cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aatra
Vetämistä varten savolaisten aatrassa on aisat, karjalaisten atrassa ojat. Vetojuhtana käytettiin hevosta joko luokkiin tai pelkkiin länkiin valjastettuna. Aatran kolmas osa on kurki eli sarvet, joista ohjattiin muokkauksen suuntaa ja syvyyttä.
Aatrat voidaan muotonsa puolesta jakaa kahteen erilaiseen ryhmään. Ensimmäiseen ryhmään kuuluvat paloaatrat eli kaskurit, joiden perä kyntää pystysuorassa asennossa, ja niistä puuttuu luotin eli maata kääntävä osa eli niillä ei kynnetä vakoja, vaan ennemminkin sekoitetaan maata. Paloaatroista on kehittynyt peltoaatra, jossa perä on eteenpäin käyrä ja sillä voidaan muokata maata syvemmältä. Nämä atrat on varustettu maata kääntävällä luottimella, jolloin niiden kynnöksen muodostuu vakoja.
Länsi-Suomessa aatra tunnetaan nimellä sahra. Siitä käytetään myös viralliseksi sepitettyä nimitystä hankoaura. Karjalaisalueilla tämän kyntövälineen nimenä on yleensä atra (adra, adru, adr).
Transsendenttinen meditaatio
pienoiskuva|Transsendenttisen meditaation perustaja [[Maharishi Mahesh Yogi.]]
Transsendenttinen meditaatio (TM) on menetelmä, jolla tavoitellaan henkistä ja fyysistä hyvinvointia sekä hyödyllisiä muutoksia niin yksilötasolla kuin yhteisön ja koko maailman tasollakin.
Historia
TM:n kehitti intialainen joogaguru Maharish Mahesh Yogi Pohjois-Intiassa varhaiseen intialaiseen filosofi Adi Shankaraan liitetyn advaita vedanta -menetelmän pohjalta. Maharishi uskoi länsimaalaisten olevan vastaanottavaisempia ajatuksilleen kuin intialaisten, joten hän toi menetelmänsä länteen 1950-luvun lopulla. TM sai lännessä harjoittajakseen useita julkisuuden henkilöitä, kuten The Beatles -yhtyeen. Maharishin henkisen uudistumisen liikkeestä tuli hyvin suosittu 1960-luvun puolivälistä 1970-luvun loppuun, ja pelkästään Yhdysvalloissa TM-menetelmällä oli lähes miljoona harjoittajaa. Menetelmää opetettiin Yhdysvalloissa myös muun muassa julkisissa kouluissa stressin lievittämiseksi sekä terveyden ja hyvinvoinnin edistämiseksi.
TM:llä oli vuonna 2000 keskuksia jo 108 maassa, ja kuusi miljoonaa ihmistä oli käynyt meditaation peruskurssilla. Politiikkaan TM:ää on tuonut monessa maassa toimiva Luonnonlain puolue, joka perustettiin vuonna 1992.
Menetelmä
Maharishi on pyrkinyt TM:ssä yhdistämään omia tiedeopintojaan myöhempiin hengellisiin opintoihinsa. TM:n etuja onkin markkinoitu tieteellisin termein, ja Maharishi on rohkaissut menetelmänsä tieteellistä tutkimusta.
TM-prosessi alkaa meditaatiolla, jossa käytetään henkilökohtaista ja salaista mantraa, jonka harjoittaja saa erityisessä seremoniassa. Mantrasta tulee kahdesti päivässä harjoitettavan meditaation keskipiste. Säännöllisen meditaation luvataan johtavan kaikenlaisiin fyysisiin, henkisiin ja hengellisiin hyötyihin. Kun harjoittaja on oppinut perusmenetelmän, hän opettelee kehittyneempiä menetelmiä, kuten TM-Sidhi-ohjelman. Siinä harjoittaja opetetaan levitoimaan hengellisten voimiensa avulla. Menetelmän edistyneisiin vaiheisiin voi liittyä myös korkeampien henkisten tasojen tavoittelua, ayurvedahoitoja ja vedalaista astrologiaa.
Arvostelu
Arvostelijoiden mukaan TM on kallista ja johtaa harjoittajiensa riippuvuuteen käytetyistä tekniikoista. On myös asetettu kyseenalaiseksi, saako TM:stä luvattuja hyötyjä. Ranskan parlamentti luokitteli transsendenttisen meditaation vaaralliseksi lahkoksi vuonna 1995.
Valvonta-Yuan
Valvonta-Yuan on Kiinan tasavallan, eli Taiwanin, viranomainen, jonka tehtävä on toimia asiamiehenä ja tutkia virkarikossyytteitä. Tarvittaessa se myös tekee päätöksiä koskien valtiossa harjoitettavaa sensuuria.
Virasto on verrattavissa EU:n Euroopan tilintarkastustuomioistuimeen tai Yhdysvaltojen Government Accountability Office -virastoon.
Historia
Erillinen hallintoa valvova viranomainen on ollut toiminnassa jo Qin-dynastian ajoilta saakka. Se säilyi jossain muodossa aina Kiinan tasavallan perustamiseen saakka. Valvonta-Yuanin idean takana on Sun Yat-sen, joka oli kiinnostunut eurooppalaisesta vallan kolmijako-opista. Hän kuitenkin halusi jalostaa sitä hieman pidemmälle ja sovittaa sitä paremmin kiinalaisen kulttuuripiirin hallintotapaan. Tähän kuului Valvonta-Yuan, jonka tehtävä on valvoa lainsäätäjien, oikeuslaitoksien ja toimeenpanovallan työskentelyä. Virasto perustettiin tosin vasta Sunin kuoltua vuonna 1928.
Vuonna 1992 Taiwanin parlamentti päätti, että Valvonta-Yuan koostuu korkeintaan 29 jäsenestä, joihin kuuluvat viraston presidentti ja varapresidentti. Kaikki nämä nimitetään tehtävään enintään kuudeksi vuodeksi. Jäsenet nimittää Kiinan tasavallan presidentti parlamentin suostumuksella.
Toiminta nykyään
Vuonna 2020 Tsai Ing-wen nimitti Valvonta-Yuanin presidentiksi Chen Chun. Viran epäpoliittisuudesta johtuen Chen erosi demokraattisesta edistyspuolueesta ennen nimitystään. Nimitystä edeltäneet väittelyt maan parlamentissa johtivat kahteen erilliseen nyrkkitappeluun viikon sisällä. Chen Chun nimityksen jälkeen Taiwanissa on alettu keskustella Valvonta- ja Tutkinto-Yuanin lakkauttamisesta. Kritiikkiä on herättänyt muun muassa se, että viraston jäsenille maksetaan samantasoista palkkaa kuin ministereille ja he ovat maan poliittisen johdon, joita viraston on tarkoitus valvoa, nimittämiä.
Vuosina 1995–2015 Valvonta-Yuan asetti virkarikossyytteeseen yhdeksän paikallishallinnon edustajaa. Tuona aikana vakavin sen määräämä rangaistus oli Taichungin pormestarin Lin Po-jungin viraltapano kuuden kuukauden ajaksi.
Tilintarkastus
Valvonta-Yuanin alaisuudessa toimii tilintarkastusvirasto, jolla puolestaan on 17 paikallista virastoa kaikissa Taiwanin piirikunnissa ja suurkaupungeissa.
Kansallinen ihmisoikeuskomissio
Kansallinen ihmisoikeuskomissio tutkii Taiwanissa tapahtuvia ihmisoikeusloukkauksia sekä tukee ihmisoikeuksiin liittyvää lainsäädäntöä muun muassa asiantuntijalausunnoilla. Lisäksi sen on tarkoitus olla puolueeton kannanottaja ihmisoikeuksiin liittyvissä asioissa. Komissioon kuuluu kymmenen jäsentä, joista yksi on Valvonta-Yuanin presidentti. Muista jäsenistä seitsemän on Valvonta-Yuanin jäseniä ja kaksi nimetään komission oman ehdotuksen mukaan aina vuodeksi kerrallaan.
Komissio on perustettu vuonna 2019. Sen perustamista alettiin tosin valmistelella presidentti Chen Shui-bianin kaudella.
Malang
Malang on kaupunki Jaavan saarella Itä-Jaavan provinssissa Indonesiassa. Sen pinta-ala on 145 neliökilometriä. Malangin ympärillä on useita vuoria, kuten Bromo. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 820 243. Suurin osa asukkaista on muslimeja ja puhuu äidinkielenään jaavaa tai maduraa.
Mecha
Mecha on kuvitteellinen ihmismäistä robottia muistuttava ulkoinen tukiranka, jota ihmiskuljettaja ohjaa. Se on suosittu aihe science fictionissa ja tietokonepeleissä, mutta toisinaan mechoja esiintyy myös fantasiakirjoissa, joissa ne yleensä esitetään kadonneena teknologiana.
Mechoja käytetään yleensä sotakoneina tai rakennustehtävissä, mutta myös pelastustehtävissä, raskaassa tehdas- tai kaivostyössä, gladiaattorityylisissä taisteluissa tai urheilussa. Ensimmäiset scifikirjallisuuden mechat olivat vuonna 1898 ilmestyneessä H. G. Wellsin Maailmojen sota -kirjassa esiintyviä tripodeja. Mechat ovat olleet vuosikymmeniä erityisen suosittuja Japanissa, jossa ne esiintyvät lastenohjelmissa sekä scifimangassa ja -animessa.
Koko
Mechojen koot voivat vaihdella niiden käyttötarkoituksen ja tarinankerronnan mukaan. Jotkut mechoista eivät ole juuri tankkia suurempia, kuten sarjoissa Armored Trooper Votoms ja Megazone 23, toiset taas ovat suurempia kuin kerrostalot, kuten Gundamissa, Escaflownessa ja Saber Riderissa. pilvenpiirtäjän kokoluokkaa olevia mechoja on esimerkiksi sarjoissa Space Runaway Ideon, Genesis of Aquarion ja Neon Genesis Evangelion. On olemassa myös mechoja, jotka ovat tarpeeksi suuria sisältääkseen koko kaupungin väestön (Macrossissa); planeetan väestön (Transformersissa ja Diebusterissa); tai galaksin väestön (Getter Robossa ja Tengen Toppa Gurren Lagannissa). Demonbanessa vihjataan mechaan, joka sisältää koko maailmankaikkeuden.
Rakenne
Mechat voivat erota toisistaan paljonkin, mutta niillä on muutamia yhtäläisyyksiä. Nimitys 'jättirobotti' on harhaanjohtava, sillä robotti on itsenäisesti tekoälyllä toimiva laite, kun taas mecha on jonkun ohjaama laite. Toisin kuin robotti, mecha ei välttämättä ole täysin mekaaninen, vaan se voi sisältää eloperäisiä osia, tai olla kokonaan eloperäistä ainesta. Eloperäinen osa voi olla esimerkiksi "hermokäyttöliittymä", jolla mecha liitetään muihin laitteisiin. Rakenteeltaan osittain eloperäisiä mechoja esiintyy esimerkiksi animesarjoissa Neon Genesis Evangelion, Eureka Seven ja Zoids.
Mecha ja Mech
Mecha ja mech tarkoittavat molemmat käytännössä samaa asiaa, mutta yleisesti mecha ymmärretään japanilaiseksi ohjatuksi robotiksi ja mech länsimaiseksi. Nimi mecha tulee japanin sanasta meka, joka on lyhennetty lainasana englannin sanasta mechanical, mekaaninen. Sana mech puolestaan juontaa juurensa yhdysvaltalaisesta Battletech-lautapelistä, jossa sillä tarkoitetaan jättiläismäisiä sotakoneita.
Yleinen ero mechan ja mechin välillä on ulkomuoto. Mecha on yleensä rakenteeltaan ihmismäisempi, mech taas konemaisempi. Mechalla saattaa olla esimerkiksi pää tai kypärä, ja kädet, joissa on sormet. Mech on kone, jossa voi olla esimerkiksi ohjaajan hytti, käsinä saattavat toimia tarttuimet ja jalkoina telaketjut.
Oikeat mechat
Mechan innoittamana on käynnistetty hankkeita oikeiden mechojen luomiseksi. Hankkeita on edennyt koekappalevaiheeseen, mutta ne ovat tähän mennessä olleet liian kömpelöitä tai epäkäytännöllisiä sovellettaviksi käytäntöön.
Koekappaleita:
Kipsilevy
pienoiskuva|oikea|Kipsilevytettyä seinää kitattuna. Kipsilevy eli kartonkikipsilevy on kipsistä valmistettu rakennuslevy, jonka pinnoissa on kartonkipaperi sidospintana. Kipsilevyä käytetään yleisrakennuslevynä eri rakennusosissa: muun muassa lattioissa, seinissä ja katoissa, niin kuivissa kuin kosteissakin tiloissa. Märkätiloissa voidaan vedeneristekerroksen alla käyttää erityistä märkätilakipsilevyä, jonka kosteudenkestävyys on tavanomaista parempi.
Ominaisuudet
Kipsilevyn hyviä puolia ovat helposti aikaan saatava saumaton pinta, sekä työstämisen helppous. Kostuessaan levy pehmenee, joten se ei saa kastua varastoinnin tai asentamisen aikana. Toisaalta tarkoituksella kostutettua kipsilevyä voidaan taivuttaa kaarevien muotojen aikaan saamiseksi.
Normaali kipsilevy painaa noin 9 kg/m2 ja erikoiskova noin 12 kg/m2.
Palonsuojausominaisuudet
Kipsilevy on erinomainen yleisrakennuslevy hyvän palonkestonsa ansiosta. Palotilanteessa levyn kuumentuessa materiaalin kemiallisesti sitoma kidevesi vapautuu ja höyrystyy, mikä sitoo lämpöenergiaa. Tarvittaessa voidaan käyttää useampikerroksisia levytyksiä. Kipsilevyvalmistajat ovat tyyppihyväksyttäneet lukuisia valmiita rakennetyyppejä eri palonkestovaatimuksille.
Ääneneristysominaisuudet
Saumattomana ja suhteellisen raskaana materiaalina kipsilevy on erinomainen erilaisiin ääneneristysrakenteisiin. Myös sauma ympäröiviin rakenneosiin saadaan tiiviiksi erilaisilla saumausmassoilla. Kipsilevyvalmistajat ovat tyyppihyväksyttäneet lukuisia valmiita rakennetyyppejä eri ääneneristysvaatimuksille. Levystä on saatavissa myös rei'itettyjä akustointilevyjä, jotka vähentävät tilan jälkikaiunta-aikaa.
Valmistus
Levyt valmistetaan joko luonnonkipsistä tai voimalaitoskaasujen puhdistuksessa syntyvästä kemiallisesti puhtaasta sivuainekipsistä. Pieneltä osin käytetään myös kierrätettyä kipsiä, lähinnä valmistusprosessin hukkaa.
Valmistus aloitetaan jauhamalla raaka-aine tasalaatuiseksi ja kuivaamalla se. Seuraavaksi kipsi kalsinoidaan, jolloin suurin osa kidevedestä poistuu, ja tulokseksi saadaan stukkokipsiä. Stukkokipsijauhe puhdistetaan sähköisesti ja siihen lisätään lisäaineita ja vettä. Aikaan saatu massa pursotetaan kahden kartonkipaperin väliin ja puristetaan määräpaksuuteen. Kovettumisen jälkeen levyt katkotaan ja kuivataan. Lopuksi kuivatut levyt katkaistaan määrämittaisiksi.
Asennus
Runkorakenteet voivat olla puuta tai metallia, esimerkiksi väliseinärakenteissa kertopuu- tai teräsohutlevytolppia. Levyihin tulevat kannatukset, muun muassa vesikalusteet on huomioitava ennalta, ja käytettävä joko taustavahviketta, esimerkiksi vanerilevyä, tai tiheämpää runkojakoa.
Kipsilevyt kiinnitetään rakenteen runkoon yleensä ruuvaamalla. Kuivissa sisärakenteissa käytetään mustaa kipsilevyruuvia, ulko- ja märkätiloissa ruostumattomia ruuveja. Erikoiskovan kipsilevyn kiinnittämiseen käytetään erityistä vastakierteellä varustettua EK-kipsilevyruuvia.
Reunamuodot ja saumaus
Levyt saumataan toisiinsa saumattomasti käyttämällä sauman kohdalla muutaman millin tasoitekerrosta ja kartonkisaumanauhaa. Lopuksi sauma hiotaan.
Levyn reunamuoto on joko tasareunainen tai reunaohennettu. Reunaohennettua levyä käytettäessä ei levyä tarvitse erikseen urittaa sauman tasoitemassaa varten.
Tasareunaiset, eli päätysaumat, tasoitetaan leveästi yli, jolla pyritään oikaisemaan saumaa siten, ettei sauma jää patille. Reunaohennetut saumat voidaan tasoittaa kapeammin. Ylitasoituksella, jossa seinät tasoitetaan kokonaan yli, päästään varmimmin hyvään lopputulokseen.
Kiinnitykset ja ripustukset kipsilevyihin
Normaalikipsilevyn sisämateriaali on haurasta. Kipsilevyissä on käytettävä erityisiä kipsilevykiinnikkeitä: kevytmetalliruuviholkkeja, erilaisia muovisia tai metallisia levyn taakse avautuvia ankkuriruuveja tai kumimuttereita. Raskaimmat kiinnitykset voidaan kiinnittää runkorakenteeseen levyn läpi.
Aiheesta muualla
Valmistajien linkkejä:
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1910
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1910 olivat taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut, jotka pidettiin 10.–11. helmikuuta Berliinissä, Saksassa. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu.
Romanian saksalaiset
Romanian saksalaiset on yhteisnimitys Romanian perinteisille, alueellisesti toisistaan eristyksissä eläville saksankielisille vähemmistöille. Romaniaan muodostui merkittäviä saksalaisvähemmistöjä ensimmäisen maailmansodan jälkeisten aluemuutosten myötä. Toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen Romanian saksalaisten lukumäärä romahti poismuuton ja karkotusten myötä. Aikaisemmin yli puolen miljoonan väestöstä on nykyisin jäljellä noin 36 000.
Väestö
thumb|300px|Romanian saksalaisten asuttamat alueet vuonna 1918
Romanian saksankielinen väestö koostuu seuraavista vähemmistöistä:
Ajanjakson 1918–1940 osalta voidaan Romanian saksalaisvähemmistöihin laskea myös Bessarabian saksalaiset. Vanhan-Romanian Valakian ja Moldovan alueilla asui vain 32 000 saksalaista, joista noin puolet pääkaupungissa Bukarestissa. Vanhan-Romanian saksankielinen väestö, johon lukeutui myös 13 000 Dobrogean saksalaista, kutsuttiin nimellä regatinsaksalaiset.
Romanian saksalaisten kaikki alaryhmät eroavat toisistaan suuresti alkuperältään, alueelliselta historialtaan, sosiaaliselta struktuuriltaan ja uskonnoltaan.
Ensimmäisen maailmansodan seuraukset
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Kaakkois-Euroopan valtiolliset rajat muodostettiin uudestaan. Romaniaan liitettiin Itävallasta entinen kruununmaa Bukovina, Unkarista nykyinen Transilvania ja itäinen Baanaatti, Bulgariasta Dobrogea sekä Venäjästä Moldovan itäiset osat eli Bessarabia. Vuoden 1930 väestönlaskennan mukaan näillä alueilla asui noin 9,25 miljoonaa ihmistä. Saksankielinen väestö oli noin 760 000 ihmistä, suurin ei-romanialainen väestöryhmä unkarilaisten jälkeen.
Väestöryhmät toisen maailmansodan aikana
Osa Romanian saksalaisista siirtyi vuonna 1940 Romanialta Unkarille. Romania joutui luopumaan osista vuonna 1918 saamistaan alueista Unkarille, Bulgarialle ja Neuvostoliitolle.
Dobrogean, Bessarabian ja Bukovinan saksalaiset asutettiin uudestaan Saksaan Romanian, Bulgarian ja Neuvostoliiton hallitusten välisten neuvottolujen tuloksena. Tämän jälkeen Romaniassa asui vielä noin 550 000 saksalaista. Saksalaisryhmistä suurin oli Banaatin saksalaiset, joita oli noin 320 000, ja toiseksi suurin Transilvanian saksalaiset, joihin lukeutui tuolloin arviolta 200 000 saksalaista. Romanian hallitus myönsi Romaniaan jääneille saksalaisille virallisen vähemmistöaseman.
Vuoden 1940 marraskuussa perustettiin NSDAP der deutschen Volksgruppe in Rumänien Romanian saksalaisten kansalliseksi asianajajaksi. Noin 64 000 Romanian saksalaista liittyi Waffen-SS:n vapaaehtoisjoukkoihin, heistä noin 50 000 jälkeen vuoden 1943. Romanian saksalaiset palvelivat muiden muassa 7. SS-vapaaehtoisvuoristodivisioona Prinz Eugenissa ja keskityisleirivartijoina. Romanian saksalaisista joukoista kaatui noin 28 prosenttia, mikä oli keskimääräisesti suuri osuus.
Romanian julistettua sodan Saksalle 23. elokuuta vuonna 1944 monet Pohjois-Transilvanian saksalaiset pakenivat länteen, etenkin Itävaltaan ja Saksaan.
Vuoden 1945 jälkeen
Ensimmäisessä väestönlaskennassa toisen maailmansodan jälkeen vuoden 1948 tammikuun lopussa Romaniassa asui vielä noin 345 000 saksalaista. Rautaesiripun kaaduttua vuonna 1990 yli 100 000 Romanian saksalaista muutti Saksaan, heistä yli 60 000 ensimmäisen vuoden aikana. Nykyisin Romanian saksalaisten lukumääräksi arvioidaan noin 60 000. Poliittisesti heitä edustaa Romanian saksalaisten demokraattinen foorumi (, DFDR) vuonna 1989 perustettu Romanian saksalaisten puolue. DFDR on erityisen suosittu puolue Hermannstadtissa, jossa sitä tukee myös moni etnisesti romanialainen.
DFDR tekee kansallisella tasolla yhteistyötä Romanian kansallisen liberaalipuolueen kanssa. Hermannstadtin pormestari, Transilvanian sakseihin kuuluva Klaus Johannis valittiin kansallisliberaalien ehdokkaana Romanian presidentiksi marraskuussa 2014.
Villanova Tulo
Villanova Tulo on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 095 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 40,45 neliökilometriä. Se sijaitsee 600 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Mona Lisa (täsmennyssivu)
Mona Lisa, Mona-Lisa tai Mona-Liisa voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sujit Kumar
Sujit Kumar (s. 1972) on Suvan kaupungista Fidžiltä kotoisin oleva mies, jota kasvatettiin vuosien ajan kuin hän olisi ollut kana. Pienenä poikana Kumar lukittiin kanahäkkiin ja kun hänen isänsä kuoli, siirtyi kasvatusvastuu isoisälle. Isoisä ei juurikaan käyttänyt aikaansa pojan kasvattamiseen, ja Kumar kasvoikin kanojen seassa. Sittemmin hän pakeni, mutta paikallisen sairaalan henkilökunta ei tiennyt, mitä hänelle pitäisi tehdä, joten hän eli 22 vuoden ajan pääasiassa sänkyynsä kiinni sidottuna. Vuonna 2004, kun Kumar oli 32 vuoden ikäinen, uusiseelantilainen Elizabeth Clayton löysi hänet. Pian kävi ilmi, että Kumar luuli olevansa kana: hän liikkui kanan lailla, päästeli kanoille ominaisia ääniä ja poimi maasta ruokaa kanan tavoin. Sittemmin Clayton ryhtyi huolehtimaan Kumarista, ja tämä oppi kävelemään ja puhumaan ihmisen tavoin.
Aldershot
Aldershot on noin asukkaan kaupunki Hampshiren kreivikunnassa Englannissa, 55 kilometriä Lontoosta lounaaseen. Kaupunki kuuluu Rushmoorin kaupunkipiiriin (borough) mutta ei muodosta omaa kuntaansa (unparished area).
Historiallisesti Aldershot on ollut merkittävä sotilaskaupunki ja sitä kutsutaankin lempinimellä ”Home of the British Army”. Sen laitamilla on sotahistoriallinen museo.
Aiheesta muualla
pienoiskuva|vasen|”Welcome to Aldershot – Home of the British Army”
Kirjasalon tasavalta
60.43972°N, 30.09778°W
Kirjasalon tasavalta oli lokakuun vallankumouksen jälkeen inkeriläisten kansannousussa Suomen tuella inkeriläisten joukkojen hallitsema alue Venäjän puolella Suomen rajan tuntumassa Karjalankannaksella vuosina 1919–1920. Inkeriläisten ja suomalaisten aktivistien tarkoituksena oli joko saavuttaa alueelle autonomia, tai liittää se osaksi Suomea. Kirjasalo sijaitsi Pohjois-Inkeriin lukeutuvassa Lempaalassa. Se muodosti niin sanotun Kirjasalon kulmauksen, joka näkyi lovena Suomen vanhassa itärajassa Raudun ja Kivennavan välissä. Tarton rauhassa Suomi luovutti alueen Neuvosto-Venäjälle ja inkeriläiset joukot poistuivat Kirjasalosta Suomen puolelle 5. joulukuuta 1920.
Asutus ja tasavallan toiminta
Kirjasalolla oli oma suojeluskunta ja sanomalehti Kirjasalon Sanomat, jota julkaisi Pohjois-Inkerin Hoitokunta. Muutaman kuukauden ajan Kirjasalossa toimi myös kunnanvaltuusto. Pohjois-Inkerin Hoitokunta julkaisi myös Pohjois-Inkerin postimerkkejä. Postimerkeillä kerättiin varoja Inkerin vapaustaistelun tukemiseksi. Aluetta puolusti Pohjois-Inkerin rykmentti, joka muuttui myöhemmin erikoispataljoonaksi. Kirjasalon itsehallintokauden loppuaikoina Suomi maksoi joukkojen ylläpidosta ja niitä käytettiin rajavartiostona.
Kapteeni E. J. Haapakosken suunnittelema Inkerin lippu vihittiin käyttöön Kirjasalossa 8. syyskuuta 1919. Haapakoski suunnitteli myös Inkerin vaakunan vanhemman vaakunan pohjalta. Pohjois-Inkerillä oli myös oma kunniamerkki, Inkerin Valkoisen Muurin risti.
Historia
Jännitteet Pohjois-Inkerissä olivat kasvaneet bolševikkien vallankumouksen ja Aunuksen retken myötä. Alue oli bolševikeille tärkeä Pietarin puolustamisen kannalta ja alueelle odotettiin suomalaisten hyökkäystä. Pohjois-Inkerissä oli syttynyt yhteenottoja, joiden aikana bolševikit oli karkotettu Kirjasalon sopukasta. Samaan aikaan inkeriläisiä pakolaisia oli siirtynyt Suomen puolelle. Heinäkuussa 1919 pakolaiset perustivat Suomen puolella Pohjois-Inkerin väliaikaisen toimikunnan, jonka tavoitteena oli luoda autonominen Inkeri, tai jopa liittovaltio Suomen, Viron ja Karjalan kanssa. Suomi tarjosi pakolaisille aseistusta ja suomalaiset aktivistit antoivat joukoille koulutusta. Yrjö Elfvengrenistä tuli inkeriläisten komentaja. 26. heinäkuuta 1919 Elfvengren antoi joukoilleen hyökkäyskäskyn, jonka yhtenä tarkoituksena oli provosoida sota Suomen ja Neuvosto-Venäjän välille. Hyökkäys tyrehtyi 10–15 kilometrin päähän Suomen rajasta sen jälkeen kun Suomi sulki rajansa Inkeriin ja kielsi niiden avustamisen, koska hyökkäys oli toteutettu vastoin maan virallista lupaa. Elfvengren joutui vetäytymään joukkoineen puolustusasemiin Kirjasalon tuntumaan elokuussa. Suomessa syttyneen arvostelun takia Elfvengren erotettiin tehtävästään. Toimikunta muutettiin Pohjois-Inkerin hoitokunnaksi, jonka puheenjohtajana toimi Juho Kokko. Vapaajoukkojen johtoon nousi Elja Rihtniemi.
pienois|oikea|Inkerin lipun tervehtiminen Kirjasalon jäähyväisparaatissa 5. joulukuuta 1920. Kirjasalossa pidettiin 5. joulukuuta 1920 surujuhla, jossa laskettiin Inkerin lippu. Erik Heinrichs piti puheen, jonka jälkeen laulettiin ”Nouse, Inkeri” ja ”Porilaisten marssi”. Lopuksi Sihvo antoi määräyksen Suomen puolelle siirtymisestä. Erikoispataljoona ylitti Suomen rajan kello 10.33.
Anu Vehviläinen
Anu Helena Vehviläinen (s. 9. syyskuuta 1963 Leppävirta) on suomalainen keskustalainen poliitikko ja entinen kansanedustaja. Vehviläinen on toiminut Sipilän hallituksen kunta- ja uudistusministerinä toukokuusta 2015 kesäkuuhun 2019, liikenneministerinä 29.5.2019–6.6.2019 sekä eduskunnan puhemiehenä 2020–2022.
Vehviläinen on ollut kansanedustaja Pohjois-Karjalan vaalipiiristä vuosina 1995–2003 ja uudelleen vuosina 2007–2023. Hän oli liikenneministeri Matti Vanhasen II hallituksessa 2007–2010 ja Kiviniemen hallituksessa 2010–2011.
Vehviläisen elämäkerta Rouva puhemies – Anu Vehviläisen elämä ja ura, kirjoittajana Anna-Liisa Hämäläinen, ilmestyi 2022.
Koulutus
Vehviläinen valmistui ylioppilaaksi Savonlinnan Taidelukiosta vuonna 1982 ja kulttuurisihteeriksi Alkio-opistosta vuonna 1984. Vuonna 1994 hän valmistui filosofian maisteriksi Joensuun yliopistosta. Vehviläinen on valmistellut myös väitöskirjaa, jonka aiheena ovat suurten ikäluokkien edustajat kuntatyössä ja heidän eläköitymisensä. Opiskeluaikoinaan Vehviläinen oli Joensuussa aktiivisesti mukana katuteatteritoiminnassa.
Poliittinen toiminta
Vehviläinen toimi Keskustan Opiskelijaliiton varapuheenjohtajana vuonna 1988 ja puheenjohtajana vuonna 1989. Nuoren Keskustan Liiton puheenjohtajana hän toimi 1989–1991. Vuosina 1991–1993 Vehviläinen työskenteli ulkoministerin avustajana. Vuonna 1993 hän oli Paavo Väyrysen presidentinvaalikampanjan tiedottaja. Vehviläinen oli Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1993–2012. Vuosina 2005–2007 hän oli kaupunginhallituksen toinen varapuheenjohtaja.
Vuoden 1995 eduskuntavaaleissa Vehviläinen valittiin ensimmäisen kerran kansanedustajaksi. Hän toimi keskustan eduskuntaryhmän ensimmäisenä varapuheenjohtajana vuosina 1995–1999 ja 2002–2003 sekä kuukauden ajan vuonna 2007. Vehviläinen palasi eduskuntaan vuoden 2007 vaaleissa. Hänet valittiin jatkamaan kansanedustajana vuoden 2011, 2015 ja 2019 vaaleissa.
Yksityiselämä
Vuonna 2021 Vehviläinen erosi evankelis-luterilaisesta kirkosta ja liittyi Suomen ortodoksisen kirkon jäseneksi.
Olipa kerran Amerikka
Olipa kerran Amerikka (Il était une fois… les Amériques) on Albert Barillen Olipa kerran… -piirrosanimaatiosarjan neljäs osa, joka sisältää 26 jaksoa. Sarja valmistui vuonna 1991.
Moscháto-Távros
Moscháto-Távros ( eli Δήμος Μοσχάτου-Ταύρου, Dímos Moschátou-Távrou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Etelä-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 5,24 neliökilometriä ja väkiluku 40 413 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Moscháto.
Moscháto-Távros sijaitsee noin viisi kilometriä Ateenan keskustasta lounaaseen. Kunta syntyi, kun Moscháto ja Távros yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Villanovaforru
Villanovaforru on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 672 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 10,93 neliökilometriä. Se sijaitsee 324 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Moscháto-Távros
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Moscháto-Távroksen kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kaupungit ovat:
Svea (tuotemerkki)
Svea on Svea Brudar AB -yhtiön vaatemerkki. Per Holknekt, Ricky Sandström ja Andreas Engelkes perustivat tuotemerkin. Aluksi liikeideana oli maahantuoda rullalautoja ja tarvikkeita. Vuonna 1999 Svean uusi suunnittelija Kiki Wallmansson ohjasi yhtiön muotialalle. Sittemmin Kiki Wallmansson valittiin toimitusjohtajaksi ja hän vastaa yhtiön brändäämisestä. Vuoden 2010 lopussa Svea työllisti 11 henkilöä. Svealla oli aiemmin liikkeitä Tukholmassa ja Kööpenhaminassa, mutta nyttemmin heidän kauppansa sijaitsevat pienemmissä Etelä-Ruotsin kaupungeissa. Svean pipoja käytetään paljon Suomessa.
Svean pipot ovat olleet muotia vuosina 2009-2011.
Juri Šatalov
Juri Grigorjevitš Šatalov (, 13. kesäkuuta 1945 Omsk, Neuvostoliitto – 20. maaliskuuta 2018 ) oli venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti seuroja Krylja Sovetov ja TsSKa Moskova. Hän pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa Summit Series -turnauksessa vuonna 1972.
Haavanpunikkitatti
Haavanpunikkitatti (Leccinum aurantiacum, syn. Leccinum rufum) on hyvä ruokasieni, ja se kuuluu kauppasieniin. Sen lakki on 5–25 cm leveä ja kupera. Väriltään haavanpunikkitatti on oranssin punaruskea. Sen malto on valkoista, leikkauspinnoissa väri vaihtelee harmaan liilan ja mustan välillä. Suomessa haavanpunikkitatti kasvaa haavan seuralaisena yleisenä koko maassa Lappia myöten. Haavanpunikkitatin kanssa samannäköisiä lajeja ovat esimerkiksi koivunpunikkitatti, lehmäntatti, lehtopunikkitatti ja männynpunikkitatti.
Yläsäiniö
thumb|300px|Säiniön rautatieasema ennen talvisotaa. Yläsäiniö (nyk. ) (myös Säiniö, ja v:sta 1948 ) on Leningradin alueen Viipurin piirin Kähärin (Gontšarovo) maalaiskuntaan kuuluva maaseututaajama Karjalankannaksella.
Venäjän keisarikunta
Vuosina 1761–1813 Yläsäiniöllä toimi rautaruukki.
Yläsäiniö itsenäisessä Suomessa
Yläsäiniö oli asukasluvultaan Viipurin maalaiskunnan suurin kylä. Vuonna 1937 kylässä oli 1 932 asukasta. Asutus sijoittui kylän läpi kulkevan Viipurin–Pietarin radan ja Säiniönjoen varteen. Rautatien lisäksi kylän läpi kulki Valtatie 15 Viipurista Rajajoelle sekä Kantatie 63 Viipurista Kivennavalle. Kylän suurin taajama oli Viipurin kaupungin rajan tuntumassa sijainnut Säiniön asema (v:sta 1948 ). Toinen taajama oli Näykkijärven pohjoispuolella, Kuolemajärven kunnan rajan tuntumassa sijainnut Honkaniemi, joka sekin oli rautatieaseman ympärille kehittynyt. Säiniön ja Honkaniemen asemien välillä oli lisäksi Rauhala ja Rauhala itäinen -nimiset rautatieliikennepaikat sekä Luurinmäen asutusalue.
Vuonna 1920 Yläsäiniöstä esitettiin muodostettavaksi Säiniö -niminen seurakunta yhdessä Hämäläisen, Suurperon ja Aution kylien kanssa, mutta se hylättiin.
Elinkeinot
Yläsäiniöllä oli perinteisen maatalousväestön lisäksi suuri taajamaväestö. Monet yläsäiniöläiset työskentelivätkin maatalouden sijasta oman kylän taajamien tuotantolaitoksissa tai kävivät Viipurin kaupungissa töissä. Säiniön taajamassa toimivat Säiniön tiilitehdas ja Säiniön Puunjalostus Oy:n puusepäntehdas, joissa kummassakin oli noin 25 työntekijää. Lisäksi kylässä toimi Ylä-Säiniön Sähkö Oy:n sähkölaitos, Honkaniemen Saha Oy, Viipurin Kauppa Oy:n omistama Säiniön sähkömylly ja J.V. Lappalaisen mylly Säiniöllä. Vuonna 1937 Yläsäiniöllä oli 545 ha peltoa, 2 ha niittyä ja 1 154 ha metsää.
Säiniöllä toimi osuuskassa, apteekki, useita yksityiskauppoja, Viipurin Osuusliike r.l:n myymälä, piirikirjasto, koulukirjasto, seurakuntakeskus ja Luurinmäen rukoushuone.
Kansakoulut
Yläsäiniöllä oli kaksi kansakoulua. Säiniön kansakoulu sijaitsi Säiniön taajamassa ja sen koulupiiri käsitti Yläsäiniön länsiosan lisäksi suurimman osan Hämäläisen kylää ja joitakin tiloja Suurperon kylästä. Se oli Viipurin maalaiskunnan suurin koulu. Säiniön asukasluku kasvoi nopeasti Viipurin kaupungin läheisyyden vuoksi ja niinpä vuonna 1903 rakennettu koulu kävi ahtaaksi. Vuonna 1924 ostettiin kahden läheisen tilan päärakennukset koulukäyttöön ja lisäksi rakennettiin lisärakennus, johon tuli liikuntasali, käsityöluokka ja vahtimestarin asunto. Vuonna 1939 Säiniön koulussa oli 9 opettajaa ja 325 oppilasta. Säiniön koulun kaikki neljä rakennusta tuhoutuivat talvisodassa. Vuonna 1942 rakennettiin Säiniölle väliaikainen koulurakennus. Syksyllä 1943, jolloin osa väestöstä oli palannut Yläsäiniölle, oli koulussa 180 oppilasta.
Yläsäiniön itäosa kuului Honkaniemen kansakoulupiiriin, jonka koulu sijaitsi Honkaniemessä. Honkaniemen koulu oli aloittanut toimintansa 1922. Vuonna 1939 Honkaniemen koulussa oli 3 opettajaa ja 81 oppilasta. Honkaniemeen valmistui jatkosodan aikana uusi koulu.
Yhdistystoiminta
Yläsäiniöllä toimi useita eri alojen yhdistyksiä: Säiniön nuorisoseura Kataja, Säininön suojeluskunta, jolle valmistui talo vuonna 1937, Säiniön metsästysyhdistys ja Säiniön marttayhdistys perustettiin vuonna 1938. Urheiluseuroja oli kolme: Säininö Jäntevät (per. 1921), Honkaniemen Niemenpojat ja Säiniön ns. Katajan Urheilijat (per. 1927). Lisäksi yksi Viipurin pitäjän maamiesseuran maamiesseurapiireistä toimi Säiniöllä. Säiniön seurakuntapiiri perustettiin 1931 ja sillä oli oma toimitalo, jonka se 1935 myi Viipurin maaseurakunnalle kappalaisen pappilaksi. Seurakuntapiiri hankki tämän jälkeen läheltä uuden toimitalon, Luurinmäen rukoushuoneen. Säiniöllä toimi myös kuoro ja pyhäkoulu.
Colin Friels
Colin Friels (s. 25. syyskuuta 1952) on Skotlannissa syntynyt, mutta Australiassa uransa luonut näyttelijä.
Yläsäiniö
Sota-aika
Talvisodan aikana Yläsäiniön väestö evakuoitiin Keski-Suomeen. Sodan loppuvaiheessa taistelut ulottuivat Yläsäiniölle asti. Moskovan rauhassa Yläsäiniö muun Viipurin maalaiskunnan kanssa luovutettiin Neuvostoliitolle. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin 1941 ja väestö pääsi palaamaan koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä 1944.
Colin Friels
Friels muutti perheineen Australiaan vuonna 1963 ja valmistui National Institute of Dramatic Artista vuonna 1976. Yksi hänen suurimmista menestyksistään oli päärooli elokuvassa Malcolm vuonna 1986.
Friels esitti vuosina 1996–1999 tarkastaja Jeff Hawkeria suositussa australialaisessa televisiosarjassa Sydneyn satamapoliisit. Hänelle on myönnetty vuosina 1986 ja 1995 Australian huomattavin elokuva-alan palkinto, AFI Award.
Friels on ollut vuodesta 1984 lähtien naimisissa näyttelijä Judy Davisin kanssa, ja hänellä on kaksi lasta, Jack ja Charlotte. Hän on yksi hyvin harvoista potilaista, jotka ovat toipuneet haimasyövästä pitkällä tähtäimellä; tauti todettiin hänellä loppuvuodesta 1997.
Kaljunaamabulbuli
Kaljunaamabulbuli (Pycnonotus hualon) on Kaakkois-Aasiasta kotoisin oleva bulbuleiden heimoon kuuluva varpuslintu. Se kuvattiin tieteelle uutena lajia vuonna 2009, kun se löytyi Laosista.
Linnulla on puna- ja sinisävyinen lähes kalju pää. Vastaavaa ei ole tavattu muilla aasialaisilla varpuslinnuilla. Lintu on noin rastaan kokoinen ja väriltään se on päätä lukuun ottamatta oliivinvihreä. Se elää huonosti tunnetulla, harvapuustoisella karstimaaseudulla. Luultavasti tästä syystä laji löydettiin vasta 2009, vaikka se on ulkonäöltään, elintavoiltaan sekä ääneltään silmiinpistävä. Kyseiseltä alueelta on löydetty muitakin uusia eliölajeja.
Sami Sulkko
Sami Sulkko (s. 1977) on suomalainen kuntajohtaja. Viimeksi hän on toiminut Riihimäen kaupunginjohtajana vuosina 2016–2020. . Koulutukseltaan hän on yhteiskuntatieteiden maisteri. Ennen siirtymistään Riihimäen kaupunginjohtajaksi hän toimi Forssan kaupunginjohtajana vuosina 2013−2016, Punkaharjun kunnanjohtajana vuosina 2010–2013 sekä Sulkavan kunnanjohtajana vuosina 2006–2010. Tultuaan nimitetyksi Sulkavan kunnanjohtajaksi vuonna 2006 hänestä tuli Suomen nuorin kunnanjohtaja ja vielä 2008 hän oli 30-vuotiaana Suomen toiseksi nuorin kunnanjohtaja. Sulkko on kotoisin Seinäjoelta, jossa hän on toiminut muun muassa kaupunginvaltuutettuna.
Elizabeth Hardwick
Elizabeth Hardwick (27. heinäkuuta 1916 Lexington, Yhdysvallat – 2. joulukuuta 2007) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja kirjallisuuskriitikko.
Hardwick valmistui Kentuckyn yliopistosta vuonna 1939. Hän sai Guggenheim-stipendin vuonna 1947. Hardwick oli Yhdysvaltain Taiteiden ja kirjallisuuden akatemian jäsen vuodesta 1977, ja hänet palkittiin Akatemian kultamitalilla vuonna 1993.
Hardwick oli vuosina 1949–1972 naimisissa runoilija Robert Lowellin kanssa.
Ray Cunningham
Ura
Cunningham on pelannut suuren osan urastaan Yhdysvaltain alasarjoissa. Vuonna 2007 hän voitti CBA:n donkkikisan. Finaalissa toiseksi jäi myöhemmin NBA:ssa pelannut Jamario Moon. Kaudeksi 2008–2009 Cunningham siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan Yhdysvaltojen ulkopuolelle. Tällöin hän siirtyi Forssan Koripoikiin. Kauden jälkeen Cunningham jatkoi uraansa Suomessa Korihaiden joukkueessa. Korihaissa pelatessaan hänen kätensä murtui, jonka takia hänen sopimuksensa purettiin seuran kanssa joulukuussa 2009.
Lemojärvi (Kangasala)
Lemojärvi on Pirkanmaalla Kangasalan Vehkajärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 14,3 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee alavalla maalla Pajulanjärven Viljunjärven ja Vehkajärven kirkonkylän Kirkkoharjun välissä. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä ja sen rannat ovat enimmäkseen metsämaata, joka on paikoin soistunutta, ja peltomaata. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen asutus haja-asutusta. Järvellä on yksi kiinteä tila ja kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Vehkajärveltä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pajulanjärven valuma-alueeseen (35.762) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 106,7 metriä mpy. Siihen on johdettu soiden ja peltopalstojen kuivatusojia. Järven laskuoja, joka on koneellisesti suoraksi kaivettu, lähtee järven lounaisrannasta. Se laskee Viljunjärven kaakkoispäähän.
Shugo Chara!
Tarina
Sarja kertoo nuoresta tytöstä nimeltä Amu Hinamori. Hänet tunnetaan koulussa "coolina" koviksena, mutta oikeasti hän on hyvin herkkä ja vain huono ilmaisemaan tunteitaan. Amu tahtoisi olla joku muu ja tämän seurauksena hän rukoilee voimaa olla oma itsensä. Seuraavana aamuna Amu löytää huoneestaan kolme munaa. Pinkin (josta kuoriutuu Ran, atleettinen ja mutkaton), sinisen (josta kuoriutuu Miki, taiteellinen ja rauhallinen) ja vihreän (josta kuoriutuu Suu, hyvä ruoanlaitossa). Hän ottaa ne mukaansa kouluun. Koulussa hän tapaa Seiyo -Akatemian koulun Vartijat, jotka panevat merkille Amun SC-munat ja kutsuvat Amun teekutsuille. Heiltä Amu saa tietää, että hänen kolme munaansa ovat Shugo Charoja (suojelushahmoja). Yksitellen Amun kolme munaa kuoriutuvat, ja Amu saa uusia voimia. Kaikilla vartijoilla on oma Shugo Chara. Shugo Charojensa myötä Amua pyydetään liittymään vartijoihin. Ensin hän kieltäytyy, mutta lopulta hänen on pakko suostua. Näin Amusta tulee Jokeri. Amu taistelee yhdessä Vartijoiden kanssa pahaa EASTER-yhtiötä vastaan.
Hahmot
Hinamori Amu (日奈森あむ) on koulussa kaikkien mielestä "cool." Tämä johtuu siitä ettei Amu uskalla ilmaista tunteitaan ja piiloutuu ulkoisen minänsä taakse. Sisimmässään Amu on helposti pelästyvä, tunteellinen ja ystävällinen. Muut uskovat että Amu on liian "cool" tavallisiin asioihin, eikä täten Amulla aluksi ole ystäviä. Vartijoihin Jokerina liittymisen ja Shugo Charojen ilmestymisen jälkeen asia muuttuu ja Amun oikea luonne alkaa paljastua. Amu on melko äkkipikainen. Amu pitää Tadasesta, mikä selviää jo ihan sarjan alussa. Kun hän tekee hahmomuutoksen Ranin kanssa hänestä tulee Amulet Heart, Mikin kanssa hänestä tulee Amulet Spade ja Suun kanssa Amulet Clover. Amu saa myöhemmin myös neljännen suojelijahahmon nimeltään Dia ja yhdessä he ovat Amulet Diamond.
Amu on ihastunut Tadaseen, mutta hän kuitenkin pitää myös Ikutosta, vaikka Tadase ja Ikuto ovat kuin päivä ja yö.
Ran (ラン) on Amun ensimmäinen Shugo Chara, joka auttaa Amua olemaan enemmän rehellinen ja avoimempi itselleen. Ran on tyttömäinen, mutta urheilullinen suojelushahmo lähes kokonaan pinkissä cheerleading asussaan. Ran on aina iloinen, rohkaiseva ja kannustava. Ran on melko äänekäs ja puhelias.
Miki (ミキ) on Amun Shugo Chara joka kuoriutui toisena. Miki on rento, viileä ja taiteellinen suojelushahmo. Miki on Ranin vastakohta, hän on hiljainen ja sinisessä asussaan poikamaisempi. Miki pitää "viileistä" ja "kapinallisista" pojista, kuten esim. Tadasen Shugo Charasta Kisekistä ja Ikuton Yorusta.
Su (スゥ) on Amun kolmas Shugo Chara, joka on taitava tekemään ruokia, leipomaan, siivoamaan ja korjaamaan asioita. Su on aina positiivinen, herttainen, ystävällinen ja iloinen. Joskus tosin myös hieman kömpelö. Su pitää vihreästä ja niinpä hänen asunsa on myös enimmäkseen vihreä.
Dia (Ruutu suomennoksessa) On neljänneksi syntynyt Shugo Chara (hyvä esiintymään ja laulamaan). Ensin se muuttui X-Charaksi, kun Amu ei enää uskonut itseensä. Dia joutui Utau Hoshinan käsiin ja Amu sai tilalle Erun, joka on Utaun Shugo Chara.
Lopuksi asiat kuitenkin selviää ja Dia palaa normaaliksi itsekseen, Dia ja Eru palaavat omistajilleen ja Utau puhdistaa kaikki X-Charat Erun avulla. Dia on luonteeltaan ystävällinen, mutta melko hiljainen. Dia on munansa sisällä eikä Amun vierellä, kuten muut.
Hotori Tadase (辺里唯世) on hieman tyttömäinen poika jota monet pitävät koulussa prinssinä tämän kauneuden ja ystävyyden takia. Mutta häntä ei kannata sanoa prinssiksi. Tadasen Shugo Chara Kiseki yrittää aina johtaa muita suojelijahahmoja ja olla kuningas, mutta usein epäonnistuu siinä koska muut keskittyvät enemmän leikkimään. Kiseki on luonteeltaan täysin erilainen kuin Tadase, määräilevä ja diktaattorimainen. Kisekin ja Tadasen hahmomuutos on Platinum Royale.
Kiseki on määräilevä ja itsekäs Tadasen shugo chara. Kiseki syntyi kun Tadase halusi kovasti olla vahvempi. Kiseki yrittää aina johtaa muita suojelijahahmoja ja olla kuningas, mutta usein epäonnistuu siinä, koska muut eivät ota tätä välttämättä aina niin tosissaan.
Souma Kuukai (相馬空海) on optimistinen ja energinen poika Jätkän istuimelta, kunnes valmistuu ja lähtee yläasteelle. Hän oli ala-asteen jalkapallojoukkueen kapteeni, mutta harrasti myös monia muita urheilulajeja. Kuukai oli toinen, joka onnistui tekemään Character Transformation. Daichi on hänen Shugo Charansa, ja syntyi siten, kun Kuukai ei osannut valita urheilulajia itselleen. Yläasteelle tultuaan hän on vartijoille kuin isoveli, jolta he saavat tukea ja joka silloin tällöin auttaa heitä. Kuukailla on 4 veljeä.
Fujisaki Nadeshiko (藤咲なでしこ) Nadeshiko on Nagihikon "tyttö mode" ja hän oli Amun tullessa kouluun Kuningattaren istuimella. Nadeshiko on hyvin ystävällinen ja tyttömäinen, ja juuri hän sai Amun suostuteltua vartijoihin. Kukain lähdettyä yläasteelle hän meni Eurooppaan opiskelemaan tanssia, ja myöhemmin tilalle tuli Nagihigo - jätkän istuimelle (joka on oikeasti Nadeshiko). Hänet nähtiin Nadeshikona seuraavan kerran Shugo Chara! Party- kaudella. Nadeshikon Chara Change on täysin erilainen verrattuna tämän yleiseen persoonaan joka on herttainen. Chara Changessa Nadeshikosta tulee pelottava, hurja ja raaka.
Temari (てまり) Temari on hyvin samanlainen kuin Nadeshiko, ja hän syntyi Nadeshikon intohimosta japanilaiseen tanssiin. Kun Nadeshiko lähti Eurooppaan ja ymmärsi kuinka pieni osa hänen tanssityylinsä oli verrattuna muihin tanssityyleihin, Temari meni takaisin Shugo munaansa. Hän kuoriutui Shugo Chara! Dokissa ja on siitä lähtien ollut hänen mukanaan kun Amu tai Yaya ei ole ollut lähettyvillä.
Fujisaki Nagihiko 'Nagi' (藤咲なぎひこ) Urheilullinen, upea ja mietteliäs poika Jätkän istuimelta. Hän esitti Nadeshikoa, koska se oli Fujisakin suvussa perinne: suvun poikien piti elää kuin tytöt pystyäkseen tanssimaan paremmin. Kairin lähdettyä Nagihiko kertoo itsestään Kuukaille ja hänet suostutellaan Jätkäksi. Hän yrittää pitää salaisuutensa Amulta, mutta miettii kuinka voisi kertoa siitä hänelle. Asioita vaikeuttaa Rima, joka tietää että Nadeshikoa ei ole olemassakaan. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että Nagihiko on ihastunut Rimaan, mikä saa vahvistusta Shugo Chara! Encoressa.
Rhythm (リズム, Rizumu) Kun Temari meni takaisin munaansa, Rhythmin muna syntyi. Hän oli pitkän aikaa munassaan, animessa Rhythm kuoriutui kun Nagihiko löysi oman rytminsä, kun taas mangassa hän kuoriutui kun Nagihiko ja Rima taistelivat X-munia vastaan. Rhythm on flirttaileva ja urheilullinen suojelushahmo, ja kuvastaa Nagihikon poika-puolta.
Yuiki Yaya Yaya on söpö tyttö, joka on vuoden nuorempi kuin Amu. Yayan suojelushahmo on Pepe. Yaya on pirteä ja hauska ja pitää kaikista. Yayalla on pikkuveli, josta Yaya onkin mustasukkainen. Yayan luonne on lapsellinen ja hän haluaa, että hänestä huolehditaan. Hän on vartijoiden ässä ja kun Yaya tekee hahmon muutoksen Pepen kanssa, hänestä tulee Dear Baby.
Mashiro Rima (真城りま) Rima on kaunis, pienikokoinen, mutta oikukas tyttö Kuningattaren istuimelta ja on Nadeshikon seuraaja. Hänellä oli paljon fanipoikia, mutta kun paljastui että hän oli ulkokuorensa vastaisesti hulluna komediaan, kaikki yllättyivät ja oudoksuivat tätä. Amusta ja Rimasta tulee hyviä ystäviä ja jonkin ajan kuluttua Amu sai tietää ensimmäisenä Riman ongelmista. Rima melkein kidnapattiin ja sen takia asiat muuttuivat. Riman vanhemmat riitelevät jatkuvasti ja ovat vihaisia ja ärtyneitä sekä ylisuojelevaisia Rimaa kohtaan. Rima on hyvin tarkka, kun on kyse komediasta ja inhoaa huonoja vitsejä.
KusuKusu on Riman Shugo Chara joka nauraa kaikelle ja rakastaa komediaa, kuten Rima. KusuKusu ei ole lähes koskaan vakavissaan, vaan hihittelee jatkuvasti.
Hoshina/Tsukiyomi Utau (ほしな歌唄) Laulaja, uusi idoli ja Ikuton sisko. Easter käyttää häntä ja hänen lauluaan hyväkseen saadakseen Embryon. Utau haluaa Embryon, jotta voisi toteuttaa Ikuton toiveen ja saada tämän itselleen. Hän on hyvin kateellinen Amulle, josta Ikuto tuntuu pitävän eniten. Utaun ja vartijoiden välisessä lopputaistelussa hän kääntyy hyvien puolelle. Hän ja hänen managerinsa Yukari eroavat Easterista ja aloittavat oman uransa. Utau päätyy Shugo Chara! Encoressa yhteen Kuukain kanssa. Utaun ääninäyttelijä animessa on Mizuki Nana, joka laulaa myös hänen laulunsa.
Il/Iru (イル) Iru on Utaun ensimmäiseksi nähty suojelushahmo. Hän on ilkeä ja pitää Erun kiusaamisesta. Irun kiusaamisen takia Eru karkaa pois, mutta myöhemmin Irulle tulee ystäväänsä ikävä. Lopputaistelussa Utauta vastaan Iru lyöttäytyy yhteen Erun kanssa pelastaakseen Utaun Easterilta. Iru pystyy muuttumaan Utaun lisäksi myös Amun kanssa, (kuin myös Eru). Myöhemmin Iru ja Eru ovat jälleen taas yhdessä.
Eru/El(エル) Eru on Utaun toinen Shugo Chara ja Irun vastakohta. Hän syntyi Utaun intohimosta tehdä muut onnelliseksi laulullaan. Eru osaa olla tahtomattaan hyvin ärsyttävä ja kutsuu itseään "Rakkauden enkeliksi". Hänen päänsä yläpuolella oleva kehä on hänen mukaansa Rakkausnavigaattori. Kun Iru kiusaa Erua, hän lähtee matkoihinsa ja tapaa Amun ja tämän Shugo Charat. Utaun lisäksi Amu pystyy tekemään Character Transformation Erun kanssa. Lopputaistelussa Utauta vastaan Eru pääsee takaisin Utaun joukkoihin.
Tsukiyumi Ikuto (月詠イクト) Ikuto työskentelee Easterille ja on Easterin toimitusjohtaja on tämän isäpuoli, (Ikuton äiti meni tämän kanssa naimisiin.) Amu kutsuu Ikutoa kissankorvacosplaypervoksi. Utau on rakastunut Ikutoon, vaikka onkin tämän sisko. Ikuto välittää Utausta kuitenkin vain siskona, eikä Utau saa rakkauteensa vastakaikua. Ikuto etsii kiihkeästi Embryota, joka voi toteuttaa minkä tahansa toiveen. Amu ja Ikuto tapasivat Ikuton yrittäessä varastaa Amun Shugo-munia. Amu sai ne kuitenkin takaisin ja samalla sai käsiinsä lukon joka muodostaa parin Ikuton avaimen kanssa. Ikuto ja Amu olivat aluksi vihollisia, kuten Ikuto tapasi sanoa. Ikuto kuitenkin auttoi Amua ja pelasti tämän monesti. Ikuto pitää Amusta.
Yoru on Ikuton Shugo Chara, "kulkukissa." Yoru tykkää härnätä muita ja johtaa kulkukissajoukkoa joka suorittaa Yorun tehtäviä. Kairi Sanjo oli aluksi easterin puolella, mutta ei halunnut jatkaa. Kairi on erittäin fiksu ja täsmällinen poika, hän on Yukarin veli.
Yukari Sanjoo on Utaun manageri ja Kairin isosisko.Yukari työskenteli myös Easterille, mutta lopetti. Hän on myöhemmin suhteessa Amun opettajan Yuu Nikaidoon kanssa.
Lulu de Morcef Yamamoto Easterin työntekijä Utaun jälkeen. Hänen Shugo Charansa on Nana, ja se syntyi Lulun halusta olla yhtä täydellinen kuin timantti. Lulu ja Nana esiintyvät vain Animessa, jossa he tekevät yhdessä x-munia, tarkoituksenaan houkutella Embryo esiin ja napata se. Lulun unelma on tehdä hänen äidilleen paras mahdollinen näyttelijänpaikka ja siten tehdä tämä onnelliseksi.
Nana on Lulun Shugo Chara, joka rakastaa banaanisuklaata. Oli Lulun kanssa lähes kaikki jaksot joissa esiintyi Easterin puolella. Kun Nana tekee Chara Changen Lulun kanssa, Lulu pystyy tekemään eksyneiden lasten sydämen munista ?-munia, jolloin ne "syövät" omistajansa valtavaan ?-munaan, ja lopulta suunnaton muna aukeaa, ja omistaja on tehnyt ?-muodonmuutoksen, jonka loppuosassa on aina "dream". Esimerkki jaksosta 54: Flower Dream, unelma tulla kukkien kasvattajaksi.