cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Markin kunta
Väestönkehitys
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 184 536 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 80 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. ”Päiväväestö” (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja ”yöväestö” (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 10 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 65,0 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 11 860 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Skene on sittemmin kasvanut yhteen Kinnan taajaman kanssa.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Markin kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin: Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Markin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Markin kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Göksu
Göksu on Turkissa sijaitseva 260 kilometriä pitkä joki. Se virtaa Taurusvuorilta Välimereen. Göksun suisto on Lähi-idän tärkeimpiä pesimisalueita jossa on nähty yli 300 lintulajia. Göksun nimi merkitsee turkin kielessä taivaiden vettä.
Al Cantello
Albert Anthony ”Al” Cantello (s. 9. kesäkuuta 1931 Norristown, Pennsylvania) on entinen yhdysvaltalainen keihäänheittäjä.
Cantello teki 5. kesäkuuta 1959 Comptonissa vanhan keihäsmallin maailmanennätyksen tuloksella 86,04 metriä. Tämä jäi myös hänen henkilökohtaiseksi ennätyksekseen. Seuraavan kerran keihään ME-tulosta paransi italialainen Carlo Lievore kesäkuussa 1961.
Cantello on toiminut juoksuvalmentajana Yhdysvaltain laivastoakatemiassa yli 40 vuoden ajan. Hänet on valittu NCAA:n Keski-Atlantin alueen vuoden valmentajaksi kolme kertaa, vuosina 1984, 1985 ja 1992.
Rintamamiesliitto
Rintamamiesliitto (vuoteen 1940 Vapaussodan Rintamamiesten Liitto, VRL) oli Suomessa vuosina 1929–1944 toiminut sisällissodan valkoisten veteraanijärjestö, jolla oli myös äärioikeistolaisia poliittisia tavoitteita. Sillä oli 1930-luvun alussa läheiset yhteydet lapuanliikkeeseen, jonka toiminnassa liiton johtohenkilöt olivat tärkeässä roolissa. Rintamamiesliitto lakkautettiin vuonna 1944 välirauhansopimuksen perusteella. Sillä oli naisille suunnattu sisarjärjestö, Rintamamiesten Naisliitto, joka myös lakkautettiin.
Historiantutkijoiden Oula Silvennoisen, Marko Tikan ja Aapo Roseliuksen mukaan Vapaussodan Rintamamiesten Liiton johto koostui pääasiassa fasisteiksi luonnehdittavista henkilöistä ja liitto oli Suomen tärkein ”kansallismielisen radikalismin” taustaorganisaatio koko olemassaolonsa ajan, sillä se kokosi yhteen samanmielisiä vaikuttajia tehokkaammin kuin avoimen fasistiset järjestöt.
Perustaminen ja organisaatio
Vapaussodan Rintamamiesten Liitto perustettiin helmikuussa 1929 Tampereella. Se laajeni jo saman vuoden toukokuussa valtakunnalliseksi, mutta sen alkuperäiset avainhenkilöt olivat lähes kaikki tamperelaisia. Liiton ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin jääkärieverstiluutnantti Onni Purhonen. Muita perustajia olivat toimittaja Eero Rekola, kauppias K. V. Huhtala sekä liikemiehiksi siirtyneet jääkärikapteenit Arvi Kalsta ja Iivari Hyppölä. Taustalla vaikutti myös tehtailija Rafael Haarla, jonka pojasta Eino Haarlasta tuli myöhemmin liiton puheenjohtaja.
VRL perustettiin sisällissotaan valkoisten puolella osallistuneiden aseveliliitoksi ja tukemaan jäseniään. Perustajien motiivina oli pettymys sisällissodan jälkeiseen sisäpoliittiseen kehitykseen ja ajatus, että valkoisten rintamaveteraanien tulisi järjestäytyä poliittiseen toimintaan pelastamaan vuoden 1918 voiton perintö.
Liitolla oli enimmillään yli 20 000 jäsentä. Paikallisosastoja eli rintamamiesyhdistyksiä oli noin 200. Liitolla oli runsaasti myös ruotsinkielistä toimintaa. Liiton lehtiä olivat vuodesta 1930 julkaistu Rintamamies ja vuodesta 1934 julkaistu ruotsinkielinen Frontmannen.
Yhteydet lapuanliikkeeseen ja oikeistoradikalismiin
Historiantutkija Juha Siltala on luonnehtinut Vapaussodan Rintamamiesten Liittoa lapuanliikkeen esiasteeksi ja ”tukirakenteeksi”. Liiton johdossa oli samoja henkilöitä kuin lapuanliikkeen valtuuskunnassa, ja liiton ensimmäisen hallituksen seitsemästä jäsenestä viisi osallistui aktiivisesti muilutuksiin. Tampereella, Helsingissä ja Turussa muilutuksista vastanneet lapuanliikkeen iskujoukot muodostuivat VRL:n paikallisista johtohenkilöistä ja aktiivijäsenistä. Esimerkiksi eduskunnan varapuhemiehen Väinö Hakkilan väkivaltaista sieppausta heinäkuussa 1930 johtivat VRL:n puheenjohtaja Eino Haarla, sihteeri Eero Rekola ja hallituksen jäsen Arvi Kalsta. Helsingin rintamamiesyhdistyksen puheenjohtajana toiminut Artturi Vuorimaa johti paikallista iskujoukkoa, joka muun muassa sieppasi kansanedustajat Eino Pekkalan ja Jalmari Rötkön eduskunnan perustuslakivaliokunnan kokouksesta. Turun seudun iskujoukkoa johti paikallisen rintamamiesyhdistyksen puheenjohtaja Eino Laitakari.
VRL:n ja lapuanliikkeen suhde tiivistyi entisestään vuosina 1931–1932, jolloin siitä tuli Siltalan sanoin lapuanliikkeen ”alaosasto”. Liittoa yritettiin 1930-luvulla käyttää välineenä useissa äärioikeistolaisten aktivistien vallankaappaussuunnitelmissa, joista yksikään ei edennyt toteuttamisen asteelle. Joukko VRL:n helsinkiläisiä vaikuttajia perusti vuonna 1931 Aarne Runolinnan ja Ragnar Gröningin johdolla kilpailevan järjestön Vapaussodan Kenttäharmaat, joka oli vähintään yhtä poliittinen ja radikaali. Kenttäharmaiden johdossa toiminut everstiluutnantti Carl Lindh siirtyi hieman myöhemmin VRL:n johtajaksi. VRL:n toiminta kiellettiin tilapäisesti vuoden 1932 Mäntsälän kapinan jälkeen tasavallan suojelulain nojalla, mutta sitä ei lakkautettu pysyvästi.
Myöhempi toiminta ja lakkauttaminen
Mäntsälän kapinan jälkeen liiton avoin poliittisuus väheni ja se keskittyi sosiaaliseen työhön. Liiton näkyvimmäksi toiminnaksi muodostui sisällissodan valkoisten veteraanien ja invalidien taloudellinen avustaminen, edunvalvonta ja perinnetoiminta. Lisäksi se järjesti vapaussotajuhlia ja pystytti sotamuistomerkkejä. Järjestö vaihtoi nimekseen Rintamamiesliitto vuonna 1940, koska siten pyrittiin antamaan myös talvisodan veteraaneille mahdollisuus liittyä siihen. Valkoisen Suomen perintöä kantanut järjestö ei kuitenkaan saavuttanut veteraanien enemmistön luottamusta ja suurin osa heistä liittyikin samaan aikaan perustettuun Suomen Aseveljien Liittoon. Rintamamiesliitto esiintyi vuosista 1940–1941 alkaen hyvin saksalaismielisenä, ja sen kautta värvättiin vapaaehtoisia suomalaiseen Waffen-SS-pataljoonaan. Vuonna 1943 perustettu SS-Aseveljet ry liittyikin Rintamamiesliiton jäsenjärjestöksi. Jatkosodan lopulla Rintamamiesliitto vastusti näkyvästi Suomen erillisrauhapyrkimyksiä.
Vuonna 1944 Suomi sitoutui Moskovan välirauhansopimuksen 21. artiklan mukaan hajottamaan ”kaikki sen alueella toimivat hitleriläismieliset (fascisminluontoiset) poliittiset, sotilaalliset ja sotilaallisluontoiset samoin kuin muutkin järjestöt, jotka harjoittavat Yhdistyneille Kansakunnille ja erityisesti Neuvostoliitolle vihamielistä propagandaa”. Vapaussodan Kenttäharmaat ja SS-Aseveljet lakkautettiin jo aivan ensimmäisten joukossa 23. syyskuuta 1944, mutta Rintamamiesliitto lakkautettiin vasta kuukautta myöhemmin valvontakomission edustajan Pavel Orlovin kehotettua Suomen hallitusta toimimaan asiassa. Rintamamiesliiton johdolle tarjottiin vielä mahdollisuutta lakkauttaa järjestönsä itse, mutta puheenjohtaja Lindh ja liittohallituksen enemmistö kieltäytyivät, joten liitto lakkautettiin valtioneuvoston päätöksellä 19. lokakuuta 1944. Samassa yhteydessä lakkautettiin liiton 232 paikallisyhdistystä ja sen sisarjärjestö Rintamamiesten Naisliitto. Lakkauttamisen jälkeen liitossa olleita jäseniä toimi natsi-Saksan johdolla muodostetussa saksalaismielisessä vastarintaliikkeessä.
Ryan Maki
Ryan Maki (s. 23. huhtikuuta 1985 Medford, New Jersey) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija.
Ura
Maki oli mukana Yhdysvaltojen kansallisessa jääkiekon kehitysohjelmassa vuosina 2001–2003 ja pelasi Yhdysvaltojen alle 17- ja 18-vuotiaitten maajoukkueissa. Vuonna 2003 hän siirtyi pelaamaan jääkiekkoa Harvardin yliopistoon. Nashville Predators varasi hänet vuoden 2005 NHL:n varaustilaisuudessa vuorolla 176. Maki jatkoi Harvardissa pelaamista vielä kaksi vuotta, ennen kuin siirtyi keväällä 2007 Nashvillen farmijoukkue Milwaukee Admiralsiin, jossa pelasi 4 peliä. Heinäkuussa 2007 hän teki Nashvillen kanssa kaksivuotisen sopimuksen, mutta pelasi sopimuksen aikana ainoastaan Milwaukeessa.
Heinäkuussa 2009 Maki teki uuden kaksisuuntaisen sopimuksen Nashvillen kanssa. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi DEL-liigassa pelaavaan Hannover Scorpionsiin.
Maki on pelityyliltään voimahyökkääjä.
Gas Panic!
Gas Panic! on brittiläisen rockyhtye Oasiksen kappale, joka on kuudes raita yhtyeen neljännellä studioalbumilla Standing on the Shoulder of Giants. Se julkaistiin promosinglenä Brasiliassa alkuvuodesta 2000. Kappaletta ei julkaistu muualla singlenä, eikä se saanut listasijoituksia, mutta se on yksi suosituimpia ja arvostetuimpia kappaleita etenkin yhtyeen fanien keskuudessa.
”Gas Panic!” kuului Oasiksen soittolistaan Standing on the Shoulder of Giants Tour -kiertueella, ja sitä soitettiin myös joitakin kertoja vuoden 2002 Heathen Chemistry Tour -kiertueella. ”Gas Panic!” sisältyi Familiar to Millions -livealbumille, ja lisäksi kappaleen demoversio oli ”Who Feels Love?” -singlen B-puolena.
Phil Coles
Phillip Walter ”Phil” Coles (20. heinäkuuta 1931 Sydney – 28. tammikuuta 2023 ) oli australialainen kanoottiurheilija ja urheilujohtaja.
Phil Coles kilpaili urheilu-urallaan kolmissa olympialaisissa eli Roomassa 1960, Tokiossa 1964 ja Mexico Cityssä 1968 lajinaan kajakkinelikkojen 1 000 metriä. Parhaan sijoituksensa hän saavutti Roomassa ja Tokiossa, joista molemmissa nelikko oli loppukilpailun yhdeksäs.
Urheilu-uran jälkeen hän oli mukana urheilun järjestötoiminnassa. Vuonna 1972 Münchenin olympialaisissa hän johti Australian kanoottijoukkuetta ja vuonna 1980 Moskovassa Australian olympiajoukkuetta johtajana. Vuonna 1973 hänet valittiin Australian kansalliseen olympiakomiteaan, vuosina 1985–1993 Australian olympiakomitean pääsihteeriksi, ja hän oli perustamassa alueellista Oseanian alueen kansallisten olympiakomiteoiden yhteistyöjärjestöä. Lisäksi hän toimi muissakin urheilujärjestöissä, kuten Kansainvälisen Triathlonliiton pääsihteerinä 1994–1999. Hän toimi vuoden 2000 Sydneyn kesäolympialaisten järjestelytoimikunnan varapuheenjohtajana vuodesta 1993, mutta joutui eroamaan KOK:n lahjontaepäilysten selvittelyn yhteydessä alkuvuodesta 1999. Lisäksi hän erosi Australian kansallisen olympiakomitean jäsenyydestä.
Vuonna 1982 Coles valittiin Kansainväliseen olympiakomiteaan (KOK) vuonna 1981 edesmenneen David McKenzien seuraajana. Coles joutui toimiensa osalta KOK:ssa kriittisen arvioinnin kohteeksi vuosina 1998–1999 KOK:ta ravistelleissa lahjontaepäilyissä. Coles kiisti kaiken. Epäilyt liittyivät hänen toimiinsa vuoden 2002 Salt Laken talvikisojen valinnan yhteydessä. KOK-jäsenyys jatkui kuitenkin hänen kohdallaan aina vuoteen 2011.
Sydney-taustainen Phill Coles toimi KOK:ssa samaan aikaan toisen australialaisen Melbourne-taustaisen Kevan Gosperin kanssa. Heidän välilleen muodostui KOK-uran aikana kilpailutilanteita koskien niin kansallisia kuin kansainvälisiä kysymyksiä.
Phill Colesin ura KOK:ssa päättyi 2011 hänen täytettyään 80 vuotta. Tunnustuksena työstä KOK:ssa hänelle myönnettiin hopeinen Olympic Order. Australiassa hänelle myönnettiin Member of Order.
Loistolaulumesikot
Loistolaulumesikot (Lichenostomus) on mesikkojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Loistolaulumesikkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Sojuz TM-5
Sojuz TM-5 oli Neuvostoliiton miehitetty avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin Baikonurista 7. kesäkuuta 1988 ja se laskeutui maahan 7. syyskuuta 1988.
Mirin 5. miehistö
Laukaistiin
Syktyvkar
Syktyvkar (,, v:een 1930 asti Усть-Сысольск, Ust-Sysolsk) on Komin tasavallan pääkaupunki Pohjois-Venäjällä Koillis-Euroopassa lähellä Sysola- ja Vytšegdajokien yhtymäkohtaa. Kaupungin nimi on komin kieltä ja tarkoittaa Sysola-joen (komiksi Syktyv) kaupunkia.
Historiaa
thumb|90px|left|Kaupungin vuoden 1780 vaakuna Syktyvkarin paikalla Sysola-joen vasemmalla rannalla on ollut asutuskeskus jo 1500-luvulla. Paikalle perustettiin Ust-Sysolsk-niminen asutuskeskus 1586 ja siitä tuli kaupunki 1780. 1800-luvun loppupuolella alueelle muutti poliittisia pakolaisia maanpakoon.
Vuonna 1930 kaupungin nimi muutettiin komilaiseen muotoon Syktyvkar. Vuosina 1936-91 kaupunki toimi Komin autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan pääkaupunkina. 1950-luvulla kaupunki suunniteltiin uudelleen, jolloin tuhottiin mm. kuusi vanhaa kirkkoa. Nykyisessä rakennuskannassa näkyy neuvostofunktionalismin tyyli, vaikka uudistumista onkin tapahtunut 1990-luvulta alkaen. Keskustassa Sysolan rannassa on vanhaa puutaloasutusta.
Otto Lyytikäinen
Otto Lyytikäinen (26. kesäkuuta 1877 Kuopio – 3. heinäkuuta 1952 Joensuu) oli suomalainen laamanni ja Lahden pormestari.
Syktyvkar
Ilmasto
Ilmasto on mannermainen ja sitä kuvaavat pitkät, melko ankarat talvet ja lyhyet, varsin lämpimät kesät. Kaupungin sääaseman mittausten mukaan tammikuun keskilämpötila on -15 °C ja heinäkuun 17 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä on 650 mm.
Väestö
Vuoden 2010 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Syktyvkarin kaupunkipiirin asukasluku oli 250 874. Tämä sisälsi Syktyvkarin kaupungin (235 006 as.), kolme kaupunkityyppistä taajamaa (Krasnozatonski, 8 603 as.; Verhnjaja Maksakovka 4 198 as. ja Sedkyrkeštš 1 999 as.) ja 1 068 lähikylien maaseutuasukasta. Kaupungin asukasluku vastaa runsasta neljännestä koko Komin tasavallan väestöstä. Kaupungin väkiluku on kehittynyt 1800-luvun lopun jälkeen seuraavasti:
''Venäjän keisarikunnassa järjestettiin väestönlaskenta 1897 ja Neuvostoliitossa 1926, 1939, 1959, 1970, 1979 ja 1989 sekä Venäjän federaatiossa 2002 sekä 2010. Kaikki luvut eivät siten ole virallisen väestönlaskennan tuloksia.''
Otto Lyytikäinen
Lyytikäisen vanhemmat olivat perämies Matti Lyytikäinen ja Britta Christina Lackström. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1896 ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1901. Lyytikäinen sai varatuomarin arvon 1904.
Syktyvkar
Väestö
thumb|left|Syktyvkarin teollisuutta ja kaupunkiliikennettä. thumb|Syktyvkarin rautatieasema yöllä.
Otto Lyytikäinen
Otto Lyytikäinen oli Lahden kauppalan rahatoimikamarin ja kauppalanhallituksen sihteerinä ja Hollolan säästöpankin kamreerina 1901–1904. Hän oli sitten helsinkiläisen asianajotoimisto Castrén & Snellmanin palveluksessa, kunnes hänet valittiin Lahden pormestariksi. Lahden pormestarina Lyytikäinen toimi 1907–1936 ja sen jälkeen hän oli kihlakunnantuomarina Liperissä 1936–1947. Lyytikäinen sai laamannin arvon 1947.
Syktyvkar
Talous
Syktyvkar on huomattava sellu- ja paperiteollisuuden keskus. Siellä toimii mm. Mondi Syktyvkarski LPK -hienopaperi- ja selluloosatehdas. Kaupungissa on toiminut myös saha-, puunjalostus- ja huonekaluteollisuutta, rakennusmateriaalien ja elintarvikealan teollisuusyrityksiä.
Kaupungissa tuotettiin (2005) 35 % tasavallan leivästä ja leipomotuotteista, 43 % maitotuotteista, 90 % alkoholijuomista, 62 % sahatavarasta, 51 % vanerista, 67 % lastulevystä ja 24 % sähköstä.
Otto Lyytikäinen
Lyytikäinen oli useita vuosia Lahden Hiihtoseuran puheenjohtajana ja hän vaikutti merkittävästi Salpausselän kisojen käynnistämiseen. Hän oli mukana perustamassa Suomen maistraattien ja raastuvanoikeuksien yhdistystä ja toimi yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana.
Syktyvkar
Liikenne
Syktyvkarissa on jokisatama ja lentoasema. Kaupungin rautatieasemalta on rautatieyhteys Kotlasin–Vorkutan radalle, joka on Komin tärkein rata.
Kulttuuri ja koulutus
Syktyvkar on Komin tasavallan koulutuksen ja tieteen keskus. Siellä on Syktyvkarin valtionyliopisto (perustettu 1972) sekä Venäjän tiedeakatemian Uralin osaston Komin tiedekeskus (1941), kasvatustieteellinen instituutti ja Pietarin metsätieteellisen akatemian haarainstituutti.
Kaupungissa toimii Komin tasavallan kansalliskirjasto (rakennus vuodelta 1958), V.A. Savinin mukaan nimetty teatteri ja filharmoninen orkesteri. Nähtävyyksiin kuuluu esimerkiksi Komin tasavallan kansallismuseo (Ul. Kommunistetšeskaja 6) ja Komin kansallisgalleria (Ul. Kirova 44), kansanperinteen ja -taiteen tutkimus- ja koulutuskeskus.
Urheilu
Ammattilaisnyrkkeilijä Victor Oganov on syntynyt Syktyvkarissa.
Trångsundin rautatieasema
Trångsundin rautatieasema on Tukholman paikallisjunaverkostoon kuuluva asema. Trångsundin asema sijaitsee Huddingen kunnassa. Asema kuuluu linjaan 35, joka kulkee välillä Nynäshamn–Bålsta. Trångsundin asemaa ennen on Farsta Strand ja sen jälkeen Skogås. Trångsundin asema sijaitsee Trångsundin kaupunginosassa, noin 15 kilometrin päästä Tukholman keskustasta. Asemasta huolehtii SL eli Storstockholms Lokaltrafik.
Henrik Schwartzberg (yritysjohtaja)
Henrik Schwartzberg (2. heinäkuuta 1875 Heinävesi – 30. huhtikuuta 1946 Lahti) oli suomalainen insinööri ja Lahden Rautateollisuus Oy:n toimitusjohtaja.
Schwartzbergin vanhemmat olivat tuomiorovasti Johannes Schwartzberg ja Hanna Rahm. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1895 ja suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1899 sekä valmistui laivanrakennusinsinööriksi Chalmersin teknillisestä korkeakoulusta Göteborgissa 1901.
BonBon
Bon Bon oli suomalainen 1970-luvun lopulla toiminut iskelmäduo, jonka muodostivat Nina Keres (s. 1959) ja Outi Lindgren (s. 1959). Tytöt ystävystyivät Steiner-koulun musiikkiluokalla. He osallistuivat vuonna 1976 Apu-lehden Iskelmähaavi-kiertueelle nimellä Nina ja Outi levyttäen kiertueen Uudet tähdet tulevat -kokoelmalle. Levylle pääsivät duetto ”Kylähäät” ja Outin sooloesitykset ”Näinkö aina meille täällä käy” ja ”Uneen aika vaipuu”.
Baccaran menestyksen innoittamana levy-yhtiö EMI kiinnitti duon ja he pääsivät levyttämään nimellä Bon Bon albumillisen käännöskappaleita vuonna 1978. He edustivat myös Suomea Intervision laulukilpailussa Sopotissa. Kesällä 1979 Bon Bon oli mukana Markku Aron kesäkiertueella. Tämän jälkeen sekä Keres että Lindgren siirtyivät opiskelemaan ja valmistuivat ammatteihin musiikin ulkopuolella.
Henrik Schwartzberg (yritysjohtaja)
Henrik Schwartzberg oli mukana perustamassa Kotimaisen Työn Liittoa vuonna 1912 ja hän kuului Suomen Metalliteollisuuden Työnantajaliiton hallitukseen vuodesta 1919 alkaen.
Perunantutkimuslaitos
pienoiskuva|137x137px|Perunantutki-muslaitos
Perunantutkimuslaitos (Petla) on Säkylän Köyliössä, Räpin koetilan yhteydessä sijaitseva tutkimuslaitos, joka tekee perunoihin ja niiden viljelyyn liittyviä tutkimuksia. Perunantutkimuslaitos on perustettu vuonna 1982 ja toimi helmikuuhun 2011 asti Hämeenlinnan Lammilla. Tämän jälkeen muutti Seinäjoen Ylistaroon ja sieltä Säkylään vuoden 2020 lopulla.
Tutkimus
pienoiskuva|252x252px|Kenttäkokeita Räpillä 2021 Perunantutkimuslaitos tutkii mm. lajikkeita, lannoitusta, kasvinsuojelua sekä muuta viljelytekniikkaa ja viljelyntaloutta. Tavoitteena on hankkia tietoa perunan tuotantoedellytyksistä nykyisissä toimintaolosuhteissa. Tutkimusten ja hankkeiden lisäksi Petla tekee sisäisen ja ulkoisen laadun määrityksiä, silmämääräisiä havaintoja ja puhelinneuvontaa.
Tutkimuksia tehdään mm. kenttäkokeina, tilakokeina ja tilaselvityksinä. Niitä toteutetaan sekä hankerahoituksella että tilaustutkimuksina. Yhteistyötahoja ovat mm. Helsingin ja Oulun yliopistot, Luonnonvarakeskus (LUKE), Suomen ympäristökeskus sekä luonnonvara-alan ammattikorkeakoulut. Tavoitteena on hankkia perunanviljelijöille, käyttäjille ja päättäjille tietoa perunasta sekä sen tuotantoedellytyksistä.
Tiedotus
Tuottava peruna -lehti on tiedonvälityksessä tärkein osa. Tätä ennen julkaistiin Tärkkelysperuna -lehteä vuoteen 1990 asti. Tuottava peruna ilmestyy neljä kertaa vuodessa ja lukijoita on n. 750. Lehden lisäksi Petla julkaisee tutkimusraportteja, neuvonnallisia julkaisuja sekä tiedotteita. Perunantutkimuslaitos on myös mukana erilaisissa koulutus- ja neuvontatilaisuuksissa.
Jani Leino
Jani Leino (s. 15. maaliskuuta 1990 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Nokian Pyryssä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Seuraura
Leino on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän voitti B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2008, jonka jälkeen Leino siirtyi kaudeksi 2008–2009 Tapparan A-nuoriin. Hän debytoi samalla kaudella myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Leino pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 10. helmikuuta 2009 kasvattajaseuraansa HPK:ta vastaan. Kaksi seuraavaa kautta Leino pelasi kokonaan Tapparan A-nuorissa, joiden paras maalintekijä hän oli kaudella 2009–2010 15 osumallaan.
Kaudeksi 2011–2012 Leino siirtyi Suomi-sarjajoukkue Nokian Pyryn riveihin. Hän oli alkusarjassa joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 6+19=25. Kauden 2012–2013 päätteeksi Leino voitti Suomi-sarjan hopeaa ja eteni PYRY:n kanssa Mestiksen karsintoihin. Joukkue jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Kaudella 2013–2014 hän nousi PYRY:n varakapteeniksi. Huhtikuussa 2014 Leino teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Muuta
Leinon pikkuveli Robert pelaa Tampereen Ilveksen SM-liigajoukkueessa.
Aldeno
Aldeno on kunta ja kylä Trenton maakunnassa, Italiassa. Asukasluku on noin 3 000 ja pinta-ala 8,98 neliökilometriä. Kylä sijaitsee 10 kilometriä Trenton kaupungista lounaaseen.
Jernej Abramič
Jernej Abramič (17. joulukuuta 1964 Nova Gorica, Slovenian sosialistinen tasavalta, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on slovenialainen uransa lopettanut koskipujottelija. Abramič voitti Jugoslaviaa edustaessaan viisi MM-kilpailujen mitalia.
Bastillen diskografia
Tämä on brittiläisen poprock-musiikkia esittävän Bastillen diskografia. Se koostuu yhdestä studioalbumista, yhdestä kokoelma-albumista, yhdeksästä singlestä ja seitsemästä musiikkivideosta. Bastille muodostettiin vuoden 2010 aikana laulaja Dan Smithin aiemmasta sooloprojektista. Yhtyeen esikoissingle "Flaws" / "Icarus" julkaistiin heinäkuussa 2011 omakustanteena. Myöhemmin samana vuonna julkaistiin EP Laura Palmer. Kriitikoiden suosion ja kiertueiden seurauksena levy-yhtiö Virgin Records kiinnitti yhtyeeseen huomioita, mikä johti levytyssopimukseen joulukuussa 2011.
Bastille julkaisi esikoisalbuminsa, Bad Bloodin, maaliskuussa 2013. Albumi ylsi ensimmäiselle sijalle Britannian albumilistalla ja kymmenen parhaan joukkoon Irlannissa. Bad Blood on myynyt Isossa-Britanniassa kaksinkertaista platinaa. Siltä julkaistiin yhteensä kuusi singleä, joista "Pompeii" oli kansainvälinen menestys.
Vuoden 2014 helmikuuhun mennessä Bastille on myynyt Isossa-Britanniassa 2,07 miljoonaa tallennetta.
Pekka Ilmakunnas
Elämä
Ilmakunnas kirjoitti ylioppilaaksi Viherlaakson yhteiskoulusta (1971). Hän valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1974 (B.Sc.) ja kauppatieteiden kandidaatiksi 1977 (M.Sc.). Jatko-opintoja hän suoritti vuosina 1978–1982, ja valmistui taloustieteen tohtoriksi (Ph.D.) Rutgersin yliopistossa Yhdysvalloissa vuonna 1982. Ilmakunnas oli Helsingin kauppakorkeakoulun dosentti vuosina 1986-1997 ja on ollut Helsingin yliopiston taloustieteen dosentiksi vuonna 1995.
Ilmakunnas on työskennellyt muun muassa Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksessa, Kansantaloustieteen valtakunnallisen jatkokoulutusohjelman johtajana 1992–1994, Suomen Pankin tutkimusyksikön johtajana 1994–1995 ja professorina Turun kauppakorkeakoulussa 1995–1997.
Yksityiselämä
Pekka Ilmakunnaksen vaimo on Seija Ilmakunnas.
Väitöskirjaohjaajana
Ilmakunnas on toiminut muun muassa seuraavien taloustieteilijöiden väitöskirjatutkimusten ohjaajana (tuoreimmat) :
818 Naval Air Squadron
thumb|250px|Kolme lehtolaivueen käyttämää Faire Swordfish Mk I lentokenetta. 818 Naval Air Squadron (818 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue, joka perustettiin elokuussa 1939.
Palvelus
818 Naval Air Squadron perustettiin Evantonissa elokuussa 1939 torpedopommittaja/tiedustelulaivueeksi. Laivue perustettiin pari kuukautta suunniteltua aiemmin sodan uhan kasvaessa. Laivueen kalustona oli perustamisvaiheessa yhdeksän Faire Swordfish Mk I torpedokonetta ja se liitettiin lentotukialus HMS Ark Royalille koulutettavaksi. Laivue osallistui muun muassa sodan ensi kuukausien Pohjanmeren sukellusveneentorjunta partioihin.
Laivue siirrettiin HMS Furiousille Norjan taisteluihin huhtikuussa 1940 ja se hyökkäsi 11. huhtikuuta Trondheimin satamassa olleita kahta saksalaista hävittäjää vastaan.
Laivue siirrettiin touko-kesäkuuksi 1940 RNAS Thorneyn ja RAF Carew Cheriton lentotukikohtiin, joissa ollessaan se tuki RAF:n rannikkolennostojen operaatioita Englannin kanaalissa.
Saksalaisen taistelulaivan Bismarckin murtauduttua Atlantille laivue osallistui aluksen etsimiseen ja tuhoamiseen. Laivue hyökkäsi yhdessä 810 NAS:n kanssa ja onnistui saamaan osuman taistelulaivan perään tuhoten sen peräsimen. Osuman seurauksena Force H tavoitti aluksen upottaen sen.
Laivueen kalusto vaihdettiin yhdeksään Fairey Albacoreen ja se siirrettiin HMS Formidablelle helmikuussa 1942. Tukialuksen mukana laivue siirtyi Ceylonille taistelemaan Japanin laivastoa vastaan. Japanilaisten hyökkäysuhan väistyessä laivue lakkautettiin kesäkuussa.
HMS Unicornin mukana laivue siirtyi Kauko-Itään marraskuussa 1943, jossa se liittyi Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon. Laivue siirrettiin maihin Ceylonilla ja lakkautettiin Cochinissa lokakuussa 1944.
Laivue perustettiin uudelleen toukokuussa 1945 Rattrayssa kalustonaan 18 Fairey Barracuda Mk II konetta. Suunnitelmien mukaan laivueen piti liittyä 22. Tukialuslentorykmenttiin uudelle Colossus-luokan tukialukselle, mutta sodan päättyminen elokuussa 1945 aiheutti laivueen lakkauttamisen 15. elokuuta 1945.
Jess Cain
Jess Daniel Dennis Cain III (1926 Philadelphia, Pennsylvania – 14. helmikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen radiotoimittaja, joka isännöi bostonilaisen WHDH-radioaseman aamulähetyksiä 34 vuoden ajan.
Valmistuttuaan high schoolista Cain värvättiin armeijaan. Hän palveli toisessa maailmansodassa ja osallistui muun muassa Ardennien taisteluun. Hänet palkittiin urhoollisuusmitalílla hänen onnistuttuaan kutsumaan apujoukkoja vihollisen konekivääritulituksen kohteeksi joutuneelle yksikölleen ja useimmat yksikön miehistä pelastuivat, heidän joukossaan komppanian päällikkönä toiminut toisen maailmansodan aikana eniten kunniamerkkejä saanut yhdysvaltalainen Audie Murphy.
Fredrik Alexander Andersin
Fredrik Alexander Andersin (1. lokakuuta 1824 Taipalsaari – 4. syyskuuta 1889 Säkkijärvi ) oli suomalainen upseeri, joka toimi Postihallituksen pääjohtajana eli ”postitirehtöörinä” vuosina 1872–1887.
Jess Cain
Sodan jälkeen Cain jatkoi jo high schoolissa alkanutta näyttelijänuraansa ja päätyi kahdeksi vuodeksi esiintymään Broadwaylle Stalag17 -näytelmään, jossa esiintyivät myös muun muassa Paul Newman, Steve McQueen ja Rod Steiger.
Näyttelijänuralta Cain siirtyi ensin opettamaan viestintää Notre Damen yliopistoon ja sieltä vuonna 1957 Bostoniin WHDH-radioasemalle, jolla hän toimi aina eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 1991.
Fredrik Alexander Andersin
Elämä
Andersinin puoliso oli Sofie Johanna Harthin (1829–1905). Pariskunnalle syntyi seitsemän lasta, joista tunnettuja ovat merenkulkuneuvos Ernst Andersin ja Helsingin tyttölukion rehtori Hanna Andersin.
Jess Cain
Jess Cain nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2008.
Camilla (laulaja)
Camilla (oik. Camilla Ståhle, s. 18. helmikuuta 1950, Koskenkylä, Pernajan pitäjä) on suomalainen laulaja. Hän aloitti keikkailun laulajana 1970-luvun puolivälissä ja pääsi levyttämään Finnscandian Hi-Hat-merkille vuonna 1978. Silloin julkaistiin single ”Tien selvemmin nään”/”Vie vain”. Ensimmäisen kappaleen teki tunnetuksi Anna Eriksson versioidessaan sitä vuonna 2002. Camilla osallistui Syksyn Säveleen vuonna 1978, mutta sai ainoastaan balladinsa ”Vain muuan mies” Syksyn Sävelen satoa -kokoelmalevylle. Camillan soolouran ainoa albumi En unta saa ilmestyi vuonna 1981.
Iskelmäuransa jälkeen Camilla on toiminut kuvamataidonopettajana. Hän on laulanut muun muassa yhtyeissä Doctor Music, Trio Ilcama ja Laulu- ja soitinyhtye Ellipsi.
Töyhtöhaukat
Töyhtöhaukat (Aviceda) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintusuku. Töyhtöhaukkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan viisi lajia.
Rengasjännitys
thumb|250px|Rengasjännitys rengaskoon funktiona sykloalkaaneilla, joissa on renkaassa 6–12 hiiliatomia Rengasjännitys on rengasrakenteisissa molekyyleissä, erityisesti syklisissä hiilivedyissä, esiintyvä rakennetta destabiloiva efekti, joka johtuu tavanomaisista poikkeavista sidoskulmista. Tyydyttyneillä sp3-hydridisoituneilla hiiliatomeilla vähiten jännittynyt sidoskulma on 109,5°. Mikäli sidoskulma poikkeaa tästä, molekyyliorbitaalien väliset vuorovaikutukset aiheuttavat sidoksiin jännitystä, mikäli tekee molekyyleistä epästabiilimpia. Rengasjännitykseen liittyvän energian arvo voidaan selvittää joko kokeellisesti tai laskennallisesti.
Rengasjännitys sykloalkaaneissa
Sykloalkaaneissa rengasjännitys voidaan jakaa kolmeen luokkaan, jotka ovat sidoskulmista aiheutuva jännitys eli Baeyer-jännitys, konformationaalinen jännitys eli Pitzer-jännitys ja transannulaarinen jännitys eli Dunitz–Schomaker-jännitys. Pienillä sykloalkaaneilla eli syklopropaanilla, syklobutaanilla ja niiden homo- ja heterosyklisillä johdannaisilla on hyvin suuri jännitysenergia. Näiden rengasrakenteiden jännityneisyys johtuu niiden voimakkaasti optimaalisista poikkeavista sidoskulmista, jotka syklopropaanilla ovat 60° ja syklobutaanilla 90°. Koska näissä renkasirakenteissa rengasjännitys on hyvin suuri, tapahtuu syklopropaaneille ja syklobutaaneille usein rankaanavautumisreaktioita, joiden avajana voimana on jännityksen purkautumisessa vapautuva energia.
Syklopentaanilla, sykloheksaanilla ja sykloheptaanilla on hyvin pieni rengasjännitys, koska niiden sidoskulmat ovat lähinnä optimaalisinta. Niillä ja niitä suuremmilla renkailla esiintyy eri konformaatioiden välisiä jännityksiä ja eri konformaatiot ovat stabiilimpia kuin toiset. Sykloheksaanin jälkeen rengasjännityksen arvon nouseminen aina syklododekaaniin asti johtuu konformationaalisesta jännityksestä ja transannulaarisesta jännityksestä eli jännityksestä joka johtuu eli puolilla renkasta olevista protoneista tai muista substituenteista, jotka eivät ole sitoutuneet vierekkäisiin rengasrakenteen hiiliatomeihin. Renkaan kasvaessa yli 12-atomiseksi rengasjännitys on hyvin pieni.
Laskennallisesti rengasjännitys sykloalkaaneille voidaan määrittää kaavalla:
The Cookbook
The Cookbook on rap-artisti Missy Elliottin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 4. heinäkuuta 2005.
Rengasjännitys
Rengasjännitys sykloalkaaneissa
Allaolevassa kuvassa on esitetty eräiden sykloalkaanien rengasjännityksen arvoja
The Cookbook
Taustaa
Albumilta julkaistiin yhteensä kolme singleä, joista ensimmäinen "Lose Control" julkaistiin 27. toukokuuta 2005. Se sijoittui sijalle kolme Billboard Hot 100 -listalla. Toinen single "Teary Eyed" julkaistiin 8. elokuuta 2005. Se menestyi paljon heikommin, kuin edeltäjänsä eikä se saavuttanut listasijoja. Kolmas single "We Run This" julkaistiin 21. helmikuuta 2006 ja se sijoittui 48. sijalle Billboard Hot 100 -listalla.
Albumi sijoittui Billboard 200 -listan 2. sijalle. Se on myös myynyt kultaa Yhdysvalloissa ylitettyään 645,000 kappaleen myynnin. Albumi oli myös ehdolla Grammygaalassa parhaana rap-albumina.
Lilla Edetin kunta
Lilla Edetin kunta on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Länsi-Götanmaahan ja Bohusläniin. Kunnan keskustaajama on Lilla Edet.
Lilla Edetissä vuodesta 1882 toiminut paperitehdas tuottaa pehmopaperia ruotsalaisen Essity-yhtiön omistuksessa. Tehdas kuului vuosina 1969–1977 alankomaalaisen Akzolle, sitten ruotsalaiselle NCB:lle ja vuodesta 1985 SCA:n omistamalle Mölnlyckelle.
Kunnan maapinta-ala on 315,64 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 14 509 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 45,61 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 14,3 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Vuonna 1890 Fuxernan maalaiskuntaan perustettiin Lilla Edetin taajaväkinen yhdyskunta. Se lakkautettiin vuonna 1951, jolloin koko maalaiskunta muutettiin Lilla Edetin kauppalaksi.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin seuraavat "suurkunnat": Lilla Edetin kauppalaan uudistus ei vaikuttanut. Vuonna 1971 muodostettiin nykyinen Lilla Edetin kunta yhdistämällä kauppala, Lödösen ja Inlands Torpen maalaiskunnat ja Flunden maalaiskuntaan kuulunut Åsbräckan seurakunta.
Vuoden 2005 alusta lähtien Lilla Edet on laskettu osaksi Suur-Göteborgia, joka on yksi Ruotsin kolmesta suurkaupunkialueesta Suur-Tukholman ja Suur-Malmön ohella. Kunta on jäsenenä Göteborgin alueen kuntainliitossa.
Vaakuna
Nykyinen vaakuna on entisen Lödösen maalaiskunnan vaakuna. Myös Lilla Edetin kauppalalla oli oma vaakuna.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 513 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 4,0 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 10,2 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 687 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 5,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 185 558 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 48 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Charles K. Johnson
Charles Kenneth Johnson (24. heinäkuuta 1924 – 19. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen salaliittoteoreetikko ja kreationisti, joka tuli tunnetuksi uskostaan litteään Maahan. Hän levitti teoriaa Flat Earth Societyn johtajana toimiessaan. Hän vastusti vallitsevaa tieteellistä maailmankatsomusta muutenkin; hän muun muassa väitti tähtien sijaitsevan Maasta yhtä kaukana kuin San Franciscon Bostonista. Lisäksi hän piti Apollo 11 laskeutumista kuuhun huijauksena. Johnsonin syy vastustaa tieteellisiä näkemyksiä oli uskonnollinen.
Lilla Edetin kunta
Taajamat
Kunnassa on 5 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 62,3 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 4 744 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Charles K. Johnson
Johnson, joka oli johtanut liikettä vuodesta 1972, kuoli kotonaan Kaliforniassa 76-vuotiaana. Liikkeellä on ollut pienimuotoista kannatusta vielä hänen kuolemansa jälkeenkin, mutta sillä ei ole enää selvää johtohahmoa.
Lilla Edetin kunta
Taajamat
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Lilla Edetin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Lilla Edetin kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Amblar-Don
Amblar-Don on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. Se sijaitsee Val di Nonin laaksossa Monte Roenin rinteellä. Amblar-Donin kunta syntyi vuonna 2016 kun kaksi kuntaa Amblar (248 asukasta) ja Don (264) yhdistyivät.
Karma Chameleon
Karma Chameleon on Culture Club -yhtyeen kappale albumilta Colour by Numbers. Sen julkaisi Virgin Records vuonna 1983.
Karma-yhtye julkaisi vuonna 1983 kappaleesta suomenkielisen version Beatles poika Tätä elämätä-albumilla.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2015
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2015 olivat 39. jääkiekon alle 20-vuotiaiden MM-kisat ja ne pelattiin Kanadassa, ottelupaikkakuntina toimivat Toronto ja Montreal. Maailmanmestaruuden voitti isäntämaa Kanada kukistamalla loppuottelussa Venäjän maalein 5–4.
Joukkueet
thumb|right|Osallistujamaat.
Lohko A
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (GMT-5)
Lohko B
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (GMT-5)
Putoamissarja
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (GMT-5)
Pudotuspelit
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (GMT-5)
Erotuomarit
Kisoihin valittiin 12 päätuomaria ja 10 linjatuomaria:
Päätuomarit:
Linjatuomarit:
Lopputulokset
1. divisioona A-Lohko B-lohko
2. divisioona A-lohko B-lohko
3. divisioona
Televisiointi
Suomessa kisat televisioi maksullisena MTV Oy, kanavallaan MTV Sport 1.
Erillinen pataljoona 15 (talvisota)
Erillinen pataljoona 15:n (ErP 15) muodostettiin syksyn 1939 ylimääräisten harjoitusten aikana Suomussalmen harjoituskeskukseen kutsutuista Kajaanin, Vuolijoen, Hyrynsalmen, Ristijärven ja Puolangan alueen miehistä. Pataljoonan perustamispäivä oli 10. lokakuuta 1939.
Varustaminen
Suojajoukkoihin kuuluvana yksikkönä pataljoona sai keskimääräistä paremman varustuksen talvisodan muihin joukkoihin nähden. Suurimmat puutteet olivat aseistuksen kohdalla. Pataljoonalla oli puutetta erityisesti panssarintorjunta-aseistuksesta, miinoista ja ilmatorjunta-aseista. Telttoja olisi tarvittu lisää. Raskasta aseistusta ei ollut. Talvisodan syttyessä Suomussalmen harjoituskeskuksen nimi muuttui. Nimeksi tuli Erillinen pataljoona 15 (ErP 15). Pataljoonan johtotehtävissä olivat Kainuun rajavartioston päällystö ja alipäällystö sekä suojeluskuntien aluepäälliköt.
Keskittäminen ja taistelut
ErP15 yhdessä kajaanilaisen Kenttätäydennysprikaatin IV pataljoonan (IV/KT-Pr) kanssa puolusti Suomussalmen aluetta aina 7.12.1939 asti, jolloin alueelle siirtyi eversti Hjalmar Siilasvuon johdolla JR 27, joka muodosti Siilasvuon joukkojen rungon. Tällöin muodostettiin Ryhmä Siilasvuo, jolle alistettiin myös ErP 15 ja IV/KT-Pr.
Timo Alanen (historiantutkija)
Timo Alanen (26. maaliskuuta 1952 Somero – 13. marraskuuta 2014 Salo) oli suomalainen nimistöntutkimukseen erikoistunut historiantutkija.
Ura
Alanen työskenteli tutkijana Kotimaisten kielten keskuksessa vuodesta 1981 ja oli perehtynyt erityisesti vanhaan asiakirjanimistöön, josta tuotti useita lähdejulkaisuja, ja osallistui myös paikannimien keruun kenttätyöhön erityisesti Lounais-Hämeessä. Toisena työnään Alanen toimi maanviljelijänä Someron Lahden kylässä.
Tuotanto
Alasen vuonna 2004 julkaistu väitöskirja käsitteli Someron ja Tammelan vanhaa asutusnimistöä. Väitöskirjatutkimuksensa kohdealueena olleen Lounais-Hämeen ohella hän julkaisi tutkimuksia myös muun muassa Lapin Tl ja Sääksmäen paikannimistöstä, toimitti lähdejulkaisuiksi Pien-Savon, Säämingin ja Rantasalmen maantarkastusluetteloita Savosta ja julkaisi useita tutkimuksia paikallishistorian alalta etenkin Lounais-Hämeestä. Kaikkiaan Alanen kirjoitti yli 100 artikkelia eri julkaisuihin ja kuului muun muassa Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen vuosikirjan pitkäaikaisiin kirjoittajiin. Yhdessä Saulo Kepsun kanssa hän oli toisena toimittajana Suomalaisen kirjallisuuden seuran kustantamana ensimmäistä kertaa vuonna 1989 ilmestyneessä Kuninkaan kartastossa.
Anders Kyander
Anders Kyander (Andreas Georgii) (k. 1693) oli Rantasalmen kirkkoherra, rovasti ja valtiopäivämies.
Koulutus ja tulo Rantasalmelle
Andersin isä Georgius Andreae Kyander oli Ristiinan seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra. Isä onnistui lähettämään kaksi poikaansa Tarton yliopistoon opiskelemaan, vaikka koulutus oli hyvin kallista. Andersista tuli ylioppilas Tartossa 21. kesäkuuta 1650 ja hänet mainitaan yliopiston respondenttina vuonna 1654.
Hän toimi tämän jälkeen Viipurin läänin läntisen jalkaväkirykmentin (Casp. Koskullin rykm.) rykmentinpastorina vuonna 1655 ja Viipurin ratsuväkirykmentin (Erik Krusen rykm.) rykmentinpastorina vuonna 1656. Vuodet rykmentinpastorina laskettiin yleisesti korvaavan moninkertaisesti palvelun rauhan aikana ja Kyander nimitettiin 1659 Rantasalmen kirkkoherran Anders Matthiaen rinnalle kirkkoherraksi. Nimitys ei ollut pitäjäläisten mieleen ja he kirjelmöivätkin asiasta piispalle painottaen samalla vanhan kirkkoherran sairaalloisuudestaan huolimatta hoitaneen työnsä hyvin.
Työ Rantasalmella
Kyander omisti Rantasalmella talon Kolkonjärven kylässä. Palkkansa kirkkoherra sai pitäjäläisiltä muun muassa viljana ja niinpä katovuosina 1667–1669 talonpojat vitkastelivat kirkkoherran saatavien maksuissa. Tällöin lautamiehet määrättiin auttamaan rovastia saatavien keruussa. Hänellä oli myös myöhemmin vaikeuksia palkkasaatavien keruussa. Vuoden 1688 käräjillä Kyander kuulutti: ”Vaikka aika oli raskas ja Jumala rankaisi maata katovuodella, niin oli hänen elätettävä omaisensa ja ostettava ravinto rahalla.”
Kokous penkkijärjestyksestä ei ilmeisesti ollut onnistunut, sillä jo kaksi vuotta myöhemmin 1669 Anders Ramin rouva Margareta Gyllenlood ja rouva Klickin rouvan palvelija Lars Pentinpoika joutuivat käsirysyyn paikoista. Kun asioita myöhemmin selvitettiin, kävi ilmi, että Gyllenlood oli aiemmin kysynyt Kyanderilta mihin saisi istua. Kirkkoherra oli luvannut minkä tahansa mieluisan paikan. Kun sitten Gyllenlood otti rouva Klickin paikan, töni syrjäytetyn vallasnaisen palvelija Lars Pentinpoika rouvaa, joka puolestaan sivalsi palvelijaa korville. Toisen pääsiäispäivän kirkkorauha rikkoontui, kirkko tyhjennettiin ja palvelus siirrettiin toimitettavaksi pitäjäntupaan. Savon pitäjistä juuri Rantasalmella oli useimmin riitaa kirkon istumajärjestyksestä.
Palkkasaataviensa ohella kirkkoherra yritti vaurastua myös muuten. Asuinpaikkansa Kolkonjärven pohjoispäästä Kyander osti ratsumestari Sölfwerarmilta myllyn. Koska kuitenkin Kolkontaipale oli ratsutalo, piti sen varustaa sotilas asepalvelukseen. 1680-luvulla talon sotilas kuoli ja niin oli varustettava uusi mies. Sama ilmenee vuonna 1659, kun Hannes Taskinen velkoi Kyanderilta Puolan sodassa kaatuneen poikansa palkkasaatavia 42½ taaleria. Rovastikin kasvatti hevosia. Kun hän vuonna 1684 sattui ostamaan Klas Hannunpojalta sairaan hevosen, se tartutti kirkkoherran muut eläimet ja aiheutti peräti kahdeksan juhdan kuoleman.
Kyander edusti papistoa Tukholman valtiopäivillä 1672. Rovastin arvon hän sai 1679.
Kirjallinen toiminta
Anders Kyander julkaisi painettuna useita tekstejä:
Lisäksi Kyanderin Tarton-vuosilta on säilynyt runsaasti latinankielisiä runoja, joista tunnetuin on hautajaisruno Epicedium vuodelta 1652.
Perhe
Kyander oli kahdesti naimisissa. Ensimmäinen vaimo oli Emerentia Klöfverskjöld, Viipurin linnanpäällikön Aron Johaninpoika Klöfverskjöldin tytär. Heidän lapsensa olivat:
Kyanderin toinen vaimo oli Helena Rundeel, Savonlinnan komendantin Anders Rundeelin tytär. Heidän lapsensa: