cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maastopuku
thumb|Yhdysvaltain armeijan sotilaita [[ACU-maastopuvuissa]] thumb|Maastopukuisia [[Waffen-SS|Waffen-SS- sotilaita toisessa maailmansodassa.]] Maastopuku on asukokonaisuus, joka pyrkii sulauttamaan kantajansa ympäristöön. Näin maastopukua käyttävä henkilö on vaikeampi havaita. Maastopukuja valmistetaan erilaisia eri armeijojen tarpeiden mukaan ja erilaisissa ympäristöissä käytettäväksi (metsä, aavikko, asutuskeskukset).
Historiaa
Maastopuku ei ollut vielä 1900-luvun alkupuolella laajassa käytössä. 1800-luvulla armeijoilla oli käytössä niin kirkkaita värejä kuin rohkeita ja mahtipontisia kuvioitakin. Niiden tarkoitus oli säikäyttää vihollinen, houkutella uusia alokkaita joukkoihin, lisätä joukkojen yhteenkuuluvuuden tunnetta sekä mahdollistaa henkilöiden helppo tunnistaminen huonolla säällä.
Pienet järjestäytymättömät joukot ottivat ensimmäisinä vähitellen käyttöön ruskea- ja vihreäkuvioisia pukuja. Pääjoukoilla oli edelleen käytössä vanhat värikkäät asut, kunnes ne vakuuttuivat uusien pukujen hyödyistä. Miestappioiden vuoksi britit joutuivat värjäämään punaiset tunikansa neutraalimmiksi, lopulta khakin värisiksi. Muutos vakiintui Intiassa palvelleilla 1880-luvulla. Vuonna 1902 koko Britannian armeijan univormut vaihdettiin harmaanruskeisiin maastopukuihin.
Yhdysvallat vaihtoi brittien esimerkin mukaan khakiväriin vielä samana vuonna. Venäjä liittyi ketjuun vuonna 1908. Italian armeija otti käyttöön grigio-verde-nimisen (harmaa-vihreä-) asusteen Alpeilla vuonna 1906 ja vuonna 1909 koko armeijalla. Saksalaiset omaksuivat kenttävihreän vuonna 1910.
Muut armeijat pitäytyivät kirkkaammissa väreissä. Ensimmäisen maailmansodan alussa ranskalaiset kärsivät raskaita tappioita, sillä heidän joukkojensa punaiset (garance) housut näkyivät maastossa helposti. Asia korjattiin vuonna 1915, osittain tappioiden vuoksi, osittain siksi, että punainen väriaine oli valmistettu Saksassa. Ranskan asevoimat otti pian värikseen horisontinsinisen takin. Belgian armeija alkoi käyttää khakiväriä vuonna 1915. Ranskalaiset perustivat myös vuonna 1915 naamiointiosasto Section de Camouflagen. Osaston asiantuntijat olivat enimmäkseen maalareita, kuvanveistäjiä, teatterin lavastajia ja muita alalle hyvin soveltuvia. Vuoden 1915 puolivälissä ranskalaisella naamiointiosastolla oli neljä pajaa: yksi Pariisissa ja kolme lähistöllä, lähinnä tuottamassa naamioverkkoja ja maalattuja kankaita. Verkkojen rakenne muuttui nopeasti langoista ja kudelmista raffianiinin, juuttikankaan ja kookosvärin käyttöön. Luonnonmukaisten materialien käyttö oli aina suositeltavaa.
Teknologian kankeus ei mahdollistanut maastopukujen massatuotantoa toisessa maailmansodassakaan. Jokainen kuvioitu puku oli käsin maalattu, ja ensisijaisesti pukuja saivat tarkka-ampujat, tiedustelijat ja muut havaitsemiselle alttiit yksiköt. Enin tarmo pantiin kuitenkin suurempien kalustoyksiköiden ja rakenteiden kätkemiseen. Toisessa maailmansodassa maastopukuja käyttivät sodan alussa saksalaiset laskuvarjojääkärit ja SS-osastot.
Modernit maastopuvut
thumb|250px|ACU, DCU ja toisen maailmansodan univormu Modernit maastopuvut ovat yleisiä kaikissa armeijoissa. Nykyisin tunnetuimpia maastopukuja ovat luultavimmin Yhdysvaltain ennen käyttämät BDU ja DCU. BDU on kehitetty 1980-luvulla, ja siihen pohjautuu myös aavikkomaastopuku DCU.
1990-luvun loppupuolella Kanadan puolustusvoimat kehitti CADPAT-kuvioon perustuvan puvun, joka koostui pikseleistä perinteisten väriläiskien ja pisteiden sijaan. 2000-luvulla Yhdysvaltain asevoimat kehitti merijalkaväelle uuden CADPATista kopioidun MARPAT-kuvion, ja tätä seurasi ACUPAT (ACU), joka on nykyään koko armeijan käytössä lukuun ottamatta merijalkaväkeä. ACUPAT hämmästytti aluksi yleisöä, sillä se on harmahtava, paikoin jopa valkoinen entisten vihreän ja ruskean eri sävyjen sijaan. ACUPAT suunniteltiin toimimaan kaikenlaisessa maastossa, niin metsässä kuin aavikollakin. Niin sanotulle ”Foliage Green” -värille pohjautuvan maastokuvion tarkoituksena on, että sen päälle kertyy operoitavassa maastossa olevaa maa-ainesta kuten pölyä, jolloin se sävyttyy tälle alueelle sopivaksi. Tässä se on onnistunut melko hyvin, sillä se sulautuu erilaisiin maastoihin hyvin, mutta ei niin hyvin kuin juuri tiettyyn maastoon suunniteltu kuvio. Pikselimäisyyden tarkoitus on häivyttää kuvion eri värien rajat ja näin lisätä naamiointiarvoa. Yhdysvaltain merijalkaväki otti vuonna 2002 käyttöönsä MCCUU-kuvioisen taisteluasun. Yhdysvaltain ilmavoimat käyttää ABU-maastoasua.
Suomen Puolustusvoimien ensimmäinen maastopuku oli puuvillainen maastopuku malli 62, joka on edelleen käytössä jossain määrin. Vuonna 1991 M/62:n korvasi M/91, joka oli edeltäjäänsä selvästi tummempi. Pukukankaassa oli puuvillan lisäksi 35 prosenttia polyesteriä, jolloin siitä tuli kestävämpi ja paremmin vettä hylkivä. Puuvillan kastuttua ja imettyä vettä sisäänsä sen kuivuminen kestää pitkään ja siihen pukeutunut saattaa kylmettyä kosteuden höyrystyessä. M/91:n kangas on erikoiskäsitelty infrapunalaitteilla havaitsemisen vaikeuttamiseksi. Vetoketjulla varustetut rintataskut ovat pystysuorassa, jotta niitä voi hyödyntää taisteluvyö M/85:n kanssa.
Uusin maastopuku M/05 on toteutettu pikselitekniikalla, mutta useimmista pikselikuvioista poiketen pikselit ovat neliöiden sijaan pyöristetympiä. pienoiskuva|Saksalaisia sotilaspoliiseja [[Flecktarn-kuvioisissa maastopuvuissa.]]
Kristika Turku
thumb|right|Turun NMKY:n vanha logo
Ron Stoppable
Ron Stoppable on Disneyn Kim Possible -animaatiosarjan toinen päähenkilö. Hahmo teki ensi esiintymisensä Kim Possible -sarjan ensimmäisessä jaksossa "Ihastus". Ronia ääninäyttelee sarjan englanninkielisessä alkuperäisversiossa Will Friedle.
Kristika Turku
Kristika Turku on vuonna 1893 perustetun Turun NMKY:n koripallon edustusjoukkue. Yhdistyksellä on nuoriso-, liikunta- ja kulttuuritoimintaa. Yhdistyksen juniori- sekä harrastejoukkueet pelaavat Turun NMKY:n nimellä. Kristika pelaa I-divisioona A:ssa. Seuran tunnetuimpia kasvatteja ovat muun muassa maajoukkuemiehet Teemu Rannikko ja Juha Sten.
Ron Stoppable
Siviilissä
Ron on luonteeltaan hyvin erikoinen ja epäsuosittu pisamakasvoinen poika, jota ei pidetä erityisen fiksuna, koska hän saa kokeista jatkuvasti nelosia. Hän ei lue koskaan kokeisiin tai tee läksyjä, vaan seuraa mieluummin televisiosta painia, ahmii roskaruokaa ja surffailee netissä päivittäin. Ron haaveilee tytöistä ja ihailijoista. Eräässä jaksossa Ron yritti pyytää treffeille Zeta-nimistä tyttöä, joka oli elokuvateatterin lippukassan myyjänä. Tämän yrityksen myötä Ron päätyi ostamaan kaikki päivän elokuvaliput, kunnes hän vahingossa sattui istumaan Zetan kanssa samassa elokuvanäytöksessä vierekkäin. Lisäksi Ron on ollut yhden päivän X Games -urheilija ja Middletownin lukion rikkain saatuaan rahakkaan sekin Bueno Nachosta. Myös Kimin ärsyttävä cheerleader-kaveri Bonnie oli "ihastunut" Roniin, mutta lähinnä tämän omaisuuden takia.
Kristika Turku
Tausta ja historia
Edustusjoukkue on pelannut yhteensä 32 kautta pääsarjatasolla. Joukkue on voittanut Suomen mestaruuden ja Suomen Cupin molemmat neljä kertaa. Seuran edustusjoukkue pelasi vuosina 1996–2000 myös nimellä Piiloset. Vuonna 2000 Turun NMKY pudotettiin SM-sarjasta hoitamattomien velkojen takia. Kauden 2007–2008 jälkeen se luopui paikasta I-divisioonassa. Nousu takaisin I-divisioonaan tapahtui 2012. Joukkue kuitenkin pelasi vain yhden kauden I-divisioonaa, jonka jälkeen edustusjoukkueen toiminta hiipui. Kaudella 2013–2014 edustusjoukkueella ei ollut toimintaa lainkaan. Edustusjoukkue palasi läntisen alueen II-divisioonaan kaudelle 2014–2015 selviytyen nousukarsintoihin ja karsintasarjan voiton myötä nousi kaudesta 2015–2016 alkaen I-divisioona B:hen. Edustusjoukkue sijoittui kauden 2016-2017 päätteeksi sarjassaan toiseksi ja sai sijoituksen turvin mahdollisuuden hakea paikkaa I-divisioonan A-sarjaan.
Ron Stoppable
Siviilissä
Ronilla on vaaleat hiukset ja ruskeat silmät. Hän kuuluu juutalaiseen perheeseen ja pitää lemmikkinään kaljurotta Rufusta. Neljännellä tuotantokaudella Ron saa pikkusiskon nimeltä Hanna. Hänen paras ystävänsä on Kim Possible, jonka kanssa hän käy samaa lukiota ja vähän väliä syömässä pikaruokalassa Bueno Nachossa. Kim ja Ron ovat olleet kavereita päiväkodista alkaen ja heidän ystävyyssuhteensa on kehittynyt yhä tiiviimmäksi. Heidän ystävyyssuhteensa sai kuitenkin uuden käänteen elokuvassa Kim Possible: Päättäjäispainajainen, jossa Ron oli mustasukkainen Kimille tämän tapailtua Erik-nimistä poikaa juuri koulun tanssiaisten alla. Ron puhui useaan otteeseen itsekseen siitä, kuinka hän kertoisi Kimille pitävänsä hänestä enemmän kuin pelkkänä ystävänä, mutta ei millään uskaltautunut kertoa tunteistaan. Lopulta Ron sai vihjailtua Kimille pitävänsä hänestä enemmänkin. Heidän seurustelusuhteensa alkoi koulun tanssiaisissa ja 4. tuotantokaudella he jatkoivat siitä mihin jäivät tanssiaisissa, vaikka Ron aluksi luuli kaiken olleen vain unta.
Kristika Turku
Tausta ja historia
Kristika otettiin edustusjoukkueen nimeksi kaudesta 2016–2017 alken. Nimenvaihdoksella haluttiin erottua muiden kaupunkien NMKY-taustaisista joukkueista, joiden yleisin lempinimi on Namika. Nimeä Kristika on käytetty Turun NMKY:n joukkueesta ainakin 1950-luvulla.
Ron Stoppable
Maailman pelastajana
Ron ja Rufus auttavat Kim Possiblea hänen maailmanpelastustehtävissään. Kun Kim hoitaa taistelut ja älylliset haasteet, Ron lähinnä roikkuu mukana, laukoen solvauksia pahiksille ja erityisesti toimien harhautuksena. Ron joutuu harhautukseksi lähes jokaisessa tehtävässä ja kommentoi yleensä työnjakoon murjottamalla. Pahiksista Tohtori Traagissa Ronia eniten ärsyttää se, että tämä ei koskaan muista hänen nimeään, toisin kuin Apinanyrkki ja Senior Seniori Seniori, jotka ovatkin ainoat pahikset ketkä muistavat Ronin nimen.
Kristika Turku
Henkilökohtaiset palkinnot
Korisliigan vuoden pelaaja
Ron Stoppable
Zorpox
Huolimatta siitä että Ronista on harvoin ollut tositoimiin, hän kuitenkin osoitti olevansa todella hyvä pahis, kun Jack Henchin kehittämä laite, joka muuttaa ihmisten asennetta, sai Ronin hyvyyden muuttumaan pahuudeksi. Tämän aikana Ron otti nimekseen Zorpox ja hänen ihonvärinsä muuttui Traagin tavoin siniseksi. Shego huomasi myös Ronin erityiskyvyt ja nappasi hänet Tohtori Traagin tilalle. Myöhemmin Shego alkoi kuitenkin epäillä Ronia, kun hän keskittyi vain ilkeään nauramiseen, eikä maailmanvalloitukseen. Ron kuitenkin sai Shegon uskomaan, että hän todella on tekemässä jotain mullistavaa ja toisin kuin Traagi, Ron sai Shegon käyttäytymään kuten apulaisen pitää. Loppujen lopuksi hän kehittikin säätä hallitsevan laitteen, jonka avulla Ron saisi uhkailujen kautta itselleen loppuelämäksi suuren määrän lempiruokaansa nacoja.
Kristika Turku
Henkilökohtaiset palkinnot
Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja
Ron Stoppable
Taidot ja voimat
Ensimmäisellä tuotankaudella Ron altistui maagiseen energia säteisiin, jotka olivat peräisin Jade-apinapatsaasta. Se sisälsi mystiset apinanvoimat, jotka Ron kuitenkin menetti patsaan tuhouduttua, kun hän taisteli Kimin kanssa Apinanyrkkiä vastaan. Myöhemmin Ronin taistelutaidot kehittyivät, kun hänet siirrettiin väliaikaisesti Japaniin Yamanouchin ninjakouluun. Siellä hänet koulutettiin ninjaksi, vaikka Ronin tavoilleen tyypillisesti mokaili koko ajan harjoitusten aikana. Hänelle esiteltiin muotoaan muuttavan Lotusmiekkan, jonka loi apina kung fun kehittänyt henkilö. Kaikkien yllätykseksi Ron kykeni hallitsemaan miekkaa huolimatta siitä, että hän välillä menetti vaatteensa taituroidessaan miekalla.
Kristika Turku
Henkilökohtaiset palkinnot
Korisliigan vuoden valmentaja
Ron Stoppable
Lähteet
List of Kim Possible characters
Kristika Turku
Henkilökohtaiset palkinnot
Vuoden I-divisioonapelaaja
Pelaajatilastot
thumb|right|Turun NMKY:n koripallotoiminnan aiempi logo, ei ole enää käytössä Turun NMKY:n (nyk. Kristika Turku) miesten edustusjoukkueen tilastohistorian kymmenen parasta Suomen pääsarjan runkosarjassa. Lihavoidut pelaajat ovat aktiivipelaajia. Tilastot päivitetty 17. lokakuuta 2017. Lähde:
Roni Bar-On
thumb|Roni Bar-On Roni Bar-On ( s. 2. kesäkuuta 1948) on israelilainen poliitikko ja juristi. Hän on Israelin valtiovarainministeri. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Bar-On on suorittanut oikeustieteellisen tutkinnon Jerusalemin heprealaisesta yliopistosta. Sotilasarvoltaan hän on everstiluutnantti. Hänet valittiin Knessetiin ensimmäisen kerran 2003 Likud-puolueen edustajana. Myöhemmin hän liittyi Ariel Sharonin perustamaan Kadima-puolueeseen. Vuoden 2006 vaalien jälkeen hänet nimitettiin Ehud Olmertin hallituksen sisäministeriksi.
Colton Orr
Colton Orr (s. 3. maaliskuuta 1982) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija. Hänet tunnetaan fyysisenä pelaajana sekä tappelijana.
Ura
Winnipegissä syntynyt Orr pelasi juniorikiekkoa WHL-joukkueissa Swift Current Broncos, Kamloops Blazers ja Regina Pats. Varaamattomana pelaajana Orr teki sopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Ensimmäisen NHL-pelinsä hän pelasi Washington Capitalsia vastaan. Ottelu jäi hänen kauden 2003–2004 ainoakseen. Työsulkukauden 2004–2005 jälkeen Orr oli pelannut 125 ottelua Providence Bruinsissa, tehnyt niissä 12 pistettä ja istunut jäähyllä 536 minuuttia.
Orr pelasi alkukauden 2005–2006 Bostonissa ennen kuin hänet asetettiin waiver -listalle, josta New York Rangers poimi hänet 29. marraskuuta 2005. Orr teki ensimmäisen pisteensä pelattuaan 15 ottelua Rangersissa.
Orr pelasi Rangersissa kolmen kauden aikana 53 ottelua 2006–2007, 74 ottelua 2007–2008 ja täydet 82 ottelua kaudella 2008–2009. Ensimmäisen maalinsa Orr teki 9. helmikuuta 2007 Tampa Bay Lightningiä vastaan.
1. heinäkuuta 2009 Orr teki nelivuotisen sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Sopimuksen arvo oli miljoona dollaria per vuosi. Orrille kertyi heti ensimmäisellä Maple Leafs -kaudellaan 239 jäähyminuuttia.
Kaudella 2012–2013 Orr pelasi 44 ottelua 48:sta Torontossa. Hän teki yhden maalin ja syötti kolme. Hän pelasi seitsemässä ottelussa pudotuspeleissä. Orr keräsi runkosarjassa liigan suurimman jäähymäärän: 155 minuuttia.
13. heinäkuuta 2013 Toronto ja Orr tekivät kaksivuotisen jatkosopimuksen, jonka arvo oli 1,85 miljoonaa dollaria.
Luoja armahtaa, minä en
Luoja armahtaa, minä en (Dio perdona... Io no!, eng. God Forgives, I Don't) on vuonna 1967 ensi-iltansa saanut spagettiwestern-komedia. Elokuvan ohjasi Giuseppe Colizzi ja pääosassa ovat Terence Hill ja Bud Spencer. Elokuva oli ensimmäinen Spencerin ja Hillin yhteinen elokuva (jos mukaan ei lasketa v. 1959 Hannibal -elokuvaa, jonka kuvauksien aikana he eivät ikinä kohdanneet) joka on muita elokuvia tummasävyisempi. Tästä alkoi Spencerin ja Hillin 1990-luvulle saakka jatkunut yhteistyö toimintakomedioissa.
Alun perin Cat:n rooliin oli valittu Peter Martell. Kuvausryhmän jo saavuttua kuvauspaikalle Espanjaan, Peter Martell mursi jalkansa tai varpaansa. Virallisesti sanottiin että hän mursi varpaansa potkaistuaan tuolin jalkaa, mutta joidenkin tietojen mukaan hän mursi jalkansa kaaduttuaan portaissa. Tämän jälkeen rooliin valittiin Terence Hill.
Elokuva kertoo vakuutusetsivä Hutch Bessysta, joka kuulee julmasta junaryöstöstä jossa kaikki matkustajat menettivät henkensä, rikollisten jättämättä ketään henkiin. Hutchin tutkiessa juttua selviää että yksi on jäänytkin henkiin. Henkiinjääneeltä saatujen tietojen avulla Hutch alkaa epäillä että ryöstön takana olisi Bill San Antonio. Hutchin hyvä ystävä Cat ei usko Hutchin puheisiin, sillä Cat luuli jo tappaneensa Billin, mutta lähtee mukaan kostamaan, sillä hänellä on myös mielessään junasta saatu saalis.
Elokuva on ensimmäinen kolmen lännenkomedian trilogiassa, jonka toinen osa on Tappava hymy ja kolmas Veristen saappaiden kukkula.
Vastaanotto
Luoja armahtaa, minä en oli Suomen elokuvateattereissa 142 000 katsojallaan ensi-iltavuotensa 1973 yhdenneksitoista katsotuin elokuva.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen pitää elokuvaa yhtenä tuhannesta kaltaisestaan ja antaa sille yhden viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”huono”.
Bobbysocks
220px|pienoiskuva|Bobbysocks Bobbysocks oli pop-yhtye, joka koostui norjalaisesta Hanne Kroghista (s. 24. tammikuuta 1956 Haugesund, Norja) ja ruotsalais-norjalaisesta Elisabeth Andreassenista (s. 28. maaliskuuta 1958 Sykkylven, Norja). Yhtye edusti Norjaa vuoden 1985 Eurovision laulukilpailussa ja voitti kappaleellaan La det swinge. Bobbysocks sai samana vuonna Norjan suurkäräjiltä Peer Gynt -palkinnon.
Pyhävuoren kalliomaalaus (Alajärvi)
Pyhävuoren kalliomaalaus sijaitsee Lappajärven kaakkoispuolella Alajärvellä Etelä-Pohjanmaalla. Kalliomaalaus on poikkeuksellinen siitä syystä, että paikka on matalaa vuorta ja on kaukana vesistöistä. Jos maalaus on esihistoriallinen, laajentaa se kalliomaalausten aluetta merkittävästi. Kalliomaalauksen löysi geologian harrastaja Kari Väisänen vuonna 2008.
Maalaus
Vuonna 2008 paikalle tehty arkeologinen tarkastusretki määritti kaksi 32 metrin etäisyydellä ollutta kohtaa, jossa esiintyi punaväriä. GTK:n erikoistutkija Kari Kinnunen tutki punaväriläikät ja totesi käyttämänsä menetelmän avulla punavärin olevan luontaista alkuperää. Toinen havainto tehtiin vuonna 2009, kun arkeologi Peter Holmblad totesi kalliossa olevan hirveä tai peuraa esittävä kuvio, jonka mitat ovat 17×13 senttimetriä. Havainnon vuoksi kuviota tutkittiin vielä vuonna 2010, jolloin kallion pinta tutkittiin geologisesti. Silloin huomattiin seikkoja, jotka voivat viitata jopa väärennöksen mahdollisuuteen. Kuvion kalliopinnasta puuttui muun muassa selvä jäkälä- ja leväkasvusto sekä maalauskohdan ympäriltä tavattua nokijäämää.
Lars Ulrich
Lars Ulrich, R (s. 26. joulukuuta 1963 Gentoften kunta, Tanska) on tanskalainen muusikko, lauluntekijä, levytuottaja ja näyttelijä. Ulrich tunnetaan parhaiten mittavasta urastaan metallimusiikkia esittävän Metallican rumpalina. Hän perusti yhtyeen yhdessä laulaja ja kitaristi James Hetfieldin kanssa vuonna 1981. Metallica julkaisi ensimmäisen albuminsa Kill ’Em All vuonna 1983, ja yhtyeestä tuli eräs thrash metal -genren keskeisistä suunnannäyttäjistä ja heavy metalin merkittävimmistä yhtyeistä.
Ylemmän keskiluokan perheeseen syntyneen Ulrichin isä Torben ja isoisä Einer olivat ansioituneita tennisammattilaisia, ja myös Lars osoitti lapsuudessaan omaavansa lahjoja tenniksessä. Lapsuus- ja nuoruusvuosinaan hän ansaitsi rahaa työskentelemällä huoltoasemalla ja lehdenjakajana. Ulrich muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1980 tavoitteenaan tennisammattilaisen ura, mutta päätti keskittyä musiikkiin jäätyään ulkopuolelle koulunsa tennisjoukkueesta. Ulrich aloitti rumpujen soittamisen ollessaan 13-vuotias, jolloin hän sai ensimmäisen rumpusettinsä.
Rumpalina Ulrich oli nopeiden thrash metal -komppien ja tuplabasarien edelläkävijä ja vaikuttaja. Muun muassa ...And Justice for All -albumin (1988) kappale ”One” sisältää tyypillisen esimerkin Ulrichin tuplabasarien ja nopeiden komppien käytöstä, sekä progressiivisisten rytminvaihdosten suosimisesta. Ulrichin on sanottu olevan eräs aikansa vaikutusvaltaisimmista rumpaleista, sillä hän on ollut esikuva lukemattomille rumpaleille. Hänen soittotyylinsä on kuitenkin saanut osakseen myös kritiikkiä vaihtelevuudesta ja epätasaisuudesta. Ulrich on itse kertonut, ettei ”taidokkuus ole koskaan kiinnostanut häntä rumpujensoitossa”, ja on sanonut pitävänsä tärkeämpänä saada rummut ”sopimaan yhteen kaikkien muiden bändin osasten kanssa” niin, että kappaleet muuttuvat ”dynaamisemmiksi tai rytmisemmiksi”.
Ulrich on ollut vuodesta 2015 lähtien avioliitossa malli Jessica Millerin kanssa. Hänellä on ensimmäisestä avioliitostaan Debbie Jonesin kanssa kaksi poikaa, ja parisuhteestaan näyttelijä Connie Nielsenin kanssa yksi poika.
Eurynome
Eurynome voi viitata useaan eri asiaan.
Kreikkalainen mytologia
Kreikkalaisessa mytologiassa Eurynome oli seuraavien naisten nimi:
Lars Ulrich
Ulrich ja muu Metallica aateloitiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2009. Tanskan kruununprinssi Frederik löi Ulrichin Dannebrogin ritarikunnan ritariksi vuonna 2017.
Suhteita
Ulrich on ollut avioliitossa kolmesti, joista ensimmäisen kerran Debbie Jonesin kanssa vuosina 1988–1990. Hän tapasi Jonesin ollessaan kiertueella Metallican kanssa. Pariskunta erosi vuonna 1990. Eron taustalla vaikuttanut tekijä oli Ulrichin jatkuva poissaolo, sillä Metallica levytti tuolloin tulevaa albumiaan Metallica (1991). Toisesta, vuosien 1997–2004 avioliitostaan lääkäri Skylar Satensteinin kanssa Ulrichilla on kaksi poikaa.
Vuosina 2004–2012 Ulrich oli parisuhteessa tanskalaisen näyttelijän Connie Nielsenin kanssa. Heillä on suhteestaan vuonna 2007 syntynyt poika. Vuodesta 2015 lähtien Ulrich on ollut naimisissa yhdysvaltalaisen mallin Jessica Millerin kanssa.
Kiinnostuksen kohteita
thumb|right|Ulrich jakamassa [[Allekirjoitus|nimikirjoituksia Kööpenhaminassa vuonna 2008.]] Ulrich pitää monesta eri musiikin tyylilajista, ja hän on esimerkiksi intohimoinen jazz-musiikin harrastaja. Tähän lienee vaikuttanut ratkaisevasti muun muassa se, että yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti Dexter Gordon oli hänen kummisetänsä. Ulrich on kertonut kuuntelevansa jazzia esimerkiksi Metallican konserttien jälkeen palautuakseen ja rauhoittuakseen.
Musiikillisen uransa ja kiinnostuksen kohteidensa lisäksi Ulrich tunnetaan innokkaana taiteen harrastajana. Hän omistaa laajan taidekokoelman, ja on aktiivinen kävijä taidehuutokaupoissa. Vuonna 2008 hän myi huutokaupassa omistamansa Jean-Michel Basquiat’n maalauksen Boxer 10,5 miljoonan euron hintaan. Hän on omistanut aiemmin myös toisen Basquiat’n maalauksen, jonka hän huutokauppasi vuonna 2002.
Hyväntekeväisyyden saralla Ulrich on osoittanut aktiivisuutensa toimimalla yhdysvaltalaisen terveydenhuoltojärjestelmän edistämiseksi. Ulrich vieraili vuonna 2001 yhdysvaltalaisen Haluatko miljonääriksi? -televisio-ohjelman jaksossa muiden julkisuuden henkilöiden kanssa, ja keräsi osallistumisellaan 32 000 dollaria San Franciscossa toimivan, ilmaisia terveydenhoitopalveluita tarjoavan Haight Ashbury Free Clinicin hyväksi.
Ulrich on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Noel Gallagherin hyvä ystävä. Hän on nimennyt Gallagherin vuosina 1991-2009 toimineen Oasis-yhtyeen olevan eräs lempiyhtyeistään ja ”elämänsä soundtrack”, ja on kertonut myös halustaan soittaa Gallagherin nykyisen Noel Gallagher’s High Flying Birds -yhtyeen kanssa. Gallagher sai Ulrichin lopettamaan myös kokaiinin käytön vuonna 2008. Ulrich on kertonut käyttäneensä kokaiinia, koska se sai hänet pysymään pidempään hereillä. Ulrich kuvasi päätöstään lopettaa kokaiinin käyttö seuraavasti: ”Rakastin kokaiinin tuomaa vaaraa ja sen sosiaalisia vaikutuksia. Mutta kymmenen vuotta sitten luin Noel Gallagherin antaman haastattelun, jossa hän kertoi lopettaneensa kokaiinin käytön kuin seinään. Se oli jotain niin siistiä ja rehellistä. En ole koskaan ollut addiktoituvaa tyyppia, joten eräänä aamuna päätin, että nyt riittää.”
Jalkapallossa Ulrich on tunnustautunut olevansa Chelsea FC:n kannattaja. Hän on kertonut seuranneensa joukkueen otteluita jo 1970-luvulta alkaen ja vierailleensa myös joukkueen kotiotteluissa Stamford Bridge -stadionilla aina, kun hänen isänsä Torben Ulrich otteli Wimbledon-turnauksessa.
Kunnianosoituksia
Ulrich ja muu Metallica aateloitiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2009. Ulrichista tuli Rock and Roll Hall of Famen historian ensimmäinen tanskalainen. Vuonna 2016 hän piti esipuheen tilaisuudessa, jossa hänen esikuvansa Deep Purple aateloitiin osaksi Hall of Famea.
Tanskan kruununprinssi Frederik löi Ulrichin Dannebrogin ritarikunnan ritariksi vuonna 2017.
Siirtymämetalli
Siirtymämetallit eli siirtymäalkuaineet ovat alkuaineita, joiden atomeissa on toiseksi uloimmalla elektronikuorella vajaasti täytetty d-orbitaali. Siirtymäalkuaineisiin kuuluvat jaksollisen järjestelmän 3.–11. ryhmien alkuaineet, neljännessä jaksossa alkuaineet skandiumista kupariin, viidennessä jaksossa yttriumista hopeaan, kuudennessa jaksossa lantaanista kultaan ja seitsemännessä jaksossa aktiniumista röntgeniumiin. Kaikki siirtymäalkuaineet ovat metalleja.
Siirtymämetalleille on ominaista, että ne voivat esiintyä yhdisteissä useammalla kuin yhdellä hapetusluvulla toisin kuin monet pääryhmien alkuaineet. Siirtymäalkuaineet muodostavat ainakin yhden positiivisen ionin, jolla on osittain täyttynyt d-orbitaali.
Käsitteen rajaus
Laajemmassa mielessä luetaan siirtymäalkuaineisiin joskus myös ryhmän 12 alkuaineet sinkki, kadmium ja elohopea. Jaksollisessa järjestelmässä tämäkin ryhmä alkaa ryhmien 3–11 tavoin vasta neljännestä jaksosta, ja sekin kuuluu d-lohkoon, siinä mielessä, että järjestysluvun kasvaessa viimeksi tullut elektroni sijoittuu d-orbitaalille. Kuitenkin monet siirtymämetalleille tyypilliset ominaisuudet aiheutuvat siitä, että niillä toiseksi uloimman kuoren d-alikuori on vajaasti täyttynyt, mutta 12. ryhmässä se on jo täysi. Sen vuoksi pidetään perusteltuna sulkea tämä ryhmä siirtymämetallien käsitteen ulkopuolelle.
Toisaalta siirtymämetalleihin kuuluvat myös f-lohkon alkuaineet, joilla viimeksi tullut elektroni sijoittuu kolmanneksi uloimman kuoren f-orbitaalille. Näitä ovat kuudennessa jaksossa lantanoidit, seitsemännessä jaksossa aktinidit.
Taulukko siirtymämetalleista
Tässä taulukossa ovat mukana siirtymämetallit.
Elektronikonfiguraatiot
Elektronikonfiguraatiolla kuvataan elektronien sijoittumista atomiorbitaaleille. Siirtymämetalleilla järjestysluvun kasvaessa lisätään elektroneja (n-1)d -orbitaaleille, jossa n on pääkvanttiluku ja täten jakson numero jaksollisessa järjestelmässä. Näin yleinen elektronikonfiguraatio siirtymämetalleille on ensimmäisen ja toisen rivin siirtymämetalleille (jaksot 4 ja 5) [jalokaasu]ns2(n - 1)dx, ja kolmannen ja neljännen rivin (jaksot 6 ja 7) [jalokaasu]ns2(n - 2)f14(n -1)dx, jossa x on välillä 1 – 10. Näihin elektronikonfiguraatiota koskeviin pääsääntöihin on kuitenkin runsaasti poikkeuksia, koska ns- ja (n - 1)d -orbitaalien energiat ovat lähellä toisiaan.
Siirtymämetallin muodostaessa kationia, elektronit lähtevät ensin ns-orbitaaleilta, ja vasta sen jälkeen (n - 1)d -orbitaaleilta. Esimerkiksi rauta(II)-kationilla on elektronikonfiguraatio [Ar]3d6, eli se on luovuttanut molemmat 4s-elektronit 2+ -varauksen saadessaan.
Jaksolliset ominaisuudet
Pääryhmien alkuaineilla atomikoko pienenee liikuttaessa jaksollisessa järjestelmässä vasemmalta oikealle. Siirtymäalkuaineilla sitä vastoin atomikoossa ei ole paljon eroja liikuttaessa vasemmalta oikealle (lukuun ottamatta kahta ensimmäistä alkuainetta rivillä). Tämä johtuu siitä, että järjestysluvun kasvaessa elektroni menee n - 1 orbitaalille, jolloin korkeimman pääkvanttiluvun n elektronien määrä ei kasva. Elektronimäärän lisääntyessä tehollinen ydinvaraus pysyy lähestulkoon samana.
Pääryhmissä atomikoko kasvaa liikuttaessa ylhäältä alaspäin. Siirtymäalkuaineilla tämä on havaittavissa vain ensimmäisen ja toisen rivin (4. ja 5. jakso) kohdalla. Sen sijaan kolmannella rivillä (6. jakso) atomikoko on suunnilleen sama kuin toisellakin, huolimatta siitä, että kussakin ryhmässä kolmannen rivin alkuaineella on 32 elektronia enemmän kuin vastaavalla toisen rivin alkuaineella. Tämä selittyy sillä, että 14 näistä 32:sta elektronista on sijoittunut (n - 2)f -orbitaalille, ja alempien pääkvanttilukujen f-orbitaalit eivät kovin tehokkaasti varjosta ulompia elektroneja ydinvaraukselta. Näin ollen ydin vetää tiukemmin puoleensa uloimman elektronikuoren elektroneja. Tätä ilmiötä kutsutaan lantanoidikutistukseksi (engl. lanthanide contraction).
Ionisaatioenergian ja elektronegatiivisuuden suhteen siirtymämetallit noudattavat jakson sisällä samaa trendiä kuin pääryhmien alkuaineetkin: vasemmalta oikealle ionisaatioenergia ja elektronegatiivisuus kasvavat (joskin vähemmän kuin pääryhmissä).
Ylhäältä alaspäin mentäessä ionisaatioenergia ei kuitenkaan pienene samalla tavoin kuin pääryhmissä: kolmannella siirtymämetallien rivillä ionisaatioenergia on suurempi kuin ensimmäisellä ja toisella. Tämä johtuu siitä, että atomikoko ei kasva toiselta riviltä kolmannelle siirryttäessä, mutta ytimen varaus kasvaa huomattavasti. Näin elektronit ovat lujemmin kiinni kolmannella rivillä kuin kahdella aikaisemmalla.
Siirtymämetalleilla elektronegatiivisuusarvot kasvavat jaksollisessa järjestelmässä alaspäin mentäessä, päinvastoin kuin pääryhmissä. (Toisen ja kolmannen rivin välillä tosin ei juurikaan ole eroja.) Tämä johtuu jälleen siitä, että atomikoko ei juurikaan muutu, mutta ytimen varaus kasvaa huomattavasti riviltä toiselle siirryttäessä. Yksi raskaimmista metalleista, kulta Au on kaikista metalleista elektronegatiivisin, ja sen elektronegatiivisuusarvo (EN = 2,4) on jopa korkeampi kuin joillakin epämetalleilla, ja täten Au- -ionin sisältäviä yhdisteitä on olemassa.
Yleiset ominaisuudet
Useimmat siirtymäalkuaineet voivat esiintyä yhdisteissään useilla eri hapetusluvuilla. Tyypillisesti ne yhdisteet, joissa ne ovat matalimmilla hapetusasteillaan, ovat ioniyhdisteitä, kun taas yhdisteet, joissa ne ovat korkeimmilla hapetusasteillaan, ovat kovalenttisia. Valtaosa siirtymämetalleista muodostaa kompleksiyhdisteitä.
Yhdisteiden värillisyys
right|thumb|250px|Siirtymämetallien yhdisteiden värillisiä liuoksia. Vasemmalta oikealle: [[koboltti(II)nitraatti|Co(NO3)2 (punainen); K2Cr2O7 (oranssi); K2CrO4 (keltainen); NiCl2 (vihreä); CuSO4 (sininen); KMnO4 (violetti)]]
Siirtymäalkuaineiden yhdisteet ovat usein värillisiä. Tämä aiheutuu siitä, että niiden vajailla d-orbitaaleilla olevat elektronit voivat varsin helposti siirtyä orbitaalilta ja samalla energiatasolta toiselle, sillä näiden väliset energiaerot ovat varsin pieniä ja vastaavat sähkömagneettisen säteilyn spektrissä näkyvän valon alueelle sattuvia aallonpituuksia. Kun ioni täten absorboi osan näkyvästä valosta, tämä ilmenee yhdisteen värillisyytenä, joka on selvästi havaittavissa sekä näiden aineiden ollessa kiinteässä tilassa että liuoksissa.
Ionit ovat värillisiä, kun d-alikuori on vajaasti miehitetty eli siellä on 1–9 elektronia. Jos se on täysin tyhjä tai siellä on täydet 10 elektronia, väriä ei esiinny. Myös silloin kun alikuorella on 5 elektronia, joiden spinit Hundin säännön mukaisesti ovat samansuuntaiset, yhdiste on vain heikosti värillinen, sillä tällainen rakenne on varsin vakaa.
Nöyleppilampi
Nöyleppilampi on Jaalassa Kouvolassa sijaitseva keskikokoinen järvi. Se kuuluu Kymijoen vesistöön ja on osa Mäntyharjun reittiin kuuluvaa Karijärven valuma-aluetta. Järven pinta-ala on 19 hehtaaria, rantaviivan pituus 2,4 kilometriä ja vedenpinnan korkeus merenpinnasta 101,7 metriä. Lammessa on kolme pientä saarta, joiden välissä sijaitsee hiekkaisia matalikkoja. Siihen laskee kolme metsäojaa ja sen laskuoja, joka lähtee sen kaakkoisrannasta, kulkee pienen Likolammen kautta läheiseen Korpijärveen.
Lammen ympäristössä on joitakin korkeita ja kallioisia mäkiä. Sen itäpuolella kulkee Nöyleppiharju, jonka länsopuoli laskee lammen itärantaan. Lammen rantaan on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Hartolasta yhdystieltä 4164.
Virkistys
Lammessa on pääosin ahvenia, haukia ja särkiä. Särkiä ei saa katiskoihin, ahvenia ja haukia saattaa saada paljonkin. Särkiä saa verkkokalastuksella. Talvella siellä voi harrastaa pilkkikalastusta. Lammella ei saa käyttää moottorivenettä.
Historiaa
Järvestä on raportoitu mahdolliseksi muinaisjäännökseksi määritelty Nöyleppilammen ruuhi.
Mercedes-Benz Zetros
thumb|Mercedes-Benz-Zetros Mercedes-Benz Zetros on saksalaisen Mercedes-Benzin suunnittelema maastokuorma-auto. Se on alun perin suunniteltu sotilaskäyttöön, mutta sitä on saatavilla myös siviiliversiona.
Aulis Blomstedt
Yrjö Aulis Uramo Blomstedt (28. heinäkuuta 1906 Jyväskylä – 21. joulukuuta 1979 Espoo) oli suomalainen arkkitehti. Hänen isänsä oli arkkitehti Yrjö Blomstedt.
Blomstedt suunnitteli vuonna 1953 Uskelan kirkon sankarihautamuistomerkin 1430-luvulla rakennetun Pyhän Annan kirkon kellotapulin alaosasta. Hänen suunnittelemansa on myös Sibeliuksien pronssinen hautapaasi Ainolan puutarhassa.
Blomstedt harrasti myös serigrafiaa ja piti vuonna 1973 Helsingissä näyttelyn jossa oli 40 serigrafiavedosta. Harrastuksen taustalla olivat hänen vuosikymmenten aikana korteille ja paperilapuille piirtämänsä pienemmät kuvat, joita hän nimitti "rapidogrammeiksi". Kansallis-Osake-Pankki osti 16 kappaleen sarjan teoksia taidekokoelmaansa.
Lähteet
thumb|right|Helsingin kaupungin suomen­kielinen työ­väen­opisto Helsingin­kadulla: vanha rakennus (1926) vasemmalla ja Blomstedtin suunnittelema laajennus (1959) oikealla.
John Brown (abolitionisti)
John Brown (9. toukokuuta 1800 Torrington, Connecticut – 2. joulukuuta 1859 Charles Town, Virginia (nyk. Länsi-Virginia)) oli yhdysvaltalainen orja-aktivisti. Presidentti Abraham Lincoln luonnehti häntä harhaanjohdetuksi fanaatikoksi ja Brownia pidettiin myös 1800-luvun kiistellyimpänä amerikkalaisena. Vuonna 1856 hänen johtamansa joukot surmasivat viisi orjamyönteistä uudisasukasta Pottawatomien verilöylyssä Kansasissa ja vuonna 1859 hänen johtamansa orjakapina Harpers Ferryssä Virginiassa kohahdutti koko kansakuntaa. Hänet tuomittiin kapinasta kuolemaan ja hirtettiin, mutta hänen puolustuspuheensa elähdytti miljoonia yhdysvaltalaisia. Brownin toimien on arveltu kiihdyttäneen orjien valtiolliseen vapautuspäätökseen ja Yhdysvaltain sisällissotaan johtanutta kehitystä.
Varhainen elämä
Brown syntyi vuonna 1800 Connecticutissa. Hänen perheensä oli syvästi uskonnollinen ja vastusti orjuutta. Johnin ollessa 5-vuotias perhe muutti Ohioon. Ollessaan 16 Brown muutti Massachusettsiin, jossa hän pyrki pappisseminaariin siinä kuitenkaan onnistumatta. Tämän jälkeen hän palasi Ohioon ja meni naimisiin vuonna 1820 Dianthe Luskin kanssa. Lusk kuoli 12 vuotta myöhemmin. Seuraavana vuonna Brown meni naimisiin Mary Dayn kanssa. Yhteensä Brownille syntyi 20 lasta: näistä 7 hänen ensimmäistä avioliitostaan ja loput 13 toisesta.
Vuonna 1851 Brown alkoi toimia ns. maanalaisen rautatien jäsenenä. Kyseessä oli niin valkoisten kuin mustien orjuutta vastustavien projekti avustaa etelästä karanneita orjia turvaan.
Kansasissa
Vuonna 1854 Kansasista tuli territorio, mutta orjuuden laillisuus päätettiin tässä yhteydessä jättää territorion asukkaiden päätöksen varaan ja asiasta järjestettäisiin kansanäänestys. Brown muutti perheineen Kansasiin voidakseen äänestää.
Toukokuussa 1856 orjuuden kannattajat järjestivät väkivaltaisen tuhopoltto- ja ryöstöretken Lawrencen kaupungissa. Samaan aikaan Brown sai kuulla ns. Sumnerin kepityksestä, jossa orjuutta puolustava Yhdysvaltain edustajainhuoneen edustaja Preston Brooks hakkasi orjuutta äänekkäästi vastustaneen senaattorin, George Sumnerin, tajuttomaksi kävelykepillään senaatin istuntosalissa 22. toukokuuta. Brown oli silminnähden raivoissaan ja hänen kerrotaan vastanneen pyyntöihin rauhoittua, että rauhoittuminen olisi pelkuruutta.
Yhdessä muutaman seuraajansa kanssa Brown ilmestyi orjuutta kannattavan James P. Doylen kotiovelle, paukutti ovea ja käski kaikkia talon miehiä tulemaan ulos antautumaan. Brownin miehet hyökkäsivät talon väen kimppuun miekoin, tappoivat kolme Doylen perheen jäsentä ja kaksi muuta. Tapaus tunnetaan nimellä Pottawatomien verilöyly.
Tammikuussa 1858 Brown lähti Kansasista kerätäkseen tukea suunnittelemaansa orjakapinaan. Hän tapasi Harriet Tubmanin, joka oli tehnyt useita salaisia matkoja etelään vapauttaakseen orjia. Brown oli niin vakuuttunut, että alkoi kutsua tätä kenraali Tubmaniksi. Tubman puolestaan kiitteli Brownia siitä, että tämä piti orjuuden lakkauttamista elämän ja kuoleman kysymyksenä. Brown pyrki saamaan myös Frederick Douglasin tuen kapinalleen, mutta tämä kieltäytyi ja piti ideaa katastrofaalisena.
Orjakapinan johtajana
Brown johti 21 miestä Harpers Ferryyn 16. lokakuuta 1859. Tavoitteena oli vallata pienessä kaupungissa sijaitseva liittovaltion ylläpitämä asevarasto ja käyttää käyttää aseita orjakapinan aloittamiseen etelässä. Paikalliset asettuivat kuitenkin vastustamaan Brownin johtamaa kapinaa. Aluksi Brown sai vastaansa vain paikallisia aseistautuneita kyläläisiä, mutta myöhemmin paikalle saapuivat Yhdysvaltain armeijan sotilaat, joita komensi Robert E. Lee.
Lee yritti aluksi neuvotella ja taivutella Brownin antautumaan, mutta Brown kieltäytyi. Lee määräsi sotilaita tekemään rynnäkön asevarastoon, josta käytettiin jo nimeä Brownin linnoitus, iltapäivällä 18. lokakuuta. Se johti 10 kapinallisen kuolemaan, joista kaksi oli Brownin lapsia. Brown itse haavoittui. Brownin kapina kesti kokonaisuudessaan vain 36 tuntia.
Oikeudenkäynti ja teloitus
Rynnäkön jälkeen Leen miehet pidättivät Brownin ja muut eloon jääneet kapinalliset. Brown asetettiin syytteeseen murhasta, kapinaan yllyttämisestä ja maanpetoksesta Virginian osavaltiota vastaan. Valamiehistö tuomitsi hänet kuolemaan hirttämällä.
Odottaessaan tuomiota Brown levitti orjuutta vastustavia mielipiteitään oman lehtisensä kautta vankilasta käsin.
Teloituspäivänään Brown julkaisi kirjallisen lausunnon, jossa hän manasi enteilevää sisällissotaa: "I, John Brown, am now quite certain that the crimes of this guilty land will never be purged away but with blood. I had, as I now think, vainly flattered myself that without very much blood shed it might be done."Brown hirtettiin 2. joulukuuta 1859. Hänen vaimonsa Mary vei miehensä ruumiin New Yorkiin, jonne Brown haudattiin. Paikka on nykyään määritelty historialliseksi paikaksi. Teloituksessa paikalla olleeseen sotilasosastoon kuului mm. John Wilkes Booth, joka myöhemmin murhasi presidentti Lincolnin.
Jälkimaine
Brownin toiminta aiheutti paniikkia etelän orjanomistajien ja orjuutta kannattavien keskuudessa, minkä johdosta nämä alkoivat valmistautua Yhdysvalloista irtaantumiseen.
Huolimatta Brownin väkivaltaisesta toiminnasta, monet aikalaiset alkoivat melko pian Brownin teloituksen jälkeen puhua positiiviseen sävyyn hänestä. Toisaalta Brownin voisi nykytermein määritellä terroristiksi.
Brownin kuoleman jälkeen kirjoitettu laulu John Brown's Body esitti Brownin sankarillisena marttyyrina ja oli Yhdysvaltain sisällissodassa suosittu marssilaulu, joka oli perusta vielä suositummalle The Battle Hymn of the Republicille.
Technicolour (kappale)
Technicolour on australialaisen laulajan Montaignen esittämä kappale, jolla hän edusti Australiaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa, Rotterdamissa. Kappale sijoittui ensimmäisessä semifinaalissa neljänneksitoista 28 pisteellä, jääden vaille finaalipaikkaa.
Vågspel
Vågspel (FIN-6) on viimeisiä Suomessa rakennettuja 8mR-purjeveneitä. Birger Slotten suunnittelema klassikko rakennettiin keskellä sotaa Wilenius Båtvarvilla. Vågspel on K-rekisteriin merkitty kulttuurihistoriallisesti merkittävä vene. Veneen tilasi Helsingfors Segelsällskapetin (HSS) kommodori Arthur E. Nikander alun perin ensin vuoden 1940 Helsingin kesäolympialaisia silmällä pitäen. Sotien vuoksi rakentaminen viivästyi ja vene valmistui täpärästi HSS:n 50-vuotisjuhlavuodeksi, keskellä jatkosotaa kesäkuussa 1943. Vene on purjehtinut Suomen regatoissa ja saaristossa pientä 1950-luvun lopun poikkeusta lukuun ottamatta, jolloin vene oli hetken ruotsalaisomistuksessa. Vene on klassinen metrivene joka on säilynyt miltei täysin alkuperäisessä muodossaan tähän päivään saakka. Veneen kansisuunnitelma, puutakila ja heloitus ovat pitkälti samat kuin telakalta tullessaan. Veneen kotisatama on edelleen HSS.
Historia
thumb|268px|Vågspel Coppa d'Italia purjehduksessa 27 heinäkuuta 1946 [[Tukholman saaristo|Sandhamnissa Ruotsissa. Vågspel voitti Wandaa vastaan (S-3).]]
Omistajat:
Restauroinnit ja muutostyöt:
Vågspel – alkuperäisasuinen kasi
268px|thumb|[[Helsingfors Segelsällskap|HSS:n kommodorin A.E. Nikanderin rakennuttama 8mR Vågspel neitsytpurjehduksella 1943]]
Veneen rakennuttaja A.E. Nikander tilasi veneen jo vuonna suunnittelijalta 1941. Sota hidasti hanketta mutta Nikander onnistui kontakteja omaavana teollisuusmiehenä ja Suomen armeijan hankintaupseerina hankkimaan 15-metriseen runkoon tarvittavan Honduras mahongin ja köliin 6,5 tonnia lyijyä. 6mR Vision oli yksi veneistä joka joutui luovuttamaan lyyjykölinsä Vågspelille. Birger Slotten suunnittelema Vågspel laskettiin vesille 1943 ja kilpaili Helsingin edustalla uhmaten yleistä vesilläliikkumiskieltoa HSS:n 50-vuotis-juhlaregatassa heinäkuussa. Samanaikaisesti Vågspelin kanssa Nikander rakennutti Slotten piirtämän 6mR-veneen Irman.
Sekä Vågspel että Irma rakennettiin Wilenius båtvarvilla, joka vielä vuonna 1948 rakensi toisen, Suomessa viimeksi rakennetun kasin – Andromedan - SWE-23. Vågspel on esimerkki suomalaisesta klassisen veneenrakentamisen taidosta ja kilpapurjehdushistoriasta. Vågspelin tärkeimmät regattamenestykset ovat olleet Sinebrychoffin pokaali vuonna 1946 ja Coppa d'Italia vuonna 1950.
Yksi kahdesta veneestä
Nikanderin myi veneen NJK:n Björn Strandellille 1949 joka voitti veneellä Coppa d'Italia - palkinnon Ruotsin Sandhamnissa 1950. Vågspel vaihtoi kolme kertaa omistajaa, ennen kuin vene siirtyi Gustaf Donnerin perheeseen vuonna 1965. Vuonna 2002 Carina ja Robert Donner myivät veneen Kim Weckströmille. Vågspel on yksi kahdesta veneestä, jotka pitivät 8mR-luokan elossa vuosina 1960–1970-luvuilla. Toinen on 1928 rakennettu, Gustaf Estlanderin suunnittelema Sphinx (FIN-4). Sphinx on ollut vuosikymmeniä Toukolehdon perheen omistama ja veneet kilpailivat kahdestaan tasavertaisesti kunnes luokka alkoi uudelleen kasvamaan Suomessa 1980- ja 1990-luvuilla, jolloin useita kaseja alettiin ostaa ulkomailta Suomeen. Ensimmäinen uusi tulokas oli Silja. Vuonna 2018 8mR-veneitä on Suomessa enemmän kun koskaan aikaisemmin eli 13 kappaletta. Veneet kilpailevat aktiivisesti.
Vågspel kilpaillut vuodesta 1943
Johtuen Vågspelin pitkäaikaisen omistajan Gustaf "Trolle" Donnerin periaatteista, Vågspel on edelleen suurilta osin alkuperäisessä asussaan vuodelta 1943. Puutakila ja kansisuunnitelma ovat alkuperäisiä. Vuosina 1999–2001 Vene peruskorjattiin Granströmin venetelakalla Hangossa ja vuosina 2017-2018 Storckholms båtsnickeri-telakalla. Vene on kilpaillut historiansa aikana miltei joka purjehduskautena ja osallistuu edelleen vuosittain regattoihin Suomenlahdella ja Pohjanmerellä. Vågspel on osallistunut 8mR MM-purjehduksiin vuosina 1975, 1987, 1988, 1992, 1993, 2002, 2008 ja 2013. Vågspelin parhaat saavutukset kilpailuissa ovat Coppa d'Italia vuonna 1950 Sandhamnissa ja Sinebrychoffin pokaali vuonna 1946 Helsingissä. Sinebrychoffin pokaalin puolustaja oli 1946 NJK:n Sphinx.
Hossain Mohammad Ershad
Poikkeustila päättyi vuonna 1986, kun maassa pidettiin parlamentin ja presidentin vaalit. Ershad tuli valituksi presidentiksi viisivuotiskaudelle. Jatkokausi oli kuitenkin vaikea, sillä vuonna 1987 puhjenneet oppositiovoimien mielenosoitukset pakottivat Ershadin julistamaan poikkeustilan. Hänen oli annettava jonkin verran periksi islamistisille vaatimuksille, ja maa julistettiin 1988 islamilaiseksi tasavallaksi. Vuoden 1990 levottomuudet pakottivat Ershadin eroamaan, ja presidentiksi tuli Shahabuddin Ahmed. Seuraavana vuonna Ershad joutui oikeuden eteen korruptiosyytteiden vuoksi, ja hän sai vankeustuomion. Hän teki kuitenkin paluun politiikkaan jatiya-puolueensa johtajana.
Martti Valtonen
Valtonen ryhtyi vuonna 1972 kehittämään APLAC-piirisimulointiohjelmaa. Alun perin opiskelijoille pidettäviä laskuharjoituksia elävöittämään suunniteltu ohjelmisto kasvoi myöhemmin laajasti maailmalla käytössä olevaksi piirisuunnitteluohjelmistoksi.
Sultanhisar
Sultanhisar on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Sultanhisarin väkiluku oli 20 458.
Jessica Malsiner
Malsiner kilpaili mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran helmikuussa 2020 Slovenian Ljubnossa ja sijoittui 20 parhaan joukkoon ensimmäisen kerran tammikuussa 2021 Saksan Titisee-Neustadtissa ollessaan peräkkäisissä kilpailuissa 18:s ja 20:s. Helmikuussa 2021 hän oli Romaniassa Rasnovin maailmancup-kilpailussa 20:s.
Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 Malsiner sijoittui normaalimäen kilpailussa 15:nneksi ja oli paras italialainen. Pekingin olympialaisissa 2022 hän kilpaili ainoana italialaisena ja sijoittui 29:nneksi. Nuorten MM-kilpailuissa hän on parhaimmillaan yltänyt henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksänneksi ja joukkuekilpailussa kuudenneksi.
Malsinerin isosiskot Manuela ja Lara ovat myös maajoukkuetason mäkihyppääjiä.
Master Drummers of Burundi
Master Drummers of Burundi on burundilaisista lyömäsoittajista ja tanssijoista koostuva maailmanmusiikkiyhtye. Se perustettiin 1960-luvulla. Yhtye on esiintynyt muun muassa Joni Mitchellin albumilla The Hissing of Summer Lawns vuonna 1975. Master Drummers of Burundin levytyksiin kuuluvat muun muassa The Master Drummers of Burundi (1994) ja The Drummers of Burundi (1999).
Luettelo Pyrénées-Orientalesin kunnista
border|right|200px|Pyrénées-Orientalesin sijainti Luettelo Pyrénées-Orientales'n departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 226 kuntaa.
Imperatiivinen ohjelmointi
Imperatiivinen ohjelmointi on yleinen ohjelmointiparadigma. Imperatiivisessa ohjelmoinnissa ongelman ratkaisu kuvataan yksiselitteisesti vaihe vaiheelta riittävällä tarkkuudella käyttäen ohjelmointikielen komentoja. Komennot suoritetaan yksi kerrallaan järjestyksessä ensimmäisestä viimeiseen. Vuonohjauslauseet voivat kuitenkin siirtää ohjelman suorituksen jatkumaan jostain muusta, kuin järjestyksessä seuraavasta komennosta. Komennot muuttavat suorituksen tilaa muokkaamalla laitteiston muistiin tallennettuja muuttujan arvoja.
Imperatiivinen paradigma on tietokonelaitteiston luonnollinen tapa toimia.
Imperatiivisen kielen tyypillisiä tunnusmerkkejä ovat:
Deklaratiivinen ohjelmointi on vastakohta imperatiiviselle ohjelmoinnille. Deklaratiivisessa kielessä (kuten useat merkintäkielet) imperatiivisen kielen tunnusmerkit puuttuvat tai ovat implisiittisiä.
Proseduraalinen ohjelmointi voidaan käsittää imperatiiviseen ohjelmoinnin lajikkeeksi.
Från Lexå till Glitterscenen
Från Lexå till Glitterscenen: finlandssvenska tidsbilder, läsningar, författatporträtt 1960–2013 on Tuva Korsströmin kirjoittama suomenruotsalaisen kirjallisuuden katsaus noin vuodesta 1960 alkaen.
Teoksen nimi kertoo kirjan sisällön aikarajat: Christer Kihlmanin teoksesta Se upp salige! (1960, suom. Varo autuas!) Monika Fagerholmin teokseen Glitterscenen (2009, suom. Säihkenäyttämö). Lexå on Kihlmanin teoksen kuvitteellinen tapahtumapaikka, joka saattaa viitata Porvooseen.