cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Koloúmpo
Koloúmpo on osa Santorínin vulkaanista kompleksia yhdessä noin 20 pienemmän, saariryhmän koillispuolella sijaitsevan vedenalaisen tulivuoren kanssa. Se sijaitsee noin kahdeksan kilometriä koilliseen Santorínin pääsaaren Thíran Koloúmpoksen niemestä. Tulivuoren korkein kohta sijaitsee noin 18 metrin syvyydessä merenpinnasta. Vuoren kraatterin seinämien korkeus on noin 500 metriä ja sen kalderan halkaisija on noin 1,5 kilometriä.
Koloúmpo purkautui rajusti 27. syyskuuta vuonna 1650. Purkauksessa syntyneet pyroklastiset virtaukset levisivät läheisille Santorínin saarille, jolloin 70 ihmistä ja useita eläimiä kuoli. Purkaus synnytti tilapäisen kelluvan saaren, josta vuori on myös saanut uimiseen (κολυμπάω, kolympáo) viittaavan nimensä. Tämän jälkeen tulivuori romahti kalderaksi. Tämä synnytti tsunamin, joka kulkeutui 150 kilometrin päähän ja aiheutti tuhoja lähisaarille. Tämän jälkeen tulivuori ei ole purkautunut. Vuonna 2006 tutkijat havaitsivat kuitenkin jäänteitä pyroklastisista virtauksista vuoren lähistöllä. Näiden virtausten arvioidaan jatkuneen käytännössä koko ajan vuoden 1650 purkauksen jälkeen.
Tioglykolihappo
Tioglykolihappo on orgaaninen yhdiste, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan viskoosinen, väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C2H4O2S ja rakennekaava HSCH2COOH. Tioglykolihaposta käytetään myös nimityksiä merkaptoetikkahappo, etaanitioli-2-happo-1 ja 2-merkaptoetaanihappo.
Tioglykolihapon moolimassa on 92,1 g/mol, sulamispiste −16,5 °C, kiehumispiste 120 °C, suhteellinen tiheys 1,3 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), sekoittuu veteen, leimahduspiste 126 °C o.c., itsesyttymislämpötila 350 °C ja CAS-numero 68-11-1.
Valmistus ja käyttö
Tioglykolihappoa valmistetaan kloorietikkahaposta, natriumklooriasetaatista tai kaliumklooriasetaatista käsittelelmällä niitä natrium- tai kaliumvetysulfidilla. Näin syntyvästä tioglykolihapon suolasta saadaan happo vapautettua suolahapolla ja tuote puhdistetaan alipainetislauksella. Tioglykolihappoa ja sen johdannaisia käytetään hiusten kihartamisessa, ihokarvoituksen poistamisessa, tekstiiliteollisuudessa nahkojen käsittelyyn, polymeroitumiskatalyyttinä ja polyvinyylipolymeerien stabiloijana. Lisäksi merkaptoetikkahappoa käytetään lähtöaineina valmistettaessa väriaineita ja lääkkeitä.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Aine syövyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Timur Ibragimov
Timur Taštursunovitš Ibragimov (s. 12. lokakuuta 2000 Pietari, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura New Jersey Devilsin organisaatiossa Hän pelaa pääasiassa AHL-joukkue Utica Cometsissa. Ibragimov on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura
Ibragimov vietti juniorivuotensa kotikaupungissaan Pietarissa. Hän oli kaudella 2015–2016 SKA Serebrjanye Lvyn C-nuorten paras maalintekijä 22 osumallaan. Kaudella 2016–2017 Ibragimov debytoi seuran A-nuorissa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi samassa liigassa pelaavaan toiseen pietarilaisjoukkueeseen, SKA-1946:een. Hän oli tehoilla 17+24=41 joukkueen neljänneksi paras pistemies Vladislav Tsitsjuran kanssa.
San Jose Sharks varasi Ibragimovin viidennellä kierroksella 164. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Kaudella 2019–2020 hän debytoi miesten peleissä Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-joukkue SKA-Nevassa, jossa tulokaskausi toi 35 runkosarjaottelussa tehot 5+8=13. Ibragimov pelasi kauden aikana myös seitsemän ottelua SKA-1946:n MHL-joukkueessa.
Toukokuussa 2020 Ibragimov teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Kesäkuussa hänen vahvistettiin siirtyvän kaudeksi 2020–2021 lainalle SM-liigajoukkue Turun Palloseuran riveihin. Siirron taustalla oli myös joukkueen pelaajakoordinaattori Tomi Kallio, joka toimii myös Sharksin kykyjenetsijänä. Ibragimov teki miesten pääsarjadebyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 2. lokakuuta 2020 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Hänet merkittiin TPS:n kolmosketjun oikeaan laitaan Ruslan Ishakovin ja Topias Haapasen viereen. Ibragimov sai ottelussa jääaikaa 13.15 minuuttia. Hän teki myös ensimmäisen pääsarjamaalinsa ja keräsi ottelusta teholukeman +2. Kaikkiaan Ibragimov pelasi ensimmäisen pääsarjakautensa aikana 51 runkosarjaottelua tehopistein 8+6=14 ja kuusi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hänen oli kuitenkin vaikea löytää vakituista roolia ja hänen ketjukaverinsa vaihtelivat paljon, joten Ibragimov ei onnistunut näyttämään täyttä potentiaaliaan. Pudotuspeleissä hän esiintyi varsin heikosti ja Ibragimov pelasi alle puolet TPS:n otteluista. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. SM-liigakauden päätteeksi, toukokuussa 2021 Ibragimov siirtyi AHL-joukkue San Jose Barracudan vahvuuteen. Hän pelasi siellä neljä playoff-ottelua ilman tehopisteitä.
Saima (lehti)
thumb|200px|Saiman ensimmäinen numero. Saima oli Kuopiossa 4. tammikuuta 1844 – 31. joulukuuta 1846 ilmestynyt ruotsinkielinen lehti, jota julkaisi J. V. Snellman.
Timur Ibragimov
Ura
Syksyn 2021 harjoitusleirin päätteeksi San Jose Sharks lähetti Ibragimovin San Jose Barracudan AHL-joukkueeseen, jossa hän pelasi suurimman osan kaudesta 2021–2022 tehden 23 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2. Maaliskuussa 2022 Ibragimov lähetettiin edelleen ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsiin, jossa hän pelasi kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä, kunnes Ibragimov nostettiin takaisin Barracudaan. Alkukauden 2022–2023 hän pelasi kokonaan ECHL-joukkue Wichita Thunderin vahvuudessa, kunnes NHL:n siirtorajan kynnyksellä helmikuussa 2023 Sharks kauppasi Ibragimovin, hyökkääjä Timo Meierin, puolustaja Santeri Hatakan ja Scott Harringtonin, maalivahti Zachary Emondin ja viidennen kierroksen varausvuoron vuoden 2024 varaustilaisuudessa New Jersey Devilsiin vaihdossa hyökkääjä Fabian Zetterlundiin ja Andreas Johnsoniin, puolustaja Šakir Muhamadulliniin ja Nikita Ohotjukiin, ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa sekä toisen kierroksen ja seitsemännen kierroksen varausvuoroihin vuoden 2024 varaustilaisuudessa. Devils lähetti Ibragimovin AHL-joukkue Utica Cometsin vahvuuteen.
Saima (lehti)
Lehti oli linjaltaan yhteiskuntakriittinen, ja sen artikkelit käsittelivät talouskysymyksiä, kasvatusta ja kansallista aktivointia. Lehden kautta Snellman kävi polemiikkia etenkin Topeliuksen Helsingfors Tidningarin kanssa. Hän harrasti siinä lehtikritiikkiä. Yhteiskunnallisten artikkeleiden ohella lehdessä oli myös kaunokirjallisia tekstejä.
The Very Best of... The Inkspots
The Very Best of... The Inkspots on kokoelma-albumi The Inkspots -kvartetin tuotannosta.
Saima (lehti)
Snellman vaati lehdessä suomen kielen aseman kohottamista. Sosiaalipolitiikka kuului myös hänen aiheisiinsa. Snellmanin yhteiskunnallisia näkemyksiä kuvastaa kirjoitus numerossa 9:
The Very Best of... The Inkspots
Levyn on julkaissut Weton/Wesgram-levy-yhtiön alamerkki DGR.
Saima (lehti)
Saiman näytenumero ilmestyi 1843, ja se jaettiin Finlands Allmänna Tidningin (nykyisen Virallisen lehden edeltäjän) mukana. Seuraavan vuoden alusta se ilmestyi kerran viikossa torstaisin. Lehden levikki oli alusta pitäen laaja, 700 tilaajaa eri puolilta maata. Se oli toiseksi suosituin lehti Virallisen lehden jälkeen. Lehti painettiin kuopiolaisessa Karstenin kirjapainossa. Lehti joutui useasti sensuurin hampaisiin, ja loppuvuodesta 1846 se vihdoin sensuurin päätöksellä lakkautettiin radikaaliutensa vuoksi. Sen seuraajaksi Snellman perusti Elias Lönnrotin tuella Litteraturblad för allmän medborgerlig bildning -nimisen lehden.
The Very Best of... The Inkspots
Kappaleet
Sivu 1
Paasikiven II hallitus
Paasikiven II hallitus oli Suomen tasavallan 29. hallitus. Se oli enemmistöhallitus, jossa olivat mukana Suomen Sosialidemokraattinen Puolue, Maalaisliitto, Edistyspuolue, RKP, SKDL ja neljä ammattiministeriä. Hallitus toimi 152 hallituspäivää 17. marraskuuta 1944 – 17. huhtikuuta 1945.
The Very Best of... The Inkspots
Kappaleet
1. I Can't Give You Anything But Love – 2:40
Paasikiven II hallitus
Urho Castrénin hallituksen vaikeudet tulla toimeen Neuvostoliiton ja Britannian asettaman valvontakomission kanssa johtivat pääministerin 7. marraskuuta 1944 presidentti Gustaf Mannerheimille jättämään eronpyyntöön. Jo samana päivänä eduskuntaryhmien edustajien lähetystö, johon kuuluivat Väinö Hakkila (SDP), Antti Kukkonen (Maalaisliitto) ja Toivo Horelli (Kokoomus), kävi valtioneuvos J. K. Paasikiven luona pyytämässä häntä pääministeriksi. Presidentti Mannerheim antoi hallituksen muodostamistehtävän Paasikivelle seuraavana päivänä. Mannerheimin mielestä kommunisteja ei olisi pitänyt ottaa hallitukseen ennen seuraavia eduskuntavaaleja. Paasikivi puolestaan katsoi, että Suomea ei voinut enää hallita ilman kommunisteja, ja niinpä ensimmäiseksi SKDL:n edustajaksi hallitukseen tuli poliittisesti melko vähämerkityksisen toisen sosiaaliministerin salkun saanut Yrjö Leino. Hallituksessa oli mukana myös neljä jatkosodan aikaisen rauhanopposition jäsentä: Maalaisliiton Urho Kekkonen, SDP:n Mauno Pekkala ja Eero Wuori sekä RKP:n Ralf Törngren. Hallituksen valta-akseli oli selkeästi maalaisliittolais-sosialidemokraattinen.
Paasikiven II hallitus oli murroskauden hallitus Suomen historiassa. Kenttäarmeijan demobilisaatio oli loppumassa. Sodassa olleille miehille oli järjestettävä työtä. Toisaalta Lapissa jatkui vielä sota saksalaisia vastaan. Liittoutuneiden valvontakomissio Neuvostoliiton johdolla käytti maassa ylintä valtaa. Äärivasemmisto oli juuri noussut julkisuuteen. Evakot ja heidän uusien asuinpaikkojensa järjestely oli käynnissä. Suursota Euroopassa kuitenkin vielä jatkui, joten kaupalliset yhteydet olivat vielä hyvin rajoitetut.
The Very Best of... The Inkspots
Kappaleet
2. Always – 2:30
Paasikiven II hallitus
Presidentti Mannerheim johti puolustusvoimien ylipäällikkönä aktiivisesti sotatoimia vuoden 1944 loppuun saakka ja oleskeli sen vuoksi enimmäkseen Päämajassa Mikkelissä. Hän hyväksyi pääministerin vahvan aseman, johon kuului muiden muassa asetuksenanto-oikeus. Paasikivi puolestaan ei sanottavasti ollut kiinnostunut vielä käynnissä olleen sodan kulusta, vaan hän keskittyi nimenomaan välirauhansopimuksen toimeenpanoon. Valvontakomission kannanoton mukaisesti hallitus lakkautti Lotta Svärd -järjestön 23. marraskuuta 1944. Kommunistien painostuksesta ja valvontakomission jätettyä hallitukselle nootin määrättiin Suomen Aseveljien Liitto lakkautettavaksi 25. tammikuuta 1945 huolimatta siitä, että järjestö vetosi voimakkaasti toimintansa epäpoliittisuuteen ja sen jatkumisen välttämättömyyteen rintamamiesten ja heidän omaistensa huoltotyössä.
The Very Best of... The Inkspots
Kappaleet
3. I've Got the World on a String – 3:56
Paasikiven II hallitus
Niin kutsutun kuutosryhmän kansanedustajat tekivät tammikuussa 1945 eduskuntakyselyn niistä poliitikoista, joiden he katsoivat olleen vastuussa Suomen joutumisesta jatkosotaan. Tämän jälkeen hallitus asetti tohtori Eirik Hornborgin johtaman komitean tutkimaan vuosina 1938–1944 harjoitettua ulkopolitiikkaa. Tammikuun lopussa 1945 pääministeri Paasikivi esitti sodanaikaisille poliitikoille vetoomuksen vetäytyä syrjään poliittisesta toiminnasta, ja tämän varmistamiseksi hallitus julkisti nimilistan henkilöistä, jotka eivät saaneet asettua ehdokkaiksi eduskuntavaaleissa. Vain muutamaa päivää ennen vaaleja pitämässään radiopuheessa Paasikivi toivoi valittavaksi "uusia kasvoja" eduskuntaan.
Puolustusministeri, kenraali Rudolf Walden sai sairauden vuoksi pyytämänsä eron hallituksesta joulukuun alussa 1944 ja hänen tilalleen tuli kenraali Väinö Valve.
The Very Best of... The Inkspots
Kappaleet
4. Sit Right Down and Write Myself a Letter – 3:39
Antiokhos I Soter
Antiokhos I Soter (noin 323–261 eaa. ) oli Persian kuningas. Hän hallitsi 281–261 eaa. Hänen isänsä oli Seleukos I ja hänen äitinsä persialaissyntyinen Apama I.
The Very Best of... The Inkspots
Kappaleet
5. Up a Lazy River – 2:31
Antiokhos I Soter
Nuoruus
Antiokhoksen vanhemmat menivät naimisiin Aleksanteri Suuren järjestämissä häissä Susassa. Monet makedonialaiset upseerit saivat Susassa persialaisen vaimon. Muista poiketen Seleukoksen ja Apaman liitto kuitenkin kesti. Muut makedonialaiset luopuivat persialaisista vaimoistaan pian Aleksanterin kuoleman jälkeen. Antiokhos syntyi noin vuonna 323 eaa., noin samoihin aikoihin Aleksanterin kuoleman kanssa. Epäilemättä Antiokhos pakeni isänsä kanssa Egyptiin vuonna 315 eaa. ja eli siellä siihen asti, kun Seleukos pääsi palaamaan Babyloniin noin vuonna 311 eaa. Ipsoksen taistelussa Antiokhos johti isänsä ratsuväkeä, joka oli etupäässä persialaista. Antiokhos kunnostautui taistelussa ja hänen ansiostaan Demetrioksen joukot joutuivat erilleen Antigonoksen joukoista. Paljon muuta Antiokhoksen nuoruudesta ei tiedetäkään.
The Very Best of... The Inkspots
Kappaleet
6. St. Louis Blues – 4:58
Antiokhos I Soter
Hallitsijakumppanina
Antiokhos mainitaan seuraavan kerran lähteissä vuoden 294/293 eaa. kriisin aikana. Seleukos oli liittoutunut Demetrioksen kanssa ja nainut tämän tyttären Stratoniken. Seleukoksen ja Demetrioksen liitto hajosi ja samaan aikaan Seleukos erosi Stratonikestä. Tämän jälkeen Antiokhos meni naimisiin äitipuolensa Stratoniken kanssa. Samalla Seleukos nimitti poikansa hallitsijakumppanikseen ja itäisten maakuntien hallitsijaksi. Ilmeisesti Antiokhoksen ja Stratoniken liitto oli onnistunut. Antiokhos oli tuolloin noin 30-vuotias, ja on epäilty että hänellä olisi ollut aikaisempi vaimo Nysa.
Antiokhos hallitsi ilmeisesti Babyloniaa ja Persiaa samalla kun hänen isänsä keskittyi läntisempiin alueisiin. Antiokhoksen toimista ei tiedetä paljoakaan, mutta hän perusti ilmeisesti uudelleen Mervin kaupungin ja nimesi sen uudelleen Antiokeiaksi. Antiokhos valvoi ehkä myös Demodamasta, jonka tiedetään toimineen Iaksartes-joella. Antiokhos vaikutti kuitenkin myös lännessä. Hänen tiedetään tehneen uhrauksen Apollonille vuonna 288 eaa. Didymassa. Miletokselle Antiokhos lahjoitti stoan. Kiitollinen kaupunki pystytti Antiokhokselle patsaan Didymaan. Jos isän ja pojan välillä oli vihamielisyyttä niin tämä hiipui ajan myötä.
The Very Best of... The Inkspots
Kappaleet
7. Shine on Harvest Moon – 2:42
Antiokhos I Soter
Kuninkaana
Antiokhosta ei mainita kriisissä, joka johti Seleukoksen ja Lysimakhoksen väliseen sotaan ja Korupedionin taisteluun, jossa Lysimakhos kaatui. Ennen sotaa Antiokhos sai isältään vastuulleen "Aasian" vuonna 281 eaa. Seleukos hyökkäsi tämän jälkeen Eurooppaan, mutta Ptolemaios Keraunos, Egyptin hallitsijan Ptolemaios I:n poika, murhasi hänet Traakiassa. Antiokhos selviytyi isänsä murhan jälkeisestä kriisistä hyvin. Pergamonin hallitsija Filetairos auttoi Antiokhosta saamaan takaisin isänsä tuhkat. Ptolemaios Keraunos tyytyi viemään osan Lysimakhoksen armeijasta Makedoniaan, eikä ryhtynyt taistelemaan Antiokhosta vastaan Vähän-Aasian herruudesta.
The Very Best of... The Inkspots
Kappaleet
8. When My Sugar Walks Down the Street – 2:02
Antiokhos I Soter
Kuninkaana
Antiokhos ajautui kuitenkin pian sotaan Bithyniaa ja Antigonos Gonatasta vastaan. Antigonos ja Antiokhos tekivät kuitenkin yhteistyötä kelttejä vastaan. Kummatkin lähettivät joukkoja Thermopylain puolustukseen. Antiokhos soti myös Ptolemaiosta vastaan, mutta tästä sodasta ei tiedetä paljon. Antiokhos menetti Ptolemaiokselle Miletoksen noin vuonna 279 eaa. Suurempi uhka olivat keltit, jotka nyt hyökkäsivät Vähään-Aasiaan Bithynian hallitsijan Zipoiteen yllyttämänä. Sota kelttejä vastaan kesti vuosia, mutta lopulta Antiokhos kukisti heidät taistelussa, osittain sotanorsujensa ansiosta. Keltit asettuivat asumaan alueelle, joka ajan myötä sai nimen Galatia. Antiokhos haavoittui ehkä taistelussa kelttejä vastaan. Kelttejä vastaan saamastaan voitosta Antiokhos sai lisänimen soter ("pelastaja").
The Very Best of... The Inkspots
Kappaleet
Sivu 2
Antiokhos I Soter
Kuninkaana
Antiokhos solmi liiton Makedonian hallitsijan Antigonos Gonataan kanssa ja antoi tälle vaimoksi sisarpuolensa Filan. Antiokhos antoi tyttärensä Apaman Kyrenaikan hallitsijalle Magasille, joka yritti saavuttaa itsenäisyyttä Ptolemaiosten Egyptistä. Kummatkin avioliitot oli suunnattu Ptolemaios II:ta vastaan. Tämä johtikin 270-luvulla eaa. niin sanottuun ensimmäiseen syyrialaissotaan. Tämä sota loppui noin 272 eaa.
The Very Best of... The Inkspots
Kappaleet
1. Stars Fell on Alabama – 4:52
Antiokhos I Soter
Kuninkaana
Antiokhos teki pojastaan Seleukoksesta hallitsijakumppaninsa. Jostain syystä Antiokhos antoi teloittaa Seleukoksen noin vuonna 267 eaa. ja nimitti toisen poikansa Antiokhos II:n kanssahallitsijakseen.
The Very Best of... The Inkspots
Kappaleet
2. It Had To Be You – 3:59
Antiokhos I Soter
Kuninkaana
Vuonna 262 eaa. Antiokhos yritti kukistaa Pergamonin kuningaskunnan, mutta hän kärsi tappion Sardesin lähellä. Samana vuonna Antiokhos antoi teloittaa poikansa Seleukoksen, jota hän syytti kapinasta. Kun Antiokhos kuoli vuonna 261 eaa., hänen poikansa Antiokhos II nousi valtaistuimelle.
The Very Best of... The Inkspots
Kappaleet
4. Frankie and Johnny – 3:03
5. It's a Sin to Tell a Lie – 2:41
6. Nice Work If You Can Get It – 2:33
7. Stardust – 2:59
HMS Cossack
HMS Cossack on ollut seitsemän Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Rahapuu
Rahapuu eli rahapaunikko (Crassula ovata, syn. Crassula portulacea) on maksaruohokasvien heimoon kuuluva kasvi. Rahapuu on mehikasvi, sillä se varastoi runsaasti vettä lehtiinsä. Rahapuu on helppohoitoinen ja suosittu huonekasvina. Se vaatii paljon valoa ja vähän vettä. Sillä on myös suomenkielinen lempinimi ”paratiisipuu”.
Ulkonäkö ja koko
Rahapuun tumman- tai harmaanvihreät lehdet ovat 30–90 mm pitkiä ja 18–40 mm leveitä, usein punertavia reunoistaan, soikeita, paksuja ja pinnaltaan vahamaisia. Ne kasvavat paksusta vihreästä tai vihreän ruskehtavasta varresta, jossa on vanhemmiten ruskeita poikkiraitoja. Lehdet varastoivat muiden mehikasvien tavoin vettä, minkä ansiosta rahapuu kestää hyvin kuivuutta. Rahapuut kasvavat hitaasti, mutta voivat suotuisissa olosuhteissa kasvaa 1–3 metrin korkuisiksi, huonekasveina ne harvoin yltävät metriä korkeammaksi. Alimmat lehdet kuivuvat ja putoavat pois puun kasvaessa. Rahapuu kukkii vain harvoin ja vanhempana, ja rahapuun ollessa huonekasvina kukkiminen edellyttää, että kasvi on ollut talven viileässä (12–15 °C) ja kuivassa lepoajan. Kukkiessaan rahapuu kasvattaa pienet valkoiset tai punertavanvalkoiset kukat.
thumb|243px|Kukinta
Levinneisyys
Laji on kotoisin Etelä-Afrikasta. Kotiseuduillaan rahapuu kasvaa kuivilla savanneilla, hiekkaperäisessä maassa. Talviaikaan se kukkii.
Muuta
Rahapuut, niin kuin monet muutkin mehikasvit ovat CAM-kasveja, jotka liiallisen haihtumisen estämiseksi pitävät ilmarakonsa kiinni päivällä. Yöllä ilmaraot avautuvat, jolloin kasvi ottaa sisään hiilidioksidia ja varastoi sen solunesterakkulaan omenahapoksi, josta jälleen päivällä vapautuu hiilidioksidi yhteyttämistä varten. Hiilidioksidimäärä, jonka kasvi pystyy varastoimaan solunesterakkulaan, on kuitenkin suhteellisen pieni. Tästä syystä CAM-kasvien yhteyttämisen määrä jää melko vähäiseksi.
Kiinan Grand Prix 2018
Kiinan Grand Prix 2018 (virallisesti Formula 1 2018 Heineken Chinese Grand Prix) oli Formula 1 -kauden kolmas osakilpailu, joka ajettiin 15. huhtikuuta Shanghain moottoriradalla Shanghaissa Kiinassa.
Aika-ajot
Daniel Ricciardo ei meinannut päästä aika-ajoihin ollenkaan, koska hänen autonsa moottorin turbo rikkoutui kolmansissa vapaissa harjoituksissa, moottori saatiin kuitenkin korjattua ja hänelle jäi aika-ajoissa kolme minuuttia aikaa ajaa kierros, ja hän selvisi seuraavaan osioon ollen kolmastoista. Charles Leclerc pyörähti Sauberillaan eikä päässyt toiseen osioon. Hänen tallikaverinsa Marcus Ericsson sai viiden sekunnin aikarangaistuksen sekä kolme rangaistuspistettä, koska jätti tuplakeltaiset liput huomiotta.
Ferrarit valtasivat eturivin toista kertaa peräkkäin, mikä tapahtui viimeksi vuonna 2006. Sebastian Vettelin aika oli uusi rataennätys. Kimi Räikkönen oli tiukasti mukana paalupaikka taistelussa, mutta hävisi ratkaisevalla kierroksella aikaa radan viimeisessä sektorissa.
Kilpailu
Paalupaikalta lähtenyt Sebastian Vettel liikkui lähdössä voimakkaasti oikealle, jolloin Kimi Räikkönen joutui hiljentämään menettäen paikkansa Valtteri Bottakselle. Muutaman mutkan jälkeen Lewis Hamiltonin ohittanut Max Verstappen ohitti myös Räikkösen.
Bottas teki varikkopysähdyksen ensin, ja Vettel jäi radalle. Mercedeksen taktiikka onnistui, kun Bottas nousi kärkeen Vettelin pysähdyksen jälkeen. Räikkönen jätettiin radalle, kunnes Bottas ja Vettel saavuttivat hänet. Ferrari yritti hyödyntää Räikköstä hidastamaan Bottasta, mutta se ei onnistunut, kun Bottas ohitti Räikkösen ulkokautta radan ensimmäisessä mutkassa.
Kierroksella 30 Toro Rossot kolaroivat keskenään, kun Pierre Gasly ajoi tallikaverinsa Brendon Hartleyn perään. Turva-auto otettiin radalle, että rata saataisiin siivottua romuista. Gasly sai tapahtumasta 10 sekunnin aikarangaistuksen. Red Bull oli hereillä ja otti molemmat kuljettajansa varikolle. Sen sijaan Mercedes eikä Ferrari reagoineet, jolloin Red Bull -kuljettajat saivat huomattavan edun tuoreilla renkailla. Bottas piti kärkipaikan turva-auton poistuttua.
Sergio Amidei
pienoiskuva|upright|Sergio Amidei vuonna 1955. Sergio Amidei (30. lokakuuta 1904 Trieste, Italia – 14. huhtikuuta 1981 Rooma) oli italialainen käsikirjoittaja ja Italian neorealismin merkittävä hahmo.
Amidei työskenteli maineikkaiden italialaisohjaajien kanssa, kuten Roberto Rossellinin ja Vittorio De Sican. Hän oli Oscar-ehdokkaana neljä kertaa: vuonna 1946 elokuvasta Rooma – avoin kaupunki, 1947 Sciuscia – viattomat, 1949 Paisà ja 1961 Kenraali della Rovere.
Kymco
Kymco on Kwang Yang Motor Co, Ltd:n käyttämä myyntinimike. Yhtiö valmistaa skoottereita, moottoripyöriä, ja mönkijöitä. Se on Taiwanin suurin ja yksi maailman suurimmista skoottereiden ja moottoripyörien valmistajista. Kymco perustettiin vuonna 1963 valmistamaan Hondan varaosia. Ensimmäinen moottoripyörä valmistui vuonna 1970 ja markkinointi "Kymco"-nimen alla alkoi vuonna 1992. Kymcon tehdas sijaitsee Kaohsiungissa Taiwanissa, ja työllistää noin 3400 ihmistä. Noin 480 000 ajoneuvoa valmistuu vuosittain. Kymcolla on tehtaita myös Indonesian Jakartassa, kuten myös Kiinan Shanghaissa ja Chengdussa.
Kymcon Suomen maahantuoja on GLE Oy / Snellman Motosport.
2000-luvulla Kymcon valmistamat 250 -kuutioiset nelitahtimoottorit ovat olleet suosittuja myös eri ATV-merkkien ja go-kart merkkien moottoreina. Kymcon valmistamaa 250cc moottoria ovat käyttäneet mm. Arctic Cat ja PGO -merkit. Kymco ja Kawasaki ovat investoineet yhteiseen moottoritehdashankkeeseen Kymcon Changzhoun tehtaalle Kiinassa. Tehtaan tuotanto käynnistyy 2010 aikana ja moottoreita tullaan käyttämään Kawasaki ja Kymco -merkkisten kaksipyöräisten voimanlähteinä. Kymco ja BMW ovat tehneet moottoriyhteistyötä Kymcon toimittaessa 449cc nelitahtimoottorin BMW:n G 450 X enduro pyörään.
Australiassa Kymco-skoottereita myytiin nimellä Bug Scooters.
Skootterit
pienoiskuva|200px|Kymco Grand Dink 125 pienoiskuva|200px|[[Kymco Agility City 50]] pienoiskuva|200px|Kymco Filly 50 pienoiskuva|200px|Kymco Super 9 A/C 50
Moottoripyörät
200px|pienoiskuva|Kymco Venox 250.
Mönkijät
200px|pienoiskuva|Kymo MXU 300-mönkijä. 200px|pienoiskuva|Kymco MXU 500-mönkijä.
GNU Assembler
GNU Assembler (lyhyesti GAS) on GNU-projektin assembler-ohjelma, joka seuraa usein GCC-kääntäjän tai GNU Binutils -paketin mukana.
Ohjelmakomento on usein vain lyhyesti as.
August Ahlqvist
Karl August Engelbrekt Ahlqvist, A. E. Ahlqvist, kirjailijana A. Oksanen (7. elokuuta 1826 Kuopio – 20. marraskuuta 1889 Helsinki), oli suomalainen runoilija, suomalais-ugrilaisten kielten tutkija ja vuodesta 1863 ystäväänsä Elias Lönnrotia seurannut Keisarillisen Aleksanterin yliopiston suomen kielen professori (myöhemmin myös kansleri). Ahlqvistia pidetään fennougristiikan yhtenä perustajana. Ahlqvistin suuri innoittaja oli J. L. Runeberg, jolta hän peri kansallisromanttisen näkökulman. Kirjailijanimeä A. Oksanen hän alkoi käyttää Kuopiossa kirjoittaessaan Saima-lehteen, jota toimitti tuolloin J. V. Snellman.
Elämä ja ura
Ahlqvist oli kotoisin Kuopiosta. Hän syntyi aviottomana lapsena, hänen isänsä oli kenraaliadjutantti, vapaaherra Johan Mauritz Nordenstam (k. 1882). Äiti Maria Augusta Ahlqvist (k. 1886) oli kuopiolainen piika. Hänen kasvatusisänään toimi maanjako-oikeuden puheenjohtaja, varatuomari Karl Stenius.
Ahlqvist perusti vuonna 1847 D. E. D. Europaeuksen ja Paavo Tikkasen kanssa Suomettaren. Myöhemmin hän perusti myös kielitieteellisen aikakauslehti Kielettären. Hän teki vuosina 1854–1859 useita tutkimusmatkoja suomen sukulaiskieliä puhuvien kansojen pariin sekä vuosina 1877 ja 1880 hantien ja mansien asuma-alueille. Ahlqvist julkaisi useita tutkimuksia vatjan, vepsän, mordvan, hantin ja mansin kielistä, ollen viimeksi mainitussa pioneeri, Viron kirjallisuudesta sekä suomen ja unkarin kielten sukulaisuudesta. Hän kirjoitti myös teoksen Muistelmia matkoilta Venäjällä, joka on ensimmäinen suomenkielinen matkakirja, sekä Savolaisen laulun sanat. pienoiskuva|August Ahlqvist, [[Eero Järnefeltin maalaama muotokuva vuodelta 1889.|alt=|vasen|199x199px]]
Ahlqvist valmistui vuonna 1857 filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta ja vuonna 1860 filosofian tohtoriksi. Vuonna 1862 hänet kutsuttiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi. Ahlqvist palkittiin Venäjän keisarillisen tiedeakatemian puolikkaalla Demidovin palkinnolla, joka oli aikanaan maailman merkittävimpiä tiedepalkintoja. Hän myös osoitti tutkimuksillaan ensimmäisenä, että tšuvassi ei ole suomalais-ugrilainen kieli.
Kriitikko ja Aleksis Kiven vainoaja
Ahlqvist toimi myös kirjallisuuskriitikkona. Hänellä oli suomen kielen uudistajana paljon merkitystä kirjallisuuspiireissä, mikä käy ilmi Aleksis Kiven tapauksesta. Ensimmäisestä Aleksis Kiven merkittävästä julkaisusta, Seitsemästä veljeksestä lähtien Kivi oli Ahlqvistin ankaran kritiikin kohteena. Seitsemän veljeksen arvostelussaan Finlands Allmänna Tidningenissä hän teilasi kirjan täysin, pitäen sitä myöhemmin jopa ”häpeäpilkkuna suomalaisessa kirjallisuudessa”. Tämä pelästytti Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran, ja Seitsemän veljeksen Novelli-kirjaston vihkosien myynti keskeytettiin ja painatussuunnitelma yhtenä niteenä julkaistavasta kirjasta jäädytettiin kolmeksi vuodeksi.
Ahlqvist suhtautui kriittisesti Kiven kansankuvaustapaan, joka esitti kansan paljon raadollisemmassa valossa kuin kansan nöyryyttä ja sävyisyyttä korostava runebergiläinen idealistinen kansankuvaus. Veijo Meri kuvaa Ahlqvistin suhdetta Kiveen ”sairaaksi”, sillä hän kirjoitti Kivestä tämän jo kuoltua vielä muun muassa pilkkarunon, jossa käytti Kivestä muun muassa ilmaisuja ”taitamaton tahruri” ja ”hullu viinan juoja”. Ankaran kritiikin on myöhemmin arveltu jopa vaikuttaneen Kiven mielenterveyden romahtamiseen ja ennenaikaiseen kuolemaan.
Tuotanto
Lisäksi muun muassa lehtiartikkeleita ja sävellettyjä runoja
John Lubbock
thumb|John Lubbock '''John Lubbock, Aveburyn 4. baronetti ja 1. paroni''' (30. huhtikuuta 1834 – 28. toukokuuta 1913) oli englantilainen pankkiiri, poliitikko, biologi ja arkeologi. Hän opiskeli Etonissa vuodesta 1845 alkaen, minkä jälkeen hän työskenteli isänsä omistamassa pankissa. Vuonna 1856 hänestä tuli myös pankin osaomistaja. Vuonna 1865 Lubbock peri baronetin arvon isältään. Vuosina 1870–1880 hän toimi liberaalipuolueen parlamenttiedustajana. Lubbockin hävittyä vuoden 1880 vaalit liberaalipuolueen edustajana hänet valittiin samana vuonna House of Commonsiin London Universityn edustajana. Hän oli ollut tuon yliopiston varakansleri vuodesta 1872.
Lubbock valittiin Institute of Bankersin puheenjohtajaksi vuonna 1879. Vuonna 1881 hän toimi British Association for the Advancement of Sciencen puheenjohtajana ja vuosina 1881–1886 Linnean Societyn puheenjohtajana. Biologiassa Lubbock tutki erityisesti pistiäisiä. Hän keksi termit ”paleoliittinen” ja ”neoliittinen”. Lubbock oli kirjeenvaihdossa Charles Darwinin kanssa, ja jonkin aikaa myös asui hänen naapurinaan.
Sudanin lippu
250px|thumb|right|Sudanin lippu 250px|thumb|right|Sudanin vanha lippu, käytössä [[1956–1970]] Sudanin lippu otettiin käyttöön 20. toukokuuta 1970. Lippu koostuu punaisesta, valkoisesta ja mustasta vaakaraidasta sekä vihreästä kolmiosta tangon puolella.
Ennen nykyistä lippua Sudanissa oli käytössä trikolori, jonka värit ylhäältä alas olivat sininen, keltainen ja vihreä.
Sudanin nykyisen lipun punainen väri kuvaa Sudanin marttyyrejä ja taistelua Britannian siirtomaavaltaa vastaan. Valkoinen kuvaa myönteisyyttä, musta itsenäisyyttä ja vihreä maataloutta sekä islamia. Punainen, valkoinen, musta ja vihreä ovat myös panarabialaiset värit; pääosa Sudanin väestöstä on arabeja tai arabiankielisiä.
Upper Deck
Upper Deck on yhdysvaltalainen yhtiö, joka tunnetaan parhaiten keräilykorttien valmistuksesta. Se on perustettu vuonna 1988. Aluksi yhtiö valmisti baseball-kortteja, mutta sai lisenssin NHL-korttien valmistukseen vuonna 1990, josta lähtien se on ollut yksi suurimmista NHL-kortteja valmistavista yhtiöistä.
Waterloo (Ontario)
Waterloo [] on 97 475 asukkaan (2006) kaupunki Ontarion provinssin eteläosassa, Kanadassa. Waterloon kaupunki on pienin Waterloon kunnan kolmesta kaupungista. Kunnan suurin kaupunki on Kitchener ja toiseksi suurin Cambridge.
Kitcheneriä ja Waterloota viitataan usein Kitchener-Waterlooksi (K-W, tai "the twin cities"), tästä huolimatta molemmilla kaupungeilla on omat hallintoelimensä. Vuosien aikana kaupungit ovat yrittäneet yhdistyä useita kertoja, joskus jopa myös Cambridgen kaupungin kanssa. Yhdistymisneuvottelut eivät ole kuitenkaan johtaneen toivottuun lopputulokseen.
Upper Deck
NHL
Upper Deckin tämän hetken valikoimaan kuuluvat muun muassa seuraavat tuotemerkit: Upper Deck, Upper Deck Victory, SPx, The Cup, Be A Player, SP Authentic, UD Ice, Mini Jersey Collection, OPC Premier ja Sweet Shot. Jokaisella korttimerkillä on oma ulkoasunsa ja omanlaisensa valikoima. Esimerkiksi Upper Deck Victory on halvin korttisarja Sarjan kortteja on tehty kaikista tunnetuimmista pelaajista ja sarjaan kuuluu muutama erikoiskorttisarja, mutta pakkauksissa ei ole numeroituja kortteja tai paitakortteja. Be A Player puolestaan on pääosin nimikirjoituskortteihin erikoistunut sarja, mutta nimikirjoituskortteja on jonkin verran myös muissakin sarjoissa. Nykyisin hyvin yleisiä ovat myös niin kutsutut paitakortit, joissa pelaajan käyttämästä paidasta on leikelty paloja kortin sisään. Tällaisia kortteja on mm. SPx- ja SP Authentic-sarjoissa. Mini Jersey Collection-sarjassa puolestaan on korttien joukossa pelaajien aitojen pelipaitojen näköisiä minipaitoja.
Waterloo (Ontario)
Kaupungin väkilukuun vaikuttaa kaupungin yliopistoissa opiskelevien suuri määrä. Vakituisia asukkaita kaupungissa on 97 475 (2006), mutta kaupungin kahdessa yliopistossa käy kaikkiaan lähes 20 000 oppilasta joka nostaa kaupungin väkiluvun noin 114 700 asukkaaseen.
Upper Deck
NHL
Usein erikoiskortit numeroidaan, eli niitä lasketaan maailmalle vain numeroinnin mukainen määrä. Painosmäärät ovat 2000-luvun ainana pudonneet. Nykyisin numeroituja kortteja on jopa alle 10een numeroituina kun vielä 90-luvulla 100 asti numeroidut kortit olivat harvinaisuuksia. Nykyään myös korttien painamisessa käytetyt painolaatat laitetaan jakoon ainutlaatuisina kappaleina The Cup -sarjassa.
Waterloo (Ontario)
Historia
Vuonna 1784 Kanadan hallitus luovutti 2 730 km² maata nykyisen Waterloon ympäriltä irokeesi intiaaneille reservaatin perustamista varten. Irokeesit kuitenkin aloittivat pian tämän jälkeen maaoikeuksien myynnin eteenpäin. Vuosien 1796–1798 välisenä aikana suurin osa alueesta oli lohkottu ja myyty muille omistajille.
Upper Deck
Muut keräilykortit
Muista urheilulajeista UD:n valikoimiin kuuluvat baseball, koripallo, amerikkalainen jalkapallo ja jalkapallo. Urheiluaiheisten korttien lisäksi Upper Deck valmistaa keräilykortteja mm. World of Warcraft-peliin ja Yu-Gi-Ohiin.
Waterloo (Ontario)
Historia
Ensimmäisinä siirtolaisina vuonna 1804 alueelle saapui Yhdysvalloista pienehkö joukko saksankielisiä mennoniittoja Pennsylvaniasta, jotka ostivat pienehkön maa-alueen Waterloon lähettyviltä. Seuraavana vuonna suurempi joukko mennoniittoja saapui alueelle, he hankkivat haltuunsa yhä suurempia alueita Waterloon ja Kitchenerin lähettyviltä. Alun perin he nimesivät Kitchenerin kaupungin Berliiniksi, joka kuitenkin ensimmäisen maailmansodan aikana 1916 vaihdettiin nykyiseen muotoonsa, saksalaisvihamielisyyden vuoksi.
Alueelle muutti useiden eri alojen ammattilaisia ja maanviljelijöitä. Waterloon työllistäjän toimi useita pieniä yksityisiä eri alan yrityksiä. Kaupunki kasvoi myös tärkeäksi vakuutusalan yritysten kotipaikaksi. Vasta 1900-luvun alkupuolella ulkopuoliset sijoittajat perustivat alueelle laajempaa teollista toimintaa. Tärkeimpiä teollisuuden aloja olivat kumi- ja autoteollisuuden alihankinta. Yhtenä teollisuuden kasvun syynä oli läheisten Niagaran putousten vesivoimalla tuotettu halpa sähkö.
Waterloosta tehtiin virallisesti kylä 27. toukokuuta 1857, kaupunkioikeudet se sai 10.2.1876 (Town), ja se määriteltiin suurkaupungiksi 1.1.1948 (City).
No Peace At All – Thrash Ör Die!
No Peace At All – Thrash Ör Die! on puolalaisen black metal -yhtye Witchmasterin kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 2009. Levy sisältää yhtyeen kaksi varhaista demoa.
Roger Vadim
Roger Vadim (oik. Roger Vladimir Plemiannikov; 26. tammikuuta 1928 Pariisi – 11. helmikuuta 2000 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja, kirjailija, lehtimies, näyttelijä ja tuottaja. Hänen elokuvansa ...ja Jumala loi naisen vuodelta 1956 nosti Brigitte Bardot’n maailmanmaineeseen.
Elämä
Vadimista tuli teatterinäyttelijä 16-vuotiaana.
Elokuvamaineensa lisäksi hänen elämäänsä lisäsi glamouria hänen suhteensa sellaisiin kaunottariin kuin Brigitte Bardot ja Jane Fonda. Hän myös asui yhdessä Catherine Deneuven kanssa, jonka kanssa hän sai pojan, Christian Vadimin, ennen avioitumistaan Fondan kanssa. Warholin tallin tähti Candy Darling kirjoitti väitetystä suhteesta Vadimin kanssa päiväkirjoissaan nimeltä My Face for the World to See. Darling väitti, että suhde tapahtui aikana, jolloin Vadim oli naimisissa Jane Fondan kanssa. Myöhemmän teatteri- ja elokuvatyönsä lisäksi Vadim kirjoitti useita kirjoja, mukaan lukien omaelämäkertansa D’une étoile à l’autre.
Vadim kuoli lymfoomaan 72-vuotiaana, ja hänet haudattiin St. Tropez’n hautausmaalle Saint-Tropez’hen, Etelä-Ranskaan.
Simpeleen rautatieasema
Simpeleen rautatieasema on rautatieliikennepaikka Rautjärven Simpeleellä Karjalan radalla. Asema avattiin väliaikaiselle liikenteelle vuonna 1935 ja virallisesti marraskuussa 1937.
Simpeleen asemarakennuksen suunnitteli Thure Hellström, ja se valmistui vuonna 1936. Alun perin asema sijaitsi Tainionkosken ja Elisenvaaran välisellä radalla, mutta Simpele-Elisenvaara -rataosuus jäi toisen maailmansodan jälkeen luovutetulle alueelle. Uusi ratayhteys Parikkalaan valmistui vuonna 1949.
Asemarakennus jäi sivuun radasta vuonna 1977 tehdyn rataoikaisun myötä. Asemalla on kaksi matalaa matkustajalaituria, leveämpi asvalttipintainen sekä kapea puinen, jotka sijaitsevat ratapihan eteläpuolella. Aseman länsipuolelta erkanee 2,5 kilometriä pitkä teollisuusraide nykyiselle Metsä Boardin Simpeleen kartonkitehtaalle. Ratalinja Elisenvaaraan kulki aseman itäpuolen kaarteen kohdalta (josta ratalinja nykyään kaartaa koilliseen Parikkalan suuntaan) kohti nykyistä valtakunnanrajaa, jonne on matkaa n. 2,5 km. Ratalinja on edelleen monin paikoin maastossa havaittavissa.
Simpeleen asemalla pysähtyy yhteensä kuusi junavuoroa: kolme junaa Helsinkiin ja kolme junaa Joensuuhun. Kaikki matkustajajunat käyttävät raidetta kaksi. Lipunmyynti Simpeleellä lopetettiin vuonna 2001.
Historiaa rautatien tulosta Simpeleelle
Rautatien saaminen Simpeleelle, ja radan yhteyteen pääseminen oli ennen kaikkea Simpeleen tehtaan tulevaisuuden elinehto. Tuloksettomia yrityksiä radan saamiseksi oli tehty jo ennen Yhtyneiden Paperitehtaiden perustamista (v. 1920).
Vuonna 1924 laadittiin suunnitelma radan rakentamiseksi Elisenvaaran asemalta Simpeleen tehtaalle, mutta vielä tämäkään hanke ei toteutunut. Yhtyneiden Paperitehtaiden suuromistaja, kenraali Rudolf Walden ja Simpeleen tehtaan isännöitsijä Ilmari Sipilä jatkoivat kuitenkin ponnisteluja yhdessä kuntien edustajien sekä alueen kansanedustajien myötävaikutuksella ratayhteyden saamiseksi Simpeleelle.
Ensimmäinen juna Simpeleen asemalle saapui 28.10.1935. Elisenvaaraan asti rata valmistui pari vuotta myöhemmin, jolloin pidettiin myös radan juhlalliset vihkiäiset.
MS Alcantara (1927)
MS Alcantara oli Royal Mail Linen risteilyalus, joka valmistui 1927 Harland and Wolffin telakalta Belfastissa Pohjois-Irlannissa. Alus seurasi yhtiön palveluksessa saman nimistä alusta SS Alcantaraa, joka tuhoutui ensimmäisessä maailmansodassa.
Liikennöintihistoria
MS Alcantara matkasi Southamptonin Etelä-Amerikan itärannikon välisellä reitillä. Alus peruskorjattiin 1934, jolloin siihen asennettiin tehokkaammat moottorit. Aluksen nopeus kasvoi tuolloin 18 solmuun.
Kuninkaallinen laivasto lunasti aluksen muutettavaksi apuristeilijäksi 1939 toisen maailmansodan uhatessa. Muutostöiden aikana aluksen savuhormit päätettiin yhdistää ja se aseistettiin kuusituumaisin tykein. Alus siirrettiin Maltalle lisätöitä varten. Matkan aikana alus kuitenkin kolaroi Cunard Linen RMS Franconian kanssa, ja aluksen määräsatamaksi vaihdettiin Aleksandria. Aleksandriassa korjattiin aluksen runkoon tulleet vauriot.
HMS Alcantara kohtasi 28. heinäkuuta 1940 Etelä-Atlantilla Saksan laivaston kaapparin Thorin, joka osui alukseen kahdesti ja kärsi itse kolmesta osumasta. Alcantaran konehuone täyttyi vedellä. Tämän seurauksena aluksen nopeus pieneni, mikä mahdollisti Thorin irtautumisen taistelusta.
Alus muutettiin 1943 joukkojenkuljetusalukseksi. Se palautettiin lokakuussa 1948 omistajilleen, minkä jälkeen alus palasi Southamptonin ja Etelä-Amerikan väliselle reitille. Alus myytiin huhtikuussa 1958 japanilaisille, jotka nimesivät sen Kaishomaruksi. Alus kuitenkin romutettiin vielä samana vuonna.
Pronssisoturit
Pronssisoturit on Michelle Paverin kirjoittama fantasiakirjasarja, joka kertoo ajasta 1500 vuotta ennen ajanlaskun alkua, välimeren pronssikaudesta. Kirja kertoo köyhän 12-vuotiaan pojan, Hylaksen seikkailusta muinaisessa Kreikassa. Sarja on viisiosainen, mutta siitä on suomennettu vain kolme.
Kirjasarjan osat
Kirjasarja alkaa kohdasta, jossa varikset ovat tappaneet Hylaksen koiran, Nopsan ja ovat hänen kannoillaan.
Kirjasarjan juoni
Samalla Pirra-niminen 12-vuotias kuninkaallinen tyttö pakenee omaa perhettänsä pakkoavioliiton takia. Hän ei ikinä elämänsä aikana ole saanut elää kotinsa muurien ulkopuolella, vaan häntä ollaan aina tiukasti vartioitu. Eräänä päivänä hän onnistuu livahtamaan vartijoita pakoon vapauteen. Hän löytää muuan kalastajan, joka ottaa hänet mukaansa. Kalastaja kuitenkin sanoo ettei suostu kuljettamaan tyttöä kauas ja jättää hänet lopulta autiolle saarelle jossa Hylas on.
Kaarle Martel
thumb|Kaarle Martelin hauta [[Saint-Denisin basilikassa.]] thumb|[[Carl von Steuben: Kaarle Martel Toursin taistelussa.]] Kaarle Martel (vanh. Kaarle Martell;, , ”Kaarle Vasara”) (noin 688–741) oli frankkilainen ylimys ja vuosina 720–741 Frankkien valtakunnan todellinen hallitsija. Hän oli kuningas Pipin Pienen isä ja keisari Kaarle Suuren isoisä.
Elämä
Kaarle oli Austrasian major domus Pipin Heristalilaisen avioton poika.
Samettisumakki
Samettisumakki eli virginiansumakki (Rhus typhina, synon. Rhus hirta) on itäisessä Pohjois-Amerikassa alkuperäisenä kasvava ja Euroopassa koristepensaana viljelty sumakkikasvilaji.
Kaarle Martel
Elämä
Kun Pipin Heristalilainen kuoli vuonna 714, hänen leskensä Plektrudis nosti major domukseksi Pipinin alaikäisen pojanpojan Teudoaldin, jotta Kaarle ei pääsisi valtaan. Plektrudis myös vangitutti Kaarlen Kölnissä. Kaarle kuitenkin pakeni, ja Austrasian ylimystö valitsi hänet uudeksi major domukseksi eli käskynhaltijaksi. Kaarle voitti sen jälkeen kilpailevan Neustrian major domuksen Ragenfridin sisällissodassa, ja hänestä tuli vuonna 720 koko Frankkien valtakunnan major domus.
Alfred-luokka
Alfred-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston seitsemän 74-tykkisen kolmannen luokan linjalaivan muodostama alusluokka.
Kaarle Martel
Elämä
Kun Kaarle nousi major domukseksi, oli Frankkien valtakuntaa hallinnut merovingidynastia heikentynyt. Siihen oli kuulunut useita nuorina, noin 15-vuotiaina valtaistuimelle nousseita hallitsijoita, jotka kuolivat jo alle 30-vuotiaina, usein rankkojen elämäntapojen uuvuttamina. On selvää, että tällaisessa valtatyhjiössä valta menee sellaiselle häikäilemättömälle henkilölle, joka ymmärtää tarttua tilaisuuteen. Kaarle oli juuri sellainen.
Samettisumakki
Samettisumakki kasvaa 2–5 metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat parilehdykkäiset. Suikeita sahalaitaisia lehdyköitä on 5–10 paria. Samettisumakin kukinto on pysty ja kapeasti kartiomainen, kukkiessaan väriltään vihertävä. Hedelmät ovat punaisia, tiheästi karvaisia luumarjoja.
Kaarle Martel
Elämä
Virallisissa valtiollisissa seremonioissa ja otettaessa vastaan ulkomaiden lähettiläitä viimeiset merovingihallitsijat esiintyivät koko kuninkaallisen asemansa mukaisissa juhlallisuuksissa. Tosiasiassa he olivat nukkehallitsijoita, ja todellista valtaa käytti Kaarle Martel. Kaarlen asema ei ollut aluksi niin vahva, että hän olisi uskaltanut jättää muodollisen hallitsijan paikan täyttämättä.
Alfred-luokka
Suunnittelu
Alusten aseistuksena oli kummallekin tykkikannelle asennetut 28 tykkiä. Alemmalla kannella tykit olivat 32-naulaisia ja ylemmällä 18-naulaisia. Lisäksi puolikannella oli neljätoista ja etukannella neljä 9 naulan tykkiä.
Alukset
HMS Edgar tilattiin 16. heinäkuuta 1774, mutta tilaus siirrettiin 25. elokuuta Arrogant-luokkaan. Kahden 5. helmikuuta 1777 tilatun aluksen, HMS Caesar Plymouthin telakalta ja HMS Bulwark Portsmouthin telakalta, rakennustöitä ei edes aloitettu. Kumpaakin tilausta muutettiin 11. kesäkuuta 1778 ja peruutettiin 4. maaliskuuta 1783.
Kaarle Martel
Elämä
Euroopassa elettiin Kaarle Martelin aikana kansainvaellusten jälkimainingeissa. Frankkien valtakuntaa ahdistivat monet ulkoiset uhat, joiden kukistaminen lujitti Kaarlen asemaa valtakunnan johdossa. Liikkeellä oli monia kansoja, kuten langobardit, slaavit ja saksit. Saksit olivat lähteneet liikkeelle Reinin ja Elben välimailta. Heidän kukistamisekseen moni itsenäistä asemaa tavoitellut paikallisruhtinas joutui pyytämään apua Kaarlelta, joka antoi sitä sillä ehdolla, että hänet tunnustetaan sen jälkeen johtajaksi. thumb|250px|Kaarle Martelin sodat arabeja vastaan [[Akvitaniassa, Septimaniassa ja Provencessa Toursin taistelun jälkeen vuosina 734–742.]]
Vakavimman uhan Frankkien valtakunnalle muodostivat arabit, jotka olivat vähän aikaisemmin vallanneet Pyreneiden niemimaan. Kaarle voitti arabit Toursin taistelussa lähellä Poitiersia vuonna 732 (tai 733), mistä hän sai lisänimen Martel, 'Vasara'. Ainoa taistelua koskeva aikalaiskuvaus löytyy "Vuoden 754 kronikasta", joka on luultavasti kirjoitettu Toledossa. Sen mukaan taistelua edelsi viikon mittainen jakso, jolloin joukot vain tarkkailivat toisiaan. Sen jälkeen arabien ratsuväki aloitti hyökkäyksen lukumäärältään ylivoimaisia frankkeja vastaan ja kärsi musertavan tappion. Seuraavan yön aikana heidän joukkojensa eloonjääneet olivat jättäneet leirinsä. Kaarlen voiton katsottiin pysäyttäneen muslimien laajentumispyrkimykset Euroopassa, mutta nykyään tätä on alettu pitää Kaarle Martelin kuninkuuspyrkimyksiin kuuluneena liioitteluna. Vaikka Toursin taistelua pidetään ratkaisevana, frankit ja arabit kävivät seuraavina vuosina ennen tilanteen rauhoittumista useita pieniä sotia. Sitäkin on alettu pitää epävarmana, olivatko arabit tässä vaiheessa vielä muslimeja. Vuoden 754 kronikka käyttää heistä vain nimityksiä "arabit", "saraseenit" tai "ismaeliitit".
Kaarlen voitettua arabit hänen asemansa oli Frankkien valtakunnassa vahva. Kun nimellinen hallitsija kuoli, jätettiin valtaistuin tyhjäksi ja Kaarle oli valtakunnan tosiasiallinen hallitsija.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1922
Vuoden 1922 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Milanossa. Kilpailut olivat kahdennetkymmenennet maailmanmestaruuskilpailut ammunnassa. Ohjelmassa olivat vapaakivääri, vapaapistooli ja sotilaskiväärikilpailut. Yhdysvallat puolusti menestyksellä Argentiina-pokaalia, jonka se vuotta aiemmin voitti.
Sirkka Liakka
Sirkka Liakka (18. helmikuuta 1908 Alatornio – 16. lokakuuta 1999 Kouvola ) oli suomalainen maanmittausinsinööri ja alansa uranuurtajia. Hän valmistui TKK:n maanmittausosastolta 1931 maanmittausinsinööriksi ja oli Suomen ensimmäinen nainen maanmittausinsinöörinä ja samalla Pohjoismaiden ensimmäinen kenttätöissä toiminut naismaanmittari. Hän on Naismaanmittarit ry:n perustajajäsen.
Liakan isä oli kansanedustaja ja ministeri Niilo Liakka. Liakka valmistui ylioppilaaksi 1926 ja vuonna 1931 maanmittausinsinööriksi. Hän ajoi matkoillaan sivuvaunullisella Harley-Davidson 27 J 989 cc -moottoripyörällä. Sivuvaunussa hän kuljetti työvälineensä. Hän toimi aktiivisesti voimistelun parissa, ja hänet valittiin 1930 varalle Suomen Naisten Liikuntakasvatusliiton sihteeriksi.
Kymen läänin lääninmaanmittausinsinööriksi Liakka valittiin vuonna 1965, mutta tukea valintaan tarvittiin muun muassa maatalousministeri Marja Lahdelta, sillä mieskollegojen mukaan: ”Eihän nainen perheettömänä palkkaa tarvitse”. Liakka jäi eläkkeelle vuonna 1973 yli-insinöörin tehtävästä Maanmittauslaitoksen palveluksesta 40 työvuoden jälkeen.
Monty Hoyt
Monty Hoyt (13. syyskuuta 1944 Baltimore, Maryland – 9. lokakuuta 1997 Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen taitoluistelija ja vuoden 1962 taitoluistelun Yhdysvaltain-mestari. Aiemmin hän oli ollut noviisi- (1959) ja junioritasojen Yhdysvaltain-mestari (1961). Hän kilpaili yksinluistelussa vuoden 1964 talviolympialaisissa Innsbruckissa ja sijoittui kymmenenneksi.
Ojakkalan lasitehdas
Ojakkalan lasitehdas toimi Vihdin Ojakkalassa vuosina 1843–1872. Tehtaassa valmistettiin värittömästä ja vihreästä lasista pulloja ja talouslasia sekä punaisesta lasista talouslasia. Lasitehtaan paikalle rakennettiin 1900-luvun alussa Ojakkalan työväentalo.
Ojakkalan lasitehdas lopetti toimintansa kannattamattomana 1872.
Monty Hoyt
Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa Hoyt sijoittui vuonna 1962 kuudenneksi, vuosina 1963 ja 1964 yhdenneksitoista.
Hoyt valmistui Denverin yliopistosta ja oli Marshall scholarina Oxfordissa. Hän kuoli melanoomaan vain 53-vuotiaana.
Lahden vaakuna
150px|thumb|Lahden vaakuna Lahden vaakuna on Lahden kaupungin tunnus. Vaakunan aihe viittaa rautatiehen, joka vaikutti ratkaisevasti kaupungin syntyyn sen risteyskohtaan.
Vaakunan heraldinen selitys on "hopeakentässä musta, seitsenpuolainen rautatievaunun pyörä; pyörän kehältä nousee jokaisen puolapuun kohdalta punainen liekki." Vaakunan on piirtänyt uudelleen Ahto Numminen vanhan vaakunan pohjalta, ja Lahden kaupunginvaltuusto hyväksyi ehdotuksen uudesta vaakunaselityksestä kokouksessaan 11. joulukuuta 1967. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 14. toukokuuta 1968.
Vaakunan historia
Ensimmäisen kerran kaupungin vaakunakuvausta on muutettu 1955, jolloin sitä yksinkertaistettiin muotoon hopeakentässä musta pyörä, jonka kustakin puolapuusta lähtee punainen liekki. Lahden kaupunginvaltuusto hyväksyi tämän ehdotuksen 12. syyskuuta, ja sisäasiainministeriö hyväksyi uuden vaakunan 21. lokakuuta.
Vaakuna uudistettiin vielä kerran 1968, kun vaakunakuvaus täsmennettiin nykyiseen muotoonsa.