cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mortimer Brofeldt
Mortimer Brofeldtin vanhemmat olivat kruununnimismies Benjamin Brofeldt ja Anna Maria Antell. Hän tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1851 ja ylennettiin vuonna 1858 valmistuttuaan vänrikiksi ja määrättiin palvelukseen 6. kenttätykistöprikaatiin. Aliluutnanttina hän siirtyi Henkivartioväen krenatööritykistöprikaatiin 1860 ja seuraavana vuonna luutnanttina oppilaaksi yleisesikunta-akatemiaan. Akatemian kurssin suoritettuaan Brofeldt määrättiin alikapteenina palvelukseen yleisesikuntaan 1863, mutta siirrettiin jo seuraavana vuonna adjutantiksi Suomen sotilaspiirin paikallisjoukkojen esikuntaan. Kapteeniksi hänet ylennettiin 1866 ja siirrettiin 1868 Suomen sotilaspiirin esikuntaan. Everstiluutnanttina Brofeldt komennettiin Venäjän Tyynen valtameren rannikkoalueiden hallinnon palvelukseen vanhimmaksi adjutantiksi vuonna 1870 ja everstiksi 1873 ylennettynä Moskovan sotilaspiirin esikuntaan vuonna 1874. Hän palveli sittemmin sekä Harkovan sotilaspiirin että Varsovan sotilaspiirin esikunnassa, kunnes hänestä tuli 14. ratsuväkidivisioonan esikuntapäällikkö 1875, 6. jalkaväkidivisioonan esikuntapäällikkö 1876 ja Brest-Litovskin linnoituksen esikuntapäällikkö 1877. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1888. Vuonna 1890 Brofeldt määrättiin 5. armeijakunnan esikuntapäälliköksi, mutta hän ehti toimia tehtävässä vain noin kuukauden ajan.
Vihreät Valot – Väärät bileet
Vihreät Valot – Väärät bileet on Yle TV2:lla esitetty nuorten rikosdraamasarja. Sarja on spin-off suomalaisesta draamasarjasta Uusi päivä. Sarjan kaikki jaksot julkaistiin Yle Areenassa 29. tammikuuta 2016. Televisiossa sitä esitettiin kolmen viikon ajan maanantaista keskiviikkoon 1. helmikuuta 2016 alkaen.
Sarja kertoo popyhtye Vihreistä Valoista, joille sarjan alussa levy-yhtiö tarjoaa riistosopimusta. Bändin tulevaisuus näyttää huonolta, kunnes Aapo kuulee huipputuottajasta, O-RIG:stä, ja yhtye päättää etsiä tuottajan käsiinsä. Koko yhtye joutuu pian osalliseksi rikollista toimintaa ja joutuvat poliisin pidättämiksi.
Luolamaalauksia
Luolamaalauksia on vammalalaisen Tyhjät Patterit -yhtyeen EP-levy vuodelta 1982. Tuottaja on yhtyeen johtohahmo Esa Ijäs.
Levy-yhtiö on tamperelainen Poko Rekords ja luettelotunnus on Patteri 1. Tuotanto-oikeudet omistaa Unitor Oy ja musiikkikustantaja on Jee-Jee Music Oy.
Kansitaiteesta vastaavat yhtyeen jäsenet. Suunnittelija on Esa Ijäs ja valokuvan on ottanut Ari Ijäs Canon AT-1 -kameralla. Kannen on painanut Kirjapaino E. Kuronen.
Muusikot
sekä:
Kuun maisema
Kuun maisema on Mika Waltarin kirjoittama pienoisromaani. Waltari kirjoitti sen vuonna 1946, mutta se julkaistiin vasta vuonna 1953 samannimisessä kokoelmassa. Useille kielille käännetty pienoisromaani kuuluu Waltarin arvostetuimpaan tuotantoon.
Juoni
Romaani kertoo kahden päähenkilön, Joelin ja mustatukkaisen Miriamin tarinan lapsuudesta aikuisuuteen, noin 30-vuotiaiksi. Tarinan kertoja Joel on romaanin alussa 12-vuotias poika, joka viettää kesälomaa vanhan kelloseppäsetänsä ja tätinsä luona pienessä kauppalassa. Vanhusten koti kuvataan ahdistavan pikkuporvarilliseksi, säästäväiseksi, siistiksi ja ankaran moraaliseksi. Kesän lopussa taloon muuttaa myös kasvattitytär Miriam.
Joel vierailee perheessä loma-aikoina vuosien mittaan, ja hänen ja Miriamin välille syntyy eroottinen jännite, joka ei johda kuitenkaan suudelmaa ja kömpelöitä hyväilyjä pidemmälle. Miriam on vilkas ja esiintymishaluinen tyttö, joka ei sopeudu ympäristön ahtaisiin sääntöihin. Nuoret varttuvat aikuisiksi, ja Joel ryhtyy opiskelemaan itämaisia kieliä. Miriam alkaa kasvattivanhempiensa vastusteluista huolimatta näyttelijäksi, mutta valehtelee heille käyvänsä kauppaopistoa. Kun he kuulevat lopulta totuuden, tädin ja Miriamin välille syttyy riita ja setä kuolee yllättäen seuraavana päivänä. Miriam saa häneltä perinnön, vaikka sukulaiset pitävät häntä syypäänä sedän kuolemaan.
Tarinan lopussa tätikin on kuollut ja Joel ja Miriam tapaavat hänen vanhassa talossaan, kumpikin vanhentuneena ja elämän kolhimana. Miriam on solminut järkiavioliiton varakkaan liikemiehen kanssa ja luopunut näyttelijänurastaan. Joel on haavoittunut rintamalla, ja hänen kätensä on amputoitu. He rakastelevat ensimmäisen kerran, mutta se ei tuota iloa vaan korostaa entistä enemmän heidän yksinäisyyttään.
Teemat
Panu Rajalan mielestä Kuun maisemassa on sama sanoma kuin Sinuhe egyptiläisessä, mutta yksioikoisemmin esitettynä. Hänen mukaansa Kuun maiseman teemoja ovat ihmisten vieraus toisilleen, heidän kehittymisensä eri suuntiin ja herkkien tunteiden kovettuminen. Se on kahden ihmisen epäonninen kehityskertomus, sillä yhteiskunnan paineet murtavat päähenkilöiden parhaat mahdollisuudet.
Vastaanotto
Kuun maisema julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1953 samannimisessä kokoelmassa, jossa olivat lisäksi pienoisromaanit Jokin ihmisessä, Jäinen saari, Ennen maailmanloppua, Pariisilaissolmio ja Ihmisen vapaus. Kokoelma sai hyvän vastaanoton, sillä peräti kolme professoria kirjoitti siitä kiittävän arvostelun: he olivat Lauri Viljanen, V. A. Koskenniemi ja Rafael Koskimies. Sekä Koskenniemi että Koskimies vertasivat Waltarin pienoisromaaneita jopa Maupassantiin. Waltari sai kokoelmasta myös valtionpalkinnon. Toisaalta modernistit eivät pitäneet Waltarista, ja esimerkiksi Tuomas Anhavan mielestä teos oli ”Waltarinkin työksi harvinaisen kehno” ja ”vetisenmakeaa” viihdekirjallisuutta.
Kokoelma käännettiin myös englanniksi nimellä Moonscape and other stories, ja se sai hyvän vastaanoton. Lisäksi pienoisromaani tai kokoelma on käännetty espanjaksi, kiinaksi, kroatiaksi, saksaksi ja viroksi.
60-vuotishaastattelussaan Waltari nimesi Kuun maiseman läheisimmäksi teoksekseen. Kriitikko Hannu Marttilan mukaan pienoisromaani on ”täydellistä Waltaria”.
Liên Tâm -luostari
pienoiskuva|Liên Tâm -luostarin päärakennus. pienoiskuva|Liên Tâm -luostarin pagodi. Liên Tâm -luostari (aik. Lootuksen sydämen temppeli) on Turun Moision kaupunginosassa sijaitseva buddhalainen luostari, joka avattiin kesällä 2013. Luostarin perusti Suomen vietnamilaisten buddhalaisten yhdyskunta, ja se on Suomen ensimmäinen buddhalainen temppeli.
Luostarissa asuu ympärivuotisesti kaksi munkkia. Luostarin henkisenä opettajana ja apottina toimii Thich Hanh Bao, joka on 42. sukupolven rinzai-zen-koulukunnan opettaja. Zenbuddhalaisuuden lisäksi luostarissa harjoitetaan puhtaan maan buddhalaisuutta.
Temppeliä alettiin suunnitella Turkuun 1990-luvun alussa. Temppelin paikaksi valikoitui Moisio, sillä sieltä on sopivat yhteydet suuriin kaupunkeihin ja Turun lentokentälle sekä maa-ala oli halpaa. Luostarin rakentaminen alkoi vuonna 2005, ja alueella rakennetaan yhä. Temppeli on rakennettu suurimmilta osin yhdyskunnan jäsenten lahjoituksilla ja talkoovoimilla.
Temppelin pihalle pystytettiin vuonna 2014 nelimetrinen marmoripatsas, jolla on painoa melkein kymmenen tonnia. Patsas esittää myötätunnon jumalatar Avalokiteshvaraa.
Aiheesta muualla
60.54167°N, 22.3°W
Vigilante (sarjakuvahahmo)
Vigilante on DC Comicsin kustantama sarjakuvahahmo ja supersankari, jonka loivat Mort Weisinger ja Mort Meskin. Alkuperäinen Vigilante esiintyi Action Comics -sarjakuvassa vuonna 1941. DC-universumissa on useampia samannimisiä hahmoja jotka ovat kantaneet Vigilanten roolia; Greg Saunders (1941), Adrian Chase (1983), Alan Welles (1985), Dave Winston (1986), Patricia Trayce (1992) ja Justin Powell (2005). Lisäksi Batman Beyond sarjakuvissa esiintyi Jake Chill niminen Vigilante.
Elokuva
Vuonna 1947 Columbia Pictures julkaisi 15 tarinaa sisältävän elokuvan The Vigilante: Fighting Hero of the West, joka perustui löyhästi nimikkosarjakuvaansa. Hahmo toimi elokuvassa villinlännen aikaisen hallituksen naamioituneena salaisena agenttina, joka tutki katoamisia ja ryöstöjä. Vigilantea näytteli Ralph Byrd.
Objatševo
Objatševo on kylä, maalaiskunta ja Priluzjen piirin hallinnollinen keskus Komin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Luza-joen rannalla 189 kilometriä tasavallan pääkaupungista Syktyvkarista lounaaseen. Kylän kautta kulkee Kirovin ja Syktyvkarin välinen maantie. Asukkaita on 5 800 henkeä (vuonna 2002).
Objatševon pogosta mainitaan lähikylineen ensimmäisen kerran vuonna 1620. Sen nimi perustuu komin sanoihin ab ’jyrkkä’ ja čoi ’mäki, rinne’. Kylän lähellä on sijainnut ilmeisesti 1400-luvun lopulla rakennettu linnoitus. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, karjanhoitoa, käsityöammatteja ja puunhankintaa. Vuosina 1921–1922 Objatševo oli Priluzjen kihlakunnan ja vuodesta 1929 piirin keskus. Vuonna 1989 asukkaista 56 % oli komeja ja 38 % venäläisiä.
Pujottelu (alppihiihto)
Pujottelu (joskus käytetään myös norjalaisperäistä sanaa slalom) on alppihiihdon kilpailumuoto, jossa tarkoituksena on suoriutua kepein merkitystä radasta mahdollisimman nopeasti. Porttien vuoksi urheilijan reitti radalla ei ole suoraviivainen.
Pujottelu mainittiin ensimmäisen kerran norjalaisen Ry Florensin artikkelissa vuonna 1879. Kuusi vuotta myöhemmin Husebyssä järjestettiin ensimmäiset pujottelukilpailut. Mathias Zdarsky järjesti ensimmäiset pujottelukilpailut Itävallassa vuonna 1905. Pujottelun toi urheiija ja liikemies, alppihiihdon pioneeri Erkki U. Penttilä vuonna 1934 Kanadasta Suomeen, Kuopion Puijolle, jossa järjestettiin Suomen ensimmäiset pujottelukilpailut samana vuonna.
Yleistä
Pujottelu on alppihiihdon kilpailulajeista teknisin. Siinä kilpailija pyrkii tulemaan mahdollisimman nopeasti läpi vuorotellen kahden punaisen ja kahden sinisen pujottelukepin muodostaman portin. Portteja on miehillä 55–75 ja naisilla 45–65 ja ne eivät saa olla 75 senttimetriä lähempänä toisiaan eikä kahden portin välimatka saa olla yli 13 metriä: portinvälit on alppihiihtolajeista lyhyimmät. Nykyiset carving-tyyppiset pujottelusukset, joissa on enemmän leikkausta, mahdollistavat nopeamman käännösrytmin ja suuremman laskunopeuden.
Kilpailulasku kestää yleensä 50 sekunnista minuuttiin. Kilpailussa on kaksi kierrosta, joiden yhteisaika ratkaisee voittajan.
Pujottelusukset ovat useimmiten 155–165 senttimetrin mittaiset. Niissä on alppilajien kilpailuissa käytettävistä suksista eniten sivuleikkausta. Suksien malli nykyiseen leikkaavaampaan tapahtui kausien 1997–1998 ja 1999–2000 välisenä aikana.
Suomalaisista Kalle Palander on voittanut pujottelun maailmanmestaruuden vuonna 1999 ja pujottelun maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2002–2003 sekä Tanja Poutiainen pujottelun maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2004–2005.
Aiheesta muualla
Alpské lyžování
Aurinkopallokala
Aurinkopallokala (Auriglobus silus)  on  aasialainen makean veden pallokalalaji.
Ulkonäkö ja koko
Aurinkopallokala jää alle 8 cm pitkäksi. Se on selkäpuolelta kullanhohtoinen, vatsapuolelta valkoinen. Se muistuttaa paljon messinkipallokalaa, joka on hiukan suurempi ja vihertävämpi.
Käyttäytyminen
Aurinkopallokalat ovat uteliaita ja aktiivisia kaloja. Ne uiskentelevat ylös ja alas kuin helikopterit, ja etsivät sopivia saaliseläimiä. Akvaarioissa ne tarvitsevat enemmän vapaata uintitilaa kuin monet muut pallokalat. Ne ovat aggressiivisia kaikkia muita kaloja kohtaan ja näykkivät isompiensa eviä.
Albumi
Albumi (< = 'valkea') oli roomalaisilla valkea taulu julkisia tiedonantoja varten. Keskiajalla sillä tarkoitettiin pyhimys-, sotamies-, jäsen- ynnä muita luetteloita. Nykyään albumilla tarkoitetaan kirjaa, johon kirjoitetaan muistovärssyjä, kootaan nimikirjoituksia, valokuvia, postimerkkejä. Albumi tarkoittaa myös tilapäisjulkaisuja, jotka sisältävät kaunokirjallisuutta, kuvia ynnä muita.
Kirjallisesta albumista on aiemmin käytetty nimitystä kalenteri. Usein albumilla viitataan lyhyesti musiikkialbumiin.
Kramer vastaan Kramer
Kramer vastaan Kramer on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Robert Benton. Se perustuu Avery Cormanin samannimiseen romaaniin vuodelta 1977, joka kertoo avioerosta ja ihmisistä, joita tämä ero koskettaa. Kramerin perheen rooleissa ovat Dustin Hoffman, Meryl Streep ja heidän lapsenaan Justin Henry.
Elokuva palkittiin viidellä Oscarilla parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, miespääosasta, naissivuosasta ja parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta.
Juoni
Ted Kramer (Dustin Hoffman) on työnarkomaani mainostoimiston johtaja, joka on juuri saanut harteilleen uuden ja hyvin suuren työtehtävän. Saatuaan kuulla hyvät uutiset Ted rientää kotiin ja saa huomata, että hänen vaimonsa Joanna (Meryl Streep) valmistautuu paraikaa jättämään hänet. Joanna ilmoittaa tarvitsevansa aikaa löytääkseen itsensä ja lähtee sitten tiehensä jättäen Tedin kasvattamaan heidän poikaansa Billyä (Justin Henry) omin nokkineen. Tedin ja Billyn välit huononevat, sillä Ted ei ehdi enää suoriutua töistään entiseen tapaan ja Billy puolestaan kaipaa äitinsä rakkautta ja huolenpitoa. Useiden levottomien kuukausien jälkeen Ted ja Billy alkavat vähitellen hyväksyä tilanteen ja lopulta myös rakastaa toisiaan.
Ted ystävystyy naapurinsa Margaretin (Jane Alexander) kanssa, joka alun perin ehdotti Joannalle avioeroa Tedistä. Myös Margaret on yksinhuoltajavanhempi, ja hän ja Ted huomaavat olevansa sukulaissieluja. Eräänä päivänä Margaret ja Ted istuvat yhdessä puistossa ja katselevat leikkiviä lapsiaan. Yhtäkkiä Billy putoaa kiipeilytelineestä ja loukkaa kasvonsa lelulentokoneeseen, jolla oli paraikaa leikkimässä. Ted sieppaa pojan syliinsä ja kantaa tämän useiden kortteleiden ja ruuhkaisten teiden halki sairaalaan. Sairaalassa Ted lohduttaa Billyä hellästi, sillä hänestä on nyt tullut emotionaalisempi ja vastuuntuntoisempi poikaansa kohtaan kuin ennen avioeroa.
Joanna palaa takaisin New Yorkiin oltuaan poissa vuoden ja kolme kuukautta. Hän aikoo ottaa Billyn mukaansa, joten hänen ja Tedin välille syntyy huoltajuustaistelu. Huoltajuustutkinnassa Ted ja Joanna saavat huomata olevansa täysin valmistautumattomia lakimiestensä heitä kohtaan harjoittamaan julmaan panetteluun. Esimerkiksi Margaret joutuu myöntämään, että hän neuvoi Joannaa jättämään Tedin, mikäli tämä tunsi olonsa onnettomaksi. Margaret tosin yrittää kertoa Joannalle heti perään, että Ted on muuttunut valtavasti niistä ajoista. Lopulta oikeudenkäynnissä paljastuu, että Ted on saanut potkut laiminlyötyään töitään poikansa vuoksi ja on joutunut sen vuoksi hankkimaan itselleen paljon huonommin palkatun työn. Myös Billyn onnettomuus käydään läpi.
Gustaf d’Albedyhll
Gustaf d’Albedyhll (1758−1819) oli ruotsalainen valtiomies ja kirjailija. Palveltuaan ensin Pietarissa hän siirtyi Kööpenhaminaan Tanskan hoviin virkanimikkeellä minister en second ja nautti ensin Kustaa III:n suosiota, mutta 1789 suhde muuttui ja hänet kutsuttiin yllättäen pois virastaan, eikä hän sen jälkeen enää toiminut valtion virassa. Hän osallistui vuoden 1809 valtiopäiville, jolloin hän oli salaisen valiokunnan jäsen. D’Albedyhll on julkaissut useita teoksia, jotka sisältävät merkittäviä lisiä aikakauden diplomaattiseen historiaan: Skrifter af blandadt, dock mest politiskt och historiskt innehåll (2 osaa, 1799–1810).
Kramer vastaan Kramer
Juoni
Lopulta oikeus päättää antaa huoltajuuden Joannalle, ei niinkään siksi, että tämä olisi Tediä parempi vanhempi, vaan siksi, että oikeuden mielestä lastenkasvatus kuuluu äidille. Ted pohtii valituksen tekemistä, mutta hänen lakimiehensä varoittaa häntä, että siinä tapauksessa myös Billy joutuisi kuulusteltavaksi. Ted luopuu ajatuksesta, sillä hän ei kestä ajatusta siitä, että Billy joutuisi kokemaan moisen kidutuksen.
Sinä aamuna, jona Billyn on määrä muuttaa äitinsä luokse, Ted ja Billy valmistavat yhdessä aamiaista. Hetki on muistuttaa sitä aamua, jona Ted joutui ensimmäistä kertaa tekemään pojalleen aamiaista Joannan lähdettyä. Isä ja poika halaavat toisiaan hellästi, sillä he tietävät tämän olevan heidän viimeinen aamiainen yhdessä. Joanna soittaa ovipuhelimeen rakennuksen pohjakerroksesta ja pyytää Tediä tulemaan alas juttelemaan hänen kanssaan. Hän kertoo Tedille, että vaikka hän rakastaakin Billyä ja haluaa ottaa tämän mukaansa, hän tietää Billyn olevan jo oikeassa kodissaan Tedin luona. Joanna ilmoittaa, ettei hän aio vaatia Billyä itselleen. Sitten hän astuu hissiin ja kysyy entiseltä aviomieheltään: ”Miltä minä näytän?” Ted vastaa: ”Upealta.” Sitten hissin ovet sulkeutuvat ja liikuttunut Joanna menee yläkertaan kertomaan uutiset Billylle.
Vastaanotto
Kramer vastaan Kramer palkittiin viidellä Oscarilla vuoden 1980 gaalassa. Elokuva palkittiin parhaan elokuvan, ohjauksen, miespääosan, naissivuosan, ja sovitetun käsikirjoituksen Oscarilla. Yhteensä elokuva oli ehdolla yhdeksässä kategoriassa. Justin Henry oli ehdolla 8-vuotiaana parhaasta miessivuosasta kaikkien aikojen nuorimpana. Lisäksi Kramer vastaan Kramer palkittiin neljällä Golden Globella, muun muassa parhaasta draamaelokuvasta ja sai kuusi Bafta-ehdokkuutta.
Kramer vastaan Kramer oli 282 222 katsojallaan Suomen toiseksi katsotuin elokuva vuonna 1980.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Zombilation – The Greatest Cuts
Zombilation – The Greatest Cuts on helmikuussa 2009 julkaistu Lordin kokoelmalevy. Kokoelmalevyn julkaisi Lordin saksalainen levy-yhtiö Drakkar Entertainment. Kokoelmalevy sisältää Lordin tunnetuimpia kappaleita yhtyeen neljältä ensimmäiseltä albumilta. Zombilation julkaisi myös Itävallassa, Sveitsissä, Espanjassa ja Italiassa. Kokoelmalevyä on saatavilla myös muutamista suomalaisista levykaupoista.
Kokoelmalevyn rajoitettu painos sisältää yhden bonus-CD:n ja yhden bonus-DVD:n. Bonus-CD:n konsertti on julkaistu vuonna 2007 DVD-muodossa nimellä Bringing Back the Balls to Stockholm 2006. Kokoelmalevyn bonus-DVD on julkaistu erikseen vuonna 2006 nimellä Market Square Massacre.
Rajoitetun painoksen bonus-CD
Bonus-CD:n sisältö on äänitetty Bringing Back the Balls to Europe-kiertueella Tukholmassa 2006. Samasta konsertista on julkaistu aiemmin DVD-tallenne Bringing Back the Balls to Stockholm 2006. Bonus-CD:llä on myös Lordin harvinaisempia kappaleita, jotka on aiemmin julkaistu ainoastaan singlellä.
Harvinaiset albumeilla julkaisemattomat kappaleet: <li>Mr. Killjoy</li> <li>Evilove</li> <li>Don't Let My Mother Know</li> <li>Pyromite</li> <li>To Hell With Pop</li> </ol>
Kognitiivinen vinouma
Kognitiivinen vinouma, -harha, -värittymä tai -vääristymä (engl. cognitive bias) tarkoittaa taipumuksia hahmottaa ja painottaa havaintoja, tulkintoja ja informaatiota tavoilla, jotka johtavat virhearviointeihin. Ilmiötä tutkitaan psykologiassa, kognitiotieteessä ja sosiaalipsykologiassa sekä käyttäytymistaloustieteessä. Tavallisia vääristymiä ovat harhat tilastojen tulkinnassa, sosiaalisessa attribuutiossa ja muistamisessa.
Psykologit Amos Tversky ja Daniel Kahneman esittivät vuonna 1972 kognitiivisten vinoumien teorian. Uskontotieteilijä Pascal Boyerin mukaan psykologit ovat löytäneet lukuisia mielen prosesseja, jotka johtavat ajattelua harhaan. Aaron Beck aloitti 1950-luvulla masennukseen liittyvien ajatusvääristymien tutkimisen ja oli sitä mieltä, että niihin puuttuminen oli terapiassa tärkeämpää kuin tunteiden tai motivaation käsittely. Beckin mukaan tärkein masennuksen tunnusmerkki ovat kielteiset ajatukset.
Konsensusvaikutus
Konsensusvaikutus eli konformismi tarkoittaa, että ihminen mukauttaa ajattelunsa siihen, mitä muut ihmiset asiasta sanovat. Jos esimerkiksi näytetään kuvaa vihaisista kasvoista ja muut ympärillä olevat ihmiset väittävät, että kyseessä on inhon irvistys, henkilöllä on taipumus vakuuttua siitä, että kyseinen kasvojen ilme kuvastaa inhoa.
Solomon E. Asch julkaisi vuonna 1951 kuuluisan tutkimuksen, jossa osallistujan piti arvioida viivojen suhteellista pituutta. Yksinään kaikki onnistuivat panemaan annetut viivat pituusjärjestykseen, mutta jos paikalla oli muita, jotka yhdessä väittivät lyhempää viivaa toista pitemmäksi, kolmasosa antoi saman virheellisen vastauksen. Vain neljäosa koehenkilöistä ei antanut ympäristön väärän mielipiteen lainkaan vaikuttaa itseensä. Vähimmäismäärä tarvittavia muita henkilöitä oli kolme, että arviointivirhe saatiin syntymään.
Esqarial
Esqarial on puolalainen teknisen death metalin yhtye, joka on perustettu vuonna 1991.
Kognitiivinen vinouma
Yksimielisyysharha
Yksimielisyysharha eli valheellinen konsensusvaikutus on ilmiö, jossa ihminen ajattelee muiden ihmisten jakavan heidän vaikutelmansa. Ilmiö on päinvastainen konsensusvaikutuksen kanssa. Ihmisellä voi esimerkiksi olla taipumus ajatella, että muilla ihmisillä herää samanlaisia tunnetiloja joutuessaan todistamaan jotakin kohtausta.
Esqarial
Kokoonpano
Entiset jäsenet
Kognitiivinen vinouma
Vahvistusharha
Vahvistusharhassa ihminen valikoi ja tulkitsee tietoa vahvistaakseen omia käsityksiään. Vastaavasti hän sivuuttaa oman kantansa vastaisia tietoja tai tulkitsee niitä virheellisesti. Tutkija Raymond S. Nickerson pitää vahvistusharhaa tärkeimpänä harhapäättelyn muotona. Skeptikko Michael Shermerin mukaan se voi vaikuttaa suuresti ihmisen elämään.
Tuottamisvaikutus
Tuottamisvaikutukseksi kutsutaan ilmiötä, jossa itse tuotettu informaatio muistetaan paremmin kuin havaittu informaatio. Ihmiset esimerkiksi muistavat kuvitteellisista kohtauksista paremmin itse keksimänsä yksityiskohdat, kuin toisten ihmisten ehdottamat.
Valemuistot
Valemuistoiksi sanotaan kuviteltuja muistoja. Niitä syntyy hyvin helposti. Ihminen voi olla varma, että on kuullut tai nähnyt jotakin, vaikka todellisuudessa hän on itse kuvitellut sen. Ihminen voi myös vakuuttua suorittaneensa jonkin tietyn toiminnon kuviteltuaan riittävän usein sen suorittamisen.
Kognitiivisen dissonanssin vähentäminen
Kognitiivisen dissonanssin vähentämisessä on kyse mentaalisesta prosessista, jossa muistikuvia ja kokemuksia korjataan kokemuksien pohjalta. Jos ihminen esimerkiksi uuden informaation pohjalta muodostaa mielipiteen jostakin ihmisestä, hän voi kuvitella ajatelleensa niin alun perinkin, vaikka todellisuudessa olisi ajatellut täysin päinvastaisesti.
Cheerleader-vaikutus
Taipumus nähdä ihmiset paremman näköisinä isoissa ryhmissä kuin erikseen.
Empatiakuilu
Taipumus aliarvioida tunteiden vaikutuksen voimakkuutta niin muissa kuin itsessä.
Informaatiovinouma
Taipumus etsiä tietoa jostakin, vaikkei se vaikuttaisi toimintaan.
Kasvisokeus
Taipumus olla huomioimatta kasvillisuus ympäristössä ja vaikeus tunnistaa sekä arvostaa sen hyödyllisyyttä maapallolla.
Jonovaikutus
Odotettaessa puheenvuoroaan ryhmätilanteessa, esimerkiksi jos vuorot siirtyvät myötäpäivään, on ihmisillä taipumus unohtaa juuri häntä edeltäneen puhujan sanomiset.
Rajausefekti
Taipumus tehdä eri johtopäätöksiä samasta tiedosta sen perusteella, onko asia esitetty positiiviseen vai negatiiviseen sävyyn.
Ajansäästövinouma
Taipumus luulla, että aikaa säästyisi tai vähenisi sitä mukaa mitä nopeammin tai hitaammin esimerkiksi liikkuu.
Zeigarnikin efekti
Valmistumattomat tai keskeytetyt projektit muistetaan paremmin kuin valmiit.
Normaaliusvinouma
Kieltäytyminen suunnittelemasta tai reagoimasta katastrofiin, jota ei ole koskaan tapahtunut aiemmin.
Strutsiefekti
Taipumus jättää huomioimatta ilmeisen negatiivinen asia tai ilmiö.
Halkominen tai mustavalkoajattelu
Suojamekanismi, jossa henkilöllä vaikeus yhdistää asian hyviä ja huonoja puolia järkeväksi kokonaisuudeksi, näkemättä vaihtoehtoja ääripäiden väliltä.
Instrumentin laki
Ylenpalttinen luottamus tuttua työkalua tai toimintatapaa kohtaan, samalla aliarvioiden vaihtoehtoisia menetelmiä, jotka eivät ole tuttuja.
Huomiointivinouma
Taipumus tehdä havaintoja sen hetkisen olotilan tai valloillaan olevien ajatusten mukaisesti, esimerkiksi jos on huonolla tuulella, niin henkilö huomioi ympäristöäänkin negatiivisemmin.
Deklinismi
Taipumus tarkastella menneisyyttä suotuisasti ja tulevaisuutta negatiivisesti.
Isonami (1927)
Isonami oli keisarillisen Japanin laivaston Fubuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1923 laivasto-ohjelmassa Uraga Dock Companyltä, missä köli laskettiin 18. lokakuuta 1926. Se laskettiin vesille 24. marraskuuta 1927 ja otettiin palvelukseen 30. kesäkuuta 1928.
Palvelus
Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Tautog upotti 9. huhtikuuta 1943 aluksen Celebesin kaakkoispuolella.
Kiss Land
Kiss Land kohtasi pääosin positiivista palautetta. Se pääsi US Billboard 200 -listan toiselle sijalle, myyden noin 95 tuhatta kopiota ensimmäisen viikon aikana. Vuoden 2015 elokuuhun mennessä Kiss Land oli myynyt 273 tuhatta kopiota Yhdysvalloissa.
Vladimir Tatlin
thumb|210px|Vladimir Tatlin.
Vladimir Jevgrafovitš Tatlin (28. joulukuuta (J: 16. joulukuuta) 1885 Kiova – 31. toukokuuta 1953 Moskova) oli ukrainalainen taidemaalari, graafikko, lavastus- ja monumentaalitaiteilija, muotoilija, venäläisen konstruktivismin perustaja ja arkkitehti.
Tatlin opiskeli Penzan taideoppilaitoksessa (1904–1910) jossa hänen opettajinaan olivat Ilja Gorjuškin-Sorokopudov ja Aleksei Afanasjev, sekä Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistossa (1902–1903 ja 1909–1910) opettajinaan Valentin Serov ja Konstantin Korovin.
Tatlinin oli koulutukseltaan ikonimaalari, mikä on saattanut vaikuttaa siihen, miten hän toi maalauksiinsa epätavallisia materiaaleja. Tärkeäksi tuli tässä mielessä hänen kohtaamisensa Picasson kubististen kollaasien kanssa Pariisissa vuonna 1913. Hän oli myös uransa alusta asti kiinnostunut kaarevista muodoista.
Vladimir Tatlin oli Kazimir Malevitšin ohella 1910-luvun venäläisen avantgarden tärkeimpiä hahmoja, ja myöhemmin hänestä tuli konstruktivismin pääideologi. Tatlin tunnetaan parhaiten suunnitelmastaan Kolmannen internationaalin muistomerkiksi.
World Rock’n’Roll Confederation
World Rock'n'Roll Confederation on vuonna 1984 perustettu rock 'n' swing -tanssien kansainvälinen järjestö. Sen historia yltää kuitenkin vuoteen 1974, jolloin perustettiin WRRC:n edeltäjä. Järjestön puheenjohtajana toimii Miriam Kerpan Izak. WRRC:n toimisto sijaitsee Ljubljanassa Sloveniassa.
Lajit ja sarjat
WRRC pitää yllä seitsemää rankinglistaa:
Muita sarjoja:
Kilpailut Suomessa
Myös Suomi on järjestänyt muutamia kertoja kansainvälisiä kilpailuja. Viimeisimmät Suomessa järjestetyt kansainväliset kilpailut ovat:
12.4.2008 Rock 'n' Roll B-Class, Boogie Woogie Main Class sekä Boogie Woogie Juniors (Valkeakoski)
25.4.2009 Boogie Woogie Main Class, Boogie Woogie Juniors sekä Boogie Woogie Seniors (Raisio) Samalla kilpailtiin myös pohjoismaidenmestaruus kilpailut Rock 'n' Rollissa, Buggissa, Boogie Woogiessa sekä Lindy Hopissa.
17.3.2012 Valkeakoskella apianliikuntahallissa järjestettiin Rock 'n' Rollin lasten ja junioreiden euroopanmestaruus kilpailut. Lisäksi kilpailupäivään kuului myös Rock 'n' Roll B-Classin maailmancupin osakilpailu sekä Boogie Woogie Main Classin maailmancupin osakilpailu. Yhteensä suomessa vieraili noin 120 tanssiparia.
25.08.2018 Helsingissä kilpailtiin Boogie Woogien aikuisten, junioreiden ja senioreiden maailman cup -kilpailu sekä Rock 'n' Roll Freestyle luokan maailman cup.
Näiden lisäksi muun muassa Kaarinassa on järjestetty WRRC:n alainen kilpailu vuonna 2002.
Boogie Woogie
Boogie Woogien maailmanmestaruus on jaettu vuodesta 1991 asti vuosittain. Eniten mestaruuksia on kerännyt Norja (9 kpl) ja toiseksi eniten Saksa (7 kpl). Eniten mestaruuksia on kerännyt saksalaispari Michael Grimm ja Andrea Schiffer, pari voitti maailmanmestaruuden peräti viisikertaa peräkkäin vuosina 1996-2000. Myös norjalainen Thorbjorn Solvoll Urskog on voittanut maailmanmestaruuden viisi kertaa, mutta kahden eri parin kanssa. Suomi voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa vuonna 2021, kun Masi Saurén ja Anna Tyutyunyuk voittivat maailmanmestaruuden Ukrainan Harkovassa.
Maailmanmestaruus
Rock 'n' Rollin maailmanmestaruus on jaettu vuosittain vuodesta 1979 alkaen. Eniten mestaruuksia on voittanut Venäjä (9 kappaletta) ja toiseksi eniten Saksa ja Italia (7 kappaletta). Eniten mestaruuksia voittanut pari on Venäjän Ivan Youdin ja Olga Sbitneva (5 kappaletta). Myös tšekkiläinen Roman Kolb on voittanut maailmanmestaruuden viisi kertaa, kahden eri parin kanssa.
Aarhusin pikaraitiotie
pienoiskuva|[[Aarhusin yliopistollinen sairaala|Aarhusin yliopistollisen sairaalan pysäkki]] pienoiskuva|Kartta Aarhusin pikaraitiotie on Tanskan Aarhusissa sijaitseva pikaraitiotie. Raitiotie avautui liikenteelle 21. joulukuuta 2017. Radan raideleveys on 1 435 millimetriä.
Hankkeen kokonaiskustannusarvio on noin 3,5 miljardia Tanskan kruunua.
Ameeba (artisti)
Ameeba (oikealta nimeltään Sakari Niskanen) on suomalainen elektronisen hip hopin -artisti ja -tuottaja. Hän on tunnettu lukuisista kasettijulkaisuistaan, joita on ilmestynyt 1990-luvun lopusta alkaen. Ameeba juontaa Bassoradiolla Ghetto Tyylit -ohjelmaa, joka lähetetään joka toinen tiistai.
Sakari Niskanen myös skeittaa, ja hänet voi nähdä Aste Skateboardsin 365° -elokuvassa.
Poskipussit
Poskipussit ovat nisäkkäillä ruokasäiliöinä toimivia poskipullistumia. Ne voivat olla suuontelon sisäpuolisia tai ne voivat olla syntyneet ulkoihosta poskien ulkopuolisiksi Sisäpuoliset poskipussit on nokkaeläimillä, monilla jyrsijöillä ja useimmilla apinoilla, ulkopuoliset taas taskuhiirillä.
Piilosammal
Ulkonäkö
Piilosammal on kermanvalkoinen, maan alla kasvava sekovartinen sammal. Se muistuttaa lettonauhasammalta, ja se voidaan myös luokitella sen kanssa samaan sukuun kuuluvaksi. Lettonauhasammal on kuitenkin vihreä.
Levinneisyys
Piilosammalta on löydetty Pohjois- ja Keski-Euroopasta, Grönlannista ja Costa Ricasta. Suomessa sitä on tavattu Ahvenanmaalta, Varsinais-Suomesta, Uudeltamaalta, Satakunnasta, Etelä-Hämeestä, Oulun-Pohjanmaalta ja Kittilän-Lapista. Se on Suomessa erittäin uhanalainen.
Krook
Krook on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Guinea Pig (elokuvasarja)
Elokuvat tulivat uuteen julkisuuteen 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa, kun ensimmäiset viisi elokuvaa löydettiin japanilaisen sarjamurhaajan, Tsutomu Miyazakin, kokoelmista. Miyazaki oli ottanut elokuvista mallia rikoksia tehdessään. Guinea Pig -sarjan ilmenevien selkkausten takia Japanissa on kielletty tuottamasta elokuvia Guinea Pig -nimikkeen alla.
The Devil's Experiment
Ensimmäinen Guinea Pig -elokuva oli Za ginipiggu: Akuma no jikken (1985). Elokuvassa joukko miehiä kidnappaa naisen ja kiduttaa tätä monella eri tavalla. Päiviä kestävien kidutussessioiden jälkeen miehet tappavat naisen.
Flower of Flesh and Blood
Toinen elokuva oli Za ginipiggu 2: Chiniku no hana (1985). Siinä samuraiksi pukeutunut mies huumaa naisen, joka sitten joutuu miehen leikkuupöydälle.
Nähtyään osan elokuvasta näyttelijä Charlie Sheen uskoi, että elokuvassa näytetty murha oli aito, joten hän otti yhteyttä MPAA:han, joka sitten otti yhteyttä FBI:hin. FBI-agentti Dan Codling kertoi, että FBI ja Japanin viranomaiset jo tutkivat elokuvantekijöitä, jotka pakotettiin todistamaan, että erikoistehosteet eivät olleet aitoja (aivan kuten italialainen elokuvaohjaaja Ruggero Deodato joutui tekemään elokuvansa Cannibal Holocaustin kanssa). Skinny Puppy -niminen bändi teki laulun ”The Mourn” löydettyään elokuvan ja uskoen sen tapahtumiin. Kun he myöhemmin tajusivat, että tapahtumat eivät olleet aitoja, he käyttivät pätkiä elokuvasta live-esiintymisissään.
Flower of Flesh and Blood oli Tsutomu Miyazakin suosikki sarjan viidestä elokuvasta ja se, josta Miyazaki sai eniten vaikutteita rikoksiinsa.
He Never Dies
Kolmannessa elokuvassa, ''Za ginipiggu 3: Senritsu! Shinanai otoko'' (1986), mies huomaa yrittäessään itsemurhaa, että ei tunne kipua, ja myöhemmin tajuaa, ettei pysty kuolemaan, vaikka kuinka yrittäisi.
Mermaid in a Manhole
Hideshi Hinon mangaan perustuva ja mangakan itsensä ohjaama Za ginipiggu 4: Manhoru no naka no ningyo (1988) kertoo maalarista, joka yrittää toipua vaimonsa kuolemasta ja joka löytää loukkaantuneen merenneidon Okinawan viemäreistä. Maalari vie merenneidon kotiinsa, jossa tämä alkaa vuotaa verta. Maalari käyttää merenneidon verta maalatakseen taulun.
Android of Notre Dame
Za ginipiggu 5: Notorudamu no andoroido (1988) kertoo tiedemiehestä, joka yrittää keksiä keinon parantaa sairaan sisarrnsa toisten ihmisten ruumiinosilla.
Devil Woman Doctor
Za ginipiggu 6: Peter no akuma no joi-san (1990) on tarina naistohtorista, jota esittää japanilainen transvestiitti Peter. Tohtori kiduttaa ja tappaa potilaansa.
Tarvasjoki (joki)
Tarvasjoki on Saaristomereen Varsinais-Suomessa laskevan Paimionjoen suurin sivujoki.
Guinea Pig (elokuvasarja)
Slaughter Special
Za ginipiggu 7: Zansatsu supeshyaru (1992) on sarjan seitsemäs ja viimeinen elokuva. Elokuva on oikeastaan vain joukko ”parhaita paloja”, joihin kuuluvat sarjan aiempien elokuvien järkyttävimmät kohtaukset.
Tarvasjoki (joki)
Joki saa alkunsa Mustajärvestä entisen Mellilän kunnan alueella Loimaalla, virtaa Rahkion, Kyrön ja Karinaisten kirkonkylän kautta entisen Karinaisten kunnan alueella Pöytyällä ja yhtyy Paimionjokeen entisen Tarvasjoen kunnan keskustassa Liedossa. Joen pituus on noin 14 km ja valuma-alueen pinta-ala 139 km².
Joen varren kyliä ovat Karinaisissa Kyrö, Kiukainen, Karinaisten kirkonkylä, Suutarla, Närppi, Mäenpää ja Tilkanen. Tarvasjoen kylistä joen varteen jäävät Seppälä, Suurila, Horinen, Kallela, Tarvasjoen kirkonkylä ja Eura.
Merkittävistä teistä Hämeen Härkätiehen kuuluva yhdystien 2250 osuus ylittää joen lähellä Tarvasjoen kirkkoa ja yhdystie 2250 uudelleen kahdesti Karinaisten kirkonkylän etelä- ja pohjoispuolella. Tarvasjoen Horisissa joen ylittää seututie 224, ja joen latvoilla Rahkiossa sen poikki kulkee yhdystie 2253.
Kansandemokraattiset opiskelijajärjestöt
thumb|KOJ:n ja Yhteisrintaman käyttämä [[Lenin-tunnus]]Kansandemokraattiset opiskelijajärjestöt (KOJ) oli vuosina 1971–1981 toiminut Suomen kansan demokraattisen liiton ja Suomen kommunistisen puolueen enemmistöä kannattaneiden opiskelijoiden maanlaajuinen yhteistyöjärjestö.
KOJ sai opetusministeriön nuorisojärjestöille tarkoitettua valtionapua 10 000 markkaa vuonna 1976, 40 000 markkaa vuonna 1977 ja 47 000 markkaa vuonna 1978.
SOL jakautuu kahtia
Keväällä 1971 pidettiin Sosialistisen opiskelijaliiton (SOL) 7. liittokokous Virroilla. Kokouksesta alkoi kansandemokraattisen opiskelijaliikkeen kymmenen vuotta jatkunut kahtiajako, kun SKP:n opposition (ks. taistolaisuus) liittolaisekseen valinneet saivat SOL:n haltuunsa mahdollisimman pienellä erolla (42–38). Taistelu järjestön hallinnasta oli alkanut jo vuotta aiemmin mm. Helsingin Akateemisessa Sosialistiseurassa (ASS), joka oli yksi SOL:n jäsenjärjestöistä. SOL puolestaan oli SKDL:n yhteisöjäsen.
Toiminta alkaa
SKDL:n ja SKP:n enemmistön kannalla olleet jättäytyivät pois SOL:n toiminnasta menetettyään sen hallinnan. SOL:n liittokokousvähemmistöllä oli kuitenkin hallussaan kolme isoa jäsenjärjestöä: Turun akateeminen sosialistiseura (TuASS), Tampereen opiskelevat sosialistit (TOS) ja Oulun sosialistiset opiskelijat (OSO). Nämä aloittivat oman itsenäisen toimintansa. Vappuna 1971 ilmestyi ensimmäinen numero lehdestä Yhteisrintama (YR 1971–1981), jossa hyökättiin SOL:n ”revisionistista” johtoa vastaan.
Syksystä 1971 lähtien kiistan molemmat osapuolet alkoivat perustaa rinnakkaisjärjestöjä niille paikkakunnille, joilla olivat jääneet tappiolle. Liittokokousvähemmistö perusti esimerkiksi 22. elokuuta 1972 ASS:n kilpailijaksi Helsingin opiskelevat kansandemokraatit (HOKA). Alkuvuodesta 1974 Yhteisrintamaa julkaisi jo kymmenen kansandemokraattista opiskelijajärjestöä.
KOJ:n perustaminen
SOL:n kahtiajakoa ei haluttu heti virallistaa rekisteröimällä uutta yhdistystä. 18. kesäkuuta 1972 perustettiin kuitenkin Kansandemokraattisten opiskelijoiden maata käsittävä neuvottelukunta (KOMN), josta muodostui järjestöjen yhteistyön keskus kahdeksi seuraavaksi vuodeksi. KOJ perustettiin virallisesti vasta 6. lokakuuta 1974 eikä siitä vielä silloinkaan haluttu pitää suurempaa meteliä. Edelleen korostettiin, ettei KOJ:n luominen merkitse uuden liiton perustamista. Tässä vaiheessa se oli kuitenkin helpommin perusteltavissa, sillä SOL oli edellisvuonna ottanut jäsenikseen omat rinnakkaisjärjestönsä Tampereella (TYMR), Turussa (TuMO) ja Oulussa (OuMO).
1970-luvun puolivälissä KOJ:hin kuului noin 1 600 jäsentä.
Lakkauttaminen
KOJ lopetettiin vuonna 1981, kun siihen kuuluneet järjestöt yhdistyivät takaisin Sosialistiseen Opiskelijaliittoon. Vasemmistolainen opiskelijaliikehdintä oli kuitenkin jo kriisissä eikä yhdistyminen kääntänyt kansandemokraattien kannatusta nousuun.
KOJ vs. SOL
KOJ:n toimintaa leimasi sen suhde taistolaiseen SOL:ään ja SKDL:ään, jota se koki edustavansa. SKDL/SKP:n enemmistöjohto tuki KOJ:ta sanoissa, mutta tuki jäi vaisuksi KOJ:n puoliksi epävirallisen aseman vuoksi. KOJ joutui jatkuvasti torjumaan taistolaisten syytöksiä rinnakkaistoiminnasta ja järjestö jäi SOL:n varjoon julkisuudessa. KOJ pystyi paikoin kilpailemaan tasaväkisestikin SOL:n kanssa, mutta se jäi kuitenkin huomattavasti sitä pienemmäksi kannatuksella tai jäsenmäärällä mitaten. Ylioppilaskuntien edustajistovaaleissa KOJ ylsi valtakunnallisesti noin puoleen SOL:n tuloksesta.
Kamppailun käydessä kuumana SOL pyrki muun muassa syrjäyttämään KOJ:n ylioppilaskuntien hallituksista. Välillä osapuolet muodollisesti neuvottelivat yhtenäisyydestä pyrkien noudattamaan SKP:n edustajakokouspäätöksiä rinnakkaistoiminnan lopettamisesta.
Newt Arnold
Newt Arnold (22. helmikuuta 1922, Palo Alto, Kalifornia – 12. helmikuuta 2000, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen apulaisohjaaja, joka työskenteli myös satunnaisesti ohjaajana ja tuottajana. Hänet palkittiin vuonna 1975 Directors Guild of America -palkinnolla apulaisohjaajana elokuvasta Kummisetä osa II.
Arnold työskenteli apulaisohjaajana muun muassa elokuvissa Yön kuumuudessa, Tom Sawyerin seikkailut, Blade Runner, Sotaleikit, Invasion U.S.A., Teksasin moottorisahamurhaaja 2 ja Teinimutanttininjakilpikonnat 2: Mönjän salaisuus. Varsinaisena ohjaajana hän työskenteli elokuvissa Hands of a Stranger, Blood Thirst ja Bloodsport – viimeiseen asti.
Vakhtang IV
pienoiskuva|Vakhtang IV, kohokuva Vakhtang IV (, n. 1413 – joulukuu 1446) oli Georgian kuningas Bagrationi-dynastiasta vuodesta 1442 kuolemaansa saakka.
Vakhtang oli kuningas Aleksandre I:n ja hänen ensimmäisen vaimonsa Dulandukhtin vanhin poika. Aleksandre nosti hänet rinnalleen yhteishallitsijaksi vuonna 1433. Kun Aleksandre luopui vallasta vuonna 1442, Vakhtangista tuli Georgian kuningas, ja hänen veljensä Demetre ja Giorgi hallitsivat hänen kanssaan. Vakhtangin hallintoa uhkasivat aatelisten välinen kilpailu ja kuningaskunnan epävakaus. 1700-luvun georgialaisen tutkijan Vakhuštin mukaan Vakhtangia vastaan hyökkäsi myös Qara Qoyunlun turkmeeniprinssi Jahan Shah. Vakhtang kohtasi hänet Akhaltsikhessa Georgian eteläosassa, mutta raskaan taistelun jälkeen kumpikaan osapuoli ei noussut voittajaksi. Jahan Shah lähti taistelukentältä yöllä ja palasi Tabriziin.
Vakhtang IV meni naimisiin prinssi Zaza I Panaskertelin tyttären Sitikhatunin kanssa vuonna 1442. Hän eli kaksi vuotta pidempään kuin vaimonsa ja kuoli ilman perillisiä vuonna 1446. Hänet haudattiin yhdessä Sitikhatunin kanssa Banan katedraaliin Taossa (nykyisin Turkissa). Hänen tilalleen nousivat hänen veljensä Demetre ja Giorgi. Vakhtangin kuoleman myötä Georgiassa alkoi kiihkeä ja pitkäkestoinen valtataistelu, joka päättyi lopulta kuningaskunnan jakautumiseen.
Yhdystie 2891
pienoiskuva|Yhdystie 2891 [[Kara (Hausjärvi)|Karassa maaliskuussa 2016.]] Yhdystie 2891 on yhdystie, joka kulkee Riihimäeltä Hausjärven Karaan. Tien pituus on 4,4 kilometriä.
Tien kulku
Tie kulkee koko matkansa ajan nimellä Karantie.
Iso Särkijärvi (Ikaalinen)
Maantietoa
Se on 100 metriä pitkä ja 50 metriä leveä lampi, joka on jäänne suuremmasta kuivatetusta järvestä. Järven ympäristö on soistuvaa metsää ja länsipuoli päättyy laajan peltoaukean reunaan. Rannoilla ei ole rakennuksia eikä sinne johda teitä.
Historiaa
"Iso Särkijärvi" on piirretty Ikaalisten pitäjänkartassa 1800-luvulta melko suureksi järveksi. Se on ollut 10–20-kertainen "Wähä Särkijärveen" verrattuna, joka on nykyään isompi järvi kuin Iso Särkijärvi. Saman, mutta selkeämmillä väreillä, näkee isojakokartasta vuodelta 1812. Kartoilla oleva rantaviivan muoto seuraa varsin tarkasti vuonna 1911 toimitetun vesijättömaan jakoasiakirjan karttaa. Jakoasiakirjan mukaan Iso Särkijärven vesijättöalue oli 1,5 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Vesijätön kartassa on myös muutamia järveen liittyviä nimiä. Järvellä oli luoteiskulmassa "Isosaari". Sen pohjoispuolella sijaitsi "Hirsitelanlahti" tai "Kirsitelanlahti". Järven koilliskulmassa oli ison kokoinen "Tenkoolinlahti". Eteläpäässä, missä sijaitsi laskuojan luusua, oli "Kaitalahti".
Vuonna 1876 haki tilanomistaja Konrad Örling ja yhdessä hankkeen muiden kumppanien kanssa lupaa laskea "Isosärkijärvi". Päätös kuivatuksesta saatiin seuraavana vuonna 1877 ja järvenlaskua tehtiin vuodesta 1881 alkaen 15 osakkaan voimin.
Vuosina 1911–1913 toimitettiin syntyneille vesijättömaille "sovintojakoa", kuten asiakirjassa mainitaan. Jakoperusteina olivat "kyläosuudet". Kartasta mitattuna "Särkijärvi" oli tuolloin 900 metriä pitkä ja 100–150 metriä leveä. Eteläpäässä työntyi kaakkoon 150 metriä pitkä lahti. Jaettavan vesijättömaan äärimitat olivat alkuperäisen järven mittaisia, mutta keskellä ollutta vesialuetta ei vielä jaettu. Vesijättömaita oli jakamassa 14 (18? ) tilaa.
Vuonna 1958 kokoontuivat taas samat 14 tilallista jakamaan loput kuivatetusta järvenpohjasta. Vuonna 1913 veden peitossa ollut alue oli nyt saatu lähes kuivaksi. Vain kaksi tai ehkä kolme pientä vesiallasta on jäänyt kuivattamatta.
Vuode 1959 peruskartassa kuivattaminen oli edistynyt niin, että järvestä oli jäljellä kaksi pientä lampea, joista nykyinen lampi oli suurempi. Vuoden 1984 peruskartassa ylempi lampi oli kartasta kadonnut ja isompi lampi oli pienentynyt.
Pihnarinlampi
Pihnarinlampi eli Pinnarinlampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Pihnarinlampi on osa Pihnarinlammen valuma-aluetta.
Maantietoa
Se on 450 metriä pitkä ja alle 100 metriä leveä järvi, joka sijaitsee metsämaastossa loivassa painanteessa. Sen rannat ovat suota ja paikoin avosuota. Lampeen laskee kolme suo-ojaa ja sen laskuoja Pihnarinluoma lähtee lammen eteläpäästä ja virtaa noin 5 kilometriä laskien Kyrösjärveen Ruskanselkään Kovelahdessa. Lammen rannalle on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jolle johtaa metsäautotie valatieltä 23. Noin 200 metriä pohjoisessa järven ohittaa käytöstä poistettu Haapamäen ja Porin välinen rautatie ja 600 metriä pohjoisessa ohittaa sen valtatie 23. Parkanon ja Ikaalisten välinen raja kulkee 600 metriä lännessä.
Urheiluvuosi 1988
Urheiluvuosi 1988 käsittelee vuoden 1988 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Wang
Wang on kiinalainen sukunimi. Se on nimien 王 (Wáng, kuningas) ja 汪 (Wāng, laaja vesialue) pinyin-latinisointimuoto. Nimeä Wáng käytti vuonna 2007 noin 93 miljoonaa kiinalaista, ja se on Kiinan kansantasavallan yleisin sukunimi.
Wang-nimen toinen yleinen latinisointimuoto on Wong, joka on käytössä kantoninkiinassa.
Kolvalaiset
Kolvalaiset eli Kolvan nenetsit (, ; колвинские ненцы, kolvinskije nentsy) ovat Usan sivujoen Kolvan varrella asuva komilaistunut nenetsiryhmä. Se syntyi 1800–1900-lukujen vaihteessa paikallisen kiinteän nenetsiasutuksen sulautuessa ižmalaisiin. Kolvalaiset omaksuivat ižmalaisilta näiden elinkeinot ja suurimman osan aineellisesta kulttuurista. Nenetseistä poiketen kolvalaiset pitävät lehmiä, lampaita ja muuta karjaa sekä harjoittavat puutarhaviljelyä. Heidän äidinkielensä on komin kielen Ižman murre. Nenetsin kieli on jäänyt pois käytöstä useita sukupolvia sitten. Henkisessä kulttuurissa, varsinkin suullisessa kansanperinteessä, on nenetsiläisiä piirteitä. Kansallinen identiteetti on kaksijakoinen. Nykyään monet pitävät itseään komeina.
Joseph Boxhall
frame|Joseph Boxhall (1912) Joseph Groves Boxhall (23. maaliskuuta 1884 – 25. huhtikuuta 1967) oli Titanicin neljäs perämies. Hän oli suorittamassa vuorotyötään kannella kun Titanic törmäsi jäävuoreen. Kapteeni Edward J. Smith määräsi Boxhallin yhdessä laivan puusepän kanssa tutkimaan mahdolliset vauriot. Myöhemmin Boxhall huomasi horisontissa valon ja yritti lähettää sille morsetuslampulla viestin mutta turhaan. Boxhall komennettiin veneeseen 2 ja hän saapui RMS Carpathialle klo 4:00.
Titanicin jälkeen Boxhall jatkoi White Star -varustamon palveluksessa. Myöhemmin Boxhall toimi upseerina ensimmäisessä maailmansodassa. Boxhall kuoli 83-vuotiaana vuonna 1967 aivoveritulppaan. Hänen tuhkansa siroteltiin mereen lähelle Titanicin uppoamispaikkaa.
Vuonna 1958 Joseph Boxhall toimi Titanicin kohtalonyö -elokuvan teknisenä neuvonantajana. Kyseisessä elokuvassa Titanicin neljättä perämiestä näytteli Jack Watling. Vuoden 1997 Titanic -elokuvassa Boxhallia esitti Simon Crane.
Tuhkakottarainen
Ulkonäkö
Täysikasvuinen lintu on noin 30 cm:n pituinen. Lajin tunnusmerkkejä ovat harmaa väritys siivissä ja tumman oliivinvihreät pyrstö ja selkämys. Nokka ja koivet ovat mustat. Silmien väri on keltainen ja pupilleja ympäröi viininpunainen rengas.
Nuoren yksilön väritys on haaleampi, sen silmät ovat tummat ja pyrstö on lyhyempi.
Elintavat
Tuhkakottaraiset tekevät pesänsä kuiviin pensaisiin ja akasiapuihin. Muiden kottaraisten tavoin laji syö ravinnokseen hyönteisiä ja hedelmiä.
Luzalaiset
Luzalaiset eli Luzan komit (, ; прилузские коми, priluzskije komi) ovat komisyrjäänien alueellinen kansatieteellinen ryhmä. He asuvat Luza- ja Letka-jokien yläjuoksuilla Komin tasavallan Priluzjen piirissä Venäjällä.
Permiläiset asettuivat seudulle ensimmäisen vuosituhannen lopulla. 1200–1300-luvuilla Luzan alajuoksulle syntyi venäläisasutusta. 1600-luvulle mennessä komien ja venäläisten etninen raja vakiintui Spasporubin kylän tienoille.
Venäläisten, marien ja udmurttien vaikutuksesta luzalaisten kulttuuri sai piirteitä, jotka erottavat heidät muista komiryhmistä. He siirtyivät muita aikaisemmin kyntöviljelyyn. Maanviljelyn lisäksi myös karjatalous oli kehittyneempää. Luzalaiset viljelivät pellavaa ja kasvattivat sikoja. Tärkeä elinkeino oli laivanrakennus: Luza-joen kautta kuljetettiin viljaa Vjatkasta Arkangeliin. Lisäksi harjoitettiin tervanpolttoa.