cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sääntely
Suuryhtiöt ja sääntely
Hissiyhtiöt vaativat uusia turvallisuusmääräyksiä lakeihin, jotta uusien yrittäjien olisi vaikeaa tulla alalle. Samoin pankkisääntely auttaa pankkeja ja teknologiasääntely digijättejä välttämään kilpailun. Facebook on vaatinut EU:lta sääntelyä. Tekijänoikeusdirektiivi pakottaisi alan yrittäjät käyttämään sisällöntunnistamisjärjestelmiä, joiden patentit ovat tietyillä yhtiöillä.
Sääntelyn kustannukset
Vuoden 1980 jälkeen säädetty lisäsääntely maksaa Yhdysvaltojen kansantaloudelle arviolta 4 000 miljardia euroa vuodessa. Ilman sitä kansantuote olisi 25 % suurempi, 13 000 dollaria asukasta kohden joka vuosi. Tämä lisäsääntely olisi maailman 4. suurin kansantalous, vain USA, Kiina ja Japani edellään ja Saksakin takanaan. Vuosittainen talouskasvu on sen vuoksi 0,8 % vähäisempää. Näihin tuloksiin Duke Universityn ja George Mason -yliopiston taloustieteilijät päätyivät tutkimalla sääntelyn vaikutuksia yritysten investointipäätöksiin vuodet 1977-2012 kattavan datasarjan avulla (2016). Aiemmat tutkimukset olivat tutkineet vain osaa sääntelystä, vertailleet eri maita tai lyhyitä aikavälejä tai perustuneet arvioihin.
Vuonna 2005 tehdyn laskelman mukaan USA:ssa sääntely aiheuttaisi 1,1 biljoonan dollarin kustannukset. Suurille yrityksille kustannus olisi 5282 dollaria työntekijää kohden, pienille keskimäärin 7647 dollaria työntekijää kohden.
Palkansaajien tutkimuslaitoksen johtaja (professori) Mika Malirannan mukaan on tärkeää, että yritysten toimintaedellytykset ovat sääntelyn suhteen kunnossa, niin että innovaatioita voidaan skaalata Suomessakin kansantaloutta kannattelevaksi yritystoiminnaksi.
Pat O’Brien
Pat O’Brien voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Babuška-nainen
Babuška-nainen on sen tunnistamattoman naishenkilön lempinimi, jonka tiedetään valokuvanneen tai jopa videoineen John F. Kennedyn salamurhan vuonna 1963 erittäin läheltä. Hänen nimensä tulee hänen pitämästään huivista ja venäjän kielen sanasta babuška, joka tarkoittaa mummoa tai vanhaa naishenkilöä.
Vaikka monet näkivät tapahtuman aivan yhtä läheltä, on tapahtumasta kuitenkin erittäin vähän läheltä otettua video- tai kuvamateriaalia, joka selventäisi tutkijoille tilanteen kulkua. Lisäksi moni paikalla ollut etsi suojaa ja juoksi pakoon laukausten jälkeen, toisin kuin Babuška-nainen, jonka tiedetään todistetusti jatkaneen kuvaamista tilanteesta huolimatta. Yhdessäkään valokuvassa, jossa Babuška-nainen esiintyy, hän ei katso suoraan kameraan, joten häntä ei ole koskaan pystytty tunnistamaan eikä hän ole koskaan ilmoittautunut lukuisista pyynnöistä huolimatta.
Vuonna 1970 Beverly Oliver -niminen nainen väitti olevansa Babuška-nainen. Hänen väitteensä osoitettiin myöhemmin perättömiksi. Hän muun muassa väitti kuvanneensa tapahtumat kameralla, jollaista ei vielä tuolloin ollut olemassakaan. Lisäksi valokuvat Babuška-naisesta osoittavat naisen olevan vanhempi kuin Oliver tuolloin.
Tapauksen toinen merkittävä sivuhenkilö on niin kutsuttu Sateenvarjomies, joka nähdään Kennedyn kulkureitin varrella mustiin pukeutuneena pitämässä sateenvarjoa auki yllään kirkkaana syyspäivänä. Vuonna 1978 mies nimeltä Louie Steven Witt kertoi olevansa kyseinen mies, ja yhä omistavansa kyseisen sateenvarjon. Hän kertoi sateenvarjon olleen eräänlainen protesti Kennedyn politiikalle.
Hermann Florstedt
Hermann Florstedt (8. helmikuuta 1895 – 1945 ) oli SS-upseeri ja Majdanekin keskitysleirin komendantti toisen maailmansodan aikana.
Florstedt syntyi Lothringenissa, kun hänen sotaväessä vääpelinä palvellut isänsä oli komennuksella Bitschin linnoituksessa. Hän liittyi itsekin vapaaehtoisena armeijaan ja taisteli ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan jälkeen hän toimi muutaman vuoden ajan demokratiaa vastustaneissa puolisotilaallisissa Stahlhelm-joukoissa. Vuonna 1931 Florstedt liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen sekä sen SA-taistelujärjestöön. Vain kuukauden jälkeen Florstedt siirtyi kuitenkin puolueen rinnakkaisiin SS-joukkoihin. Florstedt oli mukana johtamassa SA:n ja SS:n suurhyökkäystä kotikaupunkinsa Eislebenin kommunisteja vastaan helmikuussa 1933, hyökkäyksessä sai surmansa neljä ihmistä ja kymmeniä loukkaantui vakavasti. Natsien noustua valtaan kuukautta myöhemmin Florstedt nimitettiin Eislebenin kaupunginvaltuuston johtoon vastuullaan toisinajattelijoiden väkivaltainen hiljentäminen. Huhtikuussa 1934 SS-kapteenin arvoon ylennettynä hänet siirrettiin Ansbachiin 73. SS-lippukunnan komentajaksi ja elokuussa 1935 edelleen Karlsruheen Reiter-SS:n 14. lippukunnan johtoon SS-everstiluutnanttina. Nopea urakehitys koki kuitenkin kolhun Florstedtin riehuttua humaltuneena poliisiasemalla ja pahoinpideltyään rautatievirkailijaa. Vähempiarvoisiin tehtäviin Kasseliin siirrettynä Florstedt ylennettiin kuitenkin SS-everstiksi huhtikuussa 1938.
Toisen maailmansodan sytyttyä Florstedt liittyi syyskuussa 1939 natsipuolueen asevoimien Waffen-SS:n palvelukseen ja lähetettiin Buchenwaldin keskitysleirille vartijajoukkojen komentajaksi, mutta ajautui pian riitoihin ja siirrettiin hallinnollisiin tehtäviin leirijohtajaksi. Heinäkuussa 1940 Florstedt siirrettiin vastaaviin tehtäviin Sachsenhausenin keskitysleirille mutta palasi takaisin Buchenwaldiin muutamaa kuukautta myöhemmin ja ylennettiin komendantin sijaiseksi. Kesäkuussa 1942 Florstadt siirrettiin Mauthausenin keskitysleirille ja saman vuoden marraskuussa hänet nimitettiin Majdanekin keskitysleirin komendantiksi.
Florstedt pidätettiin lokakuussa 1943 syytettynä kavalluksesta osana Karl Otto Kochiin kohdistunutta laajempaa korruptiotutkintaa, tapausta tutki SS-tuomari Konrad Morgen. Florstedtilla huhuttiin myös olleen suhde Kochin vaimoon Ilse Kochiin. Florstedt tuomittiin kuolemaan ja joidenkin lähteiden mukaan SS teloitti Florstedtin yhdessä Kochin kanssa huhtikuussa 1945 hieman ennen sodan päättymistä. Asiasta ei kuitenkaan ole asiakirjoihin tai silminnäkijähavaintoihin perustuvaa varmuutta ja on myös esitetty hänen selvinneen sodasta hengissä. Itäsaksalainen Thüringer Tageblatt -sanomalehti väitti vuonna 1962 Florstedtin työskennelleen sodan jälkeen rikospoliisina Mainzissa, Länsi-Saksassa.
Aku Käyhkö
August (Aku) Käyhkö (3. toukokuuta 1887 Kesälahti – 4. joulukuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.
Käyhkö aloitti uransa 18-vuotiaana Meri Roinin teatterikiertueilla 1905, minkä jälkeen hän näytteli Viipurin Maaseututeatterissa, Tampereen Teatterissa ja Kansan Näyttämöllä. Vuosina 1919–1931 hän toimi teatterinjohtajana Vapaalla Näyttämöllä, Viipurin Näyttämöllä ja Koiton Näyttämöllä.
Elokuvarooleja Käyhkölle kertyi kolmisenkymmentä, muun muassa Nummisuutarit (1923, Mikko Vilkastus) ja Koskenlaskijan morsian (1923, saarnamies Kero-Pieti). Kipparikvartetin keulahahmo Kauko Käyhkö oli Aku Käyhkön veljenpoika.
Ydinvoima
300px|thumb|Neljän ydinvoimalaitoksen ryhmä Cattenomissa Ranskassa. Taustalla näkyvät [[jäähdytystornit, joista kohoaa vesihöyryä. Etualan rakennukset ovat varsinaisia voimalaitoksia, joiden yhteenlaskettu sähköteho 5200 MW vastaa noin puolta Suomen sähkön kulutuksesta.]]
Ydinvoima tai ydinenergia (vanhahtavasti atomivoima eli atomienergia) on energiantuotantoa, joka perustuu atomiytimien sidosenergian vapautumiseen fissio- tai fuusioreaktiossa tai muissa ydinreaktioissa, kuten radioaktiivisessa hajoamisessa. Ydinvoiman tuotannossa osa ydinpolttoaineen atomien massasta muuttuu energiaksi, joten ydinpolttoaineen energiasisältö on tavanomaisiin polttoaineisiin verrattuna hyvin suuri. Vapautuneen energian määrää voidaan ilmaista Albert Einsteinin löytämällä massan ja energian ekvivalenssin määräävällä yhtälöllä E = mc2. Fissioreaktiossa atomeita halkaistaan ja fuusioreaktiossa atomeita yhdistetään. Ydinvoima perustuu vahvaan vuorovaikutukseen fissio- ja fuusiovoimien tapauksessa ja heikkoon vuorovaikutukseen radioaktiivisuuden käytössä energianlähteenä.
Ydinvoimalla katetaan noin 10,1 prosenttia maailman sähköntuotannosta ja 4,3 prosenttia primäärienergiasta (vuonna 2020). Fissiovoimaloiden hiilidioksidipäästöt ovat alhaiset, mutta fissiovoimalat tuottavat radioaktiivista ydinjätettä, jonka loppusijoituksesta tai kierrätyksestä tulee huolehtia. Fuusiovoimalat ovat tutkimuksen alaisena ja koevoimala ITER sijaitsee Cadarachessa, Ranskassa. Fuusiovoiman ei uskota olevan valmista kaupalliseen käyttöön ennen vuotta 2050.
Ydinvoiman muodot
thumb|300px|Kaikki ihmiskunnan käyttämä energia on alun perin lähtöisin ydinreaktioista, mutta toistaiseksi vain fissio on suoraan laajamittaisessa käytössä energiantuotannossa. Fuusion käyttöönottoa tutkitaan jatkuvasti, sillä jokainen väliporras lisää hukkaenergian määrää. 300px|thumb|Fissioreaktiossa atomi halkeaa ja vapauttaa energiaa.
Ydinvoimaa hyödynnetään pääasiassa sähköntuotantoon ydinvoimalaitoksissa ja ydinkäyttöisillä aluksilla. Ydinvoimaa käytetään jossain määrin myös muun muassa avaruudessa, majakoissa, vedenpuhdistuksessa ja tutkimuksessa. Suurin osa ydinvoimasta on sähkön tuotantoa ydinreaktorilla. Reaktorissa hallittu fissioketjureaktio tuottaa lämpöä, jolla kiehutetaan vettä. Höyry johdetaan turbiiniin, joka muuttaa lämpöenergian liike-energiaksi, jonka generaattori muuttaa edelleen sähköenergiaksi. Tämä on ydinvoimalaitosten ja ydinkäyttöisten laivojen ydinreaktorien toimintatapa. Harvinaisempaa on radioaktiivisessa hajoamisessa syntyvän energian hyödyntäminen muun muassa avaruusluotaimissa. Hallitulla fuusioreaktiolla ei toistaiseksi ole tuotettu energiaa, mutta ydinfuusio saattaa tulevaisuudessa muodostua tärkeäksi energianlähteeksi.
Fissio
Ylivoimaisesti merkittävin ydinvoiman muoto on hallitun fissioreaktion hyödyntäminen. Fissiossa atomiydin halkeaa kahdeksi tai useammaksi kevyemmäksi atomiytimeksi, ja atomi hajoaa yhtä moneksi kevyemmän alkuaineen atomiksi. Lisäksi reaktiossa ytimestä sinkoutuu neutroneita, ja osa sen massasta muuttuu energiaksi.
Eräissä alkuaineissa voi suotuisissa olosuhteissa syntyä ketjureaktio, jossa fissiossa vapautuvat neutronit törmäävät muihin atomeihin ja aiheuttavat uusia fissioita. Jos kussakin fissiossa vapautuneet neutronit aiheuttavat keskimäärin ainakin yhden uuden fission, ketjureaktio pysyy käynnissä, muutoin se väistämättä pysähtyy. Ydinreaktorin tehon säätö perustuu yleensä vapaiden neutronien absorbointiin säätösauvoilla tai muilla keinoilla.
Ydinpolttoaineiksi kelpaavilta aineilta vaaditaan muutamia tekijöitä. Ensinnäkin vain harvat aineet pystyvät ylläpitämään ketjureaktiota eli ovat fissiilejä. Toisaalta taas energiaa saadaan vapautettua ainoastaan raskaista ytimistä, jotka hajoavat keskiraskaiksi ytimiksi. Tämä johtuu siitä, että keskiraskaiden alkuaineiden ytimien sidososuus (ytimen sidosenergia ytimen hiukkasten lukumäärää kohti) on suurempi kuin raskaiden tai keveiden aineiden sidososuus. Sidososuuden kasvaessa vapautuu ytimien rakenneosasten väliltä potentiaalienergiaa. Keveiden aineiden potentiaalienergiaa saadaan vapautettua fuusiolla.
Ydinpolttoaineessa käytetään yleensä uraanin fissiiliä isotooppia U-235 tai plutoniumin fissiiliä isotooppia Pu-239 tai molempia. Plutonium tuotetaan keinotekoisesti ydinreaktorilla, mutta uraania esiintyy luonnossa. Luonnon uraaniesiintymissä tiedetään jopa syntyneen luonnonydinreaktoreita, joissa ketjureaktio on käynnistynyt itsestään ja pysynyt käynnissä, kunnes polttoaine on loppunut.
Fuusio
Fissiolle vastakkainen reaktio on fuusio, jossa kaksi kevyen alkuaineen atomiydintä yhdistyy muodostaen uuden raskaamman alkuaineen. Samalla vapautuu hyvin suuria määriä energiaa. Yleensä fuusiossa yhdistyy kaksi vetyatomia, jolloin muodostuu heliumatomi. Fuusioreaktion vaatima suunnattoman korkea lämpötila ja siihen liittyvät ongelmat ovat tähän asti osoittautuneet suureksi tekniseksi esteeksi hallitun fuusioreaktion energiakäytössä. Toistaiseksi fuusion voimalaitoskäyttö vaikuttaisi olevan vähintään vuosikymmenien päässä. Luonnossa Auringon ja muiden tähtien energia on peräisin fuusioreaktiosta. Auringon energia on maapallon pääasiallinen energianlähde, sillä kaikki ihmisen käyttämä energia on tavalla tai toisella lähtöisin Auringosta, lukuun ottamatta ydinvoimaa ja geotermistä energiaa.
Radioaktiivisuus energianlähteenä
Radioaktiivisuuden käyttö energianlähteenä perustuu heikkoon vuorovaikutukseen. Radioaktiivisessa hajoamisessa vapautuvaa energiaa voidaan hyödyntää laitteissa, jotka kuluttavat suhteellisen vähän energiaa. Radioaktiivisuuteen perustuva isotooppiparisto (RTG) on vakaa ja pitkäikäinen voimanlähde syrjäisiin tai muuten eristettyihin järjestelmiin. Tyypillisiä käyttötarkoituksia ovat majakat, avaruusluotaimet ja satelliitit, aiemmin myös sydämentahdistimet. Hyvin pienet määrät radioaktiivista ainetta riittävät myös antamaan energiaa itsevalaiseviin pintoihin joissain pimeässä näkyvissä kylteissä sekä mittaristojen, kompassien tai kellojen viisareissa yms. Luonnossa radioaktiivinen hajoaminen on maan sisäisen lämmön lähde ja siten muun muassa tulivuorten ja kuumien lähteiden voimanlähde. Tätä kautta radioaktiivista hajoamista hyödynnetään geotermisessä energiassa esimerkiksi Islannissa ja Japanissa.
Ydinvoiman historia
thumb|225px|Ydinvoimaa käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1951, kun Idaho National Laboratoryn tutkijat sytyttivät neljä hehkulamppua EBR-1-reaktorin avulla.
Ensimmäiset vihjeet atomin sisällä tapahtuvista reaktioista saatiin vuonna 1896, kun Antoine Henri Becquerel havaitsi radioaktiivisuuden. Ytimen olemassaolosta saatiin viitteitä vuonna 1919, kun Ernest Rutherford altisti typpikaasun alfahiukkassäteilylle: osa hiukkasista törmäsi ja jäi typpiatomiin transmutatoiden eli muuttaen ne hapeksi. Reaktiossa atomi emittoi protonin, jonka myöhemmät tutkimukset osoittivat ydinhiukkaseksi. Toisen ydinhiukkasen, neutronin, löysi Sir James Chadwick vuonna 1932. Pian italialainen Enrico Fermi kollegoineen havaitsi, että uraaniin törmätessään hitaat neutronit synnyttävät kohteessa ainakin neljää erilaista ainetta. Vähän myöhemmin saksalaiset Otto Hahn ja Fritz Strassmann osoittivat yhteistyössä Lise Meitnerin kanssa, että reaktiossa uraaniatomit halkeavat. Keinotekoinen fissio oli keksitty.
Vuonna 1939 Fermi pakeni Italian fasisteja Yhdysvaltoihin; Niels Bohr puolestaan pakeni saksalaisten miehitystä Tanskasta. He aloittivat yhteistyön Columbian yliopistossa ja kehittivät energianlähteeksi käyvän ketjureaktion käsitteen. Energiakäytöstä tutkimuksen painopiste siirtyi kuitenkin nopeasti ydinaseen kehittämiseen. Vuonna 1940 alkoi Yhdysvaltain hallituksen Manhattan-projekti, jonka tavoitteena oli ydinaseen kehittäminen.
Vuonna 1942 Enrico Fermin johdolla rakennettiin ensimmäinen kokeellinen ydinreaktori Chicagon yliopistoon. Tämä oli ensimmäinen kerta maailmanhistoriassa, kun ihminen toteutti hallitun fissioiden ketjureaktion. Vuotta myöhemmin Oak Ridgessä kokeiltiin plutoniumin tuotantoon tarkoitettua reaktoria, ja jo vuoteen 1945 mennessä Hanfordissa oli käynnissä kolme täysimittaista reaktoria.
Toisen maailmansodan päätyttyä atomiytimen energian hyödyntäminen oli kaksijakoista: toisaalta ydinaseiden tuhovoima ja määrä kasvoivat nopeasti, mutta toisaalta myös ydinvoiman, säteilyn ja radioaktiivisuuden rauhanomainen hyödyntäminen lisääntyi monissa käyttökohteissa kuten lääketieteessä, tutkimuksessa, energiantuotannossa, merenkulussa, maanviljelyssä ja avaruustutkimuksessa. Ensimmäinen sähköntuotantoon tarkoitettu ydinreaktori saavutti kriittisyyden 27. kesäkuuta 1954 Neuvostoliitossa, Obninskissa lähellä Moskovaa. Vuonna 1956 Calder Hallissa, Englannissa aloitti toimintansa ensimmäinen kaupallinen ydinvoimalaitos. Vuonna 1957 aloitti toimintansa ensimmäinen ydinvoimalaitos Yhdysvalloissa Shippingportissa. 1950-luvun jälkeen ydinvoimaloiden määrä on kasvanut huomattavasti. Vuoteen 1964 mennessä maailmassa oli 14 reaktoria kytkettynä sähköverkkoon, vuonna 1970 81 reaktoria, vuonna 1975 jo 167, vuonna 1985 365 ja vuonna 1999 428.
Ydinvoiman käyttö
lang=fi|pienoiskuva|upright=1.3|Eri energianlähteiden osuudet maailman [[primäärienergian kulutuksesta vuonna 2015.]] lang=fi|pienoiskuva|upright=1.3|Eri energianlähteiden osuudet maailman sähköntuotannosta vuonna 2015.
Ydinvoimaa käytetään hyvin vaihtelevissa käyttötarkoituksissa voimalaitoksista sukellusveneisiin ja satelliiteista majakoihin. Ydinpolttoaineen suuri energiasisältö mahdollistaa toisaalta suurten energiamäärien tuottamisen pienillä materiaalivirroilla ja toisaalta sallii pitkäkestoisen energiantuotannon ilman tarvetta lisätä polttoainetta.
Vuonna 2020 ydinvoimalla tuotettiin 4,3 prosenttia maailman primäärienergiasta. Fossiilisilla polttoaineilla tuotettiin noin 83 prosenttia primäärienergiasta.
ATG
Aktiebolaget Trav och Galopp (lyh. ATG) on vuonna 1974 perustettu ruotsalainen rahapeliyhtiö. Yhtiön omistavat Ruotsin raviurheilun keskusliitto Svensk Travsport (STC) ja laukkaurheiluliitto Svensk Galopp (SG). Sen tehtävänä on järjestää ja markkinoida erilaisia totopelejä Ruotsin ravi- ja laukkakilpailuissa. ATG:llä on yksinoikeus hevosurheilun vedonlyöntiin Ruotsissa, se järjestää myös totopelit Maarianhaminan raviradalla. Ravi- ja laukkaratojen lisäksi ATG:llä on lähes 2 000 myyntipistettä ja pelaaminen on mahdollista myös internetissä. ATG tulouttaa liikevaihdostaan 13 % Ruotsin hevosurheilulle.
Ydinvoima
Ydinvoiman käyttö
Maailman sähköntuotannosta ydinvoiman osuus oli 10,1 prosenttia vuonna 2020. Vielä 1990-luvulla ydinvoiman osuus oli noin 17 prosenttia. 2000-luvulla osuus on laskenut, koska maailman sähkönkulutus on kasvanut, mutta ydinvoimalla tuotetun sähkön määrä on pysynyt suunnilleen ennallaan. Kulutuksen kasvu on katettu hiilivoimalla, maakaasulla ja uusiutuvilla energiamuodoilla.
ATG
Vuonna 2011 ATG:n pelien kokonaismyynti oli 13,11 miljardia Ruotsin kruunua eli noin 1,49 miljardia euroa, joka on 31 % kaikesta rahapelien myynnistä Ruotsissa. Vastaavasti Fintoton ja Veikkauksen järjestämien hevospelien myynti Suomessa oli vuonna 2010 yhteensä 0,24 miljardia euroa. Ulkomailta ATG:lle tulevan pelin osuus oli noin 2,1 miljardia kruunua kokonaismyynnistä. Suomesta ATG:lle suuntautuva pelaaminen tapahtuu Veikkauksen kautta.
Aineeton kulttuuriperintö
Aineeton kulttuuriperintö (ICH) tarkoittaa käytäntöjä, tietoja ja taitoja, jotka yhteisöt tunnustavat osaksi kulttuuriperintöään. Rakennukset, historialliset paikat, monumentit ja esineet ovat aineellista kulttuuriperintöä. Aineeton kulttuuriperintö koostuu ei-fyysisestä henkisestä rikkaudesta, kuten kansanperinteestä, tavoista, uskomuksista, perinteistä, tiedosta ja kielestä.
ATG
Yhtiön päätuote on lauantaisin pelattava V75-peli, joka on Ruotsin toiseksi suosituin rahapeli Jack Vegas -kolikkoautomaattien jälkeen. Vuonna 2010 sitä pelattiin noin 4,8 miljardilla kruunulla.
Aineeton kulttuuriperintö
Yleissopimus aineettoman kulttuuriperinnön suojelemisesta
Unesco suoritti vuonna 2001 kyselyn valtioiden ja kansalaisjärjestöjen keskuudessa sopiakseen aineettoman kulttuuriperinnön määritelmästä, ja vuonna 2003 laadittiin yleissopimus aineettoman kulttuuriperinnön suojelusta.
Ydinvoima
Ydinvoima maailmalla
Ydinvoimaa pidetään useissa maissa jatkuvaan, mittakaavaltaan suureen sähkönkulutukseen sopivana energiamuotona. Suurin ydinvoiman osuus on Ranskassa, joka tuottaa 63 prosenttia sähköstään ydinvoimalla (vuonna 2022). Sähkömarkkinoilla voimalaitosten ajojärjestyksestä tavallisesti muotoutuu sellainen, että kulutuksen laskiessa ensimmäisinä tuotantoa vähennetään kalliiden muuttuvien kustannusten voimalaitoksissa, kuten maakaasuvoimaloissa. Suhteellisen edullista sähköä tuottavia ydinvoimaloita käytetään yleensä miltei tauotta perusvoimantarpeen kattamiseen. Ydinvoimalaitoksen tuotantoa voidaan toki tarvittaessa myös säätää ja niin yleisesti tehdään paljon ydinsähköä tuottavissa maissa.
ATG
ATG:n kansainvälisten toimintojen johtajana on lokakuusta 2010 lähtien ollut entinen Fintoton toimitusjohtaja Ilmari Halinen.
Ydinvoima
Ydinvoima maailmalla
Toukokuussa 2023 maailmassa tuotettiin sähköä 409 ydinreaktorilla 31 eri maassa. Niiden teho oli yhteensä 367 498 megawattia. 10,1 prosenttia maailman sähköstä tuotettiin ydinvoimalla vuonna 2020. EU-maissa 24,6 prosenttia sähköstä tuotettiin ydinvoimalla vuonna 2020. Toukokuussa 2023 rakenteilla oli 58 uutta reaktoria 18 eri maahan: Arabiemiraatteihin, Argentiinaan, Bangladeshiin, Brasiliaan, Egyptiin, Etelä-Koreaan, Intiaan, Iraniin, Iso-Britanniaan, Japaniin, Kiinaan, Ranskaan, Slovakiaan, Ukrainaan, Turkkiin, Valko-Venäjälle, Venäjälle ja Yhdysvaltoihin.
Aineeton kulttuuriperintö
Aineettoman kulttuuriperinnön määritelmä
Kulttuuriperintö koostuu kulttuurin tuotteista ja prosesseista, joita säilytetään ja siirretään sukupolvelta toiselle. Osa tästä perinnöstä on kulttuuriomaisuuden muodossa, joka muodostuu konkreettisista esineistä, kuten rakennuksista tai taideteoksista. Monet kulttuurin osat ovat kuitenkin aineettomia, mukaan lukien laulu, musiikki, tanssi, draama, taidot, kokkaaminen, käsityöt ja festivaalit.
Ydinvoima
Ydinvoima maailmalla
Suurimmat ydinvoiman tuottajamaat ovat Yhdysvallat, Ranska ja Kiina. Näissä kolmessa maassa sijaitsee lähes puolet maailman ydinreaktoreista, ja yhdessä ne tuottavat hieman yli puolet maailman ydinenergiasta. Muita suuria ydinenergiamaita ovat Venäjä ja Etelä-Korea. Suomi on 13. suurin ydinvoiman tuottaja 4 394 megawatin teholla viidessä reaktorissa. Vuodesta 1998 vuoteen 2010 maailmassa ydinvoimalla tuotetun sähkön määrä kasvoi 14 prosenttia. Seuraavien kahden vuoden aikana se laski 11 prosenttia, kun monet maat sulkivat reaktoreita Fukushiman onnettomuuden jälkeen. Vuodesta 2012 vuoteen 2019 ydinsähkön tuotanto on taas kasvanut 10 prosenttia.
Aineeton kulttuuriperintö
Muistitieto
Aineeton kulttuuriperintö on lähellä muistitietotutkimusta, historiallisen muistitiedon tallentamista, säilyttämistä ja tulkintaa, joka perustuu puhujan henkilökohtaisiin kokemuksiin ja mielipiteisiin. Aineeton kulttuuriperintö pyrkii säilyttämään kulttuuriperinnön yhdessä ihmisten tai yhteisön kanssa suojelemalla prosesseja, jotka mahdollistavat perinteiden ja jaetun tiedon välittämisen, kun taas muistitietotutkimus pyrkii keräämään ja säilyttämään yksilöiltä ja ryhmiltä saatua historiallista tietoa.
Guadeloupe
Guadeloupe (virallisesti Guadeloupen departementti) on Ranskan merentakainen departementti ja hallintoalue (département d'outre-mer ja myös région). Useasta saaresta muodostuneen deparementin pinta-ala on 1 628 neliökilometriä. Osana Ranskaa se on myös osa Euroopan unionia ja euroaluetta. Asukkaita on 403 355 (vuonna 2010).
Ydinvoima
Ydinvoima maailmalla
Pohjoismaissa ydinvoimaa tuotettiin toukokuussa 2023 Suomessa viidellä ja Ruotsissa kuudella reaktorilla. Ruotsin hallitus päätti 1980 luopua ydinvoimasta sen jälkeen, kun maassa oli järjestetty kansanäänestys, jossa kaikki vaihtoehdot sisälsivät ydinvoimasta luopumisen. Vuonna 2009 Ruotsin hallitus päätti kumota päätöksen ydinvoimasta luopumisesta ja sallia uusien ydinreaktoreiden rakentamisen.
Reaktorityypeistä kevytvesijäähdytteinen painevesireaktori on selvästi yleisin. Toukokuussa 2023 niitä oli toiminnassa 300 kappaletta. Seuraavaksi yleisin on raskasvesireaktori, joita oli 46 kappaletta. Kiehutusvesireaktoreita oli maailmassa 41. Lisäksi toiminnassa oli 20 grafiittihidasteista reaktoria, joista 11 vesijäähdytteistä ja 9 kaasujäähdytteistä, sekä 2 hyötöreaktoria.
Guadeloupe
Maantiede
pienoiskuva|vasen|CIA:n kartta Guadeloupesta. pienoiskuva|vasen|[[Soufrière (Guadeloupe)|Soufrièren huippu.]] Guadeloupe sijaitsee Pienillä Antilleilla Karibianmeren itäosassa. Sen läheisimmät naapurit ovat Britanniaan kuuluva Montserrat luoteessa ja Dominica etelässä.
Aineeton kulttuuriperintö
Ruokaperintö
Ruokaan liittyviä ehdokkaita jätetään kirjattavaksi aineettoman kulttuuriperinnön suojelusopimuksen listoille kestävän kehityksen merkityksen kasvaessa Unescon kulttuuriperintöpolitiikan painopistealueena. Välimeren ruokavalio, perinteinen meksikolainen keittiö ja japanilainen washoku-ruokailukulttuuri ovat joitakin esimerkkejä tästä kukoistavasta ilmiöstä.
Ydinvoima
Ydinvoima Suomessa
thumb|left|Loviisan voimalaitos, jossa kaksi painevesireaktoria. thumb|left|Olkiluoto ja sen kolme ydinreaktoria. Kaksi oikeanpuoleista reaktoria on rakennettu 1970-luvulla, vasemmanpuoleinen reaktori on kuvamanipulaatio rakenteilla olevasta Suomen viidennestä ydinreaktorista.
Guadeloupe
Maantiede
Guadeloupeen kuuluu kuusi asuttua saarta ja useita pieniä asumattomia saaria. Pinta-alaa saarilla on 1 628 neliökilometriä. Pääosa Guadeloupesta kuuluu Basse-Terren ja Grande-Terren kaksoissaareen. Saaret erottaa toisistaan kapea Rivière Salée -nimellä tunnettu salmi. Kaksoissaaren kaakkoispuolella on Marie-Galante, itäpuolella La Désirade ja eteläpuolella Îles des Saintesin saariryhmä.
Aineeton kulttuuriperintö
Tanssiperintö
Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloissa on erilaisia ​​tanssilajeja kaikkialta maailmasta, jotka liittyvät usein lauluun, musiikkiin ja juhliin. Luetteloissa on juhla- ja rituaalitansseja, kuten Ma'di-kulho -lyyramusiikki ja Sebiba-tanssi Algeriasta, tanssi Ugandasta, Kalbelia-kansanlaulut ja -tanssit Rajasthanista Intiasta, sekä sosiaalisia tansseja, kuten kuubalainen rumba. Osa tansseista on paikallisia ja niitä harjoitetaan pääasiassa alkuperämaassaan, kuten intialainen Sankirtana, rumpujen soittamista ja laulua sisältävä esittävä taidemuoto.
Ydinvoima
Ydinvoima Suomessa
Suomessa on viisi kaupallista ydinreaktoria kahdella paikkakunnalla. Vuonna 2020 ne tuottivat 19 prosenttia Suomen primäärienergiasta ja 34 prosenttia Suomen sähköntuotannosta. Suomessa ydinvoimaloiden käyttöaste on yleensä ollut yli 90 prosenttia, mikä on parempi kuin maailman keskiarvo.
Norröra
Norröra on Norrtäljen kunnassa Furusundin lähellä sijaitseva saari. Saarelle liikennöi Waxholmsbolaget päivittäin ympäri vuoden ja kesäisin Blidösundsbolagetin laivat.
Aineeton kulttuuriperintö
Digitaalinen perintö
Digitaalinen perintö tarkoittaa ensisijaisesti perinnön esittämistä digitaalisessa muodossa ja se on aineettoman kulttuuriperinnön alaluokka. Syntyjään digitaalisen kulttuuriperinnön säilyttäminen on noussut esiin muun muassa, kun demoskene otettiin Suomen kansalliseen luetteloon.
Norröra
Norröra kuului monen muun Roslagenin saaren kanssa 1300-luvulla Penningbyn tilaan ja ensimmäisten asukkaiden oletetaan tulleen Baltiasta. 1900-luvun vaihteessa saarella asui 16 perhettä, yhteensä 50 henkilöä. Nykyisin saarella asuu vain pari perhettä vuoden ympäri, mutta kesäisin sinne saapuu noin 130 perhettä.
Indianapolis Colts
Indianapolis Colts on NFL:ssä pelaava amerikkalaisen jalkapallon seura, jonka kotipaikka on Indianapolisissa, Indianan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Seura pelaa American Football Conferencen eteläisessä divisioonassa, AFC Southissa.
Guadeloupe
Maantiede
Vaikka pääsaaret erottaakin vain pieni salmi, ne ovat maantieteellisesti varsin erilaisia. Basse-Terre kattaa yli puolet alueen pinta-alasta. Saarta halkoo pohjois-eteläsuuntaiset vuorijonot, joiden korkein kohta on 1 467 metrin korkuinen tulivuori Soufrière. Vuoriketju on myös vedenjakaja, jolta virtaa useita jokia mereen. Tärkein joista on Grande Rivière à Goyaves. Grande-Terre on puolestaan matala, ja vain harvoissa paikoissa maasto kohoaa yli 150 metriin.
Aineeton kulttuuriperintö
Aineeton kulttuuriperintö
Aineettoman kulttuuriperinnön määritelmää on arvosteltu mahdollisesti epätäydellisenä ja/tai sen on ajateltu oleva "vaikeuksien Pandoran lipas". Esimerkiksi vuonna 2004 Museum International -lehdessä julkaistussa artikkelissa Richard Kurin sanoo, että koska yleissopimus ei tunnusta kulttuuritoimintaa, joka ei ole yhteensopiva kansainvälisten ihmisoikeussopimusten kanssa, jotkut toimet, kuten naisten sukuelinten silpominen, joita ryhmät voivat itse pitää kulttuurinsa kannalta kriittisinä, eivät ole tukikelpoisia. Vastaavasti Kurin huomauttaa, että koska monien ryhmien kulttuuri määritellään jonkun muun kulttuurin vastustamisen kautta, "keskinäisen kunnioituksen" vaatimus voi jättää pois perinteiset laulut ja tarinat, jotka ylistävät "imperiumia, voittoisia kuninkaita, uskonnollista kääntymystä tai vaihtoehtoisesti vastarintaa koettua epäoikeudenmukaisuutta vastaan, marttyyrikuolemaa ja tappiota". Kurin kuitenkin huomauttaa myös, että määritelmä voi laajentua enemmän kuin sen määrittelijät tarkoittivat, kun he alun perin halusivat suojella "perinteistä kulttuuritoimintaa". Hän sanoo, että se on tarpeeksi karkea kattaakseen nykyaikaisemmat kulttuurin muodot, mukaan lukien sellaiset asiat kuin "rap-musiikki, australialainen kriketti, moderni tanssi, postmodernistinen arkkitehtuuritietämys ja karaokebaarit".
Norröra
Saarella on kuvattu Astrid Lindgrenin Saariston lapset -elokuvat ja TV-sarja.
Indianapolis Colts
Vuonna 1953 perustetun seuran alkuperäinen nimi oli Baltimore Colts. Vuodesta 1984 asti seura on pelannut nykyisellä nimellään. Colts pelaa kotiottelunsa Lucas Oil Stadiumilla, joka otettiin käyttöön vuonna 2008.
Norröra
Aiheesta muualla
thumb|left|300px|Saarella sijaitseva talo, Saariston lapsien Nikkarila.
Guadeloupe
Maantiede
Saarten lämpötila ja kosteus eri vuodenaikoina ovat tyypilliset Karibian alueen ilmastolle. Sateita saadaan ympäri vuoden, eniten heinäkuusta marraskuuhun ulottuvan kauden aikana. Rannikoilla ja alavilla alueilla vuosittainen sademäärä on 1 200–1 500 millimetriä, vuoristoissa ja varsinkin niiden tuulenpuoleisilla rinteillä sataa enemmän. Vallitseva tuulensuunta on koillisesta puhaltava pasaatituuli. Guadeloupe on hurrikaanien reitillä, ja niitä esiintyy useimmiten elokuusta lokakuuhun kestävällä hurrikaanikaudella. Vakavampia hirmumyrskyjä ei osu näille saarille joka vuosi, mutta heikommatkin trooppiset myrskyt tuovat merkittävän osan saarten sademäärästä.
Lämpö, sade ja hedelmällinen vulkaaninen maaperä luovat hyvät olosuhteet monipuoliselle kasvillisuudelle, joka vaihtelee korkeuden mukaan ja saarelta toiselle. Noin 40 prosenttia pinta-alasta on metsien peitossa, suurimmat metsävarat ovat Basse-Terrellä, mutta Grande-Terren metsät ovat lähes kokonaan kaadettu. Rivière Saléen varrella on puolestaan mangrovesoita. Pienempien saarten kasvillisuus on hieman erilaista, ja esimerkiksi La Désiradella on kuivia metsiä, lataniapalmumetsiköitä ja kaktuksia.
Historia
Guadeloupe asutettiin ensimmäisen kerran jo 3000 eaa. Sen jälkeen alueella tuli arawakeja Orinocojoen alueelta. Karibit hävittivät kuitenkin arawakit 700-luvun aikana. Kristoffer Kolumbus löysi vuonna 1493 saaren ja nimesi sen Guadeloupeksi Santa María de Guadalupen luostarin mukaan.
Guadeloupella vaikutti 1700-luvun alussa voimakas johtaja Jean-Baptiste Labat, joka muun muassa perusti Basse-Terren siirtokunnan. Hän myös aseisti orjat taistelemaan englantilaisia vastaan ja perusti sokerijalostamon. Guadeloupen asema oli 1700-luvulla kuitenkin myrskyisä. Seitsenvuotisen sodan aikana se oli Britannian valtaamana vuosina 1759–1763. Ranska sai sen takaisin Pariisin rauhassa 1763. Ranskalainen yläluokka pyysi brittejä apuun, kun orjat alkoivat kapinoida vuonna 1793. Seuraavana vuonna britit ottivat saaret haltuunsa, mutta seitsemän kuukautta myöhemmin ranskalainen Victor Hugues pakotti paikallisten avustamana britit antautumaan. Hän lakkautti orjuuden ja teloitti useita satoja eurooppalaisia plantaasin omistajia. Napoleon Bonaparte lähetti kuitenkin saarelle kenraali Antoine Richepansen palauttamaan järjestyksen. Orjuus palautettiin vuonna 1802, mutta paikalliset taistelivat pitkään sitä vastaan johtajinaan muun muassa Louis Delgrès, Joseph Ignace ja Solitude.
Orjuus lakkautettiin lopullisesti vuonna 1848, ja sen jälkeen saarille alettiin tuoda aasialaisia velkaorjia. Guadeloupen talous kärsi pahoin 1800-luvun loppupuliskolla, ja tilannetta pahensi muun muassa vuosien 1865–1866 koleraepidemia, jossa kuoli noin 12 000 saarten 150 000 asukkaasta.
Guadeloupesta tuli 19. maaliskuuta 1946 Ranskan merentakainen departementti ja 31. joulukuuta 1982 alue. Saarilla kehittyi kuitenkin 1900-luvulla myös itsenäisyysliikettä, josta tuli 1970-luvulla väkivaltaisempi, kun autonomiakeskustelut hidastelivat. Saarilla tehtiin useampia pommi-iskuja, ja joitakin räjähdyksiä Pariisissa laitettiin myös Karibialaisten itsenäisyysryhmittymien nimiin. Ranska ei kuitenkaan lopulta antanut periksi vaan halusi säilyttää Guadeloupen aseman departementtina.
Vuonna 2003 järjestettiin kansanäänestys saaren asemasta osana Ranskaa. Enemmistö ei halunnut muutosta, mutta erillisten äänestysten perusteella Saint-Barthélemyn ja Saint-Martinin ranskankielisen osan asukkaiden enemmistö kannatti irrottautumista Guadeloupesta omiksi Ranskan merentakaisiksi yhteisöiksi (COM collectivité d’outre-mer).
Vuonna 2009 oli mielenosoituksia ja väkivaltaisia protesteja alhaista palkkatasoa vastaan. Ranskan hallitus suostui palkkojen nostamiseen.
Hallinto
Guadeloupen on Ranskan merentakainen departementti ja alue, ja se jaetaan edelleen kahteen arrondissementtiin, kantoneihin ja kuntiin. Guadeloupen valtionpäämies on Ranskan presidentti, jonka edustajana saarilla on prefekti. Lainsäädännöllistä valtaa käyttävät yksikamarinen yleisvaltuusto ja yksikamarinen aluevaltuusto. Yleisvaltuustossa on 43 jäsentä ja aluevaltuustossa 31 jäsentä. Edustajat kumpaankin elimeen valitaan vaaleilla kuuden vuoden välein. Guadeloupella itsellään on 3 senaattoria Ranskan senaatissa ja 4 edustajaa kansalliskokouksessa.
Talous ja liikenne
Guadeloupen talous pyörii merkittävistä julkisten palveluiden ja matkailun ympärillä. Ranskan tuet ja toisaalta ranskalaisten virkamiesten palkat pitävät saarten taloutta pystyssä. Julkishallinto, koulutus sekä terveys- ja sosiaalipalvelut työllistävät suurimman osuuden työvoimasta ja tuovat myös isoimman osuuden bruttokansantuotteesta. Turismi puolestaan on tärkein ulkomaanvaluutan lähde.
Maatalous on historiallisesti ollut Guadeloupen tärkeimpiä talouden aloja, ja vielä 2010-luvun alkupuoliskollakin 12 prosenttia työvoimasta työskenteli maataloudessa. Viljellystä maa-alasta suurin osa keskittyy sokeriruokoon tai banaaniin. Viljellyn maan suuruus on kuitenkin laskussa, ja toisaalta suurin osa maataloustuotteista menee vientiin, joten peräti 90 prosenttia ruokatuotteista joudutaan tuomaan ulkomailta. Tärkeimmät teollisuustuotteet ovat sementti, sokeri, rommi, vaatteet, puuhuonekalut ja metalliesineet. Jarryyn Pointe-à-Pitreen on kehitetty myös teollisuusaluetta ja vapaasatamaa.
Guadeloupen kauppatase on ollut jo pitkään negatiivinen, sillä sen tuonti ylittää selvästi viennin arvon. Ylivoimaisesti tärkein kauppakumppani on Ranska. Sen lisäksi kauppaa tehdään muun muassa Martiniquen, Saksan, Ranskan Guyanan ja Yhdysvaltojen kanssa. Banaaneja ja raakasokeria viedään erityisesti Ranskaan, mutta maasta viedään myös muita hedelmiä, vihanneksia, rommia ja kukkia.
Indianapolis Colts
Joukkue on voittanut Baltimore Colts -nimellä NFL:n mestaruuden kolmesti (vuosina 1958, 1959, 1968) ja Super Bowlin kerran, kaudella 1970. Indianapolis Colts voitti Super Bowlin kaudella 2006 Tony Dungyn valmennuksessa. Joukkue on ollut 2000-luvulla erittäin menestyksekäs pelinrakentaja Peyton Manningin johdolla.
Guadeloupe
Talous ja liikenne
Guadeloupesta on säännölliset yhteydet sekä Ranskaan että Pohjois-Amerikkaan. Pointe-à-Pitren kansainvälisen lentoaseman lisäksi pienemmilläkin saarilla on omia lentoasemiansa. Pointe-à-Pitressä on myös mineraaleja, sokeria ja viljaa käsittelevä satama, kun taas Basse-Terren satama keskittyy banaanin vientiin. Saarten välillä kulkee henkilölauttaliikennettä.
Indianapolis Colts
thumb|Coltsin entinen kotistadion [[RCA Dome.]]
Guadeloupe
Väestö
Suurin osa Guadeloupen asukkaista on mustia entisten orjien jälkeläisiä. Kun orjuus lakkautettiin lopullisesti vuonna 1848, orjat lähtivät plantaaseilta ja asettuivat asumaan karuille asumattomille alueille. Vuosina 1854–1885 saarelle tuotiin 42 000 intialaista sopimustyöläistä. Kun pesti päättyi, noin 39 000 intialaista jäi saarelle. Ranskalaisia, joita toimii paljon virkamiehinä ja esimiesasemissa, on vain pieni osa väestöstä. Muuttoliike Ranskaan kasvoi vuodesta 1962 alkaen.
Mara (eläin)
Mara eli etelänmara eli pampajänis (Dolichotis patagonum) on Argentiinan tasangoilla elävä marsun sukuinen jyrsijälaji. Se on elinalueensa ainut kookas ruohonsyöjä. Mara muistuttaa ulkonäöltään hieman jänistä; sillä on pieni töpöhäntä ja melko pitkät korvat. Myös sen jalat ovat huomattavan pitkät. Mara synnyttää kerrallaan tavallisesti 1–3 poikasta.
Alhambra
37.17694°N, -3.59°W Alhambra (, al-Ħamrā', 'punainen') on maurilaisaikainen Nasridien dynastian kuninkaiden palatsi Granadassa, Espanjassa. Palatsin tärkeimmät osat rakennettiin 1300-luvun loppupuolella. Se on sisäpuolelta hyvin koristeellinen, ja sen stukkokoristelua pidetäänkin yhtenä islamilaisen arkkitehtuurin suurimmista saavutuksista.
Ydinvoima
Ydinvoima Suomessa
Sähköntuotannossa olevista ydinreaktoreista kolme sijaitsee Satakunnassa Eurajoen Olkiluodon saarella, lähellä Raumaa. Niiden omistaja on Teollisuuden Voima TVO. Kaksi reaktoria ovat Fortumin omistuksessa, ja ne sijaitsevat Itä-Uudellamaalla Loviisassa Hästholmenin saarella.
Aineeton kulttuuriperintö
Aineeton kulttuuriperintö
Richard Kurin on väittänyt, että kulttuurin jakaminen yksittäisiin yksiköihin on ristiriidassa nykyajan akateemisten näkemysten kanssa kulttuureista. Lisäksi Michael Brown on väittänyt, että yleissopimuksen keskittyminen luettelointiin perustuu vanhentuneeseen uskomukseen, että kulttuurin yksityiskohtien listaamisella on jokin yhteys kyseisen kulttuurin säilyttämiseen. Valtioita kannustetaan myös toteuttamaan ohjelmia aineettoman kulttuuriperinnön suojelemiseksi, vaikka kaikki tällainen työ on tehtävä yhteistyössä paikallisten toimijoiden kanssa. Tätä näkökohtaa on myös kritisoitu, koska on epäselvää, miten valtio voi turvata kulttuuritoimintaa väkisin, varsinkin jos paikallisten toimijoiden kiinnostus ei ole riittävää.
Ydinvoima
Ydinvoima Suomessa
Olkiluodon 900 megawatin kiehutusvesireaktorit valmisti ruotsalainen Asea-Atom, nykyinen monikansallinen ABB. Loviisan 500 megawatin painevesireaktorit ovat neuvostoliittolaisen Atomenergoexportin tuotosta. Loviisan ensimmäinen yksikkö aloitti sähköntuotannon helmikuussa 1977 ja toinen yksikkö marraskuussa 1980. Olkiluodon reaktorit käynnistettiin vuosina 1978 ja 1980.
Alhambra
Rakenne
Alhambra on rakennettu kukkulalle, ja sen takana näkyvät Sierra Nevadan lumihuippuiset vuoret. Muurien rajaama alue on laajuudeltaan 14 hehtaaria, ja siellä mahtui asumaan 40 000 ihmistä. Muurien sisällä on ollut ehkä kuusi erillistä palatsia sekä parakit, moskeija, eläintarha, lintutalo, työpajoja, kauppoja ja muita palveluja. Palatseissa on pihoja, saleja, arkadeja, pylväitä, lähteitä ja altaita.
Ydinvoima
Ydinvoima Suomessa
Ydinvoimaa piti rakentaa aikoinaan Suomeen nykyistä enemmän. Muun muassa Helsinki osti 1970-luvulla osan Sipooseen kuuluvasta Granön saaresta uutta ydinvoimalaitosta varten. Pääkaupunkiseudulle perustettiin myös yhtiö, Helsingin Seudun Lämpövoima Oy, ydinvoimalan rakentamiseksi. Voimaloita ei lopulta rakennettu läheskään suunniteltua määrää. Suurin syy lisärakentamisen tyssäämiseen oli ydinvoiman riskejä pelännyt kansa. Toisen syy oli maakaasun ja kivihiilen hintojen lasku.
Olkiluoto 3 ja suunnitteilla olevat ydinvoimalat
Eduskunta antoi vuonna 2002 TVO:lle luvan rakentaa kolmas ydinvoimalaitosyksikkö Olkiluotoon. Rakentaminen alkoi vuonna 2005. Alun perin yksikkö oli tarkoitus ottaa käyttöön vuonna 2009, mutta projekti viivästyi pahasti, ja voimala aloitti vasta huhtikuussa 2023. Uusi laitos on tekniikaltaan ns. kolmannen sukupolven kevytvesireaktori ja malliltaan eurooppalainen painevesireaktori eli EPR. Voimalan sähköteho on 1 600 megawattia. Uuden voimalan toimitti ranskalais-saksalainen Areva–Siemens-konsortio. Rakennusprojektin aikana raportoitiin huomattava määrä laatu- ja toimintopoikkeamia, joiden johdosta hankkeen toteutusaikataulu viivästyi.
Eduskunta päätti 1. heinäkuuta 2010 myöntää luvat vielä kahden uuden ydin­voimalan rakentamiseksi. Näistäkin luvista toinen myönnettiin TVO:lle, joka aikoi rakentaa Olkiluotoon vielä yhden ydin­voimala­yksikön. Edus­kunta myönsi luvan Olkiluoto 4:lle äänin 120-72, mutta TVO perui projektin vuonna 2015. Toinen lupa myönnettiin uudelle tulokkaalle, vuonna 2007 perustetulle Fennovoimalle, äänin 121–71. Uusi ydin­voimala rakennetaan Pyhä­joelle.
Ydinvoimalaitos
Ydinvoimalaitoksessa ydinreaktori tuottaa lämpöä, joka kuumentaa pääkiertopiirin vettä. Kiehutusvesireaktorissa pääkiertopiirin vesi höyrystyy. Höyry pyörittää turbiinia ja lauhdutetaan takaisin vedeksi lauhduttimessa. Painevesireaktorissa taas pääkiertopiirin kuuma vesi johdetaan höyrystimiin, joissa toisiopiirin vesi höyrystetään. Höyry johdetaan turbiiniin ja sieltä lauhduttimeen. Lauhdutinta jäähdytetään joko vesistöstä saatavalla vedellä tai jäähdytystornin avulla. Turbiini pyörittää generaattoria, joka tuottaa sähköä.
Ydinpolttoainekierto
thumb|Polttoainesauva ja polttoainenappeja
Ydinvoimalaitokset käyttävät tavallisesti polttoaineenaan uraanioksidia, jossa on 3–5 prosenttia fissiiliä uraani-235:ttä. Polttoaineena voidaan käyttää myös plutonium-239:ää, jota syntyy ydinreaktorin toimiessa ja joka voidaan kierrättää uudeksi polttoaineeksi. Ydinpolttoaineen energiatiheys on erittäin suuri, koska ydinvoimaloiden energiantuotanto perustuu fissioreaktioon eikä hapettamiseen, kuten polttolaitoksissa. Maailman kaikkien reaktoreiden vuodessa kuluttama uraani – noin 70 000 tonnia – mahtuisi kuutioon, jonka särmät ovat 15 metriä pitkät.
Ydinpolttoaineen valmistus alkaa uraanikaivokselta. Tyypillinen tuhannen megawatin ydinvoimalaitos kuluttaa vuodessa polttoainetta noin kolmen kuutiometrin verran, minkä polttoaineen valmistusta varten kaivetaan noin 50 000 tonnia uraanimalmia. Vastaavan kokoinen hiilivoimala kuluttaa hiiltä yli kolme miljoonaa tonnia vuodessa, ja tavallisesti hiilikaivoksissa kutakin hiilitonnia kohti on täytynyt kaivaa yli kymmenen kertaa suurempi määrä kiveä. Näin ollen samansuuruisen energiamäärän tuottamiseen hiilellä tarvitaan kaikkiaan yli 500-kertainen määrä kaivostoimintaa.
Koska luonnonuraanista vain 0,7 prosenttia on uraanin fissiiliä isotooppia U-235, täytyy luonnonuraani väkevöidä kevytvesireaktoreissa tarvittavaan suurempaan pitoisuuteen erillisissä väkevöintilaitoksissa. Polttoaineen valmistuksessa uraanioksidi puristetaan ja sintrataan keraamisiksi, tavallisesti sylinterinmuotoisiksi napeiksi, joiden pituus ja halkaisija ovat noin 1 cm. Napit ovat kovia, kiinteitä ja materiaali vaikeasti liukenevaa. Kukin nappi riittää noin 10 000 kilowattitunnin sähkön tuottamiseen. Uraaninapit pinotaan sauvoiksi ohutseinämäisten zirkoniumputkien sisälle. Putket hitsataan päistään umpinaisiksi ja kootaan nipuiksi. Nämä niput laitetaan reaktoriin, jossa vesi kulkee sauvojen välissä ja lämpenee ydinreaktioiden tapahtuessa nippujen sisällä. Ydinpolttoainetta valmistetaan kaupallisessa mittakaavassa Argentiinassa, Belgiassa, Brasiliassa, Kanadassa, Kiinassa, Ranskassa, Saksassa, Intiassa, Japanissa, Kazakhstanissa, Etelä-Koreassa, Pakistanissa, Romaniassa, Venäjällä, Espanjassa, Ruotsissa, Englannissa ja Yhdysvalloissa.
500px|thumb|left|Rahtilaiva NS Savannahin ydinpolttoainenippu, joka koostuu 164 polttoainesauvasta (nippu lyhennetty keskeltä kuvaan).
Ydinpolttoaineen olomuoto ei muutu käytön aikana, vaan käytetty polttoaine pysyy kokonaisuudessaan reaktorissa polttoaineen vaihtojen välillä. Käyttämätön ydinpolttoaine ei säteile merkittävästi, eikä sen lyhytaikainen käsittely vaadi erityisiä suojatoimia. Käytetty ydinpolttoaine sen sijaan säteilee voimakkaasti ja aiheuttaa vaaran lähellä oleskeleville, jos säteilysuojelusta ei huolehdita. Käytettyä polttoainetta säilytetään ja käsitellään vesialtaassa, joka vaimentaa säteilyn miltei täysin. Polttoainenippuja on säilytettävä vesialtaissa useita vuosia, ennen kuin ne voidaan siirtää muualle jatkokäsittelyyn. Käytetty ydinpolttoaine on mahdollista kierrättää 95-prosenttisesti jälleenkäsittelyn avulla, jolloin vain noin 5 prosenttia polttoaineesta jää jätteeksi. Suomalaisten ydinvoimaloiden polttoainetta ei kuitenkaan jälleenkäsitellä, koska ydinenergialaki kieltää käytetyn ydinpolttoaineen maastaviennin ja maahantuonnin. Jos jälleenkäsittelyä ei tehdä, käytetty ydinpolttoaine on ydinjätettä.
Käytetyn ja käyttämättömän ydinpolttoaineen kuljetuksia on käsitelty artikkelissa ydinpolttoainekierto.
Ydinpolttoaineen riittävyys
]]
Uraani on uusiutumaton luonnonvara, jota kuitenkin on maankuoressa suhteessa sen kulutukseen niin huomattava määrä, ettei sen ehtyminen ennakoitavissa olevalla aikajänteellä ole realistinen mahdollisuus. Uraania on maapallolla kaikkiaan noin 63 biljoonaa tonnia, ja maankuoressa sen pitoisuus on noin 4 miljoonasosaa. Tämän lisäksi käytössä ovat olemassa olevat uraanivarastot, ydinpolttoaineen jälleenkäsittely sekä ydinaseriisunnasta saatava polttoaine. Noin 40 % maailman ydinsähköstä tuotetaan tällä hetkellä näistä kaivostoimintaa kaipaamattomista polttoaineenlähteistä.
Käytettävissä olevan uraanin määrä riippuu voimakkaasti uraanin hinnasta, koska mitä korkeampi hinta on, sitä köyhempiä esiintymiä voidaan hyödyntää panostamalla enemmän kaivostoimintaan. Uraanin hinnan kaksinkertaistuminen kasvattaa uraanivarat kymmenkertaisiksi, hinnan kymmenkertaistuminen jo noin 300-kertaisiksi. Jos viime vuosina nähdystä uraanin hinnan yli kymmenkertaistumisesta edes osa on pysyvää, on seurauksena taloudellisesti kiinnostavien uraanivarojen erittäin huomattava kasvu aivan uuteen suuruusluokkaan. Raakauraanin osuus ydinsähkön hintarakenteessa on vain joitakin prosentteja, joten uraanin huomattavakaan kallistuminen ei nostaisi sähkön hintaa kovinkaan merkittävästi.
Uraanin riittävyyteen vaikuttaa merkittävästi myös käytetty tekniikka. Ydinvoimaloiden polttoainetaloudellisuus kehittyy koko ajan, mikä kasvattaa uraanivarantojen energiasisältöä. Toisaalta kierrättämällä ydinpolttoaine jälleenkäsittelyn kautta yli 90 % polttoaineesta on mahdollista palauttaa ydinpolttoainekiertoon. Merkittävimmin polttoainevaroja kasvattaisi kuitenkin hyötöreaktorien laajempi käyttäminen, sillä ne kykenevät käydessään tuottamaan enemmän polttoainetta kuin kuluttavat. Lisäksi hyötöreaktorit voivat käyttää polttoaineena uraania huomattavasti yleisempää toriumia. Toistaiseksi hyötöreaktoritekniikka on tuotantokäytössä kuitenkin vain Venäjällä, vaikka kokeita on tehty muun muassa Yhdysvalloissa, Ranskassa, Japanissa ja Britanniassa. Kaikkein eniten ydinpolttoaineen riittävyyttä lisäisi fuusioreaktorien käyttöönotto, sillä ne voivat käyttää polttoaineenaan tavallisesta vedestä saatavaa vetyä.
Ydinjätehuolto
thumb|Rakenteilla oleva Yucca Mountainin ydinjätteen loppusijoituslaitos, joka otettaneen käyttöön vuonna 2017-2020. Ydinvoiman käytössä ydinpolttoaine muuttuu ydinjätteeksi, koska ydinreaktioiden aikana polttoaineeseen syntyy fissiotuotteita, joista osa haittaa reaktorin toimintaa. Jätteen suuresti kohonnut radioaktiivisuus johtuu näistä polttoainesauvoihin kertyneistä fissiotuotteista. Käytetyn ydinpolttoaineen ja muun korkea-aktiivisen jätteen lisäksi ydinvoimalassa syntyy matala- ja keskiaktiivisia ydinjätteitä esimerkiksi huoltojen ja voimalan normaaliin käyttöön liittyvän toiminnan aikana. Ydinturvallisuuden kannalta merkittävin vaikutus on käytetyllä ydinpolttoaineella, eli korkea-aktiivisella ydinjätteellä.