cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kartiokotilo
Koko ja ulkonäkö
Kartiokotilon kierteinen kuori on sivuprofiililtaan kartiomainen, väriltään kellanruskea ja 2,8–3,5 mm leveä ja 2,0–2,5 mm korkea. Alapuolelta kuori on samettimaisen himmeä, mutta yläpuolelta kiiltävä. Kierteitä on 5,5. Alapinnalla erottuu hyvin heikkoja kuoren kiertymisestä spiraalimaisesta seuraavia uurteita eikä kuoressa ole napaa. Viimeisen kierteen ulkoreuna ei kaarru pyöreästi, vaan siinä on hieman kulmaa. Kuoren suuaukko on muodoltaan puolikuumainen eikä siinä ole paksuuntunutta huulta tai hammasmaisia ulokkeita. Itse eläin on väriltään harmaa.
Lajin erottaminen läheistä sukua olevasta tummakartiokotilosta (Euconulus praticola) on varsin vaikeaa ja vaatii käytännössä mikroskooppia. Myös keskenkasvuiset siemenkotilot (Vertigo) ovat samannäköisiä, mutta niiden kuoressa on aina napa.
Levinneisyys
Laji on holarktinen eli sen levinneisyys ulottuu Euroopasta Aasian pohjoisosien poikki Pohjois-Amerikkaan. Suomessa se lukeutuu kaikkein yleisimpiin kotilolajeihin ja esiintyy koko maassa Ahvenanmaalta ja etelärannikolta pohjoisimmille tuntureille.
Elinympäristö ja elintavat
Kartiokotilo elää hyvin monenlaisissa ympäristöissä, mutta kulttuuriympäristöissä se ei ole yhtä runsaslukuinen kuin luonnontilaisilla paikoilla. Se suosii etenkin viileää ja kosteaa maaperää, jossa on runsaasti kuollutta puuainesta. Kotilot elävät maassa karikkeen seassa ja puiden tai kivien alla.
Eteläranskalaisten havaintojen mukaan kotilo tuottaa 20–30 munaa, jotka se munii lehtien alle keväällä. Poikaset kuoriutuvat paria viikkoa myöhemmin.
Ithómi (Messenia)
Ithómi (virallisesti Δημοτική Ενότητα Ιθώμης, Dimotikí Enótita Ithómis) on yksi Messínin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Messenian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 1 879 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|[[Messene|Antiikin Messenen kaupungin stadionin raunioita, taustalla Ithómi-vuori.]] Ithómi on saanut nimensä sen alueella sijaitsevasta Ithómi-vuoresta (myös Voulkánou) sekä antiikin ajan Ithomen kaupungista, joka sijaitsi aiemmin Messenen kaupungin paikalla. Messenen rauniot ovat Ithómin tunnetuin nähtävyys. Kunnallisyksikkö käsittää Messínin kunnan pohjoisosan.
Harukaze (1922)
Harukaze oli Keisarillisen Japanin laivaston Kamikaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Ithómi (Messenia)
Ithómi oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Messínin kuntaan yhdessä Aípeian, Androúsan, Aristoméniin, Petalídin, Tríkorfon ja Voufrádeen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Ithómin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Harukaze (1922)
Valmistus
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 16. toukokuuta 1922 ja alus laskettiin vesille 18. joulukuuta. Alus otettiin palvelukseen 31. toukokuuta 1923.
Retortti
Retorttiuunissa on useita retortteja, joita voidaan kuumentaa yhtaikaa esimerkiksi valmistettaessa valokaasua ja tislattaessa puuta.
Kermesmarjakasvit
Kermesmarjakasvit (Phytolaccaceae) on pieni, noin 30-lajinen kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa.
Tuntomerkit
Kermesmarjakasvit ovat ruohoja, puita tai liaaneja. Lehdet ovat yleensä melko möyheitä, eikä niiden pikkusuonitus ole selvästi erotettavissa. Kukinnot ovat terttumaisia; toisinaan tertut koostuvat viuhkomaisista kukkaryhmistä. Kukat ovat teriöttömiä, ja niissä on paljon enemmän tai vähemmän yhdistyneitä emilehtiä, joissa kussakin on yksi siemenaihe pohjaistukassa. Kullakin emillä on myös oma vartalonsa. Hedelmä on usein marja.
Levinneisyys
Kermesmarjakasvit kasvavat tropiikissa ja lämpimillä alueilla, etenkin Amerikan mantereella.
Luokittelu
Kermesmarjakasveihin kuuluu viisi sukua ja 32 lajia, jotka jaetaan kahteen alaheimoon.
pienoiskuva|vasen|250px|[[Anisomeria coriacea]]
Suvut
Kermesmarjakasveihin kuuluvat suvut ovat:
Käyttö
Kermesmarjakasveissa on useita lääkekasveja (eräät kermesmarjat ja Agdestis clematidea), joita on käytetty vesikauhun ja kasvainten hoidosta hyönteisten puremien lääkitsemiseen. Tavallisimmin rohdos on peräisin kasvin juuresta. Lännenkermesmarjan (Phytolacca americana) marjoista saadaan punaista väriainetta, ja eräiden kermesmarjojen lehtiä käytetään vihanneksena. Joitakin lajeja viljellään koristekasveina kirkkaanväristen marjaterttujen tai kauniin lehvästön vuoksi.
Kotšinkiina
thumb|Ranskan Indokiinan aluejako. Kotšinkiina on merkitty sinisellä. Kotšinkiina on alue, joka kattaa suunnilleen nykyisen Vietnamin eteläisimmän kolmanneksen Ho Tši Minhin ympäristössä. Se oli Ranskan siirtomaa vuosina 1862−1948. Keisari Tu Duc luovutti sen ranskalaisille, kun nämä olivat onnistuneet valloittamaan Saigonin (nyk. Hồ Chí Minhin kaupunki) jo vuonna 1847 alkaneen hyökkäyksen seurauksena.
Vuonna 1887 Ranska yhdisti siirtomaansa tuolla alueella − Annamin, Tonkinin, Kambodžan ja Kotšinkiinan − Ranskan Indokiinaksi. Nimitys Kotšin tulee kiinan- tai malaijinkielisestä sanasta Kuchi, joka tarkoitti Vietnamia.
Toivo Lankinen
Toivo Lankinen (21. huhtikuuta 1928 Kurkijoki – 3. tammikuuta 2011 Vihti) oli suomalainen kanttori ja kuoronjohtaja.
Elämä
Nuoruusvuotensa Lankinen vietti Kurkijoen Itulan kylässä kotitilalla, joka rajoittui Laatokkaan kahdelta sivultaan, ja myöhemmin äidin kodissa Hiitolassa. Sotilasarvoltaan Toivo Lankinen oli luutnantti. Pienestä pitäen Lankisen harrastus suuntautui musiikkiin ja hän suoritti musiikkiopintoja jo ennen sotia Hiitolassa. Muutettuaan evakkona vanhempiensa mukana Vaasaan vuonna 1944 hän jatkoi opintoja ja valmistui kanttoriksi Turun Kirkkomusiikkiopistosta vuonna 1948. Hänelle myönnettiin arkkipiispan aloitteesta director cantus -arvonimi vuonna 1958 Suomen nuorimpana kanttorina. Lankinen toimi monissa seurakunnissa pääasiassa Etelä- ja Länsi-Suomen alueella, muun muassa Turun Tuomiokirkossa.
Lankisella oli merkittävä vaikutus nuorison elämään sekä soittokunnan kautta että musiikin opettajana ja virikkeiden antajana. Hän perusti ja johti soittokuntia Vampulassa, Urjalassa, Kankaanpäässä, Turussa, Naantalissa, Eurajoella, Kalannissa sekä Mynämäessä, jossa hän harjoitti maa- ja metsätaloutta perheen Haloilan tilalla.
Hänen soittokuntaansa kuului suurimmillaan satakunta soittajaa. Lisäksi hän johti useita kirkkokuoroja ja lapsikuoroja ja toimi musiikinopettajana lukioissa ja pianonsoiton opettajana musiikkiopistoissa.
Monet musiikin mestarit saivat innostuksensa ja oppinsa Toivo Lankisen kasvatuksesta. Hänen soittajiaan nousi niin musiikin, viihteen kuin kulttuurinkin huipulle. Soittoinnostusta kasvatettiin lukuisilla esiintymismatkoilla, jotka ulottuivat ympäri Euroopan Pohjois-Norjasta, Novgorodin kautta Kreikkaan ja Espanjaan saakka. Suomessa Lankisen johtama Turun Kristillisen Raittiusseuran Nuorisosoittokunta esiintyi ensimmäisissä yleisurheilun MM-kisoissa Helsingissä vuonna 1983.
Toivo Lankinen oli luonteeltaan avoin, iloinen ja innostava ja säilyi mieleltään nuorena vanhoille päivilleen saakka. Hän loi maaseudun lapsille ja nuorille mahdollisuuden harrastaa musiikkia ja olla osana sellaista yhteisöä, josta kaikki saivat musiikin ohella myös sosiaalista pääomaa. Nuorison innostusta kuvaa hyvin se, että esimerkiksi Urjalan soittokuntaharjoituksiin kuljettiin mopolla Punkalaitumelta saakka. Yhä vielä, neljänkymmenen vuoden jälkeenkin, soittajat pitävät yhteyttä toisiinsa.
Toivo Lankisen elämää leimasivat voimallisesti sekä kodin hengellinen perintö että karjalaisuus. Tätä perintöä hän vei eteenpäin myös soittokunnissa. Jokaisella soittajalla oli harjoituksissa aina soitinkotelossaan mukana erikoispainos Johanneksen evankeliumista, ja esiintymisten viimeinen kappale oli usein Sua kohti Herrani.
Puunhiilto
pienoiskuva|Miilunpolttaja, [[Helene Schjerfbeckin maalaus vuodelta 1882]] Puunhiilto on puun kuivatislausta, jossa syntyy puuhiiltä, tervaa, tärpättiä, etikkahappoa ynnä muuta. Puunhiillossa käytettiin aikaisemmin miilua ja tervanpolttoa mutta sittemmin on ruvettu käyttämään umpinaisia hiiltouuneja eli retortteja, joissa myös sivutuotteet voidaan saada hyvin talteen. Puunhiillossa saadaan puuhiiltä eli syttä noin 30–40 prosenttia kuivan puun painosta. Sydessä on 80–90 prosenttia hiiltä ja noin 1 prosentti palamatonta tuhkaa. Puuhiiltä käytetään poltto- ja pelkistysaineena metallurgiassa sekä kimröökin ja aktiivihiilen valmistukseen. Toinen puuhiilen tuote on terva, jota saadaan 6–8 prosenttia puun painosta; tervaskannosta voidaan saada tervaa jopa 20 prosenttia.
Entropy (Zenith Reunionin albumi)
Entropy on suomalaisen metalli- ja rockyhtyeen Zenith Reunionin toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2015 levymerkillä 7Hard.
Sadistiope ja hulluhoitsu
Kirja on sekoitus todellisuutta ja fiktiota. Kirjaan on otettu mukaan asioita, joita Rajasaaren ja Talan kollegat ovat kertoneet ja lisäksi tapahtumia on jouduttu muuntelemaan henkilösuojan takia. Kirjassa tuodaan silti selkeästi esiin lastenhuoltoon liittyviä ongelmia. Lapsille ei löydy sijoituspaikkoja eikä erityisluokilla ole riittävästi tilaa kaikille tarvitsijoille. Työntekijöitä on liian vähän ja lastenkoteihin on sijoitettu lapsia, jotka todellisuudessa tarvitsisivat psykiatrista laitoshoitoa. Vaikka työ on raskasta, Tala ja Rajasaari pitävät näiden lasten parissa työskentelystä ja kokevat sen palkitsevaksi.
Guinea olympialaisissa
Guinea ei ole saavuttanut olympialaisissa yhtään mitalia eikä pistesijaa, eli sijoitusta kahdeksan parhaan joukkoon.
Deus Ex
Deus Ex on Ion Stormin kehittämä toimintaroolipeli, jonka on julkaissut Eidos Interactive ja Aspyr. Peli on julkaistu vuonna Mac OS:lle ja Windowsille sekä myöhemmin PlayStation 2:lle nimellä Deus Ex: The Conspiracy.
Deus Exiä pidetään yhtenä parhaista videopeleistä.
Pelaaminen
Pelissä on julkaisuajankohtaansa nähden poikkeuksellisen suuret mahdollisuudet valita etenemistapansa. Samat tehtävät voidaan suorittaa joko toiminnallisena ammuskeluna tai varovaisena hiiviskelynä. Pelaaja voi muun muassa päättää tappaako, tainnuttaako, hämääkö tai kiertääkö vihollisensa. Vain harvassa tehtävässä on määrätty etenemistapa ja monissa on useita ratkaisuja.
Juoni
thumb|left|200px|Kuvakaappaus Deus Ex -pelistä. Pelin tapahtumat sijoittuvat vuoteen 2052, jolloin maailman tilanne on ajautunut entistä huonompaan suuntaan, ja Harmaaksi surmaksi kutsuttu virus on tarttunut moniin ihmisiin. Virukseen on jo valmistettu lääke nimeltään Ambrosia, mutta se on erittäin kallista ja vain vaikutusvaltaisilla ja rikkailla henkilöillä on mahdollisuus saada sitä. Tämän seurauksena terroristijärjestö NSF (National Secessionist Forces) on asettunut valtiovaltaa vastaan ja sen tavoitteena on lääkeannosten varastaminen ja kuljettaminen siviileille väkivaltaisin ottein. Pelin ensimmäisenä vihollisena esitetäänkin NSF, jota vastaan Yhdistyneiden kansakuntien terrorisminvastaisen yksikön UNATCO:n (The United Nations Anti-Terrorist Coalition) agentti JC Denton lähetetään.
Pelissä tapahtuu kuitenkin juonenkäänne, jonka seurauksena peli keskittyy salaliittoteorioihin ja Harmaan surman parantamiseen, jossa aiemmin esitetyt käsitteet muuttavat merkitystään, ja peli saa kokonaan uuden päätavoitteen.
Vastaanotto
IGN antoi pelille arvosanaksi 9.4/10 arvostelussaan.
Kuusjoen kiertokoulu
Kuusjoen kiertokoulu oli Kuusjoen saarnahuonekunnan kirkollisen kansanopetuksen merkittävä uudistus. Ensimmäinen kiertokoulu toimi vuodet 1861–1863 ja toinen 1868–1923. Kiertokoulu on kansanopetuslaitos, jolla ei ole vakinaista toimipaikkaa, vaan opettaja siirtyy kylästä toiseen antamaan opetusta jossakin kylän talossa. Ensimmäisenä opettajana toimi kulmakunnan oma mies Juha Kustaa Palander. Muistitiedon mukaan Palanderin kiertokoulussa ei ollut juuri lainkaan opetusvälineitä, vaan kirjoittamistakin harjoiteltiin käyttämällä apuna laatikossa olevan hiekan pintaa, johon oppilas piirsi kirjaimia opettajan kirjoittaman mallin mukaan. Kuusjoen kulmakunnalla Palanderia pidettiin paitsi pätevänä opettajana myös suurena apuna haavain parantamisessa. Vaikka hän osasi auttaa ihmisiä sairauksissaan, varsinaista välskäriä hänestä ei koskaan tullut, vaan hän siirtyi Metsämaalle lukkariksi.
Ennen Kuusjoen kiertokoulun perustamista lukutaitoa ja kristinopin hallintaa levitettiin kotiopetuksena, yökunnissa pidetyillä lukukinkereillä ja kirkossa järjestetyissä katekismuskuulusteluissa. Aikakauden uutuus oli kaikille nuorille pakollinen seurakunnallinen rippikoulu, jollainen Pertteliin perustettiin 1763. Kuusjoki kuului siihen aikaan Perttelin seurakunnan alaisuuteen. Varakkaampien perheiden lapsia opetettiin yksityiskouluissa, mikä vapautti perheet kotiopetuksen antamisesta. Ylioppilas Abraham Mollenius piti kouluaan Uskelan Moisiossa 1763–1770 ja lastenopettaja Matias Weckman Perttelin Kaukolassa 1772–1796. Perimätiedon mukaan joitakin kuusjokelaisia oppilaita oli myös Halikon Joensuun kartanon ylläpitämässä Halikon Toijalan pedagogiossa ja opiskelipa jokunen etevä kulmakunnan poika Turun katedraalikoulussa ja Turun kuninkaallisessa akatemiassa.
Kiertokoulua edelsivät myös yksityiset kansanopettajat, jotka pientä korvausta vastaan opettivat lähiseudun lapsia. Muistitiedon mukaan suosittuja opettajia olivat 1850-luvulla Pomkreenin Karukka Impolan kylässä sekä seuraavalla vuosikymmenellä samassa kylässä Lintulan Tiina, Kuttilan kylässä Moliinin Siina ja Someron Talvisillalla Kedonperän torppari.
Kuusjoen ensimmäinen kiertokoulu jäi lyhytikäiseksi, koska siihen kohdistettiin voimakasta vastustusta. Perttelin kirkonkokouksen pöytäkirjan mukaan 1863 enin osa läsnäolevista seurakuntalaisista vastusti kiertokoulun jatkamista. Kielteisyyttä perusteltiin sillä, ettei kiertokoulusta ollut mitään hyötyä ja opettajalle oli maksettava enemmän kuin papille. Opettajan palkaksi jokainen talollinen antoi vuosittain kapallisen (4,58 litraa) rukiita ja yhden markan rahaa sekä jokainen torppari ja käsityöläinen markan rahaa.
Toinen kiertokoulu
Vasta vuonna 1868 Perttelin kirkonkokous päätti kahden vakinaisen kiertokoulun perustamisesta pitäjään. Toisen toiminta-alueeksi tuli Kuusjoen saarnahuonekunta. Kuusjoella kiertokoulunopettajan virkaan yhdistettiin saarnahuoneen lukkarin ja suntion toimet. Opettajalle suoritettiin palkkana 3 kappaa rukiita manttaalilta sekä taattiin hänelle vapaa asunto, ruoka, polttopuut ja kynttilät siitä kylästä, jossa hän kulloinkin piti kouluaan.
Kuusjoen toinen kiertokoulu aloitti toimintansa syksyllä 1868. Opettajana toimi Frans Viktor Rindell aina kuolemaansa 1886 saakka. Opetusta annettiin kahdeksan viikkoa vuodessa jokaisessa yökunnassa vuorollaan. Kuusjoella oli neljä yökuntaa, joihin kuuluivat seuraavat kylät: 1) Kuusjoenperä ja Kanunki, 2) Kuttila, Tiskarla ja Hämäläinen, 3) Kurkela, Pappila ja Impola sekä 4) Kraatarla. Koulun olemassaoloa ei enää asetettu kyseenalaiseksi, mutta jokaista opettajan palkankorotuspyyntöä vastustettiin ankarasti. Kuusjoen kirkonkokouksessa vuonna 1876 vähemmistö piti korotusta välttämättömänä, mutta selkeä enemmistö, etenkin torpparit ja itselliset, aloitti rähinän eikä halunnut kuullakaan mistään korotuksesta. Enemmistö väitti, että sellainen rasitus köyhdyttäisi koko seurakunnan pahanpäiväisesti.
Kiertokoulussa lasten tiedot kasvoivat niin, että heistä tuli vanhempia ikäluokkia etevämpiä. Vuonna 1874 pidetyssä Perttelin rovastintarkastuksessa enin osa lapsista luki tyydyttävästi ja muutama jopa erinomaisesti. Ripilläkäyneistä pitäjäläisistä ainoastaan 20 prosenttia luki tyydyttävästi, 50 prosenttia välttävästi ja 30 prosenttia heikosti.
Kiertokoulun lisäksi Kuusjoella annettiin kesäisin opetusta Iloniemen lasitehtaan kiinteässä lastenkoulussa. Vuosina 1881–1890 toimineen kesäkoulun virallinen nimi oli seisova vähälasten koulu Iloniemen ruukissa. Iloniemen koulu oli yksityinen, kun taas kiertokoulun tavoin seurakunnan ylläpitämiä olivat pyhäkoulut. Niissä opetettiin valoisana vuodenaikana sunnuntai-iltapäivisin kello 15–18. Vuonna 1875 perustettuja pyhäkouluja oli alkuvaiheessa Kuusjoella kuusi kappaletta. Pyhäkoulun oppilaaksi pääsi tai joutui, jos oli huono lukemaan.
Vuonna 1867 perustettiin Perttelin kunta, johon siihen aikaan kuului myös Kuusjoen kulmakunta. Samoihin aikoihin kun Suomen kunnat perustettiin, aloitti toimintansa kansakoululaitos. Pertteliin perustettiin kaksi kansakoulua, niistä toinen Kuusjoelle. Kuusjoella opetuksen aloitti Otto Reinhold Aula syksyllä 1882. Kansakouluja ylläpitivät uudet kunnat. Näin muotoutui moneksi vuosikymmeneksi sellainen ihmeellinen tilanne, että lasten alkuopetus annettiin seurakunnallisissa kiertokouluissa ja jatko-opetus kunnallisissa kansakouluissa.
Kuusjoesta tuli kappeliseurakunta ja itsenäinen kunta vappuna 1886. Lukkari Rindelliä seurasi 1886 kiertokoulunopettajana ja niin ikään lukkarina F. O. Menander. Vuonna 1889 vahvistetun uuden ohjesäännön mukaan kiertokoulun käyminen oli pakollista kaikille seitsemän vuotta täyttäneille lapsille. Saman ohjesäännön mukaan kahdeksan viikkoa kestävän kiertokoulun oppiaineet olivat: tavaus, sisäluku, uskonto (aapinen, katekismus ja raamatunhistoria), laskento (kokonaislukujen käyttö neljällä laskutavalla sekä päässä että taululla), kirjoitus ja laulu.
Menander toimi opettajana vuoteen 1892, jolloin hänen tilalleen tuli neiti Amanda Sjöberg Kraatarlan kylästä. Vuonna 1896 seurakunta järjesteli kouluoloja siten, että Kraatarlan yökuntaan perustettiin oma kiinteä pienten lasten koulu. Entisestä koko Kuusjoen kulmakunnan kiertokoulusta tuli Ylikulman kiertokoulu, jonka toimintapiirinä oli seurakunnan kolme muuta yökuntaa. Neiti Sjöberg jäi opettajaksi Kraatarlaan ja Ylikulman kiertokoulun opettajina toimivat Anna Vuorinen 1896–1897, Alma Hällström 1897–1898, Hilda Heinonen 1898–1899 sekä Jemina Nyman 1899–1900. Vuonna 1900 Kuusjoen lukkarintoimi ja kiertokoulunopettajantoimi erotettiin toisistaan ja Ylikulman kiertokoulu sai vakinaisen opettajan. Jokaisessa kolmessa yökunnassa opetettiin 12 viikkoa vuodessa. Opetusta antoivat Jemina Nyman 1900–1905 ja Emma Nordman (vuodesta 1906 Suomela) 1905–1913.
Kraatarlan kiinteä pientenlastenkoulu muutettiin 1909 kiertokouluksi. Se antoi opetusta 24 viikkoa vuodessa Kraatarlan Kauhan talon vanhassa päärakennuksessa, kuusi viikkoa Kauhan takamaalla ja kuusi viikkoa Ali-Paltan kulmalla. Amanda Sjöbergin seuraajaksi opettajana tuli 1910 Mimmi Kallankari. Perttelin seurakunnan alaisesta Kuusjoen kappeliseurakunnasta tuli itsenäinen seurakunta vappuna 1913. Uusi kirkkoherrakunta piti yllä kiertokouluja vuoteen 1923. Kraatarlan Kauhan vanhan koulutalon lisäksi kiertokoulua varten rakennettiin uudet koulutalot Kuttilaan 1914 ja Kanungille 1921. Kun kiertokoulutoiminta lopetettiin vuokrattiin kaikki kolme taloa kunnalle käytettäväksi alakansakouluina. Vuonna 1924 seurakunta myi ne kunnalle irtaimistoineen 88 000 markasta.
Kääpiökotilo
Kääpiökotilo (Punctum pygmaeum) on hyvin pienikokoinen kotilolaji. Se on pienin Euroopassa tavattava kotilo ja Suomessakin esiintymiseltään erittäin yleinen.
Koko ja ulkonäkö
Täysikasvuisen kääpiökotilon kuoren läpimitta on vain 1,2–1,5 mm. Kuori on väriltään kellanruskea, silkinhohtoinen ja sen pinnassa on hyvin tiheässä säännöllisin välein uurteita. Kierteitä on 3–3,5 ja niiden välillä on syvät saumat. Kuoren napa on syvä ja laaja, jopa 25 % kuoren läpimitasta. Muodoltaan jokseenkin pyöreän suuaukon reunalla ei ole paksuuntunutta huulta.
Yhdenpäivänromaani
Yhdenpäivänromaani on nimensä mukaisesti romaani, jonka tapahtumat sijoittuvat yhteen päivään. Tunnettuja yhdenpäivänromaaneja ovat muun muassa Joel Lehtosen Putkinotko, Antti Tuurin Pohjanmaa, Volter Kilven Alastalon salissa, Mikko Rimmisen Pussikaljaromaani ja James Joycen Odysseus sekä Leena Landerin Tummien perhosten koti.
Diana Widmaier Picasso
pienoiskuva|Diana Widmaier Picasso vuonna 2015. Diana Widmaier Picasso (s. 1974) on ranskalainen taidehistorioitsija.
Diana Widmaier Picasso on kuvataiteilija Pablo Picasson ja hänen rakastajattarensa Marie-Thérèse Walterin tyttärentytär. Hän opiskeli Pariisin yliopistossa pääaineinaan oikeustieteitä Panthéon-Assasissa ja taidehistoriaa Panthéon-Sorbonnessa. Widmaier Picasso on työskennellyt taidekaupan asiantuntijana ja erikoistunut vanhojen mestarien piirustuksiin. Vuodesta 2003 lähtien hän on luetteloinut isoisänsä veistoksia.
Mikkola
Mikkola voi tarkoittaa seuraavia:
Sukunimi
Mikkola on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja Mikkola-nimisiä:
Higashi-Matsuyama
Higashi-Matsuyama on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Arajoen sivujokien Tokin ja Ichinon varrella. Higashi-Matsuyamassa on 90 423 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 65,35 neliökilometriä.
Higashi-Matsuyaman kaupunki perustettiin vuonna 1954, kun Matsuyaman maaseutukaupunkiin liitettiin neljä kyläkuntaa. Kaupunki otti nimekseen Higashi-Matsuyama (’Itä-Matsuyama’) erotuksena Shikokulla sijaitsevasta Matsuyaman kaupungista. Se kehittyi Sengoku-kauden loppupuolella linnanaluskaupunkina, myöhemmin Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla postiasemana ja markkinapaikkana. Kaupunki alkoi kasvaa ennen toista maailmansotaa, kun sinne rakennettiin rautatieyhteys ja teollisuutta, voimakkaammin yhtenä Suur-Tokion metropolialueen esikaupungeista kuitenkin vasta 1960-luvulta lähtien.
Mauinkiharapyrstö
Mauinkiharapyrstö (Moho bishopi) oli Havaijin kotoperäinen varpuslintu. Se havaittiin viimeksi Molokaissa 1904, ja paikalliset asukkaat kertoivat nähneensä lajin vielä 1915, jonka jälkeen siitä ei ole tehty varmoja havaintoja laajoista etsinnöistä huolimatta. Lajin häviämisen syitä olivat todennäköisesti elinympäristöjen tuhoutuminen, laiduntava karja ja ihmisen mukana tulleet mustarotta ja tauteja levittävät sääsket. Walter Rothschild kuvaili lajin holotyypin vuonna 1893.
Higashi-Matsuyama
Higashi-Matsuyaman rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Yakyū Inari-jinjan šintolainen pyhäkkö ja Shōbō-jin eli Iwadono-Kannonin buddhalainen temppeli. Hikin kukkuloiden seutu kuuluu prefektuurin luonnonpuistoon. Higashi-Matsuyamaa palvelee Tōbu-rautateiden Tōjō-päälinja.
Matsukaze (1923)
Matsukaze oli Keisarillisen Japanin laivaston Kamikaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 2. joulukuuta 1922 ja alus laskettiin vesille 30. lokakuuta 1923. Alus otettiin palvelukseen 5. huhtikuuta 1924.
Oscar Gräsbeck
Oscar Gräsbeck on suomenruotsalainen pianisti, laulaja, maanviljelijä ja kulttuurialan yrittäjä. Hän valmistui Pop & Jazz Konservatoriosta ammattimuusikoksi 2015. Gräsbeck on aktiivinen muusikko, joka on esiintynyt mm. Baltic Jazz -festivaalilla. Gräsbeck on perustanut yhdessä Oscar Fageruddin kanssa ohjelmatoimisto F&G Musicin. Hän on myös toiminut mm. Wegelius Kamarijousten intendenttinä.
Gräsbeck hallinnoi Kansjerfin Kulttuuritilaa Raaseporin Bromarvissa yhdessä puolisonsa Ida Söderströmin kanssa. He ovat kunnostaneet kartanotilaa usean vuoden ajan palvellakseen taiteilijoita, kulttuurialan ammattilaisia, majoittujia sekä maatilamatkailijoita. Konserttipianisti Folke Gräsbeck on Oscar Gräsbeckin isä. Gräsbeck on myös toiminut aiemmin catering-yrittäjänä ja perustanut Tomatillo Helsingin.
Gräsbeck on keikkamuusikkouden ohella kirjoittanut paljon omaa musiikkia. Maaliskuussa 2021 Gräsbeck julkaisi debyyttisinglensä "Dance With You" yhdessä Clarissan kanssa.
Evliya Çelebi
Evliya Çelebi (oikealta nimeltään Mehmed Zilli, 1611 – n. 1684) oli osmanimatkailija, joka matkaili Osmanien valtakunnan ja ympäröivien maiden alueella yli neljänkymmenen vuoden ajan.
Evliya teki ensimmäiset matkansa Istanbulin ympäristössä 1630-luvulla, ja vuonna 1634 hän oli mukana Murat IV:n sotaretkellä Persiaa vastaan. Evliya vieraili Bursan ja İzmitin kaupungeissa 1640, kunnes matkusti Trabzoniin uuden paikallishallitsijan kanssa. Trabozonista Evliya pystyi jatkamaan matkaansa Kaukasukselle Azovin kaupunkiin. Tämän jälkeen hän lähti tataariarmeijan mukana Krimille. Paluumatkalla Istanbuliin Evliya haaksirikkoutuneena päätyi Bulgariaan.
Vuonna 1645 Evliya oli Osmanien armeijan mukana hyökkäyksessä Venetsian hallitsemalle Kreetalle. Hän oli paikalla Hanian piirityksessä. Seuraavana vuonna Evliya matkusti pohjoisessa Anatoliassa Erzurumin kuvernöörin seurueessa, minkä jälkeen hän päätyi erikoistehtävän takia Tabriziin, josta hän pystyi tekemään toisen matkansa Kaukasukselle. Evliya nimitettiin vuonna 1648 Mekkaan lähtevän pyhiinvaelluskaravaanin muezziniksi ja imaamiksi. Hadžin jälkeen hän oli mukana sotaretkellä druuseja vastaan ja matkusti Syyriassa ja Libanonissa.
Evliya sai vuonna 1651 mahdollisuuden sedältään ja suojelijaltaan laajempaan matkaan Bulgariaan ja eteläiseen Anatoliaan, kun setä nimitettiin Vanin kuvernööriksi. Vuosina 1655–1656 Evliya matkusti Persian valtakunnan länsiosissa ja vieraili Bagdadissa ja Basrassa. Evliya taisteli vuosina 1659–1665 osmanien armeijassa Transylvaniassa ja matkusti Moldaviassa, Serbiassa, Montenegro, Bosniassa, Hertsegovinassa ja Kroatiassa. Vuonna 1665 Evliya pääsi mukaan osmanien diplomaattiselle matkalle Wieniin, jossa hän saattoi viettää pari vuotta.
Seyahatname on kymmenosainen teos, jossa Evliya kirjoittaa matkoistaan kronologisesti. Seyahatname tieteellinen arvo on osittain pantu kyseenalaiseksi, sillä Evliya kirjoittaa myös alueista, joilla hän ei ole ikinä käynyt, ja häneen ovat vaikuttaneet myös monet tarinat, sillä Evliya kertoo kritiikittömästi kansantarinoita ja suullisia kertomuksia. Seyahatnamessa on kuitenkin esimerkiksi virallisia dokumentteja ja tarkkoja oman käden havainnointeja.
Jonathan Faña
170px|right Jonathan Rafael Faña Frías (s. 11. huhtikuuta 1987 Moca, Dominikaaninen tasavalta) on dominikaanilainen jalkapalloilija, joka pelaa maansa kansallisessa maajoukkueessa sekä nykyään (2020) Meksikon B-sarjassa Atlético San Franciscon joukkueessa.
HMS Springaren (1935)
HMS Springaren (runkonumero Sp) oli Ruotsin laivaston Delfinen-luokan miinasukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1933. Alus laskettiin vesille 27. huhtikuuta 1935 ja liitettiin laivastoon 3. elokuuta 1937.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 24. helmikuuta 1953 ja myytiin 1954 Älmhultiin romutettavaksi.
Hämähäkkijuoksijainen
Hämähäkkijuoksijainen (Scutigerida coleoptrata) on kellanharmaa juoksujalkainen, jolla on 15 jalkaparia. Laji on levinnyt laajalti ympäri maailman syntysijoiltaan Välimeren alueelta. Juoksujalkainen elää yleensä ihmisasumuksissa. Se on petoeläin joka metsästää tyypillisesti niveljalkaisia, kuten hämähäkkieläimiä ja hyönteisiä.
Hämähäkkijuoksijainen surmaa saaliinsa ruiskuttamalla siihen pienen määrän myrkkyä. Ne pistävät joskus ihmistäkin, mikä aiheuttaa paikallista turvotusta ja kipua.
Jorma Kilpeläinen
Jorma Olavi Kilpeläinen (28. toukokuuta 1953 Lauritsala – 6. lokakuuta 2015 Jämsä ) oli suomalainen virkamies, joka toimi kunnan- ja kaupunginjohtajana.
Jorma Kilpeläinen syntyi Olavi Kilpeläisen ja Elsa Variksen perheeseen. Hänen toinen puolisonsa vuodesta 1993 oli Leena Aulikki Turkka. Kilpeläinen valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Tampereen yliopistosta 1979. Hän toimi Keski-Suomen lääninhallituksen tutkimussihteerinä 1979–1989 ja Keski-Suomen konservatorion hallintopäällikkönä 1984–1986. Kilpeläinen oli myös alkoholitarkastaja Muuramessa 1979–1986. Vilppulan kunnanjohtaja Kilpeläinen oli 1986–1991, Jämsänkosken kaupunginjohtajaksi hän tuli 1991. Jämsänkosken yhdistyttyä Jämsään Kilpeläinen toimi vuodesta 2009 Jämsän apulaiskaupunginjohtajana, eläkkeelle hän jäi keväällä 2014.
Sarehole
thumb|Sareholen mylly vuonna 2006. thumb|240px|Moseleyn suota. Sarehole oli Englannissa muutamia kilometrejä Birminghamin eteläpuolella sijainnut kylä, joka on nykyään osa Birminghamin esikaupunkia Hall Greeniä. Kylä kuului alun perin Worcestershiren kreivikuntaan, kunnes alue liitettiin Birminghamin kaupunkiin vuonna 1911.
Colejoen varressa sijaitseva vanha Sarehole Mill on nykyään museokohde. Höyrykoneen kehittäjän James Wattin kumppani Matthew Boulton teki myllyssä kokeita vuosina 1756–1761. Myllyyn asennettiin höyrykone vesivoiman täydennykseksi vuonna 1850, mutta vuonna 1919 myllyn toiminta lakkautettiin kannattamattomana.
Kirjailija J. R. R. Tolkien asui Sareholen kylässä neljä lapsuusvuottaan 1896–1900. Myöhemmin hän kuvaili niitä elämänsä pisimmältä vaikuttaneeksi ja muovaavimmaksi kaudeksi. Englantilainen maaseutu teki aiemmin Etelä-Afrikassa ja Birminghamin teollisuuskaupungissa asuneeseen lapseen pysyvän ja syvän vaikutuksen. Tolkienin päästyä vuoden 1900 syksyllä Birminghamin King Edward's Schooliin perhe joutui kuitenkin muuttamaan lähemmäs kaupungin keskustaa. Muistot Sareholesta toimivat yhtenä innoituksena Hobitissa ja Tarussa sormusten herrasta esiintyvälle idylliselle Konnulle, hobittien kotimaalle. Sareholen tuntumassa sijainnut Moseleyn suo puolestaan innoitti Tolkienia hänen kirjoittaessaan Vanhasta metsästä, jonka halki Frodo Reppuli kumppaneineen joutuu kulkemaan Sormusten herran alkupuolella. Nykyään suo on luonnonsuojelualue.
Lähteet
52.4341°N, -1.8558°W
Selwyn Lloyd
thumb|Selwyn Lloyd (1960) Selwyn Lloyd (28. heinäkuuta 1904, Liverpool – 1978) oli brittiläinen poliitikko ja asianajaja. Vuonna 1944 hän erosi liberaaleista ja liittyi konservatiiveihin. Hän oli alahuoneen jäsen vuodesta 1945, toinen ulkoministeri 1951–1954, elintarvikeministeri 1954–1955, puolustusministeri 1955, ulkoministeri 1955–1960 ja valtiovarainministeri 1960–1962. Hänellä oli keskeinen asema Suezin kriisin aikana vuonna 1956.
Punikkililja
Punikkililja (Blandfordia grandiflora, syn. B. flammea) on koristekasvina kasvatettava sipulikasvi, joka kuuluu heimoon Blandfordiaceae yksisirkkaislahkossa Asparagales. Laji kasvaa luonnonvaraisena Itä-Australiassa Uudessa Etelä-Walesissa ja Queenslandissa.
Odeonsplatzin metroasema
Odeonsplatz on Münchenin metroon kuuluva metroasema Münchenin vanhan kaupungin pohjoisosassa. Asema on merkittävä risteysasema. Asemalle liikennöivät metrolinjat   ja, joista U4 ja U5 itä-länsi-suunnassa, ja U3 ja U6 pohjois-etelä-suunnassa. Asema on yksi vanhan kaupungin tärkeimmistä metron vaihtoasemista, toiset ovat Sendlinger Tor etelämpänä, Karlsplatz lännempänä, ja Marienplatz aivan ydinkeskustassa.
350px|Linjojen 4 ja 5 laituri 350px|Linjojen 3 ja 6 laituri
Ginny Weirick
Ginny Weirick (s. Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi television minisarjasta Devil's Trade ja elokuvasta Ninja Cheerleaders. Hän esiintyi myös Brandon Routhin tähdittämässä elokuvassa Lie to Me.
Elämäkerta
Weirick kasvoi Etelä-Kaliforniassa ja opiskeli myöhemmin näyttelemistä San Diegon yliopistossa.
Marjasavikka
Marjasavikka eli mansikkapinaatti (Blitum virgatum) on revonhäntäkasvien heimoon kuuluva yksivuotinen ruoho, jonka kypsät pähkylähedelmät muodostavat huomiota herättävän, marjamaisen rykelmän.
Ulkonäkö ja koko
Marjasavikka kasvaa 10–40 cm korkeaksi. Kasvi on yleisväritykseltään vihreä ja lähes kalju. Varsi on tavallisesti pysty, haarat ovat pitkiä. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Alimmat lehdet ovat pitkäruotisia ja kookkaita. Niiden lapa vaihtelee kolmiomaisesta keihäsmäiseen ja on tiheään isohampainen. Ylimmät lehdet ovat lyhytruotisia ja lavaltaan keihäsmäisiä. Marjasavikan kukinto on ylös asti lehdekäs ja katkonaisen tähkämäinen. Kukinnon sykeröt ovat lehtihankaisia, tiiviitä ja niiden kukat ovat osin yhdiskasvuisia. Kukan kehä on 3–5-lehtinen ja se muuttuu pähkylän kypsyessä meheväksi ja punaiseksi. Tällöin kukkasykerö muodostaa marjamaisen rykelmän, josta kasvi on saanut myös nimensä. Suomessa marjasavikka kukkii heinä-elokuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Siemen on tavallisesti vaaka-asennossa, kooltaan 1–1,5 mm pitkä, pyöreä ja tylppäreunainen.
Levinneisyys
Marjasavikan päälevinneisyysalue ulottuu Bulgariasta ja Romaniasta läpi Etelä- ja Keski-Ukrainan Etelä-Venäjälle ja edelleen Etelä-Siperiaan. Lajilla on yhtenäinen esiintymisalue myös Pohjois-Afrikassa Marokosta Tunisiaan. Satunnaisemmin lajia tavataan suuressa osassa Eurooppaa Britteinsaaria, Islantia ja mantereen pohjois- ja eteläosia lukuun ottamatta. Lajia tavataan myös paikoitellen Turkissa ja Keski-Aasiassa. Ihmisen mukana marjasavikka on levinnyt myös Pohjois-Amerikan itäosiin.
Suomessa marjasavikkaa on tavattu paikoitellen Etelä-Lappia myöten. Eniten esiintymiä on havaittu Etelä-Suomesta.
Elinympäristö
Suomessa marjasavikka on uustulokas, jota on tavattu myllyillä, satamissa ja rautatieasemilla. Toisinaan sitä esiintyy myös viljelykarkulaisena.
Käyttö
Marjasavikka on vanha viljelyskasvi, jonka lehtiä voi nauttia pinaatin tapaan. Nykyään sen viljely ravinnoksi on kuitenkin harvinaista, mutta sitä kasvatetaan koristekasvina.
Hatakaze (1924)
Hatakaze oli Keisarillisen Japanin laivaston Kamikaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 3. heinäkuuta 1923. Se laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1924 nimellä hävittäjä No 9 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 30. elokuuta.
Palvelus
Yhdysvaltain laivaston Task Force 38:n lentokoneet upottivat aluksen 15. tammikuuta 1945 Takaon satamaan Formosalla.
Lérna
Lérna (virallisesti Δημοτική Ενότητα Λέρνας, Dimotikí Enótita Lérnas) on yksi Árgos-Mykíneen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 2 319 (vuonna 2011).
Lérnan kunnallisyksikön alue sijaitsee Argoliinlahden pohjukassa. Se on saanut nimensä antiikin ajan Lernan alueesta, joka oli tunnettu lähteistään ja järvestään sekä kreikkalaisessa mytologiassa erityisesti Lernan Hydrasta. Lernan alue sijaitsi nykyisen Mýloin kylän lähellä.
Lérna oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Árgos-Mykíneen kunnaksi yhdessä Achladókampoksen, Aléan, Árgoksen, Koutsopódin, Lýrkeian, Mykíneen ja Néa Kíoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Lérnan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Bebe Rexha
Bebe Rexha (oik. Bleta Rexha, s. 30. elokuuta 1989 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä.
Hän aloitti uransa laulunkirjoittajana ja teki kappaleita artisteille kuten Selena Gomez, Nick Jonas ja Eminem. Ensimmäisen singlensä ”I Can’t Stop Drinking About You” Rexha julkaisi vuonna 2014 ja ensimmäisen EP:nsä I Don’t Wanna Grow Up vuonna 2015. Hän oli myös vierailevana artistina muun muassa David Guettan ja Pitbullin kappaleilla.
Vuonna 2019 Rexha oli Grammy-ehdokkaana parhaan uuden artistin ja parhaan dueton/yhtyeen kantriesityksen kategorioissa.
Rexha esiintyi Suomessa ensimmäisen kerran Helsingin Nosturissa 19. toukokuuta 2015.
Lapsuus
Rexha syntyi New Yorkin Brooklynissä albanialaisille vanhemmille. Hänen isänsä Flamur on maahanmuuttaja, joka tuli Yhdysvaltoihin 21-vuotiaana, ja äiti Bukurije syntyi Yhdysvalloissa albanialaiseen perheeseen. Hänen etunimensä Bleta (bletë) tarkoittaa albaniaksi kimalaista, ja häntä alettiin kutsua lyhyemmin Bebeksi. Rexhan ollessa kuusivuotias perhe muutti Staten Islandiin.
Rexha aloitti laulamisen neljävuotiaana. Hän soitti lapsena trumpettia ja opetteli soittamaan myös kitaraa ja pianoa. Rexha kävi Tottenville High Schoolia, jossa hän esiintyi useissa musikaaleissa ja lauloi kuorossa.
Rexha osallistui teini-iässä The Recording Academyn järjestämään vuosittaiseen ”Grammy-päivä” -tapahtumaan, jossa valitaan paras teini-ikäinen lauluntekijä. Rexha valittiin voittajaksi itse tekemällään kappaleella 700:n osallistujan joukosta. Sen jälkeen hän allekirjoitti sopimuksen agentin kanssa, joka kannusti häntä aloittamaan laulunkirjoitustunnit.
2010–2012: Uran alku Black Cards -yhtyeessä
Vuonna 2010 Rexha tapasi Fall Out Boy-yhtyeen basisti Pete Wentzin, ja he alkoivat työskennellä yhdessä äänitysstudiossa. Rexha pääsi päävokalistiksi Wentzin uuteen kokeelliseen bändiprojektiin Black Cardsiin ja esiintyi yhtyeen kanssa useilla livekeikoilla. Hän erosi yhtyeestä vuonna 2012 keskittyäkseen soolouraansa.
2013–2015: Soolodebyytti ja I Don’t Wanna Grow Up
Rexha sai levytyssopimuksen Warner Bros. Recordsilta vuonna 2013. Hän kuitenkin jatkoi laulujen kirjoittamista ja teki muun muassa Selena Gomezin kappaleen ”Like a Champion” ja Nikki Williamsin ”Glowing”. Rexhan varsinainen läpimurto tapahtui, kun Eminem päätti levyttää hänen kirjoittamansa kappaleen ”The Monster”. Kappale nousi Billboard Hot 100 -listan ja useiden muiden maiden listojen kärkeen ja voitti parhaan rap-esityksen Grammy-palkinnon. Samana vuonna Rexha kirjoitti Cash Cashin kappaleen ”Take Me Home”, jolla hän oli myös mukana.
21. maaliskuuta 2014 Rexha julkaisi debyyttisinglensä ”I Can’t Stop Drinking About You”. Kappale kävi listoilla parhaimmillaan sijalla 22. Sen musiikkivideo julkaistiin 12. elokuuta 2014. Videon teemassa on vaikutteita elokuvista kuten Vuosi nuoruudestani ja Melancholia. Marraskuussa 2014 Rexha esiintyi rap-artisti Pitbullin kappaleella ”This Is Not a Drill”. Syyskuussa 2014 Rexha oli Elvis Duranin kuukauden artisti ja esiintyi NBC:n Today Show’ssa.
Joulukuussa 2014 Rexha julkaisi kaksi uutta singleä, ”I’m Gonna Show You Crazy” ja ”Gone”. 12. toukokuuta 2015 julkaistiin hänen debyytti-EP:nsä I Don’t Wanna Grow Up. Hän oli myös yksi kirjoittajista ja vokalisteista David Guettan kappaleella ”Hey Mama”, jolla ovat mukana myös Nicki Minaj ja Afrojack. Kappale pääsi Billboard Hot 100-listan sijalle 8 ja sai yli miljoona latausta kesäkuussa 2015. Rexhaa ei alun perin mainittu kappaleen tekijä- ja esiintyjätiedoissa, mutta hän riitautti asian oikeudessa ja sai lopulta nimensä tietoihin. Sittemmin hän on tehnyt uudestaan yhteistyötä Guettan ja Minajin kanssa.
2015–2017: Yhteistyöt ja All Your Fault
Tammikuussa 2015 Rexha oli mukana G-Eazyn kappaleella ”Me, Myself & I”, ja oli myös yksi kappaleen kirjoittajista. Kappaleen alkuperäinen nimi oli ”I Don’t Need Anything”, jonka oli tarkoitus olla osa Rexhan debyyttialbumia, mutta hän päättikin antaa sen G-Eazylle.
World Monuments Fund
World Monuments Fund (WMF) on yksityinen yleishyödyllinen yhteisö, jonka tarkoituksena on historiallisen arkkitehtuurin ja kulttuuriperinnön säilyttäminen. Se perustettiin 1965, ja sen nimi oli alkujaan International Fund for Monuments.
Bebe Rexha
2015–2017: Yhteistyöt ja All Your Fault
Rexha pyysi Nicki Minajia vierailijaksi uudelle singlelleen ”No Broken Hearts”, joka julkaistiin maaliskuussa 2016. Sen musiikkivideo julkaistiin huhtikuussa. 29. heinäkuuta 2016 Rexha ja Martin Garrix julkaisivat yhteisen singlen ”In the Name of Love”, joka pääsi Yhdysvalloissa sijalle 24 ja ulkomailla top 10 -listalle. Musiikkivideo julkaistiin 23. elokuuta 2016 Garrixin YouTube-kanavalla.
World Monuments Fund
WMF:n toimintaan kuuluu viisi keskeistä ohjelmaa. Järjestön tavoitteina ovat yleisen tietouden lisääminen kulttuuriperinnön suojelemisen tärkeydestä, käsityöläisten ja asiantuntijoiden kouluttaminen, arkkitehtonisten merkkiteosten ja kulttuuriperinnön suojeleminen antamalla taloudellista avustusta ja asiantuntija-apua, yhteisöjen auttaminen rakentamaan tarvittavaa infrastruktuuria kohteiden tulevan suojelun helpottamiseksi ja vastata nopeasti suurten onnettomuuksien aiheuttamaan tuhoon.
Bebe Rexha
2015–2017: Yhteistyöt ja All Your Fault
Lokakuussa 2016 Rexha julkaisi kappaleen ”I Got You”, jonka musiikkivideo julkaistiin 6. tammikuuta 2017. Kappaleiden ”I Got You” ja ”No Broken Hearts” piti alun perin olla osana Rexhan debyyttialbumia All Your Fault. Studioalbumin sijaan hän teki tupla-EP:n, josta ”No Broken Hearts” jätettiin pois ja kappale ”I Got You” oli ensimmäinen ja ainoa single EP:ltä All Your Fault: Pt. 1, joka julkaistiin 17. helmikuuta 2017. EP pääsi Billboard 200-listan sijalle 51. Maaliskuussa 2017 Rexha aloitti ensimmäisen soolokiertueensa All Your Fault Tourin, joka ulottui Pohjois-Amerikasta Eurooppaan.
Isabella Aragonialainen
Isabella Aragonialainen -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Bebe Rexha
2015–2017: Yhteistyöt ja All Your Fault
Toukokuussa 2017 MTV esitti dokumentin Bebe Rexha: The Ride, joka kertoi hänen elämäänsä muuttaneista hetkistä ja matkasta tähteyteen. Kappale ”The Way I Are (Dance with Somebody)” julkaistiin ensimmäisenä singlenä Rexhan EP:stä All Your Fault Pt. 2 19. toukokuuta 2017. EP:n toinen osa julkaistiin 11. elokuuta. Rexha oli vierailevana artistina Louis Tomlinsonin kappaleella ”Back to You”, joka julkaistiin 21. heinäkuuta 2017. Single kävi Billboard Hot 100 -listan sijalla 40.
2017–nykyhetki: Expectations
Syyskuussa 2017 Rexha vihjaili kolmannesta osasta All Your Fault -EP-sarjassa, mutta ilmoitti myöhemmin suunnittelevansa debyyttialbumia nimeltä Expectations. Albumi julkaistiin 22. kesäkuuta 2018 ja sen johtosingle ”I’m a Mess” viikkoa aiemmin. Myös aiemmin julkaistut singlet ”I Got You” ja ”Meant to Be” sisältyvät albumiin. 20. marraskuuta 2018 Rexha julkaisi yhteistyönä David Guettan ja J Balvinin kanssa singlen ”Say My Name”. Hän julkaisi uuden singlensä ”Last Hurrah” 15. helmikuuta 2019.
Musiikkityyli ja vaikutteet
Rexhan musiikkityyli vaihtelee joka albumilla, mutta häntä pidetään pääasiassa poplaulajana. Hänen kappaleensa sisältävät myös R&B:tä, hip hopia, kantria ja EDM:ää.
Rexha on äänialaltaan koloratuurisopraano. Hän on pitänyt Lauryn Hilliä ensisijaisena esikuvanaan, muita musiikillisia vaikuttajia ovat muun muassa Bob Marley, Madonna, Alanis Morissette ja Coldplay.
World Monuments Fund
WMF julkaisee kahden vuoden välein World Monuments Watch -listan, johon se kirjaa rakennuksia ja merkittäviä kulttuurimaisemia, jotka vaativat järjestön mukaan nopeaa huolenpitoa. WMF on julkaissut listaa vuodesta 1996, jonka jälkeen järjestö on kerännyt 50 miljoonaa dollaria vuoteen 2009 mennessä uhanalaisille kulttuurikohteille. Vuoden 2010 listassa on 93 kohdetta 47 valtiosta.
Amalasunta
pienoiskuva|Amalasunta. [[Liber Chronicarum|Liber Chronicarumin kuvitusta.]] Amalasunta (Amalasuntha, Amalaswintha, n. 495–535) oli ostrogoottien kuningatar ja Teoderik Suuren tytär. Vuonna 515 hän meni naimisiin visigoottien vanhaan ylhäisösukuun kuuluneen Eutharicin kanssa. Eutharic kuoli ennenaikaisesti, mutta avioliitosta ehti syntyä kaksi lasta, Atalarik ja Matasunta.
Amalasunta toimi sijaishallitsijana kuninkaaksi valitun poikansa Atalarikin ollessa alaikäinen. Amalasunta pyrki parantamaan goottien ja Bysantin välisiä suhteita, mikä herätti tyytymättömyyttä areiolaisen uskon omaksuneissa gooteissa. Amalasunta myös antoi Belisariuksen käyttää Sisilian satamia Bysantin hyökkäykseen vandaaleja vastaan. Poikansa kuoleman jälkeen Amalasunta joutui epäsuosioon, ja asemaansa parantaakseen hän otti kanssahallitsijakseen serkkunsa Theodahadin, joka kuitenkin vangitutti ja surmautti Amalasuntan.
Megara (täsmennyssivu)
Megara voi viitata seuraaviin:
Santi Vila
pienoiskuva|Santi Vila Santiago Vila i Vicente (kutsumanimeltään Santi Vila; s. 1973 Granollers) on katalonialainen poliitikko. Hän toimi Katalonian aluehallinnon alue- ja ympäristöministerinä vuosina 2012–2016. Tämän jälkeen hän oli ensin kulttuuriministerinä ja myöhemmin yritysministerinä Carles Puigdemontin johtamassa hallituksessa, joka järjesti 1. lokakuuta 2017 kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä. Vila erosi ministerin tehtävistään 26. lokakuuta 2017 eli päivää ennen kuin Katalonian parlamentti julisti Katalonian itsenäiseksi.
Espanja nosti kansanäänestyksen järjestämisen takia kaikkia Katalonian hallituksen ministereitä vastaan syytteet ”kapinasta”, josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Syytteitten seurauksena viisi ministeriä (Carles Puigdemont, Antoni Comín, Lluís Puig, Meritxell Serret ja Clara Ponsatí) lähtivät maanpakoon Belgiaan. Myös Joaquim Forn, Dolors Bassa ja Meritxell Borràs lähtivät aluksi Belgiaan, mutta palasivat myöhemmin Espanjaan oikeuden kuultaviksi. Lopulta yhteensä kahdeksan Espanjassa oikeuden kuultaviksi mennyttä ministeriä (Fornin, Bassan ja Borràsin lisäksi Oriol Junqueras, Jordi Turull, Raül Romeva, Josep Rull ja Carles Mundó) määrättiin tutkintavankeuteen 2. marraskuuta 2017. Samana päivänä oikeuden edessä ollut Vila vältti tutkintavankeuden, koska oli eronnut ministerin tehtävistään ennen itsenäisyysjulistuksen antamista. Hän joutui kuitenkin maksamaan 50 000 euron takuut ja viettämään vankilassa yhden yön ennen kuin oli maksanut ne.
Maaliskuussa 2018 Espanjan korkeimman oikeuden tuomari Pablo Llarena yksilöi tarkemmin, millä rikosnimikkeellä kutakin poliitikkoa tultaisiin syyttämään oikeudessa. Tässä yhteydessä Vilan osalta kapinasyyte ( lievennettiin syytteeksi ”kansalaistottelemattomuudesta” ja ”julkisten varojen väärinkäytöstä”.
Satu Levelä
Levelä voitti koululaisten maailmanmestaruuden 1500 m:n juoksussa Firenzessä 1984. Pohjoismaiden hallimestaruuskilpailuissa kultaa 3 000 metrillä Oslossa 1987. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän putosi samalla matkalla alkuerissä. Maantiejuoksun naisten MM-kisoissa 1988 hän keskeytti 15 kilometrin kilpailussa. Maastojuoksun MM-kilpailuissa Aucklandissa 1988 hän oli 88. ja kuului joukkuekilpailussa kuudenneksitoista sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen. Vuoden 1989 maastojuoksun MM-kisoissa Stavangerissa 1989 hän oli 59. ja oli mukana 12:nneksi sijoittuneessa Suomen joukkueessa. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1986–1994.
Urheiluvuosi 1932
Urheiluvuosi 1932 käsittelee vuoden 1932 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Khaonia
pienoiskuva|220px|Khaonia ja muut antiikin Epeiroksen alueet kartalla. Khaonia (, myös Khaon,, ) oli antiikin aikainen alue Epeiroksen maakunnassa nykyisen Albanian eteläosassa.
Maantiede
Khaonia käsitti Epeiroksen luoteisen rannikkoalueen Korkyran (nyk. Korfu) saarta vastapäätä. Nykyisin alue on Albanian eteläisintä osaa, kun taas antiikin aikana se oli Epeiroksen luoteisinta osaa. Khaonian koillispuolella sijaitsi atintanien heimon alue ja itä- ja kaakkoispuolella Thesprotia. Alueen tärkein kaupunki oli Foinike.
Polikset ja muut kaupungit
Khaonian polikset eli kaupunkivaltiot olivat:
Muita kaupunkeja tai asutuksia olivat muun muassa:
Historia
Khaoniaa asutti khaonien (Khaones, ) heimo, joka oli yksi Epeiroksen kolmesta tärkeimmästä heimosta molossien ja thesprotien ohella. Seudun vanhimmiksi asukkaiksi mainitaan antiikin lähteissä kuitenkin pelasgit. Khaonit yhdistettiin khonien heimoon, joka asutti eteläistä Italiaa meren toiselle puolella.
Khaonien sanotaan olleen koko Epeiroksen vahvin heimo peloponnesolaissodan aikaan 400-luvun eaa. lopulla, ennen kuin johtoasema siirtyi molosseille. Heimolla oli alun perin oma kuningas. Thukydideen mukaan kuninkuus oli lakkautettu peloponnesolaissodan aikaan tultaessa. Tuolloin hallintomuoto oli aristokraattinen, ja heimon johtajat valittiin aina vuosittain tietystä suvusta.
Dan Rhodes
Dan Rhodes (s. 1972) on brittiläinen kirjailija, joka asuu Skotlannissa. Hänen teoksiaan on käännetty 25 kielelle. Hän kirjoittaa novelleja ja romaaneja. Vuonna 2003 julkaistu esikoisromaani Timoleon Vieta palaa kotiin (Timoleon Vieta Come Home) palkittiin vuoden parhaana esikoisromaanina. Kolmas romaani Kulta palkittiin vuoden 2007 parhaana skotlantilaisena romaanina.
Contusus
Contusus on pallokalojen suku, johon kuuluu kaksi lajia. Molemmat elävät Tyynessämeressä ja kasvavat noin 25 cm pitkiksi.