cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jere Karjalainen
Seuraura
Kaudeksi 2022–2023 Karjalainen palasi SM-liigaan ja hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Rauman Lukkoon. Jatkoaika.com-verkkolehden toimittaja Oskari Jokisen mukaan Karjalaisen kausi osoittautui kuitenkin pettymykseksi ja hän kärsi tehottomuudesta lukuisista mahdollisuuksista huolimatta. Karjalainen teki runkosarjassa tehot 10+16=26.
Karjalainen siirtyi kaudeksi 2023–2024 vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Augsburger Pantheriin.
Maajoukkueura
Karjalainen edusti Suomea MM-kilpailuissa vuonna 2021, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Karjalainen on pelannut 23 ottelua tehopistein 8+6=14. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Channel One Cupin 12. joulukuuta 2019 Plzeňissä pelatussa avausottelussa Tšekkiä vastaan. Hänet merkittiin Suomen nelosketjun oikeaan laitaan Hannes Björnisen ja Jere Sallisen viereen. Karjalainen sai ottelussa myös syöttöpisteen Björnisen tekemään maaliin.
Karjalainen on pelannut myös 14 nuorten maaottelua.
Muuta
Karjalaisen isoveli Joni pelasi myös omalla urallaan Tapparassa hyökkääjänä yhteensä 36 SM-liigaottelua.
Cep
Cep voi tarkoittaa:
Petteri Jamalainen
Petteri ”Jama” Jamalainen (s. 4. huhtikuuta 1979 Kemi) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Hessu Pennasena draamasarjassa Kotikatu, jossa hän näytteli vuosina 1996–2009. Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa Rosa Was Here ja Pikkusisar. Jamalainen esiintyi televisiossa Subilla sarjassa Paratiisi, jossa kuvattiin Thaimaassa asuvien suomalaisen arkea.
Hasse Walli
Hannes Mikael Waldemar ”Hasse” Walli (s. 10. helmikuuta 1948 Helsinki) on suomalainen rockia, bluesia ja maailmanmusiikkia esittävä kitaristi, joka aloitti muusikonuransa The Islandersin ja Jormasin jäsenenä 1960-luvun puolivälissä, aluksi rumpalina. Hän nousi maineeseen Blues Section -yhtyeen kitaristina vuonna 1967.
Petteri Jamalainen
Nykyään Jamalainen työskentelee myymälämyyjänä ulkoilutarvikkeita myyvässä Varuste.net -liikkeessä.
Hasse Walli
Walli oli katsomassa Jimi Hendrixin Kulttuuritalon-konserttia vuonna 1967. 1975 Walli oli Harri Saksalan, Jukka Linkolan, Antti Hytin ja Tero Saarikosken mukana Manifest-nimisessä kokoonpanossa, joka julkaisi singlenä Saksalan suomennoksen Hendrixin "Fire"-kappaleesta nimellä "Puita Kaminaan" (LRS-2083). B-puolella oli Linkolan säveltämä ja Saksalan sanoittama "Tie".
Walli kuului maailmanmusiikkia eri tyyleihin yhdistelleen Piirpauke-yhtyeen perustajajäseniin. Walli on kertonut Bob Marleyn Tukholman-konsertin 1977 sekä oman Kuubassa festivaaleilla käymisensä vuonna 1978 vaikuttaneen maailmanmusiikki-innostukseensa, mutta että lopullisen vaikutuksen tekivät Sakari Kukon Senegalista vuonna 1979 tuomat äänitteet. Vuonna 1980 Walli oli mukana tekemässä nimellä Olavi Hämy ja Planets reggae-singleä "Raha/Kanuuna." Ensimmäisellä soololevyllä vuonna 1981 laulusolisteina olivat Tuomari Nurmio, Mara Halme ja Jim Pembroke ja seuraavalla vuonna 1982 Marie-Alphonse Liwata.
Seuraavat kolme levyä tehtiin Afro Line -nimellä ja lähinnä suomalaisilla muusikoilla. Walli on asunut pitkiä aikoja Senegalissa ja työskennellyt sikäläisten muusikoiden kanssa. Asamaan-nimellä julkaistiin mbalax-musiikkia kaksi levyä. Vuoden 2000 Kevyet kengät -albumilla Walli lauloi myös itse. Wallin kanssa yhteistyötä on tehnyt brittiläinen kitaristi-laulaja Steve Webb. Walli on esiintynyt myös Power Trio -yhtyeen kanssa.
Hasse Wallin pikkuvelipuoli Petri Walli tunnettiin Kingston Wall -yhtyeestä. Heidän isänsä oli kapellimestari ja pianisti Aarno Walli.
Ravikeskus Keskinen
Ravikeskus Keskinen on Ylivieskan kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva ravirata. Se on yksi Suomen 19 maakuntaradasta ja sijaitsee noin viisi kilometriä kaupungin keskustan pohjoispuolella. Raviradan omistaa Pohjanmaan Ravi ry.
Radan vuotuiset päätapahtumat on alkukesällä juostava lämminveristen suurkilpailu Malja-ajo ja elokuussa ravattavat Ruunaruhtinuus -kilpailut. Kuninkuusravit Keskisen raviradalla on järjestetty vuonna 1997.
Marzemino
right|thumb| [[Trenton maakunta|Trentolaista Marzeminosta valmistettua Trentino DOC -viiniä.]] Marzemino (myös Berzamino, Berzemino tai muun muassa Balsamina nera) on viinirypälelajike. Se on italialainen alkuperäislajike, jota viljellään maassa laajalti, mutta erityisesti koillisilla alueilla Trentino-Etelä-Tirolissa, Lombardiassa ja Venetossa. Levinneisyydestään huolimatta lajike on suhteellisen harvinainen: sitä viljellään vain noin 10 neliökilometrin alueella. Marzemino-rypäle kypsyy myöhään ja on sen vuoksi altis hometaudeille.
Viljelyalue
Italian lisäksi Marzemino-rypälettä viljellään myös muualla niin Vanhassa kuin Uudessakin maailmassa. Nimellä on viitisenkymmentä synonyymiä. Viinin valmistuksen lisäksi rypäleitä syödään sellaisenaan pöytärypäleenä.
Italialaiset Marzemino-viinit
Rypälettä käytetään kymmenissä italialaisissa laatuviineissä, useimmiten sekoitettuna muihin rypäleisiin. Marzeminoa sisältäviä viinejä löytyy seuraavista DOC- tai DOCG-luokitelluista viineistä: Lombardiassa Marzeminoa käytetään lähes pelkästään sekoitettuna Barbera-, Sangiovese- tai Merlot-rypäleisiin.
Giuseppe Parini
Giuseppe Parini (23. toukokuuta 1729 Bosisio – 15. elokuuta 1799 Milano ) oli italialainen runoilija. Hän oli italialaisen valistusajan huomattavin runoilija.
Parini oli alkujaan vaatimattomista oloista ja ryhtyi lähinnä taloudellisista syistä papiksi ja myöhemmin kotiopettajaksi aatelisperheen lapsille. Hän tutustui näin ylhäisön elämään ja käsitteli sitä satiirin keinoin mutta rakentavasti runoelmassa Il Giorno. Hänen maineensa perustuu tähän kokonaisuuteen, joka koostuu jambimittaan kirjoitettuista runoista Il mattino (1763), Il mezzogiorno (1765), Il vespro ja La notte. Niistä kaksi viimeistä julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen. Runoteoksessa Parini ruoskii hienon ironisesti Milanon aatelisten velttoa ja moraalitonta elämää. Hän ilmaisi myös vaatimuksen kansalaisten tasa-arvoisuudesta, oikeudenmukaisuudesta ja humaaniudesta. Hänen runoudelleen on ominaista italialaisen runon vapaus, irtautuminen paimenidyllin kevytmielisistä, sisällyksettömistä mielikuvitusleikeistä. Parinin kootut teokset Opere ilmestyivät 1801–1804, hänen proosatekstinsä 1821. Hänen muista teoksistaan merkittäviä ovat vain oodit, jotka ovat aiheeltaan omintakeisia ja muodoltaan klassisen kauniita.
Toivalan Urheilijat
Toivalan Urheilijat (ToU) on vuonna 1945 perustettu urheiluseura Toivalassa, Siilinjärvellä. ToU tunnetaan erityisesti työstään juniorijalkapallon parissa. Seura pelaa kotipelinsä Tanhulan tekonurmikentällä Toivalassa.
ToU:n miesten joukkue pelasi kaudella 2009 Itä- ja Keski-Suomen Kolmosessa, josta se putosi kaudeksi 2010 Neloseen. Miesten joukkue on pelannut 2020-luvulla Nelosessa ja pelaa siellä edelleen kaudella 2022. Korkeimmillaan se on ollut 2. divisioonassa, vuosina 1983 ja 1985.
Seuran B-tytöt pelasivat ikäluokkansa SM-sarjaa syksyllä 2006, mikä on ToU:n juniorijoukkueiden mainittavimpia saavutuksia.
ToU:lla on yli kymmenen juniorijoukkuetta ja seura tekee yhteistoimintaa alueen muiden seurojen osalta.
ToU:n toiminta ei rajoitu jalkapalloon. Seura ylläpitää liikuntaleikkikoulua, 7–8-vuotiaitten liikuntakerhoa ja aktivoi jäseniään myös yleisen kuntoilun parissa. Tyttöjen osuus ToU:n jäsenistä on huomattava.
Seuran kasvatteja ovat muun muassa Suomen 1990-luvun jalkapallolegendoihin kuuluva Harri Ylönen ja Kuopion Palloseurassa pelannut Jan Berg. Molemmat ovat toimineet tai toimivat edelleen seuran eri joukkueiden valmentajina.
Mary Barra
Mary Teresa Barra (o.s. Makela, s. 24. joulukuuta 1961, Detroit) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja, joka on ollut General Motorsin toimitusjohtajana 15. tammikuuta 2014 lähtien. Tammikuussa 2016 hänestä tuli myös yhtiön hallituksen puheenjohtaja.
Suomalaiset sukujuuret
Mary Barran sukujuuret ovat satakuntalaisessa Köyliön kunnassa olevassa Kankaanpään kylässä. 1900-luvun alussa köyliöläinen torpparin poika Viktor Mäkelä muutti Yhdysvaltoihin. Siellä hän meni naimisiin Teuvalta kotoisin olevan Maria Luoman kanssa. He asuivat Minnesotan pienessä Mountain Ironin kaivoskaupungissa. He saivat kaksi tyttöä ja pojan. Pojan nimi oli Reino, mutta häntä alettiin kutsua nimellä Ray. Ray meni naimisiin toisen polven amerikansuomalaisen Eva Pyykkösen kanssa. He saivat 1961 Mary-tyttären. Ray työskenteli 40 vuotta Pontiacin autotehtaalla Detroitin alueella, ja perhe asui Waterfordin esikaupungissa. Barra osaa jonkin verran suomea, jonka hän on oppinut kotona isältään.
Ura
Mary Barra aloitti sähköinsinöörin opinnot General Motorsin opistossa, joka tunnetaan nykyään nimellä Kettering University (B.Sc.-tutkinto). Opintoihin kuului paljon työharjoittelua, ja hän olikin jo 18-vuotiaana ensimmäisen kerran General Motorsin palkkalistoilla. Opistossa hän tutustui myös tulevaan aviomieheensä. Tämän jälkeen hän suoritti MBA-tutkinnon Stanfordin yliopistossa.
Barran urakehitys on ollut General Motorsissa nopeaa. Vuonna 2008 hänet valittiin johtamaan konsernin tuotantotekniikkaa, ja vuonna 2011 hänestä tuli maailmanlaajuisen tuotekehityksen johtaja. Vuonna 2014 Mary Barrasta tuli General Motorsin toimitusjohtaja ja tammikuussa 2016 myös hallituksen puheenjohtaja. Hän on keskittynyt yhtiön kannattavuuden parantamiseen. Yhtiö onkin vetäytynyt heikoimmin kannattavista vientimaistaan ja on suuntautumassa uudelleen. Liikevaihto nousi yli 9 prosenttia vuonna 2016. Barra on kertonut yhtiön siirtyvän kohti täyssähköautoja. Barra on noussut myös Disneyn hallituksen jäseneksi.
Barra on noussut erittäin korkealle hänen vaikutusvaltaansa arvioivilla listoilla. Forbes sijoitti hänet vuoden 2017 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listallaan sijalle 5. Talousjulkaisu Fortune arvioi hänet samana vuonna kaikkein vaikutusvaltaisimmaksi naispuoliseksi yritysjohtajaksi Yhdysvaltain talouselämässä.
Perhe
Barra on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Siau
Siau on saari Pohjois-Sulawesilla Indonesiassa Sangirin saaristossa noin 130 km Sulawesin pohjoiskärjestä Celebesinmeressä. Saaren pohjoisosassa on tulivuori Karangetang (Api Siau), joka on Indonesian aktiivisimpia tulivuoria.
Siaun saaren väkiluku on noin 50 000. Saari on saanut julkisuutta, kun siellä on tavattu kummituseläimiin kuuluva Siaun saaren kummituseläin Tarsius tumpara
Normandia
pienoiskuva|Normandian sijainti [[Ranskan kuningaskunta|Ranskan kuningaskunnassa vuonna 1789.]] pienoiskuva|Normandian historiallinen maakunta
Normandia on Ranskan hallinnollinen alue  ja historiallinen maakunta, josta muodostettiin herttuakunta 900-luvulla. Sen alueelliset rajat muodostuivat 1000-luvulla samoiksi kuin ne pääpiirteittäin nykyisin ovat. Vuoteen 2015 se oli jaettuna kahteen hallinnolliseen alueeseen: Ala-Normandia, johon kuuluivat Manchen, Calvadoksen ja Ornen departementit, ja Ylä-Normandia, joka koostui Euren ja Seine-Maritimen departementeista. Historialliseen maakuntaan kuuluivat myös Kanaalisaaret, jotka ovat Britannian kruunun alaisia. Normandian alue sijaitsee Englannin kanaalin rannalla ja on saanut nimensä viikingeistä (normanneista), jotka asettuivat alueelle 900-luvulla.
Ala- ja Ylä-Normandia yhdistettiin hallinnolliseksi alueeksi 1. tammikuuta 2016.
Maantiede
pienoiskuva|Honfleurin satamakaupunki, Calvados, Basse-Normandie
Manner-Normandia
Normandia ei ole maantieteellisesti yhtenäinen alue, vaan se jakautuu kahteen hyvinkin maantieteellisesti erilaiseen Pohjois-Ranskan alueeseen. Alue jakautuu siis ns. Pariisin altaan ja Bretagnen (Amorican) ylängön kesken. Tämä geologinen jako ei ole yhtenevä Normandian alueellisen jaon kanssa, sillä rajalinja kulkee pohjoisesta etelään.
Geologinen monipuolisuus aiheuttaa myös määrätyssä mielessä maiseman moninaisuutta, kuitenkin sitä rajoittaa kostea ja lauhkea ilmasto. Tästä ilmastollisesta tosiseikasta johtuen useat niityt ja lehdot ovat useilla Normandian alueilla hyvinkin yhtenäisiä ja siten luovat tämän historiallisen maakunnan olennaisen tunnuspiirteen.
Meren rannikon maisemat ovat Normandiassa hyvinkin vaihtelevia. Pohjoisosan korkeat kalkkikiviset jyrkät rantatörmät, joiden edustalla on pienikivistä rantaa Caux’n alueella, muuttuvat etelässä Calvados’in alueella hienoiksi hiekkarannoiksi. Manchessa esiintyvät sekä hiekkarannat että kirkkaasta vedestä nousevat kohtuullisen korkeat niemenkärjet.
Kanaalisaaret
Manneralueen lisäksi maakuntaan kuuluvat myös Normandian edustalla olevat Kanaalisaaret. Bretonit asuttivat näitä saaria aina viikinkien tuloon saakka. Ne olivat osa Normandian herttuakuntaa vuosina 993–1204. Satavuotisen sodan päättymisen yhteydessä Ranskan maa-alueen takaisinvaltaus päättyi Cherbourgiin eikä mennyt pariakymmentä kilometriä kauempana oleville saarille, jotka siis jäivät jäljelle itsenäisestä Normandian herttuakunnasta.
Hallinnollisesti saaret ovat autonomisia Britanniasta. Ne muodostavat kaksi voutikuntaa, jotka ovat säilyttäneet vanhat Normandian aikaiset lakinsa ja traditionsa. Saarilla herttuasta käytetään jatkuvasti miespuolista duc-nimitystä, vaikka jo yli 50 vuotta saaria on hallinnut nainen.
Muut saaret
Oman erikoisuutensa Normandian maakunnassa muodostavat myös muut Atlantin valtameressä olevat saaret. Niistä tunnetuin lienee Mont Saint-Michelin luostarisaari, josta tuli monella tapaa Ranskan kuningaskunnan symboli sekä sen kansallispyhimykseksi muodostuneen pyhimyksen että saaren vieraita valloittajia kohtaan osoittaman ankaran vastarinnan tähden. pienoiskuva|Maalaistalo [[Lieuvinissa]]
Vesistöt ja luonnonpuistot
pienoiskuva|[[La Haguen majakka Cotentinin niemimaalla]] Normandian tärkeimmät vesiväylät ovat Seine ja siihen laskevat joet: Epte, Andelle, Eure ja Risle sekä muut lähinnä rannikon vaikutusalueella ovat joet, kuten Bresle, Touques, Dives, Orne, Vire, Sée, Sélune ja Couesnon. Ranskan pienimmäksi virraksi nimetty La Veules laskee mereen Veules-les-Roses’issa, Dieppen ja Saint-Valery-en-Caux’n välisellä alueella Seine-Maritimen departementissa.
Normandiassa ovat myös alueelliset luonnonpuistot:
Esihistoria ja antiikki
Normandian alueella on lukuisia löytöjä kivikaudelta etenkin Euren ja Calvados’n departementeissa. Rouenin kaupunkia lähellä sijaitsevassa Goyn luolassa olevat luolamaalaukset ovat Euroopan pohjoisimmat. Lisäksi alueella sijaitsee useita megaliitteja.
Roomalaiset valloittivat Gallian ja myös Normandian. Noin 200-luvun puolivälin paikkeilla barbaarien hyökkäykset ja ryöstöretket vaivasivat Normandian asukkaita. Vuodesta 406 germaaniset heimot vyöryivät läntiseen Eurooppaan. Tällöin saksiheimoja asettui asumaan Normandian rannikolle.
Roomalaiskauden loppuvaiheessa alkanut kristinuskon juurtuminen löi oman voimakkaan leimansa Normandiaan. Keskeisiin kaupunkeihin rakennetaan katedraaleja, maaseudulle pystytettiin eri pyhimyksille omistettuja kirkkoja.
pienoiskuva|[[Mont Saint-Michel, Normandian rannikolla olevaan saareen rakennettu luostarikokonaisuus.]]
Normandian luostarielämä alkoi todella kehittyä 500-luvulla ja näin etenkin maakunnan läntisessä osassa. Normandian aristokraatit perustivat ja rakensivat 600-luvulta useita luostareita erityisesti Seine-joen laaksoon. Nämä luostarit omaksuivat benediktiiniläisen luostarijärjestyksen.
Skandinaavien invaasio
pienoiskuva|[[Rollon hautamuistomerkki Rouenin katedraalissa (huom! ei aikalaistyötä).]] Normandia on saanut nykyisen nimensä viikinkien eli pohjanmiesten mukaan. Normandian alueen paikannimistössä skandinaavien invaasiosta on runsaasti jälkiä. Samoin alueen sukunimistössä näkyy tuon aikakauden vaikutus. Normandian rannikolle viikingit tulivat Ludvig Hurskaan hallinnon aikana (814-840). Ryöstöretket tapahtuivat kesän aikana ja talvikausiksi skandinaavit palasivat takaisin koteihinsa pohjoiseen. Vuodesta 851 viikingit aloittivat talvikausien vieton Seinen alajuoksun alueella. Vuonna 911 viikinkipäällikkö Rollo allekirjoitti Saint-Clair-sur-Eptessa Kaarle Yksinkertaisen kanssa sopimuksen. Hallitsija antoi Rollolle läänitykseksi Seinen alajuoksun vastapalvelukseksi vasallivalasta. Rollon tuli suojella Seinen alajuoksua ja Rouenin kaupunkia skandinaavien hyökkäyksiltä. Normandiaan retkiä tehneistä pohjanmiehistä suurin osa oli alkuperältään tanskalaisia, mutta mukana oli runsaasti myös norjalaisia. Viikinkien tulo ei ollut mitään massamuuttoa Normandiaan.
Normandia herttuakunta (900-1200-luvuilla)
Rollon seuraajat käyttivät aluksi Normandian kreivin titteliä, mutta Rikhard II:n ajasta lähtien he olivat herttuoita. Normandian herttuat ylläpitivät suhteita ulkomaisiin ruhtinaisiin, eritoten Englantiin.
pienoiskuva|vasen|Piirros Vilhelm Valloittajan patsaasta Abbaye de Saint-Etienneissä Caenissa
Vuodesta 1050 Englannin kuningas Edvard Tunnustaja oli kutsunut Normandian herttua Vilhelm Valloittajaa avustamaan taistelussa voimakasta aristokratiaa vastaan. Edvardilla ei ollut suoranaista perillistä kruunulleen, ja hänen ajatuksenaan oli, että Vilhelm olisi perinyt kruunun hänen kuolemansa jälkeen. Edvard Tunnustaja kuoli 5. tammikuuta 1066, jolloin hänen lankonsa Harald Godwininpoika kruunautti itsensä kuninkaaksi. Vilhelm päätti ottaa itselleen kruunun väkivallan avulla. Vilhelmin ja Haraldin armeijat kohtasivat 14. lokakuuta 1066 Hastingsin taistelussa, jossa Haraldin joukot kärsivät tappion. Vilhelm Valloittaja kruunautti itsensä Englannin kuninkaaksi.
Saatuaan itselleen myös laillisen kuninkaan arvovallan Vilhelm Valloittaja käytti sitä koko valtakautensa ajan Normandian herttuakunnan hyväksi. Normandian aristokratian haltuun siirtyi suuret määrät englantilaista maaomaisuutta. Vilhelmille tuli Englannin kuningaskunta ja Normandian herttuakunta siirtyi Robert II:lle. Normandian herttua Robert II osallistui ensimmäiseen ristiretkeen Pyhälle maalle. Kun hän palasi takaisin, hänen veljensä Vilhelm oli kuollut ja toinen veli Henri Beauclerc oli anastanut vallan Englannissa. Henri voitti veljensä Robert II:n vuonna 1106 Tinchebrayn taistelussa. Henri I Beauclercistä tuli myös Normandian herttua 15. lokakuuta 1106.
Normandia satavuotisen sodan aikana
Musta surma koetteli Normandiaa vuodesta 1348 lähtien ja sai aikaan vakavia epidemioita maakunnan alueella. Yhdistyneenä sodan ja nälän aiheuttamiin vaikeuksiin rutto sai aikaan suurta tuhoa alueen väestön keskuudessa.
Satavuotinen sota kosketti Normandiaa. Elokuussa vuonna 1415 Englannin kuningas Henrik V rantautui Seinen suistoon tarkoituksenaan Ranskan valloittaminen. Hänen armeijansa voitti ranskalaiset joukot Azincourtin taistelussa. Henrik V valloitti koko Normandian. Normandian englantilainen miehitys päättyi vuonna 1450 Formignyn taisteluun.
Uskonsotien aikakausi
Protestanttinen uskontunnustus tuli Normandiaan hyvin varhaisessa vaiheessa. Protestantit olivat erityisesti alempaa aristokratiaa, Caenin ja muiden kaupunkien porvareita sekä tekstiiliteollisuuden työntekijöitä. Protestantismin osuus Normandiassa väheni 1500-luvun lopulla. Vuonna 1665 on arvioitu Normandian olleen pohjoisen Ranskan maakunnista kaikkein protestanttisin, heitä olisi ollut kaikkiaan noin 200 000 henkeä ja he muodostivat Normandian teollistuneimman väestönosan. Protestanttien vainojen aikana heitä pakeni Englantiin tai Alankomaihin. Protestanttien paon seurauksena vauraasta Normandiasta tuli huonosti toimeentuleva maakunta.
Vallankumous Normandiassa
pienoiskuva|Charlotte Corday oli syntyperältään normandialainen.
Teollistuminen 1800-luvulla
pienoiskuva|Claude Monet, [[Impressio, auringonnousu, 1872, maalattu Le Havren satamassa.]] Koko läntistä Eurooppaa voimakkaasti 1800-luvulla ravistellut teollistuminen ja myötä tapahtunut yhteiskunnallinen rakennemuutos vaikuttivat Normandiassa sen itäosissa eli Rouenin alueella ja nykyisellä Haut-Normandien alueella. Rautatieyhteys Pariisista Roueniin avattiin 3. toukokuuta 1843 ja se toimi monella tavoin teollistumisen symbolina. Laivanrakennustelakat, tekstiilitehtaat ja metallipajat moninkertaistuivat nykyisen Seine-Maritimen departementin alueella, siis Le Havressa, Elbeufissä ja Louviersissa.
Lyhyesti voidaan teollistumisen aikakaudella todeta seuraavat keskeiset tapahtumat:
Teollistumisen aikakauteen liittyi Normandiassa myös voimakas taiteen uudistumisen ja kehittymisen kausi. Tätä kuvaa parhaiten taidemaalari Claude Monet'n asettuminen Giverneyn kaupunkiin sekä hänen lukuisat maalauksensa eri puolilta Normandiaa.
1900-luku
Vuonna 1956 perustetut hallintoalueet ovat olleet koko olemassaolonsa ajan piikki normandialaisten lihassa, sillä maakunta jaettiin kahteen osaan Ylä- ja Ala-Normandiaan.
Väestö
Nykyisin historiallisen Normandian maakunnan alueella asuu kaikkiaan noin 3,16 miljoonaa asukasta ja näin asukastiheys on hyvin lähellä koko Ranskan valtion asukastiheyttä eli noin 110 asukasta neliökilometrillä. Anglo-normandisten saarten asukasluku on hivenen yli 150 000 eli lähes 780 asukasta neliökilometrillä.
Maakunnan nykyiset keskeiset suuret ja matkailun kannalta mielenkiintoiset kaupungit ovat:
Pienemmistä paikkakunnista historiallisesti ja kulttuurisesti merkittäviin kuuluvat ainakin:
Kuitenkin Normandiassa koetaan myös voimakkaana maaltapako ja maaseudun autioituminen. Maakunnan keskuksiin muuttaa jatkuvasti uutta väestöä maaseudulta, mutta valtakunnan talouden ja politiikan keskus Pariisi vetää muuttajia läheisyydellään ja tarjoamillaan mahdollisuuksilla.
Tieverkosto
Normandiassa on jo vanhastaan laaja tieverkko ja alueella on kaikkiaan 15 valtatietä.
Alueella on maantieteellisesti ollut aina hyvin merkittävä ja niin myös seuraavat moottoritiet:
Meriliikenne
Normandialla on yli 600 km pitkä rannikkokaistale Englannin kanaalin rannikolla. Se on maailman vilkkaimmin kuljettu meriliikenneväylä. Maakunnan satamaverkko on kolmanneksi suurin koko Euroopassa ja suurin Ranskan satamaverkostoista, ja sen muodostavat kaksi suurta kansainvälistä satamaa Le Havre ja Rouen sekä pienemmät Cherbourgin, Gaen’in ja Dieppen satamat. Puolet Ranskan kansainvälisestä meriliikenteestä ja 60 % konttiliikenteestä tapahtuu näiden satamien kautta.
Ferenc Pápai Páriz
Ferenc Pápai Páriz, myös: Ferenc Párizpápai, (1649–1716) oli unkarilainen lääkäri, opettaja ja kirjailija, vuodesta 1675 Nagyenyed kollegissa kreikan kielen sekä matematiikan ja fysiikan opettajana. Hän kirjoitti runoja sekä unkariksi että latinaksi, julkaisi sekä käännöskirjallisuutta että alkuperäistä (lääketieteen, kirkkohistorian ynnä muiden aloilta). Huomattavin on hänen unkarin ja latinan kielen sanakirjansa vuodelta 1708.
Normandia
Meriliikenne
Kanaalin saarten huoltoyhteydet hoidetaan Granvillen, Garteret’in ja Diéletten satamista Jerseyn saarelle Goreyn ja Saint-Hélier’n satamien kautta, Guernseyn saarelle Sint-Piere-Portin sataman kautta.
Lentoliikenne
Normandiassa on viisi kansainväliselle liikenteelle tarkoitettua lentokenttää, ja jotkut toimivat esimerkiksi Pariisin lentokenttien varalaskupaikkoina.
Kieli
Keskeisin maakunnallinen murrekieli Normandiassa on normanni, joka käsittää useita kielellisiä ala-alueita. Nykyään normannia puhutaan yleisimmin Contexin ja Cauxin alueilla sekä kanaalin saarilla, joissa niitä kutsutaan nimillä jersias ja gernesias.
Paikannimet
Normandian maakunnan paikannimistö perustuu pääsääntöisesti gallialais-roomalaiseen perinteeseen, mutta skandinaavisella perinnöllä on kuitenkin oma osuutensa, etenkin eräillä viikinkien muuttoliikkeelle altistuneilla seuduilla. Tällaisia paljon käytettyjä skandinaavisia nimipäätteitä ovat esimerkiksi:
Oman lukunsa muodostavat kanaalin saaret, joiden nimet ovat alkuperältään normannia: (e)y (saari, ruotsin ö) : Jersey (normanniksi Jèrri), Guernesey (normanniksi Guernési/Dgèrnésy), Aurigny (normanniksi Aoeur'gny),
Normanniranskan erikoisuus on, että sananalkuinen 'h' ääntyy: Harfleur, Honfleur, 'c' on säästynyt palatalisoitumiselta a:n edellä ch:ksi kuten muualla ranskassa (Caen, Camembert) ja nimet, jotka ovat yhdyssanoja, noudattavat skandinaavista sanajärjestystä (Abbeville, Équainville'').
Gastronomia
Ranskan kaikkien muiden alueiden tavoin myös Normandian keskeinen alueellinen identiteetti rakentuu paljolti paikallisen gastronomian perustalle. Voidaan hyvinkin sanoa, että gastronomia lienee nykyisin kaikkein keskeisin alueellisen identiteetin luoja. Normandian kohdalla voidaan todeta maakunnan gastronomian rakentuvan neljän peruspilarin varaan. Nämä pilarit ovat sen oman alueen tuotteet eli omena, maito, liha ja meren antimet.
Normandia tuottaa suuret määrät omenaa, joka puolestaan toimii raaka-aineena alueen monipuoliselle teollisuudelle. Omenan ohella myös päärynällä on merkityksensä, joskin huomattavasti vähäisempi kuin omenalla. Keskeinen omenasta valmistettava tuote on siideri, jota käytetään monipuolisesti alueen ruoanvalmistuksessa. Siideristä tislataan omenabrandyä aivan kuten valkoviinistä tislataan brandyä ja jos tarkoin määritellyt alueelliset sekä omenalajikkeelliset määräykset täyttyvät saa omenabrandy nimen Calvados. Sekä siideri että Calvados ovat muodostuneet merkittäviksi vientituotteiksi ja vientitulojen tuojaksi koko valtionkin mittakaavassa. Alueellisesti merkitys on tietenkin vielä suurempi.
Normandian ja Jersey-saarten naudat ovat tunnettuja maitonsa laadusta, ja maidosta valmistetaan erilaisia maitotuotteita: kermaa, voita ja varsinkin juustoja, joista tunnetuin lienee normandialainen valkohomejuusto (Camembert). Normandia on tärkeä ostereiden tuotantoalue mutta myös kampasimpukat (St. Jacques), katkaravut, sinisimpukat sekä hummerit ovat alueella tuotettuja gastronomisia herkkuja lukuisien kalalajien ohella.
Kulinaariset erikoisuudet
Normandian kulinaariset erikoisuudet rakentuvat luonnollisesti omenien, siiderin, Calvadoksen, meijerituotteiden sekä lihan varaan. Kaikkea tätä täydentävät luonnollisesti runsaat meren antimet. Helppoja alueen erikoisuuksia ovat esimerkiksi:
Normandian tunnukset
pienoiskuva|Normandian maakunnan vaakuna
Vaakuna
Normandian vaakunassa on "punaisella pohjalla kaksi päällekkäistä, kultaista leopardia sinisin varustein". Kanaalin saarten vaakuna on muuten samankaltainen, siinä on kuitenkin päällekkäin kolme leopardia/leijonaa. Myös Englannin hallitsijalla on vaakunassaan vastaavat kolme kultaista leijonaa/leopardia, kyseessä on keskiaikainen symboliikka ja sen historia.
Vaakunoiden synty on hivenen epäselvä, mutta se sijoittuu kuitenkin Plantagenêt-suvun hallitusaikaan, jolloin Normandian herttuan ja Englannin kuninkaan roolit samaistuivat. Tällöin oli vuorotellen ja eri henkilöillä käytössä vaakunoita, joissa leopardien/leijonien lukumäärä vaihteli yhdestä kolmeen. Usein kuitenkin katsotaan, että juuri Rikhard Leijonamieli lisäsi kolmannen leijonan vaakunaansa kun hän palasi vankeudesta takaisin kotimaahansa. Tämän kolmannen leijonan hän olisi ottanut vaakunaansa äitinsä Eleonora Akvitanialaisen vaakunasta, jossa oli yksi leijona. Pohjana olisi ollut Rikhardin isän kaksileijonainen vaakuna, jota Rikhardkin oli aiemmin käyttänyt. Nämä arvelut ovat kuitenkin hypoteesejä, joita tutkijat ovat rakentaneet käytössä olevien kuvien ajoituksen avulla, sillä kirjalliset lähteet asiasta puuttuvat.
Lippu
pienoiskuva|Normandian vaakunaan perustuva lippu pienoiskuva|Normandian lippu, jossa pyhän Olavin risti Normandian alueella on nykyisin käytössä neljä erilaista lippua. Lisäksi kanaalin saarista jokaisella on käytössään oma lippunsa.
Mikään edellä mainituista lipuista ei ole erityisessä virallisessa asemassa, sillä siihen liittyvää säädöstä ei ole koskaan tehty. Koskaan ei myöskään ole tiedusteltu asukkaiden mielipidettä alueen lipusta. Ainoa näyttö on eri lippujen suosio ihmisten käytössä.
Hymni
Normandialla on myös kaksi maakuntalaulua:
Alueellisuus
Normandian historiallisessa maakunnassa toimii Le mouvement normand, joka toimii ja taistelee Normandian alueellista hallinnon kahtiajakoa vastaan. Liikkeen johtohahmo on Didier Patte. Liike ei ole tavoitteiltaan separatistinen ja se pitää itseään enemmänkin yhden Ranskan valtiota luoneen heimon edustajana. Liikkeen tavoitteet ovat monipuoliset, sen sisällä on eurooppalaisia federalisteja, lievän autonomian kannattajia, mutta se kieltäytyy kaikesta väkivaltaisesta toiminnasta. Liike haluaa luoda Normandialle suoria yhteyksiä ulkomaille, eritoten Pohjois-Euroopan maihin ja näissä merkeissä se on osallistunut muun muassa Kööpenhaminassa järjestettyihin alueellisen Euroopan konferensseihin.
Kemialliset sedimentit
Kemialliset sedimentit ovat maa-aineksen lajeja, jotka syntyvät siten, että maa- ja kallioperästä liukenee alkuaineita, jotka sitten suotuisissa olosuhteissa saostuvat.
Sedimenttityypit
Hapetussedimenttejä, jotka ovat oksidaatteja, ovat rautasaostumat ja mangaanisaostumat. Niitä ovat myös birnesiitti,joka on vesipitoinen mangaanioksidi ja limoniitti. Hapetussedimenttejä ovat myös järvimalmit, jotka ovat yleensä noin 1-3 metriä järven pohjan alla. Hapetussedimenttien lisäksi toinen sedimenttityyppi on pelkistyssedimentit eli redusaatit. Niitä ovat Sulfidisavet ja sulfidiliejut, joita ovat pyriitti, markasiitti ja mackinaviitti. Niihin kuuluu myös esimerkiksi turpeissa oleva sideriitti (FeCO3 ja sinimaana tunnettu vivianiitti (Fe3(PO4)2 · 8H2O), jota on turpeen lisäksi järviliejussa. Muita sedimenttityyppejä ovat saostumissedimentit eli prespiraatit ja haihtumissedimentit eli evaporiitit. Saostumissedimentteihin kuuluu enimmäkseen kalsiumkarbonaattia (CaCO3) sisältävä kalkkilieju eli järvikalkki. Haihtumissedimenttejä ovat savikoiden alunamaat, jotka sisältävät alumiinisulfaatteja ja natriumkloridia eli ruokasuolaa.
Kemialliset sedimentit luolissa
Luolissa esiintyviä kemiallisia sedimenttityyppejä ovat travertiinit, kuivumissedimentit, jotka ovat haihtumissedimenttejä, jotkut huonosti liukenevat sedimentit, fosfaattisedimentit ja jää. Traverniitteja ovat valuvasta vedestä saostuneet kivet ja tippuvasta vedestä saostuneet kivet. Kuivumissedimenttejä ovat pinnoittuneet sedimentit (pinnoitteet) ja massamaiset saostumissedimentit. Luolissa olevia yleisiä kemiallisia sedimenttejä ovat kipsiä, fosfaatteja, karbonaatteja ja rautamangaanioksidihydroksidia sisältävät saostumat. Luolien saostumista näkyvimmät ovat katossa ja seinissä. Kemiallisia sedimenttejä sisältäviin luolatyyppeihin kuuluu muun muassa kideonkalo. Joissakin luolissa on pysyviä jääkerrostumia ja nämä ovat jääluolia. Tälläinen on Inarin Korkia-Mauran jääluola. tippuvesimuodostumia ovat tippukiviluolissa esiintyvät kidepillit, stalaktiitit, stalagmiitit ja pylväät. valuvesimuodostumia ovat pinnoitteet, verhot, valumat ja valuvat kivet. huokosvesimuodostumia ovat heliktiitit, luolakorallit ja kilvet. lammikkokerrostumia ovat reunapadot, koiranhammaskerrokset, luolahelmet ja vatisaostumat. Muita luolien kemiallisia sedimenttejä ovat kuumaito, diadokiitti ja laatikkomuodostumat.
Kemialliset sedimentit järvenpohjissa
Kalkkiliejuiset järvien pohjasedimentit, jotka sisältävät karbonaattikiveä, voivat olla dolomiittikerrostumia. Tälläisiä kerrostumia syntyy pieneliöstön toiminnan tuloksena, erityisesti syanobakteerien toiminnan myötä. Entisten järvien pohjissa syntyneisiin dolomiittikerrostumiin voi myöhemmin syntyä kvartsijuonia.
Kemialliset sedimentit Jokisuistoissa
Jokien veteen liukenee maaperästä monenlaisia aineita, joista hienojakoisimmat liukenevat eniten. Joki kuljettaa ainesta virtauksen mukana uusille alueille. Jokisuistoihin joen kuljettama aines kerrostuu lietteeksi, josta voi muodostua sedimenttikerrostumia.
Valkeat yöt (Taylor Hackfordin elokuva)
Taylor Hackfordin Valkeat yöt (White Nights) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1985 ja sen ohjasi Taylor Hackford. Elokuvaa kuvattiin Suomessa, Englannissa, Skotlannissa, Portugalissa ja Neuvostoliitossa. Suomessa Helsinki esitti Leningradia ja Moskovaa sekä Porin Reposaari siperialaista pikkukylää. Reposaaressa uudelleenrakennettiin syyskuussa 2017 elokuvan lavasteet, jotta Taylor Hackfordin elämäkertaan voitiin ottaa niistä valokuva.
Lionel Richie sai Oscarin elokuvan laulusta ”Say You, Say Me”.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo Valkeita öitä pölyisiä ennakkoluuloja elätteleväksi aatteelliseksi tosikkojännäriksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever sanoo näyttävien tanssikohtausten pelastavan paljon ja antaa elokuvalle kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Hamari (Porvoo)
Hamari on Porvoon kylä noin viiden kilometrin päässä keskustasta. Rakennuskanta koostuu suurimmaksi osaksi omakoti- ja rivitaloista. Hamarin palveluihin kuuluu lähikauppa, sekä venesatama, jossa on venetankkausasema ja sen yhteydessä toimiva kahvila. Kahvilarakennuksen takana Metsäpolulta laskeutuu puiset portaat ja polku Örnshamnin rantapuistolle, josta lähtee polku Haikkoon lennätinvuorelle johtavalle ulkoilureitille. Hamarin vesitorni on näkyvä maamerkki kylässä. Kylän edustalla sijaitsevissa Sahasaarissa on toiminut saha, ja lisäksi kylässä on ollut telakka.
Historia
Telakkatoiminta Hamarin kylässä alkoi 1730-luvulla, jonka satamassa purettiin purjeveneiden lasteja. Hamarin edustalla sijaitsevaan Kaunissaareen rakennettiin vuonna 1863 lastauspaikka. August Eklöfin yhtiö rakensi 1870 -luvulla höyrysahan. Saha laajeni kolmelle viereiselle saarelle, joissa sijaitsi höyrysahan toimisto -,saha -ja asuinrakennuksia, konttorin puisto sekä puutavaravarastoja. Yhtiö harjoitti myös laivanrakennusta ja puusepänteollisuutta. Saha lopetti toimintansa vuonna 1955, jolloin sen rakennukset purettiin. Vuonna 1910 perustettu Aug. Eklöf Ab jatkoi toimintaansa Tolkkisten ja Hattulan sahoilla.
Regina ja miehet
Regina ja miehet on Suvi-Marja Korvenheimon eli Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 1983.
Reginan ja miesten aikaan Korvenheimon todellinen henkilöys ei enää ollut salaisuus. Mänttäri sai elokuvaan Elokuvasäätiön rahoitusta, toisin kuin edelliseen, Totoon, jonka hän teki velkarahalla. Kuvaukset Katajanokan ulko- ja sisätiloissa kestivät viisi päivää. Lyhyt poikkeama tehtiin Jörn Donnerin tiloihin Kruununhaan Pohjoisrantaan.
Elokuvassa on Mänttärin mukaan kyse naisesta neljän naismuotokuvan kautta. Alkuteksteissä elokuva omistetaan Erica Jungille, minkä oletetaan viittaavaan niin Erica Jongiin kuin C. G. Jungiinkin.
Vastaanotto
Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta kaksi antoi Reginalle ja miehille kolme tähteä, kaksi kaksi tähteä, kaksi yhden tähden, kolme muuta ei sitäkään ja yksi ei ollut arvioinut elokuvaa. Keskiarvoksi tuli Projektio-lehden laskukaavalla 1,33 tähteä neljästä. Elokuva sai Suomen teatterikierroksellaan 1 630 katsojaa, millä se sijoittuu vuonna 1983 Suomen-ensi-iltansa saaneen 238 elokuvan joukossa sijalle 187.
Alivaryja
Alivaryja, joskus myös Olivarija , on Valko-Venäjän Minskissä toimiva perinteikäs olutbrändi ja historialtaan värikäs panimoyritys. Yritysrakenteeltaan tämä olutpanimo on nykyään tanskalaiseen Carlsbergin panimokonserniin kuuluva avoin osakeyhtiö (OAO). Panimoyhtiö käyttää tuotteissaan valkovenäjänkielistä nimeä Alivaryja (Аліварыя) yhdistettynä tuotemerkeihinsä.
pienoiskuva|vasen|Alivaryja panimon rakennus Minskissä. Yritys on oluen tuotantomäärällä mitattuna yksi suurimmista valkovenäläisistä panimoista. Se tuottaa oluiden ohella muun muassa kvasia sekä virvoitusjuomia ja pullotettua vettä. Vuonna 2012 yhtiö valmisti kaikkiaan 76,64 miljoonaa litraa olutta. Tämä oli 15,3 prosenttia edellisvuotta vähemmän. Konsernisivuillaan panimo toteaa osuutensa olevan 17.4 % Valko-Venäjän olutmarkkinoista, toisen samalla sivulla olevan tiedon mukaan 26 prosenttia. Syksyllä 2013 Alivaryjan toimitusjohtaja vaihtui.
Kaikkiaan vuonna 2012 Valko-Venäjällä tuotettiin 428,58 miljoonaa litraa olutta. Tuotannosta 70,69 miljoonaa litraa meni vientiin. Maasta viedään olutta erityisesti Venäjälle ja Liettuaan. Maahan tuodaan olutta erityisesti Venäjältä ja Ukrainasta, jonkun verran myös muualta kuten Tšekin tasavallasta.
Veriapila
Veriapila (Trifolium incarnatum) on punakukkainen, 20–35 senttimetriä korkea apilalaji.
Varsi
Veriapila on yksivuotinen ja se kasvaa noin 20–35 senttimetriä korkeaksi. Sen pysty varsi on karvainen ja haaraton. Sen lehdet kasvavat varressa kierteisesti, ja niissä on korvakkeet ja ruodit. Lehtilavassa on kolme vastapuikeaa tai vastaherttaista lehdykkää. Lehtilaita on karvainen, ehyt ja lievästi mutkalaitainen.
Hedelmä
Hedelmä on pitkulainen palko, joka ei avaudu ja jää verhiön sisään. Siemenet ovat pyöreitä palloja, joiden koko on noin 2,5 millimetriä. Veriapila kuolee 3–4 viikon kuluttua siementen kasvattamisesta.
Käyttö
Veriapilaa käytetään eläinrehuna ja maanparannuskasvina Yhdysvalloissa. Suomessa veriapilaa ei oikeastaan viljellä maatalouden käyttöön, mutta sitä kasvatetaan jonkin verran puutarhojen koriste- ja maanparannuskasvina.
Levinneisyys
Veriapila on yleinen Euroopassa, jossa sitä kasvaa luonnonvaraisena. Suomessa sitä tavataan satunnaisena karkulaisena tienvarsilta, nurmikoilta, puutarhoista, pelloilta ja satamista.
Kampusradio
Kampusradio on radiokanava, jota ylläpitävät oppilaitoksen opiskelijat. Yleensä ohjelmasisältö on opiskelijoiden omaa tuotantoa, mutta mukana voi olla myös alueen muita toimijoita. Kampusradioiden toiminta voi olla osa opintoja tai sen tarkoituksena on olla vaihtoehto kaupalliselle tai yleisradiotoiminnalle. Kampusradioita yhdistää ympäri maailmaa tavoite tukea musiikin tekijöitä joiden tuotanto ei vielä ole kaupallisia hittejä. Kampusradioiden ohjelmisto ei ole nykyisten kaupallisten formaattiradioiden tapaan tiukasti säänneltyä, joten tämä antaa mahdollisuuden tarjota soittoaikaa uusille nouseville ja erityisesti paikallisille kyvyille. Tästä syystä kampusradiot ovatkin olleet vuosikymmenten varrella mukana uusien musiikkisuuntausten nostamisessa laajempaan tunnettuuteen. Tällaisia kampusradioiden tukemia genrejä ovat olleet mm. punk, new wave, indie ja hiphop jo paljon ennen kuin niistä tuli valtavirtamusiikkia.
Krisse Salminen
Heidi Kristiina ”Krisse” Salminen (s. 28. huhtikuuta 1976 Hollola) on suomalainen näyttelijä ja stand up -koomikko. Hän on tunnettu rooli­hahmostaan Krisse.
Ura
Salminen aloitti stand up -koomikon uransa marras­kuussa 2001. Seuraavana vuonna hänet valittiin vuoden stand up -tulokkaaksi. Salminen nousi Krisse-hahmollaan kuuluisuuteen vuonna 2003 esiintymällä Hyppönen-Enbuske Experience -keskustelu­ohjelmassa. Krisse toimi ohjelmassa seura­piiri­reportterina ja herätti aluksi hieman hämmennystäkin, sillä osa katsojista luuli hahmoa oikeaksi ihmiseksi. Ohjelmasta saatu suuri suosio poiki vuoden 2003 syys­kuuksi Krisselle oman ohjelman Krisse Show’n Neloselle.
Salminen on sittemmin ansioitunut myös muissa rooleissa. Kesällä 2006 hän esitti Lumikin ilkeää äiti­puolta Turun Kesäteatterissa Vartio­vuorella. Seuraavana kesänä oli vuorossa Uuden iloisen teatterin näytelmä Da Lintsi -koodi Linnan­mäen Peacock-teatterissa. Salminen on tehnyt ääni­rooleja animaatio­elo­kuvissa Robots, Keisarin salaisuus, Shrek kolmas ja Toy Story 3.
Suurimman yleisönsä Krisse Salminen sai esiinnyttyään yllätys­juontajana Suomessa järjestetyn vuoden 2007 Euro­vision laulu­kilpailun finaalissa. Samana vuonna Krisse Show -ohjelma päätettiin lopettaa, ja korvata se samana syksynä alkaneella matkailu­ohjelmalla Krisse Road Show. Salminen jatkoi teatteri­uraansa kesällä 2008 esiintymällä toisen kerran UIT:n revyyssä nimeltä Kymmenen sketsiä, jotka muuttivat maailman.
Krisse Salminen on voittanut viisi palkintoa rooli­työstään Krissenä. Vuonna 2004 hän sai yhden HUIPS-palkinnon parhaana koomikkona kuin myös yhden Venlan sekä kolme Telvis-palkintoa parhaana nais­esiintyjänä. Vuonna 2009 Krisse aloitti veljensä Eppu Salmisen kanssa ohjelman nimeltä Ne Salmiset.
Vuonna 2012 Salminen osallistui Tanssii tähtien kanssa -kisaan tanssi­parinaan tanssin­opettaja Matti Puro. He voittivat kisan 2. joulu­kuuta 2012.
Yksityiselämä
Krisse Salmisen vanhemmat ovat televisio­visailuistaan tuttu Reijo Salminen ja näyttelijä Kaarina Turunen. Hänen veljensä Eppu Salminen on myös näyttelijä. Krisse on näyttelijä-laulaja Roope Salmisen täti.
Salminen oli aikaisemmin avoliitossa yli neljä vuotta taikuri Jori A. Kopposen kanssa. Suhde kesti vuoden 2007 tammikuuhun saakka. Parilla on yksi poika.
Krisse Salminen on avio­liitossa tuottaja Jarkko Luoman kanssa. He ovat seurustelleet vuodesta 2007, ja heille syntyi tytär touko­kuussa 2010. Luoma ja Salminen menivät naimisiin 28. loka­kuuta 2011.
Sippora
Sippora oli Mooseksen vaimo Toisen Mooseksen kirjan mukaan. Mooses tapasi Sipporan Midianin maassa. Sippora oli Jetron tytär. Heille syntyi kaksi poikaa Gershom ja Elieser.
Sippora on mainittu midianilaiseksi, varhaisten lähteiden mukaan, kuten Josefuksen Jewish Antiquities 2.10-11, ja Targan Pseudo-Jonathanin mukaan, joka tunnetaan modernista Raamatun kritiikistä.
Alexandre Burrows
pienoiskuva|Burrows vuonna 2009. Alexandre Ménard-Burrows (s. 11. huhtikuuta 1981 Pincourt, Quebec, Kanada) on pelaajauransa lopettanut kanadanranskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti NHL-urallaan Vancouver Canucksia ja Ottawa Senatorsia.
Ura
Burrows aloitti uransa QMJHL-junioriliigassa Shawinigan Cataractesissa, jossa hän pelasi kaksi kautta ja teki jälkimmäisellä 64 ottelussa tehot 35+35=70. Vaaramattomana pelaajana Burrows siirtyi ECHL-seura Greenville Grrrowliin kaudella 2002–2003. Hän siirtyi kesken kauden Baton Rouge Kingfishiin. Kaudella 2003–2004 hän pelasi Columbia Infernossa ja myös kaksi ottelua AHL:ssä Manitoba Moosessa. Myös seuraava kausi meni samojen seurojen välillä.
Marraskuussa 2005 Burrows sai kahden vuoden sopimuksen Vancouver Canucksin farmiseura Manitoba Moosen kanssa. Hän osallistui Canucksin harjoitusleirille, mutta ei saanut paikkaa joukkueessa ja aloitti kauden AHL:ssä. Burrows kutsuttiin tammikuussa 2006 NHL:ään ja hän teki ensimmäisen maalinsa Toronto Maple Leafsia vastaan. Hän teki kaudella 12 tehopistettä 43 ottelussa tulokaskaudellaan. Burrows pelasi koko kauden Canucksissa ja tappoi alivoimaa. Hän ei kuitenkaan pärjännyt tehopisteiden muodossa ja teki 81 ottelussa vain yhdeksän tehopistettä. Kaudella Burrows muodosti toimivan kaksikon Ryan Keslerin kanssa kolmosketjussa, joka pelasi vastustajien ykkösketjua vastaan. Hän teki kaudella 31 pistettä.
Kauden Burrows aloitti jälleen Keslerin vierellä, mutta Canucksin päävalmentaja Alain Vigneault erotti parivaljakon ja siirti Burrowsin ykkösketjuun Danielin ja Henrik Sedinin viereen. Pian tämän jälkeen Burrows teki seuran kanssa nelivuotisen ja 8 miljoonan dollarin jatkosopimuksen helmikuussa 2009. Hän teki kaudella 28 maalia ja 51 tehopistettä. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella hän teki jatkoajalla ratkaisuosuman St. Louis Bluesia vastaan sarjan ratkaiseessa ottelussa.
Kaudella Canucks voitti NHL:än runkosarjan ja pudotuspeleissä ensimmäisellä kierroksella Burrows teki ratkaisevassa seitsemännen pelin jatkoajalla maalin Chicago Blackhawksia vastaan. Canucks eteni aina finaaleihin asti ja oli lopulta voiton päässä Stanley Cupista, kun Boston Bruins vei ratkaisevan seitsemännen pelin ja juhli mestaruutta.
Kausi jäi Burrowsin viimeiseksi. Hän ilmoitti lopettavansa pelaajauransa ja siirtyvänsä valmentajaksi QMJHL-juniorisarjaan.
Maajoukkuetasolla hän pelasi MM-kisat Kanadan joukkueessa 2012.
Mitch Richmond
Mitchell James "Mitch" Richmond (s. 30. kesäkuuta 1965 Fort Lauderdale) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija. Hän pelasi NBA:ssa 14 kautta sekä voitti olympiakultaa ja saavutti olympiapronssia. Hänet valittiin kuusi kertaa NBA:n tähdistöotteluun ja viisi kertaa NBA:n kakkos- tai kolmostähdistökentälliseen.
Ura
Ensimmäisellä NBA-kaudellaan hän teki keskimäärin 22,0 pistettä ottelua kohden ja muodosti joukkuekaverinsa Chris Mullinin kanssa liigan tehokkaimman korintekijäkaksikon, sillä kaksikko teki kauden aikana keskimäärin 48,6 pistettä ottelua kohden. Tulokaskautensa päätteeksi Richmond valittiin vuoden tulokaspelaajaksi.
Richmond edusti seuraa kolmen kauden ajan, kunnes siirtyi vuonna 1991 Sacramento Kingsiin. Pisteiden valossa hänen paras pelikautensa oli kausi 1996–1997, jolloin hän teki 25,9 pistettä ottelua kohden. Lisäksi hänet valittiin kuusi kertaa tähdistöotteluun sekä viidesti tähdistöjoukkueeseen. Vuonna 1995 hänet valittiin tähdistöottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi. Richmond edusti seuraa vuoteen 1998 asti, jolloin hänet kaupattiin yhdessä Otis Thorpen kanssa Washington Wizardsille, jolloin Sacramento sai kaupassa Chris Webberin. Kaudella 1998–1999 Richmond teki ensimmäistä kertaa alle kaksikymmentä pistettä ottelua kohden, eikä hän loppu-uransa aikana päässyt enää kertaakaan päälle kahdenkymmenen pisteen ottelukohtaiselle tasolle.
Laurence Jones
Laurence Jones (s. 13. helmikuuta 1992 Liverpool, Iso-Britannia) on brittiläinen bluesrockkitaristi ja laulaja-lauluntekijä.
Jones on valittu vuosina 2014–2016 vuoden nuoreksi bluesartistiksi (British Blues Awards) Isossa-Britanniassa. Hänet valittiin vuoden 2016 kitaristiksi (British Blues Awards) Isossa-Britanniassa ja vuoden 2015 eurooppalaiseksi kitaristiksi (European Blues Awards).
Diskografia
a Laurence Jones, Christina Skjølberg, Albert Castiglia
Brit Awards
Brit Awards on Britannian ääniteteollisuuden vuosittainen populaarimusiikin palkintogaala. Palkinnot jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1977, ja vuodesta 1982 alkaen ne on jaettu vuosittain. Ensimmäisenä vuonna The Beatles sai kolme palkintoa. Vuonna 1995 Blur sai peräti neljä palkintoa, mikä on ollut suurin yksittäisen esittäjän tai yhtyeen kerralla saama palkintomäärä. Suurin kokonaispalkintomäärä on Robbie Williamsilla, joka on palkittu 11 kertaa (17 kertaa, jos mukaan otetaan hänen yhtyeensä Take Thatin saamat palkinnot).
Soutu kesäolympialaisissa 1936
Vuoden 1936 kesäolympialaisten soutu järjestettiin 11. – 14. elokuuta 1936. Tapahtumia oli seitsemän, joista kaikki olivat miehille. Tämä oli yhdeksäs kerta, kun soutu järjestettiin olympialaisissa. Soutuun osallistui 314 urheilijaa 24 eri maasta. Nuorin osanottaja oli ranskalainen Noël Vandernotte (12 vuotta ja 231 päivää) ja vanhin italialainen Renato Petronio (45 vuotta ja 187 päivää). Yhtään suomalaista ei osallistunut soutuun. Eniten mitaleita sai Saksa viidellä kullallaan, yhdellä hopeallaan ja yhdellä pronsillaan.
M05-maastokuvio
M05-maastokuvio on Suomen puolustusvoimien univormuissa ja varusteissa käyttämä maastokuvio. Puolustusvoimat on lisensoinut kuvion eikä sitä ole ollut myynnissä ennen vuotta 2016, jolloin puolustusvoimat päätti vapauttaa kuvion myös siviilikäyttöön. Ensimmäiset M05-varusteet otettiin käyttöön vuoden 2007 aikana, ja kuviolla alettiin korvata vanhempaa M91-kuviota.
Metsäkuvio
thumb|200px|M05-metsäkuvio Uuden kuvion suunnittelun aluksi Metsäntutkimuslaitos otti kuvia useista eri suomalaisista metsätyypeistä. Valtion teknillisessä tutkimuskeskuksessa kuvista tehtiin yksi yhtenäinen neljästä väristä muodostuva kuviointi. Tumma hiilenharmaa lisättiin kuvioon, jotta saatiin luotua vaikutelma puiden muodostamista varjoista. Kuviota testattiin useita kertoja, jolloin siihen tehtiin pieniä muutoksia. Uusi kuviointi todettiin huomattavasti vanhoja M62- ja M91-maastokuvioita paremmaksi.
Metsäkuviota käytetään ainakin seuraavissa taisteluvarusteissa: