cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
São Paulo
Liikenne
São Paulon metron ensimmäinen linja avattiin 1974. Kaupungin lentoliikennettä palvelee kaksi kansainvälistä lentoasemaa, São Paulo-Guarulhosin kansainvälinen lentoasema ja Congonhas-São Paulon kansainvälinen lentoasema. thumb|200px|[[Avenida Paulista on São Paulon tärkeimpiä katuja.]]
Rikollisuus ja köyhyys
São Paulo on vauras, mutta kaupungissa on myös paljon köyhyyttä. Faveloissa asuu iso määrä köyhiä ihmisiä vieretysten rikkaiden kanssa. Alueet on saatettu eristää sähköaidoin ja erilaisin turvajärjestelmin, koska rikkaat pelkäävät köyhien tekemiä rikoksia. Rikollisuus onkin São Paulossa maailman huippuluokkaa. Eniten tehdään kidnappauksia, ryöstöjä ja murhia. Sen takia monet liikemiehet lentävät helikoptereilla töihin ja kulkevat luodinkestävillä autoilla. São Paulossa on ennätysmäärä helikoptereita ja erillinen lentoliikennejärjestelmä helikoptereita varten. Poliiseista on huutava pula. São Pauloon on luotu erityinen erikoisryhmä kidnappauksia vastaan, mutta silti voimavarat ovat vähissä. Rikollisuuden kasvun yhtenä syynä voidaan pitää väärin käytettyä varallisuutta. Rahaa ei ole käytetty perusasioihin ja köyhyyden kitkemiseen, joten moni faveloissa asuva ei pääse nuorena töihin ja joutuu täten helposti rikoksen poluille.
Vuosina 1999-2011 väkivaltatilanne parani ja murhien määrä putosi kolme neljäsosaa. Viime vuosina rikollisuus on lisääntynyt uudelleen. Vuonna 2012 arvioitiin murhien määrän nousevan jälleen yli kymmeneen 100 000 asukasta kohti. Vuonna 2006 vankiloista alkanut kapina on jatkunut väkivaltaisuuksina Primeiro Comando da Capital (PCC) -rikollisjengin ja poliisin välillä. Poliisien murhat lisääntyivät 40% vuodesta 2011 vuoteen 2012. Takavarikoitujen huumeiden määrä nousi ennätykseen 2011 ja sivusi sitä 2012. Sieppauksista on kehitetty kaksi alalajia: pikasieppauksissa uhri viedään pankkiautomaatille tyhjentämään tilinsä. Virtuaalisieppauksissa väitetään perheenjäsenen olevan konnien hallussa ja vaaditaan lunnaita, taustalla soitetaan nauhoitettua lasten itkua. Yhdysvaltojen ulkoministeriö pitää São Paulon rikollisuustilannetta kriittisenä.
São Paulon poliisi sai paljon lisää voimavaroja vuosien 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskisojen ja 2016 olympialaisten lähestyessä.
Urheilu
Kuten koko Brasiliassa, jalkapallo on São Paulossa suosituin urheilulaji. Kaupungin merkittävimmät jalkapalloseurat ovat Corinthians, Palmeiras, ja São Paulo Futebol Clube.
Muita suosittuja urheilulajeja kaupungissa ovat koripallo, lentopallo, käsipallo ja tennis.
Henry Ojutkangas
Henry Ojutkangas (s. 3. huhtikuuta 1952 Kannus) on suomalainen laulaja, kitaristi ja huuliharpisti. Ojutkankaan oma yhtye on Henry O'Band, jonka lisäksi hän on soittanut useissa rock-, blues- ja jazzyhtyeissä. Hän on muun muassa esiintynyt duona Pepe Ahlqvistin kanssa ja toiminut kaksi vuotta Oiling Boiling Rhythm'n Blues Bandin solistina ja kitaristina. Ojutkangas on käyttänyt taiteilijanimeä Henry O.
Teppo Kivelä
Teppo Jaakko Samuli Kivelä (s. 8. lokakuuta 1967 Espoo) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä, joka uransa aikana pelasi kymmenen kauden ajan SM-liigassa kaikkiaan neljässä joukkueessa. Lisäksi Kivelä pelasi kuuden kauden ajan ulkomailla Ruotsin, Italian ja Tanskan sarjoissa. Nykyisin hän toimii jääkiekkovalmentajana.
Pelaajaura
Kivelä aloitti liigauransa kaudella 1984–1985 Jokereissa. Pelejä kertyi 11 ja niissä yksi maali ja yksi syöttö. Myös seuraava kausi kului Jokereissa, kunnes Kivelä kaudeksi 1986–1987 siirtyi I-divisioonaan Hämeenlinnan Pallokerhoon. Joukkue ylsi liigakarsintaan, mutta liigapaikka aukesi vasta seuraavalla kaudella, silloin suoraan ilman karsintoja. Kivelä oli HPK:n näiden kahden divisioonakauden yksi tärkeimmistä pelaajista ja teki 77 ottelussa 134 tehopistettä.
Kivelä jatkoi HPK:ssa myös liigassa, kaikkiaan neljän kauden ajan 1988–1992, ja sama tehokkuus jatkui: 171 runkosarjaottelussa tehopisteitä merkittiin 87 + 164 = 251. HPK jäi silti ilman mainittavaa menestystä lukuun ottamatta kautta 1990–1991, jolloin se voitti pronssia ja Kivelä sai parhaalle pistemiehelle myönnetyn Veli-Pekka Ketola -palkinnon. Kolmella viimeisellä HPK-kaudellaan Kivelä toimi joukkueen kapteenina. HPK-kausien jälkeen Kivelä pelasi liigassa kaksi kautta HIFK:ssa ja kaksi Ässissä ennen siirtymistään ulkomaille. Viimeisetkään liigavuodet eivät olleet Kivelälle henkilökohtaisesti huonoja, mutta HPK-aikojen tehopisteisiin hän ei enää yltänyt.
Kaudeksi 1996–1997 Kivelä siirtyi Ruotsin Elitserieniin Brynäsin joukkueeseen kolmeksi kaudeksi. Vielä ennen uransa päättymistä Kivelä pelasi yhden kauden Italiassa HC Milanon joukkueessa ja kaksi kautta Tanskan pääsarjassa Herning IK:n joukkueessa.
Valmennusura
Pelaajauransa jälkeen Kivelä piti yhden välivuoden ja ryhtyi sitten HPK:n A-juniorijoukkueen päävalmentajaksi. Tätä kesti yhden kauden ajan. Seuraavat kuusi kautta Kivelä oli sivussa valmennustehtävistä kunnes sai paikan Italiasta HC Pustertal-Val Pusterian miesten joukkueen apuvalmentajana ja U18 joukkueen päävalmentajana. Kahden vuoden yhdistelmäroolin jälkeen hänestä tuli Pusterian miesten päävalmentaja yhden kauden ajaksi. Seuraavana vuonna tammikuussa hän korvasi Joe Westin Italian Serie B:ssa Neumarkt-Egnan päävalmentajana.
Kaudella 2014–2015 Kivelä oli jälleen sivussa valmentajan tehtävistä. Välivuoden jälkeen hän sai pestin Itävaltaan Grazin apuvalmentajaksi.
Kaudella 2016–2017 Kivelä sai potkut Grazista joulukuussa ja toimi sen jälkeen Italian maajoukkueen apuvalmentajana Olympiakarsinnoissa sekä MM-turnauksessa. Kaudesta 2017–2018 Kivelä on valmentanut italialaista HC Fassaa Alppiliigassa.
Kaudella 2020–2021 hän tulee valmentamaan Swiss Leaguessa pelaavaa EHC Winterthuria.
Mark Helprin
Mark Helprin (s. 28. kesäkuuta 1947) on yhdysvaltalainen romaanikirjailija ja journalisti, joka on palkittu lukuisilla palkinnoilla viime vuosikymmenten aikana. Helprin tunnetaan mielikuvituksellisista tarinoistaan, monikerroksisista rakenteista romaaneissaan ja rikkaasta sanankäytöstään.
Hänen tunnetuimpia menestysromaanejaan ovat A Winter's Tale (Eva Siikarlan suomennos Talvinen tarina, Tammi), Memoirs from Antproof Case, A Soldier of the Great War, novelleja: Ellis Island and Other Stories, A Dove of the East and Other Stories sekä lastenkirjatrilogia: Swan Lake, A City in Winter ja The Veil of Snows.
Helprin valmistui Harvard Collegesta ja jatkoi opintojaan Oxfordin, Princetonin ja Columbian yliopistoissa. Hän on palvellut brittiläisillä kauppalaivoilla ja Israelin maa- ja ilmavoimissa.
Vuonna 2007 Helprin kirjoitti The New York Timesiin Vieraskynä-kirjoituksen, jossa hän vastusti tekijänoikeuksien laukeamista ajan myötä.
Anthony Fokker
pienoiskuva|upright|Anthony Fokker vuonna 1912 Anthony Fokker (6. huhtikuuta 1890 – 23. joulukuuta 1939 ) oli hollantilainen lentokonesuunnittelija, joka suunnitteli useita ilmailun historian merkittäviä lentokoneita. Suomen ilmailussa Fokker D.XXI-hävittäjä on merkittävin Fokkerin tuotteista. Fokker perusti 21. heinäkuuta 1919 Fokker-lentokonetehtaan.
Elämä ja ura
Anthony Fokker syntyi Blitarissa, Jaavalla (Aasiassa) 6. huhtikuuta 1890. Hän innostui ilmailusta muutettuaan Eurooppaan. Hän aloitti liitokoneen suunnittelulla. Hän muutti pian Saksaan, jossa oppi perusteet autojen ja lentokoneiden suunnittelusta.
Vuonna 1911 hän sai lentäjän lupakirjan ja samana vuonna Spinne-lentokoneen (“Hämähäkki”). Se oli ensimmäinen Hollannissa rakennettu lentokone. Hän perusti sen jälkeen oman Fokker Aeroplanbau -lentokonetehtaan Berlin-Johannisthaliin. M.2-yksitaso toi voiton suunnittelukilpailussa. Koneita tilattiin kymmenen kappaletta. Tehdas siirtyi 1913 Schweriniin, jossa siitä kehittyi Saksan suurimpia lentokonetehtaita.
Saksassa Fokker rakensi lentokoneita Saksan armeijalle ensimmäisen maailmansodan aikana. Hänet pakotettiin yhdistämään yrityksensä Hugo Junkersin yritykseen. Hänen koneistaan Fokker E.III oli ensimmäinen, jossa oli synkronoidusti potkurien lapojen välistä ampuva konekivääri. Fokker D.VII oli menestys. Fokker Dr.I-kolmitaso tuli kuuluisaksi saksalaisen ässän ”Punaisen paronin” eli Manfred von Richthofenin ansiosta.
1919 Fokker irtaantui Junkersista ja palasi Hollantiin perustaen sinne oman yhtiön, N.V. Nederlandse Vliegtuigenfabriek, Amsterdamiin. Hän toi junalastin D.VII ja C.I sotilaskoneita sekä varaosia. Liittoutuneiden kieltäessä Versailles’n rauhassa muun muassa lentokoneteollisuuden Saksassa, koneiden siirto tapahtui yhteistoiminnassa Saksan hallituksen kanssa. Fokker rakensikin aluksi D.7-hävittäjiä, ilmeisesti Hollannin ilmavoimille. pienoiskuva|Suomen ilmavoimien [[Fokker C.X.]] Hän siirtyi kuitenkin siviilikoneiden tuotantoon – vuonna 1930 Fokkerilla oli 172 koneella 28% markkinaosuus Euroopan markkinasta.1920-luvulla Fokkerin suurin menestys oli F.VIIa/3m kolmimoottorinen matkustajakone, joka hallitsi Euroopan markkinoita kunnes Saksan ja Yhdysvaltain kokometalliset matkustajakoneet saapuivat markkinoille 1930-luvulla. Fokker Tri-plane oli kone, josta Ford rakensi joko lisenssi- tai klooniversion. Vuonna 1939 tuli ensimmäinen täysmetallinen Fokker, 2-moottorinen T.9.
Fokker rakensi sotilaskoneita Hollannin ilmavoimille, Tanskaan, Norjan, Ruotsiin ja Espanjaan. Suomen ilmavoimat oli hyvä asiakas, se osti C.V, C.X, D.VII, D.X ja D.XXI koneita. Se käytti myös useita Fokkerin matkustajakonetyyppejä, muun muassa F.VII ja F.27.
Anthony Fokker kuoli aivokasvaimeen 23. joulukuuta 1939 New Yorkissa. Hän oli muuttanut asumaan Yhdysvaltoihin saaden sen kansalaisuuden. Hän perusti Yhdysvalloihin Fokker Aircraft Corporation of America-yhtiön, joka menestyi.
Café de Flore
Historia
Kahvilan synty ajoittuu todennäköisesti Ranskan kolmannen tasavallan (1870–1940) alun jälkeisiin vuosiin, ehkä vuoteen 1887. Nimensä kahvila on saanut antiikin jumalattaren mukaan, jonka kuvapatsas sijaitsee bulevardin toisella puolen. 1800-luvun lopulla kirjailija Charles Maurras asettui kahvilan toiseen kerrokseen kirjoittamaan teoksensa Au signe de Flore. Siellä kahvilan toisessa kerroksessa aikakauslehti ”Revue d’Action française” näki päivänvalon vuonna 1899.
Noin vuonna 1913 kahvilan naapurustossa asuva runoilija Guillaume Apollinaire muutti yhdessä ystävänsä André Salmon kanssa kahvilan alakerran toimitustilaksi. Myöhemmin siellä perustettiin lehti Les Soirée de Paris. Apollinairella oli yleisesti tapana sopia tapaamisetkin täsmälliseen aikaan kahvilassa. Vuonna 1917 kahvilan terassilla kävivät André Breton ja Luis Aragon mielenkiintoisia keskusteluja. Tällöin myös syntyi merkittäväksi kohonnut termi surrealismi.
1930-luku
1930-luvun aikana Café de Flore oli kokonaisen kirjailijajoukon kantapaikka. Siellä kokoontui koko Pariisin kirjallinen piiri, johon kuuluivat muun muassa Georges Bataille, Robert Desnos, Léon-Paul Fargue, Raymond Queneau, Michel Leiris. Myös Derain, Giacomettin veljekset, Zadkine ja jopa Picasso viettivät siellä aikaansa.
Myös elokuvamaailma kiinnostui paikan erityisestä tunnelmasta. Ohjaaja Marcel Carné tutustui siellä näyttelijä Serge Reggianiin. Ohjaaja Jean-Louis Barrault toi sinne koko kuvausryhmänsä esitysten jälkeen juhlimaan.
Paul Boybal
Kahvilan osti vuonna 1939 Paul Boubal, ja sen jälkeen sinne kerääntyi pariisilaista älymystöä. Alkoi kahvilan kulta-aika. Erityisesti parivaljakko Jean-Paul Sartre ja Simone de Beauvoir tekivät siitä tunnetun kantapaikkansa.
Nykyisyys
Vuonna 1984 Miroslav Siljegovic osti kahvilan ja myös lähellä sijaitsevan Closerie des Lilasin.
Café de Flore on mainittu monissa runoissa ja laulunsanoissa. Vuodesta 1994 lähtien on vuosittain jaettu Frédéric Beigbederin perustama Prix de Flore -palkinto nuorelle ansioituneelle, tuomariston arvostamalle näyttelijälle.
Sobek
Sobek tai Sebek oli muinaisessa Egyptissä palvottu krokotiilijumala.
Sobek kuvattiin joko krokotiilipäisenä miehenä tai krokotiilina, jolla oli yleensä päässään sulin koristeltu kruunu. Sobekilla voi olla päänsä päällä myös uraeus-käärmeen ympäröimä aurinkokiekko. Hän kantoi yleensä was-sauvaa ja ankh-symbolia.
Sobekin uskottiin hallitsevan Niilin krokotiileja ja vesiä. Häntä palvottiin erityisesti Ylä-Egyptissä ja Nubiassa. Joidenkin myyttien mukaan Niilin vesi oli Sobekin hikeä. Herodotoksen mukaan Krokodilopoliksessa (Shedet) kasvatettiin pyhiä krokotiileja, joita pidettiin Sobekin ruumiillistumina.
Aiheesta muualla
Llista de personatges de la mitologia egípcia
Slashdot
Slashdot (nimi tulee merkeistä: /.) on teknologiaan suuntautunut www-sivusto. Sen rungon muodostavat käyttäjien tekemät uutispoiminnot, kysymykset ja joskus myös kirja- ja elokuva-arvostelut. Slashdotin perinteikäs tunnuslause on News for Nerds, Stuff That Matters.
Slashdotin kommenttien tasoa pidetään yleensä ottaen korkeana. Perinteisesti poliittiset aiheet saavat ihmiset kirjoittamaan, ja eniten kommentteja ovat keränneet uutiset hyökkäyksestä Irakiin (4184 kpl) ja George W. Bushin uudelleenvalinnasta (4961 kpl). Uutiset lukitaan aina kahden viikon päästä niiden julkistamisesta, jonka jälkeen niihin ei voida enää ottaa kantaa. Slashdotiin tiedetään kommentoineen monia tunnettuja teknologia-alan ihmisiä, kuten Bruce Perens, John Carmack, Jimmy Wales, Alan Cox ja Steve Wozniak.
Elliott Sober
Sober väitteli filosofian tohtoriksi Harvardin yliopistosta Hilary Putnamin oppilaana. Sober opetti vuoden ajan Stanfordin yliopistossa, ja hän on ollut toistuvasti vierailevana professorina London School of Economicsissa. Soberin työt ovat saaneet Putnamin lisäksi vaikutteita biologi Richard Lewontinilta, ja hän on työskennellyt yhdessä biologi David Sloan Wilsonin kanssa.
Vuoden saamelainen
Vuoden saamelainen on Etelä-Suomen saamelaisyhdistyksen City-Sámit ry jakama tunnustus, jonka "tarkoituksena on rohkaista saamelaisia vaalimaan kulttuuriaan ja kieltään ja siirtämään niitä tuleville polville, sekä edistää valtaväestön tietoisuutta saamelaisista." Valinnan tekee kahdeksan saamelaisjärjestön asettama raati.
Slashdot
Tärkeä osa sivustoa on kommenttien moderointijärjestelmä, joka pisteytyksen lisäksi antaa asettaa kommenteille määreitä kuten "insightful" tai "funny". Rekisteröityneet käyttäjät saavat aina silloin tällöin moderointipisteitä jotka he voivat käyttää haluamallaan tavalla.
Vuoden saamelainen
Ensimmäiseksi Vuoden saamelaiseksi valittiin Turun kirjamessuilla 3. lokakuuta 2015 Outi Länsman, joka on toiminut Saamelaisalueen koulutuskeskuksen saamen kielen lehtorina ja saamelaisten asian edistämiseksi. Vuonna 2016 vuoden saamelaiseksi valittiin Niillas Holmberg. Vuonna 2017 vuoden saamelaiseksi valittiin Pirita Näkkäläjärvi.
Slashdot
Slashdot on kuulu siihen liittyvästä slashdot-efektistä, joka tarkoittaa muiden sivustojen tukkiutumista (yleensä perin lyhyessä ajassa) useiden satojen käyttäjien pyrkiessä katsomaan uutisessa mainitun linkin sisältöä. Tämä voi johtaa jopa siihen, että sivusto ei enää vastaa palvelupyyntöihin. Slashdot itse käyttää Apache-webpalvelinta mod_perl-laajennoksella ja MySQL-tietokantaa. Kommentointijärjestelmää pyörittää sivuston oma avoin ohjelmisto Slash, jota käyttää myös mm. barrapunto.com.
Slashdotin kulttuuriin kuuluu useita vaihtuvia sisäpiirin kestovitsejä tai meemejä, kuten you insensitive clod! ja imagine a beowulf cluster of these.
Rob Malda kosi nykyistä vaimoaan Kathleen Fentiä 14. helmikuuta 2002 Slashdotin etusivulla julkaisemallaan jutulla.
Metsämurmeli
Metsämurmeli (Marmota monax, tai woodchuck) on suuressa osassa Pohjois-Amerikkaa Kanadassa ja Yhdysvalloissa tavattava murmeli. Metsämurmeli on kooltaan muita mantereen murmeleja hieman pienempi ja se on myös vähemmän sosiaalinen. Groundhog Day on sen horroksen päättymiseen liittyvä juhlapäivä 2. helmikuuta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Taksonomia
pienoiskuva|vasen|Lähikuvassa. Metsämurmeli voidaan jakaa yhdeksään alalajiin:
Koko ja ulkonäkö
Metsämurmelit ovat Pohjois-Amerikan muihin murmeleihin verrattuna suhteellisen pienikokoisia. Niiden ruumiin pituus on 418–665 mm, hännän pituus 100–155 mm ja keskipaino 3526 g. Turkin selkäpuolen väritys vaihtelee harmaasta kanelin- ja tummanruskeaan, sekä mustaan. Päällyskarva voi olla kärsjistään vaaleaa. Vatsapuolen väritys vaihtelee harmaasta ruskeaan, punaisenruskeaan ja tummanruskeaan. Naamassa nenän ja alaleuan tienoilla on usein vaaleita laikkuja. Jalat ovat mustat tai tummanruskeat. Häntä on suhteellisen lyhyt.
Levinneisyys ja elinympäristö
pienoiskuva|vasen|Poikasia pesässä. Lajia tavataan suuressa osassa Pohjois-Amerikkaa Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Sen levinneisyysalue ulottuu Yhdysvaltojen Alaskasta itään Kanadan Labradorssa, etelään Yhdysvaltojen Etelävaltoihin ja länttä kohti Suurten tasankojen reunamalle.
Lajin tyypillisiä elinympäristöjä ovat alavien maiden metsät peltojen, teiden tai jokien lähistöllä. Se suosii aukeita alueita, kuten niittyjä, laidunmaita, vanhoja peltoja ja puutarhoja. Sitä tavataan usein maatalousalueilla asutuksen lähellä. Avoimella metsämaastolla sitä esiintyy etenkin kukkuloilla tai kivikoilla.
Elintavat
pienoiskuva|vasen|Pesänpehmikkeitä suussaan vievä metsämurmeli. Metsämurmeli on pääosin päiväeläin. Rakennetulla alueella se saattaa olla aktiivisempi hämärässä tai öisin. Ne rakentavat suhteellisen yksinkertaisia pesäkoloja aukeille tai metsiköille. Rakennettujen alueiden lähistöllä pesät voidaan tehdä myös rakennusten yhteyteen.. Aikuiset yksilöt elävät yksin omalla kotialueellaan. Urosten kotialueen koko on 0,5–4 hehtaaria ja naaraiden noin puolet pienempi. Ne ovat territoriaalisia, mutta urosten ja naaraiden alueet voivat olla päällekkäisiä. Sen sijaan kahden naaraan alueet eivät yleensä ole päällekkäisiä. Tunkeiliaan suhtaudutaan yleensä suhteellisen vihamielisesti. Ystävällisetkin kohtaamiset ovat mahdollisia, etenkin jos yksilöt sattuvat olemaan läheistä sukua keskenään. Metsämurmelit tekevät hajumerkkejä kasveihin tai esimerkiksi rakennuksiin käyttäen ylähuulellaan ja suunpielessä olevia rauhasia. Ääntelyt niillä ovat harvinaisempia, kuin joillan muilla sosiaalisemmilla murmelilajeilla.
Metsämurmelit horrostavat pesäkoloissaan yksin kahdesta kuuteen kuukautta. Horroksen aikana niiden ruumiinläpö on vain hieman pesän lämpötilaa korkeammalla. Horroksen aikana murmeli voi välillä herätä ja vaipua taas horrokseen. Horros päättyy kevään puolivälillä. Pohjoisessa ne horrostavat pidempään ja etelässä lyhyemmin. Urokset heräävät usein hieman naaraita aikaisemmin ja parittelu tapahtuu naaraiden herättyä. Vuosittain naaraista lisääntyy noin 50–80 %. Tiineys kestää 31–32 päivää ja poikasia on kerrallaan yleensä 3–5. Ne tulevat ulos pesäkoloista 5–6 viikon ikäisinä. Ne lähtevät kotialueeltaan vuoden jälkeen, joskin etenkin naaraat saattavat myös jäädä kotialueen lähistölle. Täysikasvuisia niistä tulee vasta lähdön jälkeen kahden tai kolmen vuoden ikäisinä. Naaraat voivat lisääntyä jo vuoden ikäisenä, mutta se on yleisempää vasta myöhemmin. Metsämurmelit voivat elää 5–6-vuotiaiksi.
Uhat ja suojelu
pienoiskuva|[[Groundhog Day Pennsylvanian Punxsutawneyssä.]] Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt metsämurmelin elinvoimaiseksi lajiksi. Sitä tavataan laajalla alueella, se on suhteellinen yleinen ja lajilla ei uskota olevan suuria uhkia. Kannan uskotaan olevan vakaa. Paikoitellen niitä saatetaan hävittää tuhoeläimenä esimerkiksi niiden tuottamien vahinkojen takia viljelyksillä, puutarhoilla ja rakennelmilla. Metsämurmelin kaivavat pesäkolot voivat vahingoittaa rakennuksia. Metsämurmelia myös metsästetään sen lihan ja viihteen vuoksi.
Metsämurmeli ja ihminen
Groundhog Day on Yhdysvalloissa ja Kanadassa 2. helmikuuta vietettävä juhlapäivä. Päivä perustuu myyttiin, jonka mukaan jos horroksensa päättävä ja pesästään ulos tuleva murmeli näkee sen suulla oman varjonsa, kevään tulo myöhästyy. Tapa on peräisin Euroopasta. Keväällä on ollut merkitystä esimerkiksi viljelyn kannalta ja sen takia on seurattu talven horrostavien eläinten ilmaantumista. Euroopassa samaan tapaan on seurattu esimerkiksi mäyrän horrosta.
Rysän päällä
Rysän päällä (Cheaters) on yhdysvaltalainen tosi-tv-sarja. Ohjelman tapahtumat kuvataan Pohjois-Texasin, Dallasin ja Houstonin alueilla.
Ohjelmaa on juontanut vuosina 2000–2002 Tommy Habeeb, vuosina 2002-2012 Joel S. Greco ja vuodesta 2012 alkaen Clark James Gable. Kertojana sarjassa on toiminut Robert Magruder.
Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 21. lokakuuta 2000. Suomessa sarjaa esittää televisiokanava Sub.
Ohjelman idea
Ohjelman tarkoitus on selvittää pariskuntien uskottomuusongelmia. Yleensä tavallinen ihminen lähestyy ohjelmaa kirjeitse ja kertoo epäilevän elämänkumppaninsa pettävän häntä. Ohjelmassa ensin uhri kertoo omista tunteistaan ja epäilyksiä, esimerkiksi siitä että hänen elämänkumppani ei ole osoittanut tunteita viime aikoina. Sen jälkeen alkaa viikon kestävä tutkimus epäillyn liikkeistä. Ohjelman kuvausryhmä seuraa epäilyn liikkeitä videokuvaamalla, jonka aikana selviävät muun muassa missä hän liikkuu ja kuka on henkilö, jonka kanssa epäilty viettää aikaa.
Kun tutkimusaika on päättynyt, pyydetään uhri mahdollisimman pian kuvauspaikalle, jossa ohjelman juontaja kyselee hänen kuulumisia ja näyttää videokuvaa, jossa näkyy epäilyn liikkeet. Sitten kuvausryhmä selvittää, missä epäilty on juuri sillä hetkellä ja lähtevät paikan päälle. Paikan päälle saavuttuaan epäilty jää uskottomuudesta kiinni niin sanotusti "rysän päältä". Paikalla uhri ja epäilty pystyvät selvittämään halutessaan tilannetta. Ohjelman lopussa kerrotaan minkälaiset ratkaisut uhri ja epäily ovat tehneet suhdettansa koskien.
Skaun
Skaun on kunta Etelä-Trøndelagin läänissä Norjassa. Skaun (vuoteen 1930 asti Børseskogn) erotettiin Børsan kunnasta 1. tammikuuta 1890. Børsa ja Buvik yhdistettiin siihen takaisin 1. tammikuuta 1965. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Skaunin kunnassa oli 7 143 asukasta.
MAC-10
thumb|MAC-10 Power Spring -[[äänenvaimennin|äänenvaimentimella varustettuna.]] Ingram MAC-10 (Military Armament Corporation Model 10) on yhdysvaltalainen konepistooli. Gordon B. Ingramin suunnittelema ase tuli markkinoille vuonna 1970. Enimmäkseen prässätystä teräslevystä valmistetun aseessa on niin kutsuttu teleskooppilukko ja terästangosta valmistettu teleskooppiperä. Aseessa on kiinteä, 100 jaardin (91 m) etäisyyteen asetettu tähtäin. Perä poistettuna tai sisääntyönnettynä aseen pituus on vain 269 mm. MAC-10 ei menestynyt kaupallisesti hyvin, vaikka jotkut erikoisjoukot kiinnostuivatkin siitä.
Aseen suurimmat ongelmat ovat valtava tulinopeus (jopa 1380 laukausta minuutissa) sekä lyhyestä piipusta ja kiinteästä tähtäimestä johtuva epätarkkuus. Samoin sen teleskooppiperä oli aivan liian hento, että sitä olisi voinut käyttää taistelutilanteessa. Valtava tulinopeus merkitsi sitä, että jos ampuja ei ollut tarkkana sarjojen pituudesta, hän saattoi helposti ampua koko lippaallisen kerralla tyhjäksi. Aseen katsottiin olevan riittävän tarkka vain noin 50 jaardin (45 m) etäisyyteen. Aseella on myös voimakas rekyyli, joka johtaa voimakkaaseen piipun kohoamiseen sarjoja ammuttaessa. Näistä syistä USA:n poliisi valitsi MP5:n sarjatuliaseekseen.
Gordon Ingram kehitti aseesta edelleen pienempikaliiberisen version MAC-11, joka ei sekään menestynyt kaupallisesti, mutta joka on aseharrastajien suosiossa.
Mummi (piirroshahmo)
Mummi läpi vuosien
Mummi esiintyi ensi kerran 1937 animaatiopätkässä "Little Red Walking Hood", jonka ohjasi Tex Avery. Hän esiintyi toisen kerran Bob Clampettin ohjaamassa "The Cagey Canary" -animaatiossa. Kolmannen kerran Granny nähtiin animaatiossa "Hiss and Make Up", ja sen ohjasi Friz Freleng. Neljäs esiintyminen tapahtui Väiski Vemmelsääri -animaatiossa "Hare Force".
Lamoraal van Egmont
pienoiskuva|upright|Lamoraal van Egmont Lamoraal I graaf van Egmont (myös Egmond) (1522–1568) oli flanderilainen kenraali ja valtiomies, joka vaikutti 1500-luvulla juuri ennen kahdeksankymmenvuotista sotaa. Hän syntyi Alankomaiden rikkaimpiin ja vaikutusvaltaisimpiin kuuluvasta perheestä ja oli äitinsä puolelta Espanjan kuninkaan serkku. Hän peri vuonna 1542 veljensä tiluksen Hollannissa.
Espanjan armeijan palveluksessa hän voitti ranskalaiset vuosina 1557 ja 1558. Palkkioksi hänet nimitettiin vuonna 1559 Flanderin ja Artoisin valtionhoitajaksi. Yhdessä Vilhelm I Oranialaisen kanssa hän vastusti Espanjan inkvisitiota.
Filip II lähetti Alban herttuan Fernando Álvarez de Toledon Hollantiin, jolloin Vilhelm pakeni Brysselistä. Egmont ja Philip de Montmorency jäivät kuitenkin kotikaupunkiinsa. Alban herttua pidätytti heidät heti ja asetti syytteeseen maanpetoksesta. Vaikka Egmont pysyi kuninkaalleen uskollisena, hänet tuomittiin ja teloitettiin vuonna 1568. Egmont haudattiin Zottegemiin. Kaupungissa on nykyään Egmontille omistettu museo ja kaksi patsasta.
Egmontin kreivi on Goethen näytelmän Egmont päähenkilö. Ludwig van Beethoven sävelsi näytelmään alkusoiton.
Mikko Korhonen
Veli-Mikko Korhonen (14. lokakuuta 1936 – 19. elokuuta 1991) toimi urallaan mm. Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina vuosina 1973–1991.
Korhonen tuli ylioppilaaksi Kuopion klassillisesta lyseosta (1955). Helsingin yliopistosta hän valmistui filosofian kandidaatiksi (1959), lisensiaatiksi (1965) ja edelleen tohtoriksi (1969). Hän teki opinto- ja tutkimusmatkoja Unkariin (1960) sekä Neuvostoliittoon (1965, 1975 ja 1976). Helsingin yliopiston dosentti hän oli vuosina 1967–1973.
Työurallaan Korhonen toimi tutkijana (votjakin murresanakirjatyössä 1960–1967), Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen tilapäisenä assistenttina (1967), valtion humanistisen toimikunnan nuorempana tutkijana (1967–1970) ja vanhempana tutkijana (1970–1973), jolloin hän toimi myös Münchenin yliopiston vierailevana professorina (1969–1970) ja Turun yliopiston suomen kielen virkaa tekevänä professorina (syyslukukauden 1970). Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen henkilökohtainen ylimääräinen professori hän oli vuosina 1973–1991, jona aikana hän hoiti varsinaisen professorin virkaa useaan otteeseen, ekä Suomen Akatemian tutkijaprofessori vuosina 1990–1991.
Mikko Korhonen oli naimisissa Eeva Riitta Linkolan kanssa (1957–1982) ja professori Ulla-Maija Kulosen kanssa (vuodesta 1984 kuolemaansa saakka).
Stroginon metroasema
Strogino on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 7. tammikuuta 2008.
Japanese Whispers
Japanese Whispers: The Cure Singles Nov 82:Nov 83 on The Curen kokoelmalevy, joka julkaistiin 6. joulukuuta 1983. Käytännössä se on singlejen "Let's Go to Bed", "The Walk" ja "The Lovecats" kokoelma. Muut kappaleet ovat singlejen b-puolia. Yksi tällä aikakaudella tehdyistä kappaleista, "Mr. Pink Eyes", jätettiin kokoelmasta pois. Japanese Whispersiä ei tulla uudelleenjulkaisemaan muiden The Cure -levyjen tapaan, sillä sitä ei pidetä oikeana studioalbumina vaan kokoelmana.
Graani
Graani on vanha massan mittayksikkö. Sanan kantasanana on latinan granum ’jyvä’, ja se on alun perin vastannut yhden viljanjyvän painoa. Graani oli määritelty Ruotsissa eri tavaroille eri tavoin, ja sen paino on vaihdellut 50 ja 65 milligramman välillä. Jalokivien ja helmien painona se oli karaattia, kullan ja hopean painona  karaattia eli 811,999 mg. . Ennen metrijärjestelmän käyttöönottoa apteekkitavaroiden graani oli  krupulaa eli  drakmaa, eri aikoina välillä 60,0–62,1 mg. . Yksi unssi (29,69 g) vastasi 280 graania. Saksassa tavallisin oli Nürnbergin graani, joka oli naulaa eli 62,1 mg.
Anglosaksisissa mittayksiköissä graani on yhtä kuin  naulaa eli 64,79891 milligrammaa. Vaikka käytössä on erilaisia anglosaksisia naulan määritelmä (avoirdupois ja troy), graanin massa on yksiselitteinen. Avoirdupois-naula vastaa 7 000 graania ja troy-naula 5 760 graania. Avoirdupois-unssi vastaa 437,5 graania ja troy-unssi puolestaan 480 graania.
Nathan Doss
Ura
Doss aloitti frisbeegolfin seitsemänvuotiaana vuonna 1992. Vuonna 2000 hänestä tuli ammattilainen. Ensimmäisen suurvoittonsa Doss saavutti vuonna 2005, kun hän saavutti frisbeegolfin maailmanmestaruuden. Hänellä on maailmanmestaruus myös vuosilta 2008 ja 2011. Voitettuaan kolmannen maailmanmestaruutensa Dossista tuli vasta historian toinen pelaaja Ken Climon jälkeen, joka on onnistunut voittamaan kolme maailmanmestaruutta. Yhteensä Doss on saavuttanut ammattilaisuransa aikana 16 eri turnausvoittoa ja ansainnut rahaa noin 259 tuhatta dollaria.
Philipp Kohlschreiber
Philipp Eberhard Hermann Kohlschreiber (s. 16. lokakuuta 1983 Augsburg) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla sijalle 16 heinäkuussa 2012. Hän on voittanut kahdeksan ATP-turnausta kaksinpelissä ja seitsemän ATP-turnausta nelinpelissä. Grand Slam -turnauksissa hän on kerran selviytynyt puolivälieriin ja lisäksi kymmenen kertaa neljännelle kierrokselle.
Sofádes
Sofádes on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Σοφάδων, Dímos Sofádon), joka sijaitsee Kardítsan alueyksikössä Thessalian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 728,8 neliökilometriä ja väkiluku 18 864. Varsinaisen Sofádeen kaupungin väkiluku on 5 556 (vuonna 2011).
Philipp Kohlschreiber
2002
Huhtikuussa 2002 Kohlschreiber sai villin kortin Münchenin ATP-turnaukseen. Uransa ensimmäisen ATP-turnauksen ensimmäisellä kierroksella hän hävisi Nicolás Lapentille. Saman vuoden toukokuussa hän edusti Saksaa World Team Cupissa.
2003
Kohlschreiber voitti ensimmäisen ATP-turnauksen ottelunsa toukokuussa 2003 Sankt Pöltenissä. Turnauksen ensimmäisellä kierroksella hän voitti Jürgen Melzerin, mutta hävisi toisella kierroksella Andy Roddickille. Hän selviytyi Yhdysvaltain avointen pääsarjaan karsintojen kautta, mutta hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa David Nalbandianille. Syyskuussa hän voitti ensimmäisen ATP-haastajaturnauksensa Tumkurissa.
Sofádes
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Sofádeen kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Philipp Kohlschreiber
2004
Tammikuussa 2004 Kohlschreiber voitti Aucklandin ATP-turnauksen ensimmäisellä kierroksella Luis Hornan, toisella kierroksella Gastón Gaudion, mutta hävisi puolivälierissä Dominik Hrbatýlle. Heinäkuussa hän voitti Hilversumin ATP-haastajaturnauksen. Elokuussa hän nousi ATP-maailmanlistalle sadan parhaan joukkoon. Yhdysvaltain avoimissa hän voitti ensimmäisellä kierroksella Julien Benneteaun, mutta hävisi toisella kierroksella Feliciano Lópezille.
2005
Vuoden 2005 Australian avoimissa Kohlschreiber selviytyi neljännelle kierrokselle. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Kenneth Carlsenin, toisella Nicolás Massún, kolmannella Jean-René Lisnardin, mutta hävisi neljännellä kierroksella Andy Roddickille. Vuonna 2005 hän pelasi myös ensimmäistä kertaa Ranskan avoimissa ja Wimbledonissa, mutta putosi molemmista turnauksista ensimmäisellä kierroksella. Ensimmäisen nelinpeliturnausvoittonsa Hän saavutti Hồ Chí Minhissä yhdessä Lars Burgsmüllerin kanssa. Marraskuussa hän voitti Réunionin ATP-haastajaturnauksen.
2006
Australian avoimissa ja Ranskan avoimissa Kohlschreiber tippui toisella kierroksella. Wimbledonissa hän selviytyi kolmannelle kierrokselle, mutta hävisi kolmannen kierroksen ottelunsa Jarkko Niemiselle. Gstaadin ATP-turnauksessa hän pääsi välieriin saakka voitettuaan puoli välierissä Fernando Verdascon. Välierissä hän hävisi Richard Gasquetille.
2007
Huhtikuussa Kohlschreiber teki Davis Cup -debyyttinsä Saksan joukkueessa ottelussa Belgiaa vastaan. Münchenissä hän voitti ensimmäisen ATP-turnauksensa kaksinpelissä. Turnauksen välierissä hän voitti Marcos Baghdatiksen ja loppuottelussa hän voitti Mihail Južnyin lukemin 2–6, 6–3, 6–4. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi kolmannella kierroksella Carlos Moyàlle.
thumb|200px|Philipp Kohlschreiber Ranskan avoimissa 2009.
2008
Aucklandissa 2008 Kohlschreiber voitti toisen ATP-turnauksensa kaksinpelissä. Turnauksen loppuottelussa hän voitti Juan Carlos Ferreron lukemin 7–6(4), 7–5. Australian avoimissa hän voitti kolmannella kierroksella Andy Roddickin, mutta hävisi neljännellä kierroksella Jarkko Niemiselle. Hän selviytyi loppuotteluun Hallen ATP-turnauksessa. Välierissä hän voitti James Blaken, mutta hävisi loppuottelussa Roger Federerille.
2009
Ranskan avoimissa hän voitti kolmannella kierroksella Novak Đokovićin, mutta hävisi neljännellä kierroksella Tommy Robredolle. Wimbledonissa hän hävisi kolmannella kierroksella Roger Federerille. Yhdysvaltain avointen kolmannella kierroksella hän hävisi Radek Štěpánekille. Metzin ATP-turnauksessa hän pääsi loppuotteluun, jonka hävisi Gaël Monfilsille.
2010
Monte Carlo Masters -turnauksessa hän voitti turnauksen toisella kierroksella kolmanneksi sijoitetun Andy Murrayn. Puolivälierissä hän hävisi 11:nneksi sijoitetulle David Ferrerille. Australian avoimissa, Ranskan avoimissa ja Wimbledonissa hän tippui kolmannella kierroksella. Yhdysvaltain avoimissa hän puolestaan tippui jatkosta toisella kierroksella hävittyään Gilles Simonille.
Uinnin Tyynenmeren-mestaruuskilpailut 2010
Uinnin Tyynenmeren-mestaruuskilpailut 2010 käytiin Yhdysvaltain Kalifornian Irvinessa 18.–22. elokuuta 2010. Kilpailuihin osallistui 22 maata.
Kristian II
thumb|Kristian II. Jan Gossaertin kaivertama muotokuva 1520-luvun alkupuolelta. thumb|Tukholman verilöyly Kristian II (1. heinäkuuta 1481 – 25. tammikuuta 1559) eli Kristian Tyranni oli Tanskan ja Norjan kuningas vuosina 1513–1523 ja Ruotsin sekä samalla koko Kalmarin unionin kuningas vuosina 1520–1521. Hän yritti lopettaa kapinamielisyyden Ruotsin aateliston ja kansan keskuudessa Tukholman verilöylyllä, mikä johti Ruotsin vapaussotaan, jossa Ruotsi irtautui lopullisesti Kalmarin unionista. Tämän epäonnistumisen jälkeen hänet syrjäytettiin pian myös Tanskan ja Norjan valtaistuimilta.
Elämäkerta
Kristian oli Tanskan kuninkaan Hannun ja Kristiina Saksilaisen poika.
Kristian meni vuonna 1515 naimisiin Habsburgien sukuun kuuluneen Isabellan, kuningattarena Elisabet Itävaltalainen kanssa. Hänellä oli myös tunnettu rakastajatar, hollantilaissyntyinen Dyveke Sigbritsdatter, jonka äkillinen kuolema vuonna 1517 järkytti kuningasta. Dyveken äiti Sigbrit Willoms kohosi pian tämän jälkeen Kristianin tärkeimmäksi neuvonantajaksi.
Kristian halusi yhdistää pohjoismaisen unionin pysyvästi. Hän aloitti vuonna 1517 pitkään valmistellun sotaretken Ruotsia ja valtionhoitaja Sten Sturea vastaan. Sture haavoittui taistelussa ja kuoli 1520. Johtajansa menettänyt Ruotsin ylimystö suostui solmimaan Uppsalassa sopimuksen Kristianin kanssa. Sopimuksessa Kristian lupasi armahtaa kaikki, jotka antautuivat. Samana vuonna Kristian lähetti asevoimia myös Suomeen, jonne siihen asti oli tehty vain hävitysretkiä, ja saikin kaikki Suomen linnat antautumaan.
Kristian kruunattiin Ruotsin kuninkaaksi 4. marraskuuta 1520. Sen jälkeen hän petti lupauksensa ja surmautti noin 80 Sten Sturea kannattanutta henkilöä niin sanotussa Tukholman verilöylyssä. Surmat tapahtuivat Sturen vuonna 1517 erottaman arkkipiispa Trollen laatimien kerettiläisyyssyytösten varjolla. Ruotsalaiset ovat antaneet Kristianille lisänimen Tyranni, vastaavasti Kristian otti itselleen lisänimen Hyvä.
Suomi siirtyi Tanskan hallinnasta takaisin Ruotsille vuonna 1523, kun Kustaa Vaasa kuninkaaksi kruunauksensa jälkeen julisti Suomen Ruotsin alueeksi.
Kahdeksan vuotta myöhemmin, lokakuussa 1531, Kristian yritti valloittaa kuningaskuntansa takaisin, mutta myrsky hajotti hänen laivastonsa Norjan rannikolla ja Oslon sopimuksessa hän antautui Fredrikille ja vietti 27 vuotta vankeudessa. Hän kuoli tammikuussa 1559.
Zachris Topelius maalaa Maamme-kirjassa tunteellisen eikä täysin puolueettoman kuvan Kristian II:n viimeisistä vuosista:
Radiotelevisione Italiana
Radiotelevisione Italiana eli RAI tai Rai on Italian julkisen palvelun televisioyhtiö, joka on perustettu vuonna 1954. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Roomassa.
RAI:lla on kolme maanpäällistä televisiokanavaa ja kolme radiokanavaa lukuisten satelliittikavavien ja digitv-kanavien lisäksi.
Rai 1 on RAI:n päätelevisiokanava.
Hannu Bäckman
Hannu Bäckman (s. 9. huhtikuuta 1954) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti 1970-luvulla Suomen-mestaruussarjassa Helsingin Jalkapalloklubia ja pelasi kaikkiaan 106 SM-sarjaottelua, joissa hän teki kymmenen maalia. Hän pelasi 1,5 vuotta myös Ruotsissa  ja jatkoi uraansa 1980-luvulla alemmilla sarjatasoilla.
Tähdet meren yllä
"Tähdet meren yllä" on Unto Monosen säveltämä tango. Sanoituksen teossa Monosta on avustanut Solja Tuuli eli Sauvo Puhtila.
Hannu Bäckman
Bäckman pelasi juniorina Malmin Palloseurassa ja siirtyi Erkki Jauhiaisen houkuttelemana Helsingin Jalkapalloklubiin. HJK:n edustusjoukkueessa hän pääsi pelaamaan kaudella 1971 ensimmäiset SM-sarjaottelunsa. Kaudella 1972 hän pelasi seitsemän ottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 1973 Kai Pahlmanin valmentama HJK voitti mestaruuden ja Bäckman pelasi 11 ottelua. Kaudella 1974 hän pelasi 11 ottelua ja teki kaksi maalia. Kaudella 1975 hän pelasi joukkueen kaikki 22 sarjaottelua ja teki neljä maalia. Kaudella 1976 otteluita kertyi 20. Kaudella 1977 hän pelasi 21 mestaruussarjaottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Alkuvuonna 1978 Bäckman siirtyi Ruotsin toisella sarjatasolla pelanneeseen Hudiksvalliin. Talvella 1979 hän harjoitteli HJK:n kanssa ja purki kesän 1979 alkupuolella sopimuksensa Hudiksvallin kanssa kyllästyttyään jatkuvaan matkustamiseen Suomen ja Ruotsin välillä. Kaudella 1979 hän pelasi HJK:ssa 12 mestaruussarjaottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudet 1980–1981 Bäckman edusti Finnairin Palloilijoita, ensin II divisioonassa ja sarjanousun jälkeen I divisioonassa. Tämän jälkeen hän pelasi vielä Vantaan Pallo -70:ssä, ensin alemmissa sarjoissa ja lopuksi kausina 1988–1989 muutaman ottelun I divisioonassa.
Tähdet meren yllä
Kappale on julkaistu Reijo Taipaleen singlellä vuonna 1963. Häntä säestää Kullervo Linnan orkesteri. Levy-yhtiö on Scandia.
Hannu Bäckman
Bäckman pelasi Euroopan mestarijoukkueiden cupissa neljä ottelua kaudella 1974–1975 ja kaksi ottelua kaudella 1979–1980 sekä UEFA-cupissa kaksi ottelua kaudella 1975–1976.
Tähdet meren yllä
Muita levytyksiä
Kappaleen mukaan on myös nimetty vuoden 2001 Sinitaivas-konsertti.
Hannu Bäckman
Bäckman pelasi viisi nuorten maaottelua vuosina 1975–1976.
Bäckman oli kentällä kova työntekijä ja käytti paljon ääntään joukkuetovereidensa ohjaamiseen.
Peder Waldemar Granberg
Peder Waldemar Granberg (13. syyskuuta 1864 Tampere – 11. marraskuuta 1938 Viipuri) oli suomalainen lääkäri.
Watson
Watson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Peder Waldemar Granberg
Granbergin vanhemmat olivat apteekkari Edvard Granberg ja Paulina Gustafva Sacklén. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1886 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1893, toimi Helsingin yliopiston kirurgisen klinikan assistenttina 1895-1897 ja sen jälkeen vuoteen 1933 saakka eli yli kolmekymmentä vuotta Viipurin lääninsairaalan ylilääkärinä. Granbergia pidettiin erittäin etevänä kirurgina ja lisäksi taitavana sairaalan johtajana. Viipurin lääninsairaala oli Pohjoismaiden suurimpia ja moderneimpia yleissairaaloita hänen erotessaan sen johtajan toimesta. Granberg tunnettiin lisäksi nuorten lääkäreiden tieteellistä ja käytännöllistä toimintaa sairaalassaan merkittävästi edistäneenä henkilönä. Hän otti myös osaa liike-elämään, toimien muun muassa Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n ja Walkiakoski Oy:n johtokunnissa. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1905.
Granbergin aikana lääninsairaalaan tehtiin suuria korjauksia 1918–1931. Sairaalaan puistoon Granberg istutti satoja syreenipensaita. Koska Granberg oli ruotsinkielinen ja myös ruotsalaisuuden kannattaja ruotsin kieli oli käytössä sairaalan osastoilla ja seinillä olleissa julisteissa. Puheissaan Granbergin kerrottiin olleen karkea ja kiroileva.
Granberg kuoli naimattomana.
Outi Länsman
Outi Länsman (s. 1972 Angeli) on suomensaamelainen saamelaisten asioiden edistäjä ja Saamelaisalueen koulutuskeskuksen pohjoissaamen kielen lehtori.
Länsman on valmistunut Oulun yliopistosta filosofian maisteriksi ja työskennellyt Oulun yliopiston Giellagas-instituutissa pohjoissaamen kielen lehtorina 2004–2009.
Länsman valittiin vuonna 2015 ensimmäiseksi Vuoden saamelaiseksi.
Nordqvist
Nordqvistin teelaatuja|thumb Nordqvist Oy on suuri suomalainen teenvalmistaja ja -maahantuoja, joka on toiminut vuodesta 1979.
Friedrich Wilhelm von Erdmannsdorff
thumb|180px|Friedrich Wilhelm von Erdmannsdorff Friedrich Wilhelm von Erdmannsdorff (18. toukokuuta 1736 Dresdenissä – 9. maaliskuuta 1800 Dessaussa) oli saksalainen arkkitehti ja arkkitehtuuriteoreetikko.
Nordqvist
Yritys harjoittaa teen maahantuontia, sekä tukku- ja vähittäiskauppaa. Yrityksellä on toimitilat Nurmijärvellä, jossa teen maahantuonnissa ja prosessoinnissa työskentelee noin 20 henkilöä.
Friedrich Wilhelm von Erdmannsdorff
Erdmannsdorffia pidetään Saksan merkittävimpänä varhaisen uusklassisen arkkitehtuurin edustajana. Hänen töihinsä kuuluu Wörlitzin linna, joka rakennettiin Erdmannsdorffin suunnitelmie mukaan Dessau-Wörlitzin puistoon lähelle Dessauta. Se on Euroopan mantereen varhaisimpia uusklassisia rakennuksia. Erdmannsdorffin kuuluisin oppilas oli Friedrich Gilly, joka oli puolestaan Karl Friedrich Schinkelin opettaja.
Nordqvist
Nordqvistilla on klassikkojen (kuten Earl Grey) lisäksi omia, hedelmillä ja kukkasilla maustettuja teelaatuja (kuten Karibian Aurinko ja Keisarin Morsian). Perinteisen mustan teen lisäksi Nordqvist pakkaa nykyisin vihreää ja valkoista teetä sekä rooibosta ja hedelmähaudukkeita. Nordqvistin suosituin maustettu teelaatu on Keisarin Morsian. Nordqvistin Joulutee oli mukana Kuningaskuluttajan jouluteetestissä, jossa se valittiin parhaaksi.
Yritys noudattaa eettisiä periaatteita eli valvoo tuottajatilojen olosuhteita. Kotimaassa sen eettisyys ilmenee muun muassa vajaakuntoisten työllistämisenä.
Tanz der Lemminge
Tanz der Lemminge (julkaistu Britanniassa ja Yhdysvalloissa nimellä Dance of the Lemmings, Italiassa nimellä Journey Into a Dream (Viaggio In Un Sogno)) on Amon Düül II-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1971. Edellisen albumin tapaan albumi julkaistiin tupla-lp:nä. Albumi jakautuu kolmeen puolet täyttävään sävellykseen ja viimeisellä puolella on kolme irrallista sävellystä. C- ja D-puolet toimivat myös Chamsin-nimisen elokuvan soundtrackina.
A-puoli
"SYNTELMAN'S MARCH OF THE ROARING SEVENTIES" ( C. Karrer, F. Rogner ) – 15:51
B-puoli
"RESTLESS SKYLIGHT-TRANSISTOR-CHILD" ( J. Weinzierl, F. Rogner ) – 19:33
C-puoli
"CHAMSIN SOUNDTRACK" ( C. Karrer, J. Weinzierl, F. Rogner, L. Meid )
Paineastia
300px|thumb|Teräksinen paineastia Paineastia on suljettu, kiinteäseinäinen säiliö, jossa säilytetään kaasuja tai nesteitä suuremmassa paineessa kuin ympäristön paine (yleensä ilmanpaine). Tarkemmin paineastia on turvallisuussyistä määritetty erityisessä paineastialainsäädännössä, jossa määrätään myös paineastioiden testauksesta. Suomen paineastialainsäädäntö perustuu EU-direktiiviin (PED, Pressure Equipment Directive).
Tanz der Lemminge
D-puoli
"CHAMSIN SOUNDTRACK" ( C. Karrer, J. Weinzierl, F. Rogner, L. Meid )
Muusikot
sekä:
Paineastia
Esimerkkejä paineastioista ovat kaasupullot, kuumavesikattilat ja itse asiassa koko painevesiverkosto on myös paineastia. Paineastioita käytetään paljon prosessiteollisuudessa. Ydinvoimaloiden paineastioista on omia säännöksiä. Pienelläkin paine-erolla voi saada aikaan suuria voimia, jos pinta-ala on suuri. Siksi paineastialuokituksissa tarkastellaan tilavuuden ja paineen tuloa (bar l).
Yleensä paineastia suunnitellaan standardeissa esitetyillä laskentakaavoilla, jolloin voidaan olla varmoja, että ne läpäisevät testit ja täyttävät direktiivin vaatimukset. Paineastiat suunnitellaan toimimaan tietyissä paine- ja lämpötilarajoissa. Rajojen ylittäminen tai huonosti tehty suunnittelu johtaa merkittäviin turvallisuusriskeihin. Tämän vuoksi paineastioiden suunnittelu ja tarkastus on sidottu lainsäädännöllä ja standardeilla, kuten Yhdysvalloissa ASME (American Society of Mechanical Engineers, The ASME Boiler and Pressure Vessel Code (BPVC)), Euroopassa PED (Pressure Equipment Directive], Japanissa JIS (Japanese Industrial Standard), Kanadassa CSA (Canadian Standards Association) B51 ja muiden luokituslaitosten kansainvälisillä standardeilla kuten Lloyd's, Germanischer Lloyd, Det Norske Veritas, Stoomwezen yms.
Paineastian muoto
Pallo olisi teoreettisesti optimaalinen muoto paineastialle. Pallomaisia astioita käytetään erityisesti hyvin suurille paineille tai tilavuuksille. Useimmat paineastiat on tehty teräksestä, ja rakenteellisesti niissä on putkimainen keskiosa sekä puolipallon muotoiset päädyt. Putkirakenne ei ole kaikkein edullisin, koska putkiosan vaipan paksuutta kasvattamalla joudutaan lisäämään paineenkestävyyttä. Optimaalinen tuhannen litran paineastia 250 bar paineelle putkimaisena olisi 6 500 mm pitkä ja halkaisija olisi 450 mm. Kaasupulloissa on käytössä pitkämuoto. Paineastioita valmistettaessa hitsataan päädyt runkoon. Rakenteissa käytetään usein terästä, joka on muokkauslujittunut valssauksessa, mutta hitsaus voi joskus huonontaa materiaalin lujuusominaisuuksia. Siksi paineastioissa käytetään erikoisteräksiä, joilla on suuri sitkeys.
Astian paino
Kaikille muodoille paineastian minimimassa on laskettavissa paineesta ja astian tilavuudesta. Pallomaisen paineastian massa on
,
missä m on massa, p paine, V tilavuus, \rho paineastiamateriaalin tiheys ja \sigma on materiaalin suurin sallittu kuormitus. Muilla kuin pallomaisilla paineastoilla on vakiokerroin suurempi kuin 3/2.
Ohutseinäisen paineastian kuormitus
Ohutseinäisen paineastian seinämän kuormitus on
,
missä on seinämän kuormitus tai kuormitus säteen suunnassa, p on astian ylipaine, r on pallon säde ja t on seinämän paksuus. Paineastiaa voidaan pitää ohutseinäisenä, jos säde on vähintään 20-kertainen seinämän paksuuteen verrattuna.
Sylinterimäisen ohutseinäisen paineastian kuormitukset ovat <BR> ja <BR> , <BR> missä on kehän kuormitus tai kuormitus säteen suunnassa,  on kuormitus pituussuunnassa, p on ylipaine, r on sylinterin säde ja t on seinämän paksuus.
CKY
CKY (lyh. Camp Kill Yourself, kirjoitettu myös cKy tai ckY) on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka on perustettu vuonna 1998. Yhtye on myös antanut luvan Bam Margeralle käyttää yhtyeen nimeä hänen omissa elokuvissaan, joissa soi CKY:n musiikki. Yhtyeen rumpali Jess Margera on Bam Margeran veli. Jess Margera esiintyy myös useissa Viva la Bam jaksoissa. Yhtyeen kenties tunnetuin kappale on "96 Quite Bitter Beings", joka on soinut mm. Jackass-sarjan ensimmäisessä kaudessa sekä Jackass: The Game ja Tony Hawk's Pro Skater 3 peleissä.
Kaunis Quebec
Kaunis Quebec on sarjakuvapiirtäjä Achden ensimmäinen Lucky Luke -teos. Kaunis Quebec julkaistiin suomessa vuonna 2004, eli kolme vuotta Morrisin kuoleman jälkeen.
Juoni
Lucky Luke osallistuu Rodeoon ja siinä samassa Jolly Jumper tapaa unelmiensa tamman. Jolly Jumper rakastuu oikopäätä, mutta tämän sydän murtuu kun karjavarkaat vievät tytön. Lucky Luke ja Jolly Jumper lähtevät takaa-ajoon.
Jimmy Roberts
Jimmy Roberts (s. 1957) on yhdysvaltalainen urheiluselostaja. Hän selostaa nykyisin NBC:llä.
Jimmy oli selostajana ESPN-kanavalla lähes 12 vuotta. Tuona aikana hän voitti yhteensä 11 urheilun Emmy-palkintoa. Vuonna 2000 Jimmy siirtyi nykyiseen työhönsä NBC:lle.