cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Operaatio Fastlink
Operaatio käynnistyi huhtikuussa 2004. Yhdysvaltain oikeusministeriön julkaiseman lehdistötiedotteen mukaan ensimmäisen vuorokauden aikana suoritettiin yli 120 etsintää Yhdysvalloissa ja noin kymmenessä muussa maassa, joista suurin osa Euroopassa. Samalla takavarikoitiin yli 200 tietokonetta, joista 30 erilaisia palvelimia, sekä arviolta ainakin 50 miljoonan dollarin arvosta kopioitua tekijänoikeuden alaista materiaalia. Ensimmäinen operaation myötä myöhemmin pidätetyistä ja tekijänoikeusrikkomuksesta syytteeseen asetetuista henkilöistä myönsi syyllisyytensä Singaporessa elokuussa 2004. Maaliskuuhun 2009 mennessä jutussa oli tuomittu kymmeniä henkilöitä.
Hexen II
Pelaaminen
Hexen II:seen lisättiin myös joitain roolipelien elementtejä. Nyt jokaisella hahmolla on omat tilastonsa, jotka kasvavat, kun pelaaja saa kokemusta. Kokemuksen myötä mm. hahmon terveys tai Manan määrä kasvavat.
Portal of Praevus
Lisäosa toi myös muita parannuksia peliin, pääosin käyttöliittymään. Pelissä nähdään nyt myös lumi- ja vesisadetta sekä uusia tasoja uusine käsikirjoituksineen ja esineineen.
Portal of Praevus sisälsi myös salaisen taitotason (pääsiäismuna), uudelleensyntyvillä hirviöillä. Lisäosalle julkaistiin yksi patchi, jonka myötä Nightmare modessa tietyt tavarat, kuten ammukset ja lääkkeet ovat myös uudelleensyntyviä, jotta pelaaminen olisi helpompaa.
Piiritys
Modauksella toteutetun Siegen kehitti ja julkaisi Raven Software vuonna 1998 käyttäen päivitettyä QuakeWorldin arkkitehtuuria. Nimi tosin muutettiin osuvammaksi HexenWorldiksi. Tuotannon ajatuksena oli karsia normaalia "deathmatch" ympäristöä tiimipeliksi toimivaksi linnan piiritykseksi. Perusperiaate oli jakaa pelaajat kahdeksi joukkueeksi - hyökkääjiksi ja puolustajiksi - jotka joko puolustivat linnoitusta tai vastaavasti hyökkäsivät sinne. Pelin lopussa se kumpi joukkueista hallitsi kruunua voitti pelin.
Lähdekoodin julkaisu
Jatkaen Hexenin ja Hereticin perinnettä, Raven julkaisi lähdekoodin Hexen II:seen vuonna 2000. Tällä kertaa lähdekoodi julkaistiin kuitenkin GNU General Public Licensen alaisena. Lähdekoodin myötä peliä voi pelata mm. Linuxilla.
Geenivirta
Geenivirta tarkoittaa geenien siirtymistä populaatioiden välillä. Geenivirtaa voi tapahtua esimerkiksi migraation seurauksena.
Repo! The Genetic Opera
'''Repo! The Genetic Opera''' on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen musikaalielokuva. Elokuvan on ohjannut Darren Lynn Bousman, ja pääosissa esiintyvät muun muassa Alexa Vega, Anthony Stewart Head, Paris Hilton ja Sarah Brightman. Elokuva perustuu musikaaliin, jonka ovat kirjoittaneet ja säveltäneet Darren Smith ja Terrance Zdunich.
Luettelo elokuva-alan ammateista
Elokuva-alan ammatteihin kuuluu useita eri ammattinimikkeitä, joista jotkut ovat ominaisia vain elokuvatuotannoissa tai muussa vastaavassa audioviuaalisessa tuotannossa.
Luettelo
thumb|right|Elokuvan tekijöitä työssään.
Bajaj Auto
Bajaj Auto on intialainen ajoneuvojen valmistaja. Yrityksen perusti rajasthanilainen Jamnalal Bajaj 1930-luvulla. Yrityksellä on tuotantolaitoksia Chakanin alueella Punessa, Walujissa Aurangabadin lähellä ja Pantnagarissa Uttarakhandissa. Bajaj Auto valmistaa autoja, skoottereita, moottoripyöriä sekä autoriksoja. Yritys julkaisi vuoden 2012 alussa Bajaj RE60 -automallin, jonka hinnaksi arvioitiin noin 2 750 Yhdysvaltain dollaria.
Jay Sean
Kamaljit Singh Jhooti (punjabiksi ਕਮਲਜੀਤ ਸਿੰਘ ਝੁੱਟੀ, s. 26. maaliskuuta 1981 Hounslow, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Jay Sean, on englantilainen R&B-laulaja ja lauluntekijä, jonka vanhemmat ovat intialaisia. Hänet tunnetaan parhaiten Down-kappaleestaan, jossa vierailee Lil Wayne ja joka nousi syksyllä 2009 Billboard Hot 100 -listan kärkipaikalle kahdeksi viikoksi.
Messier 14
Messier 14 (tai NGC 6402) on pallomainen tähtijoukko Käärmeenkantajan tähdistössä. Kohteen etäisyys aurinkokunnastamme on noin 30 000 valovuotta. M14 sisältää useita satoja tuhansia tähtiä. Vuonna 1938 kohteessa räjähti nova, joka kuitenkin havaittiin valokuvista vasta vuonna 1964. Kohteen suhteellinen kirkkaus on +7,6m, joten se on mahdollista nähdä kiikareilla. Kohde on melko valovoimainen, mutta melko kaukana, joten pienellä kaukoputkella on vaikea erottaa udusta yksittäisiä tähtiä tai rakeista koostumusta.
Charles Messier luetteloi kohteen 1. kesäkuuta 1764, ja kuvasi sen olevan pyöreä nebula ilman tähtiä. Vuonna 1783 William Herschel havaitsi sen koostuvan suuresta määrästä yksittäisiä tähtiä.
Kohteesta on havaittu yli 70 muuttuvaa tähteä.
Philip Winchester
thumb|Philip Winchester huhtikuussa 2010. Philip C. Winchester (s. 24. maaliskuuta 1981) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Elämäkerta
Vuonna 2008 Winchester näytteli Robinson Crusoeta NBC:n seikkailudraamasarjassa Crusoe, jota Suomessa näytti Nelonen. Vuonna 2009 hän näytteli minisarjassa Maneater, jonka pääosassa oli Sarah Chalke.
Juri Skobov
Juri Georgijevitš Skobov (s. 15. syyskuuta 1949) on entinen neuvostoliittolainen hiihtäjä.
Skobov voitti nuorten Euroopan-mestaruuden 15 kilometrillä vuosina 1968 ja 1969 sekä jälkimmäisenä vuonna myös viestissä. Aikuisten tasolla hän sijoittui Vysoké Tatryn MM-kilpailuissa 1970 samalla matkalla 16:nneksi. Hänestä tuli viestihiihdon olympiavoittaja Sapporossa 1972 ja hän itse oli tuossa kisassa toisen osuuden nopein. Henkilökohtaisessa 15 kilometrin kilpailussa hän sijoittui viidenneksi ja 30 kilometrillä 15:nneksi. Falunin MM-kisoissa 1974 hän saavutti viestissä hopeaa itäsaksalaisten päästyä ennen hänen ankkuriosuuttaan liian pitkälle karkumatkalle. 15 kilometrillä hän sijoittui kymmenenneksi ja 30 kilometrillä 19:nneksi. Innsbruckin olympialaisissa 1976 Skobov sijoittui 15 kilometrillä 16:nneksi.
Michael Baur
Michael Baur (s. 16. huhtikuuta 1969 Innsbruck) on itävaltalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Baur debytoi Itävallan maajoukkueessa 1990. Hän kuului Itävallan joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1990. Hän on pelannut 40 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Major League Baseball -kausi 1943
Major League Baseball -kauden 1943 päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa kohtasivat St. Louis Cardinals ja New York Yankees. Yhdestoista MLB:n All-Star -ottelu pelattiin Shibe Parkilla, Philadelphiassa, PA, 13. heinäkuuta 1943. AL voitti ottelun juoksuin 5–3.
Rajametsän tarinoita
Saara Cantellin ohjaaman sarjan tuotti Jarowskij Finland Oy Katri Mannisen ja Antti Pesosen käsikirjoituksen pohjalta. Pääosissa esiintyivät Ruth Svahn, Niklas Toivainen, Laila Räikkä, Auvo Vihro ja Irma Junnilainen.
Nokia Lumia 630
Puhelin on saatavilla myös kaksois-SIM-versiona.
RMS Alaunia (1913)
RMS Alaunia oli Cunard Linen omistama höyrylaiva. Laiva rakennettiin Scotts Shipbuilding and Engineering Companyn telakalla Greenrockissa. Alaunian sisaraluksia olivat Andania ja Aurania. Sen vesillelasku tapahtui 9. kesäkuuta 1913, ja neitsytmatkansa se teki 27. joulukuuta 1913. Alaunian matkustajakapasiteetti oli 2 060 matkustajaa.
Ensimmäisessä maailmansodassa Alaunia toimi kanadalaisten sotilaiden joukkojenkuljetusaluksena. 19. syyskuuta 1916 laiva upposi matkalla Lontoosta New Yorkiin osuttuaan merimiinaan Hastingsissa, East Sussexissa. Kaikki 163 matkustajaa saatiin pelastettua. Onnettomuudessa kuoli kaksi miehistön jäsentä.
Vasyl Lazarovytš
Vasyl Lazarovytš (, s. 5. elokuuta 1981) on ukrainalainen laulaja ja esiintyjä. Ukrainan yleisradioyhtiö NTU valitsi hänet 29. joulukuuta 2009 edustamaan maata Eurovision laulukilpailussa 2010, mutta hänen edustusoikeutensa vedettiin pois maaliskuussa 2010 NTU:n päätettyä valintaprosessin muuttamisesta avoimeksi.
Antonia Fahberg
Antonia Fahberg (19. toukokuuta 1928 Wien, Itävalta – 21. lokakuuta 2016 München, Baijeri, Saksa) oli itävaltalainen sopraano. Hän suoritti opintonsa Wienissä ja debytoi Innsbruckissa vuonna 1950. Vuonna 1952 hän liittyi Baijerin valtionoopperaan Münchenissä; siellä hän työskenteli yli 25 vuoden ajan. Vuosina 1963–64 Fahberg lauloi solistina Salzburger Festspielessä.
Fahberg esiintyi säännöllisesti Münchenin Opernfestspielessä ja saksalaisissa televisionäytöksissä. Hän myös vieraili oopperataloissa Wienissä, Hampurissa, Amsterdamissa ja Brysselissä. Fahberg saavutti kansainvälistä suosiota konsertti- ja oratoriolaulajana erityisesti Johann Sebastian Bachin teosten tulkinnoistaan. Hän levytti muun muassa Matteus-passion, Bachin kantaatteja sekä Georg Friedrich Händelin ja Claudio Monteverdin teoksia.
Mongolialainen paini
thumb|250px|Mongolialaista painia Naadamissa.
Mongolialainen paini on vuosisatojen ajan harrastettu perinteinen mongolialainen urheilumuoto.
Vanhanajan Mongoliassa se oli lisäksi yksi "kolmesta miehisestä lajista" (muut kaksi olivat ratsastus- ja jousella-ampumisen taito). Tšingis-kaani piti lajia armeijansa taistelutaidon ja kunnon ylläpitäjänä. Ajoittain sitä käytettiin myös poliittisten kilpailijoiden lyömiseen. Oli yleistä, että tällaisia vastustajia kuoli kaanin järjestämissä otteluissa. Qing-dynastian (1646–1911) keisarillinen hovi järjesti säännöllisesti lähinnä mantšujen ja mongolien välisiä painiotteluita.
Nykyään lajista voidaan erottaa kaksi tyyliä, joista toista harrastetaan Mongoliassa, toista Sisä-Mongolian autonomisella alueella Kiinassa.
Säännöt
Ottelussa on tarkoitus saada vastustaja koskettamaan maata selällä, polvella tai kyynärpäällä. Sisä-Mongoliassa vastustaja puolestaan häviää, jos hän koskettaa maata millä tahansa polven (tai nilkan) yläpuolisella ruumiinosalla. Aikarajoja tai painosarjoja ei ole. Jokainen painija ottelee erän ja voittaja siirtyy seuraavalle erälle.
Mongolian ja Sisä-Mongolian tyylien välillä on joitakin sääntöeroja ottelutekniikan suhteen. Molemmissa tyyleissä sallittuja ovat kuitenkin erilaiset heitot, työnnöt ja nostot. Mongoliassa vastustajan jalkoihin käsillä tarttuminen on sallittua, Sisä-Mongoliassa ei. Molemmat tyylit kieltävät kuitenkin iskut, kuristukset ja lukot. Jos heitossa heittäjä koskettaa maata, hän häviää.
Ottelut ja arvojärjestys
Painikilpailuja järjestetään perinteisesti heinäkuun lopulla tai elokuun alussa Naadamissa. Naadam on hauskanpidon, rentoutumisen, kaupan ja urheilun aikaa.
Painiottelut järjestetään nurmikolla tai muunlaisella paljaalla maalla, joka ei ole liian kova tai sorainen.
Arvojärjestyksessä voi yletä vain Naadamin aikana. Sijoittumiseen arvoasteikossa vaikuttaa ottelujen määrä. Arvot ovat järjestyksessä alhaisimmasta ylimpään: luokaton, lintu (kotka), norsu (kameli), leijona (susi) ja soturi.
Tyylisuuntia
Painin säännöissä esiintyy muutenkin alueellista vaihtelua:
Xingjiangin Oirad-tyylissä lasketaan kaatumiseksi (=häviöksi) myös olkapään kosketus maahan.
Sisä-Mongoliassa noudatettava sääntö (katso "Säännöt"-osuutta) on myös käytössä Hulunbuir-, Ordos- ja Halagshaa/shalbur-tyyleissä. Eräässä Halhan muunnelmassa maahan kädellä koskeminen ei merkitsi häviötä.
Tuvan alueella eteläisessä Siperiassa mongoliväestön perinteisen painin nimitys on hüreš (tuvaksi Хүреш). Sana on samaa juurta kuin turkin sana "güreş" (paini).
Messier 15
Messier 15 (tai NGC 7078) on pallomainen tähtijoukko Pegasuksen tähdistössä. Sen löysi Jean-Dominique Maraldi 7. syyskuuta 1746. Charles Messier luetteloi kohteen 3. kesäkuuta 1764, mutta ei havainnut kohteessa tähtiä. Tähdet kohteesta havaitsi ensimmäisenä William Herschel vuonna 1783.
Crush ’Em
Crush 'Em on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Megadethin ensimmäinen singlelohkaisu vuoden 1999 albumilta Risk. Kappale esiintyi Universal Soldier: The Return -elokuvan soundtrackilla.
Messier 15
M15:n etäisyys aurinkokunnastamme on noin 33 600 valovuotta. Kohteen suhteellinen kirkkaus on +6,2m, ja se on juuri ja juuri mahdollista nähdä paljain silmin hyvissä olosuhteissa. Kohteen arvioidaan olevan tihein kaikista pallomaisista tähtijoukoista omassa galaksissamme, Linnunradassa. Kohteessa on peräti 9 pulsaria, supernovien jäännöksiä, sekä 112 muuttuvaa tähteä.
Crush ’Em
Mustaine sai inspiraation kappaleen tekemiseen rakkaudestaan jääkiekkoon.
Cassini-Huygens
Cassini-Huygens oli Nasan ja ESAn yhteinen miehittämätön avaruuslento, jonka tarkoituksena oli tutkia Saturnusta ja sen kuita. Projekti koostui Cassini-avaruusluotaimesta, joka teki mittauksia Saturnuksen kiertoradalta, ja sen kuljettamasta Huygens-laskeutujasta, joka teki mittauksia laskeutuessaan 14. tammikuuta 2005 Titan-kuun kaasukehään ja pinnalle. Cassini-Huygens laukaistiin matkaan 15. lokakuuta 1997 Kennedyn avaruuskeskuksesta. Kantorakettina oli kaksivaiheinen Yhdysvaltain ilmavoimien Titan IV -kantoraketti, sivuilla kaksi kiinteän polttoaineen apurakettia ja ylimpänä vaiheena Centaur-rakettimoottori. Cassini oli ensimmäinen Saturnusta kiertävä luotain ja neljäs Saturnusta tutkinut luotain. Se saapui Saturnuksen kiertoradalle 1. heinäkuuta 2004. Ohjelman alkuperäinen päättymishetki oli 1. heinäkuuta 2008, mutta myöhemmin tehtävän kestoa jatkettiin kesään 2010 saakka luotaimen menestyksekkään toiminnan vuoksi. Tämän jälkeen tehtävää jatkettiin vuoteen 2017 asti. Luotain törmäytettiin Saturnukseen 15. syyskuuta 2017.
Yleiskatsaus
pienoiskuva|280px|Cassinin rakennekuva. Projekti sai nimensä ranskalais-italialaisen Jean-Dominique Cassinin (1625–1712) ja hollantilaisen Christiaan Huygensin (1629–1695) mukaan. Molemmat tähtitieteilijät tutkivat aikanaan muun muassa Saturnusta ja sen kuita. Huygens löysi Saturnuksen renkaat ja suurimman Titan-kuun.
Cassini-Huygens on kolmen avaruusjärjestön kansainvälinen yhteistyöhanke. Cassinin rakensi ja siitä vastasi Nasan Jet Propulsion Laboratory -keskus. Huygens-luotaimen rakensi ESA. Italian avaruusjärjestö ASI valmisti Cassinin tietoliikenteen suurtehoantennin. Avaruusluotaimen ja sen tieteellisten laitteiden rakentamiseen osallistui kaikkiaan 17 valtiota. Cassinissa oli 12 tieteellistä mittalaitetta, Huygensissa kuusi. Suomi osallistui Cassinin CAPS-plasmaspektrometriin kuuluvan IBS-ionisuihkuspektrometrin ja CAPSin pyörityskoneiston, MIMI/LEMMS-laitteen pyörityskoneiston ja Huygensin HASI-kaasukehäinstrumentin ja radiokorkeusmittarin toteutukseen.
Cassini-Huygens-avaruusohjelman kokonaiskustannus oli noin 3,26 miljardia dollaria, josta Nasan osuus oli 2,6 miljardia, ESAn 0,5 miljardia ja Italian 0,16 miljardia dollaria. Vuonna 1993 Yhdysvaltain kongressi epäsi Cassinin sisaraluksen CRAF-komeettaluotaimen rahoituksen. Cassinia kutsuttiin jopa dinosaurukseksi, koska se oli suuri, kallis ja monimutkainen avaruuslento, jollaisia Nasa toteutti 1970-luvulta 1990-luvun puoliväliin.
Avaruusaluksen rakenne
upright|pienoiskuva|Cassini-Huygensin osat. Cassini-Huygens luotain oli yksi suurimmista, painavimmista ja monimutkaisimmista planeettaluotaimista. Cassini painoi 2 150 kilogrammaa ja Huygens 350 kilogrammaa.
Voimanlähde ja protestit
Eräät kansalaisjärjestöt ja yksityiset ihmiset vastustivat hanketta Cassinissa käytetyn RTG-generaattorin takia. Nasa arvioi lennon radiologiset riskit hyvin pieniksi. Vakavin uskottava onnettomuus, joka RTG-generaattorille olisi voinut sattua, olisi ollut pirstoutuminen aerosoleiksi siinä tapauksessa, että jokin onnettomuus olisi syössyt luotaimen ilmakehään, jossa se olisi palanut. Tällaisessa tapauksessa RTG:stä peräisin olevat hiukkaset olisivat voineet aiheuttaa pienen lisäyksen altistuvien ihmisten säteilyannokseen. Aineiden hyvin pienten määrien vuoksi säteilyannoksen lisäys olisi ollut 50 vuoden aikana alle 0,01 millisievertiä, joka ei erotu yli 15 000 kertaa suuremmasta luonnollisesta säteilyaltistuksesta samana aikana.
Huygens-laskeutumisalus
pienoiskuva|Cassini-Huygensin laitteita huolletaan ennen laukaisua. Huygens (lausutaan [hoigens]) on läpimitaltaan 2,7-metrinen laskeutumisalus. Se saapui Titan-kuun kaasukehään yli 10 km/s nopeudella. Aluksen nopeutta hidasti ensin sen ballistinen hidastuminen Titanin kaasukehässä. Aluksen etäisyyttä kuun pinnasta seurasi laskeutujan italialainen radioaltimetri, jonka pääosat oli valmistanut Kauniaisissa toiminut Ylinen Electronics -yhtiö. Kuumentuneen lämpökilven irrotuksen jälkeen aluksen nopeutta pienensivät kolme laskuvarjoa, ja alus laskeutui ehjänä pinnalle.
Huygensin kuusi tiedeinstrumenttia ovat:
Jupiterin ohilento
Cassini kävi lähimpänä Jupiteria 30. joulukuuta 2000 ja suoritti lukuisia tieteellisiä mittauksia. Kuukausia kestäneen ohilennon aikana luotain otti noin 26 000 valokuvaa, joiden joukossa oli aiempia yksityiskohtaisempi Jupiterista otettu värivalokuva. Kuvan pienimmät yksityiskohdat ovat noin 60 kilometrin kokoisia.
Phoeben ohilento
Kesäkuun 11. päivänä vuonna 2004 Cassini ohitti Phoebe-kuun. Tämä oli ensimmäinen tilaisuus Voyager 2:n ohilennon jälkeen. Tämä oli lisäksi Cassinin ainoa mahdollisuus suorittaa ohilento.
Ensimmäiset lähikuvat saatiin seuraavana päivänä, ja tutkijat totesivat kuun pinnan näyttävän erilaiselta kuin muut asteroidit. Kuvissa osa pinnasta näyttää erittäin kirkkaalta, mikä tämänhetkisten arvioiden mukaan johtuu pinnan alla olevasta jäätyneestä vedestä.
Huygensin laskeutuminen Titan-kuuhun
pienoiskuva|280px|Huygens-laskeutumisalus. pienoiskuva|Cassinin ottama kuva Saturnuksen [[Titan (kuu)|Titan-kuusta.]] ESAn Huygens-luotain irrotettiin Cassinista 25. joulukuuta 2004. Se laskeutui Saturnuksen Titan-kuun pinnalle 14. tammikuuta 2005. Huygens lähetti dataa kohti Cassinin pääantennia 2–3 tuntia Titanin kaasukehässä kestäneen lennon ajan. Laskeutujan nopeus sen kohdatessa Titanin kaasukehän rajan oli noin 6 km/s. Tästä nopeudesta laskeutuja hidastui ensin lämpökilven vastuksen ansiosta. Sen jälkeen nopeutta pienennettiin laskuvarjoilla. Luotain putosi Titanin kaasukehässä noin 2 tuntia 15 minuuttia ja osui Titanin pintaan noin 20 km/h nopeudella. Luotain säilyi toimintakykyisenä Titanin pinnalla useita tunteja, paljon odotettua kauemmin. Cassini-luotain lähetti Huygensin datan maa-asemille.
Mahdollisen järven löytäminen Titanista
Nasa ilmoitti 28. kesäkuuta 2005, että Cassini-luotaimen Titanista ottamassa kuvassa näkyy epämääräinen tumma alue, joka saattaisi olla järvi. Veden sijasta järvessä olisi luultavasti nestemäistä metaania. Alue saattaa kuitenkin olla myös laaja alankoalue tai kuivunut järvi.
Enceladuksen ohilennot
Cassini ohitti 12. maaliskuuta 2008 Saturnuksen kuista Enceladuksen tarkoituksenaan tutkia kuun etelänapa-alueelta avaruuteen nousevaa, geysiriä muistuttavia massiivisia vesijääsuihkuja. Ohilennon aikana kello 22.15 Suomen aikaa luotain kävi lähimmillään vain 52 kilometrin korkeudella kuun pinnasta. Tällöin sen nopeus oli 14,2 km/s. Enceladuksen ohilennon aikana tieteellinen mielenkiinto kohdistui luotaimen hiukkasinstrumentteihin, minkä vuoksi kamerat olivat lähimmän ohituksen aikana suunnattuina kuusta poispäin. Ennen ja jälkeen ohituksen luotain kuitenkin kuvasi myös kuuta. Cassini kulki napa-alueelta tulevan suihkun keskiosan läpi 641 kilometrin korkeudessa.
Ohilennon aikana Cassini sai kuvamateriaalia myös Enceladuksen pohjoisnapa-alueen ennen tutkimattomasta maastosta. Se havaitsi orgaanisia yhdisteitä Enceladuksen sisältä pursuavista suihkuista.
Cassini suoritti ohilennon vielä lähempää 9. lokakuuta 2008. Tällöin luotain kävi vain 25 kilometriä kuun pinnan yläpuolella. Myös tämän ohilennon aikana mielenkiinto kohdistui kuun sisältä purkautuvan aineen koostumukseen ja kemialliseen analyysiin. Lokakuun 31. päivänä suoritetulla ohilennolla luotain otti kuvia myös Enceladuksen pinnasta.
Mars 2
pienoiskuva|Mars 3 laskeutuja Venäjän Memorial Museum of Cosmonautics -museossa. Mars 3 oli identtinen Mars 2:n kanssa. pienoiskuva|Kartta, jossa näkyvät luotaimien laskeutumispaikat. Mars 2 alavasemmalla, ja ylempänä vasemmalta oikealle [[Viking 1, Mars Pathfinder ja Opportunity. Alarivin asteikko on kilometrejä.]]
Mars 2 oli miehittämätön avaruusluotain, joka kuului Neuvostoliiton Mars-ohjelmaan. Ohjelma oli sarja miehittämättömiä luotaimia, jotka laskeutuivat tai kiersivät Marsia. Se laukaistiin toukokuussa 1971. Mars 2 ja Mars 3 olivat identtisiä avaruusaluksia, joissa oli kiertolainen ja laskeutuja yhdessä. Ne laukaistiin Proton-K raketilla ja Blok D-yläasteella. Mars 2:n laskeutuja oli ensimmäinen esine Marsin pinnalla, mutta sen laskeutumisjärjestelmä meni epäkuntoon ja se katosi. .
Mars 2:ssa olevan kiertäjän oli määrä tutkia avaruuden aurinkotuulia ja mitata Marsin magneettikenttää. Sen lisäksi sen piti tutkia ja mitata Marsin kaasukehän ominaisuuksia ja lämpötilaa sekä tutkia pinnan topografian koostumusta sekä fysikaalisia ominaisuuksia Marsissa. Sen piti myös toimia tukiasemana välittämällä Maahan luotaimen lähettämää dataa. Marsin kaasukehässä vallitsi pölymyrsky, kun Mars 2 saapui perille, eikä se pystynyt kuvaamaan ja testaamaan niin kuin olisi pitänyt.
Pölystä johtuva tietokonehäiriö ja väärä data saivat aikaan, että laskeutuja saapui kaasukehään väärässä kulmassa ja sen nopeus oli 6 km/s. Moduulin laskeutumisjärjestelmä meni epäkuntoon, ja se putosi ilman laskuvarjoa hallitsemattomasti Marsin pintaan.
Mars 2 jatkoi toimintaansa ja lähetti tietoja sekä kuvia vuoden 1972 elokuun 22. päivään asti.
Isäkuukausi
Isäkuukausi oli suomalaisessa sosiaaliturvassa isälle tarkoitettu perhevapaa, jossa isä saa ylimääräistä isyysvapaata käyttäessään osan vanhempainvapaasta. Isäkuukauden ajalta Kansaneläkelaitos maksoi isälle ansiosidonnaista isyysrahaa.
Isä sai isäkuukauden, kun hän käytti vanhempainvapaakaudesta vähintään 12 viimeistä arkipäivää. Isäkuukausi muodostui 12 arkipäivältä vanhempainvapaata ja sitä seuraavasta isyysvapaasta. Ylimääräinen isyysvapaa oli aluksi 1–12 arkipäivää ja vuodesta 2009 alkaen 1–24 arkipäivää. Koska vanhempainvapaita laskettaessa arkipäiviä ovat viikonpäivät maanantaista lauantaihin, oli alkuperäinen 12+12 arkipäivää neljä viikkoa, ja myöhempi vuodesta 2009 alkaen 12+24 arkipäivää kuusi viikkoa vapaata. Vuodesta 2013 alkaen isäkuukausi lakkautettiin ja isyysvapaata saa viettää joka tapauksessa 54 arkipäivää, joista enintään 18 arkipäivää yhtäaikaisesti äidin kanssa.
Isäkuukauden pystyi pitämään heti äidin vanhempainrahan jatkoksi tai siirtämään sen pidettäväksi noin puolen vuoden sisällä (180 kalenteripäivää) vanhempainrahan loppumisesta. Jos isäkuukautta siirretään, toisen vanhemmista pitää olla kotona hoitamassa lasta.
Isäkuukausi oli osa suomalaista sosiaaliturvaa vuosina 2003–2013.
Radio Rapu
Radio Rapu oli maaliskuussa 2014 toimintansa aloittanut paikallinen nettiradio. Kanavan ohjelmasisältö keskittyi talouden ja politiikan keskusteluun ja kommentointiin. Kanava oli Suomen ensimmäinen kaupallinen puheradio. Kanavan päätoimittajana toimi Aki Pulli
Radio Ravun omisti Oneiric Oy, jonka yhtenä omistajana on liikemies Timo Uusi-Kerttula.
Keväällä 2014 Radio Rapu tavoitti 40 000 internet-kuulijaa viikossa. 12 ensimmäisen toimintaviikkonsa aikana kanava keräsi yhteensä 500 000 nettikuulijaa. Sen lisäksi kanavalla on ollut perinteisen FM-taajuuden kuulijoita pääkaupunkiseudulla, kun se on toiminut FM-taajuuksilla.
Historia ja toiminta
Alkuvuonna 2014 Radio Rapu toimi yhteistyössä Uusi Suomi -verkkolehden kanssa. Yhteistyö päättyi kesäkuussa 2014. Yhtiö ilmoitti joukkorahoitushankkeesta, jossa se keräsi varoja toimittajien palkkoihin. Kampanja ei kerännyt riittävästi tukijoita läpimenoa varten.
Kanavan toimintaa pyörittävä yhtiö haastoi Yleisradion markkinaoikeuteen elokuussa 2014, koska Yle Puhe -kanava mainostaa itseään sloganilla ”Suomen ainoa puheradio”, vaikka se ei haasteen mukaan ole totta. Asia sovittiin oikeuden ulkopuolella joulukuussa 2014.
Kanavan toimitiloihin murtauduttiin syyskuussa 2014, ja kanava epäili tiedotteessaan murron takana olevan Venäjän kybersodankäyntiin liittyvät toimet. Murron tekijä ei ole selvinnyt. Timo Uusi-Kerttula piti murtoa ja verkkohyökkäyksiä varoituksena sekä kehotuksena lopettaa Venäjä- ja Ukraina-uutisointi.
Radio Rapu suunnitteli vuonna 2014 yhteistyötä journalistiryhmän kanssa, joka aikoi perustaa venäjänkielisen uutisportaalin tukemaan Venäjän federaation toimittajien sananvapautta. Projekti keräsi tarkoitukseen rahoitusta Kickstarter-joukkorahoituspalvelussa. Vuoden 2014 loppuun mennessä radio ei kuitenkaan ollut aloittanut lupailemaansa toimintaa.
Kanavan 400 watin lähetin oli Hanasaaressa toimivan Helsingin Energian B-voimalaitoksen 150 metriä korkeassa piipussa.
Kanavasta vastanneen Oneiric oy:n toiminta lakkasi marraskuussa 2016. Kanavan verkkosivusto lakkasi toimimasta syksyllä 2018.
Juontajat
Kanavan ensimmäiset juontajat olivat Wallu Valpio ja Lilli Earl. Mikael Jungner aloitti keväällä 2015 viikoittaisen Sometunti-ohjelman juontamisen kanavalla.
Metzin epitomi
Metzin epitomi on latinaksi kirjoitettu tiivistelmä eli epitomi Aleksanteri Suuren elämästä. Epitomin kirjoittaja on anonyymi ja yhteenvedon alkuperäistä lähdettä ei myöskään tunneta. Alkuperäinen käsikirjoitus tuhoutui toisen maailmansodan aikana, mutta siitä on säilynyt kopio 1800-luvulta.
Teoksen synty
Teos on ehkä kirjoitettu Julianuksen vuonna 363 jaa. tapahtuneen Persian sotaretken innoittamana. Epitomin kirjoittaja on käyttänyt pitkälti samoja lähteitä kun Diodoros Sisilialainen, Junianus Justinus ja Quintus Curtius Rufus. Nämä niin sanottuun Aleksanteri "vulgataan" kuuluvat lähteet perustuvat pitkälti Kleitarkhoksen kadonneeseen Aleksanteri-elämäkertaan. Kleitarkhoksen perustuvan sisällön lisäksi epitomi sisältää muun muassa kolme pidempää pseudohistoriallista lisäystä: kirjeen intialaiselta kuningas Porokselta; kirjeen intialaisilta filosofeilta sekä Aleksanterin ja gymnosofistien keskustelun. Näiden kappaleiden on väitetty perustuvan aikaisempaan kokoelmaan, joka koostui kuvitteellisista Aleksanterin kirjeistä. Poroksen ja filosofien kirjeet on myös yhdistetty juutalaiseen Aleksanteri-traditioon.
Käsikirjoitushistoria
Metzin epitomi oli osa 900-luvulta peräisin olevaa niin sanottua Codex Metz 500 pergamentille kirjoitettua käsikirjoitusta, joka oli peräisin Metzin lähellä olevasta St. Arnulphus -luostarista. Käsikirjoitusta säilytettiin Metzin kaupunginkirjastossa vuoteen 1944 asti, jolloin se tuhoutui toisen maailmansodan aikana tulipalossa. P.H. Thomas julkaisi epitomin nykyisen version vuonna 1960. Se perustuu kahteen aikaisempaan julkaisuun ja Ranskan kansalliskirjastossa olleeseen kopioon alkuperäisestä tekstistä.
Käsikirjoitus sisälsi myös niin sanotun Liber de Morte -teoksen, joka tunnetaan myös nimellä "Aleksanteri Suuren viimeiset päivät ja testamentti".
Sisältö
Teos käsittää tapahtumat Dareios III:n kuolemasta vuonna 330 eaa. Induksen purjehdukseen asti vuonna 325 eaa.
Puheradio
Puheradio on radioformaatti, jossa käydään keskustelua eri aiheista. Useimmat ohjelmat ovat yhden radiojuontajan tai toimittajan vetämiä, ja niissä on eri vieraiden haastatteluja. Puheradiossa kuuntelijat ottavat yleensä osaa ohjelman tekemiseen juontajan kanssa, tyypillisesti soittamalla ohjelmaan puhelimella tai käymällä tekstipohjaista keskustelua Internetissä julkisesti. Puheradioilla ei kuulla lainkaan musiikkia. Suomessa puheradioita ovat Yle Puhe ja Radio Rapu.
Aikaisemmin puheradio ei ole tarkoittanut sävelradion vastakohtaa, vaan radiopuhelinta erotukseksi sähkötysradiolle, jolla ei voinut puhua, vaan ainoastaan sähköttää.
Dominic Solanke
Dominic Ayodele Solanke-Mitchell (s. 14. syyskuuta 1997 Reading) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Bournemouthia. Pelipaikaltaan Solanke on hyökkääjä.
Solanke debytoi Chelsean paidassa Mestarien liigasa lokakuussa 2014 tultuaan vaihdosta kentälle NK Mariboria vastaan. Elokuussa 2015 Solanke siirtyi kauden 2015–2016 kattavalla lainasopimuksella Chelsean yhteistyöseuraan, Alankomaiden Eredivisien SBV Vitesseen. Hän debytoi pääsarjatasolla elokuussa 2015 Feyenoordia vastaan ja teki avausmaalinsa seuraavalla kierroksella SC Cambuurin verkkoon. Liverpool julkisti 10. heinäkuuta 2017 virallisesti hankkineensa Solanken hänen sopimuksensa päätyttyä Chelseassa. Hän pelasi kaudella 2017–2018 Valioliigassa 21 ottelua ja teki yhden maalin mutta ei saanut seuraavalla kaudella enää edustusjoukkueessa peliaikaa.
Solanke voitti kesällä 2014 alle 17-vuotiaiden EM-kultaa Englannin kanssa ollen maan paras maalintekijä turnauksessa neljällä maalillaan Maltalla järjestetyssä turnauksessa. Vuonna 2017 Solanke valittiin alle 20-vuotiaiden MM-kisojen parhaaksi pelaajaksi Englannin voittaessa kultaa. Hän teki seitsemässä ottelussaan neljä maalia, joista yhden puolivälieräottelussa Meksikoa vastaan ja kaksi välierässä Italiaa vastaan. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän pelasi yhden ottelun.
Solanke pelasi Englannin A-maajoukkueessa marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan.
Äitiyspakkaus
Äitiyspakkauksen edeltäjä oli Mannerheimin Lastensuojeluliiton jakama kiertokori, jota annettiin vähävaraisille äideille. Äitiysavustus tuli saataville vähävaraisille vuonna 1937 ja kaikille äideille vuonna 1949. Suomen mallin mukaisesti äitiyspakkauskokeiluja on tehty yli 30 maassa. Monet kokeiluista ovat olleet yksittäisiä, mutta Skotlannissa alettiin jakaa vuonna 2017 äitiyspakkausta kaikille vastasyntyneille.
Vuonna 2020 äitiyspakkauksessa oli 56 tuotetta. Tuolloin asiakkaat pääsivät ensimmäistä kertaa vaikuttamaan pakkauksen sisältöön Kelan järjestämällä äänestyksellä ulkohaalarin kuosista.
Historia
Äitiyspakkauksen juuret ovat kiertokoreissa, joihin Mannerheimin Lastensuojeluliitto hankki vauvantarvikkeita lainattaviksi vähävaraisille äideille. Liiton paikalliset osastot toimivat yhdessä kunnallisen sosiaalitoimen tai kätilön kanssa koreja tarvitsevien perheiden löytämiseksi. Palautettujen kiertokorien vaatteet pestiin ja paikattiin ja kierrätettiin seuraavalle tarvitsijalle. pienoiskuva|Äiti, tytär ja äitiyspakkaus (1948). Äitiyspakkaus liittyy myös osuustoimintaan. Elannon toimitusjohtaja Väinö Tannerin Sveitsistä saaman idean mukaisesti Elanto alkoi jakaa vuonna 1931 kummilahjoja jäsenperheiden vastasyntyneille lapsille. Osuuskaupan lahja oli iso pahvilaatikko, jossa oli lastentarvikkeita: vaatteita, lastenhoitoa opettava kirjanen sekä säätökassan tilikirja; tilille oli valmiiksi talletettu 10 markkaa. Osuusliikkeen äitiyslaatikkoja jaettiin vuoteen 1939 saakka. Sitten ajatus äitiyspakkauksesta siirtyi valtiolle. pienoiskuva|Äitiyspakkauksen sisältöä vuonna 1957. pienoiskuva|Äitiyspakkauksen laatikko vuosilta 1970–1973 Äitiysavustus tuli vähävaraisten äitien saataville vuonna 1937. Taustalla oli huoli vähenevästä syntyvyydestä ja suuresta lapsikuolleisuudesta. Avustuksen saamisen ehtona oli, että äiti hakeutuu raskausaikana terveydenhuollon piiriin. Kaikkien äitien saataville äitiysavustus tuli vuonna 1949. Kela on vastannut äitiyspakkauksen toimittamisesta vuodesta 1994 alkaen. Tätä ennen sen toimittivat Sosiaalihallitus (nykyinen Terveyden ja hyvinvoinnin laitos) ja Valtion hankintakeskus.
Koska äitiyspakkauksen saamisen edellytyksenä on hakeutuminen äitiysneuvolaan, se on houkutellut odottavia äitejä saamaan hoito-ohjeita ja tulemaan järjestyneen seurannan pariin.
Äitiyspakkauksen jakelu
Oikeus äitiyspakkaukseen alkaa, kun äidin raskaus on kestänyt vähintään 154 päivää ja hän on käynyt terveystarkastuksessa lääkärissä tai neuvolassa ennen neljännen raskauskuukauden päättymistä. Äitiyspakkausta haetaan verkkopankkitunnuksilla Kelan verkkosivuilla.
Pakkauksen sisältö kilpailutetaan vuosittain, ja sisältö pysyy pääpiirteittäin samankaltaisena. Äitiyspakkauksen sisältöä pyritään uudistamaan asiakaspalautteiden perusteella. Uusi pakkaus otetaan käyttöön, kun aiempi on jaettu loppuun. Vuonna 2016 tämä tapahtui maaliskuussa.
Sisältö
pienoiskuva|Vuoden 2000 äitiyspakkauksen laatikko. Vuonna 2020 äitiyspakkauksessa oli 56 tuotetta.
Äitiyspakkaus muualla
Suomen mallin innoittamana äitiyspakkauksen tyylisiä kokeiluja on tehty kaikkiaan yli 30 maassa.
Kanadan Albertassa Calgaryn yliopisto aloitti äitiyspakkausten jakamisen tammikuussa 2016. Projekti on osa tutkimushanketta, jossa tutkitaan ensimmäisen lapsensa saaneita perheitä ja etsitään keinoja perheolojen parantamiseen. Pakkaus on sekä toiminnallisuudeltaan että sisällöltään suomalaistyyppinen. Myös Yhdysvalloissa Texasin osavaltion Bexarin piirikunnassa on alettu jakaa äitiyspakkauksia.
Irlanti
Irlannin hallitus ilmoitti 17. heinäkuuta 2020 ottavansa äitiyspakkauksen käyttöönoton osaksi hallitusohjelmaa. Käyttöönotto on käynnistymässä helmikuusta 2023 alkaen 500 kappaleen pilottiohjelmalla, jossa Dublinin Rotunda Hospitalissa ja University Hospital Waterfordissa 20. viikon tarkastuksella käyvät vanhemmat voivat tilata Little Baby Bundlen.
Skotlanti
Skotlannissa alettiin vuoden 2017 alusta jakaa suomalaisten äitiyspakkausten inspiroimia vauvapakkauksia aluksi kokeiluna. Kokeilu oli tarkoitus pysyväistää ja laajentaa koko Skotlannin kattavaksi jo keväällä 2017, mutta hanke jäi aikataulustaan jälkeen ja siirtyi elokuun puoliväliin. Vauvapakkauksesta on syntynyt myös poliittista kädenvääntöä muun muassa arvioitua korkeampien kustannusten vuoksi ja myös siksi, että Suomen mallin mukaan pakkauksen voi saada tulotasosta riippumatta. Toukokuussa 2017 EU-parlamentissa Brysselissä järjestettiin Suomen europarlamentaarikko Miapetra Kumpula-Natrin emännöimä tilaisuus, jossa Skotlannin meppi Catherine Stihler esitteli skottien pakkausta. Stihlerin tavoitteena on, että vauvapakkaus olisi saatavilla koko Britannian ja Euroopan unionin vastasyntyneille. pienoiskuva|Äitiysavustuspakkauksesta tehty vauvansänky. Elokuussa 2017 alkaa äitiyspakkausten jakaminen kaikille raskaana oleville naisille Skotlannissa. Brittiläinen hyväntekeväisyysjärjestö The Lullaby Trust toimii kätkytkuolemien estämiseksi, tukee imeväisikäisten terveyttä ja vauvan äkillisen kuoleman kohdanneita vanhempia. Järjestö on kieltänyt esitteidensä liittämisen Britanniassa jaettaviin äitiyspakkauksiin, koska ei halua suositella äitiyspakkauksia. Järjestö on kyseenalaistanut vauvalaatikon turvallisuuden, koska sen mukaan ei ole näyttöä siitä, että vauvan nukuttaminen pahvilaatikossa vähentäisi kätkytkuolemia tai lapsikuolleisuutta. The Lullaby Trust on kritisoinut myös pahvilaatikon turvallisuutta vauvan nukkumapaikkana yleensä ja perustelee tätä sillä, ettei vauvalaatikoista ole olemassa mitään virallista turvallisuusstandardia. Skotlannin hallituksen mukaan sen jakamat laatikot ovat turvallisia. Suomen Kelan asiantuntija Johanna Aholainen taas sanoo, että suomalainen laatikko on täysin turvallinen nukkumapaikka vauvalle ja toteaa, ettei Suomessa ole koskaan väitettykään, että vauvalaatikko suojaisi kätkytkuolemalta.
Roskilde
Roskilde on Tanskassa Sjællandin alueella sijaitsevan Roskilden kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 47 828 asukasta.
Roskilde sijaitsee 30 kilometriä Kööpenhaminasta länteen. Historiallisesti Roskilde on merkittävä kaupunki. Se on perustettu ennen vuotta 980, joten se on Tanskan vanhimpia. Vuonna 1658 siellä solmittiin Roskilden rauha.
Sjællandin saaren ainoa tuomiokirkko oli 1900-luvulle saakka Roskildessa. Kaikkiaan 38 Tanskan kuninkaista ja kuningattarista on haudattu goottilaistyyliseen Roskilden tuomiokirkkoon.
Vuodesta 1971 lähtien kaupungissa on järjestetty vuosittaisesti suuri musiikkifestivaali Roskilde Festival. Roskilden festivaaleista on muodostunut yksi Euroopan suurimmista rock/pop-musiikkitapahtumista.
Edi Gathegi
Edi Mue Gathegi (s. 10 maaliskuuta 1979 Nairobi, Kenia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on parhaiten tullut tunnetuksi tv-sarjasta House tohtori Jeffrey Colena; vuonna 2007 tehdystä elokuvasta Gone Baby Gone, jossa hän esitti Cheesen roolia sekä vuoden 2008 elokuvasta Twilight – Houkutus Laurent-vampyyrinä. Twilight – Houkutus perustuu Stephenie Meyerin luomaan kirjasarjan ensimmäiseen osaan Houkutus. Gathegi jatkaa rooliaan sarjan toisessa osassa vuonna 2009 elokuvassa Twilight – Uusikuu, joka taas perustuu toiseen osaan Uusikuu.
Varhaisvaiheet
Gathegi syntyi Nairobissa, Keniassa, mutta kasvoi Kaliforniassa. Valmistuttuaan ylioppilaaksi Kaliforniassa hän oli kiinnostunut koripallosta, kunnes loukkasi polvensa. Hän aloitti helpot näytelmätunnit, koska oli masentunut, mutta löysikin sitten intohimonsa näyttelemisestä. Tämän jälkeen hän kävi Tisch Schoolia. Gathegin näyttelijän ura alkoi teatterista, jossa hän teki monenlaisia näytelmiä.
Näyttelijän ura
Gathegin ensimmäinen "ammattilaisen" rooli oli haitilainen taksinkuljettaja vuonna 2006 elokuvassa Crank. Hän oli käynyt koe-esiintymisissä Kaylon rooliin, mutta tuottajat antoivat roolin Efren Ramirezille ja tarjosivat Gathegille sen sijaan haitilaisen taksinkuljettajan roolia. Aluksi häntä epäilytti haitilaisen rooli, sillä hän mietti, ettei osaisi matkia tämän aksenttia, mutta hänen haitilainen ystävänsä valmensi häntä. Vuonna 2007, sen jälkeen kun oli vieraana muun muassa Lincoln Heightsissä ja Veronica Marsissa, Gathegi sai Bodien roolin elokuvasta Death Sentence, Darudin roolin elokuvasta The Fifth Patient ja Cheesen roolin elokuvasta Gone Baby Gone. Myöhemmin hän sai roolin TV-sarjasta House, jossa hän esitti tohtori Jeffrey Colea. Gathegi vieraili myös rikossarjassa CSI: Miami ja CSI. Tämän jälkeen hän sai elokuvasta Twilight – Houkutus Laurent-vampyyrin roolin. Kun Gathegi kävi ensimmäisessä koe-esiintymisessä elokuvaan, hän ei tiennyt mitään elokuvaan perustuvasta kirjasarjasta, eikä että hänen roolihahmonsa olisi vampyyri. Sittemmin hän luki kaikki sarjassa ilmestyneet neljä kirjaa ja kutsuu itseään kovaksi faniksi.
Gatjegi on myöskin näytellyt Blacklistissa Matias Solomonia.
Sinhalilainen kirjaimisto
Sinhalilainen kirjaimisto (sinhaliksi සිංහල අකුරු siṁhala akuru) on Sri Lankassa puhutun sinhalin kielen kirjoitusjärjestelmä. Se kehittyi brahmi-kirjoituksesta ja sen läheisimmät edeltäjät ovat grantha- ja kadamba-aakkostot. Sinhalilaisia kirjaimia esiintyy varhaisimmassa muodossaan jo 200-luvulta eaa. peräisin olevissa kaiverruksissa. Nykymuotoonsa kirjaimisto alkoi kehittyä 700-luvulta jaa. lähtien. Kirjaimistoa on käytetty Sri Lankassa myös paalin ja sanskritin kirjoittamiseen.
Kirjoitusjärjestelmän piirteitä
Sinhalilainen kirjaimisto on abugida, eli siinä vokaalit ja konsonantit on kaikki pakko merkitä, mutta vokaalit merkitään muokkaamalla konsonanttimerkkien ulkonäköä erilaisilla diakriiteillä, jotka voivat sijoittua visuaalisesti konsonanttimerkin eteen, päälle, alle, jälkeen tai yhtä aikaa sekä eteen että jälkeen/päälle. Sinhalilaisessa kirjaimistossa on myös pelkkiä vokaaliäänteitä merkitsevät kirjaimet, joita käytetään lähinnä sanan alussa.
Diakriititön konsonanttikirjain merkitsee konsonantin ja a:ksi translitteroitavan vokaalin jonoa, ja tämä vokaali ääntyy välillä /a/ ja välillä /ə/ varsin monimutkaisin säännöin. Jos taas halutaan kirjoittaa pelkkä konsonanttiäänne ilman vokaalia, se tehdään liittämällä konsonanttimerkkiin "vokaalinpoistaja" eli merkki ්. Esimerkiksi diakriititön vokaalikirjain ල ääntyy tilanteesta riippuen joko /la/ tai /lə/, mutta ල:n ja ්:n yhdistelmä ල් ääntyy pelkkänä /l/-konsonanttina, ja /li/ puolestaan kirjoitetaan liittämällä ල-merkkiin ි, jolloin lopputulos on ලි.
Merkkejä
Alla olevissa taulukoissa esitellään suurin osa sinhalilaisen kirjaimiston konsonanttimerkeistä. Sinhalissa on monille konsonanteille kaksi eri merkkiä. Taulukossa "aspiroiduiksi" merkittyjä äänteitä ei oikeasti aspiroida, ja retrofleksiset resonantit ණ (ṇa) ja ළ (ḷa) ääntyvät alveolaaristen vastineidensa tavoin. Kirjaimet ශ (śa) ja ෂ (ṣa) äännetään kumpikin /ʃ/-konsonanttina.
Diakriittien ulkonäköjen muutokset
Suurin osa diakriiteistä säilyy samannäköisinä riippumatta siitä, mihin konsonanttiin ne liitetään, mutta poikkeuksia kuitenkin löytyy erityisesti /u/-äännettä merkitsevien diakriittien joukosta. Osaan niistä merkeistä, joissa on alaoikealla vasemmalle osoittava "koukku", kuten esimerkiksi dentaalista /t̪/:tä merkitsevään ත:hen liittyessään, /u/-diakriitit vaihtavat muotoaan. /t̪u/ kirjoitetaan තු ja /t̪uː/ on තූ. Näin ei käy kuitenkaan varsin samannäköisen /n/-merkin න kanssa, siihen liittyessään /u/:t ovat tavallisen näköisiä: නු ja නූ. Retrofleksi-ḷ:ään ළ (joka ei kuitenkaan äänny retrofleksisenä) liitettynä koko merkki muuttuu aivan toisen näköiseksi: ළ + ු = ළු, ළ + ූ = ළූ. /r/-äännettä merkitsevään kirjaimeen liitettynä /u/-diakriitit ovat /æ/-diakriittien näköisiä: ර + ු = රු ru, ර + ූ = රූ rū, kun taas ræ ja rǣ kirjoitetaan රැ ja රෑ. ræ:ssä ja rǣ:ssä diakriitit voivat olla kiinni konsonanttikirjaimessa tai irrallaan siitä, mutta molemmissa tapauksissa ne alkavat ylhäältä.
Myös vokaalinpoistaja sekä sen kanssa identtisen näköisen osasymbolin sisältävä pitkän ē:n merkki vaihtavat muotoaan vasemmalle ylöspäin suuntatuvaan kaareen päättyvien merkkien yhteydessä. Esimerkiksi ma kirjoitetaan ම, mutta m onkin ම්, jossa ei näy mitään latinalaista P-kirjainta muistuttavaa, toisin kuin esimerkiksi ත්:ssä (t).
Ligatuurit
Joillekin konsonanttiyhtymille sinhalilaisessa kirjaimistossa on omat ligatuurinsa, jotka koodataan Unicodessa U+200D-merkkiä (ZERO WIDTH JOINER) käyttäen. Erityisesti /j/- ja /r/-loppuisille konsonanttiyhtymille on ligatuurinsa, ja niinpä myös Sri Lankan valtion nimessä oleva Sri-sana on ligatuuri ශ්‍රී śrī, missä alakaari merkitsee /r/-äännettä. /j/-loppuisen konsonanttiyhtymän ligatuurista mainittakoon esimerkkinä ක්‍ය kya. Konsonanttiyhtymälle /rj/ on lisäksi oma erityinen ligatuurinsa ර්‍ය rya.
James Brockman
James Brockman (8. joulukuuta 1886 – n. 1947 ) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hän esiintyi vaudeville-koomikkona 1900-luvun alussa ja ryhtyi myöhemmin tekemään elokuvamusiikkia Hollywoodissa. Hänen kirjoittamiinsa kappaleihin kuuluu James Kendisin ja Nathaniel Vincentin kanssa yhteistyössä tehty ”I’m Forever Blowing Bubbles” vuodelta 1919. Brockman teki musiikkia myös L. Wolfe Gilbertin, Ted Snyderin, James Hanleyn ja useiden muiden lauluntekijöiden kanssa.
The Dig
The Dig on LucasArtsin julkaisema graafinen seikkailupeli. Pelin juoni kertoo ryhmästä astronautteja, jotka joutuvat vieraalle planeetalle. Pelin tuotanto alkoi ja peli julkaistiin vuonna. Tyyliltään peli on puhdasta science fictioniä, vailla LucasArtsille tyypillistä komiikkaa.
Juoni
thumb|250px|Avaruussukkulan miehistö tuntemattoman planeetan kamaralla.
Radioteleskooppi on paikantanut asteroidin, joka on törmäyskurssilla Maahan. Viisihenkinen miehistö lähetetään Atlantis-avaruussukkulalla asentamaan ydinräjähteitä, joiden voimalla asteroidin kurssia saadaan muutettua. Räjähdykset synnyttävät asteroidin pintaan halkeaman, joka paljastaa sen ontoksi. Sisältä löytyy todisteita vieraasta elämästä, mutta astronautit aktivoivat myös laitteen, joka muuntaa asteroidin dodekaedrin muotoiseksi avaruusalukseksi, joka vie heidät kauas vieraalle planeetalle. Kaapatut kolme astronauttia ovat pelin päähahmo Boston Low, joka on jo kerran eläkkeelle jäänyt astronautti ja eloonjäämisasiantuntija; tohtori Ludger Brink, arkeologi ja geologi; sekä Maggie Robbins, lehtinainen ja kielitieteilijä.
Aker (jumala)
Aker tai monikossa Akeru oli muinaisessa Egyptissä palvottu leijonana kuvattu maan jumala. Aker on ilmeisesti hyvin vanha jumala, jonka ympärille ei kuitenkaan koskaan rakentunut jumalkulttia. Aker mainitaan jo vanhan valtakunnan pyramiditeksteissä, joissa tämän sanotaan avaavan maan, niin että faarao voi matkustaa manalaan. Sekä vanhan että uuden valtakunnan maagisissa teksteissä Akerin sanotaan suojelevan faaraota käärmeiltä, etenkin suurelta Apep-käärmeeltä. Ilmeisesti kansanuskossakin Akerin merkitys oli nimenomaan suojata myrkyiltä ja käärmeiltä
The Dig
Juoni
Planeetalta löytyy elämää ja korkeaa teknologiaa, mutta se näyttää autioituneen sivilisaatioista. Aavemaiset hahmot kuitenkin jättävät miehistölle vihjeitä, joiden seurauksena Brink kuolee tapaturmassa. He löytävät maanalaisen kompleksin, jonka kautta uskovat löytävänsä keinon palata Maahan.
Mint Tattoo
Mint Tattoo oli yhdysvaltalainen blues rock -trio. Yhtye perustettiin San Franciscossa 1968.
The Dig
Juoni
He osoittautuvat päätyneen meren peittämälle planeetalle saarelle, jota reunustaa viisi torninhuippua. Low korjaa kompleksin koneistoa käyttökuntoon, mutta löytää myös kristalleja, jotka palauttavat Brinkin henkiin. Brink ei kuitenkaan halua enää mihinkään tekemisiin muun miehistön kanssa, vaan alkaa rakentaa arvoituksellista konetta epäsuopean pakkomielteen vallassa.
Aker (jumala)
Vanhimmissa kuvissa Aker kuvataan maakumpuina, joilla on ihmisen päät. Yleisimmin jumala kuitenkin kuvattiin myöhemmin kahtena seläkkäin istuvana leijonana.
The Dig
Kehitystyö ja julkaisut
The Digin tarinan idean keksi Steven Spielberg hänen tuottamansa Hämmästyttävät tarinat -televisiosarjan jaksoksi, mutta sitä varten tehdystä käsikirjoituksesta luovuttiin liian kalliina. LucasArts aloitti sen tuottamisen tietokonepeliksi vuonna 1989 Spielbergin ehdotuksesta. Spielberg osallistui George Lucasin kanssa pelin ideointiin.
Mint Tattoo
Yhtyeessä soittivat Bruce Stephens (laulu, kitara) Ralph Kellog (basso, koskettimet) ja Gregg Thomas (rummut). Mint Tattoo julkaisi yhden levyn Mint Tattoo vuonna 1968. Mint Tattoon hajottua Stephens ja Kellog soittivat myöhemmin vielä yhdessä Blue Cheer -yhtyeessä. Gregg Thomas liittyi yhtyeeseen Fabulous Rhinestones.
The Dig
Kehitystyö ja julkaisut
Peliprojektin johtajaksi ryhtyi Noah Falstein. Hänen suunnittelemansa peli erosi suuresti lopulta julkaistusta. Viiden tornin sijaan siinä oli neljä kaupunkia. Pelaaja ohjasi kahta hahmoa, jotka olivat tarkoituksellisesti tulleet tutkimaan autiota planeettaa. Planeetan entiset asukit olivat nelikätisiä, joten pelaaja tarvitsi koneiston käyttämiseen aina toisen hahmon apua. Peliin oli sekoitettu roolipelimäisiä ominaisuuksia. Erityisesti LucasArtsin seikkailupeleille epätavallisesti hahmojen elinehtona oli ruoan ja juotavan kerääminen. Tämän katsottiin seisauttavan pelin juonenkulun niin, ettei Falsteinin versio saanut suurta suosiota pelitalossa. Puolentoista vuoden työn jälkeen hän sai potkut.
Projektin seuraavaksi johtajaksi ryhtyi Brian Moriarty. Hän luopui Falsteinin kehitelmästä ja loi tarinan, joka pohjautui tieteellisesti syvällisiin ideoihin. Hänen tarinassaan oli lopullisten kolmen astronautin lisäksi neljäs, joka oli avaruusmatkaa rahoittanut liikemies. Vieras maailma oli tässä koetuspaikka, johon päätyneiden oli osoitettava kelpoisuutensa päästäkseen kontaktiin entisten asukkien kanssa. Tästä syystä se oli vaarallisempi ja peli väkivaltaisempi. Peliä ei olisi kirjoitettu SCUMM-komentosarjakielellä, joka oli LucasArtsin sen ajan standardi. Moriartyn tarkoitus oli julkaista peli 1993, mutta pelin haastavan tieteellisyyden vuoksi se ei saanut pelitalon suosiota, ja hän lopulta luopui.
Pelin julkaisukuntoon lopulta saattoi Sean Clark. Hän poisti neljännen hahmon ja ohjelmoi pelin SCUMMin versiolla 7. Hän yksinkertaisti pelin taustatarinaa, mikä miellytti LucasArtsin johtajia. Peliin jäi kuitenkin lieviä aukkoja juoneen sekä virheitä jatkuvuuteen, jotka ovat huomattavimmillaan välianimaatioissa. The Dig julkaistiin lopulta 1995 Macintoshille ja MS-DOSille CD-ROMilla.
Hahmojen ääninäyttelijät olivat Robert Patrick, Mari Weiss, Steven Jay Blum, David Lodge, Leilani Jones ja James Garrett.
The Digin musiikit sävelsi Michael Land. Hän omaksui sävelmiä Richard Wagnerin töiden alkusoitoista ja muista otteista.
Industrial Light & Magic teki The Digin välianimaatioita.