cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
New Era (yritys)
Tunnistaminen
Aidon New Era -lippiksen tunnistaa parhaiten lipassa olevista kahdeksasta ompeleesta, lipassa olevasta kullanvärisestä tarrasta ja hatun vasemmalla puolella olevasta New Era-logosta. Alkuperäisesä Authentic-lippiksissä ei ollut New Era -ompeletta. Lakin sisällä on myös uusimmissa malleissa,("The Official On-Field") New Eran lippulogo painettuna metallinappiin. Sisällä on myös 6 riviä leimoja poikittain, joiden pitäisi olla samassa linjassa metallinapin kanssa. Myös tarra on tiiviisti kiinni lipassa, eikä leiju. Kaikissa MLB/Authentic-lippiksissä lipan alapuolella pitäisi olla "hologram"-tarra, mallista riippuen esim. pesäpallo. Lakissa yläpuolella olevat 6 reikää on hyvälaatuisia, ja eivät ole tukkeessa. Reikä näkyy myös erittäin selvästi.
AMOS-6
AMOS-6 oli israelilaisen Spacecomin geostationaarinen tietoliikennesatelliitti, joka oli tarkoitus laukaista 3. syyskuuta 2016 SpaceX:n Falcon 9 Full Thrust -raketilla. Raketti ja tietoliikennesatelliitti kuitenkin tuhoutuivat raketin laukaisua edeltävän maakoekäytön yhteydessä sattuneessa räjähdyksessä 1. syyskuuta 2016.
Onnettomuuden syy paikannettiin raketin toisen vaiheen nestehappitankin sisällä olevaan paineistusjärjestelmään ja sen COPV-heliumsäiliöön. Säiliön hiilikuitupinnoitteeseen pääsi syntymään kiinteää happea. Oletettavasti nestemäinen happi olisi puristunut pois pinnoitteesta, mutta kiinteässä olomuodossa ollut happi alkoi paineen alla palamaan hiilikuidusta valmistetun pinnoitteen kanssa. Tämän seurauksena toisen vaiheen sisälle vapautui nopeasti suuri määrä korkeapaineista heliumia, mikä sai aikaan sen räjähtämisen.
Satelliitti
pienoiskuva|upright|AMOS-6:n Ka-taajuusalueen palvelualueet Euroopan, Afrikan ja Lähi-idän kartalla. AMOS-6 oli Israel Aerospace Industriesin (IAI) valmistama satelliitti, joka rakentui yhtiön AMOS-4000-satelliittirungon ympärille. Satelliitti oli varustettu 39:llä Ku-22-kaistan, 24:llä Ka-19-kaistan ja kahdella S-4-kaistan transponderilla. Satelliitti oli suunniteltu käytettäväksi noin 16 vuoden ajan, ja sen oli tarkoitus korvata käyttöikänsä loppua lähestyvä AMOS-2-satelliitti. AMOS-6 oli tarkoitus sijoittaa kiertoradalla segmenttien neljä astetta läntistä pituutta, josta se olisi palvellut Afrikan, Lähi-idän ja Euroopan tietoliikennettä.
AMOS-6 olisi ollut Spacecomin ensimmäinen satelliitti, joka olisi hyödyntänyt sähköpropulsiota asemanpidossa.
Historia
Spacecom tilasi marraskuussa 2012 satelliitin IAI:ltä 195 miljoonan Yhdysvaltain dollarin hintaan ja solmi tammikuussa 2013 laukaisusopimuksen SpaceX:n kanssa. Satelliitti oli tarkoitus toimittaa laukaisupaikalle elokuussa 2015 ja laukaista vielä saman vuoden kolmannella neljänneksellä.
Spacecom solmi vuonna 2015 Eutelsatin ja Facebookin kanssa vuokraussopimuksen satelliitin Ka-kaistan laajakaistakapasiteettiin. Facebook suunnittelee käyttävänsä kapasiteettia internet-yhteyden ylläpitoon Saharan eteläpuolisen Afrikan tietoliikenneyhteyksien ulottumattomissa oleville alueille.
Spacecom ilmoitti tammikuussa 2016, että satelliitti laukaistaan toukokuussa. Ajankohtaa tosin lykättiin myöhemmin ensin heinäkuulle ja siitä syyskuulle 2016. SpaceX suoritti AMOS-6:n laukaisevan Falcon 9 -raketin ensimmäisen vaiheen maakoekäytön Texasin McGregorissa elokuussa 2016. Laukaisuajaksi tarkentui 3. syyskuuta 2016 kello 7.00 UTC-aikaa aukeava kahden tunnin aikaikkuna.
Räjähdys
thumb|Laukaisukompleksi 40 raketin räjähdyksen jälkeen. Raketti ja tietoliikennesatelliitti tuhoutuivat raketin maakoekäytön yhteydessä sattuneessa räjähdyksessä 1. syyskuuta 2016 Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 40:llä. SpaceX koekäyttää Falcon 9:n ensimmäisen vaiheen rakettimoottoreita ennen varsinaista laukaisua raketin toiminnan varmistamiseksi. Kyseessä on siis ikään kuin laukaisun ensivaihe, mutta rakettia ei päästetä irti vaan sen moottoreita käytetään muutaman sekunnin ajan. Tätä koekäyttöä varten myös toinen vaihe tankataan.
Räjähdys sattui noin kahdeksan minuuttia ennen suunniteltua moottorien käyttöä, toisen vaiheen tankkauksen aikana. Räjähdys tapahtui 93 millisekuntia sen jälkeen, kun järjestelmät rekisteröivät ensimmäiset tiedot virhetilanteesta. Räjähdys sai alkunsa toisen rakettivaiheen nestehappisäiliöstä, mistä se levisi ensimmäisen vaiheen säiliöihin. Kuvista nähdään, että räjähdys sai alkunsa toisen vaiheen puolivälistä paikasta, missä polttoainejohdot menevät laukaisualustan tornista rakettiin. AMOS-6-satelliitti pysyi kiinni raketin siirtoon käytettävässä tukirakenteessa noin yhdeksän sekuntia räjähdyksen alun jälkeen, vaikka suuri tulipallo oli jo tuhonnut sen alla olleen raketin. Satelliitti putosi tämän jälkeen 57-metrisen tukirakenteen huipulta maahan, jossa sen hydratsiinia sisältäneet ajoainesäiliöt puhkesivat ja aiheuttivat uuden räjähdyksen. Onnettomuudessa vältyttiin henkilöuhreilta, sillä turvamääräysten mukaisesti laukaisukompleksilla ei ollut ihmisiä ajoaineiden tankkauksen aikana.
Onnettomuuden pohjimmainen syy oli epäselvä, ja sen aiheuttamat tuhot SLC-40-laukaisualustalle olivat tuntemattomat päivä räjähdyksen jälkeen. Yhtiö suunnittelee kuitenkin jatkavansa Falcon 9 -lentoja hieman SLC-40:stä pohjoiseen sijaitsevalta laukaisukompleksi 39A:lta, jota yhtiö on muokannut käyttöönsä soveltuvaksi. Laukaisualustalta pystytään laukaisemaan myös Falcon 9 -raketteja, vaikka siltä oli alun perin tarkoitus laukaista pääasiassa yhtiön raskaampia Falcon Heavy -raketteja. LC-39A-alustan oli onnettomuuden aikaan tarkoitus olla käyttökunnossa marraskuussa 2016. SpaceX:n käyttämän Vandenberg Air Force Basen laukaisukompleksi 4:n päivitystyöt olivat myös loppusuoralla syyskuun alulla.
SpaceX oli aloittanut onnettomuustutkinnan yhteistyössä NASAn ja laukaisukompleksia hallinnoivan Yhdysvaltain ilmavoimien kanssa. Tutkinnassa yhtiö suunnittelee käyvänsä läpi 3 000 telemetriakanavan tiedot noin 35–55 millisekunnin ajalta.
Onnettomuuden vaikutukset pörssissä
Onnettomuudella oli huomattavia vaikutuksia pörssissä, jossa se pudotti useiden avaruusteknologiayritysten kursseja. Eniten tapahtuma vaikutti satelliitin operaattorin, Spacecomin, kurssiin, joka putosi noin yhdeksän prosenttia kaupankäyntipäivän loppupuolella Tel Avivin pörssissä. Myös NASDAQ-pörssissä noteeratun Iridiumin osakkeet putosivat merkittävästi uutisten seurauksena, sillä yhtiön oli tarkoitus laukaista uuden Iridium NEXT -konstellaationsa ensimmäiset satelliitit vielä syyskuun lopulla Falcon 9 -raketin kyydissä. AMOS-6-satelliitin transponderikapasiteettia vuokranneen Facebookin osakkeet olivat laskussa NASDAQ-pörssissä onnettomuuden jälkeen, mutta kurssi palautui muutamia tunteja myöhemmin avautumislukemiinsa. Spacecomin osakkeet putosivat 22. syyskuuta mennessä noin 45 prosenttia onnettomuutta edeltäneeseen kurssiin nähden. Iridiumin osakkeet saavuttivat puolen vuoden matalimman kurssin 9. syyskuuta, jolloin yhtiön osakkeen kurssi oli laskenut noin 17 prosenttia onnettomuutta edeltänyttä kurssia alemmas.
Onnettomuus keskeytti myös Spacecomin myynnin kiinalaiselle Beijing Xinwei Technology Groupille, sillä kaupan ehtona oli ollut AMOS-6:n onnistunut laukaisu ja käyttöönotto. Neuvottelut kaupasta tosin jatkuivat edelleen joulukuun 2016 alulla, jolloin Spacecomin arvoksi arvioitiin enää 190 miljoonaa dollaria, kun yhtiön arvo ennen onnettomuutta oli noin 285 miljoonaa dollaria.
Onnettomuustutkinta
Merkittävä osa laukaisukompleksi 40:stä kärsi huomattavia vaurioita, tosin alustan polttoaine- ja hapetinsäiliöalueet, sekä Falcon Support Building -rakennus olivat säilyneet ilman vaurioita. Yhtiö arvioi syyskuun lopun tilanteessa voivansa jatkaa Falcon 9 -lentoja marraskuussa 2016.
SpaceX:n toimitusjohtaja Elon Musk valotti onnettomuuden mahdollisia syitä lokakuussa 2016 NRO:lle pitämässään esityksessä. Esityksestä verkkoon vuotaneiden tietojen mukaan onnettomuustutkinnan johtava teoria oli, että raketin toisen vaiheen nestehappitankin sisälle asennetun hiilikuitupinnoitetun COPV-heliumsäiliön pinnoitteeseen oli muodostunut olomuodoltaan kiinteää happea. Muskin mukaan nestemäinen happi olisi puristunut pois pinnoittesta, mutta kiinteässä olomuodossa ollut happi oli alkanut paineen alla palamaan hiilikuidusta valmistetun pinnoitteen kanssa. Yhtiö oli myös tutkinut muita mahdollisia teorioita, kuten mitä tapahtuisi, jos laukaisualustalla olevaa rakettia ammuttaisiin aseella. SpaceX:n mukaan sabotaasiteoria ei ollut kovin todennäköinen syy syyskuun räjähdykselle, mutta varotoimenpiteitä ampumistapauksia vastaan aiottiin jatkossa lisätä.
SpaceX julkaisi lokakuun 2016 lopulla päivityksen onnettomuustutkintaan liittyen. Tutkinnan kohde oli tarkentunut yhteen kolmesta nestehappisäiliön sisälle asennetusta COPV-säiliöstä. Yhtiö oli Texasin McGregorissa tekemissään kokeissa onnistunut toistamaan COPV-säiliön tuhoutumiseen johtaneet heliumsäiliön täyttöolosuhteet. Tuhoutumiseen johtaneiden olosuhteiden syntyyn olivat pääasiassa vaikuttaneet COPV-säiliöihin pumpatun heliumin paine ja lämpötila. Yhtiö totesi tutkintapäivityksessä keskittyvänsä onnettomuuden lopullisen syyn löytämiseen ja heliumtankkien täyttötavan kehittämiseen. Rakettivaiheiden koekäyttöjä aiottiin myös jatkaa Texasissa päivityksen julkaisun jälkeisinä viikkoina, ja yhtiö suunnitteli jatkavansa laukaisuja ennen vuoden 2016 loppua joko Vandenberg Air Force Basesta, Kaliforniasta tai Kennedy Space Centerin laukaisukompleksi 39A:lta Floridassa. Laukaisukompleksi 39A oli SpaceX:n edustajan 26. lokakuuta antamien kommenttien mukaan tarkoitus saada käyttökuntoon kuukauden kuluessa.
pienoiskuva|upright|Falcon 9 nousee laukaisualustalta [[Falcon 9 laukaisu 29|tammikuun 2017 lennolle.]] Elon Musk totesi CNBC:n haastattelussa marraskuun alulla Falcon 9:n jatkavan laukaisuja joulukuun 2016 puolivälissä. Iridium Communications julkisti tiedotteen 1. joulukuuta, jossa kerrottiin, että kymmenen sen Iridium NEXT -satelliittia olisivat ensimmäinen AMOS-6:n onnettomuuden jälkeen Falcon 9:llä laukaistava hyötykuorma. Laukaisun odotettiin tapahtuvan 16. joulukuuta, mutta SpaceX tiedotti 7. joulukuuta laukaisun siirtyneen tammikuulle 2017. Lento lykkääntyi vielä tammikuulle 2017, mutta sujui lopulta ongelmitta.
SpaceX julkisti tammikuussa 2017 onnettomuustutkintansa lopputulemat. Lokakuussa 2016 johtavana teoriana ollut COPV-säiliön tuhoutuminen raketin toisen vaiheen sisällä todettiin olleen onnettomuuden pääsyy. Yhtiö pyrki lyhyellä aikavälillä ratkaisemaan onnettomuuteen johtaneet ongelmat muuttamalla Falcon 9 -raketin COPV-säiliöiden konfiguraatiota siten, että niihin voidaan tankata lämpimämpää heliumia. Lisäksi yhtiö palasi täyttöoperaatioissa aiemmin luotettavaksi todettuun prosessiin. Tammikuun 2017 Iridium-laukaisusta alkaen hyötykuormat jätettiin myös pois laukaisua edeltävistä maakoekäytöistä. Yhtiö aikoi pitkällä aikavälillä suunnitella raketissa käytetyt COPV-säiliöt uudelleen siten, ettei kiinteän hapen kertyminen säiliön rakenteisiin olisi mahdollista. Muutos mahdollistaisi ajoaineiden nopeamman täytön raketin säiliöihin.
Torgallmenningen
Torgallmenningen on kävelykatu ja aukio Norjan toiseksi suurimman kaupungin, Bergenin keskustassa. Kävelykadulla on useita tavarataloja, liikkeitä ja ravintoloita sekä seitsemän metriä korkea merimiesten patsas.
Luettelo Maroon 5:n kappaleista
Tämä on luettelo popyhtye Maroon 5:n kappaleista. Luettelo ei sisällä covereita tai remixejä.
Norrbyholmen
Norrbyholmen on rakentamaton noin 250 × 330 metrin kokoinen saari Paraisten keskustan pohjoispuolella Ålön- ja Kirjalansaaren välissä.
Voidwards
Voidwards on suomalaisen metalliyhtyeen Dolorianin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Wounded Love Records.
MAV
thumb|DelFly on siipiä räputtelevä, kameralla varustettu MAV-laite Alankomaista (versio 1, 2008).
MAV (lyhenne sanoista Micro Air Vehicle) on miehittämättömien ilma-alusten (UAV) luokka, jolla on kokorajoituksia ja jotka voivat toimia itsenäisesti. Vaikka virallista standardia ei ole, useimmiten MAV-kokoluokalla tarkoitetaan miehittämättömiä ilma-aluksia, joiden ulkomitat ovat enintään 15 cm kaikkiin suuntiin (DARPA, 1997). MAV-kokoluokan pienimpiä UAV-laitteita voidaan kutsua nanoluokan miehittämättömiksi ilma-aluksiksi (NAV, nano Air Vehicle). Näiden suurimmat ulkomitat ovat 7,5 cm mihin tahansa suuntaan, ja paino alle 10 grammaa. Hyönteisen kokoiset mallit kuuluvat pääsääntöisesti tähän kokoluokkaan.
MAVien kehitystä ohjaavat kaupalliset, tutkimukselliset, hallinnolliset ja sotilaalliset tarpeet. Pieni koko mahdollistaa vaarallisen alueen kuten kemiallisen kaasuvuodon tai nestepäästön tarkkailun ahtaissakin ympäristöissä, mikä olisi muuten saavuttamattomissa maassa oleville kulkuneuvoille. Sotilaallisessa käytössä pieni koko mahdollistaa laitteen kuljettamisen taistelijan varustuksen mukana ja käytön tarvittaessa. Pieni koko tekee etenkin NAV-koon ilma-aluksesta vaikeammin havaittavan. MAVeja on tehty myös harrastetarkoituksiin, kuten robottikisoihin ja valokuvaukseen.
Kansainvälinen soveltavan estetiikan instituutti
Kansainvälinen soveltavan estetiikan instituutti (KSEI) on Helsingin yliopiston yhteydessä Lahden yliopistokampuksella toimiva instituutti, jonka toiminta painottuu erityisesti ympäristöestetiikkaan sekä muuhun humanistiseen ympäristötutkimukseen.
Yleistä
KSEI:n toimialoja ovat tutkiminen, kouluttaminen sekä alan kirjallisuuden julkaiseminen. Instituutti järjestää sekä kotimaisia että kansainvälisiä seminaareja. Vuodesta 1995 järjestetty kansainvälinen soveltavan estetiikan kesäkoulusarja vuorottelee vuosittain vuonna 2005 alkaneen ympäristöestetiikan syysseminaarien sarjan kanssa. KSEI:n neuvottelukunnan puheenjohtajana toimii professori Arto Haapala. Kansainvälisen yhteistyön kehittämiseksi KSEI:llä on Kansainvälinen neuvottelutoimikunta, IAB, jonka puheenjohtajana toimii emeritusprofessori Arnold Berleant.
KSEI:n historiaa
Helsingin yliopisto, Lahden kaupunki, Suomen Estetiikan Seura ja Päijät-Hämeen korkeakouluyhdistys ry (nykyinen Päijät-Hämeen kesäyliopistoyhdistys ry) perustivat KSEI:n kannatusyhdistys ry:n vuonna 1993. Yhdistyksen tarkoituksena oli edistää soveltavan estetiikan julkaisutoimintaa, koulutusta ja tieteellistä tutkimusta sekä toimia kansainvälisen soveltavan estetiikan koulutus- ja tutkimuslaitoksen (KSEI) kehittämiseksi.
Vuoden 2008 alussa KSEI:stä tuli osa Helsingin yliopiston Taiteiden tutkimuksen laitosta estetiikan oppiaineen Lahden yksikkönä. Samalla KSEI liittyi Lahden yliopistokeskukseen.
Vuoden 2010 alusta KSEI liitettiin Helsingin yliopiston Koulutus- ja kehittämiskeskus Palmeniaan. Vuonna 2014 KSEI liitettiin Helsingin yliopiston silloiseen Filosofian, historian, kulttuurin ja taiteiden tutkimuksen laitokseen.
MAV
Aiheesta muualla
thumb|right|210px|Lintua jäljittelevä, 20 min. akulla varustettu siipiä räpyttävä Smartbird-UAV (ogv-video)
Kilpi Kylälä
Kilpi Kylälä (1908–1979) oli suomalainen Vaasassa asunut kansakoulunopettaja ja saarnamies. Hän toimi myös Vaasan suomalaisen evankelisluterilaisen seurakunnan katulähetystyön johtajana 1960- ja 1970-luvuilla.
Kylälä julkaisi 1952–1979 vihkosarjan Onko tämä kaikki vain sattumaa, joka käsitteli Danielin kirjan ja Ilmestyskirjan ennustuksia. Hän kertoi saaneensa 1951 näyn, joka liittyi Raamatun Danielin kirjan ennustuksiin patsaista, jotka kuningas Nebukadnessar ja Daniel olivat nähneet unissaan. Näyssä Kylälää kehotettiin piirtämään kuvat molemmista kuvapatsaista. Nebukadnessarin unen kuvapatsas esitti Kylälän mukaan Babylonin, Persian, Makedonian ja Rooman valtakuntien historiaa alkaen vuodesta 600 eaa. Danielin näyn patsas taas kuvasi maailmantapahtumia alkaen vuodesta 1900. Nebukadnessarin patsasta esittävässä Kylälän piirroksessa yksi millimetri vastasi ajassa yhtä vuotta ja Danielin näyn patsaan piirroksessa millimetri vastasi kahta viikkoa.
Kylälän mukaan Danielin näyn patsaan pää oli Englanti ja Yhdysvallat (Ilmestyskirjan leijona), yläruumis kuvasi Neuvostoliittoa (Ilmestyskirjan karhu), keskiruumis taas Saksaa (ilmestyskirjan pantteri) ja patsaan jalat sodanjälkeisiä Itä- ja Länsi-Saksoja. Patsaan kymmenen varvasta kuvasivat taas EEC:n kymmentä jäsenvaltiota. Kylälä arvioi patsaan valmistuvan vuoden 1980 juhannuksen tienoilla, jolloin EEC:stä muodostuisi Antikristuksen johdolla Ilmestyskirjan valtiopeto, joka hallitsisi maailmaa kolme ja puoli vuotta. Sen jälkeen peto tuhottaisiin ja alkaisi tuhatvuotisen valtakunnan aika.
Kylälä kiersi kertomassa näkemyksissään seurakunnallisissa tilaisuuksissa sekä Suomessa että ulkomailla. Hän ei ollut sitoutunut mihinkään tiettyyn uskonnolliseen ryhmittymään.
Linnea Dale
thumb|Linnea Dale (2009) Linnea Dale (s. 22. huhtikuuta 1991 Tinn) on norjalainen laulaja.
Elämäkerta
Linnea syntyi Tinnin kunnassa, Telemarkin läänissä, Norjassa keväällä 1991. Hän on opiskellut Skien videregående -lukiossa. Hän osallistui Norjan Idolsiin vuonna 2007, jossa hän sijoittui seitsemänneksi. Hän esitti itse säveltämänsä ja sanoittamansa kappaleen ”What Do I Know About Love” semifinaalissa 10. lokakuuta. Vuonna 2009 Linnea liittyi Donkeyboy-yhtyeeseen, jonka debyyttialbumilla Caught in a Life hän vieraili naislaulajana kappaleissa ”Ambitions”, ”Sometimes” sekä ”Awake”. Hän on myös levyttänyt kappaleen ”Anything Goes (and Everything's Alright)” yhdessä Magnus Sinnesin kanssa. Dalen ensimmäinen EP, Children Of The Sun julkaistiin 27. tammikuuta 2012, ja ensimmäinen sooloalbumi Lemoyne Street huhtikuussa samana vuonna.
Kaikki suutelivat morsianta
Kaikki suutelivat morsianta on Alexander Hallin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1942. Elokuvan pääosissa ovat Joan Crawford ja Melvyn Douglas. Columbia Pictures toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Kaikki suutelivat morsianta kertoo autokuljetusfirman johtajasta, joka rakastuu.
P.J. Wolfson laati käsikirjoituksen Gina Kausin ja Andrew Soltin tarinan pohjalta. Tarinan sovittajina toimivat Andrew Solt ja Henry Altimus. Edward Kaufman toimi elokuvan tuottajana. Elokuvan tuotanto oli alkanut 23. helmikuuta 1942 ja päättynyt 16. huhtikuuta 1942. Elokuvaa kuvattiin nimellä He Kissed the Bride. Kaikki suutelivat morsianta sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 11. kesäkuuta vuonna 1942. Uusintaensi-ilta oli 14. heinäkuuta vuonna 1955. Suomessa elokuva julkaistiin 28. helmikuuta vuonna 1943.
Joan Crawford korvasi Carole Lombardin Margaret Drewin roolissa. Lombard oli alun perin palkattu Margaret Drewin rooliin, mutta juuri ennen kuvauksia Lombard kuoli äkillisesti lento-onnettomuudessa tammikuussa 1942. Tämän jälkeen Crawfordia lainattiin Metro-Goldwyn-Mayerilta. Kun Kaikki suutelivat morsianta valmistui, Crawford lahjoitti koko hänen palkkansa Punaiselle Ristille.
Klusiakasvit
Klusiakasvit (Clusiaceae) on Malpighiales-lahkoon kuuluva kaksisirkkaisten kukkivien kasvien heimo. Heimo tunnetaan varsinkin vanhemmissa lähteissä myös tieteellisellä nimellä Guttiferae.
Heimoon kuuluu 14 sukua ja noin 590 lajia. Suurimmat suvut ovat klusiat (yli 300 lajia) ja mangostanit (noin 240 lajia). Heimon lajit ovat yleensä ikivihreitä trooppisen ilmaston puita ja pensaita.
Kuvaus
Klusiakasvit ovat trooppisten ilmastoalueiden puuvartisia kasveja, useat lajit ovat puita, jotkut pensasmaisia, liaaneja tai päällyskasveja. Lehdet ovat yleensä soikeat ja laidoiltaan ehyet, vastakkaisesti oksiin kiinnittyneet. Klusiakasvit ovat yleensä kaksikotisia, eli hede- ja emikukat ovat eri yksilöissä. Kukkien rakenne vaihtelee heimon sukujen välillä; verholehtien ja terälehtien määrät vaihtelevat kolmesta viiteen, ja joillain lajeilla ne ovat yhteenkasvaneet, toisilla erilliset. Hedelmä on marja tai kuiva kota.
Luokittelu
Klusiakasvien heimossa on kolme tribusta :
Tribuksessa Clusieae on viisi sukua ja 390 lajia, joista osa on liaaneja tai epifyyttejä. Kasvit ovat kaksikotisia, kukat yksineuvoisia. Tribus kasvaa Uuden maailman tropiikissa. Suurimmat suvut ovat klusiat (Clusia, 300–400 lajia) ja Chrysochlamys (55 lajia).
Tribukset Garcinieae ja Symphonieae muodostavat heimon evoluutiopuussa sisarusparin, jonka ominaisuus on mm. marjamainen hedelmä.
Garcinieae käsittää kaksi sukua ja 270 lajia, jotka kasvavat tropiikissa erityisesti Vanhan maailman puolella. Mangostanien suku (Garcinia) käsittää lajeista valtaosan: 240 lajia. Tribuksen kasvit ovat kaksikotisia.
Tribukseen Symphonieae kuuluu seitsemän sukua ja 48 lajia tropiikissa, muttei juurikaan Afrikan mantereella. Runsaslajisin suku on Symphonia 23 lajillaan.
Suvut
thumb|oikea|200px|Afrikkalainen mangostanilaji [[Garcinia livingstonei]] Suvut:
Pianokonsertto nro 27 (Mozart)
Pianokonsertto nro 27 B-duuri, KV 595, on Wolfgang Amadeus Mozartin viimeinen pianokonsertto. Teoksen valmistumisajankohta on epäselvä. Käsikirjoitus on allekirjoitettu 5. tammikuuta 1791. Teos on kolmiosainen.
Klusiakasvit
Levinneisyys
Klusiakasvit ovat lähes yksinomaan trooppisia, muutamia lajeja esiintyy myös subtrooppisilla alueilla. Suurin lajirunsaus on Etelä-Amerikassa, Afrikassa, ja eteläisessä Aasiassa, mutta lajeja löytyy myös Väli-Amerikasta ja Australiasta. Useimmat lajit kasvavat sademetsissä tai monsuunimetsissä, harvoin kuivemmilla alueilla.
Pianokonsertto nro 27 (Mozart)
Teos on sävelletty huilulle, kahdelle oboelle, kahdelle fagotille, kahdelle käyrätorvelle, jousille ja pianolle. Ensimmäinen osa alkaa pitkällä orkesterin johdannolla, joka on tyypillistä klassisen kauden pianokonsertoille. Toinen osa alkaa hitaalla ja hyvin yksinkertaisella pianon pääteemalla, jonka orkesteri toistaa. Tätä seuraa pianon esittämä erittäin yksinkertainen sivuteema. Kolmannen osan aloittaa teema, jota Mozart käytti myös laulussa "Komm, lieber Mai" KV. 596.
Klusiakasvit
Käyttö
Heimo sisältää joitakin trooppisia hedelmiä, kuten useat mangostanit (Garcinia), joista yleisimpänä punamangostani eli mangostani (G. mangostana), sekä myös bakuri-hedelmän (Platonia insignis). Eräiden mangostanilajien hedelmien kuorista valmistetaan myös mausteita Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Usambaransambun (Allanblackia stuhlmannii) ja muiden sambulajien siemenistä tehdään ruokaöljyä. Joidenkin mangostanilajien mahlasta saadaan oranssinkeltaista väriainetta. Lisäksi monia heimon lajeja käytetään puutavarana.
Lapinsiilikäs
Lapinsiilikäs (Pararctia lapponica) on siilikkäisiin kuuluva, pohjoisten tunturiseutujen perhonen.
Koko ja ulkonäkö
Lapinsiilikäs on keskikokoinen perhoslaji. Etusiivet ovat pohjaväriltään violetinruskeat, ja niissä on epäsäännöllisen muotoisia vaaleankeltaisia, tummareunaisia laikkuja. Takasiipien väri vaihtelee kirkkaankeltaisesta lämpimän oranssiin, ja niissä on laajoja ruskeanharmaita laikkuja. Ruumis on tuuhean karvainen, väriltään punaruskea. Koiraan takaruumiin selkäpuolella on keltainen selkäjuova ja takaruumis päättyy keltaiseen kärkitupsuun. Naaraan takaruumiin sekäjuova on punainen. Siipiväli on 37–45 mm.
Toukka on tumma, kauttaaltaan punaruskeiden karvojen peittämä.
Levinneisyys ja lentoaika
Lapinsiilikästä tavataan Pohjois-Skandinaviasta Siperian poikki Alaskaan ja Quebeciin saakka. Suomessa lajia esiintyy vain Lapissa, pääasiassa Inarin, Utsjoen ja Enontekiön alueilla ja eteläisimmät havainnot on tehty Torniosta ja Kuusamosta. Lentoaika on varsin lyhyt, yksittäisellä esiintymispaikalla vain viikon-parin pituinen ja sijoittuu kesäkuun loppupuoliskolta heinäkuun alkupuolelle.
Suomessa lapinsiilikäs on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT)
Elinympäristö ja elintavat
Lapinsiilikkään tyypillinen ympäristö on tunturiseudulla sijaitseva kostea notko tai suo. Perhosen elinpaikoilla kasvaa tavallisesti vaivaiskoivua sekä hillaa ja muita esiintymispaikan tyypillisiä perhoslajeja ovat suokeltaperhonen, suohopeatäplä sekä tunturisiilikäs. Aikuiset perhoset ovat päiväaktiivisia. Ne lentävät vain aurinkoisina päivinä ja vain lämpimimpien tuntien aikana. Lento tapahtuu nopeasti, lähellä maanpintaa ja muutamia kymmeniä metrejä kerrallaan. Naaraita tavataan koiraita useammin. Aikuinen perhonen ei nauti ravintoa.
Naaras munii noin 150–200 munaa. Toukkakehitys kestää kaksi vuotta. Ensimmäisen kerran laji talvehtii pienenä toukkana ja toisen täysikasvuisena toukkana. Toukat ovat aktiivisia ympäri vuorokauden ja toisen talven jälkeen täysikasvuiset toukat lähtevät etsimään koteloitumispaikkaa jo varhain keväällä. Koteloituminen tapahtuu maanpinnalle, silkkisen kotelokopan sisään. Kotelovaihe kestää kolmesta neljään viikkoa.
Ravintokasvi
Toukka on polyfagi, mutta elää erityisesti vaivaiskoivulla (Betula nana), hillalla (Rubus chamaemorus) sekä juolukalla (Vaccinium uliginosum).
Mäenalanen (Ruovesi)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,6 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paarlammin valuma-alueeseen (35.324) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,4 metriä mpy.
Kaleton (Ruovesi, Joensuu)
Kaleton on Pirkanmaalla Ruovedellä Joensuun kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 12,3 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paarlammin valuma-alueeseen (35.324) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,2 metriä mpy.
Luontoarvoja
Järven rannat kuuluvat pohjoisrantoja lukuun ottamatta Helvetinjärven kansallispuistoon, mutta sen vesialue ei ole suojeltua aluetta. Järvi sijaitsee suojelualueen kaakkoispuolella.
The Night Comes for Us
The Night Comes for Us on indonesialainen toimintatrillerielokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Timo Tjahjanto. Sen pääosia esittää Joe Taslim, Iko Uwais, Julie Estelle, Sunny Pang ja Zack Lee.
Marceline Desbordes-Valmore
Marceline Desbordes-Valmore (1785 Douai, Ranska – 1859 Pariisi, Ranska ) oli ranskalainen näyttelijä, runoilija ja prosaisti. Hän kirjoitti surumielisiä ja samalla siroja runoja. Lisäksi hän kirjoitti tunteikkaita novelleja ja kasvatusopillisia kirjoitelmia.
Desbordes-Valmore oli tunnettu varsinkin elegioistaan. Hänen köyhyyden täyttämä elämänsä oli monivaiheinen ja onneton. Romanttinen rakkaussuhde päättyi siihen, että hänet hylättiin, ja sen jälkeen hän avioitui 1817 Valmore-nimisen näyttelijän kanssa. Seuraavana vuonna ilmestyi hänen ensimmäinen runokokoelmansa Élégies et romances, jota seurasivat runokokoelmat Élégies et poésies nouvelles (1824), Les pleurs (1833), Pauvres fleurs! (1839), Bouquets et prières (1843) ja useita tunteikkaita romaaneja. Hänen kuolemansa jälkeen ilmestyivät Poésies inédites (1860) ja Poésies de l’enfance (1868). Kootut runot ilmestyivät kolmiosaisena nimellä Œuvres poétiques (1886−1887), ja kirjeenvaihdon Correspondance julkaisi 1896 Benjamin Rivière. Runoilijana häneen vaikutti alkuun Jean-Pierre Claris de Florian, sen jälkeen Alphonse de Lamartine. Tunteikkaat runot, joita aikalaiset arvostivat ja joista monia on sävelletty, ovat aitoja, luonnollisia ja hienovireisiä. thumb|left|upright=0.5|Muistopatsas Douaissa. Édouard Houssinin veistämä Desbordes-Valmoren muistopatsas paljastettiin vuonna 1896 Douaissa.
Kuivajärvi (Ruovesi, Joensuu)
Kuivajärvi on Pirkanmaalla Ruovedellä Joensuun kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 16,7 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 4 saarta. Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paarlammin valuma-alueeseen (35.324) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,1 metriä mpy.
Peri Gilpin
Peri Gilpin (alk. Peri Kay Oldham, s. 27. huhtikuuta 1961 Waco, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Roz Doylen roolista tilannekomediasarjassa Frasier. Vuosina 2009–2011 hän näytteli voimistelijanuorten elämästä kertovassa sarjassa Näytön paikka.
Nuorten kesäolympialaiset 2014
thumb|right|Nanjing Olympic Sports Centre, muun muassa uintikilpailujen pitopaikka Nuorten kesäolympialaiset 2014 olivat toiset nuorten kesäolympialaiset ja ne järjestettiin elokuussa 2014 Nanjingissa, Kiinassa. Kisojen pitopaikka päätettiin vuonna 2010 Vancouverissa. Parhaiten kisoissa menestyi isäntämaa Kiina, joka keräsi kaikkiaan 65 mitalia.
John L. Bell
pienoiskuva|John L Bell John Lamberton Bell (s. 1949 Kilmarnock, Ayshire, Skotlanti) on Skotlannin kirkon pappi ja virsirunoilija. Hän on ekumeenisen Iona Community liikkeen jäsen ja työskentelee luennoitsijana ennen kaikkea Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa.
Elämänvaiheet ja työ
Bellin tarkoitus oli valmistua musiikinopettajaksi, mutta hän tunsi kutsumuksen valmistua papiksi. Hän teki vapaaehtoistyötä Lontoossa vähäosaisten parissa ja oli kahden vuoden ajan avustavana pastorina Amsterdamissa, Englannin reformoidun kirkon palveluksessa. Valmistuttuaan hän työskenteli viisi vuotta Skotlannin kirkon palveluksessa nuorisopastorina sekä sen jälkeen Iona- yhteisössä, jossa hän kollegansa Graham Maulen kanssa alkoi kehittää nuorten jumalanpalveluselämää. Hän suuntautui uusien laulujen säveltämiseen jotka käsittelivät aiheita, jotka puuttuivat Skotlannin kirkon laulukokoelmista.
Hän esitteli laulujaan kansainvälisissä konferensseissa ja kokosi uusia lauluja eri puolilta maailmaa. Hän toimitti Skotlannin kirkon laulukirjan Church Hymnaryn uuden laitoksen 2005. Siinä on noin 60 hänen kirjoittamaansa tekstiä ja yli 100 sävelmää. Hän on Iona-liikkeen tunnetuimpia laulujen kirjoittajia. Hän johtaa Ionan toiminnassa jumalanpalveluselämän uudistamista eri puolilla maailmaa ja eri kirkoissa ja hän on paljon käytetty luennoitsijana ja opettajana. Samalla hän on Ionan yhteisön kustantamon musiikkitoimittaja (Wild Goose Resource Group). Hän on mm. Glasgowin yliopiston kunniatohtori ja kysytty luennoitsija ja kouluttaja eri puolilla maailmaa. Vuonna 2018 hän sai Englannin anglikaanisen kirkon merkittävän Thomas Cranmer Award- huomionosoituksen.
Bell on monien vuosien aikana toimittanut BBC:n radio-ohjelmaa Thought for the Day, mikä on tuonut hänet tunnetuksi laajalti. Hän on myös antanut Iona-liikkeelle tunnistettavat kasvot ja toimii sen ajatusten edustajana.
Joitakin Bellin lauluja on käännetty myös suomeksiː
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa
Uusia virsiä 2009-kirjassa
Ladyboy (albumi)
Ladyboy on Frederikin albumi, joka julkaistiin 3. elokuuta 2011. Se ylsi toisella listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 25.
Kersleti
pienoiskuva|Kersleti vuonna 1934 Kersleti (vironruotsalaisten ääntämänä Kählet, Kälet) on kylä Vormsin kunnassa Läänemaalla Virossa. Kylä sijaitsee 11 metrin korkeudella merenpinnasta. Linnuntietä Kersletistä on matkaa Saxbyhyn noin kilometri, Förbyhyn 3,4 km, Vormsin kunnan keskukseen noin 4 km, Suuremõisaan 4,8 km ja Hulloon 5,2 km.
Kylän nimi on virolainen muunnos Suomen etelärannikolla sijaitsevasta Kirkkonummen ruotsinkielisestä nimestä Kyrkslätt. Kylän ovat perustaneet entiset kirkkonummelaiset.
Ruosterintasirkku
Ruosterintasirkku (Poospizopsis caesar) eli aiemmalta nimeltään isokerttusirkku on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö
Ruosterintasirkku voi kasvaa noin 19 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruosterintasirkun pää on harmaa lukuun ottamatta mustaa otsaa ja pään sivuja sekä valkoista silmäkulmajuovaa. Linnun selkä, siivet ja kyljet ovat harmaat. Kurkku on lajilla valkoinen ja rinta sekä alaperä ovat punaruskeat. Ruosterintasirkku on vatsastaan valkoinen.
Bburago
Bburago on italialainen pienoismalliautovalmistaja. Yhtiö perustettiin Italian Burago di Molgorassa vuonna 1976. Bburago valmistaa useita erikokosia metallipienoismalleja suosituista autoista. Nykyään Bburagon pienoismallit valmistetaan Kiinassa.
Ilpo Kauhanen
Ilpo Kauhanen (s. 21. lokakuuta 1973 Kuopio, Suomi) on suomalais-saksalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi 4 kautta (1994–1998) Suomen Jääkiekon SM-liigassa Tapparan paidassa. Hän edusti lisäksi useita eri joukkueita DEL-liigassa ja Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, 2. Bundesliigassa, näihin joukkueihin kuuluvat EC Bad Tölz (1998–2001), Kassel Huskies (2001–2002), ERC Ingolstadt (2002–2003), Hannover Scorpions (2003–2005), Adler Mannheim (2005–2007), Heilbronner Falken (2007), Adler Mannheim (2007–2008), Füchse Duisburg (2008–2009), ERC Ingolstadt (2009–2010). Mannheimissa 2007 hän voitti DEL:n mestaruuden.
Kauhanen lopetti uransa kevääseen 2010. Kaudella 2011–2012 hän aloitti KalPan nuorten joukkueen maalivahtivalmentajana. DEL seura Schwenningen Wild Wings palkkasi Kauhasen maalivahtivalmentajaksi 20. heinäkuuta 2015.
Kauhanen on toiminut kasvattajaseuransa KalPan maalivahtivalmentajana vuodesta 2021 lähtien. Kauhanen on toiminut myös Saksan jääkiekkomaajoukkueen maalivahtivalmentajana.
Emilio Trivini
Emilio Trivini (4. huhtikuuta 1938 Dongo – 27. elokuuta 2022 ) oli italialainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa perämiehellisessä nelikossa. Hän osallistui myös vuoden 1968 kesäolympialaisiin Méxicossa ja sijoittui siellä joukkueineen neljänneksi perämiehellisessä nelikossa.
Sándor Wladár
Sándor Wladár (s. 19. heinäkuuta 1963 Budapest) on unkarilainen selkäuinnin olympiavoittaja, Euroopan-mestari ja MM-mitalisti. Hän edusti Központi Sportiskola -seuraa ja on pituudeltaan 184 cm.
Wladár saavutti nuorten EM-kilpailuissa 1978 kultaa 100 ja 200 metrin selkäuinnissa sekä pronssia 200 metrin sekauinnissa. Saman vuoden Länsi-Berliinin MM-kilpailuissa hän sijoittui 200 metrin selkäuinnissa kuudenneksi. Hän teki 200 metrin selkäuinnissa pitkien ratojen (50 m) Euroopan ennätyksen kahdesti Budapestissa vuonna 1980: 15. maaliskuuta hän ui ajan 2.01,78 ja 28. kesäkuuta 2.01,72.
Wladár voitti olympiakultaa 200 merin selkäuinnissa Moskovassa 1980 ajalla 2.01,93. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi 100 metrin selkäuinnissa ja kuudenneksi 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Hän voitti Splitissä 1981 Euroopan-mestaruuden 100 metrin selkäuinnissa ajalla 56,72 ja 200 metrin selkäuinnissa Euroopan ennätysajalla 2.00,80. Hänet valittiin 1981 Unkarin vuoden miesurheilijaksi sekä Swimming World magazinessa Euroopan vuoden uimariksi.
Löyttyjärvi (Ruovesi)
Löyttyjärvi on Pirkanmaalla Ruovedellä Joensuun kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 15,2 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paarlammin valuma-alueeseen (35.324) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 172,5 metriä mpy.
Luontoarvoja
Järven rannat kuuluvat Helvetinjärven kansallispuistoon, mutta sen vesialue ei ole suojeltua aluetta. Järvi sijaitsee suojelualueen kaakkoispuolella.
Antti-Jussi Miettinen
Antti-Jussi Miettinen (s. 30. maaliskuuta 1983 Tampere, Suomi) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän edustaa EHC Dortmundia, joka pelaa Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasoa. Miettinen debytoi kaudella 2001–2002 Tampereen Ilveksessä. Kaudella 2002–2003, hän kuului WHL:ssä pelaavan Lethbridge Hurricanesin joukkueeseen. Pelattuaan kauden WHL:ää hän siirtyi takaisin Tampereelle Ilvekseen, jossa hän pelasi koko kauden 2003–2004 ja osan kaudesta 2004–2005, jolloin hän siirtyi KooKoohon. KooKoosta hän siirtyi lopulta Ratinger Ice Aliensin kautta nykyiseen seuraansa, EHC Dortmundiin.
Arvi Nuormaa
pienoiskuva|Arvi Nuormaa 1895-1956. Kuva vuodelta 1924. Arvi Severi Nuormaa (sukunimi vuoteen 1905 Nyman; 31. lokakuuta 1895 Hämeenlinna - 25. helmikuuta 1956 Turku) oli suomalainen toimittaja ja kirjallisuuden suomentaja.
Arvi Nuormaan vanhemmat olivat runoilija, sanoittaja, toimittaja ja kansansivistäjä Severi Nuormaa ja Hilja Wendell. Hänen nuorempi sisarensa Sirkka Ruotsalainen oli Aku Ankka -lehden sekä Valittujen palojen ensimmäinen päätoimittaja.
Jugoslovenski Aerotransportin lento 367
Epäilyt turman kulusta
8. tammikuuta 2009 Saksan yleisradioyhtiö ARD:n Tagesschau-uutisohjelma julkaisi oman selvityksensä onnettomuudesta. Artikkelin mukaan koneen ampui todellisuudessa alas Tšekkoslovakian ilmavoimat väärinkäsityksen seurauksena, koska vaikeuksissa ollut kone oli ylittänyt rajan lähestyen sotilasaluetta matalalla lentäen. Silminnäkijähavaintoihin perustuen Tagesschau esitti koneen lentäneen tuolloin vain 2 000–3 000 jalan korkeudessa, mikä olisi osaltaan selittänyt myös Vesna Vulovićin selviytymisen ja virallinen versio pommi-iskusta normaalissa lentokorkeudessa olisi siten sepitettä. Artikkelissä todettiin, että aihetodisteiden perusteella oli syytä epäillä Tšekkoslovakian ja Jugoslavian salaisten palvelujen lavastaneen tarinan kroaattinationalistien pommi-iskusta peittääkseen kannaltaan kiusallisen tapauksen julkitulon.
Myös tšekkiläinen tutkija Pavel Theiner esitti vastaavan arvion jonka mukaan kone joutui jostain syystä vaikeuksiin, harhautui kurssistaan ja joutui syöksyyn, jolloin Tšekkoslovakian ilmavoimat ampui sen alas sen lähestyessä sotilasaluetta, jossa varastoitiin ydinaseita. Tällöin koneen hajoamiskorkeus olisikin ollut 10 kilometrin sijaan vain 800 metriä.
Taipaleenlammi (Ruovesi)
Taipaleenlammi on Pirkanmaalla Ruovedellä Taipalen kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 8,8 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Pärjänojan valuma-alueeseen (35.325) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 107,2 metriä mpy.
Vincenzo Manni
Vincenzo Manni (22. tammikuuta 1740 Fabriano – 15. huhtikuuta 1815) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. maaliskuuta 1781 ja nimitettiin Tivolin hiippakunnan johtoon 14. helmikuuta 1784. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. helmikuuta; pääkonsekraattorina toimi Innocenzo Conti.
Haukilammi (Ruovesi)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paarlammin valuma-alueeseen (35.324) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 159,5 metriä mpy.
Happy Wheels
Happy Wheels on räsynukkefysiikkaan perustuva selainpeli, jonka on kehittänyt ja luonut Jim Bonacci vuonna 2010. Peli sisältää useita pelattavia hahmoja, jotka käyttävät erilaisia ajoneuvoja läpäistäkseen pelin tasoja. Peli on tunnettu graafisesta väkivallastaan ja pelaajien luomasta sisällöstä. Pelin hahmoilta voi irrota raajoja huomattavan korkeissa pudotuksissa ja piikkiansoissa.
Pelaaminen
Pelaajan tulee selvitä valitsemansa kentän maaliin kuolematta. Pelattavilla hahmoilla voi mm. hyppiä ja lentää tietyn matkan. Hahmo voi myös irrottautua kulkupelistään ja esim. tarrautua objekteihin. Pelaaja voi ohjata myös mahdollista kyytiläistä. Hahmo voi menettää monta raajaansa ja selvitä elossa, mutta pään tai alaruumiin irtoaminen johtaa väistämättä kuolemaan. Alaruumiin irtoamisen jälkeen pelaaja elää muutamia sekunteja. Pelin kamera seuraa jatkuvasti pelaajan hahmon sydäntä.
Pelissä on tuhansia kenttiä, joista suurin osa on pelaajien luomia.
Grace of Monaco
Grace of Monaco on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Olivier Dahanin ohjaama elämäkertaelokuva Monacon ruhtinattaresta Gracesta. Sen on käsikirjoittanut Arash Amel, ja sen ovat tuottaneet Amel, Uday Chopra ja Pierre-Ange Le Pogam. Grace Kellyä elokuvassa näyttelee Oscar-palkittu Nicole Kidman.
Elokuva sai ensi-iltansa 14. toukokuuta 2014 avatessaan Cannesin elokuvajuhlat 2014.
Juoni
Grace of Monaco keskittyy entisen Hollywood näyttelijän Grace Kellyn identiteetti- ja avioliittokriisiin 1960-luvulla Monacon ruhtinattarena miehensä Rainier III rinnalla.
Vastaanotto
Cannesin elokuvajuhlilla kriitikot lyttäsivät elokuvan täysin. The Guardianin Peter Bradshaw kutsui sitä niin puisevaksi, että se on jo paloturvallisuusriski. The Hollywood Reporterin arvostelussa Shrek-elokuvia sanottiin syvällisemmiksi kuin tämä elottomien julkkisvahanukkejen paraati.
Arash Amelin käsikirjoitusta ja Olivier Dahanin ohjausta on kritisoitu laajasti, ja esimerkiksi The Telegraphin Robbie Collin kirjoitti käsikirjoituksen olevan läpikotaisin kauhea.
Tallinnan kulttuuriyön festivaali
Tallinnan kulttuuriyön festivaali   tai Kulttuuriyön festivaali, Tallinna , myös Kulttuuriyö  on vuosittain elokuun viimeisenä lauantaina iltapäivästä keskiyöhön järjestettävä konsertteja, esityksiä, museo- ja gallerianäyttelyjä, opastettuja temaattisia kävelykierroksia ja työpajoja sisältävä kulttuuriohjelma Tallinnassa, Virossa.
Denisa Rosolová
thumb|200px|Denisa Rosolová 2008
Denisa Rosolová (o.s. Ščerbová, s. 21. elokuuta 1986 Karviná) on tšekkiläinen yleisurheilija. Nuorempana hänen päälajinsa olivat pituushyppy ja moniottelu, vuodesta 2010 hän on keskittynyt 400 metrin juoksuun ja vuodesta 2012 myös 400 metrin aitajuoksuun.
Will Bratt
William Bratt (s. 13. huhtikuuta 1988 Banbury, Oxford) on brittiläinen moottoriurheilija.
Denisa Rosolová
Rosolová oli pituushypyn kymmenes alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2001, toinen alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2003 ja neljäs alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 2003. Hän voitti kultaa sekä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2004 että alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 2005. Vuonna 2004 hän osallistui lisäksi Budapestin sisäratojen MM-kisoihin ja Ateenan olympialaisiin, mutta karsiutui kummallakin kerralla, kuten kävi myös Madridin sisäratojen EM-kisoissa 2005. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän osallistui seitsenotteluun, mutta keskeytti.
Will Bratt
Ura
Bratt aloitti uransa karting-sarjoissa, joissa hän kilpaili kolme vuotta. Vuonna 2003 hän kilpaili T Cars -sarjassa ja sijoittui neljänneksi. Seuraavana vuonna Bratt voitti sarjan mestaruuden. Hän kilpaili myös Britannian Formula Renault talvisarjassa ja oli 11. Vuonna 2005 Bratt kilpaili Britannian Formula Renault -sarjassa ja sijoittui 15:ksi Talvisarjassa hän oli yhdeksäs. Vuonna 2006 Bratt jatkoi FR-sarjassa ja oli kahdeksas. Vuonna 2007 hän oli sarjan kolmas. Hän sijoittui myös toiseksi Formula Palmer Audin Winter Trophy -sarjassa. Vuonna 2008 Bratt sijoittui viidenneksi Espanjan Formula 3 -sarjassa. Vuonna 2009 Bratt voitti Euroseries 3000 -sarjan mestaruuden. Hän kilpaili myös Aasian GP2-sarjassa kaudella 2009–2010 Coloni-tallissa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2010 Bratt kilpaili FIA Formula Two Championship -sarjassa ja sijoittui viidenneksi. Bratt jatkaa sarjassa vuonna 2011. Hän ajoi kahdeksan kilpailua voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuodesta 2012 Bratt on kilpaillut BTCC-sarjassa. Vuonna 2015 Bratt teki debyytin Formula Renault 3.5 -sarjassa.
Denisa Rosolová
Vuonna 2007 Rosolová voitti pronssia Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa tuloksella 664 cm, mutta karsiutui Osakan MM-kisoissa, kuten kävi myös seuraavana vuonna sekä Valencian sisäratojen MM-kisoissa että Pekingin olympialaisissa. Valencian sisäratojen MM-kisoissa hän osallistui myös 60 metrin aitoihin (karsiutui) ja Pekingin olympialaisissa seitsenotteluun (keskeytti). Vuonna 2009 hän oli viisiottelun kymmenes Torinon sisäratojen EM-kisoissa 4379 pisteellä. Seuraavana vuonna hän karsiutui 400 metrin välierissä Dohan sisäratojen MM-kisoissa, mutta voitti samoissa kisoissa pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Barcelonan EM-kisoissa hän oli 400 metrin viides ajalla 50,90 s.
Will Bratt
Ura
Bratt harrastaa kitaransoittoa ja on lukenut historiaa Lincoln Collegessa Oxfordissa.
Denisa Rosolová
Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011 Rosolová saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisavoittonsa halliennätyksellään 51,73 s. Daegun MM-kisoissa hän karsiutui välierissä. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän oli kuudes ajalla 52,48 s. Saman vuoden Helsingin EM-kilpailuissa hän sai hopeaa 400 metrin aitajuoksussa ajalla 54,24 ja pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon olympialaisissa hän oli 400 metrin aitajuoksussa seitsemäs. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 hän juoksi avausosuuden Tšekin pronssijoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä ja sijoittui lisäksi 400 metrillä viidenneksi. Moskovan MM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän keskeytti 400 metrin välieräjuoksun. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi ja Prahan EM-hallikisoissa 2015 400 metrillä kuudenneksi. Hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä Pekingin MM-kilpailuissa 2015 ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän keskeytti 400 metrin alkueräjuoksun Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 ja karsiutui samana vuonna 400 metrin aitajuoksun välierissä Lontoon MM-kilpailuissa.
Ennätykset
Lähteet: IAAF, Tilastopaja
Pinaattiohukainen
thumb|Pinaattilettu rahkan kera. Pinaattiohukainen eli pinaattilettu on ohukainen, jonka taikinaan on sekoitettu hienonnettua pinaattia. Pinaattilettuja on Suomessa tavallista tarjoilla puolukkahillon tai -survoksen, savukalan tai jauhelihakastikkeen kanssa.
Pinaattiohukaiset einestuotteena ja puolivalmisteena
Suomessa pinaattiletut ovat veriohukaisten ja porkkanaohukaisten tavoin usein ruokatehtaassa valmistettuja einesruokia. Niitä myydään muun muassa tuotemerkeillä Atria ja Pirkka. Saarioinen pakkaa einespinaattiohukaistensa mukaan myös puolukkahillon. Espoolainen Kruunu Herkku Oy tekee luomupinaattiohukaisia. Helsinkiläinen Lagerblad Foods tekee gluteenittomia, vegaanisia, maidottomia ja laktoosittomia pakastettuja pinaatti-porkkanaohukaisia. Mustasaarelainen Riitan Herkku valmistaa isoja pinaattiohukaisia nimellä Pinaattiräiskäleet.
Helsingin Sanomat ihmetteli vuonna 2007 Atrian pinaattiohukaisten pakkauksen lämmitysohjetta, jossa letut neuvotaan laittamaan uuniin alumiinifoliolla peitettyinä, vaikka lämmitysaika näin moninkertaistuu. Valmistaja vastasi sen estävän lettujen kuivumisen. Lehden mielestä energiatehokkain ja nopein tapa olisi lämmitys paistinpannulla, minkä neuvon antamista valmistaja lupasi harkita.
Ainakin 1970-luvulta asti on saatavana ollut myös pinaattiohukaisjauhetta.
Valmistustapoja ja muunnelmia
Pinaattilettuja voi tehdä itse sekoittamalla lettutaikinaan tuoretta tai pakastepinaattia, tai jatkamalla tähteeksi jäänyttä pinaattimuhennosta kananmunalla ja vehnäjauhoilla ja paistamalla seos pannulla. Pinaattiohukaisiksi voidaan kutsua myös pinaattimuhennoksella täytettyjä tavallisia ohukaisia.