cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kazuyuki Morisaki
Jalkapallomaajoukkue
Morisaki kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 2001.
Lupercal
Lupercal oli luola Palatium-kukkulan lounaisjuurella antiikin Roomassa. Luolan nimi liittyy susiin (lat. lupus), joiden asema luolaan liittyvissä myyteissä ja rituaaleissa on keskeinen.
Tarun mukaan pentunsa menettänyt susiemo löysi Tiber-joen tulvamaan reunalta virtaan kuolemaan jätetyt Romuluksen ja Remuksen, jotka se vei läheiseen Lupercal-luolaan ja imetti poikia siellä. Paimen Faustulus löysi suden imettämät pojat ja otti heidät kasvatikseen. Myöhemmin Romulus perusti Palatium-kukkulalle Rooman kaupungin.
Lupercal-luola oli läpi antiikin Rooman historian merkittävä kulttipaikka. Se oli pääpaikkana vuosittain 15. helmikuuta järjestetyssä Lupercalia-juhlassa, jossa Lupercuksen papit (luperci) uhrasivat luolassa vuohen ja koiran. Historialliselta ajalta on säilynyt mm. Plutarkhoksen ja Dionysios Halikarnassoslaisen kuvauksia luolasta ja sen ympäristöstä. Keisari Augustuksen tiedetään monumentalisoineen Lupercal-luolan osana suurempaa kampanjaansa Rooman kaupunkikuvan kohentamiseksi. Lupercal-luolan edustalla kerrotaan myös olleen suden patsaan.
Uudelleen löytäminen
Lupercal-luolan tarkka sijainti on ollut pitkään epävarmaa, sillä se on todennäköisesti jäänyt myöhempien rakennusten alle. Tammikuussa 2007 roomalaisen La Sapienza -yliopiston tutkimusryhmä kertoi löytäneensä rinteestä luolan suun, jota he arvelevat Lupercaliksi. Ryhmään kuuluva arkeologian professori Andrea Carandini pitää luolaa lähes varmasti Lupercalina.
16 metriä syvää luolan onkaloa on tutkittu pitkään muun muassa tähystinlaitteilla ja laserskannereilla. Kuvat paljastavat, että holvi on koristeltu simpukankuorilla ja mosaiikeilla. Sisäpuolella on Rooman valtakuntaa symboloiva valkoinen kotka.
Chernoffin naamat
pienoiskuva|Chernoffin naamat, jotka esittävät suhtautumista yhdysvaltalaisiin tuomareihin Chernoffin naamat on tilastotieteen professori Herman Chernoffin kehittämä tapa käyttää kasvonpiirteitä moniulotteisten ja monimutkaisten tilastollisten aineistojen kuvaamiseen. Metodi on erityisen hyvä ilmentämään aikasarjoissa tapahtuvia muutoksia. Toisaalta Chernoffin naamoja on kritisoitu niiden subjektiivisuuden vuoksi.
Chernoff sai 1970-luvun alussa ajatuksen käyttää kasvoja monimutkaisen tilastodatan visualisoinnissa. Chernoffin mukaan ihmiset tunnistavat kasvot ja niissä olevat pienet muutokset helposti, ja siksi yksinkertaiset naamat voivat kuvata tehokkaasti moniulotteista tilastodataa. Menetelmässä tulee valita huolellisesti ne kasvonpiirteet, jotka kuvaavat eri asioita. Kasvojen yksittäiset osat, kuten silmät, korvat, suu ja nenä, edustavat jokainen erilaisia muuttujia. Kasvojen osien muoto, koko, sijainti ja suuntaus määräytyvät tilastoaineiston arvojen perusteella.
Suomessa soveltavan tilastotieteen dosentti Kimmo Vehkalahti on käyttänyt Chernoffin naamoja kuvaamaan Suomen yhteiskunnan tilaa vuosina 1979–2008.
Project CARS
thumb|Project CARS Game of the Year Edition kansikuva
Pelin jatko-osa Project CARS 2 on julkaistu vuonna 2017.
CARS on lyhenne sanoista "Community Assisted Racing Simulator".
Kehitys
Peli on joukkorahoitettu yrityksen omassa portaalissa World of Mass Development (WMD). Rahoitukseen osallistuneille luvattiin osuus voitoista. Joulukuussa 2012 brittiläinen Financial Services Authority puuttui rahoitustapaan. Seurauksena Slightly Mad Studios ei enää salli rahoittamista ja halukkaille tarjottiin täyttä hyvitystä. WMD:n toimintatapaa on myös muutettu jotta sitä ei voisi tulkita sijoitustavaksi.
Pelaaminen
Pelissä on yli 70 autoa eri luokista.
Julkaisu
Alun perin peli oli tarkoitus julkaista marraskuussa 2014, mutta sitä haluttiin vielä viilata ja kunnostaa, joten julkaisua siirrettiin maaliskuulle 2015. Peli myöhästyi lisää, ja julkaisua sirrettiin huhtikuulle 2015. Lopulta julkaisupäiväksi tuli 7. toukokuuta 2015. Peli oli tarkoitus julkaista myös edellisen sukupolven konsoleille PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wii U:lle, mutta myöhemmin ilmoitettiin, että nämä versiot perutaan.
Pelistä julkaistiin kaksi versiota, normaaliversio Project CARS ja erikoisversio Project CARS Limited Edition joka sisältää mustan metallikotelon, Project CARS: By Racers 4 Racers -kirjan sekä viisi autoa, joita voi ajaa kaikissa pelitiloissa. Pelistä julkaistiin Project CARS Game of the Year Edition 6. toukokuuta 2016.
Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.9/10.
Myynti
Lokakuuhun 2016 mennessä peli on myynyt noin kaksi miljoonaa kappaletta.
Orskoi
thumb|200px|Orskoin kunnallishallintoalue Pietarin kartalla. Orskoi on historiallinen kaupunginosa ja Krasnogvardeiskin piiriin kuuluva kunnallishallintoalue Pietarin kaupungissa Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin itäosassa Ohtajoen vasemmalla rannalla.
Cha Dong-Min
Cha Dong-Min (tai Ja-Dong-Min) (, s. 24. elokuuta 1986 Soul) on eteläkorealainen taekwondon olympiavoittaja
Cha voitti olympiakultaa miesten yli 80 kg:n painoluokassa Pekingissä 2008 kukistettuaan loppuottelussa kreikkalaisen Alexandros Nikolaidisin pistein 5–4. Hän saavutti samassa sarjassa pronssia Rio de Janeirossa 2016. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui jaetulle yhdeksännelle sijalle.
Handle with Care
Handle With Care on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Nuclear Assaultin kolmas studioalbumi.
Hashidate
Hashidate oli keisarillisen Japanin laivaston Matsushima-luokan panssarikansiristeilijä. Kesäkuussa 1894 valmistunut alus osallistui palveluksensa aikana ensimmäiseen Kiinan–Japanin sotaan, Venäjän–Japanin sotaan sekä ensimmäiseen maailmansotaan ennen romuttamistaan vuonna 1927.
Valmistus
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta osana vuoden 1886 hankintoja ja sen köli laskettiin 6. elokuuta 1888. Alus laskettiin vesille 24. maaliskuuta 1891 ja se valmistui 26. kesäkuuta 1894.
Palvelus
Ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan puhjettua Hashidate liitettiin vara-amiraali Itoh Sukeyukin johtamiin laivaston päävoimiin, jonka mukana se osallistui Jalujoen taisteluun 17. syyskuuta 1894. Alus oli taistelulinjan viimeisenä aluksena Matsushiman, Chiyodan ja Itsukushiman jälkeen. Se kykeni ampumaan pääaseellaan taistelun aikana vain neljästi osumatta kiinalaisaluksiin. Taistelun aikana Hashidatesta tuli osaston lippulaiva Matsushiman tultua toimintakyvyttömäksi ja poistuttua taistelusta. Alukseen osui taistelun aikana yksitoista kranaattia, jotka surmasivat kolme ja haavoittivat yhdeksää miehistönjäsentä.
Alus jatkoi lippulaivana johtaen laivastoa Lüshunkoun taistelussa sekä tukemaan maajoukkoja Dalianin satamaa piiritettäessä. Weihaiwein taistelussa 30. tammikuuta 1895 alus tulitti rannikkolinnakkeita ja lopulta vastaanotti kiinalaisten antautumisen 12. helmikuuta.
Heti sodan päätyttyä alus siirrettin kattiloissa havaittujen vikojen vuoksi telakalle. Korjauksista huolimatta alus ei kyennyt ylittämään 10 solmun nopeutta, ja se luokiteltiin 21. maaliskuuta 1898 toisen luokan risteilijäksi. Alus osallistui huhtikuussa 1900 suureen merisotaharjoitukseen, jossa harjoiteltiin Yokosukan sataman sulkemista. Alus ei kuitenkaan osallistunut boksarikapinan kukistamiseen, koska sen kattiloissa havaittiin jälleen ongelmia.
Yutaka Tahara
Yutaka Tahara (s. 27. huhtikuuta 1982 Kagoshima) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Hashidate
Palvelus
Itsukushima ja Hashidate lähtivät 25. helmikuuta 1901 Yokosukasta koulutuspurjehdukselle, jonka aikana ne vierailivat Manilassa, Bataviassa, Hongkongissa, Chelumpossa, Busanissa, Gensanissa ja Vladivostokissa ennen paluutaan Yokosukaan 14. elokuuta. Vuonna 1902 kuusi aluksen kattilaa korvattiin kahdeksalla japanilaisella Miyabara-kattilalla. Nopeuskokeissa 20. lokakuuta alus saavutti 16 solmun nopeuden, mitä se ei ollut kyennyt aiemmin saavuttamaan. Korjausten aikana aluksen apuaseet vaihdettiin kahteen 76 millimetrin ja 18 QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiin. Telakalta palattuaan alus jatkoi koulutuspurjehduksia vuonna 1903.
Yutaka Tahara
Jalkapallomaajoukkue
Tahara kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 2001.
Hashidate
Palvelus
Venäjän–Japanin sodassa vanhentunut Hashidate sisaraluksineen liitettiin amiraali Schichiro Kataokan johtamaan Japanin 3. laivaston 5. laivueeseen yhdessä samoin vanhentuneen Chinenin kanssa. Alus oli sijoitettuna Takeshikin vartioalueeseen Tsushimaan, ja se partioi Koreansalmessa helmikuussa sekä suojasi Japanin 2. armeijan siirtoa Korean niemimaalle toukokuun loppuun. Tehtävästä vapauduttuaan alus liitettiin Port Arthurin sulkua valvovaan laivastoon, jolloin se kohtasi Venäjän keisarikunnan laivaston risteilijä Bayanin 9. heinäkuuta. Partiomatkalla 10. elokuuta alus oli ensimmäisiä, joka havaitsi Venäjän laivaston laivueen. Seuranneessa Keltaisenmeren taistelussa alus oli ensivaiheessa liian kaukana osallistusakseen, mutta venäläisten paetessa se kykeni avaamaan tuloksettoman tykkitulen. Hashidate ja Itsukushima avustivat 10. joulukuuta miinaan ajanutta Akashia.
Tsushiman meritaistelussa 27. toukokuuta 1905 alus hyökkäsi venäläisten takaa saaden osumia Olegiin. Myöhemmin alus osallistui taistelulaiva Knyaz Suvorovin ja korjausalus Kamchatkan upottamiseen. Taistelun aikana alukseen osui kaksi kranaattia, jotka haavoittivat seitsemää miehistönjäsentä.
Myöhemmin alus liitettiin Japanin 4. laivastoon suojaamaan Sahalinin maihinnousua heinäkuusta elokuuhun 1905. Se palasi 20. lokakuuta Yokosukan laivastoarsenaaliin korjattavaksi, ja alus osallistui 23. lokakuuta Yokohamassa voiton kunniaksi järjestettyyn katselmukseen.
Sotatoimien päätyttyä Hashidate siirrettiin jälleen koululaivaksi. Alus teki koulutuspurjehduksen Kaakkois-Aasiaan ja Australiaan vuosina 1906 ja 1907 sekä vuonna 1908 matkan Hongkongiin, Penangiin, Ceylonille, Bataviaan, Manilaan ja Taiwanille. Aluksen 47 millimetrin tykit vaihdettiin vuonna 1909 76 millimetrin tykkeihin.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 2. luokan rannikkonpuolustusalukseksi, ja se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1922. Alus romutettiin vuonna 1927.
USS Marblehead
USS Marblehead voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
Leikkausvoima
Leikkausvoima (tunnus Q) on lujuusopin suure, jonka yksikkönä on N (Newton).
Määritelmä
Kannattimen poikkileikkauksen leikkausvoimaksi Q sanotaan niiden kahden sisäisen voimasysteemin resultantteja eli summavektoreita, jotka estävät kyseessä olevan leikkauksen eri puolilla olevia kannattimen osia siirtymästä toisiinsa nähden poikittaissuunnassa leikkauksen kohdalla.
Merkkisääntö
Leikkausvoimaa pidetään positiivisena, jos leikkauksen oikealla puolella (positiivisella puolella) oleva kannattimen osa pyrkii alaspäin (positiiviseen suuntaan) ja siis vasemmalla puolella (negatiivisella puolella) oleva osa ylöspäin (negatiiviseen suuntaan). Vastakkaisessa tapauksessa Q on negatiivinen.
Son Tae-Jin
Son Tae-Jin (, s. 5. toukokuuta 1988 Gyeongsan, Gyeongsangbuk) on eteläkorealainen taekwondon olympiavoittaja.
Son voitti olympiakultaa alle 68 kg:n painoluokassa Pekingissä 2008. Välieräottelussa hän kukisti taiwanilaisen Sung Yu-Chin ja loppuottelussa yhdysvaltalaisen Mark Lópezin, molemmat pistein 3–2. Hän oli voittanut olympiakarsintaturnauksen 2007.
Son voitti junioreiden Aasian-mestaruuden alle 63 kg:n sarjassa 2005.
Sulfonointi
Sulfonointi on orgaaninen reaktio, jossa yhdisteeseen liitetään sulfonihapporyhmä. Sulfonointiin käytetään tyypillisesti rikkitrioksidia, väkevää rikkihappoa, oleumia tai klooririkkihappoa.
Aromaattisten yhdisteiden sulfonointi
Aromaattisten yhdisteiden sulfonointi on tyypiltään elektrofiilinen aromaattinen substituutio. Elektrofiilina näissä reaktioissa toimii protonoitunut rikkitrioksidi- tai rikkitrioksidimolekyyli. Rikkitrioksidimolekyyli on protonoituneena vesiliuoksissa, kun taas aproottisissa liuottimissa elektrofiilina toimii rikkidioksidimolekyyli. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa elektrofiili hyökkää aromaattiseen renkaaseen, jolloin muodostuu positiivisesti varautunut siirtymätila. Protonin eliminoitumisen jälkeen renkaan aromaattisuus palautuu ja tuotteeksi on muodostunut sulfonihappo.
Kaupallisesti tärkeitä sulfonointiprosesseja ovat muun muassa bentseenin, tolueenin, ksyleenin ja naftaleenin sulfonoiminen ja näitä sulfonoituja johdannaisia käytetään muun muassa pinta-aktiivisina aineina ja väriaineiden valmistuksessa. Aromaattisten yhdisteiden sulfonoinnin sivutuotteina voi muodostua sulfoneja ja sulfonihappojen anhydridejä.
Alifaattisten yhdisteiden sulfonointi
Alkeenit reagoivat vetysulfiittiliuosten kanssa muodostaen sulfonihappoja, ja koska alkeenien ja rikkitrioksidin tai väkevän rikkihapon reaktio on hyvin eksoterminen, on se teollisuudessa käytetty tapa syntetisoida alifaattisia sulfonihappoja. Reaktio on tällöin tyypiltään vapaaradikaaliadditio. Myös klooririkkihappoa voidaan käyttää alkeenien sulfonoimiseen. Erityisesti sulfonoidaan 12–18 hiiliatomia sisältäviä alkeeneja ja niiden sulfonointituotteet ovat kaupallisesti tärkeitä pinta-aktiivisia aineita. Sivutuotteina voi muodostua 1,2-disulfonihappoja, joiden muodostumista voidaan hillitä reaktio-olosuhteiden valinnalla.
Alkaaneja voidaan sulfonoida käyttäen rikkidioksidia ja happea tai rikkidioksidia ja klooria sekä UV-säteilytystä.
Valkjärvi
Valkjärvi voi tarkoittaa:
Rokkiralli
Rokkiralli on rallicrossia siviililiikenteestä poistetuilla autoilla, joihin on rakennettu turvakaaret sekä kuljettajalle kuppipenkki ja nelipistevyöt.
Perusajatukseltaan Rokkiralli vastaa jokamiesluokkaa, näkyvimpänä erona se, että rokkirallissa takamoottoriset autot on kielletty. Junior-luokkaan pääsee ajamaan 15-vuotiaana, ja siihen tarvitaan huoltajan suostumus, ajonäyte sekä kirjallisen kokeen suorittaminen.
Ensimmäinen kisa ajettiin talvella 13. helmikuuta 2000 Kouvolassa, tuolloin nimellä StockMan AutoCross. Laji sai nimekseen Rokkiralli seuraavalla kisakaudella vuonna 2001. Alussa kisa oli yksipäiväinen, mutta nykyään kisa järjestetään kaksipäiväisenä. Kisassa on viisi luokkaa: Super-rock, Kardaani-rock (takaveto), Vetari-rock (etuveto), Lady-rock ja Junior-rock.
Historiaa
Rokkiralli on Suomen ensimmäinen autourheilusarja, joka oli kansallisen autourheilujärjestö AKK:n ulkopuolinen. Alkuun tämä aiheutti paljon kiistaa ja sen takia sitä myös vastustettiin.
Kaudella 2006 ajettiin yhteensä 12 kisaa seuraavilla paikkakunnilla: Sipoo, Kouvola (Tykkimäki), Joutsa, Heinola, Tammisaari, Hankasalmi, Varkaus ja Hämeenlinna (Ahvenisto).
Kaudella 2007 ajettiin 11 kisaa seuraavilla paikkakunnilla: Heinola, Sipoo, Kouvola (Tykkimäki), Joutsa, Tammisaari, Hankasalmi, Hämeenlinna (Ahvenisto) ja Varkaus. Kaudella 2008 osakilpailuja oli kaiken kaikkiaan 12. Kilpailupaikkakuntia olivat Rantasalmi, Kouvola, Hankasalmi, Heinola, Joutsa, Tammisaari sekä Hämeenlinna (Ahvenisto).
Mehmet Topal
Mehmet Topal (s. 3. maaliskuuta 1986 Malatya, Turkki) on turkkilainen jalkapalloilija. Hän edustaa turkkilaista Fenerbahçea ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Ura
Topal siirtyi Galatasarayhin vuonna 2006 ollessaan 20-vuotias. Aikaisemmat neljä kautta hän oli edustanut Dardanelsporia. Hän pelasi vain satunnaisesti ensimmäisellä kaudellaan istanbulilaisseurassa. Sarjaotteluita kertyi lopulta yhteensä 11.
Ruotsalaispelaaja Tobias Linderothin loukkaannuttua Topal sai mahdollisuutensa osoittaa kykynsä ja tehdä vaikutuksen seuran kannattajiin. Hän nousi joukkueen avauskokoonpanoon ruotsalaisen jatkettua loukkaantuneena. Topal kiitti Linderothia saamistaan avuista ja neuvoista, sekä toivoi ruotsalaiselle pikaista paranemista.
Wolf-luokka
Wolf-luokka eli Roofdier-luokka oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston ensimmäinen torpedovenehävittäjäluokka, johon kuului kahdeksan ennen ensimmäistä maailmansotaa valmistettua alusta. Ne oli suunniteltu Alankomaiden Itä-Intiaan.
Mehmet Topal
Ura
Huhtikuussa 2008 hänen sopimustaan jatkettiin viidellä vuodella, joka näin kestäisi vuoteen 2013 asti. Kausi 2007–2008 päättyi Galatasarayn mestaruusjuhliin ja hän sai myös kutsun Turkin maajoukkueeseen vuoden 2008 EM-kilpailuihin. Hän pelasi neljä ottelua Turkin edettyä välieriin saakka.
12. toukokuuta 2010 Topal siirtyi espanjalaisseura Valenciaan 5,5 miljoonan euron siirtokorvauksella. Sopimus oli pituudeltaan nelivuotinen. Hän siirtyi kuitenkin turkkilaiseen Fenerbahçeen heinäkuussa 2012. Hän voitti Turkin cupin 2013 ja liigamestaruuden 2014.
Topal on pelannut Turkin A-maajoukkueessa kaikkiaan 81 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Shunta Nagai
Shunta Nagai (s. 12. heinäkuuta 1982 Tokyo) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Nagai kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 2001.
Tattarisuon tapaus
Tattarisuon tapaus sai alkunsa, kun 14-vuotias koululainen löysi Malmilla Helsingin maalaiskunnassa sijainneesta Tattarisuon lähteestä 19. elokuuta 1930 irtileikatun naisen käden. Tapaus aiheutti poliisissa hämmästystä, mutta vaipui unohduksiin, kunnes seuraavana vuonna, 18. syyskuuta 1931 samasta lähteestä löytyi useita käsiä, jalkoja, sormia, hiuksia sekä pää. Tämä aiheutti valtavan kohun tiedotusvälineissä, ja useat eri tahot joutuivat epäilyksen alaisiksi, kuten Harjun ruumishuoneen vahtimestari Johan Saarenheimo sekä Ruusu-Ristin johtaja Pekka Ervast. Noin vuoden kestäneiden hankalien tutkimusten jälkeen selvisi, että teon takana oli pieni mustaa magiaa harjoittanut ryhmä, joka oli hankkinut ruumiinosat Malmin hautausmaalta avoimeksi jätetyistä niin sanotuista linjahaudoista ja käytti niitä rituaaleihinsa Tattarisuon lähteellä ja sen välittömässä läheisyydessä.
Tutkinnan aikana muun muassa eräs pieni Sörnäisissä sijainnut sylttytehdas joutui epäillyksi ja Ajan Sana -lehti julkaisi siitä uutisen otsikolla ”Tattarisuon arvoitus selviää – jäljet johtavat sylttytehtaaseen”. Sylttytehtaalla ei tosiasiassa ollut mitään osuutta asiaan, ja lehti sai sakkoja uutisoinnistaan. Sanonta ”jäljet johtavat sylttytehtaaseen” jäi kuitenkin elämään.
Myös Suomen vapaamuurarit, Oddfellows ja Ruusu-Risti-järjestö joutuivat epäillyiksi, koska heidän uskottiin käyttäneen ruumiinosia rituaaleissaan. Näitä syytöksiä esitti erityisesti everstiluutnantti ja suojeluskunta-aktivisti Paavo Susitaival. Vaikka nämä tahot osoittautuivat lopulta syyttömiksi, asiasta syntynyt kohu johti siihen, että vapaamuurarit suljettiin Upseeriliiton ulkopuolelle.
Ruumiidensilpomisen takana olivat päätekijöinä Hämeentie 72:ssa Helsingissä asuneet noita-Kalliona tunnettu ajomies Vilho Kallio, satamatyömies Ville Edv. Saari ja Johan Ilmari Hedman, lisäksi juttuun oli sekaantunut pari naista. Päätekijät olivat leikanneet ruumiinosat veitsellä öisin sähkölampun valossa Malmin hautausmaan linjahaudoista ja vieneet ne sitten säilöön joko Tattarinsuon lähteeseen tai Malmin hautausmaalla sijainneeseen kätköpaikkaan. Heidän tarkoituksenaan oli päästä ruumiinosien avulla yhteyteen henkimaailman kanssa ja saada sieltä tietoja ja voimia sairauksien parantamiseen, varastetun omaisuuden takaisinsaamiseen ja muihin vastaaviin tarkoituksiin. Muun muassa heidän oli tarkoitus hankkia tällä tavoin Hedmanin äidille menestystä siinä oikeusjutussa, jonka tämä oli nostanut saadakseen poikansa julistettua edesmenneen tohtori Walter Parviaisen aviottomaksi lapseksi ja sitten päästä osalliseksi Parviaisen jälkeensä jättämästä 20 miljoonan markan omaisuudesta. Noita-Kallio oli jo usean vuoden ajan harjoittanut sairaiden parantamista ja hän oli käyttänyt siinä Tattarisuon lähteen vettä, jonka hän uskoi saaneen parantavan voiman lähteessä säilytetyistä ruumiinosista.
Jutun päätekijät tuomittiin Helsingin pitäjän kihlakunnanoikeudessa syyskuussa 1932 vankeusrangaistuksiin ruumiinsilpomisista eivätkä tuomiot muuttuneet ylemmissä oikeusasteissa. Noita-Kallioksi kutsuttu työmies Wilhelm Kallio sai 2 vuoden 4 kuukauden pituisen vankeustuomion, työmies V. E. Saari 3 vuoden vankeustuomion ja nahkurin vaimo Ida Maria Widen 3 vuoden tuomion yllytyksestä ruumiinsilpomiseen ja väärästä ilmiannosta.
Jännityskirjailija Aarne Haapakosken esikoisteos Mustalais-suon arvoitus (1931) ja Aki Ollikaisen romaani Musta satu (2015) perustuvat Tattarisuon tapaukseen. Kansantieteilijä Vilho Rikkonen julkaisi vuonna 1931 Tattarisuon tapaukseen liittyen tutkielman "Vainajainpalvontataikoja tunnettujen kauhutapausten johdosta".
Kollaa kestää (kirja)
Kollaa kestää on talvisodasta kertova vuonna 1940 julkaistu sotaromaani.
Kirjan kirjoitti reservin luutnantti, valistusupseeri, toimittaja Erkki Palolampi. Kirja kuvaa talvisodan yhden tärkeimmän rintaman Kollaan taisteluja talvisodassa ja etenkin ratkaisutaisteluiden aikaa maaliskuussa 1940.
Kirjan nimi vakiinnutti yleistynyttä sanontaa, jolla kuvataan "talvisodan ihmettä ja henkeä" sekä sitä, ettei koskaan tule luovuttaa.
Suomen sotahistorian tunnetuista henkilöistä Kollaan taisteluissa olivat mukana Simo Häyhä ”Simuna” ja Aarne Juutilainen ”Marokon kauhu”, sekä II//JR34:n komentaja, ratsumestari Carl von Haartman.
Teoksen vironkielinen laitos takavarikoitiin Virossa toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikana.
Norja talviolympialaisissa 2010
thumb|right|Norjan joukkue avajaisissa. Norjan joukkue Vancouverin talviolympialaisissa 2010 oli 99 urheilijaa 11 eri lajissa. Norja oli kisojen neljänneksi menestynein maa keräten kaikkiaan 23 mitalia (yhdeksän kultaa, kahdeksan hopeaa, kuusi pronssia). Norjan lippua avajaisseremoniassa kantoi jääkiekkoilija Tommy Jakobsen.
40px|Jääkiekko Jääkiekko
Norjan miesten joukkue pelasi A-lohkossa häviten kaikki pelinsä, joukkueen lopullinen sijoitus oli 10.
30px|Lumilautailu Lumilautailu
Norjalla on kymmenen hengen lumilautailujoukkue.
Pēteris Vasks: String Quartet No. 4
Kappaleet
Kaikki sävellykset Pēteris Vasks.
Kazuki Hiramoto
Jalkapallomaajoukkue
Hiramoto kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 2001.
Sokol Krasnojarsk
Sokol Krasnojarsk on venäläinen jääkiekkojoukkue Krasnojarskista, Krasnojarskin aluepiiristä. Seura pelaa tällä hetkellä maansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja hokkeinaja ligasa, sen itäisessä divisioonassa.
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Mariedalin lasitehdas
Mariedalin lasitehdas toimi Sipoossa lähellä Hakunilan kartanoa vuosina 1779–1824. Tehtaan perusti helsinkiläinen kauppias Johan Sederholm (1722–1805).
Tehdas valmisti värillistä ja väritöntä talouslasia, pulloja ja ikkunalasia. Tuotteisiin kuului myös läpinäkymätön valkoinen ns. luulasi. Lasitehtaan toiminta päättyi vuonna 1824, kun lähiseudulta ei enää löytynyt riittävästi polttopuuta tehtaan uunien lämmittämiseen.
Tehtaan paikka löydettiin Myyraksen kartanon mailta 1980-luvun alkupuolella. Kesällä 1986 paikalla tehtiin arkeologisia kaivauksia, joiden perusteella tehdas oli lautarakenteinen ja noin 30 metriä pitkä.
Helle (täsmennyssivu)
Helle voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Henkilöitä, joiden etu- tai sukunimi on Helle, on lueteltu sivulla Helle (nimi).
Königstedtin lasitehdas
Königstedtin lasitehdas toimi nykyisen Vantaan alueella Königstedtin kartanon mailla 1864–1895. Tehtaan perustivat kartanon omistanut Robert Ullner ja Iloniemen lasitehtaan omistaja, lasimestari Alexander Fahler.
Tehdas valmisti aluksi pulloja, erilaista talouslasia ja valkoista ikkunalasia. Myöhemmin 1870-luvulta alkaen tehdas keskittyi korkealaatuisen värittömän ikkunalasin ns. taffelilasin valmistukseen.
Rodney McKay
McKay työskenteli Area 51:ssa tähtiporttiasiantuntijana ja saapui auttamaan SGC:tä, kun Teal'c oli jäänyt jumiin energiaksi tähtiportin sisälle. Itse asiassa McKay tällöin lähinnä painosti SGC:tä luovuttamaan ja lopettamaan pelastusyritykset, koska hänen mielestään Samantha Carter oli tehnyt virheitä tähtiportin osoitevalintaprosessin suunnittelussa eikä Teal'cia voitu pelastaa. Loppujen lopuksi Carter sai ongelman korjattua ja McKayn oli harmikseen huomattava olleensa väärässä. Tämä oli vaikeaa, koska eräs McKayn luonteen ominaispiirteistä on, että hän pitää itseään täydellisenä ja mahdolliset virheet ovat joko muiden aiheuttamia tai niistä johtuvia. Hän ei epäile kehuskella omalla älykkyydellään – yleensä muiden kustannuksella – minkä takia muun muassa Carterilla on suuria vaikeuksia tulla hänen kanssaan toimeen, vaikka McKay puolestaan onkin ilmaissut kiinnostusta Carteria kohtaan. Vaikka Tähtiportti-sarjassa Carter lopulta usein peittoaakin McKayn älyllisesti, McKay on aidosti nerokas tutkija, ja Stargate Atlantiksessa hän on pettämätön apu toinen toistaan vaikeammissa tilanteissa.
McKay saapui Atlantikseen sen ensimmäisen retkikunnan joukossa. Hänet oli tätä ennen lähetetty Venäjälle auttamaan naquadah-teknologiatutkimuksissa, josta hänet myöhemmin kutsuttiin Etelämantereen tukikohtaan tutkimaan muinaisten teknologiaa. Pian madonreikä Pegasus-galaksiin saatiin avattua. McKay liittyi John Sheppardin joukkueeseen, jonka mukana hän on joutunut useisiin vaarallisiin tilanteisiin. Hän on kömpelö aseiden kanssa ja välttelee taistelutilanteita keskittyen mieluummin pohtimaan tieteellistä ratkaisuja hengenvaaran uhatessa. Sheppard onkin huomannut hänen suorittavan mitä vaikeimpia asioita paineen alla. McKay on Atlantiksen arvostetuin tutkija, eikä hän epäröi mainita tästä seikasta muille aina tilanteen vaatiessa. Hän ei arvosta ketään muuta tutkijaa itseään korkeammalle, joskin hän on vastahakoisesti myöntänyt niin Samantha Carterin kuin Radek Zelenkankin olevan eteviä alallaan.
McKay joutuu usein huvittaviin ja toisinaan vaarallisiinkin tilanteisiin ylpeytensä, itsepäisyytensä ja nokkelasanaisuutensa vuoksi. Koska sosiaaliset taidot eivät ole hänen vahvin puolensa, hän jättää yleensä diplomatian muille joukkueensa jäsenille ja keskittyy hakeutumaan valokeilaan älykkyytensä ansiosta. Toisaalta hän on Atlantiksessa viettämänsä ajan tuloksena kenties pehmentynyt hiukan, ja muun muassa Atlantiksen henkilökunnan kuolemantapaukset ovat vakavoittaneet häntä.
Aiheesta muualla
Lista över rollfigurer i Stargate
Giovanni Battista Piranesi
Giovanni Battista Piranesi (4. lokakuuta 1720 Mogliano Veneto, Venetsian tasavalta – 9. marraskuuta 1778 Rooma, Kirkkovaltio) oli italialainen taidegraafikko, joka tunnetaan Roomaa käsittelevistä etsauksistaan ja kuvitteellisia ”vankiloita” esittävistä töistään.
Piranesin isä oli kivenhakkaaja ja rakennusmestari. Hän sai nuorena sedältään käytännön opetusta rakenne- ja vesirakennustekniikasta. Piranesin veli, joka oli kartusiaanimunkki, innoitti häntä kiinnostumaan historiasta ja antiikin Rooman saavutuksista. Vaikka Piranesi ei juuri saanut töitä arkkitehtuurin alalta, monipuolinen koulutus auttoi häntä myöhemmin urallaan.
Mad Max (videopeli)
Mad Max on Avalanche Studiosin kehittämä ja Warner Bros. Interactive Entertainmentin julkaisema avoimeen pelimaailmaan sijoittuva toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin syyskuussa 2015 Microsoft Windowsille, Linuxille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. Peli sijoittuu post-apokalyptiseen autiomaahan, jossa pelaaja ohjaa Max Rockatanskya. Hahmoa ääninäyttelee australialainen Bren Foster. Pelin juoni ei pohjaudu suoraan Mad Max -elokuviin, mutta lainaa niistä elementtejä.
Giovanni Battista Piranesi
thumb|left|215px|Piranesin vankilaetsaus. Roomaan Piranesi muutti vuonna 1740. Hänestä tuli pian tämän jälkeen tunnetun graafikon, Giuseppe Vasin oppilas. Piranesi oppi Vasilta etsaustaidot. Vuonna 1745 Piranesi julkaisi 135 etsauksen sarjan Roomasta. Piranesin työt liioittelivat rakennusten kokoa, ja hän syvensi niissä myös varjojen ja valon suhdetta luodakseen kuviin dramaattisuutta. Vuosina 1749–1750 Piranesilta ilmestyi Carceri d'Invenzione, jossa hän esitteli mielikuvituksellisia vankiloita.
Mad Max (videopeli)
Alun perin peli suunniteltiin julkaistavaksi vuonna 2014. Myöhästymisen takia pelin PlayStation 3 ja Xbox 360 -versiot peruttiin.
Giovanni Battista Piranesi
Piranesi arvosti antiikin roomalaista taidetta suuresti. Hän esittikin etsausten avulla teoksessaan Delle magnificenza ed architettura de'Romani näkemyksen, että roomalaiset eivät olleet saaneet vaikutteita kreikkalaisilta, vaan ennemminkin maan entisiltä asukkailta, etruskeilta. Toisessa arkkitehtuuria käsitelleessä teoksessaan Parere sull'architettura Piranesi esitti, että antiikin roomalaisten rakennusten pohjalta pitäisi luoda uusi arkkitehtuurin suuntaus. Vaikka Piranesi vaikuttikin arkkitehtuurissa, ainoa hänen suunnittelemansa valmistunut rakennus oli Santa Maria del Priorato -kirkko.
Mad Max (videopeli)
Pelaaminen
Suuri osa Mad Maxin tarinasta ja toiminnasta keskittyy ajoneuvoihin. Pelin alussa pelaaja saa ohjattavakseen Magnum Opus -nimisen auton, jota voi vapaasti kehittää mieleisekseen. Autoon on saatavissa muun muassa tehokkaampia moottoreita, suojavarusteita, maalipintoja, liekinheittimiä ja kyydistä laukaistavia harppuunoita. Muokattavat ominaisuudet vaikuttavat toisiinsa: esimerkiksi uusi moottori nopeuttaa autoa, mutta heikentää hallittavuutta. Autoa ajaessa pelaaja voi vaihtaa kuvakulmaa ensimmäisen ja kolmannen persoonan välillä. Auton kyydistä ammuttaessa peli hidastuu, mikä helpottaa tähtäämistä kohteisiin. Maxin mukana Magnum Opuksen takaosassa matkustaa mekaanikko Chumbucket, joka tarvittaessa korjaa vahingoittuneen kulkuneuvon.
Myös Maxin ulkoasua ja suojavarusteita on mahdollista muokata. Kerättyään riittävästi kokemuspisteitä pelaaja voi avata Maxille uusia taitoja.
Giovanni Battista Piranesi
Piranesin romantisoidut näköalat ja omaperäiset sisätilat ovat inspiroineet myöhempiä taiteilijoita, kuten taidemaalari Hubert Robertia ja kirjailija William Thomas Beckfordia. 1900-luvulla surrealistit arvostivat Piranesin töitä, ja kauhuelokuvien lavastajat käyttivät Piranesin etsauksia lähdeaineistona.
Hasse Ekman
Hans Gösta ”Hasse” Ekman (10. syyskuuta 1915 Tukholma, Ruotsi – 15. helmikuuta 2004 Marbella, Espanja) oli ruotsalainen elokuvakäsikirjoittaja, näyttelijä, elokuvaohjaaja ja elokuvatuottaja. Hasse Ekmanin isä oli näyttelijä Gösta Ekman.
Mad Max (videopeli)
Pelaaminen
Avoin pelialue on jaettu useisiin alueisiin, joilla on omanlaisensa taustatarina ja ulkoasu. Alueilla voi suorittaa sivutehtäviä, joihin kuuluu esimerkiksi ajokilpailuja, linnakkeiden valtaamista ja autosaattueiden tuhoamista. Sivutehtävien myötä vihollisuhka alueella laskee. Kätevin tapa tutkia alueita on kuumailmapallo, jonka kyydistä on mahdollista kiikaroida eri aktiviteetteja ja tallentaa ne karttaan.
Kulkuneuvot kuluttavat pelissä polttoainetta, ja autoja voi tankata pelimaailmasta löytyvillä jerrykannuilla. Kanisterilla bensiiniä voi kuljettaa mukanaan auton takaosassa, ja jerrykannun voi tarvittaessa myös räjäyttää. Pelihahmon saamat vauriot parantuvat ympäri pelimaailmaa löytyvällä ruoalla tai vedellä, jota voi kuljettaa kenttäpullossa. Pelissä vuorokaudet vaihtuvat dynaamisesti, ja pelimaailmassa esiintyy myös luonnonilmiöitä, kuten hiekkamyrskyjä.
Kehitys
Mad Max -peli julkistettiin E3 2013 -messuilla. Peli oli tarkoitus julkaista vuonna 2014 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Xbox 360:lle ja Xbox Onelle, mutta huhtikuussa 2014 julkaisun kerrottiin viivästyvän vuoteen 2015. Peliin haettiin itsenäistä tarinaa, eikä lähes samanaikainen julkaisuajankohta Mad Max: Fury Road -elokuvan kanssa ollut suunniteltua. Pelissä on kuitenkin viittauksia elokuvaan: Fury Roadissa esiintyvä Bensakaupunki on mukana pelialueessa, ja pelihahmojen välisessä dialogissa mainitaan Fury Roadista tuttu Immortan Joe ja hänen tukikohtansa Linnake.
Avointa pelimaailmaa pyrittiin kehittämään uhkaavaksi ja vihamieliseksi, mutta samalla jännittäväksi ja viehättäväksi, mikä houkuttaisi pelaajaa alueiden tutkimiseen. Avalanche Studios koki haastavaksi välttää maisemien toistuvuutta post-apokalyptisessa pelimaailmassa, ja kehittäjät käyttivät paljon aikaa suunnitellakseen pelimaailmaan riittävästi vaihtelevuutta.
Kazunori Iio
Kazunori Iio (s. 23. helmikuuta 1982 Iwate) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Iio kuului Japanin U-20 joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 2001.
Hirsipuumäen teloituspaikan muistomerkki
pienoiskuva|Kerttulinmäellä Turussa sijaitsevan vanhan teloituspaikan muistomerkki. Hirsipuumäen teloituspaikan muistomerkin on suunnitellut Esko Hillilä vuonna 1991. Kyseessä on Turun kaupungin hanke, jonka takana ovat olleet museon arkeologi Heljä Brusila ja silloinen kaupunginarkkitehti Jorma Aho. Muistomerkki sijaitsee Turussa Kerttulinmäellä Kerttulin lukion vieressä, yhdellä Turun seitsemästä kukkulasta. Aiemmin kukkula tunnettiin Hirttomäkenä tai Hirsipuumäkenä. Muistomerkissä olevassa laatassa on teksti, jossa paikan kerrotaan olleen kaupungin teloituspaikka keskiajalta 1700-luvun loppuun.
Muistomerkki koostuu neljästä betonipylväästä, joiden päällä on pylväitä yhdistävä metallirinkula ja sen alla keskellä maassa suuri kivi. Teloituksia tehtiin tuohon aikaan yleisimmin joko mestaamalla tai hirttämällä. Ison kiven voi ajatella kuvastavan mestaamispaikkaa ja ylhäällä olevan metallirinkulan hirttämistä.
Hirtetyt jätettiin varoitukseksi roikkumaan hirsipuuhun, jolloin kaupunkiin Hämeen härkätietä pitkin matkaavat näkivät, että kannattaa käyttäytyä kunnolla. Teloitetuilla ei ollut kirkkomaahan asiaa, ruumiit heitettiin joskus teloituspaikan läheisyydessä olevaan Mätäjärveen.
Lähteet
60.45014°N, 22.28418°W
Johann Baptist Cramer
thumb|Johann Baptist Cramer Johann (John) Baptist Cramer oli saksalais-englantilainen pianisti ja säveltäjä. Mannheimissa syntynyt Cramer tuli Lontooseen vanhempiensa mukana jo vuoden vanhana. Hän debytoi pianistina kymmenvuotiaana, opiskeli pari vuotta Muzio Clementin oppilaana ja ryhtyi pian konsertoimaan ympäri Eurooppaa, joskaan hän ei uransa aikana konsertoinut erityisen paljon mannermaalla. Crameria kutsuttiin Englannissa nimellä ”Glorious John”, ja itse Beethovenin kerrotaan pitäneen häntä ajan ainoana merkittävänä pianistina.
Cramer oli klassisesti asennoitunut taiteilija, jonka mielisäveltäjiä olivat Mozart ja J. S. Bach. Hän oli ensimmäisiä pianisteja, jotka esittivät konserteissaan myös muita kuin omia sävellyksiään. Ulospäin Cramer näytti soittaessaan melkein liikkumattomalta, ja aikalaiset kuvasivat hänen sormiensa ikään kuin liukuvan koskettimelta toiselle. Ignaz Moscheles ylisti hänen laulavaa kosketustaan ja legatoaan. Cramerin uran loppupuolella uusien suuntausten jo vallitessa hänen tyylinsä koettiin kuitenkin kuivaksi ja vanhanaikaiseksi.
Cramerin etydeitä on käytetty 1900-luvullakin pianonsoiton opetuksessa.
Kerman valtakunta
Kerman valtakunta oli valtio Nubiassa. Kerman valtakunta toimi suunnilleen 2500 eaa. – 1520 eaa. välisenä aikana ja se koostui lähes täysin pääkaupungistaan Kermasta. Kerman valtakunnan kulttuuri oli hyvin erottuvaa.
Kerman valtakunta sisältää laajan kaupungin sekä hautausmaan, joka koostuu suuresta kumpuhaudasta. 1920-luvulla amerikkalainen arkeologi George Reisner arvioi, että Kerma oli alun perin egyptiläisen maaherran koti.
Agnes DeMille
Agnes DeMillen isä oli elokuvatuottaja William C. DeMille ja monet muutkin perheenjäsenet olivat elokuva- ja viihdealalla. Hän opiskeli tanssialaa Los Angelesissa ja Lontoossa. Valmistuttuaan hän sai tehdä koreografian George Cukorin elokuvaan Romeo ja Julia (1936). Tämän jälkeen hän työskenteli New Yorkissa Broadway-tuotantojen koreografina ja kehitti siellä oman koreografiatyylinsä. Tunnetuimmat hänen suunnittelemansa elokuvien koreografiat ovat musikaaleissa Oklahoma! (1943), Karuselli (Carousel, 1945) ja Herrat pitävät vaaleaveriköistä (Gentleman Prefer blondes, 1953).
Salmion kartano
Salmion kartano sijaitsee Lopella Salonkylässä. Salmion tila erotettiin Salon kartanosta 1800-luvun keskivaiheilla, kun Johan August Lindberg osti kolmanneksen Salon kartanon säteritilasta. Lindberg rakensi oman perheensä käyttöön Salmion kartanon nykyiset rakennukset vuosina 1860 -1875.
Puinen päärakennus on vuodelta 1870. Sitä korjattiin vuonna 1936 klassisistiseen ulkoasuun. Pihapiirissä on toinen vanha asuinrakennus sekä ulkorakennus, jotka kaikki sijaitsevat Punelian rannalla.
Alankomaat talviolympialaisissa 2010
Alankomaat osallistui Vancouverin talviolympialaisissa 2010 32 urheilijan suuruisella joukkueellaan kelkkailuun, lumilautailuun sekä lyhyen ja pitkän radan pikaluisteluun. Maa saavutti kisoista kahdeksan mitalia, joista neljä oli kultaisia, yksi hopeinen ja kolme pronssisia. Mitalitilastossa Alankomaat sijoittui sijalle 10.
30px|Lumilautailu Lumilautailu
thumb|Alankomaat tulossa stadionille.
Bayside
Bayside on yhdysvaltalainen rock-yhtye, joka on perustettu vuonna 2000. Yhtye julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa vuonna 2004. Sen jälkeen yhtye on julkaissut viisi muuta studioalbumia, joista viimeisimmän, Cult, vuonna 2014.
The Wiggles
pienoiskuva|The Wiggles vuonna 2007. The Wiggles on australialainen vuonna 1991 perustettu lastenmusiikkia esittävä yhtye. Sen nykyisen jäsenet ovat Anthony Field, Lachlan Gillespie, Simon Pryce ja Emma Watkins. Perustajajäseniä olivat Anthony Fieldin lisäksi Phillip Wilcher, Murray Cook, Greg Page ja Jeff Fatt. Varsinaisten jäsenten lisäksi yhtyeen esiintyessä mukana on yleensä eläinhahmoiksi pukeutuneita ihmisiä.
Vanhurskaat kansakuntien joukossa
thumb|Vanhurskaat kansakuntien joukossa -muistolehto Israelissa.
Vanhurskaat kansakuntien joukossa (kansojen oikeamieliset,, , ) on alkujaan teologinen käsite, jolla juutalaisuudessa viitataan juutalaisten lakien mukaan oikeudenmukaisesti ja jumalaapelkääväisesti eläviin pakanoihin (ei-juutalaisiin). Juutalaisen perinteen mukaan Tooran, Mišnan ja Gemaran sisältämät mutkikkaat lait kuuluvat vain juutalaisten noudatettaviksi, mutta ei-juutalainenkin voi yleisiä eettisiä periaatteita noudattamalla olla juutalaisen teologian tarkoittamassa mielessä oikeamielinen.
Holokaustin jälkeen nimetyt
Toisen maailmansodan jälkeen käsite laajennettiin koskemaan erityisesti niitä ei-juutalaisia, jotka oman henkensä uhalla pelastivat natsien vainoamia juutalaisia. Vuodesta 1963 alkaen Israelin korkeimman oikeuden johtama komissio on myöntänyt tämän arvon asianmukaisesti ansioituneille henkilöille. Arvonimen saaneille myönnetään heidän nimellään varustettu mitali kunniakirjoineen. Sen lisäksi he saavat nimeään kantavan laatan Yad Vashemin Vanhurskaiden lehtoa kiertävään kunniamuuriin. Aiemmin he saivat istuttaa myös nimikkopuun Vanhurskaiden lehtoon, mutta tilanpuutteen vuoksi tästä tavasta on jouduttu luopumaan. Vanhurskailla on myös oikeus saada terveydenhoitoa, eläkettä, taloudellista apua ja turvapaikka Israelista.
Vuonna 2004 Vanhurskaiksi kansakuntien joukossa oli julistettu 20 205 henkilöä. Suurin edustettuna ollut yksittäinen kansakunta oli Puola, jonka kansalaisia oli yli neljäsosa tämän arvon saaneista. Tunnettuja arvonimen saaneita ovat muun muassa saksalainen liikemies Oskar Schindler ja ruotsalainen diplomaatti Raoul Wallenberg. Listalle on päässyt 70 muslimia. Ensimmäinen ehdokkaaksi nimetty arabi oli tunisialainen Khaled Abdul-Wahab.
Kriteerit
Jotta henkilö voidaan nimetä vanhurskaaksi kansakuntien joukossa, hänen tulee täyttää seuraavat kriteerit:
Tuntemattomat auttajat
Kaikille holokaustin aikana juutalaisia auttaneille ja pelastaneille ei anneta ko. arvonimeä. Suurimpana syynä tähän on todisteiden puute, sillä auttaminen tapahtui yleensä täysin salassa ympäröivältä yhteiskunnalta. Juutalaisen hengen pelastanut henkilö voidaan nimetä vanhurskaaksi kansakuntien joukossa, vaikka toisessa yhteydessä pelastettu olisikin kuollut holokaustin aikana. Useissa tapauksissa sekä autettu että auttaja jäivät yhdessä kiinni, ja vainoajat surmasivat molemmat. Siksi todistus useiden auttajien pelastusyrityksistä ei tullut ilmi.
Tuntemattomille auttajille on Vanhurskaiden tielle pystytetty "Nimettömien pelastajien muistomerkki". Shomo Selingerin punagraniitista veistämä muistomerkki paljastettiin 1987.
Celestia
Celestia on Chris Laurelin luoma vapaa tähtitiedeohjelmisto, joka on saatavilla Windowsille, Mac OS X:lle ja Linuxille. Ohjelma antaa käyttäjän tarkastella kohteita kolmiulotteisesti Voyager-luotaimista aina Linnunrataan asti OpenGL:ää käyttäen. Celestia ei ole varsinainen planetaario-ohjelma, vaan ennemminkin suunnattu kappaleiden ratojen ja keskinäisten kokosuhteiden hahmottamiseen. Tekstuurit heijastuksineen tarjoavat käyttäjälle runsaasti silmänruokaa.
Avaruudessa pystyy lentämään vapaasti haluamallaan nopeudella tai liikkumaan tietokannan sisältämien kohteiden välillä. Halutessaan käyttäjä voi liikkua myös ajassa ja tarkastella kappaleiden liikkeitä. Ohjelma ei laske itsessään gravitaatioon perustuvia ratoja, vaan ne löytyvät tietokannasta joko rataellipseinä tai piste pisteeltä määriteltyinä. Normaalikäyttöön, kuten planeettojen kuiden ratojen tarkastellun, tarkkuus riittää hyvin. Käyttäjä pystyy valitsemaan, otetaanko rajallisen valonnopeuden viive huomioon vai ei. Ohjelmalla voi myös etsiä pimennyksiä valittujen taivaankappaleiden välillä määrätyllä aikavälillä.
Tuotteliaan Internet-yhteisön ansiosta ohjelmaan on saatavissa yli 10 GB lisämateriaalia. Tarjolla on mm. planeettatekstuureja jopa kilometrin erotuskyvyllä, sekä joitakin erikoiskohteita vieläkin tarkemmin. Avaruusluotainten ja pienkappaleiden 3D-malleja ratoineen sekä automaattisia tekstitettyjä skriptejä avaruuslentelyyn on saatavilla Celestian sivustolta. Kuvitteelliseen tähtitieteeseen ja avaruustekniikkaan liittyvät laajennukset tuovat ohjelmaan mukaan muille tähdille sijoitettuja planeettajärjestelmiä sekä useiden science fiction -sarjojen aluksia. Uusimpien lisäosien liittäminen perusohjelmaan tapahtuu yksinkertaisesti purkamalla laajennuspaketit omiin hakemistoihinsa. Peruskäyttäjän kannattaa noudattaa ekstrojen lisäämisessä malttia, sillä monikerroksiset tekstuurit varjostuksineen ja heijastuksineen tarvitsevat tehokkaan tietokoneen ja pudottavat ruudun päivitysnopeuden alhaiseksi.
Mankeli
Mankeli on liinavaatteiden ja muiden kodintekstiilien käsittelyyn tarkoitettu kodinkone, jonka avulla tekstiileistä saadaan sileämpiä. Mankelointi ehkäisee tekstiilipölyn muodostumista ja epäpuhtauksien tarttumista kankaan kuituihin sekä vähentää liinavaatteiden säilytykseen tarvittavaa tilaa. Toimintaperiaatteeltaan mankeli muistuttaa kaksikorkeaa valssainta.
Myös peltien muokkaamiseen on mankeleita. Säätämällä mankelin teloja sopivasti pelti saadaan muokattua sopivan kaarevaksi.
Historia
Mankelin edeltäjiä Pohjoismaissa olivat kaulauslauta ja kaulaustukki.
Mankeli keksittiin 1700-luvulla, jolloin ne olivat käsikäyttöisiä. Mankeleissa saatettiin käyttää painona kiviä, jotka muodostivat tarvittavan voiman tekstiileillä vuorattujen mankelilieriöiden puristamiseksi yhteen. Myöhemmin mankeleiden koko on pienentynyt, ja ne toimivat sähköllä.
Rakenne
thumb|Käsikäyttöinen mankeli vuodelta 1925 Mankelin osat ovat:
Mankelin puristusvoima on useita satoja kiloja. Mankelitelat on valmistettu perinteisesti puusta, mutta kevyissä, kotitalouksiin tarkoitetuissa malleissa ne ovat yleensä metallia tai kevytmetallia. Suurten pesuloiden teollisuusmankelit ovat niin ikään täysin metallisia. Mankelin runkoon saattaa kuulua tekstiilin syöttämistä helpottava taso.
Mankelit ovat yksinkertaisuutensa vuoksi hyvin käyttöä kestäviä kodinkoneita. Yleisin mankeliin vaihdettava osa on käytössä rispaantunut mankeliliina.
Mankeloinnin hyödyt
Tekstiilejä pestäessä kankaan kuitujen päät nousevat pystyyn, ja niihin tarttuu käytön ja säilytyksen aikana pölyhiukkasia, likaa, ja liinavaatteiden osalta ihosta irtoavaa rasvaa. Mankelin puristusvoima litistää syötetyn kankaan kuitupäät niin, että epäpuhtauksille jää vähemmän tarttumapintaa ja tekstiili säilyy puhtaana pidempään.
Mankeloinnilla voidaan materiaalista riippuen vähentää tekstiilipölyn määrää 10–60-kertaisesti. Mankelointiin sopivia tekstiilejä ovat liinavaatteet, pellavapöytäliinat, astiapyyhkeet ja pyyheliinat. Mankelointi säästää myös säilytystilaa ja lisää tekstiilien käyttömukavuutta.
Mankeloinnin haitat
Isojen liinavaatteiden (pussilakanat) saumoihin kohdistuu suurin puristusvoima mankelin sisällä. Pussilakanoiden valmistuksessa kudelma ja loimi eivät juuri koskaan ole tarkasti 90 asteen kulmassa toisiinsa nähden, ja tällöin lakana alkaa mankeloitaessakin "vetää" johonkin suuntaan. Mikäli vinossa oleva sauma osuu joka kerta samaan paikkaan, saattaa kangas mankeloinnin seurauksena ennen pitkää haurastua ja rikkoontua.
Mikko Nesvitski
Mihail (Mikko) Nesvitski (s. 17. marraskuuta 1967 Petroskoi, Neuvostoliitto) on Venäjällä Petroskoissa ilmestyvän suomenkielisen Karjalan Sanomat -lehden päätoimittaja.
Nesvitski on työskennellyt Karjalan Sanomissa toimittajana vuodesta 1991, ja vuonna 2010 hänet nimitettiin lehden päätoimittajaksi. Hän on syntyperältään puolalais-venäläinen. Hän kävi Petroskoissa tasokkaana tunnettua koulua numero 17, jossa opetettiin suomea. Hän on opiskellut suomea Petroskoin yliopistossa ja kirjoittaa ja puhuu suomea.
Alban Berg: Lyric Suite
Alban Berg: Lyric Suite on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Nonesuch Records. Levyllä kuullaan itävaltalaisen Alban Bergin sävellyksiä ranskalaisen Charles Baudelairen runoihin. Levy voitti Grammyn parhaasta kamarimusiikkiesityksestä.
Kappaleet
Kaikki sävellykset Alban Berg.
Perillinen (kirja)
Perillinen on Christopher Paolinin kirjoittaman Perillinen-kirjasarjan neljäs osa. Se ilmestyi vuonna 2011. Aikaisemmat teokset kirjasarjassa ovat Eragon, Esikoinen ja Brisingr. Suomeksi kirja julkaistiin lokakuussa 2012. Sen käänsi Sirkka Aulanko.
Juoni
Kirjan alussa vardenit valloittavat Belatonan. Ihmiskissat liittyvät vardeneihin kuninkaansa Grimrr Puolitassun johdolla. Nasuada lähettää Roranin Aroughsiin kukistamaan kaupungin. Matkan aikana magiankäyttäjä Carn kuolee. Samaan aikaan vardenit matkaavat kohti Dras Leonaa. Käy ilmi, että Murtagh ja hänen lohikäärmeensä Thorn vartioivat kaupunkia, joten kaupungin valloitus osoittautuu pulmalliseksi. Jeod kertoo Eragonille, että kaupungin alle on kaivettu lukuisia tunneleita. Eragon, Arya, Angela, Solembum, ja Wyrden-niminen haltia lähtevät tunneleiden kautta kaupungin alle aikeinaan avata portit vardeneille sisältä päin. Samaan aikaan Saphira ja Blödhgarm houkuttelevat Thornin ja Murtaghin pois tieltä. Tunneleissa Wyrden kuolee. Dras Leonan valloitus onnistuu, mutta yön aikana Murtagh ja Thorn palaavat. Eragon ja Arya reagoivat hitaasti, koska ovat juoneet faelnirviä, haltioiden alkoholijuomaa unohtaakseen surunsa Wyrdenin kuoleman johdosta. He eivät ehdi pelastaa Nasuadaa, koska Murtaghilla on mukanaan satoja valtakunnan sotilaita. Murtagh sieppaa Nasuadan ja vie tämän Uru'baeniin. Eragonista tulee vardenien johtaja. Hänestä ja Saphirasta kuitenkin tuntuu, että mahdollisuus voittaa Galbatorix on menetetty. He lähtevät Sielujen Holvin luo Doru Araeban saarelle siinä toivossa, että löytäisivät apua.