cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
RK344
RK344 X4 myös Ruhrstahl X4, Kramer X4 oli saksalainen, Ruhrstahl-Kramerin valmistama, toisen maailmansodan aikainen ilmataisteluohjus. joita valmistettiin noin 1 300 kappaletta. Esituotantona valmistui yli tuhat ohjusta ja useita satoja ammuttiin kokeissa. Varmaa tietoa siitä, että asetta olisi tullut taisteluyksiköihin ei ole.
Toimintatapa
Ohjusta ohjattiin sähköisesti hävittäjästä ohjuksesta purkautuvan eristetyn johdon välityksellä. Komennot annettiin Düsseldorf/Detmold-ohjausyksiköstä ohjausvivulla. Ohjus oli stabiloitu siten, että se pyöri pituusakselinsa ympäri. Sivuttais- ja pituusakseleiden suhteen ohjus vakautti itsensä gyroskooppi-ohjatulla automaattiohjauksella. Siivekkeet saivat käyttövoimansa paineilmapullosta. Sähkönsaantiin oli paristo.
Ensimmäinen laukaisu tehtiin Focke-Wulf Fw 190 - hävittäjästä 11.8.1944 Karlshagenissa. Lisäksi kokeissa käytettiin Junkers Ju 88 G - ja Ju 388 L - koneita. Joitakin ohjuksia ilmeisesti ammuttiin taistelukäytössä. Esisarjan ohjusten valmiit moottorit tuhoutuivat BMW:n Stargardin tehtaiden pommituksessa. Ohjuksen ohjausmenetelmää on käytetty erityisesti panssarintorjuntaohjusten suunnittelun esikuvana BGM-71 TOW ohjuksen ohjaus on periaatteeltaan samankaltainen käyttövoiman ollessa helium-kaasua.
RK 344 ohjusta käytettiin Malkara - panssarintorjuntaohjuksen prototyyppinä.
Käyttötapa
Ohjus pyrittiin laukaisemaan maalin takaa 1,5 km:n päästä tai kauempaa. Ohjaaja piti ohjuksen maalin tasalla. Seurantaa varten ohjuksessa oli valopanos. Räjähdyspanos räjähti akustisen tunnistimen kertoessa laitteen olevan riittävän lähellä kohteena olevaa pommikonetta, akustinen tunnistin oli viritetty tunnistamaan B-17-pommikoneen moottorin ääni. Äänen mukaan ohjautuvan ohjuksen "Pudel"- kehitysohjelma aloitettiin 1945 mennessä.
Lähteet
Viitteet
Kapital
Kapital voi viitata seuraaviin:
Drongot
Drongot (Dicruridae) on pienikokoisten varpuslintujen heimo. Niitä esiintyy luonnonvaraisina trooppisilla alueilla Afrikassa, Aasiassa ja Euroopassa. Drongot ovat hyönteissyöjiä, ja ne viihtyvät avoimilla alueilla. Useimmat ovat mustia tai tummanharmaita pääväritykseltään, ja niillä on pitkä pyrstö sekä lyhyet jalat. Kokonaispituus on 18–36 cm. Drongot munivat 2–4 munaa korkealle puuhun. Ne ovat aggressiivisia ja pelottomia lintuja, jotka koostaan huolimatta hyökkäävät isompienkin lajien kimppuun, jos oma pesä tai poikaset ovat uhattuna.
Drongoihin kuuluu yksi suku ja 22 lajia.
Lähteet
कोतवाल (पक्षी)
Ḏāl
pienoiskuva|Ḏāl-kirjaimen itsenäinen muoto. Ḏāl eli dhāl tai ẕāl on arabialaisen kirjaimiston yhdeksäs kirjain. Se on muodostettu lisäämällä piste dāl-kirjaimen ( د ) päälle. Kirjaimen äännearvo arabiassa on. Persiassa ja monissa sen aakkostoa mukailevissa kielissä, kuten urdussa, pandžabissa ja sindhissä, ḏāl äännetään ja translitteroidaan ẕ.
Suomen sahateollisuus
Sahateollisuus on Suomessa mekaanisen metsäteollisuuden eli puutuoteteollisuuden suurin tuotantoala. Sahateollisuuteen kuuluu puun sahaus, höyläys ja kyllästys.
Suomen suurimmat saha-alan konserniyritykset ovat Metsä Wood, UPM Kymmene, Stora Enso, Versowood, Vapo Timber, Pölkky ja Keitele Group Oy (2015). Niiden tehtaat sijaitsevat Oulun eteläpuolella, mutta etelärannikolla on sahateollisuutta on vain maan kaakkoisosassa.
Historia
Suomen ensimmäisen vesisahan rakennutti vuonna 1533 Erik Fleming. Ne yleistyivät 1600-luvulla, mutta vasta vuonna 1708 perustettiin ensimmäinen tehokas hollantilaistyyppinen ohutteräsaha.
Suomen vaurastuva porvaristo hyötyi 1700-luvulla puutavaran lisääntyneestä kysynnästä Euroopassa. Vuosina 1721–1772 Suomeen perustettiin noin 70 uutta vientisahaa, joiden omistajat olivat suurkauppiaita ja laivanvarustajia. Tähän voidaan lisätä tähän aikaan Venäjälle kuuluneiden Viipurin ja Haminan seudun sahatavaran tuotanto. Sahalaitokset toimivat alueensa kauppakeskuksina. Ympäristön talonpojat myivät sahalle tukkipuuta ja maalaistuotteita sekä toimivat rahdin kuljettajina. Toisaalta talonpojat ostivat sahalta tuontitavaroita. Sahayrittäjällä oli usein hyvä neuvotteluasema talonpoikien kanssa, koska hänellä oli yksinoikeus tietyn alueen tukkipuun ostamiseen. Perustamisluvan saaneelle sahalle osoitettiin sopivaksi katsottu määrä kyliä ja talonpoikaistiloja, joiden velvollisuutena oli toimittaa sahalle tukkeja. Tukit toimitettiin sahoille pääosin uittamalla. Pääosa sahojen tuotannosta laivattiin Tukholmaan tai ulkomaille. Helsingin mahtavin kauppias Johan Sederholm hankki jatkuvasti omistukseensa velkaantuneita maatiloja, joista osa oli verovapaita säterikartanoita. Tukinuitto aiheutti 1730-luvulla Helsingin seudulla vahinkoja maanomistajille myllyjen rikkoutumisen ja jokien tulvimisen muodossa. Vahinkoja puitiin käräjillä ja niistä määrätyt vahingonkorvaukset olivat huomattavan suuria.
Suomen suuriruhtinaskuntaan alkoi 1800-luvulla syntyä nykyaikaista sahateollisuutta. Sen rakentamisessa olivat osallisina monet ulkomailta muuttaneet yrittäjät (Hans Gutzeit, James Salvesen), Suomen yrittäjähenkiset aateliset (Carl Fredrik Rosenlew, Gustaf Tigerstedt), porvarit (Marie Hackman) sekä muutamat talonpoikais- ja pappistaustaiset henkilöt (Erik Johan Längman, Nils Ludvig Arppe ja Antti Ahlström). Moni heidän perustamistaan yhtiöistä toimi 1800-luvulta alkaen monialayrityksinä. Viipurilainen sekatavarakauppa Hackman & Co. oli lähes vuosisadan ajan Viipurin ja koko Suomen merkittävimpiä sahatavaran viejiä. Höyrysahat sallittiin vuonna 1857, minkä jälkeen sahatuotanto ei ollut riippuvainen säistä eikä vuodenajoista ja sahaus nopeutui. Suomen ensimmäinen höyrysaha, Kestilän saha, perustettiin Iijoki-suulle vuonna 1860. Vuonna 1870 höyryvoimalla käyviä sahalaitoksia oli jo 66.
A. Ahlström Osakeyhtiöstä, jonka päätoimiala oli sahateollisuus, tuli Suomen suurin teollisuusyritys Walter Ahlströmin aikana 1920-luvulla. W. Rosenlew & Co hankki Hämeenkyrön Kylmäkosken vesisahan ja Seikun sahan. Kokemäenjoen suiston ohella toinen merkittävä sahateollisuuden keskittymä syntyy Kaakkois-Suomeen jonne uitettiin tukkeja sekä Päijänteeltä että Saimaalta. Hans Gutzeit perusti Kotkansaareen uuden tekniikan höyrysahan ”Norjan saha” aloitti toimintansa syksyllä 1872.
Ensimmäinen maailmansota aiheutti vaikeuksia länsiviennille, mutta itsenäisyyden ensimmäisenä vuosikymmenenä Suomesta tuli todellinen ”metsätasavalta”. Sahat olivat sen tärkeimpiä työllistäjiä. Vuonna 1927 Suomessa oli kaikkiaan yli 600 sahaa, joissa työskenteli 45 000 henkeä.
Vuonna 2015 Suomessa oli teollisia sahoja vajaat 80, joista suurin osa toimi joko Järvi-Suomen tai rannikoiden läheisyydessä.
Piensahateollisuus
Piensahateollisuutta eli alle 10 000 m³ raakapuuta käyttäviä sahoja on Suomessa tällä hetkellä toiminnassa noin 2 000 yksikköä. Osa sahoista on niin sanottuja kiertäviä rahtisahoja ja osa on kiinteitä sahalaitoksia, joiden toimintaan kuuluu rahtisahaus asiakkaiden puista tai sitten myyntisahaus tai niiden yhdistelmä. Liikkuvia rahtisahureita on vielä noin 1 500 kappaletta. Kiertävien rahtisahureiden toiminta-aika on yleensä maaliskuusta kesäkuuhun. Kiinteät sahat voivat suorittaa rahtisahausta muunakin aikana. Pääasiallinen konekanta Suomessa on yksiteräiset pyörösahat. Osa yrittäjistä sahaa vannesahalla ja osa vielä ns. kehyssahalla eli raamisahalla. Piensahauksen toimintamuoto on viime vuosien aikana muuttunut enemmän laitosmalliseksi sahausteollisuudeksi jossa tuotantomäärä saattaa nousta jopa yli 10 000 kuutiometriin sahatavaraa, mutta yleisemmin pysytään 1 000–3 000 kuutiometrin välillä. Teollisuuden haara on myös kehittänyt jatkojalostusta ja pystyvät nykyisin vastaamaan vahvasti rakentajien tarpeisiin heidän toiveidensa mukaisesti. Kotimaan sahatavaramarkkinoille piensahoilta tulee sahatavaraa ja jatkojalosteita runsaasti ja kattanee noin 20–25 prosenttia kotimaan tarjonnasta. Lisäksi mitä erikoisempaa sahausta tarvitaan, sitä suurempi on piensahojen tuotannon osuus. Nykyisin alan kehityksessä on siirrytty enemmän jatkojalostukseen. Piensahojen tuotannosta voidaan mainita muun muassa erikoismittaiset ja -paksuiset lattialankut, ylileveät höylätuotteet, erikoisprofiilit listoihin, venelaudat, ylijäreät sahaukset ja ylipitkien puiden sahaukset.
Organisaatiot
Yksityisiä sahoja ja sahalaitoksia edustaa Suomen Sahat ry. Piensahateollisuuden yli 200 sahaa edustaa Sahayrittäjät ry. Sahateollisuus ry:ssä on yli 30 jäsenyritystä.
Metsäteollisuutta ja puutuoteteollisuutta edustaa Metsäteollisuus ry
Aikateríni Vóngoli
Aikateríni ”Katerína” Vóngoli (, usein muodossa Ekateríni Vóggoli, s. 30. lokakuuta 1970, Lárisa, Kreikka) on kreikkalainen entinen kiekonheittäjä.
Vóngoli pitää ennätyksellään hallussaan kiekonheiton Kreikan ennätystä.
Melittiini
Melittiini on lasisiipisten tribus, joka sisältää 158 kuvattua lajia.
Ohjelmistotekniikka
Ohjelmistotekniikka on tietotekniikan tieteenhaara, joka tutkii ohjelmistojen kehittämistä ja siihen liittyviä kysymyksiä. Se voidaan jakaa kahteen osa-alueeseen seuraavasti:
Ohjelmistotekniikka on nykyään kiinnostunut laajoista ohjelmista ja silti ohjelmistokehityksen paradigma on muuttunut nopeammin tuotettaviin ohjelmistoihin. Nopeus ja kiire on tuonut mukanaan ketterät menetelmät ja web-ohjelmistosuunnittelun. Ohjelmistotekniikan juurilta on syntynyt myös web-ohjelmistotekniikka, joka tutkii miten web-sovelluksia pitäisi kehittää.
Lähteet
Informazio eta Komunikazio Teknologia 정보 기술 വിവരസാങ്കേതിക വിദ്യ Informatie- en Communicatietechnologie Tehnologia informaţiei
Karisuvanto
Karisuvanto on kylä Hamarin ja Soikon kylien välissä Simojoen itärannalla Simon kunnassa Lapin maakunnassa. Se sijaitsee seututien 924 varrella noin 12 kilometrin päässä kunnan liikekeskustasta koilliseen. Nimensä Karisuvanto on saanut kylän kohdalla sijaitsevasta Simojoen pitkästä suvantoalueesta. Karisuvanto on Hamarin kanssa suosittua loma-asuntoaluetta. Karisuvannosta vedet laskevat Hamarinsuvantoon. Karisuvantoa on kutsuttu ennen myös nimellä Karijärvi.
Karisuvanto kuului vuoteen 2005 Hamarin koulupiiriin. Koulun lakkauttamisen jälkeen Karisuvanto on kuulunut Asemakylän koulupiirin.
Yhteisö
Karisuvannon asukasyhdistys tekee tiivistä yhteistyötä Hamarin yhdistyksen kanssa. Karisuvannolla järjestetään vuosittain Karisuvannon pilkkikilpailut, joihin osallistuu vuosittain yli 300 pilkkijää. Kisat järjestää Alajoen Linnustajat ry.
Paranthrenini
Paranthrenini on lasisiipisten tribus, joka sisältää 153 kuvattua lajia.
Bragança (hallitsijasuku)
Bragança eli Braganza on portugalilainen hallitsijasuku, joka hallitsi Portugalin kuningaskuntaa vuosina 1640–1853 ja Brasilian keisarikuntaa vuosina 1822–1889. Myös vuosien 1853–1910 Portugalin hallitsijat lasketaan yleensä osaksi samaa dynastiaa, vaikka he kuuluivat varsinaisesti Saksi-Coburg-Gothan sukuun.
Historia
Suvun nimi tulee Bragançan alueella sijaitsevasta keskiaikaisesta Bragançan linnasta. Suvun kantaisä oli Portugalin kuningas Juhana I:n aviottomaksi pojaksi arveltu Alfonso (Afonso, k. 1461), jolle kuningas Alfonso V antoi vuonna 1442 Bragançan herttuan arvon. Kun Portugali vuonna 1640 uudelleenitsenäistyi Espanjasta, hänen jälkeläisensä, Bragançan kahdeksas herttua João valittiin kuninkaaksi nimellä Juhana IV. Bragançan herttua oli tämän jälkeen Portugalin kruununperijälle kuulunut arvo. Kun Portugalin siirtomaa Brasilia julistautui itsenäiseksi vuonna 1822, sen ensimmäiseksi keisariksi valittiin kuningas Juhana VI:n vanhin poika Pedro I, joka isänsä kuoltua vuonna 1826 luovutti Portugalin kruunun tyttärelleen Maria II:lle. Brasilian valtaistuimen hän luovutti vuonna 1831 alaikäiselle pojalleen Pedro II:lle. Pedro II syöstiin vallasta vuonna 1889 ja hänen kuollessaan vuonna 1891 suvun brasilialainen haara sammui mieslinjalta. Brasilialaisen sukuhaaran viimeinen edustaja oli vuonna 1921 maanpaossa kuollut prinsessa Isabella.
Portugalissa suvun viimeinen hallitsija oli vuonna 1853 kuollut Maria II. Sen jälkeen Portugalia hallitsivat Maria II:n jälkeläiset Pietari V (1853–1861), Ludvig I (1861–1889), Kaarle I (1889–1908) ja Emanuel II (1908–1910), jotka kuuluivat hänen aviomiehensä Ferdinand II:n edustamaan Saksi-Coburg-Gotha-sukuun, mutta jotka lasketaan usein osaksi samaa Bragançan dynastiaa. Vuonna 1910 vallankumouksella syrjäytetty Emanuel II oli Ferdinand II:sta alkaneen Bragança-Saksi-Coburg-Gothan suvun viimeinen edustaja. Varsinainen Bragançan suku jatkui vielä Maria II:n sedän, vuonna 1834 syrjäytetyn vallananastajakuningas Mikaelin (Don Miguel) jälkeläisistä, jotka ovat käyttäneet Bragançan herttuan arvoa.
Bragançan suvun nykyinen päämies on kuningas Mikaelin pojanpojanpoika Duarte Pio de Bragança (s. 1945).
Brasilian prinsessa Isabellan Orléans-sukuiset jälkeläiset muodostavat Orléans-Bragança-suvun.
International Trot
International Trot on vuonna 1959 New Yorkissa ensimmäistä kertaa järjestetty kansainvälinen ravikilpailu, jota on myös kutsuttu ravihevosten epäviralliseksi MM-kilpailuksi. Se järjestettiin 36 kertaa vuosina 1959–1995 ja jälleen 20 vuoden tauon jälkeen 2015. Vuoteen 1988 saakka kilpailupaikkana oli Long Islandilla sijainnut Roosevelt Raceway, jonka lopetettua toimintansa International Trot siirtyi Yonkers Racewaylle.
Suomalaishevosista International Trotiin on kutsuttu Charme Asserdal, joka vuonna 1979 sijoittui kolmanneksi Heikki Korven ajamana. Vuonna 2015 mukaan kutsuttiin lämminveristen suomenmestaruuden syyskuussa voittanut Seabisquit, mutta hevonen ei kuitenkaan osallistunut kilpailuun.
Johannes Kastajan skiitta (Suuri lavra)
Johannes Kastajan skiitta (,, myös Johannes Edelläkävijän skiitta, Prodromoksen skiitta) on ortodoksinen Suuren lavran alaisuuteen kuuluva skiitta eli sivuluostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on Athoksen romanialainen Johannes Kastajalle omistettu skiitta, kun taas alueen toinen Johannes Kastajan skiitta on kreikkalainen.
Johannes Kastajan skiitta oli alun perin kreikkalainen kelja. Se myytiin romanialaisille munkeille vuonna 1857, jolloin siitä tuli skiitta. Skiitta sijaitsee Suuren lavran ja Pyhän Kolminaisuuden skiitan välissä. Skiitan kirkko (kyriakon) on rakennettu vuonna 1866.
Skiitassa noudatetaan kinobioottista kilvoittelutapaa. Vuonna 2011 skiitassa oli 41 asukasta. Skiitan kirjastossa on 130 käsikirjoitusta ja noin 5 000 painettua kirjaa, joista suuri osa romaniaksi.
Garage Days Re-Revisited
Garage Days Re-Revisited on thrash metal -yhtye Metallican vuonna 1987 julkaistu EP. Se ei sisältänyt lainkaan yhtyeen omia kappaleita, vaan kaikki kappaleet olivat cover-versiota toisten yhtyeiden kappaleista. EP:n sisältö julkaistiin uudelleen yhtyeen cover-kokoelmalla Garage Inc. vuonna 1998.
Kappalelista
Kappaleiden nimien perässä yhtye, joka oli kappaleen alkuperäinen esittäjä.
Miska Toiviainen
Toiviainen tuomittiin vuonna 2004 puolentoista vuoden ehdolliseen vankeuteen 14-vuotiaan lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä ja lapsipornon hallussapidosta.
Winand Osiński
Winand Osiński (22. elokuuta 1913 Gladbeck – 11. huhtikuuta 2006) oli puolalainen kestävyysjuoksija. Hän kilpaili vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä ja jäi miesten maratonjuoksussa 47. sijalle ajalla 2.54.38,2. Osińskin henkilökohtainen ennätys siinä oli 2.43.06 (1951).
Lajittelualgoritmi
thumb|312x312px|Lomituslajittelun vaiheet esitettynä kaaviona. Luvut järjestetään pienimmästä suurimpaan (viimeinen rivi). Lajittelualgoritmit eli järjestämisalgoritmit ovat varsin keskeisiä algoritmeja ohjelmistotekniikassa. Lajittelualgoritmin tarkoitus on järjestää lista sovittuun järjestykseen, esimerkiksi numero- tai aakkosjärjestykseen. Lajittelualgoritmeilla on keskeinen merkitys sovelluksissa, jotka käsittelevät suuria tietomääriä. Lajittelualgoritmien nopeutta on tutkittu ohjelmistotekniikassa verrattain paljon niiden merkittävyyden vuoksi. Parhaiden yleiskäyttöisten lajittelualgoritmien asymptoottinen suoritusaika on luokkaa O(nlog n).
Yleisimpiä lajittelualgoritmeja
Lajittelualgoritmeja on kehitetty paljon, yleisimmät algoritmit ovat:
Sopivan algoritmin valinta riippuu käytettävän tietojoukon koosta, tietojoukon sisällön arvojakaumasta, käytössä olevan muistin määrästä ja tavoitteena olevasta suoritustehosta. Lopputuloksen kannalta oleellista on tietää halutaanko lajittelualgoritmin olevan vakaa vai riittääkö epävakaa -algoritmi.
Lajittelualgoritmien luokittelu
Lajittelualgoritmit voidaan luokitella sen mukaan, toimiiko lajittelualgoritmi paikallaan ja onko se vakaa:
Vakaita lajittelualgoritmeja ovat mm:
Minimitilassa toimivat muun muassa:
Esimerkki: Pöydällä on neljä korttipakan korttia, jotka haluamme järjestää sekä aakkos- että numerojärjestykseen:
ruutu 9, pata 10, hertta 9, hertta 11
Käytämme Epävakaata lajittelualgoritmia järjestämään listan aakkosjärjestykseen:
hertta 11, hertta 9, pata 10, ruutu 9
Kortit ovat nyt numerojärjestyksessä ja jokainen numero on omalta kohdaltaan myös aakkosjärjestyksessä.
Suoritusajoista
Yleisesti voidaan todeta, että luokkaa O(n2) olevat algoritmit ovat liian tehottomia käytettäväksi. Logaritmifunktio taas kasvaa niin hitaasti, että O(n log n) luokkaa olevat algoritmit ovat jo kelvollisia - näissä termin log n painoarvo siis vähenee syötteen kasvaessa. O(n) luokkaa olevat algoritmit toimivat erittäin nopeasti, mutta vaativat vastaavasti usein lisätilaa/lisäinformaatiota järjestämiseen.
Lajittelualgoritmin oikea valinta on erittäin tärkeää. Mikäli tiedetään ennalta syötteen kasvavan suureksi, ei käytetä hitaita algoritmeja. Vastaavasti, jos tiedetään syötteen jäävän useimmissa tapauksissa pieneksi, voidaan käyttää hitaampia (yksinkertaisempia) toteutuksia: hajautustaulujen alkioiden ketjutuksessa esiintyvän linkitetyn listan järjestäminen tehdään usein lisäyslajittelulla, sillä alkioiden määrä jää usein pieneksi. Esimerkki algoritmin valinnan merkityksestä: Oletetaan: - Suoritin A suorittaa 1 000 000 alkeisoperaatiota sekunnissa. - Suoritin B suorittaa 1 000 000 000 alkeisoperaatiota sekunnissa. - Algoritmien suoritusvakiokerroin on 40 (korkean tason ohjelmointikieli)
Reaali suoritusaika eri kokoisilla lukusyötteillä väliltä 0..9 suhteessa käytettyyn algoritmiin:
Algoritmi Syötteen koko Operaatioita Käytetty aika - Lisäyslajittelu B:llä 1 000 000 40 000 000 000 000 ~11h 6min 20sec Laskentalajittelu A:lla 10 000 000 400 000 400 ~6min 21sec
Siis: huolimatta siitä, että B on 1000 kertaa nopeampi suoritin ja B:n saama syöte on 10 kertaa pienempi, aikaa lajitteluun tuhrautui 11 tuntia kauemmin, kuin jos valittaisiin laskentalajittelu.
Voidaan todistaa, että suuruusarvojen vertailuun perustuvan lajittelualgoritmin asymptoottinen suoritusaika on aina vähintään kertaluokkaa O(n log n), jossa n on lajiteltavien alkioiden lukumäärä. (Kuitenkaan esimerkiksi Counting sort ei toimi vertailulla.)
Esimerkiksi lomituslajittelu on vakaa, mutta ei toimi paikallaan vaan vaatii alkioille O(n) lisämuistia. Sen suoritusnopeus on kuitenkin aina O(n lg n). Sen sijaan Insertion sort on vakaa ja toimii paikallaan, mutta sen suoritusnopeus on pahimmillaan kertaluokkaa O(n2).
Yleinen pikalajittelu vaatii keskimäärin O(n log(n)) vertailua, mutta pahimmassa tapauksessa O(n<SUP>2</SUP>), jos järjestettävät alkiot ovat jo valmiiksi järjestyksessä. Pikalajittelu on kevyt ja nopea lähes kaikilla suorittimilla, joka tekee siitä nopeamman kuin muut O(n log(n))-algoritmit. Pikalajittelun tilavaatimus on O(log n) keskimäärin ja O(n) pahimmassa tapauksessa. Pikalajittelun pahimman tilanteen välttämiseksi voidaan siihen liittää algoritmi, joka ennen järjestämistä sekoittaa järjestettävät alkiot epäjärjestykseen.
Yhdysvaltain siirtomaat
thumb|Yhdysvallat ja sen siirtomaat
Ojamonkangas
Ojamonkangas on Lohjan 10. kaupunginosa. Kerrostalovaltainen, Lohjanharjun rinteessä sijaitseva Ojamonkangas sijaitsee kolmen kilometrin päässä Lohjan keskustasta lounaaseen. Pohjoisessa sen erottaa Ojamosta Ojamonharjuntie.
Yhdysvaltain siirtomaat
Yhdysvaltain siirtomaat ovat alueita, jotka ovat tai ovat olleet Yhdysvaltain hallinnassa, mutta ne eivät kuulu suoraan liittovaltioon eli niillä ei ole osavaltion asemaa.
Ojamonkangas
Kaupunginosa sai alkunsa 1960-luvulla, kun asuntopulan vaivaaman Lohjan kauppalan kauppalanjohtaja Toivo Peltonen kävi neuvotteluja maahankinnoista Ojamon kartanon omistajan Antti Savolaisen kanssa. Vuonna 1963 päästiin sopimukseen, jolla kauppala osti Savolaiselta 40 hehtaarin alueen. Kaupan jälkeen kauppala teetti alueelle asemakaavan, ja seuraavana vuonna julistettiin urakkakilpailu koko alueen rakentamisesta. Kilpailun voitti Ruola Oy, jonka kanssa kauppala allekirjoitti 20. tammikuuta 1965 sopimuksen paitsi koko alueen rakennuskannan, myös kunnallistekniikan rakentamisesta.
Yhdysvaltain siirtomaat
Yhdysvallat oli laajentumishaluinen valtio heti itsenäistymisestään lähtien ja maa laajenikin itsenäisyyden ensimmäisen sadan vuoden aikana Atlantilta Tyynellemerelle asti. Laajeneminen tapahtui sekä maa-alueiden ostoilta (muun muassa Lousianan alue Ranskalta) ja sodilla, kuten 1846-1848 käydyn Meksikon–Yhdysvaltain sodan kautta. Vuonna 1867 Yhdysvallat osti Venäjältä Alaskan, josta tuli myöhemmin Yhdysvaltain 49. osavaltio 1959. Samoin kävi Havaijille, joka joutui Yhdysvaltain hallintaan 1898 ja josta myös tuli osavaltio vuonna 1959.
Ojamonkangas
Ensimmäisen kerrostalon, As. Oy. Ojamonrinteen rakentaminen alkoi 28. tammikuuta 1965, ja rakennus valmistui saman vuoden marraskuussa. Viimeinen Ruolan rakentama talo valmistui elokuussa 1972 Reunakadulle. Sen jälkeen Ojamonkankaalle on suuntautunut vain vähäistä täydennysrakentamista: vuosina 1983-1984 Rakennusliike Haka rakensi kolme taloa ja yhdeksän asuntoa käsittäneen rivitaloyhtiön, ja vuonna 1991 Lohjan kaupunki rakensi Lempinkadun päähän neljän asunnon rakennuksen sosiaalitoimen käyttöön.
Yhdysvaltain siirtomaat
Vaikka Yhdysvallat perinteisesti vastusti eurooppalaista kolonialismia, tuli maasta vuonna 1898 käydyn Espanjan ja Yhdysvaltojen sodan seurauksena merkittävä siirtomaavalta. Espanja joutui luovuttamaan Tyynenmeren ja Karibian siirtomaansa Yhdysvalloille 20 miljoonalla dollarilla, kuten Filippiinit, Guamin ja Puerto Ricon. Guam ja Puerto Rico ovat Yhdysvaltain hallinnassa nykyäänkin, mutta Filippiinit itsenäistyi heti toisen maailmansodan jälkeen. Myös Kuuba joutui Yhdysvaltojen hallintaan muutamaksi vuodeksi ennen itsenäistymistään. Samoa jaettiin vuonna 1899 Saksan ja Yhdysvaltain kesken ja Yhdysvaltain osasta tuli Amerikan Samoa, joka on Yhdysvaltain hallinnassa nykyäänkin. Yhdysvaltain Neitsytsaaret ostettiin Tanskalta vuonna 1917 ja saaret ovat olleet Yhdysvaltain hallinnassa siitä lähtien. Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvalloille siirtyi Japanin Kansainliiton mandaatilla saamat siirtomaat Tyynellä valtamerellä; johon kuuluivat nykyiset Mikronesian liittovaltio, Marshallinsaaret, Pohjois-Mariaanit ja Palau. Pohjois-Mariaaneja lukuun ottamatta kaikki ovat sittemmin itsenäistyneet. Vuonna 1856 maa oli hankknut yli 100 asumatonta saarta hallintaan niin sanotun Guano Islands Actin perusteella, nämä saaret ovat Yhdysvaltain hallinnassa vielä nykyäänkin.
Victor Baltard
thumb|Victor Baltard Victor Baltard (1805–1874) oli ranskalainen arkkitehti. Hän suunnitteli muun muassa rautarakennetta käyttämällä vuosina 1852–1859 rakennetut Pariisin keskushallit les Halles, jotka purettiin vuonna 1969, ja varhaista uusrenessanssia edustavan Saint Augustinin kirkon, jota alettiin rakentaa vuonna 1860.
Sillanpää
Sillanpää on suomalainen sukunimi, joka esiintyy myös paikannimenä. Nykyisenä sukunimenään sitä käyttää 4 690 suomalaista. Ulkomailla asuvista suomalaisista lähes 237 käyttää sitä nykyisenä sukunimenään.
Ranskan avoin tennisturnaus 2012
Vuoden 2012 Ranskan avoin tennisturnaus järjestettiin 27. toukokuuta – 11. kesäkuuta 2012 Pariisissa. Se oli kaikkiaan 111. Ranskan avoin tennisturnaus ja vuoden toinen Grand Slam -turnaus.
Miesten kaksinpeliturnauksen voitti Rafael Nadal jo ennätyksellisen seitsemännen kerran. Naisten puolella mestariksi selviytyi Marija Šarapova, joka voitti Ranskan avoimet ensimmäistä kertaa urallaan. Samalla hän nousi maailmanlistan ykköseksi.
Poisjäännit
Turnauksesta jäivät pois miesten puolella Gaël Monfils polvivamman vuoksi, Mardy Fish väsymyksen vuoksi ja Kei Nishikori vatsalihasvamman takia. Robin Söderling ei osallistunut turnaukseen mononukleoosin takia. Naisten puolella turnauksen jättivät väliin loukkaantumisten vuoksi Andrea Petkovic ja Daniela Hantuchová. 11:nneksi sijoitettu Vera Zvonarjova puolestaan vetäytyi loukattuaan olkapäänsä.
Tapahtumia
Yksi naisten voittajasuosikeista, Yhdysvaltain Serena Williams hävisi heti ensimmäisellä kierroksella ranskalaiselle Virginie Razzanolle. Ensimmäisen erän voittanut Williams johti toisessa erässä tie-breakia 5–1, mutta Razzano voitti toisen erän tie-breakilla 7–5. Kolmas, ratkaiseva erä meni Razzanon nimiin 6–3, viimeisen syöttövuoron kestäessä 24 minuuttia. Roger Federer nousi toisen kierroksen voitollaan eniten Grand Slam -turnauksissa otteluvoittoja ottaneeksi miespelaajaksi ohi Jimmy Connorsin. Federer saavutti 234:nnen voittonsa voitettuaan Adrian Ungurin neljässä erässä.
Katrine Lunde
Katrine Lunde (ent.  Haraldsen, s. 30. maaliskuuta 1980 Kristiansand) on norjalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edustaa kaudella 2017–2018 Vipers Kristiansandia. Aiemmin hän on edustanut muun muassa tanskalaisseuroja Aalborg DH ja Viborg HK, unkarilaista Győri ETO KC:tä sekä venäläistä Rostov-Donia. Pelipaikaltaan Lunde on maalivahti.
Lunde voitti Norjan joukkueessa olympiakultaa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012 sekä saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. MM-mitaleita hänellä on neljä, joista yksi on kultaa, ja EM-mitaleita kuusi, joista viisi on kultaista. Norjan maajoukkueessa Lunde pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2002, ja kaikkiaan hän on pelannut 279 maaottelua, joissa hänen on onnistunut tehdä kolme maalia.
Ennen Unkariin siirtymistään Lunde pelasi tanskalaisseuroissa ja voitti Viborg HK:n pelaajana käsipallon naisten Mestarien liigan kahdesti vuosina 2009 ja 2010.
Lunde on ollut aviossa norjalaisen jalkapalloilijan Tom Reidar Haraldsenin kanssa. Lunden kaksoissisar Kristine Lunde-Borgersen on myös käsipallon olympiavoittaja ja moninkertainen arvokisamitalisti.
Sarvipiispanhattu
Ulkonäkö ja koko
Sarvipiispanhattu on pallomainen, 10–25 cm korkeaksi kasvava, vihreä, ja pinnaltaan valkoisten solukarvojen (trikoomien) muodostamien tupsujen peittämä. Varsiuurteiden väleissä on seitsemän tai kahdeksan hyvin terävää harjannetta. Areolit eli kääpiöversot ovat pyöreitä ja niissä on viidestä kymmeneen keltaista tai ruskeanmustaa piikkiä, jotka ovat mutkittelevia, litistyneitä, hieman taipuisia ja kolmesta seitsemään sentin pituisia. Kukat ovat neljästä kuuteen cm leveitä, keltakehäisiä, kehän nielu on punertava. Kukassa on makea tuoksu. Hedelmä avautuu tyvestään.
Levinneisyys
Sarvipiispanhattu on kotoisin Chihuahuan aavikolta Pohjois-Meksikosta.
Käyttö
Sarvipiispanhattua viljellään koristekasviksi, ja sitä näkee silloin tällöin kukkakaupoissa.
M/S UND Adriyatik
M/S UND Adriyatik on turkkilaisen U.N Ro-Ro İşletmeleri A.Ş:n omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2001 Flensburger Schiffbau-Gesellschaftin telakalla Flensburgissa, Saksassa. Kuollutta painoa laivalla on 14 200 tonnia. UND Adriyatik on rekisteröity Turkin lipun alle ja sen kotisatama on Istanbul.
UND Adriyatikin sisaraluksia ovat M/S Maersk Vlaardingen, M/S UND Birlik, M/S Maersk Voyager, M/S UND Ege ja M/S UND Atılım.
Tekniset tiedot
Pituutta UND Adriyatikilla on 193 metriä, leveyttä 26 metriä ja syväys on 7,4 metriä. Laivan koko tilavuus (bruttovetoisuus) (GT) on 22 900 ja matkustus- ja lastitilojen tilavuus (nettovetoisuus) (NT) 6 870. Aluksen lastikapasiteetti on 3 256 metriä ja konttikapasiteetti on 512. Laivan huippunopeus on 21,5 solmua.
Laivan pääkoneina on kaksi MaK 9M43 dieselmoottoria, jotka yhdessä kehittävät 16 200 kilowatin tehon.
Käyttöhistoria
9. kesäkuuta 2001 alus laskettiin vesille ja 29. syyskuuta se luovutettiin Und Denizcilik A.S:n omistukseen, joka rekisteröi sen Turkin lipun alle nimellä UND Adriyatik. Kotisatamaksi tuli Istanbul. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Istanbulissa sijaitsevan Pendikin ja Italian Triesten välillä. Matkaan kuluu aluksella aikaa 52 tuntia. Vuodesta 2004 vuoteen 2005 saakka alus oli U.N. Deniz Tasimaciligi A.S:n omistuksessa, jonka jälkeen alus siirtyi U.N Ro-Ro İşletmeleri A.Ş:n omistukseen.
Tulipalo
left|400px|thumb|Palavan UND Adriyatikin sijainti 6. helmikuuta 2008 ja päivää myöhemmin.
Varhain keskiviikkoaamuna 6. helmikuuta 2008 alus syttyi tuleen noin 24 kilometrin päässä Kroatian rannikolla sijaitsevasta Rovinjin kaupungista länteen. Alukselta annettiin hätäsanoma kello 4.04 paikallista aikaa. UND Adriyatik oli matkalla Istanbulista Triesteen. Koko 22-henkinen miehistö ja yhdeksän matkustajaa pelastettiin läheltä kulkevalle kreikkalaiselle M/S Ikarus Palace -alukselle, joka kuljetti heidät Italian Venetsiaan. Lastina UND Adriyatikillä oli 100–200 tonnia öljyä, yhdeksän tonnia muita vaarallisia aineita ja 200 rekkaa.
Kroatialaiset sammutuslentokoneet ja hinaajat saapuivat pian paikalle yrittämään sammuttaa paloa. Lentokoneet poistuivat kuitenkin pian, sillä niistä ei tilanteessa ollut hyötyä. Tulipalo sai alkunsa aluksen sisältä, joten sitä ei ollut mahdollista sammuttaa ulkopuolelta. Hinaajat kuitenkin jatkoivat veden suihkuttamista UND Adriyatikin runkoon tarkoituksena alentaa lämpötilaa ja estää rungon mahdollisia vaurioita. Pelättiin myös räjähdystä, jos tuli olisi yltänyt polttoainetankkeihin saakka. Merivirtaukset kuljettivat alusta kohti Kroatian rannikkoa. Alus oli myös ympäröity puomeilla mahdollisten öljyvuotojen varalta, mutta niiltä vältyttiin. Aamulla 7. helmikuuta laiva paloi yhä ja sen sijainti oli noin kahdeksan kilometriä Brijunin saarilla sijaitsevasta kansallispuistosta. Iltapäivällä tulipalo saatiin hallintaan ja Kroatian rannikko säästyi öljykatastrofilta.
Sammutusoperaatiossa oli mukana Alankomaista saapuneita laivapalojen asiantuntijoita, jotka laivan omistaja oli palkannut.
17. helmikuuta alus sijaitsi noin kahdeksan kilometrin päässä merellä kroatialaisesta Pulan kaupungista, kun italialaiset hinaajat alkoivat hinata alusta kohti Triesteä. 19. helmikuuta UND Adriyatik saapui Triesteen.
Lähteet
400px|thumb|oikea|UND Adriyatik ja kaksi hinaajaa 10. helmikuuta 2008.
Aiheesta muualla
Uutiset:
Valokuvia ja videoita:
Markus Drake
Markus Vilhelm Drake (e. Lång; s. 29. toukokuuta 1976 Espoo) on suomenruotsalainen kansalaisaktivisti. Hän oli Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden puheenjohtajana vuosina 2001–2003 ja Euroopan vihreiden nuorten hallituksen jäsen ja tiedottaja 2005–2007 sekä Euroopan vihreiden nuorten pääsihteeri 2010–2011.
Betty Helsengreen
Betty Helsengreen (26. lokakuuta 1914 Kööpenhamina – 29. joulukuuta 1956) oli tanskalainen näyttelijä. Hänen vanhempansa olivat näyttelijät Martha ja Gunnar Helsengreen. Hänen isoisänsä oli Albert Helsengreen. Hän opiskeli Casinolla ja debytoi siellä 2. syyskuuta 1931 Anna Hardenbergin roolissa Johannes Damin ja Emil Reesenin operetissa Skønjomfru.
Helsengreen esiintyi paitsi teatterissa ja radiossa, myös useissa elokuvissa. Hän kuoli lyhyesti sairastettuaan. Hänellä oli kuollessaan mies Frederik Pedersen ja 12- ja 15-vuotiaat tyttäret.
Markus Drake
Drake työskentelee katolilaisen kehitysyhteistyöjärjestö CIDSE:n (Coopération Internationale pour le Développement et la Solidarité) tiedottajana Brysselissä. Hän on vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen ja oli ehdokas vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiirissä.
Yksityiselämä
Drake on naimisissa saksalaisen europarlamentaarikko Ska Kellerin kanssa. He tutustuivat Euroopan vihreiden nuorten hallituksessa vuonna 2005 Draken toimiessa tiedottajana ja Kellerin toisena puheenjohtajista. He asuvat Brysselissä ja Berliinissä.
Draken äiti Sunniva Drake on toiminut aktiivisesti seksismin vastaisessa työssä. Hänen isänsä Fredrik Lång on kirjailija.
30. toukokuuta
30. toukokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 150. päivä (151. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 215 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 29. toukokuuta, 31. toukokuuta
Reggie Davani
Reginald "Reggie" Davani (s. 5. helmikuuta 1980) on papuauusiguinealainen jalkapalloilija. Hän pelasi ensi kertaa Papua-Uuden-Guinean maajoukkueessa vuonna 1998. Hän on pelannut useissa ammattilaisseuroissa Papua-Uudessa-Guineassa, Salomonsaarilla, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Davani on pelannut myös futsalia.
M/S Eivor
pienoiskuva|230px|M/S Eivor lastaamassa [[Pärnäinen|Pärnäisten yhteysaluslaiturissa.]] M/S UTÖ (ent. Eivor, alun perin Baldur, ) on suomalainen yhteysalus, joka liikennöi Saaristomerellä reittiä Pärnäinen–Berghamn–Nötö–Aspö–Jurmo–Utö.
Aluksen rakensi Islannissa Thorgeir & Ellert -telakka vuonna 1990. Alus liikennöi nimellä Baldur vuoteen 2006 saakka Islannin luoteisrannikon yhteysaluksena kotisatamanaan Stykkisholmur. Vuonna 2006 turkulainen Rosita-varustamo osti aluksen ja toi sen Merenkulkulaitoksen kilpailutuksessa voittamalleen Utön reitille. Rosita Oy voitti Utön reitin kilpailutuksen myös vuonna 2016 alkaneeksi kaudeksi, mutta operointi ja alus myytiin vuoden 2018 alusta Saariston Meritie Oy:lle. Keväällä 2020 aluksen päämoottorit vaihdettiin nykyiset päästövaatimukset täyttäviksi. Samalla myös aluksen ravintola ja keittiö saivat uuden ilmeen. Alus sai myös takaisin alkuperäisen nimensä M/S Baldur.
Utön pituus on 39,40 metriä, ja sille mahtuu 19 henkilöautoa ja 195 matkustajaa. Aluksella on ravintola, jossa on A-oikeudet.
19.5.2023 vahvistetun kaupan myötä ms Baldur, ms Kökar ja ms Tuuli siirtyvät klo 12.00 Suomen Saaristovarustamo Oy:n omistukseen. Kaupan myötä myös Utö-reitin operointivastuu siirtyy Suomen Saaristovarustamo Oy:lle.
Synanthedonini
Synanthedonini on lasisiipisten tribus, joka sisältää 737 kuvattua lajia.
Tuotantotalous
Tuotantotalous on yritysten taloudellista ja tuotannollista toimintaa tarkasteleva oppiaine. Se aloja ovat erityisesti tuotannonjohtaminen, logistiikka, laatujohtaminen, laskentatoimi, rahoitus, markkinointi, teknologiajohtaminen, henkilöstövoimavarojen johtaminen, tuotekehitys ja liikkeenjohdon strategia. Tarkastelualueeseen kuuluu myös ympäristövaikutusten hallinta, esimerkiksi kierrätys ja sen kannattavuus. Tuotantotalous käsittää aiheita yritysstrategiasta tuotantolinjan ohjaukseen. Se käsittelee ihmisistä, materiaaleista, informaatiosta, laitteista ja energiasta koostuvia järjestelmiä, niiden suunnittelua, käyttöönottoa ja kehittämistä.
Tuotantotalous suhteessa muihin insinööritieteisiin
Tuotantotalous, englanniksi industrial engineering and management, erottuu muista insinöörien perinteisistä osaamisalueista siinä, että sitä voidaan soveltaa kaikkiin tuotannon aloihin, kuten teollisuuteen, yritysten, kuntien ja kolmannen sektorin toimintaan (panosten muuttamista tuotoksiksi). Esimerkkejä tuotantotalouden soveltamiskohteista ovat huvipuiston jonojen lyhentäminen, leikkaussalin toiminnan tehostaminen, tuotteiden jakelukanavien hallinta, sekä halvempien ja luotettavampien autojen valmistaminen. Tyypillisesti tuotantotalouden osaajat tehostavat prosesseja, kehittävät tuotteiden valmistettavuutta ja laatua sekä kehittävät koko toiminnan tuottavuutta.
Tuotantotalous kohdistaa huomionsa tehokkaaseen suunnitteluun sekä tuotannon tai palvelun hallintaan käsittelemällä sekä tuotekehitystä, tietojärjestelmiä, laatujohtamista, tuotannon johtamista, varaston hallintaa, kirjanpitoa sekä muita organisaation toimintaan vaikuttavia aihealueita. Oleellista on, että nämä arvoa luovat toiminnot kohdennetaan markkinoilla tunnistettujen mahdollisuuksien pohjalta.
Kansainväliset vastineet
Kansainvälisesti tuotantotaloutta vastaa usein ilmaisu industrial engineering tai operations management. Industrial ja operations management ovat alun perin keskittyneet lähinnä tuotteiden tai palveluiden tuottamiseen ja toimittamiseen. Nykyisin oppeja sovelletaan kuitenkin laajemmin, esimerkiksi valtion ja kunnanhallintoon (mm. terveydenhuoltoon). Saksankielisissä maissa tuotantotaloutta vastaava termi on Wirtschaftsingenieurwesen. Hollannissa ja Belgiassa vastaava hollanninkielinen termi on technische bedrijfskunde. Ruotsissa suomalaisia tuotantotalouden yliopisto-opintoja vastaa industriell ekonomi, Norjassa industriell økonomi).
Tyypillisiä alueita, joita käsitellään ovat tuotannonohjaus, sisäinen laskentatoimi, strategia, laatujohtaminen, tuotekehitys ja innovaatiojohtaminen, logistiikka, ostotoiminta (supply management) ja ergonomia. Näiden lisäksi myös erilaisten tietojärjestelmien, esimerkiksi toiminnanohjausjärjestelmien (ERP) rooli korostuu.
thumb|300px|Tuotantotalouden opintosuunnan opetusohjelma lukuvuonna 1968-69 I-III vsk
Kognitivismi
Kognitivismi on teoria ja tutkimussuunta psykologiassa ja kognitiotieteessä, sekä oppimisteoria ja metodologia kasvatustieteissä.
Tuotantotalous
Historia
Helsingin teknillisen reaalikoulun aloittaessa toimintansa vuonna 1849 jo heti alkuvaiheessa opetettiin myös kirjanpitoa. Sitä voidaan pitää tuotantotalouden piiriin kuuluvan opetuksen alkuna. Oppilaitoksen kehittyessä vuonna 1879 Suomen polyteknilliseksi opistoksi lisättiin sen opetusohjelmaan kirjanpidon lisäksi kansantalous ja teollisuuslainsäädäntö. Opiston muuttuessa Suomen Teknilliseksi Korkeakouluksi vuonna 1908 perustettiin heti teollisuustalouden lehtoraatti ja kansantalouden professuuri. Teollisuustalous sai professuurin vuonna 1921, silloin yhdistettynä yleisen koneopin ja teollisuustalouden professuurina. Työpsykologian opetus alkoi vuonna 1947 erikoisopettajan voimin, josta kehittyi sitten vuonna 1951 työpsykologian ja työnjohto-opin professuuri. Tähänastisen kehityksen lähtökohta oli nähtävästi se, että tekniikan piirissä toimivat tarvitsevat myös näiden aineiden antamia tietoja.
Kognitivismi
Kognitivistisen teorian mukaan mielen toiminta voidaan kuvata ja selittää kvantitatiivisilla ja tieteellisillä menetelmillä. Klassisen kognitivismin (symbolinen paradigma, klassinen komputationalismi) teorian mukaan mieli voidaan kuvata symbolirakenteilla operoivana tiedonkäsittelynä. Kognitiotieteissä kognitivistinen tutkimus soveltaa tätä taustateoriaa käyttäen mielen toiminnan tutkimukseen matemaattista ja laskennallista mallintamista kokeellisen psykologian tutkimusmenetelmiä. Generatiivinen kielitiede on alkujaan myös kognitivistinen aatesuuntaus.
Tuotantotalous
Historia
Tuotantotalouden nimellä kulkeva käsite on syntynyt Suomessa 1960-luvulla ulkomaisten esikuvien mukaisesti tarkoittamaan tietoainesta, jonka pohjalta tähdätään yritysten toiminnan taloudellisuuteen ja kannattavuuteen. Osana insinööritehtävien hoidon edellyttämiä tietoja se on alun perin liittynyt lähinnä teollisuudessa esiintyviin kysymyksiin. Sittemmin se on laajentunut käsittämään muitakin aloja, joilla insinöörikoulutuksen pohjalta voidaan toimia.
Kognitivismi
Kognitiivinen psykologia on psykologian haara, joka rakentuu historiallisesti kognitivismin varaan. Kognitiotiede on puolestaan teoreettisempi ja filosofisempi tieteenala, joka tutkii yleisesti kognitiota ja tietoilmiöitä. Generatiivinen kielitiede kuvaa kielen mekanismeja tiedonkäsittelyjärjestelmänä.
Tuotantotalous
Historia
thumb|left|300px|Tuotantotalouden opintosuunnan opetusohjelma lukuvuonna 1968-69 IV vsk
Kognitivismi
Kognitivismista tuli psykologian valtavirtaa 1900-luvun loppupuolella sen syrjäyttäessä behaviorismin kokeellisen psykologian taustaideologiana. Kognitivismi ei niinkään hylkää behaviorismia kokonaisuudessaan, vaan oikeastaan laajentaa behavioristista psykologiaa hyväksymällä sisäisten mielentilojen olemassaolon, mutta tavallaan "määrittelee ne uudelleen" symbolirakenteina (subjektiivisten tajunnantilojen sijaan).
Tuotantotalous
Historia
Tuotantotalouden opintosuunta perustettiin Teknilliseen korkeakouluun sen koneinsinööriosastolle vuonna 1966. Tämän ohessa tuotantotalouden opintosuunnan opiskelijat järjestäytyivät tuotantotalouden kerho Prodekoksi. Näinä aikoina syntyi tuotantotalouteen alusta alkaen erikoistava korkeakouluinsinöörien koulutus ja siitä vastaava Tuotantotalouden laitos Koneinsinööriosastolla. Tuotantotalous-käsitteen sisältö vakiintui tämän seurauksena. Vuoden 1979 tutkinnonuudistuksessa sai opintosuunta nimen tuotantotalouden koulutusohjelma. Tuotantotalouden laitos muodostettiin vuonna 1996 tuotantotalouden osastoksi, jolloin se irrotettiin Konetekniikan osastosta itsenäiseksi.
Kognitivismi
Kognitivismin suosio johtui pitkälle behavioralismia vastaan 1950-luvulla yhä enenevästi kasautuneesta kritiikistä, kuten Noam Chomskyn argumenteista. Hänen mukaansa kieltä on mahdotonta oppia puhtaasti ehdollistamalla, joten sen oppimiseen vaaditaan myötäsyntyisiä kykyjä.
Tuotantotalous
Historia
Uusiin teknillisiin korkeakouluihin on perustettu Teknillisen korkeakoulun esikuvan mukaan tuotantotalouden opetusta niiden edellyttämine laitoksineen ja virkoineen. Näin on tapahtunut Lappeenrannan ja Tampereen teknillisissä korkeakouluissa sekä Oulun yliopiston teknillisessä tiedekunnassa ja Vaasan yliopistossa ekonomikoulutukseen liittyvänä. (Olkkonen 1997) Tuotantotalous kuuluu myös useiden ammattikorkeakoulujen opetusohjelmaan.
Opintojen sisältö
Tuotantotalouden opinnot ovat yhdistelmä taloutta, tekniikkaa, johtamista, työpsykologiaa, kansainvälisyyttä ja informaatioteknologiaa ja viime kädessä opintojen sisältö on aina opiskelijasta ja koulusta kiinni.
Yliopistokoulutus
Yliopistoissa tuotantotalouden koulutusohjelmat ovat Aalto-yliopistossa Otaniemessä, Tampereen ja Lappeenrannan–Lahden teknillisissä yliopistoissa sekä Oulun että Vaasan yliopistoissa. Helsingin kauppakorkeakoulussa on mahdollista valmistua ekonomiksi (maisteritutkinto) tuotantotalouden koulutusohjelmaa pitkälti vastaavasta Logistiikan ja Palvelutalouden koulutusohjelmasta sekä englannin kielisestä Logistics and Service Economics -koulutusohjelmasta. Tuotantotaloudessa pääaineeksi voi valita esimerkiksi teknillisessä korkeakoulussa toimitusketjun johtamisen, innovaatiojohtamisen, suorituskyvyn johtamisen, teollisuustalouden, työpsykologian ja johtamisen, strategian ja kansainvälinen liiketoiminnan, teollisuuden kehittämisen ja johtamisen tai ympäristöjohtamisen ja vastuullisen liiketoiminnan. Yliopistossa tuotantotaloudesta voi suorittaa tekniikan kandidaatin ja diplomi-insinöörin tutkinnon; Vaasassa tuotantotalouden tutkinto on kauppatieteiden kandidaatin/maisterin tutkinto, jossa suuntautumisvaihtoehdot ovat joko tuotekehitys/laatujohtaminen tai tuotannonohjaus/logistiikka. Vaasan yliopistossa on tarjolla myös englanninkielinen tuotantotalouden maisteriryhmä.
Ammattikorkeakoulutus
Ammattikorkeakouluissa tuotantotalouden insinöörikoulutusohjelmat ovat Varkaudessa Savonia-ammattikorkeakoulussa, Metropolia Ammattikorkeakoulussa, Imatralla Saimaan ammattikorkeakoulussa, Hämeen ammattikorkeakoulussa (HAMK) Valkeakoskella, Centria-ammattikorkeakoulussa Ylivieskassa ja Kokkolassa, Satakunnan ammattikorkeakoulussa, Kemi-Tornion ammattikorkeakoulussa ja Turun ammattikorkeakoulussa.
Jatkokoulutus
Tuotantotalouden valtakunnallinen tutkijakoulu toimii Aalto-yliopistossa Otaniemessä. Se kouluttaa tekniikan tohtoreita ja lisensiaatteja, joiden tutkimus suuntautuu tuotantotalouteen.
Tuotantotalouden jatkokoulutusta tarjoaa myös Tampereen Yliopisto, josta voi valmistua tekniikan lisensiaatiksi ja tohtoriksi, joiden tutkimus on suuntautunut tuotantotalouteen. Lisäksi Tampereen Yliopisto tarjoaa tuotantotalouden jatkokoulutusta myös Porin yliopistokeskuksen kampuksella.
Helsingin kauppakorkeakoulussa koulutetaan logistiikan ja palvelutalouden tohtoreita logistiikan aineen tohtoriohjelmassa. Logistiikan väitöskirjojen aiheet liittyvät koko toimitusketjun strategiseen, taktiseen ja operatiiviseen suunnitteluun sisältäen hankintatoimen, tuotannonsuunnittelun ja jakelun. Väitöskirjoissa kehitellään sekä yleisempiä liiketoimintamalleja että spesifimpiä, numeeriseen mallintamiseen ja optimointiin perustuvia malleja.
Lisäksi Metropolia Ammattikorkeakoulussa ja Savonia-ammattikorkeakoulussa Varkaudessa voi opiskella ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon tuotantotaloudesta (Master's Degree in Industrial Management).
Alumneja
Tunnettuja suomalaisia tuotantotalouden alumneja ovat muun muassa:
Supersportin maailmanmestaruussarja
Supersport (Eni FIM Supersport World Championship, Supersport World Championship, lyh. WorldSSP) on ratamoottoripyöräilyn supersport-luokan maailmanmestaruussarja. Supersport on superbikea pienempien katupyörien luokka.
Monissa maissa on omat kansalliset supersport-sarjansa. EM-sarjaa on ajettu vuodesta 1990 ja MM-sarjaa vuodesta 1997 lähtien.
Keijo Suksi
Keijo Aatos Suksi (3. elokuuta 1931 Kuopio – 1. helmikuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja kansanedustaja 1970–1972.
Keijo Suksi valittiin Suomen sosialidemokraattisen puolueen edustajaksi Kuopion läänin vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 1970. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuoden 1968 vaalissa. Hän toimi myös Kuopion kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana, Kuopion kaupunginhallituksen jäsenenä sekä useissa alueellisissa luottamustehtävissä.
The Legend of Zelda: Majora’s Mask
The Legend of Zelda: Majora’s Mask on Nintendo Entertainment Analysis and Developmentin kehittämä toimintaseikkailupeli, jonka Nintendo julkaisi Nintendo 64:lle vuonna 2000. Se on kuudes osa The Legend of Zelda -pelisarjassa. Peli on julkaistu myös Nintendo GameCube:lle The Legend of Zelda: Collector’s Edition -kokoelmassa ja Wiin Virtual Console -palvelussa. Majora’s Mask on myynyt maailmanlaajuisesti 3,36 miljoonaa kappaletta.
Sarjan päähenkilö Link seikkailee pelissä Terminan maassa, toisin kuin Hyrulessa, johon useimmat sarjan pelit sijoittuvat. Mysteerinen Kadonneen metsän lapsi, Skull Kid, on saanut teoillaan kuun poistumaan radaltaan ja iskeytymään kohti Terminaa. Pelaajalla on kolme päivää aikaa saada asiat järjestykseen. Hänen on suoriuduttava erilaisista haasteista matkustamalla toistuvasti ajassa taaksepäin, jolloin hän palaa aina pelin ensimmäiseen päivään. Majora’s Maskia pidetään synkimpänä sarjan pelinä, laajalti siitä syystä, että pelissä on teemana lähestyvä maailmanloppu.
Pelaaminen on keskitetty toistuvasti pelattavan kolmen päivän ympärille ja erilaisten naamareiden käyttämiselle. Pelin läpäiseminen ja pelissä edistyminen vaativat monenlaisten naamareiden käyttöä. Erilaiset laulut kontrolloivat ajan virtaamista ja avaavat reittejä neljän temppelin luo, jotka Linkin on läpäistävä. Toisin kuin Ocarina of Time, Majora’s Mask vaatii Nintendo 64:llä pelattaessa Expansion Pak -muistinlaajennusta, joka mahdollistaa sekä suuremman määrän hahmoja ruudulla että paremmat grafiikat. Majora’s Mask sai kriitikoilta hyvän vastaanoton.