cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Naisten Superpesiksen kausi 2021
Sarjakarsinta
Runkosarjan kaksi heikointa joukkuetta pelaa keskenään putoamiskarsinnan, jonka häviäjä putoaa Ykköspesikseen kaudeksi 2022. Karsinnan voittaja etenee yhdessä yhdenneksitoista runkosarjassa sijoittuneen kanssa Superpesiskarsintaan. Superpesiskarsinnassa runkosarjan yhdenneksitoista sijoittunut joukkue kohtaa Ykköspesiksen toiseksi sijoittuneen joukkueen ja putoamiskarsinnan voittanut joukkue Ykköspesiksen voittajajoukkueen. Ykköspesiksen välierien voittajien keskinäinen sijoittuminen ratkaistaan runkosarjan sijoitusten perusteella. Ottelusarjojen voittajat saavat oikeuden pelata Superpesiksessä kaudella 2022. Kaikki karsintasarjat ratkaistaan paras viidestä -menetelmällä. Putoamiskarsinnassa kotietu on runkosarjassa paremmin sijoittuneella joukkueella. Superpesiskarsinnassa kotietu on runkosarjan yhdenneksitoista sijoittuneella joukkueella sekä Ykköspesiksen voittajalla.
Michael Wittmann
Michael Wittmann (s. 22. huhtikuuta 1914 Vogelthal, Saksa – 8. elokuuta 1944 Cintheaux’n läheisyydessä Ranskassa) oli saksalainen toisen maailmansodan kuuluisin panssarivaunun johtaja. Sotilasarvoltaan hän oli SS-Hauptsturmführer (kapteeni).
Puola ja Ranska 1939-1940
Wittmann kuului 1. SS-divisioona Leibstandarte Adolf Hitleriin ja aloitti sodan SS-Unterscharführerin (alikersantin) arvoisena panssariauton johtajana Puolan sotaretkellä syksyllä 1939. Wittmann otti osaa myös Ranskan sotaretkeen keväällä 1940, ja seuraavan vuoden keväällä Kreikan valtaukseen, jossa sai 2. luokan Rautaristin.
Itärintama 1941-1944
Operaatio Barbarossan alussa hän toimi menestyksekkäästi Sturmgeschütz III -rynnäkkötykin johtajana, tuhoten lukuisia neuvostopanssareita, ja ansaitsi 1. luokan Rautaristin. Wittmann kävi upseerikoulun vuoden 1942 lopulla ja ylennettiin SS-Untersturmführeriksi (vänrikiksi) joulukuussa 1942. Vuoden 1943 alussa Wittmann siirtyi Leibstandarten 1. SS-panssarirykmentin 13. raskaaseen panssarivaunukomppaniaan, joka oli varustettu raskailla Tiger-panssarivaunuilla. Hän toimi komppaniassaan panssarivaunujoukkueen johtajana, ottaen osaa muun muassa Kurskin suurtaisteluun heinäkuussa 1943. Wittmann saavutti miehistöineen suurta menestystä taistelukentällä; vuoden 1944 tammikuussa hänet ylennettiin SS-Obersturmführeriksi (luutnantiksi) ja palkittiin Rautaristin ritariristillä, Wittmannin tuhottua 66 vihollisen vaunua. Hieman myöhemmin hän sai tammenlehvät Ritariristiinsä 88 tuhotun panssarin jälkeen. thumb|left|230px|Wittmann [[Pohjois-Ranskassa kuukausi ennen Normandian maihinnousua.]]
Normandia 1944
Vuoden 1944 alkupuolella Leibstandarten Tiger-komppania lakkautettiin ja suuri osa komppanian miehistöstä, Wittmann mukaan lukien, siirtyi perustettavaan 101. raskaaseen SS-panssarivaunupataljoonaan, jossa hän toimi 2. komppanian päällikkönä. Wittmann otti pataljoonansa mukana osaa Normandian maihinnousurintaman taisteluihin kesällä 1944.
22. panssariprikaatin marssirivistön tuhoaminen yhdellä Tiger-vaunulla
thumb|right|300px|Michael Wittmannin tuhoama Brittien [[A27M Cruiser Tank VIII Cromwell|Cromwell tankki]]thumb|right|300px|Osa Wittmannin tuhoamasta 22. panssariprikaatin marssirivistöstä Hänen uransa huipentui 13. kesäkuuta 1944 Villers-Bocagen kylässä brittiläiseen 7. panssaridivisioonaan kuuluneen 22. panssariprikaatin marssirivistön tuhoamiseen. Wittmann hyökkäsi ainoastaan yhdellä vaunulla marssirivistön kimppuun, tuhoten 14 brittien taisteluvaunua, 15 miehistönkuljetusvaunua ja kaksi panssarintorjuntatykkiä 15 minuutissa. Tästä saavutuksesta hän sai ylennyksen SS-Hauptsturmführeriksi (kapteeniksi) ja miekat Ritariristiinsä.
Kaatuminen
Viimeiseen taisteluunsa Wittmann lähti Cintheaux’n suunnalla Normandian rintamalla 8. elokuuta 1944. Wittmann otti osaa vastahyökkäykseen useampaa liittoutuneiden panssaridivisioonaa vastaan, tuhoten muutamia vihollisen vaunuja. Wittmann kuitenkin kaatui miehistöineen kun Sherman Firefly -panssari sai osuman Wittmannin vaunuun. Osuma sytytti Wittmannin vaunun ammusvaraston ja seurannut räjähdys lennätti vaunun tornin irti. Ennen tätä taistelua hän oli tuhonnut 138 panssaria, joten vaikka tarkkaa lukua ei tiedetäkään, lienee Wittmann, viimeinen taistelunsa mukaan lukien, tuhonnut hieman yli 140 panssarivaunua.
Anneli Penttilä
Anneli ”Luumu” Penttilä (o.s. Linna; ) oli suomalainen ilma-akrobaatti ja laskuvarjohyppääjä. Hän oli Pilvien huimapäät -nimisen lentävän sirkuksen jäsen 1940-luvun lopulla ja 1950-luvun alussa. ”Luumu” voimisteli kaksitasoisen lentokoneen siipien välissä, ratsasti yläsiiven päällä, roikkui nuoratikkailta lentokoneen alla ja hyppi laskuvarjolla (ajan tavan mukaan ilman varavarjoa).
Luumu oli naimissa ilmavoimien lentäjän Erkki Penttilän kanssa, joka sai Suomen parhaan lentäjän Harmon patsaan vuonna 1962. Heillä oli neljä lasta: Antti (1954), Pekka (1956), Risto E. J. (1959) ja Mia (1966).
Virginia McKenna
pienoiskuva|Virginia McKenna Virginia McKenna OBE (s. 7. kesäkuuta 1931) on brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Lontoossa ja opiskeli Central School of Speech and Dramassa.
McKenna esiintyi teatterissa jo ennen vuonna 1952 tapahtunutta elokuvadebyyttiään. Hän voitti uransa aikana niin Baftan kuin Laurence Olivier -palkinnonkin; hän oli ehdolla myös Golden Globen saajaksi.
Elokuvia, joissa McKenna on esiintynyt, ovat muiden muassa A Town Like Alice (1956), Naisvakooja (1958) ja Elsa – vapaana syntynyt (1966). Tunnettu näyttelijä on myös eläinten oikeuksien puolestapuhuja.
Kangaskylä (Kinnula)
Kangaskylä on yksi Kinnulan kylistä. Se sijaitsee kantatien 58 varrella noin neljä kilometriä Kinnulan kirkonkylästä Lestijärven suuntaan.
Kangaskylältä löytyy kevyen liikenteen väylä, valaistu pururata, hiihtolatuja ja jääkiekkokaukalo, jotka on aikaansaatu suurelta osin talkoovoimin. Kylän latuverkostoa pitkin voi hiihtää Lestijärven Valkeiselle asti. Kangaskylällä järjestetään vuosittain kuutamohiihto. Kylän lähellä sijaitsee Päijänne-niminen suolampi.
Urmila Matondkar
Urmila Matondkar (s. 4. helmikuuta 1974 Bombay, Maharashtra) on intialainen näyttelijä. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä, ja teki ensiesiintymisensä aikuisena malajalaminkielisessä elokuvassa Chanakyan (1989). Hänestä tuli suosittu näyttelijä hindinkielisessä elokuvateollisuudessa esiinnyttyään menestyselokuvissa, kuten draamakomediassa Rangeela (1995), draamassa Judaai (1997) ja rikostrillerissä Satya (1998), jotka toivat hänelle Filmfare Awards -ehdokkuuksia. Hän voitti parhaan naisnäyttelijän Filmfare Awards -kriitikkopalkinnon kauhuelokuvasta Bhoot (2003). Matondkar on esitetty usein seksisymbolina Intian mediassa. Hänet tunnetaan myös tanssitaidoistaan.
Yksityiselämä
Matondkar avioitui kashmirilaisen liikemies ja malli Mohsin Akhtar Mirin kanssa 3. maaliskuuta 2016.
Olympia Eiskanal
Olympia Eiskanal (myös Olympic Sliding Centre Innsbruck ja Olympia Bob- und Rodelbahn Igls ) on kelkkailurata Iglsin kylässä Innsbruckissa Itävallassa. thumb|300px|right|Rataprofiili thumb|300px|right|Mutka 14.
Historia
Ensimmäinen luonnonjääkelkkailurata Iglsiin rakennettiin vuonna 1935 rattikelkkailun maailmanmestaruuskilpailuja varten. Rata alkoi Römerstraße-kadulta ja päättyi Patscherkofelbahn-hissin ala-asemalle. Radan viimeisessä mutkassa tapahtui useita kuolinonnettomuuksia, joiden takia rata suljettiin muutamaksi vuodeksi.
Kun Innsbruckille myönnettiin vuonna 1960 vuoden 1964 talviolympialaiset alettiin rakentaa erilliset radat ratti- ja ohjaskelkkailuun Römerstraße-kadun yläpuolelle Patscherkofelbahn-hissin alle. Rakennustyöt aloitettiin syyskuussa 1961, ja viralliset avajaiset olivat heinäkuussa 1963. Talviolympialaisten testikilpailuna toimineessa rattikelkkailun maailmanmestaruuskilpailuissa tapahtui 20 loukkaantumista, joka johti turvallisuusparannuksiin. Talviolympialaisissa 1964 ohjaskelkkailukilpailun harjoituksissa kuoli brittiläinen ohjaskelkkailija Kazimierz Kay-Skrzypeski.
Matthau Mikojan
Matthau Mikojan (oik. Matti Mikkonen, s. 26. maaliskuuta 1982) on suomalainen muusikko.
Olympia Eiskanal
Historia
Rattikelkkaradalla oli pituutta 1 500 metriä, mutkia 13, korkeuseroa 138 metriä, keskijyrkkyys oli 9,2 %, maksimijyrkkyys oli 14,04 % ja minimijyrkkyys oli 3,8 %.
Matthau Mikojan
Ura muusikkona
Mikojan tutustui Paavo Pekkoseen 1990-luvun puolivälissä. He soittivat yhdessä muun muassa nimillä RIP, Turmio, SBT-666 ja Shit Kickers. Heidän ensimmäinen esiintymisensä oli pienessä kylässä nimeltä Nellim vuonna 1995. Yhtyeeseen ei yrityksistä huolimatta löytynyt muita pysyviä jäseniä, joten soittotoiminta hiipui vähitellen. He perustivat Bloodpit-nimisen yhtyeen vuonna 1999. Lehti-ilmoituksen avulla he löysivät yhtyeeseen basistin ja myöhemmin rumpalin.
Posadnik
pienoiskuva| Suuriruhtinatar [[Sofia Palaiologos tapaa Pihkovan posadnikit ja pajarit.]]
Matthau Mikojan
Ura muusikkona
Bloodpitin ensimmäinen esiintyminen oli Tampereen Vuoltsulla 26.11.1999. Yhtyeen tunnettu kokoonpano muodostui vuonna 2002, ja muutaman omakustanteen jälkeen he vuonna 2004 se teki levytyssopimuksen Beemvees-levy-yhtiön kanssa. Seuraavana vuonna julkaistu ensimmäinen virallinen single "Out to Find You" nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen singlelistan kärkeen. Bloodpitin tuotantoa on julkaistu useissa maissa, Suomen lisäksi mm. Venäjällä, Tanskassa, Norjassa, Ruotsissa, Australiassa, Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä ja Italiassa. Yhtye esiintyi Suomen lisäksi Saksassa, Italiassa, Venäjällä, Alankomaissa ja Yhdysvalloissa. Yhtyeen tuotantoa on julkaistu levyjen lisäksi mm. elokuvassa FC Venus ja PlayStation-konsolipelissä NHL-07.
Olympia Eiskanal
Historia
Ohjaskelkkailuradan suunnitteli entinen ratti- ja ohjaskelkkailija Paul Aste. Ohjaskelkkailuradalla oli miesten kilpailussa pituutta 1 057,7 metriä, mutkia 18, korkeuseroa 113,2 metriä ja keskijyrkkyys oli 10,7 %. Naisten ja parien kilpailuissa radalla oli pituutta 910 metriä, korkeuseroa 86,27 metriä ja keskijyrkkyys oli 9,5 %. Radan jyrkin kohta oli 18,18 % ja loivin kohta oli 8,31 %.
Posadnik
Posadnik oli Kiovan Rusin suuriruhtinaan ensisijainen avustaja, valtuudet saanut sijaishallitsija, käskynhaltija ja asiamies johtotehtävissä ruhtinaskunnan joissakin kaupungeissa. Hän oli yleensä suuriruhtinaan määräämä ja kaupunginneuvoston eli vetšen päätöksiä noudattava ruhtinas tai tunnettu pajarisukuinen mieshenkilö, joka seurasi suuriruhtinaallisen vallan toteutumista ja tukemista kaupungissa ja joka hallitsijan poissa ollessa toimi diplomaattisissa edustustehtävissä ja kaupungin hallinnollisissa tehtävissä, komensi sotajoukkoja, johti poliisitoimintaa ja kansainvälistä sopimustoimintaa ja hoiti yhdessä maaherran kanssa oikeustoimia ja käräjöintiä.
Matthau Mikojan
Ura muusikkona
Soundi-lehden lokakuun 2007 numerossa Mikojan ilmoitti Bloodpitin virallisesti hajonneeksi. Samassa Soundin numerossa Mikojan kertoi myös tekeillä olevasta sooloalbumistaan, jonka Poko Rekords julkaisi maaliskuussa 2008. Ensimmäinen single "Stiletto Heels" julkaistiin 6. helmikuuta ja Too Fortunate to Cry -niminen EP 23. huhtikuuta 2008.
Olympia Eiskanal
Historia
Kun Denverille myönnetyt vuoden 1976 talviolympialaiset siirrettiin Innsbruckin järjestettäväksi, alettiin entisten ratojen paikalle vuonna 1973 rakentaa maailman ensimmäistä yhteistä rataa ratti- ja ohjaskelkkailuun, nimeltään Kombinierte Kunsteisbahn für Bob-Rodel in Igls. Radan osottauduttua hyväksi, se toimi esikuvana nykyisille kelkkaradoille.
Posadnik
Hän kokosi kirkkoneuvoston, jonka jäsen hän itsekin oli, ja seurasi usein ruhtinasta. Kun siitä tuli luottamusvirka, suuriruhtinaan avustajasta tuli ruhtinaskunnan hallinnon toteuttaja ja suvereenin kaupungin edustaja, joka valvoi ja kanavoi ruhtinaan valtaa. Kaupungin ensimmäisenä arvohenkilönä hän kokosi vetšen ja toimi sen puheenjohtajana.
Matthau Mikojan
Ura muusikkona
Marraskuussa 2008 ilmestyi Chasing Ghosts -EP, jonka kaksi ensimmäistä kappaletta ovat mukana myös alkuvuodesta 2009 julkaistulla albumilla Mania for Life.
Olympia Eiskanal
Historia
Rataa laajennettiin vuonna 1981 ja sen yhteyteen rakennettiin ravintola. Vuosina 1990–1991 rakennettiin uusi lähtötalo naisten ja parien ohjaskelkkailuun radan viidenteen mutkaan. Vuonna 1998 jatkettiin jarrutusaluetta. Rata rekonstruoitiin vuonna 2004, ja siitä tuli osa Olympiaworld Innsbruckia.
Posadnik
Tunnetuimmat olivat Novgorodin ja Pihkovan posadnikit. Tehtävässään hänellä oli tukenaan posadnikin sotajoukot. Alamaissuhteessa olevat lähikaupungit, kuten Laatokankaupunki, Toržok, Velikije Luki, saivat posadnikkinsa Novgorodista.
Matthau Mikojan
Ura muusikkona
Vuonna 2011 julkaistiin kolmas albumi Hell Or High Water vastaperustetulla Hyeena Trax -levymerkillä.
Olympia Eiskanal
Historia
Rata toimi vuoden 2012 nuorten talviolympialaisten kelkkailukilpailuiden näyttämönä.
Posadnik
Termiä ”posadnik” käytettiin ensimmäistä kertaa Nestorin kronikassa, muinaisessa ”Kertomus menneistä ajoista”, jossa on seuraavanlainen muistiinpano vuodesta 977:
Matthau Mikojan
Ura muusikkona
Vuonna 2013 Mikojan aloitti neljännen albuminsa äänittämisen. Her Foreign Language, jonka Mikojan tuotti itse, julkaistiin Secret Entertainment -levymerkillä vuonna 2015.
Posadnik
Posadnik valittiin tavallisesti tunnetusta pajarisuvusta, niin että virkaa saattoi pitää perinnöllisenä. Melko laajan virkavallan ja kunnian lisäksi tässä tehtävässä avautui mahdollisuus valheiden ja rahankiristyksen avulla hankkia huomattavan suuri omaisuus, joten tähän arvoasemaan pääsy aiheutti pajariperheiden kesken alinomaista kilpailua, joka usein johti vetšen sisäisiin riitoihin. Pajariehdokkaan kutsuminen vetšen ulkopuolelta herätti kateutta ja ärtymystä peruskaupunkilaisissa ja alhaissäätyisissä, jotka päättyivät väkivaltaisuuksiin tai jopa murhiin, jolloin posadnikin ja hänen kannattajiensa omaisuus ryöstettiin.
Matthau Mikojan
Ura muusikkona
Mikojanin isoveli Jukka Mikkonen (alias Sir Christus) kuoli vuonna 2017. Isoveljen syntymäpäivänä 10. huhtikuuta 2019 julkaistu single "Epitaph" käsittelee menetystä.
Posadnik
Sekä posadnik että maaherra valittiin toistaiseksi, ja heidän virka-aikansa kesto riippui virkaan määrääjästä. 1100-luvulta alkaen kaupunginjohtaja valittiin paikallisvaalien yhteydessä. Maininta ensimmäisestä vaaleissa äänestetystä posadnikista on vuodelta 1126. Muinaisvenäläinen poliitikko, pajari ja Novgorodin posadnik vuosina 1350-1354 Ontsifor Lukinitš otti vuonna 1354 käyttöön lainuudistuksen, jonka mukaan kaupunki sai kuusi elinikäistä, niin sanottua ”vanhaa” eli potentiaalista posadnikia eri puolilta metropolia, joiden joukosta valittiin aina vuodeksi kerrallaan virkaahoitava eli kierroksessa oleva posadnik. Näin ollen 1400-luvulta lähtien posadnik valittiin vuodeksi kerrallaan. Vuosina 1416-1417 hyväksytty lakiuudistus kolminkertaisti posadnikien lukumäärän, eli se oli nyt 18, josta aktiivinen posadnik valittiin kuudeksi kuukaudeksi. Vuosina 1308—1510 Pihkovassa toimi yhteensä 78 posadnikia.
Pöllölinnut
Pöllölinnut (Strigiformes) on lintujen lahko, johon kuuluu yli 200 lintulajia noin 27 suvussa. Pöllölintuja tavataan kaikkialla maailmassa Antarktista lukuun ottamatta. Ne metsästävät pääasiassa pieniä nisäkkäitä, hyönteisiä ja muita lintuja, mutta muutamat lajit ovat erikoistuneet kalojen metsästämiseen. Suurin lahkon heimoista on pöllöt.
Matthau Mikojan
Ura muusikkona
Mikkonen esittää Olli Lindholmia tammikuussa 2023 ensi-iltansa saaneessa Yö-yhtyeestä kertovassa musikaalissa Joutsenlaulu.
Perhe
Mikkonen on Popeda-yhtyeen alkuperäiskitaristi Tapani "Arwo" Mikkosen poika. Myös hänen isoveljensä Jukka Mikkonen (taiteilijanimeltään Sir Christus) oli muusikko.
Ville Liimatainen
Ville Juhani Liimatainen (s. 1986) on suomalainen muusikko, joka lauloi Flinch-yhtyeessä ja laulaa nykyään yhtyeessä Ville Liimatainen ja Ajomiehet. Ville on asunut Raholan perhetukikeskuksessa kolme vuotta vanhemman isoveljensä Jonne Aaron Liimataisen kanssa, minkä jälkeen hän muutti Nokialle tukiperheeseen ollessaan vielä alaikäinen. Ville pelasi vielä tuolloin jääkiekkoa, mutta löysi veljensä tavoin musiikin. Flinch-yhtyeen manageri on myös Negativen managerina tunnettu Tommi Liimatainen, joka on Villen ja Jonnen isoveli. Flinchin ensimmäinen pitkäsoitto Kuvastin ilmestyi keväällä 2006. Flinch hajosi erimielisyyksien takia, mutta Ville on koonnut bändin uudelleen uudella kokoonpanolla. Nykyisin Liimatainen asuu Kemissä.
Roky Erickson
pienoiskuva|Roky Erickson Roger ”Roky” Kynard Erickson (15. heinäkuuta 1947 Austin, Texas, Yhdysvallat – 31. toukokuuta 2019 Austin, Texas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen laulaja, kitaristi ja lauluntekijä. Roky tulee hänen etunimiensä Roger ja Kynard ensimmäisistä tavuista.
Hänen ensimmäinen yhtyeensä oli psykedeelisen rockin edelläkävijä 13th Floor Elevators. Sen jälkeen hän jatkoi sooloartistina useiden eri taustayhtyeiden kanssa.
Ericksonin levyt eivät ole koskaan nauttineet listamenestystä, mutta hänellä oli sitä vannoutuneempi kulttisuosio ja hänen ihailijoihinsa kuuluvat monet merkittävät rockmuusikot. Ericksonin uraa varjosti huumeiden käyttö ja skitsofrenia, joiden vuoksi hän oli useaan otteeseen laitoshoidossa.
Historia
Erickson alkoi soittaa pianoa 5-vuotiaana ja kitaraa 12-vuotiaana. Hänen ensimmäinen levyttänyt yhtyeensä oli The Spades, jonka single We Sell Soul oli paikallinen hitti Teksasissa vuonna 1964.
13th Floor Elevatorsin Erickson perusti 1965, ja hänestä tuli yhtyeen biisintekijä Tommy Hallin kanssa. Yhtyeen ensimmäistä albumia The Psychedelic Sounds of the 13th Floor Elevators (1966) pidetään yleisesti rockin historian ensimmäisenä psykedeelisenä albumina. Levyn hitiksi nousi Ericksonin kappale You're Gonna Miss Me, joka päätyi myöhemmin Nuggets-kokoelmalle.
Vuonna 1969 Erickson pidätettiin marihuanan hallussapidosta ja häntä uhkasi kymmenen vuoden vankilatuomio. Ericksonilla diagnosoitiin skitsofrenia ja hän joutui sairaalaan, josta pakeni muutamia kertoja jääden kuitenkin kiinni. Välttääkseen vankilatuomion Erickson vetosi mielenterveysongelmiin, ja hänet passitettiin osavaltion vankimielisairaalaan, jossa hän oli vuoteen 1972 saakka. Hänelle annettiin sähköhoitoa ja thorazinea. Erickson jatkoi soittamista myös sairaalassa perustaen bändin nimeltä Missing links. Hän kirjoitti myös runoja. Näiltä ajoilta on julkaistu akustisia demoja sisältävä Never Say Goodbye (1999).
Vuonna 1974 Erickson kokosi taustalleen ensimmäisen sooloyhtyeensä Bleib Alien, joka julkaisi singlen Two Headed Dog (1975). Ericksonin uusia sanoituksia leimasi kiinnostus kauhu- ja science fiction -elokuviin.
Yhtye vaihtoi nimensä myöhemmin muotoon Roky Erickson and the Aliens ja julkaisi samalla nimellä ensimmäisen ja ainoan albuminsa vuonna 1980. Albumi on julkaistu myöhemmin nimillä The Evil One ja I Think of Demons.
Levyn julkaisi Englannin CBS ja sen tuottajana oli Creedence Clearwater Revivalin Stu Cook, mutta suurista odotuksista huolimatta se ei saavuttanut menestystä. Osasyynä tähän oli Ericksonin Britanniassa tekemä pressikiertue, jolla hän antoi erittäin sekavia haastatteluja.
Tämän jälkeen Ericksonin ura jatkui erittäin katkonaisena. Valonpilkahduksia olivat lähinnä albumit Don't Slander Me (1986) ja osittain tuoretta materiaalia sisältänyt All That May Do My Rhyme (1995). Fanien nälkää ruokittiin lukemattomilla kokoelmilla ja livekoosteilla, joista edustavimpia ovat Gremlins Have Pictures (1986) ja Casting the Runes (1987).
Rokyn terveyden heiketessä entisestään Warner Brosin Bill Bentley kokosi hänen kunniakseen tribuuttilevyn Where The Pyramid Meets The Eye vuonna 1990. Levyllä versioivat Ericksonin tuotantoa muun muassa The Jesus and Mary Chain, R.E.M., ZZ Top, Julian Cope, Bongwater, John Wesley Harding, Doug Sahm ja Primal Scream. Ericksonin tuotantoa on versioitu laajalti myös muuten: Suomessa hänen kappaleitaan ovat soittaneet muun muassa HIM, Viikate ja The Flaming Sideburns.
Vuonna 2001 Ericksonin nuorin veli Sumner Erickson voitti oikeudessa veljensä huoltajuuden ja aloitti hänen kuntoutuksensa. Prosessia seurattiin Keven McAlesterin dokumenttielokuvassa You're Gonna Miss Me.
Ericksonin kunto parantui, ja syyskuussa 2005 hän soitti kotikaupungissaan Austinissa ensimmäisen täysimittaisen konserttinsa 20 vuoteen. Hän jatkoi tämän jälkeen keikkailua harvakseltaan vanhan The Explosives -yhtyeensä kanssa. Roky Erickson & the Explosives esiintyivät ensimmäistä kertaa Suomessa 8. heinäkuuta 2007 Turun Ruisrockissa.
Danças Ocultas
200px|thumb|Danças Ocultas Aveirossa [[2005]] Danças Ocultas on portugalilainen yhtye. Se esiintyi ensimmäistä kertaa toukokuussa 1989 Aveirossa. Vuonna 1994 se esiintyi Madredeuksen kanssa Bragassa. Yhtye aloitti levytysuransa vuonna 1996.
Luettelo pikkuplaneetoista: 33001–34000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 33001:stä ja päättyen 34000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Eicher Motors
Eicher Motorsin liiketoiminta-alat
Yhdysvaltain johdon käynnistämän tullisodan seurauksena Eicher Polaris viestitti kesäkuussa 2018 - välttääkseen EU:n Yhdysvalloille asettamia vastatulleja - aikomuksestaan siirtää esimerkiksi Indian-moottoripyörien tuotantoa Yhdysvaltain Iowan osavaltiosta Puolaan.
Eicher Group
Eicher Group -yhtymään kuuluu Eicher Motorsin ohella Eicher Goodearth Pvt Limited. Sen liiketoimintaa ovat korkealuokkaiset lifestyle-myymälät (Goodearth Stores), kartat (Eicher Maps) ja matkaoppaiden julkaisutoiminta (Eicher Goodearth Publications).
Historiallisesti Eicher-yhtymä oli mukana useammalla liiketoiminta-alueella, mutta keskittyi toimitusjohtaja Siddhartha Lalin johdolla kahteen teollisuudenalaan aiemman viidentoista sijaan. Esimerkiksi Eicher-traktoreita valmistaa nykyään TAFE.
Hürth
Hürth on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee noin yhdeksän kilometriä lounaiseen Kölnin suurkaupungista ja kuuluu Rhein-Erft-Kreisin piirikuntaa. Kaupungin asukasluku oli noin 55 000 vuonna 2011. Kaupungin pinta-ala on 51,173 neliökilometriä.
Hürthin maalaiskunta (ml. Altstädten ja Knapsack), Berrenrath, Fischenich, Gleuel (ml. Sielsdorf ja Burbach), Hermülheim ja Kendenich (ml. Kalscheuren) yhdistettiin yhdeksi suurkunnaksi 1. huhtikuuta 1930. Vuonna 1933 Hürthiin liittyivät Stotzheim ja Efferen, ja siitä muodostui Saksan suurin maalaiskunta. Maalaiskunta Hürth oli vuoteen 1978 saakka, jolloin se sai kaupunginoikeudet.
Muuta
Formula 1 kuljettaja veljekset Michael Schumacher ja Ralf Schumacher ovat kotoisin Hürthista.
Aiheesta muualla
thumb|300px|left|Katunäkymä Hürthistä.
Kongot
Kongot ovat Keski-Afrikan suurin kansa, jolla on pitkä ja merkittävä historia sekä itsenäisenä että alistettuna kansana.
Maantieteellinen sijainti
Kongot kansoittavat Afrikan länsirannikkoa ja Kongo-joen vartta. Heidän asuma-alueensa ulottuu pohjoisessa Gabonin eteläosiin noin Mayumbaan saakka, etelässä Angolan pääkaupunkiin Luandaan ja idässä Kongon demokraattisen tasavallan pääkaupunkiin Kinshasaan. Kongojen asuma-alue käsittää yli 250 000 km², eli melkeinpä Suomen kokoisen alueen. Kongoja on noin 11 miljoonaa, mikä tekee heistä Keski-Afrikan väestömäärältään suurimman kansan. He ovat enemmistö Kongon tasavallassa, yksi suurimmista kansoista Angolassa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa ja vähemmistökansa Gabonissa.
Suurimpia kongojen asuttamia kaupunkeja ovat miljoonakaupungit Kinshasa, Brazzaville ja Pointe-Noire sekä yli sadan tuhannen asukkaan Matadi, Boma, Mbanza Ngungu, Cabinda ja Uige. Kongojen vanha pääkaupunki Mbanza Kongo on nykyään pienempi kuin loistonsa aikoina.
Heimot
Kongot jakautuvat useaan heimoon, jotka kunnioittavat omia esi-isiään, vaalivat omia tapojaan ja useimmissa tapauksissa myös puhuvat omaa kieltään tai murrettaan. Kongon kielellä ei ole yhtä, yleisesti hyväksyttyä yleismuotoa, vaan se on murrejatkumo, jonka kaikki murteet eivät ole keskenään ymmärrettäviä. Kongoja yhdistää toisiinsa pitkä yhteinen historia Kongon kuningaskunnan kansalaisina. Kongo-kansan heimot ovat: bembe, bwende, dikidiki, dondo, humbu, kakongo, kamba, kunyi, ladi, lula, manianga, mbata, mbeko, mbinsa, mboma, mfinu, mpangu, ndibu, ntandu, solongo, sundi, yombe, vili, vungana ja zombo. Näistä heimoista suurimpia ja historiallisesti merkittävimpiä ovat vilit, yombet, ladit, ndibut ja maniangat.
Vilit ja yombet asuttavat rannikkoa, jossa portugalilaiset tutkimusmatkailijat ja kauppamiehet pitkään toimivat uuden ajan alussa. Cabindan mulattiväestö eli fiotit polveutuvat portugalilaisista, vileistä ja yombeista. Ladit kansoittavat Brazzavillea ja sen ympäristöä ja he ovat suurin yksittäinen kansanryhmä Kongon tasavallassa.
Ndibut kansoittavat entisen pääkaupungin Mbanza Kongon ympäristöä. Heillä oli määräävä asema Kongon kuningaskunnassa, ja heidän kieltään pidetään klassisena kongon kielenä. Maniangat asuvat Kongo-joen varrella. Historiassa heillä oli tärkeä välittäjän rooli Kongon kuningaskunnan ja ylävirran kansojen välisessä kaupankäynnissä. Kielitieteilijä Salikoko Mufwenen arvion mukaan juuri heidän kielensä oli esiaste kongojen nykyisen yleiskielen, kituban, muotoutumisessa, kun taas jotkut muut ovat korostaneet rannikolla puhutun fiotin kielen asemaa.
Historia
thumb|Kivestä veistetty nainen-lapsi-hautafiguuri Kongon demokraattisesta tasavallasta 1800-luvulta tai 1900-luvun alusta. Kongot muuttivat koillisesta nykyisille asuinsijoilleen 1200-luvulla Wene-nimisen tarunomaisen päällikön johdolla. He pystyttivät useita kuningaskuntia 1300-luvulla, joista Kongon kuningaskunta oli mahtavin ja pitkäikäisin. Se sai alkunsa kun pääkaupunki siirrettiin sisämaahan, Mbanza Kongon kaupunkiin. Vasallikuningaskunnat reunustivat sitä, Kakongo ja Luangu pohjoisessa ja Ngola etelässä. Idän teket ja jakat olivat usein sodassa kongojen kanssa.
Portugalilaiset purjehtivat Kongo-joen suulle vuonna 1482. Kun he myöhemmin vierailivat Mbanza Kongossa, he hämmästelivät kaupungin suurta kokoa ja kehittyneisyyttä. Vaikka teknisesti kongot eivät olleet yhtä kehittyneitä kuin eurooppalaiset, he olivat luoneet keskitetyn kuningaskunnan, jonka pääkaupunki veti vertoja sen ajan eurooppalaisille suurkaupungeille. Portugalilaiset solmivat diplomaattiset suhteet Kongon kuningaskunnan kanssa, ja ylhäiset kongolaiset omaksuivat portugalilaisilta kristinuskon ja eurooppalaisia tapoja.
Portugalilaiset kävivät kauppaa norsunluusta ja orjista. Aluksi kongot olivat heidän liittolaisiaan, mutta myöhemmin, kun portugalilaiset olivat perustaneet tukikohdan Luandaan, he alistivat Ngolan kuningaskunnan ja alkoivat vangita kongoja orjiksi. Kongoja vietiin orjiksi erityisesti Karibian alueelle, missä on säilynyt jälkiä heidän kielestään ja kulttuuristaan erityisesti uskonnollisissa rituaaleissa aina näihin päiviin saakka. Esimerkiksi voodoossa on piirteitä kongojen uskonnosta.
Portugalilaiset kukistivat Kongon kuningaskunnan lopullisesti 1500-luvun jälkipuoliskolla, eikä se enää koskaan palannut kukoistukseensa. 1800-luvun lopulla uusia siirtomaavaltoja tunkeutui kongojen asuttamalle alueelle. Portugali sai pitää Angolan ja Cabindan, Ranska otti haltuunsa Kongo-joen pohjoispuolen ja Belgia Keski-Kongon alueen. Siitä lähtien keinotekoiset valtioiden väliset rajat ovat erottaneet kongoja toisistaan ainakin teoriassa. Siirtomaavallan kausi oli taloudellisen hyväksikäytön aikaa, jolloin kongoja pakotettiin pakkotyöhön mm. kantajiksi ja sotilaiksi. Suurten rautatierakennusprojektien (Matadi–Kinshasa ja Pointe-Noire–Brazzaville) takia alueelle tuli ulkopuolista työvoimaa Länsi-Afrikasta, Itä-Afrikasta ja Kongon keskiosista. Kansainvaelluksia on tapahtunut myöhemminkin poliittisten levottomuuksien vuoksi, ja pakolaisvirrat kongojen alueen sisällä ovat olleet ajoittain voimakkaitakin.
Siirtomaavalta sortui Ranskan ja Belgian osalta 1960-luvulla ja Portugalin osalta 1970-luvulla, jolloin kongojen keskuudessa heräsi ajatuksia kongojen omasta valtiosta. Nämä ajatukset ovat kuitenkin jääneet näihin päiviin saakka ideologisten ja valtiollisten vastakkainasettelujen taakse. Esimerkiksi Angolan kongojen itsenäisyysliike FNLA sulautui ajan myötä marxilaiseen UNITA:an. Myös alueellisia itsenäisyysliikkeitä on ollut, kuten Cabindan itsenäisyyttä ajava liike. Sinällään ajatus kongojen itsenäisestä valtiosta on järkeenkäyvä, koska he ovat säilyttäneet yhteisen kansallisen identiteettinsä.
Kulttuuri
Kongojen yhteiskunnassa polveutuminen on matrilineaarista eli äidin mukaan kulkevaa, mutta se ei tarkoita, että naisilla olisi miehiä korkeampi asema yhteiskunnassa. Esimerkiksi Kongon kuningaskunnan hallitsijat olivat yleensä miehiä.
Kongojen kalenteri
Kongojen kalenterissa vuosi on 364 päivää pitkä. Siinä on kolmetoista 28-päiväistä kuukautta. Kuukaudessa vuorostaan on seitsemän viikkoa, jotka ovat neljä päivää pitkiä. Viikonpäivien nimet vaihtelevat kongon murteissa:
Kolme päivää omistettiin työlle, joista yksi oli myös markkinapäivä. Neljäs päivä pyhitettiin levolle ja uskonnolle.
Henkiuskonto
Kongojen perinteinen uskonto on yksijumalainen ja sen symboli on risti, jonka kaikki haarat ovat yhtä pitkiä. Tämän pintapuolisen yhteneväisyyden vuoksi kongot omaksuivat kristinuskon helposti, mutta he myös sekoittivat siihen oman uskontonsa piirteitä. Tämä näkyy muun muassa kongon kielen kristillisessä sanastossa, jossa kongojen oman uskonnon sanoja on sovellettu kristinuskon käsitteistöön. Esimerkiksi pappia tarkoittava sana nganga tarkoitti alun perin šamaania.
Kongojen risti on nimeltään yowa, ja se kuvaa ntangun eli auringon tai ajan neljää vaihetta. (Kongon kielellä ntangu tarkoittaa sekä aurinkoa että hetkeä.) Vaakaviivan toinen kärki merkitsee auringon nousua, toinen auringon laskua, yläkärki merkitsee keskipäivää ja alakärki yötä. Symbolisessa merkityksessä auringonnousu tarkoittaa syntymää ja lasku kuolemaa. Auringon kiertokulku kuvaa jälleensyntymistä. Ristin vaakaviiva on jakoviiva elävien ja kuolleiden maailman välillä. Viivan yläpuolella on elävien maailma ja viivan alapuolella on kuolleiden maailma. Yhdysvaltojen syvässä etelässä on kongolaisten orjien hautoja, joissa on T:n muotoinen risti, mikä merkitsee kongojen katsannossa tuonpuoleisuutta.
Kongot uskovat myös luonnonvoimaan, joita he kutsuvat nimellä inkisi. Se voi toimia sekä hyvän että pahan välineenä. Sekä nganga eli šamaani että ndoki eli noita voivat hallita inkisiä ja se voi olla myös sidottuna amuletteihin ja muihin taikakaluihin.
Kristinusko
thumb|Kongojen krusifiksi Portugalilaiset esittelivät kristinuskon kongolaisille, mutta italialaiset kapusiinimunkit harjoittivat enemmän lähetystyötä. Useat lähetystyöntekijät olivat mulatteja. Lähetystyön uusi aalto alkoi 1800-luvun lopulla, jolloin useat katoliset ja protestanttiset kirkkokunnat alkoivat tehdä lähetystyötä erityisesti Kongon vapaavaltiossa.
Kristinusko on saanut kongojen keskuudessa omaperäisiä muotoja. Esimerkiksi krusifiksejä on käytetty nkisin kaltaisina taikakaluina. Kongon kuningaskunnassa raivonneen sisällissodan aikana kansan keskuudesta nousi nainen nimeltä Ndona Kimpa Vita (1684–1706), joka perusti uskonnollisen näyn johdattamana oman uskonnollisen liikkeensä antonianismin ja johdatti kansan sodan myllerryksissä tuhottuun ja hylättyyn pääkaupunkiin yrittäessään yhdistää kansan uudelleen. Kimpa Vita poltettiin kerettiläisenä roviolla, mutta hänen liikkeensä jäi elämään.
Toinen kongojen piirissä virinnyt tärkeä kristillinen liike on kimbangulaisuus, jonka Simoni Kimbangu perusti 1920-luvulla. Kimbangulaisuus on tiukkalinjainen uskonnollinen liike, joka kieltää väkivallan, moniavioisuuden, tupakan, alkoholin, taikuuden ja tanssin. Kimbangua palvotaan pyhimyksenä ja hänen jälkeläisillään on kirkossa erityisasema. Kimbangulaisuus on saanut useita miljoonia kannattajia Keski-Afrikassa.
Ilmeisesti Jehovan todistajien lähetystyöstä alkunsa saanut kitawala-liike on kulkeutunut Katangan kuparikaivosalueilta myös kongojen keskuuteen, mutta sen asemasta ei ole tarkempia tietoja.
Poliittiset liikkeet
ABAKO eli Association des Bakongo oli Joseph Kasavubun 1950-luvulla perustama itsenäisyysliike, joka ajoi sekä koko Belgian Kongon että pelkästään kongojen asuttaman osan itsenäistymistä. Sen nykyinen vastine on Bundu dia Kongo, joka ajaa Keski-Kongon itsenäistymistä sekä Kongon kuningaskunnan rajojen palauttamista. Molempien liikkeiden keskeisiä arvoja ovat kongojen historia, kulttuuri ja kieli. ABAKO tuki kimbangulaisuutta, joka on kongojen keskuudessa syntynyt kristillinen lahko, kun taas Bundu dia Kongo pitää kongojen perinteistä uskontoa tärkeimpänä.
Nokialbatrossi
Nokialbatrossi (Phoebetria fusca) on keskikokoinen eteläisen pallonpuoliskon albatrossi. Lajin nimesi Carl Theodor Hilsenberg 1822. Suvun nimenä esiintyy myös Phoebastria.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 85 cm. Koko höyhenpuku on tumma, noenmusta tai erittäin tummanruskea. Silmän takana on kapea valkoinen juova. Muistuttaa suuresti etelännokialbatrossia. Sukupuolet ovat samannäköiset. Nuorten ja esiaikuisten lintujen höyhenpuku on samanvärinen kuin aikuisen.
Esiintyminen
Pesimäalueet sijaitsevat Etelä-Atlantilla Tristan da Cunhan saariryhmässä ja eteläisellä Intian valtamerellä Prinssi Edwardin saarella, Marionsaarella, Kergueleninsaarilla ja Amsterdamsaarella. Maailman populaation koko on noin 12 500–19 000 paria, noin 42 000 yksilöä. Tristan da Cunhalla pesii noin 10 000 paria, loput Intian valtameren puolella. Pesimäajan ulkopuolella nokialbatrossit vaeltelevat eteläisen pallonpuoliskon vesillä Etelä-Amerikasta Australiaan.
Elinympäristö
Pesii jyrkänteillä ja kallioisilla rannoilla. Pesimäajan ulkopuolella vaeltaa valtamerillä.
Lisääntyminen
Pesii sekä yhdyskunnissa, joissa voi olla 50–60 paria, että vain muutaman parin ryhmissä. Pesä on kuoppa maassa. Naaras munii yhden munan, jota molemmat puolisot hautovat yhteensä noin 70 päivää. Haudontavuorot ovat noin viikon mittaisia. Poikasta lämmitetään kolmen viikon ajan ja lentokykyinen se on noin 160 päivän ikäisenä. Emot tuovat poikaselle ruokaa noin 3 päivän välein. Sukukypsä 8–10-vuotiaana. Pesii vain joka toinen vuosi.
Ravinto
Syö enemmän kalaa kuin albatrossit yleensä. Laji on hyvä sukeltaja ja se sukeltaa usein 5 metrin syvyyteen. Syö myös mustekaloja, äyriäisiä, haaskoja ja joskus pienempiä merilintuja.
Inge Krokann
Inge Krokann (1893 Oppdal, Norja – 1962 Gausdal, Norja) oli norjalainen kirjailija ja vuoteen 1922 opettaja. Hän kirjoitti historiallisten romaanien lisäksi muitakin romaaneja sekä runoja, elämäkertoja ja kulttuurihistoriallisia teoksia.
thumb|left|upright=0.8|Inge Krokann
Kommodori
Kommodori on merivoimien upseerin sotilasarvo useissa maissa. Suomen merivoimissa se vastaa maavoimien everstiä.
Englanniksi arvo on Captain. Arvon perään lisätään joskus (N) sanasta Navy, jotta se ei sekoitu maavoimien kapteenin arvoon, joka on englanninkielisessä arvojärjestyksessä aivan eri asia. Kommodorin arvon juuret ovat alusosaston vanhimmalle päällikölle annetussa ”virassa”.
Kommodori Suomen merivoimissa
pienois|vasen|Suomen merivoimien kommodorin olkalaatta Suomen merivoimissa kommodoria alempi sotilasarvo on komentaja ja ylempi lippueamiraali. Kommodorin hihamerkki on pohjaväriltään tummansininen ja siinä on neljä paksua keltaista poikkiviivaa, joiden yläpuolella on keltainen leijona. Arvo on rauhan aikana yksinomaan yleisesikuntaupseerin tutkinnon suorittaneiden ammattisotilaiden saavutettavissa. Reserviupseeri voi kohota kommodoria vastaavaan arvoon vain erityistilanteissa.
Kommodorit toimivat isompien taistelualusten päälliköinä tai johtavat esimerkiksi laivastoasemia. Suomalainen kommodori toimii esimerkiksi joukko-osaston komentajana tai puolustushaaratason esikunnassa. Esimerkiksi Merisotakoulun johtaja on yleensä kommodorin arvoinen.
Kommodorit kansainvälisesti
Suomalaista kommodoria vastaavia muiden maiden arvoja on esimerkiksi anglo-amerikkalainen Captain, saksalainen Kapitän zur See tai ranskalainen Capitaine de vaisseau. Arvoa ei tulisi sotkea esimerkiksi Ison-Britannian kuninkaallisen laivaston ”commodore” ja sitä vastaaviin arvoihin, sillä ne vastaavat suomalaista lippueamiraalia.
Neuvostoliitossa (ja nykyään myös Venäjällä) everstikuntaan kuuluvaa kommodoria vastasi 1. arvoluokan kapteeni, varsinainen kommodori kuului kenraalikuntaan.
Kauppalaivaston kommodori
Myös kauppalaivastoilla on oma kommodorin arvonsa; se on varustamokohtainen kunnia-arvo, joka myönnetään poikkeuksellisen ansioituneelle merikapteenille, ja merkitsee kyseisen varustamon vanhimman päällikön asemaa. Esimerkiksi RMS Titanicin päällikkö Edward J. Smith oli White Star -varustamon kommodori. Samoin merkittävimmän Titanicin tapaukseen liittyvän pelastusaluksen, kauppalaiva RMS Carpathian päällikkö, merikapteeni Arthur Rostron, ”Sähkökipinä”, nousi Cunard-yhtiön kommodoriksi. Suomessa tätä nimikettä ei käytetä.
Kommodori veneilykerhoissa
Useimpien veneilykerhojen puheenjohtajia sanotaan yleensä kommodoreiksi. Perinne on kotoisin Englannista, koska Ison-Britannian laivastossa on useammanlaisia kommodoreja: joko everstiä vastaavia vakinaisia tai sitten väliaikaisia, jotka toimivat eskaaderien komentajina jonkun sotatoimen tai erityisen tehtävän ajan. Tällainen upseeri on yleensä arvoltaan vähintään komentaja ja onnistunut toiminta väliaikaisena kommodorina tekee hänestä pääsääntöisesti vakituisenkin. Lisäksi on olemassa erikseen kenraalikuntaan kuuluva kommodori.
Veneilykerhojen puheenjohtajia alettiin kutsua kommodoreiksi erikoisesta syystä: koska hyvin pitkään kaikki venekerhot olivat oikeastaan laivaston jatke - reserviläisten navigointi- ja veneen käsittelyharjoittelua rauhan aikana - pidettiin kunkin kerhon puheenjohtajaa laivueen komentajana ja siis väliaikaiseen kommodoriin verrattavana. Perinne jatkui nimikkeen osalta, vaikka sotilaalliset velvoitteet katosivat viimeistään Lokakuun vallankumoukseen; Venäjä oli viimeinen niitä virallisesti asettanut valtio. Irlantilainen Royal Cork Yacht Club käyttää ainoana lajissaan edelleen puheenjohtajansa arvonimenä amiraalia. thumb|Roihuvuoren ja Tammisalon Meriulkoilijat  ry:n kommodorin leveäviiri. thumb|Kymen Navigaattorit ry:n varakommodorin leveäviiri. Venekerhojen kommodoreilla on oikeus käyttää veneissään kerhon merkillä varustettua leveäviiriä.
Varakommodori
On myös alusta alkaen ollut olemassa erillinen varakommodorin arvo kerhojen varapuheenjohtajille. Varakommodorin tunnuksena on leveäviirin alareuna sininen.
This Time (William Mangion kappale)
This Time on William Mangionin esittämä kappale, joka edusti Maltaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 8. 69 pisteellä.
Viisivuotissuunnitelma
Viisivuotissuunnitelma on termi, jota monet valtiososialistiset maat (Neuvostoliitto, Kiina, Jugoslavia, Saksan demokraattinen tasavalta, Romania) ja muun muassa Intia, Pakistan, Nepal ja Korean demokraattinen kansantasavalta, Malesia, Argentiina, Saudi-Arabia, Iran ja Oman ovat käyttäneet tai käyttävät kansantalouden suunnitteluun.
Myös Euroopan unionissa tehdään edelleen viisivuotissuunnitelmia.
Viisivuotissuunnitelmat kuuluivat muun muassa Neuvostoliiton ja Saksan demokraattisen tasavallan hallinnoimismetodeihin. Suunnitelmissa asetettiin tavoitemäärät maataloudelle, teolliselle tuotannolle ja investoinneille, työllistämiselle, terveydenhuollolle, tietoliikenteelle jne. viiden vuoden jaksoiksi. Niitä on kritisoitu samoin perustein kuin suunnitelmataloutta yleisesti.
Neuvostoliiton viisivuotissuunnitelmat ja niiden voimassaoloajat
Neuvostoliiton ensimmäinen viisivuotissuunnitelma laadittiin Josif Stalinin määräyksestä ajalle 1928–1933. Tämän jälkeen aina Neuvosto­liiton hajoamiseen saakka uusi viisi­vuotis­suunnitelma tuli yleensä voimaan joka viides vuosi. Kolmatta viisi­vuotis­suunnitelmaa, joka koski aikaa 1938–1942, ei kuitenkaan voitu toteuttaa enää sen jälkeen, kun Saksa hyökkäsi Neuvosto­liittoon 1941. Tämän vuoksi neljäs viisi­vuotis­suunnitelma tuli voimaan vasta vuoden 1946 alussa.
Kuudes viisi­vuotis­suunnitelma laadittiin ajalle 1956–1960. Sitä ei kuitenkaan toteutettu enää vuoden 1957 jälkeen, koska käytettävissä ei ollut tarpeeksi resursseja. Sen tilalle laadittiin poikkeavasti seitsenvuotissuunnitelma ajalle 1959–1965. Kahdeksas suunnitelma tehtiin jälleen viideksi vuodeksi 1966–1970, ja tämän jälkeen uusi suunnitelma tuli voimaan jälleen joka viides vuosi. Viimeiseksi jäänyt, kahdestoista viisivuotissuunnitelma laadittiin vuosiksi 1986–1990.
Molekyyligenetiikka
Molekyyligenetiikka on biologian osa-alue, joka tutkii geenien rakennetta ja toimintaa molekyylitasolla sekä sitä, miten geenit siirtyvät sukupolvelta toiselle. Molekyyligeneettisessä tutkimuksessa sovelletaan genetiikan ja molekyylibiologian menetelmiä. Molekyylisystematiikka on molekyyligenetiikan osa-alue, joka tutkii eliöiden sukulaisuussuhteita niiden tieteellisen luokittelun parantamiseksi.
Molekyyligeneettinen tutkimus on osoittanut, että monet sairaudet, sekä fyysiset että psyykkiset, johtuvat ainakin osittain geeneistä. Esimerkiksi alttius skitsofreniaan periytyy, samoin kuin taipumus sairastua tietyntyyppisiin sydän- ja verisuonitauteihin
Brahuin kieli
Brahuin kieli (omakielinen nimi: براہوئی‎) kuuluu dravidakielten pohjoisdravidalaiseen ryhmään. Se on dravidakielistä pohjoisin ja sijaitsee kaukana sukukielistään. Se on ilmeisesti säilynyt ainoana Pohjois-Intian dravidakielistä. Kieli jaetaan kolmeen päämurteeseen ja sen katsotaan olevan uhanalainen.
Brahuita puhutaan enimmäkseen Pakistanissa (1,2 % Pakistanin asukasluvusta), mutta myös vähän Afganistanissa, Iranissa ja Turkmenistanissa. Yhteensä brahuita puhuu äidinkielenään noin 4 miljoonaa ihmistä.
Kieltä kirjoitetaan arabialailla aakkosilla.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Aunuksen Teatteri
thumb|Aunuksen teatterin ensi-ilta 30. marraskuuta 1941: Yleisöä näytännön aikana. Keskellä Kenraali Talvela. SA-kuva.Aunuksen Teatteri oli yksi kuudesta jatkosodan aikaisesta niin sanotusta sotateatterista. Se perustettiin Puolustusvoimien Ohjelmatoimiston ja Kalle Viherpuun aloitteesta Suomen valtaamaan Itä-Karjalaan marraskuussa 1941. Nurmoilasta, entisestä venäläisten kasarmikylästä, löytyivät sopivat toimitilat. Tarpeistosta suuri osa oli lahjoituksia. Rintamateatterin ensimmäinen esitys oli Peräkylän profeetta 30. marraskuuta 1941. Teatteria johti ensin Viherpuu ja myöhemmin Rafael Stenius. Aunuksen Teatterilla oli kymmeniä esiintymispisteitä, suuri osa näytännöistä annettiin kiertueilla.
Teatterin taiteilijakuntaan kuuluivat muun muassa Kaarlo Halttunen ja Eeva-Kaarina Volanen. Johtaja Kalle Viherpuu tulkitsi Jeppeä Ludvig Holbergin näytelmässä Jeppe Niilonpoika, joka esitettiin kaikkiaan 22 kertaa. Ohjelmisto oli sangen komediapainotteinen. Siihen kuuluivat esimerkiksi Serenaadi sotatorvella, Nummisuutarit ja Syntipukki useiden muiden kepeiden näytelmien ohella. Aunuksen Teatterin toiminta loppui kesäkuussa 1944. Loppuvaiheessa Riitta Järvinen, eräs teatterin näyttelijöistä, sai surmansa hypättyään liikkuvasta autosta suojaan ilmapommitukselta. 30-vuotias taiteilijatar putosi auton alle ja menehtyi parin päivän kuluttua.
Vallée du Bandama
Vallée du Bandama on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 1 080 509 asukasta ja sen pinta-ala oli 28 518 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Bouaké.
Hallintouudistuksessa Vallée du Bandaman alueesta muodostettiin Vallée du Bandaman piirikunta ilman aluemuutoksia.
Yliopistosairaaloiden erityisvastuualueet
Yliopistosairaaloiden erityisvastuualueet (erva-alueet) ovat sairaanhoitopiireistä viiden yliopistollisen sairaalan ympärille muodostettuja erityisvastuualueita, joille on keskitetty alueen vaativin erikoissairaanhoito. Vaativin hoito on keskitetty pääosin alueen yliopistosairaalaan. Suomen yliopistosairaaloita ovat: Helsingin yliopistollinen keskussairaala (HYKS), Kuopion yliopistollinen sairaala (KYS), Oulun yliopistollinen sairaala (OYS), Tampereen yliopistollinen sairaala (TAYS) ja Turun yliopistollinen keskussairaala (TYKS).
Yliopistosairaaloiden erityisvastuualueista on säädetty valtioneuvoston asetuksessa erityistason sairaanhoidon järjestämisestä. Asetuksessa on määritelty sairaanhoitopiirien jako erityisvastuualueille.
Yliopistosairaaloiden erityisvastuualueille keskitetty erikoissairaanhoito
Erityisvastuualueille keskitettävästä erikoissairaanhoidosta on säädetty "valtioneuvoston asetuksessa erikoissairaanhoidon työnjaosta ja eräiden tehtävien keskittämisestä".
Asetuksen mukaan viiteen yliopistolliseen sairaalan tulee koota vaativat leikkaukset ja toimenpiteet, joita tehdään valtakunnallisesti vähemmän, kuin noin 200 kappaletta vuodessa. Asetuksessa on lisäksi 21 kohdan luettelo yliopistollisiin sairaaloihin keskitettävistä hoidoista ja tehtävistä. Tällaisia hoitoja ja tehtäviä ovat mm. neurokirurgia, maksakirurgia, avosydänkirurgia, tulehduksellisten suolistosairauksien leikkaushoito, eräiden syöpien kirurginen hoito, vaativa tekonivelkirurgia, reumakirurgia, vaativat selkäleikkaukset, vaativat suun, pään, kaulan, kasvojen ja leukojen alueen leikkaushoidot, vaativat transkatetriset kardiologiset toimenpiteet, koeputkihedelmöityshoidot, lastenpsykiatrinen ympärivuorokautinen vuodeosastohoito sekä lasten oikeuspsykiatriset tutkimukset.
Asetuksessa on lisäksi säädetty kaikkein vaativimman eli erityistason erikoissairaanhoidon keskittämisestä vähempään, kuin viiteen yliopistolliseen sairaalaan. Eniten erityistason hoitoja on keskitetty HYKSiin.
Erityisvastuualueen sairaanhoitopiirien välisessä erikoissairaanhoidon järjestämissopimuksessa sovitaan yliopistosairaalaan keskitettävästä toiminnasta, työnjaosta ja toiminnan yhteensovittamisesta. Sopimus perustuu terveydenhuoltolakiin ja se laaditaan valtuustokausittain.
Erityisvastuualueet korvaantuivat sote-uudistukseen liittyen sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistyöalueilla 1. tammikuuta 2023 alkaen. Yhteistyöalueisiin kuuluvat hyvinvointialueet.
Erityisvastuualueet ja niihin kuuluvat sairaanhoitopiirit
Vaasan sairaanhoitopiiri on vuoden 2013 alusta lukien kuulunut Turun yliopistollisen keskussairaalan erityisvastuualueeseen. Aikaisemmin se kuului Tampereen yliopistollisen sairaalan erva-alueeseen.
Maailman ympäri
Maailman ympäri oli suomalainen Broadcastersin tuottama vuosina 2000–2004 Yle TV1 -kanavalla esitetty maantietoaiheinen visailuohjelma. Ohjelmaa tehtiin yhteensä koko sen elinkaaren aikana 218 jaksoa. Ohjelman juontajana toimi Simo Frangén. Ohjelmaa seurasi loka-marraskuussa 2000 527 000 yli 10-vuotiasta katsojaa. Vuonna 2004 ohjelman päätyttyä Simo Frangén aloitti juontamaan uutta visailuohjelmaa nimeltä SF-studio, jota esitettiin vuoteen 2006 asti. Veikkaus julkaisi vuonna 2000 ohjelmaan liittyen Maailman ympäri -onnenpelin, jota pystyi pelaamaan valmiskupongilla tai pikapelinä.
Formaatti
Jokaisessa ohjelmassa esiintyi neljä kilpailijaa, joista kaksi olivat julkisuuden henkilöitä. Heille esitettiin maantietoaiheisia tietokilpailukysymyksiä. Pääpalkintona ohjelmassa oli maailman ympäri -matka.