cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paul Féval (vanhempi)
Loppuiällään Féval, joka oli ollut maallinen mieleltään, liittyi ultramontanismiin ja muokkasi entisiä romaanejaan sen suuntaisiksi. Tämän kehityskauden teoksia ovat muun muassa Les Jésuites (1877) ja Les étapes d’une conversion (1877). Févalin kootut teokset ilmestyi 1895.
Henkilöhistoria
Paul Féval syntyi Rennesissä Bretagnessa. Hän valmistui asianajajaksi 1836, mutta oli kiinnostuneempi kirjailijantyöstä. Hänen ensimmäiset romaaninsa ilmestyivät Pariisissa jatkokertomuksina. Févalin läpimurtoteos oli 1844 ilmestynyt romaani Les Mystères de Londres. Aikansa kirjallisuudessa Févalin teokset asettuivat lähelle Alexandre Dumas’n ja Eugène Suen tuotantoa.
Févalin suurin menestysteos Le Bossu ilmestyi 1857. Vuonna 1862 hän julkaisi romaanin Jean Diable, jota on pidetty yhtenä varhaisimmista rikosromaaneista. Samana vuonna Féval perusti rikosromaaninsa mukaan nimetyn lehden. Hän julkaisi vielä useita rikoksia ja rikollisten maailmaa käsitteleviä teoksia.
Féval saavutti suurta suosiota kirjailijana, ja hänet valittiin kirjailijoiden järjestön Société des Gens de Lettren puheenjohtajaksi 1865. Samana vuonna Féval julkaisi ensimmäinen vampyyriromaaninsa La Vampire, 32 vuotta ennen lajin varmasti tunnetuimman edustajan Bram Stokerin Draculan ilmestymistä. Romaani oli mahdollisesti kirjoitettu jo 1856.
Vuosina 1873 ja 1875 Féval yritti liittyä Ranskan akatemiaan, mutta hänen teostensa viihteellisen luonteen ja kirjailijan poliittisten näkemysten vuoksi hakemukset hylättiin. Vuosi 1875 oli Févalin elämän tärkeä käännekohta, sillä hän menetti silloin lähes koko omaisuutensa Osmanien valtakuntaan liittyneessä talousskandaalissa. Féval koki uskonnollisen herätyksen, jonka vuoksi hän alkoi pitää kirjojaan syntisinä ja olisi halunnut kirjoittaa ne uudelleen. Féval kirjoitti joitakin uskonnollisia romaaneja, jotka eivät saavuttaneet erityistä suosiota.
Vuonna 1882 Féval kärsi jälleen taloudellisen menetyksen, kun hän joutui kavalluksen uhriksi. Féval halvaantui eikä pystynyt enää kirjoittamaan. Kaksi vuotta myöhemmin hän menetti vaimonsa, ja kolme vuotta myöhemmin hän itsekin kuoli sairaalassa. Hänen poikansa Paul Féval nuorempi seurasi isänsä jälkiä kirjailijana.
Kemiallinen sidos
Kemiallinen sidos on elektronien muodostama, kemiallista yhdistettä koossa pitävä voima. Sidoksia on useita eri tyyppejä, mutta ne kaikki perustuvat atomiydinten ja elektronien välisiin voimiin. Vahvoja kemiallisia sidoksia ovat ionisidos, kovalenttinen sidos ja metallisidos. Sidos voi olla myös kovalenttisen ja ionisidoksen väliltä. Kovalenttisia sidoksia esiintyy epämetalliatomien välillä ja ionisidoksia epämetalli- ja metalliatomien välillä. Lisäksi on olemassa heikkoja sidoksia, kuten van der Waalsin voima, dipoli-dipolisidos ja vetysidos.
Sidos syntyy spontaanisti, mikäli atomit voivat vapauttaa energiaa sitoutumalla.
Kovalenttinen sidos
Kovalenttiset sidokset jaetaan yksinkertaisiin, kaksois- ja kolmoissidoksiin niihin osallistuvien elektroniparien lukumäärän mukaan.
Ionisidos
Ionisidos voi muodostua elektropositiivisen metallin ja elektronegatiivisen epämetallin tai moniatomisen ionin välille. Moniatominen ioni on muodostunut kovalenttisin sidoksin toisiinsa liittyneistä atomeista. Elektronegatiivisempi osapuoli vetää sidoselektroneja niin voimakkaasti puoleensa, että ne käytännössä siirtyvät sille kokonaan. Tällöin elektropositiivinen ioni (kationi) saa positiivisen varauksen ja elektronegatiivinen ioni (anioni) puolestaan negatiivisen varauksen. Toisin kuin kovalenttinen sidos, jossa elektronit ovat yhteisiä, ionisidos perustuu elektronien siirtämiseen atomilta toiselle. Tosin kuitenkaan täysin ionista sidosta ei ole olemassa, vaan ionisidoksissa on aina hieman kovalenttista luonnetta (kuten kovalenttisissa sidoksissa voi olla ioniluonnetta). Kuitenkin ioniluonteeltaan yli 50 % olevia sidoksia pidetään ionisidoksina. Metalliatomit luovuttavat elektroneja ja epämetalliatomit tai -molekyylit ottavat niitä vastaan. Tällöin varautuneiden atomien tai atomiryhmien välinen sähköinen vetovoima sitoo ne yhteen. Varautuneita atomeja tai atomiryhmiä kutsutaan ioneiksi. Ionisidos on siten kationin ja anionin välinen sähkömagneettinen vuorovaikutus.
Ionisidoksen sisältävistä yhdisteistä eli ioniyhdisteistä käytetään nimitystä suola. Suoloissa ionit ovat säännöllisenä ionihilana. Ionien vuoksi niiden sulatteet johtavat sähköä.
Ioniluonne ja elektronegatiivisuusero
Sidoksen luonnetta voidaan tarkastella siihen osallistuvien atomien elektronegatiivisuuserojen perusteella. Elektronegatiivisuusarvot ovat kullekin alkuaineelle ominaiset. Kahden saman alkuaineen atomin välinen elektronegatiivisuusero on siis nolla. Kahden saman epämetallin atomin välinen kovalenttinen sidos on tällöin symmetrisesti kovalenttinen, ja sidoksella on vain kovalenttista luonnetta. Mikäli epämetalliatomien elektronegatiivisuusero on suurempi kuin nolla, niiden välisellä kovalenttisella sidoksella on myös ioniyhdisteen piirteitä, ioniluonnetta.
center|400px|
Ioniluonteen kasvu ilmenee kovalenttisen yhdisteen poolisuutena. Tällöin sidoksen atomeista elektronegatiivisempi vetää elektroneita puoleensa enemmän. Osittaisvaraus merkitään yleisesti atomin kohdalle pienellä delta-kirjaimella ja sen yläindeksiin varauksen mukaan liitettävällä plus- tai miinussymbolilla. Mikäli epämetalliatomien välinen elektronegatiivisuusero on suurempi kuin 0,4 Paulingin asteikon mukaan, voidaan yhdistettä pitää yleisesti poolisena kovalenttisena sidoksena. Metalli- ja epämetalliatomien välisille ionisidoksille erot ovat yli 1,7 – kuitenkin näilläkin sidoksilla esiintyy hieman elektronien jakamista ja siten niillä on hieman kovalenttista luonnetta. Ei ole olemassa sidosta, jolla olisi pelkkää ioniluonnetta.
Kovalenttinen sidos
Kovalenttinen sidos (co- ’yhteinen’, valenssi) on kemiallinen sidos, jossa atomit jakavat elektroneja keskenään tasaisesti. Atomien välille syntyvä sähkömagneettinen vetovoima pitää molekyylin koossa. Kovalenttinen sidos ei ole täysin kovalenttinen silloin kun sidosta muodostavien atomien välillä on elektronegatiivisuusero. Sidos on silloin kovalenttisen ja ionisidoksen välimuoto: polaarinen kemiallinen sidos, jossa elektronit ovat jakautuneet epätasaisesti atomien välillä ja syntyvä sidos on usein heikompi kuin täysin kovalenttinen sidos.
Usein kovalenttinen sidos yhdistää vain muutamia atomeja yhdeksi molekyyliksi. Näin on laita muun muassa vety-, typpi-, happi- ja vesimolekyyleissä sekä yleensä orgaanisissa yhdisteissä. Mutta on myös aineita, jossa kokonaista kidettä pitävät koossa atomien väliset kovalenttiset sidokset. Sellaiset aineet ovat sidoksen voimakkuuden vuoksi yleensä erittäin kovia, ja niiden sulamispiste on hyvin korkea. Sellaisia ovat esimerkiksi pii, kvartsi ja timantti.
Atomeilla on taipumus jakaa elektronit niin, että niiden uloimmat elektronikuoret täyttyvät. Sidokseen osallistuvat siis vain uloimmalla kuorella olevat valenssielektronit. Useimmiten kovalenttinen sidos syntyy sellaisten atomien välille, joilla on likimain samansuuruinen (ja korkea) elektronegatiivisuusarvo. Kovalenttinen sidos voi olla yksin-, kaksin- tai kolminkertainen. Kolminkertainen kovalenttinen sidos sisältää näistä eniten energiaa. Siten asetyleeni eli etyyni palaa kuumemmalla liekillä kuin etaani (maakaasun komponentti), mikäli happea on riittävästi. Samoin molekyylistä typpeä (kaksi typpiatomia kiinnittyneenä kolmoissidoksella) on vaikeampaa hajottaa kuin molekyylistä happea (kaksi happiatomia kiinnittyneenä kaksoissidoksella). Erityyppisillä kovalenttisilla sidoksilla on suuri merkitys orgaanisen kemian synteeseissä.
Sharja (emiraatti)
Sharja (vanhentunut muoto Šardža, ) on yksi seitsemästä emiraatista, jotka muodostavat Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Sharja on emiraateista kolmanneksi suurin. Sen asukasluku oli vuonna 2015 1 405 843 ja suurin osa heistä on ulkomaalaisia. Emiraattia hallitsee Al Qasimien hallitsijasuku ja nykyinen emiiri on šeikki Sultan bin Muhammad al-Qasimi.
Maantiede
thumb|vasen|Aavikkomaisemaa. thumb|vasen|Sharjan kaupunkia. Sharja sijaitsee Yhdistyneissä arabiemiraateissa. Pinta-alaltaan se on arabiemiraateista kolmanneksi suurin. Pinta-alaa sillä on 2 590 km². Se on maan emiraateista ainoa, jonka alue käsittää rannikkoa Persianlahdella sekä Omaninlahdella. Persianlahdella rantaviivaa on noin 20 kilometriä ja Omaninlahdella noin 80 kilometriä. Emiraattiin kuuluva alue on hyvin hajanainen, eikä rajan kulkua ole kaikkialla edes määritelty kovin tarkasti. Sharjan ydinalue ulottuu noin 100 kilometriä Persianlahdelta luoteesta Musandamin niemimaalle kaakossa. Omaninlahden puolella emiraattiin kuuluu myös kolme pientä enklaavia, Dibba, Khor Fakkan ja Kalba. Dibba on jaettu Fujairan ja Omanin kanssa. Sharjalla on yhteistä rajaa kaikkien muiden kuuden arabiemiraatin kanssa sekä kansainvälinen raja Omanin kanssa. Suuri osa Sharjasta on aavikkoa. Se sisältää kuitenkin myös joitakin maatalousalueita, soita ja akaasiametsikköjä. Emiraattiin kuuluvia saaria ovat esimerkiksi Sir Bu Nuair. Abu Musa on kuulunut emiraattiin ja maa vaatii sitä yhä, mutta Iran on miehittänyt saarta vuodesta 1992.
Emiraatin pääkaupunki ja samalla suurin kaupunki on Sharjan kaupunki Persianlahdella. Muita suuria kaupunkeja on viisi. Khorfakkan on itärannikon suurin kaupunki. Al Dhaid on kolmannesi suurin. Al Badayer sijaitsee aavikolla. Kaksi muuta ovat Kalba ja oikeastaan kolmesta kylästä koostuva Dibba.
Historia
thumb|[[Kalban linnoitus.]] thumb|Sharjan vanhaakaupunkia. Sharjaa voidaan nykyisin kuvailla Yhdistyneiden arabiemiirikuntien kolmanneksi tärkeimmäksi emiraatiksi Dubain ja Abu Dhabin jälkeen. Se on kuitenkin historiallisesti ollut vielä voimakkaampi. Ensimmäiset historialliset maininnat Sharjan kaupungista ovat 1400-luvulta. 1700-luvulta lähtien aluetta alkoivat hallita Al Qasimien suku. Heistä tuli Sharjasta käsin yksi Persianlahden johtavista merivoimista. Tuolloin he hallitsivat myös suurempaa aluetta, joka ajoittain käsitti ylivallan esimerkiksi nykyisiin Ras al-Khaiman, Ajmanin ja Umm al-Qaiwainin emiraattien suhteen. Voimasuhteet ovat kuitenkin vaihdelleet ja muut hallitsijat ovat ajoittain olleet myös itsenäisiä. Keskusvalta ei myöskään koskaan ollut erityisen keskitetty.
Sharjan toiminta merellä ajoi heidät välikohtauksiin brittien kanssa. Britit pakottivat sen muiden emiraattien ohella allekirjoittamaan sarjan sopimuksia, joista ensimmäinen tehtiin vuonna 1820. Viimeinen vuonna 1892 johti niin sanottujen Sopimusvaltioiden muodostamiseen. Britit tunnustivat myös useiden aikaisemmin Sharjaan kuuluneiden emiraattien oman aseman. Ras al-Khaima tunnustettiin vuonna 1921. Kalba tunnustettiin vuonna 1936, mutta se jälleenliitettiin Sharjaan vuonna 1952. Samana vuonna myös Fujairasta tuli itsenäinen. Britit saivat aikaan myös hyvin monimutkaisen rajanvedon emiraattien välillä. Rajat ovat perua brittiviranomaisten selvityksistä vuodelta 1960-luvulta, jolloin rajoja vedettiin paikallisten hallitsijoiden toiveiden mukaan. Sharjan suhteet muihin emiraatteihin ovatkin rajanvetojen takia olleet ajoittain ongelmalliset. Brittivallan aikana Sharja alkoi myös jäädä jälkeen Dubaista ja Abu Dhabista. Sharjan oman sataman liettyessä korostui Dubain sataman merkitys.
Brittivalta alueella päättyi vuonna 1971. Samalla itsenäistyivät nykyiset Yhdistyneet arabiemiraatit. Seruraavana vuonna Sharjan hallitsijaksi nousi šeikki Sultan bin Muhammad al-Qasimi. Hänen edeltäjänsä ja veljensä Khalid bin Muhammad al-Qasimi oli saanut surmansa Saqr bin Sultan al-Qasimin vallankaappausyrityksessä. Saqr oli puolestaan itse syrjäytetty brittivallan aikana vuonna 1965, koska britit olivat pitäneet häntä liian myötämielisenä Egyptille ja arabinationalismille. Aikaisemmin Sharjan ja Iranin yhteishallinnassa ollut Abu Musan saari menetettiin iranilaisille näiden miehittäessä koko saaren vuonna 1992.
Hallinto
thumb|vasen|[[Sultan bin Muhammad al-Qasimi.]] Sharjan hallitsijat kuuluvat Al Qasimien hallitsijasukuun. Nykyinen hallitsija on šeikki Sultan bin Muhammad al-Qasimi. Osana Yhdistyneitä arabiemiraatteja Sharjalla on edelleen omia itsenäisiä toimintojaan. Osa toiminnoista on kuitenkin siirretty yhteiseen hallintaan. Näin tehtiin esimerkiksi asevoimille vuonna 1976. Sharjan erikoisuutena muihin emiraatteihin nähden alkoholin myynti on ollut kiellettyä vuodesta 1985 lähtien.
Talous
thumb|Khor Fakkanin satamaa. Nykyisin Sharjan talous on keskittynyt etenkin liikenteeseen ja teollisuuteen. Emiraatissa toimii esimerkiksi tuhansia pieniä tai keskikokoisia yrityksiä. Niiden toiminta-aloja ovat esimerkiksi tuotanto, kiinteistöt, maakaasu, matkailu, koulutus, terveydenhoito ja yrityspalvelut. Sen 19 teollisuusaluetta vastaavat lähes puolta koko Yhdistyneiden arabiemiraattien teollisesta tuotannosta. Emiraatilla on myös pienet öljy- ja maakaasuvarannot. Sharjan bruttokansantuote oli vuonna 2014 113,89 miljardia dirhamia.
Taloudellinen kehitys on keskittynyt pitkälti Sharjan kaupunkiin, jossa on toteutettu esimerkiksi uusia rakennushankkeita. Khor Fakkan on puolestaan tullut tunnetuksi kullan salakuljetuksen keskuksena. Vielä 1970-luvun alkuun saakka emiraatti sai huomattavan osan tuloistaan painattamalla postimerkkejä, jotka myytiin pääasiassa keräilijöille. Taloudellinen kehitys lähti myöhemmin liikkeelle paljolti Abu Dhabista ja Kuwaitista saadun taloudellisen tuen ansiosta.
Väestö
Vuonna 2015 Sharjan asukasluku oli 1 405 843. Vuonna 2012 vastaava lukema oli arviolta 1 171 097. Vuonna 2010 Yhdistyneiden arabiemiraattien kansalaisia asukkaista oli 153 365. Suurin osa emiraatin asukkaista on ulkomaalaisia.
Koke
Jorge Resurreción Merodio eli Koke (s. 8. tammikuuta 1992 Madrid, Madridin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Atlético Madridia. Koke on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura
Koke pelasi Atléticon nuorisojoukkueissa 12-vuotiaasta asti. Hän nousi seuran B-joukkueeseen vuonna 2008 ja debytoi edustusjoukkueessa vain vuotta myöhemmin. Koke tuli mukaan vaihtopelaajana Atléticon Ahvenanmaalla pelaamassa ystävyysottelussa Maarianhaminan IFK:ta vastaan kesäkuussa 2009. Ensimmäisen virallisen liigaottelun Koke sai nimiinsä saman vuoden syyskuussa, kun hän tuli niin ikään vaihdosta peliin toisella puoliajalla ottelussa Barcelonaa vastaan. Kaudella 2009–2010 hän pelasi pääasiassa B-joukkueessa. Helmikuussa 2011 Koke solmi seuran kanssa kesäkuuhun 2016 ulottuvan jatkosopimuksen ja on kuulunut vuoden alusta lähtien edustusjoukkueen kokoonpanoon. Koke teki ensimmäisen pääsarjamaalinsa helmikuun 26. päivänä 2012 numeroihin 2–2 päättyneessä kotiottelussa Sevillaa vastaan. Kaudella 2011–2012 hän pelasi Atléticon voittamassa Eurooppa-liigassa 13 ottelua mutta pääsi loppuottelussa vaihdosta kentälle vain aivan viime hetkiksi. Hän voitti Copa del Reyn 2013.
Kaudella 2013–2014 Koken edustama Atlético sijoittui toiseksi Mestarien liigassa häviten loppuottelussa Real Madridille. Hän auttoi seuransa voittamaan kuitenkin Espanjan mestaruuden ja antoi sarjassa toiseksi eniten maaliinjohtaneita syöttöjä (13). Kauden jälkeen Koke teki sopimuksen Atléticon kanssa vuoteen 2019 asti. Kaudella 2017–2018 Atlético putosi Mestarien liigasta lohkovaiheessa mutta jatkoi kansainvälistä kauttaan voittamalla Eurooppa-liigan, ja tällä kertaa Koke pelasi kaikki yhdeksän Eurooppa-liigan ottelua avauskokoonpanossa ja kahta ensimmäistä ottelua lukuun ottamatta täydet minuutit. Kaudella 2020–2021 Koke voitti toisen Espanjan-mestaruutensa, nyt joukkueen kapteenina.
Koke on jouluun 2022 mennessä pelannut Espanjan pääsarjassa 395 ottelua, joissa hän on tehnyt 37 ja syöttänyt 86 maalia. Mestarien liigassa hän on viimeistellyt 86 ottelussa viisi ja syöttänyt 11 maalia. Eurooppa-liigan 29 ottelussa hän on tehnyt kaksi maalia ja antanut viisi maalisyöttöä.
Maajoukkueura
Koke on edustanut Espanjaa eri ikäkausimaajoukkueissa. Hän toimi maansa joukkueen kapteenina syksyllä 2009 Nigeriassa pelatussa alle 17-vuotiaiden MM-turnauksessa, jossa Espanja sijoittui kolmanneksi. Koke valittiin Espanjan alle 19-vuotiaiden maajoukkueeseen, joka pelasi kesällä 2010 Ranskassa järjestetyssä ikäluokan EM-turnauksessa. Espanja jäi hopeasijalle hävittyään finaalissa Ranskalle. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 Koke pelasi neljä ottelua Espanjan turnauksen päättyessä puolivälieriin. Lontoon olympialaisissa 2012 hän pelasi Espanjan kaikissa kolmessa ottelussa. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 Koke pelasi neljä ottelua Espanjan voittaessa mestaruuden.
Koke pelasi Espanjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2013 ystävyysottelussa Ecuadoria vastaan. Brasilian MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi kaksi ottelua, joista jälkimmäisessä täydet minuutit. EM-kilpailuissa 2016 hän pääsi vain yhdessä ottelussa vaihdosta kentälle. Venäjän MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kahdessa ottelussa täydet minuutit ja tuli vaihdosta kentälle yhdessä ottelussa. Espanjan tappioon päättyneessä neljännesvälierässä Venäjää vastaan hän epäonnistui ottelun ratkaisseen rangaistuspotkukilpailun kolmantena espanjalaislaukojana. Kesän 2021 EM-kilpailuissa Koke pelasi avauskokoonpanossa Espanjan kaikissa kuudessa ottelussa. MM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa ensimmäisessä ottelussa.
Curtis
Curtis on yhdysvaltalaisen rap-artisti 50 Centin albumi, joka julkaistiin 11. syyskuuta 2007. Albumilla on mukana vierailijoina muun muassa Eminem, Justin Timberlake ja Timbaland. 50 Cent jopa ilmoitti harkitsevansa uransa lopettamista, jos Kanye Westin albumi Graduation myisi paremmin kuin hänen albuminsa. Näin myös kävi, mutta 50 Cent ei kuitenkaan lopettanut uraansa, vaan alkoi työstää uutta albumia, joka ilmestyi vuonna 2009.
50 Cent on kertonut albumin olevan yhtä aggressiivinen kuin Get Rich or Die Tryin’ ja The Massacre. Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan toisella sijalla, ja se myi ensimmäisellä viikollaan 691,000 kappaletta. Albumia on Yhdysvalloissa myyty 1,3 miljoonaa kappaletta ja maailmanlaajuisesti 5 miljoonaa kappaletta.
Matteus (nimi)
Matteus on miehen etunimi. Nimi on heprealaista alkuperää ja merkitsee alkukielessä Jahven lahjaa. Kristityissä maissa nimen on tehnyt suosituksi apostoli Matteus, jota pidetään myös Matteuksen evankeliumin kirjoittajana. Suomessa nimi Matteus on vuoden 2019 loppuun menneessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 507 henkilölle.
Matteuksen nimipäivä on aikoinaan ollut 21. syyskuuta, apostoli Matteuksen perinteisenä muistopäivänä, mutta nimi poistettiin kalenterista vuonna 1929. Kansanomaisesti päivä on ollut tunnettu nimellä Syys-Matti erotukseksi 24. helmikuuta vietettävästä Talvi-Matista, apostoli Mattiaan muistopäivästä, joka nykyäänkin on Matin nimipäivä.
Kultahelmilavastaja
Levinneisyys
Kultahelmilavastajaa tavataan Australian itäosissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Bill Koch
Bill Koch (s. 7. kesäkuuta 1955) on yhdysvaltalainen entinen maastohiihtäjä. Hän oli ensimmäisiä hiihtäjiä, jotka käyttivät virallisissa kisoissa luistelutyyliä.
Koch harrasti ensin yhdistettyä, mutta sittemmin ryhtyi keskittymään täysipainoisesti hiihtoon. 1974 hän sijoittui kolmanneksi nuorten EM-kisoissa ja saavutti ensimmäisenä amerikkalaisena maastohiihdon arvokisamitalin hiihdettyään hopealle 1976 Innsbruckin olympialaisten 30 kilometrin kilpailussa. Koch voitti kaudella 1981–1982 kautta aikain ensimmäisen virallisen maastohiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun. 1982 Oslon MM-kisoissa hän oli 30 kilometrillä pronssilla.
Koch kantoi Yhdysvaltain lippua vuoden 1992 talviolympialaisissa Albertvillessä. Hän oli aina vuoteen 2018 ja Kikkan Randallin ja Jessica Digginsin naisten parisprintin olympiakultaan asti Yhdysvaltain ainoa olympiamitalisti maastohiihdossa.
Zack Snyder
Zack Snyder (s. 1. maaliskuuta 1966 Greenbay, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän teki läpimurtonsa elokuvaohjaajana heti ensimmäisellä elokuvallaan Kuolleiden aamunkoitto. Sen jälkeen hän siirtyi ohjaamaan Frank Millerin sarjakuvaan perustuvaa elokuvaa 300, josta tuli suuri menestys ristiriitaisista arvosteluista huolimatta. Sen jälkeen häntä pyydettiin ohjaamaan Alan Mooren ja Dave Gibbonsin Vartijat-sarjakuvaan perustuvaa elokuvaa. Watchmen sai ilmestyessään hyviä arvosteluja ja menestyi hyvin.
Sarjakuvafilmatisoinneissaan Snyderilla on ollut tapana käyttää alkuperäistä sarjakuvaa storyboardina.
Elokuvateatteri Petit
Elokuvateatteri Petit sijaitsi Tampereella Hämeenkatu 31:ssä. Rakennus valmistui 1911 ja sen suunnitteli rakennusmestari Heikki Tiitola. Myöhäisjugendia edustavan talon rakennuttaja oli tamperelainen liikemies Isak Julin ja taloa kutsuttiin sen vuoksi myös Iisakin kirkoksi. Elokuvateatterin avajaiset olivat 17. syyskuuta 1911.
Elokuvateatterissa oli rakennuksen valmistuttua 373 paikkaa ja teatterirakennusta erotti Hämeenkadusta aidattu sisäpuutarha. Teatteriin mentiin alun perin sisäpuutarhan läpi värikkäin sähkölampuin valaistun kaariportin kautta. Vuonna 1935 teatterin sisätiloja uudistettiin arkkitehti Bertel Strömmerin piirustusten mukaan.
Petitin talon eteen Hämeenkadun varteen valmistui 1934 Bertel Strömmerin suunnittelema kaksikerroksinen funktionalismia edustava Hjorthin liiketalo, jota jatkettiin muutamia vuosia myöhemmin Hämeenpuiston suuntaan 6–7-kerroksisella asuin-, liike- ja toimistorakennuksella. Vuonna 1959 Petitin eteläisen julkisivun puolelle valmistui arkkitehti Jaakko Tähtisen suunnittelema lisärakennus ja samalla korttelin läpi avattiin City-käytäväksi kutsuttu jalankulkuväylä Hämeenkadulta Hallituskadulle.
Petit oli elokuvateatterina vuoteen 1987 saakka. Sen jälkeen rakennuksessa toimi muun muassa ravintola. Entinen Petitin rakennus ja Hämeenkatu 33:ssa sijainnut Hjortin talon matala liikesiipi purettiin vuonna 2006. Paikalle rakennettiin Asunto Oy Tampereen Westendin 7-kerroksinen asuin- ja liiketalo joka valmistui 2008.
Tilaääni
Tilaääni eli surround-ääni tarkoittaa sellaista äänentoistoa, jonka avulla pyritään luomaan vaikutelma tilasta. Esimerkiksi elokuvassa näkyvän auton ääni voidaan saada kuulostamaan siltä, kuin auto liikkuisi tilassa katsojan ohi. Tämän toteutuksessa käytetään monikanavatekniikkaa.
Ensimmäinen monikanavaäänen kaupallinen sovellus oli Walt Disneyn elokuvassa Fantasia vuonna 1940 (6-kanavainen Fantasound). Nykyään tunnetuimpia järjestelmiä ovat Dolby Digital ja DTS (Digital Theater Sound) sekä vähemmän tunnettu mutta nykyisin kohtalaisen yleinen SDDS. Kotiteatterien äänijärjestelmistä yleisin on 5.1-ääni, mutta Blu-ray-tallenteissa voi olla tarjolla jopa 7.1-kanavainen ääni tai Dolby Atmos -tilaääni.
Numeromerkinnät
Monikanavaista ääntä merkitään usein numeroin, yleisesti käytössä olevat tilaäänikanavat ovat 5.1, 7.1, 7.2, 9.1 ja 9.2. Näistä numeroista ensimmäinen kertoo kuinka monta normaalin taajuusalueen kaiutinta kuuntelijan ympärillä on ja jälkimmäinen, kuinka monta matalien taajuuksien subwoofer-kaiuttimia on. Mitä suurempia nämä luvut ovat, eli mitä enemmän kaiuttimia on käytössä, sitä tarkemmin eri äänien tulosuunnat erottuvat.
Westfalenin kuningaskunta
Westfalenin kuningaskunta oli 2,6 miljoonan asukkaan kuningaskunta Saksassa, joka oli olemassa vuodesta 1807 vuoteen 1813. Siihen kuului Hessen ja muita nykypäivän Saksan alueita. Kuningaskunta oli Ranskan ensimmäisen keisarikunnan vasallivaltio, jota hallitsi Napoleon I:n veli Jérôme Bonaparte.
Ionisidos
Ionisidos muodostuu elektropositiivisen metallin ja elektronegatiivisen epämetallin tai moniatomisen ionin välille. Moniatominen ioni on muodostunut kovalenttisin sidoksin toisiinsa liittyneistä atomeista. Elektronegatiivisempi osapuoli vetää sidoselektroneja niin voimakkaasti puoleensa, että ne käytännössä siirtyvät sille kokonaan. Tällöin elektropositiivinen ioni (kationi) saa positiivisen varauksen ja elektronegatiivinen ioni (anioni) puolestaan negatiivisen varauksen.
Hyvä esimerkki suolasta on natriumkloridi eli ruokasuola. Se koostuu Na+- ja Cl--ioneista, joiden elektronegatiivisuusero on 2,1. Natriumkloridilla on kuutionmuotoinen ionihila, jossa kukin kloridi-ioni sitoutuu kuuteen natriumioniin ja kukin natriumioni vastaavasti kuuteen kloridi-ioniin.
Linja 4 (New Yorkin metro)
Linja 4 on yksi New Yorkin metron linjoista. Se on merkitty vihreänä opasteissa, kartoissa ja linjaopasteissa. thumb|250px|[[South Ferryn metroasema toimii 1-linjan ja entisen 9-linjan pääteasemana.]]
Isohelmilavastaja
Isohelmilavastaja (Chlamydera nuchalis) on lavastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Isohelmilavastajaa tavataan Australian pohjoisosissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Loistokääpiöahven
Loistokääpiöahven (Apistogramma agassizii) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji.
Koko
Koiraskalat voivat kasvaa noin yhdeksän senttimetrin, naaraat vain kuuden sentin mittaisiksi. Koiraat ovat värikkäämpiä ja niiden evät ovat suuremmat. Naarailla pyrstöevä on pyöristynyt eikä pitkänomainen kuten koirailla.
Alkuperä
Loistokääpiöahven on kotoisin Etelä-Amerikasta, Amazonasista.
Käyttäytyminen
Loistokääpiöahvenia voi pitää pareittain tai haaremissa, jossa on yksi koiras ja vähintään kaksi naarasta. Loistokääpiöahvenet kutevat suhteellisen helposti. Kutu tapahtuu luolaan, jossa naaras hoitaa poikasiaan, tällöin tulee varmistaa sen ruoan saanti tiputtamalla ruokaa lähelle luolan suuta. Mätimunia on yhdellä kerralla noin 150 kappaletta.
Kaloja valittaessa tulee kiinnittää huomioita kalan silmiin, eviin ja vatsaan. Silmien pitää olla kirkkaat, evien ehjät ja vatsan sopusuhtainen tai hiukan pyöreä, ei lommolla. Ahvenet ovat usein sisäloisten riivaamia ja ne tulisikin aina loislääkitä, ennen kuin ne laitetaan muiden kalojen sekaan.
Loistokääpiöahvenen seuraan soveltuvat samoissa vesiarvoissa viihtyvä pienet tai keskisuuret kalat, kuten tetrat, barbit, rasborat, monniset, plekot, imumonnit, nuoliaiset ja rihmakalat. Muiden ahventen, rihmakalojen ja pohjakalojen yhdistämisessä tulee huomioida tilan tarve, jotta reviirikiistoilta vältyttäisiin.
Vesiolot ja ravinto
Sopivan veden pH-arvo on 5,5-7,0, lämpötila 25-28 celsiusastetta ja kovuus: alle 10 dGH.
Loistokääpiöahvenen ruokavalioon kuuluvat sekä hiutaleet että pohjatabletit. Kuivatut tai pakastetut pikkuötökät ovat myös tärkeä osa ruokavaliota ja niitä tulisi antaa vähintään kerran viikossa.
Akvaarion minimikoko on noin 80 litraa ja siellä tulee olla runsaasti kasvillisuutta, kiviä ja kantoja luomassa piilopaikkoja. Jos samaan altaaseen haluaa lisäksi muita pohjalla eläviä asukkaita tulee altaan olla vähintään 120 litraa, mieluummin 200 litraa, koska kutuaikana loistokääpiöahvenet ovat reviiritietoisia ja silloin muut asukkaat saavat kyytiä.
Violetta Villas
Violetta Villas (s. 10. kesäkuuta 1938 – 5. joulukuuta 2011 ) oli puolalaissyntyinen laulaja, äänialaltaan sopraano. Hänen koko nimensä oli Czesława Maria Violetta Elise Gospodarek-Kowalczyk de domo Cieślak.
George Burdi
18-vuotiaana Burdista tuli aktiivinen valkoihoisten etuasemaa ajavan aatesuuntauksen kannattaja, ja jo 21-vuotiaana hän oli Church of the Creator -liikkeen Kanadan osaston johtaja. Esiintyen pseudonyymillä ”Reverend (Pastori) George Eric Hawthorne” hän perusti RaHoWa-yhtyeen vuonna 1989. Yhtyeen nimi juontuu sanoista ”Racial Holy War” ja siitä tuli 1990-luvun merkittävin ns. White Power -musiikkia soittava kokoonpano.
Burdi toimi perustajana ja johtajana Resistance Records -levy-yhtiössä.
Vuonna 1995 Burdi tuomittiin pahoinpitelystä 12 kuukauden vankeuteen hänen potkaistuaan kansallissosialismia vastustanutta aktivistia kasvoihin RaHoWan konsertin jälkeisessä mellakassa Ottawassa 1993.
Vuonna 1997 poliisi ratsasi Burdin kodin ja Resistance Recordsin toimiston. Häntä syytettiin ”tietoisesta vihamielisyyden edistämisestä”.
Vuonna 2001 Burdi myi Resistance Recordsin National Alliancelle ja jätti White Power -suuntauksen.
Nykyään Burdi toimii muusikkona monietnisessä Novacosm-yhtyeessä ja kannattaa itämaista henkisyyttä korostavaa ideologiaa.
Edit Miklós
thumb|220px|Miklós [[Altenmarkt-Zauchenseessa 2009.]] Edit Miklós (s. 31. maaliskuuta 1988 Miercurea-Ciuc, Harghita) on romanialaissyntyinen alppihiihtäjä, joka on edustanut Unkaria vuoden 2011 alusta lähtien.
Miklós sijoittui nuorten MM-kilpailujen syöksylaskussa kuudenneksi 2007 ja viidenneksi 2008. Aikuisten MM-kilpailuissa hän oli Val d’Isèressä 2009 syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa 18:s, Schladmingissa 2013 superalppiyhdistetyssä 19:s. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän keskeytti syöksylaskun eturistisiteen repeämän vuoksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui syöksylaskussa seitsemänneksi, supersuurpujottelussa 15:nneksi ja superalppiyhdistetyssä 16:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli syöksylaskussa kolmastoista.
Miklós kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Val d’Isèren supersuurpujottelussa joulukuussa 2005. Ensimmäiset maailmancuppisteensä hän sai oltuaan 30:s St. Moritzin supersuurpujottelussa joulukuussa 2008. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Crans-Montanan syöksylaskussa maaliskuussa 2014. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas St. Moritzin syöksylaskussa tammikuussa 2015. Hän oli kolmas myös Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2016.
Euroopan cupin osakilpailussa Miklós on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi ja Etelä-Amerikan cupissa kolmanneksi.
Blues for the Red Sun
Blues for the Red Sun on Kyussin vuonna 1992 julkaistu toinen studioalbumi. Se on nimetty Carl Saganin TV-sarjan Cosmos jakson "Blues for a Red Planet", mukaan. Albumi on yksi stoner rock-genren kantalevytyksiä. Sleepin Holy Mountainin ja Monster Magnetin Spine of Godin ohella se on yksi stoner rockin pilareista.
Q -lehti nimesi sen yhdeksi kaikkien aikojen 50 raskaimmaksi albumiksi vuonna 2001.
Monsieur Mosse
Monsieur Mosse (oik. Raimo Urmas Jääskeläinen; 26. toukokuuta 1932 Helsingin maalaiskunta – 22. elokuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen maskeeraaja ja parturi-kampaaja. Hänet tunnetaan ensimmäisenä avoimesti homoseksuaalisena julkisuuden henkilönä Suomessa.
1970-luvulla Monsieur Mosse pyöritti kauneussalonkeja Helsingissä ja Tampereella. Vuonna 1971, jolloin homoseksuaalisuus dekriminalisoitiin Suomessa, Mosse kertoi julkisuudessa seksuaalisesta suuntautumisestaan. Hän oli vakituinen henkilö sensaatiolehti Hymyn sivuilla. Monsieur Mosse julkaisi toimittaja Timo Korpin kirjoittaman muistelmateoksen Voi pojat, kun tietäisitte! vuonna 1981. Hän kuoli vuonna 1992 sydänleikkauksen jälkeisiin komplikaatioihin.
Taiteilijanimi Mosse juontuu samannimisestä roolihahmosta, jota hän näytteli Åke Lindmanin ohjaamassa elokuvassa Laukaus Kyproksessa. Hän oli elokuvassa myös maskeeraajana.
Archaeoraptor
pienoiskuva|Archaeoraptorin väärennetty fossiili.
Brabantin herttuakunta
Brabantin herttuakunta oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan valtio, joka perustettiin vuonna 1183. Valtio kesti vuoteen 1581, ja se käsitti alueita nykyisten Belgian ja Alankomaiden alueista.
Archaeoraptor
Archaeoraptor oli fossiili, jonka uskottiin olevan linnun ja liskon välimuoto. Se kuitenkin paljastui väärennökseksi.
Brabantin herttuakunta
Nykyään kaikki herttuakunnan entiset alueet lukuun ottamatta enklaaveja sijaitsevat Belgiassa, lukuun ottamatta Hollannin Pohjois-Brabantin provinssia.
Archaeoraptor
Tapahtumat
Marraskuussa 1999 National Geographic julkaisi uutisen Liaoningin maakunnasta Kiinasta löytyneestä fossiilista, joka oli tulkittavissa liskon ja linnun välimuodoksi. Toimittaja Christopher Sloan kirjoitti, että löytö on ”todellinen puuttuva lenkki monimutkaisessa ketjussa, joka yhdistää dinosaurukset lintuihin”. Väitetty välimuoto sai nimekseen Archaeoraptor liaoningensis. Paljastui, että kiinalaiset fossiilinkerääjät olivat väärentäneet sen: ruumis oli Yanornis martini -fossiililta ja häntä oli peräisin Microraptor zhaoianus -fossiililta.
National Geographic sai moitteita uutisoinnista, koska vertaisarvioidut lehdet Nature ja Science olivat molemmat hylänneet Archaeoraptor-uutisen ja ilmoittaneet, että uutinen ei täyttänyt lehtien standardeja, koska oli syytä epäillä, että fossiilia oli käsitelty ja että se oli laittomasti salakuljetettu Utahin Monticellon dinosaurusmuseoon.
Pentobarbitaali
pienoiskuva|Australialainen eutanasiakone joka annostelee potilaaseen tappavan annoksen pentobarbitaalia. Pentobarbitaali (5-etyyli-5-(1-metyylibutyyli)-barbituurihappo) on barbituraatteihin kuuluva lyhytvaikutteinen sedatiivinen lääkeaine. Lääkettä myydään mm. nimellä Nembutal.
Pentobarbitaalia käytetään yleensä anestesian esilääkityksenä ja sen aikana, joskus unilääkkeenä ja eläinlääketieteessä varsinaisena anestesialääkkeenä. Sitä käytetään myös Reyen oireyhtymän hoidossa ja vaikean aivovaurion saaneilla poistamaan kallonsisäistä painetta.
Pentobarbitaalia käytetään eläinlääketieteessä eutanasiaan fenytoiinin kanssa tai yksinään. Sitä on käytetty ihmisilläkin eutanasiaan Australian Pohjoisterritoriossa ennen eutanasian kieltämistä lailla. Joissakin Yhdysvaltain osavaltioissa pentobarbitaalilla on korvattu tiopentaali kuolemantuomion täytäntöönpanossa, koska jälkimmäisen saatavuudessa oli ongelmia.
Pentobarbitaalin biologinen puoliintumisaika veriplasmassa on 15–48 tuntia, jota voidaan nopeuttaa trisyklisillä masennuslääkkeillä.
Brabant
Brabant voi tarkoittaa seuraavia:
Yhdysvaltain ulkoministeriö
Yhdysvaltain ulkoministeriö on ministeriö, joka huolehtii Yhdysvaltojen kansainvälisistä suhteista. Se perustettiin 27. heinäkuuta 1789 ja on maan vanhin ministeriö. Ministeriö toimii Harry S Truman Building -nimisessä rakennuksessa Washington (DC):ssä muutaman korttelin päässä Valkoisesta talosta. Ministeriötä johtaa Yhdysvaltain ulkoministeri.
Budjetti
Yhdysvaltain ulkoministeriön budjetti vuonna 2021 oli 71,58 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Vuonna 2020 budjetti oli 57,21 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Rusovatsalavastaja
Rusovatsalavastaja (Chlamydera lauterbachi) on lavastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Rusovatsalavastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti suhteellisen yleinen. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Martti Lappalainen
Martti Eemil Lappalainen (11. huhtikuuta 1902 Liperi – 6. lokakuuta 1941 Mäntysova, Itä-Karjala) oli suomalainen maastohiihtäjä.
Lappalainen voitti hiihdon maailmanmestaruuskilpailuista kaksi mitalia: kultaa viestistä ja pronssia 18 kilometriltä Sollefteåssa 1934. Hän osallistui myös kaksiin Lahdessa järjestettyihin MM-kilpailuihin: vuonna 1926 hän sijoittui 30 kilometrillä kuudenneksi ja vuonna 1938 50 kilometrillä 39:nneksi.
Olympialaisissa Lappalainen oli Suomen sotilaspartiohiihtojoukkueen varamies Chamonix'ssa 1924, sijoittui 18 kilometrillä seitsemänneksi ja 50 kilometrillä yhdeksänneksi Sankt Moritzissa 1928 sekä oli neljäs 18 kilometrillä Lake Placidissa 1932.
Lappalainen edusti urallaan Liperin Kivekkäitä ja Pohjois-Karjalan Hiihtoseuraa. Hän voitti 10 kilometrin Suomen mestaruuden vuosina 1929–1931. Vuonna 1927 hän hiihti SM-kisojen 10 kilometrillä saman ajan kuin Matti Raivio mutta hävisi tälle uusinnassa. Lappalainen voitti 50 kilometrin kilpailun Holmenkollenilla 1928 ja Salpausselällä 1929.
Martti Lappalaisen veli Tauno Lappalainen oli myös menestynyt hiihtäjä. Heistä on Veikko Jalavan vuonna 1967 tekemä yhteispatsas Liperissä.
Martti Lappalainen kaatui jatkosodassa vääpelinä ilmapommituksessa.
Armi Hosia
Armi Laila Hosia (o.s. Kurkinen; 28. kesäkuuta 1909 Joensuu – 9. heinäkuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hosia valittiin eduskuntaan Suomen Kansanpuolueen listoilta vuoden 1954 vaaleissa, ja hän toimi kansanedustajana vuoteen 1966 saakka. Hän oli opetusministerinä Ahti Karjalaisen ensimmäisessä hallituksessa. Hosia toimi myös Suomen Kansanpuolueen varapuheenjohtajana vuosina 1958–1962 sekä kaupunginvaltuutettuna Helsingissä ja Hämeenlinnassa.
Hosia valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1935. Hän toimi 1930- ja 1940-luvulla oppikoulun ja kansanopiston opettajana ja vuosina 1950–1953 Suomen kansanopistoyhdistyksen toimistonhoitajana.
Hosia sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1965.
Hosian puoliso oli vakuutusjohtaja, talousneuvos Leo Hosia, jonka veli oli opetusministeri ja opetusministeriön kansliapäällikkö Heikki Hosia. Armi Hosian poika on Yleisradion ulkomaantoimittaja Martti Hosia.
Psychedelic Analysis
Albumi äänitettiin yhtyeen Psychedelic Analysis -kiertueen aikana aikavälillä 13. joulukuuta 2006–5. maaliskuuta 2007. Levy on myös osa 10th anniversary the BRILLIANT -julkaisukampanjaa, joka liittyi MUCCun kymmenvuotisen uran juhlintaan keväällä 2007.
Jevhenija Bosch
thumb Jevhenija Bohdanivna Bosch (,, alkuaan Jevhenija Hotlibivna Maisch, ; 3. syyskuuta (J: 22. elokuuta) 1879 Ajigiolin kylässä lähellä Otšakivia, Hersonin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 5. tammikuuta 1925 Moskova) oli bolševikkeja edustanut poliitikko. Hänestä tuli Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan ensimmäinen kansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja. Hän toimi Ukrainan bolševikkihallituksen väliaikaisena johtajana 17. joulukuuta 1917 – 9. maaliskuuta 1918.
Bosch oli syntyperältään juutalainen. Hänen puolisonsa oli tunnettu bolševikkijohtaja Georgi Pjatakov.
Poliittisen uransa Bosch aloitti vuonna 1890 kiinnostuttuaan sosiaalidemokraattisesta puolueesta. Hänestä tuli Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen Kiovan-komitean johtaja 1911. Vuonna 1912 hänet vangittiin, häneltä otettiin kansalaisoikeudet ja hänet karkotettiin eliniäksi Siperiaan.
Vallankumouksen 1917 jälkeen hänestä tuli Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen (bolševikkien) aluekomitean sihteeri Ukrainaan. Ukrainan itsenäistymisprosessi alkoi joulukuussa 1917, kun Saksa ja Neuvosto-Venäjä solmivat aselevon Brest-Litovskin rauhanneuvotteluissa. Bolševikit pyrkivät vastustamaan Ukrainan kansallisten sosiaalidemokraattien itsenäisyyspyrkimyksiä ja kilpailevaa Ukrainan kansantasavaltaa sekä muodostamaan entisestä Venäjän keisarikunnasta neuvostovaltaan perustuvan liittovaltion. Boschin johtajakaudella Ukrainassa valtaa piti käytännössä Ukrainan kansantasavallan hallitus, joka teki rauhan saksalaisten kanssa jo ennen Brest-Litovskin rauhansopimusta, minkä vuoksi Saksa tunnusti Ukrainan kansantasavallan. Tämän vuoksi myös Ukrainan neuvostovalta joutui julistautumaan itsenäiseksi kilpaillakseen suosiosta ukrainalaismielisten sosiaalidemokraattien kanssa. Bosch erosi tehtävästään 1918 vastalauseeksi sille, että Brest-Litovskin rauha teki Ukrainasta Saksan alamaisen.
Sittemmin Bosch palveli neuvostohallitusta monissa tehtävissä Ukrainan ulkopuolella. Tuskallisen sairauden murtamana hän teki itsemurhan vuonna 1925.
Ahmed Ahne
Ahmed Ahne (Iznogoud) on sarjakuvahahmo, joka haluaa kalifiksi kalifin paikalle. Hahmon keksi René Goscinny (1926–1977) ja sarjan piirtäjänä toimi alusta alkaen Jean Tabary (1930–2011), joka Goscinnyn kuoleman jälkeen vastasi myös käsikirjoituksista. Tabaryn jäätyä eläkkeelle hänen poikansa Nicolas Tabary (1966–) jatkoi sarjan piirtämistä.
Ensimmäinen Ahmed Ahne -albumi Le Grandvizir Iznogoud julkaistiin 1966 (Suomessa Suurvisiiri Ahmed Ahne, 1971). Vuonna 2012 julkaistiin Ranskassa sarjan 29. albumi (Iznogoud: President).
Sarjakuvan tapahtumat sijoittuvat Bagdadiin, jota hallitsee kalifi Harun El Pullah. Hänet kuvataan lempeäksi, mutta yksinkertaiseksi hallitsijaksi, jonka hänen suurvisiirinsä Ahmed Ahne yrittää keinolla millä hyvänsä nujertaa. Kolmas päähenkilö on Ahmed Ahneen miespuolinen palvelija Saunabad (Wa'at Alahf). Sarjakuvassa annetaan ymmärtää, että Harun El Pullah ei tiedä suurvisiirin juonista tätä vastaan: hän tottelee tätä lähes aina ja myös puhuttelee tätä nimellä ”Kelpo Ahmed Ahne”. Ahmed Ahneen juonet eivät ole koskaan toimineet tai vaihtoehtoisesti ne kääntyvät lopulta häntä itseään vastaan.
Goscinnyn käsikirjoittamat Ahmed Ahne -tarinat olivat lyhyitä ja useista tarinoista koostettiin yksi albumi. Tabaryn käsikirjoittamista tarinoista jotkin ovat yltäneet yksittäisinä albumimittaan.
Suomi on lähes ainoa kieli, jossa Ahmed Ahneen nimi on käännetty: melkein kaikissa muissa kielissä hahmon ja sarjakuvan nimi on alkuperäinen Iznogoud (äännetään kuten englannin is no-good = on kelvoton), enintään kirjoitusasu vaihtelee.
Albumeja
Käsikirjoitus René Goscinny, piirrokset Jean Tabary:
Käsikirjoitus ja piirrokset Jean Tabary:
Burman kieli
Burma (omakielinen nimi: ) on sinotiibetiläinen kieli, jota puhutaan Myanmarissa. Kielellä on noin 42,9 miljoonaa puhujaa, mikä tekee siitä maailman 37. puhutuimman kielen. Sillä on virallisen kielen asema Myanmarissa ja sitä puhutaan ensimmäisenä kielenä lähinnä maan tasankoalueilla, kun taas vuoristossa se on yleensä ihmisten toinen kieli. Vaikka valtion nimi on nykyään Myanmar, kielestä käytetään useimmiten nimeä "burma".
Kieltä kirjoitetaan burmalaisilla aakkosilla.
Kieli jaetaan kolmeen päämurteeseen.
Äännerakenne
Frikatiivit ääntyvät dentaalisina affrikaattoina. voi esiintyä tietyissä lainasanoissa, ja se voi myös ääntyä kuin. Soinnittomat sonorantit ääntyvät yleensä osittain soinnillisina:. Konsonantin jäljessä voivat ilmetä konsonantin palatalisaationa tai labialisaationa.
Prinssi Ahmedin seikkailut
Prinssi Ahmedin seikkailut (Die Abenteuer des Prinzen Achmed) on saksalaisen Lotte Reinigerin tekemä animaatioelokuva vuodelta 1926. Se on vanhin säilynyt pitkä animaatio.
Burman kieli
Äännerakenne
Burman vokaalit jaetaan kahteen keskenään täydennysjakaumallisesti esiintyvään ryhmään. Taulukossa esitetyt ryhmän 1 vokaalit esiintyvät vain avotavuissa, kun taas ryhmän 2 vokaalit, joita ovat sekä diftongit, esiintyvät joko nasaalisina tai glottaaliklusiilin sulkemissa umpitavuissa.
Burma on tonaalinen kieli. Tooneja on neljä:
Prinssi Ahmedin seikkailut
Elokuva on tehty siluettianimaationa. Vaikutteita se on saanut muun muassa Tuhannen ja yhden yön tarinoista.
Burman kieli
Äännerakenne
Redusoimattomilla tavuilla on tooni, kun taas redusoiduissa eli vähennetyissä tavuissa sävelkorolla ei ole merkitystä, ja niissä voi esiintyä ainoastaan lyhyt,.
Kielioppi
Burman kielen sanajärjestys on subjekti-objekti-verbi. Ainoa poikkeus on verbi ya/ga (olla), joka tulee suoraan subjektin jälkeen.
Adjektiivi
Burmassa adjektiivi tulee useimmiten ennen substantiivia. Superlatiivi muodostetaan etuliitteellä a ja jälkiliitteellä zonh.
Verbi
Burman kielen verbit eivät koskaan taivu.
Substantiivi
Burman kielessä substantiiveilla ei ole sukua. Monikko muodostetaan laittamalla substantiivin yhteyteen joitakin määrää ilmaisevia sanoja.
Sanasto
Suuri osa burman kielen sanastosta tulee paalin kielestä. Burmaan on tullut useita englanninkielisiä lainasanoja 1800-luvulta lähtien. Lähes kaikki burmankieliset sanat päättyvät vokaaliin.
Lukusanat 1–10 burmaksi:
Uusiseelantilainen viittomakieli
Uusiseelantilainen viittomakieli (NZSL) on Uudessa-Seelannissa käytetty viittomakieli. Siitä tuli yksi maan virallinen kieli englannin ja maorin ohella huhtikuussa 2006 ja näin ensimmäinen virallisen kielen asemassa oleva viittomakieli maailmassa. Uusiseelantilainen viittomakieli muistuttaa paljon brittiläistä ja australialaista viittomakieltä, mutta se ei ole sukua amerikkalaiselle viittomakielelle. Kuten muutkin luonnolliset viittomakielet, se kehittyi kuurojen keskuudessa riippumatta puhutuista tai kirjoitetuista kielistä.
Uusiseelantilaisessa viittomakielessä käytetään samoja kaksikätisiä sormiaakkosia kuin brittiläisessä ja australialaisessa viittomakielessä.
Uusiseelantilainen viittomakieli kehittyi 1800-luvulla. Ensimmäinen kuurojen koulu perustettiin 1878. Viittomakielen käyttö oli oralistisen opetuksen myötä kielletty kouluissa, mutta kuurot lapset kehittivät viittomakielen salaa brittiläisen viittomakielen pohjalta, ja käyttivät sitä koulussa ja koulun jälkeen.
Viittomakielentulkkausta käytetään jonkin verran tuomioistuimissa ja tärkeissä julkisissa tapahtumissa.
Kassaro
Kassaro on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin kaakkoisosassa 73 kilometriä Kitasta itään. Kunnassa on 21 600 ja kylässä 3 600 asukasta (vuonna 2009).
Kassaron kunta rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Kotouban ja Madinan, lännessä Sébékoron, etelässä Makanon ja idässä Koulikoron alueen Katin piirin Bossofalan kuntiin. Kunnassa sijaitsevat Kassaron ja Nafadji-coron metsäalueet. Ilmasto on sudanilaistyyppinen.
Kuntaan kuuluu 17 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Lisäksi on bambaroita, mandinkoja, soninkeja, maureja ja kagoroja.
Kassaron kautta kulkee Kitan ja Katin välinen maantie RN24 sekä Dakarin–Nigerin rautatie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, riisi, maapähkinä, puuvilla, maissi ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi hyödynnetään metsiä ja harjoitetaan kaupankäyntiä.
Palveluihin kuuluu seitsemän alakoulua, yläkoulu ja neljä terveyskeskusta. Nähtävyyksiä ovat Kondoun linnoitus, Mossobanin kukkula ja Mogoyobougoun luola.
Banaanityöläisten joukkomurha
thumb|Banaaniyhtiön työntekijöiden lakonjohtajia Banaanityöläisten joukkomurha  oli 6. joulukuuta 1928 Ciénagan kaupungissa Kolumbiassa tapahtunut väkivaltainen selkkaus, jossa Kolumbian armeija kukisti väkivalloin parempia työolosuhteita vaatineen työläisjoukon.
Yhdysvaltalaisen United Fruit Companyn työläiset vaativat muun muassa 8 tunnin työpäivää ja 6-päiväistä työviikkoa, sekä toivoivat vuoropuhelua työnantajan kanssa. Tapahtumassa sai surmansa tuntematon määrä hedelmäplantaasin työntekijöitä. Arviot kuolleiden määrästä vaihtelevat eri lähteissä 47–2 000 ihmisen välillä.
Van Allenin vyöhyke
thumb|Hiukkastiheys Van Allenin vyöhykkeillä.
Van Allenin vyöhykkeitä on kaksi. Ne kiertävät maata ja ulottuvat 65 asteen päähän päiväntasaajasta; napa-alueilla on reikä. Sisempi vyö on noin 1 000 – 6 000 kilometrin korkeudessa maanpinnasta ja koostuu lähinnä positiivisesti varatuista protoneista. Sen protonien energia on yli 100 megaelektronivolttia. Tämän sisemmän vyön alueella Maan magneettikenttä on huomattavasti voimakkaampi kuin ulomman.
Ulompi Van Allenin vyö on 10 000 – 65 000 kilometrin korkeudessa, voimakkaimmillaan 14 500 – 19 000 kilometrissä, ja koostuu lähinnä negatiivisesti varatuista elektroneista. Ulompi vyöhyke heikkenee nopeasti etäisyyden kasvaessa siten, että elektronin liike-energia E > 40 keV pienenee 100 kilometrin säteellä tuhatkertaisesti. Muutos johtuu aurinkotuulesta. Elektronien seassa on ioneja: protoneja, alfahiukkasia (heliumytimiä) ja happi-ioneja. Ionit tulevat luultavasti monista eri lähteistä Van Allenin vyöhön.
Van Allenin vyöhykkeiden olemassaolo oli ennustettu jo ennen satelliittien aikaa. Ne löydettiin yhdysvaltalaisten satelliittien Explorer 1:n 31. tammikuuta 1958 ja Explorer 3:n tekemistä mittauksista, joita tutki professori James Van Allen. Explorer 4 ja Pioneer 3 kartoittivat säteilyvyöhykkeiden muodon.