cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peilitön järjestelmäkamera
Peilitön järjestelmäkamera on vaihdettavilla objektiiveilla varustettu järjestelmäkameraluokka, jossa etsimeen tuleva kuva muodostetaan sähköisesti valokuvan muodostavalta kennolta tulevasta kuvasignaalista. Ero yleisimpään järjestelmäkameraluokkaan, yksisilmäisiin peiliheijastuskameroihin, on siis objektiivin ja kennon (filmin) välissä olevan peilin puuttuminen. Peili on aikaisemmin katsottu välttämättömäksi yksinkertaisen mutta hyvälaatuisen etsimen toteuttamisessa. Peili ohjaa objektiivin luoman kuvan kennon sijasta etsimelle ennen valokuvan ottamista. Valokuvaa ottaessaan kamera ensin kääntää peiliä siten, että objektiivin luoma kuva voi projisoitua kennolle sulkimen avauduttua. Täten objektiivin luoma kuva ei näy etsimessä sulkimen ollessa auki valotusta varten. Valotuksen päätyttyä peili kääntyy takaisin alkuperäiseen asentoonsa.
Peilittömissä järjestelmäkameroissa etsin toteutetaan sähköisesti lukemalla kuva kennolta ja näyttämällä se etsimen näyttöelementillä (ja kameran takapuolella olevalla nestekidenäytöllä). Tämän vuoksi etsimen kuvarajaus vastaa tyypillisesti tallennetun kuvan rajausta. Tässä suhteessa edullisimmatkin peilittömät järjestelmäkamerat saavuttavat saman kuin kalleimmat yksisilmäiset peiliheijastuskamerat. Vanhempi kameratyyppi, mittaetsinkamera, jossa myöskään ei ole peiliä, käyttää erillistä pienempää pääobjektiivista riippumatonta objektiivia etsintä varten. Vaihdettavaobjektiivisissa mittaetsinkameroissa ei tästä syystä juurikaan käytetä esimerkiksi teleobjektiiveja, koska niiden mielekäs käyttäminen edellyttäisi erillisen pitkäpolttovälisen etsinobjektiivin käyttöä.
Peilin puuttuminen johtaa useisiin eroihin yksisilmäisiin peiliheijastuskameroihin nähden.
Osa peilittömyyden eduista voidaan saavuttaa puoliläpäisevällä peilillä, jonka ei tarvitse liikkua kuvaa otettaessa. Tämä kuitenkin vähentää kennolle tulevan valon määrää, mikä pidentää valotusaikoja tai huonontaa kuvanlaatua. Käytännössä ratkaisusta on luovuttu.
Peilittömät kamerajärjestelmät
Olympus ja Panasonic esittelivät vuonna 2008 ensimmäisen nykyaikaisen peilittömän Micro Four Thirds -järjestelmän, jonka suosion myötä myös muut merkittävät valmistajat ovat siirtymässä tai siirtyneet peilittömään teknologiaan. Tämän jälkeen merkittäviä järjestelmiä ovat esitelleet Sony, Fuji ja Samsung. Perinteisistä järjestelmäkameravalmistajista Canon ja Nikon ovat esitelleet omat peilittömät järjestelmänsä sangen myöhään ja välttäen kilpailemasta omien yksisilmäisten peiliheijastuskamerajärjestelmiensä kanssa, eikä näille ole vielä tarjolla kattavaa objektiivivalikoimaa.
Systemkamera
Tudor (suku)
thumb|350px|Allegorian Tudorien hallitsijasuvusta (yksityiskohta) lienee maalannut [[Lucas de Heere noin 1572; vasemmalta oikealle: Filip II, Maria I, Henrik VIII, Edvard VI, Elisabet I.]] Tudor on viisi monarkkia käsittävä, alun perin Walesistä kotoisin oleva suku, joka hallitsi Englantia ja Irlantia vuosina 1485–1603.
Historia
Tudorin suvun perustaja oli walesilainen Owen Tudor (n. 1400–1461). Hän toimi Englannin kuningas Henrik VI:n aseenkantajana ja taisteli ruusujen sodassa Lancasterien puolella Yorkeja vastaan. Palveluksistaan kuninkaalle Owen Tudor saavutti korkean aseman ja omaisuuden.
Owen Tudorin pojanpoika Henry Tudor löi York-hallitsija Rikhard III:n ruusujen sodan päättäneessä Bosworth Fieldin taistelussa vuonna 1485. Hän väitti kuuluvansa Lancasterin sukuun, koska hänen äitinsä oli ensimmäisen lancasterilaisen kuninkaan Henrik IV:n isän lapsenlapsenlapsi. Näin Owen nousi Englannin valtaistuimelle kuningas Henrik VII:nä. Hän nai Yorkeihin kuuluneen Elizabethin ja yhdisti Lancasterit ja Yorkit, mikä vahvisti hänen asemaansa kuninkaana. Englannissa oli kuitenkin edelleen paljon levottomuuksia ja kapinoita.
Henrikin kuollessa vuonna 1509 Tudorien valta oli vakiintunut, ja kruunun peri kuninkaan poika Henrik VIII. Hänestä tuli yksi Englannin tunnetuimmista monarkeista, sillä hän muun muassa irrotti Englannin kirkon katolisesta kirkosta.
Henrik VIII:n kuoleman 1547 jälkeen valtaistuimelle nousi hänen ainoa poikansa, nuori Edvard VI. Hän kuoli kuitenkin tuberkuloosiin jo vuonna 1553 ennen kuin hänestä ehti tulla todellinen hallitsija. Edvardin kuoleman jälkeen valtaistuimelle nousi ensin Northumberlandin herttuan tytär Jane Grey, kunnes yhdeksän päivää myöhemmin vallan otti Edvardin siskopuoli Maria Tudor, hallitsijanimeltään Maria I. Hän nai Espanjan Filip II:n ja palautti katolilaisuuden Englantiin. Tästä seurasi levottomuuksia, ja Maria sai protestanttien veristen vainojen vuoksi lempinimen ”Bloody Mary”, ‘verinen Maria’.
Maria I kuoli lapsettomana vuonna 1558. Valtaistuimelle nousi hänen pikkusiskonsa Elisabet I, joka hallitsi vuoteen 1603 saakka. Elisabet palautti protestanttisuuden ja oli suosittu kansan keskuudessa. Hän ei koskaan mennyt naimisiin ja kuoli lapsettomana. Elisabetin seuraaja Jaakko I polveutui Henrik VIII:n siskosta Margareeta Tudorista, mutta hän aloitti Stuartien suvun dynastian.
Tudor-suvun hallitsijat
Viisi Tudor-sukuista monarkkia olivat:
Henrik VII:n tyttärentyttärentytär Jane Grey toimi lisäksi kuningattarena yhdeksän päivän ajan vuonna 1553, ennen kuin Maria syrjäytti hänet.
Kaarlo Harteva
Kaarlo Jalmari Harteva, nimi vuoteen 1905 Karl Hjalmar von Haartman (20. huhtikuuta 1882 Sysmä – 8. marraskuuta 1957) oli suomalainen insinööri ja saarnaaja, joka oli käynnistämässä Jehovan todistajien toimintaa Suomessa 1910-luvun alussa.
Cartier (yritys)
Cartier <span class="IPA" title="Representation in the International Phonetic Alphabet (IPA)">[kaʁtje]  on ranskalainen kalliiden korujen ja kellojen valmistaja ja liikeketju. Sen perusti vuonna 1847 Pariisissa Louis-François Cartier, ja yritys pysyi perheen omistuksessa vuoteen 1964. Nykyisin se on eteläafrikkaisen Rupertin perheen pääosin omistaman Compagnie Financière Richemont SA:n tytäryhtiö. Cartier’lla on nykyisin yli 200 liikettä noin 125 maassa.
Kaarlo Harteva
Hartevan isä oli maanviljelijä Karl Adolf von Haartman. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Viipurin reaalilyseosta 1901.
Cartier (yritys)
Cartier on tullut tunnetuksi ensimmäisiin rannekelloihin kuuluneesta Santos-mallistaan vuodelta 1904 sekä ylellisistä koruistaan, joita käyttävät kuuluisat ja varakkaat ihmiset ympäri maailman. Näitä ovat muun muassa Wallis Simpsonille 1940-luvulla suunniteltu Panthère-rintakoru ja Patialan maharadža Bhupinder Singhille tehty kaulakoru. Britannian kuningas Edward VII tilasi kruunajaisiinsa Cartier’lta 27 tiaraa ja nimitti yrityksen yhdeksi hovihankkijakseen. Cartier on tai on ollut myös Espanjan, Portugalin, Venäjän, Thaimaan, Kreikan, Romanian, Serbian, Egyptin, Albanian ja Monacon hallitsijoiden hovihankkija.
Kaarlo Harteva
Turkulainen liikemies Emil Österman tutustutti Hartevan Jehovan todistajien oppiin ja heidät molemmat kastettiin vuonna 1910. Jehovan todistajat tunnettiin liikkeen alkuvaiheissa Suomessa myös nimillä Kansainväliset raamatuntutkijat, Vartio-Tornin raamattu- ja traktaattiseura sekä russellilaisuus liikkeen perustajan Charles Taze Russellin mukaan. Österman ja Harteva vastasivat Vartiotornin raamattu- ja traktaattiseurakunnan tuottaman kirjallisuuden suomentamisesta ja julkaisemisesta. He käynnistivät vuonna 1910 myös liikkeen oppien esitelmätilaisuudet aluksi Helsingissä, Turussa ja Tampereella ja sittemmin myös muissa kaupungeissa ja maaseudulla. Charles Taze Russell vieraili Suomessa elokuussa 1912 ja alkuvuodesta 1913 kansainvälisten raamatuntutkijain pääjulkaisu The Watch Tower alkoi ilmestyä suomeksi Vartio-Torni-nimellä. Vuoden 1913 lopulla perustettiin vielä Suomeen Vartiotornin raamattu- ja traktaattiseurakunta.
Ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen 1914 johti russellilaisten Suomen liikkeen talousongelmiin ja jäsenkatoon. Toiminnan jatkon turvaamiseksi Harteva perusti vuonna 1916 Ararat-osuuskunnan, jonka ohjelmaan kuului erilaista harrastustoimintaa, kuten urheilua, vegetarismia sekä esperanton opiskelua. Russellin liikkeen amerikkalainen keskusjohto ei kuitenkaan tätä hyväksynyt ja Harteva joutui väistymään Suomen liikkeen johtotehtävistä. Harteva palasi takaisin Vartio-Tornin vastaavaksi toimittajaksi vuonna 1920 hänen suraajakseen tulleen Martti Liesin siirtyessä liike-elämän palvelukseen. Harteva oli sitten Vartiotorniseuran Suomen edustajana aina vuoteen 1950 saakka.
Cartier (yritys)
Historiaa
pienoiskuva|Cartier’n Santos-rannekello, kultaa ja terästä, vuodelta 1988. Vuonna 1904 brasilialainen ilmailun pioneeri Alberto Santos-Dumont valitti ystävälleen Louis Cartier’lle, miten hankalia ja epäluotettavia taskukellot olivat lennettäessä. Cartier suunnitteli ranteeseen kiinnitettävän kellon, jonka taulu oli nelikulmainen. Tämä ensimmäinen miesten rannekello sai tilaajansa mukaan nimekseen Santos ja saavutti suosiota muunkin asiakaskunnan keskuudessa.
Kaarlo Harteva
1920-luvulla Jehovan todistajien liike alkoi julkaista Suomessa myös Kultainen Aika-lehteä vuodesta 1922 alkaen. Liike järjesti esitelmätilaisuuksia ja raamatullisaiheisia varjokuvanäytöksiä ympäri Suomea ja lisäksi järjestettiin kaksipäiväisiä konventteja, joiden ohjelmassa oli erilaisia yleisötilaisuuksia sekä usein kastetoimitus. Liike levitti myös kirjallisuuttaan suoraan yksityiskoteihin. 1920-luvun lopulta lähtien liike joutui Suomessa vaikeuksiin, kun sitä alettiin epäillä yhteyksistä juutalaisuuteen, vapaamuurariuteen tai bolshevismiin. Koska liike suhtautui kielteisesti asevelvollisuuteen sitä pidettiin myös yhteiskunnan vastaisena. Erityisesti teologian professori Antti J. Pietilä esiintyi liikkeen vastustajana lehdistön palstoilla. Vuonna 1940 Vartio-Tornin raamattu- ja traktaattiseurakunnan toiminta kiellettiin valtion vastaisena oikeuden päätöksellä. Samalla myös liikkeen kirjallisuus takavarikoitiin ja Kaarlo Harteva määrättiin kotiarestiin. Sodan jälkeen Jehovan todistajat rekisteröityi uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 1945 ja pääsi jatkamaan toimintaansa.
Cartier (yritys)
Historiaa
Vuonna 1907 Cartier solmi sopimuksen kellokoneistojen toimittamisesta Edmond Jaegerin kanssa. Tässä vaiheessa Cartier’lla oli Pariisin lisäksi myymälät myös Lontoossa, New Yorkissa ja Pietarissa, ja siitä oli hyvää vauhtia tulossa yksi menestyksekkäimmistä kellonvalmistajista. Vuonna 1912 esiteltiin yhä tuotannossa olevat mallit Baignoire ja Tortue, ja ensimmäisen maailmansodan panssarivaunuista innoituksensa saanut Tank-malli oli vuorossa 1917.
Hadvala
Hadvala sijaitsee Piikkiönlahden sopukassa. Lahden rannalla on Myrskynlinna-niminen mäki. Kylän eteläosassa ovat myös Kolamäki, Mustismäki ja Kurjenkankare. Kaikilta mäiltä on löytynyt viitteitä rautakautisesta asutuksesta. Kylän keskiaikaiset kantatilat ovat sijainneet Rekolanmäen ja Ihavuoren etelärinteillä. Hadvalan kyläalue ulottuu Piikkiönlahdelta pohjoiseen aina kunnanrajalle saakka.
HMS Hajen (1917)
HMS Hajen (runkonumerot H ja Hj) oli Ruotsin laivaston vuonna 1920 palvelukseenotettu Hajen-luokan sukellusvene.
Cartier (yritys)
Historiaa
Vuonna 1972 Joseph Kanouin johtama sijoittajaryhmä osti Pariisin Cartier’n. Syntyi tunnuslause ”Les Must de Cartier”  kuvaamaan yhtiön tuotteiden haluttavuutta, ja tuotevalikoimaa alettiin laajentaa. Vuosina 1974 ja 1976 sijoittajaryhmä hankki omistukseensa myös Lontoon ja New Yorkin Cartier-yhtiöt. Vuonna 1988 Cartier osti enemmistöosuudet kellovalmistajista Piaget ja Baume & Mercier.
HMS Hajen (1917)
Valmistus
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta. Alus laskettiin vesille 8. marraskuuta 1917 ja liitettiin laivastoon 10. toukokuuta 1920.
Cartier (yritys)
Historiaa
Vuonna 1993 Rupertin perheen Richemontin luksustuotteista muodostettiin Vendôme Luxury Group, jonka alla toimivat Cartier’n lisäksi merkit Alfred Dunhill, Montblanc, Piaget, Baume & Mercier, Karl Lagerfeld, Chloé, Amos Sulka, Hackett London ja Seeger.
Vuodesta 2012 Cartier’n ovat Richemont-yhtiön kautta omistaneet eteläafrikkalainen Rupertin miljonäärisuku sekä Pierre Cartier’n lapsenlapsi Elle Pagels.
Reaganin oppi
thumb|250px|Presidentti Ronald Reagan. Reaganin oppi on Yhdysvaltain presidentti Ronald Reaganin kylmän sodan aikainen ulkopoliittinen oppi, jonka mukaan Yhdysvallat pyrkivät vähentämään kommunistien kansainvälisiä vaikutusmahdollisuuksia. Vaikka oppia noudatettiinkin alle kymmenen vuotta, se oli Yhdysvaltojen ulkopolitiikan keskiössä 1980-luvun alusta aina Neuvostoliiton hajoamiseen vuonna 1991.
Käytännössä oppi merkitsi Yhdysvaltojen apua kommunismin vastaisille sissi- ja vastarintaliikkeille Neuvostoliiton tukemissa maissa Afrikassa, Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Sen tarkoituksena oli vähentää Neuvostoliiton vaikutusvaltaa sekä luoda toimintaedellytyksiä kapitalismille ja demokraattiselle hallintomallille. Tukea saivat mm. Contra-sissit Nicaraguassa ja islamistiset Mujahdeen-sissit Afganistanissa.
Doktriinin toteuttaminen jatkui vielä George H. W. Bushin kaudella, mutta väheni kohti Kylmän sodan loppua. Opin lopettamiseen vaikutti sekä Neuvostoliiton hajoaminen että presidentti Bushin päätös vähentää puolustusmenoja taloudellisista syistä. Presidentti Bill Clintonin kaudella puolustusmenojen kutistaminen jatkui edelleen.
Kritiikkiä
Yhdysvaltalainen historian professori Greg Grandin kritisoi Reaganin doktriinia siitä, että sitä sovellettaessa tuettiin nicaragualaisia Contra-sissejä, jotka syyllistyivät räikeisiin ihmisoikeusrikkomuksiin.
BBC:lle tekemässään dokumentissa Adam Curtis tutki USA:n 1980-luvun politiikkaa ja sitä, miten vastustaessaan Neuvostoliiton vaikutusvaltaa USA samalla tuki ääri-islamisteja Afganistanissa ja loi näin pohjaa Al-Qaidan toiminnalle.
Noam Chomsky puolestaan on esittänyt, että USA:n toimilla pyrittiin todellisuudessa tukemaan USA:lle myönteisiä tahoja Latinalaisessa Amerikassa ja leimaamaan samalla kaikki niiden vastustajat ja yhteiskunnallista muutosta vaatineet tahot "kommunisteiksi".
Anitra Tumševica
Anitra Tumševica (s. 4. helmikuuta 1971 Riika) on latvialainen säveltäjä ja viulisti.
Manor Parkin rautatieasema
Manor Parkin rautatieasema on rautatieasema Newhamin kaupunkipiirissä Lontoossa. Se sijaitsee TfL Railin (tulevan Crossrailin) reitillä Forest Gaten ja Ilfordin asemien välillä, Oyster-vyöhykkeiden 3 ja 4 rajalla.
Manor Parkin asema avattiin 6. tammikuuta 1873. Se on joissain yhteyksissä tunnettu myös pidemmällä nimellä Manor Park for Little Ilford. Asemaa käytti noin 1,6 miljoonaa matkustajaa kaudella 2017–2018.
Anitra Tumševica
Tumševica on soittanut useissa orkestereissa ja saanut palkintoja sekä viulistina että säveltäjänä. Tālivaldis Ķeniņš -palkinto hänelle myönnettiin vuonna 2008, ja Diena-lehden kulttuuripalkinnon hän sai kamarisinfoniallaan Die Stimme (2013). Hänen teoksiaan on esitetty monissa maissa Euroopassa ja sen ulkopuolella sekä eri festivaaleilla, kuten ISCM:n World Music Days -tapahtumassa. Tumševican musiikissa ovat olleet esillä kokeellisuus, ohjelmallisuus ja 1900-luvun sävellystekniikat.
Spark the Fire
Spark the Fire on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Gwen Stefanin kappale. Sen oli tarkoitus olla mukana hänen kolmannella studioalbumilta. Kappaleen julkaisi Interscope Records tulevan albumin toisena singlenä 1. joulukuuta 2014. Sen sanoittivat Stefani ja Pharrell Williams sekä tuotti Williams.
HMS Sälen (1918)
HMS Sälen (runkonumerot S ja Sä) oli Ruotsin laivaston vuonna 1920 palvelukseenotettu Hajen-luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta. Se laskettiin vesille 31. tammikuuta 1918 ja liitettiin laivastoon 19. kesäkuuta 1920.
Magic Mike
Magic Mike on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Steven Soderberghin ohjaama draamakomediaelokuva. Sen pääosissa ovat Channing Tatum, Alex Pettyfer, Cody Horn, Matt Bomer, Olivia Munn, Joe Manganiello ja Matthew McConaughey.
Lisa Moore
Lisa Moore on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Magic Mike
Jatko-osa
Elokuvan jatko-osa Magic Mike XXL sai ensi-iltansa heinäkuussa 2015.
Lievijärvi
Lievijärvi on Satakunnassa Kokemäellä Kauvatsalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen ala-osan alueeseen. Se saa vetensä ympäröivistä metsistä ja laskee vedet Kauvatsanjokeen Kuoppalanjoen kautta.
Maantiede
Järven pinta-ala on 116 hehtaaria, pituus 2,2 kilometriä ja leveys 1,4 kilometriä. Järven luusua sijaitsee länsirannalla, josta alkava 2,9 kilometriä pitkä Kuoppalanjoki laskee Kauvatsanjokeen. Pätkysjärven laskuoja Pätkyksenoja on kilometrin mittainen. Aurajärvi laskee suo-ojia myöten, mutta jatkanee Auranojaa myöten ja laskee Lievijärveen Jyränlahdessa. Metsäojia laskee järveen runsaasti.
Järven rantaviiva on 13,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven itä- ja pohjoisrannoilla on ojitettua metsäistä suomaata. Loma-asuntoja on järvellä parisenkymmentä ja maatiloja kaksi.
Luonto
Pintavesityypiltään Lievijärvi kuuluu mataliin runsashumuksisiin järviin. Järvi kemiallinen tila on luokiteltu hyväksi, ja Kuoppalanjoen keskivaiheilla onkin kalankasvatusaltaita. Se kuuluu Kokemäenjoen vesienhoitoalueeseen, ja sen tilaa seurataan koko ajan.
Historiaa
Torppari Johan Henricsson Kolumäki asui Kuoppalankoskella Kolumäen torppaa Kauvatsan Lievikoskella. Hän sai vuonna 1835 luvan laskea Lievijärven vedenpintaa. Syntyneelle vesijättömaalle hän raivasi kaksi viljelyyn tarkoitettua kappaletta. Toisen pinta-ala oli 1 tynnyrinala ja 25 kapanalaa ja toisen 2 tynnyrinalaa ja 20 kapanalaa. Suomen Talousseura palkitsi hänet vuonna 1835 tästä työstä hopeamitalilla. Järven laskua anottiin myös vuosina 1876 ja 1898.
Maryja Kalesnikava
thumb|upright|Maryja Kalesnikava Maryja Aljaksandrauna Kalesnikava (s. 24. huhtikuuta 1982) on valkovenäläinen muusikko ja oppositiopoliitikko. Hän on vuoden 2020 presidentinvaalien edellä voimistunutta oppositioliikehdintää johtaneen ”naisten triumviraatin” jäsen. Kaksi muuta, Svjatlana Tsihanouskaja ja Veronika Tsapkala, ovat paenneet maasta.
Kalesnikava sai 11 vuoden vankeustuomion syyskuussa 2021 vehkeilystä vallan anastamiseksi ja kansallista turvallisuutta vaarantavaan toimintaan yllyttämisestä. Hänen asianajajansa Maksim Znak tuomittiin 10 vuodeksi vankilaan.
Karijärvi (Kouvola)
Karijärvi on Kymenlaaksossa Kouvolassa ja osittain Päijät-Hämeen Heinolassa Uimilan, Rautkosken ja Hartolan kylien lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Karijärvi on 10,2 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 2 056 hehtaaria eli 20,6 neliökilometriä. Järvi on luoteis-kaakko- suuntainen ja siinä on kaksi laajaa järvenselkää, jotka sijaitsevat Silonsaaren eri puolilla. Luoteispuolella aukeaa Rihunselkä ja kaakkoispuolen saarien takana pienempi Pellonmaanselkä. Rihunselän länsiosassa sijaitsee lyhyt Kylänlahti Kuusinensaaren osittaisessa suojassa. Selän pohjoisrannassa työntyy kapea ja noin 800 metriä Rihunlahti kohti pohjoista. Silonsaaren vastarannalla työntyy parikilometrinen Ansalahti kohti pohjoista. Lahdella on alle 100 metriä leveä suu ja muutenkin se on alle 500 metriä leveä. Hartolan länsipuolella sijaitsee vielä noin 800 metriä pitkä lahti, jonne laskee Maajärvi. Karijärvessä on 57 saarta, joiden pinta-ala on 103,44 hehtaaria eli noin 4,8 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Neljä saarta, Herransaari, Honkasaari, Lammassaari ja Kuusinensaari, ovat yli hehtaarin suuruisia, pienemmistä saarista 11 on yli aarin ja loput 42 on alle aarin kokoisia. Pieniä saaria ovat etelästä päin lukien Koivusaari, Kapasaaret, Saukonsaari, Riikansaari, Matkussaari, Hirvisaari, Kivisaaret ja Matinsaari. Silonsaari ja Peltosaari ovat nimestään huolimatta niemiä. Silonsaaren kannas on alle 50 metriä leveä ja niemeen kulkee kannasta myöten tie. Herransaareen on rakennettu pengertie lyhyellä sillalla.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 190,44 miljoonaa kuutiometriä eli 0,19044 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on määritetty 9,3 metriä. Koillisrannat ovat jyrkkärinteisiä ja lounaisrannat loivempia. Järven lounaisrannoilla ovat rannat usein kivikkoisia. Järven pohjan syvyyskäyrät ovat vaihtelevia. Kaakkoisosassa on laaja yli 20 metrin syvännealue, jossa syvimmät kohdat ulottuvat yleensä 25 metrin ja pariin otteeseen 30 metrin syvyyteen. Ansalahdessa on 22 metrin ja 27 metrin syvänteet. Rihunselällä on pohjoisosissa syvempää kuin sen eteläosissa. Siellä painuu syvänteet 29 metrin ja kahdesti 33 metrin syvyyteen. Näistä syvänteistä on mitattu järven syvin kohta 33 metriä. Järven luoteispäässä on kuitenkin vielä 29 metriä syvää.
Järven rantaviivan pituus on 71,8 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 18,2 kilometriä. Järven länsi- ja pohjoisrannoilla on ohuita kallionpäällisiä moreenikerroksia, mutta eteläpuolella moreenikerrokset ovat yhtenäisemmät. Koillisrannat ovat jyrkkäpiirteisiä ja siellä on runsaasti kalliopaljastumia. Korkein järvelle näkyvä mäki on Haukilahdenvuori, joka kohoaa yli 150 metrin korkeuteen eli noin 65 metriä vedenpinnan yläpuolella. Viereinen Matkusvuori on 10 metriä matalampi.
Järven asutus on keskittynyt kuudelle seudulle: Uimilaan, Rihuun, Ansalahteen, Maajärvelle, Hartolaan ja Kaajärven eteläpuolelle, Aurantolaan ja Rautkoskelle. Rantaan ulottuvaa peltomaisemaa esiintyy yleensä vain näillä seuduilla. Pohjoisrantoja seuraava tie kulkee rantaviivan lähellä, mutta poikkeaa kauemmaksi Maajärven taakse. Hartolan kautta kulkeva yhdystieltä 4164 haarautuu itäitärantoihin menevät tiet. Jaalasta luoteeseen kulkee kantatie 46, johon yhtyy kaakosta Siikavasta alkava kylätie. Kantatie kohtaa Karijärven vasta Uimilassa, josta haarautuu kylätie Rihuun. Kouvolan ja Heinolan kuntaraja kulkee luoteisen rannikon suuntaisesti niin, että maa-alueet jäävät Heinolan puolelle.
Luontoarvoja
Karijärven valuma-alueella on metsämaata 73 prosenttia. Järven ekologinen tila on erinomainen ja sen kemiallinen tila on hyvää huonompi, vaikka kalojen elohopeapitoisuudet ovat toisinaan keskimääräistä korkeampia. Järvi on ravinnetasoltaan karu ja sen vesi on kirkasta, mutta se on humuksen värjäämää. Veden forforipitoisuus vaihtelee mittauspisteen syvänteessä 3–9 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) ja typpipitoisuus 300–400 μg/l. Järvessä ei näy merkkejä rehevöitymisestä. Humuspitoisuuksia ja rautapitoisuuksia voi tarkastella yhdessä käyttämällä vedenväriä. Päällysvedessä ja alusvedessä on väriluku vaihdellut 10–30 milligrammaa litrassa vettä (Pt mg/l). Vähähumuksellisten järvien väriluku on yleensä alle 30 Pt mg/l. Veteen liuennut orgaaninen aines kuluttaa vedessä olevaa happea, jota eliöt tarvitsevat hengittämiseen. Orgaanisen aineksen määrää vedessä voi arvioida sen hapenkulutuksella (COD Mn). Se on Karijärven päällysvedessä 2,5–7,0 milligrammaa litrassa vettä ja alusvedessä 2,5–8,0 mg/l. Nämä arvot ovat Karijärvessä kohoamassa. Veneilijän yleisvaikutelmaan vaikuttaa veden kirkkaus ja veden näkösyvyys. Veden näkösyvyys on viime vuosina heikentynyt vaihdellen 3,0–8,5 metriin, mutta tavallisesti se on neljä metriä.
Luonnonhistoriaa
Viime jääkauden loppuvaiheessa Fennoskandian mannerjäätikkö ohentui sulaessaan ja myös sen koko pieneni tuhansien vuosien aikana merkittävästi. Jäätikön sulava reuna saavutti Karijärven seudut, mutta jäätikön alta paljastuneet maa-alueet peittyivät aluksi Itämeren vedenpinnan alle. Vedenpinta oli alussa yli 30 metriä järven nykypintaa korkeammalla. Jäätikön painon keventyessä alkoi Fennoskandiassa maankohoaminen ja myös Karijärven ympäristö alkoi kohota Itämerestä. Korkeimmat kohdat muodostivat aluksi saaria, jotka laajenivat kohoamisen edistyessä. Lopulta muodostui Karijärven ympäristöön laaja järvi, joka kuroutui erilleen Itämeren Ancylusvaiheesta noin 10 300 vuotta sitten. Karijärven pohjan sedimenttejä tutkittiin 2000-luvun alussa ja huomattiin, että järven sedimenttien kerrostumisnopeudessa tapahtui noin 7 000 vuotta sitten hidastumista. Syyksi arveltiin läpivirtauksen vähenemistä, mutta sen aiheuttajaa ei tunneta.
Esihistoriaa ja historiaa
Järven koillisosan rantakalliosta on löydetty Uutelanvuoren kalliomaalaukset ja järven toisesta päästä Patakallion kalliomaalaus.
Vuosina 1855–1856 julkaistuissa Kalmbergin kartastossa kartastossa kirjoittaan järven nimi ”Kaarjärvi”. Kyseisessä kartassa on muitakin nimityseroja. Siinä on Silosaaren nimenä Rautasillansaari ja Kuusinensaaren nimenä Kasisaari. Järven vedenpinta on tuolloin ollut hieman nykyistä korkeammalla, sillä esimerkiksi Kaajärvi on yhteydessä nykyistä leveämmällä salmella Karijärveen. Myös Herransaaren länsipuolella on ollut saari, joka on nykyään maatunut mantereeseen Pajarinniemeksi. Ansalahdella on Peltosaari, joka on nykyään maatunut rantaan kiinni. Mikään vahva todiste järvenlaskun puolesta ei kartta ole, vaan sille tarvitaan täällä muitakin todisteita. Kartassa on merkitty silloiset maakuntarajat, jotka jakavat järven eri maakuntiin.
Vuonna 1920 julkaistussa Heinolan seudun taloudellisessa kartassa on kartan nimistö lähes nykyisellään. Poikkeuksen tekee Kuusinensaari, joka on kartassa Kuusisaari. Vuoden 1940 ja 1942 taloudellisissa kartoissa on peltoalat suurimmillaan. Uimilassa, Rihussa, Ansalahdella, Maajärvellä, Kaajärvellä, Hartolassa, kaakkoisrannassa, Aurantolassa ja Rautkoskella on näissä kartoissa runsaasti maatiloja ja peltomaita.
Jo vuoden 1965 peruskartassa on Rihun pelloista suurin osa metsitetty. Sittemmin on sinne perustettu veneveistämö. Uimilan peltoala on silmämääräisesti puolittunut niin, että keskustan ympärillä on edelleen yhtenäinen peltoala eikä niitä näe enää järveltä. Silonsaaren pellot ovat nykyisin pääosin metsää. Pellot vähenivät sieltä nopeasti vuosien 1985 ja 1994 jälkeen. Uimilan tavoin on Ansalahden peltoalasta yli puolet jäljellä. Karijärven itäosien ja kaakkoisosien rannoilla on suuri osa peltomaasta edelleen viljelyssä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Karijärven alueeseen (14.943) järvi kuuluu. Karijärven valuma-alueen pinta-ala on 339 neliökilometriä, josta Karijärveen liittyvän valuma-alueen pinta-ala on 192 neliökilometriä.
Karijärven lähialueella sijaitsee 89 järveä tai lampea, joiden pinta-ala on yli hehtaarin kokoisia. Niistä Karijärven alueella (14.943) sijaitsee 16. Erikoinen sijainti on Silonsaaressa sijaitsevalla Saarenlammella (3,5 hehtaaria eli ha). Uimilan kylän ympärillä on kuusi järveä, joiden laskuoja laskee Kylänlahteen. Niitä ovat alimpana oleva Oravajärvi (2 ha), jonka yläjuoksulla sijaitsevat Myllyjärvi (4 ha), Pikjärvi (5 ha), Pahanropakon Saukkolammi (2 ha) ja Tervasmäen Saukkolammi (1 ha). Rihun lähellä on useita pikkulampia, joka laskevat kahta ojaa myöten pohjoisrantaan. Suurimmat niistä ovat Tuomalampi (2 ha) ja esimerkiksi Kahdeksannumeronlampi. Toista ojaa käyttävät Kytölampi (1 ha) ja Karhulampi. Ansalahteen laskee pieni oja, joka on Linnajärven (35 ha) aluetta. Samaan valuma-alueeseen kuuluvat myös Sirkkalampi, Pahalampi ja Mäyrälampi (7 ha). Annalampi (2 ha) laskee omaa ojaa myöten Ansalahteen. Lähialueella Karijärven eteläpuolella on vielä kolme järveä. Ne ovat Järvistenlammi (2 ha), Aninginlampi (27 ha) ja Likastenlampi (1 ha).
Michael Kidd
Michael Kidd (12. elokuuta 1915 New York, New York – 23. joulukuuta 2007) oli yhdysvaltalainen koreografi. Kidd suoritti insinööriopintoja kunnes hän sai stipendin The School of American Ballet´hen. Hän työskenteli sekä Broadwaylla että elokuvien parissa. Kidd teki koreografian muun muassa elokuviin Iskelmäkaruselli (1943), Seitsemän veljeksen morsiamet (1954) ja Hello, Dolly! (1969). Ohjaajana hän oli vuonna 1958 valmistuneessa elokuvassa Hilpeä hulivili, jonka pääosassa näytteli Danny Kaye. Kidd sai viisi Tony-palkintoa teatterityöstään ja vuonna 1996 hän sai Oscar-kunniapalkinnon.
Karijärvi (Kouvola)
Vesistösuhteet
Karijärven valuma-alueella on lisäksi kolme laajempaa valuma-aluetta, jossa on lisää järviä. Rihunlahteen laskee Rihunlammen valuma-alueen (14.946) vedet. Sen alue on suurempi kuin Karijärven oma lähialue ja siellä on 34 järveä lisää. Karijärven rannikon läheisyydessä ovat esimerkiksi Rihun Ylälampi (5 ha), Ahvenlampi (3 ha), Konttilampi (3 ha), Mustjärvi (14 ha) ja Särkilampi (3 ha). Näiden takana luoteispuolella löytyy vielä Iso Samjärvi (28 ha), Vähä Samjärvi (11 ha), Iso-Kaupunki (27 ha), Vähä-Rihu (16 ha), Iso-Rihu (69 ha) ja Kailajärvi (24 ha). Valuma-alueen suurin järvi on pohjoisessa sijaitseva Salajärvi (404 ha). Se laskee Kivijärven (58 ha) kautta Iso-Rihuun. Salajärven takana on vielä Särkijärvi (80 ha).
Rautjoen valuma-alueen (14.945) keskusjärvi on Rautjärvi (781 ha), johon laskee kaakosta Raajärvi (110 ha) ja Myntjärvi (52 ha). Näiden itäpuolelta löytyvät Iso Koiralampi (5 ha), Vääräjärvi (12 ha) ja Lanski (1 ha). Rautjärven lounaispuolelta löytyy viisi järveä eli Kullilampi (3 ha), Sorvalampi (1 ha), Vähä Pöytjärvi (9 ha), Makkaralampi (3 ha) ja Iso Pöytjärvi (39 ha), sekä luoteispuolelta löytyy Keskimmäinen Pahalampi (2 ha) ja Iso Pahalampi (5 ha).
Vääräjärven–Kelesjärven valuma-alueen (14.947) laskujoki laskee Ansalahteen pohjoisesta. Sen pääuomassa sijaitsevat alhaalta lukien Ala-Palojärvi (15 ha), Ylä-Palojärvi (12 ha) ja Heisanjärvi (19 ha). Alajuoksulla pääuomaan yhtyy lännestä päin Vääräjärvi (53 ha) ja Ala-Palojärveen laskevat Palolampi (2 ha), Kirveslampi (2 ha) ja Soppilampi (2 ha). Ylä-Palojärveen laskee vielä Pitkälampi (1 ha). Tuulenpesänlampi (5 ha) kerää yläpuoliset vedet ja laskee ne pääuomaan. Tämän laskuojan yläjuoksulla sijaitsee vielä esimerkiksi Tuomilampi (11 ha), Saarijärvi (17 ha), Salmijärvi (7 ha) ja Huttulampi. Heisanjärvi sijaitsee harjujaksolla, jonka kaakkoispuolella on lisää harjujärviä. Niitä ovat esimerkiksi Vähä Mustalampi (2 ha), Iso Mustalampi (8 ha) ja Iso Sorvanlampi (7 ha). Heisanjärven kanssa samassa yhteydestä löytyy Vähä Luotojärvi (1,5 ha), Iso Luotojärvi (14 ha), Kelesjärvi (43 ha) ja Ylä-Viitanen (2 ha).
Maajärven valuma-alueen (14.948) alajuoksulla sijaitsee Maajärvi (103 ha). Sen länsirantaan laskee Lahnajärvi (34 ha), johon laskee vuorostaan Markkinajärvi (10 ha). Näiden takana ovat vielä Ahdinpuunlampi (5 ha) ja Pohjaslampi (2 ha).
Karijärven laskujoki on Myllyjoki, joka virtaa Kaajärven, Lapjärven ja Ruuhasjärven kautta Huhdasjärveen, ja edelleen Vesalanjokea myöten suureen Niskajärven Raikoonlahteen. Karijärven vedenpinnan korkeus on 77,3 metriä mpy, joten pudotusta tulee Niskajärveen mennessä yli neljä metriä.
Salomon
Salomon on ranskalainen urheiluvälineiden ja -vaatteiden valmistaja.
Historia
François Salomon perusti Salomonin vuonna 1947 Alpeilla sijaitsevassa Annecyn kaupungissa Ranskassa.
Salomon oli saksalaisen Adidaksen omistuksessa, kunnes suomalainen Amer Sports osti sen vuonna 2005.
Amer Sportsin omistajia ovat olleet vuodesta 2019 lähtien ANTA Sports, FountainVest Partners, Anamered Investments ja Tencent.
Tuotteet
Vuonna 2017 New York Magazinen tyylisivusto The Cut lanseerasi termin gorpcore, joka viittasi ulkoiluvaatteiden käyttämiseen kaupunkiympäristössä. Tyylin edelläkävijät ovat käyttäneet esimerkiksi Salomonin tuotteita.
Salomon on kertonut lopettavansa maastohiihdon sns-malliston side- ja monotuotannon kauteen 2022–2023.
Derick Brassard
Derick Brassard (s. 22. syyskuuta 1987 Hull, Québec) on kanadalainen jääkiekkoilija, vasenkätisellä mailalla pelaava keskushyökkääjä, joka edustaa NHL-seura Edmonton Oilersia. Brassard on kanadanranskalainen.
Ura
Brassard aloitti QMJHL-junioriliigan Drummondville Voltigeursissa kesken kauden 2003–2004. Seuraavalla kaudella hänestä tuli joukkueen avainpelaaja ja hänet palkittiin sarjan vuoden tulokkaana. Brassard valittiin myös Kanadan alle 18-vuotiaiden maajoukkueeseen. Kaudella 2005–2006 Brassard oli joukkueensa paras pelaaja, ja hänet palkittiin Mike Bossy Trophylla sekä valittiin QMJHL:n ykköstähdistökentälliseen. Columbus Blue Jackets varasi Brassardin kauden jälkeen NHL:n varaustilaisuudessa. Kausi 2006–2007 katkesi olkapäävammaan, joka häiritsi pelaamista vielä seuraavalla kaudellakin.
Kaudeksi Brassard teki sopimuksen Columbuksen kanssa, ja pelasi sekä edustuksessa että farmissa Syracuse Crunchissa minkä olkapäänsä kanssa pystyi. Kaudella Brassard teki läpimurtonsa NHL:ään ja vakiinnutti paikkansa Columbuksen kokoonpanossa. Brassard pystyi pelaamaan vain 31 ottelua runkosarjassa, sillä loukkasi jälleen olkapäänsä tapellessaan James Nealin kanssa. Kausi oli Brassardin ensimmäinen terve kausi ammattilaisena. Hän pelasi 79 ottelua tehden yhdeksän maalia ja 27 syöttöpistettä. Kausina 2010–2011 ja 2011–2012 hän teki molempina yli 40 tehopistettä.
NHL-kauden 2012–2013 alku lykkääntyi työsulun vuoksi, jonka aikana Brassard pelasi kuusi ottelua Itävallan liigan EC Red Bull Salzburgissa. Huhtikuussa 2013 hän siirtyi juuri ennen siirtotakarajaa New York Rangersiin pelaajakaupassa, jossa Rangers sai hänen lisäkseen hyökkääjä Derek Dorsettin, puolustaja John Mooren ja kuudennen kierroksen varausvuoron varaustilaisuudessa 2014. Blue Jacketsiin siirtyivät hyökkääjä Marián Gáborík sekä puolustajat Blake Parlett ja Steven Delisle. Brassard pelasi ensimmäisen ottelunsa uudessa joukkueessaan, ottelun Pittsburgh Penguinsia vastaan, vain tunteja siirron jälkeen ja teki siinä neljä tehopistettä, maalin ja kolme syöttöpistettä. Uransa ensimmäisissä playoff -peleissä Brassard oli joukkueensa paras pistemies tehoilla 2+10=12.
Brassard kertoo kauden lopussa tehdyssä haastattelussa, että vaihto Blue Jacketsista Rangersiin auttoi häntä nauttimaan taas jääkiekosta, kun viime pelit Blue Jacketsissa olivat hänelle vaikeita. Brassard pelasi kolme kokonaista kautta New Yorkissa. Kesällä 2016 Brassard kaupattiin Ottawa Senatorsiin vaihdossa Mika Zibanejadiin.
Keväällä 2018 Ottawa kauppasi Brassardin Pittsburgh Penguinsiin yhdessä Vincent Dunnin kanssa vaihdossa Ian Coleen ja Filip Gustavssoniin.
Jukka O. Miettinen
Miettinen on ollut vuonna 1997 aloitetun Aasia Helsingissä -festivaalin taiteellinen johtaja ja Kuopio tanssii ja soi -festivaalin taiteellinen johtaja 1992–1998. Hän on opettanut taide- ja teatteriaineita Bangkokissa Mahidolin yliopistossa sekä lukuisissa suomalaiskorkeakouluissa. Hänen kirjoittamansa, vuonna 1987 julkaistu Aasian teatterihistorian oppikirja Jumalia, sankareita, demoneja kuuluu yhä usein yliopistojen tutkintovaatimuksiin.
Derick Brassard
Ura
Maaliskuussa 2022 Flyers kauppasi Brassardin Edmonton Oilersiin.
Jukka O. Miettinen
Miettinen dokumentoi Kaakkois-Aasian tanssiteatteria Unescon projektissa vuonna 1982. Matkan pohjalta syntyi kirja Silmät auki Aasiassa. Hän on hoitanut myös kuvataide- ja tanssikriitikon tehtäviä on Helsingin Sanomissa.
Miettiselle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021.
The Best of Bobby Vinton (vuoden 2004 albumi)
The Best of Bobby Vinton on Bobby Vintonin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2004.
German Masters 2015
thumb|300px Kreativ Dental Clinic German Masters 2015 oli snookerin ranking-turnaus, joka järjestettiin 4.–8. helmikuuta 2015 Tempodromissa Berliinissä Saksassa. Turnaus oli kauden kuudes ranking-turnaus.
Mark Selby voitti viidennen ranking-turnauksensa, voittamalla finaalissa Shaun Murphyn lukemin 9–7.
Judd Trump teki uransa toisen ja kautta aikain 113:nnen virallisen maksimibreikin puolivälieräottelussa Mark Selbyä vastaan.
Kaavio
Turnaukseen pelattiin kaksi karsintakierrosta 17.–19. joulukuuta 2014 Englannissa. Karsintaturnauksen 32 parasta pelaajaa sijoitettiin pääkaavioon, jonka ottelut pelattiin Tempodromilla.
Freestylehiihto talviolympialaisissa 2018 – miesten slopestyle
Freestylehiihdon miesten slopestyle talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 18. helmikuuta 2018 Bogwang Phoenix Parkissa, Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Karsinta
Kaksitoista parasta urheilijaa eteni loppukilpailuun.
Loppukilpailu
Loppukilpailu järjestettiin kello 14.11.
Gustav Bonde (1620–1667)
Gustav Bonde (1620–1667) oli ruotsalainen valtiomies. Hän oli reduktiokollegion jäsen 1655 ja toimi valtiovaranhoitajana. Hän oli vuodesta 1660 Kaarle XI:n holhoojahallituksen jäsen. Hän kannatti rauhanomaista ulkopolitiikkaa. Hänen isänsä oli Carl Filipsson Bonde.
HMS Valrossen
HMS Valrossen (runkonumerot V, W ja Wa) oli Ruotsin laivaston vuonna 1920 palvelukseenotettu Hajen-luokan sukellusvene.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 19. maaliskuuta 1943 ja romutettiin Karlskronassa.
Gangi
Gangi on sisilialainen kunta Italiassa Palermon metropolikaupungissa.
Brittiläisen Guianan 1 centin magenta
thumb|Brittiläisen Guianan 1 centin magentamerkki (1856). thumb|Vahvasti retusoitu kuva, jossa yksityiskohtia on korostettu.
Gangi
Gangi oli keskiajalla vahvasti linnoitettu kaupunki, ja se on rakennettu vuorenrinteelle. 1900-luvun alussa kylä alkoi tyhjentyä muuttoliikkeen takia, joka on jatkunut näihin päiviin saakka. Syitä muutolle on ollut köyhyys ja mafiarikollisuus. Vuonna 2014 kunta alkoi kaupitella kylän taloja jopa yhden euron hinnalla, jotta kylään saataisiin lisää asukkaita.
Brittiläisen Guianan 1 centin magenta
Brittiläisen Guianan 1 centin magenta on maailman tunnetuin postimerkki, jonka kolmesta painetusta kappaleesta vain yksi on säilynyt. Postimerkki kilpailee ruotsalaisen kolmen killingin värivirhepainaman kanssa maailman harvinaisimman ja kalleimman filateelisen keräilykohteen asemasta. Merkin omistajia ovat olleet muun muassa tunnetut postimerkkiharrastajat Philipp von Ferrary, Arthur Hind ja John du Pont.
Postimerkki julkaistiin Brittiläisessä Guianassa vuonna 1856. Tätä hammastamatonta postimerkkiä kutsutaan painopaperin värin mukaan magentaksi. Alun perin neliskulmainen merkki on jossakin vaiheessa leikattu kahdeksankulmaiseksi. Kuva-aiheena on valtamerilaiva ja tekstinä latinankielinen motto: Damus Petimus Que Vicissim ('antaessamme oletamme saavamme'). Merkki on aitouden varmistamiseksi signeerattu käsin.
Yhden centin magenta on ollut amerikkalaisen Du Pontin suvun hallussa vuodesta 1980. Merkkiä on pidetty holvissa, eikä sitä ole nähty julkisuudessa pitkään aikaan. Omistaja John Eleuthère du Pont sovitti vuodesta 1997 vuoteen 2010, kuolemaansa asti, vapausrangaistusta taposta.
Omistajat
Osa merkin omistajista on merkinnyt merkin omalla tunnuksellaan
Jonsonindurra
Jonsonindurra eli itämaittendurra (Sorghum halepense) on 1–2 metriä korkeaksi kasvava heinälaji, joka muistuttaa viljana viljeltyä durraa eli kirjodurraa (Sorghum bicolor). Siitä poiketen jonsonindurra on monivuotinen ja tekee maarönsyjä. Sen tähkylät varisevat röyhystä jyvien kypsyessä.
Gustaf Bonde
Gustaf Bonde tarkoittaa seuraavia ruotsalaisia henkilöitä:
Takashi Usami
Takashi Usami (s. 6. toukokuuta 1992 ) on japanilainen jalkapalloilija, joka edustaa seuratasolla Bayern Müncheniä. Usamin pelinumero on 14.
Jonsonindurra
Jonsonindurra kasvaa alkuperäisenä Pohjois-Afrikassa ja Aasian länsiosassa. Suomessa lajia on tavattu satunnaistulokkaana muutamia kymmeniä kertoja, varsinkin 2010-luvulta alkaen.
Lisa Moore (kirjailija)
Lisa Moore (s. 28. maaliskuuta 1964 St. John's, Newfoundland) on kanadalainen romaani- ja novellikirjailija. Hän on ollut kolmesti ehdolla Scotiabank Giller -palkinnon saajaksi (2002, 2005, 2013) ja saanut Commonwealth Writers' Prizen. Mooren ensimmäinen novellikokoelma, Degrees of Nakedness, julkaistiin vuonna 1995, ja hänen ensimmäinen romaaninsa, Alligator, on vuodelta 2005. Hänen toinen romaaninsa on February (2013).
Tuomas Lampén
Tuomas Lampén on helsinkiläinen muusikko, joka soittaa rumpuja lahtelaisessa yhtyeessä Raaka-Aine. Lampén on soittanut myös muissa yhtyeissä, kuten Academy ja The Jolly Fellows. Lampén liittyi Raaka-Aineeseen kesäkuussa 2006.
Levytyssopimuksen Raaka-Aine sai syyskuussa 2009, ja muutamaa kuukautta myöhemmin ilmestyi ensimmäinen single Elämän tarkoitus ja huhtikuussa 2010 debyyttialbumi Kipupisteet. Lampén on näillä kahdella levy-yhtiön tuottamalla levyllä sekä yhdellä omakustanteella Nimetön EP:llä.
Nordenskiöldinkatu
thumb|250px|Nordenskiöldinkatua Mannerheimintieltä itään. Oikealla [[Helsingin jäähalli, vasemmalla puiden takana Laakson sairaalan rakennuksia.]] thumb|250px|Nordenskiöldinkadun itäosaa. Vasemmalla Auroran sairaalan rakennuksia.
Nordenskiöldinkatu on vilkas­liikenteinen katu, joka johtaa Helsingin Taka-Töölöstä Alppilaan ja Pasilaan. Se on saanut nimensä tutkimus­matkailija Adolf Erik Nordenskiöldin, koillisväylän löytäjän mukaan.
Nordenskiöldin­katu muodostaa jatkeen Mechelinin­kadulle. Sen länsi­pää on Taka-Töölössä Nordenskiöldin aukiolla, jolle Mechelinin­katu päättyy ja jonka kautta kulkevat myös Topeliuksenkatu ja Linnankoskenkatu. Idässä se päättyy rauta­tien ali­käytävään, jonka toisella puolella liikenne­väylä jatkuu Savon­kadun nimisenä Itä-Pasilaa kohti. Nordenskiöldin­katu on ainoa katu, joka jatkuu nimeään vaihtamatta Mannerheimin­tien poikki.
Nordenskiöldin aukion ja Urheilu­kadun välisellä osuudella kadun varrella sijaitsevat Venäjän tiede- ja kulttuurikeskus sekä Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo.
Mannerheimintien itäpuolella Nordenskiöldin­katua pitkin kulkee raitio­linja 2, Reijolan­kadun itäpuolella myös useat Pasilan kautta kulkevat poikittaiset bussilinjat sekä raitiolinja 3. Linja 69 kulkee kadulla sen päästä päähän. Kadun länsiosa sijaitsee Taka-Töölössä. Sen itäosa on kaupungin­osien rajana, sillä Eläin­tarha kuuluu myös Taka-Töölöön, mutta Laakson sairaalan tontti ja Keskus­puiston eteläosa Laakson kaupungin­osaan, Auroran sairaalan tontti Länsi-Pasilaan.
Alun perin, vuodesta 1906 lähtien, Nordenskiöldin­katu käsitti myös nykyisen Mechelinin­kadun, joka erotettiin siitä eri nimiseksi vuonna 1917. . Kadun itäisimmästä, Urheilu­kadun itä­puolella olevasta osuudesta on aikoinaan käytetty epävirallisesti myös nimeä Norden­skiöldin puisto­katu.
Ilfordin rautatieasema
Ilfordin rautatieasema on rautatieasema Redbridgen kaupunkipiirissä Lontoossa. Se sijaitsee TfL Railin (tulevan Crossrailin) reitillä Manor Parkin ja Seven Kingsin asemien välillä, Oyster-vyöhykkeellä 4.
Guttet-Feschel
thumb|400px|right| Guttet-Feschel kuuluu Leukin hallintoalueeseen
Guttet-Feschel syntyi vuonna 2000, kun Guttetin ja Feschelin kunnat yhdistyivät.
Kunnan asukkaiden perinteinen elinkeino on ollut maatalous, jonka merkitys on kuitenkin romahtanut. Iso osa kuntalaisista käy nykyään töissä Rhônen laakson kaupungeissa. Guttet-Feschelistä on linja-autoyhteydet Leukiin, Albineniin sekä Leukerbadiin. Guttet-Feschelissä on lähikuntien yhteinen peruskoulu.
Julio Velasco
Julio Velasco (s. ) on argentiinalainen ammattilaislentopallovalmentaja. Hän valmentanut esimerkiksi Argentiinan, Italian, Tšekin, Espanjan ja Iranin lentopallomaajoukkueita.
Aaveratsastaja
Aaveratsastaja on nimi seitsemälle eri Marvelin kustantamalle sarjakuvahahmolle. Alkuperäisen hahmon loivat Dick Ayers, Gary Friedrich ja Roy Thomas. Se teki ensi esiintymisensä vuonna 1967 Ghost Rider -sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa. Pääosin Aaveratsastaja tunnetaan Villin lännen hahmona.
Carter Slade
Alkuperäinen Aaveratsastaja oli Carter Slade, joka eli 1800-luvun lopulla taistellen rikollisia vastaan. Hän pukeutui amerikanintiaanin Flaming Starin antamaan fosforesoivan valkoiseen asuun, naamioon, viittaan ja hattuun. Lisäksi hän käyttöönsä valkoisen hevosen. Hahmo tunnettiin aluksi Ghost Riderina, kunnes 1970-luvulla Marvel loi samannimisen hahmon ja hahmo nimettiin Night Rideriksi vuosina 1974–1975 julkaistuissa sarjakuvissa ennen kuin se sai nykyisen nimensä Phantom Rider. Hän kuoli myöhemmin vuonna 1972 Western Gunfighters -sarjakuvassa, mutta on sittemmin esiintynyt satunnaisesti Aaveajajan sarjakuvissa aikamatkustustarinoissa.
Jamie Jacobs
Carter Sladen kuoltua hänen apurinsa Jamie Jacobs otti Aaveratsastajan roolin. Hän kuitenkin kuoli hyvin äkkiä ammuskelussa.
Island Games 2007
Island Games 2007 oli 12. kerta, kun Island Games -kilpailu järjestettiin. Kisat olivat ensimmäistä kertaa Rodoksella, Kreikassa. Osallistuvia joukkueita oli 25, ja urheilijoita noin 3 000. Urheilumuotoja oli ohjelmassa 14. Kisat pidettiin 30. kesäkuuta – 6. heinäkuuta 2007. Kisojen menestynein oli Jersey, ja kisaisäntä Rodos oli toinen. Sijalle kolme pääsi Färsaaret.
Jean-Honoré Fragonard
thumb|250px|Jean-Honoré Fragonardin omakuva. Jean-Honoré Fragonard (4. huhtikuuta 1732 Grasse – 22. elokuuta 1806 Pariisi) oli ranskalainen rokokookauden taidemaalari.
Fragonard oli täyteläisiä värejä ja rohkeita värieroja käyttänyt rokokooajan maalari, jonka maalauksissa ajan sirosteleva ja kevytmielinen ihanne tulee esille. Hän kuvasi aikansa seuraelämää laatukuvan hengessä. Hänen tunnetuin maalauksensa on keinuvaa naista esittävä Keinu, jota on pidetty hyvänä esimerkkinä koko rokokootyylistä.
Fragonardin taideopettajia olivat ranskalaiset Jean-Baptiste Chardin ja François Boucher sekä hollantilainen Charles André van Loo. Hän sai vaikutteita myös venetsialaiselta Giovanni Tiepololta ja espanjalaiselta Bartolomé Murillolta. Aluksi hänen aiheensa olivat historiallisia, mutta myöhemmät työt ovat eroottisesti painottuneita.
Gustaf Bonde (1682–1764)
pienoiskuva|Gustaf Bonde, [[Otto Wallgrenin maalaus]] Gustav Bonde nuorempi (1682–1764) oli ruotsalainen valtaneuvos ja kirjailija. Hän oli niin sanotun itäisen tutkijakunnan puheenjohtaja 1725–1726, kun tutkittiin Suomen isonvihan aikaisia vaurioita. Bonde sai valtaneuvoksen arvon vuonna 1727. Hän puolusti rauhanpolitiikkaa ja oli Arvid Hornin kannattaja. Hatut erottivat hänet 1739. Bonde palasi valtaneuvoskuntaan 1761. Hän kirjoitti monelta alalta, politiikasta, historiasta ja luonnontieteistä. Bonden kirjoitus ”Försök att igenfinna den finska nationens och språkets härkoms” (Vitterhetsakad handlingar I, 1755) käsittelee Suomen kansallisuutta ja kieltä, ja siinä hän johtaa suomen kielen hepreasta.
Hänen isänsä oli Karl Bonde ja isoisänsä Gustav Bonde vanhempi.
Jim Corsi
James "Jim" Corsi (s. 19. kesäkuuta 1954 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalais-italialainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän aloitti uransa Loyola Collegen maalivahtina vuonna 1973. Kolmen yliopistovuoden jälkeen Corsi pelasi yhden vuoden NAHL senioriliigaa Yhdysvaltain puolella Mainessa ennen siirtymistään WHA-liigan Quebec Nordiquesin joukkueeseen. Kahden WHA-kauden jälkeen Corsi siirtyi läntiseen Kanadaan Edmonton Oilersin NHL-joukkueeseen. Ainoaksi jääneen NHL-kauden aikana hän pelasi 26 ottelua, joissa päästi keskimäärin 3,65 maalia. Kevään 1980 jälkeen Corsi siirtyi pelaamaan Italiaan, ensin HC Ghërdeinan joukkueeseen. Samalla hänet valittiin myös edustamaan Italiaa B-rymän MM-kilpailuissa. Corsi pelasi kaikkiaan 12 kautta Italiassa ja oli maajoukkueen vakio kasvo aina kevääseen 1990 asti. Corsi pelasi Italian paidassa myös Sarajevon Olympiaturnauksessa.