cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suomen Akatemia
Tehtävät ja toiminta
Akatemian toiminnan perusarvona on toimia tieteen parhaaksi. Akatemia pyrkii kaikessa toiminnassaan luotettavuuteen, puolueettomuuteen, avoimuuteen, vuorovaikutteisuuteen ja huippuasiantuntemuksen hyödyntämiseen.
Suomen Akatemia määrittelee tehtäväkseen korkeatasoisen tieteellisen tutkimuksen rahoituksen, tieteen ja tiedepolitiikan asiantuntijana toimimisen sekä tieteen ja tutkimustyön aseman vahvistamisen. Vuonna 2022 Suomen Akatemia rahoitti tutkimusta 468 miljoonalla eurolla. Akatemian tutkimusrahoituksella rahoitetaan vuosittain noin 3 000 henkilötyövuotta yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa.
Rahoitusmuodoista tärkeimpiä ovat yleiset tutkimushankkeet, tutkimusohjelmat, huippuyksikköohjelmat sekä tutkijan tehtävät. Suomen Akatemia muun muassa myöntää määräaikaisia, arvostettuja akatemiaprofessorin ja akatemiatutkijan tehtäviä sekä rahoittaa tutkijatohtorin projekteja. Uutena rahoitusmuotona Akatemialle on tullut strategisen tutkimuksen rahoitus. Sen tavoitteena on tukea tiedolla johtamista sekä tarjota ratkaisuja suomalaisen yhteiskunnan uudistumiseen ja ideoita elinkeino- ja työelämän tulevaisuuteen.
Niin sanotun vanhan akatemian aikana vuosina 1947–1969 Suomen Akatemian muodostivat akateemikon virkaa hoitaneet tieteen ja taiteen akateemikot.
Organisaatio
thumb|right|Suomen Akatemia sijaitsee [[Helsinki|Helsingin Hakaniemessä.]] Suomen Akatemian pääjohtaja on maaliskuusta 2022 professori Paula Eerola. Häntä edelsi tehtävässä vuodesta 2012 alkaen Heikki Mannila. Hänen edeltäjänsä oli Markku Mattila.
Suomen Akatemian toiminta perustuu hallituksen, kolmen tieteellisen toimikunnan, muiden tieteen asiantuntijoiden ja hallintoviraston yhteiseen työpanokseen. Muita elimiä ovat strategisen tutkimuksen neuvosto (STN) ja tutkimusinfrastruktuurikomitea (TIKI). STN rahoittaa pitkäjännitteistä ja ohjelmamuotoista tutkimusta, joka tuottaa ratkaisuja merkittäviin suomalaisen yhteiskunnan haasteisiin. TIKI seuraa ja kehittää kansallista ja kansainvälistä tutkimusinfrastruktuuritoimintaa, päättää tutkimusinfrastruktuurihankkeiden valinnasta ja niiden rahoituksesta sekä vastata hankkeiden seurannasta. Akatemian hallintoa hoitaa ja kehittää hallintovirasto.
Hallitus
Akatemian ylin päättävä elin on valtioneuvoston kolmivuotiskaudeksi nimittämä hallitus, johon kuuluu puheenjohtajan lisäksi viidestä seitsemään jäsentä. Kaudella 2022–2024 hallituksen puheenjohtajana toimii Oulun yliopiston professori Johanna Myllyharju. Hallitus vastaa Suomen Akatemian tiedepoliittisesta linjasta sekä tutkimusmäärärahojen jaosta tieteellisille toimikunnille.
Toimikunnat
Valtioneuvosto nimittää myös tieteellisten toimikuntien jäsenet kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Toimikuntia on kolme: biotieteiden, terveyden ja ympäristön tutkimuksen toimikunta, kulttuurin ja yhteiskunnan tutkimuksen toimikunta sekä luonnontieteiden ja tekniikan tutkimuksen toimikunta. Toimikunnat päättävät tutkimuksen rahoituksesta omilla toimialoillaan ja toimivat asiantuntijoina tiedepoliittisissa kysymyksissä.
Mika Laitinen
Mika Antero Laitinen (s. 5. maaliskuuta 1973 Kuopio) on suomalainen 1990-luvulla menestynyt mäkihyppääjä, joka voitti joukkuekilpailussa olympiakultaa ja kaksi maailmanmestaruutta. Seuratasolla Laitinen edusti Puijon Hiihtoseuraa.
Koulutukseltaan Laitinen on tradenomi, erikoisalueenaan markkinointiviestintä. Hän valmistui Pohjois-Savon ammattikorkeakoulusta loppuvuodesta 2001.
Urheilu-ura
Laitinen valittiin viime hetkellä mukaan 1992 Albertvillen talviolympialaisten joukkueeseen. Olympialaisissa Laitinen voitti kultaa joukkuemäessä ja oli normaalimäessä viides. Nuorella Laitisella oli vaikeuksia siirtyä käyttämään uutta v-tyyliä.
1994 Laitinen voitti muovimäen Suomen mestaruuden, ja 1995 MM-kisoissa hän oli voittamassa Suomelle joukkuemäen kultaa ja henkilökohtaisen normaalimäen pronssimitalin.
Laitinen hallitsi 1995–1996 maailmancupin alkupuolta ylivoimaisesti, mutta Keski-Euroopan mäkiviikolla Garmisch-Partenkirchenin harjoituksissa hän kaatui ja katkaisi solisluunsa. Laitinen palasi mäkeen vielä saman vuoden keväänä, mutta hyppyvarmuuden löytäminen vei aikaa. 1997 Trondheimista voitetun joukkuemäen kultamitalin jälkeen Laitinen loukkaantui jälleen, eikä enää palannut maailman terävimmälle huipulle.
Uransa huipuilla Laitinen tunnettiin vahvasta ponnistuksestaan ja häntä kutsuttiinkin lempinimellä "Puijon jousijalka".
Itä-Kiinan meri
thumb|250px|Itä-Kiinan meri (East China Sea) Itä-Kiinan meri on Kiinan kansantasavallan itäpuolella sijaitseva Tyyneenmereen kuuluva merialue. Itä-Kiinan meri on pinta-alaltaan noin 1 249 000 neliökilometriä.
Sijainti
Itä-Kiinan meri rajautuu idässä Kyūshūn saareen ja Ryūkyū-saariin, etelässä Taiwaniin ja lännessä Kiinaan. Taiwaninsalmi yhdistää sen lounaassa Etelä-Kiinan mereen ja Koreansalmi koillisessa Japaninmereen. Itä-Kiinan meren pohjoispuolella on Keltainenmeri.
Jangtse on ainoa suuri joki, joka laskee Itä-Kiinan mereen.
Turun saaristo
thumb|right|300px|Ilmakuva sisäsaaristosta, Naantalin [[Lempisaari|Lempisaaresta.]] thumb|right|300px| Turun Saaristoon luetaan nykyisessä matkailumarkkinoinnissa tavallisesti [[Saaristomeri|Saaristomeren Varsinais-Suomeen kuuluva osa Särkisalon ja Kustavin välillä.]] Turun saaristo (myös Lounais-Suomen saaristo tai Varsinais-Suomen saaristo ) on noin 20 000 saaresta muodostuva, Särkisalosta ja Hiittisistä Kustavin saaristoon ulottuva saaristoalue Saaristomerellä Varsinais-Suomessa. Ahvenanmaasta Turun saariston erottaa Kihdin selkä. Selkä on tosin sen verran kapea, että voidaan käsittää Turun saariston ja Ahvenanmaan olevan yksi saaristo. Jos ajatellaan siten, on kyseessä maailman monisaarisin saaristo.
Saaria yhdistää Saariston rengastie.
Turunmaan saaristo
Turun saaristoa alueellisesti suppeampi käsite on Turunmaan saaristo, joka sijaitsee Paraisten ja Kemiönsaaren kuntien alueella Turunmaan seutukunnassa. Tämän myös Turunmaaksi nimitetyn Turun saariston eteläosan nykyisin Kemiönsaaren ja Paraisten kuntiin kuuluvat saaret sekä nykyisin Saloon kuuluva Särkisalo ovat vanhastaan olleet ruotsinkielistä aluetta. Nykyisin Turunmaan seutukunnan kunnat ovat kaksikielisiä, mutta ruotsi on niissä edelleen enemmistökieli.
Pohjoinen saaristo
Turunmaan saariston ja Turunmaan ulkopuolista Turun saaristoa on pohjoinen saaristo Turun, Kaarinan ja Naantalin kaupunkien sekä Maskun, Taivassalon ja Kustavin kuntien alueella. Tämä Pohjoinen saaristo, kuten Rymättylä ja muut nykyisin Naantaliin kuuluvat saaret on suomenkielistä aluetta, joskin Turku on kaksikielinen ruotsinkielisellä vähemmistöllä.
Muita määrittelyjä
Aluepoliittisissa määrittelyissä Turun, Naantalin ja Kaarinan kaupunkien saaret eivät kuulu saaristoon. Joskus käytetään myös käsitettä Lounaissaaristo tai Saaristomeren saaristo, ja tällöin toisinaan luetaan mukaan Saaristomeren ohella myös Ahvenanmaa. Joissain yhteyksissä Turun saaristolla voidaan tarkoittaa myös Turun saaria eli Turun kaupungin nykyiselle alueelle jäävää osaa Turun saaristosta.
Rokiškis
Rokiškis on Liettuan koilliosassa, Panevėžysin läänissä sijaitseva kaupunki. Se on Rokiškisin kunnallispiirin hallinnollinen keskus. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 15 324 asukasta.
Percival P.56 Provost
Percival P.56 Provost on brittiläinen sotilaskoulukone. Kone oli muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien käytössä vuoteen 1969 asti. Ensilentonsa 24. helmikuuta 1950 lentänyttä konetta valmistettiin 461 kappaletta.
Percival Provost suunniteltiin Englannin ilmailuministeriön spesifikaatioon T.16/48. Se korvasi saman tehtaan Percival Prentice -koneen. Sen suunnitteli Henry Millicerin johtama ryhmä.
Se kilpaili Handley Pagen H.P.R 2 -konetta vastaan vuonna 1951. Tuotanto alkoi vuonna 1951 ja päättyi vuonna 1956. Koneessa oli kaksinkertainen teho edelliseen RAFin koulukoneeseen, ja sen korvasi vasta saman tehtaan Jet Provost, joka kehitettiin tämän potkurikoneen rungolle.
Raunchy
Raunchy on vuonna 1994 perustettu tanskalainen metalli-yhtye. Yhtye teki läpimurtonsa vuonna 2002, jolloin heistä tuli ensimmäinen Nuclear Blastin suojiinsa ottama tanskalaisyhtye.
Akateemikko
Akateemikko on Suomessa arvonimi, jonka tasavallan presidentti myöntää erityisen ansioituneille tieteen- ja taiteenharjoittajille. Vuosina 1947–1969 niin sanotussa vanhassa Suomen Akatemiassa oli kaksitoista akateemikon virkaa (neljä luonnontieteellistä, kolme hengentieteellistä, kolme taiteellista, kaksi vaihtuvaa), joiden haltijat velvoitettiin harjoittamaan ja edistämään omaa tieteellistä tai taiteellista alaansa. Vaikka Suomen Akatemia vanhassa muodossaan lakkautettiin vuoden 1970 alussa, saivat silloiset akateemikot pitää virkansa ja palkkaetunsa vanhan lain mukaiseen 70 vuoden eroamisikään saakka. Vuodesta 1972 akateemikko on ollut valtiollinen arvonimi.
Akateemikon viroissa toimineet
Vuosina 1948–1969 nimitettiin akateemikon virkaan ja Suomen akatemian jäseniksi yhteensä 23 tieteen ja taiteen edustajaa:
Suomalaiset tieteen akateemikot
Tasavallan presidentti myöntää tieteen akateemikon arvonimen Suomen Akatemian hallituksen esityksestä ansioituneelle tutkijalle. Akateemikon arvonimi voi olla samanaikaisesti enintään kuudellatoista (vuoteen 2014 asti kahdellatoista) kotimaisella tieteenharjoittajalla. Ulkomaisten akateemikon arvonimen saajien määrää ei ole rajoitettu.
Kaikkiaan 42:lle suomalaiselle on myönnetty tieteen akateemikon arvonimi. Ainoa tieteen akateemikon arvonimen saanut henkilö, jolla ei ole akateemista tutkintoa eikä tieteellistä uraa, on kirjailija Väinö Linna. Ensimmäinen naispuolinen tieteen akateemikko oli Pirjo Mäkelä, joka sai arvonimen vuonna 2003.
Ulkomaiset tieteen akateemikot
Ulkomaalaisia akateemikon arvonimen saaneita ovat olleet seuraavat:
Taiteen akateemikot
Tasavallan presidentti myöntää taiteen akateemikon arvonimen taideneuvoston esityksestä erittäin ansioituneelle taiteenharjoittajalle. Taiteen akateemikkoja voi olla samanaikaisesti yksitoista. Taiteen akateemikon arvonimen ovat saaneet seuraavat taiteenharjoittajat:
MOS 6581
frame|right|MOS 6581- ja 8580 -piirit MOS 6581 ja 8580, yhteiseltä kutsumanimeltään SID (Sound Interface Device), ovat Robert Yannesin suunnittelemia ja MOS Technologyn valmistamia kotimikrojen äänipiirejä, joita on käytetty Commodore 64- ja 128 -tietokoneissa. Tietokonepelimusiikin kehitys oli 1980-luvulla vahvasti sidoksissa SID-piireihin. Tunnettuja SID-musiikin säveltäjiä peliteollisuudessa olivat esimerkiksi Ben Daglish, Martin Galway, Rob Hubbard, Jeroen Tel ja David Whittaker. SID-musiikki on jatkanut elämäänsä demoscene-harrastajien parissa chiptune-musiikkina.
Piirille on haettu patentti: 4,677,890
Triviaa
Äänenvoimakkuuden muutos aiheuttaa pienen poksahduksen, jonka suuruus riippuu muutoksesta. Muusikot oivalsivat, että tätä ominaisuutta voidaan käyttää sämplätyn äänen tuottamiseen, joskin rajallisen muistikapasiteetin takia tämä oli lähinnä hyödyllinen yksittäisille lyhyille äänisämpleille ja esimerkiksi rumpuäänille. Vaikka näytetarkkuus on rajattu neljään bittiin, se on usein riittävän laadukas. Uudemmissa C64-malleissa tosin tämä "virhe" korjattiin, ja sämplet kuuluvat liian hiljaisena (riippuu siis laitteesta kuuluvatko esimerkiksi pelien Skate or Die!, Arcade Classics ja Netherworld musiikit oikein).
BloodRayne (elokuva)
BloodRayne on yhdysvaltalainen toimintaelokuva, joka perustuu vuoden 2002 videopeliin BloodRayne. Elokuva julkaistiin Austin Film Festivalilla lokakuussa 2005, ja ensi-iltansa elokuva sai Yhdysvalloissa tammikuussa 2006.
Elokuvan pääosissa esiintyvät Kristanna Loken ja Ben Kingsley. Elokuvan ohjasi Uwe Boll, joka on vastuussa myös useista muista videopeli elokuvaksi -projekteista kuten House of the Deadista ja Alone in the Darkista. Elokuva sai huonoja arvioita.
Tirlittan
Tirlittan – orpotyttö ihmisten ihmemaassa on Oiva Paloheimon kirjoittama lastenkirja vuodelta 1953. Kirjan perusteella on toteutettu useita teatterinäytelmiä, televisiotaltiointi ja elokuva.
Kirja kertoo Tirlittan-nimisestä pikkutytöstä, joka on menettänyt perheensä. Oiva Paloheimo oli itse jäänyt lapsena orvoksi ja käsitteli orpouden teemaa useissa muissakin teoksissaan.
Juoni
Kultatukkainen Tirlittan jää ”orpolapseksi” kun ukkonen iski hänen kotitalonsa taivaan tuuliin: ”Äidin pohjoiseen vei tuuli jäinen, isä lensi kauas etelään, ukkonen kun iski uhmapäinen, siskot myös ja veljet se vei mennessään.” Tirlittan itse lensi kanavaan. Hänelle on jäänyt vain okariinapilli käteen ja pyjama päälle ja sekin väärin päin.
Tirlittan menee torille ja nälissään varastaa tomaatin. Poliisit veivät hänet kammarille jossa Tirlittan tiedusteli että: ”Milloin minut hirtetään?”. Ystävällisen poliisin avulla hän pakeni ja löysi itsensä luuvaloa sairastavan rouvan luota. Sytytettyään vanhan rouvan talon vahingossa tuleen, ja siinä sivussa parannettuaan rouvan luuvalon, hän pakeni jälleen. Etsiessään perhettään Tirlittan aiheutti kommelluksia säännöllisesti siellä ja täällä missä kulkikin. Myöhemmin Tirlittan liittyi sirkukseen, jossa hän ilmoittautui trapetsitaiteilijaksi. Kesken nuorallakävelyn hän havaitsi isänsä yleisössä, tarkkaavaisuus herpaantui ja hän putosi ja joutui sairaalaan. Onnettomuus teki Tirlittanista kuuluisan ja perhe saatiin sen ansiosta jälleen kokoon. Luuvalosta parantunut rouva rakennutti Tirlittanille uuden kodin tuhoutuneen tilalle.
Koko tarinan läpi Tirlittan keskustelee säännöllisesti ”taivaan isän kanssa” ja televisiotaltioinnin lopussa Tirlittan toteaakin, että: ”Voi kyllä että te sitten olette hienoja rouvia ja hienoja poliiseja ja kyllä te teitte minulle ihmeen. Mutta minähän olenkin taivaan isän lemmikki!”.
Muuta
Maunu Kurkvaara ohjasi kirjan pohjalta elokuvan Tirlittan vuonna 1958. Nimiroolissa näytteli Tarja Airaksinen. Paloheimo itse ei pitänyt elokuvasovituksesta.
Kirjan pohjalta on tehty vuonna 1961 lyhyt musiikkinäytelmä, jonka musiikin sävelsi Ahti Sonninen. Yleisradio esitti vuonna 1969 näytelmästä Maija-Liisa Sutisen ohjaaman televisioversion, jossa Tirlittania näytteli Jaana Saarinen.
Suomen Kirjailijaliitto on vuodesta 1993 jakanut Tirlittan-palkinto-nimistä tunnustusta suomenkieliselle lasten- ja nuortenkirjallisuudelle.
Dan Ewing
Daniel "Dan" Ewing (s. 3. kesäkuuta 1985 Manly, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan Dillionina, Mustana Rangerina televisiosarjassa Power Rangers: RPM.
Elämäkerta
Ewing syntyi Manlyssa ja kasvoi Forestvillessa, Australiassa. Hän on perheensä vanhin neljästä sisaruksista. Ewing opiskeli Marist College North Shoressa, jonka aikana hän esiintyi musikaalisissa näytelmissä. Ewing edusti myös kouluaan urheilussa, kuten koripallossa, jalkapallossa, rugbyssa, yleisurheilussa, uinnissa ja lentopallossa. Jalkapalloa hän on harrastanut 6-vuotiaasta asti pelatessaan Forest Killarneyn junioriseurassa. Näyttelemistä Ewing opiskeli muun muassa Kensingtonissa National Institute of Dramatic Artissa, sekä John Gibsonin opissa.
Lari Kangas
Lari Kangas (s. 29. tammikuuta 1973 Helsinki) on suomalainen kansalaisaktivisti, joka on vaikuttanut erityisesti Suomen kehitysyhteistyössä sekä ulkoministeriön virkamiehenä että Helsingin yliopistossa ja kansalaisjärjestöissä. Kangas on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Stellenboschin yliopistosta ja on edustanut Suomea Kehitysmaasuhteiden neuvottelukunnan (KESU) jäsenenä ja Suomen hallituksen nimittämänä maaohjelmaneuvotteluissa Namibiassa 1998 ja Etiopiassa 2000.
Kangas on myös entinen koripalloilija ja edustanut Korisliigassa Korihaita ja Torpan Poikia. I-divisioonassa hän on edustanut Porvoon Tarmoa, Panttereita, Visa-Basketia ja Kiri-60:ta.
Kaudella 2006–2007 Kangas toimi jonkun aikaa Porvoon Tarmon toiminnanjohtajana, mutta erosi ja siirtyi toisiin tehtäviin jo ennen vuoden loppua. Kauden aikana joukkueesta tehtiin myös dokumenttielokuva, Täynnä Tarmoa, jossa Kangas on suuressa roolissa. Kangas on toiminut myös Suomen Palloliiton yhdenvertaisuushankkeessa projektipäällikkönä. Hanke sai Suomen Punaisen Ristin Inhimillinen Kädenojennus –palkinnon ”rohkeudesta toimia rasismia vastaan” vuonna 2009.
Vuonna 2010 SDP:n 42. puoluekokous asetti Lari Kankaan puoluesihteeriehdokkaaksi. Hän kuitenkin hävisi vaalit selvästi Mikael Jungnerille, joka sai yli 75% annetuista äänistä.
Pikkupääkampela
Pikkupääkampela (Microstomus kitt) on oikeasilmäkampeloiden heimoon kuuluva kalalaji, joka elää Pohjois-Atlantilla.
Pikkupääkampelan pohjaväri on lämpimän ruskea, siinä on mahonginruskeita epäsäännöllisiä kuvioita ja keltaisia ja vihreitä läikkiä. Se kasvaa tyypillisesti 25-35 cm pitkäksi, joskus jopa 45 cm pitkäksi. Kalan leveys on noin kolmasosa tai puolet sen pituudesta.
Claude
Claude (lausutaan \klod\) on alkujaan ranskalainen, 1500-luvulta lähtien myös englanninkielisissä maissa käytetty henkilönnimi, joka esiintyy sekä miehen että naisen etunimenä, jonkin verran myös sukunimenä. Nimi on ranskalainen muoto latinalaisesta nimestä Claudius, joka merkitsee ontuvaa. , sekä sen naispuolisesta vastineesta Claudia.
Suomessa nimi Claude on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 308 miehelle ja noin 50 naiselle.
Prohladnyi
Prohladnyi on kaupunki Kabardi-Balkariassa Venäjällä. Se sijaitsee Kaukasusvuorten juurella Terekiin laskevan Malkajoen rannalla 56 kilometriä Naltšikista koilliseen. Kaupunki on Prohladnyin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Siellä haarautuvat Mineralnyje Vodyyn, Mozdokiin ja Groznyiin johtavat rautatiet (Prohladnyin asema). Asukkaita oli 59 601 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on saanut alkunsa 1700-luvulla syntyneestä Prohladnoin kasakkakylästä. 1860-luvulla sen kautta rakennettiin Donin Rostovin ja Vladikavkazin välinen rautatie. Vuonna 1937 Prohladnyi sai kaupungin aseman. Nykyään se on Kabardi-Balkarian toiseksi suurin kaupunki ja huomattava teollisuuskeskus. Tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus ja metallinjalostus.
Vox Elevato
Vox Elevato -musiikkifestivaali on Konneveden seurakunnan järjestämä hengellisen, kirkollisen ja elämänkatsomuksellisen musiikin festivaali, joka järjestettiin ensimmäisen kerran 2007.
Sígri
Sígri on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Eresós-Ántissan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Lesboksen kunnan Eresós-Ántissan kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 333 (vuonna 2011).
Vox Elevato
Kesällä 2008 Vox Elevato järjestettiin 26.6.–6.7.2008 Konnevedellä samaan aikaan vietettävien pitäjän perinteisten Konnevesipäivien kanssa. Vox Elevato-musiikkifestivaalin taiteellisena johtajana toimii kanttori Alexi Juhanpelto.
Sígri
pienoiskuva|vasen|upright=0.95|Kivettynyt puunrunko Sígrin [[Lesboksen kivettyneen metsän luonnonhistoriallinen museo|Lesboksen kivettyneen metsän luonnonhistoriallisessa museossa.]] Sígri sijaitsee rannikolla Lesboksen saaren länsipäässä. Se on alun perin kalastajakylä. Sígrin tunnetuimmat nähtävyydet ovat turkkilainen linna vuodelta 1746 sekä Lesboksen kivettyneen metsän luonnonhistoriallinen museo, jonka alueella on jäänteitä muinoin kivettyneestä metsästä. Varsinainen Kivettyneen metsän luonnonpuisto sijaitsee sisämaassa Sígristä itään. Sígrin edustalla sijaitsee Megalonísin eli Nisiópin saari.
Vox Elevato
Festivaali oli tauolla 2010 seurakunnan supistettua musiikin määrärahoja, mutta järjestettiin taas 2011, kun kirkkovaltuustoon valittiin nuoria jäseniä.
Muonion vaakuna
thumb|150px|Muonion vaakuna Muonion vaakuna on Muonion kunnan tunnus, jonka aihe kuvaa Lapin luontoa.
Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä harjakoroisen tyviön yläpuolella kuusisakarainen tähti; kaikki hopeaa”. Vaakunan on suunnitellut B. Harald Hellström, ja Muonion kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksissaan 1. kesäkuuta ja 30. syyskuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 15. marraskuuta samana vuonna.
Konneveden seurakunta
Konneveden seurakunta on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Konnevedellä. Seurakunta aloitti toimintansa vuoden 1920 alussa erottuaan Konneveden emäpitäjä Rautalammin seurakunnasta. Konneveden seurakunta kuuluu Jyväskylän rovastikuntaan ja Lapuan hiippakuntaan. Vuoden 2022 alussa Konneveden seurakunta liitettiin Laukaan seurakuntaan.
Kirkko
Konneveden kirkko sijaitsee kaksi kilometriä Konneveden keskustaajamasta Kuopioon päin. Kirkon läheisyydessä sijaitsee myös seurakunnan virasto ja taloustoimisto sekä pappila. Kirkon vihki uudelleen käyttöön 2. adventtina 10. joulukuuta 2006 piispa Wille Riekkinen.
Seurakuntatalo
Seurakunnalla on Konneveden taajamassa vuonna 1970 valmistunut seurakuntatalo, joka on peruskorjattu vuonna 1997. Seurakuntatalossa sijaitsevat diakonin vastaanottotilat, päiväkerhotilat sekä kokoustilat. Seurakuntatalolla järjestetään jumalanpalveluksia, hautajaisten muistotilaisuuksia, kuoroharjoituksia, konsertteja ja näyttelyitä. Ryhmätilassa kokoontuvat monet piirit ja kerhot. Seurakuntatalon pääsalissa on diakonissa Helmi Närhen aloitteesta syntynyt, taidegraafikko Outi Markkasen suunnittelema ja taidekutoja Raija Kieman toteuttama tekstiilitaideteos ”Jeesus Getsemanessa”. Seurakuntatalon pihalla on leikkikenttävarustus. Seurakuntatalon läheisyydessä sijaitsee myös kanttorila.
Siunauskappeli ja hautausmaa
Kappelissa on vuonna 1990 hankitut 26-äänikertaiset Ahlborn-digitaaliurut. Alttaritaulu on taiteilija Niilo Kallion öljyvärimaalaus Lanstun salmelta, jota pitkin vainajat aikoinaan Konnevedeltä kuljetettiin veneellä Rautalammin hautausmaalle.
Hautausmaalla on 178 sankarivainajan haudat, sankaripatsas ja Karjalaan jääneiden muistomerkki. Uusin hautausmaalaajennuksen käyttöönvihki lääninrovasti Raimo Jalkanen keväällä 2007. Siunauskappelin läheisyydessä on timpuri Raimo Hytösen valmistama muualle siunattujen ja haudattujen kynttilä- ja muistopaikka.
Ahoniemen leirikeskus
Seurakunnalla on Konnevedellä myös leirikeskus. Vuonna 1924 Kellankosken kansakouluksi valmistuneessa rakennuksessa koulutoiminta lakkasi vuonna 1965 ja seurakunta osti koulun Konneveden kunnalta vuonna 1978.
Leirikeskus sijaitsee luonnonkauniissa Liesvesi-järven ympäröimässä niemessä noin kymmenen kilometriä kunnan keskustaajamasta. Ahonimessä on päärakennuksen lisäksi kaksi lisämajoitusrakennusta, kotakirkko ja latorakennus. Ahonimessä järjestetään muun muassa rippikoulu- ja muita leirejä, tapahtumia ja perhejuhlia.
Cane corso
Cane corso on Italiasta kotoisin oleva voimakasrakenteinen vanha työkoirarotu. Rotu polveutuu aina Rooman valtakunnan ajoilta asti, mutta sai virallisen hyväksynnän FCI:ltä vasta vuonna 1996.
Ulkonäkö
thumb|Harmaabrindle narttu. Korvat ja häntä typistetty.
Cane corso on keskikokoinen tai suuri, voimakas ja roteva koira. Sen runko on korkeuttaan hieman pidempi. Säkäkorkeus on uroksilla 64–68 cm, nartuilla 60–64 cm. Kahden sentin poikkeama kumpaankin suuntaan sallitaan. Lihakset ovat vahvat. Kokoonsa nähden rotu on hyvin ketterä ja nopea reagoimaan. Cane corsolla on tyypillinen suuri molossikoiran pää, jossa kallon ja kuonon linjat poikkeavat hieman toisistaan. Korvat ovat kolmionmuotoiset ja riippuvat. Joissakin maissa korvat ja häntä saatetaan typistää, mutta esimerkiksi Suomessa typistäminen on kiellettyä.
Cane corson karva on lyhyttä, tiivistä ja siinä on varsinkin talvella selvä pohjavilla. Väri voi olla esimerkiksi brindle (tigrato) eri sävyissään (musta, harmaa eli grigio tigrato, maksanruskea), fawn/kellanruskea (fulvo) eri sävyissään (fulvo chiaro eli vaaleankeltainen, rosso cervo eli saksanhirvenpunainen, fulvo scuro eli tummankeltainen, grano scuro' eli tumma vehnänvärinen, toiselta nimeltään frumentino), harmaa (grigio) eri sävyissään (lyijynharmaa eli grigio piombo, liuskeenharmaa eli grigio ardesia, vaaleanharmaa eli grigio chiaro) tai musta (nero). Joissain maissa harmaata kutsutaan siniseksi ja harmaabrindleä sinibrindleksi, mutta alkuperäisessä italiankielisessä rotumääritelmässä puhutaan nimenomaan harmaasta ja harmaabrindlestä - kuten myös Suomen Kennelliiton virallisessa suomenkielisessä rotumääritelmässä. Brindleillä ja kellanruskeilla koirilla tulee olla joko musta tai harmaa maski, joka ei saa yltää silmien yläpuolelle. Pieni valkoinen merkki rinnassa, varpaiden kärjissä sekä kuonon selässä sallitaan. Silmien värin tulee olla turkin väriin sointuva.
Luonne ja käyttäytyminen
Cane corso on älykäs, aktiivinen koira. Sillä on melko voimakas vahti- ja suojeluvietti, ja rodun käyttöominaisuudet ovatkin säilyneet hyvin. Omalle perheelleen se on luotettava, uskollinen kumppani, joka rakastaa toimintaa ja huomiota. Se leimautuu omistajaansa voimakkaasti, ja se tulee totuttaa pennusta alkaen vieraisiin ihmisiin ja eläimiin. Se suhtautuu usein vieraisiin ihmisiin varautuneesti tai välinpitämättömästi. Cane corso vaatii ehdottomasti selkeästi ja johdonmukaisesti toteutetun, perusteellisen tapa- ja tottelevaisuuskoulutuksen.
Alkuperä
thumb|250px|Cane corso venäläisessä postimerkissä. Cane corso polveutuu muinaisen Rooman valtakunnan aikaisista sota- ja taistelukoirista. Roomalaisissa molosseissa tunnistetaan kaksi tyyppiä: raskaampi muoto, joka tunnetaan nykyään napolinmastiffina sekä kevyempi ja ketterämpi muoto, jonka ajatellaan olevan cane corson kantamuoto. Rotuun on mahdollisesti risteytetty myös jotakin suurikokoista ajokoirarotua, sillä cane corso on mastiffityyppiseksi koiraksi hyvin nopea. Rooman valtakunnan tuhon jälkeen cane corsoja käytettiin monenlaisissa tehtävissä Etelä-Italian alueella. Cane corsoa käytettiin muun muassa omaisuuden ja karjan vartiointiin sekä suurriistan, kuten villisian metsästykseen.
Rodun elvytystyöhön ryhdyttiin Italiassa 1970-luvulla. Italian kennelliitto ENCI tunnusti rodun vuonna 1994, kansainvälinen kennelliitto FCI kaksi vuotta myöhemmin.
Terveys
Suurikokoisena rotuna cane corsolla voi esiintyä muun muassa lonkkanivelen ja kyynärnivelen dysplasiaa, silmäongelmia sekä mahalaukun laajentumista ja kiertymistä. Epilepsiaa on esiintynyt joissain linjoissa. Systemaattisesti kerättyä tietoa cane corson terveydestä ei juuri ole, mutta rotua pidetään kuitenkin kohtuullisen terveenä. Se kuuluu Suomen Kennelliiton perinnöllisten vikojen ja sairauksien vastustamisohjelmaan PEVISAan.
Markku Peltoniemi (jalkapalloilija)
Markku Peltoniemi (s. 8. helmikuuta 1948 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Peltoniemi toimi pelaajauransa jälkeen Helsingin Jalkapalloklubin miesten edustusjoukkueen joukkueenjohtajana.
Keskikentällä pelannut Peltoniemi edusti juniorivuosista alkaen Helsingin Jalkapalloklubia. Seuran edustusjoukkueessa hän pelasi mestaruussarjaa 1965–1975. Peltoniemi voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1973 ja Suomen Cupin 1966. Lisäksi hän voitti kaksi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia. Vuosina 1976–1978 Peltoniemi pelasi vielä Helsingin Palloseurassa 1. ja 2. divisioonassa. Kaikkiaan hänelle kertyi uran aikana 141 pääsarjatason ottelua. Nuoruudessaan Peltoniemi pelasi myös viisi poikien maaottelua.
Hänet nimettiin Helsingin Jalkapalloklubin Hall of Fameen vuonna 2007 ansioistaan seuran hyväksi ja Veikkausliigan legendaksi vuonna 2011. Captain’s Ballin Peltoniemi sai vuonna 2014.
Ratula (Kouvola)
thumb|Struven ketju.
Ratula on Kouvolan kylä Struven ketjun perusviivalla, osa entistä Elimäen kuntaa, joka yhdistyi 1. tammikuuta 2009 Kouvolaan. Vanhoissa kartoissa Rattula. Kylä sijaitsee Kouvolan lounaisosassa. Ratulan koulussa on ollut pari-kolmekymmentä oppilasta ja se lakkautettiin vuonna 2015. Ratulassa sijaitsee myös seuratalo, jossa yleensä kerran vuodessa pidetään hirvipeijaiset hirvenmetsästyskauden päätteeksi omille kyläläisille. Kylän läpi virtaa Teutjoki. Seudulla asuu paljon viljelijöitä.
Kylä Struven ketjun perusviivalla
Yksi Unescon maailman perintökohteisiin kuuluvan Struven ketjun perusviivoista mitattiin Elimäen Ratulassa. Ratulan Linnakalliolle johtaa polku, jonka päästä löytyvät kallioon hakattuna merkinnät. Paikallisen perimätiedon mukaan venäläinen sotaväki on pitänyt siellä leiriään. Tarkimmat voivat löytää kalliosta siihen viittaavaa kirjoitusta. Perusviiva on pituudeltaan on 2 629 metriä. Se mitattiin 2 millimetrin tarkkuudella.
Pisteet merkittiin poraamalla kallioon muutaman sentin halkaisijaltaan oleva reikä. Tiettävästi porausreikiin kiinnitettiin lyijyllä myös kuparilaatta, mutta ne ovat aikojen saatossa hävinneet kaikilta pisteiltä. Lyijy oli tuohon aikaan arvokasta materiaalia porausreikiin säilöttäväksi, joten Museoviraston mukaan valumerkkien lyijy päätyi paikallisten metsämiesten luodeiksi.
Suomeen mitattiin kolme ketjun kymmenestä perusviivasta. Muut Suomen perusviivat sijaitsevat Oulussa ja Aavasaksalla. Suomen sisällä Struven ketju yhdisti 1900-luvun puoliväliin asti Etelä- ja Pohjois-Suomen kolmioketjut toisiinsa.
Struven ketju on Elimäen näkymätön maailmanperintökohde. Struven ketju ulottui Jäämereltä Mustallemerelle. Mittapisteitä osuu myös Elimäen nurkalle.
Ratulan raikas
Ratulan kylässä on urheiluseura nimeltään Ratulan Raikas. Ratulan Raikkaan toimintaan kuuluu mm lentopalloa ja jalkapalloa. Jalkapallossa seura on voittanut kolme kertaa Elimäen kyläsarjan vuosina 1978, 2014 ja 2015.
(84522) 2002 TC302
2002 TC302 on transneptuninen kohde, joka kiertää Aurinkoa noin 39–72 AU:n etäisyydellä. Kappaleen halkaisijan arvioidaan olevan noin 584 km. 2002 TC302 on todennäköisesti myös kääpiöplaneetta. Aikaisemmin 2002 TC302 oli arvioitu paljon suuremmaksi kuin uudempi arvio.
Libido
Libido tarkoittaa yleismerkityksessään seksuaalista halua. Psykoanalyyttisena käsitteenä libido merkitsee viettienergiaa. Libido liittyi kehittäjänsä Sigmund Freudin ajattelussa aiemmin erityisesti elämänviettiin eli Erokseen. Libido oli Erosta ylläpitävä voima. Myöhemmin Freud yleisti käsitteen alaa niin, että myös kuolemanvietillä eli Thanatoksella on sitä ylläpitämässä oma libidonsa. Libidon käsitteellä on Freudin ajattelussa peruskäsitteen ja apuvälineen luonne. Se kuuluu metapsykologian piiriin.
Skála Eresoú
Skála Eresoú eli Gyalós/Gialós  on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Eresós-Ántissan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Lesboksen kunnan Eresós-Ántissan kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 349 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|240px|Skála Eresoún rantaa. Skála Eresoú on osa Eresóksen kyläyhdyskuntaa ja sijaitsee meren rannalla Lesboksen lounaisosassa noin neljä kilometriä sisämaassa sijaitsevasta Eresóksesta etelään. Skála Eresoú on nimensä mukaisesti Eresóksen ranta-asutus.
Antiikin ajan Eresoksen kaupunki, josta koko kyläyhdyskunta on perinyt nimensä, sijaitsi Skála Eresoún paikalla. Sen linnavuorena toimi nykyisin nimillä Vígla ja Kástro tunnettu kukkula heti nykyisen kylän itälaidalla. Kaupungista olivat kotoisin muun muassa runoilijatar Sapfo ja filosofi Theofrastos.
Nykyisin Skála Eresoú on turistikohde, joka on erityisesti seksuaalivähemmistöjen suosiossa. Pienestä väkimäärästä huolimatta kylässä toimii kolme homobaaria. Ne palvelevat –:a naisturistia, jotka vierailevat kylässä kesäaikaan Sapfon tarinan innoittamina. Kylässä järjestetään vuosittain Eresóksen kansainväliset naistenfestivaalit.
X'-teoria
X'-teoria eli X-bar-syntaksi on eräs syntaksin eli lauseiden tutkimuksen ja analysoinnin teorioista. Luonteeltaan teoria on muotoon perustuva eli formaalinen, ja se on kehitetty lähinnä englanninkielisten lauseiden analysointiin. Indoeurooppalaisuudestaan huolimatta metodia voidaan soveltaa kuitenkin melko onnistuneesti myös muihin kieliin.
X-bar-syntaksi kehittyi strukturalistisen konstituenttianalyysin pohjalta ja metodeilla onkin paljon yhteistä. Molemmat lähestyvät lauseita lauseketasolla ja kuvaukseen käytetään määrämuotoista puukuvainta eli rakennepuuta. Lähinnä ainut merkittävä ero kahden teorian välillä on, että X-bar-syntaksi pyrkii kuvaamaan tehokkaammin sanojen välisiä suhteita ylimääräisten noodien avulla. Käytännössä tämä tarkoittaa, että X-bar-syntaksin mukaan laaditut puut voivat olla monipolvisempia sekä vaikeammin hahmotettavia. Uutena metodi toi lausekuvaukseen lauseketason lisäksi sanaluokat.
Strukturalistit pyrkivät etsimään kielen ilmiöistä selkeää rakenteellista toistuvuutta, mikä johti käsitykseen myös lausekkeiden samuudesta. Aatteen mukaan kaikki kielen lausekkeet ovat rakentuneet universaalin lausekekaavion mukaan, tosin eivät aina orjallisesti: jotain konstituenttia saattaa vastata kato ja sanajärjestys saattaa muuttua.
Termistö
Analyysin perusyksikkö on lauseke. Lausekkeet jaetaan verbilausekkeisiin VP (verb phrase) ja substantiivilausekkeisiin NP (nominal phrase). Edelleen substantiivilausekkeet voidaan hajottaa pääsanaan, spesifioijiin sekä lisämääritteisiin. Vapaista määritteistä yleisimpiä ovat adjektiivirakenteet. Spesifioijat ovat useissa kielissä yhteydestä riippuen pakollisia määreitä, jotka kulkevat erottamattomasti nominin mukana. Nimensä mukaisesti ne tarkentavat sanan merkitystä. Spesifioijista yleisimpiä ovat niin kutsutut determinoijat, esimerkiksi englannin the, a, an. Suomessa variaatiosta johtuen determinoijiksi voidaan ajatella puhekielessä esiintyvät se, ne. Spesifioijien erikoistyyppinä voidaan pitää demonstratiiveja kuten this, that.
Analyysin lähtökohtana on, että spesifioijat viittaavat aina välittömästi pääsanaansa, kun määritejonot voivat olla monipolvisia. Spesifioija merkitään noodiin X" puukuvaimen ensimmäiselle tasolle. Määrite on teoriassa yleisnimitys niin määritteille kuin täydennyksillekin. Ne merkitään X'-noodilla. Mikäli määrite on pakollinen (kuten objekti), se asettuu pääsanansa sisarnoodiin eli hierarkkisesti saman arvoiseksi. Vapaat määritteet luokittuvat aina pääsanansa yläpuolelle.
Vapaat määritteet ovat substantiivilausekkeissa yleisimmin attribuutteja, adjektiiveja tai muita tarkennuksia. Verbin vapaat määritteet voivat olla muun muassa adverbiaaleja. Täydennyksiä puolestaan edustaa verbeillä tärkeimpänä objekti (riippuen verbin paikkaisuudesta).
Noodeilla tarkoitetaan puukuvaimen solmukohtia, jotka kuvaavat lauseen hierarkiaa. X-bar-syntaksi nimeää noodit erikseen X-kirjaimella, mikä on ratkaisevin ero verrattuna konstituenttianalyysiin.
Heneikosaani
pienoiskuva|Heneikosaanin rakenne Heneikosaani eli n-heneikosaani  (C21H44) on 21-hiilinen suoraketjuinen hajuton alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää valkoista ainetta. Heneikosaanin rakennekaava on CH3(CH2)19CH3, moolimassa 296,583 g/mol, sulamispiste 40,4 °C, kiehumispiste 359 °C, leimahduspiste 113 °C (c.c), tiheys 0,7919 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,4441 ja CAS-numero 629-94-7. Heneikosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee petrolieetteriin ja hieman etanoliin.
Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Sotilaslääketieteen museo
Sotilaslääketieteen museo on sotilaslääketieteeseen keskittyvä vuonna 1983 avattu museo, joka toimii 1900-luvun alun punatiilisessä rakennuksessa Lahdessa Hennalan entisen kasarmialueen vieressä. Museossa esitellään Suomen sotien 1939–1945 lääkintähuoltoa sekä puolustusvoimien rauhanajan sotilasterveydenhuoltoa esinein, valokuvin ja tilastoin.
Randy Gardner
Randy Gardner (s. 1946) on yhdysvaltalainen ennätyksen haltija. Hän pitää ennätystä maailman pisimpään yhtäjaksoisesti hereillä olevana ihmisenä ilman minkäänlaisten erityisaineiden käyttöä. Gardnerin ennätys on 264 tuntia (~11 vrk.) ja se on tieteellisesti dokumentoitu.
Valvomissuoritus
Gardner valvoi 11 vuorokautta koulunsa tiedemessuilla San Diegossa 28. joulukuuta 1963 – 8. tammikuuta 1964. Hän ei käyttänyt ennätyksen teossa huumeita tai piristeitä, ei edes kofeiinia. Apuna kokeessa hänellä olivat ystävät, televisiotoimittajat ja flipperi. Kahden vuorokauden jälkeen hän ei enää kyennyt katsomaan televisiota, koska kuva ei piirtynyt tarkkana hänen verkkokalvolleen. Kolmen vuorokauden jälkeen liikkuminen ja puhe alkoivat käydä vaikeiksi. Neljän päivän jälkeen hän koki voimakkaita aistiharhoja ja kuvitteli olevansa kuuluisa amerikkalainen jalkapalloilija voittamassa Rose Bowlia. Kuitenkin kokeen loppua kohden Gardner säilyi valvottuun aikaan nähden yllättävän toimintakykyisenä ja pystyi vielä 11. vuorokauden aikana voittamaan televisiotoimittajan pingiksessä.
Valvomisennätyksensä jälkeen Gardner nukkui 14 tuntia 40 minuuttia putkeen. Seuraavana yönä hän nukkui kymmenen ja puoli tuntia, minkä jälkeen palasi normaaliin vuorokausirytmiinsä.
Henrikstinden
Henrikstinden on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Tromssan kunnassa, Pohjois-Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 270 metriä.
Douglas Niles
Douglas Niles (s. 1. joulukuuta 1954 Wisconsin, Yhdysvallat ) on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija ja pelisuunnittelija. Hän on yksi Dragonlance-maailman luojista. Niles on valmistunut Wisconsinin yliopiston Oshkoshin yksiköstä ja työskennellyt opettajana. Niles on kirjoittanut kymmeniä fantasiateoksia. Osa niistä kuuluu Dragonlance- ja Forgotten Realms -sarjoihin. Nilesin teoksista vain pieni osa on julkaistu suomeksi.
Arianen lemmentarina
Arianen lemmentarina (tai Ariane, Love in the Afternoon) on Billy Wilderin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1957. Pariisiin sijoittuvan tarinan ovat käsikirjoittaneet Billy Wilder ja I. A. L. Diamond, joiden tiivis yhteistyö alkoi tästä elokuvasta. Tarina perustuu Claude Anet’n romaaniin Ariane, jeune fille russe. Elokuvan pääosia näyttelevät Audrey Hepburn, Gary Cooper ja Maurice Chevalier.
Juoni
Ikääntyvä playboy Frank Flannagan (56-vuotias Cooper) on kova naistenmies, jota seuraamaan palkatun pariisilaisen yksityisetsivän (Chevalier) tytär (Hepburn) ihastuu.
Musiikki
Elokuvassa on suuri rooli ikivihreällä valssisävelmällä ”Fascination”. Toinen usein toistuva kappale on ”C’est si bon”.
Vastaanotto
Arianen lemmentarinaa ei pidetä Wilderin parhaisiin kuuluvana elokuvana, vaan melko tyhjänpäiväisenä mutta nautittavana ja säkenöivänä ”salonkikomediana” Wilderin elokuvan Kaunis Sabrina (1954) tapaan.
Elokuva sai Golden Globe -ehdokkuuden parhaan musikaalin tai komedian sarjassa ja Writers Guild of American palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta. Audrey Hepburn oli roolistaan Golden Globe -ehdokkaana, mutta hävisi Les Girls -elokuvan Taina Elgille ja Kay Kendallille. Myös Maurice Chevalier sai Golden Globe -ehdokkuuden, mutta palkinnon vei Frank Sinatra roolistaan elokuvassa Ystävämme Joey.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Arianen lemmentarinan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
BloodRayne 2: Deliverance
BloodRayne 2: Deliverance on yhdysvaltalainen toimintaelokuva, joka sai ensi-iltansa syyskuussa 2006. Elokuvan on edeltäjänsä BloodRaynen tapaan ohjannut Uwe Boll. Elokuvan pääosassa on edellisen elokuvan Kristanna Lokenin sijaan Natassia Malthe. Elokuva julkaistiin suoraan videolle.
Elefthérios Venizélos
Eleftheríos Kyriákou Venizélos (, 23. elokuuta 1864 Mourniés, Kreeta – 18. maaliskuuta 1936 Pariisi, Ranska) oli kreikkalainen merkittävä poliitikko ja maan seitsenkertainen pääministeri.
thumb|left|240px|Venizélos tarkistamassa armeijan osastoa [[Makedonia (Kreikka)|Makedoniassa ensimmäinen maailmansodan aikana vuonna 1917.]] Venizélos oli nuorena kapinallinen ja taisteli osmaneita vastaan. Myöhemmin hänestä tuli tärkeä vaikuttaja kotisaarensa Kreetan kansalliskokouksessa, ja hän sai Kreetan hallitsijan eroamaan vuonna 1905. Venizéloksesta tuli Kreikan pääministeri vuonna 1910 ja kreetalaisten pitkään haluama énosis eli liitto Kreikan kanssa saavutettiin lopulta hänen johdollaan vuonna 1913.
Venizélos aloitti sosiaaliset uudistukset Kreikassa ja oli merkittävä henkilö maan modernisoinnissa. Lisäksi hänellä oli keskeinen rooli Pohjoisen Egean saarten ja maan pohjoisten osien (Makedonia, Epeiros) liittämisessä Kreikkaan. Venizélos oli myös diplomaatti.
Chaniássa sijaitsee Elefthérios Venizéloksen kotimuseo. Myös hänen synnyinkotinsa Mourniésissa sekä päämajansa Thérisossa on museoitu. Venizélos on kuvattuna Kreikan 50 sentin kolikkoon, ja hänen mukaansa on nimetty Ateenan kansainvälinen lentoasema sekä hänen synnyinpaikkansa käsittävä Elefthérios Venizélosin kunnallisyksikkö, entinen kunta Kreetalla.
Kuljun koulu
Kuljun koulu on ala-aste Lempäälän Kuljussa. Luokka-asteita Kuljun koulussa on esikoulusta kuudenteen luokkaan. Tällä hetkellä Kuljun koulun rehtorina toimii Janne Viitala.
Koulu paloi 1899, jonka vuoksi koulutoiminta Kuljussa keskeytyi kahdeksi vuodeksi. Uusi koulurakennus valmistui vuonna 1901. 1950-luvulla oppilasmäärä kasvoi huomattavasti, ja oli aika rakentaa uusi moderni koulurakennus. Uusi, huomattavasti isompi koulurakennus valmistui 1952. Tätä rakennusta alettiin kutsua päätaloksi ja aiempaa, puista koulurakennusta puutaloksi. Kun jälleen 1980-luvulla tilat alkoivat käydä ahtaaksi, alkoivat rakennustyöt. Rakennettiin toinen erillinen tiilirakennus, jota kutsutaan tiitaloksi. Samalla koulun tontille tehtiin myös oma urheilukenttä. Myöhemmin tiilitaloon rakennettiin lisäsiipi.
Jälkeenpäin urheilukentän ympärille rakennettiin kaksi uutta rakkennusta valkoinen ja keltainen talo.
Monikansallinen yritys
Monikansallinen yritys, jota toisinaan kutsutaan myös ylikansalliseksi yritykseksi, on yritys, jolla on toimintaa samanaikaisesti useissa eri valtioissa. Monikansallisia yrityksiä ovat esimerkiksi McDonald’s, Subway, Bridgestone, Burger King ja Intersport.
Suomessa on viidenlaisia monikansallisia yrityksiä: 1) ulkomaalaiset keskisuuret yritykset, 2) ulkomaalaiset suuryritykset (esimerkiksi IBM ja HP), 3) suomalaiset useassa maassa toimivat pienet ja keskisuuret yritykset (esimerkiksi Vaisala), 4) suomalaiset useassa maassa toimivat suuryritykset (esimerkiksi Stora Enso) ja 5) suomalaiset globaalit yritykset, lähinnä Kone, Nokia ja Nokia Networks. Maailmanlaajuisesti monikansallisia yrityksiä on eniten Etelä-Koreassa, Isossa-Britanniassa, Alankomaissa, Turkissa ja Espanjassa.
Monikansallisten yritysten hyötyjä ja haittoja
Monikansallisten yritysten vahvuuksina on pidetty kansainvälisen tuotanto- ja logistiikkaverkoston organisointia. Lisäksi monikansalliset yritykset työllistävät yleensä paikallisia pieniä ja keskisuuria yrityksiä komponentti-, alihankinta- ja palvelutilauksillaan. Niiden on sanottu auttavan kehittyviä maita saavuttamaan paremman tuotantotason. Monikansallisten yritysten myötä pääoma, tietotaito ja teknologia liikkuvat nopeasti maasta toiseen. Se on osaltaan mahdollistanut demokratian leviämisen eri puolilla maailmaa.
Monikansallisten yritysten taloudellinen vaikutusvalta on usein huomattavan suuri ja niiden liikuttelemat rahavarat voivat olla jopa suurempia kuin pienten valtioiden taloudet. Niille on ominaista tuotantolaitosten siirtäminen paikasta toiseen sen mukaan, missä kustannukset, kuten palkkakulut ja verotus, ovat alhaisimpia. Mahdollisimman edullisen tuotantopaikan tavoittelu johtaa helposti tilanteeseen, jossa valtiot kilpailevat yritysten suosiosta. Jotkin monikansalliset yritykset ovat suhtautuneet leväperäisesti ihmisoikeuskysymyksiin, kuten työaikoihin, palkkaukseen, ammatilliseen yhdistymiseen ja työturvallisuuteen. Ratkaisuna ongelmaan on pidetty sitä, että monikansallisten yritysten tulisi noudattaa kussakin toimimassaan maassa kyseisen maan lainsäädäntöä.
FIA World Endurance Championship -kausi 2014
FIA World Endurance Championship -kausi 2014 oli FIA WEC -maailmanmestaruussarjan kolmas kausi. Kausi alkoi 20. huhtikuuta Englannin Silverstonessa ja päättyi 30. marraskuuta Brasilian São Paulon radalla.
GTE Pro -luokan mestaruuden voittivat Toni Vilander ja Gianmaria Bruni AF Corse -tallissa.
Kaudella Le Mans Prototype 1 (LMP1) -luokka jaettiin kahdeksi: 1-Hybrid (LMP1-H) ja 1-Lightweight (LMP1-L), joista jälkimmäinen oli tarkoitettu yksityistalleille ilman hybridijärjestelmiä. Muut luokat olivat LMP2, LMGTE Pro ja LMGTE Am.
Taxiárches (Lesbos)
Taxiárches sijaitsee Lesboksen kaakkoisosassa noin neljä kilometriä Mytilínin kaupungista etelään. Se on nimetty taksiarkkien (arkkienkelit Mikael ja Gabriel) mukaan. Kylää ei tule sekoittaa toiseen samannimiseen Lesboksen pohjoisosassa sijaitsevaan kylään (Ταξιάρχες Μανταμάδου, Taxiárches Mantamádou), joka tunnetaan Taxiárchesin luostarista.
Aiemmin kylä kuului vanhaan Mytilínin kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Mytilínin kunnallisyksikköön.
Rakeltinden
Rakeltinden on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Pohjois-Norjassa Paatsivuonon kunnassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 400 metriä.
Metrodoros Lampsakoslainen (nuorempi)
thumb|180px|Metrodoroksen rintakuva [[Louvressa. Rooman keisarikaudelta toiselta vuosisadalta.]] Metrodoros Lampsakoslainen (331–277 eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli yksi antiikin neljästä merkittävimmästä epikurolaisesta. Silti hänen töistään on säilynyt ainoastaan lyhyitä katkelmia. Epikuros sanoi, ettei hänen ajattelunsa ollut järin omaperäistä.
Shrek 3-D
Juoni
Shrek 3-D jatkuu siitä, mihin Shrek jäi. Fiona ja Shrek ovat juuri aloittaneet kuherruskuukautensa, mutta Lordi Farquaadin apulainen Theodarus sieppaa Fionan. Shrek ja Aasi joutuvat pelastamaan Fionan.
Metrodoros Lampsakoslainen (nuorempi)
Elämä
Metrodoros oli kotoisin Lampsakoksesta, Hellespontoksen rannalta. Hänen isänsä nimi oli Athenaios tai Timokrates ja hänen äitinsä nimi Sande. Metrodoros liittyi Epikuroksen heidän kotikaupunkiinsa perustamaan kouluun yhdessä veljensä Timokrateen kanssa. Timokrates kuitenkin riitautui pian veljensä ja Epikuroksen kanssa ja omisti lopun elämästään heidän panettelemiseensa.
Metrodoroksesta sen sijaan tuli yksi Epikuroksen merkittävimpiä oppilaita. Hän eli yhdessä Epikuroksen kanssa ja seurasi tätä Ateenaan, eikä jättänyt tätä kuin kerran käydessään puolen vuoden matkalla kotipaikkakunnallaan. Metrodoros kuoli 53-vuotiaana seitsemän vuotta ennen Epikurosta. Epikuros olisi nimittänyt Metrodoroksen seuraajakseen, jos tämä olisi elänyt häntä pidempään.
Metrodoroksen vaimona tai rakastajattarena mainitaan Leontion. Metrodoroksella oli poika, nimeltään Epikuros, sekä tytär. Epikuros jätti heidät testamentissaan Amynomakhoksen ja Timokrates Potamoslaisen holhoukseen sekä heidän ja Hermarkhoksen yhdessä kasvatettavaksi. Toisaalta kuolinvuoteellaan kirjoittamassaan kirjeessä Epikuros määräsi lapset Metrodoroksen sisaren Batiksen kanssa naimisiin menneen Idomeneuksen hoitoon. Epikuroksen oppilaat viettivät joka kuukauden kahdettakymmenettä päivää Epikuroksen ja Metrodoroksen muistopäivänä.
Filosofia
Metrodoroksen filosofia vaikuttaa olleen aistillisempaa kuin Epikuroksen. Ciceron kuvauksen mukaan Metrodoros katsoi, että täydellinen onnellisuus koostui siitä, että ihmisellä oli hyvin muodostunut ruumis ja tieto siitä, että se tulee pysymään sellaisena. Hän moitti veljeään siitä, ettei tämä ollut myöntänyt vatsan olevan kaikkien onnelliseen elämään liittyvien asioiden mitta.