cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Esko Aho
Kansanedustajuuden jälkeen
Jorma J. Mattila ja Marko Erola kirjoittavat kirjassa Kasinokeisari: Pekka Salmen tarina (Helsinki-kirjat, 2011), että pääministeri Aho on innokas pokerin ja ruletin pelaaja. Pekka Salmen mukaan Aholla oli pääministeriaikana tarve jatkaa pelaamista vielä auringon nousun aikaan, jos hän sattui olemaan häviöllä. Hänellä oli taipumus jättää pokerivelkansa maksamatta, ja tappion tunnustaminen oli hänelle erityisen vaikeaa. Kirjassaan Keskustan valtakunta (Into, 2019) toimittajat Jyri Hänninen ja Jarno Liski väittävät, että Aho on peliriippuvainen. Seura-lehden toimittajan kysyessä Aholta peliveloista ja niiden kautta syntyneestä poliittisen painostuksen mahdollisuudesta Aho lähti kysyjää juosten karkuun.
Sipilän hallituksen aikaan 2015–2019 Aho toimi pääministeri Juha Sipilän neuvonantajana.
Idänsuhteet
Aho oli suomalaisten yritysten idänkauppaa edistävän East Officen johtokunnan puheenjohtaja 2013–2019.
Aho oli myös Suomalais-Venäläisen kauppakamarin hallituksen puheenjohtaja 2013–2019.
Sberbank
Aho valittiin Sberbankin hallintoneuvostoon vuonna 2016. Tapaus on herättänyt epäilyksiä siksi, että Sberbankilla on suora yhteys Venäjän hallitukseen ja että pankki oli asetettu EU:n ja Yhdysvaltain pakotelistalle. Pertti Salolaisen mukaan asetelma oli "erikoinen", "hieman ongelmallinen" ja se "herättää kysymyksiä". Tutkija Erkka Railo arvioi, että Ahon nimitys olisi Venäjän yritys vaikuttaa pakotteiden purkamiseen, mutta hän näki myös, että suomalaiset poliitikot ovat perinteisesti pyrkineet ylläpitämään hyviä suhteita Venäjään. Keskustalainen pääministeri Juha Sipilä ei nähnyt asiassa mitään ongelmaa vaan piti sitä Ahon henkilökohtaisena ratkaisuna.
Euroopan parlamentin erityisvaliokunnan mietinnössä Aho nostettiin esimerkiksi niistä eurooppalaisista poliitikoista, jotka Venäjä oli "kaapannut" edistämään etujaan.
Kun Helsingin Sanomien toimittaja Tommi Nieminen haastatteli Ahoa Sberbankin hallituksen jäsenyydestä, Aho yritti estää jutun julkaisun.
Sberbank maksaa Aholle 10,8 miljoonaa ruplaa palkkioita vuonna 2022. Venäjä hyökkäsi Ukrainaan 24.2.2022, jolloin Aho ilmoitti, että hän pidättäytyy pankin hallituksen työskentelystä. Ahon mukaan hän ei halunnut prostestoida pankkia vastaan, mutta pakotteet vaikeuttavat hallitustyöskentelyä.
JPMorgan
Aho nimitettiin helmikuussa 2019 yhdysvaltalaisen suurpankin JPMorgan Chasen Euroopan, Lähi-idän ja Afrikan alueiden neuvonantajaryhmän jäseneksi.
Yksityiselämä
Aho on naimisissa, ja hänellä on neljä lasta.
Mamadou Konate
Mamadou Konate (s. 10. maaliskuuta 1985 Abidjan, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Konate pelasi Veikkausliigaa AC Oulussa ja edusti alemmilla sarjatasoilla muun muassa FC Jazzia ja Ekenäs IF:a.
Ura
Suomeen Konate saapui ensimmäisen kerran alkutalvella vuonna 2007 osallistuessaan AC Oulun testeihin, mutta ei lunastanut silloin paikkaa joukkueeseen. Norsunluurannikkolainen sai vuoden sopimuksen toisella yrityksellä AC Ouluun. Maaleja hän teki Veikkausliigassa neljä kappaletta ja oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä. Lisäksi Suomen Cupissa vastustajan verkko heilui niin ikään neljä kertaa.
Konaten yhden vuoden mittainen jatkosopimus AC Oulun kanssa julkaistiin helmikuussa 2008. Hän oli jälleen seuran parhaita maalintekijöitä viimeistelemällä Ykkösessä seitsemän osumaa. Tämä ei kuitenkaan riittänyt seurajohdolle, sillä miehen sopimusta ei enää jatkettu vahvoista esityksistä huolimatta.
Käytyään ensin FC KooTeePeen testissä, Konate päätti kuitenkin jäädä Ouluun ja solmi Kakkosen C-lohkossa pelanneen FC Oulun Pallon kanssa kautta 2009 koskevan sopimuksen. Alkukaudesta 13 maalia tehneelle Konatelle tarjoutui heinäkuussa mahdollisuus lähteä näytille Italiaan Serie B:n joukkueeseen, mutta try-out ei tuottanut sopimusta. FC OPA:ssa maasta poistumiseen sekä OPS-jp:n sääntöjen vastaisesti hänen kanssaan kesken kauden tehtyyn sopimukseen ei suhtauduttu positiivisesti ja hyökkääjälle hankittiin korvaajaksi makedonialainen Bunjamin Shabani, Konaten siirtyessä loppukaudeksi lainalle Oulun Luistinseuraan.
Alkuvuoden 2010 Konate oli ilman seuraa, mutta teki kesäkuun alussa sopimuksen porilaisen FC Jazzin kanssa. Hän viimeisteli kauden aikana Jazzille 9 osumaa ja oli joukkueen paras maalintekijä. Keväällä 2011 FC Jazz teki sopimuksen myös Mamadoun vuonna 1989 syntyneen veljen Sekou Konaten kanssa. Veljekset iskivät Kakkosen B-lohkossa yhteensä 25 maalia, Mamadou 14 ja Sekou 11. Kauden päätyttyä Konatet päättivät jatkaa Jazzissa vielä kaksi seuraavaa vuotta. Maaliskuussa 2012 Mamadou Konate purki sopimuksessa Jazzin kanssa ja palasi väliaikaisesti takaisin kotimaahansa perhesyiden takia. Hän teki paluun FC Jazzin paitaan vielä saman kauden aikana pelaten joukkueessa viisi ottelua ja siirtyi sen jälkeen loppukaudeksi Sporting Kristinan joukkueeseen. Keväällä 2013 Konate teki sopimuksen Ekenäs IF:n kanssa. Pelattuaan seuraavan kauden Kakkosta IF Kraftissa hän palasi vielä kahdeksi kaudeksi EIF:n ja lopetti uransa vuonna 2016.
Meritiede
thumb|300px|Termohaliinikierto valtamerissä. Meritiede eli oseanografia (kreikan okeanos, maailmaa ympäröinyt meri) pyrkii ymmärtämään ja kvantitatiivisesti ennustamaan merten ilmiöitä. Meret ovat vesimassa, joka peittää noin kaksi kolmasosaa maapallon pinnasta. Meritiede on monitieteinen ala. Merten ilmiöiden selittäminen vaatii usein sekä fysikaalista, kemiallista että biologista tarkastelua. Yleensä meritiede jaetaan fysikaaliseen, kemialliseen, biologiseen, meteorologiseen ja geologiseen meritieteeseen.
Meritieteen osa-alueita:
Neuvostoliiton valtionpäämies
Neuvostoliiton valtionpäämies oli valtion muodollinen johtaja, jonka valta oli paljon vähäisempi kuin tosiasiallisella Neuvostoliiton johtajalla eli kommunistisen puolueen (NKP) pääsihteerillä. Myös Neuvostoliiton pääministerillä oli enemmän valtaa.
Neuvosto-Venäjän valtionpäämiehenä pidettiin yleisvenäläisen toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajaa. Vastaavasti Neuvostoliiton nimellisenä valtionpäämiehenä oli vuosina 1922–1938 neuvostokongressin toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtaja ja vuodesta 1938 korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtaja. Varsinainen presidentin virka otettiin Neuvostoliitossa käyttöön vasta maaliskuussa 1990.
Samanaikaisesti sekä Neuvostoliiton valtionpäämiehinä että NKP:n pääsihteereinä toimivat Leonid Brežnev vuosina 1977–1982, Juri Andropov vuosina 1983–1984, Konstantin Tšernenko vuosina 1984–1985 ja Mihail Gorbatšov vuosina 1988–1991.
Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtaja
Vuosina 1922–1938 kukin Neuvostoliiton jäsenvaltio valitsi yhden puheenjohtajan toimeenpanevaan keskuskomiteaan:
Ariane 4
[[Kuva:Ariane-44lp.gif|thumb|Ensimmäisen Ariane 4 -raketin laukaisu 15.6.1988. Ariane-44LP .]] Ariane 4 oli ESAn menestynein kantoraketti, joka loi Arianespace-rakettiyhtiöstä suuren menestyksen.
Sen kehitystyö alkoi 1983 ja ensimmäinen laukaisu tapahtui 15. kesäkuuta 1988. Kaikkiaan raketilla tehtiin 116 laukaisuyritystä joista kaikki paitsi kolme onnistuivat.
Raketista oli erilaisia versioita, joissakin oli kaksi ja joissakin neljä kiinteäajoainerakettia, toisissa boosteriraketit käyttivät nesteajoainetta.
Nokkakartion Spelda-rakenteella voidaan laukaista kaksi satelliittia.
Ariane 4 AR 40 oli perusversio, joka oli kolmivaiheinen. Se oli 58 metriä korkea, halkaisijaltaan 3,8-metrinen. Sen laukaisumassa oli 245 000 kg, josta hyötykuorma oli 2 100 kg GTO-radalle tai 5 000 kg matalalle kiertoradalle. Ensimmäinen vaihe koostui neljästä Viking 5-moottorista, joista kukin tuotti 667 000 N työntövoiman. Toinen vaihe koostui yhdestä Viking-moottorista. Kolmas vaihe oli HM7-moottori, joka käytti nestehappi/nestevety-ajoainetta.
Ariane 4 AR 44L:ssä oli neljä boosterirakettia, jotka käyttivät nesteajoainetta. Sen laukaisumassa oli 470 000 kg, josta hyötykuormaa 4 730 kg GTO-radalle tai 7 600 kg matalalle kiertoradalle.
Käyttöhistoria
Versio Yritykset/Onnistumiset
Ariane 4:n viimeinen laukaisu tapahtui 15. helmikuuta 2003.
Ariane 5
thumb|right|140px|Ariane 5:n pienoismalli Ariane 5 on suuri eurooppalainen kertakäyttöinen kantoraketti. Raketti on kehitetty ESAn kantorakettiohjelmassa ja sen valmistaja on Arianespace. Teollisen valmistuksen pääurakoitsija on EADS Space Transportation-yhtiö. Raketit laukaistaan ESAn avaruuskeskuksesta Guyanan avaruuskeskuksesta, Etelä-Amerikasta.
Raketti
Ariane 5:n päämoottori on nk. kryogeenimoottori eli se käyttää ajoainetta, joka varastoidaan kylmänä. Moottorin tyyppi on H155 Vulcain – siitä käytetään myös nimitystä EPC (ranskan kielen sanoista Etage Principal Cryotechnique). Se polttaa 132,3 tonnia nestehappea ja 25,8 tonnia nestevetyä. Rakettimoottori tuottaa 1 160 000 Newtonin työntövoiman.
Ensimmäiseen rakettivaiheeseen kuuluu myös kaksi kiinteäajoainemoottoria, jotka tuottavat lähdössä yli 90% koko raketin työntövoimasta. Booster-raketit ovat yli 30 metriä korkeita ja niissä on kussakin 237,8 tonnia ajoainetta. Ajoaineesta 18 % on alumiinia (polttoaine) ja 68 % ammoniumperkloraattia (hapetin). Loput 14 % on sidosainetta.
Raketin toinen vaihe kuljettaa hyötykuorman halutulle radalle. Ariane 5G-versio käyttää hypergolista EPS (Étage à Propergols Stockables/Storable Propellant Stage) vaihetta, mutta Ariane 5 ECA-versio uudempaa kryogeenista ESC:tä (Étage Supérieur Cryotechnique/Cryogenic Upper Stage).
Ariane 5 pystyy nostamaan geostationaariselle siirtoradalle (GTO, jonka apogeum on 36 000 km) 6 200 kg painavan satelliitin. Ariane 5 -rakettia on tarkoitus kehittää siten, että nostokyky nousisi 12 000 kg:aan.
Historia
Ariane 5 korvasi Ariane 4 -kantoraketin. Ariane 5:n kehitystyö kesti kymmenen vuotta ja maksoi 7 miljardia euroa. Ariane 5 oli suunniteltu laukaisemaan ESAn Hermès-avaruussukkula, jota ei kuitenkaan toteutettu. Toinen syy suuren kantoraketin toteutukseen oli oletus siitä, että jatkossa tietoliikennesatelliitit ovat hyvin suurikokoisia ja toteutuneena tavoitteena laukaista kaksi suurta tietoliikennesatelliittia yhdellä laukaisulla geostationaariselle kiertoradalle.
Ensimmäinen Ariane 5 -laukaisu (lento 501) 4. kesäkuuta 1996 päätyi raketin asennonsäätöä ohjaavan ohjelmiston virhetoiminnon takia tilanteeseen, jossa raketti lensi väärään suuntaan. Raketti tuhottiin räjäyttämällä se 40 sekuntia laukaisun alun jälkeen. Raketin tietokoneen (OBC) ohjelmisto yritti muunnosta 64-bittisestä liukuluvusta 16-bittiseen kokonaislukuun, joka aiheutti vikatilanteen kun arvo ei mahtunut muuttujaan. OBC:n Ada-kielisessä ohjelmakoodissa ei ollut suojausta kyseisen muuttujan muuntamiselle, vaikka toiset vastaavat muunnokset samassa koodissa oli suojattu. Ohjelmakoodi oli peräisin aiemmasta Ariane 4 -raketista. Tämä johti väärään ohjauskomentoon. Laukaisussa oli lähellä se, että raketista putoavat romut vahingoittavat laukaisua katsoneita VIP-vieraita. Laukaisussa menetettiin 4 ESAn Cluster-satelliittia.
Kolme seuraavaa lentoa olivat onnistuneita. Viides laukaisu 12. heinäkuuta 2001 oli epäonnistunut, koska laukaisu sijoitti kaksi satelliittia liian matalalle radalle. ESAn Artemis-tietoliikennesatelliitti pystyi kuitenkin omalla ionipropulsio-moottorillaan ajamaan itsensä oikealle radalle. Tämä ei merkittävästi lyhentänyt Artemisin käyttöikää, koska se on edelleen käytössä vuonna 2010.
Ensimmäisen Ariane 5 ESC-A-version laukaisu epäonnistui 11. joulukuuta 2002. Sen jälkeiset laukaisut ovat onnistuneet virheettömästi.
Vuoden 2009 lopussa ja huhtikuussa 2010 Ariane 5-laukaisun lähtölaskenta piti keskeyttää ja lykätä laukaisua raketin vetytankkien väärän paineistuksen tai paineistusmittauksen vuoksi. Joulukuussa 2009 tämä viivästytti laukaisua 9 vuorokautta. Arianespace asetti tutkimusryhmän selvittämään ongelman alkuperää.
Versioita
thumb|right|160px|Ariane 5:n ECA-versio, hyötykuormana kaksi satelliittia Ariane 5 Generic (G) on raketin alkuperäisen version nimi. Sillä voitiin laukaista 6200 kg painava satelliitti geostationaariselle siirtoradalle (GTO).
5G-versiosta jatkokehitettiin Generic Plus (G+), jonka tehokkaamman toisen vaiheen ansiosta GEO-radalle voitiin nyt laukaista 6950 kg painava satelliitti. Se lensi neljä kertaa vuonna 2004.
Edellisen korvasi Ariane 5 GS, jonka nostokyky on 6700 kg. Siinä on kehitetty Vulcain 1B -päämoottori.
Ariane 5 ECA on uusin ja voimakkain versio. Se käyttää uutta Vulcain 2 -päämoottoria ja uusien kevyempien materiaalien ansiosta siihen voi tankata enemmän ajoainetta. Toisen vaiheen, ESC-A:n, moottorina toimii HM-7B (joka oli Ariane 4:n kolmannen vaiheen moottori), jolla hyötykuorma GTO-radalle nousee 10 000 kg. ESC-A painaa 6500 kg ja polttaa 14 000 kg kryogeenista ajoainetta.
ESC-B-versiossa käytetään aikanaan uutta "Vinci"-moottoria, joka lisää nostokyvyn 12 000 kg GTO-radalle. Sen kehitys on keskeytynyt.
Ariane 5 ES ATV-kantorakettiversio on suunniteltu ATV-huoltoaluksen laukaisuun. Sillä voidaan laukaista 21 000 kg matalalle maatakiertävälle radalle.
Seuraavat laukaisut
31.3.2011 noin klo 00:40 Suomen aikaa Ariane 5 yritti laukaista Yahsat- ja NewDawn-tietoliikennesatelliitit. Raketin päämoottori käynnistyi, mutta järjestelmä sammutti sen 7 sekunnin sisällä eikä boosterimoottoreita käynnitetty. Raketti joutui teknisen tutkimuksen kohteeksi ennen seuraavaa laukaisuyritystä. Syynä oli Vulcain-moottorin suuttimen mekanismi, joka ei viallisten komponenttien takia sallinut suuttimen normaalia liikettä. Vika oli huhtikuun puoliväliin (2011) mennessä korjattu.
Käytöstä poistaminen
Raketin viimeinen laukaisu oli 5. heinäkuuta 2023. Kyydissä oli kaksi satelliittia, yksi ranskalainen ja yksi saksalainen. Viimeisen laukaisun hetkellä seuraaja Ariane 6 ei ollut vielä käyttövalmis.
Seuraaja
Ranska on vuonna 2010 antanut 82,5 miljoonaa euroa uuden "Post Ariane 5 next-generation launcher"-kantoraketin esisuunnitteluun ja tulossa on kaikkiaan 250 miljoonaa euroa "big load"-tyyppisenä rahoituksena.
Kesällä 2010 Astrium Space Transportation-yhtiö sai 10 miljoonan euron suuruisen ja 15 kk kestävän urakan toteuttaa Ariane 5-rakettia pienemmän vuonna 2025 käyttöön saatavan kantoraketin esisuunnitteluN. ESAn ministerikokous päättää toteutusohjelmasta vuoden 2012 lopussa. Uusi raketti vaikuttaa Sojuzin kokoluokan raketilta - voi olla mahdollista, että ESA pyrkii luomaa niin luotettavan raketin (jota Ariane 5 ei ole), että sitä voitaisiin käyttää avaruuslentäjien kuljettamiseen avaruuteen?
Utrakvistit
Utrakvistit ( ”kumpikin kahdesta”), jotka tunnettiin myös nimellä kalikstiinit ( ”malja"), olivat Jan Husin perustaman uskonpuhdistusliike hussilaisuuden kannattajia. Utrakvistien mukaan maallikoiden tuli saada papiston tavoin ehtoollisessa sekä leipää että viiniä. Tästä vaatimuksesta he saivat nimensä. Utrakvistit olivat husilaisuuden suuntauksista maltillisempi, ja he pyrkivät pitämään ystävälliset välit katoliseen kirkkoon, toisin kuin radikaalit taboriitit. Tällä perusteella Baselin kirkolliskokous julisti utrakvistit vuonna 1433 aidoiksi kristityiksi. Vuonna 1434 utrakvistit liittyivät katolisten joukkoihin Lipanyn taistelussa lyödäkseen taboriitit. Utrakvistien tuella uskonkiihkoiset talonpoikaisjoukot pystyttiin lopulta kukistamaan Böömin kansalaissodassa (1420-1436). Rooman kirkko lakkasi kuitenkin tukemasta utrakvisteja, kun nämä perustivat oman kirkkokuntansa. Utrakvistit ja kaikki muut protestanttiset lahkot julistettiin vuonna 1620 Böömissä lainsuojattomiksi.
Palveluseteli
Käytetyimpiä palveluseteleitä
Suomalaisille tutuin versio palvelusetelistä on todennäköisesti lounasseteli. 2000-luvulla on Suomessakin tullut käyttöön mm. työnantajan ja työntekijän yhdessä rahoittamia liikunta- ja kulttuuriseteleitä. Suomessa palveluseteliä käytetään laajasti sosiaali- ja terveydenhuollossa sekä varhaiskasvatuspalveluissa. Palvelusetelioperaattori Vaanan selvityksen mukaan palveluseteliä käytetään kasvavissa määrin etenkin ikääntyneiden kansalaisten palveluiden järjestämisessä eli kotihoidossa ja tehostetussa palveluasumisessa.
Muita palvelusetelin variaatioita ovat esimerkiksi palveluseteli, jolla voi maksaa korkeakouluopintonsa. Tällaisia seteleitä on käytössä muun muassa Yhdysvalloissa, ei kuitenkaan Suomessa. Yhdysvalloissa sosiaaliapua myönnetään ruokakuponkien (food stamp) muodossa pyrkimyksenä estää tuen käyttö alkoholin ostoon.
Julkisten palvelujen palvelusetelijärjestelmässä kunta tai valtio ei itse tuota eikä tilaa mitään palvelua, vaan antaa kansalaisille palveluseteleitä, joilla kansalaiset saavat itse ostaa palvelun haluamaltaan taholta. Palvelusetelijärjestelmän yhtenä etuna mainitaan yleensä byrokratian väheneminen verrattuna kilpailuttamisen järjestämiseen; kokemukset osoittavat kuitenkin, että myös palvelusetelimalli lisää byrokratiaa.
Voucherit matkapalvelujen maksuvälineenä
Matkatoimiston myyntisopimuksissa määriteltiin myydyn palvelun maksutapa. Tärkeimmät palveluntuottajat antoivat matkatoimistolle oman lippuvaraston, joka tilitettiin ja maksettiin määräväliajoin. Jos palveluntarjoajan tuotteita tai palveluita myytiin vähän, palveluntarjoaja hyväksyi matkatoimiston oman voucherin maksuvälineenä. Palveluntarjoaja laskutti voucherit käytön mukaan. Sotien jälkeen Neuvostoliiton ja Itä-Euroopan maiden valuuttasäännöksistä johtuen kaikki ostetut palvelut maksettiin vouchereilla. Kotimaan ja länsimaiden matkustuksessa hotelli- ja autovuokrausvoucherit olivat yleisesti käytössä ennen luottokorttien käytön lisääntymistä. Internet pohjaiset varaus- ja maksutavat ovat poistaneet voucherit lähes kokonaan käytöstä.
Keskustelu ja kokemus Suomessa
Markkinoilla on tarjolla useita vaihtoehtoisia järjestelmiä palveluseteliprosessin hallintaan.
Vuonna 2010 markkinoille tullut Suomen ensimmäinen sähköinen palveluseteli Vaana Palveluseteli (ent. Smartum Palveluseteli) on käytössä yli 70 kunnassa, joiden alueella asuu yli miljoona ihmistä. Vaana Palvelusetelin kehittäminen aloitettiin vuonna 2008 yhdessä kuntien ja palveluntuottajien kanssa. Yli 1 200 palveluntuottajaa vastaanottaa Vaana Palveluseteliä.
Vuonna 2013 markkinoille tullut, sairaanhoitopiirien ja usean kunnan käytössä oleva, Effector Palvelusetelit –järjestelmä on ensimmäinen tietojärjestelmäkokonaisuus, joka mahdollistaa täysin sähköisen palveluseteliprosessin alkaen palveluntuottajien hakeutumisesta palvelusetelijärjestelmän piiriin ja päättyen palvelusetelin puitteissa toteutuneiden palvelujen automaattiseen laskutukseen. Effector Palvelusetelit ja siihen yhteydessä oleva yksityisten palveluntuottajien ja asiakkaiden käyttämä palse.fi-verkkopalvelu mahdollistavat prosessin kaikkien tietojen reaaliaikaisen välittymisen osapuolten välillä ja soveltuvat käytettäväksi hyvin erityyppisissä terveyden- ja sosiaalihuollon palveluseteleissä.
Palveluseteli- ja ostopalvelujärjestelmä PSOP tarjoaa keskitetyn tietojärjestelmän palvelusetelien ja ostopalvelutilausten luomiseen, käyttämiseen ja annetuista palveluista tehtävään tilitykseen yksityisille palveluntuottajille. Sama järjestelmä soveltuu käytettäväksi kunnasta, järjestämistavasta (palveluseteli tai ostopalvelu) ja palvelusta riippumatta. Järjestelmää kehittävät yhteistyössä Espoo, Kouvola, Oulu, Tampere ja Turku, jotka ottavat palvelun käyttöönsä vuoden 2014 keväällä. Tavoitteena oli saada järjestelmä valtakunnallisesti käyttöön vuonna 2015. Vuoden 2015 lopussa järjestelmä oli käytössä 9 kunnassa.
Sosiaali- ja terveysministeriön selvitys ennen palvelusetelikokeilua
Sosiaali- ja terveysministeriö tilasi vuonna 2003 selvityksen palveluseteleiden käytöstä kansainvälisesti sosiaali- ja terveydenhuollossa. Selvityksen mukaan Ruotsissa palveluseteleiden käytön myötä palvelujen kustannusten ennakoitavuus ja läpinäkyvyys on lisääntynyt, mikä on myös tehostanut kunnan omaa palvelutuotantoa. Selvityksessä haastateltujen yritysten mukaan yrityksille on syntynyt kannuste pitää asiakkaat tyytyväisinä, koska palvelusetelijärjestelmässä asiakkaalla on oikeus vaihtaa palveluntuottaja milloin tahansa.
Selvityksessä pelätään, että palvelusetelit voivat myös lisätä hallinnollisia kustannuksia erityisesti silloin, kun palveluseteliin oikeuttava summa maksetaan suoraan palvelun tuottajille, ja näiden toimintaa joudutaan valvomaan tarkistamalla säännöllisesti työtuntilistat, joiden perusteella maksut suoritetaan. Saman selvityksen mukaan palvelusetelijärjestelmä voi lisätä palvelujen hintaa, mikäli tarjonta ei vastaa kysyntää ja riittävää kilpailua ei synny: terveydenhuollossa kilpailu on harvinaista, joten palveluseteli antaisi palveluntuottajille nykyisessä (vuoden 2004) markkinatilanteessa (monopoli, oligopoli) mahdollisuuden hintojen korottamiseen. Selvityksessä viitataan Nackan kunnan kokemuksiin palvelusetelistä, joiden mukaan palveluntuottajien välillä on syntynyt jonkinasteista kilpailua laadulla. Markkinoiden toimivuuden ongelmia kuvaa kuitenkin se, että esimerkiksi palvelusetelin kiinteää hintaa on välillä jouduttu korottamaan, jotta yritykset pysyisivät markkinoilla. Palveluseteli soveltuu Nackan kunnan kokemusten perusteella palveluihin, joissa on todellista tarjontaa pitämään palvelujen hintaa ja laatutasoa kohtuullisena: lasten päivähoidossa, kotipalveluissa tai hammashoidossa. . Vuosi selvityksen jälkeen vuonna 2004 palveluseteleiden käyttö tuli mahdolliseksi sosiaalipalveluissa.
Ostankino
thumb|250px|[[Ostankinon palatsi on Šeremetjevin suvun entinen kesäasunto. Nykyisin siinä on museo.]] Ostankino on Moskovan kunnallishallinnollinen kaupunginosa (raion) koillisessa piirissä.
Palveluseteli
Sosiaali- ja terveysministeriön selvitys palvelusetelikokeilun jälkeen
Sosiaali- ja terveysministeriö tilasi vuonna 2007 selvityksen vuoden 2004 palveluseteleiden käyttöönoton vaikutuksissa kunnissa. Vuoden 2004 alussa voimaan tullut lainsäädäntö mahdollisti palvelusetelien käytön kaikissa kuntien sosiaali- ja terveyspalveluissa. Palveluseteliä käytettiin kunnissa kotipalveluissa, tukipalveluissa, asumispalveluissa, omaishoidontuessa, sotaveteraanien ja -vammaisten palveluissa, ja vammaisten kuljetuspalvelussa. Kokemukset palveluseteleiden käytöstä muutti Sosiaali- ja terveysministeriön kantaa palveluseteleihin positiivisemmaksi, vuoden 2003 selvityksessä pelättyjä ongelmia ei ollut ilmaantunut. Selvityksen mukaan kunnat ovat yleensä tyytyväisiä käyttökokemuksiinsa ja ilmaisevat kiinnostuksensa lisätä palvelusetelin käyttöä. Käytön laajentaminen kotisairaanhoitoon koettiin välttämättömäksi, eikä yksikään kunta kokenut omien työntekijöiden työtyytyväisyyden heikentyneen palvelusetelin myötä. Selvityksen mukaan myös asiakkaat ilmaisivat tyytyväisyytensä, itse asioistaan päättävät asiakkaat pitivät palveluseteliä onnistuneena välineenä. Asiakaskyselyn mukaan tyytyväisimpiä asiakkaita olivat lapsiperheet, joille oli annettu palveluseteli kotipalvelun hankkimiseen lyhytaikaiseen tarpeeseen, ja yleensäkin sellaiset asiakkaat, jotka olivat saaneet palvelusetelin tilapäisiin tai aika-ajoin toistuviin tarpeisiinsa. Selvityksen tulosten pohjalta selvitys esitti, että palveluseteliä varten säädettäisiin puitelaki, jotta kunnat voisivat järjestää mitä tahansa palveluja antamalla asiakkaalle palvelusetelin. Vuonna 2009 palveluseteleiden käytön mahdollisuutta laajennettiinkin kaikkiin sosiaali- ja terveyspalveluihin. Vuonna 2009 voimaan tullut lainsäädännön muutos selkeytti lainsäädäntöä mahdollistaen kuntia laajentamaan palvelusetelien käyttökohteita.
Ostankino
Ostankinossa on laaja englantilaistyylinen puistoalue, jossa sijaitsee Šeremetjevin suvun entinen kesäasunto. Kartanon maille rakennettiin 1930-luvulla näyttelyalue, Kansantalouden saavutusten näyttely, nykyisin yleisvenäläinen näyttelyalue.
Palveluseteli
Terveydenhuolto vaatii erityisosaamista, teknisiä apuvälineitä ja korkeasti koulutettua työvoimaa, toisin kuin esimerkiksi kotipalvelu
Terveydenhuollon osalta kokemukset palvelusetelisovellusten käytöstä rajoittuvat kotisairaanhoitoon ja erityisesti hoitovakuutuksen osalta ikääntyneiden pitkäaikaishoitoon. Yksittäinen palvelusetelikokeilu hammashoidossa käynnistyi vuonna 1992 Tukholmassa Ruotsissa. Ainoastaan Yhdysvalloissa Medicare-vakuutusjärjestelmän osalta on keskusteltu laajemmin palvelusetelin soveltuvuudesta terveydenhuoltoon. Lisäksi on yksittäisiä esityksiä palvelusetelien käytöstä myös Englannin kansallisessa terveydenhuoltojärjestelmässä.
Rampart
Rampart on Atari Gamesin kehittämä ja julkaisema toiminta- ja strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna kolikkopelinä ja sen jälkeen useille muille alustoille.
Palveluseteli
Terveydenhuolto vaatii erityisosaamista, teknisiä apuvälineitä ja korkeasti koulutettua työvoimaa, toisin kuin esimerkiksi kotipalvelu
Terveydenhuoltopalvelujen luonne eroaa joiltakin osin muista palveluista, esimerkiksi kotipalveluista. Yrittäjien tulo markkinoille on huomattavasti monimutkaisempaa terveydenhuoltopalveluissa verrattuna sosiaalipalveluihin. Terveydenhuollossa tarvitaan usein pitemmälle vietyä erityisosaamista, erityisiä teknisiä apuvälineitä ja korkeasti koulutettua työvoimaa verrattuna sosiaalipalvelujen tuottamiseen. Vaihtoehtoisten palveluntuottajien vähyyden vuoksi, terveydenhuollossa kilpailun edellytysten luominen sekä hintojen ja kustannusten vertailu olisi todennäköisesti vielä hankalampaa kuin sosiaalipalveluissa. Lisäksi sairaustilanteessa on usein kysymys hoitoketjusta, joka muodostuu useista eri vaiheista sekä sairaalassa että sen ulkopuolella. Jos hoitoketjun yhteen osaan annetaan palveluseteli, vaikeuttaisi se saumattoman hoitoketjun syntyä. Palveluntuottajan näkökulmasta sairaalahoitoon liittyy myös huomattavasti suurempia riskejä (mm. uusintaleikkaukset ja komplikaatiot) verrattuna sosiaalipalveluihin. Tällaisten riskien rahoitusvastuut (sekä lyhyt – että pitkäaikaiset) tulee voida sopia etukäteen.
Ostankino
Ostankino tunnetaan myös televisiokeskuksesta ja 540 metriä korkeasta Ostankinon televisiotornista, joka on Moskovan maamerkki.
Rampart
Pelin sanotaan olleen ensimmäinen tornipuolustuspeli.
Pelaaminen
Pelaamista on kuvattu yhdistelmäksi Tetristä ja tornipuolustuspeliä. Peli on yhdistelmä pulmapeliä ja räiskintäpeliä.
Pelissä on tavoitteena puolustaa linnaa hyökkääviltä joukoilta, jotka etenevät aluksi laivoilla kohti rannikkoa ja etenevät maajoukkoina jos pääsevät perille. Hyökkäyksen torjumisen jälkeen pelaajalla on käytettävissä Tetris-tyylisiä palikoita, joilla linnaa voi korjata, mutta palat eivät aina ole sopivia. Laivoja voi torjua tykeillä, jotka joiden lataaminen kestää oman aikansa ja pelaajan on ennakoitava vastustajan liikkeitä. Rakennusvaiheessa pelaaja voi yrittää vallata lisää aluetta itselleen.
Kolikkopelin joissakin versioissa oli trackball-ohjain mutta toisissa käytettiin joystick-ohjausta.
Vastaanotto
Amiga Format -lehti on antanut pelin Amiga-versiolle arvosanaksi 75% arvostelussaan. CU Amiga -lehti on antanut pelin Amiga-versiolle arvosanaksi 61% arvostelussaan.
Palveluseteli
Mielipiteitä
Peruspalveluministeri Paula Risikko kommentoi palvelusetelijärjestelmän laajentamista mahdollistavaa lakimuunnosta vuonna 2009 sanomalla, että palvelusetelijärjestelmän käyttöönotto lisää yritystoimintaa ja edistää uusien työpaikkojen syntymistä, koska palveluseteliyrittäjinä voivat toimia myös sellaiset pienyritykset, jotka eivät kykene osallistumaan toiminnan suurta volyymia edellyttäviin ostopalvelujen kilpailutuksiin.
Työ- ja elinkeinoministeriön mukaan palveluseteli on asiakaslähtöinen tapa lisätä palvelujen innovatiivisuutta. Ministeriön mukaan se kannustaa palvelun laadun parantamiseen ohjaamalla kysyntää laadun mukaisesti palveluntuottajien välillä. Samalla se lisää asiakkaan kykyä vaikuttaa saamansa palvelun sisältöön.
Vihreän liiton entinen kansanedustaja Osmo Soininvaara asetti peruspalveluministerinä toimiessaan työryhmän selvittämään palvelusetelijärjestelmän käyttöönoton mahdollisuuksia. Soininvaaran mielestä palvelusetelijärjestelmän tuoma valinnanvapaus sopii hyvin kotihoitoon, koska on hyvin henkilökohtainen asia, kenet asiakas päästää kotiinsa. Hän arvostelee sitä, että seuraava Vanhasen I hallitus teki säädöksen, jossa palveluseteliä sai käyttää vain sosiaalipalveluissa, mutta ei terveydenhuollossa – Soininvaara huomauttaa, että seuraava Vanhasen II hallitus teki säädöksistä huomattavan paljon laajemman kuin hän oli suunnitellut vuonna 2002.
Sosiaali- ja terveysministeriön asettamassa sote-uudistuksen valmistelun ja toimeenpanon tuen asiantuntijaryhmässä ja Euroopan unionin komission eurooppalaisen terveydenhuollon kehittämisen asiantuntijaryhmässä toimiva Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin hallintoylilääkäri ja Helsingin yliopiston terveysoikeuden professori Lasse Lehtosen mukaan palvelusetelin keskeisenä ongelmana ovat siihen liittyvät korkeat hallinnointikustannukset. Esimerkiksi Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin kaihileikkaukseen antaman palvelusetelin yksikkökustannus on Lehtosen mukaan noin 50 euroa seteliltä, vaikka myöntämisen prosessia on vuosia hiottu ja yksinkertaistettu. Lehtosen mukaan asiakassetelin antamisen osalta välttämättömiä vaiheita ovat asiakassetelituottajien hallinnointi (tuottajien valinta ja tuotetun palvelun laadun varmistaminen), asiakassetelin myöntäminen (jossa ammattilainen arvioi potilaan asiakassetelin tarpeen), asiakassetelituottajan laskutuksen hallinnointi, ja asiakassetelipalvelun asianmukaisen toteutumisen varmentaminen (mikä jälleen edellyttää ammattilaisen osallistumista). Lehtosen mukaan noin 800 euron kaihileikkauksessa palvelusetelin kustannukset ovat noin 6 % kokonaiskustannuksista, jos taas suoritteen kuten esimerkiksi kuvantamistutkimuksen arvo olisi 200 euroa, olisi asiakassetelin hallintokustannus 25 % koko palvelun kustannuksesta.
Lehtosen mukaan vahinkovakuutusta harrastavat yksityiset vakuutusyhtiöt ovat Suomessakin jo vuosia sitten siirtyneet suorakorvausjärjestelmiin pienten vahinkojen osalta, ja että sote-uudistus kuitenkin käytännössä poistaa Kelan sairaanhoitokulujen suorakorvausjärjestelmän, ja tuo tilalle hallinnollisesti varsin raskaan maakuntien asiakassetelijärjestelmän. Tämä ei Lehtosen mukaan alenna terveydenhuollon kustannuksia, vaan sitoo melkoisen joukon nyt potilaita hoitavia lääkäreitä asiakasseteleitä hallinnoimaan. Pahimmassa tapauksessa Lehtosen mukaan potilaat jonottavat jatkossa hoitoon pääsyn sijasta asiakassetelin myöntämistä.
Ostankino
Moskovan monorail (MMTS) kulkee alueen läpi.
Jason White
thumb|Jason White vuonna 2009. Jason White (s. 11. marraskuuta 1973 Little Rock, Arkansas) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa Pinhead Gunpowder -yhtyeen jäsenenä, avustajana Green Dayn keikoilla ja myös the Network -yhtyeessä (salanimellä Balducci). White on ollut neljällä Green Dayn musiikkivideolla: Ensin When I Come Aroundilla (1994), seuraavaksi Wake Me Up When September Endsillä (2005) Working Class Herolla (2007) ja viimeisimpänä "21 Guns" (2009). Hän omistaa Green Dayn keulakuvan Billie Joe Armstrongin kanssa levy-yhtiön Adeline Records ja vaatelinjan Adeline Streetin.
David Webster
thumb|250px|David Websteriä esittävä mosaiikkiteos. David Webster (19. joulukuuta 1945 Pohjois-Rhodesia – 1. toukokuuta 1989 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen antropologi ja apartheidin vastustaja.
Webster liittyi apartheidin vastaiseen kampanjaan opiskellessaan Rhodesin yliopistossa vuonna 1965. Websterin väitöskirja käsitteli mosambikilaisten siirtotyöläisiä. Hänen tutkimuksensa paljastama työläisten hallituksen ja yritysten harjoittama hyväksikäyttö sai Websterin yhdistämään akateemisen tutkimuksensa apartheid-järjestelmän vastaiseen aktivismiin. Webster aloitti työskentelyn Witsin yliopistossa vuonna 1970. Webster toimi akateemisen uransa ohella Pidätettyjen vanhempien tukikomiteassa, jossa hän auttoi apartheidhallituksen pidättämien omaisia hankkimaan tietoa läheistensä olinpaikasta.
Webster ammuttiin 1. toukokuuta 1989 haulikolla lähietäisyydeltä kotiovensa eteen Johannesburgissa. Hänen murhaajansa oli Ferdinand Barnard, joka toimi hallituksen salaisessa Civil Cooperation Bureau -yksikössä. Barnard sai murhasta 40 000 randin bonuksen.
Here I Stand (Vasilin kappale)
Here I Stand on pohjoismakedonialaisen laulajan Vasilin esittämä kappale, jolla hän edusti Pohjois-Makedoniaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa, Rotterdamissa.
Renée Jones
Renée Jones (s. 15. lokakuuta 1958 ) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Päivien viemää -sarjan tohtori Lexie Carverina, jota hän esitti vuodesta 1993 alkaen. Hän lopetti sarjassa näyttelemisen kesäkuussa 2012. Hän on esiintynyt myös useissa muissa televisiosarjoissa, esimerkiksi 21 Jump Streetissä, L.A. Lawissa ja Yön kuumuudessa -sarjassa.
Australian avoin tennisturnaus 1995
Australian avoin tennisturnaus 1995 pelattin 17. – 29. tammikuuta 1995.
Miesten kaksinpeli
Andre Agassi – Pete Sampras 4–6, 6–1, 7–6, 6–4
Naisten kaksinpeli
Mary Pierce – Arantxa Sánchez Vicario 6–3, 6–2
Miesten nelinpeli
Richey Reneberg / Jared Palmer –  Mark Knowles /  Daniel Nestor 6–3, 3–6, 6–3, 6–2
Naisten nelinpeli
Jana Novotná / Arantxa Sánchez Vicario –  Gigi Fernández /  Nataša Zvereva 6–3, 6–7, 6–4
Sekanelinpeli
Rick Leach / Nataša Zvereva –  Cyril Suk /  Gigi Fernández 7–6, 6–7, 6–4
Konala
Konala on Helsingin kaupunginosa, jossa on noin 6 438  asukasta (2019) ja noin 4 400 työpaikkaa (2010). Se kuuluu Pitäjänmäen peruspiiriin. Konala sijaitsee Luoteis-Helsingissä, Kehä I:n ja Pitäjänmäen pohjoispuolella, ja Malminkartanon sekä Kannelmäen länsipuolella. Se rajautuu etelässä Kehä I:een, idässä vihervyöhykkeeseen, joka erottaa Vihdintien varrella olevan teollisuusalueen Malminkartanosta, ja lännessä Espoon rajaan.
Asuntokanta koostuu lähinnä pienkerrostaloista ja omakotitaloista. Alueella on teollisuutta ja liikeyrityksiä sekä muun muassa painotalo Niini, kauppakeskus Ristikko ja S-Market Konala ja Cityvarasto. Vihdintien varrella on useita autoalan yrityksiä.
Konalan halki kulkeva Konalantie jakaa Konalan kahteen toisistaan poikkeavaan osaan. Konalantien itäpuolella on kerrostaloalue sekä teollisuutta ja yritystoimintaa. Tien länsipuoli on puolestaan omakotitalo- ja rivitaloaluetta. Konalan pohjoisosassa, Vihdintien ja Espooseen kuuluvan Uusmäen välissä on puutalovaltainen Lehtovuoren asuntoalue.
Konala on etenkin lapsiperheiden suosiossa. Konalassa sijaitsee Hilapellon puiston kaupunginosapuisto.
Konalan ala-aste toimii kahdessa erillisessä toimipisteessä. Riihipellonkujan päässä sijaitseva niin kutsuttu iso koulu perustettiin vuonna 1981 ja laaja peruskorjaus valmistui vuonna 2021. Koulurakennus on valkoinen matala rakennus ja siellä toimivat luokat 3–6 sekä erityisluokka. Peruskorjauksen yhteydessä uudistettiin myös koulun metsäinen piha. Hilapellon puiston kulmalla sijainnut, nyttemmin purettu Hilatien koulu eli niin kutsuttu pikkukoulu perustettiin vuonna 1990, ja siellä toimivat luokat 1–2. Tällä hetkellä (v. 2021) entisen Hilatien koulun paikalla on paviljonkirakennus, missä toimii 2 eskariryhmää sekä koulun 1-2-luokat.
Konalan Päiväkoti Karhi on rakennettu vuonna 1976 ja peruskorjattu vuonna 2003. Konalassa toimii myös yksityinen päiväkoti Lumi, joka perustettiin entisen Konalan kirkon tiloihin vuonna 2019. Alueelle on kaavoitettu myös uusi päiväkoti tulevalle uudelle asuinalueelle, mutta tämän toteutusaikataulusta ei ole päätöksiä.
Nimen etymologia
Saulo Kepsu on esittänyt, että Helsinki on saanut ensimmäiset asuttajansa Hämeestä. Yhtenä esimerkkinä hän esittelee Konala-nimen juontuvan nimestä Konhola, jolloin alueen asutus olisi alun perin peräisin Akaan pitäjän Konhon kylästä. Samansuuntaisen tulkinnan teki alun perin professori Heikki Ojansuu, jonka mukaan nimen kantamuoto olisi juuri Konhola, jossa konho merkitsisi samaa kuin konhopää 'suuripäinen'. Ruotsalaisia tuli alueelle muun Uudenmaan kolonisaation myötä keskiajalla.
Konalan nimi esiintyy vanhoissa asiakirjoissa muun muassa muodoissa Konalby (1540), Konnalby (1546), Konal (1547), Kånale (1556), Kona (1563), Kånala by (1564) ja Konalaby (1565). Suomalainen vastine Konala tuli viralliseen käyttöön vuonna 1949 ja kaupunginosan nimeksi vuonna 1959.
Historia
Konala liitettiin osana Pitäjänmäkeä Helsingin kaupunkiin vuoden 1946 suuressa alueliitoksessa. Pitäjänmäki kuului sitä ennen Helsingin maalaiskuntaan (nyk. Vantaa).
Nykyinen Konalan kaupunginosa käsittää pohjoisosan Helsingin pitäjään kuuluneesta Kånalan kylästä. Kylä oli isonjaon päättyessä vuonna 1776 jaettu kolmeen maakirjataloon, joista alettiin lohkoa asuntotontteja esikaupunkiasutusta varten rantaradan valmistuttua 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Pitäjänmäen asemanseutu muodostettiin vuonna 1908 taajaväkiseksi yhdyskunnaksi, johon kuuluivat Kånalan ja Talin kylät. Alueen asutus säilyi luonteeltaan maaseutumaisena vuoden 1946 liitokseen saakka ja varsinaista kaupunkiasutusta sinne alkoi muodostua vasta vuonna 1949, jolloin se sai asemakaavan kadunnimineen.
Omaksi kaupunginosakseen (32.) Konala erotettiin vuonna 1959. Alueen talonpoikaistalot ovat säilyneet kadunnimissä Kolsarintie (Kolsar), Kyttäläntie (Skyttas), Ruosilantie (Rosas) ja Vähäntuvantie (Lillstuga). Vanhoja paikannimiä sisältyy myös kadunnimiin Sotilaspellontie (Soldatåker), Ristipellontie (Korsåker) ja Vuorikummuntie (Bergkulla). Vanha Hämeenkyläntie on Konalasta Hämeenkylään aikoinaan johtanut tie. Muutoin Konalan katujen nimet on mukailtu maatalouteen liittyvistä aiheista (muun muassa Kylväjäntie, Kyntäjäntie ja Tähkätie).
Liikennemelu
Helsingin kaupungin meluselvityksen mukaan valtaosa Konalaa on yli 55 dB:n melualueella. Konalassa tieliikenteen melua aiheuttavat Kehä I ja Vihdintie. Melutaso kuitenkin vaihtelee suuresti riippuen sijainnista ja Konalan sisäosiin teiden melu ei kantaudu.
Södertelge Werkstäders Aviatikavdelning
AB Södertelge Werkstäders Aviatikavdelning (SW) oli Ruotsissa Tukholman eteläpuolella vuonna 1914 perustettu lentokonetehdas, joka valmisti lisenssillä ranskalaisia Farman-kaksitasoja ja myöhemmin saksalaisia Albatros-koulukoneita Ruotsin ilmavoimille ja laivastolle.
Tehdas valmisti vuoteen 1917 mennessä noin kolmekymmentä lentokonetta, mihin sisältyi kaksitoista sekä Farman- että Albatros-konetta. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa Ruotsiin jäänyt Albatros oli kopioitu ja niin tehtyjä piirustuksia käytettiin koneita valmistettaessa. Konemallista tuli hyvin suosittu Ruotsissa ja mallin pohjalta valmistui lopulta kaikkiaan 54 lentokonetta.
Vuoden 1916 lopulla SW osti tukholmalaisen Svenska Aeroplanfabrikenin. Yhtiö ei kuitenkaan kyennyt tuottamaan omia malleja ja se lopetti toimintansa marraskuussa 1917.
Rachel Melvin
Melvin kasvoi Phoenixissä, Arizonassa ja valmistui Mountain Pointe High Schoolista vuonna 2003. Hänen vanhempi siskonsa on nimeltään Jessica Melvin.
Melvin tunnetaan parhaiten roolistaan NBC-yhtiön saippuasarjan Päivien viemää (Days of our Lives) Chelsea Bensonina, jota hän on näytteli toukokuusta 2005 vuoteen 2009 saakka. Henkilö tutustutettiin katsojille Abby Deverauxin (Ashley Benson) parhaana ystävänä. Chelsea oli adoptoitu Bensonien perheeseen, jotka kasvattivat hänet ennen kuin he kuolivat auto-onnettomuudessa. DNA-todisteet osoittivat, että Chelsea oli Bo Bradyn (Peter Reckell) ja Billie Reedin (Julie Pinson) synnytyksen jälkeen kadonnut lapsi Georgia. Kuukausia ennen Chelsean roolia Melvin esiintyi viidessä jaksossa Georgia LaMarquena, ranskalaisena tyttönä, jota Bo ja Billie virheellisesti luulivat tyttärekseen.
Melvin osaa myös laulaa ja soittaa sähköviulua. Hän asuu nykyään Los Angelesissa, Kaliforniassa. Melvin on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa Summerland, Teinitytön kasvatusopas, Castle ja Heroes. Vuonna 2014 hän näytteli elokuvassa Nuija ja tosinuija kaks.
Tapiolan kirkko
Arkkitehtuuri
Betonista rakennetun kirkon kokonaishahmo on kuutio, ja siihen liittyy lisäsiipi, jonka keskellä on sisäpiha. Rakennuksella ei ole selkeää pääjulkisivua. Rakennuskompleksiin kuuluvat sisäpihan toisistaan erottamina varsinainen kirkkosali, pienempi seurakuntasali, toimistotilat sekä kerhotilat. Kaikki huonetilat avautuvat lasiseinillä sisäpihalle. Useimmista Suomen kirkoista poiketen Tapiolan kirkossa ei ole minkäänlaista tornia tai erillistä kellotornia. Kirkkosalin huomattavan pelkistetty olemus on saavutettu paitsi selkeillä muodoilla myös karuilla materiaalivalinnoilla.
Kirkko on kaksikerroksinen. Ensimmäinen kerros on maan tasalla. Tapiolan kirkon alimmassa kerroksessa on pommisuojat.
Uurnalehto
Kirkon takapihalla on 15 aarin suuruinen Tapiolan uurnalehto, joka vihittiin käyttöön 6. marraskuuta 2004. Se perustuu Ilmari Lahdelman ja Rainer Mahlamäen johtaman työryhmän suunnitelmaan Ajan jakso, joka voitti vuonna 1997 järjestetyn kilpailun. Tällä pinta-alaltaan Suomen pienimpiin kuuluvalla hautausmaalla on yhteensä 8 005 uurnapaikkaa.
Gamma Velorum
Gamma Velorum (γ Vel / γ Velorum) eli Regor on tähti Purjeen tähtikuviossa eteläisellä tähtitaivaalla, niin syvällä etelässä, ettei se näy Suomessa. Nimi Regor on Apollo-astronauttien keksimä, nykyaikainen nimi. Gamma Velorum A on harvinainen tähtipari, sillä se koostuu kuumasta sinisestä O-tähdestä ja vielä kuumemmasta Wolfin–Rayetin tähdestä, jonka pintalämpötila on noin 60 000 kelviniä.
Toksafeeni
Toksafeeni eli kamfekloori on seos kloorattuja bisyklisiä hiilivetyjä. Ainetta on käytetty aikaisemmin, erityisesti Yhdysvalloissa ja Kanadassa 1960- ja 1970-luvuilla, hyönteismyrkkynä. Yhdiste on kielletty Suomessa vuonna 1969 ja maailmanlaajuisesti Tukholman sopimuksella 2001.
Ominaisuudet
Toksafeeni koostuu vähintään 177 klooratusta bisyklisestä hiilivedystä ja seoksen keskimääräinen molekyylikaava on C10H10C8. Yhdiste on osittain kiteistä ja osittain vahamaista kellertävää tai väritöntä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta ja liukenee hyvin aromaattisiin hiilivetyihin ja hieman heikommin alifaattisiin hiilivetyihin. Toksafeeni on hyvin myrkyllistä hyönteisille. Vaikutukset ilmenevät hyönteisten syödessä toksafeenilla käsiteltyjen kasvien lehtiä, kosketusmyrkyllisyys on vähäisempää. Toksafeeni on erittäin myrkyllistä kaloille, muille vesieläimille ja linnuille. Toksafeeni ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Se voi olla keskushermostomyrkky ja aiheuttaa vapinaa ja lihaskramppeja. Toksafeeni on myös hyvin todennäköisesti karsinogeeninen aine.
Al-Fustat
Al-Fustat oli nykyisen Kairon alueella Egyptissä sijainnut historiallinen kaupunki ja alueen hallinnollinen keskus. Nykyisin se on sulautunut kokonaan Kairoon ja sijaitsee sen vanhankaupungin alueella. Al-Fustat perustettiin Amr ibn al-Asin johtamien joukkojen vallattua Egyptin Bysantin valtakunnalta 600-luvulla. Sittemmin se kasvoi armeijan telttaleiristä yhdeksi islamilaisen maailman suurimmista kaupungeista. Salah al-Din eli Saladin alkoi 1100-luvulla rakennuttaa Kairon kaupunginmuuria, johon hän sisälsi silloin jo merkittäviä tuhoja kärsineen vanhan al-Fustatin, joka lopulta sulautui Kairoon kokonaan.
Nimi
thumb|vasen|[[Amr ibn al-Asin moskeijaa nykyisin.]] Nimi al-Fustat on kirjoitettu historian kuluessa useilla eri tavoilla. Osa arabikronikoitsijoista käytti kaupungista nimeä Fustat-Misr, tai lyhennettynä pelkästään Misr. Sanan lausutaan puolestaan Masr. Al-Fustatin nimen alkuperää eri tunneta varmasti. Yhden ehdotetun version mukaan paikka on saanut nimensä Amr bin al-Asin pystyttämästä teltasta (fustat). Mahdollista on, että nimi on arabiaksi tehty väännös leiriä tarkoittavasta sanasta. Nykyisin entisen al-Fustatin käsittävästä alueesta Kairossa käytetään nimeä Masr al-Atika.
Historia
thumb|vasen|Al-Fustatin raunioita. Al-Fustat peruistettiin Bysantin valtakunnan aikaisen Babylonin paikalle Ylä-Egyptin ja Ala-Egyptin rajalle. Tarinan mukaan se sai alkunsa Amr ibn al-As alkaessa muuttaa paikalla ollutta armeijansa telttaleiriä vakituiseksi asuinalueeksi hänen palattuaan Aleksandrian piirityksestä vuonna 643. Sijainti Babylonin vieressä teki mahdolliseksi helposti hallita Egyptin koptilaista virkamiehistöä arabien alaisuudessa. Al-Fustatiin asettuivat Egyptin vallannut armeija (džund). Džund dominoi Egyptin poliittista elämää seuraavan vuosisadan ajan. Paikalta he saattoivat tarpeen vaatiessa marssia nopeasti niin etelään, kuin pohjoiseenkin. Al-Fustat sijaitsi jonkin matkan päässä Egyptin rannikolta, joka oli turvallisuuden kannalta altis esimerkiksi Bysantin laivaston iskuille. Uusia alueita valloittaneilla arabeilla oli lisäksi tapana asettua erilleen alueiden jo olemassa olevasta alkuperäisväestöstä. Amr ibn al-As alkoi rakennuttaa paikalle Egyptin ensimmäistä moskeijaa. Amr ibn al-Asin moskeijaa on tosin sittemmin laajenneltu ja jälleenrakenneltu useampaan otteeseen.
Al-Fustat jakautui useisiin kaupunginosiin, joita erottivat toisistaan tyhjät alueet. Näiden alueiden sanottiin muodostuneen, koska eri arabiheimot saivat heille osoitetut omat maa-alueensa (khitta). Eri alueet saivat nimensä eri heimojen mukaan. Monet paikalle asettuneet heimot olivat lähtöisin Jemenistä. Paikalle muutti myös kristittyjä ja juutalaisia Syyrian alueelta. Uuteen kaupunkiin rakennettiin useiden moskeijoiden lisäksi myös kirkkoja. Niiliä pitkin kulkevaa kaupaa varten tehtiin suuria varastoja. Arabien valloitettua Egyptin laajalti käytetty hallinnon kierli oli vielä pitkään kreikka. Al-Fustatissa puhuttiin myös koptia. Arabian kieli alkoi levitä muualle Egyptiin al-Fustatista 700-luvun alulta lähtien.
Abbasidit eivät asettuneet al-Fustatin keskustaan, vaan he rakennuttivat itselleen uuden al-Askar-nimisen kaupunginosan. Tulunidien Ahmad ibn Tulunin valtakaudella al-Fustat oli Egyptin ainoa suurkaupunki. Ibn Tulun rakennutti sen yhteyteen uuden al-Qatta'in kaupungin, josta on jäänyt jäljelle Ibn Tulunin moskeija. Sittemmin fatimidien vallatessa Egyptin Džahar al-Siqillin johdolla uudet hallitsijat päättivät luopua vanhan vallan symboleista, kuten pääkaupungista. Sen sijaan alettiin rakennuttaa kokonaan uutta kaupunkia al-Qahiraaa, eli nykyistä Kairoa. Kairo perustettiin vuonna 969, mutta se ei välittömästi kasvanut al-Fustatin ohi. Al-Fustat oli edelleen yksi koko islamilaisen maailman vauraimmista kaupungeista. Al-Fustat oli rakennettu tiheään. Talot olivat jopa viisi- tai seitsemänkerroksisia. Kairo oli puolestaan pikemminkin yläluokan suosima puistokaupunki. Teollisuus sijaitsi al-Fustatissa, jossa tuotettiin esimerkiksi keramiikkaa, lasia, papyrusta ja paperia.
thumb|Lasitettua keramiikkaa, jollaista Egyptissä valmistettiin etenkin al-Fustatissa. Kalifi al-Mustansirin valtakauden 18-vuotta 1054–1072 tunnettiin kuitenkin jatkuvasta nälänhädästä. Monet al-Fustatin kaupunginosista, kuten al-Askar ja al-Qatta'i hylättiin kokonaan. Egyptin visiiri Badr al-Džamal käytti raunioita Kairon rakennuttamiseen. Vuodet 1168–1169 osoittautuivat al-Fustatin kannalta vielä tuhoisammiksi. Jerusalemin kuningas Amalric marssitti armeijansa Egyptiin. Ristiretkeläisten armeija leiriytyi al-Fustatin tunutmaan ja Egyptiä hallitseva visiiri Šawar pyysi apua zangi-hallitsija Nur al-Dinilta. Samalla hän määräsi al-Fustatin poltettavaksi. Toisin kuin Kairolla, al-Fustatilla ei ollut omia kaupunginmuurejaan sen puolustamiseksi ja sen jääminen ristiretkeläisten käsiin olisi merkinnyt Kairoa uhkaavan tukikohdan luovuttamista. Kaupungin evakuoinnin jälkeen visiirin sotilaat sytyttivät kaupungin rakennukset järjestelmällisesti tuleen. Sittemmin Egyptiin saapui Nur al-Dinin kenraali Asad al-Din Širkuh, joka teloitutti aikaisemman epäluotettavana pidetyn visiirin asettuen itse Egyptiin.