cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ensimmäinen Balkanin sota
Sodan kulku
Bulgarian joukot miehittivät 18. lokakuuta Kirklarelin ja aloittivat marssin kohti Adrianopolia. Serbian joukot miehittivät 26. lokakuuta Skopjen. Osmanien valtakunta pyysi 3. marraskuuta Ranskaa ja Itävalta-Unkaria rauhanvälittäjäksi. Bulgarian joukot valtasivat 5. marraskuuta Konstantinopolin linnoitukset ja katkaisivat kaupungin vesihuollon. Salonikin turkkilainen varuskunta antautui 8. marraskuuta.
Toukokuussa 1913 allekirjoitettiin Lontoossa rauhansopimus Kreikan, Serbian, Bulgarian, Montenegron ja Turkin välillä. Britannia, Saksa, Venäjä, Itävalta-Unkari ja Italia olivat sopimuksen takaajia. Osmanien valtakunta luopui kaikista Euroopan puoleisista alueistaan Enos-Midia-linjalle saakka, lukuun ottamatta Dardanelleja ja Bosporinsalmen aluetta.
Sodan jälkeen
Kesäkuussa 1913 Balkanin liitto ajautui sisäisiin riitoihin. Kaikki muut maat olivat saavuttaneet voittoja paitsi Montenegro, joka kärsi tappioita Albanian rintamalla.
Voittajat ajautuivat riitaan siitä, miten Turkin luovuttamat alueet Makedoniassa ja Traakiassa oli jaettava niiden kesken. Kiista johti jo kesäkuussa 1913 toiseen Balkanin sotaan entisten liittolaisten kesken. Turkki käytti tätä tilaisuutta hyväkseen ja valtasi Adrianopolin takaisin.
1. Armeija
I ja III armeijakunta sijaitsivat sodan alussa Lozengradin alueella. II ja IV armeijakunta sijaitsivat Adrianopolin alueella.
2. Armeija
Lisäksi armeijaan kuului 5 tilapäistä armeijakuntaa ja useita armeijakunnan kokoisia yksikköjä.
Luettelo Suomessa uhanalaisista sahapistiäisistä
Luettelo Suomessa uhanalaisista sahapistiäisistä sisältää ne Suomessa esiintyvät sahapistiäislajit (Symphyta), joiden uhanalaisuusluokka vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa on äärimmäisen uhanalainen (CR), erittäin uhanalainen (EN) tai vaarantunut (VU). Silmälläpidettäviä, puutteellisesti tunnettuja tai jo hävinneitä lajeja luettelo ei sisällä.
Suomen arviolta noin 790 sahapistiäislajista 42 on luokiteltu uhanalaiseksi, joskin osa kaikkein uhanalaisimmista lajeista on saattanut jo hävitä. Arviointi ei kuitenkaan ole kattava, sillä peräti 58,3 % Suomen sahapistiäislajistosta jäi arvioinnin ulkopuolelle puutteellisen tiedon vuoksi. Lisäksi neljä lajia on tavattu ensimmäisen kerran liian vastikään arvioinnin tekemiseksi ja yksi laji elää ainoastaan koristekasveilla. Kaikkiaan uhanalaisarviointi on tehty 325 sahapistiäislajille.
Yleishyödyllinen asuntoyhteisö
Aravalainojen saajat
Uudistuotannon rakentamista varten myönnettävien arava-, korkotuki- ja takauslainojen saajia on lailla rajoitettu. Rakennuttajan on oltava
Suuri lainansaajaryhmä ovat kunnat ja niiden suoraan omistamat osakeyhtiöt ja asunto-osakeyhtiöt. Nämä omaavat vajaat 60 % lainakannasta. Yleishyödyllisistä yhteisöistä neljä suurinta konsernia – Sato, TA, VVO ja Avara – omistavat 15 % lainakannasta. Saman 15 % omistavat yhteisöt, jotka tuottavat vanhus-, opiskelija- tai nuorisoasuntoja, tai asuntoja erityisryhmille. Viisi prosenttia lainakannasta on myönnetty eri yrityksille, pankeille ja vakuutuslaitoksille, loput pienemmille yleishyödyllisille asuntoyhteisöille.
Yleishyödyllisiksi nimetyt yhteisöt
Yleishyödylliseksi nimetty yhtiö sitoutuu noudattamaan yleishyödyllisyyden ehtoja, muun muassa aravarajoituslaissa määriteltyjä asuntoja koskevia käyttö- ja luovutusrajoituksia. ARAn tehtävänä on valvoa säännösten noudattamista. Mikäli yhtiön tilanne muuttuu, esimerkiksi omistussuhteet muuttuvat, sen on ilmoitettava asiasta ARAlle. ARAn tehtävänä on myös valvoa lainoitettujen yhtiöiden taloudellista tilannetta ja toiminnan mahdollisia riskejä.
Yleishyödyllisiksi nimettyjä yhteisöjä on vuoden 2007 alussa noin 450 kappaletta. Niistä noin 350 yhteisöä tuottaa asuntoja erityisryhmille. Nimetyistä yhteisöistä ARA ylläpitää julkista listaa].
Klusiili
Klusiili on äänne, joka syntyy, kun ilmavirta ensin pysäytetään ääntöväylässä ja sitten annetaan sen purkautua äkillisesti. Englannin kielestä lainattua nimitystä plosiivi käytetään suomessa vain harvoin. Klusiilin ääntymiseen voi liittyä aspiraatiota.
Klusiilit voivat olla soinnillisia tai soinnittomia. Tavallisimmat soinnittomat klusiilit ovat velaariklusiili [k], alveolaarinen klusiili [t] ja bilabiaalinen klusiili [p]. Niitä vastaavat soinnilliset klusiilit ovat [ɡ], [d] ja [b]. Lisäksi monissa kielissä esiintyy glottaaliklusiili [ʔ]. Muitakin klusiileja on olemassa.
Suomen kielen foneemijärjestelmässä klusiileja ovat /k/, /t/, /d/, /p/ ja glottaaliklusiili. Lisäksi lainattuina muista kielistä suomessa esiintyy sekä /g/ että /b/.
Sigfús Daðason
Sigfús Daðason (1928 Länsi-Islanti – 1996 ) oli islantilainen runoilija. Hän oli oppiarvoltaan filosofian kandidaatti. Hän toimi Mál og menning -kustantamon johtajana ja toimitti sen kirjallista aikakauslehteä 1960–1976.
Sigfús kuului atomirunoilijoihin eli Islannin modernisteihin. Hän kirjoitti vapaatyylisiä runoja, jotka toisinaan olivat kuivakan älyllisiä. Vasemmistolainen poliittinen vakaumus leimaa joitakin runoja.
Suomennettuja runoja
Runosuomennoksia on julkaistu antologiassa –: Islannin sodanjälkeistä lyriikkaa, suom. ja toim. Maj-Lis Holmberg, Espoo: Weilin+Göös 1977 ISBN 951-35-1521-4
Nevajärvi (Virrat, Korpiskylä)
Nevajärvi on Pirkanmaalla Virroilla Korpiskylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,3 metriä mpy.
Shebenik-Jabllanicën kansallispuisto
Shebenik-Jabllanicën kansallispuisto on Albaniassa Pohjois-Makedonian rajan seudulla sijaitseva kansallispuisto. Alueella sijaitsevat Shebenikutin ja jablanicen vuoret. Alueen vuorenhuipuista jotkut ovat yli 2000 metriä korkeita. Alueen korkein vuorenhuippu on 2253 metriä korkea Maja e Shebenikut. Puiston alueella on 14 jäätikön muovaamaa järveä, korkeimmillaan 1900 metrin korkeudessa. Alueella on myös syviä laaksoja ja vuoriniittyjä. Vuorten itärinteillä on painanteita, joista löytyy onsilojäätiköitä. Alueella virtaavia jokia ovat Qarrishtes ja Bushtrices. Puiston alueella elää balkaninilveksiä, susia, karhuja, lumikkoja, kivinäätiä, kärppiä, mäyriä ja lepakoita. Puiston alueella esiintyviä havupuita ovat pihta, bosnianmänty, makedonianmänty ja saksanpihta. Puiston alueella esiintyviä lehtipuita ovat pyökki, punapaju, metsävaahtera ja rauduskoivu. Alueella esiintyviä lintuja ovat maakotka, metso ja pyy.
Daniel Katz
Daniel Katz (s. 25. marraskuuta 1938 Helsinki) on suomenjuutalainen kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti teoksistaan Kun isoisä Suomeen hiihti (1969) ja Laituri matkalla mereen, joka oli vuoden 2001 Finlandia-palkintoehdokas.
Beyond Reality
Beyond Reality on Dreamtalen esikoisalbumi, joka julkaistiin 11. lokakuuta 2002.
Daniel Katz
Vuonna 2009 Katz sai kirjallisuuden valtionpalkinnon. Hän sai valtion kirjallisuuspalkinnon myös vuonna 1977 ja J. H. Erkon palkinnon vuonna 1969. Vuonna 2015 Katz sai Pro Finlandia -mitalin.
Ura
Katz on koulutukseltaan humanististen tieteiden kandidaatti Helsingin yliopistosta. Hän on työskennellyt muun muassa uskonnonopettajana Helsingin Juutalaisessa yhteiskoulussa, tunnelinporaajana ja tulkkina. Hänen tuotantoonsa kuuluu romaaneja, novelleja, näytelmiä, radiokuunnelmia ja televisiosarjoja. Hänen kirjojaan on käännetty muun muassa saksaksi, ruotsiksi, viroksi, unkariksi, slovakiksi ja tšekiksi.
Katzin vuonna 1969 ilmestynyt esikoisromaani Kun isoisä Suomeen hiihti kuvaa humoristisesti hänen oman juutalaisen perheensä historiaa ja myös Suomen historian sodanaikaisia vaiheita. Se piikittelee hyväntahtoisesti sekä hänen oman uskontokuntansa että suomalaisen yhteiskunnan heikkouksia. Kirjan julkaisu 1960-luvulla osui samaan ajankohtaan Amerikan juutalaiskirjallisuuden (esim. Philip Roth, Bernard Malamud, Saul Bellow) nousun kanssa. Samoin kuin yhdysvaltalaisten kirjailijakollegojensa, myös Katzin lähtökohta vähemmistöön kuuluvana suomalaisena on toisaalta antanut hänelle mahdollisuuden suomalaisen todellisuuden irtonaisempaan ja objektiivisempaan tarkkailuun, toisaalta taas johtanut sivullisuuden tuntojen lisääntymiseen. Taustansa ja aiheittensa vuoksi Katz on ollut eksoottinen ja outo lintu suomalaisessa proosamaisemassa, mutta sama erilaisuus on myös kiehtonut suomalaisia lukijoita. Katz muokkasi esikoisromaanistaan näytelmän Miten kalat suutelevat, jonka ensiesitys oli Tampereen Työväen Teatterissa vuonna 1970.
Huumorin lisäksi Katzille on ominaista tietty universaalisuus, joka erottaa hänet suomalaisen kirjallisuuden valtavirrasta. 1990-luvulla Katz oli yksi harvoista suomalaisista kirjailijoista, joka vaistosi ja onnistui kuvaamaan muutoksia uudessa Euroopassa menettämättä historiantajuaan. Tästä on esimerkkinä hänen teoksensa Saksalainen sikakoira (1992). Hänen romaanissaan Laituri matkalla mereen (2001) yksi teemoista on kuvaus Bosniasta ja entisen Jugoslavian kriisistä, ja siinä taitaa olla ainoa viittaus aiheeseen koko pohjoismaisessa kaunokirjallisuudessa.
Katzin ensimmäinen aviopuoliso oli Leila Katz (o.s. Kagan). Myöhemmin hän oli avoliitossa suomentaja Liisa Ryömän kanssa. Hänen nykynen puolisonsa on toimittaja Marianne Byholm. Katzilla on kaksi lasta.
Tammuz
pienoiskuva|Inanna ja Dumuzi. Jäljennös sumerilaisesta reliefistä. Tammuz on babylonialaisessa ja assyrialaisessa mytologiassa esiintyvä viljan ja kasvillisuuden jumala. Tammuz vastaa Dumuzia (sumeriksi "Aito poika"), sumerilaisen rakkauden jumalattaren Inannan kuolevaa ja jälleensyntyvää puolisoa. Tammuzin laskeutuminen manalaan ja hänen paluunsa symboloivat luonnon kiertokulkua ja kasvien jälleenheräämistä keväisin.
Tammuz oli Mesopotamian uskonnossa hedelmällisyyden jumala, keväisin luonnossa puhkeavan uuden elämän ruumiillistuma. Hänen muita nimiään olivat Ama-ga, Dumu-zid ja U-lu-lu. Nimi Tammuz lienee lähtöisin akkadilaisesta muodosta Tammuzi, joka puolestaan perustuu muinaissumerin nimitykseen Damu-zid, "Virheetön Nuorukainen". Myöhemmässä sumerin kielessä nimi vakiintui muotoon Dumu-zid tai Dumuzi. Varhaisimmat maininnat Tammuzista ovat Sumerin kolmannelta varhaisdynastiselta kaudelta, noin vuosilta 2600–2334 eaa., mutta hänen palvontansa on luultavasti varhaisempaa perua. Tammuzia palvottiin kaikissa huomattavissa Sumerin kaupungeissa, joskin palvonta keskittyi keskiselle aroalueelle, esimerkiksi Bad-tibiraan, jossa Tammuz oli kaupungin suojelusjumala.
Tammuzin palvontamenot
Tammuzin palvonta levisi Assyriaan 2000- ja 1000-luvulla eaa., jolloin jumala muuttui paimenten jumalasta maanviljelyn jumalaksi. Assyriassa Tammuz nähtiin ennen kaikkea viljan voimana, joka kuoli, kun vilja jauhettiin. Tammuzin palvonta keskittyi kahden vuosittaisen juhlan ympärille, joista toinen juhlisti Tammuzin ja Inannan avioliittoa, toinen taas suri hänen kuolemaansa alamaailman gallu-demonien kynsissä.
Urin kolmannen dynastian aikana (noin 2112–2004 eaa.) Umman kaupungissa juhlittiin Tammuzin avioliittoa railakkaasti helmi–maaliskuussa. Isin-Larsan-kaudelta (noin 2004–1792 eaa.) säilyneiden tekstien mukaan kaupungin kuningas omaksui juhlakaudella jumalan roolin ja vei avioliiton täytäntöön jumalattaren roolin ottaneen papittaren kanssa hedelmöittäen ja siunaten luonnon koko vuoden ajaksi.
Maalis–huhtikuun juhla puolestaan merkitsi jumalan kuolemaa, ja myös se esitettiin rituaalisen draaman tavoin. Jumalan suremiseen kuului vaellus autiomaahan. Assyriassa 700-luvulla eaa. tämän rituaalin ajankohta oli vasta kesä–heinäkuussa. Valtakunnan suurimmissa kaupungeissa tuotiin näkyvälle paikalle makuulavitsa, jonka päällä jumalankuva lepäsi. Hänen ruumiinsa näyttää symboloineen kasveja, hunajaa ja monia muita luonnon antimia.
Memory Stick
thumb|Adapteri (yllä) ja Memory Stick Pro Duo 256MB (alla).
Tammuz
Dumuzin Uni
Jumalaa käsittelevien tekstien joukossa on "Dumuzin Uni", myytti, joka kertoo, kuinka Tammuz näki unen, joka ennakoi hänen kuolemaansa ja kuinka uni toteutui huolimatta kaikista hänen pyrkimyksistään paeta kohtaloaan. Hyvin samankaltainen taru muodostaa sumerilaisen myytin "Inannan laskeutuminen" toisen osan, jossa Inanna (akkadiksi Ishtar) lähettää Tammuzin sijaistaan alamaailmaan. Tammuzin sisar Geshtinanna löytää lopulta veljensä, ja tarina päättyy siihen, että Inanna päättää, että Tammuz ja hänen sisarensa saivat vuorotella alamaailmassa, viettäen kumpikin puolet vuodesta elävien keskuudessa.
Tammuzin kosiomenot ja häät olivat viihteellisten rakkauslaulujen ja kevyiden humorististen säkeiden suosittu aihepiiri. Useimmat varsinaiset palvontamenojen tekstit seuraavat kuitenkin rituaalin vaiheita tarkasti, ja näissä riiteissä on luultavasti laulettu valitusvirsiä.
Memory Stick
Tyypillisesti Memory Stick -muistikortteja käytetään Sonyn kannettavien elektroniikkalaitteiden tallennusvälineenä. Esimerkiksi digitaalisissa videokameroissa näitä muistikortteja käytetään valokuvien tallentamiseen ja PlayStation Portablessa videokuvan, musiikin ja pelien tallennusvälineenä. Sonyn lisäksi muistikortteja valmistavat lisenssillä nykyään myös SanDisk ja Lexar.
Tammuz
Sulautuminen muihin jumaliin
Tammuziin on vähitellen samaistettu useita alun perin itsenäisiä hedelmällisyyden jumalia. Paimenten jumala Tammuzin, jonka äiti oli villi lehmäjumalatar Ninsun, lienee ollut jumalan alkuperäisin muoto. Pohjoisten alueiden maanviljelyn ja viljan jumala Tammuz on myös ollut jumalan toinen alkumuoto, ja eronnut Tammuziin myöhemmin liitetystä kevään kasvillisuuden jumalan roolista. Varhaisessa vaiheessa tapahtui näiden eri roolien yhteensulautuminen, kun Tammuz samaistettiin Urukin kaupungissa Amaushumgalanaan, taatelipalmun jumalaan. Myöhäisempi vastaava tapaus oli Tammuzin ja Damun yhteensulautuminen. Damu oli hedelmällisyyden jumala, joka todennäköisesti edusti puiden ja kasvien keväistä mahlaa. On epäselvää, onko Tammuziin saatettu yhdistää myös muita jumalhahmoja, kuten Dumuzi-Apsu, maanalaisia vesiä – Apsûa – edustanut jumalatar.
Memory Stick
Vuodesta 2004 Sony on sisällyttänyt Memory Stick -muistikortteihinsa MagicGate-piirin, joka on tarkoitettu kortille mahdollisesti tallennettavan suojatun materiaalin kopioinnin kontrolloimiseen.
Tammuz
Tammuz Vanhassa testamentissa
Viitteitä Tammuzista löytyy myös Vanhasta testamentista.
Kentrosaurus
Kentrosaurus (suom. ”Teräväkärkinen lisko”) oli myöhäisellä jurakaudella elänyt dinosaurus
Fossiilit
Kentrosauruksesta ei ole löydetty kokonaista tai täydellistä luurankoa. Sen nimesi ensimmäisen vuonna 1915 ensimmäisen maailmansodan aikana saksalaissyntyinen paleontologi Edwin Henning. Niiden luista oltiin koottu kaksi luurankoa joista toinen tuhoutui liittoutuneiden pommituksissa toisessa maailmansodassa. Sen luita on löydetty Tansaniasta, Afrikasta.
Ravinto
Koska kentrosaurus oli kasvinsyöjä se söi maakasvillisuutta. Sen nokka oli kapea ja hampaaton. Se leikkasi ravintonsa suun etuosassa olevalla nokalla ja hienonsi ne taaempana olevilla puruhampailla.
Elinympäristö
Kentrosaurukset vaelsivat nykyisessä Afrikassa. Ne elelivät lämpimissä, rehevissä metsissä, josta kentrosaurukset hankkivat ravintonsa. Niillä ei ollut hirveästi vihollisia, mutta esimerkiksi allosaurus saattoi metsästää niitä.
Mickelsson
Mickelsson, Mickelson, Mikkelsson tai Mikkelson on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Eliel Mickelsson
Anton Eliel Mickelsson (15. toukokuuta 1886 Korppoo – 10. tammikuuta 1963 Korppoo) oli suomalainen poliitikko. Mickelsson toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Siviiliammatiltaan Mickelsson oli merikapteeni ja luotsivanhin. Hän kävi lyseota kolme luokkaa, suoritti aliperämiestutkinnon vuonna 1904, yliperämiestutkinnon vuonna 1907 ja merikapteenin tutkinnon vuonna 1911. Mickelssonin vanhemmat olivat luotsivanhin Mikael Anton Mickelsson ja Matilda Ottiliaana Mattson. Mickelssonin puoliso vuosina 1913–1918 oli Anna Ulrika Lindblom sekä vuodesta 1922 Marja Mielikki Vahe.
Libius Severus
thumb|260px|Libius Severuksen kuva roomalaisessa kolikossa. [[Ricimerin monogrammi kolikon kääntöpuolella]] Libius Severus oli Länsi-Rooman keisari vuosina 461–465. Magister militum Ricimer julisti Severuksen keisariksi 19. marraskuuta vuonna 461 sen jälkeen kun oli syrjäyttänyt Majorianuksen. Severus oli nukkekeisari, ja todellinen valta oli Ricimerillä. Severuksesta ei ole jäänyt minkäänlaisia merkkejä historiaan. Hänen henkilöstään ei tiedetä juuri mitään; kaikki hänen hallituskautensa tapahtumat lasketaan yleensä Ricimerin aikaansaannoksiksi. Itä-Rooman keisari Leo I ei tunnustanut Severusta.
Severus kuoli vuonna 465, joko Ricimerin murhaamana tai luonnollisista syistä.
Öhquist
Öhquist on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Operaatio Entebbe
Operaatio Entebbe oli Israelin puolustusvoimien Sayeret Matkal -erikoisjoukkojen suorittama hyökkäys, joka tapahtui heinäkuun 3. ja 4. päivän välisenä yönä vuonna 1976. Operaatio sai alkunsa, kun terroristit kaappasivat Air France -lentoyhtiön matkustajalentokoneen ja lensivät sen Entebben lentoasemalle Ugandaan. Israelilaiset lähettivät kuitenkin erikoisjoukkoja, joiden tehtävänä oli pelastaa 103 siviiliä, joita Ugandan sotilasdiktaattori Idi Aminin tukemat terroristit pitivät panttivankeina lentoaseman terminaalin sisätiloissa.
Operaatio Entebbe muistetaan yhtenä kaikkien aikojen onnistuneimmista erikoisoperaatioista: puolen tunnin sisällä israelilaiset kommandot pelastivat sata panttivankia ja tappoivat kuusi terroristia sekä 45 ugandalaista sotilasta, mutta israelilaiset itse menettivät ainoastaan yhden kommandon ja kolme panttivankia. Operaatio on Israelin puolustusvoimien historian maineikkaimpia, ja se oli myös yksi ensimmäisistä terrorismin vastaisista erikoisoperaatioista.
Operaatio Entebbe on tunnettu myös koodinimellä operaatio Ukonnuoli, jota Israelin puolustusvoimat käytti operaation suunnitteluvaiheessa. Israelissa operaatio sai jälkeenpäin uuden nimen operaatio Joonatan, mikä viittaa everstiluutnantti Jonathan ”Joni” Netanjahuun, joka oli ainoa iskussa kaatunut israelilainen kommando.
Lento 139
Operaatio Entebbeen johtanut tapahtumasarja käynnistyi sunnuntaina 27. kesäkuuta 1976, jolloin Tel Avivista Pariisiin matkannut Air Francen Airbus A300 -matkustajalentokone oli tekemässä välilaskua Ateenassa. Vaikka lentokoneessa oli jo alun perin 200 matkustajaa, se otti Ellinikón kansainvälisellä lentoasemalta mukaansa 58 uutta matkustajaa (mukana neljä terroristia). Kone nousi lentoasemalta keskipäivällä kello 12.10 suunnaten kohti Pariisia, mutta vain kymmenen minuuttia nousun jälkeen neljä matkustajaa – kolme miestä ja yksi nainen – nousivat istumapaikoiltaan ja paljastivat aseensa. Matkustajat osoittautuivat terroristeiksi, jotka vaativat miehistönjäseniä muuttamaan välittömästi suunnitellun lentoreitin, sillä muussa tapauksessa he tappaisivat kaikki matkustajat. Henkilökunta joutui taipumaan terroristien uhkauksien edessä, ja kaapparit ottivat kaksitoista miehistön jäsentä ja 248 matkustajaa panttivangeiksi.
Kaappauksen jälkeen koneen reitti muuttui, radioyhteydet menetettiin ja kone katosi lennonjohdon tutkista. Ilmailualan viranomaiset päätyivät johtopäätökseen, jonka mukaan lento 139 olisi konevian seurauksena pudonnut alas. Koska useimmat matkustajista olivat Israelin kansalaisia, kello 13.30 aikoihin Israelin turvallisuuspalvelu Mossad ilmoitti knessetin istuntoon osallistuneelle pääministeri Jitzhak Rabinille, että lento 139 oli joko pudonnut tai joutunut kaappauksen kohteeksi. Tel Avivin lentoasemalla turvallisuuspoliisi hälytettiin paikalle, koska israelilaiset uskoivat, että mahdollisen kaappauksen tapahtuessa kaapparit pakottaisivat koneen laskeutumaan päämääräänsä Tel Aviviin.
Israelilaisten tietämättä lento 139 ei kuitenkaan ollut matkalla Israeliin, vaan terroristien vaatimuksesta kone lensi Bengasiin Libyassa. Libyan johtaja Muammar Gaddafi salli koneen viipyä lentoasemalla seitsemän tunnin ajan, kunnes lentoaseman henkilökunta sai koneen tankattua. Libyassa terroristit päästivät vapaaksi Patricia Martell -nimisen naismatkustajan, joka väitti olevansa raskaana ja teeskenteli saavansa keskenmenon. Martell vietiin toisella lentokoneella Lontooseen, missä Scotland Yard kuulusteli häntä. Scotland Yardin kuulustelujen ansiosta israelilaiset saivat varmistuksen siitä, että lento 139 oli joutunut terroristien kaappaamaksi. Martel kertoi myös kaappareista, jotka olivat kaksi arabimiestä ja saksalainen pariskunta. Saksalaiset tunnistettiin Wilfried Böseksi ja Brigette Kuhlmanniksi, jotka työskentelivät Punaisen armeijakunnan alaisuudessa toimivalle terroristijärjestö Revolutionäre Zellenille.
Bengasissa kaapattu kone lähti lentoasemalta ja matkasi tuntemattomaan päämäärään, jonka israelilaiset olettivat olevan joko Bagdad, Beirut tai Damaskos. Israelilaisten suureksi hämmästykseksi kaapattu lentokone ei kuitenkaan suunnannut Lähi-itään, vaan Libyan ilmatilasta poistuttuaan se lensi Sudanin kautta Ugandaan. Aamuyöllä 3.15 lentokone laskeutui Entebben lentoasemalle, missä kaapparien joukkoon liittyi neljä uutta terroristia, jotka koneen kahden arabikaapparin tavoin työskentelivät Palestiinan vapautuksen kansanrintamalle. Terroristien tukena oli satoja ugandalaisia sotilaita. Kaikki panttivangit siirrettiin pois koneesta ja vietiin lentoaseman terminaaliin.
Israelissa pääministeri Rabin ja muut hallituksen jäsenet – mukaan lukien silloinen puolustusministeri Shimon Peres – järjestivät hätäkokouksen, jossa ministerit neuvottelivat Israelin toiminnasta tilanteessa. Kaikki ministerit päätyivät kannattamaan ehdotusta, jonka mukaan panttivangit pelastettaisiin Israelin puolustusvoimien erikoisoperaatiossa. Operaatiota pidettiin kuitenkin epärealistisena, sillä Uganda oli 2 000 kilometrin päässä Israelista.
Neuvottelut
Maanantai-iltana 29. kesäkuuta Mossad sai tiedon, jonka mukaan kaappareita johti palestiinalainen tohtori Wadie Haddad. Samoihin aikoihin ugandalainen radioasema Radio Kampala piti lähetyksen, jossa esitettiin terroristien vaatimukset: Israelin täytyisi päästää vapaaksi 53 vangittua palestiinalaista tai kaapparit ryhtyisivät teloittamaan panttivankeja torstaista 1. heinäkuuta lähtien. Palestiinalaisista vangeista 40 oli vangittuna Israelissa ja loput 13 Keniassa, Ranskassa, Saksassa ja Sveitsissä. Kello 18.00 terroristit tekivät radikaalin muutoksen. Yksi terroristeista luki paperilta nimiä ja panttivangit jaettiin kahteen eri ryhmään, juutalaisiin ja Israelin kansalaisiin sekä ei-juutalaisiin. Eleen tarkoituksena oli muistuttaa juutalaissyntyisiä panttivankeja holokaustista.
Tiistaina 30. kesäkuuta kaapparit vakuuttivat Ranskan hallitukselle, että he päästäisivät vapaaksi kaikki 47 ranskalaista panttivankia. Terroristit myönsivät Air Francen lähettämälle matkustajalentokoneelle luvan laskeutua lentoasemalle ja ottaa mukaansa ranskalaiset panttivangit, jotka kone vei suoraan Pariisiin. Terroristit olivat kehottaneet kaapatun koneen kapteenia Michel Bacosia lähtemään vapautettujen panttivankien mukana, mutta Bacos ei suostunut lähtemään, koska hänen mukaansa jokainen kaapatun koneen matkustaja oli yhä hänen vastuullaan. Kun Air Francen kone saapui Pariisiin, vapautetut panttivangit kertoivat Ugandan diktaattori Idi Aminin tekevän yhteistyötä terroristien kanssa. Ranskalaisten panttivankien vapauttaminen oli kuitenkin virhe, koska Mossad pääsi kuulustelemaan matkustajia ja sai selville tärkeitä tietoja terroristien ja sotilaiden lukumäärästä.
Keskiviikkona 1. heinäkuuta kaapparit päästivät vapaiksi loput 101 ei-juutalaista panttivankia. Entebben lentoaseman terminaalin sisätiloihin jäi kuitenkin 107 juutalaista panttivankia ja kaapatun lentokoneen henkilökunta. Israelissa tiedotusvälineet puhuivat ja kirjoittivat toisen maailmansodan aikoihin saksalaisten keskitysleireillä käytetystä termistä selekhtia, mikä tarkoittaa ihmisten lajittelua juutalaisiin ja ei-juutalaisiin. Israelin hallitus kuitenkin ilmoitti medialle, että he ovat neuvottelemassa terroristien kanssa israelilaisten ja juutalaisten panttivankien vapauttamisesta. Mossad ja puolustusvoimat olivat kuitenkin jo suunnittelemassa pelastusoperaatiota Entebben lentoasemalle.
Torstaina 2. heinäkuuta terroristit eivät ryhtyneet teloittamaan panttivankeja, vaan he suostuivat neuvottelemaan Israelin hallituksen kanssa ja pidensivät määräaikaa sunnuntaihin 4. heinäkuuta asti. Syynä muutoksen oli ilmeisesti se, että Idi Amin osallistui perjantaina ja lauantaina Mauritiuksella järjestettyyn Afrikan yhtenäisyysjärjestön huippukokoukseen. Terroristit olivat luottavaisia siitä, että Israel joutuisi suostumaan heidän vaatimuksiinsa, mutta todellisuudessa määräajan pidentäminen antoi israelilaisille runsaasti lisäaikaa suunnitella hyökkäystä.
Suunnittelut
Israelilaisten tiedot Entebben lentoasemasta olivat alun perin olemattomat, kunnes eräs israelilainen rakennusyhtiö kertoi aikoinaan olleensa vastuussa lentoaseman terminaalin rakentamisesta. Rakennusyhtiö luovutti puolustusvoimien käyttöön terminaalin pohjapiirrokset, jolloin israelilaiset saivat tarkat tiedot sen rakenteesta. Israelilaiset saivat lentoasemasta lisätietoja Mossad-agentti Moshe ”Muki” Betzerin tutkimusten ja yhdysvaltalaisten vakoilusatelliittien ottamien valokuvien ansiosta. Mossad otti myös yhteyden Nairobissa asuvaan entiseen MI6-agenttiin, joka vuokrasi pienlentokoneen ja lensi Entebben lentoaseman yläpuolella. Kun hän ilmoitti lentoaseman lennonjohdolle ”moottoriviasta”, hänen vieressä istunut Mossad-agentti otti valokuvia lentoasemasta. Tietojensa pohjalta israelilaiset rakensivat lentoasemaa muistuttavan harjoitusradan, jossa operaatiota varten valitut Sayeret Matkal -erikoisjoukkojen kommandot kykenivät harjoittelemaan hyökkäystä lentoasemalle.
2. heinäkuuta Mossad ja Israelin puolustusvoimat esittelivät operaation suunnitelman pääministeri Rabinille. Suunnitelmassa neljä Lockheed C-130 Hercules -kuljetuslentokonetta lentäisi Entebben lentoasemalle matkustajina 29 Sayeret Matkalin kommandoa. Lentoreitin mukaan koneet lähtisivät Siinain niemimaalta ja lentäisivät Punaisenmeren kautta Afrikkaan, jossa koneet ylittäisivät Djiboutin ja Etiopian. Etiopian ylityksen jälkeen kuljetuskoneet laskeutuisivat Keniassa ja saisivat Nairobin kansainvälisellä lentoasemalla lisätankkausta, jonka jälkeen matka taittuisi Victoriajärven kautta Entebben lentoasemalle. Kun kaikki panttivangit olisi pelastettu terminaalista, koneet lähtisivät lentoasemalta ja lentäisivät Nairobin kansainvälisen lentoaseman kautta Intian valtamereltä Punaisellemerelle. Punaisenmeren ylityksen jälkeen kaikki neljä konetta laskeutuisivat Israelissa, jossa kommandot ja panttivangit otettaisiin vastaan.
Joidenkin tietojen mukaan hyökkäykseen lentoasemalle olisi osallistunut GSG 9 -kommando Ulrich Wegener, jonka Länsi-Saksa olisi lähettänyt kahden saksalaisen terroristin takia. Tämä tieto on kuitenkin vahvistamaton. Wegener osallistui vuonna 1977 operaatio Entebben kaltaiseen erikoisoperaatioon Mogadishussa, kun PFLP oli kaapannut Lufthansan lennon 181.
Saapuminen lentoasemalle
3. heinäkuuta Israelin hallitus myönsi puolustusvoimille valtuudet käynnistää ”operaatio Ukonnuoli”. Hyökkäyksen koordinoinnista oli vastuussa prikaatikenraali Dan Shomron, ja Entebbeen matkalla olevan kommandoryhmän komentaja oli Jom kippur -sodassa ansioitunut everstiluutnantti Jonathan Netanjahu. Kaikki neljä C-130 Hercules -kuljetuskonetta lähtivät Israelista ja laskeutuivat Entebbessä noin kello 23.50 aikoihin. Ugandalaiset olivat tietämättömiä israelilaisten aikeista, koska he eivät edes uskoneet Israelin puolustusvoimien yrittävän pelastaa panttivankeja.
Ensimmäisenä laskeutuneesta koneesta ilmestyi ramppia pitkin autosaattue, joka koostui kolmesta Land Rover -jeepistä ja mustaksi maalatusta Mercedes-Benz-limusiinista. Limusiini oli samannäköinen kuin Idi Aminin käytössä ollut Mercedes-Benz, sillä israelilaisten tarkoituksena oli antaa ugandalaisille vaikutelma, jonka mukaan Amin oli saapunut henkilökohtaisesti lentoasemalle tarkkailemaan panttivankikriisin etenemistä. Autoissa oli sisällä ugandalaisiksi sotilaiksi naamioituneita israelilaisia kommandoja, ja limusiinin keulassa liehui Ugandan lippu.
Ugandalaiset sotilaat huomasivat autosaattueen ja tekivät kunniaa, mutta kaksi sotilasta oli tietoisia siitä, että Aminin käyttämä limusiini oli värjätty valkoiseksi. Kun sotilaat käskivät autosaattuetta pysähtymään, israelilaiset ymmärsivät hämäyksen epäonnistuneen ja ampuivat kaikki sotilaat äänenvaimennetuilla pistooleilla. Yhteen sotilaista ei kuitenkaan osuttu, joten israelilaiset joutuivat ampumaan hänet AK-47-rynnäkkökiväärillä. Koska rynnäkkökiväärissä ei ollut äänenvaimenninta, laukaisujen äänet kantautuivat terminaaliin, joka oli vain 50 metrin päässä autosaattueesta. Kun seuraava lentokone saapui lentoasemalle, kiitotien valaistus sammutettiin.
Panttivangit pelastetaan
Israelilaiset Sayeret Matkal -kommandot tekivät rynnäkön terminaaliin, ja yksi sotilaista kehotti megafonilla hepreaksi ja englanniksi panttivankeja kumartumaan. Hetken kuluttua käynnistyi tulitaistelu kommandojen ja sotilaiden välillä. 19-vuotias ranskanjuutalainen Jean-Jacques Maimoni ei ymmärtänyt kumartua ajoissa, joten israelilaiset erehtyivät luulemaan häntä terroristiksi ja ampuivat hänet. 52-vuotias Pasco Cohen ja 56-vuotias venäjänjuutalainen Ida Borochovitš saivat surmansa ristitulessa. Terminaalia vartioineiden ugandalaisten sotilaiden ohella israelilaiset ampuivat myös kolme kaapparia, mukaan lukien molemmat saksalaiset terroristit, Wilfred Bösen ja Brigette Kuhlmannin. Tulitaistelu oli ohi muutamassa minuutissa, minkä jälkeen kommandot turvasivat rakennuksen ja alkoivat evakuoida panttivankeja lentokoneisiin.
Terminaalissa käydyn tulitaistelun aikoihin yksi israelilaisten kommandojen iskuryhmistä tunkeutui lentoaseman takana sijaitsevaan hangaariin, jossa oli 11 Ugandan ilmavoimien MiG-17-suihkuhävittäjää, jotka Aminin hallinto oli aikoinaan hankkinut Neuvostoliitosta. Kommandot asettivat suihkuhävittäjiin räjähteitä, ja koneiden odottamaton tuhoutuminen aiheutti suurta hämmennystä ja pakokauhua ugandalaisten keskuudessa. Hävittäjien tuhoamisen tarkoituksena oli estää ugandalaisia seuraamassa lentoasemalta vetäytyviä kuljetuskoneita.
Vaikka panttivangit oli jo pelastettu, tulitaistelu lentoasemalla jatkui yhä. Ugandalaiset lähettivät lisää sotilaita ottamaan terminaali takaisin haltuunsa, ja israelilaiset ampuivat kolme PFPL:n terroristia. Israelilaiset ymmärsivät, että lisäjoukot olivat jo matkalla lentoasemalle, joten he käynnistivät vetäytymisen. Ugandalaiset sotilaat onnistuivat pääsemään lennonjohtotorniin ja alkoivat tulittaa vetäytyviä kommandoja ja panttivankeja. Yksi ugandalaissotilaista onnistui ampumaan Netanjahua, joka myöhemmin menehtyi vammoihinsa. Netanjahu oli ainoa operaatiossa kaatunut israelilainen sotilas, tosin myös viisi muuta kommandoa haavoittui tulitaistelussa.
Kun kaikki kommandot ja panttivangit olivat lentokoneissa, kolme C-130 Herculesta poistui lentoasemalta 53 minuuttia Entebbeen saapumisen jälkeen. Yksi koneista kuitenkin jäi vielä lentoasemalle turvaamaan muiden koneiden lähtöä ja poistui Entebbestä vasta kello 1.30 aikoihin aamuyöllä 4. heinäkuuta. Kuljetuskoneet laskeutuivat Nairobin kansainväliselle lentoasemalle 15 minuuttia Entebbestä lähdön jälkeen. Nairobissa lievästi haavoittuneita hoidettiin sairaalakoneessa ja pahoin loukkaantuneet siirrettiin ambulansseilla läheiseen sairaalaan. Kaikki koneet poistuivat Nairobista ennen auringonnousua. Kun ensimmäinen kone laskeutui Israelissa 4. heinäkuuta 11.00, juhliva väkijoukko otti kommandot ja vapautetut panttivangit vastaan suuressa väkijoukossa. Koko Israel juhli operaation onnistumista neljän vuorokauden ajan.
Jean-Jacques Maimonin, Pasco Cohenin ja Ida Borochovitšin ohella kuoli myös neljäs panttivanki, 75-vuotias Dora Bloch. Kun Bloch oli saanut sairauskohtauksen, ugandalaiset olivat siirtäneet hänet Mulagon sairaalaan Kampalaan, missä Bloch oli hoidossa koko operaation aikana. Kun operaatio Entebbe saatiin päätökseen, Idi Amin kosti israelilaisille antamalla kahdelle sotilasupseerille määräyksen murhata Bloch. Vuonna 1979 Blochin jäännökset paikallistettiin Kampalan lähellä sijaitsevalta sokeriplantaasilta.
Tuntemattoman lähteen väite Shin Betin osallisuudesta
Vuonna 2007 Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeriö julkaisi Lontoon kansallisarkistossa säilytettyjä dokumentteja, joissa Britannian Pariisin-lähetystön työntekijä David Colvin kertoi, että hänen kaappauksen jälkeen Euro-Arab Parliamentary Association -kokouksessa kesäkuussa 1976 tapaamansa nimettömäksi jäänyt lähde oli kertonut hänelle, että Israelin keskustiedustelupalvelu Shin Bet organisoi operaatioon johtaneen lentokonekaappauksen yhdessä Palestiinan vapautuksen kansanrintaman kanssa heikentääkseen Palestiinan vapautusjärjestön julkisuuskuvaa Yhdysvalloissa ja Ranskassa. Shimon Peres kuitenkin kiisti jyrkästi väitteet siitä, että Shin Bet olisi tehnyt yhteistyötä PFLP:n kanssa.
Arzamas
Arzamasin teollisuus valmistaa instrumentteja, radioita, panssaroituja miehistönkuljetusvaunuja ja muita erikoisajoneuvoja. Kaupungissa on myös tislaamo.
Historia
Iivana Julma perusti Arzamasin vuonna 1578 mordvien asuttamalle alueelle. Vuonna 1737 paikkakunnalla oli 7 000 asukasta, kun siitä tuli Moskovaan johtavan tien tärkeä kuljetuskeskus. Paikka oli tunnettu hanhien kasvatuksesta, sipulituotannosta ja nahkatyöverstaista.
Katariina Suuri antoi Arzamasille vuonna 1781 viralliset kaupunkioikeudet. 1800-luvun alkupuolella kaupungissa oli yli kaksikymmentä kirkkoa ja katedraalia. Kaupunki jouduttiin rakentamaan uudelleen 1812 Napoleonin jäljiltä. Uudelleenrakennuksessa käytettiin empiretyylistä arkkitehtuuria.
Kaupungissa toimi vuosina 1802–1862 taidemaalari Aleksandr Vasilievitš Stupinin (1776-1861) perustama Venäjän ensimmäinen maakunnallinen taidemaalauskoulu, jossa opiskelivat monet kuuluisat venäläiset taiteilijat mm. Vasili Perov.
Itä-Karjalan suurhyökkäys 1944
Itä-Karjalan suurhyökkäys 1944 tai Neuvostojoukkojen suurhyökkäys Itä-Karjalasta 1944 jakaantuu kahteen eri hyökkäykseen, jotka ovat:
Iiris (nimi)
Iiris on suomalainen naisen etunimi. Iiris on versio kansainvälisestä nimestä Iris, jota myös käytetään Suomessa.
Iris-nimi on lähtöisin kreikan kielestä, jossa iris merkitsee sateenkaarta. Kreikkalaisten sateenkaaren jumalatar olikin nimeltään Iris. Iris-nimen voi ajatella liittyvän myös Iris-kasvisukuun tai silmän iirikseen, mutta näidenkin taustalla on sama kreikan sana.
Suomessa on rekisteröity 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 7 554 Iiris-nimen ja 4 690 Iris-nimen saanutta henkilöä.
Pluralismi (uskontotiede)
Uskonnollinen pluralismi eli moniarvoisuus tarkoittaa ajattelutapaa, jossa yhdistellään aineksia monista uskonnollisista suuntauksista tai uskonnoista. Tällainen ajatustapa on haastanut erityisesti 1980-luvulta lähtien monien uskontojen fundamentalistisen ajattelun.
Pölhön koulu
Pölhön koulu on Lautiosaaren kylässä Keminmaassa sijaitseva alakoulu. Alakoulussa annetaan opetusta vuosiluokille 1-6. Koulun rehtorina toimii Tuija Päätalo. Nykyinen koulurakennus on järjestyksessään neljäs, mutta myös kaksi vanhempaa rakennusta ovat edelleen käytössä. Kivikoulu on koulukäytössä ja rannan puukoulu nuorisotilana ja iltapäiväkerhona.
Nimensä koulu on saanut alun perin alueella olleen Pölhön sukutilan mukaan, jonka päärakennuksessa koulu aloitti toimintansa vuonna 1873. Pölhön koulu täten on Lapin maakunnan kolmanneksi vanhin koulu.
Koulun historiaa
Jatkosodan aikaan Kemin ja Keminmaan alueella oli sijoitettuna runsaasti saksalaisjoukkoja ja Pölhön koulu toimi tuolloin saksalaisten upseerikerhona. Pölhön tilan navetassa toimi kanttiini ja aliupseerikerho. Saksalaiset olivat rakentaneet Pölhön tilalle myös lentoliikenteen radiopeilausaseman.
Pitkäjärvi (Virrat, Pitkäjärvenperä)
Pitkäjärvi on Pirkanmaalla Virroilla Pitkäjärvenperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,9 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,1 metriä mpy.
Luettelo Kroatian puolueista
Tämä artikkeli on luettelo Kroatian puolueista.
Luke Letlow
Luke Joshua Letlow (6. joulukuuta 1979 Start, Louisiana – 29. joulukuuta 2020 Shreveport, Louisiana) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Khaddi Sagnia
Khadijatou ”Khaddi” Victoria Sagnia (s. 20. huhtikuuta 1994 Helsingborg) on ruotsalainen pituushyppääjä. Vuoteen 2012 saakka hän kilpaili myös kolmiloikassa.
Luke Letlow
Vuosina 2005–2008 Letlow työskenteli Bobby Jindalin palveluksessa ja tämän jälkeen denveriläisessä QEP Resources -energiayhtiössä johtotehtävissä. Palattuaan Louisianaan vuonna 2014 hän toimi Ralph Abrahamin kampanjapäällikkönä ja ryhtyi tämän henkilöstöpäälliköksi. Letlow valittiin joulukuussa 2020 Ralph Abrahamilta tyhjäksi jääneen paikan täyttäjäksi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen Louisianan viidennestä vaalipiiristä. Hänen ehdokkuudellaan oli Abrahamin tuki.
Khaddi Sagnia
Sagnia voitti nuorten olympialaisissa 2010 kultaa kolmiloikassa tuloksella 13,56. Lillen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui kolmiloikassa yhdeksänneksi ja pituushypyssä 11:nneksi. Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta oltuaan karsinnassa yhdeksäs. Saman vuoden Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 664.
Mainoslause
Mainoslause on osa brändin eli tuotteen mielikuvan luontia. Tunnettuja kaupallisia sloganeita ovat muun muassa Nokian ”Connecting People” ja Niken ”Just do it”.
Suomen Markkinointiliitto on vuodesta 2006 ylläpitänyt Mainonnan ja markkinointiviestinnän suunnittelijat MAT ry:n vuonna 1959 perustamaa Iskulauserekisteriä.
Khaddi Sagnia
Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Sagnia sijoittui pituushypyssä seitsemänneksi ennätyksellään 678. Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän oli neljästoista. Saman vuoden Amsterdamin EM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 659. Rio de Janeiron olympialaisissa ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui kuudenneksi Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 ja seitsemänneksi saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa.
Huhtikuun 2020 lopulla Sagnia hyppäsi vauhdittomassa pituushypyssä epävirallisen ME-tuloksen 307. Tulos on ilmeisesti paras, mitä kukaan naispuolinen urheilija on koskaan hypännyt, mutta IAAF ei ole enää vuosiin pitänyt virallista listaa vauhdittoman pituushypyn tuloksista, joten tulosta ei noteerata viralliseksi maailmanennätykseksi.
Sagnia saavutti Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 pronssia tuloksella 675. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui yhdeksänneksi ja 2022 Belgradin MM-hallikilpailuissa 12:nneksi. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kuudenneksi kaksi senttimetriä pronssimitalisti Leticia Oro Melolle hävinneenä tuloksella 687 cm. Hän oli samana kesänä kuudes myös Münchenin EM-kilpailuissa.
Sisäradat
NR = Ruotsin ennätys
Luke Letlow
Letlowin oli tarkoitus astua virkaansa 3. tammikuuta 2021. Hän kuitenkin sai tartunnan koronaviruspandemiassa ja joutui 19. joulukuuta 2020 sairaalahoitoon. Aluksi Letlowia hoidettiin Monroessa ja sitten Shreveportissa. Hän kuoli saamastaan tehohoidosta huolimatta 41-vuotiaana koronavirustaudin komplikaatioihin. Letlowilla ei tiedetä olleen vaikealle koronavirustaudille altistaneita perussairauksia. Hänellä oli vaimo Julie Barnhill Letlow ja kaksi lasta.
Kirjailijaliitto
Kirjailijaliitto voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Väinö Vihma
Väinö Géza Vihma (vuoteen 1938 Wichmann; 21. kesäkuuta 1907 Budapest, Unkari – 11. elokuuta 1958 Mikkeli) oli Helsingin kauppakorkeakoulun kauppaoikeuden professori.
Vihman vanhemmat olivat professori Yrjö Wichmann ja opettaja Julia Maria Herrman. Sukunimensä hän vaihtoi Vihmaksi vuonna 1938. Unkarissa syntynyt Vihma opiskeli lakitieteitä Suomessa 1920-luvun lopulla, mutta teki myös opintomatkoja, 1928 Saksaan ja Unkariin ja 1930 Ruotsiin, Viroon ja Norjaan. Lakitieteen kandidaatiksi hän valmistui 1930 ja sai varatuomarin arvon 1933. Lakimiesuransa alussa Vihma toimi asianajajana, mutta 1933 hänestä tuli korkeimman oikeuden ylimääräinen virkamies ja 1935 hän siirtyi Turun hovioikeuteen, jossa eteni sihteeriksi 1947. Turussakin Vihma toimi silti virkatyönsä ohella asianajajana, 1940 ja 1941–1944 hän oli sotatuomarina ja 1947 hänen nimitettiin Itä-Suomen hovioikeudenasessoriksi.
Sotien jälkeen Vihma suuntautui tutkimukseen, lakitieteen tohtoriksi hän väitteli 1945 vakuutusoikeuden alalta ja julkaisi 1949 tutkimuksen palovakuutussopimuksista. Helsingin yliopiston kauppaoikeuden dosentti hänestä tuli keväällä 1947 ja hoidettuaan samalla siviilioikeuden apulaisen virkaa hänet nimitettiin siihen 1948. Sopimusoikeuden alalta Vihma julkaisi 1950 teoksen Sopimussakko ja 1957 teoksen Suorituksen mahdottomuus. Helsingin kauppakorkeakoulun kauppaoikeuden professoriksi 1952 nimitetty Vihma oli huolellinen tutkija ja pidetty opettaja, Helsingin yliopistossa hän jatkoi työtään dosenttina. Vihma toimi useissa luottamus- ja asiantuntijatehtävissä, kuten kirkkolakia ja yhdistyslakia koskeneissa komiteoissa. Hän kuoli vain 51-vuotiaana 1958.
Vihman puoliso vuodesta 1936 oli Sylvi Onerva Kujala (s. 1910).
Akseli Lahtinen
thumb|Lahtinen ohjastamassa B. Turoliita elokuussa 2010. Akseli Lahtinen (s. 27. helmikuuta 1974) on menestynyt raviohjastaja. Hänellä on parhaimmillaan ollut yli 40 valmennettavaa hevosta. Hän aloitti ohjastamisen vuonna 1990 ja on ajanut joulukuuhun 2009 mennessä yli 7 600 starttia, joista voittoja on tullut yli 1000. Voittorahoja on hieman yli 3,3 miljoonaa euroa. Hänellä on ollut A-valmentajalisenssi vuodesta 2002. Vuonna 2007 Lahtinen ylitti 200 voiton rajan vuodessa urallaan ensi kertaa. Hän on kertonut suurimman unelmansa olevan Elitloppetin voitto omalla valmennettavalla.
Vuoden 2014 kevään jälkeen hän ei ole ajanut lähtöäkään Suomessa.
Merkittäviä hevosia tai tapahtumia
V75-tähti Lixys Star, Vermon Derbyn talvisuosikki Rosi's Soremonda ja uran alkuajoilta Allyhills Darwin (37 voittoa).
Mahmud Sami al-Barudi
Mahmud Sami al-Barudi (6. lokakuuta 1839 – 1904) oli egyptiläinen upseeri ja poliitikko. Parlamentarismia ja perustuslaillisuutta kannattanut al-Barudi toimi maansa pääministerinä niin sanotun Urabi-kapinan aikaan vuonna 1882. Hänen kautensa päättyi brittien väliintuloon ja muiden urabistien tapaan hänet karkotettiin maasta. Al-Barudi armahdettiin vuonna 1900 jo vanhana ja sokeana. Sotilaan ja poliitikon uransa ohella hän oli kiinnostunut runoudesta ja hänen abbasidien kauden runojen kokoelmansa julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen.
Sotilasura
Mahmud Sami al-Barudi syntyi 6. lokakuuta 1839 Radjabissa Egyptissä. Sukutaustaltaan hänen äitinsä oli kreikkalainen ja isä turkkilais–tšerkessi, joka toimi viranomaistehtävissä Dongolassa. Perhe kuului egyptiläisen yhteiskunnan yläluokkaan ja etenkin perheen isä kannatti perinteisiä etuoikeuksiaan maan tuolloin kasvavaa arabiankielistä keskiluokkaa vastaan. Perheen isä kuoli al-Barudin ollessa 7-vuotias. Myöhemmin al-Barudi opiskeli ja valmistui kairolaisesta sotilaskoulusta upseeriksi. Sotilasuransa ohella al-Barudi kiinnostui runoudesta ja kirjallisuudesta tutustuen aikansa johtaviin eyptiläisiin kirjailijoihin ja runoilijoihin.
Al-Barudi tapasi Egyptin Saidia kuvernöörinä hiljattain seuranneen Ismailin työskennellessään jonkin aikaa Konstantinopolissa ulkopoliittisissa tehtävissä. Said palkkasi al-Barudin omaan armeijaansa ja hänestä tuli pataljoonankomentaja ja henkivartioston päällikkö vuonna 1863. Hän oli myös egyptiläisten sotilaslähetystöjen mukana Camp de Châlonsilla Ranskassa ja Ison-Britannian Lontoossa. Palatessaan vuonna 1864 hänet ylennettiin ensin everstiluutnantiksi ja hieman myöhemmin everstiksi edelleen henkivartioston palveluksessa. Hän otti osaa sotatoimiin Kreetalla vuonna 1865 ja vuonna 1877 syttyneen Turkin sodan aikana. Turkin sodassa al-Barudi yleni prikaatinkenraaliksi ja sodan jälkeen kenraaliluutnantiksi. Vuonna 1881 hänet nimitettiin Eyptin sotaministeriksi.
Urabi-kapina
Egyptin ulkomaalaiset velkojat Iso-Britannia ja Ranska olivat ottaneet maan käytännössä holhoukseensa vuonna 1876 ja khediivi Ismail menetti valtansa säilyttäen asemansa vain muodollisesti. Maan johtoasemiin nimitettiin eurooppalaisia ministerejä. Egyptiläisissä kehitys herätti vastustusta, joka näkyi ensimmäiseksi armeijassa. Syntyi mellakoita ja Ismail vaati takaisin valtaoikeuksiaan. Ulkovallat vastasivat hankkiutumalla tästä eroon. Uudeksi khediiviksi nousi Tawfiq ja pääministeriksi nimitettiin ulkovaltojen suosikki Mustafa Rijad Paša. Tilanne johti lopulta arabitaustaisen upseerin Ahmad Urabin johtamaan Urabi-kapinaan. 1. syyskuuta 1881 Tawfiq pakotettiin suostumaan uuden parlamentin valintaan ja Rijad Paša erotettiin.
Mahmud Sami al-Barudi kuului Urabin vastustamaan yläluokkaan, mutta al-Barudi ei ollut omaksunut oman sukunsa vanhoillista asennetta. Näkemyksiltään hän kannatti parlamentarismia ja perustuslaillisuutta. Hän johti ensimmäistä kertaa arabienemmistöisen uuden hallituksen muodostamista helmikuussa 1882. Pääministerinä al-Barudi osallistui myös maan uuden perustuslain laatimiseen. Ulkovallat olivat kuitenkin päättäneet pistää lopun Urabin vallalle. Brittilaivasto ryhtyi pommittamaan Aleksandriaa heinäkuussa ja maihinnoussut brittiarmeija voitti egyptiläisen armeijan Tall al-Kabirin taistelussa 13. syyskuuta. Urabi antautui briteille ja urabistien johtohenkilöitä karkotettiin brittien järjestämien oikeudenkäyntien jälkeen. Al-Barudi karkotettiin vuoden 1882 lopussa Ceylonille. Ceylonilla al-Barudi käytti aikansa opiskellen englantia ja arabialaista runoutta. Al-Barudi armahdettiin 18. toukokuuta 1900 ja hän saattoi palata Egyptiin. Tuolloin al-Barudi oli jo vanha ja sokea. Egyptissä hän laati vielä abbasidien aikaisen runouden kokoelman, joka julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen. Al-Barudi kuoli Kairossa vuonna 1904.
Konstantinus
Rooman keisareita:
Bysantin keisareita:
Kreikan kuninkaita:
Paaveja ja vastapaaveja;
Henki (albumi)
Henki on 26. marraskuuta 2021 ilmestynyt englantilaisen Richard Dawsonin ja Circlen yhteisalbumi. Kappale ”Lily” julkaistiin singlenä sekä musiikkivideona. Mika Taanilan ohjaamalla videolla esiintyy snookerpelaaja Steve Davis.