cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rare Exports
Juoni
Retkikunnan rahoittaja, Riley (Per Christian Ellefsen), kuitenkin kertoo, ettei heidän kiinni saamansa otus ole joulupukki, vaan yksi tämän palvelijoista (tontuista). Tontut piirittävät heidät ja surmaavat Rileyn. Pietari, Rauno, Piiparinen ja Aimo pakenevat erääseen halliin, josta löytävät jäänlohkareen sisällä viruvan oikean Joulupukin ja kylästä kaapatut lapset perunasäkeissä. Tontut aikovat lämpöpattereilla sulattaa jään Joulupukin ympäriltä, jotta tämä pääsisi rankaisemaan lapsia. Pietari houkuttelee laatimansa suunnitelman mukaan Piiparisen kanssa lasten avulla tontut pois Joulupukin luota, ja Aimo ja Rauno räjäyttävät pukin hallista löytyvän dynamiitin avulla. Elokuvan lopussa he alkavat kouluttaa tonttuja joulupukeiksi ja opettavat niitä pitämään lapsista. Kun jouluun on jälleen 24 päivää aikaa, pukit on puettu ja pakattu laatikoihin, ja miesten perustama Rare Exports -yhtiö myy niitä kalliiseen hintaan ympäri maailmaa.
Vastaanotto
Rare Exports esitettiin 7. elokuuta 2010 Sveitsissä Locarnon elokuvajuhlilla, joilla se palkittiin Variety-lehden Piazza Grande -palkinnolla. Myös Varietyn arvostelija Jay Weissberg kehui elokuvaa kiittäen muun muassa sen korkeita tuotantoarvoja. Syyskuussa elokuvasta järjestettiin Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla yksi näytös. Yleisön joukossa ollut Helsingin Sanomien kriitikko Veli-Pekka Lehtonen arvioi sen olevan yksi vuoden parhaista kotimaisista elokuvista – ellei jopa paras. Lokakuussa Rare Exports valittiin espanjalaisilla Sitgesin elokuvajuhlilla parhaaksi elokuvaksi. Lisäksi Helander valittiin parhaaksi ohjaajaksi ja Mika Orasmaa palkittiin parhaasta kuvauksesta.
Rotten Tomatoes -elokuvasivuston keräämistä 72:sta arvostelusta 89 prosenttia on sivuston mukaan myönteisiä. The New York Timesin kriitikko Jeannette Catsoulis kutsui elokuvaa ”hyytävän kauniiksi” ja ”kieroutuneen leikkisäksi”. Hän piti erityisesti sen tunnelmasta ja musiikista. Helsingin Sanomien Pertti Avolan mielestä elokuva on ”hauska, omaperäinen ja toimiva”. Hänen mielestään Rare Exports edustaa uutta suomalaista elokuvasukupolvea, joka vetoaa kansainvälisesti ilman ulkomaisten esikuvien jäljittelyä.
Näyttelijä Cate Blanchett on maininnut elokuvan yhdeksi suosikkielokuvistaan.
Ohjaaja Jalmari Helander ja tuottaja Petri Jokiranta palkittiin Rare Exportsissa tehdystä yhteistyöstä elokuvataiteen valtiopalkinnolla vuonna 2011. Palkintoperusteluissa todettiin heidän yhteistyönsä olevan "taidetta ja luovaa tuottajuutta parhaimmillaan".
Pierre Mouallem
Pierre Mouallem (s. 10. toukokuuta 1928) on palestiinalainen melkiittinen katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Società dei Missionari di San Paolon papiksi 21. marraskuuta 1955 ja nimitettiin Nossa Senhora do Paraíso em São Paulon eparkian johtoon Brasiliaan 20. huhtikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maximos V Hakim, jota avustivat Jean Mansour ja Jean Assaad Haddad.
Tuija Parvikko
Tuija Parvikko on suomalainen poliittisen ajattelun ja teorian tutkija. 1980-luvulla Parvikko oli tuomassa Suomeen italialaisessa ja ranskalaisessa feminismissä vaikuttanutta Luce Irigarayn radikaalia sukupuolieron teoriaa. Hänen ensimmäiset teoksensa ja artikkelinsa käsittelivätkin italialaista feminismiä. Väitöskirjan hän kuitenkin teki Hannah Arendtin poliittisesta ajattelusta ja väiteltyään vuonna 1996 Parvikko on jatkanut tutkimuksiaan poliittisesta ajattelusta keskittyen poliittisen arviointikyvyn ja muistin politiikan teemoihin.
Parvikko on toiminut myös kolumnistina ja kriitikkona muun muassa Helsingin Sanomiin, Kansan Uutisiin ja Tampereen yliopiston Aikalaiseen sekä ollut valtio-opin yliassistenttina.
Reijo Kiiskilä
Reijo Eero Sakari Kiiskilä (2. lokakuuta 1964 Sievi – 15. marraskuuta 2002 Sievi) oli suomalainen painonnostaja.
Kiiskilä sijoittui Soulin 1988 olympialaisissa alle 67,5 kilogramman sarjassa 11:nneksi. EM-kilpailuissa hän saavutti työnnössä pronssia vuonna 1988 sekä sijoittui yhteistuloksissa 12:nneksi vuonna 1987 ja neljänneksi vuonna 1988. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1987.
Seuratasolla Kiiskilä edusti Sievin Sisua. Hän voitti Suomen mestaruuden alle 67,5-kiloisissa vuosina 1987, 1988, 1989, 1991 ja 1992, alle 75-kiloisissa vuonna 1990, alle 70-kiloisissa vuonna 1994 sekä alle 76-kiloisissa vuonna 1995.
Kiiskilän parhaat tulokset alle 67,5-kiloisissa olivat 135 kg tempauksessa, 165 kg työnnössä ja 297,5 kg yhteistuloksessa. Alle 75-kiloisissa hänen parhaat tuloksensa olivat 135 kg tempauksessa, 170 kg työnnössä ja 305 kg yhteistuloksessa. Kiiskilän valmentajana toimi Jaakko Kailajärvi.
Softengine
Historia
Softengine perustettiin Seinäjoella vuonna 2011. Vuonna 2012 Softengine voitti Suomen Lions-liiton järjestämän nuorille tarkoitetun valtakunnallisen SKEBA-skaban. Valtakunnallisessa Nuori Kulttuuri Sounds 2012 -tapahtumassa Softengine sai 500 euron palkinnon. Yhtye julkaisi vuonna 2012 omakustannealbumin.
2014: Euroviisut ja esikoisalbumi
Vuonna 2014 yhtye teki usean albumin kattavan levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa.
Softengine osallistui vuoden 2014 Uuden Musiikin Kilpailuun kappaleella ”Something Better” ja eteni suoraan karsinnasta finaaliin. Yhtye voitti kilpailun ja pääsi näin edustamaan Suomea vuoden 2014 Eurovision laulukilpailuihin Kööpenhaminaan.
Softengine selvisi kilpailun finaaliin, joka käytiin 10. toukokuuta 2014. Siellä se saavutti 11. sijan, mikä oli osallistujamäärään suhteutettuna Suomen siihen astisen viisuhistorian toiseksi paras sijoitus. Ainoastaan kilpailun vuonna 2006 voittanut Lordi oli onnistunut jättämään enemmän kilpailijoita taakseen. Vuonna 2021 Blind Channel sijoittui kilpailun kuudenneksi.
Softenginen toinen single, ”Yellow House”, julkaistiin 13. kesäkuuta 2014. Kappale voitti julkaisuviikollaan YleX:n Rytmibarometrin. Esikoisalbumi We Created the World julkaistiin 17. lokakuuta 2014.
Syyskuussa 2014 yhtye kutistui nelimiehiseksi, kun basisti Eero Keskinen erosi yhtyeestä. Keskinen kertoi eron syyksi taiteelliset erimielisyydet.
2015–: Uutta musiikkia
Alkuvuodesta 2015 Softengine oli aloittanut kirjoittamaan kappaleita seuraavalle albumilleen. Ensimmäinen esikoisalbumin ulkopuolinen single, ”All About You & I”, julkaistiin 17. kesäkuuta 2015. Albumi oli tarkoitus julkaista kahdessa osassa kahtena erillisenä EP:nä. Ensimmäinen osa, From Earth, From Ashes, From Dust, julkaistiin 4. joulukuuta 2015. Toista osaa ei kuitenkaan toistaiseksi ole julkaistu. Laulaja-kitaristi Topi Latukan mukaan yhtyeen musiikkityyli uudistui EP:llä esikoisalbumiin verrattuna.
Yhtye julkaisi elokuussa 2016 singlen ”Free Rider”, joka tulee sisältymään myöhemmin julkaistavalle EP:lle. EP:n toinen single ”She Is My Messiah” julkaistiin marraskuussa 2016.
Toukokuussa 2017 kosketinsoittaja Henri Oskár erosi yhtyeestä. Samalla muu yhtye ilmoitti jatkavansa triona.
Jari Lyytimäki
Jari Lyytimäki (ent. Välimäki, s. 1972 Karkku) on suomalainen tietokirjailija ja tutkija. Hän toimii johtavana tutkijana Suomen ympäristökeskuksessa ja on ympäristönsuojelutieteen dosentti Helsingin yliopistossa.
Lyytimäki on koulutukseltaan filosofian tohtori ympäristömuutoksesta ja -politiikasta. Hän on valmistunut Helsingin yliopistosta pääaineenaan ympäristönsuojelu. Lyytimäki on työskennellyt Suomen ympäristökeskuksessa eri tehtävissä vuodesta 1997 alkaen. Lyytimäki on tutkinut muun muassa ilmastonmuutosta ja vesistöjen rehevöitymistä koskevaa uutisointia, kestävän kehityksen indikaattoreita ja ympäristötiedon hyödyntämistä päätöksenteossa. Helmikuussa 2015 hänelle myönnettiin yhdessä Janne Rinteen kanssa Koneen Säätiön Vuoden Tiedekynä -palkinto valosaastetta käsittelevästä tietokirjasta Valon varjopuolet. Toukokuussa 2018 ilmestynyt Lyytimäen kirjoittama Huumori ympäristönsuojelussa käsittelee laaja-alaisesti komiikan ja ympäristökysymysten suhdetta.
Luettelo Suomen rauhoittamattomista linnuista
Jos vahingon estämiseksi on tarpeen eikä ole muuta tyydyttävää ratkaisua, riistanhoitopiiri voi antaa luvan rauhoituksesta poikkeamiseen.
Carlo Sforza
Sforza aloitti diplomaatinuransa vuonna 1896 ja työskenteli Italian lähetystöissä eri puolilla maailmaa. Vuodesta 1911 hän oli lähettiläänä Pekingissä ja vuodesta 1916 Belgradissa sekä vuonna 1919 lyhyen aikaa Konstantinopolissa. Hänet nimitettiin 1919 myös senaattoriksi. Sforza toimi 1919–1920 ulkoministeriön alivaltiosihteerinä sekä 1920–1921 Giolittin hallituksen ulkoministerinä. Hän osallistui vuoden 1920 Span konferenssiin ja johti neuvotteluja Ylä-Sleesian rajajärjestelyistä. Sforza edusti myös Italiaa samana vuonna Rapallon neuvotteluissa, joissa sovittiin rajanvedosta Jugoslavian kanssa. Hän keksi ratkaista Fiumen kaupunkia koskeneen kiistan tekemällä siitä Fiumen vapaavaltion. Samalla hän luopui Italian nationalistien vaatimuksista Albaniaan ja Pohjois-Dalmatiaan, mikä ärsytti varsinkin fasisteja. Sforza nimitettiin helmikuussa 1922 Italian suurlähettilääksi Pariisiin, mutta hän erosi saman vuoden marraskuussa, koska ei tahtonut palvella Benito Mussolinin hallitusta. Hän lähti vuonna 1926 maanpakoon.
Fasistien vallan aikana Sforza asui ulkomailla, vuoteen 1939 Belgiassa ja vuodesta 1940 Yhdysvalloissa, ja toimi luennoitsijana. Hän palasi Italiaan 1943 ja toimi sodanjälkeisessä hallituksessa eri tehtävissä. Hänet valittiin vuonna 1946 perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen tasavaltalaispuolueen edustajana. Sforza toimi Alcide De Gasperin hallituksen ulkoministerinä vuodesta 1947 aina heinäkuuhun 1951, jolloin hän vetäytyi eläkkeelle terveyssyistä. Sforzalla oli keskeinen rooli siinä, että Italia hyväksyi Pariisin rauhansopimuksen sekä liittyi OEEC:hen ja Natoon. Hän oli myös yksi Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen allekirjoittajista huhtikuussa 1951.
Siirtoäänivaalitapa
Siirtoäänivaalitapa on vaalitapa, jossa äänestäjä merkitsee ehdokkaansa äänestyslippuun suosituimmuusjärjestyksessä. Ehdokkaita voi merkitä yhden tai useamman, mutta äänestäjällä on kuitenkin käytössään vain yksi ääni. Tilanteessa, jossa ääni tavallisesti menisi ”hukkaan”, se siirtyy listassa seuraavalle ehdokkaalle. Siirtoäänivaalitavan tarkoituksena on minimoida hukkaäänet ja vähentää taktista äänestämistä. Se mahdollistaa suhteelliset henkilövaalit ilman listoja, mutta sitä voi käyttää myös listavaaleissa.
Vaiheet
thumb|150px|Siirtovaalitavassa käytetty äänestyslipuke, johon äänestäjä on merkinnyt itselleen kolme suosituinta ehdokasta mieluisuusjärjestykseen. Siirtoäänivaaleissa äänestäjä merkitsee äänestyslippuunsa mieleisensä ehdokkaat (tai puolueet) mieluisuusjärjestyksessä. Tämän jälkeen läpi päässeet ehdokkaat ratkaistaan kolmessa vaiheessa.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1933
Vuoden 1933 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Innsbruckissa Itävallassa 8.–12. helmikuuta.
Siirtoäänivaalitapa
Esimerkki
Esimerkissä on 3 ehdokasta, kaksi täytettävää paikkaa ja 45 ääntä. Äänikynnykseksi muodostuu 16 (katso kohta Äänikynnys).
Ehdokas A on saanut 15 ylijäämä-ääntä yhteensä 31 äänestyslipusta. Ylijäämä-äänet siirretään eteenpäin antamalla jokaiselle lipulle uusi arvo, joka on 15/31 = 0,48. Toisessa vaiheessa ehdokas, joka on toisena äänestyslipussa, jossa A on ensimmäisenä saa 0,48 ääntä.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1933
18 km
Päivämäärä: 10. helmikuuta
Siirtoäänivaalitapa
Esimerkki
Tässä vaiheessa yhtä monta ehdokasta, kuin oli avoimia paikkoja, on ylittänyt äänikynnyksen. Valituiksi tulevat siis ehdokkaat A ja C.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1933
18 km
<br style="clear:both" />
Siirtoäänivaalitapa
Hukkaäänet
Edellisessä esimerkissä meni hukkaan 13 ääntä (45–2×16). Suhteellisen suuri hukkaäänten määrä johtui siitä, että valittavia oli vain kaksi. Toisaalta, jos ääniä ei siirrettäisi, tulos muuttuisi siten, että hukkaan menisi peräti 25 ääntä. Siirtoäänijärjestelmä vähentää hukkaäänten määrää siirtämällä eteenpäin ylijäämä-äänet sekä liian vähän ääniä saaneiden ehdokkaiden äänet.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1933
50 km
Päivämäärä: 12. helmikuuta
Siirtoäänivaalitapa
Taktinen äänestäminen
Siirtoäänivaalissa hukkaäänten minimointi ja taktisen äänestämisen tarpeettomuus liittyvät toisiinsa. Jos ensisijaisesti A:ta ja toissijaisesti C:tä kannattaneet henkilöt olisivat tienneet etukäteen muiden äänestyskäyttäytymisestä, he olisivat voineet jakaa omat äänensä jo ensimmäisellä kierroksella ja siten vaikuttaa tulokseen. Siirtoäänijärjestelmä tekee tällaisesta käyttäytymisestä vähemmän tarpeellista.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1933
50 km
<br style="clear:both" />
4 × 10 km viesti
Päivämäärä: 12. helmikuuta
<br style="clear:both" />
Normaalimäki + 18 km
Päivämäärä: 8. helmikuuta
Siirtoäänivaalitapa
Suhteellisuus
Siirtoäänivaalitapa toteuttaa suhteellisuutta eri tavalla kuin listavaalit. Listavaaleissa suhteellisuus toteutetaan ainoastaan ehdokaslistoja asettaneiden mielipideryhmien (erityisesti puolueiden) välillä, mutta ei yksittäisen puolueen sisäisten mielipideryhmien välillä eikä puoluerajoja ylittävien mielipideryhmien välillä. Siirtoäänivaalissa sen sijaan suhteellisuus toteutuu automaattisesti kaikkien äänestäjäkunnassa olevien mielipideryhmien (tässä yhteydessä mielipideryhmäksi katsotaan kukin äänestäjäkunnan osa, joka on keskenään yksimielinen siitä, että tietty osa ehdokkaista on parempia kuin yksikään tämän osan ulkopuolella oleva ehdokas) välillä. Puolueet yleensä pitävät puolueiden välistä suhteellisuutta ainoana merkityksellisenä suhteellisuutena ja vierastavat ajatusta sitoutumattomien äänestäjäryhmien välisestä suhteellisuudesta, ja vastustavat siksi siirtoäänivaalia.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1933
Normaalimäki + 18 km
<br style="clear:both" />
Normaalimäki
Päivämäärä: 8. helmikuuta
Siirtoäänivaalitapa
Suljettu listavaali tai henkilövaali
Siirtoäänivaalitapaa voi soveltaa joko puhtaana henkilövaalina tai henkilövaalin ja listavaalin yhdistelmänä. Kun siirtoäänimenetelmää sovelletaan henkilövaalin ja listavaalin yhdistelmässä, saa äänestäjä asettaa peräkkäin paremmuusjärjestykseen sekä yksittäisiä ehdokkaita että puolueita. Puolueelle annettu sija tarkoittaa äänen jakamista murto-osina niille kyseisen puolueen ehdokkaille, joita äänestäjä ei erikseen merkitse millekään sijalle.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1933
Normaalimäki
<br style="clear:both" />
Siirtoäänivaalitapa
Suljettu listavaali tai henkilövaali
Australiassa (jossa siirtoäänivaalista on käytössä useampia versioita) on käytössä myös sellainen listavaalin ja henkilövaalin yhdistelmä, jossa äänestäjä saa valita, listaako vaalin kaikki ehdokkaat haluamansa paremmuusjärjestykseen vai ruksaako jonkin puolueen asettaman paremmuusjärjestyksen. Tällöin menetelmä on käytännössä jo varsin lähellä suljettua listavaalia.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1933
Mitalitaulukko
<br style="clear:both" />
Siirtoäänivaalitapa
Äänikynnys
Äänikynnyksen asettamiseen käytetään kolmea eri kaavaa, jotka ovat.
Hare quota lasketaan kaavalla
Droop quota lasketaan kaavalla
Imperiali quota lasketaan kaavalla
Äänikynnysten suuruusjärjestys on Hare > Droop > Imperiali. Äänikynnyksen valintaan vaikuttaa se, millaista vähemmistösuojaa halutaan: Mitä suurempi äänikynnys on, sitä pienempi osa äänistä voi mennä hukkaan, mikä omalla tavallaan parantaa vähemmistösuojaa. Toisaalta pienempi äänikynnys vaikuttaa siten että pienempi vähemmistö voi saada läpi nimenomaan oman ehdokkaansa.
Äänestettävien ehdokkaiden määrä
Siirtoäänivaalin periaate on, että äänestäjä saa merkitä vaalilipullaan paremmuusjärjestykseen niin monta ehdokasta kuin haluaa. Käytössä on kuitenkin myös versio, jossa äänestäjän sallitaan merkitä paremuusjärjestykseen enintään niin monta ehdokasta kuin on vaalissa täytettäviä paikkoja. Tällä voi olla käytännön merkitystä myös vaalituloksen kannalta, etenkin jos vaalissa täytettävien paikkojen lukumäärä on pieni. Eräässä toisessa versiossa äänestäjän edellytetään asettavan kaikki vaaliin asetetut ehdokkaat paremmuusjärjestykseen. Usein tällaiseen menettelyyn on liittynyt äänestäjälle tarjottu mahdollisuus korvata omakohtaisesti merkitty paremmuusjärjestys ruksaamalla lipulla tarjottu ruutu, joka tarkoittaa että äänestäjä hyväksyy tietyn puolueen asettaman paremmuusjärjestyksen sellaisenaan.
Menetelmän käyttö kansallisissa lainsäätäjäelimissä
Siirtoäänivaalitapaa käytetään muun muassa seuraavissa maissa:
Suomessa
Suomessa siirtoäänivaalitapa on harvinainen, mutta se on otettu käyttöön muun muassa Piraattipuolueessa, Vihreässä liitossa , Suomen ylioppilaskuntien liitossa , teekkarikilta Hiukkasessa , sekä Aalto-yliopiston ylioppilaskunnan Teekkarikylän kylävaaleissa. Äänivalta ry on ajanut Suomessa siirtoäänivaalia myös eduskunta-, europarlamentti- ja kunnallisvaaleihin.
Eemeli Salomäki
Eemeli Niko Antero Salomäki (s. 11. lokakuuta 1987 Turku) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Someron Esaa ja häntä valmentaa Petri Salomäki. Aiemmin valmentajana toimi myös Jari Holttinen. Elokuussa 2016 hän ilmoitti lopettavansa aktiiviuransa.
Salomäki palasi seiväshypyn pariin toukokuussa 2022 hypättyään Lahden GP-kilpailussa tuloksen 477 cm. Tavoitteekseen hän ilmoitti vuoden 2023 Kalevan kisat Lahdessa.
SM-kisat
Salomäki on voittanut Kalevan kisoissa viidesti seiväshypyn SM-kultaa: Tampereella 2008 (535 cm), Espoossa 2009 (560 cm), Lahdessa 2012 (550 cm), Vaasassa 2013 (540 cm) ja Porissa 2015 (530 cm). Turussa 2011 hän oli toinen tuloksella 554 cm.
Hallikilpailuissa Salomäki on voittanut SM-kultaa Turussa 2010 (532 cm), Tampereella 2012 (545 cm), Jyväskylässä 2013 (545 cm), Rovaniemellä 2014 (532 cm), Tampereella 2015 (530 cm) sekä hopeaa Helsingissä 2011 (530 cm) ja Tampereella 2016 (525 cm). Moniotteluiden SM-hallikilpailuista hän on saavuttanut seitsenottelussa hopeaa 2015 ja pronssia 2017.
Syksyllä 2010 Suomen Urheiluliiton hallitus langetti Salomäelle lievästä dopingrikkeestä kolmen kuukauden kilpailukiellon ajalle 29. syyskuuta – 27. joulukuuta 2010. Salomäen elokuussa antamasta dopingnäytteestä löytyi indometasiinia, joka oli peräisin Salomäen olkapäävamman hoitoon käyttämästä särkylääkkeestä. Lieventävänä seikkana pidettiin sitä, että lääkeaine oli virheellisesti merkitty sallituksi ADT:n kiellettyjen aineiden oppaaseen. Salomäki ei saanut lääkkeen käytöstä urheilullista hyötyä, mutta hän menetti Joensuun Eliittikisoissa saamansa mitalit, palkinnot ja palkintorahat. Salomäki on kertonut, että dopingkäryn jälkeiset kuukaudet olivat hänelle henkisesti rankkoja ja että hän kärsi muun muassa unettomuudesta tuona aikana.
Arvokisat
Salomäen paras arvokilpailusaavutus on nuorten alle 23-vuotiaiden EM-kisojen neljäs sija Kaunasissa vuonna 2009 tuloksella 550. Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006 Salomäki karsiutui loppukilpailusta tuloksella 510 cm.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Salomäki karsiutui loppukilpailusta tuloksella 540 cm ja Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli karsiutuneiden paras ennätystään sivunneella tuloksella 560 cm. Helsingin EM-kisoissa 2012 Salomäki karsiutui loppukilpailusta tuloksella 530 cm. Salomäki karsiutui loppukilpailusta myös Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 tuloksella 540 cm.
Aikuisten maaottelussa Eemeli Salomäki edusti Suomea ensimmäisen kerran Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2008. Salomäellä on kaikkiaan 18 aikuisten maaotteluedustusta, joista 12 ulkoradoilla. Salomäki on voittanut maaotteluseipään yhteensä seitsemän kertaa, ollut neljästi toinen ja kaksi kertaa kolmas.
Ennätykset
Salomäen seiväsennätys on ulkona 560 cm (2009) ja hallissa 555 cm (2012).
Muuta
Päätettyään uransa yleisurheilun parissa vuonna 2017 Salomäki keskittyi voimanostoon ja saavutti lajissa heti SM-mitaleita. Hän osallistui WPC-liiton penkkipunnerruksen MM-kisoihin vuonna 2019 ja voitti MM-kultaa omassa sarjassaan.
Magnus Svensson (salibandyn pelaaja)
Magnus Svensson (s. 27. toukokuuta 1983 Falgenberg, Ruotsi) on ruotsalainen salibandypelaaja. Hän edustaa Ruotsin Superliigassa Warbergsia. Hän on pelannut Ruotsin maajoukkueessa vuodesta 2002 lähtien ja voittanut maansa riveissä kaksi salibandyn maailmanmestaruutta.
Ura
Svensson aloitti uransa Vinbergsin junioreissa 9-vuotiaana. Sittemmin hän on edustanut Warbergsia Ruotsin pääsarjassa vuodesta 2001 lähtien. Svensson saavutti aluksi joukkueen kanssa pronssia kaudella 2002–2003 ja myöhemmin ensimmäisen ruotsinmestaruutensa kaudella 2004–2005. Hänet valittiin myöhemmin vuonna 2008 maailman parhaaksi pelaajaksi.
MM-kilpailut 2006
Svensson pelasi uransa toiset MM-kisat vuoden 2006 MM-kisoissa, joissa hän ratkaisi Ruotsille maailmanmestaruuden tekemällään jatkoaikamaalilla Daniel Calebssonin syötöstä. Ratkaisumaali oli Svensson toinen maali koko turnauksessa. Ensimmäisen maalinsa hän onnistui tekemään alkulohkon ensimmäisessä ottelussa Tanskaa vastaan.
Saavutukset
Henkilökohtaiset
Tōru Hashimoto
Tōru Hashimoto (, 29. kesäkuuta 1969 Hatagaya, Japani) on japanilainen poliitikko.
Hashimoto syntyi Tokion alueella. Hänen vanhempiensa eron jälkeen, hänen äitinsä kasvatti Tōrun Osakan köyhällä alueella, jossa asui pääasiassa syrjittyjä burakulaisia. Tōru ei tuntenut isäänsä, joka kuului yakuzaan ja joka tappoi itsensä Tōrun ollessa vielä pieni pelivelkojen takia. Taustastaan huolimatta Tōru Hashimoto pääsi opiskelemaan oikeustiedettä arvostettuun tokiolaiseen yksityisyliopistoon, Wasedan yliopistoon. Ennen poliittista uraansa Hashimotosta tuli suosittu televisioesiintyjä, kun hän antoi lainopillisia vihjeitä alueellisella televisiokanavan ohjelmassa.
Hashimoto valittiin tammikuussa 2008 Osakan prefektuurin kuvernööriksi. Hän sai 54 prosenttia äänistä, ja hänestä tuli 37-vuotiaana Japanin nuorin kuvernööri. Kuvernöörinä hän alkoi ajaa Osakan prefektuurin yhdistämistä yhdeksi kaupungiksi. Hashimoton mukaan Osakan kaupunginvaltuuston ja prefektuurintoimiston tehtävät menevät toistensa päälle.
Hashimoto päätti jättää kuvernöörin virkansa vuonna 2011 pyrkiäkseen Osakan pormestariksi. Hän voittikin selvästi edellisen pormestarin Kunio Hiramatsun marraskuussa 2011 käydyissä vaaleissa.
Merenkulun turvalaite
thumb|180px|Pohjamajakka [[Gustaf Dalén (majakka)|Gustaf Dalén on Suomen ensimmäinen kiinteästi asennettu pohjamajakka.]]
Merenkulun turvalaite on kulkuväylän merkitsemistä tai muuten vesiliikenteen ohjaamista ja turvaamista varten vesialueelle tai rannalle sijoitettu rakenne laitteineen.
thumb|180px|Valaistu viitta [[Helsinki|Helsingin edustalla. Viitat ovat kelluvia turvalaitteita ja ne saattavat joskus siirtyä jäiden mukana.]] Navigointiin ja väylän merkitsemiseen käytettävien merimerkkien lisäksi merenkulun turvalaitteiksi luetaan myös vesiliikennemerkit ja valo-opasteet.
Merenkulun turvalaite voi olla kiinteä tai kelluva. Kiinteitä turvalaitteita, jotka on perustettu kiinteästi joko maalle tai veteen (merenpohjaan), ovat mm. majakat, loistot, linjamerkit (linjataulut), suuntamerkit, apuloistot, muut loistot, reunamerkit, tunnusmajakat, kummelit ja tutkamerkit.
Väylän merkitsemiseen käytetyt turvalaitteet kertovat väylän sijainnin silmin havaittavasti. Lisäksi useissa turvalaitteissa on tutkaheijastin tai tutkamajakka. Pimeässä navigointia varten suurimmassa osassa turvalaitteista on valoheijastimet. Kauppamerenkulun väylillä tärkeimmät turvalaitteet on varustettu valoilla. Veneväylillä valolaitteita ei pääsääntöisesti käytetä.
Merenkulun turvalaitteet tunnistetaan päivätunnuksen, valotunnuksen, tutkatunnuksen tai värin perusteella. Navigointiin ja yleisen väylän merkitsemiseen tarkoitettu turvalaite merkitään merikartoille.
CCD-kenno
thumb|200px|CCD-kenno CCD-kenno (, varauskytketty piiri) on valoherkkä kenno, joita käytetään muiden muassa video- ja digitaalikameroissa, kuvanlukijoissa ja kaukoputkissa valon tai infrapunasäteilyn muuntamiseksi digitaaliseksi signaaliksi. Kennon valoherkät fotodiodit eivät näe värejä, vaan ne muodostavat kohteesta säteilyn voimakkuuden pohjalta harmaasävykuvan. Värit syntyvät valoherkkien diodien päällä olevista värisuotimista. Värisuotimet ovat yleensä punainen, vihreä ja sininen. Digitaalikameran CCD-kennossa voi olla myös smaragdin värinen suodin jo mainittujen lisäksi.
CCD-kennon yksi pikseli on hyvin pieni: nykyaikaisessa kuuden megapikselin (2 816 × 2 112) CCD-kennossa pikseli on tyypillisesti 2 µm leveä ja korkea.
CCD:n keksivät Willard S. Boyle ja George E. Smith AT&T Bell Labsissä vuonna 1969. Keksinnön johdosta heille myönnettiin Charles Stark Draper -palkinto vuonna 2006 ja Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 2009.
Ptolemaios XI
Ptolemaios XI Aleksandros II (Ptolemaios XI Aleksanteri II, ) oli Ptolemaiosten hallitsijasukuun kuuluva kuningas, joka hallitsi Egyptiä muutaman päivän ajan vuonna 80 eaa.
Ptolemaios XI meni myös naimisiin Kleopatra Bereniken kanssa, joka oli hänen äitipuolensa ja sisarpuolensa tai eräiden lähteiden mukaan hänen äitinsä. Kuitenkin 19 päivää häiden jälkeen Ptolemaiois murhasi puolisonsa tuntemattomista syistä, vaikka tämä oli hyvin suosittu. Välittömästi tämän jälkeen Aleksandrian asukkaat lynkkasivat Ptolemaioksen.
Ptolemaios XI:n seuraaja oli Ptolemaios XII.
Otakar Vindyš
Otakar ”Otto, Vend” Vindyš (9. huhtikuuta 1884 – 23. joulukuuta 1949) oli tšekkoslovakialainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Hän osallistui kesäolympialaisiin 1920 ja talviolympialaisiin 1924.
Vindyš syntyi ja kuoli Prahassa, Tšekkoslovakiassa.
Hän voitti vuonna 1911 Euroopan mestaruuden Böömin sekä 1922 ja 1925 Tšekkoslovakian paidassa.
Vindyš oli myös mukana Tšekkoslovakian jääkiekkomaajoukkueessa, joka sijoittui pronssille olympialaisissa 1920.
Neljä vuotta myöhemmin hän osallistui historian ensimmäisiin talviolympialaisiin.
Deniz Baykal
Deniz Baykal (20. heinäkuuta 1938 Antalya – 11. helmikuuta 2023) oli turkkilainen lakimies ja tasavaltalaisen kansanpuolueen poliitikko. Hän suoritti yliopisto-opintonsa Turkissa ja Yhdysvalloissa. Hän pääsi Turkin parlamenttiin vuonna 1973. Myöhemmällä urallaan hän toimi muun muassa maansa ulko- ja varapääministerinä. Hän oli puolueen johtaja 10. toukokuuta 2010 asti, kunnes joutui eroamaan seksiskandaalin vuoksi.
Umeda Sky Building
Umeda Sky Building on vuonna 1988 rakennettu 173 metriä korkea pilvenpiirtäjä Kitan alueella Osakassa. Se käsittää kaksi korkeaa tornia ja niitä yhdistävän ”leijuvan puutarhaobservatorion”. Sen suunnitteli arkkitehti Hiroshi Hara. Rakennuksen ensimmäisessä kellarikerroksessa on ravintolakeskus, joka on rakennettu kopioksi Shōwa-kauden japanilaisesta kadusta. Muissa kerroksissa on pääasiassa toimistoja.
Umeda Sky Buildingin rakensi alun perin Toshiba, mutta vuonna 2008 enemmistöosuus rakennuksen omistusoikeudesta myytiin Nomura Holdingsille.
Vuorikauris
Vuorikauris eli alppikauris eli ibex eli alppivuohi (Capra ibex) on Alpeilla elävä vuohieläinlaji. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on alppivuohi, jota Suomen Lajitietokeskus suosittelee käyttämään. Myös suomen kielen lautakunta suhtautui tähän nimenmuutokseen positiivisesti. Vuorikauriille ei nykyisin ole määritetty alalajeja. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Koko ja ulkonäkö
thumb|vasen|Vuorikauris [[Sloveniassa.]] thumb|vasen|Lähikuvassa. Vuorikaurisnaaraat ovat uroksia pienempiä. Urosten paino on 70-120 kg ja naaraiden 40-50 kg. Urosten ruumiin pituus on 115-135 cm ja naaraiden 55-100 cm. Säkäkorkeus on 65-94 cm. Jalat ovat lyhyet ja tukevat, sekä ruumis tanakka. Urosten väritys vaihtelee vuodenajan mukaan. Kesäisin niiden turkki on keltaisenruskea. Talvisin etenkin vanhempien urosten turkki muuttuu pähkinänruskeaksi. Naaraat ja nuoret yksilöt ovat täysikasvuisia uroksia vaaleampia ja niiltä puuttuu parta. Talviturkki kasvaa pidemmäksi ja villaisammaksi. Uroksilla ja naarailla kasvaa sarvet. Naaraiden sarvet ovat uroksia lyhyemmät. Uroksilla sarvet kaartuvat ensin ylös ja lopulta taakse.
Levinneisyys ja elinympäristö
thumb|[[Vanoisen kansallispuistossa Ranskassa.]] Vuorikauriin luonnollinen levinneisyysalue käsittää Alpit osissa Ranskaa, Sveitsiä, Itävaltaa, Saksaa ja Italiaa. Levinneisyysalue on kokonaisuutena melko laikuttainen. Laji oli kadota lähes kokonaan 1800-luvulla. Vuorikauriita metsästettiin liikaa, ja noin 170 vuotta sitten oli jäljellä enää 60 yksilöä Gran Paradison kansallispuistossa Italiassa. Kaikki muut nykyiset kannat polveutuvat istutetuista yksilöistä. Myös Korkeasaaren eläintarhasta on lähetetty vuorikauriita Alpeille
Luonnollisen levinneisyysalueen ulkopuolella istutuksia on tehty myös Sloveniaan ja Bulgariaan. Vuorikauriita yritettiin 1900-luvun alussa istuttaa Suomeen, Inkoon Hättön saarelle. Kokeilu ei kuitenkaan onnistunut.
Vuorikauriiden elinympäristö käsittää tyypillisesti avoimia ja kivikkoisia seutuja puurajan yläpuolella. Puurajan alapuolella niitä tavataan vain avoimissa metsämaastoissa. Elinympäristöt sijaitsevat tavallisesti 500–3 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Pärjätäkseen vuorikauriit tarvitsevat alueen, jolla lumisateet jäävät vähäiseksi.
Elintavat
Vuorikauriit esiintyvät yleensä 10-20 yksilön laumoissa. Urokset muodostavat naaraista erikseen omia poikamieslaumojaan tai liikkuvat yksin. Aktiivisimmillaan ne ovat yleensä varhain aamulla ja myöhään iltapäivällä. Ne liikkuvat paikasta toiseen vuodenajan mukaan. Talvisin ne laskeutuvat alemmaksi rinteitä ja sään lämmitessä ne seuraavat kohoavaa lumirajaa ylemmäs. Vuorikauriit ovat erittäin taitavia kiipeilijöitä.
Vuorikauriit käyttävät ravinnokseen ruohoja, pensaita ja jäkäliä. Petoeläimet, kuten maakotka ja kettu uhkaavat lähinnä nuoria yksilöitä.
Vuorikauriit lisääntyvät joulukuun ja tammikuun välisenä aikana. Urokset liittyvät lisääntymiskautena naaraita ja niiden jälkikasvua käsittäviin laumoihin. Ne voivat ottaa yhteen keskenään nousemalla takajaloilleen ja iskemällä sarviaan toisiaan vastaan. Hallitsevat urokset pyrkivät kuitenkin pääasiassa välttelemään toisiaan ja yhteenottoja. Urokset parittelevat useamman naaraan kanssa, mutta vartioivat vain yhtä kerrallaan. Naaraan tiineys kestää 165-170 päivää ja ennen synnytystä naaras jättää lauman synnyttäen yksin hankalakulkuisempaan maastoon. Poikasia on yleensä yksi tai harvoin kaksi. Poikaset nousevat pystyyn jo ensimmäisenä päivänään ja ne liittyvät muiden poikasten ryhmiin. Naaraista tulee 1-1,5 vuoden ikäisinä ja uroksista kahden vuoden ikäisinä. Vuorikauriit voivat elää 15-vuotiaiksi.
Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt vuorikauriin elinvoimaiseksi lajiksi. Vuonna 1999 koko kannan kooksi arvioitiin noin 30 000 yksilöä. Vuonna 1997 Sveitsissä vuorikauriita arvioitiin olevan 15 000, Italaissa 9 700, Ranskassa 3 300, Itävallassa 3 200, Sloveniassa 250 ja Saksassa 220. Vuosittain kanta oli kasvanut 3–6 %. Mahdollisen uhan muodostaa esimerkiksi pullonkaulailmiöstä johtuva kannan perimän köyhyys. Muita mahdollisia uhkia ovat esimerkiksi risteytyminen vuohien kanssa, vuohilta mahdollsiesti siirtyvät taudit ja loiset, sekä maatalouden vähenemisestä vuorilla johtuva niittyjen hylkääminen ja metsittyminen. Lajin metsäöstys on pääasiallisesti kielletty. Valvottua metsästystä harjoitetaan paikoitelleen, mutta sitä ei pidetä uhkana lajin kannoille. Lajia tavataan useilla eri suojelluilla alueilla.
Johan Kenkhuis
Johan Kenkhuis (s. 7. toukokuuta 1980 Vriezenveen, Overijssel) on alankomaalainen uimari ja olympiamitalisti.
Kenkhuis voitti 1998 100 ja 200 metrin vapaauinnit nuorten EM-kilpailuissa. Kesäolympialaisissa 2000 hän voitti 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä pronssia. Joukkueessa uivat myös Martijn Zuijdweg, Pieter van den Hoogenband ja Marcel Wouda. Joukkueen pronssiaika oli 7:12.70. Samoissa olympialaisissa hän osallistui myös 50 metrin vapaauintiin (aika 22.47, karsiutui välierissä) ja 100 vapaauintiin (aika 49.93, karsiutui alkuerissä). Vuoden 2001 MM-kisoissa Kenkhuis auttoi Alankomaita voittamaan hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Vuonna 2002 Kenkhuis oli lähellä lopettaa uransa, mutta palasi huipulle, josta todisteena neljäs sija 50 metrin vapaauinnissa vuoden 2003 MM-kisoissa.
Kesäolympialaisissa 2004 Kenkhuis voitti hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Joukkueen muut jäsenet olivat van den Hoogenband, Mitja Zastrow ja Klaas-Erik Zwering.
Kenkhuis asuu Amsterdamissa, ja hänen uintiseuransa on De Dolfijn SPAX. Hän opiskelee Johan Cruyffin yliopistossa.
Giannelli
Giannelli on italialainen tehoputkien sekä äänenvaimentimien valmistaja. Giannelli valmistaa äänenvaimentimia ja tehoputkia moottoripyöriin, mopoihin ja skoottereihin. Suomessa Giannelli tuotteita edustavat Mopo Sport sekä Duell Bike Center.
Haley Ramm
Haley Michelle Ramm (s. 26. maaliskuuta 1992 Collin County, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa nuorta Jean Greyta elokuvassa X-Men – viimeinen kohtaaminen ja Gwenia elokuvassa Ben 10: Race Against Time.
Ura
Ramm kiinnostui tanssimisesta jo 3-vuotiaana ja oltuaan 7-vuotias hän teki omat koreografiansa freestyle tansseihinsa koulunsa kyky esityksissä. Pidettyään esiintymisestä Ramm ryhtyi opiskelemaan näyttelemistä, jonka aikana opettajat suosittelivat hänen vanhemmilleen agentin etsimistä. Tämän Ramm myös sai nopeasti ja 7-vuotiaana hän koe-esiintyi televisiomainoksiin ja elokuviin Texasissa. Texasin pienen elokuva markkinan vuoksi Ramm muutti äitinsä kanssa Los Angelesiin 11-vuotiaana.
Esiinnyttyään Dell Computersin ja Hasbron mainoksissa, Ramm teki ensi esiintymisensä elokuvassa Ranskalainen korvapuusti, jonka jälkeen hänet nähtiin televisiosarjassa CSI vuonna 2004, sekä elokuvassa Seventy-8. Tämän myötä Ramm on tehnyt vierasesiintymisiä televisiosarjoissa, kuten Saman katon alla, CSI: Miami ja Teho-osasto ja esiintyi pienessä roolissa ensimmäisessä suurelokuvassaan X-Men: Viimeinen kohtaaminen. Seuraavana vuonna hän oli pääosassa elokuvassa Ben 10: Race Against Time, josta Ramm huomioitiin Young Artist -ehdokkuudella.
Putkinotko (elokuva)
Putkinotko on Roland af Hällströmin ohjaama elokuva vuodelta 1954. Se perustuu Joel Lehtosen romaaniin Putkinotko (1920), josta Urpo Lauri teki näytelmäsovituksen. Elokuvan käsikirjoituksen Lauri laati yhdessä ohjaajan kanssa – Roland af Hällström käytti käsikirjoittajana salanimeä Viljo Hela.
Romaanin pohdiskeluja on elokuvasovituksessa karsittu minimiin, mutta kritiikissä arvioidaan, että elokuva tekee raikkaalla naturalismillaan oikeutta Lehtosen mestarilliselle teokselle. Kaupallista menestystä saanut elokuva kuuluu Hällströmin merkittävimpiin ohjauksiin.
Tarina kertoo sata vuotta sitten eläneestä laiskasta viinatrokarista Juutas Käkriäisestä (Matti Lehtelä), joka perheineen asuu tuhman herran Aapeli Muttisen (Pentti Viljanen) mailla. Viinankeittoa harkitsevaa Rosina Käkriäistä näyttelee Hällströmin puoliso Elvi Saarnio.
Olympique Lyonnais
Olympique Lyonnais on ranskalainen jalkapalloseura, joka vuonna 1950 irtautui vuonna 1899 perustetusta rugby- ja jalkapalloseura Lyon Olympiquesta. Siksi sillä on periaatteessa kaksi eri perustamisvuotta. Seura hallitsi Ranskan Ligue 1:tä 2000-luvun alkupuolella, kun se voitti seitsemän perättäistä liigamestaruutta Jacques Santinin, Paul Le Guenin, Gérard Houllierin sekä Alain Perrinin johdolla.
Kaudella 2011/12 Lyon palasi neljän kuivan kauden jälkeen pokaalikantaan, kun se voitti Coupe de Francen loppuottelussa US Quevillyn 1-0.
Macintosh II
Macintosh II on Applen 2. maaliskuuta 1987 julkaisema tietokone, joka aloitti Macintosh-tietokoneiden suurinta suorituskykyä tarjoavan malliston. Macintosh II oli ensimmäinen Macintosh, jossa näyttö ja keskusyksikkö olivat erillään (vrt. Compact Macintosh), käytti värillistä näyttöä, mahdollisti usean näytön käyttämisen yhtä aikaa ja jonka näppäimistö sisälsi painikkeen koneen käynnistämiseksi. Apple julkaisi kolme uutta Macintosh II -sarjan mallia ennen kuin suositun, ensimmäisen Macintosh II:n tuotanto lakkautettiin 15. tammikuuta 1990.
Yleistä
Macintosh II -tietokonetta myytiin $3 898 hintaan yhdellä 800 kt:n levykeasemalla varustettuna. Lisävarusteena oli saatavilla 20 ($ 999), 40 ($ 1 599) ja 80 Mt:n ($ 2 699) kiintolevyt ja toinen 800 kt:n levykeasema. Kahdeksan paikkaa keskusmuistilaajennuksille, kuusi NuBus-liitäntää lisälaitteita varten ja mahdollisuus vaihtaa näyttö tai näytönohjain tekivät laitteesta siihen saakka julkaistuista Macintosheista laajennettavimman. Käyttäjällä oli lupa avata Macintosh II:n kotelo ilman takuun purkautumista. Eräs Macintosh II:n menestyksekkääseen myyntiin vaikuttanut seikka oli laitteen ulkoasu, joka vastasi ajan muita, ammattilaiskäyttöön tarkoitettuja tietokoneita.
Huhtikuussa 1987 Apple julkaisi uuden version käyttöjärjestelmästä nimeltään System Software 2.01, joka koostui System 4.1 ja Finder 5.5 -ohjelmistoista. Käyttöjärjestelmäpäivitys antoi edellytykset Macintosh II:n teknisten ominaisuuksien hyödyntämiseksi.
Tekniset tiedot
thumb|220px|Mac II:n emolevy
Macintosh II käytti Motorolan 32-bittistä 68020-suoritinta, mutta emolevylle tallennettu käyttöjärjestelmän osa sisälsi vanhaa, 24-bittistä koodia. 32-bittinen muistiavaruus saavutettiin Applen tarjoamalla Mode32-ohjelmistopäivityksellä(dokumentaatio, ohjelma). Laitteen pystyi päivittämään Macintosh IIx tai IIfx -malliksi vaihtamalla emolevyn.
Ágrafa (kunta)
Ágrafa on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Αγράφων, Dímos Agráfon), joka sijaitsee Evrytanían alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 924,1 neliökilometriä ja väkiluku 6 976. Varsinaisen Ágrafan kylän väkiluku on 310 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Kerasochóri.
Ágrafan kunta on saanut nimensä sen alueella sijaitsevista Ágrafavuorista. Nykyinen Ágrafan kunta muodostui, kun Ágrafa, Aperantía, Aspropótamos, Fragkísta ja Víniani yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ágrafan kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Chris Andersen
Christopher Claus ”Birdman” Andersen (s. 7. heinäkuuta 1978 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut kymmenisen kautta NBA:ssa.
Yliopistotasolla vuosina 1997–1998 Blinniä edustanut Andersen aloitti ammattiuransa Kiinassa ja pelasi yhdysvaltalaisissa piensarjoissa, kunnes siirtyi vapaana pelaajana NBA-seura Denver Nuggetsiin syyskuussa 2001. Hän pelasi Nuggetsin jälkeen New Orleans Hornetsissa kunnes sai pelikiellon kiellettyjen aineiden käytöstä. Kahden vuoden tauon jälkeen Andesen palasi Hornetsiin ja siirtyi syksyksi 2008 takaisin Nuggetsiin. Vuosina 2013–2016 hän edusti Miami Heatia ja keväällä 2016 Memphis Grizzliesiä. Kesällä 2016 Andersenin odotettiin siirtyvän Cleveland Cavaliersiin.
Andersen osallistui NBA:n donkkikilpailuun vuosina 2004 ja 2005. Vuoden 2005 kilpailussa hän onnistui donkissaan vasta kahdeksannella yrittämällä.
Luettelo Nepalin kaupungeista
Tämä on luettelo Nepalissa sijaitsevista kaupungeista. Vuoden 2014 lopussa Nepalissa oli yhteensä 191 eritasoista kaupunkia. Nepalin väestön kaupungistumisaste oli 36,2 prosenttia joulukuun 2014 kaupunkiuudistuksen jälkeen.
Vuoden 2014 kaupunkimuutokset (toukokuu ja joulukuu 2014) olivat erittäin merkittäviä hallinnollisia muutoksia Nepalin väestön tilastolliselle tarkastelulle. Sitä ennen, vuonna 2011 Nepalissa oli kaikkiaan 58 kaupunkia ja kaupunkiväestön osuus oli vain 17,07 prosenttia (4 523 820 as.) ja maaseutuväestön 82,93 prosenttia (21 970 684 as.).
Kolme kaupunkiluokkaa
Nepalin kaupungit ryhmitellään kolmeen eri luokkaan asemansa mukaan.
(Huomiota: Kaupungistumisaste vuosilta 1991 ja 2001 olisi myös tervetullut tieto kehityksen ymmärtämiseksi, miksei aiemmiltakin vuosilta.)
Nepalin kaupungit taulukkona
Oheinen taulukko listaa Nepalin vuoden 2011 väestönlaskennan aikaiset 58 kaupunkia sekä toukokuussa 2014 perustetut uudet kaupungit. Kustakin kaupungista - mikäli ne tuolloin olivat aluehallinnollisesti itsenäisiä kaupunkeja - on esitetty väkiluku vuosien 1991, 2001 ja 2011 väestönlaskennoissa. Oheisessa listassa on Nepalin ainoa metropoli ja 11 suurkaupunkia on esitetty vahvennettuna.
Joulukuussa 2014 perustettuja kaupunkeja
Luettelo on toistaiseksi keskeneräinen, osin päällekkäinenkin ylläolevien kappaleiden/taulukon kanssa.
Joulukuussa 2014 perustetut kaupungit
Muita kaupunkeja
Luettelo on toistaiseksi puutteellinen ja keskeneräinen. (Tilanne 16.5.2015.) Muita kaupunkeja Nepalissa ovat esimerkiksi:
Herman Emanuel Hornborg
Herman Emanuel Hornborg (15. helmikuuta 1774 Koivisto – 18. marraskuuta 1843 Uusikirkko) oli suomalainen kirurgi, pappi ja runoilija.
Hornborgin vanhemmat olivat Koiviston kirkkoherra Bogislaus Hornborg ja Maria Elisabet Wirenius. Hornborg opiskeli neljä vuotta Pietarin kirurgisessa instituutissa ja toimi sitten kolme vuotta sairaalakirurgina Pietarissa ennen kuin hän aloitti teologian opinnot Turun akatemiassa 1798. Hornborg vihittiin papiksi 1799 ja hän oli Kivennavan kirkkoherran apulaisena 1799–1802, armovuodensaarnaajana Sortavalassa 1802–1806 sekä kappalaisena Sortavalassa 1806–1808 ja Uudellakirkolla 1808–1843.
Suurlähettiläs
Suurlähettiläs on valtion toisessa valtiossa tai kansainvälisessä järjestössä ylläpitämän diplomaattisen edustuston, suurlähetystön päällikkö. Hänen päätehtävänsä on hoitaa lähettäjävaltion suhteita asemamaahan. Suurlähettilään määrää tehtäväänsä useimmiten valtionpää, joka voi valtuuttaa suurlähettilään toimimaan asemamaan lisäksi toisessa valtiossa (sivuakkreditointi).
Yleensä suurlähettilään asemapaikka on valtion pääkaupunki. Muissa kaupungeissa työskenteleviä diplomaattisten lähetystöjen johtajia kutsutaan (lähetetyiksi) konsuleiksi. Lisäksi on kunniakonsuleita. Asemamaa antaa suurlähettilään käyttöön alueen, jota kutsutaan suurlähetystöksi sekä tälle henkilökuntineen diplomaattisena koskemattomuutena tunnetun suojan asemamaan tuomiovaltaa kohtaan.
Suomen lähettiläät muuttuivat suurlähettiläiksi vuodesta 1954 alkaen ja Suomessa edustettuina olleet valtiot tekivät samoin. Suomen suurlähettiläät nimittää tasavallan presidentti.
1862 Apollo
1862 Apollo on Maan lähelle tuleva Q-tyypin asteroidi, jonka Karl Wilhelm Reinmuth löysi vuonna 1932. Pikkuplaneetta kuitenkin katosi, ja se löydettiin uudelleen vasta vuonna 1973. Nimensä asteroidi sai kreikkalaisten ja roomalaisten Apollon-jumalan mukaan. Ennen nimeämistään kohde tunnettiin tunnuksella 1932 HA. kehys|vasen|Apollon [[kiertorata|rata (sinisellä) verrattuna sisimpien planeettojen ratoihin (punaisella), kuvan uloin planeetta on Jupiter.]] Apollo antoi nimensä Apollo-asteroideille, sillä se on ryhmän ensimmäinen nimetty pikkuplaneetta. Tosin sen tunnusnumero on suurempi kuin eräillä muilla ryhmän asteroideilla (esim. 1566 Icarus), koska se kadotettiin 41 vuodeksi. Apollon kiertorata risteää Marsin ja Venuksen ratojen kanssa. Apollo oli ensimmäinen asteroidi, jonka radan havaittiin risteävän Maan kiertoradan kanssa (tosin aiemmin löydetyn 887 Alindan havaittiin myöhemmin tekevän samoin).
Ominaisuudet
Apollo on pieni pikkuplaneetta. Sen läpimitta on vain noin 1,5 km. Sen on havaittu olevan alttiina YORP-vaikutukselle, joka muokkaa asteroidien pyörimistä. Myös 25143 Itokawan oli ajateltu altistuneen vaiukutukselle, mutta myöhempien tietojen valossa todisteita YORP:ista ei löytynyt. Apollon pyörähdysaika on vain noin 3,07 tuntia. Apollolla tiedetään olevan noin 75 metrin läpimittainen kuu, joka kiertää noin kolmen kilometrin päässä pikkuplaneetasta.
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 2020 – naisten 60 kg
Karsinnat
Eri maanosille myönnettiin eri määrä paikkoja olympiaturnaukseen. Euroopan karsintaturnauksesta olympialaisiin pääsi kuusi urheilijaa, Afrikasta kaksi, Amerikasta kolme ja Aasian ja Oseanian yhteisestä turnauksesta neljä urheilijaa. Yhdestä maasta sai osallistua vain yksi nyrkkeilijä. Neljä paikkaa jaettiin rankingpisteiden perusteella siten, että jokaisen maantieteellisen alueen paras urheilija, jonka maalla ei ollut vielä edustusta kyseisessä painoluokassa, pääsee kisoihin. Isäntämaa Japanille oli taattu kaksi paikkaa naisten turnauksissa pois lukien suurin painoluokka. Jos Japani sai urheilijat jo muiden karsintojen kautta, ei Japani saanut ylimääräistä urheilijaa painoluokkaan. Tämän lisäksi olympiaturnaukseen kutsuttiin yksi urheilija.
Great Rhythm & Blues Vol. 1 (Louis Jordan)
Great Rhythm & Blues Vol. 1 on Louis Jordanin ja Johnny Otisin johtaman yhtyeen studioalbumi vuodelta 1973. Levy-yhtiö on Yhdysvalloissa Blue Spectrum Records ja Englannissa levyä on julkaissut Jordanin kuoleman jälkeen lisenssillä Bulldog Records. Markkinoinnista on tällöin huolehtinut President Records ja levykannen on valmistanut Garrod & Lofthouse Ltd. Samassa sarjassa on julkaistu albumit myös artisteilta Charles Brown, Johnny Otis, Joe Turner, Pee Wee Crayton ja Joe Liggins.
Esitelty albumi sisältää Louis Jordanin viimeiset äänitykset, sillä hän kuoli 66-vuotiaana 4. helmikuuta 1975 kotonaan Los Angelesissa saatuaan sydänkohtauksen.
Levyn esittelytekstin on tehnyt Clive Richardson, joka on ollut mukana Shout Magazinen ja Black Wax Record Shopin toiminnassa.
Kappaleet
Sivu 1
Levyetiketin mukaan kappaleen #2 tekijät ovat (Fleecie, Moore). Kappaleen #5 tekijälistaan on myös lisätty J. Carrington ja D. Isenberg.
Julkaisijayhtiöt ovat: 1, Victoria Music Pub. Co. Ltd. 2, Edwin H. Morris & Co. Ltd. 3, 5 Anglo-Pic Music Co. Ltd. 4, Criterion / Lorna Music Co. Ltd.
Sivu 2
Levyetiketin mukaan kappaleen #3 tekijät ovat Weldon, Razaf ja Jacobs.
Julkaisijayhtiöt ovat: 1, 3, Leeds Music Ltd. 2, Anglo-Pic Music Co. Ltd. 4, Copyright Control 5, Criterion / Lorna Music Co. Ltd.
Ranskan kunnat
Kunta on Ranskan pienin hallinnollisen jaon yksikkö. Kunta vastaa yleensä kaupungin tai kylän aluetta. Ranskan kuntien pinta-alat ja erityisesti asukasluvut voivat vaihdella huomattavasti: väkirikkaimmassa kunnassa Pariisissa on yli kaksi miljoonaa asukasta, pienimmissä taas ei yhtään.
Vuoden 2017 alussa Ranskassa oli yhteensä 35 498 kuntaa, kun niitä vuosituhannen alussa oli vielä yli 36 000. Kunnat käsittävät koko Ranskan alueen, lukuun ottamatta Wallista ja Futunaa ja muutamia territorioita ilman vakituista asutusta. Suurista väestöeroista huolimatta kaikilla kunnilla on periaatteessa samantyyppinen hallintojärjestelmä: kuudeksi vuodeksi valittava kunnanvaltuusto ja pormestari. Kuntajärjestelmä luotiin Ranskan suuren vallankumouksen yhteydessä. Kuntien suuresta määrästä huolimatta – Ranskan kunnat muodostavat noin puolet Euroopan unionin kunnista – niiden määrä on pysynyt viime vuosina suhteellisen samana.