cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Secret of Monkey Island
Pelin tekijät
Pelin kuvitukset tekivät Steve Purcell, Mark Ferrari ja Mike Ebert. Hahmojen animaatiot tekivät Steve Purcell, Mike Ebert ja Martin Cameron.
Cubio
Historiaa
Kesäkuussa 2011 Cubiolle myönnettiin yhdessä Nokia Siemens Networksin kanssa GTB:n (Global Telecom Business) kansainvälinen innovaatiopalkinto mobiilin pilvipalvelun kehittämisestä.
The Secret of Monkey Island
Pelin tekijät
Pelin musiikit sävelsivät Michael Land, Barney Jones, Andy Newell ja Patrick Mundy.
Cubio
Historiaa
Cubio Communicationsin liiketoiminta oli pitkään tappiollista. Yhtiö ajautui maksuvaikeuksiin 2013. Cubio Communications vaihtoi 2013 nimekseen Octagon Telecom ja meni konkurssiin saman vuoden syksyllä. Liiketoiminta siirrettiin 2013 uuteen Cubio Mobile -nimiseen yhtiöön. Uuden yhtiön hallituksessa ja omistajissa oli samoja henkilöitä kuin aiemmankin yhtiön.
The Secret of Monkey Island
Pelin tekijät
Miekkailukohtausten solvausdialogin kirjoitti Orson Scott Card.
Cubio
Omistus
Cubion omisti aiemmin luxemburgilainen sijoitusyhtiö Complus Holding S.A. Omistajan taustalla oli samoja teleoperaattoreita, jotka omistivat venäläisen MegaFon-teleoperaattorin. Vuonna 2007 yhtiö ilmoitti omistajakseen virolaisen yhtiön General DataComm International. Myöhemmin pääomistaja oli tiettävästi Imaqliq.
The Secret of Monkey Island
Vastaanotto
Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 92 %.
Tamburitza
thumb|Tamburitza Tamburitza on kroatialainen soitin. Sanotaan myös, että sillä on myös juuria Serbiaan ja Serbeihin. Sitä käytetään lähinnä paikallisessa kansanmusiikissa. Tamburitza on näppäilemällä soitettava jousisoitin, joka on sukua italialaiselle mandoliinille, ukrainalaiselle banduralle ja venäläiselle balalaikalle. Nimi tulee turkinkielen sanasta tambura - saman tyyppisiä soittimia on mm. Intiassa ja Bulgariassa. Tamburitza (tai tamburica) merkitsee "pikku tambura".
Tamburitzaksi kutsutaan myös musiikkityyliä, jossa tärkein soitin on tamburitza.
Тамбура Tambura Tambura
Out for a Kill
Out for a Kill on yhdysvaltalainen vuonna 2003 suoraan DVD:lle julkaistu toimintaelokuva, ikäraja Suomessa on 15 vuotta. Elokuvan ohjasi Michael Oblowitz ja käsikirjoitti Dennis Dimster-Denk. Pääosaa esittää Steven Seagal.
Juoni
Arkeologian professori Robert Burns on tekemässä tärkeää kaivausta muinaisilla raunioilla Kiinan ja Kazakstanin rajalla. Paikalla hän törmää sattumalta Kiinan mafiaan, jotka yrittivät käyttää hänen löytämiään arvoesineitä huumeiden salakuljettamiseen. Burns yrittää paeta paikalta apulaisensa kanssa rajan yli Kiinaan, mutta joutuukin pidätetyksi takaa-ajon päätteeksi.
Burns joutuu hetkeksi vankilaan, mutta Yhdysvaltain huumeyksikkö saa suostuteltua Kiinan armeijaa päästämään hänet vapaaksi auttaakseen heitä saamaan kiinni kiinalaismafian.
Kari Nenonen
Kari Juhani Nenonen (24. huhtikuuta 1949 Helsinki – 19. marraskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja kirjallisuuden suomentaja.
Paitsi kirjoja, Nenonen kirjoitti myös Jerry Cottonia ja sen kilpailijaa G-mies Kottosta sekä monenlaisia kevyitä sarjoja. Lisäksi hän kirjoitti salanimellä ja anonyymisti kertomuksia lehtiin. Hän suomensi nelisenkymmentä teosta. 1980-luvulla Nenonen kirjoitti Hulkkonen-suomilänkkäreitä.
Nenonen aloitti uransa 1970-luvun puolivälissä, jolloin hän kirjoitti lyhyitä romanttisia kertomuksia Kolmiokirjalle eri salanimillä tai nimettä. Vuonna 1981 Kolmiokirja julkaisi Nenosen omalla nimellä pitkän romanttisen viihderomaanin Valtapeli. 1980-luvulla Nenonen alkoi kirjoittaa myös miehille tarkoitettuja sarjoja, kuten lännensarja Finnwestiä. Sarjoja julkaisi ennen muuta Viihdeviikarit-kustantamo, jonka taskukirjat ilmestyivät ilman tekijännimeä. 1980-luvun lopulla hän julkaisi muutaman teoksen omalla nimellään.
Kari Nenosen omista teoksista romaanit Se ken tulee viimeiseksi on kuolema ja Ken kuolleita kutsuu sekä novellikokoelma Noitarovio edustavat kauhukirjallisuutta. Romaani Messias on tieteiskertomus, joka kertoo Jeesuksen kloonaamisesta Torinon käärinliinasta löydetyn DNA:n avulla.
1980-luvun lopulla Nenonen yritti liittyä Suomen kirjailijaliittoon. Hän täytti liiton vaatimukset kahdesta julkaistusta teoksesta, mutta häntä ei hyväksytty jäseneksi, mikä synnytti julkista keskustelua.
Hankain
200px|thumb|Kilpaveneen hankain 150px|thumb|Vitsashankain Hankasalmen vaakunassa 150px|thumb|Merihankain Hailuodon vaakunassa Hankain on veneen airon tukipisteenä toimiva tappi, nivel tai nivelletty haarukka, joka kiinnitetään veneen reunalistaan tai asetetaan veneen reunassa olevaan reikään.
Kun metallisia hankaimia ei ollut vielä kehitelty, airon tukipisteenä käytettiin veneen parraslistaan, kaustaan, kiinnitettyä oksanhankaa ja airoa paikallaan pitävää vitsaslenkkiä. Airo tukeutuu soutaessa oksanhankaan, ja vitsaslenkki pitää airoa paikoillaan paluuliikkeen aikana. Kuivuessaan vitsaslenkillä on ikävä tapa ruveta häiritsevästi kitisemään, mutta siitä kiusasta soutaja selviää pitkäksi aikaa kastelemalla lenkin. Hyvin toimivana ja yksinkertaisena hankaimena voitiin käyttää myös veneen laitaan sakarat ylöspäin naulattua hevosen kenkää.
Kapeassa kilpaveneessä hankain kiinnitetään usein veneen laidan ulkopuolelle tuettuun kiinnityskohtaan, jotta pyyryn (airon kahva) ja hankaimen välinen etäisyys olisi riittävän suuri. Tämä mahdollistaa pitkien airojen käytön sekä soutajan jalkavoimien tehokkaan hyödyntämisen pitkän soutuliikkeen aikana.
Anaksagoras (mytologia)
Anaksagoras oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas. Hän oli Argeuksen poika – joissakin lähteissä hänet tosin mainitaan Megapentheen, Argeuksen isän, pojaksi – ja Alektorin isä.
Anaksagoraan hallintokauden aikana Dionysos iski Argoksen naisia hulluudenpuuskilla, ja Melampus tuotiin paikalle parantamaan heitä. Tämä vaati palkkioksi kolmannesta valtakunnasta, josta kuningas kieltäytyi. Naiset muuttuivat kuitenkin yhä hurjemmiksi, jolloin kuninkaan oli pakko kääntyä uudelleen Melampuksen puoleen, mutta tällä kertaa hän pyysi palkkioksi kolmannesta valtakunnasta itselleen, ja toista kolmannesta veljelleen Biaalle. Lopulta Anaksagoraan sukukunta kesti näistä kolmesta pisimpään, ja valtakunnan hallinta siirtyi ensin hänen pojalleen Alektorille, sitten tämän pojalle Ifiille, sitten Kapaneuksen, tämän veljen, pojalle Sthenelokselle ja lopulta tämän pojalle Kylarabeelle, joka oli suvun viimeinen edustaja ja jonka alaisuudessa jaettu valtakunta jälleen yhdistyi.
San Telmo (1788)
San Telmo oli Espanjan laivaston vuonna 1788 vesille laskettu 74-tykkinen San Ildefonso -luokan linjalaiva.
ELISA
thumb|Automatisoidussa ELISA-testissä tyypillisesti käytetty 96:n maljan [[kuoppalevy]] ELISA eli entsyymivälitteinen immunosorbenttimääritys  on biokemiallinen tekniikka, jota käytetään yleensä  immunologisten aineiden määrityksessä. ELISA-testillä voidaan havaita antigeeni – tai vaihtoehtoisesti vasta-aine – biologisessa näytteessä.
San Telmo (1788)
Valmistus
Alus tilattiin Ferrolista, missä se laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1788.
ELISA
ELISA:ssa vasta-aineet linkittyvät tietyn proteiinin antigeenin kanssa. Muodostuneeseen vasta-aine–antigeeni-yhdistelmään liitetään indikaattorientsyymi, kuten piparjuuriperoksidaasi, jonka avulla muodostuu mitattavissa oleva yhdiste. Muodostuneen yhdisteen pitoisuus kuvastaa suoraan antigeenin konsentraatiota alkuperäisessä näytteessä.
San Telmo (1788)
Palvelus
Vuonna 1819 aluksen päällikkönä oli Joaquin de Toledo y Parra, kun se oli kontra-amiraali Rosendo Porlier y Astegueitan lippulaivana. Alus matkasi Callaoon kuljettaen täydennyksiä siirtomaasotiin. Matkalla alus vaurioitui kovassa merenkäynnissä Drakensalmessa Kaphornin eteläpuolella ja upoten syyskuussa 1819. Aluksen tuhossa sai surmansa 644 upseeria, merisotilasta ja merimiestä.
Etelä-Savon aluetoimisto
Etelä-Savon aluetoimisto oli Itä-Suomen sotilasläänin esikunnan alainen asevelvollisuusasioita hoitanut aluetoimisto Mikkelissä vuosina 2008-2014.
Historia
Aluetoimisto perustettiin 1. tammikuuta 2008 Mikkelissä toiminta-alueenaan Etelä-Savon maakunta. Tehtävät aluetoimistolle luovutti lakkautettu Mikkelin sotilasläänin esikunta, joka oli vastannut Etelä-Savon maakunnasta vuoden 2007 loppuun. Perustettaessa operatiivinen ja henkilöstösektori sijoitettiin Mikkelin keskustaan entiseen Suomen Pankin rakennukseen. Karkialammella entisellä Savon prikaatin varuskunta-alueella oli vielä Savon sotilassoittokunta sekä Mikkelin komendantin toimisto.
Vuoden 2015 puolustusvoimauudistuksessa päätettiin supistaa aluetoimistojen lukumäärää ja samalle jäljelle jäävät liitetään sotilasläänien lakkauttamisen myötä joukko-osastojen alaisuuteen. Etelä-Savon aluetoimisto liitettiin 31. joulukuuta 2014 osaksi Karjalan prikaatia.
Päälliköt
Aluetoimiston päälliköinä olivat :
Eduardo dos Reis Carvalho
Eduardo dos Reis Carvalho, joka tunnetaan paremmin nimellä Eduardo (s. 19. syyskuuta 1982 Mirandela, Bragançan piiri, Portugali) on portugalilainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa.
Ura
Eduardo on Sporting Bragan kasvatti. Eduardo teki ensiesiintymisensä maan pääsarjassa kaudella 2006–2007, kun hän pelasi puolen vuoden lainasopimuksella Beira-Marin riveissä.
Seuraavaksi kaudeksi 2007–2008 hänet lainattiin Vitória Setúbaliin. Hän oli tärkeässä roolissa joukkueen voittaessa Taça da Ligan. Loppuottelu eteni aina rangaistuspotkukilpailuun saakka, jossa Eduardo torjui kolme rangaistuslaukausta.
Kaudeksi 2008–2009 palasi kasvattajaseuraansa, ja pelasi kauden kaikissa pääsarjaotteluissa. Kauden aikana joukkue eteni myös UEFA-Cupissa aina neljännesvälieriin saakka, jossa se tippui ranskalaiselle Paris Saint-Germainille.
7. heinäkuuta 2010 hän teki nelivuotisen sopimuksen italialaisseura Genoan kanssa. Hänestä maksettiin arviolta 4 miljoonan euron siirtokorvaus.
Kesällä 2014 Eduardo siirtyi ilmaisella siirrolla kroatialaiseen suurseuraan Dinamo Zagrebiin.
Maajoukkue
Eduardo teki ensiesiintymisensä Portugalin maajoukkueessa 11. helmikuuta 2009 ystävyysottelussa Suomea vastaan, pelaten 60 minuuttia. Ottelu päättyi Portugalin 1–0-voittoon. Ecuardo voitti myös Jalkapallon Euroopan mestaruuskilpailut 2016.
Slippery When Wet
Slippery When Wet on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Bon Jovi -yhtyeen kolmas studioalbumi. Albumi äänitettiin Kanadan Vancouverissa Little Mountain Sound Studios -äänitysstudiolla vuonna 1986 tammikuusta heinäkuuhun, ja albumin tuotti Bruce Fairbairn. Levy-yhtiö Mercury Records julkaisi albumin Yhdysvalloissa 18. elokuuta 1986, ja albumin kansainvälisestä julkaisusta vastasi brittiläinen Vertigo Records. Slippery When Wet oli lukuisten hittikappaleidensa johdosta valtava kaupallinen menestys ja Bon Jovin uran läpimurtoalbumi, ja se teki yhtyeestä suuren kansainvälisen tason esiintyjän.
Albumilta julkaistiin neljä singleä: Billboard Hot 100 -singlelistan ykköseksi nousseet ”You Give Love a Bad Name” ja ”Livin’ on a Prayer”, listan seitsemänneksi yltänyt ”Wanted Dead or Alive” ja Hot Mainstream Rock Tracks -listan 11. sijalle päätynyt balladi ”Never Say Goodbye”. Singlejulkaisujen ja albumin menestystä vauhdittivat edellä mainittujen musiikkivideot, joita esitettiin runsaasti Music Televisionilla. Slippery When Wet nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan kärkipaikalle 15 viikon ajaksi, ja se oli vuoden 1987 myydyin albumi. Slippery When Wet on myynyt maailmanlaajuisesti yli 25 miljoonaa kappaletta, joista 12 miljoonaa pelkästään Yhdysvalloissa.
Vuoden 2005 DualDisc -painos
Slippery When Wet julkaistiin DualDisc -formaatissa 20. syyskuuta 2005 samanaikaisesti Bon Jovin uran yhdeksännen studioalbumin Have a Nice Day kanssa. DualDisc -painoksen CD-puoli sisälsi albumin uudelleenmasteroituna versiona, ja DVD-puoli sisälsi albumin sekä alkuperäisellä miksauksella että 5.1 Surround Sound -miksauksella varustettuna. Surround Sound -versiossa albumin kappaleet sisälsivät uusia osia, minkä vuoksi miksaus on kestoltaan alkuperäistä albumia pidempi. Lisäksi DVD sisälsi kappaleiden ”You Give Love a Bad Name”, ”Livin’ on a Prayer”, ”Wanted Dead or Alive”, ”Never Say Goodbye” ja ”Wild in the Streets” musiikkivideot.
Kappalemateriaalin säveltäminen
Slippery When Wetin kappaleiden säveltämisestä ja sanoittamisesta vastasivat pitkälti yhtyeen laulaja Jon Bon Jovi ja kitaristi Richie Sambora, mutta lauluntekijä Desmond Child avusti heitä kappaleiden ”You Give Love a Bad Name”, ”Livin’ on a Prayer”, ”Never Say Goodbye” ja ”I’d Die for You” kirjoittamisessa. Child työskenteli kappaleiden kirjoittamisen aikana ensimmäisen kerran heidän kanssaan, ja he ovat säveltäneet Slippery When Wetin äänittämisen ja julkaisemisen jälkeen yhdessä kappalemateriaalia jokaiselle Bon Jovin studioalbumille. Slippery When Wetin kappalemateriaalin he sävelsivät yhdessä New Jerseyssä, Richie Samboran äidin kotitalon kellarissa.
Jon Bon Jovi vastusti alun perin ”Livin’ on a Prayerin” levyttämistä, koska hänen mielestään kappale ei ollut riittävän hyvä julkaistavaksi. Richie Sambora oli kuitenkin vakuuttunut kappaleen potentiaalista ja uskoi jo sävellysvaiheessa sen olevan tuleva hitti, joten kappale päätettiin lopulta ottaa mukaan albumille. Yksi Slippery When Wetin lopullisesta painoksesta pois jääneistä kappaleista oli ”Edge of a Broken Heart”. Jon Bon Jovi on myöhemmin kertonut, että kappaleen jättäminen pois albumilta oli virhe ja se olisi kuulunut juuri Slippery When Wetille. Sittemmin ”Edge of a Broken Heart” julkaistiin elokuvan Disorderlies soundtrack-albumilla vuonna 1987 ja ”Livin’ on a Prayer” -singlen b-puolena. Vaikka kappale ei päätynyt albumille eikä sitä julkaistu singlen a-puolena, se sai osakseen myös radiosoittoa soundtrack-albumin johdosta vuonna 1987 ja oli korkeimmillaan Billboardin Hot 100 Airplay -listan sijalla 38.
Albumin nimi ja kansikuva
Slippery When Wet koki lukuisia nimen- ja kansikuvanvaihdoksia ennen lopullista muotoaan. Alun perin albumin nimeksi oli määrä tulla ”Wanted Dead or Alive” ja sen kansikuvassa yhtyeen jäsenet esiintyivät pukeutuneina cowboy-asusteisiin, mutta ajatuksesta luovuttiin ja kuvaa käytettiin myöhemmin ”Wanted Dead or Alive” -singlen kansikuvana. Jon Bon Jovin mukaan albumin nimi keksittiin, kun yhtye vieraili Vancouverissa The Number 5 Orange Stripclub -strippiklubilla.
Albumin kansikuvassa esiintyy musta ja kastunut roskapussi, jonka kastuneeseen kylkeen on rajattu albumin nimi. Albumin alkuperäisessä kansikuvassa esiintyi alun perin nainen kastuneessa, keltaisessa t-paidassa johon oli painettu teksti Slippery When Wet. Tästä vaihtoehdosta kuitenkin luovuttiin vain hieman ennen julkaisua, mutta tästä huolimatta albumi julkaistiin Japanissa kyseisellä kansikuvituksella.
Keltatuppinokka
Keltatuppinokka, aikaisemmalta nimeltään valkotuppinokka (Chionis alba, syn. C. albus) on Etelämantereen tuntumassa elävä rantalintu.
Levinneisyys ja elinympäristö
Laji elää Etelämantereella ja sen pohjois- ja luoteispuolella olevilla saarilla, Tulimaan ja Falklandsaarten rajaamalla alueella. Maailman populaatio on kooltaan noin 20 000 yksilöä ja sen kanta on elinvoimainen. Keltatuppinokan elinympäristöä ovat lintusaaret ja mantereen lintuyhdyskunnat. Laji on riippuvainen pingviiniyhdyskunnista.
Ravinto
Keltatuppinokka on kaikkiruokainen. Se elää syömällä raatoja, linnunpoikasia ja -munia, eläinten ulosteita sekä varastamalla ruokaa muilta linnuilta, eritoten pingviineiltä.
Hans Baldung
thumb|right|Hans Baldung: Omakuva thumb|right|Hans Baldung: Der Tod und das Mädchen, 1517 Hans Baldung "Grien" (n. 1485 – syyskuu 1545) oli saksalainen renessanssiajan taidemaalari. Baldung oli Saksan uskonpuhdistusajan suurimpia mestareita Matthias Grünewaldin ohella.
Baldung teki alttaritauluja ja muotokuvia, joissa on dramaattista ilmaisua. Baldungin omalaatuinen mielikuvitus näkyy hyvin synkissä ja usein aistillisia aiheita kuvaavissa puupiirroksissa.
Baldung syntyi Schwäbisch Gmündissä, muutti 1492 Strasbourgiin ja opiskeli vuosina 1503–1507 Albrecht Dürerin johdolla Münchenissä. Lisänimen Grien hän sai oletettavasti juuri siellä.
Freiburg im Breisgaussa vietetyn ajanjakson jälkeen Baldung palasi vuonna 1517 Strasbourgiin, jonka valtuuston jäsenenä hän kuoli vuonna 1545.
Työ
Baldungin tuotantoa on näytteillä useissa kansainvälisesti tunnetuissa museoissa varsinkin saksankielisten maiden museoissa, kuten Baselin taidemuseossa, Berliinissä sekä Germanisches Nationalmuseumissa Nürnbergissä, mutta myös mm. Louvressa ja Ottawassa, Kanadassa.
Baldungin varhaisimmat säilyneet työt ovat noin vuodelta 1496. Keisari Maksimilianin muotokuvan hän teki jo vuonna 1501. Yksi tunnetuimmista töistä on Kunsthistorisches Museumin Naisen kolme ikäkautta ja kuolema Wienissä.
Baldung oli kiinnostunut noidista; noituuden ja kuoleman aiheet, kuten tyttö ja kuolema, ovatkin läsnä monessa hänen työssään. Hän teki myös omakuvan. Useat työt heijastavat uskonnollisia aihepiirejä (mm. Die Kreuzigung Christi, Die Geburt Christi, Die Beweinung Christi).
Loudy Wiggins
Loudy Wiggins (o.s. Tourky; s. 7. heinäkuuta 1979) on australialainen uimahyppääjä. Hän syntyi Haifassa, Israelissa, mutta on asunut kolmevuotiaasta Australiassa.
Johanna Kurkelan diskografia
Tämä on Johanna Kurkelan diskografia. Listasijoitukset albumeissa viittaavat Suomen viralliseen albumilistaan. Singlesijoitukset Suomen viralliseen single- ja latauslistaan.
Apinoiden planeetta
2010-luvun elokuvasarja
Vain nimeltään. Elokuvatrilogian tarina on eri kuin alkuperäisessä kirjassa.
Loudy Wiggins
Wiggins esiintyi helmikuussa 2006 Black+White-lehdessä. Hän opiskeli Mansfield State High Schoolissa ja on naimisissa jalkapalloilija Simon Wigginsin kanssa.
Vappu ja Marja Live
Vappu ja Marja Live on Vappu Pimiän ja Marja Hintikan juontama keskusteluohjelma, jota lähetettiin suorana kevätkausilla 2019 ja 2020.
Ohjelman ensimmäinen kausi esitettiin helmi-huhtikuussa 2019. Ohjelmaa esitettiin alkukauden ajan samanaikaisesti sekä MTV3 että AVA-kanavilla, mutta kuudennesta jaksosta alkaen jaksojen ensilähetys oli vain MTV3-kanavalla. Toinen kausi esitettiin maalis-toukokuussa 2020.
Kymenlaakson aluetoimisto
Kymenlaakson aluetoimisto oli Itä-Suomen sotilasläänin esikuntaan liitetty asevelvollisuusasioita hoitanut aluetoimisto Haminassa vuosina 2008-2014.
Historia
Vuoden 2015 puolustusvoimauudistuksessa päätettiin supistaa aluetoimistojen lukumäärää ja samalle jäljelle jäävät liitetään sotilasläänien lakkauttamisen myötä joukko-osastojen alaisuuteen. Kymenlaakson aluetoimisto lakkautettiin 31. joulukuuta 2014 ja sen toimintaa jatkoi Karjalan prikaatiin perustettu Kaakkois-Suomen aluetoimisto.
Päälliköt
Aluetoimiston päälliköinä olivat :
Elämän puu
thumb|[[Kabbalassa kuvattu elämän puu, jossa on esitetty sefirot.]]
Elämän puu on yleinen aihe muinaisen Lähi-idän kansojen kulttuurissa. Tavallisesti kyseessä on myyttinen puu, joka antaa kuolemattomuuden. Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa kerrotaan, kuinka Jumala istuttaa Eedenin puutarhaan kaksi puuta: elämän puun sekä hyvän- ja pahantiedon puun.
Elämän puu on kuvattu lukemattomia kertoja muinaisen Lähi-idän ja Egyptin taiteessa. Se on keskeinen symboli muun muassa Kabbalassa, tooran mystisessä tulkinnassa. Vastaavia myyttisiä puuaiheita tunnetaan ympäri maailmaa: sellaisia ovat esimerkiksi germaanisessa ja skandinaavisessa mytologiassa esiintyvä maailmanpuu sekä Kalevalan Iso tammi.
Muinaisitämainen mytologia
Elämän puu esiintyy muinaisen Lähi-idän taiteessa kolmannelta vuosituhannelta eaa. alkaen. Tavallisin elämän puun kuva on taatelipalmu, mutta myös muut puut tai kasvit voivat kuvata elämän puuta. Esimerkiksi Gilgamesh-eepoksessa kerrotaan meren pohjassa kasvavasta kasvista, jolla on nuorentava vaikutus. Elämän puun yhteyteen on usein piirretty kauriita tai vuohia, jotka kuvaavat luomakunnan ikuisen elämän kaipuuta. Palestiinasta on löydetty ajalta 1200 – 600 eaa. runsaasti sinettejä, joissa on elämän puun molemmille puolille kuvattu kädet kohotettuina seisova ihmishahmo. Muinaisen Assyrian taiteesta tunnetaan norsunluinen korkokuva, jossa elämän puuta vartioi kaksi siivekästä kerubia. Myös ensimmäisen Mooseksen kirjan salamoiva miekka on lainattu muinaisitämaisesta mytologiasta. Kyprokselta on löydetty rautakaudelle ajoitettu sinetti, jossa elämän puun kummallakin puolella on ihmishahmojen lisäksi miekkaa muistuttava ase.
Kiinasta on löydetty veistos, joka esittää elämän puuta, lintua ja lohikäärmettä. Lohikäärme on usein kuolemattomuuden vertauskuva. Kiinalaisessa mytologiassa on myös tarina puusta, joka tuottaa persikan kerran kolmessa tuhannessa vuodessa. Tämän hedelmän syömällä voi saavuttaa kuolemattomuuden. Elämän puun tunsivat myös muun muassa asteekit.
Linnavuori (täsmennyssivu)
Linnavuori voi tarkoittaa seuraavia:
Elämän puu
Elämän puu paratiisissa
thumb|220px|Karkotus paratiisista ([[Gustave Doré).]]
Ensimmäisen Mooseksen kirjan toisessa ja kolmannessa luvussa on kuvaus Eedenin puutarhasta, jonka Jumala istuttaa luomansa ihmisen asuinpaikaksi (1. Moos. 2). Puutarhan keskelle hän kasvattaa kaksi puuta: elämän puun sekä hyvän- ja pahantiedon puun (1. Moos. 2:9). Jumala kieltää ihmistä syömästä hyvän- ja pahantiedon puun hedelmiä, sillä sinä päivänä, jona siitä syöt, olet kuoleman oma (1. Moos. 2:17). Syntiinlankeemusopin pohjalla olevassa kertomuksessa käärme houkuttelee ihmisen(naisen) kuitenkin rikkomaan Jumalan kieltoa. Aadam ja Eeva karkotetaan paratiisista, jotta he eivät söisi myös elämän puusta. Jumala asettaa kerubit sekä salamoivan, leimuavan miekan vartioimaan elämän puulle johtavaa tietä, sillä ''Ihminen on nyt kuin me: hän tietää sekä hyvän että pahan. Ettei hän nyt vain ota elämän puusta hedelmää ja syö ja niin elä iankaikkisesti, niin kuin joku meistä.'' (1. Moos. 3:22.)
Muualla Raamatussa
Raamatussa mainitaan elämän puu myös Sananlaskujen kirjassa: viisaus on elämän puu niille, jotka siihen tarttuvat (San. 3:18). Myyttinen kuolemattomuuden antava puu on tässä pelkistynyt onnellisuuden vertauskuvaksi. Vastaavalla tavalla elämän puuta on käytetty jakeissa 11:30 sekä Vanhan kirkkoraamatun jakeessa 13:12.
Elämän puusta kerrotaan myös Johanneksen ilmestyksessä. Johannes näkee näyssä uuden Jerusalemin: ''Kaupungin valtakadulla, virran haarojen keskellä kasvoi elämän puu. Puu antaa vuodessa kahdettoista hedelmät, uuden sadon kerran kuukaudessa, ja sen lehdistä kansat saavat terveyden.'' (Ilm 22:2) Elämän puu on vanhurskaan ihmisen palkka, ikuinen elämä Jumalan yhteydessä. Autuaita ne, jotka pesevät vaatteensa: he pääsevät syömään elämän puusta ja saavat mennä porteista sisälle kaupunkiin. (Ilm. 22:14; myös 2:7 ja 22:19.)
Kabbalan elämän puu
Juutalaisen mystiikassa kabbalassa elämän puuta käytetään Jumalan ja luomisen ymmärtämiseen. Se on eräänlainen kosmologia, tapa jäsentää maailmankaikkeutta. Elämän puu koostuu kymmenestä sefirasta, jotka on yhdistetty 22 polulla.
Aiheesta muualla
עץ החיים Lignum vitae Drzewo życia (religia) Дерево жизни
Arno Kotro
Arno Kristian Kotro (s. 21. toukokuuta 1969 Helsinki) on suomalainen opettaja, kirjailija, kolumnisti ja juontaja.
Kotro valmistui ylioppilaaksi Ressun lukiosta vuonna 1988 ja valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1999. Hän opiskeli muun muassa sosiologiaa, filosofiaa, psykologiaa ja sosiaalipolitiikkaa. Kotro toimii filosofian, psykologian ja elämänkatsomustiedon opettajana lukiossa ja aikuislukiossa.
Vuonna 1999 Kotro alkoi kirjoittaa yhdessä Jaakko Lyytisen kanssa pakinoita ja kolumneja Liisaleena-salanimellä ensin Ylioppilaslehteen ja sitten City-lehteen.
Tämän jälkeen Kotro on toiminut muun muassa Metron, Ilta-Sanomien, Annan, Kotilääkärin, Opettaja-lehden ja Helsingin Sanomien kolumnistina.
Virheen kasautumislaki
Virheen kasautumislakia eli keskivirheen kasautumislakia käytetään, kun mittaustuloksista ja niiden virheistä lasketaan jokin toinen suure ja sille virhe. Virheellä ei tässä tarkoiteta arkikielestä tuttua virhettä vaan jokaiseen mittaukseen liittyvää epätarkkuutta ja tuloksen epävarmuutta. Virhe kuvaa tässä tuloksen sisäistä tarkkuutta (englanniksi precision).
Arno Kotro
Kotron esikoisrunokokoelma Sanovat sitä rakkaudeksi ilmestyi vuonna 2003. Se oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas. Kirja oli toukokuussa 2003 kolmanneksi myydyin kotimainen kaunokirja. Kotro sai vuosina 2004 ja 2006 Suomen Kustannusyhdistyksen palkinnon vuoden myydyimmästä runokirjasta. Esikoiskokoelmaa myytiin noin 20 000 kappaletta. Kotron toinen runokokoelma Musta morsian ilmestyi vuonna 2005.
Virheen kasautumislaki
Virhettä merkitään symbolilla \Delta, siten että x:n virhe on \Delta x. Suure x voi olla mikä tahansa suure, jonka virhettä halutaan kuvata. Esimerkiksi jännite U, jolloin jännitteen virhe on \Delta U. Jos on mitattu useampaan kertaan samaa suuretta, esimerkiksi johonkin tiettyyn matkaan kulunut aika, saadaan jakauma mittaustuloksia, jotka usein ovat normaalijakautuneita. Tällöin jakauman otoskeskiarvo on mittaustulos, jonka virhe on otoshajonta.
Esimerkki. On haluttu mitata kappaleen nopeus v mittaamalla kappaleen kulkema matka s ja matkaan kuluttama aika t. Kappaleen nopeus v = s/t, mutta mikä on tuloksen epävarmuus? Matkan ja ajan virheet (\Delta s ja \Delta t) tunnetaan (esimerkiksi mittaustarkkuudesta), joten oikea tapa menetellä on laskea nopeuden virhe käyttäen virheen kasautumislakia, jossa virhe kasautuu. Nopeuden virhe siis nimenomaan ei ole suoraan vaan jotain muuta.
Arno Kotro
Opetusalan Ammattijärjestö OAJ on myöntänyt Kotrolle OAJ-mitalin.
Virheen kasautumislaki
Matemaattinen esitys
Olkoon funktio, joka riippuu n:stä muuttujista. Kullakin muuttujalla on virhe eli jokainen muuttuja voidaan ilmaista muodossa.
Arno Kotro
Kotro on toiminut Opettaja.tv:n juontajana. Vuosina 2008–2010 hän juonsi Yle Teemalla suoria keskusteluohjelmia Suoraa puhetta ja Studio Kotro.
Virheen kasautumislaki
Matemaattinen esitys
Jos muuttujat ovat riippumattomia, f:n epävarmuus \Delta f johtuu jokaisen muuttujan yksittäisestä virheestä ja se voidaan laskea yhtälöllä:
Arno Kotro
Kotro on Opetusalan eettisen neuvottelukunnan puheenjohtaja.
Virheen kasautumislaki
Matemaattinen esitys
missä on funktion f osittaisderivaatta muuttujan x_{i} suhteen.
Jos muuttujat eivät ole toisistaan riippumattomia täytyy ottaa huomioon jokaisen muuttujaparin välinen kovarianssi :
Lasketun tuloksen f epävarmuus voidaan nyt ilmaista \Delta f:n avulla.
Tuloksen pyöristäminen
Tulos ja sen virhe esitetään lopullisessa muodossaan aina pyöristettynä samaan tarkkuuteen. Esimerkiksi, jos tulokseksi on laskettu T = 3,058 s ja virheeksi ΔT = 0,987 s, tulee tulos pyöristää T = 3 s ja virhe ΔT = 1 s. Virhe siis määrää kuinka monta merkitsevää numeroa tuloksesta ilmoitetaan. Yleensä tapana on ilmoittaa virhe (ja tulos) kahden yksikön tarkkuudella vain, jos virhe alkaa ykkösellä tai korkeintaan kakkosella. Esimerkiksi 1,06 m\pm0,15 m on oikein pyöristetty tai 0,97 m\pm0,21 m, mutta 2,17 m\pm0,37 m on kyseenalainen, sillä virhe alkaa kolmosella. Oikeampi pyöristys olisi 2,2 m\pm0,4 m.
Pyöristys tehdään aina tarkimman arvon perusteella. Jo pyöristettyä tulosta ei siis enää uudelleen pyöristetä vaan pyöristys tehdään alkuperäisestä tuloksesta. Esimerkiksi välituloksia ei pyöristetä. Jos aluksi virheen tiedetään olevan 0,345 m ja se pyöristetään kahteen merkitsevään desimaaliin 0,35 m. Uudelleen pyöristäminen aiheuttaisi pyöristyksen 0,4 metriin, vaikka oikea pyöristys pyöristämättömästä virheestä antaa pienemmän virheen 0,3 m (ja samalla tarkemmin ilmoitetun tuloksen!). Tulosta ja virhettä ei pidä pyöristää turhaan ylöspäin, jotta sitä ei keskimäärin yliarvioida tulossarjoissa.
Esimerkkilasku: resistanssin epävarmuus
Halutaan laskea resistanssi R, kun on mitattu vastuksen läpi kulkeva virta I ja sen yli oleva jännite U. Ohmin lain mukaan R = U/I.
Mittausepävarmuudet tunnetaan suoraan vaikkapa yleismittarin asteikon tarkkuudesta ja, jolloin laskettu epävarmuus \Delta R saadaan
Sijoitetaan laskuun vielä numerot. Oletetaan, että jännite ja virta. Tällöin resistanssi
Virheen pyöristyssääntöjen mukaan tulos ilmoitetaan pyöristettynä.
Ruikonperä
Ruikonperä on laulaja Jaakko Tepon useimmissa lauluissa esiintyvä, kuvitteellinen, Iisalmeen kuuluvan Pörsänmäen lähettyvillä sijaitseva kylä. Suurin osa Tepon kappaleista liittyy kylän asukkaisiin ja tapahtumiin, joissa peilataan maaseutukulttuuriin ja yhteiskunnallisiin asioihin. Kylän asukkaita, jotka esiintyvät myös lauluissa ovat muun muassa naistenmies Toivo ”Topi” Ryynänen, kylän ”ravattisonni” Onni Laukkanen, Veikko Römppäinen, rullatuolissa istuva Aatu ja pankkivirkailija Visa P. A. Kottinen.
Armo Hormia
Armo Lahja Hormia (31. tammikuuta 1928 Juuka – 11. lokakuuta 1988 Mikkelin mlk ) oli suomalainen psykiatri, kirjailija, runoilija, kirjankustantaja ja turkulainen kulttuurivaikuttaja. Hän käytti nimimerkkiä Lahja Kömi.
Ura
Hormia toimi Turun yliopiston hermo- ja mielitautien klinikan apulaisylilääkärinä vuosina 1956–1961 ja Turun vankimielisairaalan ylilääkärinä vuodesta 1961. Hän piti myös yksityisvastaanottoa, ja hän oli Suomen ensimmäinen televisiopsykiatri.
Vuonna 1962 Hormia perusti Turkuun Tajo-nimisen kustannusliikkeen, jonka toimitusjohtajana hän toimi lääkärintyönsä ohella. Merkittäviä Tajon julkaisemia kirjoja olivat muiden muassa Allen Ginsbergin runoista koottu kokoelma Kuolema van Goghin korvalle, Ilja Ehrenburgin Julio Jurenito ja eteläamerikkalaisen runouden antologia Näin ihminen vastaa. Kotimaisista kirjailijoista Ilkka-Juhani Takalo-Eskola ja Pirkko Jaakola julkaisivat esikoisteoksensa Tajon kustantamana. Tajo kustansi myös lastenkirjallisuutta. Kun Turussa pidettiin vuonna 1962 Turun Kirjailijat ry:n järjestämä Turun Runoseminaari 1962, johon kokoontui yli sata runoilijaa, kirjailijaa ja kriitikkoa keskustelemaan lyriikasta, Tajo julkaisi seminaarin keskustelut kirjana nimeltä Runoseminaari 29.–30.9.1962: 60-luvun runouden merkeissä.
Tajon toiminta ei ollut taloudellisesti kannattavaa, ja se kykeni toimimaan vain, koska Hormia sai tuloja muista lähteistä. Viime vaiheissa kustantamoa hoiti Hormian puoliso Aiju von Schöneman, mutta heidän avioliittonsa päätyttyä eroon vuonna 1972 myös kustantamon toiminta loppui.
Von Schöneman on muistellut avioliittoaan väkivaltaisen Hormian kanssa Sinikka Klemettilän teoksessa Aiju (Turkuseura, 2014). Hormia pahoinpiteli vaimoaan muun muassa kuumalla vedellä ja poltti tämän tavaroita.
Armo Hormian isä oli pappi ja kirjailija Yrjö Hormia.
Suomennoksia
Nimimerkillä Lahja Kömi:
Kiova-Svjatošynskyin piiri
Kiova-Svjatošynskyin piiri oli yksi Ukrainan Kiovan alueen hallinnollisista piireistä. Se sijaitsee heti maan pääkaupunki Kiovan länsipuolella. Hallinnollisena keskuksena toimi Kiova-Svjatošynskyin piiriin kuulumaton Kiova. 17. heinäkuuta 2020 toteutetussa Ukrainan aluehallinnon uudistuksessa piiri lakkautettiin; samalla sen alue yhdistettiin osaksi uusia laajempia piirejä (mm. Butšan ja Fastivin piirit).
Ukrainan tilastokeskus arvioi piirin väkiluvuksi 177 626 ihmistä (1.1.2017). Maaseutuväestöön heistä kuului 98 280 asukasta. Kaupunkilaisia oli 79 346, ja he asuivat joko piirin kahdessa kaupungeissa (Vyšneve, 39 540 as. ja Bojarka, 35 459 as.) tai yhdessä kaupunkityyppissä taajamassa (Tšabany, смт Чабани, 4 347 as.). Kiovan alueen tilastoviranomaisen mukaan piirin (pysyvästi kirjoilla oleva) väkiluku oli 180 459 (1.7.2017).
Jouhikko
pienoiskuva|[[Rauno Nieminen|Rauno Niemisen valmistama kolmikielinen jouhikko.]] Jouhikko (myös jouhikannel, jouhikas tai jouhkannel) on polvien välissä soitettava lyyrasoitin jota soitetaan jousella. Se kuuluu perinteisiin suomalaisen kansanmusiikin soittimiin. Jouhikon lähimmät sukulaiset ovat Virossa hiiukannel tai rootsikannel ja Ruotsissa tal(l)harpa tai stråkharpa. Jouhikon tunnetuin länsieurooppalainen sukulaissoitin on walesilainen crwth. Shetlannissa jouhikon kaltainen jousisoitin on nimeltään gue ja Saksassa rotte.
Jouhikko kehittyi kun lyyraa alettiin soittamaan jousella, luultavasti Britteinsaarilla, josta se kulkeutui Shetlanninsaarten ja Norjan kautta Ruotsiin päätyen Viroon ja Suomeen.
Jouhikossa on ollut perinteisesti kahdesta neljään kieltä, joista yhdellä tai kahdella soitetaan melodiaa, muut kielet ovat borduna kieliä. Yleisimmän G-vireisen jouhikon viritys on a1-d1-g1. Jouhikon kielet valmistetaan hevosen jouhista.
1900-luvun alkuun asti jouhikko oli erityisesti tanssien säestyssoitin Itä-Suomessa ja Karjalassa. Suomalaisista etnomusikologeista jouhikkoa ovat tarkastelleet väitöskirjoissaan Otto Andersson vuonna 1923 ja Rauno Nieminen 2008. Yksi tunnetuimmista jouhikkomuusikoista on Pekko Käppi.
Arkhe
Arkhē tarkoitti antiikin kreikkalaisessa filosofiassa alkua tai alkuperustetta, kaikkein ensimmäistä prinsiippiä, jollaisen etsiminen oli tyypillistä erityisesti useille esisokraattisille filosofeille.
Moreran lause
Kompleksianalyysissä Moreran lauseen mukaan alueessa D määritelty jatkuva kompleksiarvoisen funktion f integraali pitkin kaikkia umpinaisia paloittain säännöllisiä polkuja. Siis
Arkhe
Arkhē on ennen kaikkea Aristoteleen käyttämä termi, jolla hän luonnehti varsinkin joonialaisten luonnonfilosofien materiaalista monismia. Tosin sanan ensimmäiseksi käyttäjäksi 'perusprinsiippi'-merkityksessä usein mainitaan Anaksimandros. Tämä tieto perustuu Simplikioksen mainintaan, joka on pelkkä arvaus, sillä noin tuhat vuotta aikaisemmin eläneen Anaksimandroksen tuotanto oli vuosisatoja aikaisemmin liuennut erilaisiin sitaattikokoelmiin.
Moreran lause
Todistus
kaikilla umpinaisilla säännöllisillä poluilla C. Siten jokaiselle kahdelle yksinkertaiselle käyrälle γ1 ja γ2 D:n sisällä, joka alkaa pisteestä z0 ∈ D ja loppuu pisteeseen z ∈ D, on voimassa
Arkhe
Ajatuksen tällaisesta alkuperusteesta toi filosofiaan ensimmäisenä Thales, joka esitti, että kaikkien asioiden alkuperuste oli vesi. Hänen teoriansa perustui havaintoihin siitä, että kaikissa paikoissa joissa on elämää on kosteutta. Teoria sopi myös yhteen sen kanssa, että maan katsottiin kelluvan veden päällä.
Moreran lause
Todistus
joten
Arkhe
Thaleen teorian kumosi hänen seuraajansa ja mahdollinen oppilaansa Anaksimandros. Hänen mukaansa vesi ei voinut olla alkuperuste, koska se ei voinut synnyttää vastakohtaansa tulta. Hän katsoi, että mikään klassisista alkuaineista (maa, vesi, ilma, tuli) voinut olla alkuperuste tästä samasta syystä. Sen sijaan hän esitti, että oli olemassa apeiron, "rajaton", jonkinlainen loputon ja ominaisuudeton massa, josta kaikki asiat syntyivät ja johon ne palasivat.
Anaksimandroksen oppilas Anaksimenes esitti uuden teorian. Hän palasi teoriaan alkuaineista, mutta katsoi puolestaan ilman olevan veden sijasta alkuperuste. Hän katsoi kaiken saaneen alkunsa ilmasta joko tihentymisen tai ohentumisen kautta. Ohentumalla ilmasta tuli tulta; tihentymällä siitä tulee ensin tuulta, sitten pilvi, vettä, maata ja kiveä.
Moreran lause
Todistus
on olemassa. Tämä on holomorfinen funktio ja
on myös holomorfinen.
Käyttö
Moreran lausetta voidaan käyttää osoittamaan summista tai integraaleista koostuvien funktioiden analyyttisyys. Esimerkkeinä tästä on Riemannin zeeta-funktio
ja Gammafunktio
Moreran lause antaa myös nopean todistuksen sille, että jono fn(z) analyyttisiä funktioita kompleksitason avoimessa joukossa D suppenee kohti funktiota f(z) tasaisesti jokaisessa kompaktissa osajoukossa K, on f analyyttinen. Ehto voidaan helposti rajoittamaan tapaukseen, missä K on suljettu kiekko.
Pohjois-Karjalan aluetoimisto
Pohjois-Karjalan aluetoimisto oli Itä-Suomen sotilasläänin esikunnan alainen asevelvollisuusasioita hoitanut aluetoimisto Joensuussa vuosina 2008-2014.
Historia
Aluetoimisto perustettiin 1. tammikuuta 2008 Joensuussa Pohjois-Karjalan prikaatin esikuntaan toiminta-alueenaan Pohjois-Karjalan maakunta. Tehtävät aluetoimistolle luovutti lakkautettu Pohjois-Karjalan sotilasläänin esikunta, joka oli vastannut Pohjois-Karjalan maakunnasta vuoden 2007 loppuun. Pohjois-Karjalan prikaatin esikunnan operatiivisen osaston päällikkö oli samalla aluetoimiston päällikkö.
Vuoden 2015 puolustusvoimauudistuksessa päätettiin supistaa aluetoimistojen lukumäärää ja samalle jäljelle jäävät liitetään sotilasläänien lakkauttamisen myötä joukko-osastojen alaisuuteen. Pohjois-Savon aluetoimisto liitettiin 31. joulukuuta 2014 osaksi Kainuun prikaatia.
Päälliköt
Aluetoimiston ainoana päällikkönä oli eversti Jouni Mattila.
Årstalänken
right|thumb|Årstalänken vuonna 2006 Årstalänken on entinen moottoritie, joka lakkautettiin Södra Länkenin valmistumisen jälkeen vuonna 2004. Årstalänken rakennettiin 1960-luvulla jatkeeksi Essingeledenille. Tien tarkoitus oli luoda paremmat yhteydet kaupungista eteläisiin esikaupunkeihin ja kaupunginosiin. Tietä ei kuitenkaan rakennettu kuin Årstaan asti, joka sijaitsee muutaman kilometrin päässä Essingeledenin eteläpäästä. 1980- ja 90-luvuilla alettiin suunnitella Södra Länkeniä, jonka tuli korvata Årstalänkenin.
59.29306°N, 18.0475°W
Whittaker Chambers
thumb|Whittaker Chambers vuonna 1948. Jay Vivian (David Whittaker) Chambers (1. huhtikuuta 1901 Philadelphia – 9. heinäkuuta 1961 lähellä Westminsteriä, Maryland) oli yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja Yhdysvaltain kommunistisen puolueen entinen jäsen, joka nousi julkisuuteen syyttäessään 1940-luvun lopussa ulkoministeriön virkamies Alger Hissiä vakoilusta Neuvostoliiton hyväksi ja paljastaessaan samalla vapaaehtoisesti myös oman osallisuutensa vakoiluun 1930-luvulla.
Columbian yliopistossa opiskellut Chambers liittyi kommunistipuolueeseen 1920-luvun puolivälissä ja toimi muutamia vuosia kommunistisen Daily Workerin sekä 1930-luvun alussa The New Masses -nimisen lehden toimittajana. Hän kuului 1930-luvun puolivälissä Baltimoressa toimineeseen kommunistien salaiseen soluun, tehtävänään pitää yhteyttä Yhdysvaltain hallitukseen Washingtonissa soluttautuneisiin kommunisteihin. Petyttyään Neuvostoliittoon Stalinin vainojen myötä hän erosi kommunistipuolueesta huhtikuussa 1938 ja ryhtyi myöhemmin ilmiantamaan kommunisteja Yhdysvaltain viranomaisille. Vuodesta 1939 Chambers työskenteli Time-lehdessä.
Ollessaan elokuussa 1948 kongressin epäamerikkalaista toimintaa tutkivan valiokunnan (HUAC) kuultavana Chambers ilmoitti Alger Hissin olleen yksi seitsemästä Washingtonin virkamiehestä, jotka olivat kuuluneet 1930-luvun puolivälissä kommunistien vakoojarenkaaseen. Kun Chambers toisti väitteensä hieman myöhemmin julkisesti Meet the Press -radio-ohjelmassa, ilman kongressin tutkinnan tuomaa syytesuojaa, Hiss haastoi hänet oikeuteen kunnianloukkauksesta ja vaati 75 000 dollarin korvauksia. Kun Hissin lakimiehet vaativat Chambersia todistamaan väitteensä, hän toi julkisuuteen salaisten asiakirjojen kopioita, jotka hän kertoi saaneensa Hissiltä kymmenen vuotta aiemmin. Niin sanotut ”Baltimoren asiakirjat” käsittivät kuutisenkymmentä sivua kirjoituskoneella kirjoitettuja kopioita ulkoministeriön asiakirjoista ja ”kurpitsa-asiakirjat” mikrofilmirullia, jotka Chambers oli kätkenyt maatilallaan Marylandissa ontoksi kovertamaansa kurpitsaan. Hiss sai lopulta tuomion väärästä valasta. Ratkaisevana todisteena olivat ”Baltimoren asiakirjat”, joka tunnistettiin Hissin käsialalla ja hänen kirjoituskoneellaan kirjoitetuiksi. Chambersia vastaan ei nostettu syytteitä, sillä itse vakoilun osalta rikos oli jo vanhentunut.
Chambers julkaisi vuonna 1952 myyntimenestykseksi muodostuneen omaelämäkerran nimellä Witness. Hän työskenteli vielä myöhemmin National Review -lehden toimittajana. Chambers sai presidentti Ronald Reaganilta postuumisti Presidential Medal of Freedom -palkinnon vuonna 1984. Vuonna 1988 hänen kotitilansa merkittiin National Register of Historic Places -rekisteriin.
Tietokannan peruskyselyt
Tietokannan peruskyselyt ovat kyselyitä, joilla voidaan hoitaa tietokantaan kohdistuvat haku-, lisäys- ja poistotoimenpiteet.
Hakukysely
Esimerkki hakukyselystä SQL-kielellä: SELECT a.name, b.city FROM users AS a LEFT JOIN cities AS b ON (a.cityId = b.id) WHERE a.name LIKE 'a%' ORDER BY a.name ASC;
Tämä esimerkin mukainen yksinkertainen hakukysely hakisi taulusta users kaikki a:lla alkavat nimet sekä relaatioavaimen mukaisen kaupungin järjestäen tuloksen nimen mukaan laskevaan järjestykseen.
Lisäys- ja muokkauskysely
Lisäys- ja muokkauskyselyllä vaikutetaan tietokannan taulun sisältöön nimensä mukaisesti lisäävästi tai muokkaavasti. Kysely tarvitsee yleensä vähintään 2. ja 3. osa-alueen, ja muokkaustilanteessa myös ehdon sekä mahdollisen rajoituksen mikäli ei haluta vaikuttaa muokkauksella kaikkiin taulun tietueisiin.
Esimerkki lisäys- ja muokkauskyselystä SQL-kielellä: INSERT INTO users (name, cityID) VALUES ('Antonio Banderas', 1234);
UPDATE users SET name = 'José Antonio Domínguez Bandera' WHERE name = 'Antonio Banderas' LIMIT 1;
Ensimmäisessä esimerkissä lisäsimme tauluun users Antonio Banderasin kaupunkitunnuksella 1234 joka vastaa Málagaa cities taulussa. Toisessa esimerkissä muokkasimme nimen oikeaksi nimeksi rajoittaen vaikutuksen mahdollisesti vain ensimmäiseen vastaantulevaan Antonio Banderakseen.
Poistokysely
Poistokysely toimii periaatteessa aivan samoin kuin muokkauskysely, sillä erotuksella että tietojen muokkaamisen sijaan tiedot poistetaan taulusta. Kysely tarvitsee vähintään 2. osa-alueen, ja mikäli ei haluta poistaa kaikkia tietueita valitusta taulusta, myös ehdon sekä mahdollisen rajoituksen.
Esimerkki poistokyselystä SQL-kielellä: DELETE FROM users WHERE name = 'José Antonio Domínguez Bandera' LIMIT 1;
Esimerkissä poistetaan tietokannan taulusta users ensimmäinen vastaantuleva tietue jonka name-kenttä sisältää arvon José Antonio Domínguez Bandera.
Näiden lisäksi monilla kyselykielillä on omia, erikoispiirteiden omaavia kyselyitä kuten yhdistämis- ja tyhjennyskysely. Näitä kyselytyyppejä ei kuitenkaan voi pitää tietokannan peruskyselyinä koska aivan kaikki tietokantakielet eivät näitä kyselytyyppejä tue.
Ramon Untersander
Ramon Untersander (s. 21. tammikuuta 1991 Alt Sankt Johann, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NLA-seura SC Bernissä. Hän toimii joukkueensa kapteenina.
Seuraura
Untersander on SC Rheintalin kasvatti. Hän siirtyi 14-vuotiaana HC Thurgaun junioreihin kaudeksi 2005–2006. Kaudeksi 2006–2007 Untersander siirtyi edelleen HC Davosin U17-junioreihin. Hän voitti Elite Novizenin pudotuspelien syöttöpörssin sekä puolustajien pistepörssin tehoilla 2+9=11. Untersander voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden. Hän debytoi Davosin miesten joukkueessa vain 17-vuotiaana kaudella 2009–2010, jolloin Untersander pelasi National League A:ssa tulokaskaudellaan 35 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Kauden 2010–2011 päätteeksi hän voitti Sveitsin-mestaruuden.
Kaudella 2011–2012 Untersander edusti Davosia myös seuran perinteisesti isännöimässä Spengler Cupissa, jonka joukkue voitti. Hän pelasi Davosin lisäksi kauden aikana myös viisi ottelua lainalla EHC Bielissä, jonne Untersander siirtyi jatkamaan NLA-uraansa kaudeksi 2012–2013. Kaudella 2014–2015 hän oli Bielin tehokkain puolustaja tehoilla 3+14=17.
Untersander siirtyi kaudeksi 2015–2016 SC Berniin. Hän oli kuudella osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja. Pudotuspeleissä Untersander voitti tehoilla 3+9=12 koko NLA:n puolustajien piste- ja syöttöpörssin sekä jakoi maalipörssin voiton Genève-Servette HC:n Romain Loeffelin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Sveitsin-mestaruuden. Kaudella 2016–2017 Untersander oli Bernin tehokkain puolustaja tehoilla 12+18=30, joilla hän sijoittui koko NLA:n puolustajien maalipörssissä toiseksi edellään vain Lausanne HC:n Joel Genazzi sekä jakoi puolustajien pistepörssin viidennen sijan EV Zugin Raphael Diazin kanssa. Untersander jakoi Diazin kanssa myös pudotuspelien puolustajien maalipörssin voiton viidellä osumallaan ja sijoittui puolustajien pistepörssissä toiseksi hänen jälkeensä. Untersander voitti kauden päätteeksi Sveitsin-mestaruuden.
Maajoukkueura
Untersander edusti Sveitsiä Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän oli voittamassa hopeaa. Untersander teki A-maajoukkuedebyyttinsä Deutschland Cupissa 7. marraskuuta 2014 Münchenissä isäntäjoukkue Saksaa vastaan. Hän on kuulunut myös Sveitsin kapteenistoon kaudella 2017–2018. Untersander edusti joukkuetta kauden aikana Spengler Cupissa, jonka finaaliin Sveitsi eteni, mutta hävisi kuitenkin Kanadalle lukemin 3–0.
Untersander pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011, joista ensimmäisessä turnauksessa hänet valittiin Ruotsia vastaan pelatun pronssiottelun päätteeksi Sveitsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Untersander pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2008. Yhteensä hän on pelannut 31 nuorten ja 43 poikien maaottelua.
Pohjois-Savon aluetoimisto
Pohjois-Savon aluetoimisto oli Savo-Karjalan sotilasläänin esikunnan ja vuodesta 2010 Itä-Suomen sotilasläänin esikunnan alainen asevelvollisuusasioita hoitanut aluetoimisto Kuopiossa vuosina 2008-2014.
Historia
Vuoden 2015 puolustusvoimauudistuksessa päätettiin supistaa aluetoimistojen lukumäärää ja samalle jäljelle jäävät liitetään sotilasläänien lakkauttamisen myötä joukko-osastojen alaisuuteen. Pohjois-Savon aluetoimisto liitettiin 31. joulukuuta 2014 osaksi Kainuun prikaatia.
Päälliköt
Aluetoimiston päälliköinä olivat :
Ripa
Ripa voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
A1 Britannian Grand Prix 2008
A1 Britannian Grand Prix 2008 oli A1 Grand Prix -kauden 2007–2008 kymmenes ja viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 4. toukokuuta Brands Hatchin moottoriradalla Englannissa.
Tukholman ohitustie
thumb|250px|Suunnitelmakuva Tukholman ohikulkutiestä. Tukholman ohitustie on uusi rakenteilla oleva moottoritieyhteys Kungens kurvan ja Häggvikin välillä Tukholman länsipuolella, joka korvaa valmistuttuaan Tukholman kantakaupungin läpi kulkevan ruuhkaisen Essingeledenin moottoritien. Essingeleden on tällä hetkellä ainoa valtakunnallinen yhteys Tukholman ohi. Ohikulkutie tulee kulkemaan lähes kokonaan tunnelissa reittiä Kungens kurva – Sätra strand – Lovö – Hässelbyn ranta – Lunda – Akalla – Häggvik, lukuun ottamatta lyhyttä osaa Hjulstan eritasoliittymän kohdalla. Se on osa Eurooppatie E4:ää.
Tien kokonaispituus tulee olemaan 21 kilometriä, josta 18 kilometriä on tunnelissa. Syvimmillään se kulkee sadan metrin syvyydessä, ja Mälarenin pohjaan on enimmillään 60 metriä.
Historia
Ohitustietä on suunniteltu Tukholmaan jo 1960-luvulta, kunnes Ruotsin hallitus teki syyskuussa 2009 päätöksen osallistumisesta hankkeeseen, joka tulee maksamaan noin 28 miljardia Ruotsin kruunua.
Rakentaminen
Liikennevirasto ja Tukholman maakäräjät aloittivat tien rakentamisen tammikuussa 2015, jolloin sitä vastustanut ympäristöpuolue ei enää onnistunut viivyttämään töiden aloittamista. Liikennevirasto aikoo kuitenkin selvittää joukkoliikenteen parantamisedellytyksiä hankkeen yhteydessä. Kaiken kaikkiaan hanke tulee kestämään noin kymmenen vuotta valmistuen vuonna 2026.