cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paladiini
Paladiini tai palatiini oli keskiajalla hallitsijaa lähellä oleva korkea virkamies tai ylimys. Paladiini on myös Kaarle Suuren 12 hovimiehen ja sittemmin yleisesti ritareiden nimitys keskiaikaisessa ritariromantiikassa, joissa säihkyvähaarniskainen sankariritari korjaa vääryydet ja puolustaa heikkoja. Sana paladiini tulee latinan sanasta palatinus (palatsiin liitetty).
Paladiini on nykyisin useissa roolipeleissä käytetty termi tai hahmoluokka (esimerkiksi World of Warcraft ja Diablo II), jolla tarkoitetaan yleensä uljasta ja jaloa ritaria tai temppeliherraa. Kyseisissä fantasiamaailmoissa paladiineilla saattaa myös olla uskonnolleen omistautumisen kautta saatuja yliluonnollisia voimia.
Alkuperäiset 12 paladiinia mainitaan Rolandin laulussa:
Windows 11
Windows 11 on Microsoftin Windows-perheeseen kuuluva käyttöjärjestelmä, joka julkistettiin 24. kesäkuuta 2021. Windows 11 on Windows 10:n seuraaja, johon päivittäminen on ilmaista kaikille Windows 10:n käyttäjille. Windows 11 julkaistiin 5. lokakuuta 2021.
Kolme kuukautta käyttöjärjestelmän julkaisun jälkeen arvioitiin, että noin 0,21 % käyttäjistä oli päivittänyt Windows 10:sta uudempaan versioon. Käyttöjärjestelmän julkaisua pidettiin selvänä epäonnistumisena. Hitaan omaksumisen arvioitiin johtuvan laitevaatimuksista, kuten Trusted Platform Module (TPM 2.0) -vaatimuksesta, joka rajaa vuotta 2018 vanhemmat tietokoneet päivityksen ulkopuolelle, sekä käyttöliittymän heikennyksistä ja ohjelmointivirheistä. Marraskuussa 2022, eli vähän yli vuoden uuden käyttöjärjestelmän julkaisusta, verkkosivustoja mittaavan Statcounterin mukaan 15 % internetissä käytetyistä PC-yhteensopivista tietokoneista on päivitetty Windows 11:een.
Ominaisuudet
Windows 11:n käyttöliittymämuutokset perustuvat Microsoftin aiempaan peruttuun Windows 10X -projektiin. Näihin muutoksiin kuuluu muun muassa käynnistysvalikon muutoksia ja uusia kuvakkeita vanhojen tilalle.
Windows 11 sisältää tuen Android-sovelluksille, jotka ladataan uudistetun Microsoft Storen kautta.
Tehtäväpalkki on päivitetty toimimaan paremmin kosketusnäytöillä sekä hiirellä, ja sille on annettu uudeksi nimeksi Dock, kuten macOS:ssä.
Microsoft Teams on integroitu osaksi Windows 11:tä, ja Microsoft Store uudistuu sekä sen sisältöä valvotaan tarkemmin.
Laitevaatimukset
Windows 11 vaatii huomattavasti uudemman tietokoneen kuin edeltävät käyttöjärjestelmät. Kesäkuun 2021 esiversiossa tuettuja ovat ainoastaan Intel Coren kahdeksannen sukupolven (Coffee Lake, Whiskey Lake) suorittimet ja myöhemmät, AMD Zen+ -suorittimet ja myöhemmät sekä Qualcomm Snapdragon 850 ja myöhemmät. Nämä suorittimet ovat noin vuosilta 2017 ja 2018. Windows 10 vaati suorittimelta vain NX-, PAE- ja SSE2-tuen, jotka löytyvät Intelin vuoden 2004 Pentium 4 "Prescott"-mallista tai syksyllä 2003 julkaistusta AMD Athlon 64 3200+ -suorittimista.
Luettelo Pelkosenniemen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Pelkosenniemen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pelkosenniemen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Windows 11
Mainokset
Microsoft lisäsi marraskuussa 2022 Windows 11:n Start-menuun mainoksia tuotteistaan. Toukokuussa 2023 myös Settings-valikkoon on lisätty mainos Microsoft 365 -kuukausitilauksesta.
Ture Nerman
thumb|right|180px|Ture Nerman nuorena. Ture Nerman (18. toukokuuta 1886 Norrköping, Ruotsi – 7. lokakuuta 1969 Tukholma) oli ruotsalainen sosialisti, toimittaja ja kirjailija sekä tunnettu poliittinen aktivisti. Nerman istui valtiopäivillä vuodet 1930–1937 (kommunisti) ja 1946–1953 (sos. dem).
Nerman liittyi kansainväliseen sosialistiseen ryhmään ensimmäisen maailmansodan käynnistyttyä. Hän toimi aktiivisesti myös sotaa vastustaneessa liikkessä ja osallistui muun muassa kuuluisaan antimilitaristiseen Zimmerwaldin kokoukseen. Nerman oli vuonna 1917 Ruotsin kommunistisen liikkeen perustajia mutta erosi siitä 1939. Toisen maailmansodan aikana 1939–1946 hän julkaisi voimakkaasti kansallissosialismin vastaista Trots allt! -lehteä, joka joutui useaan kertaa takavarikkoon.
Pushing Hands
Pushing Hands on ensimmäinen Ang Leen ohjaama kokopitkä elokuva. Se ilmestyi vuonna 1992 ja aloitti niin sanotun Father Knows best -trilogian. Trilogian muut osat ovat Hääjuhla ja Syö juo mies nainen. Trilogia käsittelee isä-lapsisuhdetta. Elokuvan nimi viittaa erääseen taijiquan-tekniikkaan.
Juoni
Alex on Taiwanista Yhdysvaltoihin muuttanut mies. Hänellä on vaimo ja lapsi. Elokuvan alussa hänen isänsä on jäänyt eläkkeelle ja muuttanut Alexin luo asumaan. Alex on päivät töissä ja poissa kotoa. Hänen vaimonsa Martha koettaa kirjoittaa kirjaa kotona, mutta erilaiset elämäntavat Taijita harrastavan Alexin isän kanssa aiheuttavat konfliktin. Martha haluaisi, että Alexin isä muuttaisi vanhainkotiin, mutta Alex tuntee velvollisuudekseen huolehtia isästään. Niinpä Alex joutuukin tasapainoilemaan vaimonsa ja isänsä tarpeiden välillä.
Anne Pohtamo
Anne-Marie Pohtamo-Hietanen (s. 15. elokuuta 1955) on helsinkiläinen missi, malli, yrittäjä, juontaja ja evankelista. Hänet valittiin Miss Suomeksi vuonna 1975. Samalla hän oli myös yleisön ihannetyttö. Samana vuonna Pohtamo valittiin myös Suomen kautta aikojen toiseksi Miss Universumiksi. Hän seurusteli unkarilaissyntyisen ravintoloitsijan Jacques de la Fontainen kanssa 1970-luvulla New Yorkissa. Nykyisin Pohtamo on naimisissa Arto Hietasen kanssa ja heillä on neljä lasta, Jesse Hietanen (1981), Joni Hietanen (1984), Jasmin Hietanen (1987) ja Jimi Hietanen (1994).
Miss Universum 1975
Vuoden 1975 Miss Universum -kisat järjestettiin väliamerikkalaisen El Salvadorin pääkaupungissa San Salvadorissa, ja Pohtamon lisäksi kisoihin osallistuivat 70 muun maan edustajat, mikä oli kisojen siihenastinen ennätysmäärä. Oikeistokonservatiivisen PCN-puolueen hallitseman El Salvadorin sisäinen tilanne oli sekasortoinen, ja kisoja varjostivat opiskelijoiden ja lukuisien muiden ryhmien järjestämät mielenosoitukset niitä vastaan. Niinpä kisat jouduttiin pitämään vahvan poliisi- ja sotilasvartion turvaamana. Kisoista raportoineen Ilta-Sanomien mukaan kisayleisön suosikkeja olisivat olleet Chilen, Meksikon, Venezuelan, Panaman ja Kolumbian ehdokkaat, ja tuomaristoa syytettiin latinalaisamerikkalaisten syrjinnästä. Pohtamon voitto aiheutti soraääniä myös kotimaassa. Muun muassa Kansan Uutiset arvosteli Pohtamoa siitä, ettei tämä ollut kiinnittänyt huomiota El Salvadorin kansan hätään, ja Naisasialiitto Unioni vaati Pohtamoa tasa-arvon nimissä luopumaan kruunustaan. Viimeksi mainitun taustalla oli Suomeen 1970-luvun alkupuolella rantautunut feminismin uusi aalto, joka piti missikisoja naisia esineellistävinä.
Näyttelijänä
Vuonna 1978 Pohtamolla oli rooli Lars G. Thelestamin ohjaamassa jännityselokuvassa Tuntematon ystävä, jossa hän esitti rikostarkastaja Olavi Susikosken (Åke Lindman) naisystävää tohtori Harriet Bergiä. Elokuva perustui Mauri Sariolan rikosromaaniin Susikoski virittää ansan (1970). Lisäksi Pohtamo esitti pieniä sivurooleja Woody Allenin elokuvassa Manhattan (1979) ja Michael Wadleigh'n elokuvassa Wolfen (1981).
Aerobic
1980-luvun alkuvuosina elettiin aerobic-innostusta, jossa kansainvälisenä tiennäyttäjänä oli yhdysvaltalainen näyttelijä Jane Fonda. Suomalaiseksi Fondan vastineeksi löydettiin Pohtamo, ja levy-yhtiö K-tel julkaisi albumit Aerojumppaa Annen kanssa 1 ja 2, joiden myynti ylitti kultalevyrajan vuonna 1984. Levyjen oheistuotteina myytiin pieniä jumppavälineitä.
Myöhempi ura
2000-luvulla Pohtamo on ollut julkisuudessa muun muassa evankelistana. Hän on itse kertonut tulleensa uskoon vuonna 1992, ja sen jälkeen hän kiersi maata Suomen Raamattuopiston freelancer-puhujana. Vuoden 2000 presidentinvaaleissa Pohtamo aktivoitui poliittisesti ja tuki keskustan ehdokkaan Esko Ahon valintaa. Pohtamo oli ehdolla vuoden 2007 eduskuntavaaleissa kristillisdemokraattien listalta Helsingin vaalipiirissä, mutta ei tullut valituksi. 2010-luvun loppupuolelta lähtien Pohtamo on vähitellen vetäytynyt julkisuudesta.
HMS Torbay (S90)
HMS Torbay (viirinumero S90) on Britannian kuninkaallisen laivaston Trafalgar-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Barrow-in-Furnessista VSEL:ltä, missä köli laskettiin 3. joulukuuta 1982. Se laskettiin vesille 8. maaliskuuta 1985 kumminaan Lady Ann Herbert ja otettiin palvelukseen 7. helmikuuta 1987.
Hartiahuivikyyhky
Hartiahuivikyyhky (Caloenas nicobarica) on lintulaji, joka elää itäisen Intian valtameren ja eteläisen Tyynenvaltameren rannikkoalueilla. Hartiahuivukyyhky on ainut Caloenas-suvun elossa oleva laji. Hartiahuivikyyhky on sukupuuttoon kuolleen dodojen lähin elossa oleva sukulaislaji.
Kankiasetinlaite
thumb|250px|Pieni kankiasetinlaite Bristolissa Isossa-Britanniassa. Kankiasetinlaite on yksi rautatieliikenteen ohjaukseen käytettävistä asetinlaitetyypeistä. Asetinlaitteessa toiminnot ja varmistukset tapahtuvat mekaanisesti. Kankiasetinlaitteella käännetään ja lukitaan vaihteet sekä asetetaan opastimet ajon salliviin asentoihin kankia kääntämällä. Kääntöliike välitetään vaihteille, lukituslaitteille ja opastimille teräsvaijereilla.
Kankiasetinlaite eroaa kampiasetinlaitteesta rakenteellisesti siten, että kampiasetinlaitteen kampia käännetään 360 astetta asetinlaitepukin suuntaisesti, kun kankiasetinlaitteessa kanget liikkuvat vain noin 180 asteen kaarissa kohtisuorassa asetinlaitepukin pituusakseliin nähden. Täten kankiasetinlaitteeseen on mahdollista kytkeä useampia käyttökankia rinnakkain pienempään tilaan.
Käyttötarkoitus
Kankiasetinlaitteilla asetetaan junille niiden tarvitsemat kulkutiet kääntämällä vaihteet oikeisiin asentoihin ja asettamalla mekaanisiin opastimiin ajon sallivat opasteet.
Kanget on värjätty käyttötarkoituksensa mukaisesti. Suomessa sinisillä kangilla käännetään vaihteita, ja vihreillä kangilla kytketään ja vapautetaan vaihteen mekaaninen lukitus. Punaisilla kangilla asetetaan siipiopastimiin ajon salliva opaste. Punaiset kanget poistuivat käytöstä sitä mukaa, kun sähköiset valo-opastimet korvasivat mekaanisia siipiopastimia.
thumb|250px|Asetinlaitetorniin sijoitettu kankiasetinlaite (Knockcroghery, Irlanti). Yleensä kankiasetinlaitteita on käytetty sellaisilla liikennepaikoilla tai ratapihan osilla, joilla on ollut suuri määrä sellaisia vaihteita, jotka on liikennemäärien vuoksi ollut tarpeen rajoittaa keskitetysti yhden henkilön käytettäviksi. Tämän vuoksi kankiasetinlaitteet sijoitettiin yleensä ratapihan laidoille rakennettuihin torneihin, joista vaihdemiehellä oli hyvä näkyvyys kaikille raiteille. Yleensä kankiasetinlaitteet ovatkin olleet niin suuria, että ne ovat vaatineet oman rakennuksensa. Toisin kuin kampiasetinlaite, kankiasetinlaitepukki on käytännössä sijoitettava sisätiloihin, sillä talvisin sen puhtaanapito on hankalaa.
Historia
Suomen rataverkolla ei ole enää yhtään käytössä olevaa kankiasetinlaitetta. Viimeinen sijaitsi Rovaniemen rautatieasemalla ratapihan eteläpäässä olevassa asetinlaitetornissa, ja sillä ohjattiin ratapihan länsipään tärkeimpiä vaihteita. Asetinlaite poistettiin käytöstä ja purettiin 21. toukokuuta 2007, ja se korvattiin sähköisellä asetinlaitteella.
Kallio Kotkas
thumb|200px|Kallio Kotkas.
Kallio Kotkas (alk. Kalju Kotkas, 1. syyskuuta 1908 Helsinki – 8. kesäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen urheilu- ja yritysjohtaja sekä varatuomari. Hän toimi useissa johto- ja luottamustehtävissä urheilu- ja liike-elämän palveluksessa.
Perhetausta
Kotkas syntyi virolaisen perheen ensimmäisenä lapsena Helsingissä. Hänen vanhempansa olivat tunnettu viulisti, pedagogi, konserttimestari Juhan Kotkas (1878–1963) ja Linda Johanna o.s. Teiter (1891–1963). Vanhempiensa avioeron jälkeen Kallio muutti 1918 pysyvästi Suomeen äitinsä ja kolmen sisaruksensa kanssa. Äiti avioitui myöhemmin suomalaisen varatuomari Hugo Miilumäen kanssa, ja tästä avioliitosta perheeseen syntyi viides lapsi. Yleisurheilija ja korkeushypyn Euroopan mestari Kalevi Kotkas oli Kallio Kotkaksen veli, seiväshypyn kaksinkertainen Suomen mestari ja urheilutoimittaja Erkki Mustakari puolestaan hänen sisarenpoikansa.
Opinnot
Kotkas kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1928 Helsingin Suomalaisesta Reaalilyseosta. Tämän jälkeen hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1937 Helsingin yliopistossa ja sai varatuomarin arvon vuonna 1942.
Aktiivinen kiinnostus urheiluun johti Kotkaksen jo opiskeluaikoina kilpailu- ja järjestötoimintaan. Ylioppilasvuosina hän osallistui opiskelijoiden kotimaisiin ja kansainvälisiin mestaruuskilpailuihin saavuttaen mestaruuksia muun muassa kolmiottelussa ja pituushypyssä, jossa hänen paras tuloksensa oli 706 cm. Suomen-mestaruuskilpailuissa 1931 hän sai pituushypyn hopeaa.
Työura
Vuosina 1930–1936 Kotkas toimi urheilutoimittajana Suomen Urheilulehdessä ja Aamulehdessä, jonka kirjeenvaihtajana hän seurasi Berliinin olympialaisia vuonna 1936. Vuodet 1937–1939 hän toimi asianajajana ja osakkaana asianajotoimistossa.
Saatuaan Suomen kansalaisuuden Kotkas astui asepalvelukseen vuonna 1937. Kotkas toimi reserviupseerikurssin nro 40 oppilaskunnan puheenjohtajana. Asepalveluksesta Kotkas kotiutui 1938 reservin vänrikkinä. Pian tämä jälkeen hänet valittiin Helsinkiin aiottujen vuoden 1940 olympiakisojen organisaatioon tiedotustehtäviin.
Lokakuun 1939 yleisessä liikekannallepanossa Kotkas kutsuttiin asepalvelukseen Suomen itärajalle Laatokan Karjalaan. Kotkas palveli Jalkaväkirykmentti 37:n III pataljoonan (III/JR 37) 9. kompanjassa kiväärijoukkueen johtajana. Hän haavoittui 29. joulukuuta 1939 Ruhtinaanmäellä käydyissä taisteluissa. Talvi- ja jatkosodan välillä Kotkas toimi vuonna 1940 perustetun Aseveliliiton tiedotussihteerinä. Jatkosodan aikana Kotkas toimi tiedotuskomppanian päällikkönä Karjalankannaksella. Hänet ylennettiin kapteeniksi vuonna 1944.
Sotien jälkeiset vuodet 1945–1947 Kotkas toimi Kansanhuoltoministeriön tiedotuspäällikkönä. Vuosina 1947–1952 hän toimi Helsingissä pidettyjen XV Olympiakisojen keskuskanslian päällikkönä ja kisojen järjestelytoimikunnan sihteerinä.
Olympialaisten jälkeen Kotkas valittiin SVUL:n pääsihteeriksi. Tässä tehtävässä hän toimi vuodet 1952–1962. Vuosina 1963–1966 hän toimi Oy Veikkaustoimisto Ab:n kaupallisena johtajana ja vuodet 1967–1973 toimitusjohtajana. Kotkaksen johdolla Veikkaus toi Loton Suomeen vuonna 1971.
Luottamustoimet
Kotkas oli Suur-Helsingin Osuuspankin perustajajäsen ja johtokunnan jäsen sen perustamisvuodesta 1946 aina vuoteen 1975 (johtokunnan puheenjohtajana hän toimi vuodet 1972–1975). Oy Veikkaustoimisto Ab:n johtokunnan jäsenenä hän oli vuodet 1953–1962 ja Suomen Olympiakomitean hallituksen jäsenenä vuosina 1969–1973. Lisäksi hän toimi useissa muissa eri luottamustehtävissä, muun muassa Kaatuneiden Muistosäätiössä, Suomen Reserviupseeriliitossa, SVUL:ssa, Valtion urheilulautakunnassa sekä asiantuntijaneuvonantajana Meksikon 1968 olympiakisoissa.
Poyangjärvi
Poyangjärvi (, pinyin: Póyáng Hú) on Kiinan suurin makeanveden järvi Jiangxin maakunnassa maan kaakkoisosassa. Järveen laskee useita maakunnan jokia, tärkeimpänä Ganjoki. Järven vedet laskevat edelleen Jangtse-jokeen Hukoussa. Poyangjärvi on noin 3 585 neliökilometrin laajuinen. Järven tarkkaa kokoa on kuitenkin vaikea arvioida, sillä vedenkorkeus voi vaihdella jopa kahdeksan metriä, ja se on korkeimmillaan Jangtsen tulva-aikana. Suurimmillaan järvi on etelä-pohjoissuunnassa 150 kilometriä pitkä ja leveimmillään 31 kilometriä itä-länsisuunnassa. Talvisin alue muuttuu valtaisaksi suoalueeksi, jossa on vesiväyliä ja siellä täällä kukkuloilla olevaa asutusta. Kesäisin asutetut kukkulat muuttuvat saariksi.
Aikaisemmin maakunnan pääkaupunki Nanchang oli järven rannalla, mutta lietteen kerääntymisen ja kuivatuksien johdosta vesialue on pienentynyt ja Nanchang sijaitsee nykyisin noin 24 kilometrin päässä järvestä. Suurimmillaan järvi oli jopa noin 5 000 neliökilometrin laajuinen. Matalanveden aikana järvi jakautuu kahteen osaan, jolloin sen kahteen osaan jakavaa kapeaa kannasta kutsutaan Yingzikouksi. Pohjoisosaa järvestä kutsutaan joskus Luoxing-järveksi ja eteläosaa Zuting- tai Guanting-järveksi.
Asko Kallonen
Asko Kallonen (s. 1960, Lempäälä ) on suomalainen musiikkialan vaikuttaja.
Ura
Vuosina 1982-1984 Kallonen soitti kitaraa Päät-yhtyeessä. 1984–1987 hän vaikutti Keba-yhtyeessä, jonka hän oli perustanut yhdessä Aarno Alikosken kanssa. Kallonen soitti kitaraa ja toimi myös yhtyeen lauluntekijänä. Yhtye sijoittui kolmanneksi Rockin SM-kilpailuissa.
Yhtyeen hajottua Kallonen tuli isäksi ja "ajatteli aikuistua". Hän aloitti opiskelut ja työskenteli viikonloppuisin M/S Bruvikilla. Toimiessaan klubilla dj:nä muusikko Aki Sirkesalo kehotti Kallosta hakeutumaan radioon.
Kallonen aloitti radiotyöt vuonna 1989 työskennellen juontajana ja radiotoimittajana ensin Yleisradion Rockradio-ohjelmassa ja myöhemmin Radiomafiassa. Tuotantopuolelle hän siirtyi vuonna 1993, jolloin hänelle tarjottiin musiikkimakunsa vuoksi töitä vasta perustetulta BMG Music Finlandilta.
Kallonen työskenteli BMG Finlandin tuotantopäällikkönä vuosina 1993–1999 ja general managerina 2000–2004. Vuodesta 2005 lähtien Kallonen on toiminut puoliksi omistamansa Helsinki Music Company -levy-yhtiön hallituksen puheenjohtajana ja vastaa sen artistikiinnityksistä. Hän aloitti työt Warner Music Finlandin tuotantopäällikkönä vuonna 2007.
Hesselman-moottori
thumb|Tidaholmin valmistama kuusisylinterinen Hesselman-moottori kunnostettavana. Etualalla näkyy hammaspyörävälitteinen ruiskutuspumppu. Hesselman-moottori oli bensiini- ja dieselmoottorin välimuoto, jonka kehitti 1925 ruotsalainen insinööri Jonas Hesselman. Moottoria käytettiin 1920- ja 1930-luvuilla kuorma- ja linja-autoissa. Hesselman-moottorissa oli yhdistetty polttoaineen ruiskutus palotilaan magneetto- tai virranjakajatyyppiseen sytytysjärjestelmään sytytystulppineen.
Toimintatapa
Hesselman-moottori voi käyttää polttoaineena dieselöljyä tai petrolia. Polttoaine ruiskutetaan sylinteriin ruiskutuspumpun avulla. Sytytykseen käytetään sytytystulppia, koska moottorin puristussuhde on liian alhainen, jotta polttoaineseos voisi syttyä puristuksen seurauksena kuten dieselmoottorissa. Hesselman-moottorien käynnistyksessä käytettiin usein bensiiniä, ja ne siirtyivät käyttämään dieselöljyä tai petrolia vasta saavutettuaan oikean käyntilämpötilan. Bensiiniä käytettiin myös juuri ennen moottorin sammuttamista, jotta moottorista puhdistuisivat raskaamman polttoaineen jäämät.
Edut ja haitat
Hesselman-moottori saattoi käyttää halvempia ja huonompilaatuisia polttoaineita. Sen polttoaineenkulutus oli myös jonkin verran alhaisempi kuin vastaavantehoisella bensiinimoottorilla. Vielä 1930-luvulla dieselmoottorit olivat raskaita ja suurikokoisia, joten kevyemmällä ja pienemmällä Hesselman-moottorilla oli suuri etu niihin verrattuna.
Asko Kallonen
Ura
Kallonen on työskennellyt muun muassa HIMin, Anssi Kelan, Samuli Edelmannin ja Lordin kanssa. Hän on kymmenkertainen vuoden tuotantopäällikkö -palkinnon voittaja Musiikki & Media -tapahtumassa. Suurelle yleisölle Kallonen on tullut tutuksi Idols-ohjelman päätuomarina vuosina 2003 ja 2007.
Hesselman-moottori
Edut ja haitat
Hesselman-moottorin haittapuolina olivat epätäydellisen palamisen aiheuttama sytytystulppien nopea likaantuminen sekä savuttavat pakokaasut.
Pensasmustikka
Pensasmustikka (Vaccinium corymbosum) on Pohjois-Amerikasta peräisin oleva mustikan lähisukulainen. Se kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa, mutta nykyisin myös viljeltynä muissakin maanosissa. Vaccinium-suvun kasvit kuuluvat kanervakasveihin.
Asko Kallonen
Yksityiselämä
Asko Kallonen on naimisissa kirjailija Katja Kallion kanssa ja heillä on tyttäret Elsa ja Ester. Kallosen ensimmäinen puoliso oli kirjailija-toimittaja Nina Honkanen ja heillä on pojat Ville (s. 1987) ja Aku (s. 1989).
Pensasmustikka
Pensasmustikka kasvaa jopa kaksi metriä korkeaksi.
Asko Kallonen
Yksityiselämä
Kallonen valmistui kundaliinijoogan ykköstason opettajaksi keväällä 2023. Hänen henkinen jooginimensä on Sat Manjeet singh.
Pensasmustikka
Pensasmustikka viljelyskasvina
Pensasmustikka on sukunsa lajeista yleisimmin viljelty. Sen viljelys ja jalostus aloitettiin Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa. Nykyisin sitä viljellään myös Euroopassa, eniten Lüneburgin alueella Saksassa, sekä Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Suomessa sen viljelystä kokeili ensimmäisenä Olavi Meurman 1940-luvulla Piikkiössä. 1960-luvulla sitä ryhdyttiin jalostamaan. Risteyttämällä se juolukan kanssa siitä on saatu kehitetyksi paremmin talvea ja kasvitauteja kestäviä lajikkeita.
Pensasmustikka viihtyy happamassa maaperässä ja puolivarjossa tai auringossa. Se on pidettävä tuulelta suojassa, mutta se kestää pakkasta melko hyvin -25 asteeseen asti. Kasvualustaa voi parantaa esimerkiksi rodomullalla tai kahvinpuruilla jotka tuovat maaperään pensasmustikan tarvitsemaa happamuutta (pH 4,5 – 5,5). Pensasmustikkaa on hyvä lannoittaa alppiruusuille tai perunalle tarkoitetuilla lannoitteilla.
Tuira
Tuira on kaupunginosa Oulussa. Se on asukasluvultaan yksi Oulun suurimmista kaupunginosista, sillä sen asukasluku on noin 7 000. Oulun kaupunkiin Tuira on liitetty vuonna 1886, jota ennen se oli osa Oulun maalaiskuntaa.
Tuiran väkiluku alkoi kasvaa, kun Tuiran sillat valmistuivat vuonna 1869. Rautasillan rakentaminen vuonna 1886 kasvatti entisestään varsinkin kaupunginosan itäisimmän alueen, Alalaanilan, väkilukua. Vielä 1900-luvun alussa Tuira oli puutalovaltaista aluetta, mutta 1950–1970-luvuilla vanhat rakennukset purettiin, ja Tuiraan rakennettiin korkeita asuinkerrostalotorneja. Tuira on lähinnä esikaupunkialuetta keskustan vastaisella Oulujoen pohjoisrannalla. Viime vuosina Tuiraa on kehitetty huomattavasti ja rakennuksia on kunnostettu.
Tuira on esikaupunkialueena melko väljästi ja lähiömäisesti rakennettu. Lähiömäisestä ilmeestään huolimatta alue on suosittua juuri sen vuoksi, että kaupungin keskustaa ja Tuiraa erottavat vain Oulujoen ylittävät sillat. Tuiran palvelutaso on erittäin hyvä.
Tyypillisintä Tuiraa edustavat korkeat 10-kerroksiset pistetalot ja kaksiportaiset lamellitalot. Aluetta suunniteltaessa otettiin vaikutteita ulkomailta, jolloin alueesta muodostui nimenomaan lähiömäinen sen vuoksi, että rakennukset sijoittuivat maaston muotojen mukaan, ja niiden väliin jäi laajoja pysäköintialueita. Tuiran keskeisin katu on Merikoskenkatu, jonka kautta kulkee huomattava määrä keskustasta pohjoiseen suuntautuvasta joukkoliikenteestä. Merikoskenkatu jakaa Tuiran Itä- ja Länsi-Tuiraan, ja kadun varrelle 1960-luvulla rakennetut kerrostalot rajaavat kadun muurimaiseksi liikenteen pullonkaulaksi.
Tuiralla on ollut Oulussa levottoman alueen maine. pienoiskuva|269x269px|Tuiran kartta Vuonna 2019 Tuira valittiin vuoden kau­pun­gi­no­sak­si.
Liikenne
Tuiran Merikoskenkatu on eräs Oulun tärkeimmistä liikenneväylistä. Sen ja Tuiran siltojen kautta kulkee valtaosa keskustasta pohjoiseen suuntautuvasta julkisesta liikenteestä. Suuri osa Oulun joukkoliikenteen linja-autovuoroista ajetaan Tuiran kautta.
Tuiran keskuksen pohjoispuolella risteävät keskustasta Kaijonharjun suuralueelle johtava pääväylä Kemintie sekä Toppilasta valtatielle 20 ja edelleen nelostielle johtava Bertel Jungin tie. Molemmat väylät ovat nelikaistaisia ja ruuhka-aikoina kuormitettuja.
Tuiran koulu
Tuiran koulu on vuonna 1900 rakennettu koulu. Tuiran koulussa oli vuonna 2018 noin 200 oppilasta ja 12 opettajaa. Saksalaiset käyttivät koulua toisen maailmansodan aikana. Tuiran koulua kunnostettiin vuonna 2003.
Alan Dershowitz
thumb|right|Alan Dershowitz Alan Morton Dershowitz (s. 1. syyskuuta 1938) on yhdysvaltalainen lakimies, jonka nimi on yhdistetty lukuisiin korkean profiilin oikeustapauksiin. Hän on julkaissut myös useita lakia ja oikeutta käsitteleviä kirjoja. Hän on tunnettu Arabien–Israelin konfliktin kommentoija.
Dershowitz syntyi Brooklynissä, New Yorkissa, ortodoksijuutalaiseen perheeseen. Päästyään yeshiva -high schoolista hän lähti Brooklyn Collegeen, jossa hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 1959. Vuonna 1962 hän suoritti Bachelor of Laws -tutkinnon Yalen yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Hän osaa sujuvasti hepreaa.
Dershowitz käsitteli vuonna 1976 pornotähti Harry Reemsin ”siveettömyystuomion” valitusta ja hänen ansiostaan Reems vapautettiin syytteistä. Hän on ilmaissut vastustavansa vahvasti pornon sensurointia. Dershowitz on lisäksi puolustanut muun muassa puolisonsa murhayrityksestä syytettyä Claus von Bülowia, joka jätettiin lopulta tuomitsematta. Hän oli myös yksi O. J. Simpsonin puolustusasianajajista.
Dershowitz on myös William M. Bulgerin näkyvimpiä kritisoijia. Hänestä tuli Harvardin yliopiston oikeustieteen apulaisprofessori vuonna 1964 ja professori jo 28-vuotiaana (1967). Vuonna 1993 hänestä tehtiin niin sanottu Felix Frankfurter -professori.
Dershowitz on tunnettu Israelin ja sen politiikan puolustaja ja kiistellyt näkyvästi mediassa muun muassa Noam Chomskyn, Norman Finkelsteinin ja Jimmy Carterin kanssa.
Risto (elokuva)
Risto on Tuomas Summasen ohjaama suomalainen elokuva, joka tuli elokuvateattereihin 25. marraskuuta 2011. Elokuvassa näyttelee useita Putouksen näyttelijöitä.
Elokuvasta julkaistiin DVD 15. maaliskuuta 2012.
Yle TV1 esitti elokuvan kolmiosaisena sarjana 24. syyskuuta – 8. lokakuuta 2012.
Luomajärvi
Luomajärvi tarkoittaa seuraavia:
Johann Rattenhuber
Johann Rattenhuber (myös nimellä Hans Rattenhuber 30. huhtikuuta 1897 – 30. kesäkuuta 1957) oli saksalainen poliisiupseeri ja SS-kenraaliluutnantti (SS-Gruppenführer). Rattenhuber oli valtakunnankansleri Adolf Hitlerin henkilösuojauksesta vastanneen yksikön, Reichssicherheitsdienstin (RSD, "Valtakunnan turvallisuuspalvelu") päällikkö vuodesta 1934 aina vuoteen 1945.
Rattenhuber syntyi Münchenissä, missä hän loi uran poliisina. Maaliskuussa 1933, Himmlerin tultua nimitetyksi Baijerin poliittisen poliisin (BPP) päälliköksi, hän määräsi muodostettavaksi poliisimiehistä koostuvan henkivartioryhmän, ns. Führerschutzkommandon ("Johtajansuojausryhmä"). Tämän ryhmän päälliköksi tuli Rattenhuber, joka oli 10.3.1933 alkaen toiminut Himmlerin poliisiadjutanttina. Ryhmä muodostettiin müncheniläisistä rikospoliisimiehistä ja sen toiminta-alueena oli alkuun vain Baijeri, mutta Himmlerin saadessa kevääseen 1934 mennessä komentoonsa kaikkien osavaltioiden poliittisen poliisin, laajenivat myös Führerschutzkommandon toimivaltuudet valtakunnallisiksi. Samalla ryhmä laajeni vähitellen ylimmän poliittisen- ja valtiojohdon henkilösuojauspalveluksi ja nimettiin uudelleen Reichssicherheitsdienstiksi keväällä 1935. Rattenhuberin lopulliseksi SS-arvoksi tuli SS-kenraaliluutnantti. Hän oli paikalla RSD:n päällikön ominaisuudessa epäonnistuneen heinäkuun 20. päivän salaliiton aikana.
Vuoden 1945 alussa Rattenhuber seurasi Hitleriä valtakunnankanslian alapuolella olevaan bunkkeriin. Hän oli mukana muun muassa tuomitsemassa Hermann Fegeleiniä kuolemaan petoksesta, kun Heinrich Himmler oli yrittänyt saada rauhan aikaan länsiliittoutuneiden kanssa. Sodan jälkeen neuvostoliittolaiset vangitsivat Rattenhuberin Berliinissä. Hänet vietiin Neuvostoliittoon, jossa hänet tuomittiin sotarikoksista vankeuteen. Vuonna 1955 hänet luovutettiin Saksan demokraattisen tasavallan viranomaisille. Rattenhuber kuoli 1957.
Kaleidoscope
Kaleidoscope on hollantilaisen trance-artisti Tiëston neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 6. lokakuuta 2009. Kaleidoscope oli esimerkiksi Alankomaiden albumilistan sijalla kaksi ja myi kultaa Kanadassa. Yhdysvalloissa se nousi Billboard 200 -listan sijalle 59.
Sabrina Ferilli
Sabrina Ferilli (s. 28. kesäkuuta 1964 Rooma, Italia) on italialainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Hän on voittanut mm. viisi Nastro d’Argento-palkintoa. Vuonna 2013 hän näytteli Paolo Sorrentinon ohjaamassa parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon voittaneessa elokuvassa Suuri kauneus.
S/S Yhtiö
S/S Yhtiö on sisävesihöyrylaiva. Laiva on vanhin Suomessa rakennettu yhä höyrykäyttöisenä toimiva hinaaja. Perinnelaivarekisterin mukaan laiva on rakennettu Varkaudessa 1877. Aluksen piirustukset on päivätty 28.helmikuuta 1878 ja alus on ollut samanniminen koko historiansa ajan. Laiva toimi ammattiliikenteessä hinaajana 1960-luvulle saakka.
Aluksen uppoaminen
Laiva upposi Väinölän telakkarantaan aamulla 6. maaliskuuta 2010. Siitä näkyy pinnalle vain savupiipun yläkulma. Laiva oli kiinnitetty laituriin keulasta ja perästä poijulla. Ilmeisesti jään alle painunut peräpoiju ja kylkeen jäätyneet jäät upottivat aluksen, kun Päijänteen jäät painuivat voimakkaasti uppoamisvuorokauden aikana.
Vuoksenniska (yritys)
Oy Vuoksenniska Ab oli vuosina 1926–1968 toiminut suomalainen metallin valmistaja. Yhtiön metalliteollisuustoiminnan pääpaikkanaan Imatran Vuoksenniska perusti vuonna 1935 diplomi-insinööri Berndt Grönblom. Yritys ajautui 1960-luvun lopulla taloudellisiin vaikeuksiin, joka johti yrityksen fuusioon Fiskarsin terästuotannon kanssa.
Edeltäjäyhtiö Elektrometallurgiska Ab
Vuoksenniskan omistajat, Berndt Grönblom ja hänen lankonsa vapaaherra Gustaf Aminoff, olivat perustaneet jo vuonna 1915 Ruokolahden Vuoksenniskan kylään rautatehtaan nimellä Elektrometallurgiska Aktiebolaget, jonka tarkoitus oli aluksi romuraudasta ja myöhemmin rautalejeerinkejä ja 1931 volframirautaa (FeW).
Vuoksenniska Oy Rautatehdas syntyy
thumb|Oy Vuoksenniska Ab:n Imatran rautatehdas juuri sen valmistuttua 1937. Vuonna 1926 yhtiön omistajat perustivat rinnalle Oy Vuoksenniska Ab:n, joka rakennutti Vuoksenniskan sulaton yhteyteen puuhiomon. Elektrometallurgiska Ab yhdistettiin 1933 tähän yhtiöön, ja puuhiomon sekä sulaton toiminta jatkui nyt nimellä Oy Vuoksenniska Ab.
Uusi yhtiö rakensi 1935–1938 Imatralle uuden rautatehtaan, joka hyödynsi vuonna 1935 valmistuneen Outokumpu Oy:n Imatran kuparitehtaan tuotannossa sivutuotteena syntyvää kiisutuhkaa. Uudella tehtaalla oli 12 000 kW:n sähkömasuuni ja kaksi 25 tonnin valokaariuunia. Imatralla valmistettiin kobolttia, kromi- ja molybdeenirautaa, harkkorautaa ja kranaattiterästä sekä valssattuja terästuotteita kuten rautatiekiskoja. Puuhiokkeen valmistus sen sijaan päättyi 1939.
Yrityksellä tehtaita ja kaivoksia
Imatran tehdasta laajennettiin sodan jälkeen, kun sotakorvausteollisuus tarvitsi runsaasti harkkorautaa. Tehdas alkoi samalla myös erikoistua korkealaatuisten erikoisteräslajien muun muassa ruostumattoman teräksen valmistukseen. Vuoksenniska Oy:llä oli rautatehdas Imatran lisäksi myös Turussa 1943–1978 sekä molybdeenikaivos Mätäsvaarassa 1940–1947 ja 1961–1967 rautakaivos Jussarössa.
Vuoksenniska vaikeuksiin ja omistus pankille
Grönblomin suvun omistama Oy Vuoksenniska Ab joutui vaikeuksiin vuosien 1957–1958 taantumassa. Tilanne ei parantunut, ja yhtiötä alettiin saneerata 1960-luvun puolivälin jälkeen. Vuoksenniskaa rahoittanut Yhdyspankki vaati Grönblomin sukua sijoittamaan yhtiöön lisää varoja ja jäädyttämään suvun saamiset yhtiöltä. Tähän suku ei suostunut. Yhdyspankki osti lopulta kaikki osakkeet omistajasuvulta vuonna 1967 turvatakseen saatavansa.
Vuoksenniska osaksi Ovakoa
Nimi "Ovako" tuli käyttöön 1969, kun imatralainen Vuoksenniska ja Fiskars yhdistivät terästuotantoaan. Myöhemmin 1970- ja 1980-luvuilla Ovakon nimissä tapahtui useita yritysjärjestelyitä, joihin osallistui Suomesta Wärtsilä ja Rautaruukki ja Ruotsista SKF Steel.
Vuoksenniskan ytimenä ollut 1930-luvulla rakennettu rautatehdas on jatkanut uudistuen toimintaansa Imatralla omistuksen siirtyessä viimeksi vuonna 2018 japanilaisen suuren japanilaisen teräsyrityksen Nippon Steel & Sumitomo Metal haltuun.
Münchenin filharmoninen orkesteri
Münchenin filharmoninen orkesteri on Münchenissä vuonna 1893 perustettu sinfoniaorkesteri. Sen perusti Franz Kaim joka oli pienontekijän poika. Alkuvuosina orkesterin kehittämiseksi tekivät paljon töitä muun muassa Hans Winderstein, Hermann Zumpe ja Ferdinand Löwe. Vuosien 1898 ja 1905 välisenä aikana sen johtajana toimi Felix Weingartner joka järjesti orkesterile useita kansainvälisiä kiertueita maailmalla.
Se on historiansa aikana ensiesittänyt mm. Günter Bialasin, Anton Brucknerin, Harald Genzmerin, Luigi Nonon ja Gustav Mahlerin teoksia. Gustav Mahler johti orkesteria vuosina 1901 ja 1910 pitäessään neljännen ja kahdeksannen sinfoniansa ensiesitykset Münchenin filharmoonikkojen kanssa.
Soe Win
Soe Win (1948 – 12. lokakuuta 2007) oli myanmarilainen poliitikko. Than Shwe nimitti hänet pääministeriksi 19. lokakuuta 2004.
Soe Win joutui maaliskuussa 2007 singaporelaiseen yksityissairaalaan. Hallitus ei antanut sairauden laadusta tarkempaa tietoa, mutta tiedotusvälineet puhuivat leukemiasta. Hän palasi kotimaahansa 3. toukokuuta, mutta joutui vielä saman kuukauden aikana takaisin Singaporeen.
Varakuvernööri Thein Sein nimitettiin 18. toukokuuta 2007 tilapäiseksi pääministeriksi Soe Winin sairauden johdosta.
Elämänlangat (albumi)
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 10. Albumi on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Norm Macdonald
Norman Macdonald (17. lokakuuta 1959 Quebec – 14. syyskuuta 2021 Los Angeles) oli kanadalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnettiin parhaiten uutisankkurin roolistaan sketsisarja Saturday Night Livessä vuosina 1993 – 1998. Tämän jälkeen Macdonald esitti pääosaa tilannekomediasarjassaan Norm Show ja esiintyi useissa elokuvissa. Hänet tunnettiin myös lukuisista esiintymisistään Conan O'Brienin ja muiden myöhäisillan keskusteluohjelmien vieraana. Vuosina 2013-2017 Macdonald isännöi internet-talk show'ta Norm Macdonald Live koomikko Adam Egetin kanssa. Ohjelman suosio johti Netflix-sarjaan Norm Macdonald Has a Show vuonna 2018.
Vuonna 2016 Macdonald julkaisi kirjan Based on a True Story, joka nousi New York Timesin Bestseller-listalle.
Norm Macdonaldia on kutsuttu yhdeksi parhaista stand up -koomikoista koskaan. Macdonald sai kunnian olla viimeinen stand up -esiintyjä suositussa Late Show with David Letterman -ohjelmassa.
Esityksessään Me Doing Stand Up (2011) hän mainitsi, että syöpään kuolleista on tapana sanoa, että he "hävisivät kamppailunsa syöpää vastaan". Macdonald huomautti, että kun ihminen kuolee, hänen syöpänsä kuolee myös. Siten kyseessä ei ole häviö, vaan tasapeli.
Fanni Noroila
Fanni Noroila (s. 1992 Hyvinkää ) on suomalainen muusikko ja näyttelijä. Hän on valmistunut teatteritieteen maisteriksi.
Muusikkona
DJ:nä hän toimii nimellä FanFan. Yhdessä Sonja Kuittisen kanssa he muodostavat feministiseksi määrittelemänsä rap-duon SOFA.
Näyttelijänä
Fanni Noroila on näytellyt muun muassa Elisa Viihteen alkuperäissarjassa Kalifornian kommando.
Vuonna 2022 Noroila esitti Ylen kuunnelmasarjassa Mä haluun olla Nylon Jonna Geageaa.
Keba
Keba oli suomalainen 1980-luvun rock-yhtye.
Lokakuussa 2023 Keba tekee kaksi keikkaa, Tavastia-klubilla Helsingissä ja Klubilla Tampereella. Kokoonpano on sama kuin ensimmäisellä albumilla.
Keban jälkeen
Laulaja Ali Alikoski on myöhemmin tehnyt useita soolo-levyjä. Kallonen on toiminut musiikkibisneksessä ja Pulkkinen on ollut toimittajana Yleisradiossa ja julkaissut proosaa. Pete Parkkonen oli Keban jälkeen ensin Toni Rossi ja Sinitaivas -yhtyeessä ja sitten Zen Caféssa.
Dardanos
Dardanos oli Deukalionin ja Ogygoksen lisäksi yksi sankareista, joka selvisi Deukalionin vedenpaisumuksesta. Siitä selvinneet ihmiset, jotka asuivat nyt saariksi muuttuneilla vuorilla, jakaantuivat kahteen ryhmään: toinen jäi niille sijoilleen, kun taas toinen purjehti Samothrakelle mukanaan veljekset Iasion ja Dardanos. Täällä veljeksistä vanhempi Iasion iski silmänsä Demeteriin ja makasi tämän kanssa, josta rangaistuksen hänen isänsä Zeus tappoi hänet salamallaan. Lisäksi maaperä oli hyvin köyhää, jolloin ruoan ja veden puutteessa loput päättivät syvästi suruissaan jatkaa matkaansa Troaan Aasian puolelle. Siellä kuningas Teukros otti heidät vieraanvaraisesti vastaan, jolta Dardanos sai maata Ida-vuoren juurelta, johon hän perusti Dardanoksen eli Dardanian kaupungin. Lisäksi Dardanos sai vaimoksi Teukroksen tyttären Batieian hänen ensimmäisen vaimonsa kuoltua, ja he saivat lapset Zakynthos, Erikhthonios ja Ilos.
Janne Schaffer
oikea|pienoiskuva|391x391px|Schaffer vuonna 2008. Jan Erik Tage ”Janne” Schaffer (s. 24. syyskuuta 1945 Tukholma ) on ruotsalainen kitaristi ja säveltäjä. Hän on yksi Ruotsin arvostetuimmista sähkökitaristeista ja studiomuusikoista, joka on soittanut noin viidellä tuhannella äänitteellä. Hän on esiintynyt muun muassa Abban, Toto-yhtyeen ja Bob Marleyn kanssa ja tehnyt paljon yhteistyötä Björn J:son Lindhin ja Ted Gärdestadin kanssa. Lisäksi hän on tehnyt sooloalbumeja vuodesta 1973 alkaen.
Elämä ja ura
Vuonna 1973 Schaffer aloitti sekä soolouransa että pitkän yhteistyönsä Björn J:son Lindhin kanssa, joka kesti tämä kuolemaan 2013 saakka. Yhtyeitä, joissa Schaffer on soittanut, ovat muun muassa Hörselmat, Grapes of Wrath, Pop Workshop, Dynamite Brass, Opus III, Svenska Löd AB!, Baltik, Ablution, Mads Vinding Group, Midnattsensemblen Paramount, Ralph Lundsten and The Andromeda All Stars sekä Harlequin.
Vuonna 1980 muodosti Schaffer yhdessä Lasse Åbergin ja Klasse Möllbergin kanssa yhtyeen Electric Banana Band, jossa hän sävelsi ja Åberg sanoitti. Laulut olivat usein ympäristöaiheisia. Ryhmän hittejä olivat ”Banankontakt”, ”Olyckans sång” ja ”Zwampen”.
Schaffer käyttää pääasiassa Larrivée-sähkökitaraa, jossa on EMG:n yksikelainen mikrofoni. Hän omistaa myös Gibson Les Paul -kitaran vuodelta 1959. Vahvistimena hän käyttää yleensä Peaveytä.
Luettelo Pellon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Pellon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pellon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Keskitalo
Keskitalo on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Mario Cantaluppi
Mario Cantaluppi (s. 11. huhtikuuta 1974 Schlieren, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Pelipaikaltaan hän oli puolustava keskikenttäpelaaja.
Cantaluppi pelasi Sveitsin pääsarjassa 345 ottelua edustaen Grasshopper Club Zürichiä, FC Baselia, Servetteä ja FC Luzernia. Hän oli voittamassa Sveitsin-mestaruutta Grasshopper Club Zürichissä kaudella 1990–1991 sekä FC Baselissa kausina 2001–2002 ja 2003–2004. Sveitsin cupin Cantaluppi voitti FC Baselissa kausina 2001–2002 ja 2002–2003.
Vuosina 2004–2006 Cantaluppi pelasi 58 Bundesliigan ottelua 1. FC Nürnbergissä. Vuosina 2008–2010 hän edusti belgialaista Sint-Truidensea pelaten 47 ottelua maan pääsarjassa ja 34 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. divisioonassa.
Cantaluppi pelasi Sveitsin maajoukkueessa 22 ottelua ja teki neljä maalia vuosina 1997–2003.
Valmentamisen Cantaluppi aloitti vuonna 2010 SC Buochsissa, jossa hän toimi pelaaja-valmentajana. Keväällä 2014 Cantaluppi toimi seitsemän ottelun ajan Servetten päävalmentajana Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Challenge Liigassa.
Beit Hanoun
Beit Hanoun on kaupunki Gazan kaistan koillisosassa. Siellä asuu noin 32 000 ihmistä.
Salah al-Din (maakunta)
Ṣalāḥ ad-Dīn eli Saladinin maakunta on yksi Irakin yhdeksästätoista maakunnasta (kuvernoraatista), ja sijaitsee pohjoiseen Bagdadista. Sen pinta-ala on 24 075 neliökilometriä (5,6 % Irakista) ja pääkaupunki Tikrit. Maakunta on nimetty kurdisyntyisen, ristiretkeläisiä vastaan taistelleen sulttaani Saladinin mukaan. Salahuddinin maakunta on muunnelma maakunnan nimestä.
Maakunnan naapurina ovat lounaassa Anbarin, luoteessa Ninawan, pohjoisessa Erbilin ja Kirkukin, idässä Sulaimaniyyan ja Diyalan, sekä etelässä Bagdadin maakunnat.
Beit Hanoun
Israelin armeija suoritti Protective Edge nimisen sotilasoperaation joka kesti 8. heinäkuuta – 26. elokuuta 2014 välisen ajan. Operaation aikana kuoli lähes sata ihmistä. Sen infrastruktuuri: sähkö-, vesi ja tieverkosto vaurioituivat pahasti. Noin 70 prosenttia Beit Hanoun rakennuksista tuhoutui. Kunnanvaltuuston arvioiden mukaan kunnallisten rakennusten vaurioiden korjaaminen maksaa 500 000 dollaria.
Salah al-Din (maakunta)
Väestö
Vuoden 1997 väestönlaskennassa maakunnan asukasluku oli 904 432. Irakin sodan loppuvaiheessa vuonna 2011 Yhdysvaltain armeija arvioi väkiluvuksi 1,158 miljoonaa. Heistä sunneja oli noin 96 %, šiioja 3 % ja kurdeja 1 %. Vuonna 2013 väkiluvuksi arvioitiin 1 336 600 (4,2 % Irakin väestöstä). Väestöstä kaupunkilaisia on 44,2 prosenttia.
Piirikunnat
thumb|left|250px|Maakunnan piirikuntajako. Vuonna 2013 maakunta jakautui kahdeksaan piirikuntaan seuraavin väestöosuuksin (prosenttia 1 336 600 as. kokonaisväestöstä):
Oswald Kabasta
pienoiskuva|Oswald Kabasta Oswald Kabasta (29. joulukuuta 1896 – 6. helmikuuta 1946) oli itävaltalainen kapellimestari. Hän opiskeli Franz Schmidtin johdolla.
Kabasta oli Münchenin filharmonisen orkesterin ja Wienin sinfoniaorkesterin ylikapellimestari. Hän teki itsemurhan 49-vuotiaana.
Roger Sperry
Roger Wolcott Sperry (20. elokuuta 1913 – 17. maaliskuuta 1994) oli yhdysvaltalainen neuropsykologi. Vuonna 1981 hän sai Nobelin lääketieteen palkinnon David H. Hubelin ja Torsten Wieselin kanssa aivopuoliskot yhdistävän aivokurkiaisen vahingoittumisesta johtuvia muutoksia käsittelevästä tutkimuksesta.
Sperry syntyi Hartfordissa Connecticutissa Yhdysvalloissa vuonna 1913. Hänen vanhempansa olivat Francis Bushnell ja Florence Kraemer Sperry. Hänellä oli yksi veli nimeltä Russell Loomis. He varttuivat West Hartfordissa. Heidän isänsä kuollessa Roger oli vasta 11-vuotias. Sperry haki Oberlin Collegeen, mistä hän valmistui englannin kielen kandidaatiksi 1935 ja psykologian maisteriksi 1937. Tohtorin tutkinnon hän suoritti Chicagon yliopistossa 1941. Tutkinnon jälkeistä tutkimusta Sperry teki Karla Lashleyn kanssa Harvardin yliopistossa.
Vuonna 1949 Sperry meni naimisiin Norma Gay Deupreen kanssa. Heille syntyi poika Glenn Michael ja tytär Janet Hope.
Nobel-palkitussa työssään Sperry hoiti epileptikkoja eristämällä aivopuoliskoja yhdistävän aivokurkiaisen. Sitten Sperry kollegoineen tutki näiden potilaiden kykyä suoriutua tehtävistä, joiden tiedettiin kuuluvan tietylle aivopuoliskolle ja näin osoitti että kummallakin puoliskolla oli itsenäinen tietoisuus.
Terminator (tuotesarja)
Terminator on tuotesarja, joka on alkanut James Cameronin ohjaamasta elokuvasta.
Sarjaan kuuluu useita elokuvia, videopelejä, sarjakuvia ja muita tuotteita.
Martti Hämäläinen (fyysikko)
Martti Hämäläinen (s. 9. marraskuuta 1934 ) on suomalainen fyysikko ja emeritusprofessori. Hän on ollut fysiikan apulaisprofessorina ja sittemmin professorina Turun yliopistossa. Fyysikkona Hämäläinen tutki aineiden rakennetta sekä myöhemmin aurinkoenergiaa ja sen hyödyntämistä. Hän on julkaissut useita teoksia fysiikan alalta.
Terminator (tuotesarja)
Hahmot
Keskeisiä hahmoja tuotesarjassa ovat Sarah Connor, John Connor, Terminator ja Skynet.
Martti Hämäläinen (fyysikko)
Elämä ja ura
Martti Hämäläinen vietti lapsuutensa Viitasaarella. Hänen isänsä toimi jatkosodan jälkeisinä vuosina pitäjässä viljelypäällikkönä, jonka tehtäviin kuului esimerkiksi jakaa öljykupongit seutukunnan viljelijöille.
Terminator (tuotesarja)
Videopelit
Videopelejä ovat kehittäneet useat eri yritykset eri alustoille.
Martti Hämäläinen (fyysikko)
Elämä ja ura
Valmistumisen jälkeen Hämäläinen työskenteli lyhyen aikaa Turun yliopistossa fysiikan assistenttina. Vuonna 1965 hän siirtyi Jyväskylän yliopistoon, jossa hän työskenteli viitisen vuotta. Jyväskylän yliopistoon perustettiin matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta käytännössä tyhjästä vuonna 1965. Aluksi tiedekunta oli filosofisen tiedekunnan alaisuudessa matemaattis-luonnontieteellisen osaston nimellä. Martti Hämäläinen kuului tiedekunnan varsinaisiin perustajajäseniin (muut kaksi olivat Ilppo Simo Louhivaara ja Paavo Lumme), jotka pitivät osaston ensimmäisen kokouksen Helsingin yliopiston matematiikan laitoksen tiloissa 11. elokuuta 1965.
Hämäläinen oli tiedekunnan toiminnan alkuvaiheissa virkaa tekevänä fysiikan professorina vuosina 1965–1966. Fysiikan alalla ei nimittäin vielä alussa ollut vakinaista professoria. Ensimmäinen vakinainen professori nimitettiin vasta vuoden 1967 alussa, kun Juhani Kantele aloitti fysiikan professorina. Tosin hän oli vielä ensimmäisen vuoden virkavapaalla muiden tehtävien vuoksi, joten professuuria hoiti sen ajan virkaa tekevänä professorina filosofian tohtori Rauno Hämäläinen. Rauno Hämäläinen vastasi syyslukukaudesta 1966 lähtien myös professoritason opetuksesta fysiikan laitoksella.
Martti Hämäläinen toimi Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksen ensimmäisenä johtajana syyskuun alusta 1965 aina elokuuhun 1966. Myöhemmin hän oli kokeellisen fysiikan apulaisprofessorina syyskuusta 1969 joulukuuhun 1969. Laitosjohtajana hänen vastuullaan oli sen toiminnan käynnistäminen. Oli varattava tarvittavat tilat ja hankittava opetusmateriaaleja. Fyysis-matemaattinen osasto toimi Jyväskylässä aluksi kokonaisuudessaan (matematiikka, fysiikka ja kemia) Yrjönkadun ja Kyllikinkadun risteyksessä sijaitsevassa rakennuksessa. Vakinaiset tilat fysiikan laitos sai vasta maaliskuussa 1968, kun laitos muutti Nisulankadun varressa olevaan kiinteistöön.
1970-luvulla Hämäläinen siirtyi Turun yliopistoon, jossa hän oli aluksi fysiikan apulaisprofessorina ja myöhemmin professorina. Viimeisinä virkavuosinaan Hämäläinen perusti yhdessä oppilaidensa kanssa aurinkopaneeleja valmistaneen yrityksen. Vuonna 2004 sen toiminta oli kuitenkin pysähdyksissä, koska öljyn hinta oli Irakin sodan takia korkealla. Hämäläinen oli eläkkeelle jäätyään vetäytynyt syrjään yrityksen operatiivisesta johtamisesta, mutta toimi vuonna 2004 edelleen sen hallituksen puheenjohtajana.
Tutkimus
Fyysikkona Hämäläinen on erikoistunut kokeelliseen fysiikkaan. Hän tutki uransa alussa 1960-luvulla aineiden mikrorakennetta käyttäen tutkimusmenetelmänä röntgendiffraktometriaa. Hän tutki muun muassa rakeenkasvua metalleilla. Nämä tutkimukset lukeutuvat materiaalifysiikan alaan. 1980-luvulla hänen tutkimuksensa painottui aurinkoenergiaan ja sen hyödyntämiseen liittyviin kysymyksiin. Hän kehitti muun muassa aurinkopaneeleja eri tarkoituksiin.
Ollessaan apulaisprofessorina Turussa Hämäläinen rakennutti 1980-luvun puolivälissä niin sanotun tekoauringon. Se on laite, jonka avulla voidaan testata aurinkopaneelien ja materiaalien kestävyyttä. Vuonna 2004 laite oli käytössä Littoisissa sijaitsevassa yrityksessä nimeltä Solar Simulator. Laitteistolla voidaan auringonvalon lisäksi testata kokeellisesti, miten erilaiset sääolosuhteet, lämpötilat tai suolapitoisuudet vaikuttavat testattavaan kohteeseen.
Harrastukset
Työn ulkopuolella Hämäläinen on harrastanut maalaamista ja kirjoittamista.
Teokset
Martti Hämäläinen on kirjoittanut useita kirjoja ja muita julkaisuja fysiikan alalta. Hän julkaisi mm. vuonna 1977 kaksiosaisen oppikirjan röntgenmetallografiasta. Metallografia tarkoittaa tutkimusmenetelmiä, joilla tutkitaan metallien mikrorakennetta. Oppikirjassa kerrotaan, miten metallien rakennetta voidaan tutkia röntgensäteitä hyödyntämällä (esimerkiksi röntgendiffraktiomenetelmää käyttäen).
Luonnontieteellisten teosten ohella Hämäläinen on kirjoittanut filosofisen teoksen Syty ja pala: ajan arat elementit, joka ilmestyi vuonna 1990. Vuonna 1996 häneltä ilmestyi teos Eros, väkivalta ja uskonto.
Christian Thielemann
Christian Thielemann (s. 1. huhtikuuta 1959, Berliini) on saksalainen kapellimestari. Hän toimii tällä hetkellä Münchenin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina.