cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Köyliö
Köyliössä ei ole varsinaista kirkonkylää. Suurimmat taajamat ovat Kepola Köyliönjärven länsipuolella ja Kankaanpää järven kaakkoiskulmassa. Muita suurehkoja asutuskeskittymiä ovat Yttilä järven itäpuolella, Ristola valtatie 12:n varrella ja Vuorenmaa lähellä Huittisten rajaa.
Köyliö-nimien alkuperä on osoitettu saamelaisperäiseksi (saamen kielen keävlee merkitsee kaarta, mutkaa, sankaa tai kehää). Köyliön vaakunan suunnittelivat Into Linturi ja Yrjö Rintala ja se vahvistettiin vuonna 1950.
Luonto
Köyliön huomattavin vesistö on luode-kaakko-suuntainen, pitkä ja kapea Köyliönjärvi, joka laskee Köyliönjokea myöten Eurajokeen. Järven saastuminen herätti huolta 1960-luvulta lähtien, mutta myöhemmin vedenlaatu on parantunut jätevesien käsittelyn tehostuttua. Köyliön itäosan soilta saa alkunsa Sonnilanjoki, joka laskee Kokemäenjokeen Kokemäellä lähellä keskustaajamaa Tulkkilaa. Vuorenmaan kylän tienoilla ovat puolestaan Loimijokeen laskevan Matkusjoen alkulähteet.
Historia
Kivikautisia esineitä on Köyliön alueella löydetty eniten Tuiskulan kylästä ja satunnaisesti myös Köyliönjärven pohjoispään molemmilta puolilta. Rautakautinen asutus keskittyi Köyliönjärven suurimmalle saarelle ja muutamiin paikkoihin järven rannoille. Saarelta on löydetty kalmisto, joka on ajoitettu 600-luvulle ajanlaskun alun jälkeen. Esihistoriallisen ja historiallisen ajan taitekohtaan ajoittuvan piispa Henrikin marttyyrikuolema on eräs peruste Köyliönjärven kulttuurimaiseman valitsemiselle Suomen kansallismaisemaksi. Legendojen tunteman Lallin kerrottiin olleen Köyliöstä. Köyliö-nimi esiintyi ensimmäisen kerran 1300-luvulta olevassa lähteessä, jossa mainittiin piispa Henrikin surmapaikaksi "Kiwlo". Nykyisen valtatie 12:n varrella Köyliön, Huittisten ja Kokemäen rajojen yhtymäkohdassa sijaitseva Halkivahankivi mainittiin rajapisteenä ensimmäisen kerran vuonna 1486.
Seurakunnallisesti Köyliö kuului keskiajalla Euraan. Eräiden tietojen mukaan Köyliö oli vuonna 1541 Kokemäen kappelina. Myöhemmin se kuului jälleen Euraan, josta se muodostettiin itsenäiseksi seurakunnaksi vuonna 1587. Ensimmäiset tiedot Köyliön asukasluvusta ovat vuodelta 1609, jolloin pitäjässä oli 77 avioparia ja seitsemän leskeä. Vuonna 1749 asukkaita oli 700 ja vuonna 1800 väkiluku oli noussut 1 365:een. Vuonna 1920 Köyliössä oli 3 491 asukasta ja vuonna 1965 asukasluku oli 4 071.
Keskellä Köyliönjärveä olevassa saaressa sijaitseva Köyliön kirkko rakennettiin alun perin vuonna 1752 ja sen uudisti Sebastian Gripenberg vuonna 1889. Vuorenmaassa on vuonna 1961 rakennettu kyläkirkko.
Kirkon vieressä on kunnan suurin maatila, Köyliönkartano (ruots. Kjuloholm), jonka kerrotaan kuuluneen Lallille. Keskiajalla se kuului Turun piispoille, kunnes kuningas Kustaa Vaasa otti sen kruunulle vuonna 1549. Sittemmin kartanon omistajina olivat de la Gardie- ja Kurki-suvut. Vuodesta 1748 lähtien sen on omistanut Ruotsin Taalainmaalta kotoisin oleva Cedercreutzin suku, jonka tunnetuin edustaja lienee kuvanveistäjä Emil Cedercreutz. Kartanon nykyinen päärakennus on peräisin 1800-luvun alusta. Edellisen, tulipalossa tuhoutuneen päärakennuksen kerrotaan olleen rakennettu kuningas Juhana III:n aikana. Toinen huomattava maatila on Kepolan kartano Köyliönjärven länsipuolella. Kepolan omistajiin lukeutuu muiden muassa arkkiatri Gabriel von Bonsdorff 1800-luvulla. Kepolan kartanosta erotettu Räpin tila toimi Lännen Tehtaiden koetilana.
Köyliön sisäiset liikenneolot paranivat tuntuvasti, kun tieyhteys Köyliönjärven länsirannalta Kirkkosaaren kautta järven itärannalle valmistui 1940-luvun lopulla. Itäpäähän rakennettiin sillan jatkeeksi 350 metriä pitkä pengertie. Köyliön hallintokeskus sijaitsi vuodesta 1940 lähtien järven länsirannalla Kepolassa, jonne valmistui kunnan virastotalo vuonna 1961. Kankaanpään taajama Köyliönjärven kaakkoispäässä puolestaan muodostui koulukeskukseksi, johon sijoitettiin peruskoulun yläaste. Kankaanpään postitoimipaikan nimeksi tuli Kakkuri, jotta vältettäisiin sekaannukset Kankaanpään kaupungin kanssa. Köyliö oli ensimmäisiä Suomen kuntia, joissa aloitettiin peruskoulukokeilu jo vuonna 1964.
Kankaanpään kylässä oleva Kuninkaanlähde on saanut nimensä Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n käytyä paikalla vuonna 1775 matkallaan Kokemäeltä Turkuun.
Viime sotien jälkeen Köyliöön asutettiin Räisälän siirtoväkeä.
Köyliöön perustettiin jatkosodan alussa vankileiri, joka oli viralliselta nimeltään Sotavankileiri 1. Sinne sijoitettiin neuvostoliittolaisen upseeriston ja alipäällystön lisäksi suomalaisia ns. poliittisia vankeja. Köyliö valikoitui sijoituspaikaksi 1935 perustetun varavankilansa johdosta. Enimmillään upseerivankeja oli Köyliössä yli tuhat. Köyliön vankileirin vankeja oli sijoitettuna myös sivuleireille esimerkiksi Kiukaisiin, Kokemäelle ja Säkylään. Leirin kokonaisvankimäärä nousi 4 000:een. Entinen varavankila on vuodesta 1998 toiminut Satakunnan vankilan Köyliön osastona. Varavankilassa sattui 1. heinäkuuta 1959 tuhoisa tulipalo, jossa sai surmansa 16 vankia.
Köyliö ja Säkylä hyväksyivät kuntaliitoksen 20. huhtikuuta 2015. Kunnat yhdistyivät vuoden 2016 alussa.
Monon piirikunta
Monon piirikunta on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 14 202 vuonna 2010 ja sen pinta-ala on 8 110 neliökilometriä. Monon suurin kaupunki on Mammoth Lakes ja sen hallintokeskus on Bridgeport.
Monon piirikunta sijaitsee Sierra Nevadan itäpuolella, Yosemiten kansallispuiston ja Nevadan osavaltion välissä.
Köyliö
Kylät
Köyliön maarekisterikylät olivat: Ehtamo, Huhdinkylä, Järvenpää, Kankaanpää, Karhia, Kepola, Korvenkylä eli Hankaankorpi, Lähteenkylä Pajula, Puolimatka, Tuiskula, Tuohiniemi, Uusimaa, Vellinkylä, Vinnari, Voitoinen, Vuorenmaa, Yttilä. Näistä Ehtamo, Vinnari, Lähteenkylä ja Järvenpää muodostivat yhdessä Ristolan.
Talous
Maataloustuotannossa on keskeistä erikoisviljely: sokerijuurikas, tärkkelysperuna, porkkana. Viljelijät ovat paljolti Lännen Tehtaiden ja Saarioisten alihankkijoita. Kotieläintuotannossa broilerin kasvatus ja sikalat ovat tärkeimmät alat. Sikatalouden merkitys on tällä hetkellä vähenevä.
Ruokakulttuuri
Köyliön pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla sianlihalla höystetty klimppisoppa.
Armas Deinert
Gottlieb Armas Deinert (2. joulukuuta 1895 Helsinki – 27. marraskuuta 1974 Helsinki) oli diplomiekonomi, joka toimi liike-elämän palveluksessa, mutta myös pitkään Yleisradion johtokunnan jäsenenä ja hoiti väliaikaisesti radioyhtiön toimitusjohtajan tehtäviä loppuvuonna 1927.
Deinert valmistui ekonomiksi Ruotsalaisesta kauppakorkeakoulusta 1917 ja toimi ensin paperiteollisuuden palveluksessa. Hän oli vuodesta 1920 SOK:n tehtävissä, aluksi pääkonttorissa, sitten Rio de Janeiron toimistossa ja kotimaahan palattuaan prokuristina, vuodesta 1922 SOK:n vientiosaston hoitajana ja vuodesta 1923 tuotanto-osastolla. Mainitun osaston kaupallisena apulaispäällikkönä Deinert toimi vuodesta 1928 aina vuoteen 1963 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Yleisradion johtokunnan jäsen hän oli lähes yhtä pitkään, 1926–1959. Kaksikielisen Suomen Yleisradion ensimmäisessä ohjelmalähetyksessä 9. syyskuuta 1926 johtokunnan jäsen Deinert käänsi kuuluttaja, oopperalaulaja Alexis af Enehjelmin suomenkielisen esityksen ruotsiksi.
Vihreät (Tšekki)
Vihreiden puolue (tšekiksi Strana zelených) (SZ), epävirallisesti zelení) on tšekkiläinen vihreä puolue. Puolue perustettiin helmikuussa 1990, mutta kesti kauan ennen kuin se sai poliittista vaikutusvaltaa. Puolue on saanut parlamenttipaikkoja ainoastaan vuoden 2006 vaaleissa ja se oli mukana vuoden 2007 alusta Mirek Topolánekin hallituksessa yhdessä keskustaoikeistolaisten ja kristillisdemokraattien kanssa.
Vuoden 2002 vaaleissa SZ sai 2,36 % äänistä, joten se jäi äänikynnyksen alle, eikä saanut edustajia parlamenttiin. Keskinäiset riidat muodostuivat mediassa laajemmin käsitellyiksi kuin poliittiset tavoitteet.
Suunnanmuutos oikeistoon tapahtui syyskuussa 2005, kun puheenjohtajaksi tuli entinen vapaademokraattien ympäristöministeri ja entinen kristillisdemokraattien jäsen Martin Bursík. Kesäkuun 2006 parlamenttivaaleissa tulos oli 6,29 % ja kuusi paikkaa. Toukokuun viimeinen päivä SZ poisti vaalilistaltaan useita vasemmistolaisempia ehdokkaita, mukaan lukien Eva Holubován, 120 jäsenen 2 000:sta allekirjoitettua manifestin, joka arvosteli Bursíkia.
Topolánekin hallitukseen puolue sai neljä ministeriä, joista merkittävimmässä asemassa Martin Bursíkin lisäksi sitoutumaton ulkoministeri Karel Schwarzenberg. Bursík erosi puolueen johdosta toisen perättäisen vaalitappion jälkeen, kun puolue sai vuoden 2009 eurovaaleissa vain 2 % äänistä. Toukokuun 2010 vaaleissa puolue sai 2,4 % äänistä. Entinen presidentti Václav Havel oli ilmaissut aiemmin tukensa puolueelle.
Vuoden 2012 vaaleissa puolue sai yhden paikan senaattiin (Eliška Wagnerová) ja toisen paikan yhdessä Piraattien ja Kristillisdemokraattien kanssa.
Benji
Benji voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Isabelle Delobel
Isabelle Delobel (s. 17. kesäkuuta 1978) on ranskalainen taitoluistelija. Hän on ollut Olivier Schoenfelderin parina vuodesta 1990.
Ura
Delobel ja Schoenfelder ovat vuoden 2008 maailmanmestarit jäätanssissa. He voittivat myös Euroopan-mestaruuden vuonna 2007. He saivat hopeaa Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2008 ja pronssia 2005. He ovat lisäksi voittaneet kuudesti Ranskan-mestaruuden. He ovat osallistuneet vuosina 2002 ja 2006 talviolympialaisiin, joissa paras saavutus on neljäs sija.
Pari ei päässyt osallistumaan vuoden 2009 Euroopan- eikä maailmanmestaruuskilpailuihin, koska Delobel kärsi olkapäävammasta joulukuussa 2008 ja joutui leikkaukseen 5. tammikuuta.
Delobel ja Schoenfelder ilmoittivat kilpailu-uran lopettamisesta kauden 2009-10 jälkeen.
Perhe ja yksityiselämä
Delobelin kaksoissisko Veronique Delobel on kilpaillut myös kansainvälisesti jäätanssissa.
Delobel avioitui yhdistetyn hiihtäjän Ludovic Rouxin kanssa kesäkuussa 2009. Roux on voittanut pronssia Olympialaisissa yhdistetyn joukkuekilpailussa 1998. Heidän poikansa, Lois, syntyi 2. lokakuuta 2009.
Sergei Voronin
Sergei Aleksejevitš Voronin (, 13. heinäkuuta 1913 Ljubim – 20. lokakuuta 2002 Pietari ) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Sergei Voronin syntyi virkailijaperheeseen. Hän kävi tehdaskoulun ja työskenteli rautatietyömailla eri puolilla Neuvostoliittoa. Voronin julkaisi ensimmäisen kertomuksensa vuonna 1944 ja liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1947. Hän työskenteli kirjallisuuslehti Nevan päätoimittajana vuosina 1957–1964 ja kuului Venäjän SFNT:n kirjailijaliiton hallitukseen vuodesta 1965.
Voronin on kirjoittanut tasoltaan vaihtelevia kertomuksia ja romaaneja. Romaani Na svojei zemle (”Omalla maalla”, 1948–1952) kertoo Karjalankannaksen asuttamisesta toisen maailmansodan jälkeen. Romaani Kaksi elämää (Dve žizni, 1962) perustuu Siperian kokemuksiin. Peipsijärven rantojen asukkaita kuvaava kokoelma Roditelski dom (”Vanhempien talo”, 1974) sai Venäjän SFNT:n valtionpalkinnon vuonna 1976.
Triangulaatio
thumb|Kaavio, joka osoittaa triangulaation (vihreällä) [[Vasemmisto–oikeisto-ulottuvuus|Vasemmisto–oikeisto-ulottuvuuden keskellä tai yläpuolella.]] Triangulaatio on politiikassa sitä, kun poliittinen ehdokas asettuu perinteisen vasen–oikea-jatkumon ulkopuolelle, yläpuolelle tai tarkalleen sen keskelle. Näin hän houkuttelee äänestäjikseen ääripäiden välissä olevia äänestäjiä. Samalla hän pyrkii etääntymään radikaalista poliittisesta laidasta, mikä voisi karkottaa äänestäjiä. Ehdokas poimii poliittisia kantojaan kummaltakin puolelta omaksi edukseen kulloisenkin tilanteen mukaan.
Käsitteen triangulaatio (triangulation) nimesi vuonna 1996 Yhdysvaltain presidentti Bill Clintonin neuvonantaja Dick Morris. Clinton omaksui uudelleenvalintakampanjassaan republikaanivastaehdokkaansa Bob Dolen maltillisimpia poliittisia kantoja, kuten veroleikkaukset, budjetin tasapainottaminen ja sosiaaliturvan uudistaminen. Hän myös hylkäsi joitain demokraattien perinteisistä ajatuksista, kuten laajan hallinnon. Tällä hän käänsi jotkin perinteisesti republikaaneja tukeneet osavaltiot puolelleen ja voitti lopulta vaalit.
Morris kuvaili triangulaatiota itse näin: Morris määritteli myös, että triangulaatio on "toisen puolen ongelmien ratkaisemista oman puolueen ratkaisuilla".
Myöhempien demokraattiehdokkaiden Al Gore ja John Kerry on katsottu yrittäneen hyödyntää triangulaatiota, mutta epäonnistuneen siinä.
Ruotsissa entinen pääministeri Göran Persson katsoi pääministeri Fredrik Reinfeldtin hävinneen vuoden 2014 valtiopäivävaalit siksi, että Reinfeldt yritti triangulaatiolla lähentyä sosiaalidemokraatteja liiaksi. Näin hän unohti Tukholman ulkopuoliset äänestäjät, mikä nosti ruotsidemokraattien kannatusta kokoomuksen kustannuksella.
Tupolev ANT-31
pienoiskuva|Prototyyppi Tupolev I-14 eli ANT-31 oli neuvostoliittolainen hävittäjälentokone, jonka suunnitteli Pavel Suhoi TsaGIssa Andrei Tupolevin alaisuudessa. Koneen ensilento tapahtui toukokuussa 1933. Sen kahta versiota I-14 ja I-14bis tilattiin yhteensä 55, mutta tilatuista valmistettiin vain 18. Tyyppi hävisi tarjouskilpailun Polikarpov I-16:lle.
Edward Colston
Edward II Colston (2. marraskuuta 1636 – 11. lokakuuta 1721 Mortlake) oli brittiläinen liikemies, orjakauppias ja Tory-puolueen poliitikko.
Colston syntyi 1200-luvun loppupuolelta Bristolissa vaikuttaneeseen sukuun. Sukuun oli kuulunut monia varakkaita kauppiaita. Vuodesta 1680 Colston työskenteli orjakaupassa, jolla tienasi suurimman osan varallisuudestaan. Erään kuvauksen mukaan hän omisti yli neljäkymmentä laivaa. Colston oli Royal African Companyn aktiivinen jäsen ja vuosina 1689–1690 varakuvernööri. Hän päätti toimintansa Royal African Companyssa vuonna 1692. 1690–1700-luvuilla Colston rahoitti lukuisia hankkeita Bristolissa, mikä toi hänelle kaupungissa hyväntekijän maineen. Hänet haudattiin suurin menoin Bristolin All Saints' -kirkkoon.
Colston asui Mortlakessa vuodesta 1689 ja edusti Bristolin vaalipiiriä parlamentin jäsenenä vuosina 1710–1713.
Patsas
13. marraskuuta 1895 Bristoliin pystytettiin John Cassidyn tekemä Colstonille omistettu pronssipatsas.
Bristolilainen konserttisali Colston Hall otti uudeksi nimekseen Bristol Beaconin 23. syyskuuta 2020.
Sebadoh
Sebadoh on yhdysvaltalainen indie rock-yhtye, joka perustettiin Massachusettsissa vuonna 1986. Sebadoh on Pavement ja Guided by Voices -yhtyeiden kanssa merkittäviä lo-fi-musiikin pioneereja yhdistettynä indie rockiin. Yhtye julkaisi seitsemän studioalbumia vuosina 1989-1999, ja kahdeksannen studioalbuminsa yhtye julkaisi 14 vuoden levytystauon jälkeen. pienoiskuva|Lou Barlow ja Eric Gaffney vuonna 2007.
Eskişehir
Eskişehir on Eskişehirin maakunnan pääkaupunki Turkissa. Se sijaitsee 250 kilometriä Ankarasta länteen ja 350 kilometriä Istanbulista kaakkoon. Vuonna 2006 siellä arvioitiin asuvan 520 701 asukasta. thumb|left|[[Anadolun yliopiston kirjastorakennus Eskişehirissä.]] Nimi Eskişehir merkitsee vanhaa kaupunkia, ja sen perustivat fryygialaiset noin tuhat vuotta ennen ajanlaskumme alkua. Kaupungin museossa on muistoja fryygialaisten ajoilta asti. Samoin kuin monissa muissakin Anatolian kaupungeissa, Eskişehirissä on ollut kristittyjä siitä asti kun Konstantinus Suuri teki kristinuskosta Rooman valtionuskonnon. Eskişehirissä, silloisessa Dorylaeumissa, on ollut piispanistuin ainakin 300-luvulta asti. Ensimmäinen ristiretki kulki Anatolian kautta, ja Dorylaeumin taistelussa kristityt ottivat yhteen turkkilaisten muslimien kanssa.
Thomas Morgenstern
Thomas Morgenstern (s. 30. lokakuuta 1986 Spittal an der Drau, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä. Hän on suurmäen olympiavoittaja sekä normaalimäen maailmanmestari henkilökohtaisessa kilpailussa. Lisäksi hänellä on joukkuemäestä kaksi olympiakultaa sekä kymmenen maailmanmestaruutta. Hän on myös maailmancupin kokonaisvoittaja kausilta 2007–2008 ja 2010–2011.
Ura
Morgenstern oli pitkään yksi maansa lahjakkaimmista hyppääjistä. Hänestä piti alun perin tulla jalkapalloilija, mutta hän aloitti mäkihypyn harrastamisen osallistuttuaan Anton "Toni" Innauerin mäkihyppykouluun. Kansainvälisen suuren yleisön tietoisuuteen hän nousi 16-vuotiaana hyvien suoritustensa myötä Keski-Euroopan mäkiviikolla 2002–2003. Viisi päivää mäkiviikon jälkeen, 11. tammikuuta 2003 hän saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Liberecissä. Vuosina 2003–2004 hän voitti kolme nuorten MM-kultaa. Maailmancupin toisen osakilpailuvoittonsa Morgenstern saavutti 10. maaliskuuta 2006 Norjan Lillehammerissa Nordic Tournamentin kolmannessa osakilpailussa. Hän voitti lopulta 25 000 euron voittosumman Oslon Holmenkollenille päättyneessä Nordic Tournamentissa.
Vuonna 2004 Morgenstern voitti joukkuemäestä pronssia lentomäen MM-kisoissa Slovenian Planicassa. Vuonna 2006 hän voitti pronssia henkilökohtaisesta kilpailusta Itävallan Kulmissa. 2005 Oberstdorfin MM-kisoissa hän voitti sekä normaali- että suurmäen joukkuemaailmanmestaruuden Itävallan joukkueessa. Keski-Euroopan mäkiviikolla 2004–2005 Morgenstern oli yhteispisteissä kolmas.
Torinon olympialaisissa 2006 Morgenstern oli normaalimäen kilpailussa ensimmäisen kierroksen jälkeen kärkijoukossa, mutta menetti mahdollisuutensa huonon tuuliraon takia ja jäi yhdeksänneksi. Hän voitti samoissa kisoissa myöhemmin suurmäen olympiakultaa vain 0,1 pisteen erolla joukkuetoveriinsa Andreas Kofleriin. Kaksi päivää myöhemmin hän voitti myös joukkuemäen kultaa Itävallan joukkueessa. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 hän saavutti kultaa joukkuemäessä ja pronssia normaalimäessä. Suurmäessä hän oli viides.
Kaudella 2007–2008 Morgenstern voitti maailmancupin kuusi ensimmäistä osakilpailua. Hän voitti kauden aikana yhteensä kymmenen osakilpailua ja maailmancupin kokonaiskilpailun 233 pisteen erolla Gregor Schlierenzaueriin. Mäkiviikolla Morgenstern oli toinen. Lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti joukkuekilpailussa kultaa. Kaudella 2008–2009 hän sijoittui maailmancupissa kaksi kertaa toiseksi ja cupin kokonaispisteissä seitsemänneksi. Liberecin MM-kilpailuissa hän voitti kultaa joukkuemäessä sekä oli normaalimäessä kahdeksas ja suurmäessä kymmenes. Kaudella 2009–2010 Morgenstern sijoittui kolmanneksi maailmancupin kokonaiskilpailussa sekä Nordic Tournamentilla.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Morgenstern kuului jälleen Itävallan joukkuemäen kultajoukkueeseen. Suurmäessä hän oli viides ja normaalimäessä kahdeksas. Planican lentomäen MM-kilpailuissa 2010 hän oli voittamassa Itävallalle joukkuekilpailun kultaa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemäs.
Kaudella 2010–2011 Morgenstern saavutti seitsemän osakilpailuvoittoa, joista neljä ennen mäkiviikkoa. Mäkiviikolla hän voitti kokonaiskilpailun lisäksi Oberstdorfin ja Innsbruckin osakilpailut. Maailmancupin kokonaisvoiton Morgenstern varmisti kauden neljänneksi viimeisessä kilpailussa Vikersundissa. Oslon MM-kilpailuissa vuonna 2011 hän saavutti ensimmäisen henkilökohtaisen maailmanmestaruutensa voittamalla normaalimäen kilpailun. Samoissa kilpailuissa hän oli voittamassa Itävallalle myös normaalimäen sekä suurmäen joukkuekilpailun kultaa ja henkilökohtaista suurmäen hopeaa.
Kaudella 2011–2012 Morgenstern voitti Bischofshofenin osakilpailun ja oli mäkiviikon lopputuloksissa toinen Gregor Schlierenzauerin jälkeen. Vikersundin lentomäen MM-kilpailuissa hän oli henkilökohtaisen kilpailun kahdeksas ja voitti joukkuekilpailun kultaa.
Kaudella 2012–2013 Morgenstern oli Val di Fiemmen MM-kilpailuiden normaalimäessä viides. Joukkuemäestä hän voitti kultaa ja sekajoukkuemäestä hopeaa Itävallan joukkueessa.
Yksityiselämä
Morgensternillä on vuonna 2012 syntynyt tytär. Hän harrastaa jalkapalloa ja laskettelua.
Iso Kotajärvi (Padasjoki)
Iso Kotajärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Heinäjoen valuma-alueeseen (35.786) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 162,4 metriä mpy.
Atanatos
Atanatos on Saksan Jenassa vuonna 1993 perustettu thrash metal -yhtye. Yhtye tunnettiin aluksi nimellä Anus Praeter, mutta se vaihdettiin Atanatos -nimelle vuonna 1995.
Eulerin monitahokaslause
Eulerin monitahokaslause antaa yhteyden moni­tahokkaan kärkien, särmien ja tahkojen lukumäärille. Sen mukaan jos V, E ja S on monitahokkaan kärkien, särmien ja ­tahkojen lukumäärät, ja jos monitahokkaan muodostaman pinnan genus on nolla, niin V-E+S=2. Tällöin sanotaan, että monitahokkaan muodostaman pinnan Eulerin karakteristika on kaksi. Genus on nolla esimerkiksi jos monitahokas on konveksi. Esimerkiksi kuutiossa, samoin kuin missä tahansa suora­kulmaisessa särmiössä, on 8 kärkeä, 12 särmää ja 6 tahkoa, ja 8 -12+ 6 = 2.
Lauseen keksi 1700-luvulla Sveitsissä syntynyt matemaatikko Leonhard Euler.
Nouvelle Vague (yhtye)
Nouvelle Vague on ranskalainen yhtye, joka esittää vanhempaa uuden aallon ja punk-musiikkia bossa nova -tyylisinä tulkintoina. Yhtye on toiminut vuodesta 2003 ja se on julkaissut neljä albumia.
Nouvelle Vaguen pysyviä jäseniä ovat olleet ranskalaiset Marc Collin ja Olivier Libaux. Yhtyeen kappaleita ovat esittäneet vaihtuvat, yleensä naispuoliset laulajat.
Yhtyeen ensimmäisellä Nouvelle Vague -albumilla on esitetty cover-versiot muun muassa Joy Division-, The Clash- ja Dead Kennedys -yhtyeiden kappaleista. Toisella albumilla, Bande à Part taas on esitetty tulkinnat muun muassa Billy Idolin, Blondien ja New Orderin kappaleista.
Jorma Korpela
thumb|upright|Jorma Korpela. Jorma Rafael Korpela (22. syyskuuta 1910 Toivakka – 16. huhtikuuta 1964 Kuopio) oli suomalainen opettaja ja modernistinen kirjailija. Korpelaa pidetään yhtenä suomalaisen kirjallisuuden klassikoista, vaikka hän kirjoitti ainoastaan neljä romaania. Lisäksi hän kirjoitti runoja, joita hän ei kuitenkaan julkaissut, ja näytelmän Herra Eemeli: "tositarkoituksella" vuodelta 1933.
Korpelan isä Simo Korpela oli rovasti ja virsirunoilija.
Koulutus ja ammatillinen ura
Korpela valmistui ylioppilaaksi vuonna 1929, jonka jälkeen hän opiskeli Helsingin ja Tarton yliopistoissa ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1934. Opiskeluaikanaan hän toimi Akateemisessa Karjala-Seurassa. Varsinaisen työuransa hän teki vuosina 1938–1964 Kuopion yhteiskoulun äidinkielenopettajana. Opettajana hän innoitti useita oppilaitaan ryhtymään muun muassa toimittajan ja kirjailijan urille. Korpelan muistomerkki on Kuopion yhteiskoulun eteläpuolen seinässä.
Tuotanto
Teoksen Martinmaa, mieshenkilö ilmestyttyä 1948 Korpela sai Valtion kirjallisuuspalkinnon. Korpelan tunnetuin teos on Tohtori Finckelman: Ihmiskurjan kertomus (1952), josta on tehty muun muassa kaksi näyttämösovitusta. Teos kuvaa kertojapäähenkilön mielen järkkymistä. Se yhdistelee kasvukertomuksen, pikareskiromaanin ja omaelämäkerran lajityyppejä ja sisältää lukuisia viittauksia länsimaisen kirjallisuuden klassikoihin.
Näyttämösovituksia
Tohtori Finckelmanista on tehty ainakin kaksi näyttämösovitusta. Kuopion kaupunginteatterissa se nähtiin vuonna 2000 Pauli Kallion dramatisointina. Näytelmän ohjasi Johanna Sorjonen. Kajaanin kaupunginteatteriin se valmistui 2003 Samuli Reunasen dramatisoimana ja ohjaamana.
Aasian kisat 2014
Aasian kisat 2014, järjestyksessään 17. Aasian kisat, järjestettiin Incheonissa Etelä-Koreassa 19. syyskuuta – 4. lokakuuta 2014. Tapahtumassa järjestettiin 439 kilpailua 36 urheilulajissa. Incheon on kolmas eteläkorealainen kaupunki, joka järjesti Aasian kisat. Soulissa kisat järjestettiin vuonna 1986 ja Busanissa kilpailtiin vuonna 2002.
Vähä Pintalammi
Vähä Pintalammi eli Vähä-Pintalammi on Päijät-Hämeessä Padasjoella sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Heinäjoen valuma-alueeseen (35.786) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,2 metriä mpy.
Kylvö
thumb|300px|[[Simon Beningin 1500-luvulla maalaama Toukokuu.]] Kylvö tai kylväminen tarkoittaa siementen laittamista maahan. Kylvö suoritetaan joko kasvukauden alussa (Suomessa kevätkylvö eli (touonteko) tai lopussa (syyskylvö). Kevätkylvön ajankohdan ratkaisevat lähinnä maan riittävä lämpötila (n. 5 °C) ja kosteus. Liian kylmässä ja märässä maassa siemenet itävät hitaasti, maa rikkaruohottuu helposti, ja raskailla koneilla ajettaessa liian aikaisin ennen maan riittävää kuivumista tehtyjen kylvötöiden seurauksena voi olla myös maan tiivistyminen. Syyskylvö on suoritettava niin ajoissa, että kasvi ehtii kehittyä talvehtimiskykyiseksi. Kasvilajien kylvöjärjestyksen ratkaisee niiden vaatima kasvuaika ja hallankestävyys.
Eri viljan kylvömenetelmät voidaan luokitella mm. muokkausmenetelmien mukaan: suorakylvö, kylvö perusmuokattuun maahan, kylvömuokkaus ja kylvö sänkeen ilman perusmuokkausta sekä tavanomainen muokkaus ja kylvöketju.
Ammattimaisessa viljanviljelyssä kylvö suoritetaan nykyisin koneellisesti, kylvökoneilla, joilla saavutetaan suuri kylvönopeus ja –tarkkuus. Myös muiden kaupallisten kasvien, kukkien ja taimien siemenkylvössä kennostoihin käytetään konetta, jolloin mm. istutussyvyyttä voidaan kontrolloida. Kylvökoneiden teknistyessä, viljelytekniikassa kylvön yhteydessä voidaan kylvää samanaikaisesti useita siemenlajikkeita, käyttää lannoitteita yhdistettynä maanmuokkaukseen.
Creep
"Creep" on englantilaisen rock-yhtyeen Radioheadin ensimmäinen single (jos ei lasketa Drill EP:tä), ja kappale yhtyeen vuoden 1993 debyyttialbumilla Pablo Honey. Kun se julkaistiin syyskuussa 1992, BBC Radio 1:n mielestä kappale oli liian masentava, ja poisti sen soittolistaltaan vain kahden soittokerran jälkeen. "Creep" on Radioheadin tunnetuimpia kappaleita, ja se on myös pelissä Rock Band.
Kappalelista
Alkuperäinen Yhdistyneen kuningaskunnan julkaisu
Cover-versiot
Kappale ovat levyttäneet myös monet muut artistit ja yhtyeet.
Sevillan Alcázar
250px|thumb|Palacio de Pedro I Alcázarissa.
Sevillan Alcázar on kuninkaallinen palatsi Espanjan Sevillassa. Se on alun perin maurien linnoitus, jota on laajennettu useita kertoja. Ensimmäisenä tälle paikalle rakensivat linnan almohadit. Suurin osa nykyisin jälkellä olevasta linnasta on maurien kuninkaan vuodesta 1364 alkaen rakennuttamaa linnaa. Se on yksi parhaista mudéjar-arkkitehtuurin esimerkeistä. Keisari Kaarle V:n goottilaiset lisäykset luovat kontrastia islamilaiselle tyylille.
Alcazar muodostaa Unescon maailmanperintöluettelon kohteen yhdessä Sevillan katedraalin ja Archivo de Indiasin kanssa. .
John Balliol
John Balliol (n. 1249 – 25. marraskuuta 1314) oli skottien kuningas 1292–1296. Hän nousi kuninkaaksi, kun Skotlannissa etsittiin vallanperijää Margaretin kuoleman jälkeen. Englannin kuningas Edvard I valitsi Balliolin kuninkaaksi vuonna 1292, mutta tämä joutui antamaan vasallinvalan Edvardille. Skottiaateliset nostivat Skotlannin hallitsijaksi 12-jäsenisen neuvoston, joka teki päätöksensä Balliolin nimissä. Se solmi muun muassa Ranskan Filip IV:n kanssa Auld Alliance -liiton. John Balliol rikkoi liittonsa Edvardin kanssa huhtikuussa 1296. Tämän seurauksena Edvard valloitti Skotlannin ja otti kruunun pois Balliolilta, joka vietiin Lontoon Toweriin vankeuteen. Viimeiset vuotensa John Balliol eli Ranskassa.
Syntymä ja suku
John Balliolin syntymäaikaa ei tiedetä, mutta todennäköisesti hän syntyi vuosien 1248–1250 välisenä aikana. Hänen vanhempansa olivat John de Balliol ja Dervorguilla. Äitinsä kautta hän oli Skotlannin kuninkaan Vilhelm Leijonan veljen Huntingdonin jaarlin Davidin jälkeläinen. Balliolin suvulla oli maita Ranskassa, Pohjois-Englannissa ja Gallowayssa.
Nousu kuninkaaksi
Aleksanteri III:n kuoltua vuonna 1286 Skotlannin kruunu meni hänen lapsenlapselleen, nuorelle Margaretille, sillä Aleksanterin kaikki kolme lasta olivat kuolleet ennen häntä. Margaret kuoli kuitenkin Orkneysaarilla matkallaan Norjasta Skotlantiin. Margaretin seuraajasta alkoi tämän jälkeen kiista, ja noin kymmenen aatelista pyrki saamaan kruunun. Vahvimpia ehdokkaita olivat John Balliol, John Hastings ja Robert Bruce, jotka olivat kaikki Huntingdonin jaarlin jälkeläisiä ja kuuluivat näin kuningas David I:n sukuperään.
Skottiaateliset eivät osanneet päättää Margaretin seuraajaa ja kutsuivat siksi Englannin kuninkaan Edvard I:n nimeämään Skotlannin uuden kuninkaan. Ensimmäisten Margaretin kuolemaa koskevien huhujen saavuttua Skotlantiin lokakuussa 1290 normannisukuinen piispa William Fraser oli kirjoittanut Edvardille, että tämän pitäisi tulla Skotlantiin säilyttämään rauhan ja määrittämään henkilön, jonka oikeus kruunuun oli vahvin. Samalla Fraser oli viitannut John Ballioliin mukautuvana ja myöntyväisenä naapurina. Edvard vaati, että kaikki ehdokkaat suostuisivat hänen asemaansa Skotlannin valtaherrana. Edvard saapui marraskuussa 1292 Berwickin linnaan, jossa hän 17. marraskuuta julisti kruunun menevän John Balliolille. Vaikka monet historioitsijat ovat arvelleet, että Edvard valitsi tarkoituksella heikon kuninkaan, Balliolilla oli myös oikeudellisesti vahvin vaatimus kruunuun.
Valta-aika
John Balliol kruunattiin kuninkaaksi Sconessa Pyhän Andreaksen päivänä 30. marraskuuta 1292. Edvard teki käytännössä heti kruunajaisten jälkeen selväksi, että hän piti Skotlantia vasallivaltionaan. Balliolilla ei ollut mahdollisuuksia vastustaa vaatimuksia.
Edvard vaati vuonna 1294, että sekä John Balliolin itsensä että monien Skotlannin merkittävimmistä aatelisista pitäisi osallistua Ranskaa vastaan käytyihin sotiin. Skotlantilaiset pääsivät luistamaan vaatimuksista, kun Edvardilla oli vaikeuksia Walesissa. Skottiaateliset perustivat heinäkuussa 1295 kahdestatoista koostuneen neuvoston, joka käytännössä otti vallan Balliolilta. Neuvosto teki Auld Alliance -nimellä tunnetun liiton Ranskan Filip IV:n kanssa. Balliol luopui lopulta vasallinvalastaan 5. huhtikuuta 1296.
Balliol valmistautui hyökkäämään Pohjois-Englantiin, mutta Edvard teki vastahyökkäyksen kaksi päivää sen jälkeen, kun Balliolin joukot olivat ylittäneet Englannin rajan. Monet skottiaateliset, muun muassa Balliolin vanha kiistakumppani Robert Bruce, osoittivat Edvardille kunniaa. Tämän seurauksena Balliol takavarikoi kaikki Brucen maat Skotlannissa. Edvard eteni joukkoineen nopeasti pohjoiseen ja voitti skottijoukot lopullisesti Dunbarin taistelussa. Balliol antautui 10. heinäkuuta Stracathron kirkkomaalla. Hän joutui sinetöimään dokumentin, jossa hän tunnusti liittoutuneensa väärin perustein vasalliherransa vihollisia vastaan. Balliolin lempinimi ”Toom Tabard” (”tyhjä takki”) lienee peräisin siitä, että osana hänen nöyryyttämistään hänen takistaan irrotettiin seremoniallisesti heraldiset symbolit.
Viimeiset vuodet
Balliol tuotiin antautumisensa jälkeen kolmeksi vuodeksi Lontoon Toweriin. Balliol ilmoitti vuonna 1298, ettei hän halunnut olla enää tekemisissä Skotlannin kanssa, koska oli pettynyt skotlantilaisten petollisuuteen. Edvardin skottivastustajat jatkoivat kuitenkin vuoteen 1304 saakka vastustusta John Balliolin nimissä. Balliol siirrettiin 1299 paavilliseen vankeuteen ja vuonna 1301 hänet vapautettiin esi-isiensä maille Ranskan Pikardiaan, missä hän asui elämänsä loppuun asti.
Gasque
Gasque on ruotsalainen, akateeminen seuranviettotapahtuma ja pöytäjuhla. Se on olennainen osa ruotsalaista yliopistokulttuuria, mutta erityisen vahva perinne se on Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa Tukholmassa, Chalmersin korkeakoulussa Göteborgissa ja Uppsalan yliopistossa. Suomalaisen opiskelijajuhlakulttuurin lähin vastine on sitsit.
Sana gasque äännetään "gask", ja siitä on johdettu myös verbi gasqua eli äännettynä "gaska".
Tapahtuman kulku
Tapahtumaan ostetaan lippu etukäteen, yleensä joko samana päivänä tai korkeintaan viikkoa aikaisemmin. Liput ovat paketteja, jotka sisältävät sekä ruoan että alkoholittoman tai alkoholillisen juomapaketin ja ohjelman. Joskus tarjolla on myös erillisiä juomakuponkeja. Itse tapahtumassa ei siis käsitellä rahaa, vaan kaikki maksetaan etukäteen.
Kun kaikki ovat löytäneet paikkansa, laulunjohtaja pitää lyhyehkön avajaispuheen, jossa hän esittelee tapahtuman, turvallisuustietoa ja mahdollisesti myös illan menun. Alussa tarjoillaan avajaisjuoma ja lisäksi alkupala, jos sitä ei ole katettu valmiiksi pöytään. Tapahtuman suuren osallistujamäärän ja pienehkön keittiötoiminnan vuoksi pääruoka tarjoillaan vasta parin tunnin päästä tapahtuman alusta, joten ennen paikalle saapumista kannattaa syödä. Kaikki ruoka ja juomista snapsit ja punssit tarjoillaan pöytään.
Aterioita odotellessa keskustellaan, seurataan läsnäolijoiden esityksiä ja lauletaan yhteislauluja laulunjohtajan johdolla. Gasqueta varten on sanoitettu uudelleen erityisesti ruotsalaisia perinteisiä lastenlauluja, joita lauletaan juomalaulujen tapaan. Juomalaulujen jälkeen juodaan snapsi tai punssi, jonka mies nostaa ensin oikealla puolella olevalle naiselle, sitten vasemmalle ja lopulta vastapäiselle. Snapsin jälkeen sama toistetaan päinvastaisessa järjestyksessä. Lasia ei kilistetä.
Jälkiruoan jälkeen kiitetään tapahtuman järjestäjiä omalla kiitoslaululla. Tapahtuma päättyy yleensä jaoksen oman tunnuskappaleen yhteislauluun, jonka jälkeen pöydät raivataan pois ja samassa tilassa alkaa jatkot.
Etiketti
Ruotsalaiseen juhlaperinteeseen nähden gasquen etiketti on varsin tiukka ja konservatiivinen. Pukukoodi vaihtelee hienoimmillaan aina juhlapukuun asti, mutta on aina vähintään smart casual. Myös oman laitoksen opiskelijahaalari on lähes aina soveltuva asuvalinta.
Gasquen eräänlainen juontaja on laulunjohtaja, joka ruokailee muiden tapaan mutta keskeisellä paikalla. Laulunjohtajia voi olla yksi tai useampi, ja heillä on käytössään kello. Vaikka vapaahenkinen keskustelu vieraidenkin ihmisten kanssa kuuluu gasquen ominaispiirteisiin, on keskustelu keskeytettävä laulunjohtajan kilauttaessa merkkigongiaan.
Suuren väkimäärän ja tiiviin pöytäsijoittelun vuoksi pöydästä poistuminen gasquen aikana ei ole suotavaa, ei edes WC:ssä käyntiä varten. Myös matkapuhelimen käyttö esimerkiksi kuvaamistarkoituksessa ei ole kohteliasta, sillä seuratapahtuman luonteeseen kuuluu uusiin ihmisiin tutustuminen sekä seurasta ja tunnelmasta nauttiminen.
Birger-jaarlin torni
thumb|Birger-jaarlin torni. 280px|thumb|Riddarholmen, edessä keskellä Birger-jaarlin torni. Birger-jaarlin torni on entinen puolustustorni Tukholman Riddarholmenin saaren luoteisnurkassa. Tornin rakennutti alkujaan kuningas Kustaa Vaasa osana Tukholman linnoitusten vahvistus- ja uudistustöitä vuoden 1530 tienoilla. Rakennusmateriaalina käytettiin Kustaa Vaasan purattamasta Tukholman klarissalaisluostarista saatuja tiiliä. Birger-jaarlin torni on läheisen Wrangelin palatsin eteläisen tornin lisäksi ainoa jäljellä oleva osa Tukholman 1500-luvun puolustuslinnoituksesta. Tornia korotettiin yhdellä kerroksella ja siihen lisättiin rokokoota edustava, mahdollisesti Carl Hårlemanin suunnittelema katto 1750-luvulla. Torni kunnostettiin vuonna 1953 ja vuonna 1995 se maalattiin uudelleen.
Torni on 1700-luvulta alkaen virheellisesti yhdistetty Tukholman perustajaan Birger-jaarliin ja sitä on väitetty kaupungin vanhimmaksi rakennukseksi. Todellisuudessa se on rakennettu 300 vuotta Birger-jaarlin elinajan jälkeen.
Kuvataidekoulutuksen historia Suomessa
Kuvataidekoulutuksen historia Suomessa juontaa alkunsa 1700-luvun alkuun. Turun yliopisto sai piirustusmestarin, jonka virka vakiintui yliopiston muutettua Helsinkiin 1830-luvulla. Varsinainen yleinen kuvataidekoulutus alkoi Suomen Taideyhdistyksen perustaman piirustuskoulun puitteissa 1800-luvun puolessa välissä.
Taideyhdistysten piirustuskouluja oli 1800-luvun lopulla Turussa, Helsingissä ja Viipurissa. Tuolloin Suomessa oli myös taiteilijoiden ateljeissa pidettyjä yksityiskouluja, kuten Adolf von Beckerin yksityiskoulu.
Suomen taideakatemia perustettiin vuonna 1922. Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulu, jota kutsuttiin yleisesti "Ateneumiksi" muuttui Suomen taideakatemian kouluksi vuonna 1939. Suomen taideakatemian koulu jatkoi sen nimisenä vuoteen 1985, jolloin sen nimeksi tuli Kuvataideakatemia.
Vapaa taidekoulu on puolustanut ranskalaisen modernin maalaustaiteen periaatteita vuodesta 1935 alkaen.
Tämä artikkeli käsittelee pääasiassa Suomessa ja suomalaisille annettua kuvataiteen koulutusta. Mukana voi olla sekä koulutukseen johdattavaa, että varsinaista koulutusta, mutta ei taideteollisuuskoulutuksen historiaa.
Ruotsin ja Venäjän taideakatemiat
Kuvataidekoulutusta alettiin järjestää sekä Ruotsissa, että Venäjällä akatemia-nimikkeiden alla. Kuninkaallinen piirustusakatemia perustettiin Tukholmaan vuonna 1735 ja sitä jatkoi Kustaa III:n perustama Kuninkaallinen taideakatemia vuodesta 1773 alkaen. Johanna Krebs kritisoi sitä, että naiset eivät saaneet opiskella taideakatemiassa. Vuonna 1888 Ruotsissa perustettiin Akatemian taidekoulu naisille, joka yhdistyi taideakatemiaan vuonna 1908.
Pietarissa alkoi toimia Elisabeth Suuren perustama Pietarin taideakatemia vuonna 1757, joka perustui Pietari Suuren 1720-luvulta peräisin olevaan hankkeeseen, jossa Venäjän taiteilijakoulutusta annettaisiin Italian ja Ranskan taideakatemioiden malliin. Venäjällä taideakatemian toimialaan kuului 1800-luvulta alkaen myös taideteoria ja taidekritiikki.
Esimerkiksi Robert Wilhelm Ekman opiskeli ensin kotimaassa Gustaf Wilhelm Finnbergin johdolla, mutta aloitti 1824 opinnot Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa, josta valmistui 1836. Opinnoissaan hyvin menestyneelle taiteilijalle myönnettiin suuri matkastipendi, jonka turvin hän vietti useita vuosia vuosina 1837–1844 työskennellen Hollannissa, Ranskassa ja Italiassa. Koska apurahoja ei olisi voinut muuten saada, Ekman siirtyi Ruotsin kansalaiseksi.
Yliopiston piirustussali
Helsingin yliopiston piirustussali on alun perin Turun Akatemian yhteyteen vuonna 1707 perustettu kuvataideoppilaitos. Se siirtyi yliopiston mukana Helsinkiin vuonna 1828 ja on välillä toiminut myös nimellä Helsingin yliopiston piirustuslaitos.
Suomen Taideyhdistys
Suomen taideyhdistyksen säännöt vahvistettiin vuonna 1846. Aluksi taideyhdistys keskittyi hankkimaan taideteoksia jäsenistön kesken pidettäviin vuotuisiin taidearpajaisiin. Samalla aloitettiin taidenäyttelytoiminta. Yhdistys tähtäsi yleisön taidemaun kehittämiseen ja suomalaisen taiteilijakunnan synnyttämiseen. Toiminnan alusta alkaen yhditys jakoi myös stipendejä.
Yhditys perusti piirustuskoulun kotimaista taideopetusta varten Helsinkiin vuonna 1848. Piirustuskoulu joutui selviytymään ensimmäiset vuosikymmenet yhden opettajan varassa. Berndt Godenhjelm oli muuttanut Pietarista Helsinkiin juuri perustetun opettajanviran vuoksi. Viikkotunteja koulussa oli aluksi vain neljä, joten Godenhjelm saattoi ottaa lisäksi yksityisoppilaita.
Naisten sallittiin opiskella Suomen taideyhdistyksen koulussa sen perustamisesta asti.
Vuocdesta 1863 valtio alkoi myöntää koululle avustusta. Samana vuonna palkattiin kuvanveistäjä Carl Eneas Sjöstrand, joka alkoi ohjata antiikkiluokan kipsejä piirtäviä oppilaita. Hän opetti myös kuvanveiston alkeita.
Koulun nimet ovat olleet seuraavat:
Turun piirustuskoulu
Turun piirustuskoulu (Åbo ritskola) on turkulainen taideoppilaitos. Se on Suomen ensimmäinen varsinainen taidekoulu, joka täytti vuonna 2020 jo 190 vuotta. Se on nykyisin osa Turun ammattikorkeakouluun kuuluvaa Turun taideakatemiaa.
Denis de Rougemont
thumb|Denis de Rougemont Denis de Rougemont (1906–1985) oli sveitsiläinen, äidinkieltään ranskaa käyttänyt kirjoittaja.
Kuvataidekoulutuksen historia Suomessa
Opetus
1800-luvun lopulla piirustuskoulujen tehtävänä oli antaa oppilaille taiteen perusopetusta, jonka tarkoituksena oli tarjota pohja jatko-opinnoille ulkomailla. Ammattitaiteilijoiksi pyrkivät olivat poikkeuksia oppilaiden joukossa.
Denis de Rougemont
Euroopan sivistyksen perusarvoihin nimeen vannonutta de Rougemontia pidetään yhtenä EU:n perustajaisistä.
Kuvataidekoulutuksen historia Suomessa
Opetus
Turussa piirustuksenopetusta oli vain muutamana iltana viikossa ja oppilaat saattoivat samaan aikaan päivisin käydä jotain muuta koulua. Oppilaiden ei haluttu alkavan maalaamista liian varhain, joten maalaaminen ei kuulunut opetusohjelmaan.
Limingan taidekoulu
Limingan taidekoulu on Suomen vanhimpia suomenkielisiä kansanopistoja. Se perustettiin vuonna 1892 Liminkaan. Virallinen nimi on Limingan Kansanopisto, ja tarkennukseksi lisätään Taidekoulu, jotta oppilaitoksen erityisluonne tulisi esiin.
Jurmo-luokan joukkojenkuljetusvene
pienoiskuva|270px|Jurmo-luokan joukkojenkuljetusvene Kustaanmiekan salmessa Helsingissä pienoiskuva|270px|Sisäkuva Jurmo-luokan veneestä Itämerellä 9.6.2017 pienoiskuva|270px|Jurmo-luokan joukkojenkuljetusvene [[Perniön Matildassa sijaitsevassa vierasvenesatamassa.]]
Kuvataidekoulutuksen historia Suomessa
Oriveden opisto
Oriveden Opisto on nykyisin Tampereella sijaitseva vuonna 1909 perustettu kansanopisto, joka tunnetaan erityisesti kuvataiteen, musiikin ja kirjoittamisen opetuksesta.
Jurmo-luokan joukkojenkuljetusvene
Jurmo-luokan joukkojenkuljetusvene eli Uisko 600 on Suomen merivoimien käyttämä joukkojenkuljetusvene. Alusluokkaan kuuluu kaikkiaan 38 Marine Alutechin valmistamaa venettä.
Kuvataidekoulutuksen historia Suomessa
Kuvataidekoulutus 1980-luvulta
Taidekoulutuksia perustettiin 1980-luvulta alkaen useita. 2000-luvulta alkaen taidekouluja alettiin myös lakkauttaa.
Jurmo-luokan joukkojenkuljetusvene
Alusten uppouma on 14,2 tonnia, nopeus 35 solmua, pituus 14,2 metriä, leveys 3,65 metriä ja ne kykenevät kuljettamaan 20 henkeä tai 2,5 tonnia materiaalia. Moottoreina on kaksi Caterpillar 3126 -dieselmoottoria, joiden kummankin teho on 331 kilowattia. Propulsiojärjestelmänä on Rolls-Royce FF 375 -vesisuihkulaitteistot. Alusten omasuojana on 12,7 millimetrin ilmatorjuntakonekivääri. Jurmo-veneiden valmistaja on Marine Alutech.
Bholan sykloni 1970
Bholan sykloni 1970 oli silloisen Itä-Pakistanin eli nykyisen Bangladeshin rannikolle 13. marraskuuta 1970 iskenyt trooppinen hirmumyrsky eli sykloni. Myrsky ja siihen liittynyt vuorovesitulva tappoivat alueella satoja tuhansia ihmisiä. Se oli 1900-luvun tuhoisimpia trooppisia hirmumyrskyjä.
Jurmo-luokan joukkojenkuljetusvene
Alukset palvelevat rannikkojääkäreitä ja meritiedustelijoita mahdollistaen nopean maihinnousun.
Bholan sykloni 1970
12. marraskuuta illalla trooppinen sykloni lähestyi Bengalinlahdella Itä-Pakistanin rannikkoa. Yhdessä epätavallisen, 5–6 metriä korkean hyökyaallon (myrskyvuoksi) kanssa 53 m/s (190 km/h) puhaltaneet tuulet saivat matalat, tiheästi asutut rannikkoalueet tulvimaan varhain aamulla. Tuloksena oli laajalle levinnyt tulva, ja monet ihmiset hukkuivat nukkuessaan.
Jurmo-luokan joukkojenkuljetusvene
Jurmo-luokan veneet muissa maissa
Saksan Bundeswehr on osoittanut kiinnostusta tutkia, voisiko Jurmo-luokan joukkojenkuljetusveneitä käyttää sen laivastossa huolto- ja tukialusten kanssa. Helsingissä järjestetyssä kuormaustestissä Jurmo osoittautui yhteensopivaksi Saksan merivoimien huoltoaluksen Frankfurt am Mainin kanssa. Saksa tarvitsee tulevaisuudessa Jurmon kokoluokkaa olevia veneitä ja suomalaisalus on yksi harkittavista vaihtoehdoista.
Bholan sykloni 1970
Virallinen kuolinluku arvioitiin 150 000:een ja 100 000 ihmisen kerrottiin kadonneen. Monien arvioiden mukaan todellinen kuolinluku oli kuitenkin jopa 300 000–500 000, mikä tekee siitä kaikkien aikojen eniten ihmisiä surmanneen trooppisen hirmumyrskyn. Lisäksi henkiin jääneitä uhkasivat kolera, lavantauti ja juomaveden puute.
Suurimmat tuhot aiheutuivat matalilla saarilla Gangesjoen suistossa Dhakan eteläpuolella. Bholan alueella, jossa Charfassonin ja Tazumuddinin kaupungit tuhoutuivat, kuoli todennäköisesti jopa 100 000 ihmistä. Myös Chittagongin kaupunki koki pahoja tuhoja.
Mohale’s Hoek
Mohale’s Hoek on yksi Lesothon alueista. Se sijaitsee maan lounaisosissa. Alueella on samanniminen kaupunki, joka toimii alueen pääkaupunkina. Alueella asuu 174 924 asukasta. Pinta-ala on 3 530 neliökilometriä, ja väestötiheys 47 asukasta neliökilometrillä. HIV-positiivisia alueella asuu 502.
Bholan sykloni 1970
Pakistanin silloista Yahya Khanin johtamaa hallitusta arvosteltiin yleisesti onnettomuuden uhrien pelastus- ja avustustoimien laiminlyönnistä, mikä osaltaan vaikutti siihen, että Bangladesh vuonna 1971 erosi Pakistanista ja julistautui itsenäiseksi.
Hallituksen toimenpiteet
Kun myrsky oli saapunut rannikolle, seuraavana päivänä kolme Pakistanin sotalaivaa sekä lääkintähenkilökuntaa ja tarvikkeita kuljettanut sairaalalaiva lähti Chittagongista Hatian, Sandwipin ja Kutubdian saarille. Pakistanin armeijan yksiköt saapuivat monille myrskyn tuhoista kärsineille alueille kahden vuorokauden kuluessa. Pakistanin presidentti Yahya Khan palasi valtiovierailultaan Kiinasta ja lensi tuhoalueen yli 16. marraskuuta. Presidentti määräsi, että uhrien pelastamiseksi ei mitään voimia ollut säästeltävä. Hän määräsi myös, että kaikki liput oli nostettava puolitankoon ja määräsi marraskuun 21. päivän kansalliseksi surupäiväksi.
Kymmenen päivän kuluessa myrskystä Pakistanin hallitus määräsi neljä lentokonetta avustus- ja pelastustöihin. Pakistanin hallitus sanoi, ettei se voinut kuljettaa alueelle sotilashelikoptereita Länsi-Pakistanista, koska Intian hallitus ei ollut myöntänyt niille kauttakulkulupaa, minkä Intian hallitus kuitenkin kiisti. Marraskuun 24. päivään mennessä Pakistanin hallitus oli myöntänyt 116 miljoonaa dollaria pelastustoimien rahoittamiseen tuhoalueella. Yahya Khan saapui Dhakaan 24. marraskuuta ottaakseen pelastustyöt vastuulleen. Itä-Pakistanin kuvernööri, vara-amiraali S. M. Ahsan kiisti syytökset, joiden mukaan sotajoukot eivät olisi toimineet tarpeeksi nopeasti ja sanoi, että avustukset olivat tulossa tuhosta kärsineen alueen kaikkiin osiin lukuun ottamatta joitakin vähäisiä kolkkia.
Kun Itä- ja Länsi-Pakistanin välinen konflikti maaliskuussa syveni, molemmat Dhakassa toimineet hallitukset virastot, jotka olivat suoranaisesti osallistuneet pelastustöihin, suljettiin ainakin kahdeksi viikoksi, ensin yleislakon vuoksi ja myöhemmin uudestaan, kun Awamiliitto kielsi kaikki hallituksen toimieksiannosta tehtävät työt. Pelastustyöt jatkuivat alueella, mutta pitkän aikavälin suunnittelmista jouduttiin suurelta osin luopumaan.