cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oskar Essén
Ura
Kaudella 2014–2015 Essén pelasi Suomi-sarjassa 14 ottelua, joissa teki seitsemän maalia ja kymmenen syöttöpistettä eli yhteensä 17 tehopistettä.
Bill Auberlen
Bill Auberlen (s. 12. lokakuuta 1968 Redondo Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen autourheilija.
Auberlen aloitti 1970-luvulla motocrossissa ja siirtyi vuonna 1987 IMSA GT Championship -sarjaan. Siellä hän ajoi vuoteen 1997 asti ja voitti viimeisellä kaudellaan GTS-3-luokan mestaruuden. Vuonna 1995 hän voitti oman luokkansa Sebringin 12 tunnin ajossa. Vuonna 1998 hän osallistui ensimmäistä kertaa Le Mansin 24 tunnin ajoon ja oli luokkansa neljäs. Sijoitus on vieläkin hänen parhaansa Le Mansin kisassa.
Vuodesta 1999 eteenpäin Auberlen on osallistunut American Le Mans Series -sarjan kilpailuihin. Parina kautena hän ei tosin ole sarjan kilpailuja ajanut. Kaudella 2010 Auberlen ajaa Grand-Am-sarjassa GT-luokassa, mutta on ajanut sarjassa myös Daytona-prototyyppiautoilla.
Auberlen on naimisissa, ja hänellä on yksi lapsi.
Beveren
Beveren on kunta Itä-Flanderissa, Belgiassa. Kunnassa on 45 887 (1.1.2008) asukasta 150,18 km² kokoisella alueella.
Aiheesta muualla
thumb|left|230px|Ydinvoimala ja tuulimylli Doelin kylässä, Beverenissä.
Hjalmar Pölhö
Hjalmar Pölhö (18. huhtikuuta 1888 Mäntyharju – 1. kesäkuuta 1957) oli suomalainen kauppaneuvos ja sahateollisuusmies. Hän omisti useita sahoja ja puutavara-alan yrityksiä erityisesti Mikkelin seudulla.
Pölhö oli lähtöisin pienviljelijäperheestä ja hänen koulutuksensa rajoittui kansakouluun. Hän työskenteli nuoruudessaan ensin kauppa-apulaisena ja 19-vuotiaasta alkaen Tuukkalan Höyrysahan kirjanpitäjänä Hirvensalmella. Tuukkalan sahan mentyä vararikkoon Pölhö ryhtyi vuonna 1912 itsenäiseksi yrittäjäksi ja perusti Etelä-Suomen Puutavara Oy:n. Seuraavina vuosina hän hankki omistukseensa lukuisia puutavarayrityksiä. Hän oli perustajana, toimitusjohtajana tai johtokunnan jäsenenä yhteensä 18 yhtiössä. Vuonna 1914 Pölhö perusti Hausjärvelle Mommilanjärven rantaan Saidanlahden sahan yhdessä maanviljelijä S. Kydön sekä helsinkiläisen kauppiaan Hj. Pörhölän kanssa. Tämä saha toimi aina vuoteen 1983 saakka. Hän perusti sitten vuonna 1918 Riihimäelle puutavarakauppaa harjoittavan H. Pölhö & K:nit -yrityksen, joka hankki halkoja, piiruja ym. puutavaraa Haukivuorella asuneen Pölhön nuoremman veljen Kalle Heikki Pölhön kautta. Vuonna 1920 Pölhön veljekset perustivat yhdessä pankinjohtaja Max Wennäkosken ja isännöitsijä Viljo Tawastin kanssa Haukivuoren Puutavara Oy:n, joka osti Haukivuoren rautatieaseman lähellä Kyyveden rannalla sijainneen Hietalan sahan amiraali Hjalmar von Bonsdorffilta. Sahaa laajennettiin sitten niin, että 1920-luvun lopulla se tuotti 5 000 standarttia sahatavaraa vuodessa.
Pölhön veljekset ostivat 1930 Mikkelin maalaiskunnan Otavassa sijainneen Puula Oy:n sahan, joka oli tehnyt konkurssin. Saha jatkoi toimintaansa Otavan Saha Oy:n nimellä niin, että Haukivuoren Puutavara Oy oli uuden yhtiön suurin osakas. Otavan saha oli Pölhön omistamista sahoista merkittävin ja pitkäikäisin, ja sen koko osakekanta siirtyi Pölhön veljesten omistukseen 1940-luvun alkuun mennessä. Talvisodan aikana tammikuussa 1940 ylipäällikkö C. G. E. Mannerheim majoitettiin joksikin aikaa Pölhön tehtaanjohtajan asuntoon Otavaan, kun päämajakaupunki Mikkeliä ei pommitusten vuoksi pidetty tarpeeksi turvallisena. Vuonna 1933 Pölhön veljekset ostivat vielä Mikkelin maalaiskunnan Läsäkoskella toimineen vuonna 1840 perustetun Oy Läsäkoski Ab:n sahan, joka oli erikoistunut tuottamaan kehruukoneiden puolien valmistukseen käytettyjä koivukeppejä. Oy Läsäkoski Ab:lla oli myös Ruotsin vallan ajalta periytynyt yksinoikeus lohen ja siian kalastamiseen Läsäkoskesta. Läsäkosken sahan koko tuotanto meni Englantiin. Kun kauppayhteydet sinne katkesivat toisen maailmansodan puhjettua, jouduttiin myös Läsäkosken saha lopettamaan vuonna 1939. Haukivuoren Puutavara Oy:llä oli lisäksi Hausjärvellä tiilien valmistusta harjoittanut Salpausselän Tiilitehdas Oy -niminen tytäryhtiö. Muita tytäryhtiöitä olivat Kotkan Puutavara Oy, Vallilan Puutavara Oy ja Rautjärven Saha Oy.
Vuonna 1936 Haukivuoren Puutavara Oy osti konkurssipesältä Hankasalmen rautatieaseman lähellä sijainneen Hankasalmen sahan. Sahan yhteydessä ollut tiilitehdas lopetettiin 1937, mutta muuten sahan toiminta jatkui parhaimmillaan 2 400 standardin vuosituotannolla.
Lohkokunta
Lohkokunta on jakokuntaa laajempi yhteen jakotoimitukseen osallistuvien tilojen ja tilusten muodostama kokonaisuus. Siihen kuuluu yhteinen metsämaa ja se voi käsittää yhden tai useamman kylän alueen. Lohkokunnan isojako suoritettiin tavallisesti niin, että ensiksi jaettiin kunkin kylän pellot ja niityt ja sen jälkeen jaettiin erikseen koko lohkokunnan yhteinen metsämaa.
Hjalmar Pölhö
Pölhö sai vuonna 1949 kauppaneuvoksen arvonimen. Hän lahjoitti varoja Turun yliopistolle, Suomen Huollolle, Suomen Kulttuurirahastolle, Suomalaiselle Liikesivistysrahastolle ja partiotoimintaan.
Lohkokunta
Lohkokunta saattoi muodostua myös yhdestä kylästä ja yksinäistalosta. Suomen itä- ja pohjoisosissa ei käytetty sarkajakoa eikä kylillä yleensä ollut oikeudellisesti määriteltyjä rajoja metsäalueilla. Suomen näissä osissa metsää saattoi käyttää yhteisalueenaan koko pitäjän tai useammankin pitäjän kylät. Isojakoa varten tällaiset suuret lohkokunnat voitiin jakaa pienemmiksi kokonaisuuksiksi noudattamalla kylien välisiä sovintorajoja.
Halikon Hakoniskat
Halikon Hakoniskat on Salossa entisen Halikon kunnan alueella toimiva urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1932. Hakoniskat on yleisseura, jonka lajivalikoimaan kuuluvat lentopallo, ampumahiihto ja ampumajuoksu, hiihto, yleisurheilu, palloilu, suunnistus sekä voimailu. Yhteensä seuralla jäseniä on noin 800. Lentopallo on ollut seuran ohjelmassa vuodesta 1976 lähtien ja seuralla on edustusjoukkueet sekä miehissä että naisissa. Molemmat edustusjoukkueet pelaavat 2-sarjassa.
Wakatake-luokka
Wakatake-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston hävittäjäluokka, johon piti kuulua 23 alusta, mutta niitä valmistui vain kahdeksan Washingtonin laivastosopimuksen rajoitettua laivaston tonnistomäärää.
Alukset
Valmistuessaan alukset oli varustettu ainoastaan numeroin ja ne nimettiin vasta vuonna 1928.
HMS Douglas
HMS Douglas (viirinumerot D09 ja D90) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Scott-luokan laivueenjohtaja ensimmäisen maailmansodan lopulla ja toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin joulukuussa 1916 vuosien 1916-1917 laivasto-ohjelmassa Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 30. kesäkuuta 1917. Alus laskettiin vesille 8. kesäkuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 30. elokuuta.
Palvelus
Alus osallistui ensimmäisen maailmansodan lopun tapahtumiin. Vuonna 1921 alus siirrettiin Rosythin reserviin, josta se palautettiin 1939 palvelukseen reservilaivaston katselmukseen Weymouthissa miehitettynä reserviläisillä. Katselmuksen jälkeen alus jäi palvelukseen.
Elokuussa alus siirrettiin Gibraltarille 13. hävittäjälaivueeseen, jonne se saapui syyskuussa aloittaen saattueiden suojaamisen sekä partioinnin läntisellä Välimerellä. Alus liittyi 18. joulukuuta sluuppi HMS Sandwichin sekä kahden Ranskan laivaston hävittäjän kanssa saattueeseen HG11, mistä se erkani seuraavana päivänä. Alus liittyi 18. helmikuuta 1940 HMS Aberdeenin kanssa saattueeseen OG15F, mistä se erkani 22. helmikuuta saavuttuaan Gibraltarille. Toukokuussa aluksen viirinumero vaihdettiin I90:ksi. Se määrättiin kesäkuussa Gibraltarille Force H:hon osastoa perustettaessa. Heinäkuussa alus seurasi Ranskan laivastoa Oranissa Ranskan antauduttua.
Kuukauden lopulla Douglas siirrettiin Scapa Flowhun Kotilaivastoon. Joulukuussa alus suojasi HMS Bathin, HMS St. Albansin ja HMS Keppelin kanssa 1. miinalaivuetta operaatiossa SN10A. Alus suojasi tammikuussa 1941 uudelleen 1. miinalaivuetta operaatiossa SN6, jolloin laskettiin miinoja Färsaarten etelä- ja pohjoispuolelle.
Helmikuussa 1941 alus liitettiin saattuepalvelukseen Pohjois-Atlantille muodostettavaan 2. saattajaryhmään HMS Veteranin, HMS Leamingtonin, HMS Skaten, HMS Saladinin, HMS Abelian, HMS Anemonen ja HMS Veronican kanssa. Sodan lopun alus palveli läntisen reitin alueella ja se poistettiin palveluksesta jo ennen vihollisuuksien päättymistä.
Alus myytiin romutettavaksi maaliskuussa 1945.
Clevin Hannah
Clevin Hannah (s. 15. marraskuuta 1987 Rochester, New York ) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa Espanjan pääsarjassa ACB:ssa sekä ULEB Eurocupissa pelaavaa CB Bilbao Berria. Aiemmin Hannah on pelannut muun muassa Ranskan, Suomen ja Romanian pääsarjoissa. Hän pelaa pelintekijän sekä heittävän takamiehen pelipaikkoja.
Pelaajaura
Clevin Hannah siirtyi Wichica Staten yliopistoon pelattuaan ensimmäisen yliopistokautensa Paris Junior Collegessa ja toisen Chipola Collegessa. Ammattilaiskoripalloilijan ura alkoi Romanian pääsarjasta, jonne Hannah siirtyi puolessa välissä kautta 2010–2011. Kaudelle 2011–2012 Hannah teki sopimuksen Korisliigassa pelaavan Kauhajoen Karhun kanssa.
Itkuluhtakana
pienoiskuva|Gallirallus philippensis Itkuluhtakana (Hypotaenidia philippensis) on Tyynen valtameren läntisillä saarilla, Australiassa ja Oseaniassa elävä rantakana. Siitä tunnetaan 20 alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Filippiineiltä vuonna 1766.
Koko ja ulkonäkö
Itkuluhtakanan ruumiinpituus on 28–33 senttiä ja paino noin 130 grammaa. Se on keskikokoinen ja lyhytjalkainen heimonsa edustaja. Sukupuolten väritys on samanlainen, mutta koiraat ovat kuitenkin hieman naaraita suurempia. Pää on kastanjanruskean harmaan kuvioima. Leuka on valkoinen ja kurkku harmaa. Selkäpuolella ja siipisulissa on vaihtelevaa mustan, ruskean ja valkoisen muodostamaa täplitystä ja juovakuviointia. Vatsapuolella on mustan valkoisen ristikkokuviointia. Rinnassa on myös ruskea täplä. Nokka on vaaleanpunainen, jalat pinkinharmaat. Silmät ovat ruskeat. Nuorten lintujen nokka on mustanharmaa ja höyhenpeite on laimeampi. Niiden pään kuviointi ei myöskään ole yhtä erottuva.
Levinneisyys ja elinympäristö
Itkuluhtakanaa tavataan Kaakkois-Aasiassa, Filippiineillä, Australiassa, Uudessa-Guineassa, Uudessa-Seelannissa ja useilla Tyynenmeren saarilla kuten Samoalla, Salomonsaarilla, Fidžillä, Tongalla, Vanuatulla, Lord Howella ja Norfolkinsaarella. Laji on harhaillut myös Mauritiuksella. Itkuluhtakana ei ole lajina vaarassa, mutta jotkin alalajit ovat uhattuina tai jo hävinneet. Esimerkiksi Kookossaarilla elävä alalaji G. p. andrewsi elää enää yhdellä atollisaarella 850–1000 linnun voimin. Kissat, rotat, metsästys ja elinympäristöjen tuhoaminen ovat hävittäneet sen jo muualta.
Lajin elinympäristöä ovat monenlaiset kosteikkoalueet kuten marskimaat, suot, joet, suistot, laguunit, järvet ja myös viljelykset. Sitä on tavattu jopa Sydneyn Royal Botanic Gardensissa. Itkuluhtakana suosii alueita, joissa on tiheää kasvillisuutta, kuten pitkää ruohoa tai ruovikkoa.
Elintavat
Itkuluhtakanoja näkee liikkuvan yksin tai pareittain. Se on piilotteleva laji, joskaan ei arka. Häirittynä itkuluhtakana piiloutuu. Se on pääosin paikkalintu, mutta saattaa tehdä muuttojakin, joskaan niistä ei tiedetä paljoa. Laji on kaikkiruokainen, ja se nappaa saaliinsa yleensä nopealla iskulla hieman avoimella nokallaan. Se voi myös nokkia ruokapalaa kuten etanaa, kunnes se rikkoontuu auki. Laajaan ravintovalikoimaan kuuluvat madot, nilviäiset, äyriäiset, hämähäkit, hyönteiset, pikkukalat, sammakkoeläimet, merikilpikonnan poikaset ja niiden munat, toiset linnut, linnunpoikaset, raadot, hedelmät, siemenet ja muu kasviravinto, sekä jätteet. Se voi olla ruuanhaussa mihin vuorokaudenaikaan tahansa, mutta ruokailee yleisimmin varhaisaamulla ja iltahämärässä.
Hugo Hörtsänä
Hugo Antero Hörtsänä (5. toukokuuta 1880 Orivesi – 27. tammikuuta 1954 Orivesi) oli suomalainen kotiseutumies, maanviljelijä ja puutarhuri.
Hugo Hörtsänän vanhemmat olivat maanviljelijä Johannes Hörtsänä ja Vilhelmiina Toikkanen ja puoliso vuodesta 1915 Hilda Maria Lehtonen. Hän kävi kansa- ja maatalouskoulun ja tuli 1905 Ylä-Hörtsänän talon omistajaksi Oriveden Onnistaipaleen kylällä. 1920-luvulla Hörtsänä alkoi tehdä kukka- ja puulajien koeviljelyä yli kolmen hehtaarin alueella. Hänen kotitalonsa ympärille jo 1909 perustamansa arboretum laajeni sisältämään koristepuutarhan tekolammikkoineen ja juhlakenttineen. Ennen sotia siellä arvioitiin olevan yli 1 300 erilaista kasvi-, pensas- ja puulajia. Hörtsänän arboretumia on myöhemmin kunnostettu talkoovoimin ja EU:n rahoituksen turvin. Vuonna 1986 siitä tuli luonnonsuojelulain perusteella rauhoitettu luonnonsuojelualue, jota on sittemmin inventoitu useaan otteeseen. Alueen hoito- ja käyttösuunnitelma laadittiin 1995. Hörtsänä harrasti myös kansankulttuuria, keräten muun muassa esineitä ja muistikuvia ja perustaen Oriveden Museoyhdistyksen, jonka puheenjohtajana hän toimi 1932-1937 ja jolle hän lahjoitti huomattavan kokoelman keräämäänsä esineistöä.
John Whitehead
John Whitehead on/on ollut seuraavien henkilöiden nimi:
Itkuluhtakana
Elintavat
Pesimisaika vaihtelee levinneisyysalueen mukaan. Tropiikissa itkuluhtakana voi pesiä ympäri vuoden. Pesä on joko tiheän kasvillisuuden alla tai sen seassa, esimerkiksi pitkässä ruohikossa, kaislikossa, puussa tai pensaassa. Itkuluhtakanat tekevät kuppimaisen pesän heinästä ja ruo`osta. Naaras munii 4–8 munaa, joita sekä naaras että koiras hautovat 18–19 päivää. Poikaset lähtevät pesästään vuorokauden kuluessa kuoriutumisestaan. Ne jäävät kuitenkin vielä vanhempiensa luokse. Ne ruokkivat yleensä itse itsensä, mutta voivat hyvin saada ruokaa myös emoltaan. Poikaset häädetään pois 5–9 viikon ikäisinä. Niistä tulee lentokykyisiä kahden kuukauden iässä. Itkuluhtakanat lisääntyvät luultavasti jo kaksivuotiaina. Joinain pesimiskausina pari voi kasvattaa kaksikin poikuetta.
Käsihuuhde
Käsihuuhde eli käsidesi on yleensä alkoholipitoinen desinfektioaine, jota käytetään käsien huuhteluun ja desinfioimiseen bakteerien ja virusten kulkeutumisen ja tarttumisen ehkäisemiseksi. Käsihuuhteiden tehoaineena on tavallisesti etanoli tai isopropanoli, minkä lisäksi ne sisältävät yleensä glyserolia, joka kasvattaa aineen viskositeettia ja ehkäisee ihon kuivumista.
Pisteittäinen suppeneminen
Pisteittäinen suppeneminen on funktiojonon suppenemisen heikko muoto.
Olkoon väli ja  jono funktioita. Jono suppenee pisteittäin kohti funktiota, jos jokaisessa pisteessä x \in [a,b] jonon raja-arvolle pätee .
Pisteittäisen suppenemisen määritelmä voidaan yleistää reaalifunktioilta topologisille avaruuksille määritellyille kuvauksille
Lähteet
Függvénysorozatok konvergenciája
Rauna
Rauna on suomalainen naisen etunimi. Sitä voidaan pitää Rauni-nimen muunnelmana tai Rauno-nimen naispuolisena vastineena. Raunin nimipäivä on 15. heinäkuuta. Suomessa nimi Rauna on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 174 henkilölle, jotka kaikki ovat naisia.
Siemennestekeräset
Siemennestekeräset ovat varpuslintukoiraan siemennestevarasto. Parilliset siemennestekeräset sijaitsevat kloaakkipullistuman sisällä kloaakin eli yhteissuolen molemmin puolin.
Varpuslinnun kivekset sijoittuvat ruumiinonteloon, ja niistä johtaa siemenjohtimet siemennestekeräsiin, jotka ovat muodoltaan sykkyräiset. Keräsistä siemenneste purkautuu kloaakkiin ja parittelussa naaraan kloaakin kautta sen emättimeen. Kivekset tuottavat siittiöitä vain lintukoiraan ollessa lisääntymisvireessä. Hyvin monet höyhenpuvultaan samannäköiset ja mitoiltaan samankokoiset varpuslintukoiraat ja -naaraat voidaan lisääntymiskaudella erottaa toisistaan kloaakkipullistumasta. Joillakin lajeilla, kuten rautiaisella, kloaakkipullistuma on poikkeuksellisen huomattava. Tutkimuksissa on todettu, että lajeilla, joiden naaraat harrastavat aktiivisesti toisen kuin parinsa kanssa paritteluja, kuten rautiaisella, tai ovat moniavioisia, koiraiden siementuotanto on runsaampaa, ja ne parittelevat useammin kuin lajit, jotka ovat pariuskollisempia, kuten punatulkut.
Anthony Bennett
Anthony Harris Bennett (s. 14. maaliskuuta 1993, Toronto, Ontario) on kanadalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä.
Eloy Tato Losada
Eloy Tato Losada (6. syyskuuta 1923 Villadequinta – 18. tammikuuta 2022 O Barco de Valdeorras ) oli Kolumbiassa toiminut espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Instituto Español de San Francisco Javier para Misiones Extranjerasin papiksi 15. kesäkuuta 1946 ja nimitettiin San Jorgen apostoliseksi vikaariksi sekä Cardiciumin titulaaripiispaksi 3. toukokuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ildebrando Antoniutti, jota avustivat José Castelltort Subeyre ja José Lecuona Labandibar.
Anthony Bennett
Bennett oli vuoden 2013 NBA:n varaustilaisuuden ensimmäinen valinta. Hänestä tuli sarjan historian ensimmäinen kanadalainen ykkösvaraus.
Eloy Tato Losada
Tato Losada osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän sai 25. huhtikuuta 1969 nimityksen Maganguén piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 31. toukokuuta 1994.
Arnold Schwarzeneggerin patsas
Arnold Schwarzeneggerin patsas on patsas Arnold Schwarzeneggerin kunniaksi. Patsas sijaitsee Arnold Schwarzeneggerin museon edessä Thalin kylässä Itävallassa. Patsas on valmistettu pronssista. Arnold Schwarzenegger paljasti patsaan 7. lokakuuta 2011. Patsas esittää Arnoldia kehonrakentajana.
Jaavanturturikyyhky
Jaavanturturikyyhky (Streptopelia bitorquata) on kaakkoisaasialainen kyyhkylintu. Sen elinympäristö ulottuu Filippiineiltä Pohjois-Borneoon, ja Indonesiassa Jaavan ja Balin kautta Timorille. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Coenraad Jacob Temminck Timorilta 1809.
Canal Street (Manchester)
thumb|Canal Street, Manchester.
Canal Street sijaitsee Manchesterissä, Englannissa, Rochdalen kanavan varrella Sackville Parkia vastapäätä (53°28′40″N 2°14′08.25″W). Canal Street on kaupungin gay-elämän keskus, ja sen varrella on lukuisia yökerhoja, kahviloita, ravintoloita ja kauppoja.
Manchester ja Canal Streetin alue on suosittu gayturistien matkakohde etenkin vuotuisten pride-festivaalien aikana, ja se sai julkisuutta alkuperäisessä brittiläisessä televisiosarjassa Älä kerro äidille.
Joonas Konstig
Konstig on opiskellut kulttuuriantropologiaa ja kirjallisuutta Helsingin yliopistossa. Konstigin esikoisteos, novellikokoelma Ahneet ja viattomat (2008), oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon ja Tiiliskivi-palkinnon saajaksi. Konstigin novelli ”Pajunkissat” oli äidinkielen ylioppilaskokeen aineistona keväällä 2010. Hänen novellejaan on julkaistu myös antologioissa. Käännöksistä mm. englanniksi ovat ilmestyneet Douglas Robinsonin kääntäminä novellit “Pussy Willows” (“Pajunkissat”) ja “The Right Place” (“Sopiva paikka”), joista viimeisin Lola M. Rogersin toimittamassa teoksessa Words Without Borders (2014).
Konstigin esikoisromaani Kaikki on sanottu (2011) sai Gummeruksen Kalle Päätalo -palkinnon vuonna 2012. Hänen toinen romaaninsa Totuus naisista ilmestyi vuonna 2013 ja kolmas romaani Perkele vuonna 2015. Joulukuusta 2013 kesäkuuhun 2015 Konstig kirjoitti ruoka-aiheisia kolumneja Helsingin Sanomiin. Häneltä ilmestyi ruoka-aiheinen teos Pyhä ruoka: Mitä oikein saa syödä? syksyllä 2016. Konstig on kritisoinut muun muassa kasvissyöntiä. Vuodesta 2016 alkaen Konstig on toiminut kouluttajana yrityksessä Tarina-akatemia. Hän oli yhdessä tiedetoimittaja Marko Hamilon kanssa perustamassa Oikea Media -verkkolehteä vuonna 2017, mutta jätti lehden pian sisältöön pettyneenä.
Konstig opettaa luovaa kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa. Hän on ollut Suomen Kirjailijaliiton jäsen vuodesta 2012. Konstig on kirjoittanut kolumneja myös muun muassa Kirkko ja Kaupunki -lehteen. Hän on esiintynyt puhujana useissa kirjallisuus-, kulttuuri- ja ruoka-aiheisissa tilaisuuksissa. Teoksen Vuosi herrasmiehenä (2017) jälkeen Konstig on pitänyt myös koulutuksia tapakulttuurista.
Vuodesta 2016 Konstig on kirjoittanut lautapeliaiheista blogia Puutyöläinen.
Elokuussa 2017 Konstigin romaani Perkele oli HelMet-kirjallisuuspalkintoehdokkaana.
Konstigin teoksesta Vuosi herrasmiehenä (WSOY, 2017) ilmoitettiin jouluna 2018 olevan suunnitteilla elokuva.
Konstig on kirjoittanut kolumneja Yleisradiolle vuodesta 2020. Hän on Espoon Kirjailijoiden puheenjohtaja vuodesta 2021.
Hush (sarjakuvahahmo)
Hush, oikealta nimeltään Thomas ”Tommy” Elliot, on DC Comics-sarjakuvakustantamon Batman-aiheisissa sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Hahmon loivat käsikirjoittaja Jeph Loeb sekä piirtäjä Jim Lee, ja hahmon ensiesiintyminen tapahtui vuonna 2003 Batman-lehden numerossa 609 yhteensä 12-osaisessa tarinassa Batman: Hush.
Ennen rikollista uraa
Thomas Elliott oli Bruce Waynen hyvä lapsuudenystävä. He kuitenkin erosivat toisistaan niin, että siinä missä Bruce nautti vanhempiensa seurasta ennen heidän kuolemaansa, vihasi Tommy alkoholisoitunutta isäänsä ja äitiään- Lopulta Tommy katkaisi vanhempiensa auton jarrut, mikä johti hänen isänsä kuolemaan. Brucen isä, menestyvä kirurgi Thomas Wayne, onnistui kuitenkin pelastamaan hänen äitinsä hengen. Tämän vuoksi Tommy syytti Brucea siitä, että hänen äitinsä oli säilynyt hengissä, ja vanhojen ystävien välit kariutuivat.
Egyptienne
thumb|Rockwell Egyptienne on tasaviivainen ja pääteviivallinen kirjasinlaji tai kirjaintyyli. Egyptienne-kirjainten muodot ovat peräisin 1800-luvun alun pariisilaisilta juliste- ja kilpimaalareilta. Nimityksen taustalla on ilmeisesti Napoleonin vuosien 1798–1801 Egyptin sotaretken Ranskassa aikaansaama Egypti-innostus. Kirjasinlaji julkaistiin vuonna 1815, jolloin kaikki muodikas oli ”egyptiläistä”. Englanninkielisissä maissa egyptiennejä kutsutaan myös nimellä slab serif, millä viitataan kirjainten laattamaisiin pääteviivoihin.
Hush (sarjakuvahahmo)
Ennen rikollista uraa
Muutamia vuosia myöhemmin Tommy oli katkera edelleen Brucelle. Tämä oli menettänyt vanhempansa, mutta perinyt heidän kaiken omaisuutensa ja eli loistokasta ja prameaa elämää, ja juuri tätä Tommy oli tavoitellut itselleen yrittäessään aiheuttaa vanhempiensa kuoleman. Hänen äitinsä, joka oli sairastunut syöpään, aikoi jättää vastaavasti Tommyn perinnöttä. Tommy suivaantui tästä ja surmasi äitinsä, mutta peitti tiedot kuolemasta muulta maailmalta. Tämän jälkeen hän lähti matkustelemaan ympäri maailmaa, ja opiskeli kirurgiksi Harvardin yliopistossa. Huolimatta siitä, että hänen elämänsä alkoi viimein hymyillä, hänen kaunansa Brucea kohtaan alkoi vaikuttaa parantumattomalta.
Egyptienne
Egyptiennet ovat paksuhkoja, tasavahvoja ja muodoltaan kulmikkaita kirjaintyyppejä. Ne muistuttavat selkeälinjaisia sans-serif-kirjaimia, mutta niissä on toisaalta pääteviivat, kuten serif-kirjaintyypeissä. Tunnetuimpia egyptiennejä ovat Rockwell, Courier, Memphis ja Serifa.
Hush (sarjakuvahahmo)
Hush syntyy
Edward Nigma eli Arvuuttaja sairastui syöpään, ja joutui käyttämään Ra’s al Ghulin elämänkaivoa Lasarusallasta selviytyäkseen. Tämä ajoi hänet käytännössä hulluuden äärirajoille, mutta hän sai matkallaan selville Bruce Waynen olevan Batman. Arvuuttaja paljasti tämän tiedon Tommylle, joka oli aiemmin tarjonnut hänelle suurta summaa rahaa sillä ehdolla, että Arvuuttaja surmaisi Brucen. Kaksikko päätti kuitenkin yhdistyä tuhotakseen yhteisen vihollisensa, eli Waynen. Tommy otti käyttöönsä uuden identiteetin eli Hushin, ja ryhtyi Arvuuttajan kanssa houkuttelemaan mukaan myös muita maineikkaita superroistoja Waynen tuhoamisoperaatioon. Tommy lavasti oman kuolemansa huijaten Batmanin luulemaan Jokerin tappaneen hänet Savinaaman esittäen tämän ruumista. Tämän seurauksena Batman melkein tappoi Jokerin kaksintaistelun aikana. Myöhemmin Hush tappoi Batmanin apulaisen Harold Allnutin. Suunnitelma Batmanin tuhoamiseksi kuitenkin epäonnistui ja Kaksinaama, jonka tuhoutuneet kasvot Tommy oli operoinut entiselleen, ampui häntä kahdesti ja heitti alas sillalta.
Egyptienne
Egyptiennen eräs muunnelma on Italienne, jossa pääteviivat ovat korostetun paksuja. Italienne-kirjaintyypit tunnetaan Villin lännen kirjasimina, koska ne olivat suosittuja 1800-luvun loppupuolen julisteissa. Tunnettu Italienne-kirjaintyyppi on Playbill.
Hush (sarjakuvahahmo)
Hush syntyy
Kuolleeksi luultu Hush kuitenkin palasi, ja päätti ettei enää toimisi yhteistyössä kenenkään toisen kanssa. Hän onnistui päihittämään entisen liittolaisensa ja äärimmäisen nerokkaan Arvuuttajan, ajamaan Jokerin ulos Gotham Citystä ja lähes surmaamaan Myrkkymuratin. Jokeri kuitenkin palasi Gothamiin ottaen Hushin vangikseen. Hän jäi Jokerin armoille kolmeksi viikoksi, jonka aikana Jokeri asetti hänelle sydämentahdistimen jonka avulla hän hallitsisi Hushin sydämenlyöntejä. Heikoille jäänyt Hush kääntyi yllättäen vanhan ystävänsä Brucen puoleen, ja tämä vei hänet hoidettavaksi Arkhamin mielisairaalaan. Hän kuitenkin pakeni sairaalasta välittömästi sydänleikkauksensa jälkeen. Myöhemmin selvisi, ettei sydämentahdistinta oltu poistettukaan, ja Hush oli joutunut vanhan ystävänsä huijaamaksi. Myöhemmin kirurgina kunnoustaunut Hush poisti tahdistimen omakätisesti, ja viha kaikkia - myös Brucea - kohtaan kasvoi entisestään. Hän hyökkäsikin Batmanin kimppuun tämän tukikohdassa Lepakkoluolassa, mutta Robinin ja Nightwingin saapuessa paikalle hän jää alakynteen. Taistelun päätyttyä Hushin arvellaan kuolleen, sillä hänestä ei löydetä enää merkkejä lukuun ottamatta verisiä siteitä, jotka olivat takertuneet Hush mukanaan helikopterin roottoriin sen räjähtäessä. Hush jäi kuitenkin henkiin vakavaluontoisista vammoista huolimatta, ja alkoi suunnitella seuraavaa operaatiotaan.
Egyptienne
Toinen muunnelma on Clarendon, joka eroaa egyptienneistä siten, että Clarendonin kirjaimissa on jonkin verran paksuusvaihtelua ja sen päätteet liittyvät kirjainpylvääseen kaarella, kun egyptiennessä päätteiden liitos on suorakulmainen.
Hush (sarjakuvahahmo)
Hush syntyy
Hän leikkautti itsensä täysin Bruce Waynen näköiseksi, ja matkasi jälleen ympäri maailmaa tyhjentäen Brucen tilejä uuden identiteettinsä turvin. Kissanainen, jota Hush oli aiemmin pahoinpidellyt lähes kuoleman partaalle, löytää kuitenkin hänet tietäen, ettei kyseessä ole oikea Bruce Wayne ja hänet lähetetään pian takaisin Arkhamiin.
Voimat ja taidot
Hush ei Batmanin tapaisesti omaa supervoimia. Hän on kuitenkin kamppailulajien taitaja sekä loistava ampuja. Hänet tunnetaan erinomaisena taktikkona, ja hän pyrkii lähes aina käyttämään vihollistensa kykyjä heitä vastaan ja ajattelemaan kuten he. Näin ollen hän on käytännössä Batmanin rikollinen peilikuva. Hushin ampumataidot ovat erinomaista luokkaa, ja hänen edelleen Batmanin vihollisista parhaimpana ampujana menee tiettävästi vain palkkamurhaaja Deadshot. Hän käyttää aseinaan kahta pistoolia, mutta toisinaan hänen kirurginen taustansa on näkynyt myös siinä, että hänen asearsenaaliinsa kuuluvat myös heittoveitset ja skalpellit.
Kirurgisilta taidoiltaan Hush edustaisi maailman huippua. Hän on korjauttanut muun muassa Kaksinaaman eli Harvey Dentin pahoin vaurioituneet kasvot, poistanut Kissanaisen sydämen niin, että tämä jäi vielä henkiin ja palauttanut Batmanin apulaisen Harold Allnutin puhekyvyn ja korjannut tämän kyttyräselän. Lisäksi hän on kehittänyt samanlaisen viruksen, joka aiheutti Waylon Jonesin muuttumisen jättiläiskrokotiili Killer Crociksi. Hän on myös toiminut kirurgina itselleen, esimerkiksi poistaessaan sydämentahdistimensa tai leikellessään kasvonsa Bruce Waynen muotoihin. Hush myös kerran onnistui pelastamaan Bruce Waynen hengen poistamalla luunsirun tämän aivoista hänen loukkaannuttua pahasti putoamisen yhteydessä.
Huoneistokohtainen vedenmittaus
Huoneistokohtaisen vedenmittauksen tarkoituksena on mitata rivi- ja kerrostaloissa käyttöveden kulutusta huoneistokohtaisesti. Mittareina käytetään joko huoneistokohtaisia mekaanisia mittareita tai kaukoluettavia vedenmittausjärjestelmiä erotuksena yleisluentaan, jossa vesimaksut jaetaan tasan asukkaiden kesken taloyhtiön yhteisen mittarin ilmoittavan kulutusluvun mukaisesti.
Joseph John Oudeman
Joseph John Oudeman (s. 2. maaliskuuta 1942 Breda) on alankomaalaissyntyinen australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi kapusiineihin 7. joulukuuta 1962 ja sai pappisvihkimyksensä 29. kesäkuuta 1966 Patrick Francis Lyonsilta. Hänet nimitettiin Brisbanen arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Respectan titulaaripiispaksi 30. marraskuuta 2002, ja piispaksi vihkiminen seurasi 11. helmikuuta 2003. Pääkonsekraattorina toimi John Alexius Bathersby, jota avustivat Francesco Canalini ja John Joseph Gerry.
Huoneistokohtainen vedenmittaus
Huoneistokohtaisen vedenmittauksen piiriin kuuluu arviolta 700 000 suomalaista ja vedenkulutuksen on mitattu laskevan henkilöä kohden vuorokaudessa 170 litrasta 115 litraan pidemmän aikavälin seurannoissa.
Ympäristöministeriön vuonna 2009 asettaman huoneistokohtaisten vesimittarien käyttöä selvittäneen työryhmän mukaan asuinrakennuksen vedenkulutus väheneekin jopa 30 prosenttia, kun vedenkäytöstä laskutetaan huoneistokohtaisesti ja kun huoneistokohtainen laskutus yhdistetään muihin vettä säästäviin toimenpiteisiin. Suomalaisissa taloyhtiöissä vedenkulutus on jakautunut hyvin epätasaisesti.
Kehittyneet vedenmittausjärjestelmät
Kehittyneimmät mittarit siirtävät tietoa yleistä kenttäväylää tai rakennuksen omaa sähköverkkoa hyödyntäen ja kulutuslukemat on nähtävillä internetin välityksellä. Kehittyneimmät vedenmittausjärjestelmät sisältävät myös omat laskutusohjelmat sekä automaattiset vuotohälytysjärjestelmät. Vedenmittausjärjestelmät asennetaan taloyhtiöihin joko jo rakennusvaiheessa tai putkistoremontin yhteydessä.
Reinhard Gehlen
Reinhard Gehlen (3. huhtikuuta 1902 – 8. kesäkuuta 1979) oli saksalainen kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana.
Zhong Man
Zhong Man (, s. 28. helmikuuta 1983 Nantong) on kiinalainen säilämiekkailija ja lajin olympiakultamitalisti vuoden 2008 olympialaisista. 190 cm pitkän Zhongin valmentajana toimii Chiristian Bauer. Ennen miekkailun aloittamista Zhong kilpaili keskipitkän ja pitkänmatkan juoksijana.
Reinhard Gehlen
Nuoruus
Hän syntyi roomalaiskatoliseen perheeseen kirjakaupanpitäjän pojaksi. Hän liittyi Weimarin tasavallan asevoimiin Reichswehriin 1920 ja natsi-Saksan armeijan esikuntakouluun 1935. Gehlen palveli yleisesikunnassa 1935–1936. Vuonna 1939 hänet ylennettiin majuriksi. Toisessa maailmansodassa hänestä tuli ensin marsalkka Walther von Brauchitschin adjutantti. Seuraavaksi Gehlen siirrettiin Franz Halderin esikuntaupseeriksi. Heinäkuussa 1941 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi.
Tiedustelu-upseerina
Hänet nimitettiin Saksan maavoimien esikunnan 12 osaston päälliköksi, huhtikuussa 1942. Osaston nimi oli Fremde Heere Ost suomeksi Itäiset vieraat armeijat. Joulukuussa 1944 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja hän sai tehtäväkseen puna-armeijan taistelutaktiikoita koskevien tiedustelutietojen kokoamisen. Tämä teki hänestä hyvin arvokkaan vangin länsiliittoutuneille sodan jälkeen. Sodan lopussa kuvatut mikrofilmit haudattiin Alpeille ja Gehlen itse antautui vuonna 1945 länsiliittoutuneille Baijerissa.
Gehlen luovutti Yhdysvalloille laajat arkistot, jotka Fremde Heere Ost oli koonnut Neuvostoliitosta ja Itä-Euroopasta.
Sodan jälkeen
Gehlen vapautui sotavangin asemasta vuonna 1946. Hän toimi sodan jälkeen yhteistyössä CIA:n kanssa ja saksalaisen niin sanotun Gehlen-organisaation ("Gehlorg") johtajana, joka suoritti vakoiluoperaatioita Neuvostoliiton miehitysalueilla.
Gehlenistä tuli vuonna 1956 perustetun Länsi-Saksan tiedustelupalvelun Bundesnachrichtendienstin (BND) päällikkö, missä tehtävässä hän palveli vuoteen 1968 asti.
Gehlen esiintyi julkisesti liennytyksen ja ETYK-kokouksen vastustajana. Suomen politiikkaa hän arvosteli avoimesti ja varoitti maailmaa suomettumisesta.
João Barbosa
João Barbosa (s. 3. marraskuuta 1975 Porto, Portugali) on portugalilainen autourheilija.
Barbosa on ajanut kaudesta 2001 asti Yhdysvalloissa Rolex Sports Car Series -sarjassa, nykyään Action Express Racing -tallissa Terry Borchellerin, Ryan Dalzielin ja Mike Rockenfellerin kanssa. Hän voitti samojen kuljettajien kanssa Daytonan 24 tunnin ajon vuonna 2010. Hän on ajanut myös Le Mans Seriesissa ja on osallistunut myös Le Mansin 24 tunnin kilpailuun ja kilpailuihin, jotka ovat kuuluneet American Le Mans Series -sarjaan.
Barbosa voitti Formula Europa Boxer -mestaruuden vuonna 1995. Vuonna 1996 hän sijoittui toiseksi Italian Formula 3 -sarjassa.
Raisa Cacciatore
Raisa Cacciatore (os. Alatalo; s. 1. toukokuuta 1956 Helsingin maalaiskunta) on lastenpsykiatri, nuorisolääkäri, Väestöliiton asiantuntijalääkäri, Helsingin yliopiston väitöskirjatutkija, tietokirjailija ja luennoitsija. Hänen kotikaupunkinsa on Espoo.
Cacciatore valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1985, lastenpsykiatriksi 1998, nuorisolääkäriksi 2017 ja sertifioiduksi EMDR-terapeutiksi 2017. Cacciatore on toiminut Helsingissä koulu-, neuvola- ja äitiysneuvolalääkärinä sekä terveyskeskus- ja työterveyslääkärinä ja vuodesta 1998 Väestöliitto ry:ssä.
Cacciatore on tukenut vanhempien, lasten ja nuorten hyvinvointia lukuisilla julkaisuillaan ja mielipidekirjoituksillaan. Hän on kehittänyt malleja ja materiaaleja erityisesti itsetunnon tukemiseen, väkivallan ehkäisyyn aggressiokasvatuksen avulla sekä ikätasoisen, korkealaatuisen seksuaalikasvatuksen kehittämiseen eri ikäisille. Lasten turvataidot ja seksuaalisen kaltoinkohtelun ehkäisy ovat olleet hänelle tärkeitä. Hän on ollut kirjoittamassa oikeudenkäyntilausuntoja seksuaalisen kaltoinkohtelun vaikutuksista nuorille.
Cacciatore on kuulunut vuodesta 2008 lähtien Maailman terveysjärjestön (WHO) seksuaalikasvatuksen asiantuntijaryhmään, joka on kehittänyt yhdessä Euroopan aluetoimiston kanssa Seksuaalikasvatuksen standardit Euroopassa, suuntaviivat poliittisille päättäjille, opetus- ja terveydenhoitoalan viranomaisille ja asiantuntijoille.
Laura (vuoden 1944 elokuva)
Laura on Otto Premingerin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -klassikko vuodelta 1944. Elokuva perustuu Vera Casparyn samannimiseen romaaniin ja pääosia esittivät Gene Tierney, Dana Andrews ja Clifton Webb.
Raisa Cacciatore
Kirjallinen tuotanto
Luettelossa on osa Cacciatoren julkaisuista. Osa teoksista on käännetty ruotsiksi ja/tai viroksi.
Laura (vuoden 1944 elokuva)
Juoni
Newyorkilainen poliisietsivä Mark McPherson (Dana Andrews) tutkii kauniin ja menestyneen mainospäällikkö Laura Huntin (Gene Tierney) murhaa. Hän kuulustelee kyynistä kolumnistia Waldo Lydeckeriä (Clifton Webb), joka kertoo kuinka hän tapasi Lauran, ryhtyi tämän ohjaajaksi ja käytti vaikutusvaltaansa ja mainettaan edistääkseen Lauran uraa. McPherson kuulustelee myös Lauran kihlattua Shelby Carpenteria (Vincent Price), varakasta tätiä Ann Treadwelliä (Judith Anderson) ja uskollista taloudenhoitajaa Bessie Claryä (Dorothy Adams).
Ystävien lausuntojen ja Lauran kirjeiden avulla McPherson oppii tuntemaan Lauran ja Laurasta tulee hänelle vähitellen pakkomielle. Lydecker jopa syyttää häntä siitä, että hän on rakastumassa kuolleeseen naiseen. Eräänä yönä etsivä nukahtaa Lauran muotokuvan alle ja herää, kun joku tulee asuntoon. Järkyttyneenä hän tajuaa, että se on Laura. McPherson saa selville, että murhan uhri onkin Diane Redfern, malli, jonka Carpenter toi sinne Lauran ollessa maalla. Nyt murhaajan paljastaminen on entistäkin tärkeämpää.
McPherson on ilahtunut, että Laura on niin ihastuttava kuin mitä hän oli kuvitellut. Hän epäilee, että Lydecker on myös rakastunut Lauraan ja tappoi Redfernin erehdyksessä. McPherson varoittaa Lauraa, ettei hän saa päästää ketään asuntoonsa sen jälkeen, kun hän on lähtenyt. Lydecker pääsee kuitenkin sisälle ja on juuri tappamassa Lauraa, kun McPherson palaa ja ampuu hänet. Lydeckerin viimeiset sanat ovat: ”Hyvästi, Laura. Hyvästi, rakkaani.”
Tuotanto
Otto Preminger oli etsimässä näytelmää ohjattavaksi, kun hän kuuli ensimmäisen kerran Casparyn tarinasta. Casparyn agentti tarjosi hänelle ensimmäistä versiota näytelmästä Ring Twice for Laura. Preminger piti yläluokkaisesta tapahtumaympäristöstä ja epätavallisesta loppukäänteestä, mutta oli sitä mieltä, että se kaipasi perusteellista muokkausta. Hän tarjosi apuaan kirjailijalle. Hän ja Caspary olivat kuitenkin eri mieltä siitä, mihin suuntaan tarinaa pitäisi kehittää, ja Caspary päätti muokata sitä kirjailija George Sklarin kanssa. Marlene Dietrich oli kiinnostunut esittämään pääosaa, mutta siitä huolimatta Caspary ei pystynyt löytämään tuottajaa, joka olisi ollut halukas rahoittamaa näytelmäkiertueen tai Broadway-esityksen. Casparyn piti hylätä projekti.
Caspary muokkasi lopulta näytelmän samannimiseksi romaaniksi ja kirjoitti jatko-osan, jonka nimenä oli Laura. 20th Century Fox osti kummatkin 30 000 dollarilla. Studion väliaikainen johtaja William Goetz, joka korvasi asevelvollisuutta suorittavaa Darryl F. Zanuckia, antoi Premingerille tehtäväksi muokata kirjojen pohjalta käsikirjoitus. Premingeriä auttoivat Jay Dratler, Samuel Hoffenstein ja Elizabeth Reinhardt. Preminger muisti erimielisyydet Casparyn kanssa eikä pyytänyt häntä mukaan ennen kuin käsikirjoituksen ensimmäinen versio oli valmis. Hän tajusi, että Waldo Lydecker oli henkilönä kiinnostavampi kuin Laura, ja laajensi Lydeckerin roolia sen mukaisesti. Caspary ei kuitenkaan ollut tyytyväinen tähän muutokseen.
Zanuck, jonka kanssa Premingerillä oli ollut kiistoja aikaisemmin, palasi studiolle ja suuttui, kun sai tietää Goetzin palkanneen Premingerin. Vastaiskuna Zanuck ilmoitti, että Preminger sai tuottaa muttei ohjata Lauran. Sen sijaan Preminger sai ohjattavakseen elokuvan In the Meantime, Darling. Lauraa tarjottiin monille ohjaajille (muun muassa Lewis Milestonelle) ennen kuin Rouben Mamoulian lopulta suostui ohjaamaan sen. Mamoulian jätti välittömästi huomioimatta kaikki tuottaja-Premingerin ohjeet ja ryhtyi kirjoittamaan käsikirjoitusta uudelleen. Preminger ei ilahtunut, kun Mamoulian antoi Lydeckerin roolin Laird Cregarille, joka oli esittänyt Viiltäjä-Jackiä Kostajassa (1944). Premingerin mielestä Lydeckerin roolin antaminen roiston rooleja esittäneelle näyttelijälle antaisi yleisölle liian aikaisin vihjeitä Lydeckerin roolista elokuvan juonessa. Hänen oma suosikkinsa oli Clifton Webb, joka oli lopettanut elokuvien tekemisen 1930 ja esiintyi vain näytelmissä. Tuolloin hän näytteli Noël Cowardin näytelmässä Vaimoni kummittelee Los Angelesissa. Foxin roolittaja Rufus LeMaire ja Zanuck vastustivat Webbiä hänen avoimesti naismaisen käyttäytymisensä takia, mutta Premingerin mielestä juuri se sopi Lydeckerin rooliin. Preminger kuvasi Webbin monologin Cowardin näytelmästä ja Zanuck oli myönnettävä, että hän olisi täydellinen tähän rooliin.
Kuvaukset alkoivat 27. huhtikuuta 1944 ja Mamoulianilla oli alusta alkaen ongelmia näyttelijöiden kanssa. Hän antoi vähän tukea jokseenkin kokemattomille tulokkaille Gene Tierneylle ja Dana Andrewsille ja antoi teatterinäyttelijäkoulutuksen saaneen Judith Andersonin näytellä kuin teatterissa eikä yrittänytkään hillitä tätä. Hän ei ollut huomaavinaankaan Webbiä, joka oli jo saanut tietää, ettei ohjaaja ollut halunnut häntä lainkaan Lydeckerin rooliin. Kun Zanuck oli nähnyt ensimmäiset kuvatut kohtaukset, hän järjesti tapaamisen Mamoulianin ja Premingerin kanssa, jotka kumpikin syyttivät toista kuvausongelmista. Preminger sai lopulta Zanuckin vakuuttuneeksi siitä, että elokuva tarvitsisi hienovaraisempaa käsittelyä kuin mitä Mamoulian oli halukas antamaan sille. Zanuck antoi tuottajalle luvan erottaa ohjaaja ja ohjata elokuvan itse. Preminger palkkasi välittömästi uuden kuvaajan ja lavastajan ja vaihtoi elokuvan kannalta tärkeän Lauran muotokuvan, jonka alun perin oli ”maalannut” Mamoulianin vaimo suurennetun Tierneyn valokuvan päälle.
Premingerillä oli aluksi vaikeuksia näyttelijöiden kanssa, sillä he luulivat, että Mamoulian oli erotettu, koska tuottaja-Preminger ei ollut tyytyväinen heidän suorituksiinsa. ”Kunhan ensin totuimme Ottoon, meillä oli varsin helpot oltavat”, kuten Vincent Price muisteli haastattelussa heinäkuussa 1989. Kuvaukset päättyivät 29. kesäkuuta 1944 hieman yli budjetin, mutta kuitenkin aikataulun mukaisesti.
Kun pääkuvaukset olivat päättyneet, Preminger palkkasi David Raksinin säveltämään elokuvan musiikin. Ohjaaja halusi käyttää pääteemana Duke Ellingtonin ”Sophisticated Lady” -kappaletta, mutta Raksin oli toista mieltä. Foxin musiikkiosaston johtaja Alfred Newman sai ylipuhuttua Premingerin ja Raksin sai viikonlopun verran aikaa säveltää teemamusiikki. Raksinia innoitti hänen tyttöystävänsä jäähyväiskirje ja hän sävelsi elokuvan teeman, jonka Johnny Mercer myöhemmin sanoitti. Kappaleen nimeksi tuli ”Laura” ja siitä tuli myöhemmin jazzstandardi, jonka on levyttänyt yli 400 artistia, muun muassa Stan Kenton, Dick Haymes, Woody Herman, Nat King Cole ja Frank Sinatra. Preminger oli niin tyytyväinen Raksinin musiikkiin, että he tekivät yhdessä vielä neljä muuta elokuvaa.
Zanuck ei ollut tyytyväinen Premingerin ensimmäiseen versioon Laurasta ja vaati, että siihen tehtäisiin uusi loppu, jossa kävisi ilmi, että Lydecker oli vain kuvitellut koko jutun. Zanuckin version ennakkonäytöksen jälkeen kolumnisti Walter Winchell kertoi Zanuckille: ”En tajunnut loppua. Sinun täytyy muuttaa se.” Zanuck taipui ja antoi Preminger palauttaa alkuperäisen lopun. Zanuck sanoi: ”Tämä on sinun voittosi. Minä antaudun.”
Vastaanotto
The New York Timesin Thomas M. Pryor kirjoitti: ”Kun rikoselokuvassa on niin paljon jännitystä, hyviä näyttelijöitä ja sarkastista vuoropuhelua kuten Laurassa ... voi vaikuttaa hiustenhalkomiselta ehdottaa, että se olisi voinut olla parempikin. Koska tarina kertoo äärimmäisen kiehtovasta naisesta, joka kiemurtelee kolmen hyvin ’maallisen’ miehen elämään, niin paljon riippuu tietenkin itse naisesta... Vaikka vaikuttaisin epäkohteliaalta, sanoisin, että kun kyseessä oleva nainen ilmaantuu näyttämölle tragediaan johtavien tapahtumien takaumassa, niin hän on pettymys. Gene Tierney ei yksinkertaisesti vastaa sitä kuvaa, mitä muut ovat kertoneet Laurasta ihmisenä. Kaunis, kyllä, mutta tuskin sellainen nainen, jonka olisimme odottaneet tapaavamme. Sillä Tierney näyttelee älykästä ja hienostunutta mainospäällikköä kuten sinisilmäinen lukiolainen. Siitä huolimatta Laura on kiehtova melodraama ... Vain Gene Tierney näyttää olevan väärässä elokuvassa. Ehkäpä jos Laura Huntiin kohdistuvat odotukset eivät olisi olleet niin suuret, asia olisi ollut toinen. Elokuva on kuitenkin kokonaisuudessaan lähes huippuluokkaa.”
Ennen kolmatta maailmansotaa
Ennen kolmatta maailmansotaa on Maukka Perusjätkän ja Ralf Örn Popin vuonna 1980 Johannan kautta julkaistu albumi. Albumin etukannessa esittäjänimenä on Maukka Perusjätkä ja takakannessa Ralf Örn Pop. Albumilta julkaistiin singlet "Vaatteet"/"Meidän raha (Money money)" ja "Ennen kolmatta maailmansotaa"/"Ska 2".
Laura (vuoden 1944 elokuva)
Vastaanotto
Varietyssa kirjoitettiin: ”Elokuva alkaa pettävän leppoisalla rytmillä ja sen kevyt ja huoleton ilmapiiri vain korostaa jännitystä ilman, että yleisö huomaisi jännityksen kasvamista. Yleisö huomaa kuitenkin tarinaa seuratessaan ... miten taitavaa tarinan kerronta on. Tilanteet seuraavat hyvin toisiaan ja ovat aina uskottavia. Juonenkulku – joskus yllättävä – on looginen. Vuoropuhelu on rehellistä, aitoa ja aikuismaista.”
Roger Ebert kirjoitti 2002 Chicago Sun-Timesissa: ”Film noir on tunnettu monimutkaisista juonistaan ja yllättävistä käänteistään, mutta jopa lajityypissä, joka toi meille Maltan haukan kaltaisia elokuvia, tämän elokuvan täytyy voittaa jonkinlainen palkinto... Se että Laura yhä edelleen kiehtoo – ja se todellakin kiehtoo – on tyylin riemuvoitto järjestä... Elokuvan epäjohdonmukaisuudet ja epäuskottavuudet eivät himmennä elokuvan vetovoimaa. Ne ehkä jopa lisäävät sitä... Koko elokuva on kuin yhdestä muotista: suunniteltu ja keinotekoinen, joka silti saavuttaa täydellisen tasapainon alhaisten motiivien ja korkean tyylin välillä. Elokuvasta tekee suuren ehkä sen roolijako. B-luokan rikostarinan aiheet lunastaa vapaaksi Waldo Lydecker, joka kävelee kohtausten läpi ikään kuin pelkäisi astuvansa jonkin päälle.”
Ennen kolmatta maailmansotaa
Osa levyn kappaleista on mukana Johannan vuoden 1997 CD-kokoelmalla Albumi.
Laura (vuoden 1944 elokuva)
Sovitukset
Laurasta tehtiin kaksiosainen kuunnelma Lux Radio Theater -sarjaan. Ensin pääosissa olivat Dana Andrews, Gene Tierney ja Vincent Price (5.2.1945) ja sitten Gene Tierney ja Victor Mature (1.2.1954). Kuunnelma esitettiin myös kaksi kertaa The Screen Guild Theater -teatterissa (8.8.1945 ja 23.2.1950). Kummallakin kertaa pääosissa olivat Dana Andrews, Gene Tierney ja Clifton Webb. Myös Ford Theatre teki Laurasta kuunnelman 30.5.1948, jossa pääosissa olivat Virginia Gilmore ja John Larkin.
Ennen kolmatta maailmansotaa
Kappaleet
A-puoli
Aleksandr Bezymenski
Aleksandr Iljitš Bezymenski (, 19. tammikuuta 1898 Žytomyr – 26. kesäkuuta 1973 Moskova) oli venäläinen neuvostorunoilija.
Aleksandr Bezymenski syntyi kaupan työntekijän perheeseen ja kävi lukion Vladimirissa. Hän liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1916 ja osallistui lokakuun vallankumoukseen Pietarissa. Sen jälkeen hän työskenteli komsomol- ja puoluetehtävissä.
Ennen kolmatta maailmansotaa
Kappaleet
Sanoitukset, musiikillinen johto ja sävellykset: Ralf Örn, paitsi kappaleessa "Koske mua" sävellys: Örn ja Andy McCoy.
Aleksandr Bezymenski
Bezymenskin ensimmäinen runokirja ilmestyi vuonna 1920. Hän osallistui Molodaja gvardija ja Oktjabr -kirjailijaryhmien perustamiseen ja toimi aktiivisesti Venäjän proletaarikirjailijoiden yhdistyksessä. Vuonna 1934 Bezymenski valittiin neuvostokirjailijoiden liiton hallitukseen.
Ennen kolmatta maailmansotaa
Kokoonpano
Kappale "Money money" äänitettiin muista poiketen MTV-studiolla. Siinä laulavat Ralf Örn ja Kaija Kokkola. Muut yhtyeen jäsenet ovat Andy McCoy (kitara), Häkä Virtanen (basso), Vesa Aaltonen (rummut) ja Jukka Laaksonen (string machine).
Aleksandr Bezymenski
Bezymenski on yksi 1920-luvun komsomolrunoilijoista. Hän kirjoitti poliittisesti oikeaoppista ajankohtaislyriikkaa, jonka taiteellinen arvo on vähäinen. Satiirinen runonäytelmä Vystrel (”Laukaus”, 1930) herätti ankaraa kritiikkiä, kunnes Stalin asettui puolustamaan sen tekijää. Samaan aikaan Bezymenski osallistui ”vasemmistolaisen” Litfront-kirjailijaryhmän toimintaan. Myöhemmin hän esiintyi lähinnä lehtikirjoittajana ja satiirikkona sekä runouden kääntäjänä.
Ennen kolmatta maailmansotaa
Kansi
Kannen suunnittelu ja toteutus: Riipinen ja Ralf Örn.
Aleksandr Bezymenski
Bezymenski on kirjoittanut Dmitri Šostakovitšin sinfonian nro 2 laulutekstin. Sanat ylistävät Vladimir Leniniä ja neuvostovallankumousta. Šostakovitš on säveltänyt myös Bezymenskin näytelmään perustuvan sävellyksen Vystrel, op. 24 (1929).
Laura (vuoden 1944 elokuva)
Palkinnot
Myönnetyt Oscar-palkinnot:
Oscar-ehdokkuudet:
Franz Lackner
pienoiskuva Franz Lackner (s. 14. heinäkuuta 1956) on fransiskaaneihin kuuluva itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. kesäkuuta 1991 ja nimitettiin Graz-Seckaun hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Baleciumin titulaaripiispaksi 23. lokakuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Egon Kapellari, jota avustivat Johann Weber ja Alois Kothgasser.
Wilfred Baddeley
thumb|250px|Wilfred Baddeley Wilfred Baddeley (s. 11. tammikuuta 1872 Bromley, Englanti – 24. tammikuuta 1929 Menton, Ranska) oli brittiläinen tennispelaaja, joka voitti Wimbledonin tennisturnauksen vuosina 1891, 1892 ja 1895. Hänen veljensä, Herbert Baddeley, oli myös tennispelaaja.
Baddeley voitti veljensä Herbertin kanssa Wimbledonin nelinpelimestaruuden vuosina 1891 ja 1894–1896.
Egon Kapellari
Kapellari sai 14. maaliskuuta 2001 nimityksen Graz-Seckaun piispaksi, joksi hänet asetettiin 22. huhtikuuta.