cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hannu Järvenpää
Seurajoukkueet
Järvenpää aloitti uransa SM-liigassa Oulun Kärpissä, jossa hän pelasi kaudet 1981–1986. Järvenpää teki uransa ensimmäisen SM-liigamaalin ensimmäisessä vaihdossaan, ensimmäisellä kosketuksella kiekkoon. Winnipeg Jets varasi hänet NHL:ään vuoden 1986 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 71. Järvenpää siirtyi Pohjois-Amerikkaan samana vuonna ja pelasi kolme kautta Jetsissä. Vuonna 1989 hän palasi Suomeen ja pelasi kaksi kautta Rauman Lukossa. Tämän jälkeen hän pelasi kauden Ruotsissa Leksandissa, jonka jälkeen tuli kaudeksi 1992–1993 Suomeen Jokereihin. Hän pelasi vielä kaudet 1993–1995 Kiekko-Espoossa, jonka jälkeen lopetti uransa. Järvenpää voitti SM-liigassa kolme pronssia.
Maajoukkue
Maajoukkueurallaan Järvenpää pelasi Suomen paidassa 126 maaottelua, joissa hän keräsi 44 maalia ja 35 syöttöä eli yhteensä 79 tehopistettä. Hän oli mukana 1992 talviolympialaisissa, 1991 Kanada-cupissa sekä vuosien 1985, 1986, 1989, 1991 ja 1992 MM-kilpailuissa. 1985 MM-kilpailuissa Prahassa hän voitti turnauksen maalipörssin yhdeksällä maalilla. 1986 Moskovan MM-kisoissa Järvenpää valittiin Suomen parhaaksi hyökkääjäksi. Albertvillen olympialaisissa 1992 Järvenpää palkittiin Suomen parhaana pelaajana. Järvenpää voitti maajoukkueessa MM-hopean ja Kanada-cupin pronssin.
Valmennusura
Peliuransa jälkeen Järvenpää on toiminut valmentajana. Hän on ollut apuvalmentajana SaiPassa ja Pelicansissa. Hannu Järvenpää nimitettiin vuonna 2006 Espoon Jääklubin valmennuspäälliköksi.
Työskentelyään kolme vuotta Espoon Jääklubin valmennuspäällikkönä Järvenpää siirtyi 2009 Kanadaan luisteluvalmentajaksi. Hän työskenteli kanadalaisen Steve Serdachnyn organisaatiossa kunnes siirtyi slovenialaisen Olympia Ljubljana joukkueen päävalmentajaksi. Joukkue pelasi Itävallan liigassa. Kolmen Ljubljanassa vietetyn kauden aikana Järvenpään seura voitti yhden Slovenian mestaruuden sekä saavutti kolmannen tilan Itävallan liigassa 2011-2012.
Keväällä 2012 Järvenpää allekirjoitti neljän vuoden valmentajasopimuksen itävaltalaisen VSV Villacherin kanssa. Kaudella 2013–2014 VSV:n joukkue sijoittui kolmanneksi Itävallan liigassa ja näin ansaitsi paikan Champions Hockey League’een kaudelle 2014–2015.
Champions Hockey League päättyi alkusarjaan joukkueen voitettua Ranskan mestari Brianconin mutta kärsittyään tappiot ruotsalaiselle Västra Frölundalle sekä sveitsiläiselle Geneve Servettelle. Marraskuussa 2015 Järvenpää irtisanottiin VSV:n päävalmentajajuudesta. Tammikuussa 2016 unkarilainen, myös Itävallan liigassa pelaava AV Fehervar 19, allekirjoitti Järvenpään kanssa loppukauden kattavan sopimuksen. Kyseinen kausi päättyi AV Fehervar 19 voitettua Unkarin mestaruuden, lyötyään MAC Budapestin loppuottelussa 4–1. Keväällä 2016 Järvenpää allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen Saksan DEL2 liigassa pelaavan Lausitzer Füsche’n kanssa.
Ensimmäisellä kaudellaan 2016–2017, Järvenpää luotsasi joukkueen sarjassa välieriin. Lisäksi Järvenpää valittiin kauden jälkeen DEL2 liigan Vuoden Valmentajaksi. Marraskuussa 2017 Järvenpää irtisanoutui saksalaisseuran palveluksesta ja siirtyi takaisin Unkariin, uudelleen AV Fehervar 19 joukkueen päävalmentajaksi. Keväällä 2018 Järvenpää allekirjoitti kahden vuoden jatkosopimuksen unkarilaisseuran kanssa.
Järvenpää valittiin vuonna 2006 Suomen jääkiekkoleijonaksi numero 176.
Crusade
Crusade on yhdysvaltalainen televisiosarja ja Babylon 5:n spin-off. Crusaden tarina lähtee liikkeelle Excalibur-avaruusaluksen tehtävästä etsiä hoitokeino kulkutautiin, joka on levitetty kostotoimena Maahan. Alun perin sarjaa suunniteltiin tuotettavan viiden vuoden ajan, mutta sitä tehtiin lopulta ainoastaan 13 jaksoa. Syynä Crusaden ennenaikaiseen keskeyttämiseen olivat sarjan luojan J. Michael Straczynskin ja esityskanava TNT:n johtajien väliset vakavat erimielisyydet siitä, millainen sarjan tulisi olla.
Ensimmäisen kerran Crusade esitettiin Yhdysvalloissa 9. kesäkuuta – 1. syyskuuta 1999.
Näyttelijät
Sarjan pääosia näyttelivät:
Jaksot
Alkuperäinen esitysjärjestys (suluissa esityspäivämäärät Yhdysvalloissa):
The Lurker's Guide to Babylon 5 -verkkosivuston ehdottama kronologinen jaksojärjestys, joka pyrkii tekemään tarinan etenemisestä mahdollisimman johdonmukaista (tämä järjestys ei kuitenkaan ota millään tavalla huomioon sarjan aikana tapahtuvaa univormujen muutosta):
Järventakuinen
Maantiede
Järventakuisen kunnan pinta-ala on 1 072 neliökilometriä tai ilman Äänisen ja Lohmoijärven vesialuetta 293,7 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kontupohjan piirin Novinkan ja Jänispellon kuntiin, idässä Karhumäen piirin Suurlahden kuntaan, etelässä Äänisenrannan Puujoen kuntaan ja Petroskoin kaupunkipiiriin sekä lännessä Äänisenrannan piirin Suojun kuntaan. Maapinta-alasta valtaosa on metsää.
Kunnan alueella virtaavat Anga, Sjalnaga ja Holodnaja -joet. Järviä ovat Ääninen ja Lohmoijärvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat sora, hiekka, savi ja turve. Järventakuisen kaakkoispuolella sijaitsee samanniminen rauhoitusalue.
Asutus
Lohmoijärven rannalle seitsemän kilometrin pituudelle levittäytynyt Järventakuinen koostuu entisistä Konašovansaaren (ven. Konaši), Lehtiniemen (Lehnavolok), Lohmojan (Logmorutšei), Šeleikin (Štšeleiki), Šlikanniemen (Šlikin Navolok), Sudostroin ja Tihonniemen (Tihi Navolok) kylistä. Tihonniemessä, Lohmojalla ja Järventakuisen Rutšjassa asui 1900-luvun alussa lyydiläisiä, jotka jo tuolloin olivat osittain venäläistyneet. 1920-luvulla kylät olivat etupäässä venäläisiä.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu neljä kylää: Mander (ven. Berjozovyje Mosty), Jallahti, Suisaari ja Suisaaren saarikylä (Suisar na ostrove). Järventakuisen lisäksi toiseksi suurin asutuskeskus on 155 asukkaan Jallahti. Suisaaren saarikylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 92 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 3 % valkovenäläisiä ja 2 % karjalaisia.
Liikenne, talous ja palvelut
Kylistä on linja-autoyhteys Petroskoihin Solomannin kautta huonokuntoisesta ponttoonisiltaa pitkin. Jallahdessa ja Suisaaressa on laivalaiturit. Kunnan alueella toimii Järventakuisen suurkanala, karjatiloja, kalanviljelylaitos ja saha. Keskuskylän palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, poliklinikka, posti ja joukko kauppoja.
Nähtävyydet ja matkailu
Jallahdella ja Suisaaren kylillä on historiallisen asutuksen status. Kylissä on säilynyt useita 1800- ja 1900-luvun alun asuin- ja talousrakennuksia. Jallahden hautausmaalla on 1900-luvun alusta peräisin oleva tsasouna. Jallahden ja entisen Lehtiniemen luona on kivikautisia asuinpaikkoja. Seudulla sijaitsee useita lomakyliä
Aiheesta muualla
Заозерье (Республика Карелия)
Covox Speech Thing
thumb|200px|Covox Speech Thing Covox Speech Thing (eli Covox plug) oli henkilökohtaisten tietokoneiden rinnakkaisliitäntäporttiin kytkettävä yksinkertainen D/A-muunnin, joka mahdollisti digitaalisen äänen tuottamisen tietokoneesta. Covox Inc. myi laitetta vuonna 1986 noin 70 Yhdysvaltain dollarin hintaan.
Pian kuitenkin havaittiin, että laite on äärimmäisen yksinkertainen rakentaa kotioloissakin: Laitteen rakentamiseen tarvitaan vain kirjoitinportin liitin, RCA-plugi, 8 20Ω vastusta, 8 10Ω vastusta, sekä 20 kΩ ja 10 kΩ vastukset ja sopivia johtimia. Laite oli siis äärimmäisen halpa verrattuna sen aikaisiin PC-äänikortteihin. Sopivan hyvälaatuisista komponenteista rakennettuna adapteri tuotti varsin hyvää ääntä, joskaan se ei kirjoitinportin hitauden takia yltänyt aivan CD-levyjen tasolle, ja näytetarkkuus oli rajoitettu 8 bittiin. Haittapuolina äänikortteihin verrattuna oli mm. läpiviennin puute, eli kirjoitinta käytettäessä laite piti irrottaa (alkuperäisessä Covoxissa oli läpivienti, mutta vahvistin piti kuitenkin tulostettaessa kytkeä pois tuotettujen häiriöäänien takia), ja myös A/D-muuntimen puute, eli laitteella ei pysty digitoimaan ääntä. Siinä missä äänikortit soittavat äänidataa omatoimisesti muistista DMA:lla, Covoxin tapauksessa soittaminen oli tietokoneen suorittimen vastuulla (tyypillisesti kellokeskeytyksessä), mikä kulutti huomattavasti enemmän suoritinaikaa.
Adapteri säilyi erityisesti demoskenen suosiossa pitkälle 1990-luvulle. Monissa trackereissa, kuten esimerkiksi Scream Trackerissa, on tuki Covoxille.
Xavier Samuel
Xavier Samuel (s. 10. joulukuuta 1983) on australialainen näyttelijä. Hän on näytellyt kotimaassaan useissa elokuvissa, ja vuonna 2010 hän teki Hollywood-debyyttinsä vampyyrielokuvassa Twilight – Epäilys.
Nuoruus
Samuel syntyi 10. joulukuuta 1983. Hänen vanhempansa olivat Maree Samuel ja Clifford Samuel. Hän valmistui Rostrevorin lukiosta vuonna 2001 ja kävi myöhemmin Flindersin yliopistoa, joka painottui pääasiassa draamaan.
Ura
Vuonna 2002 Samuel oli puolen vuoden ajan laulajana Hyatus-nimisessä yhtyeessä.
Samuel on esiintynyt myös teatterissa, esimerkiksi näytelmässä Osama the Hero vuonna 2006.
Deklamaatio
Deklamaatio ( 'puheharjoitus', 'puheen ilmeikäs esittäminen') on puheen ja laulun välimuoto, runon, puheen tai näytelmän taiteellista esittämistä, joskus liioitellusti.
Myös musiikin puheenomaisesta laulusta käytetään sanaa deklamaatio, erityisesti oopperoiden resitatiiveista puhuttaessa. Roomalaisessa retoriikassa se oli suosittu harjoitus. Tehtävänä oli laatia puhe jostakin kuulijaan voimakkaasti vaikuttavasta aiheesta, ja siinä käytettiin erilaisia liioittelun muotoja. Myöhemmin uuden ajan alussa yliopistoissa ylioppilaiden pitämiä opinnäytepuheita voidaan pitää nykyaikaisena deklamaatioina.
Ilman kosteus
Ilman kosteus tai ilmankosteus on ilman sisältämän vesihöyryn määrää kuvaava käsite. Maan ilmakehässä vesihöyryn määrä vaihtelee paikasta toiseen voimakkaasti. Vesihöyryn määrä vaihtelee ilmassa tilavuussuhteena ilmaistuna noin 0–4 prosentin välillä.
Ilman kosteuden kuvaamiseen käytetään useita eri suureita, kuten absoluuttinen kosteus, vesihöyryn osapaine, suhteellinen kosteus ja kastepistelämpötila.
SS Empire Comfort
SS Empire Comfort oli Britannian amiraliteetin alainen pelastusalus, joka valmistettiin vuonna 1944 telakalla viimeisteltävänä olleesta Castle-luokan korvetista HMS York Castle.
Valmistus
Alus tilattiin 19. tammikuuta 1943 Ferguson Brothers Limitediltä Glasgow’sta, missä köli laskettiin 1944 telakkanumerolla 372. Alus laskettiin vesille 20. syyskuuta 1944 HMS York Castlena ja luovutettiin 6. helmikuussa 1945 telakalta meriliikennettä valvovan sotaministeriön alaisena SS Empire Comfortina. Valmistunut alus luovutettiin Ellerman City Linelle.
Palvelus
Ensimmäisen pelastusmatkansa alus teki saattueessa OS113/KMS87, joka lähti 25. helmikuuta 1945 Clydestä ja The Downsista. Saattue määrättiin 1. maaliskuuta hajaantumaan. Alus liittyi vielä samana päivänä Gibraltarilta 24. helmikuuta 1945 Britteinsaarille lähteneeseen saattueeseen MKS85G, jonka mukana alus palasi 3. maaliskuuta Clydeen.
Alus oli mukana Clydestä 7. huhtikuuta lähteneessä saattueessa OS121/KMS95, joka määrättiin hajaantumaan 10. huhtikuuta. Alus liittyi vielä samana päivänä Gibraltarilta 5. huhtikuuta Britteinsaarille lähteneeseen saattueeseen MKS93G, jonka mukana se palasi Clydeen 14. huhtikuuta.
Alus liitettiin 21. huhtikuuta Clydestä Halifaxiin lähteneeseen saattueessa ON298, josta se erkani 5. toukokuuta määränpäässä. Alus liittyi 15. toukokuuta Halifaxissa saattueeseen HX356, jonka mukana se saapui 27. toukokuuta Clydeen. Matkan päätyttyä alus makasi ankkurissa Garelochissa 11. kesäkuuta – 8. lokakuuta, jolloin se siirrettiin HMS Empire Shelterin kanssa sukellusvenemiehistöjen majoitusalukseksi 3. sukellusvenelaivueeseen ensin HMS Forthiin ja sitten Holy Lochiin.
Alus siirrettiin maavoimille kuljetusalukseksi Britteinsaarten ja Hook of Hollandin välille ennen siirtoaan Välimerelle. Empire Comfort oli 1948 Välimerellä, jossa se oli Lähi-idän alueen alaisuudessa. Se oli joukkojenkuljetusaluksena Port Saidin ja Famagustan sekä Port Saidin ja Tobrukin välillä ainakin helmikuuhun 1949. Alus oli 1954 ankkurissa Falmouthissa, missä se asetettiin myyntiin kesäkuussa 1955.
Heinäkuussa 1955 alus myytiin belgialaiselle J. de Smedtille Antwerpeniin, jonne se hinattiin. Aluksen oletettiin menevän muutostöihin ennen siirtoaan Belgian Kongoon, mutta se romutettiin joulukuussa 1955 Gentissä.
Peilipallo (albumi)
Peilipallo on Hausmyllyn neljäs studioalbumi vuodelta 1994. Albumi nousi Suomen virallisen listan kymmenennelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä yksitoista viikkoa.
Albumi sisältää aikaisempiin verrattuna enemmän coverversioita muiden artistien ja yhtyeiden kappaleista. Albumilta löytyy yksi yhtyeen itse kirjoittama kappale nimeltänsä ”Rakkautta vain”.
Albumi sisältää muun muassa, ehkä yhtyeen yhden tunnetuimman kappaleen ”Jos”, joka on coverversio 1980-luvun laulajan F. R. Davidin suurhitistä Words. Hausmyllyn version kappaleesta on sanoittanut Hannu ”Enzo” Pulkkinen.
Geta
Geta tarkoittaa seuraavia asioita:
Cerium(IV)hydroksidi
Cerium(IV)hydroksidi (Ce(OH)4) on cerium- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste.
Alvin Goldman
thumb|Goldmanin kausaation epistemiologian ensimmäinen malli. Alvin Ira Goldman (s. 1938) toimii filosofian professorina Rutgersin yliopistossa New Jerseyssä, Yhdysvalloissa. Aikaisemmin hän opetti Michiganin yliopistossa ja Arizonan yliopistossa. Goldman väitteli filosofian tohtoriksi Princetonin yliopistossa. Hänen puolisonsa on filosofi Holly Smith Goldman. Goldmanin keskeisiä tutkimusalueita ovat tietoteoria, mielenfilosofia ja kognitiotiede.
28 päivää myöhemmin
28 päivää myöhemmin on Danny Boylen ohjaama brittiläinen zombikauhuelokuva vuodelta 2002. Sen pääosissa näyttelevät Cillian Murphy, Naomie Harris, Megan Burns, Brendan Gleeson ja Christopher Eccleston.
Alvin Goldman
Goldman on korostanut kognitiotieteen merkitystä tietoteorialle. Tässä hän edustaa Quinen naturalisoitua tietoteoriaa. Goldman on tutkinut erityisesti yhteisöllisen tietoteorian kysymyksiä ja on soveltanut lähestymistapaansa tietoteoriaan muun muassa oikeustieteeseen (erityisesti näyttöön), äänestämiseen ja tiedostusvälineisiin.
Cerium(IV)hydroksidi
Cerium(IV)hydroksidi saostuu ceriumpitoisista liuoksista vahvojen emästen vaikutuksesta amorfisena, hyytelömäisenä massana. Liuoksesta voi saostua myös cerium(III)hydroksidia, mutta se hapettuu helposti cerium(IV)hydroksidiksi. Happo-emäsluonteeltaan yhdiste on amfoteerinen ja muodostaa vahvojen emästen kanssa ceraattisuoloja.
Alvin Goldman
Goldman yhtyy Quineen tieto-opissa siinä suhteessa, että kyvyttömyydestämme valita uskomusiamme seuraa, että tulisi keskittyä uskomusten syntymisen empiiriseen tutkimukseen. Hän kuitenkin eroaa tässä Quinesta siinä, että hänen mukaansa tiedolliset asiat voivat silti olla normatiivisia eli ne eivät edellytä uskomusten tahdonalaisuutta. Tämä normatiivisuus viittaa tällöin asioiden totuudellisuuteen, joka on tapa arvottaa uskomuksia.
28 päivää myöhemmin
Elokuvan jatko-osa 28 viikkoa myöhemmin tuli ensi-iltaan Suomessa syksyllä 2007.
Cerium(IV)hydroksidi
Cerium(IV)hydroksidina saostamista käytetään ceriumin erottamiseen muista harvinaisista maametalleista. Cerium(IV)hydroksidi saostuu muita maa-alkalimetallihydroksideja helpommin, koska sen liukoisuustulo Ksp on noin 10-54, kun kolmearvoisilla harvinaisten maametallien hydroksideilla liukoisuustulo on luokkaa 10-22. Jotta cerium(IV)hydroksidi saostuisi mahdollisimman hyvin, voidaan mukana käyttää myös hapettimia, esimerkiksi kaliumpermanganaattia, jotka hapettavat kolmenarvoisen ceriumin neljänarvoiseksi.
28 päivää myöhemmin
Juoni
Iso-Britanniassa kolme eläinaktivistia murtautuu laboratorioon vapauttaakseen siellä olevat sairaat simpanssit. He kohtaavat laborantin, joka kertoo simpanssien kantavan virusta nimeltä "raivo". Hän yrittää estää aktivisteja vapauttamasta eläimiä, mutta virus pääsee vapaaksi.
Seuraa uutisspektaakkeli, jossa kerrotaan viruksen levinneen joka puolelle Isoon-Britanniaa. Virus leviää herkästi pisaratartuntana. Sairastunut ihminen menettää vapaan tahtonsa hetkessä, ja alkaa metsästämään eläviä ihmisiä aikeinaan joko tartuttaa tai tappaa heidät tuntien silmitöntä raivoa.
28 päivää myöhemmin pyörälähetti nimeltä Jim herää hylätystä sairaalasta Lontoossa autuaan tietämättömänä epidemiasta. Ulkona tovin harhailtuaan tämän pelastaa kaksi selviytyjää; Mark ja Selena. He kertovat Jimille kaiken viime aikojen tapahtumista. Selviytyjät lähtevät Jimin kotiin etsimään Jimin vanhempia, löytäen heidät kuolleena. Taloon hyökkää saastuneita, ja Mark saa syvän haavan. Selena joutuu tappamaan hänet ja käskee Jimiä valmistautumaan lähtöön.
Aamulla Jim ja Selena löytävät Frankin ja tämän tyttären Hannahin. He kuulevat radiosta sotilailta hätäilmoituksen ja lupauksen turvapaikasta. Kohteessa ryhmä ei löydä etsimäänsä, ja Frank saa tartunnan. Pian joukko sotilaita ilmestyy paikalle ja eliminoi tämän, vieden loput hyvin varusteltuun turvataloon. Sisällä majuri West sotilaineen vaikuttavat hyväntahtoisilta, kunnes Jim tajuaa heidän aikovan hyväksikäyttää Selenaa ja Hannahia.
Jim viedään teloitettavaksi muurin reunalle, mutta tämä pääsee karkaamaan. Jim palaa takaisin turvatalolle tappaen sotilaita saastuneiden kanssa. West ampuu Jimiä, mutta Hannah ja Selena pelastavat tämän. Saastuneet tappavat Westin, ja Jim jää henkiin kolmikon paetessa turvatalolta.
Pienen aikahypyn jälkeen kolmikon löytää sotilashävittäjä, jonka pilotti kutsuu lisäjoukkoja hakemaan heidät. Vaihtoehtoisessa lopussa elvytyksestä huolimatta Jim kuolee vammoihinsa.
Gekkan Shōnen Magazine
Gekkan Shōnen Magazine on japanilainen shōnen mangalehti, jota julkaisee Kōdansha.
Vuonna 2009 lehden levikki oli 904 084.
Klooridiatsepoksidi
thumb|Risolid 25mg -tabletteja pienoiskuva|Risolid 25mg -lääkepakkaus pienoiskuva|Librax-lääkepakkaus ja -tabletteja. Klooridiatsepoksidi on bentsodiatsepiineihin kuuluva lääkeaine. Sitä myydään Suomessa yhdistelmävalmisteena amitriptyliinin kanssa valmistenimillä Klotriptyl ja Limbitrol sekä yhdistelmävalmisteena klidiniumbromidin kanssa valmistenimellä Librax. Muissa maissa klooridiatsepoksidia myydään mm. valmistenimillä Klopoxid, Libritabs, Librium, Mesural, Multum, Novapam, Silibrin, Sonimen, Tropium ja Zetran.
Klooridiatsepoksidilla on keskipitkä/pitkä eliminaation puoliintumisaika, mutta sen aktiivisella metaboliitilla (desmetyylidiatsepaami), on hyvin pitkä puoliintumisaika: 36–200 tuntia.
Klooridiatsepoksidilla on ahdistusta poistava, unettava ja lihaksia rentouttava vaikutus ja sitä käytetään myös suoliston aktiviisuuden vähentämiseen.
Historia
Klooridiatsepoksidi tuli ensimmäisenä bentsodiatsepiinina markkinoille 1960. Se korvasi vaarallisten ja enemmän riippuvuutta aiheuttavien barbituraattien käyttöä lääkkeenä. Bentsodiatsepiinit ovat turvallisempia kuin sivuvaikutuksiltaan rajummat ja yliannostukseltaan hengenvaaraliset barbituraatit. Näin erityisesti muiden sedatiivien, opiaattien taikka alkoholin kanssa.
Klooridiatsepoksidi löydettiin vahingossa vuonna 1954. Lääkkeen löysi itävaltalainen tiedemies Leo Sternbach (1908-2005), joka työskenteli lääkeyhtiö Hoffmann-La Rochelle. Aluksi hän keskeytti työnsä yhdisteen Ro-5-0690 kanssa, mutta hän "löysi uudelleen" yhdisteen vuonna 1957, kun hänen apulaisensa oli siivoamassa laboratoriota. Vaikka aluksi hänen työnantajansa suhtautui kielteisesti jatkotutkimuksiin, Sternbach teki jatkotutkimusta, joka paljasti yhdisteen olevan erittäin tehokas rauhoittava lääke.
Geneerinen kemiallinen nimi klooridiatsepoksidille on methaminodiatsepoksidi. Sitä myytiin kauppanimellä Librium, joka oli johdettu equilibrium-sanan viimeisestä osasta. Vuonna 1959 yli 2 000 psykiatria määräsi ja yli 20 000 potilasta käytti lääkettä. Se kuvattiin sanoilla "kemiallisesti ja kliinisesti muista rauhoittavista lääkkeistä poikkeavat psyykkisesti energisoivat tai muutoin psykoterapeuttiset lääkkeet nyt saatavilla". Testien aikana huomattiin klooridiatsepoksidin aiheuttavan lihasten rentoutumista ja rauhoittavaa vaikutusta laboratorioeläimillä, kuten hiirillä, rotilla, kissoilla ja koirilla.
Klooridiatsepoksidi on samantapainen fenobarbitaalin kanssa antiepileptisissä vaikutuksissaan. Kuitenkaan siinä ei ole barbituraattien hypnoottista eli unettavaa vaikutusta. Eläinkokeita tehtiin Bostonin eläintarhassa ja San Diegon eläintarhassa. 42 sairaalapotilasta, jotka kärsivät akuutista ja kroonisesta alkoholismista sekä lukuisista psykooseista ja neurooseista hoidettiin klooridiatsepoksidilla. Pääosalla potilaista tuskaisuus, jännittyneisyys ja motorinen levottomuus "vähentyivät tehokkaasti." Positiivisimmat tulokset saatiin alkoholistipotilailla, joilla alkoholin vieroitusoireita hoidettiin klooridiatsepoksidilla. Raportoitiin, että vatsahaavat ja ihotaudit, joihin liittyi emotionaalisia tekijöitä, vähentyivät klooridiatsepoksidilla.
Neumikirjoitus
frame|Näyte [[Kyrie|kyrie eleisonista (orbis factor) Liber Usualiksesta.]] Neumikirjoitus eli neuminotaatio on nykyaikaista nuottikirjoitusta edeltänyt sävelten merkintäjärjestelmä. Sen oletetaan syntyneen Bysantissa.
Sini Manninen
Sini Lilja Kristiina Manninen (26. elokuuta 1944 Joensuu – 23. syyskuuta 2012 Pariisi) oli suomalainen kuvataiteilija, joka opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa Ateneumissa vuosina 1965–1969. Suurin osa taiteilijan tuotannosta valmistui Ranskassa, jonne hän asettui vuonna 1973.
Sini anninen hallitsi useita maalaustekniikoita (öljyvärimaalaus, akryyli, akvarelli, liitu, piirustus), mutta erityisesti naivismi oli hänelle mieleinen taidesuuntaus.
Perhe ja lapsuus
Sini Manninen syntyi Pohjois-Karjalassa Joensuussa Elis Mannisen ja Elisabethin (s. Budnik) nuorimpana lapsena. Lapsuutensa Manninen vietti Joensuussa, jossa hänen isänsä Elis toimi pappina. Perheen vapaa-ajan asunto sijaitsi kotikaupungin lähellä, muutaman kilometrin päässä Liperin keskustasta. Kesäpaikan luonto, sen värit ja eläimet olivat Manniselle loputon inspiraation lähde. pienoiskuva|Liperissä, nuorena
Vuonna 1965 Manninen muutti Helsinkiin ja aloitti opiskelut Suomen Taideakatemian koulussa Ateneumissa, josta hän valmistui vuonna 1969. Samalla vuosikurssilla opiskelivat muun muassa Saara Tikka, Inari Krohn, Tarja Unkari, Kari Lindström ja Risto Vilhunen.
Vuosina 1970–1973 Sini Manninen asui Norjassa, missä hän hankki elantonsa työskentelemällä sillitehtaassa. Vuosina 1970–1977 hän osallistui myös Oslon nuorten taiteilijoiden toimintaan.
Ernst (Saksi)
Ernstin isä oli vaaliruhtinas Fredrik II. Hän oli lapsena vuonna 1455 toinen niin sanotun ”Saksin prinssiryöstön” (Prinzenraub) uhreista. Fredrik II:n kuoltua vuonna 1464 Ernst peri vaaliruhtinaan arvon, mutta jakoi muuten valtakuntansa hallinnon veljensä Albrektin kanssa. Vuonna 1485 valtakunta jaettiin kahtia veljesten kesken, jolloin Ernst sai pääosan Thüringeniä ja hänelle jäi vaaliruhtinaan arvo. Ernstistä tuli sukunsa ernestiläisen linjan ja Albrektista albertilaisen linjan kantaisä.
Sini Manninen
Pariisilaiselämää
Norjassa Sini Manninen tutustui tulevaan elämänkumppaniinsa, ranskalaiseen kuvataiteilija Jacques Blankiin. Pariskunta asettui vuonna 1973 Pariisiin, Montmartren kaupunginosaan.
Ernst (Saksi)
Ernstin puoliso oli Baijerin herttua Albrekt III:n tytär Elisabet. Heidän vanhin poikansa oli vaaliruhtinas Fredrik Viisas.
Sini Manninen
Pariisilaiselämää
Pariisin vuosinaan Manninen osallistui useisiin näyttelyihin niin Ranskassa kuin muuallakin maailmalla. Arki kului Pariisin Montmartella Place du Tertren taiteilijatorilla, missä pariskunta maalasi ja myi töitään. Vuonna 1980 Manniselle myönnettiin Pariisin Taiteilijakaupungin säätiön apuraha. Samana vuonna syntyi pariskunnan ensimmäinen lapsi ja vuonna 1982 perhe kasvoi toisella lapsella.
Jacques Blankin isän Lucien Blankin kuoltua vuonna 1988, pariskunta päätti ryhtyä etsimään sopivaa paikkaa, missä tehdä taidetta ja kasvattaa lapsia.
Vision – Aus dem Leben der Hildegard von Bingen
Vision – Aus dem Leben der Hildegard von Bingen on Margarethe von Trottan ohjaama saksalainen elämäkertaelokuva vuodelta 2009. Elokuvan aiheena on keskiaikainen pyhimys Hildegard Bingeniläinen.
Sini Manninen
Jälkeläiset
Taiteilijan kuoleman jälkeen perustettu yhdistys Sini’s Heart in Art päätti jatkaa taiteilijan ja hänen maalaustensa tunnetuksi tekemistä.
Suoritin
pienoiskuva|oikea|200px|Alkukantaisen [[tietokoneen suorittimeen kuuluvia kymmeniä elektroniputkia.]] Suoritin tai prosessori ( eli CPU) on tietokoneen osa, joka suorittaa tietokoneohjelman sisältämiä konekielisiä käskyjä. Se on tietokoneen keskeisimpiä osia. Nykyisissä suorittimissa kaikki osat on pakattu yhdelle mikropiirille, joten ne ovat mikroprosessoreita (MPU).
Yksittäinen yksinkertainen suoritin voi suorittaa kerrallaan vain yhtä ohjelmaa, mutta sen tehtäviä voidaan vaihdella erittäin nopeasti, jolloin suoritus näyttää käyttäjästä rinnakkaiselta (ks. Moniajo). Monisäikeistetyssä suorittimessa voidaan suorittaa aidosti yhtä aikaa useampaa kuin yhtä tehtävää, samoin moniydinsuorittimessa on samaan mikropiiriin rakennettu kaksi tai useampia suorittimia.
Suorittimia suunnitellaan useisiin erilaisiin käyttötarkoituksiin. Suorittimia valmistetaan erilaisiin supertietokoneisiin, sulautettuihin järjestelmiin ja henkilökohtaisiin tietokoneisiin. Erikoistuneita apusuorittimia ovat digitaalinen signaaliprosessori (DSP), grafiikkaprosessori (GPU) ja matematiikkasuoritin (FPU), joka nykyään usein integroidaan yleiskäyttöiseen suorittimiin. Osa optimoidaan erittäin pieneen tehonkulutukseen, osa suureen laskentatehoon tietynlaiselle datalle, osa taas mahdollisimman laajaan yleiskäyttöisyyteen, jolloin sama mikropiiri saattaa sisältää useita eri oheislaitteita ja kymmeniä liityntäväyliä. Mikrokontrollerit (MCU) sisältävät samoja peruselementtejä kuin mikroprosessorit (MPU) vähemmän vaativiin tarkoituksiin: mikrokontrollerit voivat olla karsittuja jotta ne mahtuvat yhdelle mikropiirille. Näytöllisten älylaitteiden myötä tärkeäksi ryhmäksi ovat nousseet pitkälle integroidut ns. järjestelmäpiirit (SoC), joissa voi olla samassa piirissä mukana mm. muisteja, signaaliprosessori ja monipuolinen näytönohjain.
Historia
pienoiskuva|oikea|250px|Suoritinteknologian neljä sukupolvea: elektroniputket, diskreetit transistorit, mikropiirit ja mikroprosessorit.
Ensimmäinen yleiskäyttöinen tietokone, jossa ohjelma voitiin tallettaa tietokoneen muistiin ja vaihtaa ilman fyysisiä muutoksia (tallennetun ohjelman tietokone), oli Manchesterin yliopiston Small-Scale Experimental Machine. Koska suoritettava ohjelma voitiin vaihtaa lataamalla toinen ohjelma eikä käyttötarkoitusta siten rajattu tätä voitaneen pitää tietokonesuorittimien alkuna vastakohtana laskukoneelle. Aikaisemmissa laitteissa ohjelman muuttaminen saattoi tarkoittaa laitteen kytkentöjen muuttamista ohjelman lataamisen sijaan (ks. ENIAC).
Kuten tietokonetekniikka yleisesti voidaan suorittimet jakaa neljään sukupolveen teknologian mukaan:
Kvanttitietokoneen toteutus voi olla merkittävä seuraava kehitysaskel teknologiassa. Myös optinen siru voi olla tuleva kehitysaskel.
Tekoälyyn ja koneoppimiseen suunnattujen suorittimien kehitys on synnyttänyt useita uusia yrityksiä lyhyessä ajassa sekä useat olemassa olevat yritykset ovat aloittaneet omien ratkaisujensa kehittämisen. Syynä uudelle kehitykselle mainitaan olemassa olevien vakiintuneiden yleiskäyttöisien arkkitehtuurien tarpeeton monimutkaisuus erikoistuneeseen tehtävään.
Mikrokontrollereita kuten MCS-48, jotka integroivat muistin suorittimeen on myös kutsuttu viidenneksi sukupolveksi johtuen integraatiokehityksestä.
Arkkitehtuurit
Suoritinarkkitehtuurit voidaan jakaa ryhmiin esimerkiksi konekäskyjen perusrakenteen mukaan seuraavasti:
RISC-arkkitehtuuria esiteltiin vastauksena monimutkaistuville suorittimille (erona CISC-arkkitehtuurille), jonka sanottiin olevan entistä tärkeämpää VLSI-tekniikan myötä. Sekä CISC- että RISC-arkkitehtuureilla on etunsa että haittansa.
Suorittimien käskykantarakenteet voidaan ryhmitellä kolmeen seuraavasti:
Load-store käskykanta (kuten ARM ja MIPS) käyttää erillisiä käskyjä muistin käsittelyyn kun taas register-memory -arkkitehtuurissa se voi olla osana muuta käskyä.
Arkkitehtuuri kuvailee suorittimen ohjelmoinnin näkökulmasta kun taas mikroarkkitehtuuri liittää arkkitehtuurin ja logiikkatason. Tietty arkkitehtuuri voidaan toteuttaa eri tavoin mikroarkkitehtuurin tasolla.
Ominaisuudet
Tietokoneen yleisnopeus riippuu paljon juuri suorittimen nopeudesta. Suorittimen nopeus riippuu sekä sen käyttämästä arkkitehtuurista että kellotaajuudesta. Kellotaajuus ilmoitetaan yleensä Hertsin monikertoina kuten megahertseinä (MHz) tai gigahertseinä (GHz), ja suoritin toimii sen tahdissa. Pelkän kellotaajuuden lisäksi suorittimen nopeuteen vaikuttavat monet tekniset ratkaisut, kuten:
Eräitä 2-bittisiä bit-slice -suorittimia (BSP) on myös valmistettu. BSP-suorittimia pystyi kytkemään rinnakkain muodostamaan ”suuremman” suorittimen.
Perustoiminnot
Suorittimen keskeiset osat ovat aritmeettis-looginen yksikkö (, ALU), valvontayksikkö (, CU) ja yleensä useita rekistereiksi kutsuttuja käsiteltävän tiedon tallentavia muistipaikkoja. Prosessorin toimintaa on noutaa muistista käsky ja siihen liittyvä luku tai luvut, suorittaa kyseinen käsky ALU-yksikössään ja palauttaa tulos muistiin. Yksittäinen käsky voi olla esim. ”laske yhteen rekisterin A ja muistipaikan XX sisältö ja siirrä tulos rekisteriin B”.
Yksinkertaistetusti suorittimen toiminta on hakea muistista käskyjä, tehdä niillä jokin operaatio ja kirjoittaa tulos muistiin (myös muut laitteet ja väylät voivat näkyä muistipaikkoina suorittimelle). Toiminta voidaan jakaa neljään vaiheeseen seuraavasti:
Ohjelmalaskuri pitää suorituksen sijaintitietoa. Eräissä suoritinarkkitehtuureissa kuten MIPS käskyt ovat kiinteämittaisia 32-bittisiä arvoja. Toisissa arkkitehtuureissa kuten x86 käskyn pituus vaihtelee.
Muita keskeisiä toimintoja ovat muun muassa pino-osoitin : eräissä suorittimissa on omat käskyt pinon käsittelyyn kun taas eräissä se on ohjelman vastuulla.
Suorittimet voivat vaatia tietotyyppien olevan tasattuja tyypin koon mukaan muistiosoitteisiin : mikäli näin ei ole suoritin voi toimia hitaammin, tuottaa vääriä tuloksia tai jumiuttaa tai kaataa järjestelmän. Prosessori voi vaatia, että 32-bittisen luvun hakeminen alkaa osoitteesta, joka on jaollinen neljällä tai se antaa virheen.
Erikoiskäskyt
Prosessorin erikoiskäskyistä voi olla suurta hyötyä etenkin matemaattisissa sovelluksissa. Yksi erikoiskäsky voi korvata kymmeniä peruskäskyjä, vaikka sen suoritukseen aikaa kuluu vain saman verran kuin yhden tai muutaman peruskäskyn suoritukseen.
Välimuistin hyöty on, että muistista haettava ja sinne kirjoitettava tieto saadaan nopeasta välimuistista huomattavasti nopeammin kuin hitaammasta keskusmuistista. Merkittäviä nopeusetuja saadaan myös kirjoittamalla tehokasta ohjelmakoodia.
Valmistustekniikka
Valmistustekniikan kehittyessä mikropiirien sisältämien transistorien määrä on kaksinkertaistunut säännöllisin väliajoin kuten ns. Mooren laki on ennustanut. Suorittimien kohdalla tämä on pitänyt paikkansa usean vuosikymmenen ajan, mutta kehitys on hidastunut. Valmistusprosessin kehityksen lisäksi paremman suorituskyvyn mahdollistavia arkkitehtuureita on kehitetty.
Suorittimet tuottavat toimiessaan hukkalämpöä, joka saattaa vaikuttaa suorittimen toiminnan luotettavuuteen tai liiallisena jopa tuhota suorittimen. Hukkalämmön johtamiseksi pois suorittimesta voidaan käyttää esimerkiksi jäähdytysripaa, jota muotonsa vuoksi monesti kutsutaan jäähdytyssiiliksi, ja siihen usein liitettyä ilman virtausta tehostavaa tuuletinta, tai nestejäähdytystä. Myös muita jäähdytysratkaisuja voidaan käyttää, kuten esimerkiksi nämä supertietokoneet :
Ominaisuuksien laajentaminen
Suorittimelle on mahdollista integroida samalle piirille useita suoritinytimiä, suurempia ja monitasoisempia välimuisteja, sekä tukipiirejä kuten 2D- tai 3D-grafiikan käsittelyyn erikoistunut grafiikkasuoritin. Nykyaikaisissa suorittimissa on muistinhallintayksikkö (MMU) ja matematiikkasuoritin (FPU) integroituna samalle piirille. Mikrokontrollerit integroivat suorittimen lisäksi samalle piirille muistia. Järjestelmäpiirit integroivat suorittimen lisäksi samalle piirille IO-piirejä ja useita muita komponentteja.
Moniprosessointi
Yksittäinen tietokone voi sisältää yhden tai useampia suorittimia, jolloin kyseessä on moniprosessointi.
Moniytimellisyys
Suorittimissa voi olla kaksi tai useampia ytimiä. Moniytimellisyys mahdollistaa sen, että monia raskaita laskutehtäviä vaativia ohjelmia voidaan ajaa tietokoneella samanaikaisesti ilman, että muiden prosessien suoritus häiriintyy, ja että monisäikeisien yksittäisien prosessien suoritus voidaan jakaa usean ytimen kesken nostaen sen suoritustehoa.
Ytimet voivat olla joko identtisiä, tai ne voivat olla erikoistuneita erilaisiin tehtäviin. Eräissä suorittimissa kuten järjestelmäpiireissä on integroituna apusuoritin kuten Digitaalinen signaaliprosessori (DSP) varsinaisen CPU-ytimen lisäksi.
Moniydinsuoritin voi useaan yksinkertaiseen suorittimeen verrattuna käyttää hieman vähemmän sähköä ja tuottaa vähemmän lämpöä. Yleensä moniydinsuorittimen kaikki ytimet kuitenkin jakavat samat oheislaiteväylät ja käyttävät samaa keskusmuistia.
Monisäikeistys
Monisäikeistys on tekniikka, jolla sama ydin voi suorittaa kahta tai useampaa erillistä ohjelmasäiettä yhtäaikaisesti (rinnakkain). Tekniikka on yksi kehityssuunta suorituskyvyn lisäämiseen ja aiheesta on julkaistu useita tutkimuksia.
Kaksi kehityssuuntausta ovat:
Eri valmistajilla on eri tuotenimiä tekniikan toteuttamisesta, näitä ovat mm. Intelin Hyper-threading ja SPARC CoolThreads. IBM POWER8 käyttää yleistä termiä (SMT).
Symmetrinen monisäikeistys on jatkokehitystä superskalaari- ja moniprosessointi-tekniikkaan nähden ja hyödyntää ohjelmissa olevaa sekä käskytason rinnakkaisuutta (, ILP) että säietason rinnakkaisuutta (, TLP).
Muut ominaisuudet
Muita tehokkuuden parantamiseen tähtääviä keinoja ovat muun muassa epäjärjestyksessä suorittaminen sakkaustilanteiden välttämiseksi ja haarautumisen ennakointi.
Suoritinperheitä
Suorittimet voidaan jakaa perheisiin niiden yhteensopivuuden mukaan. Tyypillisesti saman perheen uudempi suoritin pystyy suorittamaan ohjelmia, jotka on tehty saman perheen aikaisimmille suorittimille. Toisinpäin tämä ei välttämättä ole mahdollista erilaisten käskykantalaajennusten vuoksi.
Ensimmäisen sukupolven suorittimet
Ensimmäisen sukupolven suorittimet olivat osa laajempaa kokonaisuutta ja osa itse tietokoneen rakennetta ja suunnittelua. Ensimmäisen sukupolven suorittimet perustuivat elektroniputkien käyttöön.
Toisen ja kolmannen sukupolven suorittimet
pienoiskuva|oikea|250px|[[IBM 7030|IBM 7030:n piirilevy]] Minitietokoneissa ja suurtietokoneissa käytetyissä tietokoneissa oli huomattavia mallikohtaisia eroja. Kaikki samaan mallisarjaan kuuluneet eivät välttämättä olleet yhteensopivia muiden saman sarjan mallien kanssa. Toisen sukupolven suorittimet perustuivat diskreettien (erillisten) transistorien käyttöön (TTL-logiikka, ECL-logiikka). Kolmannen sukupolven suorittimet käyttivät useita mikropiirejä.
Neljännen sukupolven suorittimet
pienoiskuva|200px|Intel Pentium 100 MHz -suorittimen liitinpuoli. Neljännen sukupolven suorittimet ovat mikroprosessoreja, joissa kaikki suorittimen toiminnot ovat integroituna yhdelle mikropiirille. MOS- ja CMOS-tekniikat mahdollistivat mikroprosessorit.
Suoritinperheet voidaan edelleen jakaa arkkitehtuureihin niiden iän ja sukupolven mukaan. Esimerkiksi SPARC-perheen aikaisemmat arkkitehtuurit, HyperSPARC ja SuperSPARC, toteuttavat SPARC v7 -käskykannan ja uudemmat arkkitehtuurit 64-bittisen SPARC v9 -käskykannan, jonka toteuttavia malleja ovat Sun Microsystemsin valmistaman UltraSPARCin eri mallit ja Fujitsun SPARC64.
x86-suorittimissa on ollut useita kilpailevia valmistajia, joiden suorittimet käyttävät yhteensopivaa käskykantaa (IA-32, AMD64 tai edeltävät). Suoritinvalmistajilla on useita arkkitehtuureita, jotka jakaantuvat useisiin malleihin, joita on saatavilla eri kellotaajuuksilla. ARM-suorittimista lisensoidaan käskykantaa ja arkkitehtuuria eri valmistajille eri tavoin.
Käskylaajennukset
Useat valmistajat ja suoritinsukupolvet laajentavat suorittimen käskykantaa uusilla käskyillä. Tällaisia laajennuksia ovat mm. MMX, VIS, 3DNow!, SSE ja AltiVec, joista on kaikista lisäksi useampia versioita uusien arkkitehtuurien mukana.
Toimintatilat
Useat suorittimet toteuttavat supervisor-tilan, jossa käyttöjärjestelmän ydin yleensä suoritetaan. Tässä tilassa suoritin asettaa vähemmän rajoituksia kuin käyttäjätilassa.
Nykyiset suorittimet lisäävät virtualisointitukea hypervisor-ominaisuuksilla.
Mahindra Racing
Mahindra Racing Formula E Team on intialainen Formula E -talli, joka kilpaili sarjassa ensimmäistä kertaa sarjan debyyttikaudella 2014–2015. Tallin kuljettajina toimivat intialainen Karun Chandhok sekä brasilialainen Bruno Senna. Chandhok kilpaili numerolla 5 ja Senna numerolla 21.
Kaudella 2015–2016 Senna jatkoi tallissa ja sai tallikaverikseen entisen F1-kuljettajan Nick Heidfeldin.
Kaudella 2016-17 tallin kuljettajina toimivat edelliskauden tapaan saksalainen Nick Heidfeld ja debyyttinsä Formula E -sarjassa tekevä ruotsalainen Felix Rosenqvist.
Macy’s
Macy's myy mm. vaatteita ja asusteita miehille, naisille, nuorisolle ja lapsille, kosmetiikkaa, koruja ja kelloja, jalkineita ja laukkuja, kodin tuotteita sekä vapaa-ajan tuotteita.
Vuonna 2013 Macy's oli Yhdysvaltain 14. suurin vähittäiskauppa liikevaihdolla mitattuna.
Sarajevo
Sarajevo (Сарајево) on Bosnia ja Hertsegovinan pääkaupunki ja maan suurin kaupunki. Vuoden 2013 väestönlaskennassa sen asukasluku oli noin 355 000.
Maantiede
Sarajevoa ympäröivät vuoret ovat suosittuja vaellus- ja hiihtokohteita. Ne kuuluvat Dinaarisiin alppeihin, vuorijonoon, joka kulkee Kroatian, Bosnia ja Hertsegovinan sekä Serbian läpi. Kaupungin ympärillä olevista vuorista viisi suurinta ovat:
Ilmasto
Sarajevossa vallitsee mannerilmasto, johon kuuluvat lämpimät kesät (noin 35 °C:n lämpötilat eivät ole epätavallisia) ja kylmät, yleensä lumiset talvet. Vuoden lämpimin kuukausi on heinäkuu, jonka keskilämpötila on noin 19 °C, kylmin puolestaan tammikuu, −1 °C. Vuotuinen sademäärä on 932 mm. Sateisinta on marraskuussa (94,2 mm) ja kuivinta helmikuussa (67 mm). Keskimääräinen ilmanpaine on 942,3 mbar.
Historia
thumb|300px|Sebilj-suihkulähde Baščaršija-aukiolla Sarajevon vanhassakaupungissa thumb|300px|Keisarinmoskeija Sarajavolla on pitkä historia, sillä sen läheltä on löytynyt todisteita neoliittisesta Butmirin kulttuurista. Roomalaiset puolestaan rakensivat nykyisen Ilidžan alueelle kylpyläkaupungin. Gootit asettuivat alueelle myöhemmin ja slaavit 600-luvulla.
Nykyisen Sarajevon kaupungin perustamisajankohtana pidetään vuotta 1461, jolloin ottomaanihallitsija Isa-beg Ishaković muutti Brodac-nimisen kylän pääkaupungiksi rakentamalla sinne muun muassa moskeijan (Carova Džamija eli Keisarinmoskeija), torin, kylpylän ja kuvernöörin linnan (Saray), josta kaupunki sai nykyisen nimensä. Näiden rakennustöiden ansiosta Sarajevo kasvoi nopeasti alueen suurimmaksi kaupungiksi.
1500-luvulla kaupunki kasvoi. Hallitsija Gazi Husrev-begin aikana rakennettiin suurin osa nykyistä vanhaakaupunkia. Sarajevosta tuli Istanbulin jälkeen Balkanin tärkein kaupunki. Se tuli tunnetuksi lukuisista moskeijoistaan: 1500-luvun puolivälissä niitä oli kaupungissa jo yli sata. 1660-luvulla Sarajevon väkimäärän arvioidaan olleen yli 80 000. Eugen Savoijilaisen joukot polttivat kaupungin vuonna 1697. Kaupunki jälleenrakennettiin, mutta se ei saavuttanut aikaisempaa loistoaan ja Travnik sai pääkaupungin aseman.
Vuonna 1878 kaupungin valtasi Itävalta-Unkari. Tulipalossa suuri osa kaupungin keskustaa paloi, ja jälleenrakennus johti ainutlaatuiseen sekoitukseen länsimaista ja itämaista arkkitehtuuria. Itävalta-Unkarin hallintoaikana Sarajevo teollistui, länsimaistui ja uudenaikaistui. Muun muassa latinalaiset aakkoset otettiin käyttöön.
Sarajevosta tuli 1900-luvun alussa Bosnian serbien vastarintaliikkeen Nuoren Bosnian keskuspaikka. Sen vastarinta kärjistyi 28. kesäkuuta 1914, kun Bosnian serbi Gavrilo Princip salamurhasi siellä Itävalta-Unkarin kruununperillisen, arkkiherttua Frans Ferdinandin ja hänen vaimonsa Sophien ”Sarajevon laukauksissa”, jotka johtivat lopulta ensimmäiseen maailmansotaan.
Ensimmäinen maailmansota koetteli kaupunkia, ja neljän verisen sotavuoden jälkeen Sarajevosta tuli osa Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskuntaa, jonka nimi myöhemmin muutettiin Jugoslaviaksi. Toisessa maailmansodassa Sarajevon valtasivat saksalaiset. Sodan jälkeen Sarajevo kasvoi ja teollistui voimakkaasti. Uusia kommunistityyppisiä lähiöitä rakennettiin vanhastakaupungista länteen. Voimakkainta kasvu oli 1980-luvun alussa, sillä vuoden 1984 talviolympialaiset pidettiin Sarajevossa. Olympialaiset olivat menestys ja matkailu elinkeinona kasvoi.
Jugoslavian liittotasavallan jouduttua sisällissotaan serbijoukot piirittivät Sarajevon 6. huhtikuuta vuonna 1992. Seurannut Sarajevon piiritys oli nykyajan pisin piiritys ja se kesti syyskuuhun 1995 asti. Piiritys aiheutti suurta tuhoa kaupungille. Kaupunki oli jatkuvan kranaattitulen kohteena ympäröiviltä kukkuloilta, ja tuskin ainoakaan rakennus säästyi vaurioilta. Jälleenrakennustyöt aloitettiin heti sodan jälkeen, ja suurin osa kaupungista on saatu kunnostettua.
Hallinto
Maansa ja kantoninsa pääkaupunkina Sarajevo on Bosnia ja Hertsegovinan hallinnollinen keskus. Kaupunki on muodostettu neljästä kunnasta, jotka ovat Centar (keskusta), Novi Grad (uusi kaupunki), Novo Sarajevo (uusi Sarajevo) ja Stari Grad (vanhakaupunki). Sarajevolla on oma kaupunginvaltuusto, johon valitaan jokaisesta kunnasta seitsemän valtuutettua, jotka valitaan kunnanvaltuustojen jäsenistä. Bosniakeilla, kroaateilla ja serbeillä jokaisella pitää olla vähintään viidesosa paikoista.
Kaupunginvaltuustoon tehtäviin kuuluu muun muassa pormestarin valitseminen. Pormestarilla on kaupungissa toimeenpanovalta. Vuonna 2021 pormestariksi valittiin yksimielisesti Benjamina Karić.
Elinkeinot ja talous
Matkailu on Sarajevossa jatkuvassa kasvussa ja kaupungin tärkeimpiä elinkeinoja. Olympialaisten tuoman kuuluisuuden ja talviurheilumahdollisuuksien paranemisen vuoksi Sarajevon kauniit vuoret ovat suosittu talviurheilukohde. Kaupungissa on puolisen sataa hotellia ja paljon muita pieniä majapaikkoja. Erityinen ryhmä ovat sotamatkailijat, jotka tulevat Sarajevoon katsomaan sisällissodan jälkiä ja tapahtumapaikkoja.
Liikenne
Suurin osa Sarajevon ulkopuolelle suuntautuvasta liikenteestä kulkee kaupungista länteen, jossa sijaitsevat maan tärkeimmät kaupungit. Myös rautatie tulee kaupunkiin lännestä päin. Sarajevon päärautatieasema on kaupungin pohjoisosassa. Päivittäisiä junayhteyksiä on Zagrebiin, Zenicaan, Budapestiin, Banja Lukaan, Dobojin, Belgradiin, Mostariin ja Pločeen. Sarajevosta Keski-Eurooppaan vievä moottoritie on paikoin huonokuntoinen, vaikka sitä on viime aikoina kunnostettu.
Sarajevon kansainvälinen lentokenttä Međunarodni Aerodrom Sarajevo sijaitsee kaupungin lähellä lounaassa Ilidzan esikaupunkialueella. Se avattiin 2. kesäkuuta vuonna 1969. Sarajevon piirityksen aikana lentokenttää käytettiin humanitäärisen avun tuontiin sekä ulkomaisten lehtimiesten ja poliitikkojen kuljetukseen. Lentokenttä vaurioitui sodan aikana pahasti. Vuonna 1996 se avattiin taas siviililiikenteelle.
Hankalan maaston, tilanahtauden ja jalankulkijoita suosivan kaupunkisuunnittelun vuoksi Sarajevosta on melkoisen vaikeaa löytää pysäköintipaikkoja etenkin kesäisin, kun matkailijat lisäävät kaupungin väkimäärää. Jalan pääsee helposti paikasta toiseen, sen sijaan pyöräily ei ole kovin yleistä. Julkiset liikennevälineet ovat hyvät. Sarajevossa liikennöi kuusi raitiovaunu-, neljä johdinauto- ja yhdeksän linja-autolinjaa. Sarajevo sai säännöllisesti liikennöivän raitiotien vuonna 1885, ensimmäisenä kaupunkina Euroopassa.
Väestö
Sarajevon suurimmat etniset ryhmät ovat bosnialaiset (77,4 %), serbit (12 %) ja kroaatit (7,5 %). Sarajevon asukkaat ovat perinteisesti hyvin ylpeitä kaupungistaan. Kuuluisia sarajevolaisia ovat mm. Nobel-palkinnonsaajat Ivo Andrić ja Vladimir Prelog.
Uskontojen kirjo on Sarajevossa suuri. Kirkot, moskeijat ja synagogat ovat aina olleet ja ovat siellä edelleenkin vierekkäin. Kaupunki on tästä saanut lempinimen pieni Jerusalem. Tosin viimeisen sodan jälkeen mm. kreikkalaiskatoliset kirkot ovat joutuneet ilkivallan kohteeksi.
Luhya
Luhya on ryhmä Länsi-Keniassa ja Itä-Ugandassa asuvien luhyoiden puhumia bantukieliä. Niitä puhuu äidinkielenä 5,2 miljoonaa ihmistä, ja lisäksi useiden läheisten bantukielten puhujat käyttävät luhyaa toisena kielenä.
Swinburne
Swinburne voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Iku-Turso
150px|thumb|[[E. N. Setälän mukaan tämänkaltainen tursaansydän-merkki on ollut nimensä mukaisesti Tursas-jumalan (tai olennon) merkki.]]
Iku-Turso (myös Tursas, Turso, Turisas, Iku Turilas ja Meritursas) on kalevalaisessa runoudessa esiintyvä vedenhaltija tai merihirviö, joka toimii myös alkuolentona ja tautidemonina. Iku-alkuliite viitannee ikuiseen olentoon, joka on ollut olemassa jo maailman syntymästä lähtien. Se on myös eräiden muiden myyttisten olentojen, kuten Iku-Tieran nimessä.
Nimi Tursas on ilmeisesti lainattu muinaisgermaanin sanasta þurisaz, joka tarkoitti hirviötä tai jättiläistä. Se esiintyy 1700-luvulta alkaen itämerensuomalaisessa mytologiassa vesihirviönä. Kalevalamittaisissa loitsuissa Turisas esiintyy yhdessä myyttisen Ison tammen kanssa. Eeppisessä runoudessa Väinämöinen tai hänen seuralaisensa kyntää "tuhatpeällä tursahalla" Sammon juuret esiin. Joissain tarinoissa Tursas yhdistyy sekä kristilliseen Leviataniin, että skandinaaviseen maailmankäärmeeseen. Tursas-sanaa on käytetty myös mursuista. Nimi liittyy myös Pirkkalan Tursiannotkon nimeen. Nykytutkimus katsoo, ettei Turso- tai Tursas-nimillä olisi yhteyttä skandinaavisen mytologian Thor- tai Tyr-jumalten nimiin.
Myyttinen Tursas
Vanhimmat kirjalliset kuvaukset tästä uskomusolennosta ovat 1500-luvulta Mikael Agricolalta ja Sigfridus Aronus Forsiukselta. Heidän mukaansa ”Turisas” on ollut muinainen suomalainen (hämäläinen) sodanjumala. Forsius kertoo, että Turisaksen ase oli jousi.
Kristfried Ganander kertoo Mythologia Fennica -teoksessaan vuodelta 1789 Turrisaksen olevan suomalaisten sodan jumala, joka antoi voiton. Hänen mukaansa Karjalan Eurapäässä (Äyräpäässä) on Tyriän-vuori, jossa Turrisas asui. Paikkaa kutsuttiin vielä tuolloin Tyrjän-Äijäksi. Paikalliset uskovat jumalan kummittelevan ennen sodan syttymistä ja lyövän rumpua taivaassa.
Myöhemmässä kansanperinteessä tursas-nimi on yhdistetty erilaisiin pelottaviin haltijaolentoihin, joiden on sanottu asuvan ainakin vedessä, tulessa tai muurahaispesässä. Martti Haavion mukaan yksi tursas-nimellä kutsuttu uskomusolento oli tautidemoni, joka ampui sairautta aiheuttavia nuolia.