cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Korvameduusa
Korvameduusat ja ihminen
Korvameduusoita on esillä monissa yleisöakvaarioissa, kuten Helsingin Sea Lifessä. Niitä voi myös hankkia lemmikiksi yksityiseen akvaarioon. Korvameduusan lähisukulaisia käytetään ruoanlaittoon Vietnamissa, salaatteihin tai keittoihin.
Jalkapallon Suomen Cup 2012
Jalkapallon Suomen Cup 2012  on jalkapallon Suomen Cupin 58. järjestämisvuosi. Cupiin ilmoittautui 198 joukkuetta.
1. kierros
1. kierroksen otteluparit arvottiin 9. joulukuuta 2011. Ottelut pelattiin 6.-21 tammikuuta 2012.
2. kierros
2. kierroksen otteluparit arvottiin yhdessä ensimmäisen kierroksen kanssa 9. joulukuuta 2011. Ottelut pelattiin 14. tammikuuta–5. helmikuuta 2012.
3. kierros
Kolmannen kierroksen otteluparit arvottiin 24. tammikuuta ja ottelut pelattiin 5. helmikuuta-3. maaliskuuta.
4. kierros
4. kierroksella mukaan tulivat Ykkösen ja Kakkosen joukkueet. Kierros arvottiin alueellisena, ja sen runkopelipäivät olivat 15. helmikuuta–14. maaliskuuta. Kotietu oli alemmassa sarjassa pelaavalla.
5. kierros
5. kierros arvottiin 9. maaliskuuta. Kierroksella on mukana 40 joukkuetta. Veikkausliigan joukkueista kierroksella pelaavat vain ne neljä joukkuetta, jotka eivät selviä Liigacupin 2012 puolivälieriin. Kotietu on alemmassa sarjassa pelaavalla.
6. kierros
6. kierroksella alemmassa sarjassa pelaava joukkue saa kotiedun, jos sen vastustaja pelaa Veikkausliigassa. Muissa tapauksissa kotietu arvottiin.
7. kierros
7. kierroksen otteluparit arvottiin 13.4., jolloin mukaan tulivat loput liigajoukkueet.
Puolivälierät
Puolivälierät arvottiin yhtä aikaa 7. kierroksen ottelujen kanssa 13.4.
Välierät
Välieräparit arvottiin 11.5.
Keilatetrat
Keilatetrat eli vanhemmalta nimeltään ylähammastetrat (Hemiodontidae) on tetrakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Etelä-Amerikasta. Eräitä keilatetroja pidetään akvaariokaloina.
Levinneisyys ja elintavat
Keilatetralajeja tavataan nopeasti virtaavista puroista ja joista Etelä-Amerikan pohjoisosista. Niiden ravintoa ovat kasvit, levät, kuollut orgaaninen aines, planktonäyriäiset ja vesihyönteisten toukat. Eräitä heimon lajeja pidetään akvaariokaloina ja suurimmat keilatetalajit ovat tärkeitä ruokakaloja.
Jordan EJ11
Jordan EJ11 oli Eghbal Hamidyn sekä John McQuilliamin suunnitelema ja Jordanin käyttämä auto kaudella 2001. Autoa ajoivat saksalainen Heinz-Harald Frentzen, italialainen Jarno Trulli ja muutaman kilpailun ajan brasilialainen Ricardo Zonta ja ranskalainen Jean Alesi. Auto käytti Brembon ja Hitcon yhteistyössä valmistettuja jarruja sekä Bridgestonen renkaita.
Kausi alkoi heti pistesijalla, kun Frentzen kurvaili Australian GP:ssä viidenneksi. Seuraavaksi vuorossa olleessa Malesian GP:ssä hän oli neljäs. Trulli saavutti kauden ensimmäiset pisteet Brasilian GP:ssä ajettuaan viidenneksi. Hän uusi sijoituksensa San Marinon GP:ssä. Samassa kilpailussa Frentzen ajoi kuudenneksi. Espanjan GP:ssä Trulli saavutti neljännen sijan.
Jean Alesi kilpaili Frentzenin jättämällä paikalla Unkarin GP:stä lähtien. Ainoan pistesijoituksen hän toi tallille Belgian GP:stä sijoittumalla kuudenneksi. Trulli ylsi vielä Yhdysvaltain GP:ssä neljänneksi.
Kauden aikana talli sai kokoon kokonaiset 19 pistettä. Valmistajien MM-sarjassa Jordan oli viides. Kauden päätteeksi Alesi lopetti pitkän F1-uransa. Talli ilmoitti myös, että Gary Anderson palaa talliin kolmen vuoden tauon jälkeen.
Formula 1 -tulokset
Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta.
Moore
Moore voi tarkoittaa seuraavia:
Moore sukunimenä
Moore on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Espen Bjervig
Espen Bjervig (s. 30. kesäkuuta 1972) on norjalainen entinen hiihtäjä.
Bjervigin ainoa arvokisamitali tuli 1999 Ramsaun MM-kisoista, missä hän hiihti avausosuuden Norjan hopealle jääneessä viestijoukkueessa. Hänen paras henkilökohtainen arvokisasijoituksensa on kahdeksas sija kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa samoissa kisoissa.
Maailmancupissa Bjervig saavutti yhden osakilpailuvoiton, vuoden 1999 tammikuussa Otepäässä 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Kokonaiskilpailussa hän oli parhaimmillaan seitsemäs, samaisella kaudella.
Olkinukke
thumb|Oljista tehty linnunpelätin. Olkinukke tai olkiukko on argumentointivirhe, jossa vastapuolen argumentti sivuutetaan esittämällä se vääristeltynä karikatyyrinä. Tällöin sanoja pannaan toisen suuhun ilman, että vastataan siihen, mitä toinen todellisuudessa väitti. Näin vastapuolen mielipide yritetään saada vaikuttamaan epäuskottavalta tai jopa naurettavalta, tai hänet pyritään saattamaan huonoon valoon.
Muodot
Olkinuken perusmuodossa henkilö vääristelee toisen argumentteja ja kritisoi sitten tätä vääristelemäänsä näkökantaa. Toisessa olkinuken muodossa henkilö ei vääristele vastapuolen argumentteja, mutta hän valikoi toisen argumenteista kritisoitavaksi vain heikoimmat ja jättää vahvemmat argumentit huomiotta. Kolmannessa olkinuken muodossa henkilö keksii kokonaan kuvitteellisen vastapuolen ja sitten kumoaa hänelle itse keksimänsä heikot argumentit. Tällainen vasta-argumentointi alkaa usein sanoilla ”Jotkut väittävät, että...”, tai henkilö voi liittää väitetyt argumentit yleisluontoisesti johonkin poliittiseen vastapuoleensa.
Olkinukkeen voi syyllistyä eri syistä. Keskustelija voi erehdyksessä luulla vastaväittäjänsä argumenttia sellaiseksi argumentiksi, jota hän pitää varmasti virheellisenä, vaikka toisen argumentti onkin joiltain osin oleellisesti erilainen. Keskustelija voi toisaalta pitää toisen näkökantaa vaarallisena tai epämoraalisena, jolloin hän tunnekuohussaan sokaistuu ymmärtämään sen väärin. Kolmas olkinuken syy on tahallinen yritys saada vastaväittäjä vaikuttamaan tyhmältä.
Historia
Olkinukkekäsitteen alkumuoto voidaan nähdä kreikkalaisen filosofin Aristoteleen teoksessa Sofistiset kumoamiset kuvatussa ignoratio elenchi -argumentointivirheessä. Ranskalaiset Antoine Arnauld ja Pierre Nicole laajensivat käsitettä sen nykyaikaiseen muotoon vuonna 1662 teoksessaan La logique, ou l’art de penser.
Olkia käytti huonon argumentin vertauskuvana logiikkaa käsittelevässä teoksessa ensimmäisenä englantilainen Isaac Watts teoksessaan Logick; or, The Right Use of Reason (1725). Hän nimitti henkilön vastustamia mutta itse keksimiään väitteitä ”olkikuviksi” (engl. images of straw). Olkivertauskuva on englannin kielessä kuitenkin paljon sitäkin vanhempi. Jo vuonna 1623 oli pappi Thomas Gataker puhunut olkiukosta kirjoittaessaan uhkapelaamisesta ja valitellessaan vastaväittäjänsä tähtäävän kritiikkinsä pelkkään itse keksimäänsä olkiukkoon (man of straw) eikä Gatakeriin tai tämän argumenttiin. Yhden teorian mukaan olkiukkokielikuva saattaa perustua kapinajohtaja Jack Straw’hon, joka johti epäonnistunutta talonpoikaiskapinaa Englannissa vuonna 1381. Kapinayrityksen jälkeen Straw esitettiin nimensä mukaisesti olkiukkona Lontoon pormestarin juhlakulkueessa, minkä jälkeen ”Jack Straw” -nimitystä on käytetty olkiukosta, joka on tehty varta vasten kivitettäväksi. Nykyisinkin Unkarissa poltetaan uudenvuodenpäivänä olkiukko maailman syntipukkina.
Vastakohta
Pyrkimys rakentaa vastustajasta olkinukke on vastakkaista armeliaisuusperiaatteelle, jonka mukaan vastapuolen argumentti tulee pyrkiä ymmärtämään ja on otettava arvostelun kohteeksi mahdollisimman vahvassa muodossa.
Ranska olympialaisissa
Ranska on osallistunut kaikkiin modernin ajan olympialaisiin lukuun ottamatta vuoden 1904 kesäolympialaisia.
Ranskaa voidaan pitää eräällä tapaa modernin olympialiikkeen alullepanijana, sillä nykyaikaiset olympiakisat luotiin ranskalaisen Pierre de Coubertinin aloitteesta. Kansainvälisen olympiakomitean päämaja oli aluksi Pariisissa ennen kuin se siirrettiin Lausanneen, Sveitsiin. Kaiken kaikkiaan Ranska on ollut olympialaisten isäntämaana viidesti: Pariisissa järjestettiin kesäolympialaiset 1900 ja 1924, ja talviolympialaiset käytiin 1924 Chamonix'ssa, 1968 Grenoblessa ja 1992 Albertvillessä. Pariisille on myönnetty vuoden 2024 kesäolympialaisten kisaisännyys.
Angkor Wat
thumb|280px|Näkymä Angkor Watin alueelle. thumb|280px|Pääsisäänkäynti temppeliin nähtynä [[Nāga-veistoskadun itäisestä päästä.]]
Ranska olympialaisissa
Parhaiten Ranska menestyi kotikisoissaan Pariisissa vuonna 1900, jolloin ranskalaiset saivat 101 mitalia, joista 26 oli kultaisia.
Angkor Wat
Angkor Wat (, IPA: [ʔɑŋkɔː ʋɔət]; ’temppelikaupunki’) on temppeli Angkorissa Kambodžassa. Se rakennettiin 1100-luvun alussa kuningas Suryavarman II:n valtiontemppeliksi ja pääkaupungiksi. Alueen suurimpana ja parhaiten säilyneenä temppelinä se on ainoa, joka on pysynyt merkittävänä uskonnollisena keskuksena perustamisestaan lähtien – ensin hindulaisena Vishnulle omistettuna temppelinä, sitten buddhalaisena. Angkor Wat on Khmer-valtakunnan klassisen arkkitehtuurin huipentuma. Siitä on tullut Kambodžan symboli, se on kuvattu maan lippuun ja se on maan tärkein matkailukohde. Angkor Watissa yhdistyvät kaksi Khmer-temppeliarkkitehtuurin perustyyliä: temppelivuorityyppi ja myöhempi pylväskäytävällinen temppeli. Se suunniteltiin esittämään Meru-vuorta, jumalten kotia hindulaisessa mytologiassa. Vallihaudan ja 3,6 kilometriä pitkän ulkomuurin sisällä on kolme suorakulmion mallista pylväskäytävää, jotka on nostettu toistensa yläpuolelle. Temppelin keskellä on viiden tornin ryhmä. Toisin kuin muut Angkorin temppelit, Angkor Wat on suunnattu länteen; tutkijat eivät ole yksimielisiä suunnan merkityksestä. Temppeliä ihaillaan sen arkkitehtuurin harmonian ja loiston, sen laajojen veistosreliefien ja sen seiniä koristavien devata-veistosten vuoksi.
Ranska olympialaisissa
Ranskan menestyksekkäimmät urheilumuodot olympialaisissa ovat olleet miekkailu (115 mitalia) ja pyöräily (90 mitalia). Talviolympialaisissa Ranska on menestynyt parhaiten alppihiihdossa, josta se on saanut 45 mitalia.
Angkor Wat
Historia
frame|Angkor Wat on Angkorin pääryhmän eteläisin temppeli.
Ranska olympialaisissa
Menestyneimmät ranskalaisurheilijat
Neljä kultamitalia ovat voittaneet miekkailijat Christian d'Oriola ja Lucien Gaudin.
Angkor Wat
Historia
Temppeli suunniteltiin ja rakennettiin alun perin 1100-luvun ensimmäisellä puoliskolla kuningas Suryavarman II:n (hallitsi 1113 – n. 1150) hallituskaudella. Kuninkaan valtiontemppeliksi ja pääkaupungiksi rakennettu temppeli omistettiin Vishnulle. Koska Angkor Watin perustussteelaa tai mitään rakentamisen aikaisia kirjoituksia ei ole löydetty, sen alkuperäistä nimeä ei tiedetä, mutta se on saatettu tuntea nimellä Vrah Vishnulok Vishnun mukaan. Temppeli sijaitsee 5,5 kilometriä pohjoiseen nykyisestä Siĕm Réabin kaupungista sekä hieman etelään ja itään entisestä pääkaupungista, joka oli keskittynyt Baphuonin temppelin ympärille. Angkor Watin rakennustyöt vaikuttavat loppuneen kuninkaan kuoleman jälkeen, ja jotkin veistokset ovat jääneet viimeistelemättä. Vuonna 1177 Angkoria hävittivät chamit, khmerien perinteiset viholliset. Sen jälkeen Khmer-valtakunnan palautti valtaan uusi kuningas Jayavarman VII, joka perusti uuden pääkaupungin ja valtiontemppelin (Angkor Thom ja Bayon) muutama kilometri pohjoiseen Angkor Watista.
Ranska olympialaisissa
Menestyneimmät ranskalaisurheilijat
Kolme kultamitalia ovat voittaneet:
Angkor Wat
Historia
left|thumb|280px|[[Emile Gsellin vuonna 1866 ottama kuva Angkor Watista.]]
Ranska olympialaisissa
Menestyneimmät ranskalaisurheilijat
Sekä Philippe Cattiaulla että Roger Ducret'lla on kummallakin yhteensä kahdeksan olympiamitalia.
Angkor Wat
Historia
1300- ja 1400-luvuilla Angkor Wat muunnettiin theravada-buddhalaiseksi temppeliksi, jollainen se on nykyäänkin. Angkorin temppelien joukossa se on erikoinen, sillä vaikka se jätettiin jokseenkin huomiotta 1500-luvun jälkeen, sitä ei koskaan kokonaan hylätty. Sen vallihauta tarjosi myös jonkin verran suojaa viidakon laajenemiselta. Tuohon aikaan temppeli tunnettiin nimellä Preah Pisnulok, Suryavarmanille hänen kuolemansa jälkeen annetun nimen mukaan. Nykyinen nimi, joka on ollut käytössä 1500-luvulta lähtien, tarkoittaa ”kaupunkitemppeliä”: Angkor on puhekielen muoto sanasta nokor, joka on peräisin sanskritin sanasta nagara ’pääkaupunki’, kun taas wat on khmerin kielen temppeliä tarkoittava sana.
Yksi ensimmäisistä länsimaisista vierailijoista temppelissä oli paikalla vuonna 1586 käynyt Antonio da Magdalena, portugalilainen munkki, joka sanoi, että ”se on niin erikoinen rakennelma, että sitä ei voi kuvata kynällä, erityisesti koska se ei muistuta mitään muuta maailman rakennusta. Sillä on tornit ja koristelu ja kaikki hienostunuudet, mitä ihmismieli voi keksiä.” Temppeli tuli suosituksi lännessä kuitenkin vasta 1800-luvun puolivälissä, kun Henri Mouhot julkaisi matkamuistiinpanonsa. Ranskalainen tutkimusmatkailija kirjoitti siitä:
thumb|188px|Kambodžan lippuun on kuvattu Angkor Wat.
Muiden varhaisten länsimaisten vierailijoiden tapaan Mouhot ei kyennyt uskomaan, että khmerit olisivat voineet rakentaa temppelin, ja ajoitti sen virheellisesti antiikin Rooman aikaiseksi rakennukseksi. Angkor Watin todellinen historia kerättiin kokoon koko Angkorin alueen myöhemmän raivaamis- ja restauroimistyön aikana saadusta tyyli- ja epigraafisesta todistusaineistosta.
Angkor Wat vaati 1900-luvulla huomattavaa restaurointia, pääasiassa kerääntyneen maan ja kasvillisuuden poistamista. Työn keskeyttivät sisällissota ja punaisten khmerien hallinto 1970- ja 1980-luvuilla, mutta lukuun ottamatta pääosin Angkorin jälkeisten patsaiden varkauksia ja tuhoutumista temppelille aiheutui tuolla aikakaudella suhteellisen vähän vahinkoa.
Temppelistä on tullut Kambodžan symboli, ja se on suuren kansallisylpeyden lähde. Angkor Watin kuva on ollut jokaisessa Kambodžan lipussa ensimmäisen, noin vuoden 1863 version jälkeen. Se on maailman ainoa kansallislippuun kuvattu rakennus. Tammikuussa 2003 Phnom Penhissä puhkesi mellakoita, kun väärä huhu kertoi thaimaalaisen saippuaoopperanäyttelijän väittäneen Angkor Watin kuuluvan Thaimaalle.
Tyyli
thumb|220px|[[Devatat ovat Angkor Watin tyylille ominaisia veistoksia.]]
Angkor Wat on khmer-arkkitehtuurin klassisen kauden – Angkor Wat -tyylin, jolle temppeli on antanut nimensä – huippuesimerkki. 1100-lukuun mennessä khmer-arkkitehdit olivat tulleet taitavammiksi ja varmemmiksi hiekkakiven käytössä (tiilen tai lateriitin sijaan) päärakennusmateriaalinaan. Angkor Wat -tyyliä seurasi Bayon-kausi, jonka aikana laatu usein uhrattiin määrälle. Muut tyyliä edustavat temppelit ovat Banteay Samré, Thommanon, Chao Say Tevoda ja Preah Pithun aikaiset temppelit Angkorissa; Angkorin ulkopuolella taas Beng Mealea ja Phanom Rungin sekä Phimain osat.
Angkor Watia on ylistetty erityisesti sen suunnittelun harmonian vuoksi. Sitä on verrattu antiikin Kreikan tai Rooman arkkitehtuuriin. Maurice Glaizen, 1900-luvun puolivälin Angkorin restauroijan, mukaan temppeli ”saavuttaa klassisen täydellisyyden hienovaraisesti tasapainotettujen elementtiensä hillityssä monumentaalisuudessa ja suhteittensa tarkassa sijoittelussa. Se on voimakas, yhtenäinen ja tyylikäs teos.”
Arkkitehtonisesti temppelin suunnittelulle luonteenomaisiin elementteihin kuuluvat ogive-muotoiset lootuksennuppuja muistuttavat tornit eli prangit, puolipylväskäytävät, sisäpihoja yhdistävät aksiaaliset pylväskäytävät ja temppelin pääakselin varrella olevat ristinmuotoiset terassit. Suurin osa näkyvissä olevista rakenteista on hiekkakiveä, kun taas lateriittia käytettiin ulkomuuriin sekä piilotettuihin rakenteisiin. Harkkojen liittämiseen käytettyä sidosainetta ei vielä ole identifioitu, mutta ehdotuksiin lukeutuvat pihka ja sammutettu kalkki. Muita temppelin piirteitä on tuhoutunut ryöstelyn ja ajan kulumisen seurauksena. Niihin kuuluvat tornien kullatut stukkokoristeet, kultaus joissakin korkokuvien hahmoissa ja puiset kattopaneelit sekä ovet. Tyypillisiä koriste-elementtejä ovat devata-veistokset, korkokuvat ja laajat narratiiviset kohtaukset päätykolmioissa. Patsaat ovat konservatiivisia: staattisempia ja vähemmän sulokkaita kuin aikaisemmat teokset.
Temppeli
thumb|400px|Angkor Watin pohjapiirros.
Toisin kuin suurin osa khmer-temppeleistä, Angkor Wat on suunnattu länteen idän sijaan. Tästä monet ovat päätelleet (mukaan lukien Glaize ja George Coedès), että Suryavarman tarkoitti sen hautatemppelikseen. Näkemystä tukevat lisäksi korkokuvat, joiden kertomus etenee vastapäivään – prasavya hindulaisessa terminologiassa – normaalin järjestyksen kääntämiseksi. Rituaalit toimitetaan päinvastaisessa järjestyksessä brahmiinien hautajaisissa. Arkeologi Charles Higham kuvailee myös säilytysastiaa, joka on saattanut olla hautajaisuurna ja joka löydettiin keskustornista. Freeman ja Jacques kuitenkin huomauttavat, että useat muutkin Angkorin temppelit poikkeavat tyypillisestä itäisestä suunnasta, ja ehdottavat, että Angkor Watin suunta valittiin, koska se oli omistettu länteen assosioidulle Vishnulle.
Eleanor Mannikka on esittänyt lisäksi yhden tulkinnan Angkor Watista. Temppelin sijoitukseen ja suhteisiin sekä korkokuvien sisältöön ja asetteluihin perustuen hän väittää, että ne ovat merkki väitetystä uudesta rauhan aikakaudesta kuningas Suryavarman II:n johdossa: "kun auringon ja kuun aikasyklien mitat rakennettiin Angkor Watin pyhään tilaan, tämä taivaallinen mandaatti hallita ankkuroitiin pyhitettyihin huoneisiin ja käytäviin, tarkoituksena ikuistaa kuninkaan valta sekä kunnioittaa ja miellyttää taivaiden jumalia." Mannikan ehdotuksiin on suhtauduttu tutkijapiireissä osittain kiinnostuneesti ja osittain skeptisesti. Hän ei ole samaa mieltä muiden, kuten Graham Hancockin, spekulaatioista, että Angkor Wat olisi rakennettu osaksi Lohikäärme-tähdistön esitystä.
Sibilla Aleramo
Aleramo (syntymänimeltään Rina Faccio) syntyi Alessandriassa, Piemontessa. Hänet pakotettiin lopettamaan koulu kuusitoistavuotiaana ja menemään naimisiin miehen kanssa, joka raiskasi hänet. Aleramon ensimmäinen kirja kuvasi hänen päätöstään jättää miehensä ja poikansa ja muuttaa Roomaan 1901. Hän oli aktiivinen poliittisissa ja artistisissa ympyröissä, mutta kirjoitti kuitenkin koko ajan feminismistä ja homoseksuaalisesta ymmärryksestä.
Angkor Wat
Ulkopiha
left|thumb|200px|Malli Angkor Watista ennen sen raunioitumista näyttää puolipylväskäytävät alimmalla tasolla ja ehjät tornit toisen tason pylväskäytävien kulmilla.
Sibilla Aleramo
1908 Aleramo tapasi Cordula "Lina" Polettin naisten kongressissa ja heidän vuoden mittainen suhteensa muodosti pohjan romaanille Il passaggio. Poletti kuvattiin kauniina ja kapinallisena, ja taipuvaisena pukeutumaan miesten vaatteisiin.
Angkor Wat
Ulkopiha
Nelikulmion muotoisen temppelialueen pitempi sivu on 1025 metriä ja lyhyempi sivu 802 metriä pitkä. Se on 4,5 metriä korkea ja sitä ympäröivät 30 metrin levyinen tasamaa ja 190 metrin levyinen vallihauta. Pääsy temppelille tapahtuu maasiltaa pitkin idästä ja hiekkakivipengertä pitkin lännestä; jälkimmäinen, pääsisäänkäynti, on myöhempi lisäys, joka mahdollisesti korvasi aiemman puusillan. Jokaisessa pääilmansuunnassa on gopura-sisäänkäyntirakennus; läntinen on niistä suurin, ja sillä on kolme raunioitunutta tornia. Glaize huomauttaa, että tämä gopura paitsi piilottaa myös toistaa päätemppelin muotoa. Eteläisen tornin alla on Vishnun patsas, joka tunnetaan nimellä Ta Reach ja joka on aiemmin saattanut olla temppelin pääpyhäkössä. Tornien välillä on pylväskäytävät, jotka jatkuvat gopurien molemmilla puolilla oleville ylimääräisille sisäänkäynneille, joita nimitetään usein kokonsa vuoksi "elefanttiporteiksi". Pylväskäytävillä on ulkosivulla ("lännessä") neliömäiset pilarit ja sisäsivulla ("idässä") suljettu muuri. Pilarien välinen katto on koristeltu lootusruusukkeilla, muurin länsipuoli tanssivilla hahmoilla ja itäpuoli ikkunoilla, tanssivilla mieshahmoilla ratsastamassa hyppivillä eläimillä ja devata-veistoksilla. Viimeisiin kuuluu (sisäänkäynnin eteläpuolella) temppelin ainoa, jonka hampaat ovat näkyvissä.
Sibilla Aleramo
Aleramo jatkoi Italian johtavana feministinä. Hänen kirjoituksensa Polettille ovat viime vuosina olleen tutkimuksen alaisena niiden ennakkoluulottomista näkemyksistään homoseksuaalisuudesta. Vaikka Aleramo oli suhteessa Polettin kanssa hän oli myös rakastunut mieheen nimeltä Giovanni Cina. Aleramo ilmaisee kirjeissään Polettille ettei koskaan katunut rakastaneensa molempia samaan aikaan.
Robbie Rist
Robert Anthony Rist (s. 4. huhtikuuta 1964 La Mirada, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen lapsinäyttelijä, joka työskentelee nykyisin enimmäkseen ääninäyttelijänä ja muusikkona.
Sibilla Aleramo
Myöhemmin Aleramo kiersi Eurooppaa ja oli aktiivinen kommunisti politiikassa toisen maailmansodan jälkeen. Vuoden 2002 elokuva Un Viaggio Chiamato Amore kuvaa Aleramon suhdetta kirjailija Dino Campanaan.
Robbie Rist
Ura
Rist aloitti uransa 1970-luvulla näytellessään Oliver Martinia televisiosarjassa The Brady Bunch. Sarjan jälkeen hän jatkoi esiintymistään useimmiten televisiosarjoissa, kuten The Bionic Woman, Mary Tyler Moore, Galactica 1980, Simon & Simon, Tietokonejengi ja Ritari Ässä. Vuonna 1990 Rist sai ensimmäisen merkittävän elokuvaroolinsa ääninäyteltyään Michelangeloa elokuvassa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat, sekä myöhemmin ilmestyneissä jatko-osissa. Rooliin hän päätyi koe-esiintymisen kautta, jossa he etsivät surffislangin tapaista ääntä. Lisäksi Rist tunsi hahmon tutustuttuaan Turtles-sarjakuviin neljä vuotta aikaisemmin muusikkoystävänsä kautta. Michelangelo oli samalla hänen ensimmäisiä ääniroolejaan, jonka jälkeen Rist keskittyi urallaan enemmän ääninäyttelemiseen animaatioissa kuten Batman, Tosi viilee haamujengi, Spies-tytöt, Naruto ja Evil Con Carne.
Musiikki
Rist on myös luonut uraa musiikin parissa laulajana ja tuottajana. Hän on esiintynyt laulajana ja kitaristina losangelesilaisissa rock-yhtyeissä kuten Wonderboy, The Andersons, Cockeyed Ghost ja Nice Guy Eddie. Musiikin tuottajana Rist on tehnyt yhteistyötä muun muassa Backlinen, Ginger Britt and the Mightyn, Jeff Caudillin, Steve Barton and the Oblivion Clickin ja Nice Guy Eddien kanssa.
Angkor Wat
Ulkopiha
Ulkomuurin sisälle jää 820 000 neliömetrin suuruinen alue, jossa oli itse temppelin lisäksi alun perin kaupunki ja temppelin pohjoispuolella kuninkaallinen palatsi. Kuten kaikki Angkorin maalliset rakennukset, ne oli rakennettu katoavista materiaaleista kiven sijaan, joten niistä ei joidenkin katujen ääriviivoja lukuun ottamatta ole jäänyt mitään jäljelle. Aluetta peittää nykyään suureksi osaksi metsä. 350 metrin pituinen pengertie yhdistää läntisen gopuran itse temppeliin. Sillä on nāga-veistoskaiteet ja kuusi askelmaryhmää, jotka johtavat alas kaupunkiin tien molemmille puolille. Molemmilla puolilla on myös "kirjastona" tunnettu rakennus, joihin on sisäänkäynti jokaisesta pääilmansuunnasta, sisäänkäynniltä kolmansien portaiden edessä, ja lammet "kirjastojen" ja itse temppelin välissä. Lammet on lisätty myöhemmin, kuten myös leijonien vartioima ristinmuotoinen terassi, joka yhdistää pengertien keskusrakennukseen.
thumb|200px|Näkymä Angkor Watin mallin keskiakselia pitkin: edessä on ristinmuotoinen terassi keskusrakennuksen etupuolella.
Keskusrakennus
Itse temppeli on kaupungin tason yläpuolelle nostetulla terassilla. Se koostuu pääasiassa kolmesta suorakulmion muotoisesta pylväskäytävästä, jotka nousevat keskustorniksi; jokainen taso on korkeammalla kuin edellinen. Mannikka tulkitsee pylväskäytävät omistetuiksi kuninkaalle, Brahmalle ja Kuulle, sekä Vishnulle. Jokaisella pylväskäytävällä on pääilmansuunnissa gopura, ja kahdella sisemmällä pylväskäytävällä on kummallakin tornit kulmissaan, sisimpien tornien muodostaessa viiden tornin ryhmän yhdessä keskustornin kanssa. Koska temppeli on suuntautunut länteen, näitä kaikkia rakenteita on siirretty hieman itään päin toisiinsa nähden, mikä jättää enemmän tilaa jokaiselle sisäpihalle ja pylväskäytävälle länsipuolella; samasta syystä länteen päin suuntautuvat askelmat ovat matalampia kuin muilla sivuilla.
Uloin pylväskäytävä on 187 kertaa 215 metrin kokoinen, ja sen kulmissa on tornien sijaan pikemminkin paviljongit. Pylväskäytävä on avoin temppelin ulkopuolelle. Sen sisäseinillä on sarja korkokuvia, joissa kuvataan suuria kohtauksia pääasiassa hindulaisista Ramayana- ja Mahabharata-eepoksista. Higham on kutsunut niitä "suurimmiksi tunnetuiksi lineaarisiksi kivikaiverruksiksi". Luoteiskulmasta vastapäivään, läntisessä pylväskäytävässä kuvataan Lankan taistelu (Ramayanasta, jossa Rama voittaa Ravanan) ja Kurukshetran taistelu (Mahabharatasta, jossa Kaurava- ja Pandava-klaanit tuhoutuvat). Eteläisessä pylväskäytävässä on ainoa historiallinen tapahtuma, Suryavarman II:n kulkue, ja sitten hindulaisen mytologian 32 helvettiä ja 37 taivasta. Glaize kirjoittaa:
thumb|200px|Korkokuva [[Samudra manthan|maitomeren kirnuamisesta, jossa Vishnu on keskellä, hänen kilpikonna-avatarinsa Kurma alhaalla, asurat ja devat vasemmalla ja oikealla ja apsara sekä Indra ylhäällä.]]
Itäisessä pylväskäytävässä kuvataan yksi juhlituimmista kohtauksista, maitomeren kirnuaminen, jossa 92 asuraa ja 88 devaa käyttävät käärme Vasukia kirnuamaan meren Vishnun ohjauksessa (Mannikka laskee vain 91 asuraa, ja selittää epäsymmetristen lukujen esittävän päivien määrää talvipäivänseisauksesta kevätpäiväntasaukseen ja tasauksesta kesäpäivänseisaukseen). Sitä seuraa kuvaus Vishnusta voittamassa asurat (1500-luvun lisäys). Pohjoisessa pylväskäytävässä esitetään Krishnan voitto Banasta (jossa Glaizen mukaan "työskentelytaito on huonoimmillaan" ) ja taistelu hindulaisten jumalien ja asuroiden välillä. Lounaisessa ja luoteisessa kulmapaviljongissa on paljon pienimittakaavaisempia kaiverruksia, joista osa on tunnistamatta mutta suurin osa on kohtauksia Ramayanasta tai Krishnan elämästä.
thumb|200px|Sisäisen pylväskäytävän luoteistorni auringonlaskussa.
Toinen ja sisin pylväskäytävä yhdistyvät toisiinsa ja kahteen kupeessa olevaan kirjastoon toisella ristinmuotoisella terassilla, joka on jälleen myöhempi lisäys. Toiselta tasolta ylöspäin seinillä on lukuisia devata-veistoksia, yksittäisinä tai korkeintaan neljän veistoksen ryhmissä. Toisen tason sisäpiha on 100 kertaa 115 metriä suuri, ja se on saattanut alun perin olla vedellä täytetty, esittääkseen valtamerta Meru-vuoren ympärillä. Jokaisella puolella on kolmet askelmat, jotka johtavat sisimmän pylväskäytävän kulmatorneihin ja gopuroihin. Erittäin jyrkät portaat edustavat jumalten kuningaskuntaan nousemisen vaikeutta. Sisäisin pylväskäytävä, joka tunnetaan nimellä Bakan, on 60 metrin levyinen neliö, jossa aksiaaliset pylväskäytävät yhdistävät jokaisen gopuran keskuspyhäkköön, ja kulmatornien alapuolella on alapyhäköt. Pylväskäytävien katot on koristeltu motiivilla, jossa käärmeen vartalo päättyy leijonien tai garudojen päihin. Kaiverretut palkit ja päätykolmiot koristavat sisäänkäyntejä pylväskäytäviin ja pyhäköihin.
Keskuspyhäkön yläpuolinen torni kohoaa 43 metriä yhteensä 65 metrin korkeudelle maanpinnasta; toisin kuin aiemmissa temppelivuorissa, keskustorni on kohotettu sitä ympäröivien neljän tornin yläpuolelle. Itse pyhäkkö, jossa oli alun perin Vishnun patsas ja joka oli avoin kaikilta puolilta, peitettiin seinillä kun temppeli muutettiin theravada-buddhalaiseksi, ja uusille seinille kuvattiin seisovia buddhia. Vuonna 1934 konservaattori George Trouvé tutki monttua keskuspyhäkön alla: hiekan ja veden täyttämänä sen sisältämä aarre oli jo ryöstetty, mutta hän löysi pyhän varaston lehtikultaa kaksi metriä maanpinnan tason yläpuolelta.
Angkor Wat nykyään
thumb|250px|Temppeli nähtynä ulkomuurin luoteiskulmasta.
1990-luvulla Angkor Watin konservaatio on aloitettu uudelleen ja temppelille suuntautuva matkailu on lisääntynyt massiivisesti. Temppeli kuuluu Angkorin vuonna 1992 perustettuun maailmanperintökohteeseen, joka on tuonut alueelle rahoitusta ja rohkaissut Kambodžan valtiota suojelemaan kohdetta. German Apsara Conservation Project (GACP) -säätiö työskentelee suojellakseen temppeliä koristavia apsaroita, devatoita ja muita korkokuvia vahingolta. Säätiön tutkimuksen mukaan noin 20 prosenttia devatoista oli erittäin huonossa kunnossa, pääasiassa kiven luonnollisen eroosion ja kulumisen vuoksi, mutta osittain myös aikaisempien restaurointiyritysten takia. Muuhun työhön kuuluvat romahtaneiden rakenteiden korjaus ja enempien romahdusten estäminen: esimerkiksi ylätason länsijulkisivua on tuettu telineillä vuodesta 2002, kun taas japanilainen ryhmä sai ulkopihan kirjaston restauroinnin valmiiksi vuonna 2005.
Angkor Watista on tullut merkittävä matkailukohde: temppelin kävijämääriä ei julkaista, mutta vuonna 2004 maahan tuli hieman yli miljoona ulkomaalaista, joista Matkailuministeriön mukaan 57 prosenttia suunnitteli temppelissä vierailemista. Matkailijavirta on toistaiseksi aiheuttanut suhteellisen vähän vahinkoa, joitakin graffiteja lukuun ottamatta; köysiä ja puuaskelmia on asetettu suojelemaan korkokuvia ja lattioita. Matkailu on tuottanut myös lisävaroja temppelin ylläpitoon – noin 28 prosenttia lipputuloista koko Angkorissa käytetään temppeleihin – vaikka suurimman osan työstä tekevätkin ulkomaiden rahoittamat ryhmät Kambodžan viranomaisten sijaan.
Stari Grad
Stari Grad voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Daimí Pernía
Daimí Pernía (s. 27. joulukuuta 1976 Pinar del Río) on kuubalainen yleisurheilija, 400 metrin aitajuoksun maailmanmestari.
Pernía harrasti nuoruudessaan koripalloa. Ensimmäisissä yleisurheilun arvokisoissaan, nuorten MM-kilpailuissa Lissabonissa 1994, hän selviytyi välieriin 400 metrin sileällä matkalla. Aidatulla ratakierroksella hän saavutti universiadeissa pronssia 1997 ja kultaa 1999. Pan-Amerikan kisoissa hän voitti 1999 kultaa sekä 400 metrin aidoissa että 4 × 400 metrin viestissä.
Pernía voitti Sevillan MM-kisoissa 1999 kultaa 400 metrin aitajuoksussa ennätyksellään 52,89. Hän kukisti Nezha Bidouanen vain yhdellä sadasosasekunnilla. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän aitoi neljänneksi ajalla 53,68 jääden pronssista 11 sadasosan päähän. Pitkässä viestissä hän ankkuroi Kuuban kahdeksanneksi.
Pernía saavutti pronssia 400 metrin aidoissa Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 juostuaan 54,51. Kahta vuotta myöhemmin hän oli toinen Pan-Amerikan kisoissa ja voitti 2004 Ibero-Amerikan mestaruuden ajalla 54,84. Ateenan olympialaisissa hän jäi alkueriin. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän juoksi toisen osuuden seitsemänneksi sijoittuneessa Kuuban viestijoukkueessa. Samana vuonna hän vei toista osuutta myös Kuuban voittaessa Pan-Amerikan kisoissa kultaa 4 × 400 metrin viestissä.
Jim Furyk
James Michael "Jim" Furyk (s. 12. toukokuuta 1970 West Chester, Pennsylvania ) on yhdysvaltalainen ammattilaisgolfaaja. Furykin ammattilaisura alkoi vuonna 1992 ja PGA Tourilla hän on ollut mukana vuodesta 1994 lähtien. Maailmanlistalla hän on yhdeksäntenä huhtikuussa 2015.
Furyk on saavuttanut urallaan yhden major-voiton, vuonna 2003 Yhdysvaltain avoimissa. PGA Championshipissä Furyk on ollut parhaimmillaan toinen vuonna 2013, ja The Masters Tournamentissä ja Britannian avoimissa hän on ollut parhaimmillaan neljäs. Yhdysvaltain Ryder Cup -joukkueessa Furyk on ollut mukana yhdeksän kertaa. Hän on voittanut Ryder Cupin kahdesti. Yhteensä Furykillä on 16 PGA- ja kaiken kaikkiaan 26 ammattilaisvoittoa. Vuonna 2014 hänet valittiin PGA Tourin parhaaksi pelaajaksi.
Furyk on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 84 kilogrammaa. Hän on oikeakätinen.
Vuonna 2016 PGA Tourin Travelers Championship -turnauksen päätöskierroksella Furyk teki historiaa. Furykista tuli PGA-kiertueen historian ensimmäinen pelaaja, joka on yltänyt yhdellä kierroksella tulokseen 58 eli 12 alle parin. Uuden lempinimen ”Herra 58” saanut Furyk löi 18 reiällä 10 birdiä ja yhden eaglen. Hän jakoi aiemmin viiden muun pelaajan kanssa PGA Tourin ennätyksen 59 lyönnin kierroksella.
Pinnallinen pakaralihas
Pinnallinen pakaralihas on kotieläimillä oleva takaraajan lihas, joka hevosella ja lihansyöjillä löytyy erillisenä lihaksena. Muilla kotieläimillä pinnallinen pakaralihas yhdistyy kaksipäiseen reisilihakseen muodostaen musculus gluteobiceps -lihaksen.
Kiinnittyminen
Pinnallinen pakaralihas lähtee lonkkaluun suoliluusta ja ristinikamien muodostamasta ristiluusta. Lihas päättyy reisiluuhun.
Toiminta
Lihansyöjillä lihas osallistuu lonkkanivelen ojennukseen ja takaraajan loitontamiseen. Hevosilla lihas puolestaan koukistaa lonkkaniveltä.
Osoitteenmuunnos
Osoitteenmuunnos on Internet-tekniikka, jossa julkisesti liikennöityjä IP-osoitteita piilotetaan tai säästetään. Osoitteenmuunnos kehitettiin alun perin, kun huomattiin, että tulevaisuudessa IP-osoitteita ei riittäisi joka koneelle omaansa.
Useimmiten osoitteenmuunnosta käytetään, kun Internet-yhteydellä ei ole kuin yksi IP-osoite, mutta useamman koneen tulisi päästä Internetiin. Kaikessa Internetiin lähetetyssä liikenteessä pitää olla julkinen, uniikki IP-osoite, jolloin tässä tapauksessa usean koneen pitää jakaa yksi osoite. Tämä onnistuu erilaisia osoitteenmuunnostekniikoita käyttäen.
Osoitteenmuunnoksen suorittava laite on useimmiten reititin tai palomuuri.
Osoitteenmuutoksesta käytetään ainakin englanninkielisiä termejä network address translation (NAT), network address port translation (NAPT), port/address translation (PAT) ja dynamic network address / port translation (DNAPT). Nämä termit ovat enemmän tai vähemmän laitevalmistajien ristiriitaisesti käyttämiä termejä omien tuotteidensa ominaisuuksille.
Osoitteenmuunnoksen tyyppejä
Käytännössä osoitteenmuunnosta on neljää eri tyyppiä:
! Sisäverkon osoite || ulkoverkon osoite
! Sisäverkon osoite || sisäverkon portti || ulkoverkon osoite || ulkoverkon portti
Ongelmia
Osoitemuunnos ja porttimuunnos aiheuttavat valtavasti ongelmia erilaisten kaksisuuntaisten sovellusten vuoksi. Monet käyttäjäsovellukset vaikuttaisivat toimivan ainoastaan käyttäjältä palvelimelle päin, mutta tosiasiassa myös palvelin ottaa yhteyksiä käyttäjälle päin.
Klassinen esimerkki on FTP. Kun käyttäjä vaikkapa pyytää FTP-yhteydellä tiedostoa, ei palvelin käytä yhteyttä sen lähettämiseen vaan avaa erillisen, uuden yhteyden asiakkaalle ja lähettää tiedoston sitä pitkin. Julkisilla IP-osoitteilla tämä tietysti onnistuu hyvin (mikäli välissä ei ole palomuuria), mutta porttimuunnoksessa FTP-palvelin ottaa yhteyttä porttimuunnosta suorittavaan reitittimeen eli ulkoverkon osoitteeseen, josta se uskoo yhteyden tulevan. Muita porttimuunnoksen ja/tai osoitemuunnoksen rikkomia sovelluksia ovat puhelinpalvelut, jotkut verkkopelit ja IPsec. Puhelinpalveluiden kohdalla ongelma tulee esille, kun kaksi tietokonetta ovat kumpikin osoitteenmuunnoksen takana ja kumpikaan ei tiedä julkista IP-osoitettaan eikä siten pysty kertomaan toiselle minne ottaa yhteyttä. Tämä koskee niin H.323- kuin SIP- ja RTP-pohjaisia puhelinpalveluita. Suosittu Skype-ohjelmisto välttää tämän ongelman kierrättämällä liikenteen kolmannen, julkisella IP-osoitteella tavoitettavan, Skype-käyttäjän tietokoneen kautta.
IPsec-protokollaan on kehitetty valmistajakohtaisia muutoksia, jolla se saadaan ujutettua osoitemuunnoksesta huolimatta läpi. FTP:ssä puolestaan on passiivinen tila, jolla yhteydenavaus muodostetaan päinvastaiseen suuntaan.
Yleisesti ottaen tuki osoitemuunnoksen muuten rikkomille protokollille on useimmiten osoitemuunnosta tekevissä laitteissa toteutettu erillisinä lisäominaisuuksina. Reititin voi esimerkiksi erityisesti tarkkailla FTP-yhteyttä ja uuden yhteyden havaitessaan lennossa muuttaa osoitemuunnosta tekevän laitteen taulukoita niin, että yhteys ohjataan sen oikealle vastaanottajalle.
Avoimet yhteydet
Toimiakseen osoitemuuntavan laitteen pitää siis tuntea Internetiin auki olevat yhteydet. Normaalisti laitteet tekevät tämän pitämällä muistissaan listaa aukiolevista yhteyksistä ja niillä käytetyistä osoitteista. Kun uusi yhteys avataan, listaan lisätään rivi, ja yhteyden päättyessä se poistetaan.
Laitteen kannalta ongelmaksi muodostuukin esimerkiksi yhteyksien katkeaminen. Jos vaikkapa käyttäjän työasema kaatuu ja sillä on auki 10 yhteyttä, ne jäävät kummittelemaan NAT-laitteen muistiin.
Tämän takia NAT-laitteilla onkin tapana siivota yhteyksien listasta vanhoja yhteyksiä, jotka näyttävät olevan auki, mutta joissa ei ole tapahtunut liikennöintiä vähään aikaan. Aika, jonka jälkeen yhteydet joissa ei ole liikennöity katkaistaan, on säädettävissä NAT-laitteissa.
Mikäli käyttäjä pitää yhteyttä auki pitkään eikä tee mitään, NAT-laite siis ennemmin tai myöhemmin katkaisee yhteyden. Käyttäjä huomaa tämän luultavasti vasta yrittäessään käyttää sovellusta pitkän ajan kuluttua.
NAT-laitteiden ajastimia ja niiden aiheuttamia ongelmia voi kiertää myös sovelluksissa. Sovellukset voivat liikennöidä satunnaisesti jonkinlaisia keep alive -viestejä, jotka nimensä mukaisesti pitävät yhteyden hengissä. Vaikkei langalla periaatteessa tavaraa liikukaan, lähettelevät asiakkaat ja palvelimet toisilleen tyhjiä paketteja jotka uskottelevat NAT-laitteelle yhteyden olevan yhä auki. Ainakin SSH:ssa ja Terminal Servicesissä on tuki tällaisille keep alive -viesteille.
Muut protokollat
TCP:n lisäksi on olemassa myös UDP, joka on paljon monimutkaisempi osoitteenmuunnoksen kannalta. UDP-protokollan yhteydettömän luonteen vuoksi NAT-laite ei voi tietää milloin yhteys päättyy. UDP:n kanssa käytetään pelkästään ajastinta, joka poistaa vanhoja yhteyksiä. UDP-yhteyksillä siis NAT-laite laskee jokaisesta paketista aikaa, ja kun vaikkapa 5 minuuttiin ei ole näkynyt yhtään pakettia, pyyhkii NAT-laite yhteyden tiedot muististaan ja olettaa yhteyden päättyneen.
ICMP:n kohdalla monilla viesteillä on kysymys/vastausmuoto, kuten echo request ja echo reply tai subnet request ja subnet reply. Tällaisille viesteille sovelletaan samaa logiikkaa kuin UDP-paketeille. Näissä ICMP-paketeissa ei ole porttinumeroita, jolloin porttimuunnos ei ole mahdollista. Muita ICMP-paketteja (mm. destination unreachable) ei yleensä päästetä porttimuunnoksesta läpi.
Monet NAT-laitteet tekevätkin porttimuunnosta TCP/UDP-yhteyksille ja yksinkertaista dynaamista osoitteenmuunnosta ICMP-paketeille. Jos siis NAT-laitteella ei ole kuin yksi julkinen osoite, ei sen takaa voi pingata tiettyä etäkonetta kuin yksi kone kerrallaan.
Tuomo Nikkola
Tuomo Nikkola (s. 1947 Raudaskylä, Ylivieska) on suomalainen kanttoriurkuri, musiikin ja yksinlaulun opettaja. Hän on saanut kirkon sävellyspalkinnon vuosina 1983 ja 1990. Useita hänen sävellyksiään päätyi virsikirjaan. Niistä suurin osa on virsikirjan Jumalanpalvelus-liitteessä.
Keskimmäinen pakaralihas
thumb|Keskimmäinen pakaralihas ja iso pakaralihas Keskimmäinen pakaralihas kuuluu pakaralihaksiin eli ihmisellä sijaitsee jalassa ja eläimillä takaraajassa. Eläimillä vastaavat lihakset ovat pinnallinen pakaralihas ja syvä pakaralihas. Keskimmäinen pakaralihas lähtee lonkkaluun suoliluusta ja päättyy reisiluuhun. Lihas osallistuu lonkkanivelen ojentamiseen ja takaraajan loitontamiseen.
Sapuskaa, harashoo!
Sapuskaa, harashoo! oli MTV Max -kanavalla esitetty Ville Haapasalon isännöimä 12-osainen ruokaohjelma. Hän laittoi jokaisessa jaksossa Venäjällä yhden suomalaisen julkisuuden henkilön kanssa paikallista ruokaa. Ohjelmaa esitettiin MTV Maxilla ensimmäisen kerran tammikuusta 2011 alkaen, yksi sen jaksoista esitettiin kuitenkin jo sitä ennen joulukuussa 2010 MTV3-kanavalla.
North Cascadesin kansallispuisto
North Cascadesin kansallispuisto tai Pohjois–Kaskadien kansallispuisto on yhdysvaltalainen kansallispuisto, joka sijaitsee Kaskadeilla Washingtonin osavaltiossa Luoteis-Yhdysvalloissa. North Cascades perustettiin 2. lokakuuta vuonna 1968, ja kansallispuisto on noin 2 772 km² laajuinen. Muiden Yhdysvaltain kansallispuistojen tapaan North Cascadesia hallinnoi maan National Park Service.
Kansallispuiston nähtävyyksiin lukeutuvat sen useat vuoret ja alueen eläimistö. Vuorikiipeilijöiden suosiossa ovat esimerkiksi Kaskadien Picket Range ja Eldorado Peak. Myös sola Cascade Pass on suosittu nähtävyys. North Cascadesin eläimistöön kuuluu esimerkiksi susia, harmaakarhuja, ilveksiä, hirviä ja ahmoja. Kansallispuistossa sijaitsee lisäksi Ross Laken järvi, joka on kalastajien suosima kohde.
Lähteet
thumb|left|300px|Cascade Pass.
Psykoedukaatio
Psykoedukaatio on erityisesti vaikeissa mielenterveyden häiriöissä käytetty koulutuksellinen työskentelytapa, jonka tavoite on lisätä mielenterveyskuntoutujan ja hänen perheensä tai muun lähiyhteisön ymmärrystä pitkäaikaisesta sairaudesta ja sen mahdollisimman hyvästä hallinnasta jokapäiväisen elämän puitteissa. Psykoedukaatio kattaa kuntoutujan hoidon kokonaisuuden, johon kuuluvat kriisiapu, lääkehoito, keskustelut, ohjaus, yksilöllinen hoitosuhde, erilaiset yksilö- ja ryhmämuotoiset hoidot ja terapiat, asumisvalmennus, työhön valmennus, päivätoiminta ja muut tarvittavat palvelut ja toimenpiteet.
Psykoedukaatio kuntoutuksen kentässä
Psykoedukaatio on rakenteeltaan ja sisällöltään hyvin samanlaista kuntoutustoimintaa kuin sopeutumisvalmennus, jonka tarkoituksena on antaa vammaiselle/pitkäaikaissairaalle henkilölle ja hänen läheisilleen tietoa vammasta/sairaudesta ja sen hallintaan liittyvistä kysymyksistä laajassa biopsykososiaalisessa viitekehyksessä.
Suomessa psykoedukaatio on rajatumpaan kohderyhmään (skitsofrenia ja eräät muut vaikeat psykiatriset häiriöt) sovellettuna menetelmänä määrämuotoisempaa kuin sopeutumisvalmennus. Kotimaisen ja kansainvälisen tutkimuksen vertailua ja yhteensovittamista haittaa se, että sopeutumisvalmennus on Suomessa lakisääteinen kuntoutuspalvelu, eikä vastaavaa käsitettä tai palvelua samassa mielessä ole muualla. Psykoedukaation rinnalla tai sitä täydentäen esiintyvät usein potilaskoulutus, potilasohjanta, itsehoidon neuvonta tai koulutuksellinen perhetyö.
Psykoedukaatio ei ole hoitoa eikä terapiaa, mikä näkyy siinäkin, että psykoedukaatio ottaa lähtökohdakseen vaikean sairauden olemassaolon ja sen muodostamien realiteettien tunnustamisen. Psykoedukaatiossa on kuitenkin mukana hoidollisia ja terapeuttisia elementtejä. Cochrane-yhteistyön näytönastekatsauksen mukaan psykoedukaatio parantaa lääkemyönteisyyttä ja vähentää sairauden takia tarvittavia sairaalajaksoja. Sitä suositellaan osaksi mitä tahansa kuntoutusohjelmaa.
Skitsofreniapotilaiden kuntoutusta käsittelelvässä väitöskirjassa Esa Nordling suosittelee yhtenä kehittämiskohteena, että potilaiden omaisille annettavaa ammatillista ja henkistä tukea on lisättävä huomattavasti, ja että kotikäynnit, psykoedukatiiviset omaisryhmät, omaisten päivät ja yhteistyö omaisyhdistysten kanssa ovat tärkeitä kehittämiskohteita. Nordlingin mukaan perheelle suunnattujen psykososiaalisten interventioiden pitäisi kestää vähintään yhdeksän kuukautta.
Psykoedukaation sisältö
Psykoedukaation taustateoriaksi mainitaan tavallisimmin haavoittuvuus-stressi –malli, joka voidaan laajentaa kattamaan psyykkiset, sosiaaliset ja biologiset tekijät skitsofreniaa selittäväksi teoriaksi. Tuula de Bruijnin Oulun yliopistosairaalan psykiatrian klinikassa kehittelemässä psykoedukatiivisen työn prosessissa käsitellään potilaan ja hänen perheensä kanssa haavoittuvuus-stressimallin perusajatusta ja sen jälkeen kolmea pääteemaa
Kuopion yliopistosairaalan psykiatrian klinikan professori Hannu Koponen katsoo, että psykoedukaatiosta voisi tulla merkittävä lisä psykoosien hoitoon, koska se on tutkimusten mukaan vaikuttavaa eikä sen toteutus vaadi pitkää edeltävää koulutusta ammattihenkilöiltä.
Yrjö Lähteenlahden mukaan psykoedukaatio alkaa sairautta (skitsofreniaa) koskevan perustiedon antamisesta, minkä jälkeen keskitytään perhekohtaisesti kahteen aihealueeseen
Ongelmaratkaisuvalmennus perustuu kuusiportaiseen malliin, jonka ensimmäinen aihe on mahdollisimman tarkka ongelmien rajaus, jota seuraavat ratkaisuvaihtoehtojen tarkastelu, sopivimman valinta, toteutuksen suunnittelu, toteutus ja onnistumisen arviointi. Olennaista ei ole yksittäisen ratkaisun onnistuminen vaan perheen työskentelytavan kehittäminen.
RSS Laaka
Riihimäen Seudun Salibandyseura Laaka on 2002 perustettu riihimäkeläinen salibandyn erikoisseura. Seuran puheenjohtajana toimii Timo Kapulainen. Kaudella 2011–2012 seuran miesten edustusjoukkue pelaa maan kolmanneksi korkeinta sarjatasoa II-divisioonaa.
Historia
Seuran miesten edustusjoukkue pelasi kolme kautta I-divisioonassa, ennen kuin se päätti luopua sarjapaikastaan taloudellisista syistä kaudelle 2009–2010, ja anoi salibandyliitolta paikka II-divisioonasta. Liitto ei kuitenkaan myöntänyt paikkaa II-divisioonasta, vaan joukkue sijoitettiin III-divisioonaan.
Ira Levin
Ira Levin (27. elokuuta 1929 New York – 12. marraskuuta 2007 New York) oli yhdysvaltalainen kirjailija sekä lauluntekijä ja näytelmäkirjailija.
Elämä
Levin suoritti opintonsa Horace Mann Schoolissa ja New Yorkin yliopistossa, jossa hän opiskeli filosofiaa ja englannin kieltä. Yliopiston jälkeen hän kirjoitti opetuselokuvia ja teki käsikirjoituksia televisiolle.
Levinin ensimmäinen tuotantoon päässyt näytelmä oli No Time for Sergeants, jonka hän kirjoitti Mac Hymanin romaanin pohjalta. Näytelmästä tehtiin myös elokuva Atomialokas vuonna 1958.
Levinin ensimmäinen romaani Suudelma ennen kuolemaa (1953) sai erinomaisen vastaanoton sekä yleisöltä että kriitikoilta ja hän sai vuonna 1954 Edgar-palkinnon parhaasta romaanista. Romaani on tehty kahdesti elokuvaksi, vuonna 1956 ja 1991.
Levinin tunnetuin romaani on Rosemaryn painajainen (1968), joka toi satanismin ja okkultismin nykyajan Manhattanille. Teos sovitettiin myös elokuvaksi, jonka pääosissa esiintyvät Mia Farrow ja John Cassavetes. Elokuvan käsikirjoiti ja ohjasi Roman Polański.
Myös muita Levinin teoksia on filmattu: Mengelen pojat nimellä Brasilian pojat 1978; The Stepford Wives kahdesti, vuosina 1975 ja 2004; Taivaansilpoja (Sliver) vuonna 1993.
Bamiyanin maakunta
Bamiyan on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee maan keskiosassa. Vuonna 2020 maakunnassa arvioitiin olevan vajaat 500 000 asukasta.
Hindukušin vuoristo kulkee maakunnan poikki.
Maakunta on tunnettu kauniista luonnostaan. Maakunnan länsiosassa sijaitseva Band-e Amir -järvi on maan ensimmäinen kansallispuisto, perustettu vuonna 2009. Se on suosituin matkailukohde Bamiyanin buddhapatsaiden jälkeen. Buddhapatsaiden tuhoamisen jälkeenkin Bamiyanin laaksossa on nähtävänä kukkulan seinämiin koverrettuja luolamaisia asumuksia ja veistoksia. Laakson kulttuuriympäristö on Unescon maailmanperintöluettelon kohde vuodesta 2003.
Väestöstä 67% on hazaroita, 16% tadžikkeja. Paštuja on vain 0,1 prosenttia. Uskonnoltaan tadžikit ovat sunneja, hazarat šiioja. Vuonna 2007 arvioitiin, että 24 % väestöstä oli lukutaitoisia.
Trairismi
Trairismi on romanialaisen filosofin Nae Ionescun kehittämä aate. Siinä yhdistyvät eksistentialismi ja rautakaartiin liittyvät ideat fasistisiin aatteisiin. Aate oli voimissaan maailmansotien välisessä Romaniassa. Karismaattisena tunnetun Ionescun vaikutuspiiriin kuuluivat kansallismieliset oikeistolaiset Constantin Noica, Mircea Eliade, Emil Cioran, Mircea Vulcănescu ja Petre Ţuţea.
Tobakspungen
Tobakspungen on silokallioluoto ja luonnonsuojelualue läntisessä Espoossa Kopplorna-saarten lounaispuolella. Virallisessa kaupunginosajaossa alue on osa Suvisaaristoa. Tobakspungen on rauhoitettu lintujen pesimäsaareksi; siellä pesii muun muassa kalatiira ja tukkasotka.