cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rautatieliikennepaikka
Linjavaihde
Linjavaihde on tavara- ja ratatyöliikenteen käyttöön tarkoitettu rautatieliikennepaikka, jota ei ole varustettu liikenteenohjauslaittein. Linjavaihde saattaa käsittää pienen ratapihan, esimerkiksi lakkautetun liikennepaikan ratapihan, jolla suoritetaan tavaran kuormaamista ja purkamista, mutta jossa ei ole mahdollista toteuttaa junakohtauksia. Yksinkertaisimmillaan linjavaihteeksi määritelty paikka käsittää yhden pääraiteen vaihteen, josta haarautuu pisto- tai yksityisraide kuormausalueelle.
Vanha luokitus
Aikaisemmin liikennepaikat jaettiin seitsemään luokkaan :
Tästä monimutkaisesta luokituksesta luovuttiin 1. maaliskuuta 1969.
Sinfonia nro 8 (Schubert)
thumb|300px|Sinfonian kolmannen osan käsikirjoitusta (näköispainos, Johann Herbeckin elämäkerta 1885) Franz Schubertin kahdeksatta sinfoniaa h-molli (D. 759) nimitetään Keskeneräiseksi. Schubert aloitti teoksen säveltämisen vuonna 1822 mutta sävelsi vain kaksi ensimmäistä osaa valmiiksi. Sinfonian scherzo on olemassa lähes valmiina pianopartituurina mutta vain kaksi sivua orkestroituna.
Sinfonian käsikirjoitus joutui Schubertin läheisen ystävän, Grazissa asuneen Anselm Hüttenbrennerin haltuun ja unohtui tämän arkistoon vuosikausiksi. Vuonna 1860, yli 30 vuotta Schubertin kuoleman jälkeen, Josef Hüttenbrenner kirjoitti Wienin musiikinystävien seuran konserttien johtajalle Johann Herbeckille, että hänen veljensä kokoelmissa on muuan sinfonia, ja ehdotti sitä esitettäväksi. Teoksen kantaesitys oli Wienissä Herbeckin johdolla vasta vuonna 1865. Siitä lähtien Keskeneräinen sinfonia on ollut yksi Schubertin suosituimmista sävellyksistä.
Schubertilla on myös muita keskeneräisiä sinfonioita (7., 10. sinfoniat). Joissakin lähteissä h-molli-sinfoniasta käytetään numeroa 7.
Vuonna 1928, jolloin tuli kuluneeksi sata vuotta Franz Schubertin kuolemasta, yhdysvaltalainen levy-yhtiö Columbia Records ilmoitti järjestävänsä sävellyskilpailun kahden mahdollisimman sopivan lisäosan saamiseksi Keskeneräiseen sinfoniaan. Tästä puhkesi vastalauseiden myrsky kautta musiikkimaailman, ja monet johtavat musiikkimiehet katsoivat, että kyseessä oli suorastaan pyhäinhäväistys. Columbia-yhtiö päätti muuttaa kilpailun sääntöjä siten, että kilpailevien teosten tuli olla sävellettyjä Schubertin henkeen ja edesmenneen mestarin muistoa kunnioittaen. Palkinnon voitti ruotsalainen Kurt Atterberg kuudennella sinfoniallaan.
Total Eclipse of the Heart
Total Eclipse of the Heart (sanatarkka suomennos: Täydellinen sydämenpimennys) on yhdysvaltalaisen Jim Steinmanin säveltämä ja sanoittama voimaballadi.
Steinman kertoo säveltäneensä kappaleen alun perin Nosferatun musikaaliversiota varten. Kappaleen nimi oli alkujaan "Vampires in Love" ja sen sanat kertovat vampyyreistä.
Sävelmä tallennettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982 walesiläisen Bonnie Tylerin tulkitsemana ja se antoi merkittävää lisäpotkua hänen laulajanuralleen. Siitä on tehty myöhemmin useita versioita, muun muassa musikaaliin Tanz der Vampire.
Tylerin alkuperäisversion on arvioitu myyneen viidestä kuuteen miljoonaan yksikköä maailmanlaajuisesti. Se on ollut listaykkösenä useissa maissa. Suomessa singlen korkein sijoitus on seitsemäs. Kappale soi edelleen suomalaisilla radiokanavilla.
Total Eclipse of the Heart julkaistiin Bonnie Tylerin albumilla Faster Than the Speed of Night (1983) seitsemän minuutin versiona, mutta radiosoitossa on käytetty viiden ja puolen minuutin lyhennettyä versiota. Kappaleen videoversion ohjasi australialainen Russell Mulcahy. Videossa on käytetty stereotyyppistä 1980-luvun saippuasarjaestetiikkaa. Tyler nähdään puettuna aidon saippuasarjatähden tyyliin.
Laulaja-tanssija Nicki French teki kappaleesta coverversion vuonna 1995, joka nousi monissa maissa listaykköseksi.
Vicky Rosti levytti vuonna 1992 kappaleesta suomalaisen käännöskappaleen nimellä "Tunnen sen täysillä taas".
Johan Santana
thumb|right|Johan Santana Johan Alexander Santana (s. 13. maaliskuuta 1979) on venezuelalainen baseballpelaaja. Santana on vasenkätinen ja hän pelaa New York Metsissä aloitussyöttäjänä.
Santana syntyi Tovarissa Méridan osavaltiossa ja teki Major League -debyyttinsä 3. huhtikuuta 2000.
Peliura MLB:ssä
Palkintoja
Sporting News listasi vuonna 2009 50 parasta aktiivi-baseballpelaajaa. Santana sijoittui tuolla listalla kolmanneksi ollen listan paras syöttäjä.
Max Alfthan (kilpapurjehtija)
Max Ferdinand Alfthan (11. helmikuuta 1892 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 30. toukokuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Seuratasolla hän edusti Nyländska Jaktklubbenia.
Alfthan kuului suomalaisen Heatherbell-veneen miehistöön sen voittaessa 12mR-luokan olympiapronssia Tukholmasta 1912.
Håvard Moseby
Håvard Moseby (s. 28. heinäkuuta 1999) on norjalainen maastohiihtäjä. Hänen seuransa on Kjelsås IL. Moseby on saavuttanut yhteensä viisi mitalia alle 20-vuotiaiden ja alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2018–2021.
Maailmancup
Moseby kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 4. joulukuuta 2021 Norjan Lillehammerissa sijoittuen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kahdeksanneksi.
Nuorten MM-kilpailut
Moseby osallistui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin Gomsissa 2018 ja Lahdessa 2019. Vuoden 2018 kisoissa hän oli kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa viides ja hiihti myös Norjan maailmanmestaruuden voittaneessa viestijoukkueessa yhdessä Harald Østberg Amundsenin, Jon Rolf Skamo Hopen ja Jørgen Lippertin kanssa. Vuoden 2019 kisoissa Moseby oli toinen 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa, 19:s kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja mukana Norjan viestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi.
Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Oberwiesenthalissa 2020 Moseby oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökisassa kolmas, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa kuudes ja hiihti osana Norjan maailmanmestaruuden voittanutta sekaviestijoukkuetta yhdessä Marte Mæhlum Johansenin, Harald Østberg Amundsenin ja Hedda Østberg Amundsenin kanssa. Vuokatissa 2021 Moseby oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa viides, perinteisen hiihtotavan sprintissä 16:s ja hiihto Norjan maailmanmestaruuden voittaneessa sekaviestijoukkueessa, johon kuuluivat myös Synne Arnesen, Jon Rolf Skamo Hope ja Hedda Østberg Amundsen.
Hämeen etappipataljoona
Komentajana oli majuri G. I. Lydman.
Joukko-osastot
Päällikkö: reservivänrikki R. V. Snellman. Päällikkö: Nurminen. Päällikkö: liikemies Matti Ojajärvi. Päällikkö: lehtori Väinö Kivilinna.
Airsoft-kuulat
thumb|Muovisia 6 mm:n 0,12 gramman airsoft-kuulia. Airsoft-kuulat ovat airsoft-aseiden ammuksina käytettäviä, yleensä halkaisijaltaan 6 mm:n kokoisia. Kuulia on saatavilla 0,12, 0,20 , 0,23 , 0,25 , 0,28 ja 0,43 gramman painoisina. Lisäksi on saatavilla maatuvia, maatumattomia ja pimeässä hohtavia kuulia. Kuulien valintaan vaikuttaa se, että kuinka tehokkaalla aseella niitä halutaan käyttää.
Kartiskalampi (Keuruu)
Kartiskalampi on Keski-Suomessa Keuruulla Suojärven kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kupanjoen valuma-alueella (35.66), jonka Kupanjoen yläosan aeseen (35.662) se kuuluu.
Ympäristömuutos
Ympäristömuutokset tarkoittavat luonnonympäristössä tai inhimillisessä ympäristössä tapahtuvia kausaalisia muutoksia, jotka näkyvät esimerkiksi maiseman muutoksina, kuten metsäkato, tai muutoksina ympäristön fysikaalis-kemiallisissa olosuhteissa, kuten ilmastonmuutos tai järven happamoituminen.
Ympäristömuutoksia ovat siis esimerkiksi metsäpinta-alan väheneminen, Itämeren sinilevälauttojen laajeneminen kuin hiilen tai rikkidioksidin määrän kasvu ilmakehässä. Ympäristömuutoksessa ympäristö muuttuu näkyvästi tai fysikaalis-kemiallisesti suhteessa aikaan. Ne voivat olla luonnollisia tai ihmisen aikaansaamia. Ympäristömuutoksia voidaan mitata ja tutkia eri menetelmillä ja indikaattoreilla, kuten kaukokartoituksella ja kenttätutkimuksilla. Haitallisten ympäristömuutosten ennalta ehkäisy ja estäminen on keskeistä kestävän kehityksen ja sosiaalisen ja ekologisen kestävyyden kannalta.
Haitallinen ympäristömuutos on ympäristöongelma, jota pyritään korjaamaan ympäristönsuojelulla.
Luonnolliset ja ihmisen aikaansaamat ympäristömuutokset
Ympäristömuutokset voivat olla alkuperältään luonnollisia tai ihmisen aiheuttamia. Esimerkki luonnollisesta ympäristömuutoksesta on tuliperäinen toiminta: tulivuorenpurkaukset ovat aiheuttaneet ilmasto-olojen laajoja muutoksia, viimeisimpänä keskiajalta 1800-luvulle jatkunut pieni jääkausi, joka liitetään Indonesian Krakataun purkaukseen. Viime jääkauden päättyminen ja sitä seurannut Saharan aavikoituminen ovat muita esimerkkejä. Yleisin luonnollinen ympäristömuutos on ekologinen sukkessio, joka on tapahtumasarja, jossa eliöyhteisöt korvaavat ajan myötä toisensa, esimerkiksi maanpinnan kohoaminen tai metsäpalo saa sukkession aikaiseksi. Luonnollisia ympäristömuutoksia tutkii maantiede.
Koralliriuttojen tuhoutumisella oli puolestaan yhteys Intian valtameren vuoden 2004 tsunamin tuhoisuuteen. Usein heikommassa asemassa olevat, kuten köyhät ovat haavoittuvaisempia ympäristömuutosten haitallisille seurauksella. Rikkaissa maissa on helpompi sopeutua ympäristön muutoksiin, kuten ilmastonmuutokseen. Ilmastonmuutos on esimerkki koko ihmiskuntaa uhkaavasta ympäristömuutoksesta. Monesti ympäristömuutokset liittyvät toisiinsa ja ovat syy-seuraussuhteessa. Esim. ilmastonmuutos linkittyy aavikoitumiseen, metsäkatoon ja vesipulaan.
Ympäristömuutosten syyt
Ympäristömuutosten syyt ovat yleensä ihmistoiminnassa ja yhteiskunnassa. Niihin vaikuttaa voimakkaasti talous, kulttuuri, historia ja politiikka. Esimerkiksi suuri syy Ranskan metsien häviämiselle oli puun tarve laivaston rakentamiseen. Metsäkadon syynä Afrikassa on taas ensisijaisesti puun keruu ruuan lämmittämiseksi. Indonesiassa suurin syy on palmuöljyntuotanto ja Madagaskarilla ja Brasiliassa laidunmaan raivaus. Ympäristömuutosten tyypillisimpiä syitä on ihmisen maankäyttö ja resurssien hankinta, kuten maanviljely ja karjanhoito sekä metsätalous ja kaivostoiminta, sekä energiantuotanto, teollisuustoiminta ja liikenne, joista aiheutuu haitallisia päästöjä.
Ilmastonmuutoksen suurimpia syitä ovat hiilipäästöt, joita syntyy fossiilisten polttoaineiden käytöstä. Fossiilisten polttoaineiden käyttö kasvoi suuresti teollisen vallankumoukse ja talouskasvun myötä.
Muutokset menettelytavoissa, metodeissa, käytänteissä, taloudessa ja maankäytössä sekä uuden teknologian kehittäminen ja päästöjen vähentäminen ovat avainasemassa haitallisten ympäristömuutosten torjunnassa. Ongelmat syntyvät usein yhteiskunnassa ja sieltä löytyvät usein myös ratkaisut. Usein vaaditaan uutta regulaatiota, ympäristöpoliittista ohjausta, kansainvälisiä sopimuksia, valistusta ja koulutusta sekä muutoksia taloudessa ja kulttuurissa. Yksilöiden henkilökohtaisilla kulutusvalinnoilla on usein suuri vaikutus.
Ympäristömuutosten tutkiminen
Ympäristömuutoksia voidaan tutkia esimerkiksi kaukokartoituksella, esim. ilma- ja satelliittikuvilla Amazonin metsähakkuista, Saharan aavikoituminen laajenemisesta, Himalajan jäätiköiden hupenemisesta tai Australian metsäpaloista. Keskeistä on myös esim. erilaisilla paikkatietojärjestelmillä ja tilasto-ohjelmilla tehtävät analyysit, mallinnukset ja ennusteet, esim. ilmastomallinnus ja erilaiset skenaariot siitä miten tilanne tulee kehittymään tulevaisuudessa.
Paikkatietojärjestelmillä voidaan tutkia esim. miten ilmaston lämpeneminen vaikuttaa ikiroudan sulamiseen ja maisemaan Siperiassa tai miten peltojen määrä ja sijainti vaikuttaa Itämeren rehevöitymiseen. Erittäin tärkeää ovat myös erilaiset kenttätutkimukset, esim. ilmanlaadun tutkimus säälaitteilla, vesinäytteiden otot ja niiden analysoiminen, suon, maaperän ja jäätiköiden kairaamiset, eläinten ja kasvien havainnointi. Apuna on esim. satelliittipaikannus, kuten GPS, riistakamerat, mikrofonit, kiikarit ja monet muut välineet. Jäätiköiden kairauksilla saadaan esimerkiksi tietoa muinaisesta ilmastosta ja ilmastonmuutoksen etenemisestä. Suon kairauksella voidaan saada tietoa menneisyyden eliöyhteisötä. Paleoekologia tutkii menneisyyden ekosysteemeitä, ilmastoa ja eliöyhteisöjä. Ympäristömuutoksia tutkitaan etenkin ympäristötieteen, biologian ja maantieteen piirissä.
Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolue
Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolue (SKYP) (ruots. Finlands Folks Enhets Parti) oli puolue, jonka perusti vuonna 1972 Suomen Maaseudun Puolueesta (SMP) erotettu oppositio. SMP:n eduskuntaryhmän hajoaminen oli poikkeuksellinen tapaus eduskunnan historiassa, sillä ryhmää vaihtoi enemmistö ryhmästä.
SKYP:n perustaminen 1972–1973
SMP:n eduskuntaryhmä hajosi 8. syyskuuta 1972, kun kaksitoista edustajaa poistui eduskuntaryhmän kokouksesta Veikko Vennamon ilmoitettua Mauno Kurpan ja Heikki Kainulaisen erotetuksi puoluehallituksen päätöksellä eduskuntaryhmästä sekä Lauri Linnan ja Artturi Niemelän pidätetyksi ryhmän työskentelystä määräajaksi. Uusi eduskuntaryhmä järjestäytyi eduskunnan istuntosalissa omaksi ryhmäkseen 24. lokakuuta 1972. Syksyn aikana Vennamo erotutti nämä henkilöt puolueesta joko puoluehallituksen päätöksellä tai erottamalla sen puolueosaston, johon kyseiset henkilöt kuuluivat. Kun tämä menettely ei onnistunut Artturi Niemelän kohdalla, Vennamo erotti koko Lapin piirin puolueesta.
Erotetut 12 kansanedustajaa ilmoittivat 5.12.1972 perustaneensa uuden puolueen, joka sai pian nimekseen Suomen kansan yhtenäisyyden puolue (SKYP). SKYP merkittiin puoluerekisteriin 29. joulukuuta 1972. Eduskunnassa hyväksyttiin 28. joulukuuta 1972 puoluetukea koskeva lainmuutos, joka mahdollisti toiseen eduskuntaryhmään siirtyneiden kansanedustajien puoluetuen saamisen, mikäli siirtyjiä on yli puolet eduskuntaryhmän kansanedustajista. Näin SKYP sai puoluetukea 12 kansanedustajastaan ja SMP menetti vastaavan osuuden. Talvella 1973 siirtyi vielä kansanedustaja Arvo Sainio SMP:stä SKYP:hen, kun puolueen jäsenet auttoivat hänet irti velkakahleistaan Veikko Vennamoon. Vennamo kutsui entisiä tovereitaan "seteliselkärankaisiksi" väittäen heidän jättäneen puolueen sen tähden, että he saisivat puoluetuen itselleen.
Presidentti Urho Kekkonen ei halunnut käydä vuoden 1974 presidentinvaalia. Hänen jatkamisensa presidenttinä edellytti, että eduskunta pidentäisi presidentin toimikautta poikkeuslailla. Vennamo vastusti poikkeuslakia ja määräsi myös muut SMP:n kansanedustajat äänestämään sitä vastaan. Vasta perustetun SKYP:n 13 kansanedustajaa asettuivat tukemaan poikkeuslakia. He eivät tahtoneet estää Kekkosen presidenttikauden jatkamista etenkin, kun muitakaan presidenttiehdokkaita ei Vennamoa lukuun ottamatta ollut. Poikkeuslaki tarvitsi 5/6 kannatuksen, joten SKYP oli keskeinen tekijä lain hyväksymisessä.
SKYP:n puheenjohtajana toimi aluksi kansanedustaja Artturi Niemelä. Ensimmäisen varsinaisen puoluekokouksensa SKYP piti kesäkuun lopussa 1973. Tällöin ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Tampereen yliopiston tilastotieteen professori Eino Haikala, toiseksi puheenjohtajaksi Artturi Niemelä ja kolmanneksi puheenjohtajaksi kansanedustaja Olavi Tupamäki.
Myöhemmät vaiheet
SKYP sai ensimmäisissä käymissään eduskuntavaaleissa 1975 yhden kansanedustajan, mutta jäi tämän jälkeen ilman. SKYP:n ainoa kansanedustaja Matti Asunmaa loikkasi Keskustapuolueeseen kesken vaalikauden keväällä 1977. Siten SKYP jäi kokonaan ilman puoluetukea saman lain perusteella, joka oli tehty juuri SKYP:n perustamisen (ja poikkeuslain läpimenon) mahdollistamiseksi.
SKYP:n puheenjohtaja Eino Haikala sai kunnian olla SKYP:n presidenttiehdokkaana vuoden 1978 vaaleissa. Haikala ei saanut presidentinvaalissa yhtään valitsijamiestä. Vuodesta 1979 alkaen SKYP:n puheenjohtaja oli valtiotieteen maisteri Anssi Keski-Vähälä. SKYP osallistui itsenäisesti myös presidentinvaaleihin 1982 ehdokkaanaan myös kristillisen liiton ehdokkaana ollut Raino Westerholm. Westerholm ei kuitenkaan saanut valitsijamiehiä sen enempää omalta puolueeltaan kuin SKYP:ltäkään. Ennen Westerholmin valintaa SKYP oli ilmoittanut valitsevansa ehdokkaakseen eduskunnan puhemiehen Johannes Virolaisen, mikäli Ahti Karjalainen valittaisiin Keskustapuolueen presidenttiehdokkaaksi. SKYP perui kuitenkin ilmoituksensa todettuaan, että Keskusta "näytti tarvitsevan Virolaisen omaksi ehdokkaakseen".
Marraskuussa 1982 puolueen nimeksi vaihdettiin Kansalaisvallan Liitto (KVL) (ruots. Förbundet för Medborgarmakt). KVL jäi eduskuntavaaleissa 1983 puolueista pienimmäksi ja puolue poistettiin saman vuoden lopulla puoluerekisteristä sen jäätyä ilman kansanedustajia kaksissa peräkkäisissä vaaleissa. KVL:n puheenjohtajana toimi entinen SDP-aktiivi, Uudenmaan läänin maaherra ja kansanedustaja Kaarlo Pitsinki.
SKYP julkaisi vuodesta 1972 äänenkannattajanaan lehteä Yhtenäisyys, jota edelsi edellisvuoden ilmestynyt Ovet auki.
Don Altobello
Don Osvaldo ”Ozzie” Altobello on kuvitteellinen hahmo Francis Ford Coppolan ohjaamassa elokuvassa Kummisetä osa III. Häntä näyttelee elokuvassa Eli Wallach. Don Altobello italialais-amerikkalaisen rikollisperheen päämies.
Don Altobello on edesmenneen Vito Corleonen hyvä ystävä ja tämän pojan Michael Corleonen tukija. Michaelin siirryttyä lailliseen liiketoimintaan ja saatua merkittävän aseman kansainvälisessä Vatikaanin vaikutuspiirissä olevasta yrityksetä Don Altobello pyytää Michaelia ottamaan muut New Yorkin rikollisperheet mukaan. Michaelin kieltäydyttyä Altobello kääntyy Joey Zazan puoleen, joka järjestää verilöylyn. Monet rikollisjohtajat kuolevat, mutta Michael Corleone pelastuu veljenpoikansa Vincent Mancini-Corleonen avulla.
Don Altobello liittoutuu Vatikaanissa vaikuttavien Corleonen vastustajien kanssa ja yrittää murhauttaa tämän. Elokuvan loppukohtauksessa, jossa murhayritys epäonnistuu, Corleonen sisar Connie Corleone myrkyttää Don Altobellon makupaloilla.
Morsiusseppele
pienois|Aino-Maija Tikkanen Allina. Morsiusseppele on Hannu Lemisen ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 1954. Elokuva on mustavalkoinen. Pääosissa ovat Aino-Maija Tikkanen ja Jussi Jurkka.
Elokuva kertoo nuoresta ylioppilaasta, joka railakkaan juhlimisensa vuoksi lähetetään enonsa luokse maalle rauhoittumaan. Hän tapaa hehkeän maalaistytön ja rakastuu. Säätyerot tuottavat kuitenkin nuorenparin onnelle ylitsepääsemättömiä esteitä.
Juoni
pienois|pysty|Allan ([[Jussi Jurkka) ja Alli (Aino-Maija Tikkanen) lemmen pauloissa.]] Ylioppilas Allan Smith viettää vuonna 1902 vauhdikasta elämää Helsingissä. Myöhemmin Villa Kivenä tunnettu huvila Töölönlahden rannalla esittää Madame Kraemerin taloa, jossa vietetään iloista elämää. Allanin äiti Hedvig Smith eitiedä pojan hurjasteluista, eikä myöskään Madame Kraemerin huvilan kaltaisista paikoista. Allanin morsiamen Ritvan äiti, rouva Ada Allén, sattuu näkemään Allanin epämääräisessä naisseurassa. Rouva Allén ilmoittaa rouva Smithille, että kaavailtu avioliitto perutaan, jos Allan jatkaa yöllisiä juhlintojansa. Hedvig ei halua ajatella pahaa pojastaan, mutta pelkää kuitenkin hänen tulleen liiaksi isäänsä.
Kun Smithien kotiapulainen Stiina sairastuu, rouva Smith saa syyn lähteä Allanin kanssa maalle, jotta poika rauhoittuisi. Kerran Allan näkee laiturilla alastoman nuoren naisen. Nainen suuttuu Allanin julkeudesta, ja kohta Allan räpiköi itse järvessä vaatteet päällä. Kun Allan alkaa piirittää neitoa, Alli alkaa lämmetä Allanille, ja he viettävät aikaa yhdessä. Suhteen huomaa myös mustasukkainen isäntärenki Pekka, jolle Allin vanhemmat ovat luvanneet tytön. He huolestuvat Allin ja Allanin seurustelusta. Romanttisen kesäillan päätteeksi Allan lumoaa Allin tarinoilla kaupungin ihmeistä. He suutelevat kiihkeästi, mutta aittaan Alli menee yksin. Raivostunut Pekka pyrkii sinne turhaan. Kun Smithien kotiapulainen Stiina on parantunut, perhe palaa Helsinkiin. Allan ja Alli hyvästelevät toisensa rantavajassa, ja rajuilman säestäessä Alli antautuu Allanille.
Allan palaa kaupunkiin muuttuneena miehenä. Hän ei enää viihdy iltariennoissa. Ritva on Tukholmassa, ja rakkaus alkaa hiipua. Allan kirjoittaa Allille, mutta Alli on jo joutumassa naimisiin väkivaltaisen Pekan kanssa. Hän uhmaa Pekan ja vanhempiensa tahtoa eikä hyväksy järjestettyä avioliittoa. Kun isä vihastuu, Alli päättää lähteä Helsinkiin. Hän ei tunne pääkaupungissa kuin Smithin perheen ja saa sieltä palveluspaikan. Äidillä on epäilyksensä Allanin ja Allin suhteen. Lähtiessään konserttiin hän kuulee porraskäytävään poikansa keskeyttäneen pianonsoiton. Äiti palaa yllättäen kotiin ja huomauttaa pojalleen, ettei palvelusväen kanssa sovi istua samassa pöydässä. Allan ja Alli onnistuvat salaamaan suhteensa. He viettävät hetkiä kaupungilla. Äiti uskoo, että poika rakastaa häntä yli kaiken, eikä kukaan muu merkitse mitään. Hän pohtii, oliko viisasta ottaa Alli palvelukseen, mutta arvelee kuitenkin Allanin parantuneen lukuinnon olevan Allin ansiota.
Seuraavana keväänä äiti Hedvig ilmoittaa Allille, että kesällä hän lähtee Allanin kanssa Tukholmaan, eikä Allin apua siten enää tarvita. Hän sanoo tietävänsä, mitä peliä talossa on pelattu syksystä alkaen. Alli murtuu. ”Itku pitkästä ilosta”, Stiina toteaa ja käskee hänet viemään teetarjottimen Allanin huoneeseen. Seuraavana yönä Alli hiipii jälleen Allanin luo. Poistuessaan aamulla huoneesta hän kohtaa Hedvigin. Hän perääntyy Allanin huoneeseen, jonne myös Hedvig tulee pitämään saarnaa. Hän ei hyväksy säätyerot ylittävää suhdetta. Allan ilmoittaa aikovansa naimisiin Allin kanssa. Kun Hedvig ja Allan matkustavat Ruotsiin, Alli lähtee talosta. Tapahtumia sivusta seurannut Stiina huomaa, että Allan muistuttaa isäänsä, joka myös peuhasi palvelustyttöjen kanssa, mutta isä oli sentään herrasmies. Stiina yrittää turhaan lohduttaa Allia. Alli palaa maalle ja hukuttautuu. Vain morsiusseppele jää järven pinnalle muistuttamaan tuhoon tuomitusta rakkaudesta.
Taustaa
Morsiusseppele kuvattiin elo-lokakuussa 1953. Maalaismaisemat ovat Varsinais-Suomesta Suomusjärveltä. Metsälampi on sikäläinen Kolmperän lampi. Sisäkuvat otettiin Helsingissä Munkkivuoren studiolla.
Elokuvan saksankielinen nimi Das Mädchen vom See painottaa elokuvassa voimakkaasti läsnä olevaa vesielementtiä. Englannin- ja espanjankieliset nimet ovat suoria käännöksiä alkuperäisnimestä: The Bridal Garland ja La corona nupcial.
Morsiusseppele esitettiin televisiossa ensimmäisen kerran 19. marraskuuta 1966.
Arviot
Televisioesityksen yhteydessä vuonna 2014 kriitikko leimaa elokuvan aikansa eläneeksi.
Pelottelu
Pelottelu on toisten manipulointia pelkäävään mielentilaan. Pelottelua on kauhutarinoiden kertominen, yllättäminen ja huutaminen kovalla äänellä tai tahallaan tehty asioiden vääristeleminen huonompaan suuntaan.
Merkitykset filosofiassa
Filosofiassa Argumentum ad metum on argumentaatiovirhe ja tarkoittaa suomeksi pelottelua. Asetetaan kaksi vaihtoehtoa, joista on valittava toinen, ja esitetään toinen pelottavassa valossa. Sen yleiskaava on:
Argumentum ad metum eroaa argumentum ad baculumista siitä, että ad baculum viittaa suoraan väkivaltaan tai sen uhkaan, kun taas ad metum viittaa pelottavaan tapahtumaan. Esimerkkejä argumentum ad metumista:
Signhild
Signhild on pohjoismainen naisen etunimi, joka sisältää muinaisskandinaaviset sanat sig ’voitto’ ja hild ’taistelu’. Signhild ja sen rinnakkaismuoto Signild ovat mahdollisesti muunnelmia Signe-nimen hellittelymuodosta Signelill (’pikku Signe’).
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2021 mennessä tilastoitu noin 270 Signhild-nimistä ja noin 30 Signild-nimistä naista.
Nimipäivät
Nimi Signild oli mukana suomenruotsalaisessa almanakassa vuosina 1929–1972. Nimipäivä oli 25. helmikuuta. Vuonna 1973 Signildin korvasi almanakassa muoto Signhild. Myös Signhildin nimipäivä oli alun perin 25. helmikuuta, mutta vuodesta 1995 alkaen se on ollut 23. elokuuta.
Signhildillä on nimipäivä myös Ruotsin almanakassa (23. elokuuta).
4665 Muinonen
4665 Muinonen on E. Bowellin vuonna 1985 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty suomalaisen tähtitieteilijän Karri Muinosen mukaan.
Muinosen likimääräinen läpimitta on 15 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,98 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta ja 2 kuukautta.
Erich Kretschmann
Erich Kretschmann (1887–1973) oli saksalainen matemaatikko. Hän väitteli Berliinin yliopistossa vuonna 1914 ohjaajinaan Max Planck ja Heinrich Rubens. Väitöstyö liittyi Albert Einsteinin suhteellisuusteoriaan ja sen otsikko oli "Eine Theorie der Schwerkraft im Rahmen der ursprünglichen Einsteinschen Relativitätstheorie".
Kretchmann on kuuluisin vuonna 1917 tekemistään kommenteista kovarianssin roolista Einsteinin vuonna 1915 julkaisemassa yleisessä suhteellisuusteoriassa. Yleisen suhteellisuuden periaatteen mukaan fysiikan lait ovat samat kaikille havaitsijoille, riippumatta siitä ovatko ne kiihtyvässä liikkeessä, tasaisessa liikkeessä tai paikallaan. Yleisen kovarianssin mukaan fysiikan lait ovat samat kaikissa koordinaatistoissa.
Monet Kretschmannin artikkeleista ovat niin vaikeatajuisia, etteivät ne saaneet huomiota heti ilmestyessään.
Willem Hesselink
thumb|right|Willem Hesselink Willem Hesselink (8. helmikuuta 1878 – 1. joulukuuta 1973) oli alankomaalainen jalkapalloilija.
Tunnetuin Hesselinkin edustama seura oli FC Bayern München. Lempinimellä Kanuuna tunnettu pelaaja pelasi yhden ottelun Alankomaiden maajoukkueessa, ja teki siinä yhden maalin. Hesselinkiä kutsuttiin myös lempinimellä The Doctor, koska hän oli kemian tohtori.
Good Morning Starshine
Good Morning Starshine on Strawberry Alarm Clockin neljäs viimeinen uutta materiaalia sisältävä levy. Alkuperäinen luettelotunnus on Uni Records 73074.
Tanskalainen gambiitti
Tanskalainen gambiitti eli pohjoismainen gambiitti on shakkiavaus, joka on saanut nimensä tanskalaisten ja ruotsalaisten mestarien suorittamien analyysien perusteella. Avausta ei nykyään juuri koskaan käytetä mestariturnauksissa, vaikkakin tilastot osoittavat valkealle selvää etua, jos musta ottaa gambiitin vastaan. Jatko 3...d3 on tosin tuottanut hyviä tuloksia mustalle.
Hyrräkompassi
thumb|Hyrräkompassin ohjauskompassi m/s Orbiitissa thumb|Hyrräkompassin keskusyksikkö Hyrräkompassi on navigoinnin apuväline. Laitteen toiminta perustuu siihen, että tietyllä tavalla asennettu suurinopeuksinen hyrrä asettuu pohjois-eteläsuuntaisesti.
Tärkein osa on keskusyksikkö, joka koostuu kahdesta hyrrästä, jotka on sijoitettu umpinaiseen, elektrolyysinesteessä kelluvaan palloon, joka voi kääntyillä vapaasti. Hyrrien tarvitsema sähkövirta toimitetaan langattomasti nesteen läpi. Hyrräpallon kääntyminen laivan kääntyessä kääntää keskusyksikön sisäkuorta, josta tiedot välittyvät sähköisesti näyttölaitteisiin.
Näyttölaitteita voi aluksella olla useita, ja näistä alanäyttölaitteista voidaan käyttää nimitystä tytärkompassi. Komentosillan sivuilla on yleensä tytärkompassit, joita voidaan käyttää optisien suuntimien ottamiseen. Hyrräkompassi voidaan kytkeä muun muassa automaattiohjaukseen ja tutkaan antamaan suuntatietoa.
Ensimmäistä hyrräkompassia kokeili yhdysvaltalainen Elmer Sperry (1860–1930) eräässä laivassa vuonna 1911.
2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen loppupuolella on satelliittinavigointiin perustuva GPS-kompassi alkanut hiljalleen syrjäyttää monimutkaista ja vaikeasti jos kalliistikin huollettavaa hyrräkompassia.
2600 Lumme
2600 Lumme on E. Bowellin vuonna 1980 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty suomalaisen tähtitieteilijän Kari Lumpeen mukaan.
Lumpeen likimääräinen läpimitta on 22 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,02 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää 5 vuotta ja 3 kuukautta.
Etelä-Keuruu
Etelä-Keuruu on kylä Keuruun kaupungissa. Se alkaa keskustaajaman tuntumasta jatkuen Mäntän rajalle asti kantatie 58:n molemmin puolin. Kylä jakautuu useisiin pienempiin kyläyhteisöihin ja kylässä asuu yhteensä yli 500 ihmistä. Vakituiseen asuinkäyttöön suunniteltuja taloja kylässä on noin 300. Etelä-Keuruulla toimii Pohjoislahden ala-aste, Pohjoislahden lainausasema, Iso-Kirja opisto, Hoskarin hevostalli, Ratsastuskoulu Ponilaakso sekä Nikolaintalo Liukko.
Etelä-Keuruulla on myös paljon vapaa-ajan asuntoja, minkä seurauksena kylän asukasluku moninkertaistuu joka kesä.
Sulkapallo
Sulkapallo on mailapeli, jota pelaa vastakkain kaksi pelaajaa (kaksinpeli) tai kaksi paria (nelinpeli). Nelinpeliä, jossa parin muodostaa mies ja nainen, kutsutaan sekanelinpeliksi. Sulkapallossa tarkoitus on pelata palloa verkon yli vastapuolen rajojen sisälle, siten että vastustaja ei saa palautetuksi palloa takaisin.
Kenttä
thumb|350px|Sulkapallokentän mitat Sulkapallokenttä on 13,40 metriä pitkä sekä 5,18 metriä leveä kaksinpelissä ja 6,10 metriä nelinpelissä. Kummallakin kenttäpuoliskolla on kaksi syöttöruutua, joiden eturaja on verkosta 1,98 metrin päässä. Kaksinpelissä syöttöruutujen takaraja on sama kuin kentän takaraja, ja nelinpelissä syöttöruudun takaraja on 76 senttimetriä takarajasta kentälle päin.
Kentän pinta on usein vinyyliä tai parkettia, ja alla on joustava vaneri- tai puulattia.
Maila
thumb|160px|Sulkapallomailojen lyöntiosat Sulkapallomaila valmistetaan yleensä hiilikuidusta, ja se painaa yleensä alle 95 grammaa. Mailan pääosat ovat kahva, verkko eli ristikkäiset jänteet, kehys, varsi, kurkku ja runko. Mailan kokonaispituus on enintään 68 senttimetriä ja leveys 23 senttimetriä. Verkon enimmäismitat ovat 28 × 22 senttimetriä.
Pallo
thumb|100px|left|Sulkapalloja Sulkapallo painaa 4,74–5,50 grammaa. Sen nuppi on halkaisijaltaan 25–28 millimetriä. Nuppiin on kiinnitetty 16 samanpituista sulkaa, jotka ovat pituudeltaan 64–70 millimetriä, ja joiden kärjet muodostavat halkaisijaltaan 58–68 millimetrin kehän.
Pallon nuppi on valmistettu korkista ja päällystetty ohuella nahalla. Sulat ovat hanhen tai ankan sulkia, kilpailukäytössä hanhen.
Pelin kulku
Otteluvoittoon vaaditaan kaksi erävoittoa. Pisteen saa jokaisesta voitetusta pallosta. Jos syöttäjä voittaa pallon, hän jatkaa syöttämistä, muutoin syöttövuoro vaihtuu. Erävoittoon vaaditaan 21 pistettä. Tilanteessa 20–20 vaaditaan kuitenkin kahden pisteen ero vastustajaan, mutta tilanteessa 29–29 seuraavan pisteen voittaja vie erän.
Pelaaja voittaa pisteen lyömällä pallon verkon yli vastustajan kenttään. Vastustaja saa pisteen myös jos pelaaja lyö pallon rajojen yli tai verkkoon, tai jos se koskettaa lyöjän kehoa tai vaatetusta.
Pelaajat syöttävät ja ottavat syötön vastaan oikeanpuoleisessa syöttöruudussaan, kun syöttäjällä ei ole erässä lainkaan tai on parillinen määrä pisteitä. Syöttö lyödään alakautta jalat maassa.
Pelaajat vaihtavat puolia erien välillä. Kolmannessa erässä puolet vaihdetaan myös kun johdossa olevalla on 11 pistettä.
Pelin pelaaminen ja strategia
Sulkapallon lentorata vaikuttaa hyvin voimakkaasti pelin luonteeseen. Sulkapallo lähtee liikkeelle hyvinkin kovalla vauhdilla (suurin mitattu nopeus 493 km/h). Toisaalta sulkapallolla on hyvin suuri ilmanvastus, joten se on suhteellisen helppoa lyödä vastustajan takarajalle niin, että se on lyötävissä vasta aivan kentän takaosassa.
Kaksinpeli: Kaksinpelissä ratkaisevaa on kyky liikuttaa vastustajaa ja itse liikkua oikein. Kaksinpeli on myös fyysisesti erittäin rankkaa ja monipuolista liikuntaa. Vastustajaa liikuttamalla pyritään pakottamaan hänet virhelyönteihin. Tyypillinen virhe on huono palautus, johon on helppo vastata esimerkiksi iskulyönnillä, tai joka menee pelialueen rajojen ulkopuolelle. Koska vastustajaa pyritään liikuttamaan, käytetään kaksinpelissä paljon iskulyöntejä ja drop-lyöntejä.
Lyönnit
Sulkapallossa on syötön lisäksi kolme yläkautta tehtävää peruslyöntiä, joiden oppiminen auttaa pelissä pitkälle. Yläkautta lyötävät lyönnit on aina lyötävä mahdollisimman korkealta. Aloittelijoiden yleisin virhe on päästää pallo alas, mikä varmasti alussa tuntuu varmemmalta palloon osumisen kannalta, mutta mitä ei kannata opetella. Sulkapallon lyönnit muistuttavat enemmän kiven heittoa kuin dartsia.
Luettelo Wolfgang Amadeus Mozartin teoksista
Wolfgang Amadeus Mozart (27. tammikuuta 1756 – 5. joulukuuta 1791) oli tuottelias säveltäjä, joka sävelsi lähes kaikkia aikansa musiikin lajityyppejä.
Sulkapallo
Clear – peruslyönti
Clear on lyönti, joka lähtee yleensä omasta takakentästä korkeana kohti vastustajan takakenttää. Clearin tarkoituksena on valmistella tilannetta, jossa pystyy itse hyökkäämään iskulyönnillä. Tällainen tilanne syntyy usein, kun vastustaja ei pysty palauttamaan palloa omalta takakentältään riittävän vaikeana. Clear voi olla myös puolustuslyöntinä toimiva lyönti. Clear-lyöntejä on kahdenlaisia: hyökkääviä, nopeita ja matalia lyöntejä, sekä puolustavia, jotka ovat korkeampia ja siten hitaampia. Ranne pitää olla aina jäykkänä lyönnin aikana.
Luettelo Wolfgang Amadeus Mozartin teoksista
Hänen ihailtuimpiin teoksiinsa kuuluvat oopperat, pianokonsertot ja sinfoniat sekä jousikvartetot ja -kvintetot. Mozart sävelsi myös soolopianoteoksia, muuta kamarimusiikkia, messuja ja muuta kirkkomusiikkia sekä loputtoman määrän tansseja, divertimentoja ja muuta aikansa kevyttä viihdettä.
Joistakin Mozartin teoksista on erillinen artikkeli, ja niihin on linkki tältä sivulta.
Mozartin teosten luetteloinnista
Merkintä ”KV” viittaa Köchelin luetteloon, joka on Ludwig von Köchelin laatima kronologinen (sävellysajankohdan mukaan järjestetty) luettelo Mozartin teoksista. Luetteloa on uudistettu useita kertoja, mikä on johtanut joidenkin numeroiden epämääräisyyteen.
Alla olevassa luettelossa sävellykset on järjestetty temaattisesti eli teostyypin mukaan. Kaikilla Mozartin teostyypeillä ei ole yleisesti hyväksyttyä numerointia: Köchel numeroi ainoastaan sinfoniat (1–41), pianokonsertot (1–27, jättäen pois joitakin varhaisia Mozartin transkriptioita) ja eräitä muita tyyppejä; toisaalta esimerkiksi jousikvartetoilla ja useimmilla muilla kamarimusiikkiteoksilla ei ole vastaavaa yleisessä käytössä olevaa numerointia.
Vain muutamilla Mozartin sävellyksillä on opusnumero, sillä kovin montaa Mozartin sävellystä ei julkaistu hänen elinaikanaan; hänen teostensa luettelointi opusnumeron mukaan on siksi epäkäytännöllistä.
Sinfoniat
Mozartin sinfoniatuotanto kattaa 24 vuoden ajanjakson, 1764–1788. Uusimpien tutkimusten mukaan Mozart kirjoitti yhteensä jopa 68 kokonaista sinfoniaa, vaikka perinteinen numerointi käsittää 41 sinfoniaa. Alkuperäistä numerointia kuitenkin noudatetaan vieläkin niin, että hänen viimeisen sinfoniansa numero on edelleen 41. Säveltäjä muokkasi uudelleen joitakin sinfonioita (KV 297, 385, 550) ensimmäisen version jälkeen.
Salzburgin kauden sinfoniat (1771–1781)
Nämä sinfoniat jaetaan joskus ”varhaisiin” (1771–1773) ja ”myöhäisiin” (1773–1775) ja luokitellaan joskus ”saksalaisiksi” (menuetin kera) tai ”italialaisiksi” (ilman menuettia). Ainoatakaan ei painettu Mozartin elinaikana.
Vaikkei niitä ole numeroitu sinfonioina, kolmiosaisen italialaisen alkusoiton tyyliin sävelletyt kolme divertimentoa KV 136–138 luetaan joskus mukaan Salzburgin sinfonioihin.
Myöhäiset sinfoniat (1781-1791)
Kolme viimeistä sinfoniaa valmistuivat kolmessa kuukaudessa vuonna 1788. On todennäköistä että Mozart aikoi julkaista ne yhtenä opuksena, vaikka ne jäivätkin julkaisematta hänen elinaikanaan. Yksi tai kaksi niistä on saatettu esittää Leipzigissa 1789.
Pianokonsertot
Mozartin teokset pianolle ja orkesterille numeroidaan 1–27. Neljä ensimmäistä konserttoa ovat varhaisteoksia. Niiden osat ovat sovituksia aikalaissäveltäjien (Raupach, Honauer, C.P.E. Bach) pianosonaateista. 7. pianokonsertto on kolmelle pianolle ja 10. pianokonsertto kahdelle pianolle. Loput 21 ovat omaperäisiä sävellyksiä soolopianolle ja orkesterille. Mozart sävelsi niistä viisitoista vuosina 1782–1786, mutta viimeisen viiden elinvuotensa aikana hän sävelsi enää kaksi pianokonserttoa.
Sulkapallo
Smash – iskulyönti
Iskulyönti on nopea lyönti, joka suuntautuu alaspäin. Nopeuden takia sen palauttaminen voi olla hyvin hankalaa. Iskulyönti on oiva tapa voittaa peli, kun vastustajan palautus ei ole kantanut riittävän kauas tai se on tullut etukentälle liian korkeana. Iskulyönnissä on tärkeää muistaa, että sitä harvoin kannattaa tehdä, jos oma tasapaino horjuu siitä liikaa.
Luettelo Wolfgang Amadeus Mozartin teoksista
Viulukonsertot
Viisi viulukonserttoa on kirjoitettu myöhäisteini-iässä Mozartin vielä kierrellessä isänsä kanssa Eurooppaa, matkasäveltäjälle poikkeuksellisena saavutuksena. Mozartin viulukonserttojen erityispiirteitä ovat huomattavan kauniit melodiat ja viulun ilmaisullisten ja teknisten mahdollisuuksien taitava käyttö, vaikka Mozart ei hyödyntänytkään kaikkia viulun mahdollisuuksia kuten muut (esimerkiksi Beethoven ja Brahms) hänen jälkeensä. (Alfred Einstein huomauttaa että serenadien viulukonserttomaiset jaksot ovat virtuoottisempia kuin viulukonsertoiksi merkityt teokset.)
Sulkapallo
Drop
Drop lyödään usein kentän takalaidasta, ja se putoaa vastustajan etukenttään. Dropin tarkoitus on saada vastustaja liikkeelle, jotta lyöjä voi käyttää hyväkseen kentän pituutta. Drop-lyönnissä tärkeää on, että kehon liikerata muistuttaa mahdollisimman pitkälle clear-lyöntiä, jotta drop tulisi vastustajalle yllätyksenä. On olemassa myös verkkodrop, joka lyödään vuorostaan kentän etureunasta toiseen etureunaan eli hyvin lyhyt lyönti. Tähän lyöntiin ei tarvitse juuri voimaa.
Syöttö
Syöttö voidaan lyödä joko pitkänä ja korkeana syöttöruudun takalaitaan tai matalana ja lyhyenä syöttöruudun etulaitaan. Se, kumpaa syöttöä käyttää, riippuu taitotasosta ja taktiikasta. Nelinpelissä lyhyt syöttö on tavallisempi, kun taas kaksinpelissä pitkä syöttö on yleisempi. Syöttäjän mailan osuessa palloon koko pallon on oltava syöttäjän vyötärön alapuolella. Vyötärönä pidetään sitä kuvitteellista linjaa vartalon ympäri, joka kulkee syöttäjän alimman kylkiluun alimman osan tasalla.
Lob – nosto
Lob on koholyönti, jolla pallo palautetaan verkolta takakentälle. Muistuttaa liikeradaltaan pitkää syöttöä, mutta vartalon asento on eri. Lob antaa pelaajalle aikaa valmistautua ottamaan vastaan seuraavaa lyöntiä.
Luettelo Wolfgang Amadeus Mozartin teoksista
Käyrätorvikonsertot
Käyrätorvikonserttoja luonnehtii elegantti ja humoristinen dialogi solistin ja orkesterin välillä. Monet alkuperäiskäsikirjoituksista sisältävät kantaesityksen solistille suunnattuja vitsejä.
Sulkapallo
Drive
Drive on laakalyönti, jota käytetään etenkin nelinpeleissä. Pallo lyödään vartalon edestä ilman vartalonkiertoa laakana ja matalana. Drive on lyöntinä nopea ja vaatii nopeita reaktioita ja käden liikettä. Drivea nähdään nelinpeleissä paljon, koska usein kumpikaan pelipareista ei ole valmis luovuttamaan hyökkäysvuoroa vastustajalle esim. lob-lyönnillä.
Pelin historia
thumb|Naisia pelaamassa sulkapallon edeltäjää battledore and shuttlecock -peliä, jossa ei käytetty verkkoa. Kuva vuodelta 1804. Mailalla ja sulista tehdyllä pallolla pelattiin pelejä jo antiikin Kreikassa. Sulkapallo kehittyi nykyaikaiseksi kilpapeliksi Englannissa 1800-luvun jälkipuoliskolla. Sen edeltäjä oli battledore and shuttlecock -niminen ajanvietepeli, jota harrastettiin Britteinsaarilla ja Intiassa, jonne britit olivat sen vieneet.
Luettelo Wolfgang Amadeus Mozartin teoksista
Soolopianomusiikki
Mozartin varhaisimmat sävellykset olivat pianosonaatteja ja muita pianokappaleita, koska hän sai musiikkikasvatuksensa pianolla. Melkein kaikki Mozartin pianoteokset oli tarkoitettu hänen itsensä tai hänen sisarensa soitettaviksi. Esimerkkejä hänen varhaisimmista töistään on Nannerlin nuottikirjassa. Vuosina 1782 - 1786 Mozart kirjoitti 20 teosta soolopianolle, mukaan lukien sonaatteja, muunnelmia, fantasioita, sarjoja, fuugia, rondoja sekä nelikätisiä ja kahdelle pianolle sävellettyjä kappaleita.
Sulkapallo
Pelin historia
Ensimmäiset sisätiloissa käydyt sulkapallo-ottelut pelattiin kesäkuussa 1873 Intian Sattarassa, ja ensimmäiset kirjalliset säännöt laadittiin myös Intiassa, Poonan (nyk. Pune) varuskuntakaupungissa 1875. Intiasta Britanniaan palanneet upseerit toivat säännöt Britteinsaarille, jonne perustettiin 1800-luvun lopulla lukuisia sulkapalloseuroja. Englannin sulkapalloliitto julkaisi yhtenäiset säännöt vuonna 1893, ja vuodesta 1899 alettiin pelata Englannin avoimia mestaruuskilpailuja, jotka olivat vuosikymmenien ajan lajin epäviralliset maailmanmestaruuskilpailut. Kentän nykyinen muoto ja koko yleistyivät 1900-luvun vaihteessa.
Luettelo Wolfgang Amadeus Mozartin teoksista
Viulumusiikki
Mozart kirjoitti musiikkia myös pianolle ja viululle (16 kokonaista sonaattia, useita fragmentteja ja kaksi sarjaa muunnelmia), joissa – etenkin kypsän kauden teoksissa – piano ei ainoastaan säestä toista instrumenttia vaan rakentaa sen kanssa dialogin.
Quincy Owusu-Abeyie
Quincy James Owusu-Abeyie, pelaajanimeltään Quincy, (s. 15. huhtikuuta 1986 Amsterdam, Alankomaat) on ghanalais-alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa kreikkalaisseura Panathinaikosia. Quincyn sukujuuret ovat Ghanassa.
Luettelo Wolfgang Amadeus Mozartin teoksista
Jousikvartetot
Milanon kvartetot, KV 80 ja KV 155-160 (1770-1773) Wienin kvartetot, KV 168-173 (1773) Haydn-kvartetot KV 387, 421, 428, 458, 464, 465, Opus 10 (1782–1785) Jousikvartetto nro 20 D-duuri (”Hoffmeister”), KV 499 (1786) Preussilaiskvartetot KV 575, 589, 590 (1789-1790)
Jousikvintetot
Mozart sävelsi kuusi jousikvintettoa (KV 174, 406, 515, 516, 593 ja 614) kahdelle viululle, kahdelle alttoviululle ja sellolle. Charles Rosenin mukaan ”vallitsee yhteisymmärrys siitä että Mozartin jousikvintetot kahdelle alttoviululle ovat hänen suurin saavutuksensa kamarimusiikin alalla.”
Serenadit, divertimentot ja muut orkesteriteokset
Sinfonioiden lisäksi Mozart kirjoitti orkesterille useita divertimentoja, notturnoja, serenadeja, kassaatioita, marsseja ja tansseja. Mozart sävelsi teoksia jousiyhtyeille (kuten varhaiset divertimentot KV136–138) ja puhallinyhtyeille sekä erilaisille jousten ja puhaltimien yhdistelmille.
Serenadi Gran Partita (KV 361) on Mozartin huomattavin puhallinteos. Orkesterin kokoonpanoon kuuluu 2 oboeta, 2 klarinettia, 2 basettitorvea, 4 käyrätorvea, 2 fagottia ja 2 bassosoitinta (kontrafagotti tai kontrabasso).
Mozart jätti jälkeensä valtavan tuotannon orkesteritansseja, mukaan lukien yli sata menuettia sekä kontratansseja ja ”saksalaisia tansseja” (deutcheja ja ländlereitä).
Menuettien säveltämisessa Mozart noudatti useimmiten Haydnin esimerkkiä, mieltyen tanssin hitaaseen luonteeseen. Useimmat deutchet ja ländlerit sävellettiin Wienin julkisiin tanssiaisiin. Myös kontratanssit ovat pääasiassa Wienin tuotantoa, ja joillakin niistä on ohjelmallinen nimi kuten Il Temporale KV 535, La Bataille KV 600 ja Canarino KV 602 jne.
Kirkkomusiikki
Mozartin kirkkomusiikkituotanto koostuu lähinnä vokaaliteoksista, vaikka joitakin instrumentaalikappaleitakin on kuten vuosien 1767 ja 1780 välillä sävelletty Sonate da Chiesa 2 viululle, kontrabassolle ja uruille.
Quincy Owusu-Abeyie
Kesällä 2005 Quincy pelasi Alankomaiden joukkueessa maan järjestämissä nuorten MM-kilpailuissa. Spartak osti hänet 31. tammikuuta 2006. Quincy kävi lainassa Celta Vigossa, Birmingham Cityssä, Cardiff Cityssä ja Portsmouthissa. Vuonna 2010 hän siirtyi Al-Saddiin, josta kävi lainassa Málagassa ja Panathinaikosissa, johon siirtyi vuonna 2012.
Sulkapallo
Pelin historia
Sulkapallo levisi Britanniasta Euroopan pohjoisosiin ja Pohjois-Amerikkaan sekä Intiasta muualle Aasiaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Kansainvälinen sulkapalloliitto IBF (vuodesta 2006 alkaen BWF) perustettiin 1934. Maiden välinen joukkuekilpailu Thomas Cup aloitettiin 1948–1949 ja naisten vastaava kilpailu Uber Cup alkoi 1956–1957. Vuonna 1989 niiden lisäksi aloitettiin Sudirman Cup, jossa on viisi pelimuotoa. Henkilökohtaisista maailmanmestaruuksista alettiin pelata 1977. Sulkapallo oli olympialaisissa näytöslajina Münchenin kesäolympialaisissa 1972 ja Soulissa 1988, ja se on kuulunut olympialaisiin virallisena lajina Barcelonan 1992 kisoista lähtien. Lajin mahtimaita ovat Kiina, Indonesia, Etelä-Korea, Japani ja Malesia sekä Aasian ulkopuolelta Tanska.
Sulkapallo on uutena lajina mukana vuoden 2020 Tokion paralympialaisissa.
Vuonna 2006 sulkapallon pistelaskua muutettiin, jotta ottelujen kesto olisi paremmin ennustettavissa.
Sulkapallo Suomessa
Jo 1908–1909 Viipurissa ilmestynyt Wiborgs Nyheter esitteli sulkapalloa lajina ja uutisoi kisojen tuloksista. Lajia alettiin harrastaa laajemmin 1940-luvulla. Suomen Sulkapalloliitto perustettiin 1954. Laji pysyi aluksi Suomessa varsin pienenä, mutta 1980-luvun lopulla alkanut harrastajamäärien jyrkkä nousu vei sulkapallon jopa tenniksen ja squashin ohi. Tähän nousuun lienee melkoisesti vaikuttanut Pontus Jäntin kansainvälinen menestys ja panos Suomen sulkapalloilun kehittämiseen. Hän on voittanut muun muassa nuorten EM-kisoissa kultaa Helsingissä vuonna 1987.
Kansallisen liikuntatutkimuksen 2009–2010 mukaan sulkapallon harrastajia kaudella 2009–2010 Suomessa oli 173 000, joka on selvästi enemmän kuin Suomessa esim. tenniksen, pöytätenniksen ja squashin harrastajamäärät yhteen laskettuna.
Sulkapallo terveysliikuntana
Lajin suosio on lisännyt siihen kohdistuvaa liikuntalääketieteellistä tutkimusta. Lajitaitoja, harrastuspohjaa ja valmennusta kehittää lisääntyvä tieto sulkapallon erityispiirteistä, fysiologiasta ja biomekaniikasta.