cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lyydiläiset
1900-luvulta 2000-luvulle
Lyydiläisten asema kuitenkin huononi voimakkaasti, kun väestöä pakkosiirrettiin syrjäkylistä sovhoosiasuntoloihin. Lyydiläisten perinteiset asuma-alueet tyhjennettiin, ja kylät autioituivat. Osa taloista siirrettiin, osa käytettiin polttopuiksi, osa paloi tulipaloissa, koska autioissa kylissä ei ollut ketään huolehtimassa sammutuksesta. Asukkaiden täytyi myös luopua karjastaan, koska sovhooseilla ei ollut navettoja. Vielä 2000-luvullakin monien karttoihin merkittyjen lyydiläiskylien yhteydessä saatetaan mainita, että ne ovat asumattomia. Toisaalta asutuissa kylissä on neuvostotalouden romahtamisen seurauksena työttömyyttä, joka on johtanut paikoitellen passivoitumiseen ja esimerkiksi alkoholismiin.
Sheila (nimi)
Nimi Yhdysvalloissa
Yhdysvalloissa vähintään 235 812 tyttöä on nimetty Sheilaksi vuoden 1880 jälkeen. Nimi oli hyvin suosittu 1960-luvulla, jolloin se oli maassa 59. suosituin Eniten sitä annettiin vuonna 1962, kaikkiaan 8 781 lapselle. Myöhemmin se on harvinaistunut.
Anapesti
Anapestimittoja
Anapestinen oktonaari (an8) eli anapestinen tetrametri
Sheila (nimi)
Nimi ei-englanninkielisissä maissa
Suomessa Sheila on ollut Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan etunimenä vuoden 2019 loppuun mennessä noin sadalla naisella. 1940–1950-luvuilla syntyneitä Sheiloja on Suomessa 20, 1960–1970-luvuilla syntyneitä 40 ja 1980–1990-luvuilla syntyneitä 48.
Ruotsissa Sheila oli vuoden 2020 lopussa kutsumanimenä nimenä 290 naisella.
Lyydiläiset
1900-luvulta 2000-luvulle
Ennen vuotta 1938 lyydiläiset saivat kouluopetusta suomeksi ja venäjäksi. Kun tuona vuonna koko Neuvostoliiton puoleisessa Karjalassa suomenkielinen opetus lopetettiin, lyydiläisten äidinkielen häviäminen kiihtyi, kuten muillakin Neuvostoliiton itämerensuomalaisilla kansoilla. Nykyisin monet lyydin taitajat ovatkin vanhuksia. Tilanne ei ole parantunut 1990-luvun lopulta 2000-luvulle siirryttäessäkään, vaan Karjalan hallinto- ja lainsäädäntöelimissä on vain vähän paikallisten itämerensuomalaisten kansojen edustajia.
Metsästys, kalastus, sienestys ja marjastus ovat olleet lyydiläisille tärkeitä sivuelinkeinoja. Niiden harjoittaminen on hankaloitunut Neuvostoliitossa toteutetun kestämättömän metsätalouden seurauksena. Metsät eivät ole elpyneet ennalleen, ja vesistöt ovat saastuneet. Tämän seurauksena saalismäärät ovat pienentyneet, mutta esimerkiksi marjasatojen kokojen supistumisesta huolimatta moni saa alueella edelleen sivutuloja marjojen myymisestä yksityiskauppiaille. Moni harjoittaa Lyydinmaalla kotimajoitusta, matkailuelinkeinoja erilaisine teemoineen, kotitarveviljelyä ja sienestystäkin. Sen sijaan pellavanviljelyn suosio ei ole palannut ennalleen.
Znamja junosti
Znamja junosti «Знамя юности» on valkovenäläinen nuorille suunnattu lehti. Lehti on yksi seitsemästä valkovenäläisestä julkishallinnollisesta sanomalehdestä, jossa Valko-Venäjän vuoden 2006 presidentinvaalien ehdokkaat saivat esittää viidellä konekirjoitussivulla ylittämättä välilyönnit mukaan lukien 10 000 kirjoituslyöntiä tietokoneella vaaliohjelmansa, mikäli toivat sen lehden toimitukselle 26. helmikuuta 2006 mennessä.
Lyydiläiset
Kirjallisuuden ja lyydin kielen tutkimuksen historiaa
Vanhin tunnettu lyydinkielinen kirjallinen katkelma on 1600-luvun alkuun ajoitettu käsikirjoitus, joka koostuu 11 loitsusta. Tekstien kirjoittajina pidetään Jallahden kuuluisia kansanparantajia Grigori Merkuljevia ja Kuzma Feodorovia, mutta nämä tiedot ovat jääneet vaille täydellistä tieteellistä vahvistusta. Perimätiedon mukaan nämä lyydiläiset shamaanit ovat onnistuneesti parantaneet Venäjän tsaareja. Palkkioksi he saivat jälkeläisineen vapautuksen maavaerosta. Erään perimätiedon mukaan kansanparantajat ovat hoitaneet Boris Godunovin jalkahaavoja. On mahdollista, että tämä kansantaru voi liittyä heidän kotikylänsä nimeen D’allaht’, 'Jalkalahti'. Kun näitä loitsuja tarkastellaan kielitieteellisesti, voidaan nähdä, että vepsän pohjalta muodostunut lyydin kieli on saanut vaikutteita eteläkarjalan kielestä. Yksittäisiä lyydiläisiä paikan- ja henkilönimiä löytyy myös vanhoista venäläisistä asiakirjoista.
Varsinaisesti lyydin kielen tutkimuksen katsotaan alkaneen vuonna 1845, jolloin D. E. D. Europaeus tutustui runon- ja sanastonkeruumatkallaan Päljärven ja Prääsän lyydiläisiin. Prääsässä hän tallensi Seppoi Ilmorin starinan, sadun, jonka hän julkaisi Suomettaressa vuonna 1847. Pertti Virtaranta pitää sitä varhaisimpana julkaistuna lyydinkielisenä näytteenä. 1850-luvulla August Ahlqvist teki tutkimusmatkan Karjalaan muun muassa lyydiläisen perinnemusiikin tallentamiseksi. Vieraillessaan Soutjärvellä hän ei kuitenkaan onnistunut tallentamaan lyydiläislauluja, koska niitä ei hänen mukaansa ollut. Laulelmat olivat venäjänkielisiä, mutta laulajat eivät ymmärtäneet niiden sisältöä täydellisesti. Tästä huolimatta Ahlqvist esitti, ettei venäläistäminen ollut edennyt Soutjärvellä vielä niin pitkälle kuin pohjoisemmilla alueilla elävillä muilla itämerensuomalaisilla kansoilla, ennen kaikkea karjalaisilla. Ahlqvist itse kirjoitti vuonna 1859: "Lüüdiköillä oma-kielistä laulua ei ole ollut koskaan, ja kielen rakennuskin on senkaltainen, että sitä ei voi eikä ole voitu käyttää runoksi". Täytyy kuitenkin huomata, että erityisesti lyydiläisillä ja vepsäläisillä oman kansan ja kielen käsitteet vaihtelevat ristikkäin riippuen siitä, millä kielellä näistä asioista puhutaan. Ahlqvist on siis luultavasti erehtynyt. Lyydiläisten perinnemusiikkia on sittemmin tallennettu, ja lyydiläismusiikkia esittävä kuoro on esiintynyt Suomessakin 1990-luvulla.
Vuosina 1872–1873 Kielettäressä julkaistiin ensimmäinen tutkielma lyydiläismurteista, Wepsän pohjoiset etujoukot. Tähänkin tutkielmaan liittyi kielinäytteitä, ja sen oli laatinut Arvid Genetz. Aineiston hän keräsi vuonna 1871 Pyhäjärveltä, Viitanalta, Munjärveltä ja Sununsuusta. Aluetta tutkittiin myöhemmin lisää, kun vuonna 1909 Juho Kujola teki perusteellisen tutkimusmatkan lyydiläisiin kyliin. Hänen tutkimuksiaan lyydiläisistä ja lyydin kielestä julkaistiin muun muassa Karjalan kirja- sekä Suomen suku -julkaisuissa.
Ensimmäinen lyydin kielen sanakirja painettiin vuonna 1908 Pietarissa. Teoksen laati opettaja Mihail Georgijevski keskilyydin Pyhäjärven murteen pohjalta. Sanakirjan toimittajana toimi akateemikko Filipp Fortunatov, joka laati myös teoksen alkusanat. Fortunatov oli tunnettu venäläinen kielentutkija, ja häntä pidetään Venäjän indoeurooppalaisen vertailevan kielentutkimuksen perustajana. Hänet on haudattu Lyydinmaalle Kossalmen kylään. Georgijevskin sanakirjan osana oleva rippikysymysten käännös on ollut samalla ensimmäinen hengellisen tekstin lyydinnös.
1900-luvun tutkimusta lyydiläisistä ja lyydin kielestä
Vuonna 1934 julkaistiin Lyydiläisiä kielennäytteitä -kokoelma, jonka laativat Heikki Ojansuu, Juho Kujola, Jalo Kalima ja Lauri Kettunen. Kujola toimitti myös verrattaen laajan Lyydiläismurteiden sanakirjan, ja se julkaistiin vuonna 1944. Vuosina 1946 ja 1950 julkaistiin kahdessa osassa Aimo Turusen laatima Lyydiläismurteiden äännehistoria. Aineiston Turunen keräsi jatkosodan aikana vuosina 1942–1944. Sodan aikana lyydiläisalueella tutkimusta tekivät muiden muassa paikannimitutkija Viljo Nissilä ja kansanrunouden tutkija Lauri Simonsuuri (ent. Laiho).
Myös lukuisat petroskoilaiset tutkijat tekivät tutkimusmatkoja Kuujärvelle. Heidän joukossaan esimerkiksi kansanrunouden tallentajat Maija Pahomova ja inkeriläinen Unelma Konkka vuonna 1964. Neuvostoliiton tiedeakatemian Karjalan filiaalissa Petroskoissa (tunnettu suomeksi myös nimellä Äänislinna) lyydiä on tutkinut muun muassa Nikolai Bogdanov. Hän suunnitelmansa Kuujärven lyydiläismurteen monografiasta eivät koskaan toteutuneet, mutta hän keräsi kattavan aineiston seudun murteesta, esimerkiksi sanastoa ja muita kielennäytteitä. Vuosina 1963–1984 julkaistiin Pertti Virtarannan laaja sarja Lyydiläisiä tekstejä ja vuonna 1986 Haljärven lyydiläismurteen muoto-oppia. Virtaranta tallensi niiden aineiston ruotsinlyydiläiseltä Stefan Huotariselta. Feodor Pahomovilta eli Obraman Fedjuulta vuonna 1958 Petroskoissa äänitettyjä ensimmäisiä Kuujärven kielennäytteitä Virtaranta julkaisi vuonna 1967 Lähisukukielten lukemistossa. Virtaranta tallensi muutenkin ruotsinlyydiläistä aineistoa tutkimuksiinsa.
Karjalan filiaalissa lyydiä tutki myös Aleksandr Barantsev. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat lyydin äänneoppia käsittelevä Fonologitšeskije sredstva ljudikovskoi retši vuodelta 1975 sekä Peltoisen tekstikokoelma Obraztsy ljudikovskoi retši vuodelta 1978. Jälkimmäisen tutkimuksen aineiston Barantsev nauhoitti äidiltään Annalta. Barantsevin keräämät Kuujärven ja Tiudian kielennäytteet julkaistiin vuonna 1994 Karjalan tiedekeskuksen ja Joensuun yliopiston yhteisessä kokoelmassa, jonka nimi on Näytteitä karjalan kielestä. Lyydiläiset ovat tallentaneet kieltään myös itse. Prääsäläinen Anna Samsonova on tallentanut ja lähettänyt lähes tuhat lyydiläistä sananlaskua ja sanontaa Karjalan filiaalin kokoelmiin. Vuonna 1971 tutkija Grigori Makarov julkaisi Samsonovan keräämiä sananlaskuja Suomalais-Ugrilaisen Seuran Aikakauskirjassa.
Pyrkimykset kulttuurin ja kielen elvyttämiseksi
pienoiskuva|Vuonna 2008 perustetun Lyydilaine-lehden kolmas numero. Kuten monilla muillakin itämerensuomalaisilla kansoilla ja kielillä, myös lyydiläisten oman kulttuurin asema on huono, eikä se ole juurikaan periytynyt nuorille. Tällä hetkellä lyydin kieli ei kuulu Petroskoin yliopiston, opettajakorkeakoulun eikä lyydiläisten perinteisillä asuma-aloilla toimivien peruskoulujen opetusohjelmiin. Lyydiläisten kansanperinteen ja kielen tutkimuksessa oli pitkä tauko Karjalan tutkimuslaitoksissa, mutta 2010-luvulla tutkimus on jälleen käynnistynyt. Lyydin kielellä ei ole saatavilla mitään oppikirjoja. Kieltä ei enää käytetä Karjalan kansallisessa lehdistössä, radiossa eikä televisiossa.
Omankielinen kirjallisuus
Kuujärven Joensuun kylässä syntynyt Obraman Fedjuu on kirjoittanut muistelmia ja tallentanut paikallisia sananlaskuja, joita on julkaistu Karjalan Heimo -lehdessä vuonna 1993. Obraman Fedjuun tytär kemian insinööri Lilja Pahomova laati Kuujärven sanakirjaa (A–K-kirjaimet) vuosina 1961–1964, mutta käsikirjoitus katosi tekijän kuoleman jälkeen. Myös aapisen kääntäjä Potašova on kerännyt kansanrunoutta.
Vuonna 1999 julkaistiin ensimmäinen hengellinen kirja lyydin kielellä, Miikul Pahomovin D’umalan Poig (Jumalan Poika). Tämä lukemisto sisältää Raamatun kertomuksia, rukouksia, jumalankäskyjä ja hengellisiä runoja. Teoksessa on pyritty yhdistämään lyydin kolme päämurretta yhtenäisen kirjakielen luomiseksi. Pahomovin julkaisut saivat jatkoa vuonna 2000, kun häneltä julkaistiin runoteos Lüüdiland – runokird' lüüdin heimon kolmes mujus ja vuonna 2005 hengellinen teos, Ehtsluužb. Hänen muita teoksiaan ovat ''Tervheks! Lugendkird’ Kujärven lüüdin kielel (2007, Lidja Potašovan kanssa), Ukon bembel – Runod lüüdin kielel (2010), Kuujärven lyydiläistekstejä (2011) ja Kondan Kalndan – Kujärven lüüdin rahvhansana'' (2012).
Tällä hetkellä Karjalan tiedekeskuksessa Petroskoissa toimii kolme lyydiläisyyden tutkijaa. Natalia Čhikina tutkii kirjallisuutta, Aleksandra Rodinova ja Svetlana Kovaleva lyydin kieltä. Rodinova ja Kovaleva ovat myös mukana vuonna 2013 käynnistyneessä hankkeessa, jonka päämääränä on luoda lyydin kielen verkkosanakirja lyydi–suomi–venäjä. Hanketta johtaa Miikul Pahomov, ja se toteutetaan yhteistyössä Lyydiläisen Seuran, Helsingin yliopiston ja Kotimaisten kielten tutkimuslaitoksen kanssa. Kolmevuotista hanketta rahoittaa Koneen säätiö, ja sen ensimmäinen vaihe on valmistunut. Keskeneräinen sanakirja on avattu verkkoon osoitteeseen https://sanat.csc.fi/wiki/Etusivu.
Lyydiläinen Seura ry (Lüüdilaine Siebr)
1. joulukuuta 1998 perustettu Lyydiläinen Seura ry (Lüüdilaine Siebr) on yrittänyt tehdä lyydiläisyyttä ja lyydin kielen asemaa tunnetuksi. Seuraan kuuluu noin sata jäsentä, jotka ovat lyydiläisalueen ulkopuolella asuvia lyydiläisiä, heidän ystäviään ja tukijoitaan. Seuran toimintamuotoja ovat lyydiläisten ja suomalaisten kulttuurivaihdon järjestäminen, lyydin kielen opetuksen tukeminen ja kehittäminen, lyydiläisen kulttuurin säilyttäminen ja kehittäminen, julkaistoiminta ja kulttuurimatkat lyydiläisalueelle. Seura pyrkii tavoittamaan myös ruotsinlyydiläisiä kulttuurinsa eheyttämiseksi muun muassa Suomen kulttuurirahaston tukemana.
Suomessa on 2000-luvulla järjestetty säännöllisesti lyydin kielen kursseja. Vuonna 2008 suomalainen Lyydiläinen Seura ja karjalainen Trias-nuorisojärjestö perustivat Lyydilaine-sanomalehden, jossa on artikkeleita lyydin ja venäjän kielillä. Lehti ilmestyy Petroskoissa. Seuran vuosijulkaisun nimi on puolestaan Lüüdilaine, ja se on ilmestynyt kerran vuodessa vuodesta 2005 lähtien. Lehden artikkelit ovat lyydiksi (pääosin latinalaisilla kirjaimilla, joilla lyydin kirjakieltä kirjoitetaan, mutta myös kyrillisillä aakkosilla), suomeksi ja venäjäksi. Kansalaisjärjestöt ovat yhteistyössä järjestäneet muun muassa kielileirejä nuorille sekä kudontapiirejä. Leirien osanottajat ovat olleet 7–16-vuotiaita lyydiläislapsia ja -nuoria eri lyydiläispaikkakunnilta. Leirien yksi päämäärä on luoda verkosto lyydiläislasten välille kielen oppimisen ohella. 2010-luvulla lyydiläiset ovat vastanneet itse leirien järjestämisestä.
Kielen oppiminen jatkosodasta nykypäivään ja Lyydiläisen keskuksen perustaminen
Kun suomalaisjoukot jatkosodan aikana miehittivät muun muassa lyydiläisten asuma-aloja, osa lyydiläisistä oppi suomen kielen alueella järjestetyn opetuksen johdosta. Alueelle matkusti suomenkielisiä opettajia, ja tuolloin järjestettiin myös jumalanpalveluksia, uskonnonopetusta kouluissa sekä pidettiin rippikouluja. Sen lisäksi, että Aunuksen radio alkoi lähettää vepsän- ja karjalankielisiä ohjelmia, oli ohjelmistossa myös lyydin kielellä tuotettua ohjelmaa. Lapsikuolleisuus puolittui. Kun alue jäi toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliitolle, alkoi pitkä ateismin kausi. Tuolloin Kalevalasta tuli tärkeä henkisyyden lähde Karjalan alueen ihmisille. Vuonna 1992 Inkerin evankelisluterilaisen kirkon työntekijät saapuivat Lyydinmaalle ja alkoivat kehittää hengellistä elämää. 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä esimerkiksi Kuujärvellä järjestettiin säännöllisesti uskonnollisia tilaisuuksia, mutta niissä jaetut Raamatut ovat olleet venäjänkielisiä.
Lyydinmaalle avattiin vuonna 2010 Lyydiläinen keskus (Lüüdikodi), jonka toimintaa Lyydiläinen seura tukee. Karjalan tasavallan etnokeskusten verkostoon kuuluvaa keskusta johtaa Kuujärven asutuksen itsehallinnon entinen johtaja Raisa Koponeva. Toiminnan tarkoituksena on tehdä lyydiläisyyttä tunnetuksi paikallisten asukkaiden ja kutsuvieraiden keskuudessa, opettaa lyydin kieltä ja palvelella matkailijoita sekä tutkijoita. Keskus myös järjestää joka kesä lyydiläisnuorille Ilmori-leiriä. Keskuksessa on usean vuoden ajan opetettu lyydin kieltä kerran viikossa noin kymmenelle nuorelle, mutta heillä on ollut hyvin vähän edellyksiä käyttää kieltä arjen tilanteissa.
Syksyllä 2014 Lüüdikodi-keskuksessa aloitettiin kielikerhon järjestäminen, joka on tarkoitettu kokonaisille perheille. Kerhon tarkoituksena on saada kokonaiset perheet käyttämään kieltä myös arjessaan kotona, jotta kielen oppiminen ja välittyminen nuorille tehostuisi. Muita kielen oppimisen keinoja ovat olleet kaikenikäisille suunnattu säännöllisesti kokoontuva lyydinkielinen kudontakerho sekä lyydinkielinen keskustelupiiri, jossa tallennetaan myös Karjalan Sivistysseuran kanssa kansanperinnettä ja tarinoita. Keskusteluita myös julkaistaan kirjallisesti ja äänitteinä. 2010-luvulla Pyhäjärven lyydiläisyhteisössä on toimintansa aloittanut lyydinkielinen teatteriryhmä.
Vuonna 2013 Karjalan opetusministeriö myönsi luvan opettaa lyydiä vapaavalintaisena oppiaineena, joka johti 13 opettajan kouluttamiseen Suomessa Miikul Pahomovin toimesta. Vuodesta 2014 alkaen lyydiä on opetettu vapaaehtoisena oppiaineena Kentjärven koulussa noin 40 oppilaalle. Ohessa on pidetty lyydiläistä kulttuurikerhoa. Tämän jälkeen opetus on aloitettu myös Pyhäjärven koulussa noin kymmenelle oppilaalle. Opetus on aloitettu myös päiväkodissa. Lisäksi Petroskoissa on toiminut aika ajoin kielikerho.
Vuonna 2019 Lyydiläinen seura kaavaili kielipesätoiminnan aloittamista 18 lapselle tavoitteenaan laajentaa toimintaa kokonaisiin perheisiin. Nykyisin kieltä opetetaan myös Petroskoissa.
Kreikkalainen stadion
Kreikkalaiset stadionit olivat tyypillisesti hevosenkengän muotoisia eli avoimia toisesta päästä. Pitkiä sivuja ja usein myös toista päätyä reunustivat katsomot. Tunnetuimpia kreikkalaisia stadioneita on Olympian stadion.
Nurminen Logistics
Nurminen Logistics Oyj on suomalainen logistiikka-alan konserni. Aiemmin yhtiö tunnettiin nimellä John Nurminen Oy perustajansa John Nurmisen mukaan. Nurminen Logisticsin päämarkkinat ja kasvualueet ovat Kiinan ja Pohjois-Euroopan välisessä rautatielogistiikassa, sekä multimodaali- ja terminaalipalveluissa.
Kreikkalainen stadion
Historia
Stadionit saivat nimensä stadionmitasta, joka vastasi 600 kreikkalaista jalkaa eli noin 625 roomalaista jalkaa, toisin sanoen keskimäärin 185 metriä. Sitä käytettiin mittayksikkönä matkoja ja pidempiä etäisyyksiä mitattaessa.
Olympian kisojen, jotka olivat varhaisimmat niin kutsutuista panhelleenisistä kisoista, ensimmäinen ja ensimmäisten 13. olympiadin ajan ainoa urheilulaji oli stadionjuoksu eli yhden stadioninmitan pituinen juoksu. Kahden stadionin juoksu oli vastaavasti diaulos, neljän stadionin juoksu hippikon ja kisoista riippuen 6, 7, 8, 12, 20 tai 24 stadionin juoksu dolikhos. Juoksukilpailuja järjestettiin alun perin avoimilla kentillä. Näistä kehittyi ajan kuluessa Olympian stadionrakennus, Olympian stadion.
Nurminen Logistics
Historia
Yhtiö sai alkunsa maanviljelijä Johan Nurmisen (1851–1914) muutettua Raumalle ja aloitettua siellä sekatavarakaupan pitämisen vuonna 1886. Yhtiö laajentui varustamotoimintaan ja Nurminen-yhtiön ensimmäinen oma alus, kuunari Uljas valmistui vuonna 1891. Johan Nurminen luovutti yhtiön poikansa John Nurmisen (1877–1951) johtoon vuonna 1913. John Nurmisen aikana aloitti yhtiön huolintaosasto, joka kasvoi ensimmäisen maailmansodan aikana Suomen suurimmaksi huolintaliikkeeksi. Nurminen oli aloittanut puutavarakuljetuksilla ja laajeni myöhemmin huolinta-, laivanvarustus- ja laivanselvitysyhtiöksi.
Matkailutoimintaan Nurminen lähti mukaan 1930-luvulla yhtiön tultua Matkatoimisto Kaleva Oy:n osakkaaksi. Kalevasta tuli vuonna 1954 John Nurmisen tytäryhtiö. Nurminen omisti huomattavan määrän rahtilaivoja ja muun muassa jäänmurtaja Hansan, joka vuonna 1923 siirtyi valtiolle ja sai nimen Voima. Sotien jälkeen vuonna 1946 yhtiön toimitusjohtajaksi tuli John Nurmisen poika Matti Nurminen (1911–2000). Nurmisen liiketoiminta alkoi painottua 1960-luvun lopulla kansainväliseen huolintaan ja kuljetukseen, ja laivanvarustuksesta luovuttiin. Nurminen-Lento aloitti Helsinki-Vantaan lentoaseman ensimmäisenä lentorahtihuolitsijana vuonna 1964.
Kreikkalainen stadion
Historia
Myöhemmin stadioneita alettiin rakentaa Olympian lisäksi myös muiden panhelleenisten kisojen kisapaikoille sekä muualle eri puolille kreikkalaista maailmaa. Stadioneiden koot vaihtelivat, ja samalla stadionjuoksun pituus vaihteli kisoittain.
Roomalaisella kaudella stadionit ympäröitiin joskus katsomolla kauttaaltaan, jolloin ne kehittyivät nykyisten stadioneiden malliseksi. Roomalaisessa arkkitehtuurissa stadionit vaikuttivat toisaalta amfiteattereihin ja toisaalta circuksiin yhdessä kreikkalaisten hippodromien kanssa.
Nurminen Logistics
Keskittyminen logistiikkaan
Suomen Posti osti John Nurmisen Suomen ja Viron muotilogistiikkaliiketoiminnan keväällä 2005 ja muodosti siitä uuden Logia Moda -tytäryhtiön. Nurmisen silloisen toimitusjohtajan Jan Lönnbladin mukaan kauppa mahdollisti yhtiön keskittymisen entistä paremmin ydinliiketoiminta-alueisiinsa.
Kreikkalainen stadion
Arkkitehtuuri
pienoiskuva|upright|Panateenalaisen stadionin pohjapiirros.
Varhaiset stadionit olivat yksinkertaisia suorakulmionmuotoisia kenttiä, joissa juoksuradan pituus oli yhden stadionin verran. Koko kentän pituus oli hieman enemmän, sillä juoksuradan kummassakin päässä oli ylimääräistä tilaa. Myöhemmässä vaiheessa stadionit ja niiden juoksuradat olivat tyypillisesti hevosenkengän muotoisia, ei nykyisten stadioneiden tavoin ovaalinmuotoisia.
Nurminen Logistics
Keskittyminen logistiikkaan
John Nurminen Oy listautui Helsingin pörssiin 1. tammikuuta 2008 siten, että John Nurmisen logistiikkaliiketoiminta siirrettiin Kasola Oyj:n sisään ja siitä vastineeksi John Nurminen sai Kasola Oyj:n osakkeita. Uuden yhtiön nimeksi tuli Nurminen Logistics Oyj.
Kreikkalainen stadion
Arkkitehtuuri
Stadionin kummallakin pitkällä sivulla oli katsomot, jotka oli tehty alun perin luonnonrinteeseen. Myöhemmin rakennettiin myös keinotekoisia katsomopengerryksiä. Katsomossa istuttiin alun perin maapenkereellä tai puisilla penkeillä. Myöhemmin rakennettiin kivisiä penkkirivejä. Muun muassa Ateenan Panateenalaisen stadionin katsomo rakennettiin lopulta marmorista. Tuomareilla, papistolla sekä arvovierailla saattoi olla erilliset paremmat istuimet. Katsomoon mahtui tyypillisesti kymmeniätuhansia katsojia, Nemeassa noin ja Olympiassa noin.
Nurminen Logistics
Keskittyminen logistiikkaan
Rahoitusasemansa parantamiseksi Nurminen Logistics järjesti kesällä 2017 osakeannin, jonka myötä Nurmisen suku menetti määräysvaltansa yhtiössä. Nurmisen suku ei osallistunut järjestettyyn noin 8,2 miljoonan euron merkintäoikeusantiin. Ennen antia Juha Nurminen ja hänen perheensä olivat pitäneet hallussaan yli 70 prosenttia yhtiön osakkeista ja äänistä. Uudet omistajat löytyivät pääosin perhevetoisten ja tunnettujen sijoittajien piiristä ja he ottivat yhtiöstä haltuunsa noin 60 prosenttia.
Kreikkalainen stadion
Arkkitehtuuri
Stadionin toisessa päässä saattoi olla tila, jota voitiin käyttää myös muihin urheilulajeihin, kuten painiin. Stadionin reunoille kentän ja katsomon väliin rakennettiin kivetyt vesiojat.
Tunnettuja stadioneita
Parhaiten tunnettuja ja säilyneitä kreikkalaisia stadioneita ovat muun muassa:
Nurminen Logistics
Keskittyminen logistiikkaan
Vuoden 2018 aikana Nurminen Logistics pystyi viimein tekemään voitollista tulosta, kun vuosina 2013–2017 se oli tehnyt tappiota. Marko Tuunainen irtisanoutui toimitusjohtajan tehtävistä 15. marraskuuta 2018. Hänen seuraajakseen nimitettiin Ville Iho 8. maaliskuuta 2019, joka siirtyi Nurmiselle Finnairin palveluksesta.
Iho jätti toimitusjohtajan tehtävät kuitenkin jo vuoden 2019 lopulla siirtyäkseen Terveystalon uudeksi toimitusjohtajaksi. Nurminen Logistics nimitti Ihon seuraajaksi Tero Vaurasteen.
Tammikuussa 2023 Nurminen Logistics ilmoitti ostavansa Viron valtion omistavan Operail Finlandin. Oston hyväksymisen jälkeen Operail Finlanding toiminta keskittyy Venäjän ja Suomen rajalle ja suunnittelee rautatieliiketoiminnan lisäämistä muihin Pohjoismaihin muun muassa Norjaan.
Suurimmat omistajat
Nurminen Logistics Oyj:n viisi suurinta osakkeenomistajaa, tilanne 31. lokakuuta 2020:
Sydämeeni joulun teen (vuoden 1988 albumi)
Sydämeeni joulun teen on Vesa-Matti Loirin jouluaiheinen albumi, joka on ilmestynyt alkuaan levymerkillä Flamingo FGL 4034 vuonna 1988. ÄKT:n tilastojen mukaan se on Suomen kaikkien aikojen 9. myydyin levy 167 788 kappaleen myynnillään ja myydyin kotimainen joululevy.
Vuonna 1998 albumista julkaistiin uusintapainos CD-levynä, johon on lisätty muutama uusi kappale. Vuonna 1998 levyä myytiin tuplaplatinalevyyn oikeuttavan määrän.
Alexander Koch
pienoiskuva|Alexander Koch vuonna 2014 Alexander Koch (s. 24. helmikuuta 1988 Grosse Pointe Park, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Junior Rennienä Stephen Kingin romaaniin perustuvassa TV-sarjassa Under the Dome.
Koch valmistui vuonna 2006 Grosse Pointe South High Schoolista. 188 senttimetriä pitkä Koch teki ensiesiintymisensä valkokankaalla Eddie O'Keefen ohjaamassa vuonna 2011 ilmestyneessä lyhytelokuvassa Ghosts. Vuonna 2012 hän oli sivuroolissa Underemployed-televisiosarjan yhdessä jaksossa. Vuodesta 2013 asti hän on esittänyt Junior Rennietä Under the Dome-sarjassa. Vuonna 2020 hän esiintyi elokuvassa 'Sightless'.
Vapaa-ajallaan Koch harrastaa lukemista, kitaransoittoa, musiikkia ja vinyylilevyjen keräilyä.
Hernán Siles Zuazo
Hernán Siles Zuazo (1914–1996) oli bolivialainen poliitikko, Bolivian presidenttinä 1956–1960 ja 1982–1985.
Hernán Siles Zuazo oli entisen presidentin Hernando Siles Reyesin (1926–1930) poika.
Hän oli Víctor Paz Estenssoron kanssa kansallisvallankumouksellisen liikkeen, Movimiento Nacionalista Revolucionarion (MNR) perustaja. MNR osallistui vuosina 1943-46 Gualberto Villarroelin edistykselliseen sotilashallitukseen. Vuonna 1951 Paz Estenssoro pyrki presidentiksi Siles Zuazo varapresidenttinään ja voitti vaalit, mutta Mamerto Urriolagoitian äärikonservatiivinen hallitus antoi vallan mieluummin kenraali Hugo Balliviánille. Tuolloin MNR siirtyi maanalaiseen toimintaan ja johti 1952 vallankumousta sotilasjunttaa vastaan. MNR:n valtakaudella tehtiin käänteentekeviä uudistuksia kuten yleinen ja yhtäläinen äänioikeus myös alkuperäisväestölle ja kansallistettiin kaivokset ja tehtiin maauudistus. Pazin kauden päättyessä Siles oli hänen luonnollinen seuraajansa ja voitti helposti vaalit 1956. Silesin kaudella MNR alkoi hajota poliittisiin erimielisyyksiin, inflaatio kohosi ja hallituksella oli vaikeuksia riisua aseista vuoden 1952 vallankumoukseen osallistuneet kansanjoukot. Silesin kauden päättyessä Paz pyrki jälkeen presidentiksi ja nimitti Silesin lähettilääksi Paraguayhun ja Espanjaan.
Siles vei MNR-puolueen vasemmistosiiven mukanaan vasemmistolaiseen vallankumoukselliseen liikkeeseen (Movimiento de la Izquierda Revolucionaria, MIR).
Vuoden 1978 demokratian palauttamisen jälkeen Siles Zuazo muodosti laajan vasemmistolaisen Unidad Democrática y Popular (UDP) -liiton MIRin ja kommunistien välillä. UDP pärjäsi hyvin vuosien 1978, 1979 ja 1980 vaaleissa, joista osa mitätöitiin ja viimeiset keskeytti verinen kenraali Luis García Mezan "kokaiinivallankaappaus." Siles Zuazo valittiin viimein presidentiksi 1982 vuoden 1980 vaalituloksen mukaan Jaime Paz Zamora varapresidenttinään. Hän pyrki sovittelemaan välejä keskustan kanssa, ja hänen liian oikeistolaisena pitämänsä talouspolitiikan vuoksi MIRistä irtosi 1985 Movimiento Bolivia Libre. Vuosien 1982–1986 hyperinflaatio ja ammattiliittojen Juan Lechínin järjestämät lakot ajoivat Silesin suosion alas. Hänen kautensa eräs huippukohta oli natsisotarikollinen Klaus Barbien karkotus Ranskaan tuomittavaksi 1983. Vuonna 1985 hallituksen toimintakyvyttömyys sai kongressin järjestämään uudet vaalit sillä syyllä että Siles oli valittu jo 1980. Paz Estenssoro valittiin uudelleen
Siles palasi Uruguayhun, jossa oli asunut maanpakolaisaikoinaan jo vuosia. Hän kuoli Montevideossa 83-vuotiaana.
Narodnaja gazeta
Narodnaja gazeta on 2. lokakuuta 1990 perustettu valkovenäläinen sanomalehti, jonka asema on virallistettu Valko-Venäjän lainsäädäntöön virallisten ilmoitusten julkistajana. Sen julkaisija on maan parlamentti.
Lehti on yksi seitsemästä valkovenäläisestä julkishallinnollisesta sanomalehdestä, jossa Valko-Venäjän presidentinvaalien ehdokkaat 2006 saivat esittää, viidellä konekirjoitussivulla ylittämättä välilyönnit mukaan lukien 10 000 kirjoituslyöntiä tietokoneella, vaaliohjelmansa, mikäli toivat sen lehden toimitukselle 26. helmikuuta 2006 mennessä.
Trokee
Trokee (,, adjektiivina trokeinen tai trokeeinen ) on runojalka ja metron, joka tunnetaan sekä antiikin kreikkalaisesta metriikasta että muun muassa itämerensuomalaisesta runoudesta (kalevalamitta eli nelipolvinen trokee). Trokeejalka koostuu yhdestä pitkästä ja yhdestä lyhyestä tavusta.
Trokeejalkaa käytetään sellaisenaan kalevalamitassa, jossa säe koostuu neljästä peräkkäisestä trokeejalasta. Trokeemetronia käytetään puolestaan kreikkalaisissa runomitoissa, erityisesti trokeisessa tetrametrissä. Trokeeta esiintyy myös muun muassa daktyylisen katalektisen heksametrin viimeisenä metronina yhdessä spondeen kanssa.
Kaava
Trokeessa runojalka ja metron ovat poikkeuksellisesti eri pituisia. Trokeejalka muodostuu yhdestä pitkästä (, longum) ja yhdestä lyhyestä (, brevis) tavusta, tai nykyrunoudessa yhdestä painollisesta ja yhdestä painottomasta tavusta (kalevalamitan termistöllä yhdestä nousevasta ja yhdestä laskevasta tavusta):
Trokeemetron on puolestaan dipodia, joka koostuu kahdesta trokeejalasta:
Vastaavalla tavalla dipodisia ovat myös jambi- ja anapestimetronit.
Trokeemittoja
Kreikkalaisen ja roomalaisen runouden trokeemittoja ovat muun muassa ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Trokeinen dipodia (tr2) eli trokeinen monometri
Trokeinen tripodia (tr3) eli ithyfallikos (ith)
Trokeinen kvaternaari (tr4) eli trokeinen dimetri (trd)
Trokeinen katalektinen kvaternaari (tr4c) eli trokeinen katalektinen dimetri (trdc)
Trokeinen septenaari (tr7)
Trokeinen oktonaari (tr8)
Trokeinen katalektinen tetrametri (trqc)
Afonso I
pienoiskuva|upright|Kuningas Afonso I:n vaakuna. Afonso I (1456 – 1542 tai 1543), alkuperäiseltä nimeltään Nzinga Mbemba, oli Kongon kuningaskunta -nimisen, Kongon alueella vuosina 1300–1800 olleen yhteiskunnan hallitsija. Kongon kuningas Afonso I kääntyi kristinuskoon ja avasi maan kaupalle ja muulle eurooppalaiselle vaikutukselle, ja samalla suurin osa kongolaisista kastettiin kristinuskoon, joka sai paljon vaikutteita myös paikallisista uskonnoista.
Respublika
Respublika on valkovenäläinen päivittäin ilmestyvä sanomalehti. Sitä julkaisee ministerineuvosto. Se on toinen maan kahdesta suuresta sanomalehdestä venäjänkielisen Sovetskaja Belorussijan ohella.
Tertsiini
Tertsiini on italialaisperäinen runomuoto, jonka säkeistöt rakentuvat kolmesta tavallisesti 11-tavuisesta jambisäkeestä.
Toinen säe riimittyy seuraavan säkeistön ensimmäisen ja kolmannen säkeen kanssa. Runoelman päättää yksinäinen säe, joka riimittyy viimeisen säkeistön keskimmäisen säkeen kanssa. Loppusointukaava on siten muotoa aba bcb cdc xyx y. Runomuodon lähtökohtana saattaa olla sisilialainen sonetti tai serventese-runous.
Tätä poikkeuksellisen vaativaa mittaa käytti ensimmäisenä Dante Alighieri eepoksessaan Divina Commedia (1321, Jumalainen näytelmä), jonka rakenteissa toistuva kolmijakoisuus symboloi pyhää kolminaisuutta. Sittemmin tertsiiniä ovat soveltaneet muun muassa Giovanni Boccaccio (Amorosa visione, 1342–1343), Francesco Petrarca (I trionfi, 1352–1374), Thomas Wyatt, John Milton, Percy Bysshe Shelley ("Ode to the West Wind", 1819), lordi Byron ("The Prophecy of Dante") ja W. H. Auden ("The Sea and the Mirror", 1944).
Windows Mail
Windows Mail on Microsoftin kehittämä, yksityiskäyttöön tarkoitettu sähköpostin ja uutisryhmien lukuohjelma. Se toimitetaan Windows Vistan mukana. Windows Mail tunnettiin aikaisemmin nimellä Outlook Express, joka toimitettiin Windows 98:n, 2000:n, Me:n ja XP:n mukana.
Ympyräliike
Jos ympyräliikkeessä olevan kappaleen kulmanopeus pysyy vakiona, kyseessä on tasainen ympyräliike. Tällöinkään kappaleen nopeus, käsitettynä vektoriksi, ei ole vakio, koska sen suunta muuttuu koko ajan, mutta sen itseisarvo eli kappaleen vauhti pysyy vakiona, ja se on yhtä suuri kuin kulmanopeus kerrottuna rata­ympyrän säteellä. Koska nopeus­vektori kuitenkaan ei ole vakio, on tasaisessakin ympyrä­liikkeessä olevalla kappaleella aina nollasta poikkeava keskeiskiihtyvyys eli normaali­kiihtyvyys. Jos kappaleen kulma­nopeus ja samalla myös rata­nopeuden itseis­arvo muuttuvat, kappaleeseen vaikuttaa myös tangenttikiihtyvyys.
Newtonin II lain mukaan kiihtyvyys, myös keskeis­kiihtyvyys, edellyttää aina, että kappaleeseen vaikuttaa jokin voima. Kappale voikin olla ympyräliikkeessä vain, jos siihen vaikuttaa jokin ympyrän keskipistettä kohti suuntautuva voima, jota sanotaan sentripetaalivoimaksi.
Jos tasaisessa ympyrä­liikkeessä olevan kappaleen vauhti on v ja radan säde r, sen keskeis­kiihtyvyys saadaan yhtälöstä ja sentripetaalivoima yhtälöstä
Ollessaan käyrällä radalla kappale pyrkii jatkamaan suoraviivaista kulkuaan mekaniikan peruslakien mukaisesti. Ilmiötä kutsutaan keskipakoisvoimaksi, vaikka varsinaisesti kyseessä ei ole voima vaan näennäisvoima. Ilmiön voi todeta esimerkiksi ajettaessa autolla kaarteessa.
Pyörimisliike
Jos kappale pyörii jonkin sen läpi kulkevan akselin ympäri, sen jokainen piste, akselilla olevia pisteitä lukuun ottamatta, on ympyräliikkeessä tämän akselin ympäri. Sen vuoksi ympyräliikkeeseen liittyviä suureita kuten kulmanopeutta ja -kiihtyvyyttä voidaan soveltaa myös pyörimisliikkeeseen. Esimerkiksi pyörivän kappaleen liike-energiaa laskettaessa on kuitenkin otettava huomioon, että sen eri osat eivät ole samalla etäisyydellä pyörimisakselista.
Tasaisen ympyräliikkeen energia
Liikkukoon kappale vakiovauhdilla v pitkin ympyränmuotoista rataa. Oletetaan lisäksi, että sen läpimitta on hyvin pieni verrattuna rataympyrän säteeseen.
Kun ympyrän säde on r, on sen piiri eli ympärysmitta
s = 2 \pi r
Kun kierrokseen kuluva aika eli kierrosaika on T, saadaan vauhdiksi
jossa f = 1/T on kierrostaajuus. Kulmataajuus (rad/s) on
joten
Kappaleen kineettinen energia on
Kappaleen vauhti voidaan kirjoittaa myös
,
missä s on rataympyrän pituus. Tätä on mielenkiintoista verrata aalto-opin perusyhtälöön
jossa c on valonnopeus ja \lambda on aallonpituus. Ympyräliikkeessä tätä vastaa siis ympyrän piiri.
Ympyräliike voidaan ilmaista sini- ja kosinifunktioiden yhdistelmänä, reaali- ja kompleksiluvuilla.
missä i on imaginaariyksikkö, ja
on kompleksisen vektorin kulma reaaliakselin ja vektorin välillä ajan t funktiona.
Suoraviivainen nopeus
Tasaisessa ympyräliikkeessä, jossa kulmanopeus on vakio, suoraviivainen nopeus eli lineaarinopeus vaihtelee ympyrän säteen mukaan ja lasketaan kulmanopeuden sekä ympyrän säteen tulona. Tämän takia, jos ympyrälevyille säilötään tietoa sisäkkäisille urille, on valittava vakiona pysyvän kulmanopeuden (, CAV) ja vakiona pysyvän lineaarinopeuden (, CLV) väliltä. Esimerkiksi vinyylilevyissä kulmanopeus pysyy vakiona, kun taas ääni-CD-levyissä lineaarinopeus pysyy vakiona.
Kauhtana
Jo kalevalainen runous mainitsee kauhtanat palvelijoihin rinnastettujen kasakoiden vaatteina. Tyttö ei halua vaimoksi rengille, sillä:
Kauhtanasta voitu johtaa myös sana kauhtua, joka tarkoittaa vaatteen (yleensä takin) vanhenemista, huononemista.
Toisiintuminen
Toisiintuminen tarkoittaa orgaanista reaktiota, joissa lähtöaineen hiilirunko muuttuu toiseksi isomeerikseen, ja atomiryhmä siirtyy molekyylissä sitoutumispaikasta toiseen. Mekanistisesti toisiintumisreaktiot voivat olla erilaisia esimerkiksi nukleofiilinen, elektrofiilinen, protofiilinen tai perisyklinen. Alkeenien metateesia voidaan myös kutsua toisiintumiseksi.
Karbokationimuodon kautta kulkeva toisiintuminen on eräs reaktiotyyppi. Yksinkertainen esimerkki on cis-2-buteenin toisiintuminen trans-2-buteeniksi hapon katalysoimana. Reaktio kulkee niin, että cis-kaksoissidos reagoi protonin kanssa, jolloin muodostuu karbokationi (H3C-C+H-CH2-CH3). Koska siinä ei ole kaksoissidosta, sidos C-C+ voi pyöriä. Buteeni muodostuu uudelleen niin, että karbokationista irtoaa protoni, jolloin kaksoissidos muodostuu uudelleen (H3C-CH=CH-CH3).
Myös alkyyliryhmät voivat liikkua. Ns. pinakolireaktio, jossa metyyliryhmä liikkuu, on tyypillinen esimerkki. Pinakoli on alkoholi, joka muistuttaa etyleeniglykolia, paitsi että molemmissa hiilissä on lisäksi kaksi metyyliryhmää (Me2C(OH)-C(OH)Me2). Kun toinen hydroksyyliryhmä protonoituu ja poistuu vetenä, muodostuu karbokationi. Se reagoi eteenpäin niin, että viereisen hiilen metyyli siirtyy sen kohdalle, jolloin viereinen hiili muuttuu karbokationiksi (MeC+(OH)-CMe3). Samassa hiilessä on kuitenkin hydroksyyliryhmä, joten muodostuu C=O -sidos: C+-OH → C=OH+. Protoni irtoaa ja tuotteena on ketoni (MeC(=O)-CMe3).
Hyvin tunnettuja toisiintumisreaktioita ovat muun muassa perisykliset Claisen- ja Cope-toisiintumiset ja Beckmann-toisiintuminen.
Reaktiomekanismi
Reaktiomekanismi on yksityiskohtainen kuvaus tavasta, jolla kemiallinen reaktio tapahtuu. Reaktiomekanismista selviää reaktion eri vaiheet, funktionaalisissa ryhmissä tapahtuvat elektronien siirtymiset, sidosten avautumiset, katkeamiset ja syntymiset, välituotteet sekä lopputuotteet.
Reaktiossa elektronien siirtyminen johtaa sidoksen katkeamiseen tai syntymiseen. Sidos katkeaa homolyyttisesti (radikaali-mekanismi), kun sidoselektronit siirtyvät kummallekin sidosatomille (syntyy radikaaleja), ja heterolyyttisesti (polaarinen mekanismi), kun sidoselektronit jäävät toiselle sidosatomille, jolloin atomit varautuvat sähköisesti (muodostuu anioni ja kationi).
Jos kumpikin atomi luovuttaa elektronin elektroniparia varten, sidos syntyy homogeenisesti ja heterogeenisesti, kun elektronit tulevat vain toiselta sidosatomilta.
Matti Unkuri
Matti Unkuri (10. toukokuuta 1855 Ylihärmä – 1927) oli Siperiaan omasta pyynnöstään karkotettu suomalainen.
Humalainen Unkuri surmasi korttipelissä syntyneen riidan seurauksena serkkunsa Salomon Unkurin marraskuussa 1875. Unkuri sai joulukuussa 1875 taposta 12 vuoden kuritushuonerangaistuksen, jonka kärsimisen hän aloitti Kakolassa. Toukokuussa 1879 yhdessä 27 muun vangin kanssa Unkuri anoi karkotusta Siperiaan. Lopulta Suomen senaatti puolsi Unkurin ja 14 muun vangin karkottamista. Yhdeksi motiiviksi Unkurin pyyntöön Siperiaan karkotuksesta on arveltu, että hänen isänsä uhkasi tappaa hänet, mikäli hän palaisi Pohjanmaalle.
Unkuri on harvoja Siperiaan joutuneita suomalaisia, joista on jäljellä tietoa. Hänet valokuvasi J. G. Granö 1902, ja kuva julkaistiin Granön 1905 ilmestyneessä kirjassa Siperian suomalaiset siirtolat. Unkuri avioitui Justiina Andrejevan kanssa, ja heidän jälkeläisiään asuu paitsi Venäjällä ja Baltiassa, myös paluumuuttajina Suomessa. Unkuri menehtyi lavantautiin vuonna 1927.
Riemukupla Meksikossa
Riemukupla Meksikossa (Herbie Goes Bananas) on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut neljäs Riemukupla-komediaelokuva. Siinä omapäinen kuplavolkkari osallistuu Etelä-Amerikan ralliin. Kaksi kaverusta yrittää osallistua Brasilian Grand Prix -kilpailuun, ja sattuman kaupalla he löytävät Herbien. Herbien avulla uudet omistajat yrittävät päästä Rio de Janeiroon osallistuakseen kilpailuun.
Elokuvan on ohjannut Vincent McEveety. Sen pääosia näyttelevät Charlie Martin Smith, Steven W. Burns, Cloris Leachman ja John Vernon.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi pitää elokuvaa melko yhdentekevänä ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
GP3-kausi 2016
GP3-kausi 2016 oli GP3-sarjan seitsemäs kausi. Kausi oli ensimmäinen kolmannen sukupolven GP3/16-autoilla. Kauden aikana tallit saivat jatkossa ajattaa neljää autoa aiemman kolmen auton sijaan
Sarjan mestaruuden voitti monacolainen Charles Leclerc, toiseksi sijoittui thaimaalainen Alexander Albon ja kolmanneksi italialainen Antonio Fuoco.
Kuljettajamuutokset
Uudet kuljettajat
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Poistuneet kuljettajat
Kilpailukalenteri
Kausi alkoi 13. toukokuuta, Espanjan Barcelonasta ja päättyi 27. marraskuuta, Abu Dhabin Yas Marinan radalle.
(*) = Tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu pitkän kilpailun kahdeksannesta sijasta.
7 dnei (Valko-Venäjä)
7 dnei on valkovenäläinen lehti. Viikkolehti 7 dnei kuuluu Valko-Venäjän tasavallan uutistoimisto BelTAn julkaisuihin.
Lehti oli yksi seitsemästä valkovenäläisestä julkishallinnollisesta sanomalehdestä, jossa Valko-Venäjän presidentinvaalien ehdokkaat 2006 saivat esittää viidellä konekirjoitussivulla, enintään välilyönnit mukaan lukien 10 000 kirjoituslyönnin mittaisen vaaliohjelmansa, mikäli toivat sen lehden toimitukselle 26. helmikuuta 2006 mennessä.
PartitionMagic
PartitionMagic oli kiintolevyn osiointiohjelma. Ohjelman erikoisuutena oli kyky muuttaa olemassa olevien osioiden kokoa ilman datan menetystä. PartitionMagicin alkuperäinen valmistaja oli PowerQuest, jonka omistaa nykyään Symantec Corporation. Ohjelma toimii Microsoft Windows -käyttöjärjestelmässä (ei Windows Vista, Windows 7 tai uudemmat) tai suoraan CD-levyltä tietokonetta käynnistettäessä.
Suomen Ampumaurheiluliitto
thumb|right|Liiton logo. Suomen Ampumaurheiluliitto ry (SAL) on perustettu vuonna 1919. Liitto toimii urheiluammuntaseurojen kattojärjestönä Suomessa.
Urheiluammunta on ollut olympialaisten ohjelmassa Ateenan 1896 kisoista lähtien.
Kunal Nayyar
Kunal Nayyar (, s. 30. huhtikuuta 1981 Lontoo, Iso-Britannia) on intialais-englantilainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Hänen tunnetuin roolinsa on Rajesh ”Raj” Koothrappali komediasarjassa Rillit huurussa.
Nuoruus
Nayyar syntyi Lontoossa, Englannissa, mutta kun hän oli viisivuotias, hänen perheensä muutti Intian New Delhiin. Vuonna 1999, ollessaan 18-vuotias, hän lähti opiskelemaan Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli aluksi liiketoimintaa ja markkinointia Portlandin yliopistossa, jossa hän suoritti kandidaattitutkinnon, ja myöhemmin näyttelemistä Templen yliopistossa Philadelphiassa, jossa hän suoritti maisteritutkinnon.
Ura
Nayyar on näytellyt vuodesta 2007 tähtitieteilijä Rajesh ”Raj” Koothrappalia CBS:n tilannekomediasarjassa Rillit huurussa. Hän on vieraillut yhdessä sarjan NCIS Rikostutkijat jaksossa. Nayyarilla on äänirooli vuoden 2012 animaatiossa Ice Age 4: Mannerten mullistus.
Teatterissa Nayyar on näytellyt muun muassa losangelesilaisen Black Dahlia Theaterin näytelmässä Huck & Holden, josta hänet palkittiin Garland Awardilla vuonna 2007. Hän on esiintynyt Stratford-upon-Avonissa sijaitsevan Royal Shakespeare Companyn näytelmässä Turhaa lemmen touhua.
Nayyar on myös näytelmäkirjailija. Hän on kirjoittanut näytelmän Cotton Candy Oroon Dasin kanssa. Näytelmä oli suosittu New Delhissä.
Yksityiselämä
Nayyar on naimisissa vuoden 2006 Miss Intian Neha Kapurin kanssa. He avioituivat joulukuussa 2011.
Porokylän koulu
Porokylän koulu on Nurmeksen Porokylässä sijaitseva peruskoulu, jossa opetetaan luokkia 1–6. Lukuvuonna 2015–2016 koulussa opiskeli noin 280 oppilasta. Koulu remontoitiin vuonna 2006.
Ennen vuotta 1948 koulu toimi nimellä Nurmeskylän koulu.
Drochia
Drochia on kaupunki Pohjois-Moldovassa. Tämä noin 20 500 asukkaan kaupunki toimii 88 500 asukkaan Drochian piirin  hallintokeskuksena. Kaupunki on kasvanut vuoden 2004 jälkeen, jolloin väkiluku oli 16 606.
Drochiassa on rautatieasema Ukrainan Hmelnytskyistä Kamjanets-Podilskyin kautta Pohjois-Moldovan Bălțiin johtavan radan varrella.
4Fun
thumb|250px|4Fun-yhtyeen Julija Ritčik Eurovision laulukilpailussa 2007.
4Fun on liettualainen yhtye, joka soittaa useita musiikkityylejä kuten rockia, poprockia ja countrya. Yhtye perustettiin vuonna 2001, ja se on osallistunut useisiin kansallisiin ja kansainvälisiin tapahtumiin. Se on myös yrittänyt kolmesti päästä mukaan Euroviisujen laulukilpailuun epäonnistuen kahdella ensimmäisellä kerralla vuosina 2005 ja 2006, mutta lopulta päästen edustamaan maataan kappaleellaan ”Love or Leave” vuoden 2007 Euroviisuihin. 28 pisteellä yhtye sijoittui finaalissa sijalle 21.
Yellow Magic Orchestra
thumb|Yellow Magic Orchestra Lontoossa 2008. Yellow Magic Orchestra (tai Y.M.O.) on 1978 perustettu japanilainen elektronisen pop-musiikin yhtye. Sen jäseniä ovat olleet Haruomi Hosono (bassokitara), Yukihiro Takahashi (rummut) ja Ryūichi Sakamoto (kosketinsoittimet).
Yellow Magic Orchestra hajosi 1983, mutta palasi yhteen vielä yhden albumin ajaksi kymmenen vuotta myöhemmin.
Johnny Hart
John Lewis ”Johnny” Hart (18. helmikuuta 1931 Endicott, New York – 7. huhtikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan sarjakuvistaan Pulteri ja Velho (Velhon hän kehitti yhdessä Brant Parkerin kanssa). Hart kuoli sydäninfarktiin 76-vuotiaana.
Miikka Kiprusoff
Kiprusoff pelasi valtaosan NHL-urastaan Calgary Flamesissa. Hän torjui NHL:n runkosarjassa 623 ottelua ja yhteensä 319 voittoa, ja kauden 2005–2006 päätteeksi hänet palkittiin NHL:n parhaan maalivahdin palkinnolla, Vezina Trophylla NHL:n historian ensimmäisenä suomalaisena maalivahtina. Sittemmin palkinnon on voittanut myös Tuukka Rask vuonna 2014 ja Pekka Rinne vuonna 2018. NHL:n pudotuspeleissä Kiprusoff pelasi 56 ottelua ja torjui voiton yhteensä 25 kertaa. Kiprusoff ei mittavasta urastaan huolimatta voittanut NHL:n Stanley Cup -mestaruutta kertaakaan. Hän kertoi päättävänsä NHL-uransa vuoden 2013 heinäkuussa 36-vuotiaana, vaikka hänellä oli vielä Calgary Flamesin kanssa pelaajasopimus koskien NHL-kautta 2013–2014.
Suomen jääkiekkomaajoukkueessa Kiprusoff on saavuttanut olympiapronssia vuonna 2010, MM-hopeaa vuosina 1999 ja 2001 sekä maailmancupin toisen sijan vuonna 2004. Kiprusoffia pidetään yhtenä suurimmista suomalaisista NHL-legendoista ja yhtenä kaikkien aikojen parhaista suomalaisista maalivahdeista.
Ensimmäiset vuodet ja uran alku
Miikka Kiprusoff syntyi Turussa 26. lokakuuta 1976. Jo varhain Kiprusoff alkoi pelaamaan jääkiekkoa ulkojäillä, jossa hänen neljä vuotta vanhempi isoveljensä Marko, tuleva huippupuolustaja ja vuoden 1995 maailmanmestari, usein laukoi Miikan ollessa maalissa. Alun perin Miikka innostui jääkiekosta juuri Markon pyydettyä häntä maalivahdiksi.
TPS ja Tukholman AIK
Miikka Kiprusoff aloitti jääkiekkouransa Turun Palloseurassa. Kiprusoff pelasi TPS:n alle 20-vuotiaiden joukkueessa kaudet 1993–1994 ja 1994–1995, kunnes kesken jälkimmäisen kauden, 1994–1995 nuori ja lupaava maalivahti debytoi kasvattajaseuransa paidassa SM-liigassa kaudella 1994–1995. Hän pääsi kaudella pelaamaan neljä ottelua TPS:n maalilla, maalikeskiarvolla 3,00 ja kohtalaisella torjuntaprosentilla 89,7 %. Kiprusoff nousi kauden lopussa TPS:n kakkosmaalivahdiksi, ja pääsi pelaamaan myös SM-liigan pudotuspeleissä kaksi ottelua. TPS pelasi kauden loistavasti ja voitti Suomen mestaruuden. Kiprusoffin veli, puolustaja Marko Kiprusoff oli TPS:n mestarijoukkueessa suuressa roolissa ja voitti SM-liigakauden 1994–1995 parhaan puolustajan palkinnon. Kaudella 1995–1996 Kiprusoff vakiinnutti lopullisesti paikkansa TPS:n SM-liigajoukkueen kokoonpanossa. Kiprusoff pelasi kauden aikana 12 runkosarja- ja kolme pudotuspeliottelua. TPS:n kausi oli jälleen menestyksekäs, mutta lopulta joukkue hävisi SM-finaalissa Helsingin Jokereille voitoin 3–1. Näin Kiprusoff voitti toisella SM-liiga kaudellaan jo toisen SM-mitalinsa.