cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Joan Verdú
Ura
Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Deportivo La Coruñaan. Ensimmäisen maalinsa Deportivossa hän teki 11. helmikuuta 2007 ottelussa Villarrealia vastaan. Kausi 2008–2009 oli Verdún läpimurto kausi, kun Deportivon pitkäaikainen pelintekijä Juan Carlos Valerón kärsi muutamista vaivoista. Verdú nousi näin joukkueen pelinrakentajaksi ja oli läpi kauden joukkueen tärkeimpiä pelaajia. Hän teki kaudella seitsemän maalia.
Hänen sopimuksena umpetui kesällä, eikä osapuolet päässeet yhteisymmärrykseen jatkosopimuksesta niin hän palasi takaisin synnyinseuduilleen Kataloniaan. Hän teki nelivuotisen sopimuksen Espanyolin kanssa.
Otterthal
Otterthal on kunta Itävallassa, Ala-Itävallan osavaltion Neuenkirchenin piirikunnassa. Asukkaita kunnassa on 595 (2009). Pinta-alaa Otterthalilla on 6,17 neliökilometriä.
Otterthalissa toimii Volksschule-koulu, jossa lukukaudella 2009–2010 on kolme luokkaa. Itävaltalais-englantilainen filosofi Ludwig Wittgenstein muutti syyskuussa 1924 Otterthaliin, jossa hän toimi opettajana Volksschulessa. Wittgenstein erosi virastaan vuonna 1926.
Luettelo paaveista
Tämä on luettelo paaveista Vatikaanin virallisen vuosikatsauksen, Annuario Pontificion, mukaan. Varhaiset vuosilukutiedot ovat suuntaa-antavia. Katolinen kirkko on ajoittain muuttanut virallista kantaansa siitä, ketkä henkilöt on laskettu paaveiksi minäkin aikoina.
Aiheesta muualla
Catholic Encyclopedia:
Pave
A1 Liga
A1 Liga on Kroatian korkein koripallosarja.
Liigan syyskaudella kymmenen joukkuetta pelaavat ensin 18 ottelun sarjan, jonka neljä parasta pääsevät toiseen vaiheeseen. Toisessa vaiheessa kyseiset neljä joukkuetta sekä Adrianmeren liigassa pelaavat neljä joukkuetta pelaavat toisen vaiheen, jossa ratkaistaan Kroatian mestari.
Joukkueet kaudella 2012–2013
Adrianmeren liigassa:
Pavel Tretjakov
250px|thumb|Ilja Repin, Pavel Mihailovitš Tretjakov, 1901. 250px|thumb|[[Ivan Kramskoi, Vera Nikolajevna Tretjakova, 1876.]] Pavel Mihailovitš Tretjakov (27. joulukuuta (J: 15. joulukuuta) 1832 Moskova – 16. joulukuuta (J: 4. joulukuuta) 1898 Moskova) oli venäläinen kauppias, taidekerääjä, filantrooppi ja mesenaatti, joka tunnetaan nimeään kantavasta taidekokoelmasta ja museosta, Tretjakovin galleriasta.
Pavel Tretjakov aloitti taiteen keräämisen vuonna 1856 hankkimalla kaksi maalausta. Ensimmäinen näistä oli Vasili Hudjakovin maalaus Kahakka suomalaisten salakuljettajien kanssa (1853).
Elämä
Pavel Tretjakov ei ollut ainoastaan intohimoinen taiteen keräilijä, vaan hän jatkoi kauppiassukunsa perinteitä elämänsä loppuun asti toimien isänsä ja isoisänsä tavoin liike-elämässä. Vuonna 1860, jolloin hän oli 28-vuotias, hän testamenttia laatiessaan määritteli itse selkeästi tehtävänsä. Se oli sellaisen julkisen ja kaikille avoimen kaunotaiteiden säilytyspaikan perustaminen, joka toisi monille hyötyä ja kaikille, sukuun ja säätyyn katsomatta, mielihyvää. Testamenttiin sisältyi lisäys: "Haluaisin jättää jälkeeni kansallisen gallerian, se on gallerian, joka koostuu venäläisten taiteilijoiden tauluista.". Tretjakov käytti koko loppuelämänsä tämän periaatteen toteuttamiseen.
Tretjakov seurasi 1880-luvun jälkipuolen taide-elämän nousua ja reagoi nopeasti maansa kulttuurin uusiin muutoksiin. Hän huolehti siitä, että kaikkea sellaista, missä hän saattoi tunnistaa aitoa lahjakkuutta ja todenmukaista elämänkuvausta, hankittiin hänen kokoelmiinsa. Vaikka Tretjakov ei saanut erityistä taiteellista koulutusta, hänellä oli sivistynyt ja hienostunut taiteellinen vaisto, jonka avulla hän pystyi valitsemaan suuresta taulujen määrästä merkittävimmät ja venäläiselle koulukunnalle luonteenomaisimmat teokset. Tretjakov ei toiminut ainoastaan omien mieltymystensä ja makunsa mukaisesti, vaan pystyi myös arvioimaan teosten merkityksen venäläisen taiteen historialle. Taiteilijat arvostivat häntä jakaen yhteisen päämäärän, tukien toisiaan ja luottaen toisiinsa tavoitteessaan, jonka päämääränä oli perustaa venäläisen taiteen museo.
Pavel Tretjakov ymmärsi etevien aikalaistensa merkityksen ja halusi säilyttää jälkipolville heidän henkilöhahmonsa. Tretjakovin tilauksesta syntyi muotokuvagalleria 1870-luvun venäläisen kulttuurielämän vaikuttajista, kirjailijoista, säveltäjistä ja monista muista taiteen alan toimijoista. Tilaustöitä Tretjakoville maalasivat muun muassa Vasili Perov, Ivan Kramskoi, Nikolai Nevrev, Nikolai Ge ja Ilja Repin. Muotokuviin ikuistuivat niin Aleksandr Ostrovski, Fjodor Dostojevski, Ivan Turgenev, Leo Tolstoi, Anton Rubinstein, Pjotr Tšaikovski kuin moni muu merkittävä venäläisen taiteen vaikuttaja. Mallien valinta kertoo Tretjakovin ymmärtäneen heidän panoksensa arvon venäläiselle kulttuurille.
Vuonna 1892 Pavel Tretjakov lahjoitti omansa ja jo kuolleen veljensä kokoelmat, yhteensä yli kolmetuhatta teosta, Moskovan kaupungille. Kokoelmasta muodostettiin Tretjakovin galleria. Elämänsä loppuun eli vuoteen 1898 asti hän jatkoi toimintaansa gallerian hyväksi ja huolehti sen kokoelmien täydentämisestä.
Kalle Helin
Kalle Helin (s. 13. elokuuta 1976 Rauma) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta kykeni myös pelaamaan vasemmalla.
Helin on Rauman Kisa-Veljien kasvatti. Hän pelasi FC Jazzissa Veikkausliigaa neljä ottelua kaudella 2000 ja kuusi ottelua kaudella 2002. Maaleja hän ei otteluissa tehnyt. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla Helin teki 29. huhtikuuta 2000 Jazzin pelatessa kotiottelun Jokereita vastaan.
Helin on toiminut futsalseura PS Villan Futsal-ykkösessä pelaavan edustusjoukkueen pelaajavalmentajana.
Holkeri
Holkeri voi olla:
Vanda Juknaitė
Vanda Juknaitė (s. 29. marraskuuta 1949 Papiliai) on liettualainen kirjailija. Hänen tuotantonsa käsittää esseitä, näytelmiä ja novelleja.
Juknaitė opiskeli liettuan kieltä Vilnan yliopistossa ja työskenteli sen jälkeen opettajana Klaipėdan konservatoriossa ja vuodesta 1975 kasvatustieteellisessä korkeakoulussa. Lisäksi hän on työskennellyt katulasten, asunnottomien ja vammaisten parissa.
Vuonna 2008 Liettuan valtio palkitsi hänet toimistaan tehdä liettualainen kulttuuri maailmalla tunnetuksi ja ymmärretyksi.
The Oranges
The Oranges on yleisesti käytössä oleva epävirallinen yhteisnimitys Essexin piirikunnassa, New Jerseyssä sijaitseville neljälle kunnalle, joiden kaikkien nimessä on sana Orange. Kunnat ovat Orange, East Orange, South Orange ja West Orange. Kolme viimeksi mainittua ovat syntyneet irtautumalla ensimmäisestä, joka on saanut nimensä Vilhelm I Oranialaisen mukaan.
thumb|Thomas Edisonin tehdas West Orangessa
Orange kuului alun perin osana Newarkiin; silloin siitä käytettiin nimeä Newark Mountains. 7. kesäkuuta 1780 Newark Mountainsin asukkaille järjestettiin virallinen äänestys, jossa alueen nimeksi päätettiin vaihtaa Orange. Tuolloin suuri osa alueen väestöstä tavoitteli irtautumista Newarkista. Orange kuitenkin sai itsenäisen kunnan oikeudet vasta 27. marraskuuta 1806. Kaupungiksi se järjestäytyi 31. tammikuuta 1860. Lähes heti se alkoi jakautua pienempiin osiin lähinnä siksi, etteivät asukkaat päässeet keskenään sopuun siitä, kuinka julkisten palveluiden rahoitus tulisi järjestää. South Orange itsenäistyi Orangesta 26. tammikuuta 1861, Fairmount (joka myöhemmin liitettiin osaksi West Orangea) 11. maaliskuuta 1862, East Orange 4. maaliskuuta 1863 ja West Orange (johon samalla liittyi Fairmount) 14. maaliskuuta 1863.
Nykyään Oranget eroavat paljon toisistaan. Kaikki neljä kuntaa tosin kuuluvat osavaltionsa varakkaimpiin, mutta Orange ja East Orange ovat melko kaupunkimaisia ja työväenluokkaisia, kun taas South Orange ja West Orange ovat säilyneet esikaupunkimaisina. Orangen ja East Orangen väestö on pääosin afroamerikkalaisia; south- ja westorangelaisista taas suurin osa on valkoihoisia. Vaikka alueen kunnat ovat virallisesti itsenäisiä eikä niillä ole yhteistä hallintoa (muutoin kuin piirikunnallisella tasolla), niistä monissa yhteyksissä, esimerkiksi tienviitoissa, käytetään epävirallista yhteisnimeään.
Seppo Evwaraye
Seppo Evwaraye vietti osan lapsuudestaan Vaasassa, osan Nigeriassa, josta hänen isänsä on kotoisin. Toinen Evwarayen isoveljistä tutustutti hänet amerikkalaiseen jalkapalloon. Evwaraye innostui lajista heti. Evwaraye on valittu Suomessa vuoden jenkkifutaajaksi vuosina 2002 ja 2007.
Pelaajaura
Evwarayen ura alkoi Vaasassa, West Coast Vikings -joukkueessa. 17-vuotiaana hän lähti ensimmäisen kerran ulkomaille pelaamaan. Vaihto-oppilasvuotenaan Nebraskan yliopistossa Evwarayelle tarjottiin mahdollisuutta harjoitella ja pelata yliopiston joukkueessa, Nebraska Cornhuskersissa. Viestintätieteitä opiskelleen Evwarayen pelipaikka Nebraskassa oli ensin puolustuksen linjassa, jossa hän pelasi kaksi ensimmäistä kauttaan. Kolmantena vuonna hän siirtyi hyökkäyksen linjaan, ulommaksi linjamieheksi. Evwaraye valmistui Nebraskan yliopistosta, mutta häntä ei valittu NFL:n valintatilaisuudessa.
Seppo Evwarayen piti tehdä ensimmäinen vapaan agentin NFL-sopimus Carolina Panthersin kanssa vuonna 2006, mutta työlupaan liittyvien ongelmien takia hän ei pystynyt allekirjoittamaan pelaajasopimusta. Evwarayen seuraava NFL-seura oli Minnesota Vikings. Tilaisuus tarjoutui loppukesällä 2007, kun Vikings palkkasi hänet pelaajakehitysohjelman puitteissa harjoitusjoukkueen kansainväliseksi kiintiöjäseneksi. Sopimuksen pykälien mukaan Evwarayea ei saanut nostaa kauden aikana Vikingsin pelaavaan kokoonpanoon, mutta hän harjoitteli joukkueen mukana.
Seppo Evwaraye siirtyi Saksaan, Kölniin. Keväällä 2007 Evwaraye pelasi hyökkäyksen linjassa sittemmin toimintansa lopettaneessa NFL Europassa, Cologne Centurions -joukkueessa. Kesällä 2007 hän siirtyi takaisin Minnesota Vikingsin vahvuuteen, mutta kaudella 2008 hänen sopimuksensa purettiin olkapäävamman ja -leikkauksen takia. Kuntoutuksen jälkeen Evwaraye pohti peliuran jatkoa, vaihtoehtoina muun muassa joko Canadian Football League tai jokin Euroopan seurajoukkueista.
Evwarayen kaksi veljeä pelaavat Vaahteraliigassa ja Suomen maajoukkueessa. Ari Evwarayen pelipaikka on puolustuksen linjamies ja tukimies Porvoon Butchersissa ja Efe Evwaraye on tukimies, joka siirtyi myös kaudelle 2009 Butchersin paitaan. Efe on voittanut Vaahteramaljan vuonna 2004 Helsingin Roostersin riveissä ja Ari Porvoon Butchersin riveissä vuonna 2005.
Veljeskolmikko pelasi ensi kertaa samassa joukkueessa, kun Seppo siirtyi Butchersin riveihin kaudelle 2009. Kolmikko debytoi vierasottelussa Seinäjoella, kolmikon kotikaupungin Vaasan lähituntumassa.
Evwarayen päätti pelaajauransa syyskuussa 2010 Vaahteraliigan finaalivoittoon Porvoon Butchersin riveissä. Hän palasi kuitenkin pelikentille Wasa Royalsissa kaudella 2019. Kauden 2020 jälkeen Evwaraye ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Evwarayen urasta kertova kirja Vain muutaman dollarin tähden julkaistiin vuonna 2010. Kirjan kirjoitti urheilutoimittaja Pasi Roimela.
Valmennusura
Evwaraye toimi kotikaupunkinsa amerikkalaisen jalkapallon edustusjoukkueen, Wasa Royalsin päävalmentajana syksystä 2012 syksyyn 2016. Syksyyn 2016 saakka hän vastasi joukkueen valmentamisesta, markkinoinnista, yhteistyösuhteuden hoitamisesta, ottelutapahtumien järjestämisestä ja pelaajahankinnoista, mutta kiireiden vuoksi luopui valmentamisesta. Hän toimii myös seuran hallituksen puheenjohtajana. Evwarayen alaisuudessa Wasa Royals selvityi vuonna 2016 ensimmäisellä pääsarjakaudellaan välieriin saakka.
Hugh McElhenny
thumb|Hugh McElhenny vuonna 2014. Hugh Edward McElhenny (31. joulukuuta 1928 – 17. kesäkuuta 2022 ) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon keskushyökkääjä. Hänen NFL-joukkueinaan olivat vuosina 1952–1964:
McElhenny kelpuutettiin sekä Pro (1970) että College Football Hall of Fameen (1981). Hän oli kuusinkertainen Pro Bowl -pelaaja ja NFL:n 1950-luvun All-Decade Teamin jäsen.
Berossos
Berossos (, tai Berosus; 200-luku eaa.) oli babylonialainen historiankirjoittaja, jonka noin vuonna 279 eaa. kirjoittamasta Babylonian historiasta Babyloniaka on säilynyt katkelmia.
Berossos syntyi Kaldeassa mutta muutti myöhemmin asumaan Kreikkaan Kosin saarelle, jonne hän perusti astrologiakoulun. Ei ole kuitenkaan varmaa, onko babylonialainen Berossos sama henkilö kuin monien kreikkalaisten ja latinalaisten historioitsijoiden mainitsema astrologi Berossos. Berossoksen on arvioitu eläneen Aleksanteri Suuren kuoleman ja vuoden 268 eaa. välisenä aikana eli joka tapauksessa yli kaksi sataa vuotta Nebukadressarin jälkeen.
Noin vuonna 280 eaa. Berossos kirjoitti teoksen Babyloniaka tarkoituksenaan selittää Mesopotamian vanhaa kulttuuria kreikkalaisille. Varteenotettaviksi lähteiksi Berossoksen kirjoitukset tekee se, että hän toimi Marduk-jumalan pappina Babylonissa ollessaan. Finkelin mukaan hänellä oli tästä syystä ensi käden tietoa sumerilaisesta ja akkadilaisesta savitaulukirjallisuudesta, jota oli kirjoitettu silloin jo yli tuhannen vuoden ajan ja jota yhä kirjoitettiin Babylonin akatemioissa. Berossoksen oppineisuus ja ennustustaito tunnettiin myös Ateenassa. Koska kreikkalaiset kuitenkin pitivät muita kansoja barbaareina, kirjaa tuskin luettiin heidän keskuudessaan kovinkaan laajasti, eikä se ole säilynyt nykypäiviin. Sen sijaan toiset kirjoittajat ovat siteeranneet teosta, ja sitä kautta siitä on säilynyt joitakin osia, joista ilmenee niiden perustuvan pitkälti nuolenpääkirjoituksiin.
Berossos tunnettiin pitkään italialaisen munkin Annius Viterbolaisen 1400-luvun lopussa väärentämistä käsikirjoituksista, joita luultiin aidoiksi Berossoksen teoksiksi. Ne sisälsivät muun muassa kuvauksia Nooan poikien liikkeistä vedenpaisumuksen jälkeen ja innoittivat ruotsalaisia gööttiläisiä historiotsijoita.
Sulkurannan siirtolapuutarha
Sulkurannan siirtolapuutarha on Jyväskylän ainoa siirtolapuutarha. Se perustettiin Jyväsjärven etelärannalle 1948, lähelle nykyistä Kuokkalan keskustaa. Puutarhan vuokrapalstoilla on 136 mökkiä. Mökkejä voivat ostaa vain Jyväskylän kaupungin asukkaat. Alueen yhteisiä asioita hoitaa Sulkurannan siirtolapuutarhayhdistys. Alueella järjestetään muun muassa talkoita, kirpputoreja, rantakirkko, kesämatka ja monia juhlia.
Vuonna 2008 Jyväskylän kaupunki lahjoitti siirtolapuutarhan 60-vuotisjuhlan kunniaksi keskusaukiolle Pertti Karjalaisen teoksen Aurinkoportti.
Jenna Haze
Jenna Haze (oik. Jennifer Corrales, s. 22. helmikuuta 1982 Fullerton, Brea/La Habra, Orangen piirikunta, Kalifornia, USA) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän on toiminut myös Penthousen mallina.
Elämä
Jenna Haze on nuorin neljästä sisaruksesta. Hänen vanhempansa erosivat, kun hän oli lapsi. Koulussa hän pärjäsi lapsena hyvin, mutta murrosiässä kiinnostui pojista ja alkoi laiskotella ja viettää hurjaa elämää. Hän jätti 15-vuotiaana High Schoolin kesken ja teki töitä monissa matalapalkkaisissa työpaikoissa. Täytettyään 18 vuotta hän kokeili striptease-tanssijan ammattia, mutta ei pitänyt siitä, ja lopetti ensimmäisen työpäivän jälkeen.
19-vuotiaana, vuonna 2001, hän jätti pitkäaikaisen poikaystävänsä neljän vuoden seurustelun jälkeen. Omien sanojensa mukaan hän villiintyi ja juhli yökaudet. Heinäkuussa 2001 hän tapasi eräällä yöklubilla Anaheimissa joitain miehiä, joilla oli kytköksiä pornoteollisuuteen ja he suosittelivat häntä kokeilemaan taitojaan kameran edessä. Jenna oli aina ollut pornon ystävä, joten hän päätti tarttua tilaisuuteen. Seuraavana päivänä hän meni terveystarkastukseen ja sitä seuraavana hän tekikin jo ensimmäisen pornokohtauksensa elokuvassa ”Oral Adventures Of Craven Moorehead 15”, jossa vastanäyttelijänä olivat hänen agenttinsa ja hänen kaverinsa. Tarkoitus oli kuvata vain kaksois-bj, mutta hän päätyikin harrastamaan seksiä molempien kanssa kameran edessä. Sen jälkeen hän kuvasi pornoa kohtauksen toisensa jälkeen nopealla tahdilla. Pian hän kuitenkin tajusi agenttinsa vievän kaikki rahat, joten hän antoi agentilleen potkut ja alkoi edustaa itse itseään.
Lopulta hän piti pornokuvauksissa parin kuukauden tauon vuoden 2001 lopulla. Palattuaan tauolta vuoden 2002 tammikuussa hän teki anaalikohtauksen Jill Kelly Productionsin (JKP) elokuvaan ”100% Anal” vastanäyttelijänään Steven St. Croix. Jill Kelly itse ohjasi kohtauksen ja piti niin paljon Jennan työstä, että tarjosi hänelle vakituista sopimusta, jonka Jenna lopulta pienen epäröimisen jälkeen allekirjoitti huhtikuussa 2002. Pian tämän jälkeen hän rakastui erääseen kameramieheen ja törmäsi moraaliseen ongelmaan; hän ei halunnut maata toisten miesten kanssa, jos se pilaisi hänen parisuhteensa. Siksi hän päätti tehdä jatkossa pornokohtauksia vain naisten kanssa. Se onnistuikin hyvin, koska Jenna myöntää aina olleensa biseksuaali ja aina ennemmin harrastavansa seksiä naisen kuin miehen kanssa. Vuonna 2003 hän voitti kaksi AVN-palkintoa, paras uusi tähtönen ja paras masturbointikohtaus, alkoi kirjoittaa kolumneja FOX-lehdelle, ja avasi nettisivunsa. Vuonna 2004 hän esiintyi HBO:n pornoteollisuudesta kertovassa minisarjassa ”Pornucopia” ja kokeili ensimmäisen kerran ohjaamista ohjaamalla pornoelokuvan ”Gonzo - Jenna Haze Style”.
JKP ajautui lopulta taloudellisiin vaikeuksiin vuonna 2005 ja kolmen vuoden sopimuksen jälkeen Jenna jätti JKP:n huhtikuussa 2005. Samoihin aikoihin kariutui hänen parisuhteensa kameramiehen kanssa ja kesäkuussa 2005 Jenna ilmoitti alkavansa jälleen tehdä pornokohtauksia myös miesten kanssa. Lokakuusta 2005 lähtien hän on seurustellut ohjaaja/tuottaja Jules Jordanin kanssa, jonka elokuvassa ”Jenna Haze Dark Side” Jenna teki ensimmäisen kohtauksen mustan miehen kanssa. Vuoden 2007 alussa julkaistiin elokuva ”Interactive Sex With Jenna Haze”, joka kipusi nopeasti myyntilistojen kärkeen, ja PremiumCash alkoi luotsata hänen virallisia nettisivujaan. Vuodesta 2004 lähtien hän on esiintynyt myös tanssijana (featured dancer) eri puolilla Yhdysvaltoja.
Tulevaisuuden suunnitelmistaan Jenna toteaa haluavansa jatkaa pornon tekemistä ainakin niin kauan kunnes kyllästyy esiintymään kameran edessä.
Betania
Betania eli al-Eizariya tai al-Izzariya on 2 200 asukkaan kylä Öljymäen itäpuolella Jerusalemissa. Pitkään Betania oli köyhä noin sadan asukkaan arabiasutus, mutta 1990-luvun lopulta alkaen se on kasvanut voimakkaasti turismin myötä. Kylän tunnetuin nähtävyys on Lasaruksen hauta. Arabit kutsuvat kylää El-Azarijeksi.
Uudessa testamentissa Betania oli Lasaruksen ja hänen sisariensa Marian ja Martan kotikylä. Jeesus vieraili siellä usein, ja kylän läheisyyteen sijoitetaan myös hänen taivaaseenastumisensa.
Myös Johannes Kastajan kastepaikan nimenä mainitaan Betania, mutta sen sijaintia ei tiedetä sen tarkemmin kuin että se sijaitsi Jordanin toisella puolella.
Juotostina
thumb|Tyypillinen elektroniikassa käytettävä juotostinarulla Juotostina on juottimella sulatettava metalliseos, jolla juotetaan metallikappaleita toisiinsa.
Elektroniikassa
Elektroniikan kytkennöissä juotostinalla juotetaan yhteen elektroniikassa käytettäviä osia, joiden halutaan olevan sähköisessä yhteydessä toisiinsa. Tavallisessa juotostinassa on noin 60 % tinaa ja noin 40 % lyijyä. Seossuhde vaikuttaa juotostinan sulamislämpötilaan. Kun seos on tarkasti (tina) Sn 62,13 p-% (lyijy) Pb 37,87 p-%. on sulamispiste alhaisimmillaan eli 183 °C. Tällaista seosta kutsutaan eutektiseksi seokseksi, ja se muuttuu sulamispisteessä suoraan sulasta kiinteäksi. Muilla seossuhteilla on tietty lämpötila-alue, jossa juotostina on tahnamainen, eli seossuhteella voidaan vaikuttaa kuinka kauan kestää sen muuttuminen sulasta kiinteäksi.
1. heinäkuuta 2006 alkaen EU-maissa on rajoitettu tiettyjen haitallisten aineiden käyttöä sähkö- ja elektroniikkalaitteissa RoHS-direktiivillä. Tämän vaikutuksesta kulutuselektroniikan juotemateriaaleista on poistunut lyijy. Tina-lyijyn korvaajaksi on tullut useita eri vaihtoehtoja, joista Sn 96,5-Ag 3-Cu 0,5 on yleisin ns. SAC-juote. Myös juotteet ilman hopeaa ovat osoittautuneet toimiviksi, esimerkiksi aaltojuotosprosessiin soveltuva juoteseos tina-kupari Sn 99,3-Cu 0,7. Myös uudemmat mikroseostetut lejeeringit ovat tulleet markkinoille (esimerkiksi Stannol FLOWTIN). Mikroseostuksella pyritään parantamaan lyijyttömien tinaseosten käsiteltävyyttä ja juotettavuutta.
Juotostina myydään yleensä 0,2–1,5 millimetrin paksuisena lankana. Sopiva paksuus riippuu käyttötarkoituksesta. Juotoslangan sisällä on 1–5 % hartsia (juoksutetta, fluksia) sisältävää kanavaa. Hartsi puhdistaa liitoskohdan juottamista haittaavasta oksidi- ja sulfidikerroksesta sekä helpottaa tinan leviämistä juotettavaan kohteeseen.
Unikkolinna
thumb|Kivivallia Unikonlinnan laella. Unikkolinna tai Unikonlinna on Janakkalan kunnassa Rehakan kylässä sijaitseva linnavuori.
Muinaislinna sijaitsee metsämaastossa mäellä, joka on 100 metriä pitkä, 50 metriä leveä ja noin 20 metriä ympäristöään korkeammalla. Mäki on soikean muotoinen, ja se on asettunut luode-kaakko-suuntaisesti. Rinteillä sijaitsee kaksi geologien mukaan ihmisten rakentamaa vallien jäännöstä. Luoteisrinteessä sijaitsee noin 20 metriä pitkä, 1,0–1,5 metriä leveä ja 0,5–0,7 m korkea vallin jäännös. Toinen valli sijaitsee mäen kaakkoispäässä, ja se on 21 metriä pitkä.
Arkeologit ovat esittäneet toisistaan eriäviä käsityksiä siitä, ovatko mäellä olevat rakenteet muinaislinnan varustuksia vai eivät.
Kansanperinteessä
Unikonlinnasta kertoi ensimmäisen kerran Johannes Kristerinpoika Velinus, joka oli Janakkalan kirkkoherrana vuosina 1670–1680. Hän kertoi: ”Unikonlinnassa näkyy vuorelle suuria kiviä ympäriinsä asetettuina, niin kuin linna (Skantz) on ollut. Jättiläiset ovat muinoin siellä keskenään tapelleet.”
H. J. Appelgren kuvailee Unikonlinnaa seuraavasti: ”Linna sijaitsee kaakosta luoteeseen menevällä kallioharjanteella Sitä ympäröi kolmelta puolen tasainen, metsittynyt alankomaa, joka ulottuu Rehakan kartanoon lännessä ja Rehakan järveen. Se on 24 metriä korkea. Kukkula on päältä soikeanmuotoinen, 130 askelta pitkä ja 50 askelta leveä. Sen kaakkoispää nousee harjulta penkereinä. Päälle noustaessa on vastassa 25 askeleen mittainen kivivallin jäännös. Koillinen vierre ja lounainen puoli ovat jyrkkä. Vuoren eteläkulmasta pääsee mäen päälle noin 10 askeleen levyistä rotkoa myöten. Tämä on varustettu matalaksi rakennetulla vallilla kaakosta lounaaseen. Pohjoispäässä on mäen poikki lounaasta koilliseen noin 20 askeleen pituinen vallinpätkä.”
Unikonlinna on todennäköisesti ollut pakanuuden aikainen pakolinna, kuten muutkin Suomen noin sadasta muinaislinnasta. Unikonlinna voitaneen sijoittaa noin vuoden 800 jaa. vaiheille.
Joukahainen
thumb|250px|[[Joukahaisen kosto, Akseli Gallen-Kallela, 1897]] Joukahainen on Kalevalan ja kalevalaisten kansanrunojen henkilö, nuori ja laiha Lapin tietäjä. Hän esiintyy muun muassa Väinämöisen vihollisena kertomuksissa, jotka liittyvät maailman syntyyn.
Proposition 8
thumb|Kuva esitystä kannattavasta [[mielenosoitus|mielenosoituksesta.]] Proposition 8 (, viralliselta nimeltään California Marriage Protection Act) oli kansanäänestyksessä hyväksytty, 5. marraskuuta 2008 voimaan tullut lakiehdotus. Ehdotuksen myötä Kalifornian perustuslakiin lisättiin pykälä, joka rajaa osavaltiossa avioliiton vain eri sukupuolta oleville pareille. Ehdotus lisäsi pykälän 7.5 perustuslain lukuun 1:
Joukahainen
Kalevalan Joukahainen
Joukahainen kadehti Väinämöisen laulutaidosta kerrottuja huhuja, ja päätti mennä haastamaan tämän miekan mittelöön eli kaksintaisteluun. Hän matkusti kolme päivää, kunnes törmäsi Väinämöisen rekeen. Väinämöinen ei suostunut miekkailemaan, vaan keksi muita kilpailuja paremmuuden selvittämiseen. He loihtivat kilpaa, jonka päätteeksi Väinämöinen lauloi hänet suohon. Suosta pelastautuakseen Joukahainen lupasi Väinämöiselle siskonsa Ainon puolisoksi. Aino kuitenkin hukuttautui, sillä hän ei halunnut vaimoksi vanhalle Väinämöiselle. Siskonsa menetyksestä suuttuneena Joukahainen ampui merta ylittävää Väinämöistä varsijousellaan ja suisti tämän mereen.
Proposition 8
4. elokuuta 2010 lakimuutos kumottiin Yhdysvaltain perustuslain vastaisena Perry v. Schwarzenegger -oikeusjutun yhteydessä osavaltion piirioikeudessa; tuomari Vaughn R. Walker totesi lain olevan ristiriidassa perustuslain 14. lisäyksen due process- ja equal protection -periaatteita vastaan. Tapauksen käsittely etenee todennäköisesti eteenpäin liittovaltion 9. piirin vetoomustuomioistuimeen (johon Kalifornia kuuluu) ja sieltä Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen.
Joukahainen
Kansantarujen Joukahainen
Kalevalaisessa kansanrunoudessa, sellaisena kuin Elias Lönnrot ja muut runonkerääjät sitä kohtasivat matkoillaan, Joukahainen taisteli Väinämöisen kanssa jo maailman luomisen aikoihin. Yleinen maailman syntykertomus alkaa sillä, että kerrotaan lappalaisen vihaavan Väinämöistä ja vaanivan tätä. Väinämöinen ratsastaa veden päällä, ja lappalainen ampuu hänet mereen. Jotkut kertomukset ulottuvat vielä aikaisempiin tapahtumiin. Niissä Väinämöinen ja Joukahainen ovat saman äidin, Iro-neidon lapsia. He lähtevät yhtä matkaa kulkemaan, mutta ajautuvat erilleen ja käyvät toistensa kimppuun. Väinämöinen voittaa joko taikansa tai miekkansa avulla, mutta katkera Joukahainen kostaa. Maailmankaikkeus syntyy, kun sotka munii munansa Väinämämöisen polvelle, kun hän on suistunut veteen.
Dune II
Dune II: Battle for Arrakis (pohjois-amerikassa nimellä Dune II: The Building of a Dynasty) on Westwood Studiosin kehittämä ja Virgin Interactiven julkaisema reaaliaikainen strategiapeli, joka on julkaistu vuonna.
Joukahainen
Kansantarujen Joukahainen
Kalevalan kokoaja Elias Lönnrot siirsi Joukahaisen ja Väinämöisen kilpalaulannan kuitenkin huomattavasti luonnollisempiin olosuhteisiin sekä aikaan, kun maailma oli jo hyvän aikaa valmistunut.
Paljon on siis tapahtunut jo ennen maailman syntymää. Tässä ei ole myyttisen maailmankuvan puitteissa mitään outoa tai ristiriitaista. Monien kansojen, myös suomalaisten mytologiassa ennen maailman syntymää vallitsi alkuaika, jolloin jumalaiset ensimmäiset olennot vaikuttivat ja tekivät ensimmäisiä asioita. Näistä olennoista ja niiden tekemisistä polveutuvat maailman piirteet. Lappalaisen ja Väinämöisen yhteenotoista polveutuu paitsi eräänlaisena "sivutuotteena" maailmankaikkeus, myös lappalaisten ja muidenkin noitien oletettu katkera vihamielisyys, ja ihmisten vihanpito yleensäkin.
Dune II
Peli perustuu Frank Herbertin Dyyni-kirjasarjaan. Peliä varten luotiin uusi suku, Ordos, jota ei ole kirjoissa tai niihin pohjautuvassa elokuvassa.
Joukahainen
Kansantarujen Joukahainen
Kaikista todellisista ja myyttisistä vihollisista juuri lappalainen koettiin perustavimmaksi ensimmäiseksi viholliseksi, vihollisuuden perikuvaksi. Tämä saattoi johtua siitä, että lappalaiset edustivat mytologian pahinta ilmansuuntaa, pohjoista. Toisaalta tämä päävihollinen oli kuitenkin alun perin Väinämöisen veli. Ehkä Joukahaisesta tuli varsinaisesti Lappalainen vasta hänen alkaessaan hautoa kostoa. Vasta silloin häntä alettiin nimittäin tarinoissa kutsua lappalaiseksi, ja tuolloin hän sai lapinnoidan tunnusmerkit, katkeran taikavoimaisen vihan ja noidannuolet.
Dune II
Vaikkakaan peli ei ollut ilmestyessään ensimmäinen lajityyppinsä strategiapeli, sen pelimekaniikka loi vankan pohjan tuleville seuraajilleen. Tämän vuoksi Dune II onkin nykyaikaisen reaaliaikaisen strategiapelin kantamuoto. Myöhemmät saman lajityypin pelit erosivat merkittävästi Dune II:sta. Pelin toiminta-ajatus yhdisti kevyttä strategiaa ja reaaliaikaista joukkojen liikuttelua.
Joukahainen
Kansantarujen Joukahainen
Joukahaisen myöhemmistä vaiheista tiedetään varsin vähän. Ehkä hänen ajateltiin ottavan aika ajoin yhteen sankarien kanssa. Eräs runonlaulaja kertoi itse Pohjolan isännän olevan Joukahainen, mutta tämä on vain yksittäinen tieto. Tällä hän tarkoitti Pohjolan hääjuhlista kertovissa tarinoissa esiintyvää isäntää. Myyttiset Pohjolan häät tapahtuvat kuitenkin toisissa kertomuksissa aivan toisessa paikassa, nimittäin Päivölässä, joka lienee alkuperäisempi tapahtumapaikka. Päivölän isännäksi Joukahainen tuskin kuitenkaan sopisi.
Dune II
Pelistä julkaistiin uusintapainos nimellä Dune 2000 vuonna 1998.
Vaikutteet
Pelin tekijät ottivat vaikutteita useista aikaisemmista peleistä.
Joukahainen
Timo Heikkilän teoria
Timo Heikkilän hypoteesin mukaan Joukahainen oli mahdollisesti jumalolento, jonkinlainen jumal-Väinämöisen vastavoima, joiden taistelusta maailma syntyi. Tässä Heikkilä on nähnyt dualistisen maailmankäsityksen siten, että hyvää edustava Väinämöinen on kuitenkin juuri ja juuri niskan päällä.
Dune II
Vaikutteet
TurboGrafx-16-konsolin Military Madness (1990) yksinkertainen käyttöliittymä, nopeat taistelut ja selkeät grafiikat vaikuttivat Dune II:een.
Civilizationin (1991) teknologiakehitys ja resurssien hallinta saivat vastineensa Dune II:n tehtaissa ja rohdon louhinnassa. Civilizationissa tutkimattomia alueita peittänyt musta verho otettiin käyttöön myös Dune II:ssa.
Populous (1989) osoitti, että hiiriohjaus oli reaaliaikaisessa pelissä tärkeä ominaisuus.
Suurin vaikutus oli Sega Mega Driven pelillä Herzog Zwei (1989), joka oli reaaliaikainen, jaetulla näytöllä pelattava kaksinpeli, jossa pelaajat rakensivat joukkoja ja usuttivat niitä toistensa tukikohtien kimppuun.
Rajoitteet
Julkaisuajan tietokoneiden rajoitteiden vuoksi pelaajien hallussa olevien sotilasyksiköiden määrää rajoitettiin.
Käyttäjä ei voi valita useita yksiköitä kerralla ja antaa niille kaikille samaa käskyä. Tämä ominaisuus lisättiin myöhemmin Command & Conqueriin. thumb|right|260px|Kuvakaappaus pelistä.
Juoni
Corrinon huoneen keisari Frederick IV esittää haasteen kolmelle huoneelle (Atreides, Harkonnen ja Ordos), jossa jokaiselle annetaan mahdollisuus louhia kallisarvoista rohtoa, jota tavataan vain Arrakis-planeetalta. Heille ei aseteta mitään ennalta määrättyjä rajoja tai toimintamenetelmiä. Eniten rohtoa toimittava huone saa planeetan hallintaansa. Sota rohdosta alkaa huoneiden saavuttua planeetalle.
Pelaaja asetetaan valitsemansa huoneen sotilasjohtoon. Ensimmäisien tehtävien tavoitteena on louhia rohtoa, perustaa tukikohtia Arrakiksen valtaamattomille alueille ja puolustaa niitä. Pelin edetessä pelaajan täytyy hyökätä muiden huoneiden tukikohtiin ja vallata lisää alueita. Kun suurin osa alueista ovat pelaajan hallinnassa, muut huoneet liittoutuvat yhteistä vihollistaan vastaan.
Suvut
Jokaisella ryhmittymällä on oma henkilökohtainen neuvonantajansa, jotka esittelevät pelin tehtävien tavoitteet ja antavat tarvittaessa vinkkejä pelaajalle. Neuvonantajien kommentit kuvastavat valitun huoneen aatetta ja toimintatapoja. Pelin edetessä myös pelaajalle annetaan käyttöön valitun huoneen erikoiskalustoa, rakennuksen tai yksikön muodossa.
Harkonnenin suku
Voimakas Harkonnenien suku on kotoisin teollistuneelta ja pahasti saastuneelta Giedi Prime -planeetalta. He ovat Atreidesin suvun verivihollisia ja terroriin luottava ryhmittymä. Suku nojaa raskaaseen ja tulivoimaiseen kalustoon. Harkonennien yhteiskunta perustuu riistoon ja sortamiseen.
Atreidesin suku
Jalo Atreidesin suku on kotoisin merelliseltä Caladan-planeetalta ja he ovat vannoneet hävittävänsä Harkonnenin suvun maan tasalta. He painottavat enemmän erikoisyksiköiden voimaan, kuten ääniaaltotankkiin (Sonic Tank).
Ordoksen suku
Ordos on kotoisin jäiseltä Sigma Draconis -planeetalta ja on kaupankäyntiin keskittynyt suku. Suvulla on monia erikoisyksiköitä ja he painottavat nopeutta tulivoiman kustannuksella, mutta juuri tulivoiman puuttuessa tämä ryhmittymä on ehkäpä pelin haasteellisin.
Vaikutus
Pelin vaikutus koko strategiagenreen on huomattavaa, sillä se loi periaatteessa täysin uuden lajityypin. Vaikkakaan kaikki sen piirteet eivät olleet vielä esillä, pelin näkemykset resurssien keräämisestä tuotannon rahoittamiseksi, tukikohtien rakentamiseksi ja sotajoukkojen käskyttämisestä tekivät siitä ainutlaatuisen pelin, jota jäljiteltiin myöhemmin Blizzardin kuulussa Warcraft-pelissä. Peli myös teki tietä Westwoodin suositulle Command & Conquer -pelisarjalle.
Command & Conquer: Tiberian Dawn -peli käytti Dune II:n ohjelmakoodia. Tiberian Dawnista kehitettiin Red Alert ja Tiberian Sun, minkä jälkeen koodi siirtyi Westwood Pacificille, jossa tehtiin Red Alert 2.
Christian Potenza
Anthony Christian Potenza (s. 23. joulukuuta 1972 Ottawa, Ontario) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan kotimaassaan erityisesti televisiomainosten ja televisiosarjan The Tournament myötä. Hän on tehnyt myös äänirooleja animaatisarjoihin 6teen ja Total Drama Island.
Gambian vaakuna
right|thumb|200px|Gambian vaakuna Gambian vaakuna on Gambian tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se on otettu käyttöön vuonna 1964.
Vaakunan kilvessä on kirves ja kuokka kuvaamassa maatalouden merkitystä Gambialle, kuten kypäränkoristeena oleva palmukin. Kilvenkannattajina on kaksi leijonaa, jotka pitävät käsissään kirvestä ja kuokkaa. Leijonat symboloivat jaloutta ja rohkeutta.
Kilven alla on motto Progress, Peace, Prosperity, suomeksi Edistys, rauha, menestys.
Günter Grass
upright|thumb|Günter Grassin lapsuudenkotitalo Gdańskissa. Günter Grass (alun perin Graß, saks. [ˈɡʏntɐ ˈɡʁas]; ) oli toisen maailmansodan jälkeisen ajan huomattavimpia saksalaisia prosaisteja. Hän sai vuonna 1999 kirjallisuuden Nobelin palkinnon elämäntyöstään.
Grass oli koulutukseltaan kuvataiteilija, ja ensimmäiset kirjalliset työnsä hän teki samaan aikaan kuin piti ensimmäiset taidenäyttelynsä 1950-luvun puolivälissä. Grassin ensimmäinen romaani oli Danzig-trilogiaan kuulunut Peltirumpu (1959). Hyvin kuvallisella kielellä kirjoitettu teos teki hänet heti tunnetuksi, ja kirja olikin ensimmäisiä toista maailmansotaa käsitelleitä saksankielisiä romaaneja. Teoksen pohjalta tehtiin myös samanniminen elokuva vuonna 1979.
Tausta
Günter Grass syntyi danzigilaiseen kauppiasperheeseen. Hänen isänsä Willy Grass oli etninen saksalainen ja äiti Helene (o.s. Knoff) kašubialaista, puolalaista ja saksalaista perua. Toisessa maailmansodassa Grass otettiin aluksi 15-vuotiaana vapaaehtoiseksi työjoukkoihin ja värvättiin 17-vuotiaana marraskuussa 1944 Waffen-SS:ään, hänen pyrittyä ensin vapaaehtoisena sukellusvenelaivastoon. Grass määrättiin 10. SS-panssaridivisioona Frundsbergiin, jossa hän toimi lataajana panssarivaunussa, osallistuen taisteluihin romahdustilassa olleella itärintamalla nopeasti eteneviä Neuvostoliiton 1. Ukrainan rintaman joukkoja vastaan. Sodan päättyessä 8. toukokuuta 1945 Grassin yksikön onnistui kuitenkin antautua neuvostoliittolaisten sijaan Yhdysvaltain armeijalle nykyisen Tšekin alueella ja Grass oli yhdysvaltalaisten vankina vuoteen 1946.
Vuosina 1946–1947 Grass työskenteli kaivoksessa ja opiskeli Düsseldorfissa kivenhakkaajaksi. Tämän jälkeen hän opiskeli vuoteen 1952 grafiikkaa ja kuvanveistoa Düsseldorfin taideakatemiassa. Vuonna 1953 hän jatkoi opiskelua Berliinin taidekorkeakoulussa kuvanveistäjä Karl Hartungin oppilaana. Vuosina 1956–1959 hän työskenteli kuvanveistäjänä ja kirjailijana Pariisissa. Hän teki taidegrafiikkaa, kuvituksia muun muassa H. C. Andersenin satuihin sekä veistoksia. Grassin taidetta on ollut esillä muutamia kertoja Suomessakin.
Grass vietti puoli vuotta Kalkutassa 1986–1987. Hänen Intian-päiväkirjansa Häpeän kieli ilmestyi 1988.
Kannanottoja
Grass osallistui rauhanliikkeeseen ja politiikkaan Saksan sosiaalidemokraattisessa puolueessa. Hän tuki Willy Brandtia ja toimi muun muassa tämän taustakirjoittajana. Saksojen yhdistymisen aikana Grass paheksui sitä, miten Länsi-Saksa alisti itää.
Süddeutsche Zeitung julkaisi 4. huhtikuuta 2012 Grassin runon ”Was gesagt werden muss”, jossa Grass muun muassa sanoo ydinaseistetun Israelin olevan uhka maailmanrauhalle ja sen suunnittelevan ensi-iskua ”pyyhiäkseen iranilaiset maailmankartalta” Iranin epäillyn ydinasesuunnitelman vuoksi, sekä Saksan olevan osallinen tähän, toimittaessaan Israelille sukellusveneitä. Runo aiheutti israelilaisissa poliitikoissa voimakkaita reaktioita. Sitä arvostelivat muun muassa pääministeri Netanjahu ja ulkoministeri Lieberman. Maan sisäministeri Eli Yishai esti Grassilta pääsyn Israeliin ja vetosi lakiin, joka estää entisiltä natseilta pääsyn maahan. Israelin Saksan-lähetystö kommentoi, että on eurooppalainen perinne syyttää juutalaisia rituaalimurhasta ennen pääsiäistä.
Viimeisessä antamassaan haastattelussaan 21. maaliskuuta 2015 espanjalaiselle El País -lehdelle Grass totesi:
Tuotanto
Grassin ensimmäiset kirjalliset tuotokset syntyivät vuosina 1956–1957, jolloin hän piti ensimmäiset taidenäyttelynsä Stuttgartissa ja Berliinissä. Ennen vuotta 1958 hän kirjoitti lähinnä lyhytproosaa, runoja ja näytelmiä.
Danzig-trilogiaan kuuluva Peltirumpu (1959) on Grassin ensimmäinen romaani ja samalla teos, joka toi hänet suuren yleisön tietoisuuteen. Siinä Grass käsittelee yhtenä ensimmäisistä saksankielisistä kirjailijoista toisen maailmansodan tapahtumia. Vuonna 1979 romaanin pohjalta tehtiin elokuva. Bremenin kirjallisuuspalkinnon palkintolautakunta olisi vuonna 1960 halunnut palkita hänet teoksesta, mutta osavaltion senaatti esti palkitsemisen, eikä palkintoa myönnetty lainkaan tuona eikä seuraavana vuonna.
Myös Grassin seuraava teos, niin ikään toisen maailmansodan Danzigiin sijoittuva kirja Kissa ja hiiri (1961), sai aikaan skandaaleita, sillä sekä kirjaa että sen elokuvasovitusta pidettiin siveettöminä. Danzig-trilogian kolmas teos, Koiranvuosia (1963), kertoo natsien rikoksista ja entisten natsien hyväksynnästä sodan jälkeen. Danzig-sarjan jälkeen hän kirjoitti Berliiniin sijoittuvat kaksi näytelmää ja yhden romaanin.
Monien Grassin teosten nimissä on tavallisia eläimiä: kissa, hiiri, rotta, kampela. Grass järjesti teostensa kääntäjille 1970-luvulta alkaen useita seminaareja, joissa käsiteltiin sanojen merkityksiä, oiottiin väärinkäsityksiä ja Grassin lukiessa kuunneltiin rytmiä.
Palkinnot ja tunnustukset
Grass sai lukuisia kirjallisuuspalkintoja ja huomionosoituksia, joista tärkeimpinä:
Forsman (suku)
Forsman on Pohjanmaalta lähtöisin oleva suomalainen suku, jonka sukuhaaroista osassa nimi on suomennettu muotoon Koskimies ja yhdessä sukuhaarassa muotoon Yrjö-Koskinen. Kaksi sukuhaaraa on myös aateloitu. Suku oli pitkään pappissuku, mutta myöhemmin siitä on tullut runsaasti sivistyneistön edustajia ja yhteiskunnallisia vaikuttajia. Suomessa on kuitenkin myös monia muita Forsman-nimisiä sukuja, jotka eivät ole sukua keskenään.
Suvun vanhin tunnettu kantaisä on 1500-luvun alkupuolella Ruotsin Ångermanlandissa kirkkoherrana toiminut Nicolaus Petri. Hänen pojanpojan poikansa, majuri Johan Persson Forsman asettui 1600-luvulla asumaan Pohjanmaalle, ja hänen jälkeläisissään oli poika Johan Forsmanista alkaen pappeja kuudessa polvessa peräkkäin. Pääosa suvun päähaaran merkittävistä henkilöistä on nuoremman Johan Forsmanin pojanpojan pojan, lääninrovasti Zachris Forsmanin (1763–1839) jälkeläisiä. Näihin kuuluvat myös Koskimies-nimiset sekä vuonna 1884 aateloituun vapaaherralliseen Yrjö-Koskinen-sukuun kuuluvat. Johan Forsmanin nuoremmasta pojasta polveutuu toinen sukuhaara, joka myös aateloitiin, vuonna 1856 nimellä Forsman.
REC 3: Genesis
REC 3: Genesis, tyyliteltynä [REC]3 Genesis on espanjalainen kauhuelokuva, joka sai ensi-iltansa 30. maaliskuuta 2012. Elokuva on kolmas osa REC-elokuvasarjaa, edeltäjien ollessa REC ja REC 2. Elokuvan ohjasi Paco Plaza, joka ohjasi aiemmat osat yhdessä Jaume Balaguerón kanssa. Elokuva julkaistiin DVD:llä 6. marraskuuta 2012.
Elokuvalle julkaistiin 31. lokakuuta 2014 jatko-osa, REC 4: Apocalypse.
Juoni
Clara on menossa naimisiin Koldon kanssa. Heidän ollessaan kirkolla paikalla on myös Koldon serkku Adrián, joka videokuvaa häitä. Paikalla on myös Adriánin setä, jota on purrut koira, mutta hän väittää olevansa kunnossa. Myöhemmin juhlien ollessa täydessä vauhdissa Adriánin setä alkaa oirehtia, kuten oksennella. Ollessaan juhlapaikassa parvekkeella hän putoaa sieltä ja hänen vaimonsa tulee auttamaan häntä ylös. Yhtäkkiä hän puree vaimoaan kaulaan ja oksentaa yhden vieraan päälle. Infektio, joka muuttaa ihmiset verenhimoisiksi pedoiksi, alkaa levitä aggressiivisesti useimpiin vieraisiin. Vieraiden panikoidessa ympäriinsä Clara ja Koldo erkaantuvat toisistaan. Elossa olevat aloittavat selviytymistaistelun.
Vastaanotto
Elokuvalla on Metacriticissä keskiarvona 45/100. Rotten Tomatoesissa 39 % kriitikoiden arvioista oli positiivisia. Suomessa Episodi antoi elokuvalle arvosanaksi 3/5 ja Iltalehti 2/5.
Lenny Moore
thumb|Lenny Moore vuonna 2011. Leonard Edward ”Lenny” Moore (s. 25. marraskuuta 1933 Reading, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon keskushyökkääjä. Hän pelasi koko NFL-uransa (1956–1967) ajan Baltimore Coltsissa.
Moore on kuulunut Pro Football Hall of Fameen vuodesta 1975.
999:n diskografia
999 on englantilainen punkyhtye, joka syntyi Lontoossa vuonna 1976.
1914
Vuosi 1914 oli normaalivuosi, joka alkoi torstaista.
Lähteet
1901 – 1950
Angiografia
Angiografia eli verisuonten varjoainekuvaus on paikallispuudutuksessa tapahtuva toimenpide, jossa varjoainetta ruiskutetaan potilaan verisuoniin, minkä aikana halutuilta alueilta otetaan röntgenkuvia. Varjoainekuvauksilla voidaan selvittää muun muassa sydämen sepelvaltimoiden tukoksia (kardioangiografia).
Tutkimus
Varjoainekuvaus vaatii huolellista esivalmistelua sekä jälkitarkkailua. Punktio tapahtuu joko reisi- tai rannevaltimosta. Potilaan suoneen viedään läpivalaisuohjauksella ohut katetri (muoviletku), jonka kautta varjoaine ruiskutetaan suoneen. Tämän aikana tutkittavalta alueelta otetaan röntgenkuvia. Varjoaine on jodipitoista, joten se voi aiheuttaa joillekin potilaille allergisia reaktioita. Mikäli varjoainekuvauksessa ilmenee muutoksia, voidaan potilaalle tehdä saman toimenpiteen aikana pallolaajennus. .
Tutkimusta ei siis voida tehdä potilaille, joilla on jodiallergia. Myös munuaisten vajaatoiminta voi olla este, sillä varjoaine rasittaa elimistöstä poistuessaan munuaisia. Diabetikoilla käytettävät, metformiinipitoiset lääkkeet on hyvä tauottaa tutkimusta edeltävänä sekä tutkimuspäivänä. Myös verenohennuslääkkeet on syytä tauottaa tutkimusta varten, jotta punktiokohta saadaan tyrehdytettyä tutkimuksen jälkeen.
Jälkihoito
Kun toimenpide on tehty, potilas viedään osastotarkkailuun. Osastolla sisäänviejä poistetaan potilaan valtimosta, minkä jälkeen punktiokohtaa painetaan yhtäjaksoisesti 10 minuuttia. Tämän aikana seurataan potilaan verenpainetta, pulssitasoa ja rytmiä. Painamisen jälkeen punktiokohtaan laitetaan kahden kilogramman painoiset haulipussit (yhteensä 4 kg), joiden pitää olla paikallaan kaksi tuntia. Tämän jälkeen vuodelepo jatkuu vielä kaksi tuntia eli potilas saa nousta vuoteesta neljän tunnin päästä toimenpiteestä. Vuodelevon aikana potilas ei saa nostella jalkojaan tai käsiään eikä muutenkaan liikkua sängystä. Juotavaa hän saa pillin avulla, mutta ruokaa vasta vuodelevon jälkeen. Runsas juominen kuvauksen jälkeen on suotavaa varjoaineen poistumisen nopeuttamiseksi. Kotiin potilas pääsee jo samana päivänä, mikäli kotona on aikuinen henkilö vointia valvomassa. Toimenpiteen jälkeen on muutaman päivän ajan varottava saunassa käymistä, ponnisteluja sekä voimaa vaativia suorituksia. Potilas ei saa nostaa yli yhden kilogramman painoisia taakkoja.
Bloxwichin rautatieasema
Bloxwichin rautatieasema on rautatieasema Bloxwichin kaupungissa Länsi-Midlandsissa. Se sijaitsee Chase Linen varrella.
Ensimmäinen Bloxwichin asema avattiin 1. helmikuuta 1858. Sitä ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa, ja se suljettiin lopulta 18. tammikuuta 1865. Sen tilalle avattiin kuitenkin uusi asema 15. toukokuuta 1989.
Asemaa käytti 44 198 matkustajaa kaudella 2017–2018.
pienoiskuva|vasen|Alkuperäinen asema vuonna 1962.
Rachel Wilson
Rachel Wilson (s. 12. toukokuuta 1977 Ottawa, Ontario) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjoista Show Me Yours ja Total Drama Island. Hänellä oli myös pieni rooli elokuvassa Austin Powers – agentti joka tuuppasi minua.
Komentopuhelin
Komentopuhelin on järjestelmä, jota käytetään esimerkiksi vapaaehtoisten tai muuten kotona päivystävien palokuntien koollekutsuun hälytystilanteissa. Komentopuhelin soittaa hälytettävään puhelinnumeroon, ja antaa vastattaessa puheluun puheviestin, joka voidaan tehdä esimerkiksi puhesyntetisaattorilla. Komentopuhelimen hälytykset kulkevat verkossa etuoikeutettuna, eli ne ohittavat tärkeysjärjestyksessä sekä hälytettävän puhelimen että myös muunkin verkon vähemmän tärkeät puhelut. Nykyisin vastaanottavana puhelimena toimii pääasiassa GSM-puhelin, sillä se on käyttäjällä lähes aina mukana. Nykyisissä puhelinmalleissa komentopuhelimen tekemälle soitolle voidaan asettaa erillinen soittoääni, jolloin hälytys- ja muut puhelut pystyy paremmin erottamaan toisistaan.
Esimerkki puhelimella tulevasta hälytyksestä
"Tämä on Soneran tavoittamispalvelun automaattinen puhelu, jos olet N.N., paina ruutu", ruutu-näppäimen painamisen jälkeen: "Soneran tavoittamispalvelun ilmoitus: A402, rakennu, ...katu 8, rappukäytävässä savua A-P3, A11, A13, A16, A31, A37, A51, A53"
Edellisen esimerkin "kapulakielisyys" johtuu siitä, että puhesyntetisaattori generoi puheviestin tekstiviestissä olevasta tekstistä, ja 160 merkkiin ei mahdu koko hälytyslitania. Viestissä A402 on tehtävän koodi (rakennuspalo, keskisuuri), ja perässä olevat koodit ovat hälytettävien yksiköiden numeroita.
Tekstiviestit
Nykyisin voidaan palokunnan hälytys antaa matkapuhelimiin myös tekstiviestillä. Nämä tekstiviestit ovat huomattavasti kalliimpia kuin normaalit tekstiviestit. Viestit ovat hyvä lisä, mutta eivät sovi ainoaksi hälytysvälineeksi: Viestit eivät ole etuoikeutettuja tai mitenkään varmennettuja, eli ne voivat juuttua vaikka jouluna viestiruuhkaan.
Kukkakärsäkkäät
Kukkakärsäkkäät (Anthonomus) ovat kärsäkkäiden heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti noin 560 lajia.
Abdul Ahad Mohmand
Abdul Ahad Mohmand (s. 1. tammikuuta 1959 Sardah) oli ensimmäinen afganistanilainen kosmonautti. Hän vietti yhdeksän päivää avaruudessa Mir-avaruusasemalla vuonna 1988. Nykyään hän asuu Stuttgartissa, Saksassa.
Avaruuslento
Mohmand lensi Sojuz TM-6 -lennolla yhdessä lennon komentaja Vladimir Ljakhovin ja Valeri Poljakovin kanssa. Laukaisu tapahtui 29. elokuuta 1988 kello 04:23 UTC ja laskeutuminen Dzhezkazganin kaupungin lähistölle 7. syyskuuta kello 00:50 UTC. Mekaanisten ongelmien takia paluu viivästyi päivällä alkuperäisestä suunnitelmasta.
Ap Bacin taistelu
thumb|290px|Taistelualueen kartta. Ap Bacin taistelu oli Vietnamin sodan (1959–1975) alkuvaiheen taistelu, jossa Etelä-Vietnamin kansallinen vapautusrintama (Vietkong) otti ensimmäisen merkittävän voittonsa etelävietnamilaisista ja amerikkalaisista joukoista. Taistelu käytiin 2. tammikuuta 1963 lähellä Ap Bacin kylää 65 kilometriä lounaaseen Saigonista. Taisteluun osallistuivat amerikkalaisten helikoptereiden tukeman Vietnamin tasavallan armeijan seitsemäs divisioona ja Vietkongin 261. ja 514. pataljoonan osat.
Taistelussa kaatui 18 ja haavoittui 39 Vietkongin sotilasta. Etelä-Vietnamin armeijan menetykset olivat 80 kuollutta ja 100 haavoittunutta. Lisäksi taistelussa kuoli kolme ja haavoittui kahdeksan amerikkalaista.