cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Priargunskin piiri
Priargunskissa on Tšitan ja Kiinan väliseltä rautatieltä Haranorin asemalla haarautuvan sivuradan pääteasema. Matkaa aluepiirin pääkaupunkiin on rautateitse 595 kilometriä.
Talous perustui 1990-luvun puoliväliin saakka kaivosteollisuuteen. Nykyään tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut lampaanhoitoon. Lisäksi on elintarviketeollisuutta.
Priargunskissa toimii kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy Priargunskaja zarja. Seudulla on lukuisia arkeologisia muistomerkkejä. Niistä huomattavimmat ovat Hirhir-joen suulla sijaitsevat Tšingis-kaanin veljen Jötši Kasarin hallintokaupungin jäänteet.
2PM
2PM on korealainen poikabändi, joka perustettiin vuonna 2008. Alun perin yhtyeen nimi oli One Day, joka myöhemmin jakautui kahdeksi: 2PM ja 2AM. Yhtye on menestynyt hyvin Japanin singlelistalla ja Billboardin World albums -listalla.
Historia
Yhtyeen kokosi JYP Entertainmentin tuottaja Park Jin Young. Alun perin seitsenhenkisen yhtyeen jäsenet valittiin esiintymiskokeiden perusteella lukuun ottamatta Nichkhun, joka löydettiin. Joillakin jäsenillä oli jo valmiiksi kokemusta viihdealalta. Jun. K oli voittanut monissa laulukilpailuissa. Ok Taecyeon, Lee Junho ja Hwang Chansung olivat osallistuneet SuperStar Survival -ohjelmaan. Osa jäsenistä oli aikaisemmin asunut Yhdysvalloissa, ex-johtaja Jaebeom Seattlen alueella, Nichkhun Etelä-Californiassa ja Taecyeon vietti 7 vuotta Massachusettsissa ennen paluutaan Koreaan.
Julkaisut
2PM julkaisi ensimmäisen singlensä "10 Jeom Manjeome 10 Jeom" (, 10 Points Out of 10 Points) vuonna 2008. Sen jälkeen yhtye saavutti "Again & again" -singlellä ensimmäisen ykkössijansa singlelistalla. Molemmat singlet olivat yhtyeen ensimmäisellä albumilla, The First Album 1:59PM, joka julkaistiin vuonna 2009. Saman vuoden syyskuussa Park Jaebeom (Jay Park) lähti yhtyeestä. Yhtye jatkoi toisella albumilla nimeltä Hands Up vuonna 2011. 2PM saavutti Japanin Hot 100 -listalla ykkössijan singleillään "Winter Games" vuonna 2013 ja "Midaretemina" 2014. Still 02:00PM -EP ja albumit Grown ja Go Crazy! ovat kaikki nousseet Yhdysvalloissa Billboardin World Albums -listalla 15 parhaimman joukkoon.
Team RadioShack
Team RadioShack oli maantiepyöräilyn ammattilaistalli, joka oli toiminnassa vuosina 2010–2011. Joukkueen pääsponsori oli elektroniikkayritys RadioShack, joka perusti tallin yhteistyössä pyöräilijä Lance Armstrongin kanssa. Joukkueen perustamisesta kerrottiin 23. heinäkuuta 2009. Armstrong ilmoitti edustavansa tallia kilpailijana paitsi pyöräilyssä, myös juoksussa ja triathlonissa. Helmikuussa 2011 Armstrong ilmoitti lopettavansa pyöräilyuransa.
Kansainvälinen pyöräilyliitto UCI myönsi Team RadioShackille UCI ProTour -lisenssin vuoteen 2013 saakka. Tallipäällikkönä toimi Johan Bruyneel ja muissa johtotehtävissä Dirk Demol, Alain Gallopin, Vjatšeslav Jekimov ja José Azevedo.
Team RadioShack yhdistyi kaudelle 2012 Team Leopard-Trekin kanssa nimellä RadioShack-Nissan-Trek.
Instagram
Historia
thumb|right|Instagram-sovellus älypuhelimella. thumb|Alkuperäinen kameran ottama kuva vasemmalla, Instagram-kuva oikealla. Instagram rajaa kuvat neliömäisiksi, ja käyttäjä voi muuttaa niiden ulkoasua jollain monista filttereistä. Instagramin perustivat vuonna 2010 Kevin Systrom ja Mike Krieger. Ensin he kehittivät Burbn-nimistä sovellusta, jonka käyttäjät voisivat jakaa tietoa parhaista paikoista nauttia bourbon-viskiä. Kun kaksikolta meni usko sovelluksensa kilpailukykyyn, he muuttivat sen kuvasovellukseksi. He vaihtoivat sovelluksensa nimeksi Instagram, koska se viittasi osuvasti pikasähkeeseen (instant telegram) ja toi mieleen kameran. Ensimmäisten neljän vuoden aikana käytössä olleen, Polaroid-kameraa muistuttaneen logon suunnitteli Cole Rise. Hän vastasi myös monista alkuperäisistä filttereistä.
Systrom ja Krieger alkoivat testata sovellustaan heinäkuussa 2010, ja se tuli myyntiin iPhonen sovelluskauppaan Apple App Storeen 6. lokakuuta. Sovelluksen ensimmäisellä versiolla saattoi ladata muiden nähtäväksi tuoreita itseotettuja neliömäisiä kuvia, muokata niitä filttereillä, ja seuraajat saattoivat julkaisun jälkeen kommentoida kuvia ja tykätä niistä. Kaikki Instagramin toiminnot oli jo otettu käyttöön muissa sovelluksissa, kuten Hipstamaticissa ja PicPlz:ssä, mutta Instagram integroi ja tasapainotti toiminnot omalla tavallaan ja oli lisäksi ilmainen. Se syrjäyttikin kaikki kilpailijansa ajan myötä.
Twitterin perustaja Jack Dorsey tarjosi Instagramista 500 miljoonaa dollaria, mutta Systrom ja Krieger eivät suostuneet tarjoukseen. Huhtikuussa 2012 he suostuivat Mark Zuckerbergin miljardin dollarin tarjoukseen, ja näin Instagram siirtyi Facebookin omistukseen. Systrom ja Krieger jatkoivat yhtiön johdossa. Kaikki Instagramin käyttäjistään keräämä data siirtyi Facebookin käyttöön. Uudesta omistajasta huolimatta Instagram säilyi käyttäjien näkökulmasta omannäköisenään. Kaupan jälkeen Twitter karsi joitain Instagramin toimintoja Twitterissä, kuten Instagram-kuvien upottamisen.
Korkeintaan 15 sekunnin mittaisia videoita pystyi lisäämään Instagramiin kesäkuusta 2013 alkaen. Lokakuussa 2013 Instagram alkoi kokeilla mainosten lisäämistä feediin. Joulukuussa 2013 lisättiin suoraviestipalvelu (Direct messaging). Tuki pysty- ja vaakasuuntaisille kuville lisättiin elokuussa 2015.
Instagramin Windows 10 ja Windows 10 Mobile -versio julkaistiin keväällä 2016.
Helmikuussa 2016 tuli tuki useiden käyttäjätunnusten rekisteröinnille ja mahdollisuus siirtyä niiden välillä. Minuutin mittaiset videot tulivat mahdollisiksi maaliskuussa 2016. Kesäkuussa 2016 Instagram rajoitti voimakkaasti kolmansien osapuolten sovellusten toimintaa Instagramissa. Samalla sovelluksen julkaisuvirrassa otettiin käyttöön algoritmi, minkä jälkeen näkymä ei enää ollut täysin kronologinen. Algoritmi painotti julkaisun eli postauksen tuoreuden ohella myös käyttäjän aiemman toiminnan paljastamia kiinnostuksen kohteita sekä tämän ja postaajan yhteyden läheisyyttä. Sovelluksen eri osioissa toimivat eri algoritmit, jotka ovat vastuussa sisällön jakelusta käyttäjille.
Elokuussa 2016 Instagramiin tuli Snapchatistä vaikutteita saanut Instagram Stories -ominaisuus, jonka avulla käyttäjä voi postata kuvia ja videoita storyyn eli tarinaan. Storiesiin ladatut kuvat ja videot poistuvat 24 tunnin sisällä. Käyttäjä voi itse päättää, ketkä näkevät hänen tarinansa. Storiesin kuvien lyhyt näkyvyys sai Instagramin käyttäjät vierailemaan sovelluksessa aiempaa useammin. Kesäkuun 2017 lopulla Instagram Storiesilla oli jo 250 miljoonaa päivittäistä käyttäjää. Vuoden 2015 jälkeen käyttöön otettuja suosittuja toimintoja ovat esimerkiksi Live Video, GIF Stickers ja Music Stickers.
Systrom ja Krieger erosivat perustamansa yhtiön johdosta syyskuussa 2018. Facebook nosti yhtiön uudeksi johtajaksi Adam Mosserin.
Marraskuussa 2019 Instagram poisti Tilaukset-välilehden sovelluksesta.
Suosio
Instagram ilmoitti elokuussa 2011, että kuvia oli ladattu palveluun yhteensä 150 miljoonaa. Joulukuussa 2014 palveluun ladattiin jo 70 miljoonaa kuvaa ja videota päivittäin.
Instagram oli 2010-luvun neljänneksi ladatuin sovellus, suositumpia olivat vain Facebook, Facebook Messenger ja Whatsapp.
Vaikutus
Instagramilla on arvioitu olleen suuria vaikutuksia kulttuuriin esimerkiksi muodin, ruoan ja hyvinvoinnin alueilla. Myös esimerkiksi jotkin turistikohteet, ravintolat ja museot ovat alkaneet ottaa suunnittelussa huomioon sen, että moni vierailija julkaisee käynnistään kuvia Instagramissa. Lisäksi Instagramin myötä uudenlaiset urbaanit käyntikohteet ovat nousseet suosituiksi – esimerkiksi kuvaukselliset graffitit, suojatiet ja metrotunnelit, jopa kaivonkannet. Facebookin tekemän tutkimuksen mukaan jopa 70 prosenttia innokkaimmista matkailijoista julkaisee matkasuunnitelmiaan Instagramissa ja 67 prosenttia etsii palvelusta matkaideoita.
Instagramin ”vaikuttajat” (influencers) ovat suosittuja sisällöntuottajia, joilla on vaikutusvaltaa seuraajiensa ostopäätöksiin ja muihin tekoihin. He saavat lisäyksistään usein mainostuloja. Heidän suosionsa perustuu mielikuvaan autenttisuudesta ja ystävyyssuhteen kaltaisesta suhteesta vastaanottajaan. Jotkut mainostajat ovat myös itse luoneet Instagram-mainoskampanjoita, jotka keskittyvät käyttäjien tuottamaan sisältöön.
Poliitikkojen Instagram-aktiivisuus on kasvanut nopeasti 2010-luvun puolivälistä alkaen sitä mukaa kun palvelun käyttäjämäärät ovat nousseet. Jo yli 70 prosentilla Yhdysvaltain senaattoreista oli Instagram-tili vuonna 2018. Näkyvimpiä Instagramissa ovat nuoret ja nousevat poliitikot. Poliitikot käyttävät Instagramia myös vaalikampanjointiin, joka on suunnattu etenkin nuorille äänestäjille. Instagramissa on havaittu myös yrityksiä manipuloida yhdysvaltalaisia äänestäjiä.
Käyttöehdot ja yhteisösäännöt
Instagramin käyttöehtojen mukaan käyttäjän pitää olla vähintään 13-vuotias. Toiseksi henkilöksi tekeytyminen ja virheellisen tiedon antaminen on kiellettyä. Tuomitut seksuaalirikolliset eivät saa liittyä palveluun. Yhteisösääntöjen mukaan sivuille saa jakaa vain itse kuvattuja kuvia tai sellaisia, joiden jakamiseen käyttäjällä on oikeus. Palveluun ei muutamin poikkeuksin saa ladata alastonkuvia. Kiellettyjä ovat myös sellaiset kuvat, joissa on vahingoitettu itseä tai jotka voisivat yllyttää itsensä vahingoittamiseen.
Instagramilla on oikeus käyttää käyttäjien tietoja, toimintaa ja lataamaa sisältöä ilman hyvitystä. Vuodesta 2018 alkaen käyttäjällä on ollut oikeus nähdä tai ladata kopio kaikesta datasta, joka hänestä on tallennettuna Instagramissa. Käyttäjän kuoltua kukaan ei voi saada hänen tilinsä käyttöoikeutta. Vainajan omaiset voivat pyytää vainajan Instagram-tiliä kokonaan poistettavaksi tai jäädytettäväksi, jolloin sitä ei voi enää käyttää eikä sen asetuksia muuttaa.
M/S Norbank
M/S Norbank on P&O North Sea Ferriesin omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1993 Van der Giessen-De Noordin telakalla Alankomaissa. Kuollutta painoa laivalla on 6 791 tonnia. Norbank on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Rotterdam.
Norbankin sisaralus on M/S Norbay.
Mannasaarni
Mannasaarni (Fraxinus ornus) on Euroopassa ja Lounais-Aasiassa kasvava saarnien sukuun kuuluva puu. Sen mahlasta saatua mannaa on käytetty rohtona ja ruokana. Mahla sisältää mannitolia (C6H8(OH)6). Mannasaarnea kasvatetaan Keski- ja Etelä-Euroopassa myös koristepuuna.
M/S Norbank
Käyttöhistoria
5. kesäkuuta 1993 alus laskettiin vesille ja 29. lokakuuta se luovutettiin Nordzee Verdiensten B.V:n omistukseen, joka rekisteröi sen Alankomaiden lipun alle. Kotisatamaksi tuli Rotterdam. 31. lokakuuta North Sea Ferries aloitti liikennöinin aluksella reitillä Hull–Rotterdam. 1. tammikuuta 1997 alus rekisteröitiin Norships CV:n omistukseen, joka vaihtoi samalla nimensä P&O North Sea Ferriesiksi. Samana päivänä Norbank aikarahdattiin P&O Groupin liikenteeseen. Toukokuussa 2001 alus siirtyi Rotterdamin ja Felixstowen väliseen liikenteeseen. 7. tammikuuta 2002 Norbank siirtyi P&O Irish Sean Liverpoolin ja Dublinin väliseen liikenteeseen.
Mannasaarni
Mannasaarni kukkii lehtien puhjetessa. Sen kukissa on kermanvalkoiset terälehdet ja ne tuoksuvat voimakkaasti makeahkolle. Laji muistuttaa lehtosaarnea (Fraxinus excelsior). Siihen verrattuna mannasaarnen lehden lehdykät ovat alta valko- tai ruskeanukkaiset, talvisilmut ovat vaaleamman väriset ja runko on lähes sileä.
DEN Finland
DEN Finland Oy on vuonna 1989 perustettu pientalovalmistaja, joka suunnittelee ja valmistaa muuttovalmiita omakotitaloja. Yhtiön pääomistajia ovat nykyisin pääomasijoittaja Capmanin hallinnoimat rahastot, mutta merkittävinä omistajina ovat myös Suomen Teollisuussijoitus sekä yrityksen toimiva johto. Vuoden 2020 RTS Oy:n Omakotirakentaja-tutkimuksen mukaan DEN on kolmella tuotemerkillään (Designtalo, Finnlamelli ja Ainoakoti) Suomen suurin pientalovalmistaja 17 %:n osuudella myynnin arvolla mitattuna. DEN johtaa myös muuttovalmiiden kotien markkinoita.
Yritykseen kuuluva Talliosake toteuttaa harraste-, toimi- ja varastotiloja Suomessa ja Ruotsissa. DEN Finland on Pientaloteollisuus PTT ry:n jäsen
Historia
Pohjolan Design-Talo on perustettu Oulunsalossa vuonna 1989. Sijoitusyhtiö CapMan tuli vuoden 2011 alussa yhtiön pääomistajaksi 80% osuudella ostamalla yrityksen Ruukki Groupilta. Vuonna 2017 yhtiö osti vuonna 1995 perustetun hirsitalovalmistaja Finnlamellin sekä 2010 perustetun Talliosakkeen. Helmikuussa 2018 yhtiö vaihtoi nimensä Den Finland Oy:ksi ja Pohjolan Design-Talo lyhensi samalla nimensä Designtaloksi.
Liiketoiminta
DEN Groupin liiketoiminnasta Suomessa vastaa DEN Finland Oy. Designtalon ja Finnlamellin lisäksi liiketoimintaan kuuluvat Keskon kanssa vuonna 2012 lanseerattu yhteistyömerkki Ainoakoti, jota myydään K-Raudan myymälöissä, sekä DEN Tekniikka, joka suunnittelee ja toteuttaa kohteiden talotekniikan.
Gangnam Style
”Gangnam Style” on eteläkorealaisen laulajan PSY:n kappale. Kappale julkaistiin hänen kuudennen studioalbuminsa PSY's Best 6th Part 1 ensimmäisenä singlenä 15. heinäkuuta 2012.
Gangnam Style ohitti 24. marraskuuta 2012 näyttökerroissa Justin Bieberin ”Baby”-kappaleen musiikkivideon ja siitä tuli YouTuben sen ajan katsotuin video. Musiikkivideo ylitti miljardin katsojan rajan 21. joulukuuta 2012. Vuonna 2014 videon katselukerrat ylittivät kaksi miljardia, ja YouTube joutui tekemään päivityksen, koska videon katselukerrat ylittivät laskurin kriittisen rajan. Kappaleen musiikkivideo pysyi katsotuimpana videona YouTubessa aina heinäkuuhun 2017 asti, kun Wiz Khalifan ja Charlie Puthin kappaleen See You Again musiikkivideo ohitti Gangnam Stylen musiikkivideon näyttökertalukemissa.
Kappaleen nimi viittaa Etelä-Korean pääkaupungin, Soulin, hallinnolliseen alueeseen nimeltä Gangnam, joka tunnetaan Soulin varakkaimman väestön asuinalueena. Kappale parodioi ihmisiä, jotka esittävät olevansa Gangnamin alueelta. Kappaleesta julkaistiin myös toinen versio, ”Oppa is Just My Style”, jolla esiintyy Hyuna.
U-81 (1941)
U-81 oli Saksan laivaston VIIC-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 25. tammikuuta 1939 Bremer Vulkanin telakalta, missä köli laskettiin 11. toukokuuta 1940. Alus laskettiin vesille 22. helmikuuta 1941 ja otettiin palvelukseen 26. huhtikuuta ensimmäisenä komentajanaan yliluutnantti Friedrich Guggenberger.
Palvelus
Alus lähti Trondheimista toiselle partiomatkalle Pohjanmerelle ja Pohjois-Atlantille. Alus havaitsi saattueen SC42, josta se upotti 9. syyskuuta SS Empire Springbuckin (5 591 tonnia), joka vei syvyyksiin koko miehistönsä 42 upseeria ja miestä. Seuraavana päivänä vene upotti MV Sally Maerskin. Sukellusvene saapui Brestiin Ranskaan. Alus sai käskyn liittyä Välimerellä operoiviin sukellusveneisiin.
Sukellusveneen ensimmäinen yritys murtautua Gibraltarin salmesta Välimerelle 30. lokakuuta oli päättyä tuhoon, kun Britannian kuninkaallisten ilmavoimien 209. laivueen PBY Catalina -lentovene hyökkäsi aluksen kimppuun. Alus vaurioitui pahoin ja joutui palaamaan Brestiin korjattavaksi.
thumb|left|Torpedosta osuman saaneesta HMS Ark Royalista siirretään miehistöä HMS Legioniin. Alus upposi seuraavana päivänä. Saksan laivaston esikunta päätti lähettää 4. marraskuuta toisen ryhmän sukellusveneitä Välimerelle toisen ryhmän, johon kuuluivat U-81, U-205, U-371 ja U-559. Ne lähtivät päämääränään La Spezia ja läpäisivät Gibraltarin salmen. U-81 ja U-205 havaitsivat 13. marraskuuta Force H:n Gibraltarin edustalla ja laukaisivat torpedoita aluksia kohti. Alukset eivät kyenneet tähystämään mahdollisia osumia, vaan joutuivat väistämään saattueen hävittäjien syvyyspommeja. HMS Ark Royaliin osui keskilaivaan yksi torpedoista. Ark Royal upposi seuraavana päivänä osuman seurauksena. Sukellusveneet saapuivat 1. joulukuuta La Speziaan, missä ne liitettiin 29. sukellusvenelaivueeseen.
U-81:n seuraava purjehdus oli tapahtumaton. Alus lähti 4. huhtikuuta 1942 uudelle purjehdukselle itäiselle Välimerelle, jossa se upotti 16. huhtikuuta egyptiläiset Bab el Faragin ja Fatouh el Kherin, brittiläisen SS Caspian sekä Vapaan Ranskan laivaston sukellusveneidentorjuntatroolarin Vikingin. Alus upotti egyptiläiset Hefz el Rahmanin 19. huhtikuuta ja El Saadiahin 22. huhtikuuta. Sukellusvene purjehti 25. huhtikuuta Salamiin satamaan vietettyään merellä 22 vuorokautta. Seuraava purjehdus Salamiin edustalla oli merkityksetön. Vene upotti 10. kesäkuuta paluumatkallaan La Speziaan brittiläisen SS Havren.
U-81:n seuraava partiomatka suuntautui läntiselle Välimerelle. Matkalla alus upotti 10. marraskuuta brittiläisen SS Garlingen sekä operaatio Torchiin kuuluvista aluksista Alfred Holtin varustamon SS Maronin (6487 tonnia, ) 13. marraskuuta.
U-81:n seuraava purjehdus oli taas merkityksetön. Matkan jälkeen aluksen kotisatamaksi vaihdettiin Pola. Aluksen päällikkö vaihtui 25. joulukuuta, kun uudeksi päälliköksi määrättiin everstiluutnantti Johann-Otto Krieg.
U-81 lähti 30. tammikuuta 1943 Polasta. Alus vaurioitti 10. helmikuuta hollantilaista SS Saroenaa ja upotti seuraavana päivänä egyptiläiset Al Kasbanahin ja Sabah el Kheirin, libanonilaisen Husnin ja palestiinalaisen Dolphinin. Alus purjehti 19. helmikuuta Salamiin satamaan oltuaan merellä 21 vuorokautta. Seuraavalla purjehduksella alus upotti egyptiläiset Bourghiehin, Mawahab Allahin ja Rousdin.
U-81 osui 22. heinäkuuta seuraavalla matkallaan SS Empire Moonin, joka vietti sodan lopun telakalla. Kolme seuraavaa purjehdusta olivat tapahtumaköyhiä. Alus upotti 18. marraskuuta SS Empire Dunstanin.
U-81 joutui 9. tammikuuta 1944 Yhdysvaltain pommikoneiden maaliksi Polassa. Alus upposi kahden miehistön jäsenen saadessa surmansa. Hylky nostettiin 22. huhtikuuta ja romutettiin.
Alus suoritti palveluksensa aikana 17 partiomatkaa, upotti 23 alusta (yhteensä 63 289 tonnia) ja vaurioitti lisäksi kahta (yhteensä 14 143 tonnia).
Maria Kristiina (Espanjan kuningatar, 1806–1878)
thumb|250px|Kuningatar Maria Kristiina, tuntemattoman taiteilijan maalaama muotokuva vuodelta 1831. Maria Kristiina (27. huhtikuuta 1806 Napoli, Molempain Sisiliain kuningaskunta – 23. elokuuta 1878 Sainte-Adresse, Ranska) oli Espanjan kuninkaan Ferdinand VII:n puoliso ja tämän kuoltua Espanjan sijaishallitsija tyttärensä, kuningatar Isabella II:n alaikäisyyden aikana vuosina 1833–1840. Maria Kristiinan sijaishallitsijakautta leimasi ensimmäisenä karlistisotana tunnettu sisällissota kruununperimyksestä.
Maria Kristiina oli Molempain Sisiliain kuninkaan Frans I:n tytär. Hän nai Espanjan itsevaltaisesti hallinneen kuningas Ferdinand VII:n joulukuussa 1829. Koska aiemmin jo kolme kertaa naimisissa olleelle Ferdinandille ei ollut syntynyt poikia, Ferdinand muutti Maria Kristiinan toiveesta 29. maaliskuuta 1830 annetulla niin sanotulla pragmaattisella sanktiolla kruununperimysjärjestystä siten, että myös kuninkaan naispuolinen jälkeläinen voisi periä kruunun. Tämä merkitsi kruununperijän aseman siirtymistä kuninkaan nuoremmalta veljeltä Don Carlokselta heidän tyttärelleen Isabellalle, joka syntyi lokakuussa 1830. Kun Ferdinand VII kuoli 29. syyskuuta 1833, Maria Kristiina nimettiin kaksivuotiaan Isabellan sijaishallitsijaksi ja hän sai siten periaatteessa absoluuttisen vallan. Don Carlos ja monet muut eivät kuitenkaan hyväksyneet perimysjärjestyksen muuttamista, ja karlistit aloittivat sisällissodan vain muutaman päivän kuluttua. Espanjan liberaalit asettuivat vapaamielisempänä pidetyn Maria Kristiinan hallituksen tueksi kun taas monet vanhoilliset tahot tukivat Don Carlosta.
Maria Kristiinan hallinto kärsi epävakaudesta, sillä hänen liberaalit tukijansa eivät olleet tyytyväisiä hänen toimintaansa hallitsijana. Toisaalta myös itsevaltiuden tukijoilla oli edelleen epäilyksiä häntä kohtaan. Maria Kristiina solmi vuonna 1833 pian miehensä kuoleman jälkeen salaa morganaattisen avioliiton upseeri Agustín Fernando Muñozin kanssa, mikä sai monet aiemmat tukijat kääntymään häntä vastaan. La Granjassa puhjenneen kapinan jälkeen Maria Kristiina joutui toukokuussa 1836 palauttamaan voimaan vapaamielisen vuoden 1812 perustuslain ja siten luopumaan itsevaltiudesta. Sota karlisteja vastaan päättyi kuningattaren tukijoiden voittoon, mutta vuonna 1840 vaikutusvaltainen kenraali Baldomero Espartero pakotti Maria Kristiinan luopumaan sijaishallitsijuudesta. Hän siirtyi sen jälkeen maanpakoon Ranskaan. Kun Isabella II marraskuussa 1843 julistettiin täysi-ikäiseksi, hän salli äidilleen paluun Espanjaan. Tämä palasikin seuraavana vuonna, jolloin myös hänen toinen avioliittonsa tunnustettiin virallisesti ja hänen miehelleen Muñozille annettiin Rianzaren herttuan ja Espanjan granden arvot. Kun Maria Kristiina pyrki sekaantumaan maan hallintoon, hänet pakotettiin vuonna 1854 uudelleen maanpakoon. Hän asui tämän jälkeen loppuikänsä Ranskassa.
Chanan Colman
Chanan Colman (חנן קולמן; s. 10. maaliskuuta 1984 Gladsaxe) on tanskalais-israelilainen koripalloilija.
Colman on pelannut Suomessa Espoon Hongan (2009–2010) lisäksi Lappeenrannan NMKY:n Korisliiga-joukkueessa kausina 2004–05 ja 2005–06 sekä osan kaudesta 2008–09. Colmanin isä on yhdysvaltalainen ja äiti israelilainen. Colman on pelannut myös Tanskan miesten maajoukkueeseessa.
Touko Markkanen
Touko Aatos Markkanen (1. toukokuuta 1922 Helsinki – 27. maaliskuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen sosiologi, Alkoholipoliittisen tutkimuslaitoksen tutkija ja yksi psykometriikan johtavista asiantuntijoista. 1960-luvun lopulla hän toimi Jyväskylän yliopiston psykometriikan dosenttina ja vuosina 1969–1974 Helsingin yliopiston sosiologian dosenttina.
Lapsuus ja nuoruus
Markkanen syntyi köyhään perheeseen Helsingin itäisessä kantakaupungissa. Sekä isä että äiti olivat räätäleitä, kuten monet muutkin suvussa. Isä kuoli Touko-pojan ollessa kuusivuotias, ja ensimmäisellä luokalla kansakoulussa Markkanen sairastui vakavaan selkäranka- ja keuhkotuberkuloosiin, joka piti hänet vuosia vuodepotilaana. Kun hän 14-vuotiaana lopulta parantui, hänen oli opeteltava uudelleen kävelemään.
Markkanen kouluttautui ensin kaivertajaksi, kultasepäksi ja hienomekaanikoksi. Hän työskenteli kultaseppänä vuosina 1938–1943, ja suoritti sitten keskikoulun ja vuonna 1945 ylioppilastutkinnon, mutta sairastui alkoholismiin. 28-vuotiaana Markkanen ryhdistäytyi ja yritti ansaita elantoaan toimittajana ja muilla kirjoitustöillä. Käännekohta oli, kun Markkanen sai kirjastoapulaisen paikan Oy Alkoholiliike Ab:n kirjastosta. Hän alkoi lukea psykologian alan kirjallisuutta. Ennen pitkää hänet taustansa ja lahjakkuutensa vuoksi otettiin mukaan kouluttamaan Alkon myyjiä ostajien tarkkailussa sekä tutkimusapulaiseksi alkoholin vaikutuksia kartoittavassa tutkimuksessa. Sen myötä hän innostui opiskelemaan faktorianalyysiä ja muita tilastomatematiikan menetelmiä ja sai vakituisen tutkijan paikan Alkoholipoliittisessa tutkimuslaitoksessa. Myöhemmin hän oli Alkon johtoryhmän erikoistehtävissä ja yhtiön alkoholipoliittisena asiantuntijana.
Marvel Super Heroes
Marvel Super Heroes on Capcomin kehittämä ja julkaisema taistelupeli. Peli julkaistiin alun perin kolikkopelinä vuonna 1995 sekä vuonna 1997 Sega Saturnille ja PlayStationille. Vuonna 2012 peli julkaistiin PlayStation Networkissa ja Xbox Live Arcadessa. Pelissä esiintyy useita supersankareita ja heidän vihollisiaan Marvelin sarjakuvista.
Peli on saman tyyppinen kuin aiempi Marvelin taistelupeli, X-Men: Children of the Atom, mutta yksinkertaisemmalla voimien käytöllä ja peliin on myös lisätty Ikuisuuskivet, jotka antavat käyttäjälle eri voimia taisteluiden aikana.
Levitation
Levitation on Hawkwindin albumi vuodelta 1980.
Nauhoitus ja albumin sisältö
Levitation oli ensimmäisiä albumeja, jotka on nauhoitettu digitaalista teknologiaa käyttäen. Albumin teon aikaan Roundhouse-studiolle oli Bronze-yhtiö hankkinut uuden digitaalisen studiolaitteiston. Nauhoitusten alkaessa kokoonpano oli sama kuin edeltävällä Live Seventy Nine-albumilla (Dave Brock, Huw Lloyd Langton, Harvey Bainbridge, Tim Blake ja Simon King).
Rumpali Simon King lähti yhtyeestä albumin levytyksen loppuvaiheissa henkilökohtaisten ongelmien vuoksi. King kertoi jälkeenpäin että hänen alkoholin käyttönsä oli pahentunut levytyksen aikoihin ja hänen täytyi lähteä yhtyeestä saadakseen henkilökohtaiset asiansa kuntoon. Kingin tilalle tuli Cream-yhtyeestä tuttu rumpali Ginger Baker, joka soitti rummut levylle uudestaan ja jäi myös varsinaiseksi jäseneksi yhtyeeseen. Yhteys Bakeriin oli saatu Huw Lloyd Langtonin vaimon kautta, joka työskenteli Bakerin manageritoimistossa.
Musiikillisesti albumi jatkaa edellisen levyn heavy rock-tyylistä suuntausta, tosin myös melodisiakin kappaleita on, ja myös syntetisaattoreita käytetään kohtalaisesti. Albumi sisältää myös neljä instrumentaalia ("Psychosis", "World Of Tiers", "Prelude" ja "Space Chase"). Instrumentaalien runsaampi määrä johtunee vokalisti-lyyrikko Robert Calvertin poistumisesta yhtyeestä, joten varsinaista sanoittajaa ei yhtyeen piiristä löytynyt.
Albumin julkaisun jälkeen
Levitation menestyi hyvin Britannian albumilistalla nousten top-20:n tuntumaan. Hawkwind lähti promotoimaan albumia vuoden 1980 loppuajaksi yhteensä 44 konserttia sisältävälle Britannian kiertueelle. Kahdeksan konsertin jälkeen Tim Blake erosi yhtyeestä erimielisyyksien takia. Hänen tilalleen kiertueen loppuajaksi tuli Keith Hale. Seuraavan vuoden alkupuolella Ginger Baker ja Hale erotettiin yhtyeestä. Baker oli tavannut kiertueen aikana vanhan Cream-basistin Jack Brucen ja hän taivutteli Halen kanssa Dave Brockia erottamaan Harvey Bainbridge ja ottamaan Bruce tämän tilalle. Brock ei tähän suostunut ja Baker ja Hale saivat lähteä. Baker totesi myöhemmin, kuinka "maailman huonoin basisti syrjäytti maailman parhaan rumpalin". Bakerin persoona oli aiheuttanut muutenkin vaikeuksia yhtyeen sisäpiirissä ja hän vei myös yhtyeen huomiota lehdistössä, jossa yhtyettä oli alettu kutsua nimellä "Ginger Baker's Hawkwind".
Levitation jäi myös Hawkwindin viimeiseksi levyksi Bronze-merkillä. Brock olisi halunnut julkaista live-materiaalia sisältävän albumin, mutta levy-yhtiössä ei haluttu panostaa live-albumeihin. Pian tämän jälkeen Bronze julkaisi kuitenkin Motörheadin livealbumin ja tästä pettyneenä Brock ja Hawkwind jättivät Bronze Recordsin. Levitation-kiertueen livenauhoituksia julkaistiin myöhemmin Zones- ja This Is Hawkwind Do Not Panic-albumeilla sekä Levitation-albumin remasteroidulla painoksella (Atomhenge).
3CD Expanded Limited Edition (Atomhenge 2009)
CD 1:
CD 2:
Cherish
Cherish voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Inkeroinen
Inkeroinen tai Inkeröinen voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Peränkylä
Peränkylä on kylä Eurajoella, entisen Luvian kunnan alueella. Se on vanhana merenlahden kylänä merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö. Se perustettiin Luvianlahden rannalle, mutta kylä sai huomattavasti lisää peltomaata, kun lahti kuivatettiin 1900-luvulla.
Sijainti ja maantiede
Peränkylä sijaitsee Eurajoen kunnassa noin neljä kilometriä etelään Luvian kirkonkylästä. Peränkylään kuuluu laaja kyläalue, jonka halkaisee valtatie 8. Kylässä virtaavat Korvenoja ja Mikolanoja, jotka yhdistyvät Pinkjärvestä alkunsa saavaan Harjajuopaan ja laskevat Selkämereen.
Peränkylä on määritelty kuuluvaksi Suomen merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Museovirasto pitää sitä ainutlaatuisena merenlahden vanhana kylänä. Vanha-Esko-, Mäki-Esko- ja Uusi-Seppä-nimisten maatilojen muodostavat ainutlaatuiset maamerkit viljelysmaisemaan. Päärakennukset ovat 1800-luvulta ja 1900-luvun alkupuolelta.
Historia
Peränkylä ja viereinen Mikola ovat Luvian korkeimmalla kohdalla, ja ne ovatkin todennäköisesti olleet alueet, joille on tullut ensimmäisenä asutusta. Peränkylän alueella on asuttu tai sitä on käytetty kalastukseen jo 300–400-luvuilla. Peränkylä on varhaisissa kirjallisissa maininnoissa esiintynyt muun muassa nimillä Peräby, Päreby ja Perä. Peränkylä sai vakituisen asutuksen myöhäiskeskiajalla. Kylässä oli kaksi taloa 1560-luvulla. Peränkylän kantatiloja ovat Esko, Seppä ja Sahari.
Peränkylän kehitykseen vaikutti merkittävästi Luvianlahden kuivatus, joka toi kylään huomattavasti lisää peltomaata. Lahti kuivatettiin kahdessa vaiheessa 1917–1923 ja 1948–1954.
Miia Räikkönen
Miia Räikkönen (oik. Räikkönen-Jatkola) on suomalainen Eurasta kotoisin oleva näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi Raakel Kurjen roolistaan MTV3-kanavan draamasarjassa Salatut elämät. Näyttelemistä hän on opiskellut Suomen teatteriopistossa.
Hän on näytellyt myös Pyhäjärvi-teatterissa, Porin Teatterissa ja Tampereen Komediateatterissa.
Räikkönen on pelannut lentopalloa SM-tasolla LiigaEurassa. Räikkönen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta edellisestä avioliitostaan.
Kårkulla
Kårkulla voi tarkoittaa:
Xabi Castillo
Xabier "Xabi" Castillo Aranburu (s. 29. maaliskuuta 1986 Durango, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edusti vuonna 2015 päättyneellä pelaajaurallaan Espanjan Primera Divisiónissa Athletic Bilbaota ja toisella sarjatasolla useita muita seuroja. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Ura
Castillo pelasi junioriaikoinaan Athletic Bilbaossa, mutta ensimmäiset viralliset pelinsä hän pelasi naapuriseura Real Sociedadissa. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi lainasopimuksella Las Palmasiin. Ensimmäisinä kahtena kautenaan Real Sociedadin edustusjoukkueessa hän kuului vakituisesti avauskokoonpanoon.
16. heinäkuuta 2009 Castillo palasi Athletic Bilbaoon ja teki nelivuotisen sopimuksen joukkueen kanssa. Ensiesiintymisensä maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki 30. elokuuta 2009 ottelussa Espanyolia vastaan.
Martin Guerre
pienoiskuva|[[Jean de Corasin tapauksen pohjalta kirjoittaman Arrest memorablen nimiösivu vuodelta 1565.]] Martin Guerre oli 1500-luvulla elänyt ranskalainen talonpoika, joka on jäänyt historiaan häneen liittyneen kuuluisan huijauksen vuoksi. Vuonna 1548 Martin Guerre jätti selittämättä perheensä ja katosi, kunnes lähes vuosikymmen myöhemmin hänen kotikyläänsä saapui mies, joka väitti olevansa takaisin palaava Martin Guerre. Hän eli kylässä Guerren vaimon ja pojan kanssa kolme vuotta, kunnes joutui oikeuteen huijariksi syytettynä. Monivaiheisessa oikeudenkäynnissä paljastuikin, että hän oli tosiasiassa Martin Guerren henkilöllisyyden varastanut mies nimeltä Arnaud du Tilh. Kesken oikeudenkäynnin myös oikea Martin Guerre palasi viimein, varmistaen näin du Tilhin syyllisyyden.
Martin Guerren tapauksesta kirjoitettiin välittömästi peräti kaksi kertomusta. Toisen, Admiranda historia eli Histoire admirable, kirjoitti Guillaume Le Sueur ja toisen Arrest memorable (”Merkittävä tuomio”), Jean de Coras, joista jälkimmäisen kirjoittaja oli yksi tapausta käsitelleistä tuomareista ja maineikas oikeustieteen tuntija. Aiheesta on tehty muun muassa ranskalainen elokuva Martin Guerren paluu (Le retour de Martin Guerre, 1982), jonka pääosia näyttelevät Gérard Depardieu ja Nathalie Baye. Elokuvanteossa neuvonantajana toiminut historioitsija Natalie Zemon Davis kirjoitti aiheesta samana vuonna ilmestyneen historiateoksen Martin Guerren paluu, joka ilmestyi suomeksi Gaudeamuksen kustantamana vuonna 2001.
Tausta ja katoaminen
Vuonna 1538 Guerret tekivät vauraan artigat’laisen Rolsin perheen kanssa sopimuksen Martinin ja Rolsien tyttären Bertrande de Rolsin avioliitosta. Liiton osapuolet olivat tällöin poikkeuksellisen nuoria, Bertrande oman myöhemmän ilmoituksensa mukaan vain yhdeksän- tai kymmenvuotias. Martinin ja Bertranden ensimmäiset kahdeksan aviovuotta olivat lapsettomia, minkä uskottiin johtuvan jonkun noidan langettamasta kirouksesta, joka teki Martinista impotentin. Kun perheeseen viimein syntyi lapsi, poika, se nimettiin Martinin isän mukaan Sanxiksi. Vuonna 1548 pojan ollessa vain muutaman kuukauden ikäinen Martin varasti isältään, yhteistalouden päämieheltä, pienen määrän viljaa. Tämän jälkeen hän jätti ”isänsä ankaruuden pelossa” vaimonsa, lapsensa ja omaisuutensa ja lähti Artigat’sta vuosiksi omille teilleen.
Missä Martin sitten kävikin, hän ylitti jossakin vaiheessa Pyreneet ja päätyi Burgosin kaupunkiin Kastiliaan, ja siellä hän pääsi kardinaali Francisco de Mendozan talouteen lakeijaksi. Kardinaalin veli oli Espanjan armeijan kapteeni Pedro de Mendoza, jonka palveluskuntaan Martin jossakin vaiheessa siirtyi – olihan hän ollut jo Artigat’ssa taitava miekkailija. Espanjan armeijan palveluksessa Martin joutui Flanderiin, missä kuningas Filip II:n joukot sotivat ranskalaisia vastaan. Espanjalaisten murskatessa 10. elokuuta 1557 pikardialaisen Saint-Quentinin kaupungin piiritystä murtamaan tulleet ranskalaisjoukot Martin sai jalkaansa osuman arkebuusista ja se jouduttiin amputoimaan.
Mansikkapiirakka
thumb|Täyteläinen mansikkapiirakka. Mansikkapiirakka on piirakka, joka täytetään pääasiassa mansikoilla. Mansikkapiirakan päälle voidaan myös lisätä kermavaahtoa.
Saarisen malli
Saarisen malli tai Malli Saarinen (virallisesti "Malli 1917 Saarinen") on nimitys, jota käytetään itsenäisen Suomen ensimmäisistä postimerkeistä. Nimensä ne saivat suunnittelijastaan, arkkitehti Eliel Saarisesta.
Yleistä
Saarisen malli laskettiin liikkeelle jo 1. lokakuuta 1917, paria kuukautta ennen Suomen itsenäistymistä. Ne olivat ensimmäiset suomalaiset postimerkit sitten vuonna 1889 ilmestyneiden yleismerkkien, joiden käyttö kiellettiin postimanifestin myötä vuonna 1900. Uusien suomalaisten postimerkkien julkaisun mahdollisti Venäjällä vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen myötä tapahtunut hallitsijanvaihdos.
Saarisen mallin merkit olivat ainoita Suomessa vuosien 1917–1929 välillä julkaistuja postimerkkejä lukuun ottamatta itsenäisyyden 5- ja 10-vuotisjuhlien kunniaksi ilmestyneitä erikoismerkkejä. Vuosina 1919 ja 1921 niitä varustettiin inflaation vuoksi nimellisarvoa korottavalla lisäpainamalla. Viimeiset Malli Saarisen merkit olivat käytössä vuoden 1930 loppuun saakka. Ne korvasi saman vuoden alussa ilmestynyt "Malli 1930 Leijona" -yleismerkkien sarja.
Vaasan malli
Suomen sisällissodan aikana maan postimerkkivarannot jäivät punaisten hallitsemaan Helsinkiin, eikä rintamalinjan pohjoispuolelle voitu toimittaa merkkejä. Tämän vuoksi Vaasaa pääkaupunkinaan pitänyt Suomen valkoinen senaatti painatti kahdeksan postimerkin sarjan, jotka tunnetaan nimellä Vaasan malli. Matti Visannin suunnitelman mukaan muokatut merkit eroavat ulkoasultaan jonkin verran alkuperäisistä Eliel Saarisen postimerkeistä.
Aunuksen ja Pohjois-Inkerin postimerkit
Heimosotien aikana Aunuksen väliaikainen hoitokunta painatti kahdeksan omaa postimerkkiä varustamalla Malli Saarisen merkkejä lisäpainamalla "Aunus". Kyseiset postimerkit olivat käytössä lyhyen aikaa vuoden 1918 heinä- ja lokakuun välillä. Aunuksen merkit ovat Suomen eniten väärennettyjä postimerkkejä, johtuen lähinnä väärentämisen helppoudesta.
Pohjois-Inkerin Hoitokunta puolestaan julkaisi vuonna 1920 Saarisen mallia muistuttaneita postimerkkejä, joita käytettiin Pohjois-Inkerissä maaliskuusta joulukuuhun 1920. Niissä muun muassa Suomen vaakunaleijona oli korvattu Inkerin vaakunalla.
Puerto Platan lento-onnettomuus 1992
Lentokone
Onnettomuuskone oli vuonna 1967 valmistettu Iljušin Il-18D (rekisteritunnus CU-T1720, valmistenumero 187010301). Se toimitettiin Aeroflotille joulukuussa 1967. Vuonna 1975 se siirtyi Air Mali Internationalin laivastoon ja palasi takaisin Aeroflotille vuonna 1985. Toukokuussa 1987 koneen hankki Cubana de Aviación, joka vuokrasi sen alkuvuodesta 1992 Chileen. Aerocaribbeanille kone siirtyi kesäkuussa 1992.
Samaa koneyksilöä käytettiin vuonna 1986 julkaistun lento-onnettomuudesta kertovan neuvostoliittolaisen katastrofielokuvan Razmah kryljev kuvauksissa. Tammikuuhun 1987 mennessä koneelle oli kertynyt 22 016 lentotuntia.
Matkustajat ja miehistö
Onnettomuuslennolla oli 28 matkustajaa ja kuusihenkinen miehistö. Lennolla olleista 16 oli Kuuban kansalaisia, 16 Dominikaanisesta tasavallasta ja kaksi Italiasta. Matkustajien joukossa oli Dominikaanisen tasavallan shakkimaajoukkue, johon kuuluivat pelaajat Juan José Matos Rivera, Manolo Marte, Héctor Ogando Estévez ja César González Jaquez, tuomari Marcelino De La Rosa ja valmentaja Adelquis Rémon Gey. He olivat matkalla Kuubaan kansainväliseen turnaukseen. Lennolla oli myös Puerto Platan urheiluliiton johtaja ja Dominikaanisen tasavallan koripalloliiton entinen johtaja Cristóbal Merette Luna.
Onnettomuus
Lento lähestyi Puerto Plataa kaakosta. Tarkoituksena oli tehdä VOR-lähestyminen kiitotielle 26, irtautua lähestymiskuviosta lentoaseman lähellä, kiertää se ja laskeutua kiitotielle 08. Viimeinen yhteys koneeseen saatiin, kun miehistö ilmoitti kääntyneensä lähestymisen perusosalle yhdeksän merimailin päässä kiitotien alusta. Pian käännyttyään lähestymisen loppuosalle kone törmäsi Isabel de Torres -kukkulaan noin kello 18.45 paikallista aikaa. Onnettomuuden syynä oli ilmeisesti lentäjän virhe. Suurin sallittu etäisyys perusosalle kääntymiseen oli neljä merimailia.
Törmäys kukkulan seinämään lähes täydellä polttoainekuormalla aiheutti suuren räjähdyksen, ja kaikki 34 koneessa ollutta kuolivat onnettomuudessa. Pelastustyöt aloitettiin onnettomuuspäivän iltana, mutta ne jouduttiin keskeyttämään huonon sään vuoksi. Uhrien ruumiiden noutamiseen osallistuivat väestönsuojeluviranomaiset, Punainen risti, palolaitos ja ilmavoimat.
Kędzierzyn-Koźlen piirikunta
Kędzierzyn-Koźlen piirikunta on yksi Opolen voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 93 880. Siihen kuuluvat viisi kuntaa ovat Bierawa, Cisek, Pawłowiczki, Polska Cerekiew ja Reńska Wieś. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 51,7 prosenttia oli naispuolisia ja 48,3 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,2 prosenttia ja eläkeikäiset 23,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44,1 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 713 lasta. Kędzierzyn-Koźlen piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 66 848 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Dreamspace
Dreamspace on Stratovariuksen kolmas, vuonna 1994 julkaistu albumi. Kappaleiden ja sanoitusten aiheet olivat muuttuneet jyrkästi, jos niitä verrataan kahteen aikaisempaan albumiin. Dreamspace on myös Stratovariuksen albumeista viimeinen, jolla laulaa kitaristi Timo Tolkki. Basisti Jari Kainulainen liittyi yhtyeeseen kun noin 70 prosenttia albumin materiaalista oli jo nauhoitettu. Kainulaisen soittoa kuultiin lopulta viidessä kappaleessa. Rumpali Tuomo Lassila loukkasi kätensä albumin nauhoitusten aikana, eikä pystynyt soittamaan rumpuja 8 viikkoon. Loput rummut albumille soitti Sami Kuoppamäki.
Kappaleet
Sävellykset ja sanoitukset: Timo Tolkki, ellei toisin mainita.
Vatja
Vatja (vatjaksi vaďďa tšeeli, maatšeeli) on kieli, joka kuuluu uralilaisen kielikunnan suomalais-ugrilaisen haaran itämerensuomalaiseen haaraan. Vatjan kieltä puhuvat vatjalaiset. Vatja luokitellaan omaksi kielekseen, mutta esimerkiksi Paul Aristen mukaan se on vain viron kielen murre.
Vatjalaisten kansalliseepos on yhteinen inkerikkojen kanssa, ja sen nimi on Pääskölintu – päivälintu. Teoksen on laatinut Arvo Survo.
Nimen alkuperä
Vanhan teorian mukaan vatja-sana on samaa alkuperää kuin ”vaaja”. Usein on väitetty, että vatja-nimi viittasi alun perin johonkin itämerensuomalaiseen kauppa- tai eräjärjestöön, jonka tunnus oli puunuija tai kiilakuvio. Jorma Koivulehto on kuitenkin hylännyt teorian ja katsonut vatjan olleen alun perin maastotermi. Samaan termiin perustuu myös joidenkin saamelaisten itsestään käyttämä nimitys vuowjoš sekä Itä-Virossa sijainneen muinaisen maakunnan nimi Vaiga. Vatjalaisista on merkintöjä venäläisissä kronikoissa jo 1000-luvulta alkaen, jolloin heistä on käytetty nimitystä водь (vod') sekä чудь (tšud' eli tšuudi). Nykyvenäjäksi vatjan kieli on водский язык (vodskij jazyk) ja vatjalainen водский (vodskij) (adj:na) / вожанин|вожанка (vožanin|vožanka) (subst:na). Venäjällä paikallishallinnon eri yksiköihin kuuluvia vatjalaisia nimitettiin eri nimillä, eivätkä aikoinaan tšuudeiksi kutsutut länsivatjalaiset päässeet väestönlaskennassa vatjalaisten ryhmään vielä Neuvostoliitossakaan.
Nykytilanne
Vielä ennen toista maailmansotaa vatjaa puhuttiin neljässä kylässä Laukaanjoen suulla Inkerinmaan luoteisosassa silloisessa Neuvostoliitossa. Alue on nykyisin hallinnollisesti osa Kingiseppin piiriä, joka on osa Leningradin oblastia. Vatjan kielelle ei kehitetty omaa kirjakieltä tuolloin, kun kieltä vielä käytettiin arkisessa vuorovaikutuksessa kyläyhteisöissä. Kun Neuvostoliitossa 1930-luvulla useille vähemmistökielille luotiin omat kirjakielet, vatjankielisten opetuksessa käytettiin sen lähisukukieltä ja osin samoilla alueilla puhuttua inkeroista. Nykyään vatjaksi on tarjolla yksittäisiä opetusmateriaaleja, mutta käyttäjiä niillä on hyvin vähän.
1990-luvulta alkaen Tarton yliopiston tutkija Heinike Heinsoo on järjestänyt vatjan kielen kursseja Inkerinmaalla. Hän on laatinut myös vatjan kielen oppikirjan.
Vuoden 2002 väestölaskennan mukaan vatjaa (vodian) osasi Venäjällä peräti 774 ihmistä. Se poikkeaa voimakkaasti aiemmin esitetyistä luvuista. Vuonna 2010 vatjan puhujia ilmoitettiin olevan alle 70 henkeä, joista pieni osa asuu Virossa.
Murteet
Vatja jakautuu neljään päämurteeseen ja useaan eri alamurteeseen:
Vuonna 1848 tehdyn arvion mukaan vatjan kielen 5 298 puhujasta länsivatjaa puhui 3 453 henkilöä (65 %), itävatjaa 1 695 (35 %) ja kukkosin vatjaa 150 henkilöä (3 %). Murteista on elossa enää länsivatjan Vainpuolen murre ja Kukkosin murre. Latviassa Bauskan lähellä puhutun kreviinin puhujista viimeiset tiedot ovat vuodelta 1846. Itävatja oli sammumaisillaan jo 1900-luvun alussa, mutta se säilyi Ikäpäivösin (Itšäpäivän) kylässä vielä 1960-luvulle asti, kunnes viimeinen puhuja kuoli. Myös länsivatjan Oron ja Mäen murteet sammuivat 1960-luvulla.
Ominaispiirteet
Vatjassa on monia piirteitä, jotka erottavat sen muista itämerensuomalaisista kielistä. Huomiota herättävin ominaisuus on k:n muuttuminen etuvokaalin edellä palato-alveolaariseksi afrikaataksi tš /ʧ/, esimerkiksi tšentšä 'kenkä', mätši 'mäki', retši 'reki' ja tšeeli 'kieli'. Sama muutos on havaittavissa myös muissa kielissä, kuten venäjässä (четыре, vrt. liettuassa keturi 'neljä'), ruotsissa (köpa [ʧø:pa] (nykyään suomenruotsalainen ääntämys) ja italiassa (centro [ʧɛntro]).
Vatjan astevaihtelu on muita itämerensuomalaisia kieliä laajempaa, ja se koskee klusiilien lisäksi myös klusiiliyhtymiä, affrikaattoja ja kahden s:n yhtymää, esimerkiksi idgõn 'itken', pezä D  'pesät', laizga D  'laiskat', püsü D  'pyssyt', redže D  'reet' ja mädžē 'mäen'.
Länsivatjassa ovat h ja k kadonneet sanan lopusta, mutta itävatjassa ne ovat säilyneet, esimerkiksi anna ɢ  'anna', kasõ ɢ  'kaste' ja pereh 'perhe'. Myös ensimmäisen persoonan pääte -n on kadonnut ja loppuvokaali on pidentynyt, esimerkiksi annā 'annan' ja johsī 'juoksin'.
Kaikki nasaaliäänteet ovat kadonneet klusiilin edeltä painottomassa tavussa, esimerkiksi paratan 'parannan' ja suurõpi 'suurempi'.
Vatjan kielen tutkimushistoria
Vatjaa on tutkittu yli 200 vuotta. Tieteellisen keskustelun piiriin vatjalaisten olemassaolo tuli jo 1700-luvun lopussa. Ensimmäisen vatjan kieliopin kuvauksen julkaisi August Ahlqvist vuonna 1856. Seuraavan vatjan kieliopin julkaisi Paul Ariste vuonna 1948. Nämä kuvaukset perustuvat jo aiemmin sammuneeseen aluemurteeseen.
Vatjalaisen Dmitri Tsvetkovin (1890–1930) vuonna 1924 laatima vatjan oppikirjan käsikirjoitus perustuu vielä viime vuosikymmeninä puhuttuun Joenperän kylän murteeseen. Kieliopin laatineen Svetkovin kerrotaan olleen harvoja akateemista tutkintoa tavoitelleita vatjalaisia. Käsikirjoitukseen liittyy traaginen tarina. Vatjan kielen tutkiminen jäi Svetkovilta kesken, sillä hän päätyi epäonnisen rakkausjutun takia itsemurhaan. Menetys oli vatjan kielen näkökulmasta suuri siksikin, että Svetkov oli laatinut noin 20 000 sanalippua omasta kielimuodostaan. Aineistoja on sittemmin hyödynnetty vatjan kieltä koskevissa julkaisuissa.
Kielenmuistomerkit
Lauri Kettunen tutki myös vatjaa ja nauhoitti vatjalaisten puhetta vahalieriöille. Hän tallensi vatjaa vuosina 1915, 1923 ja 1932. Suomen kielen nauhoitearkistossa on Kettusen äänittämiä vatjaa sisältäviä vahalieriöitä yhteensä 50. Näytteitä niistä on kuunneltavissa Kotimaisten kielten keskuksen verkkosivuilla. Kotimaisten kielten keskuksessa on monenlaista vatjan kieleen ja vatjalaisiin liittyvää aineistoa – nauhoitteita on yhteensä satakunta, uusimmat 1990-luvulla nauhoitettuja. Tietoja vatjalaisista on myös yksittäisten tutkijoiden henkilöarkistoissa, muun muassa Helmi Helmisellä ja Elvi Erämetsällä. Äänitteiden, sanasto- ja nimikokoelmien lisäksi Kotimaisten kielten keskuksen arkistossa on vatjalaisia koskevaa käsikirjoitusaineistoa. Laina Syrjäsen 1930-luvun käsikirjoituksessa kuvataan vatjalaisten leivänvalmistusta ja siihen liittyvää sanastoa. Arkistoituna on myös suomen kielen professori Paavo Siron käsikirjoitus Vatjalaisten teurastustapoja (vuodelta 1932). Molemmat kuvaukset on laadittu haastatellen Grigori Kuzminia, joka oli kotoisin Kattilan pitäjästä. Käsikirjoitukset sisältävät sanaston lisäksi tietoja muun muassa vatjalaisten uskomuksista.
Opetus
Vatjaa voi opiskella useassa eri yliopistossa. Omana oppiaineena sitä ei kuitenkaan ole tarjolla, vaan vatjan kurssit sisältyvät tavallisesti itämerensuomalaisten kielten opintokokonaisuuteen. Vatjan opetusta on tai on ollut seuraavissa yliopistoissa:
Kielinäyte
Vatjaksi: ''Meil õli karjušid. Siz õli palkattu karjušiida nyd enempää eväd, eb õõ karjušiid, eväd, tšenni ep taho mennä karjušissi. Nyd tšävvää vuoroo.''
Suomeksi (sananmukaisesti): Meillä oli paimenia. Silloin oli palkattu paimenet, mutta enää eivät, ei ole paimenia, eivät, kukaan ei tahdo paimeneksi. Nyt käydään vuoroin.
Kulmapuolustaja
thumb|220px|Eräs kulmapuolustajan tärkeimmistä taidoista on kyky lähteä ketterästi liikkeelle ja juosta lyhyen matkaa takaperin nopeiden laitahyökkääjien tuntumassa. Kuvassa oikealla Oakland Raidersin kulmapuolustaja Nnamdi Asomugha. Kulmapuolustaja (, lyh. CB) on puolustuksen pelipaikka amerikkalaisessa jalkapallossa. Kulmapuolustajat muodostavat puolustuksen takakentän yhdessä takapuolustajien kanssa.
Kulmapuolustajat ovat puolustuksen nopeimpia pelaajia, joiden pääasiallisena tehtävänä on puolustaa laitahyökkääjiä vastaan. Puolustuksen suunnitelmasta riippuen tämä saattaa tarkoittaa mies-miestä vastaan puolustamista, jolloin kulmapuolustajalla on "oma mies" hyökkäyksen puolella, jota seurata tai aluepuolustusta, jolloin hänellä on jokin alue kentällä, jota hän puolustaa. Vaikka kulmapuolustajat ovatkin pääasiallisesti heittopuolustuksen erikoismiehiä, on heillä myös oma roolinsa juoksun puolustamisessa, varsinkin lähelle sivurajaa suuntautuvissa juoksupeleissä eli kiertopeleissä.