cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Exista
Vuonna 2007 Existalla oli 20 prosentin osuus suomalaisessa Sampo Oyj:ssä. Yhtiö kuitenkin myi koko osuutensa lokakuussa 2008 rahoituskriisin vuoksi, mikä romahdutti Sammon osakekurssin.
Reino Jyrkilä
Reino Jyrkilä (8. tammikuuta 1930 Liperi – 7. toukokuuta 1997 Liperi) oli suomalainen maanviljelijä ja kanslisti, joka toimi Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustajana Pohjois-Karjalasta vuosina 1983–1987.
Luettelo Suomen joukkueen lipunkantajista talviolympiakisojen avajaisissa
Tämä on luettelo Suomen talviolympialaisten joukkueen lipunkantajista kilpailujen avajaisissa.
Green River
Green River tarkoittaa seuraavia asioita:
Canzio
Canzio on Aleksis Kiven vuosina 1867–1869 kirjoittama viisinäytöksinen tragedia. Näytelmän suomenkielinen kantaesitys annettiin Suomalaisessa Teatterissa keväällä 1901. Kiven tuotantoa käsittelevässä tutkimuksessa Canzio on usein sivuutettu lyhyin maininnoin. Teoksen italialainen maisema ja tematiikka keskiaikaisine sotatovereineen on antanut aiheen uumoilla, että se on saanut alkusysäyksensä Kaarlo Bergbomilta, tunnetulta Kiven tekstien muokkaajalta. Canziossa on vahvoja piirteitä italialaisesta rosvoromantiikasta ja rosvonäytelmistä, joissa pohditaan uskonnollisia ja moraalisia kysymyksiä. Nähtävissä on myös vaikutteita William Shakespearen italialaisaiheisista teoksista
Kirjoittaminen ja julkaisu
Kivi kirjoitti alkuvuodesta 1868 ystävälleen August Robert Svanströmille saavansa pian valmiiksi viisinäytöksisen tragedian, jonka tapahtumapaikka on Arnon ranta Toscanassa. Kesäkuussa Kivi uumoili teoksen ilmestymisen viivästyvän "epämääräiseen tulevaisuuteen". Vuonna 1869 käsikirjoitus oli päätynyt Bergbomin haltuun, mutta elokuun kymmenentenä päivätyssä kirjeessään Kivi pyytää käsikirjoitusta takaisin. Canzio julkaistiin vasta 1897. Se ei edusta Kiven vahvinta tuotantoa; sen syntyyn lienee vaikuttanut Karkurien saama myönteinen vastaanotto.
Juoni
Canzio tapahtuu suurten sisällisten puoluesotien jälkeisenä aikana. Nuori meriupseeri Canzio on ollut kolme vuotta Neapelin sotakoulussa ja on palaamassa kotilinnaansa. Häntä odottavat sisar ja morsian. Matkalla Canzio kohtaa rosvoruhtinas Vincention lesken, lumoavan kauniin Flaminian, joka on murhannut hänen isänsä, ja jonka oikea nimi on Marcia. Canzio ei tosin tunnista Flaminiaa, vaan joutuu tämän kauneuden pauloihin. Hän unohtaa morsiamensa Mariamnen ja viilenee siskoaan Rachelia kohtaan. Rachel tulee lopulta hulluksi ja Mariamne päätyy luostariin. Flaminiaa eli Marciaa yritetään häätää paikkakunnalta - turhaan.
Canzion ystävä Claudio tulee loukanneeksi Marciaa siinä määrin, että Canzio haastaa Claudion kaksintaisteluun. Marcia ottaa ohjat käsiinsä ja päättää myrkyttää Claudion, sillä tämä on ainoa, joka tietää hänen olevan murhaaja. Ennen kuolemaansa Claudio ehtii kertoa Canziolle totuuden Marciasta. Tyrmistynyt Canzio tajuaa tulleensa petetyksi ja kohdelleensa kaltoin Rachelia, Mariamnea ja Claudiota. Hän päättää sovittaa virheensä ja tappaa itsensä. Rachel kuolee hänen vierelleen Marcian miekasta saaneena. Pakoa yrittävä Marcia jää kiinni, mutta hänen onnistuu jälleen paeta ja hän tekee itsemurhan. Mariamne jää eloon viettämään yksitotista luostarielämää.
Ensimmäinen näytös
Rachel ja Mariamne odottavat Canziota palaavaksi. Mariamne arvelee hänen tulevan maitse, "elleivät surmanneet häntä ryövärit janoissaan kullan ja veren", Rachel virkkoo peloissaan. Canzion ja Rachelin setä Varro tulee lavalle. Varro tuo mukanaan ylioppilas Angelon Calabriasta. Hän kertoo veljensä väkivaltaisesta kuolemasta. Myös Claudio kertoo kokemuksistaan Etelä-Italiassa. Canzio saapuu Marcia mukanaan. "Minä otan sinun siipieni suojaan, huolimatta ehkä herätänki mustakivun raivottaret huoneessani", Canzio selittää Marcialle.
Toinen näytös
Paikka: Avara, vanhanaikainen sali Canzion linnassa.
Claudio ja Marcia käyvät keskustelua. Claudio tietää Marcian olevan Canzion isän murhaaja. "Mutta tietkäät, että tämä on sen miehen huone, jonka isän te olette murhanut", Claudio kertoo Marcialle. Canzion välit Racheliin ja Mariamneen viilenevät, joten Marcia on päässyt tavoitteeseensa. "Miksi kolkutti rukoillen linnamme portille se, joka oli linnanherran sydämmen herra?", Rachel kysyy Marcialta.
Kolmas näytös
Paikka: Avoin paikka puistossa lähellä Canzion linnaa.
Neljäs näytös
Paikka: Sama kuin ensimmäisessä näytöksessä.
Claudio ja Canzio taistelevat. Claudio kertoo Canziolle totuuden: "Marcia on tosin Albericon leski, mutta Albericus kuoli ryöväri Vincenziona ja Marcia oli Flaminia, joka tappoi sinun isäs". Claudio kuolee saamaansa myrkkyyn. Suomukset putoavat Canzion silmiltä: "Ah, lystillistä! Kohta on Canzio kaiken Italian syntipukki", hän virkkoo epätoivoissaan.
Viides näytös
Paikka: Sama huone kuin toisessa näytöksessä.
Tunnelma linnassa on synkistynyt, mitä Angelo kommentoi näytöksen alussa. Marcia on kadonnut, Canzio haluaa häntä rangaistavan. Canziosta on tullut hylkiö. Marcia kertoo Canziolle: "Niin, minä murhasin isäs, laskin hänen verensä ahneeseen multaan alas, josta huutakoon se kostoa aina taivaaseen asti. Sen tein, mutta tee nyt sinä kostosi teos." Canzio surmaa itsensä. Marcia surmaa Rachelin Canzion miekalla. Paikalle tulee poliisimies, jolle Pisano suuttuu, koska Marcia on päässyt karkuun. Poliisi rauhoittaa tilanteen kertomalla, että Marcia makaa kuolleeksi ruhjoutuneena jyrkänteen kupeessa. Mariamne haluaa rukoilla Rachelin ja Canzion ruumiiden äärellä.
Esitykset
Canzio on näytelty harvoin. Kantaesitys oli Suomalaisessa Teatterissa lähes kolme vuosikymmentä Kiven kuoleman jälkeen. Maaliskuussa 1901 esitetyn tuotannon ohjasi Jalmari Finne. Roolitus oli: Oskari Salo (Canzio), Kirsti Suonio (Rachel), Eino Salmela (Varro), Tyyne Finne (Mariamne), Elli Malm (Marcia), Knut Weckman (Claudio), Evert Suonio (Angelo), Hemmo Kallio (Gregorio) ja Otto Närhi (Giotti).
Seuraavaa ammattiteatteriesitystä saatiin odottaa lähes kuusikymmentä vuotta. Canzio näyteltiin Intimiteatterissa 1959–1960. Jälleen kului vuosikymmeniä ennen seuraavaa Canzio-tulkintaa: Veikko Jääskeläinen ohjasi kappaleen Joensuun Kaupunginteatteriin 1984, katsojia se sai noin 2 700. Samana vuonna Canzio näyteltiin myös Helsingin Kaupunginteatterissa; siellä se keräsi katsojia noin 12 500. Vuonna 1984 tuli kuluneeksi 150 vuotta Kiven syntymästä.
Hanna Lekanderin sovittama ja ohjaama Canzio esitettiin Kivi-juhlilla Nurmijärven Taaborinvuorella 10 esityksessä 29.6.-23.8.2023.
Huomioita
Viljo Tarkiainen vertaa Canzion syyllisyyden taakkaa Kullervoon, ja päättelee Canzion taakan olevan raskaampi. Canzio on pettänyt koko lähipiirinsä ja saanut koko ympäristön vihat niskoillensa. Pitääpä hän itseään koko Italian syntipukkina. Lukijan näkökulmasta Canzio on kuitenkin varsin viaton. Kivi ei perustele hänen rikoksiaan uskottavasti - hänen virheensä tuntuvat kumpuavan hänen heikosta luonteestaan. Onnettomuudet yksinkertaisesti vain tapahtuvat hänelle. Myös Marciaa Tarkiainen pitää psykologisesti epäuskottavana. Marcia on viettelevä lumoojatar ja femme fatale, mutta ei uskottava. Myös muita Canzion henkilöitä Tarkiainen pitää epäuskottavina. Canzion ja Rachelin setä Varro on ainoa realistisesti kuvattu hahmo. Suorasukaisuudessaan Varrossa on piirteitä Karkurien pehtoori Martista.
Myös paikan- ja epookinkuvaus jää ontoksi. Kiven mielikuvitus ei saa italialaisia hahmoja riittävän eloisiksi. Tarkiainen arvioi Canzion sovinnaiseksi "miekka- ja kaapunäytelmäksi", jonka pelastaa ainoastaan dialogin lyyrinen väkevyys ja tunnelmien vahvuus. Tarkiainen rinnastaa Canzion ruotsalaisen runoilijan Stagneliuksen näytelmiin, joissa lyyrinen lataus tukahduttaa draamallisen toiminnan ja tekee rakenteesta epäselvän.
Italian aatelisto oli Kivelle varsin vieras aihe, mutta hän ei empinyt tarttua siihen. Kivellä ei ollut empiiristä kokemusta Suomen suuriruhtinaskunnan ulkopuolelta, vaan hän oli hankkinut kaiken tietonsa kirjallisuudesta. Italialaisaiheen hallintaa hankaloitti myös monimutkainen ja monihaarainen juoni.
Henkilöiden nimet
Useat Canzio-näytelmän henkilöiden nimistä on mukaeltu Shakespearen näytelmistä, etenkin komediasta Mitta mitasta, jossa esiintyvät Angelo, Claudio, Mariana (Mariamne) ja Vincentio. Itse päähenkilö eli Canzio sekä Giotti, Gregorio, Marcia ja Rachel osoittavat kuitenkin toisaalle. Rachel saattaa viitata Raamattuun.
Canzio on italialainen miehennimi, jonka alkuperästä ei ole täyttä varmuutta. Se saattaa johtua latinan sanasta cantus (laulu) tai kaupunginnimestä Cantium, joka on kaakkoisenglantilaisen Kentin latinankielinen nimi. Canzio on myös sukunimi, tosin harvinainen. Sen kantajia on lähinnä Apuliassa ja Liguriassa.
Jovinianus
pienoiskuva|Jovinianus Jovinianus oli 400-luvulla vaikuttanut kristillinen teologi. Jovinianus vastusti asketismia, Marian ikuista neitsyyttä ja uskoi, että kun ihminen on kastettu ja uskova, paholainen ei voi ikinä voittaa häntä. Jovinianusta pidetään monesti hyvin varhaisena protestantismin edeltäjänä. Joidenkin mukaan Jovinianuksella oli myös protestanttinen idea Jumalan armosta ja pelastusopista. Jovinianus uskoi, että neitsyt, lesket ja naimisissa olevat naiset, jopa uudelleen naimisissa olevat lesket, ovat yhtä arvokkaita kristillisessä yhteisössä. Jovinianusta pidettiin harhaoppisena ja Hieronymus kirjoitti häntä vastaan. Jovinianus oli joskus munkki, mutta myöhemmin ryhtyi vastustamaan luostareita.
Kleofas Immanuel Nordlund
Kleofas Immanuel Nordlund (23. tammikuuta 1849 Marttila – 25. syyskuuta 1883 Helsinki) oli evankeliseen herätysliikkeeseen kuulunut suomalainen pastori. Hänen isänsä oli pappi Karl Isak Nordlund, joka kuoli mielenterveydellisistä ongelmistä kärsineenä Seilin sairaalasaarella vuonna 1853. Nordlund toimi yhteisenä kirkkoherran sijaisena Pyhäjärven ja Käkisalmen seurakunnissa, sekä vuodesta 1877 kuolemaansa saakka Virolais-lättiläisen sotilasseurakunnan saarnaajana Helsingissä.
Hän osallistui Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen kustantamien tunnustuskirjojen suomentamiseen vuonna 1878, sekä käänsi ja sanoitti hengellisiä lauluja. Niitä on mukana muun muassa evankelisen herätysliikkeen laulukirjassa Siionin kannel.
Siionin kanteleessa on kolme Nordlundin kirjoittamaa laulua
Hengellisiä lauluja ja virsiä -kirjassa ovat Nordlundin laulut
Hengellinen laulukirja - kirjassa Nordlundin laulut
Britannian Grand Prix 1953
Britannian Grand Prix 1953 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. heinäkuuta 1953 Silverstonen radalla. Kilpailun voitti Alberto Ascari, jolle voitto oli kauden neljäs.
Nitraria
Nitraria on natronmarjakasvien heimoon kuuluva kasvisuku ja heimon tyyppisuku. Siinä on yhdeksän lajia, joita esiintyy Aasiassa, Pohjois-Afrikassa ja Australiassa. Lajit ovat matalia pensaita, jotka kasvavat usein kuivilla aavikoilla ja suolamailla. Nitraria on aiemmassa luokittelussa yhdistetty nyt eri lahkossa oleviin mehikorvakasveihin (Zygophyllaceae).
Lyyli Erjakka
Lyyli Emilia Erjakka (ent. Eriksson, o.s. Lundvall; 22. joulukuuta 1881 Pietari – 17. kesäkuuta 1957) oli suomalainen näyttelijä, joka teki pitkän uran Tampereen Työväen Teatterissa sen perustamisesta vuodesta 1901 aina vuoteen 1949 saakka. Vuonna 1951 hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Ura
Erjakka tunnettiin vahvoista naisrooleistaan, joihin kuuluivat muun muassa Olavin äiti näytelmässä Laulu tulipunaisesta kukasta, Simsonin äiti Simson ja Delilassa, Daniel Hjortin Katri sekä vanha emäntä Niskavuoren naisissa. Teatterityön ohella Erjakka esiintyi 1940-luvulla kahdessa Edvin Laineen ohjaamassa pitkässä elokuvassa, sekä jo vuonna 1927 valmistuneessa, mutta myöhemmin kadonneessa elokuvassa Ei auta itku markkinoilla.
TUL:n pesäpallomestaruus 1933
Työväen Urheiluliiton pesäpallomestaruus ratkaistiin neljännen kerran kesällä 1933. Helsinki vei tällä kertaa kaksi ensimmäistä sijaa Kullervon ja Kisa-Toverien voimin.
Lopputurnaus
Helsingissä 9.-10.9.
Turnaussääntöjen mukaan joukkue putosi kilpailusta kärsittyään kaksi tappiota. Näin jatkettiin, kunnes kaikki jäljelle jääneet olivat kohdanneet toisensa. Näiden keskinäiset pelit ratkaisivat mestaruuden. Muut joukkueet on sijoitettu siihen järjestykseen, jossa ne putosivat.
Bakersfield
Bakersfield on kaupunki Kalifornian osavaltiossa Yhdysvaltain länsirannikolla. Kaupunki on osavaltion kolmanneksi suurin sisämaakaupunki ja yksi Yhdysvaltain nopeimmin kasvavista suurkaupungeista. Bakersfieldin väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 347 483 henkeä. Asukkaista 62 % on valkoisia ja 9 % mustia, 32,5 %:lla on lisäksi latinoverta. Kaupunki on perustettu vuonna 1865 ja nimetty eversti Tom Bakerin, erään paikallisen asukkaan, mukaan.
Kierua
Kierua on kunta Tromssan ja Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa. Saaressa sijaitsevan kunnan pinta-ala on 472 km² ja asukkaita 2 905 (2013). Kieruan kirkko on rakennettu vuonna 1721 ja se on Tromssan läänin vanhin säilynyt puukirkko. thumb|left|Kieruan kirkko
Kyliä ja paikkoja
Karkko (Hamnnes), Maarnuora (Maursund)
Loranthus
Loranthus on Loranthaceae-heimoon kuuluva kasvisuku ja heimon tyyppisuku. Suvussa on seitsemän lajia, joita esiintyy Euraasiassa temperaattisella vyöhykkeellä. Tyyppilaji on Keski-Euroopasta Lounais-Aasiaan esiintyvä Loranthus europaeus, joka on misteliä muistuttava puiden oksilla kasvava puoliloiskasvi.
Seututie 317
thumb|Seututie 317 Lammilla länteen päin. Seututie 317 on valtatie 12:lta Hämeenlinnan Lammilta Asikkalan Hillilään valtatielle 24 johtava seututie. Tien pituus on 34 kilometriä. Tie kulkee Hämeenlinnan, Hollolan ja Asikkalan kuntien alueella ja sen varrelle jäävät mm. Ronnin, Putulan ja Viitailan kylät. Alkupisteessään tien nimi on Lammintie, mutta se muuttuu Viitailantieksi Hollolan kirkonkylästä tulevan tien risteyksessä.
Pickin tauti
Pickin tauti on aivojen lohkosurkastuma, otsa- ja ohimolohkoihin painottuva ennenaikainen aivojen rappeutuminen. Sen oireita ovat muun muassa luonteen muutos, estottomuus ja afasia.
Aki Heino
Aki Heino (s. 11. elokuuta 1977 Hämeenlinna) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Heinon kasvattajaseura oli Hämeenlinnan Pallokerho, jonka riveissä hän teki liigadebyyttinsä kaudella 1996–1997.
Debyyttikaudellaan Heino oli vielä A-juniori-ikäinen ja pelasi pääosan kaudesta HPK:n A-juniorien SM-liigajoukkueessa. Liigajoukkueen mukana hän pääsi pelaamaan kolme ottelua tehden niissä kuitenkin kaksi maalia. Runkosarjan jälkeen hän pelasi edustusjoukkueessa myös kuudessa pudotuspelissä.
Kaudella 1997–1998 Heino pelasi suurimman osan kaudesta edustusjoukkueessa ja niiden ohessa 16 peliä A-junioreissa. Edustusjoukkueessa otteluja kertyi 34.
Kaudella 1998–1999 Heino pelasi 45 ottelua HPK:ssa ja kävi seitsemän ottelun verran lainalla I divisioonan Hyvinkään Ahmoissa. Kolmella kaudella HPK:ssa Heinon rooli jäi kuitenkin pienehköksi ja kaudelle 1999–2000 hän lähti hakemaan lisää vastusta Ruotsin Allsvenskanista Piteån joukkueesta. Piteåssa hän pelasi 46 ottelua joissa teki tehot 4+8. Seuraavalle kaudelle Heino siirtyi Norjan pääsarjaan Sparta Sarpsborgin joukkueeseen, josta kuitenkin palasi neljän ottelun jälkeen Suomeen ja Forssaan. FPS:n Mestis-joukkueessa Heino pelasi 18 ottelua ja kävi yhden ottelun verran lainalla HPK:ssa.
Kauden 2001–2002 Heino aloitti Forssassa, mutta siirtyi sieltä 27 pelatun ottelun jälkeen HPK:n liigajoukkueeseen. Kauden aikana Heino esiintyi myös viiden ottelun verran Suomen B-maajoukkueessa.
Kauden 2002–2003 Heino pelasi HPK:n liigajoukkueessa ja teki ainoan kerran urallaan liigassa yli 10 tehopistettä. Kauden saldo oli kolme maalia ja 13 syöttöä 56 ottelussa.
Kauden 2003–2004 Heino aloitti HPK:ssa, josta siirtyi 17 pelatun ottelun jälkeen Lahteen Pelicansin riveihin. Kausi oli kokonaisuudessaan varsin vaisu, sillä 29 pelatun ottelun pistesaldoksi jäi vain viisi tehopistettä ja +/- saldokin oli 14 pykälää pakkasen puolella.
Kaudelle 2004–2005 Heino sai sopimuksen Ässien liigajoukkueeseen, jossa pelasi kaudella 39 ottelua tehoin 3+6. Siirtorajalla Heino siirtyi Ässistä Ruotsiin, joten hänen liigauransa päättyi kahdeksan kauden ja 227 pelatun ottelun jälkeen.
Ässistä lähdön jälkeen Heino pelasi vielä keväällä 2005 seitsemän ottelua Allsvenskanin Växjö Lakersin joukkueessa, jossa pelasi vielä seuraavatkin kolme kautta. Keväällä 2007 Heino kävi Itävallan kakkostason Dornbirner EC:ssä pelaamassa kolme pudotuspeliottelua, mutta palasi seuraavaksi kaudeksi takaisin Växjön riveihin. Kolmella Växjössä pelatulla kaudella Heino teki pisteet 19, 20 ja 26.
Kaudelle 2008–2009 Heino siirtyi Allsvenskanista Tanskan pääsarjaan Esbjergiin yksivuotisella sopimuksella. Kauden 38 ottelussa syntyivät tehot 3+21. Esbjergistä Heino palasi vuoden jälkeen takaisin Allsvenskaniin Björklövenin joukkueeseen. Kausi jäi kuitenkin loukkaantumisten vuoksi vain 13 ottelun mittaiseksi ja niissä Heino kirjautti vain yhden syöttöpisteen. Uransa viimeisen kauden Heino pelasi Allsvenskanin Mora IK:n joukkueessa ja pelasi 46 ottelun runkosarjan jälkeen vielä 10 ottelua Elitserienin nousukarsinnoissa. Nousu jäi kuitenkin saavuttamatta ja Heino päätti uransa karsintojen jälkeen.
Skillinge
Skillinge on taajama ja entinen taajaväkinen yhdyskunta Skånen maakunnassa ja Skånen läänissä Etelä-Ruotsissa. Skillinge sijaitsee Simrishamnin kunnassa Itämeren rannalla. Taajaman pinta-ala on 87 hehtaaria, ja asukasluku oli 859 henkeä vuonna 2010. Skillingessä toimii teatteri, useita kahviloita ja matkamuistomyymälöitä.
Pitkäranta
thumb|175px|Pitkärannan kaupunkikunta Pitkärannan piirin kartalla. Pitkäranta on kaupunki, kaupunkikunta ja Pitkärannan piirin hallinnollinen keskus Karjalan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Laatokan koillisrannalla 281 kilometriä Petroskoista länteen. Kaupungissa on 11 400 ja kunnassa 11 800 asukasta (vuonna 2010). Ennen talvi- ja jatkosotaa Pitkäranta oli osa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamaa Impilahden kuntaa.
Maantiede ja ilmasto
Pitkärannan kaupunkikunnan pinta-ala on 559 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Suojärven piirin Loimolan kuntaan, kaakossa Pitkärannan piirin Salmin ja luoteessa Impilahden kuntiin sekä lounaassa Laatokan kautta Sortavalan kuntaan. Pinta-alasta 85,2 % on metsää, 8,3 % vesialuetta, 2,6 % maatalousmaata ja 2,5 % asuinaluetta.
Kunnan alueella virtaavat Kelioja, Ristioja, Koirinjoki, Syskyänjoki, Kulismajoki ja Uuksunjoki. Järviä ovat Laatokan lisäksi Syskyjärvi ja Nietjärvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat rakennuskivi, savi, mineraalivärit, hiekka, sora, tina, pegmatiitti, liuske, granaatti, turve ja sapropeeli. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Uuksunjoen rannalla sijaitseva vuoristomäntymetsä, Uuksunharju ja Kulismajoen vesiputous.
Asutus
Kaupungin lisäksi kuntaan kuuluvat Koirinojan ja Uuksun kylät sekä Yläristinojan taajama, joka on virallisesti osa Pitkärannan kaupunkia. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 76 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 7 % karjalaisia, 6 % valkovenäläisiä, 2 % ukrainalaisia, 2 % suomalaisia ja 1 % tataareja.
Asukasluvun kehitys
Historia
Suomelle kuuluessaan Pitkäranta oli osa Impilahden kuntaa. Pitkäranta oli Impilahden suurin asutuskeskus, 1930-luvun lopulla siellä oli noin 2 000 asukasta. Pitkäranta oli myös Salmin kihlakunnan keskus. Pitkärannan ortodoksinen seurakunta käsitti Impilahden kunnan itäosan sekä Uuksun alueen Salmista. Pitkäranta muodosti myös Impilahden luterilaisen seurakunnan alaisen rukoushuonekunnan. Pitkärannassa toimi myös keskikoulu.
Pitkäranta oli ennen kaikkea merkittävä teollisuuspaikkakunta. Tärkeimmät teollisuudenalat olivat kaivos- ja metsäteollisuus. Kaivostoiminta Pitkärannassa alkoi jo 1700-luvulla ja sen kukoistuskautta oli 1800-luku. Pitkärannan kaivoksista saatiin muun muassa rautaa ja hopeaa. Kaivostoiminta oli pysähdyksissä 1900-luvun alussa, mutta sen uudelleen aloittamista suunniteltiin. Pitkärannassa oli myös sahoja, punamultatehdas ja vuonna 1889 aloittanut lasitehdas, jonka päätuotteina olivat pullot. Diesen Wood Oy:n saha aloitti toimintansa Pusunsaarella 1920 ja sulfiittiselluloosatehdas 1921. Pitkärannasta suunniteltiin kauppalaa, mutta sota ja alueluovutukset estivät suunnitelman toteuttamisen.
Pitkäranta luovutettiin Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa 1940. Neuvostoliitossa siitä tuli kaupunki 9. heinäkuuta 1940. Jatkosodassa Suomi valtasi Pitkärannan takaisin 1941, mutta joutui luovuttamaan sen uudelleen 1944. Jatkosodan ratkaisutaisteluihin kuulunut Nietjärven taistelu käytiin vain muutaman kilometrin päässä kaupungin pohjoispuolella. Pitkärannan rakennuksista suurin osa tuhoutui sotien aikana.
Liikenne, talous ja palvelut
Pitkärannan kautta kulkee Lotinapellon ja Jänisjärven välinen rautatie sekä Aunuksen ja Sortavalan välinen maantie A130. Koirinojalta haarautuu maantie A121 Prääsään ja maantie A131 Suojärvelle. Pitkärannan rautatieasemalta on päivittäiset henkilöjunayhteydet Petroskoihin ja Pietariin. Rautatietä käyttää myös Pitkärannan sellutehdas ja kaksi kaivosyhtiötä. Rautatieaseman yhteydessä sijaitsevalta linja-autoasemalta on yhteydet Petroskoihin, Sortavalaan ja Pietariin. Myös kunnan sisällä on linja-autoliikennettä. Laatokan rannalla on laivalaituri.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat teollisuus ja rakentaminen (48 % vuonna 2007), erilaiset julkiset palvelut, kauppa, hallinto ja maatalous. 16,7 % työvoimasta ei käy ansiotöissä tai opiskelee ja työskentelee kunnan ulkopuolella. Sellu- ja paperiteollisuuden osuus teollisuustuotannosta on 49,3 %, kaivosteollisuuden 28,3 % ja puunhankinnan 12 %. Kaupungissa toimii noin tuhat henkeä työllistävä Pitkärannan sellutehdas, joka valmistaa myyntiselluloosaa, mäntyöljyä ja puhdistettua mäntysulfaattitärpättiä. Tehtaan tuotannosta valtaosa menee vientiin. Kaivosteollisuus tuottaa etupäässä sepeliä. Puunhankintaa harjoittaa yhteisyritys Ladenso. Elintarviketeollisuutta edustaa leipomo.
Kaupunkikuva, nähtävyydet ja matkailu
Kaupunki koostuu etupäässä mukavuuksilla varustetuista viisikerroksista tiili- ja elementtitaloista. Suurin osa rakennuskannasta on 1960–1980-luvuilta. Pohjois- ja koillisosissa on yksikerroksisia puutaloja. Hallintorakennukset ja palvelut sijaitsevat keskusaukioon päättyvän Lenininkadun varrella.
Arkeologisia kohteita ovat Uuksun kylän lähellä Uuksujoen rannoilla sekä Sarankoskella sijaitsevat kivikautiset asuinpaikat. Uuksun pohjoispuolella on myös keskiaikainen asuinpaikka. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat vuosina 1901–1904 pysytetty Valamon Pyhän Hermanin skiitan kirkko Mursulan louhoksen luona sekä 1900-luvun alusta peräisin olevat kauppa- ja koulurakennukset Lenininkadulla kaupungin keskustassa. Seudulla on lukuisia neuvostosotilaiden hautapaikkoja. Leninin- ja Gorkinkatujen kulmassa sijaitsee sodan muistoksi vuonna 1979 pystytetty tykki.
Matkailijoita houkuttelevat Laatokan rantojen vaihteleva luonto, Kulismajoen ja Koirinjoen koskiset melontareitit sekä seudun sotahistorialliset kohteet. Majoituspalveluja tarjoavat 65-paikkainen hotelli Pitkäranta, piirisairaalan ja ammattikoulun pienet hotellit sekä neljä vierasmajaa kaupungissa, Uuksussa ja Koirinojalla.
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut ovat vuosittain alle 22- ja alle 19-vuotiaille urheilijoille järjestettävät arvokilpailut. Kilpailut järjestää Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).
Historia
Ensimmäisen kerran nuorten maailmanmestaruusmitaleista kilpailtiin vuonna 1967. Tuolloin kilpailut järjestettiin miesten maailmanmestaruuskilpailujen yhteydessä, lukuun ottamatta olympiavuosia. Kilpailut siirrettiin naisten maailmanmestaruuskilpailujen yhteyteen vuonna 1984. Nuorten kilpailuista tuli oma erillinen tapahtumansa vuonna 1989. Alle 19-vuotiaiden sarja lisättiin kilpailuihin vuonna 2007.
Kyösti Roth
Kyösti Roth (s. 2. tammikuuta 1954 Helsinki ) on suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Hän on vaikuttanut muun muassa Syksyn sävelen kaksi kertaa 1990-luvulla voittaneessa Pelimannet-duosta sekä hengellisessä lauluyhtyeessä Freidiba Boodos, jonka perustajajäseniin Roth kuului 1970-luvun lopulla. Roth on säveltänyt, sanoittanut tai sovittanut yli 2 000 levytettyä kappaletta ja ollut mukana yli 80 eri artistin levyillä.
Hänet tunnetaan myös ihmisoikeusaktivistina, joka on toiminut muun muassa Suomeen saapuneiden Itä-Euroopan romanikerjäläisten parissa. Rothille myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021.
Imre Hódos
Imre Hódos (10. tammikuuta 1928 Hajdúnánás – 23. huhtikuuta 1989 Debrecen ) oli unkarilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
57 kilogramman painoluokassa kilpaillut Hódos voitti olympiakultaa vuonna 1952 Helsingin olympialaisissa. Seuraavana vuonna Napolin MM-kisoissa hän sijoittui hopealle Helsingin pronssimitalistin Artjom Terjanin voitettua kultamitalin. 1956 Melbournen olympialaisissa Hódosin sijoitus oli neljäs.
Acroyoga
pienoiskuva|Acroyogan harrastajia Acroyoga (myös Akrojooga, Acro-Yoga tai AcroYoga) on liikunnallinen harrastus ja harjoittelumuoto, joka yhdistää joogaa ja akrobatiaa.
Acroyogaan kuuluu useita eri koulukuntia. Lajin alkuperäiset kaksi koulukuntaa olivat Acroyoga Montreal ja Acroyoga Inc. Acroyoga Montrealin perustivat Jessie Goldberg ja Eugene Poku vuonna 1999. Montrealin koulukunnan mukainen acroyoga perustuu akrobatiaan, joogaan ja tanssiharjoitteluun. Acroyoga Inc. puolestaan perustettiin San Franciscossa vuonna 2006. Tämän koulukunnan perustajat olivat Jason Nemer ja Jenny Klein. Agroyoga Inc:n harjoittelumuodossa sulautuvat akrobatia, jooga ja erilaiset terveyttä korostavat taidot. Koulukuntia yhdistää taipumus käyttää samankaltaisia asentoja, joissa painovoimaa käytetään tehostamaan voimaharjoitteita ja venytyksiä. Molemmat koulukunnat myös tarjoavat harrastajilleen erilaisia sertifiointeja.
Acroyoga voi väitetysti parantaa harrastajansa fyysistä ja henkistä hyvinvointia. Acroyoga tarjoaa myös parin kanssa tehtäviä tasapainoharjoitteita, joilla voi parantaa keskittymistä. Lisäksi lajiin sisältyy hierontaopetusta joilla voi väitetysti saada helpotusta stressiin.
Acroyogassa käytetään enemmän voimaa kuin monissa perinteisissä joogamuodoissa, mikä voi altistaa loukkaantumisille.
Teuvo Kallio
Teuvo Kalervo Kallio (11. elokuuta 1932 Loimaa – 2. lokakuuta 2012 Kauniainen ) oli suomalainen oikeustieteen tohtori. Hän teki pitkän työuran hallinnollisissa tehtävissä. Hän oli valtakunnansovittelija 1980–1990 ja oikeusministeriön kansliapäällikkö. Hän on saanut työoikeudenneuvoksen arvonimen. Kallio oli myös dosenttina Helsingin yliopistossa.
Koulutus ja ura
Kallio valmistui ylioppilaaksi 1953, lainopin kandidaatiksi 1958, varatuomariksi 1964, oikeustieteen lisensiaatiksi 1968 ja tohtoriksi 1978.
Kallio toimi Kuopion Seudun Osuuskassan toimitusjohtajana 1963–1970, pankkitarkastusviraston ylitarkastajana vuodesta 1970 ja ylijohtajana 1972–1973. Työtuomioistuimen v.s. sihteerinä hän oli 1971 ja 1973. Helsingin yliopistossa Kallio opetti työoikeutta.
Sovittelijana
Teuvo Kallio toimi vuodesta 1973 Uudenmaan piirisovittelijana, joka on eräänlainen valtakunnansovittelijan apulainen, ja joutui myös osallistumaan valtakunnallisten riitojen selvittämiseen. Hän toimi myös valtakunnansovittelija Paavo J. Paavolan sijaisena lakkotalvena 1975–1976. Valtakunnansovittelija Keijo Liinamaan äkillisen kuoleman jälkeen vuonna 1980 hän toimi virkaa tekevänä valtakunnansovittelijana.
Matti Närhi
Juha Matti Närhi (s. 17. elokuuta 1975 Viitasaari) on suomalainen arvokisoissa kilpaillut keihäänheittäjä. Närhen urheiluseura oli Viitasaaren Viesti.
Nuorena Närhi oli yksi maailman lupaavimmista keihäänheittäjistä. Hän saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 1993, alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1994 ja alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 1997. Vuonna 1998 Närhi pääsi mukaan ensimmäisiin aikuisten arvokisoihinsa EM-kilpailuihin Budapestiin, jossa hän selviytyi loppukilpailuun ja sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 82,59. Närhi oli yhdessä Aki Parviaisen kanssa syrjäyttänyt vanhat konkarit Kimmo Kinnusen ja Seppo Rädyn Suomen mieskeihäänheiton terävimmältä huipulta.
Närheltä odotettiin paljon vuodelle 1999, mutta epäonnekseen reiden lähentäjä kramppasi kuitenkin juuri ennen Sevillan MM-kilpailuja. Närhi kuitenkin heitti karsinnassa tuloksen 85,05 ja pääsi loppukilpailuun. Lopulta Aki Parviaisen kultamitalijuhliin päättyneen loppukilpailun kolmannessa heitossa Närheltä kuitenkin katkesi akillesjänne ja hän sijoittui 12:nneksi tuloksella 79,47.
Sinnikkäästi Närhi kuitenkin kuntoutti itsensä seuraavalle kesälle, vaikka ei vielä täysin huippukuntoon kerennytkään. Olympiapaikka jäi lunastamatta ja katse oli suunnattu jo seuraavaan kauteen. Myös vuosi 2001 oli vaivoja täynnä, ja kaiken huipennus oli olkapään hajoaminen Edmontonin MM-kilpailujen karsinnan avausheitossa. Närhi harkitsi uransa jatkoa, ja päätti yhdessä valmentajansa Kari Ihalaisen kanssa yrittää vielä kerran ja tavoitteeksi asetettiin Ateenan olympiakisoihin 2004 kaikki tai ei mitään -asenteella.
Vuosi 2002 menikin olkapäätä parannellessa, ja vielä 2003 heitot jäivät 77 metriin, mutta tärkeintä olikin pitää käsi ehjänä ja kokeilla sen kestävyyttä. Toipumisaikana Närhen nimi pudotettiin pois Suomen Olympiakomitean ja Urheiluliiton tukilistoilta pois. Hän myös valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 2003. Myös painoharjoittelua piti hieman soveltaa, koska kaksi kertaa leikattu selkä asetti sille omat rajoituksensa.
Talvikausi 2003–2004 meni harjoitellessa viisaasti, ja kevään ensimmäinen kisa Äänekosken sateessa sujui hyvin. Pihtiputaan Keihäskarnevaalit osoittivat Närhen olevan parhaiden vuosiensa vireessä. Keihäs lensi 86,61 metriä ja paikat kestivät ehjinä. Keihäskarnevaalien voitto varmisti olympiapaikan saman tien. Olympialaisissa Närhi selvitti tiensä keihäsfinaaliin ja sijoittui kymmenenneksi tuloksella 80,28.
Siskonpeti
Siskonpeti on vuosina 2014–2017 esitetty suomalainen sketsisarja, jonka pääosissa olivat Niina Lahtinen, Pirjo Heikkilä, Sanna Stellan, Krisse Salminen, Joonas Nordman ja Jarkko Niemi. Käsikirjoituksen olivat tehneet näyttelijät yhdessä Anna Dahlmanin kanssa, joka oli myös ohjannut sarjan. Musiikin oli säveltänyt Katja Lappi. Sarjaa on esitetty Ylellä vuodesta 2014 alkaen.
12-osainen ensimmäinen tuotantokausi esitettiin tammi–huhtikuussa 2014. Toisen tuotantokauden käsikirjoittaminen aloitettiin toukokuussa 2014 ja kuvaukset helmikuussa 2015. Toisen kauden esittäminen alkoi Yle TV2:lla lokakuussa 2015. Siskonpedin kolmas ja viimeinen tuotantokausi esitettiin Ylellä syksyllä 2017.
Sarjan jaksot koostuvat musiikkivideoista, sketseistä ja henkilökohtaisista monologeista. Jokaisella jaksolla on myös teema. Ulkomailla sarjaa on markkinoitu nimellä Pyjama Party.
Alun perinkin kolmen kauden pituiseksi suunniteltu sarja päättyi joulukuussa 2017 esitettyyn joulujaksoon. Lisäksi sarjasta on suunnitteilla myös elokuva.
Dexter Morgan
Dexter Morgan (s. Dexter Moser) on kuvitteellinen hahmo Jeff Lindsayn kirjoittamissa romaaneissa Dexterin pimeät unet (2004), Dexterin kolkko kutsumus (2005), Dexter vailla varjoaan (2007), Dexter by Design (2009), Dexter Is Delicious (2010), Double Dexter (2011), Dexter’s Final Cut (2013) ja Dexter Is Dead (2015). Vuonna 2004 ilmestyneestä romaanista on tehty myös yhdysvaltalainen televisiosarja Dexter, jossa Morgania esittää näyttelijä Michael C. Hall.
Hahmon kuvaus
Dexter Morgan työskentelee veriroisketutkijana Miamin poliisilaitoksessa, mutta hänellä on jo pienestä pitäen ollut taipumus tappamiseen. Dexter tappaa vain rikollisia, kuten murhaajia, jotka eivät ole saaneet oikeudessa tuomiota tai joita ei ole saatu kiinni. Kun Dexter oli pieni lapsi, hänen äitinsä murhattiin kylmäverisesti moottorisahalla tämän silmien edessä. Dexter ei muista itse veljeään, Briania, joka oli myös todistanut murhaa. Dexter ja Brian kohtaavat ensimmäisen kauden lopussa. Poliisi nimeltä Harry Morgan otti rikospaikalta löydetyn Dexterin kasvattipojakseen, eikä kerro hänelle ikinä Brianista. Huomattuaan tämän himon tappamiseen, Harry hyväksyi sen ja opetti Dexteriä kohdistamaan himonsa rikollisiin. Harry myös koulutti Dexterille oikean lähestymistavan murhaamiseen.
Dexterille ominaista on se, että hän väittää, ettei hänellä ei ole minkäänlaista tunne-elämää. Hän on kuitenkin kiintynyt adoptiosiskoonsa Debraan sekä tyttöystäväänsä Ritaan ja tämän lapsiin, Astoriin ja Codyyn. Myöhemmin Dexter kohtaa Brian Moserin, joka esittää lääkäri Rudy Cooperia, jolla on samanlainen taipumus murhaamiseen. Brian ehdottaa Dexterille yhteistyötä ja on tuonut lahjana Dexterille hänen tavallaan valmistellun Debran, jonka he voisivat yhdessä tappaa. Dexter pelastaa Debran ja tappaa Brianin, lavastaen sen itsemurhaksi. Brianin aikaisemmat murhat, joita Dexterin työpaikka tutki, vihdoin ratkaistaan ja poliisijoukot lähtevät pidättämään häntä. He löytävät kuolleen Brianin ruumiin ja kukaan ei epäile että itsemurha olisi lavastus.
The Late Late Show
The Late Late Show on Irlannin ja myös koko maailman pisimpään jatkunut keskusteluohjelma. Ohjelman juontaa Ryan Tubridy ja se näytetään suorana studioyleisön edessä kahden tunnin ajan perjantai-iltaisin kello 21:30 syyskuusta toukokuuhun. Ohjelma lähetetään RTÈ:n studio 4:stä, joka varattiin vuonna 1995 kyseistä ohjelmaa ja vuonna 1999 päättynyttä Kenny Live -ohjelmaa varten. The Late Late Show'ta näytettiin aikaisemmin lauantaisin.
Ensimmäinen ohjelma lähetettiin perjantaina 6. heinäkuuta 1962 kello 23:20. Tyyli on sittemmin pysynyt samana ja ohjelmassa nähdään musiikkiesityksiä, keskustellaan ja myös yleisö osallistuu väittelyyn. Ohjelma oli suurimmaksi osaksi RTÈ:n katsojatilastojen kärjessä neljänkymmenen vuoden ajan. Jotkut sosiologit ovat kiitelleet ohjelmaa siitä, että se tuo esille irlantilaisten asennetta monia aiheita kohtaan.
Artisteja, joiden ensimmäinen esiintyminen oli The Late Late Show'ssa, ovat muun muassa Boyzone, The Boomtown Rats, Sinéad O'Connor ja U2.
Abc-konjektuuri
Abc-konjektuuri on lukuteorian ongelma, jonka määrittelivät Joseph Oesterlé ja David Masser vuonna 1985. Sen ratkaisun sanoo löytäneensä Kioton yliopistossa työskentelevä japanilainen matemaatikko Shinichi Mochizuki elokuussa 2012.
Ileana Citaristi
Ileana Citaristi on italialaissyntyinen intialaistunut odissi- ja chhau-tanssija. Hänelle myönnettiin vuonna 2006 Padma Shri -palkinto ensimmäisenä ulkomaalaissyntyisenä tanssijana. Hän on toiminut myös koreografina intialaisissa elokuvissa, joista ensimmäinen oli Aparna Senin Yugant vuodelta 1995. Kyseinen elokuva toi hänelle kansallisen elokuvapalkinnon parhaasta koreografiasta seuraavana vuonna.
Abc-konjektuuri
Määritelmä
Olkoot a, b ja c sellaiset kolme keskenään jaotonta positiivista kokonaislukua, että a+b=c, ja rad(abc) (abc:n radikaali) neliövapaa tulo luvun erillisistä alkutekijöistä, toisin sanoen luku, joka saadaan kertomalla kaikkien kolmen luvun alkutekijöitä, mutta kutakin vain kertaalleen.
Rad(abc) on tyypillisesti suurempi kuin c. Kuitenkin suhde rad(abc)/c saadaan mielivaltaisen lähelle nollaa valitsemalla a ja b sopivasti. Esimerkiksi jos a = 5 ja b = 27 = 33, on c = 32 = 25 ja tällöin rad(abc) = 30 on vähemmän kuin c.
Ileana Citaristi
Citaristin isä Severino Citaristi oli italialainen parlamentaarikko ja hänen kaksi setäänsä olivat pappeja. Konservatiivisen perhetaustansa vuoksi hänen ei sallittu tanssia lapsena. Opiskellessaan Milanossa hän liittyi teatteriryhmään. Venetsiassa hän siirtyi opiskelemaan itämaista filosofiaa ja siellä hän kiinnostui kathakalitanssista. Opettajansa kehotuksesta hän matkusti Keralaan vuonna 1978 opiskelemaan kathakalia. Intiassa hän kuuli odissista ja matkusti Bhubaneswariin saamaan oppia Kelucharan Mohapatralta.
Abc-konjektuuri
Määritelmä
abc-konjektuurin mukaan kaikilla ε > 0 suhde
on alhaalta rajoitettu jollakin vakiolla k > 0, kaikilla a, b ja c = a + b.
Formaalimmin kaikilla ε>0 on olemassa äärellinen Kε siten, että kaikilla keskenään jaottomilla kokonaisluvuilla a + b = c
Seurauksia
Vaikkei otaksumaa kyetty todistamaan miltei kolmeen vuosikymmeneen, sillä on ollut useita seurauksia, kuten Rothin lause, Mordellin otaksuma ja Fermat'n suuri lause, jotka kaikki on myös kyetty todistamaan. Abc-otaksuma yhdistää lukuteorian syvällisiä tuloksia toisiinsa.
Muita seurauksia:
Tarkemmat määritelmät
Alan Baker esitti vuonna 1996 tarkemman otaksuman, jonka mukaan epäyhtälössä voidaan korvata rad(abc) termillä
jossa ω on lukumäärä erillisille alkuluvuille, jotka jakavat jonkin luvun a, b tai c. Andrew Granvillen kehittämän otaksuman mukaan lausekkeen oikea puoli voidaan korvata termillä
Abc-konjektuuria pyritään ratkaisemaan hajautetun laskennan projektissa joka tunnetaan nimellä ABC@home.
Ratkaisu
Elokuussa 2012 Kioton yliopistossa työskentelevä japanilainen matemaatikko Shinichi Mochizuki julkaisi abc-konjektuuria käsittelevän 500-sivuisen työn, joka hänen mukaansa todistaa abc-konjektuurin. Mochizuki hyödynsi ratkaisussaan muotoa
olevia elliptisiä käyriä. Hän kehitti työtään varten täysin uusia matemaattisia menetelmiä ja käsitteitä, minkä vuoksi saattaa kulua vuosia, ennen kuin hänen todistuksensa voidaan joko vahvistaa tai hylätä. Mochizuki kuitenkin tunnetaan tutkijana, joka on aiemmin selvittänyt erittäin haastavia matemaattisia ongelmia. Columbian yliopiston matemaatikko Dorian Goldfeld sanoi Nature-lehdelle Mochizukin todistuksen olevan yksi 2000-luvun ensivuosisadan hämmästyttävimmistä matemaattisista saavutuksista, mikäli se on oikea.
J. A. Salminen
Johan Adolf Salminen (3. heinäkuuta 1859 Turku – 5. helmikuuta 1926 Paimio) oli suomalainen faktori ja varhaisessa työväenliikkeessä vaikuttanut poliitikko. Hän toimi Suomen Työväenpuolueen puheenjohtajana tammikuusta maaliskuuhun 1900.
Turkulainen Salminen meni 15-vuotiaana töihin kirjaltajaksi G. V. Wilénin kirjapainoon. Myöhemmin hän työskenteli pitkään Åbo Underrättelser -lehden taittajana. Hänen aloitteestaan perustettiin vuonna 1890 Turun vanhin ammattiosasto Turun Kirjanpainajain Yhdistys, jonka ensimmäiseksi kirjuriksi hänet valittiin. Salminen yritti perustaa kirjatyöntekijöiden ammattiosastoa Turkuun jo vuonna 1887 ja julkaisi silloin hetken ajan Käsi Prässi -nimistä lehteä, joka lakkautettiin pian kirjapainonomistajan painostuksesta. Salminen osallistui vuonna 1899 yhtenä Turun työväenyhdistyksen edustajista Turussa pidettyyn Suomen Työväenpuolueen perustavaan kokoukseen, johon hän tuli N. R. af Ursinin varamiehenä, kun tämä oli valittu kokouksen puheenjohtajaksi. Salminen osallistui myös muihin varhaisiin puoluekokouksiin ja oli vuoden 1900 alussa kaksi kuukautta puolueen puheenjohtajana. Hän oli vielä lokakuusta 1904 syksyyn 1905 SDP:n varapuheenjohtajana.
Salminen valittiin Turun edustajana valtiopäiville 1904–1905 ja 1905–1906 porvarissäädyssä, perustuslaillisten listalta. Hän perusti vuonna 1906 Turkuun oman kirjapainon, jonka hän myi syksyllä 1918 Kauppalehdelle, koska punakaartilaiset olivat hajottaneet sitä sisällissodan aikana. Sen jälkeen hän muutti Paimioon viljelemään maatilaansa.
Olavi Kortealho
Olavi Aleksander Kortealho (8. lokakuuta 1920 Helsinki – 12. lokakuuta 2009 Vihti) oli suomalainen poliitikko. Hän vaikutti etenkin Suomen kommunistisen puolueen talousasioiden johdossa 1950-luvulta 1980-luvulle.
Ennen sotia Kortealho työskenteli peltiseppänä. Jatkosodassa hän oli korpraalina. Sotien jälkeen Kortealho aikoi poliisikonstaapeliksi, mutta hänet värvättiin pian niin sanotun punaisen Valtiollisen poliisin palvelukseen.
Valpon lakkauttamisen jälkeen Kortealho siirtyi puoluetoimintaan. Hän oli aluksi SKDL:n talousvastaava ja vuodesta 1955 SKP:n 2. taloudenhoitaja. Vuoden 1966 edustajakokouksessa Kortealho nousi SKP:n talouspäälliköksi. Hän toimi talousasioiden johdossa vuoteen 1985. Kortealho ei ollut näkyvästi esillä julkisuudessa, mutta hänellä oli huomattavasti vaikutusvaltaa. Hänellä oli myös kunnolliset idänsuhteet, vaikka hän lukeutui puolueen Aarne Saarista tukeneeseen enemmistöön. Viimeisinä työvuosinaan Kortealho oli Kulttuuritalon kirjoilla. Sen jälkeen hänelle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi.
Hänen viimeinen leposijansa on Maunulan uurnalehdossa Helsingissä.
SKZ2021
SKZ2021 on eteläkorealaisen Stray Kidsin toinen kokoelma-albumi. Albumi julkaistiin digitaalisesti JYP Entertainmentin ja Dreamusin kautta 23. joulukuuta 2021. Albumi sisältää yhtyeen aikaisempia kappaleita uudelleen nauhoitettuna, jotka eivät olleet osana aikaisempaa kokoelma-albumia SKZ2020. Albumi sisältää myös koreankielisen version singlestä ”Scars”.
Tausta ja julkaisu
Woojin jätti yhtyeen lokakuussa 2019, jonka jälkeen yhtye julkaisi kokoelma-albumin SKZ2020, jossa oli uudelleen nauhoitettuja versioita kappaleista ilman Woojinia. Edellinen albumi sisälsi yhteensä 27 kappaletta ja se sisälsi kappaleita myös Mixtape EP:ltä. Se toimi myös yhtyeen Japanin debyyttinä, sillä se sisälsi kolme japaninkielistä singleä.
Vuoden alussa Stray Kids julkaisi Step Out 2021 -nimisen videon, jossa oli listattu yhtyeen vuoden 2020 saavutukset ja vuoden 2021 tavoitteet. Tavoitteisiin kuului kokoelma-albumi SKZ2021. Videoon oli listattu kappaleet, joita ei oltu vielä uudelleen nauhoitettu. Joulukuun 21. päivä julkistettiin, että kokoelma-albumi tultaisiin julkaisemaan vain digitaalisena versiona. Kappalelista julkistettiin seuraavana päivänä. Albumi koostuu 14 kappaleesta, ja se sisältää koreankielisen version singlestä ”Scars”. Kappaleeseen ”Placebo” julkaistiin spesiaalimusiikkivideo julkaisun myötä.
Ultimate Avengers
Juoni
Toisen maailmansodan aikaan Washingtonia kohti ammutaan ydinohjus, jonka Kapteeni Amerikka onnistuu pysäyttämään. Hän kuitenkin samalla putoaa Pohjois-Atlantin valtameren jäiseen pohjaan. 60 vuotta myöhemmin hänet pelastavat Nick Fury ja Betty Ross, jotka elvyttävät sankarin henkiin, jotta saisivat apua samaa vihollista vastaan, joka riehui vihollisen puolella toisessa maailmansodassa. Kenraali Fury saakin tehtäväkseen koota ryhmän nimeltä Kostajat, jonka johtajana toimisi Kapteeni Amerikka.
Dimetyylisulfidi
Dimetyylisulfidi on orgaaninen yhdiste (sulfidi), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen epämiellyttävä haju. Se on yksinkertaisin tioeetteri, eli yhdiste, jossa eetterin hapen tilalla on rikki. Sen kemiallinen kaava on C2H6S ja rakennekaava on CH3SCH3. Dimetyylisulfidista käytetään myös nimityksiä tiobismetaani ja metyylisulfidi. Dimetyylisulfidia vapautuu pieniä määriä esimerkiksi kaalia ja maissia keitettäessä.
Dimetyylisulfidin moolimassa on 62,1 g/mol, sulamispiste -98 °C, kiehumispiste 37,3 °C, suhteellinen tiheys 0,85 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste -49 °C, itsesyttymislämpötila 205 °C ja CAS-numero 75-18-3. Dimetyylisulfidi ei liukene veteen.
Luonnossa
Dimetyylisulfidi on yleisin ilmakehään haihtuva eloperäinen rikkiyhdiste. Valtamerissä sitä vapauttaa kasviplankton. Se hapettuu erilaisiksi rikkiyhdisteiksi, kuten rikkidioksidi, dimetyylisulfoksidi, dimetyylisulfoni, metaanisulfonihappo ja rikkihappo. Ilmakehässä rikkihappo muodostaa aerosolin, joka toimii pilvien muodostumisen ytimenä. Dimetyylisulfidi vaikuttaa siten viilentävästi maapallon ilmastoon.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Dimeetyylisulfidi omaa kaalimaisen hajun, joka pitoisuuden noustessa muuttuu hyvin vastenmieliseksi. Kynnys haistamiseen ihmisillä on 0.02−0.1 ppm. DMS on vetysulfidin, metaanitiolin ja dimetyylidisulfidin kanssa mätänemisen, sekä sulfaattisellunkeiton tunnusomaisen hajun komponentti.
Dimetyylisulfidi on tulenarkaa ja ärsyttää silmiä ja ihoa.
Maryam Hassan
Maryam Aishah Hassan (s. 27. tammikuuta 1993 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi roolistaan Tomikana School of Rock -komediassa (2003).
Jan Karlsgården
pienoiskuva|Jan Karlsgårdenin ulkoilmamuseo vuonna 2011. pienoiskuva|Yksi tuulimyllyistä.
Jan Karlsgården on Kastelholmassa Ahvenanmaalla sijaitseva ulkoilmamuseo, jossa esitellään 1800-luvun talonpoikien elämää. Se on Helsingin Seurasaaren tavoin koottu muualta tuoduista rakennuksista. Museon kokonaisuus ei ole alkuperäinen maatila, mutta rakennuksista on yritetty luoda tyypillinen ahvenanmaalainen talokokonaisuus. Useimmat talot ovat 1700- ja 1800-luvuilta.
Historia
Jo 1920-luvulla alettiin suunnitella Ahvenanmaalle ulkoilmamuseota Skansenin tapaan, ja vuonna 1931 alueelle siirrettiin pari tuulimyllyä. Museo sai nimensä Jan Karlsin tilalta joka Finströmin Bambölen kylästä, mistä päärakennuskin on tuotu. Päärakennus tuotiin paikalle vuonna 1934. Sen jälkeen sinne on tuotu noin 20 rakennusta eri puolilta Ahvenanmaata.
Ahvenanmaalaisesta rakennuskulttuurista
Ennen vanhaan pihapiiri jaettiin perinteisesti mies- ja karjapihaan. Päärakennus, pihatupa, erilaiset yöpymiseen ja tavaroiden säilytykseen käytetyt aitat laskettiin miespihaan kuuluviksi. Karjapihaan taas kuuluivat talli, vaunuliiteri, navetta ja lampola ja sen lato ja ulkorakennukset. Tiloilla oli myös usein rakennuksia jotka eivät olleet pihapiirissä niin kuin sauna, paja, riihi ja mahdollinen venevaja.
Näytökset ja museo
Museossa järjestetään erilaisia toimintapäiviä joilla esitellään perinteisiä työtapoja ja entisajan elämää. 1940-luvulta lähtien on museossa pystytetty perinteeksi tullut juhannussalko. Vuosittain joulukuussa siellä järjestetään Ahvenanmaan suurimmat pikkujoulumarkkinat. Museorakennuksiin pääsee sisälle vain kesäaikana, muuten alueelle on vapaa pääsy ympäri vuoden.
Aiheesta muualla
60.23083°N, 20.08278°W
AS Monaco Basket
Keväällä 2016 Monaco voitti Ranskan pääsarjan runkosarjan, putosi välierissä ja voitti Leaders Cupin. Kaudella 2016–2017 se osallistuu Mestareiden liigaan.
Harmikit
Harmikit (Peganum) on natronmarjakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Harmikkeja on neljä lajia, joita esiintyy Aasiassa, Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa, Meksikossa ja Teksasissa. Ne ovat monivuotisia ruohoja, joilla on epäsäännöllisen kaitaliuskaiset (möyheät) lehdet, viisilukuiset valkeat tai keltaiset kukat ja hedelmänä kota. Laajimmalle levinnyt ja tunnetuin laji on huumaavia ainesosia sisältävä pilviharmikki (Peganum harmala).
Riihimäki–Lahti-rata
Riihimäki–Lahti-radalla tarkoitetaan Suomen rataverkon osuutta Riihimäeltä Lahteen. Rataosuus on osa vuonna 1870 valmistunutta Riihimäki–Pietari-rataa, ja sen pituus on 59 kilometriä. Lahden oikorata valmistui syksyllä 2006 ja kaukojunat siirtyivät sille. Jäljelle jäivät tavarajunat sekä taajamajunat, joiden liikennöintiä muutettiin. Ennen oikoradan avaamista taajamajunayhteyksiä oli ollut rataosalla 12 vuoroparin verran. Maaliskuussa 2016 tapahtuneiden aikataulumuutoksien myötä taajamajunia alkoi kulkea 9 vuoroa päivässä kumpaankin suuntaan. Vuoroväli on yksi tunti. Maaliskuussa 2016 vuoroväliksi tuli kaksi tuntia, mutta tunnin vuoroväli palautettiin reitin junille saman vuoden joulukuussa. Kesäkuussa 2017 radan lähijunat saivat oman tunnuskirjaimen G. Yksi rataosan taajamajunista kulki ennen kumpaankin suuntaan Helsinki–Riihimäki–Lahti–Kouvola-reittiä. Ennen oikoradan avaamista radalta kaikki junat kulkivat suoraan Helsinkiin. Riihimäen ja Helsingin välillä junat kulkivat lähijunina tunnuskirjaimella H tai R. Vuonna 2010 rataosuudella Riihimäeltä Hakosiltaan tehtiin noin 275 000 matkaa. Riihimäki–Lahti-radan viimeinen vartioitu tasoristeys poistettiin marraskuussa 2007, mutta Järvelän rautatieasemalla on edelleen käytössä vartioimaton laituripolku, ollen ainoa tasoristeys rataosalla.