cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Outi Popp
2000-luvulla Popp on tehnyt ohjelmia YleQ:ssa, Ylen Aikaisessa ja Yle Puheessa. Popp on kirjoittanut televisiosarjoja (muun muassa Akkulaturit, Laura Wou, Muisti palaa pohjaan, Poppia kyydissä, Levengood Suomesta) ja juontanut tv-sarjoja Tuubi, Takaikkuna ja Strada. Vuonna 2002 Outi Popp julkaisi suomalaista poppia käsittelevän kirjan Poppologia (WSOY, ISBN 951-0-26479-2). Outi Popp kirjoitti vuosina 2000–2009 Seura-lehteen Outsan kolumneja ja hän on kirjoittanut mm. Helsingin Sanomiin, Ilta-Sanomiin, Iltalehteen ja Apu-lehteen. Popp on kirjoittanut myös kuunnelmia, satuja ja näytelmiä. Kesällä 2012 Teatteri Eurooppa Neljä esitti Outi Poppin kirjoittamaa huvinäytelmää Haavelaiva.
Vuonna 2005 Outi Popp valittiin Suomen Radioiden Liiton kuuluisuuksien galleriaan eli Radio Hall of Fameen. Hän kirjoitti Kansan Uutisiin blogia vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentinvaaleista. Hän on Oikeus elää -verkoston aktiivi.
GP2 Unkarin Grand Prix 2014
GP2 Unkarin Grand Prix 2014 oli GP2-kauden 2014 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 26.–27. heinäkuuta Hungaroringin moottoriradalla Unkarissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Unkarin GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Campos Racing -tallin kuljettaja Arthur Pic. Sunnuntain kilpailun voitti ART Grand Prix -tallin Stoffel Vandoorne.
From Yesterday
From Yesterday on 30 Seconds to Mars -yhtyeen vuonna 2006 julkaistu single, josta on tehty myös musiikkivideo. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen solisti Jared Leto. Hän on lisäksi ohjannut kappaleen musiikkivideon, joka on ainoa yhdysvaltalainen Kiinan kielletyssä kaupungissa kuvattu video.
Ernie
Ernie (The Ernie Game) on Don Owenin käsikirjoittama ja ohjaama kanadalainen draamaelokuva vuodelta 1967. Nimiosaa, psyykkisistä ongelmista kärsivää ajelehtijaa näyttelee Alexis Kanner. Laulajanuraansa aloitteleva runoilija Leonard Cohen esiintyy elokuvan kotibilekohtauksessa.
Vastaanotto
Ernie palkittiin Etrog-palkinnolla vuoden parhaana elokuvana ja Owen parhaana ohjaajana Canadian Film Awards -gaalassa 1968. Elokuva kilpaili Kultaisesta karhusta Berliinin elokuvajuhlilla.
Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kirjoitti Don Owenin esikoisohjauksen tarjoavan eloisan ja monipuolisen kuvan Kanadan kaupunkielämästä. Hänestä päähenkilö käyttäytyy omituisesti, mutta ohjaaja pitää hahmoon etäisyyttä tekemättä siitä vastenmielistä.
Elokuva on esitetty Yle TV2 -verkossa toukokuussa 1971. Se on katsottavissa National Film Board of Canadan YouTube-kanavalla .
Guamatelaceae
Ulkonäkö ja koko
Laji on lamoava ainavihanta pensas, jonka lehdet ovat vastakkaisina pareina, sahalaitaisia, kourasuonisia ja alta vaalean tiheäkarvaisia. Kukassa on värikäs verhiö ja lusikkamaiset kehälehdet. Heteitä on kymmenen, ponnet ovat nuolimaisia. Emiö koostuu kolmesta erillisestä emilehdestä, joissa kussakin on paljon siemenaiheita. Vartaloiden kärjet ovat kasvaneet yhteen. Hedelmä on tuppilo, jota suojaa verhiö. Siemeniä on paljon.
Levinneisyys
Laji kasvaa Meksikossa, Guatemalassa ja Hondurasissa. Kasvin nimi on Guatemalan anagrammi.
Luokittelu
Kasvia on aiemmin pidetty ruusukasveihin (Rosaceae) kuuluvana. Ulkonäöltään kasvi on melko vatukkamainen.
Philip Strong Humphrey
Philip Strong Humphrey (26. helmikuuta 1926 – 13. marraskuuta 2009 ) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Humphrey väitteli filosofian tohtoriksi Michiganin yliopistossa vuonna 1955. Hän toimi Kansasin yliopiston luonnonhistoriallisen museon johtajana ja on Systematiikan ja ekologian emeritusprofessori.
Humphrey tutki eteläisen Etelä-Amerikan lintujen biologiaa ja eliömaantiedettä sekä Tulimaan arkeologiaa.
Kaisareion (Aleksandria)
Kaisareion eli Sebasteion  oli antiikin aikainen Rooman keisarien kultille omistettu temppeli Aleksandriassa Egyptissä. Se oli roomalaisen Egyptin tärkein keisarikultin keskus.
Historia
Kaisareionin rakennutti Kleopatra VII jumalaksi korotetun Julius Caesarin muistoksi noin vuonna 44–30 eaa. Kleopatra muisti sillä myöhemmin myös Marcus Antoniusta. Octavianus eli myöhempi Augustus saattoi rakennuksen valmiiksi ja omisti sen itselleen sen jälkeen kun oli vallannut Aleksandrian vuonna 30 eaa. ja halusi tuhota kaiken muiston Antoniuksesta tämän itsemurhan jälkeen. Kokonaisuus vaikuttaa olleen valmis viimeistään vuonna 13/12 eaa. Rakennuksen nimi Kaisareion tuli latinan sanasta caesar, ja nimi Sebasteion Augustuksen nimen kreikankielisestä käännöksestä Sebastos.
Kaisareion oli koko roomalaisen Egyptin suurin keisarikultille omistettu temppeli. Siellä uhratiin sekä kulloisellekin keisarille että edeltäville keisareille. Temppeli oli Rooman hallinnon pystyttämä, mutta sitä tukivat paikallisista valitut neokoros-virkamiehet eli ”temppelinvartijat”. Temppelistä tunnetaan kuvaus Filon Aleksandrialaiselta.
Temppeli säilyi alkuperäisessä käytössä 300-luvulle jaa., jolloin se muutettiin Aleksandrian katedraalikirkoksi. Se oli omistettu arkkienkeli Mikaelille. Filosofi Hypatia murhattiin sen portailla uskonriitojen aikaan vuonna 415. Kirkko tuhottiin vuonna 912. Nykyaikaan rakennuksesta ei ole säilynyt juuri mitään. Sen perustukset kuitenkin löydettiin vuonna 1874.
Rakennus
Temppelin edustalla oli kolme suurta obeliskia, jotka oli siirretty Aleksandriaan muualta Egyptistä. Kaksi niistä, jotka tunnetaan ”Kleopatran neuloina”, olivat peräisin Heliopoliin Ran temppelistä. Ne ovat nykyisin Lontoossa ja New Yorkissa. Obeliskit olivat paikallaan Aleksandriassa 1800-luvulle saakka, joskin toinen oli tuossa vaiheessa jo kaatunut, ja merkitsivät näin temppelin paikkaa. Siksi sen sijainti tunnetaan paremmin kuin kaupungin useimpien muiden antiikin aikaisten kohteiden. Kolmas temppelistä peräisin oleva obeliski, niin kutsuttu Vatikaanin obeliski, on Roomassa Pietarinkirkon aukiolla.
Tor Karsten
Torsten (Tor) Evert Karsten (20. elokuuta 1870 Orivesi – 12. syyskuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen professori ja kielitieteilijä.
Tor Karstenin vanhemmat olivat kirkkoherra Klas Edvin Karsten ja Maria Augusta Emilia Cajanus; uskontotieteilijä Rafael Karsten oli hänen veljensä. Tor Karsten pääsi ylioppilaaksi Vaasan ruotsalaisesta lyseosta 1888 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1892, maisteriksi 1894, lisensiaatiksi 1895 ja tohtoriksi 1897.
Karsten oli Helsingin yliopiston muinaisgermaanisten kielten dosentti 1897–1908, germaanisen filologian dosentti 1908–1913, germaanisten kielten vt. professori 1909–1910 ja ylimääräinen professori 1913–1930 sekä pohjoismaisen filologian professori 1930–1937. Hän oli lisäksi Helsingin ruotsalaisen reaalilyseon ruotsin ja saksan kielen kollega 1903–1912 ja Åbo Akademin germaanisen filologian vt. professori 1929–1930. Karsten oli Uppsalassa ilmestyvän Svenska Landsmålin apulaistoimittaja 1931–1942 ja Folkmälsstudier-sarjan toimittaja 1933–1942.
Karsten oli valtion kielilautakunnan jäsen 1932–1942, Espoon kunnanvaltuuston jäsen 1921–1922 sekä Ruotsalais-pohjalaisen kotiseutuyhdistyksen puheenjohtaja 1917–1926.
Tor Karsten oli naimisissa vuodesta 1909 Elsa Maria Malinin kanssa.
Arthur Johan Zetterman
Arthur Johan Zetterman (10. elokuuta 1840 Helsinki – 11. maaliskuuta 1909 Salo) oli suomalainen piirilääkäri ja professori.
Zettermanin vanhemmat olivat Suomen kaartin everstiluutnantti, lääninrahastonhoitaja Lorentz Johan Zetterman ja Natalia Lovisa Lampa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1858 Turun kymnaasista ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1863, lääketieteen kandidaatiksi 1865, lääketieteen lisensiaatiksi 1869 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1871. Hän teki opintomatkoja Itävaltaan 1874, Saksaan ja Ranskaan 1879 sekä Venäjälle 1883.
Zetterman oli Kurkijoen piirin piirilääkärinä 1872–1873 ja Salon piirin piirilääkärinä 1873–1906. Hän sai professorin arvon 1894. Zetterman hoiti sivutyönä myös Uudenmaan Osakepankin Salon konttoria. Heinäkuussa 1887 Zetterman johti vastaperustetun Salon kauppalan rakennuksia tuhonneen tulipalon sammutustöitä. Hän tuli Salossa tunnetuksi vanhoillisuudestaan, kansanomaisuudestaan ja äkkipikaisesta luonteestaan. Zettermanista kiersi useita 1880- ja 1890-luvuilla syntyneitä kaskuja. Myös professorin vaunuja ajanut renki Kalle ja sairaanhoitajanakin tarpeen vaatiessa ollut sisäkkö Miina olivat Salossa kuuluisia. Etti Joutsen kirjoitti Zettermanista muutamia murrekertomuksia. Zetterman kuoli Salossa maaliskuussa 1909. Hänet on haudattu Muurlan hautausmaalle. Zettermanin käyttämiä kääsejä säilytetään Perniön museossa.
Zetterman oli naimisissa vuodesta 1869 Matilda Wilhelmina von Willebrandin kanssa.
Villacher Alpen Arena
Villacher Alpen Arena on viiden muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Villachissa Kärntenin osavaltiossa Itävallassa.
Historia
Ensimmäiset mäkihyppykilpailut käytiin Villachissa vuonna 1909. Vuonna 1924 avattiin ensimmäinen pysyvärakenteinen hyppyrimäki, Jahnschanze K30, jossa järjestettiin Itävallan mestaruuskilpailut, sekä pienemmät K20- ja K10-mäet. Vuosina 1938–1939 kaksi suurinta hyppyrimäkeä uusittiin kokonaan K75 ja K50 kokoisiksi. Näiden mäkien avaijaisiin saapui 20 000 katselijaa helmikuussa 1939. Toisen maailmansodan jälkeen hyppyrimäet korjattiin nopeasti hyppykuntoon.
Vuonna 1978 Jahnschanzea remontoitiin ja K-piste siirrettiin 75 metristä 84 metriin. Vuosina 1993–1995 kaikki hyppyrimäet uusittiin kokonaan K90, K60, K30 ja K15 kokoisiksi, kaikkiin neljään hyppyrimäkeen asennettiin muovitus, sekä rakennettiin asfaltoidut maastohiihtoradat ja lumetusjärjestelmä. Uusittu stadion nimettiin Villacher Alpen Arenaksi ja normaalimäen avajaisia vietettiin 8. joulukuuta 1995 maailmancupin yhteydessä. Maailmancupia hypättiin normaalimäestä vuosina 1997, 1999, 2001 ja 2007, sekä naisten mäkiviikkoa vuoden 2022 lopussa.
Vuonna 2018 rakennettiin muovitettu K7-mäki.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 99,5 metriä on hypännyt Adam Małysz, epävirallisen mäkiennätyksen 103,5 metriä on hypännyt David Unterberger.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 99,0 metriä on hypännyt Daniela Iraschko-Stolz, epävirallisen naisten mäkiennätyksen 100,5 metriä on hypännyt Nika Križnar.
Riboflaviini
Riboflaviini eli B2-vitamiini on D-riboosin sitoutunut flaviini. Se on yksi ihmisen tarvitsemista vitamiineista. Keho tarvitsee sitä esiasteeksi muille flaviineille: flaviinimononukleotidille (FMN) ja flaviiniadeniinidinukleotidille (FAD). FMN ja FAD sitoutuvat moniin tärkeisiin entsyymeihin näiden entsyymitoiminnan kannalta pakollisina molekyyleinä eli kofaktoreina. Näitä flaviineita sitovia entsyymeitä kutsutaan usein flavoentsyymeiksi tai flavoproteiineiksi.
Villacher Alpen Arena
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Kesämäkiennätyksen 99,5 metriä on hypännyt Matti Hautamäki, epävirallisen kesämäkiennätyksen 104,0 metriä ovat hypänneet Michael Hayböck ja Naoki Nakamura.
Riboflaviini
Keho ei juuri varastoi riboflaviinia, joten sitä tulee saada usein ja kylliksi ravinnosta. Riboflaviinipuutos on yleisimpiä ravintoainepuutoksia maissa, joissa syödään riisiä pääruokana ja joissa maitotuotteiden ja lihan syönti on vähäistä. Myös länsimaiden vanhuksilla ja lapsilla saattaa esiintyä verrattain yleisesti lievää riboflaviinipuutosta.
Tapaturmavirasto
Tapaturmavirasto (vuoteen 1966 valtion tapaturmatoimisto) oli vuoteen 1996 asti toiminut Suomen valtion virasto, joka hoiti valtion korvausvelvollisuuksia henkilövahingoissa eri lakien pohjalta. Sen päätehtäviä olivat sotaveteraanien asiat – sotilasvammakorvaukset, sotainvalidien kuntoutusasiat ja sotilastapaturmakorvaukset – sekä vuoteen 1987 asti myös valtion palveluksessa olevien työtapaturma- ja ammattitautiasiat.
Riboflaviini
Riboflaviinia käytetään EU:ssa elintarvikkeissa E-koodilla E101(i) väriaineena ja FMN:n natriumsuolaa koodilla E101(ii). Aineet ovat oransseja. Ruokia, joissa niitä käytetään väreinä, ovat esimerkiksi jotkin sinapit, keitot, kastikkeet, juustot ja nuudelit.
Tapaturmavirasto
Historiaa
Tapaturmaviraston historia juontaa senaatin päätöksellä joulukuussa 1917 perustettuun valtion tapaturmalautakuntaan. Sen tehtäviin kuuluivat valtion töissä sattuneista tapaturmista johtuvat korvausasiat, myöhemmin myös sotilastapaturma-asiat. Vuonna 1935 lautakunta muuttui virastoksi nimeltä valtion tapaturmatoimisto. 1930-luvun lopulla sen henkilöstömäärä oli noin 40, ja korvauksia maksettiin noin 16 miljoonaa markkaa vuodessa.
Villacher Alpen Arena
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten kesämäkiennätyksen 98,0 metriä ovat hypänneet Ema Klinec, Eva Logar ja Nika Križnar.
Tapaturmavirasto
Historiaa
Sota-aika ja sen jälkeiset vuodet kasvattivat tapaturmatoimiston tarvetta ja tehtäviä niin, että 1960-luvun alkuun mennessä siitä oli kasvanut yksi suurimmista valtion virastoista noin 270 hengen työntekijämäärällään. Lisäksi viraston alaisessa sotatapaturma-arkistossa työskenteli 45 henkilöä, ja tapaturmatoimistolla oli tarpeen mukaan käytettävissään parikymmentä eri alojen lääkäriä ja muita asiantuntijoita. Vuonna 1952 tapaturmatoimisto jakaantui kolmia siviiliasioiden, sotainvalidiasioiden ja kaatuneiden omaisten asioita hoitaviin osastoihin. Niiden lisäksi virastoon kuului neljä toimistoa: kansliatoimisto, tilitoimisto, proteesitoimisto ja sotilasasiaintoimisto.
Villacher Alpen Arena
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 68,0 metriä on hypännyt Lukas Tschuschnig.
Riboflaviini
Useat kasvit, bakteerit ja sienet tuottavat riboflaviinia. Se on vitamiini ihmisen lisäksi muille eläimille, sillä nekään eivät pysty valmistamaan sitä. Tosin esimerkiksi täysikasvuisilla märehtijöillä suolistobakteerit tuottavat tarpeeksi riboflaviinia, joten märehtijät eivät tarvitse sitä ravinnostaan.
Villacher Alpen Arena
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 64,0 metriä ovat hypänneet Romane Dieu ja Nika Prevc.
Riboflaviini
Suositukset ja saanti
Riboflaviinin tarve riippuu ihmisen iästä ja sukupuolesta sekä siitä, kuinka paljon hän harrastaa fyysisiä aktiviteettejä.
Oheisissa taulukoissa on esitetty Suomen valtion ravitsemusneuvottelukunnan vuonna 2014 antamat ribolfaviinin saantisuositukset milligrammoina vuorokaudessa.
Alle 75-vuotiaat miehet saivat vuonna 2017 riboflaviinia keskimäärin 2 milligrammaa vuorokaudessa (mg/vrk) ja 0,22 mg ruuasta ravintoenergiana saatu megajoulea (mg/MJ) kohti. Alle 75-vuotiaat naiset saivat vuonna 2017 riboflaviinia keskimäärin 1,6 mg/vrk ja 0,23 mg/MJ ruuasta ravintoenergiana saatu megajoulea (mg/MJ) kohti. Miehistä 70 % sai riboflaviinia saantisuositusten mukaisesti, 18 % alle keskimääräisen tarpeen (eli alle 1,4 mg/vrk) ja 1 % alle vähimmäissaannin (eli alle 0,8 mg/vrk). Naisista 85 % sai riboflaviinia saantisuositusten mukaisesti, 9 % alle keskimääräisen tarpeen (eli alle 1,1 mg/vrk) ja 1 % alle vähimmäissaannin (eli alle 0,8 mg/vrk).
Keskimääräinen tarve tyydyttää ravinnetarpeen ainoastaan puolella väestöstä, ja vähimmäissaanti viittaa tasoon, jota pienempi saanti johtaa oireilevaan puutostilaan pääosalla väestöstä.
Tapaturmavirasto
Historiaa
Siviiliasiainosaston päätehtävä oli valtion työntekijöiden tapaturma- ja ammattitautiasioiden hoito, mutta se vastasi myös sellaisista tapaturma-asioista, joissa työnantaja ei ollut tapaturmavakuutusvelvollinen tai oli laiminlyönyt tämän velvollisuuden. Tehtäviin kuuluivat myös palolain mukaan valtion korvattaviksi määrätyt tapaturma-asiat, hengenpelastustöissä sattuvat tapaturmat, vankiloiden ja huoltolaitosten asukkien tapaturmat sekä korvausasiat, joista valtio moottoriajoneuvon omistajana oli liikennevakuutuslain perusteella vastuussa.
Riboflaviini
Liikasaanti
EFSA ei ole asettanut riboflaviinin päiväsaannille ylärajaa. Se on verrattain turvallinen aine, sillä keho rajoittaa sen imeytymistä tehokkaasti ja ylimäärä poistuu pääosin virtsassa. Ihmisillä jopa 400 milligramman annokset nieltynä eivät ole aiheuttaneet merkittäviä haittavaikutuksia.
Tapaturmavirasto
Historiaa
Tapaturmatoimisto sai uudet toimitilat vuonna 1957 valmistuneesta Pitkänsillanranta 3:n toimistotalosta Helsingin Siltasaaressa.
Vuonna 1966 valtion tapaturmatoimisto muuttui uuden lain myötä tapaturmavirastoksi. Vuoden 1967 alusta voimaan tullut laki lisäsi viraston työmäärää, sillä nyt korvauksia saattoivat hakea nekin, jotka eivät olleet sitä aikaisemmin tehneet tai joiden anomus oli kerran hylätty. Vuonna 1972 jonossa oli 17 000 invalidien korvausanomusta ja vajaat 2 000 anomusta sotainvalidien leskille ja perheille maksettavista huoltoeläkkeistä.
Tapaturmaviraston tehtäväalue supistui maaliskuussa 1987, kun siviiliasiat eli valtion palveluksessa olevien työtapaturmakysymykset siirrettiin Valtiokonttoriin ja tapaturmavirastolle jäivät enää sotaveteraanien ja -invalidien asiat. Sodan kokeneiden ikäluokkien pienentyessä tapaturmavirasto lakkautettiin vuoden 1996 lokakuussa ja sen loputkin tehtävät siirrettiin Valtiokonttoriin ja Sota-arkistoon.
Riboflaviini
Liikasaanti
Riboflaviinin LD50 on rotille suun kautta tuntematon, mutta se on yli 20 grammaa per kehonpainokilogramma (g/kg). LD50 pistoksena vatsaonteloon on 0,56 g/kg, jolloin rotat kuolevat riboflaviinin kiteytymiseen munuaisissa.
Puutos (ariboflavinoosi)
Riboflaviinipuutos on yleisimpiä ravintoainepuutoksia maissa, joissa syödään riisiä pääruokana ja joissa maitotuotteiden ja lihan syönti on vähäistä. Puutoksen yleisin syy on ruokavalio, jossa riboflaviinia on liian vähän.
Ribolfaviinin puutos voi aiheuttaa anemiaa, koska riboflaviini osallistuu punasolujen syntyyn, raudan imeytymiseen ja avustaa ferritiinin vapautumista kudoksista. Lisäksi voi ilmetä retikulosytopeniaa (tällöin veressä on vähän epäkypsiä punasoluja), leukopeniaa (vähän valkosoluja) ja trombosytopeniaa (vähän verihiutaleita).
Riboflaviinin puutosta potevilla on yleensä muitakin ravintoainepuutoksia. Ensimmäiset oireet täysin riboflaviinittomasta ruokavaliosta ilmenevät noin 3–4 kuukaudessa.
Riskiryhmät
Riboflaviininpuutosta voi esiintyä yleisesti esimerkiksi fyysisesti raskasta työtä tekevillä ja ammattiurheilijoilla maissa, joiden keskimääräinen ruokavalio sisältää vain vähän riboflaviinia. .
Lievä riboflaviinipuutos puutos voi olla länsimaissakin verrattain yleinen esimerkiksi vanhuksilla ja lapsilla. Kolmas riskiryhmä ovat niiden rintaruokittujen äitien vauvat, joiden riboflaviininsaanti on vähäistä. Esimerkiksi yksipuolisesti syövät kasvissyöjät ja vegaanit kuuluvat tähän ryhmään. Finravinto 2017 -tutkimukseen osallistuneista miehistä 9 ja naisista 4,5 prosenttia sai liian vähän riboflaviinia.
Muita puutosriskiä lisääviä tekijöitä ovat maksasairaudet, eräät tartuntataudit ja alkoholismi. Alkoholi estää riboflaviinin imeytymistä ja lisäksi ruokavalio on alkoholisteilla usein huono. Myös jotkin hormonitoiminnan häiriöt kuten kilpirauhasen vajaatoiminta altistavat riboflaviinin puutokselle, koska tyroksiini lisää FAD- ja FMN-kofaktorien muodostusta. Tietyt lääkkeet kuten klooripromatsiini, imipramiini, amitriptyliini, jotkin syöpälääkkeet kuten doksorubisiini ja jotkin malarialääkkeet kuten mepakriini heikentävät kehon kykyä muuntaa riboflaviinia FAD:ksi ja FMN:ksi.
Oireet
Riboflaviinin varhaisia puutosoireita voivat olla väsymys, heikkous, suun arkuus ja kipeys, silmien kutina ja persoonallisuuden muutokset. Kaikkia varhaisia puutosoireita ei tunneta hyvin.
Pidemmälle edenneessä puutoksessa oireina voivat olla väsymys; haavojen hidas parantuminen; suupielten halkeilu, punertavuus ja turvotus; sierainhaavaumat; kielen turvotus, punertavuus, halkeilu ja kipeys; ihon ja ihopoimujen paikoittainen rasvainen hilseily; silmien väsymys, punoitus, valonarkuus ja näön sumeus; tuntoherkkyys ja kivut esimerkiksi käsissä ja jaloissa ääreishermoston vikatoiminnan takia. Anemia ja retikulosytopenia, leukopenia ja trombosytopenia.
Seuraukset
Äidin raskauden aikainen riboflaviinin puute voi aiheuttaa poikkeamia lapsen luustoon, kuten luiden lyhyyttä. Tämä voi ilmetä esimerkiksi sormien lyhyytenä. Synnynnäisten sydänongelmien kehittymisen riski sikiölle voi myös kasvaa.
Pitkittynyt riboflaviinin puutos lisää harmaakaihin riskiä. Tällöin mykiön proteiineja sakkautuu happiradikaalireaktioiden takia mykiöön samentaen sitä. Pelkistynyt glutationi pysäyttää radikaalireaktioita, mutta sen pelkistyminen glutationireduktaasilla vähenee FAD:n puutteen vuoksi. Keho kompensoi reduktaasin vajaatoimintaa tehostamalla FAD:tä kuluttamattomalla glutationisyntetaasilla pelkistyneen glutationin tuottoa.
Eläimillä
Märehtijät, kuten naudat, eivät tarvitse yleensä riboflaviinia ravinnosta, koska niiden pötsibakteerit tuottavat riittävästi riboflaviinia. Poikkeuksena ovat mm. vastasyntyneet lampaat ja vasikat, joille ei ole vielä kehittynyt ruuansulatuselimistöön sopivaa bakteerikantaa. Nuoret yksilöt saavat tarvitsemansa riboflaviinin emän maidosta tai maitokorvikkeesta.
Ruokapitoisuudet
Eniten riboflaviinia on luontaisesti hiivauutteissa, kuten Marmitessa, ja eläinten munuaisissa ja maksoissa. Sitä esiintyy erityisen runsaasti myös esimerkiksi mantelissa, kananmunassa, vehnänalkioissa, juustoissa, sian-, lampaan- ja poronlihassa, silakassa, makrillissa ja lehtikaalissa.
Valtaosa ruoan riboflaviinista on sen FAD:nä ja FMN:ksi kutsuttuina esiasteina, jotka ovat sitoutuneet ei-kovalenttisesti proteiineihin. Kovalenttisesti proteiineihin sitoutuneet FDA:t ja FMN:t eivät imeydy helposti, ja niitä on keskimäärin runsaammin kasveissa kuin eläimissä. Viljoissa riboflaviinista valtaosa on jyvien alkioissa ja leseissä, joten niiden poistaminen vähentää ruuan riboflaviinipitoisuutta. Ruuan riboflaviinista tuhoutuu 10–20 % lihojen ja kasvisten valmistuksessa kuumentamalla ja noin 10 % leivän paistossa. Maidon pastörointi aiehuttaa noin 20 % menetyksen. Erityisen merkittävästi riboflaviinia tuhoaa maidon pitkäaikainen säilytys läpinäkyvissä astioissa valoisassa. Ruokien kuivaus ei juuri tuhoa ainetta, mutta aurinkokuivaus tuhoaa sitä runsaasti valon takia.
Kemia
Riboflaviini eli 7,8-dimetyyli-10-ribityyli-isoalloksatsiini on neulasmaisen kiteinen ja oranssin kellertävä aine. Sen väri alkaa tummeta noin 240 °C:n lämpötilassa. Se hajoaa sulamatta noin 280 °C:n lämpötilassa. Riboflaviini on liukenematon veteen (1 g/3–15 l vettä), dietyylieetteriin, kloroformiin, asetoniin, bentseeniin. Se on vähäliukoinen etanoliin (~45 mg/l etanolia), sykloheksaaniin, bentsyylialkoholiin ja fenoliin. NaCl:n lisäys vesiliuoksiin parantaa vesiliukoisuutta vähän. Aineen vesiliuokset ovat lievästi emäksisiä, lähes neutraaleita (pKa ~10,2). Se liukenee lievästi emäksisiin vesiliuoksiin hyvin, mutta hajoaa emäksisissä oloissa nopeasti. Valo nopeuttaa tätä hajoamista merkittävästi. Valo ei hajota riboflaviinia kuivana.
Riboflaviini kestää happamissa liuoksissa hapettimia kuten vetyperoksidia, typpihappoa ja halogeenejä noin 100 °C:n lämpötilaan asti. Riboflaviini sitoo raskasmetalleja kuten Fe, Mo, Cu, Ag, Cd, Ni, Zn ja Co muodostaen voimakkaan värisiä komplekseja (metallikelaatteja). Metalli voi kiinnittyä flaviinirungon karbonyylin (=O) ja keskimmäisen renkaan vapaan typen (–N=) väliin.
Analyysi
Useimmin käytetty riboflaviinin pitoisuuden mittausmenetelmä analysoida näyte HPLC:llä. Riboflaviinin absorptiomaksimien aallonpituudet neutraaleissa (pH 7) vesiliuoksissa ovat 445, 372, 265 ja 220 nm. Samoissa oloissa fluoresenssimaksimit ovat 530 ja 565 nm (fluoresenssi on vihreää). Absorptiota ja emissiota voidaan käyttää hyväksi spektrofotometrisissä riboflaviinin pitoisuusmäärityksissä. Absorbanssimittaus ei ole kovin herkkä menetelmä riboflaviinin pienen absorptiokertoimen takia ja muut keltaiset aineet voivat häiritä mittausta. Herkempi menetelmä on fluoresenssimittaus. 530 nm emissio on pH 3–5:ssä lähes vakio ja ilmenee UV-valossa. Myös lumiflaviini sopii absorptio- ja emissiomittaukseen. Sen spektrofotometrinen mittaus on suoraa riboflaviinimittausta tarkempi mittaustapa. Lumiflaviinia muodostetaan säteilyttämällä näytettä fotonein. Sitten suoritetaan absorbanssimittaus 450 nm maksimin kohdalta tai fluoresenssimittaus aallonpituudella 513 nm.
Pitoisuuden mittaukseen voidaan käyttää myös tiettyjen mikrobien kasvua. Ne eivät kasva, jos niiden kasvualustassa ei ole niiden tarvitsemaa riboflaviinia. Kasvunopeus ja metaboliittien määrät ovat verrannollisia riboflaviinipitoisuuteen. Esimerkiksi maitohappobakteerien kohdalla usein mitattu metaboliitti on maitohappo. Mikäli näytteessä on FAD:tä tai FMN:ää, ne voi olla välttämätöntä muuntaa riboflaviiniksi ennen mittausta. Mikrobimenetelmät ovat herkkiä ja tarkkoja.
Eräs pitoisuuden mittaustapa on käyttää entsyymeitä, jotka vaativat flaviinin kofaktoriksi, ja mitata näytteestä entsyymin aktiivisuus. Tällaisesta entsyymistä on esimerkki glutationireduktaasi.
Valmistus
Teollisesti riboflaviinia tuotetaan mikrobeilla. Tietyt mikrobit tuottavat riboflaviinia aineenvaihduntatuotteena silloin, kun sitä on kasvusammiossa tarpeeksi, mikrobien kasvu pysäytetään esimerkiksi kuumentamalla. Liuos jäähdytetään. Sitten se suodatetaan ja pestään toistuvasti. Riboflaviini puhdistetaan lopuksi kiteyttämällä. Riboflaviinin tuottoon käytettyjä mikrobeja ovat muun muassa tietyt geenimuunnellut Bacillus subtilis-bakteerikannat ja Eremothecium gossypii-home.
Kemiallista synteesiä ei käytetä teollisuudessa. Eräs kemiallinen synteesireitti on reagoida 3,4-ksylidiiniä ja D-riboosia metanolissa. Välituote on N-(3,4-dimetyylifenyyli)-D-1'-ribamiini. Tämä reagoi synteesin 2. vaiheessa syklokondensaatioreaktiossa barbituurihapon kanssa riboflaviiniksi. Aniliini lohkeaa reaktiossa.
Toiminta eliöissä
Tärkein riboflaviinin läpikäymä reaktio on sen kaksivaiheinen hapettuminen radikaalin kautta riboflaviinikationiksi ja päinvastainen reaktiosarja eli pelkistyminen: Riboflaviinijohdannaiset FAD ja FMN toimivat eliöissä edellä kuvatulla tavalla hapetus-pelkistysreaktioissa yhden tai kahden elektronin siirtäjinä molekyyliltä toiselle. FAD:n pelkistyneiden muotojen kemialliset merkintätavat näissä siirroissa ovat FADH• ja FADH2. FMN:n muodot ovat FMNH• ja FMNH2.
Eliöissä satojen eri entsyymien tiedetään sitovan flaviinin avustavana molekyylinä eli kofaktorina. Entsyymeitä voidaan kutsua flavoentsyymeiksi tai flavoproteiineiksi. Näistä valtaosa sitoo FAD:n FMN:n sijaan. Tietyt entsyymit sitovat molempia samanaikaisesti. Useimmat näistä entsyymeistä sitovat flaviinin väliaikaisin ei-kovalenttisidoksin, mutta jotkin myös pysyvämmin kovalenttisidosten kautta. Esimerkkejä jälkimmäisistä ovat sukkinaattidehydrogenaasi ja monoamiinioksidaasit. Kovalenttiset sidokset muodostuvat flaviinin 8-metyylin ja proteiinien histidiini- tai kysteiinitähteiden välille.
Flavoentsyymit osallistuvat energiaravintoaineiden eli hiilihydraattien, aminohappojen ja lipidien aineenvaihduntaan. Joitain proteiineista tarvitaan myös pyridoksiinin ja folaattien eli B6- ja B9-vitamiinien muuntumiseen toiminnollisiksi kehossa. Riboflaviini suojaa kehoa epäsuoraan happiradikaalien reaktioilta ylläpitämällä glutationireduktaasia, joka pelkistää glutationi-antioksidanttia taas radikaalireaktioilta suojaavaan muotoon.
FAD:n ja FMN:n muodostus
pienoiskuva|FMN ja FAD muodostuminen riboflaviinista. Riboflaviinista muodostuu FMN:ää riboflaviinikinaasilla (EC-numero 2.7.1.26). Tämä tapahtuu pääosin solulimassa. Kinaasin toimintaa kiihdyttää keskeisimmin tyroksiini. Reaktio on: FMN voi liittyä tiettyihin proteiineihin tehden niistä flavoproteiineja. Se voi myös mennä FAD-syntetaasille (EC 2.7.7.2), joka on myös tyroksiinin säätelemä. Syntetaasilla FMN:ään liittyy ATP:n adeniini, jolloin FMN:stä muodostuu FAD:
Imeytyminen
Riboflaviini imeytyy verenkiertoon suolistosta, pääosin pohjukaissuolesta ja ohutsuolen alkupäästä. Vaikka riboflaviinin hyötyosuus suun kautta on sellaisenaan suuri (~99.5 %), saattaa tiettyjen ruokien riboflaviinista imeytyä ihmisillä vain noin 60 %. Ruokien proteiineihin sitoutuneet FMN:t ja FAD:t eivät nimittäin imeydy helposti. Suolistossa flavoproteiineja pilkkovat erilaiset hydrolyyttiset entsyymit, erityisesti alkaliset fosfataasit, vapauttaen siten rajatusti FAD:tä ja FMN:ää. Suoliston riboflaviinin imeytymiskyky on myös rajoittunut. Suurin määrä riboflaviinia, joka sellaisenaan voi suolistosta kerta-annoksena ihmisillä imeytyä, on noin 25 mg – loput poistuvat ulosteen mukana. Etanoli estää aineen imeytymistä. Jotkin metallit ja aineet kelatoivat riboflaviinia suolistossa ja saattavat siten estää sen imeytymistä. Näitä aineita ovat esimerkiksi rauta, sinkki, kupari, nikotiinihappo, askorbiinihappo ja kofeiini.
Riboflaviinin imeytyminen tapahtuu suoliston RFVT-proteiinien toimesta. Näitä on ihmisissä 3: RFVT1, RFVT2 ja RFVT3, joita koodaavat vastaavasti geenit SLC52A1, SLC52A2 ja SLC52A3. Näistä RFVT3 on ohutsuolessa yleisin.
Kuljetus
Veressä riboflaviini kulkeutuu sellaisenaan, FMN:nä ja FAD:nä. Riboflaviinista noin 50 % on vetysidoksin kiinni veriplasman proteiineissa ja FMN:stä noin 80 %. Veressä nämä flaviinit sitoutuvat tiukasti fibrinogeeniin ja vasta-aineisiin, lähinnä IgA:han, IgG:hen ja IgM:ään, mutta heikosti albumiiniin. Ihmisten punasoluissa on normaalisti hyvin vähän riboflaviinia suhteessa FAD:hen ja FMN:ään, mutta syötäessä riboflaviinia yli tarpeen, sen punasolupitoisuudet kasvavat.
Varastoituminen
Ihmiskeho ei juurikaan varastoi riboflaviinia yli tarpeen, vaan se on kiinnittyneenä flavoproteiineihin toiminnallisen FAD:n tai FMN:n muodossa. Kehon riboflaviinista noin 60–95 % on FMN:ää ja 5–22 % on FAD:tä. Munuaisissa FAD:tä kuitenkin on noin 37 % kehon flaviineista. FAD- ja FMN-pitoisuudet ovat suurimmat maksassa, munuaisissa ja sydämessä. Riboflaviinia on sellaisenaan alle 2 % useimmissa kudoksissa paitsi verkkokalvossa. Eläinten maidossa voi tosin olla enemmän ei-toiminnallista riboflaviinia. Lehmänmaidossa löyhästi kaseiiniin sitoutuneita flaviineita on jopa 1,160–2,020 mg/l, joista valtaosa on riboflaviinia. Ihmisen maidossa taas flaviineita on 0,120–0,485 mg/l, joista valtaosa on FAD:tä ja FMN:ää. Maitopitoisuudet riippuvat riboflaviinin saannista ravinnosta. Aikuisen ihmisen keho pystyy ylläpitämään kehon toimintoja normaalisti noin 2–6 viikkoa riboflaviinin saannin loputtua kokonaan, ja sen jälkeen alkavat ensimmäiset puutosoireet.
Hajotus ja erittyminen
Riboflaviini ei tiettävästi hapetu ihmiskehossa energiaksi. Osan aineesta eliöillä käsittelee maksa. Aineen metyylit (7α- ja 8α-hiilet) hydroksyloituvat aluksi P450-entsyymeillä, jolloin ihmisellä muodostuu muun muassa 7-hydroksimetyyliriboflaviinia. Metyylit voivat hapettua edelleen ja poistua. Joidenkin eliöiden maksa myös glykosyloi riboflaviinia, jolloin muodostuu riboflaviinin α-glykosideja.
Riboflaviini erittyy pääosin virtsassa. Alle 5 % poistuu ulosteessa normaaliannoksin, mutta pitoisuudet kasvavat syötäessä riboflaviinia runsaasti, ja noin 25 mg syötyä riboflaviinia on raja, jonka ylittävästä osasta kaikki loput poistuvat ulosteessa. Virtsapitoisuudet ovat ihmisillä suurimmat 2 tunnin kuluttua riboflaviinin syömisestä. 60–70 % riboflaviinista erittyy virtsaan sellaisenaan. Loput erittyvät monina eri aineenvaihduntatuotteina. Näitä ovat ihmisillä muun muassa 7-hydroksimetyyliriboflaviini (10–15 % virtsan riboflaviinimetaboliiteista), 8α-sulfonyyliriboflaviini (5–10 %), 8-hydroksimetyyliriboflaviini (4–7 %) ja 10-hydroksietyyliflaviini (1–3 %). Ihmisillä virtsassa ei juuri ole FMN:ää tai FAD:tä.
Historia ja nimet
pienoiskuva|A. Blyth.|190px Tiettävästi ensimmäisenä riboflaviinin eristi epäpuhtaana 1879 englantilainen kemisti Alexander Wynter Blyth (1844–1921). Hän eristi sen lehmänmaidon herasta ja nimesi värillisen aineen laktokromiksi (eng. lactochrome), jossa lakto viittaa maitoon ja kromi väriin. Hän ei saanut aineen rakennetta selville.
Frederick Gowland Hopkins esitti vuonna 1906 julkaisemattomissa tutkimuksissaan, että maidossa on hyvin pieniä määriä tuntemattomia aineita, jotka palauttivat ruokahalun ja normalisoivat kasvun rotilla, kun niille ruokittiin puhtaista rasvoista, aminohapoista, hiilihydraateista ja suoloista koostuvaa ruokavaliota. Aineiden tiedetään olevan nykyään riboflaviinia.
Ehkä ensimmäisenä riboflaviinipuutoksen oireita ihmisillä kuvasi lääketieteellisesti Hugh S. Stannus 1910 vangeilla Njassamaassa (nykyinen Malawi). Pellagrasta erillisiksi oireiksi hän tunnisti esimerkiksi kielen turvotuksen, suupielten haavaumat ja anemian.
beriberiä estävää ainetta, joka nykyään tunnetaan tiamiinina (tai B1-vitamiinina), alettiin vuodesta 1916 alkaen kutsua B-vitamiiniksi. Myöhemmin sen tunnistettiin koostuvan myös pellagraa estävästä aineesta, joka tunnetaan nykyään yleisnimellä niasiini (tai B3-vitamiini). 1927 British Committee on Accessory Food Factors suositteli beriberin estäjälle nimeä B1 ja pellagran estäjälle nimeä B2.
Paul György (1893–1976) osoitti vuonna 1932, että B2-vitamiinin koostuu edelleen kahdesta eri aineesta: pellagraa estävästä aineesta ja toisesta, ns. (koe-eläinten) kasvua edistävästä aineesta. Muutkin tutkijat olivat epäilleet tämän mahdollisuutta ainakin jo 1929 alkaen. Riboflaviini tunnistettiin tästä "B2-kompleksista" ensiksi, joten sitä alettiin sittemmin kutsua B2-vitamiiniksi ja niasiinille vakiintui synonyymiksi B3-vitamiini.
Kurt Günter Stern (synt. 1904) ja Ensor R. Holiday ehdottivat vuonna 1934, että flaviinit ovat isoalloksatsiineja. 1933 R. Kuhn ja kollegat syntetisoivat ensimmäisinä laktoflaviinin (eli riboflaviinin). Paul Karrer ja kollegat syntetisoivat saman aineen vuonna 1935 itsenäisesti. Pian huomattiin, että vitamiineina toimiva laktoflaviini, ovoflaviini jne. ovat kemiallisesti identtisiä. 1937 Yhdysvaltain lääkärijärjestön (AMA) kokouksessa nämä synonyymit hylättiin ja ainoaksi viralliseksi nimeksi valittiin riboflaviini. Etuliite ribo tulee molekyylissä olevasta D-riboosista. Nimi muutettiin, sillä esimerkiksi laktoflaviini olisi kielinyt, että aine olisi aina peräisin maidosta, mikä ei pidä paikkaansa. Myös muut vaihtoehtoiset nimet kuten G-vitamiini ja B2-vitamiini hylättiin. Pian myös monet muut yhdysvaltalaisjärjestöt hyväksyivät vitamiinin ainoaksi viralliseksi nimeksi nimen riboflaviini.
Trochodendrales
pienoiskuva|oikea|[[Kiinanherttapuun (Tetracentron sinense) kukkia ja lehtiä.]]
Trochodendrales on koppisiemenislahko, joka sijoittuu aitokaksisirkkaisten kasvien evoluutiopuun tyvelle lahkojen Ranunculales (mm. leinikkikasvit), Proteales (mm. proteakasvit) ja Buxales (puksipuukasvit) kanssa. Siinä on vain kaksi nykyisin elävää lajia: rataspuu (Trochodendron aralioides) ja kiinanherttapuu (Tetracentron sinense), jotka ovat Japanissa ja Pohjois-Taiwanissa (Trochodendron) sekä Kiinassa ja Nepalissa (Tetracentron) kasvavia ainavihantia puita.
Tuntomerkit
Rataspuukasvit ovat ainavihantia puita, joiden silmut ovat suomuisia. Niiden lehdet ovat sahalaitaiset, korvakkeettomat ja enemmän tai vähemmän kourasuoniset. Kukissa on useita laidoiltaan yhdeksi kiehkuraksi yhteen kasvaneita emilehtiä; sikiäin on hyvin niukasti kehänalainen. Emilehtien ulkopinnasta muodostuu mesiäinen. Hedelmä on tuppilomainen ja sen tyvellä on vartaloiden jäänteet, siemenet ovat litteitä ja reunapalteisia.
Luokittelu
Kumpikin laji on aiemmin viety omaan heimoonsa Trochodendraceae ja Tetracentraceae eli kiinanherttapuukasvit, nykyään ne yhdistetään yhdeksi rataspuukasvien (Trochodendraceae) heimoksi.
Rataspuu (Trochodendron aralioides) kasvaa Japanissa ja Taiwanin pohjoisosassa. Sen versot ovat kaljuja. Puusolukossa ei ole putkiloita ja nuoressa varressa on erilliset johtojänteet yksisirkkaisten kasvien tapaan. Lehtiasento on kierteinen ja lehdet ovat lähes sulkasuoniset. Kasvi on androdieekkinen: on yksilöitä, joissa on pelkkiä hedekukkia. Kukinto on terminaalinen, lyhyt ja pysty ja siinä on perällisiä kukkia. Kukassa on vähäpätöinen, enintään viisilehtinen kehä, joka voi kokonaan puuttuakin. Heteitä on paljon ja ne ovat järjestyneet enemmän tai vähemmän kierteisesti. Sikiäin on yhdislehtinen, 4–17 emilehdestä muodostunut ja istukat ovat kärki- ja aksiletyyppisiä istukoita. Vartaloita on monta ja luotti on johteinen kahta harjannetta myöten. Kussakin emilehdessä on paljon siemenaiheita. Siemenet ovat riippuvia ja niissä on kova kuori.
Kiinanherttapuu (Tetracentron sinense) kasvaa Kiinassa ja Nepalissa. Sen lehdet ovat kahdessa rivissä ja kourasuonisia, leveäkantaisia; ohut reunapalle ympäröi hankasilmun. Kukinto on lehtihankainen ja tähkämäinen, pitkä ja riippuva. Siinä on pieniä, nelilukuisia kukkia. Kehälehdet ja heteet sijaitsevat kohdakkain. Sikiäinkin koostuu neljästä lehdestä ja siinä on aksiletyyppinen istukka. Kussakin emilehdessä on viisi tai kuusi siemenaihetta.
Nathan Morgan
Nathan Morgan (s. 30. kesäkuuta, 1978) on englantilainen yleisurheilija, jonka päälaji on pituushyppy.
Morgan voitti Britannian sisäratojen pituushyppymestaruuden vuonna 2005. Hänen uransa kirkkaimmat saavutukset ovat junioreiden MM-pronssi 1996, junioreiden EM-kulta 1997 ja Kansainyhteisön kisojen mestaruus 2002. Vuoden 2006 EM-kisoissa hän sijoittui 11:nneksi.
Morganin ennätys on 826 cm, jonka hän hyppäsi Hampurissa 20. heinäkuuta 2003.
Jouni Mäki
Jouni Mäki (s. 24. lokakuuta 1994 Ilmajoki ) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelaa kaudella 2021 Superpesis-joukkue Kankaanpään Mailassa.
Mäki aloitti pesäpallouransa Koskenkorvan Urheilijoissa. Superpesis-debyyttinsä Mäki teki kaudella 2012 Koskenkorvan paidassa. Tällä kaudella hän ei vielä kerännyt kärkilyöntejä. Kaudella 2013 Mäki pelasi pääosin poikien Superpesistä Koskenkorvassa ja Ykköspesistä Puna-Mustissa. Kauden aikana hän pelasi myös kaksi Superpesis-ottelua Koskenkorvan Urheilijoissa ja löi ensimmäisen juoksunsa Superpesiksessä. Vuoteen 2017 saakka Mäki edusti eri seuroja Ykköspesiksessä, poikien Superpesiksessä ja miesten Superpesiksessä. Varsinainen läpimurto Superpesikseen tapahtui vuonna 2017 Kiteen Pallossa, jossa Mäki pelasi 22 ottelua lyöden kolme juoksua.
Kaudeksi 2018 Mäki siirtyi Oulun Lippoon. Mäki löi 23 ottelussa kaksi kunnaria ja 21 tavallista juoksua ja toi seitsemän juoksua. Kauden jälkeen hän siirtyi Alajärven Ankkureihin, mutta palasi jälleen kaudeksi 2020 Koskenkorvan Urheilijoihin. Hän ei kuitenkaan pystynyt vakiinnuttamaan pelipaikkaa ja siirtyi kaudeksi 2021 Kankaanpään Mailaan. Kaudella 2021 Mäki saikin enemmän sisäpelivastuuta jopa numerolla 4, ja hän on pelannut myös jokerina. Kauden päätteeksi Kankaanpää karsii paikasta Superpesiksessä Jyväskylän Lohea vastaan. Mäki ratkaisi ensimmäisen ottelun supervuoroparissa.
Miesten Superpesiksen runkosarjassa Mäki on pelannut 151 ottelua ja lyönyt niissä 5 kunnaria ja 60 tavallista juoksua. Hän on tuonut 26 juoksua. Kärkilyöntejä Mäki on kerännyt 273 kappaletta.
Sakon Nakhon
Sakon Nakhon on kaupunki varrella Isanin alueella Koillis-Thaimaassa. Kaupunki on samannimisen provinssin hallinnollinen keskus. Sakon Nakhon sijaitsee 651 kilometriä koilliseen Bangkokista.
Mestari-Heikin maja
Lähteet
64.38167°N, 25.02278°W
Fernando Ribeiro
thumb|200px|Fernando Ribeiro vuonna 2007 [[Krakovassa.]] Fernando Ribeiro (s. 26. elokuuta 1974, Lissabon, Portugali) on portugalilainen runoilija ja muusikko, joka tunnetaan parhaiten metal -yhtye Moonspellin laulajana. Ribeiro opiskeli filosofiaa neljä vuotta Lissabonin yliopistossa. Ribeiro on laulanut vuodesta 1989 lähtien Moonspellissä, joka julkaisi ensimmäisen täysimittaisen albuminsa Wolfheartin vuonna 1995. Ribeiro kirjoittaa kaikki Moonspellin sanoitukset. Hän on myös julkaissut kolme runokirjaa, Como Escavar um Abismo (2001), As Feridas Essenciais (2004) ja Diálogo de Vultos (2007).
Ribeiron puoliso on portugalilainen laulaja Sónia Tavares (s. 1977). Heillä on yhteinen lapsi
Otome-peli
Otome-peli (, maiden game tai neito-peli) on videopelien lajityyppi, joka on suunnattu naisille.
Lajityyppi koostuu pitkälle visual novel- tai treffisimulaattoripeleistä. Lajityyppiä voidaan pitää osana seikkailupelien lajityyppiä tai interaktiiviseen fiktioon kuuluvana. Peleissä on tyypillisesti samoja elementtejä kuin shōjo- ja josei-mangassa. Peleissä on tyypillisesti tavoitteena romanttinen suhde päähenkilönä olevan naisen ja yhden tai useamman pelihahmon kanssa.
Lajityyppi on peräisin japanista, jossa on tähän lajityyppiin erikoistuneita peliyhtiöitä kuten Otomate.
Lajityyppiä edustavista indie-peleistä esimerkki on Hatoful Boyfriend.
Menestyneistä peleistä on tehty myös anime-sarjoja kuten Angelique ja Hakuōki.
Princess Debut on Nintendo DS:lle 2008 julkaistu rytmipeli, jossa on otome-pelin elementtejä.
Kaukilanjärvi
Kaukilanjärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella Arrakosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 40 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 4 saarta. Sen rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,4 metriä mpy.
Constantin Ion Parhon
Constantin Ion Parhon (15. lokakuuta 1874 Câmpulung – 9. elokuuta 1969 Bukarest) oli romanialainen poliitikko, joka toimi Romanian kansatasavallan ensimmäisenä valtionpäämiehenä eli kansalliskokouksen puhemiestön puheenjohtajana vuosina 1948–1952. Hän kuului kommunistiseen puolueeseen. Siviiliammatiltaan Parhon oli neuropsykologi.
Ulrik Olsen
Ulrik Olsen (2. elokuuta 1885 Hitra – 4. lokakuuta 1963) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1934–1961 sekä toimi Norjan kunta- ja työministerinä 1948–1958. Vuosina 1935–1947 hän oli Kristiansundin pormestari.
Nikopolis (Egypti)
Nikopolis (, ; ”Voiton kaupunki”), mahdollisesti myös Iuliopolis ( tai Iouliopolis, ), oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa.
Pouding chômeur
pouding chômeur on Kanadan Quebecistä lähtöisin oleva leivonnainen.
Nikopolis (Egypti)
Maantiede
Nikopolis sijaitsi noin 5,5 kilometriä itään Aleksandriasta ja hieman länteen Niilin varsinaisesta suistoalueesta. Kaupunki oli rakennettu Aleksandrian ja Kanopoksen välisen kanavan varrelle. Kaupungin paikka on nyky-Aleksandrian koillista esikaupunkialuetta.
Pouding chômeur
Tarinan mukaan pouding chômeur sai alkunsa 1930-luvun Suuren laman aikana. Leivonnaisen nimi pouding chômeur viittaakin työttömien leivonnaiseen. Työläisväestön taloudellisen ahdingon aikana jouduttiin käyttämään yksinkertaisia raaka-aineita. Pouding chômeurin taikina valmistettiin voista, jauhoista, maidosta ja kananmunista. Leivonaisen makea kastike lienee tehty alun perin ruskeasta sokerista, mutta sittemmin sen valmistuksessa on siirrytty vaahterasiirapin käyttöön. Usein miten kotona valmistetusta leivonnaisesta tuli suosittu Quebecissä. Hitaammin se levisi myös Ontarion puolelle ja muualle Kanadaan. Leivonnaista voidaan kuitenkin pitää edelleen tyypillisen quebeciläisenä annoksena, jota tarjoillaan nykyisin myös ravintoloissa. Ravintoloissa alkuperäiseen yksinkertaiseen leivonnaiseen on myös lisätty ainesosia.
Nikopolis (Egypti)
Historia
Nikopoliin perusti keisari Augustus vuonna 24 eaa. Se perustettiin paikalle, jossa hän voitti Marcus Antoniuksen viimeisen kerran, ja se kunnioitti kyseistä voittoa ja Aleksandrian antautumista nimellään. Tuohon aikaan Augustus oli vihoissaan aleksandrialaisille, ja pyrki horjuttamaan Aleksandrian poliittista ja kaupallista asemaa perustamalla aivan kaupungin läheisyyteen roomalaisen kaupungin.
Pouding chômeur
Nykyisin pouding chômeur valmistetaan kuumentamalla vaahterasiirappia lähes kiehumispisteeseen. Vaahterasiirappiin lisätään taikina ja kostukkeeksi maitoa. Tämän jälkeen annos paistetaan uunissa ja tarjoillaan esimerkiksi kerman tai kuuman vaahterasiirapin kera.
Nikopolis (Egypti)
Historia
Se, että Augustus oli suunnitellut kaupungille suurta tulevaisuutta, näkyy muun muassa sen asemakaavassa, jota ei kuitenkaan koskaan toteutettu loppuun saakka. Augustus rakennutti kaupunkiin muun muassa amfiteatterin ja diauloksen, ja perusti sinne Ludi Quinquennales -juhlat voittonsa kunniaksi. Kaupunki löi omaa rahaa, joiden kääntöpuolella oli kirjoitus (Nikopolis. Sebast. ktist., ”Nikopolis, Augustuksen perustama”). Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Nikopolites, latinaksi Nicopolitanus.
Augustus suunnitteli pystyttävänsä Nikopoliihin myös useita temppeleitä siirtääkseen Aleksandrian tärkeimmät kultit sinne. Kaupunki osoittautui kuitenkin epäonnistumiseksi, sillä Aleksandria oli luontaisesti edullisemmalla paikalla. Näin roomalainen ”Voiton kaupunki” jäi pelkäksi kilpailijansa esikaupungiksi. Kaupunki katoaa historiasta alle sadan vuoden päästä perustamisestaan.
Ainoastaan Plinius vanhempi mainitsee Juliopolis-nimisen kaupungin Egyptissä. Hän kuvaa sen sijainneen saman kanavan varrella ja suunnilleen saman etäisyyden (20–30 stadioninmittaa) päässä Aleksandriasta, ja näin kyseessä vaikuttaisi olevan Nikopolis. Erään ehdotuksen mukaan nimi Juliopolis olisi kuitenkin viitannut Aleksandrian kaupunginosaan, josta Strabon käytti nimitystä Eleusis.
Opel Corsa A
Opel Corsa A on Opel Corsan ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1982–1993.
Opel Corsa A (1982–1993)
Ensimmäisen sukupolven Corsan esitteleminen syksyllä 1982 merkitsi General Motorsille kokonaan uuteen kokoluokkaan siirtymistä. Samalla se oli ensimmäinen Opel-malli, jota valmistettiin Zaragozan tehtaalla Espanjassa. Isossa-Britanniassa auto tunnettiin nimellä Vauxhall Nova. Ensimmäiset Corsat olivat kolmiovisia hatchbackeja ja kaksiovisia sedaneja. Neli- ja viisioviset korimallit tulivat markkinoille vuonna 1985.
Moottorivaihtoehdot olivat 1,0- (45 hv), 1,2- (55 hv), 1,3- (70 hv) ja 1,4-litraiset (75 hv) kaasutinmoottorit. Myöhemmin ne muuttuivat 1,0-litraista lukuun ottamatta suihkutustyyppisiksi. left|thumb|250x250px|Sedan-korinen Opel Corsa A. Vuonna 1987 mallistoon lisättiin Isuzun 1,5-litrainen (50 hv) dieselmoottori. Porrasperäinen malli jätettiin pois monilta markkinoilta ja kaksiovisen valmistus loppui kokonaan. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin (1987) Opel Corsa A. left|thumb|250x250px|Facelift-mallin (1990) Opel Corsa A. Perusmalli oli pelkkä Corsa, sitä seurasivat Corsa Luxus, Corsa Berlina ja urheilullinen Corsa SR. Vuonna 1988 Corsalle tehtiin kasvojenkohotus, jonka yhteydessä se sai uuden etusäleikön, puskurit ja muutamia pienempiä muutoksia. Mallimerkinnät muuttuivat seuraavasti: Corsa LS, Corsa GL, Corsa GLS ja Corsa GT.
Kevään 1988 uusi malli oli suorituskykyisellä 1,6-litraisella (100 hv) monipistesuihkutusmoottorilla varustettu Corsa GSi. Joillain markkinoilla oli saatavilla myös 1,4-litraisella (83 hv) monipistesuihkutusmoottorilla varustettu Corsa SRi, joka moottoria lukuun ottamatta vastasi teknisesti GSi-mallia. GSi- ja SRi-mallit poikkesivat perusmalleista myös korin osalta. Etuosan runkoaisoja oli vahvistettu ja edessä jousitornien yläosassa oli vahvikelevyt. Samalla 1,0-litrainen korvattiin 1,2GV-työntötankomoottorilla, jossa oli saman verran tehoa, 45 hevosvoimaa.
Syksyllä 1989 moottorivalikoimaa täydensi Vectran 1,4-litrainen (60 hv) moottori, joka korvasi aiemman 1,3-litraisen.
Vuonna 1990 Corsa koki toisen kasvojenkohotuksen, johon kuului uudet kokopeittävät puskurit, matalammat ajovalot ja uudelleen muotoiltu etusäleikkö sekä täysin uusi sisusta. Mallin ikä alkoi kuitenkin jo tässä vaiheessa näkyä verrattuna uudempiin kilpailijoihinsa Ford Fiestaan ja Peugeot 106:een.