cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jussi Rynnäs
Ensimmäiset miesten pelit ja nousu Ässien ykkösmaalivahdiksi
Kauteen 2009–2010 Rynnäs lähti Ässien kakkosmaalivahtina Eero Kilpeläiselle. Kilpeläinen suoritti jääkiekon ohella varusmiespalvelustaan ja jakoi Rynnäksen kanssa varsin tasaisesti torjuntavastuuta. Rynnäs teki SM-liigadebyyttinsä kauden neljännessä ottelussa 19. syyskuuta 2009 vieraissa Espoo Bluesia vastaan. Hän torjui Ässien voittomaalikilpailussa 2–3-voittoon päättyneessä ottelussa 31 kertaa. Liigauransa ensimmäisen nollapelin Rynnäs torjui 12. joulukuuta 2009 JYPiä vastaan. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Rynnäs nousi kauden mittaan Kilpeläisen ohi Ässien ykkösmaalivahdiksi. Hän pelasi tulokaskautensa aikana yhteensä 31 ottelua torjuen niissä kolme nollapeliä. Rynnäksellä oli koko SM-liigan paras torjuntaprosentti (92,9). Hän oli kauden päätteeksi ehdolla SM-liigan parhaalle tulokkaalle myönnettävän Jarmo Wasaman muistopalkinnon voittajaksi, mutta palkinto meni kuitenkin HIFK:n Mikael Granlundille. Joulukuussa 2009 Rynnäs teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ässien kanssa.
Pohjois-Amerikan vuodet 2010–2013
Keväällä 2010 SM-liigan runkosarjan päätyttyä kuusi NHL-seuraa (Dallas, Minnesota, Montréal, Philadelphia, Phoenix ja Toronto) tekivät Rynnäkselle tarjouksen. Hän valitsi lopulta joukkueekseen Toronto Maple Leafsin, jonka kanssa Rynnäs teki kaksivuotisen tulokassopimuksen. Seuravalinnan taustalla oli mm. François Allairen maalivahtivalmennus. Hän pelasi ensimmäisen sopimuskautensa 2010–2011 kokonaan farmijoukkue Toronto Marliesissa, AHL:ssä, jossa Rynnäs pelasi tulokaskautensa aikana 30 runkosarjaottelua. Hänet valittiin marraskuussa 2010 AHL:n viikon pelaajaksi viikolla 45. Rynnästä haittasi kauden aikana myös sormimurtuma.
Kaudella 2011–2012 Rynnäs pelasi kolmella eri sarjatasolla. Hän pelasi suurimman osan otteluistaan farmijoukkue Marliesissa, jossa pelejä kertyi 22. Rynnäs haki kauden aikana vauhtia myös ECHL-joukkue Reading Royalsista tammi-helmikuussa 2012. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kauden loppupuolella 27. maaliskuuta 2012, jolloin Maple Leafs kohtasi kotiottelussa Carolina Hurricanesin. Hänet nostettiin NHL-kokoonpanoon pikahälytyksellä James Reimerin loukkaantumisen vuoksi, ja hänet vaihdettiin maalille Jonas Gustavssonin tilalle ottelun toisessa erässä Carolinan johtaessa 3–0. Ottelu päättyi samoihin lukemiin. Toisessa NHL-ottelussaan Rynnäs pelasi loukkaantumisten vuoksi aloittavana maalivahtina 29. maaliskuuta 2012 Philadelphia Flyersia vastaan. Ottelu päättyi Maple Leafsin 7–1 -tappioon ja Rynnäksen torjuntaprosentti oli 76,7. Hän kärsi kauden aikana itsekin loukkaantumisista nilkkavamman ja aivotärähdyksen muodoissa.
Toronto solmi Rynnäksen kanssa vuoden jatkosopimuksen heinäkuussa 2012. Kaudella 2012–2013 Rynnäs pelasi 21 ottelua Toronto Marliesissa torjuntaprosentilla 90,8. Helmikuussa 2013 hän pelasi uransa kolmannen NHL-ottelun kun ykkösvahti James Reimer loukkaantui. Rynnäs vaihdettiin maaliin Toronton vierasottelussa Tampa Bay Lightningia vastaan, kun ottelua oli jäljellä 12 minuuttia. Hän piti maalin puhtaana torjuen kuusi kertaa. Rynnäs seurasi vaihtoaitiosta kaksi ottelua, kunnes hänet lähetettiin takaisin AHL:ään. Rynnäksen kauden jätti jälleen hieman repaleiseksi loukkaantumiset, sillä hän kärsi nivusvaivoista ja hänen edelliskauden nilkkavammansa uusiutui.
Paluu Suomeen
Rynnäksen sopimus Toronton kanssa päättyi kauteen 2012–2013, eikä hän saanut miltään joukkueelta uutta haluamaansa yksisuuntaista sopimusta. Rynnäs palasi näin ollen Eurooppaan ja siirtyi kaudeksi 2013–2014 kaksivuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Oulun Kärppiin. Hänet valittiin SM-liigan joulukuun 2013 kuukauden pelaajaksi.
Paluu Yhdysvaltoihin
Heinäkuussa 2014 Dallas Stars solmi sopimukset vapaiden agenttien ruotsalaisen Anders Lindbäckin (1 vuosi) ja Jussi Rynnäksen (2 vuotta) kanssa. Alkukaudesta II maalivahdin paikka meni Lindbäckille, mutta tämän pelattua omat näytön paikkansa melko kehnosti, Dallas lähetti hänet joulukuussa waiver-listan kautta farmiin ja kutsui Rynnäksen AHL:sta. Ensimmäisellä stintillään ylhäällä Rynnäs pääsi pelaamaan yhden kokonaisen ottelun ja vaihdettiin toisessa kentälle Kari Lehtosen tilalle. Kahden viikon NHL-jakson jälkeen Rynnäs lähetettiin takaisin farmiin ja nosti Lindbäckin tilalle. Helmikuussa Rynnäs sai toisen kerran kutsun ylös, mutta tällä kertaa visiitti kesti vain kolme päivää eikä Rynnäkselle herunut peliaikaa. Sen sijaan Dallas treidasi Lindbäckin yhdessä vuoden 2016 kolmannen kierroksen varausvuoron kanssa Buffalo Sabresille ja sai vaihdossa Jhonas Enrothin. . Loppukauden Rynnäs vietti AHL-joukkueen maalivahtina. Kesäkuussa 2015 Rynnäs ja Dallas Stars purkivat sopimuksen toisesta kaudesta ja Rynnäs oli vapaa siirtymään toiseen seuraan. NHL-seurojen taholta ei ilmennyt mitään kiinnostusta, joten osoitteeksi valikoitui KHL:n huippuseuroihin lukeutuva Ak Bars Kazan.
Kaudeksi 2016–2017 Rynnäs siirtyi kaksivuotisella sopimuksella takaisin Oulun Kärppiin. Rynnäs loukkaantui pitkäkestoisesti syyskaudella 2017, pelattuaan sitä ennen varsin kohtuullisesti ja yli kymmenen peliä eli ylittäen 91% torjuntaprosenttia.
Maajoukkueura
Rynnäs edusti Suomen A-maajoukkuetta vuoden 2013 Karjala-turnauksessa, jossa hän pelasi yhden ottelun. Rynnäksen A-maajoukkuedebyytti tapahtui turnauksen avausottelussa 7. marraskuuta 2013 Venäjää vastaan. Hän torjui Suomelle 3–4-voiton ja torjui ottelussa 20 kertaa.
Muuta
Ennen kauden 2010–2011 alkua Rynnäs sai huomiota Kanadan suurimmassa englanninkielisessä sanomalehdessä The Globe and Mailissa maskinsa erikoisten kuvien ansiosta.
Roberto Guerrero
Roberto José Guerrero Isaza (s. 16. marraskuuta 1958 Medellín, Kolumbia) on entinen kolumbialainen autourheilija. Hän osallistui Formula 1 -urallaan 29 osakilpailuun, mutta ei saavuttanut ainuttakaan MM-pistettä. Guerrero oli parhaimmillaan kahdeksas Saksan GP:ssä 1982.
Guerrero kilpaili F1:sissä kausina – Ensign ja Theodore-tallien kalustoilla. F1-kausien jälkeen hän lähti kilpailemaan Pohjois-Amerikkaan.
Bad Boys Blue
thumb|John McInerney Bad Boys Blue on Kölnistä, Saksasta lähtöisin oleva kansainvälinen popyhtye, jonka perustivat saksalainen tuottaja Tony Hendrik sekä hänen sanoittajavaimonsa Karin van Haaren (ent. Hartmann) vuonna 1984. Yhtyeen musiikkityyli oli alkuvuosina lähellä huippusuosioon nousseen saksalaisduon Modern Talkingin musiikkia.
Alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat Andrew Freddie Thomas (25. toukokuuta 1946 San Francisco, Yhdysvallat – 27. heinäkuuta 2009 Köln, Saksa), John Edward McInerney (s. 7. syyskuuta 1957 Liverpool) ja Trevor Oliver Taylor (s. 11. tammikuuta 1958 Jamaika – 19. tammikuuta 2008).
Yhtyeen ensimmäinen single "L.O.V.E. in my car" ei saavuttanut suurempaa suosiota, mutta toinen single, "You're a woman" oli välittömästi iso menestys Keski-Euroopassa ja Skandinaviassa. Sitä seurasi samanlaista reseptiä hyödyntäneiden kappaleiden hittiputki: "Pretty Young Girl", "I Wanna Hear Your Heartbeat (Sunday Girl)", "Come Back and Stay", "A World Without You (Michelle)", "Don't Walk Away Suzanne", "Queen of Hearts", "House of Silence" ja "Save Your Love".
Yhtyeen ensimmäinen albumi oli vuonna 1985 julkaistu Hot Girls, Bad Boys. He julkaisivat aina vuoteen 1994 saakka yhden albumin vuodessa, jonka jälkeen seurasi muutaman vuoden mittainen hiljaisempi vaihe. Kun Modern Talking teki kauan odotetun comebackin, lähti myös Bad Boys Blue julkaisemaan uusia versioita vanhoista hiteistään. Vuonna 1998 julkaistiin comeback-albumi nimeltään Back.
1990-luvun alussa Bad Boys Blue oli erittäin suosittu myös Suomessa, jossa yhtye keikkailikin useita kertoja.
Vuosien saatossa yhtye on kokenut useita kokoonpanomuutoksia. Vuoteen 1989 mennessä Bad Boys Blue oli julkaissut kaikkiaan neljä pitkäsoittoa, jonka jälkeen Trevor Taylor päätti jättää yhtyeen. Hänet korvasi Trevor Bannister (s. 5. elokuuta 1965 Grimsby,) joka puolestaan jätti yhtyeen Kiss-albumin ilmestymisen jälkeen vuonna 1993. Andrew ja John esiintyivät kahdestaan To Blue Horizons -albumilla, kunnes vuonna 1995 mukaan liittyi Mo Russell (s. 15. maaliskuuta 1956 Aruba). Vuonna 1999 ...Continued-albumin ilmestymisen jälkeen Mo lähti yhtyeestä. Hänen tilalleen otettiin Kevin McCoy. Hän ehti esiintyä kahdella seuraavalla albumilla, Follow The Light ja Tonite, joiden jälkeen oli hänen vuoronsa siirtyä sivuun yhtyeestä.
Tämän jälkeen John ja Andrew jatkoivat jälleen duona vuoteen 2005 saakka, jolloin heillä tuli erimielisyyksiä, jotka päätyivät duon eroon.
Jo julkaisi uuden albumin Heart & Soul vuonna 2008. Levyn digitaalinen julkaisu tapahtui 15. toukokuuta 2008. Suomen julkaisu tapahtui 15. lokakuuta 2008.
John McInerneyn ja kahden naislaulajan Bad Boys Blue-kokoonpano julkaisi vuonna 2020 levyn Tears Turning To Ice.
Hepatoblastooma
Hepatoblastooma on lasten yleisin maksasyöpä.
Sairauden esiintyvyys on suurempi pojilla kuin tytöillä. Kasvain ei pahanlaatuisuudestaan huolimatta leviä herkästi. Tauti on useimmiten satunnainen mutta voi myös liittyä perinnöllisiin oireyhtymiin: familiaaliseen adenomatoottiseen polypoosiin tai Beckwith–Wiedemannin oireyhtymään. Tautia on raportoitu myös Li–Fraumenin oireyhtymän yhteydessä.
Hepatoblastooman keskeisiä oireita ovat pullistuma oikealla ylävatsalla ja heikkenevä yleiskunto. Myös ikterusta voi esiintyä. Keuhkot ovat hepatoblastooman etäpesäkkeiden yleisin kohde. Diagnoosihetkellä tauti on levinnyt keuhkoihin 10–20 %:lla sairastuneista.
Frankfurt am Mainin lentoasema
thumb|250px|Lentoasema ilmasta vuonna 2018. thumb|250px|Terminaali 1. thumb|250px|Terminaali 1:n sisääntuloväylä. thumb|250px|Terminaali 1:n laajennusosaa. thumb|right|250px|Terminaali 2 ilmasta nähtynä. thumb|right|250px|Yhdyskäytävä. thumb|right|250px|Lentoaseman rautatieasema. Frankfurt am Mainin lentoasema on Saksan suurin ja Euroopan kolmanneksi suurin lentoasema Lontoo-Heathrown ja Pariisi-Charles de Gaullen lentoasemien jälkeen. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Frankfurt am Mainin keskustasta lounaaseen. Lentoterminaalien vieressä on rautatieasema, josta lähtee tiheästi junia Frankfurtiin sekä muualle Saksaan.
Ensimmäinen lentoasema
16. marraskuuta 1909 Frankfurt am Mainissa perustettiin maailman ensimmäinen lentoyhtiö, Deutsche Luftschiffahrts-Aktiengesellschaft (DELAG). DELAG rakensi ensimmäisen lentoaseman Frankfurtiin, jota kutsutaan nimellä Airship Base at Rebstock, joka sijaitsi Bockenheimissa, kaupungin länsiosassa, ja oli pääasiassa ilmalaivojen käytössä. Lentoasema avattiin vuonna 1912, ja sitä laajennettiin Ensimmäisen maailmansodan jälkeen, mutta jo vuonna 1924 asiantuntijalausunto jo kyseenalaisti laajennukset tällä paikalla.
Kun Deutsche Luft Hansa perustettiin, alkoi siviilimatkustuksen suosio nousta nopeasti, ja pian ilmalaivat alkoivat olla liian pieniä kysyntään. Suunnitelmat uudesta ja suuremmasta lentoasemasta Frankfurtin lounaisosassa hyväksyttiin vuonna 1930, mutta eivät toteutuneet suuren laman vuoksi. Laman jälkeen vuonna 1933 hallitus elvytti suunnitelmat, ja alkoi rakentaa uutta lentoasemaa.
Toinen lentoasema
thumb|LZ 129 Hindenburg Lakehurstissa. thumb|Rhein-Main Air Base Berliinin ilmasillan aikaan. thumb|Matkustajaliikennettä vuonna 1951. Frankfurt Rein-Mainin lentoasema avattiin virallisesti 8. heinäkuuta 1936. Seuraavina vuosina siitä tuli Saksan toiseksi suurin lentoasema (Tempelhofin lentoaseman jälkeen), ja oli koti kahdelle suurimmalle saksalaiselle zeppeliinille: LZ 127 Graf Zeppelinille ja LZ 129 Hindenburgille. Frankfurtista oli tarkoitus tehdä ilmalaivojen tärkein kohde Saksassa, mutta 6. toukokuuta 1937 sattuneen Hindenburgin onnettomuuden jälkeen ilmalaivakausi koki äkillisen lopun.
Lentoaseman kasvu
Vuonna 1951 rajoitukset Saksan lentomatkustajille poistettiin, ja siviililentoliikenteen kysyntä alkoi jälleen kasvaa. Vuonna 1952 Frankfurtin lentoasema hoiti yli 400 000 matkustajaa, seuraavana vuonna se oli jo yli puoli miljoonaa. Frankfurtista lähti ja Frankfurtiin laskeutui noin 100–120 lentokonetta päivittäin. Vuonna 1955 Lufthansa aloitti vihdoin uudelleen lennot Frankfurtiin, ja samana vuonna Saksan liittotasavalta sai itsemääräämisoikeuden takaisin liittoutuneilta. Vuonna 1957 pohjoista kiitotietä laajennettiin, ensin 3 000 metriin ja sitten 3 900 metriin, jotta se soveltuisi suihkukoneille. Vuonna 1958 avattiin uusi Empfangsanlage Ost, eli itäinen terminaali. Vain neljä vuotta myöhemmin oli selvää, että terminaali oli jo liian pieni kysyntään nähden. Vuonna 1961 Frankfurtissa oli jo 2,2 miljoonaa matkustajaa, ja 81 000 nousua ja laskeutumista, joten se oli Euroopan vilkkain lentoasema Lontoon Heathrow'n jälkeen. Vuonna 1962 päätettiin rakentaa uusi, vielä suurempi terminaali, jonka kapasiteetti on 30 miljoonaa matkustajaa vuodessa. Rakennustyöt aloitettiin 1965. Eteläinen kiitotie pidennettiin 3 750-metriseksi vuonna 1964. Vuonna 1970 vihittiin käyttöön uusi lentokonehalli, johon mahtui kuusi suihkukonetta – se oli tuolloin maailman suurin lentokonehalli.
Terminal Mitte
thumb|Informaationäyttö terminaalissa 1. Uusi terminaali, nimeltään Terminal Mitte (Keskusterminaali, nykyinen terminaali 1) avattiin yleisölle 14. maaliskuuta 1972. Terminaalissa oli kolme hallia (A, B ja C), 56 porttia, ja sähköinen matkatavaroidenkäsittelyjärjestelmä. Oletettiin, että matkustajakapasiteetti olisi riittävä seuraaville kolmellekymmenelle vuodelle. Muutama päivä myöhemmin vanha Empfangsanlage Ost suljettiin.
Toinen rautatieasema
Vuonna 1999 avattiin toinen rautatieasema, lähinnä pitkän matkan InterCity Express-junille avattiin Terminaali 1:n lähellä osana Köln-Frankfurt suurnopeusjunarataa. Samaan aikaan paikallisjunat keskitettiin vanhalle asemalle, joka sai uudeksi nimekseen Frankfurt (Main) Flughafen Regionalbahnhof (suom. Frankfurtin lentoaseman lähiliikenneasema).
2000-luku
thumb|right|Kaksi Lufthansan A380:a Frankfurtissa (2010). thumb|Neljännen kiitotien rakennustyöt (Kesäkuu 2009). 30. joulukuuta 2005 Rhein-Main Air Base (Rein-Mainin tukikohta) suljettiin, ja Yhdysvaltain ilmavoimien toiminnot siirtyivät Rammsteinin lentotukikohtaan. Omaisuus luovutettiin takaisin Fraportille, jonka avulla lentoasema rakentaa uuden matkustajaterminaalin.
Vuosina 2005–2007 rakennettiin suuri Airbus A380-huoltohalli, koska Lufthansa halusi sijoittaa hallin tulevalle A380-laivastolleen Frankfurtiin. Taloudellisista syistä vain puolet hangaarista on tähän mennessä rakennettu. Molempiin terminaaleihin tehtiin peruskorjauksia A380:n vuoksi, muun muassa asennettiin kolmannet matkustajasillat useille porteille. Lufthansan ensimmäinen A380 saapui kesäkuussa 2010 ja kastettiin Frankfurt am Mainiksi. Lentoaseman neljäs kiitotie otettiin käyttöön 20. lokakuuta 2011.
Terminaalit
Frankfurtin lentoasemalla on kaksi suurta matkustajaterminaalia, ja yksi pienempi, First Class Terminal, joka on vain Lufthansan käytössä. Toisin kuin muilla kansainvälisillä lentoasemilla, terminaalien toiminnot on ryhmitelty lentoyhtiöittäin, eikä kohteen mukaan (kotimaan lennot ja ulkomaan lennot)
Terminaali 1
Terminaali 1 on suurempi ja vanhempi kahdesta terminaalista. Se on jaettu halleihin A, B, C ja Z, ja sen vuosittainen matkustajakapasiteetti on noin 50 miljoonaa matkustajaa. Terminaali on 420 metriä pitkä. Terminaalia 1 käyttää ensisijaisesti Lufthansa, Lufthansan osakkuusyhtiöt (Swiss International Air Lines, Austrian Airlines ja Brussels Airlines), sekä Star Alliance-yhteistyökumppanit (esim. Air Canada, Air China, All Nippon Airways, Scandinavian Airlines, Singapore Airlines, Turkish Airlines ja United Airlines). 20. lokakuuta 2012 800 metriä pitkä laajennus länteen, nimeltään Pier-A-Plus aloitti toimintansa. Uusi laajennusosa palvelee yksinomaan Lufthansaa, ja Star Alliance-yhteistyökumppaneita. Se tarjoaa enemmän matkustajasiltoja laajarunkokoneiden, esim. Airbus A380:n käyttöön, ja mahdollistaa Lufthansan keskittää kaikki Yhdysvaltain lentonsa kahteen A-halliin.
Terminaali 1 on toiminnallisesti jaettu kolmeen tasoon; lähtöselvitysaulat ja lähtevät lennot ylimmällä tasolla, saapuvat lennot ja matkatavaroiden luovutus maanpinnan tasolla, ja rautatie- ja metroasemat, sekä monitasoinen pysäköinti maan alla. Linja-autoasema sijaitsee saapuvien tasolla.
Terminaali 2
Terminaali 2 avattiin vuonna 1994, ja se on jaettu kahteen halliin, D ja E. Jatkuva halli terminaalien 1C ja 2D välillä tarjoaa suoran, (muttei julkisen) pääsyn terminaalista toiseen. Terminaali 2:n vuosittainen matkustajakapasiteetti on noin 15 miljoonaa matkustajaa. Terminaalia käyttävät pääasiassa Oneworld-lentoyhtiöt (esim. Finnair, Japan Airlines), ja SkyTeam-lentoyhtiöt (esim. Air France, Delta Airlines ja KLM).
Terminaali 2:ssa on kahdeksan matkustajasillallista porttia, ja 34 'standia', yhteensä 42 porttia.
Otava (Mikkeli)
Otava on sahan, rautatieaseman ja Puulan sataman puitteisiin muodostunut kaupunginosa ja taajama Mikkelissä, 15 kilometriä torilta lounaaseen. Se on Mikkelin 36. kaupunginosa. Vuonna 2018 Otavan taajamassa asui 1 511 asukasta. Aikaisemmin alue tunnettiin Liukkolana, ja se oli yksi Mikkelin maalaiskunnan suurimmista kylistä ja sen toiseksi suurin taajama Rantakylän jälkeen. Otava liittyi Mikkeliin osana maalaiskunnan liitosta 2001.
Christoph Eugen
Christoph Eugen (s. 28. toukokuuta 1976 Judenberg, Itävalta) on itävaltalainen entinen yhdistetyn kilpailija.
Otava (Mikkeli)
Liikenneväylien lisäksi Otavan elämää ovat jo sadan vuoden ajan leimanneet kaksi suurehkoa oppilaitosta, Otavan koulutila ja Otavan Opisto.
Pentti Näreaho
Pentti Olavi Näreaho (s. 5. elokuuta 1939 Muurame) on suomalainen metsätalousinsinööri ja järjestöjohtaja, joka on saanut metsäneuvoksen arvonimen.
Christoph Eugen
Eugen saavutti urallaan kaksi arvokisamitalia yhdistetyn joukkuekilpailusta. Lahden maailmanmestaruuskilpailuista 2001 hopeaa ja Trondheimin MM-kilpailuista 1997 pronssia. Uransa parhaat arvokilpailusijoituksensa hän saavutti Lahden MM-kilpailuista, jossa hän sijoittui normaalikilpailussa yhdenneksitoista ja sprintissä kahdenneksitoista. Junioreiden MM-kilpailuissa Eugen saavutti kolme mitalia, joista yksi oli normaalikilpailun hopea.
Pentti Näreaho
Henkilöhistoria
Näreahon vanhemmat olivat Heikki Näreaho ja emäntä Helpi (Helvi) Ohranen. Hän avioitui ensin 1964 Tuulikki Väänäsen kanssa ja sitten Katri Pakarisen kanssa. Näreaho valmistui metsäteknikoksi Tuomarniemen metsäkoulusta 1963 ja metsätalousinsinööriksi 1988. Hän oli Oy Kaukas Ab:n työnjohtaja Ilomantsissa 1964–1965 ja sitten piirijohtaja 1965–1967 ja tarkastaja 1967–1975. Metsäalan Teknisten Liiton toiminnanjohtaja Näreaho oli 1975–1979 ja Metsäalan Toimihenkilöliitto – METO:n puheenjohtaja 1980–1999. Näreaholla oli työuransa aikana myös lukuisia kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1997.
Christoph Eugen
Naganon olympialaisissa 1998 Eugen kilpaili Itävallan neljänneksi joukkuekilpailussa sijoittuneessa joukkueessa. Salt Lake Cityssä 2002 hän osallistui normaalikilpailuun, jossa sijoittui 20:nneksi.
Otava (Mikkeli)
Etelä-Savon ammattiopistoon kuulunut Otavan koulutila lopetti toimintansa vuoden 2014 lopussa. Vanhan koulutilan maataloustuotanto on vuokrattu yksityiselle viljelijälle 1.1.2015 alkaen.
Otavan Opisto on nykyään Mikkelin kaupungin omistuksessa oleva kansanopisto. Opisto siirtyi Otavaan Joroisista vuonna 1901, jolloin sille valmistui oma talo.
Otavan suurin teollisuuslaitos on nykyään heinolalaisen Versowood Oy:n omistama Otavan saha. Ensimmäinen saha Otavaan perustettiin 1891. Tämä Otavan Koivusaha Oy oli norjalaisessa omistuksessa, ja se sijaitsi hieman eri paikassa kuin nykyinen.
Christoph Eugen
Maailmancupissa Eugenin uran paras sijoitus oli neljäs tila, jonka hän saavutti kolme kertaa. Yhteensä hän ylsi kymmenen parhaan joukkoon kuusitoista kertaa.
Otava (Mikkeli)
Historia
Otavan kehittymiselle keskeinen tekijä oli Savon radan valmistuminen vuonna 1889. Otavan asemalta rakennettiin pistoraide, Otavan satamarata, parin kilometrin päähän Puulan rantaan 1890-luvulla. Sataman asemarakennus on edelleen olemassa. Satamasta kuljetettiin Savon radalle lähinnä puutavaraa. Puulan rannoille perustettiin useita sahoja, kun rautatieyhteys teki raaka-aineen kuljettamisen kannattavaksi.
Mercedes-Benz Actros
Mercedes-Benz Actros on Mercedes-Benzin valmistama kuorma-automalli. Actros on Mercedes-Benzin kuorma-automalliston suurin. Moottoriksi on mahdollista valita 11,95-litrainen V6, jonka tehovaihtoehdot ovat: 235 kW, 265 kW, 300 kW, 320 kW, 335 kW tai 350 kW. Toinen moottori on 15,93-litrainen V8, ja sen tehovaihtoehdot ovat: 375 kW ja 405 kW. 440 kW on 15,95 litraisessa V8:ssa. Vakiovarusteena vaihteistona on portainen automaattinen PowerShift. Actroksen moottorit saavuttaa Euro 5 -päästömääräykset SCR-tekniikan avulla. Ohjaamoja on tarjolla yhdeksän: Megaspace, Megaspace Single Cab, Eurocab, Eurocab Single Cab, Suurohjaamo, Autonkuljetusohjaamo, Keskipitkäohjaamo, Matalakattoinen keskipitkäohjaamo, Lyhyt ohjaamo.
Otava (Mikkeli)
Historia
Vuoden 1918 sisällissodan aikana Otava kuten koko Mikkelin maalaiskunta oli syvällä valkoisten alueella. Maaliskuun 25. päivänä 1918 valkoiset teloittivat Otavassa Puulan lahdella kymmenen punaiseksi luettua otavalaista muodollisen oikeudenkäynnin jälkeen. Tapahtuma oli ilmeisesti suurin ns. valkoisen terrorin ilmentymä koko Etelä-Savossa. Teloitetut eivät tiettävästi osallistuneet sotaan aseellisesti.
Talvi- ja jatkosodan aikana Otavassa asui Mikkelin päämajassa työskennelleitä korkeita upseereita. Talvisodan aikana muun muassa marsalkka Mannerheim oli majoittuneena Otavan opistolla 5.1.–5.3.1940.
Sotien aikana useat päämajan osat toimivat Otavassa. Talvisodassa aluetta pommitettiin kahdesti, mutta henkilövahinkoja ei sattunut ja aineellisetkin vauriot jäivät vähäisiksi.
Vanishing Lessons
Vanishing Lessons on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Tourniquetin 4. studioalbumi vuodelta 1994. Tällä albumilla yhtyeen nykyinen laulaja Luke Easter esiintyi ensimmäisen kerran, ja kitaristi Eric Mendez erosi yhtyeestä. Tyyli muuttui enemmän kevyemmäksi ja rennommaksi hard rockiksi ja groove metaliksi. Tourniquet ei jatkanut yhteistyötä Metal Blade Recordsin kanssa, ja albumin tuotti Jim Faraci Bill Metoyerin sijasta. Vanishing Lessonsin julkaisi Intense Records, ja vuonna 2004 yhtye julkaisi omakustanteisesti albumista uuden painoksen digitaalisesti uudelleenmasteroituna sekä lisäkappaleiden kera.
Äänitys
Albumi äänitettiin 1994 Rumbo Recorders -studiossa, Canoga Parkissa, Kaliforniassa. Albumin tuotti Jim Faraci, avustajanaan Michael "Jaxx" Steinbrach. Vieraileva muusikko M. Russo soitti kitaraosuuksia 4. kappaleelle, ja Lavant Coppic laulaa taustoja "Drowning Machine"-kappaleella. Albumin julkaisi Intense Records.
Balladi "Twilight" osoittautui listasuosikiksi valtavirran radiokanavilla, ja kappaleesta "Bearing Gruesome Cargo" kuvattiin musiikkivideo. Se julkaistiin myöhemmin vhs-videolla Pushin' Broom. "K517" on instrumentaalikappale, jolla rumpali Ted Kirkpatrick esittää rumpusoolon sovitettuna yhden suosikkisäveltäjänsä, Domenico Scarlattin sonaattiin, joka sävelletty cembalolle. Albumin kannessa on Vaudeville-juliste, joka mainostaa kahlekuningas Harry Houdinin esitystä 1930-luvulla. Kansilehdessä Kirkpatrick kertoo, että "vesikidutuskammiota pitelevä hirviö ilmentää vertauskuvallisesti sitä, miten käy jos ihmiset antavat 'maailman' hallita itseään - kuin laivan ilman peräsintä." Tätä käsitellään kappaleessa "Drowning Machine".
Vastaanotto
Albumi jakoi mielipiteitä yhtyeen ihailijoiden joukossa mutta sai tunnustusta HM-lehden lukijoilta, jotka valitsivat 1994 lehden äänestyksessä rumpali Ted Kirkpatrickin "Vuoden suosikkisanoittajaksi" ja Vanishing Lessonsin "Vuoden albumiksi". 1. helmikuuta 1995 brittiläisen Cross Rhythms -lehden Matt Anderson antoi albumille täydet 10 pistettä ja kirjoitti: "Uutiset tyylimuutoksesta saivat minut epäluuloiseksi. Kuinka yhtye, jolla on melkein ainutlaatuisin soundi mitä metalliyhtyeellä voi olla, voisi muuttua ja pitää ainutlaatuisuutensa? Voi minua vähäuskoista. Kolmen ensimmäisen albumin speed metal -vaikutteet ovat poissa kuten myös Ritterin ulvonta... Kappaleiden teknisyys on silti edelleen hämmästyttävää. "Twilight" on 1960-1970-lukujen tyylinen rock 'n' roll -kappale. Raskaiden kitaroiden ja vaikuttavien laulumelodioiden ainekset tekevät tästä mainion metalliaterian."
The Metal Observerin Jordan Jason kirjoitti 10. lokakuuta 2005 julkaistussa arviossaan Vanishing Lessonsin uudelleenjulkaisusta, että "Tällä albumilla Tourniquet vaihtoi täysin soundinsa, imagonsa and ihailijakuntansa... albumi ei ole kestänyt ikääntymistä yhtä hyvin kuin yhtyeen varhaiset thrash-remut, eikä se kestä vertailua edeltäjiinsä. Suurin osa Vanishing Lessonsista ei juuri jää mieleen ja unohtuu helposti. Sitä vastoin 'Drowning Machine', 'Acidhead' ja loistava 'K517' ovat merkittävän laadukkaita monesta syystä. Esimerkiksi 'K517:lla' Kirkpatrick (rummut, ainakin miljoona muuta juttua) tekee yhteistyötä klassisen säveltäjän kanssa tuottamalla tarkkoja fillejä ja mustekalamaisia rytmejä. ...tätä ei voi vähääkään kutsua yhtyeen mestariteokseksi, mutta se ei kuitenkaan ole samanlainen kauhistus kuin Crawl To China.
Herttua
Herttua on maskuliininen, yleensä periytyvä aatelisarvo. Se voi viitata itsenäisen herttuakunnan hallitsijaan Manner-Euroopassa, korkeaan aatelisarvoon tai Britannian päärinarvoon. Herttuan vaimo tai naispuolinen herttuakunnan hallitsija on herttuatar (engl. duchess, saks. Herzogin, ransk. duchesse).
Ruotsissa kuninkaan lapsille on ollut tapana myöntää herttuan tai herttuattaren arvonimiä. Tapa on lähtöisin jo Kustaa Vaasan ajalta ja on jatkunut näihin päiviin saakka, esimerkiksi kruununprinsessa Victoria on Länsi-Götanmaan herttuatar ja Ruotsin prinsessa Madeleine on Hälsinglandin ja Gästriklandin herttuatar. Myös Ruotsin kruununprinsessa Victorian tytär Estelle on herttuatar.
Almada
Almada on kunta Setúbalin piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 70,2 km² ja väkiluku noin 174 000.
Almadan nykyinen pormestari on Joaquim Judas. Jalkapalloilija Luís Figo ja hip hop -yhtye Da Weasel ovat kotoisin Almadasta.
CompactFlash
thumb|300px|64 megatavun CompactFlash-muistikortti (CF Type I) CompactFlash (CF) on muistikortti, jota käytetään kannettavissa elektroniikkalaitteissa. Tyypillisesti tallennusvälineenä käytetään flash-muistia. Ensimmäisenä Compact Flash -muistikortteja valmisti SanDisk vuonna 1994. Kortteja on olemassa kaksi päätyyppiä: tyyppi I (CF Type I) ja paksumpi tyyppi II (CF Type II). Tyypillisesti flash-muistilla toteutetut kortit ovat tyyppiä I ja Microdrive-kiintolevyt sekä osa vanhemmista muistikorteista tyyppiä II. Käytettäviä siirtonopeuksia on määritelty kolme: alkuperäinen CF, CF High Speed (CF2.0) sekä uusin ja nopein CF3.0.
Fyysiset mitat
CompactFlash -korttien mitat ovat seuraavanlaiset:
Ainoa ero on siis korkeus. Liittimet ovat molemmissa samanlaiset, joten tyypin I kortin voi aina vaihtaa tyypin II tilalle. Toisin päin vaihdon voi tehdä, jos kortin paikan yläpuolella on tarvittavat 1,7 mm tilaa.
Katapultti
thumb|Katapultti thumb|Ranskalaiset joukot käyttävät katapulttia [[käsikranaattien heittämiseen ensimmäisessä maailmansodassa.]] Katapultti oli antiikin aikana ja keskiajalla käytetty piirityskone, jolla pystyttiin sinkoamaan ('lennättämään') erilaisia ammuksia. Katapultti on yksi maailman vanhimmista piirityskoneista.
Katapultti sai sinkoamisvoimansa jännitetyistä köysistä tai raskaasta vastapainosta. Varsi sinkosi esimerkiksi raskaan kivenjärkäleen vihollisen linnoitusta kohti aiheuttaen pahoja vaurioita muuriin ja torneihin. Katapultteja käytettiin enimmäkseen rakennuksia vastaan, mutta niitä on käytetty myös vihollisten sotilaita vastaan taistelukentällä. Katapultit eivät olleet kovinkaan tarkkoja, mutta ne aiheuttivat suurta tuhoa osuessaan kohteeseensa.
Katapultin ammuksina käytettiin raskaiden kivenjärkäleiden lisäksi palavaa materiaalia, palavaa nestettä sisältäviä astioita tai jopa kuolleiden eläinten tai ihmisten raatoja, jotka heikensivät puolustajan taistelutahtoa ja levittivät sairauksia.
Sandakfu
Sandakfu tai Sandakphu (3 636 m) on korkein vuori Länsi-Bengalin osavaltion Intiassa. Vuori sijaitsee Singalilan kansallispuistossa Länsi-Bengalin ja Sikkimin rajalla. Sandakfu on Singalila Ridgen korkein kohta. Vuoren huipulla on kylä jossa on useita hostelleita. Huipulle pääsee maastoautolla.
Katapultti
Antiikin kreikkalaiset kehittivät maailman ensimmäiset katapultit. Myös nimitys on peräisin kreikasta: katapeltēs (sanoista kata- ’alas’ ja pallein ’heittää' / 'singota’). Myöhemmin roomalaiset kehittivät tehokkaamman katapulttityypin, onagerin. Keskiajalla ilmestyi uudenlaisia ja kehittyneempiä katapultteja, kuten trebuchet ja mangoneli.
Katapulttia käytettiin ilmailussa jo varhain lyhentämään lähtökiitoa, kunnes koneet pystyivät itsenäiseen nousuun tekniikan kehityttyä. Muun muassa Wrightin veljekset käyttivät yksinkertaista junttakatapulttia omissa kokeissaan.
Lentotukialuksilla katapultti on yhä tärkeä apuväline: sen avulla saadaan ilmaan raskaastikin kuormatut lentokoneet. Näillä aluksilla katapultit ovat tavallisimmin höyryvoimaisia. Uuden sukupolven tukialuksilla (lähinnä Yhdysvaltain laivaston Gerald R. Ford-, brittien kuninkaallisen laivaston Queen Elizabeth- ja Ranskan PA2-luokat) höyrykatapultti on korvattu sähkömagneettisella katapultilla.
Nykyään katapultin tapaisia laitteita käytetään esimerkiksi miehittämättömien ilma-alusten laukaisemiseksi taivaalle.
Blood: The Last Vampire (elokuva)
Juoni
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1970-luvulle. Päähenkilö Saya (Gianna Jun) on vampyyri jonka isä on ihminen ja äiti vampyyri. Hän näyttää 16-vuotiaalta tytöltä, mutta on oikeasti yli 400 vuotta vanha. Hän käyttää samuraitaitojaan saadakseen maailman vapaaksi vampyyreistä. Hän on kuitenkin itsekin riippuvainen verestä jota ilman ei voi elää. Saya työskentelee salaiselle järjestölle joka lähettää hänet amerikkalaiseen sotilastukikohtaan Tokioon. Siellä hän menee salaa High Schooliin jossa ystävystyy amerikkalaisen Alicen (Allison Miller) kanssa. Alicen päälle hyökkäävät luokkatovereiksi naamioituneet vampyyrit ja Saya täytyy pelastaa Alice. Tukikohdassa hän huomaa että hänen on siellä mahdollista päästä tuhoamaan kaikista vaarallisin vampyyreista, Onigen (Koyuki).
Näyttelijät
Lähde:
Tuotanto
Toukokuussa 2006 Bill Kong kertoi halustaan luoda Blood: The Last Vampire -anime-elokuvaan pohjautuva näytelty elokuva. Aivan kuten animeversiossa, tämäkin olisi pääosin englanniksi puhuttu.
Aiheesta muualla
BLOOD THE LAST VAMPIRE
Birdin avaus
Birdin avaus on shakkiavaus, joka alkaa siirrolla:
Englantilainen Henry Bird on antanut nimensä tälle avaukselle.
Birdin avauksesta syntyy usein käänteisiä kivimuurityyppisiä avauksia (ks. hollantilainen puolustus).
Mustan yleisimmät vastaukset ovat 1 ...d5 ja 1 ...e5 (Fromin gambiitti):
Tällöin päädytään seuraavan kuvan mukaiseen asemaan
Tällöin tullaan siirtovaihtojen kautta kuningasgambiittiin.
Valkoisen ottaessa gambiitin vastaan peli voi jatkua
Tilannetta vastaava asema on esitetty seuraavassa kuvassa
Nyt valkoisen e1-h4 diagonaali on luvattoman heikko. Mustalla uhkaa ...Dh4+ mattiuhkauksin, joka toteutuu esimerkiksi seuraavalla jatkolla (musta lyö kahdesti g3:een).
Toivon johtaminen
Toivon johtaminen on Johtamistaidon Opiston tutkimusjohtajana toimivan KTT Pauli Juutin teos, jossa hän esittelee johtamisnäkökulmakäsitteen toivon johtaminen. Hänen määritelmäänsä toivon johtamisesta ovat vaikuttaneet useat aikaisemmin johtamiseen tuodut näkökulmat, muun muassa tarinallisuus, ratkaisukeskeinen ajattelu ja ihmisten johtaminen.
Juuti perustelee toivon johtamisen olemassaolon huikeilla esimerkeillä toivon merkityksestä ääritilanteissa. Vahva esimerkki toivon merkityksestä henkiseen ja fyysiseen terveyteen on voitu todeta toisen maailmansodan aikaisilla keskitysleireillä, joilla unelmien säilyttäminen vaikutti ratkaisevan positiivisesti ihmisten kohtaloihin. Hän myös toteaa yleisen elämänkokemuksen perusteella, että toiveikkuus ja unelmien toteutumisen mahdollisuus rohkaisevat ja innostavat työhön ratkaisevasti.
Ääntötapa
Ääntötapa eli artikulaatiotapa tarkoittaa kielitieteessä (erityisesti fonetiikassa) tapaa, jolla kieli, huulet ja muut ääntöväylän osat ovat kosketuksissa toisiinsa tiettyä äännettä tuotettaessa. Käsitteeseen viitataan usein vain konsonanttien yhteydessä, vaikka vokaaleillakin on oma ääntötapansa. Yhdessä ääntöpaikassa voidaan tuottaa äänteitä usealla ääntötavalla. Samassa paikassa tuotettavia äänteitä kutsutaan homorgaanisiksi.
Avauma-aste
Ääntämiseen käytetyn ilmavirran esteenä voi ääntöväylällä olla eri suuruisia tiloja. Kun kaksi ääntöväylän osaa (esimerkiksi kieli ja kitalaki tai ylähuuli ja alahuuli) koskettavat toisiaan niin, että ilmavirta ei pääse kulkemaan suusta ulos lainkaan, puhutaan sulkeumasta eli klausuurasta. Sulkeuman avulla tuotettuja äänteitä ovat klusiilit ja nasaalikonsonantit. Jos ilmavirran tuloa ei ole kokonaan estetty, mutta kuitenkin ilma pääsee vain vaivoin ulos suusta, puhutaan hälyä tuottavasta supistumasta eli striktuurasta. Supistumaäänteitä ovat frikatiivit. Mikäli ääntöväylä taas on täysin avoin, puhutaan avaumasta eli apertuurasta. Tällä tavoin tuotettuja äänteitä ovat vokaalit. Lisäksi joskus mainitaan supistuman ja avauman välimuoto lähentymä, jolla puolivokaalit ja lateraalit tuotetaan. Ääntöväylällä on tällöin pieni kapeikko, joka ei kuitenkaan tuota merkittävästi hankaushälyä. Klusiileissa ja affrikaatoissa avauma-aste on monivaiheinen siten, että äänteiden alussa muodostetaan täysi sulkeuma, joka sitten purkautuu klusiileilla avaumaksi ja affrikaatoilla supistumaksi.
Kielten historiallisessa kehityksessä äänteet voivat muuttua avauma-asteeltaan avoimemmiksi lenitioksi kutsutussa prosessissa.
Muut supistumat
Frikatiivit jaotellaan usein kahteen luokkaan niissä käytetyn supistuman muodon perusteella. Sibilanteille on ominaista kielen selän avulla tehty kourusupistuma, jonka kautta ilmavirta kulkee. Spiranteilla esiintyy tämän sijasta kitakielekkeellä, kielellä, etuhampailla tai huulilla muodostettu rakosupistuma. Kielen suhteellisesta liikkumattomuudesta johtuen kaikissa ääntöpaikoissa ei voida tuottaa sibilantteja, kun taas spirantteja voidaan tuottaa lähes missä ääntöväylän osassa tahansa.
Tremulantit muistuttavat monella tapaa lyhyitä klusiileja. Niissä käytetyn tärysupistuman alkuvaihe muistuttaa klusiilien sulkeumaa, joka kuitenkin purkautuu ja taas pian sulkeutuu ilmanpaineen ja aktiivisen lihasvoiman yhteisvaikutuksesta. Tremulanteilla sulkeuma–avauma-liike eli täry toistuu usein nopeassa tahdissa monta kertaa peräkkäin, joskin yksitäryinenkin tremulantti on mahdollinen ja kuulovaikutelmaltaan erilainen kuin vastaava klusiili.
Täryn aikaansaamiseksi ääntöväylällä ei tarvitse sulkeumavaiheen jälkeen olla täyttä avaumaa. Mikäli kielen perusasentoa nostetaan suun seinämää kohden, saadaan muodostetulla supistumalla aikaan tremulanttifrikatiivi. Joissakin kielissä on myös olemassa tremulanttiaffrikaattoja.
Nasaalisuus ja lateraalisuus
Ilmavirta voidaan myös ohjata osittain nenä- ja osittain suuväylään. Tällöin puhutaan suussa olevan avauma-asteen mukaisesti nasaalivokaaleista, nasaalifrikatiiveista, nasaalilateraaleista, nasaalitremulanteista tai nasaalisista puolivokaaleista. Nasaalivokaaleita lukuun ottamatta tällaiset puolinasaaliset äänteet ovat maailman kielissä – ainakin itsenäisinä foneemeina – suhteellisen harvinaisia. Äännettä, jonka tuottamisessa kaikki ilmavirta kulkee suun kautta, kutsutaan oraaliseksi.
Laajemmat luokat
Klusiilit, frikatiivit ja affrikaatat muodostavat yhdessä obstruenttien luokan. Näille on ominaista ilmavirran kulun estäminen joko kokonaan tai merkittävästi. Ne ovat tyypillisesti soinnittomia, mutta soinnilliset obstruentit ovat maailman kielissä myös yleisiä. Sonorantteihin kuuluvat äänteet, joissa ilmavirta kulkee suhteellisen vapaasti. Näitä ovat siis nasaalit, likvidat, puolivokaalit ja vokaalit. Useimmissa maailman kielissä sonorantit ovat lähes aina soinnillisia. Soinnittomia sonorantteja tosin löytyy esimerkiksi islannista sekä monista Tyynenmeren alueen kielistä.
Resonantit ovat äänteitä, joilla on samanlaisia resonanssipiirteitä kuin vokaaleilla ja joiden spektrissä esiintyy harmonisia osasäveliä. Resonantteja ovat vokaalit, likvidat, nasaalit ja ainakin jotkin puolivokaalit.
Ei-pulmoniset ilmanvirtaustyypit
Kaikki edellä mainituista äänteiden luokista tuotetaan keuhkoista tulevan ilmavirran avulla. Niitä kutsutaan fonetiikassa pulmonisiksi äänteiksi. Muitakin ilmanvirtaustyyppejä on olemassa ja niille rakentuvat muun muassa seuraavat äänneluokat:
Benkő-gambiitti
Benkő-gambiitti on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti:
Benkő-gambiitissa, joka tunnetaan myös Volga-gambiitin nimellä, musta uhraa daamipuolen laitasotilaan saavuttaakseen asemallista painetta daamisivustalla a- ja b-linjoilla. Benkő on hyvin strateginen avaus, eikä mustalla ole yleensä suoraa tapaa saada gambiittisotilasta takaisin.
Rintalihas
thumb|250px|Kuvassa rintalihakset väritettynä Rintalihaksia ihmisellä on kaksi paria: isot rintalihakset (pectoralis major) ja pienet rintalihakset (pectoralis minor). Rintalihakset osallistuvat olkanivelen liikuttamiseen.
Benkő-gambiitti
Avauksen historiaa
KvM David Levyn mukaan Benkö-gambiitti on todennäköisimmin keksitty Ruotsissa 1920-luvulla. Kansainvälisissä turnauksissa sen esittelivät ensi kerran 1930-luvulla ruotsalainen suurmestari Gösta Stoltz ja tšekkiläinen mestari Karel Opočensky. Sittemmin suurmestari Erik Lundin pelasi avausta kahdesti Saltsjöbadenin alueiden välisessä turnauksessa 1948.
Rintalihas
Kuntosalilla voi rintalihaksia harjoittaa esimerkiksi penkkipunnerruksella.
Benkő-gambiitti
Avauksen historiaa
Varhaisimmissa peleissä Benkö-gambiittiin päädyttiin siirtovaihdolla kuningasintialaisen puolustuksen kautta.
Helmikuussa 1946 neuvostoliittolainen pelaaja nimeltä Agrunov julkaisi Shakhmaty v SSSR –lehdessä artikkelin, jossa analysoi siirroilla '''1. d4 Rf6 2. c4 c5 3. d5 b5''' alkavaa gambiittia. (Osa analyyseistä voidaan kuitenkin lukea kuuluvaksi Benoni-puolustuksen teoriaan.) Hän nimesi avauksen Volgagambiitiksi, ja enimmäkseen tuolla nimellä avaus tunnetaan nykyään entisen Neuvostoliiton alueella ja Itä-Euroopassa. (Agrunov asui Kuibyševissa (nyk. Samara), joka sijaitsee Volgajoen varrella.) Suurmestari Pál Benkö pelasi avausta ensimmäisen kerran Sarajevon kansainvälisessä turnauksessa 1967. Sen jälkeen avauksesta tuli nopeasti suosittu. Benkö itse pelasi sitä useita kertoja. Avaus sai sittemmin nimensä hänen mukaansa.
Benkőtä ovat pelanneet monet suurmestarit, joista mainittakoon esimerkiksi syksyllä 2005 maailmanmestaruustittelin voittanut Veselin Topalov. Suomessa avausta aikanaan käytti kansainvälinen mestari Olli Salmensuu.
Esimerkkipeli:
Avauksen teoria
Torjuttu Benkö-gambiitti
Valkean ei välttämättä tarvitse ottaa tarjottua sotilasta vastaan, vaan Benkö-gambiitin voi torjua useilla eri tavoilla :
a) 4. a4
c) 4. b3
d) 4. Dc2
e) 4. Rf3
f) 4. g3
Torjutun Benkö-gambiitin eri muunnelmat löytyvät ECO-koodiston koodista A57.
Vastaanotettu Benkö-gambiitti
Mikäli valkea haluaa ottaa vastaan tarjotun sotilaan, pelataan
Musta tarjoaa toisen sotilaan uhrausta. Tästä haarautuvat pääjatkot. Valkoinen voi nyt ottaa sotilaan vastaan siirrolla '''5. bxa6''', jolloin päädytään seuraavaan asemaan:
Tätä muunnelmaa kutsutaan vastaanotetuksi Benkö-gambiitiksi. Tätä muunnelmaa käsittelevät Encyclopedian kohdat, joiden ECO-koodit ovat A58 ja A59.
Vaihtoehtoisesti valkoinen voi torjua uhrauksen ja pelata
jolloin peli saa aivan uuden luonteen ja päädytään seuraavaan asemaan:
4. cxb5 a6 5. b6 -muunnelma on viralliselta nimeltään puolihyväksytty Benkö-gambiitti. Tämän muunnelman sisältävä ECO-koodi on A57.
Jalkaranta
Jalkaranta on Lahden 33. kaupunginosa. Jalkaranta sijaitsee läntisessä Lahdessa Vesijärven ja Salpausselän reunamuodostuman välisellä alueella. Kaupunginosaan kuuluvat Lahden keskustan suunnasta luettuna Pallaksen, Tapanilan, Kankolan, Kiikkulan, Rautakankareen ja Korpikankareen asuinalueet. Etäisyys melko keskellä Jalkarantaa sijaitsevasta Kiikkulankadun ja Jalkarannantien risteyksestä kauppatorille on noin 4 km.
Jalkarannassa on kerrostaloja, rivitaloja ja omakotitaloja. Yksityiset palvelut ovat vuosien varrella yksipuolistuneet, mutta kaupunki on panostanut alueeseen esimerkiksi rakennuttamalla Jalkarantaan monitoimitalo Jalon.
Historia
Jalkaranta oli Hollolan vanhimpia kyliä. Ensimmäinen maininta siitä on vuodelta 1460, jolloin Hollolan lautamiehenä toimi Anders Jalkaranda.
Erään tarinan mukaan Jalkaranta sai nimensä siitä, että siellä lepuutettiin jalkoja matkalla Hollolan kirkolle. Toisen tarinan mukaan kirkolle menijät säästivät kenkiään kävelemällä Jalkarannassa oleville kirkkoveneille. Jalkaranta liitettiin Hollolan kunnasta Lahden kaupunkiin vuonna 1933.
Tapanila
Jalkarannantietä tultaessa ensimmäinen Pallaksen jälkeinen Jalkarannan puolella oleva alue on Tapanila. Tapanila on metsäinen osa Jalkarantaa, ja se jää Vesijärven rantaan laskeutuvien Kankolan ja Kiikkulan eteläpuolelle. Tapanilan rannassa on Myllysaari, jossa on purjehdusseuran kesäpaviljonki, venevaja ja venelaiturit. Aikaisemmin saareen ei ollut tieyhteyttä, mutta 1980-luvulla sinne rakennettiin yksikaistainen tie huoltoajoa varten. Tapanilassa on asiamiesposti Sale-myymälässä, Kukkakauppa Keijunkehrä, Pitseria Miranda ja siellä sijaitsi vanhainkoti, myöhemmin Tapanilakoti. Alueella on myös suurehko nurmipintainen jalkapallokenttä ja sen vieressä talvisin jäädytettävä luistelukenttä.
Nykyinen Osuuskauppa Hämeenmaan Sale oli aikaisemmin K-lähikauppa Sirpakka.
Tarjantien länsipäässä on Tapanilan hiihtomaja, jonka varressa on lukuisia talvella hiihtolatuina ylläpidettäviä pururatoja. Niitä pitkin on hyvä yhteys Messilän kartanoon ja Tiirismaan luonnonsuojelualueen maastoihin, kuten myös Lahteen Lahden urheilukeskukseen. Tapanilan hiihtomaja on eräänlainen keskuspaikka, josta pääsee ulkoilemaan laajalle: Urheilukeskukseen, Messilään, Tiirismaalle, Heinsuolle ja Rautakankareelle. Hiihtomaja on kaksikerroksinen ja sen yläkerrassa toimi aiemmin kahvila.
Tapanilassa toimii Lahden Steinerkoulu.
Kankola
Tapanilasta länteen seuraava alue on Kankola, joka laskeutuu pohjoisessa Vesijärven rantaan. Kankolan urheilukentällä voi pelata kesäisin jalkapalloa ja tennistä sekä talvisin jääkiekkoa. Urheilukentän vieressä on Kankolan uimaranta ja pienvenesatama.
Jalkarannan koulun yhteydessä toimii päiväkoti ja Jalkarannan kirjasto. Jalkarannan koulun vieressä Tarjantien varrella on uusia kerrostaloja sekä Jalkarannan sairaala (2008). Ala-asteen tilat ovat kouluajan ulkopuolella urheiluseurojen käytössä.
Kiikkula
Lähempänä rantaa on kolmikerroksisia pitkiä kerrostaloja, jotka Rauma-Repola rakennutti työntekijöilleen vuokra-asunnoiksi. Sittemmin asunnot on myyty asukkaille asunto-osakeyhtiömuodossa.
Kiikkulanranta oli 1970-luvulla kaislikkoa, jossa kasvoi pajuja. 1980-luvulla ranta raivattiin uimarannaksi ja uimarannan sekä luisteluratana talvella käytettävän urheilukentän väliin rakennettiin tenniskenttä. Alue kuitenkin tunnetaan Kankolan kenttänä.
Rautakankare
Jalkaranta jatkuu korkealle Rautakankareelle, jossa on Jalkarannantien molemmin puolin rivi- ja omakotitaloasutusta. Hollolan kunnan rajalta alkaa Messilä, jonka rannassa on pienvenesatama, uimaranta ja matkailuvaunualue. Myös Rautakankareella on hiihtomaja Tapanilan tapaan.
Korpikankare
Korpikankare on Rautakankareen tapainen metsäinen osa Jalkarantaa. Se päättyy Hollolan rajalle, mistä alkaa Messilä.
Ulkoilu ja liikunta
Jalkarannasta lähtee useita hiihto- ja ulkoilureittejä. Alueella on myös muita liikuntapaikkoja, kuten Kankolan urheilualue tenniskenttineen, Jalon sisäliikuntahalli sekä muutama urheilukenttä. Lapsiperheiltä ajatellen Jalkarannasta löytyy useita leikkipuistoja, kuten Kankolanpuiston leikkialue.
Linja-autoyhteydet
Jalkarantaan kulkee arkisin linja-auto 5–8 kertaa tunnissa.
The Ocean
”The Ocean” on englantilaisen rockyhtye Led Zeppelinin kappale. Se julkaistiin yhtyeen albumilla Houses of the Holy vuonna 1973, levyn viimeisenä raitana. Kappaleen nimi, ”The Ocean”, viittaa yleisömereen, jonka yhtye näki esiintyessään konserteissaan. ”The Ocean” on yksi harvoja Led Zeppelinin kappaleita, jossa kaikki yhtyeen jäsenet ovat vaikuttaneet sanoitukseen.
Jogo do pau
thumb|240px|Jogo do pau Jogo do pau ("keppipeli") on perinteinen portugalilainen kamppailulaji, joka kehittyi maan pohjoisosissa Minhon ja Trás-os-Montesin alueilla. Se on nyttemmin menettänyt suosiotaan, mutta sitä edistävät yhä Portugalilainen jogo de pau -liitto (Federação Portuguesa de Jogo do Pau) ja Portugalin kansallinen jogo de pau -liitto (Federação Nacional do Jogo do Pau Português).
Lajin uskotaan syntyneen paimenten keskuudessa. He kantoivat paimensauvaa mukanaan apuna vaikeakulkuisessa maastossa ja lauman suojelemiseksi.
Luettelo Suomen nähtävyyksistä
thumb|Nähtävyyden merkkinä on [[hannunvaakuna, kuvassa Poikajoen Isterinkoskella Muhoksella.]]
Tämä on luettelo Suomen nähtävyyksistä paikkakunnittain lueteltuna.
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Å Ä Ö
Hjalmar Erik Eklund
Hjalmar Erik Eklund (s. 3. elokuuta 1888 Akaa ) oli suomalainen poliitikko. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli satulaseppä.
Sodan jälkeen Eklund toimi Suomen sosialistisen työväenpuolueen puheenjohtajana 28. joulukuuta 1920 – 26. tammikuuta 1922. Hän toimi myös Suomen sosialidemokraattisen nuorisoliiton puheenjohtajana vuodet 1919–1922, ja nousi 1920-luvun puolivälissä Suomen kommunistisen puolueen keskuskomiteaan. Hän käytti myöhemmin Neuvostoliitossa nimeä Johan Salminen. Arvo Tuomisen mukaan Eklund sai surmansa Stalinin vainoissa vuonna 1937.
Elijärven kaivosrata
pienoiskuva|Lautiosaaren vaihde. Elijärven kaivosrata tai pelkästään Elijärven rata on Suomen rataverkon osuus Lautiosaaren erkanemisvaihteelta Elijärven kaivokselle Keminmaalla. Tämän tavaraliikenneradan pituus on noin 7,5 kilometriä ja suurin nopeus on 50 km/h.
Liikenne
Rataosan liikenne muodostui yksinomaan Elijärven kaivoksen ja Tornion terästehtaiden välisestä kromimalmin kuljetuksista. Liikennettä hoidettiin vaihtokoreilla varustetuilla vaunuilla, joista vaihtokorit siirrettiin tehtaalla kuorma-autoilla oikeaan paikkaan käsittelyä varten.
Liikenne päättyi vuoden 2005 lopussa, sillä VR Cargo (nykyään VR Transpoint) hävisi tarjouskilpailun malmikuljetuksista kuorma-autoyrittäjälle. Tämän vuoksi rataosalla ei ole lainkaan junaliikennettä vuosina 2006–2010. VR oli suunnitellut ottavansa uuden, raskaampien akselipainojen malmivaunun käyttöön Elijärven kaivosradalla 2006.