cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1978
Pesäpallon SM-sarja 1978. Imatran Pallo-Veikot voitti toisen peräkkäisen Suomen mestaruutensa. Sarjasta pudonnut Nurmon Jymy sai hyvitystä Suomen Cupista, jonka seura voitti kaadettuaan loppuottelussa Haminan Palloilijat 10-4. Suomen mestaruus ratkesi viimeisen kerran suoraan runkosarjan perusteella.
Kuin surmaisi satakielen (elokuva)
Elokuva valittiin vuonna 1995 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1978
Sarjataulukko
Kolme viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat Jyväskylän Lohi, Kauhajoen Karhu ja Vähänkyrön Viesti.
IPV: Ilpo Kytösalmi, Rauli Rapo, Pentti Lipponen, Vesa Lipsanen, Jarmo Lipsanen, Veli-Matti Aitala, Kari Uosukainen, Kari Stenberg,  Arto Lippojoki, Matti Rapo, Jouko Hujanen.
Palkinnot
Urheilulehden äänestyksessä parhaaksi pelaajaksi valittiin Imatran Rauli Rapo.
Wankelmoottori
right|thumb|Mazdan wankelmoottori Wankelmoottori tai kiertomäntämoottori on kevyt, tehoonsa nähden pienikokoinen ja tärinättömästi käyvä polttomoottori. Sen käyttökelpoisuutta rajoittavat kuitenkin suuri polttoaineenkulutus ja moottorin osien verraten nopea kuluminen. Mazda käytti wankelmoottoria pitkään malleissaan RX-7 ja RX-8 mutta luopui sen käytöstä vuonna 2012. Vuonna 2023 wankel-moottori teki paluun Mazdan mallistoon MX-30 lataushybridissä.
Toiminta
thumb|Animaatio wankelmoottorin toiminnasta.
Mäntämoottorissa liikkuva mäntä muuttaa työ- eli palotilan tilavuutta. Iskumäntäperiaatteella toimivissa polttomoottoreissa tämä saadaan aikaan sylinterissä ylös- ja alaspäin liikkuvan männän avulla, kun taas kiertomäntämoottorin palotilan tilavuutta muutetaan yhden tai useamman pyörivän rakenneosan avulla. Palotila on männän ja kammion seinämän välinen tila, jonka tilavuus (ja sijainti) muuttuu männän pyörimisen myötä. Wankelmoottorin mäntä on Reuleauxin kolmion muotoinen, ja se kiertää epitrokoidin muotoisessa kammiossa.
Näiden kahden moottorityypin välinen olennainen ero on siinä, että tehon kehittämiseen tarvittavien liikkuvien osien yhteinen painopiste liikkuu iskumäntämoottorissa lähes suoraviivaisesti edestakaisin, kun se kiertomäntämoottorissa liikkuu pitkin pyöreää rataa. Koska kiertomäntämoottorissa toimivilla osilla ei esiinny lainkaan edestakaista liikettä, kiertomäntä on – tai ainakin voi olla – täysin tasapainossa, jos kyse on kaksikammioisesta moottorista, jonka roottorit ovat vastakkaisissa vaiheissa. Tämän ansiosta kiertomäntämoottori toimii luonnostaan paljon tasaisemmin ja tärinättömämmin kuin iskumäntämoottori.
Käyttökohteita
thumb|Kaaviokuva wankelmoottorin toimintaperiaatteesta. Polttoaineen ja ilman otto (sininen), puristus (vihreä), sytytys (punainen) ja pakokaasujen poisto (keltainen). Tekniikkaa on käytetty muun muassa Citroenin GS Birotor -mallissa ja menestyksekkäämmin muutamissa Mazdan malleissa. Mazda RX-7 on kaikkien aikojen myydyin kiertomäntämoottoria käyttävä auto. Mallia valmistettiin vuosina 1978–2002 yli 800 000 kappaletta.
Viimeiset sarjatuotantoiset wankelmoottoria käyttäneet autot olivat Mazdan RX-8-mallit, joita valmistettiin vuoteen 2012 asti. Seuraavan kerran wankelmoottoreita nähtiin tuotannossa vuonna 2023, jolloin Mazda alkoi valmistaa MX-30-malleja – sähköautoja, joissa wankelmoottoria käytettiin generaattorina.
Wankelmoottoreita käytetään myös lentokoneissa. Wankelmoottorin etu ottomoottoriin verrattuna lentokoneissa on se, että moottorissa on kiertomäntä, jonka liikettä ei tarvitse erikseen muuttaa pyöriväksi. Yksinkertaisemman mekaniikan ansiosta moottorista voidaan tehdä pienempi ja kevyempi.
Wankelmoottori voi olla myös diesel-käyttöinen.
HMS Caledonia (1862)
HMS Caledonia oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1862 vesillelaskettu puurunkoinen Prince Consort -luokan panssarifregatti.
Kythera
Kythera (transl. myös Kíthira; ) on Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Peloponnesoksen etelärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 279,593 neliökilometriä ja asukasluku 3 973 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kythera kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saaren pääkylä on Chóra.
HMS Caledonia (1862)
Valmistus
Alus tilattiin 5. maaliskuuta 1860 Woolwichin telakalta 91-tykkisenä Bulwark-luokan toisen luokan linjalaivana ja sen köli laskettiin 1. lokakuuta. Alus muutostyöt panssarifregatiksi hyväksyttiin 31. toukokuuta 1861 ja työt aloitettiin 6. kesäkuuta. Muutostöiden aikana aluksen keskiosaan lisättiin seitsemän metriä Alus laskettiin vesille 24. lokakuuta 1862. Alus valmistui 6. heinäkuuta 1865.
Kythera
Saari asutettiin ensimmäisen kerran neoliittisella kaudella. Minolaiset saapuivat saarelle 2000-vuosituhannella eaa. ja väistyivät mykeneläisten tieltä 1400-luvulla eaa. Mykeneläisiä seurasivat vuorollaan doorilaiset, foinikialaiset ja spartalaiset. Myöhemmin saarta ovat hallinneet myös roomalaiset, bysanttilaiset, arabimerirosvot, venetsialaiset, ranskalaiset, osmanit, venäläiset ja britit. Kreikkaan saari liitettiin vuonna 1864. Italia ja Saksa miehittivät Kytheran toisen maailmansodan aikana.
HMS Caledonia (1862)
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 27. huhtikuuta 1865 Plymouthissa ensimmäisenä päällikkönään Fitzgerald Algernon Charles Foley Välimeren laivastoon, jossa se sijoitettiin kontra-amiraali Hastings Reginald Yelvertonin lippulaivaksi. Aluksen aseistus muutettiin vuonna 1867 neljään kahdeksan tuuman ja kahteenkymmeneen seitsemän tuuman rihlattuun suustaladattavaan tykkiin. Aluksen päällikkönä oli 10. kesäkuuta 1867 alkaen Alan Henry Gardner ja se oli kontra-amiraali lordi Clarence Edward Pagetin lippulaivana. Alus poistettiin 31. toukokuuta 1869 palveluksesta Maltalla.
Alus palautettiin palvelukseen seuraavana päivänä päällikkönään Thomas Cochran ja päällikkyyden vastaanotti 11. toukokuuta 1871 Chandos Scudamore Scudamore Stanhope, joka kuoli 7. heinäkuuta. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 8. heinäkuuta Charles Pringle ja 11. elokuuta Edward Henry Gage Lambert. Alus poistettiin palveluksesta 24. syyskuuta 1872 Devonportissa.
Kythera
Etymologia ja mytologia
thumb|250px|[[Antoine Watteaun maalaus Laivaan astuminen Kytheran matkalle (Louvren versio, 1717): On kiistelty, kuvaako se lähtöä rakkauden saarelle, Aftoditen synnyinpaikkaan Kytheralle, vai sieltä pois. ]]
HMS Caledonia (1862)
Palvelus
Alus palautettiin 1. lokakuuta 1872 rannikkovartioston vastaanottoaluksena Birkenheadissä päällikkönään John Eglington Montgomerie. Alus palautettiin palvelukseen 18. marraskuuta 1874 päällikkönään Edmund Hope Verney. Alus myytiin 30. syyskuuta 1886 romutettavaksi Castlelle.
Kythera
Etymologia ja mytologia
Erään näkemyksen mukaan Kythera on saanut nimensä saaren ensimmäisen asukkaan, Foinikiasta saapuneen Kytheroksen mukaan. Toisen näkemyksen mukaan saaren nimi pohjautuu muinaiskreikan verbiin κεύθω, joka tarkoittaa 'piilotettua rakkautta mahassa'. Tämä viittaa siihen, että kreikkalaisen mytologian rakkauden jumalattaren Afroditen eli Kythereian on sanottu syntyneen saarella. Mytologian mukaan titaani Kronos tappoi isänsä Uranoksen leikkaamalla tältä irti sukuelimet, jotka hän heitti mereen. Sukuelimet muuttuivat kahdeksi kiveksi, mahdollisesti Kytheran itärannikolla oleviksi Antidragonéraksi ja Dragonéraksi. Sukuelimistä mereen valuneiden veripisaroiden vaikutuksesta syntyi Afrodite, joka nousi merestä vaahdon keskeltä. Mytologian mukaan Afrodite matkusti Kytheralta Kyprokselle suurella simpukankuorella. Myös Kyproksen Pafosta on väitetty Afroditen syntymäpaikaksi. Venetsian valtakaudella saari tunnettiin nimellä Cerigo.
Maantiede
Kythera sijaitsee Välimeressä Peloponnesoksen niemimaalla sijaitsevan Lakonian etelärannikon edustalla ja kuuluu Jooniansaarten saariryhmään. Se on yhdessä Antikytheran kanssa Jooniansaarten eteläisin saari. Saari on noin 18 kilometriä leveä, noin 30 kilometriä pitkä ja sen rantaviivan pituus on noin 90 kilometriä. Pinta-alaa on 279,593 km². Saaren sisäosa on vuoristoinen ja korkein kohta, itäosassa saarta sijaitseva Mermigkáris (Mermygáris), kohoaa 506 metriin merenpinnasta. Toisen lähteen mukaan korkein kohta sijaitsee 507 metriä merenpinnan yläpuolella. Merenpohja saaren ympärillä on kivikkoista ja syvää. Noin 40–50 meripeninkulman päässä saaresta on 3 000–4 000 metriä syviä kohtia.
Hallinto, kaupungit ja kylät
thumb|250px|Kytheran pääkylä [[Chóra (Kythera)|Chóra eli Kytheran kylä.]]
Kythera kuuluu hallinnollisesti Kytheran kuntaan yhdessä lähisaartensa, kuten Antikytheran, kanssa. Vuoteen 2011 saakka saari jakautui kahteen kuntaan. Kytheran kunta kuuluu Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Vuoden 2010 loppuun saakka saari ja kunta kuuluivat Pireuksen prefektuuriin.
Saaren suurimmat asutukset ovat Potamós (476 asukasta), Agía Pelagía (419), Áno Livádi (284), Chóra eli Kytheran kylä (281), Kálamos (223) ja Logothetiánika (153). (Katso myös: Luettelo Kytheran kunnan kaupungeista ja kylistä.)
Kytheran pääkylä on etelärannikon tuntumassa sijaitseva Chóra, jossa sijaitsee muun muassa 1200-luvulla rakennettu venetsialaislinnoitus (kastro). Pieni Kapsálin kylä sijaitsee kaksi kilometriä Chórasta etelään. Kapsáli toimi venetsialaiskaudella Chóran satamana. Kytheran kaupankäynnin keskus on sisämaassa sijaitseva Potamós. Chórasta koilliseen Kytheran kaakkoisrannikolla sijaitsee Avlémonaksen kylä, josta aikoinaan etsittiin vuosia todisteita jumalatar Afroditen syntymäpaikalla sijainneesta temppelistä.
Kytheran saarella on useita lähteitä, joista pääosa sijaitsee saaren pohjois- ja keskiosissa. Lähteistä merkittävimmät sijaitsevat Karaváksessa, Ócheleksessa, Perátiksessa, Krýa Vrísissä, Mitátassa, Mylopótamoksessa, Viarádikassa, Petroúnissa ja Goniéksessa. Osa saaren pohjoisosan lähteiden vesistä on mineraalipitoisia. Saarella on myös joitain luolia, kuten itärannikon Diakóftissa sijaitseva Choustín luola, josta on löydetty merkkejä ihmisen toiminnasta 3000-vuosituhannelta eaa. sekä Ágia Sofían luola saaren eteläosan Kálamoksessa, joka usein talvisin on jokiveden täyttämä, 120 m²:n kokoinen Ágia Sofían tippukiviluola saaren koillisrannikon Agía Pelagíassa, Ágia Sofían tippukiviluola länsirannikon Mylopótamoksessa sekä Katafigádin luola lähellä saaren itäosassa sijaitsevaa Mermygáris-vuorta. Luolasta on löydetty muun muassa mykeneläiselle ajalle ajoitettuja keramiikan kappaleita.
Paulina Boenisz
Paulina Boenisz (s. 28. syyskuuta 1978 Varsova) on nykyaikainen viisiottelija, joka on edustanut Puolaa kesäolympialaisissa vuosina 2000 Sydneyssä, 2004 Ateenassa ja 2008 Pekingissä. Sydneyssä hän sijoittui viidenneksi, Ateenassa kymmenenneksi ja Pekingissä kuudenneksi.
Kythera
Hallinto, kaupungit ja kylät
Kytheran pohjois- ja itärannikolla olevat alueet sekä lähistöllä sijaitsevat pienet Dragonéran, Antidragonéran, Prasonísin, Fidonísin, Kapéllon, Koufón ja Avgón asumattomat kalliosaaret muodostavat Natura 2000 -verkostoon kuuluvan suojelualueen, jolla on kokoa 53,9 neliökilometriä. Natura 2000 -alue on tärkeä rannikon jyrkänteiden lajeille sekä pesiville merilinnuille. Alueen uhkana ovat saarille tuodut rotat sekä ohikulkevien laivojen mahdolliset öljypäästöt. Esimerkiksi vuonna 2000 Diakóftin kylän edustalla sijaitsevalle Prasonísin saarelle haaksirikkoutui alus, josta mereen päässyt raskas polttoöljy saastutti laajan alueen. Suojelualueen uhkia ovat myös metsästys, hallitsematon laidunnus ja tuli.
Paulina Boenisz
Boenisz on saanut mitaleita, myös kultaa sekä Euroopan- että maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän on lisäksi kuusinkertainen Puolan-mestari.
Kythera
Hallinto, kaupungit ja kylät
thumb|250px|[[Kapsálin kylä saaren etelärannikolla.]] thumb|250px|Näkymä Kytheran kaakkoisrannikolla sijaitsevaan [[Avlémonas|Avlémonaksen kylään.]] thumb|250px|Fyrí Ámmoksen ranta Kytheran kaakkoisosassa. Kytherasta noin 40 kilometriä kaakkoon sijaitsee pienempi Antikytheran saari. Pohjoisessa sijaitsevaan Peloponnesoksen Neápoliin on matkaa 12 kilometriä.
Eläimistö
Saarella elää vähän villieläimiä, jotka ovat pääasiassa keskittyneet saaren autioihin osiin. Nisäkkäistä Kytheralla tavataan muun muassa kapinrusakkoa, idänsiiliä, kivinäätää, vaivaislepakkoa ja kotihiirtä. Lisäksi saarella pidetään vuohia, lampaita, kalkkunoita, kanoja, sikoja ja nautoja.
Kythera on merkittävä muuttolintualue. Sen kautta kulkee joka syksy yli 3 000 petolintua kohti etelää. Saarella on havaittu yhteensä 236 lintulajia, joista ainakin ruostekurkkusirkku ja välimerenhaukka pesivät saarella. Muita saarella eläviä lintulajeja ovat esimerkiksi karimetso, idänpikkuliitäjä, keltanokkaliitäjä, välimerenlokki, tuulihaukka ja muuttohaukka. Kytheran pohjois-, itä- ja eteläosat sekä läheiset pienemmät saaret yhdessä muodostavat 180 km²:n laajuisen kansainvälisesti tärkeän lintualueen (IBA). Alueen uhkana ovat muun muassa hallitsematon laidunnus, metsästys, rakennustoiminta, kasvillisuuden palaminen, matkailu- ja virkistäytymistoiminta sekä maanviljelyn laajentuminen.
Matelijoista Kytheralla tavataan kreikanvaskitsaa, levyvarvasgekkoa ja välimerenkäyrävarvasgekkoa, kreikansisiliskoa sekä useita myrkyttömiä käärmelajeja. Saaren pienissä puroissa ja järvissä elää kreikansammakoita. Selkärangattomista eläimistä saaren eläimistöön kuuluvat ainakin riikinkukkokehrääjä, heinäsirkkoja, kärpäsiä, skorpioneja ja torakoita.
Äärimmäisen uhanalaista munkkihyljettä tavataan Kytheralla säännöllisesti. Euroopan unionin alueella munkkihyljettä tavataan noin sadassa paikassa. Kytheran vesillä tavataan myös valekarettikilpikonnia, valaita ja delfiinejä. Delfiinejä esiintyy erityisesti Kytheran kaakkoispuolella sijaitsevien pienten Dragonéran ja Antidragonéran saarten ja Kytheran pohjoiskärjen, Spathínniemen, välisellä merialueella, sillä siellä on niille runsaasti ravintoa.
Äyriäisistä Kytheran vesillä tavataan muun muassa hummereita ja taskurapuja. Kaloista saaren vesillä tavataan esimerkiksi mureenoja, satulasargeja, skorpionisimppuja, bogia, hammasahvenia, mulloja, pikarellejä ja valkoturskaa. Pääjalkaisista Kytheran vesillä elää esimerkiksi seepioita ja kalmareita.
Kasvisto
Kytheralla kasvaa noin 800 erilaista kasvilajia, joista suurin osa on pieniä pensaita, kuten etruskikuusama, villioliivipuu, mastiksipistaasi, sykerötimjami, myrtti ja välimerentyräkki. Kytheralla kasvavia puita ovat esimerkiksi idänplataani, aitoviikuna, manteli, foinikiankataja, johanneksenleipäpuu, oliivipuu ja välimerensypressi. Mänty ja eukalyptus on tuotu saarelle 1900-luvun aikana. Saaren asukkaat käyttävät päivittäisessä ruokavaliossaan erilaisia maustekasveja, kuten salviaa oreganoa ja timjamia. Saarella tavataan muun muassa orvokkien sukuun kuuluvaa Viola scorpiuroides -kasvia, joka on suojeltu Kreikan presidentin asetuksella ja kuuluu IUCN:n uhanalaisten lajien punaiseen listaan (1993). Saarella kasvaa myös esimerkiksi tulppaanien sukuun kuuluva Tulipa goulimyi, sipulien sukuun kuuluva Allium gomphrenoides, maratteihin kuuluva Asperula taygetea, kelloihin kuuluva Campanula saxatilis ssp. cytherea sekä hirvenjuuriin kuuluva Inula candida ssp. candida. Kytheralla kasvaa vähintään 61 eri kasvilajia ja niiden alalajia, jotka ovat Kreikassa kotoperäisiä. Näistä kolme lajia ja kolme alalajia on Kytheran saaren kotoperäisiä lajeja.
Ilmasto
Kytheralla vallitsee välimerenilmasto eli kesät ovat kuivia ja kuumia ja talvet puolestaan leutoja ja kosteita. Kytheran kuiva kausi kestää 5,5 kuukautta eli huhtikuun alusta syyskuun puoleenväliin. Kesäaikaan keskilämpötila on +29 °C; kesä-, heinä- ja elokuu ovat kuumimmat kuukaudet. Saarella ei juuri koskaan talvisin sada lunta eikä ole pakkasta. Sen sijaan talven vesisateet ovat rankkoja, ja usein talvella taivas on paksun pilviverhon peitossa. Talviaikaan keskilämpötila on +14 °C, ja kylmimmät kuukaudet ovat joulu-, tammi- ja helmikuu. Kytheralla on noin 3 000 aurinkotuntia vuodessa, ja saari sijoittuu aurinkotuntien määrässä Kreikassa toiseksi Rodoksen saaren jälkeen.
Geologia
Kythera kuuluu yhdessä lähisaartensa kanssa Kytheran-Antikytheran saariketjuun, jonka pääsaaret ovat Elafónisos, Kythera ja Antikythera. Kytheran saari on nykyaikaan saakka säilynyt jäänne eteläisen Peloponnesoksen läntiseen Kreetaan yhdistäneestä maakannaksesta. Kythera on eriytynyt Peloponnesoksesta geologisessa aikataulussa suhteellisen vähän aikaa sitten.
400px|thumb|Näkymä Mitátan kylästä. Vasemmalla oleva kirkko vaurioitui maanjäristyksessä vuonna 2006. Kytheran saari on osa samaa tektonista kokonaisuutta yhdessä Kreetan saaren, Peloponnesoksen, Keski-Kreikan, Thessalian ja Makedonian kanssa. Saari on osa tethysiläistä vuoristoketjua, johon kuuluvat esimerkiksi eteläiset Alpit, Dinaariset alpit, Apenniinit ja Taurusvuoret. Saarelle tyypillisiä piirteitä ovat kukkulat ja pystysuorat kalliot. Kytheralla on myös laaksoja.
Paulo Autuori
Paulo Autuori de Mello (s. 25. elokuuta 1956, Rio de Janeiro) on brasilialainen jalkapallovalmentaja.
Kythera
Geologia
Saari sijaitsee Kytheran siirroksen läheisyydessä Adrianmeren länsirannikolta Kreikan kautta Turkkiin ulottuvalla Helleenisellä kaarella, tarkemmin sen läntisessä osassa. Alue on seismisesti aktiivista, ja alueella esiintyy voimakkaita maanjäristyksiä. Kytheran saaren ympäristössä oli 1900-luvun aikana viisi suurta maanjäristystä, joista suurin oli voimakkuudeltaan 7,5 momenttimagnitudia ollut vuoden 1903 maanjäristys. Tammikuussa 2006 voimakkuudeltaan 6,9 momenttimagnitudin maanjäristys tapahtui Kytheran lähistöllä. Järistys tuntui laajassa osassa Kreikkaa sekä useissa muissa Välimeren alueen maissa. Maanjäristys aiheutti tuhoja enimmäkseen saaren keskiosan Mitátan kylässä, jossa kivestä rakennettuja taloja ja kirkkoja vaurioitui. Järistyksen aiheuttama maanvyöry tuhosi myös tien käyttökelvottomaksi.
Paulo Autuori
Hän on toiminut seuraavien joukkueiden kanssa :
Kythera
Esihistoriasta osaksi Rooman valtakuntaa
Ensimmäiset asukkaat saapuivat Kytheralle luultavasti 4000-luvun eaa. lopulla eli neoliittiselta kaudella. Saaren eteläosan Kálamoksen kylästä, Ágia Sofían luolasta, on löydetty muutamia keraamisia maljakoita tältä ajalta. Minolaiset saapuivat saarelle 2000-vuosituhannen eaa. lopulla ja ottivat alueen hallintaansa. Saarten kylien lukumäärä kasvoi suuresti 2000-vuosituhannella eaa. Minolaiset perustivat Palaiópoliin merikaupankeskuksen ja käyttivät saaren strategista sijaintia taistelussaan Egeanmeren merirosvoja vastaan. Kytheran minolainen asutus väistyi mykeneläisten tieltä 1400-luvun eaa. lopulla. Samoihin aikoihin myös Kreetan saaren minolaiset kaupunkivaltiot tuhoutuivat. Toisen lähteen mukaan Kytheran minolaisasutus olisi hävinnyt vasta 1200-luvulla eaa. Saaren mykeneläisasutus hävisi 1100-luvulla eaa. Tämän jälkeen vuosisadan lopun tienoilla Kytheran asuttivat doorilaiset. Tällöin saari oli Argoksen kaupunkivaltion alaisuudessa. Foinikialaisten saapumisen ajankohta on toisen lähteen mukaan yhä arvoitus, kun taas toinen kertoo foinikialaisten asuttaneen Kytheraa vuosina 900–800 eaa.
thumb|400px|Kytheran nykyinen pääkylä [[Chóra (Kythera)|Chóra. Vasemmalla Chóran linnoitus.]] Spartalaiset ottivat Kytheran saaren hallintaansa 500-luvun eaa. puolivälissä. Peloponnesolaissodan aikana vuonna 424 eaa. Ateena miehitti Kytheran. Takaisin Spartalle saari palautui vuonna 421 eaa. solmitussa Nikiaan rauhassa. Kytherasta tuli itsenäinen 100-luvulla eaa. Kytherasta tuli osa Rooman valtakuntaa sen laajentuessa itään. Saaren kaakkoisrannikolla sijainnut Skándian kaupunki tuhoutui täysin vuonna 365 jaa. suuressa maanjäristyksessä.
Keskiaika
pienoiskuva|Chóran venetsialaisaikainen linna. Vincenzo Maria Coronellin kuparikaiverrus, 1687.
Kytherasta tuli osa Itä-Roomaa eli Bysantin valtakuntaa, kun Rooman valtakunta jaettiin itä- ja länsiosaan vuonna 395. Palaiópolin alue oli arkeologisten kaivausten perusteella asutettuna, ja se toimi satamana aina 500-luvulle saakka. Arabimerirosvoja rantautui etelämpänä sijaitsevalle Kreetalle vuonna 673. Merirosvot hyökkäsivät Kytheralle ja tuhosivat Skándian kaupungin linnoituksineen ja satamineen. Merirosvot saivat koko Kreetan haltuunsa 820-luvulla ja tekivät ryöstöretkiään läheisille alueille, niin myös Kytheralle. Bysanttilainen sotapäällikkö Nikeforos Fokas sai Kreetan jälleen hallintaansa merirosvoilta vuonna 961. Kytheran väkiluku kasvoi 900-luvulla.
Neljännen ristiretken (1201–1204) päätteeksi Venetsian tasavalta liitti Kytheran lähialueineen valtakuntaansa. Venetsia antoi Kytheran Marco Venierin perheen hallittavaksi vuonna 1207, ja saari oli perheen hallussa useiden vuosien ajan. Samaan aikaan saarella siirryttiin feodaaliseen järjestelmään. Bysantti hallitsi Kytheraa vuodet 1275–1308. Tänä aikana saarella valtaa piti Peloponnesoksen Monemvasiasta kotoisin ollut Pavlos Notarás. Venierin perhe häädettiin saarelta, mutta se palasi vuonna 1308 ja otti vallan takaisin. Venierien tarkoituksena oli asuttaa Kythera uusilla perheillä. Vuonna 1316 Peloponnesoksen Mánin niemimaalta saapuikin useita uusia perheitä Kytheralle. Saaren bysanttilaisaikainen pääkylä Agíos Dimitríos, joka nykyisin tunnetaan nimellä Palaióchora, taantui. Chóraan eli saaren nykyiseen pääkylään puolestaan asettui yläluokkaa. Kytheralla asui 1500-luvulla arviolta 4 000 ihmistä. Saarelle rakennettiin hyökkäysten torjumiseksi kolme linnoitusta: Chóra, Agíos Dimitríos eli nykyinen Palaióchora sekä Káto Chóra Mylopótamoksessa. 250px|thumb|[[Piri Reisin 1500-luvulla piirtämä kartta Peloponnesoksen niemimaan etelärannikosta, Lakonianlahdesta ja Kytherasta (alhaalla vasemmalla).]]
Bernhard Kristfrid Sarlin
Bernhard Kristfrid Sarlin (13. huhtikuuta 1828 Viitasaari – 8. marraskuuta 1906 Mikkeli) oli suomalainen pappi ja pyhäkoulutoiminnan kehittäjä.
Kythera
Varhainen uusi aika
Heinäkuussa 1807 solmitussa Venäjän ja Ranskan välisessä Tilsitin sopimuksessa Kythera palautui takaisin Ranskan alaisuuteen yhdessä muiden Jooniansaarten kanssa. Jo vuonna 1809 Kythera joutui Britannian hallintaan. Kythera päätyi osaksi toisessa Pariisin rauhassa marraskuussa 1815 muodostettua Jooniansaarten yhdysvallat -nimistä valtiota, joka oli Britannian protektoraatti.
Kreikan vapaussodasta nykyaikaan
Kreikan vapaussodan aikana vuonna 1821 Peloponnesokselta saapui paljon pakolaisia Kytheralle. Sen sijaan monet saarelaiset lähtivät Peloponnesokselle auttamaan vapaustaistelussa. Vapaussota päättyi vuonna 1829 Kreikan itsenäistymiseen osmanien valtakunnasta. Tämän jälkeen kytheralaisia alkoi muuttaa työn perässä itsenäiseen Kreikkaan, Smyrnaan ja Kreetalle. Lopulta 21. toukokuuta 1864 Kythera yhdessä muiden Jooniansaarten kanssa liitettiin Kreikkaan.
Bernhard Kristfrid Sarlin
Sarlinin ensimmäinen puoliso vuodesta 1851 oli Amanda Kristina Roschier (k. 1868) ja toinen vuodesta 1869 Klara Fredrika Roschier (k. 1902). Tilanomistaja, vapaa-ajattelija ja toimittaja Alfred Bernhard Sarlin, laulunopettaja Anna Sarlin, lehtori, kirjailija ja suomentaja Aron Josef Sarlin sekä horrossaarnaja Helena Konttisen elämäkerran kirjoittaja rovasti Karl Kristfrid Sarlin olivat Sarlinin lapsia ensimmäisestä avioliitosta. Sarlinin veli oli Viitasaaren lukkari ja Lepolan vanhuksen nimellä tunnettu kristillinen ja yhteiskunnallinen kirjailija Konstantin Sarlin.
Ikaalisten Nouseva-Voima
Ikaalisten Nouseva-Voima on ikaalilainen suunnistuksen erikoisseura. Urheiluseura perustettiin Ikaalisten Riitialassa vuonna 1914 nimellä Voimistelu- ja Urheiluseura Nouseva Voima. Seura otti vuonna 1974 lajikseen suunnistuksen ja jatkoi Ikaalisten Urheilijoiden suunnistustoimintaa nimellä Ikaalisten Nouseva-Voima.
Kythera
Kreikan vapaussodasta nykyaikaan
Vuonna 1916 noin kreetalaisen 200 sotilaan joukko miehitti Kytheran. He olivat Elefthérios Venizéloksen johtaman kuninkaan vastaisen ”Kansallisen puolustuksen liikkeen” asialla. Kythera asettui Kansallinen puolustuksen liikkeen puolelle kuningasta vastaan. Kythera myös päätyi 17. helmikuuta 1917 vaatimaan autonomista hallintoa saarelle. Ensimmäinen maailmansota oli parhaillaan käynnissä ja Venizélos tuki Ranskaa, Venäjää ja Britanniaa, kun taas kuningas tuki Saksaa. Tämän vuoksi Kytheran autonominen hallinto julisti sodan Saksaa vastaan.
Ikaalisten Nouseva-Voima
Seura on keskittynyt alusta alkaen huippusuunnistukseen. Jukolan viestissä ja Tiomilassa Nouski, kuten seuraa kutsutaan, on sijoittunut yhteensä seitsemän kertaa kolmen parhaan joukkoon voittamatta kuitenkaan kertaakaan. Jukolan viestin maratontilastossa seura on sijalla 17.
Kythera
Kreikan vapaussodasta nykyaikaan
thumb|250px|Agíos Geórgioksen kirkko saaren koillisrannikolla [[Vounón kylän läheisyydessä.]] Toisen maailmansodan aikana 10. toukokuuta 1941 saksalaiset ja italialaiset miehittivät Kytheran. Saarelaiset tekivät peloponnesoslaisten kapinoitsijoiden avustamana vastarintaa Kytheralla ja heikensivät saaren saksalaishallintoa. Vastarintataistelijat karkottivat viimeiset saksalaiset saarelta 4. syyskuuta 1944 ja Kythera vapautui Kreikan ensimmäinen alueena akselivaltojen hallinnasta. Sodan päätyttyä nuoria kytheralaisia muutti suurin joukoin Ateenaan, Yhdysvaltoihin ja Australiaan paremman elämän perässä. Tämä siirtolaisuus päättyi 1970-luvun loppupuolella. Kythera alkoi ”kaupungistua” 1950-luvulta lähtien eli ihmiset muuttivat suurempiin keskuksiin ja maaseutu alkoi autioitua. Saaren matkailuelinkeino alkoi kehittyä 1990-luvun alkupuolella. Samalla vuosikymmenellä myös saaren 13 kaupunkikuntaa yhdistettiin yhdeksi Kytheran kunnaksi. Vuoden 2011 alussa Antikytheran saaren käsittänyt samanniminen kaupunkikunta liitettiin osaksi Kytheran kuntaa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Ikaalisten Nouseva-Voima
Seuran urheilijat ovat menestyneet myös yksilötasolla erinomaisesti, mistä osoituksena lukuisat yleisen sarjan Suomen mestaruudet, maajoukkue-edustukset sekä kansainvälisten arvokilpailujen mitalisijat.
Kythera
Talous
Saarelaisten kaksi pääelinkeinoa vuosisatojen ajan ovat olleet karjanhoito ja maanviljely, vaikka Kytheran maaperä on karua, eikä ole koskaan tuottanut suuria määriä. Myös kalastus on merkittävä elinkeino. Suurin osa saaresta on kuitenkin ollut viljelyskäytössä, sillä saaren väkiluku on ollut jopa 13 000–15 000. Nykyisin vain hyvin pieni osa saaresta on viljelyskäytössä. Luomuviljely on nouseva ala nykyisin. Viljoista Kytheralla kasvatetaan esimerkiksi ohraa ja vehnää. Lisäksi saarella kasvatetaan muun muassa perunaa, tomaattia, munakoisoa, kurkkua, maissia, linssiä ja härkäpapua. Kytheran viikuna-, päärynä-, oliivi-, luumu-, manteli- ja johanneksenleipäpuista korjataan satoa. Aikoinaan myös puuvillaa, pellavaa ja tupakkaa on viljelty saarella pieniä määriä. Kytheran viininviljely ja -valmistus ei ole kovin suurta, vaan pääasiassa viiniä valmistetaan paikalliseen kulutukseen. Viiniä valmistetaan pääasiassa kahdesta eri viinilajikkeesta, jotka ovat valkoinen rypäle petrolanós ja punainen rypäle arikarás. Myös rodítis- ja tokumáki-nimisiä lajikkeita kasvatetaan.
Imre Nagy (nykyaikainen viisiottelija)
Imre Nagy (21. helmikuuta 1933 Monor – 20. lokakuuta 2013) oli unkarilainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja.
Kythera
Talous
Saaren karjanhoito käsittää vuohien, lampaiden ja sikojen kasvatusta. Myös kanoja on jonkin verran. Sen sijaan naudankasvatus on Kytheralla hyvin vähäistä. Kytheran lampaista saadaan maitoa, josta tehdään esimerkiksi juustoa. Kytheralla harjoitetaan mehiläishoitoa, josta saadaan hunajaa. Mahdollisesti minolaiset opettivat saaren asukkaille mehiläishoidon.
Ikaalisten Nouseva-Voima
Seuraa ovat edustaneet muun muassa seuraavat suunnistajat:
Imre Nagy (nykyaikainen viisiottelija)
MM-kilpailuista Nagy saavutti kolme hopeamitalia joukkuekilpailusta. Hän kuoli 80-vuotiaana 20. lokakuuta 2013 sairasteltuaan pitkään.
Kythera
Talous
Kythera vie saaren ulkopuolelle esimerkiksi hunajaa, oliiviöljyä ja Melba-nimistä paahtoleipää. Näiden tuotteiden lisäksi saarella tuotetaan muun muassa erityyppisiä nuudeleita, maitoa, voita ja juustoja, kuten mizíthraa ja kefalotíriä sekä tsipuro-nimistä alkoholijuomaa, erilaisia liköörejä ja pieniä määriä villaa. Eri puolilla saarta, kuten Avlémonaksen kylässä, on useita suolavetisiä soita, joilta saadaan suolaa. Suolaa käytetään esimerkiksi kalojen suolaamiseen. Lihaa joudutaan tuomaan saarelle, sillä saaren oma tuotanto ei pysty vastaamaan kysyntään.
Saaren matkailu on vähäistä lukuun ottamatta heinä- ja elokuuta, jolloin ulkomailla asuvat kytheralaiset saapuvat saarelle tapaamaan perheitään ja ystäviään. Erityisesti väkeä saapuu Australiasta. Tänä aikana saaren majoituskapasiteetti on lähes täynnä.
Liikenne
thumb|250px|Diakóftin kylä ja satama saaren itärannikolla.
Kytheran itärannikolla sijaitsevasta Diakóftin satamasta liikennöidään laivoilla Antikytheran saarelle, Kreetalla sijaitsevaan Kíssamokseen, Peloponnesoksen Neápoliin ja Gýtheioon sekä Ateenan kupeessa sijaitsevaan Pireukseen. Satama aloitti toimintansa vuonna 1996, ja se sijaitsee yhdeksän kilometrin päässä Kytheran lentoasemalta ja 30 kilometrin päässä saaren pääkylästä Chórasta. Pienempiä satamia on lisäksi Avlémonaksessa, Agía Pelagíassa, Platiá Ámmoksessa ja Kapsálissa, jonka satamaan mahtuu esimerkiksi huviveneitä.
Sesongin aikana Ateenasta on päivittäisiä lentoja Kytheran lentoasemalle, joka sijaitsee kymmenen kilometriä itään Potamóksen kylästä. Lentoaika on 40 minuuttia.
Väestö
Saaren hallitsijat vaihtuivat vuosisatojen kuluessa useita kertoja ja miltei aina valloittajat toivat mukanaan saarelle perheitään, jotka sekoittuivat Kytheran alkuperäisväestöön. Saarella on esimerkiksi henkilöitä, joiden sukunimi on venetsialainen tai Konstantinopolista peräisin. Kytheran karut olosuhteet ovat pakottaneet saarelaisia myös siirtolaisiksi. Ensimmäinen suuri siirtolaisaalto tapahtui Kreikan vapaussodan jälkeen erityisesti Vähän-Aasian Smyrnaan, sillä siellä kulttuuri ja kaupankäynti kukoistivat. Smyrnan suuren palon jälkeen vuonna 1922 suurin osa kytheralaisista lähti Smyrnasta muiden kreikkalaisten tavoin. Myös Pireukseen ja Egyptin Aleksandriaan muutti paljon kytheralaisia vapaussodan jälkeen. 1800-luvun lopulla alkoi toinen siirtolaisaalto, joka kesti toisen maailmansodan alkuun saakka. Tällöin kytheralaiset muuttivat pääasiassa Australiaan ja Yhdysvaltoihin. Toisen maailmansodan päätyttyä alkoi kolmas ja samalla suurin siirtolaisaalto, joka päättyi 1970-luvun puolivälissä. Australiassa on nykyisin noin 40 000 kytheralaisen alkuperän henkilöä, Yhdysvalloissa muutama tuhat ja Pireuksessa ja Ateenassa 5 000–7 000. Viimeisten vuosien aikana siirtolaisia on palannut saarelle.
Koulutus
Potamóksessa toimii esikoulu. Saarella on peruskoulu Chórassa, Potamóksessa, Livádissa ja Karvounádeksessa. Chórassa toimivat Kytheran lukio, lykeion sekä kunnallinen ammattioppilaitos. Kytheran koulujen kesäloma alkaa 20. kesäkuuta ja päättyy 10. syyskuuta. Lisäksi kouluissa on kahden viikon joulu- ja pääsiäisloma.
Terveydenhuolto
Saaren suurimmassa keskuksessa Potamóksessa on sairaala, joka toimii vuorokauden ympäri. Lisäksi saarella on useita terveysasemia ja osa saaren lääkäreistä tekee kotikäyntejä. Kytheralla on kaksi apteekkia, joista toinen on Potamóksessa ja toinen saaren eteläosassa Karvounádeksessa.
Kulttuuri
Kytheran kulttuuri on saanut vaikutteita Mánin niemimaalta Peloponnesokselta, Kreetan saarelta ja muilta Jooniansaarilta. Ortodoksinen kirkko kuuluu oleellisesti saaren kulttuuriin, sillä suurin osa saarelaisista on ortodokseja ja saarella on yli 300 kirkkoa. Kytheralaiset osallistuvat aktiivisesti uskonnollisiin juhliin. Kreikan kielen lisäksi saarella puhutaan englantia sekä jonkin verran italiaa. Saarella puhutaan omaa Kytheran murretta.
Tunnettuja nykyajan kytheralaisia taiteilijoita ovat taidemaalari Manólis Cháros ja litografi Vasílis Cháros. Pános Fýllis on puolestaan kytheralainen runoilija. Saarelaisia kirjailijoita ovat esimerkiksi Iosíf Kaloútsis, Geórgios Mórmoris ja Emmanouïl Stáis. He edustavat enimmäkseen 1800-luvun Jooniansaarten koulukuntaa (, suom. ”Seitsemän saaren koulu”). left|thumb|220px|Kirkon kellotorni saaren pääkaupungissa Chórassa.
Arkkitehtuuri
Arkkitehtuuri on saanut vaikutteita Egeanmeren alueelta ja venetsialaisilta. Saaren talot muistuttavat muodoltaan kreikkalaisen kirjaimiston gammaa (Γ), ja ne on tavallisesti rakennettu siten, että pihamaat ja ovet ovat länteen ja etelään päin. Talojen arkkitehtuuri on suoraviivaista, eikä koristuksia juuri käytetä. Käytössä olevia koristuksia ovat muun muassa ikkunalla olevat kukkalaatikot, savupiiput ja vaakunat. Näiden valmistuksessa käytetään pääasiassa kalkkikiveä. Tavallisesti talot ovat yksikerroksisia, mutta mikäli toinen kerros on rakennettu, niin yleensä se on kerros, jossa asutaan. Kytheran talojen katot ovat joko palkeilla tuettuja tasakattoja, jotka on valmistettu ristiin rastiin kulkevista säleistä tai sitten katot on rakennettu pitkän holvikaaren muotoon. Saaren eteläosassa tasakattojen avulla kerätään sadevettä tankkeihin. Saaren pohjoisosassa talot ovat saaneet vaikutteita Peloponnesoksen Mánin niemimaalta, minkä ansiosta ne ovat tavallisesti kaksikerroksisia. Samoin katot ovat jyrkkiä ja tiilipäällysteisiä.
thumb|250px|Yksityiskohta kytheralaisesta 1200-luvun [[freskosta. Nykyisin fresko on esillä Ateenan bysanttilaisessa ja kristillisessä museossa.]] Kytheran kylistä Aroniádika, Chóra, Kastrisiánika, Káto Chóra ja Mylopótamos on rekisteröity ”perinteisiksi kyliksi” eli ne edustavat hyvin kreikkalaista arkkitehtuuria ja ovat osa kulttuuriperintöä. Viranomaiset pyrkivät suojelemaan näiden kylien arkkitehtuuria sekä edistämään kylien asemaa ja houkuttelevuutta. Kytheran oltua Britannian vallan alla saarelle rakennettiin britti-insinöörien alaisuudessa esimerkiksi siltoja, kuten Katoúnin silta, kouluja, vesitorni, teitä, Kapsálin ja Moudárin majakat sekä Lazaréta-niminen karanteenirakennus, jossa saarelle saapuvat merimiehet joutuivat olemaan eristyksessä mahdollisen ruton vuoksi. Rakennustöissä työvoimana käytettiin saaren asukkaita.
Musiikki ja tanssi
Kytheran musiikki pohjautuu runomitan käyttöön, ja se on saanut vaikutteita Kreetalta ja Venetsiasta sekä bysanttilaisesta musiikista. Saaren musiikilla on läheinen suhde myös uskontoon. Saarella soitettavat laulut käsittävät miltei koko kreikkalaisen folkmusiikin kirjon. Tunnettuja lauluja ovat muun muassa surulaulu ”Símera mávros ouranós” (, suom. ”Tänään taivas on musta”), uskonnollinen ”Apolitíkio tis Panagías tis Myrtidiótissas” ja Kreetalta lähtöisin oleva ”Erotókritos”. Kreetalta ovat lähtöisin myös runomittaiset satiiriset 15-tavuiset säkeistöt. Zákynthoksen saarelta Kytheralle on saapunut kantaatteja. Suuri osa kaksi- tai neljäsäkeistöisistä lauluista koskevat maasta pakenemista ja rakkautta. Kytheralaisessa musiikissa käytettäviä soittimia ovat luutun tapainen laoúto sekä viulu.
Kytheralaiset tanssit ovat melodisia, eläväisiä ja hilpeitä. Tavallisesti tanssit alkavat rauhallisesti kiihtyen vähitellen nopeammiksi. Osa tansseista on paritansseja, jotka muistuttavat paljon kreetalaisia paritansseja. Kytheralla tanssitaan myös esimerkiksi bourdáris-, kalamatianós-, pentozális- ja syrtós-tansseja, joista edustavin on ”Aï-Giórgis”. Perinteisten tanssien lisäksi saarelaiset tanssivat muun muassa tangoa ja valssia.
Ruoka ja juoma
Saarelta on lähtöisin salaatinkastike, johon kuuluu pilkottua tomaattia ja valkosipulia. Kastiketta käytetään kesäkurpitsasta ja amaranteista valmistetun salaatin päällä. Saaren vihannespiirakoihin laitetaan muun muassa munakoisoa, kesäkurpitsaa, oliiviöljyä, pilkottua sipulia, tomaattia, pippuria ja juustoa. Ne muistuttavat esimerkiksi espanjalaisia empanada-piirakoita. Kytheralaisen leivän valmistuksessa käytetään oliiviöljyä, appelsiinin kuorta ja hieman paikallista punaviiniä. Makeutta leipään saadaan lisäämällä paikallista timjamihunajaa. Lisäksi leipään voidaan lisätä mausteneilikkaa ja kanelia. Saaren Melba-paahtoleipä on tunnettu kautta koko Kreikan. Paahtoleipä valmistetaan muun muassa viljasta ja oliiviöljystä. Kytheralla valmistetaan tsipuro-nimistä alkoholijuomaa, erilaisia liköörejä sekä timjamihunajateetä, jota kutsutaan nimellä erica.
Juhlat
thumb|250px|Myrtidiótissan luostari saaren länsirannikolla.
Kytheralla järjestetään varsinkin kesäaikaan useita juhlia. Jokaisella saaren kirkolla ja kappelilla on oma pyhimyksensä, jonka kunniaksi järjestetään joko pelkkä messu tai sitten juhla, johon kuuluu juomista ja tanssimista. Juhlista tunnetuin on Panagía eli Neitseen Marian kuolonuneen nukkuminen, jota juhlitaan 15. elokuuta Potamóksen kylän pääaukiolla. Panagíaan kuuluu tanssimista, juomista ja syömistä. Myrtidiótissan luostarissa järjestetään juhla syyskuun lopulla, jossa juhlitaan luostarissa säilytettävän ihmeitätekevän ikonin löytymistä. Saaren suojeluspyhimystä Pyhää Theodósiosta juhlitaan puolestaan 12. toukokuuta. Vuosittain 21. toukokuuta saarelaiset juhlivat doksologian kera Jooniansaarten yhdistymistä Kreikkaan vuonna 1864.
Viestimet
Kytheran radioasemia ovat Livádissa toimivat Tsirígo FM ja Radio Camelot sekä Agía Pelagíassa toimiva Adelin FM. Livádin kylässä toimii myös Kytheran ja Antikytheran saarten asioita käsittelevän Kythiraïká-sanomalehden toimitus. Saarella julkaistaan myös englanninkielistä Kythera-sanomalehteä.
Michael Robert Kennedy
pienoiskuva|Michael Robert Kennedy Michael Robert Kennedy (s. 13. toukokuuta 1968 Wagga Wagga) on australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Wagga Waggan hiippakuntaan ja nimitettiin Armidalen piispaksi 7. joulukuuta 2011. Piispaksi konsekroinnin suoritti 9. helmikuuta 2012 Luc Julian Matthys, jota avustivat Gerard Joseph Hanna ja George Pell.
Ferenc Németh
Ferenc Németh (s. 4. huhtikuuta 1936 Budapest) on nykyaikainen viisiottelija, joka edusti Unkaria vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa. Hän voitti kultamitalit sekä miesten yksilö- että joukkuekilpailussa.
Eerikki Viljanen
Eerikki Viljanen (s. 21. huhtikuuta 1975 Vihti) on suomalainen keskustalainen poliitikko. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2015 vaaleissa. Viljasen läpimeno varmistui vasta tarkastuslaskennassa. Ennen eduskuntaan valitsemistaan Viljanen toimi keskustan eduskuntaryhmän maa- ja metsätalouspoliittisena sihteerinä. Hän on ammatiltaan maatalousyrittäjä. Viljanen oli ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa ja jäi varasijalle. Viljanen on toiminut Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto MTK:n valtuuskunnan puheenjohtajana vuodesta 2018. Hän puhuu aktiivisesti kotimaisen ruuantuotannon puolesta. Viljanen valittiin uudelleen eduskuntaan vuonna 2023.
Reino Heinonen
Reino Johannes Heinonen (29. huhtikuuta 1908 Tampere – 23. elokuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi lyhyen aikaa Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton (SAK) puheenjohtajana SAK:laisen ammattiyhdistysliikkeen hajaannuksen vuosina 1959–1960. Hän oli myös Suomen kunnantyöntekijäin liiton (myöhemmin Kunnallisten työntekijäin ja viranhaltijain liiton, KTV) puheenjohtaja vuosina 1951–1971. Heinonen sai sosiaalineuvoksen arvonimen vuonna 1968.
Heinosen isä oli tamperelainen tiilenpolttaja ja hän itse oli alkuperäiseltä ammatiltaan kivityömies. Hän työskenteli Tampereen kaupungille ja hänet valittiin Tampereen kaupungin työntekijöiden ammattiosaston puheenjohtajaksi. Hän opiskeli vuosina 1935–1936 Työväen Akatemiassa, minkä jälkeen hänet palkattiin vuonna 1938 Suomen kunnantyöntekijäin liiton järjestäjäksi. Heinonen eteni liitossa vuonna 1946 valistusohjaajaksi, vuonna 1950 toiseksi puheenjohtajaksi ja vuonna 1951 puheenjohtajaksi, missä tehtävässä hän jatkoi 20 vuotta. Hän oli vuosina 1957–1960 yhden kauden ajan Helsingin kaupunginvaltuutettu.
Heinonen valittiin SAK:n puheenjohtajaksi helmikuussa 1959 edellinen puheenjohtajan Eero Antikaisen siirryttyä Lomaliiton johtoon. Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen (SDP) leskisläisten ja skogilaisten ryhmittymien kiistat olivat aiheuttaneet auto-, meri- ja sähkömiesten ja kirjaltajien liittojen eroamisen SAK:sta. Nämä eronneet liitot muodostivat yhdessä SAK:n liittojen rinnalle perustettujen uusien rinnakkaisliittojen kanssa vuonna 1959 keskusjärjestökseen Ammattiliittojen yhteisjärjestön (AYJ).
Skogilaisten sosiaalidemokraattien vahvin mies SAK:ssa oli keskusjärjestön toinen puheenjohtaja Vihtori Rantanen, mutta skogilaisten enemmistö ajoi kompromissina Heinosen puheenjohtajaksi pysäyttääkseen SAK:n hajoamisen. Heinonen yritti 15 kuukautta kestäneellä puheenjohtajakaudellaan eheyttää SAK:ta, mutta ei saanut tukea Rantasen kannattajilta. Heinonen onnistui neuvottelemaan AYJ:n kanssa sopimuksen irtautuneiden liittojen paluusta SAK:hon, mutta Rantasen tukijat kieltäytyivät tukemasta sovintoa ja saivat yhdessä kommunistien kanssa enemmistön sekä SAK:n työvaliokunnassa että toukokuussa 1960 kokoontuneessa valtuustossa, jolloin AYJ:läisten liittojen paluu peruuntui. Pettynyt Heinonen erosi SAK:n johdosta heti valtuuston kokouksen jälkeen ja Rantanen valittiin hänen tilalleen. SAK jäi skogilaisten ja kommunistien hallintaan, kun taas leskisläiset sosiaalidemokraatit perustivat marraskuussa 1960 kilpailevan keskusliiton Suomen Ammattijärjestön (SAJ).
Palattuaan KTV:n johtoon Heinonen erotti Rantasen tukijat liiton johtopaikoilta. KTV irtautui vuonna 1963 SAK:sta, mutta ei liittynyt SAJ:hin vaan jäi keskusjärjestöjen ulkopuolelle. Heinonen tuki 1960-luvun lopussa ay-liikkeen eheytymistä ja vei vuonna 1969 KTV:n mukaan uudelleenyhdistyneeseen SAK:hon.
Piikkikruunu
Piikkikruunu voi tarkoittaa seuraavia:
Pietro Gandolfi
Pietro Gandolfi (s. 21. huhtikuuta 1987 Parma) on italialainen moottoriurheilija.
Ura
Gandolfi aloitti uransa 13-vuotiaana Karting-sarjoissa kilpaillen neljän vuoden ajan. Vuonna 2004 hän liittyi Henry Morrogh Motor Schoolin oppilaaksi ajaen Formula Renault-luokan autoa. Vuonna 2006 Gandolfi ajoi viisi kilpailua Italian Formula Renault-sarjassa saavuttamatta pisteitä. Seuraavana vuonna hän ajoi Sveitsin Formula Renault-sarjassa saavuttaen 12 pistettä. Gandolfi jatkoi sarjassa seuraavana vuonna saavuttaen kuusi pistettä. Vuonna 2009 Gandolfi kilpaili FIA Formula Two Championship -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2010 Gandolfi siirtyi Italian Prototype Championship -sarjaan.
Paramaecium
Paramaecium on australialainen doom metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1991. Paramaecium kuuluu samaan doom metalin aaltoon brittiläisyhtyeiden My Dying Bride ja Paradise Lost kanssa. Yhtye tuli tunnetuksi kokeellisesta tavastaan yhdistää muiden muassa viulua, huilua ja akustista kitarointia melankoliseen ilmaisuunsa. Paramaeciumista tuli ajan mittaan niin arvostettu yhtye, että esimerkiksi Doom-metal.com-sivusto on nostanut sen tyylilajin kärkijoukkoon. Muista kollegoistaan poiketen Paramaecium on brittiläisen Ashen Mortalityn kanssa tunnetuin kristillinen doom metal -yhtye. Paramaecium hajosi vuonna 2006, jolloin jäsenet perustivat inExordium-yhtyeen.
Historia
Paramaecium perustettiin vuonna 1991. Yhtyeen kokoonpano koostui Andrew Tompkinsista (basso ja laulu) Jason De Ronista (kitara) ja Jayson Sherlockista (rummut). Yhtye äänitti samana vuonna demon Silent Carnage ja kahden vuoden päästä ensimmäisen studioalbuminsa Exhumed of the Earth (1993). Albumilla on death ja doom metaliin yhdistetty instrumentteja kuten huiluja ja viuluja sekä sopraanolaulua. Paramaeciumin musiikkia innoittivat yhtyeet, kuten Cathedral, My Dying Bride ja Anathema.
Paramaeciumiin liittyi rytmikitaristi Chris Burton vuonna 1996 ja he julkaisivat toisen albuminsa Within the Ancient Forestin, jonka yhteydessä julkaistiin myös Andrew Tompkinsin kirjoittama samanniminen fantasiaromaani. Albumi oli edellistä monipuolisempi ja teknisempi. Naislaulun lisäksi albumille oli sovitettu instrumentteja, kuten cembaloa, pianoa, huilua ja selloa.
Kolmas albumi A Time to Mourn julkaistiin vuonna 1999, jonka jälkeen vanhat jäsenet Tompkinsia lukuun ottamatta jättivät yhtyeen. Paramaeciumilla ei ollut enää kiertuekokoonpanoa, joten yhtyeessä soitti sessiomuusikoita, kuten kitaristi Ian Arkley (yhtyeissä Seventh Angel, Ashen Mortality ja My Silent Wake). Viiden vuoden tauon jälkeen Paramaecium levytti vuonna 2004 albumin Echoes from the Ground. Siitä huolimatta, että Tompkins oli ainoa alkuperäisjäsen, hän pitäytyi yhtyeen vanhassa death ja doom metal -tyylissä, ja lisäsi jälleen sopraanolaulua ja jousisoittimia mukaan.
Vuonna 2005 Tompkins alkoi työstää kitaristi De Ronin kanssa kappaleita uudelle albumille. Varhain vuodesta 2006 rumpali Sherlock palasi yhtyeeseen ja he soittivat useassa konsertissa Melbournessa ja Sydneyssä sekä NordicFestissä Oslossa, Norjassa. Marraskuussa 2006 soitettu NordicFestin konsertti oli myös virallisesti Paramaeciumin viimeinen: Soitettuaan "I'm Not to Blame" -kappaleen yhtye ilmoitti Paramaeciumin luvun päättyneen mutta aloittavansa uran toisena yhtyeenä InExordium-nimen alla, tyylinään nopeampi melodinen death metal.
Chileshe Chibwe
Chileshe Chibwe (s. 13. toukokuuta 1985) on sambialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä/hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Seuratasolla hän edusti viimeksi Rovaniemen Palloseuraa. Chibwe tuli Rovaniemelle kaudeksi 2007 Sambiasta Chanda Mwaban, Stephen Kundan ja Derik Sailetin kanssa. Hän sai nopeasti nelivuotisen sopimuksen ja oli RoPS:n paras maalintekijä harjoitusotteluissa. Vaikka Chibwe onkin hyökkääjä, niin hän pystyy pelaamaan myös keskikentän laidalla ja laiturina. Hän on pelannut aiemmin kotimaansa Nkana-joukkueessa Sambian liigassa ja esiintynyt myös Sambian alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa.
Chibwe teki Veikkausliiga-debyyttinsä Rovaniemen Palloseurassa kaudella 2008. Kauden päätyttyä hän oli RoPSin paras maalintekijä viidellä Veikkausliiga-maalillaan.
15. marraskuuta 2008 Chibwe teki uuden jatkosopimuksen Rovaniemen Palloseuran kanssa, joka kestää kauden 2012 loppuun. Chibwe on potenut syksystä 2008 asti polvivammaa, mutta hän teki paluun kentille kevään 2009 Liigacupissa.
Chibwe ja kahdeksan muuta pelaajaa sai potkut Rovaniemen Palloseurasta keväällä 2011 vedonlyöntiskandaalin vuoksi.
Pumapard
Pumapard on hybridikissa, urospuolisen puuman ja naaraspuolisen leopardin jälkeläinen.
Pumapardin turkissa on isoja, vaaleita leopardin täpliä puuman väriä muistuttavalla pohjalla. Pumapardeilla on pitkä häntä. Kooltaan ne vastaavat puumaa ja ovat vain puolet leopardin koosta. Naaraspumapardit pystyvät yleensä lisääntymään, kun taas urokset ovat tavallisesti lisääntymiskyvyttömiä. Pumapardit elävät lyhempään kuin muut isot kissaeläimet ja kärsivät niitä todennäköisemmin sairauksista, kuten kääpiökasvuisuudesta.
Loris Baz
Loris Baz (s. 1. helmikuuta 1993 Sallanches ) on ranskalainen ratamoottoripyöräilijä. Kaudella 2016 hän ajaa MotoGP-sarjassa Avintia Racing -tallin Ducatilla.
191-senttinen Baz on yksi MotoGP:n pisimmistä kuljettajista.
MotoGP-ura
Baz ajoi Superbiken MM-sarjassa ennen siirtymistään MotoGP:hen kaudelle 2015. Avauskaudellaan hän saalisti Forward Racing -tallin Yamahalla yhteensä 28 MM-pistettä, joka riitti pistetaulukossa 17:nneksi.
Kaudelle 2016 Baz siirtyi Avintia Racing -talliin.
Jarkko Tuomala
Jarkko Sakari Tuomala (s. 12. lokakuuta 1961 Kotka) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tuomala pelasi uransa aikana 74 ottelua Suomen koripallomaajoukkueessa ja oli mukana vuoden 1995 EM-kisoissa, joissa hän edusti Suomea kolmessa pelissä.
Tuomala voitti KTP:n paidassa neljä Suomen mestaruutta vuosina 1988–1994. Yhteensä hän pelasi pääsarjassa kaksikymmentä kautta, jolloin runkosarjapelejä hänelle kertyi 623. Tämä oli historian suurin määrä joulukuuhun 2017 saakka kunnes Timo Heinonen ohitti hänet tässä tilastossa.
Mall of America
Suunnittelu
Minnesotan alueen kylmistä talvista huolimatta ainoastaan kauppakeskuksen sisäänkäynnit ja jotkin kauppakeskuksen pohjakerroksen alueista on lämmitetty. Vaikka kauppakeskuksen julkisilla alueilla ei olekaan lämmitysjärjestelmää, siellä olevissa liikkeissä on kuitenkin omat lämmityksensä.