cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Siirtomaavallan purkautuminen
Afrikan dekolonisaatio
Tämä on luettelo 1900-luvulla itsenäistyneistä siirtomaista
Ei itsenäiset alueet
Ei-itsenäiset entiset siirtomaat joilla on erityisaseman osa
Eric Dane
Eric William Dane (s. 9. marraskuuta 1972 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan tohtori Mark Sloanina sairaalamaailmaan sijoittuvassa draamasarjassa Greyn anatomia.
Ura
Esiinnyttyään San Mateo High Schoolin näytelmässä Kaikki minun poikani Dane päätti keskittyä näyttelijän uraansa. Hän muutti Los Angelesiin, jossa hän näytteli pienissä rooleissa muun muassa televisiosarjoissa Saved by the Bell, The Wonder Years, Roseanne ja Pulmuset. Vuonna 2000 Dane allekirjoitti sopimuksen rooliin draamasarjassa Gideon's Crossing, jonka jälkeen hän sai roolin tv-sarjassa Siskoni on noita.
Danen ensimmäinen päärooli oli elokuvassa The Basket (1999). Hän esiintyi myös elokuvissa Zoe, Duncan, Jack & Jane, Sol Goode, Feast, Open Water 2 ja X-Men: Viimeinen kohtaaminen.
Vuonna 2005 Dane vieraili ABC:n draamasarjassa Greyn anatomia tri Mark Sloanina. Koska katsojien reaktio hahmoon oli positiivinen, Danen hahmosta tuli yksi sarjan kolmannen kauden päähenkilöistä.
Yksityiselämä
Dane syntyi San Franciscossa, Kaliforniassa. Hänellä on aškenasijuutalaisia, suomalaisia, englantilaisia ja saksalaisia sukujuuria. Hänen isoisoäitinsä oli suomalaistaustainen. Dane kasvatettiin äitinsä tavoin juutalaiseksi ja hän kävi Sequoia High Schoolia (Redwood City, Kalifornia) vuosina 1987–1990 ja San Mateo High Schoolia (Kalifornia) vuonna 1991.
Vuonna 2001 hän seurusteli hetkellisesti Lara Flynn Boylen kanssa. Dane meni naimisiin näyttelijä Rebecca Gayheartin kanssa 29. lokakuuta 2004. Vuonna 2010 heille syntyi tytär. Dane ja Balthazar Getty ovat hyviä ystäviä.
Zsitvatorokin rauha
thumb|Sopimuksen muistomerkki [[Radvaň nad Dunajomissa Slovakiassa.]] Zsitvatorokin rauha oli Osmanien ja Habsburgien välillä solmittu niin sanotun 15-vuotisen sodan päättänyt rauhansopimus 11. marraskuuta 1606. Suurempia muutoksia valtakuntien rajoihin sopimus ei tuonut.
Tausta
Habsburgien ja Osmanien valtakunnanvälinen 15-vuotinen sota alkoi vuonna 1593. Sota oli aluksi ollut hyvin suosiollinen Itävallan keisarillisille. Lopulta kuitenkin molemmat osauolet olivat ottaneet voittoja ja kärsineet tappioita ilman, että kumpikaan olisi kuitenkaan saavuttanut ratkaisevaa voittoa. Osmanien onneksi Transsilvanian ruhtinas István Bocskai oli nostattanut Habsburgien vastaisen kapinan, mikä tasoitti ajoittain heikkojen osmanien asemaa.
Sopimus
Bocskai ja Habsburgit saavuttivat syyskuussa 1606 niin sanotun Wienin rauhan, joika kompromissiratkaisuna velvoitti Habsburgit tunnustamaan Bocskain Transsilvanian ruhtinaana ja ruhtinaskunnan riippumattoman aseman. Sen sijaan ajatuksesta Osmanien tukemasta Unkarin kuningaskunnasta luovuttiin. Bocskai ryhtyi sitten välittämään neuvotteluja Osmanien ja Habsburgien välillä. Kolmen osapuolen neuvottelut alkoivat 29. lokakuuta 1606. Keisari Rudolf II:ta edusti Ernst Molart, sulttaani Ahmed I:stä Budan beglerbegi Ali ja Bocskaita paroni István Illésházy. Neuvottelut käytiin veneillä Žitavan ja Tonavan yhtymäkohdalla. Nimi Zsitvatorok tarkoittaa Zsitvan suuta. Neuvottelujen lopputuloksena oli sopimus, joka allekirjoitettiin 11. marraskuuta 1606.
Sopimusken oli sen ehtojen mukaan tarkoitus olla voimassa seuraavat 20-vuotta. Se sisälsi useita eri kohtia joista joitakin tärkeimpiä olivat 1. kielto hyökätä osapuolten linnoille ja ottaa vankeja, 2. jo otetut vangit oli vapautettava, 3. keisarin tuli maksaa osmaneille kertaluontoisesti 200 000 floriinia ja 4. Nógrádin seudulla vallatuja osmanilinnoituksia ei palautettaisi, mutta he säilyttivät Esztergomin hallinnan ja Kanizsan alueen kohtalosta päätettäisiin myöhemmin. Kaiken kaikkiaan valtakuntien rajat pysyivät sodan jälkeen suurin piirtein ennallaan.
Arvuuttaja
Arvuuttaja (alias Edward E. Nigma, toisinaan Nygma) on kuvitteellinen superroisto yhdysvaltalaisen DC Comicsin julkaisemissa sarjakuvissa. Hän esiintyy usein supersankari Batmanin vihollisena. Arvuuttajan loivat Bill Finger ja Dick Sprang, ja hän esiintyi ensi kerran Detective Comics -lehden numerossa 140.
Voimat ja varusteet
Arvuuttaja on erittäin älykäs, ja hän käyttää nerokkuuttaan mitä monimutkaisimpien rikosten ja pulmien keksimiseen. Arvuuttajalla on yleensä mukanaan keppi, jonka pää muistuttaa kysymysmerkkiä.
Batman
Vuoden 1966 camp-huumorilla sävytetyssä, ensimmäisessä valkokankaalle tuodussa Batman-seikkailussa Arvuuttajan roolissa nähtiin Frank Gorshin. Mukana elokuvassa olivat Batmanin vihollisista myös Jokeri, Pingviini sekä Kissanainen. Tuttuun tapaansa myös tässä elokuvassa Arvuuttaja lähettää pakonomaisesti vihjeitä Batmanille ja tämän apurille, Robinille, mikä aiheuttaa kuitenkin välillä kireyttä hänen rikostovereissaan.
Batman Forever
Vuonna 1995 ensi-iltansa saaneessa Joel Schumacherin ohjaamassa Batman Foreverissa Arvuuttajan sekä tämän todellisen henkilöllisyyden, Edward Nygman roolissa nähdään mestarikoomikko Jim Carrey. Arvuuttaja on elokuvan antagonisti eli päävastustaja yhdessä Kaksinaaman kanssa. Elokuvassa Arvuuttaja työskentelee ennen rikollisuraansa Bruce Waynen omistamassa Wayne Enterprisesissä. Kun Bruce hylkää Nygman keksinnön, alkaa tämä hautoa kostoa Waynelle ja aloittaa rikollisuransa Arvuuttajana ja yhdistää voimansa Kaksinaaman kanssa.
The Batman
Vuonna 2022 ilmestyneessä elokuvassa The Batman Arvuuttajaa/Edward Nashtonia esittää Paul Dano. Arvuuttaja on elokuvan päävastustaja, ja hänen tavoitteensa on paljastaa Gothamin sisäinen korruptio mystisten murhien ja arvoituksien muodossa. Nashtonin paljastetaan eläneen lapsuutensa orpona kymmenien muiden lasten kanssa huonoissa oloissa, minkä johdosta hän tuntee katkeruutta Bruce Waynea kohtaan. Nashton muodostaa internetissä ympärilleen kultin, ottaa käyttöönsä Arvuuttaja-nimen ja alkaa suunnitella Gothamin korruptoituneiden raakoja murhia.
Batman
1960-luvulla esitetyssä Batman-televisiosarjassa Arvuuttajaa esittää alkuperäisen elokuvan tapaan Frank Gorshin. Gorshin esittää roolia sarjan ensimmäisellä ja toisella tuotantokaudella, kun taas John Astin toimii Gorshinin sijaisena sarjan toisella tuotantokaudella. Ennen televisiosarjan alkua Arvuuttaja oli tehnyt kahden vuosikymmenen aikana vain kolme visiittiä Batman-sarjakuviin, mutta Gorshinin tulkinta hahmosta nosti Arvuuttajan yhdeksi Batmanin vakiovastustajista, ja nykypäivän Gotham Cityn rikollispiiriä on vaikea kuvitella ilman Arvuuttajaa.
Superystävät
Arvuuttaja esiintyi kahdessa piirrossarjassa 1970-luvulla: Superystävissä sekä sarjan spin-off-versiossa Superystävät, jota Yhdysvalloissa esitettiin sen alkuperäisnimellä Challenge of the Super Friends. Arvuuttajan ääninäyttelijänä sarjassa toimi Michael Bell.
1990-luvun Batman-animaatiot
John Glover on myöhemmin uusinut roolinsa Arvuuttajana televisiosarjoissa The New Batman Adventures ja Teräsmies. Edelliseen animaatiosarjaan verrattuna, oli Arvuuttajan ulkonäkö muuttunut The New Batman Adventures -televisiosarjassa melko paljon, sillä vihreän pukunsa ja hattunsa sijaan hän pukeutui sarjassa yksinkertaisemmin vihreään, vartalonmyötäiseen asuun. Teräsmies-animaatiosarjassa Arvuuttaja vieraili yhdessä Banen sekä Hullun Hatuntekijän kanssa yhden jakson verran.
Batman Beyond -animaatiossa Arvuuttaja oli mukana jo sarjan avausjaksossa.
The Batman
Robert Englund toimi Arvuuttajan ääninäyttelijänä vuoden 2004 Batman-animaatiosarjassa. Sarjassa hahmo erosi ulkonäöltään radikaalisti myös muiden vihollishahmojen tapaan. Sarjassa Arvuuttaja uhkaa räjäyttää kemikaalisen räjähteen aina, jos joku ei vastaa oikein hänen arvoituksiinsa eikä hänelle myöskään ole ongelma houkutella ihmisiä vaaraan pelaamaan hengestään arvoituksillaan.
Gotham
Arvuuttaja esiintyi vuoden 2014 Gotham-televisiosarjassa, jossa häntä esitti Cory Michael Smith. Sarjassa Arvuuttaja ennen rikolliseksi ryhtymistään työskenteli Gothamin Poliisipiirin oikeuslääketieteen teknikkona ja hänellä oli tapana puhua arvoitukselliseen sävyyn. Hän myöhemmin vajosi rikollisuuteen kun hän murhasi naisystäväänsä hyväksikäyttäneen miehen ja aiheutettua myöhemmin vahingossa myös naisystävänsä kuoleman. Arvuuttaja lavasti James Gordonin syylliseksi murhaan, mutta hän myöhemmin paljastui ja hänet lähetettiin Arkhamin mielisairaalaan. Myöhemmin vapauduttuaan hän joutui tekemisiin Pingviinin kanssa ja heidän välilleen kehittyi osittain romanttinen suhde. Myöhemmin Arvuuttaja ja Lee Thompkins puukottivat toisensa kuoliaiksi, mutta Hugo Strange herätti Arvuuttajan jälleen henkiin. Myöhemmin Arvuuttaja joutui uudelleen Arkhamiin kymmeneksi vuodeksi, kunnes onnistui karkaamaan Jeromen avustuksella, kohtasi uudelleen vanhan ystävänsä Pingviinin ja he liittoutuivat aikeenaan kukistaa Gothamiin saapunut uusi mysteerinen rikostentorjuja, joka myöhemmin paljastui Batmaniksi.
THE (käyttöjärjestelmä)
THE oli Alankomaissa Eindhovenin teknillisessä yliopistossa (aikoinaan teknillinen korkeakoulu, Technische Hogeschool Eindhoven, josta nimi THE) kehitetty käyttöjärjestelmä, joka kehitettiin 1960-luvun loppupuolella. THE-hanketta veti tunnettu tietojenkäsittelytieteilijä professori Edsger Dijkstra.
THE oli ensimmäinen käyttöjärjestelmä joka perustui eksplisiittisesti synkronoiduille sekventiaalisille prosesseille.
Mario Borghezio
Mario Borghezio (s. 3. joulukuuta 1947) on italialainen poliitikko Lega Nord -puolueessa.
Borghezio syntyi Torinossa ja on koulutukseltaan lakimies.
Borghezio oli Torinon kaupunginvaltuutettuna vuosina 1990–2001 ja Italian parlamentin jäsenenä vuosina 1992–2004. Hän on kuulunut Euroopan parlamenttiin vuodesta 2001. Hän on Kansakuntien ja vapauden Eurooppa -ryhmän jäsen.
Suomen arkkitehtuuripolitiikka
Suomen arkkitehtuuripolitiikka eli Valtioneuvoston arkkitehtuuripoliittinen ohjelma asettaa tavoitteet arkkitehtuuria edistäville julkisen vallan toimenpiteille. Ohjelma hyväksyttiin valtioneuvostossa 17.12.1998. Siinä linjataan esimerkiksi rakennusperinnön vaalimisesta ja sen arvon ylläpitämisestä ja lisäämisestä, arkkitehtonisesti kestävän uudisrakentamisen edistämisestä ja kansainvälisen kilpailukyvyn kehittämisestä. Suomen arkkitehtuuripolitiikka tukee maankäyttö- ja rakennuslain määrittelemiä tavoitteita.
Kansallisen tason ohjelman lisäksi on olemassa alueellisia arkkitehtuuripoliittisia ohjelmia, esimerkiksi Hämeen arkkitehtuuriohjelma Harkiten hyvää tulee (2007) ja Lahden arkkitehtuuripoliittinen ohjelma Apoli (2010).
Apoli2020
Uuden arkkitehtuuripoliittisen ohjelman Apoli2010:n on määrä valmistua lokakuussa 2020. Työssä otetaan huomioon tulevaisuuteen vaikuttavat muutokset, niiden vaikutukset rakennettuun ympäristöön sekä mahdollisuudet parantaa elinympäristön laatua arkkitehtuurin avulla.
Työryhmään on lutsuttu 21 jäsentä, jotka edustavat rakennetun ympäristön osaamista laaja-alaisesti.
Työskentelyn näkökulmia ovat:
Murtoluku
250 px|right|thumb|[[Kakku, josta on leikattu pois yksi neljäsosa, jäljellä kolme neljäsosaa.]]
Murtoluku on kahden kokonaisluvun osamääräksi kirjoitettu luku. Murtoluvut kirjoitetaan muodossa \frac{m}{n} tai m/n. Murtoluvuissa jaettavaa (m) sanotaan osoittajaksi ja jakajaa (n) nimittäjäksi. Kaikki rationaaliluvut voidaan esittää murtolukuina, eli murtoluku on eräs rationaaliluvun esitystapa. Murtoluvun nimittäjä ei voi olla nolla.
Varsinainen murtoluku, epämurtoluku ja sekaluku
Murtolukua, jonka osoittaja on itseisarvoltaan pienempi kuin nimittäjä, sanotaan varsinaiseksi murtoluvuksi. Päinvastaisessa tapauksessa on kyseessä epämurtoluku. Jokainen positiivinen varsinainen murtoluku on arvoltaan pienempi kuin 1, epämurtoluku taas suurempi kuin 1. Jos osoittaja ja nimittäjä ovat yhtä suuret, murtoluku on arvoltaan tasan 1. Murtoluvun käänteisluku saadaan vaihtamalla sen osoittaja ja nimittäjä keskenään. Esimerkiksi luvut ja  ovat toistensa käänteislukuja. Varsinaisen murtoluvun käänteisluku on siis epämurtoluku ja päinvastoin. Luvun ja sen käänteisluvun tulo on 1.
Lukua 1 suuremmat rationaaliluvut ilmaistaan usein myös ns. sekalukuina eli kokonaisluvun ja varsinaisen murtoluvun summana; tällöin kuitenkin yhteenlaskumerkki (+) jätetään merkitsemättä. Esimerkiksi luku on sekalukuna.
Murtolukujen nimet
Yksikkömurtoluvuiksi kutsutaan murtolukuja, joiden osoittaja on 1. Suomen kielessä yksikkömurtolukujen nimet muodostetaan lisäämällä nimittäjää vastaavan järjestyslukusanan jälkeen sana -osa. Esimerkiksi on kolmasosa (tai yksi kolmasosa). Pieniä nimittäjiä vastaaville yksikkömurtoluvuille käytetään myös nimityksiä, joissa nimittäjää vastaavaan kardinaalilukusanaan lisätään johdin -nnes, esimerkiksi on kolmannes. Luku on kuitenkin nimeltään puoli.
Muut murtoluvut lausutaan sanomalla ensin osoittaja, sen jälkeen nimittäjää vastaava yksikkömurtoluku partitiivimuodossa. Esimerkiksi on kaksi kolmasosaa eli kaksi kolmannesta.
Monissa muissa kielissä, esimerkiksi englannissa, yksikkömurtolukujen niminä (kun nimittäjä on vähintään 3) käytetään vastaavia järjestyslukusanoja sellaisenaan.
Laventaminen ja supistaminen
Murtoluvun arvo ei muutu, jos sen osoittaja ja nimittäjä kerrotaan samalla luvulla. Tällaista murtoluvun muuntamista toiseen muotoon sanotaan laventamiseksi ja kerrointa laventajaksi. Murtoluvun arvo ei myöskään muutu, jos sen osoittaja ja nimittäjä jaetaan samalla luvulla. Tällaista muuntamista sanotaan supistamiseksi ja lukua, jolla ne jaetaan, supistajaksi.
Murtoluvun määritelmän mukaan osoittajan ja nimittäjän tulee olla kokonaislukuja. Siksi murtoluku voidaan supistaa vain luvulla, joka on osoittajan ja nimittäjän yhteinen tekijä.
Vihvilälilja
Vihvilälilja (Aphyllanthes monspeliensis) on parsakasvilaji, joka on ainoa suvussaan ja alaheimossaan. Laji muodostaa yksinään parsakasvien vanhimman, muutaman kymmenen miljoonaa vuotta vanhan kehityshaaran. Vihviläliljan maanpäällinen kasvusto koostuu mätästävästä tuppaasta kukkavanoja, jotka ovat kasvin vihreä yhteyttävä osa, eivätkä lehdet. Vanat päättyvät harvakukkaisiin kukintoihin, jotka koostuvat sinisistä 6-kehälehtisistä kukista. Kasvin kukat muistuttavat eniten kurjenmiekkakasveihin kuuluvia silmiöitä. Vihvilälilja esiintyy luonnonvaraisena läntisellä Välimerellä, Lounais-Euroopassa ja Luoteis-Afrikassa.
Murtoluku
Laventaminen ja supistaminen
Tavallisimmin tällainen murtoluku supistetaan niiden suurimmalla yhteisellä tekijällä. Esimerkiksi murtoluku  voidaan supistaa muotoon, koska lukujen 8 ja 12 suurin yhteinen tekijä on 4. Murtoluku saadaan siten sievimpään muotoonsa eli murtoluvun osoittaja ja nimittäjä ovat mahdollisimman pienet kokonaisluvut.
Kun murtolukuja vertaillaan tai niitä lasketaan yhteen, ne lavennetaan samannimisiksi, toisin sanoen siten, että murtoluvuilla on yhteinen nimittäjä, joka on alkuperäisten murtolukujen nimittäjien pienin yhteinen jaettava. Kerto- ja jakolaskussa laventaminen ei ole tarpeellista.
Suuruusjärjestys
Murtoluvuista, joilla on sama positiivinen nimittäjä, on se suurempi, jolla on suurempi osoittaja. Murtoluvuista, joissa sekä osoittaja että nimittäjä ovat positiivisia ja joilla on sama osoittaja, on se suurempi, jolla on pienempi nimittäjä. Niinpä esimerkiksi on pienempi kuin, mutta  on suurempi kuin.
Murtoluvut ovat yhtäsuuret, jos niillä on sievimpään muotoonsa supistettuna samat esitykset. Esimerkiksi ja  ovat yhtä suuret, koska  voidaan supistaa kahdella ja saadaan. Samansuuruus selviää käytännössä myös supistamalla tai laventamalla murtoluvut samannimisiksi, jolloin osoittajat tulevat myös samoiksi.
Jos murtoluvuilla ei ole samaa osoittajaa eikä samaa nimittäjää, ne voidaan laventaa samannimisiksi, jolloin niistä se on suurempi, jolla on suurempi osoittaja. Jos murtoluvut lavennetaan siten, että niillä on sama osoittaja, on se murtoluku suurempi, jolla on pienempi nimittäjä.
Kahden murtoluvun väliin voidaan luoda yksinkertaisesti uusi murtoluku yksinkertaisesti. Esimerkiksi on pienempi kuin. Silloin on uusi murtoluku, joka on samalla isompi kuin  ja pienempi kuin \frac{4}{9} eli.
Yhteen- ja vähennyslasku
Murtoluvut, joilla on sama nimittäjä, lasketaan yhteen laskemalla niiden osoittajat yhteen; nimittäjä pysyy ennallaan. Samoin murtoluvusta vähennetään toinen murtoluku vähentämällä ensimmäisen murtoluvun osoittajasta jälkimmäisen osoittaja; nimittäjä pysyy tällöinkin ennallaan. Niinpä esimerkiksi ja.
Jos murtoluvuilla on eri nimittäjä, ne on ensin lavennettava samannimisiksi, minkä jälkeen osoittajat lasketaan yhteen tai vähennetään. Summana tai erotuksena saatu murtoluku supistetaan, jos mahdollista.
Kertolasku
Murtoluvut kerrotaan keskenään kertomalla niiden osoittajat keskenään ja nimittäjät keskenään.
Esimerkki:
Jakolasku
Murtolukujen jakolaskuun on käytössä pari käyttökelpoista tapaa: 1. Kerrotaan ensimmäinen murtoluku jälkimmäisen käänteisluvulla 2. Kerrotaan ristiin – ensimmäisen osoittajan (nimittäjän) ja jälkimmäisen nimittäjän (osoittajan) tulo muodostaa vastauksen osoittajan (nimittäjän)
Murtoluvut, desimaaliluvut ja sekaluvut
Rationaaliluvut voidaan esittää myös desimaalilukuina ja arvoltaan yli yhden olevat murtoluvut myös sekalukuina. Päättyvät desimaali­luvut ovatkin itse asiassa murtolukuja, joiden nimittäjä on jokin 10:n potenssi; esimerkiksi.
Murtolukua vastaava desimaaliluku on päättyvä vain, jos sen nimittäjä supistamisen jälkeen ei ole jaollinen muulla alkuluvulla kuin 2 ja 5. Muussa tapauksessa sitä vastaa päättymätön jaksollinen desimaaliluku.
Therese Neumann
Therese Neumann (9. huhtikuuta 1898 – 18. syyskuuta 1962) oli saksalainen katolinen mystikko ja stigmaatikko. Neumann syntyi Konnersreuthin kylässä Baijerissa Saksassa. Hän asui siellä koko ikänsä. Hän syntyi suureen pienituloiseen perheeseen. Hän oli Third Order of Saint Francisin jäsen.
Ilmailuhallinto
Ilmailuhallinto oli vuosina 2006–2009 toiminut Liikenne- ja viestintäministeriön alainen itsenäinen virasto ja Suomen kansallinen ilmailuviranomainen, joka ylläpiti ja kehitti lentoturvallisuutta. Ilmailuhallinnon tehtävänä oli antaa kansallisia lentoturvallisuusnormeja, myöntää lupia, pitää ilma-alus- ym. rekistereitä, valvoa lentoliikennettä ja muuta ilmailutoimintaa sekä osallistua kansainväliseen yhteistyöhön. Ilmailuhallinnon toiminnot siirtyivät 1. tammikuuta 2010 alkaen uuteen Liikenteen turvallisuusvirastoon.
Ilmailuhallinnon toimintakulut katettiin veronmuotoisella lentoliikenteen valvontamaksulla, jota perittiin lentoasemien pitäjiltä, sekä suoritemaksuilla.
Ilmailuhallinto perustettiin 1. tammikuuta 2006 siirtämällä siihen Ilmailulaitoksen alaisen Lentoturvallisuushallinnon ja Ilmailulaitoksen viranomaisyksikön, Lentoliikennehallinnon, tehtävät. Ilmailuhallinnon perustaminen liittyi ilmailulainsäädännön kokonaisuudistukseen.
Kansainvälisellä tasolla vastaavia tehtäviä hoitaa Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (ICAO) ja Euroopan tasolla Euroopan lentoturvallisuusvirasto (EASA).
Joonas Venäläinen
Joonas Venäläinen (1850 – 25. toukokuuta 1889 ) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Talollinen Joonas Venäläinen Viipurin maalaiskunnasta oli talonpoikaissäädyssä Rannan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1888. Hän oli valtiopäivillä suostunta- ja säädyn yksityisen valitusvaliokunnan varajäsen.
Trygve Gulbranssen
Trygve Gulbranssen (1894 Kristiania, Norja – 1962 Hobøl, Norja ) oli norjalainen kirjailija, liikemies ja maanviljelijä. Hänen merkittävin teoksensa on trilogia, joka koostuu teoksista Metsien humina, Tunturilta tulee ja Ainoa tie ja on käännetty kymmenille kielille.
Alexander Beretti
Alexander Beretti (A. V. Beretti; 15. huhtikuuta 1815 Pietari, Venäjä – 1895 Kiova, Ukraina) oli venäläinen arkkitehti, joka vaikutti erityisesti Kiovassa.
Berettin isä oli maineikas pietarilainen arkkitehti V. I. Beretti.
Beretti valmistui arkkitehdiksi Pietarissa 1837 ja pääsi heti mukaan Talvipalatsin kunnostukseen sen tulipalon jälkeen. Sen jälkeen hän suunnitteli useita sairaalarakennuksia, mutta 1942 hänet nimitettiin isänsä kuoleman jälkeen tämän seuraajaksi Kiovaan yliopiston rakennuskomitean pääarkkitehdiksi.
Tieteellis-taloudellis-tekninen yhteistyösopimus
Tieteellis-taloudelils-tekninen yhteistyösopimus on valtiosopimus, jolla sen solmineet valtiot sitoutuvat keskeneään sopimuksen mukaiseen yhteistyöhön.
Suomi
Suomi solmi TTT-sopimuksen Neuvostoliiton kanssa pääministeri Ahti Karjalaisen vierailun yhteydessä 1971. Meksikon kanssa TTT-sopimus solmittiin 1975. Suomella on TTT-sopimus myös Kiinan kansantasavallan kanssa.
Biltema
pienoiskuva|Kempeleen Biltema.
Biltema on ruotsalainen tavarataloketju, joka myy muun muassa työkaluja, rakennustarvikkeita, autotarvikkeita, polkupyöriä sekä vapaa-ajan tavaroita. Bilteman perusti Sten-Åke Lindholm vuonna 1963. Toiminta alkoi postimyyntiyrityksenä kellarihuoneistossa Linköpingissä.
Bilteman myymälöitä on Ruotsissa, Suomessa, Norjassa ja Tanskassa. Lisäksi Biltemalla on Suomessa postimyyntiä verkkokaupan kautta.
Biltema Suomessa
Ensimmäinen Biltema-tavaratalo avattiin Suomessa vuonna 1985
Biltema-tavarataloja on Suomessa seuraavilla paikkakunnilla:
Elämänmäki
Elämänmäki oli Vilppulassa 1900-luvun alkuvuosikymmeninä toiminut hermotauti- ja luonnonparantola jonka perusti 1904 tohtori Edvard Wilhelm Lybeck (1864–1919). Parantolarakennus sijaitsi 15 kilometrin päässä Vilppulan asemalta 189 metriä korkean Elämänmäen päällä josta oli näköala neljälle eri järvelle. Parantolassa käytettiin hoitomuotoina ravinto-, ilma- ja aurinkokylpyjä, uintia, savihauteita sekä paastoa ja siellä oli potilaina monia sen ajan kuuluisuuksia kuten Akseli Gallen-Kallela, Mathilda Wrede, Järnefeltit, Juhani Aho, Ilmari Kianto ja F. E. Sillanpää. Lybeckin hoitomenetelmissä oli lähtökohtana se olettamus että ihminen on osa luontoa, ja että luonnon rauha ja kauneus sinällään ovat parantavia elementtejä.
Parantola toimi aluksi Lybeckin ostamassa Katajamäen kruununtorpassa kunnes varsinainen parantolarakennus valmistui 1906 Elämänmäen laelle. Tähän 2–3-kerroksiseen 35 kertaa 17 metrin kokoiseen rakennukseen sijoitettiin parantolan miespotilaat, naispotilaita hoidettiin edelleen Katajamäen kruununtorpan rakennuksissa. Potilaat saapuivat parantolaan pääasiassa laivalla Tampereelta läheiseen Tyynysniemen laivalaituriin ja heitä tuli myös ulkomailta saakka. Enimmillään parantolassa oli samanaikaisesti jopa 200 potilasta.
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua parantolan toiminta loppui 1917. Parantola joutui vararikkoon ja sen johtaja tohtori Lybeck siirtyi lääkäriksi Kirvun luonnonparantolaan. Hän teki itsemurhan vuonna 1919. Vilppulan kunta osti Elämänmäen parantolarakennuksen ja se siirrettiin 1920-luvun lopulla Ajosjärven rantaan maamieskoulun käyttöön. Varsinainen Elämänmäen alue siirtyi Metsähallituksen haltuun 1926 ja siitä muodostettiin luonnonsuojelualue 1994.
Vuonna 1964 pystytettiin parantolarakennuksen perustuksen paikalle tohtori E.W.Lybeckin muistomerkki. Varsinaista Elämänmäkeä peittää nykyisin tiheä kuusikko josta löytyy jopa 40 metriä korkeita kuusia. Elämänmäki on nykyisin luonnonsuojelualue ja kuuluu myös Natura 2000-verkkoon vanhojen metsien suojelualueena. Alueella on runsaasti mukurakuusia ja -mäntyjä.
Aiheesta muualla
°N, °W
Maureen O’Hara
Ura
O’Hara puhui sujuvasti iiriä ja käytti sitä elo­kuvissa Vaitelias mies (1952), Suuri paraati (The Long Gray Line, 1954) ja Äitini on naiseni (Only the Lonely, 1991). Hänen muihin tunnettuihin elo­kuviinsa kuuluu muun muassa Rio Grande (1950).
O’Hara lopetti näyttelijän­uransa 1970-luvun alussa, mutta palasi näyttelemään 1990-luvun alussa. Vuonna 1991 hän esiintyi Äitini on naiseni -elo­kuvassa John Candyn ja Ally Sheedyn kanssa. Hänen viimeinen televisio­työnsä oli televisio­elo­kuva The Last Dance yhdessä muun muassa Eric Stolzin kanssa. Vuonna 2014 O’Haralle myönnettiin Oscar-kunnia­palkinto.
Yksityiselämä
O’Hara oli naimisissa kolme kertaa, ja hänellä oli yksi lapsi.
Häivähdys purppuraa
Häivähdys purppuraa on Alice Walkerin kirjoittama romaani vuodelta 1982. Romaanin tarina alkaa vuodesta 1937, jolloin Yhdysvaltain eteläosissa oli vielä voimassa rotuerottelua koskevat lait. Kirja sai Pulitzer-palkinnon ja National Book Awardin vuonna 1983. Se pureutuu Yhdysvaltain etelän rotusortoon sekä taloudelliseen kurjuuteen.
Steven Spielberg on ohjannut romaanin pohjautuvan samannimisen elokuvan, joka valmistui vuonna 1985. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Whoopi Goldberg (Celie) ja Oprah Winfrey (Sofia). Sen sanotaan olevan hyvin uskollinen kirjan hengelle.
Lähteet
The Color Purple
Sojuz TMA-3
Sojuz TMA-3 oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 18. lokakuuta 2003 ja paluu maahan 30. huhtikuuta 2004.
Miehistö
Laukaistiin avaruuteen
Palasi maahan
Virankannos
Virankannos on Mikael Agricolan mainitsema karjalaisten henkiolento, joka tekee kaurapellot viljaviksi.
Varhaiset maininnat
Agricolan "epäjumalien" luettelossa vuodelta 1551 Wirancannos kaitsi kauran:
Sigfridus Aronus Forsiuksen latinankielisessä runomuotoisessa versiossa Agricolan luettelosta Virancannos hedelmöittää kaurapellot vihreiksi:
Kansanrunous
Kansanrunoissa esiintyy monia eri versioita Virankannoksen nimestä: Virokannas, Vierokanta, Viinikanta, Visakanta, Tinkanta, Tinarinta. Yleisin versio on Virokannas, joka mainitaan erityisesti kahdessa kertovassa runossa, Ison härän runossa ja Väinämöisen tuomiossa. Elias Lönnrot sovitti molemmat runot Kalevalaan.
Kalevalan 20. runossa Virokannas tekee epäonnistuneen yrityksen teurastaa härkä:
Kalevala 20:53-72 Tulipa ukko ulkomainen, Virokannas karjalainen. --- Läksi ukko iskemähän, Virokannas koskemahan, Palvoinen pitelemähän. Härkä päätä häiläytti, mustat silmänsä mulisti: ukko kuusehen kavahti, Virokannas vitsikkohon, Palvoinen pajun sekahan!
Kalevalan 50. runossa Virokannas kutsutaan kastamaan Marjatan poikaa, mutta hän vaatii että lapsi on ensin tutkittava ja tuomittava:
Kalevala 50:431-440 Etsittihin ristijätä, katsottihin kastajata. Tuli ukko ristimähän, Virokannas kastamahan. ---
Väinämöinen tuomitsee lapsen kuolemaan, mutta puolikuinen poika muistuttaa hänen omista pahoista teoistaan, jolloin Virokannas kastaa lapsen Karjalan kuninkaaksi:
Kalevala 50:475-478 Ukko risti ripsahutti, kasti lapsen kapsahutti Karjalan kuninkahaksi, kaiken vallan vartijaksi.
Alkuperä
Virankannoksen alkuperästä ja nimestä on olemassa monia teorioita. Suuressa suomalais-ruotsalaisessa sanakirjassaan Lönnrot arveli, että nimi Virokannas tarkoittaisi miestä, joka on Virosta peräisin, on Viron kantaa. Martti Haavion teorian mukaan Virankannoksen taustalla olisi katolinen pyhimys, Virok-Johannes eli Suitsuke-Johannes.
Suomalaisen kirjallisuuden seuran etymologinen sanakirja hyväksyy Harvan ja Setälän tulkinnan ja toteaa lisäksi että viro-sanaa muistuttaa merkitykseltään venäläisperäinen sana miero (kuten ilmauksessa mieron tiellä). Kannas taas tulee joko kantaa-sanasta tai kansi-sanasta (jotka ovat sukulaissanoja keskenään), joten sen voisi sananmukaisesti kääntää nykykielelle maailman kantajaksi tai maailman kanneksi.
Nykyisistä tutkijoista Anna-Leena Siikala tukee käsitystä Virankannoksen ja Freyrin yhteydestä. Siikalan mukaan kaura on viljalajina Suomessa niin nuori, että Virankannos tuskin oli pelkästään sen suojelija, vaan todennäköisesti Freyrin kaltainen koko maan kasvun ja hedelmällisyyden miehinen jumaluus.
Myös saamelaiseen Veralden Olmai -jumaluuteen, jonka nimi on samaa juurta, yhdistetään maailmanpylväs ja hedelmällisyyskultin piirteitä.
Pohjois-Kap
Pohjois-Kap on yksi Etelä-Afrikan provinsseista. Se luotiin vuonna 1994 hajottamalla Kapmaan provinssi kolmeen osaan. Northern Capen pääkaupunki on Kimberley. Provinssissa on arviolta 1 193 780 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 372 889 neliökilometriä, joten se on Etelä-Afrikan provinsseista vähäväkisin mutta pinta-alaltaan suurin.
Noin 70 prosenttia Pohjois-Kapin asukkaista puhuu äidinkielenään hollannista kehittynyttä afrikaansia. Se on prosentuaalisesti enemmän kuin missään muussa Etelä-Afrikan provinssissa. Seuraavaksi yleisimmät äidinkielet ovat tswana (20 %) ja xhosa (6,5 %). Noin 52 prosenttia asukkaista on värillisiä, 36 prosenttia mustaihoisia ja 13 prosenttia valkoihoisia.
Pohjois-Kapin rannikkoa huuhtoo Atlantin valtameri. Provinssia rajaavat Botswanan ja Namibian valtiot sekä Etelä-Afrikan provinssit Luoteismaakunta, Vapaavaltio, Itä-Kap ja Länsi-Kap.
Richtersveldin kansallispuisto, UNESCOn maailmanperintökohde, sijaitsee tässä provinssissa.
Piirikunnat
Pohjois-Kap on jaettu hallinnollisesti viiteen piirikuntaan, jotka on jaettu yhteensä 27 kuntaan. Piirikunnat ovat:
Maailmankaupunki
thumb|200 px|[[Pariisi]] thumb|200 px|[[Tokio]] thumb|200 px|[[Hongkong]] thumb|200 px|[[Shanghai]] thumb|200 px|[[Sydney]] thumb|200 px|[[Chicago]] Maailmankaupunki on kaupunki, jolla on merkittävä vaikutus maailmaan sosioekonomisesti, kulttuurisesti tai poliittisesti. Maailmankaupunki-termin sijaan käytetään joskus myös termiä globaali kaupunki.
Maailmankaupungiksi määritellään yleensä sellainen kaupunkikeskus, jolla on huomattavia kilpailuetuja muihin kaupunkeihin nähden ja joka toimii globaalin talousjärjestelmän tärkeänä solmukohtana. Termin taustalla on 1980-luvun kaupunkitutkimus, jossa tarkasteltiin maailman tärkeimpien kaupunkien yhteisiä piirteitä. Sittemmin näitä maailmankaupunkeja on ryhdytty kutsumaan globaaleiksi kaupungeiksi, kun tutkimuksissa on ryhdytty kiinnittämään yhä enemmän huomiota globalisaation kehityskulkuihin.
Lähtökohtana on oletus, että kaupungeista on tulossa tuotannon, talouselämän ja viestinnän globaalien verkostojen tärkeimpiä keskuksia. Tällä perusteella globaalit kaupungit nähdään globalisaation tärkeimpinä rakennuspalikoina. Samalla globaaleista kaupungeista on tulossa uusia etuoikeutettujen asuinpaikkoja.
Varhainen globaalien kaupunkien tutkimus keskittyi Lontoon, New Yorkin ja Tokion tarkasteluun. Sittemmin on alettu kiinnittää enemmän huomiota nouseviin kaupunkikeskuksiin, joihin kuuluvat Amsterdam, Frankfurt, Houston, Los Angeles, Mexico City, Pariisi, São Paulo, Sydney ja Zürich. Näiden kaupunkien katsotaan nivoutuvan paremmin yhteen ja muodostavan globaalin kaupunkiverkoston, joka palvelee ylikansallisen pääoman tarpeita laajoilla alueilla.
Teoria maailmankaupungeista tai globaaleista kaupungeista haastaa taloudessa ja politiikassa vallalla olleen valtiokeskeisen ajattelutavan. Globaalien kaupunkien väitetään nimittäin olevan enemmän yhteydessä toisiin suurkaupunkeihin ja kansainväliseen toimintakenttään kuin oman maansa kansantalouteen.
GaWC:n arviointi
Globalization and World Cities Study Group and Network (GaWC) on arvioinnissaan yrittänyt määritellä ja luokitella maailmankaupunkeja.
Vuoden 2012 listaus: <br style="clear: both;"/>
William Ernest Castle
William Ernest Castle (25. lokakuuta 1867 Ohio – 3. kesäkuuta 1962) oli yhdysvaltalainen tiedemies. Hän teki tutkimuksia muun muassa nisäkkäiden genetiikan ja eläintieteen alalla, ja oli yksi 1900-luvun alkupuolen merkittävimmistä geneetikoista.
Elämä
Castle syntyi maatilalla Ohiossa, Yhdysvalloissa, ja oli varhaisesta iästä alkaen kiinnostunut luonnontieteistä. Hän valmistui vuonna 1889 Granvillessä, Ohiossa, sijaitsevasta Denisonin yliopistosta, ja ryhtyi sen jälkeen opettamaan latinaa Ottawan yliopistossa Kansasissa. Sinä aikana hän julkaisi ensimmäisen tieteellisen artikkelinsa Kansasin alueen kasveista.
Castle opiskeli Harvardin yliopistossa vuodesta 1892 alkaen, pääsi eläintieteen laboratorioavustajaksi ja väitteli tohtoriksi vuonna 1895. Sen jälkeen hän opetti eläintiedettä Wisconsinin yliopistossa ja Knox College-opistossa Illinoisissa, vuoden kummassakin.
Vuonna 1896 Castle meni naimisiin Clara Sears Bosworthin kanssa. He saivat kolme poikaa, joista yksi kuoli teini-iässä, ja kahdesta muusta tuli Harvardin yliopiston professoreita: vanhemmasta William B. Castlesta lääketieteen professori ja nuoremmasta Edward Castlesta kasvifysiologian professori.
Työ
Castle palasi Harvardiin vuonna 1897, jonka jälkeen hän tutki muun muassa embryologiaa ja nisäkkäiden genetiikkaa. Castlesta tuli mendelistisen genetiikan varhainen puolestapuhuja Yhdysvalloissa. Harvardissa professori Charles W. Woodworth ehdotti Castlelle, että banaanikärpästä (Drosophila melanogaster) voisi käyttää apuna genetiikan tutkimuksissa. Castle oli ensimmäinen tiedemies, joka työskenteli banaanikärpästen parissa. Hänen työnsä innoitti Thomas Hunt Morganin banaanikärpästutkimuksia, jotka toivat Morganille Nobelin palkinnon vuonna 1933.
Castle toimi yhtenä arvostetun Genetics-tiedelehden perustajana vuonna 1916. Castle julkaisi yhteensä 242 tieteellistä artikkelia, joista viimeisen vuonna 1961 ollessaan 94 vuotta vanha.
Sarbanes–Oxley Act
thumb|200px|Sarbanes-Oxley-lain vahvistustilaisuus. Sarbanes–Oxley Act, joka tunnetaan yleisesti myös nimillä Public Company Accounting Reform and Investor Protection Act of 2002 ja SOx sekä SarbOx) on Yhdysvaltain liittovaltion laki, jolla asetetaan kaikkien Yhdysvalloissa pörssinoteerattujen yritysten hallintoa, johtamista ja tilintarkastusyhtiöiden toimintaa koskevia vaatimuksia. Kimmokkeen esittäjiensä, senaattori Paul Sarbanesin ja edustajainhuoneen jäsenen Mike Oxleyn, mukaan nimetylle laille antoi 2000-luvun alun merkittävät kirjanpitoskandaalit, kuten Enronin, Tyco Internationalin ja WorldComin tapaukset.  Lain tullessa voimaan 30. heinäkuuta 2002 presidentti George W. Bush kutsui lakia "merkittävimmäksi uudistukseksi amerikkalaisissa liiketoimintatavoissa sitten Franklin D. Rooseveltin aikojen".
Lain tärkeimmät määräykset
Sarbanes-Oxley -laissa on kaikkiaan yksitoista lukua. Tärkeimmät lain määräykset ovat:
SOX 404-pykälä
Pykälä 404 on yksi vaativimmista SOX:n asettamista velvotteista, jonka mukaan yrityksen vuosikertomuksessa tulee Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että yritys joutuu dokumentoimaan taloudelliset prosessinsa, tunnistamaan avainkontrollinsa sekä vuosittain arvioimaan sisäisen valvonnan tilan testaamalla sisäisiä kontrollejaan. Tämä dokumentointi- ja arviointiprosessi vaatii valtavasti resursseja yritykseltä.
Kyläkauppa
pienoiskuva|Sepon kauppa -kyläkauppa Köyliön Yttilässä. Kyläkauppa on haja-asutusalueella toimiva kauppa.
Työ- ja elinkeinoministeriön määritelmän mukaan kyläkaupan edellytyksiä ovat:
Määritelmää on päivitetty vastaamaan uutta tilannetta Pellervon taloudellisen tutkimustoimiston julkaisemassa Kyläkauppaselvityksessä:
Kyläkauppojen lukumäärä on viime vuosina vähentynyt noin 30 myymälällä vuodessa, ja kokonaismäärä on vuonna 2017 alle 300 myymälää. > Samalla kyläkauppojen kokonaismyynti on kuitenkin viime vuosina kasvanut.
Työ- ja elinkeinoministeriön jo usean vuoden ajan maksama kyläkaupan investointituki on varmistanut asukaspohjiltaan elinkelpoisten kyläkauppojen kilpailukykyä. Tukea saaneiden kyläkauppojen keskimyynti on selvästi kasvanut.
Kyläkauppojen määrä on vähentynyt viime vuosikymmeninä rankasti. Vielä vuonna 1980 Suomessa oli yli 3 400 kyläkauppaa, mutta niiden määrä pieneni 1990-luvun aikana alle tuhanteen (vuonna 1999 915 kpl). Vuoden 2001 lopussa Suomessa oli jäljellä enää vain 747 kyläkauppaa. Vuonna 2017 kyläkauppoja oli enää vain 241.
Kyläkauppojen määrä Suomessa eri vuosina
...
Kyläkauppojen asema on merkittävä maaseudun elinvoimaisuuden ja asuttavuuden kannalta. Nykyaikana monista vielä hengissä olevista kyläkaupoista onkin pyritty kehittämään kylien palvelukeskuksia, joissa tarjotaan esimerkiksi kierrätys-, alkoholi-, kirjasto- ja postipalveluita.
Kissanainen
Kissanainen, oikealta nimeltään Selina Kyle, on kuvitteellinen rikollinen DC Comics -sarjakuvamaailmassa. Useimmiten hän on Batmanin vastustaja. Hänen ensiesiintymisensä oli Batman-lehden ensimmäisessä numerossa (nimellä Kissa), ja hänet loivat Bill Finger sekä Bob Kane. Kissanaista ei tule sotkea Marvelin Mustaan Kissaan.
Vuonna 2009 Kissanainen oli listattu sijalle 11 IGN-sivuston laatimassa kautta aikain sata suurinta sarjakuvarikollista.
Hahmon taustaa sarjakuvien pohjalta
Kissanainen ei ole perinteinen vihollinen, sillä hän on lähinnä murtovaras (jalokivi) eikä hänellä ole tapana tappaa syyttömiä. Hän myös toimii usein Robin Hoodin tyyliin, varastaen rikkailta ja antaen köyhille.
Kissanainen toimii yksin, mutta joissakin seikkailuissa hän toimii Batmanin liittolaisena. Hän varastelee arvoesineitä, mutta osaa myös välillä toimia sankarina ja auttaa Batmania, vaikka he usein ovatkin vihollisia keskenään. Hänellä ja Batmanilla onkin monissa tarinoissa monimutkainen ja usein jopa romanttinen, viha–rakkaus-suhde. Tarinassa Batman#50 Batman kosii Kissanaista ja hän suostuu, mutta myöhemmin hylkää tämän alttarille, koska ei halunnut hänen hylkäävän elämäänsä Batmanina hänen takiaan. Maa 2 universumiin sijoittuvissa tarinoissa Kissanainen meni Batmanin kanssa naimisiin ja heillä oli Helena niminen tytär, josta tuli myöhemmin the Huntress. Tarinassa Batman/Catwoman #12 Batman ja Kissanainen menevät lopulta virallisesti naimisiin keskenään.
Lapsuus
Selinan äiti laiminlyö lapsiaan Selinaa ja Maggieta, kun nämä ovat pieniä. Maria Kyle on etäinen vanhempi, joka viettää mieluummin aikaa kissojen kanssa, ja tekee lopulta itsemurhan kun Selina on hyvin nuori. Hänen alkoholisti-isänsä Brian on kylmä ja tunteeton ja juo lopulta itsensä hengiltä.
Selviytyäkseen Selina viettää aikaa kaduilla ennen kuin hänet saadaan kiinni ja lähetetään orpokotiin. Nuorten osastolla Selina alkaa nähdä kuinka kovaa maailma voi oikeasti olla. Maggien lapsuudesta ei ole kerrottu tarkemmin.
Selinasta Kissanaiseksi
Ennen kuin Selinasta tulee Kissanainen, hän työskentelee prostituoituna selviytyäkseen, mutta haluaa kovasti irrottautua häntä hyväksikäyttävästä parittajasta ja entisestä poikaystävästään Stanista. Selina saa viimein tarpeekseen kun Stan sieppaa ja käyttää väkivaltaisesti väärin hänen siskoaan Maggieta, joka on nunna. Pelastaakseen sisarensa Selina tappaa Stanin, päästen samalla itsekin hänestä lopullisesti eroon.
Tajuttuaan mitä hänen siskolleen tapahtui, hän alkaa pelätä elävänsä sisarensa pelokasta elämää ja alkaa opiskella itsepuolustusta ja taistelulajeja. Hänen opettajansa innostaa Selinaa uskomaan enempään kuin mitä hän on, ja hän ymmärtää, että prostituutio ei ole elämää hänelle tai Hollylle.
Holly Robinson on nuori karkulainen joka ihailee Selinaa, mutta on aivan liian nuori elääkseen kaduilla. Selina ottaa Hollyn huostaansa. Mieltymys jalokiviin johdattaa Selinan tekemään ensimmäisen murtonsa, johon hän lähtee pukeutuneena kissanaisen pukuun, jonka hänen parittajansa oli hänelle antanut.
Batmanin kohtaaminen
Tehtyään murron kissapuvussa Selina huomaa ettei häntä tunnisteta. Hän saa esimakua murtoihin ja alkaa tehdä niitä enemmän Robin Hood -tavalla kuin todellinen varas. Lopulta hän kohtaa Batmanin. Pienen yhteenoton jälkeen Selina innostuu pysymään Kissanaisen roolissa nähtyään Batmanin tositoimissa rikollisia vastaan. Selina saa ajatuksen, että Batmanin ollessa ”lepakko”, hän itse voisi olla ”kissa”. Oivalluksen myötä Selina vakiinnuttaa itselleen nimen Kissanainen.
Televisiossa
1960-luvun Batman-televisiosarjassa Kissanaista esitti useimmiten Julie Newmar. Eartha Kitt esitti Kissanaista sarjan loppupuolella, kun Newmar oli kiireinen toisen projektin kanssa. Kissanainen on vieraillut myös Batman-animaatiosarjoissa.
Vuonna 2014 alkaneessa Gotham-televisiosarjassa nuorta Selina Kylea esittää Camren Bicondova. Sarja sijoittuu Gotham Cityyn joitakin vuosia ennen kuin Bruce Waynestä tulee Batman.
Elokuvissa
thumb|Halle Berry Kissanaisena vuoden 2004 Catwoman-elokuvassa.
Animaatiossa
Vuonna 1977 tehdyssä animaatiosarjassa The New Adventures of Batman kissanaisen äänenä toimii Melendy Britt. thumb|Kissanainen vuoden 2004 Batman-animaatiosarjassa. Adrienne Barbeau toimii Kissanaisen äänenä vuoden 1992 Batman-animaatiosarjassa, sitä seuranneessa jatkosarjassa The New Batman Adventures (1997) ja spin-off-elokuvassa Batman: Salaperäinen Batwoman (2003). Gina Gershon toimii Kissanaisen äänenä vuoden 2004 Batmanissä. Vuonna 2009 julkaistussa animaatiosarjassa Batman – pelottomat Kissanaisen äänenä toimii Kari Wahlgren. Vuonna 2011 julkaistussa animaatioelokuvassa Batman: Year One Kissanaiselle äänensä antoi Eliza Dushku. Samana vuonna julkaistiin lyhytelokuva Catwoman. Vuoden 2019 DC Super Hero Girls -sarjassa Kissanaista ääninäyttelee Cree Summer. Sarjassa Kissanainen johtaa omaa pientä rikollisryhmäänsä Metropolisissa. Vuonna 2022 julkaistiin Kissanaisen oma animaatioelokuva Catwoman Hunted, jossa häntä ääninäyttelee Elizabeth Gillies.
Videopelit
Kissanainen esiintyy vuoden 2010 pelissä Batman: The Brave and the Bold – The Videogame roistona sekä vuoden 2011 DC Universe Onlinessa, jossa hän ei ole pelattavana hahmona. Sen sijaan vuoden 2011 Batman: Arkham Cityssä Kissanaisella voi pelata erinäisiä osioita pelistä. Pelin ensiostajat saavat ilmaisen koodin, joka on voimassa yhden kerran. Koodin voi myös maksullisesti tilata PlayStation Storen kautta. Kissanainen esiintyy vuonna 2008 Lego Batman: The Video Gamessa pelattavana hahmona. Kissanainen on pelissä Pingviinin ryhmässä ja on myös päävastuksena.
Populaarikulttuurissa
Kissanaisesta on tehty osittain sarjakuvahahmon inspiroimana myös Kissanainen-iskelmäkappaleita. Tämännimisiä kappaleita ovat levyttäneet mm. Aki Sirkesalo, Eija Kantola ja Nina Åkerman.
Ermionída
Ermionída on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ερμιονίδας, Dímos Ermionídas), joka sijaitsee Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnan pinta-ala on 417,6 neliökilometriä ja väkiluku 13 551. Varsinaisen Ermionídan kaupungin väkiluku on 2 505 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Kranídi.
Ermionída sijaitsee Peloponnesoksen itäosassa Saroninlahden ja Argoksenlahden välisellä niemimaalla. Ermionídan kuntaan kuuluvat myös saaret Chinítsa ja Koronída. Ermionídan kunta syntyi, kun Ermióni ja Kranídi yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan alueella sijaitsee Fránchthin luola, josta on löydetty merkkejä asutuksesta kivikaudelta 20 000–3 000 eaa.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ermionídan kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Toksinen maskuliinisuus
pienoiskuva|oikea|Sarjakuva, jossa [[Blue Beetle|Dan Garretin isä vannottaa häntä olemaan itkemättä äitinsä kuoleman takia: ”Ole urhea pikkupoika ja älä itke!”]] Toksinen maskuliinisuus tarkoittaa maskuliinisina pidettyjä piirteitä, jotka ovat miehille ja heidän lähipiirilleen haitallisia.
Termiä käytti ensimmäisen kerran psykologi Shepherd Bliss, joka halusi näin erottaa miesten negatiiviset ja positiiviset piirteet.
Vaikutukset
Sosiokulttuurillisten toksisen maskuliinisten käyttäytymistapojen on tutkittu lisäävän antisosiaalista käytöstä sekä miehillä että naisilla. Toksiseen maskuliinisuuteen kuuluva tunteiden ilmaisun rajaaminen voi aiheuttaa miehille aleksitymiaa.
Polydaktylia
thumb|[[Lääketieteellinen röntgenkuvaus|Röntgenkuva kuusisormisesta kädestä.]] Polydaktylialla tai hyperdaktylialla eli monisormisuudella tarkoitetaan anatomista poikkeavuutta, jossa yksilöllä on ylimääräisiä sormia tai varpaita. Länsimaissa ylimääräiset sormet ja varpaat yleensä poistetaan kirurgisesti lapsena.
Polydaktyliaa esiintyy noin kahdella lapsella tuhannesta, mutta lukumäärä voi olla suurempi joissakin ryhmissä perustajavaikutuksen vuoksi (esimerkiksi amissiyhteisöissä).
Joidenkin luonnonkansojen, esimerkiksi nenetsien, keskuudessa polydaktyliaa pidetään merkkinä noidan tai šamaanin kyvyistä.
Monivarpaisia kissoja esiintyy erityisesti maine coon -rodulla.
Matam
Matam on kaupunkikunta sekä Matamin alueen ja departementin hallinnollinen keskus Senegalissa. Se sijaitsee Senegaljoen varrella 530 kilometriä Dakarista itään. Kunnassa on 17 200 asukasta (vuonna 2013).
Kunnan pinta-ala on 3,75 neliökilometriä. Se on pinnanmuodostukseltaan alavaa jokilaaksoa. Kaupungin ympärillä levittäytyvät laajat tulvatasangot. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Senegaljoen vastarannalla sijaitsee Mauritaniaan kuuluva Matam Réo.
1500-luvulla perustettu Matam oli aikoinaan tärkeä kappapaikka. Ranskalaiset rakensivat sinne linnakkeen vuonna 1857. Siirtomaa-aikana Matam oli hallintopiirin keskus. Se sai täysivaltaisen kunnan statuksen vuonna 1955. Matamin departementti on perustettu vuonna 1964 ja alue vuonna 2002.
Asukkaista 88 prosenttia on tukuloreja, 6,7 prosenttia soninkeja ja 3,9 prosenttia wolofeja. Muutamia katolisia lukuun ottamatta kaikki ovat muslimeja.
Matam on Dakarista tulevan maantie N3:n päätepiste. Sen ohi kulkee Saint-Louisista Malin rajalle johtava maantie N2. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi, bataatti, vesimeloni ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, hevoset, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Matamin alueella ei ole käytännössä lainkaan teollisuutta. Kaupunki on hyvin maaseutumainen ja sen palvelutaso on vaatimaton. Sen ohitse on kasvamassa seitsemän kilometrin päässä sijaitseva liikennekeskus Ourossogui.
Audi Q4 e-tron
Audi Q4 e-tron on Audin vuodesta 2021 lähtien valmistama crossover-tyyppinen sähköautomalli. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin esimerkiksi Volkswagen ID.3 ja Škoda Enyaq.
Vuoden 2021 Euro NCAP -kolaritestistä Q4 e-tron sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Q4 e-tron sijoittuu kooltaan mallistossa polttomoottorikäyttöisten Q3- ja Q5-mallien väliin. Autosta on saatavana myös Sportback-versio, jonka kattolinja on muotoiltu viistommaksi. Akkukokoja on kaksi erilaista ja mallivaihtoehtoja yhteensä kolme. Perusmalli on 35, jossa on 51 kilowattitunnin akku ja 170 hevosvoiman tehoinen sähkömoottori. 40-mallissa on 77 kilowattitunnin akku ja 204-hevosvoimainen sähkömoottori. Malliston huipulla on nelivetoinen 50 quattro, jossa on 77 kilowattitunnin akku ja molemmilla akseleilla oma sähkömoottorinsa, joiden yhteisteho on 299 hevosvoimaa. Toimintamatkat ovat 333 (35), 508 (40) ja 480 kilometriä (50 quattro). vasen|pienoiskuva|Audi Q4 Sportback e-tron
Karmeliitat
Karmeliitoiksi sanotaan kahden katolisen kirkon sääntökunnan jäseniä. Alkuperäinen karmeliittasääntökunta syntyi Karmelvuorella, siitä nimi. 1500-luvulla tämä sääntökunta jakautui kahtia (ks. Historia). Karmelvuori on Israelissa Haifassa.