cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Göran Tigerstedt
Tor Göran Tigerstedt (3. lokakuuta 1903 Helsinki – 2. joulukuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen ruotsin ja suomen kielellä kirjoittanut kirjailija.
Tigerstedtin vanhemmat olivat vuorihallituksen ylijohtajana ja valtiongeologina toiminut geologi ja dendrologi Axel Fredrik Tigerstedt ja Mary Helena Florence von Schulz. Hänen vanhempia veljiään olivat keksijä Eric Tigerstedt ja kirjailija Örnulf Tigerstedt. Göran Tigerstedt oli Yleisradion palveluksessa 1939–1952 ja kirjoitti radiokuunnelmia.
Konnanlieko
Konnanlieko eli tulvakonnanlieko (Lycopodiella inundata) on liekomaisiin kuuluva yhtäläisitiöinen sanikkainen. Kasvin tieteellinen nimi "inundata" tulee latinan kielen sanasta "inundatus" ja tarkoittaa "kasvaa tulvivalla paikalla".
Ulkonäkö ja koko
thumb|left|200px|Konnanliekoa Itävallassa.
Elinympäristö
Konnanlieko kasvaa karujen järvien rannoilla hiekkamutamailla ja turpeella, tulvanevoilla, suopoluilla, rimmissä, lätäköissä sekä vesijättömailla.
Joulukatu
thumb|250px|Aleksanterinkadun jouluvalaistus Helsingissä. thumb|250px|Joulukadun näyteikkuna thumb|250px|Stockmannin näyteikkunan talvinen kylä thumb|250px|Joulukadun näyteikkuna thumb|250px|Joulukadun näyteikkuna thumb|250px| Joulukadun ihmeitä lapsille
Joulukatu on joulun aikoihin erityisesti valaistu ja usein muutoinkin koristeltu katu. Suurimmissa kaupungeissa avataan marraskuun lopulla tai joulukuun alussa joulukatu, jonka varrella olevat kauppaliikkeet, ravintolat ja kahvilat ovat yleensä huomioineet joulun.
Robin Wikman (muusikko)
pienoiskuva|upright|Robin Wikman Espoon kulttuurikeskuksessa, Tapiolassa. Robin Henrik Anselm Wikman (s. 28. syyskuuta 1965 Helsinki) on suomenruotsalainen muusikko, säveltäjä, sanoittaja, sovittaja, tuottaja ja graafinen suunnittelija. Hän on esiintynyt oman nimensä lisäksi taiteilijanimellä Robinson.
Pave Maijanen keksi lisätä "son" -päätteen Robinin nimeen vasta vuonna 1984, jolloin ensimmäinen, Robinson-nimellä tehty single julkaistiin.
Alkutaival
Wikman aloitti 4-vuotiaana pianonsoiton ja rumpukoulun 7-vuotiaana. Pianonsoiton taidon hän oppi itse, lukuun ottamatta muutaman viikon pianotunteja Mikki Nuorivaaran opissa. Nuorivaara, joka itse oli tuolloin äänittäjänä Finnvox-studiossa, huomasi potentiaalisen artistin ja hän antoi Wikmanille mahdollisuuden tehdä demonauhan studiossa. Demonauha kulkeutui hänen kauttaan Jori Sivoselle ja Timo Lindströmille. Tämä johti levytyssopimukseen PSO:n kanssa.
Ensimmäinen "oikea" bändi oli nimeltään Music Star, jossa soittivat Wikmanin lisäksi hänen hyvät ystävänsä Kim Lindholm rumpuja ja bassoa John Vihervä (joka myöhemmin oli Stratovarius-yhtyeen perustajajäsen). Music Star teki muutamia keikkoja, enimmäkseen koulujuhlissa. Robin ja kumppanit olivat tuolloin vasta 9–11-vuotiaita.
Joulukatu
Joulukatu perinteenä
Kun mainosvalojen käyttö yleistyi 1920-luvulla, alettiin Yhdysvalloissa ja Länsi-Euroopan suurkaupungeissa tavaratalojen julkisivuja koristaa suurin valaistuin kuvin ja vähitellen tämä tapa levisi myös kaduille. Myös Tukholman Drottninggatanista luotiin kimmeltävä joulukatu jo 1920-luvulla. Tämän ruotsalaisen mallin mukaan Kluuvikadun kauppiaat kustansivat ensimmäisen suomalaisen joulukadun vuonna 1930. Katu oli koristeltu kuusiköynnöksin ja seppelein sekä muutamin värivaloin. Tämä Suomen ensimmäinen joulukatu avattiin 13. joulukuuta 1930, jolloin Suomessa alettiin ensimmäisen kerran viettää myös suurta ruotsalaistyylistä julkista Lucia-juhlaa paraateineen.
Robin Wikman (muusikko)
Alkutaival
Robin Wikman julkaisi 14-vuotiaana vuonna 1979 ensimmäinen singlensä, Ala-asteen poika. Tämän kitaristi Eero Luparin kappaleen tuotti Jori Sivonen. Kappale osallistui myös Syksyn Sävelen karsintoihin. Levyn kääntöpuolella oli Raul Reimanin kääntämä Gerry Raffertyn kappale Baker Street, joka sai nimekseen Katu. Single ilmestyi PSO -levymerkille.
1980-luku
Toinen Robin Wikman -nimellä tehty single on vuonna 1981 ilmestynyt Eurovision laulukilpailun voittajakappaleen (Making Your Mind Up) suomennos Ei määrää sua toiset. Sekin oli Raul Reimanin tekstittämä sekä Jori Sivosen tuottama. Kääntöpuolella oli Robinin ensimmäinen julkaistu oma sävellys "Tule puiston luo klo 8", johon Reiman teki sanat. Tuottajana toimi Kassu Halonen. Single ilmestyi Finnscandia-levymerkille. Samana vuonna Wikmaninsta tuli Benny Törnroosin seuraaja ruotsinkielisen Nuorten sävellahjan tuotannon "Ungdomens gåva i toner" juontaja-toimittaja.
Kolmannen singlen Wikman teki vuonna 1982 yhdessä Broadcast-yhtyeen jäsenten kanssa. Tämä oli ensimmäinen Wikmanin englanniksi tuotettu levy. Levyllä soittivat Wikmanin (koskettimet, sovitus, laulu) lisäksi basisti Seppo Allinen, rumpali Miri Miettinen sekä kitaristi Masa Rechardt. Levyn kappaleet olivat Wikmanin sävellykset, sanoitukset ja sovitukset "Mary" ja "For You". Tämä ilmestyi Polydor-levymerkille.
Neljännen singlen, "True Vision"/"Patricia", Wikman teki EMI-levymerkille ja Pave (Pekka) Maijasen keksimällä Robinson-nimellä. "True Vision" voitti MTV:n Levyraati -ohjelman ennen Queen-yhtyettä, jonka kappale "Radio Ga Ga" sijoittui toiseksi. Wikmanin sävellys, sanoitus ja sovitus oli ensimmäinen suomalainen kappale, jonka video näytettiin Taivaskanavan Super Channellin "Music Box"-ohjelmassa. Kuvausryhmä tuli Englannista Suomeen tekemään video ja haastattelu. Kappale toi tekijälleen lukuisia radio-, TV- ja lehtihaastatteluja, esimerkiksi tv-ohjelmissa "Levyraati", "Toivotaan, toivotaan", "Desibeliappelsiini", "Rockstop", "Söndagsöppet", "Vuosikertaviihde" sekä monia kaapeliverkon ohjelmia. Pave Maijanen tuotti kyseisen levyn Finnvox-studiolla. Levyn muusikkokaartiin kuului hänen esikuvansa ja ystävänsä Pekka Pohjola bassossa, Miri Miettinen rummuissa sekä Juha Björninen kitarassa. Robinson soitti itse kosketinosuudet sekä lauloi kaikki lauluosuudet. B-puolen kappale "Patricia", tehtiin samalla kokoonpanolla. Molemmat kappaleet olivat Wikmanin omaa käsialaa ja musiikki oli tyyliltään aikuisrockia.
Joulukatu
Joulukatu perinteenä
Lamavuosina joulukatu jäi pois, mutta kun taloudellinen tilanne Suomessa taas parani, jouluvalaitukseenkin oli taas varaa. Nykyinen Mannerheimintie Erottajalta Kiasmalle, silloinen Heikinkatu, koristeltiin vuonna 1935 tervapadoin, valonheittäjin ja sadoin soihduin. Vielä vuosina 1937 ja 1938 Kluuvikatu koristeltiin joulukaduksi, 1937 kuusiköynnökset somistettiin kelloin, 1938 lumitähdin.
Robin Wikman (muusikko)
1980-luku
Robinson keikkaili ympäri maata ja häntä pyydettiin myös monien muiden artistien levyille taustalaulaja-sovittajaksi. Näitä olivat esimerkiksi Bogart Co., Marilin, Ami Jaara ja Esko Ilmari Koivumies. Robinsonin tavaramerkki on Beach Boys -tyylinen stemmalaulanta ja laulusovitustyö. Wikman on vuodesta 1981 ollut The Beach Boys -yhtyeen kansainvälisen virallisen fan klubin (BBFC) Suomen edustajana. Häntä pidetään yhtenä tärkeimmistä Beach Boys -asiantuntijoista Suomessa. Hän on myös esiintynyt eri show-kokonaisuuksissa, muun muassa Step Up-tanssiryhmän taustalaulaja/esiintyjänä yhdessä Jokke Seppälän ja Bianca Moralesin kanssa sekä ollut myös lukuisissa PR-tilaisuuksissa, esimerkiksi kaksi kertaa Kolmoskanavan "Julkkisrallissa".
Kolmas englanninkielinen, Robinson-nimellä julkaistu single "When You're Young" on ainoa The Eyes-yhtyeen kanssa tehty levy. Yhtyeeseen kuului Robinsonin lisäksi kitaristi Make Palmroos, basisti Isto Uimonen, kosketinsoittaja Joachim Verghese sekä Veli-Sakari Kukkonen rummuissa. Levyn A-puolen "When You're Young" -kappaleen teksti on hänen nuoruuden ystävänsä Johan Schmidtin käsialaa. B-puolella on Wikmanin kynästä tullut "Take Me There". Levyn tuottivat Wikman ja T. T. Oksala. Johan Schmidt on tehnyt Wikmanin kanssa useita kappaleita, jotka odottavat julkaisua. Kyseisen levyn julkaisuvuosi on 1985 ja ilmestyi EMI-levymerkillä. Wikman teki myös päivätyötä EMI:n Suomen päämajassa, toimien kansainvälisen tuotannon päällikön Heikki Puhakan assistenttina.
Ensimmäinen Maxi-single ilmestyi 1986. Levyllä soivat Wikman/Schmidt (WiSch Productions) parivaljakon kappaleet "See My Painful Eyes" sekä "Flyin´ Higher". Levyn tuotti kitaristi Juha Björninen. Muusikot Wikmanin ja Björnisen lisäksi olivat Pekka Pohjola Groupin rumpali Keimo Hirvonen sekä basisti Heikki "Häkä" Virtanen. Samaan aikaan Wikman suoritti merkonomin tutkintoa ruotsinkielisessä kauppaopistossa, Svenska Handelsläroverketissä. Myöhemmin Wikman opiskeli myös datanomiksi ja graafiseksi suunnittelijaksi.
Joulukatu
Joulukatu perinteenä
Sotavuodet olivat pimennyksen aikaa ja pimeys jatkui aina vuoteen 1949, jolloin säännöstely jo hellitti ja joulut alkoivat olla kaikin puolin runsaampia. Tällöin kauppiaat koristivat Aleksanterinkadun: kuusiköynnöksiä oli yhteensä kolme kilometriä ja lamppuja peräti 4 000, samoin kuin myös 4 000 joulupukkia liikkeiden näyteikkunoissa. Muittenkin katujen kauppiaat innostuivat rakentamaan joulukatuja, ja niitä ilmaantui parissa viikossa Helsinkiin vuonna 1949 kaikkiaan kuusi. Fabianinkadun jättienkelit valaistuine hameineen saivat sodan läpikäyneet ihmiset hämmästelemään ja keskustan kaduilla kaikuivat iltaisin jazzmusiikin sävelet.
Robin Wikman (muusikko)
1980-luku
Robinson toimi 1980-luvulla myös kosketinsoittaja/laulajana Kirkan The Kids-yhtyeessä. Siihen kuului Wikmanin lisäksi basisti Asko Ahonen, rumpali Esa "Eski" Palosaari sekä kitaristi Jaku Havukainen.
1990-luku
Vuonna 1990 Robinson oli mukana Eurovision laulukilpailun Suomen karsinnassa. Laulu oli nimeltään "Yön Poika" ja se oli R.E.L.S.in (Bogart Co.:n jäsenet) sävellys. Sanoituksen teki VeePee Lehto. Kokoonpano oli nimeltään Robinson & Apollo 16, ja kuudes sijoitus toi Robinsonille mahdollisuuden osallistua taustalaulajana loppukilpailuun Kroatian Zagrebissa. Turkulainen Beat-yhtye esitti kappaleen "Fri". Wikmanin kanssa taustalaulajana oli Kari Kuivalainen.
Vuosina 1991 ja 1993, Robinson kävi PR- ja tutustumiskiertueilla Los Angelesissa. Vuonna 1991 ilmestyi single "Let Me Show", Wikmanin omaa käsialaa alusta loppuun, paitsi B-puolen "Take My Hand" -kappaleen sanoituksen teki Johan Schmidt. Levyn tuotti Robinson, ja hän soitti itse levytyksen kaikki soittimet, lukuun ottamatta sähkökitaraa, jota soitti Jaku Havukainen.
Titus (elokuva)
Titus on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Julie Taymorin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalais-brittiläis-italialainen jännitysdraamaelokuva, joka perustuu William Shakespearen kostoaiheiseen tragedianäytelmään Titus Andronicus. Titus kertoo antiikin Rooman kenraalin tuhosta.
Robin Wikman (muusikko)
1990-luvun jälkeen
Hänen kappaleita ovat tehneet myös muita artisteja (muun muassa Kassu Halonen versioi Wikmanin ja Johan Schmidtin "Reflections"-biisiä). Wikman on 2020-luvulla tekemässä uutta musiikkia ja suunnittelee oman mainos- ja musiikkitoimiston perustamista. Hän julkaisi keväällä 2021 kaksi CD-singleä, "Taivas vain tietää" sekä "Bara du vet". Kyseessä on cover The Beach Boys -yhtyeen klassikosta "God Only Knows" molemmilla kotimaisilla kielillä. Vuonna 2022 hänellä on tekeillä tribuutti-CD, kokopitkä albumi Pekka Pohjolan muistolle. Levyllä ei ole Pohjolan sävellyksiä, vaan koko materiaali on Robin Wikmanin käsialaa. Levyn nimeksi tulee "Sun After Rain" ja sen on määrä ilmestyä 2023-2024 aikana.
Joulukatu
Aleksanterinkatu
Aleksanterinkadusta muodostui vähitellen "virallinen" joulukatu, jonka avauspäivä oli ensimmäistä adventtisunnuntaita edeltävä lauantai. Aleksin jouluvaloja on sytytelty vuodesta 1948, ja A:n muotoinen valaistusmalli on säilytetty koko ajan. Se onkin Museoviraston suojelema valaistusmalli. .
Titus (elokuva)
Tituksen nimiroolissa on Anthony Hopkins ja goottien kuningatarta näyttelee Jessica Lange. Titus on Titus Andronicuksen ensimmäinen elokuvasovitus. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Overseas Filmgroup ja Clear Blue Sky Productions ja levittäjänä Fox Searchlight Pictures. Titus on ohjaaja ja käsikirjoittaja Taymorin esikoisohjaus elokuvassa.
After Diff’rent Strokes: When the Laughter Stopped
After Diff’rent Strokes: When the Laughter Stopped on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen televisioelokuva, jonka ohjasi Ted Haimes. Se perustui 1970-1980-luvulla esitetyn tilannekomediasarjan Diff'rent Strokes näyttelijöihin. Elokuvassa seurataan erityisesti näyttelijä Dana Platonin televisiosarjan jälkeistä elämää aina hänen kuolemaan saakka.
The Strangers (yhtye)
The Strangers on suomalainen rautalankayhtye, joka toimi vuosina 1961–1964 ja teki paluun vuonna 1996. The Strangersia on kutsuttu Suomen ensimmäiseksi rautalankayhtyeeksi.
Pernajan kirkko
Pernajan kirkko (ruots. Pernå kyrka) on keskiaikainen kirkkorakennus Loviisan Pernajassa Uudellamaalla. Harmaakivinen kirkko on pyhitetty pyhille Mikaelille ja Eerikille. Aiemmin kirkko kuului Pernajan seurakunnalle, mutta vuodesta 2019 lähtien kirkkoa ovat käyttäneet Agricolan suomalainen ja ruotsalainen seurakunta, jotka toimivat Loviisassa ja Lapinjärvellä.
Kirkon rakentaminen ja kirkkorakennus
Harmaakivikirkko on rakennettu oletettavasti 1410–1440-luvulla. Samalla paikalla sijaitsi varmasti jo ennen kivikirkon rakentamista seurakunnan puinen kirkko, sillä paikalla olleesta kirkosta on säilynyt maininta vuodelta 1352. Itse seurakunta on ollut olemassa 1300-luvulta tai peräti 1200-luvulta.
Kirkko koostuu kolmilaivaisesta runkohuoneesta, asehuoneesta ja sakaristosta. Runkohuoneen jakaa laivoihin viisi pilariparia, jotka kannattelevat sisäkaton 12- ja 28-ruoteisia tähtiholveja.
Kirkossa on sisustusta useilta eri aikakausilta: kasteallas 1300-luvulta, triumfikrusifiksi 1400-luvulta, kuoriaidan katkelma 1600-luvulta, saarnastuoli ja alttarikaappi 1650-luvulta ynnä muuta. Lisäksi sisätilaa koristavat kalkkimaalaukset, jotka enimmäkseen lienevät 1440-luvulta. Kirkon ulkopääty on koristeltu taidokkailla tiiliyksityiskohdilla.
Pernajan kirkon kellotapuli on rakennettu 1853. Kirkon lasimaalaukset ovat vuodelta 1939, ja ne on suunnitellut Lennart Segerstråle.
Kirkon on suunnitellut Pernajan mestariksi nimetty saksalainen rakennusmestari, joka suunnitteli kaikki Itä-Uudenmaan keskiaikaiset kirkot Helsingin pitäjän kirkosta alkaen ja lisäksi Kymenlaakson puolelta Pyhtään ja Vehkalahden kirkot. Hänen Turun hiippakuntaa varten laaditun kirkkomallin pohjalta suunnittelemillaan kirkoilla on yhteisiä piirteitä, kuten päätykolmioiden koristelu.
The Strangers (yhtye)
Historia
Englannissa kielikurssilla kesällä 1960 käynyt Itkonen kuuli Lontoossa paikallisia bändejä, jotka soittivat instrumentaalimusiikkia kokoonpanolla kaksi kitaraa, basso ja rummut. Matkalta hän osti Guya-merkkisen sähkökitaran. Syksyllä naapurissa asuneesta Matti Valtosesta tehtiin basisti ja hänelle hankittiin Höfnerin viulubasso. Valtosella ei ollut aikaisempaa soittokokemusta.
Kuultuaan The Shadows -yhtyeen kappaleen "Apache" Itkonen kiinnostui levyn erikoisesta kitarasoundista ja kysyi asiaa Herbert Katzilta. Katz tiesi, että levyn äänimaailma oli saatu aikaan kaikulaitteella, jollaista ei Suomessa ollut vielä kenelläkään. Jussin isä Veikko Itkonen tunsi erään Yleisradion insinöörin, joka rakensi yhtyeelle kaikulaitteen vanhasta nauhurista. Syksyllä 1960 yhtyeeseen liittyi rumpaliksi Antero Päiväläinen. "Ande" oli aikaisemmin soittanut koulubändeissä myös jazzia tavallisen tanssimusiikin ohella.
After Diff’rent Strokes: When the Laughter Stopped
Elokuvassa oli alkuperäisessäkin sarjassa Willis Jacksonia näytellyt Todd Bridges, joka näytteli elokuvassa huumeiden myyjää. Puolestaan Corey Mendell Parker näytteli itse Bridgesia. Mukana oli myös muun muassa Mighty Morphin Power Rangersissa näytellyt David Yost.
Axel Rodrigues de Arruda
Axel Rodrigues de Arruda (s. 9. tammikuuta 1970 Santos) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
The Strangers (yhtye)
Historia
The Strangers soitti lähinnä kouluhipoissa vuoden 1961 aikana ja tuli tunnetuksi ainakin pääkaupunkiseudulla. Yhtye vieraili myös radio-ohjelmissa. Jussi kävi jälleen Lontoossa kesällä 1961 ja osti sieltä Fender Stratocaster -kitaran ja Selmer-kaikulaitteen. Kyseessä oli oletettavasti Suomen ensimmäinen Stratocaster-kitara. Vuoden 1961 aikana aikaisemminkin yhtyettä auttanut Yleisradion insinööri rakensi bändille ääneltään laadukkaat ja ulkonäöltään yhtenevät kaappivahvistimet. Ehkä mainittavin esiintyminen suurelle yleisölle oli Messuhallissa vuonna 1961 Terpsichoren tanssikoulun päättäjäisissä. Suosio oli valtaisa ja oletettavasti myötävaikutti nuorilta nuorille soittaneiden kitarayhtyeiden määrän lisääntymiseen. Syksyllä 1962 basistiksi vaihtui Kari Bergström. Hän oli aikaisemmin soittanut The Esquiresissa Eero ja Jussi Raittisen sekä veljensä Reijo Bergströmin kanssa. Kesällä myös yhtyeen komppikitaristille oli tilattu Fender Stratocaster -kitara ja basistille Fender Precision -basso. Syksyllä 1962 bändi teki musiikin Jussin isän Veikko Itkosen tuottamaan elokuvaan Vaarallista vapautta. Elokuvan ensi-ilta oli marraskuussa 1962 ja se saikin paljon julkisuutta muun muassa poikkeavan musiikkinsa johdosta. The Strangersilla oli useita esiintymisiä esimerkiksi Helsingin EXPO-hallissa. Yhtye panosti myös ulkonäköön: soittajilla oli punaiset Fenderit ja tyylikkäät siniset silkkipuvut.
Axel Rodrigues de Arruda
Jalkapallomaajoukkue
Axel debytoi Brasilian maajoukkueessa 1992.
Titus (elokuva)
Juoni
Titus kertoo roomalaisesta kenraalista, Titus Andronicuksesta (Anthony Hopkins), joka palaa sodasta voitokkaana ja tuo mukanaan kuningasperheelle arvokkaita panttivankeja. Goottien kuningatar Tamora (Jessica Lange) on juonittelija, ja Tituksen pystypäisyys johtaa veritaisteluihin ja lopulta tuhoon.
Joulukatu
Kaupunginmuseon joulukatu
Helsingin kaupunginmuseo on tuonut perinteisen joulukadun Sofiankadulle juhlistamaan Helsingin vanhimpia kortteleita. Vuonna 2009 avajaistapahtumassa 29. marraskuuta Aira Samulin sytytti jouluvalot Katumuseon joulukadulle. Mallina ovat olleet lamppuköynnökset ja lumitähdet vuoden 1938 Kluuvikadun joulukadulta. Avajaisissa oli mukana vossikalla ajeleva joulupukki, tonttuja ja entisajan asuihin pukeutuneita helsinkiläisiä.
Lapsille suunnatut näyteikkunat keräävät varsinkin avajaispäivänä katsojia. Jouluikkunan keksi 1920-luvulla newyorkilainen tavaratalo Lord & Taylor, ja siitä tuli vahva perinne monille muillekin tavarataloille, 1940-luvulta alkaen myös Helsingin Stockmannille.
Helsingissä on Seurasaaren epäkaupallisemmasta Joulupolusta muodostunut perinne pääkaupungissa jouluaan viettäville lapsiperheille.
Titus (elokuva)
Tuotanto
Tituksen kuvaukset alkoivat 5. lokakuuta vuonna 1998. Näyttelijät olivat harjoitelleet kolme viikkoa ennen kuvausten alkua. Elokuva kuvattiin Floridan Tampassa, Kroatian Pulassa ja Italian Roomassa sekä siellä sijaitsevalla Cinecittàssa 20 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuvan kuvaukset päättyivät tammikuussa vuonna 1999.
Soundtrack
Tituksen musiikin sävelsi ohjaaja Julie Taymorin pitkäaikainen ystävä ja avopuoliso Elliot Goldenthal. Elokuvan soundtrack-albumi julkaistiin 11. tammikuuta vuonna 2000.
Julkaisu ja vastaanotto
Yhdysvalloissa Titus sai ensi-iltansa 25. joulukuuta vuonna 1999 Los Angelesissa ja New Yorkissa. Rajoitettuun teatterilevitykseen elokuva pääsi seuraavana vuonna 11. helmikuuta. Italiassa elokuva tuli ensi-iltaan 24. maaliskuuta vuonna 2000 ja Isossa-Britanniassa ensimmäiseksi 1. syyskuuta 2000 Lontoossa ja sitten 29. syyskuuta maanlaajuisesti. Titusta ei esitetty Suomessa ollenkaan elokuvateattereissa, mutta elokuva julkaistiin VHS:lle ja DVD:lle.
Ilmestyessään Titus oli taloudellinen floppi. Titus tuotti vain 22 313 dollaria avausviikonloppunaan, joka johtui rajoitetusta teatterilevityksestä. Titusta esitettiin vain kahdessa elokuvateatterissa avausviikonloppuna. Elokuvan laajin teatterilevitys Yhdysvalloissa ylsi ainoastaan 35:een elokuvateatteriin, joka johti vain 2 007 290 dollarin lipputuloihin.
Titus sai ilmestyessään kriitikoilta myönteisen vastaanoton. Metacriticissä elokuvalla on arvosanana 57, joka perustuu kahteenkymmeneenyhdeksään arvosteluun. Rotten Tomatoes -sivustolla elokuvalla on "tuore" 68 prosentin arvosana, joka perustuu seitsemäänkymmeneenviiteen arvosteluun. Melkein 20 250 arvionsa tehdystä käyttäjästä 86 prosenttia piti elokuvasta. Elokuva sai kritiikkiä muun muassa sen 162:n minuutin pituudesta.
The Strangers (yhtye)
Historia
Yhtyeellä oli alkuaikoinaan vaikeuksia yleisön kanssa, sillä monet suorastaan vihasivat kitarayhtyeitä. Keikoilla vaadittiinkin tangomusiikkia joskus jopa puukolla uhaten. Myös vanhemmat tanssimuusikot suhtautuivat nuoriin rautalankayhtyeisiin varsin nyrpeästi.
Avustaja
Avustaja eli statisti on muun muassa elokuvissa, televisiosarjoissa, mainoksissa tai musiikkivideoilla taustalla esiintyvä henkilö. Avustajilla ei ole vuorosanoja eikä välttämättä teatterialan koulutusta, mutta heidän on näyteltävä muun muassa ”keskustelemalla”, nauramalla, tanssimalla tai kasvojen ilmeillä sitä, millaisesta tilanteesta elokuvan tai televisiosarjan kohtauksessa on kysymys. Heidän tarkoituksensa on tehdä tapahtumapaikoista todentuntuisia ja tukea muiden näyttelijöiden suoritusta.
The Strangers (yhtye)
Ulkomaan keikat ja hajoaminen
The Strangers esiintyi myös Ranskassa. Eräs saksalainen manageri tarjosi yhtyeelle ensin töitä kesäksi 1963 Saksasta. Sopimusehdot olivat kuitenkin niin huonot, että yhtye jätti Saksan väliin ja jatkoi pakettiautollaan Pariisiin. Siellä se esiintyi Ranskan rockin pyhäkössä Le Golf Drouot -kerhossa. Ensiesiintyminen melkein epäonnistui, kun kitaravahvistimet eivät toimineet väärän verkkojännitteen takia. Muuntajien avulla keikka kuitenkin onnistui, ja heti seuraavana päivänä yhtye sai useita soittotarjouksia Rivieralta.
Yhtyeen matka jatkui Juan-les-Pinsiin Cannesin lähelle, jossa yhtye aloitti soitot Club 63 -nimisessä paikassa. Pian kadun toisella puolella sijainneen Las Vegasin omistaja halusi yhtyeen omaan paikkaansa ja vielä kolmaskin paikka, Sweet Club, kiinnostui. Yhtye päätyi sopuratkaisuun ja soitti illan mittaan kaikissa paikoissa. Kerhojen lisäksi yhtye esiintyi suuressa rock-konsertissa Ranskan nimibändien kanssa Annecyssä lähellä Sveitsin rajaa sekä Monte Carlon TV:ssä. The Strangers pääsi myös soittamaan yksityistilaisuuksiin. Yhtye soitti esimerkiksi juhlissa, joissa Brigitte Bardot ystävineen joi shampanjaa uima-altaan reunalla "Kolmen kitaran" tahdissa. The Strangersin menestys Ranskassa ei ollut aivan vaatimatonta, sillä vielä 1977 Itkonen sai Ranskasta sikäläisiä teostopalkkioita.
Yhtyeelle tarjottiin kesän jälkeen jatkosopimusta vuoden loppuun, mutta he joutuivat palaamaan kotiin koulujen alettua. Syksyllä 1963 yhtye jatkoi keikkailua Suomessa. Rautalankamusiikin laskukausi oli kuitenkin alkanut, ja monet yhtyeet siirtyivät laulettuun musiikkiin The Beatlesin vaikutuksesta. Myös The Strangers käytti joskus keikoillaan laulusolistina Timo Jämseniä sekä Ann-Christineä. Itkonenkin lauloi, mutta hän ei kuitenkaan halunnut tehdä The Strangersista lauluyhtyettä ja erosi helmikuussa 1964. Vähän myöhemmin yhtye hajosi. Päiväläinen kävi keväällä 1964 The Islandersissa, sitten The Esquiresissa ja päätyi myöhemmin Pepe & The Paradiseen. Bergström tienasi opiskelurahoja soittamalla eri esimerkiksi Erkki Liikasen ja Jukka Kuoppamäen yhtyeissä.
1970-luvun kokoonpano
The Strangers oli tarkoitus kasata uudelleen alkuperäisellä kokoonpanolla 1975, mutta Itkonen kieltäytyi, sillä hän oli ollut soittamatta kymmenen vuotta. Päiväläinen toteutti kuitenkin idean, ja syksyllä 1977 "The New Strangers" aloitti harjoittelun. Yhtyeeseen kuului Päiväläisen lisäksi aikaisemmin The Scaffoldsissa rautalankaa soittaneet Mårten Enqvist ja Kicke Bergholm sekä The Needlesin Eero Lupari. Huhtikuussa 1978 ilmestyi yhtyeen LP In the Night, ja kesällä kokoonpano teki muutamia keikkoja. In the Night sisältää vanhaan rautalankatyyliin tehtyjä sovituksia tunnetuista sävelmistä, mutta mukana on myös neljä omaa tuotantoa edustavaa kappaletta. 1980 ilmestyi The New Strangersin toinen albumi Ave Caesar.
Rautalangan noustua 1970-luvun lopulla uudelleen huomion kohteeksi yhtyeen vanhat äänitteet kaivettiin esiin. Unto Torniainen kokosi The Strangersin levytyksistä albumin The Strangers Story. Se sisältää aiemmin julkaistun materiaalin lisäksi myös ennen julkaisemattomia nauhoituksia, jotka ovat peräisin samalta ajalta kuin 1963 äänitetyt singlet.
Back to the Sixties (BTS) -aikakausi (1996–)
Bändi saatiin kootuksi Vuokatin Katinkullassa järjestettyyn Back to the Sixties -tapahtumaan 1996. Uuden tulemisen myötä yhtye teki 1997 autotalliäänityksen CD:n Nimeni on Cox. Levyllä esiintyy myös Hector, joka tulkitsee kappaleet "Meikäläinen vaan" ja "Kolmonen ja mä". Toiseksi kitaristiksi tuli Hasse Walli (1996–2000), joka korvasi Tanskassa asuvan Jorma "Yki" Tuomisen.
Bändi esiintyy nykyisin kokoonpanolla Antero Jakoila (2000–), Nono Söderberg (2008–), Kari Bergström ja Antero Päiväläinen lähinnä BTS:n järjestämissä tilaisuuksissa. Jussi Itkonen asuu Espanjassa ja on mukana satunnaisesti.
Kokoonpanot
Ensimmäinen (1960–1961)
Toinen (1962–1964)
Neljäs (1996–2000)
Viides (2001–2008)
Kuudes (2008–)
Timo Jämsen & The Strangers (1962–1963)
Tämä kokoonpano teki huhtikuussa 1963 singlen "Eilen vasta Liisan näin / Yyterin twist", jolla urkuja soitti Jaakko Salo. Pian levyn teon jälkeen yhtye lähti Ranskan-kiertueelle. Jämsen kuitenkin jäi Suomeen ja liittyi lokakuussa 1963 The Esquiresiin.
Ytterbium(III)bromidi
Ytterbium(III)bromidi tai ytterbiumbromidi YbBr3 on harvinaisen maametallin ytterbiumin epäorgaaninen yhdiste bromin kanssa, jossa bromi esiintyy hapetusluvulla −I ja ytterbium +III. Se liukenee veteen ja muodostaa myös kidevedellisiä hydraatteja.
697 Galilea
697 Galilea on aurinkoa Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidien päävyöhykeellä kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi, jonka löysi saksalainen astronomi Joseph Helffrich 14. helmikuuta 1910. Sen alkuperäinen nimi oli Montauk, mutta se nimettiin uudelleen Galileaksi 1. lokakuuta 1946. Ennen varsinaisen nimen saamistaan pikkuplaneetta tunnettiin tunnuksella 1910 JO.
Kovat koppalakissa
Kovat koppalakissa on vuosina 1995–1996 esitetty brittiläinen komediasarja poliisiaseman henkilökunnasta. Sarjan päähenkilöitä esittivät Rowan Atkinson, James Dreyfus, Mina Anwar, Rudolph Walker, Serena Evans, David Haig, Kevin Allen, Mark Addy, Joy Brook ja Lucy Robinson. Sarjan oli käsikirjoittanut Ben Elton ja ohjannut John Birkin. Sarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta 14 jakson verran. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV2.
Antti Eenokki Salo
Antti Eenokki Salo (11. tammikuuta 1867 Kauhajoki – 22. tammikuuta 1940 Kauhajoki) oli suomalainen maanviljelijä ja runoilija.
Vigdís Finnbogadóttir
thumb|100px|Vigdís Finnbogadóttirin vaakuna. Vigdís Finnbogadóttir (s. 15. huhtikuuta 1930) on islantilainen opettaja ja teatterinjohtaja. Hän toimi Islannin neljäntenä presidenttinä vuosina 1980–1996.
Opinnot ja työ
Vigdís Finnbogadóttirin isä oli maa- ja vesirakentamisen professori Finnbogi Rútur Þorvaldsson ja äiti sairaanhoitaja Sigríður Eiríksdóttir. Valmistuttuaan ylioppilaaksi Vigdís opiskeli ranskaa Grenoblen yliopistossa ja erikoistui teatteritieteeseen Sorbonnen yliopistossa Pariisissa. Tämän jälkeen hän opiskeli teatterihistoriaa Kööpenhaminassa.
Vigdísin kansallista mainetta ja suosiota lisäsivät taideohjelmien juontaminen ja ranskan kielen opetusohjelmien esittäminen Islannin televisiossa. Hän toimi Pohjoismaiden neuvoston kulttuuriasioiden neuvoa antavan komission puheenjohtajana vuosina 1976–1980.
Presidentiksi
Lokakuun 24. päivänä 1975 Islannin naiset olivat poissa työpaikoiltaan (”Kvennafrídagurinn”). He kokoontuivat järjestettyihin tapaamisiin eri puolilla Islantia. Naiset olivat tyytymättömiä siihen, että heitä ei otettu vakavasti politiikassa – parlamentissa oli vähän naisia.
Vuoden 1980 presidentinvaalien aikaan monet islantilaiset olivat järkkymättömiä: ehdokkaiden joukossa tuli olla myös nainen. Vigdísin nimi esiintyi yhtenä mahdollisuutena lehdistössä. Vigdís Finnbogadóttir ja Guðlaugur Þorvaldsson olivat suosituimmat ehdokkaat. Vigdís sai äänistä 33,8 prosenttia ja Guðlaugur 32,3 prosenttia. Islannin presidentin asema on ensisijaisesti symbolinen, mutta presidentti voi jättää lakialoitteen vahvistamatta ja sitä kautta alistaa sen kansanäänestykselle.
Voittaessaan vuoden 1980 vaaleissa hän oli ensimmäinen demokraattisilla vaaleilla valittu naispuolinen valtionpäämies maailmassa. Hänet valittiin uudestaan vuosina 1984 ja 1992 ilman vastaehdokasta. Vuoden 1988 vaalit hän voitti ylivoimaisesti. Haastattelussa vuonna 1982 Vigdís kertoi, että hänen virkansa on täysin epäpoliittinen ja että presidentin tehtävä on olla kansakunnan yhtenäisyyden ja identiteetin symboli. Vigdis toimi aktiivisesti kulttuurilähettiläänä parantamassa maansa julkisuuskuvaa. Hän on kertonut olevansa ylpeä siitä, että oli Islannin ensimmäinen naispresidentti, joka sai vierailukutsuja ympäri maailmaa. Hän markkinoi islantilaisia tuotteita virallisilla ulkomaanvierailuilla, muun muassa pukeutumalla islantilaiseen lampaannahkaan ja villaan valtiovierailulla Tanskaan helmikuussa 1982. Hän pitää Islannin luonnosta huolehtimista tärkeänä ja oli presidenttinä mukana ympäristönsuojelutyössä. Hän korosti myös henkisiä arvoja, kuten kulttuuria ja islannin kieltä.
Kansainvälisiä tehtäviä
Vigdís Finnbogadóttir on ollut Harvardin yliopiston Harvard Kennedy Schoolin maailman naisjohtajien neuvoston puheenjohtaja 1996–1999. Hänet valittiin UNESCOn hyvän tahdon lähettilääksi 1998, jossa tehtävässä hän edisti erityisesti kielten moninaisuutta ja monikielistä opetusta. Vuonna 2000 hänet valittiin YK:n hyvän tahdon lähettilääksi vastustamaan rasismia ja muukalaisvihamielisyyttä. Ennen presidentiksi valintaansa Vigdís vastusti Islannin Nato-jäsenyyttä. Hän on kertonut olevansa pasifisti.
Perhe
Vigdís meni naimisiin 23-vuotiaana ja erosi yhdeksän vuotta myöhemmin. Hän adoptoi tyttären. Hänellä on kolme lapsenlasta.
Kunnianosoituksia
Islannin yliopiston humanististen tieteiden tiedekunnan kielten tutkimuskeskus (isl. Stofnun Vigdísar Finnbogadóttur í erlendum tungumálum, engl. Vigdís Finnbogadóttir Institute of Foreign Languages), joka perustettiin vuonna 2002, on nimetty hänen mukaansa.
Vigdís palkittiin vuonna 1997 Jacob Letterstedtin ansiomitalilla (Letterstedts nordiska förtjänstmedalj) pohjoismaisen kulttuuriperinnön hyväksi tekemästään työstä. Hän on useiden yliopistojen kunniatohtori Ranskassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Ruotsissa, Suomessa, Britanniassa ja Japanissa.
Vigdis Finnbogadóttirille on myönnetty seuraavat ulkomaalaiset kunniamerkit:
Gyzel Manjurova
Gyzel Tahir kyzy Manjurova (s. 24. tammikuuta 1978 Saransk, Venäjä) on kazakstanilais-venäläinen painija ja olympiamitalisti. Hän kilpailee vapaapainissa. Manyurova saavutti ensimmäisen olympiamitalin Ateenassa 2004, kun saavutti hopeaa 72 kg sarjassa. Tuolloin hän edusti vielä Venäjää. Lontoossa 2012 Rio de Janeirossa 2016 hän edusti Kazakstania. Rio de Janeirossa hän saavutti hopeaa 75 kg sarjassa ja Lontoossa pronssia 72 kg sarjassa. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut pronssia Bakussa 2007.
Robert Edmond Grant
thumb|Robert Grant 59-vuotiaana. Robert Edmond Grant (1793 Edinburgh, Skotlanti – 1874) oli skotlantilainen lääkäri ja biologi. Hän puhui näkyvästi Lamarckin transmutaatio-opin puolesta Lontoossa 1830- ja 1840-luvuilla. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten nuoren Charles Darwinin eräänä vaikuttajana, mutta aikuisiällä miehet eivät juuri olleet tekemisissä toistensa kanssa.
Olimme kuin veljet
Olimme kuin veljet on S. E. Hintonin romaani vuodelta 1971. Siitä tehtiin vuonna 1985 elokuva Se oli silloin, nyt on toisin, jonka pääosassa näyttelee Emilio Estevez. Hän on myös elokuvan käsikirjoittaja.
Juoni
Kirja kertoo Bryon-nimisestä pojasta ja tämän hyvästä, velimäisestä ystävästä Markista, joka asuu Bryonin ja tämän äidin kanssa samassa talossa. Markin äiti ja isä tappoivat toisensa, mutta hän ei tuntunut välittävän. Kirja kertoo näiden kahden nuoren elämästä – koulusta, bileistä, tappeluista, naisista ja huumeista. Bryon on melko hyvin koulussa pärjäävä poika, joka osaa taivutella naiset aina itselleen. Mark puolestaan on poika, joka ei osaa erottaa oikeaa ja väärää. Hän on kerran jäänyt kiinni auton varastamisesta, ja huijaa Bryonin kanssa ihmisiä usein korttipeleissä ja biljardissa. Kirjan myöhemmässä vaiheessa Mark alkaa välittää huumeita ja joutuu sen takia nuorisovankilaan. Mark on melko vahva ja ”kova” nuori, ja Bryon ajatteleekin olevansa onnekas, kun hänellä on sellainen ystävä. Sivuhenkilönä on myös poika nimeltä ”M&M”, joka on saanut lempinimensä syömistään M&M-karkeista. Hän on 13-vuotias ja hippi. Cathy on M&M:n isosisko, johon Bryon on ihastunut.
Vastus
thumb|200px|Kolme eriarvoista vastusta thumb|100px|Eurooppalaisen standardin mukainen vastuksen piirrosmerkki thumb|100px|Amerikkalaisen standardin mukainen vastuksen piirrosmerkki Vastus, resistori, on elektroniikassa komponentti, joka vastustaa tasa- ja vaihtovirran kulkua. Vastuskomponentin sähkövastus eli resistanssi mitataan ohmeissa. Tarkkuus, jolla se osuu määriteltyyn määrään ohmeja ilmaistaan toleranssilukuna.
Toisinaan puhekielessä suuretta resistanssi sanotaan vastukseksi.
Säätyvät vastukset
Mekaanisesti säädettävät vastukset luokitellaan työkalusäätöisiin trimmereihin ja käsisäätöisiin potentiometreihin.
Lankavastus voi myös olla työkalulla aseteltava. Silloin sen suojakuoressa on vastuksen pituinen aukko, josta vastuslanka näkyy. Langan päällä on liikkuva metallirengas, joka ruuvimeisselillä kiristetään haluttuun vastusarvoon.
Kiinteät vastukset
Tavallisimpia kiinteitä vastuksia ovat massavastus, kalvovastus ja lankavastus.
Massavastus valmistetaan puristamalla hiilikvartsiseos lieriömäiseen muotoon, jonka päälle tulee suojakerros. Aikaisemmin massavastus oli yleisin kiinteä vastustyyppi.
Lankavastus on muodoltaan lieriömäinen tai kulmikas. Lankavastus valmistetaan kiertämällä vastuslankaa eristerungon ympärille. Vastusarvo riippuu langan pituudesta ja paksuudesta. Vastuslankana käytetään esimerkiksi kuparin ja nikkelin seosta eli konstantaania tai krominikkeliä. Tavallisesti lankavastus kestää huomattavasti enemmän tehoa kuin massa- tai kalvovastus.
Vastusarvon ilmaiseminen
Vastuksen arvo ja toleranssi voidaan ilmaista vastukseen painetuin numeroin. Toinen tapa ilmaista on värikoodi, ns. RETMA (Radio Electronics Television Manufacturers Association) -sarjat. Siinä sallittuja vastusarvoja on 6, 12, 24, 48, 96 tai 192 kpl per dekadi. Niiden vastaavat nimitykset ovat E6, E12, E24, E48, E96 ja E192. Vastaavat toleranssit 20 %, 10 %, 5 %, x %, 1 % ja 0,5 % (myös 0,25 % ja 0,1 %). Kullekin numerolle 0...9 on oma värinsä, samoin toleransseille ja joskus myös lämpötilakertoimelle.
thumb|Värikoodi Standardi EIA värikooditaulukko EIA-RS-279:
Punaisesta violettiin värit ovat samassa järjestyksessä kuin sateenkaaressa.
Vastusten käyttötarkoituksia
Vastuksia voidaan käyttää mm. seuraaviin tarkoituksiin elektroniikan kytkennöissä:
Terence H. Winkless
Terence H. Winkless on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja, joka palkittiin Family Film -palkinnolla vuonna 1995 ohjaamastaan elokuvasta White Wolves II: Legend of the Wild, sekä kaksi vuotta myöhemmin New Yorkin elokuva- ja televisiojuhlissa hopeamitalilla elokuvasta The Westing Game. Hän on elokuvien ohella ohjannut myös televisiosarjoja Mighty Morphin Power Rangers, Power Rangers Zeo, Big Bad Beetleborgs, Masked Rider, Pacific Blue ja Oikeutta tien päällä.
Hypermedialaboratorio
Hypermedialaboratorio voi viitata seuraaviin asioihin:
Kingdom Hearts III
Kingdom Hearts III on Square Enixin Kingdom Hearts -pelisarjaan kuuluva japanilainen toimintaroolipeli. Se on pääsarjan kolmas osa ja koko pelisarjan kahdestoista osa, ja toimi samalla Pimeyden etsijä -saagan päätösosana. Kesällä 2013 Square Enix julkaisi E3-lehdistötilaisuudessa lyhyen trailerin pelistä. Samalla mainostettiin myös Kingdom Hearts HD 1.5 Remixiä, joka ilmestyi Amerikkaan ja Eurooppaan syyskuussa 2013. Kyseessä on ensimmäinen Kingdom Hearts -peli, jossa esiintyy Pixar-elokuviin perustuvia maailmoja.
Peli julkaistiin Japanissa 25. tammikuuta 2019 ja muualla päin maailmaa 29. tammikuuta 2019. 23. tammikuuta 2020 julkaistiin PlayStation 4:lle ja 25. helmikuuta Xbox Onelle ladattava lisäsisältö nimeltä Re Mind, joka sisältää uuden pelattavan osion ja ylimääräisiä välikohtausanimaatioita. 30. maaliskuuta 2021 peli julkaistiin myös Microsoft Windowsille.
Maailmat
Pelissä nähdään edellisten osien tapaan Disneyn ja sekä pelisarjaa varten keksittyjä maailmoja. Julkistusvideossa näytettiin Destiny Islands ja Twilight Town. Toisessa teaserissa näytettiin ensimmäinen Disney-maailma Olympus Coliseum. Vuoden 2015 E3-messuilla Square paljasti uuden trailerin, jossa näytettiin uusi Disney-maailma, mikä sijoittuu Kaksin karkuteillä -elokuvaan. Messun aikana oltiin myös kysytty Arendellin maailman olevan pelissä, joka sijoittuu elokuvaan Frozen – huurteinen seikkailu (2013), mutta vastausta ei saatu. Elokuvaan Big Hero 6 perustuva maailma vahvistettiin vuonna 2015 D23-tapahtumassa, jossa näytettiin konseptikuva, missä Sora ratsastaa Baymaxin kyydissä. Vuoden 2017 D23-tapahtumassa paljastettiin Toy Story -elokuvaan pohjautuva maailma, jota näytettiin uudessa trailerissa.
Hahmot
Sora, Aku Ankka ja Hessu ovat jälleen päähenkilöinä. Muina palaavina hahmoina ovat Riku, Kairi, kuningas Mikki, mestari Eraqus, Terra, Aqua, Ventus, Lea, Roxas, Xion, Ienzo, Hayne, Pence, Olette, Samu Sirkka, Tiku ja Taku, Yen Sid, Chirithy ja Ansem Viisas.
Xehanort palaa päävihollisena kaikissa viidessä muodossaan: mestari Xehanort, Xehanortin sydämetön ”Ansem, Pimeyden Etsijä”, Xehanortin ei-kukaan Xemnas, nuori Xehanort ja Terra-Xehanort. Sivullisina vihollisina ovat Xigbar, Saïx, Vanitas, Marluxia, Larxene, Demyx, Luxord, Rikun replika sekä Disney-hahmot Pahatar ja Musta Pekka.
Juoni
Mestari Xehanortin palattua Yen Sid alkaa koota ”seitsemää valon vartijaa” estääkseen Xehanortin suunnitelman luoda uusi χ-blade. Sora, josta Xehanort melkein onnistui aiemmin tekemään yhden ”kolmestatoista pimeydestä”, on menettänyt suuren osan voimistaan ja lähtee Akun ja Hessun kanssa matkustamaan muiden maailmojen halki löytääkseen uudelleen ”herättämisen voiman”, kyvyn tuoda menetetyt sydämet takaisin. Sillä välin Riku ja kuningas Mikki matkustavat pimeyden maailmaan etsimään Aquaa, kun taas Kairi ja Lea harjoittelevat omien keybladejensä käyttöä Merlinin opastamina ajattomassa tilassa.
Radiant Gardenissa Ienzo löytää Ansem Viisaan tutkimustiedot ja selville, että Soran sisällä ovat myös Roxasin, Ventusin ja Xionin sydämet. Riku päättelee uuden Organisaatio XIII:n jäsenten mielten päässeen nykyaikaan asettumalla Vexenin luomien replikoiden sisään, jolloin Sora päättää käyttää replikoita saadakseen Roxasille oman kehon. Sillä välin sydämetön ”Ansem” matkustaa pimeyden maailmaan siepatakseen Ansem Viisaan ja turmellakseen Aquan sydämen pimeydellä. Vexen kuitenkin vapauttaa Ansemin ja toimittaa Ienzolle ylimääräisen replikan, josta valmistella keho Roxasille. Lisäksi paljastuu, että Organisaation jäsenet sekä Pahatar ja Musta Pekka etsivät useista eri maailmoista salaperäistä mustaa laatikkoa. Riku ja Mikki löytävät pimeyden valtaan joutuneen Aquan ja samaan aikaan Sora löytää Destiny Islandsilta mestari Eraqusin keybladen ja onnistuu sen avulla pääsemään Aquan olinpaikkaan, karkottamaan pimeyden Aquan sydämestä ja tuomaan hänet takaisin valon maailmaan. Sora, Aku ja Hessu seuraavat Aquaa Unohduksen linnaan, jonka Aqua muuttaa takaisin Land of Departureksi. Organisaatioon liittynyt Vanitas hyökkää heidän kimppuunsa, mutta Sora löytää ”herättämisen voiman” ja onnistuu palauttamaan Ventusin sydämen ja herättäen tämän unestaan.
Sora, Riku, Kairi, Aku, Hessu, Mikki, Lea, Aqua ja Ventus selvittävät tiensä Keyblade Gravyardille, mutta pimeyden riivaama Terra ja lauma sydämettömiä lyövät heidät helposti. Sora herää limbomaailmassa nimeltä Viimeinen maailma (The Final World). Unensyöjä Chirithyn sekä Nimettömien Tähtien avulla Sora saa fyysisen muotonsa takaisin, mutta paikalle ilmestynyt nuori Xehanort varoittaa, että Sora katoaisi, jos hän käyttäisi ”herättämisen voimaa” yli rajojen. Kairin avulla Sora ystävineen palaa takaisin valon maailmaan. Kun sydämettömät hyökkäävät uudestaan, Ephemerin ja muiden entisen keybladen käyttäjien henget kukistavat sydämettömien lauman usuttamalla keybladet näiden kimppuun, minkä jälkeen ”valon vartijat” kukistavat suurimman osan Organisaation jäsenistä ja lähettävät nämä takaisin omiin aikoihinsa, Terran saadessa kehonsa takaisin itselleen ja oman kehon saaneen Roxasin vapauttaessa Xionin, josta oli tehty Organisaation kolmastoista jäsen.
Xehanort oli luonut jokaisen "pimeyden etsijän" taistelusta vähintään yhden "valon vartijan" kanssa kopion omasta keybladestään. Ollessaan viimeinen jäljellä oleva Organisaation jäsen, hän yllyttää Soran, Rikun ja Mikin kimppuunsa tuhoamalla Kairin kehon, minkä jälkeen hän yhdistää kaikki keybladensä kopiot luodakseen näistä χ-bladen ja kutsuakseen Kingdom Hearts valon maailmaan. Mikin neuvosta Sora, Aku ja Hessu käyttävät Xehanortin kykyä matkata ajassa tätä vastaan ja siirtyvät Scala ad Caelumiin, maailmaan, jossa Xehanort ja Eraqus aikoinaan oppivat keybladensä käytön. Hävittyään taistelun Soraa, Akua ja Hessua vastaan Xehanort paljasti todellisen suunnitelmansa olleen käyttää Kingdom Heartsia vajottamaan maailmat pimeyteen vain luodakseen uuden maailman, jota hän hallitsisi ja jossa ei olisi lainkaan pimeyttä. Sora kuitenkin sanoo, että oikea hallitsija hyväksyy, ettei ihmisten kohtaloa voi määrätä näiden puolesta. Toisten keybladen käyttäjien tultua paikalle, Eraqusin sydän ilmestyy Terran sisältä ja suostuttelee Xehanortin luopumaan suunnitelmastaan sekä antamaan χ-bladen Soralle. Eraqusin ja kuolemaa tekevän Xehanortin sydämet yhtyvät Kingdom Heartsin kanssa, jättäen maallisen maailman taakseen, minkä jälkeen Sora ja hänen ystävänsä lukitsevat χ-bladellä Kingdom Hearts uudelleen ja palaavat Keyblade Graveyardille.
Xionin kerrottua, ettei Kairi ollut kuollut, Sora päättää lähteä etsimään tätä käyttääkseen "herättämisen voimaa" tuomaan hänet takaisin. Mikin varoituksista huolimatta Sora vannoo vielä palaavansa. Mikki, Aku ja Hessu palaavat Disney-linnaan. Terra, Aqua ja Ventus palaavat Lähdön maahan ja jättävät Eraqusin keybladen linnan pihalle muistomerkiksi, Chirithyn itsekin tullessa sinne. Roxas, Xion, Lea ja heidän kanssaan sovinnon tehnyt Isa (Saïxin todellinen minä) asettuvat asumaan Twilight Towniin. Radiant Gardenissa Ansem Viisas, Ienzo ja Even (Vexenin todellinen minä) onnistuvat luomaan replikasta kehon Naminélle, jonka Riku vie myöhemmin tapaamaan Soraa ja tämän ystäviä Destiny Islandsille. Saarilla Sora ja Kairi viettävät vielä lyhyen hetken yhdessä ennen kuin Sora menettää sydämensä ja katoaa.
Re Mindin lisätarina
75 vuotta ennen pelin tapahtumia nuori Xehanort tapaa Keyblade Graveyardilla Mestarien mestarin, joka kannustaa nuorta Xehanortia tekemään mitä haluaa, jos näkee pimeyden käyttämisen tarpeellisena osana suunnitelmaa poistaa pimeys maailmasta. Mestarien mestari jopa paljastaa Xehanortille todellisen henkilöllisyytensä ennen kuin poistuu paikalta. Nykyhetkessä Xehanort itse kertoi tämän tarinan Xigbarille ja Saïxille. Saïx osoitti Luxordin ohella kiinnostusta siihen, että Xigbar antoi Xehanortin ja Xemnasin selän takana käskyn etsiä salaperäistä mustaa laatikkoa. Samalla he keskustelevat siitä miksi Demyx ja Vexen olivat pelkkiä todellisen Organisaatio XIII:n varajäseniä ja Xion varsinainen kolmastoista jäsen.
Xehanortin kukistuttua Sora palaa Viimeiseen maailmaan pyytämään Chirithyn apua pelastaakseen Kairin. Chirithyn mukaan herättämisen voimaa on tarkoitus käyttää vain nukkuvien sydänten pelastamiseen, ei kadonneiden sydänten. Sora katoaisi voimansa liiallisen väärinkäytön seurauksena maailmasta ja menettäisi herättämisen voiman, eikä voisi ilman sitä palata takaisin. Sora ei kuitenkaan luovu aikeistaan, vaan on valmis uhraamaan itsensä Kairin pelastamiseksi. Chirithyn mukaan Soran on palattava menneisyyteen ja hänellä on aikaa vaikuttaa asioihin muuttamatta menneisyyttä merkittävästi siihen hetkeen asti, josta matkusti menneisyyteen. Seuratessaan uudelleen Keyblade Graveyardin tapahtumia hän tutkii Ventuksen, Aquan, Terran ja Roxasin sydämiä sekä menneisyyden minänsä sydäntä, mutta epäonnistuu estämään Kairin kohtalon, kunnes saa tietää, että Xehanortilla oli hallussa kristallisia palasia Kairin sydämestä, Sora löytää palaset Scala ad Caelumin taistelusta sekä tutkimalla Rikun ja Mikin sydämiä, minkä jälkeen hän ja entiselleen palautunut Kairi taistelevat yhdessä Xehanortin kopioita vastaan ja suostuttelevat Chirithyn tulemaan heidän mukanaan Valon maailmaan palaamaan muistonsa Chirithystä menettäneen Ventuksen luokse.
Vuoden kuluttua Soran ystävät yrittävät etsiä häntä. Terra, Aqua ja Ventus etsivät häntä pimeyden maailmasta, Kairi antaa itsensä vaipua koomaan, jotta Ansem Viisas voisi tutkia hänen muistojaan, kun taas Riku pyytää apua Squall ”Leon” Lionheartilta, Cid Highwindiltä ja muilta. He löytävät digitaalisen simulaation Sorasta ja Organisaatiosta, mutta analyysi ei auta lainkaan Soran olinpaikan selvittämisessä. Hyvä haltijatar saapuu paikalle Yen Sidin pyynnöstä ja toteaa, että Rikun, Kairin sekä Nimettömän Tähden näkemät unet voisivat olla avain.
Viimeiseen maailmaan katoamisensa jälkeen vangiksi jäänyt Sora kohtaa eräänä päivänä Yozoran, jota Sora itse piti fiktiivisenä Verum Rex -videopelin päähenkilönä ja josta Nimetön Tähti myös kertoi hänelle. Yozora itse sanoi saaneensa tehtäväksi pelastaa Soran, mutta Sora näyttää erilaiselta kuin mitä hänelle oli kerrottu ja he molemmat siirtyvät Shibuyaan taistelemaan toisiaan vastaan. Jos Yozora voittaa, Sora muuttuu kristalliksi ja Yozora sanoo aikovansa palata pelastamaan hänet jonain päivänä. Jos Sora voittaa, Yozora katoaa ja Sora palaa Viimeiseen maailmaan. Molemmissa tapauksissa Yozora herää myöhemmin autosta, jonka kuljettaja kutsuu häntä ”komentajaksi”.
Yozora
Pelissä on myös salainen loppu Yozora, jos pelaaja läpäisee pelin vaikeimmalla vaikeusasteella. Sora herää keskellä Shibuyaa muistuttavaa kaupunkia, sellaisena kuin se esiintyy Verum Rexissä. Riku puolestaan herää Shinjukua muistuttavassa kaupungissa, joka on toinen Verum Rexin tapahtumapaikoista. Shinjukussa Yozora tarkkailee katolta Rikua, kun taas Shibuyassa katolla seisova Mestarien mestari asettaa kätensä kuun eteen, jolloin niistä muodostuu sydän. Salainen loppu oli viittaus Kingdom Hearts IV:ään.
Koristeomenapuu
thumb|250px|Kukkiva koristeomenapuu [[puutarhassa.]] thumb|250px|Saman koristeomenapuun hedelmiä.
Koristeomenapuu eli purppuraomenapuu (Malus Purpurea-ryhmä) on omenapuiden sukuun kuuluva lajikeryhmä. Koristeomenapuulajikkeita käytetään runsaasti pihojen koristekasveina. Ne tuottavat tarhaomenapuuta (Malus domestica) pienempiä omenoita. Vähäisimmillään koristeomenapuut ovat korkeintaan kaksi metriä korkeita, jolloin ne ovat pensaskorkuisia.