cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Trukki
Eri trukkityyppejä
Lavansiirtovaunu (ammattislangissa muun muassa muuli tai pässi) on nimensä mukaan tarkoitettu trukkilavojen siirtoon. Sitä käytetään paljon esimerkiksi rekkaterminaaleissa. Lavansiirtovaunuja on olemassa sekä perässä kävellen käytettäviä että lipalta-ajettavia. Nostokorkeus on noin 20 cm.
Pitkäsenkylä
Pitkäsenkylä sijaitsee Kalajoella, joen pohjoisrannalla. Kylä on sijoittunut Kalajoen keskustan ja Tyngän kylän välille, Kalajoelta joen pohjoispuolta Alavieskaan johtavan tien molemmin puolin. Vuonna 2013 kylässä oli 644 asukasta, mikä merkitsi 2 %:n kasvua vuoteen 2000 verrattuna.
Trukki
Eri trukkityyppejä
Tukipyörätrukki on pinontavaunun tyyppinen, ohjaamolla varustettu trukki. Hyllystössä vaatii tilan tukipyörille lattiatasossa. Nostokorkeus on 2–6 m.
Pitkäsenkylä
Pitkäsenkylällä on säilyneiden veroluetteloiden mukaan ollut asutusta jo 1500-luvun alkupuolelta lähtien. Kylällä sijaitsi vuosina 1556–1595 Kalajoen toinen kirkko, josta se myöhemmin purettiin ja siirrettiin Pohjankylän alapäähän. Kalajokilaakson kulttuurimaisema välillä Pitkäsenkylä-Nuoranperä-Hihnanperä sisältää runsaasti perinteistä rakennuskantaa. Pitkäsenkylässä on vanhoja asuinrakennuksia mm. Tavastin (Saukko), Kivirinnan, Niemelän, Alanauhan ja Nauhan tiloilla. Koulutoiminta alkoi Pitkäsenkylässä 1914 ja lopetettiin 2003.
Trukki
Eri trukkityyppejä
Kylkikoneet ovat harvinaisempia. Kyseiset koneet on tarkoitettu pitkien tavaroiden kuljetukseen, esimerkkinä lautaniput ja putket. Näiden trukkien masto on koneen kyljessä ja kuljetettava tavara on trukissa pituussuuntaan. Nämä trukit ovat erikoiskoneita, joten niiden nostotehot ja -korkeudetkin ovat yleensä asiakaskohtaisia.
Keräilytrukkeja on erimallisia. Yleisimpiä ovat pitkähaarukkaiset trukit, joilla voidaan kuljettaa pitkien ”sarvien” ansiosta kahta lavaa (tai vaihtoehtoisesti esimerkiksi kolmea rullakkoa) yhtä aikaa, sekä korkeakeräilijä, jossa kuljettaja nousee hytin mukana ylös, ja voi näin kerätä suoraan varastohyllystä tavarat lavalle. Sen nostokyky on 1 000–2 000 kg ja nostokorkeus on 2–12 m.
Pitkäsenkylä
Kylässä toimii useita yrityksiä. Näistä tunnetuimmat ovat Topi-Kalustaja Oy (Topi-keittiöt) ja Penttilän perunatila sekä Kalajoen Neliveto Oy. Kylällä on myös suuria lypsykarjatiloja sekä hevostiloja. Suomen suurin tuulipuisto, Kalajoen Mustilankankaan tuulipuisto (2015), rajoittuu Pitkäsenkylän peltoihin kylän koillispuolella.
Trukki
Eri trukkityyppejä
Merkkejä on useita (ks. taulukko alla)
Pitkäsenkylä
Kylän yhdistystoiminta on vilkasta. Pitkäsenkylän Maa- ja Kotitalousnaiset saivat vuonna 2013 jaetun Maa- ja Kotitalousnaisten valtakunnallisen tunnustuspalkinnon yhdessä Seinäjoen Maa- ja Kotitalousnaisten kanssa. Maa- ja kotitalousnaisten Keskuksen hallitus antoi tunnustusta yhdistysten yhteistoiminnasta, näkyvyydestä sekä Maa- ja kotitalousnaisten yhteisten asioiden eteenpäin viemisestä. Pitkäsenkylän maa- ja kotitalousnaisten toiminta kokoaa kyläläisiä yhteen niin säännöllisillä kahvitapaamisilla ja jumppatuokioilla kuin erilaisilla retkillä, kursseilla, tapahtumilla ja talkoilla. Yhdistys on järjestänyt muun muassa lounastapahtumia kyläläisille, laturetkiä ja huivinvaihtopäiviä. Naiset osallistuvat ahkerasti Keski-Pohjanmaan maa- ja kotitalousnaisten piirikeskuksen tapahtumiin ja järjestön valtakunnallisiin kampanjoihin. Jäseniä yhdistyksessä vuonna 2014 oli 95.
Ilona Koivisto
Ilona Vappu Marjatta Koivisto-Ollikkala (7. elokuuta 1925 Helsinki – 31. elokuuta 2016 Helsinki ) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
Pauli Toivonen
Pauli Toivonen (22. elokuuta 1929 Hämeenlinna – 14. helmikuuta 2005 Espoo) oli suomalainen ralliajaja. Autourheilijoiden keskuudessa hänet tunnettiin lempinimillä "Pali" ja "Tiikeri".
Ilona Koivisto
Koivisto opiskeli Helmi Liukkosen, Manlio Marcantonin, Elbe Nissisen, Lea Piltin, Olavi Nybergin, Aulikki Rautawaaran sekä Clemens Glettenbergin johdolla. Ensikonserttinsa hän antoi 1949 Taneli Kuusiston säestyksellä ja jatkoi konserttilaulajattarena useilla omilla konserteilla.
Pauli Toivonen
Ura
Pauli Toivosen ura autourheilijana käynnistyi vuonna 1953, jolloin Jyväskylän Suurajojen perustajajäsen ja Toivosen etäinen sukulainen, toimitusjohtaja Pentti Barck houkutteli hänet osallistumaan kilpailuun. Ajokkinaan hänellä oli Volkswagen Kupla, jolla hän sijoittui luokkansa kolmanneksi ja kokonaiskisan 43. tilalle. Ensimmäisen tehdassopimuksensa Toivonen solmi Simcan kanssa vuonna 1959, mutta siirtyi pian Citroënin tehdaskuljettajaksi. Kotimaan ralleissa Toivonen sen sijaan kilpaili enimmäkseen Volkswagenilla. Vuodesta 1963 lähtien Toivonen veti suomalaista Volkswagen-kilpatallia Antti Aarnio-Wihurin kanssa. Vuosina 1967–1969 Toivonen kuului Porschen tehdastallin kuljettajiin.
Ilona Koivisto
Ilona Koivisto debytoi Suomalaisessa Oopperassa La Bohèmen Miminä 1949. Tätä seurasi vierailu Toscana 1953, jonka jälkeen hän sai kiinnityksen Suomen Kansallisoopperan solistikuntaan ja oli yksi sen käytetyimpiä voimia koko kiinnityksensä ajan 1953–1975. Hänen keskeisiä roolejaan olivat muun muassa Desdemona (Otello), Violetta (La Traviata), Madame Butterfly, Manon, Tatjana (Jevgeni Onegin), Lisa (Patarouva), Melisande (Pelléas ja Mélisande), Venus (Tannhäuser), Kreivitär (Figaron häät), Donna Elvira (Don Giovanni), Fiordiligi (Così fan tutte) sekä diivapääosat opereteissa Viktorian husaari, Mustalaisruhtinatar, Kerjäläisylioppilas ja Hymyn maa.
Pauli Toivonen
Ura
Toivonen voitti Monte Carlo -rallin vuonna 1966. Voiton arvoa himmensi se, että hän nousi voittajaksi tuomariston hylättyä neljä nopeinta kuljettajaa sääntöjen vastaisten ajovalojen vuoksi. Hylätyt kuljettajat ajoivat englantilaisilla autoilla, ja voittajaksi saatiin ranskalaista Citroënia ajanut Toivonen. Toivonen itse koki tilanteen niin kiusalliseksi, että hän kieltäytyi vastaanottamasta palkintoaan.
Ilona Koivisto
Ilona Koivisto vieraili Tukholman, Oslon, Bergenin, Berliinin ja Budapestin oopperoissa ja konsertoi lisäksi Roomassa, Münchenissä ja Wienissä.
Pauli Toivonen
Ura
Toivonen voitti rallin Euroopan-mestaruuden vuonna 1968. Kotimaansa merkittävimmän rallikilpailun, Jyväskylän Suurajot hän voitti vuonna 1962. Samana vuonna hän saavutti myös ralliautoilun Suomen mestaruuden. Toivonen lopetti uransa kansainvälisellä tasolla vuonna 1969, mutta kotimaassa hän kilpaili vuoteen 1979 saakka. Urheilu-uransa ohella Toivonen toimi omistamansa autoliikkeen toimitusjohtajana. Eläkevuosinaan Toivonen siirtyi harrastamaan golfia ja vietti kesät Suomessa ja talvet Espanjassa.
Pauli Toivosen poika Henri Toivonen voitti Monte Carlo -rallin vuonna 1986, päivälleen 20 vuotta isänsä jälkeen, ja toinen poika Harri Toivonen on kilpaillut pitkään rallissa ja rata-autoilussa. Harri Toivosen tytär on vuoden 2014 Miss Suomeksi valittu Bea Toivonen.
Ilona Koivisto
Ilona Koivistolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1967.
Warhead (videopeli)
Warhead on Motion Picture Housen julkaisema avaruussimulaatiopeli, joka on julkaistu vuonna Amigalle ja Atari ST:lle.
Pelin on ohjelmoinut ja kehittänyt Glyn Williams.
Pelaaminen
Pelissä avaruusalusta ohjataan hiirellä Newtonilaisen fysiikan mukaan. Pelissä painotetaan enemmän taistelua kuin esimerkiksi Elitessä: pelaaminen voi aluksi viitata Eliteen mutta on täysin erilainen sillä pelissä ei ole kaupankäyntiä vaan seurattavia tehtäviä.
Vastaanotto
CU Amiga -lehti antoi pelin Amiga-versiolle arvosanaksi 93 %.
The One -lehti antoi pelin Amiga-versiolle arvosanaksi 93.
Mikrobitin Niko Nirvi antoi pelin Amiga-versiolle 96 pistettä sadasta.
Savuna ilmaan
Sarja kertoo Panu Miettisestä, joka muuttaa kaupungista maalle ja perustaa pienen K-kaupan. Panu tulee ajaneeksi paikallisen kalansavustamoyrittäjän taloudelliseen ahdinkoon lupaamalla tälle liikoja.
Hauterive
Hauterive voi viitata muuan muassa seuraaviin artikkeleihin:
Space Rogue
Space Rogue on Origin Systemsin kehittämä ja julkaisema avaruussimulaatiopeli. Peli on julkaistu vuonna Amigalle, Apple II:lle, Atari ST:lle, Commodore 64:lle, DOS:lle, FM Townsille, Macintoshille, NEC PC-9801:lle ja Sharp X68000:lle.
Vastaanotto
Zzap! -lehti antoi pelin Commodore 64 -versiolle arvosanaksi 97%.
Computer + Video Games -lehti antoi pelin DOS-versiolle arvosanaksi 96%.
Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin Commodore 64 -versiolle 91 pistettä sadasta.
The Treasures Within Hearts
The Treasures Within Hearts on suomalaisen goottimetalliyhtye Entwinen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1999. Albumi nauhoitettiin ja miksattiin Astia A-Studiossa 12.–20. kesäkuuta 1999. Levyn julkaisi Spinefarm Records.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Entwine, ellei toisin mainittu.
Kamferisulfonihappo
Kamferisulfonihappo (C10H16SO4) on sulfonihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä katalyyttinä ja optisesti aktiivisten yhdisteiden resoluutioissa.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa kamferisulfonihappo on valkoista ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja etanoliin, etikkahappoon, etyyliasetaattiin, dikloorimetaaniin ja bentseeniin, mutta ei dietyylieetteriin. Muiden sulfonihappojen tavoin yhdiste on suhteellisen vahva happo. Kamferihappo on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen d-enantiomeerin ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +21,5.
Tuusniemen terveyskeskus
Tuusniemen terveyskeskus on Tuusniemen kunnassa Pohjois-Savossa toimiva kunnallinen terveysasema. Perusterveydenhuollon kunta on toteuttanut yhteistyössä Kuopion kaupungin kanssa vuodesta 2008 lähtien.
Ra’zaci
Ra’zacit ovat fiktiivisiä kuningas Galbatorixia palvelevia lintumaisia hirviöitä Christopher Paolinin kirjoittamassa Perillinen-trilogiassa. Niiden tekemät haavat parantuvat hyvin hitaasti, jos ollenkaan. Ra’zaceja oli joskus paljon, mutta Eragonin elinaikana enää kaksi. Ra’zacit ovat vasta nuoria ja ne ratsastavat vanhemmillaan koska aikuisilla on siivet. Täysikasvuista ra’zacia ei kutsuta ra’zaciksi vaan niiden nimi on Lethrblaka (suom. nahkalepattaja/lepakko).
Kaavin terveysasema
Kaavin terveysasema on Kaavin kunnassa Pohjois-Savossa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Terveysaseman sairaanhoitaja palvelee arkisin kello 8-16, perjantaisin kello 15 saakka. Terveyspalvelujen tuottamisesta vastaa Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin Kysteri-liikelaitos.
Ra’zaci
Tarina
Lethrblakat havaittiin ensimmäisen kerran jo lohikäärmeratsastajien kulta-aikaan, jolloin ne alkoivat kulkea ihmisten, haltioiden ja kääpiöiden mailla saalistamassa näitä ruoakseen. Ihmiset pakenivat näitä kylistänsä kohti etelää ja vetosivat lohikäärmeratsastajien apuun. Lopulta nämä päättivät tappaa lethrblakat sukupuuttoon, joka ei kuitenkaan onnistunut täydellisesti, sillä kaksi lethrblakaa pääsivät lohikäärmeratsastajia pakoon ja nämä tekivät keskenänsä kaksi ra’zacia.
Tuusniemen terveyskeskus
Terveyskeskuksen päivystys palvelee arkisin kello 8-16, perjantaisin kello 14 saakka. Muulloin eli iltaisin, öisin ja viikonloppuisin päivystyspalvelut ovat saatavilla Kuopion yliopistollisen sairaalan päivystyksestä (Puijonlaaksontie 2, Kuopio, C-ovi).
Kamferisulfonihappo
Valmistus ja käyttö
Kamferisulfonihappoa valmistetaan kuumentamalla kamferia ja väkevää rikkihappoa etikkahappoanhydridin läsnä ollessa. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa kamferin karbonyyliryhmä vastaanottaa protonin ja yhdisteelle tapahtuu Wagner–Meerwein-toisiintuminen. Tässä reaktiossa muodostuvasta karbokationista eliminoituu protoni, jolloin muodostuu hydroksikamfeenijohdannainen, joka reagoi rikkihaposta muodostuneen elektrofiilin kanssa additioreaktiolla muodostaen toisen karbokationin, joka toisiintuu kamferisulfonihapoksi.
Kaavin terveysasema
Terveysaseman aukioloaikojen ulkopuolella eli iltaisin, öisin ja viikonloppuisin päivystyspalvelut ovat saatavilla Kuopion yliopistollisen sairaalan päivystyksestä (Puijonlaaksontie 2, Kuopio, C-ovi).
Kaavin kunta on pyrkinyt eroamaan Kysteri-yhteistyöstä ruotsalaisen Attendo-pörssikonsernin hyväksi tammikuussa 2019; Kaavin kunnanvaltuusto teki asiasta päätöksen marraskuussa 2017. Kunta ei ole saanut tahtoaan läpi kovin nopeasti, sillä valtioneuvosto esti Kysteri-yhteistyöstä eroamisen vuoteen 2020 asti. Kaavin valitettua asiasta korkein hallinto-oikeus antoi keväällä 2019 välipäätöksen, jossa Kaavia kiellettiin katkaisemasta Kysteri-yhteistyötä. Jo aiemmin - keväällä 2018 - Kaavin kunnanhallitus päätti myydä Attendolle entisen kunnantalon, terveyskeskuksen rakennuksen ja Kaavin palveluasuntojen rakennuksen. Kunnanvirasto muutti tämän jälkeen aiempaan Osuuspankin taloon, josta tuli uusi kunnantalo.
Kamferisulfonihappo
Valmistus ja käyttö
Kamferisulfonihappoa käytetään paljon kiraalisten amiinien, aminohappojen ja alkoholien enantiomeerien erottamiseen resoluutiolla. Esimerkiksi lääketeollisuudessa yhdistettä käytetään muun muassa ampisilliinin, dekstropropoksifeenin ja kloramfenikolin resoluutioon. Yhdistettä voidaan käyttää myös happamana katalyyttinä valmistettaessa asetaaleja tai suojattaessa alkoholeja dihydropyraanin avulla. Lisäksi kamferisulfonihappoa voidaan käyttää kiraalisena apuaineena ja siitä valmistetaan myös muita enantiomeerien erotukseen käytettäviä kemikaaleja kuten kamferisultaamia eli bornaanisultaamia. Yhdistettä myydään sekä vapaana happona että natrium- tai kalsiumsuolana. Kamforisulfonihappoa voidaan käyttää myös kiraalisena doupanttina sähköäjohtavissa polymeereissä.
Ra’zaci
Tarina
Kun Galbatorix oli tuhonnut lopullisesti lohikäärmeratsastajien veljeskunnan etsi hän käsiinsä viimeiset ra’zacit ja lethrblakat ja lupasi näille ruokaa, jos nämä liittyisivät hänen riveihinsä. Lethrblakat rakensivat pesänsä Dras-Leonan lähellä sijaitsevan Helgrind-vuoren huipulle, ja Galbatorix suojasi nämä ja näiden pesän magialla koskemattomiksi.
Kun ra’zacit tappoivat ensimmäisessä kirjassa Eragonin enon, Garrowin, ja polttivat heidän kotitilansa, alkoi Eragon jahdata näitä lohikäärmeensä Saphiran ja tarinankertoja Bromin avulla, kunnes nämä tappoivat Brominkin Dras-Leonan liepeillä. Toisessa kirjassa jahtiin liittyi mukaan Roran, Eragonin serkku, jonka rakastetun, Katrinan, ja tämän isän ra’zacit veivät vangitseen Helgrindiin. Lopulta kolmannessa kirjassa Eragon, Saphira ja Roran hyökkäävät Helgrindiin ja tappavat Alagaësian viimeiset lethblakat ja ra’zacit yksitellen, jonka jälkeen pelastavat Katrinan sellistään. Viimeisen Ra’zacin viimeinen pyyntö on, että Eragon muistaa niitä lauluissaan ja kertoo niiden ihmisille tuottamasta kauhusta.
Ulkomuoto
Personnages de l'Héritage Het Erfgoed Postacie z cyklu Dziedzictwo
Merikatka
Merikatka (Gammarus salinus) on katkojen lahkoon kuuluva meren rantavesien äyriäinen. Se on yksi viidestä alkuperäisenä Suomen rannikoilla elävästä Gammarus-suvun leväkatkalajista. Näitä äyriäisiä on vaikea erottaa toisistaan ilman mikroskooppia. Hiljattain Suomeen on lisäksi levinnyt vieraslajina samaan sukuun kuuluva tiikerikatka (Gammarus tigrinus).
Merikatka on parin sentin mittaiseksi kasvava, sivuilta litistynyt (kapea) koukkuselkäinen äyriäinen. Selkäpuoli on sileä, eläin väriltään yleensä vihreän ruskea. Silmät ovat mustat, munuaisen muotoiset. Merikatka elää Itämeren lisäksi Atlantin rannikoilla Euroopan pohjoisosassa.
Zara Whites
Zara Whites (o.s. Esther Kooiman, tunnettu myös nimellä Esther Spincer, s. 8. marraskuuta 1968 Hoeksche Waard, Alankomaat) on alankomaalainen pornonäyttelijä.
Whites aloitti uransa 19-vuotiaana Italiassa toimien yläosattomana tanssijana televisiosarja Colpo Grossossa. Hänestä otettiin myös valokuvia muun muassa Playboy- ja Penthouse - lehtiin, minkä jälkeen hän päätti kokeilla pornoelokuvia. Vuosina 1990-1992 hän esiintyi yhteensä 22 pornoelokuvassa sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa. Vuoden 1992 jälkeen hän suuntautui soft coreen ranskalaisen televisiosarjan Joyn myötä ennen eläkkeelle jääntiään. Hän on osallistunut myös eläinten oikeuksia puolustaviin tapahtumiin.
CP-vamma
CP-vamma, ICD-tautiluokituksessa CP-oireyhtymä on raskauden aikana tai varhaislapsuudessa saatu pysyvä aivovaurio, joka vaikeuttaa vartalon liikkeiden hallintaa ja lihaskoordinaatiota. Vamman aiheuttaa vaurio yhdellä tai useammalla aivoalueella, jotka säätelevät liikkumista ja liikkeiden hallintaa. Vaurio voi tapahtua raskauden aikana, pian syntymän jälkeen tai varhaislapsuudessa mutta kuitenkin ennen kolmatta ikävuotta. CP-vamman todennäköisyyttä kasvattava riskitekijä on yli 35 vuoden synnytysikä.
Englannin kielen sana cerebral viittaa aivoihin ja palsy liikkeiden tai asennon säilyttämiseen liittyvään häiriöön. CP-vamma siis tarkoittaa, että aivoissa tapahtuneen (cerebral) vaurion takia henkilö ei kykene käyttämään joitakin kehonsa lihasryhmiä normaalilla tavalla (palsy). CP-vamma ei ole etenevää, geneettistä tai periytyvää laatua. Vamma on elinikäinen ja parantumaton. Erilaisten terapioiden (kuten fysio-, toiminta-, ratsastus- ja puheterapia) sekä apuvälineiden avulla voidaan kohentaa CP-vammaisten henkilöiden elämänlaatua ja edistää tasavertaista osallistumista yhteiskunnassa.
CP-vammaan kuuluvat liikkumiseen liittyvät ongelmat voivat olla lihasjäykkyyttä eli spastisuutta, lihasheikkoutta, nivelten jäykkyyttä tai yliliikkuvuutta, koordinaatiovaikeuksia, hitautta, tasapainovaikeuksia, huimausta, vapinaa, pakkoliikkeitä, tahdonalaisten liikkeiden hallinnan vaikeuksia, kuten pienten liikkeiden tuottamisen vaikeuksia tai halvauksia. CP-vamman kordinaatiovaikeudet saattavat ilmetä vaikeutena peseytyä, pukeutua tai pestä hampaita, siivota, käyttää hiirtä ja näppäimistöä, napittaa vaatteita, painaa nappia, ottaa käteen ohutta tai pientä esinettä, kääntää kirjan sivuja tai kääntää esineitä.
CP-vamma on liikuntavamma eikä vaikuta yksinään muuhun aivotoimintaan. CP-vammaan liittyy kuitenkin usein liitännäisvammoja, joista yleisimpänä puhevamma (80 %:lla CP-vammaisista). Muita lisävammoja ovat esimerkiksi epilepsia (35–60 %), vaikea henkinen kehitysvammaisuus (25 %) sekä kuulo- ja näkövammat (10–15 %).
CP-vammaan liittyy usein kognitiivisia ongelmia, jotka voivat ilmetä erilaisina hahmotushäiriöinä kuten vaikeutena arvioida ajan kulkua ja sitä, kuinka kauan jonkin tehtävän suorittamiseen kuluu aikaa, taikka visuaalisena hahmotushäiriönä, joka vaikeuttaa etäisyyksien, liikkeen suunnan ja nopeuden ja oman sijainnin arvioimista sekä sopivien kulkureittien valintaa. Kognitiiviset ongelmat voivat ilmetä myös puheen erottamisen vaikeutena, muistihäiriönä, keskittymisen vaikeutena, hitautena, toiminnanohjauksen ongelmina, lukihäiriönä tai matematiikan erityisvaikeutena. Myös kosketus- tai lämpöaistin häiriöitä sekä uupumusta tai unihäiriöitä saattaa esiintyä. Uupuminen tai väsymistaipumus saattaa ilmetä siinä, että CP-vammaisen on vaikea suorittaa tehtäviä loppuun asti tai tehdä samankaltaisia asioita pitkään tai istua, seistä tai kävellä pitkään. . CP-vammaan saattaa liittyä myös vaikeutta keskustella ryhmässä tai puhelimessa tai ymmärtää eleitä ja ilmeitä.
CP-vammaan saattaa liittyä myös mielialan heilahteluja sekä masennusta ja ahdistuneisuutta. Ei ole kuitenkaan olemassa tutkimustietoa siitä, kuinka suuri osa CP-vammaisten ihmisen kokemasta ahdistuksesta ja masennuksesta johtuu muiden ihmisten epäasiallisesta suhtautumisesta ja kuinka suuri osa johtuu muista CP-vamman mukanaan tuomista elämää rajoittavista tai vaikeuttavista asioista.
Suomessa on noin 6 500 CP-vammaista. Suomessa diagnosoidaan vuosittain noin 100–120 CP-vammaista lasta. Suomessa CP-vammaisten etuja ajaa vuonna 1965 perustettu Suomen CP-liitto. Lokakuun ensimmäisenä keskiviikkona vietetään Maailman CP-päivää, jota on juhlistettu vuodesta 2012 lähtien.
Spastinen
Spastinen CP-vamma on yleisin CP-vammatyyppi, jota esiintyy noin 80 %:lla kaikista CP-vammaisista. Spastisuus tarkoittaa, että yhden tai useamman lihasryhmän lihasjänteys, tonus, on pysyvästi kohonnut. Kohonnut lihasjänteys vaikeuttaa lihaksen työtä. Spastinen CP-vamma näkyy ulospäin jäykkänä ja vaikeannäköisenä liikkumisena, ja joissakin tapauksissa esimerkiksi esineeseen tarttuminen ja irti päästäminen voi olla vaikeaa. Vaikeimmissa tapauksissa lihasjänteys on niin suuresti kohonnut, että omaehtoinen liikkuminen on mahdotonta.
Vammatyyppi voidaan jakaa kolmeen eri luokkaan sen mukaan, mikä lihasryhmä on spastinen. Diplegialla (noin 50–60 % CP-oireistoista) tarkoitetaan alaraajojen spastisuutta, mutta myös yläraajojen toiminta voi olla vaikeutunutta. Tieteellinen nimitys alaraajapainotteiselle CP-vammalle on diplegia spastica. Hemiplegiassa (20–36 % CP-oireyhtymistä) spastisuutta on toisen puolen (vasen/oikea) raajoissa. Tetraplegiassa (n. 10–15 % CP-oireistoista) sekä ylä- että alaraajat ovat spastiset.
Marie Wilson
Marie Wilson, oik. Katherine Elizabeth Wilson (30. joulukuuta 1916 Anaheim, Kalifornia – 23. marraskuuta 1972 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli usein stereotyyppistä "tyhmää blondia". Hänellä oli nimirooli Irma Petersonina radiokomediassa My Friend Irma ja siihen pohjautuvissa samannimisessä televisiosarjassa sekä elokuvissa Tontut toverukset (My Friend Irma, 1949), ja siihen seuraavana vuonna ilmestyneessä jatko-osassa Tontut toverukset lännessä (My Friend Irma Goes West, 1950). Muita Wilsonin elokuvia olivat muun muassa Suuri Garrick (The Great Garrick, 1937) ja Mr. Hobbs lähtee lomalle (Mr. Hobbs Takes a Vacation, 1962).
CP-vamma
Atetoottinen
Atetoottisessa CP-vammassa (esiintyvyys noin 10 %) henkilöllä esiintyy nopeita, tahattomia liikkeitä päässä, käsissä ja vartalossa. Ne ilmenevät etenkin puhuessa, syödessä tai esimerkiksi tavoitellessa jotakin esinettä, toisin sanoen tilanteissa, joissa liikkeiden koordinoiminen on välttämätöntä. Kasvojen pakkoliikkeet vaikeuttavat nielemistä ja puhumista. Stressitilanteet lisäävät pakkoliikkeitä, ja unen aikana ne häviävät. Ihmisillä, joilla on atetoottinen CP-vamma, on usein alentunut lihastonus, joten he eivät pysty säilyttämään seisoma- tai kävelyasentoa.
Marie Wilson
Marie Wilson on saanut kolme tähteä Hollywood Walk of Famelle.
CP-vamma
Ataktinen
Ataktinen CP-vamma on melko harvinainen CP-vamman muoto (esiintyvyys 5-10 %:lla CP-vammaisista). Tyypillistä ataktikolle on alentunut lihasjänteys ja huono liikkeiden hallinta. Kävely on leveäraiteista ja epävakaata, ja pikkutarkkoja tehtäviä suoritettaessa (esimerkiksi kirjoittaessa) heillä esiintyy vapinaa. Tämä vaikeuttaa hienomotorisia toimintoja.
Sekamuodot
Noin 10 %:lla CP-vammaisista esiintyy samanaikaisesti kahta tai jopa kolmea edellä esitetyistä CP-vamman muodoista. Yleisin sekamuoto on spastisen ja atetoottisen CP-vamman yhdistelmä, jolloin esiintyy sekä kohonnutta lihasjänteyttä että pakkoliikkeitä. Spastisen ja atetoottisen CP-vamman yhdistelmässä lihasjäykkyys ilmenee useimmiten aluksi selvemmin ja pakkoliikkeitä alkaa esiintyä 9 kk-3 vuoden iässä.
Out of Myself
Out Of Myself on puolalaisen metalliyhtye Riversiden debyyttialbumi. Sen julkaisi Euroopassa The Laser’s Edge vuonna 2004.
Megami Tensei
Megami Tensei on japanilainen roolipelisarja. Sarjan ensimmäinen peli, Digital Devil Story: Megami Tensei, julkaistiin vuonna. Se perustuu vuotta aiemmin ilmestyneeseen Aya Nishitanin samannimiseen romaaniin. Pelisarjalle on myöhemmin alkanut tulla useita spin-off -sarjoja.
Useimmissa peleistä on päähenkilönä hiljainen protagonisti, jolla ei ole äänitettyä dialogia (lukuun ottamatta joitakin lyhytkestoisia äännähdyksiä) ja jonka persoonallisuus perustuu täysin pelaajan tekemiin valintoihin.
Sarjaan on tehty myös anime-sarjoja sekä manga-sarjakuvia.
Damme (Saksa)
Damme on kaupunki Vechtan piirikunnassa, Ala-Saksin osavaltiossa, Saksassa. Kaupungin asukasluku oli 16 872 vuoden 2015 lopussa. Kaupungin pinta-ala on 104,38 neliökilometriä. Dammen pormestari on Gerd Muhle.
Karhuherra Paddington (piirrossarja)
Karhuherra Paddington (The Adventures of Paddington Bear) on ranskalais-kanadalaisella yhteistyöllä valmistettu piirrossarja, jota esitettiin vuosina 1997–2004 Yle TV2 kanavalla yhteensä 39 jaksoa, joista jokaisessa on kolme tarinaa. Sarjan tuottivat Cinar, Busy Bear Productions ja Protécréa. Piirrossarja perustuu Michael Bondin kirjoittamiin Karhuherra Paddington -lastenkirjoihin. C More Juniorilla ja MTV3-kanavalla sarja tunnetaan nimellä "Karhuherra Paddingtonin seikkailut".
Damme (Saksa)
Damme sijaitsee Dümmer-järven (myös Dümmer See) ja Dammer Berge-mäen välissä.
Dammessa sijaitsee neljä peruskoulua, yksi Hauptschule, yksi Realschule ja yksi lukio.
Vuonna 2006 pidetyissä kunnallisvaaleissa Saksan kristillisdemokraattinen unioni (CDU) sai 21 paikkaa 28:sta Dammen kunnanvaltuustossa. SPD sai viisi paikkaa ja FDP kaksi paikkaa.
Dammen yhteistyökaupunki on Belgian Länsi-Flanderissa sijaitseva Damme.
Kaupunginosat
Bergfeine, Bergmark, Bexadde, Bokern, Borringhausen, Clemens-August-Dorf, Dalinghausen, Damme-Nord, Damme-Ort, Damme-West, Dümmerlohausen, Glückauf, Greven, Haverbeck, Hinnenkamp, Holte, Hüde, Klünenberg, Langenteilen, Neuenwalde, Nienhausen, Nordhofe, Oldorf, Ossenbeck, Osterdamme, Osterfeine, Reselage, Rottinghausen, Rüschendorf, Sierhausen, Südfelde, Wempenmoor, Wienerei
Kunniakansalaiset
thumb|230px|Schützenfest Rüschendorfissa, Dammessa.
Salehard
Salehard (vuoteen 1933 asti Obdorsk,, ’niemimaan talo’, ) on Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan pääkaupunki Luoteis-Siperiassa lähellä Poluin ja Obin yhtymäkohtaa. Salehard on maailman ainoa kaupunki, joka sijaitsee täsmälleen napapiirillä.
Salehard on sekä kaupunki että piirikunnan alainen kaupunkipiiri. Kaupunkipiirissä oli vuoden 2010 väestönlaskennan lopullisten tulosten mukaan yhteensä 42 845 asukasta, joista kaupungin puolella asui 42 544 ja maaseudulla 301 henkeä.
Salehard on tärkeä kaupunki Obin varrella. Siellä on lentoasema ja kalasäilyketeollisuutta ja hieman satamatoimintaa, joskin suurempi satama on Objoen vastarannalla. Myös lähin rautatieasema on Obin vastarannalla Labytnangissa, josta on rautatieyhteys Uralvuorten yli Komin puolelle Vorkutaan ja edelleen muualle Venäjälle.
Asukasluvun kehitys
On huomioitava, että kaupungin tai kaupunkipiirin rajoissa on tapahtunut muutoksia. Esimerkiksi vuoden 1970 väestönlaskentaan tultaessa piirikuntaan oli perustettu Salehardin (gorsovet) lisäksi esimerkiksi Labytnangi (gorsovet) Objoen vastarannalle.
Historia
Arkeologisten löytöjen perusteella Salehardin alueella on ollut asutusta jo yli 2 000 vuotta sitten. Venäläiset valloittajat rakensivat nykyisen kaupungin kohdalla sijainneen hantikylän paikalle Obdorsk-nimisen kasakkalinnoituksen vuonna 1595. Ensimmäinen kirkko Obdorskiin rakennettiin vuonna 1602 ja pysyvän venäläisen asutuksen katsotaan paikkakunnalla alkaneen 1635. Paikallisen hantiväestön käännyttäminen kristinuskoon oli hidasta vielä 1600-luvulla. Obdorskin ruhtinas Tayshin kääntyi kristityksi 1600-luvun alussa. Kääntyminen oli kuitenkin vain nimellistä ja hän yllytti kansaansa kapinoimaan Venäjän valtaa vastaan. Tämän vuoksi venäläiset tappoivat hänet 1607. Vuonna 1714 Munkki Feodor käännytti joukon hantiruhtinaita (mm. Obdorskin) kristityksi ja vuonna 1726 hän yritti tuloksetta käännyttää myös Obdorskin hanteja uuteen uskoon. Vuonna 1731 Obdorskin linnoitus rakennettiin uudelleen ja sinne sijoitettiin 50 miehen suuruinen kasakkajuokko suojelemaan linnoitusta ja paikallista hantiväestöä nenetsien hyökkäyksiltä. Vuonna 1891 Obdorskissa oli 876 asukasta, joista 378 oli venäläisiä.
Obdorskista tuli Jamalin Nenetsian hallintokeskus 10. lokakuuta 1930. Paikkakunta nimettiin vuonna 1933 Salehardiksi, ja kaupunki siitä tuli 1938.
Rautatieyhteydet
Lähin yhä käytössä oleva rautatieyhteys Obin vastarannalta Labytnangista Vorkutaan valmistui 1951; radanrakennustyö oli paljolti Stalinin ajan pakkotyötä. Vuonna 2008 hyväksytyn Venäjän rautateiden pitkän ajan strategiaohjelman mukaan Salehardin rautatieyhteydet saattavat parantua lähivuosina merkittävästi. Suunnitelmissa on liittää piirikunnan suurkaupungit pääkaupunkiinsa osin entistä Stalinin ajan linjausta noudattavalla, Nadymiin johtavalla radalla. Nadymistä johtaa jo rata Novyi Urengoihin, Gubkinskiin, Nojabrskiin ja edelleen muun muassa Hanti-Mansian Surgutiin. Lisäksi Uralvuoriston itäpuolitse aiotaan rakentaa vuoteen 2030 mennessä uusi rahtiliikennettä palveleva rautatieyhteys. Se kulkisi reittiä Salehard– Hanti-Mansian Berjozovon piirin Saranpaul– Sverdlovskin alueen Ivdelin kaupunkipiirin Polunotšnoje.
Korukivi
thumb|300px|Jalokiviä ja korukiviä 1 turkoosi 2 hematiitti 3 krysokolla 4 tiikerinsilmä 5 kvartsi 6 turmaliini 7 karneoli 8 pyriitti 9 sugiliitti 10 malakiitti 11 ruusukvartsi 12 obsidiaani 13 rubiini 14 akaatti 15 jaspis 16 ametisti 17 blue lace -akaatti 18 lapislatsuli Korukivi (aiemmin puolijalokivi) on mineraali tai harvemmin kivilaji, jota pelkän koristeellisuutensa vuoksi hiotaan käytettäväksi koruissa tai muissa pienissä koriste-esineissä. Värikkyys, kaunis kuviointi tai hiotun kiven pinnalla esiintyvä optinen ilmiö on yleensä syynä kiven suosiolle korukäytössä. Korukiven erottaa sitä arvokkaammasta jalokivestä esimerkiksi läpinäkymättömyys, pehmeys (kovuus Mohsin asteikolla alle 7,5) ja yleisyys maankuoressa. Useimmat korukivet ovat läpinäkymättömiä, mutta esimerkiksi kvartsin läpinäkyviä muunnoksia ei yleensä pidetä jalokivinä niiden yleisyyden ja siitä johtuvan vähäisen arvon vuoksi. Käytännössä lähes mitä tahansa tarpeeksi kestävää kiveä voidaan käyttää korukivenä, mutta on myös olemassa runsaasti vakiintuneita korukivimineraaleja. Korukiven vanhentunut nimitys on puolijalokivi. Monissa kielissä ei ole käytössä erillisiä sanoja jalo- ja korukiville, vaan myös korukiviä kutsutaan jalokiviksi.
Titof
thumb|right|250px|Titof vuonna 2012. Titof (lyhenne nimestä Christophe, s. 5. lokakuuta 1973 Lunéville Meurthe-et-Moselle, Ranska), on ranskalaisen biseksuaalin pornonäyttelijän pseudonyymi. Hän on osallistunut yli 800 filmin valmistamiseen sitten uransa alkamisen, joka pornoelokuvissa tapahtui vuonna 1999.
Titofin biseksuaalisuus johdatti hänet näyttelemään niin heteropornon- kuin homopornonkin filmeissä.
Tavanomaisten pornogenreen kuuluvien elokuvien lisäksi Titof on toteuttan kaksi eräänlaista henkilökuvaa Titouch et Titouch 2, joissa hän näyttelee niin aktiivista (top) kuin pasiivistakin (bottom) roolia. Hän on tullut erityisen tunnetuksi osallistumisestaan Hervé Didilisin neljään elokuvaan: Christophe, Titof, pompier en service, Permission à Paris sekä Titof and the College Boys.
Pornoelokuvien ulkopuolella Titof on esiintynyt pienehköissä rooleissa elokuvissa Pane mua ja Le Pornographe (Bertrand Bonellon elova).
Palkinnot
Hot d'Or -palkinto 2000: Paras eurooppalainen näyttelijä (tulokas).
Bronnitsa
Bronnitsa on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Mstajoen varrella 25 kilometriä Novgorodista itään. Kylässä on 2 700 ja kunnassa 3 800 asukasta (vuonna 2009).
Bronnitsan kunnan pinta-ala on 709,1 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Malaja Višeran piiriin, kaakossa Novgorodin piirin Proletarin kuntaan, etelässä Ilmajärveen sekä lännessä Volotovon ja pohjoisessa Savinon ja Novoselitsyn kuntiin. Pinta-alasta 40,4 % on metsää, 31,1 % maatalousmaata ja 25,9 % vesialueita.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 18 kylää: Belaja Gora, Bolšije Dorki, Bolšoje Lutšno, Dubrovka, Glebovo, Holynja, Lokotok, Maloje Lutšno, Monkoševo, Navolok, Novoje Selo, Polosy, Priluki, Russko, Tšastova, Tšavnitsy, Tšurilovo ja Voitsy.
Kylän kautta kulkee Moskovan ja Pietarin välisen M10-valtatien vanha reitti. Kunnassa on yksi maatalousyritys ja kolme yksityistilaa. Neuvostoaikana toiminut posliinitehdas teki konkurssin 1990-luvulla. Yli puolet työvoimasta työskentelee Novgorodissa tai Pietarissa.
Bronnitsassa on lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja lääkärin vastaanotto. Nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset asuin- ja hautapaikat, Bronnitsan, Navolokin ja Holynjan kirkot, vuosina 1826–1836 rakennettu Višeran kanava sekä toisen maailmansodan muistomerkit.
Hauterive (Neuchâtel)
Hauterive on kunta Luoteis-Sveitsissä Neuchâtelin kantonissa. Siellä on vajaat 3 000 asukasta.
Sijainti
Hauterive sijaitsee Neuchâtelinjärven luoteiskulmassa Juravuoristoon kuuluvan Chaumontvuoren rinteellä. Kunnan lounaispuolella sijaitsee Neuchâtelin kaupunki, joka muodostaa yhtenäisen taajama-alueen Hauteriven kanssa.
Historiaa
Hauteriven seutu on ikivanhaa asuinseutua; vanhimmat löydöt ovat kivikaudelta 15 000 vuoden takaa. Hauterivessä sijaitsee Neuchâtelin kantonin arkeologinen museo, Latènium, jossa esitellään seudun historiaa. Nimensä museo on saanut La Tènen kulttuurille nimensä antaneen läheisen La Tènen mukaan. .
Liikenne
Moottoritie A5 Neuchâtelista Bieliin kulkee kunnan poikki.
SBB:n rautatie Bielistä Neuchâteliin ja BLS:n rautatie Bernistä Neuchâteliin kulkevat Hauteriven poikki.
Turbo (Prätkähiiret)
Turbo on kuvitteellinen sankarihahmo Prätkähiiret-sarjassa. Rick Ungarin luoma hahmo teki ensiesiintymisensä vuonna 1993 animaatiosarjan jaksossa Hanat auki!.
Hahmo
left|thumb|Turbo uudessa vuoden 2006 sarjassa. Turbo on Prätkähiirten vastuuntuntoinen johtaja. Hän on vaaleanruskeaturkkinen hiiri punaisine silmineen. Turbolla on kaksi veljestä, Vinski ja Moto. Turbo on kolmikon älykkäin ja rauhallisin. Hänellä on yksi heikkous huolimatta siitä, miten urheilullinen ja taitava taistelija onkaan, hän nimittäin on lähes sokea. Turbo menetti näkönsä taistellessaan Marsin vapaudesta plutolaisia vastaan. Ennen kuin hiiret pakenivat laboratoriosta, Nuikki ei ehtinyt asentaa Turbon silmiä oikealle taajuudelle ja sen vuoksi hän joutuu käyttämään kaverinsa Rontin antamia laseja, jotta näkisi paremmin. Turbo on suoriutunut tehtävissään niin hyvin, että hänet ylennettiin yhden tähden kenraaliksi.
David J. Francis
David John Francis (s. 5. lokakuuta 1965) on sierraleonelainen poliitikko, joka toimi Sierra Leonen Chief Ministerinä (verrattavissa pääministeriin) huhtikuusta 2018 huhtikuuhun 2021.
Francis on ensimmäinen, joka on ollut Chief Ministerin virassa sen jälkeen, kun virka lakkautettiin 1978.
Turbo (Prätkähiiret)
Tausta ja sukulaiset
Vinskin tavoin Turbon tausta on aivan pimennossa. Hänen suvustaan ei ole mainittu mitään lukuun ottamatta muutamia mainintoja hänen äidistään. Rontti perusti vapaustaistelijoiden organisaation ja toimi mentorina erityisesti Turbolle, Motolle ja Vinskille, joista hän kehitti loistavia taistelijoita. Turbolla on tyttöystävä, Minni, josta tuli vapaustaistelijoiden kenraali sen jälkeen kun Turbo, Moto ja Vinski olivat lähteneet Marsista.
Turbon prätkä
Turbo omistaa mustan Harley-Davidson Softail tyylisen prätkän, jossa on laseraseita, rakettimoottorit, hinausköysi ja tekoäly. Vuoden 2006 sarjassa Turbon prätkä koki suurimman muutoksen. Se kuitenkin muistuttaa entistä enemmän Softail-mallia. Myös väritys sai vanhan mustan sijaan uuden vihreän värityksen.
Ӗ
Ӗ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy tšuvassin aakkosiin ja on aakkosjärjestyksessä yhdeksäs kirjain. Se esiintyy ensi kerran Ivan Jakovlevin vuonna 1873 julkaisemassa tšuvassin aakkostossa. Ӗ on muodostettu kyrillisestä kirjaimesta е lisäämällä siihen lyhyysmerkki. Kirjain on samannäköinen kuin latinalaisen kirjaimiston ě.
Syrkovo
Syrkovo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Novgorodin pohjoispuolella muutaman kilometrin päässä kaupungista. Kylässä on 2 400 ja kunnassa 2 900 asukasta (vuonna 2009).
Syrkovon kunnan pinta-ala on 131,3 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Tjosovo-Netylskin ja koillisessa Trubitšinon kuntiin, kaakossa Novgorodin kaupunkipiirikuntaan ja Grigorovon kuntaan sekä lounaassa ja lännessä Jermolinon kuntaan. Pinta-alasta 78 % on metsää ja 17,8 % maatalousmaata. Kunnan alueella sijaitsee Vjažitskojejärvi ja Verjažajoki.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Bolotnajan ja Vjažištšin kylät.
Kunnan kautta kulkee Novgorodin ja Pietarin välinen rautatie. Valtaosa työvoimasta käy töissä Novgorodissa. Kunnassa toimii rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta sekä maidon tuotantoon erikoistunut maatalousyritys.
Syrkovossa on lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja poliklinikka. Nähtävyyksiin kuuluvat Syrkovon luostarin Vladimirin katedraali ja Vjažištšin luostari.
Thomas D. Rossing
Thomas D. Rossing (s. 1929 ) on soitinakustiikan uranuurtaja ja Pohjois-Illinoisin yliopiston professori emeritus.
Talibanin eteläkorealaiset panttivangit Afganistanissa 2007
Eteläkorealaisten panttivankien kriisi Afganistanissa 2007 alkoi 19. heinäkuuta 2007, kun Taliban kidnappasi 23 (16 naista ja 7 miestä) eteläkorealaista protestanttista lähetystyöntekijää heidän ollessa Ghazin maakunnassa matkalla Kandaharista Kabuliin. Kaksi miehistä surmattiin. Kriisi loppui 30. elokuuta, kun Taliban vapautti panttivangit Etelä-Korean luvattua vetää joukkonsa pois Afganistanista.
Charles Jacobus
Charles Jacobus (s. 28. kesäkuuta 1859 – 7. joulukuuta 1929) oli yhdysvaltalainen roquepelaaja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Saint Louisin olympialaisissa 1904.
Ryttylän kirkko
Ryttylän kirkko sijaitsee Ryttylän kylässä Hausjärvellä. Kirkko on valmistunut vuonna 1961. Kangasalan urkutehtaan rakentamat urut ovat 9-kertaiset.
Kaariainen
Kaariainen (ruots. Kariaijs) on kylä Laitilassa noin 7 kilometriä Laitilan Keskustasta itään. Kaariainen sijaitsee ehkä koko Itä-Laitilan tärkeimmän tien, Kaivolantien varrella, jonka varrella ovat myös Vekka, Ytö, Kaivola ja Pahojoki, ja Kantatie 43:kin on vain noin kolmen kilometrin päässä kylästä. Kaariaisten lähimmät naapurikylät ovat lännessä Vekka ja idässä Ytö.
Kylän arvellaan syntyneen korkeammasta käskystä. Kaariaisissa on ollut asutusta pronssikaudelta lähtien, mikä on päätelty siitä, että siellä on hiidenkiukaita. Neljästä talosta muodostunut Kaariainen esiintyy 1454 muodossa Kaxijois, 1512 Kars ja 1540 Kariaijs. Nimen taustalla on arvattavasti henkilönimi. Kylän pohjoisosassa on Kaurajärvi (Kaorjärv).
St. Georgen puolustus
St. Georgen puolustus, myös Bakerin puolustus tai Birminghamin puolustus, on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla
Brittiläinen kansainvälinen mestari Michael Basman on tutkinut paljon avauksen teoriaa ja myös nimennyt avauksen Pyhän Yrjön mukaan.
Kuolaimet
Kuolain (vanhahtavasti myös kuolaimet) on suitsiin kiinnitettävä suukappale, jolla ohjataan hevosta ajettaessa tai ratsastettaessa. Kuolain kiinnitetään suitsien poskihihnoihin sen molemmissa päissä olevista renkaista eli kuolainrenkaista. Kuolainrenkaisiin tai kuolaimen varsiin kiinnitetään ohjat, joiden kautta ratsastaja, ajaja tai taluttaja on yhteydessä kuolaimeen ja sitä kautta hevosen suuhun. Hevosen suussa kuolain on kielen päällä suupielten kohdalla olevassa ienten hampaattomassa kohdassa, hammaslomassa.
St. Georgen puolustus
St. Georgen puolustus on mustan kaikista vastauksista vasta yhdenneksitoista suosituin vastaus valkean 1.e4-siirtoon. Avaus on harvinainen huipputasolla. Ehkä kaikkein kuuluisin tämän avauksen peli käytiin vuonna 1980, kun Anthony Miles voitti hallitsevan maailmanmestarin Anatoli Karpovin mustilla käyttäessään St. Georgen puolustusta.
Kuolaimet
Kuolaimia on hyvin monen tyyppisiä ja erilaisista materiaaleista valmistettuja. Yksinkertainen ja yleisesti käytetty kuolaintyyppi on metallinen, yksinivelinen kuolain. Metallin lisäksi kuolaimia valmistetaan muovista ja kumista. Varsinainen suukappale voi olla suora, nivelletty, kierteinen tai muuten muotoiltu. Ratsastuksen ja ajon eri lajeihin sekä raviurheiluun on kehitetty omat kuolaintyyppinsä, ja kilpailusäännöissä määritellään millaisia kuolaimia saa missäkin kilpailuissa käyttää.
Nivelkuolaimet
Nivelkuolain on hevosihmisten puhekielessä usein pelkästään "nivel". Perusnivelkuolaimessa on yksi keskelle sijoittuva nivel ja pyöreät, irtonaiset renkaat. Vaikutus kohdistuu hevosen suupieliin, ikeniin ja kieleen. Kuolaimen voimakkuuteen vaikuttaa sen paksuus ja paino. Yleisin nivelkuolainten valmistusmateriaali on ruostumaton teräs. Kankisuitsitukseen kuuluvasta nivelkuolaimesta käytetään nimitystä bridongi. Bridongi on yleensä yksinään käytettävää nivelkuolainta ohuempi, jotta se mahtuu hyvin suuhun yhtä aikaa kankikuolaimen kanssa, ja siinä on pienemmät kuolainrenkaat.
St. Georgen puolustus
Valkean yleisin jatko on 2.d4, joka vahvistaa entisestään valkean sotilaskeskustaa. Avauksen pääjatko on 1.e4 a6 2.d4 b5. Peli voi jatkua tästä esimerkiksi 3.RF3 Lb7 4.Ld3 e6 5.0-0 Rf6 tai 3.c4 e6 4.cxb5 axb5 5.Lxb5 Lb7.
Kuolaimet
Kankikuolaimet
Kankikuolaimeen (puhekielessä "kanki") kuuluvat suuosa, varret ja leukaketju. Sen vaikutus kohdistuu hevosen niskaan, leukaan ja kieleen. Kouluratsastuksessa kankikuolainta käytetään yhdessä bridongin kanssa kaksin eli kanki- ja nivelohjin. Kankiohjat kiinnittyvät kankikuolaimen varsien alaosassa oleviin renkaisiin ja poskihihnat puolestaan varren yläpäähän suukappaleen yläpuolelle; mitä pidemmät varret ovat, sitä voimakkaamman vipuvaikutuksen kuolain saa. Varsiin kiinnittyy myös hevosen alaleuan ali sovitettava leukaketju, jonka kireysasteella kuolaimen toimintaa säädellään. Kouluratsastuskilpailuissa alavarsi saa olla enintään 10 cm pitkä. Suukappaleeseen on muotoiltu kielentila, joka on leveänä pehmeämpi kuin kapeana. Kankikuolaimen sivuosat voivat olla kiinteät tai liikkuvat.
St. Georgen puolustus
Viitteet
Unregelmäßige Eröffnungen mit e4
Kuolaimet
Kankikuolaimet
Lännenratsastuksessa käytetään usein kankikuolainta. Lännenkankikuolaimet poikkeavat rakenteeltaan jonkin verran eurooppalaistyyppisistä kankikuolaimista, eikä niiden kanssa käytetä nivelkuolainta.
Erikoiskuolaimia
Erikoiskuolaimia näkee kilpailukäytössä yleensä este- ja kenttäratsastuksessa. Kotioloissa niitä saatetaan käyttää, kun helposti liikaa innostuvalla hevosella hypätään esteitä tai ratsastetaan maastossa.
Kuolaimen valinta ja sovittaminen
Eurooppalaistyyppisessä ratsastuksessa peruskuolaintyyppi on tavallinen nivelkuolain, jolla jokaista hevosta tulisi pystyä ratsastamaan. Kuolaimen koon on oltava oikeassa suhteessa hevosen suun leveyteen: se ei saa olla liian leveä eikä kapea, vaan sen on tultava juuri sopivasti hiukan esiin hevosen molemmista suupielistä. (Liian leveitä nivelkuolaimia voi tarvittaessa hiukan kaventaa molemmista päistä kuolainkumeja käyttämällä.) Lähtökohtana on myös varsin paksu malli, jonka paine jakautuu hevosen kielen ja ienten päällä laajemmalle alalle kuin ohuen ja joka siten on hevoselle mukavampi kuin ohut kuolain. Jos hevosen suu on kuitenkin luonnostaan kovin pieni ja ahdas, melko ohut kuolain on sille paksua mukavampi.
On melko yleistä, että hevosen kuolainta vaihdellaan sen mukaan, millainen ratsastus kulloinkin on kyseessä (maastoratsastus, hyppääminen, kouluratsastus). Kouluratsastuksessa perusratsastusta pidemmälle edettäessä otetaan käyttöön kankisuitsitus, koska se mahdollistaa hienovaraisemman hevosta kokoavan työskentelyn. Kankikuolaimen vaikutus on melko voimakas ja vaatii ratsastajalta tasaista kättä ja hyvää ratsastustaitoa. Kankisuitsituksessakin hevosta ratsastetaan lähinnä nivelkuolainta eli bridongia käyttäen.
Kun hevosen hallitsemisessa ilmenee ongelmia, vika on yleensä hevosen koulutuksen tai ratsastajan taitojen puutteissa tai hevosta jostakin syystä vaivaavassa kivussa (epäsopivat varusteet, jalka-, selkä- tai hammasvaivat), mutta on hyvin yleistä turvautua voimakkaammin vaikuttavaan kuolaimeen "jarrujen" uudelleen löytymiseksi. Hevonen kuitenkin turtuu nopeasti uuteen kuolaimeen, eikä sitä pohjimmiltaan hallita kuolaimella, joten aina uuden vahvemman mallin etsimisestä syntyy helposti kierre eikä pohjimmainen ongelma lainkaan ratkea. Taitavan ratsastajan käsissä oikein ja varovasti käytettynä vahva kuolain voi kuitenkin olla toimiva ratkaisu. Joskus tietyn erikoisen kuolainmallin käyttö voi perustua siihen, että hevosella on parhaat kokemukset tästä kuolaintyypistä ja se pysyy siksi rauhallisimpana sen kanssa ratsastettuna.
Kuolaimettomien suitsitusten käyttö voi perustua siihen, että hevosella on pieni tai hankalan muotoinen suu johon on vaikea löytää toimivaa kuolainta, tai hevosen suuvammoihin tai huonoihin kokemuksiin kuolaimista. Lännenratsastuksessa erityisesti koulutuksen alkuvaiheessa olevilla hevosilla käytetään usein kuolaimettomia sidepull-suitsia sekä hackamorea (myös bosal hackamore), joka on erilainen kuin esimerkiksi estehevosilla käytetty hackamore eikä sisällä vipuvarsia.
Jotkut uskovat kuolainten lähtökohtaisesti satuttavan hevosta ja olevan sille haitaksi monin tavoin. Luultavasti tunnetuin tämän ajattelun edustaja on eläinlääkäri Robert Cook, joka on kirjoittanut aiheesta kirjan Metal in the Mouth ja kehittänyt tietynlaisen Bitless Bridle -tavaramerkillä tunnetun kuolaimettoman suitsityypin.
Kuolainten käyttö ja hoito
Nykyiset kuolaimet eivät oikein sovitettuna sinänsä tunnu hevosen suussa epämiellyttäviltä. Ratsastaja voi ohjien varomattomalla käytöllä kuitenkin tuottaa hevoselle kipua tai jopa suuvammoja. Mitä kovempi kuolain on käytössä, sitä taitavampi ja helläkätisempi ratsastajan on oltava. Äkillisiä teräviä riuhtaisuja tulee aina välttää, mutta hevonen pitää epämiellyttävänä myös epätasaista ohjastuntumaa, jossa ohjat välillä heiluvat löysänä ja välillä taas nykäisevät sitä suusta. Kun ohjat otetaan tuntumalle, ratsastajan tulisikin pitää käsillään hevosen suuhun tasainen, pehmeä ja hevosen pään liikkeitä myötäilevä yhteys. Tasapainon horjuessa ratsastaja ei myöskään saa hakea tukea ohjista, vaan tarvittaessa voi tarttua satulan etukaareen tai hevosen harjajouhiin (hevosen harjamarto ei ole likellekään niin herkkätuntoinen kuin ihmisen päänahka). Edistyneet ratsastajat eivät varsinaisesti vedä ohjista muuten kuin ehkä hätätilanteissa, vaan vauhdin hiljentäminen tai hevosen pysäyttäminen perustuvat ohjilla ja istunnalla myötäämisen lopettamiseen.
Varsinkin metalliset kuolaimet on kylmillä ilmoilla syytä lämmittää mukavan lämpimäksi ennen hevosen suitsimista. Tämän voi tehdä lämmittämällä kuolainta käsissään tai lämpimässä vedessä tai ripustamalla suitset esimerkiksi hevosen puhdistamisen ajaksi omaan kaulaansa takin alle. Käytön jälkeen kuolain on aina pestävä puhtaaksi hevosen syljestä, rehuntähteistä ja muusta liasta. Tähän voi käyttää sankossa seisovaa tai juoksevaa vettä, eikä kuolainta yleensä pesua varten irroteta suitsista, mutta nahkahihnojen kastelemista tulee välttää. Kuolaimeen jäävä lika kovettuu helposti sen pintoihin rosoisuudeksi, joka voi hangata haavoja hevosen kieleen, ikeniin tai suupieliin.
Jouko Raivio
pienoiskuva|300px|Jouko Raivio Turun kirjamessuilla 2008. Jouko Raivio (s. 22. toukokuuta 1939 Pori) on suomalainen eläkkeellä oleva tutkija ja dekkarikirjailija.
Raivio on kirjoittanut puolen tusinaa historiallista dekkaria Kirsti Mannisen kanssa. Hänet muistetaan erityisesti 1970-luvun lopulta Jerry Cottoneista, joita hän kirjoitti seitsemässä vuodessa kaikkiaan 42 kappaletta. Hänen kirjoittamiaan jännityskirjoja ovat myös Henkiin herätetty (2002) ja Yövuoro (2001).
Jouko Raiviolla on pojat Herman Raivio (s. 1967) ja Markus Raivio (s. 1973).
Danny Queck
250px|pienoiskuva|Danny Queck Danny Queck (s. 17. syyskuuta 1989) on saksalainen mäkihyppääjä. Queck osallistui ensimmäisen kerran mäkihypyn maailmancupin osakilpailuun tammikuussa 2011 Harrachovissa. Parhaimmillaan Queck on sijoittunut maailmancupin osakilpailussa 15:nneksi Sapporossa tammikuussa 2014.
André Pilette
André Pilette (6. lokakuuta 1918 Pariisi, Ranska – 27. joulukuuta 1993 Etterbeek, Bryssel, Belgia ) oli belgialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui neljääntoista Grand Prix -kilpailuun keräten kaksi pistettä Belgian GP:stä 1954 ajamalla viidenneksi. Hänen pojastaan Teddy Pilettesta tuli myös kilpa-ajaja. Myös hän osallistui muutamaan Formula 1 -kilpailuun.
Formula 1 -tulokset
(lihavoitu kilpailu tarkoittaa, että kilpailusta tuli pisteitä)
Raatteentie
thumb|upright|Raatteentien museotiekyltti. Raatteentie eli yhdystie 9125 on Suomussalmen kunnassa Raatteenportista Raatteeseen kulkeva sorapintainen yhdystie. Tien pituus on 19,8 kilometriä.