cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ganderin kansainvälinen lentoasema
Ganderin kansainvälinen lentoasema  on kansainvälinen lentoasema Ganderin kaupungissa, Newfoundland ja Labradorin provinssissa, Kanadassa. Kenttää ylläpitää Gander International Airport Authority. Lentoaseman alueella sijaitsee myös Kanadan ilmavoimien tukikohta, joka käyttää samoja kiitoteitä.
Historia
Lentoaseman rakennustyöt alkoivat vuonna 1936, ja ne saatiin päätökseen 1938. Ensimmäinen kentälle laskeutunut kone oli 11. tammikuuta 1938 kapteeni Douglas Fraserin ohjaama, Imperial Airwaysin Fox Moth. Seuraavien vuosien aikana asemalle rakennettiin kaikkiaan neljä kiitotietä, ja se oli aikansa suurin lentoasema maailmassa. Lentoaseman virallinen nimi oli vuoteen 1941 saakka Newfoundland Airport.
Toisen maailmansodan aikana lentokentästä tuli tärkeä välitankkausasema Eurooppaan suuntaaville sotilaskoneille. Vuonna 1942 lentoasema siirtyi Kanadan valtion omistukseen ja jatkoi toimintaansa lähinnä sotilaslentokenttänä. Kenttä nimettiin RCAF Station Ganderiksi.
Sodan päätyttyä vuonna 1945 lentoasema siirtyi jälleen Newfoundlandin omistukseen. Saman vuoden lopussa Pan American World Airways, Trans World Airlines, Trans Canada Airlines (myöhemmin Air Canada) ja British Overseas Airway Corporation (myöhemmin British Airways) aloittivat säännölliset reittilennot tehden välilaskun Ganderissa. Lentoaseman kautta kulki noin 13 000 lentokonetta ja 250 000 matkustajaa vuosittain. Liikenteen kasvusta johtuen lentoasemalle rakennettiin 3 000 000 dollaria maksanut terminaalirakennus, joka avattiin 19. kesäkuuta 1959. 1950-luvulla Gander oli yksi vilkkaimmista lentoasemista maailmassa Atlantin yli johtavien lentojen johdosta.
1960-luvun alkupuolella lentoyhtiöt siirtyivät käyttämään enenevässä määrin suihkukoneita, joiden kantama oli huomattavasti pidempi, eikä välitankkaukselle ollut enää tarvetta. Nykyisin asemalla välitankkauksia tekevät lähinnä lentorahtikoneet. Kenttä on myös edelleen Kanadan ilmavoimien käytössä.
Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terrori iskujen jälkeen lentoasemalle ohjattiin Operaatio Keltaisen nauhan aikana 39 lentokonetta, 6 122 matkustajaa ja 473 miehistön jäsentä. Matkustajien majoittaminen ja ruokahuollon järjestäminen matkustajille oli valtava urakka kaupungin asukkaille jonka väkiluku oli alle 10 000.
Kiitotiet
Lentoasemalla on kaksi vuorokauden ympäri käytössä olevaa kiitotietä, kiitotie 13/31 on 2 712 metriä pitkä ja 61 metriä leveä, kiitotie 03/21 (aikaisemmin 04/22) on 3 109 metriä pitkä ja 61 metriä leveä. Kolmas vain päiväsaikana käytettävä kiitotie 09/27 on 571 metriä pitkä ja 15 metriä leveä, kiitotie on suljettu vuosittain 1. joulukuuta – 30. huhtikuuta välisenä aikana.
Kiitotie 03/21 oli avaruussukkulan varalaskeutumispaikka.
Läpivalaisu
Läpivalaisu (vanh. fluoroskopia) on vanha, lääketieteellisessä tutkimuksessa käytöstä lähes poistettu tutkimus, jolla saadaan röntgensäteilyä apuna käyttäen kuva sellaisen kohteen sisältä, jota näkyvä valo ei läpäise. Se on röntgentutkimus, jonka tulosta tarkastellaan suoraan fluoresoivalta levyltä. Muu röntgentutkimus perustuu samaan tekniikkaan, mutta se on kohteelle ja etenkin tutkijalle huomattavasti turvallisempi lyhyemmän altistusajan vuoksi. Ultraäänitutkimus on käytännössä syrjäyttänyt sen. Kolmiulotteisia kohteita kuvattaessa sen sijaan on astunut tietokonetomografia.
Nykyisin
Nykyisin läpivalaisua hyödynnetään muun muassa ruoansulatuskanavan, virtsateiden ja verenkiertoelinten tutkimisessa, mutta myös erilaisten hoitojen ja toimenpiteiden ohjauksessa. Läpivalaisututkimuksessa seurataan tavallisesti varjoaineen kulkua elimistössä. Varjoaine voidaan antaa esimerkiksi ruoansulatuskanavaa tutkittaessa suun tai peräsuolen kautta. Angiografisissa verisuonten läpivalaisututkimuksissa jodia sisältävä varjoaine syötetään katetrin avulla suoraan valtimoon tai laskimoon.
Läpivalaisututkimuksissa potilaasta otetaan yhden kuvan sijasta läpivalaisulaitteella reaaliaikaista kuvasarjaa. Tämä on hyödyllinen menetelmä erityisesti radiologisissa ja kardiologisissa angiografiatutkimuksissa sekä toimenpideiden ohjauksessa. Läpivalaisututkimukset ovat vähentyneet huomattavasti tietokonetomografian, sekä ultraääni- ja magneettikuvausten yleistettyä. Jopa aiemmin yleiset urogenitaalialueen läpivalaisututkimukset ovat väistyneet uusien kuvantamismenetelmien tieltä, mutta toimenpiteissä läpivalaisua edelleen käytetään. Esimerkiksi Suomessa kaikista lääketieteellisistä röntgentutkimuksista radiologiset ja kardiologiset toimenpiteet ja angiografiatutkimukset kattavat alle 2 % kaikista röntgentutkimuksista. Maailmalla luku vaihtelee 1,3–3,8 %. Keuhkojen röntgenkuvaukset läpivalaisulaitteella saattavat kuitenkin olla vielä melko yleisiä maissa, joissa lääkäreitä on vähemmän väkiluun suhteutettuna kuin länsimaissa tai Japanissa.
Anna Torv
Anna Torv (s. 7. kesäkuuta 1979 Melbourne, Victoria, Australia) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten agentti Olivia Dunhamin roolista yhdysvaltalaisen Fox-televisiokanavan draamasarjassa Fringe – rajamailla. Hän on näytellyt myös Narikon roolin PlayStation 3 -pelissä Heavenly Sword.
Varhainen elämä
Anna Torv syntyi Melbournessa Susan ja Hans Torville. Hän varttui Gold Coastilla Queenslandissa Australiassa. Hänellä on Dylan-niminen veli. Hänen tätinsä isän puolelta, Anna Murdoch Mann oli 31 vuotta naimisissa miljardööri ja lehtimoguli Rupert Murdochin kanssa. Annan isoisä on virolainen merimies joka muutti Skotlantiin toisen maailmansodan edellä.
Ura
Torv näytteli BBC:n draamasarjassa Mistresses. Hän esiintyi myös päähenkilö Narikon äänenä videopelissä Heavenly Sword, missä hänen kasvojaan käytettiin myös hahmon mallina. Vuodesta 2008 alkaen Torv näytteli pääroolia FBI-agentti Olivia Dunhamina J. J. Abramsin luomassa scifisarjassa Fringe – rajamailla.
Yksityiselämä
Torv meni joulukuussa 2008 naimisiin Fringessä näytelleen Mark Valleyn kanssa. He erosivat vuoden 2010 alussa.
Danger Money
Danger money on U.K. yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1979.
Bandana (kappale)
”Bandana” on Anna Abreun kappale hänen kuudennelta studioalbumiltaan, Sensuroimaton versio, joka on Abreun ensimmäinen suomenkielinen albumi. Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 5. kesäkuuta 2015. Kappaleen ovat säveltäneet Thomas Kirjonen, Axel Ehnström sekä Jonas W. Karlsson ja sitä on Kirjosen ja Ehnströmin lisäksi ollut sanoittamassa Anna Abreu itse.
Viisi englanninkielistä albumia urallaan julkaissut Anna Abreu on kertonut siirtymisen suomenkieliseen musiikkiin olleen ”luonnollinen jatko” hänen uralleen. Osaltaan vaihdokseen vaikutti hänen mukana olo vuonna 2014 julkaistulla JVG-duon ”Huominen on huomenna” -kappaleella.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin singlen julkaisupäivänä Abreun YouTube-kanavalla. Joonas Kenttämiehen ohjaama video on kuvattu Los Angelesissa. Videolla Abreu ottaa itselleen kaksi uutta tatuointia.
Eliisa Melaluoto
Eliisa Melaluoto (o.s. Ahola, s. 8. tammikuuta 1979) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen estejuoksija. Kilpailu-uransa ajan hän edusti Järvenpään Palon Yleisurheilijoita. Kalevan kisoista Melaluoto saavutti hopeaa 3 000 metrin estejuoksussa vuonna 2001. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2013 jälkeen ja ennen tuotakin muutaman vuoden ajan vain epäsäännöllisesti.
Kuilukaupunki
Kuilukaupunki on Alastair Reynoldsin vuonna 2001 ilmestynyt tieteisromaani. Kirjan tyylissä yhdistyvät avaruusooppera ja tummasävyinen jännityskirjallisuus. Kirja voitti vuoden 2002 British Science Fiction Award -palkinnon.
Anna Niemelä
Anna Helena Niemelä (o.s. Virtanen, s. 18. kesäkuuta 1982 Pori) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen pikajuoksija. Kilpauransa loppuvaiheissa hän edusti Noormarkun Nopsaa ja hänen valmennuksestaan on vuodesta 2002 lähtien vastannut Jukka-Pekka Puumalainen. Kalevan kisoista Niemelä on saavuttanut pronssia 400 metrin juoksussa vuonna 2001. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2002 jälkeen.
Pyöräjärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 26 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä.
Klausjürgen Wussow
Klausjürgen Wussow (30. huhtikuuta 1929 Pommeri, Saksa (nykyisin Puolalle kuuluva alue) – 19. kesäkuuta 2007) oli saksalainen näyttelijä, joka saavutti suosiota erityisesti televisiorooleillaan.
Wussow teki useita merkittäviä teatteriosia Itävallassa ja Saksassa 1960-luvulta alkaen, mutta vanhemmiten hän keskittyi yhä enemmän televisiotöihin. Hänellä oli useita rooleja muun muassa sarjoissa Derrick ja Tatort. Kuuluisin oli kuitenkin päärooli professori Klaus Brinkmannina lääkärisarjassa Vuoristosairaala, jota tehtiin vuosina 1985–1989 ja joka keräsi saksalaisittain poikkeuksellisen menestyksen kansainvälisestikin.
Keltalampi (Kouvola)
Keltalampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Jaalassa, Paljakassa sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 126,1 metriä mpy.
Vulture Club
Vulture Club on vuonna 2006 perustettu tamperelainen rock-orkesteri, jonka musiikilliset vaikutteet on ammennettu pääosin psychobillystä, punkista ja rockista.
Ensimmäisen promolevyn julkaistuaan yhtye teki sopimuksen Jungle Recordsin kanssa, ja sovittiin ensimmäisen levyn, Roadkill Cafen (2007), julkaisusta. Jungle Records julkaisi vuonna 2009 Vulture Clubin ja tanskalaisen Johnny Nightmaren yhteis-ep:n Johnny Vulture at Club Nightmare. Vuonna 2010 Jupiter Stroll Records julkaisi Vulture Clubin ja tanskalaisen Hola Ghostin yhteisen joulusinglen. Vuonna 2012 Vulture Club julkaisi toisen täysimittaisen levynsä Mary Had A Little Lamb, tällä kertaa jälleen Jungle Recordsin kautta. Vuonna 2013 yhtye vaihtoi rumpalia. Kolmas albumi Human Slaves at Planet Retard julkaistiin vuonna 2020, jonka julkaisija on Vulture Records.
Marja-Liisa
Marja-Liisa on vakiintunut suomalainen naisen yhdysnimi. Digi- ja väestötietoviraston nimipalvelun mukaan nimi on Suomessa 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 12 516 henkilölle, jotka kaikki ovat olleet naispuolisia. Ennen vuotta 1900 syntyneitä Marja-Liisoja väestörekisterissä on vain muutama. Pääosa Marja-Liisoista (9 474 henkilöä) on syntynyt 1940- ja 1950-luvuilla, jolloin Suomessa yleensäkin annettiin tytöille paljon yhdysnimiä.
Leopold Kielholz
Leopold ”Poldi” Kielholz (9. kesäkuuta 1911 – 4. kesäkuuta 1980) oli sveitsiläinen jalkapallohyökkääjä ja valmentaja. Hän edusti maataan kaksissa MM-kisoissa, 1934 ja 1938. Vuoden 1934 kisoissa Kielholz sijoittui maalipörssin jaetulle kolmannelle sijalle kolmella maalillaan. Hän oli myös Sveitsin jalkapallomaajoukkueen kaikkien aikojen ensimmäinen maalintekijä MM-kisoissa. Maajoukkueessa hän pelasi 17 ottelua vuosina 1933–1938 tehden niissä 12 maalia. Seuratasolla Kielholz pelasi pääosin kotimaassaan, poikkeuksena kaksi vuotta ranskalaisessa Stade de Reimsissä. Hän voitti Sveitsin mestaruuden kolmesti FC Baselin ja Servette FC:n riveissä. Hän lopetti peliuransa vuonna 1943 ja valmensi uransa jälkeen sekä Reimsiä että kahdesti Sveitsin maajoukkuetta. Kielholz kuoli kesäkuussa 1980. 171 cm pitkä Kielholz muistetaan myös siitä, että hän käytti laseja pelatessaan.
Marja-Leena
Marja-Leena on suomalainen vakiintunut naisen yhdysnimi. Digi- ja väestötietoviraston nimipalvelun mukaan naispuolisia Marja-Leenoja on Suomessa 1920-luvun alusta lähtien vuoden 2019 loppuun mennessä nimetty 13 611. Sitä ennen nimi oli annettu alle kymmenelle henkilölle. Pääosa Marja-Leenoista on syntynyt 1940–1950-luvulla, aikana, jolloin Suomessa yleensäkin annettiin tytöille paljon yhdysnimiä. 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä Marja-Leenoja nimettiin Suomessa vain 30, ja 2010-luvulla vain 15. Marja-Leenalla ei ole omaa nimipäivää kuten ei muillakaan yhdysnimillä Kukka-Maariaa lukuun ottamatta, mutta Marjan nimipäivä on 15. elokuuta (ortodoksisen kalenterin mukaan 1. huhtikuuta ja 2. heinäkuuta) ja Leenan nimipäivä 22. heinäkuuta (ortodoksisessa kalenterissa 21. toukokuuta).
Vuurttinlammi (Kouvola, eteläinen)
Vuurttinlammi Vuorttinlammi (e) on Kymenlaaksossa Kouvolan Jaalassa, Paljakan ja Heinolan Paistjärven välissä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,2 metriä mpy.
Liberia olympialaisissa
Liberia osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Melbournessa 1956 ja on ollut sen jälkeen mukana kaikissa kesäolympialaisissa 1968, 1976 ja 1992 lukuun ottamatta. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Liberialaisurheilijat ovat osallistuneet olympialaisissa nyrkkeilyyn ja yleisurheiluun. Maa ei ole saavuttanut yhtään mitalia. Maa saavutti ensimmäisen pistesijan Tokiossa vuonna 2021 (2020), kun Joseph Fahnbulleh sijoittui viidenneksi miesten 200 metrin juoksussa.
Liberian olympiakomitea perustettiin vuonna 1954 ja Kansainvälinen olympiakomitea tunnusti sen 1955.
Jung Ji-Hyun
Jung Ji-Hyun (s. 26. maaliskuuta 1983) on eteläkorealainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja.
Jung voitti olympiakultaa 2004 Ateenasta 60 kilogramman painoluokasta kukistettuaan loppuottelussa kuubalaisen Roberto Monzonin. 2007 MM-kisoista hän saavutti pronssia. Jungilla on lisäksi hopeamitali 2005 opiskelijoiden MM-kilpailuista.
Jung on 165 senttimetriä pitkä ja painaa 66 kilogrammaa.
Olaf Küttner
Olaf Küttner (21. helmikuuta 1915 – 24. kesäkuuta 1974) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi Porin kaupunginarkkitehtina vuodesta 1951 aina kuolemaansa 1974 saakka. Hän suunnitteli Poriin lukuisia merkittäviä julkisia rakennuksia, joista osa valmistui vasta Küttnerin kuoleman jälkeen. Hänen tunnetuimpia rakennuksiaan ovat muun muassa Porin kaupunginkirjasto, Porin palo- ja poliisitalo ja Satakunnan Museo sekä 52 metriä korkea Porin sairaanhoito-oppilaitoksen asuntola, joka on yksi kaupungin maamerkeistä. Küttner suunnitteli myös peruskorjauksia ja muutostöitä, kuten Junneliuksen palatsin saneerauksen Porin kaupungintaloksi 1960-luvun alussa.
Vuonna 1957 Olaf Küttner perusti oman arkkitehtitoimiston, jonka toimintaa jatkaa hänen poikansa Michael Küttner.
JVC
Victor Company of Japan tai Japan Victor Company, lyhennettynä JVC, on suuri kansainvälinen yhtiö, jonka päämaja sijaitsee Jokohamassa, Japanissa. Se valmistaa ääni-, video- ja kulutuselektroniikkatuotteita. Yritys on tunnettu VHS-järjestelmän kehittäjänä.
1920–1970
JVC perustettiin vuonna 1927 nimellä ”The Victor Company of Japan” yhdysvaltalaisen Victor Talking Machine Companyn tytäryhtiöksi. Vuonna 1932 JVC aloitti radioiden valmistamisen, ja vuonna 1939 yhtiö esitteli Japanin ensimmäisen television. Vuodesta 1953 vuoteen 2008 JVC oli Panasonicin (Matsushita oli vaihtanut nimensä Panasoniciksi) tytäryhtiö. Nykyään Panasonic omistaa alle 50 % JVC:n osakkeista.
1970–1990
JVC kehitti VHS-formaatin ja esitteli vuonna 1976 Aasiassa ja Euroopassa sekä vuonna 1977 Yhdysvalloissa ensimmäisen kuluttajille tarkoitetun VHS-nauhurinsa. Sony oli esitellyt Betamax-formaatin vuotta aiemmin, ja 1980-luvulla käytiinkin formaattisotaa Betamax- ja VHS-nauhojen välillä. Betamax oli pienempi kuin VHS, ja sillä saatiin parempi kuvanlaatu. VHS kuitenkin selvisi voittajana, koska VHS-nauhurit olivat edullisempia ja VHS-kasetille mahtui aluksi pidempi tallennus, 120 minuuttia. Sony alkoi valmistaa VHS-nauhureita vuonna 1988.
Tytäryhtiöt
Tytäryhtiöitä ovat olleet muun muassa Victor Music Industries ja Victor Entertainment, joiden toiminnot kuuluvat nykyään JVC Kenwood Victor Entertainment -yritykselle. Yritys tuottaa ja jakelee musiikkia, elokuvia ja muuta viihdettä, kuten animea ja televio-ohjelmia.
Aiemmin Pack-In-Video ja Victor Interactive Software kuuluivat yhtiöön, jotka yhdistettiin ja myytiin Marvelous Entertainment -yhtiölle.
Tuotenimet
Vuonna 2011 JVC luopui televisioiden valmistamisesta ja myi JVC-brändin käyttöoikeuden niiden osalta eri valmistajille: Euroopan markkinoilla turkkilaiselle Vestelille, Pohjois-Amerikan markkinoilla taiwanilaiselle AmTran Videolle sekä Kiinan ja Korean markkinoilla kiinalaiselle Shenzhen MTC:lle. Vuonna 2018 myös Pohjois-Amerikan lisenssi siirtyi AmTranilta Shenzhen MTC:lle.
Tunnettuja tuotteita
Maailmalla yksi tunnetuimmista JVC:n tuotteista lienee JVC BoomBlaster -cd-soitin.
JVC Suomessa
JVC:n tuotteita Suomeen maahantuo Hedengren.
Vuurttinlammi (Kouvola, pohjoinen)
Vuurttinlammi Vuorttinlammi (p) on Kymenlaaksossa Kouvolan Jaalassa, Paljakan ja Heinolan Paistjärven välissä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,3 metriä mpy.
Saarijärvi (Heinola, Ahvenisto)
Saarijärvi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Ahveniston kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 237 hehtaaria eli 2,4 neliökilometriä, se on 2,7 kilometriä pitkä ja 1,7 kilometriä leveä. Sillä on 9 saarta, joiden yhteispinta-ala on 6,92 hehtaaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 5,4 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0054 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys on 11,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 13,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 94,2 metriä mpy.
Maura
Maura on naisen etunimi. Sen alkuperästä on useampi tulkinta. Englannissa se on Moiran ja Moyran vaihtoehtoinen kirjoitusasu tai Maureen-nimen munnos. Tällöin se kummassakin tapauksessa olisi peräisin Mary-nimestä. Suomessa Maura on käsitetty karjalaiseksi muunnokseksi venäläisestä nimestä Mavra tai Mavr, joka on johdettu kreikkalaisesta miehen nimestä Mauros, joka mahdollisesti tarkoittaa mustaa. Maura voi olla myös tummaihoista tarkoittavan Maurus-miehennimen naispuolinen vastine. Mauralla on nimipäivä Suomen ortodoksisessa kalenterissa 3. toukokuuta. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Maura-nimisiä henkilöistä on Suomessa ollut vuoden 2019 loppuun mennessä noin 140. Mayura tarkoittaa sanskritissa riikinkukkoa ja Vologdan alueella sijaitsee sen niminen vuori.
Gabon olympialaisissa
Gabon osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Münchenissä 1972. Kaksista seuraavista kisoista se jäi pois, mutta on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa Los Angelesista 1984 lähtien. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Gabonilaisurheilijat ovat osallistuneet olympialaisissa jalkapalloon, judoon, nyrkkeilyyn, taekwondoon, uintiin ja yleisurheiluun. Maan ainoa olympiamitalisti on taekwondoin Anthony Obame, joka sai hopeaa miesten yli 80 kg:n painoluokassa Lontoossa 2012. Aiemmissa kisoissa yksikään gabonilaisurheilija ei ollut saavuttanut pistesijaa eli sijoitusta kahdeksan parhaan joukkoon.
Gabonin olympiakomitea perustettiin vuonna 1965 ja Kansainvälinen olympiakomitea tunnusti sen 1968.
Mette Baas
Mette Baas (s. 10. syyskuuta 2000 Lavia) on suomalainen pikajuoksija, joka edustaa Joensuun Katajaa. Vuoteen 2021 asti hän edusti Veitsiluodon Kisaveikkoja. Häntä valmentavat Petra Stenman ja Antti Mero. Vuosina 2011–2022 häntä valmensi Jani Hirsivaara.
Kalevan kisoissa Baas on voittanut 400 metrin juoksussa mestaruuden vuosina 2020, 2021 ja 2023 sekä saanut hopeaa 2022. 200 metrillä hän saavutti hopeaa 2021. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Baas on saanut 200 metrillä kultaa 2021 ja pronssia vuonna 2020. 400 metrillä hän sai kultaa vuonna 2021 ja hopeaa vuonna 2020. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4 × 400 metrin viestissä kultaa vuosina 2018 ja 2020, hopeaa vuosina 2016, 2021 ja 2022 sekä pronssia 2019. 4 × 100 metrin viestissä hän on saavuttanut kultaa 2021 sekä pronssia 2019 ja 2022.
Hän karsiutui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 sekä 400 metrin että 4 × 400 metrin viestin alkuerissä. Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui 400 metrillä seitsemänneksi. Hän karsiutui 400 metrin ja 4 × 400 metrin viestin alkuerissä Münchenin EM-kilpailuissa 2022.
Christine Arron
Ura
Arron muutti Ranskaan vuonna 1990. Hänen ensimmäinen valmentajansa oli Fernand Urtebise, joka valmensi myös 400 metrin aitojen maailmanmestaria Stéphane Diaganaa.
Arron sijoittui Ateenan MM-kilpailuissa 1997 100 metrillä neljänneksi ja kuului Ranskan pronssijoukkueeseen 4 × 100 metrin viestissä. Ajallaan 10,95 hän löi Marie-José Perecin 100 metrin Ranskan ennätyksen vuonna 1998 ja paransi sitä itse vielä 10,85:een. 19. elokuuta samana vuonna hän paransi Budapestin EM-kisoissa Euroopan ennätyksen lukemiin 10,73. Toisen mestaruutensa hän voitti juostessaan ankkuriosuuden 4 × 100 metrin viestissä. Arron valittiin vuoden eurooppalaiseksi naisurheilijaksi vuonna 1998. Vuoden 1999 MM-kilpailuissa Sevillassa hän voitti pikaviestissä hopeaa Patricia Girardin, Muriel Hurtisin ja Katia Benthin kanssa. 100 metrillä hän sijoittui kuudenneksi.
200px|thumb|left|Osakan [[yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2007|MM-kilpailuissa 2007 Arron sijoittui kuudenneksi.]] Arron karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 100 metrin välierissä. Pikaviestissä Ranska oli neljäs. Lonkkavamman vuoksi hän joutui jättämään väliin vuoden 2001 MM-kilpailut. Tämän jälkeen hän piti vuoden verran taukoa yleisurheilusta, jonka pariin palasi poikansa syntymän jälkeen vuonna 2003. Kotikisoissaan vuonna 2003 Arron voitti ankkurina Ranskalle pikaviestikultaa. Uudet Ranskan ennätyslukemat 41,78 teki joukkue Girard, Hurtis, Sylviane Félix, Arron. 100 metrillä Arron oli viides. Hän sijoittui Budapestin MM-hallikisoissa 2004 seitsemänneksi 60 metrin juoksussa. Saman vuoden Ateenan olympialaisissa 4 × 100 metrin mitali oli pronssinen; joukkuetovereina olivat Véronique Mang, Hurtis ja Félix. Arron kuitenkin karsiutui 100 metrin loppukilpailusta, vaikka oli kauden aikaisempien esitystensä perusteella yksi ennakkosuosikeista. Hän karsiutui välierissä myös 200 metrillä.
Kaudella 2005 Arron oli paremmassa iskussa kuin vuosiin. Hän sai pronssia 100:lla ja 200:lla metrillä Helsingin MM-kisoissa, sekä voitti viisi kuudesta Kultaisen liigan osakilpailusta. Vuoden 2006 hallikaudella Arron juoksi 60 metrin ennätyksekseen, ja samalla Ranskan ennätykseksi ajan 7,06. MM-hallikisoissa Moskovassa hän sijoittui 60 metrillä neljänneksi. Arron joutui kuitenkin jättämään väliin lähes koko kesäkauden loukkaantumisten vuoksi.
Arronin ja valmentaja Guy Ontanonin valmennussuhde päättyi vuoden 2007 alussa, ja uutena valmentajana aloitti ex-aitajuoksija Stéphane Caristan. Arron palasi radoille kesällä 2007 päätavoitteenaan Osakan MM-kisat, joissa sijoittui 100 metrillä kuudenneksi. Hän jätti väliin 200 metrin kilpailun ja karsiutui Ranskan joukkueen mukana vaihdon epäonnistuessa pikaviestissä. Osakan jälkeen Arron osallistui jäljellä olleisiin Kultaisen liigan kilpailuihin, joista parhaaksi sijoitukseksi voitto Zurichin 100 metrin kilpailussa, sekä Stuttgartin GP-finaaliin, jossa 100 metrillä sijoittui kolmanneksi.
Arron karsiutui Pekingin olympialaisissa 2008 100 metrin puolivälierissä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui 100 metrillä kahdeksanneksi ja kuului pikaviestissä Ranskan hopeajoukkueeseen. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Arron karsiutui jatkosta 100 metrin alkuerissä. Pikaviestissä hän juoksi ankkuriosuuden viidenneksi sijoittuneessa Ranskan joukkueessa.
Arron ilmoitti joulukuussa 2012 lopettavansa uransa.
Brownianismi
Brownianismi eli ärtyväisyysteoria on skotlantilaisen lääkärin John Brownin mukaan nimetty teoria. Hänen mukaansa elämä on tulos ärtyväisyydestä, jota ominaisuutta kullakin elimistöllä on jossakin määrin. Tämän ärtyväisyyden saavat toimintaan ärsykkeet, joko ulkonaiset (ilma, lämpö, ruoka, lääkkeet ynnä muut) tai sisäiset (ajatus, mielenliikutukset ynnä muut sellaiset). Elämän ohjaileminen tapahtuu siis ärsykkeiden järjestelyn avulla. Brownianismi saavutti hyväksymistä varsinkin Italiassa.
John Brown (kirjailija)
John Brown, of Great Yarmouth oli englantilainen kirjailija, joka oleskeli Ruotsissa 1808. Hän oli salaisissa keskusteluissa niiden tyytymättömien poliitikkojen kanssa, jotka tahtoivat saada Englannin kannatusta joko pyrkimyksiinsä luoda perustuslaillisen valtiomuodon Englannin mallin mukaan tai, jos tämä näyttäisi mahdottomalta, Kustaa IV Aadolfin kukistamiseksi tarjoamalla vallanperimyksen Kaarle-herttuan jälkeen englantilaiselle prinssille, Gloucesterin herttualle. Brown lähetettiin, oman kertomuksensa mukaan, Englantiin pyytämään Englannin hallitukselta apua, mutta ei tullut vastaanotetuksi. Hän on kirjoittanut muutamia teoksia Skandinavian maista.
India pale ale
thumb|right|200px|Fuller'sin IPA India pale ale (IPA) on humalainen oluttyyppi. Kyseessä on yksi alen eli pintahiivaoluen alatyyppi.
Francesca Kirby
Francesca "Fran" Kirby (s. 29. kesäkuuta 1993 Reading) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa FA WSL:ssä pelaavaa Chelseaa. Pelipaikaltaan Kirby on keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän kuuluu myös Englannin naisten jalkapallomaajoukkueeseen, jossa hän on pelannut vuoden 2022 EM-kilpailujen päättyessä 63 maaottelua ja tehnyt 17 maalia.
Seurajoukkueura
Kirby nousi Readingin edustusjoukkueeseen 16-vuotiaana ja pääsi nuorten maajoukkueeseen mutta lopetti jalkapallon 17-vuotiaana pariksi vuodeksi sairastuttuaan masennukseen, joka seurasi hänen äitinsä muutaman vuoden takaista kuolemaa aivoverenvuotoon. Kirby palasi kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen Readingiin kaudeksi 2012–2013 ja teki tuolla kaudella 32 maalia 21 ottelussa Readingin noustessa FA WSL 2 -sarjaan. Vuonna 2014 hän teki WSL 2:n 16 ottelussa 24 maalia ja oli sarjan paras maalintekijä. Kirby teki Readingin pelaajana kaikkiaan 42 ottelussa 67 maalia.
Heinäkuussa 2015 Kirby siirtyi Superliigan Chelsea LFC:hen. Hän voitti seuran kanssa samana vuonna FA WSL:n ja FA Cupin. Seuraavina vuosina mestaruuksia on tullut lisää. Kirby on kauden 2021–2022 loppuun mennessä pelannut Chelseassa 85 liigaottelua ja tehnyt niissä 54 maalia. Sekä jalkapalloliitto että toimittajat valitsivat hänet Superliigan parhaaksi pelaajaksi vuosina 2018 ja 2021. Hänen uralleen mahtuu useita loukkaantumisia, jotka aiheuttivat pitkiä taukoja pelaamisessa. Keväällä 2016 tulleesta polvivammasta paraneminen kesti vuoden, ja pian paluunsa jälkeen hän loukkasi nilkkansa. Syksyllä 2019 hän joutui sairaalaan sydänpussitulehduksen vuoksi. Helmikuussa 2022 hän joutui neljäksi kuukaudeksi kentiltä sivuun uupumuksen vuoksi.
Maajoukkueura
Englantia alle 23-vuotiaissa edustaneesta Kirbystä tuli historian ensimmäinen WSL 2 -sarjan maajoukkuepelaaja, kun hän debytoi Englannin naisten jalkapallomaajoukkueessa Ruotsia vastaan elokuussa 2014 onnistuen heti maalinteossa. Kirby kuului Englannin MM-pronssia saavuttaneeseen joukkueeseen vuoden 2015 MM-kilpailuissa Kanadassa, jossa hän teki avausmaalinsa MM-tasolla Meksikoa vastaan ja pelasi kaikkiaan kolmessa alkulohko-ottelussa sekä neljännesvälierässä. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa, joissa Englanti selviytyi välieriin, hän pelasi neljä ottelua ja teki yhden maalin alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa viidessä ottelussa ja tuli vaihtopelaajana kentälle yhdessä ottelussa. Hän teki pronssiottelussa Ruotsia vastaan Englannin ainoan maalin. EM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa ja teki maalin alkulohko-ottelussa Pohjois-Irlantia ja välierässä Ruotsia vastaan.
Iso Ruokepuolinen
Iso Ruokepuolinen tai myös Iso Ruokopuolinen on Kymenlaakson ja Päijät-Hämeen sekä Kouvolan Jaalan ja Heinolan rajalla, Ahveniston lähellä sijaitseva järvi.
Martin Heidegger
Martin Heidegger (26. syyskuuta 1889 Meßkirch – 26. toukokuuta 1976 Freiburg im Breisgau) oli saksalainen filosofi, joka tunnetaan eksistentialistisesta ja fenomenologisesta ajattelustaan, joka koski ”olemiskysymystä”. Heideggerin vaikutus on ulottunut filosofiaan, dekonstruktioon, kirjallisuusteoriaan, teologiaan ja arkkitehtuurin teoriaan.
Heidegger on ollut kiistelty hahmo johtuen hänen jäsenyydestään kansallissosialistisessa puolueessa ja Hitleriä tukevista lausunnoistaan, joista hän ei ilmaissut katumusta.
Iso Ruokepuolinen
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 102,5 metriä mpy.
Martin Heidegger
Elämä
pienois|vasen|Heideggerin lapsuudenkoti Meßkirchissä. Heidegger syntyi Meßkirchin pikkukaupungissa Badenissa vaatimattomiin alemman keskiluokan oloihin, vanhimpana kolmesta lapsesta. Hänen lapsuuden maailmansa oli vahvasti katolinen; isä Friedrich Heidegger toimi käsityöläisammattinsa ohella paikallisen kirkon suntiona. Katolisen kirkon tuella lahjakas poika pääsi oppikouluun ja lukioon läheiseen Konstanziin ja myöhemmin Freiburgiin. Suoritettuaan ylioppilastutkinnon vuonna 1909 Heidegger vietti lyhyen aikaa jesuiittaseminaarissa ja ryhtyi opiskelemaan papiksi Freiburgin yliopistossa. Teologian opinnot vaihtuivat kuitenkin pian filosofiaan ja luonnontieteisiin. Keskiajan skolastiikan ja mystiikan ohella Heidegger perehtyi erityisesti Edmund Husserlin fenomenologiaan, antiikin filosofiaan ja uudempaan logiikkaan ja kulttuurifilosofiaan (Wilhelm Dilthey). Vuonna 1913 Heidegger suoritti tohtorin tutkinnon loogista psykologismia käsittelevällä työllä; vuonna 1916 hän sai dosentin arvon Johannes Duns Scotuksen kategoria- ja merkitysoppia käsittelevällä habilitaatiotyöllä, jonka ohjasi uuskantilainen Heinrich Rickert. Vuonna 1917 Heidegger avioitui taloustieteen ylioppilaan Elfride Petrin kanssa. Avioliitosta syntyi kaksi poikaa, Jörg (s. 1919) ja Hermann (s. 1920), ja se kesti Heideggerin kuolemaan saakka.
Palveltuaan ensimmäisessä maailmansodassa Heidegger aloitti akateemisen työn Freiburgissa Husserlin assistenttina ja yksityisdosenttina. Heidegger ei vuosina 1916–1926 julkaissut mitään, mutta hänen fenomenologiaa, hermeneutiikkaa, Platonia, Aristotelesta, Paavalia, Augustinusta, René Descartesia, Gottfried Leibnizia, Immanuel Kantia ja saksalaista idealismia käsitelleet luentonsa herättivät nopeasti suurta huomiota Saksassa. Hänen oppilaisiinsa kuuluivat 1920-luvulla Hans-Georg Gadamer, Leo Strauss, Hans Jonas, Karl Löwith ja Herbert Marcuse. Vuonna 1923 Heidegger sai professuurin Marburgin yliopistosta, jossa hän tutustui muun muassa protestanttiseen teologi Rudolf Bultmanniin. Vuonna 1925 Heideggerilla oli rakkaussuhde Hannah Arendtin kanssa. Tämä oli 18-vuotias opiskelija, joka edusti valtaväestöön sulautunutta juutalaista porvaristoa. Paljon myöhemmin Arendt kutsui Heideggeria 1920-luvun saksalaisen filosofian ”salaiseksi kuninkaaksi”.
Heidegger suunnitteli pitkään julkaisevansa ”fenomenologisille Aristoteles-tulkinnoille” omistetun laajan tutkielman, mutta hanke muuttui teokseksi Sein und Zeit (Oleminen ja aika, 1927), josta muodostui nopeasti filosofinen sensaatio. Teoksen ilmestyminen varmisti hänen nimityksensä Freiburgin filosofian professoriksi Husserlin jäädessä eläkkeelle vuonna 1928. Hänelle tarjottiin toistuvasti arvostettua professuuria Berliinin yliopistosta, mutta suurkaupunkielämää vierastava Heidegger kieltäytyi. Vuonna 1929 ilmestynyttä Kant-tulkintaa Kant und das Problem der Metaphysik seurasi Davosissa käyty huomiota herättänyt julkinen väittely Ernst Cassirerin kanssa. Sen jälkeen Heidegger ei enää julkaissut laajaa yhtenäistä tutkielmaa, vaan hänen myöhempi tuotantonsa muodostuu etupäässä luentojen ja esitelmien pohjalta syntyneistä lyhyemmistä kirjoituksista ja julkaisematta jääneistä muistiinpanoista.
pienois|vasen|Freiburgin yliopisto Pian Adolf Hitlerin valtaannousun jälkeen Heidegger valittiin Freiburgin yliopiston rehtoriksi, ja toukokuussa 1933 hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen. Heidegger ei ollut aiemmin osallistunut politiikkaan, mutta hän vierasti syvästi Weimarin tasavallan edustamaa nykyaikaista kansanvaltaista massayhteiskuntaa. Virkaanastujaispuheessaan hän esitti epäsuorasti kansallissosialistisen ”vallankumouksen” loistavana mahdollisuutena Saksan henkiseen uudistumiseen ja uudenlaisen tieteen syntyyn.
Heidegger sai kuitenkin nopeasti pettyä natsien rotuteoreetikkoja suosivaan ”tiedepolitiikkaan” ja irtisanoutui rehtorin tehtävistä jo alkuvuodesta 1934. Rehtorin virassa toimiessaan Heidegger otti toistuvasti julkisesti kantaa Hitlerin politiikan puolesta ja ajoi läpi natsien korkeakoulu-uudistusta, johon kuului yliopistodemokratian ja akateemisen vapauden kaventaminen; natsien rotuopin ja antisemitismin hän kuitenkin sivuutti täysin, ja vetosi jopa varovaisesti eräiden juutalaisten kollegojen irtisanomista vastaan. On väitetty, että varovaisuussyistä Heidegger kuitenkin lopetti yhteydenpidon ystäväänsä Karl Jaspersiin, jolla oli juutalainen vaimo, eikä tehnyt elettäkään tukeakseen juutalaissyntyistä Husserlia, joka oli syrjäytetty akateemisesta maailmasta, vaan jäi jopa pois tämän hautajaisista vuonna 1938 ja suostui kustantajan ehdotuksesta poistamaan omistuskirjoituksen Husserlille Olemisen ja ajan viidennestä painoksesta 1942.
Der Spiegel -lehden haastattelussa Heidegger kommentoi näitä väitteitä myöhemmin. Siinä hän kiistää suhteensa loppumisen Jaspersin kanssa ja esittää todisteena kirjeitä vuosilta 1934–1938. Lisäksi hän huomauttaa, että hän puolusti Husserlin asemaa ja hyväksyi omistuskirjoituksen poistamisen Olemisesta ja ajasta vuonna 1942 vain sillä ehdolla, että kiitos esitetään kirjassa muualla (sivulla 28).
Poliittisen toimintansa hiipuessa Heidegger keskittyi luennoimaan Friedrich Nietzschen ja esisokraatikkojen ajattelusta ja Friedrich Hölderlinin runoudesta sekä kirjoittamaan katkelmallisia tutkielmia, jotka julkaistiin vasta Heideggerin kuoltua – näistä merkittävin oli toiseksi pääteokseksikin kutsuttu Beiträge zur Philosophie (Vom Ereignis) (1936–1938, julkaistu 1989). Natsihallinto suhtautui häneen epäluuloisesti, ja hänen luentojaan ilmeisesti tarkkailtiin. Heideggerin vähäisestä arvostuksesta kertoo sekin, että hänet määrättiin toisen maailmansodan lopulla rintamapalvelukseen Volkssturm-kansanmiliisissä, vaikka useimmat akateemisen eliitin edustajat vapautettiin. Sodan päätyttyä 1945 ranskalaiset miehitysviranomaiset asettivat Heideggerin opetuskieltoon, osittain Jaspersilta saadun lausunnon nojalla, ja puhdistuskäsittelyissä hänet luokiteltiin natsismin myötäilijäksi (Mitläufer). Vaikea tilanne vei Heideggerin hermoromahduksen partaalle ja hän joutui viettämään jonkin aikaa parantolassa. Sodan jälkeen hän etupäässä vaikeni natsismista ja sen rikoksista sekä omasta poliittisesta sitoutumisestaan, puhuen joskus häpeillen poliittisesta ”harharetkestään” (Irrtum); tästäkin syystä hänen suhteestaan natsismiin on käyty kiivasta keskustelua, erityisesti Victor Faríasin aihetta koskevan kirjan ilmestyttyä 1987.
Opetuskielto raukesi jo 1949, ja vuonna 1951 Heidegger sai emeritusprofessorin arvon. Vaikka natsimenneisyys jäi tahraamaan hänen julkisuuskuvaansa Saksassa, hänen kansainvälinen maineensa kasvoi nopeasti erityisesti Ranskassa, Japanissa, Latinalaisessa Amerikassa ja Yhdysvalloissa. Hän jatkoi kirjoittamista ja seminaarien ja luentojen pitämistä aina kuolemaansa saakka. Hän vieraili myös toistuvasti Ranskassa, jossa hän piti useita kutsuseminaareja ystävänsä, runoilija René Charin kodissa; Sveitsissä hän taas järjesti yhdessä psykiatri Medard Bossin kanssa niin kutsuttuja Zollikon-seminaareja psykoanalyytikko-opiskelijoille. Lisäksi hän teki vaimonsa kanssa useita matkoja Kreikkaan. Heidegger vietti paljon aikaa julkisen ja akateemisen elämän ulkopuolella Schwarzwaldissa sijainneessa mökissään, jossa hän kirjoitti suuren osan tuotannostaan. Hänen vuodesta 1975 alkaen ilmestyneiden koottujen teostensa kokoelma (Gesamtausgabe) käsittää yli sata nidettä.
Filosofia
Nuoren Heideggerin tärkeimmät filosofiset taustavaikuttajat olivat Aristoteles, Wilhelm Dilthey ja Edmund Husserl; teologisia innoittajia olivat Paavali, Martti Luther ja Søren Kierkegaard. Aristoteleen ontologiasta ja sen olevaa olevana koskevasta peruskysymyksestä hän kiinnostui jo lukiolaisena tutustuessaan Franz Brentanon väitöskirjaan Von der mannigfachen Bedeutung des Seienden nach Aristoteles (1862). Filosofian opintojensa alkuvaiheessa hän syventyi erityisesti Husserlin fenomenologian läpimurtoteokseen Logische Untersuchungen (osat I ja II, 1900–1901), jonka hän näki syvällisenä murroksena suhteessa 1800-luvun lopun naturalismiin ja uuskantilaisuuteen sekä uutena avauksena klassiseen aristoteeliseen ensimmäisen filosofian eli metafysiikan hankkeeseen. Heidegger katsoi, ettei fenomenologiassa pohjimmiltaan ollut kyse uudesta filosofisesta koulukunnasta vaan filosofian klassista perinnettä antiikin Kreikasta saksalaiseen idealismiin saakka motivoineen perusvireen elvyttämisestä. Jo varhain Heidegger kuitenkin myös katsoi Lutherin skolastiikkaa kohtaan esittämän arvostelun ja Diltheyn elämän hermeneutiikan osoittaneen, ettei Aristoteleesta Husserliin ulottuva länsimaisen metafysiikan perinne ole kyennyt riittävällä tavalla kohtaamaan elämän ilmiötä ja sen tosiasiallista, ajallis-historiallista ja äärellistä luonnetta, vaan elämän olemisen tapa on alistettu muille metafyysisille ihanteille – erityisesti pysyvän läsnä olevuuden ihanteelle, jota edustavat Platonin ideat, Aristoteleen metafyysinen Jumala mutta myös Hegelin absoluuttinen tieto. Heideggerin puhuikin 1920-luvun alussa filosofisesta hankkeestaan elämän ”faktisuuden hermeneutiikkana”, joka etsi uudenlaisia käsitteitä ja ajattelun rakenteita elämän ilmiön tulkitsemiseksi radikaalissa ajallisuudessa.
Olemisen ja ajan analyysi kuvaa elämän mielekkyysrakenteen, josta käytetään kokonaisnimeä huoli (Sorge), kolmitahoista ajallista rakennetta: mielekkäänä eletty nykyisyys (Gegenwart) mahdollistuu vain siten, että elämällä on lähtökohtaisesti historiallisena suhde omaan menneisyyteensä tai ”olleisuuteensa” (Gewesenheit) ja sitä määrittää olennaisesti sen avoimista mahdollisuuksista muodostuva tulevaisuus (Zukunft).
Heideggerin tavoitteena oli löytää eurooppalaiselle filosofian harjoittamiselle uusi alku. Sen olisi pitänyt olla hänen arvostelemaansa kartesiolaista metafysiikkaa paremmin perusteltu mutta myös ”alkuperäisempi” kuin antiikin kreikkalaisen filosofian tarjoama lähtökohta, jonka Heidegger katsoi kehittyneen äärimmäiseen huipentumaansa ja päätepisteeseensä G. W. F. Hegelin ja Friedrich Nietzschen ajattelussa. Kysymys olemisesta, olemisen mielestä, joka filosofian historiassa oli unohtunut, olisi Heideggerin mukaan voinut tarjota tien tähän uuteen alkuun. Heideggerin muotoileman ajattelun tarkoituksena ei siis ollut kysyä minkään olevan ominaisuuksia. Niin tekisi aristoteelinen, luokitteleva tiede. Heideggerin mielestä oli tarpeellista pohtia, mitä oleminen ylipäätään on ja mitä merkitsee se, että jotakin on.
Myöhemmin Heidegger keskittyi muun muassa taiteen filosofiaan ja teknologisen todellisuuskäsityksen arvosteluun. Hänen mukaansa maailman teknisen käytön ja hyödyntämisen kohteena näkevä ”laskeva ajattelu” on vain yksi ajattelemisen tapa, joka typistää vaarallisella tavalla käsityksen luonnosta ja ihmisestä. Tuona aikana, 1930-luvun puolivälistä lähtien, Heideggerin ajattelulle keskeiseksi nousee vaikeaselkoinen Ereignis-käsite, joka kirjaimellisesti tarkoittaa tapahtumaa, mutta Heideggerille myös avaavaa silmäystä (er-äugen) olemisen tosiasiallisuden aukeaman tai väljennyksen (Lichtung) tapahtumassa, ja sen kautta myös oman avausta (er-eignen), minkä voi ymmärtää esimerkiksi siten, että oleva alkaa ilmetä olemisessaan omalle olemukselliselle osalleen kuuluvana tai sitä kohti olevana. Myöhäisteoksissaan Heidegger halusi raivata tietä toisenlaiselle, ”silleen jättävälle” (Gelassenheit) ajattelulle. Käsitteen hän oli lainannut Mestari Eckhartilta ja muilta saksalaisilta mystikoilta, joiden ajattelussa sanapari merkitsi passiivisen jättäytyvää suhdetta Jumalaan.
Vaikutus
pienois|oikea|Heideggerin hauta Meßkirchissä. Martin Heidegger kirjoitti pitkän uransa aikana paljon, ja toisen maailmansodan jälkeisinä vuosinaan hän vaikutti laajasti tekniikan filosofiaan, kielifilosofiaan ja taidefilosofiaan. Heidegger katsoi, että löytääksemme filosofialle uuden ja ihmisen eksistentiaalista rakennetta paremmin vastaavan alun, filosofian ja tieteen luonteen olisi muututtava. Termien ”filosofia” ja ”tiede” asemasta Heidegger puhuukin omasta hankkeestaan mieluummin yksinkertaisesti ”ajatteluna” (Denken). Hänen erottelunsa ”laskevan ajattelun” ja ihmisen olemassaoloa paremmin vastaavan eli ilmiöt ”silleen jättävän” ajattelun välillä on vaikuttanut laajasti mannermaiseen filosofiaan.
Heideggerin lähestymistavoissa ja kielenkäytössä 1930-luvulla tapahtunutta muutosta kutsutaan toisinaan hieman harhaanjohtavasti ”käänteeksi” (Kehre) – Heidegger itse totesi ymmärtävänsä ”käänteen” laajempana ajattelun murroksena, jonka toteuttamiseen hänen työnsä tähtäsi alusta saakka.
1920-luvun alussa Heideggerin oppilaisiin kuului juutalaissyntyinen Hannah Arendt, josta Yhdysvaltoihin muutettuaan tuli merkittävä itsenäinen filosofi. Huolimatta natsismin aiheuttamasta pitkästä välirikosta erityisesti Heideggerin tulkinnat antiikin filosofiasta vaikuttivat ratkaisevasti Arendtin omaan työhön, jossa hän tosin arvostelee Heideggerin ajattelua. Ranskan vastarintaliike sai jo toisen maailmansodan aikana vaikutteita Heideggerilta. Heideggerin työn tärkeimpiä jatkajia ranskalaisessa filosofiassa oli Jean-Paul Sartre, jonka edustamasta eksistentialismista Heidegger tosin irtisanoutui Jean Beaufret’lle osoittamassaan ”Kirjeessä ’humanismista’” (Brief über den ”Humanismus”, 1946). Heideggerilta ovat ammentaneet vaikutteita niin postmodernistit kuin jälkistrukturalistitkin. Emmanuel Levinas, Jacques Derrida ja monet muut fenomenologista filosofiaa hyödyntäneet ajattelijat ovat velkaa Heideggerille, vaikka heidän suhteensa Heideggeriin onkin ollut myös arvosteleva. Wienin piiri ja sen työhön pohjautuva angloamerikkalainen analyyttinen filosofia suhtautui Heideggeriin jyrkän torjuvasti, mutta varsinkin viime vuosikymmeninä Heideggerin vaikutus Yhdysvalloissa on ollut huomattava, vaikka Heidegger itse katsoi ajattelemisen kotiutuneen parhaiten omaan kotikieleensä, saksan kieleen.
Suomessa tunnetuimpia heideggerilaisia ovat olleet Yrjö Reenpää, joka kirjoitti Heidegger-vaikutteisia tutkimuksia jo 1950-luvulla, sekä Lauri Rauhala, Lauri Routila ja Juha Varto. Matti Juntunen kirjoitti Heideggerista uraauurtavan pienoistutkimuksen vuonna 1967. Myöhempinä vuosikymmeninä Heideggerin ajattelu on ollut läsnä usean suomalaisfilosofin tutkimuksissa. Arto Haapala on toimittanut Heideggeria käsittelevän artikkelikokoelman, jossa on julkaistu kansainvälisten Heidegger-tutkijoiden kirjoituksia, ja Helsingissä vuonna 2004 järjestetyn Heidegger Suomessa -tutkijakollokvion pohjalta ilmestyi ensimmäinen kokoelma kotimaisten tutkijoiden Heidegger-aiheisia kirjoituksia (Heidegger – Ajattelun aiheita, 2006).
Teoksia
Kirjeenvaihtoa
Nuhjakka (Heinola, Ahvenisto)
Nuhjakka on Päijät-Hämeessä Heinolassa Ahveniston kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,6 metriä mpy.
Lucie Charvátová
Lucie Charvátová (s. 1. helmikuuta 1993 Hradec Králové) on tšekkiläinen ampumahiihtäjä. Hän voitti pronssia pikamatkalla vuoden 2020 maailmanmestaruuskilpailuissa. Se on samalla hänen ainoa maailmancupin palkintosijansa. Hän oli samoissa kisoissa viestissä neljäs. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän oli takaa-ajossa kahdeksastoista ja viestissä kuudes. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli parhaimmillaan normaalimatkalla yhdekssätoista ja viestissä kahdeksas.
Charvátová on saavuttanut rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa kultaa pikakilpailussa ja hopeaa supersprintissä 2019 sekä tyttöjen sarjassa hopeaa pikakilpailussa 2014.
Lapin korkeakoulukirjasto
Lapin korkeakoulukirjasto on Lapin yliopisto ja Lapin ammattikorkeakoulun yhteiskirjasto. Kirjastolla on toimipisteet kolmella paikkakunnalla. Niiden yhteinen tarjonta muodostaa Lapin laajimman tiede-, taide- ja ammattikirjallisuuden kokoelman.
Toimipisteet
Lapin korkeakoulukirjaston toimipisteitä ovat Yliopistokirjasto (päätoimipiste) ja Arktisen keskuksen kirjasto Rovaniemellä, Kosmoskirjasto Kemissä ja Minervakirjasto Torniossa. Kirjastojen verkkopalvelut on yhdistetty LUC-Finnaan. Toimipisteiden yhteystiedot ovat:
Lisäksi Lapin yliopiston F-siiven 1. kerroksessa on nimellä F-Hub tunnettu itseisopiskelu- ja ryhmätyötila, johon kuuluu taidealan käsikirjasto.
Lapin yliopistokirjasto
Lapin yliopiston tiloissa toimiva yliopistokirjasto sai alkunsa Lapin korkeakoulun kirjastona vuonna 1979, ja se toimi nimellä Lapin korkeakoulun kirjasto vuoden 1990 loppuun saakka. Lapin yliopiston kirjastona se toimi vuosina 1991-2009. Vuodesta 2010 lähtien yliopiston kirjasto on ollut osa Lapin korkeakoulukonserniin kuuluvaa Lapin korkeakoulukirjastoa. Nykynimeltään tämän kaikille avoimen tiedekirjaston yksikkönimi on Yliopistokirjasto.
Korkeakpulukirjaston toimipisteitä on 2000-luvulla yhdistetty suuremmiksi kokonaisuuksiksi. Yliopistokirjasto on aiemmin ollut jaettuna kahteen eri toimipaikkaan, jotka olivat pääkirjasto ja taidekirjasto. Taidekirjaston toiminta alkoi vuonna 1996. Euroopan unionin aluekehitysrahasto on tukenut taidekirjaston perustamista vuosina 1998-1999. Vuonna 2015 erillinen Rotkon kampuksen taidekirjaston kokoelmat yhdistettiin pääosin yliopiston pääkampuksen kirjastoon.
Kirjastossa sijaitseva Eurotietokeskus toimii EU-tallekirjastona (European Documentation Center), joka asettaa Euroopan unionin julkaisutoimiston lähettämiä vapaakappaleina saatavia julkaisuja kirjaston asiakkaiden käyttöön. Eurotietokeskus on toiminut kirjastossa vuodesta 1995.
Uusille opiskelijoille järjestetään syyslukukauden alussa perehdyttämiskoulutus kirjaston käyttöön. Kirjastoinfo sisältyy tiedekuntien ensimmäisen viikon orientaatio-ohjelmiin. Kirjastoinfo on myös uusien ulkomaisten opiskelijoiden orientaatio-ohjelmassa. Yliopistoyhteisön ulkopuolisille käyttäjille kirjasto järjestää pyynnöstä maksuttomia tutustumis- ja esittelykäyntejä.