cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wilhelm Röntgen
Opiskeluvuodet
Röntgen asui lähellä yliopistoa. Hänen asuntonsa alakerrassa oli krouvi, Zum grünen Glas, jossa kävi pääosin professoreja ja opiskelijoita viettämässä iltaa. Krouvin omisti Johann Gottfried Ludwig, joka oli muuttanut Sveitsiin vuoden 1830 vallankumouksen alta. Hän tarjoili krouvissa ruokaa, mutta pystyi kielitaitonsa ansiosta kääntämään asiakkaidensa kirjoituksia latinaksi. Krouvi oli Röntgenin elämän kannalta olennainen, koska hän tapasi siellä ensimmäistä kertaa Anna Bertha Ludwigin, jonka kanssa hän meni naimisiin Apeldoornissa 19. tammikuuta 1872. Naimisiin menon jälkeen Röntgen matkusti vaimonsa kanssa Strasbourgiin. Anna Ludwig oli sukua runoilija Otto Ludwigin kanssa. Avioliittoon ei syntynyt lapsia, mutta he adoptoivat 1887 kuusivuotiaan Josephine Bertha Ludwigin, joka oli rouva Röntgenin ainoan veljen tytär.
Aikuisikä
Röntgenille tarjottiin 1880-luvulla professuureja Jenan (1886) ja Utrechtin yliopistoista (1888), mutta kieltäytyi näistä. Vuonna 1888 hän kuitenkin suostui vastaanottamaan fysiikan professorin viran Würzburgin yliopistosta, josta hän sai yliopiston merkittävimmän fysiikan professuurin. Hänet valittiin yliopiston rehtoriksi 2. tammikuuta 1894. Samana vuonna hän aloitti tutkimuksensa katodisäteiden parissa. Katodisäteet olivat niiden löytämisen jälkeen yksi sen ajan fysiikan tutkituimmista kohteista. Vuoden 1895 lopulla hän löysi röntgensäteet, mistä hän tuli kuuluisaksi. Röntgensäteiden löytämisen jälkeen ne olivat yksi mielenkiintoisimpia tutkimuskohteita. Lopulta vuonna 1900 Röntgen vastaanotti viran Münchenin yliopistosta Baijerin hallituksen erityisestä pyynnöstä. Siellä hän myös päätti akateemisen uransa. Röntgenille annettiin vuonna 1901 kaikkien aikojen ensimmäinen Nobelin fysiikanpalkinto löytämänsä röntgensäteilyn ansiosta.
Kuolema
Röntgen kuoli suolistosyöpään 77-vuotiaana, neljä vuotta vaimonsa kuoleman jälkeen, vuonna 1923. Syövän ei uskota välttämättä aiheutuneen hänen työnsä parissa saamastaan ionisoivasta säteilystä. Hän altistui säteilylle uransa aikana varsin lyhyen ajan, ja lisäksi Röntgen oli aikanaan yksi harvoista tiedemiehistä, jotka käyttivät tutkimustensa aikana lyijysuojusta. Kuollessaan Röntgen oli lähes vararikossa, sillä hän oli lahjoittanut Nobelin palkintorahat yliopistolle ja ensimmäistä maailmansotaa seurannut inflaatio oli syönyt hänen omaisuutensa. Röntgen toivoi testamentissaan, että kaikki hänen yksityinen ja tieteellinen kirjeenvaihtonsa tuhotaan, ja niin hänen omat arkistonsa tuhottiin. Deutsches Röntgen-Museumiin on koottu hänen kirjoittamiaan kirjeitä niiden vastaanottajilta.
Alkutilanne
Fysiikassa vallitsi hyvin epätietoinen tilanne, jonka pääsyyllisenä olivat katodisäteet. Eri tutkimuksissa oli löydetty toisistaan päinvastaisia tuloksia ja ala oli hyvin sekava. Eräs katodisäteitä tutkinut oli Heinrich Hertzin apulaisena toiminut Philipp Lenard. Hertz oli tullut katodisäteiden ominaisuuksia koskevasta tutkimuksessaan siihen tulokseen, että säteet olivat sähköisesti neutraaleja. Hertzin päätelmät olivat suorassa ristiriidassa brittifyysikko William Crookesin havaintojen kanssa. Crookesin mukaan katodisäteet olivat sähköisten molekyylien virtaa, jota hän kutsui myös ”aineen neljänneksi olomuodoksi”. Philipp Lenardin vuonna 1894 tekemät tutkimukset kuitenkin vahvistivat Hertzin teoriaa. Hän nimittäin osoitti kokeella, että säteily läpäisi alumiinifoliosta tehdyn ikkunan. Ilmiötä ei pystytty selittämään hiukkasten avulla.
Säteilyn löytyminen
thumb|Työhuone, jossa Röntgen löysi uudenlaisen säteilyn Lenardin tutkimusten innoittamana Röntgen kiinnostui aiheesta ja alkoi tutkia säteiden läpäisykykyä syksyllä 1895. Kuten muut fyysikot, Röntgen käytti varjostimena bariumplatinasyanidia. Varjostimella ei itsessään pitänyt olla vaikutusta itse kokeeseen, sillä se oli pienen matkan päässä putkesta, joka oli pimeässä huoneessa, ja se peitettiin mustalla pahvilla. Röntgen huomasi 8. marraskuuta 1895 tekemissään kokeissa, että varjostinaine fluoresoi. Röntgen ymmärsi, ettei ilmiöllä voinut olla tekemistä katodisäteiden kanssa ja varmistuttuaan siitä, että ilmiö on todellinen, hän aloitti systemaattisen tutkimuksen. Tutkimusten edetessä hän alkoi vähitellen uskoa, että kyseessä on valosta ja katodisäteistä poikkeava säteilyn laji. Lisäkokeet paljastivat, että Röntgenin löytämä X-säteily tunkeutui paperin, puun, käden ja ohuen metallikalvon läpi. Säteily myös jätti jälkiä valokuvausfilmiin. Lääketieteilijät ymmärsivät heti Röntgenin keksinnön lääketieteellisen merkityksen, ja tie tutkimuksesta käytännön sovellutuksiin oli nopea.
Kaksi kuukautta myöhemmin, 5. tammikuuta 1896, itävaltalainen sanomalehti kertoi Röntgenin löytämästä uudenlaisesta säteilystä. Röntgenille myönnettiin lääketieteen kunniatohtorin arvo Würzburgin yliopistosta röntgensäteilyn löytämisen johdosta. Myöhemmin hän sai lukemattomia kunniatohtoriuksia ja palkintoja. Jo vuonna 1896 kirjoitettiin yli tuhat röntgensäteitä käsittelevää julkaisua, mutta Röntgen itse kirjoitti aiheesta vain kaksi artikkelia. Hän piti yhden luennon Würzburgissa ja kieltäytyi muista esitelmäpyynnöistä, eikä pitänyt esitelmää edes Nobel-palkinnon myöntämistilaisuudessa.
Pierre Curien tavoin Röntgen kieltäytyi hakemasta keksinnölleen patenttia eettisiin syihin vedoten. Röntgen ei edes halunnut säteitä nimettävän hänen mukaansa; anglosaksisissa maissa säteitä kutsutaankin yhä nykyäänkin X-säteiksi (X-ray).
Uesugi Kenshin
thumb|Uesugi Kenshin kuvattuna [[Utagawa Kuniyoshin maalauksessa.]] Uesugi Kenshin (, 18. helmikuuta 1530 – 19. huhtikuuta 1578) oli japanilainen daimio eli lääninherra, joka hallitsi Echigon provinssia.
Varhaisvaiheet
Kenshin oli Uesugi-klaania palvelleen Nagao Tamekage neljäs poika, ja syntyi nimellä Nagao Kagetora. Vuonna 1536 Tamekage lähetettiin Kagan provinssiin taistelemaan Ikkō-ikkiä vastaan, ja hän menehtyi Sendannon taistelussa. Veljeksistä vanhin Harukage nousi perheen johtoon, mutta hän oli liian huonokuntoinen ja kyvytön tehtävään. 15-vuotiaana Kagetora sai osakseen mainetta puolustettuaan Tochion linnaa Uesugi-klaania vastustaneita kapinallisia vastaan.
Kagetora kutsuttiin samana vuonna toistamiseen tukahduttamaan kapinaa, jonka Kuroda Hidetada oli aikaansaanut Kurotakin linnassa. Kuroda Hidetada antautui luvaten alkaa munkiksi, mutta palasi seuraavana vuonna aloittamaan uutta kapinaa. Kagetora kutsuttiin jälleen taisteluun, jonka päätteeksi Hiretada teki seppukun. 19-vuotiaana Kagetora nousi perheensä johtoon, ja hän sai Kasugayaman linnan omistukseensa, mutta toimi yhä Uesugin alaisuudessa.
Vuonna 1551 Uesugin pitkäaikainen vihollinen Hōjō-klaani voitti Uesugin taistelussa, ja klaanin johtaja Uesugi Norimasa joutui pakenemaan Kasugayamaan. Kagetora suostui suojelemaan Norimasaa, mutta vaati tätä adoptoimaan hänet vallanperijäksi ja nimittämään hänet sekä Echigon daimioksi että Kanto Kanreiksi, shōgunin valtuutetuksi. Norimasa suostui ehtoihin, ja Kagetora otti nimekseen Uesugi Kenshin vuonna 1552.
Kenshinin taistelut
Kenshin ja Takeda-klaania johtanut Takeda Shingen kävivät kaiken kaikkiaan viisi taistelua Kawanakajiman tasangolla vuosina 1553, 1555, 1557, 1561 ja 1564. Vaikka taisteluissa kuoli sotilaita molemmin puolin ja taistelut saattoivat kestää viikkoja, ne käytiin hyvin herrasmiesmäisesti. Kun Hōjō-klaani katkaisi Takedan suolalähetykset, Kenshin lähetti tälle suolaa omista varastoistaan. Shingen ja Kenshin jakoivat myös kiinnostuksen kirjallisuuteen, ja viittasivat toisiinsa lohikäärmeenä ja tiikerinä, jotka olivat perinteisiä vastustajia japanilaisessa kirjallisuudessa. Sittemmin myös Kawanakajiman taisteluita on kuvattu laajalti Edo-kauden kirjallisuudessa.
Kenshinin ja Shingenin kuuluisin kohtaaminen tapahtui neljännessä Kawanakajiman taistelussa. Tuolloin Kenshinin hyökkäys läpäisi Shingenin puolustuksen, ja Kenshin pääsi henkilökohtaisesti ratsastamaan Takedan komentokeskukseen. Shingenillä ei ollut aikaa tarttua miekkaansa, mutta onnistui torjumaan Kenshinin iskun tessenillä. Yksi Shingenin sotilaista tappoi Kenshinin hevosen keihäällä, ja kenraalit erotettiin toisistaan.
Uesugi joutui sotaan myös Oda Nobunagaa vastaan, ja voitti tämän Tedorigawan taistelussa vuonna 1577.
Kuolema
Kenshin menehtyi halvaukseen käymälässä vuonna 1578. Kenshinin tila oli jatkuvasti heikentynyt, ja hänen on epäilty sittemmin sairastaneen vatsasyöpää. Päiväkirjamerkintöjen mukaan Kenshin oli laihtunut paljon talvella, ja tunsi kipua rintakehässään. Hän myös usein oksensi syömänsä ruuan. Kenshinin tilaan on myös saattanut vaikuttaa tämän runsas alkoholin käyttö.
Kenshinin kuolema tuli sopivaan aikaan Nobunagalle, minkä johdosta myös salamurhan mahdollisuutta on epäilty. Tunnetuimman tarinan mukaan Nobunagan lähettämä ninja piiloutui käymälän kuoppaan, ja iski keihään tai miekan Kenshinin peräaukkoon. Kenshinin kuolemaa seuranneet kuukaudet olivat hyödyksi Nobunagalle, sillä niiden aikana Kenshinin adoptoitu seuraaja ja siskonpoika taistelivat vallasta, mikä heikensi klaania.
Álmosd
Álmosd on kunta Romanian rajalla Hajdú-Biharin läänissä Unkarissa. Siellä asui 1 673 ihmistä vuonna 2001. Kunnan pinta-ala on 34,13 neliökilometriä ja asukastiheys 49,02 asukasta neliökilometriä kohden.
Pontiac Aztek
Pontiac Aztek on crossover-tyyppinen iso henkilöauto, jota General Motors valmisti heinäkuusta 2000 elokuuhun 2005 Ramos Arizpe Assembly-autotehtaalla Meksikossa.
Historia
thumb|200px|left|Aztek takaa Aztek oli suunniteltu vuonna 1999 esitellyn Pontiac Aztek Concept -konseptiauton pohjalta. Aztekin myynti alkoi kesällä 2000 vuoden 2001 mallivuodella. Auton suunnitteluryhmää johti Tom Peters, jonka töihin kuluu esimerkiksi Chevrolet Camaron, ja Chevrolet Corvetten uudistukset. Aztekia pidetään yleensä epäonnistumisena, ja se on usein nimetty yhdeksi kaikkien aikojen rumimmista henkilöautoista. Sen valmistus lopetettiin 2005.
Japaninpähkinäpensas
Japaninpähkinäpensas (Corylus sieboldiana) on koivukasvien heimoon ja pähkinäpensaiden sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Japanissa, Korean niemimaalla, Mantšuriassa ja Amurin alueella.
Ulkonäkö ja koko
Japaninpähkinäpensas on viiden metrin korkuinen pensas, jolla on karvaiset versot. Lehdillä on noin 1,5–2,5 senttimetrin mittaiset ruodit. Lehtilavat ovat pituudeltaan 5–10 senttimetriä, muodoltaan soikeita tai pitkähköjä, pitkäkärkisiä ja pyöreätyvisiä. Lehtilaidat ovat kaksinkertaisesti sahalaitaisia. Lehtisuonet ovat karvaisia; nuorten lehtien keskellä on usein punertava laikku.
Japaninpähkinäpensaan kukinto on tuulipölytteinen norkko. Hedenorkot sijaitsevat yksittäin tai 2–6 norkon ryhminä; jokainen norkko koostuu lukuisista yksineuvoisista kukista, joiden heteet ovat punaisia. Hedelmä on kartiomainen, noin 1,5 senttimetrin pituinen pähkinä, joita kasvaa kaksi tai kolme yhdessä. Jokainen pähkinöistä sijaitsee kapean esi- ja tukilehdistä muodostuneen suojusputken sisällä; putken yläosassa on lyhyitä, ehytlaitaisia hampaita.
Kromosomiluku on 2n = 22.
Luokittelu
Japaninpähkinäpensas kuuluu pähkinäpensaiden (Corylus) sukuun, sektioon Corylus ja alasektioon Siphonochlamys. Lajin kuvaili ensimmäisenä Carl Ludwig Blume vuonna 1851.
Lajista on olemassa useampia muunnoksia, joista vain kaksi on yleisesti tunnustettuja:
Aiemmin erilliseksi luokitellun muunnoksen Corylus sieboldiana var. brevirostris C.K Schneid. katsotaan nykyisin olevan synonyymi ''var. sieboldiana''-muunnokselle.
Käyttö
Japaninpähkinäpensaalla on vain harvoin metsätaloudellista merkitystä. Sen sijaan lajia käytetään koristekasvina hedelmiensä vuoksi; se on myös hyvä mehiläiskasvi.
Nattaset
Tunturit ovat kallioperältään poikkeukselliset. Suurin osa Nattasten pohjoispuolella sijaitsevista tuntureista koostuu granuliitista. Nattaset sen sijaan ovat väriltään punertavaa graniittia. Pyhä-Nattasen huipulla on suuria graniitista muodostuneita rapautumisjäännöksiä, tooreja. Suuret kivikasat ovat aikoinaan olleet saamelaisten pyhiä palvontapaikkoja.
Sompion luonnonpuiston alueella kiertää useita merkittyjä polkuja, joista Pyhä-Nattasen polku johtaa tunturin huipulle. Pyhä-Nattasen huipulla on pieni päivätupa. Tunturin laella sijaitsi myös sota-aikana saksalaisten tähystysasema, josta on vielä jäljellä joitakin merkkejä. Sompion luonnonpuiston alueella saa kulkea vain merkittyjä reittejä pitkin. Nattasten juurella sijaitsee aikoinaan arvokkaana kalavetenä tunnettu Sompiojärvi, joka nykyään on osa Lokan tekojärveä.
Constance Marie Charpentier
Constance Marie Charpentier, tunnettu myös sukunimellä Blondelu (4. huhtikuuta 1767 Pariisi – 3. syyskuuta 1849 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Hän teki paljon naisten ja lasten muotokuvia.
Charpentierin isä oli kauppias, jonka tiedetään joutuneen oikeuteen luvattomasta lääkkeiden myymisestä. Tyttären saama taidekoulutus on jäänyt suurelti osin dokumentoimatta, mutta varmuudella tiedetään hänen saaneen opetusta Jacques-Louis Davidilta, Louis Latiffelta ja Pierre Bouillonilta.
Avioliiton taiteilija solmi vuonna 1793 Victor-François Charpentierin kanssa, joka oli ammatiltaan virkamies. Aviomiehen suvussa oli vallankumouksen kannattajia ja Charpentier maalasi Georges Dantonin muotokuvan. Vuonna 1798 hän piti ensimmäisen näyttelynsä. Charpentierin työt nauttivat omana aikanaan arvostusta ja valtio osti yhden hänen töistään tuolloin huomattavalla 1 500 frangin summalla.
Uransa varrella Charpentierin tiedetään maalanneen vain yhden historiamaalauksen, nimeltään Melankolia. Siitä on tullut hänen tunnetuin työnsä. Viimeisen näyttelynsä hän piti vuonna 1821. Sen jälkeen hän antoi yksityistunteja maalaamisessa noin kymmenen vuoden ajan.
Tauno Yliruusi
Tauno Yliruusi (4. toukokuuta 1927 Tampere – 17. kesäkuuta 1994 Espoo) oli suomalainen kirjailija, joka yhdisti huumoria ja jännitystä. Hän kirjoitti noin viisikymmentä näytelmää sekä useita kuunnelmia, novelleja ja romaaneja vuosina 1959–1992. Yliruusi on yksi tunnetuimmista suomalaisista näytelmäkirjailijoista ulkomailla.
Ura
Yliruusi valmistui ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yksityislyseosta 1947 ja valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 1951. Yliruusi aloitti kirjoittamisen jo lukioaikanaan nimellä Tauno Kekäle.
Nikolai Petrov
Nikolai Arnoldovitš Petrov (14. huhtikuuta 1943 – 3. elokuuta 2011 Moskova) oli venäläinen pianisti.
Tauno Yliruusi
Ura
Hän työskenteli Suomen Tietotoimiston toimittajana sekä sen jälkeen Veronmaksajain Keskusliitossa järjestö- ja tiedotussihteerinä 1953–1958. Yliruusi toimi Suomen YK-liiton vt. pääsihteerinä 1961 ja Mekes Oy:n tiedotuspäällikkönä 1962–1963 sekä TV-ohjelma 2:n teatteripäällikkönä 1966–1967. Vuodesta 1968 hän toimi päätoimisena kirjailijana.
1960-luvulla Yliruusin teokset päätyivät lähes sattumalta Unkariin ja Tšekkoslovakiaan, minkä jälkeen ne levisivät maailmalle. Yliruusin teoksia on käännetty 15 kielelle ja esitetty ainakin 25 maassa, ml. Englanti, Romania, Ranska, Venäjä ja Japani.
Nikolai Petrov
Petrovilla oli vaimo ja tytär. Hän sai toukokuussa 2011 aivoverenkiertohäiriön ollessaan esiintymismatkalla Valko-Venäjällä ja oli siitä lähtien sairaalahoidossa. Hän kuoli saman vuoden elokuussa.
Tauno Yliruusi
Ura
Yliruusi kirjoitti käsikirjoituksen yhdessä Matti Kassilan kanssa Kassilan ohjaamaan absurdiin komediaan Lasisydän (1959) sekä TV-sarjaan 30-luvun mies (1969).
Vuonna 1986 Yliruusi saavutti 3. sijan Pohjoismaisten TV-yhtiöiden näytelmäkirjoituskilpailussa teoksella Terveisiä Enok-sedältä. Voitto meni Tanskaan ja kakkossija Norjaan. Yliruusin teos sekä norjalainen teos saivat samat pisteet, joten hopea ja pronssi ratkaistiin arvalla norjalaisen eduksi.
Tarton Vanemuine-teatteri esitti vuonna 1989 näytelmän Makuuhuoneet (Magamistoad). Se oli ensimmäinen poliittinen näytelmä Virossa, johon lupaa ei kysytty Moskovasta. Suomessa sitä ei voinut esittää Kekkosen kaudella. Teos julkaistiin 1990 omakustannekirjana.
Yliruusi otti aikoinaan kantaa myös Tšekkoslovakian miehitykseen 1968 teoksellaan Umpikuja, joka julkaistiin vuonna 1969.
Vic Ekberg
Victor John ”Vic” Ekberg (16. kesäkuuta 1932 Kanada – 27. heinäkuuta 2020) oli kanadalaissyntyinen australialainen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Hän kuului Australian joukkueeseen Squaw Valleyn talviolympialaisissa 1960.
Roorback
Roorback on Sepulturan yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 27. toukokuuta 2003. Se on Sepulturan ensimmäinen levy-yhtiö SPV Recordsin kautta julkaistu albumi. Muualla kuin Yhdysvalloissa julkaistu digipak-versio sisälti Revolusongs EP:n sekä musiikkivideon kappaleesta ”Bullet the Blue Sky”.
Kappaleista ”Mindwar” ja ”Bullet the Blue Sky” kuvattiin musiikkivideot.
Yleisurheilun GP-kisat
Yleisurheilun GP-kisat (sponsorin mukaan Motonet GP) on vuonna 2018 aloitettu yleisurheilukisojen sarja, joka korvasi vuonna 2017 lopetetun Eliittikisat-sarjan. Uudistuksella haluttiin muuttaa kisojen painopistettä ja näkyvyyttä.
Kremastí
Kremastí on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Petaloúdeen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Petaloúdeen kunnallisyksikköön. Kaupungin väkiluku on 5 363 (vuonna 2011).
Kremastí sijaitsee Ródoksen pohjoisrannikolla noin kolme kilometriä Ialysóksesta ja noin kymmenen kilometriä saaren pääkaupunki Ródoksesta länteen. Ródoksen kansainvälinen lentoasema sijaitsee heti kaupungin länsipuolella. Kremastí muodostaa laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Κρεμαστής, Dimotikí Koinótita Kremastís), johon kuuluu varsinaisen Kremastín kaupungin lisäksi Aeroliménas. Koko yhdyskunnan väkiluku on 5 396. Kremastí oli lakkautetun Petaloúdeen kuntaan kuntakeskus.
Kremastín asutus on syntynyt 1400-luvulla. Kaupunki tunnetaan pyhiinvaelluskohteena erityisesti Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen päivänä 15. elokuuta. Kukkulalla pienen matkan päässä kaupungista on keskiaikainen linnoitus.
thumb|none|300px|Kremastín rantaa.
Hart P. Danks
thumb|Hart Pease Danks Hart Pease Danks (6. huhtikuuta 1834 New Haven – 20. marraskuuta 1903 Philadelphia) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Danks sai musiikkiopetusta kahdeksanvuotiaasta lähtien. Hän työskenteli nuorena puuseppänä Chicagossa ennen ryhtymistään säveltäjäksi. Hän julkaisi ensimmäiset kappaleensa Chicagossa ja kirjoitti musiikkia teatterinäytelmiin. Vuonna 1864 hän muutti New Yorkiin. Hän toimi kuoronjohtajana ja sävelsi urallaan yli 1300 kappaletta, joista osa oli hymnejä ja osa maallisia populaarimusiikkikappaleita. Hän kokosi hymneistään kirjan Superior Anthems for Church Choirs.
Danks julkaisi kaksi operettia, Pauline (1872) ja Conquered by Kindness (1881).
Danksin populaarimusiikkiteoksiin kuuluvat muun muassa ”Will You Miss Me?”, ”Little Bright Eyes”, ”Don’t Be Angry with Me, Darling” sekä Eben E. Rexfordin kirjoittamaan runoon sävelletty ”Silver Threads Among the Gold” (1873), josta tuli Danksin menestynein sävellys.
Isopähkinäpensas
Isopähkinäpensas (Corylus maxima) on koivukasvien heimoon ja pähkinäpensaiden sukuun kuuluva kasvilaji, jonka pähkinöitä käytetään ravinnoksi. Laji on huomattavasti kookkaampi kuin läheinen sukulaisensa, Suomessakin kasvava euroopanpähkinäpensas (Corylus avellana).
Ulkonäkö ja koko
Isopähkinäpensaan kukinto on tuulipölytteinen norkko, joka valmistuu myöhäistalvella. Siitepölyä tuottavat hedenorkot ovat vaaleankeltaisia, 5–10 senttimetrin pituisia, kun taas lähes huomaamattomat, silmuja muistuttavat eminorkot ovat kirkkaanpunaisia ja vain 1–3 millimetrin pituisia. Hedelmä on pähkinä, joita kasvaa useampi (yleensä 1–5) yhdessä. Jokainen pähkinä on pituudeltaan 1,5–2,5 senttimetriä ja on kokonaan pitkän, kapean, yläosastaan halkeilevan putkimaisen suojuksen ympäröimä. Suojuksen pituus on noin 3–5 senttimetriä; se on samankaltainen kuin euroopanpähkinäpensaan hedelmäsuojus, eroten tästä kuitenkin sulkemalla hedelmän täydellisemmin sisäänsä. Sama ominaisuus on myös pohjoisamerikkalaisella sarvipähkinäpensaalla (Corylus cornuta) ja itäaasialaisella Corylus sieboldianalla. Isopähkinäpensaan pähkinä muistuttaa huomattavasti ns. Zeller-pähkinää (Zellernuss, kts. alempana).
Levinneisyys ja elinympäristö
Isopähkinäpensas on alun perin lähtöisin Balkanin niemimaan luoteisosista; nykyisin se kasvaa kaikkialla Kaakkois-Euroopassa ja Lounais-Aasiassa, missä sen levinneisyysalue ulottuu Balkanilta Turkin Orduun. Laji ei ole yhtä kylmänkestävä kuin Keski-Euroopasta kotoisin oleva tavallinen pähkinäpensas. Kummankin lajin pääkasvatusalue on Turkin Mustanmeren rannikolla. Kolme neljäsosaa maailman hasselpähkinätuotannosta tulee isopähkinäpensaasta; lopun tuottaa Suomessakin luonnonvarainen euroopanpähkinäpensas.
Luokittelu
Euroopanpähkinäpensas ja isopähkinäpensas ovat erittäin läheistä sukua toisilleen ja ne on helppo risteyttää keskenään; myös lajien morfologiset ominaisuudet ja levinneisysalueet menevät päällekkäin. Monista viljeltävistä pähkinälajikkeista on hyvin vaikea osoittaa, kumpaan lajiin ne kuuluvat. Kun fylogeneettisissä tutkimuksissa selvitettiin lajien sukulaisuussuhdetta vertailemalla homologisia DNA-sekvenssejä, havaittiin kummankin lajin jälkeläisten muodostavan erottamattoman kladin. Tämän vuoksi monet tutkijat luokittelevat nykyisin isopähkinäpensaan, euroopanpähkinäpensaan ja muutamat muut aiemmin erillisiksi luokitellut lajit, kuten Corylus pontican Koch ja Corylus colchican Albov osaksi laajempaa lajia Corylus avellana joko muotoina, ekotyyppeinä tai muunnoksina. Tämä tarkoittaisi sitä, että myös esimerkiksi välimerelliset ja turkkilaiset hasselpähkinälajikkeet kuuluisivat Suomessa luonnonvaraisena kasvavaan pähkinälajiin. IUCN on kuitenkin toistaiseksi hyväksynyt ainakin Balkanin pohjoisosista kotoisin oleville isopähkinäpensaille lajin aseman. Yksi mahdollisuus on, että isopähkinäpensas olisi alun perinkin risteymäalkuperää ja syntynyt vasta ihmistoiminnan vaikutuksesta. Ehdotus, että kaikki pääosin varmoista tai epävarmoista lajiristeymistä syntyneet viljellyt hasselpähkinälajit muodostaisivat yhden laajalti viljellyn ja pitkälle jalostetun hasselpähkinälajin Corylus domestica Kos. et Opal, ei kuitenkaan ole saanut laajempaa kannatusta Ukrainan ulkopuolella.
Muunnokset ja lajikkeet
Joitain isopähkinäpensaslajikkeita, kuten valkoisopähkinäpensasta, "Webbs Preisnussia" (risteytys Corylus avellana var. grandisin kanssa, saanut nimensä englantilaiselta Richard Webbiltä) ja "Bandnussia" viljellään pääasiassa kaupallisiin tarkoituksiin. Veripähkinäpensas (Corylus maxima 'Purpurea') on isopähkinäpensaan punalehtinen muoto, jota viljellään usein puutarhoissa koristekasvina. Punapähkinäpensas (Corylus avellana 'Fuscorubra') on puolestaan euroopanpähkinäpensaan lajike.
Käyttö
Isopähkinäpensaan pähkinä on syömäkelpoinen, samoin kuin sitä huomattavasti muistuttava euroopanpähkinäpensaan pähkinä. Yhdysvalloissa pähkinää käytetään lähinnä erilaisten pähkinäsekoitusten täytteenä yhdessä maapähkinöiden kanssa. Isopähkinäpensasta kasvatetaan joskus puutarhoissa pähkinäntuotantoon, mutta paljon harvemmin kuin euroopanpähkinäpensasta; sen sijaan kaupallisessa viljelyssä isopähkinäpensas on huomattavasti merkittävämpi.
Isopähkinäpensaan punalehtinen lajike veripähkinäpensas on suosittu koristekasvi puutarhoissa.
Nimityksiä
Isopähkinäpensaalla on lukuisia saksankielisiä alueellisia nimityksiä. Näihin lukeutuvat muun muassa Augustnuss (Zabergau), Bartnuss (Salzburg), Baschtnuss (Salzburg), Bluthaselnuss (Kurpfalz), Blutnuss (Henneberg), Römische Haselnuss (Strassburg), Rote Haselnuss (Würzburg), Heseliner (muinaisyläsaksa), Lambertsnuss (Lambert merkityksessä Lombardia), Lammertsnot (Bremen), Lammersche Not (Bremen), Lampertsnuss (Svaabia), Rote Nuss, Ruhrnuss (Augsburg) ja Zellernuss (Würzburg). Zellernussilla on kuitenkin lyhyt, halkeileva hedelmäsuojus ja sitä on siksi pidettävä pikemminkin tavallisen pähkinäpensaan muunnoksena. Saksan kirjakielellä kasvin nimitys on Lambertshasel; samoin kuin muut edellä olevan listan Lambert- tai Lampert- alkuiset nimitykset, sana on peräisin keskiyläsaksalaisesta kasvinnimestä lampartische Nuss, jonka merkitys on "lombardialainen pähkinä".
Englanniksi isopähkinäpensasta kutsutaan nimellä filbert; tosin Oregonissa nimitystä käytetään mistä tahansa kaupallisesti viljellystä pähkinäpensaasta. Sanan käyttö tässä merkityksessä on kuitenkin viime aikoina harvinaistunut, mikä johtuu osittain Oregonin pähkinänviljelijöiden pyrkimyksistä saada tuotteitaan kaupaksi globaaleille markkinoille, jolloin heidän on luovuttava paikallisesta nimityksestä väärinkäsitysten välttämiseksi. Sana filbert on peräisin normanniranskasta; Pyhän Filbertin muistopäivä on 20. elokuuta, ja kasvi nimettiin mahdollisesti uudelleen hänen mukaansa, koska pähkinät olivat kypsiä tuona päivänä.
Nimitys hasselpähkinä tulee suomeen ilmeisesti ruotsin kielestä, jossa sana hassel tarkoittaa pähkinäpensasta. Samoin kuin muun muassa englannin hazel ja saksan Hasel, sana on peräisin kantagermaanin sanasta *hasalaz, joka on peräisin jo indoeurooppalaisen kantakielen pähkinäpensasta merkitsevästä sanasta *koselos. Samaa kantaa on myös tieteellinen sukunimi Corylus, joka tulee latinan ja muinaiskreikan (muodossa kórulos) kautta kantaindoeuroopasta. Lajinimi maxima tulee myös latinasta ja merkitsee yksinkertaisesti "suurin".
Gamskogel Weltcup-Abfahrt
Gamskogel Weltcup-Abfahrt (myös Weltcupstrecke Zauchensee tai Kälberloch) on laskettelurinne Zauchensee Ski Resortissa Altenmarkt im Pongaussa Itävallassa.
Eben E. Rexford
frame|Eben E. Rexford Eben Eugene Rexford (16. heinäkuuta 1848 Johnsburgh – 18. lokakuuta 1916 Green Bay) oli yhdysvaltalainen runoilija, sanoittaja ja säveltäjä.
Gamskogel Weltcup-Abfahrt
Gamskogel Weltcup-Abfahrt tunnetaan naisten alppihiihdon maailmancupin vauhtilajikilpailujen isäntäpaikkana.
Tamma-Karjala
Tamma-Karjala oli Novgorodin Karjalaan kuulunut pienehkö alue, joka sijaitsi Pähkinäsaaren rauhassa määritellyn rajan lähellä, luultavasti Karjalankannaksen itälaidalla. Se mainitaan kronikoissa vuonna 1338 ja Novgorodin veroalueena verokirjassa vuodelta 1500.
Gamskogel Weltcup-Abfahrt
Reitti
Kälberloch-rinteen yläasema sijaitsee 2 176 metriä merenpinnan yläpuolella Gamskogel-vuoren huipun vieressä. Se on myös syöksylaskuradan lähtöpaikka.
Tamma-Karjala
Nimen on tulkittu viittaavan hevosten kasvatukseen ja vientiin. Kustaa Vilkuna on esittänyt, että hevosten talonpoikaisella kaupalla, josta Viipurin porvarit valittivat kuninkaalle 1300-luvulla, on voinut olla esihistorialliset juuret. Erityisesti tammahevosiin viittaava nimitys johtuisi Vilkunan mukaan siitä, että tammojen pitäminen olisi ollut muinaisessa Pohjois-Euroopassa harvinaista. Karjalassa metsissä laiduntavia, puolivillejä tammoja olisi voinut olla, samaan tapaan kuin esimerkiksi Gotlannissa vielä 1800-luvulla.
Eben E. Rexford
Rexford alkoi kirjoittaa runoja jo nuorena ja hänen kirjalliset lahjansa huomattiin nopeasti. New York Ledger -lehti julkaisi hänen kirjoituksiaan ensimmäisen kerran hänen ollessaan 14-vuotias. 17-vuotiaana hän alkoi kirjoittaa sanoja hymneihin ja maallisempiin kappaleisiin. Hänen ensimmäinen runokirjansa Brother and Lover julkaistiin vuonna 1887.
Gamskogel Weltcup-Abfahrt
Reitti
Jägersprungin jälkeen rinteeseen yhtyy oikealta super-G:n ja sprinttisyöksyn lähtö, joka sijaitsee 1 875 metriä merenpinnan yläpuolella Gamskogelhütte-rinneravintolan vieressä. Sen jälkeen tulee Kälberloch-Einfahrt (Kälberlochiin tulo), Wasserschloss (Vesilinna), ''Kompr. Wasserschloss (Vesilinnan kompressio) ja Panoramakurve'' (Panoraama mutka).
Eben E. Rexford
Sanojen kirjoittamisen lisäksi Rexford sävelsi hymnejä yksin ja yhteistyössä toisten säveltäjien kanssa. Hänen sävellyksiinsä kuuluvat muun muassa ”By and By”, ”How You Will Love Him!” ja ”Little Sunbeams”. Menestyneimmäksi Rexfordin kappaleeksi muodostui ”Silver Threads Among the Gold”, johon Hart P. Danks sävelsi musiikin vuonna 1873.
Gamskogel Weltcup-Abfahrt
Reitti
Panoramakurven jälkeen tulee Unterbergweg (Alavuoristotie), Lerchwald (Lerchin metsä), Lercheneck (Lerchin niska), Schmalzleiten-Einfahrt (Maalitielle tulo) ja Schmalzleiten (Maalitie), joka on radan loivimpia osuuksia. Siinä on Tischboden (Pöytäalusta) ja Zielsprung (Maalihyppy).
Syöksylaskurata päättyy 1 380 metriä merenpinnan yläpuolella lähelle Zauchenseen kylän keskustaa.
Kiinalainen astrologia
Kiinalaisella astrologialla on pitkä historia, jonka aikana on kehitetty lukemattomia menetelmiä. Nykyään tärkeimmät menetelmät perustuvat jiazi-kalenterin ja aurinko- tai kuukalenterin yhdistämiseen. Vanhemmat astrologian muodot perustuvat auringon, kuun ja planeettojen liikkeiden seuraamiseen. Vanhimmat säilyneet viralliset kalenterit (Xia-kalenterit) kuvasivat auringon, kuun ja tähtien liikettä eri tähtikuvioiden (宿, pinyin: xiù) läpi. thumb|300px|right|Tähtikartta n. vuodelta 700, [[Mogao-luolat|Dunhuangin arkisto]]
Viiden tähden astrologia
Viiden tähden astrologia perustuu viiden planeetan, Merkuriuksen, Venuksen, Marsin, Jupiterin ja Saturnuksen liikkeisiin.
Kiinalaiset nimesivät planeetat viiden elementin mukaan. On luultavaa, että elementtien värit on annettu planeettojen värien mukaan.
Seitsemän oikeaa, neljä ylimääräistä
Seitsemän oikeaa ovat aurinko, kuu ja viisi planeettaa. Siitä, mitä neljä ylimääräistä ovat, esitetään eri teorioita.
Neljän pilarin astrologia
Nykyään yleisimmin käytetty kiinalaisen astrologian muoto on kahdeksan merkin (八字 bazì) eli neljän pilarin (四柱 sìzhù) astrologia. Ihmisen syntymäajan mukaan hänelle lasketaan vuoden, kuukauden, päivän ja tunnin taivaallinen runko ja maallinen oksa. Näiden kahdeksan merkin perusteella nähdään viitteitä ihmisen luonteesta sekä hänen kohtalostaan ja onnestaan.
Tang-dynastian (618 – 907). aikana elänyttä oppinutta Li Xuzhongia pidetään bazin isänä. Neljän pilarin astrologian kehityksessä tapahtui käänteentekevä muutos, kun Xu Ziping (徐子平) kehitti neljän pilarin teoreettisen perustan ja teki huomattavia muutoksia tapaan, jolla karttaa tulkitaan. Siksi menetelmää kutsutaan myös nimellä Ziping-bazi. Ehkä merkittävin uudistus oli käyttää päivän runkoa kuvaamaan ihmistä aikaisemman vuosioksan (vuosieläimen) sijasta. Tämän voi katsoa heijastavan halua nähdä ihminen yksilönä eikä osana suurta joukkoa.
Tulkitsijat ovat yleensä vähemmän koulutettuja henkilöitä, usein alimmista kansankerroksista. Heille astrologian avulla ennustaminen on toimeentulo. Tavallisesti ennustajat oppivat taitonsa yksinkertaisia muistisääntöjä mieleensä painamalla ja käytännön kautta. Tämän menetelmän yleisyydestä ja ammatinharjoittajien tasosta kertoo se, että alalla on paljon "sokean menetelmiä", ts. muistisäännöt ovat niille, joilla ei ole lukutaitoa, ja ammatti sopii niille, joista ei ole muuhun. Tämän ammattikunnan harjoittajat käyttävät usein kuukalenteria yhdessä jiazi-kalenterin kanssa, koska kuukalenteri on ihmisten jokapäiväisessä käytössä ja näin vähemmän koulutettujen ammatinharjoittajien mielestä luonnollinen kalenteri. Myös kadunmies käyttää jiazi-kalenteria kuukalenterin kanssa. Tavalliset kiinalaiset, joilla ei ole syytä tarkemmin opiskella eri ajanlaskuihin liittyviä asioita, yhdistävät ne luovasti. Oikeaoppinen Ziping-bazi pohjaa jiazi-kalenterin ja aurinkokalenterin yhdistelmälle.
60 vuoden kalenteri
Jiazi-kalenteri koostuu 60 taivaallisen rungon ja maallisen oksan yhdistelmästä. Jokaisella oksalla ja rungolla on elementti sekä yinyang-määrite.
Runkojen yinyang- ja elementtiominaisuus on yksiselitteinen. Oksien kohdalla tilanne on monimutkaisempi. Niiden yinyang- ja elementtiominaisuuksia luetaan eri tavoin riippuen käytetystä menetelmästä.
Yksinkertaisen näkemyksen mukaan joka toinen merkki on yin ja joka toinen yang. Tätä käytetään esimerkiksi wenwang-yijing -tulkinnassa tai silloin kun tulkinnan pohjana ovat eläimet. Yin-merkkejä horoskoopissa ovat härkä, jänis, käärme, vuohi, kukko ja sika. Yang-merkkejä ovat rotta, tiikeri, lohikäärme, hevonen, apina ja koira. Yin ja yang vaikuttavat yleisellä tasolla jokaisen eläinmerkin luonteeseen. Yin-merkkejä voidaan kuvailla introverteiksi ja yang-merkkejä ekstroverteiksi.
Erityisesti Ziping-bazissa katsotaan, että maallinen oksa sisältää 1-3 taivaallista runkoa, joita kutsutaan piilossa oleviksi tai kätketyiksi rungoiksi. Päärunko antaa oksalle sen elementin, mutta rungon yinyang-määre saattaa olla vastakkainen siitä, mikä oksan yinyang on yksinkertaisen menetelmän mukaan. Tätä menetelmää käytettäessä itse oksalle ei anneta yinyang-määrettä.
thumb|300px|right|Pronssipeili, [[Sui-dynastia]]
Vuosipilari
Bazissa käytettävä kiinalainen kalenterivuosi on aurinkovuoden ja jiazi-kelenterin yhdistelmä. Populaarijulkaisuissa maallisten oksien sijasta käytetään niitä vastaavia eläimiä. Lännessä jätetään usein taivaallisen rungon elementti mainitsematta eläinmerkin yhteydessä.
Runko-oksa -parit muodostavat 60 erilaista yhdistelmää, joita kutsutaan myös nimellä pilari. Näin vuosi, jolla on sama pilari, toistuu 60 vuoden välein.
4. helmikuuta 2008 alkoi kiinalainen maarotan vuosi. Edellisen kerran maarotan vuosi oli 1948.
Neljän pilarin astrologia käyttää kiinalaista aurinkokalenteria. Vuosi ja kuukaudet vaihtuvat sen mukaan. Tätä ei useissa länsimaissa julkaistuissa horoskoopeissa oteta huomioon.
Kuukausipilari
Kuukausimerkki määräytyy aurinkokalenterin mukaisen syntymäkuukauden mukaan. Ammattiastrologeille se edustaa mm. vanhempien ja sisarusten muodostamaa perhettä. Yleisellä tasolla se hallitsee myös ihmisen ikävuosia 15-31.
Päiväpilari
Päivämerkki määritetään jiazi-kalenterin avulla. Sen löytää helpoimmin netissä tarjolla olevien neljän pilarin laskentaohjelmien avulla.
Päivän taivaallinen runko eli päivänmestari on vuoden maallisen oksan (eläimen) ohella kartan tärkein elementti, koska se edustaa henkilöä itseään ja kaikki muu kartassa suhteutetaan siihen. Sen alla olevaa maallista oksaa kutsutaan ammattiastrologiassa avioliittopalatsiksi.
Päiväpilari hallitsee ihmisen ikävuosia 31-47.
Tuntipilari
Tuntimerkki saadaan syntymähetken kiinalaisesta tunnista. Kiinalainen tunti vastaa kahta länsimaista tuntia, joten vuorokaudessa on 12 tuntia. Standardiajan mukainen syntymäaika pitää muuttaa paikalliseksi ajaksi. Jos syntymähetki on lähellä kahden tunnin rajaa, on hyvä käyttää tunnin tarkistamiseen neljän pilarin laskentaohjelmaa, joka sisältää pituusastefunktion. Joskus tarkkuuden puute voi tuottaa myös virheellisen päivän, kuukauden tai vuoden, jos tunti on vuorokauden, kuukauden tai vuoden rajalla.
Ammattiastrologi lukee tuntipilarista mm. seksielämään, lapsiin, vanhuuteen ja työhön liittyviä asioita. Tunti kattaa ihmisen loppuelämän ikävuodesta 47 eteenpäin.
Kellonajat (todellista aikaa):
Helsingissa syntyneelle henkilölle ajat viittaavat :
Onnenpilarit
Kuukausipilari on lähtökohta 10 vuoden onnenpilareiden laskemiseen. Onnenpilarit lasketaan eri kaavan mukaan miehille ja naisille.
10 vuoden onnenpilareita käytetään tutkimaan ihmisen onnessa tapahtuvia vaihteluita. Ne näyttävät suotuisat ja vaikeat 10-vuotiskaudet sekä minkä tyyppiset asiat nousevat enemmän esille kunkin jakson aikana.
Ziweidoushu
Ziweidoushussa (紫微斗數 zǐwéidǒushǔ - Purppuratähden eli oikeammin Keisaritähden laskeminen) aloitetaan kartan laskeminen neljästä pilarista. Sen pohjalta asetetaan koulukunnasta riippuen yli kolmestakymmenestä tähdestä lähes kahteensataan tähteen yltävä tähtijoukko 12 palatsiin. Tähdet eivät ole oikeita tähtiä vaan laskennallisia arvoja. Jotkin koulukunnat kutsuvat tähtiä "Kolmen kuningaskunnan romanssin" henkilöiden nimillä.
Tähdet sijoitetaan kahteentoista palatsiin, jotka kuvaavat elämän eri osa-alueita. 12 palatsia (shíèrgōng 十二宫) kulkevat vastapäivään tässä järjestyksessä:
Lisäksi käytetään kolmattatoista palatsia, ruumiin palatsia (身宫 shēngōng).
Guolao-xingzong
Guolao-xingzong (果老星宗 guǒlǎoxīngzōng - Guolaon tähtikoulu) -menetelmässä käytetään myös kahtatoista palatsia, mutta ne poikkeavat jonkin verran ziweidoushun palatseista.
Palatsit liitetään 12 maalliseen oksaan elämänpalatsin perusteella. Elämänpalatsi on neljän pilarin sivutuote, joka tässä menetelmässä nostetaan keskeiseksi tekijäksi.
12 päivystävää virkamiestä
12 päivystävää virkamiestä on 12 päivän kierto, jossa päivän ja kuukauden pilareita verrataan toisiinsa ja näin nähdään päivänpilarin ajankohtaisuus ja täten sen suotuisuus tai epäsuotuisuus.
Virkamiehet ovat:
Kolmen sukupolven kirja
Kolmen sukupolven kirja on kokoelma sekalaisia ennusteita, jotka perustuvat syntymäaikaan eri menetelmien mukaan. Kolme sukupolvea tarkoittaa, että ennusteissa kerrotaan elämästä kolmen sukupolven ajalta. Entisestä elämästä kerrotaan mm. mitä velkaa on tuonut mukanaan tähän elämään (esim. 172 mittaa seesamöljyä ja 15 kuparikolikkoa) tai mihin sukuun on silloin kuulunut. Tästä elämästä kerrotaan työhon, avioliittoon, terveyteen ja jopa kuolemaan ja hautajaisiin liittyviä asioita kuten millainen sää on hautajaispäivänä ja ketkä ovat läsnä hautajaisissa. Seuraavaan elämään liittyvät lähinnä lapset ja heidän menestyksensä, koska ihminen jatkaa elämäänsä lapsissaan.
Yhdeksän tähden kohtalon analyysi
Yhdeksän tähteä ovat Otavan yhdeksän tähteä, joita kutsutaan eri nimin. Nämä tähdet liitetään Luoshu-kuvion yhdeksään numeroon.
Yhdeksän tähden astrologiassa määritellään numerot ihmisen syntymävuodelle, -kuukaudelle ja -päivälle. Niistä luetaan ihmisen luonne ja onnen vaihtelut. Myös syntymätunnille voidaan laskea numero, mutta niin yksityiskohtaisesti ei ole perinteisessä yhdeksän tähden astrologiassa tehty tulkintoja.
Pontiac Torrent
Pontiac Torrent on crossover jota General Motors valmisti 2005-2009 Ingersollissa, Ontariossa, Kanadassa.
Valonnopeus
thumb|300px|Valolta kestää 8 minuuttia ja 19 sekuntia kulkea matka [[Aurinko|Auringosta Maahan.]] Valonnopeus on fysikaalinen vakio, jota merkitään kirjaimella c (, ’nopeus’). Sen arvo on 299 792 458 m/s eli 1 079 252 848,8 km/h. Erityisen suhteellisuusteorian mukaan yksikään kappale, jolla on massa, ei voi saavuttaa valonnopeutta. Valonnopeus on myös kaiken informaation, myös massattomien hiukkasten, nopeuden yläraja. Kirjainta c voidaan käyttää myös yleisesti aaltoliikkeen kulkeutumisnopeuden tunnuksena.
Valon nopeus (erikseen kirjoitettuna) on nopeus, joka valolla tietyllä hetkellä on jossain väliaineessa (esimerkiksi lasin läpi valon nopeus on c / 1,5). Valon nopeus on aina pienempi kuin vakio nimeltä valonnopeus (yhteen kirjoitettuna) paitsi tyhjiössä, jossa valon nopeus on sama kuin valonnopeus.
Käsitteen historia
Aikaisemmin useat merkittävät oppineet uskoivat valonnopeuden olevan ääretön. Antiikin aikana näin uskoivat esimerkiksi Aristoteles ja Ptolemaios. Sen sijaan al-Haytham ja Avicenna olivat sitä mieltä, että valonnopeus on äärellinen. Käsitys, jonka mukaan valonnopeus on äärellinen, pääsi vallalle 1500–1600-luvulla. Vielä René Descartes uskoi äärettömään valonnopeuteen, mutta jo Galileo Galilei, Robert Boyle ja Robert Hooke pitivät valon nopeutta äärellisenä, vaikkakin mittaamattoman suurena. Galilei mm. esitti voimakkaalla, peitetyllä lyhdyllä toteutettavaa koetta. Kun lyhty paljastettiin, tarkoituksena oli mitata oikean paljastamisen ja valon havaitsemisen välinen aika.
Vuonna 1676 Ole Rømer laski Jupiterin kuista tekemiensä tutkimusten pohjalta valon nopeudeksi 225 000 km/s. Tulos oli lähes 25 % liian pieni, mutta Rømerin tutkimus valonnopeudesta on erittäin merkittävä, koska se sisälsi ensimmäiset vakuuttavat todisteet siitä, että valonnopeus on äärellinen. Englantilainen tähtitieteilijä James Bradley pääsi vuonna 1778 valonnopeuslaskelmissaan jo huomattavasti lähemmäs oikeaa tulosta kuin Rømer: 294 995 km/s. Vuonna 1704 myös Isaac Newton perehtyi Rømerin tutkimuksiin, ja laski ajaksi, jonka valo kulkee Auringosta Maahan 7–8 minuuttia. Oikea arvo on 8,3 minuuttia.
1800-luvulle saakka vallalla oli käsitys, että kaiken sähkömagneettisen säteilyn, myös valon, etenemiseen tarvittiin väliainetta. Tätä väliainetta kutsuttiin valoeetteriksi. Vuosisadan lopulla eetteriteorian pohja alkoi murentua Michelsonin-Morleyn kokeen kaltaisten ongelmien takia. Albert Einsteinin vuonna 1905 julkaisemassa erityisessä suhteellisuusteoriassa esitettiin, että valonnopeus on sama kaikille havainnoitsijoille heidän liiketilastaan riippumatta. Tämä vaikutti voimakkaasti käsitykseen ajasta ja avaruudesta ollen osaltaan kumoamassa eetteriteoriaa lopullisesti.
Vuonna 1983 valonnopeudeksi laskettiin 299 792 km/s, mikä vastaa nykykäsitystä valonnopeudesta.
Nopeus
thumb|center|500px|Valopulssi etenee Maasta Kuuhun noin 1,3 sekunnissa. Maa ja Kuu ovat kuvassa oikeassa suhteellisessa koossaan. Erityisen suhteellisuusteorian mukaan jokainen tarkkailija saa (viitekehyksestä riippumatta) mittaamalla saman tuloksen valonnopeudelle. Tämä arvaus osoittautui hyödylliseksi. Informaatio ei voi siirtyä c:tä nopeammin aiheuttamatta syy-seuraussuhteisiin vakavia ongelmia, eikä tällaisesta ole tehty havaintoja.
thumb|220px|[[Tšerenkovin säteilyssä varatun hiukkasen nopeus ylittää valon nopeuden eristeessä, kuvassa vedessä ydinreaktorin sydämessä.]] Valonnopeus tyhjiössä on tarkalleen
eli noin 30 senttimetriä nanosekunnissa. Tämä on määritelmä eikä empiirinen arvo. Metri määriteltiin vuonna 1983 uudelleen siten, että c sai tarkalleen tämän arvon, joka oli puolestaan valittu vastaamaan mahdollisimman tarkasti aiempaa mittaustulosta.
Ylivalonnopeus
Ylivalonnopeudella tarkoitetaan valoa nopeammin kulkevaa ainetta tai informaatiota. Erityisen suhteellisuusteorian mukaan mikään kappale, jolla on massa ei voi ylittää valonnopeutta, koska voidaan osoittaa, että kappaleen kiihdyttämiseen tähän nopeuteen tarvittaisiin äärettömästi energiaa (ks. alla), Teorian mukaan ei siis ole olemassa takioneja, hiukkasia jotka liikkuvat valoa nopeammin. Suhteellisuusteorian mukaan valonnopeutta lähestyttäessä kappaleen kokema aika suhteessa ympäristöönsä hidastuu Lorentz-kertoimen mukaan. Ilmiötä kutsutaan aikadilaatioksi. Valonnopeutta liikuttaessa aika olisi siis täysin pysähtynyt, ja ylivalonnopeudella liikkuminen saisi siis ajan muuttumaan imaginaariseksi.
Euroopan hiukkasfysiikan tutkimuskeskuksessa CERNissä kerättiin vuosina 2009, 2010 ja 2011 tietoa neutriinojen nopeudesta, joka tulosten perusteella vaikutti olevan valon nopeutta suurempi. Koetuloksien todettiin myöhemmin johtuneen laitteistoviasta.
Maailmankaikkeuden laajenemisesta kuvaavan Hubblen lain mukaan galaksit etääntyvät toisistaan sitä nopeammin, mitä kauempana ne ovat toisistaan. Galaksit, joiden välimatka on tarpeeksi suuri, voivat etääntyä toisistaan valonnopeutta suuremmalla nopeudella, sillä kyseessä ei ole varsinainen kappaleiden liike, vaan itse aika-avaruuden laajeneminen.
Keinotekoinen valonnopeus
thumb|220px|Lorentz-kerroin γ nopeuden funktiona. Se alkukohta on 1 ja lähestyy ääretöntä, kun v lähestyy c:tä. Kappaletta, jolla on massa ei ole mahdollista kiihdyttää valonnopeuteen keinotekoisesti, sillä erityisen suhteellisuusteorian mukaan siihen tarvittaisiin ääretön määrä energiaa. Tämä johtuu siitä, että erityisen suhteellisuusteorian mukaan kappaleen kokonaisenergia lausutaan
Jos teoreettisesti oletamme, että kappale voitaisiin kiihdyttää valonnopeuteen, vaatisi tuo kiihdytys energiaa seuraavasti:
Äärellisyyden vaikutukset
thumb|220px|[[Hubble Ultra Deep Field]] Valonnopeuden äärellisyydestä on useita seurauksia. Sen takia esimerkiksi avaruuslennoilla lähetettävien radioviestien saapumisessa Maahan on aina viive – mahdollisilla miehitetyillä Mars-lennoilla viive olisi jo useita minuutteja. Äärellisyys asettaa myös ylärajan supertietokoneiden datasiirtojen nopeudelle.
Äärellisyyden takia myös avaruudesta saatava tieto on sitä vanhempaa, mitä kauempia kohteita tarkastellaan. Esimerkiksi Hubble Ultra Deep Field nähdään sellaisena, kuin se oli 13 miljardia vuotta sitten, eli noin 700 miljoonaa vuotta alkuräjähdyksen jälkeen. Tämä avaa kuitenkin merkittäviä mahdollisuuksia maailmankaikkeuden historian tutkimisessa.
Mafia Honey
Mafia Honey on nelihenkinen suomalainen rock-yhtye. Mafia Honey perustettiin vuonna 2016 Helsingissä. Vuonna 2018 yhtye julkaisi ensimmäiset singlensä Koira ja Rakastutaan. Vuonna 2019 ilmestyi sekä yhtyeen kolmas single Yhdeksän elämää että esikoisalbumi Mafia Honey, joka sisältää kaikki yhtyeen singlet. Yhtyeen kaikki kappaleet ovat solisti Salla-Marja Hätisen sävellyksiä ja sanoituksia.
Ylä-Syvärin kenttärata
Ylä-Syvärin kenttärata oli suomalaisten jatkosodan aikana 1942–1944 Aunuksen Karjalaan rakentama 750 mm:n raideleveyksinen kapearaiteinen rautatie, joka oli tarkoitettu Syvärin yläjuoksun varrella olevien joukkojen huoltokuljetuksiin.
Radan pituus oli 71,6 kilometriä ja se alkoi Muurmannin radan varrella sijaitsevalta Pajusuon liikennepaikalta. Rata kulki itään Jyvenjoelle josta oli erillinen sivuraide Syvärin rantaan. Päärata jatkui Jyvenjoelta edelleen itään Vorubjevan kautta lähellä Äänisen rantaa ja Syväri-joen suuta olevaan Kallio-nimiseen paikkaan.
Radan rakentaminen oli hitaampaa ja vaikeampaa kuin oli laskettu. Valmista rataa tuli vuorokaudessa vain noin 130 metriä. Hinnaksi tuli noin miljoona silloista markkaa kilometriltä. Samoin kaluston suhteen oli ainaisia ongelmia.
Työtä hidastivat paitsi tulvien aiheuttamat ratapenkkarikot myös venäläisten partisaanien tuhotyöt.
Kenttärata valmistui 11. helmikuuta 1944, mutta sillä ehdittiin liikennöidä vain muutamia kuukausia ennen kuin suomalaiset joutuivat kesäkuussa 1944 vetäytymään alueelta. Viimeinen juna Ylä-Syvärin kenttäradalla kulki 20. kesäkuuta 1944.
Lárdos
Lárdos on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Líndoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Líndoksen kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Λάρδου, Dimotikí Koinótita Lárdou). Kylän väkiluku on 1 380 (vuonna 2011).
Lárdos sijaitsee sisämaassa Ródoksen kaakkoisosassa 54 kilometriä saaren pääkaupungista Ródoksesta etelään ja noin kaksi kilometriä saaren itärannikosta. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa bysanttilaisaikainen linna sekä Neitsyt Marialle omistettu nunnaluostari.
thumb|none|240px|Kuiva joenuoma ja silta Lárdoksessa.
HMS Bävern (Bäv)
HMS Bävern (runkonumero Bä ja Bäv) oli Ruotsin laivaston Hajen-luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin 1952 Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1955. Alus laskettiin vesille 3. helmikuuta 1958 ja liitettiin laivastoon 29. toukokuuta 1959.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1980 ja myytiin 1981 romutettavaksi Odenseen.