cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gravitaatiosäteily
Albert Einsteinin kenttäyhtälöt kuvaavat matemaattisesti sitä, miten gravitaatioaallot syntyvät massan ollessa kiihtyvässä liikkeessä samalla tavoin kuin sähköopin Maxwellin yhtälöt kuvaavat sähkömagneettisen säteilyn muodostumista sähkövarauksen kiihtyessä.
Raita
Raidan kuori on pitkittäisraidallinen, ja lehtien alapinnalla kasvaa nukkaa. Näiden tuntomerkkien avulla sen voi erottaa muista pajulajeista, vaikka lajit risteytyvätkin helposti.
Gravitaatiosäteily
Teho
Havaittavia gravitaatioaaltoja voi syntyä esimerkiksi pulsarien, neutronitähtien tai vastaavien suurimassaisten systeemien ollessa nopeasti kiihtyvässä liikkeessä.
Raita
Raidassa kasvaa useita lahottajia, joista yleisin on lähes kaikissa vanhoissa puissa esiintyvä raidankääpä (Phellinus conchatus). Muita elävissä raidoissa kasvavia yleisiä lahottajia ovat kuhmukääpä (Phellinus punctatus) ja arinakääpä (Phellinus igniarius) sekä harvinaisista lajeista ehkä tunnetuin raidantuoksukääpä (Haploporus odorus). Raita on melko lyhytikäinen puu. Se elää harvoin yli 50-vuotiaaksi. Raita ja sen hybridit ovat alttiita lehtikuusen-raidankeltaruosteelle (Melampsora caprearum).
Gravitaatiosäteily
Teho
Voidaan osoittaa että kun massat m_1 ja m_2 kiertävät toisiaan etäisyydellä r, systeemi säteilee gravitaatioaaltoja teholla
Raita
Raita on keskeinen ravintolähde monille hyönteisille. Suomen suurperhosista lähes 190 lajin on todettu käyttävän raitaa ravinnokseen.
Gravitaatiosäteily
Teho
missä G on gravitaatiovakio ja c valonnopeus tyhjiössä. Miinusmerkki ilmaisee, että kyse on nimenomaan menetetystä energiasta. Ilmiön havaitsemisen vaikeutta kuvastaa se, että esimerkiksi Maapallon ja Auringon muodostamassa systeemissä, gravitaatioaaltoja syntyy vain noin 200 watin teholla.
Raita
Raidasta voi löytää monia sarvijäärälajeja. Raidan juurissa elää kankuri (Lamia textor), rungon tyvessä myskijäärä (Aromia moschata) ja sen paksuissa haaroissa raitahaapsanen (Saperda similis). Puun ohuista sileäkuorisista rungoista voi löytää raitajäärän (Xylotrechus (Rusticoclytus) pantherinus) ja ohuista oksista äkämähaapsasen (Saperda populnea) sekä pajujäärän (Oberea oculata).
Gravitaatiosäteily
Havaitseminen
Gravitaatioaaltojen havaitseminen on äärimmäisen vaikeaa. Ensimmäinen koe, jolla aaltoja yritettiin havaita oli amerikkalaisfyysikko Joseph Weberin koe vuodelta 1968. Vaikka Weber itse uskoi havainneensa gravitaatiosäteilyä hänen tuloksiaan ei onnistuttu koskaan toistamaan. Koejärjestelyssä käytetty laite tunnetaan nykyään kuitenkin Weberin sylinterinä.
Raita
Raidan puuainesta on käytetty aidaksina ja polttopuuna.
Gravitaatiosäteily
Havaitseminen
Nykyisistä koejärjestelyistä maininnan arvoisia ovat 1992 perustettu yhdysvaltalainen LIGO (Laser Interferometer Gravitational-Wave Observatory), saksalainen GEO600 sekä toukokuussa 2007 käyttöönotettu ranskalais-italialainen Virgo-interferometri. Nämä äärimmäisen herkät koejärjestelyt perustuvat pitkäkantaiseen interferometriin, joka havaitsee mahdollisen gravitaatioaallon aiheuttaman poikkeaman peilien asennossa. Tulevaisuudessa aaltoja tullaan havaitsemaan myös avaruudesta, aikataulun mukaan vuonna 2015 toimintansa aloittavalla LISA-satelliittijärjestelmällä.
Gravitaatioaaltoja ei aiemmin ole suoraan havaittu taustakohinan vuoksi, mutta vakuuttavia epäsuoria todisteita saatiin kaksoispulsarien käyttäytymisestä. Vuonna 1974 fyysikot Russell Alan Hulse ja Joseph Hooton Taylor Jr. havaitsivat kaksoispulsarin PSR B1913+16 lähettämän säteilyn vaihtelusta systeemin menettävän energiaansa täsmälleen saman verran kuin suhteellisuusteorian mukaan tällaisen kaksoistähden pitäisi lähettää gravitaatioaaltoja. Hulsen ja Taylorin tutkimus palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla vuonna 1993.
Betoni
Betoni koostuu runkoaineesta, sementistä ja vedestä sekä mahdollisista lisä- ja seosaineista. Runkoaine on rakeista kiveä, jonka raekokoa ja -jakaumaa säätämällä voidaan vaikuttaa valmiin rakennusosan ominaisuuksiin. Sementti puolestaan saa veden kanssa aikaan kovettumiseen vaadittavan kemiallisen reaktion. Lisä- ja seosaineita lisäämällä voidaan vaikuttaa betonin eri ominaisuuksiin. Lisäaineilla voidaan vaikuttaa esim. pakkasenkestävyyteen, notkeuteen ja kovettumiseen. Seosaineilla taas voidaan vaikuttaa mm. työstettävyyteen, koossapysyvyyteen ja lujuuteen. Myös kovettuneeksi miellettyyn betoniin on sitoutunut niin sanottua geelivettä. Massan alkuvaiheen nopean kovettumisen jälkeen kemiallinen reaktio jatkuu hitaana kunnes kaikki ainesosat ovat sitoutuneet täydellisesti - raaka-aineiltaan hyvin suhteutettu betoni kovettuu vielä parikymmentä vuotta valun jälkeen.
Gravitaatiosäteily
Havaitseminen
11. helmikuuta 2016 julkistettiin tieto, että gravitaatioaalloista on tehty suoria havaintoja yhdysvaltalaisella LIGO-havaintolaitteella. Havainto voidaan käsittää uuden astronomian haaran eli gravitaatioaaltoastronomian alkuhetkeksi.
Betoni
Historia
Betoni tuli 1800-luvulla uudelleen käyttöön ja 1900-luvulla sen käyttö laajeni huomattavasti, koska kehitettiin raudoitusten ja betonin yhdistelmä, teräsbetoni. Samoin betonin muottiin valun kehittäminen lisäsi aineen käyttömahdollisuuksia. Muotti mahdollisti betonin valamisen hyvin monenlaisiin eri muotoihin.
Gravitaatiosäteily
Havaitseminen
Lokakuussa 2017 julkistettiin tieto, että gravitaatioaaltoja on havaittu yhdessä valohavainnon kanssa. Ilmiön aiheutti kahden neutronitähden törmäys noin 130 miljoonaa vuotta sitten Vesikäärmeen tähdistön galaksissa NGC 4993.
Betoni
Runkoaines
Betonin runkoaineena käytetään rakeisuudeltaan erikokoisia kiviaineksia. Betonin osa-aineista kiviaineksen tilavuus on noin 65–80 %. Kiviaineisten ominaisuuksilla on suuri merkitys betonin ominaisuuksiin.
Gravitaatiosäteily
Aiheesta muualla
כבידה
Betoni
Runkoaines
Kiviaineksena voidaan periaatteessa käyttää mitä tahansa riittävän lujia ja tiivitä kiviä, jotka eivät osallistu sementin reaktioihin tai huononna betonin säilyvyyttä. Yleisimmin betonin kiviaineksena käytetään luonnon kiviaineksia, jotka voivat olla joko luonnon muokkaamia tai mekaanisesti murskattuja. Suomessa käytetään yleensä mekaanisesti murskattua graniittipohjaista luonnonkiviainesta. Kiviaineksena voidaan käyttää myös ns. keinotekoisia kiviaineksia esim. kevytsoraa tai tiilimurskaa.
Rakeisuudella tarkoitetaan kiviaineksen sisältämien erisuuruisten rakeiden määrien painosuhteita. Rakeisuus kuvaa kiviaineksen rakeiden kokoja ja jakaumaa. Rakeisuus määritellään yleensä seulomalla. Rakeisuuden suunnittelun tavoitteena on valita raejakauma siten, että rakeet pakkautuvat hyvin toistensa lomaan ja näin syntyy tiivis ja hyvin koossapysyvä rakenne.
Hyvän lujuuden aikaansaamiseksi suositellaan käytettävän vähintään kahta kiviaineslajitetta: hienoa (esimerkiksi 0–8 mm) ja karkeata (esimerkiksi 8–16). Useamman kokoiset kivirakeet sijoittuvat toistensa lomiin joten kiviaineksen liimapinta-ala kasvaa.
Vesi
Betoniseokseen käytettävän veden on oltava puhdasta. Nyrkkisääntönä voidaan todeta, että juomakelpoinen vesi kelpaa myös betonin valmistukseen. Sementti reagoi veden kanssa kemiallisesti eli hydratoituu betonin kovettuessa. Tämä mahdollistaa esimerkiksi betonin valamisen veden alla, kunhan pidetään huolta ettei sementti huuhtoudu pois. Vettä tarvitaan betonin teossa sementin sitoutumisreaktiossa, mutta sitä jää betoniin myös muualle. Betonin teossa merkittävä lujuuteen ja säänkestävyyteen vaikuttava määre on vesi/sementti suhde. Vettä tulee olla vähintään 0,4 osaa sementistä, jotta sementti reagoi kokonaan. Yleisesti käytetään jopa 0,7 suhdetta notkeuden saavuttamiseksi, mutta silloin menetetään lujuutta, tiiveyttä ja muutamia muita ominaisuuksia.
Sementti
Sementti on hydraulinen sideaine, joka veden kanssa reagoidessaan muodostaa kestävän lopputuotteen. Sementin kemiallinen koostumus vaikuttaa sekä tuoreen betonin työstettävyyteen että kovettuneen betonin säilyvyyteen. Myös betonin ominaisuuksiin, esim. lujuus, lämmönkehitys ja kemiallinen kestävyys, voidaan vaikuttaa sementin valinnalla. Sementin kestävyys erilaisissa sääolosuhteissa on sitä parempi, mitä huokoisempaa se on. On myös betonilaatuja, jotka kuivuvat tai kovettuvat tavallista nopeammin.
Seosaineet
Betonin valmistuksessa voidaan käyttää mineraalisia seosaineita, joita ovat mm. lentotuhka, masuunikuonajauhe ja silika.
Lentotuhka on hienoksi jauhetun kivihiilen poltossa syntyvä pozzolaani. Lentotuhka toimii betonissa sideaineena.
Masuunikuonajauhe on hienoksi jauhettua granuloitua masuunikuonaa, jolla on piilevät hydrauliset ominaisuudet. Masuunikuonajauheen vedentarve on pieni, joten se notkistaa betonia.
Silika (SiO2) on piiraudan ja alkuaine piin tuotannossa syntyvä savukaasuista erotettava erittäin hienojakoinen aine, joka on piin ja hapen yhdiste. Mineraalina se tunnetaan nimellä kvartsi.
Silika lisää huomattavasti betonin lujuutta. Lisäksi silika parantaa betonin kemiallista kestävyyttä, koossapysyvyyttä, tiiviyttä ja vedenpitävyyttä.
Lähes kaikkien betonin valmistukseen käytettävien seosaineiden tulee olla CE-merkittyjä.
Lisäaineet
Betonimassan ominaisuuksia voidaan säädellä mm. erilaisilla lisäaineilla. Lisäaineiden määrät betonissa ovat hyvin pieniä verrattuna betonin muiden raaka-aineiden määriin. Lisäaineiden käytöllä pyritään parantamaan betonin teknisiä ominaisuuksia ja betonin taloudellisuutta. Taloudellisessa mielessä, ympäristöseikat huomioon ottaen, tulevaisuutta ajatellen pyritään kehittämään geopolymeereja, joiden sidosaineina voisivat olla kaoliinisavi, muut luonnonmateriaalit tai eri teollisuuden alojen sivutuotteet. Näin pyritään kehittämään entistä vähähiilisempiä betoniseoksia.
Betonin tyypillisiä lisäaineita ovat mm. notkistimet, hidastimet ja huokostimet. Huokostamalla betonia voidaan parantaa sen pakkasenkestävyyttä. Hidastimella taas saadaan siirrettyä betonin sitoutumista myöhäisemmäksi. Notkistimet toimivat sementin ja veden välillä ja parantavat betonin työstettävyyttä.
Betonin lujuus
thumb|250px|Betoniseinän muotitusta. Painava betonimassa vaatii tukevarakenteiset muotit.
Betonia voidaan luokitella sen puristuslujuuden perusteella. Nykyään puristuslujuus määritellään lieriö- tai kuutiolujuutena. Puristuslujuuden yksikkö on megapascal (MPa).
Laboratorio-olosuhteissa kyetään valmistamaan jopa yli C90/105 betonia, mutta suurimmat lujuudet työmaakäytössä ovat C70/85. Suurilujuuksista betonia voidaan tarvita esimerkiksi pilvenpiirtäjien perustuksiin ja alimpiin kerroksiin, sekä suurten koneiden perustuksiin.
Betonirakenteen halkeilu merkitsee aina vetolujuuden ylittymistä. Se voi johtua rakenteen sisäisistä jännityksistä, esim. lämpötilan epätasaisesta jakautumisesta rakenteen kovettumisen aikana tai ulkoisista kuormista.
Betonimassan valmistus työmaalla
Omatoiminen betonin valmistus on edullista silloin, kun käytettävissä on työmaasekoitin ja tarvittava betonimäärä on enintään muutamia satoja litroja. Omatoimiseen betonin tekoon vaikuttavat myös kulkuyhteydet ja tarvittavan runkoaineen hyvä saatavuus (sora/hiekka). Betonin ainesosat voidaan annostella tilavuusosina. Työmaalla yleisesti käytettävä sekoitin on pieni vapaapudotussekoitin, jonka tilavuus on 120–200 litraa. Sekoittimella valmistettava betoniannos voi olla vain noin 2/3 vesitilavuudesta. Tehokkaan sekoituksen varmistamiseksi kannattaa aina valmistaa täysiä annoksia. Annoksen on aina oltava vähintään 1/5 vesitilavuudesta. Itse tehtynä lujuusluokkaa voidaan vain arvailla, mutta on annettu taulukko (3-rakenneluokka), jolla lujuuden voi määrittää C15/20 asti riittävän suurella varmuudella. Betonin itsesekoittajan rajoitus lujuusluokkaan C15/20 koskee vain kantavia rakenteita (korkeampaa arvoa ei saa käyttää laskelmissa hyväksi), mutta esimerkiksi pihalaatat saa tehdä vaikka C25/30 tai jopa C50 betonista (jos sitä sattuu löytämään, tai pystyy tekemään), silloin ne kestävät hyvin säätä eivätkä rikkoudu helposti. thumb|250px|Betonin valua 250px|thumb|Raudoitusverkon asentaminen valun pohjalle Betonin valmistus aloitetaan työmaalla sekoittamalla keskenään vesi, sementti ja runkoaine. Betoni alkaa kovettua välittömästi reagoidessaan veden kanssa - reaktio on tosin melko hidas.
Nykyisin ei betonia valmisteta työmailla, jos tarvittavat määrät ovat suurempia kuin 1 m3, tai työmaalla ei ole ns. siirrettävää betoniasemaa. Betoni toimitetaan työmaalle pyörintäsäiliöautoilla. Kuorma puretaan betoniauton purkurännillä valukohteeseen suoraan, autosta betonipumppuun tai työmaan vastaanottosuppiloon, josta se siirretään nosturilla valukohteeseen. Betonin pumppaus on suurissa valuissa nopein ja edullisin tapa valaa.
Valutyö
Betonin valamiseen soveltuvin lämpötila on +20 °C tai hiukan alle. Joitain valuja voidaan tehdä jopa 15 °C pakkasella, sillä kovettuessaan betoni vapauttaa jonkin verran lämpöä. Valmista valua voidaan myös lämmittää keinotekoisesti erilaisin menetelmin. Jos pakkasta on liikaa, ei betoni kovetu ja menee pilalle, ts. se ei kovetu enää myöhemmässäkään vaiheessa. Betoni valetaan muottiin ja noin kahden vuorokauden kuluttua betoni on kovettunut riittävästi muotin poistamiseksi. Isoja valuja tehtäessä betonia estetään lämpenemästä liikaa kaatamalla sen päälle vettä, sillä suuri betonimassa saattaa kehittää riittävästi lämpöä halkaistakseen itsensä lämpölaajetessaan. Varsinkin ensimmäisten vuorokausien aikana betoni on herkkää halkeamaan. Betonin kuivumista pitää myös estää, jotta kaikki sementti reagoisi veden kanssa ja täysi lujuus saavutettaisiin. Betonin ja tiilen rajapinta on ongelmallinen, sillä tiili imee vettä liian nopeasti ja voimakkaasti tavallisille betonilaaduille.
Valmisbetonin käyttö
Suomessa käytetään noin 2 miljoonaa kuutiometriä teollisesti tuotettua valmisbetonia vuosittain. Valmisbetonia käytetään etupäässä paikallavalurakentamisessa. Suomessa on noin 200 valmisbetonitehdasta ja valmisbetoniteollisuus työllistää n. 1200 henkilöä Suomessa.
Muottityö
Paikallavalettavan betonirakenteen ominaisuuksiin vaikuttavat betonin laadun ja työnsuorituksen lisäksi muottimateriaali ja muottirakenteen lujuus ja tiiviys. Muotteja voidaan valmistaa laudasta tai muottilevystä tai voidaan käyttää muottijärjestelmää
Raudoittaminen
Raudoitteina voidaan käyttää irtotankoja tai valmiita raudoituskomponentteja. Raudoitteet sijoitetaan ja kiinnitetään muotteihin niin, että ne pysyvät valun aikana oikealla paikallaan, ts. riittävällä etäisyydellä muotin pinnasta.
Betonointi
Ennen betonoinnin aloittamista lautamuotti tulee kastella ja muun tyyppiset muotit öljytä. Betonimassa valetaan suoraan alaspäin mahdollisimman matalalta, jotta kiviainesrakeet ja vesi eivät erottuisi. Betonimassa tiivistetään yleensä sauvatäryttimellä. Täryttämisen jälkeen betonin pinta oikaistaan. Lopuksi betonin pinta hierretään. Hiertämisen tarkoituksena on tasata ja tiivistää betonipintaa. Tämä parantaa betonin lujuutta ja kestävyyttä.
Paikallavalurungot
Rungon vaakarakenteena voidaan käyttää betonilaattaa, palkkilaatastoa tai kevennettyä laattaa. Myös liittorakenne on mahdollinen.
Betoninen alapohjarakenne
Kantavan tai maanvaraisen betonilattialaatan rakenteeseen kuuluu alhaalta lukien kantava ja kapillaarista vedennousua katkaiseva sepelikerros, tasoitehiekkakerros mahdollisine suodatuskankaineen, ja lämmöneristekerros, tyypillisesti polystryreenilevyistä tehtynä. On suositeltavaa käyttää vähintään 300 mm paksua sepelikerrosta, materiaalina esimerkiksi pesty sepeli. Sepelikerros tasoitetaan ja tiivistetään. Sepelipohja voidaan vielä oikaista ja tasoittaa suodatinkankaan päälle asennetavalla hiekkakerroksella, jonka päälle asennetaan yleensä lämpöeristeet ja raudoitusverkko.
thumb|250px|Esivalmistetuista betonisista [[suurelementti|suurelementeistä koottu rakennuksen pääty.]] thumb|250px|Esivalmistettujen betonisten liittolaattaelementtien asennusta omakotitalon välipohjaan.
Lattiavalun esityöt
thumb|250px|Pientalon kellarin lattian betonivalua. Ennen valun aloittamista on ympäröiville seinille mitattava riittävän tiheään vaa'atut korkeusmerkit. Usein käytetään myös katosta riippuvia korkoseipäitä merkitsemään keskilattian korko. Tavallisesti käytetään metrin korkoa valmiista lattiapinnasta, mutta silmän korkeudelle asetettu merkintä helpottaa työskentelyä. Korkomerkeistä mitaten betonivalun tasoittaja voi seurata ja valvoa lattian korkeusasemaa ja tasaisuutta. Tarvittavat talotekniikan asennukset, esimerkiksi kaivot, viemärit, vesijohdot ja sähkökaapelit on asennettava paikoilleen ennen betonivalua.
Betonilattialaatan raaka-aineet ja pintakäsittely
Kivimurske on sovelias kiviaines lattiabetonissa käytettäväksi. Se sisältää sopivasti kaikkia karkeuksia, hienoista karkeimpaan, mutta ei kuitenkaan isompia kiviä, jotka haittaisivat merkittävästi tasoitustyötä. Lattiabetoni ei saisi olla liian löysää eli juoksevaa. Erityisesti mikäli lattiaan tulee lattiakaivoja, on betonin oltava riittävän jäykkää, jotta massaan voidaan muovata tarvittavat kaadot.
Betonilattian valaminen
Ensin tärkein, eli betonimassa linjataan joko suoraksi lattiaksi tai kaatamaan kaivoille; esim. sauna ja suihkutilat, autotallit ym. Linjauksella lattia saa muotonsa ja suoruutensa. Sitten odotetaan, että lattia kuivuu sopivasti, jonka jälkeen se hierretään tasaiseksi puulatalla ja tehdään lopullinen pinnan viimeistely eli "liippaus" heti perään. Hierto eli liippaus käsin tehden aloitetaan samasta päästä lattiaa kuin mistä linjaus aloitettiin, koska betoni kuivuu sitä mukaa kuin se on linjattu. Käsiliippauksessa edetään "polvilevyjen" varassa järkevästi aloituspäästä loppuun päin kuitenkin niin, että jokainen kohta tulee hierrettyä/liipattua. Joskus pelkkä karkeampi puulastahierräntä riittää. Käsittelystä riippuen puhutaan puuhierretystä tai teräshierretystä pinnasta.
Esivalmistetut betonielementit
Elementtien pinta voi olla käsitelty eri tavoin: pinnan hienoaines voidaan pestä pois (ns. pesubetoni), pinta voidaan kiillottaa, happokäsitellä tai pinnoittaa kivi-, tiili- tai klinkkerilaatoilla. Betonimassassa voidaan myös käyttää massalle värin antavaa pigmenttiä. Elementit nostetaan paikalleen ja kiinnitetään toisiinsa tyypillisesti valaen. Elementit voivat olla vakioitu standardimaisiksi tuotteiksi asti: esimerkiksi erilaisia betoniputkia ja -paaluja käytetään paljon.
Elementtirakentaminen on erittäin nopeaa verrattuna paikallavalurakentamiseen. Etuna nopeuden lisäksi on myös rakenneosien parempi mittatarkkuus.
Betonin vahvistaminen
Betonirakenteisiin kuuluvat raudoittamattomat ja raudoitetut betonirakenteet. Raudoitettuja betonirakenteita ovat esim. teräsbetonirakenteet sekä jännitetyt rakenteet. Raudoittamattomat rakenteet on suunniteltu siten, että betoni yksinään kestää rakenteelle tulevat rasitukset. Raudoitetut betonirakenteet on suunniteltu siten, että betoni ja raudoitus toimimalla yhdessä kestävät betoniin kohdistuvat rasitukset.
Rakennetta voidaan vahvistaa teräsraudoitusten avulla, jolloin raudoitus ottaa vastaan vetorasitukset ja betoni puristusrasitukset. Betonin ja raudoitustankojen välinen tartunta siis huolehtii siitä, että vetojännitykset siirtyvät betonista raudoitustangoille. Teräksellä ja betonilla on lähes sama lämpölaajenemiskerroin, joten rakenne pysyy ehjänä lämpötilojen muuttuessakin.
Vahvistaminen esijännittämällä
Betonin vaatimattoman vetolujuuden aiheuttamia rajoituksia ja haittoja voidaan merkittävästi vähentää käyttämällä betonirakenteiden jännittämistä. Tyypillisiä esimerkkejä jännitetyistä rakenteista ovat palkit, holvit ja siltarakenteet, joiden kantavuutta voidaan nostaa merkittävästi jännittämisen avulla. Jännittämisen ansiosta voidaan käyttää hoikempia rakenteita ja pidentää jännevälejä verrattuna perinteiseen raudoitettuun betonirakenteeseen. Jännebetonirakenteella on lukuisia etuja:
Jännitettyjä betonirakenteita käytetään paljon silloissa, elementeissä, teollisuusrakennuksissa, säiliöissä, padoissa, vesitorneissa sekä muissa rakenteissa, joissa pyritään saavuttamaan hyvä tiiviys, kestävyys ja lujuus kustannustehokkaasti.
Ympäristövaikutukset
Betoninvalmistusteollisuus tuottaa noin viisi prosenttia koko maailman kasvihuonekaasupäästöistä. Hiilidioksidia syntyy kemiallisessa reaktiossa betonin valmistuksessa ja päästöjä syntyy myös massan käsittelystä sekä kuljettamisesta. Teollisuudenalalla ollaankin ryhdytty toimiin päästöjen vähentämiseksi. Betonin korvaajaksi tutkitaan geopolymeerejä, joiden valmistus kuormittaa luontoa huomattavasti vähemmän kuin betonin valmistus. Geopolymeeri on betonimaista ainetta, jota syntyy esimerkiksi teräs- ja kaivannaisteollisuuden pii- ja alumiinipitoisesta jäteaineesta.
Dennis Satin
Dennis Satin (s. 18. helmikuuta 1968) on saksalainen elokuvaohjaaja. Hänen työnsä tulosta on muun muassa Kuuma keikka Berliiniin (Nur aus Liebe, 1996), jossa pääosien esittäjinä ovat Katja Riemann ja Hannes Jaenicke.
Satin syntyi Bulgarian pääkaupungissa Sofiassa ja kasvoi Kasselissa.
Salakuljetus
thumb|Salakuljetettua tupakkaa brittiläisessä satamassa. pienoiskuva|Harvinaisten lintujen salakuljettaja on piilottanut tavaran vaatteidensa alle. pienoiskuva|Huumeita salakuljetetaan ruumiin sisällä. Kuvassa röntgenkuva mahalaukussa olevista kokaiinia sisältävistä kapseleista.
Tavarat ja menetelmät
Yleisiä salakuljetettavia asioita ovat huumeet, aseet, räjähteet, väärennetyt dokumentit, ihmiset, eläimet tai eläintuotteet, kasvit, arvokkaat metallit, mineraalit tai jalokivet, väärennetyt luksustuotteet, taide, antiikki, elimet, lääketarvikkeet, savukkeet, alkoholi ja äidinmaidonkorvike.
Salakuljetuksen edellytys on se, että salakuljetettavalle tavaralle on kysyntää kohdemaassa. Tavara usein myydään, mutta joskus se tulee omaan käyttöön tai lahjaksi. Ihmisten salakuljetuksessa on usein kyse ihmiskaupasta, maahantulotoimenpiteiden välttämisestä, paosta, sairaudesta tai rikolliseen toimintaan osallistumisesta.
Salakuljetus voi tapahtua monenlaisella kulkuneuvolla ja erilaisten maahantulopaikkojen kautta. Jotkut salakuljettajat käyttävät rajan alittavia tunneleita. Tavara voidaan naamioida, piilottaa taskuun, kehoon tai kulkuneuvoon, tai laillisesti tuotujen tavaroiden joukkoon. Jotkin salakuljettajien käyttämät kulkuneuvot on modifioitu salakuljettamista ajatellen lisäämällä niihin piilotuspaikkoja. Suurten ja vaikeasti piilotettavien tavaroiden, kuten autojen, salakuljetus tapahtuu väärentämällä maahantuontipaperit, jotka ilmaisevat tavaran verotuksen tai käyttötarkoituksen. Salakuljetusta helpotetaan joskus viranomaisten lahjonnalla.
Historia
Salakuljetuksen kultakausi oli 1700-luvulla. Tällöin esimerkiksi Britanniaan tuotiin laittomasti teetä, tupakkaa, mausteita, silkkiä ja alkoholia enemmän kuin laillisesti. Samaan aikaan Ranskassa salakuljetettiin erityisesti tupakkaa ja suolaa, joiden lailliseen kauppaan oli asetettu suuret verot. Seuraavalla vuosisadalla Kiina pyrki lopettamaan maahan laittomasti tuodun oopiumin kaupan, jolloin Iso-Britannia aloitti oopiumisodan Kiinaa vastaan vuonna 1839 ja pakotti Kiinan avaamaan satamasta oppiumin tuonnille. Samaan aikaan Intiassa salakuljetettiin suolaa osavaltiosta toiseen verojen välttelemiseksi. Myös Espanjan ja Gibraltarin välisellä kapealla rajalla kuljetettiin suuret määrät tavaraa laittomasti siitä alkaen, kun Britannia otti alueen haltuunsa vuonna 1704. Useissa maissa yritettiin 1900-luvulla kieltää alkoholin kauppa (kieltolaki), mikä johti laajaan salakuljetukseen esimerkiksi Kanadan ja Yhdysvaltain rajalla.
Viinan salakuljetus Itämeren maista Lappiin oli ammattimaisesti organisoitua toimintaa. Suomella ja Ruotsilla on pitkä yhteinen raja ja rajajoki Tornionjoki, jonka valvonta on tuottanut ongelmia. Erityisesti toisen maailmansodan jälkeen Suomesta salakuljetettiin Ruotsiin turkkeja, hiihtokenkiä, rukkasia, voita ja lihaa ja muita elintarvikkeita. Ruotsista salakuljetettiin vastaavasti Suomeen kahvia, sokeria ja muita "elintasotavaroita".
Peter Fitzgerald
Peter G. Fitzgerald (s. 20. lokakuuta 1960 Elgin, Illinois) on yhdysvaltalainen poliitikko republikaanisesta puolueesta. Hän oli Yhdysvaltain kongressin senaattori Illinoisin osavaltiosta vuosina 1999-2005. Hän oli ensimmäinen republikaani, joka pääsi Illinoisista senaattiin yli 20 vuoteen. Fitzgerald toimi Illinoisin osavaltion senaatissa vuosina 1993-1998.
Midatsolaami
thumb|10 kpl pakkaus 15 mg Dormicum-tabletteja thumb|Midatsolaamiampulleja intravenoosiseen käyttöön pienoiskuva|Dormicum 15 mg -tabletti Midatsolaami on bentsodiatsepiineihin kuuluva lääkeaine. Suomessa midatsolaamia myydään valmistenimillä Buccolam, Dormicum, Epistatus, Midazolam ja Ozalin. Midatsolaamia saa myös suoraan laskimoon tai lihakseen annettavana ruiskeena, mutta sitä käytetään pääasiassa vain sairaaloissa – reseptejä on kuitenkin mahdollista saada erittäin harvinaisissa tapauksissa (lähinnä mikäli joudutaan lääkeaineen rektaaliseen annosteluun), ja suurien apteekkien on pidettävä varastossa midatsolaamia myös ampullimuodossa.
Tablettimuodossa midatsolaamia käytetään nopeavaikutteisena unilääkkeenä lyhytkestoiseen, lähinnä nukahtamisvaikeuksia sisältävään unettomuuteen. Suuonteloon annosteltavaa midatsolaamia käytetään epilepsian kohtaushoidossa ja se kuuluu epilepsian erityskorvattaviin lääkkeisiin.
Jos bentsodiatsepiinia sisältävää lääkevalmistetta käytetään raskauden aikana, on vaarana, että vastasyntyneellä ilmenee voimakkaita vieroitusoireita.
Sääntely
Dormicumin saatavuutta on kontrolloitu siten, että apteekit voivat kerrallaan toimittaa vain 20 tablettia. Uusi toimitus isomman määrän reseptistä on apteekin vastuulla, ja farmaseutin tulee varmistaa, että reseptin mukainen määrä päiviä on kulunut edellisestä toimituskerrasta ennen seuraavaa toimitusta. Muutoin Dormicum on normaalilla PKV-t-reseptistatuksella, ja sitä voidaan toimittaa (maksimissaan 10 kpl) myös puhelinreseptillä.
Käyttö kuolemanrangaistuksessa
Yhdysvalloissa midatsolaamia on käytetty kuolemanrangaistuksissa teloitusruiskeen rauhoittavana lääkkeenä ainakin Alabaman, Arizonan, Floridan, Louisianan, Oklahoman ja Virginian osavaltioissa. Lääkkeestä nostettiin kanne Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen sen pitkitettyä kolmen kuolemaantuomitun teloituksia 26:een, 43:een ja 117:ään minuuttiin vuonna 2014. Kymmentä minuuttia pidetään maassa kohtuullisena teloitusaikana. Korkeimman oikeuden kesäkuussa 2015 äänin 5–4 antaman päätöksen mukaan kanteen tehneet eivät kuitenkaan kyenneet osoittamaan lääkkeen aiheuttavan huomattavaa riskiä kovasta kivusta ja hylkäsivät kanteen. Yhdysvaltain perustuslaki kieltää julman ja epätavallisen rangaistuksen käytön.
Arkansas ryhtyi panemaan täytäntöön kuolemanrangaistuksia huhtikuussa 2017 midatsolaamivarastojen vanhenemisvaaran takia. Alun perin osavaltio aikoi tehdä kahdeksan teloitusta nopeassa tahdissa, mutta niistä puolet lykkääntyi, ja osavaltio teloitti neljä tuomittua kahdeksan päivän sisällä.
Pelastustorni
thumb|right|200px|Apollon hätätornin testaus Pelastustorni eli hätätorni (launch espace system) on miehitetyissä avaruusaluksissa käytettävä turvalaite, joka laukaisun aikaisessa hätätilanteessa kuljettaa miehitetyn osan pois kantoraketista. Pelastustorni sisältää polttoainetta sekä pienen ja tehokkaan rakettimoottorin työntövoimaa varten. Pelastustornin moottorit osoittavat yleensä poispäin komentomoduulista, etteivät kuumat pakokaasut aiheuttaisi vaaratilannetta miehistölle. Laukaisun loppuvaiheessa torni poistetaan, kun se muodostuu hyödyttömäksi.
Esimerkiksi kehitteillä olevassa Dragon V2-aluksessa kapseliin integroidut rakettimoottorit toimivat laukaisun keskeytysjärjestelmänä. Tällöin järjestelmä on koko lennon ajan kiinnitettynä alukseen.
Avaruussukkula ei sisältänyt minkäänlaista laukaisunkeskeytysjärjestelmää.
Tohtori Demonicus
Tohtori Demonicus, oikealta nimeltään Douglas Birely on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Godzilla -lehden neljännessä numerossa. Hahmon loivat Doug Moench ja Tom Sutton.
Historia
Ihosyöpä kuitenkin tuhosi Birelyn kehoa ja hän kehitti itselleen suojaavan asun, joka piti syövän kurissa. Samalla Birely alkoi kutsua itseään Tohtori Demonicukseksi. Pian hän palkkasi itselleen pienen armeijan palkkasotureista ja rikollisista ja alisti joukkion avulla valtaansa tukikohtansa lähellä asuneen eskimoheimon. Tohtori Demonicus pakotti eskimot orjatyöhön ja loi heidän avullaan kuljetusaluksen Elämänkivelle. Hänen luomansa hirviöt tarvitsivat Elämänkiven energiaa pitääkseen itsensä hengissä ja aluksensa avulla Demonicus saattoi laajentaa hirviöiden toimintasädettä. Tohtori Demonicus suunnitteli käyttävänsä hirviöitään maapallon tuhoamiseen ja ryöstelyyn.
Demonicuksen epäonneksi YPKVV sai tietää tämän suunnitelmista jäljittäessään toista mutatoitunutta hirviötä, Godzillaa. Godzillan taistellessa Demonicuksen luomuksia vastaan, YPKVV:n joukot pelastivat eskimot vankeudesta ja vangitsi Demonicuksen joukot. Gabriel Jones, YPKVV:n yksi parhaimmista agenteista vangitsi Demonicuksen, mutta superroisto pakeni ennen kuin hänet saatiin tuomiolle. Avun Demonicus sai avaruusrotu myndailta, jotka varustivat Demonicuksen valtavalla satelliitilla, josta käsin Demonicus saattoi jatkaa kokeitaan. Myöhemmin YPKVV tuhosi tämänkin satelliitin.
Elektron järjestäessä Lautta-nimisen superrikollisille varatun vankilan tuhoutumisen ja tätä myötä massiivisen joukkopaon, oli Tohtori Demonicus yksi paenneista vangeista. Hänen tiedetään olevan osallisena mysteerisen Huppu-nimisen superroiston organisoimaa rikollisjärjestöä. Demonicuksen rooli järjestössä on tosin tuntematon.
Voimat ja varusteet
Tohtori Demonicus ei omaa yliluonnollisia voimia. Hän omaa ikäisensä, säännöllisesti treenavan miehen fyysiset voimat. On kuitenkin huomionarvoista muistaa, että Demonicuksen ihosyöpä alentaa hänen fysiikkaansa huomattavasti.
Hänen todellinen voimansa on hänen nerokas mielensä, jota hän hyödyntää geneettisissä tutkimuksissaan. Tällä alalla hän ei kuitenkaan ole yhtä nerokas kuin Suuri Kehittäjä tai Arnim Zola.
The Guitar Trio
The Guitar Trio on Al Di Meolan, John McLaughlinin ja Paco de Lucían kolmas yhteinen albumi, joka nauhoitettiin lähes kolmetoista vuotta edellisen levyn, Passion, Grace and Firen jälkeen. Levy sisältää kolme McLaughlinin ja Di Meolan ja kaksi de Lucían sävellystä.
Maria Schrader
thumb|Maria Schrader Maria Schrader (s. 27. syyskuuta 1965 Hannover) on saksalainen näyttelijä ja elokuvakäsikirjoittaja. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Paahtava elämä (1994), Meschugge (1998), Aimée & Jaguar (1999) ja Ruusujen katu (2003). Hän oli tuomariston jäsenenä vuoden 2000 Berliinin elokuvajuhlilla.
Ricercar
Ricercar tai ricercare (it.) on myöhäisrenessanssin ja varhaisbarokin aikana suosittu soitinmusiikin muoto. Nykyisin termillä tarkoitetaan eräänlaista varhaista fuugaa, joka on luonteeltaan vakava ja jonka teeman nuottien aika-arvot ovat pitkiä.
1500- ja 1600-luvulla vallalla ollut polyfoninen soitinsävellyslaji ricercar syntyi kuorotyylin jäljittelystä. 1700-luvulla erityisen taitavasti rakennettuja fuugia nimitettiin ricecareiksi.
Kikujut
thumb|Kikujunainen Kikujut ovat bantukansa, joka elää Kenian keskiosien ylängöillä. Kikujut ovat Kenian suurin etninen ryhmä, joka muodostaa Kenian väestöstä 22 prosentin osuuden.
Historiaa
Kikujut saapuivat nykyiselle elinalueelleen koillisesta 1600-1800-luvuilla. Perinteisesti he elivät suurperheinä maatiloilla, joita ympäröi aita ja joissa oli savimaja jokaiselle vaimolle. Kikujut jakautuvat yhdeksään klaaniin ja lukuisiin aliklaaneihin.
Elintavat
Kikujut ovat pääosin maanviljelijöitä, jotka kasvattavat banaaneja, sokeriruokoja, kallaa, jamssia, papuja, hirssiä, maissia, kahvia, teetä sekä muita vilja- ja vihannestuotteita. Kikujut ovat hyödyntäneet tehokkaasti käytössään olevat luonnonvarat, mistä on seurannut mm. viljelystuotteiden ylituotantoa, mikä on mahdollistanut kaupankäynnin naapuriheimojen kuten kambojen ja masaiden kanssa.
Kikujut kasvattavat myös nautoja, joiden nahasta valmistetaan vaatteita, sandaaleita ja kantohintoja, sekä lampaita ja vuohia, joita he uhraavat uskonnollisissa rituaalimenoissa.
Kikujukulttuurissa tytöt ja pojat kasvatetaan toisiinsa nähden hyvin erilaisin menetelmin. Tytöt laitetaan pienestä pitäen työskentelemään viljelyksillä, hoitamaan pienempiä lapsia ja auttamaan äitejään kodin askareissa. Pojat useimmiten työskentelevät enemmän eläinten parissa.
Perinteet
Kikujut nimeävät ensimmäisen poikansa isän isän mukaan ja toisen pojan äidin isän mukaan. Samaten perheen ensimmäinen tyttö saa nimensä isän äidiltä, ja toinen tytär äidin äidiltä. Loput lapset nimetään isovanhempien veljien ja sisarten mukaan, aloittaen vanhimmasta ja päätyen nuorimmaiseen. Tämä perustuu uskomukseen, jonka mukaan kuolleen isovanhemman henki siirtyy nimen mukana jälkipolville. Tästä perinteestä on kuitenkin viime aikoina jouduttu luopumaan, koska nykyaikana isovanhemmat usein elävät vielä lastenlastensa syntyessä.
Kikujukulttuuriin kuuluu osana myös ympärileikkaus, joka tehdään sekä tytöille (naisen sukupuolielinten silpominen) että pojille. Vuonna 1998 arvioitiin, että noin 42 prosenttia kikujunaisista oli silvottu. Ympärileikkausta pidetään tietynlaisena aikuistumisriittinä, jonka jälkeen ihmisestä tulee täysvaltainen yhteisön jäsen. Silpomisen jälkeen tytär annetaan isoäitinsä huostaan, jonka vastuulla on kouluttaa tytöstä kunnon vaimo ja lastenkasvattaja.
Kieli
Kikujut puhuvat kikujun kieltä, joka kuuluu nigeriläis-kongolaisten kielten bantukielten alaryhmään.
Politiikka
Kikujut ovat myös poliittisesti aktiivisin heimo, jolla oli suuri merkitys Kenian itsenäistymisessä ja Mau-mau-kapinassa. Kikuju Dedan Kǐmathi oli osallisena organisoimassa siirtomaavallan vastaista vastarintaliikettä.
Skeptikot
Skeptikot (, sanasta, skepsis, "etsiä") olivat hellenistisen filosofian koulukunta antiikin Kreikassa. Skeptisismi vaikutti antiikin filosofiassa sekä niin sanottuna pyrrhonilaisena skeptisisminä että niin kutsuttuna akateemisena skeptisisminä. Näissä muodoissaan skeptisismin vaikutuskausi antiikin ajattelussa kesti 500 vuotta, 300-luvulta eaa. 200-luvulle jaa. Antiikin skeptisismi heräsi uudelleen henkiin uuden ajan filosofiassa.
Yrjö Haapanen
Yrjö Johannes Haapanen (21. huhtikuuta 1907 Helsinki – 26. kesäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen laulaja, sanoittaja, näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänen veljensä oli laulaja ja näyttelijä Sasu Haapanen.
Haapanen esiintyi Dallapé-yhtyeen solistina 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa ja teki yhtyeen kanssa kolme levytystä. Vuosina 1950–1952 hän teki levytyksiä Leijona-levymerkille.
Haapanen esiintyi sivuosissa elokuvissa Poikamiesten holhokki (1938), Synnin puumerkki (1942), Neiti Tuittupää (1943) ja Dynamiittityttö (1944). Hän ohjasi elokuvat Vastamyrkky (1945) ja Naimisiin päiväksi (1946). Haapanen toimi 1940- ja 1950-luvuilla Finlandia-katsausten selostajana, ohjaajana ja käsikirjoittajana. Haapanen ohjasi myös useita lyhytelokuvia.
Hermannin nuorisoseura
Hermannin nuorisoseura oli 1900-luvun alussa Helsingin Hermannin kaupunginosassa toiminut nuorisoseura. Sen johtaja oli maisteri Aleksanteri Salava. Hän piti tapanaan kutsua tuttaviaan seuraan toivottamalla tapaamisen päätteeksi "tervetuloa Hermannin nuorisoseuraan", ja sanonta on jäänyt elämään yleiseen kielenkäyttöön. Muun muassa kirjailija Väinö Linna käytti sitä kaksi kertaa romaanissaan Tuntematon sotilas.
Hermannin nuorisoseura toimi Saarenkatu 4:ssä kansankodissa, jossa toimi muitakin järjestöjä. Talo valmistui 1892 ja purettiin 1970.
Suomen Nuorisoseurat valitsee vuosittain Vuoden Hermanniksi tai Vuoden Hermanskaksi Hermanni-toiminnassa mukana olevan nuorisoseuraseniorin. Nimityksestä vastasi vuoteen 2001 saakka Suomen Nuorison Tuki -säätiö ja vuodesta 2002 siitä on vastannut Suomen Nuorisoseurat. Arvonimeen liittyy kunniakirja ja vuoden ajaksi hopeiset käädyt. Hermanni- ja Hermanska-toiminta tarkoittaa maakunnallista nuorisoseuratyötä eri tavoin taustalla tukevissa maakunnallisissa killoissa.
Housurooli
Housurooli eli travesti on oopperassa pojan tai nuoren miehen rooli, jonka esittää nainen. Tunnettuja housurooleja ovat muun muassa Cherubino Wolfgang Amadeus Mozartin oopperassa Figaron häät ja Richard Straussin Ruusuritari-oopperan Octavian.
The Song Remains the Same
The Song Remains the Same on rockyhtye Led Zeppelinin Laulu jää pystyyn -konserttielokuvan soundtrack, joka julkaistiin syyskuussa 1976. Kappalelista eroaa kuitenkin hienokseltaan elokuvan kappalelistasta. Materiaali nauhoitettiin konserteissa New Yorkin Madison Square Gardenissa elokuussa 1973.
Vuonna 2007 julkaistiin uudistettu versio, joka sisältää samoissa konserteissa äänitettyjä kappaleita, jotka eivät sisältyneet alkuperäiselle albumille.
Levy 1
A-puoli B-puoli
Levy 2
A-puoli B-puoli
6. Vaasan jalkaväkirykmentti
thumb|Martin Ekström N:o 6 Vaasan jalkaväkirykmentti oli länsiarmeijan reserviin kuuluva joukko-osasto ja sen komentajana oli majuri Martin Ekström.
Joukko-osastot
Päällikkö: jääkärikapteeni Carl Lennart Nordensvan
Päällikkö: jääkärikapteeni Lauri Taavetti Tiainen myöhemmin jääkärikapteeni Vilho Lindén
Päällikkö: majuri G. A. Bäckman
Verkko-osuuskunta
Verkko-osuuskunta tarkoittaa osuuskuntaa, jonka palvelu on tietoliikenneverkko kuten laajakaistaverkko. Verkko-osuuskuntia on Suomessa erityisesti maaseudulla.
Tintti kuun kamaralla
Tintti kuun kamaralla on belgialaisen sarjakuvataiteilija Hergén piirtämä ja käsikirjoittama 17. Tintti-albumi. Alun perin se ilmestyi ranskankielisenä jatkosarjana belgialaisessa Le journal de Tintin -lehdessä vuosien 1952–1953 välisenä aikana. Vuonna 1954 tarina julkaistiin 62-sivuisena sarjakuva-albumina. Tintti kuun kamaralla on suora jatko-osa edelliselle Tintti-kertomukselle, Päämääränä kuu.
Suomessa Tintti kuun kamaralla julkaistiin ensimmäisen kerran Uudessa Kuvalehdessä vuosina 1963–1964 ja myöhemmin 24-osaisena jatkokertomuksena Zoom-lehdessä vuosina 1973–1974. Vuonna 1975 Otava julkaisi tarinan Tintin seikkailut -sarjan 15. osana. Suomenkielisen albumin käänsivät Heikki ja Soile Kaukoranta.
Juoni
Tarina jatkuu suoraan Päämääränä kuun loppuratkaisusta: Tintti, Milou, kapteeni Haddock, professori Tuhatkauno ja hänen henkilökohtainen avustajansa Frank Wolff ovat lähteneet syldavialaisen avaruusraketin kyydissä Kuuhun. Pian kuitenkin ilmenee, että rakettia vartioineet Dupond ja Dupont olivat vahingossa joutuneet mukaan. He olivat luulleet lähtökellonajan 1:34 tarkoittaneen kellonaikaa 13:34 12-tuntisen kellon mukaisesti. Professori Tuhatkauno on huolestunut, sillä hänen mukaansa raketin happivarat on mitoitettu riittämään vain neljälle ihmiselle.
Kapteeni Haddock raivostuu Dupondille ja Dupontille siitä, että etsiväkaksikon vuoksi aluksen happivarat ovat ehtymässä tavallista nopeammin, mutta pian hän juo avaruusaluksen tiloihin salakuljettamaansa viskiä ja humaltuu. Humalainen Haddock päättää poistua aluksesta ja lähtee avaruuskävelylle, mutta avaruudessa hän joutuu asteroidi Adoniksen vetovoiman vaikutuksen alaiseksi ja muuttuu asteroidin kiertolaiseksi. Tintti kuitenkin onnistuu pelastamaan ystävänsä ja nuhtelee häntä siitä, että Haddock on turvallisuusmääräysten vastaisesti juonut aluksella viskiä. Samoihin aikoihin Dupond ja Dupont saavat uudelleen samanlaisen sairauskohtauksen kuin syötyään vahingossa erikoispolttoainetta Mustan kullan maassa, ja heille kasvaa hetkessä useiden metrien mittaista värikästä karvaa. Aluksi kapteeni Haddock joutuu leikkaamaan saksilla etsiväparin nopeasti kasvavia hiuksia ja viiksiä, mutta Dupondin ja Dupontin olotila kohenee nopeasti ja heidän karvankasvunsa lakkaa.
Avaruusraketti laskeutuu Kuun pinnalle, minkä jälkeen Tintti poistuu raketista ja hänestä tulee maailman ensimmäinen Kuussa kävellyt ihminen. Tuhatkauno ja Wolff pystyttävät Kuuhun tutkimuslaitteita ja suorittavat tieteellisiä tutkimuksia, ja samaan aikaan Tintti, Milou ja Haddock tutkivat löytämäänsä luolastoa. Luolastossa Tintti ja Milou putoavat jään peitossa olevaan rotkoon, mutta Haddock pelastaa heidät. Omalla retkellään Dupond ja Dupont luulevat löytäneensä Kuusta vieraat jalanjäljet, mutta ne ovat heidän omansa. Kun Tintti on myöhemmin yksin Wolffin kanssa aluksessa, hän joutuu rakettiin piiloutuneen, roistomaisen eversti Jorgenin tainnuttamaksi. Pian ilmenee, että Wolff on Jorgenin liittolainen, ja että aiemmin raketin tietoja havitellut ulkovalta oli antanut Jorgenille tehtäväksi kaapata raketin. Tintti vangitaan aluksen rahtiruumaan, mutta hän onnistuu pakenemaan ja pysäyttää Jorgenin sekä vastahakoisen Wolffin ennen kuin nämä ehtivät lähtemään kaapatulla raketilla Kuusta.
Kun Jorgen ja Wolff on otettu kiinni, Tintti kertoo kumppaneilleen, että Jorgen on itse asiassa Syldavian kuningas Muskar XII:n entinen adjutantti Boris, jonka hän kohtasi ja voitti tarinassa Kuningas Ottokarin valtikka. Tämän jälkeen Wolff tunnustaa, että hän oli alun perin White Sandsin ydintutkimuslaitoksella Yhdysvalloissa työskennellyt insinööri, joka uhkapelin seurauksena velkaantui ja kiristettiin työskentelemään salaa vakoojana. Koska raketin happivarat ovat ehtymässä, miehistö päättää lähteä välittömästi Maahan. Paluumatkalla Jorgen kuitenkin onnistuu vapautumaan siteistään ja yrittää tappaa Tintin kumppaneineen, mutta Wolff estää häntä. Lyhyen tappelun päätteeksi Jorgenin pistooli tapaturmaisesti laukeaa ja tappaa everstin. Vaikka Jorgen onkin kuollut, raketin happivarojen ehtyminen jatkuu, joten kaikki käyvät pitkälleen. Mutta yhtäkkiä he huomaavat Wolffin kadonneen ja löytävät tämän jättämän viestin, jossa hän kertoo heittäytyneensä avaruuteen, jotta happea riittäisi muille matkustajille Maahan saakka.
Max Färberböck
Max Färberböck (s. 22. syyskuuta 1950) on saksalainen elokuvaohjaaja. Hän opiskeli Münchenin Hochschule für Fernsehen und Filmissä ja on työskennellyt myös Buenos Airesissa ja Italiassa.
Färberböckin kansainvälisesti tunnetuimpia töitä on Aimée & Jaguar (1999), jonka tähtiroolin esitti Maria Schrader. Vuonna 2008 valmistui elokuva Anonyma – Eine Frau in Berlin, jonka pääosassa on Nina Hoss. Elokuva perustuu anonyymin kirjoittajan teokseen Eine Frau in Berlin, joka ilmestyi ensin vuonna 1954 englanniksi, vasta myöhemmin saksaksi.
Michelle Obama
Michelle LaVaughn Robinson Obama (s. 17. tammikuuta 1964 Chicago, Illinois) on Yhdysvaltain 44. presidentin Barack Obaman aviopuoliso.
Barack ja Michelle Obama avioituivat vuonna 1992. Heillä on kaksi lasta, Malia (s. 1998) ja Natasha ("Sasha") (s. 2001).
Toukokuussa 2006 Michelle Obama valittiin Essence-lehden "Maailman 25 inspiroivinta naista " -listalle. Yhdysvaltain ensimmäisenä naisena Michelle Obamasta on tullut tyyli-ikoni. Hän on kampanjoinut lasten liikalihavuutta vastaan ja perusti Valkoisen talon pihamaalle luomupuutarhan keväällä 2009.
Michelle Robinson syntyi afroamerikkalaiseen työläisperheeseen Chicagon eteläpuolella. Hän valmistui Whitney Young High Schoolista vuonna 1981. Hänen pääaineensa Princetonin yliopistossa oli sosiologia, josta hän valmistui arvosanalla cum laude vuonna 1985. Hän suoritti tutkinnon myös Harvardin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa.
Michelle Obaman vuonna 2018 julkaistua muistelmateosta Minun tarinani (Becoming) myytiin yli kaksi miljoonaa kappaletta kahden ensimmäisen viikon aikana. Se on vuoden 2018 myydyin kirja Yhdysvalloissa. Vuoden 2020 toukokuussa Netflix-suoratoistopalveluun tuli samanniminen dokumenttisarja hänen elämästään Valkoisen talon jälkeen.
Good Day Sunshine
Good Day Sunshine on brittiläisen rockyhtyeen The Beatlesin kappale, joka julkaistiin yhtyeen vuoden 1966 albumilla Revolver. Sen teki suurimmaksi osaksi Paul McCartney. Kappale nauhoitettiin 8. kesäkuuta 1966.
McCartney teki kappaleen aurinkoisena päivänä John Lennonin kotona. Kappale sai inspiraatiota The Lovin’ Spoonfulin iloisesta hittikappaleesta ”Do You Believe in Magic?”.
Kappale nauhoitettiin kahden päivän aikana: ensimmäisenä päivänä nauhoitettiin kappaleen bassokitara- piano- ja rumpukohdat, jonka jälkeen laulukohdat (Paul, George ja John) dubattiin soittimien päälle. Toisena päivänä Ringo lisäsi lisää rumpuja, tuottaja George Martin lisäsi pianosoolon magnetofoniin jotta se kuulostaisi nopeutetulta sekä lisää sointuja ja taputuksia lisättiin.
Kappaleesta on tehnyt coverversioita muun muassa Claudine Longet, jonka versio pääsi Billboardin musiikkilistalle sekä skotlantilainen laulaja Lulu vuoden 1970 albumillaan Melody Fair. Myös McCartney itse teki kappaleesta coverversion ja nauhoitti sen uudelleen vuoden 1984 elokuvalleen Give My Regards to Broad Street.
Kokoonpano
Lähde:
Töyhtönärhet
Töyhtönärhet (Cyanocitta) on Pohjois- ja Keski-Amerikassa elävä varissuku. Töyhtönärhet ovat suurimmaksi osaksi sinisiä ja niillä on päässään töyhtö. Sukuun kuuluu kaksi lajia.
Uskonto vie, politiikka vikisee
Uskonto vie, politiikka vikisee on toimittaja Taina Westin kirja, jossa hän kirjoittaa uskonnon ja politiikan suhteesta. Teoksen on julkaissut kristillinen kustantamo Kirjapaja vuonna 2007. West katsoo, että osa poliitikoista käyttää Raamattua ja uskonnollisia käsitteitä päätöksiensä perustelemiseksi. Kirja syntyi, kun kustantamo halusi, että West kirjoittaisi tästä aiheesta. West oli kirjoittanut kolumneissaan muun muassa Irakin sodasta, ja uskonto oli sotapuheessa vahvasti läsnä. Aihe oli Suomessa ajankohtainen myös niin sanotun parisuhdelain vuoksi, joka koski homojen ja lesbojen parisuhteiden virallistamista.
Sisältöä
West kertoo eronneensa kirkosta 17-vuotiaana. Sen jälkeen hän ei ole katsonut tarpeelliseksi liittyä uudestaan. 1970-lukua leimasi puoluepolitiikka.
Paskaduuni
Paskaduuni eli paskatyö on arkikielessä käytetty halventava ilmaus työstä, joka on epäitsenäistä ja epämielekästä ja jossa on huonot työehdot ja huono palkka. Tällaisessa työssä työntekijällä ei juuri ole etenemismahdollisuuksia. Sanan lanseerasi yleiseen tietoisuuteen prekariaatti-aktivisti Eetu Viren Ylen A-talk-ohjelmassa toukokuussa 2006.
Tampereen yliopiston nuorisotutkimuksen dosentti Jaana Lähteenmaa arvioi, että epäsiisteistä paskaduuneista valittavat ne etuoikeutetut henkilöt, joilla on sosiaalisesti ja taloudellisesti varaa nirsoilla. Kun alkoi taantuma, puhe paskaduuneista vaimeni ja aktivistit selittivätkin tarkoittaneensa vain työehtoja. Lähteenmaan mukaan alun perin sillä tarkoitettiin tiettyjä töitä ja termi oli loukkaava, häntäkin kohtaan, koska hän on nuorempana pessyt vessoja alkoholistiparantolassa.
Toisaalta yhteiskuntapolitiikan professori Eeva Jokinen valittaa, että keski-ikäisiä työttömiä ohjataan perushoitajiksi, vaikka he haluaisivat tehdä jotain muuta.
TEM:n neuvotteleva virkamies Pekka Tiainen sanoo, että työt eivät ole paskoja, vaikka palkka sitä olisikin. Poikkeuksia ovat hänestä ”kansainvälinen asekauppias, parittaja ja palkkamurhaaja”.
Hakusanat paskaduuni ja paskatyö lisättiin Kielitoimiston sanakirjaan vuonna 2008.
McJob
Englannin kielessä paskaduunia vastaa termi McJob (suom. McTyö), joka viittaa pikaruokalassa työskentelyyn. Sana on väännös McDonald’s-hampurilaisketjun nimestä.
Pohjanmaan pataljoona
thumb|right|150px|Lauri Taavetti Tiainen Pohjanmaan pataljoona oli länsiarmeijan reservin N:o 6 Vaasan jalkaväkirykmenttiin kuuluva joukko-osasto. Pataljoonan komentajana oli jääkäri kapteeni Lauri Taavetti Tiainen myöhemmin jääkärikapteeni Vilho Lindén Päällikkö: Matti Loukola, jääkärivänrikki Viljo Laakso Päällikkö: Hjalmar Slotte Päällikkö: jääkärivänrikki Lahja August Oksanen Päällikkö: jääkäriluutnantti Juho Emil Vähäpassi