cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rusokirsikka
Levinneisyys ja kasvupaikat
Rusokirsikka on kotoisin Japanista. Lisäksi levinneisyys ulottuu Korean niemimaalle ja Etelä-Sahalinille. Se kasvaa tuoreissa, keski- ja runsasravinteisissa seka- ja lehtimetsissä. Ilmastollisesti se on hemiboreaalinen–temperaattinen, lievästi mereinen. Suomessa rusokirsikka menestyy puuvartisten kasvien menestymisvyöhykkeillä I–II ja suotuisilla paikoilla myös vyöhykkeellä III. Se viihtyy parhaiten aurinkoisella paikalla runsasravinteisessa, kalkkipitoisessa maassa.
New York Excelsior
New York Excelsior (NYXL) on yhdysvaltalainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Atlantin divisioonassa. Seura perustettiin heinäkuussa 2017 ja se on kotoisin New Yorkista. Se on yksi kahdestatoista OWL:n perustajajoukkueista ja sarjan ainoa newyorkilainen joukkue. Se pelasi ensimmäisen kautensa sarjan avajaiskaudella 2018. Seuran omistaa pääomasijoitusyhtiö Sterling VC, ja sitä tukee baseballseura New York Metsin pääomistaja Sterlin Equities. NYXL oli kauden 2018 voittotilastossa paras tilastolla 34–6, saavuttaen pudotuspelipaikan runkosarjan jokaisen neljän vaiheen päätteeksi, voittaen niistä kaksi.
Aurinko valvoo
Aurinko valvoo on Costello Hautamäen kappale ja singlejulkaisu vuodelta 2012.
Kappale on ensimmäinen singlejulkaisu Hautamäen 2013 alkuvuodesta julkaistavalta sooloalbumilta. Single on myös Hautamäen ensimmäinen julkaisu, joka on tuotettu yhteistyössä levy-yhtiö HighLight Musicin kanssa.
Single julkaistiin radiojakeluun 16. toukokuuta 2012, ja digitaalisena versiona päivää aiemmin. Avausviikollaan single sijoittui radioasema Iskelmän listalla toiselle sijalle, jossa se nautti suosiota ja piti paikkansa myös seuraavilla listaviikoillaan, ennen kuin se putosi kolmannelle sijalle Lauri Tähkän "Kesä eletään" -kappaleen kiilatessa sen ohi.
Waltteri Lehtonen
Waltteri Lehtonen (s. 4. kesäkuuta 1993 Keuruu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa monikansallisen Alps Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue EC Bregenzerwaldissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Lehtonen on pelityyliltään puolustava hyökkääjä.
Ura
Kaudeksi 2014–2015 Lehtonen teki vuoden mittaisen Mestis-sopimuksen JYP-Akatemian kanssa. Hänen tulokaskautensa toi siellä 34 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 4+8=12. Kaudella 2015–2016 Lehtonen oli JYP-Akatemian paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 7+19=26. Hänellä oli myös yli puolet kaudesta pelanneista joukkueen paras teholukema (0). Lehtonen debytoi kauden aikana myös JYPin SM-liigajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen liigaottelunsa 28. marraskuuta 2015 Tampereen Ilvestä vastaan. Lehtonen merkittiin JYPin nelosketjun vasempaan laitaan Mikko Virtasen ja Joel Sundin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 6.57 minuuttia. Lehtonen teki myös liigauransa avausmaalin.
Lehtonen nimettiin kaudeksi 2015–2016 JYP-Akatemian varakapteeniksi. Kaudella 2016–2017 hän oli tehoilla 15+21=36 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Riku Pitkäsen jälkeen. Akatemian kausi päättyi kuitenkin putoamiseen Suomi-sarjaan ja joukkue lopetti tähän myös toimintansa. Kaudeksi 2017–2018 Lehtonen palasi vuoden mittaisella Mestis-sopimuksella kasvattajaseuraansa KeuPaan. Hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi. Lehtosen runkosarja päättyi kuitenkin jo joulukuun 2017 lopulla nilkkavammaan ja hän palasi kokoonpanoon vasta pudotuspeleissä. Lehtosen KeuPan kapteenina korvasi Markus Jokinen, joka jatkoi tehtävässään Lehtosen kuntoutumisesta huolimatta kauden loppuun. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Lehtonen siirtyi kaudeksi 2020–2021 vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle FFHG Division 2:n Meudon Hockey Clubiin. Hän pelasi siellä vain yhden ottelun tehopistein 2+2=4. Helmikuussa 2021 Lehtonen siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella sarjatasoa ylemmäs FFHG Division 1:n Corsaires de Dunkerqueen. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Alps Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue EC Bregenzerwaldiin. Joukkuetta valmentaa suomalainen Markus Juurikkala.
Yasin Ehliz
Seurajoukkueura
Ehliz debytoi DEL-liigassa Thomas Sabo Ice Tigersin paidassa kaudella 2010–2011. Sitä ennen hän oli edustanut Oberligan EC Bad Tölzia. Parhaimmalla kaudellaan Ehliz on tehnyt 45 tehopistettä (11+34) kaudella 2014–2015. Kaudella 2013–2014 hän teki maaliennätyksensä 17 maalia.
Maajoukkueura
Ehliz debytoi Saksan jääkiekkomaajoukkueessa vuonna 2014 ja on kuulunut MM-joukkueeseen 2014, 2015 ja 2017. Ehliz voitti olympiahopeaa 2018.
Katharina Truppe
Katharina Truppe (s. 15. tammikuuta 1996) on itävaltalainen alppihiihtäjä, ja joukkuekilpailun MM-mitalisti, joka edustaa ASKÖ ESV St.Veit -seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa 2015 Truppe saavutti pronssia pujottelussa. Aikuisten arvokilpailuissa hän oli ensi kerran mukana St. Moritzin MM-kilpailuissa 2017 ja sijoittui pujottelussa 19:nneksi sekä joukkuekilpailussa viidenneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja oli kahdeksas pujottelussa sekä 24:s suurpujottelussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti joukkuekilpailussa kultaa ja sijoittui suurpujottelussa neljänneksi hävittyään pronssimitalisti Lara Gut-Behramille 0,08 sekuntia.
Alppihiihdon maailmancupissa Truppe kilpaili ensimmäisen kerran Flachaun pujottelussa tammikuussa 2015. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Aspenin ensimmäisessä pujottelussa marraskuussa 2015 oltuaan 14:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Lienzin pujottelussa joulukuussa 2015 oltuaan yhdeksäs. Parhaimmillaan hän on ollut kolmas Levin pujottelussa marraskuussa 2019, Kranjska Goran suurpujottelussa helmikuussa 2020 ja Killingtonin pujottelussa marraskuussa 2022.
Alppihiihdon Eurooppa-cupissa Truppe on voittanut yhden kilpailun pujottelussa.
Huoninkaljumesikko
Huoninkaljumesikko (Melipotes ater) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Huoninkaljumesikkoa tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Metsäkulttuuri
Metsät ja metsiin liitetyt erilaiset toimet ja arvot ovat osa suomalaista kansallista ja yksilöllistä identiteettiä, historiaa ja kulttuuria. Muiden kulttuuristen ilmiöiden tavoin myös metsäkulttuuria eri tavoin siirretään ja siirtyy seuraavalle sukupolvelle.
Metsäkulttuuri kehittyy osana arkista elämää, jolloin metsään liittyvät arvot ja toimet tuottavat ja uudistavat tapaa käyttää metsää ja ajatella metsästä. Metsäkulttuuri on jatkuvassa muutoksessa, kun yksittäisten kansalaisten ja erilaisten yhteisöjen tai yhteiskunnan suhtautuminen metsiin, metsien käyttöön ja merkityksiin muuttuvat.
Metsäkulttuurin ajalliset kerrostumat
Metsiä on historiallisesti käytetty ja nykyisin käytetään monin eri tavoin, mikä on muokannut ja muokkaa metsäkulttuuria. Metsäkulttuurissa ovat läsnä sekä menneisyys, nykyisyys että tulevaisuus. Kulttuurisen muutoksen hitauden seurauksena metsäkulttuuriin vaikuttavat nykyisten metsäsuhteiden ohella menneisyyden metsäsuhteet. Myös arviot tulevaisuudessa metsiin vaikuttavista asioista, kuten ilmastonmuutoksesta, heijastuvat nykyisiin metsäsuhteisiin ja edelleen tämän hetkiseen metsäkulttuuriin. Näin ollen nykyinen metsäkulttuuri on eri aikakausien metsäsuhteiden tuottamien metsäkulttuureiden sulauma, jossa osa arvostuksista ja käyttötavoista on säilyvät vuosikymmenistä toiseen, osa on vuosien saatossa hävinnyt ja uusia on muodostunut tilalle.
Moninainen metsäkulttuuri
Metsäkulttuuri on ollut ja on monimuotoista ja -arvoista, eikä metsäkulttuuri siten tarkoita yhtenäisiä, kaikkien jakamia toimintatapoja, käsityksiä tai arvoja. Metsäkulttuuri muotoutuu yhteiskunnassa vaikuttavista metsäsuhteista. Nämä yksilölliset metsäsuhteet ylläpitävät ja uudistavat metsäkulttuuria, johon siten sisältyy ristiriitaisiakin arvoja ja tapoja käyttää metsää, elää metsän kanssa ja metsässä. Erilaisten metsäsuhteiden huomioon ottaminen vahvistaa metsien käytön kulttuurista kestävyyttä. Metsäkulttuurinen kestävyys näin ymmärrettynä edistää ristiriitaisten arvojen ja tavoitteiden – ristiriitaisten metsäsuhteiden – yhteensovittamista yhteiskunnan eri tasojen päätöksenteossa.
Metsäsuhde
Metsäsuhde on ihmisen metsään liittämien arvojen, kokemuksien ja merkityksien kuvaus sekä niiden vaikutus ihmisen elämään ja toimintaan. Käsitteenä metsäsuhde on osa laajempia ympäristösuhteen ja luontosuhteen käsitteitä.
Monimuotoinen metsäsuhde
Metsäsuhde muotoutuu vuorovaikutuksessa metsän ja siihen liitettyjen merkitysten kanssa. Metsäsuhteessa metsä jäsentyy eri tavoin koetuiksi ja merkityksellisiksi paikoiksi.
Metsäsuhde voi ilmetä sekä välittömänä että välillisenä. Välittömällä viitataan suoriin metsäkokemuksiin eli fyysiseen metsässä olemiseen, liikkumiseen ja tekemiseen. Välillisellä tarkoitetaan metsään liittyviä ajatuksia, käytäntöjä, muistoja, tapoja ja tunteita – jotka voivat ilmetä sekä metsässä että muissa tilanteissa. Yksilön metsäsuhde vaikuttaa siihen, miten hän asennoituu metsään ja toimii siellä tai siihen liittyen.
Metsäsuhteeseen sisältyy sekä aineettomia että aineellisia ulottuvuuksia. Metsäsuhteen aineettomat elementit koostuvat metsään liittyvistä ajatuksista, havainnoista, kokemuksista, mielikuvista, muistoista, toiminnasta ja tunteista. Metsäsuhde ilmenee myös aineellisina ilmauksina. Erilaiset metsään ja sen käyttöön liittyvät esineet ovat tulosta eri aikoina vallinneista metsäsuhteista ja niihin kiteytyy monia metsään liittyviä merkityksiä.
Metsäsuhde osana metsäkulttuuria
Yksilön metsäsuhde on osa yhteisön metsään liittyviä ajattelu- ja toimintatapoja eli metsäkulttuuria. Yksilöiden metsäsuhteet sekä säilyttävät että uudistavat metsäkulttuuria, mutta myös päinvastoin: metsäkulttuuri vaikuttaa yksilöiden metsäsuhteisiin.
Metsäsuhde osana luontosuhdetta
Ihmisen suhdetta ympäristöön kuvataan käsitteillä ympäristösuhde (human-environment relationship) ja luontosuhde (human-nature relationship), joiden alakäsitteeksi metsäsuhde asettuu. Ympäristösuhde määrittää ihmisen suhdetta sekä luonnontilaisten että ihmistoiminnan muokkaamien alueiden kokonaisuuteen. Luontosuhteella, ympäristösuhteen osana, viitataan erityisesti ihmisen ja luonnon väliseen suhteeseen. Luontosuhteella voidaan viitata myös tiettyyn, elinpiirissä vallitsevaan luonnonympäristöön -vaikkapa metsään- ja silloin metsäsuhde (human-forest relationship) toimii täsmentävänä käsitteenä. Suomessa käsitteitä luonto ja metsä käytetään usein myös synonyymeina. Kansainvälisessä tutkimuskirjallisuudessa metsäsuhde on käsitteenä vielä harvinainen, kun taas luontosuhde-käsite esiintyy eri tieteenaloilla.
Suhdetta luontoon voidaan tarkastella myös yhteiskunnan näkökulmasta (societal nature relations). Tässä näkökulmassa tutkimuksen kohteena ovat erityisesti ne yhteiskunnassa vallitsevat käytännöt ja mekanismit, joilla luontoa määritetään ja käytetään.
Metsä metsäsuhteessa
Myös käsitteellä metsä on erilaisia määritelmiä. Metsällä viitataan usein luonnon materiaaliseen muodostelmaan eli eliöiden, maaperän ja ilmaston muodostamaan ekologiseen kokonaisuuteen, mutta metsä on myös monimuotoisen ihmistoiminnan kohde ja tapahtumapaikka.
Käsitteen haasteita
Humanistisessa ympäristötutkimuksessa etenkin länsimaisen ihmisen suhde luontoon ja sen käyttöön mielletään usein muita lajeja alistavaksi. Kriittisen posthumanismin tavoitteena on tarkastella lajienvälisiä suhteita tasa-arvoisemmin ja siten vähentää alistavasta suhteesta johtuvia ympäristöongelmia. Käsite luontosuhde sisältää oletuksen, että ”luonnon” lisäksi on olemassa myös ”ei-luontoa”. Ihminen sijoittuu tähän ”ei-luontoon”, josta käsin hän luo suhteensa sen ulkopuoliseen ”luontoon”. Luontosuhde-käsitteen – ja myös metsäsuhde-käsitteen – nähdään uusintavan länsimaista dikotomista kulttuurikäsitystä, jossa luonto ja ihminen nähdään erillisinä.
Alfred Enoch
Alfred Enoch (s. 2. joulukuuta 1988, Westminster, Lontoo, Englanti) näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat Dean Thomas Harry Potter -elokuvasarjassa ja Wes Gibbins televisiosarjassa How to Get Away with Murder.
Vuoden Tähtituote
Vuoden Tähtituote -kilpailu on kilpailu, joka nostaa esille elintarviketeollisuuden Suomessa kehittämiä ja valmistamia innovatiivisia tuoteuutuuksia ja kannustaa yrityksiä tuotekehitykseen. Se valitsee joka vuosi yhden tällaista elintarvikeinnovaatiota edustavan tuotteen ja palkitsee sen. Vähittäiskaupassa myytävät elintarvikeuutuudet kisaavat joka vuosi ja suurkeittiöille suunnatut uutuudet jatkossa joka toinen vuosi. Voittajatuotteiden valinnan suorittaa kymmenhenkinen raati, joka edustaa mm. kuluttajia, vähittäiskauppaa, suurkeittiöitä, ravitsemusta, tutkimusta sekä kehitystä ja kaupallistamista.
Vuoden Tähtituote -kilpailun järjestää Elintarviketeollisuusliitto. Ensimmäinen kilpailu järjestettiin vuonna 1988. Kilpailu oli aluksi nimellä Vuoden Suomalainen Elintarvike. Silloin Tähtituote-titteli myönnettiin Atrian Paahtopaistille.
Läntelä
Läntelä on kaupunginosa Pietarsaaren länsiosassa. Asutus on pääosin omakotitaloasutusta. Etäisyys Pietarsaaren keskustaan on 2 kilometriä. Kaupunginosa sai alkunsa työläisten asunto-oloista 1910-luvulla käytyjen keskustelujen, sekä 1920-luvun alun asuntopulan seurauksena. Katujen nimet ovat luontoaiheisia, esimerkiksi Metsätie, Aurinkotie ja Suotie.
Katharina Huber
Katharina Huber (s. 3. lokakuuta 1995) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Sportunion Waidhofen/Ybbs -seuraa.
Huber saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia pujottelussa 2016. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui pujottelussa seitsemänneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli alppiyhdistetyssä kolmastoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti joukkuekilpailussa kultaa sekä sijoittui alppiyhdistetyssä viidenneksi ja pujottelussa 12:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli pujottelussa yhdestoista.
Alppihiihdon maailmancupissa Huber kilpaili ensimmäisen kerran Aspenin pujottelussa marraskuussa 2015 sijoittuen 18:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2019 oltuaan kahdeksas. Tämän jälkeen hän on sijoittunut pujottelussa kymmenenneksi Levillä marraskuussa 2020, Semmeringissä joulukuussa 2020 ja Levillä marraskuussa 2021.
Fojankaljumesikko
Fojankaljumesikko (Melipotes carolae) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. Lajia tavataan Fojavuorilla Uuden-Guinean luoteisosissa.
Świdnikin piirikunta
Świdnikin piirikunta on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 71 840. Siihen kuuluvat viisi kuntaa ovat Mełgiew, Piaski, Rybczewice ja Trawniki.
Świdnikin piirikunnalla on yhteistä rajaa Lublinin kaupunkipiirikunnan sekä Lublinin, Łęcznan, Chełmin ja Krasnystawin piirikuntien kanssa. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Świdnikin piirikunnan asukkaista 51,9 prosenttia oli naispuolisia ja 48,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 17,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 58,8 prosenttia ja eläkeikäiset 24 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 638 lasta. Świdnikin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 59 607 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Lentävä kalakukko (kappale)
Lentävä kalakukko on Toivo Kärjen säveltämä ja Reino Helismaan sanoittama kupletti, jonka levytti ensi kertaa Esa Pakarinen joulukuussa 1951. Kappale on Pakarisen ensimmäisiä levytyksiä ja tunnetuimpia kappaleita. Kappaleeseen liittyen tehtiin vuonna 1953 samanniminen elokuva Lentävä kalakukko, jonka käsikirjoitti Reino Helismaa ja ohjasi Ville Salminen.
Esa Pakarinen levytti Lentävän kalakukon myöhemmin peräti viisi kertaa vuosina 1961, 1966, 1970, 1972 ja 1988. Verjnuarmu-yhtye teki vuonna 2012 kappaleesta heavy metal -version samoilla Helismaan sanoilla. Bat & Ryyd -yhtye levytti kappaleesta vuonna 1991 oman muunnoksensa nimellä Lentävä puliukko, ja Turmion Kätilöt -yhtye versioi kappaleen vuonna 2012 nimellä Lentävä Kalpan ukko.
Levyn kääntöpuolella on toinen samalla kerralla taltioitu Pakarisen esittämä, Kärjen säveltämä ja Helismaan sanoittama kappale Lännen lokarin veli, jonka pohjalta valmistui keväällä 1952 samanniminen elokuva. Kummankin kappaleen levyetiketteihin painettiin teksti ”samannimisestä elokuvasta”, vaikka kummankaan elokuvan käsikirjoitusta ei ollut joulukuussa 1951 vielä tehty eikä kuvauksia aloitettu.
Boeing 737 MAX
pienoiskuva|Ryanairin Air Maltan väreissä oleva 737 MAX 200, rekisteritunnukseltaan 9H-VUA, laskeutumassa [[Lappeenrannan lentoasema|Lappeenrannan lentoasemalle 7. toukokuuta 2023.]] Boeing 737 MAX on yhdysvaltalaisen Boeingin kaksimoottoristen, kapearunkoisten matkustajalentokoneiden perhe. Se on Boeing 737:n neljäs ja ainoa tuotannossa oleva sukupolvi. Suurin ero aiempiin malleihin on uusien CFM International LEAP-1B -suihkumoottorien käyttö, mutta myös koneen ohjaustuntumaa on tehostettu digitaalisten fly-by-wire-ratkaisujen avulla ja ohjaamon näyttöjen ergonomiaa parannettu. Tästä huolimatta 737 MAX säilyttää yhteisen tyyppikelpuutuksen muiden 737-mallien kanssa, joten samat miehistöt voivat lyhyen eroavuuskoulutuksen jälkeen lentää eri malleja ristiin. Mahdollinen on täten teoriassa myös tyyppikelpuutus, jolla voisi lentää kaikkia 737-koneita. 737 MAX lensi ensilentonsa 29. tammikuuta 2016. Boeingin mukaan MAX on viimeinen 737-sukupolvi, ja 737:n tilalle tulee uusi koneperhe viimeistään 2030-luvulla.
Huhtikuuhun 2023 mennessä 737 MAX -koneista oli 4 174 avointa tilausta, ja koneita on toimitettu 1 161 kappaletta. Suurin, yhteensä 419 kappaleen julkinen tilaus on United Airlinesin tekemä. 150 näistä on suurinta 737 MAX 10 -mallia, jolla korvataan yhtiön ikääntyvä Boeing 757 -laivasto. Southwestillä puolestaan on 406 sitovaa tilausta ja 226 optiota. Koneet toimitetaan vuoteen 2031 mennessä.
Lentokielto ja sen aikana tehty konetyypin turvallisuuden parantaminen
Koneelle sattui vajaan puolen vuoden aikana kaksi vakavaa onnettomuutta, kun Lion Airin kone putosi lokakuussa 2018 Indonesiassa ja Ethiopian Airlinesin kone maaliskuussa 2019 Etiopiassa. Edellisessä kuoli 189 ja jälkimmäisessä 157 ihmistä. Lentotunteja koneilla oli takana vain 800 ja 1 200. Kumpikin onnettomuus sattui pian nousun jälkeen. Onnettomuuksien syynä pidetään koneen pituuskallistusvakautta parantavan MCAS-järjestelmän huonoa suunnittelua (joka on sittemmin korjattu) ja koko järjestelmän olemassaolon salaamista, joka johti valtavaan kohuun ja oikeustoimiin Boeingia ja sen yksittäisiä työntekijöitä vastaan (ks. alla). Onnettomuuksia seurasi joukko lentokelpoisuusmääräyksiä, joissa määriteltiin, miten koneen ohjelmistoa ja rakenteita oli muutettava ennen käytön jatkamista.
Huhtikuussa 2021 eräissä koneen sähköjärjestelmän komponenteissa havaittiin maadoitusongelmia, jotka Yhdysvaltain ilmailuviranomainen FAA on velvoittanut korjaamaan. Ongelman katsottiin vaikuttavan maailmanlaajuisesti 90 koneyksilöön (noin viidesosa kaikista silloisista MAX-koneista) ja johtuu eräiden kiinnikkeiden ja pinnoitteiden, ilmeisesti maalien, toimittajan muutoksesta vuonna 2019. Muutokset näiden rakenteessa voivat vaikuttaa maadoitusreittien ja potentiaalintasauspiirien toimintaan. Alun perin ongelma havaittiin varavoiman virranjaon säätöyksikössä, mutta koskee mahdollisesti useampaa sähköjärjestelmän osaa. Boeing antoi erikseen huolto-ohjeen ongelman korjaamiseksi.
Suunnittelu
Brittiläinen yhtiö GKN valmistaa 737 MAX -koneiden wingletit.
Tekniikka ja uudet ominaisuudet
Eniten keskustelua on kuitenkin herättänyt koneen ohjaustehostusjärjestelmän (Speed Trim System, STS) MCAS-ominaisuus, jonka tarkoitus oli kompensoida uusien moottorien lento-ominaisuuksiin tuomia muutoksia: joissakin lentotiloissa moottorikehdon pyörrevirtaus saattoi aiheuttaa nostetta, jolloin koneen nokka nousee. MCAS pyrkii kompensoimaan tätä trimmaamalla eli muuttamalla korkeusvakaajan asentoa kohtauskulman ollessa korkea. Lisäksi koelennoilla havaittiin, että matalalla ilmanopeudella koneen lento-ominaisuudet eivät vastusohjainvoiman osalta täyttäneet FAA:n kriteerejä, vaan nokka nousi liian herkästi -- kun nopeus pieneni, alkoi yhtäkkiä pienetä myös kohtauskulman kasvattamiseen  (käytännössä nokan nostamiseen) tarvittava ohjainvoima, eikä päinvastoin, mitä määräykset olisivat edellyttäneet (määräykset edellyttävät, että ohjainvoiman on kasvettava monotonisesti, kun normaalikiihtyvyys muuttuu välillä -1g-2.5g, ja että muutoksen on oltava tasaista ja koneen oltava helposti ohjattavissa -- ks. Yhdysvaltain ilmailumääräykset 14 CFR 25.143, 25.173, 25.203 sekä 25.255 -- MAXissa ohjainvoiman muutos kääntyi yhtäkkiä positiivisesta negatiiviseksi ja jälleen takaisin, joten tietyllä nopeusalueella nokan nousuherkkyys alkoi yhtäkkiä kasvaa). Tämän korjaamiseksi otettiin KC-46-tankkerista käyttöön MCAS-ohjelmisto, jota edelleen muunneltiin ja laajennettiin 737 MAXia varten -- siinä, missä MCAS oli alun perin suunniteltu toimimaan vain suurella nopeudella, muunneltu MCAS toimi myös hidaslentonopeusalueella trimmaten nokkaa alaspäin, jotta pituuskallistuksen ohjausvastusvoima (nokan nostamista vastustava voima) saataisiin keinotekoisesti sitä suuremmaksi, mitä pienemmällä ilmanopeudella lennetään. Lisäksi 737 MAX varustettiin korkeusperäsimen ohjaintunnon jäykistimellä (Elevator Feel Shift, EFS, myös 737NG-koneessa) joka aiheuttaa ohjaussauvaan vastusvoiman juuri ennen sakkauksen alkupistettä, jos ohjaussauvasta vetää voimakkaasti (ohjainvastus kaksinkertaistuu). MCAS ja EFS yhdessä tekivät koneen aerodynaamisesta käyttäytymisestä määräysten mukaista. Huomaa vielä, että MCAS vaikuttaa vakaajaan, EFS korkeusperäsimeen. Merkittävä ero MAX:n ja NG:n välillä on myös, että NG:ssa automaattisten trimmauskomentojen vastustaminen ohjaussauvalla pysäyttää trimmimoottorin (Control Column Cutout). MAX:sta toiminto poistettiin, koska MCAS trimmaisi lentäjää vastaan, mutta se palautettiin koneen päivitysten yhteydessä.
Kyseessä ei siis sinänsä ole sakkauksenestojärjestelmä, vaan tarkoitus oli vähentää nokan liikeherkkyyttä sakkauksesta riippumatta. Ilmeni kuitenkin, että erityisesti vikatilanteissa järjestelmän ohittaminen oli vaikeaa, ja että tietyissä tilanteissa saattoi esiintyä aiheettomia ja ohittamattomissa olevia korkeusperäsintrimmin liikkeitä. Tämä johtui siitä, että MCAS oli ohjelmoitu siten, että se pystyi liikuttamaan korkeusvakaajatrimmiä enemmän kuin mikä oli korkeusperäsimellä kumottavissa. Julkisuuteen vuotaneet yhtiön sisäiset sähköpostit ja muistiot osoittavat Boeingin tienneen MCAS:in puutteista jo vuonna 2016, mutta asialle ei tehty mitään suunnittelijoiden eriävistä mielipiteistä huolimatta. Lisäksi vikariskiä kasvatti se, että järjestelmä käytti vain yhtä kohtauskulma-anturia kerrallaan, ja että jos kohtauskulma ei korjaantunut, järjestelmä aktivoitui aina uudelleen ja trimmasi peräsintä liian voimakkaasti alaspäin, vastustaen näin ohjausliikkeitä, minkä katsotaan aiheuttaneen Lion Airin ja Ethiopianin onnettomuudet. Toisaalta myös puutteista Lion Airin ja Ethiopianin lentokoulutuksessa on keskusteltu (mm. koska Ethiopianin miehistö kytki väärin toimivan sähkötrimmin uudelleen päälle, mikä johti onnettomuuteen). Yleinen mielipide on kuitenkin, että järjestelmän uudelleensuunnittelu oli tarpeen, sillä kritiikkiä aiempaa toteutusta kohtaan esittivät myös Boeingin omat koelentäjät -- kun onnettomuuksia toisinnettiin simulaattorissa, huomattiin, että MCASin trimmauskomentoja voitiin vastustaa vain suurella voimalla ja käyttämällä sotilaslentokoulutukseen kuuluvia tekniikoita (ns. roller-coaster technique, vuoristoratatekniikka), joita ei enää vuosikymmeniin ole opetettu siviiliammattilentäjille -- tosin onnettomuuksien jälkeen lentomiehistön koulutuskäsikirjaan palautettiin näistä lyhyt kuvaus.
Erityisesti usein suurta fyysistä voimaa vaativan mekaanisen trimmin käyttö oli onnettomuustilanteissa ainoa vaihtoehto, sillä kevyemmän sähkötrimmin, jota myös MCAS käytti, päällekytkeminen olisi palauttanut myös MCAS:n toimintaan, kuten toisessa onnettomuuksista tapahtuikin. Järjestelmää ei myöskään kuvattu koneen käsikirjoissa, mikä on tulkittu yritykseksi välttää lisäkoulutustarve lentäjien siirtyessä vanhemmista 737-malleista MAX-koneisiin. Toisaalta myös ainakin Southwest Airlinesin tiedetään ehdottaneen Boeingille FAA:n harhaanjohtamista MAX:n sertifiointiprosessin aikana koulutuskustannussäästöjen toivossa. Jälkianalyyseissä on selvinnyt, että koneen vakaus olisi todennäköisesti ollut riittävä kaikissa tilanteissa myös ilman MCAS:ia, ja että lentokelpoisuushyväksynnän olisi voinut mahdollisesti saada myös ilman sitä. 15. lokakuuta 2021 uutisoitiin Boeingin 737 MAX-pääkoelentäjä Mark Forknerin asetetun liittovaltiotason syytteeseen MCAS:ia koskevien tietojen pimittämisestä Yhdysvaltain ilmailuviranomaisilta esimiehensä käskystä. Jopa elinkautinen vankeustuomio olisi ollut mahdollinen. Forknerin oikeudenkäynti alkoi 18. maaliskuuta 2022. 23. maaliskuuta 2022 oikeus kuitenkin vapautti hänet kaikista syytteistä. Tuomiolauselman mukaan todellinen syyllinen oli Boeingin johto, eikä Forkner tiennyt MCAS:n käyttöä laajennetun.
Myös koneen varoitusjärjestelmät saivat osakseen kritiikkiä: vanhakantaisena koneena 737:ssa on muista Boeingin nykykoneista poiketen vain 1960-luvulta peräisin oleva päävaroitusjärjestelmä (master caution system), joka suunniteltiin täyttämään silloiset edellytykset sille, että alkuperäinen 737 hyväksyttiin kahden ohjaajan lennettäväksi, ja jossa järjestelmävian tunnistaminen vaatii lentäjältä useissa tapauksissa merkittävästi huomiota ja varoitusvalojen tulkintaa. Nykyliikennekoneet esittävät vikatilanneilmoitukset selkeästi digitaalisella näytöllä sen lisäksi, että useimmissa koneissa on myös päävaroitusjärjestelmä. Osin MAX-onnettomuuksien seurauksena digitaalinen varoitusjärjestelmä säädettiin pakolliseksi uusiin liikennekoneisiin (ei siis esimerkiksi yleisilmailukoneisiin) vuoden 2023 alusta, mutta uusia määräyksiä (ks. 14 CFR 25.1322) ei poikkeuksellisesti sovelleta 737 MAX 10:een eikä 7:ään, joista tulee näin ollen viimeiset liikennekoneet, jossa varoitusjärjestelmän toteutusta ei ole tiukasti säädelty. Yhdysvaltain kongressi hyväksyi asiaa koskevan poikkeuslakiesityksen joulukuun lopussa 2022, ja koneet sertifioidaan kaikkia MAX-koneita koskeineiden muutosten lisäksi ehdolla, että kaikki MAX-koneet varustetaan vuoteen 2026 mennessä muun muassa synteettisellä ilmanopeusjärjestelmällä ja sakkausvaroitusjärjestelmään liittyvän ohjaussauvan ravistimen mykistyskytkimellä (ks. alla). Aiemmat MAX-mallit (MAX 8-MAX 9) on hyväksytty vanhempien määräysten perusteella, eivätkä uudistukset vaikuta niihin. Uusissakaan määräyksissä ei suoraan mainita digitaalisuutta, mutta niissä asetetaan tarkkoja vaatimuksia mm. käytettävistä tunnusväreistä ja määrätään, että lentäjälle näytetään kussakin vikatilanteessa vain sillä hetkellä oleellinen informaatio. Tämän toteuttaminen ilman digitaalikäyttöliittymää on käytännössä mahdotonta. MAX 7 sertifioitanee 2023, MAX 10 2024.
Huomattavaa on myös, että uusien LEAP-moottoreiden käynnistys kestää huomattavasti vanhoja malleja kauemmin, noin 3 min (vs. NG-sarjan 1 min), sillä digitaalinen moottorinohjausjärjestelmä kuivakäyttää moottoria 6-90 sekunnin ajan joka käynnistyksen yhteydessä, pyörittäen N2-ahdinvaihetta (korkeapaineahdin) 18-24 prosentin teholla moottorin sisäisten lämpötilaerojen tasaamiseksi ja korkeapaineahtimen akselin suoristamiseksi (nk. BRM-toiminto, Bowed Rotor Motoring). Tämä on tarpeellista, sillä ahtimien akselit ovat huomattavasti aiempaa ohuempia ja ahtopaineet suurempia, joten ilman kuivakäyttöä moottori voisi vaurioitua, sillä sammutuksen jälkeen korkeapaineahtimen akseli pyrkii taipumaan akselin sisäisen lämpötilaeron vuoksi. Sama piirre on myös samaa moottoria käyttävässä Airbus A320neo -koneessa, jossa ilman erityistä Airbusin kehittämää kaksoisjäähdytysratkaisua moottorin käynnistys kestää jopa kymmenen minuuttia, mikä voi toteutua kyseisen järjestelmän vikaantuessa. Kuivakäyttöajan laskenta perustuu kokeellisesti esilaskettuun matemaattiseen malliin ja on sitä pidempi, mitä kauemmin moottorit ovat olleet sammutettuina, sillä moottori kerää lämpöä nimenomaan ollessaan sammutettuna. Toisaalta kuivakäytön aikana korkeapaineahtimen kierrosluku (N2) näytetään ohjaamossa hetkellisesti todellista alhaisempana, jottei lentäjä avaisi polttoaineensyöttöä ennenaikaisesti, ennen kuivakäytön valmistumista -- lentäjän näkökulmasta käynnistys on tehty mahdollisimman samankaltaiseksi kuin vanhemmilla moottoreilla. Moottoreissa on myös useita uusia turvatoimintoja: mm. tehonsäädön automaattinen vianhallinta (Thrust Control Malfunction Accommodation, TCMA), joka sammuttaa moottorin, jos sen kierrosluku ei laske normaalisti esimerkiksi laskun jälkeen, ja ylinopeudenhallinta (Electronic Overspeed System, EOS) joka niin ikään sammuttaa moottorin, jos syntyy hallitsematon moottorin ylinopeustilanne. Air Balticin Airbus A220- koneelle sattui kesällä 2021 vaaratilanne, jossa sen molemmat moottorit sammuivat TCMA:n toimintahäiriön vuoksi koneen laskeuduttua. Moottorien sammuttua koneen jarrut lakkasivat toimimasta, joten kone piti pysäyttää akkukäyttöisen pyöräjarrujärjestelmän avulla.
Tyyppihyväksynnän uusinta ja koneeseen tehtävät muutokset
4. elokuuta 2020 Yhdysvaltain ilmailuviranomainen FAA julkaisi lentokelpoisuusmääräysehdotelman, jossa se edellyttää koneen järjestelmiin seuraavia muutoksia:
Valkoisen neilikan velho
Valkoisen neilikan velho on Ilmari Unhon ohjaama elokuva vuodelta 1945. Simo Penttilän laatima käsikirjoitus perustuu hänen omiin tarinoihinsa. Elokuva liittyy tyylillisesti Penttilän omien tekstiensä perusteella käsikirjoittamaan kolmiosaiseen Kuollut mies -sarjaan, joka pyrki samaan kuin mannermaiset hienostuneet jännärikomediat.
Boeing 737 MAX
Tyyppihyväksynnän uusinta ja koneeseen tehtävät muutokset
Määräysehdotelma hyväksyttiin 18. marraskuuta 2020. On huomattava, että onnettomuuksien aiheuttaman, FAA:ta koskevan epäluottamuksen seurauksena muut ilmailuviranomaiset eivät vastaisuudessa perusta omia tyyppihyväksyntöjään FAA:n vastaaviin, joten lentokiellon purku voi Yhdysvaltain ulkopuolella tapahtua eriaikaisesti eri valtioissa ja huomattavastikin Yhdysvaltoja myöhemmin. Esimerkiksi Kiinassa lentokielto on yhä voimassa, osin poliittisiksi kuvatuista syistä. Kiina antoi MAXia koskevan lentokelpoisuusmääräyksen 2. joulukuuta 2021, mutta lentokiellon päättymisajankohtaa ei ole julkistettu. Kielto oli edelleen voimassa kesäkuussa 2022, ja China Southern Airlines peruutti aikeensa hankkia konetyyppiä -- käyttöönoton viivästyminen Kiinassa on saanut Boeingin siirtämään Kiinan-markkinoille tarkoitettuja koneyksilöitä muille asiakkaille. Merkittävänä taustatekijänä arvellaan olevan geopoliittisten jännitteiden kiristyminen edelleen Venäjän hyökättyä Ukrainaan alkuvuodesta 2022. Euroopan lentoturvallisuusvirasto EASA antoi vastaavan lentokelpoisuusmääräysehdotelman 24. marraskuuta 2020. Tämän kommentointiaika päättyi 22. joulukuuta 2020, ja se tuli voimaan 27. tammikuuta 2021, päättäen lentokiellon Euroopan ilmatilassa. Merkittävimmät erot ja lisäykset FAA:n määräykseen nähden ovat seuraavat:
Valkoisen neilikan velho
Arviot
Jo näyttelijä Hilkka Helinä huomauttaa haastattelussa vuonna 1946 juonen sekavuudesta. Aikalaisarvioiden näkymykset tiivistyvät Hans Kutterin (Hufvudstadsbladet) toteamuksessa: "Lyhyesti sanottuna erinomainen filmi - jos sisällöstä olisi ymmärtänyt jotakin.
Boeing 737 MAX
Tyyppihyväksynnän uusinta ja koneeseen tehtävät muutokset
Vuoden 2021 lopulla MAX-lentotoiminta oli sallittua 180:ssa kiellon asettaneesta 195 valtiosta, joista uusimpana kiellon oli purkanut Indonesia.
Valkoisen neilikan velho
Arviot
Myös myöhemmissä televisioesitysten yhteydessä julkaistuissa arvioissa todetaan tarinan sekavuus.
Tarinan velho, monitoiminen hammaslääkäri Lauri Liesi (Joel Rinne), on myös taikuri ja salapoliisi, jonka salonkisankarin charmi jää kuitenkin vajaaksi. Jännityskomedia sotkeutuu kriitikkojen mukaan omaan näppäryyteensä, mutta lähes tolkuttomasta tarinassa on kuitenkin kiistatonta surrealismia.
Monimutkainen juoni voi kadota katsojalta, ellei ole tarkkana, todetaan Ylen sivuilla julkaistussa elokuvan esittelyssä. Kirjoittaja mielestä velho-elokuvan tahaton tai tahallinen komiikka kuitenkin puree yhä nykykatsojaankin, vaikka kahden kirjeen katoamiseen ja petokseen ja juonitteluun perustuva jännitys ei välttämättä.
Philadelphia Fusion
Philadelphia Fusion on yhdysvaltalainen elektronisen urheilun Overwatch-ammattilaisjoukkue, joka kilpailee Overwatch Leaguen (OWL) Atlantin divisioonassa. Seura perustettiin syyskuussa 2017 ja se on kotoisin Philadelphiasta, Pennsylvaniasta. Se on yksi kahdestatoista OWL:n perustajajoukkueista ja sarjan ainoa pennsylvanialainen joukkue. Se pelasi ensimmäisen kautensa sarjan avajaiskaudella 2018. Seuran omistaa Comcast Spectator. Philadelphia eteni kaudella 2018 loppuottelusarjaan, mutta hävisi lopulta London Spitfirelle.
Vaahtopäät
Vaahtopäät on Ensio Musicin vuonna 1980 julkaisema kokoelma-albumi. Albumi julkaistiin CD-formaatissa 23. toukokuuta 2009.
Ristikari
Ristikari on kaupunginosa Pietarsaaren pohjoisosassa. Asutus on pääosin omakoti- ja pienkerrostaloasutusta. Etäisyys Pietarsaaren keskustaan on 2,8 kilometriä.
Märit
Märit lisättiin suomenruotsalaiseen almanakkaan vuonna 1973. Sen mukaan Märit ja Märta viettävät nimipäivää 26. elokuuta. Ruotsin almanakassa nimipäivä on 11. toukokuuta.
Suomessa Märit on jäänyt hyvin harvinaiseksi etunimeksi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on ollut vuoteen 2020 mennessä virallisena nimenä alle 20 naisella. 1970-luvun jälkeen tätä nimeä ei ole tiettävästi annettu Suomessa yhdellekään lapselle.
Tom Murton
Thomas O. Murton (15. maaliskuuta 1928 – 10. lokakuuta 1990 Oklahoma City, Oklahoma, Yhdysvallat), joka tunnettiin yleisesti nimellä Tom Murton, oli yhdysvaltalainen penologi ja vankilajärjestelmän uudistuksen puolestapuhuja. Hän sai laajaa kansainvälistä huomiota vuonna 1968, kun hän syytti Arkansasin osavaltion luottamusmiehiä ja vanginvartijoita vankien tappamisesta.
Murton oli tuolloin töissä valvojana 1300 vangin vankilassa, jossa eräs vanki väitti luottamusmiesten ja vartijoiden hakanneen ja ampuneen vankeja ja johdatti viranomaiset vankilan maatilalla olevalle syrjäiselle alueelle, jolta löytyi kolme ruumista. Murton väitti vankilan tiluksilla olevan peräti 200 ruumista haudattuina, mutta osavaltion poliisiviranomaiset ja oikeusantropologit vakuuttivat ruumiiden olevan vanhasta, köyhille tarkoitetusta haudasta. Murton ei koskaan hyväksynyt tätä selitystä. Hänet oli palkannut osavaltion ensimmäiseksi ammattimaiseksi penologiksi Arkansasin silloinen kuvernööri Winthrop Rockefeller alle vuotta ennen edellä mainittua tapahtumaa. Rockefeller irtisanoi Murtonin kaksi kuukautta ruumiiden löytymisen jälkeen todeten Murtonin tehneen ison numeron siitä.
Murtonin vankilajärjestelmän uudistukseen liittyviin ideoihin lukeutuivat muun muassa vankien kunnioittaminen, ruumiinrangaistuksen poistaminen, paremman ruoan tarjoaminen ja vankien välisen kiristyksen poistaminen. Murton vastusti kiihkeästi kuolemanrangaistusta ja purki sähkötuolin vankilassa, jossa hän oli töissä. Hän vastusti myös elinkautisia vankeusrangaistuksia.
Muu elämä
Ennen Arkansasin tapahtumaa Murton opetti penologiaa Southern Illinois Universityssä ja auttoi Alaskan osavaltion rikosoikeudellisen järjestelmän perustamisessa vuonna 1959. Tultuaan irtisanotuksi Arkansasissa Murtonin oli vaikea saada töitä ja hän koki itsensä hylätyksi. Hän ilmoittautui Kalifornian yliopistoon Berkeleyhin, josta hän valmistui sekä kriminologian maisteriksi että tohtoriksi. Ennen penologian uraansa hän oli suorittanut korkeakoulututkinnon karjanhoidossa.
Murton kuoli 62-vuotiaana 10. lokakuuta 1990 Oklahoma Cityssä. Ystäviensä mukaan hän kuoli syöpään.
The One That Got Away
”The One That Got Away” on kappale yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Katy Perryn toiselta studioalbumilta Teenage Dream. Kappale julkaistiin kuudentena singlenä albumilta 4. lokakuuta 2011.
Kappaleen ovat tuottaneet Dr. Luke ja Max Martin ja kirjoittaneet Katy Perry, Dr. Luke sekä Max Martin. Musiikkivideon kappaleeseen on ohjannut Floria Sigismondi.
Kaarina Helakisa -palkinto
Kaarina Helakisa -palkinto on Otavan kirjasäätiön vuosittain jakama kirjallisuuspalkinto, joka myönnetään tunnustuksena merkittävästä työstä lasten- ja nuortenkirjallisuuden alueella. Otava oli Kaarina Helakisan pitkäaikainen kustantaja.
Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1999. Sen arvo on 15 000 euroa. Vuonna 1999 palkinnon arvo oli 25 000 markkaa.
Palkinnon saajat
Lähde
Paratiisimesikko
Paratiisimesikko (Macgregoria pulchra) eli aiemmalta nimeltään vuoriparatiisilintu on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Paratiisimesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin populaatio on pieni ja sirpaloitunut ja pienenemässä. Se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Pietari (matkaopas)
Pietari on kovakantinen matkaopaskirja Pietarista. Pikaopas on yhteenveto kaupungin suosituimmista nähtävyyksistä ja tarkoitettu auttamaan matkailijaa paikan päällä. Oppaassa käsitellään kaupungin ympäristöä ja kaupunginosia ja annetaan käytännön neuvoja. Opas kuuluu WSOY:n Taskuopas-sarjan kaupunkikirjoihin.
Globaali pohjoinen ja globaali etelä
pienoiskuva|upright=1.5| Maailmankartta, johon on merkitty perinteinen pohjois–etelä-jako. Sinisellä globaali pohjoinen ja punaisella globaali etelä. pienoiskuva| Maailmankartta, jossa on inhimillisen kehityksen indeksiluokkia (perustuu vuoden 2017 tietoihin, julkaistu vuonna 2018). pienoiskuva|{{Seloste|#0D87BD|Kehittyneitä talousjärjestelmiä IMF:n mukaan. Globaali pohjoinen ja globaali etelä ovat maita ryhmiteltynä sosioekonomisten ja poliittisten piirteiden mukaan. Globaali etelä -käsitettä käytetään kuvaamaan alhaisemman tulotason maita, ja globaalin pohjoisen käsite taas rinnastetaan usein kehittyneisiin maihin. Globaali etelä viittaa Maailmanpankin määritelmän mukaan matalan ja keskitulotason maihin, jotka sijaitsevat Aasiassa, Afrikassa, latinalaisessa Amerikassa ja Karibiassa, toisin kuin maailman pohjoisen korkean tulotason maat.
Grande amore
Grande amore on italialaisyhtye Il Volon kappale, joka edusti Italiaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Wienissä, Itävallassa. Kappale voitti vuoden 2015 San Remon musiikkifestivaalit, josta se sai paikan Euroviisuihin. Grande amoren ovat säveltäneet ja sanoittaneet Francesco Boccia ja Ciro Esposito.
Globaali pohjoinen ja globaali etelä
Termi ei luonnostaan ​​viittaa maantieteelliseen etelään tai pohjoiseen – esimerkiksi suurin osa globaalista etelästä sijaitsee maantieteellisesti pohjoisella pallonpuoliskolla, kun taas eteläisellä pallonpuoliskolla olevat Australia ja Uusi-Seelanti kuuluvat globaaliin pohjoiseen.
Hallitus- ja kehitysjärjestöjen käyttämä termi otettiin ensin käyttöön avoimempana ja arvovapaampana vaihtoehtona kolmannelle maailmalle ja samalla tavoin mahdollisesti arvolatauksia sisältäville termeille, kuten kehitysmaille. Globaalin etelän maita on kuvattu vasta teollistuneiksi tai teollistumassa oleviksi, ja niillä on usein ollut kolonialismin historiaa.
Lapérouse-luokka (merentutkimusalus)
Lapérouse-luokka on Ranskan laivaston neljän merentutkimusaluksen muodostama alusluokka, jonka aluksista yksi on muutettu ulkovartioalukseksi.
Tommy Eriksson
Tommy Kari Harry Eriksson (27. maaliskuuta 1960 Vaasa) on suomalainen muusikko ja säveltäjä.
Eriksson on ollut yhtyeiden Ageness ja Androids jäsen sekä tehnyt yhteistyötä Wigwamin kanssa.
Ura
Yhdistyksen jäsenlehteä tilattiin myös ulkomaille ja järjestetyt konsertit saivat kiitosta alan piireissä.
Vuodesta 1997 Eriksson oli myös vastuuhenkilönä nuorempien muusikoiden treenikompleksissa ja edesauttoi näin monia tulevia suuruuksia uransa ensiaskelissa.
Lähteet
Maininnat suomalaisissa musiikkikirjoissa:
Daníel Bjarnason
Daníel Bjarnason (s. 26. helmikuuta 1979 ) on islantilainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänellä on ollut Muziekgebouw Frits Philips Eindhovenin ja Islannin sinfoniaorkesterin residenssit. Häneltä ovat tilanneet teoksia muiden muassa Los Angelesin filharmonikot, Cincinnatin sinfoniaorkesteri, Rambert Dance Company, Britten Sinfonia, Jennifer Koh, So Percussion, Calefax ja Calder Quartet. Daníel sävelsi ensimmäisen oopperansa (Brothers) Den Jyske Operalle (Aarhus); teos kantaesitettiin elokuussa 2017 Aarhusin ollessa Euroopan kulttuuripääkaupunkina. Teos perustuu Susanne Bierin elokuvaan Veljekset, ja sen kantaesityksen johti Kasper Holten. Lavasuunnittelijana toimi Steffen Aarfing ja libretistinä Kerstin Perski. Muiden teosten joukossa on viulukonsertto, joka myös kantaesitettiin vuonna 2017 Pekka Kuusiston toimiessa viulusolistina ja Gustavo Dudamelin johtaessa Islannin sinfoniaorkesteria.
Daníelin teosten esityksiä ovat johtaneet sellaiset kapellimestarit kuin Esa-Pekka Salonen, Gustavo Dudamel, John Adams, James Conlon, André de Ridder, Louis Langree ja Ilan Volkov. Säveltäjä on tehnyt yhteistyötä myös taidemusiikin ulkopuolella sellaisten muusikoiden kuin Sigur Rósin, Brian Enon ja Ben Frostin kanssa. Kapellimestarina Daníel on toiminut kapellimestarina muiden muassa Los Angelesin filharmonikkojen, BBC:n filharmonikkojen, Islannin sinfoniaorkesterin, Tokion sinfoniaorkesterin, Toronton sinfoniaorkesterin, Ulsterin orkesterin, Sinfonietta Cracovia ja Islannin oopperan kanssa.
Daníel on saanut useita Islannin musiikkipalkintoja. Vuonna 2013 hän jakoi Edda-palkinnon Ben Frostin kanssa musiikista Baltasar Kormákurin ohjaamaan elokuvaan Syvyys (Djúpið). Undir trénu -elokuvan musiikki toi Daníelille Harpa-palkinnon.
Daníel opiskeli pianonsoittoa, säveltämistä ja orkesterinjohtoa Reykjavíkissa. Hän aloitti pianonsoiton lapsena ja oman musiikin tekemisen 17-vuotiaana. Tärkeitä säveltäjiä hänelle olivat opiskeluaikoina Modest Mussorgski ja Dmitri Šostakovitš. Hän jatkoi orkesterinjohdon opintojaan Freiburgin musiikkikorkeakoulussa. Hän on Bedroom Community -nimisen levy-yhtiön ja kollektiivin jäsen. Hänen kustantajanaan on toiminut Edition Peters.
Višera (Vytšegdan sivujoki)
Višera on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Vytšegdan sivujoki Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 247 kilometriä, valuma-alueen laajuus 8 780 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus Lunin kylän tienoilla 79,1 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Sindorskoje-järven lähellä sijaitsevista soista ja virtaa kohti etelää. Se on liikennöintikelpoinen Nivšerajoen suuhun asti.
Nokimesikko
Nokimesikko (Melidectes fuscus) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Nokimesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Szymon Czech
Czech menehtyi 5. marraskuuta 2012 aivosyöpään.
Ruusasholma
Ruusasholma on kaupunginosa Pietarsaaren itäosassa meren tuntumassa. Asutus on pääosin omakotiasutusta. Etäisyys Pietarsaaren keskustaan on 3,2 kilometriä.
Kuollut mies -sarja
Eversti Sarmo on saanut ulkomailla nimen Deadman, "kuollut mies". Tyylikkään ja karismaattisen everstin ominta ympäristöä ovat hienot ravintolat ja hämärät turmeluksen pesät. Hän pelastaa naisia ja jahtaa rikollisia apunaan kapteeni evp. Mikko Vehmer (Reino Valkama).
Elokuvista pyrittiin tekemään mannermaista ja hienostunutta jännityskomediaa, joka tuolloin puuttui suomalaisesta elokuvasta. Nykykatsojaankin vetoavaa viehätystä elokuvissa on, joskaan tavoitteeseen ei aivan päästy.
Lahden diakonian instituutti
Suomen Diakoniaopiston Lahden kampus (aiemmin Lahden diakonian instituutti) on osa Suomen Diakoniaopistoa, jolla on toimipisteet Lahden lisäksi Helsingissä, Oulussa ja Ylitorniolla. Suomen Diakoniaopiston Lahden kampuksella voi opiskella lähihoitajaksi, lastenohjaajaksi sekä nuoriso- ja vapaa-ajanohjaajaksi.
Laitoksen historia
Viipurin Diakonissalaitos perustettiin vuonna 1869. Se on toiminut Lahdessa vuodesta 1940 lähtien nimellä Lahden Diakonialaitos, kun laitos jouduttiin evakuoimaan talvisodan aikana.
Kalle Sognnes
Karl Sognnes eli Kalle Sognnes on norjalainen arkeologi, joka toimii professorina Trondheimissa Norjan teknis-luonnontieteellinen yliopisto (NTNU). Hänen kirjoituksensa norjalaisista kalliomaalauksista ja -piirroksista ovat tehneet hänet tunnetuksi.
Tieteiden yö
Tieteiden yö on vuosittain Helsingissä järjestettävä tieteen ja tutkimuksen kaupunkitapahtuma. Tapahtuman ohjelman tuottavat suomalaisen tiede- ja tutkimuskentän toimijat. Ohjelmaa koordinoi Tieteellisten seurain valtuuskunta ja sitä rahoittaa Koneen Säätiö. Tapahtuma järjestetään tammikuussa.
Tieteiden yö järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2003. Alun perin tapahtuma pidettiin joka toinen vuosi Suomen suurimman tiedetapahtuman Tieteen päivien yhteydessä. Vuodesta 2017 Tieteiden yö on ollut jokavuotinen tapahtuma. Tieteiden yön tapahtumiin osallistuu tyypillisesti 3 000–5 000 kävijää.
Katharina Gallhuber
Katharina Gallhuber (s. 16. kesäkuuta 1997) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa SC Göstling-Hochkar -seuraa.
Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2015 Gallhuber saavutti hopeaa pujottelussa. Hän sai pujotteluhopeaa myös nuorten MM-kilpailuissa 2016. Aikuisten MM-kilpailuissa St. Moritzissa 2017 hän kilpaili pujottelussa mutta keskeytti toisella kierroksella. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia pujottelussa ja hopeaa joukkuekilpailussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui pujottelussa 14:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Gallhuber kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2015. Hän sijoittui 30 parhaan joukkoon ensimmäisen kerran Aspenin ensimmäisessä pujottelussa marraskuussa 2015 oltuaan 26:s, mutta ei saavuttanut kilpailusta pisteitä jäätyään liian paljon voittajasta. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti maailmancupissa joulukuussa 2015 oltuaan Lienzin pujottelussa 24:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Killingtonin pujottelussa marraskuussa 2017 oltuaan seitsemäs. Parhaimmillaan hän on ollut viides Tukholman kaupunkikilpailussa ja Ofterschwangin pujottelussa kaudella 2017–2018.
Head Held High
Head Held High on puolalaisen grindcore-superyhtye NYIAn ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2004.
Armand Hippolyte Louis Fizeau
Armand Hippolyte Louis Fizeau (23. marraskuuta 1819 – 18. marraskuuta 1896) oli ranskalainen fyysikko. Hän tutki monia fysiikan ilmiöitä ja teki useita kokeellisia mittauksia, joista merkittävimmät koskivat valonnopeuden määrittämistä ja tähtien suhteellisia nopeuksia. Fizeaun merkitys fysiikan tutkimukselle perustuikin suurelta osin hänen kehittämiinsä uusiin mittausjärjestelmiin.
Lajien suojelu
Lajien suojelu on luonnonsuojelun osa-alue, jonka tavoitteena on lajistollisen monimuotoisuuden säilyttäminen. Se käsittää tiettyyn eliölajiin kohdistuvat luonnonsuojelun toimenpiteet. Yksittäisten lajien keskeisiä suojelukeinoja ovat niiden esiintymispaikkojen suojelu ja hoito. Lajiensuojelu vaatii myös seurantaa eli jo tiedossa olevien esiintymispaikkojen tarkastamista ja mahdollisten uusien esiintymispaikkojen kartoittamista.
Lal Krishna Advani
Vuonna 2015 hänet palkittiin Intian toiseksi korkeimmalla siviilipalkinnolla Padma Vibhushanilla.