cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antialiasointi
Olettaen, että musta kolmio liikkuu valkoisella taustalla oletus on, että näyttöruudukon osittain peitettyjen solujen pikselien arvot muuttavat tasaisesti intensiteettiä. Tyypillisesti tapahtuu siten, että kun solun keskikohta on peitetty pikseliväri vaihtaa heti valkoisesta täysin mustaan. Polygonit ja piirretyt viivat ilmenevät joko siellä tai poissa, joka aiheuttaa "kulmikkaan" näköisen visuaalisen häiriön, joka animoituna aiheuttaa "ryömivän" ilmiön.
Yleinen strategia näyttöpohjaiseen antialiasointiin on käyttää näytteistyskuviota ja painoarvoa sekä summaa pikselin värin tuottamiselle. Antialiasointialgoritmeja, jotka laskevat enemmän kuin yhden kokonaisen näytteen pikseliä kohden kutsutaan ylinäytteistäväksi.
OpenGL-ohjelmointirajapinnassa on tuki kertymäpuskureille, jonka tietoa voidaan hyödyntää antialiasoinnissa. Puskuria voidaan hyödyntään myös erilaisille efekteille (kuten ). Puskurille ei ole tarkoitusta varten laitteistotukea modernissa grafiikkasuorittimessa (GPU), mutta sellaista voidaan simuloida.
Muu ilmeneminen
Vastaavaa ilmiötä esiintyy muutoinkin digitaalisessa signaalikäsittelyssä (Nyquistin teoreema). Aliasointia ilmenee kun signaalia näytteistetään liian alhaisella taajuudella. Oikeaoppiseen näytteistykseen (jotta alkuperäinen signaali voidaan tuottaa näytteistä) näytteistystaajuuden on oltava yli kaksinkertainen näytteistettävään signaaliin verrattuna.
Oranssitäplämeriahven
Oranssitäplämeriahven (Epinephelus coioides) on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva meri- ja murtovesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö
200px|vasen|pienoiskuva|Lajin nielu, hampaisto ja siivilähampaisto. Oranssitäplämeriahven saavuttaa vähintään 95–100 senttimetrin pituuden ja voi kasvaa jopa noin 110–120 senttimetrin mittaiseksi. Pää ja ruumis ovat väritykseltään selkäpuolelta vaaleanruskeita. Vatsapuoli on valkea. Päässä, ruumiissa ja selkä-, perä- ja pyrstöevässä on lukuisia pienehköjä ruskeanoransseja tai punertavia pilkkuja. Sen lisäksi ruumiissa viisi tummaa, pystysuuntaista epäsäännöllistä juovaa, jotka haarautuvat vatsapuolella. Ruumiin korkeus on 2,9–3,8 kertaa standardipituutta suurempi. Oranssitäplämeriahvenella on kylkiviivallaan 58–65 suomua. Selkäevässään lajilla on yksitoista piikkiruotoa ja 14–16 pehmeää ruotoa, peräevässään kolme piikkiruotoa ja kahdeksan pehmeää ruotoa ja rintaevässään 18–20 pehmeää ruotoa. Oranssitäplämeriahven on tieteellisessä kirjallisuudessa usein virheellisesti sekoitettu usvameriahvenen tai rasvameriahvenen (Epinephelus tauvina) kanssa.
Levinneisyys ja elinympäristö
Oranssitäplämeriahventa tavataan Punaisellamereltä etelään ainakin Durbaniin asti. Idässä sen levinneisyys ulottuu Tyynenmeren länsiosiin asti, missä sitä tavataan alueella Riukiusaarilta etelään Uuteen Etelä-Walesiin ja itään Palauun ja Fidžille. Lajia tavataan myös Persianlahdelta Aasian mannerjalustaa pitkin Kiinaan, Andamaanienmerellä, Malaijien saaristossa sekä Afrikan itäisellä rannikolla Réunionilla ja Mauritiuksella. Lajin elinympäristöjä ovat rannikoiden sameavetiset riutat kivimurska- ja mutapohjilla. Nuoria yksilöitä tavataan yleisesti matalavetisistä hiekka-, sora- ja mutapohjaisista estuaareista ja mangroveista. Laji elää yleensä korkeintaan 100 metrin syvyisistä vesistä. Sen ravintoa ovat pikkukalat, äyriäiset ja ravut. Oranssitäplämeriahvenen aktiivisin lisääntymisaika kestää maaliskuusta kesäkuuhun. Naaras tulee sukukypsäksi 2–3-vuotiaana ja 25–30 senttimetrin mittaisena. Mätimunien määrä vaihtelee naaraan koon mukaisesti välillä 850 000–2 900 000. Oranssitäplämeriahven on hermafrodiitti; naaraana syntyneiden yksilöiden sukupuoli muuttuu koiraaksi 55–75 senttimetrin mittaisena.
Tahar el-Khalej
Tahar el-Khalej (, s. 16. kesäkuuta 1968 Marrakech) on marokkolainen entinen puolustaja.
Ura
El-Khalej edusti kotimaassaan neljän kauden verran Kawkab Marrakechia, josta hän siirtyi Portugaliin vuonna 1994. El-Khalej edusti aluksi UD Leiria ja sittemmin Benficaa, josta hän siirtyi kesken kauden maaliskuussa 2000 Englantiin Southamptoniin. El-Khalej päätti uransa Charltonissa vuonna 2003.
El-Khalej kuului myös Marokon maajoukkueeseen vuosien 1994 ja 1998 MM-kisossa.
Lee Chun-Pyo
Lee Chun-Pyo (s. 9. kesäkuuta 1951) on eteläkorealainen entinen lentopalloilija. Hän osallistui Montréalin olympialaisiin 1976, joissa Etelä-Korea sijoittui kuudenneksi. Lee toimii nykyään maajoukkueen managerina.
Godfrey Okoye
Godfrey Okoye (19. joulukuuta 1913 – 17. maaliskuuta 1977) oli nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 27. heinäkuuta 1947 ja nimitettiin Port Harcourtin hiippakunnan johtoon 16. toukokuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sergio Pignedoli, jota avustivat Charles Heerey ja Dominic Ignatius Ekandem.
Vain elämää (11. tuotantokausi)
Artistikohtaisten jaksojen lisäksi joulukuussa 2020 esitettiin neljä erikoisjaksoa. Kauden ensimmäisessä jaksossa artistit esittivät yllätyskappaleita, seuraavana oli Pelastakaa Lapset -erikoisjakso ja kauden päätteeksi esitettiin kaksi joulujaksoa.
Jaksot
1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.
Pellavarock
Pääesiintyjät
1992 Mr. Catamanic, Tuohus, Ivalo Ghostriders, Death Wish, Mätäq
1995 Tuohus, Mr.Catamanic, Tehosekoitin, Rytke, Croon
1997 Claudia's Last Dream, Caliban, Mr.Catamanic, Retkibanaani, Lehtivihreät, Klamydia
1998 Claudia's Last Dream, Caliban, Clamour, Nukkekoti, Mr.Catamanic, Sanktio, Aknestik, Pojat, Apulanta
1999 Newborn George, Raivopäät, Flippin' Beans, Nollaseiska, Mr.Catamanic, Luonteri Surf, Ne Luumäet
2000 Virtual Genocide, The Propertunes, Cliché, Loaded Dice, Morning After, LAB, Frostbites, Klamydia, Mr.Catamanic, YUP
2001 Holochaust, Entwine, Charon, Kotiteollisuus, Viikate, Sonata Arctica, Catamanic, Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus
Aiheesta muualla
Festivaalien sivusto http://www.pellavarock.fi
Radomsko
Radomsko on kaupunki ja oma kuntansa Łódźin voivodikunnassa Keski-Puolassa. Se on Radomskon piirikunnan pääkaupunki. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 45 843.
Thanh Hóa (maakunta)
thumb|Maakunta Vietnamin kartalla Thanh Hóa on maakunta Vietnamissa  Bắc Trung Bộn alueella. Sen pääkaupunki on Thanh Hóa. Vuonna 2009 maakunnassa oli 3,4 miljoonaa asukasta. Sen pinta-ala on 11 136 km².
thumb|left|Sầm Sơn Maakunnan tunnetuimpiin nähtävyyksiin kuuluu Sầm Sơn rantalomakohde.
François de La Rochefoucauld
pienoiskuva|upright|François de La Rochefoucauld François de La Rochefoucauld [ʁɔʃfuko] (François VI, La Rochefoucauld’n herttua, Marcillacin prinssi, 1613–1680) oli ranskalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti aforismien kirjoittajana. Hänen kuuluisin teoksensa Mietelmiä (Réflexions ou sentences et maximes morales, 1665, suom. J. V. Lehtonen 1924) sisältää 500 kiteytettyä ajatusta, jotka kuvaavat ihmisten pyrkimyksiä ja käyttäytymistä.
Elämänvaiheita
La Rochefoucauld oli nuorena hovimies ja sotilas. Yhdessä kuningatar Anna Itävaltalaisen kanssa hän juonitteli kardinaali Armand de Richelieuta vastaan. Kardinaali karkotti La Rochefoucauld’n hovista, ja tämä liittyi Fronde-kapinaan. Koettuaan elämänvaiheita, jotka ovat kuin seikkailukirjoista hän neljäkymmentävuotiaana vetäytyi julkisesta elämästä.
Aikansa kuluksi La Rochefoucauld ryhtyi kirjoittamaan muistelmiaan. Hän oli seikkailuissaan ollut menettämäisillään näkönsä, ja hän sairasti kihtiä. Hän piti elämää halveksittavana ilveilynä ja naisia inhottavina oikuttelijoina. Elämä oli hänelle suuri pettymys. Muistelmia kirjoittaessaan hän huomasi itsellään uuden taidon: mietelmien eli maksiimien kirjoittamisen taidon.
Julio César Vidal Ortiz
Julio César Vidal Ortiz (s. 19. kesäkuuta 1944 Tierralta) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Alto Sinún alueprelatuuriin 7. huhtikuuta 1973 ja nimitettiin sen prelaatiksi 16. joulukuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. helmikuuta 1994. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Romeo, jota avustivat Carlos José Ruiseco Vieira ja Ramón Darío Molina Jaramillo.
François de La Rochefoucauld
Elämänvaiheita
Mietelmien kirjoittamista La Rochefoucauld piti aluksi lähinnä hupina. Käydessään kirjallisissa salongeissa hän saattoi ripotella niitä keskusteluihin. Kun mietelmät ilmestyivät vuonna 1665 kirjana, hän sai mainetta. Kirjallisissa salongeissa hän solmi ystävyyssuhteen La Fayetten kreivittären Marie-Madeleine Proche de La Vergenen kanssa. Ystävyys kesti loppuelämän. Ystävysten kirjeenvaihtoa on säilynyt jälkipolville, ja se on lämminhenkistä.
Julio César Vidal Ortiz
29. joulukuuta 1998 Alto Sinún alueprelatuurista tehtiin Montelibanon hiippakunta ja Vidal Ortizista sen piispa. 31. lokakuuta 2001 hänet nimitettiin Monterían ja 16. heinäkuuta 2011 Cúcutan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 10. syyskuuta.
François de La Rochefoucauld
Elämänvaiheita
La Rochefoucauld kävi hovissa uudelleen juuri ennen kardinaali Mazarinin kuolemaa ja Ludvig XIV:n valmistautuessa ottamaan itselleen kaiken vallan. Kuningas piti kirjailijaa hyvänä esimerkkinä vanhasta aatelistosta.
Texas Chainsaw 3D
Texas Chainsaw 3D on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut John Luessenhop. Elokuvan pääosissa esiintyvät Alexandra Daddario, Dan Yeager, Trey Songz, Scott Eastwood ja Tania Raymonde. Texas Chainsaw 3D on Texasin moottorisahamurhat -elokuvasarjan seitsemäs osa. Elokuva sijoittuu Texasin moottorisahamurhat -elokuvan jälkeiseen aikaan.
Canon RF
Canon RF on Canonin RF-kiinnityksellä varustettu objektiivisarja, joka sopii Canonin R-sarjan (2018–) peilittömiin järjestelmäkameroihin.
Ammattilaisille suunnattuja RF-sarjan objektiiveja alettiin tuoda markkinoille 2010-luvun lopulla, vaikka muun muassa Tekniikan Maailman mielestä niitä vastaavaa ammattilaisrunkoa ei Canon R -sarjassa vielä ollut. RP-sarjan kamerat ja RF-sarjan objektiivit tulivat suurelta osaltaan markkinoille jo 2018. RF-sarjaan kuuluvat alkuvaiheessa muun muassa nämä objektiivit:
Texas Chainsaw 3D
Juoni
Elokuvan alussa alkuperäisestä elokuvasta tuttu Sally itkee hysteerisenä ja alkaa kertoa tarinaa siitä, kuinka moottorisahalla ihmisiä murhaava Leatherface on tappanut hänen ystävänsä ja veljensä. Elokuva siirtyy suunnilleen vuorokauden eteenpäin, kun sheriffi Hooper ajaa Sawyereiden talolle ja alkaa vaatia Leatherfacea ulos pidätettäväksi. Kun häntä ollaan tuomassa ulos, joukko texasilaisia miehiä saapuu paikalle vaimoineen. He eivät tottele sheriffiä vaan polttavat maatilan ja ampuvat koko Sawyereiden suvun. Tämän jälkeen he ottavat itsestään kuvan jossa he poseeraavat palaneen talon edessä ja juhlivat hulluuden loppumista.
François de La Rochefoucauld
Elämänvaiheita
La Rochefoucauld’n puoliso oli Adrée de Vivonne ja heillä oli poika, François VII de La Rochefoucauld.
Texas Chainsaw 3D
Juoni
Elokuva siirtyy parikymmentä vuotta eteenpäin, kun Heather Miller työskentelee marketissa ja suunnittelee ystävänsä Nikin kanssa juhlia. Kotiin päästyään Heather saa kuulla olevansa adoptoitu ja kuuluvansa hänelle tuntemattomaan Sawyer-nimiseen sukuun. Hän on perinyt kuolleen isoäitinsä asuinpaikan ja päättää ystäviensä kanssa lähteä kartanolle. Matkalla he poimivat kyytiinsä Darryl-nimisen liftarin. Perille päästyään he saavat avaimen tontin porttiin ja kirjeen, joka heidän pitäisi lukea välittömästi. Heather kuitenkin unohtaa kirjeen, ja kun he huomaavat kuinka hieno talo heillä on käytössään, he päättävät jäädä yöksi.
François de La Rochefoucauld
Mietelmät
Jälkimaailma on suuresti arvostanut La Rochefoucauld’n mietelmiä, joita on lähes viisisataa. Vaikutteita niihin tekijä sai Senecalta sekä Montaignelta, mutta ne ovat kuitenkin omaperäisesti pohdittuja. Kirjoittajan mielestä itsekkyys on ihmisen kaikkien tekojen käyttövoima, ja mietteitä onkin sanottu erinomaiseksi luettavaksi silloin, kun haluaa karkottaa liiat harhaluulot ihmisistä. Rohkeuskin johtuu Rochefoucauldin mukaan lähinnä turhamaisuudesta, ja jalomielisyys on pelkkää itsepetosta.
Texas Chainsaw 3D
Juoni
Kun muut lähtevät hakemaan kaupasta ruokaa ja juomaa, Darryl päättää jäädä kartanolle ja alkaa tutkia kaappeja toivoen löytävänsä jotain arvokasta varastettavaa. Tutkiessaan taloa hän löytää salaoven kellariin, jossa on suuri panssariovi ja lattialla tarjotin. Darryl ei saa ovea auki omin voimin, joten hän päättää lähteä. Silloin ovi aukeaa ja Leatherface ilmestyy oven takaa ja tappaa Darrylin.
François de La Rochefoucauld
Mietelmät
Valikoima mietteitä:
Texas Chainsaw 3D
Juoni
Heather pääsee karkuun, ja sheriffi Hooper ymmärtää Leatherfacen selvinneen vuonna 1973 tapahtuneesta palosta. Konstaapeli Marvin lähetetään kartanolle, ja hän löytää kellarin täynnä ruumiita. Nikki ilmestyy samasta pakastimesta kuin Pam alkuperäisessä elokuvassa ja konstaapeli Marvin ampuu tämän vahingossa. Leatherface saapuu tämän jälkeen kellariin ja tappaa Marvinin. Samaan aikaan Heather pääsee poliisiasemalle kuulusteluihin turvaan. Hänen pöytäänsä tuodaan todistusaineistoa murhista jotka tapahtuivat parikymmentä vuotta sitten. Sillä välin kun pormestari Burt Hartmam keskustelee sheriffi Hooperin kanssa siitä, mitä asialle pitäisi tehdä, Heather lukee todistusaineistosta löytyneen lehtiartikkelin. Se on haastattelu, jossa on Leatherfacen ainoa karkuun päässyt uhri Heatherin lisäksi; Sally Hardesty.
Jatkaessaan todistusaineiston penkomista Heatherille paljastuu, että kylän miehet pormestari Hartman mukaan lukien, ovat vastuussa hänen sukunsa kuolemasta. Hän karkaa asemalta ja piiloutuu pubiin ja tapaa miehen, jolta he saivat kirjeen ja avaimen, Sawyereiden asianajaja Farnsworthin. Fransworth kertoo Heatherille tarinan siitä, kuinka hän tapasi ensi kertaa Leatherfacen. Hän kertoo Leatherfacen oikean nimen olevan Jedidiah ”Jed” Sawyer ja hänen olevan fyysisesti todella hyvin kasvanut, mutta henkisesti täysin jälkeenjäänyt. Samalla Heather saa kuulla Jed Sawyerin olevan hänen serkkunsa. Kun Heather alkaa ihmetellä, miksi hänen oma serkkunsa haluaisi tappaa hänet, Fransworth muistuttaa ettei Leatherface tunnista serkkuaan, koska ei ole nähnyt tätä juuri koskaan. Lisäksi Leatherface menetti koko perheensä Sallyn päästessä karkuun.
Konstaapeli Carl Hartman, Burt Hartmanin poika, ottaa Heatherin kiinni ja vie hänet teurastamolle, jonne hän köyttää tämän Leatherfacelle syötiksi. Leatherface kuitenkin huomaa Heatherin rinnassa olevan merkin, jonka hän tunnistaa Sawyer-suvun symbooliksi ja päästää Heatherin menemään. Pormestari Hartman ja konstaapeli Ollie tulevat sisään ja alkavat pahoinpidellä Leatherfacea. Heather päättää auttaa serkkuaan ja tappaa Ollien. Leatherface tappaa Hartmanin ja sheriffi Hooper katsoo tilannetta vierestä, mutta ei tee mitään koska on Hartmanin omaa syytä että Leatherface on nykyään entistä mielipuolisempi tappaja ja edelleen vapaa.
Leatherface palaa kotiinsa ja Heather seuraa tätä. Viimein Heather muistaa hänelle annetun kirjeen. Se on kirje isoäidiltä, jossa kerrotaan sama tarina kuin Fransworthkin kertoi. Samalla hän huomauttaa kirjeessä, että jos Heather pitää huolta serkustaan, hän saa tältä suojelua. Heather Millerin oikeaksi nimeksi paljastuu Edith Sawyer, ja kun hän tajuaa Jedidiahin olevan tämän viimeinen verisukulainen, päättää hän jäädä asumaan taloon serkkunsa kanssa viimeisenä Sawyerina.
Vastaanotto
Elokuva sai ilmestyessään hyvin ristiriitaisen vastaanoton. Monet arvostelijat sanoivat elokuvasta, että se oli hyvin epäonnistunut yritys, vaikkakin he pitivätkin elokuvan tarinasta. Joidenkin mielestä elokuva oli loistava jatko-osa sarjan alkuperäiselle elokuvalle, sen ollessa hyvin painottunut Hooperin klassikolle. Pääosin elokuva sai normaaleimmin kaksi tai kolme tähteä viidestä.
Mallikarjun Mansur
thumb|right|Mallikarjun Mansur postimerkissä vuodelta 2014
Mallikarjun Mansur (31. joulukuuta 1910 Dharwadin piirikunta, Karnataka – 12. syyskuuta 1992) oli intialainen laulaja. Hän edusti Jaipur-Atraulin gharanaa eli koulukuntaa.
Mansur aloitti teatteriharrastuksen lapsena ja sai esiintymisellään Neelkanthbua Jangamin huomion. Hänet vietiin Mirajiin, jossa hän oli gurukulaoppilaana 18-vuotiaaksi saakka. Hän teki gramofonilevytyksiä HMV:lle jo 1930-luvun alussa. Samalla vuosikymmenellä hän jatkoi opiskeluaan Manji Khanin ja tämän veljen, Bhurji Khanin johdolla. Mansur esiintyi säännöllisesti radiossa sekä televisiossa ja osallistui lukuisiin musiikkikonferensseihin. Hän toimi vuosien ajan johtoasemassa HMV:llä ja liittyi myöhemmin musiikkijohtajana Dharwadin radioaseman palvelukseen. Mansur sai useita tunnustuksia, kuten Kalidas Sammanin, Sangeet Natak Akademin palkinnon, Padma Shrin ja Padma Bhushanin.
Mansur kuoli sairastettuaan keuhkosyöpään. Hänen poikansa Rajshekhar Mansur (s. 1942 ) on itsekin luonut musiikkiuran. Karnatakassa toimii Mansurin muistolle omistettu museo.
Juan Guillermo Castillo
Juan Guillermo Castillo Iriart (s. 17. huhtikuuta 1978 Durazno, Uruguay) on uruguaylainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa tällä hetkellä kolumbialaista Deportivo Calia.
Ura
Castillo siirtyi tammikuussa 2008 kaksivuotisella sopimuksella brasilialaiseen Botafogoon. Loukattuaan polvensa hän menetti yli puolet kaudesta 2008 ja palasi takaisin vasta seuraavan kauden alussa 24. toukokuuta 2009. Samalla viikolla hän sai myös kutsun Uruguayn maajoukkueeseen vuoden 2010 MM-karsintaotteluihin Brasiliaa ja Venezuelaa vastaan.
Thừa Thiên Huế
thumb|Maakunta Vietnamin kartalla Thừa Thiên-Huế on maakunta Vietnamissa  Bắc Trung Bộn alueella. Sen pääkaupunki on Huế. Vuonna 2009 maakunnassa oli 1,09 miljoonaa asukasta. Sen pinta-ala on 5065 km².
Maakunnan pääkaupunki Huế oli aikoinaan koko Vietnamin pääkaupunki. Siltä ajalta on säilynyt muistomerkkejä ja rakennuksia. Thừa Thiên-Huế oli myös Vietnamin sodan monien taisteluiden näyttämö.
Salibandyliigan kausi 2009–2010
Kausi 2009–2010 oli salibandyliigan 24. kausi. Hallitseva mestari oli helsinkiläinen SSV, joka myös uusi mestaruutensa. Edelliskauteen verrattuna uutena joukkueena oli OLS eli Oulun Luistinseura. Runkosarja alkoi 26. syyskuuta ja päättyi 26. helmikuuta.
Puolivärierät
Puolivälieräparit valittiin suorassa televisiolähetyksessä. Ensimmäisenä pääsi valitsemaan runkosarjan voittanut Erä, joka valitsi vastustajakseen Nokian KrP:n. Toisena valinnut SSV valitsi vastustajakseen Happeen, kolmantena valinnut Classic valitsi Oilersin ja runkosarjan neljännelle sijalle sijoittuneelle Kooveelle jäi jäljelle SPV.
Erä – Nokian KrP
Otteluparista Erä välieriin otteluvoitoin 3–0.
SSV – Happee
Otteluparista SSV välieriin otteluvoitoin 3–0.
Koovee – SPV
Otteluparista SPV välieriin otteluvoitoin 1–3
Classic – Oilers
Otteluparista Classic välieriin otteluvoitoin 3–2.
Erä – SPV
Erä finaaliin otteluvoitoin 3–0.
SSV – Classic
SSV finaaliin otteluvoitoin 3–0.
Pronssiottelu: Classic – SPV
Pronssiottelu pelattiin yhdestä voitosta Classicin ja SPV:n välillä. SPV voitti vieraissa maalein 3–7, ja palkittiin pronssisin mitalein.
Finaalit
SSV voitti Suomen mestaruuden otteluvoitoin 2–3.
Salibandyliigan joukkueet 2009–2010
thumb|240px|[[Seinäjoen Peliveljet|SPV:llä on tilanne Classicin maalilla Salibandyliigan ottelussa marraskuulta 2009.]]
Tirri
Tirri voi tarkoittaa seuraavaa:
Tankkerisota
Tankkerisota oli osa 1980-luvun Irakin–Iranin sotaa, missä maat tekivät hyökkäyksiä toistensa öljykuljetuksia vastaan. Irak aloitti tankkerisodan Persianlahdella. Ulkovallat pelkäsivät kuitenkin enemmän Iranin hyökkäyksiä, jotka kohdistuivat suurten öljynviejien Saudi-Arabian ja Kuwaitin tankkereihin. Iran halusi painostaa nämä maat tukemasta Irakia sodassa. Yhdysvallat tuli mukaan tankkerisotaan suojellakseen Kuwaitin tankkereita.
Tankkerisota
Tankkerisota kesti vuoteen 1987. Se aiheutti muun muassa öljyn valumista mereen ja muiden kansojen merimiesten kuolemia, ja vakuutusyhtiöt epäsivät pitkään vakuutukset alueella liikkuvilta kauppalaivoilta. Eräässä vaiheessa merimiehille maksettiin korkeampaa palkkaa, jos nämä kulkivat Persianlahden vaarallisilla vesillä. Irak hyökkäsi Iranin satamiin tulevia tankkereita vastaan Exocet-ohjuksin, Iran taas miinoitti Persianlahtea ja teki hyökkäyksiä pikaveneillä tankkereita vastaan. Iran uhkasi moneen otteeseen sulkea Hormuzinsalmen ja varsinkin Kuwait tunsi öljynvientinsä olevan vaarassa Iranin takia.
Tankkerisodalle oli tyypillistä sen laajeneminen sodan loppua kohti ja länsimaiden, etenkin Yhdysvaltojen, sekaantuminen siihen Irania vastaan toimien. Yhdysvallat hyökkäsi sodan loppupuolella muutaman kerran Iranin öljyterminaaleihin ja muutenkin häiritsi Iranin toimia alueella.
Suurin osa Irakin kauppalaivastosta ja muusta öljynvientikapasiteetista tuhoutui sodassa. Sodan alussa Syyria sulki Välimerelle vievän Banias-öljyputken, joka veti 650 000 barrelia/päivä. Syyria nimittäin oli sodassa Iranin puolella. Irak pystyi viemään 700 000 barrelia/päivä eli alle 30 % öljyntuotannostaan. Irak pommitti 9 000 kertaa Iranin omistamaa valtavaa Khargin öljyterminaalia pysäyttäen sen toiminnan lopulta käytännössä kokonaan.
Alkuvaihe
Irak julisti jo 7. lokakuuta 1980 leveyspiirin 29.03 N pohjoispuolisen alueen kielletyksi sotavyöhykkeeksi. Toukokuussa 1981 Irak ilmoitti, että Iranin satamiin ja sieltä ulos purjehtivat kauppalaivat liikkuvat sotatoimialueella omalla vastuullaan. Vuodesta 1981 alkaen Irak hyökkäsi Iranin öljysatamia, öljynjalostamoja ja puolueettomia, Iranin alueelle saapuvia tai sieltä lähteviä tankkereita vastaan.
Iranin satamat Bandar-e Khomeini ja Bandar-e Mahshar olivat päähyökkäyskohteet. Irak hyökkäsi hyvin harvoihin laivoihin kaukana näistä satamista. Irakilaiset laukaisivat hävittäjälentokoneista tai helikoptereista ranskalaisvalmisteisia Exocet-ohjuksia, jotka tunnettiin tehokkaina aseina merimaaleja vastaan. Iran ja Irak olivat menettäneet lukuisia sotalaivojaan vuoteen 1981 mennessä, joten laivastosota hiljeni pian.
Tankkerisotaa käytiin sodan alussa rajoitetusti muun muassa sen takia, ettei Iran tosissaan innostunut siitä 1981–1983. Ensimmäinen tankkeri johon osui oli turkkilainen Atlas I 30. toukokuuta 1982. Alus ei uponnut. Kreikkalainen tankkeri Scapmount sai 18. joulukuuta 1982 niin pahan osumat, ettei sitä voitu enää korjata. Tämä oli ensimmäinen niin vakava vaurio tankkerisodassa.
Vuoden 1984 alkuun mennessä Irak oli hyökännyt vain 23 tankkerin ja Iran viiden tankkerin kimppuun.
Huippuvaiheen alku
Irak oli joutunut selvästi alakynteen vuoteen 1984 mennessä maasotarintamalla. Vuonna 1984 Iran ja Irak olivat sopineet siitä, etteivät pommita toistensa kaupunkeja. Tällöin Hussein päätti hyökätä Iranin öljyteollisuutta ja öljykuljetuksia vastaan. Saddam pyrki provoisoimaan Iranin mukaan tankkerisotaan niin, että Iran provosoisi siinä lännen rajuilla toimillaan mukaan sotaan. Vuoden 1984 alkupuolella Irakin ohjus muun muassa osui Saudi-Arabian tankkeriin, joka kuljetti öljyä Iranista Ranskaan. Irakilla ei ollut omia tankkereita, vaan muun muassa Kuwaitin ja Saudi-Arabian tankkerit kuljettivat irakilaista öljyä. Niinpä Iran pyrki laajentamaan sotaa Persianlahdella ja iski 13. maaliskuuta Kuwaitin lipun alla purjehtivaan tankkeriin Bahrainin lähellä, sitten Iran iski saudiarabialaisen tankkerin kimppuun Saudi-Arabian aluevesillä 18. maaliskuuta 1984.
Huhtikuussa 1984 Teheran hyökkäsi intialaisen fregatin suojaaman kauppalaivan kimppuun. Huhti-toukokuun tankkeri-iskuilla ei ollut vaikutusta öljyn hintoihin. Ilmaiskut laajenivat taas asutuskeskuksiin.
Hormuzinsalmi
Iran uhkasi sulkea Hormuzinsalmen, vain jos sen omat öljykuljetukset estettäisiin. Niinpä Irak pyrki laajentamaan tankkerisotaa niin, että ulkovallat sekaantuisivat siihen Irania vastaan. Mutta Iran vastasi toisaalta, ettei aio sulkea Hormuzinsalmea, koska sillä olisi paha vaikutus maan omaan öljystä ja tankkeriviennistä riippuvaan talouteen. Iranin laivasto ja ilmavoimat olivat pienet eikä niillä kyetty iskemään suurella voimalla monia tankkereita vastaan.
Iranista öljyä vievät tankkerit kävivät Khargin saaren öljyterminaalissa, jonka kautta kulki 85% Iranin viemästä öljystä. Irak alkoi häiritä tätä liikennettä hyökkäämällä ilmasta laukaistavin ohjuksin tankkereita vastaan. Tähän oli syynä irakilaisia painostava sotatilanne maarintamalla. Maaliskuussa 1984 irakilainen Super Étendard -hävittäjäpommittajakone laukaisi Exocet-ohjuksen Khargin saaren eteläpuolella kreikkalaista tankkeria vastaan. Vuoden loppuun mennessä Irak oli hyökännyt 53 siviilialuksen kimppuun. Irak hyökkäsi vuonna 1984 jopa Kyyroksen öljykentille. Samana vuonna Iran hyökkäsi Irakin satamiin tulevia laivoja vastaan 18 kertaa. Irak pyrki laajentamaan tankkerisotaa Persianlahdella sillä näki sen hyödylliseksi toisin kuin Iran. Irakilaiset oppivat ilmatankkauksen ja pystyivät laajentamaan Mirage-hävittäjiensä toiminta-aluetta.
Irakin hyökkäykset Khargin öljyterminaaliin
Irakin lentokoneilla käymän merisodan aktiivisuustaso vaihteli, mikä johtui voimavarojen puutteesta. Irakilaisten pitkät pommitustauot aiheuttivat sen, että iranilaiset ehtivät korjata edellisten pommitusten aiheuttamat vauriot. Tämän takia Irak menetti hyökkäysvoimansa erityisesti Khargin öljyterminaalin suhteen. Vuoden 1985 puolivälistä saman vuoden loppuun mennessä Irak hyökkäsi Khargin öljyterminaalia vastaan 60 kertaa tavoitteenaan tuhota se. Hyökkäykset pysäyttivät terminaalin toiminnan joksikin aikaa syyskuussa 1985. Irakin oma öljy pääsi hyvin ulkomaille koska se, kulki Jordanian ja Kuwaitin kautta.
Irak hyökkäsi kolme kertaa useammin tankkerien kimppuun kuin Iran. Silti lännessä Iranin hyökkäyksiä pidettiin uhkaavampina, koska länsi tuki Irakia. Iran teki selväksi, ettei mikään Persianlahden valtio ole turvallinen satama tankkerille. Iranin kostohyökkäykset olivat heikkoja, sillä Iranilla ei ollut hyvää laivoja vastaan soveltuvaa ohjusaseistusta. Tankkerisodan hyökkäykset kutistivat Iranin öljynviennin puoleen, vähensivät Persianlahden laivaliikennettä 25 prosenttia ja hidastivat Persianlahden öljyn viemistä muualle maailmaan. Se myös pakotti Lloyd’sin korottamaan Persianlahdella liikkuvien laivojen vakuutusmaksuja.
Irakin ampuma Exocet osui 14. helmikuuta 1985 Liberian lipun alla purjehtineeseen tankkeriin Neptunia, joka upposi kolmen päivän päästä. Neptuniasta tuli ensimmäinen tankkerisodassa uponnut tankkeri. Saudi-arabialaisten ampuessa alas Iranin Phantomin ilmatilassaan, molemmat osapuolet hillitsivät tankkerisodan kansainvälistymistä. Vaikka Yhdistyneet Kansakunnat sai aikaan kiellon (moratorion) tankkerisodalle, tätä ei noudatettu kuin hetken. Irak hyökkäsi 1986 ja 1987 jopa konservatiivisten arabimaiden aluksia vastaan. Tähän Iran vastasi laajentamalla hyökkäyksiään Persianlahdella varsinkin Kuwaitin tankkereita vastaan.
Yhdysvaltain mukaantulo tankkerisotaan
thumb|USS Stark 17. maaliskuuta 1987. Amerikkalaiseen ohjusfregattiin osui kaksi 30 sekunnin välein ammuttua [[Exocet-ohjusta]] thumb|Yhdysvaltain operaatio Earnest Will (24.7.1987 - 26.9.1988) suojasi kuwaitilaisia öljytankkereita Yhdysvaltain laivaston saattamana. Kartassa saattueiden reitit.
Yhdysvallat sijoitti kolme sotalaivaa jo 13. lokakuuta 1983 aikeinaan suojata öljykuljetuksia. Tällöin tankkererisota ei ollut vielä toden teolla alkanut.
Irakilainen Mirage-hävittäjän lentäjä ampui 17. maaliskuuta 1987 vahingossa Exocet-ohjuksen Yhdysvaltain laivaston fregatti USS Starkia surmaten 37 miehistön jäsentä. Bagdadin hallitus pyysi anteeksi vahinkoa, jonka aiheutti irakilainen lentäjä ilmeisesti tyhmyyksissään. Yhdysvallat syytti Irania tankkerisodan laajentamisesta, vaikka Starkia oli ampunut Iranin vihollinen Irak. Yhdysvallat syytti Irania tästä, koska se oli Yhdysvalloille pahempi vihollinen. Tapaus ”Stark” johti Yhdysvaltain puuttumiseen sotaan, ja Länsi-Eurooppakin tuli mukaan. Lisää Yhdysvaltain sotalaivoja lähetettiin Persianlahdelle.
Neuvostoliiton laivaston Marsalkka Tsuikov ajoi miinaan ja fregatti Ivan Karotjev joutui iranilaisten tulen kohteeksi. Kuwaitissa oli shiialaisten tekemiä sabotaaseja ja mielenosoituksia. Kuwait pyysi Moskovalta apua Iranin puolueettomiin laivoihin kohdistuvaa kampanjaa vastaan. Kuwaitin pyytäessä 13. tammikuuta 1987 tankkereilleen siirtoa Yhdysvaltain lipun alle. Yhdysvallat suostui siihen. Yhdysvallat järjesti myös näille tankkereille puolustuksen. Iran vastasi luomalla oman sotilaallisen kampanjansa Persianlahdella. Kampanjan nimi oli ”Marttyyriuden etsijät Persianlahdella”. Kampanjassa Iran aikoi hyökätä Yhdysvaltoja ja sen tukijoita vastaan Silkworm-ohjuksin, ilmavoimilla, miinoilla ja räjähteillä varustetuilla pikaveneillä, joita ohjasivat fanaatikot.
Yhdysvalloille liputettu ja raskaasti suojattu tankkeri Bridgeton ajoi miinaan 24. heinäkuuta 1987. Iranilaiset eivät myöntäneet miinan olleen iranilainen, mutta olivat kuitenkin tyytyväisiä sen aiheuttamaan tuhoon. Tämä kiristi lännen ja Iranin välejä entisestään ja Persianlahdella partioi 70 läntistä sotalaivaa syyskuussa 1987. Vaikka laivasto suojasi periaatteessa myös Irakin hyökkäysiä vastaan, käytännössä se oli paikalla iranilaisten takia.
Sillä välin, kun Iran pyrki ajamaan länsimaat Persianlahdelta uhkaavilla puheilla ja miinoilla, Irak pyrki välttämään hyökkäämistä Iranin satamissa käyvien laivojen kimppuun. Kuuden viikon tauon jälkeen Irak hyökkäsi taas tankkerin kimppuun 29. elokuuta 1987. Samoihin aikoihin Irak alkoi iskeä voimakkasti Iranin öljyteollisuutta vastaan. Molemmat osapuolet kiihdyttivät iskuja laivoja vastaan 1. syyskuuta 1987, jolloin taistelut olivat tankkerisodan siihen saakka kiivaimmat. Khargin saarelle tehtiin voimakkaita iskuja. Irak ulotti hyökkäyksensä myös Larakin saarelle eteläiselle Persianlahdele iskien laiturissa olevien laivojen kimppuun 5. lokakuuta 1987.
Heinäkuussa 1987 Saudi-Arabiassa oli teloitettu iranilaisia ”pyhiinvaeltajia”, jotka olivat yrittäneet nostattaa Irania puoltavaa mielenosoitusta. Iran aikoi kostaa tämän asettamalla valmiuteen 30–50 pikavenettä, joiden tarkoituksena oli hyökätä Khafjin öljyterminaaliin. Tästä terminaalista saudit ja Kuwait myivät öljyä Irakin nimiin. Saudit vastasivat sijoittamalla alueelle sotalaivoja ja hävittäjälentokoneita. Iran vetäytyi, mutta kolme päivää myöhemmin saudit upottivat kolme Iranin pikavenettä.
Yhdysvaltain armeija löysi Iran Ajr -nimisen aluksen sen ollessa laskemassa miinoja Persianlahteen 128 kilometriä Bahrainista koilliseen 21. syyskuuta 1987. Helikopteri-isku lamautti laivan ja amerikkalaiset sotilaat laskeutuivat aluksen kannelle. Vaikka iranilaiset väittivät laivan kuljettaneen vain ruokaa eikä miinoja, yhdysvaltalaiset upottivat sen.
Iran jopa iski Kuwaitin vesillä Yhdysvaltain lipun alla purjehtivaan Sea Isle City -tankkeriin Silkworm-ohjuksella. Yhdysvallat vastasi operaatio Nimblellä hyökäten kolmeen öljynjalostamoon. Monet iranilaiset tiesivät, että iskut Yhdysvaltoja vastaan olivat järjettömiä, mutta niistä saatava lyhytaikainen voimantunne voitti järjen.
Irakin lentokoneet iskivät kolmeen Iranin öljyä kuljettavaan tankkeriin 15. tammikuuta 1988, aikana jolloin Irakin öljyä kuljettavat tankkerit olivat Yhdysvaltain laivaston suojissa.
Yhdysvaltain Iranin vastaiset toimet Persianlahdella
thumb|Iranin laivaston fregatti Sahand (74) palaa 19. huhtikuuta 1988 jouduttuaan yhdysvaltalaisten lentokoneiden hyökkäyksen kohteeksi operaatio Praying Mantisissa. Yhdysvallat lähetti omia sotalaivojaan suojaksi Kuwaitin tankkereille, jotka oli siirretty Yhdysvaltain lipun alle. Tämä johti lopulta suoriin selkkauksiin Yhdysvaltain ja Iranin välillä. Iran vastasi miinoittamalla Persianlahtea ja hyökkäämällä pikaveneillä tankkereita vastaan. Muutaman kerran Iran laukaisi kiinalaisvalmisteisia meritaisteluun tarkoitettuja Silkworm-ohjuksia tankkereita vastaan Faon niemimaalta. Kun Iran hyökkäsi Yhdysvaltain lipun alla purjehtivaa tankkeria vastaan, amerikkalaiset kostivat hyökkäämällä Iranin öljysatamia vastaan muun muassa Yhdysvaltain laivaston erikoisjoukoin.
Kun Yhdysvaltain laivaston fregatti USS Samuel B. Roberts ajoi iranilaiseen miinaan 14. huhtikuuta 1988. Yhdysvallat kosti tämän aloittamalla operaatio Praying Mantisin, jossa hyökättiin kahteen Iranin öljynjalostamoon Sassaniin ja Sirriin. Sassaniin hyökkäsivät Yhdysvaltain merijalkaväki ja Sirri tuhottiin tykkitulella. Iranin partiovene upotettiin ja Yhdysvallat ajoi Iranin F-4 Phantom-hävittäjäpommittajat alustensa kimpusta ilmatorjuntaohjuksin. Tästä seurasi se, että ehkä kolme Iranin tykkivenettä ja kaksi fregattia tuhottiin. Yhdysvaltain laivaston USS Jack Williams torjui viisi Iranin Silkworm-ohjusta.
Yhdysvallat menetti näissä taisteluissa onnettomuuden takia vain yhden Sea Cobra -helikopterin. Irakin asema merellä vahvistui sitä tukevan Yhdysvaltain laivaston ansiosta ja Irakin ilmavoimien toiminta-alue laajeni Larakin saarille asti 14. maaliskuuta 1988. Iran hyökkäsi 3. heinäkuuta merellä veneillä risteilijään USS Vincennesiin, samaan aikaan risteilijää lähestyi Iranilainen matkustajalentokone mikä sai risteilijän luulemaan lentokonetta hyökkäykseen osallistuvaksi F-4 hävittäjäksi. Risteilijä ampui matkustajalentokoneen tappaen kaikki koneessa olleet 290 ihmistä. Tämän jälkeen Yhdistyneet kansakunnat kirjoitti päätöslauselman tankkerisotaa vastaan.
Tankkerisodan tase
Tankkerit kestivät iskuja melko hyvin, vain noin neljäsosa osuman saaneista upposi tai meni korjauskelvottomiksi. Tankkerisota pienensi öljykuljetukset 75 prosenttiin entisestä ja nosti öljyn hintoja nopeasti. Loppujen lopuksi öljyn hinta laski kuitenkin tasaisesti 1980-luvulla ja Persianlahdella liikkuneista tankkereista vaurioitui vain alle kaksi prosenttia. Iran ei myöskään sulkenut Hormuzinsalmea, koska se oli itse riippuvainen öljykuljetuksista salmen kautta. Irak pystyi pommituksillaan vaurioittamaan pahoin Iranin öljynjalostusteollisuutta ja öljynvientiä, muun muassa hyökkäämällä Khargin ja Sirrin öljysatamia sekä sisämaan öljynjalostamoita vastaan.
Maspalomas
thumb|200px|Maspalomasin dyynit thumb|200px|El Faro de Maspalomas -majakka Maspalomas on matkailualue San Bartolomé de Tirajanan kunnassa Kanariansaariin kuuluvalla Gran Canarian saarella. Nimi on peräisin joko mallorcalaisesta Rodrigo Mas de Palomar -nimisestä sotilaasta tai genovalaisesta Francisco Palomar -nimisestä henkilöstä. Alueen ilmasto on Gran Canarian saaren eteläosille tyypillisesti kuiva ja päivälämpötilat pysyvät talvellakin useimmiten yli 20:ssa celsiusasteessa.
Maspalomas on erityisen tunnettu matkailustaan ja lukuisista hotelleistaan. Tunnetuimmat nähtävyydet ovat Maspalomasin hiekkarannat ja dyynit. Ne levittäytyvät kilometrien matkalle. Alueen näkyvin maamerkki on 68-metrinen majakka El Faro de Maspalomas. Majakka sijaitsee dyynien ja laajan ostoskeskuksista ja hotelleista koostuvan alueen rajakohdassa. Alueen pohjoisosissa on laajat golfkentät ja bungalowalueet. Maspalomasiin lukeutuu myös 2000-luvulla rakennettu Melonerasin hotellialue joka leviää Faron majakalta rantaa pitkin länteen. Majakan ja ostoskeskuksen kupeessa on myös linja-autoasema. Dyynien pohjoisosassa on merkittävä luonnonsuojelualue. Maspalomasissa sijaitsee Aqualand Maspalomas -vesipuisto.
Tunnettu matkailukeskus Playa del Inglés on noin viiden kilometrin päässä Maspalomasin majakalta.
Vesa Wallgren
Vesa Tapani Wallgren (s. 4. marraskuuta 1960 Tampere) on suomalainen näyttelijä.
Suuri yleisö tuntee hänet parhaiten televisiosarjoista Pirunpelto ja Klikkaa mua.
Hän on näytellyt lukuisissa muissakin televisiosarjoissa mm. Yhteinen huone, Täysin työkykyinen, Hiphop Hamlet, Siinä näkijä missä tekijä ja Seitsemäntoista.
Vesa Wallgren on näytellyt myös mm. elokuvissa Lapin kullan kimallus (1999),  Vares - Sukkanauhakäärme (2011), Armoton maa (2017), sekä Matti und Sami und die drei größten Fehler des Universums (2018).
Vesa Wallgrenilla on pitkä ja monivaiheinen ura suomalaisissa teattereissa ensin vakituisilla kiinnityksillä vuosina 1981-1995 ja sitten vapaana taiteilijana vuodesta 1995 lähtien.
Vesa Wallgren pääsi 16‐vuotiaana vuonna 1977 opiskelemaan Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselle.
Wallgren opiskeli Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella 1977-1981.
Yksityiselämä
Vesa Wallgren on ollut avoliitossa näyttelijä Sinikka Mokkilan kanssa vuodesta 1983. Heillä on kaksi lasta.
Alexander Fridolf Hasselblatt
Alexander Fridolf Hasselblatt (2. maaliskuuta 1834 Hamina – 1905 Siestarjoki) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Hasselblattin vanhemmat olivat varatuomari Carl Israel Hasselblatt ja Katarina Juliana Wendt. Hasselblatt oli naimisissa ja hänen kaksi poikaansa olivat everstejä. Hasselblatt tuli nuoremmaksi aliupseeriksi Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonaan 1849. Hänet ylennettiin 1854 vänrikiksi 3. (myöhemmin 9.) tarkk’ampujapataljoonaan, jossa hän osallistui Krimin sotaan 1854–1855. Hasselblatt ylennettiin aliluutnantiksi 1855, luutnantiksi 1856 ja alikapteeniksi 1859. Hänet komennettiin 3. reservitarkk’ampujapataljoonaan 1863 ja ylennettiin samana vuonna kapteeniksi. Vuonna 1888 hänet siirrettiin everstiluutnanttina 130. Hersonin, H.K.K. Suuriruhtinas Andrei Vladimirovitšin jalkaväkirykmenttiin, ylennettiin everstiksi seuraavana vuonna ja määrättiin 24. reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi. Vuonna 1893 hänestä tuli 185. Lidan jalkaväkirykmentin komentaja. Armeijan jalkaväen reserviin hänet siirrettiin 1899, eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina joulukuussa 1900.
Kinnin rautatieasema
Kinnin rautatieasema (, aik. Knn) on rautatieliikennepaikka Savon radalla Mäntyharjulla.
Kinni perustettiin asumattomalle ja tiettömälle alueelle liikenteenhoidollisista syistä, koska Voikosken ja Varpasen välillä ei ollut kohtauspaikkaa. Kinni avattiin liikenteelle 1. helmikuuta 1947. Paikalle rakennettiin asemarakennus, joka on purettu. Kinni muutettiin miehittämättömäksi 1. heinäkuuta 1963. Vuonna 1968 Kinnin liikennepaikkaa jouduttiin siirtämään noin kilometri lounaaseen radanoikaisun takia. Uudelle paikalle rakennettiin vain laitesuojarakennus ja henkilöliikenne lakkautettiin.
Kinnissä tapahtui 7. huhtikuuta 2018 kemikaalionnettomuus, kun MTBE-kemikaalia sisältänyt tavarajuna suistui raiteilta. 50-vaunuinen tavarajuna oli ollut väliaikaisessa säilytyksessä Kinnin liikennepaikalla. Säilytyksen aikana junan pysäytyskengät pettivät ja se suistui. Suistumisen seurauksena yksi vaunuista rikkoutui ja siitä valui noin 35 tonnia kemikaalia ympäristöön. Kemikaali aiheutti ympäristövahinkoja lähialueen vesistöille. Onnettomuustutkintakeskuksen mukaan onnettomuuden syynä oli pysäytyskenkien vähäinen määrä suhteessa junan painoon. Pysäytyskenkiä oli kaksi junan molemmissa päissä. Niitä olisi pitänyt olla kolme, jotta ne olisivat pitäneet vaunut paikoillaan. Myös lämpötilan nousu pienensi junan liikkellelähtövastusta. Onnettomuustutkintakeskus kiinnitti huomiota myös vaarallisten aineiden säilyttämiseen muualla kuin niiden säilyttämiseen tarkoitetuilla ratapihoilla.
Terence Fisher
Terence Roland "Terry" Fisher (23. helmikuuta 1904 – 18. kesäkuuta 1980) oli brittiläinen elokuvaohjaaja. Hän erikoistui kauhuelokuviin Hammer Film Productionsille työskennellessään ja hänestä tuli yhtiön merkittävimpiä ohjaajia.
Terence Fisher syntyi Lontoon Maida Valessa, Englannissa. Hän toimi elokuvaleikkaajana vuodesta 1936 vuoteen 1947. Fisher ryhtyi elokuvaohjaajaksi vuonna 1948. Hänen ensimmäinen ohjauksensa on A Song for Tomorrow (1948). Fisherin ensimmäinen merkittävä ohjaustyö oli kauhuelokuva Frankensteinin kirous (1957), joka käynnisti Hammerin pitkän kauhuelokuvakauden ja teki brittiläisnäyttelijöistä Peter Cushingista ja Christopher Leestä sen ajan johtavimmat kauhunäyttelijät. Fisher ohjasi muitakin kauhuklassikkojen sovituksia: Dracula (1958), Baskervillen koira (1959) ja Muumion kosto (1959). Peter Cushingista ja Christopher Leestä tuli Fisherin luottonäyttelijöitä; Fisher ohjasi Cushingia 14 elokuvassa ja Leetä 12 elokuvassa.
Fisher ohjasi myös Draculan (1958) kaksi seuraavaa jatko-osaa The Brides of Dracula (1960) ja Dracula – pimeyden ruhtinas (1966) sekä Frankensteinin kirouksen (1957) neljä jatko-osaa: Frankensteinin kosto (1958), Frankenstein vangitsi sielun (1967), Frankenstein on tuhottava (1969) ja Frankenstein ja vampyyrin kosto (1973). Hänen piti ohjata Hammerin Dracula-sarjan neljännen osan Dracula on noussut haudastaan (1968), mutta joutui vakavaan auto-onnettomuuteen. Hänet jouduttiin korvaamaan Freddie Francisilla.
Fisher oli kova tupakoitsija ja hän kärsi alkoholismista, joka vaikeutti häntä löytämään töitä loppu-urallaan. Terence Fisher kuoli sydäninfarktiin 76-vuotiaana 18. kesäkuuta vuonna 1980 Lontoon Twickenhamissa. Terence Fisher on ollut vaikutteena Tim Burtonille, Peter Jacksonille, George Lucasille ja Martin Scorseselle.
Filippiinit kesäolympialaisissa 1936
Filippiinit osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 28 urheilijan joukkueella. Maan ainoan mitalin näissä olympialaisissa saavutti Miguel White, joka voitti yleisurheilussa miesten 400 metrin aitajuoksun pronssimitalin. Kisojen mitalitilastossa Filippiinit sijoittui jaetulle 30. sijalle.
35px Ammunta
50 m vapaapienoiskivääri, makuu 50 m pistooli
35px Koripallo
Filippiinien koripallojoukkue voitti otteluistaan neljä ja hävisi yhden. Lopputuloksissa joukkue oli viides.
35px Nyrkkeily
-50,8 kg -53,5 kg -57,2 kg -61,2 kg -66,7
35px Paini
Vapaapaini
35px Uinti
100 m rintauinti
200 m rintauinti
35px Yleisurheilu
100 m 200 m 110 m aitajuoksu 400 m aitajuoksu Korkeushyppy Pituushyppy
Luettelo haukoista
thumb|275px|[[Hiirihaukka (Buteo buteo)]] Tämä on luettelo haukkalajeista alaheimoittain ja suvuittain luokiteltuna. ( H=Harvinaisuus, SH=Suurharvinaisuus Suomessa ).
Alaheimo Kanahaukat Accipitrinae
thumb|275px|[[Kanahaukka (Accipiter gentilis)]] thumb|275px|[[Varpushaukka (Accipiter nisus)]]
Alaheimo Aegypiinae
thumb|250px|[[Hanhikorppikotka (Gyps fulvus)]]
Alaheimo Varsinaiset kotkat Aquilinae
thumb|275px|[[Maakotka (Aquila chrysaetos)]] thumb|275px|[[Gasellikotka (Polemaetus bellicosus)]]
Alaheimo Hiirihaukat Buteoninae
thumb|250px|[[Piekana (Buteo lagopus)]] thumb|275px|[[Ruskoluhtahaukka (Buteogallus meridionalis)]] thumb|275px|[[Kotilohaukka (Rostrhamus sociabilis)]]
Alaheimo Käärmekotkat Circaetinae
thumb|275px|[[Käärmekotka (Circaetus gallicus)]]
Alaheimo Suohaukat Circinae
thumb|275px|[[Ruskosuohaukka (Circus aeruginosus)]]
Alaheimo Elaninae
thumb|275px|[[Liitohaukka (Elanus caeruleus)]]
Alaheimo Merikotkat Haliaeetinae
thumb|275px|[[Valkopäämerikotka (Haliaeetus leucocephalus)]]
Alaheimo Mehiläishaukat Perninae
thumb|275px|[[Mehiläishaukka (Pernis apivorus)]]
Tac-Stick
Tac-Stick Oy on vuonna 1986 perustettu suomalainen jääkiekko-, kaukalopallo- ja jääpallomailoja valmistava yritys. Mailat valmistetaan Lievestuoreen tehtaassa, josta niitä toimitetaan sekä kotimaan että ulkomaan markkinoille.
Jääkiekkomailat
Mallistoon kuuluvat puiset TAC Compact -mailat, hiilikuitua ja puuta yhdistelevä TAC-Hybrid-sarja ja komposiittimateriaaleista valmistetut mailat.
Aikaisemmin yritys teki mailoja joillekin SM-liigaseuroille, mutta toimitukset loppuivat kilpailun käydessä liian kovaksi. ”Se sai epäterveitä piirteitä, meni mailojen jakamiseksi, huutokaupaksi”, silloinen toimitusjohtaja Kauko Sihvonen perusteli yrityksen päätöstä MTV3:n haastattelussa.
Maailman jääkiekkomailojen tuotanto vuodessa jää alle kymmenen miljoonan kappaleen, joista Tac-Stick valmistaa arviolta yli sata tuhatta mailaa ja seitsemän kymmenestä mailasta menee vientiin Eurooppaan.
Suomen joukkue lentopallon Maailmanliigassa 2012
Suomen lentopallomaajoukkue oli mukana vuoden 2012 Lentopallon maailmanliigassa. Suomi jäi lohkossaan viimeiseksi eli neljänneksi voitettuaan kolme ja hävittyään yhdeksän peliä. Suomi säilytti kuitenkin paikkansa Maailmanliigassa myös kesälle 2013.
Suomi oli mukana nyt seitsemättä vuotta perättäin ja kaikkiaan kahdeksatta kertaa. Maailmanliigaa pelattiin aiemmista vuosista poiketen turnausmuotoisesti. Suomen lohkossa olivat mukana Brasilia, Puola ja Kanada. Turnaukset pelattiin touko-kesäkuussa Kanadan Torontossa, Puolan Katowicessa, Brasilian Sao Bernardo do Camposissa sekä Tampereella.
Ottelut
Suomi pelasi ensimmäisen turnauksen Kanadan Torontossa voittaen Puolan ja häviten Brasilialle sekä Kanadalle.
Puolan Katowicen turnauksessa Suomi voitti Kanadan, mutta hävisi Brasilialle sekä Puolalle.
Brasilian Sao Bernardo do Campossa Suomi voitti Kanadan, mutta hävisi Brasilialle sekä Puolalle.
Tampereen päätösturnauksessa Suomi jäi voitoitta ja samalla lohkossa neljänneksi eli viimeiseksi.
Pelota kesäolympialaisissa 1992
right|75px|Pelota
Vuonna 1992 kesäolympialaisissa pelota järjestettiin näytöslajina 25. heinäkuuta – 5. elokuuta 1992 La Vall d'Hebronissa. Tämä oli kolmas ja toistaiseksi viimeinen kerta kun pelota oli mukana olympialaisten ohjelmassa näytöslajina. Tapahtumia oli kymmenen. Vaikka pelotasta jaettiin mitalit, ne eivät olleet virallisia olympiamitaleja.
Yasmine Yamajako
Yasmine Laurel Alizée Yamajako (s. Porvoo) [jasmin jamadzako] on suomalainen laulaja ja näyttelijä. Hän on isänsä puolelta beniniläistä ja ranskalaista syntyperää.
Ura
Yamajako on opiskellut laulamista Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa. Lisäksi hän on soittanut nuorena kuusi vuotta kontrabassoa.
Hän esitti kesällä 2008 Helsingin kaupunginteatterissa High School Musicalin Gabriellaa ja vuonna 2023 samassa teatterissa Pieni merenneito -musikaalissa pääosaa merenneito Arielia. Hänet on nähty myös Yle Areenassa ja TV2:n Summerissa esitetyssä sarjassa lovemilla. Yamajako vieraili keväällä 2012 rap-artisti Cheekin kappaleella ”Syypää sun hymyyn”. Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan toiselle ja latauslistan ensimmäiselle sijalle. Yasmine vieraili myös Cheekin kappaleella ”Jos sä haluut”.
Yasmine Yamajako on tehnyt debyyttialbumia, jonka piti ilmestyä vuonna 2015.
Yksityiselämä
Laulaja Laura Voutilainen on Yamajakon täti.
Rauno Tirri
Rauno Tirri on Turun yliopiston eläinfysiologian professori emeritus ja tietokirjailija. Vuonna 1994 hän sai Suomen Leijonan ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarimerkin ja vuonna 2002 yhdessä muiden tekijöiden kanssa tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon teoksesta Biologian sanakirja.