cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Niilo Mäkelä (kanadalainen sotilas)
Oulussa syntynyt Mäkelä muutti vuonna 1924 Kanadaan, aluksi Ontarion Timminsiin. Hän työskenteli sen jälkeen eri puolilla Kanadaa metsä- ja kaivostyöläisenä. Hän ryhtyi 1930-luvun alussa Vapaus-lehden toimittajaksi ja liittyi 1932 Kanadan kommunistiseen puolueeseen. Vuodesta 1934 hän toimi kaivostyöläisten ammattiyhdistysorganisoijana ja kommunistien aluesihteerinä, kunnes lähti 1937 vapaaehtoisena Espanjaan.
Mäkelää kuvailtiin olemukseltaan isokokoiseksi ja hiljaiseksi mieheksi. Hän johti kapteenin arvoisena kanadalaisista vapaaehtoisista koottuun Mackenzie-Papineau-pataljoonaan kuulunutta konekiväärikomppaniaa, joka koostui lähinnä kanadansuomalaisista työläisistä. Myös Ilkka-Antikainen -komppaniaksi kutsutun yksikön varapäällikkönä toimi muun muassa Jules Päiviö. Mäkelä oli yksi Mackenzie-Papineau-pataljoonan pidetyimmistä johtajista, jota arvostettiin hänen rohkeutensa sekä miehiinsä pitämän läheisen suhteen vuoksi. Suurin osa komppanian miehistä oli Mäkelälle tuttuja jo ennen sotaa Ontarion työmailta.
Kengu
Kengu on Nalle Puh -kirjoissa, -elokuvissa, -sarjakuvissa ja -piirrossarjoissa esiintyvä fiktiivinen naaraskenguru, joka on useimpien muiden Puh-hahmojen tapaan oikeasti pehmoeläin. Kengu on ainoa selvästi naaraspuolinen hahmo Nalle Puh -tarinoissa, ja hän on äitihahmo monille Puolen hehtaarin metsän asukkaille. Hän on kiltti ja väriltään ruskea. Kengu yrittää auttaa kaikkia, ja suhtautuu usein ylihuolehtivaisesti etenkin omaan lapseensa Ruuhun.
Kengun suomenkielisinä ääninäyttelijöinä ovat toimineet Tiina Bergström ja Katja Aakkula.
List of Winnie-the-Pooh characters
Ankh
thumb|70px|Ankh-risti.
Ankh on muinaisegyptiläinen "elämää" tarkoittava hieroglyfimerkki, jota käytettiin egyptiläisessä taiteessa symboloimaan elämää. Jumalat kuvattiin usein ankh kädessään symboloiden heidän kykyään antaa elämä ja herättää kuolleet henkiin tuonpuoleisessa.
Alkuperä
Vanhimmat piirretyt ankh-hieroglyfit ovat 1. dynastian ajalta (noin 3000 eaa.). Tutkijoiden keskuudessa ei ole tarkkaa käsitystä siitä, mitä esinettä hieroglyfi varsinaisesti esittää. Ankh esittää mahdollisesti jonkinlaista solmua tai hihnaa, ja symboli muistuttaakin Isis-solmuna tunnettua hieroglyfimerkkiä. Ankh saattaa esittää sandaalin hihnaa, sillä sanat 'sandaali' ja 'elämä' ääntyivät samalla tavalla Egyptin kielessä.
Käyttö kirjoitusmerkkinä
Muinaisegyptiläisessä kirjoitusjärjestelmässä ankh-symbolia käytettiin trilitteraalihieroglyfinä (kolmea äännettä edustavana merkkinä), joka edusti konsonanttiyhdistelmää Ꜥ-n-ḫ (ääntyy suurin piirtein "ankh"). Sana tarkoitti verbiä "elää" ja substantiivia "elämä". Kirjainyhdistelmä esiintyi myös sanoissa "peili" ja "kukkakimppu", jotka kirjoitettiin samalla merkillä.
Yksi ankh-hieroglyfin yleisiä käyttötarkoituksia oli esittää toive, että toinen henkilö eläisi terveenä. Fraasia Ꜥnḫ wḏꜣ snb ("olkoon hän elävä, kukoistava ja terve") käytettiin kunnioittavana liitteenä, kun faarao mainittiin kirjoitetussa tekstissä.
Käyttö taiteessa
thumb|200px|[[Horus-jumala antaa ankh-ristin muodossa elämän faarao Ramses II:lle.]] Egyptiläisessä hautataiteessa ankh-symbolia kuvattiin usein elämään (etenkin kuolemanjälkeiseen elämään) liittyvissä yhteyksissä, esimerkiksi seinämaalauksissa, joissa manalan jumala Anubis ojensi vainajalle ankhin avaimeksi tuonpuoleiseen elämään. Egyptissä valmistettiin myös ankh-symbolia esittäviä amuletteja. Ankh tunnetaan myös suojelusamulettina ja se on myös liitetty hedelmällisyyteen. Ankh-merkkiä käytettiin egyptiläisessä taiteessa usein kuvaamaan veden elämääantavaa voimaa. Esimerkiksi jumalat saatettiin esittää kaatamassa vesiastiasta ankh-merkkejä faaraon päälle.
Ankh oli muinaisessa Egyptissä myös suosittu koriste-elementti temppeleiden seinissä ja pylväissä. Se esiintyy usein yhdessä "pysyvyyttä" merkitsevän djed-hieroglyfin kanssa.
Erään suositun teorian mukaan lenkki esittää naista tai naisen sukupuolielintä, pystysuora viiva miestä tai miehen sukupuolielintä. Vaakasuora linja edustaisi lapsia. Vaikka turistioppaat Egyptissä suosivatkin tätä teoriaa, yksikään akateeminen tutkimus ei tue tätä käsitystä.
Ristiä on kuvattu myös seisovan ihmisen symboliksi, jolloin lenkki kuvastaa päätä, suora torsoa ja yhteenliitettyjä jalkoja, ja vaakasuora linja sivulle levitettyjä käsiä. Länsimaisessa esoteriassa ristiä on sovitettu myös ihmisen kasvoille siten, että suora symboloi nenänvartta, vaakasuora kulmakarvojen päälle vedettyä linjaa ja lenkki otsalla sijaitsevaksi oletettua kolmatta silmää. Näillä tulkinnoilla ei vaikuta olevan akateemisen tutkimuksen tukea.
Ankh-kuviota sanotaan myös auringon jumalan symboliksi.
Isuzu Axiom
Isuzu Axiom on katumaasturi, jota japanilainen Isuzu valmisti 2001–2004 Lafayettessä, Indianan osavaltiossa. Sitä myytiin Yhdysvalloissa ja Costa Ricalla.
Werner Schuster
250px|pienoiskuva|Werner Schuster Werner Schuster (s. 4. syyskuuta 1969 Hirschegg) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Kilpauransa jälkeen hän on toiminut valmentajana, muun muassa Sveitsin mäkimaajoukkueen pääavalmentajana ja vuosina 2008–2019 Saksan mäkimaajoukkueen päävalmentajana.
Schuster on opiskellut Innsbruckin yliopistossa liikuntatieteitä ja psykolofiaa.
Anianpelto
Anianpelto on kylä, asuinalue ja liikekeskus Asikkalan Vääksyn taajaman itäosassa. Etäisyyttä Vääksyn kanavalle on pari kilometriä. Valtatie 24:n ja seututie 313:n välillä on Anianpellossa kulkuyhteys Rantakulmantien liittymän kautta.
Vuonna 1727 Anianpellon kylä sai markkinaoikeudet. Paikkakunta kehittyikin 1700-luvun alkupuolella merkittäväksi markkinapaikaksi, josta suunniteltiin kauppalaa. Asia oli esillä Ruotsin valtiopäivillä 1740–1741, mutta asia jäi lepäämään. Anianpeltoa oli anottu Hollolan Lahden kylän korvaavaksi markkinapaikaksi jo vuonna 1693, ja hanke toteutui 1727. Kustaa III:n käydessä Anianpellossa vuonna 1775 hän määräsi, että paikalle olisi perustettava kauppala ja että rikosseuraamuksen toteuttamiseen käytetyt raippamännyt oli suojeltava. Myös Pulkkilanharjulle olisi perustettava kaupunki. Anianpelto ja Pulkkilanharju saivat kuitenkin kilpailijoita, kun Tampere perustettiin ja Vääksyn kanava avattiin. Lahden kauppala alkoi muodostua puukuljetuksin Päijännettä pitkin Vesijärvelle.
Riihimäki–Pietari-radan linjaaminen Vesijärven eteläpuolelta vuonna 1867 kohdisti kasvumahdollisuudet Hollolan Lahden kylälle, josta tuli kaupunki 1905.
Museovirasto on listannut Anianpellon markkinapaikan ja mökkiasutuksen merkittäväksi kulttuuriympäristöksi. Markkinapaikan merkkinä kohoava vanha männikkö, joka on omistettu Kustaa II Aadolfille, on rauhoitettu. Anianpellon työväenyhdistyksen talo on rakennettu 1900-luvun alussa.
Kiinteät muinaisjäännökset
Aleksis Kivi kuvasi Anianpellon markkinapaikkaa 1866: Ihanasti korvissani aina nimi Anjanpelto soi: Sydämeni riutumaan sä saatat, Anjanpelto kaukana, hän muisteli. Anianpellosta on viisukin: ''Anjanpellon markkinoilla oltta, viinaa juotiin. Mustan härjän hinnalla nuot kihlakalut tuotiin.''
Heini Lohrer
Heinrich ”Heini” Lohrer (29. kesäkuuta 1918 Arosa – 12. joulukuuta 2011) oli sveitsiläinen jääkiekkoilija, olympia- ja MM-mitalisti ja Euroopan mestari.
Lohrer edusti Sveitsin jääkiekkomaajoukkuetta sen saavuttaessa olympiapronssia (samalla MM-pronssia ja EM-hopeaa) Sankt Moritzista 1948. Samassa joukkueessa pelasi myös Lohrerin Werner-veli. Lisäksi H. Lohrer saavutti Sveitsin joukkueessa MM- ja EM-mitaleja Iso-Britannian vuoden 1937 ja Sveitsin vuoden 1939 MM-kilpailuista.
Lohrer kuoli 93-vuotiaana 12. joulukuuta 2011.
Kotojärven Haukkavuoren kalliomaalaus
Kotojärven Haukkavuoren kalliomaalaus sijaitsee Iitissä Kotojärven eteläpäässä Haukkavuoren komeassa pystykalliossa. Kotojärvi sijaitsee aivan Kymijoen lähellä niin, että maalaukselta on 2,3 kilometriä joelle. Maalaus on ajoitettu kivikaudelle.
Tutkimukset
Maalaukset löysivät Sinimarja ja Lasse Ojonen sekä Ushio Maeda vuonna 1970 mökkinsä läheltä. Sinimarja Ojonen suoritti seuraavana vuonna maalauksen tarkastuksen, mutta vuonna 2003 kävi Johanna Seppä seuraavan kerran maalausta inventoimassa.
Maalauksen edestä vedessä kaivetusta testikuopasta löytyi eläinten luita. Ne kuuluivat heinäkurpalle, telkälle ja hirvelle ja kahdelle luulle radiohiiliajoitus antoi saman ajan 1 555 eaa.. Vaikka tiedot lintujen käytöstä uhrieläiminä on Suomessa harvinaista, voidaan hirven ja kurpan luiden samanaikaisuutta pitää ihmisen aiheuttamana.
Maalaukset
Maalaus sijaitsee 3,5−5 metriä järven pinnan yläpuolella (eli 79 metriä merenpinnan yläpuolella ) pystykalliossa, joka aukeaa lounaaseen. Näkyviä maalauskohtia on kahdessa paikassa. Toisessa erottuu vielä osittain vasemmalle katsova hirvi, josta on maalattu vain ääriviivat, sekä ihminen ja toisesta näkyy vaakaviivojen pystysarja. Ihmisellä on sarvimaiset ulokkeet päässään, mutta muuten hahmo on jo tuhoutumassa kallion rapautumisen vuoksi. Ihminen seisoo aivan hirven takana. Hirven ja ihmisen ympäriltä erottuu haalistuneita kuvioita, joiden motiiveista ei saa enää selvää. Niiden joukossa on mahdollisesti vielä toinen hirvi. Viivakuvioita on laskettu olevan 9−10 kappaletta ja ne on vedetty metrin pituiselle matkalle (kuva s. 215 ).
Maalauksen korkeus kertonee järven aikaisimmista vaiheista ainakin sen, että veden pinta on täytynyt olla nykyistä ylempänä. Maalaukset näkee edelleen veneestä käsin. Kuvioiden kuvakieli liittää ne tyypilliseen kampakeraamiseen traditioon.
Varpaisjärven terveysasema
Varpaisjärven terveysasema on Lapinlahden kunnan Varpaisjärven pitäjässä Pohjois-Savossa toimiva kunnallinen terveysasema. Se tarjoaa asiakkailleen kiireetöntä perusterveydenhoitoa ja on avoinna maanantaista torstaihin kello 8-15 ja perjaintaisin kello 8-13. Lääkäripäivystys ja akuuttihoito on tarjolla Lapinlahden terveyskeskuksen päivystyksessä arkisin kello 8-18 ja viikonloppuisin kello 8-16. Muulloin eli iltaisin ja öisin päivystyspalvelut ovat saatavilla Kuopion yliopistollisen sairaalan päivystyksestä (Puijonlaaksontie 2, Kuopio, C-ovi) tai Iisalmen sairaalan päivystyksestä (Riistakatu 23, Iisalmi).
Wapusk Trail
Wapusk Trail (myös Fort Severn Winter Road, ) on talvitie Kanadassa Hudsoninlahden etelärannalla. Joka vuosi avattava talvitie johtaa Manitobassa sijaitsevasta Gillamin kaupungista Shamattawan kautta Ontarion puolelle Fort Severnin ja Peawanuckin intiaanireservaatteihin. Tien rakentaminen aloitetaan tavallisesti tammikuussa, ja se on avoinna koko matkaltaan vain muutamien viikkojen ajan maaliskuuhun saakka. Tien pituus on 752 kilometriä, ja se on maailman pisin talvitie.
Wapusk Trail on sen varrella sijaitsevien kylien ainoa maayhteys muuhun Kanadaan. Shamattawan, Fort Severnin ja Peawanuckin asutuskeskusten tarvikehuolto kulkee pääosin talvitien kautta. Talvitietä pitkin kuljetetaan mm. rakennustarvikkeita, polttoainetta sekä säilykkeitä. Normaalisti talven aikana tiellä liikennöi Fort Severniin saakka 30–40 kaupallisen liikenteen ajoneuvoa.
Tie rakennetaan pääasiassa muskeg-soiden päälle ja järvien jäälle. Rakennustyöt voidaan aloittaa vasta myöhään talvella, jotta routa ja jää kestävät tien rakennuksessa tarvittavan kaluston sekä kuorma- ja rekka-autot. Tie on huonokuntoinen, ja vaikka sillä on leveyttä enimmillään 12 metriä, tuuli kinostaa usein lunta tieuralle niin paljon, että liikenne joudutaan keskeyttämään. Pahiten kinostumisen aiheuttamista ongelmista kärsii 90 kilometrin pituinen osuus Fort Severnistä länteen, sillä se johtaa poikittain vallitseviin tuulensuuntin nähden. Olosuhteista riippuen matka Fort Severnistä Gillamiin kestää 12–17 tuntia. Talveksi 2010–2011 Ontarion Ministry of Northern Development and Mines budjetoi provinssin rajan ja Fort Severnin välistä osuutta varten 311 220 dollaria, ja Fort Severnin ja Peawanuckin välistä osuutta varten 266 000 dollaria.
Pihlajalampi
Pihlajalampi on 32 lammen nimi Suomessa. Se voi tarkoittaa muiden muassa seuraavia:
Tyry
Tyry voi tarkoittaa seuraavia asioita:
7. kaupunginosa (Valkeakoski)
7. kaupunginosa Valkeakoskella on rakentunut Lotilan kartanon ympärille. Kaupunginosa sijaitsee Lotilanjärven rannalla ja rajoittuu lännessä uuteen Juusonrannan kaupunginosaan. 7. kaupunginosaan kuuluvia alueita ovat Lotila, Matinmäki, Mäntylä, Vääräkoivu ja Roukonperä, ja siihen rajoittuu Lotilanvainion koulukeskittymä. Lotilan ympäristö on lähellä kaupungin palveluita. Alueella on luonnonläheisyyden ansiosta hyvät virkistyspalvelut. Suurehkon Lotilanjärven kiertää Lotilan lenkki. Lotila on myös hyvien liikenneyhteyksien äärellä.
Lotilanvainio
Lotilanvainio on vanhoja Lotilan kartanon maita, josta on lohkottu Hämeen ammattikorkeakoulun kampusalue.
Matinmäki
Matinmäki on 1970- ja 1980-luvuilla rakennettua omakotialuetta.
Vääräkoivu
Vääränkoivun tornitaloista koostuva pienalue on rakennettu 1960-luvun loppupuolella.
Lintulanmäki
Lintulanmäen pienalue on rakennettu Mäntylän taakse pääosin 1970-luvulla omakoti- ja rivitaloilla.
Juusonranta
Juusonranta (22. kaupunginosa) on yksi kaupungin uusimmista asuinalueista. Se on 2000-luvulla rakennettua omakotialuetta.
Maijankoski
Kaupunginosiin kuulumaton Maijankoski sijoittuu pienenä asuinalueena Pispantallin eteläpuolelle. Sen asutus keskittyy pääosin Raksantien varteen.
Mille Petrozza
thumb|upright|Mille Petrozza kanssa [[Kreatorin vuonna 2015.]] Miland ”Mille” Petrozza (s. 18. joulukuuta 1967) on sukujuuriltaan saksalais-italialainen muusikko, joka tunnetaan thrash metal -yhtye Kreatorin laulaja-kitaristina.
Petrozza perusti jo kouluikäisenä yhtyeen nimeltä Tyrant. Vuonna 1982 hän perusti thrash metal -yhtyeen Tormentor, jonka nimi vaihtui myöhemmin Kreatoriksi. Yhtye on genressään yksi Euroopan tunnetuimpia ja arvostetuimpia.
Petrozza tunnetaan aggressiivisena ja energisenä esiintyjänä. Hän käyttää nykyään enimmäkseen Jacksonin RR-mallisia kitaroita, aiemmin hän on soittanut mustaa KV2:ta.
Petrozza soitti myös vuonna 1994 yhtyeessä Voodoocult Slayerin Dave Lombardon ja Death-kitaristi Chuck Schuldinerin kanssa. Vuonna 2010 hän vieraili Volbeatin kappaleessa ”7 Shots” albumilla Beyond Hell / Above Heaven.
Anlo Ewe (kansa)
pienoiskuva|Anlo Ewen lippu. pienoiskuva|Kuvaelma anlojen tunnelmista ja taistelusta muuttovaelluksen aikana. Anlo Ewe (myös Anlo-Ewe) on Ewe-kansan alaryhmä, noin kuusi miljoonaa ihmistä, jotka elävät Etelä-Togossa, Etelä-Beninissä, Lounais-Nigeriassa ja Voltan alueen kaakkoisosassa, Ghanassa.
Heidän kielensä (Anlogbe) on Ewen kielen murre, joka kuuluu Gbe kielten ryhmään.
Etymologia
Nimen Ŋlɔ (nlo) ( Aŋlɔ: sta tai Anlo: sta ) sanotaan johtuvan ewe -kielen sanasta ŋlɔ tai 'nlo', mikä tarkoittaa kääntymistä tai taittumista itsensä sisään.
Poliittinen järjestelmä
Nykyinen poliittinen järjestelmä on peräisin sotilaallisesta organisaatiosta, jolla hoidettiin 1600-ja 1700-lukujen konflikteja. Saavuttuaan Ranskan Togoon ewet jakautuivat pienempiin osastoihin tai pääjoukkoihin. Jokainen oli itsenäinen, mutta tunnusti myös kuuluvansa laajempaan, yhtenäiseen kansaan. Anlo on yksi näistä heimoista.
Anlot omaksuivat Awakmujen sotilaallisen organisaation menetelmiä, kuten laitahyökkääjät. Anlot jaettiin maantieteellisen sijainnin perusteella kolmeen laitahyökkääjien osastoon. Lännestä tulevat lashibit puolustivat vasenta kylkeä, adotrit keskustaa ja idässä olevat woet puolustivat oikeaa sivustaa. Kaikki olivat heikosti hallitsevan "keskushallinnon", kuningas Awoamefian hallinnan alla.
Nämä kolme päällikköä, samoin kuin päälliköiden apulaiset ja päämiehet omilla alueellaan ovat toimivaltaisia selvittämään rikoksia ja ratkaisemaan paikallisia riitoja. Asianomaisilla osapuolilla on oikeus valittaa kuninkaalle, kun tuomio on annettu alemmassa tuomioistuimessa. Kaksi neuvostoa avustaa Awoamefiaa valituspäätöksissä ja yleisissä asioissa. Yksi koostuu kunkin klaanin vanhimmista, ja toinen koostuu kolmesta sotilaspäälliköstä. Historiallisesti vanhempien neuvostolla on enemmän vaikutusvaltaa, joka perustuu anlojen uskoon, että kuninkaan valta kuuluu kansalle. ”Du menɔa fia me o. Fiae nɔa du me” (Kansa ei asu kuninkaan kanssa. Kuningas asuu kansan kanssa). Jos kuningas ei ole ihmisten suosiossa, heillä on oikeus korvata hänet.
Klaani
Anlo-ewet on patrilinearinen kansa. Jokaisen klaanin jäsenen uskotaan periytyvän miespuolista sukulinjaa myöten. Useimmilla suuremmilla paikkakunnilla on edustettuna kaikki klaanit, joskus useammalla kuin yhdellä sukujuurella. Sukujuuret määritellään klaanin haaraksi, jonka mies- ja naisjäsenet voidaan jäljittää yhteiseen miespuoliseen esivanhempaan. Sukulaisuus, toisin kuin klaani on eksogaaminen. Jokaisella suvulla on omat symbolit, esi-isien alttari, yhteinen omaisuus ja suvun pää. Pää on yleensä suvun vanhin jäsen. Hänellä on lopullinen sana lähes kaikissa päätöksissä ja riita-asioissa, ja hän sääntelee kaikkia sopimuksia, joissa on suvun etuihin liittyviä asioita, kuten maan jakamisessa. Maallisen toiminnan lisäksi suvun pää on myös ylipappi. Hän johtaa monia seremonioita ja toimii linkkinä elävien ja kuolleiden välillä, koska hänelle esitetään kaikki uskonnolliset uhrit.
Suvun pienin yksikkö on maja, jossa on joko vaimo tai hänen naimattomat lapsensa tai samat aviomiehen kanssa. Harjoitetaan polygyniaa, vaikka miehistä vain pienellä osalla on enemmän kuin yksi vaimo. Mies on kotitalouden pää tai avustaja ja voi toimia itsenäisesti paitsi suhteessa isäänsä. Vanhuksia kunnioitetaan suuresti, ja niin kauan kuin isä on elossa, pojan odotetaan noudattavan kaikkia hänen vaatimuksiaan.
Uskonto
Perinteisesti anlo-ewellä on yksi ylin jumala, Mawuga Kitikata tai vain Mawu. Tämän uskotaan olevan kaikkein voimakkain ja kaikkialla. Pyhäkköjä tai hartausseremonioita ei ole, joska jumala on läsnä kaikkialla, vaan ihmiset harjoittavat uskontoa alemman tason jumaluuksien kautta. Näitä ovat Yewe, Afa, Eda, Nana ja Mami Wata. Kaksi ensimmäistä ovat suosituimpia, ja jokaisen palvontaan liittyy initiaatioprosessi.
Afa on ennustamisen jumala ja Yewen nuorempi veli. Jäsenet eivät saa uusia nimiä ja he pitävät syntymänimensä. Afalle omistautuneen toiminnan eturintamassa ovat esitykset. Jäsenet ja myös muut kuin jäsenet juhlivat Afaa yhdessä. Kuitenkin ei-jäsenen on pidettävä yllään valkoisia vaatteita, eikä hän voi tanssia jäsenen vieressä, ellei kyse ole hautajaisista. Jos näitä rituaaleja ei noudateta kunnolla, ei-jäsenelle määrätään sakot.
Hautajaiset
Hautajaisten lahjoituksilla on seremonioissa pääpaino, koska anlo-hautajaiset ovat kalliita. Kustannuksiin sisältyy arkku, hautausvaatteet, julkiset tanssiesitykset, ruoka, alkoholi ja kaukaisten vieraiden majoitus.
Anlo ewe hautajaisiin liittyy todennäköisesti värikkäitä tanssi- ja rumpuryhmien esityksiä. Esitykset ovat vilkkaita ja näyttäviä, jos kuollut oli ollut kunniallinen ja osallistuva yhteisön jäsen. Joskus kaukaiset perheenjäsenet voivat tilata esityksiä kuukausia kuoleman jälkeenkin, jos he eivät voi olla läsnä varsinaisissa hautajaisissa.
Hogbetsotso -festivaali
Hogbetsotso -festivalia juhlivat anlojen johtajat ja kansat Ghanan Voltan alueella. Suurimmat anlojen paikkakunnat ovat Anloga (pääpaikka), Keta, Kedzi, Vodza, Whuti, Tegbi, Dzita, Abor, Afiadenygba, Anyako, Konu, Alakple, Tsito, Atiavi, Deʋegodo ja monet muut kylät. Festivaalia juhlitaan vuosittain marraskuun ensimmäisenä lauantaina. Festivaalin nimi tulee ewe-kielestä ja se on käännettynä eksoduksen juhla. , tai "Hogbesta (Notsie) tuleminen". Festivaalin juhlinta alkoi noin 40 vuotta sitten.
Alligator (albumi)
Alligator on yhdysvaltalaisen indierockyhtye The Nationalin viides studioalbumi, joka julkaistiin huhtikuussa 2005. Sitä on myyty maailmanlaajuisesti yli 200 000 kappaletta.
Yhtye on esittänyt albumilla olevan "The Geese of Beverly Road" -kappaleen tuottaja Peter Katis:in häissä. Valokuva bändin esiintymisestä päätyi heidän seuraavalle studioalbumilleen Boxerille. Kappaleet "Abel", "Secret Meeting" sekä "Lit Up" ovat albumin sinkkujulkaisuja.
Aframax
thumb|350px|Maltan lipun alla kulkeva Lucky Lady (ex Albe, ex World Cliff) valmistui 1981. Laivan kantavuus on 88 272 t, pituus 243,85 m, leveys 42,07 m ja syväys 13,03 m. Aframax on öljyä kuljettavien säiliöalusten epävirallinen kokoluokitus, jolla tarkoitetaan kantavuudeltaan 80 000 – 120 000 tonnin aluksia. Aframax ei tarkoita suurinta jonnekin mahtuvaa laivaa, kuten monet muut max-päätteiset laivatyypit, vaan se tarkoitti alkuaan AFRA-luokituksen suurimman koon ylittävää laivaa.
AFRA on keskimääräinen rahtimaksuarvio öljysäiliöalusten rahtimaksujen suuruuksista. Näitä maailmanlaajuisia rahtimaksunoteerauksia on vuodesta 1954 julkaissut edellisenä vuonna perustettu lontoolaisten laivameklariyritysten muodostama yhteisö London Tanker Brokers’ Panel. Noteerauksista selviää eri kokoisten laivojen keskimääräiset rahtimaksut maailman eri öljynkuljetusreiteillä sekä maksuissa tapahtuneet muutokset eri aikoina. Yhteisö myy noteerauksiaan öljy-yhtiöille, öljynvälittäjille, varustamoille ja muille kiinnostuneille sekä julkaisee kuukausittain ilmestyvää lehteä.
Aikoinaan noteeraukset julkaistiin kantavuudeltaan kuuteen eri kokoluokkaan ryhmitellyille säiliöaluksille. Suurimpien alusten kantavuus näissä noteerauksissa oli 79 999 tonnia. Säiliöalusten kokojen kasvaessa alettiin kantavuudeltaan tätä suurempia aluksia nimittää Aframaxeiksi. Nykyisin Aframaxeiksi kutsutaan säiliöaluksia, joiden kantavuus on 80 000 – 120 000 tonnia, vaikka kokoluokalle ei julkaistakaan omaa AFRA-noteerausta.
Nykyisin AFRA-noteeraus julkaistaan viiteen kokoluokkaan ryhmitellyille säiliöaluksille:
AFRA-ryhmittelyssä kantavuuden mittayksikkönä on long ton eli noin 1 016 kilogrammaa. Käytännössä tällä on harvoin merkitystä, koska ero metriseen tonniin eli 1 000 kilogrammaan on niin pieni.
Kantavuudeltaan 105 000 tonnin Aframax-säiliöaluksen pituus on tyypillisesti 246 metriä ja leveys 42 metriä. Alus kuljettaa säiliöissään 120 000 kuutiometriä öljyä 15 solmun (28 km/h) nopeudella.
Guyenne
thumb|right|250px|Guennen vaakuna, jossa sama vaakunaeläin kuin Englannin kuninkaan vaakunassa, jossa niitä on kuitenkin kolme, kaksi muuta tulevat [[Normandian vaakunasta.]]
Guyenne ([gɥijɛn], oksitaniaksi Guiana [’gjanɔ]) on Ranskan alue, joka rajat ovat vaihdelleet eri aikoina. Alue sijaitsee Ranskan lounaisosassa.
Tämän vanha lounaisen Ranskan maakunnan pääkaupunki on ollut Bordeau ja näin alue sekaantuu käsitteenä Akvitanian kanssa, kuten myös pohjoisempi Gascognen aluekin. Termi Guyenne on myös merkinnyt Englannin kuninkaan Ranskassa sijainneita läänityksiä, joten Pariisin rauhan (1259) jälkeen alue käsitti Limousin, Périgordin, Quercyn, Rouerguen, Agenaisin, sekä alueita Saintongesta ja Gascognesta.
Nykyisin termillä Guyenne ei ole minkäänlaista poliittista tai yhteiskunnallista merkitystä.
Liikennevirasto (Ruotsi)
Liikennevirasto on Ruotsin valtion viranomainen, jonka vastuulla on Ruotsin tie-, rautatie-, merenkulku- ja ilmailuliikenne. Lisäksi viraston tehtäviin kuuluu hallita ja ylläpitää kaikkia Ruotsin valtio-omisteisia teitä ja rautateita sekä vastata näiden pitkänajan kehittämissuunnitelmista. Kuljetushallitus taas vastaa lupa-, valvonta- ja sääntelykysymyksistä, kuten ajokorteista ja ruuhkamaksuista.
Viraston toiminta alkoi 1. huhtikuuta 2010 yhdistämällä silloiset Liikennehallitus, Ratavirasto, sekä osia Merenkulkuvirastosta, Ilmailuvirastosta ja Valtion viestintäanalysointivirastosta.
Högdalenin metroasema
thumb|250px|Högdalenin metroasema Högdalenin metroasema on Tukholman metron asema Högdalenissa. Metroasema otettiin käyttöön 22. marraskuuta vuonna 1954. Tuolloinen asema oli väliaikainen: Nykyinen asemarakennus avattiin 3. marraskuuta vuonna 1957. Högdalenin metroasema on osa T-bana 1 -linjaa (vihreä linja). Etäisyys Slussenin metroasemalle Högdalenin asemalta on noin 7,3 kilometriä.
Vuonna 2013 asemaa käytti arkisin 16 700 matkustajaa päivässä.
11. kaupunginosa (Valkeakoski)
11. kaupunginosa Valkeakoskella koostuu pienistä Pohjankorven ja Tyryn asuinalueista kaupungin koillisosassa.
Pohjankorven asuinalue on rakennettu 1950-luvulla rintamamiesasutuksena. Alue on varsin pieni ja asutus sijoittuu pääosin Notkotien ja Pohjankorventien varteen. Alue on rakennettu suoperäiseen maastoon. Lähimmät palvelut ovat Roukossa. Notkotien päässä on myös kaupungin yksi neljästä matonpesupaikasta.
Tyryn asuinalue on rakennettu pääosin 1940- ja 1950-luvulla. Sen asutus on omakotiasutusta ja hieman hajanaista. Alueen halkoo vanha Kangasalantie. Alue on luonnonläheinen, erityisesti Heritynniemi. Tyryssä sijaitsee kaupungin vesilaitos.
LG Group
LG Group on eteläkorealainen holdingyhtiö, jonka kokonaan tai osittain omistamat yhtiöt valmistavat elektroniikka-, tietoliikenne- ja petrokemikaalituotteita. Yhtiön omistamista yhtiöistä kolme suurinta ovat LG Electronics, LG Chem ja LG Uplus. Yhtiön pääjohtajana on toiminut Koo Bon Moo vuodesta 1995 alkaen. Yhtiön slogan on ”Life’s Good”.
Historia
Korealainen Koo In-hwoi perusti vuonna 1947 Lucky Chemical -yhtiön, joka on nykyinen LG Chem. Lucky Chemicalin ensimmäinen tuote oli Lucky Cream -kosmetiikkavoide. Vuonna 1958 Koo perusti Goldstar-yhtiön, joka tunnetaan nykyään nimellä LG Electronics. Vuonna 1959 Goldstar valmisti Korean ensimmäisen radion.
LG sai nykyisen nimensä (sanoista Lucky ja Goldstar) vuonna 1995. LG-yhtiön pääjohtajaksi nousi perustaja Koo In-hwoin pojanpoika Koo Bon-moo. Konsernin elektroniikkayhtiö LG Electronics lähti määrätietoisesti laajentamaan Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan 2000-luvun alussa, jolloin sen liiketoimintaa kasvattivat LCD-näytöt, matkapuhelimet, digitelevisiot ja plasmanäytöt.
Koo Bon-moon kaudella konsernin liikevaihto on nelinkertaistunut ja markkina-arvo kymmenkertaistunut.
Wolf Creek
Wolf Creek on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva. Elokuvan ohjasi Greg McLean.
Gallhammer
Gallhammer on vuonna 2003 perustettu japanilainen black metalia soittava naistrio.
Historia
Gallhammerin idea kehittyi vuonna 2002, kun Vivian tahtoi perustaa yhtyeen Hellhammerin pimeiden tunnelmien ympärille. Muut jäsenet liittyivät yhtyeeseen seuraavana vuonna ja Gallhammer luotiin virallisesti helmikuussa 2003, ennen kuin yksikään jäsen edes osasi soittaa soittimiaan. Heidän vaikutteensa ja musiikkimakunsa vaihteli suuresti.
Vivian oli ollut vokalistina grindcore-yhtyeessä ja oli soittanut myös saksofonia eräässä noise-ryhmittymässä. Risa oli ollut vokalistina avant garde -yhtyeessä ja Mika oli laulanut rockyhtyeessä. Gallhammer oli jo äänittänyt ensimmäisen demonsa, joka oli rajattu vain 30:een kappaleeseen ja oli soittanut ensimmäisen keikkansa Koiwan Death Festillä. Ensimmäisillä keikoilla soittolista sisälsi paljon covereita Hellhammerilta ja Amebixilta, yhtyeen pääesikuvilta. Muutama kuukausi myöhemmin heinäkuussa demo nimeltään Gallhammer julkaistiin, Vivianin näkemys Gallhammerista oli otettu käyttöön; pimeää, raakaa sekä turmeltumatonta black metalia.
Seuraavana vuonna, huhtikuussa 2004, uusi demo nimeltään Endless Nauseous Days näki päivänvalon ja yhtye alkoi suunnitella debyyttialbumiaan, joka tulisi sisältämään uudelleennauhoitettuja kappaleita edellisiltä demoilta, yhtye jatkoi live-esiintymisiään ympäri Tokiota. 11. marraskuuta 2004 'Hello From The Gutter' Records julkaisi ensialbumin Gloomy Lights. Kahdeksan raitaa sisältävä levy oli kuin omistuskirjoitus yhtyeen esikuville, mutta toi samalla esiin Gallhammerin omia pimeitä tunnelmia.
Vuoden 2005 kuluessa Gallhammer jatkoi keikkailua ympäri Tokiota, ja viimein tammikuussa 2006 se allekirjoitti Peaceville Recordsin kanssa levytyssopimuksen, joka poiki tammikuun 2007 lopulla julkaistun kokoelma-albumin. Albumi sisälsi perinteisen CD:n lisäksi myös live-DVD levyn, jolla oli materiaalia yhtyeen kuudesta esiintymisestä vuosilta 2005 ja 2006.
Syyskuussa 2007 Peaceville Records julkaisi yhtyeen studioalbumin Ill Innocencen. Yhtye kävi Euroopan kiertueella 24. syyskuuta 2007 alkaen. Kiertueella yhtyeellä oli neljä konserttia Suomessa.
Kolmen kaupungin kasvot
Kolmen kaupungin kasvot on Matti Kassilan ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1962. Elokuva on kolmen kaupungin, Helsinki, Turku, Tampere, esittelyelokuva.
Tuotanto
Kassila oli 1940-luvulla perehtynyt dokumenttielokuvan tekoon saattaessaan valmiiksi joukon Topo Leistelän vaihtaessa taloa kesken jääneitä lyhyitä dokumentteja. Ajatus dokumenttien teosta jäi pitkäksi aikaa itämään ja toteutui, kun Risto Orko kiinnostui ehdotuksesta. Kassila kertoo, että dokumentin käsikirjoitus oli lähinnä luettelo siitä, mitä on kuvattava, ja varsinaisesti elokuva syntyi leikkauspöydällä 20 000 metrin materiaalista.
Kassila väsyi dokumentin tekoon ja teki välillä yhden Palmu-elokuvan ennen kuin jatkoi taas työtä. Eräiden muutosten jälkeen dokumentti valmistui. Elokuvatarkastamo poisti siitä Helsinki-jakson striptease-kohtauksen.
Arviot
Aikalaisarvioissa Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat) ja Inkeri Lius (Suomen Sosialidemokraatti) suhtautuivat elokuvaan myönteisesti. Sen sijaan ruotsinkielisissä lehdissä nimimerkki Tittaren? (Folktidningen Ny Tid) ja Henry G. Gröndahl (Hufvudstadsbladet) tyrmäsivät elokuvan vahvoin ilmaisuin.
Suomenlinnan lelumuseo
Suomenlinnan lelumuseo on yksityinen kokoelma antiikkileluja, aina 1800-luvun alkupuoliskolta Neuvostoliiton romahdukseen saakka. Museossa vierailee yli 30 000 kävijää vuosittain.
Kolmen kaupungin kasvot
Arviot
Tampere-osuutta pidettiin yleisesti parhaana. Jukka Martinkari kirjoittaa (Turun Sanomat): "Tampereen kohdalla tekijä on ollut herkimmillään, niinpä tulos onkin kolmesta onnistunein."
Suomenlinnan lelumuseo
Se toimii Vasiljevin huvilan pohjakerroksessa. Huvilan rakennutti vuonna 1911 kapteeni Vasiljev. Rakennus on yksityisessä omistuksessa ja on osittain suojeltu. Museon on perusti vuonna 1985 keramiikkataiteilija ja antiikkikauppias Piippa Tandefelt (o.s. Sirkka-Liisa Kuha, s. 1939 Sortavala). Lelukokoelmaa on kerätty nyt yli 50 vuotta, ja sitä kartutetaan edelleen. Museo on yksityinen ja se ei saa toimintaansa julkista tukea.
Kolmen kaupungin kasvot
Arviot
Myöhemmissä arvioissakin mielipiteet jakautuivat. Harri Moilanen (Kansan Uutiset) piti tulosta naiivina, Antti Lindqvist (Katso) puolestaan kirjoitti, että se on "sympaattisella, usein tahattoman koomisella tavalla lyyrinen ja kaunopuheinen kokonaisuus".
Suomenlinnan lelumuseo
Vuonna 2003 museossa tehtiin sukupolvenvaihdos. Kokoelmasta ja keräilystä alkoi huolehtimaan tytär Petra Tandefelt. Museon yhteydessä toimii pieni museokahvila ja kauppa. Museokauppa on erikoistunut vanhojen eurooppalaisten valmistajien tuotteisiin, kuten Teddykarhut, suupuhalletut lasikoristeet ja paperimassatuotteet.
Suomenlinnan Lelumuseo on Museoliiton jäsen.
Keltainen keisari
pienoiskuva|Keltainen keisari
Huang-di (黃帝/黄帝 huángdì), eli Keltainen keisari oli kiinalainen legendaarinen monarkki ja kulttuurillinen sankari, jonka sanotaan kiinalaisessa mytologiassa olevan esi-isä kaikille Han-kiinalaisille. Huangdin sanotaan hallinneen vuodesta 2497 eaa. vuoteen 2398 eaa. Hänen henkilökohtaisen nimensä sanotaan olleen Gōngsūn Xuānyuán (公孙轩辕).
Huangdiin kohdistuvat legendat
Huangdin väitetään olevan perinteisen kiinalaisen lääkinnän alullepanija. Hän oli kiinnostunut lääketieteestä ja sairauksien parantamisesta. Hänen sanotaan eläneen satavuotiaaksi, ja saaneen kuolemattomuuden hänen fyysisen elämän päätyttyä.
Legenda kertoo hänen vaimonsa Léi Zǔn opettaneen kiinalaisille silkin kutomisen taidon, ja hänen historioitsijansa, Cāng Jié:n, kehitelleen kiinalaisen merkkijärjestelmän. Legendan mukaan Huangdista tuli hänen heimonsa johtaja. Hänen heimonsa meni sotimaan naapuriheimon kanssa, jonka tunnus oli härkä ja johtaja Yandi.
Huangdi yhdisti 8 naapuroivan heimon sotilaalliset voimat, ja lähetti armeijansa tapaamaan Chi Youta ja hänen veljiään. Kaksi mahtavaa armeijaa taistelivat neljän päivän ajan ilman selvää voittajaa. Chi You kehitti paksun sumuverhon, joka peitti kaiken auringonvalon. Huangdin armeija joutui kaaoksen valtaan, eikä enää pystynyt löytämään tietä ulos taistelualueelta. Huangdi kehitti monimutkaisen kompassin tapaisen välineen, jonka avulla hän sai armeijansa pois sumusta. Chi You pani sitten alulle myrskyn, jolloin Huangdi kutsui apuun jumalan, joka hönkäisi myrskypilvet pois ja siisti taistelualueen. Huangdi pystyi nyt voittamaan Chi You'n ja hänen heimonsa lopullisesti.
Huangdi ei ainoastaan pelastanut omaa heimoaan, vaan myös häntä auttavien heimojen jäsenet. Nämä 9 heimoa liittyivät yhteen, ja muodostivat yhden suuren heimon, jonka johtajaksi tuli Huangdi.
Huangdin sanotaan toimineen johtajana sadan vuoden ajan. Hänellä oli 25 lasta, 14 niistä oli poikia. Niistä neljästätoista pojasta 12 valitsi itselleen sukunimet. Sanotaan myös, että kaikki aatelisperheet Kiinan kolmen ensimmäisen dynastian ajalta: Xia, Shang, ja Zhou olivat peräisin Huangdista.
Kun Huangdi oli elänyt 100 vuotta, hän sovitteli maallisen mammonansa ministereidensä kesken, ja valmistautui matkalleen taivaisiin. Erään version mukaan lohikäärme laskeutui maahan, ja kuljetti Huangdin pois. Toisen version mukaan hän itse muutti itsensä puoliksi ihmiseksi ja puoliksi lohikäärmeeksi, ja lensi sitten pois.
Mekaaninen kompassi
pienoiskuva|Laitteen malli Lontoon [[Science Museumissa.]]
Mekaaninen kompassi oli kaksipyöräinen vaunu, jonka keskiosassa oli paalu. Paalun päässä oli pieni ihmishahmo. Vaihteet yhdistivät kaksi rengasta paaluun, joten sillä ei ollut mitään merkitystä mihin suuntaan vaunut käännettiin, nukke osoitti aina tiettyyn ilmansuuntaan, yleensä etelään. Laite ei tarvinnut ollenkaan magnetismia toimiakseen. Laitteen sanotaan olleen yksi monimutkaisimmista esineistä muinaisessa Kiinan historiassa.
Hänen myös sanotaan keksineen erilaisia kiinalaisia soittimia, ja ensimmäisen version kiinalaisesta kalenterista.
Uskonnoissa
Huangti on tärkeä hahmo kiinalaisissa uskonnoissa, erityisesti Taolaisuudessa ja Kungfutselaisuudessa. Hänen sanotaan kehittäneen ensimmäiset versiot kiinalaisista taistelulajeista, koska hän oli hyvä lääketieteessä, ja tiesi että taistelulajit ovat hyviä sekä terveydelle, että itsepuolustustaidolle.
Populaarikulttuurissa
thumb|150px|Taoismin symboli
Celsius
Celsius viittaa seuraaviin
Sukunimi
Celsius on ollut seuraavien ruotsalaisten ja suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Tuomo
Tuomo on suomalainen miehen etunimi, Tuomas-nimen muunnelma. Tuomon nimipäivää vietetään suomenkielisessä nimipäiväkalenterissa 21. joulukuuta, jolloin on myös Tomin, Tuomaksen ja Tommin nimipäivä. Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä syntynyt 16 178 Tuomoa.
Varanopidae
234px|pienoiskuva|[[Varanodon agilis]] Varanopidae on sukupuuttoon kuollut nisäkkäitä edeltäneisiin synapsideihin kuuluva heimo. Heimo kuuluu kladiin Eupelycosauria, ja se on yksi niin sanottujen ”pelykosaurien” ryhmistä. ”Pelykosaureja” ei pidetä enää oikeana luokitteluna, sillä ne eivät ole toistensa lähimpiä sukulaisia vaan vain synapsideja jotka eivät kuulu terapsideihin. Varanopidae-heimon synapsidit elivät kivihiilikauden lopulla ja permikaudella.
Heimon eläimet olivat sopeutuneet pitkien jalkojensa ansiosta avaoimeen maastoon. Ne olivat melko pieniä, ulkonäöltään hieman nykyisiä varaaneja muistuttavia petoeläimiä, mutta eivät niiden lähisukulaisia. Suurin Varanopidae heimoon kuuluva eläin Watongia oli noin 2 metriä pitkä. Varanopidae-synapsideilla oli pitkä kallo ja suippo kuono. Silmät olivat selvästi sivuilla ja hampaat olivat käyrät. Heimon Varanopidae suhteesta muihin synapsideihin on ollut epäselvyyttä, mutta todennäköisesti tämä heimo on läheisempää sukua heimoille Sphenacodontidae ja Ophiacodontidae kuin Caseasaurialle. Varanopidae heimoon kuuluivat viimeiset ”pelykosaurit”, jotka hävisivät permikauden keskimmäisen epookin, Guadalupen lopussa.
Fylogenia
Fröbisch, J., Schoch, R.R., Müller, J., Schindler, T., & Schweiss, D. 2011 (Muut paitsi Caseasauria tutkimuksen kladogrammista, Caseasauria tekstiosasta):
Rustokäävät
Rustokäävät (Skeletocutis) on Polyporales-lahkoon kuuluva kääpäsuku. Suvun lajit ovat valkolahottajia ja niiden itiöemissä on tunnuksenomaisesti joko ludemaisen kirpeä tai jokin muu erikoinen tuoksu. Tulevaisuudessa dna-selvitysten avulla tämä suuri suku jaettaneen useaan osaan.
Tominian
Tominian on maalaiskunta ja sen keskuskylä sekä Ségoun alueen Tominianin piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Banijoen itäpuolisella tasangolla 230 kilometriä Ségousta maanteitse itään. Kunnassa on 27 700 asukasta (vuonna 2009).
Tominianin kunta rajoittuu pohjoisessa Tomianianin piirin Fangasson, idässä Koulan, etelässä Bénénan ja Yasson sekä lännessä Sanin piirin Somon ja Ténén kuntiin. Kuntaan kuuluu 36 kylää. Asukkaat ovat etupäässä boboja (bwa). Neljässä kylässä asuu markoja (dafing) ja kolmessa kylässä fulbeja. Vallitsevat uskonnot ovat kristinusko, animismi ja islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, fonio, riisi, seesami ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, hevoset, lampaat, siat ja siipikarja.
Yövieraat
Yövieraat voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Einhard Bezzel
pienoiskuva|Einhard Bezzel vuonna 2018. Einhard Bezzel (26. elokuuta 1934 – 16. toukokuuta 2022 ) oli saksalainen lintutieteilijä, kirjailija ja luontokuvaaja.
Bezzel oli perustamassa saksalaisten lintutieteilijöiden ja -harrastajien kattojärjestöä Dachverbandes Deutscher Avifaunisten (DDA) vuonna 1970. Bezzel toimi Saksan Lintutieteellisen Yhdistyksen aikakauslehden Journal für Ornithologien päätoimittajana vuosina 1971–1997, ja Der Falken päätoimittajana 1996–2007. Hän oli Saksan Lintutieteellisen Yhdistyksen varapuheenjohtaja vuodesta 1997 lähtien.
Pappeus (mormonismi)
Myöhempien aikojen pyhien liikkeessä pappeus katsotaan erääksi Kristuksen kirkon tunnusmerkeistä. Kristuksen kirkolla täytyy olla pappeus, jonka alkuperä on Jumalassa. Pappeuden valtuus liittyy pyhien toimitusten suorittamiseen, kuten kasteiden ja konfirmaatioiden sekä muiden siunaamistoimitusten suorittamiseen. Pyhät toimitukset ovat mormonismin mukaan päteviä vain, mikäli niiden toimittajalla on pappeuden valtuus. Pappeuden valtuus liittyy myös erilaisiin kirkon johtotehtäviin, joihin kutsuttavilta vaaditaan pappeus.
Mormonismin perustajan Joseph Smithin mukaan Jeesus Kristus toi maan päälle pappeuden täyteyden ja antoi sen perustamalleen kirkolle. Kirkon luopuessa totuudesta myös pappeuden valtuus hävisi, mutta Jumala palautti sen ennen Kristuksen kirkon järjestäytymistä vuonna 1830. Mormonismissa pappeuden saa kätten päälle panemisen kautta. Pappeuden voi antaa vain ihminen, jolla itsellään on pappeuden valtuus. Kukaan ei voi antaa toiselle korkeampaa pappeuden valtuutta kuin hänellä itsellään on. Mormonismissa pappeus jakautuu kahteen erilaiseen asteeseen: alempaan Aaronin pappeuteen ja korkeampaan Melkisedekin pappeuteen. Joskus mainitaan kolmaskin aste, patriarkaalinen pappeus, mutta tätä pidetään yleensä vain Melkisedekin pappeuden erikoistapauksena.
Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa eli MAP-kirkossa pappeus annetaan vain miespuolisille jäsenille. Alempaan pappeuden virkaan voidaan asettaa jäsen, joka katsotaan moraalisesti riittävän arvolliseksi, sen vuoden alusta, jona hän saavuttaa 12 vuoden iän. Asettavan varallisuudella ja yhteiskunnallisella asemalla ei myöskään ole merkitystä. Vuodesta 1978 kirkko on vihkinyt papeiksi kaikkiin rotuihin kuuluvia ihmisiä, tätä ennen mustaihoiset oli rajattu pappeuden ulkopuolelle. MAP-kirkossa yleinen pappeus on pitkälle toteutettu.
Torild Brander
Torild Brander (1. elokuuta 1904 Helsinki – 1. toukokuuta 1992  Loimaa) oli professori,  lastentautien erikoislääkäri, Suomen ensimmäinen lastenpsykiatrian erikoislääkäri sekä hermo- ja mielitautien erikoislääkäri. Suurimman elämäntyönsä hän teki huomattavana suomalaisena luonnontutkijana ja luonnonsuojelijana.
Koulu ja opinnot
Torild Brander aloitti koulunkäynnin vuonna 1911 Anni ja Berta Edelfeltin valmistavassa koulussa. Vuonna 1914 hän siirtyi Nya Svenska Lärovärketiin ja valmistui sieltä ylioppilaaksi vuonna 1923.
Torild Brander aloitti lääketieteen opinnot vuonna 1924 Helsingin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa. Tutkinnot:
Professori Arvo Ylpön johtamalla Helsingin yliopiston lastentautien klinikalla Brander kouluttautui:
Lääkärinä
Torild aloitti vuonna 1939 harjoittelun Helsingin Diakonissalaitoksen sisätautien osastolla, jonka jälkeen hän oli amanuenssin tehtävissä neuropsykiatrisella osastolla. Tämän jälkeen seurasi lyhytaikaisia ja monipuolisia lääketieteellisiä tehtäviä mm. kunnan ja rautatielääkärinä Kirkkonummella, Kemi Oy:n tehtaanlääkärinä ja Perä-Pohjolan sotilaspiirin kutsuntalääkärinä ja Helsingin kaupungin lastenpoliklinikan assistenttilääkärinä.
Torild Brander oli vapautettu asepalveluksesta opiskeluaikana kehittyneen keuhkovamman vuoksi. Kuitenkin hän hoiti koko sota-ajan 16.10.1939–27.11.1944 eri tehtäviä mm. Folkhälsanin lastenpsykiatristen poliklinikkojen esimiestehtävät Helsingissä ja Turussa vv 1938–1941. Kuopion ja Iisalmen sotasairaalat, kenttäsairaalan päällikkölääkärinä, pataljoonan lääkärinä, osastolääkärinä sotasairaaloissa sisätautiosastolla, kulkutautiosastolla, hermo- ja mielitautien osastoilla ja kirurgisella osastolla. Vuonna 1944 Torild perusti ja johti Äänislinnan sotasairaalan hermotautiosastoa sekä sen evakuoinnin Joensuuhun. Vuoden 1944 syyskuusta alkaen Torild Brander oli Vaasan Mustasaaressa sairaalan ylilääkärinä ja oikeuspsykiatrina, ja sieltä hänet vapautettiin sotapalvelusta marraskuussa 1944.
Tämän jälkeen hänelle tarjottiin useita virkoja eri sairaaloista. Brander kuitenkin kieltäytyi, koska halusi toimia omalla erikoisalallaan.
Luonnonsuojelun pioneeri
Vuonna 1942 Torild Brander peri viidesosan silloisesta Urjalan Nuutajärven kartanosta. Tila oli nk. Raikon ulkotila kooltaan 1 250 hehtaaria, ja siellä sijaitsi 75 hehtaarin suuruinen Kivijärvi.
Muutettuaan Raikkoon Kivijärven pelastaminen rappiotilasta oli Torildin ensimmäinen tärkeä luonnonsuojelullinen toimenpide. Raikon kartanon päärakennus valmistui 1947, ja samanaikaisesti myös rakennettiin navetta, talli ja väen rakennuksia. Tulot rakentamiseen saatiin metsän myynnistä. Torild oli uranuurtajana myös ns. ekoviljelyn ja riistanhoidon alalla. Maanviljelyksen ohella kartanossa harjoitettiin mehiläis- ja puutarhanhoitoa.
Tieteelliseen työhön tottunut Torild Brander tutki ja alkoi luetteloida määrätietoisesti maatilansa eläimistöä, kasvistoa, kalakantaa ja kaikkea luontoon liittyvää. Vuodesta 1948 alkaen hän toimi valanvannoneena riistanvalvojana Urjalassa, Koijärvellä, Humppilassa, Ypäjällä ja Jokioisissa ja oli mukana perustamassa lukuisia metsästys- ja kalastusseuroja.
Koko Lounais-Hämeen alueella alkoi Torild Branderin johdolla järjestelmällinen ja pitäjittäinen kasvi-, eläin- ja kivikunnan inventointityö. Näin saatiin luettelot putkilokasveista, selkärankaisista, nilviäisistä, muurahaisista, suurperhosista ja selkärankaisten loiseläimistä.
Torild Brander toimitti Lounais-Hämeen Luonto -lehteä vuodesta 1955 eteenpäin kirjoittaen sinne lähes tuhat artikkelia.
Vuonna 1956 Branderin aloitteesta rauhoitettiin Raikon kartanon alueisiin kuulunut eteläosa Urjalan kaakkosuosta (222 ha) ja kolme vuotta myöhemmin rauhoitettiin lopullisesti Kivijärven luonnonsuojelualue (227 ha). Vuonna 1957 Torild hankki ja kustansi Lounais-Hämeen Luonnonsuojeluyhdistys ry:lle huoneiston Forssan keskustasta, ja vuonna 1959 hän oli perustamassa Matkun Seudun Luonnon ystävät ry:tä. Vuonna 1961 TVH halusi vetää Tampereen - Turun osuuden Valtatie 9stä kulkemaan Kivijärven rauhoitetun luonnonsuojelualueen läpi. Torild Brander kävi yksityistä taistelua TVH:ta vastaan, mutta hävisi taistelun, ja tie vedettiin TVH:n linjausten mukaisesti.
Vuonna 1964 Torild Branderin täyttäessä 60 vuotta hän lahjoitti Kivijärven ja Kaakosuon luonnonsuojelualueiden omistusoikeuden lahjana Lounais-Hämeen Luonnonsuojeluyhdistys ry:lle. Tammikuussa 1965 Tasavallan presidentti Urho Kekkonen myönsi Torild Branderille professorin arvonimen.
Forssan luonnonhistoriallinen museo avattiin Forssan kaupungin taloudellisella tuella virastotalossa vuonna 1968 ja seuraavana vuonna Torild Brander avioitui apulaisensa Alli Vären kanssa. Vuonna 1974 professori Branderille myönnettiin Forssan kaupungin anoma Suomen Leijonan komentajamerkki.
Brander toimi kuolemaansa vuoteen 1992 asti Lounais-Hämeen Luonnonsuojeluyhdistyksen puheenjohtajana ja museon johtajana ja testamenttasi kaiken omaisuutensa yhdistykselle. Torild Brander kuoli 1. toukokuuta 1992 hiljaisen infarktin seurauksena. ja hänet on haudattu Jokioisten hautausmaalle.
Lääketieteellinen tutkimus
Torild Brander julkaisi noin 100 lääketieteellistä julkaisua. Huomattavimmat näistä olivat:
Lääketieteellisissä tutkimuksissa hän osoitti eri lastenpäästömenetelmien (mm. synnytyspihdit, sikiön kääntäminen perätilaan, sikiön vetäminen jalasta) vaikutusta lasten aivoihin ja mahdollista aivovauriota. Kaksoistutkimuksillaan Brander horjutti Saksassa yleisesti vallalla olevaa käsitystä perinnöllisyyden melkein yksin ratkaisevasta merkityksestä aivojen toiminnalle ja osoitti, että kaatumatauti, vajaamielisyys ja CP-halvaus saattoi johtua vältettävissä olevista synnytysvaurioista. Brander tutki myös sanasokeutta ja kämmenen ”nelisormivakoa” mongoloidipotilailla. Branderin antropologinen tutkimus oli ns. ”Filippiliiniläismitta” lapsen koulukypsyyden kuvastajana. Tärkeitä tutkimushavaintoja olivat myös, että äidin raskaudenaikainen altistuminen häkämyrkytykselle saattaa johtaa CP-vamman kehittymiseen sekä havainnot pommitusten aiheuttamista mielenhäiriöistä koululaisille.
Torild Branderin luonnontieteellisiä tutkimuksia ja julkaisuja
Torild Branderin luonnonsuojelutyössä oli tärkeänä osana:
Faringen rautatieasema
Faringen rautatieasema on kapearaiteisen Upsala–Lenna Jernväg -museorautatien liikennepaikka Näsbyn kylässä Uppsalan kunnassa, Ruotsissa. Liikennepaikalla sijaitsevat mm. museorautatien veturitalli ja paja.
Historia
Liikennepaikka avattiin liikenteelle vuonna 1885. Vuonna 1921 liikennepaikalla tehtiin huomattavia muutostöitä kun Faringe–Gimo-rata rakennettiin.
Alkuperäinen asemarakennus tuhoutui tulipalossa 15.–16. tammikuuta välisenä yönä 1982. Vanhan asemarakennuksen kaltainen uusi asemarakennus otettiin käyttöön vuonna 2008.
Ritva Wächter
pienoiskuva|Ritva Wächter vuonna 1959 Ritva Tuulikki Wächter (s. 25. huhtikuuta 1941 ) on vuoden 1961 Miss Suomi ja Finnairilla ennätyksellisen 46 vuoden työuran tehnyt entinen lentoemäntä.
Voitettuaan Miss Suomi -tittelin Wächter sijoittui samana vuonna Miss Eurooppa -kilpailussa sijalle kuusi ja Miss Maailma -kisassa viidentoista semifinalistin joukkoon. Miss Universum -kilpailussa ei tullut menestystä.