cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Allman Brothers Band
Alkuajat Duane Allmanin johdossa
Huhtikuussa 1970 The Allman Brothers Bandin kiertuemanageri Twiggs Lyndon ajautui konsertin jälkeen riitaan sen järjestäjän kanssa, joka ei ollut maksanut yhtyeen keikkapalkkiota kokonaan. Lyndon puukotti konsertin järjestäjän kuoliaaksi. Oikeudessa hänet tuomittiin maksamaan korvaukset tämän perheelle. Lyndon selitti olleensa niin uupunut kiertuemanagerin työstä, että oli sen ja päihteiden käytön seurauksena psykoosissa surmatessaan järjestäjän. Lyndon tuomittiin vankeuteen eikä hän työskennellyt enää yhtyeen kanssa. Hän kuoli laskuvarjo-onnettomuudessa vuonna 1979.
Pohjolan Työ
Loppuvaiheet
Pohjolan Työn taloudellinen tilanne pysyi tilaajamäärän laskusta huolimatta kohtalaisena aina 1980-luvun loppuun saakka. 1990-luvun alun lama johti ilmoitustulojen laskuun ja velkaantumiseen, joista selvittiin säästötoimien ja velkajärjestelyn avulla vasta 2000-luvun alkuun mennessä. SDP:n puoluehallituksen päätettyä maakuntalehtien viestintätuen leikkaamisesta lehti supisti ilmestymistään kahteen kertaan viikossa vuoden 2010 alusta lähtien. Toimintansa turvaamiseksi yhtiö vähensi henkilökuntaa ja ryhtyi julkaisemaan Oulun Sanomat -kaupunkilehteä. Kesäkuussa 2011 puoluehallitus päätti pohjoissuomalaisten vetoomuksista huolimatta puolueen viestintätuen lakkauttamisesta, jolloin myös Pohjolan Työn julkaiseminen päätettiin lopettaa.
The Allman Brothers Band
Alkuajat Duane Allmanin johdossa
Ollessaan kiertueella vuonna 1971 The Allman Brothers Band ymmärsi yleisön olevan tärkeä osa esiintymistään. He päättivät seuraavan albuminsa olevan konserttitaltiointi, sillä studiossa levyttäessä heistä oli tuntunut jotain olennaista puuttuvan. Heinäkuussa 1971 ilmestyi neljä LP:tä mutta vain seitsemän kappaletta sisältänyt livealbumi At Fillmore East. Kappaleiden vähyys johtuu yhtyeen harrastamasta improvisaatiosta ja jamittelusta, joita ei suunniteltu etukäteen. Kappaleet venyivät niiden seurauksena jopa puolituntisiksi. At Fillmore East sai loistavia arvioita sekä yleisöltä että kriitikoilta ja on edelleen yksi arvostetuimmista livealbumeista. Erityisesti arvostettiin Duane Allmanin ja Dickey Bettsin virtuoosimaisia kitarasooloja. Vuonna 2004 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Pohjolan Työ
Loppuvaiheet
Pohjolan Työ alkoi ilmestyä uudelleen verkkomedian muodossa vuonna 2014.
The Allman Brothers Band
Alkuajat Duane Allmanin johdossa
The Allman Brothers Band oli lyönyt itsensä läpi ja noussut Yhdysvalloissa kansansuosikeiksi. Seuraavalle albumille äänitettiin syksyllä 1971 kolme kappaletta. Yhtye päätti pitää taukoa kovan keikkailun ja työnteon jälkeen. Kitaristi Duane Allman, basisti Berry Oakley sekä roudarit Robert Payne ja Red Dog Campbell joutuivat menemään huumevieroitukseen lokakuussa 1971. Päivä vieroituksensa pääsyn jälkeen 29. lokakuuta 1971 Duane Allman lähti ajamaan moottoripyörällä käydäkseen Oakleyn vaimon syntymäpäivillä. Ajaessaan hän törmäsi tukkirekkaan jääden kaatuneen moottoripyörän alle. Duane oli elossa törmäyksen jälkeen mutta kuoli pian sairaalan leikkauspöydälle pää- ja vatsavammoihin.
Yhtye järkyttyi ja masentui johtajansa kuolemasta mutta päätti jatkaa toimintaansa viisimiehisenä. Duanen tilalle ei otettu uutta kitaristia, koska muiden jäsenten mielestä kukaan ei voinut korvata häntä. Johtohahmon roolin oletettiin siirtyvän Gregg Allmanille, mutta sen ottikin itselleen Dickey Betts, joka tunnettiin dominoivana persoonana.
Suosion huipulla kansansuosikkeina ja hajoaminen
Helmikuussa 1972 julkaistiin studioalbumi Eat a Peach, joka sisälsi viimeiset Duanen kanssa äänitetyt kappaleet sekä Fillmore Eastissa äänitettyä live-materiaalia keväältä 1971. Albumin tunnettuja kappaleita ovat Duanen suosikkikappale "Melissa" sekä Bettsin kirjoittama "Blue Sky", josta tuli radiohitti. Eat a Peach myi myöhemmin platinaa. Myöhemmin samana vuonna Allman Brothers Bandiin liittyi kosketinsoittaja Chuck Leavell, joka oli aiemmin soittanut Dr. Johnin kanssa.
Oakleyn tilalle basistiksi liittyi rumpali Jaimoen kanssa aiemmin soittanut Lamar Williams. Viides albumi Brothers and Sisters valmistui ja se julkaistiin elokuussa 1973. Chuck Leavell otti yhtyeessä suuren roolin kapellimestarina studiossa ja tuottajana. Brothers and Sisters sisältää muun muassa yhtyeen suurimmaksi hitiksi nousseen kappaleen "Ramblin' Man" sekä instrumentaalikappaleen "Jessica". Bettsin laulamaa "Ramblin' Mania" soitettiin paljon radiossa ja se nousi Billboard Hot 100 -listan sijalle 2. Albumin sisäkansi sisälsi kuvan yhtyeestä läheisineen ja taustajoukkoineen, yhteenkuuluvuutta haluttiin korostaa olevan jäljellä Duanen ja Oakleyn kuolemien jälkeen.
thumb|right|240px|Gregg Allman esiintymässä vuonna 1975
Allman Brothers Band oli suositumpi kuin koskaan ja aloitti suuren kiertueen, jossa yhtye esiintyi suurissa konserttihalleissa ja ulkoilma-areenoissa. Kiertue oli suurmenestys, mutta yhtyeen jäsenet alkoivat riidellä keskenään ja heidän ystävyytensä rikkoutui. Yhtyettä rasittivat myös päihdeongelmat. Riidat kärjistyivät yhtyeen esiintyessä Grateful Deadin kanssa Washingtonissa. Konsertin jälkeen yhtyeellä ja sen roudareilla oli tappelu keskenään, joka päättyi kolmen pitkäaikaisen roudarin erottamiseen. Yhtye matkusti Boeing 720B -lentokoneella, joka oli ollut aiemmin Led Zeppelinin ja The Rolling Stonesin kanssa. Gregg Allman sanoi myöhemmin lentokoneen aloittaneen yhtyeen loppuajat.
Jäsenten välien rakoilun myötä he alkoivat kiinnostua soolourille siirtymisestä. Gregg Allman julkaisi sooloalbumin Laid Back vuonna 1973 ja Dickey Betts country rockia sisältäneen albumin Highway Call (1974) oikealla nimellään Richard Betts. Gregg myös keikkaili soolona oman taustayhtyeen kanssa. Hän oli muuttanut Los Angelesiin ja seurusteli pop-tähti Cherin kanssa. Heidän suhde sai mediassa enemmän huomiota Greggin musiikillinen ura.
Win, Lose Or Draw -albumia seurasi suuri konserttikiertue. Yhtyeen jäsenet eivät viettäneet enää aikaa keskenään, eivätkä juuri harjoitelleet tai tehneet soundcheckejä. Yhtye oli mukana tukemassa Jimmy Carterin valintaa presidentiksi ja esiintyi Carterin vaalikampanjaan liittyvissä tilaisuuksissa.
Yhtyeen ura päättyi vuonna 1976, kun Gregg todisti oikeudessa yhtyeen turvamiestä Scooter Herringiä vastaan, jota syytettiin kokaiinin hallussapidossa ja välittämisestä. Muut Allman Brothers Bandin jäsenet, erityisesti Betts, syyttivät Greggiä vasikaksi ja jättivät yhtyeen. Herring tuomittiin 75 vuodeksi vankeuteen, mutta ennen tuomion käytäntöönpanoa presidentti Jimmy Carter armahti hänet. Gregg on myöhemmin sanonut kuitenkin olleensa Herringin puolella tapauksessa. Allman Brothers Band hajosi ja jäsenet vannoivat julkisuudessa, etteivät enää soita koskaan yhdessä. Hajoamisen jälkeen ilmestyi vielä livealbumi Wipe The Windows, Check The Oil, Dollar Gas.
Ensimmäinen comeback
Dickey Bettsin esiintyessä Great Southern -yhtyeensä kanssa New Yorkissa elokuussa 1978 Gregg Allman nousi lavalle mukaan soittamaan. Allman ja Betts hylkäsivät vihanpidon, sopivat riitansa ja alkoivat suunnitella Allman Brothers Bandin paluuta. Alkuperäisistä jäsenistä mukana olivat Allman, Betts, Trucks ja Jaimoe. Lisäksi mukaan otettiin Great Southernin kitaristi Dan Toler ja basisti David Goldflies.
Allman Brothers Band levytti comeback-albumin Enlightened Rogues, joka ilmestyi helmikuussa 1979. Albumilta nousi hitiksi kappale "Crazy Love". Yhtyeen paluu sai hyvän vastaanoton ja yhteishenki oli hyvä. Dickey Betts oli tässä vaiheessa yhtyeen pääasiallinen säveltäjä.
Seuraava albumi Reach For The Sky (1980) sisälsi jälleen Bettsin instrumentaalin "From The Madness Of The West". Capricorn Records oli mennyt konkurssiin ja albumin julkaisi Arista Records. Albumin jälkeen Jaimoen tilalle liittyi uusi rumpali, Great Southernissa soittanut Dan Tolerin veli David Toler. Samalla Allman Brothers Bandiin liittyi kosketinsoittaja Mike Lawler.
Yhtyeen jäsenistä tuntui kuitenkin innon ja luovuuden kadonneen. Albumit myivät odotettua vähemmän, joten Allman Brothers Band hajosi vuonna 1982, hyvässä ilmapiirissä toisin kuin kuusi vuotta aiemmin.
Toinen comeback
thumb|right|240px|Gov’t Mule -projektistaan tunnettu kitaristi Warren Haynes liittyi yhtyeeseen vuonna 1989
Heinäkuussa 1990 ilmestyi albumi Seven Turns, jolle sisältyivät hittikappaleet "Good Clean Fun" ja "Seven Turns". Albumi sekä uusi kokoonpano saivat hyvän vastaanoton. Johnny Neel lähti yhtyeestä seuraavana vuonna. Kokoonpanoon liittyi tuolloin lyömäsoittaja Marc Quinones. Kesällä 1991 julkaistiin studioalbumi Shades of Two Worlds, jonka hitit olivat "End Of The Line" ja "Nobody Knows".
Loppukesällä 1993 Dickey Betts pidätettiin hänen vastustettuaan virkavaltaa ja hän joutui hetkeksi vankilaan. Bettsiä tuurasi yhden esityksen ajan Ozzy Osbournen kitaristina tunnettu Zakk Wylde sekä myöhemmin Jimmy Herring, David Grissom sekä Jack Pearson. Betts pääsi palaamaan kokoonpanoon lokakuussa 1993.
Toukokuussa 1994 julkaistiin albumi Where It All Begins, jolla yhtye esitti aikuisrockia. Albumin tunnetuin kappale on Haynesin sävellys "Soulshine". Elokuussa 1994 Allman Brothers Band esiintyi Woodstock II -festivaaleilla. Esiintyminen on julkaistu DVD:nä, joka sisältää myös yhtyeen MTV Unplugged -esityksen marraskuulta 1990.
Allman Brothers Band valittiin Rock and Roll Hall of Fameen tammikuussa 1995 Willie Nelsonin esittelemänä. Alkoholiongelmasta kärsinyt Allman osallistui valintaseremoniaan humalassa eikä kyennyt pitämään kiitospuhettaan. Hän järkyttyi nähtyään seremonian televisiosta ja päätti lähteä vieroitushoitoon.
Myöhempi ura
Warren Haynes ja Allen Woody olivat aloittaneet Gov’t Mule -sivuprojektin ja päättivät keskittyä siihen täysipainoisesti vuonna 1997, jolloin he jättivät Allman Brothers Bandin. Tilalle liittyivät kitaristi Jack Pearson ja basisti Oteil Burbridge. Yhtye ei levyttänyt tällä kokoonpanolla. Tinnituksesta kärsinyt Pearson jätti yhtyeen vuonna 1999, jolloin rumpali Butch Trucks soitti veljenpojalleen Derek Trucksille. Derek oli vasta 20-vuotias, eikä ollut edes syntynyt kun Allman Brothers Band perustettiin. Hän oli nuoresta iästään huolimatta lahjakas kitaristi ja hänelle oli suuri kunnia olla osa yhtyettä. Derek Trucksia on kutsuttu Duane Allmanin ensimmäiseksi varsinaiseksi korvaajaksi.
Marraskuussa 2000 Allman Brothers Band julkaisi livealbumin Peakin' at the Beacon. Ennen albumin julkaisua Dickey Betts erotettiin yhtyeestä kesällä 2000. Bettsin päihteiden käyttö aiheutti riitoja sekä hänen soittotaitonsa olivat heikentyneet. Betts haastoi myöhemmin yhtyeen oikeuteen vastavetona erottamiselleen. Hän jatkoi soittamista perustamalla Great Southern -yhtyeensä uudelleen. Bettsin lähtö vaikutti yhtyeeseen kuitenkin positiivisesti ja yhteishenki oli erittäin hyvä.
Bettsin tilalle liittyi väliaikaisesti Jimmy Herring, joka soitti yhtyeessä vain vuoden 2000 ajan. Lopulta Warren Haynes palasi yhtyeeseen. Allen Woody kuoli elokuussa 2000, jolloin Gov't Mule jäi tauolle, mutta teki paluun myöhemmin. Allman Brothers Bandin keikkailu jatkui tiiviisti, ja maaliskuussa 2003 ilmestyi studioalbumi Hittin' the Note. Albumi otettiin erittäin hyvin vastaan sekä sitä pidetään yhtyeen uran parhaimmistoon kuuluvana. Haynes ja Trucks soittavat molemmat slide-kitaraa Duane Allmanin tyylillä. Derek Trucks tunnetaan taitavana sliden soittaja ja hän opettelikin lapsena soittamaan sitä juuri Duane esikuvanaan.
thumb|right|240px|Eric Clapton esiintyy Allman Brotherin kanssa vuonna 2009
Vuonna 2009 Allman Brothers Band teki 40-vuotisjuhlakiertueen, jolla vieraili muun muassa Eric Clapton. Allman sanoi kiertueen olleen hauskin yhtyeen kanssa tekemänsä työ.
Vuonna 2010 Gregg Allman oli maksansiirtoleikkauksessa. Hän sairasti C-tyypin hepatiittia, mutta keikkaili ja levytti siitä huolimatta. Hän kärsi myös epäsäännöllisistä sydämenlyönneistä. Häneltä ilmestyi sooloalbumi Low Country Blues alkuvuonna 2011.
Tammikuussa 2014 Derek Trucks ja Warren Haynes ilmoittivat eroavansa Allman Brothers Bandista vuoden 2014 jälkeen. Myös Allman ilmoitti yhtyeen lopettavan lokakuussa 2014 sovittujen keikkojen jälkeen. Yhtye soitti viimeisen konserttinsa New Yorkin Beacon Theatressa 28. lokakuuta 2014.
Rumpali Butch Trucks teki itsemurhan 69-vuotiaana tammikuussa 2017. Gregg Allman kuoli maksasyöpään saman ikäisenä 27. toukokuuta 2017. Hänen viimeinen sooloalbuminsa Southern Blood ilmestyi postuumisti syyskuussa 2017.
Jäsenet
Lähde:
Sammakkolampi (Keuruu, Lienperä)
Sammakkolampi on Keski-Suomessa Keuruulla Lienperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 138,6 metriä mpy.
Kirjekyyhky
thumb|220px|Kirjekyyhky Kirjekyyhky on kirjeiden kuljettamiseen käytetty kesykyyhky. Kirjekyyhkyn hyvän suunnistuskyvyn uskotaan perustuvan Maan magneettikenttään. Jos kirjekyyhky viedään pois kotiseudultaan ja päästetään sitten irti, se lentää heti takaisin omaan kyyhkyslakkaansa eli pesäänsä. Kyyhkyset lentävät hyvin nopeasti, yli 60 kilometriä tunnissa. Egyptiläiset käyttivät jo kauan sitten kirjekyyhkyjä viestinviejinä. Pariisin piirityksen aikana 1870–1871 lähetettiin kirjekyyhkyjen avulla saarrettuun kaupunkiin yli miljoona tiedotusta. Kyyhky kantaa kirjettä kevyessä säiliössä, joka on kiinnitetty sen jalkaan.
Ensimmäisessä maailmansodassa Ranskan armeijan kirjekyyhky Vaillant lähetti vaikeassa tilanteessa viestin rintamalta päämajaan. Kyyhky lensi myrkyllisten taistelukaasupilvien läpi ja kuoli päästyään lakkaan. Ranskan valtio palkitsi Vaillantin kunnianosoituksin, ja se on nyt täytettynä nähtävillä sotamuseossa.
Animaatioelokuva Valiant (2005) kuvaa brittiarmeijan kirjekyyhkyjen seikkailuja toisessa maailmansodassa.
Kouluttaminen
Nuoret kirjekyyhkyt pitäisi pitää kyyhkyslakassa, kunnes ne ovat kuuden viikon ikäisiä, jotta paikka jäisi linnuille mieleen. Kyyhkyslakan on tärkeä olla mukava ja viihtyisä, jotta kyyhkyt palaisivat sinne. Nuorien kirjekyyhkyjen pitää aluksi antaa lennellä pihapiirissä vapaasti, jotta ne muistaisivat ympäristöä. Sitten niitä voi pikku hiljaa viedä kauemmas ja kauemmas ja antaa lentää takaisian kyyhkyslakkaan. Kun sitä on tehty tarpeeksi kauan ja monista eri paikoista, kirjekyyhky yleensä löytää takaisin satojenkin kilometrien päästä.
Jos kirjekyyhky halutaan käymään kahden paikan väliä edestakaisin, silloin kumpaankin paikkaan pitää rakentaa kyyhkyslakka. Niitä pitää myös ruokkia kummassakin paikassa säännöllisesti. Kun kirjekyyhkyllä halutaan lähettää viesti paikasta toiseen, niin kyyhkyä pitää lopettaa ruokkimasta, jolloin se lentää johonkin toiseen paikkaan, mistä ruokaa saa. Eli silloin se lentää määränpäähän, jossa viesti vastaanotetaan ja kyyhkystä pitää ruokkia. Jos kirjekyyhky halutaan lähettää takaisin, sen ruokkiminen pitää lopettaa taas.
Viihdemusiikki
Viihdemusiikki tarkoittaa laajaa ja vaikeasti rajattavaa kevyen musiikin aluetta, joka on yksi populaarimusiikin varhaisimmista muodoista. Viihdemusiikin yhtenä lajina voidaan pitää iskelmää.
Viihdemusiikkia tyypillisimmillään on suuren viihdeorkesterin soittama usein instrumentaalinen musiikki. Se nousi suosioon 1900-luvun puolivälissä. Musiikkilajia on käytetty ”hissimusiikkina”.
Viihdeorkestereita/orkesterinjohtajia
Orkesterit on nimetty yleensä orkesterinjohtajan/kapellimestarin mukaan.
Ford V8
thumb|300px|Ford V8 (Model 18) vuosimallia 1932. Ford V8 on Fordin vuosina 1932–1940 valmistama automalli. Ford V8 esiteltiin maaliskuun lopussa 1932. Tuolloin halvin Ford V8 katottomalla 18 Roadster-korilla maksoi Yhdysvalloissa 460 dollaria. Ford V8 osoittautui aluksi niin suosituksi malliksi, että autoja ei ehditty valmistaa kysyntää vastaavaksi. Suomessa Ford V8 esiteltiin kesäkuun 1932 alussa ja myynti alkoi saman vuoden lopussa. Fordin markkinaosuus Suomen automarkkinoilla vuonna 1932 oli jopa 60 prosenttia.
Vuonna 1920 Fordin perustaja Henry Ford antoi määräyksen 8- ja 12-sylinterisen moottorin suunnittelusta. V8-mallia saatiin kuitenkin odottaa pitkään, sillä T-malli oli yhä suosittu Yhdysvaltain automarkkinoilla. Fordin myynti kuitenkin laski vuosikymmenen kuluessa, koska pahimmat kilpailijat olivat teknisesti edellä eikä Ford kehittänyt mallistoaan tarpeeksi. Alentuneen myynnin vuoksi tehdas tuotti tappiota vuosina 1927 ja 1928, mutta ison kassansa ansiosta tehdas ei joutunut rahoitusongelmiin. Piirimyyjiä työllistivät paljon myydyn T-Fordin huoltotyöt.
thumb|300px|Ford V8 vuosimalli 1934. Lopulta Ford sai V8-mallinsa valmiiksi 1932. Uudessa V8:ssa oli sivuventtiilit ja sylinteriryhmät olivat 90° kulmassa toisiinsa nähden. Vuoden 1932 V8-mallin ongelmana oli jäähdyttimen liiallinen kuumeneminen kuumissa sääoloissa. Tehdas korjasi teknisiä ongelmia, joskin vesipumpun V8-moottori sai vasta vuonna 1937. Ajan myötä V8-moottorista tuli luotettava lujan kampikoneistonsa ja yksinkertaisen rakenteensa ansiosta.
Ensimmäisen 1932 vuosimallin V8:n teho oli 48,5 kW (65 hv, tehonormi ei tiedossa). Moottorin iskutilavuus oli 3 621 cm³. Suurin vääntömomentti oli 176 Nm (130 lbft). Avomalli Roadster painoi 1 090 kiloa. Huippunopeus oli 121 km/h ja kiihtyvyys 0–100 km/h 16,8 sekuntia. Vuosien 1932–1934 malleja valmistettiin noin miljoona kappaletta.
thumb|300px|Ford V8 (Model 40) Vuosimallin 1933 kori muotoiltiin uudelleen ja akseliväli piteni 284 senttiin. Teho nousi 82 hevosvoimaan (61 kW) ja seuraavana vuonna 85 hevosvoimaan (63 kW). Suhteellisen kevyen korinsa ja V8-moottorinsa ansiosta Ford V8 oli 1930-luvun parhaita kiihtyjiä tavallisten autojen luokassa. Vaihteita oli kolme, joista 2–3 synkronoituja ja ykkönen synkronoimaton. Tyypillinen kulutus oli 9–12 litraa / 100 km. Etujousituksena oli poikittainen lehtijousi ja jäykkä etuakseli.
Colin Powell
Colin Luther Powell (äännetään /ˈkoʊlɨn/) (5. huhtikuuta 1937 – 18. lokakuuta 2021 ) oli yhdysvaltalainen valtiomies ja neljän tähden kenraali. Hän toimi presidentti George W. Bushin hallinnossa Yhdysvaltain 65. ulkoministerinä 20. tammikuuta 2001 – 26. tammikuuta 2005 aina siihen asti, kunnes hänen seuraajakseen tuli Condoleezza Rice. Powell oli Yhdysvaltain ensimmäinen afroamerikkalainen ulkoministeri.
Sotilasuransa aikana kenraali Powell toimi presidentin turvallisuuspoliittisena neuvonantajana (1987–1989), Yhdysvaltain maavoimien komentajana (1989) ja puolustushaarakomentajien neuvoston puhemiehenä eli maan ylimpänä upseerina 1989–1993. Powell oli ensimmäinen ja viimeisin afroamerikkalainen kenraali, joka on istunut puolustushaarakomentajien neuvostossa.
Lapsuus ja nuoruus
Powell kasvoi Etelä-Bronxissa ja opiskeli Morris High Schoolissa, joka on entinen julkinen koulu Bronxissa. Lukiosta hän valmistui vuonna 1954. Kouluaikoinaan hän työskenteli vauvatarvikeliikkeessä, jonka omistajilta hän oppi jonkin verran jiddišin kieltä. Hän valmistui New Yorkin City Collegesta pääaineenaan geologia. George Washingtonin yliopistosta hän valmistui kauppatieteiden maisteriksi (MBA) vuonna 1971.
Powellin vanhemmat äänsivät tämän nimen /ˈkɑlɪn/, mutta itse hän alkoi käyttää muotoa /ˈkoʊlɪn/ lapsuudessaan toisen maailmansodan lentäjäsankari Colin P. Kelly Jr:n mukaan. Nykyään käytetään Powellin itse suosimaa ääntämistapaa.
Sotilasura
Powell kävi reserviupseerikurssin (ROTC) collegen yhteydessä ja on kuvaillut tätä aikaa yhdeksi elämänsä parhaimmista kokemuksista. Hän koki löytäneensä oman alansa ja "itsensä". Kadetti Powell liittyi Pershing Rifles -yhdistykseen, joka on reserviupseerikurssin oppilaiden veljeskunta ja sulkeisharjoitusjoukkue (drill team). Vielä kenraalina toimiessaan Powell piti pöydällään kynää, jonka hän oli voittanut sulkeiskilpailuissa. (Drilling on amerikkalainen sulkeisharjoittelutapa, jossa kiväärin pyörittäminen ja käsittely yhdistetään rytmikkäästi voimistelun tapaisiin liikkeisiin.) Valmistuttuaan City Collegesta vänrikki Powell sai viran Yhdysvaltain armeijasta. Tästä alkoi 35 vuoden ammattisotilaan ura, jonka aikana hänellä oli useita komentajuuksia ja päällikkyyksiä eri osastoissa ja esikunnissa kohoten aina lopulta kenraalin arvoon.
Powell toimi Yhdysvaltain armeijassa kapteenina Vietnamin sodan aikana. Vuosina 1962-1963 hän toimi sotilasneuvonantajana Etelä-Vietnamin armeijassa. Powell haavoittui Vietkongin hallinnoimalla alueella astuttuaan punji-ansaan. Powell palasi Vietnamiin majurina vuonna 1968 palvellen 23. jalkaväkidivisioonassa esikuntapäällikön adjutanttina. Majuri Powell määrättiin selvittämään 11. kevyen jalkaväkirykmentin sotilaan Tom Glenin lähettämän kirjeen, jossa sivuttiin My Lain tapahtumia. (Glenn ei itse tiennyt tarkkaan My Lain tapahtumista.) Raportissaan Powell totesi, että kirjeen kuvaillut tapahtumista vain osoittavat sen, että "amerikkalaisten sotilaiden ja vietnamilaisen väestön välit ovat erinomaiset". Myöhemmin jotkut ovat pitäneet tätä My Lain tapahtumien "valkopesuna" ja piilotteluna, mikä aiheutti huhuja siitä, että Powell olisi ollut osallisena My Lain verilöylyyn. Toukokuussa 2004 Larry Kingin haastattelussa Powell sanoi: "Tarkoitan, että olin yksikössä, joka oli vastuussa My Laista. Tulin sinne My Lain tapahtumien jälkeen. Sodassa tällaisia hirveyksiä on tapahtunut aina ja tulee jatkossakin tapahtumaan, mutta ne ovat aina valitettavia."
Hallintotehtävissä
Tuore everstiluutnantti ja kauppatieteiden maisteri pääsi mukaan vuonna 1972 Nixonin hallinnon alaisuudessa White House Fellowship-koulutukseen, joka on erittäin arvostettu ja valikoiva ohjelma lahjakkaille nuorille valkoisen talon tuleville virkamiehille. Se on hyvin tärkeä sisäänpääsyreitti Valkoisen talon hallintoon ja kansakunnan tulevien johtajien koulutusohjelma. Presidentin kanslian hallinto- ja budjettiosastolla (Office of Management and Budget) hän toimi vuoteen 1973 asti. Tämän jälkeen vuosina 1973-1974 hän palveli pataljoonan komentajana Etelä-Koreassa. Vuonna 1976 hän valmistui sotakorkeakoulusta (National War College) ja tämän jälkeen hän toimi 101. laskuvarjojääkäridivisioonan 2. prikaatin komentajana (the 2nd Brigade, 101st Airborne Division (Air Assault)) Fort Campbellissa Kentuckyssa sekä muissa päällikkötehtävissä Fort Carsonissa Coloradossa ja Fort Leavenworthissa Kansasissa.
Vuosina 1979-1981 Powell toimi presidentti Jimmy Carterin hallinnossa energiaministerin avustajana ja apulaispuolustusministerin vanhempana sotilasneuvonantajana. Tämän jälkeen hän toimi presidentti Ronald Reaganin hallinnossa puolustusministeriön alaisuudessa sotilasneuvonantajana ja vuosina 1983-1986 puolustusministeri Caspar Weinbergerin vanhempana sotilasneuvonantajana. Tänä aikana hän oli vuonna 1983 toteuttamassa Grenadan miehitystä ja vuonna 1986 Yhdysvaltain ilmaiskuja Libyaan. thumb|oikea|Presidentti [[Ronald Reagan Powellin kanssa vuonna 1988.]] Kenraaliluutnanttina Powell siirtyi vuonna 1987 Frankfurtiin Länsi-Saksaan Yhdysvaltain armeijan 5. armeijakunnan (U.S. Army's V Corps) komentajaksi. Komentajuus jäi lyhytaikaiseksi, kun 23. marraskuuta 1987 Powell nimitettiin Reaganin kansallisen turvallisuuden neuvonantajaksi, jona hän toimi 20. tammikuuta asti 1989. Saman vuoden huhtikuussa hänet ylennettiin George H. W. Bushin määräyksellä kenraaliksi ja hän ehti toimia lyhyen aikaa Yhdysvaltain asevoimien komentajana, kunnes 1. lokakuuta 1989 Powellista tuli puolustushaarakomentajien neuvoston puheenjohtaja. Tuona aikana Powellin viimeinen suuri operaatio oli Persianlahden sotatoimien johtaminen vuonna 1991. Kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1993 kenraali Powell jäi eläkkeelle armeijan palveluksesta.
Politiikassa
thumb|Powell, kansallisen turvallisuuden neuvonantaja [[Condoleezza Rice ja puolustusministeri Donald Rumsfeld kuuntelemassa presidentti George W. Bushin puhetta.]]
Vuoden 2000 presidentinvaalikampanjassa Powell oli George W. Bushin ulkopoliittinen neuvonantaja. Voittonsa jälkeen Bush nimitti Powellin ulkoministeriksi. Senaatti vahvisti valinnan yksimielisesti. Ulkoministeriaikanaan Powellista tuli vähiten matkustanut ulkoministeri 30 vuoteen. Syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen Powellin roolista tuli tärkeä muiden maiden kanssa, ylläpitääkseen kestävän aseman terrorisminvastaisessa sodassa.
Yhdysvaltojen valmistautuessa hyökkäämään Irakiin Irakin sodan alkaessa Powell edusti Bushin hallintoa, ja koetti koota maansa rinnalle kansainvälistä liittoumaa esittäen myös virheellisiä väittämiä Irakin joukkotuhoaseista. Helmikuussa 2003 Powell kertoi YK:n turvallisuusneuvostolle, että Saddam Husseinilla on biologisia aseita ja että Irak valmistelee ydinaseita. YK ei lähtenyt mukaan hyökkäykseen, vaan Yhdysvallat eteni yksin. Powell ilmoitti luopuvansa ulkoministerin paikasta marraskuussa 2004, kun Bush oli valittu toiselle presidenttikaudelle.
Powell tuki demokraattien Barack Obamaa sekä vuoden 2008 että vuoden 2012 vaaleissa. Vuoden 2016 vaaleissa Powell sai kolme valitsijamiesääntä Washingtonin osavaltiosta.
Haastattelussa vuonna 2021 Powell ilmoitti, ettei ole enää republikaani.
Adriana Krnáčová
Adriana Krnáčová (s. 26. syyskuuta 1960 Bratislava ) on tšekkiläinen poliitikko, joka toimi Prahan pormestarina vuosina 2014–2018. Aikaisemmin hän toimi Transparency Internationalin Tšekin yksikön johtajana. Hän edusti ANO 2011 -puoluetta ja oli valituksi tullessaan ensimmäinen nainen Prahan pormestarina. ANO 2011 kampanjoi Prahassa korruptionvastaisuudellaan, mikä saattoi auttaa Transparency International -taustaisen Krnáčován valinnan taustalla. Hänet äänestettiin virkaan niukalla enemmistöllä, 65 valtuutetusta 33 äänesti häntä. Virkakautensa jälkeen hän ilmoitti ettei palaa enää takaisin politiikkaan. Hän kirjoitti kirjan, joka käsittelee fiktion kautta Prahan politiikkaa, korruptiota ja valtataisteluita.
Roberto Regazzi
pienoiskuva|Roberto Regazzi vuonna 2017. Roberto Regazzi (s. 20. elokuuta 1956 Bologna) on italialainen viulunrakentaja. Hän opiskeli viulunrakentamista Otello Bignamin opissa. Regazzin vuonna 2005 rakentamalla viululla on soittanut muun muassa saksalainen viulisti Anne-Sophie Mutter.
André Fernand Anguilé
Anguilé jäi eläkkeelle 3. huhtikuuta 1998.
Itä-Ukrainan sodan taistelut 2017
Itä-Ukrainan sodan taistelut 2017 olivat sotatapahtumia, joissa näkyi Itä-Ukrainan sodan kiihtyminen uudestaan. Vuoden 2017 alussa käytiin taisteluja Avdiivkassa. Tuolloin taisteltiin yhtäkkiä myös raskain asein. Kymmeniä kuoli. Taistelut katkaisivat alueelta sähkön ja kaasuputken. Kapinalliset pyrkivät valtaamaan tärkeän maantien. Kesäkuussa Ukrainaan kohdistui laaja kyberhyökkäys. Heinäkuussa 2017 Donetskin ja Luhanskin kansantasavallat yhdistyivät Vähä-Venäjäksi. Ukrainassa surmattiin tai yritettiin surmata vuonna 2017 sinne paenneita venäläisiä toisinajattelijoita, ukrainalaisia tiedustelu-upseereita ja muita Ukrainan hallituksen puolella taistelleita. Ukrainan turvallisuusneuvosto syytti tapahtumista Venäjää, mutta tätä ei kyetty aukottomasti todentamaan.
Venäjä keskitti heinäkuussa kolme divisioonaa nopean toiminnan hyökkäysjoukkoja Ukrainan rajalle. Samoihin aikoihin separatistit kiihdyttivät taisteluita Itä-Ukrainassa.
Giulia Anghelescu
Giulia Anghelescu (s. 7. marraskuuta 1984 Galați), joka tunnetaan myös nimellä Giulia, on romanialainen poplaulaja. Hän on aiemmin toiminut laulajana yhtyeissä Candy ja DJ Project.
Diskografia
Studioalbumit
Sooloalbumit
Singlet
Marko Kitti
thumb|Marko Kitti Marko Kitti (s. 11. heinäkuuta 1970 Turku) on suomalainen kirjailija. Hän oli ehdolla Runeberg-palkinnon saajaksi vuonna 2009 romaanillaan Meidän maailma.
Kitin vanhemmat ovat Tenho Kitti ja Toini Santikko. Hän asuu ja työskentelee Maltalla. Aikaisemmin hän työskenteli Eastbournessa Englannissa.
Ra’id Karmi
Ra’id Karmi (1974–2002 Tulkarm) oli Israelin al-Aksan marttyyrien prikaatit-nimisen järjestön Länsirannan johtajaksi epäilemä palestiinalainen, joka kuoli palestiinalaislähteiden mukaan poistuttuaan kotoaan helikopterista kaukolaukaistusta tienvarsipommista. Toisten lähteiden mukaan hän kuoli vastattuaan puhelimeensa kotonaan.
Israel ei julkisesti tunnustanut murhanneensa Karmia, mutta Israelin liikenneministeri Efraim Sneh ilmoitti Israelin puolustusvoimien radiossa, että se, joka elää miekasta, kuolee miekkaan.
Israelin mukaan Ra’id Karmi osallistui lukuisiin terroritekoihin.
Pikku-Kuolemainen
Pikku-Kuolemainen on Keski-Suomessa Keuruulla Valkeajärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 148,4 metriä mpy.
François Ndong
François Ndong (1906 Libreville – 18. marraskuuta 1989) oli gabonilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. huhtikuuta 1938 ja nimitettiin Librevillen arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Raphanean titulaaripiispaksi 15. marraskuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. heinäkuuta 1961. Pääkonsekraattorina toimi Marcel Lefebvre, jota avustivat Jean-Jerôme Adam ja Jean-Baptiste Victor Fauret.
29. toukokuuta 1969 Ndong sai nimityksen Oyemin hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 23. elokuuta 1982. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Kakka-hätä 77
Kakka-hätä 77 on turkulainen punk-yhtye.
Taustaa
Yhtye perustettiin kitaristi-laulaja Teemu Bergmanin mukaan humalassa Kari Peitsamon keikalla. Yhtyeen oli aluksi tarkoitus soittaa nopeaa garage-punkkia, taitojen puutteen takia yhtye päätti mennä sieltä ”mistä aita on matalin”. Yhtyeen esikuvia ovat Eppu Normaali, Problems?, Kollaa kestää, Korroosio, Sehr Schnell, Sensuuri, Ypö-Viis sekä ulkomaiset punk-yhtyeet.
Yhtyeen esikoisalbumi, 22 minuuttia pitkä Totaalinen kakkahätä, julkaistiin vuonna 2007 ja se nousi ilmestymisviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 15.
Laulaja-kitaristi Teemu soittaa myös yhtyeissä Pää Kii, Maho Neitsyt, The Heartburns, Nazi Death Camp ja Vaasankatu SS. Rumpali Mirko taas puolestaan kitaroi ja laulaa They Stole A Million -bändissä, kitaroi The Dwyersissa ja soittaa rumpuja ja laulaa Maakuntaradio -nimisessä kokoonpanossa.
Kari Peitsamo on tehnyt yhtyeestä kappaleen "Urgent need to poo-poo in 1977".
Yhtye ilmoitti lopettamisesta lokakuussa 2011, mutta jatkoi kuitenkin vuosina 2012–2014 ja 2018.
Eric Roth
Eric Roth (s. 22. maaliskuuta 1945 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja. Hän voitti parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon elokuvasta Forrest Gump (1994).
Diego Tardelli
Diego Tardelli Martins (eli Diego Tardelli; s. 10. toukokuuta 1985 Santa Bárbara d'Oeste) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Kiinan Superliiga:ssa pelaavaa Shandong Lunengia. Oikeajalkainen Tardelli on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa myös Brasilian jalkapallomaajoukkueessa. Tardelli ei ole hänen sukunimensä, hänen sukunimensä on Martins. Tardelli on vain pieni kunnianosoitus Tardellin isältä jalkapallolegenda Marco Tardellia kohtaan.
Seurajoukkueura
Tardelli aloitti uransa São Paulo FC:ssä, jota hän edusti vuodet 2004–2007. Tardelli voitti seuran kanssa Série A:n ja Copa Libertadoresin. Vuosina 2005–2006 hän oli lainalla Espanjan Primera Divisiónin Real Betisissä ja vuotta myöhemmin Alankomaiden Eredivisien PSV:ssä, jossa hän voitti myös kauden 2006–2007 Alankomaiden mestaruuden. Vuonna 2006 Tardelli kävi lainalla myös São Caetanossa.
Tammikuussa 2008 Tardelli siirtyi niin ikään Brasilian pääsarjassa pelanneeseen Flamengoon, jota hän edusti vuoden 2008 ajan, ennen kuin jatkoi matkaansa tammikuussa 2009 brasilialaiseen Atlético Mineiroon. Hän teki Mineirossa 114 pelissä peräti 73 maalia kahden kauden aikana. Maaliskuussa 2011 Tardelli siirtyi kovasti panostaneeseen venäläiseen FK Anži Mahatškalaan. Anžia Tardelli edusti vajaan vuoden ajan pelaten vain 13 ottelua ilman maaleja, kunnes hän tammikuussa 2012 siirtyi qatarilaiseen Al-Gharafa SC:hen. Tardelli edusti myös qatarilaisseuraa vain vuoden, ennen kuin 24 liigapelin ja 13 maalin jälkeen siirtyi takaisin kotimaahansa ja Atlético Mineiroon tammikuussa 2013. Toisella jaksollaan Mineirossa Tardelli voitti Copa Libertadoresin toistamiseen, Copa do Brasilin sekä Recopa Sudamericanan.
Tammikuun 2015 siirtoikkunassa Tardelli siirtyi Kiinan Superliigan Shandong Lunengiin.
Maajoukkueura
Tardelli on pelannut aikaisemmin muun muassa Brasilian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Brasilian jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi heinäkuussa 2009 Viroa vastaan Tallinnassa pelatessaan Atlético Mineirossa. Vuosina 2009–2010 Tardelli pelasi viisi maaottelua onnistumatta maalinteossa. Vuonna 2014 Tardelli palasi takaisin maajoukkueeseen Dungan astuttua uudelleen päävalmentajan rooliin. Tardelli ratkaisi lokakuussa 2014 Brasilialle 2-0 -voiton Argentiinaa vastaan Superclásico de las Américasissa kahdella maalillaan, jotka olivat hänen maajoukkueuransa ensimmäiset.
Luettelo Aknestikin kappaleista
Tämä on luettelo Aknestik-yhtyeen levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä. Listalla on kaikkiaan 116 kappaletta.
Félicien-Patrice Makouaka
Félicien-Patrice Makouaka (1922 – 7. helmikuuta 2000) oli gabonilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 10. lokakuuta 1954 ja nimitettiin Francevillen hiippakunnan piispaksi 5. lokakuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi André Fernand Anguilé, jota avustivat Raymond-Marie-Joseph de La Moureyre ja François Ndong.
Makouaka jäi eläkkeelle 8. marraskuuta 1996.
Finnmark Dagblad
Finnmark Dagblad on norjalainen vuonna 1913 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Hammerfest. Se kuuluu Amedia-konserniin. Lehti ilmestyy painettuna neljästi viikossa.
Krasnodonin piiri
Sorokynen piiri, ennen toukokuuta 2016 Krasnodonin piiri on yksi Ukrainan Luhanskin alueen hallinnollisista piireistä. Piirin ja sen hallintokeskuksen nimi vaihdettiin vuonna 2016 osana Ukrainan pyrkimystä luopua kommunistisen ja kansallissosialistisen ajan nimistöstä.
Krasnodonin piirin väkiluvuksi arvioitiin noin 29 691 ihmistä (2013), joista kaupunkilaisiksi luokiteltiin 10 003 piirin kuudessa kaupunkityyppisessä taajamassa asuvaa ihmistä. Uudemman lähteen mukaan Sorokynen piirissä asui 32 848 ihmistä, joista 10 703 luokiteltiin kaupunkilaisiksi.
Piiriä piti Itä-Ukrainan sotatilan vuoksi hallinnassaan Venäjän nukkevaltio, "Luhanskin kansantasavallaksi" kutsuttuva ryhmittymä. Krasnodonin piirissä toimi Ukrainan Izvarynen raja-asema, joka Venäjän sotatoimien johdosta ei kuitenkaan ollut vuodesta 2014 lähtien Ukrainan rajavartiolaitoksen hallinnassa.
Kadmium
Kadmium on valkoinen ja pehmeä metalli. Sen kemiallinen merkki on Cd ja järjestysluku 48. Sen sulamispiste on melko matala, noin 320 °C. Sitä valmistetaan lähinnä sinkin valmistuksen sivutuotteena. Nykyään tärkein käyttökohde on nikkelikadmiumakut. Aikaisemmin kadmiumia on käytetty muun muassa teräksen päällystämisessä, mutta siitä on luovuttu kadmiumin ympäristöhaittojen takia. Kadmium on ihmiselle myrkyllistä ja se aiheuttaa syöpää.
Käyttö
thumb|right|200px|Nikkelikadmiumakut ovat nykyään kadmiumin tärkein käyttökohde. Kadmiumsulfidia on käytetty aikaisemmin tuottamaan keltaista väriä muun muassa muoveihin, maaleihin ja kumeihin. Kadmiumia voidaan käyttää myös galvanoinnissa, jolloin se suojaa terästä. Galvanointia on käytetty erityisesti meriveden aiheuttamaa ruostumista vastaan. Tästä on kuitenkin luovuttu kadmiumin ympäristöhaittojen takia. Televisiossa kadmiumia on käytetty värien tuottamisessa.
Nykyään kadmiumia käytetään erityisesti nikkelikadmiumakuissa, joiden etuna on nopea latausaika ja keveys. Euroopan unioni on kuitenkin rajoittanut kadmiumin käyttöä. Kadmiumia voidaan käyttää telluurin kanssa aurinkokennojen ohutkalvoissa.
Toinen tärkeä käyttökohde on laakerit, sillä sen kitka muiden materiaalien kanssa on pientä ja se kestää hyvin kulutusta. Sitä voidaan käyttää myös juotoksissa, sillä sen metalliseosten sulamispiste on yleensä matala. Kadmiumia on muun muassa Woodin metallissa ja Newtonin metallissa, joiden sulamispisteet ovat matalia. Kadmiumia voidaan käyttää myös pinnoitteissa.
Kadmiumia on yhä laillista käyttää ruoanlaittoon käytettävän keramiikan lasituksessa ja väreissä. Sitä voi olla erityisesti punaisissa, keltaisissa tai oransseissa väreissä. Etenkin vanhoista astioista, jotka on valmistettu ennen raja-arvojen säätämistä, saattaa liueta myrkkyä. Uusistakin maahantuoduista astioista löytyy välillä kadmiumia. Uusien astioiden ostaja voi pyytää myyjää näyttämään keramiikan vaatimustenmukaisuusilmoituksen, eli takuun, että jo valmistaja tai maahantuoja on testauttanut astian ja se on nykyisten asetusten mukainen ja turvallinen.
Myrkyllisyys
Kadmium on myrkyllinen metalli. Kadmium on kemiallisesti hyvin samanlaista kuin sinkki, joten se pääsee sinkin avulla helposti ihmiskehoon ruuan mukana. Ihminen altistuu kadmiumille myös muun muassa vanhojen astioiden, tupakan ja saastuneen veden kautta. Ruuansulatus pystyy suodattamaan suurimman osan kadmiumista pois. Kadmium sitoutuu veressä punasoluihin ja kertyy erityisesti munuaisiin, ja voi olla haitallista kiveksille ja maksalle. Maksassa ja munuaisissa voi olla yhteensä yli puolet koko elimistön kadmiumista. Munuaisten kadmiumpitoisuus suurenee koko eliniän. Jos ihminen kärsii samalla d-vitamiinin puutoksesta, niin kadmium voi heikentää luita ja niveliä, jolloin muun muassa kävelystä tulee kivuliasta. Maailman terveysjärjestön alainen kansainvälinen syöpätutkimuslaitos IARC on todennut kadmiumin ensimmäisen luokan karsinogeeniksi. Pitkäaikainen kadmiumin anto koe-eläimille on aiheuttanut niille verenpainetautia. Tarkkaa myrkytysmekanismia ei tunneta, mutta on epäilty, että kadmium korvaa sinkin joissakin entsyymeissä. Rotilla on todettu LD50-arvoksi, kun kadmium saadaan suun kautta, 225 mg/kg, ja hiirillä suoraan kehoon injisoituna 5,7 mg/kg. Ihmisillä tappava annos on suun kautta 150 mg tai 20 minuuttia hengitettynä 39 mg/m3.
Kadmiumaltistuksessa tyypillisiä oireita ovat yskä, punoitus, ripuli, päänsärky, pahoinvointi ja oksentelu. Altistus tapahtuu usein hengitysteitse. Ensiapuna akuutissa kadmiummyrkytyksessä on vatsahuuhtelu ja yleistilan hoito. CaNa2EDTA kelatoi kadmiumia pois elimistöstä, ja sitä suositellaan käytettäväksi myrkytyksen hoidossa, vaikka sen tehosta ei ole varmaa näyttöä.
Kehrääjä
Koko ja ulkonäkö
Kehrääjä on jokseenkin räkättirastaan kokoinen. Pitkä pyrstö ja pitkät, leveäpäiset siivet. Pää suuri. Höyhenet pehmeitä, harmaita ja ruosteenruskeita. Naamioväri erittäin hyvä, ei juurikaan liiku päiväsaikaan. Nokka on erittäin pieni, mutta aukeaa suureksi. Koiraalla käsisiivellä ja pyrstön kulmissa selkeät valkoiset täplät. Pituus 24–28 cm, siipien kärkiväli 52–59 cm, paino 56–85 g.
Kadmium
Myrkyllisyys
Koska kadmium on jauheena herkästi syttyvää, niin on tärkeää huolehtia ettei sitä käsitellä avotulen lähellä. Kadmiumin palamisessa syntyy myrkyllisiä kaasuja.
Kehrääjä
Koko ja ulkonäkö
Kehrääjän soidinääni on omalaatuinen - pitkä monotoninen, joka voi jatkua jopa tuntikausia. Normaalisti pitkiä sarjoja, jotka koostuvat vain parista äänenkorkeudesta. Koiras läpsyttää siipiään kovaäänisesti soidintaessaan. Kutsuäänenä sammakkomainen "kruik"-kurahdus.
Kadmium
Myrkyllisyys
Ilmakehään pääsee vuosittain noin kahdeksan tonnia kadmiumia, joka päätyy ilmakehän kautta maaperään ja sitä kautta eläimiin. Toisen maailmansodan jälkeen Japanin kaivostoiminta saastutti Jinzū-joen, jolloin kadmiumia kertyi riisiviljelmiin. Tällöin paikalliset asukkaat sairastuivat tyypillisiin kadmiumin aiheuttamiin sairauksiin (itai-itai -tauti).
Kehrääjä
Koko ja ulkonäkö
Vanhin suomalainen rengastettu kehrääjä on ollut 10 vuotta ja 24 päivää vanha. Euroopan vanhin kehrääjä on ollut brittiläinen vähintään 11 vuotta ja 11 kuukautta vanha lintu.
Kadmium
Historia
thumb|right|200px|[[Friedrich Stromeyeria pidetään kadmiumin löytäjänä. Hän löysi kadmiumin vuonna 1817 tutkiessaan keltaista sinkkioksidia.]] Kadmium löydettiin sinkkikarbonaatin sivutuotteena: kun sinkkikarbonaattia kuumennetaan, syntyy valkoista sinkkioksidia, mutta joskus tuote oli keltaista. Friedrich Stromeyer tutki näytteitä, jolloin hän totesi aineen sisältävän uutta alkuainetta, kadmiumoksidia. Hän pystyi eristämään sen sinkkioksidista ja pelkisti sen metalliseksi kadmiumiksi. Vuonna 1817 Stromeyer nimesi alkuaineen kadmiumiksi. Nimi juontaa sinkkikarbonaatin latinankielisestä nimestä cadmia, joka viittaa sinkkioksidiin ja kreikkalaisen mytologian Kadmokseen. Tietämättä Stromeyerin tuloksista Karl Hermann löysi kadmiumia vuonna 1818 sinkkisulfidista epäpuhtautena.
Kehrääjä
Levinneisyys
Kehrääjä on muuttolintu, joka pesii Euroopassa ja Aasiassa ja talvehtii Itä- ja Etelä-Afrikan savanneilla. Laji pesii lähes koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Idässä sen esiintymisalue ulottuu Kiinan länsiosiin. Maailmanlaajuiseksi kannaksi arvioidaan 3–6 miljoonaa yksilöä.
Kadmium
Esiintyminen ja eristäminen
Kadmiumia on maankuoressa arviolta 150 ppb ja aurinkokunnassa noin 6 ppb. Tärkeitä kadmiumin mineraaleja ovat muun muassa sinkkivälke ja greenokiitti. Kadmiumia tuotetaan lähinnä sinkin louhinnan sivutuotteena, mutta myös lyijyn ja kuparin tuotannosta syntyy kadmiumia. Kadmium voidaan tislata pois metallisesta sinkistä tai saostaa sulfaattina. Yksi menetelmä on myös pelkistää se pois sinkki- ja kadmiumsulfaatti seoksesta lisäämällä liuokseen sinkkijauhetta : Sitä tuotetaan vuosittain noin 14 tonnia. Puhtaan kadmiumin kilohinta on noin 400 euroa.
Kehrääjä
Levinneisyys
Suomessa kehrääjiä esiintyy Etelä- ja Keski-Suomessa. Kevätmuutto kestää toukokuusta kesäkuuhun ja syysmuutto elokuusta lokakuuhun. Suomen kannan kooksi arvioidaan 3 000–5 000 paria. Kanta on kasvanut hieman 1980-luvun jälkeen. Laji luokiteltiin aiemmin silmälläpidettäväksi, mutta vuodesta 2010 lähtien se on ollut elinvoimainen.
Kadmium
Esiintyminen ja eristäminen
Tärkeimmät tuottajat ovat Kanada, Japani, Belgia, Yhdysvallat, Kiina, Kazakstan ja Saksa.
Kehrääjä
Levinneisyys
Kehrääjä on Suomessa rauhoitettu ja sen ohjeelliseksi korvaussummaksi on asetettu 505 euroa.
Kadmium
Ravinnon kadmium
Ravintoperäisen kadmiumin enimmäissaantina pidetään 2,5 mikrkogrammaa/painokiloakohden viikossa.
Ravinnosta saatava kadmium lisää riskiä sairastua vaihdevuosien jälkeiseen osteoporoosiin. Vuonna 2012 noin viidesosa yli 45-vuotiaista suomalaisnaisista sai ravinnostaan niin suuria kadmiummääriä, että se lisäsi heidän riskiään saada osteoporoottisia murtumia. Noin prosentti Suomen aikuisväestöstä sai sitä niin suuria määriä, että kadmium saattoi aiheuttaa heillä munuaisvaurion.
Fysikaaliset ominaisuudet
thumb|left|200px|Kadmiumia Kadmium on muokattava, taipuva ja pehmeä metalli. Sen väri on valkoinen tai sinertävän valkoinen, joskin se on yleensä jauheena harmaata ilman kosteuden takia. Se on niin pehmeää, että sitä on helppo leikata tavallisella veitsellä. Se on hyvä sähköjohde. Sen sulamispiste on melko matala, noin 320 °C. Sen tiheys on 8,65 g/cm3.
Kehrääjä
Lisääntyminen
Kehrääjä ei rakenna pesää, vaan munii munansa maahan. Muninta alkaa tavallisesti kesäkuun puoliväliin mennessä. Pohjaväriltään vaaleita, tummin kiemuraisin suojavärityksen antavin juovin kuvioituja munia on yleensä 2, joskus 3. Molemmat puolisot hautovat, naaras kuitenkin enemmän. Haudonta-aika on noin 2½ viikkoa. Poikasia ruokkivat molemmat vanhemmat. Poikaset osaavat auttavasti lentää 2-viikkoisina, kunnolla 4−5-viikkoisina. Kehrääjä on sukukypsä 1-vuotiaana.
Kadmium
Kemialliset ominaisuudet
Kadmium on metalli, mutta sitä ei pidetä siirtymämetallina, koska sillä tai sen kationilla ei ole tyhjää d-orbitaalia. Sen ainoa hapetusaste on +II. Kadmium on elektropositiivinen metalli. Se ei reagoi veden kanssa. Kadmium liukenee helposti happoihin muodostaen Cd2+-ionin. Se ei kuitenkaan liukene emäksiin. Kun kadmiumia lämmittää hapen läsnä ollessa, syntyy kadmiumoksidia CdO.
Kehrääjä
Ravinto
Kehrääjä syö yöperhosia ja muita yöllä lentäviä hyönteisiä. Jos on sateinen sää, eivätkä hyönteiset lennä, se osaa vaipua horrokseen, ja säästää näin energiaa.
Kadmium
Kemialliset ominaisuudet
Kadmiumin akvakompleksi hydrolysoituu heikosti vedessä: Hydrolyysireaktion tasapainovakio on noin 10-10.
Yhdisteet
Kadmium muodostaa paljon erilaisia vesiliukoisia suoloja, kuten nitraatin, sulfaatin, sulfiitin, asetaatin ja perkloraatin. Hydroksidi-ioni saostaa veteen niukkaliukoisen Cd(OH)2, mutta se liukenee ylimäärään ammoniakkia muodostaen heksa-ammiini-kompleksin. Ruskeaa tai mustaa kadmiumoksidia voi muodostaa polttamalla kadmiumnitraattia tai -karbonaattia: väri riippuu siitä kuinka paljon oksidia on kuumennettu. Kadmium muodostaa myös muiden kalkogeenien kanssa yhdisteet. Kadmiumille tunnetaan kaikki halidiyhdisteet, jotka ovat kaikki veteen runsasliukoisia. Ne liukenevat myös muihin poolisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin ja THF:iin. Syanidi muodostaa kadmiumin kanssa yhdisteitä, joissa on lineaarinen silta Cd-CN-Cd. Tämä mahdollistaa poikkeuksellisten rakenteiden muodostamisen. Se voi muodostaa muun muassa timanttimaisen rakenteen, joissa jää tilaa muille atomeille.
Koska kadmiumin d-orbitaali on täynnä, se ei muodosta siirtymämetalleille tyypillisiä komplekseja hiilimonoksidin, typpioksidin tai alkeenien kanssa. Tyypillinen koordinaatioluku on 4-6. Kadmium koordintoituu helposti kalkogeenien kanssa, erityisesti RS-- (R = alkyyli) tai ArS--ryhmän kanssa. Se koordinoituu tyypillisesti rikin, seleenin tai fosforin kautta. Se muodostaa myös erilaisia ammiinikomplekseja esimerkiksi ammoniakin, etyleenidiamiinin ja muiden diamiinien kanssa. Amidikomplekseja käytetään lähtöaineena alkoksidien synteesissä. Kadmiumille tunnetaan myös oksokomplekseja muun muassa oksofosfiini- ja oksopyridiinikomplekseja.
Ball’s Pyramid
thumb|250px|Ball’s Pyramid thumb|250px|Lord Howen sauvasirkka Ball’s Pyramid on noin 200 metriä leveä ja 562 metriä korkea jyrkkä kalliomuodostuma 16 kilometriä Lord Howen saaren kaakkoispuolella, Tasmaninmerellä. Saari kuuluu muiden Lord Howen saarten kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon.
Kadmium
Yhdisteet
Kadmiumin organometalliyhdisteet ovat muotoa R2Cd, jossa R on alkyyliryhmä. Ne ovat tavallisesti lineaarisia. Ne voidaan valmistaa vedettömästä kadmiumhalidista antamalla sen reagoida alkyylilitiumin kanssa.