cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
UNFICYP
YK:n toiminnan muuttuminen Kyproksella - enemmän siviilikriisinhallintaa
Sotilasosastoista suurimmat ovat olleet 2010-luvulla Isosta-Britanniasta, Argentiinasta, Slovakiasta ja Unkarista. Pienemmät osastot ovat tulleet Chilestä, Paraguaysta, Itävallasta, Norjasta ja Kanadasta. Suurimmat poliisiosastot ovat Australiasta ja Irlannista. Muita poliisiosastossa edustetut YK-maat suuruusjärjestyksessä ovat Bosnia ja Hertsegovina, Intia, Ukraina, Italia, Montenegro, Liettua, Romania, Serbia ja Slovakia. Osaston johtajaksi nimitettiin toukokuussa 2021 suomalainen Satu Koivu poliisihallituksesta.
AFC:n mestaruusottelu
pienoiskuva|Lamar Hunt Trophy AFC:n mestaruusottelu on amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisliiga NFL:n ottelu, jonka voittaja on American Football Conferencen pudotuspeliturnauksen voittaja ja AFC:n mestari. Ottelun palkintona on Lamar Hunt Trophy ja paikka AFC:n edustajana NFL:n loppuottelussa, Super Bowlissa.
AFC:n mestaruusottelu syntyi AFL- ja NFL-liigojen yhdistyttyä vuonna 1970 NFL:ksi. AFC muodostettiin kymmenestä entisestä AFL-joukkueesta ja kolmesta NFL-joukkueesta, Baltimore Coltsista, Cleveland Brownsista ja Pittsburgh Steelersistä.
NFL:n pudotuspelit
Nykyinen pudotuspelien turnausjärjestelmä on ollut käytössä vuodesta 1970, jolloin American Football League ja NFL yhdistyivät. Pudotuspelit pelataan rinnakkain kahden konferenssin, AFC:n ja NFC:n sisäisinä. AFC:n pudotuspeleihin selviää kuusi joukkuetta: neljä divisioonavoittajaa ja kaksi nk. villin kortin joukkuetta voittoprosentin perusteella. Jokaisella pudotuspelikierroksella vain voittaja selviää jatkoon ja lopulta kaksi jäljelle jäänyttä joukkuetta kohtaavat AFC:n mestaruusottelussa.
AFC:n mestaruusottelun historia
''(*) Joe Robbie Stadium on nykyään nimeltään Dolphin Stadium ja sijaitsee Miami Gardensissa, Floridassa. Ennen vuotta 2003 kaupunkia ei ollut vielä olemassa, vaan se oli osa Miami-Dade:n piirikuntaa ja stadionin virallinen osoite oli Miamin kaupunki.''
Aragonianespanja
Aragonianespanja ( tai castellano de Aragón, aragonian kielellä baturro tai parla baturra) on espanjan kielen Aragoniassa puhuttava murre. Murretta ei pidä sekoittaa aragonian kieleen, jota puhutaan Aragonian pohjoisosissa. Muualla maakunnassa puhutaan aragonianespanjaa, jonka kehitykseen toki myös aragonian kieli on vaikuttanut. Murre on nykyään menettämässä useita tyypillisiä piirteitään ihmisten siirtyessä käyttämään yhä yleiskielisempää espanjaa mm. koululaitoksen ja tiedotusvälineitten yleiskielisyyden vaikutuksesta.
Viipurin kauppatori
Historia
Kauppatori syntyi 1860-luvulla keskiaikaisen kaupunkialueen koilliskulmaan, kun sitä ympäröinyttä kaupunginmuuria alettiin purkaa. Muurin tuntumassa oli matalia vetisiä vallihautoja, jotka täytettiin ja tasoitettiin. Vuoteen 1865 mennessä torialue oli noin puolet nykyisestä ja lopullisen kokonsa se saavutti 1880-luvulle tultaessa, jolloin aukio ulottui Salakkalahden rantaan saakka. Varsinaisena myyntipaikkana käytettiin kuitenkin vain alueen eteläosaa. Salakkalahden rannassa järjestettiin ainoastaan syksyisiä kalamarkkinoita.
1990-luvulla ja 2000-luvun alussa Viipurin kauppatori tuli Suomessa Tallinnan Mustamäen torin ohella tunnetuksi piraattituotteiden myyntipaikkana. Sieltä hankittiin erityisesti CD- ja myöhemmin DVD-levyjä, lisäksi kaupan oli muun muassa erilaisia taloustavaroita. Kesäkuussa 2007 kaupungin viranomaiset lopettivat ”Viipurin basaariksikin” kutsutun torikaupan ja myyjiä pyydettiin siirtymään parin kilometrin päässä keskustasta sijaitsevalle Talikkalan torille. Häädön syyksi kerrottiin kaupungin yleisen viihtyisyyden lisäämisen, koska torikauppiaiden kojujen katsottiin muun muassa rumentavan kaupunkikuvaa. Nykyään Viipurin kauppatori toimii lähinnä pysäköintialueena.
Rakennuksia
Viipurin kauppatorin ympäristön rakennuksista tunnetuin on 1550-luvulla valmistunut Pyöreä torni, joka alun perin oli osa kaupunginmuuria. Se on Viipurin linnan ohella myös kaupungin tunnetuin nähtävyys. Muita merkittäviä rakennuksia ovat torialueen koilliskulmalla sijaitseva entinen Suomen Pankin talo sekä Pohjoismaiden Yhdyspankin talo, jotka molemmat on suunnitellut arkkitehti Gustaf Nyström, ja 1906 valmistunut Kauppahalli, joka aikoinaan oli Pohjoismaiden suurin. Vuonna 1912 torin poikki rakennettiin kiskot kaupungin raitiovaunuliikennettä varten ja kauppatorilla oli myös esikaupunkialueilta tulevan linja-autoliikenteen päätepysäkki.
Anikka Albrite
Anikka Albrite (s. 7. elokuuta 1988 Denver, Colorado) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Pornoelokuvissa näyttelemisen hän aloitti vuonna 2011. Hän on toiminut Penthousen mallina.
Albrite on myös esiintynyt australialaisessa kauhuelokuvassa nimeltään Chimney or Pit vuonna 2015.
Einari Junttila
Einari Kristian Johannes Junttila (28. joulukuuta 1901 Kittilä – 21. maaliskuuta 1975 Kittilä ) oli Suomen tunnetuimpia lappilaismaalareita.
Henkilöhistoria
Einari Junttila syntyi Kittilässä kanttori Samuel Junttilan ja Matilda Korvan perheeseen. Hän aloitti maalaamisen kymmenvuotiaana ja maalasi lähes tuntemattomana noin kahdenkymmenen vuoden ajan. 1930-luvun alussa hänet löysi lomamatkalla ollut saksalainen toimittaja ja kirjailija Günther Thaer. Tämä vei osan Junttilan tauluista mukanaan Saksaan, missä hän kirjoitti maan johtavassa taidelehdessä Junttilan maalauksia ylistävän artikkelin. Tämän seurauksena Junttilan teoksia oli esillä 1930-luvun puolivälissä Suomen Taideakatemian järjestämässä yhteisnäyttelyssä, joka kiersi Düsseldorfissa, Berliinissä ja Hampurissa.
Junttila eli lähes koko elämänsä Kittilässä. Hilja-vaimonsa, o.s. Nilivaara, kanssa hän perusti yhdeksänhenkisen perheen, jonka hän elätti maalaustensa myynnillä. Lokakuun alussa 1936 Junttilan irtaimisto ja huomattava määrä hänen maalauksiaan tuhoutui hänen kotitalossaan syttyneessä tulipalossa. Junttilan 1930-luvun lopulla rakentama kotitalo paloi Lapin sodassa. Sodan jälkeen hän rakensi uuden talon palaneen kotitalon perustuksille. Se toimii nykyään hänen nimeään kantavana Einari Junttila -taidemuseona, jossa on esillä noin 85 maalausta.
Taiteellinen tuotanto
150px|thumb|Kittilän vaakuna Junttila tunnetaan ennen kaikkea akvarelleistaan, mutta hän maalasi myös öljyväri- ja pastellitöitä. Hän oli vanhin Kittilän tunnetuista taiteilijoista. Junttilalla oli tapana samoilla yksin tuntureilla Lapin maisemia maalaten yli 60 vuoden ajan. Hänen usein jalkaisin tekemänsä maalausmatkat ulottuivat Suomen Tunturi-Lapista myöhemmin aina Norjan tuntureille saakka.
Junttila suunnitteli myös kotikuntansa Kittilän vaakunan.
Kari Heimonen (kirjailija)
pienoiskuva|upright
Kari Heimonen (s. 27. joulukuuta 1952 Tuusula) on suomalainen monitoimimies, joka on työskennellyt useissa eri tehtävissä rock-teollisuudessa sekä muun muassa kirjailijana, puutarhurina, kivimiehenä, valokuvaajana ja ravintoloitsijana.
Heimonen saavutti hyvin nuorena 1960-luvulla useita ammunnan Suomen mestaruuksia ja ampui Suomen ennätyksiä. Hän piti itseään 1970-luvulla suomalaisen rockabillyn kummisetänä. Heimonen oli 40 vuorokautta syömälakossa vuonna 2008, kun hän vastusti menestyksekkäästi Espoon kaupungin viranomaisten aikeita purkaa hänen kiviyrityksensä Nyx Oy Natura-alueeseen kuuluvan Matalajärven läheisyydessä.
Rock-teollisuus
Kari Heimonen toimi tiskijukkana muun muassa ensin Joensuussa ja sitten Tampereella (taiteilijanimellä Rocket) sekä lähinnä Hämeessä taiteilijanimellä Rocking Doll. Heimonen työskenteli Teddy and the Tigersin managerina 1977-1979. Muihin Heimosen manageroimiin yhtyeisiin kuuluivat muun muassa Boppin Pete & Texas Rangers, Lonestars, Falcons ja Buck Jones & His Rhythm Riders. Ennen rockabilly-aikakautta Heimonen oli toiminut Virtanen-yhtyeen taustalla ja turkulaisen Dead End 5 -yhtyeen managerina. Heimonen on myös työskennelyt vähän aikaa muun muassa Kontran, Kari Peitsamon, Jorma Kääriäisen (Freddy Falcon) sekä Sleepy Sleepersin kanssa ja tuonut kykyjenetsijänä toimiessaan Poko Recordsille Eppu Normaalin ja Popedan, joka tuolloin tosin oli nimeltään Ilpo Ainiala Lutaboogie woogie band.
Jätettyään Teddy and The Tigersin Heimonen perusti lyhytikäisen Rebel-levy-yhtiön, jonka suojatteina olivat muun muassa Mystery Train, Boppin Pete ja Falcons. Heimonen on toiminut muun muassa roudarina, keikka-auton kuljettajana, valomiehenä, miksaajana, tuottajana ja sanoittajana, julistetaiteilijana, vaate- ja valosuunnittelijana sekä jopa sarjakuvapiirtäjänä (Huuli 11/77) salanimellä Johnny Flight/Shakin' Sherwood Studios. Esimerkiksi Boppin' Pete & The Big Bang -yhtyeen Thundermoon -albumin (2002) tekstit sekä Tigersien alkuaikojen PR-materiaali, keikkajuliste ja esiintymisvaatteet olivat Heimosen suunnittelemia.
Valokuvaajana
Heimosen valokuvia on julkaistu muun muassa Metsästäjä-, Suosikki- ja Viherpiha-lehdissä 1960-, 1980- ja 2010-luvuilla sekä hänen kirjoittamissaan kirjoissa. Hän on myös toiminut sanomalehti Karjalaisen toimittajana (1986) ja avustanut muun muassa Helsingin Sanomia (1968-69). Ensimmäisen Kari Heimosen 11-vuotiaana kirjoittaman ja kuvaaman artikkelin nimeltä Hyppää pois julkaisi Joka Poika vuonna 1965. Ainoan valokuvanäyttelynsä Unta ja totta hän on pitänyt vuonna 1988 Joensuussa.
З
З on kyrillinen kirjain. Se sisältyy bulgarian, jakuutin, makedonian, marin, serbian, ukrainan, valkovenäjän ja venäjän aakkosiin. Jakuutin kielessä se tosin esiintyy vain venäjän kielestä lainatuissa sanoissa. Kirjainmerkki muistuttaa ulkonäöltään arabialaista numeroa 3.
Kari Heimonen (kirjailija)
Puutarhurina
Heimosella on kesken jätetyn yliopistokoulutuksen lisäksi myös muun muassa kesken jääneet markkinointiopinnot sekä maanviljelijän koulutus. Hän on kasvattanut puutarhatilallaan kanoja, kukkia ja vihanneksia, sekä hoitanut mehiläisiä, ennen kuin ryhtyi vuonna 1984 rakentamaan pihoja ja puutarhoja. Vuonna 1991 Heimonen rakensi Joensuuhun maailman pohjoisimman trooppisen perhospuutarhan. Heimonen oli myös perustamassa Suomen ensimmäistä pihakivikaupaa Espooseen vuonna 2002.
З
Ääntäminen
З ääntyy tavallisesti joko soinnillisena alveolaarisena frikatiivina /z/, soinnillisena liudentuneena alveolaarisena frikatiivina /zʲ/ tai soinnillisena alveopalataalisena frikatiivina /ʑ/. Sen äännearvo on bulgariassa /z/ tai /zʲ/, makedoniassa /z/, marissa /z/ serbiassa /z/, ukrainassa /z/ tai /zʲ/, valkovenäjässä /z/ tai /ʑ/ ja venäjässä /z/ tai /zʲ/.
Kari Heimonen (kirjailija)
Kirjailijana ja toisinajattelijana
Metafysiikkaa käsittelevä kirja Kaunis unelma (Nyx) ilmestyi vuonna 2010. Vuonna 2018 Books on Demand julkaisi Heimosen "intiaaninimellä" Hän Joka Uneksii kirjoittamat seitsemän omakustannekirjaa Massapsykologia - perusteet, Kapinallinen, Petturi, Pelastaja ja Äpärä , Tiennyt Mitä Rakkaus On , Vale Muuttuu Lopulta Totuudeksi , Pahan Naamiot , Mielenhallinta, menetelmät ja todellisuus sekä Mielenterveyden häiriöt – syyt ja kootut selitykset
Nykyisin Heimonen kirjoittaa ihmisten hallitsemista ja alistamista käsittelevää blogia Massapsykologia - Mind Control intiaaninimellään Hän Joka Uneksii sekä rockmusiikkia ja sen lieveilmiöitä menneisyydessä käsittelevää blogia Rock and Roll is Dead.
Koivistonkylä (Äänekoski)
thumb|270px|Näkymä kylätalolta pohjoiseen. thumb|270px|[[Koiviston koulun uudisrakennus (2019).]] thumb|270px|Kylätalo. Koivistonkylä on kylä Äänekosken eteläisellä puolella. Se oli menneinä vuosisatoina maantieliikenteen risteys, jossa Vaasan ja Kuopion välinen tie on kohdannut Laukaasta pohjoiseen kulkevan tien. Kylä on ollut Äänekosken hallinnollinen keskus 1700-luvulta 1840-luvulle, ja siellä on sijainnut esimerkiksi Äänekosken seudun ainoa posti. Kylässä toimii alakouluopetusta antava Koiviston koulu.
Kylän tunnettu maamerkki ja juhlapaikka, Koiviston seuratalo, sijaitsee kylän keskellä. Koivistonkylältä Suolahteen päin mentäessä, Pörrinsalmen sillan oikealla puolella on Kapeenkoski, jossa on mainiot kalastusmahdollisuudet. Koivistonkylän länsiosissa sijaitsee Hirvaskangas, joka on tullut tunnetuksi maantieteellisesti ja palvelullisesti merkittävänä risteyspaikkana, niin entisaikaan kuin nykyäänkin.
Koivistonkylän Niiniveden rantaa pitkin kulkee Koivistonkyläntie, vanha maantie, jota pitkin pääsee 4-tien varteen Myllyntauksen paikkeille. Tie on nykyisin museotie. Tunnetuksi kylä on tullut Anita Hirvosesta, joka vietti lapsuutensa Koiviston maisemissa, sekä Jorma Kinnusesta, joka heitti aikoinaan keihäänheiton epävirallisen maailmanennätyksen Koiviston koulun kentällä. Heittoa ei pystytty kunnolla mittaamaan, koska keihäs lensi epätasaiselle pellolle. Koivistonkylällä on oma urheiluseura, Koiviston Kipinä. Kipinässä harrastetaan liikuntaa monipuolisesti, kuten lentopalloa, koripalloa, hiihtoa ja yleisurheilua. Seuran koripallojoukkue on pelannut vuodesta 1991 Keski-Suomen 3- ja 4-divisioonassa. Koiviston koulun vieressä kulkee valaistu hiihtolatu.
Ferdinand Fabra
Ferdinand Fabra (8. lokakuuta 1906 Geseke, Preussi, Saksa – 22. joulukuuta 2007 Hampuri, Saksa) oli saksalainen jalkapallovalmentaja, joka toimi Suomen maajoukkueen ensimmäisenä kokopäiväisenä päävalmentajana. Hänet pestattiin tehtävään Berliinin olympialaisia (1936) varten. Fabra valmensi Suomea kahdeksassa ottelussa, joista Suomen ainoaksi voitoksi jäi 2–0 Norjaa vastaan Oslossa 6. syyskuuta 1936. Olympialaisissa Suomi pelasi vain yhden ottelun, häviten siinä 3–7 Perulle. Myöhemmin Fabra valmensi vuosina 1946–1948 Borussia Dortmundia voittaen Länsi-Saksan mestaruuden. Valmentajauransa jälkeen Fabra toimi vuosina 1957–1978 lukion lehtorina Lippstadtin kaupungissa. Viimeiset vuotensa 101-vuotiaaksi elänyt Fabra asui Hampurissa poikansa luona.
Ottelut Suomen maajoukkueen päävalmentajana
''1 voitto, 1 tasapeli, 7 tappiota. Maaliero 9–30.''
Gravetten kulttuuri
thumb|Gravetten [[veitsi]]
Gravetten kulttuuri oli jääkauden aikainen kivikautinen työkalujenvalmistustyyli 34 000–25 000 kalenterivuotta eli 29 000–21 000 radiohiilivuotta sitten. Tämä myöhäispaleoliittinen kulttuuri levisi Keski- ja Etelä-Eurooppaan, Ukrainaan ja Venäjälle. Sen toi luultavasti väestöryhmä, joka oli toinen kuin edeltävän Aurignacin kulttuurin edustajat. Gravetten kiviset keihäänkärjet olivat pitkiä säleitä, joita oli esimerkiksi kärjestä muokattu tarkemmin jonkin verran. Gravetten kulttuuri tunnetaan parhaiten äärimmäisen lihavia ja muodokkaita alastomia naisia esittävistä pienoispatsaista, kuten esimerkiksi niin sanottu Willendorfin venus. Erään teorian mukaan kyseiset kasvottomat patsaat esittäisivät äitijumalatarta.
Asutus oli kiinteää, ja ihmiset näyttävät asuneen ainakin talvisin samalla paikalla tuhansia vuosia. Gravetten talot olivat roudattomaan maahan puoliksi kaivettuja ympyränmuotoisia noin viisimetrisiä kuoppia, joilla oli puista ja mammutinluista tehty kupumainen katos. Oli myös erillisiä varastomajoja. Ensi kertaa tuli paloi maasta tehdyssä puoliympyränmuotoisessa liedessä. Luolat lienevät olleen vain satunnaisia palvontapaikkoja tms. Ihmisiä haudattiin maan alle esineiden kanssa. Šamaanin uskotaan olleen tärkeä Gravetten kulttuurin heimoille. Jääkauden pakkasen kiristyttyä Gravetten kulttuuri jatkoi Slovakian alueella vain hyvin harvana epigravette-asutuksena, ja Moskovan lähistöillä oleva Sungirin asuinpaikka hylättiin. Lännessä Gravetten kulttuuri korvautui Solutré-kulttuurilla, mutta jatkoi muun muassa Ukrainan alueella.
thumb|[[Willendorfin venus]]
La Gravette on Couzen laaksossa Lounais-Ranskassa, joka oli jääkauden aikainen myöhäispaleoliittinen läntinen keskus. Gravetten kulttuuri kivikautiseksi oli hyvin pitkälle kehittynyt metsästyskulttuuri. Gravetten kulttuuria oli nimenomaan itäisessä Euroopassa, mutta se levisi laajalti läntiseen Eurooppaan. Tämä kivikauden kulttuuri ulotti vaikutuksensa Keski-Eurooppaan, Uralille ja Venäjän eteläosiin muun muassa Sungiriin ja Kostjonkiin. Gravettea oli muun muassa Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Etelä-Englannissa, Saksassa, Tšekissä, Slovakiassa, Unkarissa, Sloveniassa, Kroatiassa, Bosniassa, Serbiassa, Kreikassa ja Ukrainassa. Gravetten piirteitä oli niinkin idässä kuin Mal'tassa Baikaljärvellä. Noihin aikoihin gravettelaiset lienevät asuttaneet Siperiaa nopeasti.
Gravetten asutus ulottui pohjoisessa Pohjois-Ranskaan ja Reinin suistoon asti. Ilmasto lienee ollut hieman viileämpi kuin Aurignacin aikoina. Dolní Věstonicen puu- ja nahkatalot noin 28 000 vuoden takaa oli kaivettu noin metrin syvyyteen maan sisään suojaksi talvimyrskyiltä. Nämä talot saattoivat olla ikiroutaan tehtyjä lihavarastoja. Kauden leiripaikat olivat hyvin järjestettyjä. Piikivestä isketyistä säleistä tehtiin muun muassa veitsiä, kaivertimia ja kaapimia. Keihäänheitin, jousi ja nuoli tunnettiin.
Tavaroita tehtiin luusta, sarvesta, nahasta ja puusta. Gravetten ihmisillä oli köysiä, koreja ja tekstiilejä. Ravinnosta oli kalaa ja pieniä eläimiä noin 50 %. Yhteiskunta oli eriytynyt, oli muita rikkaampia ja päälliköitä. Yhteiskunnallinen perusyksikkö saattoi olla heimojen yhteenliittymä, klaani. Oli anyyymejä alastomia naisia esittäviä pienoispatsaita ja muuta siirrettävää taidetta. Luotiin taidetta: luolamaalauksia, luolakaiverruksia, kädenkuvia luolissa. Gravetten ajalta on muun muassa Willendorfin venuspatsas, joka esittää hyvin lihavaa ja muodokasta alastonta naista. Vastaavankaltaisia pienoispatsaita on löydetty sieltä täältä Ukrainasta Tšekin kautta Etelä-Ranskaan ja Pohjois-Italiaan ulottuvalta alueelta.
Maalauksissa ja kaiverruksissa oli pään ja ihmisen kuvia. Gravetten kehittyneempi varhainen luolataide oli noin 26 000 vuoden takaa. Gravetten kulttuurin aikoihin lienee koira kehittynyt ja ehkä kesytetty. Gravetten kulttuurin metsästäjät metsästivät Slovakiassa monia eläimiä, muun muassa napakettuja. Arvellaan Gravetten aikoina ihmisten liikkuneen laajalla alueella ja harjoittaneen tavaranvaihtoa. Eri Gravetten paikalliskulttuurit olivat Keski-Euroopassa hieman erilaisia.
Gravette muuttui ajan mittaan. Ilmasto viileni jääkauden maksimia kohti noin 28 000–24 000 vuotta sitten alkaen ja esimerkiksi Sungirin asuinpaikka Jaroslavin lähellä Moskovan lähiseudulla hylättiin, kun ilmasto kylmeni. Ihmiset joko kuolivat kylmään ja nälkään riistaeläinten hävittyä tai pakenivat. Itä-Euroopan väestö keskittyi etelään Ukrainan Kostjonkin kulttuurin alueelle ja vastaavasti Ranskassa Solutrén kulttuurin alueelle, ja myös Balkanin niemimaalle ns. refugioihin, "pakolaiskeskuksiin". Gravetten kausi päättyi Ranskassa Solutrén kulttuurin tuloon juuri jääkauden huippukohdalla tai juuri sen alla noin 21 500 radiohiilivuotta sitten. 21 000–18 000 vuotta sittenhän oli viime jääkauden huippukohta. Itä-Euroopassa ja Etelä-Euroopassa Gravetten tyyppinen perinne jatkui muuntuen ajan mukana.
Epigravette
Etelä- ja Itä-Euroopassa jatkui jälkigravettelainen eli epigravettelainen aika noin välillä 21 000–14 000 radiohiilivuotta sitten. Italian epigravetten kausi alkoi noin 20 000 vuotta sitten. Italian epigravettelaiset ottivat läntisen Madeleine-kulttuurin tapaan mikroliitit käyttöön mutta eivät kehittäneet "luuteollisuutta" Ranskan myöhäisjääkauden Madeleinen kulttuurin tapaan.
Varsin vähän on tietoa jääkauden loppuvaiheen paleoliittisesta kehityksestä Ukrainassa, jossa oli jääkauden maksimin aikainen turvapaikka ihmisille ja mammuteille. Se tiedetään että hyvin etelässä Krimin niemimaalla kasvoi ihmisasutusten määrä noin 16 000 vuotta sitten, ja että noin 17 000–10 000 vuotta sitten Ukrainassa oli Epigravetten kulttuuri, jonka ihmiset metsästivät muun muassa mammutteja ja napakettuja. Epigravetten kulttuuri ulottui etelässä Krimille ja idässä Kaukasukselle asti. Sen jäljiltä on säilynyt muun muassa hyvin tehtyjä luuesineitä, nahkaiset, puiset jne. pehmeät esineet ovat hävinneet. Keskisen Dnestrin laakson lounaisosan jääkauden maksimin ja jääkauden loppuvaiheen luulöydöistä 80-90 on peuran ja hevosen luita. Mammutinluita on vain 15%. Ukrainan alueen lounaistasangolla kasvoi kasviruoan merkitys päätellen jauhinkivistä toisin kuin keski- ja etelätasangoilla.
Gravetten työkalut
Gravetten kivityökalut olivat tyypiltään kivestä, esimerkiksi piikivestä iskettyjä ohuita talttamaisia, mutta kuitenkin melko karkeatekoisia säleitä, ilmeisesti kiviveitsiä joita käytettiin saaliseläinten nylkemiseen ja lihojen kaapimiseen luista. Gravetten keihäänkärki oli melko hyvin tehty (ja muistutti jossain määrin Solutrén kärkeä, ja paleointiaanien varhaisia kärkiä). Afrikasta noin 25 000 vuoden takaa on löydetty ensimmäinen keihäslinko, atlatl, joka on alkeelliseksi erittäin tehokas metsästysase.
Jotkut lähteet väittävät, että keihäslinko olisi keksitty noin 30 000 vs Gravette-kauden alussa tai ennen sitä. Jousi ja nuoli olisi tunnettu päätellen pienistä kivikärjistä. Gravetten ajalta lienee noin 25 000 vuotta vanha Länsi-Venäjän löytö, jossa on suoristettu keihäänkärki (lenkkiavainta muistuttavalla työkalulla, jollaisia on löydetty muun muassa paleointiaanien varhaisilta asuinpaikoilta).
Pavlovin kulttuuri eli Itä-Gravette
Dolní Věstonice liittyy Itä-Gravetten eli Pavlovin kulttuuriin 29 000–24 000 BP. Dolní Věstonicen 28 000–26 000 (31 000–26 000 vs) vuotta vanha maahan kaivettu nahkamaja-asutus ja sieltä löydetty poltetusta savesta tehty venuspatsas. Se on maailman vanhin keramiikkaesine. Paikalla asuttiin tuhansia vuosia. Sieltä on löydetty 2 000 poltettua savipalloa. Tšekkoslovakian Pavlovin kulttuurin löytöpaikkoja.
Geenitutkimukset
Gravetten kulttuurin isälinjan haplotyypit ovat I ja C. C on esim C1a2. Muita ovat F, CT,IJK,BT. Äitilinjan tyyppejä ovat U2, U5, U6, U8c, M.
Hindustan Aeronautics
pienoiskuva|HAL HJT-16 Kiran Hindustan Aeronautics Limited (HAL) on Intian valtionyhtiö, joka valmistaa lentokoneita pääosin Bangaloressa.
Historia ja organisaatio
Se perustettiin joulukuussa 1940. Sen johtoon tuli Shri Seth Walchand Hirachand, joka oli Intian merkittävimpiä teollisuusmiehiä. Intian valtio tuli yhtiön vähemmistöomistajaksi maaliskuussa 1941 ja otti koko yhtiön hallintaansa 1942. Kun Hindustan Aircraft Limited fuusioitui 1. lokakuuta 1964 Aeronautics India Limited -yhtiön ja Aircraft Manufacturing Depot -asevarikon kanssa (Kanpurissa), syntyi nykyaikainen Hindustan Aeronautics Limited (HAL).
Saksalainen lentokonesuunnittelija Kurt Tank suunnitteli ensimmäisen Intiassa konstruoidun sotilaskoneen, HF-24 Marut-hävittäjäpommittajan.
Urho Partanen
Urho Partanen (s. 8. syyskuuta 1941) on suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija.
Hindustan Aeronautics
Historia ja organisaatio
Nykyisin HALilla on 16 tehdasta ja 9 tutkimuskeskusta seitsemällä eri paikkakunnalla Intiassa. Se on valmistanut 12 kotimaista suunnittelua olevaa konetta ja 13 konetta lisenssillä. HAL on valmistanut 3345 lentokonetta, 3540 lentokonemoottoria ja huoltanut 7960 lentokonetta ja 26 800 moottoria.
Urho Partanen
Jalkapallossa puolustajana pelannut Partanen edusti urallaan Lappeenrannan Palloa 1960–1961 ja 1964–1966, Simpeleen Urheilijoita 1962–1963, Lahden Reipasta 1967–1970, 1972–1975 ja 1981 sekä FC Kuusysiä 1971. Hän voitti Reippaassa Suomen mestaruuden 1970 ja Suomen Cupin kolmesti vuosina 1972–1974. Partanen pelasi urallaan kaikkiaan 139 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 14 maalia. Partanen pääsi myös Suomen maajoukkueeseen, jossa hän pelasi kaksi maaottelua vuonna 1967.
Hindustan Aeronautics
Tuotteet
HAL on valmistanut Intian avaruusjärjestölle (ISRO) kantoraketteja (PSLV eli Polar Satellite Launch Vehicle, GSLV eli Geostationary Launch Vehicle) ja satelliitteja (IRS – Indian Remote Sensing Satellite, INSAT – Indian National Satellite).
Urho Partanen
Jääpallossa Partanen pelasi pääsarjatasolla 20 kautta edustaen seuroja Veiterä, Lappeenrannan Pallo, Lahden Reipas, Akilles, Mikkelin Palloilijat ja HIFK. Maajoukkueessa hän pelasi 79 A-maaottelua ja 2 B-maaottelua. Maaleja hän teki maajoukkueessa neljä. Suomen Jääpalloliitto valitsi Partasen vuoden jääpalloilijaksi vuonna 1972. Urho Partasen veljistä Veikko ja Erkki pelasivat myös jääpalloa pääsarjatasolla.
Hindustan Aeronautics
Tuotteet
Omat konstruktiot, mm.
Lisenssivalmistus, mm.
Álvaro Domínguez
Álvaro Domínguez Soto (s. 15. toukokuuta 1989 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Borussia Mönchengladbachia. Domínguez on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta on pelannut ajoittain myös vasempana laitapuolustajana.
Domínguez on Atlético de Madridin kasvatti, ja ennen nousua edustusjoukkueeseen hän pelasi kuuden vuoden ajan Atléticon juniorijoukkueissa. Domínguez teki virallisen debyyttinsä edustusmiehistössä lokakuussa 2008 Mestarien liigan ottelussa Liverpoolia vastaan. Domínguez solmi ensimmäisen ammattilaisopimuksensa kuitenkin vasta marraskuussa 2009. Sen oli määrä pitää nuori topparilupaus kasvattajaseuransa riveissä aina kesäkuuhun 2013 asti. Urallaan Atléticossa Domínguez voitti Eurooppa-liigan kahdesti (2010 ja 2012) sekä UEFA Super Cupin yhden kerran (2010).
Domínguez siirtyi Borussia Mönchengladbachiin kesäkuussa 2012. Sopimus seuran kanssa on viisivuotinen.
Domínguez edusti Espanjaa eri ikäkausimaajoukkueissa. Hän edusti maataan syys–lokakuussa 2009 pelatussa alle 20-vuotiaiden MM-turnauksessa Egyptissä. Kesällä 2011 Domínguez oli mukana voittamassa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta Tanskassa järjestetyssä lopputurnauksessa. Ensiesiintymisensä Espanjan A-maajoukkueessa hän teki toukokuussa 2012 pelatussa maaottelussa Serbiaa vastaan, jonka Espanja voitti lukemin 2–0.
Madridissa varttuneen Domínguezin esikuvia ovat 1990-luvun Atlético-tähdet Kiko ja Diego Simeone. Suurin idoli on kuitenkin Fernando Torres, joka Domínguezin tavoin nousi Atléticon nuorisojoukkueiden kautta edustusjoukkueeseen.
Philippe Nabaa
Philippe Nabaa (18. huhtikuuta 1907 – 11. syyskuuta 1967) oli libanonilainen melkiittinen katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Società dei Missionari di San Paolon papiksi 14. syyskuuta 1931 ja nimitettiin Beirutin ja Jbeilin arkkihiippakunnan johtoon 17. syyskuuta 1948. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maximos IV Saigh, jota avustivat Maximos V Hakim ja Joseph Kallas.
Nabaa osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 60-vuotiaana virassa.
Gemini
Gemini voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Blackmar–Diemer-gambiitti
Blackmar–Diemer-gambiitti eli Blackmarin gambiitti on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla 1.d4 d5 2.e4 dxe4.
Avaus on saanut nimensä Armand Blackmarilta (1826–1888) ja Emil Diemeriltä (1908–1990), joiden analyysien ansiosta se on tullut paremmin tunnetuksi.
Valkea jatkaa normaalisti 3.Rc3, minkä jälkeen musta voi yrittää pitää sotilaastaan kiinni tai jatkaa kehitystään.
Kirovski zavodin metroasema
Kirovski zavod on Pietarin metron Kirovin–Viipurin linjan asema. Se sijaitsee asemien Avtovo (pohjoisessa) ja Narvskaja (etelässä) välillä. Asema avattiin 15. marraskuuta 1955. Nimensä mukaisesti se sijaitsee Kirovin tehtaan lähellä Pietarin keskustasta lounaaseen.
thumb|right|300px|Aseman sisäänkäynti Asema on 50 metrin syvyydessä ja siinä on pylväiden reunustama laituri. Maanpäällinen sisäänkäynti on Ulitsa Vasi Aleksejevan ja Prospekt Statšekin nurkassa. Neliön mutoinen rakennus on rakennettu uusklassiseen tyyliin ja siinä on 44 doorilaista pylvästä. Asemahalli on päällystetty harmaalla marmorilla. Asemahallin pylväiden päällä on neljänlaisia alumiinisia reliefejä, jotka kuvaavat neljää teollisuutta: sähköntuotantoa, petrokemiaa, kaivosteollisuutta ja metallurgiaa. Asemahallin päässä on Vladimir Leninin rintakuva.
Veronan konferenssi
pienoiskuva|Pilakuva Veronan konferenssista. Hahmot vasemmalta oikealle: [[Aleksanteri I, Angoulêmen herttua, Wellington, Frans I, Metternich. Pöydän alla kehdossa Fredrik Vilhelm III. ]]
Englanti ei kuitenkaan hyväksynyt sotilaallisten interventioiden käyttöä vallankumousten kukistamiseen ja Veronan konferenssin myötä syntynyt eripura käytännössä johti kongressijärjestelmän päättymiseen ja neliliiton hajoamiseen. Veronan konferenssi jäi myös Pyhän Allianssin viimeiseksi merkitykselliseksi esiintymiseksi.
Bondartšuk
Bondartšuk on ukrainalainen sukunimi, joka tarkoittaa tynnyrintekijää.
Libra
Libra voi viitata seuraaviin asioihin:
The Ratzz
The Ratzz on suomalainen pilailukappaileiden tekoon erikoistunut yhtye. The Ratzzin musiikkivideot ovat tietokoneanimaatioita.
The Ratzzin kokoonpanoon kuuluvat kappaleiden teksteistä vastaava Rizzy Ratson, kitaransoition jo lapsena oppinut kitaristi Gene La Borotta ja bändin cateringistä vastaava rumpali Hercules "Herkku" von Wotta. The Ratzzin historia alkoi siitä, kun Gene ja Hercules tutustuivat kaupungin puhtaanapitolaitoksen viemärin kannella ja päättivät tehdä omaa rokkia. Pojat alkoivat treenata kovasti löytämässään hienosti kaikuvassa viemärissä. Eräällä kerralla harjoitustunnelin päästä kuului tömähdys ja kolinaa. Mennessään katsomaan, mitä oli tapahtunut, pojat näkivät tulevan laulajansa Rizzyn silmät kauhusta selällään ja silinteri littanana. Pojat rauhoittivat pelästyneen ja saivat uuden, musikaalisen ja verbaalisen ystävän. Laulajan myötä kolmen hengen yhtye oli täydellinen, ja sen nimeksi tuli The Ratzz.
Diskografia
Hard Ratzz Hallelujah (2006)
Kuuma Kesä (2007)
Kulkuset – herkullinen joululevy (2007)
The Alice Cooper Show
The Alice Cooper Show on Alice Cooperin albumi vuodelta 1977. Se on nauhoitettu Las Vegasissa Alice Cooperin vuoden 1977 "King of the Silver Screen" -kiertueen aikana ja julkaistu joulukuussa 1977.
Bolometri
Bolometri on laite, jolla mitataan sähkömagneettista säteilyä. Sen toiminta perustuu säteilylämmöstä johtuvan resistanssimuutoksen sähköiseen mittaamiseen. Sitä voidaan käyttää esimerkiksi spektriviivojen ja tähtien säteilyn mittaamiseen.
Charles Thompson (muusikko)
Thompson alkoi työskennellä yhtyeissä 1930-luvun loppupuolella Keskilännessä. Vuonna 1940 hän aloitti lyhyen yhteistyön Lionel Hamptonin kanssa; tämän jälkeen hän työskenteli pienten yhtyeiden kanssa ja teki sovituksia muiden muassa Count Basielle, Lionel Hamptonille, Fletcher Hendersonille ja Jimmy Dorseylle. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli klubeilla 52. kadulla New Yorkissa, ja tänä aikana myös alkoi hänen bopuransa. Vuosina 1944–1945 Thompson soitti ja levytti Coleman Hawkinsin ja Howard McGheen kanssa; hän julkaisi myös ”Ladies’ Lullaby” -sävelmänsä.
Thompson levytti 1950-luvulla Vanguard Recordsille ja julkaisi myös kaksi albumia Columbialle vuosina 1959 ja 1960. Hän esiintyi sidemanina Buck Claytonin ja Jimmy Rushingin kanssa, mutta suuren osan 1950-luvusta hän työskenteli freelanceurkurina. Hän kiersi 1960-luvulla Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Puerto Ricolla johtaen pieniä yhtyeitä sekä lisäksi Claytonin kanssa Euroopassa. Hänelle kehittyi terveysongelmia, mutta hän jatkoi uraansa vuonna 1975.
Thompson asui pitkään Los Angelesin alueella, mutta muutti Japaniin vuonna 2002. Hän kuoli paksusuolen syövän aiheuttamiin komplikaatioihin sairaalassa Tokion lähellä 16. kesäkuuta 2016.
José Mari Bakero
José Mari Bakero (s. 11. helmikuuta 1963 Goizueta, Navarra, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Hänen pelaajauransa ulottui vuosien 1980–1998 väliin. Urallaan hän edusti kahta Espanjan pääsarjajoukkuetta, Real Sociedadia ja Barcelonaa. Hän oli pelipaikaltaan aluksi hyökkääjä, mutta myöhemmin urallaan hänestä tehtiin hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Bakero tunnettiin hyvänä maalintekijänä ja syöttelijänä, sekä hyvänä johtajana.
Georgian rugby union -maajoukkue
275px|thumb|Georgia ja [[Irlannin rugby union -maajoukkue|Irlanti vuoden 2007 MM-kisojen alkulohko-ottelussa.]] Georgian rugby union -maajoukkue edustaa Georgiaa rugby unionin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1964 perustettu Georgian Rugby Union.
José Mari Bakero
Ura pelaajana
Bakero teki debyyttinsä ammattilaisurallaan jo 17-vuotiaana Real Sociedadissa vuonna 1980. Kahdeksan Real Sociedadissa pelatun kauden aikana hän oli mukana voittamassa kahta pääsarjamestaruutta, vuosina 1981 ja 1982. Hänen joukkuekavereinaan pelasivat muun muassa Luis Arconada, Jesús María Zamora ja Jesús María Satrústegui. Vuonna 1988 Bakero allekirjoitti sopimuksen Barcelonan kanssa, jossa pelasivat myös muita baskipelaajia Txiki Begiristain, Julio Salinas ja Jon Andoni Goikoetxea. He olivat yksi legendaarisen Dream teamin tukipylväistä.
Georgian rugby union -maajoukkue
Georgia selviytyi MM-lopputurnaukseen ensimmäisen kerran vuonna 2003, ja on ollut mukana kaikissa kisoissa siitä lähtien. Se ei ole edennyt kertaakaan alkulohkosta jatkoon. Georgia on voittanut MM-kilpailuissa viisi ottelua: Namibian 2007, Romanian 2011, Tongan ja Namibian 2015 sekä Uruguayn 2019.
José Mari Bakero
Ura pelaajana
Vuosina 1988–1997 hän pelasi yhteensä 329 ottelua Barcelonassa. Uransa hän päätti meksikolaisessa Tiburones Rojos de Veracruzissa.
Georgian rugby union -maajoukkue
Georgia on sijoittunut World Rugby Nations Cupissa (aiemmin IRB Nations Cup) toiseksi 2008 ja 2011 sekä kolmanneksi 2007. Se on voittanut European Nations Cupin 2001, 2008, 2010, 2011, 2012, 2014–2019, sijoittunut toiseksi 2000, 2002 ja 2006 sekä kolmanneksi 2004.
José Mari Bakero
Maajoukkueura
Bakero edusti urallaan myös Espanjan maajoukkuetta. Hän oli mukana vuosien 1990 ja 1994 MM-kilpailuissa. Hän pelasi yhteensä 30 ottelua ja teki niissä 7 maalia.
Georgian rugby union -maajoukkue
Maajoukkueen pelaajista suuri osa pelaa ammatikseen Ranskan kahdella ensimmäisellä sarjatasolla (Top 14 ja Pro D2). Ilmiön taustalla on Georgiaa vuosina 2000–2003 valmentanut ranskalainen Claude Saurel, jonka avulla useat maajoukkuepelaajat saivat tuolloin paikan ranskalaisseuroista.
Georgia oli toukokuussa 2020 kansainvälisen rugbyliiton World Rugbyn rankingissa 12. sijalla.
José Mari Bakero
Ura valmentajana
Pelaajauransa jälkeen hän siirtyi Barcelonan organisaatioon toimien Llorenç Serra Ferrerin sekä Louis van Gaalin apuvalmentajana. Vuonna 2004 hän siirtyi valmentamaan Málagan reservijoukkuetta. Vuonna 2005 hän toimi Real Sociedadin urheilutoimenjohtajana, ja myöhemmin kauden päätyttyä hänestä tuli joukkueen uusi päävalmentaja.
Bakero liittyi Ronald Koemanin valmennusryhmään, joka siirtyi Valencian päävalmentajaksi marraskuussa 2007. Koeman erotettiin päävalmentajan tehtävästä myöhemmin kaudella ja samalla myös Bakero poistui Valenciasta. Marraskuussa 2009 hän siirtyi valmentamaan puolalaista Polonia Varsovaa. Bakero johdatti seuran ensimmäisellä kaudellaan sijalle 13. Kausi 2010–2011 alkoi komeasti Polonian voitettua kolme neljästä ensimmäisestä ottelusta. Kauden ensimmäinen tappio Korona Kielcelle viidennellä kierroksella koitui kuitenkin Bakeron kohtaloksi ja hän sai yllättäen potkut tehtävistään.
Marraskuun alussa 2010 Bakero palasi valmennustehtäviin, kun Puolan hallitseva mestari Lech Poznań palkkasi hänet päävalmentajakseen. Bakeron debyyttiottelussa Lech kaatoi Eurooppa-liigan lohkovaiheen ottelussa Manchester Cityn 3–1. Bakeron johdolla Lech Poznań eteni Puolan cupin loppuotteluun 2011, jossa se kuitenkin kärsi tappion Legia Varsovalle rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Kaudella 2011/12 joukkueen menestys oli heikompaa ja Bakero sai lopulta helmikuussa 2012 potkut seurasta.
Joulukuussa 2012 Bakero jatkoi uraansa perulaisen Club Juan Aurichin päävalmentajana. Kehnojen peliesitysten ja huonojen tulosten myötä seura erotti Bakeron syyskuussa 2013.
Patrick Kühl
Patrick Kühl (26. maaliskuuta 1968) on entinen saksalainen uimari, joka voitti olympiahopeaa 200 metrin sekauinnista Soulista 1988, Itä-Saksan väreissä. Hän voitti uransa aikana myös kolme EM-mitalia 400 metrin sekauinnista, joista yhden Saksojen yhdistymisen jälkeen.
Marguerite Pindling
Marguerite Pindling (s. 26. kesäkuuta 1932 Long Bay Cay, Bahama) on bahamasaarelainen yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka toimi heinäkuusta 2014 kesäkuuhun 2019 maan kenraalikuvernöörinä. Hän oli naimisissa pääministeri Lynden Pindlingin kanssa. Marguerite toimi itse tuolloin aktiivisesti miehensä kampanjoitsijana ja samaan aikaan keräsi varoja muun muassa Bahaman Punaiselle ristille.
Nuoruus ja perhe
Marguerite McKenzie syntyi vuonna 1932 Etelä-Androsin alueella. Hänen vanhempansa olivat Reuben ja Viola McKenzie. Marguerite oli yksi perheen 11 lapsesta.
Marguerite muutti vuonna 1946 siskonsa luokse Nassauun, missä hän kävi peruskoulunsa loppuun. Hän tapasi 1950-luvulla Lontoossa opiskelleen lakimiehen ja Bahamasaarten tulevan pääministerin Lynden Pindlingin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1956. He saivat liittonsa aikana neljä lasta.
Ura
Marguerite Pindlingin mies Lynden valittiin kesäkuussa 1956 ensimmäisen kerran Bahaman parlamenttiin. Marguerite oli miehensä aktiivisempia kampanjoitsijoita, ja hän on kertonut kaksoiselämänsä alkaneen pian naimisiin menon jälkeen. Pindlingien ja muiden progressiivisen liberaalipuolueen kampanjointi tuotti tulosta. Puolue nousi valta-asemaan ja johdatti Bahamasaaret itsenäisyyteen.
Marguerite Pindling keskittyi itse hyväntekeväisyyteen ja oli vuosina 1976–1991 Bahaman Punaisen ristin varojenkeruukomitean puheenjohtaja. Kun Punainen risti päätti rakennuttaa uuden päämajan New Providenceen, Pindling oli auttamassa järjestöä keräämään 200 000 dollaria 800 000 dollaria maksaneesta rakennuksesta. Punaisen ristin lisäksi Pindling on ollut muun muassa keräämässä rahoja vammaistyölle.
Kuningatar Elisabet II löi 2007 Pindlingin Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön ritarikunnan suurristin ritariksi. Hän sai tunnustuksen vapaaehtoistyöstään sekä palveluistaan hyväntekeväisyydessä ja politiikassa.
Pindling toimi muutamia kertoja kenraalikuvernööri Arthur Foulkesin sijaisena, kun tämä oli ulkomailla. Hän olikin yksi ennakkosuosikkeja Foulkesin seuraajaksi. Kuningatar nimitti Pindlingin heinäkuussa 2014 Bahaman uudeksi kenraalikuvernööriksi.
Markku Arokanto
alt=|pienoiskuva|Markku Arokanto. Markku Arokanto on suomalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä.
Arokanto on koulutukseltaan teatteri-ilmaisun ohjaaja ja opiskellut vuosina 1995–1999 Helsingin taide- ja viestintäoppilaitoksessa (nyk. Metropolia). Lisäksi hän on valmistunut Roihuvuoren ammattikoulusta vaatturiksi vuonna 1981. Hän on toiminut vuodesta 2015 Laajasalon Huvilateatterin toiminnanjohtajana ja ohjaajana ja ollut myös mukana perustamassa Lontoon suomalaista teatteria ja toiminut sen toiminnanjohtajana ja ohjaajana vuosina 2001–2003. Arokanto työskenteli Eiran musiikkikoulussa musiikkiteatterilinjan ohjaajana vuosina 1995–1999. Hän on näytellyt teatteri- ja TV-tuotannoissa vuodesta 1982 sekä julkaissut studio-albumin vuonna 1983 ja esiintynyt myös drag-artistina.
Nina Genke-Meller
Nina Genke-Meller (1893 Kiova – 1954 Moskova) oli ukrainalais-venäläinen taidemaalari ja lavastaja.
Elämänvaiheita
Genke-Mellerin isä oli alankomaalainen ja äiti venäläinen. Hän valmistui ylioppilaaksi Kiovassa vuonna 1912 ja työskenteli seuraavana vuonna opettajana. Hän opetti maantietoa, historiaa ja piirustusta. Kiinnostus taiteeseen heräsi ja hän aloitti taideopinnot Kiovassa vuonna 1914.
Opiskelupaikkana oli Aleksandra Eksterin perustama studio ja edettyään opinnoissaan pidemmälle Genke-Meller työskenteli studiossa assistenttina vuodet 1915–1917. Vuodesta 1915 lähtien hän työskenteli yhdessä muiden taiteilijoiden kanssa Verbovkan kylän kansan keskuksessa taiteilijana. Kyseisessä kylässä työskenteli myös muita suprematismiin syntyyn vaikuttaneita taiteilijoita kuten Kazimir Malevitš ja Olga Rozanova. Vuonna 1915 järjestettiin Moskovassa etelävenäläisen modernin taiteen näyttely, johon Genke-Meller osallistui yhdessä Aleksandra Eksterin kanssa.
Genke-Meller oli aktiivisesti mukana järjestämässä vuonna 1917 pidettyä järjestyksessä toista venäläisen nykytaiteen näyttelyä. Näyttely oli yleisömenestys. Seuraavana vuonna hän palasi Kiovaan, missä toimitti taidelehteä.
Moskovaan Genke-Meller palasi vuonna 1924. Syynä oli perhetragedia, hänen vanhin lapsensa oli kuollut. Työpaikka löytyi N.P. Lamanovin studiosta, jossa hän suunnitteli tapetteja ja posliiniesineitä.
Dan Carter
Daniel William "Dan" Carter (s. 5. maaliskuuta 1982 Leeston) on uusiseelantilainen rugby union -pelaaja, joka edustaa Ranskan Top 14 -liigassa pelaavaa Racing 92 -seuraa. Hän pelaa myös Uuden-Seelannin rugby union -maajoukkueessa. Pelipaikaltaan 178 senttimetriä pitkä ja 96 kilogrammaa painava Carter on pelinrakentaja tai sisäsentteri.
Carter edusti vuosina 2002-2015 kotimaansa ITM Cupin Canterburyä, jossa hän voitti sarjan mestaruuden viidesti. Monikansallisessa Super Rugby -sarjassa Carter pelasi vuosina 2003-2015, seuranaan Crusaders. Hän voitti Super Rugbyn mestaruuden vuosina 2002, 2005, 2006 ja 2008. Vuosina 2008-2009 hän pelasi myös ranskalaisessa Perpignanissa, voittaen Top 14:n mestaruuden. Vuonna 2015 Carter siirtyi toiseen ranskalaisseuraan, Racing 92:een.
Carter debytoi Uuden-Seelannin rugby union -maajoukkueessa kesäkuussa 2003 Walesia vastaan. Hän on pelannut maajoukkueessa vuosina 2003, 2011 ja 2015 MM-kilpailuissa. Vuosina 2011 ja 2015 hän voitti mestaruuden. Vuoden 2015 MM-kilpailuiden jälkeen Carter lopetti maajoukkueuransa ja keskittyy uraansa Ranskassa.
Carter valittiin vuonna 2012 maailman parhaaksi rugby union -pelaajaksi.
Lupus
Lupus tarkoittaa sutta latinaksi. Sanalla voidaan viitata seuraaviin asioihin:
Rocky Balboa
Robert ”Rocky” Balboa on Sylvester Stallonen luoma kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy nyrkkeilyaiheisissa Rocky-elokuvasarjan draamaelokuvissa Rocky, Rockyn uusintaottelu, Tiikerinsilmä – Rocky III, Rocky IV, Rocky V, Rocky Balboa, Creed: The Legacy of Rocky ja Creed II.
Hahmo
Rocky Balboa -hahmo on ottanut vaikutteita monista oikeista raskaansarjan nyrkkeilijöistä. Alun perin Chuck Wepnerin ottelu Muhammad Alia vastaan vuonna 1975 inspiroi Stallonea käsikirjoittamaan ensimmäisen Rocky-elokuvan. Altavastaajana kamppailuun lähtenyt Wepner löi Alin kanveesiin yhdeksännessä erässä ja kesti maailmanmestaria vastaan aina 15. erään asti, ennen kuin hävisi tyrmäyksellä. Stallone soitti Wepnerille kaksi viikkoa ottelun jälkeen ja kertoi elokuvaideastaan, jolle Wepner antoi siunauksen. Kohtaukset, joissa Rocky Balboa juoksee Philadelphian museon portaita ylös ja hakkaa naudanruhoja teurastamolla, saivat inspiraationsa raskaansarjan maailmanmestari Joe Frazierista, joka oli harjoitellut otteluitaan varten samoin. Porras-kohtauksen käyttämisestä maksettiin Frazierille jopa korvaus.
Rockyn persoona muuttuu kahden ensimmäisen elokuvan jälkeen kolmannessa renttumaisesta, mutta sinnikkäästä, rujosta nyrkkeilijästä vastuulliseksi ja tyylikkääksi perheenisäksi. Hän alkaa myös puheliaammaksi ja pitää taiteista. Stallone lisäsi edellisten osien tavoin hahmoon omia kokemuksiaan julkisuudesta ja ihmisenä kasvamisesta. Rockyn nyrkkeilytilastot ovat 57 voittoa (51 tyrmäyksellä), 23 tappiota sekä yksi ratkaisematon.
Pesäpallon naisten Suomen Cup 1992
Pesäpallon Suomen Cup järjestettiin naisille 14.kerran kesällä 1992. Kilpailun voitti Viinijärven Urheilijain SM-sarjajoukkue. Tämä oli toistaiseksi viimeinen virallinen Suomen Cup pesäpallossa. Sarjaotteluiden lisääntymisen myötä cupissa nähtiin useita luopumisia ja mielenkiinto kilpailua kohtaan hiipui.
Taistelu Ranskasta
Taistelu Ranskasta eli Ranskan valtaus oli toisen maailmansodan länsirintaman vaihe, jossa Saksan sotavoimat tuhosivat Ranskan asevoimat ja ajoivat brittiläisen siirtoarmeijan Manner-Euroopasta touko–kesäkuussa 1940. Hyökkäyksen ensimmäisestä vaiheesta käytettiin koodinimeä Fall Gelb eli suomeksi tapaus keltainen.
Taustaa
thumb|Mansteinin hyökkäyssuunnitelma Ranskaan. Länsirintamalla käytiin 10. toukokuuta 1940 saakka valesotaa, minkä aikana Saksa valloitti Puolan ja valtasi Tanskan sekä Norjan. Sen jälkeen Saksa valmistautui iskuun Benelux-maihin ja Ranskaan. Se keskitti kolme armeijaryhmää länsirajalleen valmiina salamasotaan. Rajan takana oli hieman alle miljoona ranskalaista ja brittiläistä sotilasta.
Saksalaisten suunnitelma
Vuoden 1939 lopulla Adolf Hitler valvoi henkilökohtaisesti kevään hyökkäyksen valmistelua. Hän ei hyväksynyt puolustuksellista vaihtoehtoa, vaan päätti tuhota länsivallat yhdellä ratkaisevalla iskulla. Hyökkäyssuunnitelma, operaatio Keltainen, perustui valmistuessaan ensimmäisen maailmansodan Schlieffen-suunnitelmaan, johon oli lisätty hyökkäys myös Hollannin kautta kiertäen. Sen tarkoituksena oli saartaa koko Ranskan armeija, jonka päävoimat tukeutuivat vahvasti linnoitettuun Maginot-linjaan.
Erich von Mansteinia suunnitelma ei vakuuttanut ja hän laatikin suunnitelman, jossa perusajatuksena oli, että länsiliittoutuneet olettavat Saksan hyökkäävän operaatio Keltaisen eli Schlieffen-suunnitelman mukaan. Von Manstein laati Heinz Guderianin avustuksella suunnitelman, jossa hän ehdotti hyökkäystä Ardennien metsien läpi. Tämä aiheutti ylijohdossa skandaalin, ja von Manstein siirrettiin Pommeriin johtamaan reserviarmeijakuntaa. 17. helmikuuta 1940 von Manstein tapasi Hitlerin uusien armeijakunnankomentajien esittelyssä, missä hän yllättyi, ettei Hitler ollut hänen suunnitelmastaan tietoinen. Von Manstein laati nopeasti yhteenvedon, johon Hitler ihastui, varsinkin kun hän oli itse pohdiskellut samantyyppisiä ajatuksia.
Maaliskuun 8. päivänä Hitler ilmoitti lopullisen suunnitelman olevan se, että Saksa aluksi hyökkää operaatio Keltaisen mukaisesti, jolloin länsiliittoutuneet lähtisivät Belgiaan vastaan ja kaksi päivää myöhemmin hyökättäisiin päävoimilla von Mansteinin suunnitelman mukaisesti.
Taistelut 10.–20. toukokuuta
Armeijaryhmä A:n (2. (von Weichs), 4. (von Kluge), 12. (List) ja 16. armeija (Busch) yhteensä 44 divisioona) komentajanaan Gerd von Rundstedt hyökkäsi 12. toukokuuta Luxemburgiin, joka oli luottanut puolueettomuuteensa ja tuli siten yllätetyksi.
Armeijaryhmä B:n (18. (von Klücher) ja 6. armeija (von Reichenau) yhteensä 30 divisioonaa) komentajanaan Fedor von Bock hyökkäsi Belgiaan ja Armeijaryhmä C (1. (von Witzleben) ja 7. armeija (Dollman) yhteensä 17 divisioonaa) komentajanaan Wilhelm von Leeb teki harhautushyökkäyksiä Ranskan Maginot-linjaa vastaan. Maavoimien hyökkäystä edelsivät raskaat pommitukset. Belgian tärkein rajalinnoitus Eben-Emael joutui saksalaisten laskuvarjojääkärien käsiin jo ensimmäisenä päivänä.
Liittoutuneiden suunnitelmien mukaisesti brittien ja ranskalaisten vasen sivusta siirtyi Belgiaan. Tämä helpotti Rundstedtin suunnitelmia hyökätä Ardennien läpi, mikä erottaisi liittoutuneiden Belgiassa olevat joukot Ranskasta olevista. Hyökkäys alkoi 12. toukokuuta. Liittoutuneiden taistelua vaikeutti yhteistyön kangertelu belgialaisten ja hollantilaisten kanssa.
16. toukokuuta Ranskan reserveistä muodostettiin 6. armeija pysäyttämään Ardenneilta edenneet saksalaiset, mutta se ei kyennyt siihen. Prikaatinkenraali Charles de Gaullen 4. panssaridivisioonan vastahyökkäys Laon-Montcornetissa 17.–19. toukokuuta epäonnistui. Saksalaiset saavuttivat Cambrainin 18. päivänä ja lopulta meren kahta päivää myöhemmin. Liittoutuneiden oli joko katkaistava saksalaispanssarien luoma ”käytävä” tai otettava se riski, että etelässä ja pohjoisessa olevat joukot joutuvat erilleen. Päätöksen teko viivästyi liittoutuneiden ylipäällikkönä toimineen kenraali Maurice Gamelinin erottamisen vuoksi. Hänen tilalleen tuli 20. toukokuuta kenraali Maxime Weygand.