cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Exit
Vuodet 2005–2007
Vuosina 2005 ja 2006 Exit järjesti konsertteja vain Suomessa, mutta vuonna 2007 se kävi taas Venäjällä. Vuonna 2007 Exit täytti 20 vuotta.
Vuonna 2005 Exitillä oli 26 konserttia, ja vuonna 2006 niitä oli 22.
Vuodet 2008–2010
Vuonna 2008 Exitillä oli konsertteja Suomen lisäksi myös Brysselissä. Vuonna 2009 Exit kävi Virossa ja Venäjällä, ja vuonna 2010 se kävi Virossa. Lisäksi se osallistui Reinhard Bonnken evankelioimistapahtumaan Seinäjoella vuonna 2010.
Vuonna 2008 Exitillä oli 26 konserttia, vuonna 2009 niitä oli 21, ja vuonna 2010 oli 25 konserttia.
Vuodet 2011–2013
Vuonna 2011 Exitillä oli 18 konserttia, vuonna 2012 niitä oli 23, ja vuonna 2013 oli 20 keikkaa.
Vuodet 2014–2016
Vuosina 2014 ja 2015 Exit ei käynyt ulkomailla, mutta vuonna 2016 yhtye kävi Virossa.
Vuonna 2014 Exitillä oli 19 konserttia, vuonna 2015 niitä oli 21, ja vuonna 2016 oli 17 keikkaa.
Vuodet 2017–2019
Vuonna 2017 Exit täytti 30 vuotta ja järjesti juhlakiertueen sekä kävi Venäjällä. Vuonna 2018 yhtye kävi Unkarissa.
Vuonna 2017 Exitillä oli 14 konserttia, ja yhtye teki 1000. keikkansa. Vuonna 2018 yhtyeellä oli 19 keikkaa.
Ammunta kesäolympialaisissa 2020
Ammunnassa kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa 27:ttä kertaa. Kilpailut käytiin Asakan ampumaradalla. Eri kilpailutapahtumia oli 15, joista viisi käytiin kiväärillä, viisi pistoolilla ja viisi haulikolla. Tokion olympialaisiin ammuntalajit muuttuivat siten, että kolme vain miehille suunnattua kilpailutapahtumaa (50 m kivääri makuulta, 50 m pistooli ja kaksoistrap) korvattiin kolmella sekajoukkuekilpailulla: 10 m ilmakivääri, 10 m ilmapistooli ja trap.
Menestynein maa oli Kiina, jonka urheilijat saavuttivat yhteensä 11 mitalia ja neljä kultamitalia.
Aikataulu
Lähde:
Osasto Paatsalo
Osasto Paatsalo oli keväästä 1940 kapteeni (sittemmin majuri) Harri Paatsalon johtama Päämajan tiedusteluosaston Rovaniemen alatoimisto, joka harjoitti kaukopartio- ja tiedustelutoimintaa Suomen itärajalla Kiestingistä Jäämereen ulottuvalla alueella.
Paatsalo oli käynnistänyt itärajan taakse ulottuvan tiedustelun Pohjois-Suomessa jo ennen talvisotaa syksyllä 1939. 1. heinäkuuta 1943 alkaen osasto Paatsalo kuului Erillinen pataljoona 4:ään. Majuri Paatsalo siirrettiin kesäkuussa 1944 eversti Reino Hallamaan johtamiin erikoistehtäviin Mikkeliin, ja hänen tilalleen tuli kapteeniluutnantti Pentti Ahola. Paatsalo kirjoitti 1970-luvulla nimellä Harri Paarma omien muistiinpanojensa ja muistitiedon pohjalta kaksi teosta sotavuosien tiedustelutoiminnasta.
Asemasodan aikana kaukopartiotoiminnan organisointi vakinaistettiin siten, että 1. heinäkuuta 1943 perustettiin päämajan johtoon kaukopartiotoiminnan johtoporras Erillinen pataljoona 4 (ErP 4). Siihen tuli kuulumaan neljä komppanian tasoista alajohtoporrasta, joilla oli alueellinen toimintavastuu eri rintamansuunnilla. Osastot nimettiin johtajiensa mukaan. Ne olivat etelästä lukien Osasto Vehniäinen, Osasto Kuismanen, Osasto Marttina ja Osasto Paatsalo.
Ivo Linna
thumb|Ivo Linna (2011). Ivo Linna (s. 12. kesäkuuta 1949 Kuressaare) on virolainen laulaja ja televisioesiintyjä. Hän on opiskellut Kuressaaressa ja Tarton yliopistossa vuosina 1967–1969 viron kielitiedettä. Vuosina 1973–1974 Linna oli Olav Ehalan lauluyhtyeen solisti, 1975–1980 hän oli suositun Apelsin-yhtyeen jäsen ja vuodesta 1978 hän vaikutti myös yhtyeessä Rock Hotel. Hän on myös edustanut Viroa Maarja-Liis Ilusin kanssa Eurovision laulukilpailussa Oslossa 1996 kappaleella Kaelakee hääl sijoittuen viidennelle sijalle.
Minimoni the Movie: Okashina Daibouken
Elokuvan pohjana on japanilainen pop-yhtye nimeltä Minimoni, jonka jäsenet eli Mari Yaguchi, Ai Kago, Mika Todd, Nozomi Tsuji ja Ai Takahashi ovat pääosissa. Heidän lisäkseen rooleissa on esimerkiksi myös neljä tyttöä Hello!Project Kids -yhtyeestä. Elokuvan aikana esitetään kolme Minimonin kappaletta: Okashi Tsukutte Okkasui, Suki*Suki*Suki*Kirai*Kirai*Kirai ja Genki Jirushi no Oomori SONG.
Juoni
Minimoni Café on paikkakunnan suosituin kahvila. Se valmistaa kakkuja ja leivoksia, joiden syöminen tekee ihmiset onnelliseksi. Kun tämä pieni kahvila täyttää kaksi vuotta, sen työntekijät Mari, Ai, Mika ja Nozomi leipovat kaunista linnaa muistuttavan kakun. Yön aikana kaunis kakku kuitenkin varastetaan eikä asialla suinkaan ollut Ai Takahashi, joka oli alun perin tullut varastamaan leivoksia.
Ystävykset löytävät lattialta neljä pientä keijua ja kutistuvat pian itsekin. Heille selviää, että keijut olivat ilkeän kuningattarensa käskystä muuttaneet kaikki leivokset kiveksi. He pahastuvat kuulemastaan, mutta keijut lupaavat viedä heidät kuningattarensa luokse. Ja niin ystävykset päätyvät ilkeän, herkullista ruokaa vihaavan kuningattaren jäljille, joka on taikansa avulla muuttanut heidän kakkunsa oikeaksi linnaksi ja asuu nyt siellä. Nyt heidän tehtävänään on pelastaa kakku, mutta linnaan sisään astuessaan kaikki Ai Takahashia lukuun ottamatta putoavat ansaan. Onneksi ystävällinen herra Jääkaappi auttaa häntä löytämään Minimonin ja pian ystävykset ovat taas yhdessä. Mutta kakku on vielä pelastamatta eivätkä he millään ehdi kahvilansa 2-vuotisjuhliin. Ensiksi heidän on tietenkin löydettävä kuningatar, mutta matkan varrella on paljon vaaroja ja esteitä. Elokuvan lopussa uusi Minimoni syntyy.
Casalincontrada
Casalincontrada on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 3 047 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 3 153 asukasta.
Mozilla Foundation
thumb|250px|Mozilla Foundationin ja Mozilla Corporationin toimisto. Mozilla Foundation on yleishyödyllinen yhteisö, joka on perustettu tukemaan avoimen lähdekoodin Mozilla-hankkeen kehitystä. Järjestö päättää, mihin suuntaan ohjelmiston kehitystä viedään, huolehtii tekijänoikeuksista ja hoitaa markkinoinnin. Säätiöllä on tytäryhtiö Mozilla Corporation, joka työllistää ohjelmistokehittäjiä ja koordinoi Firefox- ja Thunderbird-ohjelmien kehitystä. Sen toimipaikka on Mountain View'n kaupungissa Kaliforniassa.
Säätiö omistaa Mozilla Corporation -tytäryhtiön, joka vastaa käytännön työstä ohjelmistojen kehityksessä ja levittämisessä, sillä suuri osa Mozilla-projektissa mukana olevista on sen palkkalistoilla. Se vastaa myös julkaisemisesta ja markkinoinnista. Sen lisäksi se hoitaa yhteyksiä ulkopolisiin yrityksiin, jotka tukevat Mozillaa rahallisesti. Vastapainona yleishyödylliselle säätiölle Mozilla Corporation on veronalainen yritys, mikä antaa suurempia vapauksia liiketoimiin.
Historia
Netscape-yhtiö perusti Mozilla-organisaation 23. helmikuuta 1998 koordinoimaan Mozilla Suite -ohjelmiston kehitystä. Organisaatio koostui pääasiassa Netscapen työntekijöistä, vaikka se olikin teoriassa riippumaton yhtiöstä. Organisaation tarkoituksena oli kehittää Mozilla-tekniikkaa vain testikäyttöön niin, että Netscape valmistaisi lopputuloksista kaupallisia selaimia.
Kun Netscapen emoyhtiö AOL lakkautti Netscapen toiminnan äkillisesti Mozilla Foundation syntyi 15. heinäkuuta 2003. Tämän oli tarkoitus turvata Mozillan kehityksen jatkuminen ilman Netscapen tukea. AOL auttoi säätiön perustamisessa rahallisesti: Mozilla-projektin käyttämät laitteistot lahjoitettiin säätiölle, kolmen työntekijän palkat maksettiin kolmen ensimmäisen kuukauden ajaksi ja rahoitusta luvattiin kahden miljoonan dollarin edestä seuraaviksi kahdeksi vuodeksi.
Rahoitus
Mozilla Foundation rahoittaa toimintansa lahjoituksilla. Aloitusrahoina oli AOL:n kahden miljoonan dollarin lisäksi Mitch Kaporin antamat 300 000 dollaria.
Säätiö saa lisäksi tuloja erilaisilta hakukoneyrityksiltä. Tämän takia Google on Firefoxissa oletushakukoneena.
Pisa (Kuopio)
Pisa on vaara ja näköalapaikka Pohjois-Savossa Kuopiossa entisten Nilsiän ja Juankosken kaupunkien rajalla. Pisan alue on valtakunnallisesti arvokas maisema-alue. Alueella on jylhää ja varsin koskemattomana säilynyttä järvisuomalaista vaaramaisemaa. Pisa ja melkoinen osa läheisten järvien rannoista kuuluvat Natura 2000 -suojelualueverkostoon.
Pisan vuori hallitsee aluetta. Sen korkeus on 270,6 metriä. Koska vaara oli tunnettu ja siirtymätön maamerkki, sen laelle hakattiin Täyssinän rauhan 1595 rajamerkki kiveen. Komeiden ja jylhien maisemiensa vuoksi Pisa on ollut kautta aikojen merkittävä nähtävyys ja retkeilykohde. Pisalle perustettiin jo vuonna 1963 puolentoista hehtaarin suuruinen rauhoitettu suojelualue. Vuonna 1993 perustettiin 280 hehtaarin laajuinen Metsähallituksen hallinnoima Pisan luonnonsuojelualue. Alueella on opastetut polkureitit ja näkötorni, josta avautuvat kauniit näkymät koillissavolaiseen järvi- ja maalaismaisemaan.
Metsähallitus kunnosti Pisavuoren reittejä 2013–2014. Aikaisempi puinen näkötorni purettiin ja tilalle rakennettiin 12 metriä korkea teräksinen näkötorni, joka on mäen historiassa jo neljäs torni. Kaksi ensimmäistä olivat kolmiomittaustorneja. Terästornin osat tuotiin paikalle helikopterilla. Kunnostustöiden yhteydessä myös luontopolkua uudistettiin korvaamalla puuportaita ja -kaiteita teräksisillä sekä vaihtamalla opastekylttejä teräksestä tehtyihin.
Pisa mainitaan myös Kalevalassa. Joukahainen sanoo eepoksen kolmannessa runossa, kilpalaulukohtauksessa: ”Tieän puut Pisan mäellä, hongat Hornan kalliolla: pitkät on puut Pisan mäellä, hongat Hornan kalliolla.”
Simona
Simona on naisen etunimi. Se on johdettu miehennimestä Simon tai Simeon. Simonan ranskalainen vastine on Simone.
Simonaa on käytetty Suomessa etunimenä 1960-luvulta alkaen, mutta se on jäänyt harvinaiseksi nimeksi eikä sitä ole otettu mukaan almanakkaan. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on vuoteen 2021 mennessä kirjattu yhteensä 253 Simonaa. Heistä suurin osa on syntynyt 1980- tai 1990-luvulla.
Alagoinhas
Alagoinhas [-go´injöš], on kaupunki Brasilian Bahian osavaltiossa. Se sijaitsee 110 kilometriä Salvadorista pohjoiseen. Siellä asuu noin 140 000 ihmistä (2010). Alagoinhasissa on rautatieristeys. Kaupunki on paikallisen hedelmänviljelyalueen keskus.
Lance Bass
thumb|Lance Bass vuonna 2014 James Lance Bass (s. 4. toukokuuta 1979) on yhdysvaltalainen popmuusikko. Hän tuli tunnetuksi 'N Sync -yhtyeen jäsenenä.
Bassin vanhemmat ovat Jim ja Diane Bass. Hänellä on isosisko Stacy. Bassit asuivat Mississippin osavaltiossa, ja poika oli varhaislapsuudestaan saakka kiinnostunut tähtitieteestä ja avaruudesta. Hänen haaveensa oli päästä astronautiksi NASA:lle.
Bass sai baptistisen kasvatuksen. Hän on ilmoittanut käyvänsä säännöllisesti kirkossa. Bass oli mukana N' Syncissä sen perustamisesta 1995 lähtien. N' Sync oli yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä poikabändeistä, mutta Bass ei ole sen hajoamisen jälkeen julkaissut sooloalbumia. Maaliskuussa 2007 hän ilmoitti julkaisevansa omaelämäkertateoksen Out of Sync.
Bass pyörtyi vuonna 1999 pidetyn konsertin jälkeen. Syyksi todettiin sydämen rytmihäiriö, joka vei tähden myöhemmin korjausleikkaukseen. Elokuussa 2002 Bass pääsi opiskelemaan kosmonautiksi Tähtikaupunkiin. Bassin oli tarkoitus lähteä Sojuz TMA-1 -avaruuslennolle lokakuussa 2002, mutta hanke kaatui ja hänen paikkansa otti Juri Lontšakov.
Tapio Junno
pienoiskuva|upright|Häikäistynyt, 1992, [[Heikintori Espoo.]] Tapio Einari Junno (12. tammikuuta 1940 Piippola – 25. joulukuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä. Tapio Junno teki yli 20 julkista teosta eri puolille Suomea. Hänet tunnetaan erityisesti miesaiheisista pronssiveistoksistaan. Espoon Tapiolassa Tapiontorin porrastasanteella on kaksi ja puoli metriä korkea Häikäistynyt.
Tapio Junnon teosten keskiössä on usein kasvoton outoon tilanteeseen joutunut jokamies. Teoksissa on sivullisuuden tematiikkaa ja unenomaisen näyn tuntua. Hahmot ilmentävät niin olemassaolon tuskaa kuin iloakin. Myös pronssin käsittely vahvistaa vastakohtaisuuksia kuten valon ja varjon vuorottelua sekä materiaalisuuden dynamiikkaa veistoksissa. Junno rinnastaa usein sileää kiillotettua metallipintaa kontrastiksi karhean patinoidulle pronssille.
Kirkas valo ja häikäistyminen on usein mukana Tapio Junnon veistoksissa. Aihe, josta hän oli nähnyt unia jo lapsena, kiinnosti Junnoa uran alusta asti. Teokset kuvaavat häikäistyksen hetkeä, jolloin aika pysähtyy. Samalla hahmon liike jähmettyy paikoilleen.
Junno opiskeli ensin 1961 Taideteollisessa oppilaitoksessa, mutta siirtyi sitten Taideakatemian kouluun, josta hän valmistui 1965. Tähän aikaan taide-elämässä oli tapahtumassa informalismin läpimurto, joka merkitsi luonnonläheisyyden, kosmisuuden, mystisyyden ja vapaasti materiaalien ominaisuuksia käyttävien ilmaisutapojen korostamista. Junnon teoksia oli ensi kertaa esillä vuonna 1964. Hänen puolisonsa on myös pronssiveistoksia tekevä kuvanveistäjä Pirkko Nukari.
Junno suunnitteli vuonna 1970 Tampereen elokuvajuhlia varten Suudelma-patsaan. Suudelma on jaettu vuosittain elokuvajuhlien voittajille. Helsingin seurakuntayhtymän taidetoimikunta tilasi Junnolta 1974 teoksen Helsingin Kulosaaren kirkkoon. Junno muotoili pronssiset kynttilänjalat, joiden viillot symboloivat Kristuksen haavoja. Kynttilänjalat kuuluvat osana Junnon alttarikrusifiksiin. Helsingin Pihlajamäen kirkossa on Junnon alttarireliefi Kristuksen kärsimykset. Hän on suunnitellut myös Kaj Franck -muotoilupalkintoon kuuluvan mitalin.
Mikael Fortelius
thumb|Mikael Fortelius marraskuussa 2012. Hannu Lennart Mikael Fortelius (s. ) on evoluutiopaleontologian professori Helsingin yliopistossa. Hän on tutkinut muun muassa Euraasian maanisäkkäiden ja mannerympäristöjen kehitystä neogeenikaudella, kasvinsyöjänisäkkäiden ekomorfologiaa ja nisäkäshampaan yksilönkehitystä.
Fortelius kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1973 (Vasa svenska lyceum). Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1979, lisensiaatiksi vuonna 1981 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1986. Vuosina 1986–1996 hän toimi Helsingin yliopistossa eläintieteellisen paleontologian dosenttina.
Hän toimi amanuenssina Helsingin yliopiston Geologian laitoksella vuosina 1979–1991, jona aikana vuosina 1982–1984 Suomen Akatemian tutkimusapulaisena vieraillen University College Londonissa 1983–1984. Hän oli intendentti Luonnontieteellisessä keskusmuseossa 1992–2003, tosin toimi vuosina 1993–1996 Suomen Akatemian vanhempana tutkijana ja 1996–2003 Helsingin yliopiston ekologisen paleontologian professorina. Vuodesta 2004 lähtien hän on ollut evoluutiopaleontologian (geologian) professori.
Fortelius on ollut Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1996 ja valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2005.
Virsta
Virsta on vanha Venäjän keisarikunnassa ja Suomessa käytetty pituusmitta, joka vastasi runsasta kilometriä. Sana virsta on vanha slaavilainen lainasana, joka on liittynyt maanviljelyyn. Virsta merkitsi matkaa joka auralla kynnettiin yhteen suuntaan. Virstan matka on ollut varsin tarkka, vaikkakin sen pituus on vaihdellut maittain. Suomessa, Venäjällä ja Ruotsissa virsta on ollut eri mittainen, mistä syystä syystä on puhuttu ruotsinvirstasta eli pitkästävirstasta tai vanhastavirstasta ja toisaalta ryssänvirstasta. Sudenvirstasta ja sudenhypäämisvirstasta on puhuttu silloin, kun matkan pituus ei ole ollut tarkkaan tiedossa.
Suomi
Suomen virsta on Venäjän virstaa hieman pidempi, 1068,80 metriä. Määritelmän mukaan Suomen virstan pituus on kymmenesosa Ruotsin ja Suomen metrijärjestelmää edeltäneestä peninkulmasta. Suomen virsta otettiin Suomessa käyttöön vuonna 1827.
Ruotsi
Ruotsin virsta on Suomessa vuoden 1827 jälkeen käytetty epävirallinen nimitys ruotsalaisesta pituusmittayksiköstä neljännespeninkulma (fjärdingsväg). Teiden varsien virstan pylväiden edeltäjät, peninkulmapylväät, oli sijoitettu neljännespeninkulman välein.
Naisten Ykköspesis-kausi 2021
Ykköspesis-kausi 2021 oli Suomen pesäpallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykköspesiksen 41. kausi. Kauteen osallistui poikkeuksellisesti 17 joukkuetta, koska edellisellä kaudella sarjasta ei pudonnut joukkueita. Kauden päätteeksi joukkuemäärä laskettiin takaisin 16:een.
Kauden alku viivästyi koronaviruspandemian vuoksi, ja se aloitettiin vasta 2. kesäkuuta.
Kauden päätteeksi sarjasta nousivat Superpesikseen Vaasan Mailattaret ja Pöytyän Urheilijat. Vastaavasti Hämeenkyrön Räpsä, Lapuan Virkiän kakkosjoukkue, Espoon Pesis ja Tyrnävän Tempaus putosivat Suomensarjaan.
Sarjajärjestelmä
Joukkueet oli jaettu eteläiseen ja pohjoiseen lohkoon. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja, joka muodosti runkosarjan. Lohkojen neljä parasta joukkuetta jatkoivat puolivälieriin, jotka pelattiin paras kolmesta -menetelmällä lohkojen sisällä. Ensimmäiseksi tullut pelasi neljänneksi tullutta ja toiseksi tullut kolmanneksi tullutta vastaan. Näiden ottelusarjojen voittajat etenivät välieriin, jotka niin ikään pelattiin paras kolmesta -menetelmällä. Niissä pohjoislohkon paremmin sijoittunut joukkue kohtasi etelälohkon heikommin sijoittuneen joukkueen ja toisin päin. Välieräparien voittajat etenivät Superpesiskarsintaan Superpesiksen sijoille 11 ja 12 sijoittuneita joukkueita vastaan. Karsinta käytiin paras viidestä -menetelmällä ja ottelusarjojen voittajat saivat oikeuden pelata Superpesiksessä kaudella 2022.
Ennen kauden alun siirtoa oli tarkoitus, että lohkonsisäisen kaksinkertaisen sarjan lisäksi lohkojen välillä olisi pelattu yksinkertainen sarja. Superpesiskarsinta oli tarkoitus käydä Superpesiksen neljän heikoimman ja Ykköspesiksen molempien lohkojen kahden parhaan välisenä yksinkertaisena karsintasarjana, jonka kolme parasta olisivat pelanneet Superpesiksessä kaudella 2022.
Pohjoislohko
Sijoituksen määräytyminen: 1) Pisteet 2) Voitetut ottelut 3) Kolmen pisteen voitot 4) Juoksuero 5) Tasapisteissä olevien joukkueiden keskinäisten otteluiden voitot 6) Keskinäisten otteluiden pisteet 7) Keskinäisten otteluiden jaksoero (ei supervuoroja tai kotiutuslyöntikilpailuja) 8) Keskinäisissä otteluissa voitettujen jaksojen määrä (ei supervuoroja tai kotiutuslyöntikilpailuja) 9) Keskinäisten otteluiden juoksuero 10) Keskinäisissä otteluissa tehdyt juoksut 11) Kaikkien otteluiden jaksoero 12) Kaikissa otteluissa voitettujen jaksojen määrä 13) Kaikissa otteluissa tehdyt juoksut 14) Arpa
Savanes (Norsunluurannikko)
Savanes on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 929 673 asukasta ja sen pinta-ala oli 40 210 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Korhogo.
Naisten Ykköspesis-kausi 2021
Pudotuspelit
Pudotuspeleissä pelattiin paras kolmesta -menetelmällä. Puolivälierät pelattiin lohkojen sisäisinä. Runkosarjan voittajat kohtasivat neljänneksi sijoittuneet joukkueet ja toiseksi sijoittuneet kolmanneksi sijoittuneet joukkueet. Näiden ottelusarjojen voittajat etenivät välieriin, jotka pelattiin lohkojen välisinä. Etelälohkon välieräjoukkueista paremmin runkosarjassa pärjännyt joukkue kohtasi pohjoislohkon heikommin pärjänneen ja toisin päin. Välierien voittajat etenivät Superpesiskarsintaan. Kotietu oli pudotuspeleissä aina runkosarjassa paremmin sijoittuneella joukkueella.
Savanes (Norsunluurannikko)
Hallintouudistuksessa Savanesin alueesta muodostettiin Savanesin piirikunta ilman aluemuutoksia.
Lähteet
9.5°N, -5.5°W
Naisten Ykköspesis-kausi 2021
Puolivälierät
Pohjoislohko
Putoamiskarsinta
Runkosarjalohkojen toiseksi ja kolmanneksi viimeiseksi sijoittuneet joukkueet pelasivat sarjassa säilymisestä paras kolmesta -periaatteella. Näiden ottelusarjojen häviäjät putosivat Suomensarjaan kaudeksi 2022. Voittajat säilyivät sarjassa. Kotietu oli runkosarjassa paremmin sijoittuneilla.
Etelälohko
Pohjoislohko
Kaifas
thumb|Mattias Stom, Kristus Kaifaan edessä, 1630-luku. Kaifas eli Josef Bar Kaifas (tarkoittaa Josef Kaifaan poika) oli juutalaisten ylin pappi vuosina 18–37 jaa.
Uuden testamentin mukaan Kaifas ylipappina ja siten juutalaisten oikeusistuimen korkeimpana tuomarina tuomitsi Jeesuksen jumalanpilkasta. Jeesus luovutettiin roomalaisille, häntä kuulusteltiin Kaifaan talossa ja roomalainen maaherra Pontius Pilatus tuomitsi hänet kuolemaan ristillä. Kaifas mainitaan myös Josefuksen historiateoksessa. Sen mukaan hän tuli virkaansa vuonna 18 roomalaisen prokuraattori Valerius Gratuksen virkakaudella.
Johanneksen evankeliumissa Kaifas selvittää motiivejaan Jeesuksen teloittamiselle: ”Ettekö te käsitä, että jos yksi mies kuolee kansan puolesta, se on teille parempi kuin että koko kansa joutuu tuhoon?” (Joh. 11:50). Evankeliumin kirjoittaja arvelee, että tämä viittaisi Jeesuksen kuolemaan henkisenä sovitustekona, mutta se vastasi täysin Rooman vallan alla olleen valtion poliittista todellisuutta. Jeesus saarnasi ”uuden kuningaskunnan” välitöntä tuloa ja hänen sanansa olisivat hyvin voineet nostattaa kansan mellakkaan, mikä taas olisi johtanut välittömään sotilaalliseen asioihin puuttumiseen. Paljon järkevämpää oli surmata karismaattinen johtaja kuin ottaa riski, että hän saisi kansan nousemaan kapinaan.
Gerhard Prause sanoo teoksessaan Historian harhaluuloja, että Pilatus pelkäsi Roomaan tehdyn kantelun merkitsevän kuolemantuomiota hänelle itselleen: hän oli juuri kukistuneen Sejanuksen suojatteja – ja rappeutunut Rooman senaatti kuvitteli tekevänsä masentuneen ja erakoituneen keisari Tiberiuksen tahdon mukaan vainoamalla kukistuneen pääsuosikin suojatteja.
Kaifaan hauta
Vuonna 1990 Jerusalemin eteläosasta löydettiin vanha hauta, jossa esiintyivät nimet Kaifas sekä  Joosef Kaifaan poika.
Elinkeinosuostuntavero
Elinkeinosuostuntavero oli Suomessa vuosina 1865–1897 ulkomaalaisilta elinkeinonharjoittajilta peritty vero. Veroa perittiin Suomessa alle vuoden oleskelevilta ulkomaalaisilta kauppiailta ja viihdealan yrittäjiltä.
Vero perittiin ulkomaalaiselta, joka harjoitti Suomessa ammattiaan (kauppaa tai viihdettä) yli kolmen päivän ajan. Korkeintaan kolme päivää kestänyt ammatinharjoittaminen oli verovapaata. Viihdealan yrittäjä oli elinkeinosuostuntaveron kannalta muiden ohella se, "joka, — pääsymaksusta pitää omaksi hyödykseen näytelmiä, laulannoita tahi muita soitannollisia huwituksia, harjoittaa kanto-urkujen soittoa, näyttelee taitoratsastamista, nuorallahyppimistä, kone-taiteellista tahi muita temppuja, maailmakuwauksia, maisemakuwauksia ja muita näkö-opillisia taitoteoksia, wahakuwastoita, eläinten ja luonnon-tuotteiden kokouksia y.m." Myöhemmin veroa perittiin myös karuselliajojen, konserttien ja esitelmien pitäjiltä. Myös sirkusryhmän johtajat ja posetiivinsoittajat maksoivat veroa. Kauppiaiden elinkeinosuostuntaveroa koski ulkomaalaisia tavaroita myyneitä kauppiaita. Ulkomailla teollisesti valmistetut tuotteet olivat veron piirissä, kun taas maahantuodut maalaistavarat tai käsityötuotteet eivät olleet.
Elinkeinosuostuntaveroa perittiin kiinteä markkamäärä, kauppiailta 120 markkaa kuukaudessa ja viihdealan yrittäjiltä aluksi 10 mk/kk. Sillä ei ollut yhteyttä verovelvollisen tuloon tai tuottoon, vaan se oli lupamaksun luonteinen suoritus. Veron määrä oli suomalaisilta perittyyn tulosuostuntaveroon nähden ankara. Siihen sisältyikin protektionistisia piirteitä.
Kauppiaiden maksaman veron määrä oli korkeamman verokannan vuoksi selvästi viihdealan yrittäjien veroa suurempi. Viihdealan yrittäjien osuus verokertymästä jäi marginaaliseksi, vaikka veron määrää korotettiin myöhemmin.
Valtion talouden kannalta elinkeinosuostuntaveron merkitys oli olematon. Veron tuotto oli vähäinen, korkeimmillaan 47 540 markkaa vuodelta 1890. Tuotto romahti 1890-luvulla, kun verosta vapautettiin venäläiset ja eräät ulkomaalaisryhmät. Veron tuotto supistui nopeasti erityisesti sitten, kun saksalaiset oli vapautettu verosta. Koska veron merkitys valtiolle oli marginaalinen, sen lakkauttamiselle vuoden 1898 alusta ei ollut taloudellisia esteitä. Lakkauttamisesta aiheutuneiden veromenetysten kattamiseksi määrättiin sekä kotimaisille että ulkomaisille viihdetaiteilijoille leimasuostuntavero todistuksesta, joka oli lupa pitää julkisia viihde-esityksiä.
Elinkeinosuostuntaverolla ei ole Suomen nykyverotuksessa vastinetta. Vastaavaa veroa ei voisi nykyisin soveltaa Euroopan talousalueella, sillä vero rajoittaisi sopimuksin turvattua sijoittautumisvapautta tai palveluiden liikkumisvapautta.
The Legend of Zelda: The Triforce Trilogy
The Legend of Zelda: The Triforce Trilogy oli kolmiosaiseksi suunnitellun The Legend of Zelda -teemaisen videopelipelisarjan nimi. Pelejä kehitti Game Boy Colorille Capcom, ja se tuotti sarjaan kaksi peliä, vuonna 2001 julkaistut The Legend of Zelda: Oracle of Ages ja The Legend of Zelda: Oracle of Seasons -pelit. Julkaisematta jäi The Legend of Zelda: Mystical Seed of Courage -työnimeä kantanut peli.
Gyula Krúdy
Gyula Krúdy (21. lokakuuta 1878 Nyíregyháza, Unkari – 12. toukokuuta 1933 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija. Hänen teoksissaan ei keskeistä ole juoni vaan tunnelmat, mielialat. Esimerkiksi historiallinen romaani A magyar jakobinusok on tyyliltään impressionistinen. A vörös póstakocsi (1914, 'Punainen postivaunu') ja sen jatko Őszi utazások a vörös póstakocsin (1917) kuvaavat ironisesti nuoruutta ensimmäistä maailmansotaa edeltävänä aikana.
The Legend of Zelda: The Triforce Trilogy
Kehityshistoria
Alkuperäinen idea Triforce Trilogyn taustalla oli kääntää Nintendo Entertainment Systemille tehdyt The Legend of Zelda ja Zelda II: The Adventure of Link -pelit Game Boy Colorille. Koska The Legend of Zelda keskittyy viisauden Triforcen ja The Adventure of Link rohkeuden Triforcen etsintään, tulevan sarjan kolmas peli suunniteltiin sijoittuvaksi voiman Triforcen ympärille. Kolmen pelin piti selventää kahden aiemmin julkaistun pelin asemaa Zelda-maailmassa, sillä ensimmäisten Zelda-pelien tarinat olivat suppeat. Myöhemmin kävi kuitenkin ilmi, että NES-peleissä käytetyn pelimekaniikan siirtäminen Game Boy Colorille olisi ongelmallista, ja niin vanhojen pelien kääntämisestä luovuttiin.
Gyula Krúdy
Suomennetut teokset
Näyte Krúdyn tuotannosta on myös antologiassa Tuoleja Tonavan yllä: unkarilaisia novelleja suomeksi ja unkariksi, toim. Outi Hassi, Finn Lectura 1990 ISBN 951-8905-28-2
Ulla Lehtonen
Ulla Aulikki Lehtonen (16. maaliskuuta 1921 Karinainen – 17. helmikuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija ja suomentaja. Hän kirjoitti myös nimellä Ulla Ahtela.
The Legend of Zelda: The Triforce Trilogy
Kehityshistoria
Oracle of Seasons sisältää muutamia The Legend of Zelda -pelistä lainattuja hahmoja ja luolia. Kuusi Oracle of Seasonsin yhdeksästä loppuvastuksesta ovat The Legend of Zeldassa esiintyvät Aquamentus, Dodongo, Manhandla, Gohma, Gleeok ja Digdogger.
Rantalinnut
Rantalinnut eli kahlaajalinnut (Charadriiformes) ovat laaja ja monipuolinen lahko lintujen luokassa. Ne ovat enimmäkseen rannoilla ja vedessä eläviä lintuja, mutta joukkoon mahtuu myös sisämaassa, jopa aavikolla eläviä sukulaisia. Niitä elää kaikilla mantereilla ja myös napaseuduilla. Rantalinnut pesivät tyypillisesti maassa tai kallioilla, usein yhdyskuntina. Niiden pesyeet ovat verraten pieniä, yleensä 1–4 poikasen suuruisia. Poikaset ovat lajista riippuen joko pesäviipyisiä tai pesäjättöisiä. Monet lajit ovat hyviä lentäjiä. Ne käyttävät ravinnokseen selkärangattomia ja pieniä selkärankaisia eläimiä. Rantalinnut ovat vanhahko lintulahko ja alalahkot ovat erilaistuneet. Rantalintujen taksonomia on epäselvä ja alalahkojen sisäiset sukulaisuussuhteet ovat intensiivisen tutkimuksen kohteena.
The Legend of Zelda: The Triforce Trilogy
Kehityshistoria
Pelisarjan työnimeksi vaihdettiin Fushigi no ki no mi, ja sarjaan aiottiin sisällyttää salasanasysteemi, jonka avulla kaikista peleistä löytyisi uusia ominaisuuksia toisten pelien avulla. Ilmeni kuitenkin, että salasanajärjestelmän hallinta olisi liian monimutkaista, joten pelisarja julkaistiin kaksiosaisena. Projektin tuloksena julkaistiin kaksi peliä, Oracle of Ages ja Oracle of Seasons.
Rantalinnut
Alalahkot
Rantalinnut on perinteisesti jaettu kolmeen alalahkoon:
The Legend of Zelda: The Triforce Trilogy
Kehityshistoria
Projektiin viitataan The Legend of Zelda: The Minish Capissa vuodelta 2004. Pelissä on majatalo, jossa kolme jumalatarta odottaa palvelusta Linkiltä. Kenties Triforce Trilogyn epäonnisten muistojen johdosta vain kahta kolmesta jumalattaresta voi auttaa.
Boudicca
Boudicca tai Boudica, joskus myös Boadicea (k. 60 tai 61 jaa.), oli ikeenien kuningatar. Ikeenit hallitsivat alueita Britannian itärannikolla nykyisen East Anglian alueella. Boudiccasta tuli ikeenien johtaja hänen miehensä Prastotagoksen kuoltua. Tämän kuollessa syttyi myös kiista roomalaisten kanssa, mikä johti Boudiccan ruoskimiseen ja tämän tyttärien raiskaukseen. Suivaantuneet ikeenit nousivat Boudiccan johdolla kapinaan ja tuhosivat nykyiset Colchesterin ja Lontoon kaupungit surmaten niiden roomalaiset asukkaat ja roomalaisten kannattajat. Lopulta Boudiccan joukot kärsivät kuitenkin tappion Suetonius Paulinuksen johtamille joukoille. Boudicca teki lähteestä riippuen joko itsemurhan tai kuoli tautiin vuonna 60 tai 61. Hänen tarinansa unohdettiin pitkäksi aikaa, mutta siitä tuli jälleen suosittu 1800-luvulla.
Tausta
thumb|vasen|Ikeenien alueet kartalla. Useat roomalaiset historialliset lähteet kertovat Boudiccan vaiheista, ja yksi merkittävimmistä lähteistä on Tacitus. Tacituksen kertomaa tarinaa voitaneen pitää suhteellisen tarkkana, sillä hänen appensa Agricola oli toiminut Britannian kuvernöörinä vuosien 78 ja 85 välillä. Roomalaisia Boudiccassa lienee kiehtonut naispäällikön amatsonimaisuus. Tacituksen mukaan paikallisilla ei ollut tapana tehdä päällikköä valitessaan eroa sukupuolten välillä. Naispäälliköitä tiedetään olleen ikeenien ohella myös muilla brittiheimoilla. Esimerkiksi briganttien heimoa johti Cartimandua-niminen kuningatar. Dion Kassios kuvaili Boudiccan ulkomuotoa teoksessaan Historiae Romanae. Hän kirjoitti Boudiccalla olleen kirkkaanpunaiset lantiolle yltäneet hiukset. Boudiccaa kuvailtiin myös suurikokoiseksi, hänen ilmettään julmaksi ja ääntä ankaraksi. Sekä Kassioksen että Tacituksen kuvaukset ovat lähteinä puolueellisia, mutta niiden perusteella saatetaan kuitenkin ymmärtää Boudiccan tarinan suurpiirteinen aikajana. Tarinaa on yritetty todentaa arkeologian avulla, mutta kaivauksissa on omat ongelmansa, kuten todisteiden katoaminen vuosien varrella ja varojen riittämättömyys suurimittaisiin tutkimuksiin.
Boudiccan nimi on juonnettu kelttiläisistä kielistä, ja se tarkoittaa voittoisaa naista. Aikanaan nimi on saattanut olle pikemminkin arvonimi kuin henkilönnimi. Boudiccan henkilökohtaisena nimenä sitä alkoi käyttää Tacitus. Vastaava nimi nykyisessä kymrissä on Buddug, ja muinaisiirissä buadach tarkoittaa voittoisaa. Muinaiskornissa ja bretonissa esiintyy miehen nimi Budic. Boudiccan nimi kirjoitetaan joskus myös virheellisessä muodossa Boadicea.
Ikeenit liittoutuivat luultavasti Rooman kanssa keisari Claudiuksen vuoden 43 jaa. Britannian-sotaretken aikoihin ja sitä seuranneen sodan aikana roomalaisvaltaa vastaan kamppaillutta Caratacosia vastaan. Boudiccan mies Prastotagos tai Prasutagos oli roomalaisten vasallihallitsija. Vasallikuningaskunnat olivat tyypillinen välivaihe ennen jonkin alueen liittämistä kiinteäksi osaksi Rooman valtakuntaa. Prastotagoksen kuningaskunta kattoi suuren osan nykyisistä Norfolkin ja Suffolkin alueista. Joitakin Britanniasta löydettyjä kolikkoja pidettiin pitkään virheellisesti Prastotagoksen lyöminä, mutta tästä huolimatta on selvää, että ikeenit hyötyivät hänen valtakaudellaan suhteistaan Roomaan. Prastotagosin kuoltua keisari Neron valtakaudella syntyi perimyskiista. Samaan aikaan Britannia kärsi myös muista jännitteistä. Trinovanttien heimo oli menettänyt perinteisiä alueitaan roomalaisen Camulodunumin eli nykyisen Colchesterin colonian perustamista varten. Myös paikallisten verotaakkaa oli kasvatettu.
Boudiccan kapina
thumb|Boudicca vuoiden 1860 painoksessa [[David Humen teoksesta The History of England.]] Prastotagoksen kuoltua keisarillinen veronkantaja Catus Decanius lähetti ikeenien pariin lähettiläänsä. Prastotagos oli ollut velkaa Neron neuvonantajalle, filosofi Senecalle, ja Daciuksen tarkoituksena oli ilmeisesti tämän velan perintä. On kuitenkin epäselvää, mistä syntyneessä kiistassa oli tarkemmin kyse. Prastotagos jätti ilmeisesti kuningaskuntansa perintönä tyttärilleen ja keisarille. Roomalaiset tulkitsivat tätä joko tahallaan väärin siten, että he katsoivat nyt koko kuningaskunnan kuuluvan Roomalle, tai siten, että heillä oli oikeus valita vapaasti, mitkä kuningaskunnan osat olivat nyt osa Roomaa. Kolmantena mahdollisuutena roomalaiset takavarikoivat kuningaskunnan Prastotagoksen velan takia.
Boudicca esitti vastalauseita roomalaisten toimia kohtaan, ja hänet ruoskittiin tavallisen maksukyvyttömän velallisen tapaan ja hänen tyttärensä raiskattiin. Tyttärien raiskaaminen saattoi tehdä heistä naimakelvottomia, mikä merkitsi ikeenien hallitsijasuvun loppua. Roomalaiset olivat mahdollisesti arvioineet leskikuningattaren arvovallan väärin, ja heidän törkeyksiensä jälkeen ikeenit kääntyivät kuningattarensa puoleen. Ikeenien kapinoidessa heihin liittyivät trinovantit, ja heimojen liitto tuhosi Camulodunumin. Roomalaiset olivat kapinan syttyessä haavoittuvaisia, koska suuri osa heidän sotajoukoistaan Britanniassa oli samaan aikaan kuvernööri Suetonius Paulinuksen johdolla sotaretkellä druidien tukikohtaa Angleseytä vastaan. Camulodunum tuhottiin kokonaan ilmeisen järjestelmällisesti. Jälkiä sen tuhoamisesta on löydetty arkeologisissa kaivauksissa.
Watling Streetin taistelu
Paulinius oli saanut koottua joukkoihinsa noin 11 000 sotilasta ja houkuteltua Boudiccan kohtaamaan omat joukkonsa haluamallaan taistelukentällä hävittämällä brittien pyhättöjä nykyisen Midlandsin alueella. Lopullisen taistelun tarkempaa paikkaa ei tunneta. Joskus taistelupaikan on arveltu olleen nykyään Watling Streetinä tunnetun roomalaisen tien varrella. Osapuolten yhteenotto tunnetaankin nimellä Watling Streetin taistelu.
Roomalaiset asettuivat jyrkkäreunaiseen solaan, joka turvasi heidän selustansa ja toisaalta esti perääntymisen. Heidän takanaan oli tiheä metsä. Britit saapuivat taistelukentälle sekalaisena eri paikallisten päällikköjen johtamina ryhminä. Boudiccan johtamiin joukkoihin kuului roomalaisten lähteiden mukaan 230 000 soturia, mutta luku lienee liioiteltu. Roomalaisten lähteiden mukaan Boudicca kierteli eri ryhmien parissa sotavaunuissaan kahden tyttärensä kanssa. Tacituksen mukaan Boudicca rukoili jumalatar Andrastelta voittoa ja jossain vaiheessa hän vapautti jäniksen, jonka juoksusta britit ennustivat taistelun päättyvän suotuisasti. Jäniksillä oli uskonnollinen merkitys briteille.
Taistelu alkoi ilmeisesti roomalaisten heittäessä brittejä kohti pilum-heittokeihäitä, minkä jälkeen he rynnäköivät brittejä kohti. Brittien ylivoiman takia he jäivät nopeasti piiritetyiksi, mutta heidän onnistui kuitenkin työntää brittien massaa taaksepäin. Lähitaistelussa yhteen puristuneessa massassa roomalaiset saattoivat pistää miekoillaan, kun taas britit olisivat tarvinneet tilaa pitkien keihäidensä ja suurien miekkojensa tehokkaaseen käyttöön. Taistelu oli brittien kannalta katastrofaalinen, sillä siinä kaatui roomalaisten mukaan 80 000 brittisoturia ja vain 400 roomalaista. Boudicca selviytyi taistelusta ja palasi sen jälkeen ikeenien kotiseuduille, jossa hän eri lähteiden mukaan joko teki itsemurhan myrkyllä tai kuoli sairauteen vuonna 60 tai 61.
Kuoleman jälkeen
thumb|Boudiccan patsas Lontoossa. Cassius Dio kertoo brittien järjestäneen Boudicalle juhlavat hautajaiset. Boudiccan tyttärien kohtaloa ei tunneta. Saavuttuaan ikeenien maille roomalaiset alkoivat tuhota sitä ja surmata sen asukkaita. Roomalaisten lopullinen tavoite oli kuitenkin rauhallinen ja veroja maksava valtakunnan osa ja niinpä kuvernööri Paulinius korvattiin toisella ja aluetta alettiin jälleenrakentaa.
Boudiccan haudan väitettiin pitkään sijaitsevan Lontoon King’s Crossin rautatieaseman laituri 10:n alla, mutta myytti on sittemmin todettu vääräksi.
Grom
Grom (puolaksi ukkonen) on puolalaisen blackened death metal -yhtye Behemothin toinen studioalbumi. Sen julkaisi vuonna 1996 Pagan Records.
Kelly Johnson
Kelly Johnson (20. kesäkuuta 1958 – 15. heinäkuuta 2007) oli englantilainen heavy metal -muusikko. Hän oli Girlschool-yhtyeen alkuperäinen kitaristi. Hän kuitenkin jätti yhtyeen vuonna 1984 ja vetäytyi Los Angelesiin.
Let Love Rule
Let Love Rule on Lenny Kravitzin vuonna 1989 ilmestynyt esikoisalbumi.
Yläleuka
Yläleuka koostuu kahdesta, vasemmasta ja oikeasta, yläleuanluusta (lat. os maxillaris). Ylähampaat ovat kiinni yläleukaluissa. Suurimmat nenän sivuonteloista, vasen ja oikea poskiontelo (lat. sinus maxillaris), sijaitsevat yläleukaluissa. Yläleuka jää usein nykyisin pienemmäksi pehmeämmän ravinnon vuoksi, ja syntyy purentavirheitä. Toinen syy yläleuan pieneksi jäämiseen voi olla hengittäminen suun kautta. Kitarisojen poisto voi auttaa nenähengitystä ja näin edistää yläleuan kasvua.
Maria Ekman-Kolari
Maria Helena Ekman (s. 1969 Pori) on suomalainen tietokirjailija sekä antiikki-, design- ja taideasiantuntija, joka on tullut tunnetuksi muun muassa löydettyään keisari Nikolai II Talvipalatsin yksityissalonkien kalustoja. Vuoteen 2021 Ekmanin sukunimi oli Ekman-Kolari.
Ekmanin löytämä Talvipalatsin ”valkoisen salongin” kalusto löytyi vuonna 1998 helsinkiläiseltä vintiltä ja vuonna 2009 löytyi ”hopeisen salongin” kalusto, josta tuli kansainvälinen sensaatio. Jälkimmäinen kalusto on yhä kallein Suomessa huutokaupattu antiikkiesine. Ekman on lisäksi löytänyt suuren määrän eli kaikkiaan noin 160 turkulaisen taiteilija Santeri Salokiven kehystämätöntä teosta, jotka olivat kadoksissa yli 70 vuotta.
Yhdessä toimittaja Merja Asikaisen kanssa hän julkaisi vuonna 2017 kirjan Antiikkia – ostajan opas. Vuonna 2020 hän julkaisi elämäkerran suomenruotsalaisesta liikemiehestä, mesenaatista ja diplomaatista Allan Hjeltistä (1885–1945). Kirjan suomenkielinen käännös ilmestyi lokakuussa 2021.
Ekman kirjoittaa kolumneja sijoittajalehti Arvopaperiin sekä sisustuslehti Koti ja Keittiöön. Aiemmin hän on kirjoittanut myös muihin lehtiin.
Yrityksen Oy Maria Ekman-Kolari Ab:n hän perusti vuonna 2016 toimittuaan asiantuntijana ja intendenttinä kolmen vuosikymmenen aikana Hörhammerilla ja Hagelstamilla sekä johtavana intendenttinä että meklarina Bukowskilla.
Koulutukseltaan Ekman on valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta.
Operaatio Tammi
Operaatio Tammi eli isku Gran Sassoon oli saksalaisten toisen maailmansodan aikana 12. syyskuuta 1943 suorittama operaatio, jolla Italian hallituksen vankina ollut syrjäytetty diktaattori Benito Mussolini vapautettiin.
Liittoutuneiden noustua maihin Sisiliassa operaatio Huskyssa ja pommitettua Roomaa, kuningas Viktor Emanuel III määräsi Mussolinin vangittavaksi 25. heinäkuuta 1943 ja nimitti uudeksi pääministeriksi marsalkka Pietro Badoglion. Mussolini sijoitettiin aluksi Ponzaan, myöhemmin La Maddalenan saarille ja lopulta Gran Sasso -vuorilla Campo Imperatoressa sijaitsevaan hotelliin. Saksalaisten vakoojien saatua tämän selville Adolf Hitler määräsi suunnitelman Mussolinin vapauttamiseksi. Suunnitelman laati Harald Mors ja hyväksyi Kurt Student.
Suunnitelma toteutettiin 12. syyskuuta 1943, jolloin ryhmä saksalaisia kommandojoukkoja, joihin kuuluivat Morsin ja Kurtin lisäksi muun muassa Otto Skorzeny, laskeutuivat DFS 230 -koneilla Gran Sassoon. Kommandot onnistuivat yllättämään hotellia vartioineet kaksisataa vartijaa ja saamaan heidät laskemaan aseensa laukaustakaan ampumatta. Joukko vapautti Mussolinin ja kuljetti hänet Fieseler Fi 156 Storch -pienkoneella Roomaan. Sieltä hänet vietiin Wieniin ja myöhemmin Berliiniin. Hitler palkitsi kommandot Rautaristeillä, ja Mussolinista tehtiin saksalaisten miehittämän Pohjois-Italian nukkevaltion Italian sosiaalisen tasavallan johtaja. Britannian pääministeri Winston Churchill kommentoi operaatiota ”suureksi uskallukseksi”.
John Updike
thumb|right|John Updike (vasemmalla) presidentti [[George H. W. Bush|George Bushin ja Barbara Bushin seurassa 1989.]] John Hoyer Updike (18. maaliskuuta 1932 Shillington, Pennsylvania, Yhdysvallat – 27. tammikuuta 2009 Danvers, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija.
Updike tuli kansainvälisesti tunnetuksi varsinkin Jänis-sarjallaan, jonka romaanit käsittelevät Harry ”Rabbit” Angstromin elämänvaiheita. Hän julkaisi muitakin romaaneja sekä novelleja, runoutta, esseitä ja kritiikkiä.
Updikelle myönnettiin menestyksekkäästä urasta lukuisia palkintoja, kuten kaksi Pulitzeria (1982, 1991), National Book Award (1964, 1982, 1998), American Book Award (1982), National Medal of Arts (1989). Hän oli Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäsen vuodesta 1976.
David Foster Wallacen mielestä Updike julisti omaa nerouttaan vähän liian innokkaasti. Toward the End of Time (1997) sai Wallacen arviossa New York Observerissa täystyrmäyksen:
Fritz Geitlin
Fritz Gabriel Geitlin (28. tammikuuta 1875 Helsinki – 27. maaliskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen Kammion sairaalan ylilääkäri.
Geitlinin vanhemmat olivat ylijohtaja, todellinen valtioneuvos Wilhelm Gabriel Geitlin ja Jenny Nina Pacius. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1892 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1896, filosofian maisteriksi 1897, lääketieteen kandidaatiksi 1898, lääketieteen lisensiaatiksi 1903 ja lääketieteen tohtoriksi 1906. Hän teki opintomatkoja Saksaan 1897, 1907, 1914, 1922 ja 1923.
Geitlin oli Helsingin yliopiston patologis-anatomisen laitoksen amanuenssina 1903–1905, Heinolan kylpylaitoksen ylilääkärinä 1907–1909, Hangon kylpylän ylilääkärinä 1910–1914 sekä Kammion sairaalassa lääkärinä vuodesta 1915 ja ylilääkärinä 1919–1941. Hän julkaisi teoksia hermopatologian ja psykiatrian alalta.
Geitlin oli naimisissa vuodesta 1900 Anna Aline Frosteruksen kanssa.
James Stephens (kirjailija)
James Stephens (1880 Dublin, Irlanti – 1950 Lontoo, Britannia) oli irlantilainen kirjailija. Hän osallistui irlantilaisten kansalliseen liikkeeseen ja edisti iirin kielen käyttöä. Hän oli vuonna 1911 mukana perustamassa The Irish Review -lehteä.
Asteriski
Yleisesti
... Hän näki hänet viimeisen kerran.
***
Seuraavana päivänä Kalle heräsi varhain kukon kiekuntaan...
Irwin Rose
Irwin Allan Rose (16. heinäkuuta 1926 Brooklyn, New York – 2. kesäkuuta 2015 Deerfield, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen biokemisti. Hän jakoi vuoden 2004 Nobelin kemianpalkinnon israelilaisten Aaron Ciechanoverin ja Avram Hershkon kanssa ubikitiinin ohjaamaa proteiinien hajottamista koskevasta tutkimustyöstä.
Pekka Kanerva
Pekka Aimo Vilhelmi Kanerva (s. 15. marraskuuta 1939 Teuva ) on suomalainen tekniikan tutkija. Hän oli vuodesta 1978 Teknillisen korkeakoulun huoneenrakennustekniikan professori ja tutkinut kantavia ja eristäviä rakenteita. Aiemmin hän oli TKK:n Arkkitehtiosaston Rakennetekniikan apulaisprofessorina 1975–1978 ja VTT:llä Rakennustekniikan laboratorion johtajana 1978.
Irwin Rose
Rose syntyi New Yorkin Brooklynissa ja opiskeli Washington State Universityssa, kunnes joutui toisessa maailmansodassa palvelukseen Yhdysvaltain laivastoon. Sodan jälkeen hän jatkoi opintojaan ja valmistui Chicagon yliopistosta. Hän työskenteli sittemmin Kalifornian yliopiston Irvinen-kampuksella.
Rose kuului Yhdysvaltain kansalliseen tiedeakatemiaan vuodesta 1979.
Cleburnen piirikunta (Alabama)
Cleburnen piirikunta on Yhdysvaltojen Alabaman osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 14 987 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 1 453 neliökilometriä. Heflin on piirikunnan hallintokeskus ja suurin kaupunki.
Piirikunta on saanut nimensä Konfederaation armeijan kenraaljmajuri Patrick Cleburneilta.
Asukkaat
Piirikunnan asukkaista 92,8 prosenttia on valkoisia, 2,36 prosenttia mustia ja 2,33 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 2,95 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 97,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 98,7 vuotta.
Mika Koivuniemi
Mika Juhani Koivuniemi (s. 6. huhtikuuta 1967 Tampere) on uransa päättänyt suomalainen huippukeilaaja.
Kitchener
Kitchener [ˈkɪ.tʃə.nɝ] (alun perin Berlin Berliinin mukaan) on kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Kaupungin väkiluku on noin 219 000 ja sitä ympäröivällä metropolialueella, johon kuuluvat myös Waterloon ja Cambridgen kaupungit, elää yli 500 000 ihmistä (2006).
Mika Koivuniemi
Koivuniemen amatööriuran parhaat saavutukset ovat henkilökohtainen maailmanmestaruus, jonka hän voitti vuonna 1991 Singaporessa, ja Euroopan cup -voitto vuonna 1995. Joukkuekilpailuissa hän on saavuttanut muun muassa maailmancupin ja Euroopan cupin voiton. Hänellä on kolme SM-liigakultaa vuosilta 1988–1990 sekä kolme henkilökohtaista Suomen mestaruutta vuosilta 1992, 1994 ja 1995. Hän edustaa helsinkiläistä Tornados-keilaseuraa.
. LKoivuniemi toimi sähköasentajana Kirkkonummen Sähkötyö oy:ssä 1986–1990 ja keilaajana 1996–1999. Virallisesti hän keilasi ammattilaisena 1999-2015. Urallaan hän ansaitsi palkintorahoja 1,88 M$. Koivuniemi on voittanut PBA-kiertueella (Professional Bowlers Association) yhteensä 15 turnausta, joista kolme on Major-turnauksia: ABC Mastersin vuonna 2000, US Openin vuonna 2001 ja Tournament of Championsin vuonna 2011. Lisäksi hänellä on viisi PBA Regional -tason turnausvoittoa. Hänet valittiin PBA-kiertueen vuoden pelaajaksi vuosina 2004 ja 2011. Hän on ainoa Yhdysvaltain ulkopuolinen keilaaja, joka on voittanut US Openin ja ABC Masters -turnauksen. Hän on onnistunut voittamaan keilaturnauksen peräti 21:ssä eri maassa. Televisiofinaaleissa hän on esiintynyt 17:ssä eri maassa. Vuonna 2007 Koivuniemi voitti ensimmäisenä eurooppalaidena Japan Cup -turnauksen, johon parhaat PBA -ammattilaisetkin osallistuivat.
Kitchener
Kitchener on rakennettu maalle, jonka Britannian kuningas myönsi irokeeseille vuonna 1784 kiitokseksi näiden avusta Yhdysvaltain vapaussodassa. Intiaanit myivät osan maasta eläkkeellä olevalle lojalistikenraalille. Syrjäinen seutu houkutti sinne mennoniittejä Pennsylvaniasta, minkä vuoksi huomattava osa kaupungin väestöstä on edelleen saksalaista sukujuurta.
Mika Koivuniemi
Koivuniemen uran merkittävin turnausvoitto tuli 22.1.2011, kun hän valloitti PBA:n Tournament of Champions -kilpailun ykkössijan. Las Vegasissa järjestetty turnaus oli historian rahakkain keilakilpailu: palkintopotissa oli miljoona dollaria, josta Koivuniemi lohkaisi neljänneksen. Samalla tuli tehtyä suurin piste-ero PBA tv-show'ssa, kun Koivuniemi päihitti Tom Daughertyn luvuin 299-100. Myös US Open 2011 oli rahakas voitto: ykköspalkinto oli 100 000 dollaria. Saman voittosumman hän on kuitannut myös amatööriaikoinaan voittamalla 1997 Super Hoinke Bowling Classic -turnauksen Cincinnatissa. Kansainvälinen saavutus oli myös Santa Claus Openissa Singaporessa vuonna 1994 heitetty 300:n pisteen sarja, josta hän sai erikoispalkintona olleen 100 000 dollarin arvoisen palkinnon.
Kitchener
Kaupungin nimi oli alun perin Berlin. Ensimmäisen maailmansodan alettua nimi päätettiin vaihtaa sen aiheuttamien antisaksalaisten mielialojen vuoksi. Useita nimiä nousi esille 19. toukokuuta 1916 pidetyssä äänestyksessä, joista parhaat valittiin toiseen äänestykseen, joka pidettiin 28. kesäkuuta. Voittajanimi oli Kitchener Yhdistyneen kuningaskunnan sotaministeri Herbert Kitchenerin mukaan, ja se otettiin virallisesti käyttöön 1. syyskuuta 1916.
Mika Koivuniemi
Koivuniemi on nähty säännöllisesti myös European Bowling Tour -turnaussarjan kilpailuissa. Hän on voittanut esimerkiksi EBT-kiertueeseen kuuluvan, Helsingissä vuosittain pelattavan Ballmaster Openin neljä kertaa vuosina 1998, 2010, 2011 ja 2014.