cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ADC Airlinesin lento 53
Seuraukset
Tutkintaraportissaan Nigerian onnettomuustutkintavirasto antoi viisi suositusta Nigerian ilmailuviranomaisille. Se kehotti valvomaan, että lentäjät on koulutettu toimimaan tuuliväänteissä ja että koulutus on tehty oikeilla menetelmillä, sekä varmistamaan, etteivät lennonopettajat ja -kouluttajat toimi itse tarkastuslentäjinä koulutuksessa. Lisäksi ilmailuviranomaisia kehotettiin huolehtimaan siitä, että maan lentoasemille asennettaisiin tuuliväänteistä varoittavat laitteet mahdollisimman pian. Yksi suositus oli, että lentoyhtiöiden toimintakäsikirjat tulisi hyväksyä vain, jos niissä on riittävän tarkat toimenpiteet kaikkia tilanteita, myös huonoa säätä, varten. Suosituksista viimeinen kehotti ilmailuviranomaisia tarkastamaan tarkemmin ulkomailla myönnetyt lupakirjat ennen niiden vahvistamista.
Lennon 53 maahansyöksy oli kolmas vakava lento-onnettomuus Nigeriassa vuoden sisään. Jo edellisten kahden onnettomuuden jälkeen presidentti Olusegun Obasanjo oli luvannut parantaa maan lentoturvallisuutta muun muassa kitkemällä ilmailualalta korruptiota ja määräämällä lentoyhtiöille ylimääräisiä tarkastuksia. Lennon 53 onnettomuutta seuranneen painostuksen myötä hänen oli lopulta siirrettävä liikenneministeri Babaola Borishade muihin tehtäviin.
Saksan keisarikunnan laivasto
Saksan keisarikunnan laivasto, virallisesti Keisarillinen laivasto, oli keisarillisen Saksan meripuolustuksesta vastannut puolustushaara vuodesta 1871 vuoteen 1918.
Nykyaikaisen keisarillisen laivaston luominen
Laivastoministeriö ehdotti kuuden taistelulaivan rakentamista, mutta tämän hyväksyntä valtiopäivillä olisi ollut vaikeaa, jollei mahdotonta. Von Tripitz muutti hankinnan käsittämään kuusi panssariristeilijää. Tämän suunnitelman toteuttamisen seurauksena syntyi niin sanottu vuoden 1900 laivastolain ensimmäinen lisäys 9. toukokuuta 1906. Lisäys antoi laivastolle valtuudet hankkia viisi uutta panssariristeilijää sekä kuudennen varaosiksi, 48 torpedovenettä. Lisäksi annettiin muutaman miljoonan kultamarkan varaus sukellusveneaseen kehittämiseen.
Tärkeämmäksi muodostui kuitenkin 26. toukokuuta tehty päätös, joka salli normaalin laivastobudjetin lisäksi hankkia kaksi 18 000 tonnin taistelulaivaa sekä 15 000 tonnin panssariristeilijän. Lisäksi varattiin varat Kielin kanavan laajentamiseen, suurempaan telakkaan sekä Wilhelmshavenin sotasataman kehittämiseen.
Vuonna 1906 valmistui brittiläinen taistelulaiva HMS Dreadnought, joka oli raskaasti panssaroitu ja aseistettu pelkästään raskaalla tykistöllä. Asiantuntijoiden yleisen näkemyksen mukaan uusi laivakonsepti muutti kaikki aiemmat taistelulaivatyypit teknisesti vanhanaikaisiksi. Tämä antoi von Tirpitzille erinomaisen tilaisuuden, koska aiemmin ylivoimaisen Britannian laivaston taistelulaivat vanhenivat. Näin laivastoaan vasta rakentamassa ollut Saksa sai tasoitusta Britanniaan verrattuna. Myös kevyempien taisteluristeilijöiden kehitys antoi tilaisuuden muuttaa aiemmat panssariristeilijät vastaamaan taisteluristeilijöitä.
Valtiopäivät vaativat uutta laivastolakia muuttuneen poliittisen ilmapiirin seurauksena. Von Tirpitz teki ehdotuksen, joka hyväksyttiin valtiopäivillä 27. maaliskuuta 1908 (Vuoden 1900 laivastolain toinen lisäys).
Lisäyksen seurauksena siirrettiin poistettaviksi vanhentuneina:
Alustavat keskustelut kolmannesta lisäyksestä vuoden 1900 laivastolakiin aloitettiin 1912. Keskustelujen aikana laivastoministeriön listalta poistettiin kolme panssariristeilijää. Näin saatu versio hyväksyttiin valtiopäivillä 21. toukokuuta 1912. Lisäyksen jälkeen laivaston vahvuus olisi tullut olemaan:
Ensimmäinen maailmansota
pienois|Hochseeflotte vuonna 1917. Oikealla taisteiluristeilijä SMS Von der Tann.
Alfred von Tirpitz komensi ensimmäisen maailmansodan aikana Saksan laivastoa. Huolimatta massiivisesta varusteluohjelmasta Saksan laivasto ei ollut lähellekään yhtä vahva kuin Britannian laivasto. Ympärysvallat tuhosivat sodan alussa siirtomaissa ja valtamerillä olleet saksalaisalukset sodan ensimmäisten kuukausien kuluessa ja laivaston pääosa vietti sodan ankkurissa. Samalla brittilaivaston päävoimat sitoutuivat vartioimaan Pohjanmerta ja estämään Saksan laivaston murtautumisen Atlantille. Saksan laivasto yritti tätä Skagerrakin taistelussa, mutta taistelu päättyi ratkaisemattomana. Britannian laivasto koki suuria tappioita, mutta kykeni pitämään Saksan laivaston poissa Pohjanmereltä.
Saksan laivaston merkittävimmiksi operaatioiksi nousivat sukellusveneoperaatiot, joiden tavoitteena oli katkaista Britannian kauppaliikenne. Saksalaissukellusveneen suorittama yhdysvaltalaisen matkustajalaiva RMS Lusitanian torpedointi vuonna 1915 käänsi osaltaan Yhdysvaltain yleistä mielipidettä Saksaa vastaan ja edisti maan liittymistä ympärysvaltojen puolelle pari vuotta myöhemmin.
Laivaston tuho Scapa Flow’ssa
pienois|Taisteluristeilijä SMS Hindenburg uponneena Scapa Flow’ssa. Aselepo astui voimaan 11. marraskuuta 1918. Aselepoehtojen XXIII artiklan mukaisesti kaksi Saksan kolmesta taistelulaivaviiriköstä saapui internoitaviksi yhdessä viiden taisteluristeilijän, kevyiden risteilijöiden ja 49 hävittäjän kanssa. Kaikki sukellusveneet tuli tuhota.
Saksan laivasto saapui Scapa Flow’hun 21. marraskuuta 1919, jonne niitä saattoi 370 Yhdistyneen kuningaskunnan alusta. Saksalaisalukset ankkuroitiin Scapa Flow’hun ja miehistöt palautettiin Saksaan. Toukokuussa 1919 sovittaessa Versailles’n rauhanehtoja selvisi, että internoitu laivasto oli tarkoitus jakaa voittajavaltioiden kesken sotakorvauksena. Avomerilaivaston esikunta antoi 17. kesäkuuta käskyn upottaa alukset.
Saksalaisen komennuskunnan johtaja, kontra-amiraali Ludwig von Reuter, käytti hyväkseen vartiomiesten supistamista harjoitusten vuoksi Scapa Flow’ssa ja laittoi käskyn täytäntöön 21. kesäkuuta pyrkimyksenään upottaa kaikki Scapa Flow’ssa olleet alukset.
Artiklan XXIII mukaisena korvauksena Saksan laivaston tuli toimittaa Scapa Flow’ssa upotettujen tilalle:
Jäljelle jääneestä kalustosta muodostettiin ”uusi” Saksan laivasto Weimarin tasavaltaan. Alus kanta koostui rannikkopuolustuskalustosta:
Pääosa Saksalle jätetystä kalustosta oli poistettu käytöstä ensimmäisen maailmansodan aikana. Weimarin tasavallan alkuvuosina suuret määrät vanhentunutta kalustoa romutettiin tai muuten poistettiin käytöstä.
Sisäisten ongelmien ratkettua annettiin 31. maaliskuuta 1921 laki, jonka myötä perustettiin Saksan armeija eli Reichswehr ja laivasto eli Reichsmarine.
Taistelulaivoja
Brandenburg-luokka (10 502 tonnia) Kaiser Friedrich III -luokka (11 599 tonnia) Wittelsbach-luokka (12 596 tonnia) Braunschweig-luokka (14 167 tonnia) Deutschland-luokka (13 994 tonnia) Nassau-luokka (18 570 tonnia) Helgoland-luokka (22 440 tonnia) Kaiser-luokka (24 330 tonnia)
Hävittäjiä
Sachsen-luokka (7 800 tonnia)
Preußen-luokka (6 800 tonnia)
FS Chevalier Paul (D621)
Chevalier Paul (runkonumero D621) on Ranskan laivaston 2009 palvelukseen otettu Horizon-luokan fregatti.
Palvelus
Alus lähti 29. elokuuta 2013 Toulonista. Joidenkin lähteiden mukaan se suuntasi itäiselle Välimerelle seuraamaan Syyrian sisällissotaa, mutta laivastolähteet kieltäytyivät vahvistamasta aluksen tehtävää.
Nostalgia canaglia
Nostalgia canaglia on italialaisen popduo Al Bano & Romina Powerin single vuodelta 1987. Sen sävelsivät ja sanoittivat Vito Pallavicini, Willy Molco, Albano Carrisi, Romina Power ja Vito Mercurio. Singlen b-puolena on Carrisin, Pallavicinin ja Molcon teos "Caro amore". "Caro amore" oli julkaistu Al Bano & Romina Powerin studioalbumilla Sempre sempre vuonna 1986. "Nostalgia canaglia" sijoittui kolmanneksi San Remon musiikkifestivaaleissa 1987, ja se otettiin samaisen studioalbumin uuden painoksen avausraidaksi.
Albano Carrisin kertoman mukaan "Nostalgia canaglia" syntyi perhelomalla Kanariansaarilla. Melodia kehkeytyi perheen ajaessa autolla kohti merenrantaa ja se oli saatava pian talteen. Perhe suuntasi etsimään kauppaa, josta ostaa kasettinauhuri. Nauhuri löytyi ja melodia saatiin tallennettua.
Laulun sanoitus käsittelee nostalgiaa, kaipuuta menneeseen, joka iskee yllättäen. Se voi kohdistua esimerkiksi paikkaan tai ystävään. Kaipuu sytyttää ihmisen olkisydämen (cuore di paglia) liekkeihin, ja osoittautuu viheliäiseksi, kanaljaksi.
Villakkaat
Villakkaat (Lymantriidae), aikaisemmalta nimeltään villakehrääjät, on yöllä tai hämärissä lentävien, enimmäkseen keskikokoisten ja harmahtavien perhosten heimo. Se on ollut taksonomisesti hankala, eikä heimossa ole ollut lainkaan alajakoa sukutason yläpuolella. Heimoon kuuluu taloudellisesti varsin huomattavia tuholaisia, kuten havununna (Lymantria monacha).
Piirteitä
Pistesilmät puuttuvat aina. Tuntosarvet ovat molemmilla sukupuolilla kaksoiskampamaiset, mutta naaraalla haarat ovat paljon lyhyemmät kuin koiraalla. Imukärsä on surkastunut tai puuttuu täysin, eikä aikuinen perhonen nauti lainkaan ravintoa. Kuuloelimeen liittyy erillinen resonanssikammio ja koirasperhosilla voi olla takaruumiin kolmannessa jaokkeessa äänen tuottamiseen tarkoitettu tymbaalielin. Tymbaalielimen esiintyminen on oikukasta ja vaihtelee lajeittain jopa suvun sisällä.
Monien villakaslajien naaraat eivät lennä lainkaan, eivätkä siivekkäätkään lajit lennä pitkiä matkoja. Villakkaiden leviäminen uusille elinpaikoille riippuukin usein toukista, jotka kuoriuduttuaan erittävät pitkän silkkirihman, antavat tuulen tarttua siihen ja lentävät ilmavirroissa pitkiäkin matkoja uusille esiintymispaikoille.
Toukan selkäpuolella, jaokkeissa 9 ja 10 on suppilomaisia rauhasten suuaukkoja, jotka ovat väriltään keltaisia tai punaisia. Villakastoukat ovat jokseenkin poikkeuksetta pitkien, usein kirkasväristen karvojen peittämiä. Monilla lajeilla toukan selkäpuolella, ruumiin jaokkeissa 1, 4–7 ja 11 on selvästi erottuva, tuuhea ja pensselimäinen karvatupsu. Karvat irtoavat helposti ja koska niissä on histamiineja, ne voivat aiheuttaa rajuja allergisia reaktioita. Suomalaisista lajeista tässä suhteessa merkittävä on erityisesti kultaperä (Euproctis similis).
Maailmasta tunnetaan noin 2700 villakaslajia, joskin vielä tieteelle kuvaamattomia lajeja arvellaan edelleen löytyvän. Palearktisella alueella villakkaita on noin 210 lajia ja Euroopassa 29. Suurin lajimäärä on vanhan maailman tropiikissa.
Suomessa tavatut lajit
Suomessa villakkaita on tavattu 12 lajia, joista kahta vain harhailijoina. Systemaattisessa järjestyksessä lajit ovat
Scorpion (Draken albumi)
Scorpion on kanadalaisen hip-hop artisti Draken viides studioalbumi, jonka julkaisi Cash Money Records, Young Money Entertainment ja Republic Records 29. kesäkuuta 2018. Albumin julkaisua edelsi viisi singleä; "God's Plan", "Nice for What", "I'm Upset", "Don't Matter to Me" ja "In My Feelings". Albumi on myös artistin ensimmäinen tupla-albumi, jonka A-puoli on tyyliltään hip-hop -musiikkia ja B-puoli koostuu rhythm & blues ja pop -kappaleista.
Albumin mainostus Spotifyssä herätti ristiriitaisia mielipiteitä palvelun premium-käyttäjien kesken, koska he kokivat Spotifyn omien soittolistojen Drake -kuvakkeet liialliseksi mainostukseksi. Albumi myös rikkoi samaisen palvelun striimausennätyksen keräämällä 132 miljoonaa toistoa yhden päivän aikana.
Emotional Rescue
Emotional Rescue on The Rolling Stonesin vuonna 1980 julkaistu albumi. Edeltäjänsä Some Girlsin tapaan se sisältää disko- ja etenkin punk-vaikutteita.
Levyn tunnetuin kappale on sen disco-vaikutteinen nimikappale, joka oli top10-hitti sekä Isossa-Britanniassa että Yhdysvalloissa. Toinen single ”She's So Cold” oli sekin top30-hitti kummassakin valtiossa. Itse albumi oli Rolling Stonesin ensimmäinen listaykkönen Britanniassa sitten vuoden 1973 ja Goats Head Soup -albumin. Yhdysvalloissa Emotional Rescue oli yhtyeen seitsemäs perättäinen listaykköseksi noussut studioalbumi.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
FS Cassard (D614)
Cassard on Ranskan laivaston vuonna 2008 palvelukseen otettu Cassard-luokan ilmatorjuntafregatti.
Alex Padilla
Alejandro ”Alex” Padilla (s. 22. maaliskuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka on toiminut Yhdysvaltain senaattorina Kaliforniasta tammikuusta 2021 lähtien. Kuvernööri Gavin Newsom nimitti hänet tehtään Kamala Harrisin erottua tehtävästä ennen varapresidentiksi tulemista. Ennen senaattiin nimitystä Padilla toimi Kalifornian Secretary of State -virassa vuosina 2015–2021. Hän on demokraattisen puolueen jäsen.
FS Cassard (D614)
Valmistus
Alus tilattiin DCNS:n Lorientin telakalta, missä köli laskettiin 3. syyskuuta 1982. Se laskettiin vesille 6. helmikuuta 1985 ja otettiin palvelukseen 29. heinäkuuta 1988.
Ontajärvi
Ontajärvi (karjalaksi Ondarvi; ) on suuri mutta matala järvi Karjalan tasavallassa Venäjällä. Järven pinta-ala on 182,4 neliökilometriä ja se laskee Ontajokea pitkin Vienanmeren-Itämeren kanavaan. Sen pituus on 30,8 km ja suurin leveys 13,2 km. Keskisyvyys on 3,3 m ja suurin syvyys on 8 m. Jatkosodan hyökkäysvaiheen aikana suomalainen 14. divisioona eteni järvelle syyskuussa 1941, ja piti siellä asemansa jatkosodan loppuun saakka. Järvessä elää ainakin 14 kalalajia (esim. muikku, siika, harjus, hauki, kuha, ahven, särki, säyne, lahna, made). Kuha on istutettu 1960-luvulla ja sen nykyinen kanta on melko runsas. Lahna elää järven kaikissa osissa, mutta eniten sitä on järven pohjoisosassa.
Chris Latta
Christopher Lawrence Collins (alkujaan Christopher Latta, s. 30. elokuuta 1949 Orange, New Jersey – 12. kesäkuuta 1994 Ventura, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja koomikko.
Hänet tunnetaan parhaiten äänirooleistaan Cobra Commanderina (Action Force) ja Starscreamina (The Transformers). Hän oli Simpsonien ensimmäisellä tuotantokaudella muutamassa jaksossa Montgomery Burnsin ja yhdessä jaksossa Moe Szyslakin ääninäyttelijänä, mutta luopui kummastakin roolista kesken tuotantokauden. Lisäksi Latta teki vierailevia rooleja eri televisiosarjoissa kuten Seinfeld, NYPD Blue ja Pulmuset. Hän oli myös stand up -koomikko ja teki kiertueita 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa.
Lucho González
Luis Óscar ”Lucho” González (s. 19. tammikuuta 1981 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa brasilialaista Atlético Paranaensea.
González on edustanut kotimaassaan Huracánia vuosina 1998–2002 ja River Platea vuosina 2002–2005. Kesällä 2005 hän siirtyi Portoon 3,6 miljoonan euron siirtosummalla ja sopimus oli pituudeltaan viisivuotinen.
Kesäkuussa 2009 Porto hyväksyi 18 miljoonan euron Marseillen ostotarjouksen Gonzálezista, ja niin hän siirtyi ranskalaisseuraan. Hinta saattoi nousta vielä 24 miljoonaan euroon riippuen pelaajan esityksistä.
Myöhemmin González on edustanut uudelleen Portoa, qatarilaista Al-Rayyania, argentiinalaista River Platea ja brasilialaista Atlético Paranaensea.
Abdulhalim Hafiz
thumb|Abdulhalim Hafiz Abdulhalim Hafiz (21. kesäkuuta 1929 – 30. maaliskuuta 1977) oli egyptiläinen näyttelijä ja laulaja, jolla on edelleen suuri yleisö Lähi-idän maissa. Hänet mainitaan Umm Kulthumin rinnalla yhtenä suurista laulajista. Abdulhalimin lempinimi on "Tumma Satakieli", joka viittaa hänen äänensä väriin.
Abdulhalim teki nopeassa tahdissa elokuvia, joiden kautta hänen maineensa levisi koko arabiankieliseen maailmaan. Elokuvissa lauluilla oli suuri merkitys: jokaisessa elokuvassa oli 6–8 laulua. Elokuvien juonet kertoivat useimmiten rakkaudesta, menetyksestä ja luottamuksesta, kuten Abdulhalimin laulutkin. Hänen ensimmäinen elokuvansa "Luottamuksen sävel" (Lahn al-wafa’, 1955), oli mallina lukuisille myöhemmillekin. Tässä elokuvassa Abdulhalim esittää lahjakasta laulajaa Galalia, jonka huoltaja on kuuluisa muusikko. Mukana on tyttö, jota esitti omana aikanaan suosittu laulaja Šadiya, joka sotkee miesten suunnitelmat, mutta lopuksi kaikki kääntyy parhain päin. Halimin laulut sijoittuvat elokuvassa sekä teatteriin että yksinäisiin mietiskelyihin; Abdulhalimin kasvot ovat Hollywood-tyyliin hyvin vahvasti esillä koko kankaan mitalla. Juuri tästä elokuvasta on liikkeellä postikortteja, jotka ovat Abdulhalimin ihailijoille kuin pyhäinkuvia.
Elokuvat
Elokuvien laulut olivat suosituimpia Hafizin eläessä, mutta myöhemmin ne ovat vakiintuneet kestosuosikeiksi, niin kuin myös konserteissa esitetyt pitkät, kertovat ja polveilevat kappaleet, kuten "Zai al-hawa", "Quli haga", "Qari’at al-fingan" sekä live-taltioinnit, joissa Abdulhalim improvisoi taitavasti orkesterin ja laulajien kanssa, esimerkiksi "Maddah al-qamar". Abdulhalimin lauluista on ilmestynyt laaja antologia (Virgin EMI Arabia). Abdulhalim oli saanut bilhartsia-loisen yksitoistavuotiaana. Loista ei pystytty poistamaan, ja Abdulhalim kärsi ajoittain vakavasti loisen aiheuttamasta myrkytyksestä. Kun hän lopulta päätyi Lontooseen King's Collegen sairaalaan saamaan hoitoa, hän kuoli yllättäen 47-vuotiaana. Abdulhalimin hautajaiset Kairossa olivat valtava yleisötapahtuma, mikä osoitti, kuinka suuri merkitys Abdulhalimilla oli ollut kansalleen. Tuolloin sanottiin, että häntä suurempi ei ollut kuin Umm Kulthum.
Justin Holiday
Justin Alaric Holiday (s. 5. huhtikuuta 1989 Mission Hills, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut urallaan NBA:ssa, D-liigassa ja Belgian sekä Unkarin pääsarjoissa. Vuonna 2015 hän voitti NBA:n mestaruuden.
Pelaajaura
Heittävänä takamiehenä pelaavaa Holidayta ei varattu NBA:han vuoden 2011 varaustilaisuudessa, mitä ennen hän pelasi neljä kautta Washingtonin yliopiston joukkueessa. Holiday pelasi ensimmäisen ammattilaiskautensa Belgian pääsarjassa ja nousi seuraavalla kaudella D-liigan kautta NBA:han, Philadelphia 76ersin kokoonpanoon. Seuraavan kauden Holiday pelasi kuitenkin jälleen Euroopassa, tällä kertaa Unkarin pääsarjassa. Kauden 2014–2015 Holiday pelasi taas NBA:ssa, tällä kertaa Golden State Warriorsissa, joka voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden. Seuraavan kauden Holiday aloitti Atlanta Hawksissa mutta siirtyi helmikuussa pelaajakaupan myötä Chicago Bullsiin.
Kesäkuussa 2016 Holiday siirtyi New York Knicksiin. Heinäkuussa 2017 hän palasi Bullsiin.
Tammikuun 2019 alussa Bulls suoritti pelaajakaupan, jossa Holiday siirtyi Memphis Grizzliesiin. Kesällä 2019 hän siirtyi Indiana Pacersiin.
Holiday pitää hallussaan Bullsin seuraennätystä peräkkäisistä otteluista (43 ottelua), joissa pelaaja on tehnyt vähintään yhden kolmen pisteen korin.
Muuta
Holidayn sisaruksista myös pikkuveljet Jrue Holiday ja Aaron Holiday ovat pelanneet NBA:ssa, ja sisko on pelannut koripalloa yliopistossa. Kaudella 2019–2020 sekä Justin että Aaron pelaavat Indiana Pacersissa.
Perhe on paras
Perhe on paras (Family Ties) on yhdysvaltalainen vuosina 1982–1989 tuotettu tilannekomediasarja. Sarjaa esitti NBC.
Sarja keskittyy ohiolaisen Keatonin perheen elämään. Perheeseen kuuluivat sarjan alussa vanhemmat Elyse (Meredith Baxter, sarjan teon aikaan Baxter-Birney) ja Steven (Michael Gross) sekä heidän kolme lastaan, Alex (Michael J. Fox), Mallory (Justine Bateman) ja Jennifer (Tina Yothers). Perheen isä johtaa televisioasemaa ja äiti työskentelee arkkitehtina. Sarjan kolmannella kaudella, keväällä 1985, perheeseen syntyi neljäs lapsi, Andrew. Monelle yhdysvaltalaissarjalle tyypillisesti (niin sanottu soap opera rapid aging syndrome) hahmo vanheni jo seuraavana vuonna esikouluikään ja tätä esitti tästä lähtien Brian Bonsall.
Keatonin perheen lisäksi sarjan hahmoihin kuului alusta alkaen myös perheen sosiaalisesti kömpelö, Malloryyn ihastunut naapuri Erwin "Skippy" Handelman (Marc Price). Vuonna 1985 esitetyissä jaksoissa hahmovalikoimaan liittyivät Malloryn poikaystävä Nick Moore (Scott Valentine) ja Alexin tyttöystävä Ellen Reed (Tracy Pollan, josta tuli myöhemmin Alexia esittäneen Michael J. Foxin vaimo). Ellenin jälkeen Alex seurusteli sarjan viimeisinä vuosina Courteney Coxin esittämän Lauren Millerin kanssa.
Keatonin perheen vanhemmat ovat vasemmistolaisesti ajattelevia demokraatteja (nuoruudessaan he olivat kuuluneet hippiliikkeeseen), kun taas perheen vanhin poika Alex, josta muodostui lopulta sarjan keskeisin hahmo, on konservatiivinen, talousorientoitunut republikaani. Suuri osa sarjan huumorista juonsi juurensa tästä asetelmasta. Alex ihaili erityisesti presidentti Richard Nixonia, jonka kuvan hän on asettanut sänkynsä yläpuolelle, sekä presidentti Ronald Reagania, toimittaja William F. Buckley nuorempaa ja taloustieteilijä Milton Friedmania. Valmistuttuaan high schoolista hän pääsi opiskelemaan taloutta ja saatuaan korkeakoulututkinnon hän päätyi sarjan lopussa työskentelemään Wall Streetille.
Perhe on paras poiki vuonna 1988 spin-offin Day by Day, joka ei kuitenkaan menestynyt erityisen hyvin. Sen viimeinen jakso esitettiin kesäkuussa 1989, runsas kuukausi emosarjan päättymisen jälkeen. Sarja keskittyi Steven Keatonin opiskeluaikaisen kämppäkaverin Brian Harperin ja tämän perheen elämään. Myös toinen spin-off, Nick Mooreen keskittyvä The Art of Being Nick, oli suunnitteilla, mutta siitä tuotettiin lopulta vain pilottijakso.
Sarja oli 1980-luvun suosituimpia yhdysvaltalaisia komediasarjoja muun muassa sarjojen The Cosby Show ja Terveydeksi ohella. Ronald Reagan kertoi 1980-luvulla, että Perhe on paras oli hänen suosikkisarjansa televisiossa.
Teleskooppikala
Koko ja ulkonäkö
Teleskooppikala voi kasvaa suurimmillaan noin 16 cm pitkäksi. Lajin ruumiinmuoto on pitkänomainen ja sen silmät ovat suuret ja teleskooppimaisen varren päässä. Hampaat ovat kookkaat ja terävät. Teleskooppikalan selkäevä sijaitsee ruumiin takaosassa, rintaevät ovat viuhkamaiset ja pyrstöevä on haarautunut ja sen alimmat ruodot ovat pidentyneet. Väriltään kala on harmaa tai ruskehtava.
Levinneisyys ja elintavat
Teleskooppikalaa tavataan trooppisista vesistä Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Se on syvän veden kala ja liikkuu useimmiten 500–1 500 metrin syvyydessä. Nuoret yksilöt liikkuvat lähempänä pintaa kuin täysikasvuiset. Lajin ravintoa ovat kalat. Teleskooppikalat ovat hermafrodiitteja ja muodostavat mahdollisesti pareja.
Alejandro Avila
Alejandro Avila (s. 1975) on yhdysvaltalainen seksuaali- ja henkirikollinen. Hän sieppasi, raiskasi ja tappoi 5-vuotiaan Samantha Runnionin Kaliforniassa vuonna 2002. Hän sai kuolemantuomion ja istuu tällä hetkellä San Quentinin vankilassa odottamassa sen täytäntöönpanoa.
Rikos
Avila otti Samantha Runnionin vaaleanvihreään Hondaansa, ja seuraavana päivänä tytön alaston ruumis löytyi Kalifornian Riversiden piirikunnasta. Poliisi pääsi pian Avilan jäljille, sillä hän oli jo aiemmin saanut syytteen tyttöystävänsä 9-vuotiaan sisaren ja tämän serkun seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Äitinsä ja siskonsa kanssa asunut Avila oli tullut Samanthan kuolinpäivänä hyvin myöhään kotiin eikä kyennyt selittämään tekemisiään.
Todisteet Avilaa vastaan kävivät lopulta hyvin raskauttaviksi, ja hänet tuomittiin kuolemaan 22. heinäkuuta 2005. Hän odottaa tuomion täytäntöönpanoa San Quentinissa.
Steve Kean
Stephen "Steve" Kean (s. 30. syyskuuta 1967) on skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Keanin pelaajaura alkoi Celticissä, jossa hän pääsi pelaamaan vain muutaman ottelun. Sen jälkeen Kean pelasi muun muassa Swansea Cityssä ja portugalilaisessa Académica de Coimbrassa. Keanin ura pelaajana päättyi 27-vuotiaana loukkaantumiseen.
Pelaajauran jälkeen Kean ryhtyi valmentajaksi. Ensimmäiseksi hän toimi yhtenä Readingin valmentajista, minkä jälkeen hän oli Chris Colemanin kakkosvalmentajana Fulhamissa, Real Sociedadissa ja Coventry Cityssä. Elokuussa 2009 Kean siirtyi Blackburn Roversin kakkosvalmentajaksi Sam Allardycen alaisuuteen. Keanistä tuli Blackburnin päävalmentaja, kun Allardyce sai potkut joulukuussa 2010. Aluksi hänen sopimuksensa oli kauden loppuun, mutta jo kuukautta myöhemmin sopimusta jatkettiin vuoteen 2013 asti. Keanin johdolla Blackburn putosi kauden 2011/12 päätteeksi Valioliigasta. Epäsuositulle Keanille vaadittiin potkuja jo putoamiskaudella, mutta hän sai jatkaa päävalmentajana myös syksyllä 2012. Lopulta paineet kävivät liian suuriksi ja Kean jätti tehtävänsä lokakuun alussa 2012.
George Meade
thumb|George Meade George Gordon Meade (31. joulukuuta 1815 – 6. marraskuuta 1872) oli Yhdysvaltain armeijan ammattisotilas ja siviilissä insinööri rannikon rakennustyömailla, mukaan lukien useilla majakoilla. Hän taisteli menestyksekkäästi seminolisodissa ja Meksikon–Yhdysvaltain sodassa. Sisällissodassa hän oli kenraali, kohoten prikaatinkenraalista Potomacin armeijan komentajaksi. Hänet tunnetaan parhaiten voitostaan Robert E. Leelle Gettysburgin taistelussa kesällä 1863. Vuosina 1864–1865 Meade jatkoi Potomacin armeijan komentajana Overaland-kampanjassa ja Richmond–Petersburg-kampanjassa ja Appomattoxin kampanjassa mutta jäi ylipäällikkönsä kenraaliluutnantti Ulysses S. Grantin varjoon.
Lapsuus ja nuoruus
Meade syntyi Cádizissa Espanjassa kahdeksantena 11 Richard Worsam Meaden ja Margaret Coats Butler Meaden lapsesta. Hänen veljensä Richard Worsam Meade II oli tuleva laivastoupseeri. Hänen isänsä, rikas philadelphialainen kauppamies palveli Espanjassa laivastoagenttina Yhdysvaltain hallitukselle, joutui taloudelliseen ahdinkoon, koska hänen tukensa Espanjassa loppui Napoleonin sotiin ja hän kuoli vuonna 1828, kun Meade oli teini-ikäinen. Hänen perheensä palasi Yhdysvaltoihin kuusi kuukautta isän kuoleman jälkeen taloudellisista syistä. Nuori George haki Mount Hope -instituuttiin Baltimoreen ja meni Yhdysvaltain sotilasakatemiaan (West Pointiin) 1831, pääasiassa taloudellisista syistä. Hän valmistui 19. luokkansa 56 kadetista 1835. Vuoden hän palveli 3. Yhdysvaltain tykistössä Floridassa taistellen seminoli-intiaaneja vastaan ennen kuin erosi armeijasta, uralta, jonne ei ajatellut lähteä edes West Pointiin hakiessaan. Hän työskenteli siviili-insinöörinä Alabamassa, Georgiassa ja Floridan rautatiellä ja sotilashallinnossa. 31. joulukuuta 1840 hän nai Margaretta Sergeantin, John Sergeanin tyttären. He saivat seitsemän lasta (John Sergeant Meaden, eversti George Meaden, Margaret Butler Meaden, Spencer Meaden, Sarah Wise Meaden, Henrietta Meaden, ja William Meaden). Pitäessään hikistä siviilityötä mahdottoman vastanaineelle miehelle, hän meni uudestaan armeijaan 1842 toiseksi luutnantiksi armeijan kartoittajainsinöörien palvelukseen.
Gettysburgin taistelu ja myöhemmät vaiheet
Ennen Gettysburgin taistelua Hooker siirrettiin pois Potomacin armeijan komennosta, ja Lincoln nimitti hänen tilalleen George Meaden. Meade kunnostautui lyömällä armeijallaan etelävaltioiden Pohjois-Virginian armeijan Gettysburgin taistelussa 1.–3. heinäkuuta 1863. Hänen joukkonsa torjuivat taistelun viimeisenä päivänä George Pickettin komentaman 15 000 etelävaltiolaisen hyökkäyksen Cemetary Hillin luona. Radikaalit republikaanit ja Yhdysvaltain kongressin sotakomitea pitivät Meadea kuitenkin kovapäisenä ja yrittivät saada hänet pois armeijan johdosta. Hän johti armeijaa vielä saman syksyn Bristoen ja Minen Runin sotaretkillä, mutta Lee onnistui päihittämään hänet. Sodan loppuajan hän palveli esikuntatehtävissä kenraali Grantin päämajassa, ja johti tehokkaasti Overland- ja Richmond-Petersburgin sotaretkiä. Hänen vastuullaan ovat kuitenkin myös katastrofaalinen kraatterin taistelu Petersburgissa ja katastrofaalinen unionin hyökkäys Cold Harborissa, jota ei edeltänyt minkäänlainen neuvonpito unionin kenraalien kesken.
Sodan jälkeen Meade työskenteli sotilastehtävissä, muun muassa Atlantan alueen jälleenrakennuksen kuvernöörinä Atlantassa John Popen seuraajana ja sai kunniatohtorin arvon Harvardista lakitieteissä.
Meade kuoli Philadelphiassa vanhojen haavojen aiheuttamiin komplikaatoihin ja keuhkokuumeeseen ja on haudattu Laurel Hillin hautausmaahan.
You Came
You Came on englantilaisen poplaulaja Kim Wilden single vuodelta 1988. Sen sävelsivät ja sanoittivat Ricky Wilde ja Kim Wilde. Singlen b-puolena on painoksesta riippuen sävelteos "Stone" tai "Tell Me Where You Are". "You Came" ja "Stone" julkaistiin myös Wilden kuudennella studioalbumilla Close (1988). "You Came" julkaistiin paitsi tavanomaisena seitsentuumaisena vinyylisinglenä, myös 12-tuumaisena maxisinglenä ja kasettisinglenä. Lisäksi se julkaistiin digitaalisena CD-singlenä.
Jämsän ryhmä
pienoiskuva|upright|Karl Fredrik Wilkama. pienoiskuva|400px|Hämeen- ja Satakunnan ryhmän Tamperetta vastaan suunnatun hyökkäyksen yleispiirteinen kartta. Jämsän ryhmä oli Suomen sisällissodan valkoisen armeijan sotilasryhmittymä, jonka komentajana oli Karl Fredrik Wilkman myöh. Wilkama. Ryhmästä käytettiin myös nimeä Wilkmanin osasto. Jämsän ryhmä perustettiin ylipäällikön käskystä 18. helmikuuta 1918, jossa hän antoi tehtävän Jyväskylän piiripäällikölle, että hänen tuli koota Jämsään suojeluskuntalaisista 1500 miehen ryhmittymä. Käskyn mukaan joukot tuli jakaa pataljooniin, joissa kussakin oli kolme komppaniaa ja lisäksi oli perustettava kolme konekiväärikomppaniaa, joissa kussakin oli kaksi konekivääriä. Eversti Wilkman saapui 2. maaliskuuta 1918 esikuntineen Jämsään ja 4. maaliskuuta ilmoitti päämajoitusmestari eversti Hannes Ignatius päämajasta, että Jämsä ryhmän vahvuus oli määrätty 2300 mieheen ja konekiväärien määräksi 10 ja lisäksi ryhmä saisi 4 tykkiä. Jotta tähän miesmäärään päästäisiin oli Jämsän ryhmään liitettävä jo olemassa olevien joukkojen lisäksi Uudenmaan rakuunat ja pataljoonat Seinäjoelta, Vaasasta ja Perä-Pohjolasta sekä kenttälennätin osasto. Maaliskuun 13. päivänä eversti Wilkman sai tiedon kapteeni Ingelbergiltä, että Pohjois-Hämeen tykmentti oli tullut muodostetuksi Jyväskylän piirin miehistä ja Lapuan komppanioista sekä hämäläisistä pakolaisista. Rykmentti käsitti kolme pataljoonaa, joissa oli kahdeksan komppaniaa. Kyseisen uuden rykmentin komentajaksi Wilkman määräsi väliaikaisesti everstiluutnantti L. Bergströmin.
You Came
"You Came" nousi brittilistan sijalle kolme heinäkuussa 1988. Se pysyi listalla yksitoista viikkoa. Saksan listalla kappale ylsi sijalle viisi ja sille kertyi seitsemäntoista listaviikkoa. Suomessa "You Came" oli 21:nneksi suurin menestyskappale vuonna 1988. Sekä singlemyynti- että radiosoittolistalla sen korkein sijoitus oli viides.
Jämsän ryhmä
Pohjois-Hämeen rykmentti
Komentaja: everstiluutnantti O. A. Wilkman
You Came
"You Came" sai inspiraationsa Kim Wilden veljen Ricky Wilden esikoispojan syntymästä.
Jämsän ryhmä
Vaasan krenatööripataljoona
Komentaja: majuri Sixten Öberg
You Came
Wilde levytti 2006 uuden version kappaleesta "You Came". Se julkaistiin studioalbumilla Never Say Never.
Jämsän ryhmä
Perä-Pohjolan pataljoona (Tornion pataljoona)
pienoiskuva|Perä-Pohjolan pataljoona jättää Tornion 5. helmikuuta 1918. Pataljoonan komentajana toimi jääkärikapteeni Aarne Silvio Heikinheimo ja hänen apulaisenaan jääkäri Ragnar Heikel (Heikel toimi pataljoonassa ensisijaisesti konekivääriupseerina).
You Came
"You Came" alkaa noin puoli minuuttia kestävällä introlla, jota seuraa noin 15 sekuntia kestävä säkeistö ja 15 sekuntia kestävä silta. Kertosäkeistö alkaa noin minuutti kappaleen alusta. Toisen säkeistön jälkeen kertosäkeistöä toistetaan muunnellen kappaleen loppuun.
Jämsän ryhmä
Perä-Pohjolan pataljoona (Tornion pataljoona)
Pataljoona koostui kolmesta komppaniasta, joista kaksi 1. ja 2. komppania siirrettiin rintamalle 14. maaliskuuta 1918 ja kolmas komppania vasta 4. huhtikuuta ja se oli tullessaan Oulun 3. rintamakomennuskunta ja se liittyi pataljoonaan Lempäälässä ja sai järjestysnumeroksi 3. Pataljoonan miehistö oli jo saanut sotakokemusta olihan se osallistunut jo aikaisemmin Tervolassa ja Torniossa käytyihin alkutaisteluihin. Näistä joukoista kokosi jääkärikapteeni Heikinheimo pataljoonan Kemin rautatieasemalla 5. helmikuuta. Tässä vaiheessa pataljoonaan kuului vain kaksi komppaniaa. Pataljoonan miehistö koostui suurimmalta osalta tavallisista siviilimiehistä komppanianpäälliköt mukaan lukien, muutamin poikkeuksin, ja ne olivat muutamat Vöyrin sotakoulun käyneet, yksi Saksassa jääkärikoulutuksen saanut jääkäri ja yksi Ruotsalainen aliupseeri (tosin suomen kansalainen). Pataljoona osallistui taisteluihin Länkipohjassa 16. maaliskuuta. Pataljoona pysyi sotatoimien aikana yhtenäisenä ja kiinteänä, siitäkin huolimatta, että sen päällystö koki kovia menetyksiä. Menetyksiä paikkaamaan luutnantti Broman toi pataljoonalle täydennystä huhtikuun alussa 40 miehen verran. Pataljoonaan kuului aikakautensa jättiläinen, hän näkyy kulmamiehenä viereisessä valokuvassa.
Seinäjoen pataljoona
Komentaja oli majuri Torsten Carl Otto Aminoff ja v.t. komentaja oli kapteeni B. G. L. Schauman.
Uudenmaan rakuunarykmentti
Komentaja oli ratsumestari Gaston Ahrenberg.
Tykistö
pienoiskuva|4. patterin 87 mm tykki jalaksilla.
Lehtiniitty
Lehtiniitty tai Lehtiniittu mainitaan ensimmäisen kerran ulkoveromaana 1600-luvulla. Sillä on ollut myös rinnakkaisnimi Lehtiniemi tai Löfnäs. Lehtiniitty on kuulunut Angelan ja Päärnäspään kanssa samaan jakokuntaan. Ulkoveromaalle päätettiin rakentaa Angelniemen kirkko kappeliseurakunnan perustamisen jälkeen. 1800-luvulla Lehtiniitty on päätynyt Teijon kartanon omistukseen. Myöhemmin Lehtiniitty on siirtynyt Sapalahden kartanolle ja valtaosa rekisterikylästä on liitetty Sapalahden ja Ahtmaan kyliin. Lehtiniitystä on jäänyt maarekisteriin jäljelle vain Piekslahti-niminen niittyalue.
Hannes Saari
pienoiskuva|Hannes Saari 1920-luvulla. Hannes Saari (1886 Oulu – 1967) oli amerikansuomalainen laulaja, joka oli eräs tuotteliaimmista amerikansuomalaisista levyttäjistä.
Saaren vanhemmat muuttivat Yhdysvaltoihin pojan ollessa 16-vuotias, mutta Saari palasi Suomeen 10 vuotta myöhemmin opiskelemaan laulua ja musiikkia Helsingin Musiikkiopistoon. Valmistumatta opinnoistaan hän palasi Yhdysvaltoihin pari vuotta myöhemmin asettuen asumaan New Yorkiin. Hän alkoi laulaa New Yorkin Laulumiehissä, joita hän myöhemmin myös johti. Vuosina 1925–1931 Saarelta ilmestyi kaikkiaan 43 levynpuolta kattaen laajasti iskelmää, kuplettia ja kansansävelmiä.
Levytykset
Ajankohta ilmaisee levytysession ajankohdan.
.6.1930
vie Raita-tietokantaan, jossa kappaleesta on mp3-tiedosto.
Staffan Bergsten
Staffan Bergsten (12. marraskuuta 1932 Örebro, Ruotsi – 8. tammikuuta 2022 ) oli ruotsalainen kirjailija, kriitikko ja kirjallisuudentutkija. Hän väitteli 1960 Uppsalan yliopistosta filosofian tohtoriksi. Hän julkaisi sekä kaunokirjallisuutta että kirjallisuudentutkimuksen alalta.
Gérard Lauzier
thumb|Gérard Lauzier Gérard Lauzier (30. marraskuuta 1932 Marseille – 6. joulukuuta 2008 Pariisi) oli ranskalainen sarjakuvataiteilija ja elokuvaohjaaja.
Elämä ja tuotanto
Lauzier opiskeli filosofiaa ja arkkitehtuuria Pariisin École des Beaux-Artsissa. Hän työskenteli Brasiliassa mainosalalla. Vuonna 1959 Lauzier palveli varusmiehenä Algerian sodassa.
Lauzier muutti Brasiliasta sotilasvallankaappauksen jälkeen Ranskaan vuonna 1964 ja alkoi piirtää sarjakuvia aluksi Lui-lehteen ja vuosina 1974–1985 Piloteen. Lauzierin satiirin kohteina olivat usein uusvasemmisto, intellektuellien puheet, kulttuuriteollisuus, taidemaailma ja uraohjuksien maailmankuva. Tarinoita yhdistävät myös seksi ja erotiikka.
1980-luvun loppupuolella Lauzier alkoi myös ohjata sarjakuviinsa ja muihin aiheisiin perustuvia näytelmiä ja elokuvia. Näistä tunnetuimpia on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Isäni, sankarini, jonka pääosaa esittää Gérard Depardieu.
Lauzierin tuotannosta on suomeksi julkaistu vuonna 1990 albumi Elämän pirstaleita 1. Lisäksi Tapiirissa 2/1985 julkaistiin tarinat ”Ihmisen paras ystävä” ja Sarjakuvan maailmat -antologiassa vuonna 1982 tarinat ”Ryhmäterapia”, "Punkkari" ja "Mies miehelle".
Yoga pyrops
Yoga pyrops on kalalaji, jonka Gilbert Percy Whitley on kuvannut 1954. Yoga pyrops kuuluu sukuun Yoga ja heimoon tokot. Alalajeja ei Catalogue of Lifen mukaan ole tiedossa.
Rachel Levine
Rachel Leland Levine (s. 28. lokakuuta 1957) on yhdysvaltalainen pediatri ja virkamies, joka on toiminut Yhdysvaltain apulaisterveysministerinä 26. maaliskuuta 2021 lähtien.
Levine on lastenlääketieteen ja psykiatrian professori Penn State College of Medicine -yliopistossa. Hän toimi Pennsylvanian terveysministerinä vuosina 2017-2021. Levine on ensimmäinen transsukupuolinen senaatin vahvistama virkamies.
Vietnam Airlines
pienoiskuva|300px|Vietnam Airlinesin [[Boeing 787-9|Boeing 787-9 Dreamliner.]]
Vietnam Airlines on Vietnamin kansallinen lentoyhtiö. Se on perustettu vuonna 1956. Yhtiö operoi Aasiassa, Euroopassa ja Oseaniassa. Yhtiön solmukohtia ovat Noi Bain kansainvälinen lentoasema ja Tan Son Nhatin kansainvälinen lentoasema. Yhtiö liittyi SkyTeam-allianssiin kesällä 2010.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2019 – miesten kaksinpeli
Novak Đoković oli turnauksen puolustava mestari, mutta luovutti Stanislas Wawrinkaa vastaan neljännellä kierroksella.
Turnauksen voitti Rafael Nadal, joka voitti loppuottelussa Daniil Medvedevin viidessä erässä.
FS Jean Bart (D615)
Jean Bart on Ranskan laivaston vuonna 1991 palvelukseen otettu Cassard-luokan ilmatorjuntafregatti.
Valmistus
Alus tilattiin DCNS:n Lorientin telakalta, missä köli laskettiin 12. helmikuuta 1986. Se laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1988 ja otettiin palvelukseen 21. syyskuuta 1991.
Palvelus
Aluksen miehistö vangitsi 12. huhtikuuta 2008 Le Ponantin vallanneet merirosvot. Alus osallistui operaatio Unified Protectoriin, kunnes se palasi kotisatamaansa Touloniin huhtikuussa 2011. Alus oli 2014 palveluksessa kotisatamanaan Toulon.
Hämeen Reserviläissoittokunta
Hämeen Reserviläissoittokunta on Riihimäellä toimiva maanpuolustussoittokunta. Sen ohjelmisto muodostuu perinteisen marssi- ja konserttimusiikin lisäksi viihde- ja tanssimusiikin kappaleista.
Lārak
Lārak on saari Iranin rannikolla Hormuzinsalmessa. Vieressä sijaitsevat Hormuzin ja Qešmin saaret. Saarella sijaitsee Iranin vallankumouskaartin laivaston tukikohta.
Hämeen Reserviläissoittokunta
Soittokunta on perustettu syksyllä vuonna 2005 (ensiesiintyminen julkisuudessa 5.12.2005) ja se toimii Riihimäen rautatieläisten soittokunnan hallinnoimana osastona ja harjoittelee RRS:n tiloissa Ö-Talolla Öllerinkadulla.
Lārak
Maantiede
Lārak sijaitsee Iranin rannikolla Hormuzinsalmessa Hormuzin saaren eteläpuolella 18 kilometriä Qešmin saaresta itään ja noin 45 kilometriä Bandar Abbasin kaupungista kaakkoon.
Historia
Lārak on joskus yhdistetty useisiin eri historiallisiin paikannimiin, joskin niidenyhteys nykyiseen saareen ei ole aina selvä. Joskus se on yhdistetty esimerkiksi antiikin aikaisene paikannimeen Organa, jota kuitenkin useimmiten pidetään nykyisenä Hormuzina Lārakin lähellä. Sen sijaan uskottavampana pidetään yhteyttä Markianos Herakleialaisen mainitsemaan paikkaan Agedana. Agedanaa kuvaillaan saareksi, jolla tuotetaan "punaista lyijyä". Tällä saatetaan viitata saarelta löytyvään hematiittiin.
Hämeen Reserviläissoittokunta
Hämeen Reserviläissoittokunnan toimintaa tukee huollollisesti Panssariprikaati Parolannummelta ja sen kummijoukko-osasto oli Viestirykmentti Riihimäellä.
Soittajisto koostuu entisistä aktiivisoittajista kuin myös musiikin harrastajista. Soittokunnan ison kokoonpanon vahvuus on n. 30 soittajaa. Muita kokoonpanoja ovat seitsikko ja seitsikkoa isompi "soitto-osasto", 12–16 soittajaa.
Lārak
Historia
Portugalilaisella kaudella saarelle tuli siirtolaisia Omanista, joihin viitataan portugalilaisissa lähteissä nimellä niquelus. He olivat paenneet alkuperäisiltä alueiltaan Omanin sisämaasta ilmeisesti jonkin konfliktin takia. Portugalilaiset antoivat heille oikeuden aettua tuolloin asumattomalle Lārakille vastineeksi Makranin rannikon merirosvoja vastaan toimimisesta. Safavidit valtasivat Lārakin Hormuzin ja Qešmin ohella 1600-luvun alkupuolella. Tukea he saivat hollantilaisilta, jotka auttoivat jälleenvaltaamaan saaren toistamiseen vuonna 1708 intialaisilta merirosvoilta.
Hämeen Reserviläissoittokunta
Kapellimestarina toimii yliluutnantti evp Tuomas Kankaanpää. Häntä edeltävät kapellimestarit ovat olleet kapteeni evp Veikko Rasta 2019-2020 ja kapteeni evp Timo Tuunainen 2005-2019.
Lārak
Historia
1800-luvun alussa brittiläiset lähteet kuvailivat Lārakin asukkaiden elävän kalastuksella ja taatelien kasvatuksella. Saarella kuvaillaan olleen myös runsaasti gaselleja. 11. tammikuuta 1897 saarelle iski useita ihmishenkiä vaatinut maanjäristys ja vuonna 1908 sen asukasluvuksi mainitaan noin 200. Persian valta saarella oli tuolloin lähinnä muodollinen ja paikalliset olivat uskollisia vain paikalliselle šeikille. Sittemmin paikalle rakennettiin öljysatama, joka tuhoutui Irakin ilmavoimien iskussa Irakin–Iranin sodan aikana toukokuussa 1987. Nykyisin saarella on Iranin vallankumouskaartin laivaston tukikohta.
Hämeen Reserviläissoittokunta
Reserviläissoittokunta esiintyy pääasiassa Hämeen maakunnan alueella maanpuolustukseen ja reserviläistoimintaan liittyvissä tilaisuuksissa ja tapahtumissa, veteraani,- ja maanpuolustusjärjestöjen tilaisuuksissa sekä tarvittaessa Puolustusvoimien sisäisissä tilaisuuksissa.
Lārak
Väestö
Saaren asukkaat puhuvat kumzarin kieltä. Larakin ohella kieltä puhutaan lähinnä Omanissa. Lārakilla puhuttu kumzari muodostaa oman murteensa. Kumzarin ohella useimmat saarelaiset osaavat persiaa, arabiaa tai bandaria.
Hämeen Reserviläissoittokunta
Soittokunnan telinestandaarin on suunnitellut res. ylikersantti Kalevi Antila. Standaarissa on kuvattuna Viestirykmentin joukko-osastotunnus, Hämeen vaakuna ristikkäin alla olevin fanfaaritorvin sekä Suomen lipun värit.
Soittokunta julkaisi maaliskuussa 2022 ensimmäisen äänitteensä, maanpuolustuksellista musiikkia kronologisessa järjestyksessä koostavan CD-levyn "Maanpuolustuksen kunniaksi".
Jeesuksen syntymäkirkko
thumb|Jeesuksen syntymäkirkon sisäänkäynti (2005) thumb|Jeesuksen syntymäkirkko sisältä (2005)
Jeesuksen syntymäkirkko (Kanisat al-Mahd) on yksi vanhimmista toimivista kristillisistä kirkoista Betlehemissä Transjordanialle kuuluneella länsirannalla. Kirkko on rakennettu paikalle, jossa Jeesuksen uskotaan syntyneen. Unesco lisäsi kirkon maailmanperintökohteiden listalleen kesäkuussa 2012. Esityksen kirkon lisäämisestä luetteloon teki palestiinalaishallinto.
Historia
Keisari Konstantinus käynnisti kirkon rakentamisen vuonna 326. Adoniksen lehdon puut kaadettiin, ja luolan päältä louhittiin kiveä. Myöhemmän Hieronymuksen haudan vierestä johti käytävä luolaan. Kallioon tehtiin reikä, jotta kirkon lattialta saattoi nähdä luolaan. Reiän muodostaman aukon ympärillä oli kahdensankulmainen rakennelma lattiamosaiikkeineen. Neljä pylväsryhmää jakoivat basilikan viiteen laivaan. Sisäänkäynti järjestyi kolmen oven kautta länsisuunnasta kylän pääkadulta.
Vuonna 384 Betlehemiin tuli Eusebius Sophronius Hieronymus ja vuonna 386 jalosukuinen roomalainen Paula tyttärensä Eustochiumin kanssa. Paula perusti naisluostarin asettuen itsekin sinne. Alueelle perustettiin myös miesluostari, johon Hieronymus asettui itse asumaan tehden Raamatun Vulgata-käännöksen.
Vuonna 529 Nablusin samarialaiset ryhtyivät kapinaan, jossa Jerusalem kärsi tuhoja. Myös Betlehemin uskotaan vaurioituneen. Vanhimman kirkon jäännöksistä löytyi vuonna 1934 lattian alta kerros tuhkaa, palanutta puuta ja murskautuneita kattotiiliä.
Keisari Justinianuksen hallitusaikana 527–565 vanha kirkko hävitettiin ja uusi rakennettiin tilalle. Kahdeksankulmaisen kuorin tilalle tuli nykyinen kuori sekä poikkilaiva. Laivan länsiseinää siirrettiin edemmäs länteen päin, jolloin kirkon pinta-ala laajeni. Neljä kolonnadia rakennettiin uudelleen. Länteen lisättiin eteinen, minkä vuoksi atrium voitiin siirtää edemmäs länteen. Aikaisemman kirkon mosaiikkilattiat peittyivät runsaan puolen metrin paksuiseen tuhkaan ja pudonneen katon palasiin, joiden päälle laitettiin marmorilattia. Kirkon lattialla ollut reikä peitettiin, mutta siihen tehtiin kaksi uutta sisäänkäyntiä. Myös luolaa parannettiin verhoamalla sen seinät ja katto marmorilevyin. Eteisen yllä oleva ulkoseinä peitettiin Jeesuksen syntymää esittävällä mosaiikilla.
Kristityt lakkasivat käyttämästä kirkkoa väliaikaisesti vuonna 634, koska eivät uskaltaneet tulla sinne siksi, että arabit olivat voittaneet kristittyjen armeijan Ajnadayn taistelussa. Jerusalem antautui kalifi Oman ibn al-Khattabille vuonna 638. Hän takasi patriarkka Sofroniukselle kirkon koskemattomuuden muslimeilta sekä rajoitti muslimien oikeuden rukoilla kirkossa yhteen henkilöön kerrallaan siten, ettei sinne kutsuttu rukoilemaan musessinin rukouskutsusta. Tätä rajoitusta ei myöhemmin kunnioitettu, vaan eteläisen apsiksen mosaiikit poistettiin ja sinne sijoitettiin islamilaisia kirjoituksia tilalle. Paikkaa, jolla Oman ibn al-Khattab oli rukoillut, ryhdyttiin kutsumaan Omarin moskeijaksi.
Vuonna 808 Kaarle Suuri pyysi raportoimaan luostareista Pyhällä maalla. Silloin Betlehemissä oli vain 15 pappia ja munkkia sekä kaksi Simeon Styliitan seuraajaa pylväiden päässä istuen.
Muslimivalloittajien ja kristittyjen alamaisten uskonrauha säilyi ja pelasti kirkon hävitykseltä vuonna 1009, kun Egyptin hallitsija al-Hakim bi-Amr Allah määräsi maassaan kristillisten muistomerkkien yleisen hävittämisen.
Ristiretkeläiset rakensivat Augustinuksen kaniikeille kirkon pohjoispuolelle myöhemmin annetun luostarin,joka ympäröitiin puolustuslaittein: muurein ja tornein. Katedraalia restauroitiin vuosina 1161–1169. Fasadi koristeltiin mosaiikilla 1163 Manuel Komnenoksen määräyksestä.
Fransiskaanien ja ortodoksien väliset riidat alkoivat 1500-luvulla. Fransiskaanit saivat syntymäkirkon haltuunsa vuonna 1690 ja he laittoivat lattialle uuden tähden aikaisemmin viedyn tilalle vuonna 1717. Tähdessä luki Hic de Virgie Maria Iesus Christus natus est.
Kreikkalaiset munkit karkottivat vuonna 1757 fransiskaanit syntymäkirkosta. Tämän jälkeen roomalaiskatoliset ja ortodoksit ovat olleet riidoissa syntymäkirkon hallinnasta. Jopa verisiä konflikteja syntyi erityisesti kristinuskon suurimpien juhlien, joulun ja pääsiäisen, aikana.
Fransiskaanien 1717 tuoma tähti vietiin 12. lokakuuta 1847, mutta sulttaani Abdul Mejid pakotti kreikkalaiset ortodoksit palauttamaan sen vuonna 1853. Tähden lisäksi fransiskaanien ja ortodoksien välillä oli kiistaa basilikan pääoven ja kryptan avainten hallinnasta, mikä johtivat lopulta kiistaan Ranskan keisariksi julistautuneen presidentin Napoleon III:n ja Nikolai I:n välille sekä lopulta Krimin sotaan.
Rokkiräjähdys
Rokkiräjähdys on vuonna 1988 julkaistu Radiopuhelimet-yhtyeen esikoisalbumi. Aikaisemmin yhtyeeltä oli ilmestynyt kaksi Bad Vugum -yhtiölle tehtyä EP-levyä.