cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Organisaatio XIII
Tausta
He olivat rakentaneet oman maailman nimeltä Maailma jota ei koskaan ollut (The World That Never Was) ja pyrkivät Soran kukistamien sydämettömien hallussa olevista sydämistä luomaan omat versionsa Kingdom Heartsista, kaikkien sydänten lähteestä.
Dream Drop Distancessa paljastui, että ei-ketkään eivät ole ikuisesti vailla fyysistä sydäntä. Xemnas ja Xigbar olivat valehdelleet muille tehdäkseen heistä mestari Xehanortin sydämen palasilla Xehanortin klooneja ja käyttääkseen heitä uuden χ-miekan luomiseen.
Xemnas
Xehanortin ei-kukaan ja jäsen I. Organisaation johtaja. Hallitsee tyhjyyden voimia, käyttää aseinaan ”Eteerisiä teriä” (Ethereal Blades) ja komentaa pääosin Sorcerereiksi kutsuttuja ei-keitään. Sora ja Riku tuhosivat hänet viimeisenä organisaation jäsenistä Maailmassa jota ei koskaan ollut. Tämä johti Xehanortin sydämettömän, "Ansemin", tuhoutumisen ohella itse Xehanortin paluuseen.
Englanninkielinen ääni on Paul St. Peter ja japaninkielinen ääni Norio Wakamoto.
Xigbar
Braigin ei-kukaan ja jäsen II. Käyttää aseinaan Nuolipistooleja (Gunarrows), kykenee siirtymään paikasta toiseen ja komentaa pääosin Snipereiksi kutsuttuja ei-keitään. Sora tuhosi hänet yhdeksäntenä Organisaation jäsenistä Maailmassa jota ei koskaan ollut. Xigbaria ei kuitenkaan nähty viimeisen kerran, sillä Dream Drop Distancessa Braig oli muuttanut itsensä uudelleen Xigbariksi ja tullut osaksi Xehanortin uutta Organisaatiota. Kingdom Hearts III:ssa hän taisteli Riku-replikan ohella Soraa ja Rikua vastaan, ja lavasti kuolemansa hävittyään taistelun. Hän pysyi Xigbarin hahmossa vielä Xehanortin kuoleman jälkeen, kun paljastui, että hän oli oikeasti kadonneisiin mestareihin kuuluvan Luxun nykyinen keho.
Xigbarin englanninkielinen ääni on James Patrick Stuart ja japaninkielinen ääni Hōchū Ōtsuka.
Xaldin
Dilanin ei-kukaan ja jäsen III. Manipuoli tuulta, käyttää aseinaan kuutta Lindwormiksi kutsuttua keihästä ja Dragooneiksi kutsuttuja ei-keitään. Sora tuhosi hänet seitsemäntenä organisaation jäsenistä Hirviön linnassa (Beast's Castle). Tämä johti Dilanin paluuseen.
Xaldinin englanninkielinen ääni on David Dayan Fisher ja japaninkielinen ääni Yōsuke Akimoto.
Vexen
Evenin ei-kukaan ja jäsen IV. Manipuloi jäätä ja käyttää aseenaan Frozen Prideksi kutsuttua kilpeä. Hän oli Organisaation jäsenistä se, joka loi Rikun kopion sekä Xionin. Tuhoutui Organisaation jäsenistä ensimmäisenä, kun Axel tuhosi hänet saadakseen Marluxian luottamuksen. Tämä johti Evenin paluuseen.
Lexaeus
Aeleusin ei-kukaan ja jäsen V. Manipuloi maata ja käyttää aseenaan kirvestä nimeltä Skysplitter. Hän pyrki Zexionin kanssa sabotoimaan Marluxian suunnitelmat Unohduksen linnassa (Castle Oblivion) ja yritti herättää pimeyden Rikun sisällä. Riku tuhosi hänet kolmentena Organisaation jäsenistä. Tämä johti Aeleusin paluuseen.
Lexaeusin englanninkielinen ääni on Dave Boat ja japaninkielinen ääni Fumihiko Tachiki.
Zexion
Ienzon ei-kukaan ja jäsen VI. Käyttää aseenaan illuusion voimaa sekä kirjaa nimeltä Book of Retribution. Hän pyrki Lexaeusin kanssa sabotoimaan Marluxian suunnitelmat Unohduksen linnassa (Castle Oblivion). Rikun kopio tuhosi hänet viidentenä Organisaation jäsenistä. Tämä johti Ienzon paluuseen.
Zexionin englanninkielinen ääni on Vince Corazza ja japaninkielinen ääni Akira Ishida.
Saïx
Isan ei-kukaan ja jäsen VII. Käyttää aseenaan lyomämiekkaa nimeltä Lunatic, kykenee siirtymään ns. berserkkitilaan kuunvalon vaikutuksesta ja komentaa pääosin Berserkereiksi kutsuttuja ei-keitään. Hän nousi Xemnaksen oikeaksi kädeksi ja hyväksyi olemuksensa ei-kenään täysin, koska tunsi itsensä petetyksi Axelin ystävystyttyä Roxasin kanssa. Sora tuhosi hänet yhdentenätoista Organisaation jäsenistä Maailmassa jota ei koskaan ollut. Saïxia ei kuitenkaan nähty viimeisen kerran, sillä Dream Drop Distancessa Isa oli muuttunut takaisin Saïxiksi tuonut hänet menneisyydestä nykyaikaan tehdäkseen hänestä muiden Xehanortin menneisyyden versioiden tavoin osan uutta Organisaatiota. Hän palautui Kingdom Hearts III:ssa lopullisesti takaisin Isaksi, kun Sora ja takaisin tuodut Roxas ja Xion voittivat hänet taistelussa.
Sora päihittää Saixin uudestaan ja tämän seurauksena Isa palasi takaisin.
Saïxin englanninkielinen ääni on Kirk Thornton ja japaninkielinen ääni Ginpei Sato.
Axel
Lean ei-kukaan ja jäsen VIII. Hallitsee tulta, käyttää aseinaan Ikusiksi liekeiksi (Eternal Flames) kutsumiaan chakrameja ja komentaa pääosin Assasineiksi kutsuttuja ei-keitään. Lähetettiin Unohduksen linnaan (Castle Oblivion) kaksoisagentiksi Marluxian ja Larxenen tuhoamiseksi. Roxasin petettyä Organisaatio, hän alkaa toimia omillaan. Tuhoutuu Organisaation jäsenistä kahdeksantena, kun hän uhraa itsensä auttaakseen Soraa pääsemään Maailmaan jota ei koskaan ollut. Tämä johti Lean paluuseen.
Axelin englanninkielinen ääni on Quinton Flynn ja japaninkielinen ääni Keiji Fujiwara.
Demyx
Jäsen IX. Luonteeltaan varsin laiska, eikä pidä taistelemisesta. Manipuloi vettä, käyttää aseenaan Arpeggioksi kutsumaansa sitaria ja komentaa Dancereiksi kutsuttuja ei-keitään. Sora tuhosi hänet kuudentena Organisaation jäsenistä Hollow Bastionissa. Hänen todellisen minänsä henkilöllisyyttä ei ole paljastettu. Demyxin englanninkielinen ääni on Ryan O’Donohue ja japaninkielinen ääni Kenichi Suzumura.
Luxord
Jäsen X. Hän puhuu kuin kaikki hänen kokemansa olisivat vain peliä. Manipuloi aikaa, käyttää aseinaan Reiluksi Peliksi (Fair Game) kutsuttua maagista korttipakkaa ja komentaa Uhkapelureiksi (Gamblers) kutsuttuja ei-ketään. Sora tuhosi hänet kymmenentenä Organisaation jäsenistä Maailmassa jota ei koskaan ollut. Hänen todellisen minänsä henkilöllisyyttä ei ole paljastettu. Luxordin englanninkielinen ääni on Robin Atkin Downes ja japaninkielinen ääni Jouji Nakata.
Marluxia
Lauriamin ei-kukaan ja jäsen XI. Komensi Unohduksen linnan (Castle Oblivion) lähetettyjen Organisaation jäseniä. Hallitsee kukkia ja käyttää aseenaan viikatetta nimeltä Graceful Dahlia. Houkutteli Soran Unohduksen linnaan vallatakseen Organisaation. Määräsi Axelin salamurhaamaan Vexenin. Larxenen kuoltua, hän sai tietää Axelin olevan kaksoisagentti ja Axelin paettua, hän taisteli Soraa vastaan ensin harhakuvana ja myöhemmin omana itsenään. Tuhoutui Organisaation jäsenistä neljäntenä. Kingdom Hearts χ -pelin mobiiliversiossa Kingdom Hearts Union χ paljastui, että Marluxian todellinen minä, Lauriam, oli vuosisatoja sitten yksi keybladen käyttäjien muodostamien Unionien johtajista. Englanninkielinen ääni on Keith Ferguson ja japaninkielinen ääni Shūichi Ikeda.
Larxene
Elrenan ei-kukaan ja jäsen XII. Hallitsee sähköä ja käyttää aseinaan Foudreksi kutsumiaan veitsejä. Oli avuksi Marluxian apuri, mutta petti hänet huomattuaan Axelin petoksen ja yritti tappaa Soran. Tuhoutui Organisaation jäsenistä toisena. Kingdom Hearts χ -pelin mobiiliversiossa Kingdom Hearts Union χ paljastui, että Larxenen todellinen minä, Elrena, oli vuosisatoja sitten yksi Keyblade-sodan aikaisista Unionien jäsenistä Lauriamin siskon, Strelitzian, ohella. Englanninkielinen ääni on Shanelle Workman ja japaninkielinen ääni Yuko Miyamura.
Roxas
Soran ei-kukaan, jäsen XIII ja keybladen käyttäjä. Roxasin englanninkielinen ääni on Jesse McCartney ja japaninkielinen ääni Kōki Uchiyama.
Hän on erilainen kuin muut ei-ketkään, koska hänellä ei ole todellisen minänsä muistoja. Xemnas teki hänestä Organisaation jäsenen XIII ja antoi tämän käskyläisiksi Samuraiksi kutsutut ei-ketkään. 358/2 Daysin tapahtumien aikana hänet laitettiin jäsenen VIII, Axelin, vastuulle, josta tuli Roxasin hyvä ystävä. Axelin lähdettyä Unohduksen linnaan (Castle Oblivion), Roxasin parina toimi Xion, toinen keybladen käyttäjä, joka kuitenkin epäili Organisaation motiiveja. Xionin tuhottua itsensä hän motivoi Roxasia kääntymään Organisaatiota vastaan. Roxas häviää taistelun Rikua vastaan, menettää muistonsa ja joutuu Ansem Viisaan tekemään virtuaaliseen versioon Twilight Townista. Kingdom Hearts II:ssa Roxas tapaa Naminén, joka kertoo Roxasille totuuden siitä, että hän on vain Soran puolikas. Lopulta Roxas löytää nukkuvan Soran ja yhdistyy takaisin häneen.
Roxas käytti alun perin aseenaan Kingdom Keytä, mutta Xionin uhrattua itsensä, Roxas sai kyvyn käyttää toista keybladeä. Nämä keybladet muuttuivat ja ottivat nimet Oathkeeper ja Oblivion. Sora itse sai Roxasin yhdistymisen jälkeen, myös kyvyn käyttää kahta keybladeä.
Xion
Ei-kukaan, joka luotiin Soran muistoista. Hänen nimensä on anagrammi kirjaimesta X ja "No.i":stä, jossa 'i' tarkoittaa imaginääriyksikköä. Xionin englanninkielinen ääni 358/2 Daysissä on Alyson Stoner ja myöhemmissä peleissä Hayden Panettiere. Japaninkielinen ääni on Risa Uchida.
Todellinen Organisaatio XIII
Organisaatio XIII:n jäsenten oli alun perin tarkoitus toimia kuorina Mestari Xehanortin sydämen palasille ja toimia χ-miekan luomiseen tarvittavana kolmenatoista pimeytenä, kun Pahatarta hyväksi käyttäen kerättyjen Sydänten Prinsessojen oli tarkoitus toimia seitsemänä valona. Mutta kumpikin suunnitelma epäonnistui. Menneisyydestä tullut nuori Xehanort oli kuitenkin ”Ansemin” antaman aikamatkustuskyvyn avulla koonnut Dream Drop Distancessa muiden aikojen versioitaan sekä sydämensä palasia kantaneita henkilöitä. Näiden kolmentoista ”pimeyden etsijän” tulisi taistella seitsemää ”valon vartijaa” eli keybladen käyttäjää vastaan ja näin luoda χ-blade. Rikun vastustettua pimeyttä ja Roxasin palattua osaksi Soraa, Xehanort kaavaili Sorasta viimeistä jäsentä, mutta epäonnistui ja joutui perääntymään odottamaan oikeaa hetkeä.
Todelliseen Organisaatioon kuuluvat:
Alkuperäisen Organisaation jäsen IV ja Evenin ei-kukaan, Vexen, tuotiin takaisin jatkamaan työtään replikoiden parissa. Alkuperäisen Organisaation jäsen IX, Demyx, tuotiin takaisin varajäseneksi.
Bagger 288
thumb|400px|Bagger 288 Bagger 288 on saksalaisen Krupp-yhtiön energia- ja kaivosyritys Rheinbraunille valmistama pyörökauhakaivinkone. Valmistuessaan 1978 Bagger 288 syrjäytti Nasan Crawler-transporterin maailman suurimpana tela-ajoneuvona 13 500 tonnilla. Laitteen suunniteluun ja valmistamiseen kului viisi vuotta, sekä kokoamiseen toiset viisi vuotta, kokonaiskustannusten yltäessä 100 miljoonaan dollariin. Toisin kuin Crawler-transporter, joka luokitellaan omalla virtalähteellä toimivaksi telakuljettimeksi, Bagger 288 on ulkoisella virtalähteellä toimiva telakaivinkone.
Bagger 288 rakennettiin siirtämään maapeite hiilikaivoksen päältä Tagebaum Habachissa Saksassa. Kone voi siirtää 240 000 tonnia hiiltä tai 240 000 kuutiometriä maapeitettä päivässä jalkapallokentän kokoiselta alueelta ja 30 metrin syvyydeltä. Hiiltä kaivetaan yhtenä päivänä 2400 hiilivaunun verran. Kaivin on 220 metriä pitkä ja n. 96 metriä korkea. Kone vaatii 16,56 megawattia ulkoista sähkövirtaa. Se liikkuu 2–10 m minuutissa (0,1–0,6 km/h). Pääosan kori on 46 metriä leveä ja se on neljästä telavaunusta muodostuvien rivien päällä, joista jokainen on 3,8 metriä leveä. Leveä pohja alentaa maahan kohdistuvaa painetta ja se on vain 17,1 N/cm2. Tämä mahdollistaa kulkemisen soran, mullan ja jopa ruohon päällä ilman merkittäviä jälkiä. Koneen kääntösäde on 100 metriä ja se pystyy nousemaan 1:18 kallistuskulmassa.
Kaivinpään halkaisija on 21,6 m ja siinä on 18 kauhaa johon jokaiseen mahtuu 6,6 kuutiometriä maata.
Vuoden 2001 helmikuuhun mennessä kone oli kaivanut loppuun Tagenbau Hambachin kaivoksen eikä sitä enää tarvittu. Se siirrettiin kolmessa viikossa 22 km:n päähän Garzweilerin kaivokselle moottorite 61:n, Erftjoen, junaradan ja usean tien yli. Siirto maksoi 150 milj. Saksan markkaa ja vaati 70 työmiehen joukon. Joet ylitettiin asettamalla suuria teräsputkia ja laskemalla niiden päälle kiviä ja soraa. Erikoisruohoa istutettiin pehmentämään sen kulkemista arvokkaan maapohjan yli. Bagger 288 siirtäminen kokonaisena tuli taloudellisemmaksi kuin sen siirtäminen osissa.
Bagger 288 kuuluu joukkoon saman kokoisia koneita kuten Bagger 281 (rakennettu 1958), Bagger 285 (1975), Bagger 287 (1976), Bagger 293 (1995), jne.
Lähteet
バケットホイールエクスカベーター
Jääpallon SM-kilpailu 1917
Vuonna 1917 Suomen jääpallomestaruuskilpailuihin osallistui kahdeksan joukkuetta, kolme Helsingistä, kolme Viipurista ja kaksi Turusta. Uutena joukkueena mukana oli Turun IFK. Loppuottelussa pelasivat VBJS, jota kansan suussa kutsuttiin jo vakiintuneesti Viipurin Susiksi, sekä Kronohagens IF. VBJS voitti Viipurissa pelatun loppuottelun ylivoimaisesti maalein 11-2.
Mestarijoukkue
Susien mestarijoukkue: Viljo Karvinen, Aarne Mytty, Jussi Pelli, Aarne Nissinen, Edvard Kostamo, Mikko Mäkinen, Toivo Pirhonen, Armas Ahnger, Toivo Pirhonen, Lauri Mäkinen, Aarne Lavonen, Kristian Poutiainen.
Parhaat (Topi ja Toivottomat)
Parhaat on suomalaisen Topi ja Toivottomien kokoelma-albumi vuodelta 1989.
Viljo Castrén
Castrénin työura alkoi valtion koskivoimatoimiston suunnitteluinsinöörinä 1925–1932 ja jatkui Imatran Voima Oy:n suunnitteluinsinöörinä 1932–1936. Vuodet 1936–1959 hänen päätoimensa oli Vesistöjen säännöstelytoimiston toimistopäällikkönä toimiminen ja 1959–1968 hän oli Teknillisen korkeakoulun vesirakennuksen ynnä perusrakennuksen professori. Sivutoimenaan Castrén työskenteli Teknillisen korkeakoulun ammattipiirustuksen opettajana 1925–1936, saman korkeakoulun assistenttina 1925–1933, tie- ja vesirakennushallituksen ylimääräisenä insinöörinä 1943–1946, jätevesikomitean puheenjohtajana 1964–1969 sekä Helsingin satamalautakunnan ja yleisten töiden lautakunnan jäsenenä 1939–1944. Lisäksi hänellä oli useita luottamustoimia.
Kurenalan koulu
Kurenalan koulu oli Pudasjärven keskustaajamassa Kurenalla sijainnut peruskoulu, jossa opiskelivat keskustassa asuvat esikoululaiset sekä 1–6 luokkalaiset.
Koulurakennus valmistui vuonna 1956. Kunnassa siirryttiin peruskouluun vuonna 1972.
Koulu lakkautettiin vuonna 2016 Pudasjärven hirsikampuksen avauduttua.
Koulurakennusta alettiin purkaa syksyllä 2018. Työn edetessä koulusta paljastui suuri määrä asbestia, mikä on hidastanut purkamistöitä. Lisäksi ensimmäisenä purkutyön aloittanut yritys jätti talousvaikeuksien vuoksi purkutyön kesken, jolloin purkutöitä pääsi jatkamaan toinen yritys. Samalla tontilla missä koulurakennus oli sijaitsee nykyään vuonna 2021 avattu monitoimitalo Hyvän olon keskus Pirtti.
Rakennukset
Vuonna 1956 valmistunut tiilirunkoinen Kurenalan koulu sijaitsi Kuusamontien (valtatie 20) ja Jukolantien–Rimmintien risteyksessä. Koulun yhteydessä on pallokenttä. U-muotoinen koulurakennus muodostuu kahdesta kolmikerroksisesta siivestä ja matalammasta siivestä, jossa on yhdistetty juhla- ja liikuntasali. Lisäksi tontilla on opettajien asuinkerrostalo, jossa asui parhaimmillaan kaksitoista perhettä, yhteensä yli kolmekymmentä henkeä.
Spec Sanders
Orban Eugene ”Spec” Sanders (26. tammikuuta 1918 Temple, Oklahoma – 6. heinäkuuta 2003 Lawton, Oklahoma) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.
Sandersin ammattilaisjoukkueina olivat New York Yankees (All-America Football Conference, 1946–1948) ja New York Yanks (National Football League, 1950). Hänet valittiin ainoalla NFL-kaudellaan liigan tähdistöotteluun, Pro Bowliin.
Pikku-Berliini
Oulun Pikku-Berliini
thumb|260px|Saksalaisten entinen upseerikerho Oulun Alppilassa Oulussa saksalaiset rakensivat suurimman varuskunta-alueensa Tuiraan, 500 metriä rautatieasemalta, Kuivasjärven tien varteen. Vuonna 1941 saksalaisten toiminta rajoittui Toppilan satamaan. Keväällä 1942 saksalaiset päättivät rakentaa huoltokeskuksen, koska Toppilasta oli tulossa heidän tärkein satamansa Suomessa. Aluetta laajennettiin jatkuvasti, lopulta 64 hehtaarin suuruisella alueella oli rakennuksia lähes 300 kappaletta, yhteispinta-alaltaan noin 50 000 m2. Tukikohta oli SS-divisioona Nordin huolto- ja koulutuskeskus, Waffen-SS Finnland Stützpunkt IV. Koulutuskeskuksessa palveli noin 2 500 miestä.
Alueelta löytyi huoltokeskus, koulutusosasto, kenttäsairaala, hevossairaala, autovarikko, sotapoliisiosasto ja ilmatorjuntapatteristo. Huoltokeskuksen päällikkönä toimi pisimmän ajan huoltokomendantti Obersturmbannführer Brechling.
Ennen Lapin sodan taisteluiden puhkeamista saksalaiset luovuttivat salaisen vetäytymissopimuksen mukaisesti alueen suomalaisille ja vetäytyivät pohjoiseen. Luovutusta edelsi kiivas miehistön ja erityisesti materiaalin evakuointivaihe Tuiran rautatieasemalta ja Toppilan satamasta. Satamasta rahdattiin nelinkertainen määrä lastia päivässä tavanomaiseen lastauskykyyn verrattuna. Lastaukseen omien joukkojensa avuksi saksalaiset tuottivat sotavankeja, ja palkkasivat paikallista väestöä, jopa lomalla olleita suomalaisia sotilaita. Saksalaiset tiesivät ettei kaikkea tavaraa saada lastattua määräaikaan mennessä, joten valvonta oli lepsua ja tavaran hävikki suuri paikallisten verottaessa rahtia. Pikku-Berliinin alue luovutettiin suomalaisille 14. syyskuuta 1944. Saksalaisilta jäi Pikku-Berliiniin, Tuiran rautatieasemalle ja Toppilan satamaan runsaasti tavaraa, josta siviilit ehtivät ottaa osansa.
Oulun kaupunginvaltuuston jäsenet Anne Enojärvi, Olli Immonen, Jenna Simula, Anne Snellman, Vaili Jämsä-Uusitalo, Sebastian Tynkkynen, Juha Vuorio, Veijo Väänänen tekivät 29. huhtikuuta 2013 valtuustoaloitteen siitä, että Oulu-Koillismaan pelastuslaitoksen käytöstä vapautuva Tuiran paloasema, joka käsittää Pikku-Berliiniin rakennetun upseerikerhon, muutetaan Pohjolan sotamuseoksi, jonne tuodaan Pohjois-Pohjanmaan museon kokoelmista puolustusvälineitä, jotka kertovat saksalaisten joukkoyksiköiden Suomessa olosta 1940-1945.
Jatkosodan aikana saksalaiset perustivat myös Vaakunakylän varuskunta-alueen lähelle Hietasaareen johtavaa rautatiesiltaa.
Tornion Pikku-Berliini
Tornion Pikku-Berliiniksi sanotaan Tornion rautatieaseman lähellä ollutta saksalaisten elintarvike-, ammus- ja muiden tarvikkeiden varastoaluetta. Saksalaiset vuokrasivat tätä varten maata 24,4 ha Valtion Rautateiltä ja Tornion kaupungilta. Varastoaluetta alettiin rakentaa 1942 ja pistoraide sinne rakennettiin 1943. Varastoalueeseen kuului 24 isoa ja 10 pienempää varastorakennusta, muutama muu rakennus ja majoitusalue.
Pikku-Berliini joutui sotanäyttämöksi ja suomalaiset valloittivat sen 1944 Lapin sodan alkuvaiheessa Tornion maihinnousun yhteydessä. Suomalaisjoukkojen hyökkäyksen jatko vaarantui kun rintamajoukot löysivät saksalaisilta jääneet mittavat alkoholivarastot. Humalaisia oli niin paljon, että kaksi pataljoonaa menetti taistelukykynsä.
Nykyään Tornion Pikku-Berliini on Torpin kaupunginosaa, jossa on osin omakotiasutusta, kaupallista toimintaa ja pienteollisuutta.
Pikku-Berliini on myös ravintolan nimi Tornion keskustassa.
Turun Pikku-Berliini
Turun Pikku-Berliini sijaitsi Iso-Heikkilässä Ruissalontien varrella nykyisen jätevedenpuhdistamon paikalla. Virallisesti parakkikylä oli nimeltään Frontleitstelle 20. Parakkileiriä ryhdyttiin rakentamaan kesällä 1942 ja jo vuoden loppuun mennessä leirin rakentaminen oli maksanut saksalaisille 25 miljoonaa Suomen markkaa. Leiri saatiin valmiiksi maaliskuussa 1943.
Alueelle rakennettiin noin 70 rakennusta, muun muassa varuskuntasairaala, kenttäpostiparakki sekä kirjastoparakki, jossa sijaitsi myös parturi. Alueella oli kolme ruokalaa sekä kanttiiniparakki. Berger & Co -kanttiinissa oli myös useita suomalaisia naisia tarjoilijoina. Suurin osa rakennuksista oli miehistöparakkeja, joihin voitiin majoittaa yhteensä nelisentuhatta miestä.
Parakkileiri toimi Saksasta tuotujen sekä Lapista Saksaan lomalle lähtevien majoitus-, huolto- ja varustelukeskuksena.
Viimeisetkin saksalaiset yksiköt lähtivät Turusta 15. syyskuuta 1944 rauhallisesti. Lopullisesti Pikku-Berliini katosi 1950-luvulla Turun kaupungin aloitettua alueen jälleenrakentamisen.
Rovaniemen saksalaisvaruskunta
Saksalaiset tiedustelivat Rovaniemen maastosta varuskunta-alueeksi sopivan paikan jo maaliskuun alussa 1941. Alue sijaitsi Ranuantien varressa, 8–11 kilometriä kauppalasta kaakkoon. Ranuantieltä kääntyi joelle päin kilometrin välein kolme saksalaisten rakentamaa leveää tieväylää, jotka johtivat Kursunkijärven ja Pöyliövaaran väliselle alueelle. Alue jakaantui kolmeen osaan: lähimpänä kauppalaa oli pääesikunta-alue ja majoitusrakennukset, keskellä laaja varastoalue, ja kolmantena syrjäisempi saksalaisten radioasema ja lähetysmasto, Lapplandsender. Varastoalueella sijaitsivat myös vartijoitten koiratarhat, erityisesti Lapplandsenderin alue oli tarkkaan vartioitu.
Aluksi aluetta käytettiin kauttakulkujoukkojen majoittamiseen: Rovaniemen läpi kulki toukokuuhun 1941 mennessä 13 000 saksalaissotilasta matkallaan Pohjanlahden satamista Norjaan. Kauttakulkua varten rakennettiin majoitustilat 3 000 hengelle. Aivan alkuvaiheessa majoitus tapahtui pahviteltoissa, mutta alueelle rakennettiin pian parakkikylä. Upseerit majoitettiin hirsirakennuksiin.
Varsinainen toiminta alkoi 15. kesäkuuta, jolloin Norjan armeijan esikunta AOK Norwegen, Befehlstelle Finnland siirtyi Rovaniemelle. Kauppalassa oli jatkosodan aikana runsaasti saksalaisia joukkoja: jatkuvasti noin 6 000 miestä, kun kauppalan asukkaita oli vain 8 000 henkeä. Lokakuussa 1941 Rovaniemellä toimi 57 saksalaista yksikköä. Saksalaisilla oli Rovaniemen kauppalan alueella hallussaan 69 eri rakennusta ja maalaiskunnassa 350 asunto- ja varastoparakkia, suurin osa Pikku-Berliinin alueella. Esikunta muutti syksyllä 1941 kauppalan keskustaan.
Lapin sodan puhjettua saksalaisjoukot hävittivät varuskuntarakennukset ennen vetäytymistään Rovaniemeltä. Rakennusten polttaminen alkoi 7. lokakuuta 1944. Varuskunta-alue tuhoutui teitä lukuun ottamatta täydellisesti. Palaneissa raunioissa oli kuitenkin vielä jäämiä saksalaisten tavara- ja elintarvikevarastoista, joita suomalaiset myöhemmin kaivoivat esille.
Muita merkityksiä
Sastamalan Vammalassa Sylvään alueella Virkkalan-, Sarkian-, Vareliuksen- ja Lizeliuksenkatujen muodostamaa aluetta kutsutaan epävirallisesti Pikku-Berliiniksi, vaikka alueella ei ole ollut saksalaista tukikohtaa.
Tales of the Brave
Tales of the Brave on suomalaisen Twilight Guardians -yhtyeen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2000.
Antal Róka
Antal Róka (25. kesäkuuta 1927 – 16. syyskuuta 1970) oli unkarilainen kilpakävelijä ja olympiamitalisti.
Róka saavutti 50 kilometrin kävelyssä olympiapronssia Helsingissä 1952 ajalla 4.31.27,2. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän saavutti samalla matkalla jälleen pronssia ajalla 4.31.32,2. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi ajalla 4.50.09,0.
Róka käveli 50 000 metrin ratakävelyssä maailmanennätyksen 4.31.21,6 Budapestissa 1. kesäkuuta 1952.
150-luku eaa.
Tapahtui vuosikymmenen aikana
(ks. ajan merkitseminen)
Salibandyn SM-sarja 1988–1989
Kausi 1988–1989 oli järjestyksessään Salibandyliigan kolmas kausi. Se oli myös ensimmäinen kerta, kun naiset pelasivat Suomen mestaruudesta. Naisten sarjassa oli vain viisi joukkuetta, ja neliotteluisen sarjan voitti jyväskyläläinen Blue Eyes Team (lyh. BET). Hopea ja pronssia ottivat ahvenanmaalaiset BGD ja VÅSC. BET voitti myös miehissä mestaruuden Synkän Uhman sijoittuessa toiseksi ja S.C. Dalmacin kolmanneksi.
Joakim Strand
Jan Joakim Strand (s. 2. elokuuta 1982 Turku) on suomalainen poliitikko, joka valittiin kansanedustajaksi Vaasan vaalipiiristä ruotsalaisen kansanpuolueen ehdokkaana vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Koulutukseltaan Strand on juristi Helsingin yliopistosta ja ekonomi Hankenilta. Strand toimii tulevaisuusvaliokunnan puheenjohtajana.
Poliittinen toiminta
Strand on ollut Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 2005 ja puheenjohtaja vuodesta 2012.
Strand sai vuoden 2015 eduskuntavaaleissa 10 374 ääntä, mikä oli toiseksi eniten Vaasan vaalipiirin RKP:n ehdokkaista Anna-Maja Henrikssonin äänimäärän 10 651 jälkeen. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa hän onnistui kasvattamaan äänimääränsä 10 589 ääneen ja tuli valituksi jatkokaudelle.
Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Strand valittiin jälleen kansanedustajaksi. Heinäkuussa 2023 Strand ilmoitti pyrkivänsä tekemään töitä sen eteen, että Orpon hallituksen hallitusohjelman kirjaukset työperäisestä oleskeluluvasta eivät toteutuisi sellaisinaan, mistä valtiovarainministeri Riikka Purra ja oikeusministeri Leena Meri arvostelivat häntä.
Strand on toiminut hallitusten varapuheenjohtajana Pohjanmaan liitossa, satamayhtiö Kvarken Portsissa ja Merenkurkun neuvostossa sekä jäsenenä Pohjanmaan liiton tasa-arvoryhmässä.
Hispania Tarraconensis
Hispania Tarraconensis tai vain Tarraconensis oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Hispaniassa ja käsitti alueen nykyisessä Espanjassa ja Portugalissa.
Maantiede
Hispania Tarraconensiksen provinssi käsitti alun perin Hispanian eli Iberian (Pyreneiden) niemimaan pohjois-, koillis- ja kaakkoisosan. Nykyisin sen alue vastaa pääosin Espanjaa Andalusiaa lukuun ottamatta, jossa sijaitsi Hispania Baetican provinssi. Siihen kuuluivat myös Baleaarien saaret (lat. Baleares) sekä osa nykyisestä Pohjois-Portugalista. Hispania Tarraconensiksen länsipuolella sijaitsi Lusitanian provinssi ja pohjoispuolella Gallia Aquitania ja Gallia Narbonensis. Myöhemmässä vaiheessa vuodesta 293 lähtien Hispania Tarraconensis käsitti vain nykyisen Espanjan pohjoisosan.
Kaupunkeja
Hispania Tarraconensiksen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat provinssin ollessa laajimmillaan muun muassa:
Historia
Hispania Tarraconensiksen edeltäjä oli Hispania citeriorin provinssi. Hispania Tarraconensis perustettiin vuonna 27 eaa. Augustuksen ajan provinssien jaossa se luettiin keisarin provinsseihin. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan.
Vuonna 293 Hispania Tarraconensiksen provinssista erotettiin provinssit Carthaginensis ja Gallaecia. Tämän jälkeen jäljelle jäänyt pienempi Tarraconensiksen provinssi kuului Hispanian diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin. Samoihin aikoihin, viimeistään vuonna 398, Insulae Baleares erotettiin omaksi provinssikseen Tarraconensiksen provinssista.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Knut Ernst Kindt
Knut Ernst Kindt (14. heinäkuuta 1886 Nurmijärvi – 17. maaliskuuta 1967 Helsinki) oli esittelijäneuvos ja maanmittausinsinööri, joka toimi muun muassa hallitusneuvoksen ja valtioneuvoston kansliapäällikön virassa vuosina 1928–1953.
Joonas Kylmäkorpi
Joonas Kylmäkorpi (s. 14. helmikuuta 1980 Tukholma, Ruotsi) on suomalainen speedway- ja maaratakuljettaja. Hän on voittanut maaradan henkilökohtaisen maailmanmestaruuden neljästi peräkkäin, vuosina 2010, 2011, 2012 ja 2013.
Kylmäkorpi edustaa MM-tasolla Suomea. Suomessa hän kilpailee Forssan moottoriseuran lisenssillä.
María Asunción Aramburuzabala
María Asunción Aramburuzabala Larregui (s. ) on meksikolainen yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri. Hän on Meksikon tunnetuimpia liikenaisia ja on toiminut toimii sijoitusyhtiö Tresalia Capitalin toimitusjohtajana vuodesta 1996. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Aramburuzabalan ja hänen perheensä omistusten arvoksi 5,9 miljardia dollaria.
Aramburuzabala syntyi Meksikon pääkaupunki Méxicossa 2. toukokuuta 1963. Hänen isänsä oli Pablo Aramburuzabala Ocaranza ja isoisänsä Espanjasta tullut baskimaahanmuutaja Félix Aramburuzabala Lazcano-Iturburu, joka perusti Modelo-panimoyhtymän (Grupo Modelo) yhdessä ystävänsä Pablo Díezin kanssa. Aramburuzabalan äiti Lucrecia Larregui González oli meksikolainen maalari. Félix Aramburuzabalan aikana panimoyhtymä laajeni; yhtymän Corona-olut nousi esimerkiksi Yhdysvalloissa suosituimmaksi tuontiolueksi. Isänsä jälkeen Aramburuzabala peri äitinsä ja siskonsa kanssa vuonna 1995 suuren erän Modelo-panimon osakkeita. Naiset perustivat omaisuutensa hallitsemiseksi Tresalia Capitalin (Tresalia johdettu sanoista 'kolme liittolaista'). Ajallisesti kutakuinkin samaan aikaan (1996) noin puolet Modelo-panimosta myytiin Anheuser-Buschille, mistä kaupasta The New York Times arvioi Aramburuzan perheen saaneen noin 500 miljoonaa dollaria. Viimeinen 50 prosentin osuus myytiin vuonna 2013 tällöin yhtiöstä jo puolet omistaneelle Anheuser-Busch InBeville 20 miljardin dollarin kauppasummalla; nykyään Aramburuzabala toimii ostajakonsernin hallintoneuvoston jäsenenä.
Tresalian on sijoittanut viime vuosina rakennusalalle, tietoliikenteeseen ja internetiin. Omistuksiin kuuluu muun muassa 20 prosentin osuus meksikolaisesta Televisa-mediatalosta; Aramburuzabala on toiminut tämän mediayhtiön hallituksen jäsenenä.
Aramburuzabala suoritti alemman korkeakoulututkinnon (kirjanpito; B.Sc./B.A.) Meksikon eliittiyliopistoihin lukeutuvassa Instituto Tecnológico Autónomo de Méxicossa ja kauppatieteideen tohtoritutkinnon (Ph.D.) yhdysvaltalaisessa Chicagon yliopistossa. Hän on ollut kahdesti naimisissa ja eronnut kahdesti. Hänellä on kaksi lasta. Hänet tunnetaan modernin ja nykytaiteen keräilijänä.
2-merkaptobentsotiatsoli
2-merkaptobentsotiatsoli on orgaaninen yhdiste (tioli), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan keltaisia kiteitä, joilla on pistävä haju. Sen kemiallinen kaava on C7H5NS2.2-merkaptobentsotiatsolista käytetään myös nimityksiä bentsotiatsolitioli, bentsotiatsoli-2-tioli ja MBT.
2-Merkaptobentsotiatsoli on eräs kumiseoksissa käytetty niin sanottu kumikemikaali. 2-Merkaptobentsotiatsoli on myös sahoilla käytettävän Kemtox sinistymisenestoaineen, 2-(tiosyanometyylitio)bentsotiatsolin (TCMTB) pääaineenvaihduntatuote.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä.
Rukajärven tie (elokuva)
Rukajärven tie on Olli Saarelan ohjaama sotaelokuva, jonka ensi-ilta oli tammikuussa 1999. Elokuva perustuu pääosin maanviljelysneuvos Pentti Perttulin kertomukseen sekä Antti Tuurin ja Rukajärven suunnan historiikkitoimikunnan keräämään haastattelumateriaaliin. Sen pääosissa nähdään Peter Franzén luutnantti Eero Perkolana ja Irina Björklund Perkolan rakastettuna lotta Kaarina Vainikaisena.
Elokuva kuvaa löyhästi eversti Erkki Raappanan komentamaan 14. divisioonaan kuuluneen Kevyt osasto 2:n polkupyöräjoukkueen tiedusteluretkeä Lieksajärven ympäri Suomen aloitettua etenemisensä Neuvostoliiton Karjalaan jatkosodan alkuvaiheessa kesällä 1941.
Elokuva keräsi elokuvateattereihin yli 420 000 katsojaa, mikä teki siitä 1990-luvun katsotuimman kotimaisen elokuvan.
Vastaanotto
Elokuva voitti vuonna 2000 kaikkiaan seitsemän Jussi-palkintoa: paras elokuva, paras ohjaus, paras kuvaus, paras leikkaus, paras lavastus, paras äänisuunnittelu ja paras musiikki.
Göteborgin filmijuhlilla sitä kehuttiin erinomaisesta kuvauksesta ja realistisista taistelukohtauksista. Se esitettiin myös Moskovan kansainvälisillä elokuvajuhlilla. Festroian elokuvafestivaaleilla Portugalissa elokuva palkittiin pääpalkinnolla, Kultaisella delfiinillä.
Olli Saarela palkittiin Rukajärven tie -elokuvasta Suomen elokuvasäätiön 30-vuotisjuhlapalkinnolla tammikuussa 2000.
Lunnit
Lunnit (Fratercula) on ruokkien heimoon kuuluva rantalintusuku. Sukuun kuuluu kolme lajia:
Micmacs
Micmacs (Micmacs à tire-larigot) on Jean-Pierre Jeunet’n ohjaama ranskalainen komediaelokuva vuodelta 2009. Se on komediaa ja fantasiaa sekoittava elokuva kodittomista, jotka aikovat kostaa asekauppiaille.
Arvioita
Suomessa Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle tähtikeskiarvon 2,3. Muutamaa viikkoa myöhemmin kokoonpanoltaan hieman uudistunut kriitikkoraati antoi samassa liitteessä keskiarvon 2,0.
120-luku eaa.
Tapahtui vuosikymmenen aikana
(ks. ajan merkitseminen)
110-luku eaa.
Tapahtui vuosikymmenen aikana
(ks. ajan merkitseminen)
O-Asetyylipsilosiini
O-Asetyylipsilosiini (4-asetoksi-N,N-dimetyylitryptamiini) on tryptamiini ja päihteenä käytetty psykedeelinen hallusinogeeni. Aine tunnetaan myös nimillä psilasetiini sekä 4-AcO-DMT (lyhenne kemiallisesta nimestä). Psilasetiinin uskotaan metabolisoituvan ihmisen elimistössä samankaltaiseksi sieniperäiseksi alkaloidiksi psilosiiniksi, ja sen vaikutuksia on kuvattu hyvin samankaltaiseksi psilosiinin kanssa.
Kemia
O-Asetyylipsilosiini on nimensä mukaisesti psilosiinin asetyloitu muoto. Yhdiste on puhtaasti synteettinen, eikä sitä esiinny luonnossa. Ihmiselimistössä O-Asetyylipsilosiini metabolisoituu sisaryhdisteensä psilosybiinin tavoin nopeasti psilosiiniksi, jota löytyy luonnollisesti etenkin Psilocybe-suvun sienistä. Yhdiste on psilosiinia kestävämpi asetoksiryhmänsä vuoksi.
Yhdiste on löytönä melko uusi ja luokitellaan täten tutkimuskemikaaliksi. Suoraan O-Asetyylipsilosiinia koskevia tutkimuksia ei juurikaan ole, mutta ominaisuuksiensa vuoksi siihen voidaan rinnastaa psilosiinia koskevia tutkimuksia.
Annostus ja vaikutusten kesto
O-Asetyylipsilosiinia käytetään syötynä useimmiten 10–25 mg annoksissa. Täydet vaikutukset ilmenevät vasta noin 2 tunnin jälkeen annoksen ottamisesta. Vaikutusten kesto on noin 4–6 tuntia. Nuuskattuna tyypilliset annokset ovat 8–20 mg.
Laki
4-AcO-DMT on Suomessa luokiteltu kuluttajamarkkinoilta kielletyksi psykoaktiiviseksi aineeksi.
Killer Croc
Killer Croc (joskus suomennettuna Tappajakroko) on DC Comicsin sarjakuvamaailmassa esiintyvä fiktiivinen rikollinen ja sarjakuvasankari Batmanin verivihollinen. Hahmo esiintyi ensi kerran Batman-sarjakuvalehden numerossa 357 maaliskuussa 1983. Hahmon ovat luoneet Gerry Conway ja Don Newton.
Hahmoa on tavattu Batmanin maailmassa harvoin, ja hahmon viimeisin esiintyminen on Warner Brosin elokuvassa Suicide Squad vuonna 2016.
Historia
Killer Croc, oikealta nimeltään Waylon Jones syntyi Floridan slummialueella. Hänellä oli perinnöllinen sairaus, jonka vuoksi Waylonilla on suomuinen iho ja matelijan tapainen ulkonäkö. Häntä kiusattiin jo pienestä lähtien koulussa ja kotona, jonka seurauksena Waylon ryhtyi rikolliseksi. Hän vietti murrosikänsä nuorisovankilassa. Päästyään pois vankilasta, Waylon sai töitä karnevaalin sivunäytöksestä, jossa hän sai taiteilijanimekseen "Killer Croc." Jätettyään karnevaalin Waylon katosi julkisuudesta jälleen rikollisten alamaailmaan, jossa hän pääsi kaikkien tietoisuuteen, kun hän kiristi Mustekala-nimistä rikollista. Mustekala yritti koota Gothamin rikolliset yhteen, mutta Waylon ehti tappaa hänet ja otti lopullisesti uudeksi nimekseen Killer Croc.
Suomessa tämä tarina sai huipennuksensa Teräsmies-lehden numerossa 4/1984, jossa Crocia käsittelevä Batman-tarina julkaistiin lehden jatkosarjana nimellä "Kuristava ote".
Alunperin Killer Crocin sanottiin olleen vastuussa Jason Toddin vanhempien kuolemasta, mutta myöhemmissä tarinoissa tämä muutettiin siten, että Kaksinaama oli oikea syyllinen.
Voimat
Mutaation seurauksena hänellä on matelijan kyvyt ja yli-inhimilliset voimat, nopeus, ketteryys, kestävyys ja sisu.
Boris Gavrilov
Boris Anatolyevich Gavrilov (s. 12. maaliskuuta 1952) on venäläinen ammattilaisjalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimi nykyisin FC Shinnik Yaroslavlilla.
Ertholmene
Ertholmene on pieni Tanskalle kuuluva linnoitettu saariryhmä Bornholmin koillispuolella Itämeressä. Ryhmän pääsaaret ovat Christiansø, Frederiksø ja Græsholm. Näistä kaksi ensimmäistä ovat asuttuja, Græsholm puolestaan on rauhoitettu lintujensuojelualue. Saariryhmä tunnetaan myös suurimman saarensa, Christiansøn nimellä. Saari on suoraan Tanskan puolustusministeriön alaisuudessa, eikä kuulu mihinkään kuntaan.
Lisäksi saariryhmään kuuluu useita pienempiä luotoja, tunnetuimpana Tanskan itäisin piste, Østerskær.
Aiheesta muualla
Christiansø:n kotisivu
Ski Patrol
Ski Patrol (televisioesityksessä myös Hiihtopartio!) on vuonna 1940 valmistunut yhdysvaltalainen elokuva Suomen ja Neuvostoliiton välillä käydystä talvisodasta. Elokuvan on ohjannut Lew Landers ja pääosaa esittää Philip Dorn.
Elokuvan ulkokohtaukset kuvattiin Kaliforniassa. Elokuva tehtiin Universalin halpatuotantolinjalla, eli se on niin sanottu b-elokuva. Nopeana pidetty ohjaaja Landers teki ohjauksia eri studioille, ja hänen arvostuksensa on noussut 2000-luvulla. Kuvaaja Milton R. Krasnersta tuli myöhemmin Hollywoodin huippuammattilaisia.
Elokuvassa oli hyödynnetty pätkiä Luis Trenknerin elokuvasta Tuomittu pataljoona (1931), minkä ruotsalaiskriitikot aikanaan huomasivat. He myös olivat todenneet kritiikeissään, että niin ruotsalaiset kuin suomalaisetkin kokevat elokuvan vastenmielisenä ja arveluttavana.
Elokuva esitettiin tuoreeltaan 27. syyskuuta 1940 Ruotsissa. Suomessa se sai ensi-illan 30. marraskuuta 2011 Kansallisessa audiovisuaalisessa arkistossa. Yle Teema esitti elokuvan 8. joulukuuta 2013, ja uusintana 17. heinäkuuta 2014.
Näyttelijät
pienoiskuva|Elokuvan alppipuvustusta.
Korttelihaipakka
thumb|250px|[[Oulu Sinfonia esiintyy Oulun kauppatorilla vuoden 2008 Korttelihaipakassa.]] Korttelihaipakka on Oulun kaupungin elinkeinoelämän vuosittain yleensä elokuisin järjestettävä tapahtuma. Tapahtuma on järjestetty vuodesta 2001 lähtien. Tapahtuman aikana useat kaupungin keskustan liikkeet, kahvilat ja ravintolat pidentävät aukioloaikojaan. Tapahtumassa järjestetään viihteellisiä tapahtumia sekä ohjelmanumeroita, esimerkiksi muotinäytöksiä, tanssiesityksiä, musiikkikonsertteja ja ilotulitus. Osa keskustan kaduista suljetaan autoliikenteeltä tapahtuman ajaksi.
Zverevo
thumb|100px|Zverevon vaakuna
Zverevo on kaupunki Rostovin alueella Venäjällä, noin 15 kilometriä Gukovon itäpuolella. Kaupunki on rautatien varrella. Kaupungissa asui 22 411 ihmistä (2010), koko kaupunkipiirissä asukkaita oli 24 119. Zverevo sai kaupungin aseman vuonna 1989.
100-vuosikymmen eaa.
Tapahtui vuosikymmenen aikana
(ks. ajan merkitseminen)
Afabet
Afabet (tigrinjaksi ኣፍዓበት) on kaupunki Eritrean Pohjoisen Punaisenmeren alueella (Zoba Seménawi-Qeyh-Bahri). Afabet on myös yksi kymmenestä Pohjoisen Punaisenmeren alueen alialueesta (Nus-Zoba). Kaupungin väkiluvuksi (1997) arvioitiin runsas 35 000 asukasta.
Afabetin kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 98 kilometriä pääkaupunki Asmarasta pohjoiseen ja noin 104 kilometriä aluekeskus Massawasta luoteeseen. Maanteitse etäisyydet ovat edellä kuvattua pidempiä.
Kaupungissa ja sen lähistöllä käytiin Afabetin taistelu (17.–20. maaliskuuta 1988), joka oli Eritrean itsenäisyyssodan (1. syyskuuta 1961 – 29. toukokuuta 1991) käännekohta. Siinä Eritrean kansan vapautusrintaman (EPFL) joukot löivät Neuvostoliiton sotilasneuvonantajien avustamat Etiopian asevoimien joukot. BBC:lle raportoinut historioitsija ja toimittaja Basil Davidson luonnehti taistelua merkittävimmäksi voitoksi, minkä mikään itsenäisyysliike on saavuttanut sitten vietnamilaisten voiton Dien Bien Phussa vuonna 1954.
Taistelu Turusta
Taistelu Turusta on suomalainen dokumenttielokuva "kahdesta kaupungista": menneestä ja nykyisestä Turusta. Jouko Aaltosen elokuvan keskeinen kysymys on, minkälainen sairaus oli Turun tauti. Elokuva ensi-ilta oli 9. huhtikuuta 2011, ja se on yksi Turun kulttuuripääkaupunkivuoden teoksista.
Elokuvaa ovat suunnitelleet Aaltonen, Olli Vesala ja kaupunkiympäristön historian dosentti Rauno Lahtinen.
Elokuvassa haastatellaan muun muassa turkulaisen kunnallispolitiikan veteraaneja kuten Ilkka Kanervaa, Armas Lahoniittyä, Ensio Lainetta, Annika Lapintietä ja Pertti Paasiota sekä arkkitehti Benito Casagrandea ja ohjaaja Matti Ijästä. Turkulaisista talonvaltaajista haastatellaan Suvi Auvista. Arkistokuvissa ääneen pääsee esimerkiksi arkkitehti Otto-Iivari Meurman.
Arvostelut
Uuden Suomen Mikko Pielan mielestä "veteraanidokumentaristi Aaltosen" teos on "merkittävä poleeminen puheenvuoro vanhan, kauniin rakennetun ympäristön puolesta". Dokumentti kertoo Pielan mukaan "hiuksia nostattavasti ja uskottavasti erikoisesta kiinteistöpoliittisen kähminnän ja lahjonnan tyyssijasta", jonka kuvailuun ei hänen mielestään ole dekkarikirjailija Reijo Mäenkään mielikuvitus vielä riittänyt.
Ilta-Sanomien Taneli Topeliuksen mukaan kyseessä on karu muistutus kulttuuripääkaupungiksikin valitun Turun lähihistorian häpeätahroista. Vaikuttavimmat kuvat näyttävät vanhaa ja uutta vertailemalla mitä kaikkea Turussa on tietoisesti tuhottu. Elokuva käsittelee vain yhtä kaupunkia, mutta Turun lähihistoria antaa kasvot ilmiölle, joka näkyi koko maassa.
Palkinnot
Tampereen elokuvajuhlilla 2012 elokuva palkittiin kotimaisten, yli 30-minuuttisten elokuvien sarjassa erikoispalkinnolla.
Adam Lallana
Adam David Lallana (s. 10. toukokuuta 1988 St Albans) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigan Brighton & Hove Albionia.
Seurajoukkueura
Lallana teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Southamptonin kanssa vuonna 2006. Lokakuussa 2007 hän oli kuukauden lainalla Bournemouthissa. Hänestä tuli Southamptonin kapteeni syksyllä 2012, seuran noustua Valioliigaan. Huhtikuussa 2013 Lallana solmi Saintsin kanssa viisivuotisen jatkosopimuksen. Jatkosopimuksesta huolimatta heinäkuun 2014 alussa ilmoitettiin Lallanan siirtymisestä Liverpoolin joukkueeseen. Hän pelasi Southamptonissa kaikkiaan 68 valioliigaottelua, joissa teki 12 maalia. Mestaruussarjassa hän pelasi 87 ottelua ja teki 13 maalia sekä Ykkösliigassa 80 ottelua ja 23 maalia.
Lallana pelasi Liverpoolissa kolmella ensimmäisellä kaudellaan yhteensä 88 valioliigaottelua, joissa teki 17 maalia ja antoi 16 maalisyöttöä. Kahdella seuraavalla kaudella hän pelasi yhteensä 25 sarjaottelussa ilman tehomerkintöjä. Hän pelasi kolmessa ottelussa Liverpoolin matkalla Mestarien liigan voittoon kaudella 2018−2019. Hän pelasi 15 ottelussa kaikkiaan 373 minuuttia ja teki yhden maalin Liverpoolin voittaessa Valioliigan mestaruuden kaudella 2019–2020. Hän voitti samalla kaudella myös seurajoukkueiden maailmanmestaruuden.
Maajoukkueura
Ensimmäisen A-maaottelunsa niin sanotulla kymppipaikalla viihtyvä Lallana pelasi Englannin paidassa marraskuussa 2013. Lallana kuului Englannin joukkueeseen Brasilian MM-kilpailuissa 2014, joissa pelasi kaikissa kolmessa ottelussa, ja Ranskan EM-kilpailuissa 2016, joissa pelasi niin ikään kolme ottelua. Hän on pelannut 34 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Kansantalouden tilinpito
Kansantalouden tilinpito on tilastojärjestelmä, jolla pyritään kuvaamaan kansantalouden toimintaa. Yhtenäinen järjestelmä mahdollistaa talouden tilan ja kehityksen tarkastelun sekä kansainvälisen vertailun. Tärkein tilinpidon käsite on bruttokansantuote eli BKT.
Kuvaus ja tietosisältö
Kansantalouden tilinpito kuvaa taloudellisen toiminnan kolme perusmuotoa: tuotannon, kulutuksen ja varallisuuden muodostuksen. Tilinpito rakentuu talouden reaali- ja rahankiertokulkujen esittämiseen kahdenkertaisen tilinpidon keinoin. Kansantalouden tilinpito on tilastojärjestelmä, joka kuvaa kansantaloutta kokonaisvaltaisesti, järjestelmällisesti ja yksityiskohtaisesti. Se perustuu Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmään EKT95:een, joka noudattaa maailmanlaajuista kansantalouden tilinpidon suositusta SNA93 (System of National Accounts). Se ohjaa kaikkialla maailmassa tapahtuvaa tilinpidon kehittämistä ja tilastojen laadintaa. SNA on YK:n johdolla laadittu käsikirja, jonka kehittämisessä ovat olleet mukana myös EU, OECD, IMF ja useita muita organisaatioita sekä kansantaloustieteilijöitä ja tilastoasiantuntijoita. Kansantalouden tilinpidossa esitetään kansantalouden tilaa ja kehitystä kuvaavat keskeiset tunnusluvut, bruttokansantuote ja bruttokansantulo sekä näiden komponentit.
Kansantalouden tuotantoa, tuloja, tulojen käyttöä ja pääomanmuodostusta kuvataan taloustoimittain ja sektoreittain. Tuotanto-, työllisyys- ja pääomanmuodostustiedot esitetään taloustoimittain ja toimialoittain. Tietoja kulutuksesta esitetään käyttötarkoituksen ja kestävyysluokan mukaan. Julkista toimintaa kuvaavia tietoja esitetään myös tehtäväluokituksen mukaan. Lisäksi tietoja on kansantalouden tilinpidon mukaisista veroista ja sosiaalivakuutusmaksuista. Tarjonta- ja käyttötaulukoissa esitetään kansantalouden tarjontaa ja kysyntää koskevat tiedot tuoteryhmittäin. Kansantalouden tilinpidon tietojärjestelmä koostuu perustilastojen, erilaisten rekisterien ja erikseen kysyttävien tietojen joukosta. Pääosa tiedoista on julkisia, yksittäiset yksikkökohtaiset tiedot ovat salassa pidettäviä.
Kansantulolaskennan pioneerit
Kansantalouden tilinpidon pioneereja ovat taloustieteilijät, jotka ovat pyrkineet hahmottamaan tulonmuodostusta erilaisissa taloudellisissa yhteisöissä. Kansantulolaskennan juuret ovat 1600-luvun englantilaisissa kartanoissa, jotka kilpailivat keskenään vauraudessa ja mittarina käytettiin vuotuisia tuloja. pienoiskuva|Sir William Petty
Kokonaisvaltaista kansantalouden hahmottamiseen tarvittavaa tilinpitoa ei kuitenkaan syntynyt ja maailma koki 1930-luvun laman ilman ymmärrystä makrotalouden tärkeimmistä muuttujista.
Moderni tilinpito syntyi 1940-luvulla
Yhtenäisen käsitejärjestelmän puuttuminen haittasi taloustieteen kehitystä aina 1930-luvulle asti. Makrotalouden hahmottamiseen tarvittavien välineiden tarve syntyi suuren talouslaman kokemuksista ja tarpeista hallita sotataloutta toisen maailmansodan aikana. Kehitystyötä tehtiin Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Ymmärrettiin kokonaistalouden välineistön kehnous ja tarve ratkaista asia kvantifioimalla talouden tärkeimmät muuttujat. John Maynard Keynes toi taloustieteeseen ja -politiikkaan uudet opit ja taloudellisen analyysin. Hän sai työtoverikseen Cambridgen yliopiston professorin Richard Stonen (1913–1991). Stone yhdessä James E. Meaden kanssa pyrki kvantifioimaan Keynesin yhtälöt ja samalla rakentamaan kokonaistaloudellista kuvausjärjestelmää. Heidän ansiotaan on suurelta osin kansantalouden tilinpidon järjestelmän nousu talous- ja tilastotieteellisessä mielessä kokonaan uudelle tasolle 1940-luvun Englannissa.
Samanlaista kehitystyötä tehtiin Yhdysvalloissa. Suuren talouslaman kokemuksista oli perustettu kehitysohjelma, jonka tavoitteena oli luoda välineitä kokonaistalouden hahmottamiseen ja analysointiin. Tätä kehitysryhmää johti ukrainalaissyntyinen taloustieteilijä Simon Kuznets.
Tilinpidon kehittyminen
Toisen maailmansodan jälkeen YK otti vastuun kansantalouden tilinpidon kehittämisestä. Richard Stone laati YK:lle ensimmäisen luonnoksen kansantalouden tilinpidoksi ja johti ensimmäisen kansainvälisen suosituksen laadintaa. Ensimmäinen käsikirja, SNA 53, ilmestyi vuonna 1953. Se rakentui vahvasti anglo-amerikkalaisen kansantulon ajattelulle. Ensimmäisen SNA:n laatijat tiesivät käsikirjaa kirjoittaessaan, että siihen olisi ollut tarjolla muitakin tilinpidon osasysteemejä. Kuitenkin kansantalouksien tarve saada ensimmäinen ohje oli niin polttava, että käsikirjan kanssa ei aikailtu. 1950-luvulla ei myöskään ollut tarvittavaa tietopohjaa, ja siten laajempi käsikirja olisi ollut ennenaikainen. SNA 53 loi perustan taloustutkimuksen ja taloudellisen tiedon analysoinnin voimakkaalle laajenemiselle.