cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sanasjärvi (Nokia)
Maantiede
Järven rantaviiva on 2,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Pohjoisranta rajautuu peltoon. Rakennuskanta koostuu parista maatilasta ja loma-asunnoista. Järvi sijaitsee Sarkolan kylän kupeessa.
Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Sanastenjärvi". Vanhan kartan rantaviivan erilaisuus nykykarttoihin verrattuna viittaa järvenlaskuun, joka olisi jakanut järven kolmeen osaan.
Your Favourite Weapon
Your Favourite Weapon on yhdysvaltalaisen alternative rock -yhtye Brand Newin esikoisalbumi, jonka julkaisi Triple Crown Records 9. lokakuuta 2001. Vuoden 2011 loppupuolella albumista tehtiin uusintapainos, jonka mukana julkaistiin vanhoja demoja.
Albumin pop punk -vaikutteinen tyyli eroaa muista yhtyeen julkaisuista paljon, yhtyeen jäsenet eivät olleet tyytyväisiä albumiin. Albumin sanoitukset käsittelee suurimmaksi osaksi laulaja Jesse Laceyn menneitä rakkaussuhteita. Albumi menestyi kohtalaisesti, jonka seurauksena he lähtivät kiertueelle Taking Back Sunday -yhtyeen kanssa.
Jaane Tu… Ya Jaane Na
Jaane Tu… Ya Jaane Na on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamakomedia, jonka ohjasi Abbas Tyrewala. Päärooleja näyttelivät Imran Khan ja Genelia D’Souza. Elokuva oli yleisö- ja arvostelumenestys.
Irina Nikultšina
Irina Nikultšina s. 8. joulukuuta 1974, Razlog, Bulgaria) on bulgarialainen maasto- ja ampumahiihtäjä.
Maastohiihto
Nikultšina osallistui olympialaisten maastohiihtoon Lillehammerissa 1994 ja Naganossa 1998 sijoittuen parhaimmillaan 28:nneksi Naganon 30 kilometrillä. Hän osallistui myös Falunin MM-kilpailuihin 1993.
Ampumahiihto
Nikultšina voitti olympiapronssia Salt Lake Citystä 2002 10 km:n takaa-ajosta. Lisäksi hän oli yhdestoista pikakilpailussa ja kuului neljänneksi sijoittuneeseen Bulgarian viestijoukkueeseen. Hän osallistui myös Torinon olympialaisiin 2006. MM-kilpailuissa hän oli Oslossa 2000 kuudes yhteislähtökilpailussa ja kymmenes pikakilpailussa sekä Oberhofissa 2004 kuudes pikakilpailussa ja yhdeksäs takaa-ajossa. EM-kilpailuissa hän sai hopeaa viestissä Langdorf-Arberseessa 2006 ja pronssia takaa-ajossa Banskossa 2007.
Nikultšina kilpaili maailmancupissa vuosina 1998–2007. Hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Hochfilzenin normaalimatkalla kaudella 1999–2000. Hän sijoittui parhaimmillaan kolme kertaa kolmanneksi: Pokljukan pikakilpailussa kaudella 1999–2000 sekä Ruhpoldingin pikakilpailussa ja Salt Lake Cityn olympiapronssikilpailussa kaudella 2001–2002. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli neljästoista kaudella 1999–2000.
Dave Catching
thumb|Dave Catching Dave Catching (s. 7. kesäkuuta 1961) on yhdysvaltalainen muusikko Memphisistä, Tennesseestä.
Hän oli muun muassa yhtyeiden Queens of the Stone Age ja Mondo Generator kitaristi. Hän on myös Eagles of Death Metalin ja Yellow No. 5:n ja The Gnarltonesin jäsen. Hän on myös ollut mukana The Desert Sessionsissa.
Hän on myös Joshua Treessä, Kaliforniassa sijaitsevan The Rancho De La Luna -studion osaomistaja.
Hän soitti kitaran lisäksi joissain Queens of the Stone Agen kappaleissa bassoa, koskettimia sekä oli välillä taustalaulaja.
Dave sai lempinimen Diamond Dave Catching.
Vrk
VRK ja vrk voivat tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Lars Berger
Lars Berger (s. 1. toukokuuta 1979 Dombås, Norja) on norjalainen entinen ampumahiihtäjä ja maastohiihtäjä.
2004 ampumahiihdon MM-kisoissa Saksan Oberhofissa Berger saavutti hopeaa 15 kilometrin yhteislähtökilpailussa sekä viestissä. Samana vuonna hän voitti sotilaiden MM-kisoissa kaksi kultamitalia. Ampumahiihdon maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi. 2007 MM-kisoissa hän voitti myös viestihopeaa. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän sai viestissä kultaa ja sprintissä hopeaa. Maailmancupissa hän on saavuttanut seitsemän osakilpailuvoittoa, kaikki sprinttikilpailuissa: kaudella 2003–2004 Hochfilzenissä, Lake Placidissa ja Holmenkollenilla, kaudella 2008–2009 Hochfilzenissä ja Vancouverissa, kaudella 2010–2011 Ruhpoldingissa ja kaudella 2013–2014 Hochfilzenissä. Hänellä on lisäksi useita mitaleita Norjan mestaruuskilpailuista.
Maastohiihdossa Berger voitti viestikultaa 2005 Oberstdorfin MM-kilpailuissa ja oli 15 kilometrillä neljäs. 2007 Sapporon MM-kisoissa hän voitti kultaa voimakkaan lumisateen sotkemassa 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja viestissä. Vancouverin olympialaisissa 2010 Berger hiihti kolmannen osuuden Norjan hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa maailmancupissa on viides sija 18. marraskuuta 2006 Jällivaarasta 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta. Vuonna 2003 hän voitti Norjan-mestaruuskilpailuissa Moldessa kultaa viestissä ja 30 kilometrillä.
Seuratasolla Berger edustaa Dombås IL:ää ampumahiihdossa ja Byåsen IL:ää maastohiihdossa. Maaliskuussa 2007 hänet palkittiin Egebergs Ærespris -palkinnolla. Lars Bergerin sisko Tora Berger on myös menestynyt ampumahiihtäjä.
Berger lopetti uransa keväällä 2015.
Ásmundr Sankarinsurman saaga
Ásmundr Sankarinsurman saaga (isl. Ásmundar saga kappabana) on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se luetaan niin kutsuttuihin muinaissaagoihin. Saaga kertoo ensin Sveanmaan kuningas Buðlista, jolla on kirottu miekka, jonka seppä on ennustanut koituvan kuninkaan kahden lapsenlapsen kohtaloksi. Miekka piilotetaan, mutta Buðlin tyttärelle syntyy kahdesta avioliitosta kummastakin poika, jotka kasvavat erillään. Saagan loppuosassa kerrotaan velipuolten, Ásmundrin ja Hildibrandrin, taistelusta. Ásmundr on löytänyt kirotun miekan ja surmaa sillä Hildibrandrin. Hän ymmärtää vasta liian myöhään heidän olevan sukulaisia. Ásmundr Sankarinsurman saaga sisältää myös edda-runoutta: edellä mainittuun taisteluun liittyvän niin kutsutun ”Hildibrandrin kuolinlaulun” sekä Ásmundrin lausuman runon tämän saapuessa taisteluun yllyttävänä osapuolena esiintyneen prinsessa Æsan saliin. Ásmundr Sankarinsurman saagaa ei ole suomennettu.
Ajoitus ja tarinaperinteen ikä
Ásmundr Sankarinsurman saaga on kirjoitettu 1200-luvun loppupuolella, ja sen pääkäsikirjoitukset ovat 1300- ja 1400-luvulta (Cod. Holm. 7 4to ; AM 586 to). Sen tarina pohjautuu kuitenkin hyvin vanhalle tarinaperinteelle, jossa kerrotaan isän ja pojan välisestä taistelusta. Tarinalla ja edellä mainitulla runolla, ”Hildibrandrin kuolinlaululla” on yhtymäkohtia 800-luvun alusta peräisin olevaan muinaisyläsaksankieliseen sankarirunoelmaan Hildebrandslied (”Hildebrandin laulu”). ”Hildibrandrin kuolinlaulu” tunnettiin myös muualla Skandinaviassa; esimerkiksi tanskalainen oppinut Saxo Grammaticus tunsi runon ja esittää siitä latinankielisen version kertoessaan Hildegeruksesta teoksessaan Gesta Danorum ( kirja 7, n.v. 1200). Sekä saagan että Saxon teoksen runo ovat todennäköisesti olleet alkujaan peräisin samasta lähteestä. Hildribrandrin tarina on näin ollen tunnettu Skandinaviassa jo 1100-luvun lopulla. Koska saagassa säilynyt runo on lyhyehkö, on epäilty (Halvorsen 1951), että Ásmundrin ja Hildibrandrin tarina on levinnyt Islannissa nimenomaan suullisena saagana, ei runomuodossa. Yksi versio Hildibrandrin tarinasta kerrotaan myös toisessa germaaniselle sankarilauluperinteelle pohjautuvassa saagassa, Þiðrekr Berniläisen saagassa.
Broncia Koller-Pinell
pienoiskuva|200px|Broncia Koller-Pinell (n.1900) Broncia Koller-Pinell (25. helmikuuta 1863 – 26. huhtikuuta 1934) oli itävaltalainen, juutalaistaustainen taidemaalari. Hän maalasi muotokuvia ja asetelmia ja oli tyylisuunnaltaan ekspressionisti.
Elämästä
Broncia Koller-Pinell syntyi nykyisen Puolan alueella nimellä Bronislawa Pineles, missä hänen isänsä suunnitteli Itävalta-Unkarin armeijalle linnoitteita. Vuonna 1870 perhe muutti Wieniin, sillä isä oli perustanut yrityksen ja muuton yhteydessä perhe muutti nimensä.
Ensimmäisen näyttelynsä Koller-Pinell piti Wienissä vuonna 1885. Sen jälkeen hän muutti Müncheniin ja opiskeli taidetta Damenakademiessa Ludvig von Herterichin oppilaana. Vuonna 1886 Koller-Pinell solmi vastoin vanhempiensa tahtoa avioliiton lääkäri Hugo Kollerin kanssa joka oli uskonnoltaan roomalaiskatolinen. Avioliiton solmimisen jälkeen hän matkusti Pariisiin ja vaikuttui impressionismista. Perheen lapset kastettiin ja kasvatettiin kristityiksi, mutta Koller-Pinell ei kääntynyt.
Perhe muutti vuonna 1902 Wieniin ja kaksi vuotta myöhemmin Koller-Pinell peri talon Oberwaltershofista ja koko perhe muutti sinne. Koller-Pinell oli jo Secessionistien taideryhmittymän jäsen ja ryhtyi pitämään salonkia. Salongissa kävivät "kaikki", kuten Egon Schiele ja Anton Faistauer sekä muita julkisuuden henkilöitä. Vaikka olikin tunnustettu ja lahjakas taiteilija, Koller-Pinelliä pidettiin omana aikanaan paljolti vain kuuluisan lääkärimiehensä vaimona. Myöskään konservatiiviset juutalaiset eivät hyväksyneet hänen taidemaalarin uraansa.
Broncia Koller-Pinellin poika, Rupert, oli kapellimestari ja vähän aikaa naimisissa Alma Mahlerin kanssa. Tytär Silvia oli myös taidemaalari.
The Mission
The Mission on vuonna 1986 Leedsissä perustettu englantilainen goottirock-yhtye. Yhtyeen perustivat juuri The Sisters of Mercy -yhtyeestä eronneet Wayne Hussey ja Craig Adams ja yhtyeen alkuperäinen materiaali koostuikin kaksikon vanhasta Sisters-kappalemateriaalista. Yhtye aloitti alun perin Sisterhood-nimisenä, mutta tästä vihastuneena yksin jäänyt The Sisters of Mercy -keulahahmo Andrew Eldritch levytti nopeasti The Sisterhood -nimellä singlen ja albumin, pakottaen Husseyn ja Adamsin valitsemaan toisen nimen yhtyeelle. Osa yhtyeen tuotannossa on Yhdysvalloissa julkaistu The Mission UK -nimen alla. The Mission on uransa aikana julkaissut yhdeksän täyspitkää albumia ja lisäksi useita ylimääräisestä materiaalista tai live-äänityksistä koostettuja albumeja. Yhtyeen kokoonpano on vaihtunut vuosien varrella usein ja ainoana vakituisena jäsenenä on pysynyt laulaja-kitaristi Wayne Hussey. Yhtye on kiertänyt laajalti maailmanlaajuisesti ja on yhä yksi gootti-scenen suosituimpia yhtyeitä. Suomessa yhtye on esiintynyt kerran, vuoden 1990 Provinssirockissa.
Etelä-Afrikan parlamentti
Etelä-Afrikan parlamentti on Etelä-Afrikan kaksikamarinen kansanedustuslaitos. Se koostuu kansalliskokouksesta (alahuone) ja provinssien neuvostosta (ylähuone).
Apartheidin aikana vain valkoihoinen vähemmistö äänesti parlamentin. Pieter Willem Botha salli värillisille (intialaistaustaiset) oman kamarin vuonna 1984. Vuoden 1994 äänestyksen jälkeen myös tummaihoiset pääsivät parlamenttiin.
Mooses
thumb|Mooses ja laintaulut ([[Rembrandt).]]
Mooses (, kreik. Μωυσῆς, Moyses) oli Vanhan testamentin mukaan israelilainen kansanjohtaja, lainlaatija, kymmenen käskyn ilmoittaja, profeetta ja yksi Vanhan testamentin päähenkilöistä.
Mooseksesta kerrotaan Raamatun 2.–5. Mooseksen kirjoissa. Mooseksen kerrotaan johdattaneen israelilaiset pois Egyptistä kohti luvattua maata eli Kanaaninmaata. Siinainvuorella hän sai Jumalalta kymmenen käskyä. Mooses eli Raamatun mukaan 120-vuotiaaksi, mutta ei itse koskaan päässyt luvattuun maahan.
Perinteisissä uskonnollisissa näkemyksissä Mooseksen on yleensä arveltu eläneen Ramses II:n ollessa Egyptin faaraona. Tutkijoilla on erilaisia näkemyksiä Mooseksen historiallisuudesta. Suurin osa tutkijoista katsoo, ettei Raamatun kuvauksen kaltaisen Mooseksen historiallisuutta voida todistaa, mutta israeliiteilla mahdollisesti olleen ainakin jonkinlainen Mooseksen kaltainen johtajahahmo.
Etymologia
Kielitieteilijöiden mukaan nimi Mooses on muinaisegyptiläinen sana ja merkitsee poikaa, sukulaisuus­suhteen merkityksessä. Heprean mšh tai maša puolestaan merkitsee nostaa vedestä. Raamatun mukaan faaraon tytär, joka adoptoi tämän omaksi pojaksensa, antoi hänelle nimen Mooses, koska hän oli sanonut: "Minä olen vetänyt hänet ylös vedestä".
Historiallisuus
Perinteisissä uskonnollisissa näkemyksissä Mooseksen on arveltu eläneen 1500-luvun eaa. ja 1200-luvun eaa. välisenä aikana. Mooseksen aikaan faaraona on yleisimmin arveltu olleen Ramses II (hallitsi 1279 eaa.–1213 eaa.).
Nykyään eksoduksen ja Mooseksen historiallisuutta on haastettu. Tutkijoiden näkemykset vaihtelevat Raamatun kuvauksen Mooseksesta suurelta osin todenmukaisena pitämisen ja Mooseksen olemassaolon kieltämisen välillä. Suuri osa tutkijoista katsoo Egyptistä tulleen orjuudesta vapautettua väestöä, israeliittien uskonnon perustuneen pyhään liittoon kuuluneeseen lakiin ja Mooseksen kaltaisen hahmon olleen olennaisessa osassa tällaisissa tapahtumissa. Useimpien tutkijoiden mukaan Israelin heimojen yhdistymisen selittää todennäköisimmin Mooseksen kaltainen johtajahahmo.
Lapsuus
Mooses kuului leeviläisten sukuun. Raamatun mukaan Mooses oli Amramin ja Jokebedin lapsi. Amramin muita lapsia olivat Aaron ja Mirjam. Hänen syntymänsä aikoihin israelilaiset olivat orjina Egyptissä. Koska Egyptin faarao pelkäsi, että he saattaisivat sodan syttyessä liittoutua Egyptin vihollisten kanssa, hän oli antanut käskyn, että kaikki israelilaisten poikalapset oli surmattava. Tämän vuoksi Mooseksen äiti piilotteli häntä kertomuksen mukaan kolme kuukautta, jonka jälkeen jätti hänet kaislakorissa Niilin rantakaislikkoon. Sieltä kuitenkin faaraon tytär löysi ja adoptoi hänet ja antoi hänelle nimen Mooses.
Aikuisena
thumb|Venäläinen, [[Kižin saaren kirkossa oleva 1700-luvun ikoni Mooseksesta palavan pensaan kanssa.]]
Vanhan testamentin kertomusten mukaan Mooseksen vartuttua jo aikuiseksi hän meni kerran vierailemaan oman kansansa keskuudessa ja näki heidän työskentelyolosuhteensa. Nähtyään egyptiläisen työnjohtajan lyövän israelilaista miestä tulistunut Mooses iski egyptiläisen hengiltä ja kätki tämän ruumiin hiekkaan. Asia ei tietenkään pysynyt salassa, vaan kantautui faaraonkin korviin. Kuultuaan tapahtuneesta faarao aikoi teloituttaa Mooseksen, mutta tämä pakeni faaraon kostoa midianilaisen papin suojiin. Mooses avioitui papin tyttären, Sipporan, kanssa ja paimensi appensa lampaita.
Vanhan testamentin mukaan faarao kieltäytyi orjuutettujen israelilaisten vapauttamisesta, minkä seurauksena Jumala lähetti Egyptiin toisessa Mooseksen kirjassa kuvatut kymmenen vitsausta. Israelilaisten lopulta vapauduttua Mooses sai tehtäväkseen johdattaa heidät Egyptistä luvattuun maahan. Vaelluksella sattui tarinan mukaan muun muassa tunnettu tapaus, jossa israelilaiset pääsivät ylittämään meren sen jakauduttua kahtia. Faaraon joukkojen pyrkiessä ylittämään aluetta vedet palautuivat nopeasti ja hukuttivat miehet. Matkalla luvattuun maahan israelilaiset jäivät neljäksikymmeneksi vuodeksi harhailemaan aavikolle, jossa he elivät löytämällään ruoalla, mannalla.
Israelilaiset vaelsivat Siinain autiomaassa 40 vuotta. Tämän ajan lopussa Mooses kutsui luokseen Joosuan ja sanoi hänelle kaikkien israelilaisten ollessa läsnä: ''Ole vahva ja rohkea. Sinä viet tämän kansan siihen maahan, jonka Herra esi-isillemme vannomallaan valalla sille lupasi, ja sinä jaat sen maan israelilaisille perinnöksi.''
Mooseksella oli ainakin kaksi poikaa, Geersom ja Elieser.
Mooseksen sarvet
thumb|”Mooses laskeutuu Siinain vuorelta.” Valo loistaa hänen kasvoistaan kahtena sarvimaisena säteenä. [[Gustave Dorén Raamatunkuvitusta vuodelta 1866.]]
Juutalaisessa perimätiedossa ja läntisessä kirkkotaiteessa Moosekselle on usein kuvattu otsaan sarvet. Näin on mm. kuuluisassa Michelangelon Mooses-patsaassa. Myös Laukaan kirkon R. W. Ekmanin maalaamassa alttaritaulussa Mooseksella on pienet sarvet.
Mooseksen sarvien arvellaan usein johtuvan käännösvirheestä: heprean kielen konsonanttikirjoituksessa sanat karan (loisti) ja keren (sarvet) muistuttavat huomattavasti toisiaan. Väitetysti tämä harhakäsitys olisi lähtenyt leviämään Hieronymuksen 300-luvulla kääntämästä Vulgatasta, kohdasta 2. Moos 34:29, jossa Mooses laskeutuu Siinain vuorelta ”tietämättä, että hänen kasvonsa olivat tulleet sarvekkaiksi”. Tosiasiassa Hieronymuksella oli hallussaan kumpaakin tulkintaa tukevia käännöksiä, eli kyseessä oli käännösvirheen sijaan tietoinen valinta. Lisäksi hän asui tuolloin Pyhässä maassa, missä hänellä oli mahdollisuus tiedustella paikallisten juutalaisten näkemyksiä asiaan. Vaikuttaisikin siltä, että monet tuon ajan juutalaiset uskoivat Mooseksella todella olleen sarvet, ja tätä näkemystä heijastelee myös osa ensimmäisen vuosituhannen juutalaisesta kirjallisuudesta.
Se, millaiseksi alkuteksti tarkkaan ottaen Mooseksen kuvailee, on jossain määrin kiistanalaista. Nykyäänkin osa tutkijoista katsoo kontekstualisoivan analyysin perusteella, että Mooseksella tosiaan oli sarvet. Toisaalta ajatusta sarvekkaasta Mooseksesta on pidetty absurdina, ja sekä kirjaimellinen luenta että varhaisimmat vanhan testamentin käännökset viittaisivat ”loistavan” olevan oikea tulkinta. Vuoden 1992 Kirkkoraamatun mukaan ”hänen kasvonsa säteilivät, koska hän oli puhunut Herran kanssa [mutta] itse hän ei sitä tiennyt”. Alkutekstin sanavalinnalla saattaa jopa olla tietoinen kaksoismerkitys. Mesopotamialainen kuunjumala Nanna (Sin) kuvattiin häräksi, jonka sarvet olivat kuunvalon säteitä, ja mahdollisesti samantapaisen ilmiön ajateltiin pätevän Moosekseen.
Profeettana
Moosesta kunnioitetaan profeettana kuudessa uskonnossa: juutalaisuus, kristinusko, islam, mormonismi, jehovan todistajat ja bahá'í.
Mooseksen kirjat
Vanhan testamentin alussa on viisi kirjaa, jotka tunnetaan Mooseksen kirjoina. Ne muodostavat juutalaisten Tooran, ja yhdessä niistä käytetään myös nimeä Pentateukki. Nämä kirjat tunnetaan myös seuraavilla kreikkalaisperäisillä nimillä:
thumb|[[Michelangelon Mooses-veistos (1513).]]
Ensimmäinen Mooseksen kirja sisältää kertomuksia ajalta ennen Mooseksen syntymää. Itse Mooseksesta kerrotaan 2.–5. Mooseksen kirjoissa.
Mooseksen syntymästä ja kutsumisesta Jumalan palvelukseen kerrotaan Toisessa Mooseksen kirjassa. Kirjan loppupuoli samoin kuin Kolmas Mooseksen kirja sisältävät pääasiassa uskonnollisia lakeja. Neljäs Mooseksen kirja kertoo israelilaisten 40 vuotta kestäneestä vaelluksesta Siinain autiomaassa. Suurimman osan Viidennestä Mooseksen kirjasta muodostaa Mooseksen pitämä pitkä puhe, jossa lait kerrataan. Kirjan lopussa kerrotaan myös Mooseksen kuolemasta, jota ennen hän kutsui seuraajakseen Joosuan.
Juutalais-kristillinen perimätieto on pitänyt Mooseksen kirjoja Mooseksen itse kirjoittamina. Nykyisten eksegeettisten tutkimusten mukaan ne kuitenkin on kirjoitettu nykyiseen muotoonsa vasta noin vuosina 500–400 eaa.
Muualla Raamatussa
Mooses mainitaan useita kertoja myös Uudessa testamentissa. Esimerkiksi Luukkaan evankeliumissa kerrotaan, että kun Jeesus, Pietari, Johannes ja Jaakob menivät vuorelle rukoilemaan, niin Jeesuksen kasvot muuttuivat ja hänen vaatteensa sädehtivät kirkkaan valkoisina. Silloin heille Raamatun mukaan ilmestyivät Mooses sekä Elia, jotka juttelivat Jeesuksen kanssa. Tässä on viittaus Vanhassa testamentissa mainittuun retkeen vuorelle, jossa rukoiltiin.
Evankeliumissa Johanneksen mukaan, Johannes selkeyttää Mooseksen ja Jeesuksen välistä asemaa sanoen: Lain välitti Mooses, armon ja totuuden toi Jeesus Kristus. Johanneksen evankeliumissa on tilanne, jossa fariseusten eteen tuodaan mies, joka oli ollut syntymästä asti sokea. Miehen vanhemmat todistivat tämän fariseuksille. Mies sanoi Jeesuksen parantaneen hänet sokeudesta, kun fariseukset kuulustelevat miestä toistamiseen asiasta, niin mies suuttui ja vastasi: ''Johan minä teille sanoin, ettekä te kuulleet. Miksi taas tahdotte sitä kuulla? Tahdotteko tekin ruveta hänen opetuslapsiksensa? Silloin fariseukset Raamatun mukaan herjasivat miestä sanoen: Sinä olet hänen opetuslapsensa, mutta me olemme Mooseksen opetuslapsia.''
Populaarikulttuurissa
thumb|[[Charlton Heston elokuvassa Kymmenen käskyä (1956).]]
Mooseksen elämästä on tehty useita elokuvia.
Katso myös
thumb|150px|[[Kohokuva Mooseksesta Yhdysvaltain kongressirakennuksessa edustajainhuoneen tiloissa.]]
Pieni Kakkurijärvi
Pieni Kakkurijärvi on Pirkanmaalla Nokialla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Kuloveden lähialueeseen.
Maantiede
Järven pituus on 40 metriä. Järveen laskee yksi suo-oja, mutta laskuojaa ei ole. Järven ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, jossa lampimainen järvi on suon ympäröimänä. Molemmille puolelle laskee mäen rinteet. Toisen mäen nimi on Pieni Kakkurivuori. Järven rannat ovat rakentamattomat ja se läheltä ohittaa metsätie.
Yash Raj Films
Yash Raj Films on Yash Chopran vuonna 1970 perustama intialainen elokuvayhtiö, jonka kotipaikka on Mumbai. Yhtiö tuottaa ja levittää pääasiassa hindinkielisiä elokuvia.
Bessans
pienoiskuva|vasen|Bessansin paholainen Kunnan erikoisuus on Bessansin paholaista (Diable de Bessans) kuvaavat patsaat. Patsaiden historia juontaa vuoteen 1857, jolloin paikallinen pappi ja kanttori vihoittelivat toisilleen. Kanttori veisti paholaista ja pappia kuvaavan patsaan. Kiista vähitellen unohtui ja patsas jäi lojumaan nurkkaan. Eräänä päivänä paikalle tullut turisti näki patsaan ja osti sen. Tästä alkoi Bessansin paholaisen kaupallinen alku. Myös kunnan keskustassa on yksi patsas.
Bessans on yksi suurimmista pohjoismaisten hiihtolajien suorituspaikoista Ranskassa. Alue sijaitsee 1750 metriä meren pinnan yläpuolella, ja siellä on 133 km murtomaahiihtoreittejä sekä ampumahiihtostadion. Se on osa laajempaa Haute Maurienne Vanoisen kuntayhtymän hiihtoaluetta. Bessansissa hiihdetään vuosittain hiihtomaraton, Marathon de Bessans, joka kuuluu Euroloppet kiertueeseen.
Esa Niemitalo
Esa Niemitalo (s. 2. syyskuuta 1945 Lapua) on Ruotsissa pitkään asunut suomalainen laulaja. Hän on tehnyt paljon yhteistyötä Aappo I. Piipon kanssa. Ruotsissa asuessaan hän toimi maakäräjäkunnanvaltuutettuna. Niemitalon nykyinen asuinpaikka on Muurame Keski-Suomessa.
Ura
Kansakoulun jälkeen Esa Niemitalo elätti itsensä metsurina ja metallityömiehenä. Hänen laulajanuransa käynnistyi hieman erikoisella tavalla hänen jouduttuaan 18-vuotiaana lähes vuodeksi parantolahoitoon tuberkuloosin vuoksi. Parantolassa hän tapasi laulavan ja kitaraa soittavan Heikki Reimanin – sanoittaja ja säveltäjä Raul Reimanin isän –, joka innosti hänet musiikkiopintoihin ja josta tuli hänen elinikäinen ystävänsä. Parannuttuaan tuberkuloosista Niemitalo pääsi Scandia-levy-yhtiön koelauluun ja tuottaja Jaakko Salo ryhtyi etsimään hänelle sopivaa levytysmateriaalia. Kesäkuussa 1966 Niemitalo levytti ensisinglensä Lähdettiinpä ruunalla Helsinkiin / Tumman orren alla. Vuonna 1967 hänen levytyksensä ja keikkailunsa hiipuivat, kun hän suoritti asevelvollisuutensa yleten reservin vänrikiksi.
Hiljaisen työtilanteen vuoksi Niemitalo muutti perheineen Ruotsiin 1970-luvun alussa. Päivätyönsä ohella hän teki laulukeikkoja ja vuonna 1973 hän julkaisi omakustanteisen EP-levyn Alla Slussenin siltojen, jonka laulutekstit olivat Tukholmassa asuneen kirjailija Aappo I. Piipon kynästä. Jatkossa Piippo sanoitti kaikki Niemitalon levyt. Vuonna 1975 ilmestyi Niemitalon ensimmäinen albumi Elämän korttipeli, josta tuli menestys niin ruotsinsuomalaisten keskuudessa kuin Suomessakin. Tämän ansiosta hän saattoi jättää siihenastisen päivätyönsä telakalla ja vuonna 1976 hän perusti oman automaalaamon. Niemitalo palasi Suomeen 1980-luvun alussa ja kotiutui Jyväskylän seudulle. Tässä vaiheessa myös teatteri tuli vahvasti hänen elämäänsä.
Niemitalo on levyttänyt kantrityylisiä laulelmia, joiden tekstit kertovat elämästä vieraassa maassa ja maalaispojan tunteista suuressa kaupungissa. Hän on myös levyttänyt albumillisen Dan Anderssonin runoihin sävellettyjä lauluja. Niemitalon lauluääni muistuttaa Tapio Rautavaaraa, ja hän onkin esiintynyt Rautavaaran elämästä kertovassa näytelmässä Reissumies esittäen Rautavaaraa itseään. Poikavuosista asti ihailemansa Rautavaaran Niemitalo ehti tavata kahdesti tämän eläessä. Hän näytteli pääroolin Veikko Lavin elämästä kertovassa näytelmässä Isänmaan Toivo, joka esitettiin Kotkan kaupunginteatterissa vuonna 1983. Toistaiseksi viimeisen albuminsa Niemitalo julkaisi vuonna 2022.
Pallister–Killianin oireyhtymä
Pallister–Killianin oireyhtymä eli PKS on vuonna 1977 kuvattu oireyhtymä, joka johtuu kromosomin 12 lyhyessä varressa olevasta vauriosta.
Pallister–Killianin oireyhtymästä kärsivät ovat syvästi kehitysvammaisia. Muita tyypillisiä piirteitä ovat surkastumat keskushermostossa, kasvojen epämuodostumat, epilepsia, hydrokefalia, skolioosi ja lihasvelttous.
On esitetty arvio, jonka mukaan Pallister–Killianin oireyhtymästä kärsisi noin yksi ihminen 10 000:sta.
Pallister–Killianin oireyhtymä lyhentää elinajanodotetta huomattavasti: pisimmillään potilas voi elää noin 40-vuotiaaksi. Kaikki todetut PKS-tapaukset ovat olleet satunnaisia, joten perintötekijöillä ei uskota olevan vaikutusta vamman syntyyn.
Vlorën piirikunta
Vlorën piirikunta oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Vlorën prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Vlorën maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 1 609 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 147 267 asukasta.
Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Armen, Brataj, Himarë, Vranisht, Kotë, Novoselë, Orikum, Qendër, Selenicë, Sevaster, Shushicë, Vllahinë ja Vlorë. Pääkaupunkina toimi Vlorë.
Troy Van Leeuwen
pienoiskuva|Troy Van Leeuwen Queens of the Stone Agen konsertissa vuonna 2011. Troy Van Leeuwen on yhdysvaltalainen muusikko, joka soittaa Lap Steel -kitaraa, sähkökitaraa, koskettimia ja joskus myös bassoa. Hänet tunnetaan parhaiten Queens of the Stone Agesta, jossa hän on soittanut vuodesta 2002 asti. Hän on soittanut myös yhtyeissä kuten Failure ja A Perfect Circle ennen liittymistään Queens of the Stone Ageen.
Tauno Tattari
Tauno Tattari (25. huhtikuuta 1907 Alatornio – 20. huhtikuuta 1936 Helsinki) oli nuorena tuberkuloosiin kuollut suomalainen urheilutoimittaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hänen enonsa oli kansanedustaja Antti Junes. Äitinsä suvusta, Granroth eli Junes-suvusta, hän kirjoitti 1930-luvun alussa sukukirjan.
Nuoruus
Tauno Tattari varttui nuoruutensa Alatornion Kivirannalla Juneksen kartanossa, äitinsä syntymäkodissa. Jo nuorena poikana intohimoisena urheilun ystävänä hän oli perustamassa paikallista kyläurheiluseuraa Kivirannan Rajua, joka on kyläkohtainen edeltäjäseura paikkakunnan tämän päivän urheiluseuralle Alatornion Pirkoille.
Urheilutoimittaja
Lukiovaiheessa kesken jääneiden oppikouluopintojen jälkeen Tauno Tattari siirtyi urheilutoimittajaksi seutukunnan päälehteen, kemiläiseen Pohjolan Sanomiin. Hän otti tällöin käyttöön myöhemmin valtakunnallisesti urheilujutuissa tunnetuksi tulleen nimimerkin ”Maileri”.
Aseman koulu
Aseman koulu on ollut ja on yhä yleinen koulun nimi. Se voi viitata usean jo toimintansa lopettaneen koulun lisäksi muun muassa seuraaviin kouluihin:
Tauno Tattari
Urheilutoimittaja
Hän siirtyi vuonna 1926 Helsinkiin toimien vuodesta 1929 alkaen Uuden Suomen urheilutoimittajana käyttäen samaa nimimerkkiä. Lisäksi hän kirjoitti vuodesta 1926 alkaen Suomen Urheilulehteen. Hänestä tuli kesällä 1927 Suomen Urheilulehden pysyvä toimittaja. Hän joutui vuonna 1930 siirtymään joksikin aikaa syrjään sairauden vuoksi mutta hän palasi sitten Ilta-Sanomien urheilutoimittajaksi ja hoiti tätä tehtävää 1932–1933. Vuodesta 1933 alkaen Tattari oli vapaana toimittajana. Tattari toimi vuoden 1928 Amsterdamin kesäolympialaisissa urheilutoimittajana kirjoittaen pyöräilyä koskevan osan Martti Jukolan toimittamaan olympiakirjaan. Suvun piirissä on perimätietona tältä ajalta pieni anekdootti, jonka mukaan Tauno Tattari sähkötti Amsterdamin matkaltaan enolleen Otto Junekselle Alatornion Kivirannalle: ”Lähetä rahaa, myyn Kivirannan Juneksen tilaan kuuluvan perintöni sinulle!”. Urheilutoimittajalle oli ilmeisesti tullut matkalla rahapula.
Syksyllä 1929 Tattari oli tukemassa Suomen Urheilulehteä vetävän Martti Jukolan kilpailijaksi perustettua Kiri-lehteä, jonka perustajiin ja toimituskuntaan hän kuului yhdessä Lauri ”Tahko” Pihkalan ja Sulo ”Simeoni” Kolkan kanssa. Näihin aikoihin SVUL:ssä oli lähtemässä kehitys kohti erikoisliittoja, jolloin yleisurheilijat perustivat oman liittonsa SUL:n. Tässä kiistassa Tattari oli tukemassa erikoisliittokehitystä ja joutui vastakkain Martti Jukolan kanssa. Vuonna 1931 Tattari oli perustamassa urheilutoimittajien yhteisjärjestöä Urheilutoimittajain liitto, alun perin kerhona tunnettu.
Elokuvakäsikirjoittaja
Viimeisinä elinvuosinaan 1930-luvulla Tattari tuli tunnetuksi suomalaisten elokuvien käsikirjoittajana – viimeiset elokuvista saivat ensi-iltansa hänen kuolemansa jälkeen. Elokuvakäsikirjoittajana hän oli seuraavissa elokuvissa: Sininen varjo (ensi-ilta 1933), Helsingin kuuluisin liikemies (1934), Kun isä tahtoo ... (1935), VMV 6 (1936), Vaimoke (1936), Koskenlaskijan morsian (1937), Ja alla oli Tulinen järvi (1937).
Viimeinen leposija
Tauno Tattarin siunaustilaisuudessa Helsingissä huhtikuussa 1936 hänen ystävänsä Yrjö Jylhä esitti hänelle tekemänsä muistorunon. Tattari haudattiin Alatornion kirkon edessä olevaan äitinsä suvun Juneksen sukuhautaan.
Teoksia
Omalla nimellä: Nimimerkillä Maileri:
KTP
KTP voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ace Young
Lapsuus
Young on kotoisin Boulderista, joka sijaitsee Denverissä Coloradon osavaltiossa. Hänellä on neljä isoveljeä. Young on saanut nimensä isoisoisänsä Asan ja baseballpelaaja George Brettin mukaan. Häntä kuitenkin kutsuttiin koko lapsuutensa ajan ”Aceksi”.
American Idol
Young lauloi American Idolin Denverin koelauluissa Westlifen ”Swear It Again”. Hän esitti Hollywoodissa Shain ”If I Ever Fall In Love” ja Michael Jacksonin ”She’s Out Of My Life”. Youngista ja Chris Daughtrysta, joka sijoittui American Idolissa neljännelle sijalle, tuli hyvät ystävät tähän aikaan.
Päästyään Top 24:een, Young esitti poikien ensimmäisenä iltana George Michaelin ”Father Figure”. Seuraavassa jaksossa hän esitti Daniel Bedingfieldin ”If You’re Not The One”, jossa hän pääsi näyttämään tavaramerkkiänsä, falsettia. Päästyään Top 16 -joukkoon hän esitti Michael Jacksonin ”Butterflies”.
Seuraavaksi alkoivat esiintymiset isommalla lavalla, suuremman yleisön edessä. Ensimmäisen viikon teemana oli Stevie Wonder, jolloin Young päätti esittää Wonderin ”Do I Do”. Sinä viikkona hän joutui tippumisvaaraan Melissa McGheen ja Lisa Tuckerin kanssa. Seuraavalla viikolla vieraana oli ohjelmassa Barry Manilow. Young esitti ”In The Still Of The Nightin”, jonka oli alkuperäisesti esittänyt yhtye nimeltä ”The Five Satins”. Seuraavalla viikolla hän esitti Trainin ”Drops Of Jupiter”, mutta tuomaristo eikä Amerikka lämmennyt, joten Young joutui taas kerran tippumisvaaraan. Top 9 -viikolla hän esitti Keith Urbanin ”Tonight I Wanna Cry”.
Seuraavaksi ohjelman vieraaksi tuli Queen. Young esitti heidän legendaarisen biisinsä, ”We Will Rock You”, mutta joutui tippumisvaaraan. Youngin ja Elliott Yaminin sijaan kuitenkin kotiin lähti Bucky Covington. Rod Stewart pistäytyi vieraaksi seuraavaksi kerraksi, jolloin Young esitti hänen klassikkonsa, ”That’s All”. Tuomaristo piti esityksestä ja Simon kehui Youngia pitkästä aikaa. Tästä huolimatta Young putosi kisasta.
Diskografia
Youngin ensimmäinen single, ”Scattered”, julkaistiin 9. lokakuuta 2006. Hänen debyyttialbuminsa, Ace Young, julkaistiin heinäkuussa 2008.
"Highrollers"
Kun Young esitti Michael Jacksonin laulun, "Butterflies", hänellä oli yllään musta paita, jossa oli ässä-kortin kuva. Tästä lähtien hänen faninsa alkoivat kutsua itseään nimellä "Ace's highrollers".
Highrollers with Heart -projekti
Taustaa
Vuonna 1996 yksi Youngin veljistä, Ryan, joutui vakavaan auto-onnettomuuteen. Pitkän kuntoutumisen jälkeen hän toipui.
Seuraavina vuosina Ace, Ryan ja heidän kolmas veljensä, Marc, alkoivat säännöllisesti vierailla ja esiintyä kyseisessä lasten sairaalassa.
Projekti
Kun Youngin fanit ("The Highrollers") kuulivat hänen kiinnostuksestaan tuoda iloa näiden sairaiden lasten elämään, he alkoivat lahjoittaa sairaalalle rahaa hänen nimellään. Kahden viikon aikana he keräsivät 7161,00 dollaria ja lähettivät sekin Denveriin. Nimetön lahjoittaja kuuli tämän tarinan ja tunsi numeron 7 olevan Denverin onnennumero, joten hän lahjoitti vielä 616,77, jotta kasaan saatiin yhteensä 7 777,77 dollaria.
Hieman tämän jälkeen perustettiin sivusto, nimellä "Highrollers with Heart". Highrollerit ovat tämän jälkeen lahjoittaneet vielä enemmänkin rahaa lasten sairaalalle tämän sivuston kautta. Lahjoitusten kohteena on mm. sairaiden lasten vanhempien oleskelutilat. Sivuston tavoitteena on kerätä 100 000 dollaria Youngin nimellä.
Salama
Salama on ukkoseen tai tulivuorenpurkaukseen liittyvä sähköpurkaus. Salama tunnetaan kirkkaasta ja terävärajaisesta, jonkin verran siksak-kuvioisesta valojuovasta taivaalla, välähdyksestä, ja kovasta jyrinästä. Osuessaan maahan salama voi aiheuttaa tuhoa tai surmata ihmisiä ja eläimiä.
Yleisyys
thumb|350px|Salamoiden yleisyys maapallolla. Mustalla, punaisella ja oranssilla alueet, joilla salamoi eniten. Koko maapallolla iskee vuosittain noin kolme miljardia salamaa. Etelä-Suomessa salama iskee neliökilometrille keskimäärin yhden kerran vuodessa. Salamaniskut tulevat kuitenkin ryppäinä parin ukonilman aikana.
Salaman edellytys on ukkospilvi. Koska ukkosia kehittyy eniten lämpimällä ja kostealla ilmalla, myös salamointia tapahtuu eniten tropiikissa ja kesäisin. Suomen talvella salamoita esiintyy hyvin harvoin ja ne ovat pilvisalamoja.
Tyypit
Salama voi olla pilvien tasolla tapahtuva pilvisalama, tai pilven ja maan välillä purkautuva maasalama. Tropiikissa 80–90 prosenttia salamista on pilvensisäisiä, ja vain 10–20 prosenttia osuu maahan. Lauhkeilla seuduilla maahan asti iskee puolet kaikista salamista.
Yläsalamat ovat salamoita, joita esiintyy 10–100 kilometrin korkeudessa ilmakehän ja avaruuden rajalla. Niitä syntyy, kun suurten ukkospilvien yhteydessä sähkövaraus yht'äkkiä laajalla alueella muuttuu. Ne ovat pohjoisilla alueilla harvinaisia. Yläsalamoita on useaa lajia, joista tunnetuimpia ovat punaiset keijusalamat. Muita ovat rengasmaiset kajosalamat ja viuhkasalamat, jotka nousevat ukkospilven huipusta ylöspäin.
Tulivuoren purkauspilven salamointia kutsutaan vulkaaniseksi salamoinniksi.
Edellytykset
Salamointi perustuu siihen, että maassa on jatkuvasti suuri negatiivinen sähkövaraus ja ilmakehässä vastaavan suuruinen positiivinen varaus. Ukkoset varaavat maata jatkuvasti salamoiden välityksellä noin 1000 ampeerin virralla. Ilman sitä maa vuotaisi varauksensa ilmakehään ja ilmasähkövirtapiiri tyhjentyisi. Sen mahdollisia seurauksia ei tunneta.
Esisalama ja pääsalama
thumb|Maasalaman synty. Katkoviivoin merkittyjä esisalamoita laskeutuu pilvestä kohti maata. Oikeanpuolimmainen esisalama osuu puuhun, jolloin sen kanava täyttyy maasta nousevalla pääsalamalla, joka on merkitty paksulla yhtenäisellä viivalla. Salaman kaksi tärkeintä vaihetta ovat esisalama ja pääsalama. Niiden yhteisnimitys on isku. Esisalama on suhteellisen heikko ja hidas, ja se alkaa useimmiten pilvestä. Esisalama puskee ilmaan sähkövarauksen ja synnyttää kuuman ja sähköä hyvin johtavan kanavan, joka täyttyy sähkövarauksella. Tämän jälkeen vastakkaiseen suuntaan, yleensä maasta pilveen, syöksyy nopeasti varaukseltaan vastakkainen ja kirkas pääsalama. Se neutraloi esisalaman, joka oli valinnut sille reitin ja iskuajan.
Koska esisalama on hitaampi kuin pääsalama, sen kulkusuunnan ihminen yleensä ehtii havaita, toisin kuin vastakkaiseen suuntaan iskevän pääsalaman. Tämän vuoksi maasalama näyttää iskevän pilvestä maahan eikä päinvastoin.
Epätavallisia salamoita
Epätavallisia salaman muotoja ovat haarukkasalama, helminauhasalama, nauhasalama ja pallosalama.
Jos esisalaman kaksi haaraa koskettaa maata lähes samanaikaisesti, ensimmäisen haaran tuottama pääsalama ei ehdi neutralisoida toista, jolloin pääsalamalle syntyy kaksi kanavaa ja se näkyy haarukkana. Haarukkasalama voi syntyä myös silloin, kun tavallisesti samaa purkauskanavaa pitkin toistuvasti kulkeva esisalaman sähkövirta etsiikin toisen kanavan.
Helminauhasalamassa näkyy hiipuvassa purkauskanavassa peräkkäin kirkkaita ja pimeitä kohtia. Tälle ilmiölle ei ole löydetty varmaa selitystä.
Silminnäkijäkuvaukset pallosalamista ovat vaihtelevia. Pallosalaman on kerrottu olevan yleensä alle 40 senttimetriä halkaisijaltaan oleva pallo, joka leijuu ilmassa noin kymmenen sekunnin ajan ennen katoamistaan. Ilmiön syytä ei tunneta.
Lämpötila
Salaman ympärillä olevat ilmahiukkaset saavuttavat 30 000 °C:n lämpötilan, eli viisi kertaa kuumemman kuin auringon pinta. Se on korkein luonnollinen lämpötila maapallolla.
Ääni
Kun purkauskanava kuumenee yhtäkkiä tuhansiin asteisiin, se laajenee räjähtäen ja lähettää paineaallon. Hyvin lyhyestä salamasta kuuluu vain paukahdus, mutta jos salama on kilometrejä pitkä, sen eri osista lähtenyt paineaalto ehtii kuulijan korviin eri aikana ja näin kuuluu pitkä jyrinä.
Etäisyyden arviointi
Salamaniskun etäisyys kilometreinä lasketaan seuraavasti: salaman välähdyksestä jyrähdykseen kuluva aika sekunteina jaetaan kolmella. Tämä perustuu siihen, että äänen nopeus on ilmassa noin kilometri kolmessa sekunnissa (330 m/s), kun taas välähdys etenee valonnopeudella.
Ukkosen jyrinä ei kuulu yli 15–20 kilometrin päähän, mutta salama voi näkyä kauemmaksikin. Kaukaisia salamoita kutsutaan elosalamoiksi tai kalevantuliksi.
Salamanisku synnyttää varsinkin alemmille radiotaajuusalueille suhteellisen voimakkaan sähkömagneettisen impulssin. Yksinkertaisin salamoinnin ilmaisin on keski-, tai pitkäaaltoalueelle viritetty AM-radiovastaanotin, jota harjaantunut ukkoshavaitsija voi käyttää välähdyksen korvikkeena iskun etäisyysmääritykseen. Yleisradiovastaanottimen AM-alueelta kuuluva hetkittäinen räsähtely voi kertoa lähestyvästä ukkosesta, joka on alle 60 kilometrin päässä.
Salamanpaikannin on laite, joka paikallistaa salamaniskuja niiden lähettämien sähkömagneettisten aaltojen avulla. Monien salamanpaikantimien tuottamia karttoja julkaistaan internetissä. Meteorologiset laitokset käyttävät kolmiomittausta, jossa useamman salamapaikanninvastaanottimen lähettämä tieto kertoo asemalta saadun suuntiman ja tarkan kelloajan, josta tuloaikaerojen ja suuntimien avulla voidaan laskea salaman iskun paikka tyypillisesti noin 500 metrin tarkkuudella. Maahan iskevät ja pilvestä toiseen iskevät pilvisalamat voidaan erottaa toisistaan.
Elämän synnyttäjänä
Joidenkin tutkijoiden mukaan salama on voinut käynnistää elämän muodostumisen Maan pinnalla. Voimakkaat salamavirrat ovat saattaneet synnyttää ensimmäiset monimutkaiset molekyylit.
Aineelliset vahingot
thumb|Salaman aiheuttama vesihöyrypaine on räjäyttänyt tämän puun kaarnan irti. thumb|Salamaniskun seurauksia Ylämaalla. Salamat voivat sytyttää rakennuspaloja. Ne voivat myös rikkoa kotien elektroniikkaa, kuten tietokoneita ja televisioita. Riski vältetään, jos laitteet irrotetaan seinästä ukkosilman ajaksi.
Salama valitsee usein kohteekseen alueen korkeimman ja sähköä parhaiten johtavan puun. Iskun kohteeksi joutunut puu voi haljeta ja kuolla. Kosteana puu selviytyy iskusta paremmin kuin kuivana. Joskus yksi salama voi vahingoittaa useaa puuta kerrallaan. Salamanisku puuhun voi aiheuttaa metsäpalon, ja esimerkiksi Yhdysvalloissa puolet kaikista metsäpaloista saa alkunsa salamaniskuista maastoon.
Yksi lentokone joutuu salamaniskun kohteeksi keskimäärin kerran 3000 lentotuntia kohti. Nykyaikaiset lentokoneet eivät juurikaan vahingoitu salamaniskuista. Joskus isku aiheuttaa koneessa pieniä sähköongelmia, joiden johdosta kone joutuu laskeutumaan varotoimenpiteenä lähimmälle kentälle.
Sähkölinjoja suojaavat salamaniskuilta linjojen yläpuolella kulkevat maadoitusjohdot. Jos isku kuitenkin pääsee läpi, se voi aiheuttaa linjoille kalliita vahinkoja ja vahingoittaa myös kuluttajien sähkölaitteita tai katkaista sähköt.
Salamat voivat vahingoittaa tuuliturbiinien lapoja. Kaikkia vahinkoja ei pystytä ehkäisemään ukkosenjohdattimilla.
Vaikutus ihmiseen
Salamat tappavat koko maailmassa vuosittain arviolta noin tuhat ihmistä. Arviointia vaikeuttaa se, että useimmista maista, etenkään tropiikin maista, ei ole tilastoja.
Salama voi iskeä ihmiseen usealla eri tavalla.
Suorassa salamaniskussa uhri saa kokea salaman koko purkauksen. Tämä on kaikista salamaniskuista hengenvaarallisin. Kun esisalaman purkauskanava lähestyy ylhäältä ihmisen päätä, päästä nousee kanava vastaanottamaan sitä. Kun nämä kanavat yhtyvät, kehon läpi kulkee sähkövirta. Samalla henkilön pään ja maan välinen jännite kasvaa kehon tuottaman sähkövastuksen seurauksena. Koska ihmiskehon sähkövastus on tavallisesti noin 1000 ohmia, virta kasvaa noin 1000 ampeerin vahvuiseksi noin 30–150 nanosekunnissa ja saavuttaa tällöin miljoonan voltin jännitteen kriittisen pisteen. Silloin virta etsii tehokkaamman purkautumiskanavan ihosta, missä vastus on pienempi kuin vartalossa. Sen jälkeen suurin osa virrasta kulkee ihoa pitkin maahan, ja vartalon kautta kulkeva virta heikkenee noin viiteen ampeeriin.
Sisäisiä vammoja ihmiselle aiheuttaa vain kehon läpi kulkeva virta, ei ihon kautta kulkeva. Virran kulkeutumista iholle nopeuttaa se, jos iho on märkä. Tämän vuoksi ukkosilmalla ei ole syytä välttää kastumista, pikemminkin päinvastoin. Myös metalliesineet, kuten kaulakoru, voivat edesauttaa virran siirtymistä iholle.
Sivusuuntaisessa salamaniskussa salama iskee ihmisen viereen, esimerkiksi puuhun, jolloin osa virrasta purkautuu puun rungosta tai oksistosta jännite-eron ja magneettisen induktion johdosta sivusuuntaisesti ihmiseen. Tällaiset sivusalamat eivät ole yhtä kuolettavia kuin suorat salamaniskut, mutta ne aiheuttavat suurimman osan loukkaantumisista. Niitä tapahtuu puiden lisäksi myös huonosti suojattujen rakennusten sisällä.
Sähköiskun voi saada myös koskettamalla salamaa johtavaa esinettä. Tällainen vahinko voi tapahtua myös esimerkiksi kiipeilijälle.
Salama voi tavoittaa ihmisen myös alakautta, jos se maahan iskiessään synnyttää jännite-eron maakerrosten tai pinnan eri kohtien väliin, ja ihminen koskettaa niitä samanaikaisesti. Tällaiset salamaniskut ovat karjalle vaarallisempia kuin ihmiselle, sillä suurten eläinten jalat ovat kauempana toisistaan kuin ihmisen jalat, ja jännite-ero siksi suurempi. Virta myös kulkee näiden eläinten sydämen läpi, toisin kuin seisovalla ihmisellä, jolla se kulkee vain jalasta toiseen. Vaaralliseksi tällainen salamanisku muuttuu ihmiselläkin, jos ihminen makaa maassa tai koskettaa kädellään johonkin.
Ihminen voi loukkaantua silloinkin, kun hänestä itsestään nouseva kanava ei tavoita taivaasta laskeutuvaa purkauskanavaa, sillä tällaisessa kanavassa voi kulkea jopa 10 ampeerin virta. Vammat eivät ole vakavia, mutta ihminen voi kuitenkin halvaantua väliaikaisesti tai kaatua maahan.
Ihminen voi loukkaantua myös salamaniskun aiheuttamasta paineaallosta, jos hän seisoo hyvin lähellä salamaa.
Yksi ja sama salamanisku voi aiheuttaa samanaikaisesti vammoja usealle ihmiselle. Salama voi iskeä samanaikaisesti suoraan useampaan kuin yhteen ihmiseen, ja muita ihmisiä voi joutua salaman muiden vaikutustapojen uhriksi.
Vaikka salamanisku tappaakin ihmisen vain harvoin, salama voi aiheuttaa monenlaisia lyhyt- ja pitkäaikaisia vammoja kehoon ja mieleen. Vaarallisimpia vaikutuksia ovat sydämen tai hengityksen pysähtyminen. Joskus sähkövirta vaurioittaa silmiä, korvan tärykalvoa, tai hermostoa, ja se voi myös aiheuttaa sisäistä verenvuotoa, lieviä palovammoja tai turvotusta. Joskus uhri menee tajuttomaksi tai halvaantuu väliaikaisesti. Salamaniskun jälkeinen heikkous, tunnottomuus ja kihelmöinti voi kestää muutamasta viikosta jopa vuosiin. Ihoon voi jäädä punaisia juovia. Salamaniskun uhrille voi myös jäädä erilaisia pelkotiloja, muisti- ja oppimisvaikeuksia tai muita pitkäaikaisia psykologisia vaivoja. Lisäksi salaman aiheuttama paineaalto ja sen lennättämät esineet voivat aiheuttaa erilaisia vammoja.
Torjunta
Ukkosenjohdatin on järjestelmä, jolla salama johdetaan turvallisesti maahan ilman vahinkoja. Rakennuksessa sellainen on katolla oleva niin sanottu salamasieppari, kuten televisioantenni, johon salama iskee ja kulkeutuu sitten talon räystäitä ja nurkkia pitkin maan alla olevaan johtimeen ja maadoitukseen. Sähköjärjestelmiä salamoilta suojaavat jonkin verran myös ylijännitesuojat.
Suojautuminen
Ukkosilmalla on vaarallista etsiä suojaa sateelta ja salamilta puun alta, sillä salamat iskevät usein puihin. Vaarallisimpia ovat sellaiset puut, joiden lähellä ei ole muita puita, kuten myös puuttomat alueet, joilla ihminen muodostaa alueen korkeimman kohdan. Vaarallista on myös nostaa sateenvarjo, tikapuut tai golfmaila kohti taivasta, tai ajaa polkupyörää tai traktoria. Salamalta suojautuu ukkosilmalla parhaiten siirtymällä johonkin painaumaan ja asettumalla matalammaksi kuin ympäröivät kohteet. Maahan ei kuitenkaan pidä mennä makaamaan, eikä veteen pidä mennä uimaan. Puunrungoista ja oksista tulisi pitää vähintään kahden metrin etäisyys. Myös metallisia aitoja tulee välttää. Kaupunkialueella salamalta voi suojautua menemällä sisään rakennuksiin, joissa on ukkosenjohdatin. Myös auto on turvallinen paikka.
Symboliikkaa
thumb|[[Zeus|Zeuksen ase on päästään haarautuva salama.]]
Salama on yleinen voiman symboli, jota on käytetty vuosituhannet. Salama on liittynyt yliluonnollisena ja voimakkaana pidettyyn ukonilmaan. Salama on monissa kulttuureissa ilman tai ukkosen jumalan tekemä. Jumala voi heittää salaman, tai salama voi tulla jumalan aseesta tai muusta jumalan toiminnasta.
Salamaa kuvataan usein siksak- eli sahalaita-kuviolla. Usein salaman kuvalla on terävä kärki. Siksak-viiva on ikivanha symboli. Sahalaitaa on piirretty esimerkiksi kallioihin jo tuhansia vuosia sitten. Salaman ja mystisten näkyjen lisäksi se on symboloinut paljon muutakin, kuten vettä, tulta, auringon säteitä ja käärmeitä. Sahalaitakuviollisten käärmeiden, kuten kyyn, on usein uskottu liittyvän tavalla tai toisella ukkoseen, taivaaseen ja jumaliin.
Yksi yleinen ja laajalle levinnyt vanha siksak-viivan muunnos, joka yleisesti yhdistetään salamaan, on päästään kahdeksi tai kolmeksi haarautuva salama. Salaman haarautuminen voi joissain tapauksissa liittyä maailmankuvaan, jossa maailman muodostaneet vastavoimat syntyvät samasta lähteestä. Kahdeksi haarautuva salama voi olla tällaisen maailmansynty-tapahtuman kuva.
Ukonvaaja [[Mannheim|Mannheimin vaakunassa|150px|thumb]] Salaman tunnuksena tunnetaan myös lyhyt, vain kaksi suoraa kulmaa käsittävä siksak-viivan ”pätkä”. Se tunnetaan Euroopassa germaanisilta kansoilta. Kuvion nimitys on saksan kielessä wolfsängel eli ”suden koukku”, ”sudenhaka”. Toinen nimitys on donnerkeil, suomeksi ukonvaaja, englanniksi thunderbolt. Ukonvaajan käsite on ikivanha, ja se tunnettiin muinoin lähes kaikkialla Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Ukonvaaja oli salaman kärki, yleensä kiviesine, jonka jumala heitti ukkosella maahan.