cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Francisco Xavier de Luna Pizarro
Itsenäisyyssota
1846 Pizarro nimettiin Liman arkkipiispaksi.
William Ruth
pienoiskuva|Vuorineuvos William Ruth (1900-luvun alku) William Reinhold Ruth (1. heinäkuuta 1839 Kivijärvi – 23. syyskuuta 1913 Kymi) oli suomalainen vuorineuvos, joka perusti useita teollisuuslaitoksia Kymijoen suulle nykyisessä Kotkassa.
William Ruthin vanhemmat olivat Kivijärven kappalainen, varapastori Anders Ruuth (1800–1848) ja Johanna Regina Kiljander (k. 1878). Ruthin koti oli köyhä ja hänen isänsä kuoli Ruthin ollessaan 8-vuotias. Ruth kävi Helsingissä venäläisen junkkarikoulun ja siirtyi 1862 Venäjän armeijan palvelukseen. 1865 Ruth palasi Suomeen ja palveli ruotuväessä luutnanttina ja erosi 1868 armeijasta alikapteenin arvoisena. Ruth toimi tämän jälkeen eri ammateissa: maanviljelijänä Viitasaarella, linjakasöörinä Riihimäki-Pietari ratatyömaalla, harjoittelijana tulliylihallituksessa ja lopulta vt. tullinhoitajana Viipurissa. Viipurissa Ruth tutustui moniin merkittäviin kaupungin liikemiehiin, kuten Wilhelm Hackmaniin ja Carl Wahliin.
Syksyllä 1876 Ruth aloitti vastaperustetun Ääne-Haapakosken uittoyhtiön uittopäällikönä. Uittoyhtiöön liittyi Kymin lauttausyhtiön lisäksi Jyväskylästä ja Lahdesta neljä sahayhtiötä. Kun osakkaat eivät onnistuneet järjestämään yhteistä varppausta, Ruth tarjoutui tekemään varppaukset itse urakalla. Urakan hoitoa varten Ruth otti liikekumppanikseen Viipurin konepajassa työskennelleen insinööri Gustav Törnuddin, jonka kanssa hän hankki kuusi laivaa yhtiön nimiin. Yhtiökumppanit joutuivat ottamaan laivojen hankintaa varten paljon velkaa ja ensimmäisenä vuonna varppaustoiminta oli tappiollista. Jatkossa varppaus osoittautui kuitenkin kannattavaksi ja Ruthin asema oli turvattu.
1875 alkanut puutavara-alan laskusuhdanne johti pitkään jatkuessaan siihen, että monet Kymijokisuulla toimineet sahayrittäjät joutuivat taloudellisiin vaikeuksiin. Keväällä 1880 Kymin uittoyhtiön uittopäällikön virasta eronnut Ruth oli myynyt omistamansa suuren puuvaraston kesällä 1880 hyvällä hinnalla ja hänellä oli nyt käytettävissään pääomaa yritysostoihin. Syyskuussa 1880 Ruth vuokrasi Knut Casselin vuonna 1873 perustaman Karhulan vanhan sahan 10 vuodeksi ja osti sahan puutavaravaraston. Marraskuussa 1880 Ruth osti puolet Kivisillan sahasta ja vuoden 1881 lopulla yhdessä viipurilaisen Hackmanin kanssa Knut Casselin vuonna 1874 perustaman kaksiraamisen Karhulan höyrysahan.
1887 Ruth aloitti suuren teollisuuskompleksin rakentamisen Kymiin. Helilän Karhulanniemelle ja Korkeakoskelle rakennettiin uusi höyrysaha, pieni tiilitehdas tehtaiden rakennustöiden tarpeita varten, puuhiomo, 1888 toimintansa aloittanut Suomen suurin lasitehdas ja konepaja. Ruthin suunnitelmana oli, että puuhiomo käyttäisi sahalta tulevat latvat ja ohuet puut puuhiokkeen raaka-aineena ja lasitehdas käyttäisi sahalla syntyvät rimat ja muut sahausjätteet polttoaineena. Konepajan tehtävänä oli valmistaa ja korjata sekä omien että muiden tehtaiden koneet ja laitteet.
Ruth rakennutti myös asuntoja tehtaiden työntekijöille ja virkailijoille, koulun, sairaalan, kauppoja sekä harjoitti myös maataloutta. Vuosina 1887–1891 rakennettiin arkkitehtien Claes ja Carlo Rich. Björnborg suunnittelema kivirakenteinen, kolmikerroksinen ranskalaista aatelislinnaa jäljitellyt Karhulan Hovi Ruthin omaksi edustusasunnoksi. Rakennuksessa oli 30 huonetta ja sen pinta-ala oli 917 m². Karhulan Hovissa oli aluksi myös Karhulan tehtaiden pääkonttori, mutta 1902 sille valmistui oma rakennuksensa.
Lasitehdas laajensi pian tuotantoaan aloittaen lasinhionnan 1889, värillisen lasin tuotannon 1894 ja ikkunalasin valmistuksen 1899. Konepaja oli aluksi tappiollinen ja Ruthin taloudellinen tilanne oli 1890-luvun alussa Karhulan tehtaiden valmistuttua heikko mutta ajan mittaan myös konepaja alkoi tuottaa voittoa. Vuonna 1902 Ruth muodosti tehtaista Karhula Osakeyhtiön, jonka osakepääoma oli neljä miljoonaa markkaa; uuden yhtiön osake-enemmistö säilyi Ruthin hallussa. 1906 Karhulan tehtailla alettiin käyttää yhtiön rakennuttaman Korkeakosken vesivoimalaitoksen tuottamaa sähköä ensin valaistukseen ja sitten koneiden käyttövoimana.
Terveysongelmat pakottivat Ruthin oleskelemaan usein ulkomailla hoitoa saamassa. Vuoden 1913 kesällä hän palasi tällaiselta matkalta Ranskasta hyväkuntoisena, mutta sairastui saman vuoden syksyllä ja kuoli 23. syyskuuta 74-vuotiaana. Ruthin testamentin ehtojen mukaan hänen omaisuutensa oli realisoitava ja käytettävä sitten Suomen pienviljelyksen kehittämiseen. Tätä varten Karhula Osakeyhtiö asetettiin myyntiin.
Ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen pitkitti myyntihanketta, mutta lopulta lokakuussa 1915 alkoivat neuvottelut myynnistä A. Ahlström Osakeyhtiön kanssa, jolle tehtaita oli jo aiemmin 1914 tarjottu. Karhulan tehtaat siirtyivät Ahlströmin omistukseen 9. marraskuuta 1915 6,5 miljoonan markan kauppahinnasta. Yhtiön myynnistä saaduilla rahoilla perustettiin Fanny ja William Ruthin lahjoitusrahasto käytettäväksi Suomen pienviljelijäväestön hyväksi. Karhula Osakeyhtiö jatkoi kaupasta huolimatta toimintaansa erillisenä yhtiönä jonka toimitusjohtajaksi tuli insinööri Anders Kramer. Karhula Osakeyhtiö fuusioitiin Ahlströmiin 17. kesäkuuta 1941.
Parlamentti
pienoiskuva|Sveitsin parlamentti kokoontuu istuntosalissa. Parlamentti eli eduskunta tai kansanedustuslaitos on valtion hallintoelin, johon vaaleilla valitut edustajat kokoontuvat säätämään lakeja.
Sana parlamentti on yleisnimitys kansanedustuslaitoksille ja käytössä muun muassa englanninkielisillä alueilla (parliament). Useissa maissa käytetään jotakin muuta nimitystä, kuten Suomen eduskunta, Viron riigikogu (kansankokous) ja Ruotsin riksdag (valtiopäivät).
Toimeenpanovaltaa käyttävän hallinnon osan eli hallituksen tulee käytännössä nauttia parlamentin luottamusta tai toimia sen enemmistön halun mukaan, jos se haluaa saada toimensa hyväksyttyä. Parlamentaarisessa järjestelmässä tämä on kodifioitu siten, että pääministerin on erottava, jos hän menettää parlamentin luottamuksen.
Yksi- ja kaksikamarinen parlamentti
thumb|Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin alahuoneessa edustajat istuvat kasvot vastakkain. Parlamentit voidaan jakaa yksi- ja kaksikamarisiin. Yksikamarinen parlamentti koostuu vain yhdestä huoneesta eli kamarista. Kaksikamarinen parlamentti koostuu ylähuoneesta ja alahuoneesta. Toisen huoneen rooli on usein ensimmäisen huoneen täydentäjänä ja tasapainottajana. Kaksikamarisia parlamentteja on usein suurilla valtioilla, liittovaltioilla ja mailla, joiden väestö on etnisesti monimuotoista.
Tehtävät ja toiminta
Parlamenttien valta ja tehtävät vaihtelevat maittain poliittisen järjestelmän, vaalijärjestelmän ja puoluejärjestelmän mukaisesti. Vallanjako parlamentin ja muiden instituutioiden välillä riippuu siitä, onko käytössä parlamentaarinen vai presidentillinen järjestelmä vai niiden sekajärjestelmä. Parlamentit eroavat toisistaan myös puoluekoostumukseltaan, hallitukselle antaman luottamuksensa, puoluekurin voimakkuuden, edustusmandaatin laajuuden ja organisaationsa mukaan.
Parlamentti voi antaa hallitukselle epäluottamuslauseen, jolloin hallitus kaatuu. Parlamentti osallistuu myös lakien säätämiseen ja valvoo hallituksen toimintaa. Hallituksilla on yleensä yliote parlamentteihin puoluekurin ja hallituksen lainsäädäntövallan ansiosta.
Nykyaikana parlamentit eivät enää osallistu lainsäädäntötyöhön yhtä paljon kuin ennen, sillä lainsäädäntö on muuttunut niin monimutkaiseksi ja laajaksi, että parlamenteilla ei ole enää kykyä paneutua lainsäädännön yksityiskohtiin. Parlamentit voivat kuitenkin tehdä lakialoitteita sekä muokata, hyväksyä ja torjua lakiehdotuksia. Joillain parlamenteilla tosin on ainoastaan kumileimasimen oikeus hyväksyä tai hylätä lakiehdotukset, mutta ei juurikaan valtaa tehdä lakiesityksiä tai muokata niitä.
Jos parlamentti toistuvasti hylkää hallituksen lakiesitykset, hallituksen ja parlamentin suhde voi katketa ja maassa järjestetään uudet parlamenttivaalit.
Puolueet muodostavat parlamentissa parlamenttiryhmiä. Jotkut parlamentaarikot toimivat itsenäisesti. Parlamentaarikko voi edustaa omaa vaalipiiriään, etenkin sellaisissa järjestelmissä, jossa jokaisesta vaalipiiristä valitaan vain yksi edustaja.
Nykyaikana merkittävä osa parlamenttien toiminnasta tapahtuu valiokunnissa suljettujen ovien takana. Parlamenttien yleiskokouksissa käydään laajempia julkisia keskusteluja.
Genaakkeri
Genaakkeri on purjehduksessa käytettävä purjetyyppi.
Parlamentti
Kansalliskokous
Kansalliskokous on valittujen edustajien kokous, joka laatii maalle perustuslakeja. Esimerkiksi Ranskan vallankumouksen aikana säätyvaltiopäivien kolmas sääty julistautui kansalliskokoukseksi. Saksassa on kokoontunut vuosina 1848–1849 Frankfurtin kansalliskokous ja 1919 Weimarin kansalliskokous. Sama nimitys on joissakin maissa vakiintunut tarkoittamaan parlamenttiakin.
Genaakkeri
Genaakkeri on nykyaikainen purje, jota voidaan pitää spinaakkerin ja genuan hybridinä. Se on epäsymmetrinen (vrt. spinaakkeri), kolmiomainen, keskeltä pullistuvaksi leikattu, yhdestä kulmasta maston huippuun kiinnittyvä ja kahdesta muusta kulmasta veneen juoksevalla köysistöllä (eli rikillä) hallittava purje.
Spinaakkerista ja epäsymmetrisestä spinaakkerista genaakkerin erottaa se, että sille ei ole erillistä puomia, vaan se jalustetaan veneen keulaan tai puomilla ulos veneen keulasta.
Usein genaakkeri jalustetaan keulasta ulommaksi, erilliseen kokkapuuhun (buksprööti). Tällä tavoin se on helpommin käsiteltävissä myötäkäännöksissä, jiipeissä, kun halssikulma on selvästi etustaagin ulkopuolella.
Genaakkeri on tarkoitettu venetyypistä ja purjeen leikkauksesta riippuen lähinnä sivutuuleen tai sivumyötäiseen purjehtimiseen.
Esimerkkejä genaakkerilla varustetuista kilpapurjeveneistä:
Genaakkerin pinta-ala
Genaakkerin pinta-alan voi karkeasti laske alla olevalla kaavalla. Area = ((SLU + SLE) * (0.25 * SF))+((SMG - 0.5 * SF) * ((SLU + SLE)/3))
Jousiammunta Pan-Amerikan kisoissa 2019
right|230px Jousiammunnassa kilpailtiin Pan-Amerikan kisoissa 2019 7. – 11. elokuuta 2019. Kilpailut käytiin Villa María del Triunfo Sports Centerissä. Jousiammunnassa kilpailtiin kahdeksassa kilpailumuodossa. Sekä miehet että naiset kilpailivat yksilökilpailun vastakaarijousella ja taljajousella sekä joukkuekilpailun vastakaarijousella. Sekajoukkuekilpailu käytiin kummallakin jousityypilä. Vastakaarijousikilpailuihin osallistui 32 urheilijaa ja taljajousikilpailuihin 10 urheilijaa. Vastakaarijousiyksilökilpailujen voittajat ja sekajoukkuekilpailun voittajajoukkue saivat paikan Tokion olympialaisissa 2020. Jos voittajat olivat jo saaneet paikan olympialaisissa, saa olympiapaikan paras urheilija tai joukkue, joka ei ollut vielä varmistanut paikkaansa olympialaisissa. Menestynein maa oli Yhdysvallat, joka voitti seitsemän mitalia, joista kaksi oli kultaisia. Myös Kanada saavutti kaksi kultamitalia.
Keljan taistelu
Keljan taistelu käytiin Sakkolan pitäjän Keljan kylässä Karjalankannaksella 25.–27. joulukuuta 1939 osana talvisotaa.
Taistelu päättyi suomalaisten voittoon, kun Erillinen pataljoona 6 (Er.P 6) löi huomattavasti suuremman vihollisjoukon vastahyökkäyksellä takaisin Vuoksen taakse. Sotamies Viljam Pylkäs, joka tunnetaan Antti Rokan esikuvana, taisteli Keljassa.
Neuvostoliiton hyökkäys
Hyökkäyksen tavoitteena oli ylittää Suvanto ja motittaa suomalaisten 3 viikkoa sinnikkäästi taistellut Taipaleen rintama.
thumb|left|300px|Vanha piirros puolustuksesta Keljan kylän kohdalla. Nuoli kuvaa vihollisen hyökkäyskohtaa. (SArk P 692/F 10/62,III/KTR 10:n spk).
Neuvostoliiton tarkoitus oli selvä: Taipale oli murrettava, rintama puhkaistava Suvannon pohjoispuolella ja sen jälkeen sieltä käsin vyörytettävä Taipaleen oikea sivusta ja näin pakotettava suomalaiset lähtemään pääpuolustuslinjaltaan Taipaleesta.
Hyökkäyksen suoritti Neuvostoliiton 4. divisioona, joka kuului 7. armeijan oikeaan ryhmään (26. joulukuuta alkaen 13. armeija). Armeijan komentajana toimi suomalaissyntyinen Vladimir Grendahl. Divisioonan komentajana oli puolestaan N.F. Kljushnikov. Divisioona oli muodostettu Valko-Venäjän sotilaspiirissä. Se lähti Valko-Venäjältä 6.–8. joulukuuta ja saapui Suvannolle noin 17. joulukuuta.
Suvannon puolustuksesta Keljan kylän kohdalla vastasi Suomen armeijan 10. divisioonan Jalkaväkirykmentti 29:n III pataljoonan 8. ja 9. komppania. Pataljoonan komentajana toimi kapteeni Eino Muller. Heikoin puolustusryhmitys pataljoonan alueella oli Keljan aukeiden kohdalla. Satumetsikössä oli pelkästään yksi pikakivääriryhmä, ja väli 8. komppanian reunimmaisesta konekivääristä 9. komppanian vasemmanpuoleiseen konekivääriin oli peräti 300 metriä.
Paikalla olijoiden mukaan hyökkäyksen alkaminen 25. joulukuuta ei ollut suomalaisille aivan täysi yllätys, sillä kahden ja kolmen välillä samana yönä siepattiin neuvostoliittolaisten hyökkäyksen alusta kertova sanoma, joka toimitettiin välittömästi III pataljoonan esikuntaan (Mullerille). Se ei aiheuttanut mitään toimintaa joulunvietosta väsyneessä esikunnassa.
Ensimmäiset havainnot hyökkäyksestä saivat suomalaiset jäävartiomiehet Suvannon jäällä kello 5:50., kun noin pataljoonan vahvuinen usean sadan metrin levyinen lumipukuinen joukko jatkoi kohti pohjoista laukaustakaan ampumatta sakean usvan turvin.
Hyökkäys osui pääosin 8. komppanian alueelle ja ikaalislaiset kumppaneineen yllätettiin täysin. Muutaman tunnin jälkeen tilanne oli muuttunut sellaiseksi, että 8. komppania oli vetäytynyt pohjoista kohti, jääden asemiin läheisen maantien varteen. Neuvostoliittolaiset olivat saaneet sillanpääaseman Suvannon rannasta Satumetsiköstä ja alkoivat tuoda Suvannon yli lisää miehiä ja kalustoa. Panssarivaunuja he eivät kuitenkaan voineet tuoda, sillä jää oli sitä varten vielä liian heikkoa.
Alkutaistelut
Ensimmäinen vastaisku vihollisen sillanpääasemaa vastaan tehtiin vielä samana iltana kello 23.30. Se suoritettiin kahden kiväärijoukkueen voimin muutaman konekiväärin tukemana. Hyökkäyksellä ei kuitenkaan ollut menestymisen mahdollisuuksia vihollisen suuren ylivoiman ja kovan tulituksen vuoksi.
Abel Kiprop Mutai
Abel Kiprop Mutai (s. 2. lokakuuta 1988) on kenialainen kestävyysjuoksija, joka on erikoistunut estejuoksuun.
Keljan taistelu
Alkutaistelut
Seuraava hyökkäys neuvostojoukkoja vastaan tapahtui vielä pimeässä tapaninpäivän aamuna kello 7:30 Jalkaväkirykmentti 30:n luutnantti Koppisen komentaman 6. komppania voimin. Hyökkäys tapahtui Runteenmäen länsipuolitse, mutta tyrehtyi melko nopeasti ja miehet vetäytyivät takaisin. Hyökkäyksessä kaatui seitsemän ja haavoittui 30 miestä eli neljännes komppaniasta oli pois pelistä.
Abel Kiprop Mutai
Mutai voitti 2 000 metrin estejuoksun alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2005. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui kolmanneksi ajalla 8.19,73.
3 000 metrin estejuoksussa hänen ennätyksensä on toukokuussa 2012 Roomassa juostu 8.01,67.
Keljan taistelu
Alkutaistelut
Samanaikaisesti kun Koppisen komppania valmistautui hyökkäykseen, määrättiin Jalkaväkirykmentti 28:n III pataljoona suorittamaan vastaisku Keljassa kahden komppanian voimin. Pataljoonan komentaja kapteeni Karl Johan Lagerlöf määräsi tehtävään 7. ja 9. komppaniat ja tueksi 3. konekiväärikomppanian. Hyökkäys käynnistyi 26. joulukuuta kello 16.15. Käytiin kovia taisteluja, mutta vihollista ei onnistuttu lyömään. Hämärän laskeuduttua Lagerlöf antoi komppanioille luvan vetäytyä miestappioiden, väsymyksen ja patruunoiden puutteen vuoksi. Komppaniat kävivät asemiin Keljan aukean pohjois- ja koillislaidalle.
Er.P 6:n ratkaisutaistelu
thumb|right|300px|Er.P 6:n taistelijat etenevät kohti vihollisen pesäkkeitä (Er.P 6:n muistojulkaisu / Armas Lähteenkorva).
Epäonnistuneiden ratkaisuyritysten jälkeen 10. divisioonan apulaiskomentaja eversti Aarne Blick puuttui henkilökohtaisesti Keljan tapahtumiin. Hän määräsi everstiluutnantti Nurmen ratkaisemaan tilanteen käyttäen levossa ollutta Erillistä pataljoona 6:ta (Er.P 6), joka oli koottu Sakkolan, Kaukolan, Räisälän ja Käkisalmen miehistä. Näin ollen nämä miehet tulivat taistelemaan kirjaimellisesti omilla pelloillaan. Pataljoonan komentajana toimi kapteeni Onni Saarelainen.
Er.P 6:n miehet koottiin Saaprun hyökkäystä varten. Yöllä noin kello 0.45 he lähtivät hiihtäen kohti Keljaa, jonne saavuttiin aamulla kuuden jälkeen. Hyökkäystä ei voitu kuitenkaan heti aloittaa, koska valmistelut olivat kesken.
Ensimmäinen hyökkäys tapahtui 9.30. Sää oli kirkas ja pakkasta oli noin 15 astetta. Hyökkäyssuunta oli lounaasta. Hyökkäys tyrehtyi heti alkuunsa neuvostoliittolaisten kovaan konekivääritulitukseen ja siitä seuranneisiin ankariin tappioihin. Hyökkääjät joutuivat palaamaan osittain alkuasemiin.
Toinen hyökkäysyritys alkoi 10.45 luutnantti Elovaaran johdolla lisäkonekiväärien ja yhden kranaatinheittimen turvin. Tällä kertaa päästiin vihollisen asemia vyöryttämään. Ankaran taistelun jälkeen neuvostoliittolaisten rippeet pakenivat Suvannon jäälle, jonne tykistö oli ampunut isoja reikiä. Kaikki omat ja vihollisen konekiväärit suunnattiin pakeneviin ja neuvostojoukkojen tuho oli totaalinen. Joku paikalla ollut oli laskenut, että pakoon pääsi 11 vihollista. Karjalaisen Er.P 6:n miehiä kaatui 49 ja haavoittui noin 100.
Taistelun kulku
Taistelun haastavimmaksi vaiheeksi muodostui jyrkän penkereen jälkeisen peltoaukean ylittäminen. Pataljoonan oli syöksyttävä tämän noin 300 metriä leveän rantalaakean yli kohti Suvannon rantaa ja siellä sijaitsevia nyt venäläisten hallussa pitämiä Mullerin komppanian taisteluhautoja. Er. P. 6:n heitinosasto saattoi antaa aukean ylitykseen tulitukea ainoastaan yhdellä kranaatinheittimellä toisen ollessa vajaakuntoinen, ja suomalaisten tykistö ei lainkaan, sen ollessa sidottu estämään venäläisten vahvistusten saapuminen Suvannon yli jäätä pitkin. Taistelua käytiin loppuvaiheessa juoksuhaudoissa lähitaisteluna pistimin, konepistoolein ja käsikranaatein, ja se jatkui 27. joulukuuta klo 18.00 asti, jolloin Satumetsään suunnattu rynnäkkö saatettiin päätökseen.
Er. P. 6:n taistelukertomuksessa on maininta monista sotilaista, jotka henkilökohtaisella panoksellaan vaikuttivat Keljan taistelun suomalaisten kannalta voitokkaaseen lopputulokseen. Urho Kähönen mainitsee teoksessaan muun muassa seuraavat nimet: Lindberg, Elovaara, Lähteenkorva, Puusniekan veljekset, Ohvon veljekset ja Marilan veljekset. Raikas Marila, toinen viimeksi mainituista, oli 3. K:n joukkueenvarajohtaja. Hän oli saanut, kuten monet muutkin edellä mainituista, kattavan sotilaskoulutuksen kotipitäjänsä Räisälän suojeluskunnassa. Marila oli monivuotinen Viipurin suojeluskuntapiirin sotilasottelumestari, erittäin hyvä hiihtäjä ja ampuja sekä lupaava kevyemmän raskaansarjan painijan alku. Hän kuvailee Kähösen teoksessa vastahyökkäystä Satumetsään näin:"”Olin ensimmäisten joukossa syöksyessämme peltoaukean yli kohti venäläisten valtaamia JR 29:n entisiä ampumahautoja. Vihollisen kk-tuli oli kiivasta, ja sen tykistö keskitti Suvannon takaa. Kymmenet vihollishävittäjät parveilivat kirkkaassa ilmassa yläpuolellamme. Hyvässä kunnossa kun olin, minulla oli ilo ja kunnia ehtiä ensimmäisenä syöksymään ryssiä täynnä olevaan taisteluhautaan, sen toiseen päähän. Laskin siitä suoraan riviin ja näin viiden vanjan kaatuvan. Kun olin näin päässyt hyvään alkuun ja ampunut makasiinin tyhjäksi, ei ollut enää aikaa ladata, vaan sain tilaisuuden käyttää Sk-ajalla oppimaani ja kilpailussa harjaantunutta pistintaistelutaitoa. Sain hakata sekä kiväärin perällä että pistimellä päästäkseni eteenpäin haudassa. Tärkeintä oli pysytellä kiinni vastustajassa, jotteivät he olisi päässeet ampumaan. Tiesin olevani tällaisessa käsikähmäkamppailussa naapureita taitavampi. Tilanne alkoi helpottua, kun takaani alik. Jalmari Torikka tuikkasi käteeni konepistoolin. Kun sillä pääsin surauttelemaan pitkin hautaa, alkoi tie aueta. Perässäni tulijat viimeistelivät työn. Kun ampumahaudat oli tähän tyyliin muuallakin vyörytetty ja vihollinen alkoi vetäytyä jäälle, sain jostakin venäläisen reikätähtäin kiväärin. Se oli tarkka ase ja jälkeä jäällä rupesi näkymään. Torikka todisti vierelläni ammuntaani seuratessaan: ’laaki ja vainaa’. Olin sillä ehtinyt ampua noin 70 laukausta, kun jostain sivulta yksinäisestä vihollispesäkkeestä sain luodin selkääni, lapaluun alta sisään. Siihen päättyi sillä kertaa minun metsästysreissuni. Olin saanut siinä käyttää loppuun kaikki rauhanajan kouluissa hankkimani taistelutaidot.”"Raikas Marilan kaksoisveli Reino Marila kaatui samassa vastaiskussa vankienottotilanteessa ja kertoja itse Kiteellä jatkosodan alussa 1941.
Taistelun jälkeen
Taistelun jälkeen Mullerin III pataljoona miehitti taistelun jälkeen vanhat asemansa ja niitä ryhdyttiin välittömästi kunnostamaan. Suurin työ oli poistaa kaatuneet viholliset pesäkkeistä ja taisteluhaudoista. Mihinkään hautauksiin ei tilanteen vuoksi voitu ryhtyä, vaan kylmän ilman ansiosta ruumiit voitiin koota ja jättää asemien läheisyyteen kevääseen asti. Kapteeni Muller anoi taistelun jälkeen lepolomaa, jonka Blick hänelle myönsi. Muller ylennettiin myöhemmin majuriksi.
Neuvostoliiton 4. divisioona oli pitkään taistelukyvytön menetettyään yli 2 000 miestä ja runsaasti sotamateriaalia. Tammikuun 1940 alkupuolilla Suvannon eteläpuolella olevat vihollisjoukot olivat hiljentyneet nuolemaan haavojaan, eikä uusia operaatioita ollut heti odotettavissa. Itse asiassa taistelun jälkeen Neuvostoliiton 13. armeija ei suorittanut kuuteen viikkoon mitään sotatoimia.
Suvannon pohjoisrannalle Venäläiset eivät päässeet ennen kuin suomalaiset päästivät heidät sinne rauhanteon jälkeen sodan loputtua.
Finland Festivals
Finland Festivals ry toimii eri taiteenalojen kulttuuritapahtumia järjestävien jäsentensä yhteiselimenä ja edunvalvojana sekä edistää niiden arvostusta, markkinointia ja tiedotusta kotimaassa ja ulkomailla. Yhdistys on perustettu vuonna 1968.
Toiminta
FF toimii piiriinsä kuuluvien tapahtumien yhteistyön kehittäjänä ja etujärjestönä kulttuurin ja matkailun alalla sekä markkinointi- ja tiedotuselimenä.
Keskeisiä toimintamuotoja ovat julkaisu-, markkinointi- ja tiedotustoiminta, internet, extranet, tutkimus, jäsentapahtumien toimi- ja luottamushenkilöiden koulutus sekä muu jäsentapahtumien palvelutoiminta. Finland Festivals osallistuu kansainväliseen yhteistyöhön ja markkinointiin edistääkseen jäsenfestivaaliensa verkottumista ja kehittääkseen uusia yhteistyön sisältöjä ja muotoja.
Finland Festivalsin kokonaisjäsenmäärä vuonna 2012 on 77 ja festivaaleja on yli 80. Kaikki taiteenalat ovat edustettuina. Jäsenfestivaalin kokonaisyleisömäärä on lähes kaksi miljoonaa.
Uusia jäseniä otettaessa kiinnitetään erityisesti huomiota ohjelmiston laatuun ja suunnitteluun, pitkäjännitteisyyteen, järjestelyjen tasoon ja festivaalitunnelmaan. Talouden pitää olla sellaisessa kunnossa, että festivaalin voidaan uskoa jatkavan vähintään kolme vuotta. Nimekkäimpiä jäsenfestivaaleja ovat Helsingin juhlaviikot, Kaustisen kansanmusiikkijuhlat, Kuhmon kamarimusiikki, Pori Jazz, Savonlinnan oopperajuhlat ja Tampereen teatterikesä.
Tutkimuksia
Finland Festivalsin tutkimuksen mukaan suomalaiset festivaalit hankkivat itse paljon suuremman osan tuloistaan kuin kulttuuri-instituutiot keskimäärin. Tutkimuksen mukaan keskimäärin 69 prosenttia tuloista kertyy pääsylipuista, sponsoreilta ja muusta omasta tulonhankinnasta. Selvitys perustui järjestön jäsenfestivaalien avainlukuihin vuodelta 2007. Tutkituilla 74 festivaalilla oli vakinaisia henkilökunnan jäseniä vain 159. Tapahtumiin tarvittiin runsas 2 000 tilapäistyöntekijää, mutta enemmistö oli talkooväkeä, jota oli peräti 5 500.
Jäsenfestivaalit
Lähde
Vuoden festivaali
Finland Festivals nimeää vuosittain Vuoden festivaaliksi sellaisen tapahtuman, joka on tehnyt poikkeuksellisen vahvaa ja korkeatasoista työtä sekä normaalin toimintansa kehittämiseksi että luomalla uutta sisältöä ja parantamalla palveluja.
Lahden kauppatori
pienoiskuva|Lahden kauppatorin itäpuoli Aleksanterinkadun puolelta vuonna 2017. Kuvassa näkyvä tornia muistuttava harmaa rakennus on aikaisempi [[Kansallis-Osake-Pankki|Kansallis-Osake-Pankin konttorirakennus.]] thumb|Torin eteläpuolella kulkeva pääkatu [[Aleksanterinkatu (Lahti)|Aleksanterinkatu vuonna 2007.]]
Lahden kauppatori on Lahden keskustassa, Keski-Lahden kaupunginosassa sijaitseva kauppatori. Se perustettiin 1880-luvulla, kun Hollolan Lahti muodostettiin kauppalaksi ja markkinat siirrettiin Asikkalan Anianpellolta takaisin Lahteen.
Torin pinta-ala on 1,3 hehtaaria, ja alatori mukaan luettuna liki kaksi hehtaaria. Kauppatori on Lahden paikallisliikenteen linja-autojen solmukohta. Torin kohdalla on kaksi pysäkkiä länteen Aleksanterinkadulla ja neljä pysäkkiä itään Vapaudenkadulla.
Kuukausimarkkinat, Lahden markkinat, järjestetään joka kuukauden ensimmäisenä keskiviikkona klo 7 alkaen
Torin ympäristö
Lahden kauppatorin pohjoisrajana on Vapaudenkatu, etelärajana pääkatu Aleksanterinkatu, idässä kauppahalli ja entinen Kansallis-Osake-Pankin (KOP) rakennus sekä Torikatu, ja lännessä Marolankatu, jossa on taksiasema. Marolankadulla on myös tilauslinja-autoliikenteen pysäkki, mistä käyttävät monet seuramatkueet. Marolankadun itäpuolella maan alla on ollut yleinen WC ja olutravintola, mitkä poistettiin kauppatorin peruskorjauksen yhteydessä, kun Alatorin luonne muuttui.
Kauppatorin varrella on vanha KOP:n rakennus, joka siirtyi Päijät-Hämeen puhelinyhdistykselle. Torin keskipisteestä Mariankatua pohjoiselle mäelle noustaessa on hengellistä esivaltaa kuvastava Lahden seurakuntayhtymän Keski-Lahden evankelis-luterilaien seurakunnan Ristinkirkko, minkä on suunnitellut arkkitehti Alvar Aalto, ja minkä paikalta purettiin Lahden seurakunnan vanha puukirkko, ja eteläisellä mäellä Salpausselän harjulla maallista esivaltaa kuvastava Lahden kaupungintalo. Torikadun varrella on Lahden kauppahalli.
Torin eteläpuolella on Lahden alatori, jossa on veistos ja puisto. Alatori on melko avoin. Sitä tarkkaillaan videokameroin.
Museovirasto on määritellyt Lahden kaupungintalon, kauppatorin ja Mariankadun seremonia-akselin valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Trafalgarin taistelu
Trafalgarin taistelu oli lokakuussa 1805 ranskalais-espanjalaisen laivaston ja Britannian laivaston välillä käyty meritaistelu. Napoleonin sotiin kuuluvassa taistelussa amiraali Pierre-Charles Villeneuven johtama Ranskan laivasto kohtasi vara-amiraali Horatio Nelsonin komentaman Britannian laivaston. Taistelu on maailman historian kuuluisimpia meritaisteluita ja Napoleonin sotien tärkeimpiä taisteluita.
Igor Smolnikov
Igor Aleksandrovitš Smolnikov (s. 8. elokuuta 1988 Kamensk-Uralski) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut FK Zenit Pietaria elokuusta 2013 lähtien.
Smolnikov aloitti uransa FK Lokomotiv Moskovassa. Vuosina 2006–2007 hän pelasi FK Torpedo Moskovassa, josta siirtyi takaisin Lokomotiv Moskovaan lokakuussa 2007. Maaliskuussa 2009 hän siirtyi lainalle FK Ural Ekaterinburgiin ja heinäkuussa samana vuonna hän siirtyi lainalle FK Tšitaan. Marraskuussa 2009 Smolnikov palasi jälleen Lokomotiviin. Maaliskuussa 2011 hän siirtyi lainalle Žemtšužina Sotšiin. Elokuussa 2011 Smolnikov siirtyi lainalle FK Rostoviin. Kesäkuussa 2012 hän teki neljän vuoden sopimuksen FK Krasnodarin kanssa. Elokuussa 2013 hän siirtyi FK Zenit Pietariin.
Venäjän maajoukkuedebyyttinsä Igor Smolnikov teki 19. marraskuuta 2013 Etelä-Koreaa vastaan. Hänet on nimetty Euroopan-mestaruuskilpailujen joukkueeseen vuonna 2016.
Smolnikov on naimisissa Ekaterinan kanssa ja heillä on kaksi poikaa: Aleksandr ja Luka.
Trafalgarin taistelu
Trafalgarin taistelussa amiraali Nelson voitti ranskalais-espanjalaisen laivaston, mutta kaatui itsekin taistelussa. Trafalgarinniemen edustalla käydyn taistelun johdosta Nelsonista tuli yksi Britannian suurimmista sotasankareista. Samalla keisari Napoleon I:n johtama Ranska menetti mahdollisuutensa suurvalta-asemaan merellä. Taistelun jälkeen Britannialle ei enää löytynyt potentiaalista vastustajaa merillä, mikä mahdollisti Brittiläisen imperiumin synnyn.
Lahden kauppatori
Historia
Torin kulmalla sijainneesta talosta syttyi Lahden kylän palo kesäkuussa 1877, mistä on muistomerkintä laatassa nykyisen torin pinnassa.
Trafalgarin taistelu
Ranskan ja Britannian kilpailu meriherruudesta
Merenkulun merkitys kasvoi 1700-luvun lopulla sekä 1800-luvun alussa merkittävään osaan useimpien eurooppalaisten valtioiden pyrkiessä turvaamaan hyvin tuottavat kauppareittinsä. 1700-luvun lopulla ainoastaan Britannia ja Ranska taistelivat enää meriherruudesta. Britannia halusi turvata meriyhteydensä, jotka olivat saarivaltakunnalle elintärkeitä, ranskalaisten pyrkiessä keisari Napoleon I:n johdolla Euroopan herruuteen. Britanniassa pelättiin Napoleonin maihinnousua Englannin kanaalin ylitse ranskalais-espanjalaisen laivastonsa turvin. Britannia kuitenkin esti tämän aikeen keskittämällä laivastoaan kanaalin rannikkokaupunkeihin, jolloin Napoleon luopui maihinnousuajatuksestaan vuoden 1805 kesään mennessä.
Lahden kauppatori
Historia
Vuonna 1877 Nordenstamin senaatti päätti tehdä Hollolan Lahden kylästä epäitsenäisen kauppalan. Suomen suuriruhtinas, Venäjän keisari, Aleksanteri III vahvisti päätöksen vuonna 1878. Sen myötä markkinat siirrettiin Asikkalan Anianpellolta takaisin Lahteen. Tori, jonka nimeksi tuli Aleksanterin tori, valmistui 1880-luvulla. Sen koko oli puolet nykyisestä, 0,65 hehtaaria. Toria kutsuttiin myös Raatihuoneen toriksi ja Raastuvan toriksi. Markkinat järjestettiin joka kuukauden ensimmäisenä keskiviikkona. 1920-luvulla nimeksi vaihdettiin Lahden kauppatori. Vuonna 1923 torilla toimi linja-autoasema. Raatihuoneella viitattiin Lahden kaupungintaloon ja raastuvalla yleiseen alioikeuteen, minkä istunnotpidettiin Lahden kaupungintalolla. Aikaisemmin ennen vuotta 1964 kaupungiksi tulleilla, viimeistään 1905 kaupungiksi tulleilla kauppaloilla oli kaupungin velvoite ylläpitää yleiset alioikeudet, kaupunkien raastuvat.
Trafalgarin taistelu
Ranskan ja Britannian kilpailu meriherruudesta
Luovuttuaan maihinnousuajatuksestaan Napoleon siirsi armeijansa kanaalin rannalta Keski-Eurooppaan. Ranskalaisen laivaston saama käsky palata Välimerelle vahvisti siten ranskalaisten valtaa Välimeren rannikolla. Napoleonin aikeina oli kuitenkin vapauttaa kaikki Välimeren ranskalaiskaupungit brittiläisistä laivoista, minkä vuoksi hän suunnitteli kiinnittävänsä Britannian huomion Länsi-Intiaan, mikä saisi brittialukset siirtymään Välimereltä Karibianmerelle. Suunnitelma kuitenkin epäonnistui vara-amiraali Horatio Nelsonin yllättävän liikkeen takia ja samalla tämä liike aiheutti myös sen, että Nelsonin johtama brittilaivasto kohtasi taistelussa ranskalais-espanjalaisen laivaston.
Lahden kauppatori
Historia
Torilla on pidetty pestuumarkkinoita. 1950-luvulla torilla pelattiin pesäpalloa ja siellä oli suihkulähde, joka kuitenkin sittemmin on poistettu. Vuonna 1952 alatorille rakennettiin yleinen käymälätila.
Trafalgarin taistelu
Komentajat
upright|pienoiskuva|vasen|Horatio Nelson Brittien laivastoa johti vara-amiraali Horatio Nelson, joka oli aikaisemminkin tuottanut raskaan tappion Ranskan laivastolle Abukirin taistelussa. Vuonna 1803 Britannian Välimeren laivaston komentajaksi nimitetty Nelson oli aloittanut uransa laivastossa jo 12-vuotiaana. Taktikkona Nelson oli taitava ja hänet oli lyöty ritariksi vuonna 1793 ansioistaan merellä. Trafalgarin taistelussa Nelson hylkäsi perinteisen merisodankäyntitavan, jossa laivat taistelivat rinta rinnan tykit vastakkain useita päiviäkin, minkä sijasta hänen taktiikkansa Trafalgarilla oli hajottaa vihollislaivaston rivistö.
Lahden kauppatori
Historia
Aikaisemmin Lahden tori oli vilkas kauppapaikka, minne saavuttiin Aleksanterinkadun länsipään läheisyydessä sijaitsevalta Lahden linja-autoasemalta. Lahden linja-autoasemalla on edelleen linja-autoliikenteen kaukoliikenteen pysäkkejä, mutta osa liikenteestä on siirretty Mannerheiminkadulla C. G. E. Mannerheimin ratsastajapatsaan ja Lahden rautatieaseman välisen alueen pysäkeille osaksi Lahden matkakeskusta, mikä yhdestään Lahden oikoradan kiskoliikenteen linja-autoliikenteeseen.
Trafalgarin taistelu
Komentajat
Viisitoistavuotiaana laivastoon liittynyt amiraali Pierre-Charles Villeneuve johti Trafalgarin taistelussa ranskalais-espanjalaista laivastoa. Nelsonin tapaan Villeneuve oli ollut mukana myös Ranskan kannalta tappiollisessa Niilin taistelussa, mutta Nelsonista poiketen Villeneuve ei johtanut toista osapuolta, vaan ainoastaan omaa laivaansa. Trafalgarilla Villeneuve johti Nelsonia isompaa laivastoa, muttei pystynyt hyödyntämään ylivoimaansa, vaan hävisi Britannian laivastolle ja joutui vangiksi.
Lahden kauppatori
Historia
1990-luvulla alettiin rakentaa vähittäiskauppoja Launeelle Asemantaustan eteläpuolelle, jolloin keskustan kauppa ja Lahden kauppatori ovat hiljentyneet. Lahden keskustan kaupan elvyttämiseksi tehtiin erilaisia elinkeinohankkeita, joita koordinoi Lahden keskustaisäntä. Marraskuussa 1994 kellariravintola Metro siirtyi toimimaan entisen käymälän tiloissa.
Kukka (nimi)
Kukka on suomalainen naisen etunimi. Nimi on syntynyt käännöksenä latinalais­peräisestä nimestä Flora, joka merkitsee kukkaa, mutta myös nuoruuden voimaa tai kukoistus­aikaa. Suomessa nimi on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 758 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1980 jälkeen.
Trafalgarin taistelu
Laivastot
upright|pienoiskuva|Horatio Nelsonin lippulaiva HMS Victory
Kukka (nimi)
Kukan nimipäivä, kukanpäivä eli Flooran päivä 13. toukokuuta, on Helsingin yliopiston ylioppilaiden perinteinen juhlapäivä.
Indy de Vroome
Indy de Vroome (s. 16. toukokuuta 1996 Cromvoirt) on alankomaalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 177 heinäkuussa 2014. Junioreiden maailmanlistalla hän oli sijalla seitsemän tammikuussa 2012. De Vroome on voittanut kolme ITF-turnausta kaksinpelissä.
Trafalgarin taistelu
Laivastot
Trafalgarin taistelun alkaessa Britannialla oli 27 linjalaivaa. Ranskalais-espanjalaiseen laivastoon taas kuului kahdeksantoista ranskalaista ja viisitoista espanjalaista alusta, mikä takasi ranskalais-espanjalaiselle laivastolle määrällisen ylivoiman. Yhteensä Trafalgarin taistelussa oli mukana kuusikymmentä laivaa, kuusituhatta tykkiä ja neljäkymmentätuhatta miestä.
Indy de Vroome
Helmikuussa 2015 de Vroome voitti ensimmäisen ottelunsa WTA-tasolla, kun hän päihitti Antwerpenin turnauksen avauskierroksella Tsvetana Pironkovan.
Trafalgarin taistelu
Laivastot
Määrällisesti tarkasteltuna ranskalais-espanjalainen laivasto vaikutti olevan etulyöntiasemassa, mutta todellisuudessa Nelsonin johtaman brittilaivaston sotilaat oli koulutettu paremmin, minkä lisäksi britit olivat kokeneempia ja motivoituneempia kuin ranskalais-espanjalaisen laivaston sotilaat. Nelsonin johtamissa joukoissa palvelleista merimiehistä 53 prosenttia oli englantilaisia, 21 prosenttia irlantilaisia ja seitsemän prosenttia skotlantilaisia.
Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen monet Ranskan laivaston kokeneet upseerit erotettiin, koska nämä olivat toimineet entisen hallinnon palveluksessa. Tästä syystä useat kokeneet merimiehet olivat jo ennen Trafalgarin taistelua siirtyneet kauppalaivojen palkkalistoille. Nämä merimiehet oli korvattu hätäisesti maajoukkoihin kuuluvilla sotilailla. Uusia merijoukkoja ei voitu kouluttaa kunnolla meritaisteluja ja merenkäyntiä varten, koska ranskalaisten laivastot olivat suurimman osan ajastaan saarrettuina satamissa eikä merenkäynti onnistunut vihollislaivojen vuoksi. Merisotilaiden koulutus Espanjan armadassa oli vielä huonompaa kuin Ranskan laivastossa; useimmat matruusit eivät olleet koulutettuja merenkäyntiin vaan heidät oli värvätty Cádizin köyhälistökortteleista.
Nelsonin taktiikka
pienoiskuva|vasen|Nelsonin taktiikka Trafalgarilla. Britannian laivasto (punainen) hyökkää kahtena rintamana ranskalais-espanjalaisen laivaston (violetti) kimppuun ja hajottaa vihollisensa rivistön.
Tämän vuoksi Nelson päätti kokeilla uudenlaista taktiikkaa. Hänen suunnitelmiinsa kuului Britannian laivaston jakaminen kahteen linjaan, joista pohjoista hän johti itse. Molempien rintamien tehtävä oli hajottaa vihollisen kilometrejä pitkä rivistö. Taktiikka edellytti sitä, että brittiläinen laivasto saattoi huonon tuulen vuoksi joutua purjehtimaan kauankin ranskalais-espanjalaisen laivaston tulituksessa pystymättä vastaamaan tuleen. Siinä missä ranskalaisten taktiikkana oli heikentää vihollisalusten ohjattavuutta tuhoamalla niiden mastot ja purjeet, Nelsonin joukkojen taktiikkana oli ampua suoraan vihollislaivojen runkoihin mahdollisimman suuren tuhon aiheuttamiseksi. Nelsonin taktiikka perustui huolelliseen ajoitukseen ja yllätyksellisyyteen, mikä edellytti laivojen kapteeneilta aloitekykyä.
Lahden kauppatori
Historia
Tammikuussa 2010 Lahden kaupunginvaltuusto hyväksyi kaavan, joka salli rakentaa torin alle maanalaisen pysäköintihallin eli toriparkin. Kauppatori oli toriparkin rakentamisen ajan työmaa-alueena toukokuusta 2013 kesäkuuhun 2015. Väliaikaisena markkinapaikkana toimi pääkirjaston ja kaupunginteatterin välinen aukio ja oppimiskeskus Fellmannian edusta. Kokonaisvastuurakentamisen urakoitsijana ja rakennusurakoitsijana toimi Fira Oy. Toriparkkiin tuli 600 autopaikkaa.
Trafalgarin taistelu
Laivastojen liikkeet ennen taistelua
upright|pienoiskuva|[[Espanjan laivaston Santísima Trinidad]] Taistelua edelsi useita kuukausia kestänyt takaa-ajo, jossa brittiläinen laivasto ajoi takaa ranskalaisten laivastoa. Maaliskuussa 1805 Ranskan keisari Napoleon oli antanut de Villeneuvelle käskyn purjehtia Karibianmerelle tuottamaan suurta vahinkoa brittiläisille siirtokunnille, jotta Britannian huomio kiinnittyisi väliaikaisesti toisaalle. Brittiläisten laivojen siirtyessä Länsi-Intian saaristoon ranskalais-espanjalaiset alukset palaisivat Atlantin yli Eurooppaan ja vapauttaisivat Ranskan satamat tuhoten samalla jäljelle jääneet brittialukset. Tämän jälkeen Napoleon suunnitteli valtaavansa Britannian.
Lahden kauppatori
Historia
Vuonna 1952 alatorille rakennettiin yleinen WC-tila, joka muunnettiin myöhemmin yksityiseksi kellariravintola Metroksi. Vuonna 2012 kaupunki päätti, että ravintola Metro ja R-kioski eivät saa enää toimia alatorilla ja irtisanoi niiden vuokrasopimukset toukokuuhun 2013, mitä perusteltiin rakennustöillä. Myös alatorilla tehtiin arkeologisia kaivauksia. Lisäksi siellä puhdistettiin saastunutta maaperää. R-kioski muutti torin toiselle puolelle ja Metro kolmeksi vuodeksi Lanunaukiolle, kunnes se lopetti. Lahden kauppatorin arkeologisten kaivausten tuloksia esitellään Lahden kaupunginmuseon tiloissa Fellmanin kartanossa.
Trafalgarin taistelu
Laivastojen liikkeet ennen taistelua
De Villeneuven lähtiessä Atlantille vara-amiraali Nelson päättikin seurata häntä, mikä sotki ranskalais-espanjalaisen laivaston suunnitelmat. De Villeneuve kääntyi takaisin, mutta tuuli vei hänen joukkonsa brittiläisen vara-amiraali Sir Robert Calderin komentaman laivaston osaston luokse. Näiden laivasto-osastojen välillä käytiin 22. heinäkuuta Cape Finisterren taistelu, joka päättyi ratkaisemattomana, vaikkakin Villeneuve menetti kaksi laivaansa (San Rafael (80 tykkiä) ja Firme (74 tykkiä)). De Villeneuve rikkoi Napoleonin käskyjä eikä purjehtinut pohjoiseen. Hän haki suojaa ensin Vigosta ja purjehti sitten Cádiziin.
Tässä vaiheessa keisari Napoleon oli jo luopunut haaveestaan vallata Britannia maihinnousulla. Hän antoi de Villeneuvelle uudeksi tehtäväksi purjehtia Välimerelle tukemaan ranskalaisjoukkoja Sisiliassa. De Villeneuve kuitenkin tiesi vara-amiraali Nelsonin odottavan häntä valmiina taisteluun, minkä vuoksi hän uhmasi keisarin käskyä ja jäi lokakuun puoliväliin asti odottamaan Cádizin satamaan. Vasta Napoleonin riistettyä tältä päällikkyyden pelkuruuden takia de Villeneuve joutui nöyryytykseltä säästyäkseen antamaan laivoilleen lähtökäskyn 19. lokakuuta. Nelson aavisti de Villeneuven suunnitelman, minkä vuoksi hän määräsi eteläisemmän laivastonsa sulkemaan Gibraltarin estääkseen ranskalais-espanjalaisen laivaston pääsyn Välimerelle. Tämän takia de Villeneuve ei voinut enää välttää yhteenottoa Nelsonin kanssa.
Annamaria Serturini
right|thumb Annamaria Serturini (s. 13. toukokuuta 1998) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Italian naisten maajoukkueessa seitsemän maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Ensimmäisen aikuisten maaottelunsa hän pelasi vuonna 2019. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle puolivälieräottelussa Alankomaita vastaan. Serturini saavutti alle 17-vuotiaiden MM-pronssia vuonna 2014.
Kukka (nimi)
Huomattakoon, että naisennimi Kukka-Maaria ei ole Kukan ja Maarian yhdistelmä: Kukka-Maaria eli Heinä-Maaria on alun perin viitannut 2. heinäkuuta vietettävään Maarian eli Marian päivään erotukseksi Talvi-Maariasta.
Trafalgarin taistelu
Laivastojen liikkeet ennen taistelua
Vara-amiraali Nelson oli etulyöntiasemassa jokapäiväisiksi muodostuneiden taisteluharjoitusten myötä. Ranskalaisten laivaston amiraali Villeneuve tiesi joutuvansa kohtaamaan brittiläisen sotalaivaston, mutta ei ollut valmistautunut taisteluun paetessaan laivastoa kuukausikaupalla. Nelson aloitti taistelun 21. elokuuta 1805.
Nelson aloittaa hyökkäyksensä
Aluksi taktiikka vaikutti tappiolliselta brittijoukkoihin nähden, sillä heikon tuulen takia alukset liikkuivat hitaasti kohti ranskalais-espanjalaisen laivaston rivistöä. Purjehtimissuunnasta johtuen britit eivät voineet ampua vihollisaluksia, vaikkakin nämä pystyivät tulittamaan eteneviä Nelsonin joukkoja. Ranskalais-espanjalainen laivasto pystyikin ampumaan brittejä puolen tunnin ajan, ennen kuin nämä pystyivät vastaamaan tuleen. Ennen kuin Nelsonin lippulaiva HMS Victory oli saavuttanut vihollisen linjan, noin viitisenkymmentä merimiestä oli saanut surmansa. Lisäksi laivojen ohjattavuus oli kärsinyt; mastot olivat kärsineet vakavasti ja peräsintä ohjasi käsivoimin 40 merimiestä.
Ranskalais-espanjalaisen laivaston rivistö murtuu
pienoiskuva|Trafalgarin taistelu Nicholas Pocock -nimisen taiteilijan kuvaamana. Brittien laivojen tunkeuduttua ranskalais-espanjalaisen laivaston rivistön läpi ja päästyä vihollisen tuntumaan, laukaistiin tykit. Vara-amiraali Nelsonin lippulaivan Victoryn ensimmäinen täyslaidallinen osui Bucentaureen (80 tykkiä) haavoittaen kahtasataa ranskalaista merimiestä ja tuhoten kaksikymmentä tykkiä. Samalla brittien merijalkaväki aloitti yhteistulituksen vihollisiansa kohti. Toisin kuin ranskalaiset, vara-amiraali Nelson ei halunnut käyttää tarkka-ampujia laivoissaan, koska näiden laukaukset saattoivat vahingossa sytyttää oman laivan purjeet tuleen. Nelson yhtyikin Britannian laivastossa vallitsevaan käsitykseen, jonka mukaan komentajan ensisijainen tehtävä oli vastustajan laivan kaappaaminen, ei sen tuhoaminen.
Viisituntinen taistelu päättyy brittien voittoon
pienoiskuva|vasen|Ranskan laivaston Renoutable tuhotaan tykkien yhteislaukauksella. Hyökättyään Bucentauren kimppuun Victory siirtyi taistelemaan Redoutablen (74 tykkiä) kanssa. Jonkin aikaa molemmat alukset ampuivat kiivaasti toisiaan. Redoutablen sulkiessa tykinluukkunsa Victoryllä oletettiin, että vihollisaluksen kapteeni Lucas aikoi antaa miestensä nousta Britannian laivaston lippulaivaan. Lucas uskoikin jo voittaneensa Nelsonin, mutta Témérairen törmääminen Redoutableen esti suunnitelman toteuttamisen. Redoutablen ollessa toimintakyvyttömänä Victory jatkoi tulitustaan hajottaen vihollislaivansa.
Taistelu jatkui vielä viiden tunnin ajan. Viimein Nelsonin taktiikka osoitti olevansa toimiva, sillä ranskalais-espanjalainen laivasto alkoi hajaantua. Murtautumalla heti taistelun alussa vihollisten rivistön läpi Nelson oli saanut brittilaivat suoraan taistelun keskustaan. Yliotteen keskiössä saaneet britit pakottivat de Villeneuven antautumaan ja kymmenen ranskalais-espanjalaisen laivaston laivaa pakenivat samalla Cádiziin. Koko taistelussa britit eivät olleet menettäneet ainuttakaan laivaa, vaikkakin heiltä oli kuollut tai haavoittunut 1700 miestä. Brittialukset olivat paikoin huonossa kunnossa, mutta huonompi tilanne oli ranskalais-espanjalaisen laivaston puolella. He olivat menettäneet 18 laivaansa joko vallattuina tai tuhottuina ja tuhannet sotilaat olivat kaatuneet. Brittimerimiehet taas tointuivat pian taistelusta ja eräs ranskalainen silminnäkijä kirjoittaakin:
Vara-amiraali Nelsonin kohtalo
pienoiskuva|Taistelun ollessa käynnissä vara-amiraali Nelson (oikealla maaten kannella) haavoittui kuolettavasti ranskalaisen tarkka-ampujan luodista. Vaikka Trafalgarin taistelu oli kiistattomasti vara-amiraali Nelsonin suurin voitto, hän ei itse päässyt nauttimaan siitä. Sen aikaisen sodankäyntitavan mukaan laivojen komentajat kulkivat kannella suojattomina valaen toivoa ja motivaatiota merimiehiin ja merijalkaväkeen. Tämä asetti komentajan, tässä tapauksessa Nelsonin, vaaraan kun vihollislaiva tuli ampumaetäisyydelle.
Trafalgarilla oli ehditty taistella vasta viitisentoista minuuttia kun sala-ampujan luoti tavoitti Nelsonin. "Nyt he osuivat minuun, Hardy [Victoryn kapteeni]. Selkärankani on mennyttä", Nelson sanoi luodin osuttua häneen. Käyskennellessään kannella Nelsonilla ei ollut minkäänlaista suojaa luoteja vastaan ja hän oli pukeutunut juhlaunivormuunsa. Luoti oli osunut häntä vasempaan hartiaan ja sitä kautta tunkeutunut syvälle ruumiiseen. Kannen alle kannettua Nelsonia yritettiin vielä pelastaa kirurgisin konstein, mutta Nelson menehtyi haavoihinsa. Hän ehti kuitenkin ennen kuolemaansa kuulla voitosta. Vara-amiraali Nelsonin viimeiset sanat olivat: "Luojan kiitos, olen tehnyt velvollisuuteni."
Horatio Nelsonin ruumis säilöttiin suureen, täyteen brandytynnyriin, jotta se säilyisi kotimatkan ajan ja kuljetettiin haudattavaksi Isoon-Britanniaan. Hänen kolmea voittoaan kunnioitetaan yhä merisotilaiden kaulureissa olevilla kolmella raidalla ja kuolemaa näiden pukuun sijoitetulla mustalla solmiolla. Nelsonille järjestettiin valtiolliset hautajaiset ja hänen merivoittonsa mukaan nimettiin Lontoon merkittävimpiin aukioihin kuuluva Trafalgar Square.
Trafalgarin taistelun seuraukset
Trafalgarin taistelun seurauksena keisari Napoleon I:n johtama Ranska menetti lopullisesti mahdollisuutensa Britannian kukistamiseen merellä, vaikkakin hän yhä suunnitteli Britannian valtaamista. Voidaankin katsoa, että voitto Trafalgarilla pelasti Britannian Ranskan hyökkäykseltä. Voitto Trafalgarinniemellä johti siihen, että Britanniasta tuli merien kiistaton suurvalta, eikä Euroopasta tai muilta mantereilta löytynyt sille enää kilpailijaa merillä.
Arabimaailma
frame|right|Arabimaailma
Arabimaailma koostuu alueesta, joka käsittää useimmat Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän maat. Arabimaailmaan luetaan yleensä Arabiliiton 22 jäsenmaata. Arabimaailman pääkieli on arabia ja asukkaista suurin osa arabeja. Arabimaailman väestö koostuu 300 miljoonasta ihmisestä.