cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Black Rose (John David Southerin albumi)
Black Rose on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä John David Southerin toinen studioalbumi vuodelta 1976. Levyn on julkaissut Elektra/Asylum Records ja sen on tuottanut Peter Asher.
Levyn on äänittänyt ja miksannut Val Garay The Sound Factory -studiossa Los Angelesissa. Toinen äänittäjä on Greg Ladanyi. Masteroinnin on tehnyt Doug Sax Los Angelesissa The Mastering Labissa.
Levykannen suunnittelija on Jimmy Wachtel Southerin idean pohjalta ja valokuvat on ottanut Lorrie Sullivan. Levytysprojektin ohjaajina ovat olleet Elliott Roberts ja Ron Stone Lookout Management -yhtiöstä.
Hypertrofia
Hypertrofia on solun rakenneosien lisääntymisestä johtuvaa solun koon kasvua. Hypertrofialla voidaan tarkoittaa myös kudoksen tai elimen koon kasvua seurauksena sen solujen kasvusta. Jos kudos sen sijaan kasvaa solujen määrän lisääntymisen vuoksi, puhutaan hyperplasiasta. Hypertrofiaa ja hyperplasiaa ilmenee kudoksissa usein samanaikaisesti.
Black Rose (John David Southerin albumi)
Kiitoksissa on mainittu David Geffen ja Joe Smith.
Hypertrofia
Hypertrofia voidaan jakaa fysiologiseen ja patologiseen muotoon. Fysiologinen hypertrofia on elimistön tavanomaista toimintaa, kuten reagointia kudoksen lisääntyneeseen toiminnalliseen tarpeeseen tai lisääntyneeseen hormonivaikutukseen. Myös korvaava hypertrofia, kuten munuaishypertrofia toisen munuaisen poiston jälkeen, on fysiologista. Patologinen hypertrofia puolestaan liittyy johonkin elimistön tautiprosessiin.
Black Rose (John David Southerin albumi)
Kappaleet
Sivu 1
Hypertrofia
Hypertrofian vastakohta on atrofia eli solujen pieneneminen.
Sydämen hypertrofia
Sydämen hypertrofiassa sydänkammioiden seinämät paksuuntuvat. Sydämen hypertrofia on yleisimmin vasemmanpuolista, mutta voi olla myös oikean- tai molemminpuolista.
Sydämen hypertrofiaa on sekä fysiologista että patologista. Sydämen fysiologista hypertrofiaa esiintyy etenkin urheilijoilla (urheilijansydän), ja sen taustalla on sydänlihassolujen lisääntynyt venytys sekä muutokset solujenvälisten viestiaineiden määrissä. Patologisen sydämen hypertrofian mahdollisia aiheuttajia ovat esimerkiksi perinnöllinen hypertrofinen kardiomyopatia, läppävika, aortan koarktaatio sekä verenpainetauti. Patologiseen sydämen vajaatoimintaan liittyy usein sekundaarisia rappeutumismuutoksia, kuten fibrotisoitumista.
Black Rose (John David Southerin albumi)
Kappaleet
Kaikki laulut on tehnyt John David Souther ja ne on julkaissut Golden Spread Music / Benchmark Music ASCAP. Laulut ovat vuodelta 1976 paitsi "Faithless Love" ja "Silver Blue" vuodelta 1975. Kappaleiden sanat on painettu alkuperäisen LP-levyn avautuvien kansien sisäpuolelle.
Hypertrofia
Sydämen hypertrofia
Sydänkammion hypertrofia voidaan jakaa myös konsentriseen ja eksentriseen hypertrofiaan. Konsentrisessa hypertrofiassa kammion seinämä on paksuuntunut, mutta kammion luumen ei ole merkittävästi laajentunut. Konsentrinen hypertrofia on seurausta esimerkiksi verenpainetaudin aiheuttamasta veren virtausvastuksen kasvusta. Eksentrisessä hypertrofiassa kammion luumen on laajentunut, mutta seinämät eivät välttämättä ole paksuuntuneet merkittävästi. Eksentrinen hypertrofia aiheutuu sydämen volyymiylikuormituksesta esimerkiksi aorttaläppävuodon takia. Urheilijoilla kestävyysharjoittelun aiheuttamat muutokset muistuttavat ennemmin eksentristä ja voimaharjoittelun aiheuttamat muutokset konsentrista hypertrofiaa.
Lisämunuaisen hypertrofia
Lisämunuaisen hypertrofiaa esiintyy Cushingin taudin yhteydessä, kun aivolisäkekasvaimen erittämä ylenmääräinen kortikotropiini eli ACTH-hormoni stimuloi lisämunuaisen hormonieritystä. Lisämunuaisessa esiintyy tällöin samanaikaisesti myös hyperplasiaa.
Black Rose (John David Southerin albumi)
Muusikot
Seuraavat muusikot esiintyvät levy-yhtiönsä suosiollisella luvalla: John Guerin (L.A. Express-Caribou Records), Stanley Clarke (Nemperor Records), Danny Kootch, Jim Keltner ja Paul Stallworth (Dark Horse Records), David Crosby (ABC Records, Inc. ja Atlantic Records), Art Garfunkel (Columbia Records), Joe Walsh (ABC Records, Inc.), Donald Byrd (Blue Note Records) ja Lowell George (Warner Bros. Records, Inc.)
Hypertrofia
Lihaskuntoharjoittelussa
Terveysliikunnassa suositaan hypertrofista lihasharjoittelua. Se tarkoittaa lihaksien kasvattamista nostamalla keskiraskaita painoja noin 8–12 toistoa sarjaa kohden ja lepäämällä sarjojen välillä noin 60–90 sekuntia. Tämä toistomäärä tarkoittaa painoja, jotka ovat 70–80 % yhden toiston enimmäissuorituksesta. Hypertrofinen harjoittelu kehittää melko hyvin myös lihasvoimaa, ja se on selvästi turvallisempaa kuin enimmäispainojen nostaminen.
Black Rose (John David Southerin albumi)
Kappale-erittely
"Banging My Head Against the Moon" "If You Have Crying Eyes"
"Your Turn Now" "Faithless Love" "Baby Come Home"
"Midnight Prowl"
"Doors Swing Open"
Blitz (elokuva)
Blitz on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut brittiläinen rikoselokuva. Elokuvan on ohjannut Elliott Lester ja käsikirjoittanut Nathan Parker. Pääosassa esiintyivät Jason Statham, Paddy Considine ja Aidan Gillen.
Juoni
Kaakkois-Lontoon poliisilaitos kärsii huonosta maineesta, paitsi etsivä Brantin (Jason Statham) myös traagisten kuolemantapausten, raivonpurkausten ja vääränlaisten ystävien takia. Tilanne muuttuu entistä pahemmaksi, kun Blitziksi itseään nimittävä sarjamurhaaja pyrkii julkisuuteen tappamalla poliiseja. Brant saa etsiä sarjamurhaajan käsiinsä.
Erich Krempel
Erich Krempel (18. elokuuta 1913 Suhl – 26. syyskuuta 1992 Suhl) oli saksalainen ampuja. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja sai siellä hopeaa 50 metrin vapaapistoolissa.
Maailmanmestaruuden Krempel saavutti 1939 ja MM-hopeaa 1935. Molemmilla kerroilla hän kuului myös Saksan pronssia saavuttaneeseen joukkueeseen.
Dahae
Kserkses I kukisti ja liitti heidät Persian valtakuntaan. Heimon jousin varustetut ratsumiehensä olivat kuuluisia. Kun Aleksanteri Suuri hyökkäsi Persiaan, heimo tuki Dareios III:a. Darioksen kuoltua he tukivat Bessosta ja Spitamenesta. Myöhemmin heidän ratsuväkensä kuitenkin liittyi Aleksanteriin ja seurasi tämän mukana Intian sotaretkellä.
Aleister Crowley
thumb|Aleister Crowley Ordo Templi Orientis -salaseran asussa Edward Alexander (Aleister) Crowley  (12. lokakuuta 1875 Royal Leamington Spa, Englanti – 1. joulukuuta 1947 Hastings, Englanti) oli brittiläinen okkultisti, kirjailija ja vuorikiipeilijä. Crowley harrasti magiaa ja kutsui itseään nimellä "Peto 666". Häntä kritisoitiin lehdistössä omana aikanaan paheellisen elämäntapansa vuoksi ja hänellä oli vähän seuraajia. Crowleysta tuli kuolemansa jälkeen kuitenkin kulttihahmo populaarikulttuurissa.
Varhainen elämä
Crowleyn isä oli panimo-omaisuuden perillinen, joka liittyy evankeliseen Plymouthin veljien lahkoon. Nuorempi Crowley kuitenkin tunsi vastenmielisyyttä kristinuskoa kohtaan jo varhain. Opiskelijana Trinity Collegessa, Cambridgen yliopistossa, hän alkoi käyttää nimeä Aleister ja sai mainetta shakkitaidoillaan. Vuonna 1898 hän lähti yliopistosta suorittamatta tutkintoa. Vanhempiensa hänelle jättämän perinnön avulla Crowley matkusteli paljon ja rahoitti kirjoitustensa julkaisemisen. Crowleyn ensimmäinen runokirja ilmestyi vuonna 1898, ja sitä seurasi lukuisia muita kirjoja.
Okkultismi
thumb|Aleister Crowley kylvyssä vuoristolammessa K2-retkikunnan matkalla vuonna 1902 Kuten monet muutkin 1800-luvun uskonnolliset skeptikot, Crowley kiinnostui okkultismista. Vuonna 1898 hän liittyi ruusuristiläisyyteen perustuneeseen Kultaisen aamunkoiton hermeettiseen sääntökuntaan. Eräs Crowleyn vihamiehistä Lontoon Golden Dawn -ryhmässä oli myöhemmin Nobel-palkittu runoilija William Butler Yeats. Vierailtuaan Egyptissä vuonna 1904 Crowley kertoi mystisistä kokemuksista ja kirjoitti Lain kirjan ("Liber AL vel Legis"), proosarunon, jonka hän väitti Aiwass-nimisen henkiolennon sanelleen hänelle. Teoksessa Crowley muotoili kuuluisimman opetuksensa: "Tee mitä Tahdot on oleva koko Laki." Oppi ei ollut uusi, sillä ranskalainen kirjailija François Rabelais oli ilmaissut sen yli 300 vuotta aiemmin teoksessaan Gargantua ja Pantagruel. Crowley perusti opin pohjalta uuden uskonnon, jota hän nimitti Thelemaksi (kreikan kielen sanasta "tahto"). Saksalaista alkuperää oleva mystillinen salaseura Ordo Templi Orientis hyväksyi myöhemmin Lain kirjan pyhäksi kirjoitukseksi. Noin vuonna 1907 Crowley perusti oman sääntökuntansa A∴A∴. Nimikirjaimet vastasivat latinan ​​sanaa "hopeatähti".
Kulutettuaan perintönsä loppuun Crowley muutti takaisin Englantiin 1930-luvun alkupuolella. Hänen viimeinen huomattava saavutuksensa oli Book of Thoth -kirja vuonna 1944. Kirjassa hän esitteli uuden tarot-korttipakan, nimeltään Thoth, jonka hän oli suunnitellut yhteistyössä taiteilija Frieda Harrisin kanssa.
Crowley populaarikulttuurissa
Crowley kuoli köyhänä ja tuntemattomana vuonna 1947, mutta kuolemansa jälkeen hänestä tuli osa länsimaista populaarikulttuuria. Erityisesti rockmusiikin piirissä Crowley on ollut tärkeä henkilö: esimerkiksi The Beatles -yhtyeen vuoden 1967 albumin Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band kannessa on muiden henkilöiden kasvojen joukossa Crowleyn kasvot, ja Ozzy Osbournen vuonna 1980 ilmestyneellä Blizzard of Ozz -levyllä on Alesteir Crowleystä kertova kappale ”Mr. Crowley”. Led Zeppelin -yhtyeen kitaristi Jimmy Page osti aiemmin Crowleyn omistaman talon Loch Nessin läheltä Skotlannista.
HMS Ramillies
HMS Ramillies on ollut viiden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Heinz Ehlers
Heinz Ehlers (s. 25. tammikuuta 1966 Aalborg, Tanska) on tanskalainen jääkiekkovalmentaja ja jääkiekkoilija. Hän toimii kesästä 2018 alkaen Tanskan maajoukkueen päävalmentajana. Tätä ennen hän valmensi Sveitsissä National League A -joukkueita Lausanne HC ja SCL Tigers. Ehlers varattiin NHL:ään kaikkien aikojen ensimmäisenä tanskalaispelaajana New York Rangersin toimesta vuonna 1984. Hän ei kuitenkaan koskaan pelannut Pohjois-Amerikassa vaan loi uransa Euroopassa pelaten Ruotsin, Tanskan, Sveitsin, Itävallan ja Saksan pääsarjoissa.
Seuraura
Viiden Leksandissa viettämänsä vuoden jälkeen Ehlers jatkoi Elitserien-uraansa AIK IF:n riveissä kaudella 1989–1990. Kaudeksi 1991–1992 hän siirtyi sarjatasoa alemmas Ruotsin I-divisioonassa pelanneen Rögle BK:n riveihin. Ehlers voitti koko sarjan piste- ja syöttöpörssin tehden 35 runkosarjaottelussa kovat tehot 28+46=74 ja oli kauden päätteeksi nostamassa joukkuetta Elitserieniin. Kaudella 1992–1993 hän voitti Röglen nousijajoukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 7+26=33. Ehlers jakoi myös 92 minuutillaan koko Elitserienin jäähypörssin voiton MODO Hockeyn Peter Forsbergin kanssa.
Kauden 1993–1994 Ehlers aloitti kasvattajaseurassaan AaB Ishockeyssa, jossa yhdeksän Tanskan pääsarjan ottelua toivat 29 tehopistettä. Niiden jälkeen hän siirtyi loppukaudeksi Sveitsin National League A:n EHC Bieliin, jonka sisäisen pistepörssin voiton Ehlers jakoi Ramil Juldaševin kanssa tehoilla 7+19=26. Kaudeksi 1994–1995 hän siirtyi Itävallan pääsarjajoukkue Klagenfurter AC:hen, josta Ehlers siirtyi kesken toisen kautensa 1995–1996 Saksan DEL-liigan Augsburger Pantheriin. Hän oli kaudella 1996–1997 tehoilla 10+31=41 joukkueen paras syöttäjä ja jakoi Pantherin sisäisen pistepörssin voiton Tero Arkiomaan kanssa. Viisi seuraavaa kautta Ehlers vietti samassa liigassa Berlin Capitalsin joukkueessa.
Ehlers palasi kaudeksi 2002–2003 kasvattajaseraansa AaB Ishockeyn riveihin. Kauden 2003–2003 päätteeksi hän lopetti siellä pelaajauransa.
Maajoukkueura
Ehlers edusti Tanskaa B-sarjan MM-kilpailuissa vuosina 1989, 1992, 1993, 1994, 1998 ja 1999 sekä C-sarjan MM-kilpailuissa vuosina 1987, 1990 ja 1991. Hän voitti C-sarjan MM-kilpailujen pistepörssin sekä vuonna 1990 (joukkuetoverinsa Michael Widenborgin kanssa) tehoilla 11+11=22 että vuonna 1991 tehoilla 10+15=25. Ehlers palkittiin turnauksen parhaana hyökkääjänä vuosina 1987 ja 1990 sekä valittiin tähdistökentälliseen vuonna 1987. B-sarjan MM-kilpailuissa hänet palkittiin Tanskan parhaana pelaajana vuonna 1994 ja valittiin tähdistökentälliseen vuonna 1999.
Ehlersillä on hallussaan Tanskan MM-kilpailuhistorian ennätyksiä. Hän teki yhteensä 61 MM-turnausottelussa tehot 45+72=117, joten Ehlersin keskimäärin 1.918 tehtyä tehopistettä ottelua kohden on Tanskan MM-kilpailuhistorian kaikkien aikojen paras. Hänen vuoden 1987 C-sarjan turnauksessa tekemänsä tehot 10+15=25 ovat puolestaan Tanskan kaikkien aikojen parhaat yhdessä MM-turnauksessa, kuten myös samassa turnauksessa tehdyt syöttöpisteet. Tanskan kaikkien aikojen MM-turnausten pistepörssissä Ehlersin edellä on ainoastaan Jens Nielsen tehoilla 68+77=145.
Valmentajaura
Ehlersin valmentajaura alkoi hänen kasvattajaseuransa AaB Ishockeyn peräsimestä kaudella 2005–2006, jolloin hän johdatti joukkueen AL-Bank Ligaenin runkosarjan voittoon, mutta SønderjyskE Ishockey vei lopulta Tanskan-mestaruuden finaalissa otteluvoitoin 4–2. Kaudella 2006–2007 Ehlers johdatti Aalborgin runkosarjassa kolmanneksi ja taas finaaleihin, jotka vei tällä kertaa kuitenkin Herning Blue Fox otteluvoitoin 4–1.
Kaudella 2007–2008 Ehlers jatkoi valmentajauraansa Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla National League B:n EHC Bielissä, jonka hän johdatti runkosarjan voittoon sekä sarjanousuun seuraavaksi kaudeksi National League A:han. Kaudella 2008–2009 NLA:n nousijajoukkue ajautui runkosarjassa viimeiseksi ja aivan kauden lopulla, huhtikuussa 2009 Ehlersin paikan Bielin päävalmentajana otti Kent Ruhnke. Saman vuoden marraskuussa NLB-joukkue SC Langenthal pestasi Ehlersin päävalmentajakseen Kevin Ryanin tilalle. Hän luotsasi joukkuetta myös kolme seuraavaa kautta, joista kahdella jälkimmäisellä Ehlers johdatti Langethalin runkosarjassa toiseksi. Kausi 2011–2012 päättyi aina NLB:n mestaruuteen, mutta sarjanousu jäi lopulta saavuttamatta, kun HC Ambrì-Piotta voitti joukkueen karsintasarjassa voitoin 4–1.
Kaudeksi 2013–2014 Ehlers siirtyi NLA:n nousijajoukkue Lausanne HC:n valmentajaksi, ja sittemmin hän on valmentanut myös saman maan SCL Tigersia. Kesäkuussa 2018 hänet nimitettiin Tanskan maajoukkueen päävalmentajaksi.
Muuta
Ehlersin pojat Sebastian ja Nikolaj ovat jääkiekkoilijoita. Sebastian pelaa Metal Ligaenia Aalborg Piratesissa ja Nikolaj NHL-joukkue Winnipeg Jetsissä.
Parviaranen
Parviaranen (Forpus passerinus) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö on Amazonin alueella Pohjois-Brasiliassa sekä mantereen pohjoisreunassa Kolumbiassa, Venezuelassa, Guyanassa, Surinamessa ja Ranskan Guyanassa. Lajista tunnetaan viisi alalajia. Sen holotyypin kuvaili Carl von Linné Surinamesta 1758.
Society Hill (Philadelphia)
thumb|215px|Society Hillin asuintaloja. Society Hill on Philadelphian kaupunginosa lähellä kaupungin keskustaa. Society Hillin alueella on Yhdysvaltain parhaiten säilynyt 1700-luvun ja 1800-luvun alun arkkitehtuurin keskittymä.
Society Hill käsittää käytännössä William Pennin alkuperäisen kaupungin kaakkoisosan. Se sai nimensä Free Society of Tradersilta, joka oli siirtokunnan kehityksen huolehtimiseen vuonna 1682 perustettu yritys. Penn myönsi yritykselle noin 40,5 hehtaaria maita, johon kuului kukkula, jota alettiin kutsua nimellä Society’s Hill. Aluetta alettiin kutsua samalla nimellä, vaikka yritys lopetti toimintansa 1723.
Society Hill oli 1800-luvun puoliväliin asti melko vakaa yhteisö, jossa yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti eriasemaiset henkilöt asuivat lähekkäin. Philadelphian joukkoliikenne kehittyi 1800-luvulla, ja koko kaupungissa alkoi muuttoliikenne vuosisadan loppupuolella, kun hyvätuloiset alkoivat muuttaa uusille asuinalueille. Society Hilliin saapui 1890- ja 1900-luvuilla uusia asukkaita Itä-Euroopasta, Venäjältä ja Italiasta. Monet uudet asukkaat muokkasivat talojen pohjakerroksista kauppoja, mutta alueelta ei kuitenkaan laajamittaisesti purettu vanhoja rakennuksia uusien tieltä.
Vaikka Society Hillillä pyrittiin kohentamaan rappeutuvia taloja, alueen kunto heikkeni selvästi 1900-luvun alussa. Se oli 1950-luvulle mennessä slummiutunut pahoin, ja siellä asui lähinnä maahanmuuttajia ja vähemmistöjä. Toisen maailmansodan jälkeen Philadelphiassa tarvittiin lisää asuinrakennuksia, ja kaupungin päättäjät ottivat Society Hillin kohteekseen. He totesivat alueen potentiaalin koko kaupungin uudistajana. Society Hillillä aloitettiin 1958 liittovaltion rahoituksella laajamittaiset uudistustyöt. Se oli ensimmäisiä Yhdysvalloissa toteutettuja asuinalueiden uudistuksia, joka keskittyi vanhojen rakennusten restaurointiin.
Pikkumetsähiiri
Pikkumetsähiiri (Apodemus sylvaticus) on Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa elävä metsähiiren ja peltohiiren sukulainen. Se on Euroopan yleisimpiä nisäkkäitä.
Koko ja ulkonäkö
Pikkumetsähiiri on 6–10-senttinen ja 7–40 gramman painoinen. Sen häntä on yhtä pitkä kuin ruumis. Pikkumetsähiirellä on kellertävä turkki joka on vatsasta vaaleahko ja sillä on usein oranssinruskea laikku rinnassa. Korvat ovat melko suuret ja ne ovat erittäin herkät äänille. Silmät ovat ulkonevat, joilla se näkee yölläkin. Tuntoherkät viikset ovat hyvin suuret.
Levinneisyys
Suomessa lajia ei tavata. Muualla Euroopassa pikkumetsähiiren levinneisyysalue on laaja, se ulottuu Etelä-Ruotsista ja Baltiasta Pohjois-Afrikkaan. Idässä se elää Länsi-Ukrainassa ja lännessä Britteinsaarilla. Se elää myös useimmilla Välimeren saarilla ja Islannissa. Pikkumetsähiiri on levinnyt laajalle alueelle ihmisen mukana, ehkä jo tuhansia vuosia sitten. Pikkumetsähiiri viihtyy parhaiten lauhkean vyöhykkeen metsissä, avoimilla mailla, asutuilla seuduilla ja havumetsissä.
Kroatian Krk-saarella elävä krkhiiri luokiteltiin aiemmin omaksi Apodemus krkensis-lajikseen, mutta nykyisin sitä pidetään vain pikkumetsähiiren maantieteellisenä populaationa.
Elintavat
vasen|pienoiskuva|Italian [[Sardiniassa kuvattu pikkumetsähiiri.]] Pikkumetsähiiri pysyttelee päivisin pääosin kolossaan ja lähtee yöllä etsimään ruokaa. Hiiri kiipeilee hyvin ja etsii ruokaa usein hennoiltakin kasveilta. Koloverkosto, jossa elää useita aikuisia hiiriä, on usein puiden lomassa. Kolosta on useita reittejä ulos siltä varalta, että jokin peto pääsee luolastoon. Pikkumetsähiiri elää yleensä yksikseen, mutta seurallisuus vaihtelee. Pikkumetsähiiret ovat aina varuillaan, eivätkä lähde kolostaan kirkkaina kuutamoöinä ollenkaan petojen pelossa. Muulloinkin laji on aina varovainen ja nuuhkii ilmaa. Vaaran havaitessaan se vilistää heti piiloon. Sen vihollisia ovat etenkin lehtopöllö, kettu, lumikko, kärppä ja kissa.
Pikkumetsähiiri on aktiivinen myös talvisin ja käyttää keräämiään ruokavarastoja, kun ravinnosta on muuten pulaa. Pikkumetsähiiri syö hyvin monipuolista ravintoa, sitä mitä on kulloinkin tarjolla. Keväisin se syö etenkin siemeniä, taimia, versoja ja juuria. Se myös täydentää kasvisruokaa hyönteisillä ja niiden toukilla. Syksyllä se syö tammenterhoja, erilaisia pähkinöitä, siemeniä, viljaa, hedelmiä, marjoja ja sieniä. Sateen esiin tuomia etanoita ja kastematoja se syö aina tilaisuuden tullen.
Inwido
Inwido AB on Euroopan suurin ikkunoiden ja ovien valmistaja. Konserni on listattu Tukholman pörssiin ja pitää pääkonttoriaan Malmössä Ruotsissa. Ruotsin lisäksi yhtiö toimii Suomessa, Norjassa, Tanskassa, Virossa, Liettuassa, Irlannissa, Puolassa, Isossa-Britanniassa ja Itävallassa. Yhtiön paikallisia brändejä ovat muun muassa suomalaiset Tiivi ja Pihla sekä Elitfönster, SnickarPer, Hajom, Hemmafönster, Outline, Diplomat ja Sokolka. Konsernin liikevaihto vuonna 2017 oli 661 miljoonaa euroa ja sillä oli noin 4 400 työntekijää.
Pikkumetsähiiri
Elintavat
Pikkumetsähiiret lisääntyvät talvea lukuun ottamatta lähes ympäri vuoden. Naaras parittelee useiden urosten kanssa. Uroksen siittiöt kilpailevat siitä, mikä niistä pääsee hedelmöittämään munasolun. Naaras vuoraa pesänsä sammalilla, lehdillä ja ruoholla. Poikaset syntyvät 2–3 viikon kuluttua karvattomina, sokeina ja avuttomina. Silmät avautuvat kaksiviikkoisina. Poikaset kasvavat nopeasti, ja emo ajaa ne pois pesästä jo kolmiviikkoisina. Naaras saa yleensä kahdesta kolmeen poikuetta vuodessa, mutta voi tehdä neljännenkin jos sää sallii ja ruokaa riittää.
Inwido
Pihla Group Oy
Vuonna 2016 Inwido osti Kuusamossa toimivan Klas1:n, joka on erikoistunut vaativien arkki­teh­ti­koh­teiden kiinteisiin ja avattavia osia sisältäviin eristyslasi-ikkunoihin. Yhtiön pääkonttori on Vantaalla.
Vuonna 2016 Inwido osti myös enemmistön Värmelux Oy:stä, joka omisti ja hallitsi Lämpölux-tuotenimeä.
Pihla Group Oy:n liikevaihto vuonna 2017 oli 167 miljoonaa euroa. Suomessa Pihla Group Oy työllistää runsaat 900 henkilöä.
Zdeněk Fierlinger
thumb|Fierlinger vuonna 1932. Zdeněk Fierlinger (11. kesäkuuta 1891 Olomouc – 2. toukokuuta 1976 Praha) oli tšekkiläinen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Tšekkoslovakian pääministerinä toisen maailmansodan jälkeen vuosina 1945–1946. Hän edusti Tšekkoslovakian sosiaalidemokraattisen puolueen vasemmistosiipeä ja tuki puolueensa sulauttamista kommunistiseen puolueeseen vuonna 1948.
Fierlinger työskenteli 1920-luvulta alkaen diplomaattina ja toimi Tšekkoslovakian edustajana Haagissa, Bukarestissa, Washingtonissa, Genevessä ja Wienissä sekä vuosina 1937–1945 Neuvostoliitossa. Sosiaalidemokraatteihin hän oli liittynyt vuonna 1924. Hieman ennen toisen maailmansodan päättymistä Fierlinger tuli Tšekkoslovakian pakolaishallituksen pääministeriksi ja hän jatkoi sodan päätyttyä maan hallituksen johdossa vuoden 1946 vaaleihin saakka. Vuosina 1946–1948 hän toimi sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtajana ja kannatti läheisiä puoluesuhteita kommunisteihin, joista oli tullut johtava hallituspuolue.
Kommunistien kaapattua vallan helmikuussa 1948 Fierlinger tuki sosiaalidemokraattisen ja kommunistisen puolueen yhdistämistä, mikä toteutui vielä saman vuoden aikana. Hänestä tuli uuden kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsen, missä hän jatkoi vuoteen 1966 asti. Fierlinger toimi 1948–1953 Tšekkoslovakian varapääministerinä ja 1953–1964 kansalliskokouksen puhemiehenä.
Asiya
Asiya on naisen etunimi. Sitä käytetään arabian- ja swahilinkielisissä maissa. Suomessa Asiya on ollut nimenä ainakin kymmenellä henkilöllä.
Hesperomeles obtusifolia
Lajin kuvaili ensimmäisenä Christian Hendrik Persoon; nykyisen nimensä se sai John Lindleyltä. Nimimuunnoksen lisäksi lajilla on myös muunnos Hesperomeles obtusifolia var. microphylla. Kasvilla ei ole suomenkielistä nimeä.
Myssyt
Myssyt oli ruotsalainen puolue, joka vaikutti vapauden ajalla. Puolueen organisoijana toimi suomalaissyntyinen valtiomies Arvid Horn, ja puolueella oli paljon kannatusta Suomessa. Myssyjen kilpaileva puolue oli hatut. Nimensä myssyt (alun perin "yömyssyt") saivat hattuihin verrattuna rauhanomaisemmasta politiikastaan Venäjää kohtaan.
Puolue syntyi 1730-luvulla vastustamaan hattujen politiikkaa. Puolue-elämä muuttui hattujen sodan jälkeen niin, että 1750-luvulta alkaen puhutaan niin sanotuista nuoremmista myssyistä. Myssypuolue pääsi valtaan vuonna 1765 ja ryhtyi toteuttamaan vaatimaansa talouden säästöpolitiikkaa. Tämä kuitenkin aiheutti niin suuria hankaluuksia, että puolue menetti valtansa 1769. Uudelleen se saavutti enemmistöaseman vuoden 1772 valtiopäivillä, mutta tällöin puolue-elämä lakkasi kokonaan kuningas Kustaa III:n vallankaappauksessa.
Sotapolitiikan vastustaminen
Vuoden 1738 valtiopäivien vaaliin sisältyi myrskyisä keskustelu Ruotsin ulkopolitiikasta. Sotapolitiikkaa kannattavat tulkitsivat Venäjän heikentyneen meneillään olleen Turkin sodan takia, ja he halusivat kostosotaa hävityn suuren Pohjan sodan menetysten takaisin saamiseksi. Niitä, jotka varoittivat sotapolitiikasta, pidettiin arkoina pelkureina, yömyssyinä. Heitä oli erityisesti pappissäädyssä ja suomalaisten keskuudessa. Vaalitaistelussa käytettiin Ranskan, Venäjän ja Britannian rahoja, niin että Venäjä rahoitti myssyjä. Vaalin jälkeen syntyi valtiopäivämiesten poliittisia klubeja, jotka myös saivat ulkomaista rahaa. Lahjontaa tehtiin notkuvien ruokapöytien muodossa. Klubit tarjosivat mahdollisuuksia myös yksityisempään lahjontaan ja vakoiluun.
Hatut saivat johtoaseman 1730-luvulla ja he pitivät hallussaan tärkeintä päätöselintä, valtiopävien salaista valiokuntaa. Yhteistyötä Turkin ja Ranskan kanssa tiivistettiin, ja myssyjä kannattanut kansliapresidentti Arvid Horn pakotettiin eroamaan 1738, kuten myös viisi valtaneuvoston jäsentä. Hattujen valtakauden aikana käytiin hattujen sota Venäjää vastaan huonoin tuloksin.
Myssyjen lyhyt valtakausi
Vuonna 1746 myssyjen ja hovipuolueen rooli päätöksenteossa alkoi voimistua. Toisaalta vapauden ajan päätöksentekojärjestelmä alkoi 1760-luvulla käydä kankeaksi. Aatelittomien säätyjen painoarvo kohosi, minkä takia aatelisto alkoi käydä puolustustaistelua asemansa säilyttämiseksi. Eräs virkamies kirjoitti yksityiskirjeessä, että "valtakunnalla ei oikeastaan ole enää hallitusta. Kaikki lamaantuu. Elävää intoa ei enää tapaa yhtään missään." Kaikki kolme puoluetta tekivät tilanteen parantamiseksi vuonna 1764 yhteistyösopimuksen (linnarauhan), mutta siitä huolimatta kilpailu vallasta kiihtyi vuoden 1765 valtiopäivävaaleissa. Ne toivat myssyille enemmistön.
Myssyjen valtakausi alkoi 1765 innostuneessa tunnelmassa. Myös suomalaiset myssyt olivat päätöksenteossa kiivasti mukana. Professori Pentti Renvallin kuvauksen mukaan valtiopäivillä oli käynnissä "suomalaisen radikalismin suurhyökkäys". Se johtavia henkilöitä olivat tuomari Samuel Ehrenmalm, everstiluutnantti Fredrik Gyllensvan, rovastit Gustaf Haartman ja Niklas Mathesius ja kappalainen Anders Chydenius. He edustivat voimakasta liberalismia, mikä johti esimerkiksi painovapauden säätämiseen.
Myssyt pyrkivät korjaamaan valtiontaloutta ja ulkopolitiikassa etääntymään Ranskan vaikutusvallasta ja lähentymään Tanskaa. Venäjälle oli epämieluisaa, että kuninkaan valtaa hiukankaan vahvistettiin. Pyrkimyksiä kuitenkin haittasi se, että säästöt johtivat yleiseen talouden alamäkeen. Rahapolitiikka oli Chydeniuksen tahdon vastaisesti deflatorista, mikä johti Chydeniuksen eroon valtiopäiviltä. Ulkopolitiikkaa taas sekoitti Puolan tilanteen mutkistuminen. Ruotsin kuningas ottikin vuonna 1768 aloitteen itselleen, eikä suostunut allekirjoittamaan myssyhallitukseen päätöksiä. Harkittiin hänen nimensä leimaamista päätöksiin. Maa ajatui voimattomuuteen, jota ulkomaat käyttivät hyväkseen Ruotsia vastaan. Myssyvalta päättyi lopulta kuningas Kustaa III:n vallankaappaukseen 1772.
Carl Friedrich Goerdeler
Carl Friedrich Goerdeler (31. heinäkuuta 1884 – 2. helmikuuta 1945) oli saksalainen poliitikko, tohtori ja tunnettu natsien vastustaja. Hän oli Leipzigin pormestari vuosina 1930–1937 ja heinäkuun salaliiton jäsen sekä salaliittolaisten ehdokas Saksan uudeksi valtakunnankansleriksi Adolf Hitlerin suunnitellun salamurhan jälkeen. Murhayrityksen epäonnistuttua heinäkuussa 1944 Goerdeler vangittiin ja tuomittiin kuolemaan. Hänet hirtettiin Plötzenseen vankilassa vuonna 1945.
Monet pitivät Goerdeleria natsijohdon vastaisen maanalaisen vastarinnan johtajana. Hän oli konservatiivinen liberaali sekä läheisessä yhteydessä Kreisaun piiriin ja muihin vastarinnan keskushenkilöihin, kuten Ulrich von Hasselliin ja Johannes Popitziin. Hänen vaikutusvaltansa vastarinnassa kuitenkin vaihteli vuosien varrella.
Just Say Ozzy
Kannen mukaan albumi on nauhoitettu Lontoon Brixton Academyssa, mutta on esitetty, että nauhoitus olisi otettu osittain Osbournen televisioidusta Philadelphian konsertista ja että osa musiikista olisi nauhoitettu studiossa.
Carl Friedrich Goerdeler
Goerdeler toimi Leipzigin pormestarina 1930–1937. Huolimatta omasta isänmaallisuudestaan ja kansallismielisyydestään hän vastusti Hitleriä ja natseja. Hän oli vastustanut näitä jo Hitlerin valtaannousun yhteydessä 1933, ja oli kieltänyt muun muassa hakaristilipun nostamisen kaupungintalolla sekä pyrkinyt suojelemaan juutalaisia liikkeenharjoittajia natsien vainoilta. Toisen maailmansodan aikana hän pyrki muodostamaan upseeriston keskuuteen liittoutumaa, joka voisi painostaa Hitlerin eroamaan.
Gärdehov
thumb|400px|Gärdehov thumb|250px|Jääpallo
Viron saaret
Viron saaret sijaitsevat pääasiassa Itämeren rannikolla, vaikka sisämaan järvissä ja joissakin on saaria. Vuonna 2012 Viron maa-ametin suorittaman laskennan mukaan Virolla on 2 355 saarta tai luotoa aiemmin tiedetyn 1 535 sijaan. Sisävesistä löydettiin 133 saarta. Vain 318 saaren pinta-ala ylittää hehtaarin. Suurimmat saaret ovat Saarenmaa ja Hiidenmaa.
Gärdehov
Gärdehov on Sundsvallissa Ruotsissa sijaitseva Pohjois-Ruotsin suurin urheilu- ja messukeskus. Keskus sisältää mm. jalkapallo- ja jääpallokenttiä, kaksi jäähallia, curlinghallin ja täysimittaisen sisäjalkapallohallin.
Viron saaret
Viron valtionvarainministeriön tietojen mukaan 22 asutulla saarella asui toukokuussa 2018 yhteensä 39 499 asukasta eli noin 3 % Viron asukkaista. Heistä 75 % asui Saarenmaalla, 21 % Hiidenmaalla ja 4 % Muhun saarella. Loput 1 721 asukasta eli neljä prosenttia asuivat muilla 19 asutulla saarella. Yhdellä asutulla saarella eli Muhulla on tieyhteys mantereelle. Yllä olevat luvut eivät kerro tarkaa lukua saariston asukkaista, sillä asukkaat on tilastoitu kunnittain.
Gärdehov
HockeyAllsvenskanissa pelaava jääkiekkojoukkue IF Sundsvall Hockey pelaa kotiottelunsa Gärdehovin vuonna 1966 valmistuneessa 2500-paikkaisessa jäähallissa. Myös jääpallojoukkue Selånger SK Bandy pitää Gärdehovia kotipaikkanaan.
Gärdehovissa pidettyjä merkittäviä tapahtumia ovat mm. Melodifestivalen ja Ruotsin Gladiaattorit-sarjan kuvaukset.
Leena (elokuva)
Leena on Sakari Jurkan ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1954. Elokuva syntyi, kun tuottaja Veikko Itkonen näki teatterikoululaisen Heidi Krohnin, jolle Roy teki pikavauhtia käsikirjoituksen. Tarinassa konsulin poika (Matti Oravisto) pelastaa Leenan (Heidi Krohn) myymälävarkaussyytteeltä. Heidän kihlauksensa julkistetaan iltapäivälehdessä, ja siitä lähtee liikkeelle väärinkäsitysten ketju.
Televisiossa Leena esitettiin ensi kerran elokuussa 1963. Erään 2010-luvun televisioesityksen yhteydessä julkaistussa arviossa elokuvaa luonnehdittiin komedialliseksi romanssiksi.
Kloropreeni
Kloropreeni eli 2-klooributadieeni eli 2-klooributa-1,3-dieeni eli beta-kloropreeni (C4H5Cl) on helposti polymeroituva normaalioloissa nestemäinen monomeeri, jota käytetään erityisesti neopreeni-nimisen synteettisen kumin valmistukseen.
Leena (elokuva)
Elokuvamenestyksensä takia Krohn keskeytti Teatterikoulun, mikä osoittautui virheeksi hänen myöhemmän näyttelijänuransa kannalta.
Juoni
Päivän Sanomien toimittaja Lauri Huurros pelastaa myymälävarkaissa olevan köyhän ja orvon Leena Jonssonin kiinnijoutumiselta: Lauri kertoo Leenan olevan hänen naisystävänsä, ranskalainen Mademoiselle du Pont. Hätävalhe johtaa kihlausuutisen julkaisemiseen. Kihlausjuhlaan saapuu Tiirikka-Eemeli ryöstämään varakkaan juhlaväen omaisuutta, mutta neuvokas Leena tekee voron aikeet tyhjiksi, ja Eemeli pidätetään. Laurin ja Leenan suhteen syvetessä sen tielle kasaantuu alati uusia uhkia. Lauri salaa Leenan todellisen minän kotiväeltään, mutta myöhemmin ilmenee, että tytön syntyperää ei tiedä Lauri eikä Leena itsekään.
Kloropreeni
Valmistus ja käyttö
Ensimmäinen kaupallinen kloropreenisynteesi käytti lähtöaineena etyyniä. Prosessin ensimmäisessä vaiheessa muodostuu kupari(I)kloridin katalysoimana monovinyyliasetyleeniä, joka hajotetaan suolahapon ja kupari(I)kloridin avulla kloropreeniksi. 1960-luvulta alkaen kloropreenin pääasiallinen valmistusmenetelmä on perustunut butadieenin klooraukseen. Tämän prosessin ensimmäisessä vaiheessa kloori reagoi butadieenin kanssa, jolloin muodostuu 3,4-dikloori-1-buteenin ja 1,4-dikloori-2-buteenin seos. Näistä 1,4-dikloori-2-buteeni isomeroidaan katalyyttisesti 3,4-dikloori-1-buteeniksi ja viimeisessä vaiheessa 3,4-dikloori-1-buteeni reagoi emäksen, kuten natriumhydroksidin kanssa muodostaen kloropreenia.
Kloropreeni polymeroituu helposti ja se muun muassa muodostaa syklisiä oligomeerejä. Yhdistettä käytetään polykloropreenin eli neopreenin valmistuksessa ja katalyytteinä käytetään vapaaradikaali-initiaattoreita.
Leena (elokuva)
Juoni
Valheiden paino luhistaa Leenan, ja hän pakenee Laurin luota. Sekä alamaailma että lehdistö ovat hänen kimpussaan, ja hän koettaa päästä pois Suomesta, mutta passitta se ei onnistu. Hän saa siivoojan paikan Kansallismuseosta ja pääsee professorien Möller ja Örn suosioon. Lauri etsii Leenaa epätoivoisesti ja poikkeaa myös museossa, mutta ei kuitenkaan tunnista siivoojaksi naamioitunutta morsiantaan. Sattumusten kautta paljastuu, että Leenan äiti ei olekaan hänet kasvattanut suomalainen rappioalkoholisti, vaan korkeatasoinen ranskalainen tanssijatar. Hänen isäkseen osoittautuu professori Möller.
Laurin isoäiti on aavistellut Leenan olevan jotain muuta kuin orpo suomalaistyttö ja saa vahvistuksen arveluilleen, kun Möller ja Leena saapuvat Huurrosten residenssiin selvittämään asiat. Murheen murtama Lauri tekee samaan aikaan lähtöä hermolomalle Pariisiin. Lentokoneessa hän kokee mieluisan yllätyksen, kun hänen vierelleen istuu Leena.
Arviot
Kriitikot suhtautuivat melko nuivasti Leenan käsikirjoitukseen. Henkilöasetelmia pidettiin luutuneina, Jurkan henkilöohjaus sen sijaan sai kiitosta. Parikymppiselle Heidi Krohnille nimirooli Leenana oli ensimmäinen elokuvaosa. Sen jälkeen hän oli pääroolissa muun muassa teoksissa Tähtisilmä ja Silja – nuorena nukkunut. Elokuva-Aitan Valma Kivitie mainitsi Krohnin puhetyylin, ilmeet ja liikkumisen luonnollisen sujuviksi. Teatterien primadonna Mia Backman sai myönteiset arviot suorituksestaan konsulinnana. Myös Paavo Jänneksen ja Arvo Lehesmaan roolitöitä pidettiin onnistuneina.
Eräässä myöhemmässä arviossa esitetään, että ”komedia hukkuu omaan päättömyyteensä” ja saa puolitoista tähteä.
Gougaram
Gougaram on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Nigerin Agadezin alueen Arlitin departementissa. Se sijaitsee Aïrvuoriston pohjoisosassa 60 kilometriä Arlitista kaakkoon. Kunnassa on 6 200 (vuonna 2010, arvio) ja Gougaramin vedenottopaikalla 800 asukasta (vuonna 2001, väestönlaskenta).
Gougaramin kuntaan kuuluu Oumaratin kylä ja 14 vedenottopaikkaa. Seudun asukkaat ovat keskittyneet Talakin tasangolle. He ovat Kel Tedele ja Kel Takriza -ryhmiin kuuluvia tuaregeja.
Tärkein elinkeino on paimentolaisuuteen perustuva kamelinkasvatus. Erougin laaksossa viljellään myös Algeriaan myytävää sipulia. Osa alueesta on täysin asumatonta autiomaata.
Hesperomeles ferruginea
Hesperomeles ferruginea on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Se kasvaa luonnonvaraisena Andien vuoristossa Perussa, Ecuadorissa, Boliviassa, Kolumbiassa sekä Venezuelassa. Lajilla ei ole suomenkielistä nimeä.
Ulkonäkö ja koko
Hesperomeles ferruginea on 12 metrin korkuiseksi kasvava ainavihanta pensas tai puu, jonka rinnankorkeusläpimitta on 50 senttimetriä. Kasvin kaarna on harmaata; pienet oksat ovat ruosteenvärisiä. Hammaslaitaiset lehdet ovat soikeita tai elliptisiä, 5–7 senttimetriä pitkiä; niiden alapinnassa on ruosteenvärisiä karvoja.
Valkoiset kukat sijaitsevat viuhkamaisissa kukinnoissa, jotka ovat enintään 10 senttimetriä pitkiä. Ohuen karvan peittämät valkoiset terälehdet ovat noin senttimetrin pituisia. Kukasta kypsyvä hedelmä on pieni, punainen, jopa 2 senttimetrin levyinen omenantapainen epähedelmä, joka on maultaan kitkeränmakea.
Levinneisyys ja elinympäristö
Hesperomeles ferruginea kasvaa luonnonvaraisena Andeilla 1900–4000 metrin korkeudessa vuoristometsissä ja paramo-ruohotasangoilla.
Käyttö
Hesperomeles ferruginea tuottaa korkealaatuista puuainesta, joka on sopivaa sisätilojen puusepäntöihin. Puuaines on väriltään valkoista, suorasyistä ja keskikovaa.
Solmisaatio
Solmisaatio on säveltavujen käyttöä sävelten niminä. Solmisaatiossa ei oteta kantaa sävelten absoluuttiseen korkeuteen, vaan ainoastaan sävelten keskinäisillä korkeuseroilla on merkitystä. Täten esimerkiksi sama laulu voidaan laulaa monelta eri korkeudelta samoilla solmisaatiotavuilla.
Solmisaation kehitti Guido Arezzolainen eli Guido Aretino 1000-luvulla.
Länsimaisessa musiikissa yleisen diatonisen sävelasteikon solmisaatiotavut ovat tavallisimmin do, re, mi, fa, so, la, si, do Aikaisemmin käytettiin do-tavun sijasta nimeä ut.
Solmisaatiotavut (paitsi si) ovat peräisin keskiaikaisen, Johannes Kastajan kunniaksi sävelletyn hymnin Ut queant laxis säkeiden alkutavuista, paitsi muita myöhemmin käyttöön tullut si, joka johtuu viimeisen säkeen sanojen alkukirjaimista. Tämän hymnin kuusi ensimmäistä säettä alkavat duuriasteikon kuudelta ensimmäiseltä säveleltä (samaan tapaan kuin musikaalin The Sound of Music laulussa Do Re Mi). Hymnin latinankieliset sanat ovat:
Myöhemmin on ut useimmiten vaihdettu helpommin laulettavaksi tavuksi do. Nykyään käytetään tavujen sol ja si asemesta joskus muotoja so ja ti.
Varsinkin romaanisissa kielissä kuten ranskassa ja italiassa, mutta myös esimerkiksi turkissa käytetään solmisaatiotavuja myös sävelten absoluuttisen korkeuden osoittavina niminä, jolloin ut tai do = C, re = D, mi = E jne.
Nukkajäkkärät
Nukkajäkkärät (Anaphalis) on kasvisuku asterikasvien heimossa. Lajeja voidaan viljellä monivuotisina koristekasveina avomaalla tai leikkokasveiksi. Suvussa on yhteensä 110 lajia, joita esiintyy alkuperäisinä Aasiassa, Pohjois-Amerikassa ja Chilessä.
Verkkosilmä
250px|thumb|Sudenkorennon verkkosilmät Verkkosilmä on niveljalkaisten eliöiden silmä, joka koostuu kymmenistä tai jopa tuhansista osasilmistä, ommatideista. Verkkosilmän valoa aistivat solut ovat silmän ulkopinnalla. Siten se eroaa ratkaisevasti esimerkiksi selkärankaisten linssillä varustetuista silmistä, joiden näkösolut ovat silmämunan sisällä takaseinässä. Verkkosilmän tuoma informaatio eläimelle on epätarkka, jokaisen näkösolun "katsoessa" omaan suuntaansa. Verkkosilmä kuitenkin kerää tietoa ympäristön valosta laajemmalta alueelta kuin silmä, jossa on linssi.
Eye
Carlos Marcio Camus Larenas
11. joulukuuta 1976 Camus Larenas nimitettiin Linaresin piispaksi, joksi hänet asetettiin 17. huhtikuuta 1977 ja jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 17. tammikuuta 2003.
Kylie: The Albums 2000–2010
Kylie: The Albums 2000–2010 on Kylie Minoguen CD-boksi, joka julkaistiin 18. heinäkuuta 2011 Britanniassa levy-yhtiö Parlophonen avulla. Se sisältää kaikki Minoguen vuosina 2000-2010 julkaistut albumit.
Tuotanto
Boksi sisältää seuraavat albumit:
Aikakirjat (albumi)
Aikakirjat on suomalaisen power metal -yhtyeen Heavy Metal Perseen toinen pitkäsoitto. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 49.
Underworld (yhtye)
Underworld on englantilainen elektronista musiikkia soittava yhtye, joka on toiminut Karl Hyden ja Rick Smithin pääasiallisena musiikkiprojektina vuodesta 1980 lähtien.
Monologi
thumb|Näyttelijä [[Christopher Walken esittämässä monologia vuonna 1984 näytelmässä Hurlyburly.]] Monologi on näyttämötaiteessa käytetty termi yksinpuhelulle. Siinä yksi henkilö suuntaa yleisölle pidemmän vuorosanajakson. Näyttelijä voi myös puhua kuin itsekseen tai jollekin toiselle henkilölle, joka ei ole paikalla. Termi tulee kreikan sanoista mono (yksi) ja logos (sana).
Monologi on yksinpuhelu, teksti joka on kirjoitettu yhdelle esiintyjälle. Monologeiksi kutsutaan myös yhden näyttelijän näytelmiä. Monologien muodot voivat vaihdella suuresti: jotkut monologit ovat tajunnanvirtaa tai tekstifragmentteja, toiset taas kertomuksen muotoon kirjoitettuja esityksiä. Monologiin voi sisältyä ”sisäiskatsoja” - eli teksti voi olla suunnattu yleisölle, jumalalle tai tietylle roolihenkilölle, tai sitten monologi voi olla roolihahmon yksinäistä pohdintaa – sitä ei siis ole suunnattu kenellekään muulle. Tällä perusteella monologit voidaan jakaa ulkoisiin tai sisäisiin.
Kuuluisia monologeja ovat Shakespearen Hamletin monologi isänsä haamun ilmestyttyä (”ollako vai eikö olla”) ja hautausmaamonologi, jossa hän pitelee entisen ystävänsä pääkalloa.
Perunaranen
Perunaranen (Forpus xanthops) on Perun kotoperäinen papukaija, joka elää Marañónin laaksossa. Sen holotyypin kuvaili Osbert Salvin Viñasta Huamachucosta 1895.
Klyyvari
Klyyvari voi viitata seuraaviin asioihin:
Intervalli
Intervallien nimet ja taajuuksien suhteet
Tavallisimmat intervallit ovat priimi, sekunti, terssi, kvartti, kvintti, seksti, septimi ja oktaavi. Nämä nimet johtuvat latinalaisista järjestyslukusanoista ja osoittavat, kuinka mones duuri- tai molliasteikon sävel on tämän intervallin päässä perussävelestä. Intervalleista, jotka ovat yhtä monen askelen päässä toisistaan diatonisella asteikolla, käytetään samaa nimeä varustettuna lisämääreellä suuri tai pieni, tai puhdas, ylinouseva tai vähennetty.
Puhtaita intervalleja ovat priimi, kvartti, kvintti, oktaavi, undesimi ja duodesimi. Suuria intervalleja ovat sekunti, terssi, seksti, septimi, nooni, desimi ja tredesimi. Pienet intervallit ovat puolisävelaskelta suppeampia kuin suuret. Vähennetyt intervallit ovat puolisävelaskelta suppeampia kuin puhtaat tai pienet (paitsi priimi). Ylinousevat intervallit ovat puolisävelaskelta laajempia kuin puhtaat tai suuret intervallit. Kaksinkertaisesti vähennetyt intervallit ovat puolisävelaskelta suppeampia kuin vähennetyt, ja kaksinkertaisesti ylinousevat intervallit ovat puolisävelaskelta laajempia kuin ylinousevat intervallit. Intervallien laadusta käytetään lyhennyksiä: vähennetty (v), suuri (s), pieni (p), kaksinkertaisesti vähennetty (2v), kaksinkertaisesti ylennetty (2y) ja puhdas (pu). Intervallit numeroidaan suuruusjärjestyksessä: priimi (1), sekunti (2), terssi (3)...tredesimi (13) jne. Esim. puhdas kvintti ilmoitetaan pu5;. ylinouseva seksti y6, kaksinkertaisesti vähennetty desimi 2v10 jne.
Ylinousevat intervallit ovat melodisina liikkeinä tonaalisessa musiikissa harvinaisia, joten niitä pyritään välttämään.
Intervallien käännökset
Intervallit voidaan kääntää. Käänteisintervalli muodostetaan intervallista vaihtamalla sävelten järjestystä siten, että alempi sävel siirtyy ylemmäksi tai päinvastoin. Siten intervallia käännettäessä priimistä tulee oktaavi, sekunnista septimi, terssistä seksti, kvartista kvintti jne. Puhtaat intervallit pysyvät käännettäessä puhtaina, mutta suurista intervalleista tulee käännettäessä pieniä ja päinvastoin, vähennetyistä intervalleista tulee ylinousevia ja päinvastoin. Alennetun ja ylennetyn c:n välinen intervalli on kaksinkertaisesti ylinouseva priimi, tai käänteisintervallina kaksinkertaisesti vähennetty oktaavi.
Oktaavia suuremmat intervallit
Oktaavia isompia intervalleja käytetään yleisesti. Niillekin on annettu latinalaisiin järjestysnumeroihin perustuvat nimet: nooni (intervalli 9), desiimi tai desimi (intervalli 10), undesiimi (intervalli 11), duodesiimi (12), tredesiimi (13) ja niin edelleen. Usein on kuitenkin käytännöllisempää ilmaista nämä intervallit yhdistettynä muodossa oktaavi + intervalli (tai n oktaavia + intervalli). Niinpä nooni = oktaavi + sekunti, desiimi = oktaavi + terssi, jne.
Läheisesti intervalliasteikkoon ja musiikkiin yleisestikin liittyvä käsite on oktaaviala.
Taajuuksien suhteet
Yleisimmät intervallit ja niitä vastaavat taajuuksien suhteet ovat:
Edellä murtoluvuilla esitetyt taajuuksien suhteet pitävät tarkalleen paikkansa vain ns. puhtaassa virityksessä. Tasavirityksessä suhdeluvut poikkeavat näistä jonkin verran, jolloin kaikki suhdeluvut ovat luvun ≈ 1,05946 eri potensseja. Esimerkiksi kvintin (seitsemän puoliaskelen) päässä toisistaan olevien sävelten taajuuksien suhde on ≈ 1,49831, siis hieman pienempi kuin puhtaassa kvintissä, jossa suhde on 3/2 eli 1,5.
Yllä olevan luettelon mukaisesti esimerkiksi 1 000 Hz ja 2 000 Hz korkuisten äänten välinen korkeusero on oktaavi, koska 2 000 Hz / 1 000 Hz = 2/1. Vastaavasti 400 Hz ja 600 Hz korkuiset äänet ovat kvintin päässä toisistaan, koska 600 Hz / 400 Hz = 3/2. Intervalleina ilmaistut sävelkorkeuserot perustuvat siis taajuuksien suhteeseen eivätkä niiden erotukseen.
Intervalliasteikon käyttökelpoisuus johtuu ihmisen kuulon toiminnasta; se havaitsee juuri suhteellisia sävelkorkeuksia, eikä niinkään absoluuttisia eroja sävelten (hertseissä ilmaistuissa) korkeuksissa. Täten esimerkiksi 600 Hz ja 800 Hz äänten välinen korkeusero havaitaan likimain yhtä suurena kuin 3 000 Hz ja 4 000 Hz äänten välinen korkeusero, vaikka absoluuttiset erot äänten taajuuksissa ovat erisuuret (ensimmäisessä tapauksessa 800 Hz – 600 Hz = 200 Hz ja jälkimmäisessä 4 000 Hz – 3 000 Hz = 1 000 Hz). Kuulon kannalta oleellista on vain, että kummankin sävelparin sävelten taajuuksien suhde on sama eli 4:3.
Konsonanssit ja dissonanssit
Intervallit voidaan luokitella konsonoiviin ja dissonoiviin, eli sointusävyisiin ja riitaintervalleihin. Konsonansseja ovat kaikki puhtaat intervallit, sekä suuret ja pienet terssit ja sekstit. Sekunnit ja septimit sekä vähennetyt ja ylinousevat intervallit ovat kaikki dissonansseja.
Intervallit ja soinnut
Intervalleja käytetään sointujen muodostamisessa. Esimerkiksi tavallinen duurikolmisointu rakennetaan siten, että pääsäveleen lisätään suuren terssin päässä oleva korkeampi sävel ja tätä säveltä pienen terssin päässä oleva korkeampi sävel. Jos tähän lisätään edelleen pieni terssi, saadaan dominanttiseptimisointu, tai jos lisätään suuri terssi, saadaan maj-sointu. Tavallisen mollikolmisoinnun rakenne on pääsävel plus pieni terssi plus suuri terssi. Soinnun intervalleilla ilmaistu rakenne säilyy samana, vaikka soinnun pääsävel vaihdettaisiin.
Falkki
Falkki on kylä Salon kaupungin Särkisalossa. Kylä sijaitsee mantereen puolella entisen kunnanrajan tuntumassa.
Falkki sijaitsee meren ja Makarlanjärven välisellä maa-alueella Germundsvidjan ja Finnarin välissä. Kylä on muodostunut Falkbergin tilan ympärille, jonka lisäksi kylässä on vain pari muuta asuintaloa ja vesien rannoilla kesäasutusta. Kylään kuuluu myös Svartholman saari kyläalueen eteläpuolelta.
Kylän eteläosassa kohoavalta Kleivinmäeltä on löytynyt hiidenkiuas. Falkki mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1540 maakirjassa. Fackelberg, sittemmin Falkberg, on ollut pitkään aatelisomistuksessa. Tilan empiretyylinen päärakennus on 1820-luvulta ja Museoviraston suojelema.
HMS Sparrowhawk
HMS Sparrowhawk on ollut kuuden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen ja yhden tukikohdan nimenä.
Tšekkoslovakian legioona
thumb|Tšekkoslovakian legioonan paraati 1918. thumb|Tšekkoslovakian legioona asui junanvaunuissa. thumb|Legioonan panssarijuna. right|thumb|Legioonan muistomerkki Prahassa.
Toiminta
Amiraali Koltšakin ja legioonan välit olivat viileät, vaikka he olivat sodassa samalla puolella. Kotiin pääsy onnistui viimein vuonna 1920, kun legioona sopi bolševikkien kanssa, että se ostaa kotiinpääsyn luovuttamalla bolševikeille Koltšakin sekä Venäjän keisarin kultavarannon.
Vuonna 1920 sodasta palaavia juhlittiin laajasti vastasyntyneessä Tšekkoslovakiassa. Presidentiksi valittu Tomáš Masaryk julisti, ettei itsenäisyyttä olisi saatu ilman tätä urheaa legioonaa. Kotimaahan palasi 56 459 sotilasta ja 11 271 siviiliä. Ryhmään kuuluneista 4 112 ei palannut, vaan heidät on haudattu Venäjälle.
Drexelin yliopisto
Drexelin yliopisto on yksityinen yliopisto Philadelphiassa. Finanssimies Anthony Joseph Drexel perusti sen vuonna 1891. Siellä on nykyään noin 23 500 opiskelijaa.
Opiskelu
Drexelin yliopistossa opiskelee 12 004 päätoimista tutkintoa suorittavaa opiskelijaa. Kaikista opiskelijoista noin kymmenesosa on ulkomaalaisia vaihto-opiskelijoita, jotka tulevat noin 100 valtiosta. Yliopistossa on tarjolla yli 70 kandidaatin tutkintoon ja yli 75 maisterin tutkintoon tähtäävää ohjelmaa. Drexeliin kuuluu 13 tiedekuntaa.