cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toivo Vähä
Varhaiset vuodet
Tammikuussa 1918 Vähä liittyi Tuprovan työväentalolla perustettuun punakaartin osastoon, josta pian tuli osa Pietarin suomalaiseen punakaartiin. Hänet siirrettiin kaartin 1. komppaniaan, joka 27. tammikuuta lähti Suomeen niin sanotun suuren asejunan matkassa. Asekuljetusta saattaessaan hän osallistui Kämärän taisteluun ja toimi myöhemmin tykistön lähettinä Vilppulan rintamalla. Perääntymisvaiheessa maaliskuun loppupuolella Vähän komppania onnistui Tampereen seudulla välttämään valkoisten saartorenkaaseen jäämisen ja perääntyi lopulta itään Karjalankannakselle saakka. Viipurin taistelun jälkeen osasto siirtyi Rajajoen ylitse Neuvosto-Venäjän puolelle.
Venäjän sisällissodassa ja punaupseerina
Pietarissa Vähä liittyi puna-armeijaan ja osallistui myöhemmin Venäjän sisällissodan taisteluihin eri puolilla maata. Kesällä 1919 hän palveli erillisen kansainvälisen ratsuväkipataljoonan ratsumiehenä Siperiassa, josta Vähä lähetettiin elokuussa ratsuväen upseerikursseille Pietariin, jossa hän myös liittyi Neuvostoliiton kommunistisen puolueen jäseneksi helmikuussa 1920. Ratsuväkikoulun sijaan Vähä kuitenkin päätti suorittaa jalkaväen punaupseerikurssin Pietarin kansainvälisessä punaupseerikoulussa, josta hän valmistui 1923. Toivo Vähän viidestä veljestä myös neljä muuta suoritti punaupseerikurssin.
Kurssiaikanaan Vähä osallistui syyskuussa 1920 Kuusisen klubin murhien epäiltyjen pidätyksiin, Kronstadtin kapinan kukistamiseen kevättalvella 1921 sekä Itä-Karjalan kansannousun kukistamiseen talvella 1922. Tammikuussa 1922 käydyn Kiimasjärven retken yhteydessä Vähä surmasi Toivo Antikaisen käskystä puukolla kolme vangiksi saatua suomalaista heimosotilasta, kun heitä ei voitu ottaa hiihtokomppanian mukaan. Yksi surmatuista oli suojeluskuntalainen Antti Marjoniemi, jonka murhasta Antikainen sai Suomessa elinkautisen vankeusrangaistuksen vuonna 1935.
Punaupseerikoulusta valmistumisensa jälkeen Vähä komennettiin NKVD:n palvelukseen. Maaliskuusta 1923 lähtien hän toimi Karjalan kannaksella sijainneen raja-aseman päällikkönä, vuosina 1924–1925 salaisen poliisin GPU:n aluehallinnossa Leningradissa sekä palveli vuonna 1925 vielä lyhyen aikaa raja-asemalla Siestarjoella. Hän ehti myös avioitumaan suomalaissyntyisen Sannin kanssa ja hieman myöhemmin pariskunnalle syntyi tytär.
Operaatio Trusti
Välttääkseen operaationsa paljastumisen Tšeka päätti lavastaa Vähän kuoleman. Hänelle annettiin uusi henkilöllisyys ja Leningradissa laskettiin liikkeelle huhu, jonka mukaan Vähä oli ammuttu petturina. Häntä pidettiin aluksi Hotelli Europeiskajassa ja kuljetettiin sen jälkeen salaa junalla Leningradista Moskovaan. Vuosina 1925–1928 Vähä opiskeli rajavartiokorkeakoulussa nimellä Ivan Petrov, kunnes hänet tunnistettiin. Vähä siirrettiin Kiinan vastaiselle rajalle Argunjoelle, jossa hän 1929 osallistui Kiinan kanssa käydyn rajavälikohtauksen taisteluihin.
Stalinin vainot ja toinen maailmansota
Vuosina 1934–1937 Vähä palveli aluksi Mustallamerellä ja myöhemmin Valko-Venäjän rajajoukoissa. Vähä oli salannut oikean henkilöllisyytensä ja aikaisemman elämänsä kaikilta. Hän oli jopa jättänyt perheensä ja mennyt uudelleen naimisiin. Pariskunnalle syntyi tyttö, joka Vähän ensimmäisen lapsen tavoin sai nimekseen Lilija. Stalinin vainojen aikana rajavartijan suomalainen aksentti alkoi herättää huomiota ja lopulta Vähän oikea henkilöllisyys tuli ilmiannon vuoksi julki. Helmikuussa 1938 Vähä vangittiin KGB:n vieraisiin kansallisuuksiin kohdistaman puhdistuksen yhteydessä. Suomalaisuuden lisäksi epäilyjä aiheutti Vähän kuuluminen marsalkka Mihail Tuhatševskin maanpetosyytteiden yhteydessä teloitetun armeijankomentaja I. P. Uborevitshin lähipiiriin. Vähä tuomittiin kansanvihollisena kuolemaan ja hän odotti Minskissä tutkintavankilassa teloitustaan lähes vuoden ajan. Vankeusaikanaan Vähä kirjoitti Stalinille, ryhtyi nälkälakkoon ja yritti jopa itsemurhaa. Marraskuussa 1939 hänet yllättäen luvattiin vapauttaa, mikäli Vähä suostuisi vapaaehtoisena liittymään Terijoen hallituksen armeijaksi perustettuun Suomen kansanarmeijaan. Myöhemmin Vähä itse arveli omanneensa korkeassa asemassa olleen vaikutusvaltaisen salaisen auttajan, mutta toisaalta pätevistä upseereista oli Stalinin puhdistusten jälkeen huutava pula, ja sodan lähestyessä heitä jouduttiin haalimaan jopa vankileireiltä.
Suomen kansanarmeijassa Vähä palveli talvisodan alussa tiedusteluosaston päällikkönä Terijoella ja vuodenvaihteen 1940 jälkeen hiihtorykmentin komentajana. Talvisodan päätyttyä Vähä toimi puna-armeijan 71. divisioonaan kuuluneen jalkaväkirykmentti 126:n komentajana. Pääasiassa karjalaisista, inkeriläisistä ja suomalaisista koostuneen rykmentin esikuntapäällikkönä toimi Valter Valli. Natsi-Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon kesäkuussa 1941 Vähä siirrettiin ensin reservinä olleen jalkaväkirykmentti 143:n komentajaksi ja sieltä edelleen lounaisrintamalle jalkaväkirykmentti 936:n komentajaksi. Syyskuussa Vähä haavoittui vakavasti Staraja Russan lähistöllä. Toipumisensa jälkeen hän toimi Uralilla sijaitsevan Zlatoustin jalkaväkikoulun päällikkönä tammikuuhun 1946 saakka.
Viimeiset vuodet
Everstiksi ylennetty Vähä palveli toisen maailmansodan jälkeen vielä turvallisuuspoliisin palveluksessa Kaliningradissa, kunnes erosi ja ryhtyi Ukrainassa Žytomyrin alueella toimineen viinatehtaan johtajaksi. Operaatio Trusti tuli lopulta julkisuuteen Neuvostoliitossa vuonna 1964. Siitä kirjoitettujen lehtijuttujen yhteydessä mainittiin myös Vähän nimi ja samalla hänen molemmat perheensä saivat totuuden selville. Vähä jäi eläkkeelle vuonna 1967 ja muutti Petroskoihin, missä hän ryhtyi kirjoittamaan muistelmiaan. Omaelämäkerta julkaistiin vuonna 1970 ja käännettiin neljä vuotta myöhemmin myös suomeksi nimellä Suomalaiset punikit. Lisäksi Vähä kirjoitti kolme muuta muistelmateosta muun muassa Operaatio Trustista. Hänen tuotantonsa käsittää myös muutaman novellin, jotka julkaistiin Punalippu-lehdessä. Vuonna 1990 toimittaja Oleg Tihonov julkaisi Vähästä kertovan dokumenttiromaanin Silminnäkijä.
Toivo Vähä kuoli vuonna 1984. Hänen haudallaan Petroskoissa on KGB:n pystyttämä muistomerkki. Vuonna 2001 Petroskoissa järjestettiin suuret juhlat kun Vähän syntymästä tuli kuluneeksi sata vuotta.
Sini Terävä
Sini Marjut Tuulikki Terävä (s. 22. marraskuuta 1984 Jyväskylä) on suomalainen vihreä poliitikko.
Ura
Terävä on työskennellyt Suomen ylioppilaskuntien liiton sosiaalipoliittisena sihteerinä. Aiemmin hän on ollut Tuija Braxin eduskunta-avustajana ja vuonna 2009 Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden puheenjohtajana yhdessä Erkki Perälän kanssa. Ennen valintaansa ViNOn puheenjohtajaksi Terävä oli sen varapuheenjohtajana vuonna 2006 ja hallituksen jäsenenä vuonna 2007.
Terävä valittiin kunnallisvaaleissa 2008 Turun kaupunginvaltuuston varajäseneksi 239 äänellä. Vuosina 2009–2011 hän toimi myös liikuntalautakunnan jäsenenä. Terävä oli ehdolla myös kunnallisvaaleissa 2004. Eduskuntavaaleissa 2007 hän sai 605 ääntä muttei tullut valituksi. Terävä on ollut Turun yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsen 2007 ja edustajiston jäsen 2008–2010. Kaudella 2014–2017 Terävä oli Yhteiskunta-alan korkeakoulutettujen liittovaltuuston jäsen.
Terävä on ollut vihreiden puoluehallituksen jäsen 2009–2011 ja puoluevaltuuskunnan jäsen 2005–2009 ja 2013–2015. Hän toimi myös vuonna 2012 hyväksytyn puolueen periaateohjelman valmistelleen työryhmän puheenjohtajana yhdessä Oras Tynkkysen kanssa.
Terävä on toiminut Amnestyssä. Hän on pasifisti ja feministi sekä yleisen asevelvollisuuden vastustaja.
Yksityiselämä
Sini Terävän puoliso on vihreiden entinen puoluesihteeri Lasse Miettinen.
Robbie Savage
thumb|Robbie Savage Robbie Savage (s. 18. lokakuuta 1974 Wrexham, Wales) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Savage aloitti uransa juniorina Manchester Unitedissa, mistä hän siirtyi Crewen junioriakatemiaan. Heinäkuussa 1997 hän siirtyi Leicesteriin, missä vietti viisi vuotta ja voitti kahdesti Liigacupin. Hän pelasi ensi kerran myös Walesin maajoukkueessa. Leicesterin pudottua Valioliigasta kauden 2001–2002 päätteeksi hän siirtyi Birminghamiin, missä hän pelasi 88 ottelua ja teki 12 maalia. Tammikuussa 2005 Savage siirtyi Blackburniin, jossa hän pelasi kolme vuotta ja tammikuussa 2008 Derby hankki miehen kahden miljoonan euron siirtokorvausta vastaan. Savage lopetti uransa kauden 2010–2011 jälkeen.
Maajoukkueessa Savage toimi pitkän aikaa kapteenina ja oli vähällä johdattaa joukkueen vuoden 2004 EM-kisoihin. John Toshackin vuonna 2004 alkaneella valmentajakaudella Savage ei enää pelannut maajoukkueessa. Hän pelasi kaikkiaan 39 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Suomen Asianajajaliitto
Suomen Asianajajaliitto on vuonna 1958 perustettu asianajajalakiin perustuva julkisoikeudellinen yhteisö. Julkisoikeudellista liittoa edelsi vuonna 1919 perustettu Suomen Asianajajaliitto ry.
Suomen Asianajajaliitto on Suomen Lakimiesliiton jäsenjärjestö ja kuuluu jäsenenä Euroopan unionin asianajajajärjestöjen neuvostoon CCBE:hen. Sen pääsihteerinä toimii varatuomari Niko Jakobsson.
Jäsenistö
Ainoastaan Asianajajaliiton jäsenet saavat käyttää ammattinimikettä ”asianajaja”. Asianajajaliiton jäsenyyttä hakevalta edellytetään:
Suomessa oli vuoden 2013 lopussa noin 800 asianajotoimistoa ja niissä työskenteli noin 2 000 asianajajaa (luvussa on mukana noin sata julkista oikeusavustajaa, jotka ovat Suomen Asianajajaliiton jäseniä) ja noin 600 avustavaa lakimiestä. Noin puolet asianajajista ja asianajotoimistojen palveluksessa olevista avustavista lakimiehistä työskentelee pääkaupunkiseudulla. Asianajajista naisia on 28 prosenttia.
Toiminta
Asianajajaliitto vastaa asianajajien ja oikeusavustajien ammatillisesta eli hyvän asianajajatavan valvonnasta yhdessä valtioneuvoston oikeuskanslerin kanssa. Asianajajaliiton jäsenten valvonta erottaa heidän toimintansa muista oikeudellisten palveluiden tarjoajista (lakimiehet, lakiasiantoimistot). Kuka tahansa voi kannella asianajajien, julkisten oikeusavustajien ja luva saaneiden oikeudenkäyntiavustajien asiattomasta toiminnasta Asianajajaliiton yhteydessä toimivalle itsenäiselle valvontalautakunnalle. Valvontamenettely on kantelijalle maksuton.
Myös Suomen Asianajajaliiton hallituksella on velvollisuus valvoa asianajajien toimintaa ja sen tulee puuttua havaitsemiinsa epäkohtiin. Viime kädessä hallitus voi saattaa vireille asianajajaan kohdistuvan valvontamenettelyn. Valvonta-asioiden käsittelystä ja ratkaisemisesta vastaa liiton yhteydessä toimiva lautakunta, johon kuuluu asianajajien lisäksi ammattikunnan ulkopuolisia jäseniä, muun muassa oikeustieteen professoreja ja tuomareita. Valvontalautakunnan päätöksestä voi menettelyn kohteena oleva asianajaja ja valtioneuvoston oikeuskansleri valittaa Helsingin hovioikeuteen. Asianajajaliitto seuraa aktiivisesti oikeuskehitystä sekä tekee työtä kansalaisten oikeusturvan parantamiseksi. Liitto jättää vuosittain lausuntonsa liki kaikista keskeisistä lainsäädäntöuudistuksista.
Suomen Asianajajaliitto julkaisee kahta lehteä, oikeudellisia artikkeleita sisältävää Defensor Legistä ja Advokaatti-nimistä jäsenlehteä. Liitto myöntää Oikeusteko-palkintoja henkilöille, yhteisöille tai viranomaisille, jotka ovat edistäneet merkittävällä tavalla oikeudenmukaisuutta. Palkinnon ovat saaneet muun muassa oikeuskansleri Jaakko Jonkka, korkeimman oikeuden presidentti Pauliine Koskelo , Rovaniemen hovioikeuden laadunarviointijärjestelmä sekä toimittaja Paavo Teittinen , valtakunnansyyttäjä Raija Toiviainen.
Avenged Sevenfold
Avenged Sevenfold (lyhennetään usein A7X) on yhdysvaltalainen vuonna 1999 perustettu metallimusiikkia soittava yhtye, joka on kotoisin Huntington Beachin kaupungista Kaliforniasta. Yhtye on myynyt maailmanlaajuisesti albumeita yli kahdeksan miljoonaa kappaletta. Nykyisen kokoonpanon muodostavat laulaja M. Shadows, bassokitaristi Johnny Christ, rytmikitaristi Zacky Vengeance sekä soolokitaristi Synyster Gates. Lisäksi kokoonpanossa soittaa rumpali Brooks Wackerman, joka on yhtyeen rumpali Mike Portnoyn, Arin Ilejayn ja edesmenneen Jimmy ”The Rev” Sullivanin jälkeen.
Avenged Sevenfoldin ensimmäinen albumi Sounding the Seventh Trumpet julkaistiin vuonna 2001. Albumin lauluosuudet olivat lähinnä karjuntaa ja vähemmän melodista laulua, ja musiikki oli metalcorea. Yhtyeen toisella levyllä Waking the Fallen, musiikki oli myös metalcorea kuten edellinen albumi, mutta musiikissa oli enemmän vaikutteita heavy metallista ja lauluosuudet olivat enemmän melodista kuin karjumista. Yhtyeen laulutyyli ja musiikkityyli vaihtui kuitenkin kolmannella albumilla City of Evil, joka julkaistiin 2005. Laulutyylit olivat vaihtuneet melodisempaan suuntaan ja yhtye luopui karjumisesta ja yhtye siirtyi heavy metallin puolelle. Levy sisälsi myös heviballadeita. Lopulliseen suosioon yhtye murtautui vuonna 2007 Avenged Sevenfold -albumillaan, joka jatkoi edelleen yhtyeen tunnettua heavy metal -soundia.
Menestyksekäs ja hyvin alkanut ura koki kovan kolauksen, kun yhtyeen rumpali James ”The Rev” Sullivan kuoli reseptilääkkeiden ja alkoholin yliannostukseen. Yhtye hankki entisen Dream Theater -rumpali Mike Portnoyn nauhoittamaan uuden albumin rumpuraidat ja viides studioalbumi Nightmare julkaistiin vuonna 2010. Myöhemmin Mike Portnoyn korvasi Arin Ilejay. Ilejay jätti yhtyeen heinäkuussa 2015 musiikillisten erimielisyyksien takia.
Vuonna 2016 Avenged Sevenfold julkaisi yllätyksenä seitsemännen albuminsa, The Stage.
Avenged Sevenfold on julkaissut 6 studioalbumia, yhden livealbumin ja DVD:n, yhden EP:n sekä 19 singleä. Tämän lisäksi Electronic Arts on käyttänyt yhtyeen musiikkia useissa peleissään. Esimerkiksi autopeli Need for Speed: Most Wantedissa on mukana kappale "Blinded In Chains", Need for Speed: ProStreetissa "Almost Easy", ja soittopeli Rock Bandissä "Critical Acclaim", "Almost Easy", "Bat Country", ja "Afterlife". "Bat Country" on myös mukana peleissä NHL 06, SSX on Tour, Saints Row 2 sekä Guitar Hero: Warriors of Rock -peleissä, ja cover-versio kappaleesta "Beast And The Harlot" pelissä Guitar Hero II ja master-nauha pelistä Guitar Hero: Smash Hits. NHL 09 -pelissä on yhtyeen kappale "Afterlife" ja Madden NFL 2004 pelissä kappale "Chapter Four". Lisäksi Saw III -kauhuelokuvan soundtrackilta löytyy yhtyeen kappale "Burn It Down". Avenged Sevenfoldin kappaleet "Shepherd of Fire" ja "Carry On" ovat mukana Call of Duty: Black Ops II -pelissä, jonka julkaisi Treyarch.
Avenged Sevenfold esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa Iron Maidenin lämmittelijänä Helsingin Olympiastadionilla 18. heinäkuuta 2008 sekä Tampereen Ratinan Stadionilla 19. heinäkuuta 2008. Seuraavaksi Avenged Sevenfold esiintyi Suomessa 22. marraskuuta 2010 Helsingin jäähallissa. Yhtye esiintyi 17. kesäkuuta 2011 yhtenä pääesiintyjistä Provinssirockissa. Viimeisin Suomen keikka oli Hartwall Areenalla 7. maaliskuuta 2017.
Avenged Sevenfold mainitaan myös yhtenä vaikuttavana New Wave of American Heavy Metal-yhtyeenä.
Perustaminen ja ensimmäiset albumit (1999–2004)
Vuonna 2002 bassokitaristiksi tuli Johnny Christ, joka oli järjestyksessään yhtyeen neljäs bassokitaristi, vaikka yhtye oli ollut kasassa kolme vuotta. Yhtyeen toinen albumi Waking the Fallen julkaistiin 26. elokuuta 2003, ja se jatkoi samaa, raskasta metallia edustavaa tyyliä edeltäjänsä tapaan. Ahkeran keikkailun jälkeen vuonna 2004 yhtye kirjoitti levytyssopimuksen Warner Bros. Records -yhtiön kanssa.
Ensiaskeleet kohti menestystä (2005–2007)
Yhtyeen kolmas albumi ja ensimmäinen suurelle levy-yhtiölle tehty studioalbumi City of Evil julkaistiin 7. kesäkuuta 2005. Tyylimuutos oli suuri; raskas heavy metal oli jätetty taka-alalle, ja yhtye oli siirtynyt käyttämään melodisia riffejä kappaleissaan. Suurin muutos oli tapahtunut M. Shadowsin laulutyylissä. Shadows oli työskennellyt lauluvalmentaja Ron Andersonin kanssa oppiakseen uusia laulutyylejä. Anderson oli työskennellyt aiemmin W. Axl Rosen ja Chris Cornellin kanssa, ja miehen harjoitusmetodit tuottivat tulosta jälleen kerran. City of Evil keräsi hyviä levyarvosteluja internetissä ja lehdissä, ja se oli käynnistänyt yhtyeen kansainvälisen uran ja maineen nousukiitoon.
Cities Of Evil -kiertueen aikana yhtyeen suosio oli ilmiömäisesä nousussa. Single "Bat Country" oli Billboardin singlelistan toisella sijalla, ja sen huonoin listasijoitus Yhdysvaltojen singlelistoilla oli kuudes sija. Menestyksen siivittämänä albumi myi kultaa. Vuonna 2009 albumi ylitti platinalevyn oikeuttavan rajan.
Menestysalbumi ja kansainvälisen suosion kasvu
Yhtyeen neljäs studioalbumi, Avenged Sevenfold julkaistiin 30. lokakuuta 2007. Yhtyeen kaikki jäsenet olivat kirjoittaneet kaikki albumille päätyneet kappaleet yhteistyössä ja tuottaneet albumin itse. Albumilla oli useita kappaleita, jotka ovat edelleen yhtyeen konserttien settilistassa. Näistä tunnetuin lienee kappale "Afterlife". 17. heinäkuuta 2007 yhtye julkaisi myös ensimmäisen DVD-tallenteensa. All Excess -nimellä julkaistu DVD oli vuoden myydyin musiikki-DVD Yhdysvalloissa. DVD myi ilmestymisviikollaan 11 000 kappaletta pelkästään Yhdysvalloissa. Yhtyeen kunniaksi julkaistiin myös kaksi debyyttialbumia. Strung Out on Avenged Sevenfold: Bat Wings and Broken Strings ja Strung Out on Avenged Sevenfold: The String Tribute julkaistiin yhtäaikaisesti 9. lokakuuta 2007.
Vuonna 2008 yhtye oli pääesiintyjänä Taste Of Chaos -konserttikiertueella. Kiertueella esiintyivät myös Bullet for My Valentine, Blessthefall ja Idiot Pilot. Kiertueen viimeinen konsertti oli Long Beach Arenalla, jossa myös Iron Maiden oli nauhoittanut uraauurtavan livealbuminsa Live After Deathin 1980-luvulla. Konsertti nauhoitettiin ja julkaistiin myöhemmin sekä ääni- että kuvatallenteena nimellä Live In The LBC & Diamonds In The Rough. Nauhoitteet julkaistiin 8. lokakuuta 2008. Levyllä kuultiin yhtyeen oman materiaalin lisäksi useita cover-kappaleita, kuten Panteran "Walk", Iron Maidenin "Flash Of The Blade" sekä Black Sabbathin "Paranoid". "Walk"-coverin laulajaksi yhtye valitsi yleisöstä sattumanvaraisesti katsojan, ja M. Shadows poistui kappaleen ajaksi lavalta. Konsertissa yhtye tiedotti myös, että työn alla olisi Guitar Tutorial – Avenged Sevenfold -DVD, jolla esiteltäisiin yhtyeen viisi kappaletta kitaralla, ja ne myös opetettaisiin soittamaan. Yhtyeen kahdesta loppuunmyydystä konsertista Englannissa toinen jouduttiin perumaan ja toista lyhentämään. Syyksi yhtye ilmoitti M. Shadowsin kurkkutulehduksen, joka vaikeutti hänen äänenhallintaansa. Kummatkin konsertit uusittiin lipun ostaneille 15. joulukuuta 2008.
Uusi studioalbumi ja rumpalin kuolema (2009–2012)
Tammikuussa 2009 laulaja M. Shadows varmisti yhtyeen nauhoittavan uutta materiaalia. Samassa haastattelussa yhtye vahvisti esiintyvänsä pääesiintyjänä Rock At The Range -festivaaleilla 16.–17. toukokuuta 2009. Ensimmäisenä festivaalipäivänä yhtye nousi lavalle entisen Guns N' Roses-kitaristi Slashin kanssa. Shadows vieraili myöhemmin myös Slashin sooloalbumilla Slash.
Useissa haastattelussa yhtye lupasi tulevasta studioalbumista progressiivista metallia edustavan, suurimman ja parhaimman albuminsa koskaan. Myöhemmin M. Shadows vahvisti halunsa tehdä tulevasta levystä konseptialbumi. 15. heinäkuuta 2009 yhtyeen virallisella sivustolla ja MySpace-profiilissa julkaistiin Shadowsin antama tiedote, jonka mukaan uuden studioalbumin työstäminen studiossa oli aloitettu. Samana päivänä Waking the Fallen -albumi ylitti kultalevyrajan. Kun yhtye oli päättänyt kiertueensa Sonisphere-festivaalitapahtumaan 2. elokuuta 2009, yhtye suuntasi studioon ja jatkoi uuden albuminsa työstämistä. Myöhemmin Zacky Vengeancen antamassa verkkosivustolla julkaistussa tiedotteessa kerrottiin, että albumin kappaleiden sanat, sävellykset ja sovitukset olivat lopputyöstön jälkeen valmiit. 24. joulukuuta 2009 Avenged Sevenfold sijoittui toiselle sijalle musiikkilehti Ultimate Guitarin Top Ten Bands of Decade -äänestyksessä. Kisan voitti thrash metal -yhtye Metallica.
Yhtye päätti jatkaa levyn viimeistelyä rumpalin kuolemasta huolimatta. Yhtye värväsi uudeksi rumpaliksi Dream Theaterin riveissä vaikuttaneen, rumpali Mike Portnoyn, joka oli ollut The Revin yksi suurin vaikuttaja. Pitkän odotuksen jälkeen yhtyeen uusi single Nightmare julkaistiin digitaalisesti 18. toukokuuta 2010. Uusi studioalbumi julkaistiin 27. heinäkuuta ja ylsi USA:ssa lista-ykköseksi.
Yhtye sekä Mike Portnoy ovat kuitenkin vahvistaneet, että Portnoy ei enää jatka heidän kanssaan vuonna 2011. Ensimmäinen tammikuuta 2011, yhtye ilmoitti sivuillaan uuden rumpalin olevan Arin Ilejay. Yhtye performoi ensimmäisen keikkansa uuden rumpalin kanssa samana päivänä avaten Nightmare After Christmas Tourin.
"Hail to the King" (2012–2015)
Yhtye julkaisi 24.9.2012 uuden kappaleen "Carry On", joka kirjoitettiin "Call of Duty: Black Ops 2" peliä varten. Marraskuussa yhtyeen laulaja M. Shadows sanoi haastattelussa, että yhtye on työstämässä uutta albumia ja sen on tarkoitus ilmestyä kesällä 2013. Kesäkuussa yhtye julkaisi albumin nimen, kansikuvan ja julkaisupäivän. Yhtyeen kuudes albumi "Hail to the King" julkaistiin 27.8.2013.
"The Stage" (2015–)
Heinäkuussa 2015 yhtye ilmoitti Arin Ilejayn poistuvan yhtyeestä musiikillisien erimielisyyksien takia.
Marraskuun 4. 2015 Yhtye julkisti Brooks Wackermanin yhtyeen uutena rumpalina, sekä uuden levyn tulevan joskus vuonna 2016.
13.10.2016 yhtye julkaisi uuden singlensä The Stagen. The Stage - nimisen albumin tiedot julkistettiin 27.10.2016. Seuraavana päivänä albumi julkaistiin.
Syytökset plagioinnista
Avenged Sevenfoldia on usein syytetty muiden yhtyeiden tyylillisestä ja joissain tapauksissa melodisesta kopioinnista. Esimerkiksi: Metallican "Sad But True"- kappaleesta ja Avenged Sevenfoldin "This Means War"-kappaleesta on löydetty paljon yhtäläisyyksiä. Avenged Sevenfoldin on myös väitetty kopioivan Overkillin logon, josta on löydetty paljon selkeitä yhtäläisyyksiä Avenged Sevenfoldin logon kanssa. Avenged Sevenfold on kiistänyt kaikki syytökset ja sanonut olleensa pikemminkin inspiroitunut asiasta.
Elmeri
Elmeri on suomalainen miehen etunimi. Elmerin nimipäivä on 3. tammikuuta, jolloin on myös Elmon nimipäivä. Muodossa Elmer nimi on esiintynyt almanakassa vuodesta 1950 lähtien, ja vuodesta 2000 lähtien samalla päivällä on myös pidentynyt muoto Elmeri.
Elmeri on suomalainen muunnos saksalaisesta nimestä Elmar, joka Suomessakin esiintyy myös muodossa Elmer. Elmar-nimi taas on syntynyt lyhentymänä muinaisgermaanisista nimistä Egilmar, Eilmar, Elimar ja Adelmar, joissa kaikissa loppuosa mar tarkoittaa kuuluisaa; nimien alkuosista Egil tarkoittaa käärmettä, Eil miekkaa ja Adel jalosukuista, kun taas Elimar merkitsee kaikkialla kuuluisaa.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Elmeri on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Suomessa 9 621 henkilölle.
Asterix ja Caesarin lahja
Asterix ja Caesarin lahja on vuonna 1974 Ranskassa ja 1976 Suomessa ilmestynyt Asterix seikkailee -sarjan 21. albumi. Käsikirjoituksesta vastasi René Goscinny ja piirtämisestä Albert Uderzo.
Meppel
Meppel on kunta ja kaupunki Alankomaissa Drenthen provinssissa. Meppelin pinta-ala on 57,03 neliökilometriä ja siellä oli 32 721 asukasta vuoden 2012 lopulla. Kaupungin asukastiheys on 574 as./km².
thumb|left|Kartta Meppelin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Kansanrintama Suomessa
Käsite kansanrintama on ollut maailmalla käytössä 1930-luvulta alkaen kuvaamassa keskustalaisten ja vasemmistolaisten puolueiden yhteistyötä oikeistoa, erityisesti äärioikeistoa, vastaan. Suomen politiikassa käsitettä on käytetty vaihtelevassa määrin toisen maailmansodan jälkeisenä aikana.
On esitetty eriäviä mielipiteitä siitä, mitä Suomen hallituksia voidaan kutsua kansanrintamiksi. Mikäli kansanrintamaksi katsotaan jokainen sellainen hallitus, johon osallistuvat kaikki vasemmistopuolueet sekä puolueita keskustasta, niin Suomessa ovat hallinneet kansanrintamahallitukset vuosina 1944–48, 1966–71, 1975–82 ja 2019–23. Toisaalta voidaan myös väittää, että jos kansanrintaman tarkoitus on keskustan ja vasemmiston yhteistyöhön nojaten torjua oikeiston aiheuttama uhka demokraattiselle oikeusvaltiolle, niin yhtäkään Suomen sotienjälkeisen ajan hallituksista ei voida kutsua kansanrintamaksi sanan alkuperäisessä merkityksessä.
Suomen kansanrintama
Suomessa on ollut yksi selvästi kansanrintamaksi kutsuttu hallitus oli 27. toukokuuta 1966 – 22. maaliskuuta 1968 välillä vallassa ollut Rafael Paasion I hallitus, jonka muodostivat Suomen Sosialidemokraattinen Puolue, Keskustapuolue, Suomen Kansan Demokraattinen Liitto ja Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto. Tuolloinkin hallituksesta "kansanrintama"-nimitystä käytti lähinnä äärivasemmisto. Sen sijaan sosiaalidemokraatit halusivat puhua "laajapohjaisesta yhteistyöhallituksesta". Olihan hallituspohjalla peräti 152 kansanedustajaa.
Myös Koiviston I hallitusta äärivasemmisto kutsui kansanrintamaksi, olihan hallituspohja sama kuin Paasion hallituksessakin. Tosin nyt myös Ruotsalaisen kansanpuolueen edustaja oli tullut mukaan hallitukseen. Kansanrintamasuuntaus ei saanut kannatusta vuoden 1970 eduskuntavaaleissa. Vasemmisto, pääasiassa SKDL, menetti yli 150 000 ääntä ja TPSL katosi kokonaan eduskunnasta. Samoin Keskustapuolue kärsi kovan tappion, mutta Kansallinen Kokoomus ja Suomen Maaseudun Puolue menestyivät erittäin hyvin. Tasavallan presidentti Urho Kekkonen halusi eroon kansanrintamasuuntauksesta ja hän nimittikin Auran virkamieshallituksen, joka toimi 14. toukokuuta 1970 - 15. heinäkuuta 1970. Silti päätettiin kokeilla kansanrintamaa vielä kerran ja Keskusta, SDP, LKP, RKP ja SKDL muodosti Karjalaisen II hallituksen, joka toimi 15. heinäkuuta 1970 - 29. lokakuuta 1971. 142 edustajan turvin erittäin eripurainen hallitus pysyi pystyssä, mutta jo maaliskuussa 1971 SKDL jätti hallituksen.
Kansanrintamasuuntaus kesti vuodet 1966-1971. Oikeastaan tarkkaan ottaen vain SDP:n, Keskustapuolueen, SKDL:n ja TPSL:n muodostama Paasion I hallitus oli kansanrintama, mutta vasemmisto halusi käyttää nimitystä myös muista hallituksista, joissa olivat jo mukana myös RKP ja/tai LKP. SKDL oli Maalaisliiton,SDP:n, RKP:n ja/tai Kansallisen Edistyspuolueen kanssa hallituksessa Paasikiven II hallituksessa ja III hallituksessa sekä Pekkalan I hallituksessa vuosina 1944–1948, mutta tuolloin kyseisiä hallituksia ei kutsuttu kansanrintamiksi. Samoin SKDL oli mukana Miettusen II hallituksessa 30. marraskuuta 1975 – 29. syyskuuta 1976, Sorsan II hallituksessa 15. toukokuuta 1977 – 26. toukokuuta 1979, Koiviston II hallituksessa 26. toukokuuta 1979 - 19. helmikuuta 1982 ja Sorsan III hallituksessa 19. helmikuuta – joulukuu 1982 SDP:n, Keskustapuolueen, RKP:n ja/tai LKP:n kanssa, muttei näitäkään hallituksia tuolloin kutsuttu kansanrintamiksi.
Suomessa yleisesti on käytetty SDP:n ja Maalaisliiton/Keskustan muodostamista hallituksista nimitystä punamultahallitus, joka koetaan neutraaliksi nimitykseksi. Kansanrintama-nimitystä on Suomessa käytetty lähinnä vasemmistoradikalismin nousuaikoihin 1960-luvun lopulla. Vuonna 2019 Rinteen hallitusta muodostettaessa käytettiin nimityksiä "kansanrintama" ja "vihreä kansanrintama." Myöhemmin samana vuonna muodostettu Marinin hallitus jatkoi samalla pohjalla ja ohjelmalla.
Kansanrintamahallitukset Suomessa:
Paldiskin pohjoissatama
Paldiskin pohjoissatama on Luoteis-Virossa Paldiskissa Suomenlahden äärellä sijaitseva tavarasatama.
Satamasta on säännöllinen ro-ro-laivaliikenne Hankoon, Kapellskäriin, Pietariin, Belgiaan ja Espanjaan. Sataman omistaa Paldiski Sadamate -yhtiö.
Sataman välittömässä läheisyydessä eteläpuolella, Pakrinniemen länsirannalla, sijaitsee Paldiskin eteläsatama.
Andrássy út
Katu
thumb|left|200px|[[Terrorin talo, entinen AVOn päämaja ja nykyinen museo.]] Andrássy út voidaan jakaa kolmeen osaan. Ensimmäinen osa on noin kilometrin pituinen, ja se ulottuu tien alusta Bajcsy-Zsilinszky útilta kahdeksankulmaiseen Oktogonin risteykseen. Sitä reunustavat korkeat asuinrakennukset, joiden pohjakerroksissa on kalliita liikkeitä. Ensimmäisen osan varrella sijaitsevat muun muassa Unkarin valtionooppera, entinen baletti-instituutti Dreschlerin palatsi ja Ferenc Lisztin musiikkiakatemia. Toinen osa ulottuu Oktogonista Kodály köröndin ympyräaukiolle, ja se on edellistä osaa leveämpi ja kolmekaistainen molempiin suuntiin. Tämän osan varrella on muun muassa niin sanottu Terrorin talo, joka on ollut natsien salaisen poliisin päämaja toisen maailmansodan aikana ja AVOn päämaja kommunistihallinnon aikana. Bulevardin viimeinen osa kulkee Kodály köröndiltä Sankarien aukiolle, jonne katu päättyy. Talot ovat kauempana tiestä, mikä tekee viimeisestä osasta leveämmän.
Historia
thumb|200px|[[Budapestin metron rakennustöitä.]] Budapest laajeni nopeasti 1870-luvulla, kun Buda ja Pest yhdistettiin, ja uutta kaupunkia alettiin pitää todella Unkarin pääkaupunkina. Kaupunki oli kuitenkin kasvanut melko epäsäännöllisesti ja suunnittelemattomasti. Pääkaupungin rakentamista suunnittelemaan muodostettiin komissio, joka haki mallia Lontoosta. Se hahmotteli uuden bulevardin kulkemaan suunnittelemattoman kaupunkialueen halki.
Bulevardin rakennustyöt alkoivat 1872, ja se avattiin 1876. Ympäröivä infrastruktuuri valmistui 1885, jolloin kaikki 131 uutta rakennusta olivat valmiina. Siemens & Halske rakensi 1893–1896 Andrássy útin alle manner-Euroopan ensimmäisen metron.
Marja Väisälä
Marja Ilmatar Väisälä (9. toukokuuta 1916 Helsinki – 21. joulukuuta 2011 Turku ) oli suomalainen matematiikan ja luonnontieteitten opettaja, joka perusti vuonna 1950 Lounais-Afrikassa Swakopmundin suomalaisen koulun ja oli tämän koulun pitkäaikaisin opettaja.
Tausta
Marja Väisälä oli tähtitieteilijä Yrjö Väisälän tytär. Valmistuttuaan yliopistosta hänen tarkoituksenaan oli ryhtyä työskentelemään isänsä assistenttina. Eräältä opiskelutoveriltaan, Lahja Väänäseltä, hän oli kuitenkin kuullut Ambomaalla tehtävästä lähetystyöstä. Väänäsen vanhemmat, lähetyssaarnaajat Nestor Wäänänen ja Martta Wäänänen olivat työskennelleet Ambomaalla, Nestor vuodet 1907–18 ja 1921–28 ja Martta 1909–18 ja 1921–28, ja Lahja oli itse syntynyt Ambomaalla Ongandjerassa vuonna 1915, joten hän tunsi Ambomaalla tehdyn lähetystyön omakohtaisesti. Hän oli myös itse myöhemmin lähetystyössä Lounais-Afrikan Kavangolla vuosina 1947–53.
Koulun sijainti
Ennen kuin Väisälä saapui Lounais-Afrikkaan, olivat suomalaiset lähetyssaarnaajat siellä kuulleet “tähtitieteen maisterista”, ja he olivat pelänneet kykeneekö noin korkeasti oppinut henkilö opettamaan pieniä koululaisia. Väisälä osoittautui kuitenkin erittäin kyvykkääksi pedagogiksi ja organisaattoriksi.
Myös Swakopmundin henkistä ilmapiiriä Väisälä piti parempana kuin Ambomaan. Asian ratkaisi lopulta Lähetysseuran johtokunta, ja se asettui Väisälän kannalle.
Koulun tilat
Väisälä aloitti koulun toiminnan vuokratiloissa vuonna 1950, mutta nämä tilat osoittautuivat pian liian ahtaiksi. Myös tilojen omistajat ilmoittivat aikovansa myydä kiinteistön lähitulevaisuudessa. Uusia tiloja oli siis harkittava pikimmiten. Vuonna 1952 Väisälä kuuli, että kaupunkiin suunnitellaan uutta kaupunginosaa silloisesta kaupungista pohjoiseen. Tuon vuoden toukokuun viimeisenä päivänä hän allekirjoitti tonttikaupat kahdesta vierekkäisestä tontista tulevassa Vinetan kaupunginosassa. Tänne rakennettiin nyt rakennus, joka toimi sekä kouluna että koulukotina. Tupaantulijaisia vietettiin adventtijumalanpalveluksen yhteydessä vuonna 1953. Samalle tontille rakennettiin v. 1958 lisärakennus, jossa sijaitsi autotalli ja lisähuone.
Opetussuunnitelma
Opetussuunnitelmana Väisälä päätti käyttää suomalaista opetussuunnitelmaa. Lukuvuosi sen sijaan noudatti Etelä-Afrikan mallia, jossa kalenterivuosi oli yhtä kuin lukuvuosi. Suomeen palaaville perheille tämä olisi merkinnyt vaikeuksia, mutta monet lapset lähetettiinkin kouluun 6-vuotiaina, joten he olivat opinnoissaan puoli vuotta edellä suomalaisiin ikätovereihinsa verrattuna.
Väisälä opetti lapsille kolmea kieltä, englantia, saksaa ja ruotsia. Historiaa Väisälä opetti suomalaisten oppikirjojen mukaan, mutta maantiedossa ja biologiassa keskityttiin paikallisiin olosuhteisiin, kasveihin ja eläimiin. Laulua ja musiikkia harrastettiin, mutta urheilu, käsityö ja kuvaamataito jäivät vähemmälle.
Opetusmetodeista
Väisälän käytti itse kehittelemäänsä ja nimeämäänsä “laajenevien piirien menetelmää”. Tämä menetelmä syntyi olosuhteiden pakosta, kun samassa opetussalissa oli monilla eri luokilla opiskelevia lapsia. “Tunnin aihe oli kaikille sama, nuoremmille hän opetti alkeet ja perusasiat, vanhempien oppilaiden kanssa opettaja paneutui aiheeseen syvemmin”, kertoo Kalle Seppänen vuoden 1994 gradussaan. Seppänen luonnehtii Väisälän opetusta seuraavasti:
Väisälä koki vaikeimmiksi ensimmäisen luokan opettamisen, etenkin jos lapset eivät vielä kouluun tullessaan osanneet lukea. Myös luokat kolmannesta luokasta ylöspäin olivat ongelmallisia, sillä Väisälä ei voinut käyttää näiden luokkien oppilaitten opettamiseen niin paljon aikaa kuin olisi suonut. Myöhempinä vuosina hän kuitenkin sai myös apuvoimia opetustyöhön.
Seppäsen mielestä Väisälä oli opetusmetodeissaan aikaansa edellä. Usein hän ei niinkään opettanut kuin johdatti oppilaat itse ottamaan selvää asioista. Tämä päti niin koulun seinien sisällä kuin lukuisilla retkillä ja tutustumiskäynneillä eri paikkoihin.
M/S Duncan Island
M/S Duncan Island on tanskalaisen Difko LXXXIV K/S:n omistama kylmäkonttialus. Laiva on rakennettu vuonna 1993 Danyard A/S:n telakalla Frederikshavnissa Tanskassa. Duncan Island on rekisteröity Bahaman lipun alle ja sen kotisatama on maan pääkaupunki Nassau. Nykyisin aluksella operoi yhdysvaltalainen Ecuadorian Line.
Marja Väisälä
Toiminta Ambomaalla
Vuosina 1963–72 Väisälä toimi Ambomaalla Oshigambon lukion matematiikan ja luonnontieteellisten aineitten lehtorina. Hän on kuvannut tämän oppilaitoksen alkuvaiheita kirjassaan Ambolukion lehtorina (1967). Kotimaahan hän palasi vuonna 1972 hoitamaan iäkästä äitiään.
M/S Duncan Island
Käyttöhistoria
Vuonna 1993 alus valmistui tanskalaiselta Danyard A/S:n telakalta.
Iltapäivällä 6. marraskuuta 2007 alus oli huonossa säässä matkalla Alankomaille kuuluvan Terschellingin saaren edustalla Pohjanmerellä. Alukselta putosi yhdeksän banaania sisältänyttä konttia mereen. Tuhannet raa'at banaanit huuhtoutuivat myöhemmin Terschellingin rantaan.
Kati Hämäläinen
Kati Hämäläinen (s. 10. toukokuuta 1947 Helsinki) on suomalainen musiikin tohtori, cembalisti, urkuri ja orkesterinjohtaja sekä vanhan musiikin tutkija. Hämäläinen opiskeli Sibelius-Akatemiassa urkujensoittoa 1964–1971. Cembalonsoiton opinnot hän aloitti 1967. Hämäläinen suoritti Sibelius-Akatemiassa cembalonsoiton korkeimman kurssitutkinnon ensimmäisenä Suomessa. Hänen ensikonserttinsa cembalistina oli Sibelius-Akatemian konserttisarjassa 1973. Cembalonsoiton jatko-opintoja hän harjoitti mm. Lontoossa ja Kenneth Gilbertin oppilaana. Urkujensoiton mestarikursseilla hän on opiskellut muun muassa Ranskan, Espanjan ja Italian vanhaa musiikkia. Vuonna 1993 Hämäläinen suoritti musiikin tohtorin tutkinnon Sibelius-Akatemian taiteilijakoulutuksessa erityismaininnalla "kiitoksella hyväksytty" aiheenaan Ranskan barokin cembalo- ja urkumusiikki.
Vuodesta 1972 Hämäläinen on esiintynyt Suomessa sooloesityksissä, kamarimuusikkona, useiden orkesterien solistina ja orkesterinjohtajana. Hän on esiintynyt myös Ruotsissa, Saksassa, Sveitsissä, Tšekkoslovakiassa, Englannissa, Italiassa, Ranskassa ja Venäjällä. Hän on nauhoittanut radioyhtiöille Suomessa ja Keski-Euroopassa sekä levyttänyt suomalaisille levy-yhtiöille. Viime vuosina hän on esittänyt lähinnä Ranskan, Italian ja Espanjan kosketinsoitinmusiikkia sekä Ranskan kirkollista vokaalimusiikkia 1999 perustamansa yhtyeen Plein-Jeu johtajana.
Hämäläisen tutkimusala on esittämiskäytännön historia, mistä hän on julkaissut neljä kirjaa ja useita artikkeleita. Hämäläinen työskentelee Sibelius-Akatemian yliassistenttina ohjaten jatko-opiskelijoita kirkkomusiikin osastossa sekä esittävän säveltaiteen ja tutkimuksen tohtorinkoulutusyksikössä (DocMus). Hämäläinen on ollut Kotkan kansainvälisen urkukilpailun taiteellinen johtaja ja tuomariston puheenjohtaja. Vuonna 2006 hänet palkittiin Barokkienergiaa-palkinnolla ansiokkaasta ja monipuolisesta toiminnastaan vanhan musiikin parissa.
Kati Hämäläisen isä oli jazzmuusikko Olli Hämäläinen. Kati Hämäläinen on naimisissa toimittaja Hannu Taanilan kanssa.
Äänityksiä
Nauhoituksia Suomen Yleisradiolle ja TV:lle sekä radionauhoituksia Berliinissä ja Sveitsissä.
Musa Baluku
Elämä
Vuonna 2009 Baluku toimi imaamina Kansanvaltaisten voimien Naduin leirin moskeijassa ja sekä ryhmän varajohtajana.
Vuonna 2013 Baluku toimi ryhmän poliittisena ylikomissaarina ja päätuomarina. Huhtikuussa 2014 Balukusta tuli Benin koillispuolella toimivan ADF:n ryhmän johtaja. YK:n mukaan Kansanvaltaiset voimat hajautui toukokuussa 2014 kahteen ryhmään sen jälkeen, kun Kongon armeija teki ratsian heidän asuinalueilleen. Toista ryhmää johti ryhmän perustaja ja johtaja Jamil Mukulu ja toista Baluku.
Vuonna 2015 Baluku toimi varajohtajana. Baluku siirtyi johtajaksi kesäkuussa 2015, kun ryhmän aiempi johtaja Mukulu oli pidätetty Tansaniassa. Ryhmän varajohtajaksi tuli Hood Lukwago.
28. joulukuuta 2017 Ugandan armeijan Kansanvaltaisten voimien vastaisista toimista vastaava tiedottaja sanoi, että armeijan saamien epävarmojen tietojen mukaan Baluku on haavoittunut hyökkäyksessä, jonka armeija teki 22. joulukuuta ryhmän asuinalueille metsikössä Kongon puolella.
Perhe
Daily Monitor -lehden mukaan Baluku on naimisissa Mukulun tytärpuoli Stellan kanssa.
Ylilääkitys
Ylilääkitys tarkoittaa sitä, että lääkäri määrää potilaalle tarpeettomasti tai liikaa lääkettä.
Ylilääkitys liittyy tavallisesti polyfarmasiaan eli monilääkitykseen. Polyfarmasia tarkoittaa sitä, että potilaalla on käytössään useita lääkkeitä. Rajana on pidetty viittä samanaikaisesti käytössä olevaa lääkettä. Lääkkeet ovat yleensä usean eri lääkärin määräämiä ja monesti samoihin vaivoihin tarkoitettuja.
Yleisimpiä monilääkitystapauksissa käytettyjä lääkkeitä ovat sydän- ja verenkiertolääkkeet, keskushermoston ja hengityselinsairauksien lääkkeet. Monilääkityt voivat reseptilääkkeiden lisäksi käyttää myös käsikauppalääkkeitä, rohdosvalmisteita ja luontaistuotteita, mutta potilaista itsestään johtuvia ongelmia on selvästi vähemmän kuin lääkärien määräämistä lääkkeistä johtuvia. Monilääkittyjä potilaita on Suomessa arviolta noin 300 000, joista ehkä kolmasosalla eli 100 000:lla on lääkkeiden haitta- tai yhteisvaikutuksia. Näitä haittavaikutuksia hoidetaan tarpeettomassa monilääkityksessä usein uusilla lääkkeillä.
Yli- ja monilääkitys on erityisesti vanhusten hoidossa todettu yhä pahenevaksi potilasturvallisuusongelmaksi. Terveydenhuollon väestötutkimuksen mukaan yli 74-vuotiaista 21 prosenttia käytti vuonna 1976 vähintään viittä reseptilääkettä, vuonna 1996 jo 39 prosenttia. Tästä joukosta jopa 15 prosentin on arvioitu saavan lääkkeistä merkittäviä haitallisia, jopa toksisia sivuvaikutuksia. Professori Sirkka-Liisa Kivelän mukaan Suomessa kuolee joka vuosi satoja vanhuksia holtittoman lääkityksen seurauksena. Professori Marja Airaksisen mukaan vähintään kymmenen prosenttia vanhuksista saa vanhuksille sopimattomia lääkkeitä. Käytössä saattaa esimerkiksi olla useita psyykenlääkkeitä, joista osaa syödään turhaan. Tarpeettomat psyykenlääkkeet aiheuttavat vanhuksille sekavuutta ja huimausta, minkä vuoksi osa vanhuksista kaatuu ja joutuu loppuiäkseen vuodepotilaaksi. Asiasta vuonna 2007 annettu ohjeistus ei ole korjannut tilannetta.
FS Duguay-Trouin (1877)
Duguay-Trouin oli Ranskan laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu rautarunkoinen, panssaroitu ja kuparoidulla pohjalla varustettu risteilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1873. Alus laskettiin vesille vuonna 1877 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1879.
Alus oli varustettu kaksoispohjalla ja se oli jaettu kahdeksaan vesitiiviiseen osastoon sekä varustettu törmäyslaipioin. Kansien väli oli pieni ja tykit oli sijoitettu yläkannelle. Tykeistä oli aluksen etukannella yksi 7,6 tuuman ja neljä oli asennettu hyllyille. Perään oli asennettu yksi 140 millimetrin ja  loput laidoille. 7,6 tuuman tykit korvattiin myöhemmin 6,4 tuuman Mle 1881 tykeillä ja 37 millimetrin tykkien määrä laskettiin viiteen, jolloin tilalle asennettiin neljä 47 millimetrin tykkiä.
Palvelus
Duguay-Trouin muutettiin proomuksi vuonna 1900 nimellä Vétéran. Samalla kuljetusalus Tonquin vastaanotti aluksen tehtävän koululaivana nimellä Duguay-Trouin.
Endurantismi
Endurantismille vastakkainen näkemys on perdurantismi, joka sopii joidenkin filosofien mielestä paremmin yhteen erityisen suhteellisuusteorian kanssa. Uusin keskustelu on kuitenkin osoittanut ongelmia kummassakin näkökannassa. Termien ”endure” ja ”perdure” käyttö tässä yhteydessä on peräisin David Kellogg Lewisiltä (On the Plurality of Worlds, 1986).
Major League Baseball -kausi 1878
Kausi 1878 oli kolmas National Leaguen kausi. Liigaan tuli kolme uutta joukkuetta, Providence Grays, Indianapolis Blues ja Milwaukee Grays. Näistä kaksi poistui välittömästi kauden jälkeen. Liigamestariksi pelasi jälleen Boston Red Caps. joka kohtasi liigojen välisissä play-offseissa Buffalo Bisonsin (International Association). Kahden ottelun sarjassa voitot tasattiin 1–1. Bisons liittyi kaudelle 1879 National Leagueen, kuten myös Cleveland Blues, Syracuse Stars ja Troy Trojans.
Tony Almeida
Tausta
Tony Almeida syntyi vuonna 1973 Chicagossa, Illinoisissa. Hänellä on alempi korkeakoulututkinto tietojenkäsittelytieteessä ja hän on toiminut muun muassa Yhdysvaltain merijalkaväen palveluksessa. Myöhemmin hän liittyi CTU:hun.
Rooli
Toisella kaudella Tony avustaa Los Angelesiin salakuljetetun ydinpommin etsimisessä. Hän kiinnostuu työkaveristaan Michelle Dessleristä ja he sopivat menevänsä treffeille, jos selviävät päivästä elossa. He myöhemmin rikkovat sääntöjä avustaessaan Jackia, mutta saavat pitää työnsä pelastettuaan tärkeitä todisteita. Kun Michellen veli tulee CTU:hun ja käy käsiksi Carrie Turneriin, Michelle järkyttyy ja Tony on hänen tukenaan, minkä jälkeen he suutelevat.
Kolmannella kaudella Tony ja Michelle ovat naimisissa ja Tony on CTU:n johtajana George Masonin menehdyttyä. Tappava virus uhataan laskea irti, ja tärkeää todistajaa etsiessä Tonya ammutaan kaulaan. Hän selviää leikkauksesta ja palaa jo muutaman tunnin kuluttua töihin. Michelle lähtee etsimään virusta Chandler Plaza -hotellista, missä se lasketaan irti ja hotelli laitetaan karanteeniin. Tony menee pois tolaltaan kuultuaan asiasta, mutta lopulta selviää Michellen olevan virukselle immuuni. Michellen kuitenkin sieppaa Stephen Saunders, joka kiristää Tonya. Tony suostuu auttamaan Saundersia ja onnistuu pelastamaan Michellen. Tony oli kuitenkin sortunut maanpetokseen, minkä vuoksi hän joutuu vankilaan.
Viidennellä kaudella Tony ja Michelle ovat onnellisesti yhdessä. He omistavat oman turvallisuusyhtiön eivätkä työskentele CTU:ssa. Kun David Palmer salamurhataan, Michelle päättää palata takaisin auttamaan ystäviään, mutta hänen autoonsa asetettu pommi surmaa hänet. Tony syleilee Michellen ruumista, minkä jälkeen auto räjähtää toisen kerran. Hän haavoittuu kriittisesti, mutta selviää. Estääkseen Tonya joutumasta šokkiin Bill Buchanan väittää, että Michellen tilasta ei ole vielä tarkkaa tietoa. Tony kuitenkin löytää tiedot vaimonsa kuolemasta ja murtuu. Kostoksi hän yrittää tappaa Michellen murhaan osallistuneen Christopher Hendersonin, mutta tämä pistää häntä tappavalla lääkeruiskulla. Jack löytää Tonyn, joka menehtyy hänen käsivarsilleen.
Seitsemännellä kaudella paljastuu, ettei Tony kuollut viidennellä kaudella, vaan eräs terroristijoukko nouti ja taivutteli hänet puolelleen viitaten Michellen kuolemaan ja tämän murhan takana olleen presidentti Charles Loganin lievään tuomioon. Tony alkaa salaa työskennellä Billin ja Chloe O’Brianin kanssa selvittääkseen hallituksessa piilevää salaliittoa. Hän työskentelee yhä peiteroolissa terroristien kanssa. Tony auttaa Jackia ja FBI:tä estämään bioaseen räjähtämisen. Myöhemmin Tony kuitenkin murhaa Larry Mossin, ja selviää, että hän on oikeasti yhteistyössä terroristien kanssa. FBI vangitsee Tonyn, mutta Tony pakenee ja ottaa Jackin panttivangiksi. Jack tivaa Tonylta totuutta tämän toimiin, kunnes tämä kertoo haluavansa tappaa Alan Wilsonin, joka oli todellisuudessa vastuussa Michellen murhasta. Tony saa Wilsonin kiinni ja kertoo Michellen olleen raskaana kuollessaan. Raivostunut Tony on ampumaisillaan Wilsonin, kunnes FBI vangitsee hänet.
Otpor
thumb|Otporin logo Otpor! (kyrillinen kirjaimisto: ОТПОР!, suomeksi ’vastarinta’) oli serbialainen demokraattinen nuorisoliike, joka järjesti onnistuneen vallankumouksen kaataen Slobodan Miloševićin vallasta.
Otpor muodostettiin 10. lokakuuta 1998 Belgradin yliopistossa vastustamaan aikaisemmin samana vuonna säädettyjä lakeja, jotka rajoittivat uutisvälineiden sekä yliopistojen toimintaa.
Naton vuoden 1999 ilmaiskujen jälkeen Otpor aloitti poliittisen kampanjan Jugoslavian presidenttiä Slobodan Miloševićia vastaan. Tämä johti maanlaajuisiin poliisitoimiin aktivisteja vastaan. Niiden aikana pidätettiin lähes 2 000 Otpor-aktivistia, joista osaa pahoinpideltiin. Vuoden 2000 presidentinvaalien alla Otpor aloitti "Gotov je" -kampanjan, joka oli ilmentymä serbien tyytymättömyydestä Miloševićiä kohtaan ja johti lopulta Miloševićin häviöön. Osa opiskelijoista käytti Gene Sharpin väkivallattoman vastarinnan tekstejä suunnitellessaan omaa kampanjaansa.
Otporista tuli yksi Miloševićin vastaisen taistelun määrittelevistä symboleista. Helposti tunnistettava nyrkkiin puristettu käsi -logo oli yksi valtuuttavista tekijöistä, mutta Otporin toiminta vainoista huolimatta voitti suurimman osan yleisestä kannatuksesta. Suuntaamalla toimintansa nuoriin ja muihin kriittisiin äänestäjiin Otpor oli yksi kaikkien aikojen suurimman äänestysaktiivisuuden saavuttamisen osatekijä 24. syyskuuta 2000 Serbian presidentinvaaleissa.
Otpor sai laajaa rahallista tukea Yhdysvalloista. Yhdysvaltalaisen National Endowment for Democracyn Paul B. McCarthyn mukaan järjestön Serbiassa syyskuusta 1998 lähtien käyttämästä kolmesta miljoonasta dollarista Otpor sai suurimman osan.
Den Harrow
Den Harrow on italialainen italodisko-musiikkiprojekti, jossa esiintyjänä toimii Stefano Zandri (s. 4. kesäkuuta 1962). Hän oli suosittu 1980-luvulla, jolloin Den Harrow -nimellä tehtiin useita hittejä, kuten "Don't Break My Heart", "Bad Boy", "Catch the Fox" ja "Future Brain". Projektin panivat alulle tuottajat Roberto Turatti ja Miki Chieregato.