cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sika
Sianliha
EU:ssa teurastettiin 250 miljoonaa sikaa vuonna 2009. Yli puolet EU:n sikojen tuotannosta tapahtuu: Espanjassa, Tanskassa, Alankomaissa, Saksassa, Unkarissa ja Isossa-Britanniassa. Sianlihatuotteiden tuontiin EU:n ulkopuolelta ei vaadita vakiotuontitodistusta.
Uskonnossa
Juutalaisuus ja islam määrittelevät sian saastaiseksi eläimeksi, jonka syöminen on kiellettyä. Kristinuskossa adventisteilla on käsitys, jonka mukaan tietyt ruoat – mukaan lukien sika – ovat epäpuhtaita. Sianlihan kieltävissä kulttuureissa syödään lampaanlihaa ja naudanlihaa.
Sianlihan syönnin kieltämisen historiallisena taustana uskotaan olevan trikiini-loisen, joka usein saastutti sianlihaa. Trikiini voi tarttua ihmiseen huonosti kypsennetyn lihan välityksellä.
Tyynenmeren saarten asukkaat pitävät sikaa suuressa arvossa. Sikoja pidetään paitsi kotieläiminä myös varallisuuden mittana. Eräiden Papua-Uuden-Guinean heimojen perinteisiin kuuluu, että miehen halutessa itselleen vaimon, hän antaa tämän heimolle ”maksuksi” sikoja.
Sikahahmot populaarikulttuurissa
Muita sikaviittauksia kulttuurissa:
Luotsi-suihkukaivo
Luotsipatsas on Vaasassa Kirkkopuistossa kaupungintalon vieressä sijaitseva patsas ja suihkulähde. Patsas esittää luotsia ja kipparia ruoriin lujasti tarttuneena. Kipparilla on päällään sadetakki ja päässä sydvesti. Suihkulähde on iltavalaistu.
Hannelore Kraft
thumb|Hannelore Kraft (2012). Hannelore Kraft (12. kesäkuuta 1961 Mülheim an der Ruhr) on saksalainen ekonomi ja poliitikko, joka edustaa Saksan sosiaalidemokraattista puoluetta. Hän oli 2010–2017 väkirikkaan Nordrhein-Westfalenin osavaltion pääministeri (Ministerpräsidentin), ja toimi ensimmäisenä naisena tässä tehtävässä. Hän on ollut puolueensa varapuheenjohtaja ja johtanut myös ylähuoneen kaltaisesti toimivaa Saksan liittoneuvostoa (Bundesratspräsident, 11/2010–10/2011). Tässä asemassa hän oli Saksan liittopresidentin varamies.
Epstori
thumb|right|250px|Kauppakäytävää Epstorissa. Epstori on Seinäjoen ydinkeskustassa sijaitseva ostoskeskus. Rakennuksen rakennutti Etelä-Pohjanmaan Säästöpankki ja suunnitteli seinäjokelainen Arkkitehtitoimisto Jääskeläinen Oy. Epstori aloitti toimintansa marras–joulukuun vaihteessa vuonna 1990. Alkujaan keskus suunniteltiin toimisto- ja liiketiloiksi, mutta nykyisin kaikki toimistotilat on muutettu liiketiloiksi. Marraskuussa 2003 ostoskeskus oli remontissa, jonka aikana keskuksen kerrospinta-ala kasvoi 3 500 neliömetristä nykyiseen 4 000 neliömetriin.
Zyrjanka
Zyrjanka on taajama ja Verhnekolymskin ulusin (piirin) hallinnollinen keskus Sahan tasavallassa Venäjällä. Zyrjankan taajama sijaitsee piirin keskiosassa Kolyman varrella, 1 255 kilometriä maan pääkaupungista Jakutskista koilliseen.
Zyrjankassa on jokisatama ja lentokenttä. Paikkakunnalla harjoitetaan konepaja-, laivanrakennus- ja rakennusaineteollisuuta sekä öljyn porausta ja kivihiilen louhintaa. Myös karjatalous on tärkeä elinkeino.
Paikkakunta on perustettu 1930-luvulla kivihiiliesiintymän yhteyteen. Kaivokset tomivat aikanaan työleirihallinnon alaisina.
Zyrjankassa on kulttuuritalo, ammattiopisto, yhteiskoulu, ylä- ja alakoulut, musiikkikoulu, pohjoisen Sahan väestöstä kertova museo, kirjapaino, terveyskeskus ja kauppoja.
Kaksipäinen reisilihas
thumb|Kaksipäinen reisilihas Kaksipäinen reisilihas eli takareisi on ihmisellä kaksiosainen jalan lihas. Samankaltainen ja saman niminen lihas esiintyy myös eläimillä takaraajassa, mutta se eroaa kuitenkin ihmisen kaksipäisestä reisilihaksesta jonkin verran rakenteeltaan ja toiminnaltaan. Kaksipäisen reisilihaksen vastalihas on nelipäinen reisilihas.
Rakenne ja kiinnittyminen
Ihmisen kaksiosainen reisilihas muodostuu sekä pitkästä että lyhyestä päästä. Pitkä pää (caput longum) kulkee lonkkaluun istuinkyhmystä pohjeluun päähän ja lyhyt pää (caput breve) reisiluun harjusta pohjeluun päähän.
Eläimillä kaksipäinen reisilihas jaetaan kaudaaliseen (pars caudalis) ja kraniaaliseen (pars cranialis) osaan. Kraniaalinen osa kiinnittyy lihansyöjillä ristiluu-istuinkyhmysiteeseen ja hevosilla ristiluuhun sekä leveään ristiluu-istuinkyhmysiteeseen. Kraniaalinen osa päättyy toisesta päästään leveään peitinkalvoon. Kaudaalinen osa kulkee istuinluusta säären peitinkalvoon. Sialta ja märehtijöiltä puuttuu erillinen kaksipäinen reisilihas sillä se on yhdistynyt pinnalliseen pakaralihakseen muodostaen musculus gluteobiceps lihaksen.
Hydrokinoni
Hydrokinoni on orgaaninen yhdiste (fenyylialkoholi, dioli) muodostuen bentseenirenkaasta ja siihen liittyneestä kahdesta para-asemassa olevasta alkoholiryhmästä (OH). Hydrokinoni on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää, värittömiä tai valkoisia kiteitä, jotka ovat hajuttomia ja maistuvat makealta. Sen kemiallinen kaava on C6H6O2 ja rakennekaava on C6H4(OH)2. Hydrokinonista käytetään myös nimityksiä hydrokinoli, 1,4-dihydroksibentseeni, 1,4-bentseenidioli, p-bentseenidioli ja p-hydroksifenoli. Hydrokinoni on bentseenidiolin isomeerinen muoto katekolin (1,2-bentseenidioli) ja resorsinolin (1,3-bentseenidioli) kanssa.
Kaksipäinen reisilihas
Toiminta
Ihmisen kaksipäisen reisilihaksen pitkä pää ojentaa lonkkaniveltä, molemmat päät koukistavat ja kiertävät ulos polviniveltä.
Eläimillä molemmat osat loitontavat raajaa vartalosta, mutta lisäksi kraniaalinen osa ojentaa lonkka- ja polviniveltä ja kaudaalinen osa koukistaa polviniveltä sekä ojentaa kinnerniveltä.
Hydrokinoni
Hydrokinonin moolimassa on 110,1 g/mol, sulamispiste 172 °C, kiehumispiste 287 °C, suhteellinen tiheys 1,3 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 165 °C, itsesyttymislämpötila 515 °C sekä CAS-numero 123-31-9. Hydrokinoni liukenee veteen 5,9 g/ 100 ml (15 °C).
Hydrokinoni on pelkistävä aine, jota käytetään valokuvien kehiteliuoksissa ja hapetuksen estoaineena sekä polymeroitumisen estoaineina erityisesti vinyyliasetaatin (C4H6O2) (stabilointiteho rajoittuu 60 päivään) ja akryylimonomeerin kanssa. Hydrokinonia käytetään myös stabilisaattorina maaleissa ja lakoissa, kosmeettisten ja farmaseuttisten tuotteiden valmistuksessa, torjunta-aineiden valmistuksessa, painoväreissä sekä laboratoriokemikaalina esimerkiksi fosfaatin määrityksessä.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistus ärsyttää ihoa ja hengitysteitä sekä voimakkaasti silmiä. Aineelle altistumisesta voi seurata vaikutuksia silmissä ja ihossa, johtaen sidekalvon ja sarveiskalvon haalistumiseen sekä ihon väriaineen häviämiseen. Toistuva tai pitkäaikainen ihokosketus voi aiheuttaa ihon herkistymisen.
Hydrokinoni on sosiaali- ja terveysministeriön 15.6.2005 antamassa asetuksessa vaarallisten aineiden luettelossa (509/2005) luokiteltu ryhmään 3 kuuluvaksi mahdollisesti ihmisessä syöpää aiheuttavaksi sekä mahdollisesti perimää vaurioittavaksi aineeksi, mutta näistä haitoista ei ole toistaiseksi riittävästi tietoa lopullisen arvion tekemiseksi. Suun kautta runsaasti nautittuna se aiheuttaa hydrokinonimyrkytyksen, johon liittyy hemolyyttistä anemiaa ja maksan toimintahäiriöitä.
Hydrokinonia on muun muassa maksaläiskien ja pisamien poistoon käytetyissä ihonvaalennusvoiteissa.
Klusån
Klusån on kylä Luulajanjoen varrella Bodenin kunnassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa. Noin 40 asukkaan maaseutukylä sijaitsee noin 55 kilometrin päässä Bodenin keskustasta luoteeseen.
Kylä ja sitä ympäröivät alueet kuuluvat Pohjois-Ruotsin Natura 2000 -alueeseen. Kylässä on useita 1920–1940-luvulla rakennettuja rakennuskohteita, joista osa on rakennushistoriallisesti merkittäviä. Alueen pääelinkeinot ovat maa- ja metsätalous.
Vuoden 2006 laajat metsäpalot aiheuttivat paikalliselle taloudelle suuria taloudellisia menetyksiä. Metsäpaloissa on tuhoutunut yli 1 500 hehtaaria metsää, josta noin puolet on ollut hoidettua talousmetsää.
Äänekosken Urheilijat
right|frame|Seuran logo Äänekosken Urheilijat on vuonna 1932 perustettu urheilun yleisseura Äänekoskelta Keski-Suomesta. Seuran ohjelmaan kuuluvat yleisurheilu, lentopallo ja salibandy. Alun alkaen lajeja olivat yleisurheilun lisäksi hiihto, paini, voimistelu ja pesäpallo. Toinen perinteikäs äänekoskelainen urheiluseura Äänekosken Huima vastaa paikkakunnalla kori- ja jalkapallotoiminnasta; Äänekosken Urheilijoiden koripallotoiminta loppui vuonna 1973.
Albert Parsons
Albert Richard Parsons (20. kesäkuuta 1848 Montgomery – 11. marraskuuta 1887 Chicago) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja työväenliikkeen aktiivi. Hän oli entinen orjuutta vastustanut republikaani ja myöhempi sosiaalidemokraatti, joka 1880-luvun alussa ryhtyi anarkistiksi. Parsons oli yksi neljästä niin sanotun Haymarketin verilöylyn vuoksi syyttömänä teloitetusta anarkistista, joiden muistoksi kansainvälinen työväenliike ryhtyi viettämään vappua. Hänen puolisonsa Lucy Parsons oli myös ay-aktiivina ja toimittajana tunnettu anarkisti.
Äänekosken Urheilijat
Seuran virallinen nimi oli aluksi Äänekosken Vapaan Työväenyhdistyksen Voimistelu- ja Urheiluseura Äänekosken Urheilijat. Sen ensimmäinen puheenjohtaja oli Paul Roitto. Pitkäaikaisimpia puheenjohtajia ovat olleet vuonna 1990 tehtävään valittu Jorma Kinnunen, vuosien 1945–1952 puheenjohtaja Olavi Manninen ja vuosina 1939–1945 tehtävää hoitanut Veikko Halme.
Albert Parsons
Varhaiset vuodet
Alabaman Montgomeryssa kymmenlapsiseen perheeseen syntynyt Parsons jäi jo viisivuotiaana orvoksi ja myöhemmin konfederaation armeijan kenraaliksi ylenneen vanhimman veljensä William Henry Parsonsin (1826–1907) huollettavaksi. Perheen muutettua Texasiin Albert sai 12-vuotiaana painajan oppisopimuspaikan Galveston Daily News -sanomalehdestä. Yhdysvaltain sisällissodan sytyttyä vuonna 1861 vasta 13-vuotias Parsons liittyi Etelävaltioiden armeijaan, jossa hän toimi aluksi lataajana tykistössä ja sodan loppuvaiheessa ratsuväkisotilaana veljensä Williamin alaisuudessa. Sodan loputtua vuonna 1865 Parsons palasi Texasiin, hankki pienen maatilan Wacosta ja opiskeli samalla kaupungissa toimineessa baptistien ylläpitämässä Baylorin yliopistossa.
Äänekosken Urheilijat
Yleisurheilu
Yleisurheilussa Äänekosken Urheilijat on menestynyt erityisesti keihäänheitossa: Jorma Kinnunen saavutti olympiahopeaa Mexico Cityssä 1968 ja heitti seuraavana vuonna Tampereella uuden maailmanennätyksen 92,70. Hänen poikansa Kimmo Kinnunen voitti maailmanmestaruuden Tokiossa 1991 ja saavutti MM-hopeaa Stuttgartissa 1993. Aki Heikkinen voitti kymmenottelussa nuorten kilpailuissa maailmanmestaruuden 1998 ja Euroopan-mestaruuden 1999. Kinnusten ja Heikkisen lisäksi Äänekosken Urheilijoita jossain vaiheessa uraansa edustaneita ja olympialaisissa kilpailleita yleisurheilijoita ovat Lauri Kalima korkeushypyssä 1936, Erkki Puolakka maratonilla 1952, Erkki Hautamäki kymmenottelussa 1952, Anni Rättyä keihäänheitossa 1952, Paavo Kotila maratonilla 1956, Pentti Rummakko maratonilla 1968 ja Esa Rinne kolmiloikassa 1972.
Albert Parsons
Varhaiset vuodet
Opiskeluaikoinaan Parsons perusti oman Waco Spectator -nimisen sanomalehden ja oli myös mukana orjuutta vastustaneen republikaanipuolueen toiminnassa. Ympäristön ja Ku Klux Klanin painostuksesta Parsonsin sanomalehti ilmestyi vain vuoden. Vuonna 1870 hän sai työpaikan presidentti Ulysses S. Grantin hallinnosta veroviranomaisena ja työskenteli myös Texasin senaatissa vuoteen 1873 saakka. Parsons oli kaksi vuotta aikaisemmin avioitunut orjaksi syntyneen Lucy Gonzalezin kanssa, mutta koska etnisten ryhmien välinen avioliitto oli Texasissa käytännössä mahdotonta jo lainsäädännönkin vuoksi, he päättivät muuttaa Chicagoon.
Äänekosken Urheilijat
Yleisurheilu
Äänekosken Urheilijoiden ensimmäinen menestynyt yleisurheilija oli Tampereelta muuttanut Leo Lehto, joka edusti uutta seuraansa vuodesta 1934 ja voitti samana vuonna maastojuoksun Suomen-mestaruuden.
Albert Parsons
Aika sosialistisessa työväenliikkeessä
Chicagossa Parsonsit kiinnostuivat työväenliikkeen toiminnasta ja osallistuivat muun muassa varojenkeräykseen vuoden 1871 Chicagon suuren palon uhreille. Paikallisten sanomalehtien syytettyä työläisten parissa toiminutta Chicago Relief and Aid Society -hyväntekeväisyysjärjestöä ”kommunistiseksi”, tuolloin termillä viitattiin myöhemmän kommunismin sijasta vuoden 1871 Pariisin kommuuniin, Parsons kiinnostui ottamaan selvää lehtikirjoitusten taustoista ja havaitsi työläisten vaatimukset mielestään oikeutetuiksi. Näin hän kiinnostui sosialismista, jätti republikaanit vuonna 1875 ja liittyi vuotta aikaisemmin perustettuun sosialidemokraattiseen puolueeseen. Vuonna 1876 hän jostakin syystä liittyi kutsun saatuaan myös oikeistolaiseen Knights of Labor -työväenjärjestöön, jonka jäsenenä Parsons oli kuolemaansa saakka. Vuotta myöhemmin hän oli mukana uuden Amerikan sosialistisen työväenpuolueen perustavassa kokouksessa, ja 1877 Parsons valittiin lisäksi sosialistien edustajana Chicagon kaupunginhallitukseen. Hän pyrki kerran myös Yhdysvaltain kongressiin.
Äänekosken Urheilijat
Pesäpallo
Äänekosken Urheilijat pelasi pesäpalloa heti perustamisvuonnaan ja liittyi Pesäpalloliittoon tammikuussa 1933. Sotien jälkeen pesäpallotoiminta oli naisten varassa mutta loppui kokonaan vuosiksi 1951–1955. Uuden nousun huipentumia olivat miesten pelaaminen suomensarjassa vuosina 1965–1968 ja naisten yltäminen mestaruussarjan karsintoihin. Kolmospolttajana pelannut Pirjo Ruosteinen valittiin Itä–Länsi-otteluun vuonna 1966. Seuran pesäpallotoiminta loppui 1970-luvun alussa ja alkoi uudelleen vasta vuonna 1990.
Albert Parsons
Aika sosialistisessa työväenliikkeessä
1870-luvulla Parsonsista tuli yksi merkittävimmistä Chicagon työväenliikkeen englanninkielisistä puhujista. Vuoden 1877 Suuren rautatielakon aikana hän piti yli 30 000 lakkoilevalle työläiselle vaikuttavan puheen, josta lopulta muodostui käännekohta Parsonsin elämässä. Puheensa johdosta hän menetti välittömästi työnsä Chicago Times -sanomalehdessä, jonka palveluksessa Parsons oli ollut kaupunkiin muutostaan lähtien. Hän sai kuitenkin nopeasti uuden työpaikan radikaalista saksankielisestä Chicagoer Arbeiter-Zeitung -lehdestä, jolla oli kytköksiä myös anarkisteihin. Seuraavassa kaupunginhallituksen kokouksessa Parsons joutui yleisöstä tulleiden uhkauksien kohteeksi, hänet muun muassa uhattiin lynkata. Poliisi neuvoi Parsonsia lähtemään Chicagosta henkensä turvaamiseksi, mutta hän päätti kuitenkin jäädä kaupunkiin.
Äänekosken Urheilijat
Paini
Paini kuului seuran toimintaan näkyvästi alusta lähtien. Työläisolympialaisissa aiemmin hopealle yltänyt Otto Savolainen oli 1930-luvulla äänekoskelaisten huomattavin painija. Painiliiton mestaruuskilpailuissa ylsivät vuonna 1953 mitaleille Esko Ollikainen ja Viljo Penttinen. Seuran painitoiminta hiipui 1960-luvun jälkeen.
Nyrkkeily
Äänekosken Urheilijoiden nyrkkeilytoiminta pääsi kunnolla vauhtiin 1940-luvulla Karjalasta tulleiden siirtolaisten myötä. Åke Kuha voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1956 ja saavutti vuotta aikaisemmin hopeaa. Ilmari Ollikainen saavutti SM-pronssia vuonna 1949.
Albert Parsons
Haymarketin tapahtumat
Vuoden 1886 alkupuolella kahdeksan tunnin työaikaa vaatinut liike kasvoi entuudestaan, ja 1. toukokuuta määrättiin suureksi lakkopäiväksi. Albert ja Lucy Parsons johtivat tuolloin 80 000 työläisen marssia pitkin Chicagon pääkatua Michigan Avenueta. Parin päivän kuluessa kahdeksan tunnin työpäivää vaatineeseen lakkoon liittyi kaupungissa jo yli 340 000 työläistä. Parsons vieraili samaan aikaan myös Cincinnatissa, jossa lakkoon osallistui 300 000 henkeä. Toukokuun 4. päivänä Chicagossa sijaitsevalla Haymarketin torilla järjestettiin 3 000 osallistujan mielenosoitus, joka oli protesti poliisin käyttämää väkivaltaa vastaan. Edellisenä päivänä poliisi oli ampunut kuusi McCormickin leikkuupuimuritehtaan työläistä. Torikokouksessa oli Parsonsin lisäksi myös useita muita puhujia. Alkaneen rankkasateen vuoksi Albert ja Lucy lapsineen siirtyivät useiden muiden osallistujien seuraamana läheiselle työväentalolle. Kokous Haymarketin torilla kuitenkin jatkui sateesta huolimatta. Sen loppuvaiheessa paikalle ilmestyi runsaslukuinen määrä poliiseja, jotka kehottivat väkijoukkoa hajaantumaan. Tämän jälkeen paikalla räjähti pommi, joka surmasi yhden poliisin sekä haavoitti useita muita. Raäjähdystä seuranneessa tulitaistelussa kuoli vielä seitsemän ihmistä lisää.
Äänekosken Urheilijat
Lentopallo
Äänekosken Urheilijoiden naisten joukkue pelasi ensimmäisen kerran lentopallosarjoissa vuonna 1965. Miehet aloittivat pari vuotta myöhemmin. Miesten edustusjoukkue pelasi parhaimmillaan Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1-sarjassa. Naisten joukkue pelasi 2-sarjassa. Lisäksi seuralla on juniori- ja ikämiesjoukkueita.
Albert Parsons
Haymarketin tapahtumat
Pommin räjäyttäjästä ei ollut tietoa, mutta sen sattuessa Parsons istui Zeph’s Hallin työväentalolla oluella. Seuraavien päivien kuluessa viranomaiset pidättivät seitsemän Haymarketin mielenosoituksen osallistunutta anarkistia. Parsons ei ollut heidän joukossaan, mutta päätti kesäkuun lopussa antautua poliisille solidaarisuudesta tovereitaan kohtaan. Oikeuskäsittelyssä puhuneiden todistajien kertomusten mukaan yksikään kahdeksasta syytetystä ei ollut heittänyt pommia, mutta heidät kuitenkin tuomittiin syyllisiksi. Oikeuden mukaan miesten puheet ja kirjoitukset olivat rohkaisseet tuntemattomaksi jäänyttä miestä pommi-iskuun. Anarkisteista Oscar Neebe sai 15 vuoden vankeusrangaistuksen ja muille langetettiin kuolemantuomio. Kahden syytetyn tuomiot muutettiin nopeasti elinkautisiksi vankeusrangaistuksiksi ja lopulta Illinoisin osavaltion uusi kuvernööri John Peter Altgeld armahti heidät vuonna 1893 ja totesi tapahtuneen oikeusmurhaksi. Viidestä muusta kuolemaantuomitusta Louis Lingg teki itsemurhan sellissään, Albert Parsons sekä August Spies, Adolph Fischer ja George Engel hirtettiin lopulta 11. marraskuuta 1887. Parsonsilla olisi tiettävästi ollut tuolloin mahdollisuus saada tuomionsa muutetuksi elinkautikseksi, mutta hän kieltäytyi pyytämästä armahdusta, koska olisi samalla myöntänyt syyllisyytensä. Pommin oikeaa räjäyttäjää ei ole milloinkaan selvitetty, mutta vahvimmin epäilyt kohdistuvat poliisin tai Pinkertonin etsivätoimiston soluttautujaan.
Hautaus ja muistaminen
Albert Parsons haudattiin Forest Homen hautausmaalle, ja vuonna 1893 hänen hautansa läheisyyteen pystytettiin muistomerkki kaikille Haymarketin marttyyreille. Parsonsin puoliso Lucy Parsons jatkoi poliittista toimintaansa aina kuolemaansa vuoteen 1942 saakka ja oli muun muassa perustamassa Industrial Workers of the World -ammattiliittoa vuonna 1905. Pariisissa 1889 kokoontunut toinen internationaali päätti Yhdysvaltain delegaation pyynnöstä julistaa toukokuun 1. päivän kansainväliseksi työväen juhlapäiväksi Parsonsin ja muiden Haymarketin marttyyrien muistoksi.
Kimmo Rentola
pienoiskuva|Rentola helmikuussa 2020 Kimmo Kaleva Rentola (s. 31. elokuuta 1953) on suomalainen historiantutkija ja emeritusprofessori, joka toimi poliittisen historian professorina Turun yliopistossa vuosina 2006–2014 ja Helsingin yliopistossa vuodesta 2014–2021. Rentola toimi Turun yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaanina 2012–2014.
Elämä ja ura
Rentola valmistui ylioppilaaksi vaasalaisesta Onkilahden yhteiskoulusta vuonna 1972 ja valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 1980. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi vuonna 1994 väitöskirjalla Kenen joukoissa seisot: Suomalainen kommunismi ja sota 1937-1945. Rentola on toiminut päätoimisena historiantutkijana vuodesta 1986 Helsingin yliopiston, Suomen Akatemian ja eri projektien palveluksessa. Ennen tutkijanuraansa hän työskenteli toimittajana Kustannusosakeyhtiö Otavassa, suomentajana ja freelance-journalistina.
Tutkimuksissaan Rentola on erikoistunut muun muassa kylmän sodan historiaan, Suomen ja Neuvostoliiton välisiin suhteisiin ja suomalaiseen kommunismiin. Vuonna 2007 Suojelupoliisi pyysi Rentolaa tutkimaan yksikön lähimenneisyyttä. Hän toimi Supon palveluksessa erikoistutkijana myös 2004–2006.
Rentolan teos Vallankumouksen aave voitti Vuoden tiedekirja -palkinnon 2005 ja Stalin ja Suomen kohtalo Lauri Jäntin palkinnon vuonna 2017. Rentola on toiminut Historioitsijat ilman rajoja ry:n hallituksessa vuodesta 2015.
Alfred Cohn
thumb|Alfred Cohn. Alfred ”Gokke” Cohn (14. kesäkuuta 1867 Kööpenhamina – 6. heinäkuuta 1932 Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Alfred Cohn syntyi sisustajan perheeseen. Hän aloitti näyttelijänuransa vuonna 1885 ja työskenteli vuodesta 1891 lähtien Odensen ja vuodesta 1900 Aarhusin teattereissa. Hän tuli tunnetuksi ennen kaikkea koomikkona, jonka roolit vaihtelivat huvinäytelmistä farsseihin. Vuosina 1910–1914 Cohn työskenteli aarhusilaisen Fotoraman näyttelijänä ja elokuvaohjaajana ja vuosina 1914–1916 Nordisk Filmsin ohjaajana. Hänet muistetaan varsinkin Fotoraman Den hvide Slavehandel (1910) -elokuvasta, josta Nordisk kopioi oman versionsa.
Kopps
Kopps on Josef Faresin ohjaama vuonna 2003 ensi-iltansa saanut ruotsalainen komediaelokuva Ruotsin poliisista. Elokuvan pääosissa näyttelevät Fares Fares, Torkel Petersson, Göran Ragnerstam, Sissela Kyle ja Eva Röse.
Karrookävykit
Karrookävykit eli karrookäpypalmut (Encephalartos) on samiakävykkikasveihin kuuluva käpypalmusuku. Siihen sisältyy 66 Afrikassa luonnonvaraisena esiintyvää lajia. Niistä puolet kasvaa Etelä-Afrikassa. Lisäksi itäisessä Afrikassa, kuten Tansaniassa, Mosambikissa ja Keniassa kasvaa monia lajeja kussakin. Suuri osa karrookävykeistä on harvinaistunut luonnossa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lähes 40 lajia uhanalaiseksi ja 18 lajia korkeimpaan äärimmäisen uhanalaisten lajien (CR) luokkaan. Lisäksi kolme lajia on jo hävinnyt luonnosta kokonaan.
Kopps
Juoni
Ruotsalaisen pikkukaupungin asukkaat ovat niin lainkuuliaisia, että paikkakunnalla ei tehdä lainkaan rikoksia. Siksi kaupungin poliisilaitosta uhkaa sulkeminen. Tämä ei ole työssään viihtyvien poliisien mieleen, ja he päätyvät itse järjestämään paikkakunnalle rikosta. Tilanne kuitenkin karkaa heidän käsistään.
Iso-Pyhäntä
Iso-Pyhäntä on Kainuussa Ristijärvellä sijaitseva järvi. Tässä kerrotaan vain Pyhännästä, vaikka järven eteläpäässä sijaitsevalla Petronjärvellä (53 ha) on sama vedenpinnankorkeus ja järviä yhdistää 50 metriä leveä salmi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1 200 hehtaaria eli 12 km². Se on 9,9 kilometriä pitkä ja 4,5 kilometriä leveä. Järvestä voidaan erottaa kolme järvenosaa. Järven kaakkoispäässä oleva 1,5 kilometriä pitkä Hoikanselkä on erotettu omaksi järvenosaksi kantatien 89 tienpenkereellä, jonka takia on myös siirretty Häyrysenjoen suun paikkaa. Penkereen yli 20 metriä leveä aukko toimii Tuomaanjoen ja Hiisijoen Petronjärven kautta kulkevana laskureittinä. Pengertien takana aukeaa Karhuselkä, joka on kolme kilometriä pitkä ja kaksi leveä. Se on Kauhasalmen välityksellä yhteydessä Pieniselkään, jota voi jo pitää pohjoisosan järvenosan eteläpäänä. Karhuselältä työntyvät lounaaseen 900 metriä pitkä Karhulahti ja kaakkoon kilometrin pituinen Ahmolahti. Järven pohjoisosa on avointa järvenselkää, joka on 3,6 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Selältä työntyy lounaaseen 1,7 kilometriä pitkä Molosenlahti. Ironsaaresta etelään järvi kapenee ja siitä haarautuu 700 metriä leveä ja yhtä pitkä Savilahti kohti länttä. Lahdensuuta vartioi Lamposaari. Saaresta etelään työntyy matala Kotilahti.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 83 miljoonaa m³ eli 0,083 km³. Järven keskisyvyys on 7,2 metriä ja suurin syvyys on 32 metriä. Syvin kohta sijaitsee Ironsaaren lounaispuolella 2,9 kilometriä pitkässä ja yli 20 metriä syvässä syvänteessä. Syvin kohta on osa sitä syvänteen osaa, johon on muodostunut satoja metrejä pitkä ja koko pituudeltaan 25 metriä alittavia kohtia. Muitakin syvänteitä on olemassa. Pieniselän syvänne yltää 18 metriin, Karhuselän syvänne 18 metriin ja luusuan lahdessakin on 14 metriä syvää.
Järven rantaviivan pituus on 56 kilometriä ja sen rannat ovat pääsääntöisesti metsämaata. Rannan metsärajaa rikkovat muutamassa kohdassa soistuneet metsät ja pienet peltotilkut. Järven läheisyyten sijoittuu yksi ainoa kylä Pyhäntä, joka sijaitsee Savilahden läheisyydessä. Kylän läpi kulkee seututie 888, joka seuraa etäällä järven etelä ja lounaisrantoja. Yhdystie 19209 yhdistää kanta- ja seututien kiertäen järven pohjoispuolen Koskenkylän kulmakunnan kautta.
Säännöstely
Järven vedenpinnan korkeus on 149,4 metriä mpy. Järvi on säännöstely Pyhännänkosken voimalaitoksen vuoksi siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 145,30 metriä ja 149,68 metriä mpy. Sännöstely alkoi voimalaitoksen käynnistyttyä vuonna 1957.
Järven säännöstely on toteutunut siten, että keskivedenkorkeus on ollut vuodesta 1961 alkaen 148,73 metriä (N60). Vuotuinen keskimääräinen vedenpinnan korkeusvaihtelu on ollut 3,67 metriä. Ylin vedenpinnankorkeus on ollut 149,75 metriä (kesäkuu 1967) ja alin 145,36 metriä (huhtikuu 1965), joten äärivaihtelua on ollut 4,39 metriä. Laskujoen virtaamia on julkistettu voimalan valmistumisesta alkaen. Vuoteen 2011 mennessä keskivirtaama on ollut noin 6,2 m³/s (MQ) ja keskiylivirtaama on ollut 45 m³/s (MHQ) ja keskialivirtaama 0,06 m³/s (MNQ).
Historiaa
Vaikka Iso-Pyhäntää ei ole yritetty laskea, on sekin saanut kokea sen tiimoilta kovia. Yläjuoksulla olevaa Hiisijärveä laskettiin vuonna 1761, mutta laskukynnyksen kaivaminen käynnisti järven liian rajun tyhjentymisen. Hiisijoen uoma syöpyi katastrofissa kanjoniksi ja Iso-Pyhäntä tulvi yli äyräidensä. Tulvaan nähden liian kapea luusua ei vetänyt tarvittavaa vesimäärää ja sille syntyi uusi lasku-uoma nykyiselle paikalleen. Kun se syöpyi kovaan maakerrokseen asti, oli Iso-Pyhännän vedenpinta laskenut normaalista arvostaan seitsemän metriä alemmaksi ja järven pinta-ala kutistunut puoleen entisestään.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Hyrynsalmen reitin alaosan alueella (59.4) Pyhännän alueeseen (59.48), jonka Iso-Pyhännän alueeseen (59.482) järvi kuuluu.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Petronjärven kautta, johon laskee Hiisijoen-Möttösjoen alueen (59.483) vedet ja Tuomaanjoen valuma-alueen (59.486) vedet (valuma-alue yhteensä 376 km²). Lyhyt Putkosjoki, joka on Putkosjärven (220 ha) laskujoki, tuo Putkosjoen valuma-alueen (59.489) vedet Savilahteen ja Häyrysenoja tuo Häyrysenjoen valuma-alueen (59.488) vedet Häyrysen (118 ha) kautta. Pieni Laulajanojan valuma-alue (59.485) laskee Laulajaojan, joka alkaa Ala-Laulajasta (15 ha), kautta Pieniselkään. Laskujoki Pyhännänjoki muodostaa vielä oman Pyhännänjoen alueensa (59.481). Pyhännänjoki yhtyy pian Emäjokeen, jonka aloittama vesireitti johtaa 45 kilometrin päässä Oulujärveen.
Nelipäinen reisilihas
thumb|300px| Kuvassa suora reisilihas (m. rectus femoris) poistettu jotta keskimmäinen reisilihas näkyy. Nelipäinen reisilihas eli etureisi kuuluu alaraajan lihaksiin. Sen vastalihas on kaksipäinen reisilihas. Nelipäinen reisilihas muodostuu nimensä mukaisesti neljästä jänteellä yhteenliittyneestä lihaksesta: suora reisilihas (m. rectus femoris), sisempi reisilihas (m. vastus medialis), keskimmäinen reisilihas (m. vastus intermedius) ja ulompi reisilihas (m. vastus lateralis). Keskimmäinen reisilihas sijaitsee suoran reisilihaksen alla, mutta muut lihaksista ovat pinnallisia. Polven ja keskimmäisen reisilihaksen väliin sijoittuva pieni lihas m. articularis genus on usein osa keskimmäistä reisilihasta.
Origo ja insertio
Suora reisilihas lähtee lonkkaluusta lonkkamaljan kraniaalisesta reunasta. Muut lihaksista lähtevät reisiluusta. Kaikki neljä lihasta kiinnittyvät yhteisellä jänteellä (tendo m. quadricipitis femoris) polvilumpioon, josta jänne jatkuu polvilumpion ligamenttina (ligamentum patellae) sääriluun kyhmyyn (tuberositas tibiae). Jänne ympäröi ja tukee polvilumpiota sivuilta ja päältä.
Toiminta
Nelipäinen reisilihas ojentaa polviniveltä. Suora reisilihas (m. rectus femoris) koukistaa lisäksi lonkkaniveltä.
Sisempää reisilihasta (m. vastus medialis) pidetään yleensä polvinivelen stabilaattorina, eli tukilihaksena.
Hermotus
Nelipäistä reisilihasta hermottaa reisihermo (nervus femoralis).
Lihaksen harjoittaminen
Kuntosalilla nelipäistä reisilihasta harjoittavat esimerkiksi jalkakyykky, jalkaprässi ja reidenojennus.
Kuntouttavia liikkeitä vastus medialikselle on mm. suoran jalan nostot jalkaterä lievästi ulos kierrettynä, joskus käytetään painoja nilkoissa siinä vaiheessa kun polvinivelen stabiliteetti ja normaali resiprokaalitoiminto (hermoaistimus alaraajan toiminnasta) on jo saavutettu.
Mikko Hirvonen
Mikko Hirvonen (s. 31. heinäkuuta 1980 Kannonkoski) on suomalainen ralliautoilija. Hirvonen ajoi ensimmäisen rallinsa Laihialla vuonna 1998 Opel Kadetilla. Ensimmäinen MM-ralli oli Suomen ralli Jyväskylässä vuonna 2002, jossa Hirvonen ajoi Renault Cliolla sijoituksen ollessa 21.
Hirvosen kartanlukijana on pitkään toiminut Jarmo Lehtinen. Hirvonen lopetti uransa MM-tasolla kauteen 2014.
Uran alku
Monen muunkin suomalaisen rallikuljettajan tapaan, Hirvosen ura lähti liikkeelle heti kun hän näki ratin ylitse isän polven päältä. Saatuaan ajokortin vuonna 1998, osti hän ensimmäisen ralliautonsa, etuvetoisen Opel Kadettin. Sillä hän osallistui ensimmäiseen ralliinsa serkkunsa kanssa. Huolimatta kahdesta ulosajosta, aikasakosta, sekä vaihdelaatikko-ongelmista, näki Hirvonen maalilipun. Seuraavat kaksi vuotta hän ajoi erilaisissa kansallisissa juniorisarjoissa ja sekä sisko että serkku ehtivät toimia kartanlukijoina. Myös muu perhe oli vahvasti mukana, toimien mekaanikkoina.
Vuonna 2000 katsoi Hirvonen olevansa valmis osallistumaan rallin SM-sarjaan. Autoksi ostettiin Opel Astra. Monien teknisten vikojen aiheuttamien keskeytysten jälkeen, Hirvonen sijoittui sarjan loppupisteissä seitsemänneksi kahdestakymmenestä kuljettajasta.
Kaudeksi 2001 rakennettiin Opel Astra uusiksi. Kartanlukijan paikalle istahti Sirpa Jokinen jonka kanssa Hirvonen opetteli nuotittamisen. Hirvonen ajoi tasaisen varmasti koko kauden sijoittuen neljä kertaa palkintopallille. Näin pari Hirvonen-Jokinen oli ajamassa kohti mestaruutta, kunnes viimeisen kilpailun viimeisenä päivänä, Astra osui kiveen ja matka jäi kesken. Mestaruus karkasi, mutta hopea tuli taskuun. Kauden päätteeksi Hirvonen ajoi ensimmäisen kansainvälisen rallinsa Italiassa, jossa hän sijoittui luokkansa kolmanneksi.
Hirvosen hyvät otteet tekivät vaikutuksen Suomen tämän hetken arvostetuimpaan manageriin Timo Jouhkiin ja Hirvonen teki sopimuksen 12:n kuukauden kehitysohjelmasta, jonka tarkoituksena oli ajaa vuoden 2003 MM-sarjassa. Kauden 2002 aikana Hirvonen osallistui yli 20:een osakilpailuun ja haki kansainvälistä kokemusta muun muassa Italian Subaru Cupista sekä valikoiduista MM-ralleista. Hän saavutti esimerkiksi neljä voittoa rallin SM-sarjassa, luokan 1. ja yleiskilpailun 21. sijan Neste Rally:ssa Renault Clio Super 1600 -autolla, voittoja Italian Subaru Cupissa, sekä voiton arvostetussa Cumbrian rallissa. Kauden päätyttyä Hirvonen kruunattiin lisäksi F2-sarja suomenmestariksi, jonka Hirvonen saavutti Volkswagen Golf Kit Car'lla. Vuoden aikana kartanlukijoina toimivat sekä Miikka Anttila että Jarmo Lehtinen. Vuodeksi 2003 Hirvonen ja Lehtinen löysivät 2002-mallisen Ford Focus WRC:n.
Ura rallin MM-sarjassa
Kaudella 2003 Hirvonen ajoi täyden MM-sarjan Fordin tehdastallissa. Kausi meni pitkälti eri ralleja opetellessa ja paras sijoitus oli 6. Kyproksen rallista. Seuraavalla kaudella 2004 Hirvonen ajoi jälleen täyden rallisarjan, tällä kertaa Subarulla parhaan sijoituksen ollessa neljäs. Kauden päätteeksi Subaru ei enää uusinut Hirvosen sopimusta joten edessä oli uuden tallin etsiminen.
Kauden 2005 aikana Hirvonen ajoi kuusi MM-osakilpailua, viisi yksityistallin Fordilla ja yhden rallin Škodalla. Paras sijoitus oli Katalonian rallin kolmas sija.
Ford (2006–2010)
Kaudelle 2006 Hirvonen sai jälleen tehdastallipaikan Fordilta. Hirvonen voitti ensimmäisen MM-rallinsa Australiassa 2006 jolloin Sébastien Loeb ei ollut käsivamman vuoksi mukana ja tallikaveri Marcus Grönholm ajoi rallin aikana ulos. Kauden loppupisteissä Hirvonen oli kolmas heti Grönholmin jälkeen.
Hirvosen tallikaverina Fordilla kaudella 2007 oli Marcus Grönholm, joka lopetti uransa samaan kauteen. Toisen MM-rallivoittonsa Hirvonen otti kauden 2007 kolmannessa rallissa, ensimmäistä kertaa MM-sarjaan kuuluneessa Norjan rallissa. Hirvonen johti rallia ensimmäisestä päivästä lähtien eikä ongelmitta ajanut tallikumppani Grönholm pärjännyt hänelle. Myös Loeb oli Hirvosta jäljessä kunnes ajoi useaan otteeseen ulos toisena kisapäivänä. Hirvonen oli kauden loppupisteissä kolmas 99 pisteellään. Hän otti kauden aikana kolme voittoa.
Kausi 2009 alkoi Hirvosen osalta Irlannin kolmannella ja Norjan, Kyproksen sekä Portugalin toisella sijalla Loebin voittaessa kaikki neljä kilpailua. Argentiinassa Hirvonen keskeytti, jonka jälkeen Loebin johto Hirvoseen oli 20 pistettä. Sardiniassa Hirvonen sijoittui toiseksi Jari-Matti Latvalan voittaessa ja Loebin sijoituttua neljänneksi. Kauden ensimmäisen voittonsa Hirvonen otti Kreikassa Loebin keskeytettyä. Puolan rallissa hän voitti ensimmäistä kertaa urallaan toisen peräkkäisen kilpailun ja nousi samalla MM-sarjan kärkeen yhden pisteen erolla Loebiin. Ensimmäisellä Suomen rallin voitollaan Hirvonen kasvatti eron Loebiin kolmeen pisteeseen. Australiassa Hirvonen nousi voittajaksi toiselta sijalta Citroën-kuljettajien saatua aikasakon auton teknisen sääntörikkeen vuoksi. Kataloniassa Hirvonen tuli kolmanneksi Sebastien Loebin ja Daniel Sordon jälkeen. Tämän johdosta Loebin ja Hirvosen piste-ero kutistui yhteen pisteeseen. Walesin rallissa Hirvonen tuli toiseksi ja Loeb voitti kilpailun ja kuudennen mestaruutensa.
Hirvonen aloitti kauden 2010 voitolla Ruotsissa. Suomessa Hirvonen ajoi rajusti ulos ja auto lensi ojaan pyörähdettyään ennen sitä viisi kertaa ympäri. Kartanlukija Jarmo Lehtinen loukkasi itsensä ulosajossa; häneltä murtui kylkiluu. Nopeus tapahtumahetkellä oli noin 140 km/h. Saksan rallissa Hirvonen keskeytti. Hirvonen oli loppupisteissä kuudes.
Kauden 2011 Hirvonen aloitti voittamalla Ruotsin rallin uudella 1,6-litraisella Ford Fiesta RS WRC -autolla. Kauden toisen voittonsa hän saavutti Australian rallissa. MM-pisteissä Hirvonen sijoittui jälleen kerran toiseksi.
Citroën (2012–2013)
Kaudeksi 2012 Hirvonen siirtyi Citroënille Sébastien Loebin tallikaveriksi. Portugalin rallissa Hirvonen hylättiin sääntöjen vastaisen kytkimen takia ja Loeb keskeytti.
Seuraavalla kaudella 2013 Hirvonen jatkoi Citroenilla, ja hänen tallikaverikseen tuli uransa lopettaneen Loebin tilalle Daniel Sordo. Kauden 2013 aikana Hirvonen ei kuitenkaan kyennyt voittamaan yhtäkään osakilpailua. Hänen parhaat saavutuksensa kauden aikana olivat 2. sijat Meksikon ja Portugalin MM-osakilpailuista sekä 3. sijat Saksan, Australian ja Katalonian ralleista. Kaikkiaan Hirvonen raapi kaudesta kasaan 126 pistettä, mikä riitti sarjassa 4. sijalle. Kauden aikana Hirvonen kykeni vain 10 erikoiskokeen pohja-aikaan.
M-Sport (2014)
Ennen kauden viimeisenä ajettavaa Walesin rallia Hirvonen ilmoitti lopettavansa MM-sarjassa kauden jälkeen.
MM-uran jälkeen
Lopetettuaan MM-tasolla Hirvonen on suunnannut aavikkorallien pariin kartanlukijanaan nelinkertainen Dakar-rallin voittaja Michel Périn. Ensimmäisen Dakar-rallin Hirvonen ajoi vuonna 2016. Tämän lisäksi Hirvonen ajoi omistamallaan Ford Escort MK.2 BDA:lla yleiskilpailun toiseksi vuoden 2015 Lahti Historic EM-rallissa. Voittoon ajoi Audi Quattroa kuljettanut Jari-Matti Latvala. Hän on jatkanut ajamista Sm-historic -luokassa.
Rallin MM-sarjan tulokset
(Tulosselitteet)
Perhe
Hirvosen perheeseen kuuluvat vuosina 2005 ja 2007 syntyneet pojat. Roope Hirvonen on ajanut jokamiesluokassa ja ajaa myös rallia.
People Like Us
People Like Us voi tarkoittaa seuraavia
Gilbert Bécaud
pienoiskuva|Gilbert Bécaud vuonna 1964. Gilbert Bécaud (oik. François Gilbert Léopold Silly, 24. lokakuuta 1927 Toulon, Ranska – 18. joulukuuta 2001 Pariisi, Ranska ) oli ranskalainen laulaja, säveltäjä ja näyttelijä, jonka lempinimi oli hänen energisen esiintymistapansa johdosta Monsieur 100,000 Volts.
Bécaud’n kansainvälisesti tunnettuja menestyskappaleita ovat muun muassa ”Et maintenant” vuodelta 1961, jota ovat esittäneet hänen lisäkseen esimerkiksi Shirley Bassey, Elvis Presley ja Frank Sinatra nimellä ”What Now My Love” ja muun muassa Everly Brothersin, Bob Dylanin, Nina Simonen, Elvis Presleyn, Willie Nelsonin ja James Brownin nimellä ”Let It Be Me” esittämä ”Je t'appartiens”.
Hänen muita hittejään ovat muun muassa ”Le jour où la pluie viendra”, ”Seul sur son étoile” (suom. ”Se onko hän”), ”L’orange” ja ”L’important c’est la rose” (useita suomennoksia, mm. ”Jossain on kukka ruusun”).
Kirsti Hollming
Kirsti Marjatta Hollming (os. Jyränkö, 2. marraskuuta 1932 Heinola – 3. lokakuuta 1978 Siilinjärvi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1975–1978. Hollming kuoli Rissalan lentoturmassa lokakuussa 1978.
Pathaan
Pathaan on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintatrillerielokuva, jonka on ohjannut Siddharth Anand ja kirjoittaneet Shridhar Raghavan ja Abbas Tyrewala Anandin tarinan pohjalta. Se on YRF Spy Universen neljäs osa, ja sen keskeisiä rooleja näyttelevät Shah Rukh Khan, Deepika Padukone, John Abraham, Dimple Kapadia ja Ashutosh Rana. Elokuvassa maanpaossa oleva RAW-agentti Pathaan (Khan) työskentelee ISI-agentin Rubina Mohsinin (Padukone) kanssa kukistaakseen entisen RAW-agentin Jimin (Abraham), joka suunnittelee laboratorion tuottaman tappavan viruksen levittämistä Intiaan.
Kirsti Hollming
Elämä ja ura poliitikkona
Kirsti Hollmingin vanhemmat olivat Heinolan kaupunginjohtaja Yrjö Jyränkö ja Lea Tuulikki Niiranen. Hollming kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1951 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1956. Samana vuonna hän avioitui raumalaisen Hollmingin telakan perustaneen Filip Hollmingin pojan Aarne Hollmingin (1925–1989) kanssa. Ennen kansanedustajan tehtäviään Hollming työskenteli matematiikan tuntiopettajana Rauman merenkulkuopistossa ja Rauman teknillisessä koulussa.
Pathaan
Yash Raj Filmsin Aditya Chopran tuottaman elokuvan kuvaukset aloitettiin marraskuussa 2020 Mumbaissa. Elokuvaa kuvattiin eri paikoissa Intiassa, Afganistanissa, Espanjassa, Arabiemiirikunnissa, Turkissa, Venäjällä, Italiassa ja Ranskassa. Kaksi kappaletta sävelsi duo Vishal-Shekhar, kun taas Sanchit Balhara ja Ankit Balhara sävelsivät taustamusiikin. Elokuva tehtiin arvioidulla 2,25 miljardin rupian tuotantobudjetilla, ja lisäksi 150 miljoonaa rupiaa käytettiin mainontaan. Normin vastaisesti ensi-iltaa edeltävää julkisuutta rajoitettiin ilman mediavuorovaikutusta tai julkisia tapahtumia.
Pathaan sai ensi-iltansa teattereissa Intiassa 25. tammikuuta 2023 tasavallan päivän viikonloppuna, ja se sai yleisesti myönteisiä arvosteluja kriitikoilta ja yleisöltä, jotka ylistivät sen toimintaa, musiikkia ja näyttelijäsuorituksia. Elokuva on tuottanut maailmanlaajuisesti 10,5 miljardia rupiaa, ja siitä on tullut vuoden 2023 tuottoisin intialainen elokuva, kaikkien aikojen toiseksi eniten tuottanut hindielokuva, viidenneksi tuottoisin intialainen elokuva kautta aikojen, ja se teki useita muita myyntiennätyksiä Intiassa ja hindinkielisessä elokuvassa. Siitä tuli Suomen katsotuin hindielokuva.
Musiikkivuosi 1981
Musiikkivuosi 1981 käsittelee vuoden 1981 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Kirsti Hollming
Elämä ja ura poliitikkona
Hollming valittiin eduskuntaan vuoden 1975 eduskuntavaaleissa Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Hän oli jäsenenä lakivaliokunnassa, suuressa valiokunnassa ja talousvaliokunnassa. Hollming oli presidentin valitsijamies vuoden 1978 presidentinvaaleissa. Hän oli myös Rauman kaupunginvaltuuston jäsen ja toimi valtuuston varapuheenjohtajana. Lisäksi Hollming oli kokoomuksen puoluevaltuuston ja puoluehallituksen jäsen, Satakunnan kokoomuksen piirivaltuuston ja piirihallituksen jäsen sekä toimi kokoomuksen Satakunnan piirin puheenjohtajana. Vuodesta 1976 lähtien hän oli myös Kokoomuksen Naisten Liiton puheenjohtaja.
Hollming kuoli 45-vuotiaana lokakuussa 1978 Siilinjärvellä tapahtuneessa Rissalan lentoturmassa. Hän oli turmakoneen matkustajana sattumalta, sillä Hollming ei kuulunut sen kuljettamiin maanpuolustuskurssin osanottajiin, vaan oli Kuopiossa puhumassa paikallisten kokoomusnaisten tilaisuudessa. Menomatkalla hän oli tavannut kansanedustaja Arto Merisaaren, joka järjesti Hollmingille paikan onnettomuuteen joutuneeseen ilmavoimien koneeseen, jotta hän ehtisi ajoissa seuraavana aamuna eduskunnassa pidettävään valiokuntakokoukseen. Hollmingin tilalle eduskuntaan nousi Matti Pelttari.
Oliver Wahlstrom
Oliver Joakim Wahlstrom (s. 13. kesäkuuta 2000 Yarmouth, Maine, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura New York Islandersin organsisaatiossa. Seura varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 11. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Wahlstrom on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä. Wahlstrom laukoo oikealta.
Seuraura
Wahlstrom syntyi Mainen Yarmouthissa, mutta hänen kotikaupunkinsa on Massachusettsin Quincy. Wahlstrom sai Internet-huomiota jo 9-vuotiaana pelatessaan Portland Piratesin junioreissa vuonna 2009, kun hän pääsi jäälle Boston Bruinsin NHL-ottelun yhteydessä järjestetyssä TD Bank Mini 1 on 1 -rangaistuslaukauskilpailussa, jossa Wahlstrom teki näyttävän ilmaveivimaalin. Hän pelasi Massachusettsissa vietettyjen juniorivuosiensa jälkeen North Yarmouth Academyn ja Shattuck St. Mary'sin yliopistojoukkueissa, jonka jälkeen Cape Breton Screaming Eagles varasi Wahlstromin 68. pelaajana QMJHL:n varaustilaisuudessa 2016. Hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta Wahlstrom voisi tulevaisuudessa pelata Yhdysvaltain yliopistosarjoissa.
Vuodet 2016–2018 Wahlstrom vietti Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukana pelaten mm. USHL-junioriliigaa. Kaudella 2017–2018 hän voitti koko liigan tehotilaston lukemalla +30. Wahlstrom oli myös koko US NTDP:n paras maalintekijä kaikkiaan 70 osumallaan. Hän pelasi kauden aikana myös CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa.
New York Islanders varasi Wahlstromin ensimmäisellä kierroksella 11. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Hänestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen Mainen osavaltiossa syntynyt ensimmäisen kierroksen varaus. Kaudeksi 2018–2019 Wahlstrom siirtyi Boston Collegen yliopistojoukkueeseen. Hän oli tehoilla 8+11=19 joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Yliopistokauden jälkeen, maaliskuussa 2018 Wahlstrom teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen New York Islandersin kanssa. Hän siirtyi samalla loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Bridgeport Sound Tigersiin, jossa Wahlstrom pelasi viisi runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3 ja viisi playoff-ottelua tehopistein 2+2=4.
Kauden 2019–2020 Wahlstrom aloitti Bridgeport Sound Tigersin AHL-joukkueessa. Hän pelasi siellä neljä ottelua, kunnes Wahlstrom kutsuttiin New York Islandersin NHL-joukkueen vahvuuteen, kun Jordan Eberle joutui sivuun. Hän teki NHL-debyyttinsä runkosarjan kuudennella kierroksella 14. lokakuuta 2019 St. Louis Bluesia vastaan. Wahlstrom sai ottelussa jääaikaa 15.13 minuuttia. Hän pelasi yhdeksän ottelua ilman tehopisteitä, kunnes Eberlen kuntouduttua Wahlstrom lähetettiin takaisin farmiin. Hän pelasi Sound Tigersissa loppukauden ja teki tulokaskautensa aikana kaikkiaan 45 runkosarjaottelussa tehot 10+12=22, kunnes koronaviruspandemia päätti AHL-kauden maaliskuussa 2020.
Elokuussa 2020 Islanders lainasi Wahlstromin kaudeksi 2020–2021 toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue AIK IF:ään. Hän pelasi siellä kymmenen ottelua tehopistein 4+4=8. Tammikuun 2021 harjoitusleirin päätteeksi Wahlstrom otti paikan Islandersin NHL-kauden avauskokoonpanosta. Hän teki NHL-uransa avausmaalin kauden ensimmäisessä ottelussaan 28. tammikuuta 2021 vieraissa Washington Capitalsia vastaan.
Maajoukkueura
Wahlstrom pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2020, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Vuoden 2020 turnauksessa hän toimi Yhdysvaltain varakapteenina.
Wahlström pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2017 ja 2018, joista ensimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja jälkimmäinen hopeaan. Vuoden 2017 turnauksessa hän oli neljällä osumallaan Yhdysvaltain paras maalintekijä Maxwell Gildonin kanssa. Wahlstrom valittiin Valko-Venäjää vastaan pelatun avausottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2018 turnauksessa hän teki välieräottelussa Tšekkiä vastaan Yhdysvaltain voittomaalin joukkueen edettyä finaaliin lukemin 4–1. Wahlstrom valittiin Yhdysvaltain ottelun parhaaksi pelaajaksi, kuten myös Kanadaa vastaan pelatun avausottelun päätteeksi. Hän sijoittui lopulta seitsemällä osumallaan koko turnauksen maalipörssissä toiseksi edellään vain Suomen Niklas Nordgren. Wahlstrom valittiin turnauksen tähdistökentälliseen ja valmennus valitsi hänet Yhdysvaltain yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.
Wahlstrom pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016. Hän edusti myös Yhdysvaltain alle 16-vuotiaiden maajoukkuetta Norjan Lillehammerissa pelatuissa nuorten talviolympialaisissa vuonna 2016, jolloin Wahlstrom voitti kultaa.
Pelityyli
Wahlstromia Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa valmentanut Bob Motzko on verrannut häntä peliälynsä ja luistelunsa myötä Jack Eicheliin. Wahlstrom itse mainitsi NHL:n verkkosivujen haastattelussa heinäkuussa 2018 suosikkipelaajikseen Patrik Laineen ja Aleksandr Ovetškinin, joista Laineen hän mainitsi samanlaiseksi pelaajaksi itsensä kanssa.
Muuta
Oliverin ruotsalainen isä Joakim Wahlström pelasi hyökkääjänä Mainen yliopistojoukkueessa sekä kotimaansa alemmissa sarjoissa.
Villivarsa
Villivarsa oli vuodesta 1983 vuoteen 2016 kerran kuukaudessa ilmestynyt hevosista kiinnostuneiden nuorten aikakauslehti. Lehti sisälsi muun muassa hevosaiheisia juttuja, julisteita sekä sarjakuvia. Lehteä kustansi Otavamedia.
Otto Kivivuori
Otto Kivivuori on fiktiivinen henkilö Väinö Linnan kirjoissa Täällä Pohjantähden alla. Hän on kartanon torppari Pentinkulman kylässä. Hänen vaimonsa on Anna Kivivuori, heillä oli kolme lasta: Janne, Oskari ja Elina Kivivuori. Otto on yksi Jussi Koskelan harvoja ystäviä ja auttaa tätä monessa asiassa, kun Jussi perustaa Koskelan torppaa.
Otto on muurari ja rakennusmies, ei niinkään maanviljelijä: hän ansaitsee näillä sivutöillään niin hyvin että on kannattavaa palkata mies taksvärkkiin eli pakolliseen vuokratyöhön puolestaan. Mistään ei ole puutetta, mutta kaikki valuu pois yhtä keveästi kun tuleekin – seikka mistä Anna valittaa toisinaan. Uskonnollinen Anna ei hyväksy Oton muitakaan tapoja.
Otto on pidetty mies kylillä, sillä jos joku tarvitsee jotain talous- tai käsityövälineitä - kangaspuut, rukin, kirnun, juustomuotin – käsistään kätevä Otto tekee sellaisen eikä edes kovalla hinnalla.
Otto muuraa muun muassa Koskelan uudistorpan uunit. Hän osaa myös vetää oikeasta narusta, kun Jussi kitsailee ja haluaisi että uunit tehdään hänen hankkimistaan vanhoista tiilistä, uudet kun tulisivat kalliiksi:
Tottahan tämä on ja Jussi antaa periksi, koska Otto myös hankkii uudet tiilet hyvin edullisesti.
Myös ryyppy maistuu Otolle, mutta hän hallitsee itsensä eikä hänestä tule juoppoa.
Otto kuuluu Pentinkulman työväenyhdistyksen johtokuntaan ja lakkokomiteaan 1917. Suomen sisällissodassa hän ei ole mukana punakaartissa. Sodan jälkeen hän joutuu Jannen kanssa Tampereen vankileirille. Myöhemmin Otosta tehdään työväenyhdistyksen nimellinen puheenjohtaja.