cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taiwanin tautienehkäisykeskus
Tiedotusvälineiden mukaan laitos sai sosiaalisen median seurantansa avulla tietoa Kiinan Wuhanin kaupungissa alkaneesta epätyypillisestä keuhkotautiepidemiasta, jonka potilaat eristettiin Kiinassa. Tämän seurauksena Taiwanin tautienehkäisykeskus oli yhteydessä Kiinan tautienehkäisykeskukseen ja lähetti jo joulukuun 2019 lopulla sairauden tarttumistapaa ihmiseltä toiselle koskevan tiedustelun Maailman terveysjärjestölle WHO:lle, joka tiedotti uuden koronaviruksen levittämästä sairaudesta vasta 14. tammikuuta 2020 ja sen mahdollisesti tarttuvan, vahvistamattoman tiedon mukaan, ihmisen välillä. Yhdessä hongkongilaisten ja macaolaisten tartuntatautiasiantuntijoiden kanssa kaksi taiwanilaista lääkäriä teki tiedonkeruumatkan Wuhaniin 13.-15. tammikuuta 2020. Tällöin vierailijat havaitsivat kiinalaisten salailevan tietoa taudin tartuntatavasta, vaikka myönsivät havainneensa kaksi tartuntarypästä perheissä. Vasta 20. tammikuuta WHO viestitti uuden koronaviruksen leviävän merkittävästi ihmiseltä toiselle. Tammikuun puolivälissä Wuhaniin tehdyn tiedonkeruumatkan jälkeen Taiwan aktivoi nopeasti Taiwanin tautienehkäisykeskuksen yhteydessä toimivan kansallisen terveysasioiden komentokeskuksen alaisen epidemioiden keskuskomentokeskuksen uuden koronaviruksen aiheuttaman epidemian torjumiseksi. Kansallinen terveysasioiden komentokeskus oli perustettu alkujaan SARS-epidemian aikana vuonna 2004. Se on osaltaan ohjannut esimerkiksi saarivaltiossa tehtäviä tartuntatautiepidemioiden vastaisia toimia sittemmin.
Vuonna 2009 järjestettiin arkkitehtuurikilpailu Taiwanin tautienehkäisykeskuksen uuden toimitalon suunnittelemiseksi. Taipeista runsaan 50 kilometrin päähän lounaassa sijaitsevaan Hsinchun biolääketieteelliseen tiedepuistoon sijoitettavaksi ehdotetun rakennuskokonaisuuden suunnittelukilpailun voittajaksi valittiin taiwanilaisen arkkitehdin Ricky Liun arkkitehtitoimiston yhteistyössä yhdysvaltalaisen kumppanin kanssa tekemä ehdotus. Ainakaan loppuvuoteen 2019 mennessä Taiwanin tautienehkäisykeskuksen uutta toimitilaa ei kuitenkaan ole ehdotettuun paikkaan rakennettu.
Forest (Bryssel)
Forest tai Vorst  on Belgiassa sijaitseva kunta, osa Brysselin pääkaupunkiseutua. Sen pinta-ala on 6.2 km2 ja vuonna 2012 siellä oli 53 312 asukasta.
Forestissa on ollut autotehdas vuodesta 1949. Nykyisin siellä tuotetaan Audin A1-mallia. Tehdas työllistää noin 2200 henkeä.
Haukilammi (Ylöjärvi, Kaidankylä)
Haukilammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Haukilammi on osa Liesijoen aluetta ja se kuuluu Seitsemisen kansallispuistoon.
Maantietoa
Lammen pituus on 200 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Se sijaitsee kansallispuistossa Soljastensuon pohjoisosassa Hiittehautakankaalla. Siihen on kaivettu kolme suo-ojaa. Kaakosta siihen laskee Musta-Soljasen ja Kirkas-Soljasen yhteinen laskuoja. Luoteinen oja on Haukilammen oma laskuoja, joka yhtyy 1,5 kilometrin jälkeen Liesijokeen. Rantaviivan pituus on 500 metriä ja rannat ovat pohjoisrantaa lukuun ottamatta suota. Lammelle ei johda teitä, mutta Alaiselta Särkilammelta tuleva tie ohittaa sen 250 metrin etäisyydeltä.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2018
Ampumahiihdossa kilpailtiin Pyeongchangin 2018 talviolympialaisissa 10.–23. helmikuuta Alpensian ampumahiihtokeskuksessa.
Tapahtumia oli yksitoista; miehet ja naiset kilpailivat pikakilpailussa, takaa-ajossa, normaalimatkalla, yhteislähdössä ja viestissä. Näiden lisäksi käytiin sekaviestikilpailu, jossa jokaisessa joukkueessa kilpaili kaksi naista ja kaksi miestä.
Douglas Worsnop
Douglas R. Worsnop (s. 1. marraskuuta 1952 ) on yhdysvaltalainen kemisti ja ilmakehän aerosolien tutkija. Hän on yhdysvaltalaisen Aerodyne Research -yrityksen varatoimitusjohtaja sekä aerosoli- ja pilvikemian tutkimuksen johtaja. Lisäksi hän on toiminut Helsingin yliopistossa Markku Kulmalan kutsumana vierailevana FiDiPro-professorina (Finland Distinguished Professor), ja hän on ollut yhteistyössä myös Ilmatieteen laitoksen ja Itä-Suomen yliopiston kanssa. Hänen erityistä osaamisaluettaan ovat ilmakehän aerosolien kemia ja reaktiot, kemiallinen analytiikka sekä erilaiset laboratorio- ja kenttämittaustekniikat.
Worshop suoritti alemman korkeakoulututkinnon (B.A.) kemia pääaineenaan Hope Collegessa ja valmistui kemian tohtoriksi (Ph.D.) Harvardin yliopistosta.
Worsnop on työtovereineen julkaissut monia tutkimusartikkeleita tiedemaailman huippulehdissä, kuten Sciencessa   ja Naturessa tytärlehtineen. Vuonna 2017 Worsnop lukeutui geotieteiden alalla viitatuimpien tutkijoiden joukkoon ja kuului kaikkiaan noin 3 300 tutkijaa maailmanlaajuisesti sisältävällä 2017 Highly Cited Researchers -listalla runsaan kahdenkymmenen Suomessa työskentelevän tutkijan ryhmään.
Daron Acemoğlu
Acemoğlulle on myönnetty useita arvostettuja palkintoja, muun muassa John Bates Clark -mitali vuonna 2005. Häntä on veikattu mahdolliseksi taloustieteen Nobel-palkinnon voittajaksi. Acemoğlu on maailman siteeratuimpia taloustieteilijöitä.
Rauno Anttila
Rauno Antti Juhani Anttila (30. maaliskuuta 1935 – 25. heinäkuuta 2006) oli suomalainen fyysikko. Hän oli Oulun yliopiston fysiikan professori ja toimi virassa vuodesta 1984. Hänen tutkimuskohteensa oli molekyylifysiikka, etenkin infrapunaspektroskopia.
Me sotasankarit (elokuva)
Me sotasankarit (Catch-22) on yhdys­valta­lainen musta komedia vuodelta 1970. Mike Nicholsin ohjaama elokuva perustuu Joseph Hellerin saman­nimiseen romaaniin, jonka pohjalta käsi­kirjoi­tuksen laati Buck Henry. Häneltä kesti pari vuotta tiivistää Hellerin monitasoinen ja polveileva romaani elokuva­käsi­kirjoitukseksi. Toisen maailmansodan pommikone­miehistöistä kertovan elokuvan pääosaa näyttelee Alan Arkin, ja muissa rooleissa nähdään muun muassa Bob Balaban, Martin Balsam, Richard Benjamin, Olimpia Carlisi, Marcel Dalio, Art Garfunkel (esikoisroolissaan), Jack Gilford, Charles Grodin, Bob Newhart, Anthony Perkins, Paula Prentiss, Martin Sheen, Jon Voight ja Orson Welles.
Vastaanotto ja jälkimaine
Me sotasankarit ei menestynyt teattereissa eikä kriitikkojen arvioissa yhtä hyvin kuin samana vuonna ensi-iltaan tullut toinen musta sotilas­komedia, Robert Altmanin M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala. Sittemmin elokuvan arvostus on noussut. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Syyttömät silminnäkijät
Syyttömät silminnäkijät (See No Evil, Hear No Evil) on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1989. Elokuvan on ohjannut Arthur Hiller, ja sen pääosia näyttelevät Gene Wilder ja Richard Pryor.
Juoni
Sokea Wally Karew (Richard Pryor) ja kuuro Dave Lyons (Gene Wilder) todistavat murhan; Wally kuulee laukauksen ja haistaa ampujan parfyymin tuoksun, Dave näkee vain ampujan jalat. Wally ja Dave pidätetään, sillä Dave nähdään murha-ase käsissään. Parivaljakko pakenee poliisilaitokselta, jolloin heistä tulee poliisien takaa-ajamia. Heidän perässään ovat myös roistot Eve (Joan Severance) ja Kirgo (Kevin Spacey), jotka havittelevat Wallyn haltuun joutunutta kolikon näköistä suprajohdetta pomolleen herra Sutherlandille (Anthony Zerbe).
The Corpse of Anna Fritz
Juoni
Pau (Albert Carbó) on töissä espanjalaisen sairaalan ruumishuoneella. Kun sinne tuodaan kuuluisan kauniin näyttelijän Anna Fritzin (Alba Ribas) ruumis, Pau ottaa kuvan siitä ja lähettää sen kaverilleen Ivanille (Cristian Valencia). Ivan tulee Javin (Bernat Saumell) kanssa tapaamaan Pauta ruumishuoneelle. Javi ja Ivan ovat humalassa ja heillä on mukanaan kokaiinia, jota he nauttivat Paun kanssa ruumishuoneella. Ivan haluaa nähdä Anna Fritzin ruumiin, minkä jälkeen tapahtumat lähtevät etenemään.
Näyttelijät
Lähde:
Antti Revonsuo
Antti Revonsuo on suomalainen psykologian professori Turun yliopistossa. Hänen tutkimuskohteitaan ovat muun muassa kognitiotieteen filosofia, tajunta ja tietoisuus sekä kognitiivinen neurotiede. Hänellä on professuuri myös ruotsalaisessa Skövden yliopistossa.
Revonsuo on tutkinut tietoisuutta muun muassa uniennäkemisen kautta ja kehittänyt uhkasimulaatioteoriaa, jonka mukaan unien avulla varaudutaan erilaisiin uhkatilanteisiin. Hänen tutkimusryhmänsä on Suomessa ainoa, joka tutkii unennäön biologista tehtävää ja unisisältöjä.
Musta-Soljanen
Musta-Soljanen on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Musta-Soljanen on osa Liesijoen aluetta ja se kuuluu Seitsemisen kansallispuistoon.
Maantietoa
Lammen pituus on 550 metriä, leveys 300 metriä ja sen pinta-ala on 8,5 hehtaaria. Se sijaitsee Soljastensuon pohjoispäässä kansallispuiston eteläosissa. Siihen laskee kaksi suo-ojaa, joista länsirantaan laskee Kirkas-Soljasen 100 metrinen laskuoja. Viereisten järvien vedenpinnat ovat samalla korkeudella. Järven oma laskuoja lähtee sen pohjoispäästä ja laskee 500 metrin päästä Haukilammiin. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 128 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä ja rannat ovat lähes kokonaan suomaata. Järvi on autio eikä sinne johda teitä. Pohjoisrannan ohittaa 250 metrin päästä Alaiselta Särkilammelta alkava tie, josta poikkeaa etelään järven itäpuolelta ohittava kävelypolku.
Vedenlaatu
Järven vedenlaatua on tutkittu kolme kertaa vuosina 1980 (kahdesti) ja 1993. Sen veden väri on tummaa ja veden väri on vaihdellut kesällä 140 PNU:ta ja talvella 180–200 PNU:ta. Tämä viittaisi korkeaan humuspitoisuuteen, mutta humusta ei ole kuitenkaan tyypillisten suolampien sisältämiä määriä. Veden happamuustaso on kuitenkin alhainen eli vesi on hapanta. Edelliset seikat selittyvät järven ympäristöllä, joka on suota. Ainoa laskuoja tulee Kirkas-Soljaselta, johon ei laske suo-ojia. Näiden yhteensä lasketty valuma-alue on suppea, jolloin ravinteiden huuhtoutuminen on vähäistä. Typpipitoisuudet ovat alhaiset ja fosforipitoisuudet ovat lievästi rehevöityneen järven tasoa. Matalan järven happitalous on vain tyydyttävällä tasolla. Vuonna 1980 todettiin pintavesissä happivajetta, mikä on humusvesissä tyypillistä. Musta-Soljasen virkistysarvo jää välttävälle tasolle johtuen happamuudesta, humuksesta ja tummasta väristä. Happamuus on kuitenkin luontaista perua, eikä suojärvien virkistyskäyttö ole muutenkaan yleistä.
Seitsemisen kansallispuisto
Järvelle ei johda kansallispuiston polkuja. Se onkin suojeltua aluetta 1.4–15.7 välisenä aikana.
Flanderin ympäriajo 2013
Flanderin ympäriajo 2013 oli järjestyksessään 97. maantiepyöräilyn Flanderin ympäriajo. Se käytiin 256 kilometrin reitillä Brüggestä Oudenaardeen 31. maaliskuuta 2013. Se oli kahdeksas kilpailu UCI World Tourilla 2013.
Fabian Cancellara ratkaisi kilpailun voiton viimeisessä nousussa, Paterbergissä pudottamalla irtiottokumppaneistaan ensin Jürgen Roelandtsin ja vähän ennen huippua myös Peter Saganin. Cancellara voitti kilpailun lopulta minuutin ja 26 sekunnin erolla Saganiin, joka kukisti Roelandtsin loppukirissä.
Tulokset
Lähde: Cycling Archives
Osallistuneet joukkueet
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 26 joukkuetta:
Kimmo Kara
Kimmo Kara (1. syyskuuta 1919 Oulu – 16. lokakuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen taloustieteilijä, joka oli Suomen johtavia yritysekonomisteja.
Kimmo Karan isä oli jääkärikapteeni Jalmari Kara. Helsingin yliopistossa valtiotieteitä opiskellut Kara palveli jatkosodan aikana Päämajan viestikeskuksessa Mikkelissä, jossa hän perehtyi muun muassa armeijan käytössä olleisiin salakirjoitusmenetelmiin. Sotavuosien jälkeen Kara aloitti työuransa Tilastollisen päätoimiston kansantulo-osastolla, josta hän siirtyi Tuure Junnilan värväämänä Kansallis-Osake-Pankin taloudellisen tutkimusosaston päälliköksi. Kara jäi eläkkeelle vuonna 1981.
Karan harrastuksiin kuului heraldiikka. Hän oli Suomen Heraldisen Seuran perustajajäsen ja kirjoitti alaan liittyviä teoksia. Kara suunnitteli myös Kurun ja Nastolan vaakunat.
Erkki Linnasalmi
Erkki Ilmari Linnasalmi (27. huhtikuuta 1908 Helsinki – 2. toukokuuta 1982) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria ja ammattiura
Linnasalmen vanhemmat olivat lehtori Frans Oskari Linnasalmi ja Toini Augusta Bonsdorff ja puoliso vuodesta 1936 arkkitehti Aura Inkeri Veijola. Linnasalmi tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1927 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1935. Valmistuttuaan hän avusti opiskelutovereitaan Lasipalatsin suunnittelussa, mutta siirtyi Viipuriin jatkamaan Uno Ullbergin aloittaman uuden Naistensairaalan suunnittelua. Viipurissa työskentelynsä jälkeen Linnasalmi teki opintomatkan Ruotsiin, toimien muun muassa Hakon Ahlbergin arkkitehtitoimistossa. Helsingissä Linnasalmi työskenteli Lääkintöhallituksen palveluksessa vuodesta 1939 vuoteen 1941 ja sen jälkeen Helsingin yleisen sairaalan rakennustoimiston johtajana vuodesta 1942 vuoteen 1947. Vaimonsa kanssa Linnasalmi perusti arkkitehtitoimiston vuonna 1945.
Töitä
Linnasalmen ja hänen puolisonsa Inkeri Linnasalmen (os. Veijola) arkkitehtitoimisto oli Suomen tunnetuimpia sotien jälkeen toimineista sairaala- ja terveydenhuollon rakennusten suunnittelijoista. Se suunnitteli paitsi sairaaloita, myös muun muassa terveystaloja ja kunnanlääkäreiden asuntoja sekä vastaanottotiloja varsinkin 1940- ja 1950-luvuilla.
Anders Hansson
pienoiskuva|Anders Hansson vuonna 2015. Anders Hansson (10. maaliskuuta 1992 – 30. lokakuuta 2020) oli ruotsalainen kilpakävelijä. Hän kilpaili 50 kilometrin kävelytapahtumassa vuoden 2015 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Pekingissä Kiinassa, mutta ei saapunut maaliin. Vuonna 2018 hän kilpaili miesten 50 kilometrin kävelyssä vuoden 2018 yleisurheilun EM-kisoissa Berliinissä, Saksassa. Hän sijoittui 23. sijalle.
Hansson kuoli syöpään 30. lokakuuta 2020.
Samu Koskenkorva
Samu Valtteri Koskenkorva (s. 11. toukokuuta 2001 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Mestis-joukkue Kokkolan Hermestä.
Seuraura
Koskenkorva on Oulun Kärppien kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Kiekko-Laserissa, josta Koskenkorva palasi takaisin Kärppiin C-juniorikaudella 2015–2016. Kaudella 2016–2017 hän toimi joukkueensa kapteenina. Koskenkorva jakoi tehoilla 8+18=26 koko C-nuorten SM-karsintojen puolustajien pistepörssin voiton TPS:n Nikolas Ketosen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa ja Koskenkorva valittiin sarjan tähdistökentälliseen. Kaudella 2017–2018 hän toimi Kärppien B-nuorten varakapteenina. Koskenkorva voitti B-nuorten SM-pronssia. Hän pelasi osan kaudestaan myös A-nuorissa, jossa Koskenkorva voitti hopeaa. Kauden 2018–2019 päätteeksi hän voitti A-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudella 2019–2020 Koskenkorva edusti Kärppiä myös Junior Club World Cupissa, joka päättyi pronssiin.
Kaudella 2020–2021 Koskenkorva nousi Kärppien U20-joukkueen kapteeniksi. Hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Joona Mourujärven kanssa lukemalla +6. Koskenkorva debytoi kauden aikana myös SM-liigassa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen liigaottelunsa 4. marraskuuta 2020 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan, kun Kärppien puolustuksesta oli sivussa Shaun Heshka ja Libor Šulák sekä alle 20-vuotiaiden maajoukkueen mukana Topi Niemelä ja Kasper Puutio. Koskenkorva merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 4.55 minuuttia.
Koskenkorva siirtyi kaudeksi 2021–2022 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen. Hän pelasi tulokaskautensa aikana 49 runkosarjaottelua tehopistein 1+13=14 ja kaksi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Koskenkorva pelasi myös neljä Suomen Cupin ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Toukokuussa 2022 hän teki Hermeksen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Muuta
Koskenkorvan isoveli Jesse pelaa hyökkääjänä Kärppien SM-liigajoukkueessa. Veljesten isä Jarmo Koskenkorva pelasi hyökkääjänä alemmilla sarjatasoilla ja heidän setänsä Kimmo Koskenkorva pelasi omalla urallaan yli 600 SM-liigaottelua sekä kaksi kautta Ruotsissa.
Fenyyli-isotiosyanaatti
Fenyyli-isotiosyanaatti (C7H5NS) on isotiosyanaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja analyyttisenä reagenssina.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa fenyyli-isotiosyanaatti on väritöntä tai kellertävää nestettä. Sillä on sinapinkaltainen pistävä haju. Yhdiste on veteen liukenematonta ja liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Fenyyli-isotiosyanaatti on myrkyllistä ja ärsyttää silmiä ja hengitysteitä.
Náměšť na Hané
Náměšť na Hané on kauppala (městys) Tšekissä Olomoucin läänissä. Se noin 20 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista länteen.
Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyyksiä on Náměšť na Hanén linna. Se rakennettiin 1700-luvulla klassismin tyyliin. Linnan sisustuksessa on käytetty ainutlaatuista Meissenin posliinikokoelmaa. Linnaa ympäröi pyöreä ranskalainen puutarha.
Tom-Jelte Slagter
Tom-Jelte Slagter (s. 1. heinäkuuta 1989 Groningen) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Rabobank-tallissa 2011, edusti sen seuraajaa Belkin Pro Cycling Teamia kauteen 2013, ajoi Garmin-Sharp / Cannondale-Drapac-joukkueessa 2014–2017 ja Dimension Datassa 2018–2019. Viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2020 hän kilpaili B&B Hotels–Vital Concept -joukkueessa. Hän voitti 2013 Tour Down Under -etappikilpailun 17 sekunnin erolla Javier Morenoon.
Saavutuksia
Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase , Pro Cycling Stats
Anonymously Yours
Anonymously Yours on vuonna 2002 julkaistu yhdysvaltalainen dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Gayle Ferraro. Se dokumentoi naisten hyväksikäyttöä ja myymistä seksiorjiksi Myanmarissa. Elokuva kuvattiin salaa marraskuussa 2000 haastattelemalla myanmarilaisia prostituoituja, heidän perheitään ja sosiaalityöntekijöitä. Kuvamateriaali salakuljetettiin pois maasta.
Kirkas-Soljanen
Kirkas-Soljanen on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Kirkas-Soljanen on osa Liesijoen aluetta ja se kuuluu Seitsemisen kansallispuistoon.
Maantietoa
Lammen pituus on 400 metriä, leveys 350 metriä ja sen pinta-ala on 7,5 hehtaaria. Se sijaitsee Soljastensuon pohjoispäässä kansallispuiston eteläosissa. Järvellä on vain yksi 100 metrinen oja, joka on samalla sen laskuoja Musta-Soljaseen. Vierekkäisillä järvillä on samat vedenpinnan korkeudet. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 1 656 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä. Rannat ovat pääaisassa suomaata, mutta pohjoisosissa rantaan tulee kangasmetsä. Lampi on autio, vaikka luoteisrannassa on rakennuksia. Ne kuuluvat kansallispuistolle ja niille johtaa pohjoisrantaa seuraava polku. Järven ohittaa 50 metrin päästä Alaiselta Särkilammelta alkava tie, josta tulee autiotuvalle tie.
Seitsemisen kansallispuisto
Järven eteläranta kuuluu liikkumisrajoituksen piiriin. Alueella ei saa liikkua 1.4–15.7 välisenä aikana.
Singles (Maroon 5:n albumi)
Singles on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n kokoelma-albumi, joka julkaistiin 25. syyskuuta 2015. Albumi sisältää yhtyeen suurimpia hittejä ensimmäiseltä viideltä studioalbumilta.
Listasijoitukset
Lähde:
Mikki Hiiri (televisiosarja)
Mikki Hiiri (engl. Mickey Mouse) on Paul Rudishin luoma sarja lyhytelokuvia, joita tuotettiin vuosina 2013–2019.
Sarja jatkui Disney+-palvelussa vuonna 2020, nimellä Mikki Hiiren ihmeellinen maailma.
Ääninäyttelijät
Suomenkielisissä sivuäänissä Antti Pääkkönen, Jukka Rasila, Petra Karjalainen, Petri Liski, Tuomo Rysti, Pekka Autiovuori, Aarre Karen, Katja Aakkula, Petri Hanttu, Tom Wentzel, Markus Bäckman, Antti L. J. Pääkkönen, Tero Koponen, Aku Laitinen, Susa Saukko, Tarja Alexander ja Sasu Moilanen.
Saari-Soljanen
Saari-Soljanen on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Saari-Soljanen on osa Liesijoen aluetta ja se kuuluu Seitsemisen kansallispuistoon.
Maantietoa
Lammen pituus on 250 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria. Se sijaitsee Soljastensuon pohjoispäässä Soljastenkankaan luoteispuolella kansallispuiston eteläosissa. Se on Soljasten järvistä (muut Kirkas-Soljanen ja Musta-Soljanen) ainoa, jolla on saari. Saari on halkaisijaltaan 70 metriä ja se on suomaata. Järveen ei ole ojia ja sen rannat ovat suota. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 368 vuorokautta. Etelärantaan ulottuu avosuo. Rantaviivan pituus on 900 metriä. Järven länsireunaa seuraa pitkospuut, jotka kohtaavat toisen polun järven pohjoispuolella sijaitsevilla pikkulammilla. Lammen ohittaa lännessä Alaiselta Särkilammelta alkava tie, josta poikkeaa rannan lähelle tie. Länsirannalla ja tien toisella puolella sijaitsee neljä rakennusta.
Seitsemisen kansallispuisto
Saari-Soljasen länsirannalla sijaitsee nuotiopaikka ja -katos, käymälä ja parkkipaikka asuntovaunuille ja autoille. Paikka sopii liikuntarajoitteiselle henkilölle. Järveä kiertää parikilometrinen luontopolku, jonka avosuolle johtavan polun päässä sijaitsee lintutorni. Luontopolun toinen pää ulottuu Kirkas-Soljasen rantaan, missä on toinen lintutorni.
Likolammi (Janakkala, Kalpalinna)
Likolammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa  Kalpalinnan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lampi sijaitsee Hikiältä lähtevän ja luoteessa Lehijärven ohittavalla katkonaisella pitkittäisharjulla Kalpalinnan luoteispäässä Raimansuon itäreunassa. Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja rannasta itä- ja länsirannat ovat suota ja muuten hiekkamaata. Pohjoispuolella sijaitsee pieni mäki, joka kohoaa 20 metriä korkeammalle kuin lammen vedenpinta, joka on 81,7 metriä mpy. Lammen rannoilla on viisi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Rastilasta.
Vesistösuhteet
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hiidenjoen alueeseen. Se jaetaan vielä Hiidenjoen suualueeseen, johon lampi kuuluu. Hiidenjoelle on noin 500 metriä. Koska se sijaitsee harjun rinteessä, se saattaa täyttää supan tuntomerkit, mutta se on varmistamatta.
Not My Life
Not My Life on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut dokumenttielokuva, joka kertoo ihmiskaupasta ja nykypäivän lapsiorjuudesta. Elokuvan on kirjoittanut, tuottanut ja ohjannut Robert Bilheimer. Kertojana elokuvassa on Glenn Close.
Likolammi (Janakkala, Kalpalinna)
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa alue oli metsämaata, mutta Hiidenjoen rannalla sijaitsi torppa, jonne johti lampien välistä kulkeva ja Rastilan kylästä tuleva polku.
Vuoden 1962 peruskartassa lammessa oli merkitty saari ja etelärannalle vapaa-ajan asunto. Vuoden 1979 kartassa vapaa-ajan asuntoja tuli kolme lisää ja saari hävisi.
Not My Life
Not My Life kertoo nykyajan lapsiorjista joita ihmiskauppiaat käyttävät hyväksi ja ansaitsevat heidän kustannuksellaan miljardeja dollareita. Heitä pidetään pakkotöissä ja orjuutetaan muun muassa kodeissa, kerjäläisinä, seksiturismissa ja heille tehdään seksuaalista väkivaltaa ja pakotetaan lapsisotilaiksi. Elokuva on kuvattu viidellä matereella ja tusinassa eri maassa.
Elokuva sai alkunsa YK:n huumeiden ja rikollisuuden torjunnasta vastaavan toimiston ja Unicefin aloitteesta.
Raimalammi
Raimalammi eli Raimalampi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Miemaalan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Järvi sijaitsee Miemaalanharjun eteläpuolella Hiidenjoen suun tuntumassa. Lammen pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä, ja sen rannat ovat metsää ja ylärinteen puolelta peltoa. Lammen ja Hiidenjoen välissä sijaitsee useita rakennuksia, joille johtaa tie. Lammen vedenpinnan korkeus on 79,4 metriä mpy, joka on sama kuin Hiidenjoella ja Miemaalanselällä.
Vesistösuhteet
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hiidenjoen alueeseen. Se jaetaan vielä Hiidenjoen suualueeseen, johon lampi kuuluu. Lampeen laskee lammellepäin viettäviltä pelloilta pelto-oja. Lammen oma laskuoja lähtee kaakkoispäästä ja laskee 500 metrin päästä Raimasuota kiertävään johto-ojaan, joka laskee Hiidenjokeen 800 metriä joensuun yläpuolelle.
Vedenlaatu
Vedenlaatua tutkittiin talvella ja kesällä vuonna 2006. Veden näkösyvyys oli 1,1 metriä ja vedessä oli selvä humusleima. Veden happamuustaso ja puskurikyky happamoitumista vastaan olivat hyvät. Vedessä oli kuitenkin ravinteita paljon enemmän kuin suomalaisissa järvissä keskimäärin. Myös veden happipitoisuus oli rehevöityneille järville ominainen. Vesi oli kummallakin kerralla lämpötilakerrostunutta, joten näytteet otettiin päällysvedestä ja alusvedestä. Päällysveden näytteet otettiin yhden metrin syvyydestä ja alusveden 2,5 ja 3,0 metristä, ja niiden lisäksi näytteet otettiin myös pohjan tuntumasta (3,5 metriä). Päällysvedessä hapen kylläisyys kohosi yli sadan prosentin (jopa 129 %), mutta kahden metrin syvyydessä se oli enää 14 %. Pohjassa vesi oli kesälläkin melkein hapetonta, ja talvella koko järvi oli hapeton. Hapettomuus on käynnistänyt järvessä sisäisen kuormituksen, mikä kohotti veden ravinne-, rauta- ja mangaanipitoisuudet moninkertaisiksi normaaliin verrattuna. Yhteyttävän levän määrä vedessä kasvoi ylirehevöityneen järven tasolle, sillä klorofylli-a:n pitoisuudet olivat 91 milligrammaa kuutiometrissä vettä. Järven ravinne- ja ekologinen tila oli ylirehevä, mutta sen hygieninen tila hyvä.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lampi kuului Yläneen talolle, joka sijaitsi siitä hieman länteen. Lampi oli suon ympäröimää ja rannoille ulottuivat niityt. Janakkalan kirkolta tuli tie, joka ohitti läheltä Yläneen talon.
Manhunt
Manhunt on Rockstar Northin kehittämä ja Rockstar Gamesin julkaisema kolmannen persoonan psykologinen kauhu- ja hiiviskelypeli. Manhunt julkaistiin PlayStation 2:lle marraskuussa 2003 sekä Microsoft Windowsille ja Xboxille huhtikuussa 2004.
Peli on herättänyt valtavasti kohua sen hyvin raa’an väkivällan vuoksi, ja sen myyntiä on rajoitettu. Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan tuolloinen ikärajajärjestelmä British Board of Film Classification kieltäytyi antamasta Manhuntille ikärajaa, mikä teki pelin myymisestä maassa laitonta. Pelin jatko-osa Manhunt 2 sai vielä enemmän kohua sen entistä raaemman sisällön vuoksi.
Pelaaminen
Pelihahmon tarkoituksena on tappaa jengiläisiä snuff-elokuvaa varten. Jengiläisiä voi tappaa useilla aseilla ja hyvin julmilla tavoilla. Tapot kuvataan videolle. Eri värit kertovat teloituksen raakuuden, esimerkiksi valkoinen on nopea teloitus, keltainen on raaempi ja julmempi teloitus ja punainen on raain ja kammottavin teloitus.
Juoni
Pelin tapahtumapaikka on lähes kokonaan hylätty Carcer City, joka kärsii hyvin korkeasta rikollisuudesta ja levottomuudesta. Lionel Starkweather -niminen mies on "ostanut" Carcer Cityn. Starkweather on muun muassa lahjonut kokonaan kaupungin poliisit ja järjestänyt kaupunkiin paljon vaarallisia ja väkivaltaisia jengejä, jotta hän voisi toteuttaa snuff-flmejä.
Pelin päähenkilö on kuolemaantuomittu James Earl Cash. Ennen teloitusta häneen ottaa yhteyttä Lionel Starkweather -niminen mies, joka ilmoittaa lahjoneensa vankilan henkilökunnan ja lupaa Jamesille vapauden, jos tämä suostuu toimimaan Starkweatherin snuff-elokuvassa. James joutuu tappamaan julmilla keinoilla useita Hoods-jengin jäseniä. Starkweather on asentanut kaupungille turvakameroita, joilla murhat nauhoitetaan materiaaliksi snuff-elokuvaa varten.
Heikki Arppo
Heikki Jussi Arppo (s. 21. heinäkuuta 1949 Imatra ) on suomalainen taidegraafikko ja piirtäjä. Hänen työnsä ovat realistisia ja työläisaiheisia, ja hän on saanut niihin vaikutteita kubismista. Valo ja varjo ovat selkeästi kontrastissa.
Manhunt
Juoni
Vankimielisairaalassa James joutuu murhaamaan entistä julmemmin The Smileys -jengin jäseniä uutta ”kohtausta” varten. Valkoinen kani -pukuun pukeutunut mies ”opastaa” Jamesin ulos vankilasta. Starkweatherin elokuvan mukaan James joutuu tapetuksi kun Valkoinen kani usuttaa tämän kimppuun useita The Smileysin jäseniä. James kuitenkin tappaa jengiläiset ja lopulta Valkoisen kanin. Starkweather käskee hänen avustajansa Ramirezin tappamaan Jamesin wardogs ryhmänsä kanssa. He epäonnistuvat todella pahasti ja James tappaa Ramirezin ja tämän Wardogs jengin.
Nimetön naisjournalisti kertoo Jamesille Starkweatherin vedättäneen tätä ja tehneen Valiant Video Enterprises -yhtiön tuottamia snuff-filmejä jo kauan. Journalisti kertoo saaneensa todisteita Starkweatherista ja aikoo Jamesin kanssa käräyttää tämän. Starkweather laittaa Carcer Cityn poliisit ja SWAT-ryhmän heidän peräänsä, mutta James tappaa nämä. Cerberos sieppaa Jamesin ja vie tämän Starkweatherin kartanolle teloitettavaksi. Massamurhaaja Piggsy on kuitenkin päässyt vapaaksi ja Cerberos sotilaat menevät ulos katsomaan tilannetta. Piggsy tappaa Cerberos-sotilaat moottorisahalla. James pääsee vapaaksi ja hyökkää Starkweatherin kartanolle, Kartanon piha on täynnä Cerberos sotilaita, mutta James tappaa heidät. Starkweather antaa Cerberos sotilaille käskyn tappaa James ja Piggsy, mutta epäonnistuvat. James murtautuu kartanon sisälle ja tappaa paljon Cerberus sotilaita ja Cerberus ryhmän johtajan. James menee hissillä yläkertaan, mutta piggsy yllättää hänet ja James pakenee ullakolle. Ullakolla James Earl Cash joutuu Piggsyn kanssa kaksintaisteluun, mutta James vahingoittaa Piggsyä pahasti ja lopulta tappaa Piggsyn tämän omalla moottorisahalla. Starkweather lähettää viimeiset Cerbeus sotilaat James perään, mutta James tappaa heidätkin. Lopulta James murtautuu Starkweatherin toimistoon ja kostaa Starkweatherille tappamalla tämänkin moottorisahalla. Naisjournalisti paljastaa uutislähetyksessä Starkweatherin snuff-filmiringin ja kertoo Starkweatherin joutuneen ”tuntemattoman miehen” tappamaksi, vaikka todellisuudessa James Earl Cash tappoi Starkweatherin kostoksi perheensä kuolemasta ja huijaamisesta.
Kohu
Manhunt on herättänyt valtavasti kohua sen hyvin raa'an väkivallan sisällön vuoksi. Rockstarissa ensiksi kiisteltiin pitkään pelin valmistamisesta. Manhunt on kokonaan kielletty Isossa-Britanniassa, Norjassa, Uudessa-Seelannissa ja Saksassa sen julman sisällön vuoksi. Manhuntin myyntiä on rajoitettu useissa maissa ja sen saatavuutta on rajoitettu. Vuonna 2006 Isossa-Britanniassa eräs teini-ikäinen poika murhasi koulutoverinsa. Uhrin äiti kertoi poikansa murhaajan olleen ”koukussa” peliin. Lähteiden mukaan poika murhasi koulutoverin lähes identtisellä tavalla kuten Manhunt-pelissä.
Vastaanotto
Hurjasta maineestaan huolimatta Manhunt sai melko hyviä arvosanoja ja peliä on myyty yli 1,7 miljoonaa kappaletta.
Rakkaudenyö
Rakkaudenyö on Clarence Brownin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1932. Elokuvan pääosissa ovat Joan Crawford, Robert Montgomery ja Nils Asther. Muissa rooleissa ovat muun muassa Lewis Stone ja May Robson. Crawford näyttelee rakkaudesta ja kiristyksestä kertovan tarinan nimiroolin.
Rakkaudenyö perustuu Marie Adelaide Belloc Lowndesin romaaniin Letty Lynton vuodelta 1931. Käsikirjoituksen romaanin pohjalta laati John Meehan. Sovituksen laati Wanda Tuchock. Elokuvan tuottivat Hunt Stromberg ja Irving Thalberg. Elokuvan tuotantoyhtiö ja jakelija oli Metro-Goldwyn-Mayer.
Rakkaudenyöstä on sittemmin tullut tunnettu siksi, että se on vaikeasti saatavilla; MGM rikkoi aikanaan tekijänoikeuksia ja joutui vuosikymmeniä kestäneeseen lakisotkuun. Elokuva voidaan vapauttaa kunnolla vasta vuonna 2025, kun tekijänoikeudet ovat vanhentuneet. Siitä on kuitenkin tehty useita kopioita, joista on tehty myös DVD-kopioita. Rakkaudenyö muistetaan myös Letty Lyntonin mekosta, jonka suunnitteli Adrian. Tavarataloyritys Macy's kopioi mekon vuonna 1932, ja siitä tuli suuri muotivillitys. Mekkoa myytiin Yhdysvalloissa yli 500 000 kappaletta, joidenkin lähteiden mukaan yli miljoona. Rakkaudenyö on klassinen esimerkki "Pre-Code"-ajan Hollywood-elokuvasta: elokuvan pääosan esittäjä (Letty) pääsee pälkähästä.
Juoni
Varakas seurapiirineiti Letty Lynton (Joan Crawford) palaa takaisin New Yorkiin hylättyään rakastajansa Emile Renaulin (Nils Asther) Etelä-Amerikkaan. Letty oli asunut Uruguayn Montevideossa ja halusi erota Renaulista. Matkalla takaisin New Yorkiin, Lettylle syntyy laivalla romanssi varakkaan amerikkalaisen Jerry Darrowin (Robert Montgomery) kanssa. Renaul on kuitenkin odottamassa Lettyä New Yorkissa ja eikä jätä häntä rauhaan, joten Letty myrkyttää hänet. Kun etsivät vievät hänet asianajajatoimistoon, Jerry kehittelee alibin.
Tuotanto
Rakkaudenyön kuvaukset alkoivat 24. helmikuuta 1932. Elokuva kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 347 000 dollarin budjetilla. Kuvaukset päättyivät 28. maaliskuuta 1932. Elokuvaa kuvattiin työnimillä Promiscuous ja Redeemed.
Clark Gablen oli alun perin tarkoitus näytellä miespääosan, mutta MGM halusi rangaista Gablea ja Crawfordia heidän suhteestaan, joten Robert Montgomery valittiin elokuvaan Gablen sijaan.
Rakkaudenyö perustuu löyhästi Madeleine Smithin elämään, jonka tarina kerrotaan tarkemmin David Leanin Ei syyllinen – eikä syytön -elokuvassa (1950).
Julkaisu ja vastaanotto
Rakkaudenyö sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 29. huhtikuuta vuonna 1932. New Yorkin ensi-ilta oli seuraavana päivänä. Maanlaajuiseen teatterilevitykseen elokuva pääsi 14. toukokuuta 1932. Suomessa elokuva sai ensi-illan 10. joulukuuta vuonna 1932. Rakkaudenyö kiellettiin Isossa-Britanniassa perusteena "elokuvan juoni oikeuttaa tekemään henkirikoksen saamatta rangaistusta".
Rakkaudenyö oli sekä taloudellinen että kriittinen menestys. Elokuva tuotti yhteensä 1 172 000 dollaria, joista 754 000 dollaria Yhdysvalloissa.
Photoplay kommentoi elokuvaa "mukaansatempaavavaksi" ja kehui roolisuorituksia todeten, että "Joan Crawford on Lettynä parhaimmillaan", "Nils Asther on kiehtova roisto" ja "Robert Montgomery antaa taidokkaan roolisuorituksen". Lopuksi Photoplay tiivisti, että "ohjaus ja vahva näyttelijäkaarti tekevät Rakkaudenyöstä näkemisen arvoisen". Motion Picture Herald kehui elokuvaa muun muassa "erinomaisesti näytellyksi ja ohjatuksi tuotannoksi". Moninkertainen Oscar-voittaja Edith Head sanoi, että Rakkaudenyö on "vaikutusvaltaisin elokuva elokuvan historiassa".
Lakisotku
Rakkaudenyö on ollut saavuttamattomissa siitä lähtien, kun liittovaltion hallinto-oikeus päätti 17. tammikuuta vuonna 1936, että MGM:n käyttämä elokuvan käsikirjoitus on liian samanlainen Edward Sheldonin ja Margaret Ayer Barnesin näytelmän Dishonored Lady (1930) juonen kanssa. MGM joutui lakisotkuun, kun studiota syytettiin plagioinnista, ettei se ollut ostanut näytelmän Dishonored Lady oikeuksia tai maininnut Sheldonia ja Ayer Barnesia elokuvan teksteissä. Oikeusjuttu kesti vuosia ja elokuva on edelleenkin tänä päivänä saavutettamattomissa tämän lakisotkun takia. Näytelmän tekijänoikeudet vanhenevat vuonna 2025, jolloin elokuva voidaan vapauttaa kokonaan 89 vuoden jälkeen. Rakkaudenyöstä on jäänyt kopioita, joista sittemmin on tehty DVD:eitä.
Vuonna 1947 United Artists julkaisi Robert Stevensonin ohjaaman Häväisty nainen (Dishonored Lady) -elokuvan, joka pohjautuu Sheldonin ja Ayer Barnesin näytelmään. Elokuvan pääosassa on Hedy Lamarr.
Esma Redžepova
pienoiskuva|upright|Esma Redžepova vuonna 2010. Esma Redžepova (8. elokuuta 1943 Skopje, Jugoslavia – 11. joulukuuta 2016 Skopje, Pohjois-Makedonia ) oli pohjoismakedonialainen romanilaulaja. Hän aloitti laulamisen 1950-luvulla ja jatkoi uraansa 2010-luvulle saakka. Vuonna 2010 hän oli mukana omalla jaksolla yhdysvaltalaisen National Public Radion sarjassa 50 great voices, jossa esiteltiin musiikkihistorian merkittävimpiä laulajia. Redžepovalle myönnettiin Pohjois-Makedonian kansallistaiteilijan arvonimi vuonna 2013. Samana vuonna hän edusti Pohjois-Makedoniaa (tai tuolloista Makedonian tasavaltaa) Eurovision laulukilpailussa Malmössä yhdessä Vlatko Lozanoskin kanssa. Redžepova oli kaksi kertaa ehdolla Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi hyväntekeväisyystyöstään lasten ja romanikulttuurin parissa. Hänellä oli 47 adoptiolasta.
Redžepova kuoli 73-vuotiaana lyhyen sairastelun jälkeen joulukuussa 2016.
Morsionruusu
Morsionruusu (Rosa ’Juhannusmorsian’) on Rosa Spinosissima-ryhmään eli tarhapimpinellaruusuihin kuuluva ruusulajike, jolla on puolikerrannaiset, keskeltä rosan ja reunoilta valkean sävyiset kukat. ’Juhannusmorsian’-nimen ruusu on saanut viehkeän ulkoasunsa ja kukinta-aikansa perusteella. Ruusu on löytöruusu ja kuuluu Suomen historiallisiin ruusuihin. Sen menestymisalue yltää Suomessa Rovaniemelle saakka (vyöhyke VII).
Alkuperä
Ruusu on pimpinellaruusuihin kuuluva risteymä. Sen kantalajeja tai -lajikkeita ei tunneta. Ruusua tiedetään kasvatetun vuodesta 1954 lähtien Kaakkois-Suomessa Elimäen kirkonkylässä, jonne se oli tuotu Asikkalan Kurhilan kylästä. Vuonna 1982 se siirrettiin rivitalon tieltä Laukaan Vihtavuoreen. Vuonna 1986 ruusu toimitettiin Laukaan Tervetaimiasemalle, jossa se merkittiin KESKAS-rekisteriin tunnuksella K-0725. Lajikenimensä ’Juhannusmorsian’ ruusu sai vuonna 1995.
Kuvaus
Morsionruusu kasvaa 1,5–1,8 metriä korkeaksi pensaaksi. Versot ovat pimpinellaruusujen tapaan pystyt, mutta kukkien painosta ne taipuvat usein maata kohti. Versoissa on runsaasti piikkejä – tyvellä enemmän, latvaosissa vähemman. Lehdet ovat himmeitä, keski- tai tummanvihreitä ja muistuttavat juhannusruusun lehtiä. Ruusu aloittaa kukintansa nuorena. Jo yksivuotiset taimet kukkivat. Kukinta alkaa kesäkuun loppupuolella ja kestää noin kaksi viikkoa. Kukat ovat puolikerrannaiset, halkaisijaltaan 5–6,5 cm ja sijaitsevat yksittäin. Terälehtiä on 15–20, ja niiden väritys muuttuu tyven kullankeltaisesta keskiosan vaaleanpunaiseen ja kärjen lähes valkeaan. Heteet ovat keltaruskeat. Nuppu on väriltään hennon punavioletti. Vasta-auenneen kukan tuoksu on mieto, miellyttävä ja makea, pohjatuoksu pimpinellaruusumainen, vivahteina sitruuna ja neilikka. Runsaat kiulukat ovat halkaisijaltaan 1–1,5 cm, naurismaisia, tumman purppuran- ja ruskeanpunaisia. Ruusu kasvaa parhaiten valoisassa paikassa, runsasmultaisessa, vettä läpäisevässä hiekkamaassa. Lajike sietää hyvin auringon paahdetta ja kuivuutta. Se menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–VII.
Arttu Hyry
Arttu Hyry (s. 6. huhtikuuta 2001 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Oulun Kärppiä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Hyry osaa pelata myös laidassa. Hän laukoo oikealta. Kärppien urheilutoimenjohtaja Harri Aho on kuvaillut Hyryä pelityyliltään voimahyökkääjäksi.
Ura
Hyry on Oulun Kärppien kasvatti. Kauden 2016–2017 hän pelasi suurimmaksi osaksi Kiimingin Kiekko-Poikien ja Kiekko-Laserin C-nuorten yhdistelmäjoukkueessa, mutta osan kaudestaan myös KKP:n U17-junioreissa. Kauden 2017–2018 Hyry pelasi Kiekko-Laserin B-nuorissa, joiden paras maalintekijä hän oli 14 osumallaan. Kaudeksi 2018–2019 Hyry palasi Kärppiin ja hän siirtyi seuran B-nuoriin. Hyry jakoi kuudella osumallaan koko B-nuorten SM-sarjan pudotuspelien maalipörssin voiton Ässien Leevi Viitalan kanssa. Kaudella 2019–2020 hän edusti Kärppien A-nuoria myös Junior Club World Cupissa, joka päättyi pronssiin.
Kaudella 2020–2021 Hyry nousi Kärppien U20-joukkueen kapteenistoon. Hän debytoi myös SM-liigassa, jossa Hyry pelasi kolme runkosarja- ja yhden playoff-ottelun ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 4. marraskuuta 2020 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan, kun Kärppien hyökkäyksestä oli sivussa maajoukkuekomennusten vuoksi Otto Karvinen ja Aku Räty. Hyry merkittiin joukkueen kolmosketjun oikeaan laitaan Tino Metsävainion ja Aleksi Mustosen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.05 minuuttia ja Hyry keräsi teholukeman –1. Hänen keskimääräinen luistelunopeutensa 35,88 km/h mitattiin koko ottelun parhaaksi.
Toukokuussa 2021 Hyry teki Kärppien kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Elokuussa seura lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen, jossa Hyry pelasi alkukaudella 2021–2022 kaksi runkosarja- ja neljä Suomen Cupin ottelua. Kauden edetessä hän lopulta murtautui Kärppien SM-liigajoukkueeseen, jossa Hyryn varsinainen tulokaskausi toi 43 runkosarjaottelussa tehot 4+5=9 ja seitsemässä playoff-ottelussa kaksi maalia. Hän teki liigauransa avausmaalin kauden viidennessä ottelussaan 23. lokakuuta 2021 Helsingin IFK:ta vastaan. Jouko Kämäräinen valitsi Hyryn ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Huhtikuussa 2022 hänen sopimustaan Kärppien kanssa jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2025 saakka.
Kaudella 2022–2023 Hyry pelasi pääasiassa keskushyökkääjänän pelipaikalla nelosketjussa. Hän teki runkosarjassa 46 ottelussa tehot 9+4=13. Hyryn kauteen mahtui myös kaksi aivotärähdystä, joista ensimmäisen hän sai lokakuun lopulla. Paluuottelussaan marraskuun alussa Hyry kuitenkin sai toisen aivotärähdyksen, joka piti hänet yli kuukauden sivussa.
Liinalammi (Janakkala)
Liinalammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Turengin taajamassa Pyhämäessä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lampi sijaitsee 200 metriä Hiidenjoesta. Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä. Lammen vedenpinnan korkeus on 80,1 metriä mpy, joten se on 0,5 metriä korkeammalla kuin Hiidenjoen vedenpinta. Lampi on antanut nimensä viereiselle yleisurheilu- ja jalkapallokentälle. Lammessa on myös yleinen ja hyvin suosittu uimaranta, jossa on kaksi laituria ja teline, jossa on kolmen metrin hyppylauta. Lammen sanotaan olevan syvä.
Vesistösuhteet
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hiidenjoen alueeseen. Se jaetaan vielä Hiidenjoen suualueeseen, johon lampi kuuluu. Lampeen ei tule jokia ja siitä laske ojia, joten se on umpijärvi. Pyhämäki on kuitenkin harjujakson osa, joten maan huokoisuus mahdollistaa pintaveden vajoamisen pohjavedeksi. Lopulta vesi vajoaa ja suotuu Hiidenjokeen, joten lammen kuuluminen Hiidenjoen suualueeseen on perusteltua.
Historiaa
Urheilukenttä rakennettiin Liinalammelle vuonna 1953. Lammen ympäristö on pysynyt 1962 jälkeen melko muuttumattomana.
Payne
Payne on voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Tietokonepeli
Max Payne -tietokonepelisarja
Elokuva
Max Payne (elokuva) tietokonepeliin perustuva elokuva
Tutkimus ja tuotekehitys
Tutkimus ja tuotekehitys on systemaattista toimintaa, joka tähtää tiedon lisäämiseen ja tiedon käyttämiseen uusien sovellusten löytämiseksi. Tutkimus- ja kehittämistoimintaan sisällytetään perustutkimus, soveltava tutkimus sekä kehittämistyö.
Vaikka tutkimuksesta on puhuttu satojen vuosien ajan, sanapari tutkimus ja tuotekehitys yhdistettiin 1900-luvun loppupuolella. Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa tutkimuksen ja tuotekehityksen yhteistyö on ollut tärkeä osa taloudellista suunnittelua sekä valtiontaloudessa että yksityisissä yrityksissä.
Unescon mukaan tutkimuksen ja tuotekehityksen osuus maailman bruttokansantuotteesta on kahden prosentin luokkaa. Vuoden 2007 aallonpohjasta, alle kaksi prosenttia, se nousi 2,23 prosenttiin vuoteen 2015 mennessä. Suurimman osuuden (3-4,3%) omasta BKT:staan vuonna 2015 käyttivät Israel, Etelä-Korea, Japani, Ruotsi, Itävalta ja Tanska.
Point in Polygon
pienoiskuva|219x219px|Point in Polygon -ongelmassa pyritään selvittämään, onko piste monikulmion sisällä, rajalla vai sen ulkopuolella. Ongelma saattaa olla varsin helppo ihmiselle, mutta tietokone vaatii selvittämiseksi [[Algoritmi|algoritmin.]] Point in Polygon (PIP, PIP-ongelma), eli suomeksi piste monikulmiossa, on matematiikan ja tietojenkäsittelyn ongelma, jonka pääongelma on, onko annettu piste monikulmion sisällä, ulkopuolella vai sen rajalla.
PIP-ongelman ratkaisemisella on useita käytännön hyötyjä esimerkiksi tietokonegrafiikkassa, CAD-ohjelmistoissa, geoinformatiikassa ja paikkatietojärjestelmissä.
PIP-ongelmaa voidaan tutkia niin kaksiulotteisille kuvioille kuin myös kolmiulotteisille kappaleille, sekä yksinkertaisille monikulmioille (simple polygons) ja monimutkaisulle monikulmioille.
Ratkaisuja
vasen|pienoiskuva|196x196px|Ray casting -menetelmä laskee montako kertaa pisteestä vedetty säde läpäisee monikulmion reunan. Parillinen määrä tarkoittaa, että piste on monikulmion ulkopuolella – joskaan ei kaikissa tapaukissa. vasen|pienoiskuva|180x180px|Ray casting -algorimit ei ole täysin varma tapa selvittää PIP-ongelma. Menetelmä voi antaa väärän tulokset osuttuaan monikulmion kulmaan. Kuvassa tilanne havainnollistettu kolmella eri säteellä. Useita ratkaisuja PIP-ongelmalle on kehitetty. Tietyille monikulmiotyypeille on lisäksi omat nopeat ratkaisumenetelmänsä.
Ray casting -algoritmi
Varhaisin ja kenties yksinkertaisin menetelmistä lienee niin sanottu Ray casting -algoritmi. Algoritmin mukaan piste on monikulmion ulkopuolella, jos siitä vedettävä puolisuora kulkee parillisen (0, 2, 4 ja niin edelleen) määrän verran monikulmion reunojen läpi. Tämä algoritmi tunnetaan myös joskus nimellä ”even-odd”.
Ray casting -algoritmi ei kuitenkaan ole täydellinen, sillä harvinaisissa tapauksissa säde voi osua kulmaan, muuttaen lopputuloksen vääräksi (katso kuva).
Esilaskenta
pienoiskuva|170x170px|Esimerkki kolmiulotteisesta sijaintia rajaavasta suorakaiteesta. Laskennallisesti ongelma voidaan myös nopeasti esitarkastaa ja nopeuttaa selvittämällä onko piste niin sanotun sijaintia rajaavan suorakaiteen (eng. Bounding Box) sisällä, eli monikulmion sisäänsä sulkevan suorakulmion ulkopuolella. Esitarkastaminen on hyödyllistä esimerkiksi silloin, kun laskettavia pisteitä on huomattavan paljon, sillä sen avulla voidaan nopeasti poistaa ne pisteet jotka eivät mitenkään voi olla monikulmion sisällä. Jäljelle jäävät pisteet voidaan tämän jälkeen ottaa tarkempaan analyysiin, säästäen laskenta-aikaa.
Sälilammi
Sälilammi on Kanta-Hämeessä Janakkalassa  Kalpalinnan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lampi sijaitsee Hikiältä lähtevän ja luoteessa Lehijärven ohittavalla katkonaisella pitkittäisharjulla Kalpalinnan luoteispäässä. Lammen pinta-ala on 3,7 Hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Lammessa on yksi noin 20 metriä pitkä saari. Lammen koillispuolella kohoava Annakantorni sijaitsee muuta maastoa korkeammalla kohoavalla mäenhuipulla, jonka laki on 50 metriä korkeammalla kuin lammen vedenpinta, joka on 81,5 metriä mpy.
Vesistösuhteet
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hiidenjoen alueeseen. Se jaetaan vielä Hiidenjoen suualueeseen, johon lampi kuuluu. Lammesta ei lähde laskuojaa tai tule tulo-ojia, joten se on umpijärvi. Vaikka laskuojaa ei ole, luetaan se kuitenkin Hiidenjoen alueeseen. Matkaa Hiidenjoelle on alle 500 metriä. Koska se sijaitsee harjun rinteessä, se täyttää myös supan tuntomerkit.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa alue oli metsämaata, mutta Hiidenjoen rannalla sijaitsi torppa, jonne johti lampien välistä kulkeva ja Rastilan kylästä tuleva polku.
Vuonna 1962 julkaistussa peruskartassa lammen pohjoispuolella oli Sälimäen maatila, jonka pelto ulottui rantaan saakka. Rannassa sijaitsi myös rakennus. Vuoden 1979 kartassa kyseinen pelto oli metsitetty ja viereiseen Likolammiin oli rakennettu tie, joka oli jatkettu myös Sälimäen asukkaille asti. Mäen päälle oli ilmaantunut kolmiomittaustorni, jota kutsuttiin Annakantorniksi. Viimeisen vuoden 1992 kartan jälkeen järven pohjooisrannalle on ilmaantunut vapaa-ajan asunto.
Úsov
Úsov on kaupunki Tšekissä Olomoucin läänissä. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.