cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Serhat
Muusikonura
Vuoden 2014 aikana Serhat alkoi työskennellä Ranskassa ja Saksassa. Hän julkaisi viidennen singlensä, ranskankielisen kappaleen ”Je M'Adore". Musiikkivideon ohjasi Thierry Vergnes ja se filmattiin Pariisissa. "Je M'Adore" oli listaykkönen viiden viikon ajan Deutsche DJ Black/Pop Chartsilla, ykköspaikalla Black 30:llä, kakkosena British Dance Chartsilla, kahdeksantena French Dance Chartsilla ja yhdeksäntenä Swiss Dance Chartsill. Serhat valittiin kappalellaan "I Didn't Know" San Marinon edustajaksi vuoden 2016 Eurovision laulukilpailuun, joka järjestettiin Tukholmassa 10., 12., ja 14. toukokuuta. Serhat valittiin uudelleen edustamaan San Marinoa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailuun, joka järjestetään Tel Avivissa.
Alex Pastoor
Ura pelaajana
Pastoor aloitti ammattilaisuransa FC Volendamissa vuonna 1989. Hän edusti seuraa kuuden vuoden ajan ja kuului Volendamin keskikentän johtaviin pelaajiin. Pastoorin aikana Volendam pelasi Alankomaiden pääsarjassa ja sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi. Hänen viimeisellä kaudellaan Volendam eteni Alankomaiden cupin finaaliin, jossa se kuitenkin hävisi Feyenoordille 2–1.
Serhat
Lisätietoja
Vuodesta 2010 Serhat toimii puheenjohtajana yhdistyksessä Verein der Ehemaligen Schüler der Deutschen Schule Istanbul (turkiksi: İstanbul Alman Liseliler Derneği) ja 2013 lähtien hän istuu Istanbul German High School Management Associationin johtokunnassa (saksaksi: Verein zum Betrieb der Deutschen Schule Istanbul, turkiksi: İstanbul Özel Alman Lisesi İdare Derneği).
Vladimir Jugović
Vladimir Jugović (, s. 30. elokuuta 1969 Milutovac, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, joka pelasi Jugoslavian maajoukkueessa vuosina 1991–2002.
Alex Pastoor
Ura pelaajana
Hän siirtyi kesällä 1995 SC Heerenveeniin, jossa pelasi kaksi hyvää kautta ja oli jälleen keväällä 1997 häviämässä cupin loppuottelua. Toisella kerralla Roda JC oli parempi maalein 4–2. Finaalitappiokauden jälkeen Pastoor siirtyi Heerenveenistä KRC Harelbekeen, jossa pelasi yhden kauden. Hän lopetti uransa itävaltalaisseura SC Austria Lustenaussa vuonna 2001.
Hanna Meretoja
thumb|Hanna Meretoja 2017 Hanna Ilona Meretoja (s. 3. maaliskuuta 1977, Kaarina) on suomalainen kirjallisuudentutkija, kertomusteoreetikko ja kirjailija. Hän on Turun yliopiston yleisen kirjallisuustieteen professori ja tutkimuskeskuksen SELMA: Centre for the Study of Storytelling, Experientiality and Memory johtaja. Meretoja tunnetaan laaja-alaisena, filosofis-teoreettisesti orientoituneena kirjallisuuden, kertomuksen ja kulttuurisen muistin tutkijana.
Elämä ja ura
Meretoja valmistui ylioppilaaksi 1996 (Turun normaalikoulun IB-lukio) ja filosofian maisteriksi 2001 pääaineenaan yleinen kirjallisuustiede ja sivuaineinaan filosofia, kulttuurihistoria, taidehistoria ja tiedotusoppi (Turun yliopisto). Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2010.
Alex Pastoor
Ura valmentajana
Valmennusuransa Pastoor aloitti AZ Alkmaarin juniorivalmentajana kesällä 2001. Hän valmensi syksyn ajan seuran U19-joukkuetta, kunnes marraskuussa siirtyi amatööriseura AFC Amsterdamin päävalmentajaksi. Elokuussa 2005 Gertjan Verbeek nosti hänet apuvalmentajakseen SC Heerenveenin edustusjoukkueeseen. Pastoor jatkoi AFC:n päävalmentajana elokuuhun 2006 saakka.
Hanna Meretoja
Elämä ja ura
Meretoja on toiminut vuodesta 1999 lähtien erilaisissa yliopistollisissa opetus- ja tutkimustehtävissä. Hän työskenteli vierailevana tutkijana Tübingenin yliopistossa (2002–2003), Pariisin Sorbonne Nouvellessa (kevät 2004) ja Uppsalan yliopistossa (kevät 2008) sekä vierailevana professorina The American University of Paris -yliopistossa (2013–2014). Hän toimi 2013–2015 Tampereen yliopiston yleisen kirjallisuustieteen ma. professorina, 2014–2015 tutkimuskeskuksen Narrare: Centre for Interdisciplinary Narrative Studies ensimmäisenä johtajana ja 2015–2016 Turun yliopiston ma. professorina. Vuonna 2016 hänet nimitettiin vakituiseen professuuriin Turun yliopistoon. Hän toimi 2017–2019 Turun yliopiston humanistisen tiedekunnan varadekaanina.
Alex Pastoor
Ura valmentajana
AZ:n apuvalmentajan tehtävät Pastoor jätti kesällä 2008 ja siirtyi Feyenoordin organisaatioon juniorivalmentajaksi. Yhden kauden jälkeen hän jätti tehtävät siirtyen SBV Excelsiorin päävalmentajaksi. Pastoorin johdolla Excelsior sijoittui kaudella 2009/10 Eerste Divisien kolmanneksi ja nousi pääsarjaan. Ensimmäinen kausi liigassa päättyi sijalle 16. Hyvä menestys piskuisessa Excelsiorissa vei Pastoorin NEC Nijmegenin päävalmentajaksi kesällä 2011.
Hanna Meretoja
Elämä ja ura
Meretojan isoäiti oli kirjailija Ilona Meretoja, isoisät kemian professori Atte Meretoja ja virusopin professori Pekka Halonen ja eno silmälääkäri Jouko Meretoja, jonka mukaan on nimetty Meretojan tauti. Meretojan puoliso on filosofi Valtteri Viljanen. Heillä on kaksi lasta.
Tutkimus
Meretojan teos The Narrative Turn in Fiction and Theory: The Crisis and Return of Storytelling from Robbe-Grillet to Tournier (Palgrave Macmillan, 2014) vertailee ihmistieteiden kerronnallista käännettä ja kaunokirjallisuudessa näkyvää tarinoiden paluuta. Se tarkastelee kulttuurista murrosta, jonka myötä metanarratiivisuus – kertomusten merkitystä ihmisenä olemiselle pohtiva kerronnallisuus – on noussut kulttuurisesti merkittävään asemaan.
Alex Pastoor
Ura valmentajana
NECissä ensimmäinen kausi päättyi sijalle 8, mutta europelipaikkaa ei karsintojen kautta irronnut. Kausi 2012/13 oli vaikea ja Pastoorin suojatit jäivät liigassa vasta sijalle 15. Kun kausi 2013/14 alkoi sekin heikosti, NEC erotti Pastoorin elokuussa 2013.
Pierre Valdes
thumb|200px|Pierre Valdesin patsas Wormsin kaupungissa [[Saksassa.]] Pierre Valdes (tunnettu myös nimillä Pierre Valdo, Pierre Vaudès, Pierre de Vaux, Peter Waldo ja suomessa myös Petrus Valdus ja Pietari Valdes) (1140–1207) oli ranskalainen uskonnollinen johtaja. Hänen seuraajiaan kutsutaan valdolaisiksi.
Alex Pastoor
Ura valmentajana
Maaliskuussa 2014 Pastoor palasi valmennustehtäviin SK Slavia Prahan päävalmentajana. Seura ei kuitenkaan uusinut Pastoorin sopimusta kauden jälkeen. Hän jatkoi uraansa AZ Alkmaarissa Marco van Bastenin apuvalmentajana. Syyskuussa 2014 hän nousi AZ:n päävalmentajaksi, kun van Basten jätti terveyssyistä tehtävänsä. Pastoor ei kuitenkaan kerennyt luotsata AZ:n joukkuetta yhdessäkään ottelussa, sillä vain pari päivää nimitysuutisen jälkeen hän erosi tehtävästään. Seuran mukaan Pastoor ei päässyt yhteisymmärrykseen uuden sopimuksen ehdoista.
Vladimir Jugović
Ura
Jugović oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi yleensä hyökkäävässä roolissa.
Jugović pelasi ammattilaisena vuosina 1989–2005. Hän edusti Jugoslaviassa Belgradin Punaista tähteä ja Radia, Italiassa Sampdoriaa, Juventusta, Laziota ja Interiä, Espanjassa Atlético Madridia, Ranskassa Monacoa, Itävallassa Admira Wackeria sekä Saksassa Ahlenia.
Jugović voitti Euroopan cupin/Mestarien liigan Belgradin Punaisen tähden riveissä vuonna 1991 ja Juventuksen riveissä vuonna 1996. Hän teki ratkaisumaalin vuoden 1996 loppuottelun rangaistuspotkukilpailussa.
Jugović pelasi Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan maajoukkueessa vuosina 1991–1992 neljä ottelua tehden yhden maalin ja Jugoslavian liittotasavallan maajoukkueessa vuosina 1994–2002 37 ottelua tehden kaksi maalia. Hän edusti Jugoslavian liittotasavaltaa vuoden 1998 MM-kilpailuissa ja vuoden 2000 EM-kilpailuissa.
Pierre Valdes
Sekä liikkeen että miehen nimi tulee ranskan ja italian kielen sanoista: "vaux" ja "vallis", eli laakso, ja "Valdes" tuskin oli Pierren alkuperäinen sukunimi.
Pierre Valdes oli rikas kauppias Lyonista. Saatuaan uskonnollisen herätyksen hän luopui omaisuudestaan. Valdolaisten ohjenuorana oli Kristuksen laki, jonka käskyä lähteä maailmasta ja elää köyhyydessä ja laupeudessa tuli ehdottomasti noudattaa.
Valdesin tarinasta on useita versioita, eikä ole aivan selvää, onko hän koskaan ollut olemassakaan. Etunimi Pierre mainitaan ensimmäisen kerran 1300-luvun puolivälin valdolaisten kirjeissä, ja se voi liittyä yrityksiin liittää valdolaisuus apostoli Pietariin ja sitä kautta evankeliseen perinteeseen. Erään tarinaversion mukaan Pierre Valdes kuuli trubaduurin laulavan legendaa 400-luvun pyhästä Aleksioksesta, ja päätti ottaa tästä oppia. Toisen version mukaan Valdes pelkäsi suuren omaisuutensa estävän taivaaseen pääsyn, koska Luukkaan evankeliumin 18:18-30 varoittaa, etteivät rikkaat pääse taivaaseen.
Alex Pastoor
Ura valmentajana
Maaliskuun puolivälissä 2019 Pastoorista tuli Itävallan Bundesliigassa sijalla 11 majailleen SCR Altachin päävalmentaja.
Ojaniemi
Ojaniemi on muun muassa seuraavien merkittävien henkilöiden nimi:
Sahlstedt
Sahlstedt on muun muassa seuraavien merkittävien henkilöiden nimi:
Hanna Meretoja
Tutkimus
The Ethics of Storytelling: Narrative Hermeneutics, History, and the Possible (Oxford University Press, 2018) kehittää eteenpäin narratiivista hermeneutiikkaa tapana lähestyä kertomuksia kulttuurisesti välittyneinä tulkinnallisina käytänteinä ja merkityksenannon malleina. Se rakentaa teoreettis-metodologisen viitekehyksen, joka mahdollistaa kertomusten eettisen potentiaalin ja vaarojen eri ulottuvuuksien analysoimisen. Se pureutuu erityisesti kertomusten potentiaaliin laajentaa ”mahdollisen tajuamme”.
Meretojan tutkimukset liikkuvat kirjallisuuden, filosofian ja historian rajapinnoilla. Hänen erityisalueitaan ovat kertomuksen tutkimus, hermeneutiikka, tieteenfilosofia, subjektin, identiteetin ja kokemuksen tutkimus, kirjallisuuden eettiset ja yhteiskuntakriittiset ulottuvuudet, kulttuurinen muisti, kulutusyhteiskuntaan liittyvä problematiikka sekä ranskalainen, saksalainen ja englanninkielinen kirjallisuus sekä 1900- ja 2000-lukujen romaanikirjallisuus. Hänen tutkimustyönsä peruskysymys on, miten kirjallisuus tutkii ihmisen maailmassa olemisen tapoja.
Kirjailija
Meretojan romaani Elotulet (WSOY) ilmestyi kesäkuussa 2022. Se on yhdenillanromaani, joka käsittelee toisiinsa kietoutuvia eksistentiaalisia kriisejä. Romaanin käännösoikeudet on myyty Saksaan.
Palkinnot
Meretoja nimitettiin 2011 Vuoden humanistitohtoriksi (Turun yliopisto). American Educational Research Association (AERA) myönsi Meretojalle helmikuussa 2018 kertomuksen tutkimuksen jaoston (Narrative Special Interest Group) Early Career Awardin hänen panoksestaan monitieteisen kertomuksen tutkimuksen kehittämiseen. Meretojalle myönnettiin vuonna 2020 Academia Europaean jäsenyys. Vuonna 2023 hänet valittiin Norjan tiedeakatemian jäseneksi.
Avanguardia Nazionale
Avanguardia Nazionale (AN) oli Italiassa vuonna 1960 perustettu uusfasistinen järjestö. Se on yksi maan historian tunnetuimmista uusfasistisista järjestöistä. Kuten Ordine Nuovo, se muodostettiin, koska sen perustajan Stefano Delle Chiaien (1936–2019) mielestä Italian sosiaalinen liike (MSI) oli liian läheisessä yhteistyössä kuolemaa tekevän demokratian kanssa.
Kun Ordine Nuovo oli julistettu laittomaksi vuonna 1973, joutui Avanguardia Nazionale vuorostaan syytteeseen samasta rikoksesta, yrityksestä herättää henkiin Italian Kansallinen fasistipuolue. Vuoden 1975 syyskuussa salaisesti Italiassa tilapäisesti oleskeleva Delle Chiaie tapasi useita oman järjestönsä ja Ordine Nuovon jäseniä. Kokoukseen osallistuivat muiden muassa Avanguardia Nazionalen uusi puheenjohtaja Adriano Tilgher ja Ordine Nuovon sotilaallisten toimien johtaja Pier Luigi Concutelli. Kokouksen tarkoituksena oli selvittää miten tehtäisiin yhteistyössä hyökkäys valtiota vastaan, ja sen seurauksena murhattiin Concutellin toimesta Roomassa syyttäjä Vittorio Occorsio 10. heinäkuuta 1976. Kokouksen tuloksena syntyi uusi fasistinen terrorijärjestö Ordine nero ja perustettiin salaisia koulutusleirejä, joissa oli tarkoitus tehdä nuorista uusfasisteista taistelukelpoisia. Leirien ohjelmassa oli muun muassa aseiden ja pommien käsittelyä, lähitaistelua ja sissisodan taktiikkaa.
Avanguardia Nazionale lakkautettiin virallisesti vuonna 1976 oikeuden päätöksellä. Entiset Brescian jaoston jäsenet ovat 2010-luvulla yrittäneet herättää järjestöä henkiin mutta eivät ole saaneet aikaan juuri muuta kuin nostalgisia jälleentapaamisia paikallisissa ravintoloissa.
Rimouski
Rimouski on runsaan 42 000 asukkaan kaupunki Québecin provinssin itäosissa Kanadassa. Kaupunki on rakennettu kolmikerroksisen amfiteatterin muotoiseksi ja se sijaitsee Saint Lawrencen estuaarin etelärannalla, kolmesataa kilometriä Québecin kaupungista koilliseen. Sen tärkeimpiä työllistäjiä ovat yhteiskunnan eri peruspalvelut, kuten koulutus sekä sosiaali- ja terveydenhuolto. Kaupungissa on yliopisto ja merkittävä merentutkimuksen keskittymä.
Historia
Rimouskin alueesta muodostettiin Uuden-Ranskan läänitys vuonna 1688, mutta ensimmäiset pysyvät asukkaansa se sai vasta vuonna 1696. 1700-luvulla ainoita elinkeinoja olivat maanviljely ja kausiluontoinen kalastus, kunnes québeciläiset kauppiaat rakennuttivat seudulle sahoja ja alkoivat kehittää metsäteollisuutta. 1800-luvulla Rimouskiin perustettiin St-Germainin seurakunta (1829), rakennettiin oikeustalo (1857) ja sijoitettiin piispanistuin (1867).
Rautatien myötä kaupungista tuli tärkeä tukikohta Gaspén niemimaan ja Matapédian asuttamiseksi. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat metsäteollisuus, kauppa, koulutus sekä alue- ja kirkkohallinto. Vuonna 1950 kaupungissa riehui raju tulipalo, jonka jälkeen sen väkiluku alkoi kasvaa nopeasti. Siitä tuli aluehallinnon keskus, johon sijoitettiin useita liitto- ja provinssihallinnon virastoja palvelemaan asutuskeskuksia Saint-Lawrencen alajuoksulla ja Gaspén niemimaalla.
Anton Aškerc
Anton Aškerc (9. tammikuuta 1856 – 10. kesäkuuta 1912 ) oli slovenialainen runoilija. Hänet vihittiin 1881 katoliseksi papiksi, mutta hän joutui pian vakaumukselliseen ristiriitaan kirkon kanssa ja erosi pappisvirasta. Hänen teoksensa Balade in romance (1890), Lirske in epske poezije (1896), Nove poezije (1900) ja eepilliset runoelmat Zlatorog (1904) ja Primož Trubor (1905) ovat sekä muotonsa että voimakkaan sisällyksensä puolesta slovenialaisen kirjallisuuden parhaita.
Shawn Ashmore
Shawn Robert Ashmore (s. 7. lokakuuta 1979) on kanadalainen näyttelijä.
Ashmore syntyi Richmondissa, Brittiläisessä Kolumbiassa, mutta kasvoi ja opiskeli Bramptonissa, Ontariossa. Hän syntyi Linda ja Rick Ashmoren perheeseen ja on näyttelijä Aaron Ashmoren kaksoisveli. Veljekset ovat näytelleet kaksosia useissa elokuvissa, mutta ovat myös hakeneet rooleja itsenäisesti.
James Van Praagh
James Van Praagh (s. 23. elokuuta 1958) on yhdysvaltalainen meedio. Van Praagh on julkaissut useita työhönsä liittyviä kirjoja.
Van Praagh syntyi New Yorkissa neljästä lapsesta nuorimpana. Hän sai katolisen kasvatuksen ja meni seminaariin 14-vuotiaana. Siellä hänen mielenkiintonsa katolista uskoa kohtaan kuitenkin loppui. Myöhemmin Van Praagh valmistui San Franciscon osavaltionyliopistosta.
Van Praagh muutti valmistuttuaan Los Angelesiin, jossa hän alkoi väitetysti kommunikoida kuolleiden kanssa. Nykyisin hän on eräs huomattavimmista meedioista. Monet skeptikot ovat kuitenkin kritisoineet häntä. Esimerkiksi Michael Shermer katsoo Van Praaghin jääneen kiinni huijaamisesta.
Warmness on the Soul (EP)
Warmness on the Soul on metalcore-yhtyeen, Avenged Sevenfoldin vuonna 2001 julkaisema EP.
HMS Wolverine (D78)
HMS Wolverine (viirinumero D78) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin parannellun W-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin huhtikuussa 1918 vuosien 1917-1919 laivasto-ohjelman 14. tilauksessa J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 8. lokakuuta 1918. Alus laskettiin vesille 17. heinäkuuta 1919 ja valmistui 27. helmikuuta 1920.
Palvelus
Japanin antauduttua alus sijoitettiin poistolistalle ja myytiin 28. tammikuuta 1946 West of Scotland Shipbreakersille. Alus saapui syyskuussa hinattuna Trooniin romutettavaksi.
Hugh Mitchell
Hugh William Mitchell (s. 7. syyskuuta 1989 Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä. Uransa aikana hän on näytellyt muun muassa Colin Creeveyta elokuvassa Harry Potter ja salaisuuksien kammio.
St. Louis Maroons / Indianapolis Hoosiers
St. Louis Maroons oli ammattilaisbaseball joukkue St. Louisissa 1884-1886. Ensimmäisellä kaudellaan se voitti Union Association -liigan mestaruuden. Kun liiga välittömästi tämän jälkeen lakkautettiin, siirtyi joukkue National Leagueen. Kaudelle 1887 joukkue sijoitettiin Indianapolisiin ja se vaihtoi nimekseen Indianapolis Hoosiers pelaten vielä kolme kautta ennen lakkauttamistaan.
American Association -liigassa pelasi 1884 Indianapolis Hoosiers -niminen joukkue (myös nimellä Blues), joka ei liity tähän seuraan. Federal Leaguessa 1914-1915 pelannut Newark Peppers tunnettiin ensimmäisellä kaudellaan nimellä Indianapolis Hoosiers.
Kongonvarpushaukka
Kongonvarpushaukka (Accipiter erythropus) on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan keskisessä ja läntisessä Afrikassa seuraavissa maissa: Angolassa, Beninissä, Burkina Fasossa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Norsunluurannikolla, Gabonissa, Gambiassa, Ghanassa, Guineassa, Guinea-Bissaussa, Liberiassa, Nigeriassa, Ruandassa, Senegalissa, Sierra Leonessa, Togossa ja Ugandassa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät, kuivat savannit ja huonokuntoiset metsät. Se painaa keskimäärin 115,35 grammaa.
Se jakautuu kahteen alalajiin:
Evelin Samuel
Hänen uransa alkoi 1980-luvun loppupuolella lasten musiikkiteatterissa, jossa hänellä oli useita päärooleja. Hän julkaisi esikoisalbuminsa ''Alternature. Over The Water Blue'' vuonna 2002.
Samuel edusti Viroa Eurovision laulukilpailussa 1999 kappaleella Diamond of Night ja sijoittui 6. sijalle, jonka lisäksi hän esiintyi taustalaulajana Eurovision laulukilpailussa 1997. Hän ilmoitti Viron pisteet euroviisuissa vuosina 2000 ja 2006.
Samuel asuu Tallinnassa miehensä toimittaja Raimo Ülaveren kanssa. Heillä on kaksi poikaa.
Totta
Teos sijoittuu Helsinkiin ja sen keskiössä on syöpää sairastavan Elsan perhe, johon kuuluvat puoliso Martti, tytär Eleonoora ja tämän tyttäret Anna ja Maria. Kirjan alussa Elsa siirtyy hoitolaitoksesta saattohoitoon kotiinsa, ja muut perheenjäsenet vuorottelevat hänen hoitamisessaan. Elsa on 70-vuotias psykologian emeritaprofessori ja hänen puolisonsa Martti tunnettu kuvataiteilija. He ovat olleet naimisissa yli 50 vuotta. Heidän tyttärensä Eleonoora on lääkäri ja Maria opiskelee lääkäriksi. Myös Anna opiskelee yliopistossa.
Teoksessa on kaksi tasoa: nykyaika ja 1960-luvun tapahtumat. Perheen vaiettu salaisuus on Martin 1960-luvulla tapahtunut suhde kodinhoitaja Eevaan, jonka tarina avautuu Annan kautta. Romaanin keskiössä ovat tunteet ja niiden käsittely, erityisesti rakkaus ja luopuminen. Teoksen nimen voi tulkita viittaavan tunteiden todentuntuisuuteen. Kalevan kirja-arvion mukaan ”Tunteet ovat aina totta ja ne syntyvät jokaisessa yhtä tuoreina, olivatpa niihin johtaneet tilanteet kuinka kliseisiä tahansa.”
Romaani on käännetty 15 kielelle: englanniksi (Australia ja Yhdysvallat), espanjaksi, hollanniksi, italiaksi, koreaksi, latviaksi, norjaksi, puolaksi, ranskaksi, ruotsiksi, saksaksi, tanskaksi, tšekiksi, unkariksi ja viroksi. Lisäksi käännösoikeudet on myyty Kroatiaan ja Liettuaan. Vuonna 2011 romaanista julkaistiin lisäpainos, johon Pulkkinen kirjoitti uuden luvun.
Teoksen pohjalta dramatisoitu näytelmä sai ensi-iltansa KOM-teatterissa marraskuussa 2011. Romaanin elokuvasovitusoikeudet myytiin Vertigo Production -tuotantoyhtiölle kesällä 2011. Elokuvan ohjaa Aku Louhimies.
Vini Dantas
Ura
Liverpoolin entinen hyökkääjä Jason McAteer löysi Vini Dantasin ja vei hänet mukanaan Englantiin. Tranmere Rovers tarjosi hänelle sopimusta, mutta Vini Dantas ei saanut työlupaa jonka vuoksi sopimusta ei syntynyt.
Elokuussa 2011, sopimus norjalaisen Molde FK:n kanssa syntyi ja 17. syyskuuta Vini Dantas teki ensiesiintymisen Tippeligaenissa kun hänet vaihdettiin toisella puoliajalla Daniel Chiman tilalle pelissä Fredrikstad FK:ta vastaan. Ensimmäinen maali syntyi 20. marraskuuta Sarpsborg 08 FF:n verkkoon. Samana vuonna Molde FK voitti myös mestaruuden.
Kaudella 2012 Dantas pelasi vain yhden pelin Molde FK:n riveissä. Suurin osa ajasta kului Molden reservijoukkueessa, toisessa divisioonassa jossa Dantas teki 15 maalia 12:ssa pelissä. 12. elokuuta 2012 Vini Dantas siirtyi Norjan ensimmäiseen divisioonaan FK Bodø/Glimtin riveihin, pelaten seitsemän peliä seuran paidassa.
Vini Dantas solmi yhden vuoden sopimuksen Veikkausliiga-joukkue FC Lahden kanssa maaliskuussa 2013.
Lucy Peng
Lei Peng eli Lucy Peng (s. syyskuu 1973; Hangzhou, Zhejiang, Kiina) on kiinalainen yrittäjä ja yritysjohtaja. Hän on yksi kiinalaisen Alibaba-verkkokauppajätin 18 perustajista ja on toiminut erilaisissa johtotehtävissä yhtymässä perustamisen (1999) jälkeen. Huhtikuussa 2018 hän toimi Alibabasta irtautuneen pankki- ja rahoitusyhtiö Ant Financialin (aiempi Alipay) hallituksen puheenjohtajana ja Alibaban ostaman kaakkoisaasialaisen Lazada-verkkokaupan toimitusjohtajana. Tätä ennen hän oli toiminut muun muassa Ant Financialin toimitusjohtajana ja Alibaban henkilöstöjohtajana.
Talousjulkaisu Forbesin nosti Pengin miljardöörilistalleen; maaliskuussa 2018 hänen varallisuudekseen arvioitiin 1,1 miljardia dollaria. Varallisuus on peräisin erityisesti verkkokauppajätti Alibaban omistajuudesta; Peng oli yksi 18 verkkokauppajätti Alibabaa perustaneista henkilöistä. Yhtiö listautui New Yorkin pörssiin vuonna 2014 ja useista perustajista on tullut dollarimiljardöörejä.
Jonas Renkse
Jonas Peter Renkse (s. 19. toukokuuta 1975, Tukholma) on ruotsalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten metalliyhtye Katatonian laulajana. Yhtyeen kolmella ensimmäisellä albumilla hän toimi myös rumpalina. Renkse soittaa myös bassoa Bloodbathissa. Hän on myös soittanut October Tidessa ja vieraillut muun muassa Ayreonin ja Swallow the Sunin albumeilla.
Diskografia
Katatonia
Hrubieszówin piirikunta
Hrubieszówin piirikunta on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 62 847. Siihen kuuluvat seitsemän kuntaa ovat Dołhobyczów, Horodło, Hrubieszów, Mircze, Trzeszczany, Uchanie ja Werbkowice. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Hrubieszówin piirikunnan asukkaista 51 prosenttia oli naispuolisia ja 49 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,6 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,3 prosenttia ja eläkeikäiset 24,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,5 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 458 lasta. Hrubieszówin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 41 612 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Jonas Renkse
Diskografia
October Tide
Bloodbath
Vierailut
Peter Wirnsberger
Peter Wirnsberger (s. 13. syyskuuta 1958 Vordernberg, Steiermark, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka kilpaili pääasiassa syöksylaskussa. Hän edusti aktiiviurallaan DSV Alpine -seuraa.
Wirnsberger saavutti Lake Placidin olympialaisissa 1980 hopeaa syöksylaskussa. Hän hävisi kultaa voittaneelle Leonhard Stockille 0,62 sekuntia. MM-kilpailujen syöksylaskussa Wirnsberger oli 12:s Schladmingissa 1982, kuudes Bormiossa 1985, kahdeksas Vailissa 1989 ja kymmenes Saalbachissa 1991.
Wirnsberger voitti syöksylaskun maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1985–1986, sijoittui toiseksi kaudella 1978–1979, kolmanneksi 1984–1985, neljänneksi 1980–1981 ja viidenneksi 1988–1989. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas kaudella 1985–1986 ja yhdeksäs 1984–1985. Hän voitti kahdeksan syöksylaskun maailmancupin osakilpailua, oli yhdeksän kertaa toinen ja kaksitoista kertaa kolmas.
Markku Syrjälä
Markku Juhani Syrjälä (s. 12. toukokuuta 1955 Kurikka) on suomalainen jousiampuja. Hän edusti Suomea Los Angelesin kesäolympialaisten 1984 yksilökilpailussa sijoittuen sijalle 49.
Syrjälä on pituudeltaan 186-senttimetrinen ja painaa 65 kilogrammaa.
Jaakko Kokkila
Jaakko Kokkila oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Yrjö Kokkila ja Liisa Kokkila. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Saima Sigrid Kohosen kanssa.
Opinnot
Kokkila kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Viipurin reaalikoulussa vuonna 1925 ja seitsemännen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1927. Taistelukoulun kanta-aliupseerikurssin hän suoritti vuonna 1924 ja Reserviupseerikoulun vuonna 1926 sekä Kadettikoulun erikoiskurssin vuosina 1927–1928. Viestiupseerikurssin hän suoritti vuonna 1929 ja Taistelukoulun luutnanttikurssin vuonna 1932 sekä sotakoirakurssin vuonna 1933.
Jääkärikausi
thumb|200px|Havainnekuva M.G.K:n miehistä (Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppania) Riianlahdelta vuoden 1916 rintamaoloista. Kokkila työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 27. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota
Kokkila saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla ja Tampereella, missä hän haavoittui pahasti 4. huhtikuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika
Kokkila palveli sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina ja komppanianvääpelinä edelleen 2. Jääkärirykmentissä, (tunnettiin myöhemmin nimillä Jääkärirykmentti 2, Porin jalkaväkirykmentti 2 ja Savon jääkärirykmentti. Rykmentissä hänet määrättiin 26. marraskuuta 1926 alkaen nuoremmaksi upseeriksi 2. konekiväärikomppaniaan ja 15. joulukuuta 1928 alkaen viestiupseeriksi II pataljoonaan. Hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1934 alkaen Polkupyöräpataljoona 2:een viestiosaston nuoremmaksi upseeriksi. Seuraavaksi hänet siirrettiin 11. syyskuuta 1935 alkaen apulaisupseeriksi Jyväskylän sotilaspiirin esikuntaan ja 15. toukokuuta 1937 alkaen samanlaiseen toimeen Ylivieskan sotilaspiiriin.
Talvi- ja jatkosota
Kokkila osallistui talvisotaan konekiväärikomppanian päällikkönä Jalkaväkirykmentti 25:ssä ja osallistui taisteluihin Kuhmon rintamalla; Hotakassa, Rostissa ja Löytövaaralla. Välirauhan aikana hän jatkoi edelleen samassa tehtävässä kunnes hänet siirrettiin pataljoonan komentajaksi Jalkaväkirykmentti 65:een. Myöhemmin hänet siirrettiin 10. Prikaatiin, missä hän toimi konekiväärikomppanian päällikkönä ja linnoitusupseerina.
Jatkosodan puhjettua Kokkila sai komentoonsa pataljoonan Jalkaväkirykmentti 31:stä ja osallistui sen komentajana taisteluihin Rukajärven suunnalla Kolvasjärvellä, Repolassa, Omeliassa ja Ontrosenvaaralla. Vuonna 1942 hänet siirrettiin pois rintamalta ja hänet sijoitettiin pataljoonan komentajaksi Jalkaväenkoulutuskeskus 12:sta, mistä hänet siirrettiin edelleen pataljoonan komentajaksi Järjestelykeskus 1:een. Vakinaisesta palveluksesta Kokkila erosi sotien jälkeen ja siirtyi pienviljelijäksi ja kanalanhoitajaksi sekä toimi myöhemmin myös Annosen Sahan ja Myllyn työnjohtajana ja kirjanpitäjänä Oulaisissa. Kokkila haudattiin Jyväskylään.
Olympia (laskettelurinne)
Olympia-rinteen erikoisuus on sen loppujyrkänne, jota ennen olevan tasanteen alla on vuonna 2005 rakennettu Eurooppatie 14:n 130 metriä pitkä tunneli, joka korvasi aiemman 30 metrisen sillan.
Olympia tunnetaan alppihiihdon maailmancupin ja maailmanmestaruuskilpailujen isäntäpaikkana. Rinteellä on kilpailtu miesten maailmanmestaruuksista vuosina 1954, 2007 ja 2019, naisten kilpailut on käyty viereisillä WM-Strecke ja Gästrappet rinteillä.
Reitti
Syöksylaskun lähtö sijaitsee 1 267 metriä merenpinnan yläpuolella lähellä Gondolen-gondolihissin yläasemaa ja super-g:n lähtöpaikka alempana 1 034 metriä merenpinnan yläpuolella.
Olympia alkaa pitkällä mutkittelevalla kapeahkolla liukuosuudella. Liukuosuudella sijaitsevat Gropen (Kuiluun), Bäckfallet (Puro pudotus), Lillbranten (Pikkujyrkänne) ja Myren (Suo).
Liukuosuus päättyy ulospäin kaltevaan oikealle jyrkästi kääntyvään mutkaan Olympiaflyget (Olympialento), jonka jälkeen on suurpujottelun lähtöpaikka. Suurpujottelu alkaa suoraan Stövelbranten (Lähtöjyrkänne) -jyrkänteellä, kun syöksyrinne tulee siihen jyrkästi vasemmalle kääntyvän mutkan jälkeen. Stövelbranten loppuu tiukkaan ulospäin kaltevaan vasen-oikea S-mutkaan. S-mutkan jälkeen tulee Bringsbranten-jyrkänne, jyrkänteen jälkeen tulee Russisprung (Russihyppy) ja Varggropen (Susikuoppa). Varggropenin jälkeen sijaitsee pujottelun lähtöpaikka.
Varggropenia seuraa Kanonröret (Tykinputki), joka on muodoltaan puoliympyrämäinen. Sen jälkeen tulee hyppy Galgbacken-jyrkänteelle. Sitä seuraa laajat S-mutkat ennen Målhoppetia (Maalihyppy).
Målhoppetin jälkeen tulee lyhyt loppujyrkänne Målbranten ennen maalia, joka sijaitsee 396 metriä merenpinnan yläpuolella Åren taajamassa.
Lundsrappet
Lundsrappet sijaitsee Olympia-rinteen vieressä ja rinteet yhtyvät lopputasanteella. Lundsrappetissa on järjestetty alppihiihdon maailmacupin naisten tekniikkalajiosakilpailuja sekä joulukuussa 2014 Val d’Isèresta siirretyt miesten tekniikkalajiosakilpailut.
Tohtori Kohtalo
Tohtori Kohtalo on nimi usealle eri DC Comicsin kustantamalle sarjakuvahahmolle. Gardner Foxin ja Howard Shermanin luoma velho teki ensi esiintymisensä More Fun Comics -sarjakuvan numerossa 55, vuonna 1940. Tohtori Kohtalo käyttää taikuutta ja mystiikkaa taistellessaan rikollisuutta vastaan. Hänen tunnetuin taikavoimiensa lähde on kultainen Korintin kypärä, joka tunnetaan nimellä Kohtalon Kypärä (eng. Helmet of Fate), jonka Nabu antoi hänelle sekä Anubisin amuletti ja Kohtalon viitta (eng. Cloak of Destiny).
Historia
Alkuperäinen Tohtori Kohtalo oli nimeltään Kent Nelson (More Fun Comics #55, 1940). Vuonna 1920 12-vuotias Kent oli isänsä, kuuluisan arkeologi Sven Nelsonin, kanssa Egyptissä etsimässä muinaisen egyptiläisen velhon, Nabun hautaa. Kentin avatessa haudan, sieltä vapautui myrkyllistä kaasua joka tappoi Svenin. Orvoksi jääneen Kentin otti huostaansa Nabu, joka kasvatti häntä kaksikymmentä vuotta ja opetti pojalle taikuutta. Hän antoi Kentille luomansa taikakypärän, -amuletin ja -viitan. Sittemmin DC Comicsin Crisis on Infinite Earths sarjakuvasarjan jälkeen Tohtori Kohtalon roolia ovat kantaneet useat hahmot lyhyen aikaa.
Toinen Tohtori Kohtalo oli varakkaiden vanhempien poika Eric Strauss, joka valittiin tulevaksi järjestyksen agentiksi. Hän varttui tietoisena järjestyksen herrojen olemassaolosta ja jolla oli mystisen tietoisuuden taso, vaikka se synnyttikin epänormaalin persoonallisuuden. Hänellä olisi side tulevan kumppaninsa Linda Straussin kanssa, josta tuli hänen äitipuolinsa sen jälkeen, kun hänen äitinsä Rebecca teki itsemurhan tämän isältä Henryltä saamansa pahoinpitelyn vuoksi. Pian Linda itse joutui pahoinpitelyn kohteeksi hänen käsissään, mutta hän kesti sen Ericin vuoksi, johon hän huomasi olevansa omituinen. Kymmenenvuotiaana Eric valittiin Nabulle seuraavaksi järjestysagentiksi periäkseen Tohtori Kohtalon viitan, mikä nosti pojan ikää merkittävästi samalla tavalla kuin Nelsonin kanssa aiemmin. Tällä kertaa Ericin mieli ei kypsynyt. Hän toimisi Tohtori Kohtalona Lindan rinnalla, ja he usein sulautuivat yhteen tullakseen tohtori kohtaloksi. Nabu ottaa haltuunsa Kentin ruumiin neuvoakseen heitä henkilökohtaisesti. Ylityöstä huolimatta siitä, että Ericin mieli oli samanlainen kuin 10-vuotiaalla lapsella, Linda sai romanttisia tunteita poikapuoltaan kohtaan, kun taas Eric vastasi tällaisista tunteista. Eric kuolee lopulta Apokolipsilla taistelussa Desaadia vastaan, mikä pakottaa Lindan ryhtymään tohtori kohtaloksi yksin. Kaaoksen herrat tappavat Lindan pian sen jälkeen, ja nämä kaksi inkarnoituvat uusiin ruumiisiin, jotka elävät uutta elämäänsä toistensa kanssa.
Kolmas Tohtori Kohtalo oli Inza Cramer-Nelson (alun perin Inza Saunders), joka luotiin Kent Nelsonin rakkaudenkohteeksi. Hänestä tuli lopulta neljäs hahmo, joka kantoi Tohtori Kohtalon -nimeä, ja toinen naishahmo, josta tuli Tohtori Kohtalo.
Seuraava Tohtori Kohtalon nimeä kantanut oli Jared Stevens, joka peri Kent Nelsonin artifaktit ja kukistettuaan niiden avulla Nelsonien kuoleman aiheuttaneet demonit hänestä tulee demoninmetsästäjä käyttämällä aliasta "Fate". Mordru murhaa myöhemmin Jaredin yrittäessään tappaa kaikki agentit kaaoksen ja järjestyksen herroista ja vaatien kohtalon esineitä itselleen. Jaredin varusteet palautuvat alkuperäiseen muotoonsa ja palaavat kohtalon torniin hänen kuoltuaan. Jaredin murhan jälkeen Tohtori Kohtalon mantteli sekä kunnostettu kypärä, amuletti ja viitta siirretään reinkarnoituneelle Hector Hallille, alkuperäisten Haukkamiehen ja Haukkatytön pojalle.
The New 52 sarjakuvissa Tohtori Kohtalon nimeä ovat kantaneet Kent Nelsonin isoveljenpoika Kent V. Nelson ja Khalid Nassour, Kent Nelsonin isoveljenpoika äitinsä kautta.
Tohtori Kohtalo on ollut nimi myös John Dee nimiselle superpahikselle, joka tunnetaan paremmin nimellä Doctor Destiny.
Teräsmies
Tohtori Kohtalo esiteltiin ensi kerran televisiossa vuonna 1997 Teräsmies-animaatiosarjassa vierailevassa roolissa, jossa hahmo esiteltiin keski-ikäsenä sankarina, joka oli kyllästynyt taisteluun hyvän ja pahan välillä. Teräsmies pyysi häneltä apua yliluonnollista uhkaa Karkullia vastaan, johon Tohtori Kohtalo ei aluksi suostunut. Teräsmies sai kuitenkin suostuteltua hänet taistelemaan jälleen hyvyyden puolesta. Hahmon äänenä toimi George DelHoyo.
Justice League
Tohtori Kohtalo nähtiin seuraavan kerran vuonna 2003 Justice Leaguessa ja Justice League Unlimitedissa, joka sijoittui samaan universumiin Teräsmies-animaatiosarjan kanssa. Sarjassa hän oli aluksi Oikeuden Puolustajien liittolainen. Sittemmin toisessa sarjassa hän liittyi heidän joukkioon, mutta pysyi silti omassa "tukikohdassaan". Hahmon äänenä toimi tällä kertaa Oded Fehr.
Batman – pelottomat
Vuonna 2009 Tohtori Kohtalo teki lyhyen cameon Batman – pelottomat animaatiosarjassa, joka pohjautui edellisten animaatioversioiden tavoin alkuperäiseen Kent Nelsoniin.
Young Justice
Tohtori Kohtalo esiintyi animaatiosarjassa Young Justice, jossa häntä ääninäytteli Kevin Michael Richardson. Sarjassa kolme eri hahmoa kantoivat väliaikaisesti Tohtori Kohtalon nimeä.
Suicide Squad: Hell to Pay
Tohtori Kohtalo esiintyi animaatioelokuvassa Suicide Squad: Hell to Pay, jossa häntä ääninäytteli Greg Grunberg. Tämä versio Tohtori Kohtalosta oli nimeltään Steel Maxum, jonka Nabu valitsi Tohtori Kohtaloksi hänen kuntonsa vuoksi, kunnes Scandal Savage ja Knockout pettivät hänet ja varastivat häneltä "Get Out of Hell Free" -kortin. Vastauksena Nabu karkoitti Maxumin Kohtalon Tornista tämän piittaamattomuuden ja vastuuttomuuden vuoksi ja korvasi hänet "jollakin poikasella" Maxumin mukaan. Menetettyään paikkansa Tohtori Kohtalona Maxum liittyy miespuoliseen strippiklubiin "faaraona", ennen kuin hän kohtaa samanaikaisesti Suicide Squadin ja Professori Zoomin ja hänen kätyrinsä, Silver Bansheen ja Blockbusterin. Kun Silver Banshee lyö hänet tajuttomaksi, ryhmä vetäytyy ja pakenee Maxumin kanssa. Palattuaan tajuihinsa hän selittää, miten kortti toimii, ennen kuin joukkue jättää hänet kadulle, missä Zoomin kätyrit saavat hänet kiinni.
NBA:n varaustilaisuus 1978
Vuoden 1978 NBA:n varaustilaisuus järjestettiin 9. kesäkuuta 1978 New Yorkissa.
Jussi-palkinnot 2016
Jussi-gaala 2016 järjestettiin 19. maaliskuuta 2016 Helsingissä. Elokuvien Jussi-ehdokkuudet julkistettiin 29. tammikuuta 2016. Eniten ehdokkuuksia sai elokuva Häiriötekijä, joka oli ehdolla yhdeksässä kategoriassa.
Betoni-Jussi
Betonijussi-palkinto myönnetään elämäntyöstä elokuva-alalla.
Suur Kõrbjärv
Suur Kõrbjärv on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Uue-Saalusen kylässä ja Võrun kunnan Kolepin kylässä sijaitseva järvi. Noin 200 metriä idässä sijaitsee Väikene Kõrbjärv.
Maantietoa
Järvi on 210 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Se sijaitsee Haanjan ylängöllä mäkien välisessä painaumassa. Sen lounaispuolella kohoaa Kaarsimägi noin kymmenen metrin korkeuteen. Painauma on suomaata, mutta hieman ylempänä järveä ympäröivät metsämaat. Järvelle tulee viereiseltä metsäautotieltä lyhyt tie, mutta järven rannat ovat autiot.
Vesistösuhteita
Suur Kõrbjärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-oja on Iskna jõen sivuhaara. Siihen ei tule ympäristöstä ojia, mutta sen laskuoja alkaa järven eteläpäästä ja se virtaa suoraksi kaivettuna suon läpi kohti etelää. Oja yhtyy 450 metrin päässä Iskna jõgeen (myös nimeltään Savikunnu oja). Iskna yhtyy kymmenen kilometrin päässä Võhandu jõgeen Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Petru Groza
Petru Groza (7. joulukuuta 1884 Băcia – 7. tammikuuta 1958 Bukarest) oli romanialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä toisen maailmansodan jälkeen vuosina 1945–1952. Groza ei kuulunut kommunistiseen puolueeseen, mutta tuki käytännössä kommunistien valtaannousua.
Groza oli kotoisin Transilvaniasta ja koulutukseltaan lakimies. Hän siirtyi politiikkaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen, aluksi Romanian Kansallispuolueen (PNR) edustajana. Hän oli 1920-luvun alussa ministerinä Alexandru Averescun hallituksessa. Vuonna 1933 Groza perusti Auraajien Rintama (Frontul Plugarilor) -nimisen talonpoikien asiaa ajavan vasemmistolaisen järjestön ja häntä alettiin pitää ”vasemmistoporvarina”.
Kommunistit onnistuivat saavuttamaan vaikutusvaltaa Auraajien Rintaman sisällä ja syksyllä 1944 siitä tuli yksi kommunistien kokoamaan Kansalliseen Demokraattiseen Rintamaan liittyneistä järjestöistä. Kun Neuvostoliiton edustajat pakottivat pääministeri Nicolae Rădescun eroamaan helmikuussa 1945, Groza nimitettiin hänen seuraajakseen. Hän kokosi koalitiohallituksen, jossa kommunistit olivat vähemmistöasemassa. Grozan pääministerikauden aikana valta kuitenkin siirtyi asteittain kommunisteille ja oppositiopuolueet lakkautettiin. Vuoden 1947 lopussa kuningas Mikael I painostettiin luopumaan kruunusta ja maa julistettiin kansantasavallaksi. Vuonna 1952 Groza luopui lopulta pääministerin tehtävästä ja hänen seuraajakseen tuli kommunistijohtaja Gheorghe Gheorghiu-Dej. Sen jälkeen Groza toimi maan muodollisena valtionpäämiehenä kuolemaansa saakka.
Chrzanów (täsmennyssivu)
Chrzanów on Chrzanówin kaupungin lisäksi myös seuraavien Puolan paikkakuntien nimi:
FS L’Adroit (P725)
L'Adroit (runkonumero P725) on Ranskan laivaston Gowind-luokan vartiolaiva.
Palvelus
Alus oli koeajoissa ja testeissä Ranskan laivastossa vuoteen 2014.
Valle Ojaniemi
Valle Ojaniemi (13. heinäkuuta 1917 Jalasjärvi – 27. lokakuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen opettaja. Hän toimi Helsingissä kansalaiskoulun opettajana. Hän perusti 1949 Kevätpörriäisen ja oli sen päätoimittaja. Hän oli oppikirjatoimikunnan pitkäaikainen puheenjohtaja ja kirjoitti niin alan lehtiin kuin muihinkin lehtiin kirjoituksia ja teki musiikkiaiheisia radio-ohjelmia. Hän oli myös Käpylän kaupunginosalehden päätoimittaja ja oli perustamassa kaupunginosayhdistysten liittoa Helkaa, jonka puheenjohtajan hän toimi.
Ruskokoukkukolibri
Ruskokoukkukolibri (Eutoxeres condamini) on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Andien itärinteet Kolumbiasta Ecuadoriin, Peruun ja Bolivian luoteisosiin. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Jules Bourcier kuvaili lajin holotyypin Ecuadorin Archidonasta vuonna 1851.
Gowind-luokka
Suunnittelu
Alukset on suunniteltu yksinkertaisiksi ja helposti muunneltaviksi tilaavan maan tarpeiden mukaisiksi. Tähän sisältyy muun muassa paikallinen valmistus ja paikallisten järjestelmien asentaminen. Niiden tehtäviksi on esitetty merirosvouksen torjunta, merialueiden valvonta ja käytön estäminen, taistelutehtävät, terrorismin torjunta, huumekaupan ja salakuljetuksen estäminen, öljy- ja kaasukenttien suojaaminen, etsintä- ja pelastustehtävät, kalastuksenvalvonta, ympäristönsuojelu sekä humanitaariset avustustehtävät.
Alukset on mahdollista aseistaa tilaajan vaatimusten mukaan vesitykein, 12,7 millimetrin konekiväärein, 20 millimetrin pikatykein, etukannelle asennettavalla 76 millimetrin tykillä, merimaaliohjuksin, omasuojajärjestelmällä sekä elektronisen sodankäynnin järjestelmin.
Aluksella ei ole perinteistä savupiippua, vaan pakokaasut lasketaan vesirajasta veteen, millä vähennetään lämpösäteilyä sekä mahdollistaa komentosillalta 360 asteen valvonnan.
Sovereignty Enforcer 1 000 tonnin valvontakorvetti on suunniteltu partiointiin ja merialueiden valvontaan rannikkoalueilla ja valtioiden talousalueilla. Alus on 85 metriä pitkä ja ne on suunniteltu aseistettavan 76 millimetrin tykillä. Alusten varustukseen kuuluvat myös kumiveneet. High Seas Master 2 000 tonnin korvetti on suunniteltu pitkiin partiomatkoihin kyeten jopa kolmen viikon purjehduksiin. Alus on varustettu helikopterin vaatimin tiloin. Deterrent Warrior on varustettu ilmatorjunta- ja meritorjuntajärjestelmin ja asein. Alukselle voidaan asentaa esimerkiksi lyhyen kantaman pysytysuoraan laukaistava MICA VL -ilmatorjuntaohjusjärjestelmä ja Exocet MM40 -merimaaliohjukset. Multi-Mission Combatant on suunniteltu toimimaan kaikissa olosuhteissa ja se on varustettu sukellusveneentorjuntaan muun muassa vedettävällä kaikuluotaimella. Siinä on myös pienennetty tutkaheijastusta. Malli soveltuu Naton taisteluosastoissa toimimiseen.
Alukset
DCNS valmisti L'Adroitin vuokraten sen Ranskan laivastolle testaamista varten.
Malesian laivasto tilasi kuusi korvettia, jotka valmistetaan Bousteadin laivastontelakalla. Ne aseistetaan tykein ja merimaaliohjuksin.
Egyptin laivasto tilasi kaksi alusta ja varasi kahden aluksen lisätilausmahdollisuuden. 2 400 tonnin aluksista ensimmäinen valmistetaan Ranskassa ja loput Egyptissä. Niihin asennetaan SETIS-taistelunjohtojärjestelmä, MBDA:n tykkiaseistus, MICA VL -ilmatorjuntaohjukset ja Exocet-merimaaliohjukset.
Jättiagaave
Jättiagaave (Agave americana) on monivuotinen agaavejen (Agave) sukuun kuuluva kasvi.
Jättiagaave on suurikokoinen ikivihreä mehikasvi, joka elää kymmeniä vuosia, mutta kuolee, kun on kukkinut yhden ainoan kerran. Sen lehtiruusuke kasvaa 1,5–2 metriä korkeaksi ja jopa neljä metriä leveäksi. Parsamainen kukkavarsi nousee ruusukkeen keskeltä ja voi olla 10 m korkea.
Jättiagaavea viljellään eri puolilla maailmaa, mutta alkujaan se on luultavasti kotoisin Meksikon itäosasta.
Oksen
Oksen on Skandeihin kuuluva vuori Ullensvangin ja Granvinin kuntien rajalla, Hordalandin läänissä, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 241 metriä. Vuori sijaitsee niemellä Hardangervuonon rannalla. Sen luoteispuolella on Hardangervuonon lahti, Granvinsfjorden ja eteläpuolella itse päävuono.
Turvarele
Turvarele on laite joka pysäyttää tai estää laitteen toiminnan huolto- vaara- tai virhetilanteessa. Turvareleillä varmistetaan osaltaan työturvallisuutta.
Turvareleeseen kytketään rajakytkimiä, hätä-seis painikkeita, kuittauspainikkeita, antureita, sekä muita turvatoimintoja.
Blåskavlen
Blåskavlen tarkoittaa seuraavia:
Turvarele
Lähteet
http://www.phoenixcontact.fi/technologies/40872_49240.htm
Jari Aarnio
Jari Aarnion valvottu koevapaus päättyi 20. kesäkuuta 2022.
Nuoruus ja ura poliisissa
Aarnio vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Helsingin Maunulassa ja pelasi jalkapalloa HJK:n riveissä. Hän kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 1976, suoritti varusmiespalveluksen vuosina 1977–1978 ja valmistui poliisikokelaskurssilta vuonna 1979. Hän suoritti poliisimiehistön virkatutkinnon vuonna 1981, poliisialipäällystön virkatutkinnon vuonna 1987 ja poliisipäällystön virkatutkinnon vuonna 1992.
Aarnio aloitti uransa Helsingin järjestys­poliisissa vuonna 1979, siirtyi parin vuoden kuluttua huumausainerikostutkintaan ja eteni nopeasti komisarioksi. Aarniosta tuli Helsingin poliisilaitoksen huumetoimiston perustajan komisario Torsti Koskisen luottomies ja myöhemmin tämän seuraaja. Hänet valittiin vuoden poliisiksi 1987, ja vuonna 1995 hän sai poliisin ansioristin. Hänet nimitettiin Helsingin huumepoliisin johtoon vuonna 1999.
Aarnio väittää joutuneensa murhayrityksen kohteeksi joulukuussa 1996. Tuolloin hänen kotitalonsa terassille heitettiin käsikranaatilla vahvistettu pommi, jonka hän kertoo ehtineensä viime hetkellä tehdä vaarattomaksi katkaisemalla palavan sytytyslangan puutarhasaksilla. Tapauksen aitoudesta on kuitenkin esitetty epäilyjä siinä ilmenneiden monien yhteensattumien ja kadonneiden asiakirjojen vuoksi.
Huumausainerikokset, lahjonta
Ensimmäiset Aarnioon kohdistuvat epäilyt tulivat esille vuonna 2007. Kaksi vuotta myöhemmin Aarnio ja kolme hänen alaistaan saivat syytteen virkavelvollisuuden rikkomisesta, mutta Aarnion osalta syytteet hylättiin. Hän kuitenkin siirtyi samana syksynä turvallisuusalan asiantuntijaksi pörssiyhtiö Elisaan. Alkuvuodesta 2011 hän palasi huumerikosyksikön päälliköksi.
Helsingin Sanomat julkaisi lokakuussa 2013 haastattelun, jossa helsinkiläinen seksityöntekijä ”Saara”, oikealta nimeltään Iina Ahonen, avautui omintakeisesta suhteestaan Aarnioon. ”Saara” kertoi tavanneensa Aarnion ensimmäisen kerran Pasilan poliisitalossa toistakymmentä vuotta aikaisemmin, kun häntä ja hänen vankilassa ollutta miesystäväänsä epäiltiin Aarnion kotiin joulukuussa 1996 tehdystä pommi-iskusta ja muista viranomaisia vastaan suunnitelluista kostotoimista. ”Saaran” mukaan tästä oli alkanut 15 vuotta kestänyt tapailu, johon sisältyi seksiä ja erikoista rahaliikennettä. Hän kertoi ryhtyneensä myymään seksiä Aarnion kehotuksesta. Toisaalta ”Saaran” on kerrottu roikkuneen kiinni Aarniossa ja lähetelleen tälle kymmeniä tekstiviestejä päivittäin. Pian haastattelun julkaisemisen jälkeen Aarnio pidätettiin hänen ollessaan lähdössä kotoaan työpaikalleen Pasilan poliisitaloon ja hänen kotonaan suoritettiin kotietsintä.
Aarnion osuus niin kutsutussa tynnyrijutussa oli paljastunut Keskusrikospoliisille sattumalta maaliskuussa 2012. Kyseessä oli laajamittainen tynnyreihin pakatun hasiksen salakuljetus Alankomaista Suomeen. Alankomaiden poliisin haaviin oli joulukuussa 2011 jäänyt loviisalaiselle urakointiyhtiölle osoitettu tynnyri, joka oli sisältänyt laillisen tavaran lisäksi 141 kilogrammaa hasista. Hasis korvattiin valeaineella ja tynnyrin annettiin jatkaa matkaansa Suomeen, mutta samalla Alankomaiden poliisi informoi asiasta suomalaisia virkaveljiään. Kuljetusliikkeen rahtikirjoista ilmeni, että se oli saman vuoden aikana lähettänyt neljä muutakin tynnyriä suomalaisille vastaanottajille. Tynnyrien vastaanottajien nimet olivat olleet tekaistuja, mutta osoitetiedot ja puhelinnumerot olivat olleet aitoja. Puhelinnumerojen todettiin kuuluneen prepaid-liittymille, joista oli oltu yhteydessä vain toisiinsa ja ainoastaan tekstiviestitse. Kaksi prepaid-puhelimista oli ostettu Vantaan Jumbon Mustasta Pörssistä ja ostajana oli ollut rikostaustainen mies, joka oli antanut toisen puhelimista ns. ”Pasilan miehelle”. Mahdollisena rikollisena Aarnio hyppäsi Krp:n tutkijoiden silmille täysin yllättäen maaliskuussa 2012, kun heidän varjostamansa United Brotherhood -rikollisjärjestön johtomies tapasi Aarnion Helsingin Oulunkylässä. Tämän jälkeen myös Aarnion liikkeitä oli alettu seurata.
Varieteeteatteri Pariisissa
Varieteeteatteri Pariisissa on suomalaisen taiteilijan Magnus Enckellin öljyvärityö kankaalle vuodelta 1912. Kooltaan tämä työ on 100,5 cm × 66,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se hankittiin vuonna 1967.