cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Otho
Keisarina
Otho käytti hyväkseen Moesian legaatin Marcus Aponius Saturninuksen helmikuussa 69 sarmaateista saamaa voittoa. Otho palkitsi Aponiuksen lisäksi myös tämän legioonan komentajan Aurelius Fulviuksen. Pannonian maaherra Lucius Tampius Flavianus, vaikka olikin Vitelliuksen sukulainen, sai Galban entisen paikan arvaaliveljien pappina. Kaikkien provinssien maaherrat, Britanniaa ja kahta Germaniaa lukuun ottamatta, kannattivat aluksi Othoa. Germanian ja Britannian legioonat eivät suostuneet vannomaan valaa Otholle, ja Britannian maaherra Trebellius Maximus joutui jopa pakenemaan provinssistaan Vitelliuksen luokse.
Lusitaniassa Otho oli saanut hallinnollisista tehtävistä paljon kokemusta, jota hän pystyi hyödyntämään keisarina ollessaan. Hänen aiempi huoleton elämäntyylinsä kuitenkin nakersi luottamusta, ja senaatin erimielisyydet pretoriaanikaartin kanssa vaikeuttivat Othon keisariutta.
Vitellius
thumb|left|220px|Vitellius Kaikki Rooman provinssit etelässä, idässä ja koillisessa kannattivat aluksi Othoa, mutta Gallian ja Germanian provinssit olivat jo tammikuussa 69 huutaneet Ala-Germanian maaherran Aulus Vitelliuksen keisariksi. Othon vallankaappaus ei muuttanut Vitelliuksen suunnitelmia. Hänen kapinansa oli suunnattu yhtä paljon Galban lähipiirin jäseniä kuin tätä itseään vastaan. Vitellius ei kuitenkaan ottanut Augustuksen arvonimeä, vaan halusi senaatin hyväksynnän. Tämän saadakseen hänen täytyi kuitenkin saada Rooma valtaansa. Vitelliuksen joukot olivat jo luultavasti matkalla, ennen kuin tieto Othon vallankaappauksesta saavutti Vitelliuksen. Vitelliuksen kannattajat etenivät kahden armeijan voimin kohti Italiaa. Eteläisempää armeijaa johti Valens ja pohjoisempaa Caecina. Otho ehdotti, että Vitellius luopuisi vallasta tai jakaisi sen hänen kanssaan, mutta Vitellius ei hyväksynyt tätä.
Otho toimi heti, kun hän sai kuulla Vitelliuksen joukkojen olevan matkalla. Hän määräsi Balkanilla olleita joukkoja marssimaan Pohjois-Italiaan. Oli selvää, etteivät Vitelliuksen joukot pääsisi Alppien yli ennen kevään tuloa eli maalis-huhtikuuta. Pohjois-Italian ainoa heikko kohta oli Via Domitia, joka kulki meren rantaa myöten. Helmikuussa Via Domitiaa vartioimaan saapui joukkoja, joita johti Othon vallankaappaukseen osallistuneita upseereja. Korsikan maaherra Deimus Picarius julistautui yllättäen Vitelliuksen kannattajaksi, mutta hänet murhattiin pian. Myös Alpes Maritimaen maaherra Marius Maturus siirtyi Vitelliuksen kannattajaksi, ennen kuin Vitelliuksen armeija oli päässyt hänen avukseen. Othon joukot valtasivat Alpes Maritimaen. Othon joukot estivät näin Valensia lähettämästä nopeaa ratsuväkeään rantatietä pitkin Roomaa kohti. Otho ei kuitenkaan pystynyt ennakoimaan aikaista kevään tuloa. Maaliskuun alussa Caecina murtautui Alppisolien läpi 18 000 sotilaan voimin. Caecina eteni aina Cremonaan asti ilman suurempaa vastarintaa.
Arabialainen musiikki
Soittimet
Lyömäsoittimia on useita, riqqin lisäksi ruukkurumpu darbuka, kehärummut duff ja bendir, tamburiini mazhar, iso kaksoiskalvorumpu tabl, sorvisymbaali saggath, ja patarumpu naqqara. Zummara on klarinettia muistuttava ruokolehtipuhallinsoitin, joka on tehty kahdesta lyhyestä, rinnakkaisesta ruokoputkesta. Mizmar on oboen kaltainen puhallinsoitin. Rabab on beduiinien yksikielinen ja laatikkomainen, puusta ja nahasta tehty piikkiviulu, jota aavikon runonlaulajat käyttävät säestyksenään.
Otho
Cremonan ensimmäinen taistelu
Sotilaallisesta näkökulmasta Othon olisi ollut viisasta odottaa lisäjoukkoja. Keisari neuvotteli consiliuminsa kanssa 12. huhtikuuta Bedriacumissa. Neuvostoon kuuluivat ainakin Othon veli Titianus, pretoriaaniprefekti Proculus sekä Suetonius Paulinus ja Marius Celsus. Mukana olivat luultavasti myös paikalla olleiden legioonien komentajat. Othon puolelle oli 7. huhtikuuta saapunut suurin osa XIII legioonasta. Otholla oli yhteensä ehkä vajaat 30 000 sotilasta, vastustajilla puolestaan miltei 50 000. Vielä saapumatta olivat kuitenkin arvossa pidetty XIV legioona, Galban perustama VII legioona ja Dalmatiasta matkalla ollut XI legioona. Ainakin pari legioonaa olisi päässyt paikalle 15. huhtikuuta mennessä. Suetonius Paulinus ehdotti, että Othon olisi paras odottaa lisäjoukkoja, koska Vitelliuksen kannattajille ei ollut tiedossa vahvistuksia Germaniasta ainakaan vähään aikaan. Paulinus ehdotti, että odotettaisiin ainakin 16. tai 17. päivään, ehkä jopa viikkoja, ennen taistelun aloittamista. Marius Celsus ja Annius Gallus vastustivat Paulinuksen ehdotusta. Vaikka lähteissä ei ole säilynyt tietoa siitä, miksi he ehdottivat välitöntä hyökkäystä, syyt voidaan kuitenkin rekonstruoida. Odottaminen olisi voinut vähentää joukkojen taisteluhalukkuutta, ja vihollisella oli vain kolme legioonaa: (XXI, I Italica ja V Macedonica). Otholla taas oli I Adiutrix, XIII Gemina ja osia XIV:stä ja lisäksi lähes legioonan verran pretoriaaneja. Suetoniuksen arvio joukkojen määrästä ei ehkä ollut kovin uskottava. Lisäksi tiedettiin, että Vitelliuksen joukot rakensivat parasta aikaa siltaa Cremonan eteläpuolelle. Siltaa pitkin vihollinen pääsisi kiertämään Othon joukot ja etenemään Roomaa kohti. Lisäksi Mutinassa olleisiin senaattoreihin ei voinut luottaa, jos Vitelliuksen joukot valtaisivat Rooman.
Otho tiesi, että Vitelliuksen kannattajat voisivat jakaa armeijansa ja lähettää osan Roomaa vastaan. Othon oli pakko estää Vitelliuksen joukkoja pääsemästä etelään. Otho päätti taistella. 14. huhtikuuta käytyä taistelua kutsutaan Cremonan ensimmäiseksi taisteluksi tai Bedriacumin taisteluksi. Keisarilliset joukot marssivat 20 kilometriä taistelukentälle ja yllättivät vihollisen. Aluksi Othon joukot menestyivät, mutta pitkä marssi, vaikea taistelukenttä, vihollisten suuri määrä ja Vitelliuksen upseerien kokemus olivat lopulta liikaa Othon vähille joukoille. Otho hävisi taistelun, ja hänen joukkonsa väittivät, että heidät oli petetty. Othon upseereista Suetonius Paulinus ratsasti heti Vitelliuksen luokse anomaan armoa. Marius Celsus, Salvius Titianus ja eräät muut upseerit antautuivat seuraavana päivänä. Otho itse oli odottanut taistelun ratkaisua Brixellumissa, noin 20 kilometrin päässä taistelukentästä.
Arabialainen musiikki
Soittimet
Kaksoisvirtainmaan-Iranin -alkuperää oleva santur-lyömävasarapuikkosoitin on Irakin klassisen Maqam al-iraqi -musiikin pääinstrumentti. Sitä soitetaan myös laajalti muualla Lähi-idässä ja Euraasiassa ja siitä kehittyivät Euroopassa cembalo ja piano.
Paide
Hallinnollisesti Paide on epäitsenäinen kaupunki (linn, asustusüksus). Se on kuulunut vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen laajempaan Paiden kaupunkiin (linn, haldusüksus), joka muodostettiin yhdistämällä vanha Paiden kaupunki, Paiden kunta ja Roosna-Allikun kunta.
Arabialainen musiikki
Rytmi ja tonaalinen järjestelmä
thumb|Bayati-maqam, joka muodostuu kolmesta sävelestä. Arabialaisessa musiikissa rytmi on joko vapaa, sanojen luonnollisen lausumisen mukainen tai kuviteltuja sanoja jäljittelevä, jos kyseessä on soitinmusiikki. Rummuille on klassisissa sävellyksissä lisäksi oma rytmikaava iqa’, joka on melodian rytmiin nähden itsenäinen ja muodostaa eräänlaisen kontrapunktin melodialle. Uudenaikaisissa tanssirytmeissä vuorottelevat syvät ”dum”-iskut rummun kalvoon ja vaaleat ”tak”-iskut rummun reunaan. Kunkin rytmikaavan runko toistuu aina samanlaisena, ja rumpali koristelee sitä kuivilla, nopeilla iskuilla. Laskeminen ei arabimusiikkiin kuulu, joten melodiat saattavat liittyä rytmikaavoihin mistä tahansa kohdasta alkaen. ”Dum”- ja ”tak”-iskut muodostavat hitaan kuvion, joka toistuu 2/8-rytmistä 176/4-rytmiin. Vuoden 1932 Kairon kongressissa kerättiin eri arabimaista yhteensä 111 erilaista rytmiä ja 70 maqam-asteikkoa. Maqamiin kuuluu 3–5 säveltä (jins), joita on yhteensä noin 17.
Linjataktiikka
Linjataktiikka on jalkaväen taktiikka, jossa sotilaat ryhmitetään linjaan, joka on kahdesta kuuteen miestä syvä. Väliä riveillä on noin puoli metriä, mutta vierekkäiset miehet seisovat lähes kiinni toisissaan. Linjataktiikka on syvyyden puutteen vuoksi erittäin haavoittuva selusta- ja sivustahyökkäyksille.
Arabialainen musiikki
Nuottikirjoitus
Nuottikirjoituksena arabialaisessa musiikissa käytetään länsimaista notaatiota. Se aiheuttaa ongelmia siinä, että arabiaa kirjoitetaan oikealta vasemmalle, mutta samalla tämä antaa laulajalle vapauksia sovittaa sanat melodiaan. Länsimaiseen notaatioon on lisätty kaksi uutta etumerkkiä, nim korottaa säveltä neljännesaskeleen ja tik alentaa sitä saman verran.
Edward Bunker
Edward "Eddie" Bunker (31. joulukuuta 1933 Los Angeles – 19. heinäkuuta 2005 Burbank, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka vietti puolet elämästään Yhdysvaltojen kovimmissa vankiloissa. Vankilavuosien jälkeen hänestä tuli arvostettu kirjailija. Bunker on kirjoittanut muun muassa kirjan Verikoirat, joka perustuu vankilavuosien aikana kuultuihin elämäntarinoihin. Hän myös näytteli monissa kuuluisissa elokuvissa.
Otho
Kuolema
Cremonan tappion jälkeen Otholla oli vielä mahdollisuus yrittää viivyttää Vitelliuksen joukkoja muutaman päivän ajan siinä toivossa, että Pannoniasta matkalla olleet legioonat ehtisivät paikalle. Legioonien tuki Otholle ei kuitenkaan ollut varma. Otho teki itsemurhan 16. huhtikuuta ollessaan 36-vuotias. Antiikin lähteiden mukaan Otho tutki illalla kahta miekkaa ja valitsi niistä toisen. Hän pani miekan tyynyn alle ja nukkui sikeästi yön yli. Aamulla Otho heittäytyi miekkaansa.
Freak Kitchen
Freak Kitchen on Göteborgissa, Ruotsissa vuonna 1992 perustettu heavy metal -yhtye. Freak Kitchenin musiikin tyylissä on vaikutteita useista muistakin genreistä, kuten jazzista ja popista. Yhtyeen ensimmäinen albumi ilmestyi vuonna 1994. Yhtyeeseen kuuluvat Björn Fryklund (rummut), Mattias "IA" Eklundh (laulu sekä kitara) ja Christer Hysén (basso).
Kokoonpano
Entiset jäsenet
Diskografia
EP:t
David Lund
Elämäkerta
Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Turussa 1673 ja Uppsalan yliopistossa 1678 sekä Wittenbergin yliopistossa 1682 Lund opiskeli Jenassa sekä Hollannissa 1683–1685. Suomeen palattuaan hän toimi Turun akatemian runousopin professorina 1688, kreikan ja heprean kielten professorina 1691 ja teologian professorina 1697. Papiksi Lund vihittiin 1691.
Linjataktiikka
Linjataktiikka syntyi Länsi-Euroopassa 1600-luvulla, kun armeijat kehittivät edelleen Kustaa II Aadolfin ja Morits Oranialaisen taktisia, organisaatiollisia ja aseteknisiä uudistuksia.
Edward Bunker
Varhainen elämä
Edward Bunker syntyi 31. joulukuuta 1933 Hollywoodissa. Hänen vanhempansa erosivat, kun hän oli 4-vuotias, minkä jälkeen hän vietti kuusi vuotta sijaiskodeissa. Ollessaan kahdentoista Bunker joutui ensimmäisen kerran koulukotiin. 17-vuotiaana hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin rikollinen kovamaineisessa San Quentinin vankilassa. Sitä ennen hän oli paennut Los Angeles Countyn vankilasta, jossa istui tuomiota toisesta rikoksesta. 18-vuotiaana hän oli ehtinyt tehdä ryöstöjä, shekkiväärennöksiä ja muita rikoksia.
Otho
Kuolema
On kerrottu, että riistämällä henkensä hän olisi yrittänyt estää sisällissodan, jolloin hän olisi uhrautuvin Rooman keisareista.
Edward Bunker
Varhainen elämä
Hänen tiedetään myös olleen Meksikon entisen mafiajohtajan, Joe ”Pegleg” Morganin, tuttava. Hän oli aikanaan myös FBI:n kymmenen etsityimmän rikollisen joukossa.
Otho
Kuolema
Otho ei voinut tietää, että hänen kuolemansa vapautti Rooman sisällissodan kauhuilta vain muutaman kuukauden ajaksi. Othon tekoa pidettiin kuitenkin urhollisena. Plutarkhos kertoo myös sotilaiden surreen Othoa suuresti. Senaatti julisti Vitelliuksen keisariksi 19. huhtikuuta. Hän armahti osan Othon kannattajista ja saapui Roomaan kesäkuussa. Rauha ei kuitenkaan kestänyt kauan, kun Vespasianus julistettiin keisariksi 1. heinäkuuta Aleksandriassa.
thumb|220px|Keisari Otho roomalaisessa [[denaarissa.]]
David Lund
Elämäkerta
Toimittuaan mm. Paimion ja Turun ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherrana Lund nimitettiin Viipurin piispaksi 1705.
Linjataktiikka
1600-luvun aikana eurooppalaiset armeijat ottivat käyttöön kevyemmän ja tehokkaamman musketin. Myös ruutipanoksen ja luodin kietominen yhteen paperin sisään paperipanokseksi otettiin yleisesti käyttöön vuosisadan puolenvälin jälkeen. Vuosisadan lopulla tulivat vielä toimintavarmemmat piilukkomusketit. Samaan aikaan kaikki Länsi-Euroopan armeijat siirtyivät sulkeisilla ja kovalla sotilaskurilla hyvin harjoitettuun armeijaan, Ruotsin ja Alankomaiden mallin mukaan. Kaikki nämä muutokset yhdessä moninkertaistivat muskettimiehen tulinopeuden (noin 8-kertaiseksi), tappavuuden (haarniskat menettivät merkityksensä) ja kantomatkan (kolminkertaiseksi) vain sadassa vuodessa. Viimeinen uudistus jalkaväen tulivoimassa oli pistimen käyttöönotto 1600-luvun lopulla, joka poisti piikein aseistetut sotilaat lopullisesti 1700-luvun alkuvuosina lisämuskettien tieltä.
Arabialainen musiikki
Laulajia ja säveltäjiä
thumb|Umm Kulthum, egyptiläinen suosikkilaulaja Arabialaista musiikkia alettiin äänittää heti kun tallennuslaitteet keksittiin, ja vanhan ajan musiikkia onkin siksi paljon tallella. Tällaisia perinteisiä ja hyvin dokumentoituja laulajia ovat esimerkiksi Yusuf al-Manyalawi (1847–1911), Abd al-Hayy Hilmi (1857–1912) ja Shaikh Salama Hijazi (1852–1917). Irakilaista laulutraditiota edustaa Muhammad al-Qubbanji (1901–1986). Musiikin uuden kauden ensimmäinen suuruus oli egyptiläinen säveltäjä-laulaja Sayyid Darwish (n. 1892–1923), joka otti vaikutteita myös länsimaista. Naislaulaja Umm Kulthum (1904/1908–1975) oli koko arabimaailman laulajatähti. Muhammad Abdel Wahhab (k. 1991) oli Kulthumin suosikkisäveltäjä, ja hänelle sävelsi paljon myös Riad al-Sunbati (k. 1981). Libanonista tunnetuksi nousivat Farid al-Atrash ja hänen sisarensa Asmahan. Libanonilainen Fairuz (s. 1934) ja Wadi’ al-Safi (s. 1921) ovat myös tunnettuja, samoin kuin syyrialainen tenori Sabah Fakhri (s. 1930) sekä pohjoisafrikkalaiset Salim Hilali (s. 1920) ja Hamid al-Zahir.
Linjataktiikka
Kaikki tämä johti taistelulinjan jatkuvaan ohenemiseen. Vuosina 1680–1720 eurooppalainen jalkaväki siirtyi kuudesta rivistä kolmeen tai neljään. Brittiläiset jatkoivat vielä kahden miehen syvyiseen linjaan Napoleonin sotien aikana.
Paide
Paiden asukasluku oli vuonna 2010 9 761, pinta-ala 10,03 neliökilometriä ja asukastiheys 973,2 asukasta neliökilometrillä.
Otho
Henkilönä
Suetonius kertoo, ettei Otho ruumiiltaan vastannut henkistä suuruuttaan. Hän oli nimittäin lyhytkasvuinen, heikkojalkainen ja vääräsäärinen. Lisäksi hän oli ulkonäkönsä suhteen hyvin turhamainen. Otho käytti peruukkia ja ajoi partansa päivittäin. Lisäksi hänen kerrotaan kostuttaneen kasvojaan kostealla leivänpalalla aamuisin uskoen estävänsä sillä parran kasvamisen.
Linjataktiikka
Linjataktiikka säilyi käytössä aina 1800-luvun loppupuolelle asti, jolloin yhä lisääntyvä jalkaväen tulivoima (takaaladattava- ja makasiinikivääri) teki siitä tarpeettoman ja lähes mahdottoman soveltaa käytännössä.
David Lund
Elämäkerta
Lund kuului niihin jumaluusoppineisiin, jotka ottivat tehtäväkseen kehittää puhdasoppista luterilaisuutta siihen suuntaan, että kristilliset sisällys- ja siveellisyysvaatimukset tulisivat entistä paremmin toteutetuiksi. Näitä tavoitteitaan saavuttaakseen Lund kiersi ahkerasti hiippakuntaansa ja julkaisi useita paimenkirjeitä.
Otho
Antiikin lähteet
Päälähteet Othon elämästä ovat Tacituksen historia (1.50–2.49), Suetoniuksen ja Plutarkhoksen Othon elämäkerrat sekä Dio Cassiuksen historia (63.10–15). Aikakautta käsittelivät myös Cluvius Rufus, Fabius Rusticus ja Plinius vanhempi, mutta heidän teoksensa eivät ole säilyneet nykypäivään.
David Lund
Elämäkerta
Lundin uran Viipurissa katkaisi venäläisten hyökkäys Suomeen. Ruotsiin paennut piispa nimitettiin 1712 Växjön piispaksi.
Lundin vanhemmat olivat Perniön Latokartanon vuokraaja, rykmentinkirjuri Johan Jakobsson Lund († 1702) ja Margareta Davidsdotter Gyllenbögel. David Lundin lapset aateloitiin 1719 nimellä Ehrenlund.
Paide
Paiden ystävyyskaupunki Suomessa on Hamina.
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Paiden kaupungissa oli 8 228 asukasta, joista 7 602 (92,4 %) oli virolaisia, 360 (4,4 %) venäläisiä ja 255 (3,1 %) muita kansallisuuksia.
Suomen naisten jalkapallomaajoukkue
Suomen naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Suomea kansainvälisissä naisten jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Suomen Palloliiton alaisuudessa.
Suomen naisten maajoukkue selvisi EM-kilpailuihin ensimmäistä kertaa vuonna 2005. Tuloksena oli paikka välieriin, jossa Suomi hävisi mestaruuden voittaneelle Saksalle maalein 4–1. Koska pronssiottelua ei pelattu, Suomi sijoittui jaetulle kolmannelle sijalle yhdessä Ruotsin kanssa. UEFA myönsi vuoden 2009 EM-kisat Suomen järjestettäväksi, joten maajoukkue osallistui EM-lopputurnaukseen ilman karsintoja. Suomi voitti alkulohkonsa, mutta tie katkesi puolivälierätappioon Englantia vastaan. Suomi selviytyi myös Ruotsissa pelattuihin EM-kisoihin vuonna 2013, mutta ei päässyt alkulohkosta jatkoon.
Naisten maajoukkue on vuodesta 2003 ylläpidetyllä FIFA:n ranking-listalla ollut korkeimmillaan 14. sijalla syys–marraskuussa 2005. Maaliskuussa 2019 Suomi oli rankingissa sijalla 32., joka oli maajoukkueen kaikkien aikojen alhaisin sijoitus. Viimeisin ranking-sijoitus on 29. (maaliskuu 2023).
Maajoukkuetoiminnan alku
Naisjalkapallon viriäminen alkoi Euroopassa 1960-luvun lopulla. Ensimmäisinä Pohjoismaina Suomi, Ruotsi ja Tanska olivat mukana naisjalkapallon toiminnan aloittamisessa. Asenteet Suomessa olivat pitkään kielteisiä naisjalkapallolle, sillä lajia ei nähty soveliaana naisille. Ajatus oli vahva erityisesti miespelaajien ja -valmentajien keskuudessa.
Suomessa naisten jalkapallon kilpailutoiminta alkoi 1971, ja pian tämän jälkeen Palloliitto päätti käynnistää myös Suomen naisten maajoukkueen toiminnan. Ensimmäistä maaottelua yritettiin järjestää jo 1972, mutta vastustajaa ei onnistuttu hankkimaan. Helmikuussa 1973 sovittiin ensimmäisestä maaottelusta Ruotsia vastaan. Maarianhaminassa 25. elokuuta 1973 pelattu ottelu päättyi maalittomaan tasapeliin. Maaottelua seurasi 1 540 katsojaa, ja se televisioitiin Anssi Kukkosen selostamana. Ensimmäisen maaotteluvoittonsa Suomi saavutti Ruotsia vastaan vuonna 1976 Kallhällissa käydyssä maaottelussa maalein 1–2. Ottelussa syntyi myös maajoukkueen ensimmäinen maali, jonka teki Soile Malm.
Maajoukkueen alkuvuosina maaotteluita pelattiin lähinnä muita Pohjoismaita vastaan. Tärkeimpänä maajoukkuetoiminnan kulmakivenä oli Pohjoismaiden-mestaruusturnaus, joka pelattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1974. Valtaosa maajoukkueen kymmenen ensimmäisen vuoden otteluista oli juuri PM-turnauksen otteluita. Niiden lisäksi Suomi kohtasi yksittäisissä otteluissa Ruotsin ja 1979 järjestetyssä epävirallisessa Euroopan-mestaruusturnauksessa Englannin ja Sveitsin. PM-turnauksessa oli aluksi mukana Suomi, Ruotsi ja Tanska. Norja liittyi mukaan 1978. Parhaimmillaan Suomi ylsi turnauksessa toiseksi 1981. Viimeinen PM-turnaus pelattiin 1982, sillä pelimäärät lisääntyivät saman vuoden syksyllä alkaneiden Euroopan-mestaruuskisojen karsintojen takia.
Maajoukkuetta valmensi vuoteen 1977 asti Juhani Nirkkonen. Simo Syrjävaara toimi päävalmentajana muutaman ottelun ajan 1978, ja sen jälkeen vetovastuuseen astui Kaj Österberg.
Arvokisakarsinnat vuosina 1982–1993
Uefa järjesti ensimmäisen kerran Euroopan-mestaruuskilpailut vuosina 1982–1984. Suomi pelasi samassa alkulohkossa Ruotsin, Norjan ja Islannin kanssa. Suomi voitti ainoastaan Islannin ja sijoittui lohkossa kolmanneksi. Myöskään kaksissa seuraavissa EM-karsinnoissa Suomi ei menestynyt. Se jäi alkulohkonsa viimeiseksi sekä vuoden 1987 että vuoden 1989 EM-kisojen karsinnoissa. Vaikka vuoden 1989 karsinnoissa alku oli lupaava, kun joukkue onnistui ottamaan pisteitä hallitsevalta mestarilta Norjalta tasapelillä ja vierasvoitolla. Lopulta Suomi jäi niukasti lohkon viimeiseksi. Karsintojen jälkeen 10 vuotta maajoukkuetta valmentanut Österberg vaihtui Jyrki Niemiseen.
Seuraavat EM-karsinnat Tanskan kisoihin vuonna 1991 toimivat samalla ensimmäisten maailmanmestaruuskilpailujen karsintoina. Suomi sijoittui uuden valmentajansa johdolla kolmanneksi neljän joukkueen alkulohkossa eikä päässyt kisoihin. EM-kisojen vuoden 1993 karsinnat alkoivat kohtuullisen hyvin, mutta lopulta Suomi jäi taas lohkon viimeiseksi Ranskan ja Tanskan jälkeen.
Syksyllä 1993 Nieminen väistyi ja Suomen uudeksi päävalmentajaksi tuli Nils Suomalainen. Hänen ensimmäiset karsintansa sujuivat hyvin: Suomi sijoittui karsintalohkossaan Norjan jälkeen toiseksi, mutta ei selviytynyt EM-kisoihin vuonna 1995. Suomalaisen kaudella vuonna 1994 käynnistyi myös kansainvälinen kutsuturnaus Algarve Cup, josta on tullut arvokisojen jälkeen merkittävin naisten turnaus. Suomi oli mukana jo ensimmäisessä turnauksessa, jossa se jäi kuudesta osallistujajoukkueesta viimeiseksi.
Eteneminen jatkokarsintoihin vuosina 1996–2001
Keväällä 1996 kesken EM-karsintojen Nils Suomalainen jätti tehtävänsä ja tilalle astui Reima Kokko. Karsinnat päättyivät kolmanteen sijaan ja sitä kautta jatkokarsintaan, jossa Ranska löi Suomen selkeästi yhteismaalein 5–0. Vuoden 1999 maailmanmestaruuskisat olivat ensimmäiset, joihin järjestettiin erilliset karsinnat. Suomi pääsi ensi kertaa pelaamaan lohkossa, jossa ei ollut yhtään perinteisesti kovatasoista Pohjoismaata. Suomi pelasi karsinnoissa hyvin ja sijoittui lohkonsa toiseksi. Joukkue hävisi vain lohkon voittaneelle Italialle. Suomi pääsikin kaksiosaiseen jatkokarsintaan, jossa vastaan asettui Venäjä. Ensimmäisen ottelun Suomi hävisi vieraissa 2–1, mutta teki arvokkaan vierasmaalin. Kotiottelussa, ennätysyleisön edessä, Suomi siirtyi ensimmäisellä jaksolla 1–0-johtoon, mikä olisi riittänyt kisapaikkaan, mutta Venäjä tasoitti ja voitti lopulta pelin 2–1.
Myös seuraavissa, vuoden 2001 EM-kisojen, karsinnoissa Suomi eteni jatkokarsintaan oltuaan lohkossaan kolmas. Tällä kertaa oli Ruotsin vuoro romuttaa maajoukkueen unelma arvokisoista yhteismaalein 10–3. Tappion jälkeen Kokko lopetti päävalmentajana, ja hänen seuraajakseen valittiin Michael Käld.
EM-kisat Englannissa vuonna 2005
thumb|right|Suomen ensimmäisiin aikuisten arvokisoihin johdattanut [[Michael Käld.]] Michael Käldin ensimmäiset arvokisakarsinnat vuoden 2003 MM-kisoihin eivät sujuneet hyvin, sillä Suomi voitti ainoastaan yhden pelaamistaan kuudesta ottelusta. Vuoden 2005 EM-kisojen karsinnat alkoivat niin ikään hiukan vaisusti Suomen jäätyä kotitasapeliin Sveitsiä ja Italiaa vastaan sekä hävittyään Ruotsille vieraissa. Sen jälkeen Suomi ei kuitenkaan enää kokenut tappioita ja lopulta se sijoittui kolmanneksi viiden joukkueen lohkossa. Jatkokarsintaan vastaan arvottiin omassa lohkossaan toiseksi sijoittunut Venäjä. Kotiottelussaan Suomi kukisti Venäjän numeroin 1–0 ja ratkaisevassa 2. osaottelussa Venäjä kaatui Moskovassa 3–1.
Suomen lohkoon arvottiin isäntämaa Englanti, Ruotsi ja Tanska. Suomen ja koko turnauksen avausottelussa vastassa oli Englanti. EM-kisahistorian ennätysyleisön edessä Suomi joutui jo 0–2-tappiolle, mutta nousi vielä tasoihin vajaa minuutti ennen peliajan täyttymistä Anna-Kaisa Rantasen ja Laura Kalmarin maaleilla. Karen Carney iski kuitenkin lisäajalla Englannille voiton.
Toisessa ottelussa Suomi kohtasi Ruotsin. Ruotsi hallitsi peliä, mutta Suomi onnistui puolustuksessa ja ottelu päättyi tasan 0–0. Alkulohkon viimeisestä ottelusta Suomi tarvitsi voiton Tanskasta, jotta se pääsisi välieriin. Suomi taisteli itsensä avausjaksolla 2–0-johtoon, mutta Tanska kavensi hetki ennen taukoa. Toisella jaksolla Tanska painosti, mutta ei saanut maalia ja Suomi eteni välieriin.
Välierässä Suomea vastaan asettui Saksa. Saksa siirtyi pelin alkuminuuteilla 3–0-johtoon. Suomi ei enää toipunut ja lopulta Saksa voitti lukemin 4–1. Saksa voitti lopulta Euroopan-mestaruuden.
Maajoukkueen esitykset EM-kisoissa huomioitiin Vuoden urheilija -gaalassa palkitsemalla se vuoden joukkueena ja valmentaja Käld vuoden valmentajana. Menestyksen myötä naisten maajoukkue nousi myös Olympiakomitean tuen piiriin, minkä tavoitteena oli edistää sen pääsyä 2007 MM-kisoihin ja sitä kautta karsimaan Pekingin vuoden 2008 olympialaisiin pääsystä. Suomen joukkueen keskikenttäpelaaja Anne Mäkinen valittiin EM-kisojen parhaaksi pelaajaksi.
MM-kisojen karsinnat vuonna 2007
Naisten maajoukkue pyrki jatkamaan menestystään vuoden 2007 maailmanmestaruuskisojen karsinnoissa tähtäimenään ensimmäinen MM-kisapaikka. Samaan karsintalohkoon tuli EM-kisoissa juuri kohdattu Tanska. Suomi aloitti karsinnat voitoilla Puolasta ja Belgiasta, mutta sen jälkeen kotikentällä tuli karvas tappio Espanjalle. Enempää tappioita Suomi ei kärsinyt ennen ratkaisevia kahta viimeistä ottelua Tanskaa vastaan. Kotiottelun Suomi voitti 2–1 ja sen myötä vieraspelistä riitti kisapaikkaan tasapeli. Tanska voitti kuitenkin ottelun 1–0 toisen jakson maalilla ja eteni kisoihin.
thumb|Suomen avauskokoonpano ottelussa Suomi–Pohjois-Irlanti 10. elokuuta 2009. Euroopan-mestaruuskisojen menestyksen jälkeen Palloliitto päätti hakea vuoden 2009 EM-kisoja Suomeen. Kisoja haki myös Alankomaat, mutta heinäkuussa 2006 UEFA myönsi turnauksen Suomelle.
EM-kisat Suomessa 2009
Suomi arvottiin kotikisoissaan samaan lohkoon Alankomaiden, Tanskan ja Ukrainan kanssa.
MM-kisojen karsinnat 2011
EM-kisojen jälkeen useita kokeneita pelaajia kuten Anne Mäkinen, Sanna Valkonen ja Jessica Julin lopetti maajoukkueuransa. Myös Käldin sopimus päättyi kisoihin, mutta hän jatkoi päävalmentajana vuoden loppuun asti, sillä heti EM-kisojen jälkeen alkoivat karsinnat seuraaviin MM-kisoihin. Joulukuussa Käldin korvaajaksi palkattiin ruotsalainen Andrée Jeglertz, mutta sitä ennen Suomi aloitti karsinnat Käldin johdolla erinomaisesti voittamalla neljä ensimmäistä peliään. Jeglertzin alaisuudessa Suomi ylsi vierastasapeliin Italiaa vastaan ja voitti kotona Portugalin 4–1. Ratkaisevassa kotiottelussa tappiotonta Italiaa vastaan Suomi kuitenkin hävisi 1–3 ja menetti mahdollisuutensa lohkovoittoon, joka olisi oikeuttanut jatkokarsintaan.
EM-kisojen karsinnat 2013
EM-karsinnat alkoivat syksyllä 2011 6-0-voitolla Virosta, jota seurasi 2-2-tasapeli Valko-Venäjää vastaan. Maajoukkueessa jatkui edellisten MM-karsintojen trendi maajoukkueen rungon nuoretessa, kun maajoukkueen kapteeni Tiina Salmén ilmoitti peliuransa loppumisesta Valko-Venäjä-ottelun jälkeen. . Myös Laura Österberg Kalmari ilmoitti julkisuuteen keväällä 2012 peliuransa päättyneen.
Keväällä 2012 Suomi voitti Slovakian kahdesti. Ensin vieraissa 0-1 ja sen jälkeen kotona 2-0. Jälkimmäisessä Slovakia-ottelussa maajoukkueen tärkeimmäksi maalintekijäksi noussut Linda Sällström loukkasi polvensa ja hän oli polvivamman vuoksi pitkään sivussa maajoukkueen toiminnasta. Kesällä 2012 Suomi voitti ensin vieraissa Ukrainan maalein 1-2 ja sen jälkeen Valko-Venäjän kotona 4-0.
Paikka vuoden 2013 EM-lopputurnaukseen sinetöityi syyskuussa pelatussa toiseksi viimeisessä ottelussa Tallinnassa Viroa vastaan, jonka Suomi voitti 0-5 ja varmisti näin lohkovoiton itselleen. Suomi kärsi karsintojen ainoan tappionsa neljä päivää Viro-voiton jälkeen merkityksettömässä päätösottelussa Ukrainaa vastaan maalein 1-2.
EM-kisat Ruotsissa 2013
Suomi aloitti valmistautumisensa vuoden 2013 Ruotsin EM-kisoihin heti vuoden alussa. Hyökkääjä Linda Sällström palasi maajoukkueen vahvuuteen tammikuussa pelaten puolikkaan harjoitusottelun, mutta loukkasi leikatun polvensa jo maaliskuun alussa Cyprus Cupin ensimmäisissä harjoituksissa ja näin ollen maajoukkue koki kovan kolauksen Sällströmin jouduttua jättämään EM-kisat väliin. Lisää huonoja uutisia Suomi sai kesäkuun alussa, kun myös maajoukkueen kapteeni Maija Saari loukkasi polvensa ja hänkin joutui jäämään sivuun EM-lopputurnauksesta.
EM-kisojen karsinnat 2017
Suomi on kesäkuuhun 2016 mennessä voittanut karsinnoissa Montenegron ensin 17. syyskuuta 2015 Turussa 2-0 (1-0) ja vieraissa 12. huhtikuuta 2016 Petrovacissa 7-1 (3-1), voittanut Irlannin 21. syyskuuta 2015 vieraissa Dublinissa 2-0 (1-0) ja 3. kesäkuuta 2016 Valkeakoskella 4-1 (2-0), hävinnyt 27. lokakuuta 2015 Espanjalle Helsingissä 1-2 (1-2) ja pelannut 7. kesäkuuta 2016 Helsingissä tasan 0-0 Portugalin kanssa. Joukkueella on 13 pistettä ollen lohkossaan toisena Espanjan jälkeen. Lohkovoittaja ja kuusi parasta kakkosta menevät suoraan kisoihin. Loput kaksi lohkokakkosta pelaavat jatkokarsinnan pääsystä kisoihin. Jäljellä ovat vielä ottelut Portugalia vastaan vieraissa 16. syyskuuta 2016 ja vieraissa 20. syyskuuta 2016 Espanjaa vastaan. Suomella katsottiin olevan hyvät mahdollisuudet selvitä kisoihin, mutta näin ei käynyt.
EM-kisojen karsinnat 2021
Suomi sijoitettiin karsintalohkoon E yhdessä Albanian, Kyproksen, Portugalin ja Skotlannin kanssa. Karsintapelit osuivat suurelta osin koronaviruspandemian aikaan. Vuoden 2020 lopussa Suomi johti lohkoa kaksi kierrosta ennen loppua ja oli varmistanut vähintäin jatkokarsintapaikan. Helmikuussa 2021 Suomi pelasi Portugalia vastaan ja voitti ottelun Linda Sällströmin maalilla 1-0 ja varmisti näin paikkansa EM-kilpailujen lopputurnaukseen. Turnaus pelataan heinäkuussa 2022 Englannissa.
Pelipaikkakunnat
Naisten maajoukkueella ei ole vakituista kotikenttää. Maaotteluita on sen sijaan pelattu eri kentillä ympäri Suomea. Ensimmäiset kotiottelut pelattiin Maarianhaminassa ja sen jälkeen pelejä on pelattu yhteensä 26 eri paikkakunnalla. Eniten maaotteluita on pelattu pääkaupunkiseudulla eli Helsingissä, Espoossa ja Vantaalla. Pääkaupunkiseudun ulkopuolella eniten maaotteluita on ollut Pietarsaaressa, Turussa ja Tampereella.
Maajoukkueen otteluista suuri osa on pelattu Suomen ulkopuolella (vuoden 2009 loppuun mennessä noin 70 prosenttia). 1970-luvulla maaotteluita pelattiin pääasiassa PM-turnauksessa, jonka emännyys kiersi Pohjoismaiden välillä ja näin ollen Suomessa pelattiin vain kolmen tai neljän vuoden välein. 1990-luvulta lähtien taas merkittävä osa Suomen arvokisakarsintojen ulkopuolisista peleistä on tullut vuosittaisesta Algarve Cupista Portugalissa. Eniten vierasotteluita on pelattu Algarve Cupin pelipaikkakunnilla Lagosissa (13), Olhãossa (8) ja Portimãossa (7). Talvesta 2012 lähtien Suomi on vuosittain osallistunut Algarve Cupin sijaan Kyproksella pidettävään Cyprus Cupiin. Vuonna 2022 Suomi osallistui ensimmäistä kertaa Ranskassa pelattavaan Tournoi de Franceen.
Maajoukkueen suosio
thumb|right|350px|Naisten maajoukkueen kotiotteluiden yleisökeskiarvo vuosittain. Maajoukkueen alkuaikoina 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa kotiotteluiden yleisömäärät vaihtelivat tuhannen katsojan molemmin puolin. Maajoukkueen ensimmäisessä ottelussa katsojia oli 1 540, jonka yli päästiin vasta yli 10 vuotta myöhemmin. Elokuussa 1985 Porissa pelatussa Suomen ja Belgian välisessä ottelussa oli katsojia 2 352. 1980-luvun keskivaiheilla maaotteluissa kävi normaalisti 1 000 – 2 000 katsojaa. 1990-luvulla maajoukkueen yleisömäärät lähes romahtivat. Vain harvoin päästiin yli 1 000 katsojan kunnes Suomen hyvä menestys MM-karsinnoissa veti jatkokarsintaotteluun Olympiastadionille 3 326 katsojaa lokakuussa 1998. 2000-luvulla yleisömäärä naisten maajoukkueen otteluissa on tasaisesti kasvanut ja 2005 EM-kisojen jälkeen katsojakeskiarvo on noussut yli kolmen tuhannen. Maajoukkueen yleisöennätys kotikentällä oli ennen vuoden 2009 EM-kisoja 5 892 katsojaa Olympiastadionilla 30. lokakuuta 2005 pelatusta MM-karsintaottelusta Espanjaa vastaan. Ennätys rikkoutui odotetusti kisojen avausottelussa Tanskaa vastaan, kun ottelua seurasi 16 324 katsojaa. Kotikisoissa Suomen otteluissa oli yleisöä keskimäärin 12 355.
Mediassa naisjalkapallon ja naisten maajoukkueen näkyvyys on ollut alun uutuudenviehätyksen jälkeen suhteellisen vähäistä. Vuonna 2002 naisten maajoukkueen otteluita alettiin näyttää säännöllisesti televisiossa, kun Palloliitto solmi televisiointisopimuksen YLEn kanssa. Vasta 2005 EM-kisat todella herättivät kiinnostusta. Televisiossa maajoukkueen näkyvyys kasvoi vuonna 2005 15-kertaiseksi ja lehdistössä 20-kertaiseksi verrattuna vuoteen 2003. Televisiossa EM-kisojen välierää katsoi 405 000 katsojaa ja ottelu oli kanavallaan viikon kahdeksanneksi katsotuin lähetys. Suomen järjestämissä 2009 EM-kilpailuissa maajoukkueen otteluita seurasi televisiosta keskimäärin yli 300 000 katsojaa.
Tunnukset
Naisten jalkapallomaajoukkueen, kuten muidenkin Suomen jalkapallomaajoukkueiden, tunnusvärit ovat valkoinen ja sininen. Maajoukkueen ensisijainen peliasu vuonna 2022 koostuu valkoisesta pelipaidasta, jonka etupuolella on sininen risti, sekä valkoisista pelihousuista ja -sukista. Toissijainen peliasu on puolestaan sininen pelipaita luontoisilla yksityiskohdilla sekä siniset pelihousut ja -sukat.
Suomen jalkapallomaajoukkueiden yhteisesti käyttämä nykyinen tunnus lanseerattiin vuoden 2009 alussa, jolloin sen ottivat ensimmäisenä käyttöön naisten maajoukkue ja alle 21-vuotiaiden maajoukkue. Tunnus on kolmikantaisessa kilvessä oleva Suomen lippu, jonka päällä lukee ”Suomi”.
Nykyinen joukkue
Ottelu- ja maalimäärät sekä seuratiedot päivitetty 16.6.2023 Palloliiton sivuilta.
Viimeaikaiset pelaajat
Seuraavat pelaajat on myös valittu Suomen joukkueeseen viimeisten 12 kuukauden aikana.
Turnaushistoria
Selite: O – Ottelut, V – Voitot, T – Tasapelit, H – Häviöt
Pelaajaennätykset
thumb|right|[[Laura Österberg Kalmarilla on toiseksi eniten pelattuja maaotteluita, ja hän piti pitkään hallussaan myös maaliennätystä.]]
Anna Westerlund on eniten maaotteluita pelannut pelaaja naisten maajoukkueessa. Hänellä on tilillään 147 maaottelua. Westerlund ohitti tilastossa Laura Österberg Kalmarin maaottelussa Itävaltaa vastaan huhtikuussa 2021. Ensimmäisenä suomalaisena naisena sataan maaotteluun ylsi Anne Mäkinen maaliskuussa 2006. Eniten maaleja on tehnyt Linda Sällström, joka ohitti tilastoissa Laura Österberg Kalmarin EM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan lokakuussa 2019.
Uyoku dantai
Vuonna 1996 viranomaiset arvioivat, että näitä ryhmiä on Japanissa yli 1000. Jäseniä niissä on noin 100 000.
Suurimpia ryhmiä
Suurimpia Uyoku dantai -ryhmiä ovat muun muassa:
Laasonpohja
Laasonpohja on Vesijärven Laitialanselällä Hollolassa sijaitseva alue, jossa on neljä luonnonsuojelualuetta: Laasonpohjan suojelualue 1 (14 ha), Laasonpohjan suojelualue 2 (10 ha), Laasonpohjan suojelualue 3 (11 ha) ja Laasonpohjan suojelualue 4 (62 ha).
Laasonpohja on osa hajallaan sijaitsevaa Kutajärven Natura-aluetta.
Laika (täsmennyssivu)
Laika tarkoittaa seuraavia asioita:
José Thurler
José Thurler (19. kesäkuuta 1913 Nova Friburgo – 23. huhtikuuta 1992) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. huhtikuuta 1942 ja nimitettiin Chapecón hiippakunnan johtoon 12. helmikuuta 1959. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Armando Lombardi, jota avustivat Carlos Eduardo de Sabóia Bandeira Melo ja Vicente Angelo José Marchetti Zioni.
Thurler erosi tehtävistään 22. maaliskuuta 1962, jolloin hän sai nimityksen Capitoliasin titulaaripiispaksi ja Sorocaban hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi. Hän erosi myös koadjuuttoripiispan tehtävästä 22. maaliskuuta 1965. Vuonna 1966 hänet nimitettiin São Paulon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Aban Lőrinc
Aban Lőrinc oli unkarilainen aatelinen ja sotilasjohtaja, joka toimi Transilvanian voivodina vuosina 1242 - 1252.
Aban toimi useissa valtakunnan viroissa jo kuningas Andreas II:n aikana. Mongolivaltakunnan hyökkäyksen jälkeen 1242 kuningas Béla IV nimitti hänet Transilvanian voivodiksi. Hän osallistui 15. kesäkuuta 1246 Leithan taisteluun, jossa Itävallan herttua Frederik II kaatui. Unkarin kuningaskunnan vallanperimystaisteluiden aikana Aban siirtyi kannattamaan Tapani V:sta, josta tuli Transilvanian herttua vuosiksi 1257-1258.
Yksikkömatriisi
Yksikkömatriisi eli identiteettimatriisi on diagonaalimatriisi, jonka päälävistäjän alkiot ovat ykkösiä ja muut nollia.
Yksikkömatriisin merkitseminen
Identiteettimatriisi toimii neliömatriisien renkaan ykkösalkiona. n×n -identiteettimatriisia merkitään I_n tai vain I, jos n:n arvosta ei ole epäselvyyttä. Matriisirenkaiden identiteettimatriisit ovat
Yksikkömatriisi voidaan kirjoittaa myös diagonaalimuodossa
tai Kroneckerin deltan avulla
Yksikkömatriisin ominaisuuksia
Matriisien A ja B kanssa identiteettimatriisille on voimassa
ja
lisäksi käänteismatriisin määritelmän mukaan
Haapajoki (kylä)
Haapajoki on kylä Pohjois-Pohjanmaalla Raahessa entisen Saloisten kunnan alueella. Kylä sijaitsee samannimisen joen varrella. Kylän läpi kulkee valtatie 8. Se sijaitsee Saloisten kirkonkylältä vajaa 10 kilometriä etelään päin. Kylän vanhin talo on ilmeisesti Ranta-Sippala entinen Puusti, joka on mitä ilmeisimmin perustettu jo keskiajalla. Toinen lähes saman ikäinen talo on Haapajoki. Muut kylän talot on aikojen kuluessa lohkottu näistä kahdesta kantatilasta. 1920-luvulla kylälle perustettiin kansakoulu. Vuonna 1969 rakennettiin uusi koulurakennus, jonka yhteydessä toimi kirjasto, mutta nykyään kirjasto sijaitsee eri paikassa. Haapajoella sijaitsee koulun vieressä myös Saloisten rauhanyhdistyksen vuonna 1981 rakennettu talo, yhdistyksen vanha vuonna 1913 rakennettu seurahuone on puolestaan Ranta-Sippalan mailla. Kyläyhdistystoiminta Haapajoella on vilkasta ja tuloksellista, tämän ansiosta Haapajoki-Arkkukarin alue valittiin vuonna 2007 Pohjois-Pohjanmaan vuoden kyläksi.
Ch!pz
Ch!pz oli vuonna 2003 perustettu popmusiikkia soittanut alankomaalainen yhtye. Yhtyeen singleistä neljä on noussut Alankomaiden singlelistan ykkösiksi. Yhtyeen debyyttialbumi The Adventures of Ch!pz menestyi hyvin Keski-Euroopassa sijoittuen top 10:een Alankomaissa, Saksassa ja Itävallassa. Saksassa yhtyeen ensimmäinen single, "Ch!pz in Black", myi kultaa.
Ch!pz ilmoitti lopettamisestaan tammikuussa 2011. Yhtyeen albumeita myytiin yli kolme miljoonaa kappaletta.
Theatre of Death
Theatre of Death on Alice Cooperin vuonna 2009 Along Came a Spider -levyn myötä käynnistynyt maailmankiertue. Kiertue on enemmänkin suuri rock-show, kuin konsertti. Showssa esiintyy yhtyeen jäsenien lisäksi myös monia muita näyttelijöitä, esimerkiksi Alice Cooperin tytär näyttelee showssa Cooperin päävihollista tohtoria. Show on saavuttanut suurta menestystä maailmalla, ja se on saanut kriitikoilta hyvät arvostelut. Shown piti saapua Suomeen Tampereelle 11. joulukuuta 2009, mutta esitys peruutettiin, joten Cooper esiintyi Espoossa 11. joulukuuta ja Oulussa 12. joulukuuta.
Ilona Slupianek
Ilona Slupianek (o.s. Schoknecht, s. 24. syyskuuta 1956 Demmin) on entinen itäsaksalainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.
Slupianek voitti kuulantyönnössä tyttöjen Euroopan mestaruuden vuonna 1973. Hän ylitti 20 metrin rajan ensimmäisen kerran vuonna 1975. Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 20,54 m. Vuoden 1977 Euroopan cupin loppukilpailussa Helsingissä hän työnsi parhaan tuloksen 21,20 m mutta jäi dopingtestissä kiinni hormonien käytöstä ja hänet hylättiin. Hän sai lyhyen kilpailukiellon, ja Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän voitti kultaa tuloksella 21,41 m. Vuonna 1979 hän voitti sisäratojen Euroopan mestaruuden tuloksella 21,01 m sekä maailmancupin tuloksella 20,98 m.
Toukokuussa 1980 Slupianek paransi kahdesti maailmanennätystä. Potsdamissa 11. toukokuuta työnnetty tulos 22,45 m pysyi ennätyksenä nelisen vuotta, ja vielä vuoteen 2008 mennessä vain Natalja Lisovskaja on työntänyt häntä pidemmälle. Moskovan 1980 olympialaisissa Slupianek voitti kultaa tuloksella 22,41 m – hopealle sijoittunut Svetlana Kratševskaja sai 99 cm huonomman tuloksen.
Yrjö Gustafson
Yrjö Voldemar Gustafson (17. syyskuuta 1904 Pietari – 25. elokuuta 1928 Pariisi, Ranska) oli suomalainen Tulenkantajiin kuulunut ylioppilas ja suomentaja. Hän käytti salanimiä Eino Kaltimo ja Yrjö Talma.
Gustafsonin vanhemmat olivat kontrollööri Johan Aleksander Gustafsson ja Alma Maria Heikkilä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1922. Tulenkantajiin kuulunut Gustafson matkusti keväällä 1928 Pariisiin yhdessä Einari Vehmaksen, Olavi Paavolaisen ja Katri Valan kanssa. Muut palasivat loppukesällä Suomeen mutta Pariisiin jäänyt masentunut, rahaton ja alkoholisoitunut Gustafson hukkui epäselvissä olosuhteissa Seineen. Hän oli joko pudonnut tai hukuttautunut. Onni Hallan mukaan hänen yksinäisyyttään oli lisännyt homoseksuaalisuus, ja hän oli lähtenyt Pariisiin monimutkaisen suhdekuvion keskeltä.
Suomennoksia
Omalla nimellä: Nimimerkillä Eino Kaltimo: Nimimerkillä Yrjö Talma:
Tatjana Kolpakova
Tatjana Kolpakova (s. 18. lokakuuta 1959 Frunze, Kirgisia) on kirgisialainen, Neuvostoliittoa edustanut pituushyppääjä, joka voitti olympiakultaa Moskovassa 1980.
Kolpakova paransi vuonna 1980 ennen olympialaisia pituushypyn ennätystään 663 cm:stä 683 cm:iin. Moskovan olympialaisten loppukilpailussa hän oli ennen viimeistä hyppyään neljäntenä ennätyksellään 687 cm mutta paransi vielä 706 cm:iin ja voitti kultaa kahden senttimetrin erolla Brigitte Wujakiin. Vuonna 1981 hän voitti universiadien pituushypyn tuloksella 683 cm.
Kaaresuvannon kirkko
Kaaresuvannon kirkko sijaitsee Ruotsin Kaaresuvannossa Kiirunan kunnassa ja on maan pohjoisin kirkko. Se on rakennettu vuonna 1905, jolloin se korvasi aiemman, vuonna 1816 valmistuneen kirkkorakennuksen. Kirkko on restauroitu vuosina 1953-54, jolloin kirkko sai esimerkiksi uudet urut ja sakastin.
Tetris
Tetris   on tietokonepeli, jonka on alun perin tehnyt neuvostoliittolainen Aleksei Pažitnov kesäkuussa 1984 ja jonka Vadim Gerasimov siirsi IBM PC:lle.
Pelaaminen
thumb|left|250px|Tetrominot. Tetriksessä on tarkoitus kerätä pisteitä pudottelemalla neljästä laatikosta koostuvia palikoita (tetrominoja, joita on seitsemän erilaista) ja koota niistä vaakasuoria rivejä. Kun rivin saa kokonaiseksi, se poistuu ja ylempänä olevat rivit putoavat yhden alemmaksi. Täyttämällä kaksi tai kolme riviä kerralla saa enemmän pisteitä. Tämä toimenpide neljälle riville samanaikaisesti on nimeltään tetris.
Historia
Tetris-pelistä on tehty käännös lähes kaikille kotitietokoneille ja pelikonsoleille, aluksi Elektronika 60:lle (neuvostoliittolainen PDP-11-klooni), sitten IBM PC:lle. Peli tuli lännessä tunnetuksi vuosina 1986 ja 1987, jolloin siitä julkaistiin versiot monille kotitietokoneille. Samoihin aikoihin se ilmestyi myös kolikkopelinä, jossa ruutu oli jaettu kahtia siten, että kaksi pelaajaa pystyi kilpailemaan keskenään samanaikaisesti. Spectrum Holobyten julkaisemassa versiossa henkilökohtaisille tietokoneille ja Amigalle oli hienot venäläisiä maisemia sisältäneet taustakuvat ja venäläisistä kansansävelmistä muodostetut musiikit, kun taas esimerkiksi Mirrorsoftin versiot Amigalle ja Atari ST:lle olivat nopeasti tehtyjä.
Tietokoneversioita myytiin jo niiden ilmestyessä halpapeleinä pelin yksinkertaisen luonteen vuoksi. Useimpia versioita ei myyty täyshintaisina peleinä, ja Tetriksestä ilmestyi tietokoneille muutenkin lukuisia harrastelijoiden tekemiä ilmaisia versioita. Nintendon Game Boyn versio vuodelta 1989 on levinnein Tetriksen versio, koska peliä jaettiin Game Boyn mukana. Pažitnov itse ei saanut pelistä tekijänpalkkioita ennen vuotta 1996, jolloin hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen.
Vastaanotto
Suomessa pelin arvosteli Niko Nirvi huhtikuun 1988 MikroBitissä. Peli sai täydet viisi tähteä, ja arvostelija totesi: ”hyvin on veli venäläinen pelin tehnyt”. Myöhemmin saman lehden Jukka Tapanimäki antoi pelin Game Boy -versiolle 93 pistettä sadasta.
Musiikki
Game Boyn mukana jaellun suositun Tetriksen version musiikkikappaleista tunnetuin on Korobeiniki, joka ei sisältynyt laisinkaan Pažitnovin alkuperäiseen peliin. Se on alun perin venäläinen kansanlaulu, mutta monissa länsimaissa se tunnetaan ensisijaisesti Tetris-melodiana. Suomessa laulu on levytetty useasti lastenlauluna nimellä "Kulkukauppias" Saukin sanoittamana. Korobeiniki kertoo matkustajasta, joka kiertelee kaupustelemassa rihkamaa kylästä toiseen. Korobeinikin sovitti Game Boy -versioon Hirokazu Tanaka. Nykyään Tetris Holdingilla on yksinoikeus Korobeinikin käyttöön videopeliteollisuudessa.
Wally Bebenin tekemä pelin Commodore 64 -version taustalla soiva kappale herätti huomiota 25 minuutin pituudellaan. Mirrorsoftin 16-bittisille tietokoneille julkaiseman Tetris-version musiikista vastasi David Whittaker.
400px|pienoiskuva|vasen|Korobeinikin nuotit.
Muunnelmat ja kloonit
Tetriksestä on tehty useita suoria klooneja, sekä se on inspiroinut useisiin samankaltaisiin peleihin. Tetris ja Chain Shot! (1985) voidaan laskea tiilien parituksen peleihin.
Samantyylinen peli on Columns, josta on tehty myös klooneja kuten suomalainen Coloris. Erona Tetrikseen on että kappaleet ovat kaikki samanmuotoisia, mutta järjestely tehdään värien mukaan eikä kappaleiden muodon mukaan.
Blockout oli kolmiulotteinen muunnelma Tetriksestä, jossa kappaleet olivat kolmiulotteisia. Welltris-peliä markkinoitiin samalla ajatuksella.
Eräissä Tetriksen versioissa on moninpeliominaisuuksia.
Šuura
Šuura on arabiankielinen neuvottelua tai neuvonpitoa tarkoittava sana. Termi tunnetaan Koraanista kahteen kertaan, kohdassa jossa Muhammed neuvottelee seuraajiensa kanssa ja toisessa kohdassa jossa muslimit neuvottelevat keskenään asioidensa hoidosta. Käsitettä pidetään pohjana demokraattisen järjestelmän toteuttamiselle islamin puitteissa. Sana on myös Koraanin 42. suuran, Neuvonpidon suuran nimi.
Historia
Šuura oli (mahdollisesti myyttisen) toisen kalifin Umar ibn al-Khattabin kokoama valitsijamiesten ryhmä joka valitsi kalifin seuraajan. Sen jälkeen nimeä on käytetty hallitsijan valtaneuvostosta ja nykyaikana parlamentista.
Nykyaikana
Egyptin parlamentin ylähuoneen nimi on vuoden 2014 perustuslain muutoksen asti Egyptin šuura-neuvosto (, Maǧlis al-Šūrā al-Maṣrī), jossa sana majlis (مجلس‎‎) merkitsee istuntoa. Saudi Arabian neuvoa-antavan kokouksen nimi on Majlis al-Shūra al-Saʿūdiyy. Iranin parlamentin nimi on Madžles-e Šura-je Eslam ja Pakistanin on Majlis ê Shura Pākistān.
Maarekisteri
Maarekisteri oli kunkin läänin maanmittauskonttorissa pidetty virallinen luettelo läänin kaavoittamattomilla alueilla olevista tiloista ja muista kiinteistöistä Suomessa. Maarekisteri oli yhdessä tai useammassa nidoksessa erikseen jokaisesta kunnasta. Tiedot järjestettiin kylittäin ja talonumeroittain ja otsikkoon merkittiin lisäksi maanluonto, isojaon littera ja ilmoitus siitä, miten tila on merkitty vanhoihin maakirjoihin.
Maarekisteriin merkittiin isojaon vahvistamispäivä sekä tiedot lohkomisesta, rekisterinumero, tieto siitä onko tila kruunun, perintöluontoa vai rälssiluontoa, tilojen nimet, tilojen manttaalit, tilojen eri tiluslajien pinta-alat, viittaukset jakokirjoihin ja karttoihin sekä jakotoimituksissa syntyneet rasiteoikeudet.