cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alailmakehän otsoni
Ihmisen toiminta on lisännyt alailmakehän otsonin määrää. Tätä pidetään ongelmana, koska otsoni on voimakas hapetin ja siksi vahingollista kasveille, eläimille ja materiaaleille. Alailmakehän otsoni toimii myös kasvihuonekaasuna voimistaen merkittävästi ilmaston lämpenemistä.
Alailmakehän otsoni ärsyttää limakalvoja ja haittaa hengityselimistön toimintaa. Kasveilla se alentaa vastustuskykyä ja vaikeuttaa yhteyttämistä. Yhdysvalloissa otsonin aiheuttamien satotappioiden on arveltu olevan 500 miljoonaa dollaria vuodessa. Alatroposfäärin otsonipitoisuuden on arvioitu lisääntyneen pohjoisella pallonpuoliskolla viimeisen sadan vuoden aikana noin 20–100 %, mutta tulos on aikaisempien mittausten puuttuessa epävarma.
Otsonin synty troposfäärissä
Alailmakehän otsonia syntyy monimutkaisissa kemiallisissa reaktioissa, joissa hiilimonoksidi ja haihtuvat orgaaniset yhdisteet hapettuvat typen oksidien vaikutuksesta. Esimerkiksi hiilimonoksidi reagoi ensin hydroksyyliradikaalin OH kanssa. Näin syntynyt vetyatomi reagoi nopeasti happimolekyylin kanssa, jolloin syntyy vetyperoksidiradikaali HO2
Nettoreaktio on
Metaanin otsonia synnyttävät reaktiot ovat samankaltaiset.
Otsonia synnyttävät päästöt
Typen oksidien päästöt ovat keskeisessä asemassa otsonin muodostumisessa. Ihmisperäisistä typpioksidipäästöistä noin 40 % aiheutuu fossiilisten polttoaineiden käytöstä. Toisaalta typpimonoksidi reagoi myös otsonin kanssa tuhoten sitä: kaupungeissa otsonipitoisuudet voivat paikoin olla ympäröivää aluetta pienempiä, koska pakokaasujen typpimonoksidi myös vähentää otsonia.
Toinen otsonipitoisuuksiin suuresti vaikuttava päästöryhmä ovat VOC-yhdisteet. Niitä vapautuu ilmakehään muun muassa liikenteestä, energiantuotannosta, bensiinistä haihtumalla, teollisuusprosesseista ja jätteiden hävityksestä. VOC-yhdisteiden merkitys on suuri etenkin saastuneessa kaupunki-ilmassa: puhtaammilla alueilla otsonia syntyy metaanin ja hiilimonoksidin reaktioissa. Hiilimonoksidia vapautuu samoin liikenteestä, energiantuotannosta ja jätteenpoltosta, metaania puolestaan fossiilisten polttoaineiden käytöstä, riisipelloista, kaatopaikoilta ja kotieläimistä.
Terveysvaikutukset
Suomessa pitoisuudet voivat maaseudulla nousta lyhytaikaisesti näihin tasoihin. Otsonin vuosikeskiarvot ovat kuitenkin melko pieniä, se ei juuri siirry sisäilmaan, eikä nykyään ole sisälähteitä. Väestötutkimukset mm. Kanadassa osoittavat, että otsonin päivittäisvaihtelu liittyy sairaalaan ottojen lisääntymiseen hengitystiesairauksien takia. Se lienee toiseksi eniten terveyteen vaikuttava ilmansaaste pienhiukkasten jälkeen. Erityisen herkkiä otsonin aiheuttamille ärsytysoireille ovat astmaatikot ja pikkulapset. Koska otsoni on hyvin reaktiivinen, ulkoilman otsoni ei siirry erityisen hyvin sisäilmaan, joten oireet ovat sisällä vähäisempiä kuin ulkona.
Pitkäaikainen altistuminen voi aiheuttaa pysyviä vaurioita keuhkokudokseen. Otsonin haittavaikutukset perustuvat sen kykyyn reagoida lähes kaikkien aineiden kanssa. Elimistössä se kykenee hapettamaan entsyymejä, proteiineja ja rasvahappoja. Otsoni tehostaa muiden ilmansaasteiden kuten karsinogeenien haittavaikutuksia ja voi myös itse aiheuttaa syöpää. Fyysinen rasitus lisää haittavaikutuksia, sillä tällöin hengitetyn ilman määrä on suurempi. Erityisen herkkiä otsonin terveyshaitoille ovat ihmiset, joiden keuhkojen toiminta on heikentynyt. Tällaisia ovat muun muassa astmaatikot, vanhukset, hengityselinsairauksia potevat ja lapset. Tyypillisiä oireita ovat esimerkiksi astman ja siitepölyallergian paheneminen sekä hengitysteiden ärsytys.
Ensimmäisenä ilmeneviä oireita ovat muutokset keuhkojen toiminnassa sekä tulehdustyyppiset reaktiot keuhkokudoksessa. Suurempi pitoisuus (200 µg/m³) aiheuttaa silmien kirvelyä, vuotamista ja punoitusta sekä päänsärkyä, huonovointisuutta ja hengitysvaikeuksia. 240 µg/m³ pitoisuuden on havaittu vaikuttavan fyysiseen suorituskykyyn heikentävästi.
Otsonipitoisuuksille asetetut raja-arvot ylittyvät usein suurkaupungeissa erityisesti aurinkoisella ja lämpimällä säällä, jolloin sääolosuhteet ovat suotuisat otsonin muodostumiselle. Kaupunkien keskustoissa liikenteen tuottama typpimonoksidi kuitenkin kuluttaa otsonia, niin että pitoisuudet keskustassa ovat usein paljon pienempiä kuin kaupungin ympäristössä. Suomessa Ilmatieteen laitos seuraa hengitysilman otsonipitoisuuksia kymmenellä mittausasemalla eri puolilla Suomea. Se antaa otsonivaroituksen, jos pitoisuus ylittää EU:n määrittelemän kynnysarvon 180 µg/m3. Suomeen tulee otsonipitoista ilmaa usein kaukokulkeumana muualta Euroopasta.
Jo huomattavasti alemmat otsonipitoisuudet, kuin ihmisille haittaa aiheuttavat, vaurioittavat kasvien solukkoa ja haittaavat fotosynteesiä.
Jarmo Koskinen
Jarmo Koskinen on seuraavien henkilöiden nimi:
Kuolemantuomiopaikka
Kuolemantuomiopaikka (The Ox-Bow Incident) on William A. Wellmanin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1942. Vuoden 1885 tositapahtumiin perustuva, Lamar Trottin käsikirjoittama elokuva kertoo väkijoukon kuolemaan tuomitsemista, mutta lopulta syyttömiksi osoittautuvista karjapaimenista. Pääosia näyttelevät muiden muassa Henry Fonda, Anthony Quinn ja Dana Andrews.
Vastaanotto
Elokuva sai parhaan elokuvan Oscar-palkintoehdokkuuden ja neljä National Board of Review -palkintoa.
Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1979 sen olevan esimerkki ensimmäisistä realistisen tyylisuunnan lännenelokuvista, joissa kaikki ei enää ole niin hyvää ja kaunista kuin sitä aiemmin. Elokuva nousi arvoonsa vasta vuosia valmistumisensa jälkeen. Fräntin mukaan elokuvaa on arvosteltu siitä, että tarina on liian nykyaikainen, mutta hänestä tosipohjainen tarina on lajityypin vaikuttavimpia moraliteetteja.
Vuonna 1998 elokuva valittiin Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Kuolemantuomiopaikan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Pohjois-Kiinan tasanko
Pohjois-Kiinan tasanko on Kiinan pohjoisosassa sijaitseva tasanko, jota ympäröivät ylängöt ja vuoristot lounaassa, lännessä ja pohjoisessa. Tasangon pinta-ala on yli 409 500 neliökilometriä, josta suurin osa on alle 50 metrin korkeudella merenpinnasta. Tasanko on yksi maailman tiheimmin asutuista alueista, ja siellä sijaitsee maan pääkaupunki Peking samoin kuin Tianjin. Toisaalta tasanko on myös tärkeä viljelysalue, jolla viljellään esimerkiksi vehnää, puuvillaa ja maapähkinöitä. Tasanko on lössin peitossa.
Pilkkumurisija
Pilkkumurisija (Plectorhinchus gaterinus) on murisijoiden (Haemulidae) heimoon kuuluva kalalaji. Suomalais-ruotsalainen Peter Forsskål kuvasi lajin tieteelle vuonna 1775.
Pilkkumurisija on tavallisesti 35 senttimetrin mittainen.
Pertti Ström
Pertti "Pertsa" Ström on yksi Leena Lehtolaisen Maria Kallio -kirjojen poliiseista.
Vammalassa syntynyt Ström kuvataan alkoholiongelmaiseksi ja ennakkoluuloiseksi etnisiä vähemmistöjä kohtaan, esimerkiksi vietnamilaissyntyistä kollegaansa Anu Wangia hän saattaa nimittää mm. "vinosilmäksi". Hän suhtautuu kielteisesti myös seksuaalisiin vähemmistöihin ja esimerkiksi kieltäytyy kättelemästä pahoinpitelyn uhriksi joutunutta homoparia (Petri Ilveskivi & Tommi Laitinen, Ennen lähtöä) ja romaanissa Kuolemanspiraali kauhistelee Kalliolle, kuinka hänen homoseksuaaliksi epäilemänsä Rami Luoto oli kätellyt häntä poliisiasemalla.
Ström erosi vaimostaan, jonka kanssa hänellä oli lapset Jani ja Jenna. Jälkimmäinen ryhtyy myöhemmin poliisiksi seuraten isänsä jalanjälkiä. Kirjassa Tuulen puolella Ström raivostuu ja pahoinpitelee kuulusteltavansa, vaimonsa toistuvasti hakanneen ja jopa lapsiaan uhkailleen Ari Väätäisen. Tämän seurauksena hänet pidätetään virasta ja soitettuaan työtoverilleen ja kirjoitettuaan omaisilleen ja kollegoilleen itsemurhaviestin, hän ampuu itsensä kotonaan Espoon Olarissa. Ström oli ollut samalla kurssilla poliisikoulussa kuin Kallio. Kurssilla ollessaan Ström myös pyysi Kalliota treffeille, ja tämän kieltäytyminen on osasyy näiden kahden osin vihamielisiinkin väleihin.
Hahmo on saanut nimensä Eppu Normaalin albumin Aknepop kappaleesta "Kuka ön Pertti Ström" (1978), joka viittaa Epe Heleniuksen käyttämään salanimeen.
Sisalagaave
Sisalagaave (Agave sisalana) on monivuotinen agaavejen (Agave) sukuun kuuluva kasvi. Sen noin 1–1,5 metrin mittaisiksi kasvavista lehdistä saadaan sisalia – väriltään vaaleaa, voimakaskiiltoista ja karkeaa kuitua, jota käytetään narujen ja köysien raaka-aineena. Arkikäytössä sisalia tapaa kissojen raapimispuiden päällysteenä.
Kuituagaavesta (Agave fourcroydes) saatava henequen on sisalin kaltainen lehtikuitu.
thumb|200px|vasen|Sisalkuitua.
Turun Tauti
Turun Tauti on vuonna 1988 perustettu turkulainen hardcore punk -yhtye. Yhtye on julkaissut kolme albumia ja seitsemän EP:tä/minialbumia. Lisäksi sen kappaleita on useilla punk-kokoelmilla. Turun Tauti on esiintynyt Suomen ohella useana vuonna muualla Euroopassa.
Historia
Turun Taudin perustivat maaliskuussa 1988 Jari ”Jarza” Heimola (laulu), Petri ”Volvo-Pete” Kulmanen (laulu, kitara), Pate (basso) ja Janne ”Jace” Ollikainen (rummut). Alkuperäisen kokoonpanon kanssa studiossa äänitettiin kaksi laulua. Jo toisena vuonna kokoonpano muuttui, kun Pate ja Volvo-Pete lähtivät ja heidän tilalleen liittyivät Petteri ”Pete” Takkinen ja Tomi ”Tomppa” Arpiainen. Pete Takkisesta tuli yhtyeen kitaristi ja Tompasta uusi rumpali, jolloin Jace siirtyi basistiksi. Muuttuneen kokoonpanon kanssa nauhoitettiin viisi laulua A-Panimolla Riverside-studiossa. Nämä äänitykset yhdistettiin yhtyeen ensimmäiseksi julkaisuksi, joka sai nimen Turun Tauti -EP. Sessiosta yksi ylijäänyt kappale julkaistiin Maanalainen vuosikerta -kokoelmalevyllä (kappale ”Rai!”) 1989. Lyhyen ajan jälkeen kitaristiksi vaihtui Arto ”Luigi” Toikkanen, joka alkoi tehdä Jacen kanssa kappaleita. 300 ensimmäistä EP:tä myytiin extrasinglen kanssa. Luigi oli mukana ensimmäisen LP:n nauhoituksessa Riverside-studiossa.
Levymyynti oli hyvää ja yhtyettä pyydettiin myös ulkomaille. Yhtye kävikin soittamassa useaan otteeseen klubikeikoilla ja vallatuissa taloissa esim. Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Saksassa, Belgiassa, Ranskassa, Itävallassa, Tšekkoslovakiassa ja Unkarissa. Kokoonpano säilyi samana LP:iden Huuto vapaudelle ja Ei mua vieläkään kukaan saa kii ja 130388-EP:n ajan. Mukaan liittyi vielä lyhyeksi ajaksi Tuija Harju soittamaan saksofonia. Turun Tauti treenasi A-Panimon tiloissa, ja yhtyeen rumpalin perustama RM-Records toimi myös siellä ja julkaisi yhtyeen ensimmäisen EP:n ja seuraavat kolme LP:tä. RM-Recordsin levymogulina ja A-Panimon keikkajärjestäjänä toimi Janne ”Jace” Ollikainen. A-Panimon toiminta oli noihin aikoihin aktiivista: keikkoja järjestettiin Panimolla monille suomalaisille hardcore/punk-yhtyeille.
Kokoonpano
Turun Taudin kokoonpano on vaihtunut lukuisia kertoja. Oheinen taulukko esittää jäsentenvaihdokset vuoteen 2003 asti. Taulukossa on keskitytty niihin jäseniin, jotka ovat osallistuneet yhtyeen julkaisujen tekoon eli taulukko ei ole tyhjentävä. Alkuperäiskokoonpanossa soittivat Jarza (laulu), Volvo-Pete (laulu, kitara), Pate (basso) ja Jace (rummut). Laulaja Jarza on ollut mukana kaikissa kokoonpanoissa. Vuodesta 2004 kokoonpano on ollut Jarza (laulu), Jussi (kitara), Valmu (basso) ja Antti (rummut).
RM-Records
Raunistulan Mafia Records eli RM-Records on vuonna 1989 perustettu HC/punk–levy-yhtiö. RM-Recordsin perusti Jace Ollikainen ajatuksenaan julkaista oman yhtyeen eli Turun Taudin tuotantoa underground-piireissä. Levyt menivät kaupaksi ympäri maailmaa ”periaatteella ilman voittoa”. Ensimmäinen EP maksoi 5 markkaa, kulut saatiin katettua ja ylijääneillä rahoilla julkaistiin ensimmäinen LP. Lopulta levyjä julkaistiin muille yhtyeille myös. RM-Records julkaisi myös Sunset Brigaden, Dun-Delion ja Amazing Tailsin tuotantoa.
Lutjanus lemniscatus
Lutjanus lemniscatus on napsijoiden (Lutjinidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Intian valtamerellä sekä Indopasifisella merialueella. L. lemniscatus kasvaa tavallisesti noin 35 senttimetrin mittaiseksi. Se elää 2–80 metrin syvyydessä.
Titus
Titus Flavius Caesar Vespasianus Augustus (synt. Titus Flavius Vespasianus, myöh. Titus Flavius Caesar Vespasianus, yleisesti Titus) (30. joulukuuta 39 – 13. syyskuuta 81) oli Rooman keisari joka hallitsi 24. kesäkuuta 79 – 13. syyskuuta 81. Hänet muistetaan varsinkin Jerusalemin tuhoamisesta vuonna 70. Hänen keisariutensa aikana Pompejin kaupunki tuhoutui tulivuorenpurkauksessa, ja Roomassa riehui suuri tulipalo. Iloisempi tapahtuma oli Colosseumin amfiteatterin avajaiset vuonna 81. Lyhyestä hallintokaudestaan huolimatta Titus on jäänyt historiaan esimerkillisen hyvänä hallitsijana.
Elämä ennen keisariutta
Titus hyötyi isänsä Vespasianuksen suhteista keisari Neron hoviin. Hän sai korkeatasoisen koulutuksen ja oppi tuntemaan valtakunnan tärkeimpiä vaikuttajia. Vuonna 67 Vespasianus sai tehtäväkseen Juudean kapinan kukistamisen (ns. ensimmäinen juutalaissota), ja Titus seurasi isäänsä tuolle sotaretkelle. Hän sai komentoonsa yhden legioonan ja johti sitä varsin taitavasti, tosin saavuttamatta mitään historiallisesti merkittäviä voittoja.
Kun Vespasianus vuonna 69 nimitettiin Rooman keisariksi, siirsi hän vastuun kaikista sotatoimista Titukselle. Kapina oli tosin jo suurimmaksi osaksi kukistettu, vain Jerusalem teki yhä sitkeää vastarintaa roomalaisille. Titus aloitti Jerusalemin piirityksen, ja vuoden 70 syksyllä hän lopulta valtasi kaupungin. Suurin osa Jerusalemia tuhottiin maan tasalle, ja Titus kohteli julmasti henkiin jääneitä juutalaisia kapinallisia. Valtauksen yhteydessä tuhoutui myös kuuluisa Jerusalemin temppeli. Juutalaiset muistavat Tituksen siis Jerusalemin hävittäjänä, temppelin tuhoajana ja juutalaisten diasporan alkuunpanijana. Palattuaan Roomaan Titus sai viettää triumfin yhdessä isänsä keisari Vespasianuksen kanssa. Tituksen saavuttaman voiton kunniaksi pystytettiin Rooman Foorumille riemukaari, joka on säilynyt näihin päiviin asti.
Vespasianuksen hallintokaudella Titus hoiti monia tärkeitä tehtäviä, toimien mm. pretoriaanikaartin prefektinä. Hän tuli tunnetuksi kovaotteisena isänsä hallinnon puolustajana ja murhautti muun muassa kenraali Caecinan, jonka epäiltiin vehkeilevän keisaria vastaan. Toisenlaista mainetta hän sai suhteestaan juutalaiseen prinsessa Bereniceen. Kansa alkoi juoruta "uudesta Kleopatrasta", sillä Berenicen arveltiin sekaantuvan Rooman asioihin Tituksen välityksellä. Lopulta Titus joutui katkaisemaan suhteensa Bereniceen, jotta hänen oma arvovaltansa ei heikkenisi.
Keisarius
Vespasianus kuoli vuonna 79 ja Tituksesta tuli hänen seuraajansa. Titus jatkoi isänsä järkevää taloudenpitoa ja osoittautui muutenkin vastuuntuntoiseksi hallitsijaksi. Kun tulivuori Vesuvius purkautui hävittäen Pompejin kaupungin, oli Titus organisoimassa hätäapua, ja kun Roomassa riehui vuonna 80 suuri tulipalo, antoi hän paljon valtion varoja kaupungin jälleenrakentamiseen.
Eräänlaisena huipentumana Tituksen hallintokaudelle oli Colosseumin amfiteatterin (alun perin nimeltään ”Flaviusten amfiteatteri”) avajaiset vuonna 81. Ne kestivät 100 päivää ja tarjosivat kansalle paljon mahtipontista viihdettä. Kerrotaan, että avajaisten viimeisenä päivänä Titus purskahti julkisesti itkuun. Syytä tunnepurkaukseen ei tiedetä, mutta eräs mahdollisuus on, että hän tiesi olevansa kuolemansairas. Ehkäpä avajaisten päättyminen muistutti häntä elämän päättymisestä.
Kuolema
Ollessaan kesälomalla sabiinilaisvuorilla Titus sairastui ja kuoli lopulta 13. syyskuuta 81 41 vuoden ikäisenä, hallittuaan vain kahden vuoden ajan. Tituksella ei ollut poikia, joten valta siirtyi hänen veljelleen Domitianukselle. Tituksen väitetään sanoneen viimeisinä sanoinaan "Olen tehnyt vain yhden virheen." Ei tiedetä, mitä virhettä hän tarkoitti. Historioitsija Dio Cassius tulkitsi asiaa niin, että Tituksella oli pahoja aavistuksia sen suhteen, millainen keisari hänen veljestään Domitianuksesta tulisi. Hänen virheensä olisi siis ollut veljen henkiin jättäminen.
Mikele Barber
Mikele Barber (s. 4. lokakuuta 1980) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Homeopatia
thumb|Homeopaattisia tuotteita.
Mikele Barber
Barber kilpaili 1998 Annecyn nuorten MM-kisoissa, joissa hän sijoittui 400 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 54,24. Seuraavana vuonna hän oli Universiadeissa 400 metrillä toinen ajalla 51,03 ja vuoden 2001 Universiadeissa matkan kolmas. Barber oli Osakan MM-kisoissa 2007 mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti 4 x 100 metrin viestijuoksussa MM-kultaa. Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän karsiutui välierissä 60 metrillä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä.
Homeopatia
Homeopatia (kr. όμοιος (hómoios) ’samankaltainen’ + πάθος (páthos) ’kärsimys’) on saksalaislääkäri Samuel Hahnemannin (1755–1843) tutkimuksiin perustuva lääketieteen hylkäämä oppisuunta, jonka mukaan tauteja tulisi hoitaa antamalla potilaalle pieniä määriä sellaisia lääkeaineita, joka suurina määrinä tuottavat hoidettavan taudin oireita. Tiedeyhteisön piirissä homeopatiaa pidetään uskomushoitona ja pseudotieteenä, ja sairauksien hoidossa sen teho vastaa lumelääkityksen (placebo) tehoa.
Mikele Barber
Hänen kaksossiskonsa Me'Lisa on myös pikajuoksija.
Homeopatia
Hahnemann kehitti homeopatian tuskastuneena 1700-luvun alkeelliseen lääketieteeseen, joka oli potilaalle usein vaarallisempaa kuin hoitamatta jättäminen.
Homeopatian harjoittajien mukaan kyseessä on vitalistinen hoitomuoto, jossa homeopaattisten lääkkeiden ajatellaan aktivoivan kehon omaa paranemisprosessia ja vahvistavan immuunijärjestelmää. Lääkkeiden valmistus perustuu laimentamiseen ja ravistamiseen, jolloin lääkeaineen myrkyllisyys poistuu, kun taas itse aineen ominaisuuksien uskotaan säilyvän laimennukseen käytetyssä nesteessä (vesi, sokeri, alkoholi) niin sanotun muistijäljen tai energiakentän kautta.
Homeopatian sisällä on erilaisia suuntauksia, joita erottaa toisistaan tapa määrätä lääkkeitä. Klassisessa homeopatiassa annetaan kerrallaan vain yhtä lääkeainetta. Kliinisessä homeopatiassa lääkemääräyksen perusteena on tauti tai kliininen oire. Kompleksihomeopatiassa käytetään valmisteita, joissa on yhdistettynä useita eri lääkeaineita. Homeopatia ja antroposofinen lääkintä yhdistetään joskus toisiinsa, mutta kyseessä on kaksi eri suuntausta. Monissa Euroopan maissa homeopatiaa käytetään perinteisen lääketieteen rinnalla ja sitä harjoittavat sekä homeopaatit että siinä kouluttautuneet lääkärit. Säännökset ja yleisyys homeopatiaa koskien vaihtevat eri maissa.
Homeopatian suosiota selittävät muun muassa hoitokäytännöt. Homeopaatti käyttää paljon aikaa potilaan tilan selvittämiseen, jolloin potilas kokee homeopaatin keskittyvän juuri hänen ongelmiinsa. Tutkimusten mukaan homeopaattiset lääkkeet ovat sokerivettä, joiden vaikutus selittyy lumevaikutuksella ja potilaan spontaanilla paranemisella. Suomalaiset lääkärit eivät hyväksy homeopatiaa vaihtoehtoisena hoitomenetelmänä lääketieteen rinnalle; 2016 tehdyssä selvityksessä suurin osa heistä pitää sitä ”sairaiden ihmisten pettämisenä, joka pitäisi kieltää”.
Historia
thumb|Samuel Hahnemann vuonna 1841. Saksalainen lääkäri Samuel Hahnemann julkisti homeopatian periaatteet ensi kerran vuonna 1796. Homeopatian keskeiset teokset ovat Hahnemannin kirjoittamat Organon der rationellen Heilkunst (1810), Materia Medica Pura vol 1–4 (1811–1818) ja Die chronischen Krankheiten (1828). Organon der rationellen Heilkunst -teoksen vuonna 1921 julkaistu kuudes painos on edelleen homeopatian perusteos. Myös Hippokrates (460–377 eaa.) mainitsi kirjoituksissaan samankaltaisuuden periaatteen sairauksien hoidossa. Oksentamista Hippokrates lääkitsi antamalla oksetusta lisäävää lääkettä. Paracelsuksen (1493–1541) kerrotaan niin ikään parantaneen ruttotautisia antamalla leivänpalassa potilaan tautieritettä.
Hahnemann työskenteli lääketieteellisten kirjojen kääntäjänä ja sitä tehdessään törmäsi huomioon, jossa selitettiin, miten tärkeää on lääkkeen testaaminen terveellä ihmisellä. Kääntäessään skotlantilaisen lääkärin ja kemistin William Cullenin tekstejä saksaksi hän löysi ohjeita kiniinipuun kuoren käytöstä malarian hoidossa. Hahnemann päätti testata kiniinipuun kuorta itseensä ja havaitsi sen aiheuttavan samanlaisia oireita kuin malariaan sairastuneilla. Kiniinin tehokkuus malarian hoidossa on myöhemmin todistettu, mutta Hahnemannin oireet aiheutti todennäköisemmin yliherkkyys kiniinille. Hahnemannin tulkinta oli kuitenkin se, josta homeopatia sai nimensä: "samanlainen parantaa samanlaisen". Tähän tulkintaan luottaen hän alkoi testata aikakautensa lääkkeitä, jotka olivat vielä tuolloin luonnontuotteita ja usein hyvin myrkyllisiä. Potilaita kuoli sairauksien lisäksi lääkkeiden yliannostukseen. Hahnemann alkoi tutkia aineiden laimentamista ja päätteli, että mitä enemmän hän laimensi sitä parempi lopputulos oli. Tästä havainnosta alkoivat laajamittaiset ja järjestelmälliset tutkimukset, joissa Hahnemann testasi paitsi itsellään myös vapaaehtoisilla aikalaisillaan 90 lääkeainetta 40 vuoden aikana. Kuvattu tapa testata lääkeainetta tunnetaan käsitteenä lääkeaineen homeopaattinen pruuvaus.
Samankaltaisuuden laki
Hahnemannin aikoihin Euroopassa esiintyi malariaa, jota hoidettiin kiniinipuunkuorella. Kääntämänsä kirjallisuuden inspiroimana hän päätti nauttia kyseistä lääkettä, minkä seurauksena hän sai malariassa tunnettuja oireita. Lain lääkeaineen samankaltaisuuden parantavasta tehosta Hahnemann päätyi muotoilemaan kiniinipuunkuoren avulla tekemillään kokeiluilla. Hoidossa käytettävän lääkkeen tulisi kyetä tuottamaan terveellä henkilöllä samat oireet, jotka kulloinkin kyseessä olevassa sairaudessa esiintyvät. Jatkettuaan kokeita muillakin aineilla, Hahnemann päätyi määrittelemään samankaltaisuuden lain, joka muodostaa homeopatialla parantamisen perustan.
Potensointi
Homeopaattisten lääkkeiden valmistuksessa oleellista on liuoksen potensointi eli dynamisointi. Potensointi tapahtuu lääkeliuosta järjestelmällisesti laimentamalla ja ravistamalla sitä jokaisen laimennuksen jälkeen. Mikäli lääke valmistetaan jommankumman tekijän jäädessä pois, ei tuloksena ole homeopaattinen valmiste.
Minimiannos
Hahnemannin mukaan vain yhtä lääkeainetta tulee antaa kerrallaan. Annetun lääkkeen vaikutusta on näin helppo seurata, mikä olisi mahdotonta kerrallaan useampaa annettaessa. Lääkeannoksen tulee myös olla pieni määrältään. Akuuttia tilaa hoidettaessa lääkeaineita voidaan antaa useampia peräkkäin edellyttäen, että potilaan sairauden kuva ei edetessään vastaa enää nautittua lääkettä.
Testaus terveillä
Homeopaattisten lääkkeiden testaaminen eli pruuvaus suoritetaan terveillä ihmisillä. Sana ’’pruuvaus’’ tulee kenties saksan testiä tai koetta tarkoittavasta sanasta ’’Prüfung’’ (tai vielä todennäköisemmin ruotsin kielen sanasta "prova" = kokeilla). Kun koehenkilöt ovat suhteellisen terveitä, muutosten havainnointi on helpompaa. Homeopaattisia valmisteita testatessa syntyvät oireet liittyvät lääkkeen yliannostukseen, mutta laimennettuina eivät aiheuta myrkytysvaaraa. Kokeiden tulokset on kirjattu useisiin kirjoihin, joita kutsutaan nimellä Materia Medica.
Homeopaattiset valmisteet
thumb|200px|Vanha pullo Hepar sulph -valmistetta, joka on tehty kalsiumsulfidista.
Asteikot
Homeopaattisia lääkkeitä valmistetaan eri vahvuisina eri asteikkojen mukaan. Asteikot ovat D-, C- ja Q- tai LM-asteikot. D-, C- ja Q-lyhenteet tulevat latinan sanoista decem (10), centum (100) ja quintum (5). Historiallisista syistä on erheellinen LM-merkintä jäänyt kuvaaman laimennussuhdetta 1:50 000. D-asteikko ilmoittaa suhdetta 1:10, C-asteikko 1:100. Joskus D-asteikkoa merkitään kymmentä tarkoittavalla roomalaisella numerolla X. Esimerkiksi 1D tarkoittaa, että vaikuttavaa ainetta on laimennettu liuottamalla sitä yksi osa 9 osaan vettä, 2D taas, että näin saatua liuosta on edelleen laimennettu sekoittamalla yksi osa sitä 9 osaan vettä ja niin edelleen. Täten 1D-valmisteessa on varsinaista lääkeainetta 10 %, 2D-valmisteessa 1 %, 3D-valmisteessa 0,1 % ja yleensä nD-valmisteessa 102-n %. Lääkkeinä ei käytetä kaikkia valmistettavissa olevia vahvuuksia, vaan käytetyimpiä ovat 6D, 12D, 30D, 200D, 6C, 12C, 30C, 200C ja 1000C, joka tavallisimmin ilmoitetaan merkinnällä 1M.
Kantaliuos
Kantaliuosta kutsutaan myös emotinktuuraksi (mother tincture). Liukenevista aineista valmistetaan konsentraatti alkoholiin ja veteen. Liukenemattomat aineet kuten mineraalit ja metallit hierretään morttelissa maitosokerin kanssa. Menetelmää kutsutaan trituroinniksi. Trituroinnilla lääkeaine potensoidaan 3C/3D asti, minkä jälkeen syntynyt tuote laimennetaan alkoholilla ja valmistetaan lääkkeeksi korkeampina potensseina.
Potensointi
Potenssi tarkoittaa homeopaattisen lääkkeen vahvuutta. Kun lääkettä sekä laimennetaan että ravistetaan, kutsutaan toimenpidettä potensoimiseksi. Laimentaminen tapahtuu systemaattisen kaavan mukaisesti. Työskennellessään lääkärinä Hahnemann huomasi silloin määrättyjen lääkkeiden usein aiheuttavan myrkytysoireita potilaissa. Tämän seurauksena hän päätti kokeilla lääkkeiden laimentamista. Hänen huomionsa mukaan laimentaminen näytti parantavan eikä myrkytysoireita syntynyt.
Jos valmisteen vahvuus on 12C tai 24D, grammassa tällaista valmistetta olisi vaikuttavaa ainetta teoreettisesti vain 10−24 grammaa. Tämä on kuitenkin jo pienempi kuin vetyatomin massa, mitä tosin ei vielä Hahnemannin aikana tiedetty. Tästä seuraa, että näin moneen tai vielä useampaan kertaan laimennetussa valmisteessa ei alkuperäistä vaikuttavaa ainetta ole enää yhtään molekyyliä jäljellä. Tämän osoittaa Avogadron vakion arvo 6,023 · 1023, joka on molekyylien lukumäärä moolissa ainetta. Pitkälle laimennetut lääkkeet ovat saaneet aikaan epäilyjä homeopatian toimivuudesta, koska lääkkeiden ei katsota voivan vaikuttaa ilman vaikuttavien osien läsnäoloa.
Valmistaminen
Hahnemannin kehittämä laimennustapa lienee yleisin ja ehkä hyväksytyin tapa valmistaa lääkkeitä. Tapa tarjoaa vielä kaksi vaihtoehtoa, joko suhteet 1:10 tai 1:100, joista jälkimmäinen on käytännössä yleisempi. Noudatettaessa valmistuksessa jälkimmäistä tapaa otetaan kantaliuoksesta 1 tippa (osa), joka laimennetaan 99 tippaan (osaan) vettä tai alkoholia. Edettäessä korkeampiin potensseihin jo valmistetusta liuoksesta otetaan esitetyn kaavan mukaan aina 1 osa, joka sekoitetaan 99 osaan laimentavaa liuosta. Korsakovin menetelmän kehitti venäläinen homeopaatti Simeon Nikolajevits Korsakov (1788–1853), joka valmisti homeopaattiset lääkkeet tsaari Nikolai I:n käyttöön.
Korsakovin menetelmällä mitataan kantaliuosta tietty määrä sopivaan määrään laimenninta astiaan, jota ravistetaan. Astian sisältö kaadetaan pois ja astian seinämille jää tippoina osa nesteestä. Nyt astia täytetään uudelleen laimentimella. Kolmessa ensimmäisessä potenssissa se tapahtuu kantaliuksen vahvuisella alkoholilla ja seuraavissa vedellä. Lääkkeen valmistaminen potenssista riippumatta tapahtuu samassa astiassa. Korsakovin menetelmällä valmistettuja lääkkeitä merkitään K-kirjaimella, esim. 6K, 12K. Menetelmä on edelleen käytössä etenkin Ranskassa ja Belgiassa.
LM potenssit Hahnemann kehitti elämänsä loppupuolella. LM-potenssissa tippa 3C vahvuista liuosta laimennetaan 99 tippaan alkoholia ja ravistetaan. Tästä otetaan tippa, joka lisätään 500 tippaan laimenninliuosta, jota ravistetaan. Liuoksesta otettu yksi tippa lisätään 100 tippaan alkoholia, jolloin on saatu tämän asteikon ensimmäinen lääkeliuos, LM1.
Hahnemannin aikana kaikki lääkkeet valmistettiin käsin alusta loppuun. Nykyisin lääkkeet valmistetaan homeopaattisissa lääketehtaissa. Euroopassa suurimmat valmistajat löytyvät Ranskasta (Boiron) ja Englannista (Ainsworths, Helios).
Miasmat
Eräs ehkä vaikeimmin ymmärrettävistä homeopatian käsitteistä on oppi miasmoista, joka yksinkertaisimmillaan tarkoittaa yksilön sairastumistaipumusta. Laajemmin ajateltuna kyseessä on Hahnemannin tapa luokitella kroonisia sairauksia. Oppia miasmoista Hahnemann kehitteli potilastyönsä pohjalta 12 vuoden ajan ennen sen julkaisua kirjassaan Die chronischen Krankheiten (Krooniset sairaudet) v. 1828 Hän määritteli kolmen toisistaan poikkeavan miasman olevan perustana useimpien kroonisten sairaustilojen kehitykseen. Psoriittinen, sykoottinen ja syfiliittinien miasma ovat se maaperä, josta myös akuutit sairaudet syntyvät tämän ajattelun mukaan.
Hahnemann päätteli ihmisten sairauskertomuksia analysoidessaan sairastumistaipumuksen olevan perimän kautta kerrostunut. Selvitystyön pohjana oli tarkka listaus hänen kaikkien hoitamiensa potilaiden vanhempien ja isovanhempien sairauksista. Hahnemann huomasi pian miasmeihin liittyvän tietynlaisia oireita, joihin hän päätyi antamaan oirekokonaisuuden kattavia lääkeaineita tai nosodeja. Oireita tukahduttavat hoitomenetelmät kasvattavat henkilön alttiutta sairastua sairauksiin, jotka palautuvat useampaan miasmaan.
Sairauksien ilmenemistä eri miasmojen kautta tulee homeopatiassa tarkastella muutoksena elinvoiman tason vaihtelussa. Kullakin miasmalla on omanlaisensa heikkous tai taipumus tietyntyyppisiin sairauksiin. Mikäli potilaan elinvoima on esim. stressin vuoksi heikentynyt ja hän altistuu ulkoisista syistä tai käyttäytymisellään edesauttaa altistumista mm. patogeenisille mikrobeille, miasmaattisesta perimästään johtuen hän sairastuu miasmalle ominaiseen tapaan. Miasman vaikutus on sitä voimakkaampi mitä heikompi henkilön perusvitaliteetti on.
Miasmat voidaankin kuvata tukoksena tai vääristymänä elinvoimassa, mistä voi seurata krooniseksi kehittyvä sairaus, joka voi saada alkunsa mm.
Miasmat eivät liity yksioikoisesti tauteihin, joista niiden nimet näyttäisivät olevan johdetut, vaikka niillä oma yhteytensä niihin onkin. Miasmoille Hahnemann luokitteli kolme eri vaihetta: dormantti, latentti ja aktiivinen. Hahnemannia seuranneet homeopaatit lisäsivät miasmakatraaseen vielä tuberkuliittisen ja karsinosiinisen eli syöpämiasman. Tuberkuliittisen miasman ajatellaan olevan psoriittisen ja syfiliittisen miasman yhdistelmä. Syöpämiasmassa yhdistyy edellä mainituista vähintään kolme, toisinaan jopa kaikki neljä. Hahnemannin aikalaiset ja seuraajatkin ovat kritisoinnet oppia miasmoista. Luokituksen ajateltiin sotivan yksilöllistä oirekuvaa vastaan rajoittamalla kroonisten sairauksien määrää vain muutamaan. Monet kuulut homeopaatit esim. Constantine Hering, (1800–1880) ja James Tyler Kent, (1849–1916) ovat ylistäneet miasmojen käytön hyödyllisyyttä hoitotyössä.
Homeopatiaa koskeva tutkimus
Homeopatian harjoittajat eivät ole kyenneet selittämään miten valmiste, joka ei sisällä ainoatakaan molekyyliä vaikuttavaa ainetta, voisi aiheuttaa biologisen vaikutuksen. Ranskalainen immunologi Jacques Benveniste esitti 1988 teorian, jonka mukaan vedellä olisi muisti, joka muistaisi siinä olleet molekyylit. Hän myös teki sitä tukevan kokeen. Kun koetta yritettiin toistaa, huomattiin, etteivät Benvenisten saamat tulokset pitäneet paikkaansa.
Vuonna 1991 Benveniste voitti veden muisti -teoriallaan Nobel-palkintoja parodioivan Ig Nobel-palkinnon. Palkinto jaettiin sinä vuonna ensimmäistä kertaa ja se myönnettiin tutkijoille, joiden ”tutkimusta ei voi eikä pidä toistaa”. Sittemmin Benveniste väitti, että veden muisti olisi digitoitavissa ja siirrettävissä esimerkiksi puhelimitse. Hän sai tästä vuonna 1998 toisen Ig Nobel -palkinnon ollen ensimmäinen kaksinkertainen Ig-nobelisti.
Lääketieteellisessä Lancet-aikakauslehdessä vuonna 2005 julkaistun katsauksen mukaan 110:ssä eri homeopatian vaikutusta tutkineessa tieteellisessä tutkimuksessa ei onnistuttu osoittamaan homeopatian toimivan plaseboa eli lumelääkettä paremmin.
Homeopaattisen lääkkeen toimivuudelle ei ole lopulta mitään biologista perustetta. Kemiallinen analyysi on kerta toisensa jälkeen osoittanut, että homeopaattinen valmiste on laimentamisen jälkeen 100 % vettä vailla vaikuttavia ainesosia. Joissakin tutkimuksissa tarkka mittaristo on osoittanut, että lääkkeessä on muutakin kuin vettä – mutta lähempi tarkastelu osoitti kyseessä olevan lääkepullosta liuenneita lasimolekyylejä.
Intel Core 2
pienoiskuva|255x255px|Intel Core 2 Duo E6300 Intel Core 2 on Intelin yhdeksännen sukupolven x86-suoritinarkkitehtuuri.
Intel Core 2 -arkkitehtuuriin pohjautuvia suorittimia ovat Intel Core 2 Duo ja Intel Core 2 Solo sekä palvelinkäyttöön tarkoitettu Xeon. Duo viittaa kaksiytimiseen ja Solo yksiytimiseen suorittimeen. Uusimmat versiot näistä ovat vastaavasti Extreme ja Quad (neliytiminen) -suorittimet. Core-arkkitehtuuriin perustuvat suorittimet ovat syrjäyttäneet aiemmat Pentium-suorittimet.
Uuden arkkitehtuurin ominaisuudet
Toisin kuin vanhaan NetBurst-arkkitehtuuriin perustuvat suorittimet, kuten Pentium 4 ja Pentium D, Core 2 -suorittimia ei ole suunniteltu toimimaan korkeilla kellotaajuuksilla, vaan ne on suunniteltu käsittelemään enemmän tietoja yhdellä kellojaksolla tuoden lisää tehoa ja säästäen energiaa. Tämän mahdollistaa Core-arkkitehtuurin 14-vaiheiset liukuhihnat, jotka pystyvät suorittamaan neljää käskyä rinnakkain. Liukuhihnat ovat pituudeltaan vain puolet viimeisten Pentium 4 -suorittimien hihnoista. Uutena tekniikkana tuli myös makrofuusio. Makrofuusiossa yhteiset käskyparit kyetään yhdistämään yhdeksi sisäiseksi käskyksi tämän jälkeen ne kyetään suorittamaan yhdellä mikro-operaatiolla. Core arkkitehtuurissa on myös kehitetty Arithmetic Logic Unit joka auttaa makrofuusioiden toimintaa. ALU myös auttaa säästämään energiaa sisältäen mikro-operaatiofuusion joka on energiansäästötekniikka.
Advanded Smart Cache on moniytimisille suorittimille optimoitu välimuistitekniikka. Tekniikka parantaa suorituskykyä kasvattamalla ytimien mahdollisuutta päästä välimuistissa olevaan dataan käsiksi. Tekniikka mahdollistaa saman välimuistin jakamisen Core 2 duo suorittimien tapauksessa molemmille ytimille. Tekniikka osaa jakaa välimuistin ytimien välillä niiden tarpeellisuuden perusteella. Etuna jaetusta välimuistista on että se vähentää suoritinväylän ja muistin työmäärää.
L1-välimuistissa on 2 ennakoivaa noutoyksikköä, jotka pyrkivät varmistamaan että data on tarvittavassa paikassa. Noutoyksiköt tunnistavat tulevia käskyjä ja noutavat datan valmiiksi välimuistiin. L2-välimuistissa on kaksi vastaavaa yksikköä, jotka analysoivat ytimien datahakuja ja varmistavat että muistissa on tarvittavaa dataa.
Lisää tehoa ja virransäästöä tuovat SSE-käskyjen 128-bittiset väylät. Näiden ansiosta suoritin suoriutuu useimmista SSE-käskyistä yhdessä kellojaksossa. Intelin aikaisemmat suorittimet jakoivat 128-bittisiä tietoja käsittelevät SSE-käskyt kahteen 64-bittiseen osaan ja käsittelivät ne erikseen. Suoritin osaa järjestää latauskäskyt suoriutumaan ennen tallennuskäskyjä, jolloin selvitään virhetilanteesta, jossa tallennuskäsky olisikin muuttanut latauskäskyn tulosta. Mahdollisuus siirtää latauskäskyjä tallennuskäskyjen edelle lisää huomattavasti suorittimen tehoa. Intel Core -arkkitehtuuri pohjautuu osittain vanhaan P6-arkkitehtuuriin, vaikka onkin kokonaan uudelleensuunniteltu. Core-arkkitehtuuri tukee muun muassa 64-bittistä käskykantaa EM64T.
Brandon Saad
Brandon Saad (s. 27. lokakuuta 1992 Gibsonia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkohyökkääjä, joka edustaa NHL:ssä pelaavaa St. Louis Bluesia. Häntä on luonnehdittu voimahyökkääjäksi. Saad pelaa useimmiten kahdessa ensimmäisessä ketjussa.
Intel Core 2
Julkaistut mallit
Yleisin Core 2 -ydin eli Conroe on tarkoitettu työpöytätietokoneisiin ja Merom-kannettaviin. Kentsfield (neliytiminen Conroe) ja Penryn (45 nm Merom) ovat Conroe-ytimen muunnelmia. Woodcrest-ydin on tarkoitettu palvelinsuorittimen ytimeksi, ja vaikka sekin perustuu Core-arkkitehtuuriin, on sillä jo ennestään tuttu nimi Xeon.
Brandon Saad
Seuraura
Saad pelasi yläasteikäisenä MWEHL-liigaa Pittsburgh Hornetsissa kauden 2007–2008, jonka jälkeen Saginaw Spirit varasi hänet kymmenentenä pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2008. Saad ei kuitenkaan siirtynyt joukkueeseen kaudeksi 2008–2009, vaan siirtyi NAHL-liigan Mahoning Valley Phantomsiin. Hän oli tehopisteillä 29+18=47 joukkueen toiseksi paras pistemies Stefan Salituron jälkeen sekä paras maalintekijä. Saad sijoittui runkosarjan maalipörssissä seitsemänneksi. Hän oli Phantomsin paras maalintekijä myös kevään 2009 pudotuspeleissä viidellä osumallaan Johnny Meon ja Erik Higbyn kanssa. Saad valittiin kauden päätteeksi NAHL:n vuoden tulokkaaksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana myös Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman (US NTDP) mukana.
Intel Core 2
Julkaistut mallit
Ensimmäinen Core 2 Duo -suoritinydin Conroe julkaistiin 27. helmikuuta 2006 Fragapaloozassa. Nämä ytimet valmistettiin 65 nm:n SOI-valmistustekniikalla (Silicon on insulator) ja niiden tarkoituksena oli syrjäyttää Pentium 4- ja Pentium D -suorittimet. Julkaisussa uusien suorittimien väitettiin olevan 40 prosenttia tehokkaampia ja kuluttavan virtaa 40 prosenttia vähemmän kuin edeltäjänsä. Conroe-ytimiset suorittimet sisältävät 4 megatavua L2-muistia lukuun ottamatta E6300- ja E6400 -suorittimia, joiden L2-muistin koko on 2 megatavua. L2-muisti on yhteinen kummallekin ytimelle, toisin kuin edellisissä kaksiydinsuorittimissa. Intel Core 2 Duo -suorittimia on markkinoilla pöytäkoneisiin 1,66–3,33 gigahertsin ja kannettaviin 1,66–2,33 gigahertsin kellotaajuuksilla. Ensimmäinen neliytiminen työpöytäsuoritin, Intel QX6700 julkaistiin marraskuussa 2006. Tämän jälkeen alkuvuodesta 2007 julkaistiin uusi Core 2 Extreme -neliydinmalli, QX6800 ja samalla uudet Core 2 Quad -neliydinmallit Q6600 ja Q6700. Ensimmäinen 1333 megahertsin FSB-neliydinsuoritin, QX6850 julkaistiin kesällä 2007; siinä oli neljä 3GHz:n ydintä. Marraskuussa 2007 julkaistiin ensimmäinen 45 nanometrin työpöytäsuoritin, QX9650; siinä on jo peräti 12 megatavua L2-välimuistia ja uutena ominaisuutena SSE 4.1 -käskykanta. QX suorittimet ovat 2 + 2 ytimellisiä eli niissä käytetään front side bus -väylää tiedon siirtämiseen eri ytimien välillä.
Brandon Saad
Seuraura
USHL-joukkue Youngstown Phantoms varasi Saadin 70. pelaajana kesällä 2009. Hän pelasi liigaa kuitenkin Yhdysvaltain kehitysmaajoukkueessa kaudella 2009–2010. Saad keräsi US NTDP:n joukkueesta eniten pisteitä ja maaleja pisteillä 29+29=58. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Saadin kaksi vuotta aiemmin varanneeseen Saginaw Spiritiin, OHL:ään. Hän ja Jordan Szwarz olivat 27 osumallaan joukkueen toiseksi parhaita maalintekijöitä Josh Shallan jälkeen. Kevään 2011 pudotuspeleissä Saad oli tehopisteillä 3+8=11 joukkueen kolmanneksi paras pistemies Vincent Trocheckin kanssa.
Intel Core 2
Julkaistut mallit
Alkuvuodesta 2008 julkaistiin muut 45 nm työpöytäsuorittimet Extreme-mallin, QX9650:n rinnalle ja samalla tuli uusi Extreme-malli, joka korvasi QX9650-suorittimen. Uusi Extreme-malli on Yorkfield-koodinimeen perustuva työpöytäsuoritin QX9770, jossa on myös 12 megatavua L2-välimuistia, mutta uutena ominaisuutena 1600 MHz väylä ja nopeampi kellotaajuus, 4 x 3,2GHz.
Brandon Saad
Seuraura
NHL-joukkue Chicago Blackhawks varasi Saadin toisella kierroksella 43. pelaajana kesän 2011 varaustilaisuudessa. Hän teki lokakuussa 2011 kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. Saad pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kauden 2011–2012 avausottelussa 17. lokakuuta 2011 vieraissa Dallas Starsia vastaan. Hänestä tuli kauden 2003–2004 jälkeen Blackhawksin alimmalla numerolla varattu pelaaja, joka aloitti varaustilaisuuden jälkeisen kautensa NHL:ssä. Chicago kuitenkin lähetti Saadin kahden NHL-ottelun jälkeen takaisin Saginawiin kehittymään. Hänet valittiin samassa kuussa CHL:n viikon (17.–23. lokakuuta) pelaajaksi. Saad jakoi tehopisteillä 34+42=76 Spiritin sisäisen pistepörssin toisen sijan Josh Shallan kanssa. Kevään 2012 pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä pisteillä 8+9=17. Saad palkittiin kauden päätteeksi OHL:n urheiluhenkisimpänä pelaajana William Hanley Trophylla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Huhtikuussa 2012 hänet nostettiin takaisin Blackhawksin NHL-joukkueen vahvuuteen ja Saad pelasi siellä kaksi pudotuspeliottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Intel Core 2
Julkaistut mallit
Penryn-koodinimellisissä suorittimissa on pienemmän valmistustekniikan lisäksi 47 uutta SSE 4 -lisäkäskyä 128-bittisten SSE-käskyjen suorittamiseen kykenevä Super Shuffle Engine ja Fast Radix-16 -jakaja jonka tehtävänä on nopeuttaa jakolaskuja kokonais- ja liukuluvuilla.
Kaksiytimiset
E5200-suoritin julkaistiin vuoden 2008 kolmannella neljänneksellä ja se on tuotettu 45 nanometrin valmistusprosessilla. Suoritin tuottaa enimmillään 65 wattia lämpöä.
Brandon Saad
Seuraura
Ensimmäisellä täysimittaisella NHL-kaudellaan 2013–2014 Saad teki 78 runkosarjaottelussa tehopisteet 19+28=47 ja 19 pudotuspeliottelussa tehopisteet 6+10=16. Hän voitti kevään 2014 pudotuspeleissä Blackhawksin sisäisen tehotilaston lukemalla +10.
Intel Core 2
Kaksiytimiset
E8500-suoritin on muuten sama kuin E8400, mutta sen kellotaajuus on 160 MHz korkeampi kuin E8400-suorittimen.
Brandon Saad
Seuraura
Lokakuussa 2020 Blackhawks kauppasi Saadin yhdessä Dennis Gilbertin kanssa Colorado Avalancheen vaihdossa Nikita Zadoroviin ja Anton Lindholmiin.
Intel Core 2
Kaksiytimiset
E8300-suoritin käyttää myös 1333 MHz väylää. Erona E8400-suorittimeen on alhaisempi prosessorin kerroin. E8300 julkaistiin toisella vuosineljänneksellä 2008. E8200 suoritin julkaistiin vuoden 2008 ensimmäisellä neljänneksellä. Suoritin käyttää "isoveljiensä" tapaan 1333 MHz tehollista väylää ja tuottaa enimmillään 65 wattia lämpöä. E8190-suoritin toimii 2.66 GHz:n kellotaajuudella. 8190-suoritin julkaistiin vuoden 2008 ensimmäisellä neljänneksellä.
Brandon Saad
Seuraura
Heinäkuussa 2021 Saad solmi viiden vuoden ja arvoltaan 22,5 miljoonan dollarin sopimuksen Bluesin kanssa.
Intel Core 2
Neliytimiset
Q6600-suorittimessa on 8 megatavun L2-välimuisti ja se valmistetaan 65 nanometrin valmistusprosessilla. Q6600-suoritin käyttää 1066 MHz tehollisella kellotaajuudella toimivaa FSB-väylää. Suorittimen TDP-arvoksi Intel on ilmoittanut 105 W. Q6600 julkaistiin vuoden 2007 ensimmäisellä neljänneksellä.
Brandon Saad
Maajoukkueura
Saad edusti Yhdysvaltoja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012. Yhdysvallat voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2010. Saad pelasi myös alle 17-vuotiaiden World Hockey Challengessa vuonna 2009, jolloin hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Intel Core 2
Neliytimiset
Q6700-suorittimessa on myös 8 megatavun välimuisti. Suoritin toimii 2.66 gigahertsin kellotaajuudella. Suoritin julkaistiin vuoden 2007 kolmannella neljänneksellä. Suoritin valmistetaan 65 nanometrin valmistusprosessilla. Suorittimen TDP-arvo on 105 wattia.
Brandon Saad
Pelityyli
Saadia on luonnehdittu pelityyliltään voimahyökkääjäksi, jonka vahvuuksiin kuuluu hyökkäyspään pelaaminen, maalintekotaidot, luistelu, koko, peliäly, maalinedustapelaaminen ja tilantekeminen. Saadin tulisi käyttää kuitenkin isoa kokoaan enemmän hyödyksi ja laukoa useammin. Lisäksi hänen suoritustasonsa Hänen muihin heikkouksiinsa kuuluu epätasaisuus. Saad pelaa useimmiten kahdessa ensimmäisessä ketjussa.
Intel Core 2
Neliytimiset
Q9400 suorittimessa on 6 megatavun L2-välimuisti ja se käy 2.66 GHz kellotaajuudella. Suoritin julkaistiin kolmannella vuosineljänneksellä 2008. Suorittimen TDP-arvo on 95 wattia. Suorittimen järjestelmäväylä toimii 1333 MHz kellotaajuudella.
Brandon Saad
Yksityiselämä
Saadilla on sukujuuria Syyriassa, josta Brandonin isä on lähtöisin. Myös Saadin isoveli George on pelannut jääkiekkoa.
Intel Core 2
Neliytimiset
Q9450S-suorittimessa on 12 megatavun L2-välimuisti. Suoritin toimii 2.66 gigahertsin kellotaajuudella. Suoritin julkaistiin ensimmäisellä vuosineljänneksellä 2008. Suoritin tuottaa enimmillään 95 wattia lämpöä.
Q9550-suorittimessa on 12 megatavun L2-välimuisti. Suoritin julkaistiin ensimmäisellä vuosineljänneksellä 2008. Suoritin toimii 2.83 gigahertsin kellotaajuudella. Suoritin on valmistettu 45 nanometrin valmistusprosessilla ja se tuottaa enimmillään 95 wattia lämpöä.
Seuraava sukupolvi
Core 2 -suoritinten seuraajia ovat Intel Nehalem -suorittimet, jotka julkaistiin vuoden 2008 loppupuolella. Suorittimet perustuvat Core i7 -mikroarkkitehtuuriin ja ne valmistetaan 45 nm -prosessilla. Merkittävänä uudistuksena Front Side Bus-väylä on korvattu QuickPath-väylällä.
Vaasan marssi
Vaasan marssi on kahden nykymaakunnan eli Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnan maakuntalaulu. Sen ruotsinkieliset sanat on kirjoittanut Zacharias Topelius ja laulun säveltänyt Karl Collan. Suomenkieliset sanat on tehnyt Alpo Noponen.
Sanat
1. Miss' laaja aukee Pohjanmaa, veet merten virtain vaahtoaa, me siellä maassa hallojen niin kasvoimme kuin kuuset sen: Ei niitä sää voi säikyttää, ei kuihtumaan saa talvetkaan ei kuihtumaan saa talvetkaan ei puute kurjuus korpimaan.
2. Kuin aallot järvein tuhanten käy rannoillamme yhtehen, niin liittohon myös meidät saa sun nimes', kallis synnyinmaa. Jos vainomies sun sulkis ties, niin kuolemaan me taistellaan niin kuolemaan me taistellaan kuin Vaasan urhot ainiaan.
3. Et turvatta, sa Suomi jää, on vankka pohjas ranta tää, ja muuris meidän olla suo, jot' eivät myrskyt maahan luo. Pois unteluus ja hervakkuus! Niin onnehen maan pohjoisen niin onnehen maan pohjoisen vie kunto työ sen poikien.
Tatra
Tatra voi tarkoittaa:
Los Angeles
Los Angeles (engl. [lɔːs ˈændʒələs], lyhenne L.A.; [los ˈaŋxeles], kirjaimellisesti ’enkelit’) on kaupunki Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Los Angeles on väkiluvultaan Kalifornian suurin ja Yhdysvaltojen toiseksi suurin kaupunki New Yorkin jälkeen. Kaupungin asukasluku on noin 4 miljoonaa, ja sen metropolialueella elää yli 13 miljoonaa ihmistä. Kaupunki tunnetaan etenkin yhdysvaltalaisen elokuvateollisuuden keskuspaikkana.
Ennen eurooppalaisasutusta tongva- ja chumash-kansoille kuulunut alue päätyi Espanjan siirtomaaimperiumin alaisuuteen vuonna 1542. Itse kaupunki perustettiin suurehkon Yaanga-nimisen kyläasutuksen paikalle 4. syyskuuta 1781. Vuonna 1821 itsenäisyyssodan jälkeen kaupungista tuli osa uutta Meksikon valtiota. Meksikon–Yhdysvaltain sodan päättäneessä Guadalupe Hidalgon rauhansopimuksessa 1848 Kalifornia ja Los Angeles sen mukana siirtyi Yhdysvalloille. Alueelta löydettiin öljyä 1890-luvulla, mikä kasvatti asukaslukua merkittävästi. Vuonna 1913 valmistunut akvedukti turvasi väkiluvun kasvun jatkumisen, ja vuoteen 1930 mennessä asukkaita oli jo yli miljoona.
Historia
Los Angelesin aluetta asuttivat vuosisatojen ajan tongva- ja chumash-alkuperäiskansat. Espanjalaiset löysivät paikan vuonna 1542, kun Juan Rodríguez Cabrillo purjehti Santa Monican lahdelle. 1700-luvulla espanjalaiset palasivat alueelle ja perustivat sinne San Gabriel Arcángelin lähetysaseman vuonna 1771. Sonorasta ja Mazatlánista tulleet uudisasukkaat perustivat vuonna 1781 Río de Porciúncula -joen lähelle kylän nimeltä El Pueblo de la Reina de los Ángeles ('Enkelien kuningattaren kylä'). vasen|thumb|Öljynporaustorneja Los Angelesissa sen jälkeen, kun kaupungin alueilta oli löytynyt öljyä vuonna 1892.|208x208pxMeksiko itsenäistyi Espanjan vallasta 1820-luvulla, mutta suuremman muutoksen aiheutti Meksikon–Yhdysvaltain sota: Rio San Gabrielin taistelussa vuonna 1847 Meksiko yritti estää Yhdysvaltoja valloittamasta Los Angelesia ja Kaliforniaa, mutta Meksiko hävisi taistelun ja alue siirtyi Yhdysvaltain haltuun. Vuonna 1848 tapahtuneen Kalifornian kultaryntäyksen jälkeen alue liitettiin Yhdysvaltoihin.
Los Angelesin ensimmäinen sanomalehti Star alkoi ilmestyä vuonna 1851. Nykyinen päälehti Los Angeles Times aloitti 1881.