cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
SMS Friedrich Carl (1867)
Suunnittelu
Alus oli telakan suunnittelema. Sen pituus vesirajassa oli 91,13 metriä ja kokonaispituus oli 94,14 metriä. Aluksen leveys oli 16,6 metriä ja sen syväys etuosassa oli 6,90 ja perässä 8,05 metriä. Aluksen suunnitelman mukainen uppouma oli normaalikuormalla 5 971 metristä tonnia ja taisteluun kuormattuna jopa 6 932 tonnia.
Propulsiojärjestelmä
Aluksen propulsiojärjestelmä koostui yhdestä 2-sylinterisestä höyrykoneesta ja kuudesta höyrykattilasta, jotka tuottivat kahden ilmakehän paineen. Aluksella oli vain kaksi kattila- ja yksi konehuone. Koneisto pyöritti nelilapaista potkuria, jonka halkaisija oli 6,0 metriä. Ohjattavuudesta huolehti yksi peräsin.
Alus oli lisäksi varustettu parkkitakilalla, jonka purjepinta-ala oli 2 010 neliömetriä.
Aseistus
Aluksen aseistuksena oli suunnitelman mukaan kaksikymmentäkuusi rihlattua 72 naulan tykkiä. Alus varustettiin kahdella 21 cm/L22 tykillä ja neljällätoista 21 cm/L19 tykillä. Pidempiputkisten korotuskulma vaihteli -5 asteesta 13 asteeseen, mikä mahdollisti 5 900 metrin maksimiampumaetäisyyden. Lyhyempien tykkien korotuskulma vaihteli -8 asteesta 14,5 asteeseen, mikä mahdollisti 5 200 metrin ampumaetäisyyden. Tykkeihin oli aluksella kaikkiaan 1656 kranaattia.
Paranoia (roolipeli)
Paranoia on roolipeli, joka sijoittuu vaihtoehtoiseen tulevaisuuteen. Pelimaailmana toimii valtava maanalainen kaupunki, Alfakompleksi, jota hallitsee hyväntahtoinen, mutta mielipuolinen Tietokone kätyreineen. Paranoia-pelin seikkailut sisältävät tyypillisesti paljon sekä satiirista että mustaa huumoria. Pelimaailma parodioi totalitaristista yhteiskuntaa ja tekee runsaasti viittauksia muuhun populaarikulttuuriin.
SMS Friedrich Carl (1867)
Suoja
Aluksen panssarointi oli rautaa, joka oli teaklautoihin. Taistelunjohtotilojen 400 millimetrin lautoihin oli kiinnitetty 114 millimetrin rautalevyt. Kylkien suojana oli 254 millimetrin teaklaudat, joihon kiinnitetty keskelle 127 millimetriä rautaa, mikä kapeni päihin 114 millimetriin. Patterin katto oli 9 millimetriä paksu rautalevy ja seinät 260 millimetrin teaklevyissä 114 millimetrin rautalevyt. Aluksella oli kahdeksan vesitiivistä osastoa ja siinä oli 76 prosenttinen kaksoispohja.
Paranoia (roolipeli)
Pelin alkuperäinen kustantaja on West End Games. Pelin ensimmäinen englanninkielinen laitos julkaistiin vuonna 1984 ja toinen vuonna 1989. Toisesta laitoksesta tehtiin myös suomenkielinen versio (1993, julkaisijana Finnish Game House, ISBN 951-582-004-9). Vuonna 1995 WEG julkaisi "viidennen laitoksen"; kolmas ja neljäs laitos jätettiin huhuista huolimatta kokonaan väliin. Viidettä laitosta pidettiin pelaajien, kriitikoiden ja jopa suunnittelijoiden mielestä erittäin epäonnistuneena, jopa siinä määrin että seuraavan laitoksen tekijät luokittelivat sen "epätuotteeksi" (vrt. Orwellin romaanin Vuonna 1984 käsite "epähenkilö"). Vuonna 2004 Mongoose Publishing julkaisi kokonaan uudistetun laitoksen, "Paranoia XP":n; seuraavana vuonna Microsoft pyysi tekijöitä poistamaan "XP":n nimestä mahdollisen tavaramerkkisekaannuksen takia, joten uusien painosten nimenä on vain "Paranoia".
SMS Friedrich Carl (1867)
Valmistus
Alus tilattiin 	Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta Toulonista ja sen köli laskettiin vuonna 1866. Alus laskettiin vesille 16. tammikuuta 1867 ja se otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 3. lokakuuta.
Paranoia (roolipeli)
Paranoian perusajatus
Pelaajahahmot ovat pelissä useimmiten Pulmanpoistajia (engl. Troubleshooter), joita kaikkea hallitseva Tietokone käyttää taistellessaan yleistä turvallisuutta uhkaavia pettureita vastaan. Samaan aikaan hahmot kuuluvat salaisesti itse erilaisiin petturiorganisaatioihin, jotka toimivat Tietokonetta vastaan. Tälle kaksoisagentti-teemalle perustuvatkin pelin keskeiset jännitteet.
Manuel Neuer
Manuel Peter Neuer (s. 27. maaliskuuta 1986 Gelsenkirchen, Nordrhein-Westfalenin osavaltio, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Bayern Müncheniä. Hän on myös Saksan jalkapallomaajoukkueen kapteeni. Hän oli IFFHS:n valitsema Maailman paras maalivahti neljänä vuonna peräkkäin,  ja häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista maalivahdeista. Vuonna 2014 hän voitti jalkapallon maailmanmestaruuden sekä kisojen parhaan maalivahdin palkinnon, Kultaisen hanskan.
Paranoia (roolipeli)
Paranoian perusajatus
Sen lisäksi, että hahmot yrittävät pitää petturuutensa salassa Tietokoneelta, heidän on myös varottava paljastumasta muille hahmoille ja yrittää ilmiantaa muita hahmoja Tietokoneelle. Petturin ilmiantamisesta voi saada ylennyksen ja ainoastaan Tietokoneen hallinnon hierarkiassa ylenemällä voi pyrkiä turvaamaan eloonjäämisensä, sillä Paranoian maailmassa ihmishenki on erittäin halpa.
SMS Friedrich Carl (1867)
Palvelus
Alus oli torpedojen koealuksena 11. elokuuta 1895 alkaen ja 21. tammikuuta 1902 alkaen oli satama-aluksena nimellä SMS Neptun. Alus poistettiin alusluettelosta 22. kesäkuuta 1905 ja se myytiin maaliskuussa 1906 284 000 markalla. Alus romutettiin vuonna 1906 Alankomaissa.
Manuel Neuer
Vuonna 2014 Neuer oli kolmas FIFAn maailman paras pelaaja -äänestyksessä (FIFA Ballon d'Or).
Paranoia (roolipeli)
Pelimaailma
Paranoian pelit sijoittuvat lähes poikkeuksetta Alfakompleksiin, joka on valtava maanalainen kaupunki. Alfakompleksin asukkaat eivät tiedä juuri mitään historiasta, ja se, mitä ylempiarvoiset tietävät, ei kerro paljoa - eikä se ole pelin kannalta oleellista. Vuonna 2097 ihmiset oli evakuoitu maan alle turvaan lähestyvän asteroidin takia. Samaan aikaan vanha unohdettu Neuvostoliiton aikainen puolustusasema luuli olevansa hyökkäyksen alla ja laukaisi ohjuksen kohti San Franciscoa. San Franciscon tietokonejärjestelmä kävi läpi vanhoja asiakirjoja ja päätteli, että "kommunistit" hyökkäsivät. Seuranneessa kaaoksessa tietokonejärjestelmä menetti yhteyden muualle, koska kaikki tietokonejärjestelmät kuvittelivat toistensa joutuneiden kommunistien valtaan. Pelin tapahtuvat sijoittuvat 194 vuotta tämän jälkeen.
Manuel Neuer
Schalke
Neuer aloitti jalkapalloilun FC Schalke 04:n juniorijoukkueessa vuonna 1991 ja edusti seuraa vuoteen 2011 saakka. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Bayern Müncheniin.
Paranoia (roolipeli)
Pelimaailma
Suurin osa sen kansalaisista pitää kompleksin ulkopuolista maailmaa vain myyttinä tai parhaimmillaankin vierastaa ja pelkää sitä. Valtaa kompleksissa pitää Tietokone, itsensä tiedostava tekoäly, joka vanhentuneen, virheellisen ja koko ajan muokkauksen alla olevan koodin vuoksi on varsin oikukas ja persoonallisuushäiriöinen. Kompleksin yhteiskuntarakenteen ja kulttuurin mukaisesti Tietokone on kuitenkin ehdoton hallitsija.
Manuel Neuer
Schalke
Juniori-ikäluokissa loistanut Neuer valloitti paikan edustusjoukkueen aloituskokoonpanossa kokeneelta Frank Rostilta kaudella 2006–2007. FC Schalke 04 oli kauden päättyessä Saksan liigan toinen VfB Stuttgartin jälkeen, ja Neueria pidettiin yleisesti yhtenä joukkueensa tärkeimmistä pelaajista.
Paranoia (roolipeli)
Pelimaailma
Kompleksin asukkaat on jaettu turvaluokituksen mukaan eri yhteiskuntaluokkiin. Turvaluokituksia kuvataan spektrin eri väreillä (infrapunainen, värit punaisesta lilaan, ja ultravioletti). Mitä korkeampaan luokkaan asukas kuuluu, sitä enemmän oikeuksia ja valtaa hänellä on. Suurin osa kansalaisista kuuluu infrapunaiseen eli alimpaan turvaluokkaan, jolla ei ole lainkaan oikeuksia, vain velvollisuuksia. Turvaluokituksen lisäksi kansalainen voidaan myös määritellä sen mukaan, missä hän on työssä. Jokainen kansalainen tekee työtä jollakin Tietokoneen määrittämällä osa-alueella. Näin varmistetaan järjestelmän toiminta kaikissa olosuhteissa. Ultravioletin turvaluokituksen kansalaiset ovat Yliohjelmoijia, jotka työskentelevät itse Tietokoneen parissa.
Manuel Neuer
Schalke
Kaudella 2007–2008 Neuer johdatti joukkueensa Mestarien liigassa aina puolivälieriin FC Barcelonaa vastaan, ja nousi Saksan jalkapallomaajoukkueen harjoitusvahvuuteen.
Paranoia (roolipeli)
Pelimaailma
Pelaajahahmojen salaisessa elämässä jokainen kuuluu johonkin salaseuraan, joilla on omat sisäiset hierarkiansa. Lisäksi jokainen pelaajahahmo on mutantti, jolla on yliluonnollisia kykyjä. Mutanttivoimien rekisteröimättä jättäminen on petturuutta ja rangaistavissa kuolemalla, samoin kuuluminen salaseuraan on petturillinen teko. Mutanttivoimien hyödyllinen käyttö ja salassapito, salaseurojen antamien tehtävien suorittaminen paljastumatta ja eri salaseurojen välinen kilpailu ovat eräitä pelaajien ongelmista.
Manuel Neuer
Schalke
Neuer pelasi Schalkessa kaikkiaan 156 bundesliigaottelua, joissa hän päästi 154 maalia ja piti 62 ottelussa maalinsa koskemattomana. Mestarien liigan 22 ottelussa hän päästi 21 maalia ja pelasi seitsemän nollapeliä.
Bayern München
Neuer siirtyi Bayern Müncheniin 30 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2011, ja nousi heti seuran ykkösmaalivahdiksi. Hän pelasi yhtä vaille kaikki ottelut finaalitappioon päättyneellä Mestarien liigan kaudella 2011–2012. Seuraavalla kaudella hän pelasi kaikki ottelut Bayernin voittaessa Mestarien liigan. Kauden 13 ottelussa hän päästi 11 maalia ja pelasi viisi nollapeliä. Kauden 2019–2020 Mestarien liigan voittajajoukkueessa hän pelasi 11 ottelua, joissa päästi kahdeksan maalia ja piti kuudessa ottelussa vastustajan maaleitta. Kaikkiaan hän on pelannut Mestarien liigassa Bayern-vuosinaan 109 ottelua. Näissä hän on päästänyt 98 maalia ja pitänyt 34 ottelussa maalinsa puhtaana. Hän on voittanut myös seurajoukkueiden maailmanmestaruuden 2013 ja 2020 sekä UEFA Super Cupin 2013.
Neuer on voittanut Saksan-mestaruuden 11 kertaa peräkkäin kausilla 2012–2023. Hän on pelannut Bayernissa yhteensä 322 bundesliigaottelua, joista 156:ssa hän on pitänyt vastustajan maaleitta. Päästettyjä maaleja on tullut kaikkiaan 240. Saksan cupin hän on voittanut 2013, 2014, 2016, 2019 ja 2020 sekä DFL-Supercupin 2012, 2016, 2018, 2020, 2021 ja 2022. Hän pelasi kaudella 2017–2018 vain neljä ottelua jalkapöydän murtuman vuoksi.
Maajoukkueura
Neuer pelasi välieriin edenneen Saksan kaikki neljä ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005 sekä kaikki ottelut Saksan voittaessa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2009. Ensimmäisen ottelunsa Saksan jalkapallomaajoukkuessa hän pelasi Yhdistyneitä arabiemiirikuntia vastaan kesäkuussa 2009.
Etelä-Afrikan MM-kisoissa 2010 Neuer oli Saksan ykkösmaalivahti Robert Enken menehdyttyä ja Rene Adlerin loukkaannuttua ennen kisoja. Hän pelasi Saksan kaikki ottelut voitokasta pronssiottelua lukuun ottamatta ja päästi kaikkiaan kolme maalia. EM-kilpailuissa 2012 hän pelasi välieriin edenneen Saksan kaikki ottelut.
Neuer pelasi Saksan kaikki seitsemän ottelua joukkueen voittaessa maailmanmestaruuden 2014. Hän päästi turnauksen seitsemässä ottelussa yhteensä neljä maalia.
Neuer on heinäkuun 27. päivään 2023 mennessä pelannut kaikkiaan 117 A-maaottelua. Niissä hän päästänyt 113 maalia ja pitänyt 48 ottelussa vastustajan maaleitta.
Seurajoukkue
''Päivitetty 7. heinäkuuta 2020''
Maajoukkue
''Päivitetty 28. kesäkuuta 2020''
Big Planet
Big Planet on Jack Vancen tieteisromaani, joka ilmestyi lehdessä 1952 ja kirjana 1957. Vance kirjoitti teoksen 1948.
Running Up That Hill
Running Up That Hill on Kate Bushin kappale vuodelta 1985. Kappale on mukana Netflix-suoratoistopalvelun Stranger Things -sarjassa. Kappale on rikkonut kolme Guinnessin maailmanennätystä. Kappaleen julkaisusta on kulunut pisin aika ennen sen nousemista singlelistan ensimmäiseksi, vanhin listaykköseksi kivunnut naisartisti sekä pisin aika, joka on kulunut artistin edellisen kappaleen sijoittumisesta listaykköseksi.
Skull and Bones
Skull and Bones on salaseura, joka toimii Yalen yliopistossa, New Havenissa, Connecticutin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Seuraan kutsutaan vuosittain 15 uutta jäsentä Yalen opiskelijoiden joukosta. Skull and Bonesiin on kuulunut useita merkittäviä henkilöitä: esimerkiksi Yhdysvaltain presidenteistä jäseniä ovat olleet William Howard Taft, George H. W. Bush sekä George W. Bush.
Perustaminen
William Huntington Russell perusti seuran vuonna 1832 Alphonso Taftin sekä 14 muun Yalen opiskelijan kanssa. Russell oli opiskellut edellisvuonna Saksassa. The Order of File and Claw -niminen ryhmä varasti 1876 Skull & Bonesin asiakirjoja, joissa kerrottiin:
Jotkut teoreetikot spekuloivat ajatuksella, että Skull and Bones olisi osa Illuminatia, koska Illuminatin tunnuksessa ovat pääkallo (skull) ja sääriluut (bones).
Toiminta
Joka vuosi perustamisen jälkeen Skull and Bonesin jäsenet ovat kutsuneet 15 toisen vuoden opiskelijaa jäseniksi. Mukana on monia mahtisukuja kuten Taft, Bush, Kerry, Rockefeller, Kellogg, Vanderbilt ja Lovett. Jäseniä on nykyisin elossa 500–600. Seuran jäseninä oli pitkään ainoastaan valkoisia yläluokan miehiä, mutta jäsenyys avattiin 1960-luvulla myös mustille ja 1990-luvulla naisille.
Vuodesta 1856 jäsenet ovat kokoontuneet suorittamaan initiaatioriittejään "hautaholviin" (engl. Tomb, pitemmältä nimeltään Skull and Bones Meeting Hall), joka on kampuksella sijaitseva köynnösten peittämä ikkunaton sali.
Kerrotaan, että jokaiselle jäsenelle annetaan opintojen päättyessä iso rahasumma auttamaan opiskelujen jälkeistä uraa. Rahoituksen antaa seuran toimintaa tukeva Russell Trust -säätiö. On huomautettu, että lahjoitus on lähinnä osoitus säätiön varakkuudesta, sillä mahtisukujen jäsenillä ei ole puutetta rahasta.
Seuran jäsenet ovat aina olleet viehättyneitä kuolemasta, ja kerhotalon seinille on ripustettu pääkalloja ja kuolemaa käsitteleviä maalauksia. Skull and Bonesin kuuden jäsenen uskotaan varastaneen vuonna 1918 apassipäällikkö Geronimon pääkallon tämän haudasta Oklahomassa. Geronimon jälkeläiset nostivat vuonna 2009 oikeusjutun Skull and Bonesia vastaan, mutta tuomari päätti, että intiaanihautoja suojeleva laki ei koskenut niin vanhoja tapauksia.
Bel-Airin prinssi
Bel-Airin prinssi on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota esitettiin NBC-televisiokanavalla vuosina 1990–1996. Sarjan tapahtumat kertovat köyhistä oloista Länsi-Philadelphiasta sukulaistensa luo hienostoalueelle Bel-Airiin, Los Angelesiin muuttaneesta nuorukaisesta. Sarja käsittelee huumorin keinoin muun muassa perhesuhteita, sosiaalisia paineita, varallisuus- ja luokkaeroja, mustaa alakulttuuria, rotujen välisiä suhteita sekä ennakkoluuloja amerikkalaisessa yhteiskunnassa painottaen afroamerikkalaista näkökulmaa.
Bel-Airin prinssiä tehtiin yhteensä 148 jaksoa kuuden kauden aikana. Suomessa sarjaa ovat esittäneet MTV3 ja TV5.
Kehitys
Sarjan kehitys alkoi joulukuussa 1989, kun NBC otti yhteyttä räppärinä tunnettuun Will Smithiin. Pilottijakson kuvaukset aloitettiin heinäkuussa 1990 ja sarjan päätösjakso saatin kuvattua maaliskuussa 1996.
Sarjan tunnusmusiikin sävelsi QD3 ja sen räppäsi Will Smith, käyttäen taiteilijanimeä The Fresh Prince.
Kalifornian Brentwoodissa sijaitsevaa vuonna 1937 rakennettua kartanoa käytettiin sarjan talon mallina. Sisätilat rakennettiin studiolle lavasteista. Toiselle kaudelle lavasteet rakennettiin uudelleen suuremmiksi, joka mahdollisti näyttelijöiden liikkumisen huoneiden välillä ilman kameran vaihtoa.
Juoni
"The Fresh Prince of Bel-Air" -tunnuskappale toimii taustatarinana sarjalle. Will Smith on Länsi-Philadelphian kaduilla kasvanut katuviisas teini, joka joutuu ongelmiin paikallisella koripallokentällä. Hänen äitinsä lähettää pojan Bel-Airiin hienostoalueella asuvien perheenjäsenten luokse. Perillä Will tapaa Banksin perheen, joiden luona hän tulee asumaan sarjan ajan.
DVD-julkaisut
Warner Home Video on julkaissut kaikki sarjan kaudet vain julkaisualueilla 1 ja 3.
Palkinnot ja ehdokkuudet
Bel-Airin prinssi on voittanut yhteensä 9 palkintoa.
Reboot
Elokuussa 2015 raportoitiin Overbrook Entertainmentin kehittävän ja Will Smithin käsikirjoittavan jatkoa alkuperäiselle sarjalle. Elokuussa 2016 Smith lopetti huhut sanomlla; "Bel-Airin prinssi saa jatkoa vasta kun helvetti jäätyy".
Ranskan Grand Prix 1958
pienoiskuva|Reims-Gueux-rata. Ranskan Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Reims-Gueux -radalla 6. heinäkuuta 1958. Kilpailun voitti Mike Hawthorn, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Kanadan Grand Prix 1985
Kanadan Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. kesäkuuta 1985 Circuit Gilles Villeneuve -radalla Montrealissa, Kanadassa. Kilpailun voitti Michele Alboreto. Voitto oli hänelle kauden ensimmäinen ja koko F1-uran neljäs.
PFA:n vuoden nuori pelaaja
PFA:n vuoden nuori pelaaja on vuosittain jaettava palkinto kauden parhaalle alle 23-vuotiaalle jalkapalloilijalle Englannissa. Palkinnon jakaa Professional Footballers' Association (Britannian ammattilaisjalkapalloilijoiden liitto). Voittaja valitaan pelaajien äänestyksellä, minkä vuoksi se on arvostettu pelaajien keskuudessa. Ensimmäisen kerran palkinto jaettiin vuonna 1974.
Vuoden nuoreksi pelaajaksi valituista Andy Gray, Cristiano Ronaldo ja Gareth Bale voittivat samana vuonna myös PFA:n vuoden pelaaja -palkinnon.
Voittajat
thumb|right|[[Ryan Giggs oli ensimmäinen palkinnon kahdesti voittanut pelaaja.]] thumb|right|[[Robbie Fowler oli toinen palkinnon kaksinkertainen voittaja]]
Osteologia
Osteologia on luonnontiede, joka tutkii kuolleiden eläinten ja ihmisten luita. Osteologisen tutkimuksen tavoitteita ovat tyypillisesti yksilön lajin, kuoliniän ja sukupuolen määrittäminen sekä yksilön elämään ja kuolemaan liittyviä olosuhteita koskevan tiedon saaminen. Osteologia on yksi arkeologian ja paleontologian apu- ja lähitieteistä.
Linux Magazine
Linux Magazine on vuonna 1994 perustettu aikakauslehti, joka keskittyy Linux-ytimeen ja Linux-käyttöjärjestelmään.
Lehti on perustettu saksankielisenä vuonna 1994 ja jälkeenpäin on lisätty englannin, puolan, brasilian portugalin ja espanjan kieliset versiot. Saksankielinen versio on nimeltä Linux-Magazin ja yhdysvalloissa sekä kanadassa julkaistava versio on nimeltä Linux Pro Magazine.
Avenue Q
thumb|Avenue Q:n näyttelijät Broadwaylla New Yorkissa. Nuket vasemmalta oikealle: Nicky, Princeton, Kate Monster, Rod. Näyttelijöiden paidoissa musikaalin oranssi pörrölogo. Avenue Q on Broadway-musikaali, jonka ideoivat Jeff Marx ja Robert Lopez. Se esitettiin ensimmäisen kerran keskikokoisessa Vineyard -teatterissa New Yorkissa maaliskuussa 2003. Broadway-kokoiseen teatteriin se tuli ensimmäisen kerran 31. heinäkuuta 2003 John Golde -teatterissa. Esitykseen kuuluu uskallettuja kappaleita, joiden aiheina on muun muassa rasismi, internetporno, homoseksuaalisuus ja elämän vaikeudet. Kaikki paitsi kolme hahmoa näytellään käsinukeilla. Avenue Q sai vuonna 2004 kolme Tony-palkintoa parhaasta musikaalista, parhaasta partituurista ja parhaasta käsikirjoituksesta, voittaen ennakkosuosikki Wickedin.
Musikaalin sävelsivät ja sanoittivat Robet Lopez ja Jezz Marx. Sen käsikirjoitti Jeff Whitty. Alkuperäisen tuotannon ohjasi Jason Moore. Sen koreografi oli Ken Roberson. Käsinuket suunnitteli ja valmisti alkuperäiseen esittäjäkaartiin kuulunut Rick Lyon.
PBS:n Seesamtie oli musikaalin tekijöille suuri innoittaja, ja jotkin hahmoista ovat selkeästi parodioita Muppet-hahmoista. Esimerkiksi Rod ja Nicky ovat aikuisversiot Bertistä ja Erniestä. Myös monet musikaalin kappaleista esitetään tavalla, joka muistuttaa Seesamtien lauluja.
Koska musikaali sisältää uskallettuja kohtauksia, ja nuket esiintyvät pariin otteeseen alastomina, sen yhteydessä korostetaan, ettei musikaali liity mitenkään The Jim Henson Companyyn tai Sesame Street Workshopiin. Sekä Marx että Lyon ovat tosin aiemmin työskennelleet Seesamtiessä, kuten muutkin alkuperäisen kokoonpanon jäsenet. The Timesin haastattelussa Marx kertoi kutsuneensa Jim Hensonin lesken ja lapset yhteen ensimmäisistä ennakkonäytöksistä ja uskoi näiden ymmärtäneen, että Avenue Q on "kunnianosoitus ja rakkauskirje Seesamtielle".
Avenue Q Suomessa
Musikaalia esitettiin Savoy-teatterissa Helsingissä 28. helmikuuta – 19. toukokuuta 2007. Sen tuotti MRB Show Productions Oy.
Lista päähenkilöistä
Muut hahmot
Lista kappaleista
Ensimmäinen näytös
Toinen näytös
Sijainti
Avenue Q on fiktiivinen katu New Yorkissa, "jossakin Queensin tai Brooklynin tietämillä".
Manhattanilla on joukko tunnettuja katuja nimiltään Avenue A, B, C ja D. Ne muodostavat Alphabet City -nimisen kaupunginosan, jota nykyään pidetään osana East Villagea. Joidenkin mukaan Avenue Q on kuviteltu jatke noille kaduille ja sijaitsisi kaukana Manhattanilta, missä vastavalmistuneilla college-opiskelijoillakin olisi varaa vuokraan.
Avenue Q voisi sijaita myös Midwoodin ja Gravesendin alueella Brooklynissä, missä on myös sarja katuja, joiden nimet alkavat Avenue A:sta, B:stä ja C:stä ja päättyvät Avenue Z:aan. Joukossa on joitakin poikkeuksia, ja Avenue Q on yksi niistä; Avenue P:n ja Avenue R:n välisen kadun nimi on Quentin Road Theodore Rooseveltin nuorimman pojan mukaan. New Yorkin metron linja Q (jonka logona oli aiemmin Q-kirjain oranssissa ympyrässä; musikaalin logo on samanlainen, mutta ympyrä on karvainen) kulkee tämän alueen läpi.
Musikaalin tekijät ovat ilmoittaneet, että Avenue Q on kuvitteellinen eikä liity millään tavalla mihinkään tiettyyn katuun.
Riley Hern
thumb|Riley Hern. William Milton ”Riley” Hern (5. joulukuuta 1880 – 24. kesäkuuta 1929) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän oli ensimmäinen ammattimainen maalivahti, joka pelasi Stanley Cupin voittaneessa joukkueessa.
Pyhä Markus (paavi)
Pyhä Markus (k. 7. lokakuuta 336) oli katolisen kirkon roomalaissyntyinen paavi 18. tammikuuta 336 – 7. lokakuuta 336. Hänen paaviutensa kesti ainoastaan tammikuusta lokakuuhun, jolloin hän erosi virastaan. Eroon johtaneista syistä tai Pyhän Markuksen ajasta paavina ei ole säilynyt tietoja.
Foucault’n heiluri
pienoiskuva|[[Animaatio Foucault'n heilurin liikkeestä eteläisellä pallonpuoliskolla.]] Foucault’n heiluri [] on heiluri, jolla voidaan osoittaa maapallon pyörimisliike akselinsa ympäri. Nimensä se on saanut keksijänsä, ranskalaisen fyysikon Léon Foucault’n mukaan.
Foucault’n heiluri on hyvin pitkävartinen heiluri, joka on ripustettu siten, että se voi vapaasti kiertyä suhteessa kiinnityskappaleeseen, esimerkiksi ristinivelellä. Kun heiluri saatetaan heiluriliikkeeseen, se jatkaa heilumista samassa tasossa. Koska maapallo pyörii, heilumistaso kiertyy suhteessa maan pintaan.
Foucault esitteli heilurinsa yleisölle ensi kerran Pariisin Panthéonissa vuonna 1851. Heilurin varsi oli 67 metriä pitkä teräslanka ja sen päässä oli 2,7 kilogramman messinkipallo heilurina. Kuuluisa Foucault’n heiluri sijaitsi aikoinaan Pietarin Iisakin kirkossa, jossa neuvostoaikana toimi ateismin museo. Heiluri oli maailman suurin, yli 90 metriä pitkä. Suomen ensimmäinen Foucault’n heiluri asennettiin Eurajoen vesitorniin vuonna 1986. Kuusamon vesitorniin rakennettiin 40 metriä korkea heiluri vuonna 2001. Myös Lahdessa Pirttiharjun vesitornissa, Turun yliopistossa fysiikan laitoksella ja Vantaalla tiedekeskus Heurekassa on Foucault’n heiluri.
Rachel Daly
Rachel Daly (s. 6. joulukuuta 1991) on englantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Englannin naisten maajoukkueessa vuoden 2022 EM-kilpailujen päättyessä 57 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2016. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa kahdessa ottelussa ja tuli vaihdosta kentälle kolmessa ottelussa. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi joukkueensa kaikki kuusi ottelua avauskokoonpanossa ja voitti kultaa.
Kalmukia
Kalmukia on Venäjän osatasavalta Etelä-Venäjällä Kaspianmeren luoteispuolella. Se rajoittuu koillisessa ja idässä Astrahanin alueeseen, kaakossa Kaspianmereen, etelässä Dagestaniin ja Stavropolin aluepiiriin, lännessä Rostovin alueeseen ja luoteessa Volgogradin alueeseen. Kalmukian suurin pituus on pohjois-eteläsuunnassa 448 kilometriä ja itä-länsisuunnassa 423 kilometriä.
Toinen maailmansota
Toisen maailmansodan aikana Kalmukiakin joutui sota-alueeksi.
Toimet ennen sotaa
Jo vuonna 1941, jolloin Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon, alettiin Saksassa suunnitella Kalmukian valloitusta. Saksan propagandaministeri Joseph Goebbels kutsui useita merkittäviä kalmukkeja muun muassa Belgradista, Pariisista ja Prahasta Berliiniin auttamaan kalmukeille suunnatun propagandan suunnittelussa. Saksa toivoi kalmukkien liittyvän heidän puolelleen taistelussa Neuvostoliittoa vastaan.
Goebbels muodosti näistä kalmukeista ytimen komiteaan, jonka tarkoituksena oli suunnitella ja tukea kalmukkien vapautusta kommunismin alaisuudesta. He painoivat kalmukinkielisiä sanomalehtiä ja toimittivat kalmukinkielisiä radiolähetyksiä Kalmukiaan.
Saksan miehitys
Saksan 16. motorisoitu jalkaväkidivisioona marsalkka Mansteinin johdolla valloitti Kalmukian länsiosan alkuvuodesta 1942. Pääkaupunki Elista siirtyi saksalaisten haltuun 13. elokuuta 1942. Saksalaisten joukkojen mukana oli myös kolme Goebbelsin nimittämän komitean kalmukkijäsentä. Saksan valloitettua Jugoslavian huhtikuussa 1941, osa Belgradissa asuneista kalmukeista liittyi Saksan armeijaan ja otti osaa myös Kalmukian valloitukseen.
Kalmukit ottivat saksalaiset vastaan neuvostovallasta vapauttajina. Saksalaisia joukkoja tervehdittiin voilla ja maidolla, mikä on perinteinen kalmukkien tapa toivottaa vieraansa tervetulleiksi. Yhtään kalmukkia ei joutunut keskitysleireille.
Saksalaiset tarjosivat kalmukeille kollektiivijärjestelmän purkamista ja maiden yksityistämistä. Saksalaiset sallivat myös kalmukkien harjoittaa jälleen buddhalaista uskontoaan. Tästä riemuissaan kalmukit kaivoivat esiin uskonnolliset tekstit, jotka oli haudattu turvaan neuvostovallan alkuaikoina. Kalmukit rakensivat myös tilapäisen buddhalaisen temppelin.
Neuvostoliiton valloitus
Kalmukkien vapautta ei kuitenkaan kestänyt kauan, sillä jo marras-joulukuussa 1942 Neuvostoliitto valloitti Kalmukian ja neuvostojoukot tuhosivat kaiken, mitä kalmukit olivat tällä välin rakentaneet uudelleen. Vuonna 1943 Kalmukian alue siirtyi suoraan Neuvostoliiton keskushallinnon alaisuuteen.
Saksan perääntyessä Kalmukiasta noin 5 000 kalmukkimiestä otti vastaan tarjouksen ja liittyi Saksan armeijaan, jossa he muodostivat Kalmukian vapaaehtoisen ratsujoukon. Myös heidän perheenjäseniään pakeni saksalaisten mukana. Kalmukkien vapaaehtoinen ratsujoukko osallistui taisteluihin muun muassa Asovanmeren alueella. Sodan jälkeen nämä kalmukit päätyivät pakolaisiksi Saksan liittotasavaltaan ja Yhdysvaltoihin.
Karkotus
Vallattuaan Kalmukian takaisin Neuvostoliitto syytti kalmukkeja yhteistoiminnasta saksalaisten kanssa. Rangaistuksena tästä Kalmukiassa suoritettiin etninen puhdistus ja koko kalmukkikansa karkotettiin 28. joulukuuta 1943 härkävaunuissa Siperiaan ja Keski-Aasiaan ja Kalmukian ASNT lakkautettiin. Tämän väestösiirron yhteydessä kuoli 1/3 kalmukeista. Kalmukkien karkotuksen ja Kalmukian ASNT:n lakkauttamisen jälkeen maasta pyrittiin hävittämään kaikki merkit kalmukkikansan olemassaolosta. Muun muassa noin 600 buddhalaista temppeliä tuhottiin ja paikannimistökin muutettiin (esimerkiksi pääkaupungin Elistan nimi muutettiin Stepnoiksi). Kalmukian ASNT:n lakkauttamisen jälkeen alue liitettiin Astrahanin alueeseen. Nikita Hruštšovin valtakaudella kalmukit saivat palata kotimaahansa oltuaan karkotettuina 13 vuotta. Kalmukian ASNT perustettiin tämän jälkeen uudelleen.
Osaksi Venäjän federaatiota
Vuonna 1990 Kalmukian ASNT antoi julistuksen valtiollisesta suvereenisuudestaan. Vuonna 1992 maan nimi muutettiin muotoon Kalmukia-Halmg Tanggtš ja vuoden 1996 helmikuussa nimi muutettiin muotoon "Kalmukian tasavalta". Samana vuonna Kalmukia hyväksyi liittovaltiosuhteen Venäjän kanssa, sillä ehdolla, että alueen luonnonvarat jäivät paikallisen hallinnon hallintaan.
Maantiede
thumb|left|Kalmukian kartta.
Pinnanmuodot
Pinnanmuodostukseltaan Kalmukia jakautuu kolmeen osaan: itäosat kuuluvat Kaspian syvänköön, länsiosat Jergenin ylänköön ja luoteisosa Manytšin alankoon.
Kasvillisuus
Kalmukia on suureksi osaksi aroa tai aavikkoa. Maan luoteisosat ovat muuta maata hedelmällisempää. Siellä kasvatetaan vehnää, sokerijuurikasta, viiniköynnöstä ja erilaisia hedelmiä.
Ilmasto
Kalmukiassa vallitsee kuiva mannerilmasto, kuumine ja kuivine kesineen sekä kylmine ja vähälumisine talvineen. Keskilämpötila on tammikuussa –7 °C ja heinäkuussa +24 °C. Vuoden keskimääräinen sademäärä on maan itäosassa 170 mm ja länsiosassa 400 mm.
Vesistöt
Kalmukian suurin järvi on, ellei Kaspianmerta lasketa, Manytš-Gudilo, joka sijaitsee maan läntisimmässä osassa. Se laskee Manytšia pitkin länteen ja yhtyy Rostovin alueella Doniin, joka virtaa edelleen Asovanmereen. Sen lisäksi maan pohjoisosassa on lukuisia pienempiä järviä, joista suurimmat ovat Barmantsak, Sostinskije ja Tsagan-Hak.
Alueella ei ole merkittäviä jokia. Tosin Volga kulkee lyhyen matkan Kalmukian puolella maan koillisosassa. Kuma-joki puolestaan muodostaa Kalmukian ja Dagestanin välisen rajan. Doniin laskevan Sal-joen latvahaarat ulottuvat lisäksi maan luoteisosaan, ja maan luoteisosassa virtaa Manytš. Kaspianmeren rannikolla on jokunen pieni saari.
Talous
Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan Kalmykian panos Venäjän federaation vuoden 2010 bruttokansantuotteeseen yhteensä 24,34 miljardia ruplaa eli 0,07 % koko Venäjän BKT-kertymästä. Jokaista tasavallan asukasta kohti osuus oli 84 090 ruplaa eli vain noin 2 060 euroa koko vuodelta 2010. Tämä on kolmanneksi alin arvo Venäjän kaikista federaatiosubjekteista, eli tuottavuus oli alueella BKT-osuudella mitattuna erittäin matala.
Kalmukia ei ole teollisesti kehittynyt, vaan maatalous on tärkein elinkeino. Alueella harjoitetaan laajaa karjanhoitoa ja siellä kasvatetaan lampaita (karakullampaita) ja nautoja. Myöskään kameli ei ole harvinainen näky Kalmukian maaseudulla. Paimenkulttuuri elää vahvana.
Vähäinen teollisuus on elintarvikkeiden sekä öljyn ja kaasun jalostusta. Suurin osa Kalmukian öljy-, maakaasu- ja kivihiilivaroista on kuitenkin vielä hyödyntämättä.
Kaspianmeren rannikolla ja Volgan varrella kalastetaan. Volgan kalastajien tärkein pyyntikala on sampi.
Väestö
Kalmukian asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 289 481. Asukastiheys oli 3,8 asukasta/km².
Adios
Adios voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Kalmukia
Etniset ryhmät
Vuonna 1931 Kalmukiassa asui 164 500 ihmistä, joista kalmukkeja oli 76 %. Kalmukit karkotettiin 1943–1956 väliseksi ajaksi Siperiaan (vrt. historia) ja maahan siirrettiin tuhansittain venäläisiä maahanmuuttajia sekoittamaan kansallisuusoloja. Tämän jälkeen kalmukkien määrä on pikkuhiljaa kasvanut ja venäläisten määrä puolestaan laskenut. Vuonna 1989 Kalmukian kansallisuusjakauma oli seuraavanalainen: kalmukkeja 45,4 %, venäläisiä 37,7 %, gardeja 4,0 %, tšetšeenejä 2,6 %, kazaheja 1,9 %, saksalaisia 1,7 %, ukrainalaisia 1,3 % ja avaareja 1,2 %.
Sijoittuminen
Vuonna 2002 väestöstä asuu kaupungeissa 44 % ja maaseudulla 56 %. Kalmukian suurin kaupunki on pääkaupunki Elista (103 800 as.). Muita kaupunkeja ovat Lagan (14 400 as.) ja Gorodovikovsk (10 700 as.) (kaupunkien asukasluvut vuodelta 2004).
Uskonto
thumb|230px|Buddhalainen temppeli Elistassa. Kalmukit ovat buddhalaisia, ja siten Kalmukia on Euroopan ainoa buddhalainen maa. Venäläiset puolestaan ovat pääasiassa ortodokseja. Lisäksi Kalmukiassa on pieni islaminuskoinen vähemmistö, joka koostuu pääasiassa tšetšeeneistä, kazakeista, gardeista ja avaareista.
Hallinnollinen jako
thumb|300px|Kalmukian piirijako. Kalmukia on jaettu 13 hallintopiiriin ja kolmeen kaupunkiin. Kaupungit ovat pääkaupunki Elista, Lagan ja Gorodovikovsk.
1. Gorodovikovskin piiri
2. Iki-Burulin piiri (Ik Buurlin piiri)
3. Kettšeneryn piiri (Kötšnrin piiri)
5. Malyje Debetyn piiri (Bağ Dörvdin piiri)
6. Oktjabrskin piiri (Oktjabrin piiri)
7. Prijutnojen piiri (Prijutnin piiri)
8. Sarpinskin piiri
9. Tselinnyin piiri (Tselinnin piiri)
10. Mustanmullan piiri (Harğazrin piiri)
11. Justan piiri (Üstinskin piiri)
12. Jašaltan piiri (Jašltin piiri)
13. Jaškulin piiri
Politiikka
Kalmukian presidenttinä oli vuosina 1993–2010 Kirsan Iljumžinov, joka oli virkaan astuessaan vain 30-vuotias. Hänen seuraajakseen presidentti Medvedev nimitti syksyllä 2010 Aleksei Orlovin, joka oli tuolloin ensimmäinen varapääministeri.
Kalmukian nykyinen perustuslaki hyväksyttiin 5. huhtikuuta 1994. Perustuslain virallinen nimi on "Tasangon laki". Tasavallan parlamentti on nimeltään Kansan Hural. Tasavallan johtajasta käytetään perustuslaissa virallisesti nimikettä "päämies", tosin käytetään myös nimitystä "presidentti".
Koulutus
Elistassa toimii Kalmukian valtionyliopisto.
Auchin roomalaiskatolinen hiippakunta
Auchin roomalaiskatolinen hiippakunta on katolinen hiippakunta Nigeriassa. Se toimii Edon osavaltiossa keskuspaikkanaan Auchin kaupunki. Se perustettiin 4. joulukuuta 2002 erottamalla se Benin Cityn arkkihiippakunnasta.
Vuonna 2015 hiippakuntaan kuului 43 seurakuntaa, joihin kuului yhteensä 110 889 jäsentä. Nämä muodostivat 11,1% hiippakunnan alueen väkiluvusta.
HMS Porcupine (1895)
HMS Porcupine oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 valmistunut Janus-luokan torpedovenehävittäjä.
Palvelus
Palvelukseenoton jälkeen alus oli kotivesillä. Alus palveli ensimmäisessä maailmansodassa ja myytiin 29. huhtikuuta 1920 Wardille Rainhamiin romutettavaksi.
Adiós
thumb|200px|Adiósin sijainti maakunnassa. Adiós on kunta Navarran maakunnassa Navarran itsehallintoalueella Espanjassa. Vuonna 2016 kunnan asukasluku oli 155.
Puujoki
thumb|200px|Puujoen kunta Äänisenrannan piirin kartalla. Puujoki eli Derevjannoje (, vepsäksi Pujeg ) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Karjalan tasavallan Äänisenrannan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Ääniseen laskevan Puujoen suussa 25 kilometriä Petroskoista kaakkoon. Kylässä on 1 300 ja kunnassa 1 900 asukasta (vuonna 2010).
Maantiede ja asutus
Puujoen kunnan pinta-ala on 437,14 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Ääniseen, kaakossa Äänisenrannan piirin Šokšun, etelässä Latvan, lännessä Uudenkylän ja Uuden-Vilkan kuntiin sekä pohjoisessa Petroskoin kaupunkipiirikuntaan. Pinta-alasta 82 % on metsää.
Kunnan alueella virtaavia jokia ovat Puhtojoki (ven. Puhta), Lohijoki, Puujoki (Derevjanka), Suuri Ujujoki (Bolšaja Uja), Orsijoki (Orzega), Uika ja Neloksa. Järviä ovat Äänisen lisäksi Polovinnoje, Uvarovo, Orzegskoje, Tšornoje ja Regozero. Hyötykaivannaisiin kuuluvat gabrodiabaasi, hiekka, sora ja turve. Lohijoen rannalla sijaitseva lähde on suojeltu luonnonmuistomerkki.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Oržekan (ven. Orzega) rautatieasema sekä kolme kylää: Pedäiselkä (Pedaselga), Uju (Uja) ja Uusiselkä (Užeselga). Noin kahdensadan asukkaan keskuksia ovat Uusiselkä ja Pedäiselkä. Lisäksi on 42 kesämökki- ja puutarhapalsta-aluetta, jotka käsittävät yli 4 000 tonttia. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 79 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 3 % suomalaisia, 3 % valkovenäläisiä, 3 % karjalaisia, 2 % vepsäläisiä ja 1 % ukrainalaisia.
Historia
Puujoen kylä on perustettu vuonna 1563. Ennen 1920-lukua se kuului Latvan kuntaan. Jatkosodassa 1941–1944 alue oli Suomen miehittämä.
Liikenne, talous ja palvelut
Kylien kautta kulkee Petroskoin ja Oštan välinen maantie. Oržekan asema sijaitsee Muurmannin radan varrella.
Kunnassa toimii rakennustarviketeollisuutta, tielaitos ja puunjalostusyritys. Yksi tärkeimmistä tuotantolaitoksista on sepeliä valmistava Äänisenrannan gabrodiabaasi. Maataloutta harjoittavat entinen sovhoosi Majak, Petroskoin suurkanala sekä viisi yksityisviljelijää.
Keskuskylän palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo (entinen kirkko), kirjasto, poliklinikka, posti, ruokala ja joukko kauppoja. Kylässä toimii Äänisenrannan piirin vammaisten lasten kuntoutuskeskus. Lähistöllä sijaitsee entinen urheilulentokenttä.
Nähtävyydet ja matkailu
Seudulla on useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Historiallisia kohteita ovat toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikat sekä Stalinin vainojen uhrien teloituspaikka Krasnyi Bor. Kunnan alueella sijaitsee lomakyliä ja lasten kesäleirejä.
Aiheesta muualla
Деревянное
Salmon-luokka (hävittäjä)
Salmon-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka. Luokka oli hullilaisen Earle's Shipbuildingin valmistama.
Fredrik Sotaisa
Fredrik Sotaisa voi tarkoittaa jompaakumpaa seuraavista historiallisista hallitsijoista:
Peigneur
Peigneur on järvi Louisianan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Järven pinta-ala on 1 125 eekkeriä (5 km²). Peigneur oli tavanomainen makeanveden järvi, kunnes vuonna 1980 tapahtunut onnettomuus muutti järven koostumuksen.
Kokko (Kalevala)
thumb|275px|Tulinen kokko-lintu [[Akseli Gallen-Kallelan Kalevala-maalauksessa Lemminkäinen tulijoella (1920).]] Kokko tai vaakalintu on jättiläismäinen kotka kalevalaisessa runoudessa.
Kokko on luultavasti sukua yleismaailmalliselle ukkoslintu-hengelle, joka tunnetaan Euroopasta aina Amerikan alkuperäisasukkaille asti. Kokko on toisinaan tarusankarien ystävä, toisinaan taas vihollinen. Joskus sen tehtävä on vartioida.
Peigneur
Diamond Crystal Salt Company operoi järven alla suolakaivosta, jossa oli kilometreittäin tunneleita. Öljy-yhtiö Texaco etsi maaperästä öljyä suorittamalla koeporauksia järvellä öljynporauslautalla. Virhelaskelman johdosta pora osui kaivoskäytävään laukaisten ketjureaktion. Järven vesimassa alkoi virrata suolakaivokseen ja virtaus veti lopulta järven rannoilta mukanaan suuria maakaistaleita rakennuksineen. Seuraavan kahden päivän aikana järvestä Meksikonlahteen virtaava, 20 kilometriä pitkä kanava, Delcambre Canal, vaihtoi suuntaustaan ja rupesi virtaamaan murtovettä merestä entiseen Peigneurjärveen. Päivien kuluttua matalasta makeanveden järvestä oli tullut syvä suolavesijärvi.
Kokko (Kalevala)
Kokko kuvataan joskus rautaiseksi, joskus tuliseksi. Kokolla on jättimäiset kourat ja kynnet, ja se pystyy kantamaan ihmistä. Kokko iskee tulta auttaakseen Väinämöistä polttamaan kasken. Myös kokon sulkia käytetään tulen iskemiseen. Joissain tulen syntykertomuksissa tuli on isketty kokon sulilla. Kokon mittasuhteet kuvataan joskus valtaviksi: toinen siipi haroo taivasta kun toinen osuu meren luotoihin.
Kokkoja esiintyy aina kerrallaan yksi, mutta ainakin Kalevalassa on monta kokkoa. Eräs näistä pelastaa Väinämöisen merihädästä palkkioksi siitä, että kaskea kaataessaan Väinämöinen jätti koivun linnuille istumapuuksi. Ilmarinen ja Louhi tekevät omat kokkonsa. Ilmarinen tekee metallisen kokon, joka pyydystää suomuhauen. Louhi taas muuttuu itse kokoksi rakentamalla siivet ja pyrstön laivan osista ja ottamalla viikatteet kynsiksi.
Vaakalintu
Sanassa vaakalintu esiintyvä ’vaaka’ tulee mahdollisesti sanasta vaa’as, joka tarkoittaa myyttistä tulta, aaltoa ja kipua. Toinen mahdollisuus on vuokko, saamelaisten kertomusten tietäjän apulintu.
Sucre
Sucre on Bolivian nimellinen pääkaupunki, hallinnollinen pääkaupunki on La Paz. Sen asukasluku vuoden 2001 väestönlaskennassa oli 193 876. Arvio vuonna 2010 oli 284 000. Historiallisesti kaupunki on tunnettu myös nimillä Charcas, La Plata ja Chuquisaca.
Sucre sijaitsee Cachimayo-joen hedelmällisessä laaksossa noin 2 800 metriä merenpinnan yläpuolella.
Sucre oli hyvin espanjalainen kaupunki siirtomaa-aikana. Keskustan kapeat ruudukkoon järjestetyt kadut heijastavat andalusialaista kulttuuria, joka ilmenee myös kaupungin taloissa ja useissa luostareissa sekä kirkoissa. Sucre on edelleen Bolivian katolisuuden keskus.
1800-luvulla käytössä ollut La Plata nimitys tuli alueen vauraudesta (plata tarkoittaa hopeaa tai vaurautta yleensä). Nykyisen nimensä kaupunki on saanut vallankumousjohtaja Antonio José de Sucren mukaan.
Sucressa toimii kaksi yliopistoa, joissa on yhteensä noin 30 000 opiskelijaa.
Sucrea palvelee vuonna 2016 valmistunut Alcantarin lentoasema noin 30 km kaupungista etelään.
Historia
Pedro de Anzures perusti Sucren 30. marraskuuta 1538 nimellä Ciudad de la Plata de la Nueva Toledo. Fransiskaanit perustivat kaupunkiin Recoletan luostarin vuonna 1601, ja 1608 Sucre sai arkkipiispanistuimen.
Vuonna 1839 kaupungista tuli Bolivian pääkaupunki ja sen nimi muutettiin Sucreksi. Vuonna 1898 Bolivian pääkaupunki siirrettiin kuitenkin La Paziin alueen köyhdyttyä Potosín hopeakaivosten tuoton heikkenemisen takia.
Siirtäminen aiheutti levottomuuksia, jotka johtivat sisällissotaan, ja kiista ratkaistiin kompromissilla: Sucre on nimellinen ja perustuslaillinen pääkaupunki, ja maan korkein oikeus istuu siellä, kun taas La Paz sai muut virastot ja hallinnollisen pääkaupungin aseman.
Sucresta tuli vuonna 1991 Unescon maailmanperintökohde.
Mirjami Hietala
Mirjami Hietala (s. 29. elokuuta 1944 Kuopio) on suomalainen Oulussa asuva psykoterapeutti ja kirjailija.
Hietalan vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Aarne Säämänen ja kansakoulunopettaja Lyydia Maria Konttinen. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1962 ja valmistui filosöfian kandidaatiksi ja maisteriksi Helsingin yliopistosta 1970. Hietala työskenteli kansakoulunopettajana vuosina 1965–1970 ja psykologina 1970–1991. Hän on toiminut yksityisenä psykoterapeuttina vuodesta 1991 alkaen.
Claude Piquemal
Claude Piquemal (s. 13. maaliskuuta 1939 Siguer, Ariège, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija. Hän oli 1960-luvulla lajissaan Euroopan parhaita.
Piquemal voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuosina 1960 ja 1963. Kesäkuussa 1965 hän juoksi Pariisissa 200 metrin juoksun Ranskan ennätyksen 20,5 s. Hän juoksi 4 × 100 metrin viestijuoksussa useita Ranskan ennätyksiä, joista viisi oli myös Euroopan ennätyksiä.
Esther Meynell
Salisburyn markiisitar Esther Hallam Moorhouse Meynell (1878 Leeds – 4. helmikuuta 1955 Sussex) oli englantilainen kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten teoksistaan The Little Chronicle of Magdalena Bach (suom. Anna Magdalena Bachin pikku kronikka), joka on säveltäjä Johann Sebastian Bachin vaimon Anna Magdalena Bachin nimissä kirjoitetut fiktiiviset muistelmat, ja Nelson’s Lady Hamilton, joka kertoo Lordi Nelsonin rakastajattaresta Lady Emma Hamiltonista. Meynellin tuotantoon kuuluu myös useita teoksia, joiden aiheena on hänen asuinseutunsa Sussex.
Kehittyvän Suomen Nuorten Liitto
KSNL perustettiin 4. helmikuuta 1972, jolloin järjestön johtoon valittiin Pauno Haapamäki (pj.), Rolf "Fred" Sormo (pääsihteeri) ja Martti Mulju (talouspäällikkö). Elokuussa 1973 KSNL piti Konnevedellä liittokokouksen, jossa järjestölle hyväksyttiin ohjelma. Vuonna 1979 liittoon kuului noin sata osastoa, joissa oli yhteensä noin 3 000 jäsentä. KSNL sai 1970-luvulla nihkeästi tukea valtiolta. Järjestölle myönnettiin parhaimmillaan 5 000 markkaa ja useina vuosina se jäi kokonaan ilman avustuksia.
KSNL:n tunnushymni oli ”Kohti huomispäivää”.
KSNL teki 1980-luvulla läheistä yhteistyötä Tanskan keskustademokraattisen nuorisoliiton (CDUN) kanssa.
Jochen Schöps
pienoiskuva|Jochen Schöps vuonna 2014. Jochen Schöps s. 8. lokakuuta 1983) on saksalainen lentopalloilija. Puolan MM-kilpailuissa 2014 Schöps saavutti Saksan joukkueessa MM-pronssia toimien joukkueen kapteenina. Vuotta myöhemmin Saksa saavutti mestaruuden Bakun Euroopan kisoissa 2015. Seuratasolla Schöps on vuodesta 2012 edustanut puolalaista Asseco Resovia Rzeszówia, jossa saavutti Puolan mestaruuden 2015. Pelipaikaltaan Schöps on hakkuri ja hänen pituutensa on 200 senttimetriä.
Salmon
Salmon voi merkitä seuraavia:
NCAA:n I divisioonan miesten jalkapallon mestaruusturnaus
NCAA:n I divisioonan miesten jalkapallon mestaruusturnaus (NCAA Division I Men’s Soccer Championship) on 48 joukkueen jalkapalloturnaus, jossa ratkaistaan yhdysvaltalaisen NCAA-yliopistourheilujärjestön miesten jalkapallon mestarijoukkue. Turnaus järjestetään marras–joulukuussa, ja sitä edeltävät NCAA:n alueellisten konferenssien sisäiset sarjat ja turnaukset. Turnauksen viimeisestä vaiheesta, jossa on mukana neljä joukkuetta, käytetään nimitystä College Cup.
NCAA:n mestaruudesta pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1959, jolloin turnaukseen osallistui kahdeksan joukkuetta. Menestynein yliopisto on Saint Louis kymmenellä mestaruudellaan.
Kaudella 2013 I divisioonaan kuului 198 joukkuetta 23 konferenssista sekä viisi itsenäistä joukkuetta.
Pelijärjestelmä
NCAA:n mestaruusturnaus pelataan cup-järjestelmällä, ja se koostuu 1., 2. ja 3. kierroksesta, puolivälieristä, välieristä ja loppuottelusta. Kussakin vaiheessa joukkueparit pelaavat yhden ottelun, jonka voittaja jatkaa eteenpäin. Ottelun ollessa tasatilanteessa varsinaisen peliajan jälkeen pelataan 20 minuutin jatkoaika käyttäen kultaista maalia, minkä jälkeen käydään tarvittaessa rangaistuspotkukilpailu.
Turnauksen 48 paikasta 22 myönnetään automaattisesti seuraavien NCAA:n konferenssien mestarijoukkueille:
Kukin konferenssi päättää itse omasta sisäisestä pelijärjestelmästään. Useimmissa konferensseissa pelataan runkosarja ja mestaruusturnaus, mutta joissain (esimerkiksi The Ivy Leaguessa) pelkkä runkosarja.
Loput NCAA:n mestaruusturnauksen 26 paikkaa myönnetään niin sanotuille at-large-joukkueille. Joukkueista päättää kymmenhenkinen NCAA:n jalkapallokomitea, jonka valinnat perustuvat muun muassa Rating Percentage Indexiin (RPI), joka on matemaattinen kaava eri konferensseista tulevien joukkueiden tason objektiiviseen vertailuun.
16 RPI:ssä parhaiten sijoitettua joukkuetta aloittavat turnauksen toiselta kierrokselta ja muut ensimmäiseltä kierrokselta. Ensimmäisellä kierroksella parit muodostetaan joukkueiden maantieteellisen läheisyyden mukaan, ja lisäksi parien muodostamisessa pyritään siihen, ettei joukkue kohtaa turnauksen ensimmäisessä ottelussaan oman konferenssinsa joukkuetta. Turnauksen välierät ja loppuottelu järjestetään samalla ennalta valitulla stadionilla, ja niistä käytetään nimitystä College Cup (vertaa muun muassa koripallon Final Four -turnaukseen). Muissa vaiheissa ottelut järjestetään toisen osallistuvan joukkueen kotistadionilla.
Loppuottelut
¹ Mestaruus jaettiin. ² Mestaruus mitätöitiin myöhemmin.
Steve-O
Stephen Gilchrist Glover (s. 13. kesäkuuta 1974 Lontoo, Iso-Britannia), tunnettu paremmin taiteilijanimellä Steve-O, on brittiläinen rullalautailija ja televisioesiintyjä. Hänen nykyinen kotipaikkansa on Los Angeles, Kalifornia. Hän oli mukana televisiosarja Jackassissä, sarjasta tehdyssä elokuvassa Jackass: The Movie, ja on nykyään mukana televiosarja Wildboyzissa Chris Pontiuksen kanssa. Jackass: The Moviessa Steve-O otti selkäänsä tatuoinnin, joka esittää häntä itseään. Steve-O on tehnyt myös neljä elokuvaa: Don't Try This At Home 1 & 2, Steve-O: Out On Bail ja Steve-O: Early Years. Nykyään Steve-O tekee myös videoblogia ja prank-videoita YouTubeen.