cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ratula (Orimattila)
Historia
Toinen maailmansota toi Ratulaan Vahvialasta, Muolaasta ja Säkkijärveltä karjalaisia evakkoja, joille lohkaistiin parikymmentä 18–20 hehtaarin tilaa enimmäkseen kartanon maista. Kartanolle jäi maita enää muutama kymmenen hehtaaria. Uudisasukkaat toivat uutta eloa kylään.
Vilkas 1950-luku
Kylässä elettiin 1950-luvulla vilkasta aikaa, kun kylällä oli samanaikaisesti neljä kauppaa, kaksi postia ja jopa oma elokuvateatteri työväentalolla, jossa elokuvia näyttivät kiertävät koneenkäyttäjät. Ratulassa oli myös kaksi koulua ja oma urheiluseura, Vahvialan Kiista, joka sulautui 1953 yleisartjärveläiseen Artjärven Ahjoon. Vahvialan Kiista oli lähtöisin luovutetuilta alueilta Karjalasta Vahvialan kunnasta, missä toinen merkittävä urheiluseura oli ollut Vahvialan Kilpaveikot. Vuonna 1954 Artjärven Ahjo piti kokouksen, missä päätettiin äänin 19–17, että yhdistyksellä on Ratulan, Hietananan, Artjärven kirkonkylän, Kinttula-Hiitelän ja Villikkalan paikallisosastot. 17 äänestäjää oli kokouksessa kannattanut paikallisosastojen purkamista Artjärven Ahjosta, jolloin niistä olisi voinut tulla erillisiä yhdistyksiä. Käytännössä Artjärven Ahjoon ei muodostunut viittä paikallisosastoa, vaan ainoastaan neljä, koska Ratulan paikallisosasto keskitti toimintansa Villikkalan osastoon. (Antin - 139) Artjärven Ahjon Kinttula-Hiitelän paikallisosastoa kutsuttiin Kinttula-Hiitelän Kiriksi (Antin - 140).
Minotauros
Tarun totuuspohja
Monet ovat pohtineet, kätkeytyykö tunnettuun taruun viittauksia todellisesta historiasta.
Kreeta, hirviön koti
Apollodoros sijoitti kertomuksensa Kreikan eteläpuolelle Kreetan saarelle. Seikka on askarruttanut tarun tutkijoita. Vuonna 1900 sir Arthur Evans aloitti arkeologiset kaivaukset Kreetan Knossoksessa ja löysi sieltä aiemmin tuntemattoman kulttuurin rauniot. Evans nimesi löytämänsä kulttuurin minolaiseksi kulttuuriksi Minotauroksen tarusta tutun kuningas Minoksen mukaan. Hän sai selville, että sen huippukausi sijoittui vuosien 1650 eaa. ja 1420 eaa. välille.
Ratula (Orimattila)
Tunnettuja ratulalaisia
Kansanedustajana vuosina 1983–1987 toimi ratulalainen Helvi Koskinen, syntyjään Vahvialasta.
Minotauros
Kreeta, hirviön koti
thumb|left|Knossoksen palatsin sokkelot ovat saattaneet synnyttää tarinan labyrintista. Minolaisesta kulttuurista löytyy selkeitä yhtymäkohtia Minotauroksen taruun. Knossoksen muinaisen palatsin raunioista on löytynyt paljon viitteitä siitä, että härät olivat keskeisessä asemassa minolaisten kulttuurissa. Knossoksen palatsin seinät oli koristeltu valtavilla kalkkikivestä veistetyillä härän sarvilla ja sieltä on löytynyt joukko taitavasti härän pään muotoisiksi veistettyjä juoma-astioita rhytoneja. Näiden esineiden lisäksi härkien merkittävästä roolista muinaisten kreetalaisten kulttuurissa kielii Knossoksen palatsin tunnettu fresko, joka kuvaa mahdollisesti uskonnollista rituaalia, jossa nuoret akrobaatit heittelevät voltteja härän selän yli. Härkä on minolaisessa taiteessa ja ikonografiassa muutenkin erittäin paljon käytetty hahmo. Pidetäänkin mahdollisena, että juuri minolaisen kulttuurin härät ovat antaneet sysäyksen kreikkalaisen tarun härkähirviön synnylle.
Ratula (Orimattila)
Lähteet
60.77222°N, 26.09028°W
Minotauros
Historiaa rivien välissä
Knossoksesta on löydetty kreetalaisten vuoden 500 eaa. tienoilla ja hieman sen jälkeen lyömiä rahoja, joista huomaa, että taru labyrintin hirviöstä eli myös saaren asukkaiden keskuudessa pitkään minolaisen kulttuurin kuihtumisen jälkeen. Näihin kolikoihin on lyöty toiselle puolelle kuva Minotauroksesta ja toiselle puolelle labyrinttia kuvaava sokkelo. thumb|Tähän kreikkalaiseen [[amfora|ruukkuun on kuvattu Minotauroksen ja Theseuksen taistelu.]]
Minotauros kulttuurissa
Taru Minotauroksesta ja Theseuksesta on vielä näinäkin päivinä varsin tunnettu kertomus, ja sitä on hyödynnetty taiteessa kautta historian. Antiikin kreikkalaiset maalasivat muun muassa ruukkuihinsa kuvia Theseuksen ja Minotauroksen taistelusta, ja taiteilijat ovat ikuistaneet samaa aihetta käsitteleviä kuvia veistoksiin ja maalauksiin näinäkin päivinä. Antiikin roomalaisetkin kuvasivat naapurikansansa tarun tapahtumia mosaiikeissa. Minotauros on vilahdellut useasti myös nykyaikaisessa kirjallisuudessa ja elokuvissa.
Mika Waltarin romaanissa Sinuhe egyptiläinen (1945) käsitellään myös minolaista kulttuuria, sillä Minotauros-kulttiin liittyvät tapahtumat vaikuttavat ratkaisevasti yhteen Sinuhen elämänvaiheeseen.
Hirviötä käsitellään monissa fantasiakirjallisuuden teoksissa ja historiallisessa fiktiossa. Eri kirjailijat ovat kuvanneet sitä eri tavoin, ja monissa elokuvissa on kerrottu erilaisia versioita Minotauroksen tarusta. Kautta historian aihetta ovat käsitelleet lukuisat kirjailijat, muun muassa Dante, joka sivuaa aihetta Jumalaisessa näytelmässä. Hahmoa on myös sovellettu hyvin vapaasti elokuvataiteen ja kirjallisuuden ohella muun muassa videopeleissä.
Maalaus- ja kuvanveistotaiteessa häränpäinen hirviö on ollut suosittu ja monitulkintainen hahmo antiikin ajoilta nykypäiviin asti. Sitä ovat kuvanneet renessanssin kuvanveistäjät ja nykyajan taidemaalarit, ja esimerkiksi Pablo Picasso käytti Minotaurosta aiheena lukuisissa töissään erityisesti 1930-luvulla. Hän kuvasi hirviötä sekä verenhimoisena petona että huomattavasti herkempänä hahmona. Perinteisesti Minotaurosta kuvaavat taideteokset ovat käsitelleet sitä vaihetta tarusta, kun hirviö kohtaa voittajansa Theseuksessa, mutta eri taiteilijat ovat kuvanneet hirviötä myös paljon perinteisestä tulkinnasta poikkeavalla tavalla.
Romsdalshornet
Romsdalshornet on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Raumann kunnassa, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 550 metriä. Sen eteläpuolella sijaitsee myös 1 510-metrinen huippu. Romsdalshornetin länsipuolella on Romsdalenin laakso ja sen vastapuolella korkeudestaan ja jyrkkyydestään tunnettu ”peikonseinä”, Trollveggen. Romsdalshornetilta koilliseen sijaitsee 1 852 metriä korkea Store Vengetinden.
Charlotta Wolff
Charlotta Wolff (s. 1976 Tammisaari) on suomenruotsalainen historioitsija, professori ja kääntäjä. Hän toimii Turun yliopiston Suomen historian professorina ja on aiemmin toiminut tutkijana Helsingin yliopistossa. Wolff väitteli 2004 historian tutkimuksella Vänskap och makt, joka palkittiin Ruotsin akatemian Axel Hirschsin palkinnolla.
Wolff on ollut Helsingin yliopiston Euroopan historian dosentti vuodesta 2009, Suomen Akatemian tutkija 2013–2018, ja hän on vastuullinen tutkija ja projektinjohtaja hankkeessa "Agents of Enlightenment" (Suomen Akatemia) 2017–2020.
Wolff on kirjoittanut elämäkerrat hovijahtimestari Constantin Linderistä ja presidentti, kreivi Johan Fredrik Aminoffista.
Jukka Valtasaari
thumb|Jukka Valtasaari [[Helsingin kirjamessut|Helsingin kirjamessuilla 2015.]] Jukka Robert Valtasaari (s. 1. elokuuta 1940 Kuopio) on suomalainen diplomaatti, joka on vaikuttanut neljäkymmentä vuotta useilla suomalaisilla avainpaikoilla, muun muassa Suomen suurlähettiläänä Washingtonissa vuosina 1988–1996 ja 2001–2005 ja välillä Ulkoministeriön valtiosihteerin tehtävässä 1996–2001.
Koulutukseltaan Valtasaari on valtiotieteiden lisensiaatti. Hän työskenteli New Yorkissa Suomen YK-edustajistossa vuosina 1977–1983, ulkoministeriön toimistopäällikkönä 1983–1985 ja ulkoministeriön poliittisen osaston apulaisosastopäällikönä 1985–1988.
Jukka Valtasaaren veli oli ulkomaantoimittaja Mikko Valtasaari. Heidän vanhempansa olivat monissa valtionhallinnon tiedotustehtävissä toiminut Matti Valtasaari ja kemisti Lea Valtasaari.
Kustavi (nimi)
Kustavi on suomalainen miehen etunimi, Kustaan ja Kyöstin ohella yksi Gustav-nimen suomalaisista vastineista. Kustavin nimipäivä on 6. kesäkuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi oli annettu 153 henkilölle. Ensimmäiseksi etunimeksi sitä kuitenkaan ei ole annettu kenellekään ainakaan vuoden 1965 jälkeen.
Kustavi on myös kunta Varsinais-Suomessa. Kustavilainen aika ja kustavilainen tyyli viittaavat Ruotsin kuningas Kustaa III:n valtakauteen 1700-luvun lopulla.
Catherine Deneuven filmografia
upright|230px|thumb|Catherine Deneuve vuonna 1969. Tämä on luettelo Catherine Deneuven filmografiasta.
Suomen maataloustukijärjestelmä
Liittyessään EU.hun Suomi sopi kansallisesta tukijärjestelmästä, joka ottaa huomioon Suomen erityisolosuhteet. Maatalouden tuilla pyritään turvaamaan kotimaisten elintarvikkeiden saatavuus sekä kohtuulliset kuluttajahinnat. Kullakin maatalouden tukimuodolla on oma tavoite ja tarkoitus. Suomi on jaettu tukialueisiin tukien porrastamisen vuoksi etelästä pohjoiseen.
Viljelijätuet
Suomessa maataloutta harjoitetaan erilaisissa olosuhteissa verrattuna moniin muihin EU-maihin. Tuotantokustannukset nousevat muun muassa pohjoisen sijainnin ja pienen tilakoon vuoksi varsin korkeiksi eikä markkinoilta saatavat maataloustuotteiden myyntitulot kata kaikkia tuotantokustannuksia. Maataloustukijärjestelmä koostuu suorista tulotuista, investointituista sekä maaseudun kehittämisvaroista. Maatalouden viljelijätuet muodostuvat EU:n yhteisen maatalouspolitiikan mukaisista tukimuodoista sekä kansallisesta tukijärjestelmästä. Tulotuilla pyritään turvaamaan tuotannon kannattavuus ja jatkuvuus. Tulotukia maksetaan hehtaaria, eläintä/eläinyksikköä tai tuotettua määrää kohden. Kustannusperusteisilla tuilla tuetaan muun muassa investointeja sekä korvataan vahinkoja. Keskeisimmät EU-tuet ovat EU:n kokonaan rahoittamat tulotuet (tilatuki) sekä EU:n osittain rahoittamat ympäristötuki ja luonnonhaittakorvaus (LFA). Kansallinen tukijärjestelmä koostuu Etelä-Suomen kansallisesta tuesta ja pohjoisesta tuesta, jotka jaetaan tukialueiden perusteella.
Tilatuki
Vuoden 2006 alusta tuli voimaan Suomessa Euroopan unionin yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen myötä tilatukijärjestelmä. Uudistuksen myötä suuri osa CAP-tuista irrotettiin tuotantosidonnaisuudesta ja siirrettiin tilatukijärjestelmään. Tavoitteena tilatukijärjestelmässä on vähentää tulotukien tuotantoa ohjaavaa vaikutusta. Tukioikeuksia ei voida myöntää jatkossa kuin rajoitetuin perustein. Maataloustukien uudistus ei koske maatalouden ympäristötukea, kansallisia tukia tai luonnonhaittakorvausta.
Uudistukseen sisältiy myös asioita, jotka koskevat muitakin kuin varsinaisia viljelijöitä. Henkilölle, jolla on hallinnassaan peltoa tai pysyvää laidunta, voidaan myöntää niiden perusteella tilatuen tukioikeudet. Tuen saaminen edellyttää täydentävien ehtojen noudattamista.
Tilatukijärjestelmästä luovuttiin vuonna 2014. Sen tilalle tuli perustukijärjestelmä. Muutokset eivät olleet suuria.
Tukioikeudet
Tukioikeus on tilatuen perusyksikkö ( €/ ha), se määräytyy viljelijän ilmoittamien vuonna 2006 tukihaun perusteella tukikelpoisten hehtaarien mukaan. Tukioikeus oikeuttaa noin 1 hehtaarin tilatukeen. Viljelijän tuli vuonna 2006 hakea myös tukioikeuksien vahvistamista. Tukioikeuksia on kolmea lajia: kesannointi-, erityis- ja perustukioikeus.
Haku kansallisesta varannosta
Koko maan tasolla pidettävää varantoa, johon sitä perustettaessa on leikattu 0,8 % koko tilatuen määrästä ja josta myönnetään tukioikeuksia tietyissä tapauksia, tietyin perustein. Haetaan yleisesti päätukihaun yhteydessä eli 30.4. 2007. Viljelijän on käytettävä siitä saatuja tukioikeuksia viiden vuoden ajan tai ne siirtyvät takaisin kansalliseen varantoon. Varannosta saatuja tukioikeuksia ei voi viiden ensimmäisen vuoden aikana tilalta toiselle, jollei kysymyksessä ole perintö, ennakkoperintö, jakautuminen ja sulautuminen. Tilatukioikeuksia ei myönnetä, jos hakija on keinotekoisesti luonut itselleen edellytykset tukioikeuksien saamiseen. Myöntämisperusteita joudutaan rajaamaan, jos kansallisesta varannosta haetaan tukioikeuksia enemmän kuin niitä voidaan myöntää.
Kansallisesta varannosta voi hakea tilatukioikeuksia :
"Tarralapulliset" tukioikeudet
Eräät puutarhakasvit ja muu peruna kuin tärkkelysperuna voivat saada tilatukea vain ns. tarralapullisia tukioikeuksia vastaavalta alalta, mutta tukioikeuden tarralappu ei kuitenkaan velvoita viljelemään edellä mainittuja kasveja, vaan tarralappuoikeutta voidaan käyttää myös muilla tukikelpoisilla viljelyskasvien viljelysaloilla tai hoidetulla viljelemättömällä alalla.
LFA
LFA (Less Favoured Areas) tarkoittaa tukea epäsuotuisille maanviljelysalueille EU:ssa. Esimerkiksi suomalaiset viljelijät saavat tukea pohjoisista ilmasto-oloista aiheutuvan lyhyemmän kasvukauden vuoksi, jolloin satotasotkin jäävät pienemmiksi.
Luonnonhaittakorvausta maksetaan peltohehtaaria kohden koko Suomessa. Tuen tavoitteena on varmistaa maan jatkuva maatalouskäyttö vaikuttaen siten elinkelpoisten maaseutuyhteisöjen säilymiseen, ylläpitää maaseutua sekä säilyttää ja edistää kestäviä viljelyjärjestelmiä, joissa otetaan huomioon erityisesti ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset. LFA-tuen maksuehtona ovat täydentävien ehtojen noudattaminen. Suomella on varsinaisen LFA-tuen lisäksi oikeus maksaa ns. LFA:n kansallista lisäosaa, jolla pyritään yhä edelleen kompensoimaan tavallista heikompia viljelyolosuhteita.
LFA:ta on kutsuttu alkuaikoina puhekielessä vuoristotueksi, koska tukea on Euroopan unionin vuoristoisissa maissa käytetty vuoristoisuuden seurauksista johtuvien luonnonhaittojen korvaamiseen.
Ympäristötuki
Maatalouden ympäristötuki on puoliksi EU:n ja kunkin jäsenmaan rahoittama tukimuoto ja sitä saavat kaikki ympäristötukeen sitoutuneet EU:n maanviljelijät, jotka noudattavat EU:n asettamia täydentäviä ehtoja. Tuen maksamisella kannustetaan maatalousympäristön tilan säilyttämiseen ja parantamiseen. Lisäksi tavoitteena on humuksen määrän lisääminen maaperässä ja maan tuotantokyvyn säilyttäminen. Erityishuomion kohteena on pinta- ja pohjavesiin sekä ilmaan kohdistuvan kuormituksen vähentäminen.
Ympäristötuki vaihtelee jonkin verran maakohtaisesti esimerkiksi viljelijöille tarjolla olevien toimenpiteiden suhteen. Viljelijä ansaitsee tukensa siis erilaisia ympäristön tilaa parantavia toimenpiteitä toteuttamalla. Toimenpiteet jaetaan kahteen ryhmään: perustoimenpiteisiin ja lisätoimenpiteisiin. Kaikille pakollisia perustoimenpiteitä ovat viljelyn ympäristönsuojelun suunnittelu ja seuranta, kasvipeitteinen kesanto, peltokasvien tarkennettu lannoitus ja kasvinsuojelu, suojakaistat ja pientareet sekä luonnon monimuotoisuuden ja maiseman ylläpito. Lisätoimenpiteitä viljelijä pystyy valitsemaan vaihtelevan määrän (1–4 kpl) tukialueesta ja tilan tuotantosuunnasta riippuen. Valittavia lisätoimenpiteitä ovat mm. peltojen kasvukunnon parantaminen, vähennetty lannoitus sekä eläinten hyvinvoinnin edistäminen. Esimerkiksi vähennettyyn lannoitukseen kannustetaan maksamalla viljelijälle 10€ per hehtaari vuodessa. Maatalouden ympäristötukeen sitoudutaan vähintään viideksi vuodeksi kerrallaan. Erityistukisopimukset voivat olla jopa kymmenvuotisia viljelijän ja valtion kesken tehtäviä sopimuksia, joissa viljelijä sitoutuu tekemään sopimuksessa määrätyllä alueella sovitut toimenpiteet tai kasvattamaan tiettyjen alkuperäisrotujen eläimiä rodun lisäämiseksi. Erityistukisopimuksissa maksettava tuki määräytyy toimenpiteistä aiheutuvien tulonmenetysten ja kustannusten perusteella, joiden summaan on lisätty kannustin.
Pohjoinen tuki
Pitkäaikaista pohjoista tukea maksetaan Keski- ja Pohjois-Suomessa (C-tukialueet) liittymissopimuksen 142 artiklan perusteella. Pohjoista tukea voidaan maksaa kotieläintaloudelle, peltoviljelylle, kasvihuonetuotannolle sekä puutarhatuotteiden ja metsämarjojen ja -sienten varastoinnille. Kotieläintalouden tukea maksetaan maidon tuotantomäärän, emolehmien, sonnien, uuhien, kuttujen, sikojen, kanojen, lihasiipikarjan ja hevosten eläinyksikkömäärän sekä teurashiehojen ja C3- ja C4-alueen teurassonnien lukumäärän perusteella. Poroista maksetaan eläinkohtaista tukea. Peltoviljelylle tukea maksetaan kasvikohtaisena pohjoisena hehtaaritukena alueilla C1-C2p, yleisenä hehtaaritukena alueilla C2-C4 sekä nuorten viljelijöiden hehtaaritukena koko pohjoisen tuen alueella. Pohjoisimmassa Suomessa voidaan maksaa myös maidon ja lihan kuljetusavustusta.
Etelä-Suomen kansallinen tuki
EU:n yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmiä täydentävät kansalliset tuet. Vuonna 2006 kansallisen tukijärjestelmän keskeiset osat ovat Etelä-Suomen kansallinen tuki, pohjoinen tuki sekä ympäristötuen ja luonnonhaittakorvauksen kansalliset lisäosat. Lisäksi maksetaan eräitä muita kansallisia tukia, kuten perunantuotannon kansallista tukea. Vuoden 2006 tuotannolle kansallista tukea arvioidaan maksettavan yhteensä 611,7 miljoonaa euroa, joka jakautuu eri tukimuotojen kesken seuraavasti: Etelä-Suomen kansallinen tuki Etelä-Suomen kansallista tukea maksetaan tukialueilla A ja B kotieläintaloudelle, kasvihuonetuotannolle ja puutarhatuotteiden varastoinnille. Kotieläintalouden tukea maksetaan maidon tuotantomäärän, emolehmien, sonnien, uuhien, kuttujen, sikojen, kanojen, lihasiipikarjan ja hevosten eläinyksikkömäärän sekä teurashiehojen lukumäärän perusteella. Eräät kotieläintalouden tuet maksetaan saaristoalueilla korotettuina. Tuki perustuu liittymissopimuksen 141 artiklaan. Tuen muodosta ja tukitasoista on sovittu vuoden 2007 loppuun saakka. Vuoden 2007 aikana Suomi käy neuvottelut komission kanssa tuen jatkosta vuodesta 2008 alkaen.
Ympäristötuen kansallinen lisäosa
Vuonna 2003 käytyjen Etelä-Suomen kansallista tukea koskeneiden neuvottelujen yhteydessä sovittiin siitä, että Etelä-Suomen tukialueiden A ja B kasvintuotantoa tuetaan ympäristötuen kansallisella lisäosalla. Lisäosaa voidaan maksaa ohjelmakauden 2000–2006 mukaista osarahoitteista maatalouden ympäristötukea saaville tiloille. Tuki on kasvikohtaisesti eriytetty ja sen kokonaismäärä on enintään 55 miljoonaa euroa vuodessa. Tukea ei voida maksaa vuonna 2007 alkavalla ohjelmakaudella tehdyille maatalouden ympäristötukea koskeville sitoumuksille.
Luonnonhaittakorvauksen kansallinen lisäosa
Vuonna 2003 käytyjen Etelä-Suomen kansallista tukea koskeneiden neuvottelujen yhteydessä sovittiin myös siitä, että Suomi käyttää täysimääräisesti hyödyksi mahdollisuuden maksaa luonnonhaittakorvausta koko maan maksimikeskiarvoon 250 e/ha saakka. Luonnonhaittakorvauksen kansallinen lisäosa otettiin käyttöön koko maassa vuonna 2005. Lisäosa on alueellisesti porrastettu siten, että perusosa on A-, B- ja C1-alueilla enintään 20 e/ha ja C2-C4 -alueella enintään 25 e/ha. Kotieläintiloille maksettava korotus on koko maassa enintään 80 e/ha. Luonnonhaittakorvauksen enimmäiskeskiarvoa koskevan rajoitteen vuoksi lisäosaa ei ole voitu maksaa aivan täysimääräisesti. Vuonna 2006 lisäosaa maksetaan 94,7 % hehtaarikohtaisen tuen enimmäismäärästä.
Muut kansalliset tuet
Muita kansallisia tukia ovat muun muassa perunantuotannon ja sokerijuurikkaan kansalliset tuet, nurmi- ja viljakasvien siementuotannon kansallinen tuki ja maatalousyrittäjien opintoraha. Lisäksi on erilliset alueelliset kansalliset tuet Etelä-Suomen (Artikla 141) ja Keski- ja Pohjois-Suomen (Artikla 142).
Hakuprosessi
Maataloustukia voivat hakea ne luonnolliset tai oikeushenkilöt taikka edellä mainittujen yhteenliittymät, jotka täyttävät tietyt ikää, maatilaa sekä hallinnassa olevaa peltoalaa koskevat vaatimukset. Tukia haetaan kunkin vuoden virallisilla hakulomakkeilla tai vastaavilla atk-tulosteilla, joita on saatavissa kuntien maaseutuelinkeinoviranomaisilta, työvoima- ja elinkeinokeskusten maaseutuosastoilta sekä maa- ja metsätalousministeriön internetsivuilta. Hakulomakkeet on toimitettava liitteineen huhtikuun viimeiseen arkipäivään mennessä sen kunnan maaseutuelinkeinoviranomaiselle, jonka toimialueella tila sijaitsee. Hakemuksen toimittaminen myöhästyneenä on mahdollista enintään 25 päivää hakuajan päättymisestä, jonka jälkeen toimitetut hakemukset hylätään. Hakemuksen toimittaminen myöhästyneenä alentaa aina tukia, enimmillään 17 %. Kansallisten tukihakemusten liitteiden toimittaminen on mahdollista myöhemminkin erikseen ilmoitettuihin määräaikoihin mennessä. Vastuu tukihakemuksen ja sen liitteiden jättämisestä määräajassa on yksin hakijalla.
Tukihakemus on tehtävä vaikka tiedot eivät muutu edellisestä vuodesta. Myös ympäristötukea ja luonnonhaittakorvausta on haettava joka vuosi vaikka ympäristötuki- ja luonnonhaittakorvaussitoumukset olisi tehty aiemmin. Kaikki haettavat tuet on rastitettava tukihakemuslomakkeelle. Tukihakemuksen jokainen sivu on allekirjoitettava ja mikäli tukihakemus koostuu erillisistä sivuista, on jokaiselle sivulle merkittävä lisäksi hakijan tilatunnus sekä päivämäärä.
Vuoden 2007 päätukihaussa (tukihaku, joka päättyy huhtikuun lopussa) on mahdollista hakea seuraavia peltoalaperusteisia tukia:
Tukihakemukseen on mahdollista tehdä viljelyaloja koskevia muutoksia 15. kesäkuuta saakka erillisellä kylvöalailmoituksella (lomake 117). 15. kesäkuuta jälkeen toimitettuja ilmoituksia ei enää hyväksytä vaan tällöin tuet käsitellään hakuajan päättyessä ilmoitettujen tietojen mukaisesti. Kylvöalailmoituksella on mahdollista tehdä vain kylvöaloja koskevia muutoksia, joita ovat esimerkiksi eri viljalajien kylvöalojen muutokset tai pellon jättäminen kesannolle. Uusia tukimuotoja ei ilmoituksella ole mahdollista hakea, sillä kaikki mahdolliset tuet on haettava tukihakemuslomakkeella, joka on palautettava kunnan maaseutuelinkeinoviranomaiselle huhtikuun loppuun mennessä.
Hakuajan jälkeen tukihakemuksesta voidaan korjata vain ilmeisiä virheitä. Tällaisia ilmeisiä virheitä ovat esimerkiksi hakemuksen sisäiset ristiriidat, väärin ilmoitetut tilatunnukset tai tilinumerot. Virheiden korjaaminen edellyttää muun muassa että virheestä ilmoitetaan kirjallisesti kunnan maaseutuelinkeinoviranomaiselle välittömästi sen jälkeen kun virhe on havaittu ja ettei hakijalle ole ilmoitettu tilalla suoritettavasta valvonnasta ennen virheestä ilmoittamista. Lisäksi edellytetään että tukihakemus on täytetty huolellisesti. Hakija voi kuitenkin välttää hakemuksessa olevista muistakin kuin ilmeisistä virheistä johtuvat seuraamukset ilmoittamalla niistä kirjallisesti kuntaan. Ilmoituksella ei kuitenkaan ole merkitystä mikäli hakijalle on ilmoitettu paikan päällä tehtävästä valvonnasta tai jos viranomainen on ottanut hakijaan yhteyttä siitä sääntöjenvastaisuudesta, josta hakija on aikonut ilmoittaa. Oma-aloitteisella virheilmoituksella voi kuitenkin vain välttää hakemuksen virheellisyydestä aiheutuvat seuraamukset (tukien alennus), eikä ilmoituksella näin ollen siis voi muuttaa tai korjata hakemusta. Kokonaan kansallisesti rahoitettujen tukien osalta virheiden korjausmahdollisuudet ovat laajemmat kuin sellaisten tukien kohdalla, joita EU rahoittaa osittain tai kokonaan. Kansallisten tukien muutokset eivät saa kuitenkaan vaikuttaa EU:n rahoittamiin tukiin.
Tukihakemus on mahdollista peruuttaa joko kokonaan tai osittain hakijan niin halutessa. Tämäkin edellyttää kuitenkin tiettyjen ehtojen täyttämistä. Peruminen on esimerkiksi tehtävä aina kirjallisesti kunnan maaseutuelinkeinoviranomaiselle, eikä sitä voi tehdä enää sen jälkeen kun hakijalle on ilmoitettu tilaan kohdistuvasta valvonnasta.
Lisätietoja tukien hakemisesta löytyy muun muassa maa- ja metsätalousministeriön internetsivuilta sekä kunkin vuoden hakuoppaasta.
Maataloustukien valvonta
Viljelijöiden oikeusturvan ja tasapuolisuuden vuoksi maataloustukia valvotaan. Valvontavelvoite on jokaisella EU:n jäsenvaltiolla. Vuosittain valvotaan tukia hakeneista tiloista vähintään 5 %. Valvonnoissa havaituista puutteista voi seurata sanktioita eli tukien vähennyksiä. Sanktioprosentin määrä riippuu peltoalaperusteisissa tuissa valvonnoissa havaituissa pinta-alavirheistä ja eläintuissa sanktioprosenttiin, joka lasketaan tapauskohtaisesti. Palkkioeläimen sanktioprosentti lasketaan seuraavasti:
(Virheelliset palkkioeläimet kalenterivuodelta/Tukikelpoisiksi (virheettömiksi) todetut palkkioeläimet)x 100 Tarkastuksesta saa ilmoittaa tilalle etukäteen, kuitenkin aikaisintaan 48 tuntia ennen tarkastusajankohtaa. Viljelijä voi valtuuttaa toisen henkilön asiamiehekseen tai avustajakseen. Tarkastus voidaan kuitenkin tehdä ilman viljelijän tai hänen edustajansa läsnäoloa. Tarkastusta varten on esitettävä kaikki tarvittavat asiakirjat. Tilavalvonnasta tehdään pöytäkirja. Viljelijä saa tiedotteen valvontamenetelmistä ja seuraamuksista. Viljelijä voi valittaa valvontapäätöksestä.
Peltoalaperusteiset tuet
Tilakäynneillä tarkastuskohteina ovat peltojen pinta-alat, viljeltävät kasvit ja viljelytapa, sadonkorjuu, lohkojen tukikelpoisuus ja ympäristötuen täyttyminen. Lisäksi voidaan tehdä erillisiä käyntejä, joilla tarkastetaan vain tukiehtoja. Lisäksi eläintukien kohdalla tehdään ristiintarkastuksia. Ristiintarkastuksella saadaan lista tukikelvottomista eläimistä. Nämä tarkastusajolistat lähetetään alueellisten TE-keskusten maaseutuosastoille tarkastettaviksi ja jatkotoimenpiteitä varten.
EU:n eläinpalkkiot
Nautapalkkioita hakeneista tiloista tarkastetaan tilakäynnein vähintään 5 %. Uuhipalkkioita hakeneista tai alkuperäisrotujen kasvatussopimustiloista tarkastetaan 10 %. Otos poimitaan satunnaisotannalla ja riskianalyysillä, tai TE-keskus voi valita tiloja. Jos jollakin alueella ilmenee huomattavia epäsäännönmukaisuuksia, valvontamääriä lisätään.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1962
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1962 oli 22. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Sarjakausijärjestelyjen takia kausi pelattiin viimeisen kerran keväästä syksyyn ja syyskierroksen ottelut jäivät voimaan kaudelle 1962-1963. Näin ollen sarjasta ei syksyllä pudotettu yhtään joukkuetta.
Pitkänpäivänkasvi
Pitkänpäivänkasvi on kasvilaji, joka tarvitsee kukkiakseen riittävän pitkän valoisan ajan vuorokaudessa. Tällaisia kasvilajeja ovat monet Pohjoismaiden leveysasteilta peräisin olevat lajit. Tällaisen päivärytmin aiheuttaa reagointi aktiiviseen fytokromi-väriaineeseen, P730. Pitkänpäivänkasvit reagoivat tähän aineeseen siten, että se edistää kukintaa. Pitkänpäivänkasveja ovat esimerkiksi apilat, vehnä ja pinaatti.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1962
Runkosarja
HKT:n joukkue: Matti Räty, Martti Liimo, Kari Liimo, Raimo Vartia, Jorma Neva-aho, Teijo Finneman, Kari Nyqvist, Erkki Ruotsalainen, Matti Köli, Pertti Risku, Heikki Lehtinen, Pertti Hurme, Kalevi Raunio.
Täpläsiipimonarkki
Täpläsiipimonarkki (Symposiachrus guttula) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Suomen maataloustukijärjestelmä
EU:n eläinpalkkiot
Nautapalkkioita hakeneilla tiloilla tarkastetaan kaikki 12 kk ennen tarkastusta haetut nautapalkkiot. Emolehmätiloilla tarkastetaan vain tilalla olevat palkkioeläimet. Mikäli tuottajan päivittämässä tilan nautaeläinrekisterissä on virheitä, ne voidaan vielä ensimmäisellä tarkastuskerralla hyväksyä. Puutteiden tulee kuitenkin olla korjattuna seuraavan 24 kuukauden aikana tehtävän tarkastuksen yhteydessä.
Täpläsiipimonarkki
Levinneisyys
Täpläsiipimonarkkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan pääasiassa yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Suomen maataloustukijärjestelmä
Kansalliset kotieläintuet
Kansallista nautatukea hakeneista tiloista valvotaan vähintään 5 % tilakäyntien avulla, jotka pyritään tekemään eläinpalkkiovalvontojen yhteydessä. Sioista, siipikarjasta, hevosista ja kutuista haetuista tuista tehdään oma otanta. Tiloista tarkastetaan 10 %. Nuorten siitossikojen tukia hakeneista tarkastetaan vähintään 30 %.
Viljelijän on järjestettävä riittävästi apuvoimia, jotta tarkastus voidaan suorittaa sujuvasti. Viljelijän tai hänen edustajansa on oltava pyydettäessä läsnä tarkastuksessa.
Sika-, lammas- ja vuohitiloilla tarkastetaan tilan rekisteröityminen, pitopaikkojen rekisteröinti, sikojen merkitseminen, siirtojen merkitseminen, eläinmäärät ja eläinluettelo. Tarkastukset voivat olla myös hallinnollisia tai ristiintarkastuksia.
Eläinsuojelulainsäädännön huomioon ottaminen
Jos tilavalvonnassa huomataan eläinsuojelulain säädösten vastaista eläintenpitoa tai kohtelua, havainnoista ilmoitetaan kunnan eläinlääkärille, terveystarkastajalle tai poliisille. Epäily, joka on saatettu syyttäjän harkittavaksi eläinsuojelurikoksesta tai -rikkomuksesta, johtaa eläinpalkkioiden maksatuksen keskeyttämiseen.
Täydentävien ehtojen valvonta
Tiloista valvotaan 1 % vuosittain. Täydentävät ehdot liittyvät hyvään maatalouteen ja ympäristöön, kansanterveyteen, eläinten sekä kasvien terveyteen liittyviin hoitovaatimuksiin, eläinten hyvinvointiin liittyviin hoitovaatimuksiin. Valvonta suoritetaan tarkastuskäynnein tiloilla tai hallinnoliisesti TE-keskuksissa. Kuitenkin tilakäynnit pyritään tekemään muiden tukien valvontakäyntien yhteydessä.
Maataloustukien maksatus
Hallintoviranomaisen on julkaistava vuodesta 2008 alkaen vuosittain luettelo tuensaajista, joille myönnetään tukea maaseudun kehittämisohjelmasta ohjelmakaudella 2007–2013. Viljelijätukien osalta tämä koskee luonnonhaittakorvausta, ympäristötukea ja ympäristötuen erityistukia.
Maatalousministeriö antaa luvan tukien maksatuksille. Kuntien maaseutuviranomaiset hoitavat maksatuksen.
Mutapaini
thumb|250px|Nainen ja mies mutapainivat Mud Fest 2008 - tapahtumassa. thumb|200px|[[Tarton yliopiston opiskelijat mutapainivat.]] Mutapaini on urheilulaji. Mutapainissa kilpailijat painivat kehässä, johon on lisätty bentoniittia. Kisan aikana on luonnollista, että kilpailijat sotkeentuvat. Mutapainissa kilpailijat kierivät mudassa ja painivat.
Luettelo Grönlannin kylistä
thumb|200px|[[Nanortalik]]
Tämä on luettelo Grönlannissa sijaitsevista kylistä.
Perkkaa
Perkkaa on Espoon Leppävaaran kaupunginosan pienalue. Alueella oli 3 836 asukasta vuodenvaiheessa 2016–2017. Perkkaan nimi tulee alueella sijainneesta Bergansin tilasta. Perkkaa sijaitsee Kehä I:n sisäpuolella rajautuen lännessä Kehä I:een, pohjoisessa rantarataan, idässä Vermoon ja etelässä Turunväylään.
Perkkaan palveluihin kuuluvat mm. koulu, ammattikoulu ja useita päiväkoteja. Alueella on myös lähikauppa. Asuinkortteleiden lisäksi Perkkaalla on myös toimistotiloja, kuten Stella Business Park, Polaris Business Park sekä Upseerin avec -niminen toimistorakennus. Perkkaan alueella sijaitsee myös Vermon ravirata.
Perkkaan kadunnimet liittyvät sotilastermistöön. Sieltä löytyvät mm. sotilasarvot everstistä kersanttiin.
Perkkaan asunnoista suurin osa on valmistunut 1970- ja 1990-luvuilla. Suurin osa asuntokannasta on asuinkerrostaloja.
Muita Leppävaaran kaupunginosan osa-alueita ovat muun muassa Etelä-Leppävaara, Pohjois-Leppävaara ja Mäkkylä. pienoiskuva|Uutta Vermonniityn asuinaluetta
Liikenneyhteydet
Perkkaan kautta kulkevat Espoon sisäiset bussilinjat 113 ja 202 sekä Leppävaaran ja Helsingin välinen seutulinja 502. Lisäksi Kehä I:tä pitkin kulkee useita bussireittejä, kuten runkolinja 550.
Rantaradan asemat Leppävaara ja Mäkkylä ovat kävelyetäisyydellä.
Aromisuola
pienoiskuva|Aromisuolaa on eri sävyisiä. Aromisuola on runsaasti suolaa sisältävä mausteseos. Aromisuolaa käytetään muun muassa pöytämausteena ja ruoanlaitossa suolan sijaan. Monet kokit pitävät aromisuolaa kuitenkin tarpeettomana.
Aromisuolan koostumuksesta yleensä vähintään puolet on suolaa. Toinen keskeinen ainesosa on useimmiten natriumglutamaatti (E621). Markkinoilla on myös glutamaatitonta aromisuolaa. Lisäksi aromisuola voi sisältää mm. glukoosia, paakkuuntumisenestoainetta, tärkkelystä, sipulia ja valkosipulia, luontaisia aromeita ja kasvimausteita.
Aromisuolaan verrataan ajoittain toista suolapohjaista maustetta, yrttisuolaa.
Historia
Yksi Suomen tunnetuimmista aromisuolamerkeistä on Knorrin Aromat. Se lanseerattiin vuonna 1953.
The Element of Freedom
The Element of Freedom on Alicia Keysin neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin Saksassa 11. joulukuuta, Suomessa 14. joulukuuta ja Yhdysvalloissa 15. joulukuuta 2009. Albumi oli alun perin tarkoitus julkaista Maailman aids- päivänä, 1. joulukuuta 2009, mutta julkaisua jouduttiin lykkäämään. The Element of Freedom nousi Yhdysvalloissa ilmestymisviikollaan Billboard 200- listan kakkoseksi ja sitä myytiin ensimmäisellä viikolla 417 000 kappaletta. The Element of Freedom on Keysin ensimmäinen albumi, joka nousi albumilistan ykköseksi Englannissa. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti noin 3 miljoonaa kappaletta.
Singlet
Albumilta on julkaistu singlet "Doesn't Mean Anything", "Try Sleeping with a Broken Heart", "Empire State Of Mind [Part II] Broken Down" ja "Un-thinkable (I'm Ready)". Alicia ja Beyoncé kuvasivat musiikkivideon kappaleelle "Put It In A Love Song", jonka oli tarkoitus olla albumin kolmas single, mutta sekä videota että singleä ei kuitenkaan julkaistu.
Arvostelut
Helsingin Sanomat antoi albumille kolme tähteä. Arvostelun mukaan albumi "miellyttää kuuntelun myötä enemmän kelpo sävellysten ansiosta ja siksi, että Keysille tyypillisten pianoballadien lomassa pilkahtelee kokeilevampaa ja viileää konesointia." Keskisuomalaisen mukaan "The Element of Freedom on timanttinen lisä Keysin kauttaaltaan laadukkaisiin levyihin" ja se "etenee verkkaisesti, vain vähän kerrallaan itsestään paljastaen". Arvostelun mukaan albumi "on myös kaikista matalaprofiilisin, täynnä hitaita, puoliakustisia lauluja" rakkaudesta. Arvostelussa lisäksi todettiin, että "tyylillisesti Keys on siirtymässä pois neo-soulista hieman kokeellisempaan suuntaan". Soundi piti levyä pettymyksenä, ja antoi sille kaksi tähteä. Arvostelun mukaan "Keys ei keksi mitään muutakaan" kuin "sydänsuruja koko levyn tarpeiksi" ja "kuvittelee kliseejonojen riittävän sanoituksiksi" Dome.fi antoi levylle neljä tähteä. Arvostelun mukaan "The Element Of Freedom on erilainen ja elektronisempi Alicia Keys -albumi", jolla "ei ole yhtään täytebiisiä". Levyllä "Keysin ääni pääsee jälleen pääosaan", ja se "pehmentää paikoin kylmätkin taustat ja viimeistään balladeilla sulavat jälleen miljoonat sydämet".
Liisa Ryömä
Liisa Merike Ryömä (2. tammikuuta 1947 Helsinki – 9. toukokuuta 2017 Loviisa ) oli suomentaja, joka käänsi kirjallisuuden ja runojen ohella laulutekstejä. Vuonna 2013 Ryömä sai monipuolisesta käännöstyöstään kirjallisuuden valtionpalkinnon.
Ryömän viimeisiä töitä oli Bertolt Brechtin ja Kurt Weillin Kolmen pennin oopperan uusi suomennos, jota on pidetty hyvin onnistuneena.
Ryömän vanhemmat olivat kansanedustaja Mauri Ryömä ja kirjailija Elvi Sinervo. Hänen pitkäaikainen avopuolisonsa oli kirjailija Daniel Katz.
Manaaja: Alku
Manaaja: Alku (Exorcist: The Beginning) on Renny Harlinin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 2004. Elokuvan pääosissa ovat Stellan Skarsgård, Izabella Scorupco, James D'Arcy ja Ralph Brown. Manaaja: Alku on esiosa elokuvalle Manaaja.
Paul Schrader ohjasi elokuvan melkein valmiiksi, mutta hänet erotettiin projektista ja Harlin palkattiin tekemään elokuva lähes alusta loppuun uudestaan. Schraderin kuvaama materiaali editoitiin myöhemmin elokuvaksi ja julkaistiin vuonna 2005 nimellä Dominion: Prequel to the Exorcist.
Tarina
Isä Merrin on menettänyt uskonsa Jumalaan ja ihmisiin toisen maailmansodan aikana. Hän työskentelee Afrikassa arkeologisilla kaivauksilla, josta on löytynyt muinainen bysanttilainen kirkko. Kirkon alla on vielä vanhempi pakanallinen temppeli. Temppelissä asuu Pazuzu-demoni, jonka Isä Merrin kohtaa uudestaan elokuvassa Manaaja.
Arvioita
Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä Manaaja: Alku käynnistyy siedettävän maltillisesti, mutta yltyy pian iljettäväksi ja vastenmieliseksi verimessuksi: ”Moista mässäilyä väkivaltaisuuksilla ei kukaan kykene puolustamaan elokuvan arvoilla, se on silkkaa sairasta sadismia.”
Tanimbarinmonarkki
Tanimbarinmonarkki (Symposiachrus mundus) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Heterosyklinen yhdiste
Heterosykliset yhdisteet ovat IUPACin määritelmän mukaan rengasrakenteisia kemiallisia yhdisteitä, joiden renkaassa on vähintään kahta eri alkuainetta. Vetyatomeja ei huomioida. Epäorgaaninen heterosyklinen yhdiste on esimerkiksi bisyklo[3.3.1]tetrasiloksaani. Orgaanisissa yhdisteissä rengasrakenteessa hiilen lisäksi tyypillisimmät alkuaineet ovat typpi, rikki tai happi. Näitä atomeja kutsutaan heteroatomeiksi. Rengasrakenteet voivat olla aromaattisia tai ei-aromaattisia.
Tanimbarinmonarkki
Levinneisyys
Tanimbarinmonarkkia tavataan Indonesiassa. Lajin on raportoitu olevan suhteellisen yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Heterosyklinen yhdiste
Kolmirengasyhdisteet
Heterosykliset kolmirenkaat ovat reaktiivisempia rengasjännityksen takia, jolloin sidoskulmat eivät ole päässeet optimiarvoonsa. Yhden heteroatomin sisältävät yhdisteet ovat yleensä stabiilimpia, kun taas kaksi heteroatomia sisältävät esiintyvät lähinnä reaktiivisina välituotteina.
Viisirengasyhdisteet
Viisirengasyhdisteet ovat usein aromaattisia ja siten stabiileja.
José Joaquín Prieto
José Joaquín Prieto Vial (20. elokuuta 1786 – 22. syyskuuta 1854) oli chileläinen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuodet 1831–1841. Prieto oli Chilen kolmas presidentti.
Prieto syntyi Concepciónissa 1786. Hänen isänsä oli rakuunoiden päällikkö. Perinne jatkui ja jo 19-vuotiaana hän oli luutnanttina ratsuväessä.
Vuotta myöhemmin hän liittyi vapaaehtoisena mukaan lähetystöön, joka meni Buenos Airesiin Argentiinaan asti. Matka ei ollut helppo, niin heikentyneenä joukko pääsi perille kolmen kuukauden matkustuksen jälkeen.
Vuonna 1812 Prieto meni Buenos Airesissa naimisiin Manuela Warnes y García de Zúñigan kanssa. Heille syntyi kaksi lasta.
Prieto päätti palata Chileen. Heti samana vuonna hän joutui osallistumaan muutamiin taisteluihin. Vuosien varrella hän yleni korkeampiin sotilaallisiin virkoihin.
1830-luvulla hän aloitti poliittisen uransa. Hänet valittiin sotakomission jäseneksi ja sitten myöhemmin senaattoriksi. Sotilasarvo nousi kenraaliksi ja Prieto oli mukana muutamissa sodissa, jotka Chile voitti.
Hänet valittiin presidentiksi 1831, ja hän jatkoi virassa toisen kauden vuoteen 1841 asti. Hänen kautensa merkittävin saavutus oli vuoden 1833 perustuslaki, jota Prieto oli mukana kirjoittamassa. Hän panosti myös koulutukseen.
Hän kuoli 68-vuotiaana 1854.
Beginnings (Ambrose Sladen albumi)
Beginnings on brittiläisen Slade-yhtyeen esikoisalbumi. Sen julkaisi Fontana Records toukokuussa 1969, jolloin yhtyeen nimi oli vielä Ambrose Slade. Yhdysvalloissa levy julkaistiin nimellä Ballzy samoilla kappaleilla mutta erilaisella kannella. Albumi ei noussut listoille Britanniassa eikä Yhdysvalloissa.
Rautakello
Rautakello on jyväskyläläinen yhtyemuodossa vuonna 2002 perustettu rock-yhtye. Sen ensimmäinen albumi, 1., ilmestyi 6. kesäkuuta 2003. Siltä julkaistiin singleinä kappaleet ”Rautakello” ja ”Muisto”, joista ensimmäinen on julkaistu myös Poko Rekordsin Suomirokkia 8 -kokoelmalevyllä ja jälkimmäinen vuotta myöhemmin kokoelmalevyllä Suomirokkia 9. Levy-yhtiön myötävaikutuksella yhtye pääsi myös Pahat pojat -elokuvan DVD-julkaisun mukana tulleelle bonus-CD:lle kappaleella ”Polttomerkki”.
Beginnings (Ambrose Sladen albumi)
Albumilla on muun muassa psykedeelistä rockia, hard rockia ja progressiivisia elementtejä. Levy koostuu enimmäkseen lainakappaleista, jotka ovat peräisin yhtyeen silloisesta ohjelmistosta. Kappaleiden alkuperäisiä esittäjiä ovat muun muassa Steppenwolf (”Everybody’s Next One” ja ”Born to Be Wild”), The Mothers of Invention (”Ain’t Got No Heart”), The Moody Blues (”Fly Me High”) ja The Beatles (”Martha My Dear”). Yhtyeen omia kappaleita on levyllä vain neljä. Niistä instrumentaali ”Genesis” julkaistiin Britanniassa singlenä B-puolenaan ”Roach Daddy”. Albumin tavoin myöskään single ei menestynyt.
Rautakello
Demojen aikakausi
Yhtye sai alkunsa laulaja Tommi Hännisen aloitteesta tehdyistä demokappaleista. Demoa oli tarkoitus levittää ainoastaan ystäville ja tutuille. Ollikainen ja Jämsen olivat jo hyvin varhaisessa vaiheessa mukana Ollikaisen äänittäessä ja tuottaessa demoa ja Jämsenin soittaessa kitarat. Roolit sekoittuivat myöhemmin ja kaikki kolme osallistuivat lopulta sävellykseen, sovitukseen, tuotantoon ja soitantaan. Nimenä yhtyeellä oli tuolloin Kaulin.
Beginnings (Ambrose Sladen albumi)
Albumin kansikuva otettiin talvella Walsallissa, Pouk Hill -nimisessä kivilouhoksessa, joka sijaitsi lähellä yhtyeen solisti-kitaristi Noddy Holderin kotitaloa. Kuvaaja käski palelevaa yhtyettä riisumaan ylävartalonsa ja asettumaan makaamaan lumeen. Yhtye levytti tapauksen innoittamana kappaleen ”Pouk Hill”, joka julkaistiin Sladen seuraavalla albumilla Play It Loud.
Rautakello
Levy-yhtiö haussa
Ensimmäisen demon valmistuttua kesällä 2002 kolmikko päätti leikkimielellä lähettää valmistuneita demolevyjä levy-yhtiöille, ja pian Poko Rekords ottikin yhteyttä haluten kuulla lisää. Syksyllä valmistui toinen demo ja Pokon kiinnostus säilyi, joten yhtye alkoi etsiä harjoitustiloja ja täydentää kokoonpanoa siirtyäkseen studio-yhtyeestä live-soittoon kykeneväksi oikeaksi yhtyeeksi. Myös levy-yhtiö antoi ymmärtää että ilman keikkailevaa bändiä ei sopimusta synny. Rumpuja soittamaan värvättiin Petri Honkonen, joka oli yhtyeen jäsenille tuttu rumpali Äänekosken ajoilta. Bassoa soitti ensin Ollikainen, mutta tavoitteena oli löytää joku muu soittamaan bassoa, koska Ollikainen halusi keskittyä kitaraan. Aluksi basistiksi kiinnitettiin yhtyeen vanha ystävä Tomi Kankainen Äänekoskelta, mutta hyvin pian kävi selväksi että etäisyyden ja kiireiden vuoksi Kankainen ei kerkeäisi aktiiviseen bändiharjoitteluun Jyväskylässä. Kankaisen tilalle löytyi pian Saarijärven musiikkiopiston rehtorina toiminut Timo Tikka.
Beginnings (Ambrose Sladen albumi)
Tausta
Yhtye oli perustettu vuonna 1966 nimellä The ’N Betweens, ja se oli julkaissut yhden heikosti menestyneen singlen. Vuonna 1968 ’N Betweens esiintyi noin neljän kuukauden ajan Bahamalla, jonne amerikkalaiset listahitit saapuivat nopeasti. Yhtye sai siten materiaalia esiintymisiinsä, ja esimerkiksi Beginnings-albumille päätyneen Steppenwolfin ”Born to Be Wild” -kappaleen yhtye löysi ennen kuin sitä oli julkaistu Euroopassa. ’N Betweens keräsi huomiota myös Yhdysvalloissa, missä levy-yhtiö Tamla Motown tarjosi sille sopimusta, josta yhtye kuitenkin harkinnan jälkeen kieltäytyi.
Rautakello
Levytys ja takaisku
Talvella yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen Poko Rekords Oy:n kanssa ja muutti samalla nimensä Rautakelloksi levy-yhtiön pyynnöstä. Myös yhtyeen jäsenten mielestä uusi nimi oli parempi ja kuvaavampi. Keväällä 2003 valmistui levy, joka levy-yhtiön antamien tietojen mukaan menestyi keskinkertaisesti. Radiosoitto jäi kuitenkin vähäiseksi kuten myös esiintymiset vuonna 2003 (Tullikamarin klubi, Lutakko, Tullikamarin pakkahuone ja Tavastia). Vuoden 2003 lopussa kitaristi Ollikainen jäi pois yhtyeestä sulassa sovussa. Kun EMI:in kuuluva Poko Rekords sai vuoden 2004 alussa käskyn karsia pienimpiä ja heikommin menestyneitä artistejaan, yhtyeelle ilmoitettiin, ettei Pokolla ole kiinnostusta seuraavan levyn julkaisuun.
Beginnings (Ambrose Sladen albumi)
Tausta
Helmikuussa 1969 Philips Recordsin tuotantopäällikkö Jack Baverstock kiinnostui levytyssopimuksesta yhtyeen kanssa kuultuaan kaksi sen demoa. Baverstock kiinnitti yhtyeen sillä ehdolla, että se vaihtaisi nimekseen Ambrose Slade ja sitä johdettaisiin jatkossa Lontoosta. Yhtye suostui vaihtamaan nimen, vaikka inhosikin sitä. Baverstock myös löysi yhtyeen taustavoimaksi John Gunnelin. Baverstock antoi yhtyeelle levytyssopimuksen solmimisen jälkeen viikon aikaa kappaleiden nauhoittamiseen.
Työstö
Ambrose Slade levytti ja tuotti Beginnings-albumin äänittäjä Roger Waken kanssa Philips Studiosissa. Studio sijaitsi Lontoon Stanhope Placessa, Philipsin tytäryhtiö Fontana Recordsin toimitalon kellarissa. Levy-yhtiön johtaja Jack Baverstock piti yhtyeen demoa sen omasta ”Mad Dog Cole” -kappaleesta loistavana ja käski yhtyeen säveltää lisää materiaalia. Albumin kolme muuta omaa kappaletta, ”Genesis”, ”Roach Daddy” ja ”Pity the Mother”, kirjoitettiin muutamassa päivässä.
Peter Grant (jalkapalloilija)
Peter Grant (s. 30. elokuuta 1965 Bellshill, Skotlanti) on entinen jalkapalloilija ja entinen Norwich Cityn manageri. Hän on myös toiminut valmennustehtävissä AFC Bournemouthissa sekä West Ham Unitedissa.
John Carter (lehti)
John Carter oli vuosina 1978–1979 ilmestynyt sarjakuvalehti, jonka alaotsikko Atlanticin julkaistessa sitä oli Marsin sankari, ja kun julkaisijaksi tuli Lehtimiehet, alaotsikoksi tuli Avaruuden Tarzan. Lehteä ilmestyi kaikkiaan 12 numeroa. Sarjakuvalehti perustui Edgar Rice Burroughsin Mars-kirjasarjaan.
Beginnings (Ambrose Sladen albumi)
Musiikki
Beginnings on yhdistelmä lainakappaleita ja yhtyeen itse tekemiä instrumentaalikappaleita. Musiikillisesti sillä kuullaan poprockia, beatmusiikkia, psykedeelistä rockia ja hard rockia. Yhtye ei vielä tuolloin juurikaan kirjoittanut omia kappaleitaan, minkä vuoksi lopullisen albumin 12 kappaleesta peräti kahdeksan oli covereita. Basisti Jim Lean mukaan ne olivat lauluja, joita yhtye soitti tuohon aikaan esiintymisissään.
Peter Grant (jalkapalloilija)
Pelaajaurallaan hän pelasi Celticissä yli 350 ottelua vuosien 1982 ja 1997 välillä. Norwichin silloinen manageri Mike Walker osti hänet joukkueeseensa 200 000 punnalla 22. elokuuta 1997. Grant pelasi Norwichissa vuoteen 1999 saakka kunnes siirtyi Readingiin, jossa hän pelasi vuoden ja siirtyi kahdeksi vuodeksi Bournemouthiin.
Beginnings (Ambrose Sladen albumi)
Musiikki
B-puolen ensimmäinen kappale on avauspuoliskon tavoin koko yhtyeen yhdessä tekemä instrumentaali, ”Mad Dog Cole”, jonka työnimenä oli ”My Cat’s Got Fleas”. Perusmelodiaa soittaa rosoinen särökitara, jota myötäilee korkea ja sanaton laulu unisonossa. Kappaleen ”Roach Daddy” tavoin ”Mad Dog Cole” pohjautuu blueskaavaan. ”Mad Dog Cole” valittiin aluksi albumin single-ehdokkaaksi ja siitä painettiin asetaattilevy, mutta singleä ei kuitenkaan lopulta julkaistu. The Moody Blues -cover ”Fly Me High” on yhtyeelle tyypillisesti esitetty alkuperäistä rajummin. Albumin ainoa hidas kappale on Marvin Gayen kirjoittama ja alun perin Gayen yhdessä Tammi Terrellin kanssa levyttämä ”If This World Were Mine”.
”Martha My Dear” on lainattu The Beatlesilta. Holder imitoi siinä Paul McCartneyn laulutyyliä. Slade esitti kappaleen seuraavana vuonna 1969 BBC:n Monster Music Mash -nimisessä lastenohjelmassa, jossa yhtye mainosti singleään ”Wild Winds Are Blowing”. Albumin toinen Steppenwolf-yhtyeeltä lainattu kappale on ”Born to Be Wild”, johon on lisätty säröä. Kappaleesta tuli yhtyeen esittämänä tunnetumpi vuonna 1972, jolloin se julkaistiin livealbumilla Slade Alive!. Levyn päättävässä coverissa ”Journey to the Centre of Your Mind” kuullaan laukkakomppia, jota soittaa välillä kolmekin kitaraa. Kappale yhdistelee särökitaralla soitettua rautalankamelodiaa sekä progressiivisia ja psykedeelisiä elementtejä. Ted Nugentin ja Steve Farmerin kirjoittaman kappaleen levytti alun perin vuonna 1968 The Amboy Dukes -yhtye.