cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Royal Rumble (2009)
Royal Rumble (2009) oli 22. vuosittainen Royal Rumble showpaini pay-per-view (PPV) tapahtuma, minkä tuotti World Wrestling Entertainment (WWE). Se järjestettiin 25. tammikuuta, 2009 Joe Louis Arenalla Detroitissa, Michiganissa ja tapahtumassa esiintyi painijoita kolmesta WWE:n brändistä: RAW'sta, SmackDownista ja ECW'stä. Tapahtumassa käytiin viisi ottelua, mistä päätapahtumana nähtiin vuosittainen Royal Rumble ottelu, minkä voittaja on 1993 vuodesta asti ansainut maailman mestaruusottelun WrestleManiassa.
Taustaa
"Pääfeudi" RAW brändistä oli John Cenan ja John "Bradshaw" Layfieldin (JBL) välillä World Heavyweight -mestaruudesta. 29. joulukuuta, 2008, JBL ansaitsi mestaruusottelun Cenaa vastaan Royal Rumbleen voittamalla Fatal 4-Way Elimination ottelu, mihin osallistui myös Randy Orton, Chris Jericho ja JBL:n "avustaja" Shawn Michaels.
Pääfeudi SmackDown brändistä oli Jeff Hardyn ja Edgen välillä WWE -mestaruudesta. WWE:n edellisessä pay-per-viewissä Armageddonissa, Hardy voitti Triple Threat ottelussa WWE -mestaruuden, mihin osallistui myös mestari, Edge ja Triple H. 2. tammikuuta, 2009 SmackDownissa, general manager, Vickie Guerrero ilmoitti, että Edge tulisi kohtaamaan Hardyn uusintaottelussa.
ECW brändin pääfeudi oli Jack Swaggerin ja Matt Hardyn välillä ECW -mestaruudesta. 13. tammikuuta, ECW on Syfy:ssä, Swagger voitti Hardyn ja voitti ECW -mestaruuden. 16. tammikuuta, Friday Night SmackDownissa ilmoitettiin, että Swagger kohtaisi Hardyn uusintaottelussa ECW -mestaruus panttina.
Lähteet
Royal Rumble (2009)
Chagossaaret
Chagossaaret on Intian valtameressä sijaitseva saariryhmä. Se kuuluu Mauritiukselle, mutta on muodostanut vuodesta 1965 Ison-Britannian alaisen Brittiläisen Intian valtameren alueen. Chagossaaret koostuu seitsemästä atollista, joihin kuuluu yhteensä noin 60 saarta. Suurin saari on Diego Garcia, jolla toimii Yhdysvaltain sotilastukikohta.
Väestö
Chagossaarilla on noin 3 000 asukasta, joista 2 700 on yhdysvaltalaisia sotilaita ja 300 brittiläisiä viranomaisia ja heidän perheenjäseniään. Saarten alkuperäisasukkaita olivat îlosit eli chagoslaiset, joita 1960–1970-lukujen vaihteessa oli noin 2 000. Heidät pakkosiirrettiin vuosina 1967–1973 Mauritiukselle Britannian vuokrattua Diego Garcian sotilastukikohdaksi. Nykyään chagoslaisia asuu myös Britanniassa.
Historia
Chagossaarten varhaisimmat asukkaat olivat Malediiveiltä peräisin olleita kalastajia ja muita merenkulkijoita, joita vuosisatojen kuluessa harhautui saarille. Noin 500 kilometrin päässä Malediiveilta sijainneita saaria pidettiin kuitenkin liian kaukaisina vakituisesti asutettaviksi. Ensimmäiset Chagossaarille saapuneet eurooppalaiset olivat portugalilaisia. Saarten löytäjänä pidetään Pedro Mascarenhasisa, jonka väitetään saapuneen Chagossaarille vuosien 1512–1513 retkensä aikana. Saariryhmään kuuluvan Peros Banhosin atollin puolestaan nimesi Afonso de Albuquerque vuonna 1513. Saaret eivät syrjäisen sijaintinsa vuoksi kiinnostaneet suuresti eurooppalaisia. Ranska vaati niitä itselleen 1700-luvulla otettuaan sitä ennen hallintaansa Réunionin ja Mauritiuksen. Britit puolestaan ottivat Chagossaaret haltuunsa vuonna 1786, mutta virallisesti ne liitettiin Brittiläiseen imperiumiin vasta Napoleonin kukistumisen jälkeen vuonna 1814.
Jules Sandeau
Léonard Sylvain Jules Sandeau (19. helmikuuta 1811 Aubusson, Ranska – 24. huhtikuuta 1883 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija. Hänen kirjailijanuralle ryhtymiseensä vaikutti Aurore Dudevant, johon hänellä oli niin henkilökohtainen kuin kirjallinenkin side. Dudevantin kirjailijanimi George Sand on peräisin tästä suhteesta. He nimittäin julkaisivat yhdessä salanimellä Jules Sand romaanin Rose et Blanche (1831). Sen jälkeen Sandeau kirjoitti suuren joukon ihastuttavia romaaneja ja novelleja, jotka kuvastavat hänen hienoa olemustaan. Hänen mestariteoksensa on Mademoiselle de la Seiglière (1848).
Drama (Yesin albumi)
Drama on brittiläisen progressiivista rockia soittavan Yes-yhtyeen kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 22. elokuuta 1980 Atlantic Recordsin kautta. Albumi uudelleenjulkaistiin CD-formaatissa 24. helmikuuta 2004. Uudelleenjulkaisulla vanhat kappaleet ovat remasteroitu, ja mukana on kymmenen ennenjulkaisematonta kappaletta albumin äänityssessioista.
Jules Sandeau
Sandeau kirjoitti näytelmiä yhteistyössä Émile Augierin kanssa, ja yhdessä he muokkasivat Sandeaun romaaneja näytelmiksi, joista etenkin Mademoiselle de la Seiglière (1851) menestyi hyvin. Mariannessa (1839) hän kuvaa Georg Sandia. Hänet valittiin 1858 Ranskan akatemian jäseneksi.
Drama (Yesin albumi)
Albumin taustaa
Tilanne ajatui sekavaksi, ja sen päätti lopulta rumpali Alan Whiten onnettomuus jossa hän mursi jalkansa. Äänitykset lopetettiin ja sen sijaan yhtye piti talouskokokouksia mm. jäsenten osuuksista tekijänoikeus-korvauksiin. Yes kokoontui uudelleen pieneen Redan Recorders- yhtiön studioon, mutta vain Squire, White ja Howe tulivat paikalle. Jon Anderson saapui kaksi viikkoa myöhemmin ja esitti säveltämiään lauluja. Howen mukaan kaksi täysin erilaista musiikin suuntaa tulivat ilmi. Hän ja muut olivat tehneet "nopeita riffejä, isoja rakenteita ja jytiseviä rumpuja" kun taas Andersonin ideat olivat "ilmavia, kukkaishenkisiä ja yhteislaulu-kertosäkeitä". Anderson poistui palaamatta. Myös Rick Wakeman erosi yhtyeestä.
Chris Squire ehdotti Buggles - duon Trevor Hornia ja Geoff Downesia uusiksi jäseniksi. He olivat itse ottaneet aiemmin yhteyttä Yesin managereihin tarjotakseen yhtyeelle uutta laulua, ja olivat aiemmin tavanneet Squiren tämän äänittäessä soolomateriaaliaan naapuristudiossa.
Howe, Squire ja White pitivät heidän kanssaan harjoitukset kokeillakseen miten yhteistyö sujuisi. Uusi kokoonpano alkoi kirjoittaa ja harjoitella materiaalia, josta "Drama" kehittyi. Horn ja Downes olivat yllättyneitä, sillä Squire ei ollut kertonut heille Yesin tilanteesta, mutta hän oli vakuuttunut, että he sopisivat yhtyeeseen.
Squire halusi tuottajaksi 1970-luvun huippumenestyksen ajan albumit tuottaneen ja äänittäneen Eddie Offordin, mutta hänet erotettin kolmen viikon kuluttua paljolti yhä oudomman käytöksen ja henkilökohtaisten syiden vuoksi. Hänet on kuitenkin merkitty tuottajaksi pohja-äänitysten osalta. Äänittäjäksi tuli Hugh Padgham. Lopullisesta miksauksesta vastasivat Howe ja Trevor Horn apunaan äänittäjät Gary Lanham ja Julian Mendelsohn.
Julius Jousi
Julius Jousi on suomalainen salibandyn pelaaja. Jousi edustaa kaudella 2012–2013 Loviisan Toria. Hän on pelannut yhden kauden Salibandyliigaa myös M-Teamissa.
Dead Island
Dead Island on Techlandin kehittämä ja Deep Silverin julkaisema toimintaroolipeli. Peli julkaistiin syyskuussa Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Pelille julkaistiin paranneltu versio 31. toukokuuta 2016, jossa on paremmat grafiikat ja valaistus.
Peliin tehty laajennus Dead Island: Riptide julkaistiin itsenäisenä pelinä.
Pelaaminen
Peli sijoittuu zombien valtaamalle paratiisisaarelle. Pelaaja valitsee yhden neljästä hahmosta. Peliä voi pelata yksin tai neljän hengen ryhmänä.
Peli sijoittuu avoimeen pelimaailmaan jossa pelaajalla on tehtäviä, aseiden rakentelua sekä hahmokehitystä.
Luis Alberto
thumb|200px|Luis Alberto Romero Luis Alberto Romero Alconchel eli Luis Alberto (s. 28. syyskuuta 1992 San José del Valle, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka pelaa Italian Serie A:n Laziossa. Kotimaansa lisäksi hän on pelannut myös englantilaisseura Liverpoolissa. Hän pelaa yleisimmin hyökkäävänä keskikenttäpelaajana.
Dead Island
Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanan 7/10.
Luis Alberto
Luis Alberto pelasi Espanjan pääsarjassa Sevillan, Málagan ja Deportivo de La Coruñan joukkueissa yhteensä 51 ottelua vuosina 2011–2016 ja teki niissä kahdeksan maalia. Englannin Valioliigassa hän tuli Liverpoolin joukkueessa vaihtopelaajana kentälle yhdeksässä ottelussa kaudella 2013–2014. Hän siirtyi elokuussa 2016 italialaisseura Lazioon, jossa hän on neljän kauden aikana pelannut Serie A:ssa 95 ottelua ja tehnyt 20 maalia. Eurooppa-liigassa hän on pelannut 18 ottelua ja tehnyt kaksi maalia.
Luis Alberto on pelannut Espanjan A-maajoukkueessa ainoan maaottelunsa marraskuussa 2017 Costa Ricaa vastaan. Hän on pelannut myös muutamia nuorisomaaotteluita.
Dead Island
Myynti
Peli on myynyt yli viisi miljoonaa kappaletta.
João Nílton dos Santos Souza
João Nílton dos Santos Souza (s. 2. syyskuuta 1943 Amargosa) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Amargosan hiippakuntaan 20. joulukuuta 1969 ja nimitettiin Bom Jesus da Lapan koadjuuttoripiispaksi 4. elokuuta 1986. Piispaksi konsekroinnin suoritti 9. marraskuuta Alair Vilar Fernandes de Melo, jota avustivat Floréncio Cicinho Vieira ja José Nicomedes Grossi.
Dos Santos Souza sai 31. elokuuta 1988 nimityksen Amargosan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 30. lokakuuta.
Liikenne-ennuste
pienoiskuva|Kolmenkymmenen ihmisen vaatima tila katutilassa henkilöautoilla (vasemmalla), polkupyörillä ja linja-autolla Liikenne-ennuste pyrkii arvioimaan ajoneuvojen tai ihmisten lukumäärää, jotka käyttävät tiettyä kuljetuspalvelua tulevaisuudessa. Ennuste voi esimerkiksi arvioida suunnitellulla tiellä tai sillalla olevien ajoneuvojen lukumäärän, rautatielinjan matkustajamäärän, lentoaseman kävijämäärän tai satamaan saapuvien alusten lukumäärän. Liikenne-ennusteen laatiminen alkaa tietojen keräämisestä nykyisestä liikennetilanteesta. Tähän liikennedataan yhdistetään muita tietoja muun muassa väestörakenteesta, työllisyydestä, lipunhinnoista ja matkakustannuksista, joista voidaan kehittää nykyliikenteen kysyntämalli. Väestö- ja työllisyysennusteiden avulla mallilla voidaan muodostaa arvio tulevasta liikenteen kysynnästä, joka on yleensä arvioitu kunkin liikenneinfrastruktuurin jokaiselle segmentille, esimerkiksi jokaiselle tien osalle tai rautatieasemalle. Nykytekniikka mahdollistaa dynaamisen massadatan käytön, mikä mahdollistaa uusien algoritmien kehittämisen parantamaan nykyisten arvioiden ennustettavuutta ja tarkkuutta.
Marek Kopelent
Marek Kopelent (28. huhtikuuta 1932 Praha – 12. maaliskuuta 2023 Praha) oli tšekkiläinen säveltäjä.
Kopelent opiskeli sävellystä Jaroslav Řídkýn johdolla Prahan esittävien taiteiden akatemiassa vuosina 1951–1955. Vuonna 1959 hän alkoi tutustua Wienin toiseen koulukuntaan ja 1950-luvun eurooppalaiseen avantgardeen, joista ammensi tyyliään. Hän alkoi saavuttaa kansainvälistä suosiota kolmannella jousikvartetollaan (1963). Hänen musiikkiaan esitettiin 1960-luvulla monilla festivaaleilla, kuten Varsovan syksyssä. Vuosina 1965–1973 Kopelent toimi Musica viva Pragensis -nykymusiikkiyhtyeen taiteellisena johtajana. Hän sävelsi sille useita kamarimusiikkiteoksia. Vuonna 1967 kokoonpanon ympärillä toimineet säveltäjät, musikologit ja esittäjät muodostivat oman nykymusiikkiverkostonsa. Vuonna 1969 Kopelent sai taiteilijaresidenssin Länsi-Berliinissä. Toisin kuin monet ajan tšekkiläistaiteilijat, hän palasi residenssin jälkeen Tšekkoslovakiaan. Poliittinen ilmapiiri oli kuitenkin muuttunut, joten Kopelent menetti työnsä editoijana Supraphonin kustantamossa eikä päässyt uuteen säveltäjäliittoon. Musica viva Pragensis ei saanut jatkaa konserttitoimintaansa.
Liikenne-ennuste
Liikenne-ennusteet ovat keskeinen työkalu liikennepolitiikassa ja -suunnittelussa: infrastruktuurin kapasiteetin laskemiseen, hankkeiden taloudelliseen ja sosiaaliseen kannattavuusarviointiin esimerkiksi kustannus-hyötyanalyysillä ja sosiaalisten vaikutusten arvioinnilla sekä ympäristövaikutusten, kuten ilmansaasteiden ja melun laskemiseen.
Marek Kopelent
Vuonna 1976 Kopelent otti vastaan työpaikan säestävänä pianistina lasten tanssikursseilla. Tämä pysyi hänen päätoimenaan seuraavien viidentoista vuoden ajan. 1970-luvun vaikeina aikoina Kopelent sävelsi monia teoksia usein ulkomaisiin tilauksiin, mutta säveltäjällä ei ollut mahdollisuutta kuulla esityksiä. Samettivallankumouksen jälkeen Kopelent työskenteli lyhyesti musiikillisena neuvonantajana presidentti Václav Havelin toimistossa. Vuonna 1991 hän sai nimityksen sävellysprofessoriksi Prahan esittävien taiteiden akatemiaan. Hän toimi myös ISCM:n Tšekin-osaston puhemiehenä ja organisoijana sekä säännöllisenä luennoitsijana kansainvälisillä säveltäjien kesäkursseilla Český Krumlovissa.
Liikenne-ennuste
Nelivaiheiset mallit
pienoiskuva| Kysynnän ja tarjonnan syntyminen liikenteessä Rationaalisen suunnittelun puitteissa liikenne-ennusteiden laatimisessa on perinteisesti noudatettu nelivaiheista mallia tai kaupunkiliikenteen suunnitteluprosessia, joka otettiin ensimmäisen kerran käyttöön suurtietokoneissa 1950-luvulla Yhdysvalloissa Detroitin kaupunkiseudun liikennetutkimuksessa ja Chicagon alueen liikennetutkimuksessa.
Prosessin ensimmäinen vaihe on maankäyttöennusteen laatiminen. Ennusteet tehdään yleensä koko alueelle, esimerkiksi väestörakenteen perusteella. Tällaiset seudulliset ennusteet asettavat raamit paikallisia analyysejä varten. Alueen väestö ja työpaikat on tyypillisesti jaettu vyöhykkeisiin trendi- tai regressioanalyysin perusteella.
Marek Kopelent
Vuonna 1991 Ranskan hallitus teki Kopelentista Ordre des Arts et des Lettres'n ritarin. Vuonna 2001 hän sai Herder-palkinnon ja vuonna 2012 presidentin ansiomitalin.
Liikenne-ennuste
Toimintaperusteiset mallit
Toimintaan perustuvat mallit ovat toinen malliluokka, joka ennustaa yksilötasolla missä ja milloin tietyt toiminnat, kuten työ, vapaa-aika ja ostokset tapahtuvat. Toimintaperusteisten mallien tärkein lähtökohta on, että matkakysyntä johtuu toiminnasta, jota ihmisten tarvitsee tai haluavat suorittaa, ja matkapäätökset ovat osa aikataulupäätöksiä. Liikkumista pidetään siten vain yhtenä järjestelmän ominaisuutena, ja liikkumismallia tarkastellaan siis yhtenä päiväkohtaisen aikataulun osatekijänä.
Jussi Valkonen
Jussi Uolevi Valkonen (s. 14. toukokuuta 1947 Kokkola) on suomalainen kemisti ja kemian emeritusprofessori. Hän toimi Jyväskylän yliopistossa epäorgaanisen kemian professorina 1982–2011.
Liikenne-ennuste
Toimintaperusteiset mallit
Toimintaperusteiset mallit tarjoavat erilaisia käyttökohteita kuin nelivaiheiset mallit. Yksi esimerkki on ympäristökysymysten, kuten päästöjen ja saastuneelle ilmalle altistumisen mallintaminen. Vaikka Shiftan tunnisti mallien ilmeiset hyödyt ympäristötarkoituksiin melkein vuosikymmen sitten, sovelluksia on edelleen vähän. Vasta hiljattain malleja on käytetty ennustamaan päästöjä ja ilmanlaatua. Ne voivat myös tarjota paremman kokonaisarvion altistumisesta samalla kun ne mahdollistavat myös yksittäisen altistuksen erittelyn toimintakohtaisesti. Siksi niitä voidaan käyttää vähentämään altistumisen virheellistä luokittelua ja luomaan tarkempia yhteyksiä terveysvaikutusten ja ilmanlaadun välille. Poliittiset päättäjät voivat käyttää toimintaperusteisia malleja suunnitellakseen strategioita, jotka vähentävät altistumista muuttamalla ajankäytönmalleja tai jotka kohdistuvat tiettyihin väestöryhmiin.
Jussi Valkonen
Akateeminen ura
Jussi Valkonen opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa ja valmistui sieltä tekniikan tohtoriksi 1979. Valmistuttuaan hän toimi TKK:ssa tutkijana epäorgaanisen kemian laboratoriossa. Vuoden 1982 alussa hänet nimitettiin Jyväskylän yliopiston kemian professoriksi opetusalanaan epäorgaaninen kemia.
Liikenne-ennuste
Yhdistetyt liikenteen ja maankäytön mallit
Sekä liikenteen että maankäytön huomioon ottavien mallien on tarkoitus ennustaa liikenneverkon muutosten vaikutusta toimintojen tuleviin sijainteihin ja ennustaa sitten näiden uusien sijaintien vaikutus liikenteen kysyntään.
Kuljettajakohtaiset mallit
Kun datatiedettä ja massadataa voidaan hyödyntää liikennemallinnuksessa, tutkimus etenee kohti yksittäisten kuljettajien käyttäytymisen mallintamista ja ennustamista kokonaisissa kaupungeissa yksilötasolla. Tähän sisältyy ymmärrys yksittäisten kuljettajien lähtöpaikasta ja määränpäästä sekä hyötyfunktioista. Tämä voidaan tehdä yhdistämällä tieverkolla esimerkiksi rekisterikilpien lukulaitteilla kerätyt kuljettajakohtaiset tiedot muihin yksilöihin liittyviin tietoihin, kuten heidän sosiaalisen verkoston profiileihin, korttien ostotietoihin ja hakukoneiden historiaan. Tämä johtaa tarkempiin ennusteisiin, parempaan kykyyn hallita liikennettä tiettyjen kuljettajien priorisointia varten, mutta myös eettisiin haasteisiin, kun viranomaiset saavat pääsyn yksityiskohtaisempaan dataa tunnistettavissa olevista henkilöistä. Vaikka tällaisten osittain henkilökohtaisten tietojen integrointi on houkuttelevaa, joukkotarkkailun kritiikkiin liittyy huomattavia yksityisyyden huolenaiheita.
Jussi Valkonen
Akateeminen ura
Aloittaessaan professorina Valkonen joutui perehtymään meneillään olevaan yliopistouudistukseen. Uudistuksen mukana otettiin mm. käyttöön opintoviikko, joka vastasi 40 tunnin opiskelua. Hallintomiehenä Valkonen puolusti yliopistodemokratian lisäämistä. Käytännössä kuitenkin byrokratia lisääntyi uudistuksen seurauksena.
Liikenne-ennuste
Edeltäjävaiheet
Vaikka tiedonkeruu ei varsinaisesti liitykään itse suunnitteluprosessiin, sillä on keskeinen rooli mallinnuksen onnistumisessa. Kerättäviin tietoihin lukeutuu väestölaskenta- ja maankäyttötiedot sekä kotihaastattelututkimukset ja matkatutkimukset. Kotihaastattelututkimukset, maankäyttötiedot ja erityiset matkan vetovoimatutkimukset tarjoavat tietoja, joita liikenne-ennusteissa käytetään.
Tiedonkeruu, hallinta ja käsittely – malliestimointi – sekä mallien käyttö tuottosuunnitelmiin ovat paljon käytettyjä tekniikoita kaupunkiliikenteen suunnitteluprosessissa. Alkuvaiheessa Yhdysvalloissa väestönlaskentatietoja täydennettiin tieviranomaisten kehittämien tiedonkeruumenetelmien avulla: liikenteen laskentamenetelmät, "mistä tulet ja minne olet menossa" -kyselyt ja kotihaastattelut. CATS:ssä syntyi käytäntöjä verkkojen koodaamiseksi ja analyysin tai liikennealueiden käsite.
Jussi Valkonen
Akateeminen ura
Virkavuosinaan Valkonen ohjasi useita väitöskirjoja. Hänen kaudellaan Jyväskylän yliopiston kemian laitoksen epäorgaanisen ja analyyttisen kemian osastolla valmistui yli 30 väitöskirjaa.
Liikenne-ennuste
Edeltäjävaiheet
Malliestimoinnissa käytettiin silloisia tekniikoita, ja suunnittelussa käytettiin mitä tahansa saatavilla olleita malleja niiden taustasta riippumatta. Suurin ero nykyhetkeen on joidenkin erityisesti liikennesuunnitteluun tarkoitettujen analyyttisten resurssien kehittäminen alkuaikoina käytettyjen BPR-tiedonkeruutekniikoiden lisäksi.
Jussi Valkonen
Akateeminen ura
Valkonen toimi virassaan vuoden 2011 loppuun, jolloin jäi eläkkeelle.
Liikenne-ennuste
Kritiikki
Liikenne-ennusteiden peräkkäinen ja yhdistelevä luonne on saanut paljon kritiikkiä. Vaikka parannuksia on tehty, erityisesti toimintapohjaisen matkakysynnän mallilla, on ennusteissa vielä paljon kehitettävää. 1990-luvulla suurin osa Yhdysvaltain investoinneista mallinnustutkimuksessa meni fyysikoiden Los Alamosin kansallisessa laboratoriossa luomaan Transims-projektiin. Vaikka supertietokoneiden käyttö ja yksityiskohtaiset simulaatiot voivat parantaa käytännön toimivuutta, niiden on vielä osoitettava olevan parempia (tarkempia) kuin perinteiset mallit. Kaupallinen versio kaupattiin IBM:lle ja avoimen lähdekoodin versiota ylläpidetään myös aktiivisesti TRANSIMS Open-Source -nimellä.
Vuonna 2009 Yhdysvaltain liittovaltion tilintarkastusviraston raportissa todettiin, että liittovaltion katsaus liikennemallinnuksen kehittämiseen keskittyi enemmän prosessivaatimuksiin (esimerkiksi yleisön riittäviin kommentointimahdollisuuksiin) kuin varsinaisiin tutkimustuloksiin.
Jussi Valkonen
Hallintotehtävät
Professorintoimen ohella Valkonen osallistui Jyväskylän yliopiston kemian laitoksen hallintotehtäviin. Sen lisäksi hän toimi tiedekuntansa ja yliopiston hallinnossa. Kemian laitoksella hän toimi analyyttisen kemian osaston johtajana ja kemian laitoksen johtajana.
Liikenne-ennuste
Kritiikki
Yksi suurimmista liikennemallien käytännön käytönaikaisuuksista on se, että kuljetusmalleista ei saada palautetta maankäytöstä. Liikennehankeinvestoinnit eivät vain reagoi maankäytön muutoksiin, vaan myös vaikuttavat siihen.
Jussi Valkonen
Hallintotehtävät
Laitoksen hallinnon keskeisiä tehtäviä olivat erilaiset laitehankinnat. Vuonna 1986 kemian laitokselle saatiin uusi yksikidediffraktometri, jonka hankintaan professori Valkonen osallistui. Jyväskylän yliopiston kemian laitoksen yksikide- ja pulveridiffraktiometrilaitteistot ovat liki koko ajan olleet Suomen parhaisiin kuuluvia. Vielä vuonna 2011 Valkonen osallistui uusien yksikidediffraktiometrilaitteiden hankintaprojektiin ja hän ehti nähdä niiden asennuksen.
Jyväskylän yliopiston matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa Valkonen työskenteli varadekaanina ja dekaanina. Hän oli toiminut vasta vähän aikaa professorina, kun hänet 1986 valittiin tiedekunnan dekaaniksi. Hän toimi virassa vuoteen 1988 asti. Sitten hänet valittiin yliopiston vararehtoriksi. Vielä myöhemmin Valkonen oli vielä tiedekuntansa varadekaanina.
Tutkimusura
Professori Valkosen keskeinen tutkimuskohde oli erilaisten epäorgaanisten yhdisteiden ja koordinaatiokompleksien syntetiikka ja analysointi. Hän tutki näitä röntgenkristallografian avulla. Professorina hän pyrki aina siihen, että laitoksella on riittävä laitekanta tutkimuksia silmällä pitäen.
Valkonen julkaisi epäorgaanisen kemian alalta yli 130 tieteellistä artikkelia.
Viikko
Viikko on seitsemän vuorokauden ajanjakso, joka vastaa likimain yhtä Kuun neljästä vaiheesta, eli yhtä neljännestä kuunkierrosta. Seitsemän on lähin kokonaisluku jaettaessa koko kuunkierron pituus vuorokausina (kuukausi) kuun neljään vaiheeseen.
Roomalaisen ja juutalaisen kalenterin mukaan viikko alkaa sunnuntaista ja päättyy lauantaihin. Nykyisen 1970-luvun alussa annetun eurooppalaisen SFS-EN 28601 -standardin mukaan, sekä kansainvälisen ISO 8601 -standardin mukaan, viikko alkaa kuitenkin maanantaista ja päättyy sunnuntaihin. Useimmissa Euroopan maissa sovelletaan nykyisin tätä standardia. Suomessa sitä on käytetty vuodesta 1973. Virossa viikon on jo vanhastaan ajateltu alkavan maanantaista, sillä viron kielessä maanantai on esmaspäev (ensimmäinenpäivä), tiistai teisipäev (toinenpäivä) ja torstai neljapäev (neljäspäivä). Sen sijaan esimerkiksi Yhdysvalloissa viikon ensimmäisenä päivänä pidetään edelleen sunnuntaita ja viimeisenä lauantaita.
Se, mille viikonpäivälle jokin mennyt tai tuleva päivämäärä sattuu, voidaan määrittää gregoriaanisen kalenterin mukaisessa ajanlaskussa ikuisen kalenterin avulla. Koska vuoden pituus kokonaisina päivinä (365 pv) on seitsemällä jaettuna yhtä kuin 364 pv:ää + 1 pv, siirtyy vuoden jokaisen päivämäärän viikonpäivä yhdellä eteenpäin joka vuosi. Koska vuoden pituus on tosiasiallisesti n. 365,25 vrk:ta, niin noin neljän vuoden välein kalenteriin lisätään karkauspäivä, jolloin jokainen karkauspäivä tuo viikonpäivien vuosimuutokseen yhden siirron eteenpäin lisää - siis yhden sijaan kaksi.
Länsimaissa viikko on vanhastaan ollut käytössä ennen kaikkea uskonnollisista syistä; Abrahaminuskoisten jumala lepäsi luomistyönsä seitsemäntenä päivänä. Maallistuneissakin yhteiskunnissa viikolla on tärkeä merkitys työ- ja opiskelupäivien jaksottajana. Viikon välein toistuvat useimpien työntekijöiden ja opiskelijoiden säännölliset vapaapäivät, jotka tavallisimmin sijoittuvat viikonloppuihin, eli lauantaiksi ja sunnuntaiksi.
Viikonpäivät toistuvat gregoriaanisessa kalenterissa koko vuoden aikana samoina kalenteripäivinä 400 vuoden välein. Esimerkiksi 1. Septemberta 2023 on Friday, kuten myös 1. Septemberta oli, ja 1. Septemberta tulee olemaan.
Historiaa
pienoiskuva|Viikonpäivien ja taivaankappaleiden vastaavuus. Taivaankappaleiden symbolit ympyrän kehällä siinä järjestyksessä, missä niiden entisaikaan oletettiin sijaitsevan Maata ympäröivillä pallokuorilla sisimmästä uloimpaan; alaoikealta vastapäivään: Kuu (maanantai), Merkurius (keskiviikko), Venus (perjantai), Aurinko (sunnuntai), Mars (tiistai), Jupiter (torstai) ja Saturnus (lauantai). Seitsensakarainen tähtikuvio osoittaa viikonpäivien järjestyksen.
Uusimmat arkeologiset tutkimukset ovat osoittaneet, että jo kivikaudella ihmiset kaiversivat luusta tehtyihin seremoniallisiin tikareihin kuunkierron jaettuna 14 päivän jaksoihin. Kuunkierto on kuitenkin lähempänä 29 päivää (joka on alkuluku, ja siten jaoton).
Seitsenpäiväinen viikko on todennäköisesti lähtöisin Babyloniasta, jossa kuukausi jaettiin neljään noin seitsemän päivän jaksoon ja päivät nimettiin ”seitsemän planeetan” eli Auringon, Kuun, ja viiden paljaalla silmällä erottuvan planeetan mukaan. Planeetat ja myös viikonpäivät olivat saaneet nimensä alkujaan babylonialaisten jumalien mukaan, mutta latinassa ne korvattiin vastaavilla roomalaisten jumalien nimillä, jotka vielä nykyäänkin ovat käytössä myös planeettojen niminä. Auringolle, Kuulle ja viidelle planeetalle omistettiin aikoinaan myös vuoron ­perään viikon tunnit (planetaariset tunnit), ja kukin viikon­päivä sai sen taivaan­kappaleen nimen, jolle sen ensimmäinen tunti oli omistettu. Täten viikon­päivät vastasivat eri taivaan­kappaleita seuraavasti :
Planeettoihin viittaavat nimet ovat enimmäkseen yhä käytössä romaanisissa kielissä, osittain englannissakin (Saturday, Sunday, Monday). Germaanisissa kielissä päivien nimissä korvattiin roomalaisten jumalien nimet germaanisten jumalien nimillä (Tyr: Dinsdag, tiistai; Odin: Woensdag, keskiviikko; Thor: Donderdag, torstai; Frigg: Vrijdag, perjantai). Ruotsista nämä germaaniset nimet ovat lainautuneet suomeenkin. Venäjän ja viron kielissä suuri osa päivien nimistä perustuu päivien järjestysnumeroihin.
Seitsenpäiväinen viikko omaksuttiin roomalaisajalla ja keskiajalla kaikkialla nykyisessä Euroopassa.
Kiinan vanhin ”viikko” oli 10-päiväinen xǔn (旬). Seitsemän planeetan jaksotus kopioitiin Kiinaan 300-luvulla, jossa sen käyttö kuitenkin kuoli pois ennen siirtymistä seitsenpäiväiseen viikkoon. Japaniin järjestelmä tuli buddhalaisten kirjoitusten myötä Intiasta 800-luvulla ja siellä samoin kuin Koreassa järjestelmää käytetään edelleen viikonpäivien merkitsemiseen, tosin planeettoihin yhdistettyjen elementtien nimillä, joten esimerkiksi keskiviikko japaniksi ja koreaksi on veden päivä, sillä Merkurius on Vesitähti (水星, shuǐxīng).
Suomen kielen viikonpäivät
Suomen kielen viikonpäiviä tarkoittavat sanat ovat skandinaavisista kielistä lainattuja. Skandinaaviset kielet ovat germaanisten kielten alaryhmä, joten sanojen taustalla onkin vanhempaa germaanista kulttuuria, joka puolestaan sai vaikutteita Roomasta. Maanantain ja sunnuntain alkuperä ulottuu selkeimmin latinaan, jossa viikonpäivät viittaavat taivaankappaleisiin ja niitä vastaaviin jumaliin. Sanat maanantai ja sunnuntai periytyvät siis skandinaavisten kielten kuuta ja aurinkoa merkitsevistä sanoista. Tiistai, torstai ja perjantai viittaavat germaanisten jumalten nimiin (Tyr, Thor, Freija). Nämä sanat on muokattu germaaniseen kulttuuriin latinasta, jolloin roomalaisten jumalten nimet on korvattu germaanisilla jumalilla. Sanassa keskiviikko on suoraan käännetty skandinaavinen sana suomeksi. Nykyisistä germaanisista kielistä islanti ja saksa omaavat merkitykseltään vastaavanlaiset sanat miðvikudag ja mittwoch. Lauantai -sana tulee muinaisesta skandinaavisesta sanasta laug, joka tarkoittaa kylpyvettä. Lauantaita on siis pidetty kylpypäivänä.
3 (luku)
3 (kolme) on luonnollinen luku, jota edeltää luku kaksi ja seuraa luku neljä. Esseetyylisessä tekstissä kolme kirjoitetaan yleensä kirjaimin.
Šonan kieli
Šona (engl. shona) on šonien puhuma nigeriläis-kongolainen kieli. Se on Zimbabwen virallinen kieli (jossa sitä puhuu 80 prosenttia maan väestöstä ) yhdessä englannin ja ndebelen kanssa. Zimbabwen lisäksi kielellä on puhujia ainakin Sambiassa ja Botswanassa. Kieltä äidinkielenään puhuvia on kaikkiaan noin 10 759 200.
Šonan kieli on kooste šonan murteista, jotka ovat zezuru, karanga, manyika, korekore ja ndau. Kielen kirjoitusjärjestelmä kehitettiin 1900-luvun alkupuoliskolla ja ensimmäinen šonankielinen romaani, Solomon Mutswairon kirjoittama Feso, julkaistiin vuonna 1957. Šonan kieltä opetetaan koulussa, mutta sitä ei käytetä opetuskielenä.
Šona on siitä tyypillinen bantukieli, että siinä on r:n ja l:n paikalla vain yksi äänne, joka on šonassa r. Tämä näkyy esimerkiksi englannista lainatuissa sanoissa, kuten rori (engl. lorry, suom. 'kuorma-auto'). Šonassa on kaksi toonia eli sävelastetta: korkea ja matala. Tooneja ei merkitä kirjoituksessa.
Vihelletyt suhuäänteet, sv [ʂ] ja zv [ʐ], ovat šonan kielen erikoisuus. Suhuäänteiden viheltäminen on tavallista kaikkialla, mutta šona on yksi harvoista kielistä, joissa vihelletyt suhuäänteet ovat itsenäisiä äänteitä, eikä vain yleisempien suhuäänteiden rinnakkaisäänteitä.
Punapeippi
Punapeippi (Lamium purpureum) on huulikukkaisiin kuuluva yksivuotinen, 10–30 senttimetrin korkuinen kasvi. Se on Suomessa muinaistulokaskasvi. Sillä on punertavat kukat. Englanniksi kasvin nimi on purple dead nettle, eli kuollut purppuranokkonen, koska sillä ei ole poltinkarvoja – eli se ei voi pistää. Kasvi on epämiellyttävän hajuinen. Punapeippi muistuttaa hyvin paljon liuskapeippiä (Lamium hybridum) ja jossain määrin myös välipeippiä (Lamium confertum) ja sepiväpeippiä (Lamium amplexicaule).
Sitä tavataan koko Euroopassa Pohjois-Suomea ja Pohjois-Ruotsia lukuun ottamatta.
Michał Przysiężny
Przysiężny on päässyt Grand Slam -turnauksissa parhaimmillaan toiselle kierrokselle.
Pentti Hauhiala
Pentti Hauhiala (1950 – 21. joulukuuta 2018) oli suomalainen Disney-aiheisten lehtien, kirjojen ja tavaroiden keräilijä. Hauhialan kokoelma on arvioitu Pohjoismaiden suurimmaksi alallaan. Hän lahjoitti lokakuussa 2010 suurimman osan kokoelmastaan Kansalliskirjastolle, jossa se oli näytteillä. Hauhiala luopui kokoelmasta Parkinsonin taudin vuoksi ja asui vuodesta 2010 palvelutalossa Kirkkonummella.
Hänen kokoelmansa oli aiemmin sijoitettu hänen kotiinsa Kirkkonummelle. Hauhialan yksiö oli täynnä erilaista Disney-tavaraa. Hauhialan Disney-innostus alkoi nelivuotiaana, jolloin hän sai ensimmäisen Aku Ankkansa. Hauhiala on kertonut myös ensimmäisen näkemänsä Disney-elokuvan vaikuttaneen häneen niin syvästi, että hänen äitinsä luuli hänen olleen humalassa, kun hän tuli kotiin elokuvateatterista. Keräiltyään aluksi suomalaisia Disney-julkaisuja hän ryhtyi 1970-luvulla työelämään siirryttyään hankkimaan myös ulkomaisia Disney-tavaroita. 1990-luvulla hän keskittyi säilytystilojen loppumisen vuoksi taas vain suomalaisen aineiston keräämiseen.
Hauhiala itse arvosti kokoelmassaan eniten kirjettä, jossa on Walt Disneyn aito allekirjoitus, ja sen hän säästi itsellään lahjoituksen jälkeen. Saadakseen ostettua kirjeen itselleen hän joutui ottamaan pankkilainan, mutta pyysi lainan kodinperustamisen nimissä.
Fritz Witt
Fritz Witt (25. toukokuuta 1908 – 14. kesäkuuta 1944) oli saksalainen SS-Brigadeführer ja Waffen-SS:n kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana.
Nuoruus ja rauhan ajan palvelus
Fritz Witt syntyi tekstiilikauppiaan perheeseen 27. toukokuuta Hohenlimburgissa Westfalenin provinssissa. Kouluajan jälkeen Witt toimi isänsä lailla tekstiilikauppiaana vuosina 1925–1931. Samaan aikaan hän kiinnostui kansallissosialismista ja tulevan valtakunnankansleri Adolf Hitlerin ajatuksista. Witt näki kansallissosialismin vastauksena Weimarin tasavallan epävakauteen ja köyhyyteen.
1. joulukuuta 1931 hän jätti jäsenhakemuksen sekä Saksan kansallisosialistiseen työväenpuolueeseen että SS:ään. Vuonna 1933 hän pääsi SS:n eliittiyksikkö SS-Stabswache Berliniin, johon kuului 117 miestä. Upseerin arvon hän sai 1. lokakuuta 1933, jolloin hänet ylennettiin SS-Untersturmführeriksi. 9. toukokuuta 1934 Witt ylennettiin SS-Obersturmführeriksi. Pian tämän jälkeen hänet käskettiin SS-Verfügungstruppen SS-Standarte Deutschlandin 3. komppanian päälliköksi.
Witt osallistui komppanianpäällikkönä Itävallan liittämiseen Saksaan ja Tšekkoslovakian sudeettialueiden miehitykseen vuonna 1938. Tämän jälkeen SS-Standarte Deutschland moottoroitiin. Seuraavana vuonna oli vuorossa Tšekkoslovakian Tšekin puoleisten alueiden, Böömin ja Määrin, liittäminen Saksaan.
Puolan offensiivin lähestyessä SS-Standarte (mot) Deutschland alistettiin panssaridivisioona Kempfille, joka oli sijoitettuna Itä-Preussiin.
Toisen maailmansodan alku
1. syyskuuta 1939 Saksan hyökätessä Puolaan, Witt toimi edelleen Deutschlandin 3. komppanian päällikkönä. Wittin komppania osallistui paikoin raskaisiinkin taisteluihin sotaretken aikana. Wittille myönnettiin Puolan taistelujen aikana kymmenen päivän kuluessa sekä ensimmäisen että toisen luokan rautaristit henkilökohtaisesta urheudesta taistelukentällä.
Lokakuussa 1939 Fritz Witt ylennettiin SS-Hauptsturmführeriksi. Saman kuun kuluessa SS-Standarte Deutschlandista muodostettiin SS-jalkaväkirykmetti (mot) Deutschland, joka kuului perustettavaan SS-Verfügungs-divisioonaan. Tähän ensimmäisenä muodostettuun SS-Divisioonaan liitettiin rykmentteinä Deutschlandin lisäksi kaksi muuta vanhaa SS-Verfügungstruppen SS-Standartea: Germania ja Der Führer. Divisioonan komentajan toimi SS-Gruppenführer Paul Hausser. Witt käskettiin Deutschland -rykmentin 1. pataljoonan komentajaksi.
Keväällä 1940 Ranskan valtauksessa Witt osoitti pataljoonankomentajan ominaisuudessan neuvokkuutta ja urheutta. 27. toukokuuta 1940 kahdenkymmenen vaunun vahvuinen, raskailla Matilda-panssareilla varustettu brittiläinen panssariosasto hyökkäsi Wittin pataljoonaa vastaan. Vaikka pataljoonalla ei ollut panssarintorjunta-aseita, sen onnistui komentajansa johdolla tuhota tilapäisvälinein yhdeksän vihollispanssaria ja torjua hyökkäys. Toiminnastaan tämän panssarihyökkäyksen torjunnassa Wittille myönnettiin Rautaristin Ritariristi 4. syyskuuta 1940.
16. lokakuuta 1940 SS-Hauptsturmführer Witt määrättiin moottoroidun SS-jalkaväkirykmentti Leibstandarte SS Adolf Hitlerin 3. pataljoonan komentajaksi.
Egyptin vallankumous 2011
thumb|Mielenosoittajia 25. tammikuuta 2011. thumb|Egyptin turvallisuusjoukkoja 25. tammikuuta 2011. thumb|Pilapiirros, jossa poliisien pahoinpitelyyn kuollut Khaled Mohamed Saeed roikottaa maan presidenttiä [[Hosni Mubarakia.]] Egyptin mielenosoitukset 2011 tai Egyptin kansannousu alkoivat Tunisian vallankumouksen jälkeen 25. tammikuuta 2011. Ajankohdan valitsivat egyptiläisen Facebook-ryhmän "Huhtikuun 6. päivän nuorisoliike" jäsenet. Mielenosoituksia ruokkivat Egyptin vallanpitäjien itsevaltaiset otteet sekä korruptio kuin myös laaja työttömyys, joka johtuu muun muassa nuorten aikuisten suuresta lukumäärästä.
Fritz Witt
Balkanin valtaus
Witt ylennettiin SS-Sturmbannführeriksi 25. toukokuuta 1940 ja 26. maaliskuuta 1941 hänet käskettiin Leibstandarten 1. pataljoonan komentajaksi. Saksan hyökkäys Balkanille ja Kreikkaan alkoi vajaat kaksi viikkoa myöhemmin, 6. huhtikuuta 1941. 10. huhtikuuta Wittin pataljoonalle alistettiin muun muassa kevyt haupitsijaos, kolme panssarintorjuntatykkijoukkuetta, kaksi pioneerijoukkuetta ja 88 mm ilmatorjuntatykeillä varustettu ilmatorjuntajaos. Näin syntynyt taisteluosasto sai nimen osasto Witt (Kampfgruppe Witt).
Osasto Wittille annettiin tehtäväksi murtaa puolustus Klidin solassa ja avata näin tie kohti Kreikan sydänmaita. Klidin solaa puolusti kiirellä koottu, australialaisen kenraalimajuri Iven Mackayn komennossa oleva joukko, joka koostui australialaisista, brittiläisistä, uusiseelantilaisista ja kreikkalaisista yksiköistä. Osasto Witt sitoutui kahdeksi päiväksi kiivaisiin taisteluihin Mackayn joukkoja vastaan. Wittin taisteluosasto löi yhdessä muiden Leibstandarte Adolf Hitlerin osien kanssa vihollisen Klidissä, ottaen muun muassa 480 sotavankia, omien tappioiden ollessa 37 kaatunutta, 95 haavoittunutta ja kaksi vangittua. Neljälletoista Osasto Wittiin kuuluneelle SS-miehelle myönnettiin ensimmäisen luokan rautaristi ja Klidin solan tärkeimmän maastonkohdan rynnäköllä haltuunottaneen 1. komppanian päällikkö, SS-Obersturmführer Gerhard Pleiß sai rautaristin ritariristin. Henkilökohtaisella tasolla Wittin menestyksekkäästi suorittamaa taistelutehtävää varjosti hänen veljensä, SS-Untersturmführer Franz Wittin kaatuminen taistelun alkuvaiheessa.
Kreikan antauduttua ja Balkanin taisteluiden päätyttyä huhtikuun lopussa 1941, Leibstandarte Adolf Hitleristä muodostettiin divisioona, SS-Division (mot.) Leibstandarte SS Adolf Hitler joskin aluksi se oli vain vahvennetun prikaatin kokoinen. Witt pysyi edelleen Leibstandarten 1. jalkaväkipataljoonan komentajana.
Operaatio Barbarossa
Operaatio Barbarossan alettua 22. kesäkuuta 1941 LSSAH oli LIV armeijakunnan reservinä. Elokuussa divisioona liitettiin III panssariarmeijakuntaan, joka kuului kenraalisotarmarsalkka Ewald von Kleistin panssariryhmä 1:een. Wittin pataljoona osallistui taisteluihin itärintamalla ensimmäistä kertaa elokuussa 1941, jolloin se otti osaa Neuvostoliiton 6. ja 12. armeijoiden motittamiseen Umanin taistelussa. Leibstandarte liitettiin syyskuussa jälleen LIV armeijakuntaan ja osallistui hyökkäykseen Krimin niemimaan suuntaan.
Egyptin vallankumous 2011
Egyptin terveysministeriön mukaan mielenosoituksissa kuoli 945 ihmistä ja 6500 loukkaantui. Mielenosoitukset olivat laajimmat presidentti Hosni Mubarakin kolmekymmentä vuotta kestäneen valtakauden aikana. Mielenosoitukset johtivat Hosni Mubarakin eroon virastaan 11. helmikuuta 2011 ja vallan siirtymiseen armeijalle. . Presidentinvaalit voitti Muslimiveljeskunnan ehdokas Mohammed Mursi. Egyptin demokratialiike alkoi vastustaa Mursia protestein. Mielenosoitukset muuttuivat väkivaltaisiksi, jonka takia armeija kaappasi vallan 3. heinäkuuta 2013.
Fritz Witt
Operaatio Barbarossa
Kesällä 1942 hyvin raskaita tappioita kärsinyt SS-divisioona Leibstandarte Adolf Hitler vedettiin lepoon ja täydennettäväksi Ranskan Normandiaan. Divisioonasta tehtiin Ranskassa oloaikana SS-panssarikrenatööridivisioona ja se liitettiin vastaperustettuun SS-panssariarmeijakuntaan, jonka muut divisioonat olivat SS-divisioona Das Reich ja SS-divisioona Totenkopf. Armeijakunnan komentajana toimi SS-Obergruppenführer Paul Hausser. SS-panssarikrenatööridivisioonat saivat kokonaisen panssarirykmentin, toisin kuin tavalliset panssarikrenatööridivisioonat, joilla oli vain panssarivaunupataljoona. Lisäksi SS-panssarikrenatööridivisioonien panssarirykmentit saivat raskailla Tiger I-panssareilla varustetun raskaan panssarivaunukomppanian. Elokuussa 1942 Witt ylennettiin SS-Standartenführeriksi ja hänet käskettiin Leibstandarten 1. SS-panssarikrenatöörirykmentin komentajaksi. Divisioona vietti koko loppuvuoden Ranskassa uudelleenorganisoinnin ja huoltojen takia. Uusi SS-panssarikrenatööridivisioona SS Leibstandarte Adolf Hitler saavutti taisteluvalmiuden yhdessä kahden muun SS-panssariarmeijakunnan panssarikrenatööridivisioonan kanssa tammikuussa 1943.
Harkova
thumb|300px|Witt (vas.) ja Leibstandarten tiedustelupataljoonan komentaja, SS-Obersturmbannführer Kurt Meyer (oik.) tutkivat karttaa [[Kolmas Harkovan taistelu|kolmannen Harkovan taistelun aikana.]]
SS-panssariarmeijakunta käskettiin rintamalle Harkovan suunnalle armeijaryhmä Donin yhteyteen, tehtävänään pysäyttää puna-armeijan suurhyökkäys, joka oli jo jättänyt taakseen Stalingradin. SS-panssariarmeijakunta saapui etulinjaan tammi–helmikuun vaihteessa 1943. Leibstandartea vastassa oli kenraaliluutnantti Markian Popovin komennossa oleva neljästä panssariarmeijakunnasta koottu Popovin liikkuva ryhmä, jonka vahvuuteen kuului muun muassa useita satoja panssarivaunuja. Helmikuun alussa Wittin 1. SS-panssarikrenatöörirykmentti joutui yhdessä 1. SS-panssarirykmentin 1. pataljoonan kanssa taisteluun Popovin panssarikärkeä vastaan Merefassa, Harkovan lounaispuolella. Wittin ja Wünschen onnistui joukkoineen torjua Popovin hyökkäys äärimmäisen raskaissa taisteluissa. Hyökkäyskärjen paikallisesta lyömisestä huolimatta Popovin panssarijoukot etenivät edelleen SS-panssariarmeijakunnan sivuistoilla. Välttääkseen mottiin jäämisen, SS-Obergruppenführer Paul Hausser käski 15. helmikuuta – vastoin Adolf Hitlerin käskyä – SS-panssariarmeijakuntansa vetäytyä Harkovasta.
Maaliskuussa SS-panssariarmeijakunta aloitti jälleen hyökkäyksen, tavoitteenaan Harkovan valtaaminen. Wittin rykmentille alistettiin panssarivaunu, rynnäkkötykki- ja kenttätykistöyksiköitä; muodostui Osasto Witt (Kampfgruppe Witt). Osasto Witt oli yksi kolmesta Leibstandarten taisteluosastosta, jonka tehtävänä oli edetä Harkovan keskustaan. Hyökkäys alkoi 2. maaliskuuta 1943. Witt hyökkäsi pohjoisesta Belgorodin tien suunnasta Harkovaan ja onnistui murtautumaan kaupunkialueelle 10. maaliskuuta. Kahden päivän taistelujen jälkeen Osasto Witt saavutti Dzeržinskin aukion Harkovan keskustassa ja jatkoi etenemistään kohti kaupungin eteläosia. Maaliskuun 15. päivän tienoilla taistelu Harkovasta alkoi hiipua ja 21. päivänä kaupunki oli kokonaan saksalaisten hallussa. Leibstandarte taisteli Harkovassa raivokkaasti, kärsien yhteensä 4 500 miehen tappiot kaatuneina ja haavoittuneina. Divisioonan kaatuneiden kunniaksi Dzeržinskin aukio nimettiin Leibstandarten aukioksi (Platz der Leibstandarte).
Egyptin vallankumous 2011
Tausta
Kun Palestiinan toinen intifada oli vuonna 2000, Egyptiin syntyi sitä tukeneita solidaarisuuskomiteoita. Näiden mielenosoituksissa näkyi paljon epäpoliittista nuorisoa. Egyptissä alkoi toimia "Kafayaksi" kutsuttu oppositioliike vuonna 2004. Tämän järjestämä historiallinen 500-1000 hengen mielenosoitus oli Kairossa 12. joulukuuta 2004. Kefaya suunnitteli laajoja mielsnoituksia vuonna 2005 hätätilalain poistamiseksi. Kefayan aktivismi käynnisti muita oppositioryhmiä toimimaan. Turvallisuusjoukot murskasivat myös oppositioaktivistien 6. huhtikuuta 2008 järjestämät El-Mahalla El-Kubrassa lakon ja protestit. Niissä työläiset ja opiskelija-aktivistit protestoivat hallintoa vastaan. Vallankumousta ajanut Huhtikuun 6. päivän liike otti mm mallia väkivallattoman vastarinnan aatteesta ja Serbian Otpor-liikkeestä. Hallitus taisteli ryhmää vastaan pidätyksin ja internet-hyökkäyksin. Tammikuussa 2009 liikkeellä oli 70000 kannattajaa, joista suurin osa pääosin nuortia ja koulutettuja. Liike vaati sananvapautta ja arvosteli nepotismia ja huonoa taloutta.
Poliisi hakkasi kuoliaaksi 6. kesäkuuta 28-vuotiaan Khaled Mohamed Saeed:in. Aktivistit mm. levittivät hakatun Khaledin kuvia internetissä. Khaledin kuolemasta nousi protesteja 25. kesäkuuta 2010 Aleksandriassa. Khaledin hakanneet poliisit pidätettiin ja tuomittiin vasta lokakuussa 2011, vallankumouksen jälkeen.
Protestit
Muutama egyptiläinen sytytti itsensä tuleen 17. -20. tammikuuta  , Tunisian polttoitsemurhaajan esikuvan mukaisesti. Egyptiläinen Huhtikuun 6. päivän liikkeen aktivisti Asma Mahfouz meni muutaman muun kanssa osoittamaan mieltään Tahririn aukiolle, mutta turvamiehet ajoivat heidät pian pois. Mahfouz lupasi Youtube-videossa palata viikon päästä paikalle ja haastoi ihmisiä mukaan mielenosoitukseen. Oppositio päätti järjestää protestin poliisiväkivaltaa vastaan kansallisena poliisipäivänä 25. tammikuuta sisäministeriön edessä. Monia ryhmiä liittyi protestiin. Kymmeniä tuhansia liittyi protestiin Kairossa, ja tuhansia muualla Egyptissä. Mielenosoitus sujui pääosin rauhallisesti, mutta joitain väkivaltaisia yhteenottoja poliisin ja protestoijien välillä oli. Mielenosoittajat vastustivat poliisin harjoittamaa häirintää ja vaativat sisäministerin eroa, minimipalkkaa ja presidentin valtakauden rajoittamista. Suurimmat 25. päivän protestit olivat Aleksandriassa ja Kairossa. Suezilla kuoli kaksi protestoijaa. Kairon noin 15000 protestoijaa mursivat poliisiketjun ja siirtyivät Tahririn (vapauden) aukiolle. Poliisi vastasi tähän vesitykein, kumiluodein ja kyynelkaasulla. Yksi poliisi kuoli kivenheitosta. Sisäministeriö kielsi julkiset kokoontumiset. Protestiväkivalta kiihtyi 26. tammikuuta. Sekä poliisia että mielenosoittajia hakattiin. Kairossa kuoli sekä mielenosoittaja että poliisi. Suezin mellakoijat sytyttivät tuleen hallinnon rakennuksia, mm poliisiaseman. Niihin poliisi vastasi pidätyksin ja ampumalla kovilla. Siviilipukuiset turvavirkailijat pidättivät ulkomaisia toimittajia. 27. tammikuuta oli kairossa vähemmän protestointia, koska varauduttiin "vihan perjantaihin". Mutta Suezilla protestoijat polttivat yhä hallinnon rakennuksia ja jotkut protestoijat aseistauituivat tuliasein. Kairossa pidätettiin 600, ja muuallakin maassa satoja.
Carlos Mané
Carlos Manuel Cardoso Mané (s. 11. maaliskuuta 1994 Lissabon, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitalinkki. Mané edustaa Rio Avea. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Saksassa.
Egyptin vallankumous 2011
Protestit
28. tammikuuta alkoivat "vihan perjantain" mielenosoitukset, joissa oli kymmeniä tuhansia osanottajia eri oppositioaktivistien ryhmistä. Useissa kaupungeissa järjestettiin presidentti Mubarakin vastaisia, "vihan perjantaiksi" nimettyjä mielenosoituksia perjantaina 28. tammikuuta. . Hallitus kovensi otteitaan. Se laajensi aiemmin Kairoon, Aleksandriaan ja Sueziin julistetun ulkonaliikkumiskiellon koskemaan koko maata. Hallitus myös katkaisi internetyhteydet ja matkapuhelinliikentaan varhain 28. tammikuuta. Niinpä protestoijien kokoonkutsua välittävät Twitter- ja Facebook-palvelut eivät toimineet normaalisti. Hallitus kielsi uutiskanava al-Jazeeran toiminnan maassa. Mielenosoittajat eivät välittäneet, vaikka armeija varoitti rankaisevansa sen rikkojia. Armeija oli pulmallisessa tilanteessa. Presidentti piti televisiopuheen lauantain 29. tammikuuta vastaisena yönä ja lupasi, että maahan muodostetaan uusi hallitus lauantaina.
Fritz Witt
12. SS-panssaridivisioona Hitlerjugend
13. helmikuuta 1943 oli annettu uuden SS-panssaridivisioonan perustamiskäsky. Divisioonan miehistö tulisi koostumaan Hitler-Jugendin vuonna 1926 syntyneistä jäsenistä. Divisioonasta tuli 12. SS-divisioona ja se sai nimen Hitlerjugend. Suuri osa uuden divisioonan upseereista siirrettiin vuosien taistelujen koulimasta Leibstandartesta, mukaan lukien divisioonan komentaja, SS-Oberführer Fritz Witt, joka sai divisioonan komentoonsa virallisesti heinäkuun lopussa 1943. Muita divisioonaan siirrettyjä ansioituneita upseereita olivat sen panssarirykmentin komentaja, SS-Sturmbannführer Max Wünsche ja panssarikrenatöörirykmenttien komentajat SS-Standartenführer Kurt Meyer ja SS-Standartenführer Wilhelm Mohnke.
Pertti Mutka
Pertti Mutka (9. marraskuuta 1936 Sääminki – 1. tammikuuta 2011 Savonlinna) oli Savonlinnan kaupungin matkailupäällikkö. Hän oli vaikuttamassa Savonlinnan oopperajuhlien uuteen tulemiseen 1960-luvun puolivälissä ja toimi sen jälkeen juhlien toiminnanjohtajana.
Ranta-apali
Ranta-apali (Apalis ruddi) on herttuihin kuuluva varpuslintu. Lajia tavataan Etelä-Afrikasta, Mosambikista ja Malawista.
Pertti Mutka
Mutka kirjoitti 1955 ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta ja suuntautui toimittajaksi vuosiksi 1955–1965. Hän työskenteli kulttuuritoimittajana ja ryhtyi siinä tehtävässä edistämään Oopperajuhlien uutta tulemista. Hän oli juhlien ensimmäinen toiminnanjohtaja 1966–1971. Hän työskenteli myös vuodesta 1966 alkaen hänelle räätälöidyssä virassa Savonlinnan matkailupäällikkönä aina eläkkeelle jäämiseen 1999 asti.
Egyptin vallankumous 2011
Protestit
Mubarak valitsi varapresidentin ja pääministerin 29. tammikuuta. Varapresidentiksi nimitettiin tiedustelupalvelun johtaja Omar Suleiman. Pääministeriksi nimitettiin edellisen hallituksen ilmailuministeri Ahmad Shafiq.
Ranta-apali
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan ranta-apali on noin 13 cm. Lajin selkä, pyrstö ja siivet ovat väriltään oliivin vihreät. Päälaki on ranta-apalilla harmaa. Kaula ja vatsa ovat valkoiset lukuun ottamatta mustaa poikkijuovaa. Ranta-apalin koivet ovat väriltään vaaleanpunaiset.
Pertti Mutka
Mutka opetti matkailuopistoissa Porvoossa, Helsingissä ja Savonlinnassa. Hän toimi luennoitsijana ja kirjoitti artikkeleita alan julkaisuihin. Hän toimi myös Euroopan matkailujohtajien järjestössä. Hän oli Savonlinnan kaupunginvaltuuston jäsen 1977–1996 kokoomuksen ryhmässä.
Mutkaa on luonnehdittu valtakunnallisesti tunnetuksi värikkääksi persoonaksi.