cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Monacon Grand Prix 2021
Kilpailu
Paalupaikalle ajaneella Leclercillä oli vaikeuksia jo ennen kilpailun alkua, kun hänen autossaan havaittiin vaihdelaatikon aiheuttama tekninen vika, minkä vuoksi hän ei voinut Ferrarin useista yrityksistä huolimatta lähteä kilpailuun edes varikkosuoralta. Leclercin poisjäämisen myötä Verstappen onnistui pitämään lähdössä takanaan Bottaksen ja Sainzin. Verstappen teki useamman sekunnin verran eroa toisena ajaneeseen Bottakseen, joka joutui sekä puolustautumaan Sainzia vastaan että ajamaan huonon pidon omaavilla renkailla.
Ensimmäisten varikkokäyntien aikana Mercedes vaihtoi Hamiltonille kovempaa rengasseosta, mutta Bottaksen varikkokäynnin osalta mekaanikot eivät saaneet irrotettua renkaan kiinnitysmutteria ja hän joutui keskeyttämään kilpailun. Hamiltonille tallin antama kilpailutaktiikka ei toiminut, kun enemmän kierroksia pehmeällä rengasseoksella ajaneet Pérez, Vettel ja AlphaTaurin Pierre Gasly pääsivät tämän edelle tehtyään omat varikkokäyntinsä. Hamilton oli kilpailun lopputuloksissa seitsemäs.
Vettel ja Gasly taistelivat kilpailun viidennestä sijoituksesta, kun Gasly yritti ohitusta varikkosuoran ulostulon jälkeisessä Beau Rivagen ylämäessä, mutta Vettel onnistui pitämään Gaslyn takanaan ajettuaan radan ulkoreunalla puoli autonmittaa edempänä estäen Gaslyn ohitusyrityksen. Vettel ajoi viidenneksi ottaen kauden ensimmäiset pisteensä uudessa tallissaan, ja tallikaveri Stroll puolestaan oli kahdeksas.
Kilpailun viimeisten kymmenen kierrosten aikana Pérez yritti ohittaa kolmantena ajanutta, autonsa ajettavuudesta kärsinyttä McLarenin Lando Norrisia, joka onnistui pitämään Pérezin takanaan kilpailun loppuun asti. Verstappen voitti kilpailun ennen Sainzia ja Norrisia.
Kilpailu oli monelle kuljettajalle fyysisesti tai henkisesti raskas. Haasin Nikita Mazepin joutui taistelemaan vain tallikaveriaan Schumacheria vastaan, mutta hänen suurin huolenaiheensa oli keskittymisen ylläpitäminen jatkuvana radan ahtauden ja sinisten lippujen vuoksi koko kilpailun aikana, mitä hän kuvaili uransa yhdeksi raskaimmista kilpailuistaan. Latifi puolestaan kärsi auton heikon ajettavuuden lisäksi koko kilpailun ajan vedenpuutteesta, koska hän ei ollut liittänyt kypäränsä juomaletkua juomapulloonsa. Giovinazzi ajoi kauden ensimmäisen ja samalla myös tallin kauden ensimmäisen pistesijoituksen, minkä myötä hän toivoi kilpailusuoritustensa paranevan epäonnisen alkukauden jälkeen. Sainzille sijoittuminen toiseksi oli kaksijakoinen, koska hän oli ollut kilpailun aikana huolissaan Leclercin teknisen vian ja tallin hänelle asettamien paineiden vuoksi, mutta hän oli kokonaisuudessaan tyytyväinen ajettuaan palkintokorokesijoituksen.
Alainen Leväjärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 11,5 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 162 metriä mpy.
Uskonto Kiinassa
Kiinan uskonnot ovat perinteiset taolaisuus, kungfutselaisuus ja buddhalaisuus. Näistä kolmesta uskonnosta käytetään usein termiä "Kiinan kolme tietä". Taolaisuus ja kungfutselaisuus ovat syntyneet Kiinassa, ja buddhalaisuus on peräisin Nepalista. Myös kristinusko ja islam ovat eläneet Kiinassa jo pitkään. Buddhalaisuudesta ja taolaisuudesta juontava Falun Gong -liike on ollut esillä, kun Kiinan kommunistinen puolue ja valtio ovat pyrkineet hävittämään sen väkivaltaisesti presidentti Jiang Zeminin päätöksellä.
Virallisten tietojen mukaan maassa on noin 100 miljoonaa uskonnollisesti aktiivista ihmistä, eräiden arvioiden mukaan 300 miljoonaa. Näistä noin 200 miljoonaa olisi buddhalaisia, taolaisia tai palvoisi legendaarisia hahmoja kuten lohikäärmekuningasta tai hyvän onnen jumalaa. Buddhalaisuuden suuntauksista theravada- ja tiibetinbuddhalaisuus ovat etnisten vähemmistöjen kannattamia. Perinteisesti islaminuskoisia kansoja, huita, kazakkeja ja uiguureja on Kiinassa noin 20 miljoonaa. Kristittyjä on mahdollisesti jopa 40 miljoonaa, virallisten lukujen mukaan 16 miljoonaa. Toisen tutkimuksen mukaan maassa olisi 40 miljoonaa protestanttia ja 14 miljoonaa katolilaista. Katolilaiset ovat jakautuneet kommunistihallinnolle uskolliseen niin sanottuun patrioottiseen kirkkoon sekä Vatikaanille lojaaliin maanalaiseen kirkkoon. Vuonna 1949, kun ulkomaiset lähetyssaarnaajat karkotettiin maasta, siellä oli 700 000 kristittyä.
Keisariaika
Keisariaikana keisari oli jumala. Kungfutselaisuuden opetus alistumisesta ylemmän valtaan sopi hyvin keisarikulttiin.
Kommunistinen Kiina
Kun Kiinan kansantasavalta perustettiin lokakuussa 1949, koittivat Kiinan uskonnoille vaikeat ajat. Varsinkin länsimaisena ja porvarillisena pidetty kristinusko joutui vaikeuksiin. Lähetystyöntekijät joutuivat jättämään Kiinan kansantasavallan (moni siirtyi Formosan eli Taiwanin saarelle Kiinan tasavaltaan) ja kristittyjä vainottiin.
Maolaisen kommunismin aikana Kiinassa vastustettiin etenkin kungfutselaisuutta, jota syytettiin vanhan hierarkkisen yhteiskuntajärjestyksen ylläpitämisestä. Mao vihasi Kungfutsea ja poistatti kalenterista kaikki kungfutselaisuuden merkkipäivät. Maolaisuus pyrki tuolloin syrjäyttämään perinteiset uskonnot ja kansan tuli opiskelle ajatuksia pienestä punaisesta kirjasta. Kungfutselaisuus menetti paikkansa virallisena ja julkisena uskontona, mutta virallinen kielto ei poistanut sen suosiota.
Myös taolaisuus ja buddhalaisuus joutuivat vaikeuksiin, olihan niidenkin arvopohja hyvin kaukana ateistisesta kommunismista, joka korosti voimaa ja maallista elämää.
Kulttuurivallankumous
Vaikeinta uskonnoilla oli 1960-luvulla ns. kulttuurivallankumouksen aikana. Kommunististen nuorten joukot tuhosivat temppeleitä, kirkkoja ja Buddhan patsaita sekä kiusasivat uskontojen edustajia usein kuolemaan asti.
Mao Zedongin ohjaamat nuorisojoukot palvoivat Maoa ja hänen Punaisesta kirjastaan tuli heidän pyhä kirjansa.
Vähittäinen vapautuminen
Vähitellen uskontojen asema on parantunut. Selviä poikkeuksia ovat Falun Gong -liike, jota alettiin vainota, kun sen kannattajien määrä ylitti Kiinan kommunistisen puolueen jäsenmäärän, sekä rekisteröimättömät kristilliset seurakunnat (ns. kotikirkkoliike), joiden työntekijöitä ja aktiivijäseniä on vangittu ja kidutettu.
Vieläkään Kiinan kansantasavalta ei hyväksy ulkomaisia lähetystyöntekijöitä. Koko vallankumouksen jälkeisen ajan valtiovalta on pyrkinyt kanavoimaan kristinuskon harjoittamisen ainoastaan puolueen valvomaan Kolme Itse -kirkkoon; tästä huolimatta rekisteröimättömien kristittyjen määrä kasvaa nopeasti ja on todennäköisesti jo yli 100 miljoonaa.
Buta Singh
Buta Singh (21. maaliskuuta 1934 – 2. tammikuuta 2021 ) oli intialainen poliitikko, joka toimi maansa sisäministerinä vuosina 1986–1989 ja Biharin kuvernöörinä 2004–2006. Hänet äänestettiin ensimmäisen kerran Lok Sabhaan vuonna 1962 ja viimeisen kerran kahdeksannelle kaudelleen vuonna 1999.
Singh syntyi köyhään dalit-sukuun, mutta hän jatkoi opiskelemaan Jalandharin Khalsa Collegeen. Opiskeluaikoinaan hän luki kommunistista kirjallisuutta. Sieltä hän jatkoi opintojaan Bombayn Guru Nanak Khalsa Collegeen, jossa hän opiskeli historiaa maisteritasolla. Bombayssa hän luopui marxilaisuudesta ja liittyi sikhiläiseen Shiromani Akali Daliin. Hän aloitti poliittisen uransa Shiromani Akali Dalin jäsenenä vuonna 1962. Hän liittyi kongressipuolueeseen 1960-luvun lopussa. Operaatio Sinisen tähden aikana vuonna 1984 hänen osoittamansa uskollisuus Indira Gandhia kohtaan suututti sikhiyhteisön, joka erotti hänet joukostaan. Hän sai palata takaisin vasta kymmenen vuotta myöhemmin tehtyään katumusharjoitusta 56 päivän ajan. Kongressipuolue kuvasi Singhin katumusharjoitteet henkilökohtaisena asiana, vaikkakin se asetti puolueen kiusalliseen valoon.
Intian sisäministerinä Singh toimi pääministeri Rajiv Gandhin uskollisena tukijana, joka vastasi muun muassa vihamielisten osavaltiohallitusten kaatamisesta ja poliittisten uhkien hävittämisestä. India Today -lehden mukaan hän teki epäsuosittuja tekoja, jotta pääministerin ei olisi tarvinnut sotkeutua niihin. Vuonna 2000 Intian keskusrikospoliisin (CBI) erityistuomari tuomitsi hänet ja P. V. Narasimha Raon vuonna 1993 tapahtuneesta lahjustapauksesta. Syytteen mukaan Singh lahjoi parlamentaarikoita epäluottamusäänestyksen aikaan yrittäessään pelastaa Raon hallitusta. Syyte hylättiin korkeammalla oikeusasteella. Biharin kuvernöörinä vuonna 2005 hän ajautui toiseen kohuun kirjoitettuaan kirjeen rautatieministeri Lalu Prasad Yadaville, jossa hän pyysi merkittäviä asemia kahdelle virkamiehelle. Yadavin väite, että hän nimitti Singhin kuvernööriksi aiheutti suuttumusta parlamentissa. Oppositio väitti Yadavin vaikuttavan hänen kuvernöörikautensa taustalla, ainoana pyrkimyksenä suojella Yadavin Rashtriya Janata Dal -puoluetta tulevissa osavaltiovaaleissa. Hän myös yritti estää opposition NDA-vaaliliiton osavaltiohallituksen muodostumista Biharissa hajottamalla osavaltioparlamentin. Intian korkein oikeus tulkitsi päätöksen olleen perustuslainvastainen. Vuonna 2006 Singh erosi kuvernöörin tehtävistä.
Singh oli vuosien 2009 ja 2014 parlamenttivaaleissa sitoutumattomana ehdokkaana. Hän jätti kongressipuolueen vuonna 2014, mutta liittyi vuotta myöhemmin takaisin ennen Punjabin osavaltiovaaleja.
Venäjän vallankumous (täsmennyssivu)
Venäjän vallankumouksella voidaan viitata useisiin tapahtumiin:
Pohjanlumme
Pohjanlumme (Nymphaea alba ssp. candida, syn. N. candida) on kelluvalehtinen monivuotinen vesikasvi. Suomessa esiintyvistä lumpeista se on yleisin. Toisinaan pohjanlummetta pidetään omana lajinaan, mutta muun muassa Pohjoismaissa se luokitellaan nykyään valkolumpeen (N. alba) alalajiksi. Pohjanlumme on myrkyllinen kasvi.
Lajikuvaus
thumb|220px|vasen|Pohjanlumme C. A. M. Lindmanin teoksessa Bilder ur Nordens Flora (1917–1926). Pohjanlumpeen lyhyehkö, mutta vankka juurakko on pysty tai viisto. Vedenalaiset uposlehdet ovat lyhytruotisia ja niiden lapa on pitkänpyöreä ja sileä. Kelluslehtien pitkät lehtiruodit ovat paksuja ja liereitä, isoja ilmaonteloita on neljä kappaletta. Verkkosuoninen lehti on päältä kiiltävä ja vihreä, alta väri vaihtelee vihreästä punaviolettiin. Lehtilapa on 10–25 cm pitkä, pyöreähkö tai soikeanpyöreä, paksu ja tasainen. Lavan tyviliuskat ovat tavallisesti toisiaan peittäviä tai läheneviä, tylpähköjä ja pituudeltaan alle puolet lavan pituudesta.
Pohjanlumpeen maljamaiset kukat ovat halkaisijaltaan 5–12 cm. Verhiö on nelilehtinen. Teriö on väriltään valkoinen, joskus myös punertava tai kokonaan punainen. Kukkapohjus on jyrkästi kukkaperäksi kapeneva ja leveydeltään enintään kolmasosa verhiön pituudesta. Verholehdet ovat ylöskaartuvia ja puikeita. Leveähköt terälehdet ovat toisiinsa ja verholehtiin painautuneita. Kukan sikiäin on osittain kehänalainen. Heteen palhot ovat lyhyitä, sisimmät ponsia leveämpiä, kapean vastapuikeita ja väriltään melko tummankeltaisia. Emit ovat väriltään oranssinsävyiset. Siitepölyhiukkaset ovat 40–44 µm, pitkänomaisia, läpikuultamattomia ja nystermäpintaisia. Luottisäteitä on tavallisesti 8–12. Pohjanlumme kukkii Suomessa kesä-syyskuussa. Huonolla säällä ja yöaikaan kukat sulkeutuvat. Kukinnan jälkeen kukkaperä kiertyy ja vetää hedelmän upoksiin kypsymään. Siemenet ovat 4–6 mm pitkiä.
Pohjanlumme on yksi valkolumpeen alalajeista, ja se muistuttaa paljon nimialalajia isolummetta (N. alba ssp. alba). Alalajien välimuodot ovat yleisiä. Pohjanlumme voi myös risteytyä suomenlumpeen (N. tetragona) kanssa lajien yhteisillä kasvupaikoilla.
Myrkyllisyys
Pohjanlumme on kaikkien lumpeiden tavoin kokonaan myrkyllinen. Lumpeissa aktiivisena aineena toimii nufariini-niminen alkaloidi. Myrkytyksen seurauksena on hengitysvaikeuksia ja kiihotus/levottomuustiloja.
Levinneisyys
Pohjanlummetta tavataan laajalla alueella Euroopassa ja Aasiassa, jossa se on levinnyt Siperiaan, Kazakstaniin, Lounais-Aasiaan ja Kiinaan. Pohjoismaissa pohjanlummetta kasvaa paikoin Norjassa ja suurimmassa osassa Ruotsia ja Suomea. Suomessa se on levinnyt lähes koko maahan aivan pohjoisimpia kolkkia lukuun ottamatta. Laji on paikoin tavanomainen Oulun korkeudelle saakka. Lapissa sitä tavataan harvinaisena.
Viherpallokala
Viherpallokala (Tetraodon fluviatilis) on värikäs kaakkoisaasialainen pallokalalaji. Sitä on vaikea erottaa kongonpallokalasta ja pantteripallokalasta.
Pohjanlumme
Elinympäristö
Pohjanlumme kasvaa pehmeäpohjaisissa lammissa, järvissä ja hitaasti virtaavissa joissa. Joskus lajia tavataan myös murtovedessä. Laji on harvinaistunut Suomessa, koska piisamit pitävät erityisen paljon lumpeiden juurakoista.
Käyttö
Kuivattua ja jauhettua pohjanlumpeen juurakkoa on käytetty ainakin Ruotsissa hätäravintona sen tärkkelyspitoisuuden vuoksi.
Viherpallokala
Alkuperä
Viherpallokaloja tavataan luonnossa Intiassa, Sri Lankalla, Bangladeshissa, Myanmarissa ja Borneolla. Aikuiset pysyttelevät hitaasti virtaavilla alueilla jokien suuosissa.
Pohjanlumme
Muuta
Muiden lummelajien tapaan myös pohjanlumpeen punakukkainen muoto on Suomessa rauhoitettu. Pohjanlumme on Etelä-Savon maakuntakukka.
Viherpallokala
Vesiolot ja ravinto
Viherpallokala elää tyypillisesti murtovedessä. Se on herkkä ammoniakin ja nitriittien pitoisuuksille, ja koska se sotkee paljon vettä ruokailutapojensa takia, tiheät vedenvaihdot ovat akvaariossa välttämättömiä. Se syö lihapitoista sekaruokaa, mutta tarvitsee myös jonkun verran kasviksia. Sopiva lämpötila on 24–28 astetta.
Lentsu
Lentsu on vuonna 1990 MTV:llä lähetetty suomalainen televisiosarja, jonka Solja Kievari käsikirjoitti Veikko Huovisen saman nimisen romaanin pohjalta. 3-osaisen sarjan ohjasi MTV-teatterille Pauli Virtanen. Sarja kuvattiin suurimmaksi osaksi Vihdissä. Lentsu on julkaistu DVD:llä.
Josh Dollard
Joshua Deshaun "Josh" Dollard (s. 2. syyskuuta 1986 Hemingway, Etelä-Carolina ) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan laituri.
Dollard on pelannut ammattilaisena muun muassa Sveitsin ja Kreikan pääsarjoissa. Elokuussa 2013 Dollard siirtyi Suomeen, Korihaihin, jossa pelasi 29 ottelua 20,7 pisteen ja 8,1 levypallon keskiarvoilla. Dollard lähti Korihaista helmikuussa 2014 ollen Korisliigan runkosarjan kolmanneksi paras pisteidentekijä. Hän matkasi Filippiineille, missä teki kolmessa ensimmäisessä ottelussaan Barako Bullissa yli 40 pistettä. Elokuussa 2014 Dollard teki pelaajasopimuksen japanilaisen Osaka Evessan kanssa.
William Foulke
Foulke pelasi krikettiä huipputasolla Derbyshire County Cricket Clubissa vuosisadan vaihteen tienoilla. Maalivahtina pelannut Foulke aloitti jalkapallouransa paikallisessa joukkueessa Blackwellissä, mistä vuonna 1894 siirtyi Sheffield Unitediin. Sheffield Unitedissa Foulke pelasi kolme kertaa FA Cupin loppuottelussa ja voitti kilpailun kahdesti. Lisäksi hän voitti joukkueessa Englannin liigamestaruuden. Chelsea FC:hen hän siirtyi vuonna 1905 50 punnan siirtosummalla ja hänestä tuli Chelsean ensimmäinen kapteeni. Hän pelasi joukkueessa vain yhden kauden ennen siirtymistään Bradfordiin, missä hän päätti jalkapallouransa.
Foulke pelasi myös yhden ottelun Englannin maajoukkueessa, Walesia vastaan vuonna 1897. Erään kerran ottelu jouduttiin keskeyttämään maalin ylähirren katkettua Foulken hypättyä roikkumaan siihen.
Viirinkankaan kerhotalo
Viirinkankaan Kerhotalo on sijainnut Rovaniemellä.
Historia
Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainoilla. Talon piirustukset on KTK:n Lapin piirijärjestön arkistossa.
Rakennus
Vuonna 1965 rakennettu talo on lautarakenteinen. Ulkovuoraus on mineriittiä ja kiveä. Katteena on huopaa. Sisäseinät ja sisäkatto ovat paneelia. Talossa on keskuslämmitys, vesijohto, viemäri ja wc:t.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, voimailusali ja huoneen ja keittiön asunto.
Toimintaa työväentalolla
Talo on ollut omassa käytössä. Siellä on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvia, urheiluharjoituksia ja juhlia.(1982)
SlowGang
SlowGang on vuonna 1991 perustettu porilainen bileyhtye, jonka musiikillinen linja pohjautuu vanhaan soul- ja rhythm and blues -musiikkiin, sen alkuperäistä ja vanhoja perinteitä kunnioittavassa muodossa. Yhtye keikkailee harvakseltaan.
Sirpa Paatero
Sirpa Hannele Paatero (o.s. Peltonen, s. 9. syyskuuta 1964 Karhula) on suomalainen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana 2006–2023 ja kuntaministerinä Marinin hallituksessa 2019–2023. Puoluetaustaltaan hän on sosiaalidemokraatti.
Elämä ja ura
Paatero valmistui ylioppilaaksi Kaarinan lukiosta 1984. Hänellä on mallipukineiden valmistajan koulutus Kotkan ammatillisesta oppilaitoksesta (1986), käsilaukuntekijän koulutus (1988) ja askartelunohjaajan koulutus (1991). Hän on suorittanut kasvatustieteen perusopinnot Helsingin yliopistossa (1992), päihdetyön moniammatillisen lisäkoulutuksen Etelä-Karjalan ammattikoulussa (1997) ja terveyskasvatuksen perusopinnot Jyväskylän yliopistossa (1998). Ennen poliittista uraansa Paatero työskenteli muun muassa ehkäisevän päihdetyön ohjaajana Kotkan kaupungilla 1995. Vuodesta 2000 alkaen Paatero on toiminut Kotkan kaupunginvaltuutettuna.
Paatero nousi eduskuntaan varasijalta 1. helmikuuta 2006 Sinikka Mönkäreen luovuttua kansanedustajan paikasta. Hänet valittiin kehitysministeriksi Stubbin hallitukseen syyskuussa 2014. Paatero nimitettiin Rinteen hallituksen kunta- ja omistajaohjausministeriksi 6. kesäkuuta 2019. Hän pyysi eroa ministerin tehtävistä 29. marraskuuta 2019. Pääministeri Antti Rinteen mukaan Paatero ei ollut noudattanut pääministerin Postin omistajaohjausta koskevia ohjeita. Paateron kirjallisesti 2. joulukuuta jättämää eronpyyntöä valtioneuvoston jäsenyydestä ei käsitelty, koska Rinne jätti koko hallituksen eronpyynnön 3. joulukuuta 2019.
Itä-Suomen yliopisto
Itä-Suomen yliopisto (ISY, , lyhenne UEF ) on Joensuussa ja Kuopiossa toimiva yliopisto.
Sirpa Paatero
Elämä ja ura
Huolimatta aiemmasta eronpyynnöstään Paatero nimettiin kuntaministeriksi Rinteen hallitusta seuranneeseen Marinin hallitukseen. SDP:n Tampereen puoluekokouksessa 2020 Paatero valittiin jatkamaan puoluevaltuuston puheenjohtajana vuodet 2020–2023. Puheenjohtajuudesta käytiin tiukka kamppailu Paateron ja turkulaisen Aki Lindénin välillä Paateron voittaessa äänin 252–237.
Itä-Suomen yliopisto
Yliopisto aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2010, kun Kuopion ja Joensuun yliopistot yhdistyivät. Yliopistossa on noin 16 000 tutkinto-opiskelijaa ja 3 200 työntekijää. Opetusta tarjotaan 12 koulutusalalla ja lähes sadassa pääaineessa tai koulutusohjelmassa.
Tiedekunnat ja kampukset
thumb|300px|right|Futura-rakennuksessa toimii kemian laitos Joensuun kampuksella. Itä-Suomen yliopistossa on neljä tiedekuntaa:
Sirpa Paatero
Yksityiselämä
Paateron puoliso on ollut vuodesta 1987 rakennusinsinööri Antti Paatero. Heillä on kaksi tytärtä.
Itä-Suomen yliopisto
Tiedekunnat ja kampukset
Tiedekunnista erillisiä yliopisto-organisaation osia ovat apteekki, kielikeskus ja kirjasto sekä jatkuvan oppimisen keskus.
Sodankylän kansantalo
Historia
Ensimmäinen työväentalo on rakennettu vuonna 1906. Uusi talo on rakennettu vuonna 1947 ja siihen on tehty laajennuksia vuonna 1964. Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainoilla ja keräyksillä. Talon piirustukset on KTL:n Lapin piirijärjestön arkistossa.
Itä-Suomen yliopisto
Tiedekunnat ja kampukset
Itä-Suomen yliopiston kampukset ovat Joensuussa ja Kuopiossa.
Paloma
Paloma on espanjalainen naisen etunimi. Se pohjautuu latinankieliseen sanaan palumba, joka merkitsee kyyhkystä.
Sodankylän kansantalo
Rakennus
Vuonna 1947 rakennettu talo on lauta- ja kivirunkoinen. Ulkoseinät ovat lautaa ja tiiltä. Sisäseinät ja sisäkatto ovat lastulevyä. Ovia, ikkunoita ja kuisteja on uusittu vuonna 1964. Talossa on öljykeskuslämmitys. Vesijohto ja viemäri on vuodelta 1964. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, kaksi kerho- ja kokoushuonetta, eteinen ja huoneen ja keittiön asunto.
Maalivahti (jääpallo)
Oikeudet
Maalivahdilla on rangaistusalueen sisällä oikeus hallita, pysäyttää, ohjata, lyödä, heittää tai potkaista palloa millä tahansa kehonosalla. Rangaistusalueen ulkopuolella maalivahtia koskee samat säännöt kuin kenttäpelaajia.
Paloma
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 180 Paloma-nimistä naista.
Sodankylän kansantalo
Toimintaa työväentalolla
Talo on ollut omassa käytössä sekä vuokrattuna ulkopuolisille. Siellä on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvia, bingoa, urheiluharjoituksia, teatteria ja juhlia.(1982)
Heli Möller
Heli Möller (ent. Orenius) (s. 1951 Suolahti) oli Suolahden kaupunginjohtaja 1992–2006. Äänekosken apulaiskaupunginjohtajana hän toimi 2007–2012 ja Äänekosken hallintojohtajana 2013–2014. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2014.
Petter Bergman
Petter Bergman (3. helmikuuta 1934 Tukholma, Ruotsi – 20. elokuuta 1986 Tukholma, Ruotsi ) oli ruotsalainen runoilija ja kriitikko. Uransa alussa hänen runojaan leimasi romanttisuus ja ironia, mutta kokoelmassa Så länge krampen släpper hän käyttää suorempaa ja realistisempaa ilmausta.
Maalivahti (jääpallo)
Varusteet
Jääpallomaalivahdilla on jääkiekkomaalivahdin tapaan patjat jaloissa, kypärä, kaulasuojus, kyynärpääsuojus ja hanskat. Maalivahdin tulee erottua kenttäpelaajista. Maalivahdin hanskoille on tarkat mitat ja määräykset. Sormien tulee erottua toisistaan, suurin leveys 29 cm (peukalon kohdalta) ja etusormen kohdalta 24 cm. Korkeus suurimmillaan keskisormen kohdalla 28 cm, etusormen kohdalla 27 cm ja pikkusormen kohdalta 24 cm. Myös patjoilla on maksimi pituus ja leveys. Patjat saavat olla maksimissaan 80 cm korkeita ja 30,5 cm leveitä.
Itä-Suomen yliopisto
Hallinto ja organisaatio
Itä-Suomen yliopisto on julkisoikeudellinen laitos, jonka hallinnosta vastaavat hallitus, rehtorit, yliopistokollegio, tiedekuntaneuvostot ja dekaanit.
Petter Bergman
Bergman kuului 1950-luvulla ruotsalaisen runouden ihmelapsiin ("mirakelpojkar", sillä kaikki olivat poikia). Hänen esikoiskokoelmansa ilmestyi 1953. Viimeiseksi hänen elinaikanaan ilmestyneeksi kokoelmaksi jäi Barndomens gator vaiheessa, jolloin häntä arvostettiin runoilijana. Hän alkoholisoitui varhain ja eristäytyi omiin oloihinsa ja painui kuolemansa jälkeen unohduksiin, eikä hän ole mukana ruotsalaisen runouden antologiassa vuodelta 2016.
Itä-Suomen yliopisto
Hallinto ja organisaatio
Käytännön hallintotehtäviä hoitavat yliopistopalvelut.
Hallitus
Hallitus päättää yliopiston toiminnan keskeisistä tavoitteista ja strategiasta. Hallitus valitsee myös yliopiston rehtorit.
Itä-Suomen yliopiston hallituksessa on 10 jäsentä, joista neljä yliopistoyhteisön ulkopuolelta. Nykyisen hallituksen toimikausi on 1.1.2022–31.12.2025.
Yliopiston sisäiset jäsenet:
Ulkopuoliset jäsenet:
Rehtorit
Itä-Suomen yliopistossa on kaksi rehtoria: rehtori Jukka Mönkkönen (2015–2019, 2020–2024) ja akateeminen rehtori Tapio Määttä (1.1.2020–). Rehtori hoitaa uuden yliopistolain tarkoittamia rehtorin tehtäviä. Akateeminen rehtori vastaa opetukseen, tutkimukseen, tutkimusrahoitukseen ja kansainvälisiin asioihin liittyvistä tehtävistä. Rehtorien toimikausi on viisi vuotta.
Yliopistokollegio
Yliopistokollegio on yliopistoyhteisöstä muodostuva toimielin, johon kuuluu 24 jäsentä. Sen tärkeimpänä tehtävänä on päättää hallituksen jäsenmäärästä ja toimikaudesta. Se valitsee myös hallituksen niin sanotut ulkopuoliset jäsenet, vahvistaa tilinpäätöksen ja myöntää vastuuvapauden hallitukselle ja rehtoreille.
Opetus ja tutkimus
Itä-Suomen yliopisto on yksi Suomen monialaisimmista yliopistoista. Opetusta tarjotaan 13 koulutusalalla ja noin sadassa pääaineessa tai koulutusohjelmassa. Yliopistoon valitaan vuosittain noin 3 300 uutta opiskelijaa.
Vastuullisen ja kestävän tulevaisuuden rakentajana Itä-Suomen yliopisto hakee ratkaisuja maailmanlaajuisiin haasteisiin monitieteisen tutkimuksen ja työelämän tarpeita vastaavan koulutuksen avulla. Tieteidenvälisiä ratkaisuja -strategiassaan yliopisto on määritellyt neljä tutkimuksen profiilialuetta, jotka ovat
Kansainvälinen toiminta
Yliopistolla on yhteistyösopimuksia johtavien yliopistojen ja tutkimuskeskusten kanssa eri puolilla maailmaa. Strategisia yhteistyöalueita ovat erityisesti Eurooppa ja Pohjois-Amerikka sekä nousevat taloudet, erityisesti Kiina ja Venäjä.
Yliopistolla on Nanjingin yliopiston kanssa yhteinen ympäristötutkimuskeskus, The Sino-Finnish Environmental Research Centre (SFERC). Se keskittyy ympäristötieteiden tutkimukseen. SFERC on ensimmäinen suomalaisten yliopistojen Kiinaan perustama etäkampus.
IBM DB2
IBM DB2 (lyhyesti DB2, ) on IBM:n tietokannan hallintajärjestelmä, joka on saatavilla useille alustoille.
Tanin Kraivixien
Tanin Kraivixien (s. 5. huhtikuuta 1927, Bangkok, thaiksi: ธานินทร์ กรัยวิเชียร) on thaimaalainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuosina 1976–1977. Häntä edelsi Seni Pramoj
6. lokakuuta 1976 armeija ampui 46 sotamarsalkka Thanom Kittikachornin maahanpaluuta vastaan mieltään osoittanutta opiskelijaa Thammasatin yliopistolla. Tämän jälkeen demokraattipuolueen Seni Pramojilta vallan kaapanneet sotilaat nimittivät Taninin pääministeriksi.
IBM DB2
Ohjelmisto tukee relaatiotietokantojen lisäksi myös oliotietokantoja.
Ohjelmiston kehitys on aloitettu 1970-luvulla IBM:n VSE ja MVS -alustoille.
Tanin Kraivixien
Taninin hallitus kesti kuitenkin vain vuoden verran, kun kenraali Kriangsak Chomanan syrjäytti hänet vallankaappauksella 1977.
Itä-Suomen yliopisto
Kansainväliset vertailut
Itä-Suomen yliopisto on toimintansa käynnistymisestä alkaen päässyt vuosittain mukaan useille ranking-listoille, joilla noteerataan maailman parhaat yliopistot. Vuosina 2018–2019 Itä-Suomen yliopisto oli maailman 400–500 parhaan joukossa Academic Rankings of World Universities -, Times Higher Education World University Rankings - ja QS World University Rankings -listoilla. Vuonna 2023 sijoitus QS World University Ranking -listalla oli 551-560 parhaan joukossa ja sijoitus Times Higher Education World University Rankings -listalla 601-800 parhaan joukossa.
Tanin Kraivixien
Kraivixien syntyi Bangkokissa ja opiskeli Thammasatin yliopistossa lakia. Hän valmistui vuonna 1948, jolloin hän siirtyi Lontooseen jatkamaan opintojaan.
Itä-Suomen yliopisto
Kansainväliset vertailut
Tieteenalakohtaisessa vertailussa Itä-Suomen yliopisto on sijoittunut useilla aloilla maailman parhaiden yliopistojen joukkoon. Yliopisto on listattu maailman parhaisiin myös alle 50 vuotta toimineiden yliopistojen vertailuissa.
Laatutyö
Laatutyö ja kestävä kehitys ovat osa yliopiston jokapäiväistä toimintaa.
Itä-Suomen yliopisto läpäisi Kansallisen koulutuksen arviointikeskuksen (KARVI) arvioinnin viimeisimmäksi 3.3.2023 ja yliopisto sai laatuleiman, joka on voimassa seuraavat kuusi vuotta. Hyväksytty auditointi on osoitus siitä, että Itä-Suomen yliopiston toiminta ja laatujärjestelmä täyttävät sekä kansalliset kriteerit että eurooppalaiset korkeakoulujen laadunvarmistusta koskevat kriteerit.
Yliopistot Joensuussa ja Kuopiossa
Itä-Suomen yliopiston perustamisesta keskusteltiin jo 1950-luvun puolivälissä. Aikeena oli perustaa yliopisto Lappeenrantaan, mutta lopulta sinne perustettiin teknillisiin tieteisiin keskittynyt Lappeenrannan teknillinen korkeakoulu. Joensuuhun, jossa vuodesta 1953 oli toiminut vuonna 1880 perustettu Sortavalan seminaari, päätettiin perustaa humanististen tieteiden ja luonnontieteiden aloilla toimiva Joensuun korkeakoulu, Kuopioon lääketieteeseen ja hammaslääketieteeseen keskittynyt Kuopion korkeakoulu. Lait Joensuun ja Kuopion korkeakoulujen perustamisesta vahvistettiin vuonna 1966, ja Joensuun korkeakoulu aloitti toimintansa vuonna 1969. Kuopion korkeakoulu perustettiin 1972, ja samana vuonna Kuopion keskussairaalasta tuli Kuopion yliopistollinen sairaala. Vuonna 1984 korkeakoulujen nimet muutettiin Joensuun yliopistoksi ja Kuopion yliopistoksi.
Uusi Itä-Suomen yliopisto
Itä-Suomen yliopiston valmistelu käynnistyi helmikuussa 2007, kun professori Reijo Vihkon johtama työryhmä luovutti opetusministeri Antti Kalliomäelle ehdotuksensa Joensuun ja Kuopion yliopistojen yhteistyön tiivistämiseksi. Alkuperäisenä tavoitteena oli yliopistojen muodostama liitto, mutta sittemmin tavoitteeksi otettiin yhdistyminen, jonka myötä entiset yliopistot lakkautettaisiin. Valmistelun alkuvaiheessa käytetty nimi "Itä-Suomen liittoyliopisto" tarkentui syksyllä 2007 Itä-Suomen yliopistoksi.
Itä-Suomen yliopiston suunnitteluhanketta rahoitettiin yhtenä opetusministeriön korkeakoulujen rakenteellisen kehittämisen kärkihankkeista. Rahoituksella käynnistettiin muun muassa yhteisiä uusia tutkimushankkeita. Helmikuussa 2008 varmistui tutkinnonanto-oikeus kauppatieteessä ja maaliskuussa 2009 vahvistui hammaslääkärikoulutuksen saaminen uuteen yliopistoon.
Vuonna 2020 Itä-Suomen yliopistolle myönnettiin logopedian (puheterapian) koulutusvastuu. Tekniikan alan koulutusvastuu myönnettiin vuonna 2022 ja diplomi-insinöörien koulutus käynnistyy syksyllä 2023.
Satyricon (albumi)
Satyricon on norjalaisen black metal -yhtye Satyriconin kahdeksas albumi. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Positiivinen oikeus
Positiivinen oikeus on termi, jolla tarkoitetaan oikeutta tehdä jokin teko tai saada jokin etuus tai asia toiselta ihmiseltä tai ihmisryhmältä. Positiivisen oikeuden vastakohta on negatiivinen oikeus, joka tarkoittaa oikeutta olla joutumatta jonkin toiminnan kohteeksi. Esimerkki positiivisesta oikeudesta on bussien ovien lähellä olevat istumapaikat liikuntarajoitteisille ja negatiivisesta oikeudesta on oikeus olla joutumatta kidutetuksi.
Simo (nimi)
Simo on suomalainen miehen etunimi. Nimi on muunnos heprealaisesta nimestä Simeon, joka esiintyy myös muodossa Simon ja tarkoittaa ”hän on kuullut”. Simon nimipäivä on 28. lokakuuta, joka läntisissä kirkkokunnissa on vanhastaan apostoli Simon Kiivailijan muistopäivä.
Suomessa nimi Simo oli 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Suomessa 15 048 henkilölle.
Tunnettuja Simoja
Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Viitalampi (Soini)
Viitalampi on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Kukonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 8,5 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 190,8 metriä mpy.
RCD Espanyol
Seuran jalkapallon reservijoukkue on RCD Espanyol B ja paikallisvastustaja FC Barcelona.
Historia
Seuran perusti 28. lokakuuta 1900 Ángel Rodríguez -niminen insinööriopiskelija Barcelonan yliopistosta. Seuran alkuperäinen kotipaikka on Sarriàn kaupunginosassa. Seuran alkuaikojen nimi oli Sociedad Española de Football. Se oli Espanjassa ensimmäinen jalkapalloseura, jonka perustivat espanjalaiset eivätkä ulkomaalaiset maahanmuuttajat, kuten esimerkiksi vuotta aikaisemmin perustetun FC Barcelonan. Seura pelasi aluksi keltaisissa asuissa, kun seuran perustajiin kuuluneelta tekstiililiiketoiminnassa mukana olleelta henkilöltä oli jäänyt kyseistä väriä. Vuonna 1901 seura vaihtoi nimekseen Club Español de Futbol.
Vuonna 1906 seuran toiminta lakkasi hetkellisesti talousvaikeuksien vuoksi. Vuonna 1909 seura perustettiin uudelleen nimellä Club Deportivo Español. Vuonna 1910 seura otti käyttöön nykyiset sinivalkoiset värinsä Roger de Llúrian kunniaksi. Vuonna 1912 Español sai kuningas Alfonso XIII:ltä luvan käyttää vaakunassaan kuninkaallista tunnusta kruunua ja oikeuden kutsua itselleen kuninkaalliseksi. Niinpä seura muutti nimensä muotoon Real Club Deportivo Español.
Vuonna 1928 Español oli perustamassa jalkapallon kansallista pääsarjaa Primera Divisiónia. Kuningas Alfonson vallasta luopumisen ja Espanjan toisen tasavallan perustamisen seurauksena seurat herkesivät käyttämästä kuninkaallista merkitsevää Real-etuliitettä nimessään. Toisen tasavallan aikana seura muutti nimensä katalaaninkieliseen muotoon Club Esportiu Espanyol, ja kun katalaanin käyttö kiellettiin sisällissodan jälkeen, palasi seura jälleen käyttämään entistä, kuninkaallista nimeään Real Club Deportivo Español. Nykyisen katalanaaninkielisen nimensä seura otti käyttöön virallisesti vuoden 1995 helmikuussa.
Jalkapallo
Espanyolin jalkapallon miesten edustusjoukkue pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa.
Vaikka Espanyol usein jääkin isomman paikallisvastustajansa FC Barcelonan varjoon, on se Espanjan kuudenneksi menestynein jalkapalloseura. Se on voittanut Espanjan cupin vuosina 1929, 1940, 2000 ja 2006. Vuonna 2007 se pelasi UEFA Cupin loppuottelussa, mutta hävisi lopulta rangaistuspotkukilpailussa.
Stadion
Seuran harjoituskeskus sijaitsee Barcelonan naapurikunnassa Sant Adrià de Besòsissa.
Entisiä pelaajia
thumb|Vuonna 2009 kuollut Espanyolin kapteeni [[Daniel Jarque.]]
Operaatio Talvimyrsky
Operaatio Talvimyrskyksi nimetty hyökkäys käynnistyi 12. joulukuuta ja onnistui yllättämään venäläiset. Kenraali Hermann Hothin johtaman 4. panssariarmeijan joukot pääsivät noin 50 kilometrin päähän Stalingradista. Hoth vetosi Paulukseen, jotta tämä vetäytyisi Stalingradista ja hyökkäisi kaikilla voimillaan länteen päästäkseen pois saarroksista. Paulus ei kuitenkaan halunnut rikkoa Adolf Hitleriltä saamiaan käskyjä pitää Stalingrad hallussaan, joten 6. armeija ei päässyt pois motista. Neuvostoliiton 16. joulukuuta aloittama vastahyökkäys operaatio Saturnus kukisti Italian 8. armeijan Donin armeijaryhmän vasemmalta sivustalta, jolloin Hoth pysäytti hyökkäyksen 23. joulukuuta Neuvostoliiton vastahyökkäyksen seurauksena ja vetäytyi jouluaattona takaisin lähtöpisteeseen. Epäonnistuneen vapautusyrityksen seurauksena puna-armeija jatkoi hyökkäystään Stalingradia kohti lopulta pakottaen 6. armeijan antautumaan 31. tammikuuta 1943.
Puuluodon järjestötalo
Puuluodon järjestötalo on sijainnut Torniossa Puuluodon kyläkeskuksessa.
Historia
Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainalla ja keräyksillä. Talon piirustukset on KTK:n Lapin piirijärjestön arkistossa.
Rakennus
Vuonna 1963 rakennettu talo on lautarakenteinen. Katteena on huopaa. Talo on maalattu punaiseksi. Sisäseinät ovat lautaa ja sisäkatto on paneelia. Talossa on uunilämmitys. Talossa ei ole vesijohtoa, viemäriä eikä wc:tä.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola ja eteinen.
Toimintaa työväentalolla
Talo on ollut omassa käytössä. Siellä on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa ja juhlia.(1982)
Liitukausi
Liitukausi on mesotsooisen maailmankauden viimeinen kausi, joka alkoi noin 144 ja päättyi 66 miljoonaa vuotta sitten. Kausi on saanut nimensä Englannin rantakallioiden liitukalkkikerrostumista, jotka syntyivät sen aikana matalien merten runsaslukuisten pieneliöiden kivettyessä. Hirmuliskot lajiutuivat liitukaudella erilaisiin ryhmiin ja kasvoivat suuremmiksi. Tunnetuin liitukauden hirmulisko lienee suurikokoinen teropodi Tyrannosaurus rex.
Liitukausi tunnetaan dinosaurusten huippukautena, joka loppui niiden äkilliseen häviämiseen mahdollisesti asteroiditörmäyksen, tulivuorenpurkausten tai molempien vuoksi. Liitukautta aiemmin kehittyneet linnut lajiutuivat voimakkaasti kauden aikana.
Liitukaudella oli lämpimämpää kuin koskaan aiemmin suurten monisoluisten eliöiden historiassa. Lähes koko Maapallolla oli lämmintä ympäri vuoden, ja mahdolliset merijäät sekä jäätiköt olivat pieniä. Lämpö johtui mannerten suotuisasta asemasta, joka ohjasi merivirrat lämmittämään maata. Päiväntasaajan seudun vedet kiersivät leveässä virrassa ja lämpenivät kierros kierrokselta. Merenpinta oli korkealla, mikä lämmitti planeettaa omalta osaltaan. Kauden aikana esiintyi lisäksi voimakkaita tulivuorenpurkauksia, jotka kuumensivat Maapalloa joinakin jaksoina kasvihuoneilmiön avulla. Ilmassa oli arvioiden mukaan huomattavasti nykyistä enemmän happea ja hiilidioksidia.
Urim ja tummim
Urim ja tummim olivat välineet, joilla leeviläinen ylimmäinen pappi tulkitsi ja sai ilmoitusta Jumalan tahdosta. Niillä ilmeisesti heitettiin arpaa ja Jumalan ajateltiin näin antavan vastauksen (2. Moos. 28:30 ja 4. Moos. 27:21 ).
Liitukausi
Maantiede
thumb|Liitukalliojyrkänne [[Dover (Englanti)|Doverin kunnassa Englannissa.]]
Urim ja tummim
Ylimmäinen pappi kantoi urimia ja tummimia juhlallisen pukunsa rintakilvessä. Urim on suomeksi "valo", "kirkkaus" tai "ilmoitus", ja tummim on "täydellisyys", "totuus" tai "oikeus" (mormonismissa käännös annetaan usein muodossa "valot ja täydellisyydet" johtuen sanojen -im monikkomuodosta).
Liitukausi
Maantiede
Liitukauden maailmankartta näytti vielä kauden lopullakin erilaiselta kuin nykyisin. Mantereet olivat eri paikoissa ja merenpinta suurimman osan ajasta huomattavan korkealla.
Urim ja tummim
Mormonikirkossa
Myöhempien aikojen pyhien liikkeessä käsite urim ja tummim on merkittävässä osassa. Kyseisen MAP-kirkon perustaja Joseph Smith kertoi kääntäneensä Mormonin kirjan löytämistään kultalevyistä kahden urimiksi ja tummimiksi sittemmin kutsutun kristallikivien avulla.
Liitukausi
Maantiede
Merten pieneliöstö oli hyvin runsaslukuista, ja pieneliöt toimivat aineksena suurten kalkkikivimuodostumien syntymiselle sekä Euroopassa että Pohjois-Amerikassa. Englannin kalkkikivi syntyi keski- ja myöhäisliitukaudella noin 97,5–66,5 miljoonaa vuotta sitten. Se muodostui lämpimissä, matalissa merissä, joita oli merenpinnan noustua korkealle runsaasti. Merissä oli suotuisan lämpötilan myötä runsaasti planktonia ja muuta pieneliöstöä. Kivihiiltä, öljyä ja kaasua syntyi matalan meren eloperäisten pohjalietteiden vajottua syvälle kallioperään. Liitukaudella syntyi puolet maailman öljyvaroista ja niistä puolet kauden lämpöhuipun aikoihin noin 100 miljoonaa vuotta sitten.
Jättiläismanner Pangean hajoaminen jatkui liitukaudella. Atlantin valtameri laajeni ja Afrikka puristui kohti Euraasiaa, minkä seurauksena Alppien vuoristo alkoi muodostua. Suurin osa mantereista joutui liitukauden puolivälissä tulvan valtaan, kun uusien merten keskiselänteet syrjäyttivät liikkeelle valtavia vesimääriä. Merenpinta oli keskiselänteiden ja laavatasankojen myötä noin 300 metriä nykyistä ylempänä.
Pohjois-Atlantti oli nykyistä kapeampi. Amerikka ja Eurooppa sijaitsivat hyvin lähellä toisiaan. Grönlanti oli kiinni Amerikassa ja erittäin lähellä Norjaa. Euroopassa ja Aasiassa oli huomattavan korkean merenpinnan myötä laajoja matalia meriä nykyisten manneralueidenkin kohdalla. Meriä esiintyi liitukaudella muun muassa nykyisessä Keski- ja Etelä-Euroopassa sekä Ukrainassa, Iranissa ja eteläisen Venäjän länsialueella. Merialueita sijaitsi myös Arabiassa, Pohjois-Afrikassa ja monilla muilla nykyisin kuivilla seuduilla. Myös Pohjois-Amerikan Suurten tasankojen alue oli merta. Intia sijaitsi kaukana eteläisellä pallonpuoliskolla ja liikkui melko nopeasti kohti Aasiaa. Australia ja Etelämanner olivat kiinni toisissaan, Pohjois- ja Etelä-Amerikka puolestaan irti toisistaan. Afrikan ja Euraasian välissä oli Tethysmeri, joka ulottui nykyiseltä Välimereltä Irakiin. Tethysmeri oli yhteydessä suuriin valtameriin, toisin kuin nykyinen Välimeri. Sen kautta oli vapaa pääsy Intian valtamereltä Atlantille.
Etelä-Amerikan ja Etelämantereen välillä oli liitukauden aikana kannas. Aasian ja Amerikan välille syntyi Apt-vaiheessa niin ikään kannas. Lauraasian ja Gondwanan välinen Tethysmeri laajeni liitukauden alussa noin 140 miljoonaa vuotta sitten leveäksi salmeksi, joka päästi merivirran kulkemaan sen läpi ja lämmittämään Maata varsinkin 130–100 miljoonaa vuotta sitten, jolloin Tethysmeri oli leveä. Myös Pohjois- ja Etelä-Amerikan yhteys katkesi liitukauden alkupuolella.
Merenpinta nousi keskiliitukaudella, koska merten sisällä esiintyi selänteiden kohoamisesta laavan purkautumisen seurauksena. Valtavat laavapurkaukset loivat laajoja merenalaisia tasankoja eteläisen Tyynenmeren pohjaan liitukauden lämpöhuipun aikoihin noin 135–115 miljoonaa vuotta sitten. Pangea hajosi 125 miljoonaa vuotta sitten Lauraasiaksi ja Gondwanaksi. Ontongin Jaavan tasanko lounaisella Tyynellämerellä on kaksi kertaa Alaskan kokoinen sekä noin 40 kilometriä paksu. Valtavat laavapurkaukset johtuivat Maan vaipassa olevista suurikokoisista kuumista pisteistä, pluumeista, joiden nouseminen pintaan on suhteellisen harvinaista Maan historiassa. Mannerlaattojen liikkeen on arvioitu olleen nopeimmillaan noin 100 miljoonaa vuotta sitten, pluumien toimintaan liittyen. Välillä lyhyeksi aikaa takautunut, yhteensä 135 miljoonaa vuotta noussut merenpinta alkoi laskea liitukauden loppupuolella. Merenpinta lienee ollut korkeimmillaan noin 93 miljoonaa vuotta sitten Turonia-vaiheen lämpöhuipun aikoihin. Merenpinnan yleinen lasku muuttui selväksi 75–72 miljoonaa vuotta sitten. Liitukauden lopussa tapahtui lukuisia alle puoli miljoonaa vuotta kestäneitä merenpinnan tilapäisiä laskuja sekä loivempia, pidempiä laskukausia. Lyhyiden laskujen uskotaan liittyneen Etelämantereen ajoittaisiin jäätiköitymisiin, vaikka ajatus tuntuu lämpimän ilmaston vuoksi hieman epävarmalta. Merenpinta poikkesi lyhytaikaisesti hyvin alhaalla noin 66 miljoonaa vuotta sitten alennuttuaan noin 50 metrillä.
Ilmasto
Liitukausi oli hyvin lämmin. Vaikka sen alussa oli vielä viileää, ilmasto lämpeni kauden aikana kasvihuoneilmastoksi. Korkea lämpötila johtui mannerten sijainnista sekä ilmakehän korkeammasta hiilidioksidipitoisuudesta. Mantereet ohjasivat merivirtoja lämmittämään planeettaa. Lämmin merivirta pääsi kiertämään Afrikan pohjoispuolella sijainneen Tethysmeren kautta sekä Amerikoiden välistä lähellä päiväntasaajaa. Päiväntasaajan vedet pysyivät täten erittäin lämpiminä kiertäessään Auringon voimakkaasti lämmittämää aluetta jatkuvasti. Napojen kylmät merivirrat olivat heikkoja, ja esimerkiksi Etelämantereessa kiinni ollut Australia ohjasi niitä lämpimille vesille. Merten syvävesikin oli lämmintä. Maan valtamerten vesien pääasiallinen lähde oli täten trooppisten ja subtrooppisten alueiden vesi, eikä laajoja kylmien syvävesien alueita ollut olemassa.
Vedenpinta oli korkealla. Meret ulottuivat nykyistä laajemmalle ja merivesi imi itseensä tehokkaasti Auringon säteilyä. Korkealla ollut merenpinta laski lumirajaa sen verran, ettei jäätiköitä liene ollut senkään puolesta liitukaudella kuin korkeintaan napojen lähettyvillä. Joidenkin tutkimusten mukaan liitukauden lämpimimmilläkin jaksoilla olisi ollut kuitenkin pienehköjä jäätiköitä Etelämantereen keskustassa. Merenpinta laski ajoitellen liitukaudella. Sen uskotaan aiheutuneen silloin tällöin tapahtuneista jäätiköitymisistä, joita ilmakehän korkean kosteusprosentin uskotaan edistäneen.
Tulivuorista purkautunut hiilidioksidi vaikutti ilmastoon kasvihuonekaasujen tavoin. Liitukauden tulivuoritoiminta oli ajoittain huomattavasti nykyistä vilkkaampaa. Kauden aikana syntyi noin puolet tunnetuista öljyvaroista, joista suunnilleen puolet 100 miljoonaa vuotta sitten kauden keskivaiheilla vallinneen lämpöhuipun aikana.
Lämpöhuippua edeltäneen Barrias-vaiheen aikana tropiikki kosteutui edelliskausiin trias- ja jurakauteen verrattuna. Jäätiköitä oli tuolloin joillakin korkeiden leveysasteiden vuorilla, mutta lunta laajemmilla alueilla. Maa alkoi kuumentua Berrias-vaiheen lopussa. Alba-vaiheen aikana alkoi olla erittäin lämmintä. Varsinainen lämpöhuippu alkoi Cenomanium-Turonia-kauden rajalla. Näihin aikoihin oli valtameren hapeton vaihe OAE-2. Lämmönnousu saavutti huippunsa Turonia-vaiheen alussa noin 93,5 miljoonaa vuotta sitten, jolloin tulivuorenpurkaukset kuumensivat planeetan geologisesti katsottuna lyhyeksi ajaksi. Kalkkia syntyi liitukauden puolivälin paikkeilla runsaasti. Kaikkein kuumimmat jaksot esiintyivät ennen merten hapettomia jaksoja.
Maapallon keskilämpötila oli liitukauden aikana ainakin kuusi celsiusastetta nykyistä korkeampi. . Korkeiden leveysasteiden keskilämpötila oli kauden keskivaiheilla erään arvion mukaan 10–15 celsiusastetta nykyistä korkeampi, sillä ne lämpenevät päiväntasaajaa nopeammin ilmastonmuutoksissa. Ilmaston vyöhykkeisyys oli nykyistä pienempi, joten napojen ja päiväntasaajan lämpötilaero oli pienempi kuin nykyisin. Siinä missä ero on nykyisin noin 41 astetta, se oli liitukaudella 17–26 astetta. Pohjoisnavalla oli 20 ja etelänavalla 40 astetta nykyistä lämpimämpää.
Liitukauden ajoilta on löydetty lämpimän ilmaston kasvien jäänteitä Alaskasta ja Grönlannista. Subtrooppisia kasveja kasvoi napapiirien takana noin 100 miljoonaa vuotta sitten. Kanadassa oli palmuja. Krokotiileja eli 60. leveysasteella Kanadan Hudsoninlahdella. Puissa ei ollut usein vuosirenkaita, sillä ilmasto oli hyvin lämmin ympäri vuoden. Dinosaurusten fossiileita on löydetty 15 leveysasteen päästä liitukauden ajan etelänavasta. Tropiikki tai subtropiikki oli 45. leveysasteella. Tropiikissa oli nykyistä kuumempaa, noin 35 celsiusastetta.
Koralleja kasvoi noin 1 500 kilometriä nykyistä kauempana päiväntasaajasta eli 35. leveysasteella. Korallien kasvaminen vaatii vuotuisen yli 17 celsiusasteen meriveden lämpötilan tai vuoden lämpimimmän kuukauden keskilämpötilaksi 21 astetta. Meriveden lämpötila oli päiväntasaajalla liitukauden kuumimpana jaksona yli 30 astetta, mahdollisesti kymmenen astetta nykyistä korkeampi eli 36–37 astetta. Meriveden lämpötila saattoi olla kuumimmillaan 42-asteista, mikä on 17 astetta nykyistä korkeampi. Pohjoisnavan meriveden lämpötila vaihteli talven 14 asteesta kesän 17 asteeseen. Arktisen pintaveden lämpötila oli 15 astetta tai enemmän. Liitukauden lämpötiloissa sekä niiden vuodenajanvaihteluissa tapahtui huomattavia vaihteluita. Välimeren ja Lähi-idän alue oli 20.–30. leveysasteilla liitukauden keskivaiheilla. Alueella esiintyi kauden kärkilämpötila, 35–36 celsiusastetta, kahteen otteeseen: Barrême-vaiheelta Apt-vaiheelle ja Cenomanum-vaiheelta varhaiselle Campania-vaiheelle. Vuoden alin lämpötila oli Cenomanum-Campania-vaiheiden aikana 24 astetta ja Barrême-Apt-vaiheiden aikana 16 astetta. Vuotuiset lämpötilanvaihtelut nousivat myöhäisen Barrême-vaiheen ja Apt-vaiheen aikana 20 asteeseen, jolloin ilmakehän kierto oli nopeaa ja mannerten pituusasteiden suuruiset lämpötilaerot suuria. Cenomanum-vaiheen ja varhaisen Campania-vaiheen vuotuiset lämpötilanvaihtelut olivat Välimeren sekä Lähi-idän seuduilla kymmenen astetta. Varsinkin liitukauden alussa 10.–30. leveysasteilla oli kuivaa, niitä ylempänä kosteampaa.