cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paanajärvi (Kuusamo)
Palvelut
Kyläkeskuksessa olivat 1930-luvun lopulla Kuusamon osuuskauppa, Osuusliike Otson ja Kuusamon talouskaupan myymälät, postitoimisto, rajavartioston rakennus vartiopäällikön toimistoineen ja asuntoineen, supistettu kansakoulu sekä Suomen matkailijayhdistyksen ylläpitämä matkustajakoti. Posti tuotiin kylään kolmesti viikossa ja toimitettiin tiettyihin postinnoutotaloihin kesällä soutamalla, talvisin hevosella tai hiihtäen. Kylän hautausmaa oli kyläkeskuksesta hieman lounaaseen Oulankajoen lähellä. Se otettiin käyttöön vuonna 1937 ja sinne ehdittiin haudata vain 49 kyläläistä.
Östra Göingen kunta
thumb|260px|Östra Göingen kunnan alueella sijainneet pitäjät. thumb|right|250px|Östra Göingen kunnantalo.
Östra Göingen kunta on Skånen läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Skåneen. Kunnan keskustaajama on Broby.
Seminolesodat
Toinen seminolesota
Jesup hyökkäsi heitä vastaan ajaen heitä yhä etelämmäksi. Okeechobeejärvellä 800 amerikkalaista Zachary Taylorin johdolla otti yhteen 400 seminolen kanssa. Alue oli suota ja seminolet olivat väijytysasemissa. Seminolet joutuivat kuitenkin perääntymään ja he menettivät 11 soturia. Yhdysvallat menetti 26 sotilasta, mutta piti taistelua silti voittona. Vaikka seminolet tappoivat enemmän kuin menettivät, heidän joukkonsa olivat hupenemessa. He jatkoivat kuitenkin taistelua ja mielialat Yhdysvalloissa alkoivat kääntyä sodanvastaisiksi. Vuonna 1839 Yhdysvallat ja jäljellä olevat seminolet tekivät sopimuksen, jolla seminoleille annettiin pieni reservaatti Floridan eteläosasta.
Östra Göingen kunta
Kunnan maapinta-ala on 431,84 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 14 941 henkeä (31.12.2021).
Paanajärvi (Kuusamo)
Palvelut
Mäntyjoen suulla pohjoisrannalla oli kaksi myllyä ja myllysauna, sitä vinosti vastapäätä etelärannan Selkäjoen suulla mylly ja saha. Kolmas ja ehkä kylän kannalta merkittävin eli Leivon saha sijaitsi järven länsipäässä Oulankajoen lähellä. Punaisen Ristin sairasmaja oli vuodesta 1927 järven länsipäässä pohjoisrannalla Tervajoen suulla. Siitä itään taas olivat ensin vuodesta 1937 rajaseutukirkko ja vielä idempänä Selkäjoen lähellä vuonna 1912 valmistunut Mäntykosken koulu, joka oli sanonnan mukaan Euroopan kauneimmalla paikalla. Pohjoisrannalla järven itäpäässä oli myös rajavartiosto, samoin Iivar Yltiön sekatavarakauppa ja kevätlukukausina alakoulu.
Matkalaisten ja taiteilijoiden Paanajärvi
Paanajärvellä kävivät sekä turistit, taiteilijat että tutkijat. Muun muassa kotimaisia, ruotsalaisia ja saksalaisia kasvi- ja eläintieteilijöitä sekä geologeja kävi Paanajärvellä jo 1800-luvun lopulta alkaen. Tutkijat Esko ja Paavo Suomalainen julkaisivat Paanajärven tutkimusmatkoistaan vuonna 1938 kirjan Suomen erämaiden kauneus.
Seminolesodat
Toinen seminolesota
Saman vuoden loppukesällä seminolet tekivät kuitenkin hyökkäyksen kauppatukikohtaa vastaan. Sotatila syttyi taas uudelleen. Amerikkalaiset eivät pystyneet puhdistamaan aluetta seminoleista. Edes vainukoirien käyttö ei auttanut intiaanien löytämisessä ja uudeksi taktiikaksi otettiin seminolien karjan haltuunotto ja peltojen polttaminen. Yhdysvaltojen laivasto sai isomman roolin sodassa ja se alkoi partioida pitkin Floridan jokia. Tämäkään ei ratkaissut sotaa ja Yhdysvallat alkoi lahjoa päälliköitä tuomaan johtamansa seminolet antautumaan. 55 000 $ käytettiin päällikköiden lahjomiseen ja 130 soturia antautui. Floridaan jäi arviolta vain 300 soturia. Heistäkin suurin osa ajettiin pois tai he antautuivat nälkäkuoleman uhkaamana. Vuonna 1842 jäljellä olevat 95 soturia ja 200 naista ja lasta. Heidät päätettiin jättää rauhaan ja heille annettiin paikallinen reservaatti, sillä heitä ei pidetty enää uhkana.
Östra Göingen kunta
Vuonna 2007 kunnassa oli 61,97 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 14,3 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Gorontalo
Gorontalon pääkaupunki ja suurin kaupunki on Gorontalo. Provinssin pinta-ala on 11 257 neliökilometriä ja asukasluku noin 995 500 (vuonna 2010). Gorontalolaiset muodostavat provinssin suurimman väestöryhmän. Gorontalon puhutuimmat kielet ovat gorontalon kieli ja indonesia.
Östra Göingen kunta
Kuntajaon kehitys
Broby (taajaväkinen yhdyskunta vuosina 1911–1957) valittiin kunnan keskustaajamaksi. Kunnan alueella on sijainnut myös kaksi muuta taajaväkistä yhdyskuntaa: Glimåkra (vuosina 1928–1959) ja Knislinge (vuosina 1931–1957). Kaikki kolme taajaväkistä yhdyskuntaa sijaitsivat samannimisessä maalaiskunnassa.
Vaakuna
Glimåkran maalaiskunnalla oli aikaisemmin oma vaakuna.
Seminolesodat
Toinen seminolesota
Toinen seminolesota aiheutti arviolta 40 miljoonan dollarin kustannukset Yhdysvalloille ja kaatuneita oli 1 466. Lopulta vuonna 1843 oli 3 824 seminolea siirretty Oklahomaan, ja heidän määränsä alkoi nopeasti vähetä. Sata vuotta myöhemmin vuonna 1962 Oklahomassa oli enää 2 343 seminolea. Seminolien tappioista sodan aikana ei ole tietoa. Sodan aikana saavutettu rauha kesti muutaman vuoden, mutta 1848 intiaanit ryhtyivät jälleen hyökkäilemään amerikkalaisia vastaan. Se johti päätökseen, että loputkin seminolit kuljetettiin pois Floridasta.
Östra Göingen kunta
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Seminolesodat
Kolmas seminolisota
200px|thumb|oikea|[[Billy Bowlegs, yksi seminolien johtajista kolmannessa seminolesodassa]] 1855 seminolet päättivät ryhtyä toimiin Yhdysvaltojen armeijaa vastaan. Floridalaiset alkoivat järjestää vapaajoukkoja ja miehittivät alueen linnoituksia. 1856 seminolet hyökkäsivät siviilejä vastaan tappaen yhdeksän. Armeija ja vapaajoukot partioivat alueella mutteivät löytäneet intiaaneja. Heidän onnistui kuitenkin tappaa Ocsen Tustenuggee, joka oli vastuussa uudisasukkaita vastaan tehdyistä hyökkäyksistä.
Östra Göingen kunta
Väestönkehitys
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 148 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Seminolesodat
Kolmas seminolisota
1856 otettiin käyttöön uusi taktiikka ja intiaanit yritettiin sulkea suoalueille, jossa he eivät pystyisi kasvattamaan viljaa tai pitämään karjaa. Yhdysvaltalaiset yrittivät neuvotella rauhasta, mutta he eivät saaneet yhteyttä seminolien johtajiin. Amerikkalaiset rakensivat niin sanottuja alligaattoriveneitä, jotka oli suunniteltu liikkumaan nimenomaan Floridan kosteikkoja pitkin. Näiden veneiden avulla saatiin kiinni useita seminoleja, kun taas maajoukot eivät siinä onnistuneet.
Paanajärvi (Kuusamo)
Matkalaisten ja taiteilijoiden Paanajärvi
Tunnetuimmat Paanajärven taiteilijavieraat olivat Akseli Gallen-Kallela, Louis Sparre ja valokuvaaja I. K. Inha.
Östra Göingen kunta
Väestönkehitys
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 176 044 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 56 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Taajamat
Kunnassa on 7 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 76,9 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 3 135 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Östra Göingen kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Östra Göingen kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Paanajärvi (Kuusamo)
Gallen-Kallela Paanajärvellä
Gallen-Kallela oli vaimonsa ja tyttärensä kanssa useita kuukausia Paanajärvellä vuonna 1892. Keskeneräinen öljyvärimaalaus Marjatta karhukoira Kapperin kanssa, guassimaalaus Näkymä Paanajärvelle auringon laskettua sekä lyijykynäpiirros Murtunut honka ovat tuolta kesältä, joskin tunnetuimmat ovat Paimenpoika Paanajärveltä, Mäntykoski sekä Palokärki. Mäntykosken partaalla tuohitorveen soittavan paimenpojan mallina oli perimätiedon mukaan 13-vuotias Antti Paana. Palokärki-maalauksensa taiteilija repi ensin palasiksi, mutta hänen vaimonsa Mary liimasi palat yhteen ja viimeisteli työn silitysraudalla. Siksi se on signeerattu vasta vuonna 1893. Paanajärveläisiä henkilöhahmoja paimenpojan ohella Gallen-Kallela kuvasi muun muassa lyijykynäpiirustuksissa Vanha mies pettuleivän maalta ja Mies vilvoittelemassa saunan jälkeen sekä akvarellissa Tyttö talon edessä. Myös Paanajärven paimenpojasta hän teki erillisen kasvotutkielman lyijykynä- ja tussipiirustuksena.
Östra Göingen kunta
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Seminolesodat
Kolmas seminolisota
1858 saatiin viimeinkin yhteys seminolien johtajaan ja rauhanneuvottelut alkoivat. Seminolet olivat saaneet erillisen reservaatin creekien reservaatista Oklahomassa ja lisäksi seminoleille tarjottiin sata dollaria korvausta per henkilö muuttamisesta reservaattiin. 163 seminolea antautui ja heidät vietiin pois ja sota julistettiin loppuneeksi 4.5.1858.
Noin vähhän päälle sata seminolia jäi jäljelle Floridaan mutta heistäkin 75 vietiin pois joulukuussa 1858. Kahta yhteisöä ei löydetty ja vapaajoukot palasivat koteihinsa. Seminolesotien aikana rakennetut linnoitukset purettiin. 1862 seminoleihin otettiin yhteyttä, jotta saataisiin varmistettua näiden puoleettomuus sisällissodan aikana. Seminolet eivät olleet kiinnostuneet sotimisesta ja he elivät lähestulkoon eristyksissä muusta maailmasta 1930-luvulle asti.
Ruslan Salei
Ruslan Albertavitš Salei (, ; 2. marraskuuta 1974 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto – 7. syyskuuta 2011 Jaroslavl, Venäjä ) oli valkovenäläinen jääkiekkopuolustaja, jonka viimeiseksi joukkueeksi jäi KHL-liigassa pelaava Lokomotiv Jaroslavl.
Kotimaansa tunnetuimpiin jääkiekkoilijoihin kuulunut Salei pelasi Valko-Venäjän maajoukkueessa viidet maailmanmestaruuskilpailut ja kahdet olympialaiset.
Ura
Mighty Ducks of Anaheim varasi Salein ensimmäisellä kierroksella NHL:n varaustilaisuudessa 1996 numerolla 9. Ennen varaustaan hän oli pelannut kotimaassaan Valko-Venäjällä Dynamo Minskin ja Tivali Minskin riveissä sekä kauden 1995–1996 IHL:ssä.
Salei edusti Anaheimia vuodet 1996–2006, lukuun ottamatta työsulkukautta jolloin pelasi Ak Bars Kazanin riveissä Venäjän superliigassa. NHL:ssä hänet tunnettiin hyvin fyysisenä pelaajana. Hän tappeli hyvin harvoin, mutta keskikokoinen puolustava puolustaja taklasi paljon ja oli kaudella 1999–2000 NHL:än taklaustilaston kärjessä. Hänen jäähyennätyksensä on 114 rangaistusminuuttia kaudelta 2005–2006.
Kauden 2005–2006 jälkeen Salei siirtyi kahdeksi seuraavaksi kaudeksi Florida Panthersiin, jossa teki ensimmäisenä kautenaan piste-ennätyksensä, 32 pistettä. Kaudella 2007–2008, kesken toisen Panthers-kautensa hänet kaupattiin Colorado Avalancheen. Kauden 2009–2010 jälkeen hän oli pelannut NHL:n runkosarjassa 842 ottelua tehoin 43 + 151 = 194. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Detroit Red Wingsiin.
Kuolema
Salei siirtyi KHL-liigaan Lokomotiv Jaroslavlin joukkueeseen kaudeksi 2011–2012. Hän kuoli 7. syyskuuta 2011, kun joukkuetta Minskiin kuljettamassa olleelle lentokoneelle sattui kohtalokas onnettomuus.
Johannes III Dukas
Johannes III Dukas Vatatzes (1193 – 3. marraskuuta 1254) oli Bysantin keisari maanpaossa Nikaian keisarikunnassa vuosina 1222–1254.
Vuonna 1212 hän oli mennyt naimisiin keisari Theodoros I Laskariksen tyttären Eirene Laskarina kanssa. Kun Theodoros kuoli vuonna 1222, Johannes valittiin hänen seuraajakseen.
Johannes ja Eirene saivat yhden pojan, Theodoroksen. Eirene loukkaantui kuitenkin pahasti pudottuaan hevosen selästä, eikä pysynyt enää saamaan lapsia. Hän vetäytyi luostariin ja otti uudeksi nimekseen Eugenia. Johannes meni uusiin naimisiin Pyhä saksalais-roomalainen keisarin Fredrik II:n tyttären Constancen kanssa.
Johannes teki sopimuksen seldžukkien kanssa ja sai näin valtakunnan itärajan varmistettua. Hän kohdisti nyt katseensa länteen. Johanneksen laivasto häiritsi latinalaisten toimintaa merellä ja hän sai vallattua Rodoksen. Hän kukisti myös latinalaisen keisarin taistelussa.
Vuonna 1235 hän yritti yhdessä bulgarialaisten kanssa vallata Konstantinopolin ja palata siten valtaistuimelleen, mutta yritys epäonnistui. Hän sai kuitenkin Epeiroksen despotaatin ja Thessalonikan valtansa alle.
Itä-Kalimantan
Itä-Kalimantan on provinssi Indonesiassa Borneon saaren itäosassa. Se sijaitsee Malesian puolella sijaitsevasta Sarawakin provinssista kaakkoon, Pohjois-Kalimantanin provinssista etelään, Celebesinmerestä lounaaseen, Makassarinsalmesta luoteeseen, Keski-Kalimantanista koilliseen ja Länsi-Kalimantanista itään. Se on yksi viidestä Borneon saarella sijaitsevasta Indonesian provinssista. Itä-Kalimantanin pääkaupunki on sen kaakkoisosassa sijaitseva Samarinda. Provinssi on pinta-alaltaan Indonesian toiseksi suurin Papuan jälkeen, sen pinta-ala on 204 534 neliökilometriä. Itä-Kalimantanin asukasluku oli noin 3 235 100 vuonna 2010.
Provinssin korkeimmat vuoret, eli yli 2 000 metrin korkeuteen yltävät Kemul ja Menyapa, sijaitsevat Iranvuorilla. Vuoristoalueet ovat tiheiden trooppisten sademetsien peitossa, joissa kasvaa esimerkiksi. tiikkejä, tammia ja mäntyjä. Mahakamjoki virtaa Itä-Kalimantanin provinssissa. Sademäärät ovat suuria, mikä on johtanut maaperän köyhtymiseen.
Indonesian presidentti Joko Widodo ilmoitti vuonna 2019, että maa alkaa valmistella pääkaupungin siirtoa Itä-Kalimantanin provinssiin. Syitä ovat esimerkiksi nykyisen pääkaupungin Jakartan saasteet, ruuhkat ja alttius luonnonkatastrofeille. Siirron kustannuksiksi arvioidaan 30 miljardia euroa, ja uuden pääkaupungin sijainniksi on suunniteltu Balikpapanin ja Samarindan läheistä aluetta.
Itä-Kalimantanin sisäosien väestö koostuu pääosin dajakeista, kun taas rannikkoalueilla väestö koostuu malaijeista, jaavalaisista, kiinalaisista ja bugiseista. Rannikkoalueilla islam on yleisin uskonto, ja merkittävä osa sisämaa-alueiden asukkaista on kristittyjä.
Eevaliisa Holma-Kinnunen
Eevaliisa Holma-Kinnunen (o.s. Holma, 6. huhtikuuta 1930 Tornio – 8. joulukuuta 2014 Sysmä ) oli suomalainen nukketaiteilija, kirjoittaja ja opettaja.
Astro Can Caravan
Astro Can Caravan on suomalainen jazzyhtye. Savossa vuoden 2001 paikkeilla perustetun yhtyeen johtavia soittajia ovat Otto Eskelinen, Tomi Kosonen ja Pharaoh Pirttikangas. Astro Can Caravan -kollektiivin ydinryhmään kuuluu viitisen soittajaa, konserteissa muusikoiden määrä on vaihdellut kahdeksan ja kahdenkymmenen välillä.
Kokoonpano vuonna 2008
Yhtyeessä ovat aiemmin soittaneet muun muassa Risto Yli-Härsilä, Jaakko Lukkarinen, Emil Luukkonen, Ilmari Pohjola ja Verneri Pohjola.
Eevaliisa Holma-Kinnunen
Tausta
Eevaliisa Holma syntyi Torniossa rakennusmestari Nestor J. Holman ja ompelualan yrittäjä Ester Karvosen perheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Rovaniemen yhteislyseosta 1949 ja kävi Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun 1951–1953. Hän toimi luokanopettajana Sysmässä 1954–1999, kunnes ryhtyi vapaaksi taiteilijaksi.
Nukketaiteilija
Holma-Kinnunen oli nukketaiteilijana virkavapaalla 1973–1976 ja 1984–1991. Hän perusti nukketeatteri Valkean Ratsun, joka toimii nykyisin nimellä Nukketeatteritalo Musta & Valkea Ratsu Sysmän Onkiniemellä. Hänen kuuluisimpia nukkejaan lienee Yle TV2:n Pikku Kakkonen -ohjelmassa vuodesta 1978 esiintynyt Ransu Karvakuono, jonka näyttelijänä toimi Pertti Nättilä.
Holma-Kinnunen toimi kansakoulunopettajana Vaasan Palosaarella 1954–1956 ja piti miehensä Raimo Kinnusen kanssa Vaasan kaupungintalolla taidenäyttelyn. Sysmän Onkiniemen kansakoulunopettajaksi hänet valittiin yhdessä miehensä kanssa 1956.
Kirjailija
Holma-Kinnunen julkaisi päiväkirjojensa pohjalta kaksi teosta.
Iso-Viljamoinen
Iso-Viljamoinen on Pirkanmaalla Tampereella Savonkylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 30 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Pukalan valuma-alueella (35.39), jonka Lauttajärven–Hankajärven alueeseen (35.392) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,6 metriä mpy.
Åke Edwardson
Karl Åke Peter Edvardsson (s. 10. maaliskuuta 1953, Småland, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija. Hän on aiemmin ollut journalismin luennoitsijana Göteborgin yliopistossa. Hänet tunnetaan ennen muuta Göteborgiin sijoittuvista Erik Winter -dekkareistaan.
Julien Gauthier
Julien Gauthier (s. 15. lokakuuta 1997 Pointe-aux-Trembles, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New York Islandersin organisaatiossa. Heinäkuussa 2021 Gauthier teki Rangersin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. Helmikuussa 2023 Rangers kauppasi Gauthierin ja ehdollisen seitsemännen kierroksen varausvuoron Ottawa Senatorsiin vaihdossa Tyler Motteen.
Heinäkuussa 2023 Gauthier teki vapaana agenttina New York Islandersin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,575 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
M/S Vegaland
M/S Vegaland oli ruotsalainen ro-ro-rahtialus.
Aluksen sisarlaivoja olivat Thebeland, Timmerland (myöh. Hellenic Sailor), Tyrusland, Vasaland (myöh. Hellenic Master) ja Vikingland''.
Omistushistoria
Alus rakennettiin Chibassa, Japanissa Mitsui Engineering & Shipbuilding Co. Ltd.:n telakalla ja laskettiin vesille 22. toukokuuta 1979. Alus toimitettiin syyskuussa 1979 Broströms Rederi AB:lle Göteborgiin.
11. marraskuuta 1981 alus vuokrattiin Wilhemsenille Norjan Tönsbergiin, ja se sai nimekseen Tarn. Nimen Vegaland alus sai 17. lokakuuta 1983, ja kesäkuussa 1984 alus siirtyi Rederi AB Transoceanille Göteborgiin.
AB Svenska Orient Linjen hankki aluksen maaliskuussa 1991, ja se siirtyi edelleen Rederi Ab Trans-Rexille tammikuussa 1993. Visbyläinen Rederi AB Gotland hankki aluksen huhtikuussa 1993, mutta aluksen kotisatamana säilyi edelleen Göteborg. Tammikuussa 1994 alus myytiin Ab Bylock & Norsjöfraktille Skärmaniin, mutta jo toukokuussa alus siirtyi Svenska Orient Linjenin hallintaan
Vihtakannan kanava
Vihtakannan kanava on 1000 metriä pitkä vuonna 1968 valmistunut avokanava Savonlinnassa entisen Savonrannan kunnan alueella. Avokanavan kautta on yhteys Vuoksen vesistössä Pyyvedeltä Orivedelle Joensuuhun johtavalla väylällä. Kanavan kautta kulkevien alusten suurin leveys voi olla 12,6 metriä, syväys 4,2 metriä ja mastonkorkeus 24,5 metriä.
Silta on kääntösilta.
Lähteet
62.15444°N, 29.2325°W
M/S Vegaland
Omistushistoria
Marraskuussa 2000 alus siirtyi OSM Sea Partner Ab:n hallintaan ja sen kotisatamaksi tuli Lontoo. Vuonna 2006 alus vuokrattiin kahden vuoden sopimuksella Transfennicalle, ja se siirtyi Lyypekki–Hanko–Paldiski-reitille. Touko–elokuussa 2006 alus oli vuokrattuna hollantilaiselle MoD:lle ja palasi sen jälkeen aiemmalle reitilleen. Syyskuussa reitiksi muutettiin Hamina–Rostock–Lyypekki.
Vuonna 2010 alus vuokrattiin Stora Ensolle, ja se aloitti liikennöinnin reitillä Kemi–Oulu–Göteborg–Lyypekki. Joulukuussa samana vuonna alus vuokrattiin Nordanalle ja se siirrettiin liikennöimään Välimereltä Yhdysvaltoihin.
Alus myytiin intialaiselle romuttajalle maaliskuussa 2012, ja se saapui Alangiin, Intiaan romutettavaksi 1. huhtikuuta 2012.
Maria Cebotari
thumb|right|Maria Cebotari
Maria Cebotari (10. helmikuuta 1910 Chișinău – 9. kesäkuuta 1949 Wien ) oli romanialaissyntyinen sopraano. Hän opiskeli laulua Chișinăussa ja työskenteli vuodesta 1929 lyhyesti näyttelijänä Moskovassa. Jo vuonna 1931 hän oli laulamassa Mimin roolia Dresdenissä. Hän loi Amintan roolin Richard Straussin oopperan Die schweigsame Frau kantaesityksessä vuonna 1935. Hänellä oli laajalti erilaisiin rooleihin soveltunut ääni. Puccinin ja Straussin lisäksi hän tulkitsi muiden muassa Bizet'n, Verdin ja Mozartin rooleja.
Cebotari sai uransa aikana myös pääosia elokuvissa.
Davaasambuugiin Dorjbat
Davaasambuugiin Dorjbat (s. 19. marraskuuta 1970) on mongolialainen entinen judoka. Hän voitti urallaan kaksi mitalia Aasian-mestaruuskilpailuista vuosina 1991 ja 1993. Dorjbat osallistui yksiin olympialaisiin, Barcelonan kisoihin 1992, joissa hän sijoittui jaetulle yhdeksännelle tilalle kevyessä keskiluokassa.
Fokker T.V
thumb|right|Hollannin ilmavoimien Fokker T.V, keskiraskas kaksimoottorinen pommikone. Fokker T.V (myös Fokker T.5) on Fokkerin valmistama kaksimoottorinen keskiraskas pommituskone, joka esiteltiin vuonna 1938 ja lentänyt edellisen vuoden lopulla ensilentonsa. Sitä valmistettiin vain 16 kappaletta, vaikka lentokonetta voitiin pitää vuonna 1939 varsin modernina. Fokker T.V:n ainut käyttäjä oli Alankomaiden ilmavoimat. Saksan hyökätessä Alankomaihin toukokuussa 1940 oli palveluskelpoisina ainoastaan yhdeksän konetta.
Koneessa oli viiden hengen miehistö. Moottorit olivat 925 hevosvoiman (690 kW) Bristol Pegasus -tähtimoottorit. Aseistukseen kuului 1 000 kg pommeja ja viisi 7,9 mm FN -konekivääriä sekä keula-ampumon kuvussa 20 mm tykki. Kantama oli 1 550 kilometriä. Suurin lakikorkeus oli 8 550 metriä. Matkanopeus oli 335 km/h ja huippunopeus 417 km/h - joka oli itse asiassa aivan sama, kuin Fokker D.XXI:lla.
Kielikänjärvi
Kielikänjärvi tai myös Kielekänjärvi on Pirkanmaalla Tampereella ja Orivedellä Pukalan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 61 hehtaaria ja se on 2,1 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 10,9 kilometriä.
Colin White (jääkiekkoilija, 1997)
Colin Andrew White (s. 30. tammikuuta 1997 Hanover, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Florida Panthersin organisaatiossa. Ottawa varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 21. pelaajana kesällä 2015. White on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa.
Alan Anatoljevitš Hugajev
Alan Anatoljevitš Hugajev (, s. 27. huhtikuuta 1989 Vladikavkaz) on venäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän on olympiavoittaja sarjassa 84 kg.
Colin White (jääkiekkoilija, 1997)
Pelityyli
The Hockey News -sivuston mukaan White on hyvä luistelija sekä omaa hyvät hyökkäyspään vaistot ja pelikäsityksen. Hän hoitaa kuitenkin myös puolustuspään velvoitteet, voittaa kaksinkamppailuja ja on jonkin verran myös ulottuva. Whiten tulisi kuitenkin lisätä voimaa ja todistaa kykenevänsä tasaiseen maalintekotahtiin huipputasolla. Hän laukoo oikealta.
Alan Anatoljevitš Hugajev
Hugajev voitti junioreiden Euroopan-mestaruuden 84 kg:n sarjassa 2007 ja sai samassa painoluokassa junioreiden MM-hopeaa 2009. Hän voitti kultaa 84 kg:n sarjassa Kazanin univerdiadeissa 2013.
Colin White (jääkiekkoilija, 1997)
Seuraura
Ottawa Senators varasi Whiten ensimmäisellä kierroksella 21. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän sai tilaisuudessa huomiota jätettyään varauksensa yhteydessä kättelemättä NHL:n komissaari Gary Bettmania. White siirtyi kaudeksi 2015–2016 Boston Collegen yliopistojoukkueeseen. Hän oli Freshman -vuotenaan joukkueensa toiseksi paras pistemies Ryan Fitzgeraldin jälkeen tehoilla 19+24=43, joilla White sijoittui koko Hockey Eastin piste- ja syöttöpörssissä viidenneksi. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen, vuoden tulokkaaksi ja tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Sophomore -vuotenaan 2016–2017 White oli Boston Collegen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 16+17=33. Yliopistokauden jälkeen, maaliskuussa 2017 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Binghamton Senatorsiin. White pelasi siellä kolme ottelua tehopistein 1+2=3, kunnes hän teki huhtikuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. White siirtyi saman tien seuran NHL-vahvuuteen ja hän teki NHL-debyyttinsä runkosarjan viidenneksi viimeisellä kierroksella 3. huhtikuuta 2017 vieraissa Detroit Red Wingsia vastaan. White sai ottelussa jääaikaa 7.19 minuuttia. Hän pelasi kauden aikana NHL:ssä kaksi runkosarja- ja yhden playoff-ottelun ilman tehopisteitä. Tämän jälkeen White pelasi kolme runkosarjaottelua AHL-joukkue Binghamton Senatorsissa tehopistein 1+2=3.
Syyskuussa 2019 White teki kuuden vuoden jatkosopimuksen Senatorsin kanssa. White kärsi kuitenkin useista loukkaantumisista seuraavan kolmen kauden aikana, joten Senators osti hänen sopimuksensa ulos kesällä 2022. White teki yksivuotisen sopimuksen Florida Panthersin kanssa samana kesänä.
Maajoukkueura
Whitepelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. White onnistui tekemään turnauksen puolivälieräottelussa Kanadaa vastaan kypärätempun. Finaaliottelussa Suomea vastaan hän teki Yhdysvalloille maailmanmestaruuden ratkaisseen voittomaalin jatkoerässä ajassa 72.44.
White pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013, jolloin hän voitti kultaa ja koko turnauksen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 10+8=18.
54. jalkaväkidivisioona Napoli
54. jalkaväkidivisioona Napoli oli Italian kuningaskunnan maavoimien jalkaväkidivisioona toisessa maailmansodassa. Yhtymä osallistui Sisilian puolustukseen Italian XVI armeijakunnan mukana vuonna 1943, missä se tuhoutui. 22. heinäkuuta mennessä se oli menettänyt 80 prosenttia henkilöstöstään, mutta suuri osa tappioista johtui karkuruudesta miesten lähtiessä kotiin.
Divisioonan henkilöstö oli Etelä-Sisiliasta Caltanissettasta, Agrigentosta ja Syrakusasta sekä niiden ympäristöstä.
Miesten 50 metrin pienoiskiväärin makuu ammunnan maailmancupin finaalissa 2008
Miesten 50 metrin pienoiskiväärin makuu ammuttiin maailmancupin finaalissa Bangkokissa Thaimaassa 3. marraskuuta 2008. Kilpailun voitti Australian Warren Potent tuloksella 702,2 (598+104,2).
Aikataulu
Ajat ovat paikallista aikaa
Lähteet
2008_ISSF_World_Cup_Final_(rifle_and_pistol)
Konda
Konda on Obin vesistöön kuuluvan Irtyšin sivujoki Tjumenin alueeseen kuuluvassa Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Sen pituus on 1 097 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 72 800 neliökilometriä. Joen virtaus vaihtelee voimakkaasti. Keskimääräinen virtaus 164 kilometrin päässä joen suusta on 231 kuutiometriä sekunnissa.
Konda virtaa Länsi-Siperian alangon länsireunalla ensin kohti kaakkoa ja sitten koilliseen. Joen vesistössä on paljon järviä. Tärkeimmät sivujoet ovat Mulymja, Bolšoi Tap, Jukonda, Kama, Jevra, Kuma ja Splavnaja.
Seudulla on öljyesiintymiä. Joen varrella sijaitsee Urain kaupunki ja Kondinskojen piirikeskus. Kanta-asukkaat ovat manseja.
Painokirjaimet
thumb|300px|Klassista meisselikirjoitusta [[Tituksen riemukaari|Tituksen riemukaaresta.]]
Painokirjaimilla tarkoitetaan painettuja tai niitä muistuttavia kirjaimia vastakohtana kaunokirjoitukselle. Tavallisesti painokirjaimilla viitataan antiikvamallistoihin, jotka syntyivät 1500-luvulla. Niiden mallina on ollut muun muassa meisselikirjoitus, jota käytettiin Rooman antiikissa kiveen hakatuissa teksteissä.
Ensimmäiset kirjapainossa käytetyt kirjaimet muotoiltiin 1400-luvulla Saksassa kirjurien käsin kirjoittamien goottilaisten kirjainten mukaan. Ne eivät poikenneet käsinkirjoitetusta tekstistä paljonkaan. Eniten käytettiin fraktuuraa ja schwabachia.
Kirjainmuotojen soveltuvuus painotekniikkaan nousi 1500-luvulla tärkeäksi näkökulmaksi. Nykyistä mielikuvaa painokirjaimista vastaava antiikva alkoi helpommin luettavana saada suosiota. Vuosisadan loppuun mennessä antiikva olikin syrjäyttänyt goottilaiset kirjaimistot. Ranska nousi typografian johtavaksi maaksi, ja Frans I nimitti antiikvakirjainten suunnittelijan Geoffroy Toryn kuninkaalliseksi kirjanpainajaksi.
Antiikvapainokirjainten yhä tunnetuimman perusmallin loi Claude Garamond 1500-luvun alkupuolella. Renessanssiantiikva Garamond oli ensimmäinen kirjapainon ehdoilla muotoiltu kirjaimisto.
Toisen tunnetun kursiivin antiikvamallin loi venetsialainen Aldus Manutius myös 1500-luvun alkupuolella.
Luettavuuden vuoksi lomakkeissa usein pyydetään käyttämään 'painokirjaimia' kaunokirjoituksen sijaan. Puhekielessä painokirjaimilla tarkoitetaan usein tekstattuja tikkukirjaimia tai versaalia, 'isoja kirjaimia'.
Tyyppi 16 -fregatti
Tyyppi 16 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston sukellusveneentorjuntaan suunniteltu fregattiluokka, jotka muutettiin toisen maailmansodan aikaisista hävittäjistä. Muutostyöt olivat vastaavia kuin tyypin 15 aluksissa, mutta ne eivät olleet taloudellisista syistä aivan yhtä kattavia. Kaikkiaan aluksia oli kymmenen.
Taustaa
Kylmän sodan alkaessa kuninkaallisella laivastolle oli suunnaton tarve nopeille saattajille, joiden tehtävänä oli torjua Neuvostoliiton laivaston Whiskey-luokan sukellusveneiden aiheuttama uhka. Sukellusveneet olivat nopeampia kuin palveluksessa olevat saattajina käytetyt sluupit ja fregatit. Reservissä oli kuitenkin suurehko määrä toisen maailmansodan lopulla valmistettuja hävittäjiä, jotka olivat riittävän nopeita. Alukset olivat kuitenkin heikosti varustettuja sukellusveneidentorjuntaan ja niiden ilmatorjuntakyky oli heikohko pääasiassa tulenjohdon heikkouksien vuoksi. Esityksen mukaan niin sanotuiksi tyypin 15 fregateiksi piti muuttaa 57 hävittäjää, mutta hanke osoittautui liian kalliiksi ja ainoastaan 23 alusta valmistui. Täydennykseksi tehtiin suunnitelma tyypin 16 fregatiksi, joka oli tyypin 15 aluksia yksinkertaisempi ja siten halvempi.
Suunnitelma
Muutettavista aluksista poistettiin aseistus ja se korvattiin kahdella neljän tuuman tykillä, jotka asennettiin etukannelle kaksiputkiseen MK XIX torniin. Tulenjohtojärjestelmä oli yksinkertainen optinenjärjestelmä. Lisäksi asennettiin seitsemän Boforsin 40 millimetrin ilmatorjuntakanuunaa, joista yksi kaksiputkisena Mk V asennuksina varustettuna STD-tulenjohdolla. Loput viisi olivat yksiputkisina Mk IX asennuksina, joista kaksi oli sillan kahtapuolta parvekkeilla, kaksi savuhormin sivuilla ja yksi puolikannella. Sukellusveneidentorjuntaan aluksilla oli kaksi Squid-sukellusveneentorjuntaheitintä ja neljä torpedoputkea takasi jonkinlaisen kyvyn pinta-alusten torjuntaan.
Alusten tutkajärjestelmänä oli maston huipussa ollut tyypin 293Q merivalvontatutka ja tyypin 974 merenkulkututka. Aluksella oli myös IFF lähetin-vastaanotin ja ilmavalvontatutka lyhyessä mastossa. Alusten kaikuluotaimina olivat tyypin 146B etsintä-, tyypin 147P syvyydenmääritys-, tyypin 162 pohjanmuodostus- ja tyypin 174 heittimenvalvontakaikuluotain.
Siitinjärvi
Siitinjärvi on Pirkanmaalla Orivedellä Leinolankylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Petoankeriaat
Petoankeriaat (Synaphobranchidae) on ankeriaskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaiskista lämpimistä ja lauhkeista valtameristä.
Siitinjärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 44 hehtaaria ja se on 2,2 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 7,8 kilometriä.
Petoankeriaat
Lajit ja anatomia
Petoankeriaiden heimoon kuuluu lähteestä riippuen 10–12 sukua ja 26–38 lajia. Lajeja ovat muun muassa naskaliankerias (Dysomma anguillare) ja petoankerias (Synaphobranchus kaupi). Ruumiinrakenteeltaan ne ovat melko pitkulaisia mutta tukevahkoja kaloja. Kooltaan ne jäävät yleensä alle metrin mittaisiksi, mutta suurimmat lajit voivat saavuttaa 1,8 metrin pituuden. Tyypillisiä piirteitä ovat kookas jopa silmän taakse ulottuva suu ja lähellä rintaeviä sijaitseva kidusaukko. Kalojen selkä- ja peräevät ovat pitkät ja yhtyneet pyrstöevän kanssa. Rintaevät puuttuvat eräiltä lajeilta. Petoankeriaiden heimon lajien Leptocephalus-toukalla on poikkeukselliset teleskooppimaiset silmät. Useilla petoankeriaslajeilla on suomut ja ne ovat väriltään yksivärisen ruskeita tai harmaita.
Siitinjärvi
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Pukalan valuma-alueella (35.39), jonka Neejärven valuma-alueeseen (35.395) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,6 metriä mpy.
Kabardian tasanko
Kabardian tasanko on tasankoalue Pohjois-Kaukasiassa, pääasiassa Kabardi-Balkarian pohjoisosassa. Alueen korkaus 200–500 metriä merenpinnasta. Tasanko sijaitsee Terekjoen alajuoksun eteläpuolella.
Tasanko on nimetty entisestä Kabardian valtiosta, jonka alue kuuluu nykyisin pääasiassa Kabardi-Balkariaan.
HMS Zodiac
Valmistus
Alus tilattiin 12. helmikuuta 1942 kymmenennessä hätälaivueessa John I. Thornycroft and Companyltä Southamptonin Woolstonista, missä köli laskettiin 7. marraskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 11. maaliskuuta 1944 ja valmistui 23. lokakuuta.
Palvelus
Valmistumisen jälkeen aloitettiin aluksen vastaanottokokeet, joiden päätyttyä alus siirrettiin Kotilaivastoon Scapa Flow’hun miehistön koulutukseen ennen liittymistä 2. hävittäjälaivueeseen. Alus suojasi 11. tammikuuta 1945 alkaen risteilijä HMS Didoa, saattuetukialuksia HMS Premieriä ja HMS Trumpeteria laskettaessa miinoja Utsiran saaren edustalle operaatio Spellbinderissä, josta vapauduttuaan se osallistui Kotilaivaston mukana Norjan rannikkoliikenteen häirintään.
Alus liittyi 18. huhtikuuta risteilijä HMS Bellonan, saattuetukialusten Premierin ja HMS Vindexin sekä Kotilaivaston hävittäjien kanssa Neuvostoliittoon matkanneeseen saattueeseen JW56, mistä se erkani 25. huhtikuuta suojueen mukana ja liittyi 29. huhtikuuta Britteinsaarille palaavaan saattueeseen RA66. Se erkani saattueesta liittyäkseen HMS Birminghamiin, jonka tehtävänä oli Tanskan takaisinvaltaus.
HMS Zodiac oli 9. toukokuuta Birminghamin, Didon, HMS Zealousin, HMS Zephyrin ja HMS Zestin kanssa Kööpenhaminassa vastaanottamassa alueella olleiden saksalaisjoukkojen antautumista, jolloin Saksan laivaston risteilijät Prinz Eugen ja Nürnberg siirtyivät liittoutuneiden valvontaan. Alus siirrettiin 13. toukokuuta Zealousin kanssa Kieliin, josta vapauduttuaan se palasi Kotilaivastoon.
Alus saattoi 16. elokuuta Plymouthiin Yhdysvaltain laivaston risteilijän USS Augustan, joka kuljetti Yhdysvaltain presidenttiä Harry S. Trumania. Satamaan saavuttuaan se oli vartioaluksena.
Alus oli 2. hävittäjälaivueessa, josta se siirrettiin sotatoimien päättymisen jälkeen 4. hävittäjälaivueeseen ja helmikuussa 1947 reserviin. Maattuaan pari vuotta ankkurissa Portsmouthissa alus palautettiin palvelukseen 2. koulutuslaivueeseen Portlandiin. Alus palautettiin 1952 Portsmouthin reserviin, kunnes se kunnostettiin 1954 Penarthissa ennen siirtoaan Cardiffiin. Alus sijoitettiin myyntilistalle ja myytiin 1955 Israelille. Alus siirrettiin Liverpooliin kunnostettavaksi ennen luovutusta.
INS Yaffa
Alus nimettiin 1956 palvelukseen otettaessa Yaffaksi. Se oli palveluksessa aina vuoteen 1972.
Mantelikala
pienoiskuva|Mantelikalaa valmisruokana. Mantelikala on kalaruoka, jonka pääraaka-aineena käytetään esimerkiksi seitiä, turskaa tai lohta. Kalan päälle tehdään kuorrutus, joka on tehty korppujauhoista, kermasta, voista ja mantelilastuista. Mantelikalaa on myös saatavilla valmisruokana.
Bartłomiej Szudek
Bartłomiej Szudek (s. 10. maaliskuuta 1974 Tczew, Puola) on puolalainen muusikko, säveltäjä, kitaristi sekä sanoittaja. Hän on ollut mukana yhtyeissä Cenotaph, Damnation ja Azarath.
Julkaisut
Damnation
Cenotaph
Azarath
Jakob Chychrun
Jakob Chychrun (s. 31. maaliskuuta 1998 Boca Raton, Florida, Yhdysvallat) on Yhdysvalloissa syntynyt kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Ottawa Senatorsissa.
Ura
Vuoden 2016 NHL:n varaustilaisuudessa Chychrun arvioitiin parhaiten nuorten puolustajien joukkoon. Arizona Coyotes varasi hänet ensimmäisellä kierroksella (16. varaus).
Heinäkuussa 2016 Chychrun solmi kolmevuotisen sopimuksen Arizona Coyotesin kanssa.
Maaliskuussa 2023 Coyotes kauppasi Chychrunin Ottawa Senatorsiin vaihdossa ehdolliseen ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa, ehdolliseen toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa ja toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa.
Jäätynyt konflikti
Jäätynyt konflikti on konflikti, jolle ei ole löydetty ratkaisua, mutta jonka aiheuttamat asetelmat ovat jääneet voimaan. Jäätyneitä konflikteja on muun muassa Transnistriassa, Etelä-Ossetiassa, Abhasiassa ja Kyproksella.
Jimmer Fredette
James Taft "Jimmer" Fredette (s. 25. helmikuuta 1989, Glen Falls, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän pelaa tällä hetkellä NBA-liigan Chicago bullsissä. Fredette oli NBA:n varaustilaisuuden kymmenes varaus vuonna 2011.
Ura
Fredette oli yksi yliopistokoripalloilun suurimmista tähdistä pelatessaan Brigham Youngin yliopiston joukkueessa. Hän rikkoikin koulun ennätyksen pisteissä sekä konferenssin ottelukohtaisen piste-ennätyksen. Lisäksi hän oli NCAA:n I-divisioonan seitsemänneksi paras korintekijä. Fredette osallistui NBA:n vuoden 2011 varaustilaisuuteen, jossa Milwaukee Bucks varasi hänet tilaisuuden kymmenentenä pelaajana. Pian varauksen jälkeen hänet kaupattiin Sacramento Kingsin organisaatioon, jonka kanssa hän teki monivuotisen sopimuksen.
NBA:n työsulun takia lyhentyneellä tulokaskaudellaan Fredette pelasi 61 ottelussa, joista hän oli aloitusviisikossa seitsemässä. Hänen pistekeskiarvonsa oli 7,6 ja syöttökeskiarvonsa 1,8.
2014 Kings osti Fredetten sopimuksen ulos ja hän siirtyi vapaalla siirrolla Chicago Bullsin riveihin loppukaudeksi.
HMS London (F95)
HMS London (viirinumero F95) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston tyypin 22 -fregatti. Alus laskettiin vesille lokakuussa 1984 toisen tilauserän aluksena.
Valmistus
Alus tilattiin 23. helmikuuta 1982 Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista Glasgow'sta. Sen köli laskettiin 7. helmikuuta 1983 ja alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1984. Alus valmistui 5. kesäkuuta 1987.
Palvelus
HMS London oli kuninkaallisen laivaston ensimmäiseen Persianlahden sotaan lähettämän osaston lippulaivana 1991. Alus poistettiin palveluksesta 14. tammikuuta 1999.
Regina Maria
Alus myytiin 14. tammikuuta 2003 Romanialle. Alus siirrettiin Portsmouthiin telakalle, jossa se modernisoitiin Nato-yhteensopivaksi. Romanian laivasto otti 21. huhtikuuta 2005 aluksen palveluskäyttöön nimellä Regina Maria. pienoiskuva|vasen|250px|Regina Maria
Sosva
Sosva on Obin vesistöön kuuluvan Tavdan toinen alkujoki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Sen pituus on 635 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 24 700 neliökilometriä. Joen virtaus vaihtelee voimakkaasti. Keskimääräinen virtaus 140 kilometrin päässä joen suusta on 113 kuutiometriä sekunnissa.
Aino (Kalevalan hahmo)
400px|thumb|[[Akseli Gallen-Kallelan triptyykkimaalaus Aino-taru (1891). Keskimmäisessä kuvassa Väinämöinen on onkinut hukuttautuneen ja kalaksi muuttuneen Ainon, joka pakenee veteen, ja paetessaan näyttäytyy vielä kerran Ainona.]] Aino on Kalevalan henkilö, Joukahaisen sisar. Hänet mainitaan Kalevalan kolmannessa, neljännessä ja viidennessä runossa. Kalevalan pohjana toimineissa kansanrunoissa Aino ei kuitenkaan esiinny, vaan Lönnrot on koostanut hahmon useista eri runoaiheista. Kalevalassa Joukahainen lupaa Ainon vaimoksi Väinämöiselle. Aino kuitenkin hukuttautuu, koska ei tahdo "turvaksi tutisevalle, / suojaksi sopenkululle".
Sosva
Sosva saa alkunsa pohjoisen Uralin itärinteiltä, virtaa kaakkoon ja alajuoksullaan Länsi-Siperian alangolla kohti koillista. Joki on liikennöintikelpoinen 333 kilometrin matkalla.
Aino (Kalevalan hahmo)
Aino Kalevalassa
Kolmas runo kertoo, kuinka yltiöpäinen Joukahainen häviää kilpalaulannan vanhaa ja viisasta Väinämöistä vastaan ja joutuu loihdituksi suohon. Suosta päästäkseen Joukahainen lupaa sisarensa Väinämöiselle vaimoksi. Tämän kuultuaan Joukahaisen ja Ainon äiti ihastuu ikihyviksi saadessaan sukuun suuren sulhon. Aino kuitenkin kauhistuu kuullessaan joutuvansa vanhan miehen vaimoksi ja hukuttautuu neljännessä runossa. Viidennessä runossa Väinämöinen yrittää kalastaa Ainoa, mutta saa saaliikseen vain erikoisen kalan. Hän yrittää paloitella kalan ruoakseen, mutta se hyppääkin veteen ja kertoo olleensa Aino.
Sosva
Joen varrella sijaitsee Garin piirikeskus ja Sosvan kaupunkimainen taajama. Yläjuoksulla on Denežkin Kamen -niminen luonnonpuisto.
Aino (Kalevalan hahmo)
Aino Kalevalassa
Tarinan opetuksena Väinämöinen itse kieltää jälkipolvia tavoittelemasta nuorta puolisoa tai menemästä nuorena naimisiin.
Aino kansanrunoudessa
Kalevalan kokoaja Elias Lönnrot koosti Ainon hahmon ainakin kolmesta eri henkilöstä, ja on mahdollista, ettei Aino-nimeä esiintynyt ennen kirjoitettua Kalevalaa. Kalevalaisissa kansanrunoissa on laulettu ”aino siskosta” ja ”aino tyttösestä”, joilla saatetaan viitata perheen ainoaan siskoon ja tyttölapseen. Oletetaan, että Kalevalan kokoaja Elias Lönnrot on tehnyt Ainosta nimen kirjoittamalla ainoaa tarkoittavan adjektiivin aino isolla alkukirjaimella. Lönnrot koosti Kalevalan kolmannen, neljännen ja viidennen runon pääasiassa kolmesta eeppisestä (kertovasta) runosta sekä niihin liitetyistä lyyrisistä valitusrunoista. Kaikissa kolmessa kansanrunossa esiintyy ikivanha "itkien kotiin"-teema, jota tavataan myös virolaisessa kansanrunoudessa.
Kilpalaulannan Aino
Kuten Kalevalan kolmannessa runossa, myös kansanrunoissa Joukahainen lupaa sisarensa vaimoksi Väinämöiselle. Kansanrunoissa ei kuitenkaan mainita sisaren nimeä, vaan puhutaan ainoasta sisaresta. Kotiinsa päästyään Joukahainen kertoo itkien tapahtuneesta:
Tähän äiti vastaa:
Kilpalaulannan runo päättyy tavallisesti tähän; eräissä toisinnoissa kohtaus on Kalevalan tavoin liitetty Väinämöisen ampumiseen.
Vellamon neidon onginta
Kalevalan viides runo pohjautuu kansanrunoon nimeltä Vellamon neidon onginta. Runossa päähenkilö, tavallisesti Väinämöinen tai Lemminkäinen, saa onkiessaan erikoisen kalan ja aikoo pilkkoa sen ruoakseen. Tällöin kala hyppää mereen ja sanoo:
Tässäkään tapauksessa neidon nimeä ei kerrota, vaan puhutaan Ahdin ainoasta lapsesta eli jonkinlaisesta merenneidosta. Tämän jälkeen Väinämöinen lähtee itkien kotiinsa ja kertoo tapahtuneesta äidilleen. Runo päättyy tavallisesti tähän tai jatkuu Kultaneidon taonnalla tai Kilpakosinnalla; Kalevalassa Väinämöisen äiti vielä haudattunakin neuvoo poikaansa lähtemään Pohjolaan. Runoa edeltää usein Ison hauen runo; eräässä toisinnossa runo on sekoittunut Väinämöisen kieltoihin.
Aino kulttuurissa
Kalevalan Aino-neidosta on tehty useita maalauksia, joista luultavasti kuuluisin on Akseli Gallen-Kallelan Aino-taru vuodelta 1891. Kuuluisa on myös Johannes Takasen Ainoa esittävä marmoriveistos Aino, merelle katsova.
Suomalainen metalliyhtye Amorphis on tehnyt Ainosta kolme kappaletta: ”Drowned Maid” albumilla Tales from the Thousand Lakes (1994) sekä ”Mermaid” ja ”On a Stranded Shore” albumilla The Beginning of Times (2011).
Luettelo Itä-Ukrainan separatistien sotilaskalustosta
Tämä on luettelo Itä-Ukrainan separatistien käyttämästä sotilaskalustosta.
Edmond Carmody
Edmond Carmody (s. 12. tammikuuta 1934) on irlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Antonion arkkihiippakuntaan 8. kesäkuuta 1957 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Murthlacumin titulaaripiispaksi 8. marraskuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Patrick Fernández Flores, jota avustivat Charles Victor Grahmann ja Charles Edwin Herzig.
Carmody sai 24. maaliskuuta 1992 nimityksen Tylerin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 25. toukokuuta. Hänet nimitettiin 3. helmikuuta 2000 Corpus Christin piispaksi, ja tähän virkaan hänet asetettiin 17. maaliskuuta. Hän jäi eläkkeelle 18. tammikuuta 2000.
Seppälä (Pietari)
Seppälä on entinen kylä ja historiallinen kaupunginosa Pietariin kuuluvassa Siestarjoen kaupungissa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen rautatieaseman lähellä 30 kilometriä Pietarin keskustasta luoteeseen.
Alan Bradley
Bradley työskenteli 25 vuotta Saskatchewanin yliopistossa Saskatoonissa televisiotekniikan laitoksen johtajana. Hän jäi varhaiseläkkeelle vuonna 1994 voidakseen keskittyä kirjoittamiseen.
Bradley voitti vuonna 2009 amerikkalaisen Agatha Award -palkinnon esikoisjännitysromaanien sarjassa Flavia de Luce -kirjalla The Sweetness at the Bottom of the Pie.
Norsueläimet
Norsueläinten lähimpiä sukulaisia ovat tamaanit ja sireenieläimet, ja ne kuuluvat samaan Paenungulata- ryhmään.
Norsuilla ei ole luontaisia vihollisia. Ne ovat kasvinsyöjiä ja kuluttavat syömiseen jopa 16 tuntia päivässä. Vähintään puolet norsujen ravinnosta on ruohoa. Lisäksi ne syövät lehtiä, oksia, puiden kuoria ja juuria sekä vähäisiä määriä hedelmiä, siemeniä ja kukkia.
Norsulajien tunnistaminen
Aasiannorsu on tiedetty jo pitkään erilliseksi lajiksi afrikkalaisista savanninorsusta ja metsänorsusta. Sen sijaan kahta afrikkalaista lajia pidettiin pitkään yhden lajin, afrikannorsun, alalajeina. Geenitutkimuksen varmistamalla lajierolla on merkitystä erityisesti norsujen suojelun kannalta. Kunkin lajin yksilömäärä on aiemmin luultua pienempi, mikä tekee lajeista entistäkin uhanalaisempia. Lisäksi salametsästäjät saattavat välttyä rangaistuksilta, koska kaikkien maiden lainsäädännössä metsänorsua ei ole erikseen määritelty uhanalaiseksi.
Aasiannorsu, aiemmin intiannorsu on afrikkalaisia lajeja pienikokoisempi, enimmillään noin kolmen metrin korkuinen ja 5 000 kilogramman painoinen. Aasiannorsulla vain osalla uroksista on syöksyhampaat. Aasiannorsun korvat ovat pienemmät ja iho vähemmän ryppyinen kuin metsänorsun ja savanninorsun. Sen päässä on kaksi selvästi erottuvaa kyhmyä. Aasiannorsulla on alalajista riippuen 19 tai 20 paria kylkiluita, kun afrikkalaisilla lajeilla niitä on 22 paria.
Savanninorsu eli pensasnorsu on norsulajeista suurin. Metsänorsusta se eroaa muun muassa kynsien määrän perusteella: metsänorsulla on viisi kynttä etujaloissa ja neljä takajaloissa (samoin kuin aasiannorsulla), mutta savanninorsulla on etujaloissa vain neljä ja takajaloissa vain kolme kynttä. Savanninorsun syöksyhampaat ovat isommat ja kaarevammat kuin metsänorsun ja korvat jonkin verran suuremmat.