cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Durham Woodsin kaasuräjähdys
NTSB
National Transportation Safety Board (NTSB) organisaation räjähdyksen jälkeisissä tutkimuksissa putkesta löytyi taltta, joka oli oletettavasti vuosia aikaisemmin suoritettujen korjaus- ja kaivaustöiden yhteydessä putkeen vahingossa jäänyt työkalu. On oletettu, että hauras putkimateriaali ja kohtuuttoman suuret kaasun käyttöpaineet yhdessä taltan kanssa aiheuttivat putken repeämisen. NTSB myös havaitsi puutteita kaasuputken sulkumekanismeissa: putkeen ei ollut asennettu riittävästi automaattisia ja kauko-ohjattavia sulkuventtiilejä, ja manuaalisesti suljettavat venttiilit olivat hankalissa paikoissa ja näin estivät kaasuyhtiön työntekijöitä sulkemasta linjaa riittävän nopeasti. NTSB havaitsi myös, että kaasuyhtiö Texas Eastern oli laiminlyönyt velvollisuutensa valvoa alueella suoritettavia kaivutöitä putken ympäristössä.
Onnettomuuden jälkeen kaasuyhtiö Texas Eastern oli maksanut vuoteen 2000 mennessä lähes 65 miljoonaa dollaria korvauksia alueen uudelleenrakennuksesta.
Bonifatius IV
Pyhä Bonifatius IV (n. 550 – 8. toukokuuta 615) oli paavina 25. elokuuta 608 – 8. toukokuuta 615. Hän oli syntyisin Valeriasta Abruzzista.
Bonifatiuksen paaviuden aikana Roomaa koettelivat nälänhätä, rutto ja tulvat. Pyhä Bonifatius IV kuoli munkkiretriitissä (hän oli muuttanut oman talonsa luostariksi), ja hänet haudattiin vanhan Pietarinkirkon basilikan pylväistöön. Paavin jäämistö poistettiin hautapaikastaan kolmesti: 900- tai 1000-luvulla, toisen kerran 1200-luvun lopulla Bonifatius VIII:n kaudella ja kolmannella kerralla ne siirrettiin nykyiseen Pietarinkirkkoon 21. lokakuuta 1603.
Pyhää Bonifatius IV:tä juhlitaan pyhimyksenä 8. toukokuuta.
Uuno Laakso
Uuno Alarik Laakso (alk. Uno Alarik Adamsson, ) oli suomalainen näyttelijä. Laakso teki pitkän uran teatterissa ja noin viidessäkymmenessä elokuvassa. Hän näytteli Suomen Kansallisteatterissa vuosina 1930–1956 ja oli aikansa suosituimpia koomikkoja. Elokuvissa hän esitti yleensä koomisia hahmoja, kuten pääosat elokuvissa Tulitikkuja lainaamassa (1938) ja Särkelä itte (1947). Laakso palkittiin Pro Finlandia-mitalilla vuonna 1951.
Elämä
Uuno Laakso syntyi itsellisen Kustaa Aaretti Adamssonin perheeseen Hollolan Paimelassa. Hän lähti 11-vuotiaana töihin sahalle Lahteen ja sieltä leipurioppilaaksi Helsinkiin. Hän aloitti teatteriharrastuksen Sörnäisten Sosialidemokraattisessa nuoriso-osastossa ja opiskeli ilmaisutekniikkaa Kaarola Avellanin ja Ilmari Räsäsen johdolla.
Sisällissodan aikana Laakso kuului punakaartiin, mutta ei osallistunut taisteluihin. Samaan aikaan hän oli Suomalainen Operetti -kiertueella avustaja-näyttelijänä. Vuonna 1919 hän sai kiinnityksen Turun Teatteriin, jossa hän työskenteli kuusi vuotta kunnes siirtyi Viipurin Näyttämölle kaudeksi 1925–1927. Sen jälkeen hän siirtyi Helsinkiin Kansan Näyttämölle kolmeksi näytäntövuodeksi.
Vuonna 1930 alkoi Laakson 26 vuoden mittainen ura Suomen Kansallisteatterissa. Hän valloitti yleisön tuloroolissaan Shakespearen Kesäyön unelman Pulmana. Laakson klassisia menestysrooleja olivat muun muassa Falstaff Henrik IV:ssä sekä pääosat Molièren komedioissa Tartuffe ja Saituri. Huolimatta vahvasti liitetystä koomikon määreestään Laakso menestyi myös vakavissa rooleissa, kuten Kaj Munkin näytelmässä Sana ja Henrik Ibsenin Villisorsassa. Loistokkaita kansanmiestyyppejä hän loi muun muassa Nummisuutarien Topiaksena sekä pastori Jussilaisena näytelmässä Kuopion takana. Laakso oli taiteilijalaadultaan herkkä vaistonäyttelijä, jonka huumorin pohjalla usein kajasti traaginen vire.
Laakso oli myös Suomen suosituimpia elokuvanäyttelijöitä. Hän ansioitui etenkin koomisissa rooleissa, muun muassa elokuvissa Siltalan pehtoori, Tulitikkuja lainaamassa, Poikani pääkonsuli ja Särkelä itte. Laakso voitti kahdesti parhaan miessivuosan Jussin, ensin vuonna 1947 elokuvasta Kirkastuva sävel ja toisen kerran vuonna 1950 elokuvasta Katupeilin takana. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi Tyttö tuli taloon (1956).
Uuno Laakso oli naimisissa näyttelijä Rakel Laakson kanssa vuosina 1927–1953. Hänen veljensä Artturi Laakso oli niin ikään näyttelijä.
Ihmisenä Laakso oli mukava ja humoristinen seuramies, mutta hän kärsi talousvaikeuksista ja masennuksesta. Viimeisinä vuosinaan hän alkoholisoitui ja käytti runsaasti unilääkkeitä. Masennusta syvensivät näyttelijän työtä haitannut kuulon heikkeneminen, teatteriroolien väheneminen, avioero, välirikko näyttelijäkollega Aku Korhosen kanssa sekä Risto-pojan ennenaikainen kuolema syksyllä 1956. Laakso kuoli 60-vuotiaana itsenäisyyspäivänä 1956 otettuaan yliannostuksen unilääkettä. Hän jätti jälkeensä Näyttelijäliiton puheenjohtaja Jalmari Rinteelle osoitetun kirjeen, jossa kertoi, ettei jaksanut enää elää. Kirjeessä luki myös: ”Joulun kynttilät eivät enää loista minulle”. Kansallisteatterin johtajaa Arvi Kivimaata Laakso syytti epäoikeudenmukaisesta kohtelusta.
Oqaasileriffik
Oqaasileriffik ("Grönlannin kielisihteeristö") on Grönlannissa toimiva virasto, jonka tehtävä on edistää grönlannin kielen käyttöä ja kehitystä ja toimia sen kielenhuollon keskuksena. Virasto toimii Grönlannin hallituksen, opetus-, kulttuuri-, urheilu- ja kirkkoministeriön, alaisuudessa.
Virasto on myös mukana koordinoimassa kansainvälisen äidinkielen päivän juhlintaa Grönlannissa 21. helmikuuta.
Heinäkuussa 2021 viraston johtajana aloitti Beatrine Heilmann, joka on toiminut aiemmin Grönlannin ensimmäisenä kieliteknologian asiantuntijana.
Elsi Katainen
Elsi Kaarina Katainen (o.s. Niiranen, s. 17. joulukuuta 1966 Haapajärvi) on suomalainen opettaja ja maatilayrittäjä. Maaliskuusta 2018 alkaen hän on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä. Vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa Katainen valittiin toiselle kaudelleen Europarlamenttiin 54 627 äänellä.
Ura
Katainen valittiin vuoden 2007 vaaleissa kansanedustajaksi Pohjois-Savon vaalipiiristä Suomen Keskustan listalta 5 683 äänellä. Hän tuli uudelleen valituksi vuoden 2011 vaaleissa samasta vaalipiiristä 6 960 äänellä. Katainen oli ehdolla EU-vaaleissa 2014 ja pääsi keskustan toiseksi varaedustajaksi saatuaan 19 882 ääntä. Hänet valittiin kolmannelle eduskuntakaudelle vuoden 2015 vaaleissa uudesta Savo-Karjalan vaalipiiristä 7 084 äänellä.
Katainen jätti kansanedustajan tehtävät 1. maaliskuuta 2018 ja siirtyi Euroopan parlamenttiin kun siihen asti euroedustajana toiminut Hannu Takkula tuli valituksi Euroopan tilintarkastustuomioistuimeen.
Júnior Baiano
Júnior Baiano (oik. Raimundo Ferreira Ramos Júnior, s. 14. maaliskuuta 1970 Feira de Santana, Bahia, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Brasiliensea. Hän lopetti uransa vuonna 2005, mutta palasi pelikentille jo seuraavana vuonna.
Júnior Baiano on edustanut seuratasolla aikaisemmin muun muassa Flamengoa (1988-1993, 1996-1998, 2004-2005), São Paulo FC:tä (1994-1995), Werder Bremeniä (1995-1996), Palmeirasia (1998-1999), Vascoa (2000-2001), Shanghai Shenhuaa (2001) ja Internacionalia (2002).
Brasilian maajoukkueessa Júnior Baiano pelasi vuosina 1997–1998 25 A-maaottelua. Hän edusti maataan MM-kisoissa 1998, joissa Brasilia sijoittui toiseksi.
Massimo Stano
Massimo Stano (s. 27. helmikuuta 1992) on italialainen kilpakävelijä. Hän on 20 kilometrin kävelyn olympiavoittaja vuoden 2020 kesäolympialaisista ajalla 1.21.05 ja 35 kilometrin maailmanmestari Eugenen MM-kilpailuista 2022 euroopanennätysajalla 2.23.14.
Stano käveli 20 kilometrin Italian ennätyksen 1.17.45 La Coruñassa 8. kesäkuuta 2019.
Ihmisten edessä
Ihmisten edessä on Jenni Vartiaisen ensimmäinen sooloalbumi. Se ilmestyi digitaalisesti 5. syyskuuta ja CD:nä 12. syyskuuta 2007. Albumia on myyty yli 65 000 kappaletta, joka oikeuttaa tuplaplatinalevyyn.
Jenni Vartiainen allekirjoitti levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa jo keväällä 2005, joten debyyttialbumia tehtiin yli kahden vuoden ajan.
Julkaisu ja vastaanotto
Ihmisten edessä julkaistiin digitaalisesti 5. syyskuuta ja sen CD-versio tuli kauppoihin myyntiin 12. syyskuuta 2007. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan kahdeksanneksi (38/2007). Parhaimman sijoituksensa albumi sai kuitenkin vasta 30. listaviikollaan, kun se nousi listan kuudenneksi. Yhteensä se oli listalla 36 viikkoa. Albumilistalta putoamisen jälkeen Ihmisten edessä oli vielä 60 viikkoa mid-price listalla.
Maaliskuussa 2008 albumi ylitti kultalevyrajan ja vielä samana vuonna platinalevyrajan.
Kiyoshi Itō
Kiyoshi Itō (7. syyskuuta 1915 – 10. marraskuuta 2008) oli japanilainen matemaatikko, jonka mukaan Itōn lemma on nimetty.
Itō valmistui Tokion yliopistosta ja toimi Kioton yliopiston professorina aina vetäytymiseensä vuonna 1979 asti. Hän työskenteli lisäksi Århusin ja Cornellin yliopistoilla. Hän oli Ranskan tiedeakatemian ja vuodesta 1998 Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen.
Itō sai vuonna 1987 Wolfin palkinnon matematiikasta yhdessä Peter Laxin kanssa. Hänet palkittiin kaikkien aikojen ensimmäisellä Carl Fredrich Gaussin palkinnolla vuonna 2006.
Ihmisten edessä
Julkaisu ja vastaanotto
Dome.fi kehui albumia hyväksi kokonaisuudeksi ja sanoi sen olevan syksyn 2007 paras debyyttialbumi. Tuottaja Jukka Immosen tuotantoa kehutaan hänen siihen astisen uransa parhaaksi kokonaisuudeksi. Myös viihdeportaali V2.fi kehui albumia. Vartiaisen sävellyksiä ja albumin yleistä soundimaailmaa pidettiin hyvänä. Ihmisten edessä "on tehty ajatuksella ja laatukriteereitä noudattaen".
Palkinnot
Alkuvuodesta 2008 Ihmisten edessä palkittiin Emma-gaalassa Vuoden debyyttialbumi -palkinnolla. Samassa gaalassa albumin nimikappale "Ihmisten edessä" valittiin Vuoden biisiksi. Kesäkuussa 2008 Seta ry palkitsi "Ihmisten edessä" -kappaleen Asiallisen tiedon omena -tunnustuspalkinnolla. Järjestö perusteli palkintoa viitaten kappaleen sanoitukseen "kuinka suurta rohkeutta esimerkiksi kädestä pitäminen vaatii seksuaali- ja sukupuolivähemmistöön kuuluvilta".
Singlet
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale "Tunnoton". Single julkaistiin digitaalisesti 11. huhtikuuta ja siihen tehty, Dome Karukosken ohjaama, musiikkivideo sai ensiesityksensä SubTV:llä (nyk. Sub) 14. huhtikuuta 2007. Huolimatta siitä, että kappale nousi muun muassa YleX:n soittolistalle ja sen musiikkivideota esitettiin runsaasti musiikkikanavilla, siitä ei kasvanut Vartiaisen myöhemmän tuotannon kaltaista hittiä. Kappale nousi kahdeksi viikoksi latauslistalla kesäkuussa 2007, jolloin se saavutti parhaan sijoituksensa (#22, 25/2007). Kappale nousi listalle vielä yhdeksi viikoksi lokakuussa 2007.
Albumin nimikappale julkaistiin singlenä viikkoa ennen albumin julkaisua, 5. syyskuuta 2007. Kappaleesta kasvoi iso hitti: julkaisunsa jälkeen se on ollut yhteensä 44 viikkoa latauslistalla, parhaimmillaan listan ensimmäisellä sijalla (43/2007). Singlelistalla se oli 32 viikkoa, parhaimmillaan toisella sijalla (41/2007, 43/2007). Myös radiolistalla kappale nousi ensimmäiseksi. Vuonna 2008 "Ihmisten edessä" -single ylitti platinalevyrajan. Singleä on myyty yli 16 500 kappaletta.
Kolmas single, "Toinen", julkaistiin 3. joulukuuta 2007. "Toinen" nousi latauslistalle vuoden 2008 viidennellä viikolla, jonka jälkeen se on ollut listalla yhteensä 10 viikkoa, parhaimmillaan 10. sijalla (11/2008, 14/2008). Singlelistalla parhaaksi sijoitukseksi jäi 13. sija (11/2008, 14/2008). Radiosoitossa kappale kuitenkin menestyi, se oli parhaimmillaan soitetuin radiokappale.
Neljäs ja viimeinen single julkaistiin EP:nä kappaleesta "Mustaa kahvia", joka on Kyösti Salokorven tekemä kappale. EP sisältää sen nimikappaleen lisäksi remixit kappaleista "Ihmisten edessä", "Toinen" ja "Mustaa kahvia". "Mustaa kahvia" nousi kolmeksi viikoksi latauslistalle, parhaimmillaan 21. sijalle (23/2008). Radiolistalla kappale eteni parhaimmillaan toiseksi.
San Diego
San Diego on kaupunki Yhdysvaltain länsirannikolla, Kalifornian osavaltion lounaiskulmassa lähellä maan Meksikon vastaista rajaa. Kaupunki on rakennettu San Diegon lahden ympärille ja sillä on hyvä luonnollinen satama. Alkunsa kaupunki on saanut espanjalaisten perustamasta lähetysasemasta vuonna 1769. Nykyisin kaupungin talouden huomattavia osa-alueita ovat kansainvälinen kauppa, asevoimien toiminta, teollisuus ja matkailu. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan San Diegon asukasluku oli 1 307 402 ja suuremman metropolialueen 3 095 313.
Maantiede ja ilmasto
thumb|vasen|San Diegoa satelliittikuvassa. San Diego sijaitsee San Diegon piirikunnassa Kalifornian osavaltion eteläosassa lähellä Yhdysvaltojen Meksikon vastaista rajaa. Kaupunkiin hallinnollisesti kuuluva alue koostuu kahdesta toisistaan erillään olevasta osasta. Kahdesta alueesta suurempi levittäytyy Tyynenmeren rannikon San Diegon lahden pohjois- ja itäpuolelle, kun taas pienempi osa sijaitsee Meksikon rajalla lahdesta kaakkoon. Itse lahti muodostaa kahden niemimaan (Silver Strand ja Point Loma) suojaaman syvän luonnollisen sataman. Kahta niemimaata erottaa toisistaan kapea vesiväylä. Lahdella on kokoa 57 km². Itse kaupungin alueella on laaksoja, kanjoneita ja kukkuloita. Kaupungista itään sijaitsevat Lagunavuoret. Matkaa Los Angelesin kaupunkiin luoteessa on noin 195 kilometriä ja Meksikon puolella rajaa San Diegon naapurissa sijaitsee Tijuanan kaupunki. San Diegon metropolialue käsittää koko San Diegon piirikunnan alueen, johon kuuluvat San Diegon vierellä myös Escondido, La Mesa, El Cajon, National City, Chula Vista, Imperial Beach ja Coronado. Yhdysvaltojen tilastokeskuksen mukaan kaupungin pinta-ala on 964,5 km², josta 842,2 km² maata ja 122,3 km² vettä.
San Diegon ilmasto vaihtelee hieman alueesta riippuen. Rannikon vieressä sää on leuto ja suhteellisen säännöllinen. Kauempana rannikosta on aavikkoa, jolla lämpötila voi vaihdella suurestikin. Sää on aurinkoinen vuoden ympäri. Sadetta tulee vain vähän ja sen valtaosa talvisin.
Historia
thumb|vasen|San Diegon espanjalainen lähetysasema. Nykyisen San Diegon seudun alkuperäisasukkaita eli intiaaneja olivat ennen eurooppalaisten saapumista esimerkiksi diegueñot, luiseñot, cahuillat ja cupeñot. Ensimmäinen eurooppalainen alueella oli espanjalainen tutkimusmatkailija Juan Rodríguez Cabrillo vuonna 1542, joka antoi alueelle nimen San Miguel. Vuonna 1602 alueella kävi toinen tutkimusmatkailija Sebastián Vizcaíno, joka antoi paikalle uuden nimen San Diego de Alcalá de Henares espanjalaisen munkin mukaan. 16. heinäkuuta 1769 Gaspar de Portolá perusti paikalle presidion eli etuvartiolinnakkeen. Samalla Junípero Serra perusti paikalle nykyisen Kalifornian ensimmäisen lähetysaseman. Fransiskaanien lähetysaseman vieressä oli tuolloin paikallisten intiaanien kylä. Lähetystyö paikallisten intiaanien keskuudessa ei sujunut ongelmitta, vaan toimintansa aikana lähetysasema päätyi intiaanien polttamaksi ja maanjäristyksen tuhoamaksi. Lähetystyötä kuitenkin jatkettiin ja asema rakennettiin kerta toisensa jälkeen uudelleen. Vanha lähetysasema jälleenrakennettiin nykymuodossaan vuonna 1931. Paikalliset siirtolaiset asuivat pitkään pelkästään lähetysaseman alueella, kunnes nykyinen kaupunki alkoi kehittyä 1820-luvulla. Lähetysaseman ulkopuolelle muodostunut kaupunki tunnettiin sittemmin nimellä Old Town. Meksikon itsenäistyttyä paikasta tehtiin hallinnollisesti kaupunki eli pueblo. Kaupunki toimi Meksikon Kalifornian pääkaupunkina ja se oli tärkeä satama. San Diegon satamasta vietiin maailmalle kiveä, josta tarinan mukaan rakennettiin esimerkiksi Bostonin katukivet.
Meksikon–Yhdysvaltain sodan (1846–1848) sytyttyä San Diegon hallinnasta taisteltiin useampaan otteeseen. Lopullisesti Yhdysvaltojen joukkojen onnistui vallata kaupunki vuoden 1846 aikana. San Diegosta tehtiin Yhdysvaltojen kaupunki vuonna 1850. Se menetti kuitenkin itsenäisen kaupungin asemansa vain paria vuotta myöhemmin. Niin sanotun uuden kaupungin perusti yhdysvaltalainen liikemies Alonzo E. Horton vuonna 1867. Uusi kaupunki sijaitsi noin 5 kilometriä San Diegon Old Townista etelään. Kaupunki kasvoi nopeasti ja Santa Fen rautatien valmistuessa vuonna 1885 San Diegon asukasluku oli jo noin 40 000. Tämän kehityksen jälkeen kaupunki ajautui kuitenkin ongelmiin. Talouden onglemat ja maan spekulointi vähensivät asukaslukua 17 000:een vuosisadan vaihteessa. Ongelmia seurasi kuitenkin uusi nousu ja vuonna 1940 kaupungissa oli jo 200 000 asukasta. Uutta kasvua vauhdittivat Panaman kanavan valmistuminen vuonna 1915 ja kasvava lentokoneteollsuus. 1900-luvun alkupuolen aikana San Diegoon perustettiin myös useita asevoimien tukikohtia. Tukikohtien merkitys kasvoi etenkin toisen maailmansodan aikana ja johti kaupungin nopeaan kasvuun.
Tuomas Poutiainen
Tuomas Poutiainen (28. marraskuuta 1850 Muolaa – 5. syyskuuta 1923 Viipuri ) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
San Diego
Talous
thumb|Öistä kaupunkia. San Diegon taloudella on neljä kulmakiveä: kansainvälinen kauppa, teollisuus, asevoimien toiminta ja matkailu. Tyynenmeren rannikolla ja lähellä Etelä-Amerikkaa sijaitseva San Diegon satama tekee siitä hyvän kulkupisteen kaupan kannalta. Kaupungin teolliseen tuotantoon lukeutuvat esimerkiksi elektroniikka, laivanrakennus, lääketeollisuus ja urheiluvälineet. Korkean teknologian merkitys on kasvanut 1900-luvun loppupuolelta alkaen. Asevoimien toiminnan merkitys kaupungin taloudelle on edelleen huomattava, vaikka kaupungin talous onkin sittemmin monipuolistunut. Kaupunkia on kutsuttu maailman suurimmaksi asevoimien toiminnan keskittymäksi. Myös matkailulla on huomattava merkitys taloudelle. Vuonna 2016 kaupungissa kävi arviolta 34,9 miljoonaa matkailijaa, jotka kuluttivat arviolta 10,4 miljardia dollaria ja tukivat noin 183 000:ta matkailualan työpaikkaa. San Diego on myös Etelä-Kalifornian tuottoisan maatalousalueen tärkeä keskus. San Diegon piirikunnan maataloustuotanto lukeutuu arvossa mitattuna Yhdysvaltojen suurimpiin. Alueella kasvatetaan esimerkiksi sitrushedelmiä, avokadoja, kananmunia, vihanneksia ja karjaa.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot San Diegossa aikavälillä 2013–2017 olivat 71 160 Yhdysvaltain dollaria ja henkilöä kohden 41 525 dollaria. 13,7 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö
Kaupungissa työskentelee suuri määrä meksikolaisia työntekijöitä, jotka matkustavat töidensä päätteeksi takaisin rajan eteläpuolelle. Eri kieliä kaupungissa puhutaan yli sataa.
Koulutus
Kalifornian yliopistojärjestelmään kuuluva Kalifornian yliopisto, San Diego on perustettu vuonna 1912. Kalifornian osavaltionyliopistojärjestelmään kuuluu puolestaan vuonna 1897 perustettu Kalifornian osavaltionyliopisto, San Diego. Kaupungissa on myös muita korkeamman asteen oppilaitoksia, kuten San Diegon yliopisto. Scripps-instituutti on osa Kalifornian yliopistoa.
Kulttuuri
San Diegon kaupungilla on oma sinfoniaorkesterinsa sekä ooppera-, baletti- ja teatteriryhmiä. Balboa Park sijaitsee lähellä San Diegon keskustaa ja se sisältää muun muassa japanilaisen puutarhan, Old Globe Theatren, San Diegon eläintarhan ja useita eri aiheisiin keskittyviä museoita. Mission Bay Park sijaitsee Point Lomasta pohjoiseen ja sen alueella sijaitsee SeaWorld San Diego. Point lomalla sijaitsee myös Cabrillo National Monument.
San Diego Padres on paikallinen baseballjoukkue.
Liikenne
San Diegossa on pikaraitiotieverkko, jolla on yhteensä 55 asemaa ja 3 linjaa.
Noin viisi kilometriä keskustasta sijaitsee San Diegon kansainvälinen lentoasema palvelee lähinnä Yhdysvaltain sisäistä lentoliikennettä.
Mika Väyrynen (jalkapalloilija, 1981)
Mika Väyrynen (s. 28. joulukuuta 1981 Eskilstuna, Ruotsi) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan Väyrynen oli keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kymmenen vuotta Alankomaissa Heerenveenin ja PSV Eindhovenin joukkueissa. Viimeisellä pelikaudellaan 2017 hän edusti Veikkausliigassa pelannutta HIFK:ta. Suomen A-maajoukkueessa Väyrynen pelasi yli 60 ottelua.
Seurajoukkueet
Väyrysen kasvattajaseuroja ovat Lohjan Pallo ja Kyrkslätt IF. Ensimmäiset miesten pelinsä Väyrynen pelasi FC Kirkkonummen paidassa. Väyrynen siirtyi Kirkkonummelta FC Lahden organisaatioon ja teki Veikkausliiga-debyyttinsä 17-vuotiaana kaudella 1999. Lahdesta Väyrynen siirtyi kaudeksi 2001 FC Jokereihin.
Väyrynen herätti kiinnostusta myös ulkomailla ja syksyllä 2001 hän siirtyi Alankomaihin SC Heerenveeniin. Heerenveenissä hänestä kehittyi neljän kauden aikana yksi joukkueen avainpelaajista. 13. kesäkuuta 2005 Väyrynen teki sopimuksen PSV:n kanssa, joka on yksi menestyneimmistä alankomaalaisseuroista.
Ensimmäinen kausi mestaruuden voittaneessa PSV:ssä meni hieman penkin alle loukkaantumisten vuoksi. Kauden 2006–2007 alussa Väyrystä oltiin lainaamassa vuodeksi espanjalaiseen Celta Vigoon Väyrysen jäätyä vähälle peliajalle. Lainasopimus kuitenkin kariutui viime hetkillä, ja Väyrynen jäi PSV:n riveihin. Myös englantilainen Fulham ja ranskalainen Stade Rennais olivat kiinnostuneita Väyrysestä vuoden 2007 keväällä. Kaudella 2007–2008 Väyrynen pelasi PSV:ssä vain yhdessä sarjaottelussa. Alkukaudesta 2007–2008 Väyrynen oli lähellä siirtoa Englannin liigassa pelanneen Derby Countyn kanssa, mutta sopimusta ei syntynyt. Elokuussa 2008 hän palasi takaisin entiseen seuraansa Heerenveeniin, jonka kanssa hän teki kolmevuotisen sopimuksen.
Heerenveenin sopimuksen päätyttyä Väyrynen siirtyi syyskuussa 2011 Englannin mestaruussarjan Leeds Unitediin.
Heinäkuussa 2012 Väyrynen siirtyi HJK:n riveihin debytoiden 17.7.2012 pelatussa Mestarien liigan karsintaottelussa KR Reykjavíkiä vastaan tehden yhden maalin rangaistuspotkusta 7–0-kotivoittoon päättyneessä ottelussa. HJK ei käyttänyt 1+1-vuotisen sopimuksen optiota kauden 2013 päätteeksi. Maaliskuussa 2014 Väyrynen teki kuitenkin uuden, kauden 2014 kattavan sopimuksen.
Kaudella 2014 Väyrynen voitti HJK:ssa kolmannen peräkkäisen Suomen-mestaruuden ja lisäksi ensimmäisen Suomen Cupinsa. Helmikuussa 2015 Väyrynen siirtyi Yhdysvaltoihin Major League Soccerissa pelaavaan Los Angeles Galaxyyn, jossa hän pelasi 19 sarjaottelua kaudella 2015. Kevätkauden 2016 Väyrynen oli pelaamatta. Elokuussa 2016 hän teki loppukauden kattavan sopimuksen Veikkausliigassa pelaavan HIFK:n kanssa. Kauden 2017 jälkeen hän lopetti pelaajauransa.
Maajoukkue
Väyrynen kuului Suomen joukkueen miehistöön alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Argentiinassa vuonna 2001. A-maajoukkueessa Väyrynen debytoi 20. maaliskuuta 2002 Etelä-Koreaa vastaan Espanjan La Mangassa. Hän onnistui vakiinnuttamaan paikkansa kuitenkin vasta seuraavan vuoden kesällä. Kesäkuussa 2003 oli edessä tärkeät EM-karsintaottelut Serbia ja Montenegroa ja Italiaa vastaan. Alun perin maajoukkueen päävalmentaja Antti Muurinen ei valinnut Väyrystä näihin otteluihin kokoonpanoon ollenkaan. Joukkueeseen valittu Jari Ilola loukkaantui kuitenkin otteluiden alla ja näin Väyryselle avautui paikka maajoukkueeseen. Väyrynen sai pelata molemmat pelit kokonaan ja häntä pidettiin Suomen onnistuneimpana pelaajana. Näiden otteluiden jälkeen Väyrynen on ollut lähes aina kunnossa ollessaan maajoukkueen avauskokoonpanossa ja on ollut maajoukkueessa tärkeimpiä pelaajia. Hän muodosti pitkään Teemu Tainion kanssa taitavan keskikentän kaksikon. Väyrynen pelasi yhteensä 63 A-maaottelua ja teki niissä viisi maalia.
Valmennusura
Väyrynen liittyi HJK:n kakkosjoukkue Klubi 04:n valmennukseen päävalmentaja Mikko Mannilan ja toisen apuvalmentajan Petteri Kärkkäisen avuksi tammikuussa 2018 pian sen jälkeen, kun hän oli ilmoittanut pelaajauransa päättymisestä.
Väyrynen siirtyi kesken kauden 2019 Klubi 04:n apuvalmentajan paikalta HJK:n liigajoukkueen apuvalmentajaksi, kun seura täydensi valmentajamuutosten vuoksi liigajoukkueen valmentajaryhmää.
Saavutukset
Heerenveen
HJK
Muu elämä
Väyrynen suoritti varusmiespalveluksensa Hämeen Rykmentin Urheilukoulussa vuonna 2010 kesken Heerenveen-pestinsä. Hän on naimisissa Hanna Väyrysen kanssa. Heillä on kolme poikaa.
Formula 1 -kausi 2003
Formula 1 -kausi 2003 oli Formula 1 -sarjan historian 54. maailmanmestaruuskausi. Michael Schumacher voitti uransa kuudennen kuljettajien maailmanmestaruuden ja rikkoi täten Juan Manuel Fangion viiden maailmanmestaruuden ennätyksen, Kimi Räikkösestä tuli kaikkien aikojen kolmas suomalainen F1-kisan voittanut kuljettaja Malesian GP:ssä ja Fernando Alonsosta tuli Unkarin GP:ssä 22 vuoden ja 26 päivän iässä siihenastisen F1-historian nuorin osakilpailuvoittaja ja samalla ensimmäinen espanjalainen osakilpailuvoittaja. Kimi Räikkönen otti myös F1-uransa ensimmäisen paalupaikan Euroopan GP:n aika-ajoissa Saksan Nürburgringin radalla. Brasilian GP oli Formula 1 -sarjan historian 700. osakilpailu.
Kausi oli erittäin tasainen 1. ja 7. sijoittuneiden kuljettajien välisen piste-eron jäädessä vain 42 pisteeseen Michael Schumacherin saadessa 93 pistettä ja seitsemänneksi tulleen David Coulthardin pistesaldon ollessa 51 pistettä. Kimi Räikkönen sijoittui toiseksi 91 pisteellä ja Juan Pablo Montoya kolmanneksi 82 pisteellä. Myös tallien piste-erot jäivät varsin pieniksi Ferrarin saavuttaessa tallimestaruuden 158 pisteellä, Williamsin 144 ja McLaren 142 pistettä vastaan. Kaudella jaettiin pisteitä kahdeksan parhaan joukkoon sijoittuneille.
Kauden rengastoimittajat olivat Bridgestone ja Michelin. Michelin joutui muuttamaan renkaitaan Unkarin osakilpailun jälkeen Ferrarin tehtyä protestin Michelinin renkaiden liian suuresta leveydestä. Ferrari väitti Michelinin renkaiden kulutuspinnan levenevän renkaan kuluessa. Ferrarilla oli käytössä Bridgestonen renkaat.
Televisiointi
Suomessa Formula 1 -lähetyksiä esitti kaudella 2003 MTV3.
Timo V. Korhonen
Timo Vesa Korhonen (s. 23. syyskuuta 1959 Sotkamo) on suomalainen kansanedustaja, joka tuli valituksi eduskuntaan MTK-Kainuun toiminnanjohtajan tehtävästä Suomen Keskustan vaalilistalta eduskuntavaaleissa 2007 Oulun vaalipiiristä. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Korhonen valittiin toiselle kaudelle 5369 äänellä. Korhonen valittiin kolmannelle kaudelle eduskuntavaaleissa 2015. Hän putosi eduskunnasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.
Eduskunnassa Korhonen työskentelee hallintovaliokunnan ja maa- ja metsätalousvaliokunnan jäsenenä sekä puolustusvaliokunnan varajäsenenä. Kaudella 2007–2011 Korhonen toimi hallintovaliokunnan ja ympäristövaliokunnan jäsenenä sekä suuren valiokunnan ja maa- ja metsätalousvaliokunnan varajäsenenä. Timo Korhonen on Kainuun maakuntahallituksen puheenjohtaja ja toimi myös ensimmäisen kansanvaalilla valitun Kainuun maakuntavaltuuston puheenjohtajana. Hän on myös Pohjois-Suomen neuvottelukunnan puheenjohtaja.
Eduskuntavaalit 2007
Kainuusta oli kahdeksan vuotta (1999–2007) valittuna vain kaksi kansanedustajaa, Anne Huotari (vas.) ja Paula Lehtomäki (kesk.). Huotarin luopuessa monet kainuulaiset vaikuttajat ja tiedotusvälineet pyysivät maakunnan väkeä erityisesti keskittämään äänensä kainuulaisille ehdokkaille, ja Lehtomäen lisäksi Timo Korhonen ja vasemmistoliiton Merja Kyllönen valittiin eduskuntaan, sosiaalidemokraattien Raimo Piirainen pääsi ensimmäiselle varasijalle.
Token (Formula 1 -talli)
Token on entinen brittiläinen Formula 1 -talli, joka osallistui neljään osakilpailuun kaudella. Talli ei saavuttanut suurta menestystä – paras sijoitus oli 11. sija Saksan GP:sta 1974.
Ron Dennisin Rondel Racing omisti aluksi tallin, mutta taloudellisten ongelmien vuoksi Tony Vlassopoulo ja Ken Grab nimesivät sen Tokeniksi etunimiensä mukaan (Tony Vlassopoulo, Ken Grab).
Myöhemmin tallin autolla kilpailtiin MM-sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa Safir-nimellä.
Peter Joseph Lenné
Peter Joseph Lenné (29. syyskuuta 1789 Bonn – 23. tammikuuta 1866 Potsdam) oli preussilainen puutarhasuunnittelija ja maisema-arkkitehti, joka edusti uusklassista tyyliä.
Lenné muotoili Preussin maisema-arkkitehtuuria melkein puoli vuosisataa. Hän suunnitteli useita avaria puistoja englantilaisen maisemapuistojen tyyliin. Hän keskittyi etenkin Berliinin kaupunkisuunnitteluun muodostamalla vihreitä vyöhykkeitä asukkaiden viihtyvyyden parantamiseksi. Merkittävä osa Lennén töistä sijaitsevat Berliinin ja Potsdamin alueella, mutta myös muualta Saksasta löytyy hänen töitään.
ITC New Baskerville
ITC New Baskerville on kirjaintyyppiperhe, joka on moderni tulkinta John Baskervillen (1706–1775) vuonna 1762 suunnittelemasta kirjaintyypistä.
Historiaa
Alkuperäinen fontti on luokiteltu siirtymäkauden antiikvaksi ja sen on sanottu myös olleen aikansa suosituin. ITC New Baskervillessä on samoja piirteitä vieläkin.
Tunnistaminen
Tällaiset antiikvat tunnistaa parhaiten siitä, että niissä on aikaisempiin verrattuna lisääntynyt kontrasti, akseli on suora tai melkein suora ja päätteet ovat hieman suoremmat ja ohuemmat. Useimmissa on myös loiva tai loivahko päätteiden liitos. kirjaintyypin tunnistaa parhaiten E-, g-, G- ja Q-kirjainten yksityiskohdista.
Luettavuus
ITC New Baskervillea on, kuten alkuperäistä Baskervillea, helppo lukea ja sen sanotaan olevan myös houkutteleva lukijoille. Se oli suunniteltu alun perin kirjoja varten. Tällä on vahva linkki John Baskervillen taustan kanssa. Alkuperäistä Baskervilleä arvosteltiin Englannissa huonosta luettavuudesta ja sen pelättiin jopa olevan näölle haitallinen. Sen sijaan Ranskassa ja Yhdysvalloissa se sai hyvän vastaanoton. Todella suosituksi se tuli 1900-luvun alussa ja on siitä asti pitänyt vahvan asemansa. Kirjaintyyppi oli omana vuosisatanaan runsaan plagioinnin kohteena, joka myös osittain kertoo sen suosiosta. Ei ole ihme, että fontti on edelleen hyvin suosittu, joskin sen lisääntynyt kontrasti saattaa häiritä joitain lukijoita.
Suunnittelija ja julkaisija
ITC New Baskervillen julkaisija on Linotype Design Studio ja se julkaistiin vuonna 1982.
Samana vuonna kuin ITC New Baskerville julkaistiin, se siirtyi myös ITC:n (=International Typeface Corporation) kokoelmaan, jolla on myös oikeudet fonttiin. Nykyään se on saatavana näiden lisäksi ainakin Bertholdin ja Monotypen versioina, joista jälkimmäinen on lähimpänä alkuperäistä Baskervilleä.
Muodot
Kirjaintyypistä on useita erilaisia leikkauksia: roman, lihavoitu, kursivoitu ja kahden jälkimmäisen yhdistelmä sekä kapiteelit.
Mikkeli (täsmennyssivu)
Mikkeli voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Kaarle Prusi
Kaarle Prusi (17. toukokuuta 1854 Tyrvää – 18. toukokuuta 1925 Tyrvää) oli suomalainen maanviljelijä, päätoimittaja ja valtiopäivämies.
Prusin vanhemmat olivat Henrik Vilhelm ja Eva Elisabet Paavola ja puolisot Karolina Paavola ja Amanda Josefina Rainelius-Prusi. Maanviljelijä, kunnallismies Prusi oli myös usean vuoden ajan Tyrvään Sanomat -lehden päätoimittaja. Hän oli talonpoikaissäädyssä Tyrvään tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Ensin mainituilla valtiopäivillä Prusi oli suostuntavaliokunnan jäsen.
Lehtovuori (täsmennyssivu)
Lehtovuori tarkoittaa seuraavia
Härmäläinen perusjuntti
Härmäläinen perusjuntti on Irwin Goodmanin vuonna 1984 ilmestynyt LP-levy.
Albumin nimikappaleen ”Härmäläinen perusjuntti” lisäksi siinä on muun muassa hiteiksi nousseet kappaleet ”Terveisiä perseestä” ja ”Eletään vaan vaikka piruuttaan”.
Elokuvavuosi 1953
Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1953 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Perun jalkapallomaajoukkue
Perun jalkapallomaajoukkue edustaa Perua kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa, ja sitä hallinnoi Perun jalkapalloliitto. Maajoukkue on perustettu vuonna 1922, ja se liittyi Conmeboliin vuonna 1925.
Peru selviytyi Venäjällä vuonna 2018 pelattaviin maailmanmestaruuskilpailuihin. Tätä ennen se pelasi MM-kilpailuissa viimeksi Espanjassa 1982.
César Sampaio
pienoiskuva|pysty|César Sampaio vuonna 2018. Carlos Campos César Sampaio (s. 31. maaliskuuta 1968 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskikentän keskustassa.
César Sampaio edusti uransa aikana Santosia (1985–1991), Palmeirasia (1991–1994, 1998–2000), Yokohama Flugelsia (1995–1998), Deportivoa (2001), Corinthiansia (2001), Kashiwa Reysolia (2002–2003, Sanfrecce Hiroshimaa (2003–2004) ja São Paulo FC:tä (2004–2005).
Brasilian maajoukkueessa César Sampaio pelasi 40 A-maaottelua. Hän edusti maataan 1998 MM-kisoissa, joissa Brasilia sijoittui toiseksi. Hän vastasi turnauksen ensimmäisestä maalista puskemalla Brasilian 1-0 -johtoon kisojen avausottelussa Skotlantia vastaan. César Sampaio teki lisäksi kaksi maalia Brasilian voittaessa Chilen toisella kierroksella. Hänen maajoukkueuransa menestyksekkäin vuosi oli kuitenkin 1997, jonka aikana hän voitti sekä Copa Américan että Maanosaliittojen Cupin.
João Cancelo
João Pedro Cavaco Cancelo (s. 27. toukokuuta 1994 Barreiro, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Bayern Müncheniä lainasopimuksella Englannin Valioliigan Manchester Citystä ja on pelipaikaltaan laitapuolustaja.
Seurajoukkueura
Cancelo siirtyi FC Barreirensesta Benfican junioriorganisaatioon vuonna 2007. Hän pelasi Benfican kakkosjoukkueessa 51 Segunda Ligan ottelua kausilla 2012–2014. Seuran ykkösjoukkueessa hän pelasi yhden Primeira Ligan ottelun toukokuussa 2014. Hän siirtyi 20. elokuuta 2014 Benficasta kauden kestävällä lainasopimuksella espanjalaisseura Valenciaan. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 25. syyskuuta 2014 ottelussa Córdobaa vastaan. Kesällä 2015 hän siirtyi pysyvästi Valenciaan. Hän pelasi seurassa kaikkiaan 74 Primera Divisiónin ottelua, joissa teki kaksi ja syötti kahdeksan maalia. Mestarien liigan kuudessa ottelussa hän sekä viimeisteli että alusti yhden maalin.
Kauden 2017–2018 Cancelo pelasi lainalla Italian Serie A:ssa Interin joukkueessa. Pelaamissaan 26 liigaottelussa hän teki yhden maalin ja antoi neljä maalisyöttöä. Kesällä 2018 Cancelo siirtyi runsaan 40 miljoonan euron siirtosummalla italialaisseura Juventukseen. Hän oli voittamassa Italian-mestaruutta 2019 ja supercupia 2018. Hän pelasi 25 liigaottelua, joissa teki yhden ja syötti kaksi maalia. Mestarien liigan seitsemässä ottelussa hän antoi kolme maalisyöttöä.
Elokuussa 2019 Cancelo siirtyi 65 miljoonalla eurolla Englannin Valioliigan Manchester Cityyn. Avauskaudellaan hän pelasi 17 valioliigaottelua ja kahdeksan peliä Mestarien liigassa ilman tehomerkintöjä sekä voitti Englannin liigacupin. Seuraavalla kaudella hän voitti Valioliigan ja Liigacupin mestaruudet. Hän pelasi Valioliigassa 28 ottelua, joissa teki kaksi ja alusti neljä maalia. Hänet nimettiin sarjan tähdistöjoukkueeseen. Mestarien liigassa pelaamissaan yhdeksässä ottelussa hän sekä teki että syötti yhden maalin. Tappiollisessa Mestarien liigan finaalissa hän oli vaihtopenkillä.
Felix Rodriguez
Felix Rodriguez tai Felix Rodriquez tarkoittaa muun muassa seuraavia henkilöitä:
João Cancelo
Seurajoukkueura
Cancelo teki kaudella 2021–2022 pelaamissaan 36 valioliigaottelussa yhden maalin ja antoi seitsemän maalisyöttöä Cityn voittaessa jälleen mestaruuden. Hänet valittiin Valioliigan kauden joukkueeseen. Mestarien liigan yhdeksässä ottelussa hän teki kaksi ja syötti kolme maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi tammikuun loppuun mennessä Valioliigassa 16 ottelua ja teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kaikissa kuudessa alkulohkon ottelussa.
Cancelo siirtyi 31. tammikuuta loppukauden mittaisella lainasopimuksella Bundesliigan Bayern Müncheniin. Hän pelasi mestaruuden voittaneessa Bayernissa 15 liigaottelua ja teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua.
Maajoukkueura
Cancelo pelasi kaikissa Portugalin ikäkausimaajoukkueissa alle 16-vuotiaista lähtien. Hän pelasi Portugalin kaikki ottelut alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2012 ja 2013 sekä kaksi ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013. Hän pelasi yhdessä ottelussa Portugalin saavuttaessa hopeaa alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän pelasi kaikki kolme ottelua saman ikäluokan EM-kilpailuissa 2017.
Cancelo pelasi ensimmäisen ottelunsa Portugalin jalkapallomaajoukkueessa Gibraltaria vastaan syyskuussa 2016. Hän teki ottelussa maalin, kuten myös kahdessa seuraavassa maaottelussaan, MM-karsintapeleissä Andorraa ja Färsaaria vastaan. Hän joutui jättämään EM-kilpailut 2021 väliin sairastuttuaan koronaan. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2022 täyden ajan Portugalin kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa ja tuli lisäksi vaihdosta kentälle puolivälierässä Marokkoa vastaan.
V. A. Heikinheimo
Veli Abiel Heikinheimo, nimi vuoteen 1906 Sven Abiel Heikel (20. elokuuta 1875 Kittilä – 18. marraskuuta 1948 Perniö) oli suomalainen kirkkoherra ja Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian assistentti.
Heikinheimon vanhemmat olivat Kittilän kirkkoherra, lääninrovasti Karl Abiel Heikel (1846–1919) ja Augusta Hellman. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1895 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1900. Heikinheimo suoritti kasvatusopin tutkinnon ja pastoraalitutkinnon 1909. Hänet vihittiin papiksi 1903.
Heikinheimo oli kirkkoherran apulaisena Jyväskylän maaseurakunnassa, Saarijärvellä, Tyrväällä ja Kokkolassa vuosina 1903–1913. Hän oli Janakkalassa kappalaisena ja kirkkoherran apulaisena 1913–1921, Uskelan kirkkoherrana 1921–1932 sekä vt. kappalaisena Hyvinkäällä 1932 ja Janakkalassa 1934. Viimeksi Heikinheimo oli Perniön kirkkoherrana vuodesta 1941 alkaen. Hän sai rovastin arvon 1929.
Heikinheimo oli Tyrvään yhteiskoulun johtajana 1906–1907, Helsingin Sörnäisten kristillisen kansanopiston perustajana ja ensimmäisenä johtajana 1907–1908, Sörnäisten yhteiskoulun matematiikan ja uskonnon opettajana 1907–1908; Kokkolan suomalaisen yhteiskoulun uskonnon lehtorina ja rehtorina 1910–1912, Sortavalan reaalilyseon uskonnon ja historian lehtorina 1912–1913; Salon yhteiskoulun uskonnon ja filosofian alkeiden opettajana 1921–1931 sekä Hyvinkään yhteiskoulun filosofian alkeiden opettajana 1932. Hän toimi Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian professorin vt. assistenttina 1916–1917 ja assistenttina 1933–1941. Heikinheimo oli Nuorten Kristillisen Liiton Varsinais-Suomen piirin johtokunnan jäsen ja hän oli vuodesta 1931 alkaen Raittiuden ystävien sihteerinä Helsingissä.
Heikinheimo oli naimisissa 1904–1912 laulunopettaja Anna Sofia Aleksandra Draken (1879–1912) kanssa ja vuodesta 1914 talousopettaja Valma Maria Krankin kanssa. Opettaja ja Akateemisten Naisten Karjala-Seuran puheenjohtaja Anna-Liisa Heikinheimo oli hänen tyttärensä ensimmäisestä avioliitosta.
Lentopallon Mestaruusliiga
Lentopallon Mestaruusliiga on lentopallon korkein sarjataso Suomessa. Mestaruusliigan toimintaa johtaa Suomen Lentopalloliitto. Kaudella 2022–2023 Mestaruusliigassa pelaa miehissä yksitoista joukkuetta ja naisissa kymmenen joukkuetta.
V. A. Heikinheimo
Julkaisuja
Nimellä V. A. Heikinheimo:
Lentopallon Mestaruusliiga
Sarjan nimi oli aiemmin Lentopallon SM-liiga, mutta se vaihtoi nimeään kauden 2010–2011 alussa.
Miesten Mestaruusliiga 2022–2023
Miesten liigassa pelataan yhdentoista joukkueen kolminkertainen runkosarja (30 ottelua). Runkosarjassa sijoille 1-8 päätyneet joukkueet pelaavat puolivälierät (3-5 ottelua) pääsystä välieriin, Puolivälierien voittajat pelaavat välierät (3-5 ottelua), välierien häviäjät pronssiottelut (2-3 ottelua) ja välierien voittajat finaalit (4-7 ottelua).
Runkosarjan 10. ja 11. sijoittuneet joukkueet pelaavat ns. esikarsinnan, jonka häviäjä kohtaa varsinaisessa liigakarsinnassa 1-sarjan voittajan. Tämän otteluparin voittajalla on oikeus hakea liigapaikkaa.
Naisten Mestaruusliiga 2022–2023
Naisten liigassa pelataan kymmenen joukkueen kolminkertainen runkosarja (27 ottelua). Runkosarjassa sijoille 1-8 päätyneet joukkueet pelaavat puolivälierät (3-5 ottelua) pääsystä välieriin, Puolivälierien voittajat pelaavat välierät (3-5 ottelua), välierien häviäjät pronssiottelut (2-3 ottelua) ja välierien voittajat finaalit (4-7 ottelua).
Runkosarjassa sijoille 1-4 sijoittuneet saavat puolivälieriin kotiedun. Otteluparit ovat 1-8, 2-7, 3-6, 4-5.
Runkosarjan 9. ja 10. sijoittuneet joukkueet pelaavat ns. esikarsinnan, jonka häviäjä kohtaa varsinaisessa liigakarsinnassa 1-sarjan voittajan. Tämän otteluparin voittajalla on oikeus hakea liigapaikkaa.
Televisiointi
Lentopallon Mestaruusliigan otteluita lähettää kaudella 2022–2023 Ruutu+, josta on nähtävissä on monikameratuotantona suurin osa otteluista ja loput ns. fanikameralähetyksinä.
Miesten Suomen mestarit
Liittojen välinen yhteistoiminta käynnistyi 1957, ja mestaruuskilpailuista vastasi aluksi Suomen Lentopallokomitea, jossa oli edustus Työväen Urheiluliitosta ja Suomen Kori- ja Lentopalloliitosta. Suomen Lentopalloliitto perustettiin lopulta vuonna 1959 ja SVUL:n lentopallo irtisanoutui Lentopallokomiteasta kauden 1963 jälkeen, jonka jälkeen mestaruussarja jäi Lentopalloliiton vastuulle. Kaudella 1963–1964 TUL:n joukkueet vetäytyivät yhteisestä sarjasta ja pelasivat Lentopallokomitean SM-sarjassa, joka käytännössä oli TUL:n mestaruussarja. Kauden 1964–1965 jälkeen TUL:n parhaat joukkueet liittyivät jälleen yhteiseen mestaruussarjaan.
New Name
New Name on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Elina Arlinin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 22. elokuuta 2014 ja julkisijana toimi Groovy Records. Arlin on itse sanoittanut ja säveltänyt kaikki albumin kappaleet. New Name ei sijoittunut ollenkaan Suomen albumilistalle.
Albumin tyyliä on kuvailtu "motown soulin ja nykypopin sekoitukseksi". Arlin itse kertoi albumin olevan retrotunnelmaista poppia. Hänen musiikillisia esikuviaan albumin teossa olivat muun muassa Paloma Faith ja Duffy, ja 50- ja 60- lukujen amerikkalainen ja brittiläinen musiikki.
New Name sai kriitikoilta pääasiassa positiivista palautetta. V2.fi-sivuston toimittaja J.A. Kaunisto kehui albumia vakuuttavaksi näytöksi Arlinin taidoista. Artistin englannin kielen lausuminen ja tunnelataus saivat osakseen kritiikkiä, mutta arvion lopussa sanotaan vielä, että "albumi on hallittu, menevä ja tunteellinen paketti, josta irtoaa fiiliksiä moneen tilanteeseen." Kaunisto antoi albumille 3 ja puoli tähteä viidestä mahdollisesta. Jazzrytmit-lehden kriitikko kirjoitti Arlinin olevan pirteä tuttavuus, ja kehui albumin hitaampia kappaleita, joissa "hänen sointuisan soiva äänenkäyttö, mukavasti toimiva vibraatto ja käsinkosketeltava tunteenomaisuus tekevät laulun syövereihin pureutuvaksi." Mesta.netin Petri Kipinän mielestä albumi on valmis  ja vakuuttava kokonaisuus, mutta kuitenkin liian varman päälle pelattu.
Aslan
Aslan voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Wilhelm Ross
Wilhelm Ross (1717 Turku, toisen tiedon mukaan 17. heinäkuuta 1718 pakomatkalla Ruotsissa – todennäköisesti heinäkuussa 1766 matkalla Damaskokseen) oli suomalainen kappalainen, itämaisten kielten harrastaja ja varhainen suomalainen tutkimusmatkailija.
Rossin isä oli teologian professori, tuomiorovasti Herman Ross ja äiti Margareta Pihlman. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1734. Ross vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1744. Opiskeltuaan Turun akatemiassa itämaisia kieliä ja valmistuttuaan filosofian maisteriksi 1745 hän tuli samana vuonna nimitetyksi itämaisten kielten dosentiksi. Hän oli saanut jo edellisenä vuonna konsistorin stipendin Ruotsin Konstantinopolissa toimivan suurlähettilään tulkiksi ryhtymistä varten, mutta päätyi valmistumisvuonnaan Turun suomalaisen seurakunnan kappalaiseksi. Hän oli silti kiinnostunut itämaista ja jätti virkansa 1763 matkustaakseen Italian kautta Aleksandriaan ja edelleen Konstantinopoliin ja Smyrnaan. Seurakunta keräsi hänelle matkavaroja 1200 kuparitaaleria. Jerusalemiin pyrkiessään hän sairastui Nasaretissa ja kääntyi katoliseen uskoon, jotta saisi hoitoa munkeilta. Parannuttuaan hän liittyi Damaskokseen menevään karavaaniin, mutta kuoli matkalla. Tutkimusmatkansa aikana Ross opetteli käytännön taidot joukosta itämaisia kieliä ja teki muistiinpanoja, mutta niitä ei saatu koskaan takaisin kotimaahan.
Rossin puoliso vuodesta 1747 oli Anna Maria Schultz (n. 1726–1789). Heillä oli viisi lasta, joista vain vanhin, Anna Margaretha Ross (1748–1808), eli aikuiseksi asti. Anna kuoli lapsettomana 60-vuotiaana.
Luettelo Corrèzen kunnista
Tämä on luettelo Corrèzen departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 286 kuntaa.
Piaffe
Piaffessa hevonen liikkuu tahdikkaasti säännöllisin raviaskelin paikallaan siten että etenkin etujalkojen liike on korkea. Ravin liitovaiheen tulisi säilyä ja kuolaintuntuman pysyä kevyenä.
Hevosen liikkuminen hiukankin taaksepäin, ristiin astuvat etujalat tai hevosen huojunta katsotaan arvostelussa vakavaksi virheeksi. Askelten kiireisyys, epätasainen korkeus tai epätahtisuus tai piaffelle luonteenomaisen lepovaiheen puuttuminen ovat hylkääviä virheitä.
Kouluratsastusohjelmissa piaffeen siirrytään passagen kautta. Hevosen tulisi säilyttää liikkeen tempo sekä kuolaintuntuma muuttumattomana siirtymisen aikana.
S/S Rauha
S/S Rauha on höyrylaiva, joka on rakennettu vuonna 1878 Viipurin konepajalla Viipurissa kauppahuone Gustav Cederberg & Co:n käyttöön. Yritysoston kautta Gustav Cederberg & Co:sta tuli osa Kaukas osakeyhtiötä ja tässä yhteydessä myös S/S Rauha siirtyi Kaukaksen omistukseen. Kaukas osakeyhtion omistuksessa alus teki pitkän päivätyön hinaten kuusipaperinippuja vuoteen 1970 asti. Ammattiliikenteen päätyttyä alus siirtyi yksityisomistukseen ja se seilaa edelleen Saimaalla huvialuksena.
Tekniset tiedot
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Kevola
Kevola voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Sebastian Lindholm
Sebastian Hans Kurt ”Basti” Lindholm (s. 30. tammikuuta 1961 Helsinki ) on suomalainen rallikuljettaja ja rallin kahdeksankertainen Suomen mestari vuosilta 1990, 1993, 1995, 2000, 2002, 2003, 2004 ja 2006. Lindholm ajoi rallin maailmanmestaruussarjassa 37 kilpailua, ja hänen paras sijoituksensa oli neljäs sija vuoden 1997 Suomen rallissa. MM-sarjassa Lindholm saavutti kuusi erikoiskoevoittoa ja 38 pistettä.
Ura
Lindholm ajoi ensimmäisen rallinsa vuonna 1983. Jo kahden vuoden harrastamisen jälkeen hän sai ajettavakseen Kari O. Sohlbergin johtaman Blue Rose Teamin Audi 80 Quattron, jolla Lindholm kiersi SM-sarjaa ja ajoi myös joitakin kilpailuja ulkomailla. Tällä autolla Lindholm ajoi vuosina 1985–1986.
Ensimmäisen rallin Suomen-mestaruutensa Lindholm voitti vuonna 1990 isossa A-ryhmässä Lancia Delta Integralella. Kaudelle 1991 Lindholmin autoksi vaihtui nelivetoinen Ford Sierra RS Cosworth, jolla hän ajoi ison A-ryhmän Suomen-mestaruuteen vuosina 1993 ja 1995. Vuonna 1994 Lindholm ajoi jälleen myös Iso-Britannian rallisarjaa, mutta useimmat kilpailut päättyivät keskeytykseen.
Vuosina 1990–1999 Lindholm osallistui seitsemääntoista MM-ralliin. Niistä hänen parhaimmat saavutuksensa olivat vuoden 1993 Suomen rallin kuudes sija, vuoden 1997 Suomen rallin neljäs sija ja vuoden 1998 Ison-Britannian rallin viides sija. Seitsemänneksi Lindholm sijoittui Suomen rallissa vuosina 1992, 1996 ja 1999.