cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jukka Haavisto
Muusikon ura
Haavisto esiintyi viimeisen kerran muusikkona 27.2.2020. Hän on kärsinyt borrelioosista, jonka vuoksi kädet eivät enää kunnolla tottele aivoista tulevia käskyjä. Hän oli jo aikaisemmin tehnyt lopetuspäätöksen, mutta kuunnellessaan Happy Swing Bandin konserttia hänen oli taas pakko päästä ystäviensä joukkoon. Hän soitti vibrafonisoolon, joka meni “olosuhteisiin suhteutettuna kohtuullisesti. Mutta lupaus kohtuullisuudesta ei riitä uuteen alkuun. […] Päättelin, että ehkä on parempi lopettaa vapaaehtoisesti ajoissa kuin myöhään vasta pakon edessä, yleisön pyynnöstä.”
Haavistoa ilahduttaa suomalaisen jazzin uusien sukupolvien kyvyt: “Minua ilahduttavat paljon nämä uudet polvet, jotka ovat nostaneet jazzin aivan toiselle kansalliselle ja kansainväliselle tasolle. Suomalainen jazz ei perustu enää matkimiseen, ei edes esikuvien jäljittelyyn.”
Yhteiskunnallinen toiminta
Jukka Haavisto toimi Suomen Jazz-arkiston ja Suomen Jazz & Pop Arkiston (nykyinen Musiikkiarkisto) johtajana vuosina 1991–1997. Hän sanoo olevansa “yllytyshullu, sellainen haasteiden etsijä, joka on helppo suostutella uusiin hankkeisiin”.
Haavisto perusti Suomen Kevyen Musiikin Museon Kannatusyhdistyksen vuonna 1994. Hän toimi museon toiminnanjohtajana vuoteen 2004 saakka. Museo avasi verkkomuseon nimeltä Populaarimusiikin museo internetiin joulukuussa 2004.
Haavisto on toiminut myös kirjailijana. Hänen teoksensä Puuvillapelloilta kaskimaille (1991) on edelleen tuorein yleisesitys suomalaisesta jazzista. Hän on ihmetellyt, että kukaan ei ole kirjoittanut jatkoa tälle teokselle. Hänen teoksensa on nelisataasivuinen, soittajia siinä mainitaan puolitoista tuhatta kappaletta.
Palkinnot
Jukka Haavistolle on myönnetty ansioistaan suomalaisen jazzin ja kevyen musiikin hyväksi seuraavat palkinnot:
Perhe
Haaviston pojat Janne (muun muassa yhtyeissä J. Karjalainen ja Mustat Lasit ja Laika & The Cosmonauts) ja Olli (muun muassa J. Karjalainen, Mikko Kuustonen, Freud, Marx, Engels & Jung ja Tuomari Nurmio) ovat kumpikin menestyneitä muusikoita. Tytär Susanna Haavisto on näyttelijä-laulaja.
Yhdysvaltain 7. armeija
'''Yhdysvaltain 7. armeija''' on Yhdysvaltain maavoimien yhtymä, joka kuuluu Yhdysvaltain Euroopan joukkoihin (USEUCOM).
Toinen maailmansota
Armeija perustettiin vuonna 1943, ja se osallistui ensimmäiseksi Operaatio Huskyyn eli Sisilian valtaukseen, jossa sitä komensi George S. Patton. Sen seuraava maihinnousu tapahtui Etelä-Ranskassa 15. elokuuta 1944.
Kylmä sota
Toisen maailmansodan jälkeen 7. armeija aktivoitiin uudelleen Korean sodan sytyttyä Saksassa Yhdysvaltain Nato-joukkojen johtoportaaksi. Vuonna 1967 se yhdistettiin U.S. Army Europen kanssa, ja sen esikunta muutti Stuttgartista Heidelbergiin.
Matti Sippola
Matti Sippola oli ammatiltaan maanviljelijä, lehtimies ja metallinkaivertaja. Hän oli naimisissa Maria Josefina Silverbergin (1856–1917) kanssa ja heillä oli kaksitoista lasta: Juho Wiljami, Saima Katariina, Yrjö Väinö, Jalo Ilmari, Toivo Oppi Onni, Ahto Armas Ilo, Kalervo Kuudes Veikko, Matti Vilkas Tapio, Ilmi Ilona, Elma Sanelma, Siro Aarne sekä Aimo Urho.
Sippolalla oli kokemusta myös opettajana, sanomalehtimiehenä, pakinoitsijana, arkkiviisujen kirjoittajana ja ohjelmanikkarina. Metallinkaiverruksessa hän oli erittäin taitava, useissa näyttelyissä palkittu ammattilainen. Kaivertajan ammatin ohella Sippola ahkeroi maalarina, suutarina, puuseppänä, kalastajana, väliaikaisena kiertokoulun opettajana, tukkimiehenä ja kauppamiehenä.
Yhdistysten perustaja
Sippola perusti Suomen ensimmäisen nuorisoseuran Kauhavalla Kalan torpassa juhannuksena 1881. Kauhavan Nuorisoyhtiön tunnuslauseeksi tuli ”valoa kansalle”. Seuraavana vuonna Sippola perusti Vimpeliin sisaryhdistyksen ja vielä samana vuonna maakunnallisen Etelä-Pohjanmaan Nuorisoseuran. Sieltä aate levisi muihinkin maakuntiin.
Suomen ensimmäinen työväenyhdistys oli perustettu Helsingissä vuonna 1883. Järjestyksessään toinen työväenyhdistys syntyi Vaasaan saman vuoden lopulla Sippolan aloitteesta. Yhdistyksen säännöille saatiin senaatin vahvistus helmikuun 26. päivänä 1884. Siten Vaasan Suomalainen Työväenyhdistys oli ensimmäinen työväenyhdistys, jonka säännöillä oli senaatin vahvistus.
Ensimmäinen kaupunkinuorisoseura perustettiin Vaasaan vuonna 1885. Senkin aloitteentekijänä oli Matti Sippola.
Hitman: Agent 47
Hitman: Agent 47 on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintatrilleri, jonka on ohjannut Aleksander Bach. Elokuva perustuu IO Interactive -pelitalon Hitman-pelisarjaan ja sen päähenkilöön Agentti 47:ään. Elokuvan pääosissa esiintyvät Rupert Friend, Hannah Ware ja Zachary Quinto. Elokuvan on käsikirjoittanut Michael Finchin lisäksi Skip Woods, joka tunnetaan myös Timothy Olyphantin tähdittämän vuoden 2007 Hitman-elokuvan käsikirjoittajana. Elokuvat eivät ole juonellisesti yhteydessä toisiinsa.
Juoni
Tohtori Peter Litvenko johtaa salaista tutkimusohjelmaa, jossa luodaan täydellisiä salamurhaajia. Geneettisesti muunneltu ”Agentti” on tavallista ihmistä vahvempi, nopeampi ja älykkäämpi eikä tunne pelkoa tai katumusta. Litvenko alkaa kuitenkin kokea tappokoneisiin keskittyvän tutkimuksen vaarallisena ja päättää paeta. Tohtori hylkää tyttärensä Katian ja katoaa. Mikään järjestö ei kykene jatkamaan tutkimustyötä ilman Litvenkoa. Syndicate International -yhtiön tavoitteena on löytää Litvenko ja jatkaa agenttiohjelmaa. International Contracts Agency (ICA) -monialayritykselle työskentelevä Agentti 47 hankaloittaa toimintaa tappamalla Syndicaten jäseniä.
Aikuiseksi varttunut Litvenkon tytär Katia asuu Berliinissä ja käyttää aikansa isänsä etsimiseen. Katiaa vaivaa jatkuva ahdistus ja yliherkkä selviytymisvaisto, jonka myötä hän näkee ja kuulee asioita tavallista ihmistä herkemmin. Hän kohtaa John Smith -nimisen miehen ja toivoo saavansa tältä tietoa isästään. Smith tarjoaa suojelua uhkaavaa Agentti 47:ää vastaan. Smith kertoo Katialle Litvenkon iän ja paljastaa yksityiskohtia muun muassa tämän terveydentilasta ja kielitaidoista. Informaation perusteella Katia tajuaa isänsä asuvan Singaporessa. 47 yllättää kaksikon ja ampuu Smithin.
47 paljastaa Katialle, että tämä on todellisuudessa Agentti 90. Hän opettaa Katiaa käyttämään tämän selviytymisvaistoja hyödyksi taistelussa Syndicaten joukkoja vastaan. Agentit kohtaavat kuolleeksi luullun Smithin, joka on todellisuudessa varustettu vahvalla ihonalaisella panssarilla. Yhteenoton jälkeen 47 ja Katia pakenevat ja matkustavat Singaporeen. Litvenko, joka on huonossa kunnossa ja käyttää alituisesti inhalaattoria, pyytää Katialta anteeksi tämän hylkäämistä. Syndicaten sotilaat saapuvat paikalle ja kaappaavat Litvenkon.
Litvenko joutuu kidutetuksi Syndicaten päämajassa kieltäytyessään yhteistyöstä yhtiön ja tämän johtajan Antoine LeClerqin kanssa. Kun Katia on hyökännyt päämajaan helikopterilla, 47 tunkeutuu rakennukseen palomieheksi naamioituneena ja kukistaa Smithin lähitaistelussa. LeClerq ottaa Litvenkon mukaansa helikopteriin ja yrittää paeta, mutta Litvenko tappaa sekä itsensä että LeClerqin 47:n antamalla kranaatilla, jonka tämä oli naamioinut inhalaattoriksi. 47 saa puhelun ICA:lta, jolloin Katia saa tietää, että 47:n tehtävänä on koko ajan ollut LeClerqin murhaaminen. Myös Katia on tappolistalla, mutta 47 ei kuitenkaan noudata käskyä. ICA lähettää 47:n ja Katian perään Agentti 48:n.
Tuotanto
Elokuva julkistettiin 5. helmikuuta 2013. Päärooliin Agentti 47:ksi valittiin Paul Walker, mutta näyttelijä kuoli auto-onnettomuudessa ennen kuvausten alkua. Tammikuussa 2014 Walkerin korvaajaksi valittiin Rupert Friend. Berliiniin ja Singaporeen sijoittuvat kuvaukset alkoivat maaliskuussa 2014.
Vastaanotto
Elokuva on saanut yleisesti negatiivisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivustolla elokuva on saanut keskimäärin 3,7 pistettä kymmenestä. Sivustolla Hitman: Agent 47 koetaan edeltäjäänsä heikommaksi, ja elokuvan sanotaan olevan ”ontto sekoitus laimeaa toimintaa ja tuotesijoittelua”. Metacriticissä elokuvalle annettu arvosana on 28 pistettä sadasta.
IGN antoi elokuvalle arvosanan 6.0/10 ja totesi, että ”Hitman: Agent 47 on pelisarjan faneille varmasti liian tyypillinen toimintaelokuva ja tavallisesti katsojalle taas liian videopelimäinen.” IrishFilmCritic tarjosi arvosanan 3.5/5 ja vertasi Hitman: Agent 47:n yliampuvaa ja yksinkertaisen hauskaa tyyliä Arnold Schwarzeneggerin, Sylvester Stallonen and Bruce Willisin toimintaelokuviin.
Tikkipokeri
Tikkipokeri eli tikkipokka on 2–4 hengen korttipeli. Nimen mukaisesti tikkipokassa yhdistyy kaksi korttipeliä, tikki ja pokeri.
Pelin kulku
Jokaiselle pelaajalle jaetaan 10 korttia. Näistä korteista kukin pelaaja valitsee itselleen kaksi viiden kortin kättä, toisen tikkiin ja toisen pokeriin. Jos pelaajalla ei ole kädessään yhtäkään ässää tai kuvakorttia, saa hän ottaa uudet 10 korttia. Pokerikäsi asetetaan sivuun ja ensiksi pelataan tikki. Tikki pelataan perinteisillä tikin säännöillä, eli noudatetaan maapakkoa ja viimeisen tikin voittaja ansaitsee pisteen. Tämän jälkeen katsotaan pokerikädet ja pokerin voittaja saa myös yhden pisteen. Mikäli sama pelaaja voittaa kierroksen molemmat pelit, saa hän lisäpisteen. Pelin voittaa pelaaja, joka saa ensimmäisenä tasan 12 pistettä. Kuitenkin jos pelaaja menee yli 12 pisteen, putoaa hän seitsemään pisteeseen.
On olemassa myös toinen pelitapa tikkipokkaan. Pelaajille jaetaan 5 korttia käteen. Ensimmäisenä kortin lyö pöytään se joka on jakajaa ennen. Sen jälkeen peli on kuin normaalia tikkiä mutta se joka voittaa tikin saa 2 pistettä. Tikin jälkeen katsotaan kortit samanlailla kun pokerissa. alle 10 pareista saa 1 pisteen, kolmosista 2 ja nelosista voittaa pelin. peli pelataan 15. Yli 10 ja 10 pareista saa 2 pistettä ja kolmosista 3. Väristä saa 5, suorasta 8, täyskädestä 5, värisuorasta 10. Pokeri tyyliset pisteet saa se pelaaja jolla on parhaat kortit. Mutta jos tikki menee tasan? Silloin 2 pistettä jaetaan tasan mutta jos voittajia on kolme niin jokainen saa 1 pisteen. Pelissä silti voi huijata eli voitte vaihtaa kaverin kanssa kortteja pimeästi mutta jos tämä huomataan teidät poistetaan pelistä.
Lisä- ja miinuspisteet
Tietyillä käsillä pelaaja voi saada lisä- tai miinuspisteitä.
Kakkoslopetus: Mikäli pelaaja voittaa tikin lyömällä viimeisenä korttinaan kakkosen, saa hän siitä yhden lisäpisteen.
Kolmoslopetus: Lisäpisteen voi myös ansaita ottamalla kiinni tikissä toisen pelaajan kakkoslopetusyrityksen saman maan kolmosella ja voittamalla kyseisen kierroksen.
Janarisuora: Janarisuora on suora, jonka korkein kortti on 10 tai pienempi. Voittamalla pokerin janarisuoralla, pelaaja ansaitsee lisäpisteen. Jos janarisuoralla ei kuitenkaan voita pokeria, sakotetaan pelaajaa tästä yhdellä miinuspisteellä.
U-10-bonus: Jos pelaaja voittaa sekä tikin että pokerin kädellä, joka ei sisällä yhtään ässää tai kuvakorttia, hän saavuttaa vielä yhden lisäpisteen. (Kuten tästä huomaamme, aina ei kannata vaihtaa kortteja, vaikka se olisi mahdollista)
Yhdellä kierroksella pelaaja voi siis saavuttaa yhteensä peräti kuusi pistettä. Tämä onnistuu esimerkiksi yhdistelmällä "kakkoslopetus - janarisuora - U-10-bonus".
Abigail Spears
Abigail Spears (s. 12. heinäkuuta 1981 Valley Center, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 66 ja nelinpelissä sijalla 14.
Grand Slam -turnausten kaksinpelissä Spears on parhaimmillaan päässyt Australian avoimissa kolmannelle kierrokselle vuonna 2005. Ranskan avoimissa, Wimbledonissa sekä Yhdysvaltain avoimissa hän on jäänyt joka kerta ensimmäiselle kierrokselle. Spears ei ole voittanut yhtään WTA-turnausta kaksinpelissä, mutta nelinpelissä hänellä on kymmenen turnausvoittoa.
Kansainvälinen tennisliitto ITF langetti helmikuussa 2020 Spearsille 22 kuukauden kilpailukiellon dopingista. Spears antoi käryyn johtaneen virtsanäytteen vuoden 2019 Yhdysvaltain avoimissa. Näytteestä löytyneet kielletyt aineet olivat testosteroni ja prasteroni.
Osmar Barbosa dos Santos
Osmar Barbosa dos Santos (s. 20. lokakuuta 1968, Marília, Brasilia) on brasilialainen 800 metrin juoksija.
Dos Santos karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 800 metrin välierissä ajalla 1.47,68. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti matkan Brasilian-mestaruuden ja sijoittui yleisurheilun maailmancupissa kuudenneksi ajalla 1.46,01. Hän karsiutui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 välierissä ja juoksi samana vuonna Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa kahdeksanneksi. Seuraavana vuonna hän voitti MM-pronssia Budapestin sisäratojen MM-kisoissa. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui välierissä.
Dos Santos karsiutui Helsingin MM-kisoissa 2005 alkuerissä, kuten myös seuraavana vuonna Moskovan sisäratojen MM-kisoissa. Hän voitti myöhemmin samana vuonna kultaa Ibero-Amerikan mestaruuskisoissa.
4-dimetyyliaminopyridiini
4-dimetyyliaminopyridiini eli DMAP (C7H10N2) on heterosyklinen pyridiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään nukleofiilisena katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa 4-dimetyyliaminopyridiini on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja muodostuva liuos on hieman emäksinen. 4-dimetyyliaminopyridiini on heikko emäs ja sen pKa-arvo on 9,5. Aine liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, etanoliin, asetoniin, etyyliasetaattiin ja dikloorimetaaniin.
Valmistus ja käyttö
Teollisessa mittakaavassa 4-dimetyyliaminopyridiiniä valmistetaan lähtemällä pyridiinistä, joka reagoi tionyylikloridin vaikutuksesta muodostaen 4-pyridyylipyridiinikationin. Tämä kationi reagoi joko dimetyyliamiinin tai dimetyyliformamidin kanssa muodostaen 4-dimetyyliaminopyridiiniä. Muita tapoja valmistaa ainetta ovat 2-vinyylipyridiinin ja 4-syanopyridiinin välinen reaktio ja sitä seuraava emäksinen hydrolyysi, 4-pyridonin ja heksametyylifosforiamidin välinen reaktio sekä 4-substituoidun pyridiinijohdannaisen reaktio dimetyyliformamidin kanssa.
4-dimetyyliaminopyridiiniä käytetään erityisesti katalyyttinä esteröintireaktioissa yhdessä disykloheksyylikarbodi-imidin kanssa. Erityisesti reaktio soveltuu tertiääristen estereiden ja steerisesti estyneiden fenolien esteröintiin sekä markosyklisten laktonien synteeseihin. Yhdistettä käytetään katalyyttinä myös amidien valmistamiseen amiineista ja karboksyylihapoista, alkyloinneissa, Baylis–Hillman-reaktiossa, toisiintumisissa, Dakin–West-reaktiossa ja alkoholien silyloinneissa ja trityloinneissa.
Etyylimorfiini
pienoiskuva|Etyylimorfiinipohjaista yskänlääkettä
Etyylimorfiini on opioideihin kuuluva analgeetti. Se keksittiin Saksassa 1884 ja sitä käytettiin heroiinin heikompana vaihtoehtona. Se on suunnilleen kodeiinin vahvuista (1/10 morfiinista). Se muistuttaa rakenteeltaan kodeiinia (eli metyylimorfiinia). Sillä on myös hydromorfoni-vastineensa (etyylidihydromorfoni eli 3-etoksiy-7,8-dihydro-morfin-6-oni;) ja dihydromorfiini-analogi etyylidihydromorfiini (CID:5492914); niillä ei ole kaupallista käyttöä. Dioniini on etyylimorfiinihydrokloridia. Etyylimorfiinia on Suomessa Cocillana-yskänlääkevalmisteessa.
Metabolia
Etyylimorfiini muuttuu kodeiinin tavoin elimistössä morfiiniksi maksassa sytokromi P450 -entsyymi CYP2D6:n vaikutuksesta. Etanoli hidastaa etyylimorfiinin metaboliaa, jolloin niiden yhteisvaikutuksesta hengitys voi lamautua.
Käyttö
Sitä käytetään yhdistelmälääkkeissä euforisoivana kipulääkkeenä kovan kivun hoitoon. Yskänlääkkeessä etyylimorfiini vaikuttaa suoraan aivoihin hilliten siellä olevan yskänkeskuksen toimintaa, jolloin yskänärsytys lievittyy. Sen haittavaikutuksia ovat muun muassa pahoinvointi, oksentelu, ummetus, vapina, sekavuus ja väsymys.
Muiden opioidien tapaan etyylimorfiini voi aiheuttaa riippuvuutta. Siihen tulee nopeasti toleranssi, minkä takia sitä käytetään vain tilapäistä hoitoa vaativissa lääkityksissä, kuten kuivan kivuliaan yskän hoidossa.
United Nations Office for Disaster Risk Reduction
United Nations Office for Disaster Risk Reduction eli UNDRR (aiemmin UNISDR) on Yhdistyneiden kansakuntien alainen, joulukuussa 1999 perustettu, järjestön sihteeristöön kuuluva virasto, jonka pyrkimyksenä on vähentää suuronnettomuuksia synnyttäviä riskitekijöitä. Suuronnettomuuksia aiheuttavat muun muassa luonnonmullistukset kuten hirmumyrskyt, tulvat, helle ja kuivuusjaksot, maanjäristykset tai epidemiat. Kasvihuoneilmiön voimistuminen voi vaikuttaa osaltaan useita riskitekijöitä kasvattaen. Järjestö toteuttaa erityisesti Sendain kehysohjelmaa suuronnettomuuksien riskien vähentämiseksi (2015–2030). Esimerkiksi riskialttiiden alueiden, väestönosien ja rakenteiden kartoittamisella, yhteiskunnallisesti kriittisimmän perusinfrastruktuurin hyvällä suunnittelulla, mitoituksella ja sijoittamisella, kaavoituksella ja rakennusvalvonnalla, evakuointisuunnittelulla, ennakkovaroitusjärjestelmillä, ja muilla ennakointitoimenpiteillä voidaan vaikuttaa yhteiskunnan kykyyn varautua ja selviytyä riskitilanteista pienemmin vahingoin.
Viraston pääjohtajana aloitti maaliskuussa 2018 japanilainen Mami Mizutori.
Brooke Adams
Brooke Adams (o.s. Gould; s. 8. helmikuuta 1949) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Toivo Manninen (sotilas)
Toivo Kaarlo Manninen (10. tammikuuta 1915 Calumet, Michigan, Yhdysvallat – 29. joulukuuta 1943 Oulu) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 100. Siviiliammatiltaan hän oli maanviljelijä kotitilallaan Pudasjärvellä. Toivo Manninen oli avioliitossa Anna Vainion kanssa ja heillä oli kaksi lasta.
Brooke Adams
Adams sai yhden tunnetuimmista rooleistaan elokuvassa Ihmispaholaiset vuonna 1978. Muita ovat muiden muassa Viimeinen yhteys: The Dead Zone (1983) ja Päätepysäkki New Mexico (1992). Adams on lisäksi tehnyt työtä televisiossa eikä pelkästään näyttelijänä, vaan myös tuottajana.
Adams opiskeli High School for the Performing Artsissa ja School of American Balletissa. Hän on ollut vuodesta 1992 naimisissa kollegansa Tony Shalhoubin kanssa.
Toivo Manninen (sotilas)
Manninen kuului Pudasjärven suojeluskuntaan vuosina 1938–1940 ja toimi talvisodassa Jääkärirykmentti 25:ssä joukkueen varajohtajana. Hän haavoittui Kuhmossa 5. maaliskuuta 1940. Manninen ylennettiin kersantiksi 11. huhtikuuta 1940. Jatkosodassa Manninen toimi joukkueen varajohtajana Jääkärirykmentti 53:ssa. Hän haavoittui 5. elokuuta 1941 Kiestingin Saarijärvellä ja hänet vapautettiin pysyvän invaliditeetin takia 27. helmikuuta 1942.
Toivo Manninen kuoli Oulussa 32. sotasairaalassa 29. joulukuuta 1943. Hänet on haudattu Pudasjärven sankarihautaan. Hänet ylennettiin kuolemansa jälkeen ylikersantiksi 20. kesäkuuta 1945.
Esitys Mannerheim-ristin myöntämisestä
alt=|vasen|pienoiskuva|[[Carl Gustaf Mannerheim onnittelee Toivo Mannista ojennettuaan hänelle Mannerheim-ristin 1. maaliskuuta 1943. ]] III Armeijakunnan komentajan, kenraaliluutnantti Hjalmar Siilasvuon 17.9.1941 allekirjoittama (merk) ja armeijakunnan esikuntapäällikön, eversti V. J. Oinosen varmentama esitys Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin myöntämisestä kersantti Toivo Manniselle:
Diffie–Hellman
Diffie–Hellman-avaintenvaihtoprotokolla (DHE, D-H) on salausprotokolla, jonka avulla kaksi osapuolta voivat sopia yhteisestä salaisuudesta turvattoman tietoliikenneyhteyden ylitse. Kun osapuolilla on yhteinen salaisuus, sitä voidaan käyttää viestien salaamiseen perinteisillä salausmenetelmillä.
Algoritmin julkaisivat Whitfield Diffie ja Martin Hellman vuonna 1976, vaikka myöhemmin onkin selvinnyt että sen oli jo aiemmin keksinyt englantilainen Malcolm J. Williamson, mutta sitä pidettiin sotasalaisuutena. Ralf Merkle osallistui merkittävällä tavalla algoritmia edeltävän julkisen avaimen salausmenetelmän ajatuksen kehittämiseen.
Diffie–Hellman-avainteenvaihtoa käytetään muiden todennusmenetelmien kanssa suojaamaan IP-liikennettä IPsec-protokollien Internet Key Exchange-avaintenvaihtoprotokollassa. Diffie–Hellman oli ensimmäinen julkisen avaimen salausmenetelmä.
Yksinkertaistettu kuvaus
keski|pienoiskuva|400px|Diffie-Hellman
Alkuperäisessä ja yksinkertaisimmassa muodossaan protokolla käyttää kokonaislukujen jäännösluokkarenkaan multiplikatiivista ryhmää modulo jokin alkuluku p ja sen primitiivistä alkiota g.
Liisa ja Roope ovat nyt saaneet saman luvun, koska gab ja gba ovat yhtäsuuret. Huomattakoon, että ainoastaan luvut a, b, gab ja gba ovat salassa pidettäviä. Kaikki muut luvut voidaan lähettää selväkielisinä. Kun Liisa ja Roope ovat saaneet näin vaihdettua salaiset avaimet, he voivat käyttää niitä avoimessa tietoliikennekanavassa tapahtuvan keskinäisen viestintänsä salaamiseen.
Todellisessa tilanteessa tulisi tietysti valita luvut a, b ja p huomattavasti suuremmiksi. Jos alkuluku p olisi yli 300 numeroinen ja luvut a ja b vähintään 100 numeroisia lukuja, parhailtakin tunnetuilta (diskreetin logaritmin) algoritmeilta kuluisi vähintään tunnetun maailmankaikkeuden iän verran aikaa lukujen a ja b laskemiseen tunnettujen lukujen g, p, ga mod p ja gb mod p perusteella. Luvun g ei välttämättä tarvitse olla kovin suuri. Itse asiassa luvut 2 tai 5 ovat tavallisia valintoja.
Yleisempi kuvaus
Sekä Liisa, että Roope tietävät nyt ryhmän alkion gab, joka toimii heidän salaisena avaimenaan. Ryhmän G alkiot (gb)a ja (ga)b ovat keskenään yhtäsuuret, koska ryhmät ovat potenssiassosiatiivisia.
Yksityiskohtia ja ongelmia
Operaatiot tehdään oikeasti hyvin valituilla äärellisiin eli Galois’n kuntiin kuuluvilla arvoilla ja operaatioilla, jolloin saadaan erityisen helposti laskettavat eksponenttioperaatiot ja vaikeasti laskettavat diskreetit logaritmioperaatiot. Yksinkertaistaen tämä tarkoittaa vain sitä, että luvut katkaistaan tiettyyn pituuteen. Ollakseen turvallinen, Diffie–Hellman-algoritmissa käytettävien lukujen pitää olla hyvin pitkiä, tuhansia bittejä eli satoja numeroita.
Kukaan ei ole todistanut sitä, ettei ole olemassa keinoa laskea logaritmeja paljon nykyistä tehokkaammin. Jonain päivänä nyt varmana pidetty Diffie–Hellman-avain voikin murtua helposti.
Diffie–Hellman-algoritmin suuri ongelma on se, ettei vastapuolta todenneta. Tämä mahdollistaa jonkun toimimisen Roopen ja Liisan välissä. Sen sijaan, että Roope on sopinut salaisuuden Liisan kanssa, hän onkin sopinut sen Villen kanssa. Ville tekee myös tämän saman Liisalle. Kun Roope ja Liisa kuvittelevat sopineensa salaisuuden keskenään ja alkavat salatun tiedonsiirron, kaikki kulkeekin selväkielisenä Villen kautta. Tätä kutsutaan mies välissä -hyökkäykseksi (engl. man-in-the-middle attack).
Algoritmi edellyttää myös ulkopuoliselle täysin arvaamattomien satunnaislukujen käyttöä. Tällaisten tekeminen on usein yllättävän vaikeaa pelkän tietokoneen avulla.
Haavoittuvuudet
Vuonna 2015 raportoitiin Logjam-hyökkäyksestä, joka hyödyntää Diffie–Hellmanissa olevaa haavoittuvuutta.
Kimmo Pyykkö
Pyykkö opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1963–1968 ja Helsingin yliopiston piirustussalissa vuonna 1963.
Vuonna 1975 tasavallan presidentti Urho Kekkonen teki Pyykön teknisellä avustuksella Niin on jos siltä näyttää -nimisen teoksen. Sekatekniikalla valmistettu naisfiguuri oli myöhemmin esillä Helsingin Taidehallissa amatööritaiteilijoiden näyttelyssä. Se myytiin huutokaupassa 26 000 markalla. Kekkonen teki Pyykön työhuoneessa myös tunnetun omakuvansa, jonka päänä oli vanha leipälapio. Pyykön mukaan Urho Kekkosen naisystävänä tunnettu rouva Anita Hallama pahoitti mielensä Niin on jos siltä näyttää -teoksesta, vaikka se ei esittänytkään ketään tiettyä naishenkilöä.
Vuonna 1981 ilmestyneessä Tamminiemen pesänjakajat -kirjassa Pyykköä luonnehdittiin ”SDP:n kuvanveistäjäksi”, koska SDP:n puoluetoimiston julkisivussa oli Pyykön muotoilema reliefi. Pyykön sommittelemia Manu – linjanvetäjä -reliefejä myytiin vuoden 1982 presidentinvaalin edellä Mauno Koiviston kampanjan tukemiseksi.
Yksityiselämä
Pyykkö asui nuorena kaksivuotiaasta lähtien Kangasalla. Pyykkö oli vuosina 1969–1992 naimisissa toimittaja Mirja Pyykön kanssa. Avioliitosta on kaksi lasta.
Denis Spitsov
Spitsov saavutti pronssin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Korean talviolympialaisissa 2018 Samoissa kilpailuissa hän sai hopeaa viestissä ja vapaan hiihtotavan parisprintissä sekä oli yhdistelmäkilpailun neljäs. Pekingin olympialaisissa 2022 hän hiihti kolmannen osuuden Venäjän olympiakomitean kultaa voittaneessa viestijoukkueessa. Lisäksi hän savutti hopeaa yhdistelmäkilpailussa ja oli kuudes lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa.
Spitsov kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Davosin sprintissä joulukuussa 2017. Seuraavan päivän 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän saavutti ensimmäiset maailmancupin pisteensä oltuaan seitsemäs. Parhaimmillaan hän on sijoittunut yksittäisessä maailmancup-kilpailussa viidenneksi Oslon vapaan hiihtotavan 50 kilometrin yhteislähtökilpailussa maaliskuussa 2018. Tour de Skin 2017–2018 päätösetapin osuusajoissa hän oli kolmanneksi nopein. Hän oli kolmas myös Lillehammerin Nordic opening -tapahtuman 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2018. Tour de Skillä 2018–2019 hän oli nopein Oberstdorfin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa. Tourin lopputuloksissa hän oli kahdeksas. Tammikuussa 2021 Spitsov sijoittui Tour de Skin Toblachin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa toiseksi. Hän voitti kiertueen päättäneen Val di Fiemmen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailun ja sijoittui Tour de Skin kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Maailmancupin pisteissä hän oli yhdeksäs ja normaalimatkojen cupissa neljäs. Tour de Skin 2021–2022 kokonaiskilpailussa hän sijoittui neljänneksi ja Val di Fiemmen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtöetapilla toiseksi. Pekingin talviolympialaisten jälkeen Spitsov ylennettiin Venäjän kansalliskaartin kapteeniksi. thumb|oikea|Putin palkitsi olympiavoittaja Spitsovin kunniamerkillä huhtikuussa 2022. Pekingin talviolympialaisten jälkeen Spitsov ylennettiin Venäjän kansalliskaartin kapteeniksi.
Pariluistelu kesäolympialaisissa 1920
Pariluisteluun Antwerpenin kesäolympialaisissa osallistui kahdeksan paria. Kilpailu käytiin Antwerpenin jääpalatsissa 26. huhtikuuta. Tuomaristo, joka oli seitsenhenkinen, arvioi kilpailijan tai parin suorituksen pistein, jotka määräsivät jokaisen tuomarin omassa arviossa parin sijaluvun. Eniten ensimmäisiä sijoja tuomarien arvioissa saanut pari sijoittui ensimmäiseksi, eniten vähintään toisia sijoja arvioissa saanut toiseksi jne. Tasatilanteessa ratkaisivat järjestyksessä sijapisteet,sitten suorituksesta saadut pisteet.
Suomalaispari Ludovika Jakobsson ja Walter Jakobsson sai jokaiselta tuomarilta sijaluvun yksi ja voitti kilpailun ylivoimaisesti.
Lopputulokset
<br style="clear:both;"/>
Tuomaristo
Ylituomari:
Arvostelutuomarit:
Möttölä
Möttölä on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Tikkiheinät
Tikkiheinät (Bothriochloa) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi 34 lajia.
Louis Walsh
thumb|240px|Louis Walsh vuonna 2009. Louis Walsh (oik. Michael Louis Vincent, s. 5. elokuuta 1952 Kiltimagh, Irlanti) on irlantilainen musiikkialan manageri. Hän on manageroinut muun muassa Johnny Logania, Boyzonea ja Westlifea.
Uran alkuvuodet
Walsh alkoi promotoida ensimmäistä yhtyettään, Time Machinea, jo 15-vuotiaana. Hän soitteli useille tunnetuille promoottoreille Dubliniin saadakseen yhtyeelle keikkoja.
Kaksi Royal Blues Showbandin jäsentä, Frank ja Vincent Gill, omistivat Claremorrisissa baarin, jossa Walsh työskenteli osa-aikaisesti. Työnsä kautta hän pääsi avustamaan yhtyeen sihteeriä ja katseli heidän managerinsa työtä. Näin hän oppi hyvin, miten asiat tuli hoitaa.
Walsh muutti Dubliniin ja jatkoi työtä yhtyeen kanssa. Sen hajottua hän jäi kaupunkiin ja sai töitä Tommy Hayden -yhtiöstä, jossa hän aloitti keittämällä teetä ja mainostamalla show-yhtyeitä. Hayden lähetti aina välillä Walshin viemään lehdistötiedotteita ja valokuvia lehdille, ja näin hän onnistui luomaan suhteita median kanssa jo varhaisessa vaiheessa. 1970-luvun lopulla disko ja rock kuitenkin veivät show-yhtyeiden paikan, ja Walshin yhtyeet joko hajosivat tai sitten vain katosivat.
Euroviisuhuumaa
Walsh oli tavannut bussissa nuoren artistin, Johnny Loganin, jonka hän uskoi pääsevän pitkälle, jos tämä vain saisi oikean tilaisuuden. Tapaamisen seurauksena laulaja allekirjoitti levytyssopimuksen 13. maaliskuuta 1979 Tommy Hayden -yhtiön kanssa ja 19. huhtikuuta 1980 hän voitti Eurovision laulukilpailun kappaleella ”What’s Another Year”. Kappale nousi listaykköseksi 11 Euroopan maassa tehden Johnny Loganista myös ensimmäisen irlantilaisen artistin, joka pääsi Britannian listan ykköseksi. Loganin seuraava single floppasi pahasti, mutta Walsh ei silti aikonut luovuttaa. Hän laittoi Linda Martinin kilpailemaan Irlannin euroviisuedustajuudesta Loganin kirjoittamalla kappaleella ”Terminal 3”, joka lopulta sijoittui toiseksi vuoden 1984 euroviisuissa. Vuonna 1987 Loganin kirjoittama kappale ”Hold Me Now” valittiin edustamaan Irlantia Euroviisuissa ja se voittikin kilpailun 172 pisteellä.
Loganin ura floppasi kuitenkin toistamiseen ja Walsh jätti yhtiön joulukuussa 1989 työskennelläkseen yhtiön entisen työntekijän, Carol Hannan kanssa tämän perustamassaan yrityksessä Carol & Associates. Walsh suostutteli Logania kirjoittamaan vielä yhden kappaleen euroviisuihin ja niin Linda Martin voitti vuoden 1992 Euroviisut kappaleella ”Why Me”.
Poikabändien aikaa
Euroviisuaika sai Walshin haluamaan työskennellä kansainvälisemmällä alueella ja siksi hän päätti pistää pystyyn ”Irlannin oman Take Thatin”. Hänen maineensa ansiosta 300 nuorta miestä ilmestyi koelauluihin syksyllä 1993 ja heistä valittiin lopulta kuusi Boyzoneen. Koelaulut saivat jonkin verran huomiota Irlannin mediassa ja Walsh päätti hyödyntää tätä julkisuutta laittamalla yhtyeen heti Irlannin pisimpään pyörineeseen talk show -ohjelmaan, The Late Late Show’hun. Yhtyeellä ei ollut vielä yhtään kappaletta ja heidän tanssiesityksensä sai kammottavat arvostelut vainoten heitä lopun uraa, mutta Walsh oli aina sitä mieltä, ettei huonoa julkisuutta ollut olemassakaan.
Parin kuukauden päästä Walsh vähensi yhtyeen jäsenten määrän viiteen ja päätti, että ensimmäinen single olisi cover-versio kappaleesta ”Working My Way Back To You”. Levytyssopimuksesta huolimatta singlelle ei löytynyt tuottajaa ilman 10 000 puntaa. Walsh sai lainattua rahat baarinomistaja John Reynoldsilta, josta tuli siten yhtyeen toinen manageri, joka huolehtisi raha-asioista. Musiikkivideo maksoi vain 4 000 puntaa, mutta single nousi Irlannissa listakolmokseksi. Britanniassa yhtye pääsi suosioon oltuaan mukana Smash Hits -kiertueella ja niin The Osmonds -cover ”Love Me For A Reason” nousi listakakkoseksi joulukuussa 1994 myyden yli 700 000 kappaletta. Levy-yhtiö ei halunnut alun perin julkaista kappaletta, mutta Walsh onnistui jälleen suostuttelussaan.
Walsh vaati aina yhtyeeltä kohteliasta käytöstä, sillä hän tiesi sen korvaavan muut puutteet. Hän haki myös usein median huomiota albumien ja singlejen julkaisuajankohtina suurentelemalla ja keksimällä yhtyeeseen liittyviä asioita.
Kykyjenetsintää
Vuonna 2002 Walsh pääsi tuomariksi Britannian Popstarsin toiselle tuotantokaudelle Pete Watermanin ja Geri Halliwellin ohella. Tarkoituksena oli luoda kaksi yhtyettä, tyttöbändi ja poikabändi, sekä kilpailla jouluviikon ykköspaikasta singlelistalla. Tyttöbändi saisi sopimuksen Polydorilta ja Walshin managerikseen. Poikabändi taas pääsisi Watermanin omaan levy-yhtiöön PWL:lle hänen manageroimanaan. Walshin yhtye Girls Aloud voitti ja luo uraa edelleen. Watermanin yhtye One True Voice puolestaan floppasi.
Gert Weil
Weil sijoittui Soulin olympialaisissa 1988 kuudenneksi tuloksella 20,38. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän oli kymmenes. Hän karsiutui olympialaisten loppukilpailusta Barcelonassa 1992 ja Atlantassa 1996.
Weil sijoittui MM-kilpailuissa kuudenneksi Stuttgartissa 1993, yhdeksänneksi Tokiossa 1991 ja kymmenenneksi Roomassa 1987. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän oli kuudes Budapestissa 1989 ja Sevillassa 1991 sekä yhdeksäs Indianapolisissa 1987.
Weil saavutti Pan-Amerikan kisojen kuulantyönnössä kultaa 1987 tuloksella 20,21 ja 1991 tuloksella 19,47 sekä hopeaa 1983 ja pronssia 1995.
Weil voitti kuulantyönnön Etelä-Amerikan-mestaruuden 1979, 1981, 1983, 1985, 1987, 1989, 1991 ja 1995. Kiekonheitossa hän sai Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa pronssia 1989. Hän voitti Etelä-Amerikan kisoissa kultaa kuulantyönnössä 1982, 1990 ja 1994. Ibero-Amerikan kuulantyöntömestaruuden hän voitti 1990, 1992, 1994 ja 1996.
Weil voitti kuulantyönnön alle 17-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuden 1976 ja nuorten Etelä-Amerikan-mestaruuden 1978.
Jarrett Hurd
Jarrett Hurd (s. 1990 Accokeek, Maryland, Yhdysvallat ) on amerikkalainen ylemmän välisarjan nyrkkeilijä ja hallitseva IBF liiton maailmanmestari painoluokassaan.
Nyrkkeilyura
Hurd otteli amatööriurallaan 40 ottelua joista voitti 32. Hän aloitti ammattinyrkkeilyuran vuonna 2012. Vuonna 2017 hän pääsi ottelemaan Jermall Charlon jäljiltä vapaaksi jääneestä IBF liiton mestaruudesta Tony Harrisonia vastaan ja voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä.
Hurd pyrkii jäljittelemään ihailemiaan hyvin puolustavia nyrkkeilijöitä kuten James Toney, Roy Jones Jr ja Floyd Mayweather Jr..
Mick Hill
Mick Hill (s. 22. lokakuuta 1964 Leeds, Yhdistynyt kuningaskunta) on entinen englantilainen keihäänheittäjä. Hän voitti urallaan kolme hopeaa ja yhden pronssin Kansainyhteisön kisoissa, yhden pronssin maailmanmestaruuskilpailuissa 1993 sekä yhden hopean Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1998. Hän oli 12. olympialaisissa 1996.
Jessica Moore
Jessica Moore (s. 16. elokuuta 1990 Perth) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut naisten maailmanlistalla sijalla 132, eikä hän ole voittanut vielä yhtään WTA-turnausta kaksinpelissä.
2008
Moore pääsi toiselle kierrokselle Australian avoimissa. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Julie Dittyn, mutta toisella kierroksella 17:nneksi sijoitettu israelilainen Shahar Pe'er voitti Mooren 6–0, 7–5. Tämän myötä Mooresta tuli nuorin australialainen otteluvoittaja Australian avoimissa sitten vuoden 1999 Jelena Dokićin.
Moore pääsi finaaliin Australian avointen tyttöjen turnauksessa vuonna 2008, mutta voiton vei Arantxa Rus. Helmikuussa 2008 Moore teki debyyttinsä Fed Cupissa, ja samalla hänestä tuli nuorin australialainen Fed Cup-pelaaja Jelena Dokićin vuoden 2000 jälkeen.
Moore voitti junioreiden nelinpelimestaruudet Ranskan avoimissa ja Wimbledonissa, parinaan slovenialainen Polona Hercog.
Vuoden viimeisessä Grand Slam-turnauksessa, Yhdysvaltain avoimissa, Moore eteni toiselle kierrokselle. Ensimmäisellä kierroksella hän päihitti amerikkalaisen villin kortin saaneen Melanie Oudinin 7–6(5), 7–6(5). Toisella kierroksella tuli tappio saksalaista Anna-Lena Grönefeldiä vastaan 6–1, 6–3.
2009
Australian avointen avauskierroksella Moore voitti Christina McHalen, mutta hävisi toisella kierroksella 13:nneksi sijoitetulle Flavia Pennettalle. Loppukaudesta hän pelasi lähinnä vain ITF-turnauksissa. Lisäksi Yhdysvaltain avoimissa hän putosi jatkosta avauskierroksella hävittyään Liettuan Lina Stančiūtėlle.
2010
Vuonna 2010 Moore hävisi kolmessa ensimmäisessä pelaamassaan turnauksessa karsintojen avauskierroksen ottelun, mukaan lukien Australian avoimet. Sen jälkeen hän pelasi ITF-turnauksissa, joissa pääsi parhaimmillaan välieriin asti. Budapestin WTA-turnauksessa hän pääsi toiselle kierrokselle.
Pu Yi
Pu Yi, koko nimeltään Aisin Gioro Puyi (7. helmikuuta 1906 Peking – 17. lokakuuta 1967 Peking), oli kymmenes ja viimeinen mantšujen Qing-dynastian keisari ja samalla Kiinan viimeinen keisari. Hänet kruunattiin keisariksi nimellä Xuantong kaksivuotiaana vuonna 1908. Hän toimi muodollisena hallitsijana vuoteen 1912 asti ja säilytti vuoteen 1924 Kiinan keisarin arvon. Myöhemmin vuosina 1932–1945 hän hallitsi Japanin perustamaa nukkevaltiota Mantšukuon keisarikuntaa. Tällöin hän käytti hallitsijanimeä Kangde (, myös Kang-te).
Xinhai-vallankumouksen jälkeen Pu Yi sai ystävällismielisen kohtelun kommunistien johtajalta Mao Zedongilta. Hän osallistui Kiinan kansan neuvoa-antavan poliittisen konferenssin toimintaan vuodesta 1964 kuolemaansa asti kiinalaisella nimellään Aixinjueluo Puyi.
Kiinan keisarina
Pu Yin isoisoisä oli vuosina 1820–1850 hallinnut keisari Daoguang. Pu Yin isoisä oli prinssi Chun (1840–1891), joka oli Daoguangin poika ja tämän seuraajan keisari Xianfengin velipuoli. Xianfengia seurasi keisarina hänen ainoa poikansa Tongzhi. Pojattomana kuolleen Tongzhin seuraajaksi tuli vuonna 1875 prinssi Chunin poika Guangxu, mutta todellista valtaa käytti vuodesta 1898 leskikeisarinna Cixi. Pu Yin isä, nuorempi prinssi Chun, oli keisari Guangxun veli.
Pu Yin sukuhaaralla oli läheiset suhteet leskikeisarinna Cixiin. Kun lapseton Guangxu myrkytettiin arsenikilla vuonna 1908, Cixi valitsi kuolinvuoteellaan keisariksi tämän veljenpojan Pu Yin, joka siten nousi valtaistuimelle kahden vuoden ja 10 kuukauden ikäisenä. Pu Yin isä Chun toimi sijaishallitsijana 6. joulukuuta 1911 asti, jolloin leskikeisarinna Longyu otti vallan Xinhai-vallankumouksen aikana.
Leskikeisarinna Longyu allekirjoitti vallastaluopumisen ja Hyväntahtoisen asiakirjan 12. helmikuuta 1912 keisarillisen hovin ja Etelä-Kiinan tasavallan välillä. Kiinan tasavallan syntyessä Pu Yi sai pitää keisarillisen arvonimensä, ja tasavalta kohteli häntä ulkomaisen monarkin tavoin. Pu Yi ja keisarillinen hovi saivat jäädä Kielletyn kaupungin pohjoisosan tiloihin ja Kesäpalatsiin. Uusi tasavalta myönsi hoville neljän miljoonan hopeadollarin vuosittaisen tuen, jota ei kuitenkaan koskaan maksettu täysin, ja se lopetettiin muutaman vuoden kuluttua. Vuosina 1919–1924 Pu Yilla oli skotlantilainen opettaja Reginald Johnston.
Vuonna 1917 kenraali Zhang Xun palautti Pu Yin valtaan kahdentoista päivän ajaksi 1. heinäkuuta – 12. heinäkuuta 1917. Kahdentoista päivän aikana tasavaltalaisten lentokone pudotti yhden pientä tuhoa aiheuttaneen pommin Kiellettyyn kaupunkiin. Qing-restauraatio herätti laajaa vastustusta eri puolilla Kiinaa, ja toinen sotaherra Duan Qirui puuttui tilanteeseen.
Vuonna 1922 16-vuotias Pu Yi naitettiin kahdelle naiselle. Hänen ensimmäinen valintansa oli Wen Xiu (1907–1950/51), jota hovi ei pitänyt tarpeeksi kauniina keisarinnaksi. Hänestä tuli jalkavaimo, ja hän erosi miehestään 1931. Toisesta vaimosta, Wanrongista tuli keisarinna Gobulo. Hän kuoli kiinalaisessa vankilassa 1946.
Mantšukuon nukkevaltion keisarina
pienois|vasen|Pu Yi [[Mantšukuon keisarina.]] Lokakuun 1924 lopussa sotaherra Feng Yuxiang saapui joukkoineen Pekingiin ja järjesti vallankaappauksen, jossa presidentti Cao Kun syrjäytettiin. Uusi Feng Yuxiangin hallitus uudisti 4. marraskuuta 1924 hyväntahtoisen asiakirjan ja riisti Pu Yilta hänen keisarin arvonimensä ja hänestä tuli tavallinen Kiinan tasavallan kansalainen. Seuraavana päivänä armeija piiritti Kielletyn kaupungin yksityistilat ja pakotti Pu Yin allekirjoittamaan sopimuksen. Samana päivänä hänet karkotettiin Kielletystä kaupungista, josta Pu Yi siirtyi isänsä huvilalle lähelle Kiellettyä kaupunkia. Vuoden 1925 alussa hän pakeni Fengin sotilaiden huomaamatta ja haki turvaa Japanin lähetystöstä. Japanilaisagentit kuljettivat hänet hallitsemalleen alueelle Tianjiniin.
Pu Yi asetettiin 1. maaliskuuta 1932 japanilaisten hallussa olleen Mantšukuon nukkevaltion johtoon arvonimellä Datong. Vuonna 1934 hänet kruunattiin virallisesti keisariksi nimellä Kangde. Pu Yi vastusti japanilaisia yksityisesti, mutta julkisesti alistui japanilaiskomentoon. Hän oli katkera, koska hänet esiteltiin Mantšukuon valtionpäämiehenä ja keisarina, eikä hän saanut takaisin Kiinan keisarin asemaansa. Japanilaiset pitivät Pu Yitä tarkasti silmällä japanilaistaessaan Mantšukuoa jo hallitsemansa Korean mallin mukaan.
Näinä vuosina Pu Yi alkoi kiinnostua buddhalaisuudesta. Japanilaiset kuitenkin määräsivät Mantšukuon valtionuskonnoksi šintolaisuuden. Pu Yin tukijat puhdistettiin hallinnosta japanilaismyönteisten ministerien tieltä. Hänen osaksi jäi vahvistaa japanilaisten laatimat lait. Pu Yi avioitui kolmannen vaimonsa Tan Yulingin kanssa vuoden 1939 paikkeilla. Tämä kuoli salaperäisesti kuusi vuotta myöhemmin. Vuonna 1943 Pu Yi nai neljännen vaimonsa, 15-vuotiaan opiskelijan Li Yuqinin. He erosivat 1958.
Sodan jälkeen
Toisen maailmansodan lopussa vuonna 1945 Pu Yi joutui puna-armeijan vangiksi. Kun Mao Zedongin johtamat kommunistit ottivat vallan Kiinassa vuonna 1949, Pu Yi kirjoitti kirjeitä Neuvostoliiton diktaattori Josif Stalinille, joissa hän vakuutti sisäistäneensä kommunismin ja pyysi asuinpaikkaa Neuvostoliitosta. Stalin kuitenkin luovutti Pu Yin kiinalaisille kommunisteille vuonna 1950. Sitä ennen Pu Yi oli ollut todistajana Tokion kansainvälisessä sotarikostuomioistuimessa. Hän vietti kymmenen vuotta uudelleenkoulutusleirillä Fushunissa, ja sen jälkeen hänen ilmoitettiin uudistuneen ja ryhtyneen kommunismin kannattajaksi. Vuonna 1959 Pu Yi armahdettiin. Vapautuksensa jälkeen hän työskenteli Pekingin kasvitieteellisessä puutarhassa ja vuodesta 1964 Kiinan kansan neuvoa-antavan poliittisen konferenssin jäsenenä. Pu Yin viides vaimo oli Li Shuxian, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1962. Li kuoli vuonna 1997.
Pu Yi kirjoitti 1960-luvulla muistelmansa Olin Kiinan keisari – taivaanpojan tie lohikäärmevaltaistuimelta Pekingin puutarhatyöläiseksi (ilmestynyt suomeksi 1974). Hän kuoli syöpään vuonna 1967 kulttuurivallankumouksen aikana.
Taito (yritys)
Oy Taito Ab oli suomalainen taideteollisuusesineiden valmistusta ja kauppaa harjoittanut yritys, joka toimi vuosina 1919–1953.
Historia
Oy Taito Ab perustettiin Helsingissä 4. marraskuuta 1918. Yhtiön osakepääoma oli 25 000 markkaa jaettuna 25:een tuhannen markan osakkeeseen, jotka jakautuivat perustajien kesken: Emil Wikström 5 kpl, Eric O. W. Ehrström 5 kpl, Paavo Tynell 5 kpl, Frans Nykänen 5 kpl ja Gösta Serlachius 5 kpl.
Valtioneuvosto hyväksyi Taidon yhtiösäännöt 30. tammikuuta 1919, ja yrityksen toiminta käynnistyi 1. helmikuuta. Ensimmäinen toimipiste sijaitsi Mikonkatu 8:n nelikerroksisen piharakennuksen kolmannessa kerroksessa, josta oli vuokrattu viiden huoneen huoneisto.
Pro Opera -palkinto
Pro Opera -palkinto on vuodesta 2011 myönnetty palkinto, jonka Pro Opera ry on perustanut Kansallisoopperan satavuotisjuhlavuoden kunniaksi. Palkintosumma on 6 000 euroa.
Ylivieskan rautatieasema
Ylivieskassa pysähtyvät kaikki rataosan Seinäjoki–Oulu henkilöjunat, ja useista junista on vaihtoyhteys Iisalmen suunnan taajamajuniin. Raiteelta 1 lähtee valtaosa Helsingin ja Oulun välisistä junista. Raiteelta 2 lähtee yksi juna Helsinkiin ja yksi Rovaniemelle. Raiteelta 3 lähtee arkisin ensimmäinen päiväjuna Helsinkiin. Iisalmen taajamajunat käyttävät raiteita 2 ja 3.
Asemarakennus on yhä alkuperäisessä käytössä. Sen on todennäköisesti suunnitellut rautatiehallituksen pääarkkitehti Knut Nylander. Asemarakennus on otettu käyttöön Kokkolan ja Oulun välisen rataosuuden valmistuessa vuonna 1886.
Aseman lipunmyynti lakkautettiin 2. elokuuta 2014, mutta asemalla on lippuautomaatti ja odotussali.
Legendren polynomi
Legendren polynomeja syntyy Legendren differentiaaliyhtälön
ratkaisuina, kun yhtälön ratkaisemiseen käytetyn potenssisarjan kertoimet ovat kertoimesta a_n lähtien nollia. Viisi ensimmäistä Legendren polynomia ovat
(Huomaa, kuinka parittoman n:n polynomeissa esiintyy vain parittomia x:n potensseja ja parillisissa parillisia.) Legendren polynomit ovat ortogonaalisia välillä [-1,1], sillä minkä tahansa kahden polynomiin sisätulo
aina kun n \neq m. Muiden ortogonaalisten polynomien tapaan Legendren polynomeille on olemassa polynomeja generoiva Rodriguesin kaava. n:s Legendren polynomi saadaan laskettua kaavalla
mutta tämä on yleensä työlästä. Tehokkaampaa on käyttää rekursiokaavaa
jolla (n+1):s polynomi saadaan laskettua kun kaksi edellistä tunnetaan. Koska Legendren polynomit ovat ortogonaalisia, ne muodostavat funktioavaruuden kannan ja tämän vuoksi niitä voidaan käyttää muiden funktioiden ilmaisemiseen sarjakehitelmän avulla. Muita vastaavia tapoja ovat Taylorin ja Fourier'n sarjat. Funktiota f(x) vastaava Legendren sarjakehitelmä on muotoa
Tässä esiintyvät kertoimet c_k saadaan laskettua Fourier'n sarjojen tapaan integroimalla
Legendren polynomikannassa kehitetty sarja on käyränsovituksessa erityisen tehokas, sillä riittävän säännöllisille funktioille kehitelmä antaa hyvän approksimaation jo varsin vähäisellä määrällä termejä. Lisäksi Taylorin sarjasta poiketen uusien termien ottaminen mukaan sovitukseen ei muuta jo laskettujen termien kertoimien c_k arvoa, eikä sovitusta tarvitse siis tehdä alusta alkaen uudestaan.
Usein Legendren polynomit kirjoitetaan tekemällä sijoitus. Tämä on ongelmatonta, koska ortogonaalisuusväli [-1,1] on sama kuin kosinin arvojoukko. Trigonometristen laskusääntöjen vuoksi polynomit saavat hieman poikkeavan muodon, eikä kyseessä enää tietysti ole polynomi vaan muu funktio. Viisi ensimmäistä Legendren polynomia ovat näin kirjoitettuna
Näitä esitysmuotoja suositaan erityisesti fysiikassa.
Decca Records
Decca Records on vuonna 1929 Isossa-Britanniassa perustettu levy-yhtiö. Se oli merkittävimpiä levymerkkejä vuosikymmeniä. Deccalle ovat levyttäneet muun muassa Louis Armstrong, The Rolling Stones, The Everly Brothers ja The Moody Blues.
Vuonna 1948 Musiikki-Fazer sai Deccan edustuksen Suomeen ja alkoi julkaista myös suomalaista tuotantoa Decca-levymerkillä. Decca- ja Rytmi-levyillä esiintyivät säännöllisesti suosituimmat solistit Henry Theel, Olavi Virta, Tapio Rautavaara, Erkki Junkkarinen, Kauko Käyhkö (Justeeri), Reino Helismaa ja Metro-tytöt.
Saas-Grund
Maantiede
Saas-Grund sijaitsee Saastalissa, Saaser Vispa -joen laaksossa, ja sen itärinteellä Valais’n Alppien juurella. Kunnan korkein vuori on Weissmies (4 017 m). Muita korkeita huippuja ovat Fletschhorn (3 985 m) ja Lagginhorn (4 010 m). Saas-Grundin naapurikuntia ovat Saas-Almagell etelässä, Saas-Fee lännessä, Saas-Balen pohjoisessa ja Simplon idässä.
Talous
Saas-Grund, kuten koko Saastal, on kesä- ja talvimatkailuseutua. Alppimatkailua on ollut 1800-luvulta alkaen: paikkakunnalle rakennettiin ensimmäinen hotelli vuonna 1833, ja nykyisin yöpymispaikkoja on noin 3 500.
Liikenneyhteydet
Saas-Grundiin rakennettiin tieyhteys pohjoisesta Vispin suunnasta vuonna 1938. Kylään on säännöllinen linja-autoyhteys: postiauto Brigistä ja Vispistä kulkee puolen tunnin välein.
Küsse im Mondschein
Küsse im Mondschein on vuonna 1998 julkaistu kokoelma-albumi, jolla Pirkko Mannola - eli Pirko Manola, kuten häntä kutsuttiin - laulaa Saksassa vuosina 1961-1963 levyttämiään kappaleita. Useita hän laulaa duettona senhetkisen saksalaisen suosikin Wyn Hoopin kanssa.