cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anisakis
Elintarvikehygienia
Anisakis-sukkulamadon aiheuttaman vaaran vähentämiseksi kalat tulisi puhdistaa heti pyynnin jälkeen ja joko pakastaa tai kuumakäsitellä. Suomessa Evira ohjeistaa, että teollisesessa tuotannossa esimerkiksi ulkomainen silli, makrilli, kilohaili tai luonnonvarainen Atlantin tai Tyynen valtameren lohi on loisten tappamiseksi pakastettava ainakin 24 tuntia vähintään –20 °C:n lämpötilassa. Sukkulamadon toukat tuhoutuvat myös kalan huolellisessa kuumentamisessa eli keittämisen tai paistamisen yhteydessä (väh. 1 minuutti 60 °C:n lämpötilassa). Kehotus koskee myös sillin ja lohen raakaa mätiä. Anisakis-sukkulamatoa ei ole tavattu Suomessa viljellystä kirjolohesta tai siiasta. Tämä sukkulamato on tavattu Suomen merialueen kaloista vain kahdesti (ennen vuotta 2016). Suomalaista silakkaa sekä Suomessa viljeltyä kirjolohta ja sampea pidetään turvallisena, eikä niitä tarvitse kylmäkäsitellä. Muun itse kalastetun kalan mäti suositellaan kylmäkäsiteltäväksi pakastamalla ohjeen mukaan yleisen loisriskin takia, samaten sellainen itse kalastettu kala, jota ei valmisteta kuumentamalla ruoaksi.
Johan Anders Jägerhorn
Johan (Jan) Anders Jägerhorn af Spurila, (8. huhtikuuta 1757 Helsingin pitäjä – 6. maaliskuuta 1825 Porvoo) oli upseeri ja Suomen itsenäisyyden esitaistelija.
Könsikkäät
Könsikkäät on helsinkiläinen vuodesta 1991 alkaen toiminut mieskuoro. Kuoro perustettiin Laajasalon lukiossa, ja se on siitä lähtien toiminut pitkälti alkuperäisellä kokoonpanollaan perustajansa Petri Laaksosen johtamana. Kuoron toisena johtajana toimii Ilppo Lukkarinen.
Johan Anders Jägerhorn
Henkilöhistoria
Johan Anders Jägerhorn oli everstiluutnantti Fredrik Anders Jägerhornin ja Ulrika Sofia Brunowin vanhin poika ja eversti Fredrik Adolf Jägerhornin veli. 26-vuotias Jägerhorn meni naimisiin Helsingissä 18. lokakuuta 1783 Ulrika Sofia Blomcreutzin kanssa. Ulrika Sofia oli eversti Didrik Blomcreutzin ja Ulrika Sofia Nordencreutzin tytär, syntynyt 1754. Hän kuoli Linnaisten kartanossa Mäntsälässä 1830. Heillä oli kaksi tytärtä, jotka molemmat hukkuivat nuorina. Jan Andersin sisar Eva (s. 1753) oli Nynäsin Christer Ramsayn puoliso.
Könsikkäät
Könsikkäiden ohjelmisto sisältää sekä perinteistä mieskuoromusiikia, että mieskuorolle sovitettuja eri musiikkilajien kappaleita. Kappaleista valtaosan ovat sovittaneet Petri Laaksonen ja Ilppo Lukkarinen. Kuoro on historiansa aikana esiintynyt erilaisissa tilaisuuksissa ympäri maata, ja esimerkiksi usempaan kertaan Seinäjoen tangomarkkinoilla.
Televisiossa Könsikkäät on nähty muun muassa Suomen Paras Kuoro -kilpailussa vuonna 2009 ja Suomalainen tango -juhlakonsertissa vuonna 2010. Könsikkäät oli aiheena Markku Heikkisen vuonna 1998 valmistuneessa dokumentissa Mamman helmoista veks.
Johan Anders Jägerhorn
Sotilasura
Jägerhorn aloitti sotilasuransa 11. maaliskuuta 1767, jolloin hän 9-vuotiaana oli Uudenmaan ja Hämeen läänin rakuunarykmentin vapaaehtoinen. Korpraaliksi hänet nimitettiin samassa rykmentissä 28. kesäkuuta 1771. Hän siirtyi sieltä Karjalan rakuunarykmenttiin kornettina 13. joulukuuta 1775. Uudenmaan rakuunarykmentin luutnantiksi hänet nimitettiin 25. syyskuuta 1781, ja eteni urassaan nopeasti kapteeniksi armeijassa 23. elokuuta 1782 ja sai samalla staabin adjutantin viran Suomen ylipäällikkö kreivi Possella. Hänet nimitettiin rykmentin kapteeniksi, majuriksi armeijassa ja sai kuninkaallisen yliadjutantin nimityksen 30. kesäkuuta 1787. Kohta lähdettyään maanpakoon Venäjälle nimitettiin hänet venäläiseksi everstiluutnantiksi vuonna 1789.
Könsikkäät
Könsikkäät on esiintynyt monien suomalaisten artistien kanssa. Kuoro esiintyy nykyisin pääosin pääkaupunkiseudulla.
Johan Anders Jägerhorn
Sotilasura
Nuoruudessaan Jägerhorn osallistui Suomenlinnan valloitukseen 16. elokuuta 1772 Kustaa III:n vallankaappauksen yhteydessä. Tämän vuoksi hän pääsi Sprengtportenin veljesten tavoin kuninkaan suosioon. Hänet kutsuttiin maaliskuussa 1777 kartoittamaan Suomea, jossa hän teki merkittävää työtä Savon ja Karjalan kartoittamisessa. Ilmeisesti siinä yhteydessä hän oppi suomen kielen. Georg Magnus Sprengtporten oli Jägerhornin esikuva. Sprengtportenin Brahenlinnassa Jägerhorn sai upseerikoulutuksen, ja opetti myös itse siellä. Kuningas myönsi stipendin opintoihin ulkomailla 1779 ja kahden vuoden vapautuksen sotilasvirastaan. Hän opiskeli samana vuonna Berliinin ja Tukholman sotilasakatemiassa.
Könsikkäät
Vuonna 2018 Könsikkäiltä ilmestyi joululevy Joulusaarella.
Historia
Könsikkäät-kuoro syntyi vuonna 1991, kun Laajasalon yläasteella ja lukiossa tuolloin musiikinopettajana toiminut Petri Laaksonen kokosi koulun kuoron pojista itsenäisyyspäivän juhlaan tuplakvartetin, joka esitti neljä suomalaista kansanlaulua. Kuoroa pyydettiin esiintymään pian muuallekin, sen kokoonpano kasvatettiin kuuteentoista laulajaan ja se otti nimekseen alun perin vitsiksi tarkoitetun Könsikkäät.
Johan Anders Jägerhorn
Valhalla-seura ja Anjalan liitto
Seuraelämästä ja yleismaailmallisista kysymyksistä kiinnostunut Jägerhorn perusti kuningasmielisen La Constancen sivuloosin Suomeen 1781 nimellä Rutger Ingessonin -loosi, joka sittemmin muutettiin Valhalla-seuraksi 1783–1786. Jägerhorn oli tämän Suomenlinnassa kokoontuvan seuran ylin johtaja. Myöhemmin idealistinen Jägerhorn liittyi niin sanottuihin itsenäisyysmiehiin. Jägerhorn toimitti Liikkalan nootin elokuussa 1788 ja joutui samana vuonna pakenemaan Venäjälle kuningasvastaisten tekojensa johdosta. Hänet tuomittiin 13. lokakuuta 1789 poissa olevana kuolemaan ja menettämään aatelisarvonsa ja omaisuutensa.
Ulkomaanvuodet
Kohta saavuttuaan Pietariin Jägerhorn suuntasi Ranskaan, ja oleskeli ensin vuosina 1792–1793 Pariisissa, missä yritti päästä Ranskan kuninkaan Ludvig XVI:n suosioon. Ludvig XVI mestattiin 21.1.1793 jonka jälkeen Jägerhorn muutti Saksaan, missä hän tapasi muita maanpaossa oleskelevia maanmiehiään. Vuosina 1794-1799 hän hoiti maaomistuksiaan Holsteinin Reinbeckissä. Vuoden 1928 aateliskalenterissa mainitaan Jägerhornin lisäksi lapsi hänen oleskellessaan Reinbeckissä.
Jägerhorn toimi ranskalaisena agenttina 1797 tehtävänään selvittää sotilaallinen tila suunnitteilla olevan Irlannin vapaussodan johdosta ilmeisesti päästäkseen Ranskan kuninkaan suosioon. Hän oli yhteydessä Irlannin vapausliikkeen johtajaan lordi Edward Fitzgeraldiin. Englantilaiset saivat kuitenkin vihiä aikeista, ja Jägerhorn vangittiin ja suljettiin Toweriin, missä hän lannistumattomana vietti aikaansa 1799–1801 yrittäen keksiä ikiliikkujan. Hänet vapautettiin kuitenkin pian venäläisten intressien takia; Venäjä oli Englannin liittolainen. Päästyään vankeudesta Jägerhorn palasi Saksaan ja onnistui saamaan kansalaisoikeudet Hampurissa, missä hän asui 1801–1808.
Paluu Suomeen
Johdonmukaisesti Suomen kohtalosta kiinnostunut Jägerhorn kirjoitti 26. helmikuuta 1809 ehdotuksen uudeksi Suomen perustuslaiksi, joka perustui todellisen aristokratian luomiseen Suomessa (Memoire très-humble). Hän oleskeli Pietarissa vuosina 1808–1813. Helmikuussa 1809 Jägerhorn kehotti keisari Aleksanteria kruunaamaan itsensä Suomen kuninkaaksi ja antamaan kuningasvahvistuksen, jossa tsaari-suuriruhtinas vannoisi ylläpitävänsä Suomen vanhat lait ja säännökset. Keisari palautti Jägerhornille aatelisoikeudet Suomessa 1. maaliskuuta 1809, minkä jälkeen hän osallistui Porvoon valtiopäiville. Hänet valittiin tuolloin Suomen ensimmäisen ritarihuonejohtokunnan jäseneksi. Jägerhorn oli Pietariin sijoitetun Suomen asiain komission jäsen, ja ehdotti komission korvaamista suomalaisella konseljilla. Hän vaikutti näin ollen Suomen asiain komitean perustamiseen 1811. Suomeen hän palasi pysyvästi vasta 1813.
Jägerhorn omisti vuodesta 1785 Backaksen kartanon Veromiehen kylässä Helsingin pitäjässä, vuodesta 1794 Hinschendorfin (kutsuttiin ”Spurilaksi”) Reinbeckissä Holsteinissa, vuodesta 1803 Neuhofin Lyypekin edustalla, Schafhusenin Segebergin edustalla, Näsen Pernajassa vuoteen 1816 sekä Sannäsin kartanon Porvoossa vuodet 1816–1818. Jägerhorn ei nauttinut aikalaistensa arvostusta, sillä talonpoikaisto pelkäsi venäläistä maaorjuutta eikä aatelisto uskonut Suomen autonomiaan. Hän kuoli halvaukseen Porvoossa 6. maaliskuuta 1825.
Karyanda
Karyanda oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) samannimisellä saarella (nyk. Salih Ada) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Saari sijaitsee lähellä nykyistä Muğlan maakunnan Kuyucak Mevkiin kylää.
Maantiede
Karyandan poliksen kaupunkikeskus sijaitsi alun perin Karyandan eli Taramptoksen saarella Myndoksen ja Bargylian välillä Kaarian rannikon edustalla. Kaupungilla oli suojaisa ankkuripaikka. Pseudo-Skylaks kuvaa Karyandan olleen saari, kaupunki ja satama. Karyandan kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Myöhemmin kaupungin asukkaat siirtyivät mantereen puolelle uuteen kaupunkiin, (Karyanda) Neapoliihin. Se sijaitsi myös Myndoksen ja Bargylian välillä mutta lännempänä lähellä nykyistä Göliä (Göltürkbükü). Myöhemmissä kaupungin sijaintipaikan kuvauksissa Strabonilla ja Stefanos Byzantionlaisella esiintyy sana ”järvi”, joka on joskus korjattu tekstissä ”satamaksi”. Korjaus on kuitenkin ilmeisesti väärä, sillä nykyisen Gölin lähellä on järvi; lisäksi on huomautettu, että limnē saattoi viitata myös merenlahteen.
Historia
Karyandan historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Kaupungin väestö koostui osaksi kreikkalaisista ja osaksi seudun ei-kreikkalaisesta väestöstä. Karyandasta oli kotoisin arkaaisella kaudella 500- ja 400-lukujen eaa. taitteessa elänyt Skylaks, joka suoritti tutkimusmatkapurjehduksen Indus-joella Persian kuningas Dareioksen käskystä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Karyandeus.
Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Karyanda kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 452/451–415/414 eaa. Kaupunki löi omaa pronssirahaa noin 300–200-luvuilla eaa. Karyandan siirtäminen uuteen paikkaan, Neapoliihin, mantereen puolelle ajoitetaan hellenistiselle kaudelle 200-luvun eaa. alkuun.
Tyni
Tyni on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Koulutus Englannissa
Koulutus Englannissa koostuu yleissivistävästä ja ammatillisesta koulutuksesta sekä korkeakoulutuksesta, joita täydentävät aikuiskoulutus ja vapaa sivistystyö. Vanhemmilla on vapaus valita lapsilleen valtion rahoittama tai yksityinen koulu tai opettaa näitä kotona.
Yleissivistävä koulutus
Valtion rahoittama koulujärjestelmä on jaettu asteisiin ikävuosien mukaan: esiopetusta annetaan 3-5-vuotiaille, alkeisopetusta (primary education) 5-11-vuotiaille, yläkoulu (secondary education) on 11-16-vuotiaille. Ensimmäinen valtakunnallinen koe matematiikassa ja äidinkielessä suoritetaan kuudennen kouluvuoden jälkeen. Laajempi päättökoe, General Certificate of Secondary Education (GCSE), suoritetaan 16-vuotiaana. Kahden vuoden lukiota vastaavien opintojen jälkeen tulee ylioppilaskirjoituksia vastaava A-levels, joka on pohjana yliopistoon pyrkimiseen.
Oppivelvollisuus päättyy 16. ikävuoteen, mutta 18-vuotiaaksi asti pitää olla joko opiskelemassa, työharjoittelussa tai kansalaisjärjestöjen vapaaehtoistoiminnassa.
Vuoden 2015 PISA-kokeissa Englanti oli matematiikassa sijalla 22, äidinkielessä sijalla 27 ja luonnontieteissä sijalla 15.
Ammatillinen koulutus
GCE-tutkinnon jälkeen opintojaan voi jatkaa ammatillisisessa koulutuksessa joko further education college- ja tertiary college- nimisessä oppilaitoksessa tai oppisopimuskoulutuksessa. Näiden opintojen päätteeksi ammatillinen osaaminen osoitetaan näyttökokeella. Voi myös suorittaa soveltavan GSCE- tai A-levels-tutkinnon, ja jatkaa sitä korkea-asteelle.
Korkeakoulut
Englannissa sijaitsee kaksi englanninkielisen maailman vanhinta yliopistoa: Oxfordin ja Cambridgen yliopistot, jotka ovat nykyään myös maan kaksi parasta ja arvostetuinta yliopistoa. Ne ovat varsin elitistisiä: valtaosa opiskelijoista tulee varakkaista perheistä maan eteläosasta. Koko maassa 93,5 prosenttia oppilaista käy julkisin varoin kustannettua koulua, mutta Oxfordin opiskelijoista heidän osuutensa on 60%.
Yhteensä maassa on yli sata yliopistoa, jotka ovat yleensä hyvin itsenäisiä ja joilla on paljon päätäntävaltaa antamaansa opetukseen. Yliopistoissa on käytössä lukukausimaksut, joiden maksamista valtio kuitenkin tukee myöntämällä opiskelijoille lainaa. Vuonna 2013 korkein mahdollinen lukuvuosimaksu nostettiin huomattavasti 9000 puntaan. Vuonna 2018 maksimi on 9250 puntaa.
Englantilaisnuoret pyrkivät yliopistoon tavallisesti 18-vuotiaina ja hakuprosessin takia monet myös aloittavat opinnot tuolloin. Perustutkinto eli ”Bachelor’s degree” on tavallisesti kolmivuotinen. Maisterin tutkinto suoritetaan tyypillisesti erikseen, ja niiden lukukausimaksut ovat myös korkeammat. Maisterin tutkinnon suorittaminen kestää normaalisti vuoden.
Olari Elts
pienoiskuva|Olari Elts vuonna 2014. Olari Elts (s. 27. huhtikuuta 1971 Tallinna) on virolainen kapellimestari, joka teki läpimurtonsa voitettuaan kansainvälisen Jean Sibelius -kapellimestarikilpailun Helsingissä vuonna 2000. Vuotta aiemmin hän voitti kansainvälisen Jorma Panula -kapellimestarikilpailun.
Elts opiskeli aluksi Viron musiikkiakatemiassa Kuno Arengin johdolla kuoronjohtoa ja Wienin musiikkiakatemiassa orkesterinjohtoa. Hän opiskeli myös Jorma Panulan yksityistunneilla ja osallistui Esa-Pekka Salosen ja Neeme Järvin mestarikursseille.
Vuosina 2001–2006 Elts toimi Latvian kansallisen sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. Syksyllä 2006 hän aloitti Bretagnen orkesterin taiteellisena neuvonantajana ja kaudesta 2007–2008 lähtien hän on toiminut Skotlantilaisen kamariorkesterin ja Viron kansallisen sinfoniaorkesterin päävierailijana. Elts perusti vuonna 1993 nykymusiikkiyhtye NYYD Ensemblen, joka pyrkii ennakkoluulottomaan ohjelmistosuunnitteluun ja jonka kokoonpano vaihtelee yksittäisestä soittajasta kamariorkesteriin. Oopperakapellimestarina Elts debytoi 1996 johtaessaan Benjamin Brittenin Albert Herringin Viron kansallisoopperassa. Myöhemmin hän on johtanut Mozartin Don Giovannin ja Idomeneon sekä Puccinin Il Tritticon. Syksyllä 2008 Elts johtaa Heinrich Marschnerin oopperan Der Vampyr Rennesin oopperassa.
Elts on johtanut Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesteria, BBC Scottish sinfoniaorkesteria, Cincinnatin sinfoniaorkesteria, Dresdenin sinfonikoita, London Sinfonietta -orkesteria ja Wienin Tonkünstler-orkesteria. Lisäksi hän on vieraillut johtamassa Barcelonan, Berliinin, Liverpoolin, Luzernin, Stuttgartin, Toulousen ja Wienin sinfoniaorkesteria sekä Frankfurtin, Suomen ja Ruotsin radion sinfoniaorkesteria. Kaudella 2002–2003 Elts teki menestyksekkään debyyttikiertueen Australiaan Adelaiden sinfoniaorkesterin kanssa ja hän on sen jälkeen vieraillut maassa vuosittain. Elts on johtanut Australiassa lisäksi Melbournen ja Länsi-Australian sinfoniaorkesteria sekä naapurimaassa Uuden-Seelannin sinfoniaorkesteria. Alkuvuodesta 2018 Elts aloitti Kymi Sinfoniettan taiteellisena neuvonantajana.
Amyn lailla
Amyn lailla oli yhdysvaltalainen draamasarja, jota esitettiin 19. syyskuuta 1999 – 3. toukokuuta 2005 CBS:llä. Sarjassa näytelleen Tara Correa-McMullenin ampui kuoliaaksi 21. lokakuuta 2005 jengin jäsen Damien Watts.
Live at Wembley ’86
Live at Wembley '86 (myös nimellä Live At Wembley Stadium) on brittiläisen Queen-yhtyeen vuonna 1992 julkaistu konserttitaltiointi. Konsertti järjestettiin kahtena peräkkäisenä iltana 11. – 12. heinäkuuta 1986 Lontoon Wembley-stadionilla, taltiointi on jälkimmäiseltä illalta. Konsertti oli osa A Kind of Magic -albumin julkaisua seurannutta Magic Tour -kiertuetta. Myös konserttitaltiointi Live Magic kuului Magic Tour -kiertueeseen. Wembleyn konsertti on julkaistu myös DVD-levynä. Live at Wembley on nauhoitettu kokonaan yhdestä konsertista, kun taas yhtyeen kaksi aiempaa konserttitaltiointia Live Killers ja Live Magic on koottu useista eri konserteista. Albumi julkaistiin postuumisti yhtyeen keulahahmon Freddie Mercuryn kuoleman jälkeen.
Kappaleet
Vuonna 2003 Yhdysvalloissa julkaistu CD sisältää myös neljä bonuskappaletta: <li> Tavaszi Szel Vizet Araszt <li> A Kind Of Magic ( säv. Taylor ) <li> Crazy Little Thing Called Love ( säv. Mercury ) <li> Another One Bites The Dust ( säv. Deacon ) </ol>
Kappaleiden "We Will Rock You" ja "We Are The Champions" konserttiversiot sekä alkuperäisversiot julkaistiin singlenä Euroopassa.
Julkaisut
Wembleyn konsertti julkaistiin videomuodossa VHS-kasettina Britanniassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa sekä laserlevyllä Japanissa jo vuonna 1990, kaksi vuotta ennen äänilevyn julkaisua. Albumi julkaistiin 26. toukokuuta 1992 Britanniassa ja Yhdysvalloissa tupla-LP:nä, tupla-kasettina ja tupla-CD:nä. Vuonna 2003 julkaistiin Yhdysvalloissa ja Euroopassa äänenlaadulta parannettu CD-levy, joka sisälsi myös neljä bonuskappaletta sekä pitkän version "Tutti Frutti" -kappaleesta. Saman vuonna julkaistiin myös DVD-levy konsertista. Vuonna 2004 CD-levy julkaistiin uudelleen Japanissa.
George Gordon
George Gordon -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Royale Union Saint-Gilloise
thumb|right|250px|Seuran logo Royale Union Saint-Gilloise eli Union SG on jalkapalloseura Saint-Gillesin kunnasta, joka sijaitsee Brysselin metropolialueella. Union SG pelaa Belgian pääsarjassa Jupiler Pro Leaguessa, jonne se nousi 48 vuoden tauon jälkeen vuonna 2021. Seura on voittanut Belgian mestaruuden yksitoista kertaa, joista viimeisin tuli vuonna 1935.
Kaudella 2022–2023 Union SG pelasi Eurooppa-liigan lohkovaiheessa voittaen oman lohkonsa. Neljännesvälierässä joukkue tiputti jatkosta Bundesliigan Union Berlin in yhteismaalein 6-3. Kauden 2022-2023 eurotaival päättyi Unionin osalta niin ikään saksalaista Bayern Leverkusenia vastaan puolivälierissä Unionin hävitessä yhteismaalein 2-5.
Tuomivaara
Tuomivaara on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Royale Union Saint-Gilloise
Joukkue pelaa toistaiseksi kotiottelunsa Jupiler Pro Leaguessa vuonna 1919 valmistuneella 9 400 -paikkaisella Joseph Marien Stadiumilla. Eurooppa-liigan otteluita joukkue on pelannut muun muassa R.S.C. Anderlecht in kotistadionilla, jonka katsomokapasiteetti on yli kaksi kertaa suurempi kuin Union SG:n kotistadionin.
Suomalainen Casper Terho siirtyi HJK:sta Union SG:n riveihin vuonna 2022 3,5 -vuotisella sopimuksella.
Tervamäki
Tervamäki on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Miyama
Miyama on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Ariakenmeren rannikon alangolla Yabejoen suulla Ōmutan kaupungin pohjoispuolella. Kaupungin itäosissa maasto kohoaa vuoristoksi. Miyamassa on 38 139 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 105,21 neliökilometriä.
Miyaman kaupunki perustettiin vuonna 2007 kolmen maaseutukaupungin, Takatan, Setakan ja Yamakawan, kuntaliitoksen myötä.
Kaupunkia palvelevat JR Kyūshūn Kagoshima-päälinja ja Nishitetsun Tenjin–Ōmuta-linja. Suurnopeusjunalinja Kyūshū Shinkansen kulkee kaupungin läpi, mutta sen lähimmät asemat sijaitsevat viereisissä Chikugon ja Ōmutan kaupungeissa.
Mary Pickford
Mary Pickford, oikealta nimeltään Gladys Louise Smith (8. huhtikuuta 1892 Toronto, Ontario, Kanada – 29. toukokuuta 1979 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen yhdysvaltalainen mykän elokuvan aikakauden näyttelijä, tuottaja ja käsikirjoittaja. Pickfordia kutsuttiin lempinimillä America's Sweetheart ja The Girl with the Curls.
Ura
Pickford syntyi Torontossa, Kanadassa. Hänen isänsä kuoli Maryn ollessa nuori ja hän päätyi näyttelijä-äitinsä mukana teatterimaailmaan. Ensimmäisen kerran hän esiintyi lavalla viiden vanhana Torontossa ja kahdeksanvuotiaana jo kiertueilla. Kymmenen vanhana hän esiintyi ensimmäisen kerran Broadwaylla. Vuonna 1906 perhe vaihtoi nimeksi Pickford. Maryn New Yorkin debyytti oli joulukuussa 1907 David Belascon ohjaamassa The Warrens Of Virginiassa. Hän tiesi 14-vuotiaana jo enemmän teatterimaailmasta kuin moni konkarinäyttelijä ja hänen herttaiset kasvonsa, joita kehystivät runsaat kultaiset kiharat, tekivät hänestä vastustamattoman. Elokuva Tess of the Storm Country (1914) teki hänestä tähden. Hänestä tuli mykän elokuvan suurin tähti, ja hän oli Hollywoodin ensimmäinen miljonääri. Miehistä samoihin tuloihin pääsi vain Charles Chaplin.
Kristian Gestrin
Lars Olof Kristian Gestrin (10. huhtikuuta 1929 Helsinki – 7. huhtikuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, lakimies ja pankinjohtaja. Gestrin toimi RKP:n puheenjohtajana 1973–1974.
Gestrin valmistui ylioppilaaksi 1946 ja suoritti lainopin kandidaatin tutkinnon 1952. Varatuomarin arvon hän sai 1956. Gestrin työskenteli avustajana Erik Österbergin asianajoliikkeessä 1952–1953 ja teki tämän jälkeen pitkän työuran Pankkiiriliike Ane Gyllenberg Oy:n palveluksessa lakimiehenä vuosina 1954–1965 ja johtokunnan jäsenenä 1958–1978. Gestrin toimi urallaan myös Borgåbladetin vt. päätoimittajana 1952 sekä aikakauslehti Vår tidin toimittajana 1955–1962 ja päätoimittajana 1961 ja 1962.
Poliittisen uransa Gestrin oli aloittanut toimimalla RKP:n nuorisojärjestön Svensk Ungdomin keskushallituksen sihteerinä ja toiminnanjohtajana 1948–1949. Kansanedustajana hän toimi edustaen Helsingin kaupungin vaalipiiriä vuosina 1962–1979. Ruotsalaista kansanpuoluetta Gestrin johti vuosina 1973–1974. Jätettyään kansanedustajan tehtävät Gestrin nimitettiin Helsingin säästöpankin pääjohtajaksi 1979.
Gestrinin tytär Christina Gestrin on toiminut myös RKP:n poliitikkona ja kansanedustajana.
Mary Pickford
Ura
Mary Pickford esitti elokuvissaan aina lempeää, viatonta tyttöä, jolla oli pyhimyksen hymy. Pickford oli myös älykäs liikenainen, joka määräsi itse elokuviensa tuotannon ja vuokrauksen. Hän perusti vuonna 1919 elokuvayhtiön United Artists yhdessä Douglas Fairbanksin, D. W. Griffithin ja Chaplinin kanssa. Mary Pickford lopetti näyttelijänuransa 1933, koska hän halusi säilyä yleisön mielissä ikinuorena tyttönä. Hän toimi edelleen United Artistsin palveluksessa sen varatoimitusjohtajana ja tuotti useita elokuvia.
Yksityiselämä
Pickfordista tuli Yhdysvaltain kansalainen 1920. Hän oli kolme kertaa naimisissa, joista Douglas Fairbanksin (aviossa 1920–1933) kanssa he muodostivat Hollywoodin ”kuningasparin”. Hän kuoli aivoverenvuodon jälkeisiin komplikaatioihin 87-vuotiaana vuonna 1979.
Hopeajärvi
Hopeajärvi on suomalainen alternative rock -yhtye, jonka kitaristi-laulaja Teemu Tanner perusti Helsingissä vuonna 2011. Perustamista oli harkittu jo pitkän aikaa, ja ajan koittaessa Tanner oli päättänyt saada mukaan Ukko Perttilän ja Timo Tikan. Soundi on kuvaillut yhtyettä tervetulleeksi hämmentäjäksi Suomen rockpiireihin. Yhtye mainitsee vaikuttajikseen Sielun Veljet sekä Radiopuhelimet.
Twelve (elokuva)
Twelve on Joel Schumacherin ohjaama rikoselokuva vuodelta 2010. Sen ensi-ilta oli vuoden 2010 Sundance-elokuvafestivaaleilla. Yhtä pääosaa näyttelee räppäri 50 Cent eli Curtis Jackson. Kritiikissä elokuvaan suhtauduttiin kylmästi, ja se jäi myös taloudellisesti pettymykseksi.
Hopeajärvi
Yhtye sai paljon julkisuutta vuonna 2013. Verkkomedia Nuorgam teki yhtyeestä jutun ”Kaikki huomisen bändit” -artikkelisarjassaan. Yhtye sijoittui myös toiselle sijalle Rumban ja YleX:n järjestämässä lupaavimpia yhtyeitä listaavassa ”Tulevaisuuden tusina 2014” -äänestyksessä.
Twelve (elokuva)
Juoni
Elokuva kertoo tarinan huumeriippuvuudesta, väkivallasta ja seksistä varakkaiden nuorten keskuudessa Manhattanin Upper East Sidella.
Hopeajärvi
Yhtyeen esikoisalbumi Hopeajärvi julkaistiin 20. helmikuuta 2015 Ektro Recordsin alamerkillä Full Contact.
Mini-MBA
Mini-MBA (mMBA) on koulutusohjelma.
Mini-MBA-ohjelma on tarkoitettu johtajille ja hallintotehtäviin tähtääville ammattilaisille. Ohjelma on jatkokoulutusohjelma. Koulutus perustuu oppimetodeihin, joissa yhdistyvät materiaalit, kurssipäivät, kurssitehtävät sekä loppukoe. Mini-MBA on tiivistetty versio MBA-tutkinnoista.
USS H-6
Valmistus
Alus tilattiin Puget Soundin laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 26. elokuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 9. syyskuuta ensimmäisenä päällikkönään luutnantti Robert P. Lucker.
Palvelus
Aluksen tukikohtana oli San Pedro Kaliforniassa, jossa se kuului ensin 6. sukellusvenedivisioonaan ja siten 7. sukellusvenedivisioonaan. Alus osallistui Yhdysvaltain länsirannikolla sisaralustensa kanssa erilaisiin taisteluharjoituksiin ja koulutuspurjehduksiin, joiden välillä se teki partiomatkat Santa Catalinan edustalla sekä huollot Mare Islandilla.
Alus lähti 25. heinäkuuta 1922 San Pedrosta sukellusvenedivisioonien kanssa Norfolkiin, jonne se saapui 14. syyskuuta. Alus poistettiin 23. lokakuuta 1922 Norfolkissa palveluksesta ja poistettiin alusluettelosta 26. helmikuuta 1931. Se myytiin romutettavaksi 28. marraskuuta 1933.
Koivistonkylän kirjasto
Koivistonkylän kirjasto on Tampereen Koivistonkylässä sijaitseva kirjasto.
Kirjaston edeltäjänä aloitti Hatanpään piirikirjasto, joka perustettiin 1913. Vuonna 1920 kun Hatanpää liitettiin Tampereeseen, piirikirjastosta muodostettiin Koiviston piirikirjasto. Messukylän liittämisen Tampereeseen jälkeen vuonna 1947 piirikirjastosta tuli Koivistonkylän sivukirjasto.
Kirjasto toimi aluksi Koivistonkylän kansakoulun opettajainhuoneessa ja myöhemmin koulun alakerran saunakamarissa. Vuonna 1958 kirjasto muutti vuokratiloihin Viljapellontie 10:een. Vuonna 1986 kirjasto muutti Koiviston koulun lisärakennukseen Lehvänkatu 9:ään. Lisärakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Olavi Suvitie Ky ja sisustussuunnitelman laati sisustusarkkitehti Reijo Ojanen.
Kirjastoon on tehty palvelualueuudistus vuonna 2006 ja peruskorjaus vuonna 2016.
USS Enterprise (CV-6)
USS Enterprise (runkonumero CV-6) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1936 vesillelaskettu Yorktown-luokan lentotukialus, joka palveli vuoteen 1947. Alus oli toisen maailmansodan menestyneimpiä lentotukialuksia, jonka lentokoneet ja ilmatorjunta pudotti 911 vihollislentokonetta, upotti 71 alusta ja vahingoitti 192 muuta.
Valmistus
Aluksen hankinta vahvistettiin 16. kesäkuuta 1933 kongressissa lailla. Alus tilattiin Newport News Shipbuilding & Dry Dock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 16. heinäkuuta 1934. Alus laskettiin vesille 3. lokakuuta 1936 kumminaan laivastoministeri Claude A. Swansonin puoliso Lulie H. Swanson ja otettiin palvelukseen 12. toukokuuta 1938 Norfolkin laivastotukikohdassa ensimmäisenä päällikkönään Newton H. White.
Palvelus
Japanilaisten hyökätessä Pearl Harboriin 7. joulukuuta 1941 Enterprise oli palaamassa tukikohtaansa Pearl Harboriin Waken saarelta, jonne se oli vienyt merijalkaväen hävittäjälaivueen.
Alus osallistui Midwayn taisteluun, jossa sen TBD Devastator-torpedopommittajat kärsivät suuria tappioita. Torpedopommittajien tuho mahdollisti syöksypommittajien hyökkäyksen, jonka seurauksena keisarillisen Japanin laivaston lentotukialukset Akagi, Kaga ja Hiryū tuhoutuivat. Elokuussa 1942 Guadalcanalin taistelussa alukseen osui useita keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien pommikoneista pudotettuja pommeja. Aluksen vauriot korjattiin Pearl Harborissa. Lokakuussa Enterprise osallistui Santa Cruzin saarten taisteluun, jossa se vaurioitui uudelleen ja joutui palaamaan telakalle korjattavaksi. Aluksen palattua palvelukseen sen kannelta lähteneet lentokoneet upottivat taistelulaiva Hiein ja muutamia muita, pienempiä sotalaivoja.
Alus oli vuoden 1943 loppupuolen modernisoitavana, minkä jälkeen se osallistui iskuihin japanilaisten hallussa pitämiin kohteisiin. Aluksen lentokoneet osallistuivat japanilaisten taistelulaivojen Fusōn ja Musashin upottamiseen.
pienoiskuva|[[Kamikazen osuma Enterprisen lentokonehissiin. Kuvattu taistelulaiva Washingtonin kannelta.]] Alukseen osui 14. toukokuuta 1945 kamikaze, joka tuhosi aluksen lentokonehissin. Iskussa kuoli 14 miestä ja haavoittui 34. Vaurioiden vuoksi alus jouduttiin siirtämään telakalle, missä se oli sodan lopun.
Etelä-Savon vuoden kylä
thumb|Kyltti tien laidalla kertoo kulkijalle, että hän on saapumassa Etelä-Savon vuoden kylään. Etelä-Savon vuoden kylä on tunnustus, jonka Etelä-Savon maakuntahallitus myöntää vuosittain jollekin ansioituneelle maakunnan kylälle. Nimeäminen tehdään yhteistyössä Etelä-Savon maakunnallisen kylätoimintayhdistyksen Järvi-Suomen kylät ry:n kanssa. Usein valintaperusteina on mainittu kyläyhdistyksen aktiivisuus ja kylän vireä toiminta.
Trooppinen itäaalto
Trooppinen itäaalto tai pasaatiaalto on trooppisella Pohjois-Atlantilla muodostuva heikko matalapaineen sola. Joskus näihin aaltoihin kehittyy matalapaine, joka voi kehittyä myrskyksi tai hirmumyrskyksi.
thumb|Trooppisia itäaaltoja valkoisilla katkoviivoilla.|251x251px Itäaaltojen aallonpituus on noin 2 500 kilometriä. Aallonpohja löytyy virtauskentästä solamaisena mutkana. Aallon itäpuoella on konvergenssia ja nousuliikettä, länsipuolella laskevaa liikettä ja divergenssiä. Aallot liikkuvat länteen 5–10 m/s. Hurrikaanien kehitys alkaa usein trooppisten itäaaltojen kohdalla.
Naimbana II
Naimbana, Naimgbana tai Panaburo II (1720–1793) oli vuosina 1755–1793 hallinnut temnejen Koyan kuningaskunnan hallitsija nykyisen Sierra Leonen alueella. Yksi Naimbanan alaisista heimopäälliköistä teki Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa sopimuksen, jolla briteille luovutettiin maata jolle perustettiin nykyinen Sierra Leonen pääkaupunki Freetown.
Elämäkerta
Naimbanasta tuli temnejen Koyan kuningaskunnan sijaishallitsija edellisen kuninkaan eli Obain kuoltua vuonna 1775. Temnejen perinteen mukaan kuninkaan kuollessa hänen alaisistaan päälliköistä tuli hallitsijoita vuorotellen, kunnes viimeisen heistä kuollessa kruunattiin uusi Obai. Eri lähteissä hänen nimekseen annetaan joko Naimbana, Naimgbana tai Panaburo. Panaburo mainitaan nimenä vain yhdessä aikalaislähteessä. Naimgbana vääntyi hänen nimekseen kertomuksen mukaan hänen vastatessaan murtaen englanniksi nimensä kysyjälle ”name Gbana” (nimi Gbana). Naimbana hallitsi pääkaupungistaan Robanasta käsin Rokeljoen varrella. Brittihallitus päätti vuonna 1786 tukea lontoolaisen Committee for the Relief of the Black Poor -järjestön toimintaa lähettämällä orjuudesta vapautettuja orjia perustamaan siirtokunta Länsi-Afrikkaan. 9. toukokuuta 1787 Sierra Leonen rannikolle saapui Nautilus-laiva mukanaan 344 mustaa ja 115 valkoista matkustajaa. Yksi Naimbanan alaisista päälliköistä nimeltä Tombo, tai kuten britit hänet tunsivat ”King Tom”, solmi brittien kanssa 11. kesäkuuta 1787 sopimuksen luovuttaen näille maata. Paikalle rakennettiin asutuskeskus, joka tunnettiin alun perin nimellä Granville Town matkaa tukeneen Granville Sharpin mukaan. Tombo kuoli hieman myöhemmin, ja Naimbana vaati brittejä solmimaan sopimuksen uudestaan hänen kanssaan vuonna 1788.
Brittien kanssa solmitun sopimuksen ohella Naimbana tunnettiin kiinnostuksestaan kristinuskoa ja eurooppalaista koulutusta kohtaan. Vuonna 1791 hänen poikansa John Frederic Naimbana lähetettiinkin Englantiin opiskelemaan, mutta hän kuoli myöhemmin paluumatkallaan takaisin Sierra Leoneen. Hänen toinen poikansa sai islamilaisen koulutuksen Sierra Leonen pohjoisosissa. Nykyisin hänen mukaansa on nimetty katu Sierra Leonen pääkaupunki Freetownissa.
Daniel Kaluuya
Nuoruus ja uran alku
Daniel Kaluuya syntyi Lontoossa 1989. Hänen vanhempansa olivat ugandalaiset Damanie Namusoke ja Stephen Kaluuya. Daniel asui Camdenissa äitinsä ja isosiskonsa kanssa.
Daniel kirjoitti yhdeksänvuotiaana näytelmän, joka voitti paikallisen kilpailun ja joka esitettiin sen jälkeen Lontoon Hampstead Theatressa. Pian tämän jälkeen hän alkoi käydyä improvisaatiokursseja Anna Scher Theatressa, ja hän oli mukana myös Hampstead Theatren nuorten ohjelmassa.
Kaluuya sai teini-ikäisenä roolin BBC:n keskustelua herättäneestä elokuvasta Shoot the Messenger (2006), joka kertoi mustasta opettajasta, jota syytettiin mustiin kohdistuvasta rasismista. Tämän jälkeen hän alkoi käsikirjoittaa sekä näytellä brittiläisessä nuortensarjassa Skins – liekeissä. Hän oli mukana sarjassa kahden tuotantokaudena ajan. Skinsin ansiosta Kaluuya sai useita vierailevia rooleja televisiosarjoista. Hänellä oli myös vakirooli tilannekomediassa FM (2009) ja kauhukomediassa Psychoville (2009–2011).
Kaluuya sai vuonna 2010 hyviä arvioita Royal Court Theatren Sucker Punch -näytelmästä. Hän näytteli myös yhdessä antologiasarjan Black Mirror (2011) jaksossa, mikä johti myöhemmin myös hänen läpimurtoonsa. Elokuvissa Kaluuyalla oli vuonna 2013 pienet roolit rikoselokuvissa Welcome to the Punch ja Kick-Ass 2.
Läpimurto
Kaluuya alkoi 2010-luvun alun jälkeen keskittyä enemmän amerikkalaisiin elokuvatuotantoihin ja esiintyi muun muassa elokuvassa Sicario (2015). Kaluuya piti tämän jälkeen 18 kuukauden tauon, jonka aikana hän kirjoitti ja luki käsikirjoituksia. Yhdysvaltalainen Jordan Peele vaikuttui Kaluuyan taidoista nähtyään tämän roolin Black Mirrorissa ja valitsi tämän esikoisohjauksensa Get Outin (2017) pääosaan. Rasismia käsitelleesta kauhuelokuvasta tuli kulttuuri-ilmiö, ja se keräsi teattereissa yli 250 miljoonaa dollaria, vaikka sen budjetti oli ollut 4,5 miljoonaa. Kaluuya sai roolisuorituksestaan Oscar, SAG- ja Golden Globe -ehdokkaana.
Get Outin jälkeen Kaluuayalla oli rooli kansainvälisessä hittielokuvassa, Black Panther, sarjakuvafilmatisoinnissa, missä hän näytteli W’Kabia. Kaluuyan seuraavat elokuvat olivat Widows (2018), jossa hän näytteli gangsteria, ja Queen & Slim (2019). Elokuvassa Judas and the Black Messiah (2021) Kaluuya puolestaan näytteli Mustien panttereiden Fred Hamptonia. Hän sai elokuvasta muun muassa Oscarin, Golden Globen ja SAG-palkinnon.
Tytöstä tyttöön
Tytöstä tyttöön on yhdysvaltalainen musikaalinen komediaelokuva vuodelta 1968, jossa pääosaa esittää Elvis Presley. Elokuvan ohjasi Norman Taurog, joka oli ennen elokuvaa ohjannut useita muita Presleyn elokuvia. Tytöstä tyttöön oli Taurogin viimeinen elokuva, sillä pian elokuvan jälkeen hän sokeutui. Elokuva sisältää kappaleen ”A Little Less Conversation”, jonka alankomaalaisen artistin Junkie XL:n remix palautti Presleyn albumimyyntilistoille kansainvälisesti vuonna 2002. Elokuvassa Presley näyttelee toisen kuuluisan laulajan Rudy Valléen kanssa.
Irti Huumeista
Irti Huumeista ry on valtakunnallinen huumetyön vapaaehtois- ja kansalaisjärjestö. Toiminnan tarkoituksena on huumeiden käytön ehkäisy, huumeiden käyttäjien tukeminen käytön lopettamiseksi ja käyttäjien läheisten tukeminen.
Irti Huumeista ry on vuonna 1984 perustettu poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton valtakunnallinen, ehkäisevää päihdetyötä tekevä kansalais- ja vapaaehtoisjärjestö.
Toiminnan tarkoituksena on huumeiden käytön ennaltaehkäisy, huumeiden käyttäjien tukeminen käytön lopettamiseksi, käyttäjien läheisten tukeminen, vaikuttaminen ehkäisevän ja korjaavan huumetyön kehittämiseksi Suomessa ja työskentely rajoittavan huumausainepolitiikan säilyttämiseksi.
Irti Huumeista ry on SOSTEn jäsenjärjestö.
Äänetön kevät
Äänetön kevät on yhdysvaltalaisen biologin Rachel Carsonin kirja vuodelta 1962. Sen julkaiseminen katsotaan usein ympäristöliikkeen lähtöhetkeksi. Kirja kertoo siitä, miten kemiallisesti valmistetut hyönteismyrkyt kulkeutuvat ravintoketjussa ja millaisia vaikutuksia niillä on sekä muuhun luontoon että ihmisten terveyteen. Carsonin mukaan ihminen myrkyttää kehittämillään valmisteilla ravintonsa ja itsensä samaan aikaan kun monet tuhohyönteiset pystyvät kehittämään uusia, myrkynkestäviä sukupolvia. Myrkyt voivat jopa edistää tuholaisten lisääntymistä surmaamalla niiden luontaiset viholliset. Carson esittelee myrkkyjen aiheuttamia tuhoja etenkin Yhdysvaltain linnustolle: kirjan nimi viittaa linnunlaulun hiljenemiseen. Carson arvosteli etenkin DDT:tä, joka siirtyi hyönteisistä lintuihin ja edelleen ravintoketjussa ylöspäin aina ihmiseen saakka.
Julkaisu ja vastaanotto
Rachel Carsonin kirja ilmestyi Yhdysvalloissa keväällä 1962 ja siitä tuli välittömästi myyntimenestys. Lukuisina uusintapainoksina ja käännöksinä se levisi ympäri maailman. Kirja oli avoin sodanjulistus kemianteollisuudelle, joka kehitti ja toi markkinoille yhä uusia myrkkyjä, jotka otettiin saman tien käyttöön perehtymättä niiden haittavaikutuksiin. Siten ei ollut yllättävää, että teollisuus pyrki kaikin keinoin vaientamaan Carsonin osoittaakseen, että tämä oli väärässä eikä hänellä ollut tehtävän edellyttämää pätevyyttä. Carson sai vastustajikseen kuitenkin myös lukuisia tiedemiehiä, joiden mielestä tämä oli tunkeutunut heidän omalle reviirilleen. DDT:n haitalliset ominaisuudet – sen säilyvyys ja rikastuvuus sekä vahingollisuus linnuille, nisäkkäille ja ihmisille – olivat olleet tutkijoiden tiedossa jo kauan ennen Carsonia, mutta vasta Äänetön kevät toi asian yleiseen tietoisuuteen.
DDT:n käyttöä puolustettiin muun muassa sillä, että torjumalla taudinlevittäjähyönteisiä DDT:llä pelastettiin vuosittain yksinomaan 3–5 miljoonaa ihmistä malariakuolemalta. Toisaalta näin kasvaneelle ihmisjoukolle oli saatava ravintoa, mikä puolestaan lisäsi DDT:n ja muiden tuholaismyrkkyjen käytön tarvetta. Carsonin esittämät vaihtoehtoiset tuholaisten torjuntakeinot – lähinnä biologiset menetelmät – tyrmättiin verukkeella, ettei niitä ollut kehitetty tarpeeksi pitkälle; tosiasiassa vaihtoehtoisten menetelmien kehittämistä ei ollut edes pidetty tarpeellisena, koska DDT:n sukulaisineen uskottiin kelpaavan kaikkeen.
Kirja johti DDT:n käytön kieltämiseen Yhdysvalloissa vuonna 1972. Sen malarianvastaista käyttöä ei kuitenkaan kielletty.
Suomessa Helsingin Sanomat tarttui kuumaan puheenaiheeseen syksyllä 1962 julkaisemalla otteita kirjasta kahdeksanosaisena artikkelisarjana. Itse kirjan julkaisi suomeksi Tammi vielä samana vuonna Pertti Jotunin käännöksenä. DDT:n käyttö kiellettiin Suomessa maataloudessa ja puutarhoissa vuonna 1972, metsänhoidossa vuonna 1975 ja rakennuksissa vuonna 1976. Ruotsissa ja Norjassa DDT kiellettiin jo vuonna 1970. Rachel Carson kuoli syöpään vuonna 1964.
Biologi Teuvo Suominen huomauttaa, että Carson jätti kirjassaan kokonaan käsittelemättä kaksi tärkeää vaarallisten ympäristömyrkkyjen ryhmää, orgaaniset elohopeayhdisteet ja polyklooratut bifenyylit eli PCB-aineet. Edellisiä on käytetty esimerkiksi maataloudessa siemenviljan peittauksessa ja puunjalostusteollisuuden tuholaistorjunnassa, jälkimmäisiä lähinnä sähkölaiteteollisuudessa. Molemmat aineryhmät käyttäytyvät luonnossa DDT:n tavoin. Elohopea- ja PCB-pitoisuuksien vuoksi myös Suomessa Kymijoen alajuoksu, Kokemäenjoki ja Oulujoen suu olivat 1960- ja 1970-luvuilla saastuneet niin pahoin, että niiden kaloja ei lainkaan suositeltu syötäväksi. Metyylielohopea aiheutti useiden ihmisten kuoleman Japanissa (ns. Minamata-sairaus), ja PCB-yhdisteiden vuoksi esimerkiksi Itämeren merikotkakanta oli 1960-luvulla sukupuuton partaalla. Myös muuttohaukan lopullista häviämistä Suomen linnustosta ympäristömyrkkyjen vuoksi pidettiin 1960-luvulla väistämättömänä.
Abdul Hamid (maahockeypelaaja, 1927)
Abdul Hamid (7. tammikuuta 1927 Bannu, Brittiläinen Intia – 11. heinäkuuta 2019 Rawalpindi) oli pakistanilainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Hamid kuului Pakistanin miesten maajoukkueen kokoonpanoon neljissä kesäolympialaisissa: Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952 maa sijoittui neljänneksi, Melbournessa 1956 se saavutti hopeaa ja lopulta Roomassa 1960 kultaa. Yhteensä Hamid teki olympiatasolla 15 maalia joista kahdeksan Roomassa. Hänen veljensä Abdul Rashid oli myös maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Hamid kuoli 92-vuotiaana rawalpindilaisessä sairaalassa 11. heinäkuuta 2019. Hän oli joutunut sairaalahoitoon kotonaan kaatumisesta aiheutuneen keuhkovamman vuoksi.
1. FC Nürnberg
thumb|300 px|FC Nürnbergin kotistadion. 1. FC Nürnberg on jalkapallojoukkue Nürnbergistä, Baijerin osavaltiosta Saksasta. Joukkue tunnetaan lyhyemmin nimellä FCN tai der Club. Joukkueen värit ovat viininpunainen ja musta. Nürnberg pelaa kotiottelunsa 50 000-paikkaisella Max-Morlock-Stadionilla. Seuralla on noin 15 000 jäsentä.
Seuralla on pitkä ja menestyksekäs historia. Seuran perustivat 4. toukokuuta 1900 joukko nuoria miehiä, joilla oli tapana kokoontua paikallisessa baarissa nimeltään "Bürenhütte". Nürnberg oli aina vuoteen 1987 saakka eniten Saksan mestaruuksia voittanut seura, kunnes FC Bayern München ohitti sen. Nykyään seurassa on mahdollista harrastaa jalkapallon lisäksi nyrkkeilyä, käsipalloa, rullaluistelua, luistelua, uintia, maastohiihtoa ja tennistä.
Karyanda Neapolis
Karyanda Neapolis tai vain Neapolis  oli antiikin aikainen kaupunki Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Muğlan maakunnan Göliä (Göltürkbükü).
Maantiede
Neapoliin kaupunki sijaitsi Kaarian rannikolla Myndoksen ja Bargylian välissä, länteen aikaisemmasta Karyandasta ja pohjoiseen Medmasoksesta (myös Medmasa, Madnasa) ja Pedasasta. Kaupungin lähellä oli järvi.
Australian avoin tennisturnaus 2015
Vuoden 2015 Australian avoin tennisturnaus pelattiin 19. tammikuuta – 1. helmikuuta 2015 Melbournessa. Se oli kaikkiaan 103:s Australian avoin tennisturnaus ja vuoden ensimmäinen Grand Slam -turnaus.
Karyanda Neapolis
Historia
Neapolis syntyi, kun Karyandan asukkaat muuttivat saareltaan mannermaalle. Tämä ajoitetaan hellenistiselle kaudelle 200-luvun eaa. alkuun. Samalla katsottiin, että heistä tuli Myndoksen kansalaisia, Myndoksen seudun autioiduttua vuoden 370 eaa. tienoilla, kun Mausollos siirrätti siellä asuneet lelegit Halikarnassokseen. Neapolis korvasi läheisen lelegiasutuksen Medmasoksen. Näin Neapolis, suomeksi ”Uusi kaupunki”, on nähty sekä Karyandan että Myndoksen perillisenä. Neapoliin mainitsevat roomalaisajan kirjailijat Pomponius Mela ja Plinius vanhempi.
Australian avoin tennisturnaus 2015
Kaksinpelien hallitsevat mestarit olivat Stanislas Wawrinka ja Li Na, joka lopetti uransa vuoteen 2014. Ottelukaavio julkaistiin 16. tammikuuta 2015. Turnauksen voittivat tänä vuonna miesten kaksinpelissä Novak Đoković ja naisten kaksinpelissä Serena Williams.
Miesten kaksinpeli
Lähde:
KFC Rhodienne-De Hoek
Koninklijke Football Club Rhodienne-De Hoek on jalkapalloseura Sint-Genesius-Roden kunnasta. Seura perustettiin vuonna 1894 nimellä Racing Football Club. Racing voitti kuusi Belgian mestaruutta 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Seura on fuusioitunut usean kerran historiansa aikana. Nykyisen nimen se otti käyttöönsä vuonna 2010.
Pierre Drieu La Rochelle
Pierre Drieu la Rochelle (1893 Pariisi, Ranska – 1945 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija. Saksan miehittäessä Ranskaa hän toimi vuodesta 1940 yhteistyössä saksalaisten miehittäjien kanssa.
Drieu la Rochelle julkaisi esikoisrunokokoelman Interrogation 1917 mutta siirtyi myöhemmin esseisiin, joissa hän arvostelee niin amerikkalaista teknistymistä kuin venäläistä materialismiakin. Oman sukupolvensa nimikkorunoilijana hänen romaaneissaan on aiheena sodan käyneiden miestin kokemus. Länsieurooppalainen kulttuuri oli lähellä hänen sydäntään. Hän pohti kirjoituksissaan itsemurhaa ja lopulta sitten surmasikin itsensä.
Elämäkerta
Drieu La Rochelle syntyi normandialaiseen kansallismieliseen porvarisperheeseen, joka oli muuttanut asumaan Pariisin XVII kaupunginosaan. Perheessä oli sekä taloudellisia että aviollisia ongelmia. Hän saattoi kuitenkin käydä arvostettua yhteiskunnallisiin aloihin painottunutta korkeakoulua École libre des sciences politiquesia. Ensimmäisen maailmansodan seurauksena hän sai vakavia henkisiä ongelmia, ja lisäksi hän haavoittui kolmesti. Vuonna 1934 ilmestynyt novellikokoelma La Comédie de Charleroi ilmentää hänen kokemuksiaan sodasta. Sotaseikkailujen lisäksi hänellä oli myös useita rakkausseikkailuja, sillä hän on argentiinalaisen Victoria Ocampon ja myös Christiane Renault’n (autotehtailija Louis Renault’n puoliso) rakastaja.
Drieu oli henkisesti ja tyylillisesti lähellä surrealisteja eritoten 1920-luvulla. Heistä läheisin oli ehkä Louis Aragon, joskin ystävyys myöhemmin katkesi. Hän oli kiinnostunut ranskalaisesta fasismiin suuntautuneesta Action française -liikkeestä mutta ei kutenkaan liittynyt sen mihinkään virtaukseen. Hän tuli yleisesti tunnetuksi vuonna 1922 julkaisemallaan esseellä ”Mesure de la France”. Drieu voidaan luokitella 1920-luvun aikana tasavaltalaiseksi, uskonnottomaksi, antiklerikaaliksi ja individualistiksi, joka oli lähellä tuolloista Radikaalia puoluetta.
1930-luvulla hän julistautui samalla kertaa sekä sosialistiksi että fasistiksi, mikä olisi voinut olla hänen erilaisten ajatustensa ratkaisumalli ja samalla vastaus nykyaikaisen yhteiskunnan materiaaliseen rappioon. Vähän ennen toista maailmansotaa hän liittyi fasistiseen Parti populaire français -puolueeseen ja ryhtyi sen lehden päätoimittajaksi. Aivan sodan aattona hän kuitenkin erosi puolueesta ja lehden toimituksesta.
Ranskan miehityksen aikana hän johti La Nouvelle Revue Française -aikakauslehteä ja otti voimakkaasti kantaa saksalaisten natsien kanssa tehtävän yhteistyön puolesta. Pariisin vapautuksen jälkeen hän ei kuitenkaan suostunut maanpakoon eikä piiloutumaan, vaikka useat hänen ystävänsä, eritoten André Malraux, sitä hänelle suosittelivat. Yritettyään useita kertoja itsemurhaa hän kuoli 5. maaliskuuta 1945.
Tennis
Tennis on kahden pelaajan (kaksinpeli) tai kahden kaksihenkisen joukkueen (nelinpeli) pelaama mailapeli, jossa pelaajat lyövät palloa verkon yli vastustajan puolelle.
Tennis kehitettiin nykymuotoonsa Englannissa 1800-luvun puolivälissä. Laji levisi ensin englanninkielisissä maissa erityisesti yläluokan keskuudessa. Nykyisin tenniksellä arvioidaan olevan maailmanlaajuisesti noin 50 miljoonaa harrastajaa. Tenniksen tärkeimpiä kilpailuja ovat ammattilaisten grand slam -turnaukset, maajoukkueiden Davis Cup sekä olympialaisten tenniskilpailut.
Tenniskenttä
thumb|150px|Tenniskentän mitat
Tennistä pelataan 23,77 metriä (78 jalkaa) pitkällä ja kaksinpelissä 8,23 metriä (27 jalkaa) leveällä kentällä. Nelinpelissä kentän leveys on 10,97 metriä (36 jalkaa). Kentän pidemmän sivun jakaa kahteen yhtä suureen osaan verkko, joka on 1,07 metriä (kolme jalkaa ja kuusi tuumaa) korkea verkkotolppien kohdalla ja 91,4 senttimetriä (kolme jalkaa) korkea keskeltä.
Tenniskenttä voidaan päällystää eri materiaalein. Jokainen päällystetyyppi vaikuttaa eri tavalla pallon käyttäytymiseen ja pelaajien liikkumiseen. Hitain kenttätyyppi on massakenttä, joka valmistetaan murskeesta. Kentän hitauden vuoksi massakentällä pelataan usein lyömällä takakentältä vahvasti yläkierteisiä peruslyöntejä. Vähän nopeampia ovat kovat kentät sekä jotkin akryyli- ja tekstiilipinnoitetut kentät. Kaikkein nopeimpia ovat ruohokentät, keinonurmikentät ja jotkin tekstiilipinnoitetut kentät. Niillä menestytään usein syöttö-lentolyöntipelillä.
Grand slam -turnauksista Ranskan avoimissa pelataan massalla, Wimbledon nurmella ja Yhdysvaltain avoimet sekä Australian avoimet kovilla alustoilla.
Välineet
thumb|left|upright|[[Tennismaila ja tennispalloja.]] Tennismailassa on soikion muotoinen kehys, sen sisään ristikkäin kiristetyt jänteet sekä kädensija. Mailan lyöntipinnan kokonaispituus saa sääntöjen mukaan olla enintään 39,37 senttimetriä ja kokonaisleveys 29,21 senttimetriä. Mailan ominaisuuksiin, kuten osumatarkkuuteen ja voimantuottoon, vaikuttavat mailan paino, painopiste, jäykkyys ja lyöntipinnan koko. Nykyaikaiset mailat ovat komposiittimailoja, eli niiden kehyksissä on käytetty eri materiaaleja, kuten lasikuitua, hiilikuitua, keraamista kuitua, boorikuitua ja kevlarkuitua. Entisaikoina mailat valmistettiin alumiinista ja sitä ennen sitä puusta.