cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hirvikoski
Kylä ja taajama sijaitsevat Loimijoen varressa. Niiden alueelle jää Loimijoessa kylälle ja taajamalle nimensä antanut Hirvikoski, jossa vesivoimaan perustuva teollisuustoiminta käynnistyi 1880-luvulla samanaikaisesti ylempänä Loimijoen varrella nykyisen Loimaan kaupungin keskustan tuntumassa sijaitsevalla Vesikoskella alkaneen teollisuustoiminnan kanssa.
Hirvikoskella on kirjasto, peruskoulu, kansanopisto, entisen Loimaan kunnan kunnantalo sekä Charles Bassin ja Carl Ludvig Engelin suunnitelmien mukaan 1830-luvulla rakennettu Kanta-Loimaan kirkko. Taajamassa on muun muassa urheilukenttä ja liikuntakeskus Hirvihovi, jossa sijaitsee uimahalli Vesihovi. Muita julkisia palveluja ovat vanhainkoti ja päiväkodit. Löytyy Ravintola Habibi sekä K-Market. Palveluihin kuuluu myös pankkiautomaatti.
Lydia Ylöstalo
Lydia Ylöstalo (18. heinäkuuta 1880 Janakkala – 29. marraskuuta 1961 Helsinki ) oli Suomen osuuskauppojen keskuskunnan pitkäaikainen kirjanpitäjä. Yhteishyvä kuvasi Ylöstaloa seuraavasti: ''Lydia Ylöstalo oli yksi SOK:n uranuurtajia ja järjestön ensimmäinen naispuolinen toimihenkilö. Hän oli käynnistämässä ja kasvattamassa SOK:ta aivan sen ensiviikoista asti. Lydia oli myös ensimmäinen työntekijä, joka palveli järjestöä peräti 30 vuoden ajan.''
Ura
Ylöstalo valmistui Kuopion kauppakoulusta kirjanpitäjäksi, jonka jälkeen hän toimi tamperelaisen Osuuskunta Väinämöisen kirjanpitäjänä.
Kesäkuussa 1905 Suomen osuuskauppojen keskuskunnan perustaessa tavaraliikkeen hän muutti Helsinkiin ja aloitti sen apulaisena. Keskuskunnalla oli tällöin 4 työntekijää: johtaja W. A. Lavonius, neuvoja Jalmari Sahlbom, myyjä Jussi Laitila ja kirjanpitäjä Lydia Ylöstalo. Keskuskunta oli perustettu jo Suomen osuuskauppojen edustajakokouksessa 1904, mutta ennen tavaraliikettä toiminta oli neuvontaa ja viestintää. Se oli tapahtunut Lavoniuksen ja Sahlbomin kotoa käsin tai matkustaen. Laitila puolestaan aloitti samaan aikaan kuin Ylöstalokin. Työtehtävinä Lydialla oli toimia kassanhoitajana, laskuttajana, kirjanpidon hoitajana ja saapuvien tavaraerien tarkastajana. Hän myös osallistui ympäri Suomea järjestettäviin edustajakokouksiin. Toiminnan laajettua Ylöstalon nimikkeeksi tuli pääkonttorin kirjanpitäjä.
Ylöstalo emännöi muun työnsä ohessa 20 vuoden ajan Osuuskunta Taloutta sekä osuuskunnan maatilaa, Mäntsälän kartanoa. Talous perustettiin ensimmäisen maailmansodan pula-ajan takia ja sen tarkoituksena oli hankkia henkilökunnalle elintarvikkeita. Vuonna 1935 Lydia erosi SOK:n palveluksesta työskenneltyään siellä 30 vuoden ajan.
Arvid Spångberg
Arvid Fredrik ("Sparven") Spångberg (3. maaliskuuta 1890 Tukholma – 11. toukokuuta 1959 New York) oli uimahyppääjä. Hän edusti Ruotsia vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai pronssimitalin miesten kerroshypyissä. Kisojen jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hänet tunnettiin nimellä Fred Spongberg. Hän edusti maassa New York Athletic Clubia ja toimi myöhemmin muun muassa valmennustehtävissä. Hän yleni Downtown AC:n urheilujohtajaksi.
Aitoviikuna
Käyttö
Vaikka viikunassa on paljon siemeniä, sen punertava hedelmäliha on pehmeää. Kuivattujen viikunoiden maku on makeampi kuin tuoreen hedelmän, joka on kitkeränmakea. Kuivan viikunan makeus johtuu siitä, että sen kuivuttua painosta 70 prosenttia on sokeria. Makeus tekee siitä hyvin sopivan muun muassa kiisseliin. Viikuna sopii myös jälkiruuaksi tai syötäväksi kylmän lihan kanssa. Viikunan kuori on vaalean harmaa tai tumman sinertävä, ja sitä voi syödä sen ollessa tarpeeksi ohut.
Lehtori (arvonimi)
Lehtorin nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 13. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
Damon Severson
Damon Severson (s. 7. elokuuta 1994) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Columbus Blue Jacketsissa. Hän on New Jersey Devilsin toisen kierroksen varaus vuodelta 2012.
Ura
Severson pelasi WHL-joukkue Kelowna Rocketsissa ennen kuin teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Devilsin kanssa 6. syyskuuta 2012.
Ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan Severson ansaitsi harjoitusleirin jälkeen paikan Devilsin avauskokoonpanossa kaudella 2014–2015. Hän teki NHL-debyyttinsä 9. lokakuuta 2014 Philadelphia Flyersia vastaan Wells Fargo Centerissä. Ensimmäisen pisteensä hän sai syöttöpisteen muodossa 11. lokakuuta Florida Panthersia vastaan. Hän teki myös ensimmäisen maalinsa samassa ottelussa kuusi minuuttia myöhemmin iskiessään kiekon ohi Roberto Luongon. Tulokaskaudellaan Severson joutui joulukuussa kuukaudeksi sivuun, kun hänen nilkkansa murtui hänen blokattuaan Aleksandr Ovetškinin laukauksen.
Kesäkuussa 2023 Devils kauppasi Seversonin Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa. Siirron jälkeen Severson teki Blue Jacketsin kanssa kahdeksanvuotisen ja yhteensä 50 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Alleganyn piirikunta (Maryland)
Alleganyn piirikunta on Yhdysvaltojen Marylandin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 70 416 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Cumberlandin kaupunki. Piirikunta on perustettu 25. joulukuuta 1789.
Timo Kuusisto
Timo Pekka Kuusisto (s. 28. kesäkuuta 1959 Jalasjärvi) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti Jalasjärven Jalasta ja Yleisurheilu 2000 Laukaa -seuraa.
Kuusisto jäi Ateenan EM-kilpailuissa 1982 loppukilpailuissa ilman tulosta. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän sijoittui loppukilpailussa 18:nneksi tuloksella 525 cm. Pariisin sisäratojen MM-kilpailuissa 1985 hän oli yhdestoista hypättyään 520. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän edusti Suomea kahdessa aikuisten maaottelussa, vuosina 1982 ja 1987, sijoittuen parhaimmillaan kolmanneksi ulkoratamaaottelussa Helsingissä 1982.
Kuusisto saavutti Kalevan kisoissa hopeaa 1982 ja pronssia 1981. Ennätyksensä 561 cm hän hyppäsi Somerolla 12. heinäkuuta 1987. Hallissa hän hyppäsi parhaimmillaan 552 Jalasjärvellä 15. joulukuuta 1984.
Universidade do Estado de Minas Gerais
Minas Geraisin osavaltionyliopisto (port. Universidade do Estado de Minas Gerais; UEMG) on yliopisto Minas Geraisin  osavaltiossa Brasiliassa. Sen päärakennus on Belo Horizonten kaupungissa, mutta yliopistolla on toimintaa myös 12 pienemmällä paikkakunnalla.
Armas Saarinen
Johannes Armas Saarinen (4. tammikuuta 1899 Helsinki – 3. elokuuta 1987 Mikkeli ) oli suomalainen opetusneuvos ja jääpalloilija.
Saarinen valmistui voimistelunopettajaksi vuonna 1926 ja työskenteli sen jälkeen liikunnanopettajana useassa eri koulussa Porvoossa ja Helsingissä. Hänet tunnettiin myös innokkaana musiikkimiehenä. Saarinen lauloi useissa kuoroissa ja toimi Sulasolin toiminnanjohtajana vuosina 1932–1970, Suomen Mieskuoroliiton toiminnanjohtajana 1945–1970 sekä Suomen Sekakuoroliiton toiminnanjohtajana 1957–1970.
Saarinen pelasi jääpalloa maalivahtina Helsingin Jalkapalloklubin joukkueessa, jossa saavutti Suomen mestaruuden 1921, 1923, 1924 ja 1928 sekä hopean 1925. A-maaotteluja Saariselle kertyi kuusi, muun muassa 1922 ensimmäinen voitto Ruotsista. Pesäpallossa Saarinen oli voittamassa vuosien 1922 ja 1923 Suomen mestaruutta Helsingin Pallonlyöjien joukkueessa.
Soutu kesäolympialaisissa 1992
right|100px|Soutu
Vuoden 1992 kesäolympialaisten soutu järjestettiin 27. heinäkuuta – 2. elokuuta 1992 Banyolesissa Espanjassa. Tämä oli 21. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 627 osanottajaa 45 eri maasta. Tapahtumia oli 14.
Luettelo National Film Registryn elokuvista
Tämä on luettelo National Film Registryn elokuvista. Yhdysvaltain kongressin kirjaston ylläpitämä National Film Registry -elokuva-arkisto on perustamisvuodestaan 1989 lähtien valinnut vuosittain 25 yhdysvaltalaista elokuvaa, jotka ovat ”kulttuurillisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittäviä”. Elokuvien tulisi kuvastaa yhdysvaltalaisen elokuvan koko kirjoa ja elokuvaperinnettä. Elokuvien on oltava valintahetkellä vähintään kymmenen vuotta vanhoja.
Thomas W. Lamont
thumb|Thomas W. Lamont vuonna 1922. Thomas William Lamont, Jr. (30. syyskuuta 1870 Claverack, New York, Yhdysvallat – 2. helmikuuta 1948) oli yhdysvaltalainen pankinjohtaja.
Lamont valmistui Phillips Exeter Academysta 1888 ja suoritti tutkinnon Harvardin yliopistossa 1892. Koottuaan omaisuutta hänestä tuli oppilaitoksensa antelias lahjoittaja. Hän rahoitti muun muassa Lamont Libraryn rakennuksen. Vuoden 1910 jälkeen hänestä tuli J. P. Morgan & Co:n osakas hän toimi rahoitusalan neuvojana ulkomailla 1920- ja 1930-luvulla. Vuonna 1919 Pariisin rauhanneuvottelujen aikana, joiden seurauksena saatiin aikaan Versaillesin sopimus, Lamont valittiin Yhdysvaltojen delegaatioon Yhdysvaltojen valtiovarainministeriön edustajana.
Vuoden 1929 pörssiromahduksen aikana hän toimi tarmokkaasti palauttaakseen luottamuksen pörssiin. Benito Mussolini sai hänen takaamansa lainan.
Lamont oli puolivirallisissa tehtävissä vuonna 1920 Japanissa puolustamassa Yhdysvaltojen taloudellisia etuja Aasiassa. Hän ei kuitenkaan ottanut kovin voimakkaasti kantaa japanilaisten pyrkimyksiin laajentaa vaikutusvaltaansa Mantšuriassa.
Hän toimi presidenttien Woodrow Wilson ja Herbert Hoover neuvonantajana.
Sovetiš heimland
Sovetiš heimland (סאָוועטיש הײמלאַנד, suomeksi ”Neuvostokotimaa”) oli Neuvostoliitossa vuosina 1961–1991 ilmestynyt jiddišinkielinen kaunokirjallinen aikakauslehti.
Neuvostoliiton kirjailijaliiton äänenkannattajana Moskovassa julkaistu Sovetiš heimland oli aikanaan maan ainoa juutalainen aikakauslehti. Se perustettiin Hruštšovin suojasään aikana sen jälkeen, kun kaikki juutalainen kulttuuritoiminta oli kielletty vuosina 1948–1952. Aluksi kuudesti vuodessa ja vuodesta 1965 lähtien kerran kuukaudessa ilmestyneen lehden päätoimittaja oli Aron Vergelis.
Sovetiš heimlandista muodostui Neuvostoliiton uuden jiddišinkielisen kirjallisuuden tärkein julkaisukanava. Sen toimituskuntaan kuuluivat muun muassa Note Lurje, Hirš Ošerovitš, Josef Rabin, Moisei Teif ja Haim Beider. Lehdessä ilmestyi myös juutalaisvainojen aikana menehtyneiden kirjailijoiden teoksia, kieltä, kansanperinnettä ja kirjallisuutta käsitteleviä tutkimuksia sekä pakollisia sionismin vastaisia kirjoituksia, jotka lisääntyivät erityisesti vuodesta 1970 lähtien. Lisäksi lehdessä julkaistiin ulkomailla asuvien jiddišinkielisten kirjailijoiden teoksia sekä venäjän kielestä tehtyjä käännöksiä.
1970-luvun puolivälin jälkeen monet Sovetiš heimlandin kirjoittajista muuttivat Israeliin. Lehden tilaajakunta supistui jatkuvasti jiddišinkielisen väestön vähentyessä. Vuodesta 1978 lähtien siinä julkaistiin jiddišinkielisen aineiston ohella venäjän- ja englanninkielisiä tiivistelmiä. Vuosina 1983–1989 lehden rinnalla ilmestyi venäjänkielinen vuosikirja God za godom (”Vuosi vuodelta”). Vuodesta 1989 lähtien siinä oli laaja venäjänkielinen liite.
Sovetiš heimlandin ilmestyminen lakkasi rahoituksen puutteessa vuoden 1991 lopussa, jolloin sen painos oli neljä tuhatta kappaletta. Vuosina 1993–1999 sen tilalla julkaistiin Vergelisin toimittamaa Di jidiše gas (”Juutalaiskatu”) -lehteä. Ulkomaisten sponsorien rahoittama lehti lakkasi sen päätoimittajan kuoleman jälkeen.
Hannu Manninen
Hannu Kalevi Manninen (s. 17. huhtikuuta 1978 Rovaniemi) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka voitti olympiakultaa, kolme maailmanmestaruutta ja neljä kertaa maailmancupin kokonaiskilpailun. Hän edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa. Hän kilpaili myös maastohiihdossa ja sijoittui muun muassa Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 sprinttihiihdon kahdeksanneksi.
Menestysvuodet
Manninen voitti yhdistetyn maailmancupin neljästi peräkkäin kausina 2003–2004, 2004–2005, 2005–2006 ja 2006–2007. Kauden 2005–2006 voiton hän varmisti jo tammikuun lopussa kun vielä kuusi osakilpailua oli jäljellä. Manninen voitti yhteensä 48 maailmancupin osakilpailua, mikä oli pitkään ennätys yhdistetyn maailmancupissa. Jarl Magnus Riiber ohitti hänet tässä tilastossa maaliskuussa 2022. Manninen osallistui urallaan 202 yhdistetyn maailmancupin osakilpailuun. Joukkuekilpailuissa hän voitti olympiakultaa Salt Lake Cityn olympialaisista 2002 ja maailmanmestaruuden Ramsaun kisoista 1999 ja Sapporosta 2007. Sapporon kisoissa hän voitti myös sprinttikisan, mikä jäi hänen ainoaksi henkilökohtaiseksi aikuisten arvokilpailumitaliksi. Mannisen sprinttikilpailun kulta oli Suomen ensimmäinen henkilökohtainen maailmanmestaruus yhdistetyssä 49 vuoteen (Paavo Korhonen Lahdessa 1958). Nuorten MM-kultaa hän voitti vuonna 1995.
Manninen kilpaili kansainvälisellä tasolla myös maastohiihdossa. Maastohiihdon maailmancupissa hän osallistui kolmesti sprinttikilpailuun parhaan sijoituksen ollessa kahdeksas joulukuussa 2002 Sveitsin Linzissä. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 Manninen osallistui myös sprinttihiihtoon sijoittuen kahdeksanneksi, mikä oli Suomen mieshiihtäjien paras sijoitus kyseisistä olympialaisista. Maastohiihdon Suomen mestaruuskilpailuista Mannisella on kultamitali sprinttihiihdosta vuodelta 2002 ja viides sija 50 kilometrin vapaan tyylin kilpailusta vuodelta 2005. Hän on osallistunut myös Tukholman maratonille vuonna 2011, sijoitus 256.
Ensimmäinen paluu
Toukokuun lopulla 2008 Manninen ilmoitti lopettavansa kilpauransa keskittyäkseen lentäjänopintoihinsa Suomen Ilmailuopistossa. Manninen palkittiin pitkästä urheilu-urastaan vuoden 2008 Urheilugaalassa.
Syksyllä 2009 Manninen ilmoitti jatkavansa kilpauraansa. Välivuoden jälkeen ensimmäisessä maailmancupin kilpailussaan Kuusamossa marraskuussa 2009 hän sijoittui toiseksi ja voitti heti seuraavana päivänä järjestetyn kilpailun. Kuukauden mittaisen tauon jälkeen Manninen voitti 2. tammikuuta 2010 Oberhofin ensimmäisen osakilpailun.
Manninen lopetti uransa kesällä 2011 keskittyäkseen perheeseensä ja työuraansa liikennelentäjänä.
Toinen paluu
Manninen pyörsi kuitenkin päätöksensä ja osallistui vuoden 2016 yhdistetyn SM-kisoihin Taivalkoskella ja sijoittui neljänneksi, häviten pronssimitalin vain 0,3:lla sekunnilla. Hän vahvisti elokuussa 2016 kilpailevansa myös kaudella 2016–2017.
Mannisen ensimmäisen maailmancupin kilpailun Lahdessa 7. tammikuuta 2017 sijoitus oli 18. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli joukkuekilpailussa viides. Maaliskuussa 2017 Manninen ilmoitti jatkavansa uraansa ainakin vuoden 2018 talviolympialaisiin saakka. Pyeongchangin olympialaisissa Manninen sijoittui normaalimäen kilpailussa sijalle 23, minkä lisäksi hän oli mukana kuudenneksi sijoittuneessa Suomen viestijoukkueessa.
Manninen palkittiin maaliskuussa 2018 Holmenkollen-mitalilla. Hän oli 16. suomalaisurheilija joka on saanut kyseisen mitalin. Se on korkein ja arvostetuin palkinto, jonka hiihtourheilija voi Norjassa saada. Palkintoa on jaettu vuodesta 1895 lähtien.
Manninen lopetti uransa vuoden 2018 Salpausselän kisojen jälkeen.
Yksityiselämä
Hannu Manninen on naimisissa Heli Mannisen kanssa ja heillä on kolme poikaa, vuonna 2008, 2011 ja 2013 syntyneet lapset. Hänen sisarensa Pirjo Muranen on maastohiihdon kolminkertainen maailmanmestari. Myös isoveli Kari Manninen kilpaili yhdistetyn maailmancupissa vuosina 1996–2000 osallistuen yhdeksään osakilpailuun. Hannu ja Heli Manninen asuvat nykyään Vihdissä, ja Heli työskentelee opettajana.
Manninen valmistui Suomen Ilmailuopistosta liikennelentäjäksi keväällä 2011 ja on sen jälkeen työskennellyt ensin Nordic Regional Airlinesilla ja vuodesta 2016 alkaen Finnairilla.
Muut
Lapin urheilutoimittajakerho on valinnut Hannu Mannisen neljästi Lapin parhaaksi urheilijaksi, vuosina 1997, 2004, 2007 ja 2010.
S/S Ahti
S/S Ahti on höyrylaiva, josta insinööri Oskar Eklundin konepaja jätti tarjouksensa 5. tammikuuta 1892 Helsingissä päivätyssä kirjeessä. Tarjouksen mukaisesti konepaja sitoutui toimittamaan Fiskars Aktiebolagetille höyryhinaajan 35 000 markalla toukokuun puoleenväliin mennessä. Vuorineuvos Albert von Julin allekirjoitti sopimuksen viikkoa myöhemmin Fiskarsin puolesta, minkä jälkeen aluksen valmistus Hietalahdessa alkoi.
Fiskars (I)
Tilattu alus oli 21,0 metriä pitkä ja 4,3 metriä leveä. Sen kulutuksen tuli olla yhdeksän solmun nopeudella noin 90 kilogrammaa hyvänlaatuista kivihiiltä tunnissa. Aluksen voimanlähteeksi valmistettiin kaksipaisuntainen (compound) höyrykone, joka varustettiin suihkulauhduttajalla. Höyrykoneen sylinterien halkaisijat olivat 255 ja 445 millimetriä, jolloin iskun pituudeksi saatiin 305 millimetriä. Alus valmistui aikataulun mukaisesti ja se kastettiin Fiskarsiksi.
Alus hinasi tukkilauttoja Fiskarsin metsäalueilta saaristosta ja rannikolta Skogsbyn sahalle sekä hinasi malminetsintään tarvittavia laitteita kuljettavia proomuja. Se palveli tehtävissään yhdeksän vuotta, kunnes yhtiö tilasi 1901 toisen hinaajan. Fiskars nimettiin uudelleen Fiskars I:ksi ja uusi hinaaja sai nimen Fiskars II.
Toisessa maailmansodassa Fiskars I liitettiin sisaraluksensa kanssa puolustusvoimiin rannikkolinnakkeiden yhteysaluksiksi. Fiskars I myytiin 21. huhtikuuta 1945 liikemies Eino Löflundille Särkisaloon 610 000 markalla.
Ahti
Löflund nimesi ostamansa aluksen Ahdiksi. Alus huollettiin ensimmäisen talven aikana Matildedalin telakalla Teijossa, jolloin sen pääkannen hytit, puukansi, osa rungon ja pohjan levyistä uusittiin. Alus palveli edelleen hinaajana.
Saitta
Saitta hinasi nippulauttoja Päijänteen rannoilta Vääksyn sahalle, kunnes se jäi työttömäksi 1955. Alus makasi laiturissa sahan rannassa, jossa maatessaan aluksen kone ja kattila poistettiin. Sitä käytettiin lähinnä varastona. Yhtiö päätti 1958 palauttaa huonokuntoisen aluksensa Saimaalle.
Metsänomistajain Metsäkeskus Osakeyhtiö myi 29. kesäkuuta 1957 Osuuskunta Metsäliitolle omistamiaan kulkuneuvoja, jolloin hinaaja Saitan hinnaksi kirjattiin 1,3 miljoonaa markkaa. Uusi omistaja päätti kunnostaa aluksensa, minkä vuoksi se siirrettiin suoraan Rauma-Repolan telakalle Savonlinnan Pääskyniemeen. Alukselle siirrettiin kone ja kattila yhtiön omistamasta romutettavasta hinaajasta Lehtiniemestä (entinen Asko 2), joka oli palvellut loppuaikansa niputtajana.
Liitto
Liitto palveli hinaajana kuljettaen tukkeja Lehtiniemen sahalle. Alukseen oli kytketty kontti eli puusäiliö, jolla taattiin polttoaine pitkillä matkoilla. Alus palveli viisi kesää halkovoimalla, kunnes se muutettiin öljykäyttöiseksi.
Alus hinasi vielä 1971 Lappeenrantaan Metsä-Saimaan sahalle tukkilauttoja sekä pinotavaraa Kaukopäähän Enso-Gutzeitille ollen siten Vuoksen vesistön viimeinen ammattikäytössä ollut höyryhinaaja. Kun Metsäliitolle valmistui 1972 uusi 400 hevosvoiman moottorihinaaja Silva, siirrettiin Liitto eläkkeelle. Alus myytiin 25. helmikuuta 1972 Lauri Komulaiselle, jolloin se poistettiin kauppa-alusrekisteristä ja katsastettiin Suomen Höyrypursiseuran lipunalle. Alus nimettiin samalla Ahdiksi.
Ahti
Ahti on nykyisin S/S Ahti perinneyhdistys ry omaisuutta. Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Tuhnaja
Tuhnaja on kylä Rovaniemen kaupungissa Lapissa. Kylä sijaitsee Tapionkylän länsipuolella Tuhnajanjärven ympärillä noin 30 kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen. Tuhnaja on tunnettu taitavasta puukontekijästä, jonka valmistamat puukot ovat suosittuja yritysten liikelahjoja ja turistien matkamuistoja. Tuhnajassa toimi kauppa 1900-luvun alussa.
Etymologia ja historia
Tuhnajan kylä on saanut nimensä Tuhnajanjärvestä. Tuhnaja-nimen merkitys ei ole tiedossa, mutta sen läheisyydessä on paljon saamelaisperäisiä nimiä, joten Tuhnajan nimikin saattaa olla saamelaisperäinen.
Tuhnajan ensimmäinen talo perustettiin 1790-luvun alkupuolella Tuhnajanjärven etelärannalle. Sen nimi oli Luusuanniemen uudistalo. Tilan nimeksi vakiintui sittemmin läheisen Tuhnajanjärven mukaan Tuhnaja, josta sittemmin tuli koko kylän nimi.
Maantiede
Tuhnaja sijaitsee Ounasjoen ja Rovaniemeltä Kittilään vievän kantatie 79:n itäpuolella. Kylä sijaitsee noin 30 kilometriä Rovaniemen keskustasta pohjoiseen ja noin yhdeksän kilometriä Tapionkylästä itään. Kylän keskellä on Tuhnajanjärvi (89,4 m mpy.), joka laskee Tuhnajanjokea pitkin Luonuanjokeen, joka puolestaan laskee Ounasjokeen. Tuhnajanjärveen laskee pohjoisesta Antinoja ja idästä Iso-Paavolammesta tuleva Paavonoja. Kylän ympärillä kohoavia vaaroja ovat muun muassa Paloselkä, Kertunvaara ja Saarivaara.
Koulu
Tuhnajassa toimi kiertokoulu 1900-luvun alussa. Varsinainen Tuhnajan koulu aloitti toimintansa vuonna 1949. Tuhnajaan perustettiin oma koulu, koska Tapionkylän koulu oli käynyt ahtaaksi ja Tuhnajassa oli riittävästi lapsia oman koulun perustamiseen. Oppilaita koulussa oli parhaimmillaan 40. Koulu ehti toimia kahdessa talossa, jotka molemmat omisti Matti Poikajärvi. Rovaniemen maalaiskunta osti Poikajärveltä kahden hehtaarin suuruisen tontin koulurakennusta varten. Laskevan oppilasennusteen vuoksi tontille ei kuitenkaan ehditty rakentaa kuin kaivo. Tuhnajan koulu lakkautettiin vuonna 1966, ja oppilaat alkoivat käydä koulua Tapionkylän koulussa.
Viikunat
Noin viisi metriä korkeaksi kasvavaa paksurunkoista aitoviikunaa (F. carica) kasvatetaan varsinkin Välimeren maissa maukkaiden kukkalapakoidensa, viikunoiden, vuoksi. Sillä on sormihalkoiset, nahkeat lehdet. Kypsät viikunat ovat päärynän muotoisia, ja niissä on jopa 70 % sokeria. Myös sykomoriviikunapuuta (F. sycomorus) kasvatetaan syötävien kukkalapakoidensa, ns. faaraon- eli aataminviikunoiden vuoksi. Banian eli banianiviikuna (F. benghalensis) on ilmajuurien avulla suuria kasvustoja muodostava laji, ja temppeliviikuna (F. religiosa) buddhalaisten ja hindujen pyhä puu, jonka varjossa Buddhan sanotaan mietiskelleen.
Kumiviikuna (F. elastica) oli aikaisemmin tärkeä kautsukasvi. Nykyisin se tunnetaan kookkaana sisätilojen viherkasvina, huonekumipuuna eli fiikuksena. Suvun muita suosittuja huonekasveja ovat limoviikuna (F. benjamina), lyyraviikuna (F. lyrata) ja kääpiököynnösviikuna (F. pumila).
Antonius Padovalainen
Pyhä Antonius Padovalainen (alun perin: Fernando Martins de Bulhões; 1195 Lissabon — 13. kesäkuuta 1231 Arcella) oli roomalaiskatolinen portugalilainen fransiskaani, pappi, pyhimys ihmeidentekijä ja kirkonopettaja. Hän on laivojen haaksirikkojen, nälkiintymisen, Amerikan intiaanien, amputoitujen, eläinten, aasien, venemiesten, Brasilian, Texasin Beaumontin hiippakunnan, kotieläinten, vanhojen ihmisten, odottavien äitien, uskon eukaristiaan, Italian Ferrazzanon, kalamiesten, satojen, hevosten, Portugalin Lissabonin, postin, merimiesten, sorrettujen ihmisten, Italian Padovan, köyhien, Portugalin, kadonneiden asioiden etsijöiden, steriiliyden, sikopaimenten, Tigua-intiaanien ja vaeltajien suojeluspyhimys. Hänen symboleitaan ovat Jeesus-lapsi kirjan päällä, liljat, kalat, pullo ja krusifiksi, muuli, raha-arkku ja ihmissydän, sydän, tuli, kuvattuna kirjaa pitelevänä sekä leipä. Paavi Gregorius IX julisti hänet pyhimykseksi vuonna 1232, ja paavi Pius XII julisti hänet kirkonopettajaksi 16. tammikuuta 1946. Katolinen kirkko viettää pyhimyksen juhlapäivää 13. kesäkuuta eli päivänä, jona hän kuoli 36-vuotiaana.
Pyhä Antonius eli neljän seuraavan paavin hallintoaikoina: Celestinus III, (1191–98) Innocentius III, (1198–1216) Honorius III (1216–27) ja Gregorius IX (1227–41).
Pyhälle Antoniukselle on laadittu latinankielisiä litanioita, hetkipalveluksen pienoisversio, ja hänestä on joskus käytetty nimitystä Malleus Haereticorum, eli harhaoppisten vasara. Antoniuksen on uskottu laatineen vuosisatoja fransiskaanien suosiossa olleen latinankielisen rukouksen Ecce Crucem Domini.
Elämä
Pyhä Antonius Padovalainen syntyi vuonna 1195 Fernando Martinsina Portugalin Lissabonissa varakkaaseen aatelisperheeseen, mahdollisesti Martin Bouillonille ja Theresa Tavejralle. Hän kävi katedraalikoulua, ja hän liittyi 15-vuotiaana vuonna 1210 augustinolaiseen luostariyhteisöön pyhän Vincentin luostariin, jonka hän lopulta jätti kuultuaan Marokon viidestä fransiskaanimarttyyreistä. Hän halusi itsekin marttyyriksi ja liittyi fransiskaaneihin vuonna 1220, jolloin hän otti nimen Antonius. Pyhimys matkasi laivalla Marokkoon joulukuussa 1220, mutta hän sairastui perillä vakavasti. Hän lähti paluumatkalle, joutui ankaraan myrskyyn, joka vei hänet Sisiliaan. Koska hänen terveytensä pysyi huonona, hänen ei sallittu tehdä lähetystyötä saraseenien keskuudessa, vaan sen sijaan hän opetti teologiaa Italian Bolognassa ja Etelä-Ranskan Montpellier’ssa, Toulousessa ja Puy-en-Velayssa. Hän toimi myös saarnaajana ja koska hän oli menestynyt harhaoppisten käännyttämisessä, häntä kutsuttiin Harhaoppisten vasaraksi. Antoniuksen pidettyä paastonaajan saarnoja vuonna 1231 hänen terveytensä heikkeni ja hän vetäytyi Camposanpieroon. Häntä lähdettiin viemään Padovaan, jonne hän ei ehtinyt, vaan hänet otettiin klarissalaisluostariin Arcellassa, jossa hän kuoli 36-vuotiaana 13. kesäkuuta 1231.
Elämänvaiheita
Pyhän Antonius Padovalaisen elämä voidaan jakaa seuraaviin vaiheisiin:
Pyhäköt
Pyhällä Antoniuksella on ainakin seuraavia pyhäkköjä maailmalla:
Harley-Davidson Motor Company
pienoiskuva|Harley-Davidson Heritage Softail, model 2004 pienoiskuva|Harley-Davidson vuodelta 1907. pienoiskuva|Harley-Davidson vuodelta 1947.
Harley-Davidson Motor Company on moottoripyöriä valmistava yhdysvaltalainen yhtiö, jonka perustivat William S. Harley ja Arthur Davidson vuonna 1903. Harley-Davidsonin kotipaikka on Milwaukee, Wisconsinin osavaltiossa.
Alkuvuodet
Vuonna 1901 William S. Harley sai valmiiksi ensimmäisen suunnitelman polkupyörän apumoottorista. Harley ja Arthur Davidson esittelevät ensimmäisen Harley-Davidson-moottoripyörän kaksi vuotta myöhemmin. Pyörä rakennettiin alun perin kilpapyöräksi. Ensimmäinen tuotantotila oli 3 m x 4,5 m kokoinen puuvaja Milwaukeen kaupungissa Wisconsinin osavaltiossa, Michiganjärven rannalla. Puuvajan, jonka seinään oli maalattu Harley-Davidson Motor Company, kopio on nähtävänä yhtiön museossa. Myöhemmin samana vuonna Arthur Davidsonin veli Walter tuli mukaan toimintaan. Ensimmäisen Harley-Davidson-moottoripyörän osti Williamin ja Arthurin koulukaveri Henry Meyer suoraan rakentajilta itseltään. Seuraavana vuonna aloitettiin pyörien jälleenmyynti Chicagossa. Jälleenmyyjä C.H. Lang myi yhden kolmesta siihen mennessä valmistetuista moottoripyöristä.
Vuonna 1905 Harley-Davidson-moottoripyörällä voitettiin ensimmäinen kilpa-ajo Chicagossa. 15 mailin (noin 24 km) matkaan meni 19 minuuttia ja 2 sekuntia. Milwaukeen tehtaalle palkattiin ensimmäinen työntekijä. Seuraavana vuonna valmistui uusi 10 m × 26 m kokoinen tehdasrakennus, jossa työskenteli kuusi täysipäiväistä työntekijää. Ensimmäinen moottoripyöräkuvasto julkaistiin. Vuotta myöhemmin yritys muutettiin osakeyhtiöksi, ja osakekanta jaettiin neljään osaan. William A. Davidson, Arthur ja Walter Davidsonin veli siirtyi Motor Companyn palvelukseen. Yrityksen jälleenmyyjien verkostoa kehitettiin
1908 Walter Davidson saavutti ensimmäisenä moottoripyörien luotettavuusajossa täydellisen tuhannen pisteen suorituksen, kolmen päivän ajon jälkeen. Samalla hän löi taloudellisuusajon ennätyksen, uuden ennätyksen ollessa 188 mpg eli 1,25 l / 100 km. Ensimmäinen Harley-Davidson myytiin poliisikäyttöön. 1909 Ensimmäinen 45° V-2 -moottori esiteltiin. Kooltaan 49 cid (820 cm³) oleva moottori tuotti seitsemän hevosvoimaa. Tämä 45° V-2 -moottori on vieläkin Harley-Davidsoneiden tunnusmerkkinä. Tehdas ryhtyi valmistamaan tuottamiinsa pyöriin varaosia. Vuotta myöhemmin kehystettyä "Bar & Shield"-logoa käytettiin ensimmäisen kerran, ja siitä tehtiin tuotemerkki vuotta myöhemmin.
1910-luku
1914 Ensimmäiset sivuvaunumallit tehtaalta. Tehtaan virallinen kilpailuosasto otti osaa kilpailuihin William S. Harleyn johdolla ja oli lähes ylivoimainen. 2-vaihteinen takanavassa sijaitseva vaihteisto esiteltiin, kun muilla valmistajilla ei vaihteistoa vielä edes ollut.
1915 William S. Davidsonin patentoima 3-vaihteinen vaihteisto esiteltiin.
1917 Kolmasosa tuotetuista pyöristä päätyi armeijan käyttöön ja tehdas joutui perustamaan koulun armeijan moottoripyörämekaanikoille. Myöhemmin koulussa koulutettiin jälleenmyyjien mekaanikkoja.
1918 Yli puolet tuotantomäärästä meni armeijalle ensimmäisen maailmansodan taisteluihin. Noin 20 000 pyörää, joista suurin osa oli Harley-Davidsonin valmistamia, päätyi taisteluihin. Ensimmäinen amerikkalaissotilas, joka ylitti silloisen Saksan rajan, teki sen ajaen Harley-Davidsonilla.
1919 37cid (600/ cc) -bokserimoottori, nimeltään Sport-model, esiteltiin.
1920-luku
1920 Harley-Davidson on maailman suurin moottoripyörävalmistaja. Sillä on yli 2000 jälleenmyyjää 67 maassa. Hog-lempinimi syntyy, kun voitokkaan kilpailun jälkeen kilpailuosasto ottaa maskottinaan käyttämänsä sianporsaan mukaan kunniakierrokselle.
1922 Ensimmäinen 72cid (1200 cc) -moottori esitellään JD- ja FD-malleissa. Kilpailuosasto puhdistaa palkintopöydät voittaen kaikki 8 kansallista mestaruuskilpailua.
1925 Kaikkien mallien polttoainesäiliöt muotoillaan pisaranmallisiksi, ja sellaisia ne ovat edelleen.
1926 Yksisylinterisiä pyörämalleja yritetään taas tuoda markkinoille, tällä kertaa sivu- ja kansiventtiilimalleina.
1928 Ensimmäinen kahdella nokka-akselilla varustettu malli, JD, tulee markkinoille, pystyen suoraan kaupasta 85–100 mph (135–160 km/h) nopeuksiin.
1929 45 cid-sivuventtiilimoottori Flathead, lättäpää, esitellään. Moottori osoittautuu todella luotettavaksi.
1930-luku ja talouslama
1931 USA:ssa kaikki muut moottoripyörävalmistajat Harley-Davidsonia ja Indian Motorcyclesia lukuun ottamatta ovat lopettaneet toimintansa.
1932 Tehdas julkaisee kolmipyöräisen Servi-Car-mallinsa, pääasiassa poliisin käyttöön. Malli poistui tuotannosta vasta vuonna 1972.
1933 Suuri lama lähes lopettaa myynnin, Art Deco -kotkakoristelu tulee tukemaan myyntiä.
1935 Ensimmäiset japanilaiset moottoripyörätehtaat käynnistävät tuotantoaan Harley-Davidsonin luovuttaessa valmistuslisenssin, piirustukset, työkalut ja muotit Sankyolle.
Toinen maailmansota
1941 USA liittyy toiseen maailmansotaan, siviilimoottoripyörien tuotanto lähes lopetetaan. Armeijan mekaanikot valtaavat jälleen tehtaan huoltokoulun.
1942 Tehdas esittelee XA 750 cc -mallin boxerimoottorilla ja kardaanivedolla tarkoitettuna sotilaskäyttöön aavikoilla.
Sodan jälkeen ja uudet moottoripyörämallit
1948 Hydrauliset venttiilinnostimet moottoriin. (Panhead)
1949 Hydrauliset etuteleskooppi/iskunvaimentimet esitellään.
1952 K-malli esitellään, 45cid -sivuventtiilimoottori jossa vaihteisto on samassa valussa kampikammion kanssa. Olympialaiset Suomessa ja Suomen poliisi saa 4 kappaletta Harley-Davidson Panhead -moottoripyöriä.
1953 50. juhlavuoden malliston pyöriin lisätään juhlavuoden logot. Samana vuonna ainoa kotimainen kilpailija Indian Motorcycles tekee konkurssin.
1954 KH -malli 51cid koneella.
1956 Elvis Presley ostaa Harley-Davidson KH pyörän.
1957 Uusi Sportster XL-mallisto esitellään. Sportster on suoraa jatkoa KH-mallille kansiventtiilein ja 55cid (900cc) kokoisena.
1958 Ensimmäiset hydraulisilla takaiskunvaimentimilla varustetut mallit Big Twineissä (74cid).
1960 Tehdas esittelee ensimmäisen skootterinsa, yhtiö ostaa puolet italialaisen Aeronatica-Macchi yhtiön osakekannasta. Aermacchi Harley-Davidson tytäryhtiö tuottaa pieniä yksisylinteisiä moottoripyöriä.
1964 Servi car -mallit saavat ensimmäisinä sähköstartin.
1965 Electra Glide -malli. Sähköstartti Big Twin -malleihin. Viimeinen Panhead-vuosi ja ensimmäinen Electra Glide.
1966 Shovelhead-moottori esitellään.
1969 American Machine and Foundry Company (AMF) ostaa yhtiön osakekannan
1970 Tehdas esittelee kilpapyörän, XR-750 -mallin joka pohjautuu Sportster-malliin.
1971 Tehdas esittelee ensimmäisen moottorikelkan. Super Glide FX-1200 "Boat Tail" esitellään. Pyörän on suunnitellut William "Willie G." Davidson joka on alun perin tehtaat perustaneen William A. Davidsonin pojanpoika.
1972 XR-750 kilpamalliin esitellään alumiiniset sylinterikannet, mallilla dominoidaan maaratakilpailuja 30 vuoden ajan.
1973 Uusi 4000 neliön kokoonpanotehdas avataan Yorkin kaupungissa Pennsylvanian osavaltiossa. Muut toiminnot säilyvät Milwaukeessa ja Tomahawkissa. Pyöriin tulevat levyjarrut. Maahantuonti Suomeen alkaa uudelleen.
1977 Tehdas esittelee FXS Low Rider -mallin, sekä XLCR-1000 (Cafe Racer) -mallin. Pyörät ovat William "Willie G." Davidsonin käsialaa.
1978 Shovelhead moottori kasvaa 80cid (1340 cc) -kokoon.
1979 Tehdas esittelee ensimmäisen FXEF eli Fat Bob -mallin.
1980 Tehdas esittelee monta uudistusta eri malleihin, kumityynyjen varassa olevan moottorin FLT-malleihin samoin yhteen kiinnitetyn moottorin ja uuden 5-vaihteisen vaihteiston. Valikoimasta löytyy myös uusi kevlar-vahvisteinen toisioveto joka korvaa perinteisen ketjuvedon. Innokkaat harrastajat perustivat Suomeen edelleen toimivan, nyt jo noin 4 200-jäsenisen merkkikerhon Harley Davidson Club Finlandin.
1982 Yhä uusia ideoita otetaan tuotantoon, tuotantotapoja muutetaan kustannustehokkaammaksi ja laatua saadaan samalla parannettua.
1983 Tehdas ajaa kauppakomissioon (International Trade Commission) aloitteen rangaistustullista Japanista tuotaville yli 700 cc -kokoisille moottoripyörille. Määräaikainen 5-vuotinen rangaistustulli tulee voimaan huhtikuussa 1983. 1920-luvulta peräisin oleva HOG-nimi otetaan "viralliseen" käyttöön tarkoittaen Harley-Davidson Owners Groupia. HOG tarjoaa erilaisia lisäpalveluita jäsenilleen. Uuden Harleyn ostaja saa vuoden ilmaisen jäsenyyden kerhoon.
1984 Yhtiö esittelee täysin uudet Evolution-sarjan moottorit ja uuden Softail-malliston. Uusi Evolution-moottorisarja jatkaa 45° V-2 moottoreiden perinnettä 1340 cc kokoisena.
1986 Yhtiö listautuu New Yorkin pörssiin omana yhtiönään. Samalla se ostaa Holiday Rambler Corporation -yhtiön joka tuottaa suuria ja laadukkaita matkailuautoja Yhdysvaltain markkinoille. Evolution sportster mallit esitellään (883 & 1200)
1987 Yhtiö pyytää kauppakomissiolta (International Trade Commission) rangaistustullien kumoamista yhtiön talouden parannuttua merkittävästi. Samalla se julkistaa "Buy Back Program" Sportster XLH883 -mallille, ostaessasi tuon mallin tehdas tarjoaa täyden myyntihinnan hyvityksen vaihdettaessa 2 vuoden sisällä uuteen FL- tai FX-malliin.
1988 Yhtiö juhlii 85-vuotissyntymäpäiväänsä Milwaukeessa 60 000 vierailijan kanssa, tehtaan museo siirretään tien päälle esittelemään vanhoja moottoripyöriään sekä kilpailusaavutuksiaan.
1991 Sportster sarjaan 5-vaihteinen vaihdelaatikko. Tehdas julkistaa uuden viimeisintä tekniikkaa hyödyntävän maalaamon rakentamisen Yorkin tehtaiden yhteyteen, maalamo on täydessä toiminnassa 1992.
1993 Yhtiö juhlii 90-vuotissyntymäpäiviä Milwaukeessa, järjetettyyn paraatiajoon osallistui noin 100 000 moottoripyörää. Yhtiö ostaa vähemmistöosan 49 % Buell Motorcycle Companysta.
1994 Yhtiön kilpailuosaston kehittelemä VR-1000 Superbike esitellään ja ilmoittautuu kilpailuihin.
1995 Ensimmäinen polttoaineen ruiskutuksella oleva malli esitellään, ja koska kyseessä on Electra Glide -mallin 30-vuotisjuhla se saa kunnian.
1996 Uusi viimeisintä tekniikkaa hyödyntävä 23 000 neliön varaosa- ja lisävarusteiden jakelukeskus avataan Franklinin kaupungissa Wisconsinin osavaltiossa.
1997 Uusi 20 000 neliön suunnitteluosasto avataan Milwaukeen, rakennus omistetaan William G. Davidsonille. Moottoreiden valmistusta siirretään Menomomeesta ostettuun tehtaaseen. Sportster -mallien valmistus aloitetaan Kansas Cityyn rakennetulla n. 30 000 neliön tehtaalla.
1998 Yhtiö juhlii 95-vuotistaivaltaan, järjestetyssä paraatiajossa noin 140 000 moottoripyörää. Manauksessa Brasiliassa avataan ensimmäinen kokoonpanotehdas Yhdysvaltain ulkopuolella. Yhtiö ostaa lisää 49 % Buell Motorcycle Companyn osakkeista, jolloin Eric Buell jää yhtiön hallituksen puheenjohtajaksi ja omistajaksi 2 % osuudella.
1999 Uudet Twin Cam 88A -moottorit esitellään Touring- ja Dyna -malleissa.
2000 Tehdas esittelee uudet Softail-mallit joissa tasapaino akselilla uudistettu. Twin Cam 88B -moottoriin Softail-malliin saa valinnaisvarusteena polttoaineen ruiskutuksen.
2001 Yhtiö ilmoittaa laajentavansa kaikkia päätuotantolaitoksiaan. Buell XB -sarjan ensimmäinen malli Firebolt XB9R esitellään (tuotantoon 2002)
2002 Tehdas julkaisee jo edellisvuonna esitellyn VRSCA V-Rod -mallin uudella Revolution moottorilla. V-Rod on tehtaan ensimmäinen vesijäähdytteinen malli, jossa myös kannen yläpuoliset nokka-akselit 60° sylinterikulmassa. Ensi kertaa tehtaan mallistossa teholukema suoraan kaupasta menee yli 100 hevosvoiman 115 hevosvoiman lukemallaan.
2003 Yhtiö järjesti 100-vuotisjuhlat Millwaukeessa 29. elokuuta – 1. syyskuuta. Juhliin osallistui noin 10 000 motoristia. Buell Lightning XB9S esitellään.
2004 Sportster-mallit saavat uudistetun kumiripustetun moottorin ja uuden rungon.
2006 Tehdas julkistaa 6-vaihteiset vahteistot Dyna-mallistossa, samoin suunnitelman avata uuden museon Milwaukeessa vuonna 2008
2019 Sähkömoottoripyörä Livewire
Moottoreiden kehitys
pienoiskuva|Knucklehead ("Rystypää"), Harleyn ensimmäinen iso kansiventtiilirakenteinen moottori Harley-Davidson V-2 moottoreiden kehityshistoria. Tässä ei ole käsitelty ollenkaan Sportster-malleissa esiintyneitä moottoreita jotka erovat muista moottoreista (paitsi Revolution) siten, että niissä vaihteisto ja kampikammio ovat samassa valussa. Myöskään erikois- ja kilpailumalleja ei ole listattuna
Dyna
On Harley-Davidson Motor Companyn rekisteröity tavaramerkki, joka on myös tehtaan moottoripyörämallisarjan nimi, malleina seuraavat.
Softail
On Harley-Davidson Motor Companyn rekisteröity tavaramerkki, joka on myös tehtaan moottoripyörämallisarjan nimi, mallissa takaiskunvaimennus on rakennettu vaakasuoraan asentoon rungon alareunaan vaihteiston ja moottorin alle. Mallistossa seuraavia malleja.
Sportster
On Harley-Davidson Motor Companyn rekisteröity tavaramerkki, joka on myös tehtaan moottoripyörämallisarjan nimi. Ensimmäinen Sportster näki päivänvalon vuonna 1957 ja on yksi pisimpään valmistuksessa olleista moottoripyörämalleista. Ennen sitä valmistettiin K-mallia ("esi-Sportster") jonka moottorikonstruktioon (yhtenäiskone) ja neljä erillistä nokka-akselia Sportster perustuu. Mallin tuotanto ja myynti jatkuu vielä tänäkin päivänä.
Touring
On Harley-Davidson Motor Companyn rekisteröity tavaramerkki, joka on myös tehtaan moottoripyörämallisarjan nimi, malleina seuraavat.
VRSC
VRSC on Harley-Davidson Motor Companyn rekisteröity tavaramerkki, joka on myös tehtaan moottoripyörämallisarjan nimi, malleina seuraavat. Näissä malleissa uusi vesijäähdytteinen Revolution-moottori.
CVO
CVO (Custom Vehicle Operations) on Harley-Davidson Motor Companyn rekisteröity tavaramerkki, joka on myös tehtaan vuonna 1999 perustama "Limited Edition" moottoripyörämallisarjan nimi, malleina seuraavat. Mallit vaihtelevat vuosittain. Niissä on muun muassa erikoismaalaus ja muita erikoisvarusteita, joita ei voi ostaa erikseen.
Monacon Grand Prix 1973
Monacon Grand Prix 1973 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. kesäkuuta 1973 Monacon katuradalla. Kilpailun voitti Jackie Stewart, jolle voitto oli kauden kolmas.
Australian Grand Prix 1986
Australian Grand Prix 1986 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. lokakuuta 1986 Adelaiden katuradalla. Kilpailu oli kauden 1986 päätöskilpailu. Sen voitti maailmanmestaruuteen ajanut hallitseva maailmanmestari McLarenin Alain Prost. Toiseksi sijoittui Hondan Nelson Piquet ja kolmanneksi Ferrarin Stefan Johansson.
Aika-ajot
Aika-ajoissa paalupaikan otti MM-sarjaa johtanut Mansell, saaden eturiviin rinnalleen Piquet'n. Ayrton Senna (Lotus) ja Prost ottivat lähtöruudut 3. ja 4. Kymmenen nopeimman kuskin joukkoon mahtuivat myös René Arnoux (Ligier), Gerhard Berger (Benetton), Rosberg, Philippe Alliot (Ligier), Michele Alboreto (Ferrari) ja Philippe Streiff (Tyrrell).
Kilpailu
Startissa Mansell piti paikkansa, mutta toiseen mutkaan tultaessa Senna ohitti hänet. Piquet ja Rosberg ohittivat myös Mansellin, joista ensin mainittu ohitti Sennan vielä ensimmäisen kierroksen aikana. Sennan ongelmat jatkuivat hänen hävittyä seuraavalla kierroksella Rosbergille, kahta kierrosta myöhemmin Mansellille ja kierroksella 6 Prostille.
Kierroksella 7, Rosberg ohitti kilpailua johtaneen Piquet'n ja ryhtyi kasvattamaan eroa muihin. Prost ohitti hetkeä myöhemmin Mansellin ja siirtyi painostamaan Piquet'tä, joka lopulta onnistui kun Piquet spinnasi kierroksella 23. Prostin mestaruushaaveet näyttivät kuitenkin olleen tuomittu muutama kierros myöhemmin kun hän kärsi rengasrikon ja joutui ajamaan varikolle vaihtamaan uuden renkaan. Prost putosi neljänneksi.
Piquet oli ehinyt sillä välin koota itsensä henkisesti spinnauksen jälkeen ja onnistui lopulta ohittamaan Mansellin kierroksella 44, nousten takaisin kakkospaikalle. Prost sai Williams-kaksikon kiinni ja koko kolmikko ajoi tiiviissä nipussa.
Williamsilla jouduttiin kutsumaan Piquet varikolle peläten että tältäkin räjähtäisi rengas. Prost nousi 15 sekunnin johtoasemaan, jonka Nelson pystyi kutistamaan lopulta neljään sekuntiin ennen kuin ruutulippu heilahti. Prost voitti, Piquet oli toinen ja kolmas oli Johansson, joka jäi kärkikaksikosta lopulta kierroksen.
Anne Arundelin piirikunta
Anne Arundelin piirikunta on Yhdysvaltojen Marylandin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 579 234 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Annapolisin kaupunki. Piirikunta on perustettu 9. huhtikuuta 1650.
Lofty Wiseman
John "Lofty" Wiseman on brittiläinen selviytymisasiantuntija ja entinen Britannian erikoisjoukkojen Special Air Servicen (SAS) jäsen. Hän on kirjoittanut alansa käsikirjoja. Hän oli 18-vuotias, kun hänet vuonna 1959 valittiin kaikkien aikojen nuorimpana SAS:n joukkoihin. Hän palvelin joukoissa 25 vuotta ja kohosi sinä aikana vääpeliksi. Wiseman erosi SAS:n palveluksesta vuonna 1985 ja julkaisi seuraavana vuonna ensimmäisen kirjansa The SAS Survival Handbook.
Sigurd Wegelius
Sigurd Wegelius (22. kesäkuuta 1884 Helsinki – 26. huhtikuuta 1920 Viipuri) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Sebastian Huber
Sebastian "Wastl" Huber (26. kesäkuuta 1901 Füssen – 6. maaliskuuta 1985 Füssen) oli saksalainen rattikelkkailija, kolminkertainen maailmanmestari ja kaksinkertainen olympiamitalisti.
Huber voitti Saksan joukkueessa viiden miehen kelkkojen olympiapronssia Sankt Moritzin kisoissa 1928 ja neljän miehen kelkkojen olympiapronssia Lake Placidin kisoissa 1932. Lake Placidissa hän sijoittui lisäksi viidenneksi kahden miehen kelkoissa. Kotikisoissaan Garmisch-Partenkirchenin olympialaisissa 1936 Huber sijoittui neljän miehen kelkoissa seitsemänneksi.
Maailmanmestaruuksia Huberille kertyi kolme kappaletta. Saksan-mestaruuskilpailuissa Huber voitti kahden miehen kelkoissa maansa mestaruuden vuonna 1930 ja neljän miehen kelkoissa vuonna 1931.
Velvoiteoikeus
Velvoiteoikeus on oikeustieteen ala, joka tarkastelee yksityisten toimijoiden välisiä velka- ja muita velvoitesuhteita. Velvoiteoikeus kuuluu eri oikeudenalojen systematiikassa siviili- eli yksityisoikeuteen ja sen sisällä varallisuusoikeuteen.
Velvoite merkitsee, että velkojalla on oikeus vaatia velalliselta suorituksen tekemistä. Suoritus voi olla esimerkiksi rahasumman maksaminen, esineen luovuttaminen toisen omistukseen tai palvelun toteuttaminen.
Velvoiteoikeuden tutkimuskohteita ovat erityisesti:
Velvoiteoikeus voidaan jakaa seuraavasti:
Gillan
Gillan voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Anthony Duclair
Anthony Duclair (s. 26. elokuuta 1995 Montréal, Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija joka pelaa NHL-seura San Jose Sharksissa. Hänen vahvuuksiinsa kuuluvat maalintekotaidot, luistelu, kiekonhallinta, rannelaukaus, työmoraali, sijoittuminen ja kädet. Duclairin heikkouksiin kuuluvat voiman puute, oman pään pelaaminen ja ajoittainen itsekkyys, mikä kostautuu kiekonmenetyksinä.