cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mikko Niemi (anatomian professori)
Niemi työskenteli opetusministeriön korkeakoulu- ja tiedeosaston päällikkönä 1973–1979. Hän oli muun muassa perustamassa Lapin ja Joensuun yliopistoja. Hänen aikanaan toteutettiin yliopistoissa monia uudistuksia, kuten hallinnonuudistus ja tutkinnonuudistus.
Tieteellisessä työssään Niemi johti Turun yliopiston biolääketieteen laitoksella, tarkemmin sanottuna anatomian laitoksella, tutkimusryhmää, joka keskittyi miehen hedelmällisyyden, kiveksen, siittiönmuodostuksen, prostatan ja hormonitoimintojen ympärille. Tällä tutkimusalalla yhteistyötä oli muun muassa fysiologian professori Ilpo Huhtaniemen tutkimusryhmän kanssa. Niemi kirjoitti ensimmäisen suomenkielisen solubiologian oppikirjan 1970. Sitä ja sen seuraajaa, Solu- ja molekyylibiologia -kirjaa, käytettiin yliopistoissa vuosikymmenien ajan oppikirjana.
Hauhonselkä
Historiaa
Kotkonlinna on mahdollinen muinaislinna, joka sijaitsee Kotkonharjulla.
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 järvi näyttäytyy rantaviivaltaan kovin erilaiselta kuin se on nykyään. Esimerkiksi Työsaari oli tuolloin aito saari ja sen alava niemenkanta sekä Vuoriselän nykyinen luusua olivat veden alla. Vuoriselkä on siten varsin nuori järvi, sillä vielä 1800-luvulla se muodosti Hauhonselän suurimman lahden. Kokkalan kartano eli nykyinen Ylitalon maatila sijaitsi saarella, jonka salmi on maatunut.
Vedenlaatu
Järven tila on vuosikymmenten saatossa heikentynyt, mutta nykyisellään se on ollut 1990-luvun lopulta saakka. Hauhonselkä on keskikokoinen humusjärvi, jonka ravinnetilanne on maatalouden ja haja-asutuksen takia heikentynyt. Järvessä esiintyy sinileväkukintoja ja sen kalasto on muuttunut reheville järville ominaisesti särkikalavoittoiseksi. Myös vedenlaatu on heikentynyt siten, että humuspitoisuus on lisääntynyt ja näkösyvyys heikentynyt. Ison Roineveden vesi ei vaikuta Hauhonselkään, sille se virtaa Ilmoilanselkään ohivirtauksena sekoittumatta ollenkaan järven veteen.
Crusader Kings III
Crusader Kings III on Paradox Development Studion kehittämä ja Paradox Interactiven julkaisema suurstrategiapeli vuodelta. Se on jatko-osa peleille Crusader Kings (2004) ja Crusader Kings II (2012). Se julkaistiin 1. syyskuuta 2020.
Crusader Kings III sijoittuu keskiajalle. Pelaajan on mahdollista aloittaa pelaaminen joko vuodesta 867 tai 1066. Pelialue kattaa Euraasian Islannista Burmaan ja Taka-Baikaliaan, sekä pohjoisen Afrikan.
Pelaamisen keskiössä on hahmokehitys. Pelaajan ohjaileman valtion tai alueen hahmot hankkivat uusia kykyjä pelin edetessä ja vaikuttavat toisiin hahmoihin ystävyyssuhteiden, järjestettyjen avioliittojen ja palvelusten avulla, sekä päinvastoin.
Latausruudut Crusader Kings III:een on tehnyt Craig Mullins, joka on aiemmin toiminut taiteilijana muun muassa Fallout-, Halo- ja Assassin’s Creed -pelisarjoissa.
Vastaanotto
Peli sai Pelaaja-lehden arvostelussa arvosanaksi 10/10. GameSpotin arvostelussa peli sai arvosanaksi 8/10.
Lisäosat
Peliin on julkaistu kaksi lisäosaa, Royal Court ja Tours and Tournaments.
Yhdysvaltalainen kirjallisuus
Alkuperäisväestön sanataide
Yhdysvaltojen alkuperäisväestön kielillä, noin 500 intiaanikielellä ja inuittikielillä, ei aikoinaan ole kirjoitettu kirjallisuutta. Sanataide eli näiden kansojen suullisena perintönä. Niitä on 1900-luvulta alkaen julkaistu.
Siirtomaakauden ja itsenäistymisajan kirjallisuus
Siirtokuntien kasvava itsenäisyyshalu purkautui 1700-luvulla valistushenkiseen kirjallisuuteen. Ajan tunnetuin kirjoittaja oli Benjamin Franklin, josta tuli huomattava lehtimies, kustantaja, luonnontieteilijä ja diplomaatti. Hänen kesken jäänyt omaelämäkertansa (1788–1789) kuvaa sekä hänen moraalifilosofiaansa että uskonnollisia käsityksiään. Yhdysvaltojen syntyä pohjustaneet monet pamfletistit hahmottelivat tulevan valtion periaatteita. Heistä tunnetuin on Thomas Paine. Samaan aikaan oli syntymässä yhdysvaltalainen romaanikirjallisuus. Charles Brockden Brown (1771–1810) kirjoitti kauhugoottilaisia romaaneja, joissa oli realistisiakin piirteitä. Satiirikko Hugh Henry Brackenrigde kuvasi rajaseutujen elämää.
1800-luku: kohti realismia
Orjuuskysymys ja siihen liittynyt sisällissota nostivat Etelävaltiot vahvasti esille sekä lehdistössä että kirjallisuudessa. Orjuuskysymyksen tunnettu tulkki oli Harriet Beecher Stowe romaanillaan Uncle Tom’s Cabin. Etelävaltioiden oma kirjallisuus alkoi muodostua omaleimaiseksi, kuten myös vasta asutettujen läntisten osavaltioiden alue. Näitä kuvattiin sekä romantisoiden että realistiseen tyyliin, kuten William Dean Howells, jota pidetään Yhdysvaltain realismin aloittajana. Mark Twainin lisäksi laajan lännen kuvaajia olivat Bret Harte ja Joel Chandler Harris ja George Cable.
1900-luku: monitahoisuus
1900-luvun alkupuolella Yhdysvaltojen näkyvyys maailmankirjallisuudessa kasvoi. Toisaalta maan kirjallisuus haarautui moniin suuntauksiin: realismi ja naturalismi toivat esille yhteiskunnan kipupisteitä. Näitä suuntia edustivat Theodore Dreiser (1871–1945), Jack London (1876–1916), Upton Sinclair (1878–1968) ja Sherwood Anderson (1876–1941). Sherwood Anderson aloitti kyllä naturalistina, mutta alkoi lopulta tarkastella yhteiskuntaa ja sen yksilöitä vähemmän ohjelmallisessa hengessä. Kun myös freudilainen psykoanalyysi alkoi näkyä kirjallisuudessa psyyken piilotajuisten voimien kuvauksena, syntyi psykologisoiva kirjallisuuden suuntaus. Runoudessa sitä edustivat Carl Sandburg, Vachel Lindsay ja Hart Crane. Ezra Pound sen sijaan kohosi runouden imagistiryhmän henkiseksi johtajaksi. Imagismi hylkäsi mitallisuuden ja jälkiromantiikan tunnustuksellisuuden, ja runon perusyksikkö oli kuva (imago). Ezra Pound julkaisi imagismin ohjelman 1914 Poetry-lehdessä. Suuntaus antoi runsaasti vaikutteita myöhemmin esiin nousseille yhdysvaltalaiselle beat-runoudelle ja länsimaiselle modernismille.
Amerikkalaisuuteen yhdistetään vahvasti rikosromaanin tyylisuunta, joka sai ”lämminhenkisen” brittidekkarin vastapainoksi leiman kovaksikeitetty (hard boiled). Sen perustaja oli Dashiell Hammett, joka yhdessä Raymond Chandlerin ja Ross Macdonaldin kanssa muodosti ”kovaksikeitetyn dekkarin kolmion”. Joskus kovaksikeitetyn koulukunnan ydinjoukkoon luetaan myös väkivaltainen ja oikeistolainen Mickey Spillane sekä James M. Cain.
Sotien jälkeen on noussut esille myös afroamerikkalaisten kirjallisuus, jonka tunnetuimpiin nimiin lukeutuvat James Baldwin, Richard Wright ja Ralph Ellison. Näkyviä ovat olleet myös realismin perinteen jatkajat, kuten Saul Bellow (1915–2005), J. D. Salinger (1919–2010) ja Truman Capote (1924–1984). 1970-luvulla alkoi postmoderni liike, johon kuuluivat muun muassa Thomas Pynchon, Don DeLillo, Paul Auster, Toni Morrison, Philip Roth, Cormac McCarthy, Raymond Carver ja Joyce Carol Oates.
Nobelistit
Nobelin kirjallisuuspalkinto on myönnetty yhdelletoista yhdysvaltalaiselle kirjailijalle: Sinclair Lewis (1930), Eugene O'Neill (1936), Pearl S. Buck (1938), T. S. Eliot (1948), William Faulkner (1949), Ernest Hemingway (1954), John Steinbeck (1962), Saul Bellow (1976), Isaac Bashevis Singer (1978), Joseph Brodsky (1987) ja Toni Morrison (1993).
Kryseeni
Kryseeni kuuluu polysyklisiin aromaattisiin hiilivetyihin ja se koostuu neljästä bentseenirenkaasta. Yhdiste on palavaa ja se esiintyy huoneenlämmössä värittöminä - vaaleanruskeina kiteinä tai jauheena. Kryseenistä käytetään myös nimiä bentso(a)fenantreeni, 1,2-bentsofenantreeni ja 1,2,5,6-dibentsonaftaleeni.
Kryseenin kemiallinen kaava on C18H12, moolimassa 228,288 g/mol, sulamispiste 254–256 °C, kiehumispiste 448 °C, tiheys 1,274 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 218-01-9. Yhdiste liukenee veteen erittäin huonosti ja hajoaa palaessaan, jolloin muodostuu myrkyllisiä huuruja. Kryseeni on luokiteltu Suomessa syöpäsairauden vaaraa aiheuttavaksi (ryhmä 3) ja se on erittäin myrkyllistä vesieliöille.
Kryseeniä voi muodostua elintarvikkeisiin savustuksen yhteydessä epätäydellisen palamisen seurauksena. Lainsäädännössä on määritelty neljän polysyklisen aromaattisen hiilivedyn eli kryseenin, bentso(a)pyreenin, bentso(a)antraseenin ja bentso(b)fluoranteenin yhteisenimmäismääräksi 30,0 μg/kg savustetulle kalalle, lihalle ja näistä valmistetuille tuotteille, jotka on savustettu 1.9.2012 – 31.8.2014 välisenä aikana. Enimmäismäärä kyseisille yhdisteille kiristyy 12,0 μg/kg:ksi tuotteille, jotka on savustettu 1.9.2014 lähtien.
Nöjesfältet
Nöjesfältet oli Tukholman Djurgårdenissa sijainnut huvipuisto Ruotsissa. Huvipuisto vihittiin käyttöön vuonna 1923, ja se suljettiin vuonna 1957. Se sijaitsi Gröna Lundia vastapäätä Allmannä gränd -nimisen kujan pohjoispuolella. Teemapuiston vetäjänä toimi Johan Lindgren, joka oli jo aiemmin työskennellyt viihdemaailmassa.
Nöjesfältet oli alueellisesti Gröna Lundia suurempi ja se oli ainut huvipuisto josta oli vapaa näkymä merelle, kunnes Gröna Lund sai mahdollisuuden laajentua. Siellä oli myös Tukholman ensimmäinen vuoristorata.
John Lindgrenin ja Ninni Nilssonin tarinasta on tehty vuonna 2019 julkaistu elokuva nimeltä Eld & Lågor (eng. Swoon).
Wiseppe
Wiseppe on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 97 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 5,69 neliökilometriä.
Wiseppen väkiluku on pienentynyt 15 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 112 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 111, eli siellä asui 14 asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
José Holebas
José Holebas (tunnetaan myös nimellä Iosíf Cholévas,, s. 27. kesäkuuta 1984 Aschaffenburg, Länsi-Saksa) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka on pelannut Saksan, Kreikan, Italian ja Englannin sarjoissa. Hänen pelipaikkansa on tavallisesti joko vasen laitapuolustaja tai laitalinkki.
Ura
Saksassa syntynyt Holebas sai Kreikan kansalaisuuden marraskuussa 2011 ja on näin ollen kelvollinen edustamaan Kreikan maajoukkuetta. Hänet valittiin vuoden 2012 EM-kilpailuihin lähtevään joukkueeseen hänen esitettyään vakuuttavia otteita maaotteluissa ennen kisoja. EM-turnauksessa hän pelasi kolme alkulohko-ottelua, joista kahdessa täyden peliajan. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa hän pelasi Kreikan kaikki neljä ottelua alusta loppuun. Viimeisen maaottelunsa Holebas pelasi lokakuussa 2016. Hän on 38 maaottelussaan tehnyt yhden maalin, marraskuussa 2012 ystävyysottelussa Irlantia vastaan.
Seuratasolla Holebas on edustanut Saksassa Viktoria Kahlia 2005–2006 ja TSV 1860 Müncheniä 2006–2010, kreikkalaista Olympiakosia 2010–2014, italialaista AS Romaa 2014–2015, englantilaista Watfordia 2015–2020 ja jälleen Olympiakosia 2020–2021.
Lahıc
Lahıc on taajama Azerbaidžanin İsmayıllın piirissä. Se sijaitsee Kaukasuksen pääjonon etelärinteellä virtaavan Girdimanjoen varrella 25 kilometriä İsmayıllısta koilliseen. Asukkaita on 900 henkeä (vuonna 2012).
Lahıcin ja sen lähikylien asukkaat ovat tateja. Keskiajalta lähtien se oli kuuluisa kupariastioiden ja aseiden tuotannon keskus. 1800-luvun lopussa kylässä oli 6914 asukasta. Vuonna 1935 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.
Nykyään Lahıc on historiallinen suojelukohde ja suosittu matkailunähtävyys. Kivettyjen katujen varrella sijaitsevat talot on rakennettu puulla vahvistetuista kivistä. Taajamassa on vanhoja moskeijoita ja saunoja, käsityöläisten työpajoja sekä kotiseutumuseo. Sen erikoisuuksiin kuuluu yli tuhat vuotta vanha vesijohto- ja viemärijärjestelmä.
Kaikki kuvaa
Kaikki kuvaa on suomalainen elokuvakasvatuksen hankekokonaisuus. Kaikki kuvaa -nimeä kantaville hankkeille yhteistä on aiheen lisäksi muoto: laadukkaiden audiovisuaalisten materiaalien helppo saavutettavuus verkossa. Materiaalit tuottaa ja toimintaa kehittää helsinkiläinen tuotantoyhtiö Amazement.
Kaikki kuvaa -sivusto
Kaikkikuvaa.fi on erityisesti kouluikäisille suunnattu elokuvakasvatussivusto, joka opastaa oman elokuvan tekemisessä alusta loppuun. Sivuston oppimateriaali on suoraan lapsille suunnattua ja kokonaan audiovisuaalista. Se koostuu elokuvan eri osa-alueita käsittelevistä videotutoriaaleista. Juontajina sivustolla toimivat Emppu ja Patse (Emilia Tuovila ja Panu Tuomikko). Opetus- ja kulttuuriministeriön rahoittama sivusto avattiin tammikuussa 2013.
Kaikki kuvaa EDU
Kaikki kuvaa EDU on varhaiskasvatuksen ja perusopetuksen opettajille suunnattu kamerakynäpedagoginen opettajankoulutushanke. Opetusmenetelmässä videokuvaamista hyödynnetään monipuolisena ajattelun ja oppimisen välineenä 3–6-vuotiaiden varhaiskasvatuksessa sekä peruskoulun kaikkien oppiaineiden tunneilla. Opetushallituksen rahoittaman hankkeen verkkosivustolla on maksuton verkkokurssi. Audiovisuaalinen oppimateriaali koostuu havainnollisista opetuselokuvista.
Kaikki kuvaa -kilpailu
Tuotantoyhtiö Amazement on järjestänyt vuodesta 2013 lähtien vuosittain Kaikki kuvaa -sivustoon perustuvan samannimisen valtakunnallisen elokuvakilpailun. 8-15-vuotiaille suunnatussa lyhytelokuvakilpailussa mitellään useissa eri kilpasarjoissa. Vuonna 2016 kilpailuun lisättiin oma kilpasarja myös 16–19-vuotiaille.
Vuoden 2013 kilpailu
Ensimmäinen Kaikki kuvaa -kilpailu järjestettiin keväällä 2013. Kilpailuun ilmoitettiin 88 kilpailuaikana 7.1. - 8.2.2013 toteutettua elokuvaa. Kilpailussa oli vain yksi yleinen kilpailusarja, jossa jaettiin kaksi kultaista, hopeista, ja pronssista palkintoa. Kultaisen palkinnon voittivat World Kitchen Productions -ryhmän elokuva Kiinalaisessa keittiössä ja Team Alfa -ryhmän elokuva Uni. Tuomaristossa olivat Mari Rantasila, Taneli Mustonen ja Freja Teijonsalo. Finalistit keräsivät yli 60 000 katsojaa MTV Katsomo -palvelussa.
Vuoden 2014 kilpailu
Toinen Kaikki kuvaa -kilpailu järjestettiin keväällä 2014. Kilpailuun ilmoitettiin noin 40 kilpailuaikana 13.1. - 28.2.2014 toteutettua elokuvaa. Kilpailussa oli neljä kilpasarjaa. Fiktiosarjan voitti Takeoff Team -ryhmän elokuva Lukossa, musiikkivideosarjan Lisena Films -ryhmän elokuva Älä mee, dokumenttisarjan Rovaniemen mediakerhon elokuva Kun liikuntatunti perutaan ja harrastevideosarjan T&C Productions -ryhmän elokuva TC 1.1 Living the Dream. Pääyhteistyökumppani Syöpäjärjestöjen erikoissarjan Nolot nuuskavideot voitti Cam Directions -ryhmän elokuva An Apple a Day Keeps the Doctor Away. Tuomaristossa olivat Molly Rosenström, Freja Teijonsalo, Aleksi Delikouras, Sanna Silvennoinen ja Liina Sipilä.
Vuoden 2015 kilpailu
Kolmas Kaikki kuvaa -kilpailu järjestettiin keväällä 2015 yhdessä Yleisradion kanssa. Kilpailuun ilmoitettiin yli 280 kilpailuaikana 2.2. - 25.3.2015 toteutettua elokuvaa. Kilpailussa oli viisi pääsarjaa. Fiktiosarjan voitti Bataatti Films -ryhmän elokuva Yksinäiset, dokumenttisarjan Seikkailevat serkukset -ryhmän elokuva Kadonneiden pipojen arvoitus, harrastevideosarjan Mutakino-ryhmän elokuva Our Way, animaatiosarjan Kiana-ryhmän elokuva Superkarkki ja musiikkivideosarjan Kittikset-ryhmän elokuva Lapsi on lapsi (L.O.L.), joka voitti myös yleisöäänestyksen. Lisäksi pääyhteistyökumppani Hengitysliiton erikoissarjan Haista home voitti Putaan koulun ilmaisutaito -ryhmän elokuva Haista home.
Kilpailu huipentui Kaikki kuvaa -palkintogaalaan, joka esitettiin televisiossa Yle TV2:lla 2.5.2015. Tuomaristossa sarjojen puheenjohtajina toimivat Johanna Vuoksenmaa ja Ilona Huhta (fiktio), Susanna Helke (dokumentti), Tuuli (musiikkivideo), Aino-Kaisa Saarinen (harrastevideo) ja Melissa Kaivo (animaatio), jotka palkitsivat sarjojen voittajat gaalassa. Kilpailuelokuvia esitettiin Yle TV2:n Galaxi-ohjelmassa lauantaiaamuisin aina vuoden 2015 loppuun asti.
Vuoden 2016 kilpailu
Neljäs Kaikki kuvaa -kilpailu järjestettiin keväällä 2016 yhdessä Yleisradion kanssa. Kilpailuun ilmoitettiin 250 kilpailuaikana 1.2. - 31.3.2016 toteutettua elokuvaa. Kilpailussa oli viisi pääsarjaa (fiktio, dokumentti, musiikkivideo, harrastevideo ja animaatio). Kilpailun pääyhteistyökumppanina toimi Syöpäjärjestöt, jonka sponsoroiman erikoissarjan tuPAKKO? myötä kilpailu avautui ensimmäisen kerran myös 16-19 -vuotiaille. Kilpailun fiktiosarjan sekä yleisöäänestyksen voitti Sammalselän vitoset -ryhmän elokuva Reppu, dokumenttisarjan TiPi Studio -ryhmän elokuva Mikä tekee tamperelaiset onnellisiksi?, musiikkivideosarjan Niki Films -ryhmän elokuva Stindemi - Yheksän elämää, harrastevideosarjan KHT Kesäaurinko Team -ryhmän elokuva Keppihevonen ja animaatiosarjan Yläasteen animoijat -ryhmän elokuva Ala-asteen aatelisto. Lisäksi pääyhteistyökumppani Syöpäjärjestöjen erikoissarjan tuPAKKO? voitti Team Tekotaiteellisuus -ryhmän elokuva Koukussa.
Kilpailu huipentui Kaikki kuvaa -palkintogaalaan, joka esitettiin televisiossa Yle TV2:lla 22.5.2016. Tuomaristossa sarjojen puheenjohtajina toimivat Joonas Nordman (fiktio), Jouko Aaltonen (dokumentti), Evelina (musiikkivideo), Väinö Mehtola ja Toni Mustikka (harrastevideo) sekä Kari Juusonen (animaatio), jotka palkitsivat sarjojen voittajat gaalassa. Kilpailuelokuvia esitettiin Yle TV2:n Galaxi-ohjelmassa sunnuntaiaamuisin aina vuoden 2016 loppuun asti.
Vuoden 2017 kilpailu
Viides Kaikki kuvaa -kilpailu järjestettiin keväällä 2017. Kilpailuun ilmoitettiin 236 kilpailuaikana 1.2. – 31.3.2017 toteutettua elokuvaa. Kilpailussa on viisi pääsarjaa (fiktio, dokumentti, musiikkivideo, harrastevideo ja animaatio) 8–15-vuotiaille. Kilpailun pääyhteistyökumppanina toimi Kehitysvammaliitto, jonka sponsoroima erikoissarja Mitä välii? on suunnattu 8–19-vuotiaille. Kaikki kuvaa -kilpailu 2017 oli osa Suomen itsenäisyyden juhlavuoden virallista Suomi100-ohjelmaa ja sen suojelijana toimi tasavallan presidentti Sauli Niinistö.
Kilpailun fiktiosarjan voitti The Silk Umbrella -ryhmän elokuva Uusi tyttö kaupungissa, dokumenttisarjan Suvaitsevaiden -ryhmän elokuva Kehä3, musiikkivideosarjan Jousenkaaren koulun ekoraati -ryhmän elokuva Mehän sun tyhmyydestä kärsitään, harrastevideosarjan Shredders -ryhmän elokuva Kaikki laskee ja animaatiosarjan Animonnit -ryhmän elokuva True Colours. Lisäksi pääyhteistyökumppani Kehitysvammaliiton erikoissarjan Mitä välii? voitti California OUTATIME -ryhmän elokuva Tavallista elämää.
Kilpailu huipentui Kaikki kuvaa -palkintogaalaan, joka järjestettiin Helsingissä elokuvateatteri Orionissa 13.5.2017. Tuomaristossa sarjojen puheenjohtajina toimivat Tommi Korpela (fiktio), Jussi Rautaniemi (dokumentti), Felix Zenger (musiikkivideo), Justimusfilms (harrastevideo) ja Ami Lindholm (animaatio), jotka palkitsivat sarjojen voittajat gaalassa.
Vuoden 2018 kilpailu
Kilpailun fiktiosarjan voitti Oma-teatteri -ryhmän elokuva Yksinäinen Albert, dokumenttisarjan Powerpuff Girls -ryhmän elokuva Ystävyyden kaava, musa- ja harrastevideosarjan EICO Productions -ryhmän elokuva Neoteric: A Lone Cardist ja animaatiosarjan Kokkilan Studio -ryhmän elokuva Ystävyyden keinu. Lisäksi nuorisosarjan voitti Les déchaussés -ryhmän elokuva POST-IT.
Kilpailu huipentui 19.5.2018 Helsingissä elokuvateatteri Orionissa järjestettyyn palkintogaalaan, jossa tuomaristo palkitsi kilpailun parhaat elokuvat. Tuomaristossa sarjojen puheenjohtajina toimivat Krista Kosonen (fiktio), Mia Halme (dokumentti), Hydraulic Press Channel (harraste- ja musavideo) ja Kari Juusonen (animaatio). Nuorisosarjaa tuomaroivat Kaikki kuvaa -sivuston juontajat Emilia Tuovila ja Panu Tuomikko.
Vuoden 2019 kilpailu
Seitsemäs Kaikki kuvaa -kilpailu järjestettiin keväällä 2019. Kilpailuaika oli 1.2.–29.3.2019. Kilpailussa oli neljä pääsarjaa (fiktio, dokumentti, yhdistetty musa- ja harrastevideo sekä animaatio) 8–15-vuotiaille. Lisäksi kilpailussa oli avoin, 16–19-vuotiaille suunnattu nuorisosarja. Kilpailun pääyhteistyökumppaneina olivat Kasvatus ja perheneuvonta ry, Yhden Vanhemman Perheiden Liitto sekä Barnavårdsföreningen. Kilpailun pääteema oli ero.
Kilpailun fiktiosarjan voitti Tapanilan alueen filmauskerho -ryhmän elokuva Päiväkahvit, dokumenttisarjan Unelmoijat-ryhmän elokuva Sinä vaikutat!, musa- ja harrastevideosarjan Oekles Studio -ryhmän elokuva Kärpäsen laulu ja animaatiosarjan Ukuvia-ryhmän elokuva The Umbrella. Lisäksi nuorisosarjan voitti Meya-ryhmän elokuva Ride.
Kilpailu huipentui 11.5.2019 Helsingin keskustakirjasto Oodin Kino Reginassa järjestettyyn palkintogaalaan, jossa tuomaristo palkitsi kilpailun parhaat elokuvat. Tuomaristossa sarjojen puheenjohtajina toimivat Riku Nieminen (fiktio), Mia Halme (dokumentti), Jarno Laasala (harraste- ja musavideo) ja Maria Björklund (animaatio). Nuorisosarjaa tuomaroivat pääyhteistyökumppanijärjestöt.
Vuoden 2020 kilpailu
Kahdeksas Kaikki kuvaa -kilpailu järjestettiin keväällä 2020. Kilpailuaika oli 3.2.–14.4.2020. Kilpailussa oli neljä pääsarjaa (fiktio, dokumentti, yhdistetty musa- ja harrastevideo sekä animaatio) 8–15-vuotiaille. Lisäksi kilpailussa oli avoin, 16–19-vuotiaille suunnattu nuorisosarja. Pääyhteistyökumppaneina toimivat Sitra ja WWF. Kilpailun pääteema oli ympäristö.
Kilpailun fiktiosarjan voitti Joel & Aku -ryhmän elokuva 404: Future Not Found, dokumenttisarjan Keskuspuiston puolesta -ryhmän elokuva Tuleeko lumesta fantasiaa?, musa- ja harrastevideosarjan Unohdetun Kadin Kaatuneet Kahvit -ryhmän elokuva Ei kertakäyttöbiisi ja animaatiosarjan ENGS7A-ryhmän elokuva Change of Mind. Lisäksi nuorisosarjan voitti BFS-ryhmän elokuva Katso.
Koronapandemian takia Kaikki kuvaa -gaala toteutettiin palkintojenjakovideona, jossa tuomaristo palkitsi kilpailun parhaimmiston. Tuomaristossa sarjojen puheenjohtajina toimivat Tommi Korpela (fiktio), Reetta Huhtanen (dokumentti), Eino ja Aapeli ja Tuukka Raitala (musa- ja harrastevideosarja) sekä Milla Paloniemi (animaatio). Lisäksi nuorisosarjaa tuomaroi Ina Mikkola.
Vuoden 2022 kilpailu
Koronapandemian aiheuttaman välivuoden jälkeen yhdeksäs Kaikki kuvaa -kilpailu järjestettiin keväällä 2022. Kilpailuaika oli 1.2.–31.3.2022. Kilpailussa oli mukana kolme avointa sarjaa, joita erotti vain tekijöiden ikä (8–15-vuotiaat, 16–19-vuotiaat ja ensimmäistä kertaa nuorten aikuisten sarja 20–23-vuotiaat). Pääyhteistyökumppanina toimi Mielenterveyden keskusliitto ja rahoittajana Mikko Kodisoja säätiö. Kilpailun pääteema oli mielenterveys.
Kilpailu huipentui 14.5.2022 Helsingin keskustakirjasto Oodin Kino Reginassa järjestettyyn palkintogaalaan, jossa tuomaristo palkitsi kilpailun parhaimmiston. Tuomaristossa sarjojen puheenjohtajina toimivat Minka Kuustonen (8–15-vuotiaat), Teemu Nikki (16–19-vuotiaat) ja Ilja Rautsi (20–23-vuotiaat).
HR 8799 c
HR 8799 c on eksoplaneetta, joka löydettiin 13. marraskuuta 2008. Planeetta löydettiin kuvaamalla se suoraan. Se kiertää hieman Aurinkoa suurempaa A-tyypin pääsarjan tähteä HR 8799 noin 129 valovuoden päässä Maasta, Pegasuksen tähdistön suunnalla.
Kaikki kuvaa
Vuoden 2023 kilpailu
Kilpailu vietti kymmenvuotisjuhliaan keväällä 2023. Kilpailuaika oli 1.2.–31.3.2023. Mukana oli kolme avointa sarjaa, joita erotti vain tekijöiden ikä (8–15-vuotiaat, 16–19-vuotiaat ja 20–23-vuotiaat). Lisäksi mukana oli ensimmäistä kertaa pienpaikkakunnilla toteutettujen työpajaelokuvien sarja. Pääyhteistyökumppanina toimi Suomen kieltenopettajien liitto ja rahoittajina OKM ja Mikko Kodisoja säätiö. Kilpailun pääteema oli kieli.
Kilpailun 8–15-vuotiaiden sarjan voitti Polarbörs -ryhmän elokuva Bound by the Rules of Language, 16–19-vuotiaiden sarjan Nonsense Film Company -ryhmän elokuva 1, 20–23-vuotiaiden sarjan Kumpi Kala Productions -ryhmän elokuva Viesti ja työpajaelokuvien sarjan Kuurojen liiton viittomakielisten lasten työpajassa toteutettu elokuva Matikan koe. Yleisöäänestyksessä eniten ääniä sai Mr. Tuotantoyhtiö -ryhmän elokuva Ajaton arvoitus. Teemapalkinnon voitti Kytkykauppa-ryhmän elokuva Kielen päällä.
HR 8799 c
Planeetta kiertää emotähteään 42,9 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 225 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 10 Jupiterin massaa. Planeetta on kaasujättiläinen, ja järjestyksessä kolmas planeetta tähdestä lukien.
Kaikki kuvaa
Vuoden 2023 kilpailu
Kilpailu huipentui 13.5.2023 elokuvateatteri Orionissa järjestettyyn palkintogaalaan, jossa tuomaristo palkitsi kilpailun parhaimmiston. Tuomaristossa sarjojen puheenjohtajina toimivat Elsi Sloan (8–15-vuotiaat), Jani Volanen (16–19-vuotiaat), Anna Brotkin (20–23-vuotiaat) ja Hanna Bergholm (työpajaelokuvat).
Maastohiihto talviolympialaisissa 2018 – miesten 4 × 10 km viesti
Maastohiihdon miesten 4 × 10 km viestikilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 18. helmikuuta 2018 Alpensian maastohiihtokeskuksessa Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Tulokset
Kilpailu alkoi kello 15.15.
The Living End (elokuva)
The Living End on vuoden 1992 elokuva, jonka ohjasi ja kirjoitti Gregg Araki. Elokuva sai ehdokkuuden Grand Jury Prizen saajaksi Sundancen elokuvafestivaaleilla vuonna 1992.
Juoni
Luke on levoton ja harkitsematon kulkuri ja Jon pessimistinen elokuva-arvostelija. He molemmat ovat homoja ja HIV-positiivisia. Luken ja Jonin tavattua toisensa ja Luken tapettua homofobisen poliisin, he lähtevät yhdessä matkalle mottonaan ”Fuck everything”.
Wiborgs Tidning (1864–1881)
thumb|200px|Lehden ensimmäisen numeron etusivu. Wiborgs Tidning oli Viipurissa vuosina 1864–1881 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Kirjanpainonomistaja N. A. Zilliacuksen julkaisema Wiborgs Tidning oli linjaltaan aluksi liberaali ja myöhemmin ruotsinmielinen. Sen ilmestyminen lakkasi liberaalin Östra Finlandin perustamisen aiheuttamaan kilpailuun. Tilalle Zilliacus perusti uuden Wiborgsbladetin.
Aluksi kahdesti ja vuodesta 1873 lähtien kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 500 kappaletta vuonna 1875. Päätoimittajina työskentelivät N. A. Zilliacus (1864–1867 ja 1874–1877), Gabriel Lagus (1868–1872), Axel Lille (1873) ja Axel H. Antell (1878–1881).
Joint Tactical Radio System
Joint Tactical Radio System on yhdysvaltalainen ohjelma, jonka tarkoituksena on kehittää ohjelmistoradiojärjestelmä sotilaalliseen käyttöön siten, että aaltomuodot vakioidaan ja ohjelmistoradio kykenee käsittelemään uudet ja olemassa olevat aaltomuodot.
Tuotelinjat
Joint Tactical Radio System koostuu viidestä käyttöönottoluokka 1:n (ACAT I) ja yhdestä käyttöönottoluokan 3:n teknologiaohjelmasta.
Ground Domain
Ground Domain, aikaisemmin rypäs 1, josta vastaavat Yhdysvaltain maavoimat, oli tarkoitettu varustamaan Yhdysvaltain laivaston merijalkaväen ja Yhdysvaltain maavoimien ajoneuvot, Yhdysvaltain ilmavoimien taktiset ilmavalvontatahot ja Yhdysvaltain maavoimien helikopterit. Rypäs 1 sisälsi myös aaltomuodon kehitysohjelman Wideband Networking Waveform (WNW), joka on seuraavan sukupolven Internet-tiedonsiirtoprotokolla tarkoitettuna vapaamuotoisesti muodostettaville verkoille (MANET). 2005 rypäs nimettiin uudelleen Ground Mobile Radio:ksi (GMR), ja siitä oli poistettu Yhdysvaltain ilmavoimien taktiset ilmavalvontatahot ja Yhdysvaltain maavoimien helikopterit. Kansallinen turvallisuusvirasto vahvisti JTRS:n GMR-ryppään aseman vuonna 2012.
Handheld, Manpack and Small Form Factor - ohjelma, joka on virallisesti rypäs 5 ja jota Yhdysvaltain maavoimat johtavat, on tarkoitettu kehittämään kädessä pidettäviä, kannettavia ja pieniä radioita. Uudelleen nimeäminen tapahtui 2006.
Airborne, Maritime, Fixed station, aikaisemmin rypäs 3 ja rypäs 4, on tarkoitettu kehittämään laivastokäyttöön ja Yhdysvaltain laivaston merijalkaväen käyttöön kiinteä radio. Ohjelmasta vastasi Yhdysvaltain laivasto. Ohjelma oli osa Digital Modular Radio -ohjelmaa. Rypäs 4:ää johtivat Yhdysvaltain ilmavoimat, jonka tarkoituksena oli tuottaa radiot ilmavoimille ja niin laivaston kiinteäsiipisille lentoaluksille kuin myös helikoptereillekin. 2004 ryppäät 3 ja 4 yhdistettiin Airborden and Maritime Fixed-Station program:ksi. 2006 siihen siirrettiin Ground Domain:sta, rypäs 1:stä maavoimien helikoptereiden radiokehitys.
Kritiikkiä
JTRS -järjestelmän kehittäminen alkoi jo vuonna 1997, jolloin alusta lähtien Yhdysvaltain puolustusjärjestö aliarvioi siihen liittyneitä ohjelmistojen perushaasteita, minkä seurauksena kehitystyö venyi viidentoista vuoden mittaiseksi ja maksoi kuusi miljardia dollaria eikä JTRS:ää saatu merkittävästi laajempaan käyttöön.
Jakovlev Jak-20
Jakovlev Jak-20 oli neuvostoliittolainen Jakovlevin valmistama koulukoneen prototyyppi, jonka ensilento tehtiin vuonna 1949. Koneesta tehtiin vain kaksi prototyyppiä.
BiC
Société Bic on yritys, jonka Marcel Bich ja Edouard Buffard perustivat Ranskan Clichyssä vuonna 1945. Sen tuotteita myydään 160 maassa, kaikkiaan 3,2 miljoonassa vähittäismyyntipisteessä. Ensimmäinen tuote oli BIC Cristal -kuulakärkikynä. Kirjoitusvälineiden lisäksi BiC valmistaa muun muassa sytyttimiä ja partahöyliä.
Jakovlev Jak-20
Kone oli tarkoitettu ilmailukerhoille. Siitä pyrittiin tekemään merkittävästi Jak-18-konetta halvempi. Kone perustui Jak-18-koneen ratkaisuihin. Koelentoja tekivät Anokhin ja Georgi Shijanov ja eräät DOSAAFin lentäjät. He suhtautuivat koneeseen positiivisesti. Valtion evaluointikomitea piti konetta alitehoisena ja liian pienenä. Toinen prototyyppi oli ensimmäistä huonompi – koneen paino oli kasvanut.
BiC
BiC on listattu Euronext Parisiin ja kuuluu SBF120- ja CAC Mid 60 -indekseihin.
Fredrik Adrian Elers
Fredrik Adrian Elers (30. heinäkuuta 1838 Eura – 24. tammikuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Elersin vanhemmat olivat Euran kappelin saarnaaja Gustav Elers ja Helena Juhontytär ja puoliso vuodesta 1868 Selma Albertina Elmgren. Elers tuli vapaaehtoisena palvelukseen nuoremmaksi aliupseeriksi 1. Turun ruotujakoiseen tarkk’ampujapataljoonaan 1854. Hänet ylennettiin 1857 vanhemmaksi aliupseeriksi pataljoonan Paimion komppaniaan. Krimin sotaan Elers osallistui rannikkopuolustuksessa Suomessa. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1858 ja siirrettiin Narvan jalkaväkirykmenttiin, minkä jälkeen hän palveli useissa eri joukko-osastoissa Venäjällä, osallistuen myös Turkin sotaan. Välillä armeijan jalkaväen reserviin siirrettynä Elers palasi aktiivipalvelukseen vuonna 1880. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1888 ja määrättiin sotilaskäskynhaltijaksi Itä-Preussiin. Everstiksi 1890 ylennettynä hänestä tuli sotilaskäskynhaltija Pohjois-Kaukasiaan, mistä tehtävästä ja samalla sotapalveluksesta hän erosi kenraalimajurina toukokuussa 1895.
Human. :II: Nature.
'''Human. :II: Nature. (tyyliteltynä HVMAN. :||: NATVRE.''', äännettynä ”human nature” ) on suomalaisen metalliyhtye Nightwishin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 10. huhtikuuta 2020. Se on tupla-albumi, jonka ensimmäisellä levyllä on yhdeksän kappaletta, ja toisella kahdeksaan osaan jaettu yksi instrumentaalinen kokonaisuus.
Nightwish sai ensimmäisenä yhtyeenä koskaan luvan kuvata Lontoon Natural History Museumissa.
Tuotanto
Albumi on äänitetty edellisen Endless Forms Most Beautifulin (2015) tapaan Röskössä Kiteellä. Lisäksi äänityksiä on tehty Finnvoxilla, Petraxilla sekä Troy Donockleyn kotistudiolla. Albumin miksauksesta ovat vastanneet Mikko Karmila, Tuomas Holopainen ja Tero Kinnunen. Masteroinnista on vastannut Mika Jussila.
Holopainen on kertonut, että Endless Forms Most Beautifulin jälkeen hän tunsi olevansa tyhjiössä kerrottuaan tarinat, joita Nightwishillä on kerrottavana: "I'm not sure if there are any more stories for Nightwish to tell.". Aurin levyn valmistumisen jälkeen "tulvaportit uusien kappaleiden kirjoittamiseen avautuivat". Holopaisen mielestä edellisellä Nightwish-albumilla orkesterin käyttö vietiin maksimiinsa ja että se on olennainen osa yhtyettä ja sen äänimaailmaa, mutta halusi etsiä uusia tapoja sen käyttämiseen jotta se ei kuulosta samalta kuin ennen. Albumin sanoituksissa on yhteinen teema, joka kytkee yhteen kaikki albumin kappaleet.
"Shoemaker" on kirjoitettu Eugene Shoemakerin muistolle. Kappaleessa "Shoemaker" on puhuttu osuus, jossa on Johanna Kurkelan lausuma Shakespeare-lainaus. Kurkelan puheen piti olla vain ohjenuora, mutta käytettiin sellaisenaan. "Harvest" sisältää kelttiläisiä vaikutteita ja kertoo elämän, ihmiskunnan ja luonnon symbioosista. Kappale "Procession" kertoo toivosta ja transhumanismista ja siinä puhuvat ovat post-ihmisiä.
Albumin toinen levy All the Works of Nature Which Adorn the World on orkestraalista musiikkia kahdeksassa osassa, jonka puhutut osuudet esittää näyttelijä Geraldine James. Toisen levyn esittäjä on London Session Orchestra. Kuoron ja orkesterin sovitukset on tehnyt Pip Williams. Kahdeksannessa osassa "Ad Astra" kuullaan lainaus Carl Saganin teoksesta Pale Blue Dot: A Vision of the Human Future in Space (1994).
Kokoonpano
Kokoonpano:
Vastaanotto
Holopaista on kutsuttu nykyaikaiseksi impressionistiksi ja albumia on kutsuttu yhtyeen progressiivisimmaksi.
"Noise" on ehkä albumin koukuttavimpia kappaleita.
Kelttiläiset vaikutteet ovat kuultavissa kappaleessa "Harvest" ja kappaleen päälaulaja on Troy Donockley. "Pan" on yksi levyn raskaammista kappaleista, jossa on blast beat -rytmiä sekä kaunis pianomelodia sekä Floor Jansenin laulu. "How's The Heart?" on albumin helpommin lähestyttäviä kappaleita.
"Endlessness" on hidastempoinen kappale, joka lähestyy doom metalia. Marko Hietalan laulu kuulostaa kappaleessa paremmalta kuin koskaan.
Wiborgs Tidning (1854–1855)
thumb|200px|Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu. Wiborgs Tidning oli Viipurissa vuosina 1854–1855 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Lehtori Jakob Gabriel Leistenius perusti Wiborgs Tidningin puhtaasti rahanansaitsemistarkoituksessa. Journalistiselta tasoltaan se oli heikko ja sisälsi lähinnä muista lehdistä lainattua aineistoa. Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 274 kappaletta vuonna 1854. Sen lakkaamisen vaikutti uuden Wiborg-lehden saaman suosio.
Human. :II: Nature.
Vastaanotto
"All the Works of Nature Which Adorn the World" on osiin jaettu puolituntinen kappale, joka tuntuu yhdeltä raidalta.
Albumia kuvataan hyvin erilaiseksi Nightwishin aiemmasta tuotannosta ja vaikka reseptissä on tuttuja ainesosia tunnelma on erilainen.
Kaupallinen menestys
Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan 16/2020 Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.
Wiborgs Tidning
Wiborgs Tidning -nimellä on ilmestynyt kaksi lehteä:
Sandovon piiri
thumb|250px|Sandovon piiri Tverin alueen kartalla. Sandovon piiri on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueella Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1 603 neliökilometriä. Asukkaita on 7 500 henkeä (vuonna 2009).
Piirin hallinnollinen keskus on Sandovon taajama. Lisäksi siihen kuuluu 5 maalaiskuntaa:
HR 8799 d
HR 8799 d on eksoplaneetta, joka löydettiin 13. marraskuuta 2008. Planeetta löydettiin kuvaamalla se suoraan. Se kiertää hieman Aurinkoa suurempaa A-tyypin pääsarjan tähteä HR 8799 noin 129 valovuoden päässä Maasta, Pegasuksen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 27 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 112 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 10 Jupiterin massaa. Planeetta on kaasujättiläinen, ja järjestyksessä toinen planeetta tähdestä lukien.
Hirvenliha
Toinen tapa tarkastella rasvapitoisuutta on rasvan osuus koko lihan painosta: hirvenlihassa 5 grammaa, naudanlihassa 8,4 grammaa. Hirven rasvahapoista suurempi osa on tyydyttymättömiä rasvahappoja kuin naudan rasvassa. Hirvessä on enemmän tiettyjä kivennäisaineita, kuten seleeniä, piitä ja kuparia.
Hirvenlihaan, varsinkin maksaan, kertyy sen elinympäristöstä ympäristömyrkkyjä. Siksi hirven maksan laajamittaista käyttöä ravintona on suositeltu välttämään.
Niels Larsen
Niels Hansen Ditlev Larsen (21. marraskuuta 1889 Horsens – 15. marraskuuta 1969 Otterup) oli tanskalainen ampuja ja olympiavoittaja. Hän voitti vuosina 1912–1924 yhteensä viisi olympiamitalia, joista yksi oli kultainen, yksi hopeinen ja kolme pronssisia. Tukholman olympialaisissa 1912 hän voitti vapaakiväärin kokonaiskilpailussa pronssia tuloksella 962.
Ciutat Meridianan metroasema
Ciutat Meridiana on Barcelonan metron linjan 11 asema Nou Barrisin alueella Barcelonan kaupungin pohjoisosassa. Se avattiin vuonna 2003 samaan aikaan linjan neljän muun aseman kanssa.
Mäkisellä alueella sijaitseva asema on rakennettu noin 50 metriä maanpinnan alapuolelle ja se oli metrojärjestelmän syvin Roquetesin aseman valmistumiseen asti. Laiturialueelle pääsee kolmella nopealla hissillä Avinguda Rasos de Peguera -kadulla sijaitsevalta sisäänkäynniltä. Asema on yksilaiturinen.
Sør-Fron
Sør-Fron on Norjan kunta Opplandin läänissä, Gudbrandsdalenin laaksossa. Sen rajanaapureita ovat lännessä Nord-Fron, pohjoisessa Sel, Folldal ja Stor-Elvdal, idässä Ringebu, etelässä Gausdal ja lounaassa Øystre Slidre.
Kunnan hallinnollinen keskus on Hundorpin taajama. Muita taajamia ovat Harpefoss ja Lia. Nord- ja Sør-Fron muodostivat Fronin kunnan ennen vuotta 1851 sekä vuosina 1966-1977. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 3 193 asukasta.
Verkkolehti
Verkkolehti (myös digilehti tai nettilehti) on lehtijulkaisu, joka välitetään internetin kautta luettavaksi. Se on luonteeltaan hyvin saman tyyppinen kuin tavallinen aikakaus- tai sanomalehti. Lehden sisältö voi olla painetun lehden sisällön kaltainen tai täsmälleen samanlainen. Lehti saattaa kuitenkin poiketa täysin alkuperäisestä painetusta versiosta. Nykyisin on yleistä, että lehdellä on jonkin sortin verkkolehti, joka on tavallisesti maksuton. Verkkosanomalehti sisältää yleensä tuorempaa tietoa kuin painettu sanomalehti. Tietoa myös päivitetään yleensä säännöllisen aikavälein. Verkkolehti voi sisältää linkkejä, videoita ja animaatioita, joten se on sisältömuodoiltaan laajempi kuin painettu. Verkkolehti voi sisältää myös lukijamäärän, keskustelupalstan ja äänestämisen, joka painetussa olisi erittäin vaikeaa, ellei mahdotonta toteuttaa. Lehden lukijalla on myös muotoiluvaihtoehtoja. Lukija voi valita esimerkiksi uutiskriteerit ja määritellä suodattimien avulla eri uutuustyyppien osuudet, kuten kotimaa, urheilu, talous tai kulttuuri.
Julkaisukokonaisuus voi olla myös toimittamaton. Näin ollen se on tietokoneohjelman tekemä yhdistelmä. Tällöin ei ole kyse varsinaisesta verkkolehdestä vaan esimerkiksi RSS-syötteestä.
Tony Barton
Tony Barton (8. huhtikuuta 1937 – 20. elokuuta 1993) oli englantilainen jalkapallovalmentaja ja pelaaja. Hänen uransa suurin saavutus oli Aston Villan johdattaminen Euroopan Cupin mestariksi 1982.
Ura pelaajana
Barton aloitti pelaajauransa jo koulupoikana edustaen Englannin nuorten maajoukkueita kuudessa ottelussa. Seuratasolla hän aloitti uransa Fulhamissa, jossa hän debytoi edustusmiehistössä toukokuussa 1954. Hän edusti lontoolaisseuraa viiden kauden ajan kunnes siirtyi Nottingham Forestiin 1959. Pesti Forestissa ei ollut järin menestyksekäs ja Barton pelasi kahden kauden aikana vain 22 ottelua. Joulukuussa 1961 Barton siirtyi Portsmouthiin, jossa hän pelasi kuuden kauden aikana 130 ottelua.
Ura valmentajana
Lopetettuaan pelaajauransa Barton toimi valmentajana Portsmouthin organisaatiossa. Hän siirtyi 1980 Aston Villaan Ron Saundersin apuvalmentajaksi ja kaksikko luotsasi seuran Englannin liigamestariksi 1981 ensikertaa 71 vuoteen. Helmikuussa 1982 Saunders erosi tehtävistään ja Barton nousi päävalmentajaksi. Bartonin johdolla Villa voitti sensaatiomaisesti Euroopan Cupin mestaruuden kaatamalla finaalissa FC Bayern Münchenin 1–0. Barton johdatti Villan voittoon myös UEFA Super Cupissa. Liigassa Villa jäi kuitenkin kuudenneksi ja kymmenenneksi, mikä johti lopulta Bartonin potkuihin toukokuussa 1984.
Kesällä 1984 Barton jatkoi uraansa Northampton Townin päävalmentajana, mutta joutui jättämään tehtävänsä huhtikuussa 1984 sydänkohtauksen vuoksi. Hän palasi kuitenkin valmennustehtäviin vielä saman vuoden syyskuussa Southamptonin apuvalmentajana. Barton jatkoi Sotonissa toukokuuhun 1988. Tämän jälkeen hän toimi vielä Portsmouthin apulaisvalmentajana ja päävalmentajana helmikuussa 1991.
Barton kuoli 20. elokuuta 1993 sydänkohtaukseen 56-vuotiaana.
Method Putkisto
Method Putkisto on Marja Putkiston kehittämä suomalainen syvävenytys- ja kehonhallintatekniikka, jonka on sanottu parantavan kehon kokonaisvaltaista tasapainoa ja lisäävän oman kehon tuntemusta.
Method Putkisto- perusharjoitteluun kuuluu:
Marja Putkisto on edelleen kehittänyt Method Putkisto- menetelmään seuraavat lajit:
Method Putkisto- ohjaajaksi kouluttaudutaan vuonna 1993 perustetussa Method Putkisto Instituutissa. Se toimii Lohjalla Kisakallion Urheiluopistolla, Vanajanlinna Sportnesissa Hämeenlinnassa ja Method Putkisto Studioilla ympäri Suomen. Marja Putkisto on kirjoittanut menetelmistään 13 kirjaa, joista uusin julkaistiin tammikuussa vuonna 2017.
Vuonna 2018 Marja Putkisto julkaisi uudenlaisen työhyvinvoinnin palvelukokonaisuuden, Finnmotionin, jonka kehitystä ja globalisointia on tukenut Business Finland ja Työsuojelurahasto.
Uji (1903)
Uji oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1904 valmistunut teräsrunkoinen toisen luokan tykkivene, joka poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936. Se romutettiin samana vuonna.
Valmistus
Ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan päätyttyä keisarillisen Japanin laivasto havaitsi tarpeen valmistaa matalakulkuisia rannikonvalvontaan soveltuvia aluksia. Aluksen suunnittelun pohjaksi otettiin Britannian kuninkaallisen laivaston Bramble-luokan tykkiveneet, joiden nimikkoalus HMS Bramble oli laskettu vesille vuonna 1898.
Otto Ferdinand Enckell
Otto Ferdinand Enckell (3. joulukuuta 1829 Askola – 8. joulukuuta 1907 Vladikavkaz, Venäjä) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraaliluutnantti.
Uji (1903)
Valmistus
Uji tilattiin vuonna 1901 Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin syyskuussa 1902. Alus laskettiin vesille 11. elokuuta 1903 ja valmistui vuotta myöhemmin 11. elokuuta 1904.
Otto Ferdinand Enckell
Enckellin vanhemmat olivat kapteeni, tittelineuvos Magnus Vilhelm Enckell ja Margareta Lovisa von Kraemer. Enckell tuli vapaaehtoisena Venäjän armeijan palvelukseen vuonna 1846, suoritti upseeritutkinnon ja määrättiin vänrikkinä palvelukseen jalkaväen linjajoukkoihin 1852. Aliluutnantiksi seuraavana vuonna ylennettynä hän osallistui Krimin sotaan Pietarin rannikkopuolustuksessa. Luutnantiksi Enckell ylennettiin 1859, mutta hän erosi saman tien aktiivipalveluksesta, palaten siihen 1861. Alikapteeni hänestä tuli 1862 ja kapteeni 1864, jolloin hänet määrättiin 75. Sevastopolin jalkaväkirykmenttiin. Majuriksi Enckell ylennettiin 1868 ja everstiluutnantiksi 1873. Vuonna 1876 hänet nimitettiin 75. reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi ja hän osallistui pataljoonansa kanssa Turkin sotaan 1877–1878. Everstiksi 1879 ylennettynä hänet siirrettiin vuonna 1880 pataljoonankomentajaksi 155. Kubanin jalkaväkirykmenttiin ja edelleen 16. Mingrelian, H.K.K. Suuriruhtinas Dmitri Konstantinovitšin krenatöörirykmentin komentajaksi vuonna 1881 ja sitten 79. Kubanin, H.K.K. Suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitšin jalkaväkirykmentin komentajaksi vuonna 1888. Seuraavana vuonna hänestä tuli Vladikavkazin sotilassairaalan päällikkö. Enckell ylennettiin kenraalimajuriksi 1895 ja kenraaliluutnantiksi elokuussa 1900, jolloin hän myös erosi sotapalveluksesta.
Uji (1903)
Palvelus
Uji valmistui Venäjän–Japanin sodan alettua, mutta aluksen pieni koko ja heikko aseistus sekä heikot merenkulkuominaisuudet rajoittivat sen käyttöä sotatoimissa. Alus soveltui ainoastaan rannikkopartiointiin Keltaisellamerellä. Alus liitettiin heikkouksistaan huolimatta Tsushiman meritaisteluun lähteneeseen osastoon.
Sotatoimien päätyttyä alus sijoitettiin Shanghaihin, jossa se turvasi Japanin kansalaisia sekä maan kaupallisia etuja Kiinan sisävesillä. Kuitenkin aluksen uppouma rajoitti toiminta-alueen Jangtsen alajuoksulle. Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936 ja romutettiin 25. elokuuta.
Helen Garner
Helen Garner (1942 Geelong, Victoria, Australia) on palkittu australialainen kirjailija.
Garner vietti lapsuutensa Geelongissa, opiskeli Melbournen yliopistossa englannin ja ranskan kieltä ja valmistui 1965. Hän työskenteli opettajana vuoteen 1972, jolloin osavaltion opetusministeriö erotti hänet, kun hän oli vastannut seksiä koskeviin oppilaiden kysymyksiin. Hän toimi sen jälkeen vapaana toimittajana ja kirjoitti merkittäviin australialaisiin lehtiin.
Esikoisromaanistaan Monkey Grip (1977) Garner sai National Book Councilin palkinnon. Teos on myös filmattu. Romaanien aiheet liikkuvat nykyajassa, ja niissä hän käsittelee moderniin kaupunkilaiselämään liittyviä kysymyksiä. Garner tutki 1990-luvulla Melbournen yliopistossa Ormond Collegessa tapahtunutta seksuaalista häirintää. Hän kirjoitti aiheesta kiistellyn menestyskirjan The First Stone (1995), joka herätti vastakkaisia julkisia reaktioita. Hän julkaisi 2001 muistelmaluonteisen journalistisen esseekokoelman.
Baker
Baker on englannin kielen sana, joka tarkoittaa leipuria. Erisnimenä sana voi tarkoittaa seuraavia:
Henrique (täsmennyssivu)
Henrique voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Amerikanhaukitetrat
Amerikanhaukitetrat (Ctenoluciidae) on tetrakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Keski- ja Etelä-Amerikasta.
Lajit ja anatomia
Amerikanhaukitetrojen heimoon kuuluu 2 sukua ja 7 lajia. Kooltaan ne kasvavat tyypillisesti noin 20 cm:n mittaisiksi, mutta suurin laji Boulengerella cuvieri voi saavuttaa jopa 68 cm:n pituuden. Tyypillisiä piirteitä heimon lajeille ovat haukia muistuttava pitkänomainen ja virtaviivainen ruumis, pitkä kuono, jossa on useita pienehköjä kartiomaisia hampaita, ruumiin takaosassa sijaitsevat selkä- ja peräevät. Heimon kaloilla on rasvaevä. Boulengerella-suvun lajien suomut ovat sahalaitaiset.
Levinneisyys ja elintavat
Amerikanhaukitetralajien levinneisyys ulottuu Panamasta Amazonian pohjoisosiin. Lajeja tavataan järvistä ja suurista joista. Nuorina kaloina ne elävät parvissa ja aikuisina yksittäin. Amerikanhaukitetrat ovat petokaloja, joiden ravinto koostuu muista kaloista, joita se saalistaa veden pintaosista. Ne vaanivat liikkumatta piiloutuen pintakasvien lomaan ja nappaavat saaliinsa nopealla syöksähdyksellä. . Varsinkin heimon suurimmat lajit ovat esiintymisalueellaan tärkeitä ruokakaloja, ja eräitä amerikanhaukitetralajeja pidetään myös yleisöakvaarioissa.
Jean Hatzfeld
thumb|200px|Jean Hatzfeld Jean Hatzfeld (s. 1949 Madagaskar) on ranskalainen toimittaja ja kirjailija. Hän aloitti 1976 toimittajana Libération-lehdessä ja on työskennellyt sotakirjeenvaihtajana.
Hänen isoisänsä on samanniminen hellenisti Jean Hatzfeld.
Okasirkat
Okasirkat talvehtivat täysikasvuisina. Varsinaisista keski- ja syyskesän heinäsirkoista poiketen okasirkkoja esiintyy myös keväällä sekä loppusyksystä.
Lajit Suomessa
Suomessa okasirkkoja esiintyy viisi lajia. Ne kaikki kuuluvat sukuun Tetrix.
Maroon 5:n diskografia
Tämä on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n diskografia.
Kukkolan seisake
Kukkolan seisake oli rautatieliikennepaikka rataosalla Tornio-Kolari Kukkolan kylässä Tornion kaupungissa.
Alun perin Kukkolan seisakkeelle oli tarkoitus rakentaa siltayhteys Ruotsin puolelle Kukkolankosken pohjoispuolelle. Hanke kaatui kuitenkin Ruotsin valtionrautateiden kielteiseen päätökseen. Rataa päätettiin tästä syystä jatkaa vielä Karunkiin saakka. Kiireellä rakennettu rata ei kuitenkaan ollut kunnolla liikennöitävässä kunnossa kuin vasta 1922, jolloin Kukkolan seisakkeelle valmistui myös liikennepaikkarakennus.
Kukkola muutettiin miehittämättömäksi tavaraliikenteen loputtua 1951, ja lakkautettiin kokonaan vuonna 1967, kun liikenne rataosalla päättyi. Liikennepaikkarakennus ja sivuraiteet on purettu pois.