cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Audi Quattro
Mallinimi
Audin mallimerkistössä auton mallinimi oli yksinkertaisesti vain "Quattro", mutta pian termiä alettiin käyttää mistä tahansa Audin nelivetoisesta automallista tai koko Audin nelivetotekniikasta yleisemminkin. Pelkästä Audin nelivetotekniikasta tai mallin vetotavasta puhuttaessa tosin "quattro" kirjoitetaan edelleen pienellä alkukirjaimella (esim. Audi 80 quattro). Monissa lähteissä alkuperäiseen Audi Quattroon viitataan nimellä Ur-quattro (Ur on lyhenne saksan sanasta Ursprünglich, alkuperäinen).
Entisten Punakaartilaisten Keskusjärjestö
Helsingin Entiset Punakaartilaiset
Yhdistyksellä oli hoidossaan Santahaminan ja Tammisaaren vankileirien muistomerkit.
Audi Quattro
Eurooppalaiset mallit
Audi esitteli alkuperäisen Quattron vuonna 1980 ja oli silloin ensimmäinen autovalmistaja, joka oli yhdistänyt nelivetotekniikan ja turboahdetun moottorin samaan autoon. Alkuperäinen voimanlähde oli 2,1 litran (2144 cm³) viisisylinterinen rivimoottori, jossa oli kaksi venttiiliä kutakin sylinteriä kohden. Moottorin tuottama teho oli 149 kW (n. 200 hv). Seuraavassa kehitysvaiheessa 1987 moottorin kokoa kasvatettiin 2226 cm³:een. Kolmannessa kehitysvaiheessa 1989 koneen iskutilavuus säilyi samana mutta sylinterinkanteen ilmaantui toinen nokka-akseli ja venttiilien määrä kasvoi 10:stä 20:een. Tämä RR-koodilla tunnettu moottori tuotti siviiliversiossaan pienillä ahtopaineilla 164 kW eli noin 220 hv. Audi Quattron kokonaistuotantomäärä vuosien 1980 ja 1991 välillä oli vain 11 452 yksilöä, joista osa päätyi ralliautoiksi.
Pohjois-Amerikan mallit
Ensimmäiset Audi Quattrot laivattiin Pohjois-Amerikkaan 1983. Nämä olivat ulkokuoreltaan ensimmäisen sarjan Quattrojen kaltaisia, toisin kuin Euroopassa myytävät pienen faceliftin läpikäyneet sisarensa. Kaikkiaan USA:n ja Kanadan markkinoille myytiin vain 664 autoa mallivuosina 1983–1986. Muun muassa paikallisten päästömääräysten vuoksi turbon ahtopainetta oli laskettu ja moottorinohjaus varustettu poikkeavalla ohjelmalla. Näistä johtuen käytettävissä ollut moottoriteho oli vain 127 kW.
Moottoriurheilussa
Ennen Quattroa nelivetoisien autojen ajateltiin olevan hyödyttömiä. Lisääntyvän painon ja monimutkaisuuden arveltiin hävittävän kaikki nelivedosta saatavat edut.
Syyskuussa 1979 Audi kysyi ralliin osallistuvilta valmistajilta ja sääntöjen tekijöiltä vastustiko kukaan poistamasta sääntöä, joka esti nelivetoisten autojen osallistumisen kilpailuun. Tuolloin oli tiedossa Audin kehittävän maastoautoa armeijalle. 3. maaliskuuta 1980 Audi esitteli Quattron tiekäyttöön. 1. tammikuuta 1981 auto homologoitiin ja Franz Wittmann voitti kymmenen päivää myöhemmin Itävallassa Jänner Rallye -tapahtumassa voittaen kaikki 31 erikoiskoetta 20 minuutin erolla seuraavaan. Muutamaa päivää myöhemmin Hannu Mikkola ajoi rallin maailmanmestaruuskilpailussa Monte Carlossa, jossa hän oli kuuden minuutin johtoasemassa kun hän keskeytti jarruvian vuoksi. Seuraava kilpailu oli Ruotsin ralli 1981, jonka Mikkola voitti. Mikkolan voitto oli ensimmäinen nelivetoisella autolla rallin MM-sarjassa.
Varhainen tekniikka oli kokonaan mekaanista (ei hydraulista kuten moderneissa ralliautoissa), jolloin käsijarrua ei voinut käyttää kun keskitasauspyörästön lukko oli käytössä. Iskunvaimennuksen joustovara oli pienempi kuin moderneissa autoissa ja oli käytettävä vasemman jalan jarrutusta, jolloin oikea jalka voitiin pitää kaasulla ja siten pitää turbon paineet ylhäällä. Kilpailijat havaitsivat ongelmat Audin ratkaisussa ja tuotantoautosta tulevat ongelmat: viisisylinterinen moottori oli pitkällä edessä, joka aiheutti käsittelyyn suuria ongelmia, ja Audi käytti pitkään lukittua keskitasauspyörästöä.
Auton eri versioita käytetään nimiä A1, A2, S1 ja S1 E2.
Audi Sport Quattro
Alkuperäisen ns. pitkän Quattron jäätyä teknisesti alakynteen Audi rakensi B-ryhmän luokitteluun tarvittavan määrän akseliväliltään huomattavasti lyhennettyjä malleja. Alkuperäiseen Quattroon verraten auton akseliväli oli lyhentynyt 32 cm. Lyhentäminen oli toteutettu poistamalla autosta vastaava pala heti etuovien takaa. Muita korissa havaittavia muutoksia olivat kevlarista valmistetut lokasuojat, jotka kätkivät sisäänsä 8 tuumaa leveät vanteet, kun alkuperäisen Quattron vannekoko oli 7 tuumaa.
Audin viisisylinterisestä 2,2-litraisesta turboahdetusta (2,1) moottorista pystyttiin tuottamaan kilpakäytössä parhaimmillaan jopa 700 hevosvoimaa. Voimansiirron, kuten vaihteiston ja kytkimen, luotettavan toiminnan vuoksi tehot pidettiin loppuvaiheessa kuitenkin noin 550 hv:n tienoilla.
Mongi Slim
Mongi Slim  (arabiaksi : منجي سليم‎) (1. syyskuuta 1908 – 24. lokakuuta 1969) oli tunisialainen lakimies, diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Tunisian ulkoministerinä 1962–1964. Syyskuussa 1961 hänestä tuli ensimmäinen afrikkalainen, joka johti Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokousta.
Slim oli Habib Bourguiban ohella keskeinen tekijä Neo Destour -puolueessa ja joutui kahdesti ranskalaisten siirtomaaisäntien vangitsemaksi ennen Tunisian itsenäistymistä. Slim johti Tunisian valtuuskuntaa autonomiaan ja sitten itsenäisyyteen johtavissa neuvotteluissa vuosina 1954–1956. Sen jälkeen Slim toimi itsenäistyneen maan sisäministerinä sekä Yhdysvaltain, Kanadan ja YK:n suurlähettiläänä Washingtonissa 1956–1961. Hän edusti Tunisiaa YK:n turvallisuusneuvostossa ja toimi YK:n 16. yleiskokouksen puheenjohtajana 1961 pääsihteeri Dag Hammarskjöldin kuoltua lento-onnettomuudessa.
Slim kuului arvovaltaiseen kreikkalais-turkkilais-arabialaiseen sukuun Tunisiassa. Slimin isoisän isä oli kreikkalainen laivapoika, jonka merirosvot kaappasivat 1800-luvun alussa ja myivät mamelukkiorjaksi Tunisiaan turkkilaiselle beylle, joka koulutti pojan, päästi vapaaksi ja teki tästä ministerin. Hänen äitinsä kuului turkkilaiseen Beyrum-sukuun, joka oli noussut merkittäväksi islamilaisen lain tuntijaksi Tunisiassa. Slimin isänisä oli toiminut Tunisian koillisen Cap Bonin maakunnan hallitsijana.
Maliskylä
Maliskylä on kylä ja taajama Nivalan kaupungissa. Kylä sijaitsee n. 10 kilometriä kaupungista koilliseen.
Maliskylän asuttivat savolaiset 1500-luvulla Malisjoen varteen. Kylän ensimmäinen talo, Niku Malinen, valmistui vuonna 1578. Vuoteen 1607 mennessä taloja oli maakirjojen mukaan jo seitsemän uudistilaa, ja nykyään taloja on n. 270. Kylällä toimii Malilan koulu, Maliskylän Mylly sekä käsityömyymälä-savipaja. Kylällä sijaitsee myös kappeli sekä sen yhteydessä hautausmaa, sekä vuonna 1907 perustettu nuorisoseura ja vuonna 1956 rakennettu seuratalo Liittola.
Kirjailija Varpu Vilkuna-Uusitalo eli Maliskylällä.
Vesalan koulu
Vesalan koulu voi tarkoittaa seuraavia oppilaitoksia:
Viidanmäen kalliomaalaus
Viidanmäen kalliomaalaus sijaitsee Sulkavan kunnassa Saimaan rannalla Partalansaaren koillisosissa Sammallahdessa. Maalauskallio on jyrkkä ja kun maalaukset ovat ihmiselle korkealla, ei kuvioista saa välttämättä selvää.
Löytäminen ja tutkimus
Viidanmäen kalliomaalaukset löysi Martti Koponen ja sen tarkasti Hannu Poutiainen vuonna 1992. Kuviot on inventoitu vuosina 2006 ja 2010.
Maalaukset
Maalauskallio aukeaa lounaaseen ja on korkea ja jyrkkä. Kalliosta ei ole lohjennut lohkareita, mutta pinta on pakkasrapautunut. Punaväriä on havaittu 83,5-86,7 metriä merenpinnan yläpuolella, mikä on noin 6-9 metriä maasta. Alhaalta erottaa helposti suuret punaväriläiskät, mutta kuvioiden näkeminen vaatii aikaa.
Vasemmalle katsovaa hirveä esittävä kuvio on 32 senttimetriä pitkä. Sillä on kaksi lyhyttä jalkaa ja niin sanottu sydänpiste. Ihmistä esittää 35 senttimetriä korkea ja 19 leveä tikku-ukko. Muitakin haalistuneita kuvioita on, mutta niitä ei ole vielä tunnistettu.
Maakhir
Maakhir on Somaliassa sijaitseva alue. Siihen rajautuvat idässä Puntmaan osavaltio ja lännessä Somalimaan osavaltio. Alueella on rajakiistoja kummankin rajan osavaltion kanssa. Maakhir syntyi, kun Puntmaalla ja Somalimaalla oli kiistoja niiden välissä olevan alueen öljysopimuksista.
Paikallinen klaani halusi päättää asioista itse ja julistautui itsenäiseksi 1. kesäkuuta 2007. Väliaikaishallituksen parlamentti tukee Galmudugin autonomiaa, ja sen on tarkoitus liittyä yhdistyneeseen Somaliaan tulevaisuudessa.
Nokia 206
Nokia 206 on Nokian marraskuussa 2012 julkaistu matkapuhelin. Siinä on 2,4 tuuman värinäyttö, Nokia Xpress-selain ja 1,3 megapikselin kamera. Puhelin esiteltiin yhtä aikaa Nokia 205:n kanssa. Puhelin on julkaistu mustan, sinisen, pinkin, valkoisen ja keltaisen värisenä.
Miniatyyri
Miniatyyri tarkoittaa erityisen pientä kuvaa. Miniatyyri voi olla myös pienikokoinen reproduktio tai pienempi versio jostakin.
Miniatyyrillä voidaan viitata seuraaviin:
Roy Jenkins
Roy Harris Jenkins, paroni Jenkins of Hillhead, OM, PC (11. marraskuuta 1920 Abersychan, Monmouthshire, Wales – 5. tammikuuta 2003 East Hendred, Oxfordshire) oli brittiläinen poliitikko, joka oli pitkään Työväenpuolueen edustajana parlamentissa, useissa ministerinasemissa 1960- ja 1970-luvulla, mm. valtiovarainministerinä 1967–1970, sekä puolueen varajohtajana. Hän oli kuudennen Euroopan komission puheenjohtaja 1977–1981. Hän oli yksi neljästä työväenpuolueesta eronneesta sosiaalidemokraattisen puolueen pääperustajasta 1981.
Varhaiset vaiheet
Jenkinsin isä oli kaivosmies ja ammattiyhdistyspoliitikko Arthur Jenkins, josta tuli myöhemmin parlamentin jäsen ja ministeri. Jenkins valmistui Oxfordin yliopiston Balliol Collegesta vuonna 1941. Toisessa maailmansodassa hän palveli Royal Artilleryssa. Parlamenttiin hänet valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1948.
Politiikka
Vuoden 1964 vaalien jälkeen Jenkins toimi Harold Wilsonin hallituksen ilmailuministerinä (1964–1965), sisäministerinä (1965–1967) ja valtiovarainministerinä (1967–1970). Jenkins ajoi useita vapaamielisiä uudistuksia kuten Obscene Publications Actin lieventämistä 1959, avioeron helpottamista, teatterin sensuurin poistoa, abortin ja homoseksuaalisuuden laillistamista. Jenkins seurasi James Callaghania valtiovarainministerinä marraskuun 1967 punnan devalvoinnin jälkeen ja toimi virassa aina työväenpuolueen vuoden 1970 vaaleissa kokemaan tappioon asti. Heinäkuussa 1970 hänet valittiin puolueen varajohtajaksi.
Jenkins erosi työväenpuolueesta vuonna 1972, kun puolue tuki kansanäänestyksen järjestämistä Britannian jäsenyydestä Euroopan talousyhteisössä (EEC). Jenkins palkittiin 1972 Kaarle Suuren palkinnolla "Euroopan idean edistämisestä." Vuonna 1973 hän oli varjohallituksen sisäministeri ja työväenpuolueen voitettua vaalit 1974 hän toimi sisäministerinä vuoteen 1976. Hän ajoi läpi kiistellyn Prevention of Terrorism Actin, joka muun muassa pidensi aikaa jonka pidätettyjä sai pitää vangittuna.
Jenkins oli ehdolla työväenpuolueen johtoon maaliskuussa 1976, mutta jäi kolmanneksi kuudesta ehdokkaasta Callaghanin ja Michael Footin jälkeen. Jenkins pyrki ulkoministeriksi, mutta hänet nimitettiin Euroopan komission johtoon. Jenkinsin komissio ajoi läpi Euroopan talous- ja rahaliiton, josta tuli 1979 Euroopan valuuttajärjestelmä, nykyisen euron edeltäjä. Jenkins työskenteli komission johdossa vuoteen 1981.
22. marraskuuta 1979 Jenkins piti vuotuisen Dimblebly-luennon otsikolla "Home Thoughts from Abroad", jossa hän piti Britannian ongelmien syynä kaksipuoluejärjestelmää. Hän kannatti uuden "radikaalin keskustan" luomista ja rohkaisi uuden poliittisen ryhmittymän syntyyn. Niin sanottu neljän kopla, Jenkins, David Owen, Bill Rodgers ja Shirley Williams perusti tammikuussa 1981 Sosiaalidemokraattisen puolueen (Social Democratic Party; SDP), jonka ensimmäisenä johtajana Jenkins toimi 1982–1983.
Vuonna 1981 Jenkins pyrki parlamentiin Warringtonin vaalipiiristä, mutta työväenpuolue piti paikan. Hän pääsi läpi seuraavan vuoden vaalissa Glasgow’n Hillheadista vieden konservatiivien paikan. Vuoden 1983 vaaleissa hänestä kampanjoitiin SDP:n ja liberaalien pääministeriehdokasta. Jenkinsin puheenjohtakauden jälkeen SDP:tä johti David Owen. Jenkins pettyi Owenin tukiessa Margaret Thatcherin politiikkaa. Jenkins piti paikkansa SDP:n edustajana parlamentissa aina vuoteen 1987 saakka.
Jenkins oli ylähuoneessa SDP:n ja liberaalien yhdistyessä 1988 muodostuneen Liberaalidemokraattisen puolueen johdossa vuoteen 1997. Hallitus nimitti hänet joulukuussa 1997 itsenäisen komission johtoon kehittämään maalle uutta vaalijärjestelmää. Jenkinsin komissio kehitti ennennäkemättömän järjestelmän nimeltä Alternative Vote Top-up, jossa suurin osa ehdokkaista valittaisiin yhden ehdokkaan piireistä ja suhteellisuuden varmistamiseksi osa alueellisilta listoilta. Mitään toimia vaalijärjestelmän uudistamiseksi ei kuitenkaan tehty.
Muu toiminta ja kunnianosoitukset
Jenkins oli Oxfordin yliopiston kansleri 1987–2003. Vuonna 1987 kuningatar Elisabet II aateloi Jenkinsin arvonimellä Baron Jenkins of Hillhead, of Pontypool in the County of Gwent. Vuonna 1993 Jenkinsille myönnettiin Order of Meritin jäsenyys.
Jenkins kirjoitti 19 kirjaa. Gladstonen elämäkerta voitti Whitbread-palkinnon 1995. Ennen kuolemaansa hän valmisteli elämäkertaa John F. Kennedystä.
Jenkins kuoli sydänkohtaukseen tammikuussa 2003. Tätä ennen hänelle oli tehty sydänleikkaus marraskuussa 2000.
Vuorikuisma
Vuorikuisma (Hypericum montanum) on Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa tavattava kuismakasvi. Suomessa laji on äärimmäisen harvinainen ja rauhoitettu kasvi.
Ulkonäkö ja koko
Vuorikuisma on yksittäisvartinen ja kasvaa 30–80 cm korkeaksi. Varsi on lähes tai täysin haaraton, liereä ja kalju. Varsilehdet ovat ruodittomia, 3–6 cm pitkiä, puikeita ja herttatyvisiä. Lehdet ovat laidoilta ja alta harvaan karheakarvaisia. Lehtien laidat ovat pikitäpläisiä, ylemmät lehdet kuultotäpläisiä. Kukinto on hyvin lyhythaarainen ja harvakukkainen. Täysin keltaisten kukkien verholehdet ovat suikeita ja niiden laidat selvästi ripsihampaisia, terälehdet juovattomia, nystyttömiä ja täplättömiä. Vuorikuisma kukkii heinä-elokuussa.
Mäkikuismasta (Hypericum perforatum) ja särmäkuismasta (Hypericum maculatum) vuorikuisman erottaa varren avulla: vuorikuisman varsi on särmätön. Karvakuismasta (Hypericum hirsutum) vuorikuisman erottaa kaljun varren, herttatyvisten lehtien ja ripsihampaisten verholehtien avulla.
Levinneisyys
Lauhkeilla alueilla viihtyvää vuorikuismaa tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa sekä Pohjois-Afrikassa. Levinneisyysalue ulottuu Espanjasta Länsi-Venäjälle ja Kaukasukselle, pohjoisessa Länsi-Norjaan ja Keski-Ruotsiin. Suomessa vuorikuisma kasvaa ainoastaan pienellä alueella Lohjalla, josta laji löydettiin ensi kerran vuonna 1888. Lohjalla vuorikuisman kasvupaikkoja on seitsemän, joilla kasvaa yhteensä noin kolmesataa yksilöä.
Elinympäristö
Vuorikuisma on selkeä kalkinsuosija. Suomessa kasvupaikat ovat lievästi happamilla, kalkkipitoisilla ja korkeilla etelärinteillä. Suomessa lajin suurin uhka on kesämökkirakentaminen, sillä huomattava osa esiintymistä sijaitsee mökkitonteilla ja tienvarsissa. Uhkatekijä on myös kasvupaikkojen liika metsittyminen.
Rääkkähaikarat
Rääkkähaikarat (Ardeola) on haikaroiden heimoon kuuluva pelikaanilintusuku. Rääkkähaikaroiden sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kuusi lajia.
François Arnail
pienoiskuva|François ArnailFrançois Arnail, Jaucourt’n markiisi, myöhemmin keisarikunnan kreivi, (14. marraskuuta 1757 – 5. maaliskuuta 1852) oli ranskalainen aristokraatti ja poliitikko, jonka ura ulottui vallankumouksen alusta aina Ranskan toisen tasavallan aattoon. Hänen nimestään käytetään useita versioita, kuten François-Arnail ja François Jaucourt.
Vallankumouksen väkivaltaisuuksia paeten Jaucourt vietti useita vuosi maanpaossa. Hän oleskeli ensin Britanniassa ja sitten Sveitsissä, josta hän palasi Napoleon Bonaparten noustua valtaan. Jaucourt nousi ylähuoneeseen ja sai keisarikunnan kreivin arvon. Keisarikunnan kaaduttua hän toimi väliaikaishallinnossa ja sitten Ludvig XVIII:n ministerinä kohoten ylimpien neuvonantajien joukkoon.
Hän jatkoi ylähuoneen jäsenenä halki heinäkuun vallankumouksen ja Ludvig Filipin lyhyen hallintokauden, mutta Ranskan toisen tasavallan synnyttyä hän vetäytyi yksityishenkilöksi. Ennen uskonnonvapauslain säätämistä syntynyt Jaucourt oli kastettu varmuuden vuoksi katoliseen uskoon, mutta vanhuutensa vuosina hän pyrki edistämään protestanttien asemaa ja toimi vuodesta 1815 Pariisin protestanttisen raamattuseuran puheenjohtajana. Pitkän elämänsä lopuksi Jaucourt ehti vielä nähdä Napoleon III:n valtaannousun. Hän kuoli 5. helmikuuta 1852 Presles’ssä, Seine-et-Marnen departementissa.
This Is Us (Backstreet Boysin albumi)
"This Is Us" on Backstreet Boys -poikabändin vuonna 2009 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Albumi on yhtyeen toinen levy nelihenkisenä yhtyeenä, ennen Kevin Richardsonin eroamista yhtyeestä. RCA Recordsin oli tarkoitus julkaista albumi 5. lokakuuta 2009 Isossa-Britanniassa, Jiven 6. lokakuuta 2009 USA:ssa, sekä Sony Musicissa myöhemmin maailmanlaajuisesti.
Albumilla yhtye on jälleen yhdistänyt voimansa entisen sovittajan ja tuottajan Max Martinin kanssa.
Ryhmä on työskennellyt myös tuottaja/sanoittaja RedOnen kanssa, joka on Lady Gagan ykköshittien "Just Dance" ja "Poker Face" takana. RedOne tuotti This Is Us -albumin pääsinglen "Straight Through My Heart", joka julkaistiin radioissa elokuussa ja digitaalisena latauksena ja CD:nä syyskuussa.
Konsepti ja tuotanto
1. toukokuuta 2009 Backstreet Boysin tuotantoyhtiö julkaisi huolensa faktasta että neljä levytettyä kappaletta oli vuotanut Internetiin. Haastattelussa A.J. McLean sanoi, että ryhmä oli "harmissaan siitä, että musiikkia vuoti erityisesti ylimääräisen huolenpidon takia, jonka oli tarkoitus pitää levy salassa". Lopulta ryhmä käytti kuitenkin takaiskua vuodoista näyttääkseen albumin suunnan. McLean kuvasi albumia popin ja R&B:n sekoitukseksi, joka sisältää enemmän 'uptempo'-kappaleita live-esiintymisistä ja kiertueelta. Ensimmäinen single "Straight Through My Heart" esitettiin ensimmäisen kerran 15. elokuuta 2009 KTU Beatstock:issa New Yorkissa.
Paljastettiin myös, että pääsingle valittiin viiden tai kuuden kappaleen joukoista. Kuten muutkin samaa levy-yhtiöt käyttävät (Jordin Sparks, Britney Spears ja Ciara) yhtye julkaisee albumistaan sekä tavallisen, että deluxe version. Deluxe-versio (Japanissa rajoitettu erä) sisältää DVD-bonusmateriaalia, muttei lainkaan bonus-kappaleita.
Julkaisu
Kuten muilla Sonyn artisteilla Jordin Sparksilla, Britney Spearsilla ja Ciaralla, myös Backstreet Boysien albumista on saatavilla useita erilaisia erikois- ja deluxe-versioita. Deluxe-versio sisältää live-esityksiä edellisistä singleistä O2 Areenalla esitettyinä, sekä musiikkivideon albumin ensimmäisesta siglestä.
Japanin painoksen bonus-kappaleet
=== Rajoitettu/deluxe DVD painos === Levy sisältää pääasiassa videomateriaalia ryhmän Lontoon esiintymisestä O2 Arenalla.
Vilperin Perikunta
Vilperin Perikunta on turkulainen humoristista iskelmämusiikkia esittävä yhtye, joka aloitti vuonna 1992. Heidän tunnetuimpia kappaleitaan ovat ”Turkulainen Helsingis” (cover Stingin kappaleesta ”Englishman in New York”), ”Piirimyyjä” (cover Uriah Heepin kappaleesta ”Easy Livin'”) ja ”Tervetuloa länteen Andrej” (cover Men at Workin hitistä ”Down Under”).
Yhtyeen ensimmäinen levy Vilperin perikunta (uudelleen julkaisun jälkeen myös nimellä Gloria Vilperum) on myynyt kultaa ja platinaa. Yhtyeen jäsenet esiintyvät myös salanimillä kuten Vilperin veljeksinä.
Vilperit eivät ole levyttäneet vuoden 2004 jälkeen, mutta tekevät edelleen muutamia keikkoja vuodessa. Viime vuosina yhtye on esiintynyt mm. Down By The Laituri -festivaaleilla Turussa 2010 ja Karjurockissa 2011.
Yhtyeen ensimmäinen hittisingle oli ”Tervetuloa länteen Andrej”, joten siitä lähtökohdasta Vilperin Perikunta juuri nimettiin huumoriyhtyeeksi. ”Tervetuloa länteen Andrej” on pohjimmiltaan kantaa ottava laulu. Laulu kertoo venäläisestä Andrej-pojasta, joka muuttaa rajan yli Suomeen maataloustöihin Päijänteen-alueelle, mutta joutuu pettymään. 1990-luvun alussa Suomeen saapuikin Virosta ja muualta idästä tullutta halpaa työvoimaa.
Historia
Vilperin Perikunta koostuu turkulaisista pitkän linjan muusikoista. 1990-luvun alussa Moko Karttunen jutteli Aarni Varjosen kanssa. Karttunen esiintyi siihen aikaan duona Vaakku Varjuksen kanssa, ja he olivat soittaneet keikoillaan australialaisen Men at Workin hittikappaletta ”Down Under”. Moko ajatteli, että sen voisi kääntää suomeksi. Varjonen otti homman vastuulleen ja kirjoitti kappaleeseen suomenkieliset sanat ollessaan kesätöissä Tukholmassa ja antoi valmiin tekstin Karttuselle seuraavana syksynä. Miehet päättivät koota kasaan joukon turkulaisia muusikoita ja kerätä rahaa omakustannelevyyn. Vaakku Varjuksen lisäksi mukaan tuli porukkaa Mokon silloisesta yhtyeestä Hillbilly Combo. Kun yhtye oli saatu kasaan, miehet kerääntyivät Huntersiin (kuuluisa turkulainen pubi) jakamaan käännettäviä kappaleita. Suurin osa kappaleista otettiin Hillbilly Combon ohjelmistosta, käännettiin suomeksi ja julkaistiin ensimmäisellä levyllä Vilperin Perikunta. Yhtye soitti ensimmäisen keikkansa Turkuhallissa 1. huhtikuuta 1992 The Highwaymenin lämmittelijänä.
Ensimmäinen levy
Yhtyeessä kaikki esiintyvät salanimillä; kaikkien sukunimi on Vilperi, ja he ovat olevinaan veljeksiä. Ensimmäiseen levyyn rakennettiin kehyskertomus, että Vilperin suvun päämiehen ja hänen vaimonsa kuolinpesälle Huitsin Nevadaan (suvun kotitalo arvioiden jossain Turun lähellä) olisi kokoontunut koko veljessarja (n. 8-10 veljestä). Perinnönjaossa heille olisi jäänyt lakitoimistokulujen (972 427 mk) jälkeen käteen vain joukko instrumentteja maksamattomine jäännöserineen. Tästä lannistumattomina pojat olisivat perustaneet armon vuonna 1992 orkesterinsa nimeltä Vilperin Perikunta, lähinnä kartuttaakseen perintöään tuosta ajasta eteenpäin. Serkkunsa Pepe Vilperin johdolla veljekset äänittivät ensimmäisen levynsä, joka profetoi Huitsin Nevadan vuotavan välikaton pikaista peruskorjausta. Gloria Vilperumin ilmestymisen jälkeen Aarni Varjonen ja Antti Kankaanranta (Reino ja Konsta Vilperi) jäivät pois yhtyeestä. Mukaan liittyi viulisti Tuomas Lampela (Tuomas Vilperi)
Perikunta julkaisi jouluksi 1992 vinyylisinglen, joka sisälsi kaksi joulukappaletta: "Joulupukki" ja "Joulupukki tulee taas". "Joulupukki" on coverversio kappaleesta Easy Livin', jonka yhtye levytti aikaisemmin nimellä "Piirimyyjä". "Joulupukki"-kappaleessa "Piirimyyjän" sanat on muutettu jouluaiheisiksi. Kappaleessa on hieman nopeampi tempo kuin "Piirimyyjässä" ja siihen on lisätty kulkusten helinää ja joulukirkon kellojen ääni. "Joulupukki tulee taas" on suomennettu versio laulusta "Santa claus is back in town".
Perikunta osallistui 1992 myös kansainväliseen musiikkikilpailuun nimellä Vilperi Heirs. Kilpailua varten tehtiin kaksi kappaletta: "Snake, Apple and Roll" ja "Australia".
Tervaa ja höyheniä
Seuraavana vuonna, 1993 ilmestyi Vilperin Perikunnan toinen levy, Tervaa ja höyheniä. Levyllä vierailee mm. Veli-Matti Järvenpää, salanimellä Veli-Matti Järvenpää-Vilperi. Levyn kannessa on Markku Korpelaisen (Markku Korpelainen-Vilperin, Rokki-Kokki lastenmusabändin Make-Kokki) piirros Vilpereistä, jotka keittävät tervaa, ja joka puolella sataa höyheniä. Takakannessa on piirros Suomesta, ja suurennuslasin alla näkyy Huitsin Nevada Satakunnassa. Kuvassa on teksti: "Fennomaanien maassa lama oli vallanut koko valtakunnan...Koko valtakunnanko? Ei, pieni talo taisteli Huitsin Nevadassa perikatoa vastaan. Taloa isännöi urhea Vilpereiden suku." Kuva ja piirros mukailevat Asterixia. Levyltä löytyvät sellaiset kappaleet kuin "Pyörällä duuniin" ("Born to be wild"), "Turkulainen Helsingissä"("Englishman in New York") ja "Kännissä kaikki on kuninkaita", jolla Vilperit osallistuivat Syksyn Sävel-kilpailuun samana vuonna. "Snake apple and roll" -kappale on käännetty suomeksi nimellä "Veit poikuutein". Vilperit esiintyivät samana vuonna mm. Provinssirockissa.
1993 ilmestyi "Parhaat"-cd ja -c-kasetti, joka oli luvaton kooste Vilpereiden kahdelta ensimmäiseltä levyltä. Julkaisija oli Bluebird BBCD-levymerkki.
Muut levyt
Vuonna 1994 ilmestyi Vilperin Perikunnan kolmas levy, "Kersantti Pippuri". Levyllä vieraili Viola Vilperi, joka oli ensimmäinen naispuolinen muusikko Perikunnan levyillä. Levy sisälsi sellaisia kappaleita kuten "Älä tee must faijaa" (Light My Fire), "Kävelee kuin ruåtsalainen" (Walk Like An Egyptian) ja "Juostaan Pois" (Runaway Boys). "Salakuljettaja"-kappale on jatkoa kappaleelle "Tervetuloa länteen Andrej". Kappaleen kuunneltuaan on selvää, että Andrej ei löytänytkään lännestä eli Suomesta haluamiaan töitä ja oli ajautunut ilmeisesti viinan salakuljettajaksi.
Seuraavana vuonna, 1996 ilmestyi Vilpereiden viides levy, Gloria Vilperum Vol 2. Levyn 14:stä kappaleesta yhdeksän on covereita, mukana mm. "Mainostaisin" ("I was made for lovin you") ja "Blondi" ("I got my mind set on you"). Levyllä yhtye on kasvanut entisestään, ja Vilpereitä esiintyy levyllä yhteensä 12. Lisäksi levyllä vierailevat jääkiekkoilijat Saku Koivu, Jere Lehtinen, Petteri Nummelin, Kimmo Timonen ja entinen jääkiekkoilija Hannu Virta, sekä Mikko Kivinen ja muusikko Iiro Salmi.
1999 ilmestyi Vilpereiden ensimmäinen virallinen kokoelmalevy Parhaat: 20 suosikkisävelmää ja vuonna 2000 uusi levy Huone täynnä kamaa. Tällä levyllä on aavistuksen verran vakavampia kappaleita kuin Perikunnan aiemmilla levyillä, eivätkä muusikot esiinny enää salanimillä vaan oikeilla nimillään. Cover-kappale '"Tämä tie" on mukana myös eri esittäjien kokoelmalevyllä Viileää viiniä. Vuonna 2004 ilmestyi 12 1/2 vuotisjuhla-albumi. Levy sisälsi uudelleen esitettyinä suurimpia hittejä mm. "Piirimyyjä" ja "Turkulainen Helsingis" sekä uusia kappaleita kuten Aarni Varjosen "Luaja Armahra Turkku".
Vuonna 2004 julkaistiin uusintapainoksena levyt Vilperin Perikunta, Tervaa ja höyheniä ja Gloria Vilperum Vol 2 sekä tupla-cd-kokoelma ''Vilperin Perikunta tulee taas! Vilperin 40 suosituinta!'', johon on koottu biisit kolmelta uudelleen julkaistulta levyltä.
Muuta
Vilperit keikkailevat edelleen, muutaman kerran vuodessa, pääasiassa yritysten pikkujouluissa ja muissa yksityistilaisuuksissa. Vaakku Varjuksen nykyinen yhtye, Vaakku ja Patterihaukat, ovat levyttäneet uudelleen Vilpereiden kappaleet "Piirimyyjä" ja "En elä kauan näin", ja ne on julkaistu Patterihaukkojen uusimmalla levyllä, Entisten nuorten sävellahja. Myös Moko Karttusen yhtyeen Pépé Le Mokon levyllä Film Noir on yksi Vilpereiden kappale, alun perin levyllä Kersantti Pippuri julkaistu "Viis siitä". Tällä hetkellä Moko Karttunen on tauolla yhtyeestä. Perikunta esiintyi Down By The Laituri -festivaalilla 31. heinäkuuta 2010.
Fight for Life
Fight for Life on vuonna 1987 julkaistu draama-/televisioelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Jerry Lewis, Morgan Freeman, Jaclyn-Rose Lester, Gerard Parkes, Patty Duke, Barry Morse, James Bearden, Robert Benson ja Alana King. Elokuvassa ohiolainen optikko matkustaa Englantiin hakemaan lääkettä kuusivuotiaalle epilepsiaa sairastavalle tyttärelleen ja pyrkii saamaan lääkkeen lailliseksi Yhdysvalloissa. Elokuvan on ohjannut Elliot Silverstein.
Vähä Karstujärvi
Vähä Karstujärvi sijaitsee Eurassa Satakunnassa ja kuuluu Eurajoen vesistön Säkylän Pyhäjärveen laskevaan Vähä Karstunjärven valuma-alueeseen.
Danis Tanović
Danis Tanović (s. 20. helmikuuta 1969) on bosniahertsegovinalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan varsinkin Oscar-palkitusta Bosnian sotaan sijoittuvasta elokuvastaan Ei kenenkään maa (2001).
Tanović joutui keskeyttämään opintonsa kotimaassaan ja lähti Belgiaan. Hän oli vuonna 2003 tuomariston jäsenenä Cannesin elokuvajuhlilla. Hän perusti vuonna 2008 poliittisen puolueen.
Vähä Karstujärvi
Maantiede
Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja järven ranta on enimmäkseen joutomaata, mutta sen lähiympäristössä on peltomaata ja idässä on kallioita ja moreenimaata metsässä.
Järvelle pääsee Yläneen ja Honkilahden väliseltä seututieltä 210, joka ylittää laskujoen järven lähellä. Säkylän ja Euran välisen raja kulkee 150 metriä kaakkoon järven itärannasta. Myös laskujoki purkaa vetensä rajan lähellä.
Historia
Vuonna 1930 tilanomistaja Toivo Sillanpää haki lupaa laskea järveä, mihin hän saikin luvan samana vuonna.
Luonto
Järvessä elää luontaisena jokirapu.
Satu Procopé
thumb|right|Satu Östring ylioppilaskuvassa vuonna 1965. Satu Charlotta Procopé (o.s. Östring; s. 1947 ) on vuoden 1966 Miss Suomi. Hän on myös Miss Scandinavia, Miss Universumin 1. perintöprinsessa ja Miss Eurooppa -kilpailujen 4. perintöprinsessa. Miss International Beauty -kilpailuissa hän oli 1969 1. perintöprinsessa, mutta saman vuoden Miss La Maja -kisoissa hän ei päässyt finaaliin. Koulutukseltaan hän on valtiotieteen maisteri.
Östring meni naimisiin synnytys- ja naistentautilääkäri, dosentti Berndt-Johan Procopén kanssa.
Jaakko Hulkkonen
Elämä
Hulkkonen syntyi Karjalan kannaksella Valkjärvellä 1927, mutta vietti pääosan nuoruudestaan Parikkalassa. Ylioppilaaksi tulon jälkeen hän siirtyi Helsinkiin opiskelemaan. Hulkkonen valmistui kanttori-urkuriksi vuonna 1951 Helsingin kirkkomusiikkiopistosta. Vuonna 1956 hän asettui asumaan Ruokolahdelle ja myöhemmin Imatralle. Hänen merkittävimpänä elämäntyönään oli monien kuorojen johtaminen Imatran seudulla, erityisesti Imatran seurakunnan kamarikuoron johtaminen vuosina 1970–1990. Hulkkonen toimi Imatran seurakunnan kanttorina Kolmen Ristin kirkossa vuosina 1957–1990.
Musiikki
Saarela on luokitellut tutkielmassaan 131 Hulkkosen teosta, joista sovituksia on 89 kappaletta. Hulkkonen tuli tunnetuksi erityisesti kuorosävellysten ja -sovitusten tekijänä. Hulkkosen tuotanto kattaa niin liturgista kuin maallistakin musiikkia. Hänen tyylilleen oli usein ominaista hieman viihteellisten lisäsävelsointujen käyttö. Hulkkosen teoksia on mm. lauluyhtye Rajattoman levyttämä "Jeesuslapsen joululahjat" (n. 1978).
Värikallio (albumi)
Värikallio (englanniksi Rock Painting) on säveltäjä Osmo Tapio Räihälän ensimmäinen sävellyslevy (UUCD103). Se ilmestyi helmikuussa 2006. Levyn teokset ovat:
Mario Stecher
Mario Stecher (s. 17. heinäkuuta 1977, Eisenerz) on itävaltalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Hän voitti olympiakultaa yhdistetyn joukkuekilpailussa Torinossa 2006 ja Vancouverissa 2010 sekä pronssia Salt Lake Cityssä 2002 ja Sotšissa 2014.
Stecher lopetti uransa yhdistetyn hiihtäjänä alkuvuodesta 2015.
Anders Backman
Anders Backman (s. 6. helmikuuta 1954 Kaarlela) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Backman edusti urallaan mestaruussarjassa ja I divisioonassa pelanneita Gamlakarleby Bollklubbia ja Kokkolan Pallo-Veikkoja. GBK:ssa hän pelasi 1972–1978 ja KPV:ssa 1979–1985. Tämän jälkeen Backman pelasi vielä muutaman kauden alemmissa sarjoissa TUS:n ja BK-48:n riveissä. Kaikkiaan Backman pelasi 7 kauden aikana 154 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 42 maalia.
Maajoukkueessa Backman pelasi vuosina 1979–1982 neljä A-maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Rajakylän koulu (Oulu)
Rajakylän koulu on Oulussa, Rajakylässä sijaitseva peruskoulu, joka käsittää luokat 1–9. Rajakylän koulu on yhtenäiskoulu, jossa opiskelee noin 700 oppilasta. Pääkoululla Rajakylässä on vuosiluokkia 1–9 ja Kuivasojan sivukoululla vuosiluokkia on 1–4. Yläkoulu toimii samoissa tiloissa Pateniemen lukion kanssa. Vuonna 1978 valmistuneen koulurakennuksen on suunnitellut arkkitehti Risto Harju.
Musiikkiluokat
Rajakylän koulu on mukana Oulun kaupungin musiikkiluokkatoiminnassa. Koulussa alkaa joka toinen vuosi uusi musiikkiluokka, joka jatkaa toimintaansa kolmannesta yhdeksänteen luokkaan. Musiikin erikoisluokalla opiskellaan opetussuunnitelman mukaisesti, painottaen musiikkia. Musiikkiluokalle valitaan opiskelijat valintakokeiden perusteella. Lisätietoa on Oulun kaupungin perusopetuksen sivuilla.
Teknologiapainotteiset luokat
Vuonna 2012 Rajakylän koulu aloitti Teknologiateollisuuden 100-vuotissäätiön tuella kokeilun teknologiapainotteisesta luokasta, jossa opiskellaan opetussuunnitelman mukaisia oppisisältöjä mahdollisimman paljon teknologian ja käsillä tekemisen kautta. Kokeilu vakiintui jatkuvaksi käytänteeksi, ja vuodesta 2015 asti koulussa on toiminut kaksi joka toinen vuosi toimintansa aloittavaa teknologiapainotteista luokkaa. Luokat toimivat kolmannesta luokasta kuudenteen sekä jatkavat toimintaansa 7.–9.-luokilla valinnaisten teknologiakurssien avulla. Vuonna 2016 teknologiapainotteiset luokat valittiin osaksi kansallista Hundred -projektia. Lisätietoa teknologiapainotteisten luokkien toiminnasta löytyy Rajakylätekno-blogista.
Vanhempaintoiminta
Koulussa toimii Oulun Rajakylän koulun vanhempainyhdistys ry ja Kuivasojan sivukoululla vanhempaintoimikunta Kuikku. Kodin ja koulun yhteistyössä on käytössä Wilma.
Vanhempainyhdistyksellä on tiedotuskanavanaan Raatiset, joka on kotisivu, sisältäen jäsensivut ja jäsenrekisterin Yhdistysavain-palvelussa. Vanhempainyhdistys tiedottaa myös Facebook-sivuillaan.
Vanhempainyhdistys on Oulun alueellisen vanhempainyhdistyksen jäsen ja kuuluu myös kattojärjestöön, Suomen Vanhempainliittoon.
Sebastian Hohenthal
pienoiskuva|Sebastian Hohenthal Fortecilla Britannian F3-luokassa vuonna 2008. Sebastian Hohenthal (s. 5. marraskuuta 1984 Mora) on ruotsalainen moottoriurheilija.
Ura
Hohenthal aloitti uransa Karting-sarjoissa joissa hän kilpaili vuosina 1995-2000 voittaen mm. Dalacupen Formula Micro -sarjan mestaruuden vuonna 1996, ICA Junior Tom Trana Trophyn vuonna 1999 ja ICA Junior Nordic ja Swedish sarjojen mestaruudet vuonna 2000. Vuonna 2001 Hohenthal kilpaili Formula Ford-sarjoissa joissa hän jatkoi vuoteen 2004 saakka voittaen sarjan mestaruuden kolmessa eri luokassa vuonna 2003. Vuonna 2004 hän sijoittui kolmanneksi Britannian Formula Ford sarjassa ja Formula Ford Festival kilpailussa. Vuonna 2005 Hohenthal kilpaili Formula Renault UK sarjassa sijoittuen neljänneksi. Seuraavana vuonna hän voitti sarjan mestaruuden. Vuosina 2007-08 Hohenthal kilpaili Britannian Formula 3 -mestaruussarjassa sijoittuen seitsemänneksi ja yhdeksänneksi. Vuonna 2009 Hohenthal kilpaili FIA Formula Two Championship -sarjassa saavuttaen seitsemän pistettä. Vuonna 2010 Hohenthal ilmoitti vetäytyvänsä autourheilusta. Nykyään Hohenthal on Hello Sweden -klubin jäsen, joka tukee nuoria autourheilijoita. Hohenthal perusti myös oman Hohenthal Racing Academyn, joka avattiin toukokuussa 2010.
Lehtopunikkitatti
Lehtopunikkitatti (Leccinum populinum) on Boletaceae-heimoon kuuluva hyvä ruokasieni. Lehtopunikkitatti on haavan mykorritsasieni. Sienen lakki on kookas, tumman punaruskea, tukeva ja kuivapintainen.
Jeonju World Cup Stadium
Jeonju World Cup Stadium (myös Jeonju Castle, Jeonjuseong) on jalkapallostadion Jeonjussa Etelä-Koreassa.
Stadionilla pelattiin muutama ottelu jalkapallon MM-kilpailuissa 2002.
Vähäjärvi (Eura)
Vähäjärvi on pieni lampimainen järvi, joka sijaitsee Eurassa Köyliön Tuiskulaan vievän keskiaikaisen tien varrella Satakunnassa ja kuuluu Eurajoen vesistön Eurajokeen laskevan Ruononojan valuma-alueeseen.
Maantiede
Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 230 metriä pitkä ja 120 metriä leveä. Sen luusua sijaitsee länsirannalla, josta Ruosteoja alkaa ensin metsäojana ja sitten kaivettuna suorana pelto-ojana virrata luoteeseen päin. Korvenkulman tienoilla se kääntyy lounaaseen ja yhtyy siellä Ruonojaan. Oja yhtyy Eurajokeen Kuurnamäessä.
Järvelle johtaa polku alas mäkeä yhdystieltä 2141. Rantaviivaa on 530 metriä eikä järvellä ole loma-asuntoja taikka vakituista rakennuskantaa.
Luonto
Järvessä elää luontaisena jokirapu.
M/S Independence of the Seas
M/S Independence of the Seas on Suomessa 2008 valmistunut Royal Caribbean Cruises Limitedin risteilyalus.
Rakentaminen
Alus tilattiin marraskuussa 2003 Aker Yardsin Turun telakalta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 1354 ja alus laskettiin vesille 14. syyskuuta 2007. Alus luovutettiin 17. huhtikuuta 2008 bahamalaiselle Independence of The Seas Inc.:lle, joka siirsi aluksen hallinnoin Royal Caribbean Cruises Limitedille.
Käyttöhistoria
Alus lähti samana päivänä Turusta kohti Osloa, missä se otti ensimmäiset matkustajansa.
Francis De Taddeo
Ura
Hän on valmentanut FC Metzin organisaatiossa 1996–2006. Kauden 2006 päätteeksi hänestä tuli seuran päävalmentaja. De Taddeon johdolla FC Metz voitti Ranskan Ligue 2:den mestaruuden 2007 ja nousi Ligue 1:ee´n.
Ligue 1:den vauhti osoittautui liian kovaksi De Taddeon valmentajmalle FC Metzille ja hän sai potkut 23. joulukuuta 2007. Metz oli sarjajumbona voitettuaan vain yhden 19 pelatusta ottelusta.
Kesällä 2012 De Taddeo palasi valmennustehtäviin Nationaliin pudonneen Amiensin päävalmentajana. De Taddeon johdolla seura sijoittui kaudella 2012/13 kahdeksanneksi, eikä näin onnistunut palaaman takaisin Ligue 2:een. Kehnosti alkanut kausi 2013/14 johti De Taddeon potkuihin syyskuussa 2013.
Toukokuussa 2015 SM Caen palkkasi De Taddeon kolmivuotisella sopimuksella valmennuskeskukseensa.
Tennis olympialaisissa
Tennis on järjestetty olympialaisissa 16 kertaa virallisena lajina ja kaksi kertaa näytöslajina. Virallisena lajina tennis on ollut vuodesta 1988 lähtien. Tämän lisäksi tennis on ollut virallisena lajina myös vuosina 1896–1924. Näytöslajina tennis oli kesäolympialaisissa 1968 ja 1984. Parhaiten menestynyt maa olympiakultamitalien määrällä mitattuna on Yhdysvallat. Eniten mitaleita on Yhdistyneellä kuningaskunnalla.
5. elokuuta
5. elokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 217. päivä (218. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 148 päivää.
Kuolleita
Katso myös: kalenteri ~ 4. elokuuta, 6. elokuuta
GP2-kausi 2013
GP2-kausi 2013 oli GP2-sarjan yhdeksäs kausi. Kaudella oli tarkoitus ajaa viimeistä kertaa GP2/11 autolla, kunnes sarjan organisaatio päätti, että sarjan nykyisellä autolla ajetaan vielä kolme seuraavaa vuotta.
Sarjan mestaruuden voitti sveitsiläinen Fabio Leimer. Toiseksi sijoittui brittiläinen Sam Bird ja kolmanneksi brittiläinen James Calado.
Kuljettajamuutokset
Uudet kuljettajat
Paluun tekevät kuljettajat
Poistuneet kuljettajat
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Kilpailukalenteri
Kaudella ajettiin yhteensä 22 kilpailua 11 eri radalla. Kausi alkoi 23. maaliskuuta Malesian Sepangin radalla ja päättyi 3. marraskuuta Abu Dhabin Yas Marinan radalle.
(*) = Tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu pitkän kilpailun kahdeksannesta sijasta.
SUSE (yritys)
SUSE on vuonna 1992 perustettu saksalainen ohjelmistoyritys, joka kehittää ja myy Linux-pohjaisia tuotteita yrityksille. Yritys julkaisee SUSE Linux -jakelua ja tukee myös openSUSE-jakelua.
Historia
Yrityksen perustivat vuonna 1992 Roland Dyroff, Thomas Fehr, Burchard Steinbild ja Hubert Mantel nimellä S.u.S.E.
Vuonna 2003 Novell osti yrityksen, jonka jälkeen Attachmate osti Novellin vuonna 2011. Attachmate yhdistyi Micro Focus -yritykseen vuonna 2014. Micro Focus on kertonut aikeesta myydä SUSE ruotsalaiselle sijoitusrahasto EQT:lle, joka valmistuisi kalenterivuoden 2019 alussa. Kauppa toteutui vuonna 2019. SUSE listattiin Frankfurtin pörssiin 2021. Elokuussa 2023 yrityksen suurin omistaja 79 %:n osuudella Marcel LUX III SARL ilmoitti aikovansa lunastaa osakkeet ja vetää yhtiön pois pörssistä. Yhtiö tarjoutui lunastamaan osakkeet hintaan 16,00 euroa osakkeelta, jolla yhtiön arvoksi tulisi 572 miljoonaa euroa.
Vuonna 2019 yrityksen toimitusjohtajaksi tuli Melissa Di Donato, joka korvasi eläkkeelle jäävän Nils Brauckmannin.
Suurosa yrityksen asiakkaista ovat ”perinteisiä” yrityksiä kuten pankit ja suuret jälleenmyyntiyritykset, joiden järjestelmät ovat hajanaisia. Di Donaton mukaan asiakkaat eivät halua ottaa käyttöön ohjelmistoa, joka ei ole läpäissyt ohjelmiston laadunvalvontaa.
Tuotteet
openSUSE on Linux-jakelu, joka pohjautui alun perin Suse Linux GmbH:n jakeluun. openSUSE erosi SUSE Linuxista versiossa 10.2, jonka jälkeen sen nimi muutettiin jotta se ei sekoittuisi SUSE Linux Enterprise -julkaisuun.
Muun muassa Crayn Cray Linux Environment perustuu yrityksen SUSE Linux Enterprise Serveriin (SLES). SLES on julkaistu myös IBM System z suurtietokoneille.
SUSE CaaS Platform ja SUSE Cloud Application Platform ovat säiliöiden ja pilvipalveluiden hallintaan tarkoitettuja ratkaisuja.
Clyde McPhatter
Clyde McPhatter (15. marraskuuta 1932 – 13. kesäkuuta 1972) oli merkittävimpiä varhaisia rhythm and blues -laulajia. Hän oli afroamerikkalainen baptisti ja syntyi Durhamissa, Pohjois-Carolinassa.
McPhatter aloitti ammattiuransa Billy Ward and the Dominoes -yhtyeessä vuonna 1950. "Sixty Minute Man" oli huomattava menestys vuonna 1951. Myöhempiin hitteihin lukeutui "Have Mercy Baby", mutta McPhatter jätti yhtyeen 1953 ja perusti The Drifters -yhtyeen. Se sai levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta, ja tunnetuimpien kappaleiden joukkoon lukeutuvat "Money Honey", "Such a Night", "Honey Love", "White Christmas" ja "Whatcha Gonna Do".
Jätettyään The Driftersin Clyde McPhatter aloitti soolouran. Ensimmäinen soolohitti "Love Has Joined Us Together" oli levytetty Ruth Brownin kanssa. Hänen tunnetuin laulunsa on "A Lover's Question", joka nousi listoille vuonna 1958. Laulaja sai Britanniassa ainoan listasijoituksensa vuonna 1956 levytyksellä "Treasure of Love".
McPhatter siirtyi MGM Recordsille ja sitten Mercury Recordsille. Hänen 1960-luvun hittejään ovat "I Told Myself a Lie", "Think Me a Kiss" (1960), "Ta Ta", "I Never Knew" ja "Lover Please" (1962). Hän asui 1960-luvun lopulla tilapäisesti Englannissa, mutta palasi Yhdysvaltoihin, jossa kuoli 39-vuotiaana alkoholismin aiheuttamiin sydän-, maksa- ja munuaisvaurioihin. Hänen hautansa sijaitsee George Washington Memorial Parkissa New Jerseyssä.
Rock and Roll Hall of Fame myönsi McPhatterille postuumin paikan vuonna 1987. Hänet on kelpuutettu myös Rockabilly Hall of Fameen.
Onni Mantere
Jatkosodassa Onni Mantere toimi panssarintorjuntatykin ampujana 19. divisioonan Jalkaväkirykmentti 16:ssa (JR 16). Sotamies Mantere tuhosi yhdessä taistelussa seitsemän vihollisen hyökkäysvaunua ja vaurioittaen kahdeksatta samalla haavoittuen molempiin jalkoihinsa. Näistä ansioista korpraaliksi ylennetty Mantere nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 16. syyskuuta 1941.
Onni Mantere oli yksi niistä harvoista ylennetyistä, jonka ylennys käsiteltiin puhelinkeskustelun perusteella, mikä osoittaa, että jotain poikkeuksellisen merkittävää oli tehty. Nimitysperusteluissa mainitaan hänen tähdänneen rauhallisesti vihollisen tulituksesta ja tykin tähtäinvirheestä huolimatta saaden lähes jokaisella laukauksella täysosuman.
Sodan jälkeen hän oli metsäteknikkona Tuomarniemen metsäopistolla 1945–1970. Hänet ylennettiin kersantiksi 4. kesäkuuta 1968.
Mantere osallistui Mannerheimin hautajaisissa ritarien seppeleenlaskuun yhtenä kolmesta ritarista.
Onni Mantere kuoli Ähtärissä 59-vuotiaana 25.huhtikuuta 1970.
Mannerheim-ristin ritariksi
”''Ylipäällikkö on pvm:llä 16.9.41 nimittänyt Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi korpraali Onni Olavi Mantereen, joka pst.-tykin ampujana ja tykinjohtajana erittäin huolellisesti suunnatulla tulella tuhosi [Kiteen pitäjän Koivikkomäellä] useita vihollisen hyökkäysvaunuja. Tankkien kiivaasta tulesta huolimatta suuntasi hän tarkasti ja rauhallisesti jokaisen laukauksen ja siitä johtui, että jokseenkin joka laukaus oli täysosuma, huolimatta siitä, että suuntauslaitteet kuljetuksen aikana olivat saaneet kolauksen. Aikaisemmissa taisteluissa saamansa kokemuksen perusteella saattoi hän arvioida tähtäyspisteen oikein ja suunnata laukaukset täysosumiksi''.”
Aleksander Kakowski
thumb|Aleksander Kakowski thumb|right|250px|Aleksander Kakowski bródno Aleksander Kakowski (5. helmikuuta 1862 – 30. joulukuuta 1938) oli katolisen kirkon 15. joulukuuta 1919 nimitetty puolalainen kardinaali. Hän sai vihkimyksensä papiksi 30. toukokuuta 1886 ja piispaksi 22. kesäkuuta 1913. Hän oli Varsovan arkkipiispana vuodesta 1913 kuolemaansa.
Grahovon piiri
thumb|175px|Grahovon piiri Udmurtian kartalla. Grahovon piiri on paikallinen itsehallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 971 neliökilometriä.
Vuonna 2010 piirissä oli runsas 9 300 asukasta. Hallinnollinen keskus on Grahovon kylä. Piiriin kuuluu 8 maalaiskuntaa.
Piiri sijaitsee Udmurtian lounaisosassa. Lännessä se rajoittu Kiznerin, pohjoisessa Možgan ja idässä Alnašin piireihin sekä etelässä Tatarstaniin.
Asukkaista 42,3 % on venäläisiä, 36,6 % udmurtteja, 10,9 % mareja, 6,1 % krjašeneita ja 3,3 % tšuvasseja.
Pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljakasvien viljelyyn. Seudulla harjoitetaan myös öljyn porausta.
Piirin etnisillä ryhmillä on omat kulttuuriseuransa ja kansanperinneryhmänsä. Paikallislehtenä ilmestyy venäjänkielinen Selskaja nov.
Tangshanin maanjäristys
thumb|250px|Tangshanin maanjäristyksen muistomerkki
Tangshanin maanjäristys on eräs maailmanhistorian tuhoisimmista luonnonkatastrofeista. Se tapahtui 28. heinäkuuta 1976 Tangshanin kaupungin ympäristössä. Maanjäristys oli voimakkuudeltaan eri arvioiden mukaan 7,8 – 8,2 Richterin asteikolla, ja se kesti noin kymmenen sekuntia. Maanjäristys tappoi arvion mukaan 242 400, jonka lisäksi 164 000 ihmistä loukkaantui. 16 tuntia myöhemmin maanjäristystä seurasi jälkijäristys, joka oli voimakkuudeltaan 7,8 Richterin asteikolla. Se lisäsi kuolleitten määrää. Ihmishenkien lisäksi myös aineelliset vahingot olivat mittavat, muun muassa Tangshan tuhoutui maan tasalle.
Kyyryhaikarat
Kyyryhaikarat (Butorides) on haikaroiden heimoon kuuluva pelikaanilintusuku. Kyyryhaikaroiden sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kaksi lajia.
Suomen Rautatiemuseo
Suomen Rautatiemuseo on Hyvinkäällä sijaitseva rautatieliikenteen valtakunnallinen vastuumuseo. Museo perustettiin vuonna 1898, ja se sijaitsi aluksi Helsingissä, kunnes se siirrettiin Hyvinkäälle vuosina 1973–1974.
Rautatiemuseo sijaitsee Hyvinkään rautatieaseman läheisyydessä Hanko–Hyvinkää-radan entisellä asema- ja varikkoalueella. Alue on suojeltu ja peräisin 1870-luvulta, mutta siellä on myös kaksi modernia kalustohallia. Alueella on asemarakennuksen lisäksi veturitalli ja asuinrakennuksia.
Museossa on näyttelyalaa noin 5 000 neliömetriä kolmen hehtaarin alueella. Pysyvään näyttelyyn kuuluvat muun muassa historialliset Venäjän keisarin vaunut ja Suomen presidentin salonkivaunut. Höyryvetureita on esillä kymmenen, muun muassa Suomen vanhin säilynyt veturi vuodelta 1868 sekä useita suomalaisvalmisteisia vetureita. Lisäksi museossa on vuosittain vaihtuvia näyttelyitä. Museon pihalla on raideleveydeltään 184 millimetrin puistorata, jolla liikennöidään kesäisin ja erityisinä tapahtumapäivinä. Puistoradalla käytetään museon ja harrastajien 1:8-mittakaavan kalustoa.
Rautatiemuseon esinekokoelmassa on noin 20 000 esinettä vetureista virkalakkeihin, ja valokuvakokoelmassa on yli 200 000 kuvaa. Museossa on myös kattava piirustusarkisto, jossa on esimerkiksi kalustopiirustuksia ja asemien puistosuunnitelmia. Käsikirjastosta löytyy yli 16 000 nidettä.