cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Varjoliito
Koulutus ja harrastusmahdollisuudet
Peruskurssilla noudatetaan Suomen Ilmailuliiton koulutusohjelmaa ja kouluttajina toimivat kokeneet opettajat. Kurssiin kuuluu sekä teoriaa että vähintään 45 lentoa, ja sen hyväksytysti suoritettuaan saa itsenäisen pilotin kelposuustodistuksen. Kurssi etenee vaiheittain siten, että teorian ja varusteisiin tutustumisen jälkeen lenneään viisi matalaa lentoa alle 5m korkeudella tavoitteena tutustua ohjaamiseen ja saada turvallisesti lentotuntumaa. Ensimmäisen vaiheen jälkeen oppilas saavuttaa ns. PP1 tason. Toisella jaksolla lennetään 40 korkeaa lentoa, joiden jälkeen oppilas saavuttaa ns. PP2 tason ja saa kelpoisuustodistuksen.
Kokemuksen, lentojen määrän ja lentotuntien karttuessa varjoliitäjä voi saavuttaa PP3, PP4 ja PP5 kelpoisuustodistukset.
Suula
Suula (Morus bassanus) on suurin Pohjois-Atlantilla pesivä merilintu.
Varjoliito
Koulutus ja harrastusmahdollisuudet
Nykyisin voi osallistua suoraan vapaalentokurssin yhteydessä myös moottorivarjoliidon kurssille, jossa opetellaan lentämään paramoottorin avulla.
Suula
Tuntomerkit
thumb|left|250px|Vanha [[Sulkasato|kesäpukuinen suula.]]
Suulalla on pitkät ja kapeat siivet ja pitkä, kiilamainen pyrstö. Linnun pituus on 87–100 cm ja siipien kärkiväli 165–180 cm. Koiras on hieman naarasta suurempi. Höyhenpuku on valkea mustia siipienkärkiä lukuun ottamatta. Kesäisin pää on kellertävä, talvisin vaaleampi. Nokka on vaaleansinertävä. Silmä on vaaleansininen, sen ja nokan ympäristössä näkyy mustaa ihoa.
Nuoret linnut ovat tummanruskeita ja kauttaaltaan valkeatäpläisiä. Nuoruuspuku muuttuu asteittain aikuisen linnun väritykseksi. Suula saa aikuispuvun 5–6 vuoden ikäisenä, jolloin se tulee myös sukukypsäksi.
Lintuvuorten suulayhdyskunnat pitävät kovaa, kähisevän läähättävää ääntä.
Vanhin eurooppalainen rengastettu suula on ollut brittiläinen 37 vuoden ja viiden kuukauden ikäinen lintu.
Levinneisyys
Suula pesii yhdyskunnissa Pohjois-Atlantin jyrkillä kalliorannoilla ja -saarilla. 60–70 prosenttia maailman suulista pesii Yhdistyneen kuningaskunnan alueella. Suulayhdyskuntia on myös Islannissa, Norjassa, Färsaarilla, Irlannissa ja Ranskassa, ja toisella puolen Atlanttia Newfoundlandissa ja Québecissä.
Salapoliisikirjallisuus
thumb|upright|[[Edgar Allan Poeta pidetään salapoliisikirjallisuuden keksijänä.]] thumb|upright|[[Arthur Conan Doyle loi salapoliisikirjallisuuden arkkityypin Sherlock Holmesin.]] thumb|upright|[[Agatha Christie tunnetaan etenkin Hercule Poirotista ja neiti Marplesta.]] Salapoliisikirjallisuus on rikoskirjallisuuden alalaji, jossa pääosassa on rikosta tutkiva salapoliisi.
Suula
Levinneisyys
Itä-Atlantin nuoret linnut viettävät kaksi ensimmäistä talveaan Afrikan länsirannikon trooppisilla ja subtrooppisilla vesillä. Osa suulista siirtyy sen jälkeen läntiselle Välimerelle. Neljävuotiaina lähes kaikki suulat ovat palanneet pesimäalueilleen. Vanhat linnut talvehtivat Länsi-Euroopan rannikoilla. Suomessa suula on erittäin vähälukuinen, mutta vuosittainen suurharvinaisuus keväisin ja syksyisin.
Salapoliisikirjallisuus
Salapoliisikirjallisuuteen kuuluvat lyhyet salapoliisikertomukset ja pidemmät salapoliisiromaanit eli dekkarit. Uudempi nimitys lajityypille on arvoitusdekkari, joka korostaa sitä, että päähenkilönä voi olla paitsi salapoliisi, myös poliisi.
Suula
Ravinto
Suula syö enimmäkseen kalaa, se kykenee syömään jopa 30 senttimetrin mittaisia kaloja. Se syö silliä, kuoretta, turskaa, Ruijan seitiä ja muita merikaloja. Suula saalistaa sukeltamalla. Se syöksyy veteen lähes kohtisuoraan 10–40 metrin korkeudesta, vetää siivet suppuun vedenpinnan saavuttaessaan ja etenee kalojen perässä jopa 15 metrin syvyyteen. Se voi sukeltaa jopa 20 sekuntia.
Pesintä
Koiras rakentaa kalliolle pesän levästä, heinistä, sulista ja maasta. Naaras munii pesään vain yhden munan, jota molemmat vanhemmat hautovat. Toinen vanhemmista pysyttelee poikasen luona, kunnes se on 90 päivän kuluttua lentokykyinen. Poikaset lähtevät muuttamaan uimalla, mutta ne oppivat lentämään runsaan viikon päästä.
Salapoliisikirjallisuus
Piirteet
Kirjallisuudentutkija John G. Caweltin mukaan arvoitusdekkarin juonessa on kuusi osaa: salapoliisin esitteleminen, rikos ja johtolangat, tutkinta, ilmoitus rikoksen ratkaisemisesta, ratkaisun selittäminen, sekä loppuratkaisu, jossa syyllinen usein vangitaan tai hän tekee itsemurhan.
Salapoliisiromaanissa on olennaista murhan selvittäminen, kysymys siitä, mitä on tapahtunut. Murha tapahtuu yleensä kirjan alussa. Romaanin juonessa rikoksen tarinaa kirjoitetaan auki henkilöiden havaintojen ja erilaisten johtolankojen avulla. Arvoituksen tai murhan ratkaisee henkilöhahmo, jolla on muista romaanin henkilöistä poikkeavat kyvyt selvittää tapahtumien kulut ja henkilöiden motiivit. Lopussa toimintaa johtanut ja arvoituksen ratkaissut salapoliisi tai etsivä kerää ympärilleen kaikki tapahtumiin osalliset ja selvittää päättelyketjunsa.
Salapoliisiromaanissa voidaan nähdä kaksi tarinaa: rikoksen tarina ja sen tutkimisen tarina. Rikoksen kuvaava tarina kertoo, mitä todella tapahtui. Tätä tarinaa ei esitetä kirjassa suoraan. Toinen tarina kertoo, kuinka lukija tai kertoja tulee ensimmäisestä tarinasta tietoiseksi.
Salapoliisiromaanin kirjoittaja antaa usein lukijalle mahdollisuuden osallistua syyllisen arvailuun – tällaista kutsutaan palapelidekkariksi. Tämän edellytyksenä on se, että lukija saa käyttöönsä samat tiedot kuin kirjan salapoliisikin. Tällöin lukijalla on mahdollisuus ratkaista arvoitus jo ennen kuin salapoliisi kertoo tapahtumien kulun. Lukijalta, kuten tarinan salapoliisiltakin, vaaditaan kykyä tulkita ja yhdistellä johtolankoja oikein. Usein kirjailija pyrkii johdattamaan lukijaa harhaan, ja syylliseksi saattaa paljastua vähiten epäilyksiä herättänyt henkilö. Kirjailijan odotetaan lopussa punovan tarinan kaikki johtolangat yhteen, eikä pieniäkään kysymyksiä saa jäädä selittämättä. Lajityyppiin on luotu ja ehdotettu monenlaisia muitakin "reilun pelin sääntöjä", kuten se, että etsivä itse ei saa paljastua rikolliseksi, syyllisellä on oltava näkyvä rooli tarinan aikana, rikoksessa ei saa käyttää yliluonnollisia tekijöitä kuten haamuja tai kuolemansäteitä, useampaa kuin yhtä salaista huonetta tai käytävää ei saa käyttää, tuntemattomia myrkkyjä ei saa käyttää, eikä rikoksia saa tehdä samannäköiset henkilöt kuten kaksoset. Epäsuositeltaviksi on nimetty myös esimerkiksi hypnoosi, salaliitot, naisen intuitio, sattuma ja muu "hölynpöly". Ruumis tulisi olla, jotta lukijan mielenkiinto pysyy yllä.
Salapoliisiromaanin miljöö on usein suljettu, kuten suuri talo tai kartano maaseudulla. Näin tarinan hahmoista saadaan pieni ja yhtenäinen ryhmä, johon epäilykset voidaan kohdistaa. Suljetun huoneen arvoituksessa rikos tapahtuu suljetussa tilassa, johon kukaan ei voi mennä tai poistua sieltä. Tällöin salapoliisin tehtäväksi tulee osoittaa, kuinka tämä loogisesti mahdoton rikos on voitu tehdä.
Esimerkkejä
Salapoliisikirjallisuus sai alkunsa 1800-luvulla, ja sen perustajana pidetään Edgar Allan Poeta. Tunnetuimpia salapoliisiromaanien päähahmoja ovat esimerkiksi C. Auguste Dupin, Sherlock Holmes, Hercule Poirot, Neiti Marple, Isä Brown, Nero Wolfe, Philip Trent, Albert Campion, Roderick Alleyn, Gideon Fell, Philo Vance, Ellery Queen, Peter Wimsey, Adam Dalgliesh ja Thomas Lynley. Tunnetuimpia suomalaisia salapoliisiromaanien päähahmoja ovat esimerkiksi komisario Palmu, Max Rudolph, komisario Kairala, Klaus Karma, Kaarlo Rauta, tuomari Kallio, Antti Karpalo, Maria Kallio ja Pietari Päre.
FS Dupuy de Lôme (Q105)
Dupuy de Lôme (runkonumero Q105) oli Ranskan laivaston Dupuy de Lôme -luokan sukellusvene.
Valmistus
Aluksen suunnitteli Julien Hutter ja se tilattiin vuonna 1913 Toulonin laivastontelakalta. Alukselle annettiin nimi 30. toukokuuta 1913. Köli laskettiin 1. syyskuuta 1913. Alus laskettiin vesille 9. syyskuuta 1915 ja otettiin palvelukseen 22. heinäkuuta 1916.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 24. helmikuuta 1935 ja myytiin romutettavaksi 6. elokuuta 1936 Brestissä.
Finlandia Vodka
Finlandia Vodka on suomalaista, viljasta valmistettavaa vodkaa. Se on väritön ja maultaan neutraali ja kuiva (eli ei sisällä sokeria), ja siinä on alkoholia 40 tilavuusprosenttia. Se kuuluu niin sanottujen premium-vodkien luokkaan, jossa se on maailman viidenneksi myydyin. Finlandia oli vuonna 2008 maailman myynniltään nopeimmin kasvava premium-vodka. Viime vuosina myynti on kasvanut 15–20 prosenttia.
Historia
Finland Vodka esiteltiin ensimmäisen kerran vuonna 1970. Nykyään sen ainoa omistaja on pohjoisamerikkalainen Brown-Forman Corporation, joka osti vuonna 2000 brändistä 45 % ja vuonna 2004 loput. Coca-Cola HBC aikoo ostaa vodkan brändin vuoden 2023 aikana 220 miljoonalla dollarilla. Suomen valtion omistama Anora Group jatkaa juoman valmistamista yksinoikeudella ainakin vuoteen 2035 saakka.
Finlandia Vodka -pullojen valmistus siirtyi elokuussa 2009 Karhulan lasitehtaan lopettamisen jälkeen Viroon. Finlandia pullotettiin aiemmin Tapio Wirkkalan muotoilemaan kuuluisaan "jääpulloon" (Frozen Ice), mutta sittemmin pullon ja etiketin mallia on muutettu seuraavasti:
Maustamattoman Finlandian lisäksi myynnissä on myös yhdeksän maustettua vodkalaatua: Lime, Coconut, Blackcurrant, Mango, Tangerine, Raspberry, Cranberry, Grapefruit ja Redberry.
Mainonta ja populaarikulttuuri
Finlandia Vodkaa on mainostettu muun muassa tuotesijoittelulla ja sponsorisopimuksin. James Bond -elokuvassa Kuolema saa odottaa (2002) agentti 007 on vaihtanut vodkan Absolutista Finlandiaan. Finlandia Vodka vilahtaa useissa Renny Harlinin ohjaamissa elokuvissa. Finlandia Vodka sponsoroi aikanaan McLarenin F1-tallia, ja sen mainoksia näkyi muun muassa Mika Häkkisen kypärässä vuosina 1999–2001.
Finlandia Vodkasta puhutaan useaan otteeseen Bret Easton Ellisin kirjassa Amerikan Psyko (1991), jossa muun muassa henkilöhahmo Timothy Price pyytää monesti Finlandiaa mutta joutuu "tyytymään" Absolut Vodkaan.
XNA Framework
thumb|XNA Frameworkin logo. XNA Framework on Microsoftin kehittämä, oliopohjainen peliohjelmointiin tarkoitettu kirjasto. XNA-ohjelmia voidaan ohjelmoida .NET-yhteensopivilla kielillä. XNA on rakennettu DirectX:n päälle ja pyritty tekemään mahdollisimman yksinkertaiseksi ohjelmoida. Lisäksi XNA-ohjelmien tekemistä varten on tehty laajennuksia Visual Studioon. Tämä maksuton ja harrastajille tarkoitettu ohjelma on nimeltään XNA Game Studio Express. XNA Game Studiosta on olemassa pelitaloille myös täydellisempi versio. XNA-pelit toimivat PC:llä ja Xbox 360:ssä.
Microsoft on antanut XNA Frameworkin vapaampaan käyttöön, joka on mahdollistanut sen, että Mono-hankkeen yhteydessä on voitu tehdä oma XNA Frameworkin kaltainen kirjasto, jolloin XNA-pelit toimivat myös muissa käyttöjärjestelmissä kuin Windowsissa.
Microsoft lakkautti XNA:n kehityksen vuonna 2013.
Karpaloheisi
Karpaloheisi (Viburnum edule) on tesmayrttikasvien heimoon ja heisien sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Kanadassa ja Pohjois-Yhdysvalloissa.
Karpaloheisi on kasvutavaltaan monivuotinen pensas. Sen kirpeät marjat kypsyvät aikaisin keväällä ; niitä syövät sekä linnut että nisäkkäät. Siemeniä lukuun ottamatta marjat ovat syömäkelpoisia myös ihmiselle.
Bill Clinton
William Jefferson ”Bill” Clinton (synt. William Jefferson Blythe III, 19. elokuuta 1946 Hope, Arkansas ) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän oli Yhdysvaltain 42. presidentti kahden kauden ajan 1993–2001. Sitä ennen Clinton toimi Arkansasin kuvernöörinä.
Presidenttinä Clinton edisti koulutusta, tuki perhevapaita, lisäsi vähemmistöjen edustusta hallinnossa, rajoitti käsiaseiden myyntiä ja edisti ympäristönsuojelua. Hän palautti valtion budjetin ylijäämäiseksi. Ulkopolitiikassa hän vei eteenpäin vapaakauppaa ja toimi välittäjänä maailman konflikteissa kuten Pohjois-Irlannissa. Ideologisesti Clinton kuului poliittiseen keskustaan ja kampanjoi niin sanottuna uutena demokraattina.
Demokraatti Clintonin suhde republikaanien hallitsemaan Yhdysvaltain kongressiin oli ongelmallinen. Clintonia vastaan nostettiin syyte niin sanotussa Lewinsky-skandaalissa, mutta senaatti julisti hänet syyttömäksi.
Lapsuus
Bill Clinton syntyi Hopen kaupungissa Arkansasissa ja varttui Hot Springsissä. Hän sai nimen William Jefferson Blythe III isänsä William Jefferson Blythe II:n mukaan; isä kuoli liikenneonnettomuudessa kolme kuukautta ennen poikansa syntymää. Vuonna 1950 Billin äiti Virginia Dell Cassidy meni uudelleen naimisiin Roger Clintonin kanssa. Uusi isäpuoli oli alkoholisti, joka pahoinpiteli vaimoaan ja joskus myös Billin velipuolta Rogeria. Bill käytti uutta sukunimeään jo peruskoulussa, vaikkakin vaihtoi sen virallisesti vasta viidentoista ikäisenä.
Billillä on monesti naimisissa olleen biologisen isänsä puolelta useita puolisisaruksia.
Opiskelu ja avioituminen
Clinton valmistui Georgetownin yliopistosta, jossa hän opiskeli kansainvälistä politiikkaa. Hän sai Rhodes-stipendin Oxfordin yliopistoon, minkä jälkeen hän luki lakia Yalen yliopistossa, josta valmistui vuonna 1973. Siellä hän tapasi Hillary Rodhamin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1975. Heidän ainut lapsensa, Chelsea, syntyi vuonna 1980.
Asianajajana ja Arkansasin kuvernöörinä
thumb|left|200px|Vastavalittu kuvernööri Clinton presidentti Jimmy Carterin seurassa 1978. Clinton opetti lakia Arkansasin yliopistossa 1973–1976 ja työskenteli samalla yksityisenä asianajajana. Hän pyrki edustajainhuoneeseen 1974 mutta hävisi. Vuonna 1976 Clinton oli Jimmy Carterin vaalikampanjan paikallispäällikkö Arkansasissa. Hän toimi Arkansasin yleisenä syyttäjänä 1977–1979. Vuonna 1979 Clinton aloitti vastavalittuna Arkansasin kuvernöörinä. Hän kuitenkin hävisi seuraavat kuvernöörinvaalit 1980. Vuosina 1981–1982 Clinton työskenteli Little Rockissa asianajajana. Hänet valittiin uudelleen Arkansasin kuvernööriksi 1982, ja hän voitti myös seuraavat kuvernöörinvaalit 1984 ja 1988.
Clinton harjoitti kuvernööriaikanaan keskustalaista politiikkaa ja ajoi vahvasti koulutusuudistuksia Arkansasissa. Hän uudisti myös sosiaalitukijärjestelmää rohkaisemaan tuensaajia työhön. Hän kannatti kuolemanrangaistusta ja lisäsi afroamerikkalaisten määrää hallinnossa. Hän kiinnitti usein huomiota mielipidetiedustelujen tuloksiin antaessaan tukeaan lakiehdotuksille.
Clinton nousi viiden kuvernöörikautensa aikana demokraattisen puolueen johtavien uudistusmielisten kuvernöörien joukkoon, ja hän alkoi muokata itselleen kansallista profiilia. Hän toimi kansallisen kuvernöörien järjestön puheenjohtajana 1986–1987. Clinton toimi 1990-luvun alussa Democratic Leadership Councilissa puolueen vahvistamiseksi ja yhdistämiseksi sekä pyrki laajentamaan sen äänestäjäkuntaa.
Presidenttinä
thumb|right|Clinton vuonna 1997. Takana vasemmalla varapresidentti Al Gore. thumb|Clintonin perhe Valkoisessa talossa
Vaalit 1992 ja 1996
Clinton lähti tavoittelemaan Yhdysvaltain presidenttiyttä demokraattien ehdokaskilvassa vuonna 1992. Hän voitti muut demokraattiehdokkaat selkeästi siitäkin huolimatta, että hänen Vietnamin sodan välttelynsä ja väitetty uskottomuutensa nousivat esille. Vaalikampanjassaan demokraattien ehdokkaana Clinton korosti edellisten presidenttien Reaganin ja Bushin luomaa alijäämää ja maan talouden huonoja tulevaisuudennäkymiä. Varapresidenttiehdokkaakseen Clinton otti Tennesseen senaattori Al Goren. Presidentinvaalissa 1992 Clinton voitti 31 osavaltiossa ja sai 43,00 prosenttia äänistä istuvan presidentti George Bushin 37,45 prosenttia vastaan. Näin hänestä tuli Yhdysvaltain 42. presidentti. Clinton astui virkaansa 20. tammikuuta 1993. Virkaanastujaispuheessaan hän peräänkuulutti uudistumista, vastuullisuutta ja uhrauksia.
Clinton valittiin toiselle kaudelleen presidentinvaalissa 1996 republikaanien Bob Dolea vastaan, Gore jälleen varapresidenttiehdokkaanaan. Clinton voitti 31 osavaltiossa ja sai 49,24 prosenttia äänistä.
Presidenttikaudet
Ensimmäisellä presidenttikaudellaan Clinton hyväksyi useita lakeja, jotka liittyivät perhe- ja sairausvapaisiin, naisiin kohdistuvaan väkivaltaan, rikollisuuteen ja aseväkivaltaan, koulutukseen, ympäristöön ja sosiaaliturvauudistukseen. Hän ryhtyi supistamaan maan budjettialijäämää. Hän perusti Pohjois-Amerikan vapaakauppa-alueen, joka poisti kauppaesteet Yhdysvaltain, Kanadan ja Meksikon väliltä. Hän pyrki luomaan kattavan sairausvakuutusjärjestelmän ja nimitti vaimonsa Hillaryn johtamaan suunnittelukomiteaa. Uudistus ei kuitenkaan mennyt läpi kongressissa.
Kongressivaaleissa 1994 republikaanit saivat 54 lisäpaikkaa ja enemmistön alahuoneeseen ensimmäistä kertaa 40 vuoteen. Tämä johti 1995 ja alkuvuodesta 1996 taisteluihin kongressin ja presidentin välillä. Puhemies Newt Gingrichin johdolla republikaanit vaativat laajoja leikkauksia valtion menoihin, jotka Clinton hylkäsi. Republikaaneilla oli niin suuri ylivoima, että he pystyivät ohittamaan presidentin veto-oikeuden, eivätkä esitelleet uutta budjettia, vaan liittovaltion toimintoja jouduttiin ajamaan alas alkuvuodesta 1996 rahoituksen loppuessa. Demokraatit hyökkäsivät republikaanien oletettuja motiiveja vastaan. Tilanteen oletetaan kääntyneen Clintonin hyväksi ja auttaneen hänen uudelleenvalintaansa loppuvuodesta 1996.
Clinton nimitti useita naisia ja vähemmistöjen edustajia tärkeille paikoille hallinnossaan, kuten oikeusministeri Janet Renon, korkeimman oikeuden jäsenen Ruth Bader Ginsburgin ja toisella kaudellaan ulkoministeri Madeleine Albrightin. Vuonna 1994 Clinton palautti vallasta syöstyn Haitin presidentti Jean-Bertrand Aristiden valtaan. Vuonna 1995 Clintonin hallinto välitti Daytonin rauhanneuvotteluja, joilla lopetettiin Bosnian sota.
Clintonin toisen kauden aikana Yhdysvallat nautti terveestä taloudesta, korkeasta työllisyydestä ja teknologiabuumista. Vuoden 1998 valtion budjetti oli ensimmäistä kertaa kolmeen vuosikymmeneen ylijäämäinen, kuten kaksi seuraavaakin. Clintonin hallinto toimi välittäjänä Pohjois-Irlannin rauhansopimuksen solmimisessa 1998. Samana vuonna Yhdysvallat pommitti Irakin asetehtaita, ja vuonna 1999 maa johti Naton operaatiota Kosovon etnisten puhdistusten lopettamiseksi. Vuonna 2000 Clinton allekirjoitti lain, joka normalisoi kauppasuhteet Kiinan kanssa.
Syytteet
Bill ja Hillary Clintonin toimia tutkittiin Clintonin ensimmäisen presidenttikauden aikana niin sanotussa Whitewater-skandaalissa vuonna 1978 tapahtuneista epäselvyyksistä kiinteistöalalla. Clintonit todettiin syyttömiksi vuonna 1996, mutta useita muita asiaan liittyneitä henkilöitä tuomittiin vankeuteen.
Zeus Olympioksen pyhäkkö
Zeus Olympioksen pyhäkkö oli antiikin aikainen Zeukselle omistettu pyhäkkö Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
thumb|left|220px|Zeus Olympioksen pyhäkön alttarin jäänteet. Zeus Olympioksen eli ”Olymposvuoren Zeuksen” pyhäkkö sijaitsi kaupungin eteläpuolella. Paikka oli alun perin pyhä lehto, ja se kehittyi rakennetuksi pyhäköksi hellenistisellä kaudella 300-luvulla eaa. Aitolialaiset tuhosivat pyhäkön vuonna 219 eaa., mutta se rakennettiin uudelleen tämän jälkeen.
Bill Clinton
Syytteet
Arkansasin hallinnon työntekijä Paula Jones syytti vuonna 1994 Clintonia vuonna 1991 hotellihuoneessa tapahtuneesta ahdistelusta. Juttu sovittiin 1999, kun Clinton maksoi Jonesille 850 000 dollaria.
Zeus Olympioksen pyhäkkö
Pyhäkön pääalue oli suuri neliömäinen alue, jonka sivujen pituus oli noin 100 metriä. Sen itälaidalla oli suuri pylväikkö, jonka keskellä oli propylon-portti. Pylväikkö erotti neliömäisen alueen itäpuolella sijainneesta suuresta alttarista, jonka pituus oli noin 22 metriä. Alttarilla suoritettiin suuri hekatombiuhri eli sadan härän uhraaminen, mikä oli Zeuksen kultin keskeisin piirre paikalla. Alttarissa oli pronssiset renkaat, joihin uhrieläimet voitiin kiinnittää.
Bill Clinton
Presidenttikauden jälkeen
Clinton alkoi kerätä varoja William J. Clinton Foundation -säätiölleen presidenttikautensa jälkeen. Säätiö tukee muun muassa pienyrittäjyyttä, kasvihuonekaasujen rajoittamista, koululaisten terveyttä, halpoja aids-lääkkeitä köyhille maille sekä Afrikan ja latinalaisen Amerikan viljelijöitä. Clinton on ansainnut suuria summia pitämällä puheita yrityksille.
Zeus Olympioksen pyhäkkö
Pyhäkössä oli Makedonian kuninkaiden kullatut patsaat. Siellä oli myös muita kuninkaallisten lahjoittamia patsaita, kuten Aleksanteri Suuren Granikosjoen taistelun vuonna 334 eaa. jälkeen lahjoittamat taistelussa kaatuneiden 25 sotapäällikön patsaat. Pyhäköstä on löydetty stelejä eli kiviä, joihin on kirjoitettu muun muassa erilaisia säädöksiä sekä sopimuksia koskien liittolaisuuksia ja rajakiistojen sovittelua.
Bill Clinton
Presidenttikauden jälkeen
Clinton tuki voimakkaasti ja näkyvästi vaimonsa Hillary Clintonin esivaalikampanjaa vuoden 2008 presidentinvaaleissa.
Zeus Olympioksen pyhäkkö
Roomalaisella kaudella heti pyhäkön eteläpuolelle rakennettiin niin kutsuttu Roomalainen teatteri.
Bill Clinton
Presidenttikauden jälkeen
Clintonille tehtiin sydämen ohitusleikkaus 2004 ja sydämen pallolaajennus sepelvaltimon ahtauman takia 2010. Tästä lähtien Clinton on myös ollut vegaani, vaikka onkin toisinaan lipsunut ruokavaliosta.
The Wall Street Journal -lehden, NBC Newsin ja Annenbergin vuonna 2014 teettämässä kyselyssä Bill Clinton oli selvästi arvostetuin maan viimeisen neljän presidentin joukossa. Quinnipiacin yliopiston 2014 teettämässä kyselyssä Clintonia piti maan parhaana sodanjälkeisenä presidenttinä 18 prosenttia vastaajista, toiseksi eniten Ronald Reaganin jälkeen.
Kunnianosoituksia
Logon ritarikunnan lisäksi Clinton on myös kunniapäällikön arvonimi Papua-Uudella-Guinealla.
Ludwig Boltzmann
Ludwig Eduard Boltzmann (20. helmikuuta 1844 Wien, Itävalta – 5. syyskuuta 1906 Duino, Italia) oli itävaltalainen fyysikko ja professori Grazissa, Münchenissä, Leipzigissa ja Wienissä. Hän sovelsi tilastollisia menetelmiä termodynamiikkaan, selvensi entropian käsitettä ja edisti merkittävästi teoreettisen fysiikan kehitystä.
Pikkupappilassa
Pikkupappilassa on Anni Swanin kolmas tyttöromaani vuodelta 1922. Se lienee saanut paljon vaikutteita Louisa May Alcottin kirjasta Pikku naisia, joka ilmestyi vuonna 1867. Kirjan päähenkilöinä ovat pastorinperheen viisi vanhinta lasta, tyttäret Minna, Martta, Liisi, Ulla ja Lotti. Perheessä on lisäksi kaksi pientä poikaa, Kaarlo ja Lauri.
Ludwig Boltzmann
Lapsuus ja opiskeluvuodet
Boltzmann syntyi Wienissä. Hänen isänsä, Ludwig Georg Boltzmann, oli verotarkastaja. Boltzmannin isoisä oli kellovalmistaja, joka oli muuttanut Berliinistä Wieniin ja hänen äitinsä, Katarina Pauernfeind, on alun perin kotoisin Salzburgista. Boltzmann opiskeli kotona hänen vanhempiensa ohjaamana. Boltzmann kävi lukiota Linzissä, joka on ylä-Itävallan pääkaupunki. Boltzmannin ollessa 15 vuotta vanha, hänen isänsä kuoli.
Pikkupappilassa
Pikkupappilassa on tematiikaltaan hyvin perinteinen tyttökirja. Kirjassa seurataan pastorinperheen arkea, niin iloja kuin surujakin. Swan käyttää ensi kertaa tyttökirjassaan kantavana teemana rakkautta. Kirjassa käsitellään sääty-yhteiskunnan kysymyksiä eri yhteiskuntaluokkiin kuuluvien lasten kautta.
Ludwig Boltzmann
Lapsuus ja opiskeluvuodet
Boltzmann alkoi opiskella vuonna 1863 fysiikkaa Wienin yliopistossa. Hänen opettajiinsa kuuluivat muun muassa Josef Loschmidt, Joseph Stefan, Andreas von Ettingshausen ja Jozef Petzval. Boltzmann sai filosofian tohtorin arvon vuonna 1866 työskennellen Stefanin alaisena. hänen tutkielmansa käsitteli kineettistä kaasuteoriaa ja vuotta myöhemmin hänestä tuli dosentti. Tohtoriksi pääsyn jälkeen hän työskenteli kaksi vuotta Stefanin alaisena, jonka aikana Stefan johdatteli Boltzmannin Maxwellin töihin.
Pikkupappilassa
Perheen vanhin tytär Minna tapaa junassa kotiin palatessaan salaperäisen miehen, joka myöhemmin paljastuu perheen äidin Ulrik Schöring nimiseksi serkuksi, joka rikkaana miehenä palaa Amerikasta pelastamaan sukutilansa täydelliseltä rappiolta. Koska hän kuulee junassa Minnan sanovan, ettei hän koskaan menisi köyhälle miehelle vaimoksi, hän päättää teeskennellä köyhää saadakseen Minnan rakastumaan itseensä, ei rahoihinsa. Hänen juonensa onnistuu, ja kirja päättyy perinteisesti nuorenparin kihlaukseen.
Ludwig Boltzmann
Akateeminen ura
Boltzmann sai matemaattisen fysiikan professuurin Grazin yliopistosta vuonna 1869, jolloin hän oli 25-vuotias. Samana vuonna hän työskenteli muutaman kuukauden Heidelbergissä Robert Bunsenin ja Leo Königsbergerin kanssa. Kahden vuoden kuluttua hän pääsi työskentelemään Gustav Kirchhoffin ja Hermann von Helmholtzin kanssa Berliiniin. Matematiikan professoriksi Wienin yliopistoon hän pääsi vuonna 1873 ja pysyi professorina kolme vuotta.
Pikkupappilassa
Myös sivujuonet käsittelevät Swanille niin perinteisiä aiheita, kuten rikkaiden ja köyhien vastakkainasettelua. Swan käyttää taas prameilevien rikkaiden hölmöyttä kirjan huumoriaineksena, esimerkiksi kun pitäjässä asuvan rikkaan Sarvimäen paronin poika karkaa ja saapuu pikkupappilaan, jossa hän saa paikan renkinä. Pikkupappilassa vierailulla oleva rikas kaupunkilaisserkku Tyyra Öhrnfelt on erittäin nuiva köyhää renkiä kohtaan, samaan aikaan kun hän havittelee ystävyyttä paronin tyttären kanssa. Kirjassa tavataan myös tuhkimotarinan aineksia, kun köyhä ja orpo Mark saa uuden rikkaan isän.
Ludwig Boltzmann
Akateeminen ura
Boltzmann tapasi Henriette von Aigentlerin vuotta aiemmin kuin sai matematiikan professuurin Wienin yliopistosta. Von Aigentler oli matematiikan ja fysiikan opettaja Grazissa. Boltzmann ja von Aigentler menivät naimisiin 17. heinäkuuta 1876 ja saivat kolme tytärtä ja kaksi poikaa. Boltzmann jätti Wienin ja palasi Graziin, siellä hän tapasi Svante Arrheniuksen, ja Walther Nernstin. Vuonna 1885 Boltzmann sai Itävallan tiedeakatemian jäsenyyden ja kahden vuoden kuluttua hänestä tuli Grazin yliopiston rehtori. Boltzmann nimitettiin Münchenin yliopistoon teoreettisen fysiikan professoriksi vuonna 1890.
Pikkupappilassa
Kirjan ympäristö on turvallinen, rakkaudella kuvattu suomalainen maalaiskylä. Sen sijaan kaupunki koetaan suurena ja pelottavana. Kaupungista saapuvat rikkaat sukulaiset on kuvattu lähes yhtä ironisesti kuin kirjan Iris rukka helsinkiläisserkut. He ovat hienostelevia ja hieman pelottavia. Syynä heidän huonolle käytökselleen pidetään juuri heidän kaupunkilaistaustaansa.
Ludwig Boltzmann
Viimeiset vuodet
Boltzmann palasi jälleen Wienin yliopistoon, tällä kertaa hänestä tuli teoreettisen fysiikan professori entisen opettajansa tilalle vuonna 1893. Boltzmann ei kuitenkaan tullut toimeen kaikkien kanssa Wienissä, erityisesti Ernst Mach, josta oli tullut filosofian tohtori 1895 ja Wilhelm Ostwald kutsui Boltzmannia Leipzigin yliopistoon. Boltzmann suostui ja matkusti Leipzigiin vuonna 1900. Kaksi vuotta myöhemmin Mach joutui jäämään eläkkeelle huonon terveytensä takia ja Boltzmann näki Wienin taas miellyttävämpänä. Siellä hänen oppilaisiinsa kuuluivat Karl Przibram, Paul Ehrenfest ja Lise Meitner.
TACAM R-2
TACAM R-2 oli toisen maailmansodan aikana Romaniassa suunniteltu ja valmistettu panssarintorjuntavaunu ja se valmistettiin vuonna 1943 34 kappaletta. Vaunu rakennettiin käyttäen suorituskyvyltään vanhentuneita R-2-panssarivaunuja ja 76,2 mm tykkejä. Vaunuja tehtiin kaikkiaan 21, mutta niitä ei ennen kuin Romania vaihtoi puolia elokuussa 1944. Vaunut pääsivät tositoimiin Neuvostoliiton puolella saksalaisia vastaan. Vaunuja selvisi sodasta ainakin yksi, joka on näytteillä sotamuseolla Bukarestissa.
Pikkupappilassa
Kirjan neljä päähenkilöä ovat Swanin tyttökirjojen päähenkilöistä kaikkein perinteisimmät. Minna on kuvankaunis nuori nainen, joka on jo työelämässä. Hän on perinteinen enkelimäinen kiltti tyttö, jonka työelämä päättyy avioliittoon. Martta on arkisen näköinen, perinteinen kiltti ja järkevä 17-vuotias kodinhengetär, joka auttaa äitiään niin pienempien sisarustensa kuin kodinkin hoidossa. Myös Martta unelmoi rakkaudesta, mutta vastuu perheen auttamisesta on rakkauttakin vahvempi.
TACAM R-2
Suunnittelu
thumb|vasen|Vaunu sivutakaa nähtynä. Romania osallistui Saksan hyökkäykseen Neuvostoliittoon vuonna 1941 ja pian kävi selväksi, että maan asevoimilta puuttui tehokas aseistus Neuvostoliiton uudempia panssarivaunumalleja T-34 ja KV-1 vastaan. Käytössä olleet R-2-vaunuista tuli sodan kuluessa kelvottomia panssarivaunuja vastaan. Saksastakaan aseistusta ei saatu, kun maa tarvitsi niitä omille joukoilleen. Romaniassa kaavailtiin aluksi T-34-vaunun kopioimista, mutta lopulta maan teollisuuden todettiin olevan kykenemätön valmistamaan niitä. Vuoden 1942 lopulla ainut tehokas Romanian käytössä ollut ase neuvostoliiton vaunuja vastaan olivat vallatut venäläiset vaunut ja 76,2 mm tykit. Everstiluutnantti Constantin Ghiulai sai tehtäväkseen suunnitella liikkuvan alustan tykille saatavilla olleista varusteista. Lopputulos oli T-60-panssarivaunun pohjalta rakennettu TACAM T-60. Stalingradin taistelun jälkeen Romaniassa päätettiin, että maan oli toisaalta jatkettava R-2 vaunujen käyttöä, mutta niitä alettaisiin muuttaa T-60 -vaunujen tapaan panssarintorjuntavaunuiksi. Tehtäväkseen tämän sai joulukuussa 1942 Ghiulai, jolla oli jo kokemusta edellisestä hankkeesta.
Ludwig Boltzmann
Viimeiset vuodet
Boltzmann kärsi ajoittaisista masennuksista ja hän hirttäytyi Italian Duinossa 5. syyskuuta 1906.
Pikkupappilassa
Liisi on tiedonhaluinen 14-vuotias tyttö, joka unelmoi mahdollisuudesta opiskella. Hän ei halua jäädä kotiin lapsia hoitamaan vaan nähdä maailmaa ja oppia uutta. Hän kapinoi perinteistä kotiäitiyttä vastaan, kylläkin hyvin kiltillä tavalla, unelmoimalla opinnoista yliopistossa. Liisin kautta Swan kuuluttaa tytöille samoja mahdollisuuksia opiskella kuin pojille. Ulla on 12-vuotias kirjailijanalku, joka viihtyy parhaiten luonnon keskellä. Hän on villikko luonne, jonka tulevaisuudensuunnitelmat eivät vastaa ympäristön odotuksia.
TACAM R-2
Käyttö
Lopulta muutostöihin ei kuitenkaan ryhdytty, ennen kuinta Romania vaihtoi maailmansodan puolia 23. elokuuta. TACAM R-2-vaunuja käytettiin sittemmin taisteluissa Neuvostoliiton puolella Bukarestissa, Ploieștissa ja Transsilvanian pohjoisosissa. 26. lokakuuta mennessä oltiin menetetty 10 vaunua. Loput osallistuivat taisteluhin aina Määriin ja Itävaltaan saakka. Suurin osa tuhoutui sodan aikana, mutta yksi säilynyt kappale on nykyisin näytteillä kansallisella sotamuseolla Bukarestissa.
Pikkupappilassa
Nuorin tytär Lotti on enkelimäinen pikkutyttö, jolle kirjailija jo sovittelee perinteistä prinsessan osaa, tulevaisuutta paronin pojan morsiamena.
Swan on kutsunut teosta kaikkein omimmakseen ja siinä on yhtymäkohtia kirjailijan omaan lapsuudenkotiin ja elämään.
Ludwig Boltzmann
Työ
jossa k on Boltzmannin vakio (1.3806505(24) × 10−23 J K−1) ja W on "termodynaaminen todennäköisyys". Termodynaaminen todennäköisyys voidaan laskea kaavasta:
Puu-Anttila
Puu-Anttila on Lohjan keskustassa Suulohjankadulla sijaitseva entinen koulurakennus. Sen on suunnitellut arkkitehti Albert Leidenius, ja se on valmistunut 1917. Rakennus oli vuoteen 2017 Länsi-Uudenmaan koulutuskeskuksen Luksian omistuksessa, joskin sisäilmaongelmien vuoksi toiminta loppui 2014. Myöhemmissä tutkimuksissa ongelmia ei todettu. Luksian oli alun perin tarkoitus myydä rakennus Kai Lindströmille, mutta kaupat tehtiin kuitenkin kansanedustaja, yrittäjä Eero Lehden edustaman yrityksen kanssa, ja sitä vuokrataan nyt eri tarkoituksiin. thumb|left|Puu-Anttila pihan puolelta.
Koulu oli alkuun Lohjan yhteiskoulu, joka toimi useissa rakennuksissa Anttilan tilalla, muun muassa Puu-Anttilan vieressä olevassa renkituvassa, joka myöhemmin toimi rehtorin asuntona ja on nykyisin Kotiseututalo. Puu-Anttila eli uusi koulutalo vihittiin käyttöön 25. maaliskuuta 1917. Siipirakennus valmistui vuonna 1925, ja siihen tuli neljä luokkaa, kukin 40 oppilasta varten. Lukion uudeksi paikaksi päätettiin maaliskuussa 1952 Pohjolanmäki.
Lukio irtautui omaksi koulukseen ja siirtyi 1954 Aarne Ervin suunnittelemaan rakennukseen Pohjolanmäelle. Yläaste siirtyi Puu-Anttilasta uuteen Anttilan koulun rakennukseen vuonna 1982. Puu-Anttilassa toimi sen jälkeen Lohjan aikuiskoulutuskeskus Innofocus (nyk. nimi Luksia).
Kaavassa rakennus on suojeltu rakennushistoriallisesti ja historiallisesti arvokkaana.
Cold Creek Manor
Cold Creek Manor, televisioesityksessä käytetty myös nimeä Cold Creek Manor – menneisyyden salaisuus, on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut kauhutrilleri. Elokuvan ohjasi Mike Figgis ja pääosissa olivat Dennis Quaid ja Sharon Stone.
Juoni
Elokuva kertoo Tilsonin perheestä, joka muuttaa kauniille ja suurelle maatilalle New Yorkista. Alku näyttää lupaavalta ja kaikki näyttävät viihtyvän uudessa asuinpaikassa. Pian paikalle tupsahtaa Dale, talon entinen asukas. Perheen isä Cooper palkkaa hänet kunnostusapuun ja Dale viettää aikaa talossa. Perheen äiti Leah tuntuu tuntevan Dalen jollain tavalla. Asia vaivaa Cooperia, joka alkaa jo epäillä Dalen menneisyyttä.
Diana Baumrind
thumb|100px|Diana Baumrind Diana Baumrind (23. elokuuta 1927 New York, Yhdysvallat – 13. syyskuuta 2018 ) aloitti 1960-luvulla tutkimuksen vanhempien kasvatustyylin vaikutuksesta lasten psykososiaaliseen käyttäytymiseen. Baumrind jakoi kasvatustyylit kolmeen eri tyyppiin: määräävään, sallivaan ja auktoriteettiin perustuvaan.
Määräävää kasvatustyyliä käyttävien vanhempien sana on laki ja he osoittavat lapsille todella niukasti myönteisiä tunteita ja hoivaa. Tutkimusten perusteella voidaan sanoa, että määräävästi kasvatetut lapset ovat tottelevaisia, mutta eivät onnellisia.
Sallivaa kasvatustyyliä käyttävät vanhemmat eivät pidä lapsiaan kurissa ja vaativat heiltä vähän. Myöhemmin Baumrind on jakanut sallivan kasvatuksen hemmotteluksi ja laiminlyönniksi. Hemmottelevat vanhemmat hyväksyvät helposti lapsen toiveet ja impulssit. Tutkimusten perusteella hemmotelluilla lapsilla on vaikeuksia kontrolloida käyttäytymistään. Laiminlyövät vanhemmat eivät ota lapsen mielipiteitä huomioon, eivätkä ole kiinnostuneita lapsen tekemisistä.
Auktoriteettiin perustuva kasvatus on paras mahdollinen. Lapsille asetetaan rajat ja säännöt, mutta vanhemmat kuuntelevat kuitenkin lapsenkin mielipiteitä asioista ja keskustelevat yhdessä asioista, eli säännöt ovat lähinnä demokraattisesti päätettyjä. Vanhemmat kannustavat lapsiaan. Tutkimusten mukaan näin kasvatetut lapset ovat tyytyväisiä itseensä ja tulevat hyvin muiden kanssa toimeen.
Lydia Davis
Lydia Davis (s. 1947 Northampton, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän kirjoittaa lyhyitä kertomuksia, jotka ajoittain lähenevät runoa. MacArthur -säätiön palkinnon luovutuksen yhteydessä hänen tuotantoaan luonnehdittiin "kirjallisiksi miniatyyreiksi" ja palkitsijoita ihastutti että se,  “miten niissä yksi sanaa sanoo ja jättää sanomatta, pitää lukijan kiinnostuksen vireillä”.
Davisin isä oli opetti englantia Northamptonissa Smith Collegessa ja myöhemmin Columbian yliopistossa ja oli nuorempana myös itse julkaissut. Davisin äitikin oli kirjailija, ja kodin ilmapiiri oli hyvin kielen kyllästämä. Isä tarkkaili Davisin puhetta, ja se aiheutti tässä epävarmuutta.
Davisin teki nuorena vaikutuksen John Dos Passos ja Samuel Beckettin teos "Malone Dies". Davisin ensimmäinen puoliso oli Paul Auster, jonka kanssa hän teki yhdessä käännöksiä heidän asuessaan Ranskassa. Lapsena hän asui perheen kanssa vuoden verran Itävallassa.
Lauttasaaren silta
Lauttasaaren silta on Lautta­saaren­salmen yli johtava silta Helsingissä. Se yhdistää Lautta­saaren kanta­kaupunkiin. Sillan kanta­kaupungin-puoleinen pää on Ruoho­lahden alueella Salmi­saaressa, ja siitä johtaa Porkkalan­katu kohti keskustaa. Lautta­saaren puolella sillalta länteen johtaa Lautta­saarentie.
Silta on ollut avattava läppäsilta, mutta tuoreimman saneerauksen jälkeen se on suljettu kiinteästi. Aikaisemmin se avattiin säännöllisesti laivoja varten, jotka kuljettivat sen ali kivi­hiiltä Salmi­saaren voima­laitoksen laituriin. Nykyisin voimalan hiili­satama on kuitenkin siirretty sillan etelä­puolelle, josta kivi­hiili kuljetetaan maan­alaista tunnelia myöten voimalan alla olevaan, vuonna 2004 valmistuneeseen suureen varasto­tilaan.
Sillasta on tullut myös suosittu silakan kalastuspaikka.
Vanha silta
pienoiskuva|vasen|Mutterikioski palveli lauttamatkustajia ennen ensimmäisen sillan valmistumista vuonna 1935. pienoiskuva|Vanha silta kuvattuna vuonna 1967. Emil Holmbergin suunnittelema ensimmäinen Lauttasaaren silta valmistui 20. joulukuuta 1935. Samaan aikaan valmistui myös Lauttasaaresta länteen johtanut Jorvaksentie, nykyisen Länsiväylän edeltäjä. Ennen siltaa oli samalla paikalla vuodesta 1914 lähtien kulkenut lautta, jonka matkustajia palvelemaan Lauttasaaren rannalle rakennettiin myös kahdeksankulmainen, nykyisin kahvilana toimiva Mutterikioski. Ensimmäisen esityksen sillan rakentamisesta teki Julius Tallberg jo vuonna 1914, mutta kallis hanke jäi odottamaan Lauttasaaren asukasmäärän kasvua.
Ajoradan ylimmässä kohdassa silta oli varsin korkea, yli 12 metriä, mikä teki sillasta ”mäen”, jonka ylittäminen talvikeleillä tuotti vaikeuksia. Kun Lauttasaaren asukasluku 1950-luvulla kasvoi lisärakentamisen myötä ja myös Etelä-Espooseen rakennettiin uusia asuntoalueita kuten Tapiola, silta osoittautui pian aivan liian kapeaksi. Sen molemmille puolille muodostuikin erityisen suuria liikenneruuhkia. Tilanne helpottui oleellisesti, kun pohjoisemmaksi vuonna 1965 valmistui Länsiväylään kuuluva Lapinlahden moottoritiesilta.
Lauttasaaren sillan kansainvälisen suunnittelukilpailun voitti 9. helmikuuta 1966 kööpenhaminalainen insinööri L. Steding-Jessen. Vanha Lauttasaaren silta purettiin talvella 1967–1968 ja sen paikalle alettiin rakentaa nykyistä siltaa. Se valmistui joulukuun lopulla 1969. Rakennustöiden ajan hieman nykyisen sillan pohjoispuolella oli väliaikainen puinen jalankulkusilta.
Nokia DX 200
DX 200 on Nokia Networksin digitaalisten puhelinkeskusten tuotesarja. Niiden kehitystyö aloitettiin Televa -yrityksessä 1971. DX 200 on kehitetty vuonna 1978. Keskus on vikasietoinen. DX 200 -keskuksia käytetään ja kehitetään edelleen.
Aiheesta vuonna 2015 julkaistun kirjan Nokian jalokivi mukaan vuosina 1980–2014 DX-liiketoiminnan arvo ylitti 40 miljardia euroa. Sama kirja kertoo keskuksen kehittämiseen käytetyn 50 tuhatta henkilötyövuotta ja nimeää keskuksen pääarkkitehdeiksi Keijo Olkkolan ja Lauri Melamiehen.
Kuolema (täsmennyssivu)
Kuolema voi viitata esimerkiksi seuraaviin:
NOAA
pienoiskuva|NOAAn lippu pienoiskuva|200px|Kaksi NOAAn ns. ”Hurricane Huntersia” eli [[trooppinen hirmumyrsky|trooppiseen hirmumyrskyyn lentävää Lockheed WP-3D Orionia.]] National Oceanic and Atmospheric Administration (NOAA) on Yhdysvaltain liittovaltion sää- ja valtamerentutkimusorganisaatio. Yhdysvaltain kauppaministeriö perusti sen vuonna 1970.
NOAAlla on kolme tehtävää:
Sen perustoimintoja ovat
Hallinto, rakenne ja rahoitus
NOAAn johtopaikat ovat poliittisia virkoja, joihin presidentti nimittää ehdokkaan ja senaatti vahvistaa. Pääjohtajaksi nimitettiin kesäkuussa 2021 merentutkimuksen professori Richard Spinrad.
Organisaatiossa työskentelee noin 6800 tutkijaa ja insinööriä. Kaikkiaan henkilökuntaa on 12 000.
NOAAssa on viisi suurempaa alaorganisaatiota, useita pienempiä projekteja ja hankkeita ja omat merenkulkuyksikkönsä.
NOAAn vuosibudjetti on ollut 5,6 miljardin luokkaa (2017). Donal Trump esitti siihen huomattavia leikkauksia, varsinkin ilmastonmuutoksen tutkiumuksen osalta.. Joe Biden puolestaan ohjasi alalle suuria investointeja.
Zosaksen talo
Talo on koristeltu lukuisilla lattiamosaiikeilla, jotka esittävät geometrisiä kuvioita sekä lintuja. Talo on saanut nimensä siitä, että eräässä mosaiikissa on kirjoitus (Tō eutykhi Zōsa, ”Onnelliselle Zosakselle”). Talon mosaiikit ovat nykyisin Díon arkeologisessa museossa.
Aliupseeriliitto
Aliupseeriliiton valvoo jäsenistönsä etuja esim. palkkaukseen ja palkkausjärjestelmään, korvauksiin ja työaikaan liittyviä tilanteita sekä tarpeita. Aliupseeriliiton puheenjohtajana on toiminut maaliskuusta 2018 lähtien Jyrki Surkka.
Historia
SAK:laisen ammattiyhdistyksen nimi on vaihtunut vuosien saatossa. Yhdistys tunnettiin muun muassa Puolustuslaitoksen värvättyjen liittona 1960-luvulla.
Gáspár Károli
Károli syntyi Unkarin Nagykárolyssa serbialaistaustaiseen perheeseen; hänen syntymänimensä oli Gáspár Radicsics. Opiskeltuaan Wittenbergissä Károli tuli tärkeäksi uskonpuhdistuksen puolestapuhujaksi Unkarissa. Hänen tärkein teoksensa on Károlin Raamatuksi nimitetty ensimmäinen täydellinen raamatunkäännös unkariksi, jolla oli vaikutusta myös yhtenäisen unkarin kirjakielen kehittämisessä.
Burning
Burning (uudistettu latinisaatio: Beoning) on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut eteläkorealainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Lee Chang-dong sekä tähdittänyt Yoo Ah-in, Steven Yeun ja Jeon Jong-seo. Se perustuu Haruki Murakamin novelliin Barn Burning.
Burning sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 16. toukokuuta 2018, jossa se kilpaili Kultaisesta palmusta. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 22. helmikuuta 2019.
Asetelma
Lee Jongsu (Yoo Ah-in) on kirjailijan ammatista haaveileva maalaistalon poika, jonka jo valmiiksi vaikea elämä mutkistuu kahden ihmisen myötä: viehättävä lapsuudentoveri Shin Haemi (Jeon Jong-seo) herättää Jong-su'ssa ihastusta ja mies suostuu oitis, kun Haemi pyytää Jongsu'n vahtimaan kissaansa kahden viikon ajan Afrikan matkan ajan. Palattuaan matkalta Haemi esittelee Benin (Steven Yeun), varakkaan ja hienostuneen miehen, joka yltäkylläinen elämäntyyli herättää Jongsu'ssa kateutta. Kun Ben paljastaa epätavallisen harrastuksensa ja Haemi yllättäen katoaa, Jongsu'n sisällä kytevä mustasukkaisuus roihahtaa liekkeihin.
Samurai Jack
Samurai Jack on Genndy Tartakovskyn luoma erikoisella piirrostyylillä varustettu animaatiosarja, joka kertoo tarinaa tulevaisuuteen vangitusta samuraista. Sarja palkittiin muun muassa Emmyllä parhaana piirrossarjana.
Samurai Jackin jaksoja luotiin vuosina 2001–2004 52 kappaletta 24 minuutin jaksoa. Esityskausia syntyi neljä kappaletta, kunnes vuonna 2017 sarjaa tuotiin takaisin ja esitettiin 10 jaksoisella viidennellä ja viimeisella kaudella adult swimin kanssa. Sarjan tarinat vaihtelivat synkistä aina eeppisiin, sekä koomisiin kertomuksiin. Tyypillisesti jaksot kuitenkin käsittelivät Samurain etsiessä portaalia, palatakseen takaisin omaan aikaansa. Sarjassa esiintyneet useat taistelukohtaukset muistuttavat vanhojen samuraielokuvien kohtia ja lisäksi ohjelma kykeni omalla tavallaan esittämään kaiken toiminnan, jossa viholliset kokivat kohtalokkaita seurauksia. Koska Yhdysvalloissa televisiossa esitettävien lastenohjelmien väkivaltaisuus on erittäin rajoitettua sarjan tekijät loivat suurimman osan Samurai Jackin viholliset hirviöiksi, muukalaisolennoiksi ja roboteiksi, jotka veren sijasta vuodattivat limaa, mönjää tai jotain epämääräistä nestettä.
Yhdysvalloissa sarjaa esitti Cartoon Network, kuten myös Suomessa ja lisäksi sitä esitti Subtv.
Tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listan mukaan Samurai Jack oli sijalla 43.
Juoni
Sarjan keskeisin hahmo on Samurai Jack, joka syntyi Japanissa muinaisajalla. Samoihin aikoihin pahuuden olento nimeltä Aku vapauduttuaan vankilasta alkoi pian vallata maailmaa itselleen. Jack lähetettiin opiskelemaan eri taitoja ulkomaille, jotta hän voisi kukistaa Akun. Vuosia kestäneen harjoittelun päätteeksi Jack palasi takaisin kotimaalleen, jossa Jack kohtasi Akun. Taistelun aikana Aku ehti siirtää Jackin tulevaisuuteen ennen lopullista ratkaisua.
Tulevaisuudessa Jack on etsinyt portaalia, jonka avulla hän voisi matkata takaisin kotimaahansa ja onkin kierrellyt useissa paikoissa.
Elokuva
Sarjasta oli kehitteillä myös elokuva vuonna 2002, mutta projekti peruttiin, kun samana vuonna ilmestynyt Powerpuff Girls – elokuva ei menestynyt odotetulla tavalla. 28. syyskuuta 2006 MTV.comin haastattelussa ollut sarjan luoja Genndy Tartakovsky vahvisti "Jackin tulevan takaisin" ja täten päättäisi tarinan animaatioelokuvaan. Myös uusi tuotantoyhtiö Frederator Films julkaisi heidän projekteinaan olevan muun muassa Samurai Jackin sarjaan perustuva elokuva, jonka käsikirjoittaisi ja ohjaisi sarjan luonut Genndy Tartakovsky.
Victor Chestopal
Chestopal syntyi Neuvostoliitossa kulttuuriperheeseen, jossa isä oli filosofian professori ja äiti sellisti ja säveltäjä Victoria Yagling. Chestopal aloitti piano-opinnot kuusivuotiaana Gnessinin musiikkikoulussa ja siirtyi sitten Tšaikovski-konservatorion yhteydessä toimivaan Keskusmusiikkikouluun muun muassa Mihail Pletnjovin oppilaaksi. 12-vuotiaana Chestopal debytoi orkesterin edessä soittamalla Mendelssohnin 1. pianokonserton.
Vuonna 1994 Chestopal tuli toiseksi Maj Lind -pianokilpailussa ja oli seuraavana vuonna finalistien joukossa Brysselin Queen Elizabeth -kilpailussa. Vuonna 2009 hän suoritti Sibelius-Akatemiassa tohtorintutkinnon, jonka viidessä konsertissa hän esitti pianokirjallisuuden kulmakiviä kuten Bachin Goldberg-muunnelmat, Beethovenin Hammerklavierin ja Schubertin viimeisen B-duurisonaatin.
Chestopal on kysytty esiintyjä erityisesti Belgiassa, jossa hän on vuosittain pitänyt myös mestarikursseja Liègen yliopistossa. Hän on opettanut myös Ostravan yliopistossa ja Janacek-konservatoriossa Tšekissä.
Chestopal on levyttänyt Musorgskin Näyttelykuvat ja Rahmaninovin Corelli-muunnelmat.
Onni Nisonen
Onni Akseli Nisonen (10. syyskuuta 1898 Mikkeli – 13. kesäkuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos ja yritysjohtaja.
Nisosen vanhemmat olivat aseseppä, käsityönopettaja Adam Nisonen ja Ida Karoliina Ollikainen ja puoliso vuodesta 1923 Hilja Maria Nordberg. Nisonen tuli ylioppilaaksi Sortavalassa 1917 ja osallistui Suomen sisällissotaan, haavoittuen taistelussa Kivennavalla. Hän oli sodan jälkeen ensin Mercantilen rautaosaston palveluksessa ja sitten saksalaisen konsernin suomalaisen G. H. H. -nimisen tytäryhtiön palveluksessa 1926–1941, sekä rauta- ja koneosaston että hiiliosaston johtajana. Vuonna 1942 Nisosesta tuli Hiili ja Koksi -yhtiön toimitusjohtaja, Suomen Hiilentuojain Yhdistyksen toiminnanjohtaja hän oli 1947–1949. Polttoaine Osuuskunnan apulaisjohtaja Nisosesta tuli vuoden 1948 lopussa ja vuodesta 1956 osuuskunnan toimitusjohtaja. Hän oli ollut myös Helsingin Polttoaine -yhtiön toimitusjohtaja 1949–1956. Polttoaine Osuuskunta, joka tunnetaan nykyään Aspona, harjoitti myös kuljetus-, ahtaus- ja varustamoliiketoimintaa, mutta keskittyi 1960-luvulla öljykauppaan. Nisonen, joka oli saanut 1958 kauppaneuvoksen arvon, oli osuuskunnan johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1961, eläkkeelle hän jäi 1966. Nisosella oli hiilikaupan asiantuntijatehtävien ohella merkittävä rooli Vapaussodan Invaliidien Liitossa, jonka perustajiin hän kuului. Eläkkeellä hän harjoitti maanviljelystä ja siipikarjan kasvatusta Nurmijärvellä.
Maalipallo kesäparalympialaisissa 2020
right|220px Maalipallossa kilpailtiin Tokion paralympialaisissa 2020 13. kertaa. Maalipallo-ottelut pelataan Makuhari Messe Hall C:ssä. Ottelut pelataan käydään 25. elokuuta – 3. syyskuuta 2020. Maalipallossa miehille ja naisille oli omat turnaukset. Kumpaankin turnaukseen osallistui 10 joukkuetta. Miesten turnauksen voitti Brasilia ja naisten Turkki.
Karsinnat
Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan yksi joukkue yhteen turnaukseen. Kolme parasta joukkuetta vuoden 2018 MM-kilpailuista pääsi paralympialaisiin. Neljä joukkuetta valittiin alueellisten (Eurooppa, Amerikka, Aasia/Oseania, Afrikka) turnausten kautta. Kaksi joukkuetta valittiin erillisessä karsintaturnauksessa. Isäntämaa Japani sai suoraan yhden joukkueen kumpaankin turnaukseen.