteita, ja niissä hän on myös kokeilija.
Töpöhelttaotsa
Koko ja ulkonäkö
thumb|left|upright=0.6|Töpöhelttaotsakoiras. [[Henrik Grönvoldin kuvitusta Ibis-lehteen vuodelta 1912.]] Kooltaan töpöhelttaotsa on noin 23 cm. Naaras on kooltaan hieman koirasta pienempi. Selästään, siivistään ja vatsastaan laji on väriltään musta. Päälaki ja niska ovat kellertävän vihreät. Nokan alapuolella on pienet siniset heltat ja otsan suurikokoinen heltta on keltainen. Linnun pyrstö on hyvin lyhyt, lähes olematon. Töpöhelttaotsa muistuttaa ulkonäöltään helttaotsaa (Astrapia carunculata), mutta eroaa siitä pienemmän kokonsa ja lyhyemmän pyrstönsä perusteella.
Levinneisyys ja elinympäristö
Töpöhelttaotsaa tavataan Papua-Uuden-Guinean keski- ja länsiosissa. Lajin elinympäristöä ovat metsät ja metsien reunat. Lajia tavataan metsistä, jotka sijaitsevat 1 600–2 600 metrin korkeudella merenpinnasta.
Lisääntyminen ja ravinto
Töpöhelttaotsa pesii ympäri vuoden lukuun ottamatta maalis- ja marraskuuta. Koirailla on usein pesä useamman naaraan kanssa. Pesä on tukeva ja kuppimainen. Naaras munii yhden munan ja hautoo sitä vajaat kolme viikkoa.
Töpöhelttaotsan ravinto koostuu pääosin hedelmistä. Lisäksi laji syö pieniä selkärangattomia. Poikasia ruokitaan hyönteisillä sekä sammakoilla ja liskoilla.
Ee Mungu Nguvu Yetu
Ee Mungu Nguvu Yetu, englanniksi Oh God of All Creation ("Koko luomakunnan Luoja"), on Kenian kansallislaulu. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut Graham Hyslop, Thomas Kalume, Peter Kibukosya, Washington Omondi ja George W. Senoga–Zake. Laulu otettiin käyttöön maan itsenäistyessä vuonna 1963. Se perustuu perinteiseen kenialaiseen kansanlauluun.
Sanat
Swahilinkieliset sanat
Viralliset englanninkieliset sanat
Epävirallinen suomalainen käännös
Avorenkainen auto
pienoiskuva|[[Renault F1|Renault'n F1-auto]]
Avorenkaisella autolla tarkoitetaan kilpa-autoa, jonka pyörät ulkonevat auton rungosta. Avorenkaiset autot on yleensä valmistettu vain kilpailemista varten. Suomen puhekielessä yksipaikkaisia avopyöräisiä kutsutaan tyypillisesti formuloiksi.
Rakenne
Tyypillisessä avopyöräisessä on hyvin minimaalinen ohjaamo, jonka ainoana tehtävänä on suojata kuljettajan vartaloa, pään jäädessä ulkopuolelle. Moderneissa avopyöräisissä moottori sijaitsee kuljettajan takana taka-akselin etupuolella (keskimoottorirakenne). Riippuen kunkin sarjan säännöistä, autoissa on yleensä etu -ja takasiivekkeet maksimaalisen pitovoiman saavuttamiseksi. Pohja on yleensä muotoiltu litteäksi.
Moderneissa formula-autoissa on kuljettajaa suojaava Halo.
Brnon kaupunginmuseo
Brnon kaupunginmuseo on museo Brnon kaupungissa, Tšekissä. Se on nykyään Špilberkin linnassa.
Museo avattiin 18. syyskuuta 1904 Brnon pormestarin Augustin Wieserin valtaanastumisen 10-vuotispäivänä. Museo sijaitsi nykyisessä uudessa kaupungintalossa. Rakennuksessa oli aiemmin ollut rikkaan porvarin Heinrich Gomperzin luoma näyttely, josta tuli osa museota sen perustamisen jälkeen. Špilberkin linnaan museo siirtyi vuonna 1960.
RU-38
RU-38 eli Rosenlewin Urheilijat-38 oli vuonna 1938 perustettu porilainen urheilu- ja voimisteluseura. Seuran synty liittyy aikakauteen, jolloin suomalaiset suurteollisuusyritykset tukivat aktiivisesti työntekijöidensä urheilutoimintaa. Seuralla oli toimintaa muun muassa jalkapallossa, jääkiekossa, yleisurheilussa, jääpallossa ja painissa. Seuran jalkapallo- ja jääkiekkotoiminta yhdistyivät vuonna 1967 Porin Karhujen kanssa Porin Ässiksi. Jääpallossa seura pelasi yhden kauden pääsarjassa vuonna 1951 saavuttaen seitsemässä ottelussa yhden voiton ja yhden tasapelin.
Jääkiekko
RU-38 nousi Mestaruussarjaan vuonna 1964. Seura oli pari vuotta panostanut voimakkaasti jääkiekkoon ja sen tavoitteena oli ollut nousu jo edellisenä vuonna. Ensimmäisellä kaudellaan 1964–1965 joukkue sijoittui SM-sarjassa kuudenneksi. Samalla kaudella toinen Mestaruussarjan porilaisjoukkue Karhut voitti mestaruuden, mutta RU-38 voitti jääkiekon Suomen Cupin. Seuraavaksi kaudeksi joukkueen vahvistukseksi hankittiin Rauman Lukosta Matti "Mölli" Keinonen, joka oli kuitenkin suuren osan kautta karanteenissa seurasiirron takia. RU-38 oli kaudella 1965–1966 SM-sarjan viides.
Kaudelle 1966–1967 seura hankki joukkueeseen muun muassa maalivahti Jorma Valtosen TPS:stä. Kausi päättyi RU-38:n Suomen mestaruuteen. Samalla tuo kausi oli RU-38:n historian viimeinen jääkiekkokausi seuran yhdistyttyä Karhujen kanssa Porin Ässiksi. Joukkueen valmentajana toimi vuodesta 1962 lähtien Matti Lampainen.
Vuonna 1967 joukkue näkyi osittain Suomessa kuvatussa englantilaisessa agenttielokuvassa Miljardin dollarin aivot. Michael Cainen tähdittämässä elokuvassa nähdään pieni välähdys RU-38:n ja Karhu-Kissojen välisestä ottelusta Helsingin jäähallissa.
Saavutuksia
Jalkapallo
1950-luvun alun ja puolivälin joukkue pelasi vaihtevalla menestyksellä toisella ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla. Pelaajahankintojensa ansiosta RU-38 onnistui nousemaan vihdoin Mestaruussarjaan kaudeksi 1959. Ensimmäinen kausi oli heti menestys ja Rosenlew sijoittui sarjassa toiseksi. Seuraavana vuonna 1960 seura kuitenkin putosi takaisin Suomensarjaan. Vuonna 1967 seura nousi suomensarjasta takaisin mestaruussarjaan, mutta vuonna 1967 RU-38 yhdistyi Karhujen kanssa ja vuoden 1968 mestaruussarjassa pelasi seurafuusion tuloksena syntynyt Ässät, joka peri RU-38:n sarjapaikan.
Saavutuksia
Jääpallo
Jääpallo oli yksi seuran monista alkuperäisistä lajeista. Vuonna 1946 RU-38 nousi maakuntasarjasta suomensarjaan, ja nousu mestaruussarjaan toteutui vuonna 1950. Seura kuitenkin putosi mestaruussarjasta takaisin suomensarjaan seuraavana kautena 1951 ja kausi jäi lopulta Rosenlewin ainoaksi jääpallon pääsarjakaudeksi. Mestaruussarjakautenaan RU-38 onnistui voittamaan yhden ottelun ja saamaan yhden tasapelipisteen. Vuosi 1954 jäi seuran jääpallohistorian viimeiseksi, tuolloin Rosenlew pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla suomensarjassa.
Yleisurheilu
RU-38 oli 1950-luvun alussa valtakunnan ykkösseuroja kärkiniminään kestävyysjuoksijat Rolf Haikkola, Urho Julin, Ilmari Taipale ja 50-luvun puolivälissä Olavi "Tankki" Salonen. Heistä Taipale edusti Suomea Helsingin olympiakisojen 5000 metrillä. 1960-luvun alussa seuraa teki tunnetuksi seiväshypyn kaksinkertainen Euroopan mestari Eeles Landström voittamalla pronssia Rooman olympialaisissa 1960. Hän toimi myös seuran puheenjohtajana vuosina 1964–1966.
RU-38 teki 1951 uuden Suomen-ennätyksen 4 × 1 500 metrin viestissä ajalla 15.52,8.
Julia Välimäki
Julia Välimäki (s. 2. marraskuuta 1987) on suomalainen valokuvamalli. Hän on kotoisin Jyväskylästä.
Välimäki työskenteli mallina aktiivisesti vuosina 2004-2017. Hänen suurimpana saavutuksenaan pidetään Italian Vogue-lehteen pääsyä. Suomessa Välimäki muistetaan muun muassa lukuisista kotimaisten naistenlehtien kansista sekä vuosien 2013-2016 Lumene-kasvona. Välimäki on myös vieraillut Suomen Huippumalli haussa- ohjelmassa, sekä esiintynyt Lovexin Guardian Angel- ja Elastisen Supervoimii-musiikkivideoilla.