cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Akroleiini
Syöpävaarallisuus
Pitkäaikaisessa merkittävässä altistuksessa akroleiini aiheuttaa syöpää eli se on karsinogeeni. Se luokitellaan myös mutageeniksi eli DNA:n mutaatioita aiheuttavaksi aineeksi. Akroleiinin vaikutusten eläintutkimus on ollut haastavaa, koska se usein tappaa koe-eläimet ennenaikaisesti. Tupakan savussa saadun akroleiinin arvellaan kuitenkin olevan yksi pääaiheuttajista tupakointiin liittyvissä syövissä. Tämä johtuu muun muassa siitä, että akroleiinia on paljon enemmän tupakan savussa suhteessa muihin syöpävaarallisiin yhdisteisiin, joita ovat muun muassa N-nitrosamiinit, PAH-yhdisteet ja raskasmetallit. Akroleiini toimii elektrofiilisenä DNA:ta alkyloivana (kemiallisesti muuntavana) aineena samoin kuin tietynlaisten PAH-yhdisteiden syöpävaaralliset aineenvaihdunnan tuotteet. Akroleiini on kuitenkin sellaisenaan reaktiivinen DNA:n kanssa toisin kuin tietyt PAH-yhdisteet, joiden täytyy ensin aineenvaihdunnan kautta muuttua syöpävaarallisiksi dioliepoksideiksi. pienoiskuva|263x263px|Kuvassa keskellä on DNA:han liittynyt PAH-yhdisteisiin kuuluva [[Bentso(a)pyreeni|bentso(a)pyreenin johdannainen yhdistyneenä adeniinin. Akroleiini liittyy guaniiniin samankaltaisesti.]] Akroleiini sitoutuu DNA:ssa esiintyviin ja perimää koodaaviin guaniini-emäksiin konjugaattiaddition lisäysreaktion (addition) kautta, jota seuraa syklisoituminen hemiaminaaliksi. Muodostuneet yhdisteet ovat 1,N2-propanodeoksiguanosiini ja 8-hydroksi-1,N2-propanodeoksiguanosiini. Nämä guaniini-akroleiinit saavat aikaan guaniinin mutaation sytosiiniksi. Keho nimittäin ”lukee” ja kopioi muuntuneen emäksen väärin. Mutaatiot voivan kohdistua esimerkiksi solujen jakautumista rajoittavaan p53-geeniin tehden tästä toimimattoman.
Akuutti myrkytys
Ihmisten lyhyen ajan altistuksesta johtuvat akuutit akroleiinimyrkytykset ovat hyvin harvinaisia. Tappavaksi altistukseksi on kuvailtu 10 minuutin altistusta 150 ppm pitoisuudelle ilmassa, jolloin akroleiinia on noin 343,5 mg kuutiometrissä ilmaa. Akroleiinia voi lämpötilassa 180 °C muodostua jopa 5–250 mg kilogrammasta paistoöljyä. Siksi paistoöljyjen huomattavan ylikuumentamisen, usean tunnin altistuksen ja/tai suuren öljymäärän (esim. uppopaistimen) kuumentamisen yhteydessä muodostuneita höyryjä hengittäneille voi aiheutua keuhkoahtauma, keuhkoputkentulehdus ja jopa hengityselimissä tukehtumiskuolemaan johtavia vaurioita, kuten keuhkojen sisäpinnan kudosten pois kuoriutumista ja keuhkoinfarkteja.
Carl Erskine
thumb|Carl Erskine Carl Daniel Erskine (s. 13. joulukuuta 1926) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja kirjailija. Hän pelasi koko Major League Baseball -uransa vuosina 1948–1959 Los Angeles Dodgersille (vuoteen 1958 Brooklyn Dodgers).
Erskine on kotoisin Andersonista, Indianan osavaltiosta. Hänen omaelämäkerrallinen novellikokoelmansa Carl Erskine's Tales from the Dodgers Dugout: Extra Innings julkaistiin vuonna 2004.
Aktiivi
Aktiivi on kielioppiterminä verbin pääluokka, jossa toiminnan tekijä tunnetaan. Toinen pääluokka passiivi kertoo toiminnasta mainitsematta tekijää.
Monissa muissa kielissä, kuten germaanisissa, passiivilla tarkoitetaan käänteistä rakennetta, jossa subjekti ja objekti vaihtavat lauseessa paikkaa. Esimerkiksi englannissa lause "John kicks the ball" John potkaisee pallon/palloa on passiivissa "The ball is kicked by John", sananmukaisesti "Pallo potkaistaan Johnin toimesta".
Ingrid Daubechies
Ingrid Daubechies (s. 17. elokuuta 1954 Houthalen, Belgia) on belgialainen fyysikko ja matemaatikko, joka tunnetaan uraauurtavasta työstään aallokkeiden parissa.
Hänen työtään on sovellettu laajasti kuvankäsittelyssä ja aika-taajuusanalyysissä. Hänen merkittäviä saavutuksiansa ovat kompaktikantajaisten aallokkeiden sekä biortogonaalisten aallokekantojen kehittäminen. Näitä sovelletaan nykyään yleisesti digitaalisen datan pakkauksessa, esimerkiksi JPEG 2000:n häviöllisessä ja häviöttömässä versiossa sekä digimuotoisten elokuvien levityksessä.
Elämäkerta
Ingrid Daubechies’n vanhemmat ovat Marcel ja Simone Daubechies. Hänen isänsä oli kaivosinsinööri ja äitinsä kriminologi. Daubechies opiskeli Vrije Universiteit Brusselissä fysiikkaa, josta valmistui 1975. Valmistumisen jälkeen hän jatkoi yliopiston teoreettisen fysiikan osastolla jatko-opiskelijana ja tutkimusassistenttina. Tässä tehtävässä hän jatkoi vuoteen 1984 asti. Hän väitteli tohtoriksi 1980. Hänen tutkintonsa kuului matemaattisen fysiikan piiriin. Vuonna 1987 Daubechies muutti pysyvästi USA:han naituaan miehensä A. Robert Calderbankin, ja aloitti työskentelyn AT&T:n Bell-laboratoriossa.
Vuonna 1987 Daubechies teki läpimurtonsa allokkeiden parissa. Sen jälkeen hän jatkoi Bell-laboratoriossa, mutta opetti välillä myös Rutgersin ja Michiganin yliopistoissa. Vuonna 1992 hän julkaisi kirjan Ten lectures on wavelets. Vuonna 1993 hän siirtyi matematiikan professoriksi Princetonin yliopistoon.
Iso Vehkajärvi (Virrat)
Iso Vehkajärvi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Honkaperällä ja Virroilla Killinkoskella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 134 hehtaaria eli 1,3 neliökilometriä. Se on 2,7 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järvi on nykyään kaksiosainen, josta alaosaa kutsutaan Isoksi Vehkajärveksi ja yläosaa Vähäksi Vehkäjärveksi. Järvialtaita yhdistää toisiinsa noin 60 metriä leveä ja alle 600 metriä pitkä Viitasensalmi. Vähä Vehkajärvi on soikean muotoinen järvenosa, mutta Iso Vehkajärvi on vaihtelevamman muotoinen. Sillä on pohjoisrannassa kaksi niemeä Pihtiniemi ja Harjumäki. Niiden välissä sijaitsee kapea mutta 350 metriä pitkä Pihtilahti. Myös etelärannassa on kaksi niemeä, joista pitempi on nimeltään Honkaniemi. Näidenkin niemien välissä sijaitsee Pihtilahti, jonka lahdensuu on edellistä leveämpi. Ylempänä järvi on leveämpi ja siellä sijaitsevat pohjoisessa Vehkalahti ja etelässä Majalahti. Järven lounaispää kapenee luusuaksi, josta alkaa lyhyt Pylkkäänkoski. Järvessä on kartan mukaan neljä saarta. Yksi luotomainen saari sijaitsee Vähässä Vehkajärvessä Viitasensalmen suulla. Kaksi muuta saarta sijaitsevat Viitasensalmen alasuulla. Neljäs saari sijaitsee järven lounaispään itärannassa olevan pienen niemen edustalla.
Järven rantaviivan pituus on 11,3 kilometriä. Suurin osa rannoista ovat peltomaata, mutta sekä lounaisosan itärannat että Vehkalahden ja myös Viitasensalmen ja Vähän Vehkajärven eteläosat ovat metsämaata. Järven lähiympäristön haja-asutus muodostuu alle 30 taloudesta, joista mahdollisesti 15 ovat maatiloja. Osa talouksista muodostavat kauempana sijaitsevalle Killinkosken taajaman itäpuolelle kolme kulmakuntaa lisää. Ne ovat Honkaperä, Pylkkäänkylä ja Alastaipale. Rannoille on rakennettu yli 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet sekä kantatieltä 68 että siitä haarautuvalta Honkaperän kautta kulkevalta kylätieltä. Virtain ja Ähtärin välinen kuntaraja kulkee järven poikki niin, että raja kulkee Vehkapurolta Harjunmäen itäpuolelta ja järven vastarannalla se rantautuu eteläisemmän niemeen. Järvestä jää yli puolet Ähtärin puolelle.
Säännöstely
Killinkosken kylässä sijaitseva Vuolteenjärvi on säännöstelty ja säännöstelylupa kuuluu Killin Voimalle. Järven keskivedenkorkeus on kartan mukaan 130,6 metriä mpy, mikä on sama kuin Isolla Vehkajärvellä. Vedenpinnan vaihtelulle on luvassa määritelty raja-arvot 130,18 ja 130,88 metriä mpy. Vaikka järvien välissä on Pylkkäänkoski, on säännöstelyluvan yläraja niin korkea, että sen puitteissa on luvallista nostaa myös Ison Vehkajärven vedenpintaa.
Historiaa
Vuoden 1961 peruskartassa on järven rannat laajemmin viljeltyjä kuin ne ovat tänään. Peltoala on pienentynyt erityisesti Viitasensalmen ja Vähän Vehkajärven eteläosassa sekä järven lounaispään itärannoilla. Muualla on tapahtunut vain pieniä muutoksia. Edellä mainitut muutokset ovat kaikki 1980-luvulta. Vehkapuron uomaa on oikastu 1990- tai 2000-luvulla, sillä vanhasta uomasta muistuttaa vielä Vehkalahden lähellä oleva kuntarajan pienet mutkat.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Pakarinjoen alueeseen (35.423) järvi kuuluu. Järvi on yksi Ähtärin reitin järviketjun järvistä.
Järvi saa pääosan vedestään Ähtärin reitin vedenvirtauksesta, joka tulee yläjuoksulla Pakarinjokea pitkin Peränteen järvestä. Siihen laskevat tai johdetut metsä- tai suo-ojat muodostavat sen vesitaloudessa vain pienen osan. Järveen laskevista metsäojista kaikki saavat alkunsa Honkavuoren ja Niinimäen rinteiltä. Pohjoispuolelta siihen laskee Vehkopuro, joka kerää ojitetun Sauvasuon vedet ja se tuo myös puron sivuojien välityksellä metsien kuivatusvesiä. Puron valuma-alueella sijaitsee myös Housulampi (2 ha). Vähä Vehkajärveen laskeva Hornikonpuro tuo ojitetun Suurisuon kuivatusvesiä sekä sen takaa aina Harjukankaan länsipuolelta asti.
Järven lasku-uoma on lyhyt Pylkkäänkoski, jossa vedellä ei ole mainittavaa pudotusta ollenkaan. Koski laskee Vuolteenjärveen (18 ha). Vesireitti jatkuu Kahilanjärven ja Väliveden kautta Toisveteen.
Susi Erdmann
Susi-Lisa Erdmann (s. 29. tammikuuta 1968 Blankenburg am Harz) on saksalainen entinen ohjas- ja rattikelkkailija. Hän keskittyi jälkimmäiseen vuodesta 1999.
Des Walker
Desmond Sinclair Walker (s. 26. marraskuuta 1965 Lontoo, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Walker on yksi Nottingham Forestin ja Sheffield Wednesdayn legendaarisimmista pelaajista.
Susi Erdmann
Erdmann voitti talviolympialaisissa kerran hopeaa (1994 ja kahdesti pronssia (1992, 2002). Hän menestyi lisäksi lajiensa maailman- ja Euroopan-mestaruuskilpailuissa ennen kuin ilmoitti lopettavansa aktiiviuransa marraskuussa 2007.
Erdmann aloitti kelkkailuharrastuksen vuonna 1977. Hän kirjoitti ylioppilaaksi urheilulukiosta ja opiskeli sittemmin Leipzigin yliopistossa. Hän esiintyi helmikuussa 2004 Playboyn kuvissa.
Yui Yatyer
Yui Yatyer (, 19. helmikuuta 1978 Thaimaa) on thaimaalainen laulaja. Hän on laulaja elokuvissa "Phok Miea Ma Duay Roea", "Noo Chob Chob", "Lueak Mia Bok Ma", "Wan Raek Joea Luay", "Hoa Hai Duay", "Khun Nai Kha Ma Lang Saab".
Des Walker
Uran alku
Walker kehittyi Nottinghamissa huomattavasti ja valmistui seuran nuorisoakatemiasta. Vuonna 1988 Nottingham selvisi FA Cupin välieriin saakka ja Walkerin hienot otteet kentällä takasivat hänelle maajoukkuepaikan Bobby Robsonin valmentamassa Englannin maajoukkueessa.
Forest putosi jatkosta FA Cupissa häviten Liverpoolille, mutta seuraavalla kaudella joukkue voitti ensimmäisen palkintonsa yhdeksään vuoteen: voittaen liigacupin. Wembleylla pelatussa finaalissa Luton Town kaatui 3–1. Viikkoa myöhemmin FA Cupin välieräottelussa Liverpoolia vastaan pelatun ottelun yhteydessä tapahtuneissa konflikteissa kuoli traagisesti 96 "Pool" fania. Liverpool voitti uusintaottelun 3–1.
Kansainvälinen ura
Noin kuukautta myöhemmin Walker debytoi vihdoin maajoukkueessa, kun hän tuli vaihdosta kentälle ottelussa Tanskaa vastaan. Ei mennyt pitkään, kun Walker vakiinutti paikkansa halutulle topparin paikalle. Myös Tony Adams, Terry Butcher ja Mark Wright kilpailivat samasta pelipaikasta.
Walker oli Englannin avauskokoonpanossa jokaisessa seitsemässä MM-pelissä. Wrightin ja Butcherin kanssa kolmen miehen keskuspuolustuslinjan muodostanut Walker pelasi koko Englannin joukkueen tavoin hienon turnauksen päästen välieriin saakka. Länsi-Saksa voitti Englannin välierissä rangaistuspotkukilpailun jälkeen ja pronssiottelussakin englantilaiset joutuivat taipumaan Italialle.
Vuonna 1992 Manchester Unitedille hävityn liigacupin finaalin jälkeen Walker matkasi Englannin joukkueen mukana Ruotsiin vuoden 1992 EM-kisoihin. Englannin kisat päättyivät jo alkueriin.
Peliura Nottinghamin jälkeen
EM-kisojen jälkeen Walker myytiin 1,5 miljoonalla punnalla Sven-Göran Erikssonin valmentamaan Serie A -joukkue UC Sampdoriaan. Yhden kauden Italiassa pelannut Walker siirtyi jo seuraavaksi kaudeksi takaisin Englantiin Sheffield Wednesdayhyn 2,7 miljoonan punnan siirtokorvauksella.
Loukkaantumisista kärsineen englantilaisen maajoukkue-aika alkoi olla ohi, vaikka hän pelasikin kaikki karsintaottelut vuoden 1994 MM-kisoihin. Englanti ei selviytynyt kisoihin ja Walkerin maajoukkueura päättyi. Hänen saldokseen jäi 59 ottelua eikä yhtään maalia.
Sheffield Wednesdayssa Walker pelasi hieman yli 300 ottelua kahdeksan kauden ja kahdeksan eri managerin alaisuudessa. Hän lähti seurasta vuonna 2001 ja liittyi Burton Albionin riveihin.
Yhden kauden Burtonissa pelannut Walker palasi Nottingham Forestiin vielä kahden kauden ajaksi. Vielä melkein 60 ottelua kahden kauden aikana pelannut Walker lopetti uransa vuonna 2004 38-vuotiaana. Yhteensä hän pelasi 354 Forest-ottelua ja teki niissä yhden maalin.
Jenő Jandó
Jenő Jandó (1. helmikuuta 1952 Pécs – 4. heinäkuuta 2023 ) oli unkarilainen pianisti. Jandó oli yksi tuotteliaimmista klassista musiikkia levyttäneistä artisteista. Hän toimi Franz Liszt -musiikkiakatemian professorina Budapestissa.
Jandó sai äidiltään pianonsoiton opetusta ennen muodollisia opintojaan Liszt-akatemiassa, jossa häntä opettivat Katalin Nemes ja Pál Kadosa. Valmistuttuaan hän menestyi kansainvälisissä kilpailuissa ja sai esimerkiksi ensipalkinnon kamarimusiikkikategoriassa Sydneyn kansainvälisessä pianokilpailussa vuonna 1977. Jandó kuvasi itse ammattiuransa lähteneen todella käyntiin kolmannen palkinnon myötä Beethoven-pianokilpailussa 18-vuotiaana.
Jandó levytti Naxokselle kaikki Wolfgang Amadeus Mozartin konsertot ja sonaatit. Levytysten joukossa ovat myös kaikki Joseph Haydnin ja Beethovenin sonaatit, Béla Bartókin koko pianotuotanto, Edvard Griegin ja Robert Schumannin sonaatit sekä Sergei Rahmaninovin toinen konsertto ja Paganini-rapsodia. Kamarimusiikin parissa Jandó teki yhteistyötä muiden muassa Kodály-kvartetin, viulisti Takako Nishizakin ja sellisti Maria Kliegelin kanssa.
Charade – vaarallinen peli
Charade – vaarallinen peli (Charade) on Stanley Donenin vuonna 1963 ohjaama jännityselokuva, jonka pääosissa ovat Audrey Hepburn, Cary Grant ja Walter Matthau.
Charadesta on vuonna 2002 valmistunut Jonathan Demmen ohjaama uusintaversio Totuus Charliesta, jonka pääosissa olivat muun muassa Mark Wahlberg, Tim Robbins ja Thandie Newton.
Charade on Yhdysvaltojen tekijänoikeuslakiin liittyvän laiminlyönnin takia (esityskopioista unohtui ©-merkki pois) ollut koko olemassaolonsa ajan niin sanotussa public domain -tilassa, jolloin siitä on voinut vapaasti julkaista kopioita. Elokuva on vapaasti nähtävillä myös monessa paikassa verkossa.
Elokuvan tunnusmelodia
Elokuvan tunnusmelodia on Henry Mancinin säveltämä Charade. Myöhemmin Johnny Mercer teki siihen Mancinin pyynnöstä tekstin. Se on jäänyt elämään useitten laulajien versioina. Andy Williams (1964), Sammy Kaye (1964), Blossom Dearie (1964) ja Shirley Bassey (1968). Suomeksi sen levytti Erkki Pohjanheimo 24.4.1964 Reino Helismaan suomennoksena otsikolla Yö katseessasi. Coverversioita ovat tehneet Esko Rahkonen 1967, Eija Merilä 1976, Sakari Kuosmanen 1999, Varjokuva-yhtye 2007 ja Eino Grön 2017.
Chuck Connors
Chuck Connors (10. huhtikuuta 1921 – 10. marraskuuta 1992) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, baseballpelaaja ja koripalloilija. Hän syntyi Brooklynissä ja oli siitä harvinaislaatuinen urheilija, että pelasi uransa aikana sekä NBA:ssa että MLB:ssä.
1950-luvulta alkaen Connors menestyi myös elokuvissa ja televisiossa siinä määrin, että on sittemmin saanut tähden Hollywood Walk of Famella. Vuonna 1991 hänet kelpuutettiin Western Performers Hall of Fameen.
Connors jatkoi näyttelemistä viimeisille vuosilleen saakka. Hän kuoli Los Angelesissa keuhkokuumeeseen saadessaan hoitoa keuhkosyöpään 10. marraskuuta 1992, jolloin hän oli 71 vuoden ikäinen.
Havaijinhanhi
pienoiskuva|Branta sandvicensis
Havaijinhanhi eli nene (Branta sandvicensis, ) on Havaijin kansallislintu ja kanadanhanhelle sukua oleva hanhilaji. Lajia tavataan vain kolmella Havaijin saarella, ja se luokitellaan vaarantuneeksi. Onnistuneiden suojelutoimien avulla lajin kanta on kasvanut on 1900-luvun puolivälin 30 yksilöstä yli 2 000 yksilöön.
Koko ja ulkonäkö
Havaijinhanhien koko vaihtelee 56–71 senttimetrin välillä. Linnulla on musta pää ja kermanväriset posket. Vaaleanharmaassa niskassa on mustia raitoja ja kapea tumma rengas niskan alaosassa. Höyhenpuvun väri vaihtelee harmaan ja ruskean välillä ja siinä on poikittaisia raitoja. Nokka, jalat ja räpylät ovat mustat. Silmät ovat tummanruskeat. Koiras on tyypillisesti naarasta isokokoisempi – täysikasvuinen koiras painaa noin 2,1 kg ja naaras noin 1,8 kg – mutta ne ovat muutoin samannäköiset.
Levinneisyys
Laji on harvinainen ja maailman kuuden uhanalaisimman vesilinnun joukossa. Sitä esiintyy vain kolmella Havaijin saariryhmän saarella, Havaijilla, etenkin Hawaii Volcanoesin kansallispuistossa, sekä Kauailla ja Mauilla. Sen häviämiseen muilta Havaijin saarilta ovat vaikuttaneet metsästys, munankerääminen ja saarille tuodut vieraat petonisäkkäät. Alimmillaan kannan arveltiin olleen 1900-luvun puolivälissä vain noin 30 yksilöä. Suojeluponnistusten ansiosta lajin kannan arvioitiin olleen vuonna 1997 jo 885 yksilöä ja vuonna 2011 yli 2 000 yksilöä. Nykyään merkittävin kantaa rajoittava tekijä on suotuisten elinympäristöjen puute. Toinen merkittävä uhka ovat edelleen vieraat petonisäkkäät. Muita uhkia ovat taudit, sisäsiittoisuus ja auto-onnettomuudet. Laji on rauhoitettu, ja havaijinhanhen tappamisesta voi saada jopa 50 000 Yhdysvaltain dollarin sakot tai vuoden vankeutta.
Elinympäristö
Lintu elää ja pesii harvakasvustoisellakin rantaviivalla, pensaikoissa, ruohikoissa, ja metsissä, joissa on kuivahkoa maata, vulkaanista tuhkaa, hiilimurskaa ja laavakiveä.
Lisääntyminen
Naaraat munivat tyypillisesti kolme munaa. Pesä on maassa.
Ravinto
Havaijinhanhet syövät lehtiä, siemeniä, marjoja, ruohojen kukintoja, yrttejä ja pensaiden kasvustoja.
Alicia Vikander
Alicia Amanda Vikander (3. lokakuuta 1988 Göteborg) on ruotsalainen Oscar-palkittu näyttelijä ja tanssija. Hän on tehnyt elokuva- ja televisiorooleja Ruotsissa ja ulkomailla.
Alkuvuodet
Vikander opiskeli tanssitaidetta Tukholman Kuninkaallisessa balettikoulussa vuosina 2004–2007. Hän alkoi esiintyä Göteborgin oopperan musikaalituotannoissa seitsemän­vuotiaana. Vikander esiintyi myös lukuisissa televisiorooleissa, muun muassa Ruotsin television joulukalenterissa, ennen kuin debytoi kokoillan näytelmäelokuvassa Se mikä on kaunista (Till det som är vackert) vuonna 2010. Roolityöstään hän sai parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon, ja seurauksena oli monia kansainvälisiä työtarjouksia.
Vuodesta 2012 eteenpäin
Vikander sai roolin Kittyna vuoden 2012 elokuvaversiossa Leo Tolstoin Anna Kareninasta Keira Knightleyn rinnalla, kun Saoirse Ronan luopui roolista. Vikander esiintyi fantasiaelokuvassa Seventh Son (2015) Alicen roolissa ja tieteisjännityselokuvassa Ex Machina (2015) Ava-nimisenä androidina. Naispääosaa, saksalaisagentti Gaby Telleriä, hän esitti toimintakomediassa Koodinimi U.N.C.L.E. (2015).
Hänen historiallisista rooleistaan voidaan mainita kuningatar Caroline Mathilde tanskalais­tuotannossa Kuningatar ja henkilääkäri (2012) ja poliitikko-aktivisti Anke Domscheit-Bergin osa WikiLeaks-elokuvassa Viides valta (2013)
Vikander palkittiin parhaan naissivuosan Oscar-palkinnolla vuoden 2016 Oscareissa roolistaan Gerda Wegenerinä Tanskalaisessa tytössä.
Vuonna 2016 Vikander valittiin esittämään Lara Croftia MGM:n ja Warner Brosin tuottamassa Tomb Raider -sarjan uudelleenkäynnistyselokuvassa.
Yksityiselämä
Alicia Vikanderilla on suomalaisia sukujuuria: hänen toinen isoäitinsä oli suomalainen, ja hän vietti lapsena kesiä Ahvenanmaalla. Vikanderin agentti on suomalainen Laura Munsterhjelm.
Douglas Stewart (kirjailija)
Douglas Alexander Stewart (1913 Eltham, Uusi-Seelanti – 1985 Sydney, New South Wales, Australia ) oli australialainen kirjailija ja toimittaja. Hän oli vuosina 1940–1961 sydneyläisen The Bulletinin toimittaja.
Stewart on hyödyntänyt tuotannossaan Australian balladiperinnettä ja osallistunut Australian Bush Ballads -antologian kokoamiseen. Näytelmiinsä hän on saanut vaikutteita eurooppalaisilta kirjailijoilta, kuten William Butler Yeatsilta ja T. S. Eliotilta. Hän on kirjoittanut myös novelleja ja esseitä.
Windows Vistan kritiikki
Windows Vista -käyttöjärjestelmän ominaisuudet ja lisenssiehdot ovat kohdanneet arvostelua koko tuotteen kehityshistorian ajan. Täysimääräisinä toteutuessaan ne olisivat suuresti rajoittaneet käyttäjän oikeuksia oman tietokoneeseensa hallintaan ja hankkimaansa digitaaliseen materiaaliin, minkä lisäksi kritiikkiä on aiheuttanut monien luvattujen ominaisuuksien poisjääminen lopullisesta versiosta.
Lisenssiehdot
Windows Vistan lisenssiehdot rajaavat käyttöjärjestelmän ostajan oikeutta omaan tuotteeseensa ennennäkemättömän laajasti.
Digitaalisten oikeuksien hallinta
Yksi kaikkein eniten kritiikkiä osakseen saaneista toiminnoista on järjestelmään sisäänrakennettu digitaalisten oikeuksien hallinta ja erityisesti sen uudet muodot, kuten High-Bandwidth Digital Content Protection (HDCP). HDCP rajoittaa korkealaatuisen DVD-videomateriaalin kuvanlaatua ja sumentaa kuvan tarkoituksella lähes katselukelvottomaksi, ellei käyttäjällä ole HDCP-yhteensopivaa näyttöä ja näytönohjainta. Toisaalta HDCP:tä tukevat näytöt ja näytönohjaimet yleistyvät nopeasti ja HDCP-materiaalin saapumiseenkin kestää vielä kauan, joten tästä tuskin aiheutuu sen suurempaa ongelmaa.
On vaikeaa arvioida, kuinka suuri osa korkealaatuisesta HD-videomateriaalista tulee käyttämään HDCP:tä osana kopiosuojaustaan. On myös epäselvää, kuinka paljon yhteensopivia näyttöjä ja näytönohjaimia tulee myyntiin ennen Vistan julkaisua. Vaikka korkealaatuisesta HD-videomateriaalista merkittävä osa ei tulisikaan käyttämään HDCP:tä, Microsoft ei ole ainoa, joka pakottaa käyttäjät digitaalisten oikeuksien hallintaan. Siitä on päätetty pääasiassa sisällön tuottajien, ei tarvittavan laitteiston valmistajien kesken.
Tämän lisäksi Vistan 32-bittisistä paketeista on päätetty jättää pois vaatimus digitaalisesti allekirjoitetuista ajureista. Tästä syystä saattavat ehkä vain 64-bittisen Vistan käyttäjät voida katsella HDCP-suojattuja HD-DVD- ja Blu-ray -elokuvia. Syy tähän on, että allekirjoittamattomalla ajurilla voidaan ehkä suorittaa käyttöjärjestelmässä käskyjä, joilla siten voisi mahdollisesti ohittaa mahdolliset käytönrajoitukset. Tämä ei kuitenkaan tule rajoittamaan sisällönkopioimista merkittävästi ja siitä tulee olemaan enemmän haittaa kuluttajille ja sisällöntuottajille kuin hyötyä. Lisäksi allekirjoittamattomat ajurit ovat potentiaalinen tietoturvan ja vakauden vaarantava tekijä, vaikka ne lisäävätkin Vistan ajurikantaa XP:n tasolle mahdollistaen useimpien laitteiden sujuvan toiminnan heti Vistan julkaisun yhteydessä.
Adam Anderson Microsoftilta kommentoi, että on ohjelmavalmistajien oma asia, lisäävätkö he tukensa tarvittaville sisällönhallintatekniikoille tuotteisiinsa vai eivät.
Aero-Glass, DirectX ja OpenGL
Windows Vistassa on aiemmista Windows-versioista poiketen pyritty tekemään käyttöjärjestelmästä vakaampi irrottamalla käyttöliittymä ja järjestelmän ydin toisistaan UNIX-tyyppisten käyttöjärjestelmien tapaan.
Tämä toimenpide on myös mahdollistanut DirectX-tehosteiden käytön työpöydällä, kuitenkin sillä kustannuksella, että DirectX varaa itselleen näytönohjaimen. Tästä syystä näytönohjainta hyödyntävä OpenGL-sovellus ei kykene käyttämään jo varattua laiteresurssia ja suorittamaan pyydettyjä toimintoja, sillä Aero-Glass tarvitsee DirectX:ää ja näytönohjainta piirtämään työpöydän.
Ratkaistakseen nämä ongelmat Microsoft on rakentanut Winen kaltaisen API-tulkin, joka tulkkaa ohjelmien lähettämät OpenGL-API-kutsut DirectX:n ymmärtämään muotoon. Tässä ratkaisussa on kuitenkin ongelmansa, sillä tulkattu ohjelma ei välttämättä toimi yhtä nopeasti, ei ole yhtä vakaa, eikä käyttäydy täysin samalla tavalla kuin ns. natiivi OpenGL. Tämän voi huomata muun muassa juuri Wine-ohjelmistosta ja sen varianteista.
Lisäksi pelit tai ohjelmat, jotka on rakennettu käyttämään DirectX 10:tä, eivät tule toimimaan aikaisempien Windows-versioiden kanssa, sillä DirectX 10 ei ole yhteensopiva DirectX 9:n kanssa. Tämän lisäksi jotkut vanhempaa DirectX:ää, esimerkiksi seitsemättä versiota, tai OpenGL:ää käyttävät pelit eivät toimi kunnolla Vistalla, sillä laitteistokiihdytys ei toimi joten pelit toimivat varsin hitaasti.
Markkina-aseman väärinkäytökset
EU:n ja USA:n kilpailuviranomaiset ovat olleet huolissaan Vistan kilpailua vääristävistä tai rajoittavista tekijöistä. Näitä tekijöitä ovat muun muassa
Ne menevät päällekkäin useiden eri yritysten jo olemassa olevien tuotteiden kanssa, ja näin Microsoft on jo haastettu oikeuteen useilta eri tahoilta lukuisten muidenkin yritysten ilmaistessa huolensa Vistan muista kilpailua rajoittavista tekijöistä.
Yhdysvaltalaiset kilpailuviranomaiset ovat jo tutkineet asiaa ja ainakaan Vistaan sisällytettävät hakutoiminnot eivät loukkaa jo olemassa olevia muiden yritysten oikeuksia, mukaan lukien WWW-selaimen Live Search -hakutoiminto, jonka voi vaihtaa muiden yritysten vastaaviin hakutoimintoihin.
Käyttöliittymän plagiointisyytökset
Yksi eniten närkästystä herättäneistä väitetyistä piirteistä Windows Vistassa ovat sen käyttöliittymän selvät yhtymäkohdat Mac OS X:n kanssa. Muun muassa PC World -lehden Scott Spanbauer on kertonut Aero-käyttöliittymän selvästi havaittavista samankaltaisuuksista Mac OS X:n kuvaketeeman, erikoistehosteiden ja käyttöliittymäkomponentti Aquan kanssa.
Paul Thurrott on esittänyt samankaltaisia kommentteja artikkelissaan Windows Vistan koontiversiosta 5308. Hänen mukaansa Vista lainaa joko suoraan tai epäsuorasti useissa eri kohdissa Mac OS X:ää, eivätkä lainatut ominaisuudet rajoitu vain käyttöliittymään tai ulkoasuun vaan myös Vistan mukana tuleviin uusiin ohjelmiin, joissa on selvästi havaittavissa OS X:n vaikutus.
Internet-pohjaisen julkaisun eWeek-lehden arvostelija ja journalisti John Rizzo on huomauttanut, että Windows Vistaan sisällytetään juuri niitä ominaisuuksia, jotka ovat olleet Mac OS X:ssä jo jonkin aikaa, kuten edistyneet ja nopeat hakutoiminnot sekä 'Smart Folders' -toiminnallisuus.
Tämä on johtanut joidenkin medioiden keskuudessa siihen käsitykseen, että Aero on tarkkaan harkittu yritys jäljitellä Aqua-käyttöliittymää.
Kaiken kaikkiaan Vista on ollut kehitteillä jo niin pitkään, että Microsoftin kilpailijat ovat saaneet kehitettyä omiin ohjelmistoihinsa samankaltaisia toimintoja kuin Microsoft Vistaan aluksi suunnitteli. Tästä käy esimerkkinä Apple-yhtiö, jonka Mac OS X sisältää uudemmissa versioissa muun muassa Time Machine -ohjelmiston, jonka perusperiaate on hyvin samankaltainen kuin Microsoftin Windows Server 2003 -käyttöjärjestelmää varten kehitetyn Volume Shadow Copy -ohjelmiston.
Aiheesta muualla
Microsoft Windows Vista
Muriel Duckworth
thumb|Muriel Duckworth Muriel H. Duckworth CM (31. lokakuuta 1908 Austin, Québec, Kanada – 22. elokuuta 2009 Magog, Québec, Kanada) oli kanadalainen feministi ja rauhanaktivisti.
Duckworth perusti useita sosiaalisia toimintaryhmä ja johti eri hyväntekeväisyysjärjestöjä kuten Kanadan Oxfamia. Vannoutuneena pasifistina hän osallistui toisemn maailmansodan vastaisiin mielenosoituksiin ja tuki vietnamilaisia naisia Vietnamin sodan aikana. Hän siirtyi anglikaanisesta kirkosta kveekarien jäseneksi, koska kveekarit tuomitsevat jyrkästi kaiken väkivallan.
Duckworth ylennettiin vuonna 1983 Kanadan ritarikunnan jäseneksi. Hän sai useita kunnianosoituksia Kanadan eri yliopistoista. Vuonna 1991 hänelle myönnettiin Pearsonin rauhanmitali.
Buta
Buta on Ala-Uelen maakunnan pääkaupunki Kongon demokraattisessa tasavallassa. Vuonna 2004 siellä oli noin 47 000 asukasta.
Buta oli aikoinaan merkittävä pysähdyspaikka ja rautatieasema. Se on edelleen alueen suurin taajama. Lähiseudulla on tuhansien neliökilometrien laajuisia metsästysmaita.
Meiko
pienoiskuva|Porkkalan vuokra-ajan (1944–1956) muistoja järven etelärannalla. Meiko on Kirkkonummella sijaitseva kirkasvetinen järvi. Järven vedenlaatu on pysynyt erinomaisena, koska sitä ympäröivä alue on asumatonta ja veden kuormitus on hyvin vähäistä. Ilmansaasteista johtuva happamoituminen uhkaa kuitenkin järveä. Uiminen on sallittua muualla paitsi Meiko-järven vedenottamon läheisyydessä. Eläinten uittaminen on kiellettyä koko järvessä.
Meiko (81.061.1.007) kuuluu Estbyån valuma-alueeseen (81.061), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Meiko on Estbyån alueen laajin vakavesi Humaljärven jälkeen ennen Djupströmiä ja Vaipoa. Se on Estbyån alueen luoteisia vakavesiä. Alueeseen kuuluvat myös Meikon ja Humaljärven välissä sijaitsevat metsäjärvet, kuten Immerlampi ja Korsolampi.
Kanada-cup 1981
Kanada-cup 1981 (engl. Canada Cup 1981) oli IIHF:n, NHL:n ja NHLPA:n järjestämä jääkiekkoturnaus. Se oli kaikkien aikojen toinen Kanada-cupin turnaus. Turnauksessa pelattiin vuonna 1981 ensimmäistä kertaa loppuottelun lisäksi välierät. Toisin kuin ensimmäisessä cupissa loppuottelusarjan sijaan pelattiin yksi loppuottelu.
Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, joka voitti Kanadan loppuottelussa ylivoimaisesti maalein 8–1. Tappio on Kanadan jääkiekkomaajoukkueen eräs suurinumeroisimmista tappioista.
Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Neuvostoliiton maalivahti Vladislav Tretjak.
Suomi turnauksessa
Suomi pelasi ensimmäisen ottelunsa Edmontonissa Kanadaa vastaan, joka oli ylivoimainen maalein 9–0. Suuresta maalierosta huolimatta Suomen paras pelaaja oli maalivahti Markus Mattson. Kanadan paras hyökkäysketju oli puolestaan Wayne Gretzkyn, Guy Lafleurin ja Gilbert Perreaultin hyökkäyskolmikko. Ensimmäinen erä oli tasaväkinen ja päättyi Kanadan johtaessa lukemin 1–0. Suomen pelikuri kuitenkin heikkeni, minkä johdosta Kanada voitti. Seuraavassa ottelussa Suomi kohtasi Tšekkoslovakian, joka sai ottelun avausmaalin onnekkaasti. Jari Kurri yritti purkaa kiekkoa Suomen maalin edestä, mutta kiekko osuikin Pavel Richterin luistimeen ja kimposi siitä Suomen maaliin. Matti Hagman tasoitti ottelun, mutta Tšekkoslovakia siirtyi 1–2-johtoon. Toinen erä oli vielä tasaväkinen ja maaliton, mutta lopulta Tšekkoslovakia oli ylivoimainen maalein 1–7.
Triumph or Agony
Triumph or Agony on Rhapsody of Firen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 25. syyskuuta 2006. Albumin kuudes kappale ”Il Canto del Vento” on toistaiseksi yhtyeen ainut kappale, jonka säveltämiseen Luca Turilli ja Alex Staropoli eivät ole osallistuneet, vaan kappaleen on kirjoittanut laulaja Fabio Lione. Albumi on yhtyeen ensimmäinen, joka on julkaistu yhtyeen uudella nimellä Rhapsody Of Fire, koska ausralialainen tyttöduo Rhapsody ei hyväksynyt kahta samannimistä yhtyettä.
Kokoonpano
Lisäksi albumilla soitti 70 henkinen orkesteri ja kuoro.
Bandyliigakausi 2010–2011
Jääpallon Suomen Mestaruus 2010-2011 ratkaistiin kaksinkertaisen runkosarjan päätteeksi kahdeksan parhaan pudotuspeleillä. Sarja pelattiin kymmenen joukkueen kesken Oulun Palloseuran luovuttua sarjasta.
Suomen mestarit
HIFK:n joukkue: 	Jani Laakso, Teemu Laitinen, Teijo Laitinen, Juha Laitinen, Tommi Niittylä, Aku Ojanen, Joonas Peuhkuri, Lauri Söderström, Janne Hölttö, Aimo Vainio, Tomi Tasten, Niclas Borenius, Ilari Moisala, Atte Hänninen, Cristoffer Huber, Erik Hörhammer, Casimir Berner, Tomi Niemikorpi, Mika Mutikainen, Janne Hauska, Jarkko Väisänen, Harri Olbert, Teemu Häkkinen, Jari Hyttinen.
Jintara Poonlarp
Jintara Poonlarp (, s. 6. maaliskuuta 1969, Thaimaa) on thaimaalainen näyttelijä ja laulaja. Hän laulaa elokuvissa "Tao Ngoy", "Miss.Hien", "Rak Salay Dok Fai Baan", "Wan Puen Kien Jod May", "Chiwit Chan Khad Thue Mai Dai", "Mia Luang Thuang Sid".
Jämsän maauimala
pienoiskuva|vasen|Maauimalaa reunustaa puisto Maauimala on runsaan hehtaarin laajuinen tekojärvi Jämsän keskustaajaman Seppolan kaupunginosassa. Se sijaitsee Hiidenmäen alla välittömästi keskustan itäpuolella. Maauimala otettiin käyttöön vuonna 1981. Maauimala ja sitä ympäröivä liikuntapuisto peruskorjattiin 2010-luvulla.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Jämsänjoen suualueeseen (14.511) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on yli 80 metriä mpy. Jämsänjoen suualueeseen kuuluu Jämsänjoen ohella kolme järveä: Tuuralammi, Leilahti ja Jämsän maauimala.
Trieste (batyskafi)
Valmistus
Sveitsiläinen professori Auguste Piccard ja hänen poikansa Jacques Piccard suunnittelivat kaksipaikkaisen aluksen, joka rakennettiin Navalmeccanicalla Triestessä Italiassa. Alus laskettiin vesille elokuussa 1953, jolloin ensisukelluksen kymmenen metrin syvyyteen tekivät isä ja poika Piccard.
Rakenne
Kaaviokuva Mariaanien haudan tutkimusten (Project Nekton) aikoihin 70 tonnia painava Trieste koostui 15 metriä pitkästä suuresta yläosasta ja halkaisijaltaan 2,16-metrisestä pallonmuotoisesta painekammiosta.
Aluksen alkuperäinen teräskammio oli suunniteltu toimimaan maksimissaan kuuden kilometrin (20 000 jalkaa) syvyydessä. Se vaihdettiin Saksassa Essenissä Krupp-Maschinenbaun valmistamaan kammioon. Uuden, 13 tonnin painoisen painekammion seinämä oli 12,7 senttimetriä paksu. Siinä oli kaksinkertainen pleksilasinen ikkuna. Alkuperäistä Societie Ternin valmistamaa teräspalloa käytettiin myöhemmin Trieste II -aluksessa.
Painolastina aluksessa oli yhdeksän tonnia rautapellettejä kahdessa säiliössä, joiden venttiilit oli suunniteltu laukeamaan automaattisesti sähkökatkon sattuesssa.
Palvelus
Batiscafo Trieste esiteltiin Italian lehdistössä. Sillä tehtiin vuoden 1957 lokakuuhun mennessä 48 sukellusta syvimmillään yli 3,7 kilometrin syvyyteen. Alus oli kesäkuusta 1957 Yhdysvaltain laivaston rahoittamassa tutkimusohjelmassa. Yhdysvaltain laivasto osti 1958 aluksen 250 000 dollarilla, ja se sijoitettiin Yhdysvaltain länsirannikolle San Diegoon.
Project Nekton
Jacques Piccard ja luutnantti Don Walsh laskeutuivat 23. tammikuuta 1960 Triestellä Challengerin syvänteeseen. Laskeutuminen kesti melkein viisi tuntia. Ulompi pleksilasi-ikkuna murtui laskeutumisen aikana aluksen päästyä yli yhdeksän kilometrin syvyyteen. Aluksesta oli puhelinyhteys emoaluksiin USS Lewisiin ja USS Wandankiin.
Trieste oli pohjalla 20 minuuttia. Pohjaa peittävän valkean planktonperäisen mudan laskeuduttua Piccard ja Walsh näkivät sen valoissa muun muassa kaloja, mikä todisti sen, että pohjalla oli vedessä happea. Lämpötila aluksessa oli seitsemän ja ulkopuolella kolme astetta.
Aluksen mittari osoitti syvyydeksi 37 800 jalkaa (11 521 m), mutta syvyys korjattiin myöhemmin 35 813 jalaksi (10 916 m). Challengerin syvänne mitattiin 1995 tarkemmilla laitteilla 35 798 jalkaa (10 911 m) syväksi.
Kaksi tonnia painolastia kevennettyään Trieste nousi kolmessa tunnissa 15 minuutissa takaisin pinnalle.
Loppuaika
Osittain muutettu Trieste osallistui huhtikuussa 1963 Atlantilla uponneen Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen USS Thresherin etsintöihin. Alus löytyi elokuussa 2,56 kilometrin syvyydestä Uuden-Englannin rannikolta. Tämän jälkeen alus poistettiin palveluksesta. Societie Ternin valmistamaa teräspalloa käytettiin myöhemmin Trieste II -aluksessa.
Vuodesta 1980 Trieste on ollut näytteillä Washingtonin laivastomuseossa.
Panavia
thumb|250px|RAF:n Panavia Tornado GR4 Panavia Aircraft GmbH oli British Aircraft Corporationin, Fiatin ja Messerschmitt-Bölkow-Blohmin yhteenliittymä sotilaslentokoneiden suunnittelua ja valmistusta varten.
Se perustettiin vuonna 1969 ja rekisteröitiin Saksaan.
Panavia kehitti Panavia Tornado-hävittäjälentokoneen. Kyseessä oli Länsi-Euroopan lentokoneteollisuuden varautumisesta 1970-luvun alussa tapahtuneeseen "vuosisadan asekauppaan", jossa muun muassa F-16, Tornado, Viggen ja Mirage kilpailivat Naton standardihävittäjän roolista.
Varhaishistoria
Varhaishistoria tarkoittaa esihistoriaa seuraavaa ajanjaksoa, jonka aikana ensimmäiset tekstilähteet ilmaantuvat. Kirjoitettujen lähteiden määrä on kuitenkin varhaishistoriallisella kaudella vähäinen ja tiedot usein epäluotettavia, joten varhaishistorian tutkimuksessa korostuu arkeologian merkitys tekstien tietojen vahvistajana ja kontekstiin asettajana.
Suomessa varhaishistoriaksi kutsutaan toisinaan 1100- ja 1200-lukuja eli ristiretkiaikaa ja varhaisinta keskiaikaa.
Emiliano Bonazzoli
Emiliano Bonazzoli (s. 20. tammikuuta 1979 Asola) on italialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Bonazzoli edustaa Italian Serie B:ssä Regginaa.
Ura
Hän aloitti uransa vuonna 1996 Brescia Calciossa Serie B:ssä pelaamalla ainoastaan yhden ottelun koko kaudella. Seuraavalla kaudella Bonazzoli teki ensiesiintymisensä Serie A:ssa Interiä vastaan elokuussa 1997. Ensimmäisen maalin hän teki Serie B:ssä Cesenan paidassa kaudella 1998–1999. Maali jäi myös Bonazzolin kauden ainoaksi osumaksi. Kun taas hänen ensimmäinen Serie A maali antoi odottaa kaudelle 2000–2001, jolloin hän pelasi lainalla Hellas Veronassa. Palattuaan takaisin Parmaan lainan päätyttyä Bonazzoli pelasi ensimmäisen kauden kohtuullisesti tekemällä viisi maalia Serie A:ssa. Seuraava kausi Parmassa jäi lyhyeksi kun hänet myytiin 8 ottelun jälkeen Reggina Calcioon. Siirto oli Bonazzolin kannalta hyvä sillä hän teki heti 7 maalia 17 Serie A ottelussa. Kausi 2003–2004 oli kuitenkin pettymys, kun Bonazzoli onnistui maalinteossa vain kahdesti.
Ennen siirtymistään UC Sampdoriaan hän pelasi viimeisen kauden Regginassa varsin hyvin tekemällä oman ennätyksensä Serie A:ssa tehtyään 8 maalia kaudessa. Samalla kaudella Bonazzoli pelasi ensi kerran Italian maajoukkueessa tammikuussa 2006 Turkkia vastaan. Siirryttyään Sampdoriaan elokuussa 2005 aluksi lainalle hänen otteensa olivat varsin hyvät rikottuaan uudelleen henkilökohtaisen maaliennätyksensä Serie A:ssa tekemällä 9 maalia vain 17 ottelussa. Kauden päätyttyä hän allekirjoitti lopullisen sopimuksen Sampdorian kanssa, jonka jälkeen Bonazzoli ei ole kyennyt tekemään maaleja entiseen tahtiin. Myös kausi 2008–2009 oli vaisu Bonazzolin osalta jäätyään ilman maaleja 9 pelaamassaan ottelussa. Tämän myötä hänet lainattiin tammikuussa 2009 loppukaudeksi Fiorentinaan, jossa Bonazzoli onnistui tekemään yhden maalin.
Kesällä 2009 Bonazzoli siirtyi Sampdoriasta takaisin Regginaan, jossa hän pelasi vuosina 2003-2005.
Belizen rantariuttojen suojelualue
225px|thumb|Belizen rantariutat satelliittikuvassa thumb|The [[Great Blue Hole eli "sininen aukko"]]
Belizen rantariuttojen suojelualue on ollut UNESCOn maailmanperintöluettelon suojelukohde vuodesta 1996 alkaen. Se käsittää yli 300 kilometriä pitkän koralliriutan, joka on pohjoisen pallonpuoliskon suurin ja maailman toiseksi suurin riutta Australian Ison valliriutan jälkeen. Riutta ulottuu Meksikon rajalta lähelle Guatemalan rajaa. Sen ulkopuolella on kolme suurta atollia. Riutan ja mantereen välissä on laguuni, joka levenee ja syvenee etelään päin. Pohjoisessa sen syvyys on vain 2–3 metriä, etelässä jopa 65 metriä.
Riutan kuvatuin kohde on The Great Blue Hole, sininen aukko, luolan jäännös, joka on pyöreä, halkaisijaltaan 300 m, 130 m syvä sinisenä hohtava kuoppa ilman kattoa. Se on suosittu snorklauskohde, jossa näkee kaloja, koralleja, pesusieniä ja muita meren selkärangattomia. Jacques-Yves Cousteau toi luolan maailmanmaineeseen tuomalla kuvauslaivansa Calypson sinne vuonna 1971.
Keith Rowley
Keith Rowley (s. 22. huhtikuuta 1952) on PNM-puolueen (People's National Movement) poliitikko Trinidad ja Tobagosta. Hän toimii maansa pääministerinä vuodesta 2015 alkaen.
John Urho Kemp
John Urho Kemp (18. kesäkuuta 1942 Kalifornia, Yhdysvallat–31. tammikuuta 2010, Berkeley, Yhdysvallat), joka tunnettiin myös nimellä "Crystal John" tai "Cosmic John", oli amerikkalainen suomalaissukuinen outsider-taiteilija, "metafyysinen tutkija" ja vegaani. Hänen pääasialliset taiteelliset tuotoksensa koostuivat "tarjouksista", valokopioiduista lehtisistä, jotka esittelivät kaavoja, piirroksia, mandaloita, taikakuutioita ja runosäkeitä, jotka perustuivat Kempin ajatuksiin jumaluudesta, henkisyydestä ja metafysiikasta. Hän jakoi näitä lehtisiä kaikille kiinnostuneille. Lehtisten lisäksi hän teki myös alkuperäisiä taideteoksia samoista teemoista omaan käyttöönsä. Kemp alkoi tuottaa teoksiaan luultavasti 1970-luvun lopulla. Vaikka hän ei saanut elinaikanaan tunnustusta taiteilijana, hänen töitään on alettu arvostaa hänen kuolemansa jälkeen erityisesti Art Brut -piireissä.
Tunnettu elämänkerta
John Urho Kempin elämästä tiedetään vain vähän, ja suurin osa tiedoista perustuu hänen kuolinpesästään löytyneeseen ansioluetteloon. John Kemp syntyi 18. kesäkuuta 1942 Kaliforniassa rakennusinsinööri Urho Kempin ja kotiäiti Roberta Kempin perheeseen ainoana lapsena. Hänen isänsä Urho oli kasvanut suomalaisessa maahanmuuttajayhteisössä ja hänen äitinsä Robertan suku oli Kalifornian varhaisia uudisasukkaita. Kemp oli matemaattisesti lahjakas oppilas ja valmistui vuonna 1959 Berkeley High Schoolista yhtenä matematiikan kunniaopiskelijoista. Hän jatkoi opintojaan Berkeleyn yliopistossa Kaliforniassa, jossa hän suoritti kandidaatin tutkinnon kemiasta ja biokemiasta vuonna 1965.Valmistuttuaan Kemp työskenteli Union Oil Companyn öljynjalostamolla lähes kaksi vuotta ennen kuin erosi tehtävästään opiskellakseen skientologiaa Englannissa ja Los Angelesissa. Hän valmistui skientologian Clearing-kurssilta vuonna 1969. Kemp erosi skientologien piireistä vuonna 1971 kurssimaksujen kulutettua hänen rahansa. Vuosina 1972–1980 hän piti antiikkikauppaa Los Angelesissa. Tänä aikana Kemp oli kiinnostunut metafyysisestä filosofiasta ja hän opiskeli aktiivisesti erilaisia new age -oppeja ja esoteerista filosofiaa. Hän muun muassa osallistui Manly P. Hallin luennoille 1980-luvun alussa. Kemp matkusteli ympäri maailmaa nähdäkseen auringonpimennyksiä ja oli kiinnostunut parantavien kristallien ominaisuuksista. Hänet tunnettiin ahkerana kylpijänä Marinin kuumissa lähteissä Pohjois-Kaliforniassa. Elämänsä loppupuolella Kemp oli jäsenenä Institute of Divine Metaphysical Researchissa. Kemp kuoli 31. tammikuuta 2010. Kun hänen asuntoaan siivottiin hänen kuolemansa jälkeen, sieltä löydettiin valtava määrä hänen töitään. San Franciscossa asuva Kempin ystävä ja valokuvaaja Aram Muksian tallensi nämä materiaalit ja loi niistä verkkoarkiston, joka on pitänyt yllä kiinnostusta John Urho Kempin töihin.
Tekotavat ja materiaalit
John Urho Kempin varhaisimmat tunnetut päivätyt teokset ovat 1970-luvun lopulta, Suurin osa hänen teoksistaan on luotu kynällä tai lyijykynällä paperinpalasille. Muutamat hänen teoksensa on muotoiltu taikakuutioiksi, jotka ohjeiden mukaan kopioidaan paperille, joka taitellaan kolmiulotteisiksi muodoiksi kuten sylintereiksi ja kuutioiksi. Jaettavaksi tarkoitetut teokset on piirretty ja kirjoitettu hyvin huolellisesti paperille, minkä jälkeen Kemp kopioi niitä massoittain. Kemp jakoi töitään ahkerasti ympäristöönsä; hänellä oli tapana jättää kopioita teoksistaan satunnaisesti autojen tuulilaseille ja hänen tiedettiin jakavan niitä kaikille kiinnostuneille tapaamilleen henkilöille. Kempin teosten tarkoituksena oli viestiä Kempin teorioita metafysiikasta, terveydestä, meditaatiosta ja muista hengellisistä aiheista, kuten elämän tarkoituksesta, rakkaudesta ja jumaluudesta. Hänen tyypillisiin töihinsä kuuluvat matemaattiset kaavat, geometriset esineet ja gematriset laskelmat.
Tunnustukset
John Urho Kemp ei saavuttanut merkittävää näkyvyyttä elämänsä aikana, mutta hänen kuoltuaan valokuvaaja Aram Muksian dokumentoi hänen teoksensa internetiin. Kokoelma herätti merkittävää kiinnostusta Kempin tuotantoa kohtaan. Hänen taidettaan on esillä useissa kokoelmissa ympäri maailmaa, ja uusia näyttelyitä suunnitellaan jatkuvasti.
Näyttelyt
Lähde:
Haava (romaani)
Haava on Jarkko Tontin vuonna 2021 ilmestynyt romaani.
Juoni
Historiantuktija Greta saa suruviestin, jota hän on osannut odottaa jo vuosia. Hänen huumekoukussa ollut tyttärensä on kuollut. Jokaisen vanhemman pahin painajainen on käynyt toteen. Toinnuttuaan alkujärkytyksestä Greta alkaa kiihkeästi selvittää, mitä tyttären elämän viimeisenä päivänä tapahtui. Isä Johannes herää samaan aikaan sairaalasta katkolta muistinsa menettäneenä. Hänessä kaihertaa epämääräinen tunne, että tytär tarvitsee apua. Oliko Johannes tytön kanssa kun tämä kuoli? Mitä oikeasti tapahtui?
Vastaanotto
Turun Sanomien arvostelussa Maria Viertola kirjoittaa ”Tontti on taitava kertoja. Yksi kerrallaan hän maalaa jokaisen henkilön addiktiot näkyviksi: siinä missä isä ja tytär vetävät viinaa ja huumeita, tutkijantyölleen omistautunut Greta-äiti on koukussa sosiaaliseen mediaan ja sen tykkäysten tuomaan hyväksyntään.”
Anna Alatalon Hämeen Sanomien kirja-arvostelun mukaan ”Haava on kokonaisuutena upea psykologinen tutkielma riippuvuuksista, rakkaudesta ja henkirikoksista.”
Venäjän–Turkin sota (1828–1829)
Venäjän–Turkin sota oli sota Osmanien valtakunnan ja Venäjän keisarikunnan välillä vuosina 1828–1829. Sota syttyi epäsuorasti Kreikan vapaussodasta ja Navarinon lahden taistelusta. Venäjä ei pyrkinyt kokonaisvaltaiseen voittoon osmaneista muiden suurvaltojen, kuten Ranskan ja brittien muodostaman uhan takia. Heidän uhatessaan kuitenkin Istanbulia Adrianopolin piirityksellä Mahmud II suostui lopulta pyytämään rauhaa Venäjän Nikolai I:ltä. Adrianopolin rauha vuonna 1829 palautti osmaneille heidän alueensa Balkanilta, mutta alueet Etelä-Kaukasiassa menetettiin venäläisille.
Celebesinkakadu
Celebesinkakadu eli aiemmalta nimeltään keltatöyhtökakadu (Cacatua sulphurea) on äärimmäisen uhanalainen Indonesiasta kotoisin oleva kakadulaji.
Venäjän–Turkin sota (1828–1829)
Sota
thumb|Varnan piiritys, [[Alexander Sauerweidin maalaus vuodelta 1836.]] thumb|Karsin piiritys, [[January Suchodolskin maalaus vuodelta 1839.]] Mahmud ei lannistunut tappiostaan, vaan hän uskoi ulkovaltojen näennäisen liittouman olevan heikko. Hän kehottikin alamaisiaan ryhtymään jihadiin venäläisiä vastaan ja Venäjän Nikolai vastasi sodanjulistuksella huhtikuussa 1828 Venäjän vietyä ensin päätökseensä aikaisemman sotansa Persiaa vastaan.
Osmanien valtakunta oli heikentynyt merkittävästi sitten suuruutensa päivien ja sillä oli hallussaan Venäjälle strategisesti tärkeitä kohteita, kuten Istanbul ja sen salmet. Venäjän tavoitteena ei ollut kuitenkaan kuoliniskun antaminen. Valtakunnan lopullinen hajoaminen saattaisi johtaa kaaokseen ja suurvaltojen keskinäiseen kamppailuun sen perinnönjaosta. Sotaan ryhdyttiinkin yhteisymmärryksessä sen rajallisuudesta ulkovaltojen kanssa ja niinpä Ranska, Britannia, Preussi tai Itävalta eivät protestoineet Venäjän sotatoimia.