cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Xianrenin luola
Työ- ja metsästysvälineitä
Kivityökalut on valmistettu halkomalla kiviä ja retusoimalla ne muotoonsa. Osa välineistä tehtiin säleitä muokkaamalla, mutta heikon kivilaadun vuoksi joukossa on myös suoraan murikoista muotoiltuja. Materiaalina oli piikivi ja kvartsi. Työvälineet tulkittiin esimerkiksi vasaraksi, hakuksi, nuolenkärjeksi ja kaivukeppien painoiksi. Säleistä muotoiltiin kaapimia ja purilaita tai poria. Luista tai sarvista valmistettiin aseiden kärkiä, jotka olivat piikkejä, koukkusivuisia keihään- tai harppuunan kärkiä, nuolenkärviä, neuloja ja paljon muitakin välineitä. Kotilon ja simpukankuorista valmistettiin kaapimia. Löydetyt esimeet ovat tyypillisiä Hoabinhianin kulttuurissa.
Ajoitukset
Kun 1960-luvulla ajoitettiin luolan materiaalia, saatiin kaksi ajoitusta: 10 870±240 BP ja 8 575±235 BP. Löytömateriaali oli kuitenkin vaikuttanut paljon vanhemmalta. Muilta seutukuntien asuinpaikoilta oli saatu paljon vanhempia ajoituksia, joten myös tämän kohteen ajoitus haluttiin korjata. Vuonna 1993 ja 1995 saaduista löydöistä voitiin teettää uudet ajoitukset nimeen omaan keramiikan löytökerroksista. Näistä vanhin ajoitus antoi 19 770±360 BP, kun taas muut sijoittuivat välille 17 640±60 BP ja 12 430±80 BP, jotka ovat Kiinassa varhais- ja keskineoliittiselta kaudelta. Kalibroituina edellä mainitut ajoitukset vanhenevat vielä yli tuhat vuotta.
Laura Pakarinen
Laura Pakarinen on seuraavien henkilöiden nimi:
Kizelin piiri
thumb|175px|Kizelin piiri Permin aluepiirin kartalla. Kizelin piiri on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 1 390 neliökilometriä. Asukkaita on 30 300 henkeä (vuonna 2009).
Kizelin piiri sijaitsee Permin aluepiirin itäosassa. Luoteessa se rajoittuu Aleksandrovskin piiriin, idässä Sverdlovskin alueeseen ja Gornozavodskin piiriin sekä etelässä Gremjatšinskin ja Gubahan piireihin. Pinta-alasta 72,9 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat kivihiili, savi ja granosieniitti.
Piiriin kuuluu Kizelin kaupunki sekä neljä maalaiskuntaa: Južnyi-Kospašski, Šahta, Severnyi-Kospašski ja Tsentralnyi-Kospašski. Hallinnollinen keskus on Kizel. Asutuskeskuksia on yhteensä 7.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 80,5 % venäläisiä, 12,7 % tataareja ja 1,8 % ukrainalaisia.
Piirin kautta kulkee Tšusovoin ja Solikamskin välinen maantie ja rautatie. 1990-luvulle saakka seudulla harjoitettiin kivihiilen tuotantoa. Nykyisin tärkeimmät elinkeinot ovat puunhankinta ja -jalostus.
Piirissä toimii Kizelin vuoriteknikumi, lääketieteellinen oppilaitos, ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, musiikkikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy Novyi den (”Uusi päivä”).
Seudulla on kivikautisia arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat vanhat teollisuusrakennukset ja Šahtan taajaman lähellä sijaitseva Kizelin luola.
Lost Eden
Lost Eden oli Japanista lähtöisin oleva metalliyhtye. Yhtye soitti tyyliltään melodista death metallia jossa vaikutteita trancesta sekä muista elektronisista musiikeista. He julkaisivat debyytti albuminsa Cycle Repeats Candlelight Recordsin alla vuonna 2006.
Historia
Yhtyeen perustivat vuonna 2000 Norio, Adachi, Run, Daisuke sekä Chang.
Vuonna 2002 kaksi heidän kappalettaan pääsi japanilaiselle kokoelma-albumille Surplus Suppression 3.
Keväällä 2003 Sensyu liittyi uudeksi rumpaliksi ja Chang rupesi uudeksi kitaristiksi. Kolmen kitaristin voimin he julkaisivat ensimmäisen neljä kappaletta sisältävän EPn Sewn Mouth Forest.
2004 uusi kappale pääsi kokoelmalle Metal Ostentation Vol.6. Pienen suosion johdosta Chang jätti yhtyeen. Uusi jäsen Cab palkattiin uudeksi kitaristiksi. Uuden jäsenistön seurauksena yhtye päätti kokeilla melodista death metal- tyylisuuntaa.
2005 heidän kappale oli kokoelmalla Eathquake A.G.M sekä Extreme Generation. Suosiosta huolimatta Cab poistui yhtyeen riveistä ja Mako liittyi tilalle. Saman vuoden talvena yhtye nauhoitti kaksi kappaletta sisältäneen demon ja johdatti yhtyeen käyttämään koskettimia musiikissaan.
Yhtye lähetti demon Candlelight Recordsille lontooseen. 2006 yhtye teki levytyssopimuksen ja alkoivat työstämään debyyttialbumia Cycle Repeats.
Ecuadorin laivasto
200px|thumb|Ecuadorin laivaston tunnus. thumb|Ecuadorin laivaston lippu. Ecuadorin laivasto on Ecuadorin asevoimien puolustushaara, joka vastaa maan aluevesien valvonnasta sekä tarvittaessa puolustuksesta. Laivastoon kuuluu kaikkiaan hieman yli 7 000 henkeä, jotka vastaavat 2 237 kilometriä pitkästä Tyynenmeren rannikosta.
Laivaston alusten etuliitteenä on BAE, joka merkitsee Ecuadorin laivaston alusta.
Historia
Ecuadorian laivasto perustettiin vuonna 1823 Kolumbian laivaston osana. Maan kongressi perusti vuonna 1832 maahan laivastoministeriön. Laivastolle ostettiin vuonna 1900 Ranskasta kaksi 811 tonnin torpedovenettä, Papin ja Inconstant, jotka romutettiin vuosina 1915 ja 1916. Laivastolla oli käytössään myös Yarrow’n valmistama 65 tonnin torpedovene Tungurahua.
Ecuadorin ja naapurimaiden väliset rajariidat rauhoittuivat, kun Peru ei ollut vielä toipunut Tyynenmeren sodasta (1879–1883) ja Kolumbia kärsi taloudellisista ja sisäpoliittisista ongelmista. Rajakiistojen taustalla oli entisen siirtomaaisäntä Espanjan kyvyttömyys määrittää hallintoalueidensa väliset rajat. Laivastolle ostettiin vuonna 1907 Chilestä torpedovene Almirante Simpson, joka nimettiin Libertador Bolivariksi. Niiden lisäksi laivastossa palveli kaksi vanhaa höyryalusta, Catapari ja Nueve de Julio, joihin kumpaankin oli asennettu kaksi tykkiä. Höyryalukset poistettiin käytöstä vuonna 1912. Laivastolla oli edelleen 300 tonnin rannikkovartioalus Patria (entinen jahti Cavalier), johon oli asennettu neljä konekivääriä. Valtion kauppalaivastoon kuului vuonna 1919 seitsemän höyrylaivaa ja neljä purjealusta. Ensimmäisen maailmansodan aikana Ecuador julisti sodan Saksalle.
Ecuador oli liittoutunut vuosisadan vaihteesta Chilen kanssa. Maan laivastoupseerit koulutettiin Chilessä. Ecuadorilla oli melko hyvin varustettu jokilaivasto, joka oli sijoitettu Amazonin suistolle. Laivaston aluksista Libertador Bolivar ja 300 tonnin tykkivene Cotopaxi vuodelta 1884 poistuivat käytöstä vuonna 1932.
Ecuadorian ja Perun välisen sodan aikana 25. heinäkuuta 1941 tykkivene BAE Abdón Calderón päällikkönään Rafael Morán Valverde kohtasi Jambelin kanavassa Perun laivaston hävittäjä Almirante Villarin. Alukset tulittivat toisiaan ja Calderón vetäytyi Puerto Bolivariin välttääkseen tuhoutumisen.
Vuonna 1947 tehtyyn koululaiva Guayasin hankintaan saakka laivasto koostui muutamasta entisestä jahdista sekä rannikkovartioston käytössä olleista aluksista. Vaikka laivastolle ostettiin kolme toisessa maailmansodassa palvellutta saattuehävittäjää (uudelleen luokiteltuina fregatteina), pääosa kalustosta oli vanhanaikaista aina 1970-luvun puoleenväliin saakka.
Vuoden 1975 alusta alkaen Ecuador on hankkinut ensiluokkaista kalustoa. Laivastolle ostettiin vuonna 1978 Yhdysvalloista Gearing-luokan hävittäjä Presidente Eloy Alfaro korvaamaan kaksi brittiläistä Hunt-luokan hävittäjää Presidente Alfaroa ja Presidente Velasco Ibarraa. Laivastolle ostettiin vuonna 1991 kaksi Leander-luokan fregattia.
Nykypäivä
thumb|Ecuadorin laivaston Esmeralda-luokan korvetti Los Rios (CM-13). Laivaston pääosa on sijoitettu Guayaquiliin. Laivastoon kuuluvat seuraavat alukset:
Punaisten kirjainten arvoitus
Punaisten kirjaiden arvoitus on brittiläisen kirjailijan Sir Arthur Conan Doylen kirjoittama ensimmäinen Sherlock Holmes -romaani, joka ilmestyi ensimmäisen kerran Britanniassa 1887. Suomeksi teos on julkaistu useilla eri nimillä: Kosto (1898), Kostaja (1899), Vainottu (1908) ja Punaisten kirjainten arvoitus (1982).
Romaani ilmestyi alun perin yhteisniteessä kahden muun romaanin kanssa. 1888 se ilmestyi yksinään, mutta kumpikaan laitos ei ollut menestys - lukijat ja arvostelijat tuskin edes huomasivat sitä. Yhdysvalloissa teos menestyi kuitenkin niin hyvin, että yhdysvaltalainen Lippincott's Magazine tilasi Doylelta jatko-osan 1889 (Neljän merkki).
Juoni
thumb|right|Doylen isän, Charles Altamont Doylen, kuvitusta vuoden 1888 laitoksesta. Kirjassa Scotland Yard löytää autiotalosta miehen ruumiin. Seinältä löydetään verenpunaisilla kirjaimilla kirjoitettu RACHE.
Synty
Punaisten kirjainten arvoitus oli Doylen kolmas romaani. Se oli hänen vastineensa halpojen vihkoromaanien rikostarinoille. Doyle pyrki kirjoittamaan parannellun ja rationaalisen version niistä. Doyle aloitti romaanin kirjoittamisen maaliskuussa 1886 ja käsikirjoitus valmistui huhtikuun loppuun mennessä. Doyle lähetti käsikirjoituksen useille kustantajille, mutta yksikään ei halunnut julkaista sitä. Lopulta Ward, Lock and Company suostui julkaisemaan sen seuraavana vuonna yhteisniteessä kahden muun teoksen kanssa. Doyle suostui siihen, vaikka olikin tyytymätön julkaisutapaan ja saamaansa palkkioon (25 puntaa), joka oli vähemmän kuin mitä hän oli saanut novellista pari vuotta aikaisemmin.
Julkaisu ja aikalaisvastaanotto
thumb|left|Vuoden 1888 laitoksen kansi. Punaisten kirjainten arvoitus ilmestyi ensimmäisen kerran Beeton's Christmas Annual -lehdessä 1887 yhdessä kahden muun romaanin kanssa. Se ei menestynyt. Nykyään lehti on harvinainen keräilykappale ja sitä pidetään maailman kalleimpana lehtenä. Sothebyn huutokaupassa 2007 hyväkuntoinen kappale myytiin 156 000 dollarilla. 1888 romaani julkaistiin erillisenä kirjana, jonka kuvituksen teki Doylen isä Charles Altamont Doyle. Erillisjulkaisu ei menestynyt sen paremmin kuin ensimmäinenkään: Britanniassa sitä eivät huomanneet lukijat eivätkä arvostelijat.
Doyle ehti kirjoittaa kaksi romaania (Micah Clarke ja Cloomberin salaisuus) ennen kuin yhdysvaltalainen Lippincott's Magazine otti yhteyttä 1889 ja tilasi uuden Sherlock Holmes -romaanin. Toisin kuin Britanniassa romaani oli menestynyt Yhdysvalloissa niin hyvin, että kustantaja halusi uuden Holmes-seikkailun. Doyle kirjoitti Neljän merkit, joka ilmestyi helmikuussa 1890. Neljän merkit menestyi jo huomattavasti paremmin kuin Punaisten kirjainten arvoitus.
Japanin Grand Prix 2015
Aika-ajot
Q1:ssä Sauberin Marcus Ericsson pyörähti mutkassa 13 ulos radalta, mutta pystyi jatkamaan aika-ajoa. Q3:ssa nähtiin eriskummallinen ulosajo Daniil Kvjatin toimesta, kun hän leikkasi nurmikon kautta saadakseen paremman ajolinjan seuraavaan mutkaan ja osui mutkassa 10 ratavalliin. Törmäyksessä Kvjatin Red Bull meni ”katonkautta ympäri”, Kvjat selvisi kolaristaan ilman vammoja, mutta joutui lähtemään kilpailuun varikkosuoralta.
Paalupaikalle ajoi Mercedeksen Nico Rosberg. Toiseksi sijoittui Rosbergin tallikaveri Lewis Hamilton, kolmanneksi Valtteri Bottas, neljänneksi Sebastian Vettel, viidenneksi Felipe Massa ja kuudenneksi Kimi Räikkönen.
Kilpailu
Ensimmäiseen mutkaan mentäessä Mercedes-kuljettajat ajoivat rinta rinnan. Hamilton oli kuitenkin sisäpuolella kakkosmutkaan mentäessä, ja pakotti Nico Rosbergin ulos radalta. Rosberg menetti sijat myös Vettelille ja Bottakselle tippuen neljänneksi. Jo lähtösuoralla osui, kun seitsemännestä ruudusta lähtenyt Red Bullin Daniel Ricciardo törmäsi Felipe Massaan yrittäessään kohennella sijoituksia. Ricciardon vasen takarengas puhkesi, samoin Massan oikea eturengas. Ensimmäisessä mutkassakin osui, kun Sergio Pérez joutui väistämään ongelmista kärsivää Massaa, ja osui Carlos Sainziin, joutuen niin ikään tulemaan varikolle takarenkaan vaihtoon.
Ensimmäisellä kierroksella paalupaikalta pudonnut Nico Rosberg nousi ensin Valtteri Bottaksen ohi kolmanneksi ohittamalla suomalaisen radalla, ja myöhemmin Sebastian Vettelin varikkopysähdysten aikana nousten toiseksi. Myös Kimi Räikkönen ohitti viimeisten stoppien yhteydessä Bottaksen, ja nousi neljänneksi. Carlos Sainzin tullessa varikolle kierroksella 27 hän ajoi varikkotien varrella ollutta tötteröä päin, joka aiheutti espanjalaiselle etusiipivaurion. Marcus Ericsson pyörähti kierroksella 10 pystyen jatkamaan matkaansa. Kilpailun lopulla Valtteri Bottas ohitti kierroksella jääneen Will Stevensin, joka pyörähti mutkassa 15, törmäten lähes tallikaveriinsa Alexander Rossiin. Kilpailun joutui keskeyttämään ainoana kuljettajana Felipe Nasr.
Japanin GP:n ylivoimaiseen voittoon ajoi Lewis Hamilton. Toiseksi sijoittui Nico Rosberg ja kolmanneksi Sebastian Vettel. Neljäntenä maaliin ajoi Kimi Räikkönen ja viidentenä Valtteri Bottas. Voitollaan Hamilton tuli tasoihin voittotilastoissa Ayrton Sennan kanssa ja kykeni kyseiseen suoritukseen vielä radalla, jossa Senna varmisti kaikki maailmanmestaruutensa.
McLaren jäi uuden moottorintoimittajansa Hondan kotikilpailussa pisteittä ja molempien kuljettajien (Buttonin ja Alonson) mukaan kilpailussa tallin autojen suurin heikkous oli suoranopeus muihin nähden.
Tulokset
Huom:PL Daniil Kvjat lähti kilpailuun varikkosuoralta, † Felipe Nasr sai sijoituksen, koska ajoi 90 % kilpailusta.
Mary A. Wuorio
Mary A. Wuorio (9. marraskuuta 1924 Helsinki – 14. tammikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja ja sarjakuvien suomentaja. Hän loi uransa Sanoma-yhtiön julkaisemien lehtien parissa.
Wuorio siirtyi myöhemmin sarjakuvien pariin. Hän oli Sanoman vuosina 1973–1974 julkaiseman Zoom-sarjakuvalehden päätoimittaja sen koko ilmestymisen ajan. Viimeksi Wuorio oli Roope-setä-lehden ensimmäisenä päätoimittajana 1978–1984. Lisäksi hän suomensi suuren osan 1970- ja 1980-luvuilla julkaistuista vanhemmista Aku Ankan taskukirjoista, joiden värikäs suomen kieli oli pääosin hänen kynästään lähtöisin. Wuorio suomensi vuosina 1973–1988 yli 60 Aku Ankan taskukirjaa ja useita muita Disney-sarjakuvien kokoelmia. Hän suomensi myös yhdessä Outi Wallin kanssa Sanoman vuosina 1976–1977 albumeina julkaisemat Albert Uderzon ja René Goscinnyn Umpah-pah-sarjat.
HMS Southdown
HMS Southdown (viirinumero L25) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin I saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 11. huhtikuuta 1939 vuoden 1939 laivasto-ohjelmassa J. Samuel White and Companyltä Cowesista, missä köli laskettiin 22. elokuuta työnumerolla J6602. Alus laskettiin vesille 5. heinäkuuta 1940 ja valmistui 8. marraskuuta.
Palvelus
Valmistajan koeajojen ja palvelukseen oton jälkeen alus määrättiin 16. hävittäjälaivueeseen. Laivasto aloitti 8. marraskuuta vastaanottotestit sekä merikokeet uudella Fiore-tyyppisellä tyypin 285 merivalvontatutkalla. Alus siirrettiin testien loppuun saattamiseksi ja varustamiseksi Scapa Flowhun, missä miehistö aloitti 17. marraskuuta koulutuksen Kotilaivastossa. Joulukuussa alus liittyi Sheernessissä laivueeseensa suojaamaan Englannin kanaalin ja Pohjanmeren saattueita. Se vaurioitui 4. toukokuuta 1941 taistelussa Saksan laivaston E-veneitä vastaan. Alus oli 6. toukokuuta telakalla korjattavana ennen paluutaan laivueeseensa.
Alus vaurioitui 17. syyskuuta törmätessään korvetti HMS Shearwaterin kanssa Sherighamin edustalla. Se oli korjattavana telakalla ennen paluutaan saattuepalvelukseen. Alus taisteli 4. maaliskuuta 1941 Lowestoftin edustalla HMS Windsorin ja HMS Sheldraken kanssa E-veneitä vastaan. Alus oli 22. helmikuuta 1944 HMS Garthin kanssa saattuetta suojatessaan taistelussa Smith's Knollin edustalla E-veneitä vastaan. Taistelun aikana kaksi hyökkääjistä törmäsi toisiinsa. Alus vaurioitui lievästi 5. huhtikuuta törmätessään laituriin Parkestonessa. Se suojasi 13. huhtikuuta saattuetta E-veneitä vastaan vaurioituen lievästi.
Alus oli telakalla 15. huhtikuuta, mistä se palasi palvelukseen 21. huhtikuuta. Alus määrättiin toukokuussa Normandian maihinnousun 102. saattajaryhmään suojaamaan saattueita Noresta sillanpäähän. Kesäkuun alussa se liittyi HMS Mackayn, HMS Potentillan ja HMS Vervainin muodostamaan ryhmäänsä. Se lähti 7. kesäkuuta Thamesin suistosta suojaten 25 moottorialuksen ja neljän muun rahtilaivan muodostamaa saattuetta ETM2 Solentiin, mistä alus suojasi seuraavana päivänä saattueen itäisen maihinnousualueen sillanpäähän. Tästä eteenpäin 24. kesäkuuta saakka alus suojasi ryhmän mukana saattueita päivittäin Noresta sillanpäähän.
Syyskuussa alus muutettiin Rosythissa ilmavoimien aseistamattomaksi maalilaivaksi. Se poistettiin palveluksesta huhtikuussa 1946 ja siirrettiin Portsmouthin reserviin toukokuussa. Alus sijoitettiin 1955 poistolistalle ja myytiin BISCOlle romutetettavaksi. Alus saapui 1. joulukuuta 1956 hinattuna romutettavaksi T. W. Wardille.
Piikit ja pillerit
Piikit ja pillerit: Suoraa puhetta dopingista on Erkki Vettenniemen kirja dopingista vuodelta 2009. Pamfletin julkaisi Teos Teesi-sarjassaan.
Luonnollinen kieli
Luonnollinen kieli on kieli, jolla ihmiset yleisesti kommunikoivat keskenään ja joka on kehittynyt ja siirtynyt sukupolvelta toiselle osana normaalia sosiaalista kanssakäymistä. Tällaista kieltä kutsutaan luonnolliseksi erotukseksi toisaalta formaaleista kielistä (kuten ohjelmointikielet), toisaalta keinotekoisista kielistä (kuten esperanto).
Luonnollinen kieli on ”luonnollista” kolmessa eri mielessä: 1) Kieli on syntynyt ja kehittynyt luonnollisesti tuhansien vuosien ajan ja muovautunut sellaiseksi, mikä kulloinkin on tarkoituksenmukaista; 2) Ihmislapsi on omaksunut kielen luontaisesti, ilman muodollista opetusta, kanssakäymisessä muiden ihmisten kanssa; ja 3) Ihmiset käyttävät kieltä yhteydenpitovälineenä ja hahmottavat sen avulla ympäröivän maailman verbaalisesti ja/tai viittoen.
Luonnollisia kieliä ovat paitsi verbaaliset myös viitotut kielet, jotka ovat syntyneet ja kehittyneet kuurojen keskuudessa. Kaikilla luonnollisilla kielillä on oma sanastonsa tai viittomistonsa ja rakenteensa eli kielioppinsa. Toisaalta jokainen yksittäinen luonnollinen kieli muuttuu vääjäämättömästi aikojen kuluessa käyttäjiensä keskuudessa, ja siitä syntyy samaan kieleen eri murteita. Useita kieliä käyttävät monikieliset ihmiset saattavat puolestaan yhdistellä myös eri kieliryhmiin kuuluvien kielten sanastoja ja rakenteita toisiinsa. Näin kielten kontakteista voi syntyä aikojen kuluessa luonnollisia kontaktikieliä, pidgineitä.
Lifeform;Dead
Lifeform;Dead on suomalaisen death metal -yhtye Obscurantin ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2002.
Karmala
Karmala tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä paikkoja:
Mauri Poussa
Mauri Poussa on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Poussa pelasi miesten SM-sarjaa Tampereen Pyrinnössä kaudella 1955, jolloin hän pelasi kahdessa ottelussa 1,0 pisteen keskiarvolla. Pyrintö sijoittui kauden päätteeksi SM-sarjassa viidenneksi.
First Degree Suicide
First Degree Suicide on suomalaisen death metal -yhtye Obscurantin toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2006.
Kayako Saeki
Kayako Saeki (Takako Fuji) on Takashi Shimizun Kauna-elokuvassa esiintyvä hahmo ja antagonisti, jonka ympärillä kaikki kolme elokuvaa pyörivät.
Ulkomuoto
Kayakolla on tummat ja tuuheat hiukset, jotka usein roikkuvat hänen kasvojensa edessä. Hänellä on laajentuneiden silmiensä alla luonnottoman tummat silmänaluset. Kayako pitää narisevaa, kurkusta tulevaa ääntä, jota hän piti yrittäessään niska murtuneena hengittää. (Toshio taas matkii kissansa voimakasta mau’untaa.) Kayako pystyy Toshion tapaan kävelemään, mutta raahautuu yleensä eteenpäin käsiensä avulla.
Tarina
Kayako, hänen miehensä Takeo, poikansa Toshio ja lemmikkikissa Mar elivät talossa onnellisina, kunnes Takeo eräänä päivänä luki vaimonsa päiväkirjaa ja sai selville hänen rakastuneen toiseen mieheen. Mies mursi Kayakon niskan tämän yrittäessä paeta alas portaita ja hukutti sitten Toshion ja Mar-kissan samaan kylpyammeeseen. Sitten hän kääri vaimonsa ruumiin muoviin, vei sen ullakolle ja hirttäytyi. Kayako ja Toshio (mahdollisesti myös Takeo) jäivät vihan ja kaunan vallassa kummittelemaan taloon.
Ilta (nimi)
Ilta on suomalainen naisen etunimi, joka on mahdollisesti muunnelma ulkomaisesta nimestä Hilda, mutta voi johtua myös vuorokaudenaikaa tarkoittavasta sanasta ilta. Iltan nimipäivä on 9. heinäkuuta.
Nimi on ollut jonkin verran käytössä jo 1800-luvulla. Vuoden 2019 loppuun mennessä se on annettu 1 810 henkilölle, jotka kaikki ovat naisia.
Beaufort (juusto)
Beaufort on ranskalainen lehmänmaidosta valmistettava kova juusto. Beaufortia valmistetaan Savoien departementissa Ranskan Alpeilla. Nimensä juusto on saanut Beaufortin kylästä, jossa sitä ensimmäisen kerran valmistettiin.
Beaufort-kiekko on läpimitaltaan 60 cm ja korkeudeltaan 20 cm, ja sen kuori on ohut ja tummankeltainen. Yhteen 50-kiloiseen kiekkoon käytetään noin 500 litraa maitoa. Puolivalmis juusto kypsyy kylmässä kellarissa vähintään puoli vuotta; sitä kauemmin kypsytettyjä kiekkoja voidaan kutsua "ylävuoristolaisiksi".
Beaufortin rasvapitoisuus kuiva-aineesta on 48 %. Beaufortin maku on miedosti suolainen ja tiivis, ja sulamisominaisuuksiensa ansiosta se sopii muun muassa kohokkaisiin, uuniruokiin, piiraisiin ja munakkaisiin. Beaufortia tulisi säilyttää noin +10 asteessa erillään muista ruoka-aineista.
Juusto on suojattu AOC-nimityksellä vuodesta 1968 lähtien.
Nikotiiniamidiadeniinidinukleotidifosfaatti
NADP+ eli nikotiiniamidiadeniinidinukleotidifosfaatti tai nikotiinihappoamidiadeniinidinukleotidifosfaatti (C21H29N7O17P3) on monissa biologisissa hapetus-pelkistysreaktioissa tarvittava tärkeä koentsyymi. Se on rakenteeltaan samankaltainen toisen vastaavan koentsyymin, NAD+:n eli nikotiiniamidiadeniinidinukleotidin kanssa, mutta NADP+:n ylimääräinen fosfaattiryhmä mahdollistaa sen toiminnan eri entsyymien kanssa. NADP+ voi pelkistyä NADPH:ksi ottamalla vastaan kaksi elektronia nikotiiniamidirenkaaseensa. Vastaavasti NADPH voi hapettua NADP+:ksi luovuttamalla kyseiset elektronit. Pelkistynyttä NADPH:ta käytetään monissa biologisissa reaktioissa energian lähteenä. Kun se hapettuu takaisin NADP+:ksi, vapautuu samalla energiaa, joka mahdollistaa muuten energeettisesti epäedulliset kemialliset reaktiot.
Eläimissä
NADP+ ja NADPH toimivat hapettimena ja pelkistimenä rasvahappojen ja steroidien synteesissä. NADP+ käyttäytyy kodehydrogenaasina pentoosifosfaattireitissä, jossa glukoosi-6-fosfaatti hapettuu riboosi-5-fosfaatiksi.
Wilhelm Peters
Wilhelm Karl Hartwich Peters (22. huhtikuuta 1815 Koldenbüttel-20. huhtikuuta 1883 Berliini) oli saksalainen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija. thumb|200px|Wilhelm Peters Peters opiskeli lääke- ja luonnontiedettä ensin Kööpenhaminan yliopistossa, sitten Friedrich-Wilhelms-Universitätissä Berliinissä. Hänet promovoitiin 1838, jonka jälkeen hän suoritti 18 kuukautta kestäneen tutkimusmatkan Välimeren seudulle yhdessä Henri Milne-Edwardsin kanssa. Palattuaan Berliiniin Peters toimi saksalaisen fysiologin ja meribiologin Johannes Peter Müllerin assistenttina. Müllerin ja Alexander von Humboldtin aloitteesta päätettiin tehdä tutkimusmatka Afrikkaan. Syyskuussa 1842 retkikunta lähti kohti Angolaa, jonka kautta se saapui Mosambikiin kesäkuussa 1843. Matka jatkui Sansibariin, Komoreille, Madagaskarille ja Etelä-Afrikkaan. 1847 Peters palasi Berliiniin Intian ja Egyptin kautta mukanaan valtava kokoelma luonnonhistoriallisia näytteitä, etupäässä kaloja ja matelijoita. Hän laati matkasta raportin Naturwissenschaftliche Reise nach Mossambique.
1847 Petersille myönnettiin prosektorin oppituoli Berliinin yliopiston anatomian laitoksessa. 1856 hänet siirrettiin Berliinin yliopiston eläintieteellisen museon johtajan Martin Lichtensteinin assistentiksi, ja tämän kuoltua vuonna 1857 Peters nimitettiin hänen tilalleen johtajaksi.
Nils Strömbäck
Nils Strömbäck (8. toukokuuta 1751 Vaasan seutu? – 1790?) oli suomalainen urkuri ja urkujenrakentaja. Hän oli urkuri Henric Kahelinin oppilaana 1774. Strömbäck käytti ensimmäisenä Suomessa itsestään nimitystä "urkujenrakentaja". Strömbäck esitti vuonna 1775 Kristiinankaupungin maistraatille tarjouksen, että hän rakentaisi Ulrika Eleonoran kirkkoon urut ja jäisi urkuriksi. Tarjous hyväksyttiin, ja urut valmistuivat 1776. Erimielisyyksien vuoksi Strömbäck siirtyi 1782 Raumalle, minne hän rakensi 1784 valmistuneet urut. Hän työskenteli Raumalla vuoteen 1787, jolloin hän lähti kohti itää. Hän haki vuonna 1788 Turun tuomiokirkon urkurinvirkaa, jota ei kuitenkaan saanut. Hänen arvellaan kuolleen 1790.
Närhi − Kaunis ja salaperäinen
Närhi − Kaunis ja salaperäinen on valokuvaaja Timo-Heikki Variksen tietokirja varislintuihin kuuluvasta närhestä. Teos on ilmestynyt vuonna 2019, ja sen on julkaissut Docendo.
Kirjoittaja kertoo närhestä omien havaintojensa pohjalta. Hän haluaa kohottaa närhen mainetta osoittamalla, että lajiin kohdistuvat kielteiset odotukset ovat vanhentuneita.
Perinteisesti närhestä on käytetty nimitystä "paskanärhi", koska se pyrkii osingoille sadosta. Riistanhoidon piirissä sille annettiin aikoinaan nimitys "vahinkolintu". Kummallekaan nimitykselle ei Variksen mukaan ole enää perusteita, mutta silti sitä vainotaan ja luonnehditaan halveksivasti jopa sosiaalisessa mediassa. Vaikka närhi on yhä elinvoimainen, sen kanta on pienentynyt ja se on keväällä 2019 julkaistulla punaisella listalla silmälläpidettävä. Siksi Varis toivoo kuvien avaavan lukijat näkemään närhen visuaalisesti mielenkiintoisena lajina.
Arviot
Jan Södersved arvioi kirjan Linnut-lehdessä kuvituksen suhteen monipuoliseksi ja kerronnaltaan mukavaksi. Arja Krank luonnehtii Kamera-lehdessä kirjaa mainioksi luku- ja katselukokemukseksi luontoihmisille, mutta samalla kirja antaa luontovalokuvaajalle kuvausvinkkejä.
Lapin poliisit
Lapin poliisit on 17. maaliskuuta 2015 FOX-kanavalla alkanut suomalainen dokumentaarinen televisiosarja, jossa seurataan Lapin poliisien työtä tuntureilla ja erämäissä arktisissa olosuhteissa. Toinen tuotantokausi alkoi 22. syyskuuta 2015. Kolmas tuotantokausi alkoi 8. maaliskuuta 2016. Neljäs tuotantokausi alkoi 14. syyskuuta 2016.
Ensimmäinen tuotantokausi
thumb|1. tuotantokauden tunnus.
Toinen tuotantokausi
thumb|2-3. tuotantokausien tunnus.
Gremjatšinskin piiri
thumb|175px|Gremjatšinskin piiri Permin aluepiirin kartalla. Gremjatšinskin piiri on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1949 perustetun piirin pinta-ala on 1 115 neliökilometriä. Asukkaita on 14 700 henkeä (vuonna 2009).
Gremjatšinskin piiri sijaitsee Permin aluepiirin itäosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kizelin, idässä Gornozavodskin, etelässä Tšusovoin, lännessä Dobrjankan ja luoteessa Gubahan piireihin. Pinta-alasta 95 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat kivihiili, keraaminen savi ja sepeli. Seudulla sijaitsee Basegin luonnonpuisto.
Piiriin kuuluu Gremjatšinskin kaupunki sekä kolme maalaiskuntaa: Jubileinyi, Šumihinski ja Usva. Hallinnollinen keskus on Gremjatšinsk. Asutuskeskuksia on yhteensä 7.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 76,5 % venäläisiä ja 14,7 % tataareja.
Piirissä toimii kaksi lasten luomistyön keskusta, taidekoulu, ammattikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy Šahtjor (”Kaivostyöläinen”).
Olli Korjus
Olli Korjus (s. 1939) on suomalainen historianharrastaja ja tietokirjailija. Hän on tutkinut erityisesti Suomen sisällissodan tapahtumia ja julkaissut niistä kaksi kirjaa. Korjus on myös vanhan kirjallisuuden harrastaja.
Korjuksen vuonna 2008 ilmestynyt tutkimus Hamina 1918: nimi nimeltä, luoti luodilta käsittelee sisällissodan tapahtumia sekä punaista ja valkoista terroria Haminan seudulla. Kirjassaan Kuusi kuolemaantuomittua Korjus kertoo kuudesta Suomenlinnassa 6. syyskuuta 1918 valtiorikosoikeuden tuomion perusteella teloitetusta punaisesta. Heidän joukossaan olivat Satakunnan rintaman punakaartin päällikkönä toiminut maalari Kustaa Salminen ja turkulainen Arbetet-lehden toimittaja Gunnar Mörn.
The World Won’t Listen
The World Won’t Listen on brittiläisen The Smiths -yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 1987. Äänitykset on tehty Englannissa tammikuusta 1985 syyskuuhun 1986.
Levyn on julkaissut Rough Trade Records tunnuksella ROUGH 101 ja se saavutti Isossa-Britanniassa listasijoituksen #2 pysytellen listalla 15 viikkoa.
Levykannen on suunnitellut Morrissey ja valokuvat on ottanut Jürgen Vollmer. Visuaaliseen suunnitteluun ovat ottaneet osaa myös Caryn Cough ja Jo Slee.
Kappaleet
Kappaleet on säveltänyt Johnny Marr ja sanoittanut Morrissey. ”Oscillate Wildly” on instrumentaalikappale. Tuottajina ovat toimineet Morrissey ja Johnny Marr (A3-4, 6, 8, B1-3, 8), The Smiths (A5, B4-6), John Porter (A1-2, B7) sekä Marr (A7).
Denys Boiko
Denys Oleksandrovytš Boiko (, s. 29. tammikuuta 1988 Kiova) on ukrainalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Beşiktaşia. Oikeajalkainen Boiko kuuluu myös Ukrainan jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
Boiko on Kiovan Dynamon kasvatti. Hän pelasi seuran edustusjoukkueen paidassa Ukrainan valioliigassa vuosina 2005–2014 11 ottelua. Boiko pelasi myös seuran kakkos- ja kolmosjoukkueessa. Hän kävi myös lainalla TsSKA Kiovassa, Obolon Kiovassa ja FK Kryvbas Kryvyi Rihissä. Kauden 2013–2014 Boiko pelasi lainalla Ukrainan valioliigan Dnipro Dnipropetrovskissa, jossa hän pelasi 28 ottelua.
Heinäkuussa 2014 Boiko siirtyi pysyvällä sopimuksella Dnipro Dnipropetrovskin riveihin. Kaudella 2014–2015 hän selviytyi seuran kanssa Eurooppa-liigan finaaliin, jossa Sevilla oli kuitenkin vahvempi. Boiko valittiin kuitenkin Eurooppa-liigan tähdistöön. Hän pelasi täydet minuutit Eurooppa-liigan jokaisessa ottelussa. Vuoden päätteeksi Boiko oli myös ehdolla UEFA:n vuoden joukkueeseen. Joukkueeseen pääsi kuitenkin Manuel Neuer.
Tammikuussa 2016 Boiko siirtyi Turkin Superliigan Beşiktaşin riveihin.
Maajoukkueura
Boiko on pelannut useissa Ukrainan nuorisomaajoukkueissa. Ukrainan jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä marraskuussa 2014 ystävyysottelussa Liettuaa vastaan.
Saavutukset
Henkilökohtainen
Kokemusesitys
Kokemusesitys on katsojan kehollisessa ja tajunnallisessa kokemuksessa syntyvä esitys. Kokemusesitys on kokeellinen esitystaidemuoto, joka haastaa ajatuksen, että esitys on jotain missä joku esiintyy, ja korostaa sen sijaan katsojan aktiivista osaa esitystapahtumassa. Kokemusesitys perustuu katsojan (kehollisen, tajunnallisen ja tilallisen) havaitsemisen muutokseen. Kokemusesityksessä katsojan kokemus ja esitys sulautuvat yhdeksi erottamattomaksi havaintokentäksi. Kokemusesitys ei välttämättä vaadi yhtään varsinaista esiintyjää, mutta silti kokemusesityksissä usein on myös esiintyjiä.
Luuhaukikalat
Luuhaukikalat (Lepisosteiformes) on viuhkaeväisiin kuuluva kalalahko. Lahkoon kuuluu ainoastaan yksi heimo luuhauet (Lepisosteidae). Luuhaukilajeja tavataan nykyisin ainoastaan Pohjois- ja Keski-Amerikan makeista ja murtovesistä.
Taksonomia
Varhaisimmat luuhaukikaloihin kuuluvat fossiilit on ajoitettu myöhäiselle hiilikaudelle. Sukupuuttoon kuolleita sukuja ovat Pohjois-Afrikasta löytynyt Paralepidosteus sekä Brasiliasta löytyneet Obaichtys ja Oniichtys sekä Masillosteus. Nykyään lahkossa elää seitsemän lajia, jotka jaetaan kahteen sukuun.
Aikaisemmin amian ja luuhaukikalojen katsottiin kuuluvan samaan lahkoon Holostei ja siihen kuului myös monia hävinneitä kaloja. Tämä lahko on kuitenkin tarkemman tutkimuksen tuloksena paljastunut parafyleettiseksi. Toisinaan luuhaukikalat sijoitetaan eräiden muiden sukupuuttoon kuolleiden kalaheimojen kanssa kuuluvaksi lahkoon Semionotiformes.
Buranovo
thumb|[[Buranovskije babuški.]] Buranovo on kylä ja maalaiskunta Udmurtian Malaja Purgan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä tasavallan pääkaupungista Iževskistä, noin 34 kilometrin päässä Sarapulin kaupungista ja noin 30 kilometrin päässä Malaja Purgan piirin hallinnollisesta keskuksesta Malaja Purgasta. Kylässä on 658 ja kunnassa 2 400 asukasta (vuonna 2011).
Luuhaukikalat
Taksonomia
Alla olevassa kladogrammissa luuhaukikalat sijoitetaan kladiin Ginglymodi sukupuutton kuolleen Semionotiformesin ja kahden ei kumpaankan näistä lahkoista sijoitetun suvun kanssa (incertae sedis), Neosemionotus ja Kyphosichthys
Buranovo
Kunnan pinta-ala on 114,5 neliökilometriä. Siihen kuuluu viisi kylää: Buranovo, Iljinsk, Jagan-Dokja, Puro-Možga ja Tšutožmon. Hallinnollinen keskus on Jagan-Dokja. Kunnassa toimii valtiollinen karjatila. Buranovossa ja Jagan-Dokjassa on keskikoulut ja Puro-Možgassa alakoulu. Lisäksi on kolme lastentarhaa, kulttuuritaloa ja kirjastoa. Terveyspalveluihin kuuluu Buranovon kylän sairaala, Jagan-Dokjan poliklinikka ja Puro-Možgan ensiapuasema.
Luuhaukikalat
Anatomia
Luuhaukikalat ovat pitkiä ja solakkaruumiisia kaloja, suurin laji keihäsluuhauki voi saavuttaa jopa 3 metrin pituuden. Kuono on hyvin pitkä ja suussa on useita neulamaisia hampaita. Suomut ovat suurikokoiset ja kiinnittyneet toisiinsa muodostaen ikään kuin panssarin. Selkäeviä kaloilla on yksi ja se sijaitsee lähellä pyrstöä. Luuhaukien uimarakot voivat toimia keuhkojen tavoin ja lajit voivat ottaa tarvitsemansa hapen myös ilmasta ja tämän vuoksi ne voivat tulla toimeen myös vähähappisessa vedessä. Luuhaukikalojen selkäranka on kaloille poikkeuksellinen ja muistuttaa matelijoiden ja eräiden lintujen selkärankaa. Muilla kaloilla ainoastaan luikeroihin kuuluvilla Andamia-suvun lajeilla. Väritykseltään luuhaukilajit ovat ruskeita ja eräillä lajeilla on pilkkuja.
Buranovo
Suomalainen kansatieteilijä Uuno Sirelius tutki udmurttien kansankulttuuria Buranovossa vuonna 1907. Ensimmäinen udmurttikirjailija Grigori Vereštšagin työskenteli siellä pappina ja opettajana vuosina 1900–1927. Kylä on tullut tunnetuksi myös Venäjää Eurovision laulukilpailussa 2012 edustaneen etnopop-yhtyeen Buranovskije babuški ("Buranovon mummot") kotipaikkana.
Luuhaukikalat
Levinneisyys ja elintavat
Luuhaukikalat kutevat ainoastaan makeissa vesissä. Mäti on myrkyllistä ja väriltään vihreää. Luuhaukien ravintoa ovat pääasiassa kalat, mutta voivat syödä myös rapuja ja muita äyriäisiä ja toisinaan myös vesilintuja. Taloudellisesti tärkeitä kalastettavia lajeja ovat erityisesti keihäsluuhauki ja jättiluuhauki. Lihan lisäksi kaloista voidaan hyödyntää myös suomut, joista tehdään koruja.
Pellava
Peltopellava eli pellava (Linum usitatissimum) on yksivuotinen alle metrin korkuinen kuitu- ja öljykasvi. Pellava kuuluu Linaceae-heimoon, johon kuuluu noin 300 lajia ympäri maailmaa. Pellava on maailman vanhimpia viljelykasveja. Sen oletetaan olevan peräisin Kaukasukselta ja sitä tiedetään viljellyn jo kivikaudella. Myös antiikin kreikkalaiset ja muinaiset arabialaiset tunsivat kasvin lääkitsevät ominaisuudet. Suomessa ensimmäiset merkit pellavan viljelystä juontavat ainakin pronssikaudelle, eli noin vuosille 1 500–500 eaa. Pellavan viljely oli Suomessa suurimmillaan 1700-luvulla, mutta tekokuitujen ilmestymisen myötä viljely loppui miltei kokonaan. Pellavan viljely on kuitenkin vähitellen alkanut saada uudelleen suosiota, vaikka onkin vielä verrattain vähäistä. Vuonna 2017 pellavan viljelyspinta-ala Suomessa oli arviolta 1 200 hehtaaria, joka käsittää noin 0,5 promillea kokonaisviljelyalasta.
Pellava kasvaa noin 120 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat kapeat ja vaaleanvihreät, kukat vaaleansiniset tai valkeat. Kotahedelmissä, perinteiseltä nimeltään sylkyissä, on yleensä korkeintaan kymmenen kiiltävän tummanruskeaa siementä. Pellavasta on jalostettu erillisiä lajikkeita siementen ja kuitujen tuotantoa varten.
Pellavatekstiilit
thumb|vasen|150px|Pellavapeltoa keväällä Belgiassa. Pellavan (lyhenne LI ) ominaisuuksiin kuuluu hengittävyys, kaunis kiilto ja lujuus, mutta heikko taivutuksen kesto ja rypistyvyys. Pellavaa käytetään pyyheliinoihin ja kylpytakkeihin hyvän kosteudenimukyvyn vuoksi, pöytäliinoihin kiillon ja lianhylkivyyden takia, kirjontakankaisiin, loimilankoihin matoissa lujuuden takia, sekä erilaisiin sisustus- ja vaatetekstiileihin. Pellavan varsista valmistetaan erittäin kestävää tekstiilikuitua ja, minkä vuoksi siitä valmistetaan myös sairaalatekstiilejä.
Suurimmat pellavantuottajamaat ovat Kiina, Belgia, Ranska ja Venäjä.
Pellavaa hoidetaan vaatetekstiilinä pesten väljässä vedessä 60 tai 40 asteessa erillään muista, sillä se rypistyy helposti ja siitä voi irrota nöyhtää ja pintaväriä. Kylmämankelointi antaa kauniin kiillon. Mankeliliinat ovat yleisesti pellavaa. Silitys tapahtuu nurjalta puolelta kostean liinan läpi enintään 200 asteessa.
Pellavatekstiilejä käytetään myös rakentamisessa, ääneneristysmattona parketin alla ja lattiamattojen runkokerroksena.
Pellavaeristeet
thumb|vasen|150px|Pellavapelto elokuussa. Pellavasta valmistetaan myös rakennuseristeitä lämmön- ja ääneneristykseen sekä tiivistämiseen. Eristeenä pellavaa käytetään lähinnä hengittävissä rakenteissa, joissa voidaan hyödyntää luonnonkuidun kosteusteknisiä ominaisuuksia. Pellavapohjaisia tiivisteitä kuten pellavarivettä käytetään usein esimerkiksi hirsitalojen hirsikertojen välissä nauhatiivisteenä, ja ovien sekä ikkunoiden karmitiivisteenä. Putkitöissä on perinteisesti käytetty pellavakuitua kierretiivisteenä.
Pellavaöljy
Pellavan siemenistä puristetaan pellavaöljyä, joka sisältää runsaasti alfalinoleenihappoa ja jonkin verran linolihappoa.
Pellavaöljyä käytetään myös erilaisten puulle tarkoitettujen pintakäsittelyaineiden, sekä linoleumi-lattianpäällysteiden raaka-aineena. Puun pintakäsittelyyn öljy soveltuu myös sellaisenaan.
Pellavan elintarvikekäyttö
Pellavalla on luontainen ominaisuus kerätä siemeniinsä maaperän raskasmetalleja. Suomalaisessa pellavansiemenessä on esimerkiksi niin paljon kadmiumia, että sitä ei saisi myydä Saksassa lainkaan. Pellavansiemenissä on myös runsaasti vetysyanidia, joka on keskushermostomyrkky.
Ruokavirasto suosittelee, ettei pellavansiemeniä syötäisi päivittäin, eikä nautittu määrä ylittäisi 2 ruokalusikallista (n. 15 g) päivässä. Lasten annos saa olla vain noin puolet aikuisten annoksesta. Pellavansiemeniä ei suositella lainkaan imeväisikäisille raskaana oleville tai imettäville.
Pellavansiemenet sisältävät runsaasti kuitua ja lignaaneja. Muiden siementen tavoin ne ovat tiivis paketti myös öljyä, proteiinia, kivennäisaineita ja vitamiineja. Pellavansiemenöljyn erikoisuus on sen alfalinoleenihappopitoisuus, joka on kasviöljyistä korkein, noin 59 prosenttia. Alfalinoleenihappo on ihmiselle välttämätön monityydyttymätön rasvahappo, joka kuuluu omega-3-rasvahappoihin.
Pellavansiemenet, pellavarouhe ja pellavansiemenöljy sopivat jogurtin, viilin, puuron tai salaatin kera nautittaviksi sekä leivontaan ja ruoanlaittoon. Öljyä ja rouhetta saa myös ravintolisinä. Pellavansiemeniä ja rouhetta on valmiina monissa leivissä. Pellavansiemenöljyä käytetään alfalinoleenihapon lähteenä muun muassa margariinissa ja kananrehussa.
Kodorin kriisi 2001
Kodorin kriisi oli lokakuussa 2001 georgialaisten ja abhasialaisten joukkojen välillä käyty yhteenotto Kodorisolassa Abhasiassa. Georgialaiset saivat tukea tšetšenialaisilta taistelijoilta. Maailman media, joka keskittyi Yhdysvaltojen hyökkäykseen Afganistaniin, vähätteli konfliktia. Taistelu koitui ainakin 40 ihmisen kuolemaksi.
Aikajana
4. lokakuuta 2001 ryhmä Ruslan Gelayevin johtamia tšetšenialaisia ja georgialaisia taistelijoita menivät solaan Georgian puolelta ja hyökkäsi Giorgievskojen kylään. Kun Yhdistyneiden kansakuntien tarkkailijoita kuljettanut helikopteri ammuttiin 8. lokakuuta 2001 alas, yhdeksän ihmistä kuoli.
Seuraukset
Abhasialaisten vangitsema georgialainen Valery Chkhetiani sai halvauksen 5. elokuuta 2004, ja hänet vietiin sairaalan, jossa hän kuoli kaksi päivää myöhemmin. Chkhetiani oli tuomittu viidentoista vuoden vankeuteen.
Viron entinen pääministeri ja silloinen Georgian presidentin neuvonantaja Mart Laar sanoi 29. elokuuta 2006, että Kodorin konflikti oli Venäjän suunnittelema. Laar myös varoitti, että Georgiaan kohdistuvia Venäjän provokaatioita on odotettavissa, mutta Georgia on valmistautunut selviämään kaikista Venäjän asettamista haasteista.
Venäjä syytti 30. huhtikuuta Georgiaa 1 500 miehen kokoamisesta Kodorin alueelle Abhasian valtaamiseksi. Venäjä vastasi Georgian tekoon kokoamalla omia joukkojaan alueelle kiristämällä maiden välejä. Nämä joukot taistelivat myöhemmin vuoden 2008 sodassa.
Brocciu
thumb|Brocciu-juustoa Brocciu on korsikalainen lampaan- ja vuohenmaidosta valmistettava pehmeä juusto. Sitä valmistetaan Corse-du-Sudin ja Haute-Corsen departementeissa. Brocciu on ainoa korsikalainen juusto, jolla on EU:n myöntämä alkuperäsuojaus.
Brocciun valmistuksessa käytetään vuohen- ja lampaanmaidon lisäksi heraa. Ensin hera kuumennetaan 40 asteeseen ja siihen lisätään raakamaito ja suola, minkä jälkeen seos kuumennetaan 80–90 asteeseen. Juusto kypsyy 15 päivässä. Tuoretta brocciuta kutsutaan nimellä brocciu frais ja kypsynyttä nimellä brocciu sec tai brocciu passu.
Brocciun rasvapitoisuus kuiva-aineesta on 40 prosenttia. Kypsän brocciun maku on suolainen ja karvas. Brocciuta käytetään Korsikalla monessa ruokalajissa, ja sen paras sesonki on loka–kesäkuussa.
Esso (täsmennyssivu)
Esso tai esso voi tarkoittaa:
Primetime Emmy 2008
Vuoden 2008 Primetime Emmy -gaala järjestettiin 21. syyskuuta 2008. Ohjelmien tekijät palkittiin creative arts -ohjelmassa 13. syyskuuta 2008.
Uutena palkintona gaalassa oli kategoria "paras juontaja tosi-tv-ohjelmassa tai tosi-tv-pohjaisessa kilpailuohjelmassa".
Superman/Batman: Public Enemies
Superman/Batman: Public Enemies on vuonna 2009 suoraan DVD:lle julkaistu animaatioelokuva. Se perustuu DC Comicsin julkaisemaan Superman/Batman-sarjakuvan ensimmäiseen kuuteen numeroon, jossa Teräsmies ja Batman tekevät yhteistyötä estääkseen meteoriitin iskemistä maaplaneetalle ja samalla pysäyttää Lex Luthorin salajuonen. Elokuvan ohjasi Sam Liu ja käsikirjoituksesta vastasi Stan Berkowitz. Pääosassa ääninäyttelevät Tim Daly, Kevin Conroy ja Clancy Brown.
Elokuva on kuudes peräkkäinen elokuva Warner Premieren ja Warner Bros. Animationin tuottamista DC universumin alkuperäisistä animaatioelokuvista, jonka aloitti Superman: Doomsday vuonna 2007.
Juoni
Yhdysvaltain hallitus havaitsee pienen maan kokoisen kryptoniittimeteorin, joka on suuntaamassa kohti Maata. Luthor ilmoittaa kenraalille tietäneen asiasta viikkoa ennen ja tehneen laskutoimituksia, jonka avulla meteoriitti saataisiin tuhottua. Amanda Waller ihmettelee miksei hän voisi käyttää hyväkseen palkkaamiaan supersankareita pysäyttämään meteoriitin, mutta tajuaa pian Luthorin haluavan kaiken kunnian meteoriitin tuhoamisesta. Myös Batman ja Teräsmies ovat tietoisia meteoriitin iskeytymisestä ja samalla Luthor ilmoittaa television välityksellä planeettaansa kohtaavasta uhkasta. Myöhemmin Luthor järjestää tapaamisen Teräsmiehen kanssa Gotham Cityssä, jossa hän yrittää sopia heidän väliset erimielisyydet ja tehdä yhteistyötä maansa puolesta. Teräsmies kuitenkin kieltäytyy olemasta missään tekemisessä Luthorin kanssa, minkä seurauksena Metallo astuu esiin tappaakseen Teräsmiehen. Luthorin paetessa paikalta Batman saapuu Teräsmiehen avuksi. Teräsmies kuitenkin loukkaantuu taistelun aikana, kun Batmanin hajottamasta kryptoniistä jäänyt siru löytää tiensä Metallon aseeseen, jolla hän ampuu Teräsmiestä sydämeen. Batman onnistuu hetkellisesti tuhoamaan Metallon muoviräjähteillä, saadakseen lisäaikaa ja pelastaakseen Teräsmiehen. Metallo kuitenkin nousee ylös ja hautaa kuopassa olevan kaksikon. Metallo on lähdössä pois kun hän huomaa räjähdyksen paikassa jonne hän hautasi Batmanin ja Teräsmiehen. Saapuessaan paikalle Metallon seuraan liittyy eräs tuttu hahmo. Batman ja Teräsmies ovat räjäyttäneet itsensä alas viemäristöön, jonka myötä he suuntaavat kohti Batmanin luolaa.
Myöhemmin he saavat kuulla uutisista, jossa Luthor ilmoittaa Metallon kuolleen Teräsmiehen toimesta. Luthor väittää yrittäneensä tehdä yhteistyötä pelastaakseen maapalloa uhkaavalta meteoriitilta ja näyttää kaikkien tietämättä muokatun version heidän tapaamisestaan. Samalla Luthor uskookin kryptoniittimeteorin aiheuttaneen Teräsmiehelle mielenterveysongelmia ja julistaa Teräsmiehen miljardin dollarin arvoiseksi tappopalkkioksi. Lähetyksen päätyttyä Power Girl saapuu paikalle juttelemaan kahden kesken Luthorin kanssa. Power Girl ei usko Teräsmiehen tappaneen Metalloa, mutta Luhtor vakuuttaa ihmisten muuttuvan vuosien saatossa. Sillä välin Teräsmies ja Batman murtautuvat S.T.A.R. Labsiin etsimään lisätietoa meteoriitista, mutta pian haistavat jotain kummallista. He löytävät tiensä ruumishuoneelle, jossa pidetään Metallon jäänteitä. Batman huomaa laitteen avulla Metallon kuolleen radioaktiiviseen säteilyyn eikä uutisissa väitettyyn Teräsmiehen lämpökatseeseen. Kaksikko joutuu pakenemaan vartijoiden saapuessa paikalle.
left|thumb|250px|Kuvassa rikolliset vasemmalta alkaen muun muassa Giganta, Mokkasiinikäärme, [[Black Manta, Brimstone ja Deadshot.]]
Pakomatkallaan Silver Banshee yllättää heidät ilmasta, minkä seuraksena Batman putoaa maahan kohdatakseen Kapteeni Pakkasen, Iciclen, Killer Frostin ja Pakkasherran. Kaksikon päästyä heistä eroon he saavat lisää rikollisia peräänsä, kun Solomon Grundy, Mongul, Gorilla Grodd, Nighshade, Bane, Black Manta, Black Spider, Brimstone, Catman, Mokkasiinikäärme, Deadshot, Despero, Giganta, Girder, King Shark, Lady Shiva, Kapteeni Bumerangi, Cheetah ja Parasiitti hyökkäävät toisensa perään Batmanin ja Teräsmiehen kimppuun palkkion toivossa. Pitkän taistelun päätteeksi Kapteeni Atomi saapuu paikalle lopettamaan joukkotappelun ja kertoo tulleensa pidättämään Teräsmiehen, joka kuitenkin kieltäytyy. Kapteeni Atomin ryhmä ryhtyy tappelemaan kaksikkoa vastaan, mutta viime aikoina Luthorin aikeita epäröimään alkanut Power Girl auttaa Teräsmiestä taistelun aikana, joka onnistuu pakenemaan Batmanin kanssa paikalta vieden samalla Power Girlin mukanaan. Sillä välin Luthor on saapunut Yhdysvaltain asevoimien ydinohjustukikohtaan suunnittelemaan ohjusiskua meteoriittia kohti. Samalla Kapteeni Atomi löytää Teräsmiehen, Batmanin ja Power Girlin Daily Planetin katolta ja kysyy vahvistusta Major Forcen väitteeseen petturuudesta, johon Power Girl vastaa epäsuorasti. Major Force ottaa vastauksen merkkinä petturuudesta hyökkää heidän kimppuunsa. Syntyy tappelu, jossa Power Girl on Teräsmiehen ja Batmanin puolella. Hyökättyään Kapteeni Atomin kimppuun Power Girl saa kimppuunsa Mustan Salaman ja Tähtitulen, kun taas Teräsmies ottelee Kapteeni Atomia vastaan. Batman kohtaa Major Forcen ja yrittää saada muut sankarit tajuamaan Luthorin aikeet ärsyttämällä Major Forcea totuudella, jonka mukaan hän tappoi Metallon. Tästä suivaantuneena hän hyökkää raivossaan Batmanin kimppuun. Power Girl saapuu pelastamaan Batmanin viime hetkellä iskemällä Major Forceen reiän, jonka seurauksena energiasta koostuva roisto alkaa purkaantua ja aiheuttaa räjähdyksen. Kapteeni Atomi uhraa itsensä imemällä Major Forcen purkautuvan energian pelastaakseen muut. Seuraa räjähdys, jonka myötä Major Force katoaa ja Kapteeni Atomi loukkaantuu pahoin.