cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Neles
2020–
Kesäkuussa 2020 Valmet ilmoitti hankkivansa noin 14,9 prosentin omistusosuuden Neleksestä, ja osto tapahtui 1. heinäkuuta 2020. 13. heinäkuuta 2020 ruotsalainen teollisuusyhtymä Alfa Laval allekirjoitti yhdistymissopimuksen Neleksen kanssa. Valmet ilmoitti ettei tue Alfa Lavalin ostotarjousta heinäkuussa 2020 ja kasvatti omistustaan Neleksessä elokuussa 2020. 13. elokuuta 2020 Alfa Laval aloitti Neleksen hallituksen suositteleman julkisen ostotarjouksen Neleksen osakkeista, tarjoten 11,50 euroa osakkeelta. Tarjouksen jälkeen osakkeen hinta pörssissä nousi yli ostotarjouksen, ja Valmet nosti omistustaan lähes 30 prosenttiin. Marraskuussa 2020 Alfa Laval vetäytyi aikeistaan ostaa Neles, koska Neleksen omistajista vain 33 % kannatti ostotarjouksen hyväksymistä. Joulukuussa Jukka Moisio ilmoitti jättävänsä tehtävänsä Neleksen hallituksen puheenjohtajana, koska hänen kannattamansa ostotarjous ei lopulta mennyt läpi omistajien keskuudessa.
Heinäkuussa 2021 tiedotettiin Neleksen sulautumisesta Valmetiin ja Neles fuusioitui Valmetiin 1. huhtikuuta 2022.
Banaanikärpänen
Yksilönkehitys ja alkionkehitys
right|thumb|Kolme jalkojen imaginaalilevyä. Levyt on värjätty hedgehog-geenin tuotteen osoittavalla värillä. Hedgehog-proteiini lokalisoituu vihreille alueille.
Neles
Omistus
Neleksen suurimmat osakkeenomistajat 30. syyskuuta 2021 olivat seuraavat:
Palkintoja ja tunnustuksia
Nelekselle myönnettiin vuonna 1974 Tasavallan presidentin vientipalkinto. Rank Xerox nimitti 1978 Neles Oy:n Suomen parhaimmaksi yritykseksi. European Management Forum valitsi 1981 sata parasta pioneeriyritystä Euroopassa. Suomesta mukaan pääsivät Nokia, Kone, Nautor, Kuusakoski ja Neles.
Ruotsin kruunu
Ruotsin kruunu (lyhenne kr, kansainvälinen valuuttakoodi SEK ) on Ruotsin rahayksikkö. Kruunu jaettiin aikaisemmin 100 äyriin (öre).
Banaanikärpänen
Yksilönkehitys ja alkionkehitys
Oosyytistä kehittyvän munasolun hedelmöityksen jälkeen varhainen alkio käy läpi useita DNA:n monistumiskertoja, mutta vain muutamia tumanjakautumisia. Vasta myöhemmissä kehityksen vaiheissa alkion solut eroavat erillisiksi soluiksi. Koska DNA:n monistuminen eli replikaatio varhaisessa alkiossa on niin nopeaa, ei solusyklissä ole juurikaan tarkastuspisteitä estämässä virheellisten solujen muodostumista. Sen vuoksi syntyneet virheelliset solut vaeltavat alkion ruskuaispussiin, joka ei muodosta aikuisen kärpäsen rakenteita. Alkio käy kehityksensä aikana läpi useita vaiheita, jotka ovat erittäin hyvin tunnettuja, kunnes se lopulta kuoriutuu ensimmäisen toukkavaiheen toukkana.
Ruotsin kruunu
Euroon siirtyminen Ruotsissa
Ruotsi on Euroopan talous- ja rahaliiton jäsen vuodesta 1995 kuten Suomikin, mutta Ruotsi ei ole vaihtanut kruunuaan euroksi. Tämä on johtunut pääasiassa kansan vastustuksesta: vuonna 2003 pidetyssä kansanäänestyksessä lähes 56 % äänestäneistä vastusti kruunusta luopumista. Huhtikuussa 2009 Sifo-tutkimuslaitoksen toteuttamassa kyselyssä euroon siirtyminen sai ensimmäistä kertaa enemmän tukea kuin kruunun säilyttäminen. Euroon siirtymistä kannatti 47, ja vastusti 45 prosenttia vastaajista. Kannattajia olivat erityisesti miehet ja eteläruotsalaiset, vastustajia naiset ja pohjoisruotsalaiset. Puolueista uutta kansanäänestystä haluaa vain liberaalit, muut vastustavat sitä.
Andrej Križaj
Andrej Križaj (s. 11. syyskuuta 1986 Jesenice, Jugoslavia) on slovenialainen, vuosina 2006–2012 maailmancupissa kilpaillut alppihiihtäjä. Hän sijoittui maailmancupissa parhaimmillaan 19:nneksi Val Gardenan supersuurpujottelussa joulukuussa 2009.
Križaj sijoittui nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2005 neljänneksi supersuurpujottelussa, 11:nneksi syöksylaskussa ja 12:nneksi suurpujottelussa. Vuoden 2006 nuorten MM-kilpailuissa hänen kaikki neljä suoritustaan päättyivät keskeytykseen. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli suurpujottelussa 33:s ja syöksylaskussa 37:s. Supersuurpujottelussa hänet hylättiin ja alppiyhdistetyssä hän keskeytti. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Križaj keskeytti supersuurpujottelussa.
Haukiputaan kihlakunta
Haukiputaan kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Haukipudas, Ii, Kiiminki, Yli-Ii ja Ylikiiminki sekä ennen vuoden 2007 kuntaliitosta myös Kuivaniemi. Kihlakunta sijaitsi Oulun läänissä.
Ruotsin kruunu
Historia
Kruunu korvasi riikintaalerin (riksdaler) Ruotsin rahana vuonna 1873, kun Ruotsi liittyi Skandinavian rahaliittoon, johon kuuluivat myös Norja ja Tanska. Rahaliiton purkamisen jälkeen maat jatkoivat kruunu-nimen käyttämistä, mutta kunkin maan kruunun arvo on kehittynyt omaan tahtiinsa. Ruotsin kruunu on näiden kolmen maan rahayksiköistä arvoltaan heikoin, joskaan erot eivät ole erityisen suuret.
Nykyinen setelisarja
Keväällä 2010 Ruotsin keskuspankki Riksbank ilmoitti, että maan kaikki setelit tullaan lähivuosina korvaamaan uusilla. Samalla oli tarkoitus lisätä setelikantaan 200 kruunun seteli ja muuttaa 20 kruunun seteli kolikoksi. Esitys otettiin muilta osin myönteisesti vastaan, mutta 20 kruunun setelin lakkauttamista vastustettiin. Lopullisen päätöksen teki Ruotsin valtiopäivät kesäkuun 2010 alussa.
Keväällä 2011 Ruotsin keskuspankki ilmoitti kilpailusta uusien setelien suunnittelemiseksi, ja voittajaksi julistettiin keväällä 2012 Göran Österlundin ehdotus ”Kulturresan”. 20 kruunun seteli säilyi setelisarjassa.
Edellinen setelisarja
Ruotsin edellisten setelien perusmallit olivat 1980-luvun alkupuolelta. Niihin tehtiin 2000-luvun aikana yksi merkittävän laajuinen päivitys, jossa muihin paitsi 20 kruunun seteliin lisättiin samantyyppisiä turvatekijöitä kuin euroseteleissä, kuten hologramminauha, helmiäispainatus ja läpikohdistuskuvio.
Nykyinen kolikkosarja
Keväällä 2010 Ruotsin keskuspankki Riksbank ilmoitti, että kolikot tullaan lähivuosina korvaamaan uusilla. Samalla oli tarkoitus aloittaa 2 kruunun rahan lyönti muutaman vuosikymmenen tauon jälkeen.
Edellinen kolikkosarja
Perinteisesti yhden kruunun kolikoiden etupuolella oli Ruotsin kulloisenkin kuninkaan kuva. Kääntöpuolella oli Ruotsin vaakuna. Yhden kruunun kolikon malli oli kuvioinnin yksityiskohtia lukuun ottamatta pysynyt hyvin pitkään samanlaisena: jo edellisen hallitsijan (Kustaa VI Aadolf) aikana lyödyt, hänen kuvallaan varustetut, kuten myös kaikki muutkin yhden kruunun kolikot vuodesta 1875, olivat edelleen käypiä maksuvälineitä. Myös 10 kruunun kolikon etupuolella oli hallitsijan kuva (vuodesta 1973 alkaen Kaarle XVI Kustaa).
Ruotsi luopui pienimmän kolikkonsa eli 50 äyrin käytöstä lokakuussa 2010 ja näin ollen kruunun kolikosta tuli pienin raha ja äyrit jäivät maksuvälineenä kokonaan historiaan.
Banaanikärpänen
Yksilönkehitys ja alkionkehitys
Toukan kehityksen aikana imaginaalilevyinä tunnetut kudokset kasvavat toukan sisällä. Imaginaalilevyt muodostavat kehittyessään suurimman osan aikuisen kärpäsen rakenteista, kuten pään, jalat, siivet ja sukupuolielimet. Niiden solut erkanevat muista solulinjoista jo alkionkehityksen aikana ja niiden jakautuminen jatkuu myös toukkavaiheiden aikana, toisin kuin useimpien muiden toukan solukkojen. Kotelovaiheen aikana imaginaalilevyjen kudokset läpikäyvät monia voimakkaita muutoksia, jotta ne voivat muodostaa aikuisen kärpäsen rakenteita.
Elinympäristö ja ravinto
Banaanikärpänen on kosmopoliitti laji, joka on levinnyt kaikkialle maailmaan. Sitä tavataan luonnossa myös Suomessa. Laji ei kuitenkaan pysty talvehtimaan Suomessa muutamien muiden suvun lajien tavoin, vaan kanta on riippuvainen Baltian maista saapuvista ja osin myös kauppojen hedelmien mukana tulevista yksilöistä. Sen sijaan esimerkiksi lähisukuinen D. littoralis pystyy selviämään talven yli jopa pohjoisimmassa Suomessa. Yhteensä luonnonvaraisia Drosophila-kärpäsiä Suomessa tavataan noin 30 lajia. D. melanogasterin luonnonkanta on runsaimmillaan loppukesästä, jolloin kärpäsiä etsiytyy ihmiskoteihin. Banaanikärpäset, kuten muutkin mahlakärpäset, viihtyvät kosteissa ja varjoisissa paikoissa. Ne ovat aktiivisimmin liikkeellä pääasiassa illalla.
Ravinnokseen mahlakärpäslajit imevät käymistilassa olevia nesteitä, esimerkiksi sokeripitoisia hedelmiä ja puiden mahlaa. Toukat elävät mahlassa, sienissä, maahan pudonneissa marjoissa ja pilaantuneissa hedelmissä syöden niiden nesteitä sekä erityisesti niissä kasvavia hiivoja ja muita mikro-organismeja. Banaanikärpänen pystyy tunnistamaan makean ja kitkerän maun, mutta ei esimerkiksi chilipippurille tyypillistä polttavaa kapsaisiinia.
Kosiokäyttäytyminen ja parittelu
Banaanikärpäset pyrkivät parittelemaan mahdollisimman pian kuoriutumisensa jälkeen. Naaraat ovat halukkaita paritteluun jo 8–12 tuntia kuoriutumisesta. Sitä nuorempia, parittelemattomia naaraita kutsutaan usein virgiineiksi naaraiksi. Banaanikärpäskoiraan kosiokäyttäytyminen muodostuu viiden toiminnon sarjasta, jonka se suorittaa houkutellakseen naaraita parittelemaan kanssaan. Ensin koiraat suoristavat itsensä ja värisyttävät siipiään kosioäänen muodostamiseksi. Pian sen jälkeen koiras siirtyy matalana naaraan takaruumiin taakse ja alkaa kosketella naaraan genitaaleja jaloillaan ja imukärsällään. Lopulta koiras käyristää takaruumistaan ja yrittää parittelua. Naaras voi torjua koiraan joko siirtymällä kauemmas tai työntämällä munanasettimensa ulos. Onnistunut parittelu kestää 10 minuuttia, jonka aikana koiras siirtää satoja siittiöitä naaraaseen. Naaras pystyy säilömään spermaa, joka voi joutua siten myös kilpailemaan munasolujen hedelmöityksestä muiden koiraiden siittiöiden kanssa.
Lento
Banaanikärpänen on useimpien kärpäslajien tavoin erittäin taitava lentäjä. Sen siivet pystyvät lyömään jopa 220 kertaa sekunnissa. Lentävä banaanikärpänen on myös hyvin ketterä, sillä se voi muuttaa lentosuuntaansa yhdeksänkymmentä astetta jopa alle viidessäkymmenessä millisekunnissa. Banaanikärpäsellä, kuten todennäköisesti monilla muillakin kärpäsillä, näköhermot ovat myös suoraan yhteydessä siipilihaksiin. Tämä mahdollistaa kärpäsen erittäin nopean reagoinnin liikkeeseen, jopa ilman aivojen väliintuloa.
Näköaisti
thumb|right|Kärpäsen näkemää vastaava stereokuva verkkosilmästä.
Banaanikärpäsen kehittynein aisti on näkö. Noin kahta kolmasosaa banaanikärpäsen aivoista, yhteensä noin 200 000 neuronia, käytetään pelkästään näköaistimusten tulkitsemiseen. Vaikka banaanikärpäsen tilan hahmottamiskyky on huomattavasti huonompi kuin ihmisillä, näköaistimusten käsittelyn nopeus (ajallinen resoluutio) on noin kymmenen kertaa ihmistä nopeampi. Tämä yhdessä lentolihasten ja silmien suoran yhteyden kanssa mahdollistaa petojen tehokkaamman välttämisen ja paremman lennon hallinnan.
Banaanikärpäsen erittäin hyvin kehittyneet verkkosilmät koostuvat 800 pienemmästä silmäyksiköstä, ommatidista. Jokainen ommatidi koostuu kahdeksasta valoreseptorisolusta (nimetty R1–8), niiden tukisoluista, pigmenttisoluista ja verkkokalvosta. Silmien normaali voimakkaan punainen väri johtuu pigmenttisoluista, jotka imevät ylimääräisen sinisen päivänvalon ja siten estävät kärpästä sokaistumasta kirkkaassakaan auringonpaisteessa.
Historia
thumb|right|Drosophila melanogasterin silmän ja ruumiin värimutantteja (silmän värimutaatiot myötäpäivään): brown, cinnabar, sepia, vermilion, white ja villityyppi. Villisilmäisellä kärpäsellä on myös ruumiin yellow värimutaatio, sepia-silmäisen kärpäsen ruumis on ebony ja brown-silmäisen kärpäsen ruumis on black.
Ensimmäisen kromosomikartan banaanikärpäselle laati vuonna 1913 Alfred H. Sturtevant, joka työskenteli myös Morganin ryhmässä. T. H. Morgan itse julkaisi ensimmäiset tarkat fysikaaliset paikat useille banaanikärpäsen geeneille vuonna 1938. Banaanikärpäsellä tehdyn varhaisen mutaatiotutkimuksen uranuurtaja 1920-luvulla puolestaan oli Hermann J. Muller, joka indusoi mutaatioita röntgensäteilyn avulla. Keksinnöstään Muller sai lääketieteen Nobelin 1946. Myös evoluutiotutkimusta banaanikärpäsellä tehtiin jo varhain. Yhdysvaltalainen Theodosius Dobzhansky todisti 1930- ja 1940-luvuilla banaanikärpäsen avulla luonnonvalinnan toimivan luonnonpopulaatioissa sekä pystyi selvittämään eri Drosophila-lajien fylogenian.
Nykyinen tutkimus
Jo olemassa olevan tiedon ja tutkimuksen valtava määrä jouduttaa myös uutta tutkimusta. Banaanikärpäsellä tehdään nykyään tutkimusta lähes kaikilla biologian osa-alueilla. Viime aikojen suurimpia saavutuksia banaanikärpästutkimuksessa on ollut sen koko genomin sekvensointi vuonna 2000. Samoin monien uusien geenimuuntelutekniikoiden kehitys ja mahdollisuus hankkia useimpia tunnettuja mutanttikantoja tutkittavaksi Internetin välityksellä on helpottanut tutkimusta huomattavasti. Nykyään banaanikärpästä käytetään tutkimuskohteena yhtä lailla kehitysbiologiassa, geenien vuorovaikutusten tutkimuksessa, fysiologiassa kuin ihmisten tautien mallintamisessakin. Banaanikärpäsen käyttöä erityisesti ihmisen sairauksien tutkimuksessa puoltaa varsinkin mahdollisuus tehdä erittäin monenlaisia geneettisiä kokeita. Muun muassa kontrolloitujen risteytysten sekä poistogeenisten yksilöiden tuottaminen on banaanikärpäsellä huomattavan helppoa ja lyhyen sukupolvenkierron vuoksi kokeiden tulokset ovat nopeasti nähtävissä.
Esimerkiksi alkoholin vaikutusten ja alkoholismin tutkimuksessa banaanikärpästä on käytetty erittäin paljon. Banaanikärpästen ja nisäkkäiden alkoholivaste on erittäin samankaltainen: esimerkiksi kärpästen liikkeiden kontrolli heikkenee jo pienen alkoholialtistuksen vaikutuksesta ja annosta lisättäessä ne menettävät liikuntakykynsä täysin. Pitkäaikaisessa altistuksessa kärpäsille kehittyy myös toleranssia alkoholia vastaan. Alkoholinsietokyvyltään erilaisten kärpäskantojen geneettinen tutkimus onkin paljastanut useita alkoholiherkkyyteen vaikuttavia geenejä, joille on löydettävissä vastingeenit myös ihmisestä. Siten kärpäsellä tehtävä tutkimus voi paljastaa yksityiskohtia myös ihmisten alkoholismin perinnöllisyydestä.
Alkoholitutkimuksen lisäksi myös muistin mekanismien selvittämisessä banaanikärpänen on osoittautunut oivalliseksi tutkimuskohteeksi. Sen on osoitettu pystyvän oppimaan monenlaisia asioita, kuten erilaisia käyttäytymismalleja. Banaanikärpäseltä onkin onnistuttu löytämään useita tärkeitä oppimiseen ja muistiin vaikuttavia geenejä. Niiden selvittämiseen on käytetty useita erilaisia geneettisiä tutkimusmenetelmiä, kuten esimerkiksi geenien hiljentämistä ja DNA-mikrosirutekniikkaa. Banaanikärpäsellä tehdyissä pavlovilaisissa käyttäytymiskokeissa puolestaan on pystytty eristämään oppimisvaikeuksellisia kärpäskantoja yhdistämällä tietyt tuoksut sähköshokkiin. Näistä eristetyt mutatoituneet geenit (esimerkiksi dunce, rutabaga ja amnesiac) ovat osoittautuneet tärkeiksi muistin kehityksessä. Tuoreet tutkimukset ovat myös paljastaneet banaanikärpäsen pitkäaikaiseen muistiin vaikuttavia geenejä. Eräiden tutkijoiden mukaan banaanikärpäsen muisti- ja oppimistutkimuksessa ollaankin lähitulevaisuudessa pääsemässä vaiheeseen, jossa voidaan siirtyä yksittäisten geenien tutkimisesta jopa koko muistin kehityksen vuorovaikutusverkoston tutkimukseen.
Kromosomisto
thumb|right|Giemsa-värjätty banaanikärpäsen [[mitoosin radiaalinen metafaasikromosomisto: a) koiras, b) naaras. Kromosomit myötäpäivään vasemmalta alkaen: autosomiparit 2 ja 3, sukupuolikromosomit (koiraan Y-kromosomi merkitty kuvaan). Pieni 4-kromosomipari sijaitsee keskellä.]] Banaanikärpäsen kromosomisto on pieni: sen diploidinen kromosomiluku 2n = 8. Kromosomipareista kolme on autosomeja ja yksi on sukupuolikromosomipari (X ja Y). Historiallisista syistä banaanikärpäsen X-kromosomia merkitään usein numerolla 1, ja autosomit ovat kromosomit 2–4. Neljäs kromosomi jätetään usein huomiotta sen pienen koon takia, sillä siinä on geenejä sisältävää eukromatiinia vain noin miljoona emäsparia. Geenejä neljännessä kromosomissa on alle sata. Kärpäsen sukupuoli määräytyy X-kromosomien ja autosomien suhteen perusteella, eikä Y-kromosomilla ole siihen vaikutusta toisin kuin esimerkiksi ihmisellä. Jos siis X-kromosomeja on yksi, X-kromosomien ja autosomien suhde on 1:6, jolloin syntyy koiras. Jos X-kromosomeja on kaksi, suhde on 2:6, jolloin syntyy naaras. Banaanikärpäsen Y-kromosomi on myös lähes kokonaan heterokromatiinia.
Genomin koko
Drosophilan genomi on noin 180 miljoonan emäsparin (Mb) suuruinen. Genomista kolmasosa on heterokromatiinia ja loput noin 120 Mb eukromatiinia. Vaikuttaa siltä, että noin 60 prosenttia kärpäsen genomista ei sisällä proteiineja koodaavia geenejä. Tällä hetkellä genomin arvioidaan sisältävän 14 601 geeniä. Koko genomi on sekvensoitu vuonna 2000, ja suurin osa siitä on sen jälkeen myös varustettu selityksin eri alueiden biologisesta toiminnasta. Geneettisesti banaanikärpänen on noin 60–70 -prosenttisesti ihmisen kaltainen, ja vajaalle 3 000 banaanikärpäsen geenille on löydettävissä todennäköisesti samaa alkuperää oleva vastingeeni ihmisestä. Noin 77 prosentille ihmisen geeneistä, joiden mutaatioiden tiedetään olevan jonkin sairauden syynä, on löydettävissä homologinen vastine banaanikärpäsen genomista. Siten banaanikärpästä voidaan käyttää vertailevassa genomiikassa myös ihmisen ja muiden nisäkkäiden geenitoiminnan tutkimiseen.
Polyteenikromosomit
Banaanikärpäsen kromosomiston erikoisimpia rakenteita ovat sen toukan sylkirauhasten polyteenikromosomit. Ne ovat kaapelimaisia useaan kertaan monistuneita jättiläiskromosomeja. Polyteenikromosomeja tavataan joillakin Diptera-lajeilla kudoksissa, jotka eivät erilaistu aikuisen hyönteisen rakenteiksi. Ne ovat pääosin geenitoimintaa tehostavia rakenteita: useiden identtisten geenikopioiden ansiosta mRNA-synteesi on polyteenikromosomillisissa soluissa erittäin tehokasta. Polyteenikromosomeja tavataankin siksi useimmiten sylkirauhasten solujen kaltaisissa solutyypeissä, joissa vaaditaan paljon jotain tiettyä proteiinia.
Kromosomien koko on erittäin suuri tavallisiin interfaasikromosomeihin verrattuna. Ne voivat olla paksuudeltaan jopa 15–25 μm ja pituudeltaan 100–250 μm. Polyteenikromosomien rakenteelle on tyypillistä tummien kromomeeri- ja vaaleiden interkromomeeriraitojen vaihtelu, joiden avulla kromosomit voidaan erottaa toisistaan. Juovarakenne syntyy DNA-rihmojen lukumäärän vaihtelusta ja erilaisesta pakkautumisasteesta kromosomin eri osissa. Kromosomit ovat organisoituneet kromosentrin ympärille, joka sisältää niiden sentromeerialueet.
Geenien merkintätapa
Banaanikärpäsen geenien, mutaatioiden ja eri kantojen merkintä on hyvin tarkkaan määriteltyä. Nimeämiskäytännöt ja merkintätavat juontavat juurensa jo T. H. Morganin ajalta. Tarkkaan säännelty geneettinen nomenklatuuri helpottaa huomattavasti tutkimuksen tekemistä, sillä se mahdollistaa erilaisten banaanikärpäskantojen yksiselitteisen kuvaamisen.
Toisinaan jotkut geeneille annetuista nimistä voivat olla varsin erikoisia. Useiden väitöskirjatutkijoiden ja jopa edistyneempienkin banaanikärpästieteilijöiden pyrkimyksenä on nimittäin ollut jo Morganin ajoista lähtien keksiä kuvaamilleen uusille geeneille mahdollisimman "hauska", mutta samalla kuitenkin kuvaava nimi. Tämän pitkän tradition tulosta ovat muun muassa shavenbaby-mutantti, jonka toukat ovat karvattomia ja he-is-not-interested-geeni, joka vaikuttaa koiraiden kosiokäyttäytymiseen.
Pyydystäminen
pienoiskuva|right|Banaanikärpäspyydys. Paperisen suppilon pohjalla on vain pieni reikä ja astian pohjalla viinietikkaa, joka houkuttelee k.o. kärpäsiä. Koska banaanikärpästen elintavat saavat ne viihtymään erinomaisesti myös ihmisasumuksissa, niiden määrä kodeissa voi joskus kasvaa häiritseväksi. Asuntoihin sisälle tunkeutuvia kärpäsiä pyydystetään rakentamalla tappava kärpäsansa esimerkiksi suppilosta, jonka pohjalla on syöttinä pieni määrä jotakin käynyttä nestettä. Syötti voi olla esimerkiksi olutta, väkiviinaetikkaa tai punaviiniä, joka voi olla etikoitunuttakin. Pyydykseen joutuneet kärpäset eivät pääse suppilosta pois ja hukkuvat sinne. Syöttinesteen joukkoon voi lisätä myös astianpesuainetta. Se alentaa nesteen pintajännitystä ja edesauttaa siten kärpästen hukkumista.
Emir Kusturica
thumb|Emir Kusturica Brysselissä marraskuussa 2005. pienoiskuva|Kusturican rakennuttamaa Küstendorfin vuoristokylää Mokra Gorassa Emir Kusturica [] (, s. 24. marraskuuta 1954 Sarajevo, Jugoslavia) on serbialainen elokuvaohjaaja. Kusturica on yksi harvoista Kultaisen palmun Cannesin elokuvajuhlilla kaksi kertaa voittaneista ohjaajista (elokuvista Isä on työmatkalla ja Underground). Kusturica on vastaanottanut myös ranskalaisen Ordre des Arts et des Lettres -ritarikunnan komentajan kunniamerkin.
Banaanikärpänen
Käyttö lemmikkieläinten ravintona
thumb|right|Banaanikärpäspulloja. Vasemmalla pienempi risteytyspullo ja oikealla suurempi kasvatuspullo, jollaisessa eri kantoja ylläpidetään.
Kasvatus laboratoriossa
Lähes vastaavaa banaanikärpästen kasvatusmenetelmää käytetään myös useimmissa laboratorioissa, tosin useimmiten pulloina käytetään tähän tarkoitukseen erityisesti valmistettuja 200 ml:n vetoisia kasvatuspulloja ja 50 ml:n vetoisia risteytyspulloja. Kantoja ylläpidetään yleensä 18 °C:ssa, jossa sukupolvenkierron pituus on noin 4–5 viikkoa. Risteytykset tehdään useimmiten noin 24 °C:ssa, jolloin kierto on nopeampi eikä tuloksia tarvitse odottaa liian pitkään. Kasvatuspulloissa ylläpidettävät kärpäset siirretään uusiin pulloihin noin puolentoista kuukauden välein, jotta kärpäsille on aina tarjolla tuoretta ravintoa eivätkä mahdolliset homeet pääse leviämään ravintoalustassa.
Banaanikärpäsen tauteja
Yksi syy banaanikärpäsen suosioon laboratorio-organismina on myös sen taudin- ja loistenkestävyys. Yleisimmät laboratoriokantojen ongelmista johtuvat joko kasvatusalustassa leviävistä homeista tai punkeista. Viime vuosina useissa laboratorioissa on myös raportoitu esiintyvän pikornaviruksiin kuuluvaa DCV-virusta, joka tappaa koteloituneita toukkia. Useimpia banaanikärpäsen tauteja torjutaan yksinkertaisesti pitämällä kasvatustilat mahdollisimman puhtaina ja eristämällä kaikki laboratorioon saapuvat uudet kannat.
Sulfidimineraali
Sulfidimineraalit ovat mineraaleja, jotka koostuvat ensisijassa rikin yhdisteistä, tyypillisesti sulfidi- (S2-) tai persulfidi-anioneista (S22-). Monet sulfidimineraalit ovat tärkeitä malmimineraaleja. Ryhmään kuuluvat myös selenidit, telluridit, antimonidit ja vismutidit.
Samuel Gaumain
Samuel-Louis-Marie-Antoine Gaumain (4. tammikuuta 1915 – 20. elokuuta 2010) oli ranskalaissyntyinen, Tšadissa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului kapusiineihin. Hänet vihittiin papiksi 12. maaliskuuta 1938 ja nimitettiin Moundoun hiippakunnan piispaksi 19. joulukuuta 1959. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. huhtikuuta 1960. Pääkonsekraattorina toimi Thomas Mongo, jota avustivat Paul Bouque ja Alphonse-Célestin-Basile Baud.
Sulfidimineraali
Ulkoisten ominaisuuksien perusteella sulfidimineraaleista voidaan erottaa kiisut, hohteet ja välkkeet.
Kanariansaarten parlamentti
Kanariansaarten parlamentti on Kanariansaarten lainsäädäntöelin. Parlamentissa on tällä hetkellä 70 edustajaa.
Samuel Gaumain
Gaumain osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään piispana 19. joulukuuta 1974.
Luettelo Englannin historiallisista kreivikunnista
Englannin 39 historiallista kreivikuntaa aakkosjärjestyksessä luetteloituna.
Pussieläimet
Pussieläimet (Metatheria, aiemmin Marsupialia) ovat nisäkkäitä, joiden naarailla on sikiön kasvattamista ja poikasen kantamista varten erityinen pussi vatsan seudulla. Pussieläinten naarailla on kaksi emätintä ja uroksilla puolestaan kaksihaarainen siitin.
Pussieläinten sikiöt syntyvät pian hedelmöityksen jälkeen hyvin kehittymättöminä, mutta kuitenkin kykenevinä liikkumaan niin, että ne voivat siirtyä emän vatsaa pitkin ryömien pussiin. Pussissa ne tarrautuvat nisään ja pysyvät kiinni siinä tiiviisti seuraavat viikot.
Luokittelu
Lahkoista pussirotat eli opossumit, pussipäästäiset ja silkkipussirottien ainoa laji chilenpussirotta elävät Amerikan mantereella, muut neljä lahkoa puolestaan Australiassa ja Uudessa-Guineassa. Aikaisemmin vallinneen luokittelun mukaan lahkot oli jaettu kahden ylälahkon, Ameridelphian ja Australidelphian kesken. Ensin mainittuun luettiin pussirotat ja pussipäästäiset, jälkimmäiseen kaikki muut pussieläimet, myös amerikkalainen chilenpussirotta.
Evoluutio ja levinneisyys
Fossiiliaineiston todisteet, jotka ensimmäisenä julkaisi tutkija M. J. Spechtt, eivät tue enää ennen yleistä käsitystä pussieläimistä istukallisten nisäkkäiden primitiivisinä edeltäjinä. Molemmat nisäkkäiden tärkeimmät osaluokat (kolmas ryhmä on nokkaeläimet) näyttävät kehittyneen samoihin aikoihin mesotsooisella maailmankaudella ja ne ovat olleet kilpailijoita siitä lähtien.
Useimmilla mantereilla istukalliset nisäkkäät olivat paljon menestyksekkäämpiä ja pussieläimet katosivat. Etelä-Amerikassa opossumit saivat kuitenkin vankan jalansijan ja tertiäärikaudella pussieläimistä kehittyi myös saalistajia, kuten esimerkiksi sapelihampainen Thylacosmilus. Australiassa istukalliset nisäkkäät eivät menestyneet, vaan pussieläimet ja nokkaeläimet hallitsivat tertiäärikauden ajan. Australian istukalliset nisäkkäät ovat muuttaneet mantereelle myöhemmin.
Viime vuosisatojen aikana ihmisen toiminta on vaikuttanut monien pussieläinlajien levinneisyyteen. Useat lajit ovat uhanalaistuneet ja muutamat, kuten pussihukka, aavikkopussimäyrä ja leveäotsapäästäiskenguru, ovat kuolleet sukupuuttoon. Ihminen on kuitenkin myös tarkoituksellisesti siirtoistuttanut joitain pussieläimiä niiden luontaisten elinalueiden ulkopuolelle. Esimerkiksi virginianopossumeja on viety Pohjois-Amerikan länsiosiin ja Uuteen-Seelantiin, punakaulakenguruita Britanniaan sekä parmavallebeja, damavallabeja ja kettukusuja Uuteen-Seelantiin.
Chicago (elokuva)
Chicago on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Rob Marshallin ohjaama elokuvamusikaali, joka perustuu samannimiseen Broadway-musikaaliin 1970-luvulta. Elokuvan pääosissa ovat Renée Zellweger, Catherine Zeta-Jones, Richard Gere ja Queen Latifah.
Bill Condon laati elokuvan käsikirjoituksen Bob Fossen ja Fred Ebbin musikaalin pohjalta. Danny Elfman sävelsi elokuvaan musiikkia John Kanderin musikaalisävellysten täydennykseksi.
Juoni
Nuori, kirkassilmäinen Roxie Hart uneksii esittävänsä vielä jonakin päivänä pääosaa uljaassa vaudeville-tuotannossa. Roxie toivoo astelevansa valaistulle estradille kuin konsanaan suuri idolinsa Velma Kelly, kaupungin kaunein ja vaarallisin laulajatähtönen.
Mutta kohtalon oikusta kumpikin nainen päätyy telkien taakse murhatuomio sirossa niskassaan. Vanginvartija "Mama" Mortonin avustuksella Roxie kuitenkin löytää itselleen sulavan lakimiehen, Billy Flynnin, joka saa sensaatiouutisen kärkkäästi haistavat lehdet kiinnostumaan nuoren laulajattaren tapauksesta...
Oscarit
{{Palstat
Ehdokkuudet
}}
Golden Globet
Chicago voitti kolme Golden Globe -palkintoa:
Lisäksi se oli ehdokkaana viidessä muussa kategoriassa:
Muut tunnustukset
The New York Timesin kriitikot valitsivat Chicagon vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Ryysyranta (omakotitalo)
thumb|Ryysyranta syksyllä 2008. Ryysyranta on Irwin Goodmanin Hattulaan Parolan Myllytielle rakennuttama punatiilinen omakotitalo, joka valmistui helmikuussa 1969. Talon nimellä kunnioitetaan Irwinin samannimistä laulua, joka taas tulee Ilmari Kiannon romaanista Ryysyrannan Jooseppi (1924).
Varustus
Kaksisiipinen L-kirjaimen muotoinen tasakattoinen rakennus edusti aikansa uusinta tekniikkaa. Lattiapinta-alaa oli lähes 300 m² ja ”huoneita niin paljon, että vieras on vaarassa eksyä”. Suuren olohuoneen lisäksi talossa oli saunaosasto, jossa oli baari ja uima-allas. Takkoja oli kolme, joista yksi ulkona sisäpihalla. Laulajan makuuhuoneessa oli pyöreä sänky, televisio ja yksi talon viidestä puhelimesta. Isäntää varten oli musiikkihuone ja hänen äidilleen Kirsti Hammarbergille oma sviitti. Keittiö oli Olavi Virran naistenlehdistä tutun mallin mukaisesti automatisoitu. Pelkät rakennuskustannukset olivat 300 000 markkaa (vuoden 2015 rahassa noin 450 000 €) ilman sisustusta.
Rakentaminen
Irwin Goodman osti tontin uutta kotiaan varten syntymäkaupunkinsa Hämeenlinnan naapurista Hattulasta syksyllä 1967. Tontti nimettiin Ryysyrannaksi, koska laulaja oli käynyt nauhoittamassa saman nimisen laulun Finnlevyn studiossa juuri ennen lohkomistoimitusta. Irwin suunnitteli aluksi pystyttävänsä valmistalon, mutta päätyi lopulta rakennuttamaan omannäköisensä kodin. Talon suunnitteli helsinkiläinen rakennusmestari Eino Menlös, jonka puoleen Irwin Goodman kääntyi miesten yhteisen tuttavan suosituksesta. Rakennustyöt alkoivat kevään 1968 aikana, ja harjannostajaiset vietettiin 26. elokuuta 1968. Ajan tyyliin kostean tilaisuuden kohokohtana tulevan talon isäntä esitti Ryysyranta-kappaleen orkesterin säestyksellä. Taloon tuli paljon moderneja yksityiskohtia, kuten ovipuhelimet ja tiettävästi Suomen ensimmäiset yksityiskotiin asennetut himmennettävät valot.
Vihkiäiset
Ryysyranta vihittiin ja tupaantuliaiset pidettiin 17. helmikuuta 1969. Kutsuvierasjoukossa oli suuri joukko viihdemaailman ihmisiä: Eino Grön, Lasse Mårtenson, Carola, Tappi Suojanen, Kristina Hautala, Juha Watt Vainio, Markku Aro, Mai-Brit Heljo, Tapani Kansa, Eemeli ja monia muita. Kutsutuista Danny, Anita Hirvonen ja Tapio Rautavaara olivat estyneitä. Rautavaara lähetti pahoittelevan sähkeen, jossa ilmoitti "tulevansa toiste ohimennessään jättämään tuoppinsa jäljet."
Pakkohuutokauppa
Irwinin perustaman Mainos-Musiikki Oy:n maksamattomien velkojen, laulajan henkilökohtaisten verorästien ja taloa varten otetun lyhentämättömän pankkilainan vuoksi talo ulosmitattiin. Kansallis-Osake-Pankin vaatima pakkohuutokauppa pidettiin 9. syyskuuta 1970.
Jernej Koblar
Jernej Koblar (s. 30. syyskuuta 1971 Jesenice, Jugoslavia) on slovenialainen, vuosina 1992–2003 maailmancupissa kilpaillut alppihiihtäjä. Hän ylsi kahdesti niin maailmancupissa kuin arvokilpailuissakin kymmenen parhaan joukkoon.
Ryysyranta (omakotitalo)
Pakkohuutokauppa
Irwin levytti talon pakkohuutokauppaan liittyvän Vexi Salmen sanoittaman laulun ”Ryysyranta meni”, jonka yhteydessä kuultiin myös ote huutokauppatilaisuudesta. Hattulan nimismies lähetti äänensä käytöstä kappaleessa kolmensadan markan laskun Musiikki-Fazerille. Kappaleen intron mukaan talo myytiin 153 500 markalla. Huutokaupan jälkeen Irwin asui siinä vielä pari kuukautta. Talo on nykyään yksityisomistuksessa.
Jernej Koblar
Koblarin ensimmäiset arvokilpailut olivat Lillehammerin olympialaiset 1994, ja siellä hän sijoittui suurpujottelussa 22:nneksi ja supersuurpujottelussa 29:nneksi. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 1996 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 12:nneksi, supersuurpujottelussa 28:nneksi ja syöksylaskussa 40:nneksi sekä keskeytti suurpujottelun toisella kierroksella. Sestrieren MM-kilpailuissa 1997 hän saavutti uransa parhaan MM-sijoituksen ollessaan alppiyhdistetyssä kymmenes, ja lisäksi hän sijoittui suurpujottelussa 14:nneksi ja supersuurpujottelussa 16:nneksi. Naganon olympialaisissa 1998 hän oli supersuurpujottelussa 17:s, syöksylaskussa 20:s ja suurpujottelussa 22:s.
Ryysyranta (omakotitalo)
Pakkohuutokauppa
Irwin muutti Ryysyrannasta Tampereelle Lielahteen ja saatuaan sieltä 1976 häädön vuokrarästeistä lopulta Lavajärvelle Hämeenkyröön.
Jernej Koblar
Koblar sijoittui Vailin MM-kilpailuissa 1999 syöksylaskussa 31:nneksi sekä keskeytti supersuurpujottelussa ja suurpujottelussa. St. Antonin MM-kilpailuissa 2001 hän oli supersuurpujottelussa 15:s ja suurpujottelussa 18:s. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän ylsi uransa parhaaseen arvokisasaavutukseen alppiyhdistetyn yhdeksännellä sijallaan. Supersuurpujottelussa hän oli 15:s, suurpujottelussa 18:s ja syöksylaskussa 33:s.
Ryysyranta (omakotitalo)
Pakkohuutokauppa
Irwin Goodmanista kertovan Timo Koivusalon elokuvan Rentun ruusu (2001) pakkohuutokauppakohtaus kuvattiin autenttisella paikalla Ryysyrannan pihalla.
Jernej Koblar
Koblarin parhaat maailmancupsijoitukset olivat kahdeksas sija Sierra Nevadan supersuurpujottelussa maaliskuussa 1999 ja kymmenes sija Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelussa tammikuussa 2001. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa parhaimmillaan 64:nneksi kaudella 2000–2001. Supersuurpujottelucupin pisteissä hän oli parhaimmillaan 17:s kaudella 1998–1999.
Koblar avioitui ampumahiihtäjä Andreja Grašičin kanssa.
Kuusamon kihlakunta
Kuusamon kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuului Kuusamon kaupunki (kaupunki-nimitys vuodesta 2000 lähtien). Kihlakunta sijaitsi Oulun läänissä.
Ukraina yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Ukraina on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1993 alkaen. Ennen maan itsenäistymistä sen urheilijat edustivat MM-kilpailuissa Neuvostoliittoa. Ukraina on saavuttanut yhteensä 41 mitalia, joista yksitoista on kultaisia. Kultamitaleista kahdeksan on saavutettu hyppylajeissa, kaksi pikajuoksuissa sekä yksi seitsenottelussa. Yksittäisistä kisoista maa on menestynyt parhaiten Ateenassa 1997, jossa se oli maitten mitalitilastossa viides.
Ukrainan menestynein urheilija yleisurheilun MM-kilpailuissa on seiväshyppääjä Serhi Bubka, joka voitti jo Neuvostoliittoa edustaessaan kolme kultaa vuosina 1983, 1987 ja 1991 sekä vielä Ukrainan väreissä toiset kolme vuosina 1993, 1995 ja 1997. Žanna Pintusevitš-Block voitti kultaa 200 metrin juoksussa vuonna 1997 ja 100 metrin juoksussa vuonna 2001. Muut ukrainalaiset maailmanmestarit ovat kolmiloikan vuonna 1995 voittanut Inesa Kravets, korkeushypyn vuonna 1999 voittanut Inha Babakova, korkeushypyn vuonna 2005 voittanut Juri Krymarenko, kolmiloikassa vuonna 2011 kultaa voittanut Olha Saladuh’a sekä vuoden 2013 maailmanmestarit, korkeushyppääjä Bohdan Bondarenko ja seitsenottelija Hanna Melnytšenko.
Kuitu (yritys)
Kuitu Oy oli 1936 perustettu ja 1938–1940 sekä 1942–1944 Jääsken Järvenkylässä toiminut raiontekokuitua eli viskoosia valmistanut yritys.
Kuhmon kihlakunta
Kuhmon kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuului Kuhmon kaupunki. Kihlakunta sijaitsi Oulun läänissä.
Kuitu (yritys)
Kuitu Oy:n tehdas rakennettiin Vuoksen laaksoon 1937–1938 ja sen oli tarkoitus tuottaa tekosilkkiä, kalvopaperia ja tekovillaa. Näille tuotteille valittiin Suomen Kuvalehden järjestämän kilpailun jälkeen tuotenimiksi Säteri, Kelmu ja Silla. Tehdas sai tarvitsemansa energian vuonna 1937 valmistuneesta Rouhialan voimalaitoksesta ja lipeää ym. raaka-aineita lähiseudun metsäteollisuuslaitoksista.
Talvisodan aikana Kuitu Oy valmisti myös panssarimiinoja ja polttopulloja eli ”Molotovin cocktaileja”. Tehdasalue jäi Moskovan rauhassa luovutettavalle alueelle ja evakuoidut tehtaan koneet jouduttiin rauhanehtojen mukaan palauttamaan. Kuitu Oy ehti jättää konkurssihakemuksen 1940 mutta jatkosodan aikana Jääsken tehtaan tuotantoa voitiin jatkaa vuosina 1942–1944. Jatkosodan jälkeen yhtiön toiminta kuitenkin päättyi. Kuitu Oy:n entiset rakennukset ovat edelleen teollisuuskäytössä joskin niiden ulkoasu on muuttunut.
Säteri Oy
Kuitu Oy:n tekokuitutuotantoa ryhtyi Suomessa jatkamaan vuonna 1941 perustettu Säteri Oy, joka laajensi tuotantoa Valkeakoskella ja rakennutti myös asuntoja Kirjasniemeen ja Ulvajanniemeen. Alkuun se valmisti sillaa ja Säteri-lankaa, 1950-luvulta alkaen myös pakkauskalvoja ja kiharrettuja lankoja. Säteri kasvoi, ja sillä oli 1970-luvun alkupuolella tuotantolaitokset myös Kerilon Torniossa, Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Itävallassa. Pohjoismaiden suurimman raiontuottajan tuotannosta vajaa puolet oli tuolloin raionvillaa, loput raionsilkkiä, sellofaania ja muovipohjaisia pakkauskalvoja sekä kiharrettuja Finncrepe- ja Finnlene-lankoja. Säteri oli 1970-luvun alussa Euroopan suurin polyamidikalvojen valmistaja. 1970-luvun alkuvuosina Säterillä oli vuonna 1972 suurimmillaan 2 580 työntekijää, mutta se teki tappiota läpi 1970-luvun.
Vuonna 1972 Herlinien omistama torniolainen Kerilon fuusioitiin Säteriin. Säterin omistajat olivat tuolloin Kone Oy tytäryhtiöineen, kunnes Säterin vuonna 1974 osti valtionyhtiö Kemira ja fuusioi sen itseensä vuoden 1976 alusta. Kemiran Ryhmä Säterin johtajana työskenteli 1976–1982 teollisuusneuvoksen arvon saanut Kauko Salminen.
Kemiran omistuksessa Säteri paitsi valmisti kreppilankaa, teki myös niitä kutovia koneita tytäryhtiössä Spinner Oy vuoteen 1975 saakka. Säteri lopetti samana vuonna sukkahousujen kreppilankaa kehränneen tehtaansa Kanadassa ja seuraavana vuonna myi Kerilon Inc. -lankatehtaansa Yhdysvalloissa niin, että ainoaksi lankatehtaaksi jäi Kerilon Torniossa.
1990-luvun alkupuolella Kemira eriytti jälleen kuituvalmistuksensa omaksi yhtiökseen Kemira Fibres Oy. Lankatuotanto sai uuden omistajan nimellä SH-Filaments Oy. 1990-luvun loppupuolella Kemira Fibres Oy siirtyi osaksi indonesialaista yritystä PT Inti Indorayon Utama. Uusi omistaja muutti yhtiön nimen Kemira Fibres Oy:stä Säteri Oy:ksi.
Kuitu Finland Oy
Kemira Fibres vaihtoi pian jälleen omistajaa ja otti vuonna 2007 nimekseen Kuitu Finland Oy, joka siis viittasi tuotantolaitosten Jääskessä sijainneeseen edeltäjään. Kuitu Finland Oy haettiin konkurssiin joulukuussa 2008. Tehtaan toimintaa ryhtyi jatkamaan syksyllä 2010 Neo Industrialin omistama Avilon Oy. Tuotanto oli pysähdyksissä maaliskuussa 2011 raaka-aineena käytettävän liukosellun saatavuusongelmista johtuen ja käynnistyi uudelleen muutamaksi kuukaudeksi jonka jälkeen Avilon Oy lomautti henkilöstönsä ja hakeutui nopeasti yrityssaneerausmenettelyyn. Avilon jätti konkurssihakemuksen maaliskuun alussa 2013.
Pentti Wähäjärvi
Pentti Wähäjärvi (18. huhtikuuta 1912 Helsinki – 19. lokakuuta 1999 Helsinki ) oli suomalainen taide- ja antiikkikauppias, joka järjesti myös taidenäyttelyitä. Wähäjärvi tunsi useita 1900-luvun alkupuolella vaikuttaneita nimekkäitä taiteilijoita ja taidekauppiaita, joilta hän myös hankki teoksia kokoelmaansa. Vuonna 1993 hän lahjoitti kokoelmansa Riihimäen kaupungille ja mahdollisti siten Riihimäen taidemuseon perustamisen.
Elämä
Wähäjärvi vietti kouluvuotensa Riihimäellä, jonne hänen perheensä oli muuttanut vuonna 1917. Hänen isänsä Johan Evert Wähäjärvi tuli tekemään sähköurakointia Paloheimolle, joka oli tuolloin paikkakunnan toinen suuryritys lasitehtaan ohella. Wähäjärvet asuivat Riihimäen keskustassa Uramontiellä ja Koivistonkadulla. Wähäjärvi aloitti uransa taidekauppiaana jo 1930-luvun alussa. Hänen kauppansa toimi aluksi Helsingin Pohjoisella Makasiinikadulla ja myöhemmin Kalevankadulla. Vuonna 1950 Wähäjärvi sotkeutui taideväärennösjupakkaan, jossa taidemaalari Viljo Salonen oli kopioinut ja jäljitellyt Jarl Falckin maalauksia. Teoksia myynyt Wähäjärvi sai tuomion yllytyksestä.
Wähäjärvi oli tähdännyt johdonmukaisesti omien kokoelmiensa museoimiseen jo 1950-luvun lopulta asti. Idean hän oli saanut vuonna 1936 Taidehallissa pidetystä yksityisten kokoelmien näyttelystä. Wähäjärvi hankki teoksia kokoelmiinsa taiteilijoilta, yksityisiltä henkilöiltä, kuolinpesiltä, huutokaupoista ja tunnustettujen taiteilijoiden näyttelyistä. Wähäjärvellä oli ollut hyvät suhteet muun muassa Helene Schjerfbeckin ja Tyko Sallisen taidekauppiaana toimineeseen Gösta Stenmaniin sekä tämän leskeen Berthaan. Moni Wähäjärven kokoelman maalaus oli aiemmin kuulunut Gösta Stenmanin kokoelmaan.
Wähäjärvi lahjoitti puolisonsa Tatjanan kanssa kokoelmansa Riihimäen kaupungille vuonna 1993. Riihimäen Taidemuseo perustettiin vuotta myöhemmin ja se avattiin yleisölle keväällä 1995.
Joachim Kouraleyo Tarounga
Joachim Kouraleyo Tarounga (s. 1958) on tšadilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Doban hiippakuntaan 18. marraskuuta 1989 ja nimitettiin Moundoun hiippakunnan piispaksi 3. kesäkuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michele Russo, jota avustivat Matthias N'Gartéri Mayadi ja Jean-Claude Bouchard.
Valkeinen (Keuruu, Simsiö)
Valkeinen on Keski-Suomessa Keuruulla Simsiön kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,8 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 173,9 metriä mpy.
Varenne
Varenne (s. 19. toukokuuta 1995) on italialainen kilpauransa lopettanut lämminverinen ravihevonen, jota pidettiin aikoinaan maailman parhaana ravihevosena. Oriin ennätys on 09,1aly, jonka se juoksi mailin radalla. Varenne juoksi vuonna 2002 myös kilometrin ratojen maailmanennätyksen 09,3aly Mikkelin St. Michel-ajossa. Ennätys kesti aina heinäkuuhun 2012 asti, jolloin ruotsalainen Commander Crowe juoksi Malmössä uuden maailmanennätyksen 08,9aly.
Varenne voitti urallaan muiden muassa kahdesti Elitloppetin sekä Prix d'Amériquen, Italian Derbyn, Gran Premio Lotterian, Breeders Crownin ja useita muita suurkilpailuja. Varenne juoksi urallaan 6 038 408 euroa ja voitti 76 startistaan 62 (sekä sijoittui kolmen parhaan joukkoon yhteensä 70 kertaa). Varennen valmentajana toimi Jori Turja ja hoitajana Iina Rastas. Ori on nyt siirtynyt siitoskäyttöön ja ensimmäiset varsat ovat syntyneet Italiassa 2004. Varennen varsoista on maksettu suuria summia huutokaupoissa.
Kotimaassaan Italiassa Varenne on koko kansan suursuosikki, joka tunnetaan lempinimellä Il Capitano eli "Kapteeni".
GP3 Euroopan Grand Prix 2010
GP3 Euroopan Grand Prix 2010 oli GP3-kauden 2010 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 26.–27. kesäkuuta Valencian katuradalla Espanjassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Euroopan GP:n ohessa.
Mário Lucunde
Mário Lucunde (13. toukokuuta 1957 – 26. helmikuuta 2023 ) oli angolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Benguelan hiippakuntaan 3. helmikuuta 1985 ja nimitettiin Menonguen hiippakunnan piispaksi 3. elokuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Oscar Lino Lopes Fernandes Braga, jota avustivat Giovanni Angelo Becciu ja Zacarias Kamwenho. Lucunde asetettiin virkaansa 16. lokakuuta.
Orvaskesi
right|200px|thumb
Orvaskesi eli epidermi (epidermis) on selkärankaisten ihon uloin kerros.
Orvaskeden rakenne
Orvaskesi on paksuudeltaan 0,05–0,20 mm. Se on kerrostunutta keratinisoitunutta levyepiteeliä, joka kestää hyvin kulutusta. Karvattomilla ja erityisesti kuluvilla ihoalueilla (kämmenet ja jalkapohjat) orvaskesi on paksumpi kuin alueilla, joilla on ihokarvoja. Orvaskedessä ei ole lainkaan verisuonia, vaan se saa ravintonsa diffuusion välityksellä runsassuonisen verinahan verisuonista. Samalla kun ravintoaineita siirtyy orvasketeen, kuona-aineita poistuu verisuoniin.
Ihmisen orvaskeden uloin kerros muodostuu marraskedestä, joka koostuu kuolleista keratinosyyteistä. Marraskeden alla on eläviä soluja sisältäviä kerroksia: kirkassolukerros, jyväiskerros, okasolukerros sekä tyvisolukerros.
Tyvisolukerroksessa eli tyvikerroksessa on kantasoluja, joista muodostuu jatkuvasti uusia ihosoluja. Nämä ihosolut edelleen jakautuvat ja siirtyvät kohti ihon pintaa. Epiteeliä kohti kulkiessaan niihin kerääntyy rikkipitoista keratiini-proteiinia. Solut elävät noin kuukauden ja kuolevat pintaa lähestyessään. Kuolleet solut muodostavat ihon uloimman osan, sarveiskerroksen eli marraskeden, joka on eräänlainen ihon kulutuspinta. Sen pinnasta irtoaakin jatkuvasti soluja hilseenä samalla, kun uusia syntyy kantasoluista, joten koko orvaskesi uudistuu jatkuvasti.
Ihonvärin määräävät orvaskeden alimmassa kerroksessa olevat pigmentti- eli värisolut, melanosyytit, jotka erittävät ihoon melaniinia. Tummaihoisten ihossa on enemmän melaniinia kuin vaaleaihoisten. Melanosyytit suojaavat elimistöä ultraviolettisäteilyltä erittämällä melaniinia. Melaniinia on myös silmän värikalvossa eli iiriksessä sekä silmän pohjan pigmenttiepiteelissä, joka estää valon heijastumista takaisin silmästä.
Kärpäset
Kärpäset (Brachycera) ovat kaksisiipisiä hyönteisiä. Kärpäset ovat yleensä lyhyitä ja leveitä, ja niillä on lyhyemmät jalat kuin sääskillä. Suuret verkkosilmät miltei peittävät pään. Kärpäset ovat nopeita ja kestäviä lentäjiä. Huonekärpänen (Musca domestica), joka kuuluu varsinaisten eli sukaskärpästen heimoon, levittää monia tauteja. Se on noin 8 mm pitkä, mustan- ja harmaankirjava, koiraalla on kellertävät laikut takaruumiissa. Muita kärpäsheimoja ovat muun muassa kukkakärpäset, juurikärpäset, petokärpäset, paarmat, mahlakärpäset, täikärpäset ja raatokärpäset.
Suomessa on tavattu yli 4 200 kärpäslajia.
Limingan kihlakunta
Limingan kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Kestilä, Liminka, Lumijoki, Muhos, Piippola, Pulkkila, Pyhäntä, Rantsila, Tyrnävä, Utajärvi ja Vaala sekä ennen vuoden 2001 kuntaliitosta myös Temmes. Kihlakunta sijaitsi Oulun läänissä.
Gamba
Gamba on kaupunki Gabonissa Ogooué-Maritimen provinssissa. Kaupungissa oli noin 10 500 asukasta vuoden 2013 väestönlaskennassa.
Hanno
Hanno on useiden karthagolaisten nimi:
Raahen kihlakunta
Raahen kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Pyhäjoki, Raahe, Siikajoki ja Vihanti, ennen vuoden 2007 kuntaliitosta myös Ruukki sekä ennen vuoden 2003 kuntaliitosta Pattijoki. Kihlakunta sijaitsi Oulun läänissä.
Pudasjärven kihlakunta
Pudasjärven kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Pudasjärvi ja Taivalkoski. Kihlakunta sijaitsi Oulun läänissä.
Wizex
Wizex on ruotsalainen dansband. Wizex osallistui Melodifestivaleniin vuonna 1978 kappaleella "Miss Decibel".
Canada Olympic Park bobsleigh, luge, and skeleton track
51.08278°N, -114.21889°W Canada Olympic Park bobsleigh, luge, and skeleton track on ratti-, skeleton- ja ohjaskelkkailuun soveltuva kelkkailurata Canada Olympic Parkissa Calgaryssa Kanadassa. thumb|300px|Rataprofiili.
Canada Olympic Park bobsleigh, luge, and skeleton trackilla järjestettiin vuoden 1988 talviolympialaisten kelkkailukilpailut. Kelkkailurata on isännöinyt myös useita MM-kilpailuja ja radalla lasketaan säännöllisesti maailmancupkilpailuja.
Historia
Rataa rakennettiin syksystä 1984 kevääseen 1986 vuoden 1988 Calgaryn talviolympialaisia varten. Talviolympialaisissa Jamaika osallistui ensimmäistä kertaa neljän hengen rattikelkailukilpailuun, josta tehtiin myöhemmin Kelkkajengi-elokuva.
Suomussalmen kihlakunta
Suomussalmen kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Hyrynsalmi, Puolanka ja Suomussalmi. Kihlakunta sijaitsi Oulun läänissä.
Luettelo pikkuplaneetoista: 18001–19000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 18001:stä ja päättyen 19000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Kaarle XII:n Norjan sotaretki
Syyskuussa 1716 Kööpenhaminan lähistöllä oli noin 50 000 sotilaan tanskalais-venäläinen armeija valmistautumassa Skånen valtaukseen. Ahvenanmaalla oli 21 000 sotilaan tanskalaislaivasto, joka uhkasi Tukholmaa. Ruotsin kuningas näki Norjan-hyökkäyksen parhaaksi puolustautumiskeinoksi ja vastapuolen valtioiden erimielisyyksien synnyttämiseksi. Loppuvuonna 1716 kuningas aloitti etenemisen kohti Kristianiaa, joka olikin Ruotsin hallussa kesään 1717 saakka. Tätä laajempi Norjan-valloitus oli kuitenkin mahdoton Tanskan vahvan laivaston uhatessa.