cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Loomisin–Whitneyn epäyhtälö
Loomisin–Whitneyn epäyhtälö on geometriaan liittyvä epäyhtälö. Sen mukaan jos A on epätyhjä kompakti joukko :ssä, on
Suzuka Circuit
thumb|Rata ilmakuvassa. Suzuka Circuit, Suzuka International Racing Course on moottorirata Suzukassa Mien prefektuurissa Japanissa.
Suzuka Circuit on yksi Japanin vanhimmista ja kuuluisimmista moottoriradoista. Radan on suunnitellut alankomaalainen John Hugenholtz ja sen omistaa Honda Motor Company, Ltd.
Siellä on ajettu Formula 1:sten Japanin Grand Prix vuosittain vuodesta 1987 alkaen, paitsi vuosina 2007 ja 2008 jolloin se menetti kilpailun isännöinnin Toyotan omistamalle Fuji Speedway -moottoriradalle. Suzuka Circuit on Formula 1 -sarjan neljänneksi nopein rata. Suzuka on myös Monzan ovaaliradan lisäksi ainoa itsensä ylittävä rata, jolla on ajettu Formula 1:sten osakilpailu.
Michael Schumacher on saavuttanut kyseisellä radalla eniten paalupaikkoja eli kahdeksan kappaletta.
Cannes
Cannes [] (oksitaaniksi Canas) on kaupunki Etelä-Ranskassa, Ranskan Rivieralla. Asukkaita siellä on 70 610 (vuonna 2006). 1830-luvulta eteenpäin ranskalaiset ja ulkomaalaiset aristokraatit rakensivat alueelle loma-asuntoja, ja vähitellen kaupungista muodostui lomakaupunki. Cannes on kuuluisa vuotuisista elokuvajuhlistaan. Kaupungissa on järjestetty Eurovision laulukilpailu kaksi kertaa, vuosina 1959 ja 1961.
Historia
pienoiskuva|vasen|Näkymä Cannesin rantakadulta vuonna 1910. Liguureihin kuulunut oksybien heimo käytti nykyisen Cannesin alueella olevaa Le Suquet -kukkulaa tähystyspaikkana 100-luvulla eaa. Liguurien naapureiksi asettuneet kreikkalaiset siirtolaiset pyysivät roomalaisilta apua liguureja vastaan ja roomalaiset kukistivat oksybit Quintus Opimiuksen johdolla vuonna 154 eaa. Voiton jälkeen nykyisen Marseillen kreikkalaiset perustivat paikalle sotilasleirin nimeltä Castrum Marcellinum. 300-luvulla läheiselle Île Saint-Honoratille perustettiin luostari ja sen munkit linnoittivat Le Suquetin vuonna 1070 Provencen herttuoiden käskystä.
Kukkulalle rakennetun tähystystornin ympärille kasvoi pieni asutus nimeltä Portus Cannis. Paikalliset asukkaat saivat verovapauden Raimond Bérengeriltä vuonna 1131 ja paikka sai uuden nimen Castrum Francum, joka kuitenkin vaihtui asiakirjojen mukaan jo 1200-luvulla muotoon Castrum Canoïs. Rutto teki suurta tuhoa vuosina 1347 ja 1580, minkä lisäksi Kaarle V:n joukot hävittivät aluetta vuonna 1536 ja Kaarle Savoijilaisen joukot toistivat saman vuonna 1590. Itävallan perimyssodan aikana kaupunki oli Maria Teresian joukkojen hallussa.
Maallistumisen myötä Cannes pääsi irti Île Saint-Honoratin luostarin ohjauksesta vuonna 1788 ja kaupunki alkoi levittäytyä rannikolle. Voimakas kasvu alkoi englantilaisen lordi Henry Broughamin innostuksesta alueeseen. Brougham mainosti aluetta julkisesti ja kaupunki alkoi kehittyä kalastajakylästä turistikeskukseksi, jonne tuli etenkin englantilaisen yläluokan jäseniä. Kaupungin keskus siirtyi pois vanhalta paikaltaan Le Suquetin kukkulalta. Myöhemmin kaupunki on kehittynyt yläluokan vierailukohteesta yleisemmäksi matkailukohteeksi erilaisten festivaaliensa myötä.
Kiffa
Kiffa on kaupunkikunta sekä Assaban alueen ja Kiffan departementin hallinnollinen keskus Mauritaniassa. Se sijaitsee 600 kilometriä Nouakchottista itään. Kunnassa on 60 000 ja kaupunkialueella 50 200 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Maantiede ja asutus
Kiffan kunta rajoittuu pohjoisessa Nouamlinen, idässä El Melguen ja etelässä Kouroudjelin kuntiin. Maisemaa leimaa matala puolitasanko, jonka länsipuolella kohoaa Assaban ylänkö ja itäpuolella Affolén kalliot.
Kiffa on Mauritanian kolmanneksi suurin kaupunki. Kuntaan kuuluu 18 kaupunginosaa sekä 25 kylää ja paimentolaisleiriä. Asukkaat ovat etupäässä maureja. Lisäksi on fulbeja, soninkeja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.
Historia
Mauritanian keski- ja itäosista tulleet mauriheimot ovat perimätiedon mukaan perustaneet Kiffan vuoden 1630 tienoilla. Ranskalaiset perustivat vuonna 1907 varuskunnan, ja vuonna 1923 Kiffasta tuli Assaban piirin keskus. Kaupunki kasvoi nopeasti varsinkin 1970-luvun kuivuusjakson aikana. Nykyinen kunta on perustettu vuonna 1986.
Liikenne, talous ja palvelut
Kiffan kautta kulkee Nouakchottista Némaan johtava maantie RN3. Sieltä on päällystetyt tieyhteydet myös pohjoisen Boumdeidiin, lännen Barkéoliin sekä etelän Kankoussaan ja edelleen Malin Kayesiin. Kadiman kaupunginosassa on liikenneasema.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, lehmänpapu ja vihannekset. Kiffa on tunnettu myös taateleistaan. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, hevoset, aasit ja siipikarja. Kiffa on sijaintinsa ansiosta tärkeä kauppapaikka ja varsinkin Maliin suuntautuvan rajakaupan välittäjä.
Julkisiin palveluihin kuuluvat ala- ja yläkoulut, lyseo, ammattikoulu, terveyskeskus, aluesairaala ja kolme nuorisotaloa. Kaupungissa on vesijohto-, sähkö- ja puhelinverkot, mutta ei viemäröintiä tai kunnollista jätehuoltoa. Matkailupalveluihin kuuluu kaksi hotellia, muutamia majataloja ja joukko pieniä ravintoloita.
Jeff Krosnoff
Ennen siirtymistään CART-sarjaan Krosnoff kilpaili useita vuosia Japanin Formula 3000 sarjassa ja ajoi sen ohessa muun muassa GT-kilpailuja. Krosnoff osallistui myös kahdesti Le Mansin 24h kilpailuun. Vuoden 1994 kilpailusta LMP1-luokan ja myös kokonaiskilpailun voiton korjasi Toyota Team SARD kuljettajinaan Krosnoff, Eddie Irvine ja Mauro Martini. Vuoden 1995 kilpailuun Krosnoff osallistui LM GT1 -luokassa edelleen Toyota Team SARD:in autolla, tiimikavereinaan Martini ja Irvinen korvannut Marco Apicella. Autokunta sijoittui luokassaan sijalle 8, neljän ensimmäisen autokunnan ollessa McLareneita.
Niittylampi (Soini)
Niittylampi on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Kukonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 6,6 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1 kilometri.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 170,3 metriä mpy.
Väinö Muinonen
Väinö Viktor Muinonen (30. joulukuuta 1898 Lauritsala – 10. kesäkuuta 1978 Imatra) oli suomalainen kestävyysjuoksija, jonka päämatkana oli maraton. Hän voitti maratonin EM-kultaa vuonna 1938 ja hopeaa 1946. Maratonin Suomen mestaruuden Muinonen voitti vuosina 1937 ja 1940, ja oli hopealla vuonna 1946.
Elämä ja ura
Väinö Muinosen vanhemmat olivat työmies Viktor Muinonen ja Maria Nikulainen. Muinosen äiti kuoli synnytyksessä, jonka jälkeen hän asui kasvattiäitinsä luona Lappeenrannassa 14-vuotiaaksi saakka. Kansakoulun jälkeen Muinonen oli maatyömiehenä ja aloitti urheilun 16-vuotiaana naapuritalossa asuneen Rudolf Muukkosen innostamana. Vuotta myöhemmin hän liittyi Lauritsalan Teräksen jäseneksi. Muinonen kilpaili vuoteen 1928 saakka lähinnä piiritasolla, koska köyhällä seuralla ei ollut varaa lähettää häntä kansallisiin kisoihin. Ainoa valtakunnallinen kilpailu oli vuonna 1923, jolloin Muinonen osallistui TUL:n mestaruuskilpailuihin Helsingissä sijoittuen 25 000 metrillä Olli Vänttisen ja Iivari Rötkön jälkeen kolmanneksi.
Vuonna 1928 Muinonen siirtyi SVUL:n alaiseen porvariseuraan Vuoksenniskan Urheilijoihin, mutta ei raskaan sahatyönsä väsyttämänä kilpaillut kolmeen vuoteen. Vuonna 1931 Muinonen vaihtoi työpaikkaa Enso-Gutzeitin omistamalle Harakan sahalle Imatralle ja innostui jälleen harjoittelemaan Oiva Ekholmin kanssa. Vuonna 1935 Muinonen juoksi ensimmäisen maratoninsa ja vuotta myöhemmin hän sijoittui Ilmajoella järjestetyissä olympiakarsinnoissa toiseksi Mauno Tarkiaisen jälkeen uransa toisessa maratonissa. Berliinin olympiamaratonilla 1936 Muinonen oli viides.
Vuonna 1938 Muinonen voitti Pariisissa maratonin EM-kultaa tuloksella 2.37.28,8. Talvisodassa panssarintorjuntamiehenä taistellut Muinonen voitti välirauhan aikana lokakuussa 1940 Bolognassa maratonin ajalla 2.39.0. Sotien jälkeen vuonna 1946 Muinonen oli 47-vuotiaana Oslon EM-maratonilla hopealla Mikko Hietasen jälkeen tuloksella 2.26.08. Vuonna 1949 Muinonen juoksi vielä 50-vuotiaana Turussa maratonin aikaan 2.36.23,0, sijoittuen kilpailun kahdeksanneksi. Aika oli vuoden maailmantilastossa 21:ksi paras.
Yksityiselämä
Muinosen puoliso oli Ida Sinkkonen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1923.
Käsipallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2018
Käsipallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2018 pelattiin Ranskassa 29. marraskuuta – 16. joulukuuta. Mukana oli 16 joukkuetta. Mitaliottelut pelattiin Pariisissa. Muut kisakaupungit olivat Brest, Montbéliard, Nancy ja Nantes.
Mestaruuden voitti emäntämaa Ranska, hopeaa sai Venäjä ja pronssille sijoittui Alankomaat. Paras maalintekijä oli 50 maalia tehnyt Serbian Katarina Krpež Slezak.
Ranskassa esiintyneiden voimakkaiden, hallituksen vastaisten mielenosoitusten vuoksi joulukuun 8. päivänä pelattavaksi aiotut kaksi toisen kierroksen ottelua siirrettiin seuraavalle päivälle.
Reino R. Lehto
Reino Ragnar Lehto (vuoteen 1901 Lagerlund; 2. toukokuuta 1898 Turku – 13. heinäkuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virkamies, joka toimi virkamieshallituksen pääministerinä 270 päivää 18. joulukuuta 1963 – 12. syyskuuta 1964. Lehto oli myös Uudenmaan läänin maaherrana 1964–1966. Ministeri Sakari T. Lehto oli hänen poikansa.
Aluksi Lehto toimi asianajajana vuosina 1922–1932. Nuorempana oikeuskanslerin sihteerinä hän toimi vuosina 1933–1934 ja Helsingin 1. kaupunginviskaalina vuosina 1934–1936. Tämän jälkeen hän toimi kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäällikkönä ja hallintoneuvoksena 28 vuotta vuosina 1936–1964.
Lehto oli urallaan myös SOTEVA:n pääsihteeri (1944–1948), Neste Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtaja (1948–1966), Valmet Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtaja (1951–1966), Rego Oy:n johtokunnan puheenjohtaja (1953–1966), Tesvision hallintoneuvoston puheenjohtaja (1959–1963) sekä Merikiito Oy:n puheenjohtaja (1960–1966).
Kauppatieteiden kunniatohtorin arvon hän sai Helsingissä vuonna 1960.
Lehto oli Suomen viimeinen 1800-luvulla syntynyt pääministeri.
Basil Zaharoff
Basil Zaharoff (alk. Vasíleios Zacharíou,, joskus Basileios Zacharias; 6. lokakuuta 1849 Muğla, Ottomaanien valtakunta – 25. marraskuuta 1936 Monte Carlo, Monaco) oli syntyperältään turkinkreikkalainen liikemies ja kansainvälinen asekauppias. Häntä arveltiin yhdeksi aikansa rikkaimmista ihmisistä. Zaharoff tunnettiin lempinimillä ”kuoleman kauppias” ja ”Euroopan salaperäinen mies”. Hänen on sanottu olleen pahamaineisin asekauppias ensimmäistä maailmansotaa edeltäneenä aikana ja hän ei tiettävästi kaihtanut mitään keinoja, edes sabotaasia tai lahjontaa, saadakseen myymänsä aseet käymään paremmin kaupaksi. Hänet muistetaan myös tavastaan myydä aseita samanaikaisesti konfliktien molemmille osapuolille.
Elämä
Zaharoffin vanhemmat olivat Turkissa asuneita köyhiä kreikkalaisia, jotka olivat venäläistäneet sukunimensä asuessaan välillä maanpaossa Venäjällä. Zaharoff työskenteli nuorena Istanbulissa vaatekauppaa harjoittaneen setänsä palveluksessa. Hänet lähetettiin vuonna 1866 opiskelemaan Englantiin ja vuodesta 1870 hän toimi setänsä yrityksen edustajana Lontoossa. Vuonna 1872 setä syytti häntä yrityksen varojen kavaltamisesta, mutta oikeus vapautti hänet. Tämän jälkeen Zaharoff muutti väärällä nimellä Kreikkaan. Asuessaan Ateenassa hän tutustui liikemies Stéfanos Skouloúdikseen, jonka suosituksen avulla hän pääsi ruotsalaisen asesuunnittelija Thorsten Nordenfeltin edustajaksi Balkanin alueella. Nordenfelt aloitti muun muassa vuonna 1886 sukellusveneiden valmistuksen, ja Zaharoff sai myytyä niitä ainakin Kreikalle, Turkille, Espanjalle ja Italialle. Hän pyrki myös kaikin tavoin pilaamaan Hiram Maximin kehittämän konekiväärin maineen, koska Maximin konekiväärit olivat selvästi parempia kuin Nordenfeltin. Vuonna 1888 Nordenfelt ja Maxim kuitenkin ryhtyivät liikekumppaneiksi, minkä jälkeen Zaharoff edusti heidän yritystään koko Itä-Euroopassa ja Venäjällä. Vuonna 1895 englantilainen asevalmistaja Vickers osti Maxim-Nordenfeltin, mikä merkitsi Zaharoffin toimialueen laajenemista entuudestaan.
Zaharoff sai vuonna 1913 Ranskan kansalaisuuden ja hän työskenteli ensimmäisen maailmansodan aikana ympärysvalloille. Palkkiona palveluksistaan hänestä tehtiin sodan jälkeen Ranskan kunnialegioonan suurupseeri ja Englannissa Bathin ritarikunnan suurristin ritari. Sodan jälkeen Zaharoffista julkaistiin useita skandaalimaisia elämäkertoja.
Zaharoffin ensimmäinen vaimo kuoli Lontoossa 1890-luvulla. Hän aloitti myöhemmin suhteen espanjalaisen Villafrancan herttuattaren kanssa, jonka kuningasperheeseen kuulunut aviomies oli mielenvikainen. Herttuattaren jäätyä 1923 leskeksi Zaharoff nai hänet. Toisenkin vaimonsa kuoltua vuonna 1926 Zaharoff muutti Monte Carloon, jossa hän sai hallintaansa kuuluisan Monte Carlon kasinon.
Tintti-sarjakuvassa Särkynyt korva esiintyvä moraaliton asekauppias Basil Bazaroff on helposti tunnistettava karikatyyri Zaharoffista.
Eduskunta
Eduskunta ( eli valtiopäivät) on Suomen parlamentti eli valtion lainsäädäntövaltaa ja budjettivaltaa käyttävä elin. Lisäksi eduskunta valvoo hallituksen toimintaa ja osallistuu Euroopan unionin päätöksentekoon.
Kansanedustuslaitosta tarkoittava sana ”eduskunta” otettiin käyttöön vuoden 1906 eduskuntauudistuksessa. Eduskuntasanastossa sen määritellään tarkoittavan nimenomaan Suomen parlamenttia, mutta sanalla voidaan viitata myös yleisesti kansanedustuslaitoksiin tai parlamentteihin.
Yleistä
Suomen perustuslain mukaan valtiovalta kuuluu Suomessa kansalle, ”jota edustaa valtiopäiville kokoontunut eduskunta” (PL 2 §). Eduskunta koostuu 200 kansanedustajasta, jotka valitaan neljän vuoden välein eduskuntavaaleilla (PL 24–25 §). Hallitusvaltaa käyttävän valtioneuvoston tulee – parlamentaaristen periaatteiden mukaisesti – "nauttia eduskunnan luottamusta" (PL 3 §).
Eduskunnan istuntosalissa on vain 199 paikkaa, koska puhemies ei äänestä eikä pidä puheenvuoroja. Eduskunnan vuotuista työjaksoa nimitetään valtiopäiviksi. Eduskunta kokoontuu valtiopäiville säätämään lakeja, joita noudattaen yhteiskunnassa toimitaan. Tuomioistuimet arvioivat yksittäistapauksissa, onko lakeja noudatettu.
Kansanedustajat jakautuvat puolueensa mukaisiin ryhmiin. Näitä ryhmiä kutsutaan eduskuntaryhmiksi. Jokainen ryhmä valitsee kansanedustajiensa keskuudesta ryhmälleen puheenjohtajan. Eduskuntavaalit määräävät eduskunnan voimasuhteet.
Eduskunta valitsee valtioneuvoston eli hallituksen. Vaalien voittajapuolueen puheenjohtaja ryhtyy hallitustunnustelijaksi neuvottelemaan siitä, mitkä puolueet pääsevät hallitukseen. Lopullinen hallitus on neuvottelujen tulos, eikä välttämättä suoraan heijasta vaalien tulosta. Hallituksen ulkopuolelle jääneitä eduskuntaryhmiä kutsutaan oppositioksi, jonka rooli on kritisoida ja kyseenalaistaa hallituksen politiikkaa esittämällä sille vaihtoehtoja ja vaatimalla ministereiltä perusteluja hallituksen ratkaisuille. Eduskunta siis valvoo ja arvioi hallituksen toimintaa.
Valtioneuvosto valmistelee ja esittää valmistelemansa uudet lakiesitykset ja valtion vuosittaisen talousarvion eduskunnan hyväksyttäväksi. Eduskunta voi joko hyväksyä hallituksen esityksen sellaisenaan, muuttaa sitä tai hylätä sen kokonaan.
Myös kansanedustajilla on aloiteoikeus, mutta yksittäisen edustajan esitys menee harvoin läpi. Usein edustajien omien lakialoitteiden motiivina onkin jonkin tärkeäksi koetun asian nostaminen eduskunnan asialistalle ja julkiseen keskusteluun. Jos lakialoitteen on allekirjoittanut yli 100 kansanedustajaa, sen menestymisen mahdollisuudet kasvavat merkittävästi.
Vuonna 2000 voimaan tulleen perustuslain 39 §:n mukaan kansanedustajalla on oikeus tehdä:
1) lakialoite, joka sisältää ehdotuksen lain säätämisestä;
2) talousarvioaloite, joka sisältää ehdotuksen talousarvioon tai lisätalousarvioon otettavasta määrärahasta tai muusta päätöksestä; sekä
3) toimenpidealoite, joka sisältää ehdotuksen lainvalmisteluun tai muuhun toimenpiteeseen ryhtymisestä.
Tällaisten aloitteiden lisäksi edustajat voivat tehdä myös muita valtiopäivätoimia. Niitä ovat kirjalliset kysymykset, suulliset kysymykset, keskustelualoitteet ja välikysymykset.
Vieraslistat
Eduskunnassa käyneiden nimiluettelot ovat olleet aiemmin julkisesti saatavilla vuoden ajan. Sittemmin kansliatoimikunta päätti ensin salata ne, mutta kun korkein hallinto-oikeus tuomitsi joulukuussa 2016 eduskunnan vieraslistat julkisiksi, ne määrättiin hävitettäväksi päivittäin. Asian veivät korkeimpaan hallinto-oikeuteen Avoin ministeriö ja Svenska Yle, jotka halusivat tiedot lobbareista. Päivittäiset listat saa käyttöön vain erityisen anomuksen perusteella. Avoimuutta ajava järjestö Open Knowledge Finland aikoo kerätä listat ja jakaa niitä järjestöön rekisteröityneille tiedotusvälineille. Vieraslistat on pyydettävä eduskunnasta samana päivänä, ja ainakin toistaiseksi ne saa vain paperisina. Tästäkin Svenska Yle ja Avoin ministeriö ovat tehneet korkeimpaan hallinto-oikeuteen valituksen.
Eduskuntavaalit
Eduskuntavaalit järjestetään normaalisti neljän vuoden välein 200 kansanedustajan valitsemiseksi. Äänioikeus on kaikilla 18-vuotiailla ja sitä vanhemmilla Suomen kansalaisilla. Ehdokkaan tulee olla 18-vuotias tai sitä vanhempi Suomen kansalainen, joka ei ole vajaavaltainen. Vaaleissa Suomi on jaettu vaalipiireihin. Paikkojen jaossa käytetään d’Hondtin menetelmää. Viimeksi eduskuntavaalit pidettiin 2. huhtikuuta 2023.
On myös mahdollista hajottaa eduskunta ja järjestää ennenaikaiset eduskuntavaalit. Näin on viimeksi tehty vuonna 1975.
Ark Encounter
Ark Encounter on Nuoren Maan kreationismiin pohjautuva kristillinen teemapuisto, joka sijaitsee Grantin piirikunnassa Yhdysvaltain Kentuckyssa. Puiston keskipisteenä on suuri Nooan arkkia mukaileva puurakennus, jonka sisällä on erilaisia näyttelyitä, ravintoloita ja lahjapuoteja. Arkki on 155 metriä pitkä, 26 metriä leveä ja 16 metriä korkea.
Eduskunta
Taustaa
Vuonna 2000 voimaan tulleen perustuslain, kuten jo 1991 muutetun hallitusmuodon, mukaan tasavallan presidentti voi pääministerin perustellusta aloitteesta eduskunnan puhemiestä ja eduskuntaryhmiä kuultuaan sekä eduskunnan ollessa koolla hajottaa eduskunnan ja määrätä toimitettavaksi ennenaikaiset eduskuntavaalit.
Ark Encounter
Ark Encounteria ylläpitää kristillinen järjestö Answers in Genesis. Teemapuisto esittää näennäistieteellisiä kreationistisia kuvauksia universumin iästä, maapallon iästä sekä ihmisten ja ei-lentävien dinosaurusten yhteiselosta.
Puiston arvioitiin kasvattavan lähialueiden turismia niin paljon, että sille tarjosivat verokannustimia rakentamiseen kaupunki, piirikunta ja osavaltio. Ark Encounterin rekrytointia on kritisoitu syrjiväksi, sillä se palkkaa vain kristittyjä työntekijöitä, joiden täytyy todistaa uskovaisuutensa allekirjoittamalla sopimus.
Eduskunta
Taustaa
Vuoden 1906 valtiopäiväjärjestyksen mukaan Venäjän keisarilla oli rajoittamaton oikeus hajottaa eduskunta ja määrätä uudet vaalit toimitettavaksi. Vuoteen 1911 saakka vaalit pidettiinkin tämän vuoksi joka vuosi. Keisarin luovuttua vallastaan katsottiin tämän oikeuden siirtyneen Venäjän hallitukselle, joka määräsi eduskuntavaalit 1917.
Suomen itsenäistymisen jälkeen hajotusoikeus siirtyi valtionpäämiehelle, ja valtionhoitaja määräsikin pidettäviksi eduskuntavaalit 1919, jotka olivat itsenäisyyden ajan ensimmäiset. Valtiopäiväjärjestyksen ja 1919 säädetyn hallitusmuodon mukaan (vuoteen 1991 saakka) presidentin hajotusoikeus oli myös rajoittamaton. Presidentti on Suomessa hajottanut eduskunnan seitsemän kertaa, viimeksi 1975.
Eduskuntavaaleissa 1939 valitun eduskunnan toimikautta pidennettiin jatkosodan vuoksi poikkeuslailla, ensin kahdella vuodella heinäkuun alkuun 1944 ja sitten vielä heinäkuun alkuun 1945 ja näin poikkeuksellisen pitkään istuneen eduskunnan kokoonpanosta käytetäänkin nimitystä pitkä parlamentti. Kuitenkin vaaleja lopulta aikaistettiin niin, että eduskuntavaalit 1945 pidettiin jo maaliskuussa huolimatta pohjoisimmassa Suomessa käydystä Lapin sodasta. Tämä on ainoa kerta, kun vaalit on järjestetty ennenaikaisesti ilman presidentin määräämää hajotusta.
Eduskunnan historia
Suomen parlamentti sai nykyisen muotonsa eduskuntauudistuksessa vuonna 1906. Eduskuntauudistuksen taustalla on Venäjälle tappiollinen Venäjän–Japanin sota vuosina 1904–1905. Sota vei Venäjän levottomuuksiin ja suurlakkoon sekä johti esimerkiksi Venäjän parlamentin, duuman perustamiseen. Levoton aika johti myös Suomessa suurlakkoon loka-marraskuussa 1905. Lakolla suomalaiset protestoivat erityisesti sortokautena tunnettuihin laittomina pitämiinsä venäläistämistoimiin. Suurlakon seurauksena keisari Nikolai II antoi marraskuun manifestin, johon ensimmäisen sortokauden katsotaan päättyneen. Samassa yhteydessä annettiin lupaus yleiseen ja yhtäläiseen äänioikeuteen perustuvan kansanedustuslaitoksen luomisesta ja monista ihmisoikeuksista. Manifestin saneli sortokauden passiivista vastarintaa johtanut Leo Mechelin, jonka johtama senaatti (hallitus, 1905–1908) toteutti sen sisällön ja siten muodollisesti toi Suomeen liberaalin demokratian, joskin käytännössä suuriruhtinas rajoitti sen toteutumista.
Suomessa kutsuttiin koolle ylimääräiset säätyvaltiopäivät joulukuussa 1905 toteuttamaan eduskuntauudistuksen. Samalla otettiin käsittelyyn muitakin demokraattisen kehityksen kannalta keskeisiä lakeja, eli laki eduskunnan oikeudesta valvoa hallituksen jäsenten virkatointen laillisuutta, laki sanan-, kokoontumis- ja yhdistymisvapaudesta sekä painovapauslaki. Uutta valtiopäiväjärjestystä valmistelemaan asetettiin professori Robert Hermansonin johtama komitea. Ehdotus esiteltiin keisarille maaliskuussa 1906 ja toukokuussa hallitus antoi säädyille esityksen uudesta valtiopäiväjärjestyksestä ja vaalilaista. Säädyt hyväksyivät lait äänestyksen jälkeen 1. kesäkuuta 1906. Nikolai II vahvisti lait ja määräsi uudistuksen tulemaan voimaan 1. lokakuuta 1906.
Eduskuntauudistuksessa korvattiin tuolloin Euroopan vanhanaikaisimmat, 1600-luvulta periytyvät säätyvaltiopäivät aikansa uudenaikaisimmalla yksikamarisella eduskunnalla. Yleinen ja yhtäläinen äänioikeus sekä suhteellinen vaalitapa olivat vielä varsin harvinaisia ja naisten äänioikeus valtiollisissa vaaleissa toteutui ensimmäisenä maana Euroopassa juuri Suomen eduskuntauudistuksessa. Samalla naiset saivat myös vaalikelpoisuuden ensimmäisenä maailmassa. Äänioikeutettujen suomalaisten määrä kymmenkertaistui 1 272 873 äänioikeutettuun, kun kaikki naiset ja säätyihin kuulumattomat miehet saivat äänioikeutensa. Äänioikeus- ja vaalikelpoisuusikärajaksi asetettiin 24 vuotta.
thumb|Eduskunta koolla [[Helsingin vapaaehtoisen palokunnan talo|VPK:n talossa 1907.]]
Suomen ensimmäiset eduskuntavaalit toimitettiin 15. ja 16. maaliskuuta 1907. Ensimmäiseen täysistuntoonsa uudet kansanedustajat kokoontuivat 23. toukokuuta 1907 ja eduskunnan juhlalliset avajaiset pidettiin kaksi päivää myöhemmin. Koska 200 kansanedustajaa eivät mahtuneet Säätytaloon, täysistunto pidettiin Helsingin vapaaehtoisen palokunnan talossa, joka sijaitsi Ateneumin naapurissa Hakasalmenkadun (nykyisen Keskuskadun) varrella. Eduskunta kokoontui siellä aina vuoteen 1911 asti, jolloin uudeksi kokoontumispaikaksi tuli Heimolan talo Vuorikadun ja Hallituskadun (nykyisen Yliopistonkadun) kulmassa. Nämä molemmat rakennukset, joissa eduskunta alkuvuosinaan kokoontui, purettiin 1960-luvulla uusien liiketalojen tieltä.
Eduskunnan valta talousasioissa oli hyvin rajoitettu, koska aloitteidenteko-oikeus niissä oli senaatilla. Suuriruhtinaskunnan tulot ja varat olivat senaatin vastuulla. Vain siinä tapauksessa, että uusia veroja tarvittiin varsinaisten tulojen lisäksi, oli senaatin pyydettävä niitä eduskunnalta.
Juha Muje
Juha Herman Muje oli suomalainen näyttelijä.
Koulu­aikoinaan Muje esiintyi harrastaja­teatterissa koti­kaupungissaan Pietar­saaressa ja haki Teatterikouluun vuonna 1968 Suomessa vierailleen neuvostoliittolaisen teatteri­ohjaajan Toivo Lankisen kehotuksesta. Hänet palkattiin heti teatteri­koulusta valmistuttuaan 1971 Turun kaupunginteatteriin. Hän oli mukana monissa Kalle Holmbergin ja Ralf Långbackan ohjauksissa, kuten Eeron roolissa 1970-luvun puolen­välin Seitsemässä veljeksessä. Hän näytteli myös Helsingin Kaupunginteatterissa, Kom-teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa sekä vuodesta 1997 Kansallis­teatterissa, josta jäi eläkkeelle 2013.
Eduskunta
Eduskunnan historia
Nykyinen Eduskuntatalo valmistui ja otettiin käyttöön 1931.
Juha Muje
Muje lähestyi roolihahmojaan mielellään fyysisyyden kautta. Hän alkoi työstää roolia lähtökohtanaan hahmon ulkoiset piirteet, joiden avulla hän eteni kulloisenkin hahmon sisäiseen maailmaan. Muje kehitti liikunnallisuutta jo Teatterikoulussa, ja hänelle myös liikkumattomuus oli liikettä, valmiina odottamaan sisäisen energian purkautumista. Esimerkiksi tapa astella portaita alas tai istuma-asento eivät olleet yhdentekeviä, vaan olennainen osa roolia.
Muje näytteli sivuosia kymmenissä elokuvissa, mutta hän ei pitänyt elokuvien vaatimaa ilmaisutapaa itselleen oikeana. Muje oli mukana myös sketsiviihteen kulta-ajan televisiosarjoissa Tiikerihai ja Vesku Show. Miljoonayleisöjä keränneiden televisiosarjojen myötä Mujetta alettiin pitää hänen taiteellisesta laaja-alaisuudestaan huolimatta ensisijaisesti koomikkona.
Eduskunta
Eduskunnan historia
Historiansa aikana eduskunta on kokoontunut ainoastaan kerran Helsingin ulkopuolella. Eduskunta kokoontui täysin salaisesti Kauhajoella Sanssin koulussa talvisodan aikana 1. joulukuuta 1939 – 12. helmikuuta 1940. Pommitusten alettua eduskunta piti kaksi salaista täysistuntoa Vallilan työväentalolla Helsingissä. Istuntojen ulkopuolisessa salaisessa neuvottelussa päätettiin, että eduskunta siirtyy Kauhajoelle, jonne muutto tapahtui välittömästi kello kolme joulukuun 1. päivän vastaisena yönä. Kauhajoki valittiin, koska se sijaitsi kaukana itärajasta eikä siellä ollut Neuvostoliiton pommituksille kiinnostavia kohteita kuten satamaa tai lentokenttää. Kansanedustajilla avustajineen oli vain muutama tunti aikaa koota tavaransa pimeästä eduskuntatalosta, ennen kuin kaksitoistatuntinen junamatka Kauhajoelle alkoi. Kauhajoella eduskunnan tulosta tiedettiin vain tunti ennen junan saapumista kello 14.30. Ensimmäinen istunto pidettiin 5. joulukuuta. Koko Kauhajoella olon ajan eduskunnan toiminta oli niin salaista, etteivät edes kaikki kauhajokelaiset tienneet, mitä pitäjässä tapahtui.
Lännenkaulustrappi
Lännenkaulustrappi eli vanhalta nimeltään kaulustrappi (Chlamydotis undulata) on trappien heimoon kuuluva kurkilintu. Lajin kuvaili ja nimesi Nikolaus Joseph von Jacquin vuonna 1784.
Juha Muje
Vuonna 2017 ilmestyi Mujeen elämää ja uraa käsittelevä teos Juha Muje – näyttämöllä ja kulisseissa.
Eduskunta
Eduskunnan historia
Eduskunnassa järjestettiin 6. toukokuuta 1966 ensimmäistä kertaa kyselytunti, jonka aikana kansanedustajat saivat esittää suullisia kysymyksiä ministereille.
Juha Muje
Lapsuus ja nuoruus
Juha Mujeen vanhemmat, Keijo Muje ja Hilda Muje, olivat Karjalan evakoita. Muje eli lapsuutensa ja teini-ikänsä Pietarsaaressa, jossa suomenruotsalaisten ja karjalaisten välinen kielimuuri oli korkea, muttei aivan ylittämätön. Kulttuurierot olivat yhtä kaikki huomattavat. Hilda Mujeella oli poika ja tytär edellisestä avioliitosta, joka oli päättynyt puolison kaatumiseen jatkosodassa. Juhan lapsuudenperhe tuli toimeen kohtalaisen hyvin, mutta vaatimattomuutta arvostettiin, itseään ei saanut korostaa. Esimerkiksi jääkaappi oli hankinta, josta puhumista pidettiin pröystäilynä. Isän kuoroharrastusta lukuun ottamatta perhe ei ollut kovin taiteellinen. Kauppias Hilda Muje puhui Karjalan murretta, Keijo Muje käytti työnjohtajan asemansa kouliinnuttamana yleiskieltä.
Lännenkaulustrappi
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 55–65 cm, siipien kärkiväli 125–151 cm ja paino 1,2–3,2 kg. Lännenkaulustrappi on kookas, pystyssä kulkeva, melko pitkäkaulainen lintu. Se on yläpuolelta hiekanruskea tummin raidoin ja alapuolelta valkoinen. Kaulan sivulla vanhalla linnulla on musta pitkittäisraita, joka puuttuu nuorilta linnuilta. Jalat ovat pitkät ja vahvat, harmaat. Soidintanssissa se pörhistää kaulan ja päälaen valkoiset höyhenet ikään kuin kaulukseksi ja tepastelee ympäriinsä. Lentää pöllömäisesti hieman nykivin, hitain siiveniskuin. Siipisulat ovat päältä mustat, käsisiivessä on suuri valkea laikku. Lännenkaulustrappi on lähes mykkä, vain poikaset pitävät piipittävää kutsuääntä.
Eduskunta
Eduskunnan historia
Vuosina 2006–2008 julkaistiin laaja Suomen eduskunta 100 vuotta -niminen 12-osainen kirjasarja eduskunnan historiasta. Eduskunta vietti satavuotisjuhlaansa 1. kesäkuuta 2006. Juhlien huomatuimmaksi tapaukseksi jäi Vihreän liiton kansanedustajan Heidi Hautalan ryhmäpuheenvuoro, jossa tuomittiin voimakkaasti Venäjän demokratiakehityksen saama negatiivinen käänne presidentti Vladimir Putinin kaudella.
Lännenkaulustrappi
Koko ja ulkonäkö
Sukupuolet ovat lähes saman näköisiä, naaraan ollessa hieman pienempi ja harmaampi.
Eduskunta
Eduskunnan historia
Koska kansanedustajien määrä on pysynyt samana mutta väestön määrä on kasvanut, on edustuksellinen suhde on kaksinkertaistunut sadassa vuodessa. 1900-luvun alussa Suomen väestö oli noin 2,7 miljoonaa ihmistä eli yksi edustaja 13 500 kansalaista kohden. 2010-luvulla väestöä on noin 5,4 miljoonaa eli yksi edustaja 27 000 kansalaista kohden.
Juha Muje
Teatterikoulu
Suomen Teatterikoulussa liikunnan osuus oli merkittävä. Luontaisesti liikunnallinen Muje oppi sisäistämään roolihenkilön mielenliikkeet fyysisen liikkeen kautta. Puheilmaisu oli tärkeä aine, näyttelijäoppilaan ääni haluttiin muokata kirkkaan kantavaksi ja puhtaaksi. Artikulaation tuli olla selkeää. Vaikka Muje oli ammattiuransa aikana vahvasti teatterinäyttelijä, ensimmäisen elokuvaroolinsa hän sattui saamaan toisena opiskeluvuotenaan. Kyseessä oli pääosa televisioelokuvassa Riisi, nuori alkoholisti. Vastanäytteljänä oli kesän 1969 Suonenjoen mansikkatyttö. Muje koki Teatterikoulun innostavana ja hengeltään hyvänä. Aikakauteen kuului "yhteiskunnallinen tiedostaminen" Lapualaisoopperoineen.
Lännenkaulustrappi
Esiintyminen
Pesimäalue ulottuu Kanariansaarilta Pohjois-Afrikan kautta Egyptiin. Lajista tunnetaan 2 alalajia, fuertaventurae Kanariansaarilla ja nimialalaji undulata Pohjois-Afrikassa ja Egyptissä. Kanariansaarilla pesii noin 400 paria. Kolmas, Lähi-idästä itään esiintyvä lännenkaulustrapin alalajina aiemmin pidetty macquenii on nykyään erotettu omaksi lajikseen idänkaulustrappi. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi liiallisen metsästyksen takia. Lännenkaulustrappi on paikkalintu. Suomessa on tavattu idänkaulustrappi (C. macqueenii) 19. syyskuuta 1861, jolloin se ammuttiin Helsingissä.
Eduskunta
Eduskunnan historia
Vuoden 2015 eduskuntavaalien jälkeinen uusi eduskunta kokoontui Sibelius-Akatemian konserttisalissa Eduskuntatalon naapurissa 5. syyskuuta 2017 saakka, kunnes Eduskuntatalon peruskorjaus valmistui. Sibelius-Akatemia on eduskunnan kuudes kokoontumispaikka sen historian aikana.
Juha Muje
Teatterikoulu
Juha Mujeen kurssikavereita olivat muun muassa Tuija Ahvonen, Hannu Lauri, Marja Packalén ja Leena Uotila.
Lännenkaulustrappi
Elinympäristö
Kuivat avomaat, arot ja tasangot, paikoin myös matalaa pensaikkoa kasvavilla alueilla.
Eduskunta
Täysistunto ja valiokunnat
right|thumb|250px|Kansanedustajien työhuoneet eduskunnan [[Pikkuparlamentti|Pikkuparlamentissa ovat kolme neliötä tilavampia kuin vanhan puolen työhuoneet.]] 250px|right|thumb|Näkymä istuntosaliin.
Juha Muje
Turun kaupunginteatteri
Teatterikoulun viimeisenä lukuvuonna oppilaita alettiin kiinnittää teattereihin, ajan tavan mukaan kahdeksi näytäntövuodeksi kerrallaan. Muje sai soiton Kalle Holmbergilta, joka pyysi häntä Turun kaupunginteatteriin, joka oli siihen aikaan monen unelmateatteri. Syyskaudella 1971 Turussa alkoi myös kausi, joka tunnetaan teatterihistoriassa Kotkien kautena. Teatterinjohtaja Ralf Långbacka ja ohjaaja Holmberg mielivät kehittää kaupunginteatteria kokeilevaan suuntaan, mikä aiheutti voimakasta ristivetoa ja monenlaista parranpärinää lehdistössä, kaupungin johdossa ja yleisön keskuudessa. Lauottiin jopa syytöksiä marxilaisuudesta, mutta lopulta teatterilautakunnan kokoomuslainen puheenjohtaja asettui Långbackan ja Holmbergin tueksi. Ratkaisu osoittautui järkeväksi, sillä Kotkien kautena Turun kaupunginteatteriin kohdistui laajaa valtakunnallista mielenkiintoa ja taiteellinen menestys näkyi myös paisuvina tulovirtoina.
Turun kautensa alussa Muje näytteli muun muassa Oswaldin roolin näytelmässä Kuningas Lear ja Pekka Töpöhännän roolin. Varsinainen tapaus oli Seitsemän veljestä syyskaudella 1972. Muje näytteli Eeron roolin Långbackan ohjaamassa tuotannossa, muita veljeksiä näyttelivät Esko Salminen, Juha Hyppönen, jonka tilalle tuli Vesa-Matti Loiri, Heikki Kinnunen, Heikki Alho, Arno Virtanen ja Ilari Paatso. Veljessarjan nuorin eli Eero piikitteli kaiken aikaa Juhania, jota tulkitsi Salminen. Kun Juhani sai tarpeekseen, Eero ponkaisi pakoon ja juoksi huussin seinää ylös. Esitysten kertyessä Eero ylsi katolle saakka ja kohtauksesta tuli yksi näytelmän kohokohdista. Seitsemän veljestä keräsi kolmen vuoden aikana noin 150 000 katsojaa ja sitä esitettiin myös Göteborgin kaupunginteatterissa ja Itä-Berliinin Volksbühnellä. Muje suoritti asepalveluksensa Turun ilmatorjuntapatteristossa 1973–1974, mutta erikoisluvan ansiosta hän pystyi jatkamaan Eeron näyttelemistä. Armeijasta Muje lähti korpraalina.
Eduskunta
Täysistunto ja valiokunnat
Näkyvin osa eduskunnan toimintaa ovat täysistunnot, joihin eduskunta kokoontuu istuntokauden aikana neljä kertaa viikossa. Täysistunnoissa eduskunta käsittelee lakiesityksiä ja hallituksen talousarvioesitykset sekä käy tarvittaessa ajankohtaiskeskustelua. Torstaisin täysistunto alkaa suullisella kyselytunnilla, jonka kuluessa edustajat voivat tehdä hallituksen jäsenille kysymyksiä heidän johtamiensa ministeriöiden toimialaan kuuluvista asioista.
Lännenkaulustrappi
Lisääntyminen
Pesä on kuoppa maassa. Munia on 2 tai 3, joskus 4. Haudonta-aika on noin 24 päivää.
Neva-Valkeinen
Neva-Valkeinen on Etelä-Pohjanmaalla Alajärvellä ja Soinissa Lehtimäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Lännenkaulustrappi
Ravinto
Kaikkiruokainen. Syö kasvinosia, hedelmiä ja siemeniä, sekä hyönteisiä ja muita selkärangattomia sekä matelijoita.
Eduskunta
Täysistunto ja valiokunnat
Eduskunnan täysistunnoissa puhetta johtaa eduskunnan puhemies, joka on valtakunnan hierarkiassa toinen heti tasavallan presidentin jälkeen.
Eduskunta jakautuu valiokuntiin, joissa hallituksen ja kansanedustajien laki- ja talousarvioesitysten työstäminen käytännössä tapahtuu. Valiokunta voi asiantuntijoita kuultuaan ja esityksen sisällöstä keskusteltuaan suosittaa esityksen hyväksymistä sellaisenaan, sen hylkäämistä tai ehdottaa esitykseen muutoksia tai kirjoittaa koko esityksen alusta alkaen uusiksi. Eduskunnan valiokunnat ovat suuri valiokunta, perustuslakivaliokunta, ulkoasiainvaliokunta, valtiovarainvaliokunta, tarkastusvaliokunta, hallintovaliokunta, lakivaliokunta, liikenne- ja viestintävaliokunta, maa- ja metsätalousvaliokunta, puolustusvaliokunta, sivistysvaliokunta, sosiaali- ja terveysvaliokunta, talousvaliokunta, tiedusteluvalvontavaliokunta, tulevaisuusvaliokunta, työelämä- ja tasa-arvovaliokunta sekä ympäristövaliokunta. Suuressa valiokunnassa on 25 jäsentä ja 13 varajäsentä, valtiovarainvaliokunnassa 21 jäsentä ja 19 varajäsentä, tiedusteluvalvontavaliokunnassa 11 jäsentä ja 2 varajäsentä, sekä tarkastusvaliokunnassa 11 jäsentä ja 6 varajäsentä. Muissa valiokunnissa on 17 jäsentä ja 9 varajäsentä.
Ennen valiokuntakäsittelyä hallituksen ja kansanedustajien lakiesityksistä käydään täysistunnossa lähetekeskustelu. Valiokuntakäsittelyn jälkeen esitykset palaavat täysistuntoon ensimmäiseen käsittelyyn valiokunnan kirjoittaman mietinnön kera. Ensimmäisessä käsittelyssä käydään yleiskeskustelu ja lakiesitykseen voidaan esittää muutoksia. Yksityiskohtaisessa käsittelyssä päätetään lain sisällöstä eli käytännössä äänestetään valiokunnan mietinnön ja sen kanssa ristiriidassa olevien esitysten välillä. Jos jokin muutosesitys menee läpi, se kierrätetään vielä eduskunnan suuren valiokunnan kautta, josta esitys palaa jatkettuun ensimmäiseen käsittelyyn. Toisessa käsittelyssä ei keskustella, vaan ensimmäisen käsittelyn tuloksena oleva laki voidaan vain joko hyväksyä tai hylätä.
Istumajärjestys
Ehdotukset eduskuntaryhmien keskinäisestä istumajärjestyksestä täysistuntosalissa tekee puhemiesneuvosto. Jos istumajärjestyksestä syntyy erimielisyyttä ryhmien välillä, siitä äänestetään.
Eduskuntaryhmien istumajärjestys täysistuntosalissa on perinteisesti perustunut vasemmisto–oikeisto-ulottuvuuteen niin, että vasemmisto on istunut edestä puhemiehen paikalta katsoen vasemmalla ja oikeisto oikealla. Poikkeuksena on ollut ruotsalainen eduskuntaryhmä, joka on istunut oikeassa reunassa tulkkipalvelujen helpottamiseksi. Vuonna 2019 alkavalle istuntokaudelle RKP sijoitettiin omasta pyynnöstään keskemmälle salia ja perussuomalaiset vastoin haluaan salin oikeaan reunaan. Ryhmänjohtajat perustelivat muutosta Euroopan parlamentin mallilla.
Hallituksen luottamus
Lainsäädännöstä ja valtion tulo- ja menoarviosta päättämisen lisäksi eduskunta voi todeta hallituksen tai yksittäisen ministerin menettäneen eduskunnan luottamuksen, jolloin hallitus tai kyseinen ministeri joutuu eroamaan. Tämä vaatii vähintään 20 kansanedustajan allekirjoittaman välikysymyksen, jonka pohjalta käytävän keskustelun jälkeen eduskunta äänestää hallituksen luottamuksesta.
Kun enemmistö eduskunnan jäsenistä eli kansanedustajista kuuluu hallituspuolueisiin, puhutaan enemmistöhallituksesta. Enemmistöhallituksen aikana hallituksen hajottaminen on vaikeaa, koska hallituspuolueet ovat sitoutuneet hallituksen ja sen ministereiden politiikkaan. Hallituspuolueiden yksittäiset kansanedustajat eivät ryhmäkurin vuoksi mielellään vastusta enemmistön kantaa. Näin ollen enemmistöhallitus yleensä saa luottamuslauseen. Kuitenkin jos esimerkiksi yksittäinen ministeri on syyllistynyt moraalisesti arveluttavaan tai peräti rikolliseen tekoon, hallitus ja oppositio voi olla yhtä mieltä epäluottamuksesta kyseistä ministeriä kohtaan.
Kritiikki
Eduskunnan 100-vuotisjuhlien rahankäyttö nosti kohun. Tilintarkastajat ihmettelivät ylisuuria ylityökorvauksia eduskunnassa vuonna 2009. Tilintarkastajilta yritettiin salata tietoja. Konsulttien mukaan eduskunnalla ei ole toimintastrategiaa, eikä sitä johda kukaan. Silloinen eduskunnan puhemies Sauli Niinistö ajoi mallia, jossa johto annetaan yksiin käsiin.
Eduskunta on Suomessa poikkeuksellinen elin, sillä sitä ei valvo kukaan. Siellä tapahtuviin epäselvyyksiin eivät voi puuttua yleinen syyttäjä tai korkeimmat oikeusvalvojat, oikeuskansleri tai eduskunnan oikeusasiamies. Esimerkiksi eduskunnan kansliatoimikuntaa on arvosteltu siitä, että tämä eduskunnan taloutta valvova instanssi näyttää suojaavan kansanedustajia siviilioikeudellisilta vaateilta. Asia oli julkisuudessa, kun eduskunnan urheilukerholta kavallettiin rahaa. Rikoksesta tuomittu varainhoitaja ei kyennyt maksamaan korvauksia ja myös vastuunalaiset henkilöt, jotka olivat kansanedustajia, välttivät korvausvastuunsa.
Postimerkkejä
Eduskunnan 50-vuotisjuhlan johdosta julkaistiin oliivinvihreä 30 markan postimerkki 23. toukokuuta 1957. Postimerkin käypäisyysaika oli 23. toukokuuta 1955 – 31. toukokuuta 1994.
Juha Muje
Turun kaupunginteatteri
Seitsemän veljeksen ensemble näytteli Alhoa ja Salmista lukuun ottamatta myös Alpo Ruuthin draamassa Tykkimies Kauppalan viimeiset vaiheet, joka sai ensi-iltansa syyskuussa 1974. Nimiroolin teki Loiri. Muje näytteli Gustafssonia. Veli-Matti Saikkosen ohjaaman kappaleen katsojaluku kipusi lähes 32 000:een.
Kotkien kausi päättyi 1977, kun Holmberg ja Långbacka lähtivät Turusta. Seitsemän veljeksen ensemblesta Muje, Kinnunen, Paatso, Salminen ja Virtanen näyttelivät vielä komedian Olviretki Schleusingenissa. Mujeen roolina oli Tommi. Näytelmää esitettiin 23 kertaa ja se sai yli 14 000 katsojaa.
Kotkien kauden jälkeen Muje jatkoi Turussa vuoteen 1981. Hän näytteli muun muassa Svejkin roolin Bertolt Brechtin näytelmässä Svejk toisessa maailmansodassa ja Romeon roolin William Shakespearen tragediassa Romeo ja Julia. Svejkiä varten Mujeen täytyi lihottaa itsensä ja Romeota varten kilot piti puolestaan äkisti karistaa. Jotaarkka Pennasen ohjaama Romeo ja Julia sai ensi-iltansa joulukuussa 1980. Juliana nähtiin vastavalmistunut Lena Meriläinen. Näytelmää esitettiin 89 kertaa ja se sai lähes 50 000 katsojaa.
Muje nähtiin Turun kaupunginteatterin lavalla jälleen 2019, jolloin hänellä oli miespääosa Satu Rasilan kirjoittamassa ja ohjaamassa avioliiton myöhäisvaihetta kuvailevassa draamassa Katoava maa. Naispääosan näytteli Marja-Leena Kouki. Katoava maa kertoo muistisairauden vaikutuksesta parisuhteeseen. Sitä esitettiin Pienellä näyttämöllä 31 kertaa ja sen katsojaluvuksi kirjattiin noin 6 800. Katoava maa jäi Mujeen uran joutsenlauluksi.
Helsingin kaupunginteatteri
Muje siirtyi Helsingin kaupunginteatteriin 1985. Hänen tuloroolinaan oli Tartuffen nimiosa. Näytelmää esitettiin yli 100 kertaa ja se keräsi runsaat 25 000 katsojaa. Muje ei kokenut lakonista ilmaisua itselleen ominaiseksi. Se ilmeni huumausaineiden käyttöä käsittelevässä Jukka Vienon kirjoittamassa näytelmässä Ilmiantaja (kantaesitys 1986), jossa Mujeen roolina oli Nilkki. Rooli oli Mujeelle vaikea. Muje lähestyi roolihahmojaan mielellään fyysisyyden kautta. Hän alkoi työstää roolia lähtökohtanaan hahmon ulkoiset piirteet, joiden avulla hän eteni kulloisenkin hahmon sisäiseen maailmaan. Muje oli kehittänyt liikunnallisuutta jo Teatterikoulussa, ja hänelle myös liikkumattomuus oli liikettä, valmiina odottamaan sisäisen energian purkautumista. Esimerkiksi tapa astella portaita alas tai istuma-asento olivat olennainen osa roolia. Pentti Haanpään näytelmässä Noitaympyrä (1987) Mujeen roolina oli Taivalvaaran näyttelijä, joka on orpopoika Kainuussa 1930-luvun laman aikana. Muje piti roolia itselleen sopivana ja mieluisana hahmon fyysisen omalaatuisuuden ansiosta. Kalle Holmbergin ohjaama näytelmä sai yli 15 000 katsojaa.
Muje muutti Turusta Espooseen 1987, jolloin työmatkaan liittyneet ongelmat poistuivat. Kevätkaudella 1990 sai ensi-iltansa Ritva Holmbergin ohjaama ja Jukka Linkolan säveltämä musiikkinäytelmä Kallion kimallus. Näytelmä kertoo Grönbergin työläisperheestä jatkosodan jälkeen, Mujeen roolina oli sodasta palaava Veikko. Paikkana on Kallion kaupunginosan Hampparilaakso, jonne rakennettiin 1960-luvulla Helsingin kaupunginteatterin massiivinen talo. Muje viihtyi Veikon roolissa. Kallion kimallusta esitettiin noin 200 kertaa ja se sai 57 000 katsojaa.
Musiikkinäytelmä Piukat paikat tuli ensi-iltaan kevätkaudella 1994 ja se keräsi noin 117 000 katsojaa. Näytelmän kustannukset oli katettu jo viidentoista esityskerran jälkeen. Muje näytteli pääroolin: hän oli Jerry, joka puki itsensä naiseksi nimeltään Daphne. Toisen pääroolin näytteli Santeri Kinnunen. Hän oli Joe, joka puki itsensä naiseksi nimeltään Josephine. Muje piti roolistaan ja hän vietti 25-vuotistaiteilijajuhlaansa sen yhteydessä.
Helsingin kaupunginteatterin kausi oli Mujeelle työntäyteinen. Harjoituksia tai näytöksiä oli lähes päivittäin. Mujeen viimeinen rooli Kaupunginteatterissa oli Utin osa Raija-Sinikka Rantalan ohjaamassa Veijo Meren tekstiin perustuvassa draamassa Iso vaalee, jonka nimiroolin teki Hannele Lauri.
Tampereen Työväen Teatteri
Jussi Helminen kutsui Mujeen Tampereen Työväen Teatteriin, jossa tämä näytteli vuosina 1996 ja 1997. Perhesyistä Muje jäi kuitenkin asumaan Espooseen, joten rautatiematka Helsinki–Tampere tuli hänelle erittäinkin tutuksi. Mujeen tulorooli Tampereella oli näytelmässä Oi kallis Suomenmaa. Myöhemmin hän näytteli Tevjen roolin Jussi Tapolan ohjaamassa musikaalissa Viulunsoittaja katolla, vaikka piti itseään liian nuorena kyseiseen osaan. Veikko Sinisalo oli näytellyt aiemmin saman roolin Tampereella, joten Mujeen tulkintaa verrattiin vääjäämättä Sinisaloon, mikä oli rasite. Näytelmä sai kuitenkin yli 45 000 katsojaa noin 70 esityskerralla.
Muje palasi Työväen Teatteriin tammikuussa 2017, jolloin hän näytteli Big Daddyn osan Tennessee Williamsin draamassa Kissa kuumalla katolla. Big Mamana oli Tuire Salenius. Mujeen poika Samuli Muje näytteli Gooperin roolin ja miniä Heidi Kiviharju Margaretin roolin. Näytelmässä oli mukana myös Mujeen pojanpoika. Tamperelainen-lehti kirjoitti Mujeen roolityöstä: "Muje tekee rosoisesta miehestä tarkan muotokuvan pienillä eleillä ja rehvakkaalla käytöksellä."
One Man Army and the Undead Quartet
One Man Army and the Undead Quartet oli ruotsalainen metalliyhtye. Sen perusti joulukuussa 2004 samana vuonna hajonneen The Crown -yhtyeen laulaja Johan Lindstrand. Yhtyeen musiikki on tyyliltään death- ja thrash metalin sekoitusta.
Juha Muje
Suomen Kansallisteatteri
Muje kiinnitettiin 1997 Suomen Kansallisteatteriin, josta hän eläköityi 2013. Vaikka takana oli jo lähes 30 vuotta näyttelijän uraa, Muje oppi Kansallisessa edelleen paljon uutta näyttelijän työstä. Muje avasi Kansallisteatterin kautensa nimiroolilla Shakespearen historiallisessa draamassa Rikhard III. Roolissa ollaan tekemisissä pahuuden kanssa, ja Muje löysi pahuuden itsestään. Hän oli aina kiinnostunut "pahan energiasta". Pienellä näyttämöllä esitetty Kalle Holmbergin ohjaama tuotanto sai kymmenisen tuhatta katsojaa. Klassisia roolitehtäviä karttui vuosien varrella. Vuonna 2003 Muje näytteli Eddie Carbonen roolin draamassa Näköala sillalta ja vuonna 2007 Willie Lomanin roolin draamassa Kauppamatkustajan kuolema.
Vuonna 2004 Mujeella oli palvelija Sganarellen osa Molièren komediassa Don Juan. Mujeelle rooli oli mahdollisuus käyttää vahvimpia puoliaan, jotka olivat liike, oveluus ja huumori. Nimiroolin näytteli Jukka Puotila. Näytelmää esitettiin Suurella näyttämöllä 75 kertaa ja se sai yli 35 000 katsojaa. Willensaunassa sai ensi-iltansa syyskaudella 2005 Kalle Holmbergin ohjaama draama Demokratia, jossa Muje näytteli historiallista henkilöä, poliitikko Horst Ehmkeä. Näytelmän vastaanotto oli hyvä ja sitä esitettiin lähes 60 kertaa.
One Man Army and the Undead Quartet
Yhtye hajosi vuonna 2012.
Juha Muje
Suomen Kansallisteatteri
Mujeen viimeisiä rooleja Kansallisteatterissa oli Veijo Teräs oopperanäytelmässä HOMO!. Pirkko Saision kirjoittama ja ohjaama farssi sai yli 50 000 katsojaa. "Juha Muje on herkullisen kompleksinen ja raikas Veijo, jonka identiteetin etsintä kestää koko elämän", Turun Sanomien Eeva Kemppi arvioi Mujeen osasuoritusta.
Elokuvat ja televisiosarjat
Muje näytteli noin 20 kokoillan elokuvassa vuosina 1971–2017. Muje vierasti elokuvanäyttelemistä, nopeaan reagointiin teatterilavoilla tottuneena hän koki ottojen väliset pitkät tauot näännyttäviksi. Elämäkerrassaan Muje kuvailee teatteria preesensiksi ja elokuvaa imperfektiksi. Hänen ensimmäinen roolinsa oli päällekarkaaja draamaelo­kuvassa Maunu Kurkvaaran Kujanjuoksu (1971). Isompiin ja tunnetumpiin rooleihin kuuluu pornokauppias Sundman elokuvassa Raid (2003). Myös myymäläpäällikön rooli komediaelokuvassa Varasto (2011) on enemmän kuin yhden kohtauksen piipahdus.
Lähimmäksi ominta ilmaisuaan Muje pääsi Sundmanin roolissa sekä postinkantajana komediassa Ulvova mylläri (1982) ja poromiehenä komediassa Hurmaava joukkoitsemurha (2000).