cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oulun Leimasintehdas
2000-luku
2001 OLT Oy:n johtoon astui Juha Jousi ja Johanna Jousi-Moilanen. Samalla neljäs sukupolvi otti vastuun toiminnan jatkamisesta. 2000-luvulla yrityksen liikeidea oli edelleen sama ”Merkintä” joka oli jalostunut muotoon ”Asiakkaiden tuote- ja laatujärjestelmämerkinnät”. Yritys fuusioituu vuonna 2012 ja jatkaa nimellä Jousi Group Oy. Oulun Leimasintehdas Oy perustetaan fuusiossa uutena yhtiönä.
pienoiskuva|upright|OLT rakennus Oulussa
Yhteiskuntavastuu
OLT on painottanut toiminnassaan aina yhteiskuntavastuuta. Yhtiö on lahjoittanut historian aikana tarkoin harkittuihin hyväntekeväisyyskohteisiin lahjoituksia. Lisäksi johto on sitoutunut ja osallistunut myös itse hyväntekeväisyysjärjestöihin. Yhtiö teki vuoden 2008–2009 taloustaantuman aikana hallitustason ratkaisun jättämällä lomautukset tekemättä. Yhtiön päätöksen takana on ollut näkemys siitä, että hyvinä aikoina yrityksen työntekijät ovat toiminnallaan turvanneet huonojen aikojen ylimenokaudet. Yhtiö ei tehnyt vuoden 2008–2010 aikana tappiollista tilinpäätöstä. Vuodesta 2001 saakka OLT on ollut myös mukana muiden jäsenyritysten tavoin vaikuttamassa Suomen Perheyritysliitossa yhteiskuntavastuun ja kasvollisen omistuksen puolestapuhujana. Yritys on ollut mukana myös Oulun yliopiston rahoituskehitysyhteistyössä.
Tarpeeton ihminen
thumb|[[Pavel Sokolov (1826–1905), Jevgeni Onegin.]]
Tical 2000: Judgement Day
Tical 2000: Judgement Day on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti Method Manin toinen studioalbumi. Albumi saavutti sijan 2 Billboard 200 -listalla, ja myi platinaa. Albumi julkaistiin 17. marraskuuta 1998, tasan neljä vuotta ja kaksi päivää sen jälkeen kun hän julkaisi Ticalin.
Viaporin kapina (elokuva)
Viaporin kapina on vuonna 1972 valmistunut neuvostoliittolais-suomalainen historiallinen draamaelokuva, joka kertoo vuoden 1906 Viaporin kapinasta. Elokuvan on ohjannut Sergei Kolosov. Elokuva oli neuvostoliittolaisen Mosfilmin ja Suomen Yleisradion yhteistuotanto. Sen käsikirjoittivat Kolosov ja suomalainen kirjailija Paavo Rintala. Apulaisohjaajina olivat Mihail Tumanišvili ja Antero Ruuhonen.
Tical 2000: Judgement Day
Kaiken kaikkiaan, Tical 2000:lla on monia tuottajia, osan on tuottanut True Master, ja tuloksena albumi eroaa RZAn tuottamasta Ticalista. Albumilla esiintyy Streetlife, R&B-artisti Lisa "Left Eye" Lopes, koomikko Chris Rock, Janet Jackson ja Donald Trump.
Tarpeeton ihminen
Tarpeeton ihminen on venäläisen kirjallisuuden tyyppihahmo. Tarpeeton ihminen kuuluu yleensä aatelistoon ja älymystöön. Hän ei kykene toteuttamaan ihanteitaan eikä toimimaan aktiivisesti. Hahmo on tyytymätön itseensä, säälii itseään, ei löydä elämälleen tarkoitusta ja tuntee, että maailma torjuu hänet. Myös aloitekyvyttömyys ja sitoutumisen pelko rakkaussuhteissa on usein tulkittu tämän tyyppihahmon ongelmiksi. Koko 1800-luvun ja 1900-luvun alussa tarpeettomat ihmiset olivat venäläisten romaanien ja näytelmien vallitsevia henkilöhahmoja.
Viaporin kapina (elokuva)
Rintalan mukaan aloite elokuvan tekemiseen tuli Mosfilmiltä, ja Yleisradio pyysi kesäkuussa 1970 hänet mukaan. Hankkeen panivat alulle Kolosov sekä kuvaaja Valentin Želesnjakov, taiteilija Mihail Kartašov ja historiantutkija Ivan Vinogradov. Kolosov laati käsikirjoitusluonnoksen, jonka pohjalta hän ja Rintala muokkasivat lopullisen käsikirjoituksen. Rintala kirjoitti aiheesta myös vuonna 1971 julkaistun historiallisen romaanin Viapori 1906 – Romaani kapinasta, jossa esiintyvät samat hahmot kuin elokuvassa, mutta näkökulma on erilainen.
Tical 2000: Judgement Day
Samplet
Cradle Rock Sweet Love Retro Godfather Spazzola Step By Step Snuffed Out (Skit) Elements Killin' Fields Big Dogs
Tarpeeton ihminen
Ilmiön tausta
Venäläisten nuorten upseerien dekabristikapinan tavoitteena oli muuttaa valtio perustuslailliseksi monarkiaksi. Joulukuussa 1825 aloitettu kapina epäonnistui, ja liikkeeseen kuuluneita rangaistiin ankarasti. Kirjallisuuteen ilmestyi sen jälkeen henkilöhahmoja, joilla oli nuoruutta, lahjakkuutta ja hyviä tarkoitusperiä. He olivat kuitenkin tarpeettomia, koska heidän oli mahdoton hyväksyä yhteiskunnan roistomaisuutta ja valheellisuutta, jota ilmeni kaikilla yhteiskuntaelämän tasoilla. Omantunnontarkalla ei siten ollut luontevaa paikkaa.
Muunnelmia
Fjodor Dostojevskin Kirjoituksia kellarista -romaanin (1864) päähenkilöä on pidetty tarpeettoman ihmisen muunnelmana. Leo Tolstoin Sodan ja rauhan (1865–1869) Pierre Bezuhov, Dostojevskin Idiootin (1868–1869) ruhtinas Myškin, moni Anton Tšehovin hahmo (esim. Lajevski pienoisromaanissa Kaksintaistelu, 1891) ja Boris Pasternakin Tohtori Živagon (1957) päähenkilö on tulkittu tarpeettomiksi ihmisiksi.
Tšehov myös liittyi tietoisesti tyyppihahmon kuvaajiin, kun hän antoi eräälle novellilleen nimen ”Tarpeettomia ihmisiä”. Toisin kuin edeltäjiensä mielestä, Tšehovin mukaan tarpeettomuus kuuluu ihmisluontoon eikä se johdu olosuhteista tai jostakin henkilön erityispiirteestä. Hänen koko tuotantoaan voidaan pitää tutkielmana tarpeettomasta ihmisestä. Pienoisromaanissaan Kaksintaistelu Tšehov laajentaa tarpeettoman ihmisen käsitteen koskemaan kokonaista kollektiivia antaessaan erään henkilöhahmonsa puhua ”tarpeettomasta kaupunkipahasesta”.
Steven McKay
Steven McKay on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja.
Tarpeeton ihminen
Muunnelmia
Äärimmäisin esimerkki tarpeettomasta ihmisestä on Ivan Gontšarovin Oblomovin (1859) päähenkilö. Oblomov on joutilas, haaveileva aatelinen, joka elää tuloilla kiinteistöstä, jossa hän ei koskaan käy. Hän viettää kaiken aikansa makoillen vuoteessaan ja miettii, mitä tekisi, kun tai jos hän nousee ylös.
Radikaali kirjallisuuskriitikko Nikolai Dobroljubov (1836–1861) piti tarpeetonta ihmistä Venäjälle luonteenomaisena hahmona, joka liittyi kiinteästi maaorjuuteen.
Viaporin kapina (elokuva)
Näyttelijät
Suomalaisista näyttelijöistä mukana olivat Lindmanin, Melasniemen ja Rydmanin ohella myös Erkki Pajala, Lauri Leino, Mikko Niskanen, Juhani Kumpulainen ja Antero Ruuhonen. Suomalaisten näyttelijöiden repliikit jälkiäänitettiin Neuvostoliitossa eri näyttelijöillä, joiden arveltiin olleen suomea taitamattomia.
Sandra Záhlavová
Sandra Záhlavová (s. 10. lokakuuta 1985 Plzeň, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA-maailmanlistalla sijalle 78 kesäkuussa 2010.
Vuonna 2008 ollessaan maailmanlistan sijalla 215, hän pääsi Yhdysvaltain avointen pääsarjaan. Pääsarjan avauskierroksella hän hävisi Voljga Gavartsovalle. Vuonna 2010 hän pääsi Australian avoimissa toiselle kierrokselle voitettuaan Coco Vandeweghen. Toisella kierroksella hän hävisi Marion Bartolille. Muissa kauden Grand Slam -turnauksissa hän jäi avauskierrokselle.
Vuonna 2011 Záhlavová voitti Australian avointen avauskierroksella Renata Voráčován, mutta hävisi toisella kierroksella Venus Williamsille luvuin 7–6(6), 0–6, 4–6. Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella hän hävisi Zheng Jielle ja Wimbledonin avauskierroksella Iveta Benešoválle.
Jūrė
Jūrė on kauppala Lounais-Liettuassa, Marijampolėn läänissä, Kazlų Rūdan kunnassa lähellä Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 525 asukasta.
Andrius Giedraitis
Andrius Giedraitis (s. 23. heinäkuuta 1973 Marijampolė, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Giedraitis pelasi muun muassa Liettuassa, Venäjällä ja Puolassa. Hän kuului Liettuan maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Sydneyssä 2000.
Federica Sanfilippo
right|thumb|Federica Sanfilippo Federica Sanfilippo (s. 24. lokakuuta 1990 Sterzing) on italialainen ampumahiihtäjä. Ampumahiihdon maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Hochfilzenissä kaudella 2013–2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Antholz-Anterselvassa tammikuussa 2015 oltuaan 32:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Östersundin pikakilpailussa joulukuussa 2015 oltuaan toinen.
Sanfilippo sijoittui Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 normaalimatkalla 11:nneksi. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän oli pikakilpailussa viides.
Elektrosilan metroasema
Elektrosila on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 29. huhtikuuta 1961.
Hjalmar Skog
Hjalmar Skog oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Aa-joella vuonna 1917. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen armeijan jääkärijoukkojen rykmenttitason esikuntatehtävissä. Lopullisen leipätyönsä hän teki Valtionrautateillä, mutta hänen sotilastaitojaan tarvittiin vielä kerran, nimittäin jatkosodan aikana koulutustehtävissä.
Perhe ja opinnot
Skogin vanhemmat olivat merikapteeni Henrik Emil Ludvig Skog ja Hulda Augusta Charlotta Lindroos. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Eva Ingeborg Katharina Petersenin kanssa, josta hän erosi vuonna 1927. Toistamiseen hän avioitui Ruth Tellervo Marianne Karisjoen kanssa. Hän kävi seitsemän luokkaa Nya svenska läroverket i Helsingfors-nimistä oppilaitosta ja Helsingin teollisuuskoulun konerakennusosaston. Opintojaan hän jatkoi Saksassa Köthenin teknillisessä ja kauppakorkeakoulussa, jossa hän suoritti koneinsinööritutkinnon vuonna 1918.
Jääkärikausi
thumb|Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania. Skog liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 6. toukokuuta 1915 ja sijoitettiin harjoitusjoukon 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet siirrettiin 27. Jääkäripataljoonan perustamisen yhteydessä sen 1. konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 8. marraskuuta 1915 alkaen pataljoonan 3:nteen ja 21. joulukuuta 1915 alkaen 4. komppaniaan. Komppaniastaan Skog siirrettiin hänellä todetun sairauden johdosta pataljoonan täydennysjoukkoon 19. huhtikuuta 1916 ja palautettiin takaisin komppaniaansa parannuttuaan 11. tammikuuta 1917. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Aa-joella. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen hän osallistui Libaussa vuonna 1917 järjestetylle Rautatienrakennuskurssille.
Suomen sisällissota
Skog saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan talouspäälliköksi 3. jääkärirykmenttiin, josta hänet siirrettiin 11. huhtikuuta 1918 alkaen 6. jääkärirykmentin adjutantiksi. Skog osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Sisällissodan jälkeen Skog sai opintolomaa armeijasta ja suoritti koneinsinööritutkinnon. Koulusta palattuaan hänet sijoitettiin 1. helmikuuta 1919 alkaen laivaston palvelukseen ja määrättiin insinööriupseeriksi tykkivene Klas Hornille, josta hänet siirrettiin jo 1. marraskuuta 1919 Meripataljoonan komentajaksi. Meripataljoonasta hänet siirrettiin 1. helmikuuta 1920 alkaen päälliköksi miinakomppaniaan. Merivoimista Skog siirrettiin 31. joulukuuta 1920 alkaen talouspäälliköksi Polkupyöräpataljoona 3:een ja siirtyi 14. maaliskuuta 1924 alkaen komppanianpäälliköksi 4. komppaniaan. Takaisin talouspäällikön tehtäviin hän palasi 1. tammikuuta 1925. Polkupyöräpataljoonasta hänet siirrettiin 19. huhtikuuta 1926 alkaen Pohjois-Savon rykmenttiin, jossa hänet sijoitettiin komppanianpäälliköksi 4. komppaniaan. Komppanianpäällikön tehtävistä hänet siirrettiin 5. elokuuta 1927 alkaen rykmentin rahastonhoitajaksi. Skog erosi armeijan palveluksesta 23. joulukuuta 1927. Eronsa jälkeen hän siirtyi Elektrolux oy:n palvelukseen ja palveli yritystä vuoteen 1930 saakka, jolloin hän siirtyi Asea oy:n palvelukseen Helsinkiin, ollen sen palveluksessa vuoteen 1932 saakka. Myöhemmin hän työskenteli muun muassa vuonna 1935 Ab Machinery oy:ssä Turussa ja toimi vuosina 1933–1935 Turun teollisuuskoulun opettajana sekä työskenteli vuonna 1936 Meta oy:n ja vuodesta 1938 alkaen Oy Packalen ab:n palveluksessa Helsingissä. Lopulta hän siirtyi vuonna 1939 Valtionrautateiden palvelukseen, jossa hän palveli aina vuoteen 1951 saakka. Skog on haudattu Hankoon.
Talvi- ja jatkosota
Skog työskenteli talvisodan aikana Valtionrautateillä, mutta jatkosodan puhjettua hänet komennettiin aluksi komppanianpäälliköksi Jalkaväenkoulutuskeskus 4:ään, mutta siirrettiin myöhemmin huoltopäälliköksi. Koulutuskeskuksesta hänet siirrettiin vuonna 1942 talouspäälliköksi Kotijoukkojen esikuntaa, mutta vapautettiin aseellisesta palveluksesta vielä samana vuonna ikänsä perusteella.
Idänkoukkukakadu
Idänkoukkukakadu (Cacatua tenuirostris) on australialainen papukaijalaji.
Koko ja ulkonäkö
Idänkoukkukakadun pituus on noin 38 cm ja paino 485–650 g. Sen höyhenpuku on pääosin valkoinen; päässä, kurkussa ja rinnassa on oranssinpunaisia kuvioita ja siipien sekä pyrstön alapeitinhöyhenissä keltaista. Silmää ympäröivä paljas alue on siniharmaa. Nokka on valkoinen, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Ylänokka on pidentynyt ja lienee sopeutuma lajin tapaan etsiä ravintoa maanpinnan alta. Nuori lintu on aikuisen värinen ja sen ylänokka on hieman lyhyempi.
Esiintyminen
Idänkoukkukakadu elää Kaakkois-Australian rannikolla. Sen elinympäristön laajuus on 20 000–50 000 neliökilometriä ja sen kokonaispopulaatio on noin 250 000 yksilöä. Aikaisemmin katsottiin Länsi-Australiassa elävän lännenkoukkukakadun olevan tenuirostriksen alalaji, mutta laji on nyttemmin jaettu kahdeksi lajiksi. Laji on levinnyt muualle itäiseen Australiaan luultavasti karanneiden lemmikkien muodostamista pareista.
Elinympäristö
Idänkoukkukakadut asuvat kosteissa rannikkoseudun metsissä ja savanneilla, yleensä aina jonkin vesistön tuntumassa. Ne ovat hyvin äänekkäitä ja huomiota herättäviä lintuja, jotka pesimäajan ulkopuolella liikkuvat parvissa, joissa voi olla jopa 200 yksilöä.
Lisääntyminen
Lisääntymisaika on elokuusta marraskuulle. Laji on yksiavioinen. Pesä on tavallisesti rannalla kasvavan, elävän eukalyptuksen oksan tai rungon kolossa hyvin korkealla ja vaikeasti tavoitettavissa. Munia on tavallisesti kaksi, joskus kolme. Muna on kooltaan 33,2 mm x 25,1 mm. Pesimäbiologia perustuu vankeudessa eläneiden lintujen tarkkailuun. Molemmat emot osallistuvat haudontaan, joka kestää noin 24 päivää. Koiras hautoo pääasiassa päivisin, naaras öisin. Poikasista selviää lentokykyiseksi usein vain yksi. Pesäpoikasaika on noin seitsemän viikkoa ja poikanen itsenäistyy sen jälkeen kolmen viikon kuluttua. Molemmat emot osallistuvat myös poikasen hoitamiseen ja ruokkimiseen.
Ravinto
Idänkoukkukakadut ruokailevat enimmäkseen maassa ja syövät siemeniä, pähkinöitä, hedelmiä, marjoja, juurimukuloita sekä mahdollisesti hyönteisiä ja niiden toukkia. Paikallisesti laji on hedelmätarhojen ja viljan tuholainen ja niitä ammutaan tuholaisina.
Neuvostoliiton puolustusministeriö
Neuvostoliiton puolustusministeriö vastasi Neuvostoliiton ulkoisesta turvallisuudesta 8.11.1917–21.12.1991.
Ministeriö sai alkunsa lokakuun vallankumouksesta ja aloitti Sotilas- ja merenkulkuasioiden kansankomissariaattina, jota johtivat kansankomissaarit
Ministeriö toimi Kansankomissaarien neuvoston alaisena 6.7.1923 asti, jolloin liittovaltion hallinto alkoi toimia, ts. ulkomaiden interventioiden tukema sisällissota oli päättynyt.
Vuonna 1934 ministeriö alkoi toimia nimellä Puolustuksen kansankomissariaatti, jota johtivat
Vuonna 1937 Puolustuksen kansankomissariaatista erotettiin Laivaston kansankomissariaatti, joka toimi erillisenä 15.4.1946 asti kunnes nämä yhdistettiin Asevoimien kansankomissariaatiksi. Johtajat:
1953 ministeriön nimi muutettiin muotoon Sotilasasioiden ministeriö, jolloin Asevoimien ministeriö jaettiin Sotilasasioiden ministeriöksi ja Laivastoministeriöksi, joita johtivat
Neuvostoliiton puolustusministeriö koottiin yhdeksi maaliskuussa 1953. Sitä johtivat:
HEO
pienoiskuva|oikea|HEO Kansanopiston logo Helsingin Evankelinen Opisto eli HEO on kansanopisto Helsingin Kalliossa. Se tarjoaa media- ja kulttuurialan opintoja sekä yliopiston perusopintoja mm. historiassa, kasvatustieteissä, kauppatieteissä, liikuntatieteissä, lääketieteessä, oikeustieteessä, psykologiassa, terveystieteissä ja valtiotieteissä. HEO:ssa on vuosittain yli 700 opiskelijaa ja se on Suomen suurin kansanopisto.
HEO aloitti toimintansa Helsingin Kalliossa vuonna 1949. Se toimii opetusministeriön toimiluvalla ja saa toimintaansa valtionosuutta. Opiston ylläpitäjä on Helsingin evankelisen opiston säätiö. HEOn yhteydessä toimii oma ravintola Kirstin Keidas, joka on myös lounas- ja tilausravintola.
HEO Kulttuuri
HEO Kulttuuri tarjoaa taideopetusta kirjoittamisen, kuvallisen ilmaisun, musiikin ja teatterin aloilla. Opiskelu painottaa käytännön tekemistä ja keskittyy ilmaisutaitoon ja esiintymiseen, elokuva- ja TV-ilmaisuun, käsikirjoittamiseen, musiikkiin ja lauluntekoon ja teatteriohjaamiseen.
HEO Media
HEO Media on erikoistunut viestintään. Sen opetusmetodina on tarkoin ohjattu käytännön tekeminen, jossa tutustutaan toimittajuuteen käytännön harjoitusten kautta. Opiston medialinjoihin kuuluu muun muassa graafinen suunnittelu, urheilutoimittaja, pelisuunnittelu sekä radio- ja TV-journalismi.
HEO Yliopistoon
pienoiskuva|Koulu sijaitsee [[Pyhän Sydämen kappelin kanssa samassa rakennuksessa Kirstinkadulla.]] HEO Yliopistoon on lukuvuoden mittainen valmennuskurssi korkeakouluopintoihin. HEOssa voi suorittaa avoimen yliopiston opintoja ja parantaa valmiuksia pyrittäessä yliopistojen tiedekuntiin tai ammattikorkeakouluun. Perusopinnot voi hyväksilukea myöhemmin osaksi korkeakoulututkintoa. Yliopistokurssien lisäksi HEOssa on kursseja, joissa teoria ja käytäntö yhdistyvät vierailuilla ja työharjoittelussa.
Aiheesta muualla
HEO:n kotisivut
Anastasija Pavljutšenkova
Anastasija Sergejevna Pavljutšenkova (, s. 3. heinäkuuta 1991 Samara) on venäläinen tennispelaaja.
Ammattilaisura
Pavljutšenkova pelasi ensimmäiset ITF-tason ammattilaisturnauksensa vuonna 2005. Seuraavana vuonna hän debytoi WTA-kiertueella sekä voitti yhden ITF-tason kaksinpeli- ja kaksi nelinpeliturnausta. Hän selviytyi pääsarjaan Wimbledonissa 2007, mutta putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella. Saman vuoden Australian ja Yhdysvaltain avoimissa hän jäi karsintaan.
Pavljutšenkova nousi 2008 maailmanlistalla 50 parhaan joukkoon. Hän selviytyi Wimbledonissa kolmannelle kierrokselle, Ranskan ja Yhdysvaltain avoimissa toiselle kierrokselle ja putosi karsinnoissa Australian avoimissa. Hän voitti ensimmäisen WTA-kiertueen nelinpeliturnauksensa kukistettuaan parinsa Sorana Cîrstean kanssa Fesin turnauksen loppuottelussa Alisa Kleibanovan ja Jekaterina Makarovan 6–2, 6–2.
Pavljutšenkova eteni 2009 Indian Wells Mastersissa välieräotteluun, jonka hävisi Ana Ivanovićille 2–6, 3–6. Ranskan avoimissa hän karsiutui kolmannella kierroksella ykkössijoitetulle Dinara Safinalle. Wimbledonissa hän putosi toisella kierroksella, Australian ja Yhdysvaltain avoimissa ensimmäisellä kierroksella.
Pavljutšenkova saavutti ensimmäiset WTA-kiertueen kaksinpelimestaruutensa 2010. Hän voitti Monterreyn turnauksen loppuottelussa Daniela Hantuchován 1–6, 6–1, 6–0 ja Istanbulin finaalissa Jelena Vesninan 5–7, 7–5, 6–4. Cincinnatin turnauksessa hän selviytyi välieriin. Australian avoimissa hän karsiutui toisella kierroksella. Ranskan avoimissa hän hävisi kolmannella kierroksella ykkössijoitetulle Serena Williamsille 1–6, 6–1, 2–6 ja Wimbledonissa samalla kierroksella Caroline Wozniackille. Yhdysvaltain avoimissa hän eteni neljännelle kierrokselle. Kauden päätteeksi hän oli maailmanlistalla 21:s.
Pavljutšenkova voitti 2011 uransa toisen WTA-kiertueen nelinpelimestaruuden kukistettuaan Brisbanen turnauksen loppuottelussa parinsa Alisa Kleibanovan kanssa Klaudia Jansin ja Alicja Rosolskan 6–3, 7–5. Saman turnauksen kaksinpelissä Pavljutšenkova eteni välieriin. Australian avoimissa hän hävisi kolmannella kierroksella Iveta Benešoválle. Hän saavutti uransa parhaan rankingsijoituksen oltuaan 31. tammikuuta sijalla 14. Maaliskuussa Pavljutšenkova otti kolmannen turnausvoittonsa, kun hän voitti Monterreyn finaalissa Jelena Jankovićin. Ranskan avoimissa Pavljutšenkova eteni puolivälieriin asti. Turnauksen neljännellä kierroksella hän voitti kolmanneksi sijoitetun Vera Zvonarjovan. Puolivälierissä hän hävisi hallitsevalle mestarille, Francesca Schiavonelle luvuin 6–1, 5–7, 5–7. Ranskan avoimissa 2021 Pavljutšenkova eteni finaaliin, jonka hävisi Barbora Krejcikovalle. Wimbledonissa hän putosi toisella kierroksella. Yhdysvaltain avoimissa Pavljutšenkova voitti kolmannella kierroksella Jelena Jankovićin ja neljännellä Francesca Schiavonen, kunnes hävisi puolivälierissä Serena Williamsille.
Balakovon ydinvoimalaitos
Balakovon ydinvoimalaitos on Venäjän Saratovin alueella, noin 15 kilometriä Balakovosta koilliseen, Volgan itärannalle rakennetun tekoaltaan äärellä sijaitseva ydinvoimalaitos. Voimalaitoksen omistaa ja sen toiminnasta vastaa Venäjän valtion Rosenergoatom-osakeyhtiö.
Kalomelielektrodi
thumb|250px|Kalomelielektrodi Kalomelielektrodi on elektrodi, jota käytetään vertailuelektrodina useissa sähkökemiallisissa mittauksissa.
Rakenne ja toiminta
Kalomelielektrodi koostuu lasisesta ulkokuoresta, jonka sisällä on kaliumkloridiliuosta. Liuos voi olla kylläistä tai molaarisuudeltaan 3,5M tai 0,5M. Kylläistä liuosta käyttävät elektrodit ovat yleisimpiä, koska tällöin kloridi-ionien konsentraatio pysyy vakiona, vaikka osa nesteestä pääsisikin haihtumaan elektrodin sisältä. Elektrodin päässä on huokoinen keraaminen tulppa, joka toimii suolasiltana. Kaliumkloridiliuokseen on upotettu lasiputki, jossa on nestemäistä elohopeametallia ja elohopea(I)kloridia eli kalomelia. Putki on yhteydessä kaliumkloridiliuokseen platinalangan välityksellä.
Kalomelielektrodissa tapahtuva elektrodireaktio on:
Tämän reaktion standardipotentiaali on +0,268V, mutta käytettäessä kylläistä kaliumkloridiliuosta on potentiaali hieman alhaisempi, +0,241V.
Käyttö
Kalomelielektrodia käytetään vertailuelektrodina muun muassa pH-mittauksissa ja voltammetriassa. Elektrodi soveltuu käytettäväksi erityisen hyvin happamissa olosuhteissa.
Kalomelielektrodista voidaan tehdä erilaisia muunnoksia esimerkiksi käytettäessä litiumkloridia kaliumkloridin tilalla soveltuu se paremmin käytettäväksi orgaanisissa liuottimissa tapahtuviin mittauksiin. Jos tutkittava näyte ei saa olla kontaktissa kloridi-ionien kanssa, sijoitetaan kaliumkloridiliuos ulomman kaliumnitraatilla täytetyn elektrodin sisään. Näissä tilanteissa voidaan käyttää myös elohopea-elohopeasulfaatti-elektrodeja.
Kalomelielektrodin ongelmana on, että huokoinen suolasilta voi tukkeutua. Jos elektrodin sisään pääsee happipitoista ilmaa, voi se aiheuttaa korroosioita elohopeaelektrodissa. Epävakaata vastetta voi aiheuttaa myös Hg+-ionien disproportioituminen elohopeaksi ja Hg2+-ioneiksi. Elektrodissa käytettävä elohopea ja elohopea(I)kloridi ovat myös myrkyllisiä, minkä vuoksi elektrodi voidaan korvata useissa sovelluksissa hopea-hopeakloridielektrodilla.
Lähteet
基準電極
Saatana on herra
Saatana on Herra on Rytmihäiriön toinen studioalbumi, joka julkaistiin 14. helmikuuta 2005. Albumi on yhtyeen ensimmäinen uudella kokoonpanolla, jolla esiintyvät alkuperäisjäsenten, basisti Antti Kiiskin ja rumpali Otto Luotosen lisäksi kitaristi Janne Perttilä sekä laulaja Unto Helo. Albumi on äänimaailmaltaan huomattavasti aikaista tuotantoa siistitympi, ja kappaleissa on kuultavissa hienoisia thrash metal -vaikutteita. Se on myös ensimmäinen jonka kannessa on kuvattuna yhtyeen uusi logo, spurgugrammi.
Seitsemän surman siunausliitto debytoi Suomen virallisen listan sijalla 72. Helmikuussa 2007 Sakara Records julkaisi albumista uusintapainoksen. Albumin vinyylipainos julkaistiin vuonna 2014 levymerkillä Svart Records.
Levyn nimi on satiiri Viktor Klimenkon albumista Jeesus on Herra.
Vastaanotto
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Soundin Antti Luukkanen antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja kehui albumia ammattimaisesti toteutetuksi sekä tuotantoa ammattimaiseksi. Niin ikään Desibelin Mika Roth antoi albumille neljä tähteä, ja piti sitä raivokkaan iskevänä ja yhtyeen näyttävänä paluuna suomalaisen äärimusiikin kärkikastiin. Imperiumin Janne Rintala antoi albumille arvosanaksi 8½. Hän piti sitä yhtenä alkuvuoden iskevimmistä julkaisuista, ja yhtyeen onnistuneen uusiutumisessaan.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Rytmihäiriö.
Zack Ryder
thumb|Matthew Cardona Matthew Cardona (s. 14. toukokuuta 1985) on yhdysvaltalainen showpainija. Hän painii tällä hetkellä World Wrestling Entertainmentin Raw brändissä nimellä Zack Ryder. Hän paini pitkään WWE:ssä ja myös muissa painijärjestöissä Major Brothers Tag Teamissa Curt Hawkinsin kanssa. Ryder on tullut erityisen suosituksi internetissä Youtube-show’n'sa "Z! True Long Island Storyn" myötä.
Sennaja ploštšadin metroasema
Sennaja ploštšad on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 1. heinäkuuta 1963.
Landquart
Landquart on kunta itäisessä Sveitsissä, Graubündenin kantonissa noin 500 metrin korkeudessa. Kunnassa on vajaat 9 000 asukasta. Landquartin kunta syntyi 1.1.2012, kun Igis ja Mastrils yhdistyivät.
We Are the Night
We Are the Night on brittiläisen The Chemical Brothersin kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 27. kesäkuuta 2007. Albumi voitti Grammyn vuonna 2008 kategoriassa Best Electronic/Dance Album tehden samalla The Chemical Brothersista ensimmäisen artistin/yhtyeen, joka on voittanut Grammyn samassa kategoriassa useammin kuin kerran.
Landquart
Landquart sijaitsee Reinin ja Landquartjoen yhtymäkohdassa. Kunnassa on teollisuutta ja se on liikenteen solmukohta SBB-CFF-FFS:n Zürich–Chur-radan sekä Rhätische Bahnin Chur–Davos-radan varrella.
Tšekkoslovakian sosialistinen tasavalta
Tšekkoslovakian sosialistinen tasavalta (tšekiksi ja, lyh. ČSSR) oli kylmän sodan aikainen valtio Euroopassa.
Landquart
Landquart on myös joki ja saman nimisen hallintoalueen keskuspaikka.
We Are the Night
Listasijoitukset
Albumi sijoittui ilmestyttyään UK Albums Chart -listan ykköspaikalle. Billboard 200 -listalla sija oli 65. Albumi on myös myynyt kultaa.
Tšekkoslovakian sosialistinen tasavalta
Perustaminen
Neuvottelut Tšekkoslovakian uudelleen perustamisesta Eduard Benešin johdolla alkoivat Moskovassa vuonna 1943. Toisen maailmansodan lopulla 1945 pääasiassa Neuvostoliitto vapautti tasavallan saksalaisten miehityksestä. Josif Stalin oli tyytyväinen kommunistien osuuteen "Kansallisen rintaman" työläisten ja talonpoikien muodostamassa hallituksessa vuonna 1945. Kommunistien kannatus oli hyvä vuoden 1946 vaaleissa ja kommunistit pysyivät "Kansallisen Rintaman" hallituksessa. Klement Gottwald valittiin Tšekkoslovakian pääministeriksi kommunistien vaalivoiton myötä vuonna 1946. Kuitenkin Moskovan toivo kommunistien voitosta seuraavissa vaaleissa oli hiipumassa. Kremlin raportissa todetaan, että "taantumukselliset elementit" ylistävät länsimaista demokratiaa. Gottwaldin johtama kommunistien vallankaappaus tapahtui helmikuussa 1948. Tšekkoslovakia oli kommunistien vallassa helmikuusta 1948 lähtien.
Gottwald ja Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen (TKP) pääsihteeri Rudolf Slánský alkoivat uudistaa maata Neuvostoliiton mallin mukaan. Uudistukset toteutettiin kommunistien kovien otteiden avulla. Uuden perustuslain mukaan maan valtiomuoto nimettiin kansantasavallaksi. Ei-kommunistiset järjestöt kiellettiin, tiedotusvälineet ja koulutusjärjestelmä joutuivat puolueen kontrolliin. Maan kaivos- ja raskasteollisuus sekä pankit ja vakuutuslaitokset kansallistettiin asetuksella, minkä seurauksena 60 % teollisuudesta ja valtaosa liikennevälineistä siirtyi yhteiskunnan haltuun. Tuotantovälineiden kansallistamista täydennettiin maareformilla ja perustamalla kansallinen vakuutuslaitos. Yksityisomistus säilyi edelleen jossain määrin maataloudessa. Myös Slánský joutui väistymään. Hänen tilalleen tuli Antonín Novotný.
Myöhempi historia
Ensimmäisen viisivuotissuunnitelman aikana v. 1949–53 etusijalla oli koneteollisuuden kehittäminen, millä luotiin perusta sosialismin rakentamiselle. Lisäksi maaseudulle perustettiin ensimmäiset maatalousosuuskunnat ja valtiontilat sekä lakkautettiin porvarillinen valtiokoneisto, joka korvattiin uudella sosialistisella hallinnolla. Uusi keskitetty hallintojärjestelmä perustui suunnitelmatalouteen ja viisi-vuotissuunnitelmiin. Järjestelmä kopioitiin Neuvostoliitosta eikä siinä huomioitu tarpeeksi kansallisia ominaispiirteitä. Tšekkoslovakia oli jo teollistunut valtio, sillä oli rajalliset luonnonvarat ja sen kotimaiset markkinat olivat pienet. Lisäksi maan teollisuus oli riippuvainen ulkomaankaupasta, ja vuosina 1950-53 Korean sota vaikeutti raaka-aineiden saamista koneteollisuudelle. Tšekkoslovakian kansantasavalta liittyi Keskinäisen taloudellisen avun neuvostoon vuonna 1949 ja Varsovan liittoon vuonna 1955.
Tšekkoslovakian sosialistinen tasavalta syntyi vuonna 1960, kun hyväksyttiin sosialistinen perustuslaki. 1960-luvulla Tšekkoslovakian talouskehitys seisahtui. Teollisuuden kasvuvauhti oli SEV-maiden hitainta, minkä vuoksi TKP esitteli vuonna 1965 uuden talousmallin, jossa suunnitelmatalouteen lisättiin markkinatalouden piirteitä ja tuotannon tehokkuutta nostettiin.
Miehityksen seurauksena Dubček syrjäytettiin TKP:n johdosta, ja valtaan astui Neuvostoliitolle myötämielisempi hallitus. TKP:n uudeksi pääsihteeriksi valittiin Gustáv Husák. Seuraavana vuonna maasta muodostettiin liittovaltio, jonka osavaltioina olivat Tšekin ja Slovakian sosialistiset tasavallat. Vuosina 1971–75 Tšekkoslovakian bruttokansantuote kasvoi keskimäärin 5,7 % vuodessa, mutta vuosina 1976–80 kasvu supistui. Tšekkoslovakian toisinajattelijat alkoivat järjestäytyä vuonna 1977. He vaativat julkisesti itselleen laajempaa poliittista osallistumisoikeutta ja sananvapautta. Peruskirja 77 (Charta 77) oli toisinajattelijoiden kansalaisliikkeistä merkittävin.
Kommunistivalta loppui rauhanomaisesti loppuvuonna 1989 Samettivallankumouksen seurauksena, ja syntyi Tšekin ja Slovakian liittotasavalta.
Kulttuuri
Jaroslav Seifert oli runoilija, joka sai kirjallisuuden Nobel-palkinnon vuonna 1984. Milan Kundera oli tunnettu toisinajattelija ja kirjailija, joka oli TKP:n jäsen ja asui pitkään Tšekkoslovakiassa. Zdeněk Miler oli palkittu animaattori ja kuvittaja, jonka tunnetuin animaatiohahmo on Myyrä. Jan Splìchal on valokuvamontaasiin erikoistunut valokuvataiteilija, jonka töitä on ollut esillä useissa taidenäyttelyissä myös ulkomailla. Petr Tausk oli vuosina 1956-88 toiminut vapaa valokuvaaja, joka myös opetti valokuvausta. Tšekkoslovakian sosialistinen tasavalta solmi Suomen kanssa sopimuksen yhteistyöstä kulttuurin ja tieteen aloilla vuonna 1974. Tšekkoslovakian kansallislaulu koostui kahdesta osasta: Tšekin kansallislaulusta ja Slovakian kansallislaulusta.
Rintavyö
thumb|200px|Rintavyö käytössä naisella. Rintavyö tai patellavyö on naisille suunnattu vyö, jota pidetään vyötäröllä, yleensä paidan tai topin päällä. Vyö muun muassa tuo rinnat esiin.
Virtuaalitoimisto
Virtuaalitoimisto on osoite-, sihteeri-, imagon kohotus- ja tukipalvelu yrityksille. Monet yritykset, kuten freelance-toimijat ja myyntiedustajat, eivät välttämättä kaipaa fyysistä osoitetta, mutta tarvitsevat niin sanottuja back-office -palveluja sekä osoitteen satunnaiseen edustukseen ja kokouksiin. Osoitteen lisäksi yritys saa usein käyttöönsä myös muita virtuaalitoimistoon sisältyviä palveluja kuten postin vastaanoton, aulapalvelun, mahdollisuuden käyttää kokoustiloja tapaamisiin, muut edustustilat, sihteeripalvelut sekä mahdollisuuden käyttää joustavasti työpisteitä kyseisessä osoitteessa.
Virtuaalitoimisto on kustannustehokas ja joustava ratkaisu nykyajan muuttuvaan toimitilantarpeeseen. Virtuaalitoimistopalvelu soveltuu esimerkiksi kotitoimiston tueksi, vasta toiminnan aloittaneelle yritykselle, liiketoiminnan laajentamiseen, start upeille tai yritykselle, jonka vakituinen toimipaikka sijaitsee jossain muualla Suomessa tai ulkomailla.
Tobias Björk
Tobias Björk (s. 1981) on ruotsalainen jääkiekkotuomari.
MM-kisat 2015
Björkin tuomarointi nousi otsikoihin jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2015, kun Suomi kohtasi Venäjän alkusarjan päätösottelussa. Leo Komarov teki olkapäätaklauksen Venäjän Jevgeni Medvedeviä päin, ja Komarov sai tästä 5+20 rangaistuksen polvitaklauksesta. Tämän jälkeen Björk ei saanut enää tuomaroida vuoden 2015 MM-otteluita. IIHF hyllytti MM-kisoista myös ruotsalaisen Mikael Nordin tuomarivirheistä samassa vuoden 2015 MM-kisojen Suomi–Venäjä-lohko-ottelussa.
BMW 1-sarja (F52)
BMW F52 on BMW:n vuodesta 2017 lähtien Kiinan markkinoille valmistama keskiluokan neliovinen sedan. Hatchback-korisesta 1-sarjalaisesta (F20) poiketen se on etuvetoinen ja perustuu samalle pohjalevylle kuin esimerkiksi BMW 2-sarjan Active Tourer. Malli esiteltiin Kantonin autonäyttelyssä marraskuussa 2016.
Moottorivaihtoehdot ovat kolmesylinterinen 1,5-litrainen 118i (136 hv) sekä nelisylinteriset 2,0-litraiset 120i (192 hv) ja 125i (231 hv).
Vokaatio
Vokaatio (lat. vocatio, kutsu) tarkoittaa kristillisessä kirkossa hengellisen työn tekijän, erityisesti papin, Jumalalta saamaa kutsua työhönsä. Jumalan kutsu ilmenee yhtäältä sisäisenä kutsumuksena (lat. vocatio interna), joka saa henkilön hakeutumaan hengelliseen työhön. Toisaalta Jumalan kutsu ilmenee ulkoisena (lat. vocatio externa) eli seurakunnan tai muun kirkollisen tahon esittämänä kutsuna tiettyyn papilliseen työtehtävään. Ulkoinen kutsu realisoituu pappisvihkimyksessä, jossa piispa kutsuu henkilön pappisvirkaan. Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa pappisvihkimys edellyttää seurakunnan, kristillisen järjestön tai muun papin tehtäviin.
Gary Cooperin filmografia
Tämä on luettelo Gary Cooperin filmografiasta ja radioesiintymisistä.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2006
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2006 järjestettiin 8.–9. heinäkuuta Mikkelissä.
Pekka Töpöhäntä ja suuri aarrejahti
Pekka Töpöhäntä ja suuri aarrejahti on vuonna 2000 valmistunut ruotsalainen elokuva.
Nevski prospektin metroasema
Nevski prospekt on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 1. heinäkuuta 1963.
Kęstutis Marčiulionis
Kęstutis Marčiulionis (s. 24. maaliskuuta 1976 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Marčiulionis pelasi kotimaansa lisäksi muun muassa Puolassa. Hän kuului Liettuan maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Sydneyssä 2000. Hän edusti Liettuaa myös vuoden 1999 EM-kilpailuissa.
Keravan helluntaiseurakunta
Historia
Keravan helluntaiseurakunnan toiminta alkoi vuonna 1935 Helsingin Saalem-seurakunnan rukouspiirinä. Varsinainen itsenäinen seurakunta perustettiin 5. lokakuuta 1952. Se oli ensimmäinen seurakunta Keravalla. Seurakunnan nimeksi tuli Keravan Saalem. Seurakunnan vanhimmistoon nimettiin O. V Laitinen, Toivo Koskela, Tauno Poikolainen, Edvard Moilanen ja Teuvo Jokisalo.
Seurakunnan perustajajäseniä olivat Matilda Adamsson, Eila Auvinen, Hillevi ja Teuvo Jokisalo, Helmi Kytökoski, Elina Laitinen, Jorma Lehvonen, Taimi Pitkäniemi, Lyyli Sarenius ja Ella Veikkolainen. Vuoden kuluttua seurakunnan järjestäytymisestä jälkeen perustettiin Keravan Rukoushuoneyhdistys 20. marraskuuta 1953. Ensimmäiseen yhdistyksen hallitukseen kuuluivat edellä mainitut vanhimmiston jäsenet.
Isokylä (Kokkola)
Isokylä on Kokkolassa sijaitseva kylä. Isokylässä toimii Isokylän koulu, jossa on peruskoulun luokat 1–9 sekä harjaantumisluokkia. Koulun yhteydessä toimii myös esikoulu. Isokylä on pientaloaluetta ja sijaitsee noin kahden kilometrin päässä keskustasta etelään. Isokylä on ollut Kokkolan historiallisen ajan asutuksen vanhimpia alueita yhdessä viereisen Kirkonmäen kanssa ja siten se kasvoi varhain muita sen ajan kyliä suuremmaksi, mistä juontaa juurensa nimi Isokylä.
Keravan helluntaiseurakunta
Historia
Lähetystyö alkoi konkreettisesti vuonna 1955.
Ensimmäisen rukoushuoneen rakentaminen aloitettiin 3. heinäkuuta 1956. Tontti sijaitsi Seunalantie 31:ssä. Työ tehtiin pääasiassa talkoovoimin. Lopputarkastus pidettiin 18. joulukuuta 1958. Sanomalehti Keski-Uusimaa kirjoitti 19. joulukuuta 1956 ilmestyneessä numerossaan uudesta rukoushuoneesta mm. ”Keravan Saalem-seurakunnan rukoushuone valmistunut. Suuri saavutus 60–henkiselle yhdyskunnalle.”
1990-luvulle tultaessa rukoushuone oli käynyt auttamatta liian pieneksi yhä lisääntyvälle seurakunnalle. Uuden rukoushuoneen rakennustyöt aloitettiin osoitteessa Kuparisepänkatu 6, ja rukoushuoneen vihkiäiset pidettiin 17. huhtikuuta 1993.
Seurakunta päätti vuoden 2001 vuosikokouksessa vaihtaa seurakunnan nimen Keravan Saalemista Keravan Helluntaiseurakunnaksi.
Seurakunnan pastoreita ovat viimeisen kymmenen vuoden aikana olleet Jori Asikainen, Niilo Närhi, Jaakko Sopanen, Mirva ja Tim Bagwell sekä Esa Hyvönen.
Isokylä (Kokkola)
Isokylän koulu purettiin 2010-luvun alussa kosteusvaurioiden takia, ja tilalle rakennettiin vuonna 2015 valmistunut uusi kompleksi, jonne tulivat tilat koululle, liikuntahallille, päiväkodille sekä neuvolalle. Koulun oppilaat oli siirretty väliaikaistiloihin ja parakkeihin evakkolukukauden ajaksi.
Keravan helluntaiseurakunta
Tilaisuudet
Seurakunnassa on paljon aktiivista toimintaa pienistä lapsista senioreihin. Keravan helluntaiseurakunta on koti kaikenikäisille ja tarjoaa kattavasti sen mukaan toimintaa.
Elämän leipää
Merkittävää huomiota on saanut Elämän leipää -ruokajakelu, joka toimii maanataisin ja torstaisin. Elämän leipä syntyi Eetu Rahkosen saadessa kutsun Jumalalta auttaa avuntarpeessa olevia. Radio Dein haastattelussa Eetu Rahkonen sanoi: ”Ihmisten kohtaaminen leipäjonoissa kysyy armollisuutta ja ymmärrystä.” Elämän leipä on toiminut vajaan kymmenen vuoden ajan ja on antanut tukea lukuisille keravalaisille. Ruokajakelussa on jaettu noin puolen miljoonan kilon edestä ruokaa vuosien aikana, mikä on auttanut ruokahävikin vähenemistä. Elämän leipää -työ ei ole pelkästään ruuan jakamista, vaan siihen kuuluu myös saliosuus. Työ on huomioitu myös Keravan kaupungin puolesta kiitoksin.
Varkki-illat
Varkki-illat ovat varhaisnuorille tarkoitetut illat joka toinen perjantai kello 18.00. Illoissa käy runsaat 30 varhaisteiniä. Varkki-iltoja järjestävät Marianne ja Antti Seilonen, jotka ovat vetäneet iltoja useamman vuoden ajan. Illat koostuvat leikeistä, puheesta ja ystävyyden rakentamisesta. Vuoden aikana järjestetään muutama Lock-in-tapahtuma, joissa varkit jäävät yöksi seurakunnalle ja pelataan varhaisnuorten suosituimpia leikkejä ja pelejä.
U-turn-nuortenillat
Keravan helluntaiseurakunta pitää U-turn-iltoja 14–25-vuotiaille nuorille joka perjantai 19.00. Iltojen kontaktihenkilö on Tim Bagwell sekä Jori Asikainen. U-turn-illat ovat saaneet suuren suosion Keski-Uudellamaalla iltojen tyylin takia. Illat koostuvat ylistysmusiikista, puheesta ja yhdessäolosta, mutta ennen kaikkea rennosta ja sydämellisestä ilapiiristä. U-turn nimensä mukaisesti viittaa U-käännökseen. U-turnissa vaikutti 2010-luvun alussa Immanuel, joka myönsi ”Mies voi lähteä Keravalta, mutta Kerava ei lähde miehestä.” Syksyllä 2022 U-turneissa puhuttiin kristillisestä näkökulmasta vaikeista aiheista, kuten noituudesta, tarot-korteista ja siveellisyydestä. Puheissa on todettu, että noituus ja tarot-kortit eivät sovi kristilliseen elämän tyyliin. Nuortenilloissa kehotetaan nuoria ottamaan askel Jeesuksen seuraamisessa eteenpäin ja tekemään "u-käännös" entisestä elämästä.
Rukouskokoukset
Rukouskokouksia järjestetään säännöllisesti Keravan helluntaiseurakunnassa. Suosituin rukousilta on tiistaisin 19.00, jolloin seurakuntalaiset kokoontuvat rukoilemaan yhdessä yläsaliin. Illoissa on aina luotettu juontaja, joka jakaa sanaa. Rukouskokouksen tavoite on yhdistää ja koota seurakunnan väkeä rukoilemaan omien ja muiden rukousaiheiden puolesta.
Se löytyi -kampanja
Keravan helluntaiseurakunta on ollut vahvasti mukana 19.9.–16.10.2022 järjestetyssä Se löytyi -kampanjassa. Sen tarkoituksena oli tavoittaa ihmisiä kadulla käyttäen mediaa. Kampanjaa mainostettiin TV-kanavilla, radiossa ja lehdissä sekä seurakuntien ja kirkkojen kuukausiohjelmissa. Keravalla missioon osallistui muutama seurakunta mukaan luettuna Keravan helluntaiseurakunta. Vaikka luterilainen kirkko ei osallistunut nimellä, useat luterilaiset tulivat auttamaan valmisteluissa ja muissa järjestelyissä. Kampanjan aikana seurakunta keitti kahvia ja jakoi pullaa suomalaiseen tapaan lähes kolme kertaa viikossa koko mission ajan. Mission aikana kahviteltta meni rikki, josta tuli haaste syksyn sateiden takia.
70-vuotisjuhla
Keravan helluntaiseurakunta juhli 70-vuotisjuhlaansa sunnuntaina 6. marraskuuta 2022. Tilaisuudessa muisteltiin kuluneita vuosia ja seurakunnan matkaa Seunalantieltä Keravan keskustaan. Juhla koostui useista esityksistä, videoista ja puheenvuoroista. Puheenvuoroissa vieraili muun muassa Keravan kaupunginjohtaja Kirsi Rontu. Luterilainen kirkko muisti juhlaa antamalla teltan rikki menneen teltan tilalle. Juhlatilaisuudessa ylistyksessä palveli lähes 40 ihmistä niin laulussa kuin soittimissakin. Helluntaiseurakunnan salit täyttyivät parvea myöten juhlaväestä aurinkoisena päivänä. Puheen piti seurakunnassa aiemmin palvellut pastori Esa Hyvönen.
UTYKC 2023
Nuorteniltoja vetävä Leader-tiimi aloitti 2023 vuoden alussa suunnittelemaan hengellistä nuortentapahtumaa, joka järjestettiin vappua edeltävänä viikonloppuna Keravan Helluntaiseurakunnassa. Tapahtuma oli jatkoa 2010-luvun tapahtumille ja tapahtumaan arvellaan osallistuneen noin 400-500 henkilöä koko viikonlopun aikana. Tapahtuma alkoi perjantaina 28. huhtikuuta 19.00 alkaneella tilaisuudella, jossa esiintyi artisteja Infinite Recordsilta. Perjantain puhujana oli Samuli Haikonen ja musiikissa oli UTYKC-bändi. Omasta elämästään todisti Kyösti Blomerus. UTYKC (U-turn youth Kerava City) keräsi nuoria kaikenlaisista tautoista ympäri Suomen. Lauantaina tilaisuuksia oli kolme, joista ensimmäinen oli opetustuokio. Toinen tilaisuus oli paneelikeskustelu aiheesta usko. Paneelissa vieraili nuortenparissa toimivia henkilöitä ja he jakoivat omia ajatuksiaan uskosta. Päätilaisuus tapahtumassa keräsi eniten nuoria paikalla lauantai iltana 19.00. Illan aloitti Immanuel, joka tunnetaan sen kuumimmista vuosista 2010-luvun alussa. Tilaisuudessa muisteltiinkin kuinka he olivat aloittaneet oman musiikkiuransa samassa seurakunnassa noin vuosikymmen aikaisemmin. Iltatilaisuuden puhujana oli nuorisopastori Tim Bagwell. Tapahtuman juontajana ja paneelikeskustelun vetäjänä oli Anni Tuulari. Sunnuntaina tapahtuma sai lopetuksensa perinteiseen jumalanpalvelukseen, jossa nuoret vetivät ylistystä ja jakoivat todistuksiaan tapahtumasta.
Sol Niger Within
Albumilla on vain yksi kappale, "Antanca - The End (The Uncompounded Reality)", joka koostuu kahdestakymmenestäyhdeksästä erillisestä nimetystä osasta.
Winds of Plague
Winds of Plague on vuonna 2002 perustettu amerikkalainen deathcore-yhtye. Yhtyeen nimi on tullut Unearthin kappaleesta "Endless".
Jūrė (kylä)
pienoiskuva|Jūrė Jūrė on kylä Lounais-Liettuassa, Marijampolėn läänissä, Kazlų Rūdan kunnassa lähellä Venäjän (Kaliningradin alue) ja Puolan rajaa. Vuonna 2001 kylässä asui 558 asukasta.
Mikko Niskanen
Mikko Johannes Niskanen (31. tammikuuta 1929 Äänekoski – 25. marraskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja professori. Hänen tunnetuimmat elokuvansa Pojat, Käpy selän alla ja Kahdeksan surmanluotia kuuluvat suomalaisen elokuvahistorian tärkeimpiin teoksiin. Hän voitti elokuvaohjauksistaan kaikkiaan kuusi Jussi-patsasta – enemmän kuin kukaan muu. Hän ohjasi kaikkiaan 14 pitkää elokuvaa.
Sukujuuret ja lapsuus
Mikko Niskasen sukujuuret ovat Keski-Suomessa Viitasaarella. Hänen vanhempansa Uuno Niskanen ja Lempi Niskanen (o.s. Argillander) olivat muuttaneet Äänekoskelle noin puolitoista vuotta ennen Mikon syntymää parempien ansioiden toivossa. Isä Uuno Niskanen oli ammatiltaan proomukärräri. Myöhemmin perhe muutti Konginkankaalle viljelemään maata.
Perheeseen syntyi kaikkiaan kuusi lasta, näistä Mikko kolmantena. Mikon kerrotaan olleen puhelias ja vilkas lapsi, joka harrasti kepposia. Koska perheen äiti kulki ansiotyössä, osa lapsista lähetettiin kesäksi mummolaan Viitasaaren Keihärinkoskelle.
Marguerite MacIntyre
Marguerite MacIntyre (s. 11. toukokuuta 1965; Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on amerikkalainen näyttelijä. Ensimmäisen kerran MacIntyre esiintyi teatterissa jo 16-vuotiaana ja on esiintynyt uransa aikana myös Broadwaylla.
Mikko Niskanen
Sukujuuret ja lapsuus
Näitä kesiä hän muisteli lämmöllä vuosikymmenienkin kuluttua. Maalaiselämä vaikutti Mikon kehitykseen ja maailmankuvan muodostumiseen.
Nuoruus
Mikko Niskanen lähti 13-vuotiaana ansiotyöhön. Hän työskenteli muun muassa uitossa ja metsätöissä ja osallistui Konginkankaan nuorisoseuran harrastustoimintaan. Pari vuotta myöhemmin hän siirtyi Jyväskylään opiskelemaan autonasentajaksi ja jatkoi teatteriharrastusta. Hän otti lausuntatunteja Terttu Pajunen-Kivikkäältä. Teatterikouluun Niskanen pääsi vuonna 1947, ja vähitellen hän pääsi mukaan myös elokuva-alalle.
Marguerite MacIntyre
MacIntyren televisiotyöt sisältävät sekä komedia- että draamasarjoissa, muun muassa sarjoissa Seinfeld, Ally McBeal, Veronica's Closet, Two Guys and a Girl, Shield - lain varjolla, Teho-osasto, Oikeus ja kohtuus, Kameleontti, Kyle XY ja Vampyyripäiväkirjat.
Mikko Niskanen
Nuoruus
Niskanen valmistui näyttelijäksi Teatterikoulusta vuonna 1950. Hän toimi näyttelijänä Jyväskylän ja Kuopion teatterissa sekä näyttelijäjärjestäjänä Suomen Filmiteollisuudessa vuosina 1954–1958. Elokuvaohjaajaksi hän opiskeli Moskovan elokuvakorkeakoulussa 1958–1961.
Elokuvaura
thumb|[[Jussi-palkinnot 1964|Vuoden 1964 Jussien voittajat. Kolmas vasemmalta Mikko Niskanen.]] Niskanen näytteli 26-vuotiaana Edvin Laineen Tuntemattomassa sotilaassa Mielosta. Hän esiintyi Tuntemattoman lisäksi näyttelijänä muun muassa elokuvissa Tanssi yli hautojen (1950), Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä (1957), Verta käsissämme (1958), Täällä Pohjantähden alla (1968) sekä omissa elokuvissaan Lapualaismorsian (1967), Kahdeksan surmanluotia (1972), Pulakapina (1976), Syksyllä kaikki on toisin (1978), Ajolähtö (1982), Mona ja palavan rakkauden aika (1983), Elämän vonkamies (1986) ja Nuoruuteni savotat (1988).
Omissa ohjaustöissään Niskanen kuvasi maaseutua ja sen ihmisiä unohtumattomalla tavalla. Muutamat hänen elokuvistaan on kuvattu Konginkankaan ja Viitasaaren maisemissa. Niskanen rakensi kotimaisemiinsa Konginkankaalle myös ateljeekodin, Käpykolon.
Niskanen kuoli syöpään 61-vuotiaana. Hänet on haudattu Helsinkiin Malmin hautausmaalle.
Vuonna 1997 ilmestyi Gummerukselta Mikko Niskasesta kajaanilaisen toimittaja Eero Marttisen elämäkertateos Täyttä elämää – elokuvamies. Vuonna 1999 ilmestyi elokuvatutkija Sakari Toiviaiselta Niskasen elokuvauraa käsittelevä laaja teos Tuska ja hurmio: Mikko Niskanen ja hänen elokuvansa.
Peter von Bagh on tehnyt Niskasesta dokumentin Mikko Niskanen – ohjaaja matkalla ihmiseksi.
Vuonna 2012 Yle Teema esitti kaikki Mikko Niskasen ohjaamat pitkät elokuvat.
Yksityiselämä
Niskanen oli naimisissa kolmesti, ja kaikki avioliitot päättyivät eroon.