cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hiilivoima
Haitat
Nykyään hiilivoimaloiden päästämät ilmakehän hiukkaset on suurin lyijyaltistuksen lähde.
T-28
T-28 oli Neuvostoliiton ensimmäinen keskiraskas panssarivaunu. Se otettiin käyttöön vuonna 1931.
T-28 muistuttaa ulkonäöltään brittiläistä Vickers Independent -vaunua, joka vaikutti merkittävästi panssarivaunujen kehitykseen maailmansotien välillä. T-28:ssa on yksi iso torni, jossa oli 76,2 millimetrin KT-28-mallinen haupitsi ja kaksi pienempää tornia, joissa 7,62 millimetrin DT-pikakiväärit. Panssarointia oli 20–30 millimetriä. Vaunu painoi 28,5 tonnia. Miehistöä on kuusi. Yhteensä 503 vaunua rakennettiin vuosina 1933–1940. Vaunu oli väärää kehityssuuntaa edustavasta maailmansotien välisestä suunnittelustaan huolimatta osittain kehittynyt: miehistössä oli erillinen komentaja, ampuja ja radisti-lataaja ja mekaanikko-kuljettaja kuten nykyaikaisissa vaunuissa, kahden konekivääriampujen lisäksi. Lisäksi jokaisessa vaunussa oli radiot.
T-28:ia käytettiin talvisodassa ja japanilaisia vastaan vuonna 1939. Aluksi sitä käytettiin suomalaisten pesäkkeiden suoraan tuhoamiseen, jolloin panssarointi huomattiin riittämättömäksi. Etupanssari vahvistettiin 50 millimetristä 80 millimetriin ja sivuilla ja takana 40 millimetrin paksuuteen. Tällä varustuksella panssarit mursivat suomalaisten Mannerheim-linjan.
Puna-armeijan tilastojen mukaan talvisodassa tuhottiin 97 vaunua. Suomessa oli käytössä kaksi talvisodan aikana vallattua ja viisi jatkosodan aikana vallattua vaunua.
thumb|left|T-28 tuotantovaiheessa Pian tuotanto ohjattiin uuteen keskiraskaaseen T-34-vaunuun ja loput T-28:t menetettiin saksalaisten hyökkäyksen ensimmäisen kahden kuukauden aikana.
Yksi T-28 ”Postijuna” on nähtävillä Parolan panssarimuseossa suomalaisin maastovärein maalattuna. Tämä vaunu oli Mannerheim-ristin ritari Albert Räsäsen komentovaununa Tuulosjoen läpimurtotaisteluissa. Tuulosjoen taistelun jälkeen Räsänen johti vaunujaan aina jalkautuen, mikä johtui T-28:n huonoista tähystysominaisuuksista.
Maailmassa on jäljellä viisi T-28-vaunua, joista neljä Suomessa ja yksi Venäjällä.
Lauri Välke
Lauri Jeremias Välke, vuoteen 1906 Hildén (18. huhtikuuta 1895 Helsinki – 30. heinäkuuta 1970 Helsinki), oli suomalainen taidemaalari. Hänen töitään oli ensi kertaa julkisesti esillä Viipurissa vuonna 1919. Uransa aikana Välke teki lukuisia kirkollisten rakennusten maalaustöitä, kuten alttaritauluja, seinä- ja lasimaalauksia sekä koriste- ja entisöintimaalausta.
Lapsuus ja perhesuhteet
Lauri Välkkeen vanhemmat olivat Karl August Hildén (1858 Urjala – 1925 Viipuri) ja Anna Elisabeth Arenius (1862 Sahalahti – 1929 Viipuri). Lauri Välke syntyi Helsingissä, mutta muutti jo pienenä lapsena vanhempiensa mukana Viipuriin, jossa hänen isänsä teki töitä seppänä Valtion Rautateiden pajassa. Lauri Välke meni naimisiin vuonna 1929 Elina Liljamaan (s. 1905) kanssa. Pariskunta sai kaksi, vuonna 1930 ja 1931 syntynyttä tytärtä.
Taiteilijaura ennen toista maailmansotaa
Taiteellisesti lahjakas Välke hakeutui Viipurin taiteenystäväin piirustuskouluun, jossa hän opiskeli vuosina 1912–1917. Pääosa hänen varhaiskautensa töistä syntyi kesäaikaan maalausmatkoilla. Vuosina 1919, 1920 ja 1922 hän vieraili Kolilla ja 1921 Porvoossa. Näihin aikoihin hänen teoksilleen oli tyypillistä leveä siveltimen jälki ja voimakkaat ja kirkkaat värit. Ensimmäisen yksityisnäyttelyn Välke piti vuonna 1922 Viipurissa. Taiteilijanuransa alkuvuosina Lauri Välke teki myös pienoismalleja Viipurin asemakaava-arkkitehdille. Hänen tekemistään pienoismalleista Uuraansaaren malli palkittiin Barcelonan kansainvälisessä asemakaavanäyttelyssä kultaisella Grand Prix -mitalilla. Pienoismalli oli näytteillä samaan aikaan järjestetyssä Barcelonan maailmannäyttelyn Suomen osastolla. 1920-luvun alussa Välke osallistui Viipurin Pyöreän tornin kunnostustöihin ja koristamiseen historiallisilla maalauksilla.
Kesällä 1923 Lauri Välke teki matkan Tanskaan ja Ruotsiin. Matkan vaikutuksesta hänen maalaustyylinsä muuttui tummempisävyiseksi. Samalla hän luopui leveästä siveltimestä ja paksuista maalikerroksista. Ensimmäisen näyttelynsä Helsingissä hän piti vuonna 1925 yhdessä taiteilija Oskari Hirvikallion kanssa. Näyttely ei saanut suurta menestystä, ja ehkä osin tästä syystä Välke luopui pian öljymaalauksesta lähes kahdeksikymmeneksi vuodeksi ja keskittyi kirkkomaalaukseen.
Välkkeen ensimmäiset suuret kirkolliset koristelutyöt olivat Pitkärannan luterilainen rukoushone ja Raudun kirkko, joihin hän teki lähinnä ornamenttikoristelua. Vuonna 1929 Lauri Välke teki yhden merkittävimmistä töistään koristellessaan seccomaalaustekniikalla Viipurin tuomiokirkon kuorin evankelistasymbolein ja ornamentein. Monissa töissään Lauri Välke toimi yhteistyössä viipurilaisten arkkitehtien Jalmari Lankisen ja Juhani Viisteen kanssa ja restauroi kunnostettavien kirkkojen vanhoja maalauksia, teki uusia maalauksia sekä suunnitteli kirkkojen sisä- ja ulkovärityksiä. Tällaisia kohteita olivat muun muassa Säkkijärven kirkko, Joensuun siunauskappeli, Jaalan kirkko ja Jääsken kirkko. Välkkeen merkittävimpiä töitä 1930-luvulla oli Pielisjärven kirkon seinäpintojen täyttäminen raamattuaiheisin maalauksin vuosina 1935–1936.
Ennen toista maailmansotaa Lauri Välke osallistui aktiivisesti Viipurin kulttuurielämään. Hän oli muun muassa mukana Torkkelin killan toiminnassa. Välke oli aktiivinen Viipurin historiallisen maiseman ja vanhojen rakennusten suojelija. Hänet nimettiin vuonna 1937 Viipurin ensimmäiseksi muinaismuistojen valvojaksi. Tehtävää hän hoiti Viipurin menetykseen saakka 1944.
Ura sodan jälkeen
thumb|oikea|220px|Lauri Välkkeen maalaamia evankelistasymboleja Pihtiputaan kirkon katossa.
Jatkosodan jälkeen Lauri Välke asui ensin vuoden Hattulassa, josta muutti Hämeenlinnaan vuonna 1945. Hämeenlinnassa Välke ryhtyi jälkeen maalaamaan öljymaalauksia ja piti siellä näyttelyn vuonna 1947. Vuonna 1950 hän muutti Helsinkiin, jossa hän asui kuolemaansa saakka.
Hänen ensimmäinen suuri sodanjälkeinen maalaustyönsä oli Pihtiputaan kirkon suuret seinämaalaukset vuosina 1949–1950. Seuraavan kymmenen vuoden aikana Välke maalasi suuret seinämaalaukset kaikkiaan seitsemään kirkkoon, muun muassa Nivalan, Sotkamon ja Sieppijärven kirkkoihin. 1960-luvulla Lauri Välke jatkoi piirtämistä ja maalausta ja siirsi litografialle vanhoja Viipurissa piirtämiään kuvia.
Vuonna 1965 Lauri Välke sai valtion taiteilijaeläkkeen. Samana vuonna hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Lauri Välkkeen kirkollisia töitä
Talvisodassa tuhoutui useita kirkkoja, joissa oli Välkkeen tekemiä maalauksia ja koristeluita.
Erotica (kappale)
Erotica on yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan ensimmäinen singlejulkaisu hänen viidenneltä studioalbumiltaan Erotica. Kappaleen tuottivat Madonna itse ja Shep Pettibone, ja se julkaistiin maailmanlaajuisesti syyskuussa 1992. Kappale menestyi hyvin maailman listoilla; sen paras sijoitus Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa oli singlelistan kolmossija. Kakkossijalle kappale ylsi Japanissa ja Kanadassa.
"Erotica" sisältää samplen Kool and the Gang -yhtyeen hitistä "Jungle Boogie". Kyseinen kappale levytettiin vuonna 1974.
"Erotican" musiikkivideo, jonka ohjasi Fabien Baron, aiheutti kohua. Videolla esiintyivät Madonnan lisäksi näyttelijätär Isabella Rossellini ja valokuvamalli Naomi Campbell. Eroottinen musiikkivideo sisälsi otteita Madonnan Sex-valokuvakirjan kuvauksista. Yhdysvaltain MTV esitti videon vain kolme kertaa, ja vain myöhään yöllä. Musiikkivideosta on olemassa myös sensuroimaton, kymmenen sekuntia pidempi versio. Sensuroimattomalla videolla Madonna esiintyy muutaman kerran täysin alasti. "Erotica"-musiikkivideo sisältyi Madonnan The Girlie Tourin avajaisnumeroon.
"Eroticasta" on olemassa 19 erilaista virallista miksausta.
Zbigniew Messner
Zbigniew Stefan Messner (13. maaliskuuta 1929 Stryi, Puolan tasavalta – 10. tammikuuta 2014 Varsova, Puola) oli puolalainen taloustieteilijä, vasemmistopoliitikko ja Puolan kansantasavallan pääministeri marraskuusta 1985 vuoden 1988 syyskuuhun, jolloin hän erosi tehtävästään.
Pääministerikauttaan ennen, vuodesta 1983 hän toimi maansa varapääministerinä. Hän toimi professorina Uniwersytet Ekonomiczny w Katowicach -yliopistossa vuodesta 1972 lähtien. Messner kuoli Varsovassa 84-vuotiaana tammikuussa 2014.
Stary Żuraw
thumb|Stary Żuraw thumb|Voimanlähteenä toiminut oravanpyörä. Stary Żuraw (Vanha nosturi) on Gdańskissa Puolassa sijaitseva keskiaikainen nosturi. Ensimmäiset maininnat on vuodelta 1363. Sitä pidetään maailman vanhimpana toimintakuntoisena nosturina. Nosturilla purettiin muun muassa hansakauppiaiden laivoja 1440-luvulla. Käyttövoimana nosturilla olivat suuret puiset oravanpyörät, joita orjat polkivat. Nykyään koneisto on rekonstruoitu.
Töpökät
Töpökät (Conopophagidae) on pienikokoisten varpuslintujen heimo. Nämä linnut elävät Keski- ja Etelä-Amerikan trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla.
Töpökät ovat pyöreähköjä, lyhytsiipisiä ja pitkäjalkaisia lintuja. Koko vaihtelee 12 senttimetristä 18 senttimetriin. Koiraat ovat naaraita värikkäämpiä ja yleisväritykseltään näitä punaisempia ja ruskeampia. Töpökät ovat hyönteissyöjiä, pääravintoa ovat hämähäkit, toukat, heinäsirkat ja kovakuoriaiset. Ne elävät lähellä maata, jotkin lajit läpipääsemättömissä tiheiköissä ja toiset avoimissa metsissä.
Töpököiden heimoon (Conopophagidae) kuuluu kaksi sukua ja 10 lajia.
Emiel Puttemans
Emiel Puttemans (s. 8. lokakuuta 1947 Vossem, Belgia) on belgialainen keski- ja pitkien matkojen juoksija sekä 10 000 metrin juoksun olympiamitalisti vuodelta 1972.
Puttemans kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran México Cityssä 1968 ja sijoittui 5 000 metrin juoksussa 12:nneksi eli loppukilpailun viimeiseksi. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui samalla matkalla seitsemänneksi ja Helsingin EM-kilpailuissa 1971 kuudenneksi. Münchenin kesäolympialaisissa 1972 hän saavutti uransa ainoan ulkoratojen arvokisamitalin sijoittumalla 10 000 metrillä maailmanennätyksen juosseen Suomen Lasse Virénin jälkeen toiseksi ajalla 27.39,6. Münchenin kisojen 5 000 metrillä Puttemans sijoittui viidenneksi.
Puttemans voitti hallikisoissa Euroopan-mestaruuden 3 000 metrillä vuosina 1973 ja 1974.
Puttemans juoksi kahden mailin maailmanennätyksen 8.17,8 Edinburghissa 21. elokuuta 1971. Hän juoksi 3 000 metrin maailmanennätyksen 7.37,6 Aarhusissa 14. syyskuuta 1972 ja 5 000 metrin maailmanennätyksen 13.13.0 Brysselissä 20. syyskuuta 1972. Lisäksi hän teki sisäratojen maailmanennätyksiä.
Charles Townshend
Charles Townshend -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Soulsation!
Soulsation! on neljän cd-levyn boksi, joka sisältää The Jackson 5 -yhtyeen kappaleita vuosilta 1969-1975. Neljäs levy sisältää harvinaisia ja ennen julkaisemattomia kappaleita, joista suurin osa tehtiin vuosien 1969-1972 välisenä aikana.
Tuusniemen ortodoksinen kirkko
Tuusniemen ortodoksinen kirkko eli Apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko on ortodoksinen kirkko Tuusniemellä, Pohjois-Savossa. vasen|pienoiskuva|Tuusniemen ortodoksinen kirkko eli Apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko. Rukoushuoneen suunnitteli arkkitehti Ilmari Ahonen. Hän on tunnetuimpia ortodoksisten rukoushuoneiden suunnittelijoita vuosien 1950-1961 jälleenrakennuskaudella. Näinä vuosina ortodokseille, joista 70 prosenttia oli joutunut jättämään vuosien 1939-1944 sotien seurauksena aiemman kotipaikkansa Suomessa, rakennettiin 13 kirkkoa ja 41 tai 42 rukoushuonetta. Tuusniemelle noussut rakennus vihittiin elokuussa 1961 tsasounaksi arkkipiispa Paavalin johdolla. Vuoden 1992 peruskorjauksen jälkeen helmikuussa 1993 arkkipiispa Johannes vihki rakennuksen ortodoksiseksi kirkoksi. Ikonostaasi on valmistunut Puolassa, ikonit on maalannut Margit Lintu.
Rakennus toimii Suomen ortodoksisen kirkon Kuopion ja Karjalan hiippakunnan, Kuopion ortodoksisen seurakunnan Tuusniemen alueen pyhäkkönä. Temppelijuhlaa Tuusniemellä vietetään vuosittain 29. kesäkuuta.
Ontrei Malinen
Ontrei Malinen (myös Andrei Sevastjanov Malikin, 1777 – 6. helmikuuta 1855 Vuonninen ) oli vienankarjalainen runonlaulaja.
Elias Lönnrot tapasi Malisen vuonna 1833 tullessaan neljännellä runonkeruumatkallaan Vuonnisen kylään Vuokkiniemen pitäjässä. A. J. Sjögren oli laulattanut Malista jo vuonna 1825, mutta hänen kirjaamansa runot tulivat tutkijoiden tietoon vasta kymmeniä vuosia myöhemmin. Lönnrot sai Maliselta 366-säkeisen sampo-aiheisen jakson sekä muita runoja, joihin sisältyvät Kalevalan tärkeimmät kertovat ainekset. Vuonnisessa Lönnrot tapasi myös Vaassila Kieleväisen, jonka kanssa käyty keskustelu vaikutti hänen käsitykseensä runojen välisistä yhteyksistä. Neljännen keruumatkan jälkeen Lönnrot koosti Runokokouksen Väinämöisestä eli niin sanotun Alku-Kalevalan.
Malisen runoja kuvaa vahva yksilöllinen tyyli ja "tietynlainen muodon täydellisyys". Hänen samporunonsa on pienoiseepos, jossa kuvataan kosmoksen synty, sammon taonta ja ryöstö sekä maanviljelyksen synty.
Malisen kuoleman jälkeen kerättyjen tietojen mukaan hänet muistettiin karhunmetsästäjänä ja tietäjänä, ja hänen sanotaan olleen lukutaitoinen "kirjamies", mikä oli seudulla harvinaista. Malinen soitti poikineen myös kannelta, ja on mahdollista, että hänen tapaamisensa vahvisti kanteleen ja kalevalamittaisten runojen yhteyttä Lönnrotin mielessä. Ei ole kuitenkaan tiedossa, käyttivätkö Maliset kannelta runonlaulun säestämiseen.
Myös Ontrein poika Jyrki Malinen (1806–1884 ) eli karjalaiselta nimeltään Ontreińi Jyrki oli runonlaulaja, jolta on merkitty muistiin yli 2 400 runosäettä. Jyrkin vanhempi veli Vassilei, Jyrkin pojat Iivana ja Jeremie sekä Vassilein tytär Okahvie osasivat hekin vaihtelevassa määrin runoja. Anni Lehtonen, jolta kerättiin laaja runo- ja muu perinneaineisto 1900-luvun alussa, oli Okahvien tytär.
Ontrei Malinen oli vanhauskoinen.
Enderbury
Enderbury on Tyynellämerellä sijaitseva pieni, Phoenixsaariin kuuluva asumaton atolli, joka on 1,6 kilometriä leveä ja 4,8 kilometriä pitkä. Vuosina 1939–1979 se muodosti naapurinsa Kantonin (myös nimellä Abariringa) kanssa Kanton ja Enderbury -saarten yhteishallintoalueen. Sen jälkeen se siirtyi Kiribatin tasavallan hallintaan.
Saari on maastoltaan tasainen ja paljas, korkeus merenpinnasta vaihtelee neljästä seitsemään metriin. Kasvillisuus koostuu matalista pensaista ja muutamista palmupuuryhmistä. Linnusto on runsas, kuten myös rottakanta. Saarella on ollut aiemmin villiintyneitä kotikissoja, jotka aiheuttivat huomattavaa tuhoa alkuperäiseläimistölle, mutta sittemmin kanta on hävitetty.
Enderbury löydettiin vuonna 1823. Löydön teki valaanpyyntialus Transitin kapteeni James J. Coffin, joka nimesi saaren Lontoon valaanpyyntiyhtiön omistajan Samuel Enderbyn mukaan. Nimi Enderbury perustuu kirjoitusvirheeseen. Kiinnostus saareen heräsi vuonna 1860 sen guanoesiintymien johdosta.
Lähteet
°N, °W
Harri Laukkanen
Harri "Hara" Laukkanen (s. 5. huhtikuuta 1962) on lahtelainen rock-muusikko. Hän ryhtyi opiskelemaan rumpujen soittamista vuonna 1976. 1980-luvulta lähtien Laukkanen on toiminut pääasiassa laulusolistina ja sanoittajana mm. yhtyeessä Turo's Hevi Gee (1985–1991 ja 1994–2005). Nykyään hän laulaa ja sanoittaa yhtyeissä Tohtori Lounamo (2006–) ja Hara Laukkanen & Raaka Peli (2007–). Laukkanen on sanoittanut kappaleita jonkin verran myös muille artisteille sekä tehnyt tekstejä ja käsikirjoituksia TV-sarjoihin, mainoksiin jne.
Koulutus
Laukkanen kävi vuosina 1967–73 Pyhäniemen kansakoulua Hollolasta, mistä hän siirtyi vuosiksi 1973–78 Lahteen Salpausselän yhteiskouluun. Lukion Laukkanen suoritti vuosina 1978–81 Salpausselän lukiossa. Myöhemmin hän opiskeli vuosina 1984–87 Lahden Teknillisessä oppilaitoksessa talonrakennusta ja valmistui lopulta rakennusmestariksi.
Ura muusikkona
Aluksi Laukkanen toimi rumpalina paikallisissa bändeissä, kuten Taxi, Jailbirds, Garrett yms. Hän oli sanoittanut jo nuoresta asti erilaisia hupilauluja harrastusmielessä.
Laukkanen perusti Turo's Hevi Gee -yhtyeen loppuvuodesta 1985 Teemu Nousiaisen, Pekka "Keppi" Heinäsen ja Ari Hukkasen kanssa. Yhtye sai jo ensimmäisen singlensä ("Olé! Olé! Saunotaan") myötä valtavan suosion.
Laukkasen aikana Turo's Hevi Gee julkaisi seuraavat pitkäsoitot:
Yllä mainittujen albumien lisäksi yhtyeeltä on ilmestynyt monia kokoelmia. Kultalevyihin ovat yltäneet Santapaperia ja Ei se mitn!. Kokoelmat 20 turointa ja 20 vielä turompaa ovat myyneet sekä kultaa että platinaa. Laukkasen aikaisia albumeja on myyty arviolta yhteensä 300 000 kpl. Keikkoja tehtiin yli tuhat. Laukkasen ja THG:n tiet erosivat loppusyksyllä 2005.
Keppi Heinänen ja Ari Hukkanen olivat varsinkin studioäänityksissä viimeistelystä vastaava kaksikko. Ulkopuolisia tuottajia ovat olleet usein levyjen äänittäjät: Jari "Drome" Karjalainen (Santapaperia), Jussi Niemi (Elämää suurempi äänilevy), Speedy Saarinen (Putket mutkalla), Jorma "Hämis" Hämäläinen (Live! No sleep 'til Pitkämäki) Kuja Salmi (Rock'n'rollia Gee-pisteestä). Muita tuottajia ovat olleet Harri "Hate" Kinnunen, Pekka "Devil" Virtanen ja Kari "Pitkä" Lehtinen.
Vuonna 2006 Keppi Heinänen pyysi Laukkasta sanoittamaan suomeksi brittiläisen laulaja Dr. Feelgoodin kappaleita. Laukkanen otti työn vastaan, ja liittyi pian Kepin perustamaan Tohtori Lounamo -yhtyeeseen laulusolistiksi. Yhtye julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa Koukussa syksyllä 2010.
Vuonna 2007 mm. Irwinin lapset -yhtyeessä vaikuttanut lauluntekijä-basisti Petri "Pepe" Annala ehdotti Laukkaselle yhteistyötä, ja siten syntyi yhtye Hara Laukkanen & Raaka Peli. Yhtyeen nimi on Ilkka "Ile" Vainion antama, ja yhtye solmi levytyssopimuksen hänen kanssaan kesällä 2010 (AXR).
Mainittavimpia Laukkasen muille sanoittamia kappaleita:
The Revolution
The Revolution oli Princen taustayhtye vuosina 1984–1986. Se soitti kolmella Princen albumilla: Purple Rain, Around the World in a Day ja Parade, ja kahdella kiertueella. The Revolution esiintyy myös Princen elokuvassa Purple Rain.
Vuosina 1978–1982 Prince teki albuminsa suurimmaksi osaksi itse säveltäen, sanoittaen ja tuottaen kaiken materiaalin ja soittaen yleensä myös kaikki instrumentit yksin. Näinä aikoina Princen yhtye toimi lähinnä kiertueilla. Sen nimi oli silloinkin The Revolution, mutta tässä vaiheessa yhtye ei saanut vielä mainintaa Princen levyillä, sillä se osallistui hyvin vähän studiotyöhön. Myös yhtyeen jäsenet vaihtelivat, kunnes klassinen kokoonpano vakiintui vuonna 1984. Siihen kuuluivat Wendy Melvoin, Lisa Coleman, Doctor Fink, Bobby Z ja David Coleman. Live-Revolutioniin kuului vakituisesti myös Sheila E.
Traidenis
Traidenis oli Liettuan suuriruhtinas vuosina 1269–1282. Traideniksen onnistui palauttamaan Liettuan alueelliseksi mahdiksi Mindaugasin murhaa seuranneen kaoksen jälkeen. Traidenis oli myös ensimmäinen tunnettu Liettuan hallitsija, joka ei kuollut väkivaltaisesti.
Vallassa
250px|thumb|vasen|Kernaven mäkilinnat toimivat Traideniksen tukikohtana. Kernaven ruhtinaana toiminut Traidenis nousi Liettuan suuriruhtinaaksi syrjäyttämällä Vaišvilkasin jälkeen valtaan nousseen galitsialaisen ruhtinaan Švarnon.
Traidenis teki talvella 1270 sotaretken Liivinmaalle, ja he marssivat Saarenmaalle saakka. Paluumatkalla 9. helmikuuta he kohtasivat Liivinmaan ritariston ja tanskalaiset Karusen lähellä merenjäällä. Liettualaiset voittivat ja ritariston mestari Otto von Lutterberg kaatui taistelussa. Oton seuraaja Andreas von Westfalen joutui niin ikään Traideniksen surmaamaksi.
Traidenis soti vuodesta 1274 vuoteen 1276 myös Kultaisen ordan mongolien tukemaa Galitsia-Volynian vastaan. Traideniksen onnistui kuitenkin vahvistamaan asemiaan Mustassa Rusissa, ja liettualaiset ottivat haltuunsa Novgorodokin, Grodnon ja Slonimin. Traidenis teki ryöstöretkiä Puolan alueelle. Hän jätti kuitenkin rauhaan Masovian, johon Traidenis oli luonut suhteet naittamalla tyttärensä Gaudemundan Masovian ruhtinas Boleslav II:lle.
Valtakauden loppu
Vuonna 1279 ritaristo hyökkäsi Liettuaan ryöstellen paikallisia kyliä ja polttaen Kernaven. Traidenis hyökkäsi jo palaamassa olleita ritareita vastaan 5. maaliskuuta 1279 lähellä Aizkrauklea. Liettualaiset voittivat taistelun, ja ritariston mestari Ernst von Rassburgista tuli jo kolmas Traideniksen tappama mestari. Semgallit julistivat itsensä Liettuan alamaisiksi ja pyysivät tukea ritarikuntaa vastaan Liettualta. Traidenis valloitti vuonna 1281 Jersikan linnan ja vaihtoi sen Väinänlinnaan. Traidenis kuitenkin kuoli pian tämän jälkeen vuonna 1282. Hänen kuolemansa jälkeen ritarikunnan onnistui viimein vakiinnuttaa asemansa valloittamillaan balttialueilla.
Mar Eshai Shimun XXIII
Mar Eshai Shimun XXIII (28. helmikuuta 1908 Konak, Hakkari – 6. marraskuuta 1975 San José, Kalifornia) oli Idän assyrialaisen kirkon katolikos patriarkka.
Samuel Umtiti
Samuel Yves Um Titi tunnetaan nimellä Samuel Umtiti (s. 14. marraskuuta 1993 Yaoundé) on kamerunilais-ranskalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskuspuolustaja. Umtiti edustaa Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssa pelaavaa Lilleä.
Seurajoukkueura
Umtiti nostettiin Lyonin junioreista seuran B-joukkueeseen kesällä 2010 ja edustusjoukkueeseen seuraavana kesänä. Ensiesiintymisensä Ligue 1:ssä hän teki 14. tammikuuta 2012, kun Lyon hävisi vieraissa Montpellier’lle 0–1. Ensimmäisestä ottelustaan lähtien Umtiti kuului Lyonin runkopelaajiin. Hän pelasi kauden 2011–2012 kevätpuoliskolla yhteensä 12 sarjaottelua, ja seuraavien neljän kauden aikana yhteensä 119 sarjaottelua. Umtiti voitti Lyonissa Ranskan cupin kaudella 2011–2012 ja Trophée des Championsin vuonna 2012 sekä saavuttanut kaksi toista sijaa Ranskan liigacupissa (2011–2012, 2013–2014).
Mar Eshai Shimun XXIII
Mar Eshai syntyi Shimunin patriarkaalliseen perheeseen Konak Hakkarissa, Hakkarin maakunnassa Ottomaanien valtakunnassa vuonna 1908. Mar Eshai valittiin Idän assyrialaisen kirkon patriarkaksi 11-vuotiaana, koska hänen setänsä kuoli assyrialaisten kansanmurhassa. Mar Eshai sai koulutuksensa Englannissa Cambridgen yliopistossa. Hän käänsi monia kirjoja, jotka koskivat Idän kirkon kirkkohistoriaa.
Samuel Umtiti
Seurajoukkueura
Heinäkuussa 2016 Umtiti teki viiden vuoden sopimuksen FC Barcelonan kanssa. Hän pelasi avauskokoonpanossa heti kauden 2016–2017 ensimmäisessä sarjaottelussa Real Betisiä vastaan. Kahden ensimmäisen Barcelona-kautensa aikana hän on pelannut kaikkiaan 50 Primera Divisiónin ottelua. Hän on voittanut Espanjan-mestaruuden kaudella 2017–2018, Espanjan cupin 2016–2017 ja 2017–2018 sekä Espanjan supercupin 2016.
Maajoukkueura
Maajoukkuetasolla Umtiti on edustanut Ranskaa kaikissa juniori-ikäluokissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän oli voittamassa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruutta Turkissa 2013.
Mar Eshai Shimun XXIII
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Lähi-idän poliittinen tilanne muuttui. Sodan aikana sekä turkkilaiset, arabit että kurdit vainosivat assyrialaisia. Kuuluisia ovat useat massamurhat, jotka tapahtuivat vuosina 1914–1920 Ottomaanien valtakunnan alueella, missä kokonaiset heimot lahdattiin vastasyntyneistä vanhuksiin. Monet assyrialaiset joutuivat sodan jälkeen Irakin hašemiittisen monarkian alaisuuteen. Assyrialaiset olivat tukeneet Isoa-Britanniaa ensimmäisen maailmansodan aikana ja kostoksi tästä hašemiittien valtaistuin karkotti miljoonia assyrialaisia. Noin 1 600 000 miljoonaa assyrialaista asuu diasporassa. Irakissa assyrialaisia asuu 800 000. Mar Eshai Shimun päätti perustaa assyrialaisille kotimaan nykyisen Irakin alueelle, mutta joutui pakenemaan ja siirtymään Kyprokselle vuonna 1933. Monet assyrialaiset seurasivat johtajaansa. Mar Eshai Shimun XXIII muutti myöhemmin Yhdysvaltoihin, missä hän perusti assyrialaisten kirkon päämajan Chicagoon ja myöhemmin San Franciscoon. Mar Eshai sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1949. Vuonna 1965 perinnöllinen kysymys patriarkan valitsemiseen aiheutti taas eron Idän assyrialaisessa kirkossa. Bagdadin metropoliitta Mar Thoma Darmo julisti itsensä Idän assyrialaisen kirkon patriarkaksi. Mar Eshai sanoi eroavansa vuonna 1973, mutta häntä pyydettiin jäämään virkaansa. Mar Thoma Darmo kuoli kuitenkin vuonna 1968.
Samuel Umtiti
Maajoukkueura
Umtiti valittiin Ranskan jalkapallomaajoukkueeseen ensimmäisen kerran ystävyysotteluun Kamerunia vastaan toukokuussa 2016. Hän ei kuitenkaan pelannut ottelussa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi saman vuoden EM-kilpailujen puolivälieräottelussa Islantia vastaan. Hän pelasi täydet minuutit kisojen kolmessa viimeisessä ottelussa mukaan lukien tappiollinen loppuottelu Portugalia vastaan.
Mar Eshai Shimun XXIII
Mar Eshai meni elokuussa 1973 naimisiin, mikä ei ole sallittua Idän assyrialaisen kirkon patriarkalle. Kirkon synodin oli pakko syrjäyttää hänet. Hän palasi kuitenkin virkaan, mutta eräs assyrialainen maastamuuttaja David Ismail murhasi hänet 6. marraskuuta 1975 kotonaan San Joséssa, Kaliforniassa.
41-vuotiaasta pappi Rev Khananyanista tuli Idän assyrialaisen kirkon patriarkka. Hän otti nimekseen Mar Dinkha IV, joka on Assyrian ensimmäisen patriarkan 120. seuraaja. Assyrian ensimmäinen patriarkka oli Tuomas. Mar Dinkha IV on Idän assyrialaisen kirkon virallinen patriarkka. Kilpailevaksi patriarkaksi kuitenkin valittiin Mar Addai. Hänen pieni kannattajakuntansa perusti toisen seurakunnan Bagdadiin. Sen nimi on Muinaisen idän kirkko. Sillä on kuitenkin pieni kannatus.
Samuel Umtiti
Saavutukset
Lyon: Barcelona
Ranskan maajoukkue:
Mar Eshai Shimun XXIII
Assyrian patriarkan päämaja sijaitsee nykyään Chicagossa. Noin miljoona assyrialaista jäi Irakiin.
Monet assyrialaiset asuvat diasporassa. Assyrialaisten kotimaa on nykyisen Irakin (800 000), Syyrian (500 000), Iranin (10 000) ja Turkin (5 000) alueella. Irakissa assyrialaiset asuvat maan pohjoisosassa. Iranissa maan luoteisosassa, Syyriassa maan koillisosassa ja Turkissa maan itäosassa.
Idän assyrialaisen kirkon pääpatriarkka asuu maanpaossa. Assyrialaiset asuvat diasporassa Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Australiassa. Noin 282 000 assyrialaista asuu ulkomailla.
Rugby kesäolympialaisissa 2020 – miesten turnaus
Miesten rugbyturnaus Tokion olympialaisissa 2020 käytiin Ajinomoto-stadionilla, Tokiossa. Ottelut pelattiin 26.–28. heinäkuuta. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Fidži.
Fidži voitti loppuottelussa hallitsevan maailmanmestarin Uuden-Seelannin 27–12 uusien näin viiden vuoden takaisen olympiakullan. Pronssiottelussa Argentiina kukisti Iso-Britannian 17–12.
Karsinnat
Olympiaturnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Näistä yksi paikka oli varattu isäntämaa Japanille. Neljä paikkaa valittiin World Rugby Sevens Series 2018–19 perusteella. Kuudelle maanosalle (Aasia, Afrikka, Etelä-Amerikka, Eurooppa, Oseania ja Pohjois-Amerikka) oli varattu yksi paikka, joka ratkaistiin omassa karsintaturnauksessa. Viimeinen paikka ratkaistiin erillisessä karsintaturnauksessa, johon osallistui kaksi maata jokaisesta kuudesta maanosasta.
Sirpa Pietikäinen
Sirpa Maria Pietikäinen (s. 19. huhtikuuta 1959 Parikkala) on suomalainen poliitikko ja kansanedustaja. Hän on toiminut vuodesta 2008 Euroopan parlamentin jäsenenä. Vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa Pietikäinen valittiin neljännelle kaudelleen Europarlamenttiin 77 588 äänellä.
Rugby kesäolympialaisissa 2020 – miesten turnaus
Lohko A
<section begin=LohkoAsarjataulukko />
Sirpa Pietikäinen
Vuosina 1983–2003 Pietikäinen oli kokoomuksen kansanedustaja. Vuosina 1991–1995 hän oli ympäristöministeri Esko Ahon hallituksessa.
Koulutukseltaan Pietikäinen on kauppatieteiden maisteri.
Ura
Pietikäinen kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan Yhteiskoulun lukiosta. Hän suoritti kauppatieteiden maisterin tutkinnon Helsingin kauppakorkeakoulussa vuonna 1986. Hän oli pitkään neuvottelutaitoteorioiden opettaja Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa ja Itä-Suomen yliopistossa.
Kansanedustaja
Pietikäinen nousi eduskuntaan 24-vuotiaana vuonna 1983 Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1988. Pietikäinen toimi kokoomuksen varapuheenjohtajana vuosina 1989–1993 ja ympäristöministerinä Ahon hallituksessa vuosina 1991–1995, missä suurin kysymys liittyi viidennen ydinvoimalan perustamispäätökseen, jota kauppa- ja teollisuusministeri Kauko Juhantalo sekä Seppo Kääriäinen kannattivat ja Pietikäinen vastusti. Kansanedustaja Matti Vanhanen lopulta torjui jo hallituksen periaatteessa hyväksymän ratkaisun esittämällä läpi menneen energiaponnen. Vuoden 1995 vaaleissa Pietikäinen sai 11 148 ääntä Hämeen läänin eteläisessä vaalipiirissä.
Pyrkiessään jatkoon vuoden 2003 vaaleissa Pietikäinen vetäytyi kampanjoinnista jäätyään kiinni törkeästä rattijuoppoudesta Hämeenlinnan rautatieaseman pysäköintialueella. Hämeenlinnan poliisin mukaan Pietikäisen veren alkoholipitoisuus oli yli 1,2 promillea, joka on törkeän rattijuoppouden raja. Hänet tuomittiin 40 päivän ehdollisen vankeusrangaistukseen, 15 päiväsakkoon sekä viiden kuukauden ajokieltoon.
Europarlamentaarikko
Pietikäinen oli ehdolla vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa. Hän sai 30 042 ääntä ja jäi ensimmäiselle varasijalle. Vuonna 2008 Pietikäinen nousi europarlamenttiin Alexander Stubbin siirtyessä europarlamentaarikosta ulkoasiainministeriksi. Hänet valittiin jatkokaudelle vuoden 2009, vuoden 2014 ja vuoden 2019 EU-vaaleissa.
Vuodesta 2019 Pietikäinen on Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnan (ECON) ja tasa-arvon ja naisten oikeuksien valiokunnan (FEMM) varsinainen jäsen sekä ympäristö- ja terveysvaliokunnan (ENVI) varajäsen. Hän oli ENVI:n varsinainen jäsen vuosina 2009–2012.
Luottamustoimia
Pietikäinen on toiminut Marttaliiton puheenjohtajana vuodesta 2018 ja Mieli ry:n puheenjohtajana vuodesta 2020. GlobeEU:n puheenjohtaja hän on ollut vuodesta 2009 lähtien. Pietikäinen on myös Muistiliiton (Alzheimer-keskusliitto) liittovaltuuston varapuheenjohtaja ja Alzheimer Europen hallituksen jäsen, Kehitysvammaisten taiteilijoiden tuki ry:n hallituksen jäsen, Koneen säätiö n, Saaren kartanon johtokunnan puheenjohtaja ja Lammin säästöpankin hallituksen jäsen.
Pietikäinen toimi Viherympäristöliitto ry:n puheenjohtajana vuosina 2010-2017, Reilun Kaupan edistämisyhdistyksen puheenjohtajana 1999–2005, Suomen YK-liiton puheenjohtajana 1998–2007 ja YK-liittojen maailmanjärjestön WFUNA:n puheenjohtajana 2000–2005.
Rugby kesäolympialaisissa 2020 – miesten turnaus
Lohko B
<section begin=LohkoBsarjataulukko />
<section end=LohkoBsarjataulukko />
Lohko C
<section begin=LohkoCsarjataulukko />
Sirpa Pietikäinen
Julkaisut
Kirjoittanut artikkelin ainakin seuraaviin teoksiin.
Rugby kesäolympialaisissa 2020 – miesten turnaus
Lohkokolmosten vertailu
Lohkovaiheen päätyttyä lohkossaan kolmanneksi sijoittuneet joukkueet asetettiin keskinäiseen vertailuun, josta kaksi parasta joukkuetta selvisi puolivälieriin.
Mitaliottelut
<section begin=pudotuspelit_turnauspuu />
<section end=pudotuspelit_turnauspuu />
Sijat 5.-8.
<section end=sijat5_8_turnauspuu />
Sijat 9.-12.
<section begin=sijat9_12_turnauspuu />
<section end=sijat9_12_turnauspuu />
T-35
thumb|T-35 pienoiskuva|Saksalaisten käsiin joutunut hylätty T-35-vaunu. Sivukuvasta saa hyvin kuvan vaunun pituudesta ja useista torneista. T-35 oli neuvostoliittolainen 1930-luvulla suunniteltu raskas panssarivaunu. Se oli suunniteltu läpimurtotankiksi puna-armeijan tarvitessa raskasta vaunua, joka pystyisi läpäisemään vihollisen linnoitetut linjat. Siinä oli kaikkiaan viisi tornia: yksi iso, jossa 76,2 millimetrin L/16,5-tykki, sekä eteen että taakse ampuvat pikakiväärit ja kaksi pienempää BT-5-vaunusta otettua, joissa 45 millimetrin panssarivaunukanuuna ja tornin kyljessä pallomaskissa eteen ampuva pikakivääri, sekä kaksi pientä pikakivääritornia, joissa 7,62 DT -vaunupikakiväärit. Miehistöä oli 11. Vaunu painoi 45 tonnia ja oli 9,7 metriä pitkä ja 3,5 metriä korkea.
T-35 oli hidas ja teknisesti epäluotettava johtuen vaunun suuresta pituudesta ja kapeudesta, joka hankaloitti erityisesti kääntymistä. Sen valmistus maksoi saman verran kuin yhdeksän kevyen BT-5-vaunun. Vain 63 kappaletta rakennettiin.
Prototyyppi esiteltiin vapunpäivän paraatissa Moskovassa vuonna 1933, minkä jälkeen vaunu määrättiin sarjavalmistukseen.
T-35:t sijoitettiin 5. erilliseen raskaaseen panssariprikaatiin vuodesta 1935 vuoteen 1940. Kesäkuussa 1940 ehdotettiin niiden poistamista palveluksesta ja muuntamista tykistöksi tai koulutuskäyttöön. Vielä toimivat vaunut päätettiin kuitenkin koota Kiovan sotilaspiirin 34. panssaridivisioonan 67. ja 68. panssarirykmenttiin. Toisin kuin usein on luultu, T-35-vaunuja ei esiintynyt talvisodassa. Vaunut, joita suomalaiset ovat Summassa tuhonneet ja nähneet, ovat olleet joitain muita vaunuja (prototyyppikokeissa käytetyt KV-1 m1939, SMK ja T-100). Summassa suomalaiset luulivat tuhonneensa T-35C-vaunun, joka todennäköisesti oli kuitenkin SMK-prototyyppivaunu.
Operaatio Barbarossan aikana useimmat vaunut menetettiin joko mekaanisten ongelmien vuoksi tai ne hylättiin ja tuhottiin. Saksalaiset raportit painottavat, ettei yhtään vaunua kohdattu taistelussa, vain miehistöjensä hylkääminä ilman polttoainetta ja joskus yritettyinä tuhota. Viimeisen kerran ne olivat käytössä talvella 1941.
Metsä-Sairila
Metsä-Sairila on Mikkelin 81. kaupunginosa.
Kaupunginosaan kokonaisuudessaan sijoittuu muun muassa Konijärvi.
The New Power Generation
The New Power Generation, eli NPG on Princen taustayhtye, joka vaikutti aktiivisena vuosina 1991–1998. Yhtye on edelleen toiminnassa, vaikka 2000-luvulla sen rooli Princen levyillä on vähentynyt.
Princen ja The New Power Generationin ensimmäinen yhteistyö, Diamonds and Pearls -albumi (1991) osoittatui Princen 1990-luvun suurimmaksi menestykseksi. Arvostetuin heidän yhdessä tekemänsä levy on kuitenkin Love Symbol -albumi vuodelta 1992. Vuonna 1993 ilmestyi NPG:n oma levy, Goldnigga, jolla Princen rooli on vahvasti läsnä. Toinen New Power Generationin oma albumi on nimeltään Newpower Soul.
Iso Kivijärvi (Ylöjärvi, Lavajärvi)
Iso Kivijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen.
Maantieto
Järvi on 850 metriä pitkä, 350 metriä leveä ja sen pinta-ala on 17 hehtaaria. Se sijaitsee karun metsämaaston keskellä ja sen rannoilla on vain kaksi soistunutta kohtaa. Järven valuma-alue on pieni ja järveen johtaa yksi suo-oja. Laskuoja lähtee järven pohjoispäästä ja se laskee 70 metrin mittaisena Vähä Kivijärveen. Rannoille on rakennettu yli 30 vapaa-ajan asuntoa ja etelärannalla sijaitsee KooVeen Leiri- ja liikuntakeskus. Asunnoille pääsee Takamaan suunnalta yhdystieltä 2773.
Vedenlaatu
Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1964, 1986, 1989, 1994, 1997 ja 2013. Vesi on lähes kirkasta tai vain lievästi ruskeaa. Humusta on veteen joutunut vain vähän. Valuma-alue on karua maastoa ja se vaikuttaa veden happamuustasoon. Kesällä veden happamuus on normaali, mutta talvella pH-luku putoaa alas. Vuonna 1986 pH-luku oli lähellä kuutta, mikä olisi ravuille kohtalokasta. Vuonna 2013 vesi oli hapahkoa. Yleensä järven puskurikyky happamoitumista vastaan on ollut heikko tai välttävä. Järven ravinnepitoisuuksien tasot ovat alhaisia. Valuma-alueen karuudesta johtuu, että fosforin ja typen pitoisuudet ovat olleet alhaalla. Talvella 2013 ne olivat kuitenkin koholla ja ravinnekuorma oli lievästi rehevöityneiden järvien tasolla. Silloin esiintyi myös levää. Matalassa järvessä lämpötilakerrostuminen on pientä, mikä helpottaa happipitoisuuden pysymistä hyvänä. Talvella tilanne voi muuttua. Vuonna 1986 ja 1989 happitilanne oli hyvä. Talvella 2013 happikatoa esiintyi kauttaaltaan hieman, mutta tilanne oli tyydyttävä. Järvi soveltuu virkistyskäyttöön hyvin.
Finnair Cargo
pienoiskuva|Finnair Cargon [[Boeing 737|Boeing 737-200C vuonna 1989.]] Finnair Cargo Oy on rahtikapasiteettia myyvä Finnairin tytäryhtiö. Se on Baltian ja Pohjoismaiden suurin rahtiyritys.
Finnair Cargo hyödyntää Finnair-konsernin Aasia-strategiaa ja on erikoistunut Euroopan ja Aasian väliseen lentorahtiliikenteeseen. Finnairin rahtiliiketoiminnan parissa työskentelee yli 300 rahtiliikenteen ammattilaista. Helsingistä on muodostunut tärkeä Eurooppa–Aasia-liikenteen solmukohta ja suurin osa Aasiasta tulevasta tuontiliikenteestä jatkaa Helsingin kautta muualle Eurooppaan.
Uusi 2018 avattu COOL Nordic Cargo -terminaali on auki ympäri vuorokauden, ja se tarjoaa palvelut lentorahdin purkuun, lastaukseen, vastaaottoon ja luovutukseen. Terminaali sijaitsee Vantaalla osoitteessa Turbiinikuja 4, 01530 Vantaa.
Emätin
Emättimen päätarkoitukset ovat kuukautisveren poisto, peniksen ja siemennesteen ottaminen vastaan yhdynnässä sekä synnytyskanavana toimiminen.
Anatomia
thumb|400px|Lantion sivuleikkaus, jossa emätin näkyy punaoranssina putkena [[virtsaputki|virtsaputken ja peräsuolen välissä. Emätintä ympäröi lantionpohja ja sen lihakset. ]] Emätin alkaa naisen ulkoisten sukupuolielinten sisäpuolella olevasta emättimen eteisestä ja päättyy kohdunkaulaan. Emätin on yleensä 130 asteen kulmassa, mutta iän myötä kulma hiukan pienenee. Kohdun sijainnin vuoksi emättimen takaseinämä on pitempi kuin etuseinämä.
Emätin on normaalitilassa noin 6–12 cm pitkä, mutta se joustaa ja venyy huomattavasti yhdynnän ja synnytyksen yhteydessä. Synnytyksen jälkeen emätin palautuu normaaliin kokoonsa. Kun emätin on lepotilassa, sen lihakset ja limakalvo ovat supistuneet niin, että emättimen seinämät koskettavat toisiaan, eikä emättimeen mahdu ilmaa. Kun nainen kiihottuu seksuaalisesti, emätin kostuu ja laajenee, kun kohtu nousee ylöspäin. Mitä kauemmin esileikki kestää, sitä enemmän emättimellä on aikaa laajentua.
Emätin on muodoltaan putkimainen. Sen koko ja muoto vaihtelevat kuitenkin yksilöllisesti, mikä voi aiheuttaa esimerkiksi sen, että sama yhdyntäasento tuntuu eri naisista erilaiselta. Emättimessä on tunnistettu viisi perusmuotoa sen mukaan, millä tavoin emätin laajenee pohjukkaa kohti: tasalevyinen, kartiomainen, kurpitsansiemenen muotoinen, sydämen muotoinen ja etanan muotoinen.
Emättimen ja sen eteisen välissä voi olla immenkalvo, joka saattaa tukkia pääsyn emättimeen joko osittain tai kokonaan. Immenkalvo on muodostunut sidekudoksesta, joka on yleensä ohutta ja joustavaa. Joiltakin tytöiltä se puuttuu kokonaan. Jos immenkalvo peittää koko emättimen aukon, siihen voidaan tehdä reikä, jotta kuukautisveri pääsee poistumaan. Immenkalvo poistuu aikanaan yhdynnän tai muun rasituksen seurauksena lapsuudessa tai nuoruudessa, jolloin siitä saattaa tulla hiukan verta.
thumb|170px|Emättimen sisäpintaa peittävä poimuinen limakalvo. Emättimen pinnalla on limakalvo, joka peittää emättimen pinnan epätasaisina haitarimaisina poimuina. Limakalvo on paksuudeltaan vain noin 28 solua. Se kuluu herkästi pois, joten se uusiutuu pintakerrokseltaan neljän tunnin välein ja kokonaan 96 tunnin välein. Kuolleet limakalvon solut ravitsevat emättimen hyödyllisiä bakteereita ja kuljettavat huonot bakteerit pois emättimestä.
Emättimen seinämän muodostaa sileä lihaskudos. Se supistuu tahdosta riippumatta ja muun muassa siirtää verta ja valkovuotoa kohti emätinaukkoa. Emättimen lihasta ympäröi tiheä verisuonten verkosto.
Emätin on itsepuhdistuva elin, ja se erittää puhdistuakseen valkovuodoksi kutsuttua nestettä. Emättimen pintaa kostuttavat kohdunkaulan rauhaset ja epiteelikudoksen läpi tuleva vesi.
Emättimessä on usein mieto tuoksu, joka muistuttaa kalaa, hiivaa tai hapanta maitoa. Tämä on yleensä normaalia eikä johdu mistään vaivasta.
Tarkoitus
Emättimellä on kolme päätarkoitusta. Emättimen kautta poistuu kuukautisveri. Yhdynnässä emätin ottaa siittimen vastaan ja säilyttää siemennesteen ennen kuin se päätyy kohtuun. Synnytyksessä emätin toimii synnytyskanavana, jota pitkin sikiö tulee ulos kohdusta.
Raskauden vaikutukset
Emättimessä tapahtuu erilaisia muutoksia raskauden ja synnytyksen aikana. Ensimmäiset muutokset alkavat jo neljän tai viiden viikon kuluessa raskauden alkamisesta. Emättimen verenkierto voimistuu, minkä seurauksena emättimen limakalvo voi saada sinertävän sävyn. Emättimen seinämä pehmenee, ja limakalvon solut levittäytyvät kohdunkaulalle. Emättimen hiivatulehdukset yleistyvät raskauden aikana.
Joillakin naisilla on vielä kahdeksankin kuukautta synnytyksen jälkeen synnytyksestä johtuvia emättimen vaivoja, ja valkovuoto voi olla voimakasta. Nämä vaivat paranevat yleensä ajan mittaan. Jos synnytyksessä tapahtuu emättimen repeämistä, se voi lisätä yhdyntäkipujen todennäköisyyttä myöhemmin. Osa synnyttäneistä naisista ilmoittaa sukupuolisen halukkuutensa vähentyneen synnytyksen myötä, mutta moni kertoo nauttivansa seksistä entiseen malliin. Joillakin naisilla emätinyhdyntä tuntuu kuusi kuukautta tai yhden vuoden synnytyksen jälkeen samalta kuin ennenkin, mutta toisilla naisilla emätinyhdyntä muuttuu synnytyksen seurauksena pysyvästi erilaiseksi.
Toistuvat alatiesynnytykset voivat aiheuttaa naiselle erilaisia oireita, kuten virtsanpidätysvaikeuksia.
Emättimessä käytettäviä välineitä ja aineita
Yhdynnän aikana käytetty liukuvoide vähentää kitkaa ja samalla tuntoa. Emättimen kosteutta voi vähentää pyyhkeellä.
Emättimeen asennettavia ehkäisyvälineitä ovat ehkäisyrengas ja pessaari.
Emättimessä käytettäviä seksivälineitä ovat esimerkiksi hieromasauva ja geishakuulat.
Sairauksia
Emätintulehdusta aiheuttavat bakteerit, sienet ja virukset. Tavallisimpia emätintulehduksia ovat bakteerivaginoosi, hiivasienitulehdus ja vaihdevuosien jälkeinen estrogeenivajauksesta johtuva niin sanottu atrofinen vaginiitti.
Emätinkouristus tarkoittaa lantionpohjan lihasten tahatonta kouristusta, kun emättimeen työnnetään jotain.
Vulvodynia on emättimen suuaukolla ja muualla ulkosynnyttimissä esiintyvää kroonista kipua ja kirvelyä.
Emättimen syöpä on harvinainen, mutta yleistyy 60. ikävuoden jälkeen. Papilloomavirus nostaa sairastumisvaaraa.
Jotkin seksitaudit vaikuttavat emättimeen.
Bebop (täsmennyssivu)
Bebop tai Bepop voi viitata seuraaviin asioihin:
King Cobra (vuoden 2016 elokuva)
King Cobra on Justin Kellyn käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2016. Se perustuu homopornonäyttelijä Brent Corriganin uran varhaisvaiheisiin, tämän tuottajan Bryan Kocisin murhaan ja aiheesta tehtyyn kirjaan Cobra Killer. Corrigania näyttelee Garrett Clayton ja Kocisin pohjalta kirjoitettua Stephen-nimistä tuottajaa Christian Slater.
Juoni
Elokuvan juoni perustuu tositapahtumiin, ja tarina kerrotaan Kocisin tähtinäyttelijän ja entisen poikaystävän Brent Corriganin näkökulmasta. Tosielämän tapahtumissa lääketieteellisenä kuvaajana työttömäksi jäänyt Bryan Kocis perusti vuonna 2001 niin sanottua ”twink”-homopornoa tekevän tuotantoyhtiön, jonka päähenkilöt olivat alaikäisen näköisiä nuorukaisia ja videot kuvattiin ”bareback”-tyyliin eli ilman kondomia. Menestyvän yhtiön suurimmaksi tähdeksi nousi nuori Brent Corrigan, joka parin vuoden jälkeen paljasti medialle olleensa ensimmäisten videoiden aikaan vasta 17-vuotias eli alaikäinen näyttelemään pornoelokuvissa. Tuottaja-ohjaaja Kocis joutuu asiasta hankaluuksiin. Vuonna 2017 Kocisin surmaavat yllättäen kaksi kilpailevaa homopornon tuottajaa Joe Kerekes ja Harlow Cuadra, motiivinaan vapauttaa näin Corrigan sopimuksesta, jotta tämä voisi työskennellä heille. Tekijät tuomittiin elinkautisiin vankeustuomioihin ilman armahdusmahdollisuutta.
Vastaanotto
King Cobra sai maailmanensi-iltansa huhtikuussa 2016 Tribecan elokuvajuhlilla New Yorkissa, ja teatterikierros alkoi Yhdysvalloissa 21. lokakuuta 2016. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 43 prosenttia 35 kriitikosta antoi elokuvalle myönteisen arvion, keskiarvon ollessa 5,3/10. Metacriticin 19 arvosteluun perustuva keskiarvo on 48/100. Kriitikot luonnehtivat elokuvaa muun muassa hyvien näyttelijöiden ”kivenkovaksi mustaksi komediaksi” ja potentiaaliseksi hitiksi muidenkin kuin sukupuolivähemmistöjen edustajien keskuudessa. Penseämmät kriitikot kuvailivat King Cobraa sieluttomaksi ja huonosti rytmitetyksi.
Estádio Louis Ensch
Estádio Louis Ensch on monikäyttöinen stadion Coronel Fabricianossa Brasiliassa. Se avattiin vuonna 1950. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Social Futebol Clube kotikenttänä. Stadionille mahtuu 6 000 ihmistä.
Havi
Havi oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Se sijaitsi vanhan kaupunkikeskustan kaakkoispuolella Viipurinlahden rannalla. Havi tunnettiin erityisesti teollisuusalueena, joka antoi nimensä myös samannimiselle yritykselle. Lisäksi Havissa sijaitsi Suomen suurin kesäteatteri.
Havin kaupunginosa sai alkunsa vuonna 1849 kun parikymmentä vuotta aikaisemmin perustettu Havin kynttilä­tehdas siirtyi paikalle Johanneksen pitäjästä. 1930-luvulle tultaessa se oli kasvanut 175 henkeä työllistäneeksi yritykseksi, jonka työntekijät asuivat suurimmaksi osaksi yhtiön rakentamissa asunnoissa Havin teollisuusalueen pohjoispuolella. Ensimmäinen asemakaava Haviin laadittiin vuonna 1926 ja talvisotaan mennessä kaupunginosa oli jo käytännössä täyteen rakennettu. Kynttilätehtaan lisäksi Havissa toimi myös lukuisia muita yrityksiä. Viipurin sataman tuntumassa alueen länsiosassa sijaitsivat Shellin, Gulfin, Nobel-Standardin sekä Suomen Petroolin varastot ja öljysäiliöt. Havissa olivat myös muun muassa Oy Puuteollisuus Ltd:n tehdas sekä Hankkijan Viipurin konttori.
Arkkitehti Uno Ullbergin suunnittelema Viipurin kesäteatteri sijaitsee 1500-luvulla rakennetun Sarvilinnoituksen suojissa. Vuonna 1934 valmistuneessa kesäteatterissa on istumapaikkoja 2 000:lle katsojalle, sekä tuhansia paikkoja rinnekatsomoissa. Siellä järjestettiin muun muassa Viipurin laulujuhlien konsertteja vuonna 1935. Kesäteatteri toimii nykyäänkin erilaisten tapahtumien näyttämönä.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Havissa oli 1 387 asukasta, joista 1 321 oli suomenkielisiä, 38 ruotsinkielisiä ja 28 muunkielisiä.
Liukuhihna
thumb|250px|[[Ford Model T|Fordin T-mallin kokoonpanoa liukuhihnalla vuonna 1913.]] Liukuhihna tarkoittaa kuljetinta. Liukuhihna-sanaa käytetään myös yleisessä merkityksessä virtaviivaistetusta työskentelytavasta, jossa on minimoitu tuottamattoman työn, kuten siirtojen määrä. Tämä merkitys on lähtöisin käsitteestä liukuhihnatuotanto, joka tarkoittaa teollista massatuotantoa. Kokoonpanolinjoja, joissa kokoonpantava tuote siirtyy kuljettimella (liukuhihnalla) työpisteestä toiseen alettiin käyttää Henry Fordin ja hänen autotehtaansa insinöörien kehitystyön tuloksena vuonna 1908 koko tehtaan tuotantoteknisenä ratkaisuna. Liukuhihnatuotannolla on sekä kielteinen sävy, jolloin painotetaan sitä, että työntekijöiden työtehtävät yksipuolistuivat liukuhihnan äärellä, että myönteinen sävy sellaisissa sanonnoissa kuin "tavaraa tulee kuin liukuhihnalta".
Kauppojen kassojen hihnakuljettimia sanotaan myös liukuhihnoiksi.
Tietotekniikassa on käytössä myös liukuhihnakäsite mikroprosessorin käskyjen käsittelyssä.
Jämtland
thumb|right|150px|Ruskokirkiruoho on Jämtlandin maakuntakukka. thumb|right|150px|Hirvi on Jämtlandin maakuntaeläin.