cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Meghan Duggan
Duggan on edustanut Wisconsinin yliopistoa vuosina 2006–2009 ja 2010–2011, Boston Bladesia 2011–2015, Buffalo Beautsia 2015–2016 sekä Boston Pridea vuodesta 2016.
Pernunjärvi
Historia
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi nimenä luki "Pernojärvi".
Meghan Duggan
Duggan avioitui kanadalaisen jääkiekkoilijan Gillian Appsin kanssa syyskuussa 2018.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen parhaat pelaajat
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen parhaat pelaajat on valittu jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen päätyttyä vuodesta 1954 alkaen.
Arvokkaimman pelaajan palkinnon saajat
Maailmanmestaruuskilpailujen arvokkaimman pelaajan palkinto on jaettu vuodesta 1999 alkaen.
Kiinan tasavallan lippu
Pääpiirteiltään lippu on punainen, ja sen vasemmassa yläreunassa sijaitsevan tummansinisen suorakulmion sisään on sijoitettu 12-sakarainen valkoinen aurinko. Kiinan tasavallassa lippua luonnehditaan ja kutsutaan tuttavallisesti "siniseksi taivaaksi, valkoiseksi auringoksi ja kokopunaiseksi maaksi". Lipun on aikoinaan suunnitellut Lu Hao-tung.
Lippua ei käytetä esimerkiksi olympialaisissa, joihin maa osallistuu nimellä Kiinan Taipei ja käyttää erilaista lippua. Tässä yhteydessä käytetään myös usein lipun laulua.
Symbolismi
Lipun valkoisen auringon kaksitoista sakaraa kuvaavat jokaista kuukautta sekä jokaista perinteistä Kiinan tuntia (vastaa kahta modernia tuntia). Lipun punainen väri kuvastaa vallankumouksellisesti niiden verta, jotka olivat kaatamassa Qing-dynastiaa ja luomassa Kiinan tasavaltaa. Lisäksi lipun väreillä on oma merkityksensä:
Pohjoismainen taisteluosasto
thumb|Osallistujavaltiot thumb|Vaakuna Pohjoismainen taisteluosasto (engl. Nordic Battle Group, lyhenne NBG) on Ruotsin, Suomen, Norjan, Viron ja Irlannin muodostama puolustusosasto. NBG toimii EU:n alaisuudessa ja se on yksi monista EU:n perustamista taisteluosastoista. Taisteluosastojen ja siten myös NBG:n toimenkuvaan kuuluvat evakuointi, humanitaarinen apu, konfliktien estäminen ja riitelevien osapuolten erottaminen. Jokaisen taisteluosaston kuuluu vuorollaan olla lähtövalmiudessa kriisialueille myös Euroopan ulkopuolelle. Lähtövalmiudessa olevan taisteluosaston päivystysvuoro kestää kerrallaan puoli vuotta. NGB:n ensimmäinen päivystysvuoro alkoi vuoden 2011 alusta ja jatkui kesti kesäkuun 2011 loppuun. NBG:n miesvahvuus on noin 2 200 sotilasta, joista suomalaisia 200. Suomalaisista joukkoon kuuluvista keskeinen osa on jääkäreitä.
Suomen osuudesta
Suomi on luvannut NBG:n käyttöön NH90-helikopteriosaston miehistöineen noin 70 henkilön vahvuudella
Hydrografia
Hydrografialla tarkoitetaan vesialueen topografisten ominaisuuksien kartoittamista. Hydrografiassa tutkinnan alaisia asioita ovat mm. syvyydet, vuorovedet sekä hylkyjen, riuttojen, merkkien, poijujen ja rannikon ominaisuuksien kartoittaminen. Tarkoituksena on varmistaa vesialueiden turvallisuus merenkululle sekä tuottaa lisätietoa navigointia ajatellen.
Hydrografian piiriin ei kuulu veden laadun tai koostumuksen tutkiminen, vaan se on osa laajempaa kokonaisuutta, hydrologiaa.
Holmenkollen-mitali
Holmenkollen-mitali on Norjassa korkein hiihtäjälle myönnettävä tunnustuspalkinto. Mitalilla palkitaan kansainvälisissä arvokilpailuissa sekä etenkin Holmenkollenin kisoissa menestyneitä pohjoismaisten hiihtolajien urheilijoita. Mitalin on suunnitellut Andreas Bloch.
Suomalaisia mitalin saaneita vuoteen 2021 mennessä on 17, joista kuusi on mieshiihtäjiä, neljä naishiihtäjiä, kolme yhdistetyn miestä, kolme mies mäkimiestä ja viimeisimpänä vuonna 2018 naisampumahiihtäjä.
Sergei Merkurov
200px|thumb|Monumentaalisen propagandan mestari, kuvanveistäjä Sergei Merkurov. Neuvostoliittolainen postimerkki vuodelta 1981. Armenialais-kreikkalainen Sergei Dimitrijevitš Merkurov (26. lokakuuta (J: 7. marraskuuta) 1881 Aleksandropol – 8. kesäkuuta 1952 Moskova) oli merkittävä neuvostoliittolainen kuvanveistäjä. Sergei Merkurov oli Pietarin taideakatemian jäsen, Neuvostotasavallan kansantaiteilija sekä vuodesta 1944 vuoteen 1949 Puškinin kaunotaiteiden museon johtaja. Merkurovia arvostettiin erityisesti neuvostoajan suurimpana kuolinnaamiomestarina. Neuvostoliiton kolme suurinta Josif Stalin -monumenttia olivat hänen tekemiään. .
Mika Laaksonen (jääkiekkoilija)
Mika Laaksonen (s. 18. maaliskuuta 1968 Turku, Suomi) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Sergei Merkurov
Elämä
Sergei Merkurov syntyi Aleksandropolissa, nykyisessä Gjumrissa, Armeniassa. Hän opiskeli Tbilisin Teknillisessä korkeakoulussa ja aloitti opinnot myös Kiovan Polyteknillisessä Instituutissa josta joutui kuitenkin pian lähtemään poliittisen skandaalin vuoksi. Hän muutti Sveitsiin, jossa opiskeli filosofiaa Zürichin yliopistossa Adolf Mayerin oppilaana. Vuosina 1902-1905 hän opiskeli Münchenin taideakatemiassa, Saksassa. Tämän jälkeen hän muutti Pariisiin, jossa työskenteli Auguste Rodinin studiossa.
Merkurov tapasi Leninin ja kuuli hänen puheitaan vallankumousjohtajan asuessa ulkomailla. Kuten monet muutkin Lenin-patsaat, niin myös Yerevanin Lenin -aukiolla neuvostoaikaan seissyt suuri Lenin-patsas oli Merkurovin käsialaa. Vuonna 1990 patsas, joka mainitaan Merkurovin mestariteokseksi, hajotettiin palasiksi ja sen jalustakin purettiin myöhemmin vuonna 1996. Tuolloin suuret patsaanpalaset hävisivät äkkiä maasta ja arveltiin, että ne olisi myyty newyorkilaiselle taidevälittäjälle.
Merkurov palasi Venäjälle vuonna 1907 kun Armenian apostolisen kirkon johto kutsui hänet tekemään kuolinnaamion katolikos Mkrtich Khrimianista. Naamio oli hänen ensimmäinen tämän tyyppinen työnsä. Tämän jälkeen Merkurov asui Tbilisissä, Jaltassa ja Moskovassa tehden naamioita monista tunnetuista henkilöistä, esimerkiksi Leo Tolstoista, Hovhannes Tumanyanista, Vladimir Leninistä, Maksim Gorkista ja Vladimir Majakovskista.
Sergei Merkurov oli armenialais-kreikkalaisen mystikon George Ivanovich Gurdjieffin serkku ja oppilas. Eräiden arveluiden mukaan hän esitteli vuonna 1915 toimittaja, matemaatikko P. D. Uspenskin serkulleen G. I. Gurdjieffille seurauksin, että myös P. D. Uspenskista tuli Gurdjieffin oppilas ja Uspenski kirjoitti tämän pohjalta myöhemmin kirjan Sirpaleita tuntemattomasta opetuksesta (In Search of the Miraculous: Fragments of an Unknown Teaching).
Merkurov oli merkittävä modernin akateemisen tyylin edustaja. Taiteenfilosofina hän työsti usein Ajatus -aihetta, joka näkyy teoksissa Dostojevskin muistomerkki (1911-1913) ja Aatteen henkilökuva (1918). Hänet tunnettiin vapaa-ajattelijana ja eksentrikkona. Hän oli 'Yhdistyneiden Työläisten Veljeskunnan', 'Vallankumouksellisen Venäjän Taidemaalari-yhdistyksen', sekä Neuvostoliiton Kommunistisen puolueen jäsen. Hänelle myönnettiin Leninin kunniamerkki ja hän sai Stalin-palkinnon vuosina 1941 ja 1951.
Toimiessaan Puskinin museon johtajana Merkurov pelasti Katariina Suuren muistomerkin. Carrara-marmorinen patsas oli määrä hakata palasiksi, jonka vuoksi Merkurov toimitti sen salaa turvaan Armenian kansallismuseoon Jerevaniin. Yli puolen vuosisadan jälkeen patsas, joka painoi noin kolmetuhatta kiloa, palautettiin takaisin Moskovaan vuonna 2006.
Merkurov teki Josef Stalinille tämän 70-vuotispäivälahjaksi lahjan, kalliin graniittimonumentin nimeltään Päällikön kuolema. Stalin kieltäytyi vastaanottamasta lahjaa, ja tämän jälkeen kuvanveistäjän elämässä alkoi vaikea aikakausi.
Vuonna 1953 julkaistiin hänen muistiinpanonsa otsikolla Notes of a Sculptor. Kuvanveistäjä Sergei Merkurov haudattiin Novodevitšin hautausmaalle Moskovassa, hautamuistomerkkinä on hänen tekemänsä patsas vuodelta 1913, "Ajatus".
Merkurov museo Gjumrissä
300px|thumb|Armenialainen juhlapostimerkki vuodelta 2006, 125 vuotta Sergei Merkurovin syntymästä Vuonna 1984 avattiin hänen sukunsa talossa Merkurov Museo, jossa on esillä viisikymmentäyhdeksän Merkurovin tekemää naamiota; kuuluisia henkilöitä ja neuvostojohtajia, joukossa myös Lenin. Merkurovin kerrotaan tehneen aina kaksi naamiota, joista toisen hän säästi itselleen. Museo sijaitsee Gjumrissa, Armeniassa.
Toni Roponen
Toni Roponen (s. 15. lokakuuta 1973 Mikkeli) on suomalainen hiihtovalmentaja ja Tanhuvaaran urheiluopiston rehtori ja toimitusjohtaja. Hän on maastohiihtäjä Riitta-Liisa Roposen henkilökohtainen valmentaja. Roponen oli vuosina 2002–2005 Suomen ampumahiihtomaajoukkueen päävalmentaja; tuona aikana suomalaiset miesampumahiihtäjät saavuttivat kaksi MM-mitalia (Paavo Puurunen ja Vesa Hietalahti). Maastohiihdon puolella Roponen toimi aiemmin Matti Heikkisen ja Mona-Liisa Nousiaisen henkilökohtaisena valmentajana.
Yksityiselämä
Toni Roponen on naimisissa maastohiihtäjä Riitta-Liisa Roposen kanssa. Heillä on yksi yhteinen lapsi Ida Roponen (s. 2004). Lisäksi Toni Roposella on toinen lapsi Tommi Roponen edellisestä avioliitosta. Koulutukseltaan Toni Roponen on liikuntatieteiden maisteri.
Philip K. Dick -palkinto
Philip K. Dick -palkinto on vuosittai jaettava tieteiskirjallisuuden palkinto, joka jaetaan parhaalle alun perin pehmeäkantisena Yhdysvalloissa ilmestyneelle kirjalle. Palkinto on nimetty Philip K. Dickin mukaan ja sitä jakaa Philadelphia Science Fiction Society. Palkintoa on jaettu vuodesta 1982 alkaen.
Palkitut teokset
Vuosi siittaa teoksen julkaisuvuoteen. Lähde
Liedon keskuskoulu
Liedon keskuskoulu on peruskoulun yläaste Liedossa, Länsi-Suomen läänissä.
Koulu toimi 31.7.2001 saakka nimellä Liedon-Tarvasjoen yläaste ja mukana oli lietolaisten oppilaiden lisäksi oppilaita myös Tarvasjoelta. Tuolloin Tarvasjoella aloitti kuitenkin oma yhtenäinen vuosiluokkien 1–9 peruskoulu, ja vuodesta 1967 alkanut perusopetuksen yhteistyö loppui Liedon ja Tarvasjoen välillä. 1.10 2022 Koulun nimi vaihdettiin Liedon Yhtenäiskouluun johon liitettiin Taatilan Koulu.
Lukuvuodella 2008-2009 Liedon keskuskoulussa oli lähes 500 oppilasta ja 50 opettajaa. Koulussa on normaalit yläasteluokat 7–9 (yhteensä 23 luokkaa), joiden perusryhmien oppilasmäärä on noin 22. Lisäksi koulussa on yksi ESY-luokka.
Liedon perusopetuksessa A1-kielenä (ala-asteella kaikille yhteisenä vieraana kielenä) on englanti. Yläasteella kaikille alkavana B1-kielenä opiskellaan ruotsia. Ala-asteella vapaaehtoisena kielenä oppilaat ovat voineet valita ruotsia tai saksaa, joiden opiskelu jatkuu Keskuskoulussa A2-kielenä. Lisäksi kahdeksannella luokalla alkavista B2-kielistä oppilailla on valittavanaan saksa, ranska, venäjä ja italia, joista ryhmät muodostuvat mikäli vähintään noin kymmenen oppilasta on valinnut kielen.
Kirkonkulman koululla aloittanut musiikkiryhmä voivat jatkaa painotettua musiikin opiskeluaan Keskuskoulussa; tunteja on seitsemänsillä vuosiluokilla kaksi viikkotuntia yli normaalin opetussuunnitelman. Uuteen opetussuunnitelmaan koulussa siirrytään vaiheittain siten, että lukuvuonna 2004–2005 uuden OPS:n mukaan opiskelevat 7. luokat, jotka vievät opetussuunnitelmaa mukanaan, ja vuonna 2006 sen mukaan opiskelevat kaikki yläasteen luokat.
Jovanka Broz
thumb|Jovanka Broz vuonna 1970. Jovanka Broz (o.s. Budisavljević; 7. joulukuuta 1924 Jugoslavia – 20. lokakuuta 2013 Belgrad, Serbia ) oli jugoslavialainen partisaani ja Jugoslavian presidenttinä toimineen Josip Broz Titon puoliso. Jovanka Broz oli kotoisin nykyisen Kroatian alueelta, mutta etnisyydeltään serbi.
Elämänvaiheet
thumb|upright=0.7|Nuoruudenkuva Jovanka Brozista sotilasunivormussa. Jovanka Budisavljević syntyi työläisperheeseen Jugoslavian kuningaskuntaan tuolloin kuuluneessa Kroatiassa lähellä Bosnian rajaa. Saksan miehitettyä Jugoslavian nuori Budisavljević liittyi kommunistien partisaanijoukkoihin vuonna 1942 ja osallistui sissisodankäyntiin. Erään italialaista vartioasemaa vastaan tehdyn iskun jälkeen hänen yksiköstään jäi henkiin hänen lisäkseen vain kolme muuta. Sairastuttuaan pilkkukuumeeseen hänet tuotiin partisaanien päämajan yhteydessä toimineeseen sotasairaalaan. Hän kohtasi partisaanikomentaja Josep Broz ”Titon” ensi kerran vuonna 1944. Tito kohosi sodan jälkeen Jugoslavian pääministeriksi ja Jovankasta tuli virkailija hänen kansliassaan. He menivät naimisiin huhtikuussa 1952, jolloin Jovanka kotiutettiin armeijasta majurina. Avioparilla oli ikäeroa 32 vuotta ja Tito oli ollut naimisissa jo kahdesti. Avioliitto julkistettiin muutaman kuukauden viiveellä. Titosta tuli 1953 Jugoslavian presidentti.
Josip Tito kuoli vuonna 1980, jolloin hänen omaisuutensa takavarikoitiin valtiolle. Titon perheelle jäi perinnöksi vain vähäinen henkilökohtainen irtaimisto ja tekijänoikeudet hänen kirjoihinsa. Jovanka ei esiintynyt julkisuudessa miehensä hautajaisten jälkeen. Hän eli Belgradissa nauttien suhteellisen vaatimatonta eläkettä. Hänen tilanteensa heikkeni kommunismin kaaduttua. Slobodan Miloševićin presidenttikaudella hän joutui elämään käytännössä kotiarestissa ja jatkuvan vartioinnin alaisena. Miloševićin syrjäyttämisen jälkeen Jovanka Brozin tilanne helpottui hieman. Serbian hallitus kunnosti vuonna 2006 hänen huonokuntoisen kotitalonsa ja vuonna 2009 hänen takavarikoitu henkilöllisyystodistuksensa palautettiin ja hänelle myönnettiin passi. Hän kuoli sydänkohtaukseen belgradilaisessa sairaalassa 88-vuotiaana vuonna 2013. Serbia järjesti hänelle valtiolliset hautajaiset.
SLC
SLC voi tarkoittaa seuraavia:
Kris Jenner
Kristen Mary ”Kris” Jenner (o.s. Houghton, aik. Kardashian, s. 5. marraskuuta 1955) on yhdysvaltalainen televisiopersoona, joka tuli kuuluisaksi vuodesta 2007 eteenpäin esitetystä tositelevisio-ohjelmasta Kardashianit.
Network Investment
Network Investment Oy, myöhemmin Osuma, on vuodesta 1995 noin vuoteen 2005 toiminut yhteisasiakkuuspohjaista jäsenalekorttia lanseerannut, tosin ilmeisesti huijaukseksi osoittautunut markkinointiyhtiö, jonka idea oli jäsenten asiakaskorttialennuksiin perustuvan paljousalennuksen siirtäminen myös ostohintaan.
Mutta klubilaisten osakepääomat ja toimistokulumaksut tiettävästi hupenivat perustajajohtajien miljoonapalkkioihin. Perinteinen pyramidihuijaussyyte oli kierretty keräämällä maksuja erikseen toimintakuluista. Nimi vaihtui myöhemmin Osumaksi ja yritys "katosi" 2000-luvun puolivälissä.
Kris Jenner
Perhe
Jennerin ensimmäinen aviomies ja neljän ensimmäisen lapsensa isä kuoli syöpään vuonna 2003.
Network Investment
Markkinatuomioistuin kielsi vuonna 1997 Network Investment Oy:tä markkinoimasta verkostomarkkinoinnista syntyviä tuottoja sellaisille, joilla ei vielä ollut Network Investment Oy:n osakkeita.
Kris Jenner
Perhe
Hänellä on yhteensä 12 lastenlasta, joista kolme ovat hänen vanhimman tyttärensä Kourtneyn lapset vuonna 2009 syntynyt Mason, vuonna 2012 syntynyt Penelope ja päivälleen tasan viisi vuotta Masonia myöhemmin syntynyt Reign. Seuraavat neljä lastenlasta ovat Kimin lapset vuonna 2013 syntynyt North, vuonna 2015 syntynyt Saint, vuonna 2018 syntynyt Chicago sekä vuonna 2019 syntynyt Psalm. Lisäksi hänen lapsenlapsiinsa kuuluvat Robin syksyllä 2016 syntynyt tytär Dream, Kylien vuonna 2018 syntynyt tytär Stormi ja vuonna 2022 syntynyt poika Aire sekä Khloén vuonna 2018 syntynyt tytär True sekä vuonna 2022 syntynyt poika.
Network Investment
Vuonna 2000 perustettu verkkokauppapaikka toimi melkein kaksi vuotta, mutta lopetettiin kannattamattomana keväällä 2002. Verkkokauppapaikka perustui asiamiesverkostoon ja oli suunnattu Network Investment Oy osakkaille.
Kris Jenner
Perhe
Jennerillä on yksi sisar nimeltään Karen. Hänen äitinsä nimi on Mary Jo. Perhe kutsuu häntä nimellä MJ.
Ura
Jennerillä on oma tuotantoyhtiö, jonka nimi on Jenner Communications. Kris toimii itse vuonna 2007 alkaneen Kardashianit-nimisen tositelevisio-ohjelman vastaavana tuottajana ja lastensa managerina. Vuonna 2013 hänellä oli oma talk-show, nimeltään Kris. Tämän lisäksi hän on kirjoittanut kaksi kirjaa, jotka on julkaistu vuosina 2011 ja 2014.
Nicholas Mercator
Nicholas Mercator (, n. 1620 Holstein – 1687 Versailles) oli saksalainen matemaatikko.
Matemaatikkona hänet tunnetaan parhaiten logaritmeja käsittelevästä teoksesta Logarithmo-technica, joka julkaistiin vuonna 1668. Teoksessa hän kuvaa Mercatorin sarjan, joka on luonnollisen logaritmin Taylorin sarja. Saman sarjan keksi myös Gregory Saint-Vincent:
149 Medusa
149 Medusa on Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. Perrotin vuonna 1875. Nimensä pikkuplaneetta sai kreikkalaisen mytologian Medusa-gorgon mukaan.
Ionimoottori
pienoiskuva|Nasan Glenn Research Centerin [[NEXT (ionimoottori)|NEXT-ionimoottori koekäytössä tyhjiökammiossa vuonna 2009.]] Ionimoottori on avaruusalusten sähköpropulsiotekniikka, jossa työntövoimaa tuotetaan kiihdyttämällä varautuneita ioneja sähkökentässä. Ionimoottoreihin luetaan tyypillisesti sähköpropulsion sähköstaattisen haaraan kuuluvat verkolliset- (GIT), Hall- ja kenttäemissioionimoottorit (FEEP).
Ionimoottorin toiminta perustuu varauksettomien ajoaineatomien tai -molekyylien pommittamiseen elektronisuihkulla, jolloin nämä ionisoituvat positiivisesti varautuneeksi plasmaksi. Ajoaineplasma ohjataan sähkökenttään, missä se kiihtyy sähköstaattisen Coulombin voiman vaikutuksesta hyvin suuriin nopeuksiin, ja poistuu moottorista tuottaen alukselle pakokaasun virtaussuunnalle vastakkaisen työntövoiman.
Ionimoottorien pääkäyttökohteena ovat muiden sähköpropulsiomuotojen tapaan avaruudessa tapahtuvat kiertoratamuutokset, asemanpito radalla ja avaruuskappaleiden väliset siirtymiset.
Verkollinen ionimoottori
Verkolliset ionimoottorit jakautuvat rakenteellisesti kolmeen pääosaan: purkauskammiossa sijaitsevaan plasmantuottajaan, kiihdytysverkkoihin ja neutralointikatodiin. Verkollisten moottorien kolme alatyyppiä ovat elektronipommitus-, radiotaajuus- ja mikroaaltoionimoottorit, ja ne eroavat toisistaan pääasiassa plasman tuottamiseen käytetyn menetelmän osalta. Kolme metodia on kuvattu alla:
Kenttäemissioionimoottori
Kenttäemissiomoottorit (lyh. FEEP, ) jakautuvat rakenteellisesti kolmeen pääosaan: emitteriin, kiihdytinelektrodiin ja neutraloijaan.
Verkollisista- ja Hall-ionimoottoreista poiketen niiden ajoainesyöttö tapahtuu nestemäisessä olomuodossa, minkä jälkeen nestemäinen ajoaine ionisoituu emitterin ja kiihdytinelektrodin välisen korkean potentiaalieron aikaansaamassa kenttäemissiossa.
Suorituskyky
Ionimoottorien tuottama työntövoima on varsin heikko, vaihdellen Hall-moottoreissa välillä 10 µN – 2 N ja verkollisissa moottoreissa välillä 10 µN – 0,2 N. Moottorityyppi kykenee kuitenkin saavuttamaan erittäin suuria pakokaasun nopeuksia, (Hall-moottoreissa 10-20 km/s ja verkollisissa 20-40 km/s) minkä ansiosta ajoaineen käytön hyötysuhdetta mittaava ominaisimpulssi on erittäin korkea, liikkuen avaruuteen laukaistuissa Hall-moottoreissa 1 500–2 000 ja vastaavanlaisissa verkollisissa moottoreissa 2 500–3 600 sekunnin välillä. Laboratoriokoekäyttöön edenneissä moottoreissa on saavutettu jopa 17 000 sekunnin ominaisimpulsseja. Kokeellinen DS4G-ionimoottori saavutti vuonna 2006 ennätyksellisen 210 km/s pakokaasunopeuden ja noin 19 400 sekunnin ominaisimpulssin.
Wang Shangyuan
Wang Shangyuan (s. 2. kesäkuuta 1993 Zhengzhou) on kiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kiinan Superliigassa pelaavaa Guangzhou Evergrandea.
Ionimoottori
Suorituskyky
Lentokäyttöön edenneiden ionimoottorien kokonaishyötysuhteet ovat Hall-moottoreissa vaihdelleet 35-60 prosentin ja verkollisissa moottoreissa 40-80 prosentin välillä.
Wang Shangyuan
Wang pelasi vuosina 2013–2015 Belgiassa Club Bruggen joukkueessa.
Ionimoottori
Historia
Neuvostoliittolaiset asensivat vuonna 1971 kahteen Meteor-satelliittiin SPT-60 -Hall-moottorit. Moottorityypin käyttö neuvostoliittolaisissa tietoliikennesatelliiteissa olikin sähköpropulsion ensimmäinen laajamittainen käyttökohde. Moottorityypin käyttö näissä kohteissa on jatkunut Venäjällä Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen.
Ensimmäinen pohjois-eteläsuuntaiseen asemanpitoon suunniteltu ionimoottori laukaistiin japanilaisen Engineering Test Satellite 6 (ETS 6) -koesatelliitin kyydissä vuonna 1995. Kantoraketin laukaisun osittainen epäonnistuminen esti kuitenkin ionimoottorin käytön asemanpitoon, mutta moottoria operoitiin tästä huolimatta onnistuneesti kiertoradalla.
Ionimoottorien kaupallinen käyttö käynnistyi Yhdysvalloissa vuonna 1997, kun Hughes toi markkinoille Xenon Ion Propulsion System (XIPS) -moottorinsa. NASA laukaisi vuotta myöhemmin kokeellisen NSTAR-ionimoottorin osana Deep Space 1 -luotaintaan.
HMS Sunflower (K41)
HMS Sunflower (viirinumero K41) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 31. elokuuta 1939 South Bank-on-Teesistä Smiths Dock Companyltä, missä köli laskettiin 24. toukokuuta. Alus laskettiin vesille 19. elokuuta 1940 ja valmistui 25. tammikuuta 1941.
Palvelus
Alus romutettiin elokuussa 1947.
Osamu Fujimura
Osamu Fujimura (29. elokuuta 1927 Tokio – 13. maaliskuuta 2017 Waikoloa Beach Hawaiji) oli puhetieteen ja puheteknologian uranuurtaja Tokion yliopistosta.
Antoni Pruszewicz
Antoni Pruszewicz (1931) on foniatrian professori Poznańin yliopistosta Puolasta.
Vwawa
Vwawa on kaupunki Mbozin piirikunnassa Songwen alueella Tansaniassa. Se on alueensa pääkaupunki. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan siellä asui 56 256 asuakasta.
Leppäjärvet
Iso- ja Vähä-Leppäjärvi ovat kaksi toisiaan lähekkäistä järveä Valkeakosken kaupungin alueen pohjoisosassa. Iso-Leppäjärven itäpuoli on Kangasalan kunnan aluetta. Nimistään huolimatta järvet ovat samankokoiset. Järvet ovat Myllyniitynojan kautta yhteydessä Painonjärveen ja edelleen Painonjoen kautta Mallasveteen.
Eliminator
Eliminator on yhdysvaltalaisen rockyhtye ZZ Topin vuonna 1983 julkaisema kahdeksas albumi. Albumi oli yhtyeen lopullinen kaupallinen läpimurto ja sitä pidetään yleisesti yhtyeen suosituimpana albumina. Levyltä julkaistiin singlet ”Gimme All Your Lovin’”, ”Got Me Under Pressure”, ”Sharp Dressed Man”, ”TV Dinners” ja ”Legs”.
Rolling Stone -musiikkilehti listasi Eliminatorin 500 Greatest Albums of All Time (suom. kaikkien aikojen 500 parasta albumia) listallaan sijalle 396. Albumi valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Suomessa albumi oli listaykkösenä yhteensä 11 viikkoa ja listaviikkoja sille kertyi yhteensä 65.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Botnia Link
Botnia Link oli ruotsalainen varustamo. Varustamo aloitti liikennöinnin vuonna 2000 Merenkurkussa Vaasan, Uumajan ja Härnösandin välillä kuljettaen pääasiassa rahtia. Pitkään talousvaikeuksissa kamppaillut Botnia Link meni 20. marraskuuta 2002 konkurssiin.
Botnia Link ilmoitti mennessään konkurssiin etteivät Ruotsi ja Suomi päässeet poliittiseen ratkaisuun kahden varustamon, Botnia Linkin ja suomalaisen RG Linen, tukemisesta Merenkurkussa.
pienoiskuva|M/S Traden oli varustamon liikenteessä vuosina 2000–2001.
Milva
Maria Ilva Biolcati, eli Milva (17. heinäkuuta 1939 Goro, Italia – 23. huhtikuuta 2021 Milano, Italia ) oli italialainen laulaja ja näyttelijä. Hän tunnettiin myös nimillä La Rossa (it. punainen) hänen hiustensä väristä johtuen ja Goron pantteri hänen synnyinkaupungistaan johtuen.
Ura
Milvan ura alkoi 1950-luvun lopulla, kun hän osallistui yleisradio Rain musiikkikilpailuun voittaen sen. Vuonna 1960 hän levytti Édith Piafin kappaleen Milord. Milva lauloikin monia Piafin kappaleita. Vuonna 1962 Milva lauloi Piafin ohjelmistoja Pariisin Olympia-teatterissa. Teatterinjohtaja Giorgio Strehler ”löysi” Milvan vuonna 1965 ja halusi tämän oman teatterinsa ohjelmistoon esiintymään. Milva oli hyvin eklektinen laulaja, koska hän yhdisteli pop- ja oopperamusiikkia. Milva esiintyi monissa 1960-luvun italialaisissa elokuvissa.
Milva lauloi muun muassa Astor Piazzollan tangoja. Milva on lauloi myös saksaksi ja oli hyvin suosittu saksankielisissä maissa. Hän esitti muun muassa monia Weill/Brecht-lauluja, kuten ”Tango Balladea”, ”Mackie Messeriä”, ”Surabaya Johnnyä” ja ”Matrosen Tangoa”. Hän teki yhteistyötä muun muassa Ennio Morriconen vuonna 1965, Francis Lain vuonna 1973, Mikis Theodorakiksen vuonna 1978, Enzo Jannaccin vuonna 1980 ja Franco Battiaton kanssa vuosina 1982 ja 1986.
Milva ilmoitti vuonna 2010 lopettavan uransa. Hän oli aiemmin samana vuonna kertonut, että terveysongelmat estävät häntä esiintymästä. Milva kuoli Milanossa huhtikuussa 2021.
Valikoitu diskografia
Weill: The Threepenny Opera / Mauceri, Lemper, Kollo, Milva
Matti Autio (agitaattori)
Matti Juhonpoika Autio (3. syyskuuta 1885 Kaukola – 22. helmikuuta 1918 Leppävirta ) oli suomalainen sanomalehtimies ja työväenliikkeen agitaattori, joka vuoden 1918 sisällissodan aikana toimi Varkauden punakaartin päällikkönä. Hänet teloitettiin Varkauden taistelun jälkeen niin sanotussa Huruslahden arpajaisissa.
Autio tuli järjestötoimintaan vuoden 1905 suurlakon jälkeen ja vaikutti eri puolilla maata muun muassa toimittajana, puhujana sekä puolue- ja ammattiyhdistystoimitsijana. Lisäksi hän oli vuonna 1907 lyhyen aikaa Suomen Sosialidemokraattisen Nuorisoliiton puheenjohtajana. Autio edusti alusta alkaen työväenliikkeen jyrkintä, vallankumouksellista linjaa. Sortokausien aikana hänellä oli kytköksiä venäläistämistoimia vastustaneeseen aktivistiliikkeeseen ja myöhemmin vuosina 1917–1918 Autio tunnettiin yhtenä keskeisistä työväestön kapinahengen nostattajista Pohjois-Savossa. Ateistina Autio ei oikeudenkäynneissään suostunut vannomaan valaa käsi Raamatulla, ellei häntä pakotettu siihen rangaistuksen uhalla.
Varhaiset vuodet
Laatokan Karjalassa syntynyt Autio aloitti yhteiskunnalliseen toiminnan vuoden 1905 suurlakon nostattaman innostuksen myötä. Hän vaikutti aluksi Viipurin edistysmielisessä raittiusliikkeessä ja lähti pian mukaan myös sosialidemokraattisen työväenliikkeeseen. Kevättalvella 1906 Autio toimitti Sulo M. Hytösen kanssa Viipurissa ilmestynyttä Vapaus-nimistä julkaisua, ja myöhemmin toukokuussa hänet valittiin SDP:n Viipurin piirin agitaattoriksi. Elokuussa järjestettyyn SDP:n Oulun puoluekokoukseen Autio osallistui Säkkijärven työväenyhdistyksen edustajana. Syksyllä 1906 Aution nimi nousi esiin myös A. Ahlström Oy:n sahanhoitajan Oscar Geffertin murhaoikeudenkäynnin yhteydessä, kun hänen väitettiin ryöstömurhan aikaan oleskelleen Muolaalla tapahtumapaikan lähistöllä.
Vuonna 1907 Autio muutti Helsinkiin, jossa hän sai paikan Työmiehen toimituksesta. Pääkaupungissa hän oli mukana myös nuorsosialistien toiminnassa ja oli helmikuussa 1907 perustamassa Helsingin Työväen Teatterin seuraajaksi syntynyttä Kansan Näyttämöä. Huhtikuussa Autio osallistui Tampereen työväentalolla pidettyyn Suomen Ammattijärjestön perustavaan kokoukseen, jossa hänet valittiin sihteeristöön yhdessä Mikko Uotisen, Adam Halmeen ja Eero Haapalaisen kanssa. Samana keväänä hän raportoi Työmiehelle kuuluisista Laukon torpparihäädöistä, joiden yhteydessä hän piti myös kiivaita palopuheita. Toukokuussa 1907 Autio valittiin Sosialidemokraattisen Nuorisoliiton puheenjohtajaksi, ja hän kiersi myös järjestön puhujana eri puolilla Suomea. Aution aika järjestössä jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä hän siirtyi jo samana syksynä Kuopioon Savon Työmiehen toimitussihteeriksi. Autio perusti kaupunkiin myös Sosialidemokraattisen Nuorisoliiton paikallisosaston.
Helmikuussa 1908 Autio valittiin Vaasassa ilmestyneen Vapaan Sanan toimitussihteeriksi, ja myöhemmin keväällä hänet nimitettiin myös SDP:n piirisihteeriksi Vaasan läänin pohjoiseen vaalipiiriin. Syyskuussa Autio sai Viipurin hovioikeudessa kuuden kuukauden vankeusrangaistuksen majesteettirikoksesta. Hän oli edellisen vuoden joulukuussa kommentoinut Savon Työmiehessä Timo Korpimaan saamaa majesteettirikossyytettä tavalla, jonka oikeus katsoi loukkaavan keisarillisen majesteetin kunniaa.
Ennen vankilaan joutumistaan Autio ehti vielä agitoida kotiseudullaan Karjalassa, jossa hän joulukuussa 1908 osallistui väkivaltaisuuksiin asti yltyneeseen Läskelän paperitehtaan lakkoon Harlussa. Tammikuussa 1909 Autiota kuultiin todistajana ravintoloitsija Uno Sereniuksen valtiopetosoikeudenkäynnissä, jossa kävi ilmi, että hän oli vuonna 1906 Viaporin kapinan aikana saanut Sereniukselta pistoolin tekemäänsä Helsingin matkaa varten. Autio kärsi majesteettirikoksesta saamansa rangaistuksen Viipurin läänivankilassa, josta hän vapautui elokuussa 1909. Tämän jälkeen Autio toimi SDP:n Uudenmaan läänin piiriluennoitsijana ja hoiti myös piirisihteerin tehtäviä.
Yleislakko ja sisällissota
1910-luvulla Autio vaikutti Uudenmaan lisäksi ainakin Kymenlaaksossa, ennen ryhtymistään SDP:n ja SAJ:n Kuopion piirisihteeriksi. Lokakuussa 1917 Kuopiossa pitämässään puheessa Autio vakuutti taloudellisen ja valtiollisen vallan lopulta päätyvän luokkataistelun myötä työväestölle. Puheensa lopuksi hän ennusti tilanteen johtavan myös aseelliseen taisteluun. Marraskuun alussa 1917 Autio saapui Varkauteen johtamaan paikkakunnalle hieman aikaisemmin perustettua työväen järjestyskaartia, ja samalla hän alkoi myös järjestää seudun työväestön aseistautumista.
Vielä ennen Aution saapumista paikalliset työväenjärjestöt olivat suhtautuneet punakaartien perustamiseen epäilevästi. Hänen johdollaan Varkaudesta kuitenkin kehittyi nopeasti Leppävirran pitäjän vallankumouksellisen toiminnan keskus, mistä johdettiin kaikkia alueen punakaarteja. Aution oma radikalismi näkyi muun muassa siinä, että hänen antamansa käskyn mukaan kaikki punakaartien määräyksiä tottelemattomat ammutaan välittömästi. Toinen työväen johtomies alueella oli kaupanhoitaja Kaarlo Lähteenmäki, joka organisoi Leppävirran punakaartin toimintaa. Marraskuun 1917 yleislakon aikana Autio ja Lähteenmäki vastasivat muun muassa Ahlströmin tehtaiden johdon kanssa käydyistä neuvotteluista. Sisällissodan käynnistyttyä Autio toimi Varkauden punakaartin esikunnan ylipäällikkönä.
Kuolema
Valkoisten käynnistämä Varkauden piiritys alkoi 19. helmikuuta ja huipentui kahden päivän kuluttua Ahlströmin massatehtaalla, jonne noin 700 punakaartilaista oli vetäytynyt. Noin kello 22 päättyneen massatehtaan piirityksen jälkeen antautuneita punaisia alettiin välittömästi teloittaa läheisen Huruslahden jäällä. Ensimmäisten ammuttujen joukossa olivat Aution lisäksi Kaarlo Lahteenmäki sekä Savonlinnan punakaartin päällikkö Emil Parkkinen. Tarinan mukaan Autio seisoi teloituksen aikana lakki rinnalle painettuna. Suomen sotasurmat -tietokantaan Aution kuolinpäiväksi on merkitty virheellisesti 28. maaliskuuta.
Inter-National-League
Inter-National-League oli jääkiekkoliiga, jota pelattiin Itävallassa ja Sloveniassa. Itävaltalaiset ja slovenialaiset joukkueet perustivat sarjan vuonna 2012. Seuraavana vuonna sarjaan otettiin mukaan myös italialaisia joukkueita. Italialaisjoukkueiden osallistuminen sarjaan jäi kuitenkin yhden kauden mittaiseksi. Kaudella 2014–2015 sarjassa pelasi kuusi joukkuetta Itävallasta ja kuusi Sloveniasta. Sarja muuttui kaudesta 2016–2017 eteenpäin pelattavaksi uudella nimellä Alps Hockey League.
Kai Lappalainen
Kai Lappalainen (10. marraskuuta 1924 Oulu – 19. toukokuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja lavastaja. Lappalainen työskenteli aluksi teatteriohjaajana ja -näyttelijänä, myöhemmin elokuvalavastajana ja elokuvanäyttelijänä.
Lappalaisen kuolinvuonna 1978 hänestä tehtiin pronssinen patsas.
Jarkko Tuikka
Jarkko Tuikka (s. 5. helmikuuta 1988 ) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelasi Superpesistä Sotkamon Jymyssä.
Tuikka teki vuonna 2009 yksivuotisen sopimuksen Jymyn kanssa kaudelle 2010. Tuikka voittanut peliurallaan yhden mestaruuden (2011), kaksi hopeista SM-mitalia sekä yhden pronssin. Tuikka on pelannut suomensarjaa Manse PP:ssä kausilla 2012 ja 2013 sekä ykköspesistä Manse PP:ssä kautena 2014.
Kerguelen
Pääsaari Grande Terren pinta-ala on 6 675 neliökilometriä, ja sitä ympäröi noin 300 saarta ja luotoa, joista yhteensä 7 215 neliökilometrin  laajuinen saaristo muodostuu. Ilmasto on viileä (vuoden keskilämpötila 4–6 °C) ja sateinen; räntää, vettä tai lunta sataa 300 päivänä vuodessa. Lunta voi sataa merenpinnan tasolla myös kesäisin, mutta meri on alueella aina jäätön. Eteläisen jäämeren länsituulet puhaltavat saarilla keskimäärin 30,5 metrin sekuntivauhdilla (puuskissa jopa 55 m/s), merenkäynti on siten tavallisesti voimakasta (12–15-metriset aallot ovat tavanomaisia). Rukoushuone saarella on nimetty Notre-Dame de Vents’ksi (vapaasti suomennettuna Tuultemme Kuningatar).
Pääsaari on idästä länteen 150 kilometriä pitkä ja pohjoisesta etelään 120 kilometriä. Korkein huippu on saaren länsipuolella sijaitseva Mont Ross, jonka huipun korkeus merenpinnasta on 1 850 metriä. Sitä peittää Cookin jäätikkö. Saarella on monia niemiä ja niemimaita. Saaren rantaviiva on mutkikas, vuonoja on paljon, ja yksikään kohta maalla ei ole 20 kilometriä kauempana merestä. Muutenkin saarten maasto on jyrkkäpiirteistä, tasaisimmat alueet löytyvät pääsaaren itäpäästä, jossa myös suurin rakennuskeskittymä, Port-aux-Français sijaitsee. Saaret ovat vulkaanisperäisiä, mutta saarten tulivuorten aktiivisuus on nykyään vähäistä tai olematonta. Vakituisia asukkaita saarilla ei ole.
Historia
Ensimmäisellä matkalla hänen laivansa joutuivat eroon toisistaan. Kerguelen palasi Mauritiukselle korjauksia varten ja kapteeni de Boiguehenneuc rantautui saarelle Gros-Ventre-aluksellaan, ja liitti sen muodollisesti kuningas Ludvig XV:n maihin. Rantautumisen paikan nimi on Anse du Gros-Ventre (poukama).
Toisella Kerguelenin johtamalla matkalla yksi hänen laivoistaan, l’Oiseau, kapteeninaan de Rochegude, onnistui rantautumaan saarelle tammikuun kuudentena vuonna 1773. Koska Kerguelen oli ensimmäisen matkansa jälkeen Ranskan kuninkaalle kuvaillut saaria metsäisiksi, asutuiksi ja luonnonvaroiltaan rikkaiksi, joutui hän vankilaan totuuden tultua kuninkaan tietoon. Kuningas kuoli seuraavana vuonna isorokkoon. Kerguelen vapautettiin Ranskan vallankumouksen jälkeen vuonna 1789, ja hän toimi Brestin sataman johtajana kuolemaansa asti vuoteen 1797. Kapteeni Kerguelen ei koskaan kävellyt nimeään kantavilla saarilla.
Kun James Cook purjehti saarten ohi muutamaa vuotta myöhemmin (v. 1776), hän kutsui pääsaarta Desolation Islandiksi (Lohduton saari). Monissa englanninkielisissä kartoissa saaresta on käytetty tätä nimeä.
Saarella ei voinut asua vakituisesti, joten seuraavan sadan vuoden aikana siellä kävivät ainoastaan valaanpyytäjät ja eksyneet merenkulkijat. Useat alukset ovat haaksirikkoutuneet saarilla. Turkishylkeet metsästettiin sukupuuttoon saarilta 1800-luvulla ja merinorsut 1900-luvun alussa.
Kerguelenin saarten rannikot kartoitettiin vuosina 1908–1909 ja saarten sisäosat vuosina 1913–1914. Saarten ensimmäinen täydellinen kartta julkaistiin vuonna 1922. Geologisia tutkimuksia saarilla tehtiin vuosina 1928–1931. Vuosien 1931–1940 välillä saarilla kävi kaksi tutkimusretkikuntaa.
Toisen maailmansodan aikana Kerguelen oli autiona. Saksalainen apuristeilijä Atlantis valitsi saaren täydennys- ja huoltopaikaksi vuodenvaihteessa 1940–1941. Alus koki siellä ensimmäisen miestappionsa joulupäivänä vuonna 1940, kun merimies putosi maalatessaan savupiippua. Hänet haudattiin saarelle, ”eteläisimpään Saksan sotilaan hautaan”.
Nykyaika
thumb|250px|Kerguelenin saaret satelliittikuvassa. Toisen maailmansodan jälkeen Ranska velvoitettiin miehittämään Kerguelen pysyvästi, jotta se pysyisi Ranskan hallinnassa. Vuodesta 1963 saarella on toiminut tutkimusasema Port-aux-Français, jolta lähetetään tutkimusraketteja (Arcas, Dragon ja Eridan) avaruuteen, sekä tarkkaillaan niiden toimintaa. Ympärivuotinen miehitetty sääasema on toiminut vuodesta 1951 ja geofysiikan tutkimusasema vuodesta 1957. Port-aux-Français’ssä sijaitsevat tutkimusasemien ja kappelin lisäksi baari, voimistelusali, sairaala, elokuvateatteri ja kirjasto. Kerguelenilla on ajoittain ollut myös kaivostoimintaa, guanoa on kaivettu lannoitteeksi. Marion Dufresne, maailman suurin merentutkimusalus, käy säännöllisesti Kerguelenilla vaihtamassa asemien miehistöä sekä tuomassa ruoka- ja muita tarpeita tutkimushenkilökunnalle (50–100 henkilöä).
Kasvisto ja eläimistö
thumb|250x250px|Kergueleninkaali Saaret ovat kokonaan antarktista tundraa rannikkoalangoilta 50 metrin korkeuteen merenpinnasta. Korkeammalla on vain satunnaisia tuppaita sammalta ja jäkälää. Saarella on myös jäätiköitä, joten kasvilajistoon kuuluu lähinnä jäkäliä, sammalia ja nurmikkalaji Poa cookii. Merkittävänä saarten kasvilajina voidaan pitää villikaalin näihin oloihin sopeutunutta sukulaista, kergueleninkaalia. Kerguelinkaalin pahanhajuisessa öljyssä on tavallista enemmän C-vitamiinia. Saarilla käyneet valaanpyytäjät ja purjehtijat ovat syöneet tätä lajia välttääkseen keripukin.
Hylkeet ovat palanneet saarille, mutta enimmän osan eläimistöstä muodostavat linnut: liitäjät, albatrossit ja pingviinit. Saarilla pesii yhteensä 30 lintulajia. Kerguelenilla elää myös oma tiiralajinsa, kerguelenintiira, joka on lapintiiran lähisukulainen.
Vesieläimistö on runsasta. Kerguelenin lähivesillä tapahtuu kumpuamista, jossa sekoittuvat ravinneköyhät trooppiset vedet ja länsituulten virran ravinteikkaat vedet. Alueella tapahtuu myös laitonta kalastusta.
Pääsaarelle on istutettu kaniineja. Saarella elää myös laivakissoista alkunsa saanut kissapopulaatio, joka selviytyy kaniineilla ja paikallisilla linnuilla sekä niiden poikasilla, kuten laivojen mukana saarille alun perin tulleet rotat. Saarella elää myös villiintyneitä poroja ja lampaita.
Michael White
Michael White (s. 5. heinäkuuta 1991 Neath) on walesilainen snooker-ammattilainen. White aloitti ammattilaisuransa vuonna 2007.
HMS Snowdrop (K67)
HMS Snowdrop (viirinumero K67) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 31. elokuuta 1939 South Bank-on-Teesistä Smiths Dock Companyltä, missä köli laskettiin 4. helmikuuta 1941. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta ja valmistui 30. heinäkuuta.
Palvelus
Aluksen muutostyöt kauppalaivaksi aloitettiin, mutta niistä luovuttiin 1949. Alus myytiin romutettavaksi vielä saman vuoden syyskuussa.
Nepalinvenuksenkenkä
Historia
Nepalinvenuksenkengän kuvasi John Lindley vuonna 1821 julkaisussa Collectanea Botanica ja sen siirsi nykyiseen sukuun Ernst Hugo Heinrich Pfitzer vuonna 1886 julkaisussa Morphologische Studien uber die Orchideenbluthe.
Elinympäristö
Nepalinvenuksenkenkä kasvaa kevyessä varjossa kalkkipitoisilla kallioniemekkeillä vesiputousten lähistöllä 1000-1500 metrin korkeudella. Lajin luontainen levinneisyysalue sijoittuu Itä-Intiaan Bhutanin ja Bangladeshin väliin jäävälle alueelle. Alueen lämpötila vaihtelee 11 ja 22 celsiusasteen välillä. Ilmasto on talvisin kuiva, kesäisin kostea.
Palkkajäykkyys
Palkkajäykkyys tarkoittaa, että palkat eivät jousta alaspäin kohti tasoa, jolla työn kysyntä ja tarjonta olisivat yhtä suuret.
Suomessa yksilötason palkkajäykkyys on huomattavasti suurempaa kuin vertailumaissa Norjassa ja Saksassa. Suomi sijoittuu kärkikolmikkoon Ruotsin ja Ranskan kanssa.
.fi
Historia
Joulukuussa 1986 Tampereen teknillinen korkeakoulu (myöhempi Tampereen teknillinen yliopisto, TTY) lähetti hakemuksen uuden ylätason verkkotunnuksen luomisesta. Hakemuksen taustalla olivat hallintojohtaja Seppo Loimio ja tietotekniikan apulaisprofessori Juha Heinänen. Verkkotunnuksia hallinnoiva ICANN hyväksyi hakemuksen ja myönsi TTKK:lle oikeuden hallinnoida .fi-verkkotunnusta. TTKK hallinnoi .fi-juuripalvelimia vuosina 1986–1993, jonka jälkeen oikeudet siirrettiin FICIXille. Juuren hallinnoinnista sekä verkkotunnusten myöntämisestä vastasi kuitenkin käytännössä EUnet Finland, myöhemmin KPNQwest.
Palkkajäykkyys
Jos (reaali)palkkoja ei lasketa työn kysynnän vähentyessä, työllisyys heikkenee.
Anne Maria Holli
Anne Maria Holli (s. 1961 ) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä, joka toimii valtio-opin professorina Helsingin yliopistossa. Holli on tutkinut erityisesti sukupuolen merkitystä ja tasa-arvon toteutumista poliittisessa osallistumisessa ja poliittisessa edustuksessa sekä demokratian toteutumista suomalaisissa poliittisissa instituutioissa.
Palkkajäykkyys
Ammattiliitot ja työttömyys
Jouko Ylä-Liedenpohjan mukaan ammattiliitoissa valta on sisäpiiriläisillä eikä työttömillä ulkopiiriläisillä (outsiders). Tästä syystä niiden kannattaa korottaa minimipalkkoja yli työn tasapainohinnan, jolla työn kysyntä ja tarjonta olisivat yhtä suuret, koska sisäpiiriläisenemmistö hyötyy tällaisesta ulkopiiriläisten jäädessä työttömiksi palkankorotuksen vuoksi. Tämä työttömyys on siis "tahdonvastaista" työttömien mutta "vapaaehtoista" ammattiliiton näkökulmasta.
.fi
Historia
Vuonna 1997 vastuu maakoodin hallinnoinnista siirrettiin Telehallintokeskukselle (nykyisin Viestintävirasto), joka vastasi tunnuksen myöntämisestä ja hallinnoinnista (teknisestä hallinnoinnista vastasi vuoteen 2003 asti KPNQwest). Yksityisen sektorin toimijoita ei pidetty tarpeeksi puolueettomina hallinnoimaan maatunnusta ja tästä syystä hallinnointi siirrettiin viranomaistaholle. Vastaava käytäntö oli jo yleisesti vakiintunut monissa maatunnuksissa.
Anne Maria Holli
Holli valmistui maisteriksi vuonna 1988, lisensiaatiksi vuonna 1992 ja tohtoriksi 2003, kaikki Helsingin yliopistosta. Hän on osallistunut moniin kansainvälisiin ja kansallisiin tutkimushankkeisiin, myös johtavissa rooleissa. Hän toimi suomalaisen sukupuolitutkimuslehden toimittajana vuosina 2004–2005 ja on toiminut lukuisissa kansainvälisen politiikan ja sukupuolen aihetta käsitelleissä foorumeissa ja kansainvälisissä konferensseissa. Hän oli vuosina 2014–2016 puheenjohtajana kansainvälisen IPSA-tutkimuskomitean jaostossa RC19: Sukupuolipolitiikka.
.fi
Verkkotunnuslaki
Vuoteen 2003 asti verkkotunnuksia oli myönnetty hyvin rajallisesti ja mikään laki ei määrännyt sitä miten tunnuksia tuli myöntää. Lähinnä yliopistoilla sekä suurilla yrityksillä joiden nimi oli vakiintunut oli käytössään fi-verkkotunnus. Verkkotunnuslaki (228/2003) astui voimaan maaliskuussa 2003. Laissa säädetään muun muassa fi-verkkotunnuksen hakemisesta, verkkotunnuksen muodosta ja sisällöstä sekä verkkotunnuksen haltijan sekä internet-palveluntarjoajan vastuusta ja velvollisuuksista. Edelleen vain yritykset sekä yhteisöt saivat käyttöönsä oman fi-verkkotunnuksen, tunnusten saatavuus kuitenkin parani huomattavasti. Enää haettavan verkkotunnuksen nimen ei tarvinnut vastata täydellisesti kaupparekisteriin tai tavaramerkkirekisteriin rekisteröityä nimeä vaan myös muut verkkotunnushakemukset hyväksyttiin. Vapautumisen johdosta suuri määrä verkkotunnuksia rekisteröitiin ja uusi aikakausi alkoi fi-verkkotunnuksen osalta.
Maaliskuussa 2006 verkkotunnuslakia muutettiin niin, että verkkotunnusten rekisteröinti mahdollistui myös yksityishenkilöille. Edelleenkään ulkomaisilla toimijoilla ei ollut mahdollisuutta rekisteröidä tunnuksia vaan vaatimuksena oli kotikunta Suomessa, suomalainen henkilötunnus sekä yli 15 vuoden ikä. Samalla suojattiin verkkotunnukset, jotka olivat yksityishenkilöiden nimiä. Vain nimen haltijalla oli oikeus rekisteröidä verkkotunnus (mikäli oli kaksi samannimistä henkilöä noudatettiin aikaprioriteetin periaatetta).
.fi-verkkotunnusten määrä ylitti 250 000 27.10.2010.
Tietoyhteiskuntakaari
pienoiskuva|Viestintäviraston .fi-verkkotunnuksen markkinoinnissa käytetty tunnus. Syyskuussa 2016 astui voimaan uusi Tietoyhteiskuntakaari (7.11.2014/917), joka korvasi aiemman verkkotunnuslain. Viestintävirasto markkinoi uudistusta mainoslauseella ”.fi uudistuu”, ja mediassa uudistusta on myös kutsuttu verkkotunnusuudistukseksi. Uusi laki teki merkittäviä muutoksia sekä verkkotunnusten myöntämiseen että vaatimuksiin. Uudistuksessa myös ulkomaisille toimijoille annettiin oikeus rekisteröidä verkkotunnuksia. Samalla luovuttiin rajoituksista, jotka koskivat verkkotunnusten muotoa ja hyvän tavan vastaisuutta. Käytännössä suuri määrä kaksimerkkisiä maatunnuksiin perustuvia verkkotunnuksia vapautui. Viestintävirasto siirtyi myös välittäjämalliin, jossa välittäjät hoitavat asiakkaan puolesta merkintöjen tekemisen verkkotunnusrekisteriin. Aiemmin käytössä oli ollut malli, jossa verkkotunnusten haltijat olivat myös voineet itse hallinnoida tunnuksia käyttäen Viestintäviraston domain.fi-palvelua.
Tietoturva
McAfeen vuonna 2008 tekemän tutkimuksen mukaan noin 0,05 prosentissa .fi-päätteisiä sivuja levitetään haittaohjelmia.
.ax
Ahvenanmaa sai oman .ax-tunnuksensa 15. elokuuta 2006. Siihen asti käytössä oli ollut aliverkkotunnus .aland.fi. Verkkotunnuksen hallinnoinnista vastaa Ahvenanmaan maakuntahallitus.
.helsinki
Helsingin kaupunki haki vuonna 2016 omaa verkkotunnusta. Kyseessä on uudentyyppinen paikkatunnus (GeoTLD) verkkotunnus perinteisten maatunnusten (ccTLD) ja geneeristen tunnusten (gTLD) domainien ohella. ICANN on vapauttanut uusia tunnuksia saataville ja nykyisin monilla kaupungeilla on oma verkkotunnuksensa. Esimerkiksi myös Tukholman kaupungilla on vastaava oma verkkotunnus .stockholm. Sekä .stockholm- että .helsinki-verkkotunnuksien teknisestä hallinnoinnista vastaa Afilias.
Victoria: Revolutions
Aiheesta muualla
en:Victoria: An Empire Under the Sun
Seleukidinen ajanlasku
Seleukidinen ajanlasku oli Seleukidien valtakunnassa ja laajemminkin hellenistisessä maailmassa käytetty vuosilukujärjestelmä. Ajanlasku alkaa Seleukos I:n paluusta Babyloniin vuonna 311 eaa. hänen oltuaan maanpaossa Ptolemaioksen Egyptissä. Seleukos ja hänen hovinsa pitivät tätä hetkeä Seleukidien valtakunnan perustamisajankohtana. Alun perin ajanlasku perustui Seleukos I:n hallitusvuosiin, mutta hänen poikansa ja kanssahallitsijansa Antiokhos I jatkoi ajanlaskua isänsä kuoleman jälkeen.
Nämä eroavaisuudet vuoden alkukohdan määrittelyssä aiheuttavat sen, että vuosiluvut voivat vaihdella yhdellä. Elias J. Bickerman antaa seuraavan esimerkin:
Seleukidinen ajanlasku oli käytössä 500-luvulle jaa. asti, mm. Zebedin piirtokirjoituksessa, joka on päivätty Syyriassa Gorpiaios-kuun 24. päivänä 823 (24. syyskuuta 512 jaa.)
Oceans
Arvioita
Ilona-lehden Tuomas Riskalan mukaan Lopputulos on kuin merellistä elokuvasinfoniaa, leuat auki loksauttavan kaunis sukellus vedenalaisen maailman ihmeisiin, mikä pääsee kunnolla oikeuksiinsa vasta isolta kankaalta koettuna.
Futurama: Benderin peli
Futurama: Benderin peli on yhdysvaltalainen animaatioelokuva ja Futurama-elokuvasarjan kolmas elokuva. Elokuvan ensi-ilta oli 3. marraskuuta 2008 ilmestyttyään Isossa-Britanniassa. Yhdysvalloissa se julkaistiin päivä myöhemmin ja Australiassa 10. lokakuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 16. tammikuuta 2009. Aikaisemmat elokuvat olivat Futurama: Benderin jättikeikka ja Futurama: Moniniskainen monsteri. Seuraava elokuva on nimeltään Futurama: Vihreän ajan tuolle puolen.
Elokuvassa vierailevina tähtinä ovat George Takei, Rich Little ja Gary Gygax. Elokuva on omistettu edesmennelle Gary Gygaxille, joka keksi Dungeons & Dragons -roolipelin.
Juoni
Elokuvassa pimeä aine (jota käytetään avaruusalusten polttoaineena) on lopussa ja Planet Express on konkurssin partaalla kiskurihintojen takia. Samaan aikaan Bender alkaa pelaamaan Dungeons & Dragons -lautapeliä Cubertin ja Dwightin kanssa. Pelaamisen aikana hänelle kehittyy mielikuvitus ja hän sekoaa ja hänet viedään mielisairaalaan. Planet Express aloittaa vaaralliset tehtävän: tunkeutua "Äidin" kaivokseen, josta kaikki pimeä aine on peräisin. Yllättäen kaivoksessa maa halkeaa ja Fry, Leela ja professori tippuvat maan alle Äidin ja hänen poikiensa kanssa. Samalla Benderkin katoaa mielisairaalan leikkauspöydältä jäljettömiin. Maan alla oleva maailma on ihmeellinen ja vaikuttaa siltä, että Bender olisi sen maailman sankari. Samasta maailmasta löytyy mm. Zoidberg suurena rapuhirviönä ja psykorobotti Roberto kuninkaana.