cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bamakon pyhän sydämen katedraali
thumb|Bamakon pyhän sydämen katedraali. Bamakon pyhän sydämen katedraali on katolinen kirkkorakennus Malin pääkaupungissa Bamakossa. Romaanista tyyliä edustava katedraali on pystytetty vuosina 1925–1936.
Malin katolisen kirkon Bamakon pyhän sydämen seurakunta on saanut alkunsa Katiin vuonna 1897 perustetusta lähetysasemasta. Bamakoon rakennettiin kappeli vuonna 1910 ja ensimmäinen seurakuntapappi nimitettiin vuonna 1923. Seurakunta tarvitsi kirkkorakennuksen, joka ”herättäisi huomiota, mutta ei muistuttaisi moskeijaa”. Sen peruskiven muurasi Bamakon ensimmäinen kirkkoherra Émile Sauvant marsalkka Philippe Pétainin läsnä ollessa helmikuussa 1925.
Kivestä rakennettu katedraali on 48 metriä pitkä ja 12 metriä leveä. Sen ulkoasua leimaavat romaaniseen tyyliin kuuluvat pylväät, holvikaaret ja kupolit. Ulkoseinät on kevyesti rapattu ja sisätilat koristeltu mosaiikein ja marmoripaneelein. Samaa tyyliä edustavat myös monet muut alueen kirkkorakennukset.
Katedraali oli vuoteen 1957 saakka Bamakon ainoa katolinen kirkkorakennus. Nykyään Bamakon arkkihiippakuntaan kuuluu useita kaupunkiseurakuntia.
Lähteet
12.64361°N, -7.99944°W
Emancipation Proclamation
Emancipation Proclamation,, oli Yhdysvaltain sisällissodan aikainen presidentti Abraham Lincolnin presidentillinen julistus. Tammikuun ensimmäisenä päivänä vuonna 1863 voimaan tulleessa julistuksessa määrättiin pysyvästi vapautettavaksi kaikki etelävaltioiden hallitsemilta sota-alueilta pakenevat orjat sekä pohjoisvaltioiden asevoimien etelävaltioilta valtaamien alueiden orjat.
Julistus koski ainoastaan liittovaltion vastaiseen kapinaan nousseen konfederaation kymmenen osavaltion aluetta, eikä siten itsessään lakkauttanut kokonaan orjuutta, joka jatkui muilla Yhdysvaltain eteläosien alueilla. Julistuksessa luvattiin vapautetuille afroamerikkalaisille miehille oikeus liittyä unionin armeijaan ja laivastoon, ja sodan lopulla lähes 200 000 afroamerikkalaisen uskotaan taistelleen unionin puolella. Orjuus lakkautettiin kaikkialla Yhdysvaltain alueella vasta vuoden 1865 joulukuussa täytäntöön pannulla Yhdysvaltain perustuslain 13. lisäyksellä.
Nekrofobia
Nekrofobia on kuoleman tai kuolleiden asioiden sairaalloinen pelko eli fobia, esimerkiksi ruumiiden pelko. Nekrofobia voi olla myös kuolemaan viittaavien asioiden pelko, esimerkiksi ruumisarkkujen ja hautojen pelko.
Tanatofobia
Nekrofobiaa muistuttava tila on tanatofobia. Se on ahdistus, joka johtuu henkilön tietoisuudesta siitä, että hän tulee kerran kuolemaan. Tämän takia tanatofobiaa ei nimestään huolimatta luokitella lääketieteellisessä mielessä fobiaksi.
Olga Kutšerenko
Kutšerenko karsiutui Valencian sisäratojen MM-kisoissa 2008. Seuraavana vuonna hän oli kolmas Torinon sisäratojen EM-kisoissa tuloksella 682 cm ja viides Berliinin MM-kisoissa tuloksella 677 cm. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän sai jälleen pronssia tuloksella 684 cm.
Daegun MM-kilpailuissa 2011 Kutšerenko sijoittui alun perin toiseksi tuloksella 677 cm. Hänet kuitenkin hylättiin vuonna 2017 kun hänen Daegussa antamansa dopingnäyte osoittautui uusintatutkimuksissa positiiviseksi. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 17.12.2016 – 16.12.2018 ja kaikki hänen tuloksensa hylättiin takautuvasti 28.8.2011 lähtien. Vuonna 2013 hän sijoittui sisäratojen EM-kilpailuissa Göteborgissa alun perin kuudenneksi tuloksella 662 ja Moskovan MM-kilpailuissa viidenneksi hypättyään 682.
Kutšerenkon ennätys on 713 cm, jonka hän hyppäsi Sotšissa 27. toukokuuta 2010. Sisäradoilla hän on hypännyt 687 cm Krasnodarissa 15. tammikuuta 2008.
Vladimir Suharev
Vladimir Suharev (ven. Владимир Георгиевич Сухарев) (10. heinäkuuta 1924, Tuya-Mukon, Osh Oblast, Kirgistan – 30. huhtikuuta 1997) oli neuvostoliittolainen yleisurheilija.
Hän juoksi Neuvostoliiton hopeaa saavuttaneessa joukkueessa Helsingin olympiakisoissa 1952 ja Melbournen olympiakisoissa 1956 4 x 100 metrin viestissä. Euroopan mestaruutta hän oli voittamassa samassa lajissa 1950. Suharev sijoittui Helsingin olympialaisissa 1952 100 metrin juoksussa viidenneksi ajalla 10,5.
Suharevin 100 metrin ennätys oli 10,3 vuodelta 1951 ja 200 metrin ennätys 21,1 vuodelta 1956.
Riitta Kalliorinne
Riitta Kalliorinne (s. 29. elokuuta 1959 Vihti) on suomalainen radiotoimittaja ja Jouluradion brändin rakentaja. Hän perusti Jouluradiota vuonna 2003 ja toimi kanavan toimituspäällikkönä vuoteen 2022 saakka. Kalliorinne tunnetaan myös Jouluradion muorina. pienoiskuva|Riitta "Jouluradion Muori" Kalliorinne Jouluradio20-kick off -juhlissa syyskuussa 2022 pukeutuneena teeman mukaisesti joululauluksi – Happy Xmas (War is Over). Kuva: Saku Soukka
Ura
Radiouransa Kalliorinne aloitti Yleisradiossa Helsingin alueradiossa, Ylen aikaisessa, vuonna 1987. Yleisradion toimittaja Pekka Ruohoranta huomasi Kalliorinteessä potentiaalia muutaman viikon kestäneellä Kansan Sivistystyön liiton järjestämällä radiokurssilla ja esitteli tämän Ylen Uudenmaan aluetoimitukselle.
1990-luvulla Kalliorinne teki keikkaa sekä Ylellä että päiväkodeissa.
Vuonna 1998 Kalliorinne sai vakituisen työpaikan Espoon, Vantaan ja Helsingin luterilaisten seurakuntien radiotoimittajana.
Keväällä 2019 Kalliorinne sai valmiiksi tuotekehityksen erikoisammattitutkinnon Stadin ammattiopistosta. Kyseisen koulutuksen tiimoilta Kalliorinne oli myös opiskelijavaihdossa Espanjan Fuengirolassa syksyllä 2018. Aurinkorannikolla hän työskenteli ulkosuomalaisessa FinnRadio.FM:ssä, joka on Suomessa ja Espanjassa toimiva suomalainen radiokanava.
Tuukka Heikkinen
Tuukka Heikkinen (s. 1981) on suomalainen Classic Bodybuilding -kilpailija ja valmentaja. Hän on kilpaillut vuodesta 2008 lähtien ja voittanut tämän jälkeen mm. kolme Suomen mestaruutta (2010, 2013, 2015) sekä Pohjoismaiden mestaruuden (2015). Hän voitti myös yleismestaruuden (overall) Suomessa vuonna 2013. Heikkinen on sijoittunut kahdesti finaalikuusikkoon Euroopan mestaruuskilpailuissa, ollen vuonna 2013 neljäs ja 2018 viides.
Riitta Kalliorinne
Yksityiselämä
Kalliorinne asuu Helsingin Kalasatamassa yhdessä puolisonsa kanssa. Hänellä on aikuinen lapsi aikaisemmasta liitosta ja viisi lasta kutsuu häntä mummukseen.
Tuukka Heikkinen
Vuonna 2022 hän voitti Lahdessa ensimmäisen kerran masters-ikäluokan Suomen mestaruuden. Tämän jälkeen tuli myös arvokisamenestystä mitalien muodossa Games Classic bodybuilding -sarjassa. Heikkinen sijoittui yleisessä sarjassa pronssille ja Masters 40-44v. luokassa hopealle. Syksyllä Heikkinen kilpaili lajin MM-kilpailuissa Espanjan Santa Susannassa ja sai MM-pronssia sarjassa Masters Games Classic bodybuilding 40-44v.
Riitta Kalliorinne
Yksityiselämä
Vihdistä kotoisin oleva Kalliorinne mökkeilee synnyinpaikkakunnallaan ja kutsuu itseään "vanha- ja kesävihtiläiseksi."
Kalliorinne on kiinnostunut mediasta, markkinoinnista ja vaikuttamisesta. Hän oli Feministisen puolueen hallituksen varajäsen vuonna 2020.
Masonin–Dixonin linja
Masonin–Dixonin linja on rajalinjaus Yhdysvalloissa. Se erottaa Pennsylvanian ja Delawaren osavaltiot Marylandin ja Länsi-Virginian osavaltioista. Linjan mittasivat alun perin Charles Mason ja Jeremiah Dixon vuosina 1763–1767 ratkaistakseen Pennsylvanian, Delawaren ja Marylandin siirtokuntien väliset rajakiistat. Myöhemmin, 1800-luvun alussa, linjasta tuli kuuluisa Yhdysvaltain etelän orjavaltioiden ja orjuuden lakkauttaneiden pohjoisvaltioiden rajana.
Eukonkanto
thumb|Virolainen eukonkantotyyli.
Eukonkanto on urheilulaji, jonka tarkoituksena on nimensä mukaisesti kantaa naista läpi esteitä sisältävän juoksuradan mahdollisimman nopeasti. Radan pituus on 253,5 metriä ja siihen kuuluu metrin syvyinen vesieste sekä kaksi yli kiivettävää aitaa. Kannettavan massan tulee olla yli 49 kiloa. Eukonkannon MM-kilpailun säännöt muutettiin vuonna 2023 niin, ettei kannettavan henkilön sukupuolella ole merkitystä. Kannettavaan silti viitataan termillä "eukko".
Katso myös
Eukonkannon viralliset kotisivut: https://eukonkanto.fi/
Maailmanmestaruustapahtuma
Eukonkannon maailmanmestaruuskisat ovat Sonkajärvellä vuodesta 1992 vuosittain järjestetty humoristinen urheilutapahtuma. Kisat järjestetään pitäjänmarkkinoiden yhteydessä heinäkuun alussa. Kisat ovat saavuttaneet kiinnostusta maailmalla ja jo useana vuonna niihin on saapunut kisailijoita ulkomailtakin. Vuonna 2016 oli kilpailijoita 13:sta maasta (Suomi, Yhdysvallat, Viro, Valko-Venäjä, Meksiko, Venäjä, Australia, Iso-Britannia, Sri Lanka, Saksa, Ruotsi, Japani ja Kanada).
Vuoden 2005 kisoissa vieraili koripalloilija Dennis Rodman, joka ei kuitenkaan osallistunut kilpailuun terveysongelmiinsa vedoten. Katsojien riemuksi hän kuitenkin kokeili lajia. Rodman ilmoitti palaavansa seuraavana vuonna ja voittavansa silloin koko kilpailun. Vuonna 2006 Rodmania ei kuitenkaan näkynyt Suomessa.
Vuonna 2013 tapahtumassa oli yleisöä noin 3 000 henkilöä. Kilpailuun osallistui 47 paria yhdestätoista maasta.
Suomalaispari Miettinen–Haapanen saavutti vuonna 2017 kuudennen mestaruutensa niukalla 2,3 sekunnin erolla toiseksi tulleisiin yhdysvaltalaisiin kilpailijoihin. Kilpailuihin osallistujia oli 15 maasta.
Vuonna 2023 Eukonkannon maailmanmestaruuksista kilpailtiin Sonkajärvellä 26. kertaa. Katsojia tapahtumassa oli noin 2000. Kilpailuihin osallistujia oli 11 maasta.
Säännöt
Eukonkannon MM-kilpasarja, Ikämiesten sarja, Joukkuesarja ja Sprintti ovat osa vuosittaista kilpailua, jossa kilpailijat kantavat "eukkoja", eli ihmisiä, yli määritellyn radan mahdollisimman nopeasti. Kilpailussa on tiettyjä yleisiä sääntöjä, jotka koskevat kaikkia sarjoja. Näihin kuuluvat eukon iän, painon, ja mahdollisen pudottamisen säännöt, sekä jalkineiden, ja apuvälineiden käytön rajoitukset. Kilpailijat voivat tehdä protesteja tietyn ajan sisällä kilpailun loppumisesta ja näiden käsittelyyn liittyy maksu.
MM-kilpasarjassa on yksi sarja, jonka voittaja selviää ajan perusteella. Ikämiesten sarja on samanlainen, mutta osallistujien on oltava vähintään 40-vuotiaita. Joukkuesarjassa kolme kantajaa kantavat eukkoa vuorotellen, ja heidän tulee suorittaa vaihto juomalla pullollinen Eukonkantojuomaa. Sprinttisarjassa useat parit kilpailevat yhtä aikaa 120 metrin radalla.
Kaikissa sarjoissa palkitaan voittajien lisäksi kisaviikonlopun hauskin kilpailupari, paras asu ja voimakkain kantaja. Osallistumismaksu vaihtelee sarjasta riippuen, mutta se sisältää aina viikonloppuliput tapahtumaan.
Per Brahe vanhempi
thumb|Per Brahe vanhempi Per Brahe vanhempi (1520–1590) oli ruotsalainen kreivi ja drotsi.
Brahen äiti oli Ruotsin kuningas Kustaa Vaasan sisar. Brahe hoiti jo Kustaan hallituskaudella tärkeitä tehtäviä. Kuningas Eerik XIV antoi hänelle kreivin arvon vuonna 1561. Kuningas Juhana III nimitti Brahen valtakunnandrotsiksi vuonna 1569, mutta elämänsä loppupuolella hän joutui Juhanan epäsuosioon.
Brahe julkaisi teoksen Oeconomia eller Huuszholdz-book för ungt adels-folck, joka neuvoi aatelisnuorokaisten kasvattamisessa. Hän jatkoi Peder Svartin aloittamaa Kustaa Vaasan historiaa.
Brahen pojanpoika oli Pietari Brahe.
Tiki-taka
pienoiskuva|Jalkapallo-ottelu Espanjan ja Chilen välillä 2010 MM-kisoissa. Keskikenttä on yksi tiki-takan tärkeimmistä palasista. Tiki-taka on lyhyihin syöttöihin, nopeaan liikkeeseen ja pallonhallintaan perustuva jalkapallon pelityyli, jonka kautta Espanjan maajoukkue sekä FC Barcelona ovat menestyneet viime vuosien aikana. Pelityyli sai alkunsa 90-luvulla Johan Cruyffin ollessa Barcelonan valmentajana, mutta vasta viime vuosina Espanjan valmentajat Luis Aragonés ja Vicente del Bosque ovat muokanneet tyyliä. Tiki-taka on saanut nimensä sen yhdestä olennaisesta osasta, nopeista ja terävistä syötöistä. Pelityyliä on kritisoitu, koska jotkut pitävät sitä liian tylsänä pallonhallinnan takia.
Alkuperä
pienoiskuva|Espanjan avauskokoonpano 2012 EM-finaalissa. Tiki-taka sai alkunsa jo 90-luvulla, mutta sen nimen keksi espanjalainen urheilutoimittaja Andrés Montes vasta vuoden 2006 MM-kisojen aikana Espanjan pelattua Tunisiaa vastaan. Tiki-takan kehittäjänä pidetään, kuten jo sanottua, hollantilaista Johan Cruyffia, joka valmensi FC Barcelonaa vuosina 1988–1996. Omalla peliurallaan totaalisen jalkapallon tunnetuksi Hollannin joukkueessa tehnyt Cruyff sovelsi totaalista jalkapalloa tiki-takaan. Myöhemmin Barcelonan valmentajat, kuten Cruyffin maanmies Frank Rijkaard ja etenkin Josep Guardiola ovat soveltaneet tiki-takaa eteenpäin. Guardiolan jakson (2008-2012) aikana pelitapa kehittyi siten, että pienikokoiset ja tekniset pelaajat, kuten Lionel Messi ja Xavi, ovat tärkeitä pelaajia tiki-takassa. Tiki-takalla Espanja voitti maailmanmestaruuden vuonna 2010 ja Euroopan-mestaruuden vuosina 2008 ja 2012. FC Barcelona voitti Guardiolan aikana useita pokaaleja, mm. La Ligan muutamaan otteeseen sekä Mestarien liigan.
Taktiikat
Tiki-takassa ei ole välttämättä aina niin sanottua ysipaikan pelaajaa, eli puhdasta hyökkääjää, vaan joskus käytetään ns. valeysiä, joka on usein hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Vuoden 2012 EM-turnauksessa Espanja pelasi voitokkaasti tällä taktiikalla. Puolustus on myös yksi tiki-takan tärkeitä osia, se on usein todella tiivis ja vaikeasti ohitettava.
Naisten jalkapallossa
Naisten jalkapallossa tiki-takaa on käyttänyt esimerkiksi Japanin naisten jalkapallomaajoukkue, joka voitti kultaa vuoden 2011 MM-kisoissa voittamalla ennakkosuosikit emäntämaa Saksan ja Yhdysvallat tiki-taka-pelillä. Japanin joukkueen valmentaja noissa kisoissa oli Norio Sasaki.
Kritiikki tiki-takaa kohtaan
Monet ovat kritisoineen tiki-takaa sen passiivisuudesta ja liian suuresta pallonhallintaprosentista. Heidän mielestään pelitapaa käyttävät joukkueet pelaavat mielenkiinnotonta ja maalitonta peliä. Jotkut ovat moittineet pelitapaa myös siitä, että heidän näkemyksensä mukaan siinä on kentällä vain keskikenttäpelaajia, ei lainkaan hyökkääjiä tai puolustajia.
Federico Delbonis
Heinäkuussa 2011 Delbonis saavutti uransa ensimmäiset ATP-otteluvoittonsa Stuttgartin turnauksessa. Karsintojen kautta turnauksen pääsarjaan päässyt Delbonis voitti ensimmäisellä kierroksella viidenneksi sijoitetun Florian Mayerin, ja pääsi lopulta välieriin saakka, jossa hän hävisi entiselle maailmanlistan ykköspelaajalle, Juan Carlos Ferrerolle luvuin 6–3, 4–6, 4–6. ATP-turnausvoiton hän on saavuttanut kaksinpelissä São Paulossa 2014 ja Marrakechissa 2016 sekä nelinpelissä São Paulossa 2018.
Arenzano
Arenzano on rannikkokaupunki Italiassa, Genovan metropolikaupungissa. Kaupungin väkiluku on runsaat 11 000.
Toisen maailmansodan jälkeen rannikon telakkatoiminta alkoi hiipua ja tilalle ruvettiin kehittämään matkailuelinkeinoa: rakentamaan hotelleja ja kylpylöitä. Arenzanon ja sen naapurikunnan Cogoleton välille rakennettiin rantapromenadi, joka on nimetty genovalaisen laulajan ja lauluntekijän Fabrizio de Andrén mukaan.
Jonne Aaronin diskografia
Suomalaisen laulajan ja lauluntekijän Jonne Aaronin diskografia koostuu kolmesta studioalbumista, yhdestä EP:stä, 13 singlestä ja neljästä musiikkivideosta. Tämän lisäksi hän on vieraillut muiden artistien kappaleilla ja esiintynyt useilla eri julkaisuilla.
Jonne Aaron aloitti musiikkiuransa Negative-yhtyeessä vuonna 1997. Yhtye julkaisi viisi studioalbumi, ja sen levyjä on myyty Suomessa yhteensä yli 100 000 kappaletta. Vuonna 2003 Jonne Aaronin cover-versio Pelle Miljoona & 1980 -yhtyeen kappaleesta ”Tahdon rakastella sinua” julkaistiin singlenä Jalometallia-kokoelmalevyltä. Vuonna 2012 hänet nähtiin Vain elämää -musiikkiohjelman ensimmäiselle tuotantokaudella. Jonne Aaronin ohjelmassa esittämät kappaleet julkaistiin EP:nä, ja niistä alun perin Kaija Koon levyttämä ”Kylmä ilman sua” nousi latauslistan kolmanneksi ja singlelistan kahdeksanneksi.
Negative jäi tauolle alkuvuodesta 2013, jonka jälkeen Jonne Aaron siirtyi soolouralle. Hänen debyyttialbuminsa Onnen vuodet julkaistiin Warner Music Finlandin kautta 26. huhtikuuta 2013, ja se nousi Suomen virallisen albumilistan kärkeen. Levyä on myyty yli 20 000 kappaletta eli platinaa. Albumilta julkaistiin kaksi singleä. Jonne Aaronin toinen studioalbumi Risteyksessä julkaistiin 31. lokakuuta 2014, ja se nousi albumilistan sijalle neljä. Levy ylitti kultarajan, ja sitä on myyty yli 10 000 kappaletta. Albumilta julkaistiin neljä singleä. ”Yksin” ja ”Ota mut” nousivat radiosoittolistan ensimmäiselle ja kolmannelle sijalle, ja molemmat kappaleet ovat striimanneet kultaa. Myös ”Kirosanoja” nousi radiosoittolistan neljänneksi.
Jonne Aaronin kolmas studioalbumi Tiikerin raidat julkaistiin 10. toukokuuta 2019, ja se nousi albumilistan viidenneksi. Fyysisellä albumilistalla se nousi kolmanneksi. Levyltä julkaistiin viisi singleä, joista neljä nousi radiosoittolistalle. Loppuvuodesta 2019 Jonne Aaronin levytyssopimus Warner Musicin kanssa päättyi, jonka jälkeen hän solmi uuden sopimuksen Kaiku Entertainmentin kanssa. Jonne Aaron on sittemmin julkaissut kaksi uutta singleä, joista ”Ota syliin ja suutele mua” nousi radiosoittolistan toiselle sijalle.
Vaskiratsastaja
thumb|[[Vasili Surikov: Vaskiratsastaja. Taustalla Iisakinkirkko.]] thumb|upright|Lähikuva patsaasta. Vaskiratsastaja on Pietarin kaupungin kuuluisimpiin kuuluva julkinen monumentti, tsaari Pietari Suuren ratsastajapatsas, joka on pystytetty näkyvälle paikalle Nevan rannalle Amiraliteetin ja Iisakinkirkon läheisyyteen Senaatinaukiolle (entinen Dekabristien aukio). Patsaan alkuperä juontaa vuoteen 1765, jolloin keisarinna Katariina II halusi osoittaa kunnioitusta suurta ihannettaan Pietari I:stä kohtaan nimenomaan muistomerkin muodossa. Toinen keisarinnan motiivi oli se, että syntyperältään saksalaisena hän halusi luoda jatkuvuuden tuntua itsensä ja suuren edeltäjänsä välille. Patsas paljastettiin vasta 1782.
Patsaan nykyinen nimi tulee Aleksandr Puškinin vuonna 1833 kirjoittamasta runoelmasta Vaskiratsastaja, joka käsittelee patsasta sekä vuoden 1824 tulvaa, joka on Pietarin historian pahin tulva.
Suunnittelu
Vaativaan muotoilutehtävään valittiin kuuluisa ranskalainen kuvanveistäjä Étienne Maurice Falconet, jonka avustajana työskenteli hänen oppilaansa Marie-Anne Collot. Collot'n käsialaa oli mm. Pietarin pään ja kasvojen toteutus. Yksin patsaan mallin valmistaminen kesti useita vuosia, joiden aikana jouduttiin ratkaisemaan monia siihen liittyneitä ongelmia. Patsaan jalusta, valtava luonnonkivi, kuljetettiin Senaatinaukiolle Pietarin lähellä sijaitsevasta Lahdesta erityisesti tuota tarkoitusta varten rakennettua tietä pitkin. Kyseinen ”Ukkoskivi” on suurin monoliitti, minkä ihminen on koskaan siirtänyt. Patsaan suunnittelussa syntyi erimielisyyksiä, kun Pietarin taideakatemian johtaja pyrki ajamaan läpi mielipiteensä siitä, että mahtitsaarin tuli katsoa samanaikaisesti sekä Amiraliteetin että läheisen Kahdentoista kollegion talon suuntaan. Pitkän taivuttelun jälkeen hän luopui kannastaan ymmärrettyään, että toiveen toteuttaminen olisi johtanut Pietarin esittämiseen voimakkaasti kierosilmäisenä. Takajaloillaan seisova hevonen osoittautui myös ongelmaksi: ei uskottu patsaan kestävän yläosan painoa. Ratkaisuksi keksittiin käärme, joka kannattelee kolmantena tukena painavaa veistosta.
Suunnittelussa törmättiin vielä kolmanteen ongelmaan, kun Falconet esitteli suunnitelmansa ratsastajan olemuksesta: tämä oli puettu roomalaisen keisarin asuun. Venäjän vanhoilliset tahot puhkesivat vastalauseisiin, kun vierasmaalainen taiteilija halusi esittää heidän ihailunsa kohteen, ortodoksisen kirkon päämiehen, pakanallisessa viitekehyksessä. Myös maltillisemmat tahot vastustivat tsaarille aiottua asua, koska se ei tuonut katsojan mieleen Pietarille tyypillistä hiomatonta ja kansanomaista olemusta. Katariina kuitenkin tuki Falconet'n kantaa ja erityisesti kirkkoa rauhoittaakseen ilmoitti, että tsaarin asu oli vanhan venäläisen tyylin mukainen. Sekin kuitenkin herätti kummastusta, kun tiedettiin tsaarin koko aikuisikänsä toimineen eurooppalaisen pukeutumisen puolestapuhujana juuri venäläistä tyyliä vastaan. Keisarinnan mielipidettä ei kuitenkaan rohjettu kyseenalaistaa.
Patsaan valaminen
Vuosien puurtamisen, hevosposeerausten ja kiistelyn jälkeen patsaan malli saatiin lopulta valmiiksi. Jättimäisen patsaan valu oli ajan tekniikalla erittäin vaativa toimenpide. Neljä vuotta kestäneen tuloksettomaksi jääneen sopivan ammattilaisen etsimisen jälkeen turhautunut Falconet ryhtyi itse tuohon uhkarohkeaan tehtävään. Valu saatiinkin onnistumaan vasta kolmannella kerralla.
Kuvanveistäjän kohtalo
Keisarinna Katariina oli varsin vaikuttunut suuren haaveensa ilmiasusta, mutta välit taiteilija Falconet'n kanssa olivat kylmenneet siinä määrin, että hän sai poistua kunnianosoituksitta. Keisarinna ei suonut hänelle audienssia, kun taiteilija pyysi saada lausua hänelle hyvästit kahdentoista Venäjällä vietetyn vuoden jälkeen. Hän muutti takaisin Ranskaan ja hänen muistonsa Venäjällä unohtui: patsas paljastettiin näyttävästi ilman, että taiteilijaa edes mainittiin. Tilaisuus oli Katariinan juhlaa, jossa hänen omakseen muuttunut luomus hengästytti kutsuttujen arvovieraiden joukkoa.
Turun ruokakulttuuri
Turun ruokakulttuuri kuuluu Suomen läntiseen ruokatalousalueeseen, johon vaikutteet ovat historiansa aikana tulleet pitkälti Ruotsista, Saksasta ja Baltiasta. Saksaa ja yleensäkin hansakauppiaita on kiittäminen esimerkiksi makkarasta ja makkaranvalmistustaidosta. Idässä suurin vaikuttaja oli Pietari. Ruokatalousaluejako alkoi purkaantua 1950-luvulla, jolloin rakennemuutos sekoitti ruokaperinteet, kun maaseudulta siirryttiin taajamiin.
Ominaislaatuista Turun ruokakulttuurille on ollut Turun sijainti rannikolla, johon vaikutteet ovat tulleet Suomessa ensimmäisenä.
Turku on Suomen vanhin kaupunki, joten ruokakulttuurin kehittymisellä on pitkä historia. Dominikaaniveljet, kiltalaitos, Turun linna, Suomen ensimmäinen hotelli, 1700-luvun kahvilakulttuuri, Ruissalon huvilakulttuuri ja sotavuosien jälkeinen aika ovat kaikki osia Turun ruokakulttuuria ja sen kehittymistä.
Vaskiratsastaja
Patsaan allegoria
Noin kolme kertaa luonnollista kokoa suurempi patsas on varsin vaikuttava. Lisäksi siihen on kätketty monia merkityksiä: Pietarin eteenpäin ojennettu käsi osoittaa kohti Itämerta, jonka rantojen valtaaminen oli tsaari Pietarin keskeisimpiä ulkopoliittisia tavoitteita. Tämä onnistuikin suuressa Pohjan sodassa.
Turun ruokakulttuuri
Ehkä kaikkein ominaisinta perinneruokaa Turussa on rusinamakkara, joskin kalaa eri muodoissaan on syöty runsaasti.
Turkulaiset ravintolat ovat saaneet kolme kertaa Suomen Gastronomisen Seuran Vuoden ravintola -tunnustuksen. Turusta on lähtöisin myös useita huippukokkeja. Monet ruokatapahtumat ovat olennainen osa Turun ruokakulttuuria.
Vaskiratsastaja
Patsaan allegoria
Takajaloillaan seisovan hevosen selässä oleva keisari näyttää johtavan maataan eteenpäin samalla kun hänen hevosensa tallaa jalkoihinsa käärmettä, tsaari Pietarin vihollisten ja hänen uudistustensa vastustajien symbolia. Myös keskiaikaisissa Pyhästä Yrjänästä kertovissa veistoksissa ratsastajan ratsu polkee maahan pahaa kuvastavaa lohikäärmettä.
Turun ruokakulttuuri
1200-luku ja keskiajan loppupuoli
Dominikaaniveljet perustivat Turkuun Pyhän Olavin luostarin vuonna 1249, jolloin oli ensimmäistä kertaa mahdollisuus saada ruokaa ja yösija ilman, että turvautuu yksityisen henkilön tai talon kestitykseen. Vuonna 1280 kuningas Mauno Ladonlukko antoi ns. Alsnön säännön, jolla oli huomattava merkitys majoitus- ja ravitsemustoimintaan. Majoittujan oli maksettava saamastaan ruuasta paikkakunnalla käypä hinta. Tavoitteena oli suojella talonpoikia mielivallalta. Tämän säännön seurauksena alkoi majatalojen perustaminen Ruotsin valtakunnassa. Säädös oli voimassa aina vuoteen 1955 saakka eli 676 vuotta. 1200- ja 1300-luvuilla alettiin Länsi-Euroopassa perustaa kiltoja, joiden kiltatuvissa oli tarjoilua ja mahdollisesti majoitustoimintaa. Aikakirjoissa ensimmäinen maininta Turussa sijainneesta Pyhän Nikolauksen killasta on vuodelta 1355. Paikka oli nykyisen Rettigin talon paikalla.
Vaskiratsastaja
Patsaan allegoria
Patsaan jalustaan keisarinna antoi kirjoittaa latinaksi "Petro Primo Catharina Secunda MDCCLXXXII" ja toiselle puolelle venäjäksi "ПЕТРУ перьвому ЕКАТЕРИНА вторая лѣта 1782", "Pietari Ensimmäiselle Katariina Toiselta v. 1782". Lause kuvaa keisarinvallan jatkuvuutta.
Frances Karttunen
Frances Esther Karttunen (o.s. Ruley, s. 1942 ) on yhdysvaltalainen kielitieteilijä ja historioitsija. Hän on suorittanut Ph.D. -tutkinnon Indianan yliopistossa. Karttunen on tutkinut muun muassa mesoamerikkalaisia kieliä ja kirjallisuutta ja nuoruudessaan myös suomen kielen fonologiaa ja syntaksia. Hän on kirjoittanut useita kirjoja kotiseutunsa Nantucketin historiasta.
Turun ruokakulttuuri
1500-luku ja Turun linna
Juhana Herttuan aikaan Turun linna eli kukoistuskauttaan. Renessanssihovin juhlissa syötiin hyvin useita tunteja. Ruokalajeja saattoi olla tarjolla jopa 50 yhdellä aterialla. Ruokailijoita oli yhtenä päivänä satoja, joten raaka-aineita tarvittiin paljon. Latokartanot ja kuninkaankartanot tuottivat elintarvikkeita linnan tarpeisiin, niissä kokeiltiin myös uusia viljalajeja ja kasvatettiin uusia karjarotuja. Linnan palveluksessa oli useita metsästäjiä ja kalastajia, jotka huolehtivat riistan riittävyydestä.
Vaskiratsastaja
Legenda kaupungin valloittamattomuudesta
Patsaaseen liittyy 1800-luvulla syntynyt legenda, jonka mukaan Pietarin kaupunki pysyy valloittamatta niin kauan kuin Vaskiratsastaja vahtii kaupunkiaan. Ilmeisesti paljolti tästä legendasta johtui, että patsasta ei toisen maailmansodan aikana kuljetettu turvaan 900 päivää kestäneen Leningradin piirityksen aikana. Se kuitenkin suojattiin hiekkasäkeillä ja puuseinämillä. Vaskiratsastaja selvisikin sodasta käytännössä vaurioitta.
Frances Karttunen
Karttunen työskenteli lähes 30 vuotta Texasin yliopistossa Austinissa. Karttunen oli ensin naimisissa kielitieteilijä Lauri Karttusen kanssa ja myöhemmin historioitsija Alfred W. Crosbyn kanssa.
Turun ruokakulttuuri
1500-luku ja Turun linna
Ravinto oli viljavaltaista. Ruisjauhoista leivottiin limppua ja herrainleipää linnan väelle ja näkkileipää renkiväelle. Myös puurot olivat jokapäiväistä ruokaa. Viikot jakautuivat kala- ja lihapäiviin, jotka saattoivat pitojen aikaan sekoittua. Kalasta tehtiin samoja herkkuja kuin nykyäänkin, pöydässä oli esimerkiksi lohta, siikaa, ahventa, silakkaa ja säynävää. Joskus Juhana Herttua saattoi tarjota vierailleen taikinakuoreen leivottua taimenta tai erilaisissa mausteliemissä haudutettua kalaa. Suolaa käytettiin reippaasti ja sitä tuli aina olla linnan pöydissä saatavilla. Isoja lintuja nähtiin usein illallispöydissä. Lintu saattoi olla nyljetty höyhenineen päivineen ja höyhenpuku oli voitu laittaa takaisin valmiin paistin päälle. Pasteijat olivat suosittuja uutuuksia.
Olutta kului linnassa Juhanan aikaan n. 700 000 litraa vuodessa. Tarvetta varten linnalla oli sekä mallastamo että panimo. Viinejä käytettiin yhtälailla runsaasti. Sekä olut että viini oli tapana tarjota lämmitettynä, tarjottavan juoman väkevyys oli sitä korkeampi mitä korkea-arvoisempi kyseisen juoman nauttija oli.
Pietari Brahen aika
Pietari Brahe toimi Suomen kenraalikuvernöörinä 1637-1640 ja toisen kerran 1648-1654 ja piti asuinpaikkanaan Turun linnaa. Brahe oli hyvän ruuan ystävä ja tunnettu kulinaristi. Hän kirjoitti matkoillaan reseptejä muistiin, jotka on julkaistu keittokirjana 1600-tals recept ur Greve Pers Kokbok. Brahen pöydässä oli tavallisia kotiviljelyksiltä saatavia raaka-aineita, mutta myös hedelmiä ja mausteita, kuten kanelia, muskotinkukkia, sahramia ja inkivääriä. Herkkusuu nautiskeli myös ravuista ja sienistä parsan kera.
Vaskiratsastaja
Suosittu turistikohde
Tänään patsas on yksi Pietarin tunnuksista ja suosituimmista nähtävyyksistä. Se on myös erittäin suositun tsaari Pietarin kunnioittamiseen varattu paikka, minkä vuoksi patsaalle on usein tuotu kukkia ja kynttilöitä. Vastavihityt avioparit tapaavat kuvauttaa itsensä patsaan edustalla, koska sen uskotaan tuottavan onnea uudelle liitolle.
Turun ruokakulttuuri
Ensimmäinen hotelli ja ensimmäiset kahvilat
Seipelin taloa pidetään Suomen ensimmäisenä hotellina. Linnankadulla sijaitseva rakennus tunnetaan Turussa Casagrandentalona, aiemmin myös Ingmannin talona. Hotelli-nimitys vakiintui käyttöön vasta vuosikymmeniä myöhemmin, mutta taloa voidaan pitää hotellina siinä mielessä, kuin se nykyisin käsitetään. Johan Reinhold Seipel (1751-1819) toimi Seipelin talon omistajana ja häntä pidetään majoitus- ja ravintolatoiminnan ensimmäisenä merkittävänä nimenä Suomessa. Kaksikerroksisen talon yläkerroksessa oli pari pienempää huonetta ja juhlahuoneisto, sali oli kooltaan 25,5 x 8,2 metriä. Alemmassa kerroksessa oli ravintola, hotellihuoneita sekä viini- ja herkkutavaran kauppa. Juhlasali oli useita vuosikymmeniä suosittu juhlapaikka, jossa kävivät niin kuningas Kustaa IV Aadolf kuin keisari Aleksanteri I.
Ensimmäiset kahvilat eli kaffehusit avattiin 1700-luvun loppupuolella. Vuosisadan vaihteessa Turussa oli 4–5 kahvilaa. Kahvin kulutus kasvoi vauhdilla: vuonna 1750 Turkuun tuotiin 35 kiloa kahvia, kun vuonna 1780 määrä oli jo 22 000 kiloa.
Myös kouluruokailussa Turku oli edelläkävijä Suomessa. Ilmaisen kouluruoan tarjoaminen varattomille koululaisille 1833, ja vuodesta 1838 sitä saivat ostaa kaikki oppilaat yhden markan hintaan. Neljään kouluun perustetuista keittoloista alettiin kuljettaa hernekeittoa, puuroa tai lihakeittoa muihinkin kouluihin. Muualla Suomessa kouluruoasta alettiin keskustella laajemmin vasta 1900-luvun vaihteessa, ja lakisääteiseksi ilmainen kouluruoka tuli 1948.
1800-luvun ravintoloita ja mamselleja
Turkuun perustettiin Seurahuone vuonna 1812 ja seuraavana vuonna sen emännöinnin otti haltuunsa Böckelmannin talossa ravintoloitsijana toimiva Kaisa Wahllund. Myös Seipelin kellari oli hänen johdettavanaan. Pääkaupunki muutettiin Helsinkiin, minkä seurauksena Turun ravintolaelämä koki pientä taantumaa. Myös Wahllund siirtyi Helsinkiin. Tuomiokirkkosillan kupeessa sijaitsee Pinella, joka on yksi Suomen pisimpään yhtäjaksoisesti toiminnassa olleita ravintoloita. Se avasi kahvilana vuonna 1848. Muita 1800-luvun merkittäviä turkulaisravintoloita ovat olleet esimerkiksi Samppalinna 1865 ja Hamburger Bierhalle 1894. Jälkimmäisen nimi muutettiin kolme vuotta myöhemmin Hamburger Börsiksi ja sitä johtamaan tuli tukholmalainen 28-vuotias Wallina Valtin. Valtin laajensi Börsin hotelliksi ja toimi johdossa vuoteen 1947 asti.
Ruissalon huvilakulttuuri ja Promenadi
Ruissalon muuttuminen turkulaisten porvarisperheiden kesänviettopaikaksi alkoi vuonna 1847. Ruissaloon rakennettiin useita huviloita ja niiden pihoille hienoja puutarhoja. Huviloilta palattiin kaupunkiin vasta elokuun lopulla käytännön syistä. Puutarhan sato piti saada hilloiksi, säilykkeiksi ja mehuiksi. Puutarhassa kasvatettiin esimerkiksi perunaa, retiisiä, porkkanaa, punajuurta, herneitä, papuja, salaattia, pinaattia, tilliä, persiljaa ja kuminaa. Marjapensaina oli viinimarjaa, ja karviaista, kasvamassa saattoi olla myös mansikkaa ja raparperia. Viili oli jälkiruoka, jota syötiin lähes päivittäin. Juhlilla tarjottiin esimerkiksi pinaattikeittoa ja oman maan perunoita ja salaatteja, lohta, lampaanlihaa sekä mustikkapiirakkaa. Rapuja syötiin loppukesästä rapukesteillä. Sotavuosien jälkeen puutarhat muuttuivat enemmän hyötypuutarhoiksi. Ruokakupongit olivat 1918 arkipäivää, joten huvilapuutarhoilla oli merkittävä hyöty kaupunkilaisperheiden ruokahuollossa. Tavallinen kansa ei päässyt osalliseksi hienoista pitsihuviloista. Heidän käyttöönsä Ruissalosta oli varattu Promenadi eli Kansanpuiston alue. Sielläkin toki oli ravintoloita, joihin kaikilla ei ollut asiaa kalliiden hintojen takia. Promenadilla sijainneen ravintolan illallismenu 1880-luvulta: kylmä voileipäpöytä, kilpikonnakeitto, lohta hollandaisekastikkeella, kananpoikaa persiljavoissa, salaattia ja jälkiruoaksi ananas parfait nougat’lla. Juomiksi olutta, portteria, viiniä, likööriä, konjakkia.
Sotavuosista 2000-luvulle
Turun seudun kuuluisuus on vuonna 1966 Naantalissa avattu pikkugrilli Hesburger, josta on vuosien saatossa kasvanut Suomen suurin pikaruokaketju. Vuonna 1975 Dennis Rafkinin avaama Pizzeria Dennis on vielä toiminnassa ja sekin on levinnyt Turun ulkopuolelle. Turkuun alkoi tulla monia etnisiä ravintoloita 1980-luvulla, joista ensimmäisiä olivat kebab-pizzeriat. Tämän hetken katukuvassa näkyvät kansalliset keittiöt, saatavilla on useiden maiden herkkuja. Lähiruuan ja etnisten keittiöiden lisäksi näkyvä trendi on kasvisruokapaikkojen lisääntyminen. Turun kasvisruokatarjontaa hallitsi pitkään Verso-yhdistyksen vuonna 1980 perustama kasvisravintola, joka toimi Linnankatu 3:ssa vuoteen 2003 asti. Sen kokki Pertti Lyyra siirtyi Betel-kirkon tiloihin vuonna 2004 perustettuun Kasvis-ravintolaan.
Turussa on syntynyt tai ainakin vaikuttanut useita julkkiskokkeja esimerkiksi Pekka Terävä, Kari Aihinen, Jyrki Sukula, Erik Mansikka ja Aki Wahlman.
Hyvä tapa tutustua Turun ruokapaikkoihin on Food Walk -kortti, jossa on mukana kymmenen ravintolaa ja kahvilaa, joista asiakas voi koota oman menunsa. Suosittuja ravintolakeskittymiä ovat esimerkiksi Kauppahalli ja Vähätorin laitama. Kauppahallissa voi tutustua yhtä lailla paikallisiin ruokiin kuin kansainvälisiin keittiöihinkin. Hyvän ruuan ystäville on myös perinteisiä liha-, kala ja juustotiskejä sekä kahvilatoimintaa. Kauppatorilla on tarjolla hedelmien, vihannesten ja marjojen lisäksi suosittu torikahvila ja jäätelökioskeja.
Perinteitä ja perinneruokia
Ruokaa tehtiin niistä aineksista, joita oli kuhunkin vuodenaikaan tarjolla. Koska Turku sijaitsee meren rannalla, on kalalla ollut aina tärkeä merkitys. Herkkuja on valmistettu ahvenesta, siiasta ja hauesta. Myös silakka on ollut varsinaissuomalaisten suosikki ja sitä on valmistettu monin tavoin. Kalastamisen lisäksi Varsinais-Suomessa on ollut hyvät olosuhteet maanviljelykselle. Sokerijuurikkaan ja rypsin viljelystä on pitkät perinteet ja saariston varhaisperunaa moni odottaa vesi kielellä. Maamme ensimmäiset perunat tulevat markkinoille Rymättylästä.
Varsinais-Suomessa on tehty monenlaisia leipiä. Vaikka leipää leivottiinkin harvemmin kuin idässä, leivällä oli tärkeä merkitys. Ruisleipää tehtiin vain pari kertaa vuodessa ja tällöin tehtiin suuria määriä. Leivät jätettiin kuivumaan katonrajan orsiin. Juhlapöytien leipä on ollut hapanimelä ruislimppu eli varilimppu, joka on valittu Varsinais-Suomen maakuntaruuaksi.
Turkulaiset perinneruuat ovat varsinaissuomalaisia perinneruokia, joten edellä mainitut Varsinais-Suomea koskevat asiat pätevät yhtä lailla Turkuun. Silakka eri muodoissaan on hyvin tyypillistä turkulaista perinneruokaa. Niin myös hapanleipä ja saaristolaisleipä. Ehkä kaikkein ominaisin Turulle on kuitenkin makeahko rusinamakkara, joka valmistetaan ohrasuurimoista, sianlihasta, rusinoista ja siirapista. Rusinamakkaraa voidaan tarjota vaikkapa puolukkasurvoksen kanssa.
Turun pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla silakkalaatikko, lammashöystö ja luumukräämi sekä kaurahiutaleista, puolukoista ja rusinoista keitettävä haversoppa.
Vuoden ravintoloita
Suomen Gastronominen Seura on antanut vuodesta 1985 lähtien tunnustuksen ansioituneelle suomalaiselle ravintolalle. Vuoden ravintola -tunnustuksen saavuttaakseen ravintolan tulee tarjota hyvää ja omaleimaista ruokaa sekä erinomaista palvelua, joka saa asiakkaan tuntemaan itsensä arvostetuksi. Vuoden ravintolalla on hyvä hinta-laatusuhde ja sen toiminta on pitkäjänteistä, tasalaatuista ja varmaa.
Turusta tunnustuksen ovat saaneet Ravintola Julia (1992), Panimoravintola Herman (2003) ja Ravintola Kaskis (2018).
Pienpanimoita
Panimoravintola Koulu Eerikinkadulla on Suomen suurimpia ravintolapanimoita. Suomen ensimmäinen yksityinen ravintolapanimo Kaskenmäen panimo aloitti toimintansa 1993 ja sen tuotteita myy ravintola Uusi Apteekki Kaskenmäessä. Kakolan vankilan entisessä keittiössä toimii Kakola Brewing Company.
Ruokatapahtumia
Turussa järjestetään vuosittain useita ruokatapahtumia. Turku Craft Beer festivaali on maaliskuussa, huhtikuussa Saaristolaismarkkinat ja kesäkuussa Neitsytperunafestivaali. Elokuussa maistellaan vegaaniruokia Vegånia -tapahtumassa Vanhalla Suurtorilla, jonka kanssa samalla aikaisesti järjestetään Ølfest (entinen Turun Panimofestivaali). Toinen pienpanimofestivaanli Suuret Oluet – Pienet Panimot järjestetään lähes heti perään. Syksyllä ajankohtaisia ovat muun muassa Ruokamessut, ja Silakkamarkkinat.
Vuonna 2019 Turussa järjestettiin lähes 20 ruokaan ja juomaan keskittynyttä yleisötapahtumaa.
Melos-dialogi
Melos-dialogi (Meloksen vuoropuhelu) on tunnettu jakso Thukydideen Peloponnesolaissodan viidennessä kirjassa (V.84–V.116). Se kuvaa Ateenaa ja Melosta edustavien poliitikkojen välistä keskustelua Meloksen kohtalosta peloponnesolaissodan aikana.
Kohtaus on klassinen esimerkki poliittisen liberalismin ja realismin yhteentörmäyksestä kansainvälisissä suhteissa, ja sitä lainataan usein keskusteltaessa poliittisesta realismista. Thukydideen teoksessa kohta on erityinen, sillä se on kirjoitettu dialogin muotoon, ei toisiaan vastaan suuntautuneiden puheiden muodossa, kuten Thukydides yleensä kirjoitti.
Konteksti
Dialogin historiallisena taustana on ateenalaisten peloponnesolaissodan aikana vuonna 416 eaa. suorittama Meloksen saaren valtaus. Melos oli Spartan siirtokunta. Sen asukkaat olivat aina vastustaneet Deloksen meriliiton vaikutusta, ja tekivät myös valtauksen aikana menestyksekästä vastarintaa. Thukydides kertoo, että ateenalaiset ja meloslaiset järjestivät kokouksen, jossa kumpikin osapuoli esitti näkemyksensä valtauksen puolesta ja sitä vastaan. Meloksen taholta kokoukseen osallistuivat vallanpitäjät, eikä sitä pidetty Meloksen kansan edessä. Siksi ateenalaiset saattoivat vihjata meloslaisten neuvosherrojen olevan peloissaan siitä, että kansa saattaisi tukea Ateenan näkemyksiä. Dialogi kuvaa todennäköisesti Thukydideen omia näkemyksiä Meloksen valtauksesta, ennemmin kuin kuvaisi sanatarkasti kokouksessa pidettyjä puheenvuoroja.
Argumentit
Meloslaiset esittävät myös monia muita vasta-argumentteja, kuten että armeliaisuuden osoittaminen Melosta kohtaan voittaisi Ateenalle enemmän ystäviä; että spartalaiset tulisivat Meloksen avuksi; ja lopuksi, että jumalat tulevat suojelemaan saarta. Ateenalaiset kuitenkin kieltäytyvät keskustelemasta sen enempää vaatimustensa oikeutuksesta kuin meloslaisten esittämistä vastaväitteistäkään. Sen sijaan ateenalaiset tarjoavat vain terävän, yksinkertaisen ja usein lainatun kovaa poliittista realismia edustavan vastauksen:
Lisäksi ateenalaiset vihjaavat, että myös spartalaiset tuntevat tämän periaatteen, eivätkä näin auta heikkoja meloslaisia, mikäli se on Spartan etujen vastaista.
Lopputulos
Lopulta meloslaiset kieltäytyvät antautumasta ja vastaavat, että vaikka he ovatkin valmistautuneita taistelemaan, he olisivat mieluummin Ateenan ystäviä eivätkä kenenkään vihollisia. Ateenalaiset saartavat Meloksen välittömästi, ja vaikka meloslaiset pitävät puoliaan jonkin aikaa, saaren vastarinta kukistetaan lopulta monestakin syystä: sitä edesauttavat Ateenan saamat täydennykset, (oikein ennustettu) Spartan tuen puuttuminen sekä Meloksella tapahtuva maanpetos. Ateenalaiset surmaavat kaikki saaren aikuiset miehet, myyvät naiset ja lapset orjiksi ja tekevät saaresta Ateenan siirtokunnan.
Al-Šarh
thumb|Topkapin koraanikäsikirjoituksen sivu, jossa on katkelmia suurasta 93 ja 94. Käsikirjoitus on 800-luvulta. Al-Šarh on Koraanin 94. suura. Se sisältää 8 jaetta.
Teksti
Suura kuuluu Ahsen-Bören suomennoksen mukaan seuraavasti:
Pieter Weening
Pieter Weening (s. 5. huhtikuuta 1981 Harkema) on alankomaalainen maantiepyöräilijä.
Anisalkoholi
Ominaisuudet
Anisalkoholi on huoneenlämpötilassa värittömiä tai hieman kellertäviä kiteitä tai väritöntä nestettä. Aineella on miellyttävä makea ja kukkaismainen tuoksu. Anisalkoholi liukenee vain vähäisessä määrin veteen ja paremmin moniin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Luonnossa anisalkoholia tavataan muun muassa anisruohosta (Pimpinella anisum), tähtianiksista (Illicium) ja vaniljojen (Vanilla) suvun lajeista.
Pieter Weening
Weening siirtyi kauden 2012 alkaessa Orica-GreenEDGE-joukkueeseen. Hän sijoittui 2013 toiseksi Tour de Langkawi -etappikilpailussa ja kuudenneksi Baskimaan ympäriajossa. Hän voitti Puolan ympäriajon kokonaiskilpailun 13 sekunnin erolla Jon Izagirreen. Vuonna 2014 hän voitti Italian ympäriajossa yhdeksännen etapin ja Giro della Toscana -kilpailun.
Anisalkoholi
Valmistus ja käyttö
Osa käytetystä anisalkoholista eristetään aniksesta, osa valmistetaan synteettisesti. Synteettinen valmistus perustuu anisaldehydin pelkistämiseen. Pelkistys voidaan suorittaa vedyttämällä Raney-nikkelin toimiessa katalyyttinä tai formaldehydin avulla niin kutsutulla Cannizzaro-reaktiolla. Muodostuva anisalkoholi puhdistetaan tislaamalla.
Pieter Weening
Kausilla 2016–2020 Weening edusti Roompot Oranje Peloton -tallia. Hän voitti vuoden 2016 Norjan ympäriajon kokonaiskilpailun ja toisen etapin. Sveitsin ympäriajossa hän voitti kuudennen etapin. Vuonna 2017 hän voitti Tour de Yorkshiren mäkikirikilpailun. Norjan ympäriajossa hän voitti kolmannen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Saman vuoden Itävallan ympäriajossa hän voitti mäkikirikilpailun. Hän sijoittui 2018 toiseksi Kroatian ympäriajossa ja voitti viidennen etapin Itävallan ympäriajossa.
Anisalkoholi
Valmistus ja käyttö
Anisalkoholia käytetään ainesosana hajusteissa ja aromiaineena. Siitä valmistetaan myös estereitä, esimerkiksi asetaatti- ja butyraattiestereitä, joita käytetään myös hajusteissa. Lisäksi yhdistettä voidaan käyttää lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä.
Pieter Weening
Viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2020 Weening kilpaili Trek-Segafredossa.
Weeningin pituus on 186 cm ja paino 68 kg.
Mark Hobson
Mark Hobson (s. 2. syyskuuta 1969) on brittiläinen tuomittu rikollinen. Hän sai elinkautisen vankeusrangaistuksen neljästä murhasta, jotka hän teki vuonna 2004. Uhreiksi joutuivat lähistöllä asunut ikääntynyt pariskunta (James ja Joan Britton) sekä Hobsonin tyttöystävä Claire Sanderson (27) ja tämän kaksoissisar Diane.
Hobson oli yrittänyt tehdä uhriensa ruumiit tunnistamiskyvyttömiksi. Hän jäi maanlaajuisen ajojahdin päätteeksi kiinni bensiiniasemalta lähellä Yorkia 25. heinäkuuta. Kävi ilmi, että Hobson oli jo aiemmin vuonna 2002 pahoinpidellyt toisen ihmisen päivällä ostoskeskuksen edessä puukottamalla tätä viidesti rintaan. Uhri sai vaurion keuhkoonsa ja Hobson yhdyskuntapalvelua välttyen siten vankeudelta.
Digimon Adventure 02: Revenge of Diaboromon
Digimon Adventure 02: Revenge of Diaboromon on 3. maaliskuuta 2001 julkaistu neljäs Digimon-elokuva. Elokuva on suora jatko-osa Digimon-elokuvalle, joka koostui kolmesta muusta lyhytelokuvasta. Elokuvan kesto on noin 29 minuuttia.
Mark Hobson
Hobson kärsii tuomiotaan Wakefieldin vankilassa, ja hänen elinkautistaan on suositeltu koko eliniän kestoiseksi, eli armahdusmahdollisuutta ei käytännössä ole. Hänen tiedetään kärsineen alkoholi-, heroiini- ja kokaiiniongelmista. Vankilassa Hobson pahoinpiteli vankitoverinsa Ian Huntleyn niin, että tämä sai vammoja kiehuvasta vedestä.
Digimon Adventure 02: Revenge of Diaboromon
Juoni
Kolme kuukautta BelialVamdemonin kukistumisen jälkeen Valitut lapset joutuvat taistelemaan uudestaan Diaboromonia vastaan, joka ei kuollutkaan aiemman kohtaamisen yhteydessä. Taichi ja Yamato matkaavat Omnimonin kanssa internettiin kohtaamaan Diaboromonin kun taas nuoremmat toisen kauden valitut lapset taistelevat Diaboromonin luomia Kuramoneja vastaan ihmisten maailmassa. Omnimon onnistuu Angewomonin ja Angemonin kukistamaan Diaboromonin, mutta tämä osoittautui ansaksi, sillä Diaboromonin tuhoutuminen salli useiden Kuramonien siirtymisen ihmisten maailmaan. Tämän seurauksena Omnimon, Angemon ja Angewomon jäivät internetin vangiksi. Myöhemmin ihmisten maailmassa miljoonat Kuramonit yhdistyvät Tokionlahden yllä valtavaksi Digimunaksi, josta kuoriutui Armageddemon, Diaboromonin voimakkaampi versio. Armageddemon oli niin voimakas etteivät edes Omnimon ja Imperialdramon kyenneet omillaan häntä kukistamaan. Imperialdramonin loukkaannuttua Armageddemonin hyökkäyksestä Omnimon antoi voimansa Imperialdramonille Omni Bladen muodossa, jolloin Imperialdramon muuntautui Paladin Modeen. Imperialdramon Paladin Mode iski Armegeddemonia Omni Bladella, mikä sai Armageddemonin hajoamaan miljooniksi Kuramoneiksi. Valitut lapset lähettävät Kuramonit takaisin digimaailmaan digiviciensa ja kännyköiden avulla.
Heikki Hätönen
Heikki Hätönen (s. 26. elokuuta 1985) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän edustaa Salibandyliigassa lammilaista Lasbia. Hän on pelannut myös Suomen salibandymaajoukkueessa. Aiemmin hän on pelannut myös Hämeenlinnan FT Trackersissa, joka tunnetaan myös nimellä Hämeenlinnan Steelers.
Laura Kenny
Laura Rebecca Kenny (o.s. Trott, s. 24. huhtikuuta 1992 Harlow, Essex ) on englantilainen ratapyöräilyn nelinkertainen olympiavoittaja, seitsenkertainen maailmanmestari ja 13-kertainen Euroopan-mestari.
Kenny voitti olympiakultaa joukkuetakaa-ajossa ja ratapyöräilyn ”moniottelussa” eli omniumissa sekä Lontoossa 2012 että Rio de Janeirossa 2016. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti pariajon kultaa ja joukkuetakaa-ajon hopeaa. Kenny oli ensimmäinen neljä olympiakultaa voittanut brittiläinen naisurheilija.
Kenny on saavuttanut MM-kilpailuissa joukkuetakaa-ajossa kultaa 2011, 2012, 2013 ja 2014, hopeaa 2015, 2018, 2019 ja 2020 sekä pronssia 2016. Omniumissa hän on saanut kultaa 2012 ja 2016 sekä hopeaa 2013, 2014 ja 2015. Linja-ajon eli scratchin maailmanmestaruuden hän voitti 2016.
Kenny on voittanut Euroopan-mestaruuden joukkuetakaa-ajossa 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2018, 2019 ja 2020, omniumissa 2011, 2013, 2014 ja 2015, linja-ajossa 2015 sekä pudotusajossa 2018. EM-hopeaa hän on saavuttanut omniumissa 2019 ja 2020 sekä pariajossa 2019. Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti kultaa pisteajossa 2014.
Trott saavutti nuorten MM-kilpailuissa 2010 kultaa omniumissa sekä hopeaa henkilökohtaisessa takaa-ajossa ja pisteajossa. Nuorten EM-kilpailuissa hän saavutti 2009 kultaa joukkuetakaa-ajossa sekä pronssia henkilökohtaisessa takaa-ajossa ja pisteajossa. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden hän voitti henkilökohtaisessa takaa-ajossa 2011 ja 2013, linja-ajossa ja joukkuetakaa-ajossa 2011 sekä pisteajossa ja omniumissa 2013.
Laura Trott avioitui ratapyöräilijä Jason Kennyn kanssa syyskuussa 2016 ja heidän ensimmäinen lapsensa syntyi seuraavana kesänä.
Josh Ballard
Joshua Michael Ballard (s. 6. marraskuuta 1979) on yhdysvaltalainen popmuusikko, joka on ollut Until June -yhtyeen laulaja-pianistina vuodesta 2005 lähtien. Hänen veljensä Dan Ballard soittaa samassa yhtyeessä kitaraa.
Josh Ballard
Ibe
Ilmari Johannes Kärki (s. 29. tammikuuta 1999 ), taiteilijanimeltään ibe, on länsi-helsinkiläinen rap-artisti.
Kärki kertoo haastattelussa aloittaneensa musiikin harrastamisen jo nuorena, kun hänen äitinsä vei hänet musiikkileikkikouluun jo kuuden viikon ikäisenä. Lapsena hän soitti myös musiikkiopistossa kitaraa, muttei erityisesti pitänyt siitä. Ensimmäistä kertaa Kärki muistaa kokeilleensa räppäämistä jo peruskoulun kolmannella tai neljännellä luokalla, eli noin 9–10 vuoden ikäisenä.