cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ammattiyhdistysliike
Historiaa
Euroopassa ammattiyhdistysliike syntyi teollisen vallankumouksen aikana maataloustöiden vähentyessä ja teollisuustyön kasvaessa; ammattiyhdistysliike kohtasi alussa suurta vastustusta.
Suomi
Suomessa ammattiyhdistysliike nousi nykyiseen asemaansa vasta vuonna 1940 tammikuun kihlauksen myötä, kun työnantajien valtakunnallinen järjestö STK hyväksyi Suomen ammattiyhdistysten keskusliiton (SAK:n edeltäjä) työläisten edustajaksi ja neuvotteluosapuoleksi.
Ensimmäinen valtakunnallinen työehtosopimus solmittiin vuonna 1945. Jo 1800-luvun lopulta alkaen oli kuitenkin sovittu paikallisia ja alakohtaisia sopimuksia: palkkatariffeja.
Myth
Myth: The Fallen Lords (lyhyemmin Myth) on Bungie Studiosin kehittämä ja Eidosin julkaisema reaaliaikainen taktiikkapeli. Peli on julkaistu vuonna Macintoshille ja Windowsille.
Mariko
Liisa Mariko Pajalahti (aiemmin Mari Liisa Pajalahti, s. 15. maaliskuuta 1979) on Kwan-yhtyeen laulaja ja joogaohjaaja. Kwan julkaisi neljä albumia vuosina 2001–2006. Marikon albumi Fabulous Tonight ilmestyi 2008.
Myth
Pelille on julkaistu seuraajat Myth II: Soulblighter ja Myth III: The Wolf Age.
Mariko
Ura
Hän on myös näytellyt muun muassa saippuasarjassa Salatut elämät Virpi Hurmeen roolia vuonna 2000.
Myth
Pelaaminen
Peli keskittyy joukkojen taktiseen ohjaamiseen ja pelissä ei ole tukikohdien rakentamista tai resursseista huolehtimista.
Mariko
Ura
Mariko kilpaili Tanssii tähtien kanssa -sarjan kaudella 2007 parinaan tanssinopettaja Aleksi Seppänen. Mariko voitti kilpailun parinsa kanssa. Mariko kävi 6. huhtikuuta 2007 tuomaroimassa Suomen Idolsin kolmannen tuotantokauden viimeisessä, kuudennessa finaalissa. Mariko oli mukana Nelosen Selviytyjät Suomi -tosi-tv-sarjassa vuonna 2018.
Kwan-yhtyeessä hän on tehnyt sanoituksia yhtyeen toisen laulajan Tidjân Ban kanssa. Lisäksi Fabulous Tonight -albumin kappaleet ovat suuremmaksi osaksi Marikon ja albumin tuottajan Pauli Rantasalmen yhdessä tekemiä. Mariko vierailee myös KMA-yhtyeen kappaleella ”Kuuma kissa” jonka tekemiseen hän myös osallistui.
Yksityiselämä
Pajalahti asuu avoliitossa Atomirotta-yhtyeessä soittavan Jykä Pajulaakson kanssa ja he saivat lapsen marraskuussa 2021.
Myth
Kehitys
Pelin kehitys alkoi tammikuussa 1996 Macintoshilla. Kehittäjinä oli neljä ohjelmoijaa, kaksi taiteilijaa ja yksi tuotejohtaja: äänet ja musiikit olivat talon ulkopuolista kehitystyötä. Kehityksessä käytettiin Metrowerks Codewarrioria Macintoshilla ja Alias-Wavefrontin PowerAnimator- ja StudioPaint-ohjelmia polygonimallien tekemiseen SGI Indigo 2 -työasemalla. Tekstuurien tekemiseen käytettiin Adobe Photoshopia.
Tavoitteena oli visuaalinen realismi aidosti kolmiulotteisilla maastoilla ja integroitu tuki pelaamiselle internetin kautta AppleTalk- tai TCP/IP-protokollalla. Bungien palvelimet käyttivät Linuxia.
Peli suunniteltiin helposti siirrettäväksi alustalta toiselle ja 90% C-kielellä tehdystä ohjelmakoodista oli suoraan uudelleenkäytettävissä loppujen 10% ollessa alustakohtaisia toimintoja. Pelissä oli tuki 3Dfx:n ja Renditionin grafiikkapiireille.
Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8.9/10.
Peli on saanut Pelit -lehden arvostelussa arvosanaksi 93/100.
Jean Mathieu Philibert Sérurier
Jean Mathieu Philibert Sérurier (8. joulukuuta 1742 Laon, Ranskan kuningaskunta – 21. joulukuuta 1819 Pariisi) oli ranskalainen upseeri ja poliitikko, jolle keisari Napoleon I antoi Ranskan keisarikunnan marsalkan arvon vuonna 1804.
Elämä ja ura
Sérurier syntyi Laonissa keskiluokkaiseen perheeseen. Oltuaan Laonin miliisin luutnantti hän liittyi Ranskan kuninkaalliseen armeijaan ja palveli seitsenvuotisessa sodassa Hannoverin sotaretkellä vuonna 1759. Hän oli mukana myös Portugalin (1762) ja Korsikan (1771) sotaretkillä. Vallankumouksen alkaessa hän oli saavuttanut majurin arvon, ja sen aikana hänestä tuli eversti, prikaatikenraali ja lopulta divisioonan kenraali. Hän taisteli François-Christophe Kellermannin ja Barthélemy Louis Joseph Schérerin alaisuudessa Alppien armeijassa vuonna 1795 ja Napoleonin alaisuudessa divisioonankomentajana Italiassa Vicossa, Mondovissa, Castiglionessa ja Mantovassa. Sotilaallisten ominaisuuksiensa lisäksi hän osoitti suurta hallinnollista lahjakkuutta hallitessaan Venetsiaa (1797) ja Luccaa (1798). Hänen joukkonsa kutsuivat häntä "Italian neitsyeksi", koska hän noudatti tiukkoja kurinpito- ja rehellisyysvaatimuksia.
Sérurier auttoi Napoleonia Brumairekuun 18. päivän vallankaappauksessa ja teki sotilasuransa jälkeen loistavan poliittisen uran Ranskan keisarikunnassa, jolloin hänestä tuli senaattori, kreivi, marsalkka ja Hôtel des Invalidesin kuvernööri. Vuonna 1814 hän kuitenkin äänesti Napoleonin kaatumisen puolesta, ja Bourbon-restauraation aikana hänestä tehtiin Ranskan pääri. Hänet erotettiin toisen restauraation jälkeen kaikista viroistaan, koska hän oli kääntynyt Napoleonin puolelle sadan päivän keisarikunnan aikana.
Kansainvälinen autoliitto
pienoiskuva|FIA:n päämaja [[Place de la Concordessa Pariisissa.]] Fédération Internationale de l’Automobile eli FIA on kansainvälinen autoliitto. FIA perustettiin vuonna 1904 ja sen pääkonttori sijaitsee Pariisissa. FIA hallinnoi useita autourheilun sarjoja. FIA:n puheenjohtajana on vuodesta 2021 lähtien toiminut Mohammed bin Sulayem. FIA:lla on jäsenjärjestöjä 144 maasta. Suomesta jäseninä ovat AKK-Motorsport, Autoliitto ja SF-Caravan ry.
Suomalaiset FIA:ssa
Suomen autourheilun keskusliiton AKK-Motorsportin puheenjohtaja Juhani Pakari valittiin joulukuussa 2017 FIA:n autourheilutoiminnan hallitukseen (World Motor Sport Council). Häntä ennen samalla paikalla toimi Kari O. Sohlberg vuosina 1993–2001 ja 2003–2005.
Kuljettajalisenssit
FIA myöntää kuljettajille lisenssejä autojen suorituskykyluokkien ja lajin mukaan (Appendix L). Luokittelua muutettiin yksinkertaisemmaksi vuodelle 2022 ja kuljettajat voivat edetä alempitehoisista autoista suurempitehoisiin. Uusi luokittelu mahdollistaa helpomman siirtymisen lajista toiseen kuten kartingista autocrossiin tai rallicrossiin. Myös lajien sisällä voidaan käyttää luokittelua (pronssi, hopea, kulta ja platina).
Auto- ja rataluokitukset
FIA määrittelee kilpailussa käytettäville moottoriradoille luokitukset (tasot) ja tarkastaa radat. Luokitukset annetaan numerona 1–6 sen mukaan millaiselle autolle radan katsotaan soveltuvan. Korkein luokka on 1 ja korkeamman luokan radat soveltuvat myös alemman luokituksen autoille. Luokka 6 on tarkoitettu rallicross, autocross ja jääratakilpailuun. Ylin taso (luokka 1) on ainoa joka soveltuu Formula 1 -kilpailuun.
FIA määrittelee kilpailuissa käytettäville autoille luokat (kategoriat) ja ryhmät. Luokka I on tuotantoautoille, joita valmistetaan tietty määrä identtisiä yksilöitä tietyn ajan sisällä. Luokka II on yksittäisinä valmistetuille autoille, jotka on suunnattu ainoastaan kilpailuun. Luokka III on kilpailuun tarkoitetuille rekka-autoille, jotka kuuluvat ryhmään F. Luokkaan I kuuluvia ryhmiä ovat N, A, R (sisältää Rally2, Rally3, Rally4, Rally5) ja E-I. Luokkaan II kuuluvia ryhmiä ovat R-GT, Rally1, GT3, CN ja E-II.
Ilmastotavoitteet
FIA pyrkii Pariisin sopimuksen mukaisiin netto-nolla ilmastotavoitteisiin vuoteen 2030 mennessä. FIA:n mestaruussarjoille on suunniteltu aikataulu ja akkreditointi ilmaistotavoitteiden mukaisuudelle.
Karakarat
pienoiskuva|[[Pohjantöyhtökarakara (Caracara cheriway)]] Karakarat on jalohaukkojen heimoon kuuluva ryhmä lintuja, joka käsittää viisi sukua ja noin kymmenen lajia. Ne ovat pitkäjalkaisia lintuja, jotka eivät juurikaan muistuta varsinaisisia jalohaukkoja (Falco). Ne elävät Etelä- ja Väli-Amerikassa.
Aiemmin karakarat muodostivat jalohaukkojen heimossa oman alaheimonsa Polyborinae tai Daptriinae, mutta Handbook of the Birds of the World ja BirdLife International luokittelevat nykyään karakarat pampahaukkasen (Spiziapteryx circumcincta) kanssa Polyborini-tribukseen Falconinae-alaheimossa. Luokittelu perustuu fylogeneettisiin analyyseihin, joiden mukaan karakarat kyllä muodostavat kladin, mutta ne ovat läheisempää sukua pampahaukkaselle kuin muille jalohaukoille.
Ulkonäkö ja koko
Karakarat eroavat ulkonäöltään huomattavasti varsinaisista jalohakoista (Falco). Ne tunnistaa niiden pitkistä jaloista sekä poskien ja kaulan punaisesta ihosta. Väritykseltään ne ovat pääasiassa tummia, mutta jotkut lajit ovat alta vaaleita ja joillakin on vaaleaa myös päässä. Karakarat ovat hiirihaukan kokoluokkaa; ne ovat 35–60 senttiä pitkiä ja painavat 280–1600 grammaa.
Taidō
Taidō on japanilainen budōlaji, joka perustettiin Japanissa karaten pohjalta vuonna 1965.
Taidō merkitsee suomeksi käännettynä vartalon ja mielen (tai) tietä (dō). Sana dō tarkoittaa sekä henkistä että fyysistä tietä, polkua, elämäntapaa. Taidōn harrastajasta käytetään nimitystä taidōka.
Historia
Lajin perustaja Seiken Shukumine syntyi Nahan kaupungissa Okinawalla 9. joulukuuta 1925. Hän aloitti jo hyvin nuorena okinawa ten harjoittelun.
Toisessa maailmansodassa Shukumine loi Unsoku-liikkumisen. Toisessa maailmansodassa hän loi ja systematisoi oman tyylinsä, jonka hän nimesi gensei-ryū karateksi. Hän alkoi opettaa sitä 1953 ja 1957 sai Dai Nippon Butokukailta karate-dō-arvon 8. dan hanshi.
Shukuminen näkemys budōsta muuttui. Hänen uusien ideoidensa perusteella syntyi uusi budōlaji, joka nimettiin taidōksi ("vartalon tie"). Tämä tapahtui vuonna 1962, jolloin taidōn katsotaan syntyneen. Shukumine viimeisteli vielä lajin perustan 1963 ja samalla kehitti teorian ihmisen, yhteiskunnan ja luonnon vuorovaikutuksesta. Taidō virallistettiin 1965 ja samana vuonna perustettiin Japanin Taidōliitto.
Seiken Shukumine kuoli 26. marraskuuta vuonna 2001, Shizuokan prefektuurissa. Taidon teknistä kehitystä jatkaa Taidō Hon-in.
1970-luku
Suomeen laji saapui ensimmäisenä Lahteen 1972. Sen toi mukanaan japanilainen opiskelija Minoru Okanda, 2. dan. Hän ilmestyi Lahden Sugatan judoharjoituksiin, jonka päätyttyä hän kysyi haluaisivatko jotkut alkaa harjoitella uutta lajia.
Opiskelija Minoru Okanda 2.dan toi taidon Suomeen. Ensimmäiseksi lajia esiteltiin Lahden Sugatan judosalilla. Ensimmäiset taidokat olivat Lahden Sugatan judokoita, joihin Okandan voimakas tekniikka ja nopea liikkuminen teki vaikutuksen. Taidoa alettiin harjoitella Genseidojon alla, joka oli Lahden Sugatan taidojaos.
Kun Minoru Okanda palasi Japaniin, hänen kanssaan sinne matkusti Hannu Helminen, joka harjoitteli Kitasaton yliopistolla taidoa kolmesti päivässä. Tuliaisina yli puolen vuoden mittaiselta matkalta Helmisellä oli 2.kyun ruskea vyö, jonka myönsi lajin kehittäjä Seiken Shukumine. Lahdessa aloitettua taido-opetusta oli Suomeen tullut jatkamaan Kenji Uemura 4.dan. Ensimmäinen virallinen alkeiskurssi aloitettiin Lahdessa 1974.
1975 Heikki Koverola, Jukka Malin, Jyrki Talvisalmi lähtevät Japaniin taido-oppiin yhdessä Hannu Helmisen kanssa. Hannu Helminen suorittaa toisena suomalaisena 1. dan mustan vyön ja saa  poikkeusluvan myöntää kyu-arvoja Suomessa. Miehet ottavat matkan aikana osaa myös taidokilpailuihin. Koverola ja Helminen viettivät Japanissa kolme kuukautta. Malin ja Talvisalmi puoli vuotta. Laji kehittyi voimakkaasti tuona aikana, joten jokainen japaninkävijä toi tullessaan uutta oppia.
Yuetsu Tanaka ja Mutsuo Katami vierailivat Suomessa kahden kuukauden ajan vuonna 1976. Yhdysvalloissa aloitettiin taidon harjoittelu Mitsunobu Uchidan johdolla. Ensimmäinen myös naisille suunnattu alkeiskurssi alkaa. Mukana kurssilla aloittaa myös Johanna Ruokosalmi.
Vuonna 1977 Jukka Kirsi ja Tuula Junden (myöh. Kirsi nyk. Tilley) lähtivät opintomatkalle Japaniin. Matka kesti viisi kuukautta. Ensimmäiset taidon SM-kilpailut järjestettiin Lahdessa 1978.
Lajin kehittäjä Seiken Shukumine vieraili Suomessa Kawachin, Tanakan, Kondōn ja Tsuchiyan kanssa vuonna 1980. Suomen Taidoliitto perustettiin seuraavana vuonna.
1980-luku
Vuonna 1984 Suomen Taidoliitto liittyi World Taido Federationin jäseneksi. Ensimmäiset nuorten SM-kilpailut järjestettiin. Japanissa pidetyissä kansaivvälisissä kilpailuissa Jukka Kirsi tyhjensi palkintopöydän voittamalla henkilökohtaisen hokein ja ottelun mestaruudet. 1986 järjestettiin ensimmäiset joukkueiden SM-kilpailut.
Uddevallassa, Ruotsissa järjestettiin ensimmäiset EM-kilpailut vuonna 1987. Peter Laitiaisesta ja Riitta Airamosta tuli Suomen ensimmäiset Euroopanmestarit. Airamo vei hokein mestaruuden ja Laitiainen ottelun. Kilpailuissa hokeissa kilpailivat sekä naiset että miehet samassa sarjassa. Otteluun saattoivat ottaa osaa vain miehet.
Suomalaiset kilpailevat jälleen Japanissa kansainvälisissä kilpailuissa 1989. Jukka Kirsi vie miesten otteluhopeaa ja hokeissa pronssia. Naisten sarjassa Riitta Korhonen (o.s. Airamo) ottaa hopeaa henkilökotaisessa hokeissa. Kulta meni Terako Miyaharalle, joka on mahdollisesti yksi parhaimmista naistaidokoista taidon historiassa.
1990-luku
Japanissa järjestetään lajin ensimmäiset viralliset MM-kilpailut vuonna 1993. Taidon toiset MM-kilpailut järjestettiin Helsingissä 1997. Kilpailuissa Suomi niitti menestystä, kun Henri Kosonen ja Pauliina Vaittinen ottivat henkilökohtaiset hokein kultamitalit ja naisten dantai hokei joukkue saavutti kultaa.
2000-ensikymmen
Suomi isännöi EM-kilpailut vuonna 2003 Hollolassa. Lajin MM-kilpailut järjestetään 2005 Göteborgissa Ruotsissa. Suomi ottaa naisten ottelussa kolmoisvoiton: Satu Hiltunen kultaa, Sanna Haapanen hopeaa ja Suvi Lindroos Pronssia.
Seuraavat MM-kilpailut järjestetään Hiroshimassa vuonna 2009. Minna Karjalainen voittaa naisten ottelun.
2010-luku
Vuonna 2011 Suomen Taidoliitto ry liittyy Suomen Karateliitto ry:n jäseneksi. Taidotoiminta alkaa lokakuussa Saksassa Tuomas ja Piia Luttisen toimesta ensimmäisen alkeiskurssin myötä.
EM-kilpailut käydään Ranskassa vuonna 2011. MM-kilpailut järjestettiin jälleen Helsingissä vuonna 2013.
Suomen Taidoliitto purettiin vuonna 2014 ja Suomen Taido muodosti taidon lajikollegion Suomen Karateliitto ry:ssä. Taidon lajikollegio toimii kaikkien suomalaisten taidoseurojen yhdyssiteenä sekä lajin edunvalvojana Suomessa.
Taido täytti 50 vuotta 23.2015. Ruotsi isännöi taidon EM-kilpailut Tanumissa. Joukkorahoituksella toteutettu Taido Kyohanin ensimmäisen osan käännös julkaistiin.
Japanin Kōfussa järjestettiin henkilökohtaiset ja joukkeiden MM-kilpailut vuonna 2017. Suomalaisnaiset ottivat kaksoisvoiton naisten hokeissa: Suvi Nissinen kultaa ja Laura Pellikka hopeaa.
Liikkuminen
Taidōn periaatteisiin kuuluu jatkuva liikkuminen. On vaikea osua kohteeseen, joka on liikkeessä. Pystyasennossa tapahtuvaa perusliikkumista kutsutaan unsokuksi. Lisäksi käytetään hyväksi permantovoimistelua muistuttavia liikkeitä kuten voltteja, kärrynpyöriä. Nämä erilaiset liikkumistavat antavat hyökkäykselle ja puolustukselle nopeutta, voimaa ja yllättävyyttä.
Taidōn tekniikkaluokat
Taidōssa on viisi tekniikkaluokkaa. Jokaisessa eri tekniikkaluokassa on kymmeniä eri tekniikoita. Seuraavassa on esitelty tekniikkaluokat ja niiden ominaispiirteet.
Sengi
Sen tarkoittaa pyörivää. Sen-tekniikat tehdään yhdistämällä vartalon pystyakselin pyöriminen tekniikkaan. Pyörimisellä hämätään vastustajaa, suojataan omaa kehoa ja haetaan tekniikkaan voimaa. Malli luonnosta on tuulenpyörre.
Hengi
Hen tarkoittaa muuttuvaa. Hen-tekniikassa ylä- ja alavartalon paikkaa vaihdetaan nopeasti. Tällä saadaan tehtyä samanaikaisia väistö- ja hyökkäystekniikoita. Malli luonnosta on muotoaan muuttava myrskypilvi.
Nengi
Nen tarkoittaa kiertyvää. Nen-tekniikat tehdään kiertämällä vartaloa vaakasuunnassa. Tekniikkaluokkaan kuuluu muun muassa saksikaatoja ja joitakin potkutekniikoita. Malli luonnosta on vesipyörre.
Hōkei
Hōkei on yksin suoritettava, ennalta määrätty liikesarja, jolla harjoitellaan taidon tekniikoita ja liikkeitä. Hōkeita on useita erilaisia, joista osa on suunnattu naisille tai yli 35-vuotiaille.
Kōbō
Kōbō on otteluharjotus, jossa opitaan kolme hyökkäyksen ajoitusta, joita budossa yleisesti käytetään. Nämä ajoitukset ovat:
Tenkai
Tenkai on ennalta suunniteltu taistelu, jossa viisi taidōkaa (wakiyaku) hyökkää yhtä taidōkaa (chūyaku) kohti. Kullakin hyökkääjällä on käytössään yksi taidōn tekniikkaluokka, jota hän pyrkii painottamaan suorituksen aikana. Taistelun kesto on 25-30 sekuntia ja lopputuloksena chūjaku aina voittaa vastustajansa. Tenkaissa pyritään monipuolisiin tekniikoihin, järkeviin puolustautumisiin ja kolmiulotteiseen tilankäyttöön.
Taidō kilpailulajina
Ryhmänä voi kilpailla tenkai-suorituksella, jota arvioi yksi tuomari jokaista miestä kohti. Arvostelu tapahtuu pistein (0-10). Päätuomari arvostelee shuyakun lisäksi koko suorituksen, josta annetaan kaksinkertaisena painottuvat (0-20).
Taidon suomenmestaruuskilpailut
Taidōssa järjestettiin ensimmäiset suomenmestaruuskilpailut vuonna 1978 ja niitä on järjestetty siitä lähtien vuosittain. Joukkuelajien ja junioireiden mestaruuksista alettiin kilpailla vuonna 1986. Naisten ottelu tuli kilpailuihin mukaan vuonna 1992.
Taidōn maailmanmestaruuskilpailut
Ensimmäiset taidōn MM-kilpailut järjestettiin 1993 Japanissa ja seuraavat MM-kilpailut järjestettiin Suomessa vuonna 1997. MM-kilpailut järjestetään nykyisinkin neljän vuoden välein, samoin EM-kilpailut.
MM-tasolla kilpaillaan yksilölajien (hokei ja jissen) lisäksi joukkuelajeissa (dantai hokei ja dantai jissen), sekä tenkaissa. Dantai hokeissa viisihenkinen joukkue tekee liikesarjansa mahdollisimman yhtäaikaisesti, jonka tuomarit arvostelevat pistein. Dantai jissenissä viisihenkinen joukkueet ottelevat yksi kerrallaan toisen joukkueen ottelijaa vastaan. Enemmän voittoja saavuttanut joukkue voittaa. Dantai jissenissä on kuitenkin mahdollista päätyä tasapeliin yksittäisten otteluiden osalta, ja mikäli voittojen määrä on lopussa tasan, otteluissa saavutettujen pisteiden määrä ratkaisee voittajan.
Tokiossa Japanissa järjestettiin ensimmäiset kansainväliset kilpailut (1st International Taido Friendship Championship) vuonna 1984. Näissä kilpailuissa suomalainen Jukka Kirsi voitti sekä ottelussa että liikesarjoissa kultaa. Japanissa järjestettiin vastaavat kilpailut Sendaissa vuonna 1989.
Taidōliitto
Suomen Taido, entiseltä nimeltään Suomen Taidoliitto, muodostaa taidōn lajikollegion Suomen Karateliitto ry:ssä. Taidōn lajikollegio toimii kaikkien suomalaisten taidoseurojen yhdyssiteenä sekä lajin edunvalvojana Suomessa.
Paul Mambe Mukanga
Mambe Mukanga johti hiippakuntaansa, kunnes kuoli 74 vuoden iässä.
Carmen (novelli)
Carmen on Prosper Mériméen kirjoittama novelli tai pienoisromaani vuodelta 1845. Siihen pohjautuu Georges Bizet’n vuonna 1875 säveltämän samannimisen oopperan tarina. Novellin on suomentanut Kasimir Leino, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 1907 Kirja. Uudelleen sen on suomentanut Reino Hakamies, ja suomennoksen on julkaissut Otava 1959 ja 1984 sekä Ex Libris 1970 kokoelmassa Luonnonlapsi....
Tarinasta on tehty oopperan lisäksi lukuisia elokuvia ja baletteja:
Karjatalousopisto
Karjatalousopisto oli Kuopiossa vuosina 1920–1987 toiminut oppilaitos, joka antoi ainoana Suomessa opetusta karjatalouden ja karjanhoidon johtotehtäviin ja karjatalousteknikon tutkintoon. Se toimi vuodesta 1922 Kuopion Sepänkatu 9:ssä vuoden 1850 paikkeilla valmistuneessa ja opistoa varten laajennetussa kivitalossa, jossa on nyt Maanmittauslaitoksen toimitiloja.
Historiaa
Valtioneuvosto päätti 1919 perustaa karjatalousopiston johonkin Suomen maaseutukaupungeista. Valinta osui Kuopioon, jossa karjatalousopiston avajaisia vietettiin marraskuussa 1920. Opisto toimi aluksi yksityisenä, kunnes vuonna 1929 valtio tuli sen ylläpitäjäksi. Kuopion kasarmialueella aloitettu toiminta siirrettiin vuoden 1922 alusta Sepänkatu 9:n kiinteistöön, jossa se toimi lakkauttamiseensa 1987 saakka. Opistorakennuksen yhteydessä toimi oppilasasuntola ja -ruokala.
Varsinaisten opistokurssien ohella karjatalousopisto tarjosi erilliskursseja sekä tarkastuskarjakkokursseja. Karjatalousopisto koulutti Suomen ainoana oppilaitoksena karjatalousteknikoita.
Karjatalousopiston pitkäaikaisena johtajana 1926–1956 toimi maanviljelysneuvos Niilo I. Jokinen.
Vuonna 1971 opiston opetussuunnitelma muuttui yksivuotisesta kaksivuotiseksi.
Vuosina 1978-1987 rehtorina toimi Pentti Pöyhönen. Opisto lakkautettiin 1987.
Karjatalousopistoasetuksen säännökset
Karjatalousopistosta vuonna 1927 annetun asetuksen mukaan karjatalousopiston tarkoituksena oli kehittää neuvojia karjatalouden alalle sekä käytännöllisesti ja tietopuolisesti valmistautuneita karjatalouden hoitajia.
Oppijaksot
Karjatalousopiston oppijakso käsitti 1970-luvun alkuun saakka 12 kuukautta kestävän harjoittelun opettajakunnan hyväksymässä karjatalossa sekä 12–14 kuukautta kestävän tietopuolisen oppijakson, johon kuului kahden kuukauden harjoittelu tarkoitukseen hyväksytyssä meijerissä. Oppilas, joka oli aiemmin suorittanut valvonnanalaisen harjoittelun, voitiin vapauttaa tästä harjoittelusta.
Opetus
Yksivuotisen karjatalousopiston tietopuolinen oppijakso alkoi marraskuussa, ja siinä annettiin opetusta seuraavissa aineissa: kotieläinten jalostusopissa, karjan-, sian-, lampaan- ja siipikarjanhoito-opissa, ruokintaopissa, maitotalousopissa, karjatalousopissa ja lannan hoidossa sekä kotieläinten anatomiassa ja fysiologiassa, kotieläinten terveys- ja sairashoito-opissa, kemiassa, fysiikassa ja kasviopissa, kirjanpidossa sekä yhteiskunta- ja osuustoimintaopissa. Opetukseen voitiin myös sisällyttää yleistä kansalaissivistystä kohottavia aineita.
Pääsyvaatimukset
Päästäkseen karjatalousopiston oppilaaksi hakijan tuli olla 18 vuotta täyttänyt ja esittää todistukset siitä, että hän on hyvämaineinen, ettei häntä vaivannut tarttuva tauti, että hänellä oli holhoojan suostumus, jos hän oli vajaavaltainen, ja että hän oli suorittanut joko keskikoulun oppimäärän tai tarkastuskarjakkokurssin ja lisäksi keskikoulun oppimäärän äidinkielessä, matematiikassa ja luonnontieteissä.
Lakiviitteet
<references group=L />
Tarkkalampi
Tarkkalampi on Keski-Suomessa Muuramessa Riskoperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Kuusjärven alueeseen (14.285) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 135,8 metriä mpy.
Aloys Mulindwa Mutabesha Mugoma Mweru
Aloys Mulindwa Mutabesha Mugoma Mweru (1922 – 21. elokuuta 1997) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 24. huhtikuuta 1954 ja nimitettiin Bukavun arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 18. joulukuuta 1965. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. maaliskuuta 1966. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Mikararanga Busimba, jota avustivat Danilo Catarzi ja Gabriel Ukec.
Mulindwa Mutabesha Mugoma Mweru erosi tehtävistään 15. syyskuuta 1993.
Sävijärvi
Maantiede
Järven pinta-ala on 67,1 hehtaaria ja sen pituus on 2,0 kilometriä ja leveys 0,50 kilometriä. Siihen laskee ympäröivistä metsistä useita tulo-ojia, joista kaksi merkittävintä laskee järven pohjoisosaan. Sinne laskee luoteesta Lamminjärven ja Viljamaanjärven yhteinen laskuoja sekä Sävijoen pohjoinen osa. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 6,0 kilometriä pitkä Sävijoki, joka laskee Leppälammin ja 1,9 kilometriä pitkän Leppijoen kautta Kourajärveen. Sekä pohjoispäässä että eteläpäässä on lahdet, jotka muodostavat erilliset osat järvestä. Vähäjärveksi kutsuttu ja kapean salmen järven pääosasta erottava osa toimii luusuan laskupaikkana. Pohjoisosan salmi kapenee, koska rannat ovat heinittyneet ja ranta kasvaa hiljalleen umpeen. Kapeikossa on järven ainoa saari.
Järven rantaviiva on 7,7 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltoa, mutta osa rannoista rajautuu moreeni- ja kalliopohjaiseen metsämaastoon. Rannoilla on useita maatiloja ja loma-asuntoja. Järven länsipuolella kulkee Suodeniemen ja Ikaalisen yhdistävä maantie.
Hernekerttu
Hernekerttu (Curruca curruca) on pieni harmahtava kerttulaji, jolla on päässään naamaria muistuttava tumma kuvio.
Koko ja ulkonäkö
Harmahtava selkä, vaaleampi vatsapuoli, valkoinen kurkku, tummanharmaa naamio. Pituus 12–14 cm, siipien kärkiväli 19 cm, paino 11–13 g.
Vanhoilla hernekertuilla on täydellinen sulkasato heinä-elokuussa. Keväällä vanhan ja nuoren saattaa pystyä erottamaan höyhenpuvun kulumisasteesta: nuori lintu on kuluneemmassa puvussa.
Ääni on terävä naksaus. Laulu on lyhyt, yksinkertainen säksätys, kuin ravistelisi kuivia herneitä purkissa.
Vanhin suomalainen rengastettu hernekerttu on ollut 5 vuotta 1 kuukautta 14 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut latvialainen, vähintään 7 vuotta 7 kuukautta vanha yksilö.
Levinneisyys
thumb|Hernekerttu. Hernekerttu pesii Euroopassa Lounais-Eurooppaa ja Lappia lukuun ottamatta, sekä Länsi- ja Keski-Aasiassa. Fennoskandiassa pohjoisraja menee tuntureita pitkin. Se muuttaa talveksi Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan, Arabiaan tai Intiaan. Syysmuutto on elo-syyskuussa, kevätmuutto touko-kesäkuussa. Suomessa pesii 200 000 – 350 000 paria.
Elinympäristö
Aurinkoisilla kuivilla paikoilla, kuten katajikkoisilla kedoilla ja metsänreunoissa, kuusen- ja männyntaimikoissa, meren luodoilla, puutarhoissa ja pihoilla. Ei tavata sulkeutuneessa metsässä.
Lisääntyminen
Pesä on pensaassa tai kuusessa melko matalalla, ja on rakennettu tavallisesti kuivista kuusenoksista ja pehmustettu joillakin kuiduilla. Muninta alkaa toukokuun loppupuolella. Munia on 3–7 kpl, tavallisesti 5 tai 6. Molemmat emot hautovat yhteensä noin 12 vrk. Poikaset lähtevät pesästä lentokyvyttöminä runsaan 10 päivän ikäisinä. Jotkut parit saattavat pesiä kahdesti kesän aikana.
Ravinto
Hyönteisiä, jonkun verran myös marjoja.
Aurora (1900)
Aurora oli Venäjän keisarikunnan laivaston Pallada-luokan panssarikansiristeilijä, joka tuli kuuluisaksi osallisuudestaan lokakuun vallankumoukseen. Laiva on museoitu.
Valmistus
Alus tilattiin Amiraliteetin telakalta Pietarista, missä köli laskettiin 23. toukokuuta 1897. Alus laskettiin vesille 11. toukokuuta 1900 ja otettiin palvelukseen heinäkuussa 1903.
Palvelus
Ennen siirtymistään Tyynellemerelle Aurora osallistui Doggermatalikon selkkaukseen 21.–22. lokakuuta 1904. Alus kuului 1905 amiraali Zinovi Rožestvenskin komentamaan 2. Tyynenmeren laivueeseen, jonka mukana se osallistui Venäjän-Japanin sotaan.
Vuonna 1906 alus siirrettiin Itämerelle kadettien koululaivaksi, jona se teki useita laivastovierailuja. Marraskuussa 1911 se osallistui Bangkokissa Siamin uuden hallitsijan kruunajaisjuhlallisuuksiin. Alus avusti Messinan maanjäristyksen uhreja.
Ensimmäisessä maailmansodassa Aurora oli edelleen Itämerellä. Aluksen aseistus vaihdettiin 1915 neljääntoista 152 millimetrin tykkiin. Se siirrettiin 1916 Pietariin telakalle korjattavaksi. Kaupunki oli vallankumouksen pyörteissä, jolloin osa aluksen miehistöstä osallistui 1917 helmikuun vallankumoukseen. Aluksella muodostettiin vallankumousneuvosto, jonka johtoon valittiin Aleksandr Belyšev. Suurin osa miehistöstä liittyi bolševikkeihin, jotka valmistautuivat lokakuun vallankumoukseen.
Aluksen keulatykin ampuma laukaus oli 25. lokakuuta 1917 Talvipalatsin valtauksen aloitusmerkkinä. Neuvostovallan aikana risteilijää pidettiin yhtenä vallankumouksen symboleista. Vuonna 1922 alus palautettiin palvelukseen koululaivana. Alus palkittiin 2. marraskuuta 1927 Punalipun kunniamerkillä vallankumouksen hyväksi tehdystä työstä.
Toisessa maailmansodassa aluksen aseet siirrettiin Leningradin puolustuksen käyttöön. Alus itse oli telakoituna Oranienbaumissa, missä se joutui toistuvasti Saksan tykistön ja ilmavoimien maaliksi. Alus upposi 30. syyskuuta 1941 satama-altaaseen.
pienoiskuva|Muistolaatta tykissä. Sodan jälkeen Aurora nostettiin satama-altaasta ja siirrettiin telakalle. Vuosina 1945–1947 tehtyjen korjausten jälkeen alus hinattiin vallankumouksen 50-vuotisjuhlan aluksi samalle paikalle, jossa se oli ollut vallankumouksen alkaessa. Tarkalleen 50 vuotta alkuperäisen merkkilaukauksen jälkeen samalla tykillä ammuttiin samanlainen merkkilaukaus, minkä jälkeen tykkiin kiinnitettiin muistolaatta. Alus sai toisen kunnianosoituksen 22. helmikuuta 1968, kun se palkittiin lokakuun vallankumouksen mitalilla, jonka kuva-aiheessa on se itse.
Vuosina 1984–1987 koko laivan vedenalainen osa uusittiin. Alus on edelleen museoituna Pietarissa Nevan rannalla.
Suriya
Tehtyään ensiesiintymisensä toimintatrillerissä Nerrukku Ner (1997), Suriya teki läpimurtonsa nimiroolilla toimintadraamassa Nandha (2001) ja ensimmäinen merkittävä kaupallinen menestys oli trilleri Kaakha Kaakha (2003). Voitettuaan palkintoja rooleistaan huijarina toimintadraamassa Pithamagan (2003) ja kyttyräselkänä draamakomediassa Perazhagan (2004), hän näytteli anterogradisesta amnesiasta kärsivää miestä vuoden 2005 menestyselokuvassa Ghajini. Hän nousi tähteyteen kaksoisroolilla isänä ja poikana Gautham Menonin osittain omaelämäkerrallisessa elokuvassa Vaaranam Aayiram (2008). Hänen asemansa toimintatähtenä vahvistui salakuljettajan roolilla elokuvassa Ayan (2009) ja aggressiivisen poliisin roolilla Singam-trilogiassa. Suriya saavutti menestystä myös tieteiselokuvilla 7aum Arivu (2011) ja 24 (2016).
Suriya on tamilielokuvanäyttelijä Sivakumarin vanhin lapsi ja hänen nuorempi veljensä Karthi on myös näyttelijä. Hän meni naimisiin näyttelijä Jyothikan kanssa vuonna 2006. Vuonna 2008 hän perusti Agaram Foundation -säätiön, joka rahoittaa erilaisia hyväntekeväisyystoimia. Vuonna 2012 hän teki debyyttinsä televisiojuontajana Star Vijayn tietokilpailussa Neengalum Vellalam Oru Kodi, Haluatko miljonääriksi? -ohjelman tamiliversiossa. Vuonna 2013 Suriya perusti tuotantoyhtiön 2D Entertainment.
Yksityiselämä
pienoiskuva|Suriya vaimonsa [[Jyothikan kanssa vuonna 2018.]] Suriya meni naimisiin näyttelijä Jyothikan kanssa vuonna 2006. Heillä on kaksi lasta, tytär Diya ja poika Dev.
Halleluja
Halleluja on heprean sanan הַלְּלוּיָהּ translitterointi, joka tarkoittaa Kiittäkää Jahia (suom. Kiittäkää Jumalaa) ja jota käytetään usein Raamatun psalmeissa. Jah on lyhenne jumalan nimestä JHWH (Jahve, Jehova). Sanaa Halleluja käytetään Raamatun Vanhassa testamentissa 24 kertaa (esimerkiksi psalmit 113–118) ja neljä kertaa Uuden testamentin Ilmestyskirjassa.
Kristillisessä jumalanpalveluksessa ja liturgiassa on useita kohtia, joissa halleluja voidaan laulaa. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon messussa ja sanajumalanpalveluksessa halleluja esiintyy erityisesti evankeliumin yhteydessä ja päätösylistyksessä, benedicamus-osassa. Se on yksi jumalanpalveluksen akklamaatioista. Ennen evankeliumin lukemista hallelujan laulamiseen voidaan liittää halleluja-säe, joka on lyhyt säe, psalmilause yleensä jostain kyseisen päivän lukukappaleesta. Hallelujaa ei lauleta paastonaikoina.
Katolisessa kirkossa paaston aikoina tosin tämä korvataan vähemmän juhlavalla tractus-osalla. Juutalaisessa perinteessä sanaa käytetään osana Hallel-rukouksia.
Tremulantti
Tremulantti eli täryäänne on konsonanttiäänne (kontoidi), joka tuotetaan päästämällä ilmaa suusta sellaisella voimakkuudella, että jokin osa ääntöväylästä alkaa tehdä nopeaa edestakaisliikettä Bernoullin efektin seurauksena. Liikkeen aikaansaamiseksi ei siis käytetä lainkaan lihasvoimaa, vaan sopivan rentoa suunosaa liikuttaa pelkkä ilmavirta. Tremulantit ovat resonantteja ja muodostavat lateraalien kanssa likvidoiden luokan.
Kotiteollisuusopisto
Kotiteollisuusopisto oli aiemmin Suomessa oppilaitos, joka valmisti kotiteollisuusopettajia ja -neuvojia.
Tremulantti
Tremulantit jaetaan usein yksitäryisiin ja monitäryisiin tremulantteihin. Yksitäryistä täryäännettä kutsutaan myös napausäänteeksi. Useissa maailman kielissä tremulanttifoneemit edustavat selväjakoisesti vain toista näistä luokista: monitäryinen tremulanttiäänne voidaan samassakin kielessä lausua yhtä hyvin kaksi-, kolmi- tai useampitäryisenä, mutta yksitäryisellä tremulantilla täryjä ei koskaan ole enempää kuin yksi.
Kotiteollisuusopisto
Toiminta
Kotiteollisuusopistoista vuonna 1930 annetun asetuksen mukaan kotiteollisuusopiston tarkoituksena oli valmistaa kotiteollisuusopettajia ja kotiteollisuusneuvojia.
Tremulantti
Kielten diakronisessa kehityksessä tremulanteilla on toisinaan taipumus muuttua muiksi äänteiksi, tavallisesti frikatiiveiksi tai puolivokaaleiksi. Näin esimerkiksi englannin r-kirjaimella merkitty äänne, joka aikanaan merkitsi suomen r:n kaltaista tremulanttia, on nykyään tavallisimmin alveolaarinen tai retrofleksinen puolivokaali [] tai []. Joissakin englannin kielen muodoissa, kuten skotlanninenglannissa äänne on säilynyt tremulanttina.
Kotiteollisuusopisto
Toiminta
Kotiteollisuusopistot, joita oli erikseen mies- ja naisoppilaita varten, olivat maataloushallituksen valvonnan alaisia.
Tremulantti
Tremulantit maailman kielissä
Suomessa tremulanttifoneemeja on yksi: kielen kärjellä tuotettu alveolaarinen //. Siitä esiintyy kaksi pituusastetta, lyhyt ja pitkä, joista kumpikin esiintyy tavallisesti monitäryisenä. Kahden vokaalin välissä lyhyt r voi olla myös yksitäryinen, mutta sanan alussa ja konsonanttien vieressä se on tavallisesti monitäryinen. Suomen pitkän ja lyhyen r:n ero on siis puhtaasti ajallinen: pitkän r:n lausumiseen käytetään noin kaksinkertainen aika lyhyeen r:ään verrattuna (absoluuttinen aikaero riippuu puhenopeudesta). Täryjä niiden tuottamisessa lausutaan niin paljon kuin aikaraamiin niitä mahtuu.
Kotiteollisuusopisto
Koulut
Miesten kotiteollisuusopistossa oli puu- ja metallityöosasto ja naisten kotiteollisuusopistossa oli yhdistetty kutoma- ja ompeluosasto. Opetuksen tarve huomioon ottaen voitiin maataloushallituksen suostumuksella kotiteollisuusopistoon järjestää näiden osastojen lisäksi tai niiden sijaan kotiteollisuuden muitakin ammattialoja koskevia osastoja.
Tremulantti
Tremulantit maailman kielissä
Espanjan kielessä sen sijaan tremulanttifoneemeja on kaksi: yksitäryinen // (esimerkiksi sanassa pero // ’mutta’) ja monitäryinen // (sanoissa perro // ’koira’ ja río // ’joki’). Monitäryisen //:n lausumiseen ymmärrettävästi käytetään enemmän aikaa kuin yksitäryisen //:n, mutta kuitenkaan näiden kahden välinen ero ei ole sama kuin suomen lyhyen ja pitkän //:n. Espanjan // nimittäin ei voi esiintyä monitäryisenä, koska niin lausuttuna se tulkittaisiin heti //:ksi.
Islannin ja kymrin kielissä monitäryisiä tremulanttifoneemeja on kaksi: soinnillinen alveolaarinen // (isl. raða // ’asettaa’, kym. dau rosyn // ’kaksi ruusua’) ja soinniton alveolaarinen // (isl. hraða // ’kiirehtiä’, kym. rhosyn // ’ruusu’). Soinnittomat tremulantit ovat typologisesti maailman kielissä suhteellisen harvinaisia, mutta eivät kuitenkaan aivan tavattomia.
Kotiteollisuusopisto
Opetus
Kotiteollisuusopiston oppijakso kesti kolme vuotta kullakin osastolla, ja vuotuinen työaika oli vähintään yhdeksän kuukautta. Maataloushallitus määräsi opettajakunnan tekemästä ehdotuksesta opiston lukuvuoden alkamis- ja päättymisajan.
Kotiteollisuusopistossa annettiin opetusta ohjelman mukaan seuraavissa aineissa: ammattitöissä, ammattitiedoissa, ammatti- ja sommittelupiirustuksessa, tyyliopissa, laskennossa ja mittausopissa, liikeopissa ja kirjanpidossa, äidinkielessä, yhteiskunta-aineissa sekä kasvatus- ja opetusopissa. Varsinaisen opetuksen ohella oppilaille oli järjestettävä tilaisuuksia harjoitustuntien ja opetusnäytteiden antamiseen sekä yhteisiä keskustelukokouksia ja esitelmäharjoituksia. Opetusohjelmaan voitiin lisätä yleissivistäviä aineita.
Tremulantti
Tremulantit maailman kielissä
Myös venäjässä monitäryisiä tremulantteja on kaksi. Niiden erona ei kuitenkaan ole sointi vaan sekundääriartikulaatio. Esimerkiksi sana рад ’iloinen’ lausutaan tavanomaisella alveolaari-r:llä // ja se eroaa sanasta ряд ’rivi’, jossa r on palatalisoitu //.
Kotiteollisuusopisto
Pääsyvaatimukset
Päästäkseen oppilaaksi kotiteollisuusopistoon hakijan tuli olla vähintään 18 vuotta täyttänyt sekä esittää todistukset siitä, että hän oli hyvämaineinen, että hän oli terve ja vapaa tarttuvista taudeista, että hän oli suorittanut vähintään yksivuotisen kotiteollisuuskoulun oppimäärän sekä tämän lisäksi joko keskikoulun tai ylemmän kansakoulun oppikurssin ja sen lisäksi keskikoulun oppimäärän äidinkielessä, matematiikassa ja luonnontieteissä, ja että hänellä oli holhoojan suostumus, jos hän oli vajaavaltainen.
Tremulantti
Tremulantit maailman kielissä
Monissa saksan ja hollannin kielen muodoissa sekä Etelä-Ruotsin ruotsissa esiintyy suun takaosassa lausuttu soinnillinen uvulaaritremulantti []. Tämän tuottamiseen kieli ei osallistu lainkaan, vaan täryn muodostaa Bernoullin efektillä kitakieleke eli uvula. Suomessa []:n tuottaminen alveolaarisen []:n sijaan lasketaan puhehäiriöksi, ärräviaksi. Äännettä ei tule sekoittaa samantapaiseen uvulaarifrikatiiviin [], jota myös esiintyy monissa länsieurooppalaisissa kielissä, esimerkiksi Pariisin ranskassa. Nykyisin monilla saksankielisilläkin alueilla []:n on korvannut tärytön, kitakielekettä vasten lausuttu []. Monissa toisen maailmansodan aikaisissa saksalaisissa äänityksissä sekä ranskassa esimerkiksi kuuluisan chanson-laulaja Édith Piafin lauluissa uvulaaritremulantti on helposti kuultavissa.
Kotiteollisuusopisto
Maksu
Oppilaan oli lukuvuoden alussa suoritettava oppilasmaksu, jonka suuruuden määräsi maataloushallitus valtion omistamassa opistossa opettajakunnan ja yksityisluontoisessa opistossa johtokunnan esityksestä. Oppilas oli opiston järjestyssääntöjen alainen.
Tremulantti
Tremulantit maailman kielissä
Hindissä, urdussa ja joissakin muissa nykyindoarjalaisissa kielissä esiintyy kolme tremulanttifoneemia: alveolaarinen monitäryinen // (hin. राह // ’tie’), yksitäryinen aspiroimaton retrofleksitremulantti // (hin. बाड़ // ’(pensas)aita’) ja yksitäryinen aspiroitu retrofleksitremulantti // (hin. बाढ़ // ’tulva’). Tietyissä sana-asemissa myös hindin retrofleksinasaali // voi ääntyä nasaalisena tremulanttina [], esimerkiksi प्रणाम [] ’tervehdys’.
Kotiteollisuusopisto
Lakiviitteet
<references group=L />
Tremulantti
Tremulantit maailman kielissä
Joissakin harvoissa Euroopan ulkopuolisissa kielissä esiintyy huulten avulla tuotettu bilabiaalitremulantti []. Esimerkiksi Papua-Uudessa-Guineassa puhutussa titanin kielessä tämä esiintyy prenasalisoituna ja klusiilialulla sanassa [] ’rotta’. Suomessa vastaava klusiilialkuinen [] esiintyy ajoittain lasten leikeissä matkittaessa auton moottorin ääntä: bryym! [].
Vokaalinen tremulantti
Muiden resonanttien tapaan tremulantit voivat toimia tavun ytimenä. Artikulatorisesti tremulantit ovat konsonantteja (kontoideja), mutta yksittäisissä kielissä ne voivat käyttäytyä vokaalin tavoin. Tällöin niitä nimitetään vokaalisiksi eli tavua kannatteleviksi (englanniksi syllabic consonant).
Merkintä
Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa, IPA:ssa, tremulanteille varattuja symboleja on kuusi: bilabiaalinen monitäryinen [], labiodentaalinen yksitäryinen, dentaalinen, alveolaarinen tai postalveolaarinen monitäryinen [], uvulaarinen monitäryinen [], dentaalinen, alveolaarinen tai postalveolaarinen yksitäryinen [] sekä yksitäryinen retrofleksi-[]. Sekundääriartikulaatioita ja muita lisäominaisuuksia merkitään tarkkeilla, esimerkiksi palatalisoitu [], velarisoitu [] tai aspiroitu [].
Sölvesborg
Sölvesborg on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyinen Sölvesborgin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Itämeren rannalla Etelä-Ruotsissa. Hallinnollisesti Sölvesborg kuuluu Blekingen lääniin ja Blekingen historialliseen maakuntaan. Vuoden 2010 lopussa kaupunkitaajamassa oli 8 401 asukasta.
Sölvesborgin kaupunki on perustettu keskiajalla. Kaupungin lähellä on paljon hiekkarantoja. Kesäaikana kaupungin asukasluku kaksinkertaistuu turistien ja kesävieraiden ansiosta.
Aoujeft
Aoujeft (myös Oujeft, ) on kunta ja samannimisen departementin keskus Mauritanian Adrarin alueella. Kunnassa on 3 800 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Aoujeft on perustettu Atarista käsin 1700-luvun alussa. Sen vanha osa on lähes kokonaan hautautunut hiekkaan. Paikkakunnalla oli strateginen merkitys Ranskan siirtomaavalloituksen aikana. Lähistöllä on useita keitaita.
Nicolas Djomo Lola
Nicolas Djomo Lola (s. 3. heinäkuuta 1944) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. elokuuta 1972 ja nimitettiin Tshumben hiippakunnan piispaksi 20. toukokuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Faustino Sainz Muñoz, jota avustivat Godefroid Mukeng'a Kalond ja Paul Mambe Mukanga.
Türisalu
Türisalu on kylä Harkun kunnassa Harjumaassa, Virossa.
Offertorium
thumb|200px|Offertorium pienoiskuva|Offertorium, lahjonen esiinkantaminen katolisessa requiem -messussa, Kölnin tuomiokirkossa Offertorium on anglikaanisen ja katolisen messun osa, joka edeltää varsinaista eukaristiaa (ehtoollista) ja jonka aikana seurakunnalta kerätään kolehti. Musiikillisesti offertorium on yleensä lyhyt instrumentaali- tai vokaaliteos, joka on sävelletty offertorium-lauseisiin. pienoiskuva|Kolehtihaavi, jolla uhrivirren, offetoriumin aikana kerätään kolehti Offertorium on myös luterilaisen messun osa.Suomen evankelis-luterilaisen kirkon messussa offertorio on messun ehtoollisosan aloittava uhrivirsi, jonka aikana valmistellaan ehtollispöytä ja kootaan kolehti. Uhrivirren aikana voidaan ehtollisvälineet siirtää kredenssiltä, apupöydältä alttarille. Perinteisessä läntisessä messussa offertorio oli psalmi, joka vaihtui kirkkovuoden ajankohdan mukaan. Sitä laulettiin niin kauan kuin seurakuntalaiset toivat lahjojaan alttarille. Varhaisina aikoina näistä lahjoista erotettiin ehtoollisella siunattavat leipä ja viini. Tämän perinteen mukaisesti kerätään uhrivirren aikana kolehti ja katetaan ehtoollispöytä.
Idän kirkossa offertoriumia vastaa jossain määrin proskomidi.
Mike Oldfield
thumb|Mike Oldfield soittamassa sähkökitaraa joulukuussa 2006.
Oldfieldin tunnetuin albumi on Virgin-levy-yhtiön ensimmäinen julkaisu Tubular Bells (1973), joka koostuu kahdesta albumipuoliskon mittaisesta osasta. Oldfieldin 1970-luvun tuotanto on lähes täysin instrumentaalimusiikkia, jossa koko LP-levyn puolen täyttää aina yksi polveileva teos. 1980-luvulla hän alkoi yhteistyössä laulaja Maggie Reillyn kanssa lisätä myös pop-musiikin aineksia albumeilleen. Tästä yhteistyöstä syntyi menestyssingle "Moonlight Shadow" (1983). 1980-luvun tuotannossa heijastuvat ristiriidat: Oldfield halusi tehdä instrumentaalimusiikkia ja levy-yhtiö vaati pop-kappaleita. 1990-luvulla Virgin-yhtiöstä päästyään Oldfield on keskittynyt enimmäkseen tyyliltään vaihtelevaan instrumentaalimusiikkiin.
Perhe
Oldfieldin vanhemmat olivat Maureen ja Raymond Oldfield. Hänen sisarensa Sally ja veljensä Terry ovat myös muusikoita, ja he ovat esiintyneet joskus hänen kanssaan samoilla levyillä.
1970-luku
Oldfieldin kuuluisin albumi on Tubular Bells, joka on vuonna 1973 julkaistu 47 minuuttia pitkä (levyn A- ja B-puolille jaettu) instrumentaaliteos. Suuret levy-yhtiöt eivät olleet kiinnostuneita levyn julkaisemisesta, mutta äänilevykauppias Richard Branson oli innostunut. Branson perusti Virgin-levy-yhtiön ja teki ensimmäisen levytyssopimuksensa Mike Oldfieldin kanssa. Levyllä Oldfield soittaa yli 20 eri soitinta. Levyllä soittimet ja tyylilajit vaihtuvat paikoin varsin tiuhaan. Yllättäen Tubular Bellsistä tuli suuri myyntimenestys, ja se pysyi Ison-Britannian albumilistoilla 279 viikkoa. Se on edelleen Virginin myydyin levy. Musiikkia levyltä käytettiin myös William Friedkinin ohjaamassa kauhuelokuvassa Manaaja.
Seuraavat levyt Hergest Ridge ja Ommadawn olivat myös koko levyn täyttäviä instrumentaalisävellyksiä, joista Hergest Ridge oli tunnelmaltaan edeltäjäänsä rauhallisempi. Jo ennen Tubular Bellsin säveltämistä Oldfield oli vaikuttunut suuresti Jean Sibeliuksesta, etenkin tämän viidennestä sinfoniasta. Hergest Ridge -levyllä nämä vaikutteet tulevat kenties selvimmin esiin, muun muassa A-puolen oboe-soolossa. Levyn CD-painosten ja uudempien vinyylipainosten miksaus poikkeaa jonkin verran alkuperäisestä miksauksesta, jota ei ole koskaan julkaistu CD-muodossa. Myöskään albumin orkesterisovitusta ei ole julkaistu.
Ommadawn kurottautuu vahvemmin etnisen musiikin (pääasiassa kelttiläisen musiikin) suuntaan. Nämä kaksi levyä menestyivät niin ikään hyvin Britannian albumilistalla. Näihin aikoihin Oldfield teki yhteistyötä säveltäjä–basisti Pekka Pohjolan kanssa. Hän oli tuottajana ja kitaristina Pohjolan albumilla Keesojen lehto.
Oldfieldin neljäs levy ilmestyi parin vuoden tauon jälkeen vuonna 1978. Sen nimi oli Incantations, ja se oli vielä edeltäjiään kunnianhimoisempi kahden LP-levyn mittainen teos. Incantationsilla oli ensimmäistä kertaa mukana jousisektio. Teos on tunnelmaltaan aiempia levyjä tasaisempi ja meditatiivisempi. Levyn julkaisun aikoihin progressiivisen rockin ja sitä muistuttavan musiikin suosio oli jo heikentynyt, eikä Incantations enää myynyt edeltäjiensä tavoin. Levyn ilmestymisen aikoihin Oldfield oli kuitenkin voittanut lavapelkonsa. Hän lähti kiertämään Eurooppaa suuren, pari linja-autolastillista tilaa vieneen kokoonpanonsa kanssa. Kiertuekokoonpanossa oli mukana myös Pekka Pohjola bassossa ja trumpetisti Simo Salminen. Incantationsin B-puolella olevassa pätkässä "Hiawathan laulua" on käytetty kalevalamittaa, joten kappaleen nuotilla voi laulaa myös Kalevalaa.
Vuonna 1979 Oldfield julkaisi vaihteeksi hieman helpompaa instrumentaalirockia sisältäneen levyn Platinum, jossa B-puolella oli lyhyempiä kappaleita. Oldfield lähti taas kiertueelle, mutta nyt yhtyeessä oli vain 12 jäsentä.
1980-luku
Vuonna 1980 ilmestynyt QE2 oli yhä instrumentaalirockia, ja levyn pisin kappale oli vain kymmenen minuuttia pitkä. QE2 -levyn myötä alkoi yhteistyö laulaja Maggie Reillyn kanssa. Levyllä oli myös cover-versiot Abban ja The Shadowsin kappaleista ”Arrival” ja ”Wonderful Land”. Levy nousi listaykköseksi Saksassa. Vuoden 1982 levy Five Miles Out on tyyliltään Oldfieldin levyistä lähinnä progressiivista rockia. Levyn A-puolella oli taas vain yksi kappale, mutta B-puolella on myös kaksi lyhyempää rock-kappaletta.
Sveitsin Fed Cup -joukkue
Sveitsin Fed Cup -joukkue edustaa Sveitsiä Fed Cupissa. Se toimii Sveitsin tennisliiton alaisuudessa. Sveitsi osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1963. Kaiken kaikkiaan Sveitsi on pelannut 141 maaottelua, joista voittanut 78 ja hävinnyt 63. Sveitsi ylsi loppuotteluun vuonna 1998, jolloin Martina Hingis ja Patty Schnyder johtivat Espanjaa vastaan 2–1, mutta Espanja voitti lopulta 3–2 ratkaisevan nelinpelin jälkeen.
Mike Oldfield
1980-luku
Oldfieldin levytyssopimus Virginin kanssa aiheutti ongelmia, ja hänen välinsä yhtymän johtajan Richard Bransonin kanssa huonontuivat. Levy-yhtiö halusi Oldfieldin tekevän levyjä, jotka myisivät hyvin. Monilla 1980-luvun levyillä oli kompromissina A-puolella pitkä instrumentaaliraita ja B-puolella tavanomaisempaa popmusiikkia. Tätä kaavaa noudatti myös vuoden 1983 Crises, joka sisältää Maggie Reillyn laulaman kappaleen ”Moonlight Shadow”. Tästä kitaravetoisesta rock-kappaleesta tuli erittäin suosittu. Suomessa kappaleen paras sijoitus oli singlelistan 2. sija. Kappale pääsi sijalle 85. radiomafian top 500 yleisöäänestyksessä vuonna 1995. Reillyn lisäksi levyllä esiintyi myös toinen nimekäs laulaja, Yes-yhtyeen Jon Anderson.