cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Iso Omena
2010–
Ison Omenan läheisyydessä olevalla työmaalla sattui 3.7.2012 räjähdys, jossa loukkaantui kahdeksan ihmistä, joista kaksi vakavasti. Suuria kivenlohkareita sinkoili lähialueen kerrostaloja kohti rikkoen muun muassa ikkunoita. Kiviä sinkoili myös Ison Omenan lasikatolle ja kauppakeskus evakuoitiin.
Citycon ja NCC aloittivat kesäkuussa 2013 Ison Omenan laajennushankkeen. Espoon kaupunki myi laajennusta varten tontin. Kauppakeskuksen liikepinta-ala kasvoi noin 25 000 neliömetrillä, jolloin koko liikepinta-ala on yli 75 000 neliömetriä ja Iso Omena nousi Suomen suurimpien kauppakeskusten joukkoon.
Lokakuussa 2014 Iso Omena siirtyi kokonaan Cityconin omistukseen, kun se osti 40 prosentin osuuden GIC:ltä.
thumb|Rakennustyöt käynnissä elokuussa 2015. Laajennuksessa kauppakeskuksen pinta-ala lähes kaksinkertaistui. Laajennuksen ensimmäinen vaihe avattiin 11.8.2016, jolloin kauppakeskukseen aloitti muun muassa useita muotiliikkeitä ja ravintoloita. Laajennuksen ylimpään kerrokseen avattiin Ison Omenan palvelutori, jonka Citycon toteutti Espoon kaupungin kanssa. Palvelutorille koottiin julkisten toimijoiden asiakaspalvelupisteitä,, kuten kirjasto, nuorisopalvelut, neuvola, terveysasema, mielenterveys- ja päihdepalvelut, asiointipiste, Kela sekä HUS:n laboratorio- ja kuvantamistoiminnot.
Laajennuksen toinen vaihe avattiin 20.4.2017. Toisessa vaiheessa laajennuksen ensimmäiseen kerrokseen avattiin ravintolamaailma M.E.E.T. – meet, eat, enjoy, together. M.E.E.T koostuu lähes 40 erilaisesta ravintolasta ja kahvilasta. Toisessa vaiheessa myös Finnkino avasi uuden, seitsemän salia käsittävän elokuvateatterin laajennuksen toiseen kerrokseen, markettikerrokseen avattiin Lidl. Lokakuussa avattiin Duudsonit Activity Park entisen kirjaston ja elokuvateatterin paikalle. Länsimetron aloitettua matkustajaliikenteen 18. marraskuuta 2017 avattiin terminaalikerroksen liikkeet. Bussiterminaali otettiin kuitenkin käyttöön vasta 3. tammikuuta 2018, kun Espoon bussilinjat uudistuvat.
Vuonna 2018 Ison Omenan kävijämäärä ja myynti kasvoivat merkittävästi. Tähän vaikutti Länsimetro.
Muuta
Isossa Omenassa tapahtui vuoden 2023 alussa välikohtaus, jossa vartijoiden poistaessa kiinniotettua 35-vuotiasta naista tämä kuoli vartijoiden käsittelyssä.
Liikkeet
Isossa Omenassa toimii yhteensä noin 220 muodin, sisustuksen, vapaa-ajan ja hyvän olon erikoisliikettä sekä päivittäistavarakauppoja ja ravintolamaailma. Isossa Omenassa toimii myös kuntosali, terveysasema, kirjasto, elokuvateatteri ja kappeli. Ison Omenan suurimpia liikkeitä ovat muun muassa K-Citymarket, Prisma, Lidl, H&M, Zara, Aleksi 13 ja Stadium.
Kulkuyhteydet
Iso Omena on merkittävä liikenteellinen solmukohta. Sen yhteydessä sijaitsee syksyllä 2017 avatun Länsimetron Matinkylän metroasema. Isossa Omenassa on myös bussiterminaali, josta lähtee busseja eri puolille Espoota sekä Kirkkonummelle. Jotkin bussilinjat, jotka ohittavat Ison Omenan, pysähtyvät kauppakeskuksen ulkopuolella.
Jodietikkahappo
Jodietikkahappo eli jodietaanihappo (C2H3IO2) on etikkahapon jodijohdannainen. Yhdistettä käytetään pääasiallisesti biokemiallisissa tutkimuksissa.
Valmistus
Jodietikkahappoa tuotetaan jodaamalla etikkahappoanhydridiä jodilla typpi- tai rikkihapon kanssa. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on kloori- tai bromietikkahapon asetoniliuoksen reaktio jodidien, esimerkiksi natrium- tai kaliumjodidin kanssa.
Käyttö
Jodietikkahappoa käytetään biokemiassa tutkittaessa proteiinien ja peptidien aminohappokoostumusta. Jodietikkahappo reagoi kysteiiniaminohapon tioliryhmän kanssa SN2-reaktiolla, jolloin muodostuu S-karboksimetyylikysteiinijohdannainen. Tämän tarkoituksena on estää disulfidisiltojen muodostuminen. Jodietikkahapon sijasta tähän tarkoitukseen voidaan käyttää myös jodiasetamidia. . Sitä käytetään myös entsyymien inhibiittorina. thumb|center|500px|Jodietikkahapon ja kysteiiniaminohapon välisen reaktion mekanismi
Hammas
thumb|250px|Hammas (alaleuan viisaudenhammas, ihmisen takahammas). thumb|250px|Hampaat [[Röntgensäteily|röntgenkuvassa.]] Hammas on kova kalkkipitoinen suussa sijaitseva muodostelma, jollaisia on monilla selkärankaisilla. Hampaiden pääasiallinen tarkoitus on ruoan mekaaninen hienontaminen. Hampaat ovat yleensä rivissä. Hammas kiinnittyy ala- tai yläleukaluuhun. Sen pinnan kiille on yksi luonnon kovimmista materiaaleista.
Hampailla on useita ravintoon liittyviä käyttötarkoituksia. Yleensä hampailla ruoka jauhautuu hienoksi ennen ruoan nielaisua, ja se on hampaiden pääasiallinen käyttötarkoitus. Lihansyöjät repivät hampailla lihaa, ja niillä on tähän tarkoitukseen erikoistuneet raateluhampaat. Yläleukaluussa raateluhammas on viimeinen väliposkihammas ja alaleukaluussa ensimmäinen poskihammas. Hampailla voi myös tarttua saaliiseen. Norsuilla, mursuilla ja sarvivalailla on hyvin pitkät syöksyhampaat, joita eläimet käyttävät esimerkiksi itsepuolustukseen, lajinsisäiseen kilpailuun, ruoanhankintaan tai liikkumiseen.
Hampaat voivat olla pysyviä, tai ne voivat olla useaan kertaan uusiutuvia. Esimerkiksi haille kasvaa hampaita koko elinajan. Jyrsijöillä hampaat taas kasvavat jatkuvasti, jolloin hampaista saattaa tulla ongelma, jolleivat ne saa kulutettua hampaitaan tarpeeksi. Majavalla on hammaskiilteessä rautaa, ja hampaat ovat oranssinruskeat. Hampaat kuluvat ajan kuluessa. Yleisiä hammassairauksia ovat hammaskivi, karies, ientulehdus (gingiviitti) ja tukikudostulehdus (parodontiitti).
Ihmisen hampaat
thumb|Ihmisen hampaat. Ihmisellä on elämänsä aikana kahdet hampaat: maitohampaat ja niin sanotut rautahampaat eli pysyvät hampaat. Ensimmäiset hampaat eli maitohampaat alkavat tulla näkyviin yleensä noin puolen vuoden iässä, mutta ei ole tavatonta että vastasyntyneellä näkyy hammaskasvun alkua. Maitohampaita on yhteensä 20 eli viisi kussakin neljässä leukapuoliskossa. Joskus maitohampaiden puhkeaminen saattaa olla todella kivuliasta, ja lapsen itkuisuuden ja kiukuttelun syy löytyy suusta. On todettu tapauksia, että aikuiselle on tullut kolmannet hampaat. Lisonin tapauksessa vuonna 1896 Ranskassa potilaalle oli kasvanut neljäs hammaskerta.
Ensimmäiset pysyvät hampaat (kuutoset) alkavat ilmestyä noin kuuden vuoden iässä, ja yleensä noin 13-vuotiaalla on jo kaikki pysyvät hampaat. Ne kasvavat ulos leukaluusta ja pudottavat pois maitohampaat kasvunsa aikana. Viisaudenhampaat eli kahdeksikot ovat poikkeus pysyvistä hampaista, koska ne ilmestyvät usein vasta noin 20. ikävuoden jälkeen, ja joillakuilla ne jäävät kokonaan puhkeamatta. Pysyviä hampaita on siis aikuisella 28–32 viisaudenhampaiden määrän mukaan. Pysyvien hampaiden pitäisi kestää koko loppuiän. Aina niin ei kuitenkaan käy, ja pahimmassa tapauksessa hammas pitää korvata tekohampaalla.
Hampaiden rakenne
thumb|250px| Hampaan rakenne: A. Kruunu B. Juuri 1. Hammaskiille 2. Hammasluu 3. Hammasydin 4. Ienkudos 5. Hammassementti 6. Leukaluu 7. Verisuonet 8. Hermot Hermot ja verisuonet kulkevat hampaan sisään juurikanavaa pitkin. Hampaan näkyvää osaa kutsutaan teräksi eli kruunuksi, ja sitä peittää elimistön kovin kudos, kiille, joka sisältää noin 98 prosenttia epäorgaanista apatiittia, muu on vettä ja orgaanista ainesta. Kiille kestää hyvin kulutusta, mutta se uusiutuu huonosti. Kiille on paksuimmillaan hampaan purupinnoilla. Ikenen sisällä olevaa osaa kutsutaan hampaan kaulaksi (collum dentis) ja leukaluun hammaskuopassa olevia osia juuriksi (radix dentis). Hampaalla on juuria tavallisesti yhdestä kolmeen. Hampaan sisällä on sidekudoksinen ydinontelo, joka kapenee juuren alueella juurikanavaksi. Ydinontelossa kulkevat hampaan verisuonet ja hermosyyt, joita hampaassa on paljon, koska hammas on tärkeä aistinelin.
Hampaassa on kiilteen lisäksi kahta luukudosta. Hampaan pääosan muodostaa hammasluu eli dentiini, jonka kudosta muodostavat solut, odontoblastit, ovat yhtenäisenä kerroksena hammasluun ja pulpan eli hammasytimen rajalla, jonka vuoksi hampaaseen tullut vaurio ei yleensä korjaudu hyvin. Hampaan kaulan alueella kiille muuttuu pehmeämmäksi hammassementiksi.
Hammas kiinnittyy leukaluuhuun kollageenisyiden välityksellä.
Karies
Yleisin hammassairaus on karies eli hammasmätä eli hampaan reikiintyminen. Se aiheutuu siitä, että tietyt hampaan pinnalla elävät bakteerit tuottavat sokereista (etenkin sakkaroosista ja glukoosista) happamia aineenvaihduntatuotteita (tätä tarkoittaa happohyökkäys), jotka syövyttävät hammaskudosta. Hammas saattaa kulua kaikista ehkäisevistä toimenpiteistä huolimatta ja tähän kulumaan voi syntyä reikä eli kariesta. Karies voi hoitamattomana aiheuttaa jopa yleiskuntoa haittaavia lisätauteja, jos bakteerit leviävät hampaan kautta verenkierrosta elimistöön.
Vihlovat hampaat
Kiille on vahvaa ainetta ja suojaa hampaan pintaa. Jos kiille kuluu tai ienkudos vetäytyy hampaan kaulan läheltä, herkempi hammasluu paljastuu. Kylmät, kuumat tai happamat juomat ja ruuat voivat aiheuttaa pistävän kivuntuntemuksen eli hampaiden vihlomista. Tämä johtuu siitä, että hammasluussa on tuhansia mikroskooppisia nesteen täyttämiä kanavia, joita pitkin ulkoiset ärsykkeet kulkeutuvat hammasytimeen ja sen hermoihin. Nopein ja yksinkertaisin apu ongelmaan on vihloville hampaille tarkoitettu hammastahna, jonka ainesosat tukkivat hammasluun kanavat.
Hampaiden harjaus
Hampaita tulisi harjata joka päivä kaksi kertaa kahden minuutin ajan fluoripitoisella hammastahnalla hampaiden riittävän fluorin saannin turvaamiseksi. Harjatessa tulee käyttää mieluiten myös ksylitolia sisältävää hammastahnaa. Hampaat pestään aamulla ennen aamiaisen syömistä ja lopuksi illalla ennen nukkumaanmenoa. Hammastahnaa ei pidä käyttää liikaa, sillä erään tutkimuksen mukaan useiden hammastahnatuubien käyttö viikossa voi aiheuttaa neurologisia ongelmia. Lisäksi liiallinen fluorin saanti alle kouluikäisillä lapsilla voi aiheuttaa pysyviin hampaisiin fluoroosia.
Hammasvälien puhdistus
Karies saa usein alkunsa hampaiden välisistä pinnoista, joten hammasvälit on hyvä puhdistaa hammaslangalla, hammastikulla, hammasväliharjalla tai siltalangalla kerran päivässä. Hammasvälien puhdistamisen yhteydessä puhdistetaan myös takimmaisten purupintojen välit.
Ruokailutottumukset
Hiilihydraattien syömiskertoja ei tulisi olla enempää kuin viisi-kuusi kertaa päivässä, koska jokaista syömiskertaa seuraa happohyökkäys, jolloin hampaiden reikiintyminen voi edetä. Syömiskerraksi lasketaan, jos laittaa vaikkapa yhden viinirypäleen suuhunsa. Vesi ei aiheuta suuhun happohyökkäystä.
Ruokavaliossa tulisi käyttää mahdollisimman vähän sokeria ja happamia elintarvikkeita. Happamiin elintarvikkeisiin kuuluvat kaikki mehut ja virvoitusjuomat sekä hedelmät. Suositeltava janojuoma on vesi. Monille ihmisille sokeria sisältävien ja happamien tuotteiden käytöstä luopuminen voi tuntua vaikealta.
Happamat juomat, muun muassa kevytlimonadit kuluttavat kiillettä hampaan pinnalta ja saavat aikaan eroosiota, joka aiheuttaa ajan myötä hampaiden vihlontaa. Vauriota on vaikeaa korjata jälkikäteen. Eroosiota vähentää hampaiden huuhtominen vedellä tai ksylitolitablettien käyttö happaman juoman jälkeen. Hampaita ei kuitenkaan tule harjata vajaaseen tuntiin happamien elintarvikkeiden nauttimisen jälkeen, koska tällöin eroosio tehostuu ja kiille vaurioituu harjatessa.
Eri eläinlajien hammaskartat
Hammaskartassa ylempi rivi kuvaa yläleukaluun yhden puoliskon hampaita ja alempi alaleukaluun yhden puoliskon hampaita. Maitohampaissa ensimmäinen luku kertoo etuhampaiden määrän, toinen kulmahampaiden määrän ja kolmas välihampaiden määrän. Pysyvien hampaiden kohdalla ensimmäinen luku kuvaa etuhampaiden määrää, toinen kulmahampaiden määrää, kolmas välihampaiden määrää ja neljäs poskihampaiden määrää. Lehmällä ei ole yläetuhampaita pysyvissä hampaissa tai maitohampaissa.
Batman – Mustan kostajan paluu
Batman – Mustan kostajan paluu on vuonna 1993 ilmestynyt animaatioelokuva, jonka ohjasivat Eric Radomski ja Bruce Timm. Pääosassa ääninäyttelivät Kevin Conroy, Dana Delany ja Mark Hamill. Mustan kostajan paluu on DC-animaatiouniversumin ensimmäinen elokuva.
Juoni
Batmania aletaan syyttää, kun Gothamin pelätyimmät gangsterit eliminoidaan järjestyksessä. Todellisuudessa Gothamin öissä kulkee uusi varjoinen rikollinen nimeltä Mustakostaja, joka on ollut tekemisissä Batmanin menneisyydessä. Synkän ritarin täytyy nyt todistaa olevansa syytön kaikkien mahdollisten vastoinkäymisten kautta.
Martta Kuikka
Martta Kuikka (o.s. Pentunen, 1921 Suojärvi, Riuhtavaara – 22. syyskuuta 2005 Ilomantsi) oli runoilija ja itkuvirsien taitaja Ilomantsin Viinivaarasta. Kuikka oli viimeisiä aitoja suomalaisia itkuvirsien taitajia. Hän esiintyi lukuisissa häissä, hautajaisissa ja muissa tilaisuuksissa. Hän solmi avioliiton Arvo Kuikan kanssa vuonna 1943. Heille syntyi neljä lasta. Vuonna 1978 Martta jäi leskeksi. Hän julkaisi runokokoelmia ja hänen runojaan on äänitetty levyille. Kuikka sai myös kansainvälistä huomiota ja kävi esiintymässä muun muassa Ruotsissa ja Venäjällä. Kuikka on Inkerin Kulttuuriseuran kunniajäsen.
Batman – Mustan kostajan paluu
Tuotanto
Warner Bros. Animationin ollessa vaikuttuneita Batmanin animaatiosarjan ensimmäisen tuotantokauden menestyksestä, he antoivat Alan Burnettin kirjoittaa tarina animaatioelokuvalle. Burnettin tarkoitus oli jättää pois kaikki sarjassa esiintyneet rikolliset vaikka Jokeri esittääkin ratkaisevaa roolia elokuvassa. Lisäksi hän halusi lisätä Bruce Waynen rakkaustarinan, jota Burnettin mukaan ei ole varsinaisesti tehty Batmanin televisio-ohjelmissa. Käsikirjoittajat olivat myös erittäin varuillaan Jokerin roolista elokuvassa, sillä he eivät halunneet sen olevan millään yhteyksissä Tim Burtonin ohjaamaan vuoden 1989 Batman-elokuvaan. Burnettin apuna käsikirjoituksessa olivat Martin Pasko, joka oli tekemisissä suurimmasta osasta muistikuva kohdista, Michael Reaves puolestaan kirjoitti elokuvan loppuosan ja Paul Dini täytti hänen mielestään käsikirjoituksen tyhjät kohdat.
Alun perin elokuva oli tarkoitus julkaista suoraan videolle, mutta Warnerin studio päätti julkaista sen elokuvateattereissa. Tämän johdosta elokuvan tekijöillä oli noin kahdeksan kuukautta aikaa saada elokuva valmiiksi. Yleensä animaatioelokuvan valmistumiseen menee noin kaksi vuotta. Päätöksen myötä animaattorit joutuivat käymään läpi koko elokuvan sovittaakseen ne laajakuvaksi teatteriin. Kiireellisen aikataulun vuoksi yhtiö päätti nostaa elokuvan budjetin kuuteen miljoonaan dollariin, joka puolestaan mahdollisti animaattoreiden tehdä tarkempaa jälkeä animoinnista. Lisäksi elokuvan alkuesittely tehtiin kokonaan tietokoneanimoinnilla, jossa lennettiin Gotham Cityn yllä.
Suomenkielinen toteutus: Batman – Mustan kostajan paluu dubattiin suomeksi Tuotantotalo Wernessä, 90 -luvun puolivälissä. Dubbauksen budjetti oli hyvin alhainen ja yrityksen toimitusjohtaja otti projektin vastaan vain, koska tiesi dubbauksia ohjaavan Pekka Lehtosaaren olevan kova Batman -fani. Wernen tuon aikainen äänittäjä ei kuitenkaan suostunut olemaan mukana, joten apulaismiksaaja Markus Degerman sai ensimmäistä kertaa kasata itse koko elokuvan. Dubbauksen ohjannut Lehtosaari on kuvaillut Mustan kostajan paluuta talkooprojektiksi, johon hän sai aika hyvin mukaan haluamiaan ihmisiä. Lehtosaari on kertonut halunneensa jokaiseen rooliin eri ihmisen, ettei kukaan joutuisi puhumaan itsensä kanssa. Useissa Disney -elokuvissa ääninäytellyt Veikko Honkanen teki Alfredin. Taitojensa vuoksi Lehtosaari halusi Honkasen tekevän oikean roolin eikä vain erinäisiä sivurooleja. Jokeria ääninäytellyt Aarre Karén teki Batmanissä ensimmäisen pahisroolinsa ja on jälkeenpäin kertonut olevansa siitä todella ylpeä.
Säätöventtiili
Säätöventtiili on venttiili, jota käytetään säätämään fluidi virtausta muuttamalla virtauskanavan kokoa ohjaimen signaalin ohjaamana. Tämä mahdollistaa virtausnopeuden suoran ohjauksen ja siitä johtuvan prosessimäärien, kuten paineen, lämpötilan ja nestetason ohjauksen.
Toiminta
pienoiskuva| Ilmaohjauksella toimivat säätöventtiilit, joissa kussakin on 4-20 mA "I-P"-muunnin venttiilin [[Asennoitin|asennoittimessa. Tässä esimerkissä kukin asennoitin vertailee venttiilin varren sijaintia säätösignaalin määräämään sijaintiin ja korjaa sitä tarvittaessa. ]] Automaattisten säätöventtiilien avaaminen tai sulkeminen tapahtuu yleensä sähkö-, hydrauli- tai pneumaattisilla toimilaitteilla. Tyypillisesti venttiilin voi säätää mihin tahansa asentoon täysin aukinaisen ja täysin suljetun asennon välillä. Pneumaattisen toimilaitteen ohjauksesta vastaa asennoitin, joka säätää paineilman määrää toimilaitteelle. Sähkötoimilaitteissa on yleensä integroitu ohjausyksikkö.
Röyhelömonarkit
Röyhelömonarkit (Arses) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Röyhelömonarkit elävät Australiassa, Indonesiassa ja Uusi-Guineassa. Suvun tunnusmerkkejä ovat kaularöyhelöt, siniset heltat silmien ympärillä ja hienot riippuvat pesät. Niiden ruoanetsimistapa on erikoinen: ne hyppivät puun runkoa ylös spiraalimaista rataa.
Röyhelömonarkkilajit
Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. Luokittelujen eroavuuksista johtuen lajisto voi olla erilainen eri lähteissä.
Luettelo Ingeborg Bachmannin suomennetusta tuotannosta
Tämä on luettelo Ingeborg Bachmannin suomennetusta tuotannosta.
Runot
Kutsut minua nimeltä: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa, toim. ja suom. Anna-Maija Raittila, Kirjapaja 1981 ISBN 951-621-300-6 (Runot kokoelmasta Die gestundete Zeit, 1961) Lähteenkirkas hiljaisuus: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa, suom. ja toim. Anna-Maija Raittila, Kirjapaja 1983 ISBN 951-621-403-7 (Runot kokoelmasta Anrufung des großen Bären 1962.)
Puiden lohtu: saksankielistä runoutta 1946–2000, Toimittaja: Stefan Moster, Helsinki: WSOY 2005 ISBN 951-0-30300-3 Runot suomentanut Aila Meriluoto.
Tuli & Savu: runouslehti nro 4/2020–1/2021 (nro 103–104) Ylitys; s. 114–115. Runot suomentanut Riikka Johanna Uhlig. Suomennokset valikoitu teoksesta Sämtliche Gedichte 2017.
K. U. Pihkala
Kaarlo Uolevi  (Olli) Pihkala (vuoteen 1906 Gummerus, 30. kesäkuuta 1905 Jyväskylä − 17. joulukuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen maataloustieteilijä, joka toimi Helsingin yliopiston maatalouspolitiikan professorina vuosina 1948−1970. Hänen isänsä oli johtaja Martti Pihkala ja setiään Tampereen hiippakunnan piispa Jaakko Gummerus, maanviljelystalouden professori Rurik Pihkala ja urheilumies Lauri Pihkala.
Teoksia
Nimellä K. U. Pihkala: Nimellä Olli Pihkala: Nimimerkillä Juryman:
Kalle Nio
pienoiskuva|Kalle Nio kuvattuna WHS Teatteri Unionissa. Kalle Nio (s. 1982) on kuvataiteilija, taikuri ja teatteriohjaaja. Hän työskentelee kokeellisen elokuvan, näyttämötaikuuden, sirkuksen, installaatioiden ja visuaalisen teatterin saralla. Nion ryhmä WHS on yksi aktiivisimmin ulkomailla toimivista suomalaisista esitystaideryhmistä. Ryhmän teoksissa Nio on toiminut ohjaajana, esiintyjänä ja videosuunnittelijana. WHS ryhmän tuotannot ovat olleet keskeinen tekijä suomalaisen nykysirkuksen nousussa muiden esittävän taiteen lajien rinnalle. Genrerajat ylittäviä, monitaiteellisia teoksia on esitetty teatteri-, sirkus-, nukketeatteri- ja kuvataidenäyttämöillä yli 40 eri maassa. Nio on yksi Suomalaisen nykysirkuksen johtohahmoista. Oman ryhmänsä lisäksi Nio on työskennellyt lavastajana sekä video- ja taikasuunnittelijana myös muille esittävän taiteen ryhmille. Nion elokuvallisia video-installaatioita on ollut esillä taidegallerioissa ja -museoissa Suomessa ja ulkomailla. Nio on ohjannut myös lyhytelokuvia, mainoksia sekä musiikkivideoita. Muun taiteellisen työnsä ohella Nio on WHS ryhmän vuonna 2014 perustaman elävien kuvien näyttämö WHS Teatteri Unionin yksi perustajista. Nio on valmistunut Kuvataideakatemian tila-aikataiteen osastolta kuvataiteen maisteriksi. Nio on Suomen vanhimman taikuriyhdistyksen, vuonna 1945 perustetun Suomen Taikapiirin puheenjohtaja.
Palkinnot
2020 Suomen Taikapiiri, Vuoden Taikuri 2019
2015 Taiteen valtionpalkinto, WHS
2014 Helsingin Kulttuuriteko, WHS
2014 Raimo Utriaisen taidesäätiön palkinto
2014 Säde palkinto, paras videosuunnittelu (Lähtö) yhdessä Matias Boettgen kanssa.
2000 3. palkinto Taikurien maailmanmestaruuskilpailuissa (FISM)
TurboGears
TurboGears on Python-ohjelmointikielellä toteutettu WWW-kehitykseen tarkoitettu ohjelmistokehys, joka koostuu useista pienemmistä Pythonilla kirjoitetuista ohjelmakomponenteista. TurboGearsin muodostavia osakomponentteja voidaan käyttää myös itsenäisinä osina ohjelmistokehityksessä.
TurboGearsin avulla voidaan käsitellä tietokantoja kirjoittamatta SQL-lausekkeita. Koska TurboGears-sovellusten toimintalogiikan ja käyttöliittymän kuvaavat tiedostot on erotettu toisistaan, TurboGears-sovelluksen tuottamia XHTML-sivuja voidaan suunnitella ja muotoilla millä tahansa XHTML-editorilla, mikä helpottaa sovelluksen ulkoasun suunnittelua. TurboGears tukee myös AJAX-ohjelmointia.
TurboGearsin 1.0-haara muodostuu mm. seuraavista osakomponenteista:
TurboGears tukee MVC-arkkitehtuuria: SQLObject tai SQLAlchemy toimii mallina (Model), Kid tai Genshi muodostaa näkymän (View) ja CherryPy on ohjain (Controller).
Versiot
Uusin 1.0-haaran versio 1.0.8 julkaistiin 17.12.2008 ja 2.0 valmistui 27.5.2009. Lisäksi on julkaistu 1.1-haara, jonka lopullinen versio julkaistiin 4.10.2009.
Uusin työn alla oleva haara on 2.1, josta on julkaistu versio 2.1a2.
Bulgarian alueet
right|thumb|300px|Kartta vuosien 1987–1999 aluejaosta Bulgaria jaetaan 28 alueeseen (, yksikkö област, oblast) vuodesta 1999 lähtien. Alueet vastaavat suunnilleen 28 okrugia, jotka olivat olemassa vuoteen 1987 saakka. Vuosien 1987–1999 välillä Bulgaria oli jakautunut yhdeksään isompaan maakuntaan.
Alueet on jaettu edelleen kuntiin.
Harald Høffding
thumb|right|Harald Høffding Harald Høffding (11. maaliskuuta 1843 – 2. heinäkuuta 1931) oli tanskalainen filosofi. Hän toimi Kööpenhaminan yliopiston professorina. Høffding sai varhaisina vuosinaan paljon vaikutteita Søren Kierkegaardilta, mutta myöhemmin hänestä tuli positivisti. Hän yhdisteli tähän muun muassa käytännöllistä psykologiaa. Høffding tunnetaan kenties parhaiten teoksestaan Den nyere Filosofis Historie (1894–1895). Hänen tärkeimpiä suomennettuja teoksiaan oli Etiikka (suom. J. A. Hollo 1920).
Itkuvirsi
pienoiskuva|309x309px|Itkijöitä esiintymässä laulujuhlilla [[Vakkosalmi|Vakkosalmen puistossa Sortavalassa vuonna 1906.]] Itkuvirret eli itkut ovat muun muassa joidenkin itämerensuomalaisten kansojen ja slaavilaisten kansojen keskuudessa määrätilanteissa, kuten häissä ja hautajaisissa esitettäviä valitusrunoja, jotka on improvisoitu perinteisistä aineksista. Itkuvirsien laulamisesta vastasivat itkijät.
Itkuvirret on jaettu neljään päälajiin: kuolinitkut, hääitkut, sotaanlähtöitkut sekä tilapäisitkut. Itkijöitä ovat yleensä olleet naiset. Itkijän kautta on purkautunut paitsi itkijän oma paha olo, myös yhteinen suru. Itkuvirsiperinnettä harjoitetaan Suomessa vain ortodoksikarjalaisten parissa.
Itkuvirsi on kirjallisuudessa ja tutkimuksessa käytetty nimitys. Paikallisilla on omat nimityksensä eri puolilla Karjalaa. Muun muassa Vienan Karjalassa itkemistä kutsutaan äänellä itkemiseksi ja Aunuksessa luvotteluksi.
1900-luvun alusta lähtien itkeminen alkoi menettää myös karjalaisten parissa merkitystään. Kuitenkin esimerkiksi evakkokarjalaiset Suomessa pitivät itkuperinnettä yllä. Lisäksi Suomessa on viime aikoina perustettu itkemistä varten omia seuroja ja järjestetty kursseja. Itkuvirsiä on kirjoitettu muistiin ja nauhoitettu talteen runsaasti, joten käytöstä poistuneitakin itkuvirsiä on palautettavissa eloon. Nykyaikaiselle itkuvirrelle on ominaista itsehoitotehtävä: itkemällä voidaan purkaa suruja ja pettymyksiä. Nykyitkijätkin saattavat entisten itkijöiden tapaan esittää itkuja myös julkisesti.
Rusovatsamonarkit
Rusovatsamonarkit (Monarcha) eli aiemmalta nimeltään monarkit on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Sukuun kuuluu 6 lajia.
Monarkit ovat pieniä tai keskikokoisia varpuslintuja, joiden höyhenpuku on usein värikäs. Monarkit elävät Tyynenmeren saarilla, Indonesiassa, Uusi-Guineassa ja 3 lajia myös Australiassa. Useimmat lajit ovat vähentyneet ja ovat uhanalaisia.
Lajit
Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. Luokittelujen eroavuuksista johtuen lajisto voi olla erilainen eri lähteissä.
Lappeenranta (täsmennyssivu)
Lappeenranta voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Aleksandr Utkin
Aleksandr Utkin (s. 17. elokuuta 1986) on venäläinen maastohiihtäjä.
Utkin debytoi maastohiihdon maailmancupissa helmikuussa 2011 Rybinskissä ollen 20 kilometrin takaa-ajokilpailussa sijalla 11. Näin ollen Utkin saavutti heti myös uransa ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Tuo sijoitus on myös Utkinin tähänastisen uran paras maailmancupissa.
Tokyo Warhearts
Tokyo Warhearts on suomalaisen metalliyhtye Children of Bodomin ensimmäinen livealbumi, joka nauhoitettiin Club Cittassa Tokiossa 10.–11. heinäkuuta 1999.
Elokuvavuosi 1962
Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1962 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Suomalaisten elokuvien ensi-illat 1962
Vuonna 1962 tuotiin ensi-iltaan 21 kotimaista elokuvaa:
Suomalaiskriitikoiden suosikkiensi-illat
Vuosina 1961–1962 Suomessa ensi-iltansa saaneista elokuvista koottiin Studio 7 -vuosikirjaan äänestystilasto, johon kukin elokuvakriitikko pisteytti kymmenen parhaana pitämäänsä ensi-iltaelokuvaa pistein 10 parhaalle, 1 piste kymmenenneksi parhaalle. Äänestykseen osallistuneet kriitikot olivat Leo Andersson, Peter von Bagh, Jerker A. Eriksson, Henry G. Gröndahl, Risto Hannula, J. Sakari Helander, Antero Helasvuo, Carl Henning, Paavo Lehtonen, Inkeri Lius, Aito Mäkinen, Raimo Oksa, Matti Salo, Martti Savo, Eero Tuomikoski ja Eirik Udd. Vuoden 1962 Suomen-ensi-iltojen paremmuusjärjestys muodostui seuraavaksi:
Matthew Le Tissier
Matthew ”Matt” Le Tissier (s. 14. lokakuuta 1968 Guernsey) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Le Tissier pelasi koko ammattilaisuransa ajan Southamptonissa ja hän on yksi seuran suurimmista ikoneista.
Le Tissier tunnettiin urallaan myös poikkeuksellisen taidokkaana pelaajana ja lukuisten komeiden maalien tekijänä. Hän oli lisäksi loistava rangaistuspotkujen vetäjä, ja epäonnistui uransa 48 rangaistuspotkussa ainoastaan kerran Mark Crossleyn torjuttua vedon 1992.
Pelaajaura
Le Tissier syntyi Guernseyssa Kanaalisaarilla ja aloitti uransa paikallisessa juniorijoukkueessa. Hän kävi Oxford Unitedin testissä, mutta ei saanut sopimusta. Lopulta Le Tissier siirtyi Southamptoniin keväällä 1985.
Le Tissier nousi Southamptonin edustusjoukkueeseen 1986 ja vakiinnutti pian paikkansa joukkueessa. Hänet valittiin PFA:n vuoden nuoreksi pelaajaksi kaudella 1989–1990. Parhaalla kaudellaan 1993–1994 Le Tissier teki Southamptonille eri kilpailuissa yhteensä 30 maalia. Le Tissierin taidoista huolimatta Southampton ei menestynyt kovinkaan hyvin. Parhaimmillaan se ylsi Valioliigassa kymmenenneksi. Menestyksen puutteesta huolimatta Le Tissier halusi edustaa Southamptonia, sillä hän kieltäytyi esimerkiksi siirroista Tottenhamiin 1990 ja Chelseaan 1996. Uransa päätyttyä Le Tissier totesi että hän halusi mieluummin olla tähti keskinkertaisessa seurassa ja pelata omanlaista peliä kuin siirtyä isompaan seuraan, missä hän ei olisi päässyt toteuttamaan itseään. Le Tissier päätti uransa Southamptonissa 2002. Hän on seuran historian toiseksi paras maalintekijä saavutettuaan 162 maalia 444 liigaottelussa. Kaikki kilpailut mukaan lukien hän teki 209 maalia 541 ottelussa.
Maajoukkueura
Taidoistaan huolimatta Le Tissier ei koskaan onnistunut täysin Englannin maajoukkueessa. Hän pelasi vuosien 1994 ja 1997 välillä ainoastaan kahdeksan ottelua onnistumatta maalinteossa. Tosin B-maajoukkueessa hän onnistui hattutempussa Venäjää vastaan. Halutessaan Le Tissier olisi voinut Englannin sijaan edustaa maajoukkuetasolla Walesiä, Skotlantia tai Pohjois-Irlantia, sillä hän on kotoisin brittiläiseltä erillisalueelta Guernseyn saarelta.
Sven Wernström
Sven Wernström (3. huhtikuuta 1925 Tukholma, Ruotsi – 6. syyskuuta 2018 ) oli ruotsalainen nuortenkirjailija.
Osa Wernströmin teoksista sijoittuu suoraan historiallisten tapahtumien ympärille, kuten Kuuban sisällissodasta kertova Sissit vuorilla. Ne ilmestyivät 1960- ja 1970-luvun vaihteessa, jolloin lasten- ja nuortenkirjoilta odotettiin yhteiskunnallista kantaaottavuutta. Myös Wernströmin scifi- ja seikkailuromaaneissa (kuten Matka tuntemattomalla planeetalla ja haaksirikkoisista nuorista kertova Salaisten saari) on vahva yhteiskunnallisten rakenteiden tarkastelun näkökulma. Kirjassa Mateo meksikolainen välitetään tietoa intiaaneista vauhdikkaan seikkailun lomassa.
Vuonna 2009 Wernströmin nuortenkirjasarja Trälarna pääsi mukaan teokseen Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Harvard Business Review
right|200px Harvard Business Review on yhdysvaltalainen johtamisen alan aikakauslehti. Lehteä on julkaistu vuodesta 1922 lähtien. Sitä julkaisee Harvard Business School Publishing Corporation, joka on Harvard Business Schoolin omistama voittoa tavoittelematon tytäryhtiö.
Harvard Business Reviewiin ovat kirjoittaneet alan tutkijoista muun muassa Clayton M. Christensen, Peter Drucker (k. 2005), Michael Porter, Rosabeth Moss Kanter, Gary Hamel, C. K. Prahalad, ja Robert S. Kaplan.
Harvard Business Review on esitellyt ensimmäisten joukossa suurelle yleisölle sellaisia käsitteitä kuin tasapainotettu mittaristo (Balanced Scorecard), ydinosaaminen, strateginen aikomus, toimintojen uudelleenrakentaminen (re-engineering), globalisaatio, markkinoinnin likinäköisyys (marketing myopia) ja lasikatto.
Englanninkielisen lehden levikki on 242 000, ja sen lisäksi ilmestyy 11 lisensoitua ulkomaista versiota, kuten kaksi kiinankielistä, saksankielinen ja Etelä-Aasiaan kohdennettu englanninkielinen lehti (kaikilla yhteensä noin 500 000 lukijaa).
Lehti on toimituksellisesti riippumaton Harvardin yliopistosta. Se ei käytä lehtityössään vertaisarviointia.
Harvard Business Reviewin päätoimittaja on Adi Ignatius.
Vantaanportti
Vantaanportti on yritystoimintaan keskittynyt alue Vantaan Pakkalassa, Kehä III:n varrella. Tunnetuin kohde Vantaanportin osa-alueella on kauppakeskus Jumbo ja siihen liittyvä viihdekeskus Flamingo. Alueella sijaitsee myös esimerkiksi HKScanin (HK Ruokatalon) tuotantolaitos, K-Raudan suurmyymälä sekä Retail Park Vantaanportti -yritysalue, jossa toimivat muun muassa Pohjoismaiden suurin soitinmyymälä F-Musiikki (Vantaa) ja maksullinen lasten puuhapuistoyritys HopLop.
Vantaanportissa on pikavuoropysäkki, jonka kautta kulkee lentoaseman linja-autoyhteyksiä.
Shing Mun -joki
thumb|250px|Shing Mun -joki Shing Mun -joki virtaa Sha Tin -alueella Hongkongissa.
Alun perin joki laski Sha Tin -lahteen, mutta kun Sha Tin -alue rakennettiin täyttömaasta, joen reitti siirrettiin kanavaan. Se kulkee nykyisin seitsemän kilometriä pitkässä kaksisataa metriä leveässä kanavassa Sha Tinin halki Tolon satamaan asti. Muut Sha Tin-lahteen laskeneet joet ovat nyt Shing Munin sivujokia, tai nullaheiksi kutsuttuja betonikouruissa kulkevia avoviemäreitä.
Shin Mung -joen varret ovat taajaan asutettuja alueita, ja joen yli kulkee lukuisia siltoja. 1980-luvulla joki oli pahasti saastunut, mutta tilanne on paranemaan päin, ja jokeen on palannut kaloja ja selkärangattomia. Se aiheuttaa edelleen hajuahaittoja.
Mutaharakat
Mutaharakat (Grallina) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aikaisemmassa luokituksessa se oli sijoitettu omaan heimoonsa, mutaharakat Grallinidae.
Nat King Cole
Nat King Cole (oikealta nimeltään Nathaniel Adams Coles; 17. maaliskuuta 1919 Montgomery, Alabama, Yhdysvallat – 15. helmikuuta 1965 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli suosittu yhdysvaltalainen laulaja ja jazzpianisti.
Lapsuus Chicagossa
Nat King Cole syntyi Montgomeryn kaupungissa Alabamassa, missä hänen isänsä toimi teurastajana ja baptistikirkon dekaanina. Perhe muutti jo Colen lapsuusvuosina Chicagoon, missä hänen isästään tuli pappi, ja äiti Perlina toimi kirkon urkurina. Äiti opetti pojalleen pianonsoittoa, ja Natin ensiesiintyminen tapahtui jo neljän vuoden iässä kappaleella ”Yes, We Have No Bananas”. Hän esitti jazzin ja hengellisen musiikin lisäksi myös eurooppalaista taidemusiikkia omien sanojensa mukaan ”Bachista Rahmaninoviin”.
Perhe asui Chicagon Bronzevillessa, joka oli 1920-luvulla kuuluisa yöelämästään ja jazzklubeistaan. Nat hiipi iltaisin ulos klubien liepeille ja kuunteli esiintyjien soittoa. Louis Armstrong, Earl ”Fatha” Hines ja Jimmie Noone olivat tuolloin suosittuja.
Fatha Hinesin soiton innoittamana Cole aloitti oman esiintymisensä teini-ikäisenä 1930-luvun puolivälissä. Hän otti taiteilijanimekseen Nat Cole. Natin vanhempi veli Eddie Coles liittyi pian basistiksi hänen orkesteriinsa, ja he levyttivät ensilevynsä vuonna 1936 Eddien nimellä. Yhtye esiintyi ahkerasti jazzklubeissa. Nat sai tiettävästi lisänimensä ”King” vanhasta lastenlorusta ”Old King Cole” esiintyessään eräällä klubilla. Cole esiintyi pianistina ragtime- ja Broadway-legenda Eubie Blaken revyyssä Shuffle Along. Kun esitykset lakkasivat Long Beachissa, Cole päätti jäädä paikkakunnalle.
Los Angeles ja King Cole Trio
pienoiskuva|Capitol Records – ”talo jonka Nat rakensi”. Nat Cole ja kolme muuta muusikkoa päättivät muodostaa ”King Cole Swingersin” Long Beachissa. Yhtye soitti useissa baareissa ennen kuin sai kiinnityksen Long Beach Pikessa 90 dollarin viikkopalkalla.
Cole avioitui tanssija Nadine Robinsonin kanssa ja muutti Los Angelesiin. Siellä hän perusti Nat King Cole Trion, johon kuuluivat Nat (piano), Oscar Moore (kitara) ja Wesley Prince (basso). Trio esiintyi ympäri Los Angelesia 1930-luvun lopulla ja esiintyi useasti myös radiossa.
Cole tuli suosituksi kappaleen ”Sweet Lorraine” myötä vuonna 1940. Vaikka hän lauloi balladeja trionsa kanssa, hän ujosteli lauluaan: hän ei koskaan pitänyt itseään hyvänä laulajana. Natin hillitty tyyli oli kuitenkin erinomaisessa kontrastissa muiden jazzlaulajien räväkkään esiintymistyyliin.
Toisen maailmansodan aikana Wesley Prince jätti yhtyeen, ja Cole korvasi hänet Johnny Millerillä. The King Cole Trio teki sopimuksen uraansa aloittelevan Capitol Recordsin kanssa vuonna 1943 ja oli yhtiölle loppuun asti uskollinen. 1950-luvulla Cole oli niin suosittu, että Capitol Recordsin tunnettua pyöreää rakennusta Hollywoodissa alettiin kutsua ”taloksi, jonka Nat rakensi”.
Colea pidettiin johtavana jazzpianistina. Hänen vallankumouksellista kokoonpanoaan tuona big bandien aikakautena pidettiin ”perustrion” kokoonpanona. Kokoonpanoa matkivat muun muassa Art Tatum, Ahmad Jamal, Oscar Peterson, Tommy Flanagan ja bluespianistit Charles Brown sekä Ray Charles. Hän esiintyi myös sessioissa Lester Youngin, Red Garlandin ja Lionel Hamptonin kanssa.
Laulaja
Colen ensimmäinen lauluhitti oli ”Straighten Up and Fly Right”, joka perustui vanhaan mustien kansantaruun. Kappaletta pidetään yhtenä rock ’n’ rollin ensimmäisistä edeltäjistä. Itse asiassa Bo Diddley, joka esitti vastaavanlaisia muunnelmia kansanmusiikista, piti Colea yhtenä vaikuttimistaan.
Vuonna 1948 Cole osti talon valkoihoisten asuttamalta Hancock Parkin alueelta Los Angelesista. Asukasyhdistys ilmoitti Colelle, ”etteivät he halua ei-toivottujen henkilöiden muuttavan alueelle”. Tähän Cole vastasi: ”En minäkään – ja mikäli näen jonkun ei-toivotun saapuvan tänne, olen ensimmäisenä valittamassa asiasta.”
Cole esiintyi useissa lyhytelokuvissa ja esitti W. C. Handya elokuvassa Saint Louis Blues. Hän esiintyi myös The Nat King Cole Storyssa.
Nat King Cole oli ketjupolttaja ja kuoli keuhkosyöpään vuonna 1965. Hänet on haudattu Forest Lawn Memorial Parkiin Kalifornian Glendaleen. Hänen viimeinen elokuvansa Cat Ballou julkaistiin vasta kuukausia myöhemmin. Hautajaiset pidettiin St. Victor’s Catholic Churchissa, Länsi-Hollywoodissa.
Sébastien Morissette
Sébastien Morissette (s. 26. tammikuuta 1983 Donnacona, Quebec) on kanadalainen alamäkiluistelija. Hän sijoittui lajin MM-sarjan Red Bull Crashed Icen yhteispisteisä toiseksi vuonna 2008. Samana vuonna käydyssä toisessa Red Bull Crashed Ice -mestaruuskilpailussa Morissette oli kolmas. Morissette on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 91 kilogrammaa.
Morissette pelasi myös jääkiekkoa vuosina 1999-2013. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitahyökkääjä.
Virtasilmukka
oikea|pienoiskuva| Ohjausventtiili pneumaattisella kalvon toimilaitteella ja "älykkäällä" 4–20 mA -asennoittimella, joka myös ilmoittaa todellisen venttiilin paikan ja tilan virtasilmukan yli. Analoginen virtasilmukka tarkoittaa, että laitetta ohjataan tai valvotaan etäältä parikaapelin kautta. Siinä voi siis olla vain yksi virtataso kerrallaan.
Keskeinen sovelluskohde on teollisuusstandardi 4–20 mA virtasilmukoista prosessinohjauksessa. Niitä käytetään paljon prosessin instrumentoinnissa ja PID-säätimissä, SCADA-järjestelmissä ja ohjelmoitavissa logiikoissa (PLC:t). Niitä käytetään myös välittämään ohjaimen lähtöjä moduloiviin kenttälaitteisiin, kuten säätöventtiileihin. Näiden virtasilmukoiden etuna ovat yksinkertaisuus ja immuniteetti häiriöille sekä suuri määrä käyttäjiä ja toimittajia.
Analogisten ohjaussignaalien kehitys
4–20 mA -yleissopimus syntyi 1950-luvulla aikaisemmin erittäin menestyneestä pneumaattisten ohjaussignaalien 3–15 psi -standardista, kun elektroniikka tuli halvalla ja luotettavaksi niin, että voitiin emuloida aiempaa standardia sähköisesti. 4–20 mA -standardi soveltui paremmin tuolloin kehitettyihin elektronisiin ohjaimiin.
4–20 mA on yhä keskeinen teollinen standardi, vaikka lähinnä 1970-1990-luvuilla kehitetyt kenttäväylät ja niiden älykkäät kenttälaitteet ovat jo syrjäyttäneet 4–20 mA -laitteet monin paikoin.
Hajautettu ohjausjärjestelmä
Hajautettu ohjausjärjestelmä (, DCS) on tietokonepohjainen automaation ohjausjärjestelmä prosessille tai tuotantolaitokselle tai voimalalle. Hajautetussa ohjausjärjestelmässä on tavallisesti suuri määrä autonomisten ohjainten ohjaamia säätöpiirejä ympäri koko järjestelmää, mutta keskusyksikön suorittama valvonta. Tämä on päinvastoin kuin keskitetyissä ohjausjärjestelmissä, joissa käytetään keskitettyjä ohjaimia keskustietokoneessa tai keskusohjaushuoneen erillisissä ohjainlaitteissa. DCS-konsepti lisää luotettavuutta ja vähentää asennuskustannuksia sijoittamalla kunkin prosessin ohjaustoiminnot sen läheisyyteen. Tätä seurataan etävalvonnalla.
Rakenne
pienoiskuva|500x500px| Valmistuksen ohjaustoiminnon toiminnalliset tasot DCS:n avainominaisuus on sen luotettavuus johtuen prosessointiprosessin jakautumisesta järjestelmän solmujen ympärille. Tämä vähentää yksittäisen prosessorin vikaantumisen vaikutusta. Jos laite ei toimi, se vaikuttaa vain yhteen laitosprosessin osaan toisin kuin keskustietokoneen vika, joka vaikuttaisi koko prosessiin. Koska ohjausprosessointi tapahtuu lähellä kutakin prosessia, verkko- ja keskusprosessointiviiveitäkään ei tule.
Oheinen kaavio on yleinen malli, jossa esitetään toiminnalliset tasot tietokoneavusteisessa ohjauksessa.
Viitaten kaavioon:
Håkan Gustafsson
Håkan Alfons Gustafsson on useiden sähkönmyyntiyhtiöiden entinen tai nykyinen omistaja, hallituksen puheenjohtaja, toimitusjohtaja, perustaja, konttorivastaava tai yhteistyökumppani.
Hajautettu ohjausjärjestelmä
Rakenne
Tasot 1 ja 2 ovat perinteisen DCS:n toiminnallisia tasoja, joissa kaikki laitteet ovat osa yhden valmistajan integroitua järjestelmää.
Håkan Gustafsson
Hän itse ilmoittaa olevansa Nordic Electricity GmBH -energianmyyntiyhtiön perustaja (Itävalta, 2019), Finergy Kraft Ab:n (Ruotsi, 2018) ja Fi-Nergy Voima Oy:n (Suomi, 2017) omistaja, Sähkönhankinnan Kilpailutus Ou:n osaperustaja (Viro, 2017), 220 Energia Oy:n pääomistaja, Werel Oy:n (2016-2018) maajohtaja, Finkraft Oy:n pääjohtaja (2010-2012) ja Suomen Energiayhtiö Oy / Kotimaan Energia Oy:n asiakaspalvelupäällikkö/konttorivastaava (2005-2009) sekä kansainvälisen liiketoiminnan kandidaatti (BBA, Turun ammattikorkeakoulu).
Hajautettu ohjausjärjestelmä
Rakenne
Tasot 3 ja 4 eivät ole tiukasti prosessinohjausta perinteisessä merkityksessä, vaan niissä tuotantoa valvotaan ja ajoitetaan.
Boggy Depot
Boggy Depot on Alice In Chains -yhtyeestä tunnetuksi tulleen kitaristi Jerry Cantrellin ensimmäinen sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998.
Håkan Gustafsson
Energiaviraston johtaja Antti Paananen ja KKV:n johtava asiantuntija Jukka Kaakkola kertovat, että Gustafssonilla on toimintamalli: kun hänen sähköyhtiötään uhataan uhkasakolla, hän ajaa sen toiminnan alas ja perustaa uuden yhtiön. Kaakkolan mukaan Gustafssonin yhtiöt ovat aina joutuneet markkinaoikeuteen. KKV:n markkinaoikeushakemuksen mukaan Gustafsson on jatkanut markkinaoikeuden kieltämiä toimintatapoja, mikä osoittaa "ilmeistä henkilökohtaista piittaamattomuutta kuluttajan suojaksi asetettujen säännösten noudattamisesta". Pienten energiayhtiöiden edunvalvontapäällikkö Jari Nykäsen mukaan Gustafssonin toimintatapa haittaa koko alaa. Gustafsson ei osaa sanoa, miksi hänen yhtiöistään valitetaan jatkuvasti.
Boggy Depot
Listasijoitukset
Albumi
Håkan Gustafsson
Vuonna 2020 Gustafssonin omistamasta Fi-Nergy Voima -yhtiöstä valitettiin Kilpailu- ja kuluttajavirastoon (KKV) melkein 1 000 kertaa, hänen entisen työntekijänsä Juraj Jakabovicin johtamasta 365 Hankinta Oy:stä 548 kertaa ja kolmanneksi eniten Kotimaan Energia -yhtiöstä (sama kuin Gustafssonin entinen työpaikka Suomen Energiayhtiö ) 162 kertaa. Gustafsson kiisti olevansa myös 365 Hankinta Oy:n todellinen omistaja, mutta yhtiöt tekevät läheistä yhteistyötä. KKV:kin kertoo epäilystä, että Jakabovic olisi vain Gustafssonin bulvaani, koska 365 Hankinnan kanssa sopimuksen tehneet asiakkaat ovat kertoneet siirtoyhtiön ilmoittaneen, että sopimus onkin Fi-Nergyn nimissä. Vuonna 2023 Gustafsson lähetti käräjäoikeuteen yksityishekilöä koskevan velkomuskanteen 365 Hankinta Oy:n nimissä esittäen itsensä yhtiön prokuristiksi. KKV:n asianajajan mukaan kanteita on jätetty yksityishenkilöitä koskevissa velkomusasioissa useita, joissa kaikissa 365 Hankinta Oy tai Gustafsson ei ole edes saapunut suulliseen pääkäsittelyyn ajamaan kannettaan.
Boggy Depot
Listasijoitukset
Singlet
Håkan Gustafsson
Muita yhtiöitä, joissa Gustafsson on ollut töissä tai yrittäjänä, ovat muun muassa Market Energia (toimitusjohtaja), sittemmin Finkraft, ja 220 Energia (hallituksen puheenjohtaja), jonka asiakkaat myytiin Werel-yhtiölle. Vuonna 2018 Werel lopetti yhtäkkiä sähkön myynnin, niin että asiakkaat uhkasivat jäädä sähköttä. Yhtiön tiedotteen mukaan Gustafsson oli sen maajohtaja, mutta Gustafsson väitti olevansa vain yhtiön konsultti. LinkedIn-sivuillaan hän kuitenkin vielä myöhemminkin ilmoitti olleensa sen maajohtaja myös tuolloin.
Vuonna 2006 Suomen Energiayhtiön asiakaspäällikkö Håkan Gustafssonia haastateltiin Ylen Kuningaskuluttaja-ohjelmaan, koska Kuluttajavirastoon oli tullut erityisen paljon valituksia yhtiön hinnoittelusta, markkinoinnista ja laskutuksesta. Energiamarkkinavirasto antoi yhtiölle huomautuksen.
Applied Materials
Applied Materials, Inc. on liikevaihdon perusteella maailman suurin puolijohdeteollisuuden tuotantokoneiden ja -palveluiden tuottaja. Yhtiön päämaja sijaitsee Santa Clarassa Piilaaksossa Kaliforniassa. Yhtiön perusti Michael A. McNeilly vuonna 1967. Yhtiöstä tuli julkinen osakeyhtiö 1972. Yhtiö oli heinäkuussa 2020 sijalla 218. Fortune 500-listalla.
Glen Brand
Glen Brand oli yhdysvaltalainen vapaapainija ja olympiavoittaja.
Brand voitti olympiakultaa vapaapainin keskisarjassa (alle 79-kiloiset) Lontoon 1948 olympialaisissa.
Pohjoisterritorionpussikko
Pohjoisterritorionpussikko (Sminthopsis youngsoni ) on pieni lihansyöjä pussieläin, joka kuluu pussipetojen heimoon.
Kuvaus
Pohjoisterritorionpussikko on pieni lihansyöjäpussipeto, joka painaa vain 0,01 kilogrammaa. Se elää jopa viisivuotiaaksi. Aikuiset voivat olla 10–16 cm pitkä. Ne saavat kaiken tarvitsemansa veden hyönteisistä, joita ne syövät, joten niiden ei tarvitse juoda vettä.
Ravinto
Pohjoisterritorinpussikot syövät pääasiassa hyönteisiä, kuten heinäsirkkoja, hämähäkkejä ja muita selkärangattomia.
Elinalue
Sitä nähdään tavallisesti hiekkarannoilla luonnonsuojelualueilla, niityillä ja hiekkadyyneillä.
Esiintymisalue
Sen asuu Australian pohjoisosissa ja Länsi-Australiassa.
Suomalaiset pohjoisen Tyynenmeren alueella
thumb|600px|Alueen laajuus, etäisyys Port Arthurista Astoriaan vastaa välimatkaa Helsingistä Namibiaan thumb|Suomalainen virkamiesjohto Pohjoisen Tyynenmeren alueella thumb|250px|Pohjoinen Tyynenmeren pyörre on yksi viidestä suuresta merten merivirtauspyörteestä. thumb|250px|Stellerinmerilehmän luuranko Helsingin [[Luonnontieteellinen museo (Helsinki)|Luonnontieteellisessä museossa.]]
Tyynen valtameren pohjoisosaan luetaan Bohainmeri, Koreanlahti, Keltainenmeri, Itä-Kiinan meri, Japaninmeri, Ohotanmeri, Beringinmeri, Alaskanlahti, Brittiläisen Kolumbian rannikko Kanadassa, Yhdysvaltain Länsirannikko sekä Havaijin pohjoispuolinen Tyynen valtameren alue.
Alueella on toiminut useita suomalaisia. Pohjoisen Tyynen valtameren rannikolla sijaitsivat muun muuassa Venäjän keisarikunnan aikaiset Amurinmaan sekä Venäjän Amerikan alueet, joissa molemmissa oli tuolloin suomalainen virkamiesjohto, Amurinmaalla käskynhaltijana toimi Harald Furuhjelm sekä Venäjän Amerikan alueen kuvernöörinä Adolf Etholén ja hänen jälkeensä Johan Hampus Furuhjelm. Venäläis-amerikkalaisella kauppakomppanjalla oli aikarahdattuna kolme turkulaista "maailmanympäripurjehtijaa"; Sitka, Atka ja Fröja. lisäksi kauppakomppanjan omilla aluksilla toimi suomalaisia kapteeneja.
Suomalaiset paikannimet
Suomalaisten mukaan on annettu alueen paikannimiä. Hampus Furuhjelmiin viittaavia paikkoja ovat hänen löytämänsä Japaninmeren Furugelminsaari, joka sijaitsee Pietari Suuren lahdella lähellä Korean rajaa ja on Venäjän eteläisin saari. Mount Furuhelm –niminen vuori (1104 m) sijaitsee Baranofinsaarella Alaskassa lähellä Sitkaa, ja Furuhelm Street –niminen katu Sitkan kaupungissa (entinen Venäjän Amerikan hallintokaupunki Novoarkangelsk). Sahalininsaarella oleva Furugelm-niemi ja -saari sen sijaan on nimetty Furuhjelmin veljen Carl Harald Felix Furuhjelmin mukaan. Alaskan kuvernöörinä toimineen Arvid Adolf Etholénin mukaan on myös nimetty paikannimiä. Alaskassa Alexandersaaristossa sijaitseva Etolin Island -saari on nimetty Etholénin mukaan, kuten myös Etolin Strait -salmi, Cape Etolin -niemi sekä Etolin Bay -lahti Nunivak-saarella Yukonjoen suiston edustalla sekä Etolin Point -niemi Bristolinlahden pohjoisrannalla. Sitkan kaupungissa sijaitsee Etolin street -katu. . Lisäksi Venäjällä Kuriilien Urup-saarella on Etolinille nimetty niemi. Myös merikapteeni Fridolf Höökin mukaan on nimetty useita lahtia ja niemiä Kaukoidässä. Myöhemmin 1900-luvulla suomalaisen mukaan on nimetty Alaskassa Mount Raatikainen-vuori läheisen Pelicanin kaupungin perustajan Kalle Raatikaisen mukaan.
Suomalaiset Japanissa
thumb|150px|left|Japanilainen maalaus Adam Laxmanista vuodelta 1792.