cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hummer
Historia
Hummereita rakensi alun perin AM General Corporation, aiempi American Motorsin raskaan kaluston osasto, Mishawkassa, Indianassa. AM General oli suunnitellut siviili-Hummereiden myynnin aloittamista jo 1980-luvun lopulla. Vuonna 1990 kahdella valkoisella Hummerilla ajettiin Lontoosta Pekingiin Kiinaan Neuvostoliiton halki. Matka kuvattiin ja esitettiin ESPN-kanavalla Yhdysvalloissa. HMMWV sai kuitenkin huomattavasti laajempaa julkisuutta seuraavana vuonna alkaneessa Persianlahden sodassa. pienoiskuva|vasen|Hummer H1 Vuonna 1992 AM General aloitti HMMWV:n siviiliversion myynnin "Hummer" nimellä. Vuonna 1999 AM General myi tuotemerkin General Motorsille, mutta jatkoi ajoneuvojen valmistamista, joiden jakelusta ja markkinoinnista vastaa GM. Seuraavina vuosina GM esitteli 2 uutta omaa malliaan: H2 ja H3 ja nimesi alkuperäisen Hummerin H1:ksi. AM General jatkoi H1:n tuotantoa ja aloitti myös H2:n valmistamisen. H3:t rakennetaan Shreveportissa, Los Angelesissa. pienoiskuva|Hummer H2 Vuonna 2004 eri Hummer-malleja alettiin myydä myös Euroopassa ja muilla markkina-alueilla. Hummereita on myyty vain pieniä määriä lähinnä varakkaille asiakkaille.
Vuodesta 2006 alkaen GM on valmistanut H3:a Port Elizabethissa, Etelä-Afrikassa, kansainvälisille markkinoille. Etelä-Afrikassa valmistettavat autot on tarkoitettu vasemmanpuoleisen liikenteen maihin Australiaan, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Japaniin.
Vuodesta 2004 H2:ta on koottu myös Avtotorin tehtaalla, Kaliningradissa, Venäjällä. Tehdas tuottaa muutamia satoja Hummereita vuodessa, ja sen tuotanto rajoittuu Venäjän markkinoitten viiden jälleenmyyjän tarpeisiin.
Vuonna 2008 General Motors ilmoitti halukkuudestaan myydä Hummer-automerkki, korkean polttoainehinnan aiheuttaman alhaisen kysynnän vuoksi. Suunnitelmat Hummer-automerkin myymisestä ja tuotannon siirtämisestä Kiinaan kariutuivat Kiinan hallituksen evättyä luvan kauppaan. Vuonna 2010 GM päätti lakkauttaa Hummerin valmistuksen.
Yleistä
pienoiskuva|Hummer H3 Kaksi ensimmäistä mallia ovat suurikokoisia, raskaita, suurimoottorisia ja monimutkaisella vetokoneistolla varustettuja. Kolmas malli H3 on pienempi ja sen myynti on tähdätty ihmisille jotka haluavat citymaasturin jokapäiväiseen käyttöön. Hummer myös panosti kilpailijoitaan aggressiivisempaan muotoiluun ja mainontaan.
Hummeria, kuten muitakin tämän kokoluokan ja käyttötarkoituksen autoja, on arvosteltu luonnonvarojen tuhlaamisesta.
Mallisto
pienoiskuva|Hummer H3, H1 ja H2
Amanda Ilestedt
Amanda Ilestedt (s. 17. tammikuuta 1993 Sölvesborg, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa ranskalaista Paris Saint-Germainia pelattuaan aiemmin kotimaansa lisäksi Saksan Bundesliigassa kausina 2017–2019 Turbine Potsdamin ja kausina 2019–2021 Bayern Münchenin joukkueessa.
Ilestedt voitti jalkapallon naisten alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2012 kultaa Ruotsin joukkueessa. Hän on kesäkuun 2022 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 55 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia ja pelasi avauskokoonpanossa yhdessä ottelussa sekä tuli vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa.
Hän on jääkiekkoilija Kenneth Ekmanin lapsenlapsi sekä jääkiekkoilija Oliver Ekman-Larssonin serkku. Ilestedtin vanhemmat ovat isä Fredrick ja äiti Madeléne.
Díon arkeologinen museo
Díon arkeologinen museo (myös Dionin arkeologinen museo; ) on arkeologinen museo Díon kylässä Dío-Ólympoksen kunnassa Kreikassa. Se esittelee läheiseltä antiikin Dionin arkeologiselta alueelta sekä lähiseudulta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1983. Museorakennus on kaksikerroksinen ja sijaitsee Díon kylän eteläosassa vajaan kilometrin arkeologiselta alueelta lounaaseen.
Kokoelmat
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Dionista sekä muualta Ólympos-vuoren lähistöltä ja Pierian alueelta. Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Dionin pyhäköistä, roomalaisesta kylpylästä ja muista rakennuksista sekä kaupungin hautausmailta klassiselta kaudelta roomalaiselle ja varhaiskristilliselle ajalle saakka. Esineisiin kuuluu muun muassa kulttikuvia ja muita veistoksia, hautakiviä, votiivilahjoja, rakennusten koristeosia, keramiikkaa, lattiamosaiikkeja, piirtokirjoituksia sekä rahoja ja jokapäiväisiä käyttöesineitä. Merkittäviin löytöihin lukeutuvat muun muassa Zeuksen, Afroditen ja Isiksen sekä Asklepioksen perheenjäsenten kulttikuvat, sekä niin kutsutusta Hydraulis-talosta löydetyt maailman vanhimmat tunnetut vesiurut.
Kalki
thumb|Kalki Kalki (devanagari: कल्कि; lit. saastan tuhoaja) on hinduperinteessä Vishnun kymmenes inkarnaatio tai avatar, eli ruumiillistuma, joka ilmestyy maan päälle parhaillaan käynnissä olevan Kali Yugan eli pimeyden aikakauden aikana. Kalkin sanotaan tulevan valkoisella hevosella ratsastaen ja tuovan mukanaan tuomiopäivän, jona ihmiset pelastuvat tai tuhoutuvat riippuen eletystä elämästään.
Oppi Kalkista omaksuttiin hindulaisuuteen Persian zarathustralaisesta  uskonnosta. Kalki tunnetaan myös buddhalaisuudessa ja osissa islamia (Ahmadiyya).
Penguins & Polarbears
Penguins & Polarbears on punk-yhtye Millencolinin kappale, joka julkaistiin heidän albumillaan Pennybridge Pioneers. Kappale julkaistiin singlenä 24. tammikuuta 2000 ja siitä tehtiin myöhemmin musiikkivideo.
Höyrylentokone
thumb|Felix du Templen höyrylentokone
Höyrylentokone on lentokone, joka kulkee höyrykoneen avulla. Uskottavimman suunnitelman sellaisen rakentamiseksi esitti ranskalainen Felix du Temple vuonna 1874. Hänen koneensa nousi jalaksilta ilmaan, liiti lyhyen matkaa ja laskeutui turvallisesti maahan, ja näin teki ensimmäisen moottoroidun ilmalennon. Koneen siipiväli oli 13 metriä ja omapaino vain 80 kiloa. Sen runko oli tehty alumiinista.
Matkalla dinosaurusten kanssa
Matkalla dinosaurusten kanssa on BBC:n tuottama dinosauruksia käsittelevä televisiosarja vuodelta 1999. Sarjan on ohjannut Tim Haines. Sarjassa on käytetty tietokoneanimaatiota dinosaurusten liikkumisen esittämiseen. Suomessa Yle TV1 näytti sarjaa vuosina 2000–2001. Sarja on julkaistu myös DVD:nä ja VHS:nä, ja siitä on tehty samanniminen kirja.
Titaanien aika
Sijoittuu myöhäisjurakauden Coloradoon 155 miljoonan vuoden taakse. Kuvauspaikat: Kalifornia, Chile, Tasmania, Uusi-Seelanti Eläimet:
Julma meri
Sijoittuu myöhäisjurakauden Oxfordshireen 149 miljoonan vuoden taakse. Kuvauspaikat: Bahama, Uusi-Kaledonia Eläimet:
Ilmojen valtias
Sijoittuu varhaisliitukauden Brasiliaan ja Kantrabiaan 127 miljoonaan vuoden taakse. Kuvauspaikat: Uusi-Seelanti, Tasmania Eläimet:
Metsän henget
Sijoittuu varhaisliitukauden Antarktikselle 106 miljoonan vuoden taakse. Kuvauspaikka: Uusi-Seelanti Eläimet:
Erikoisjaksot
Tavallisten jaksojen lisäksi myöhemmin on myös tehty muutama erikoisjakso.
Kathakali
Kathakali on monimutkainen naamiotanssi Keralan osavaltiosta Intiasta. Se on yksi Intian klassisista draamatansseista. Se on sekoitus esi-arjalaisia dravidalaistansseja sekä myöhäisempiä brahmiinivaikutteita.
Tiwaz
Tiwaz tai Tiw on mahdollisesti ollut muinainen germaaninen sodanjumala tai taivaan jumala, ja skandinaavien Tyr-jumalan nimi on ilmeisesti johdettu Tiwazista. Luuvin kielellä Tiwaz merkitsi auringon jumalaa, ja hänen tehtävänsä ja ulkomuotonsa vastasi heettiläisten Ištanua. Legendojen mukaan Tiwaz oli yksikätinen jumala, koska oli uhrannut kätensä Fenrir-suden kitaan. Tämä myytti saattaa olla Tacitucksen kuvaaman semnonien tavan taustalla, jossa he sitoivat Tiwazille pyhitettyyn lehtoon astuvien kädet ja jalat.
Monet paikat, kuten Surreyn Tuesley, ovat saaneet nimensä Tiwazin mukaan.
Mystery
thumb|160px|[[Michael Jackson vuonna 1997.]] Mystery oli poptähti Michael Jacksonin virallinen energiajuoma, jota valmisti Saksalainen Mystery Drinks GmbH vuosien 1996 - 1999 välisenä aikana, suurelta osin mainostaakseen Jacksonin silloista HIStory World Tour -kiertuetta sekä HIStory: Past, Present and Future, Book I ja Blood on the Dance Floor: HIStory in the Mix -albumeita. Juomaa myytiin Aasiassa, Etelä-Afrikassa, Lähi-idässä ja Euroopassa, mukaan lukien myös Suomessa. HIStory -kiertueen sponsorin Udo Schaarin mukaan Jackson oli vaikuttamassa juoman reseptiin: "Michaelin pyynnöstä emme laittaneet siihen mitään keinotekoista." Väriltään juoma oli punertava ja maultaan persikanmakuinen. Jacksonin kuoleman jälkeen juomasta on tullut arvokasta ja parhaimmillaan siitä on pyydetty jopa 50 000 dollaria. Täten on arveltu, että juoma olisi kaikkien aikojen kallein energiajuoma.
Valmistusaineet
Vesi, sokeri, happamuudensäätöaineet, sitruunahappo ja omenahappo, persikkamehutiiviste, kalsiumlaktaatti, hedelmäuute, magnesiumkarbonaatti, guaranauute, kofeiini ja luonnolliset aromit.
Bittikarttagrafiikka
right|frame|Ylävasemman pienen hymynaaman pikselit paljastuvat suurennuksesta: jokainen ruudukon neliö on yksi pikseli. Yksityiskohtaan on kirjattu kolmen pikselin suhteelliset RGB-väriarvot. Bittikarttagrafiikka eli rasterigrafiikka on tietotekniikassa käytetty yleinen tapa esittää grafiikkaa digitaalisessa muodossa (digitaalinen kuva). Bittikartta on tapa säilöä pikseleitä, joista kuva koostuu. Tämä on erotuksena vektorigrafiikasta, joka säilöö muotoja eikä sovellu valokuvien tallentamiseen. Bittikartan nimitys tulee sen tavasta säilöä jokaiseen pikseliin liittyvät bitit sijainnin mukaan. Bittikarttagrafiikkaa kutsutaan myös pikseligrafiikaksi.
Bittikarttakuva muodostuu pikseleistä (kuvapisteistä, kuva-alkioista), jotka muodostavat šakkilaudan kaltaisen ruudukon. Jokaisella pikselillä on tietty väri, ja ne tallennetaan yleensä järjestyksessä riveittäin vasemmalta oikealle.
Bittikarttagrafiikan käyttö
Bittikarttagrafiikka on yleisin tapa esittää kuvia tietotekniikassa. Esimerkiksi tietokoneelle digitoitu (skannattu) valokuva tallennetaan bittikarttagrafiikkana. Bittikarttagrafiikkaa käytetään verkkosivuilla esiintyvien kuvien ja kaavioiden esittämisessä. Kuvankäsittelyohjelmat muokkaavat ensisijaisesti bittikarttagrafiikkaa; vektorigrafiikkaohjelmia ei yleensä kutsuta kuvankäsittelyohjelmiksi.
Bittikarttagrafiikkaa on aiemmin käytetty myös kirjaintyypeissä tekstin esittämiseen, mutta tämän ovat monessa tapauksessa korvanneet vektorigrafiikkaan perustuvat ratkaisut.
Bittikarttakuvat kannattaa tehdä riittävän suureen pikselikokoon, josta voi myöhemmin tehdä pienempiä kopioita esimerkiksi WWW-käyttöä varten. Tiedostokoko bittikarttakuvia käsitellessä onkin usein suuri, ainakin pakkaamattomana.
Yleisesti käytettyjä bittikarttatiedostomuotoja ovat:
Kuvanlaatu
Bittikarttakuvan mahdollistaman kuvanlaadun määrää kaksi suuretta: Lisäksi mahdollinen häviöllinen kuvanpakkaus vaikuttaa lopputulokseen. (Tarkemmin ottaen häviöllisesti pakattu kuva ei välttämättä ole bittikarttakuva; pakkausdatasta muodostetaan sellainen katselua varten.) Sopivan paperikoko-kuvanlaatusuhteen etsimiseksi voidaan puolestaan laskea pikselitiheyksiä.
Pikseliresoluutio
Kuvan todellista resoluutiota eli erottelukykyä ei voida parantaa jälkeenpäin. Teknisesti pikseliresoluutiota voidaan kyllä kasvattaa erilaisilla algoritmeilla, mutta tästä on harvoin hyötyä: yksityiskohtia ei tule lisää, vaan kuva vain sumenee tai pikselöityy (”palikoituu”, ”legoilee”). Suuri pikseliresoluutio mahdollistaa kuvan suurentamisen tai pienentämisen, mutta ei takaa terävää kuvaa.
Seuraava kuva esittää pikseliresoluution vaikutusta bittikarttakuvan laatuun. Pikselit ovat piirretty terävärajaisiksi neliöiksi helpottamaan hahmotusta; usein pikselit näytetään pehmeästi toisiinsa sulautuneina.
Kuva:Resolution illustration.png
Pikselitiheys eli painetun kuvan tarkkuus
Jotta kuva näyttäisi hyvältä paperilla, pikseleitä tulee olla riittävän tiheässä; siten silmä ei erota niitä neliöiksi. Pikseliresoluutioonsa nähden liian suurelle paperille tulostettu bittikarttakuva näyttää epäselvältä. Pikselitiheys määrää kuvan tarkkuuden luonnossa, ja sitä mitataan yksiköllä ppi (pixels per inch, pikseliä tuumalla). Se lasketaan jakamalla pituus pikseleinä pituudella tuumina. Tarkoituksesta riippuen yleensä 72–300 ppi riittää terävään bittikarttagrafiikkaan; kaupallisiin julkaisuihin 150 ppi on minimi ja 300 ppi suositus. Toki myös suunniteltu katsomisetäisyys vaikuttaa.
Toisinaan pikselitiheyttä kutsutaan fyysiseksi resoluutioksi tai vain tarkkuudeksi. Usein siitä käytetään virheellisesti yksikköä dpi (dots per inch, pistettä tuumalla). Yksikköä dpi tulisi kuitenkin käyttää vain tulostimen resoluutiosta, joka on eri asia kuin pikselitiheys ppi.
Pikseleiden lukumäärä
Digikameroiden mainonnassa käytetään megapikseleitä, bittikarttakuvan kaikkien pikselien lukumäärää. Jos pikselitiheyttä pidetään kuvanlaadun mittarina, niin megapikselit ovat pikseliresoluutioon verrattuna harhaanjohtava tapa ilmaista kuvanlaatua: 10 cm × 13 cm kokoon tulostetun 3 megapikselin kuvan pikselitiheys on 400 ppi, 7 megapikselin kuvan 600 ppi. 7 megapikselin kameran kuva on siis vain 50 % parempi, ei 133 %.
Värisyvyys
Värisyvyys kertoo, kuinka monta bittiä käytetään värin esittämiseen pikseliä kohden. Nykyään kuvien värisyvyys on lähes aina 24 bpp (bits per pixel) eli kolme tavua pikseliä kohden: yksi tavu jokaiselle RGB-väriavaruuden komponentille. 24 bitillä voidaan esittää 16,7 miljoonaa väriä, jolloin silmä ei erota vierekkäisiä väriarvoja toisistaan. Pelkkä bittimäärä ei kerro kaikkea: esimerkiksi 8 bpp (256-värinen) kuva voi joko olla mustavalkoinen tai sisältää erityisen väripaletin, johon on valittu käytetyt värit. Värisyvyyksistä on enemmän tietoa artikkelissa värisyvyys.
Värisyvyyteen on käytetty muun muassa chunky ja planar (lyhenne sanasta bitplanar) muotoja arvojen järjestämiseen tietokoneen muistissa. Erot on huomioitava muun muassa emulaattoreissa.
3D-grafiikan rasterointi
3D-grafiikan renderöinnissä rasterointi tarkoittaa jatkuva-geometrisen esityksen (kolmion) muuntamista diskreettiin geometriaan pikselipohjaiselle näyttölaitteelle.
Pihla Viitala
Pihla Viitala (s. 30. syyskuuta 1982 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt myös useassa Euroopan maassa ja Yhdys­valloissa.
Varhainen elämä
Viitala opiskeli näyttelemistä Teatteri­korkea­koulussa.
Ura
Yksi Viitalan merkittävistä rooleista oli nais­pää­osa Aku Louhi­miehen Suomen sisällis­sodasta kertovassa elo­kuvassa Käsky (2008). Viitala oli nais­pää­osassa myös televisio­elo­kuvassa Sanaton sopimus ja televisio­sarjassa Lemmenleikit. Viitala näytteli tammi­kuussa 2009 ensi-iltansa saaneessa Rööperissä. Vuonna 2009 European Film Promotionin tuomaristo palkitsi Viitalan Shooting Stars -palkinnolla. Keväällä 2011 ensi-iltansa sai lyhyt­elo­kuva Elma ja Liisa, jonka Viitala on ohjannut ja käsi­kirjoittanut ystävänsä näyttelijä­kollegansa Pamela Tolan kanssa. Pari­valjakko myös näyttelee elo­kuvassa pää­osia.
Viitala on työskennellyt ulko­mailla. Vuoden 2011 alussa hän muutti Ateenaan kreikkalaisen Red Sky -elo­kuvan kuvauksia varten, mutta jäi asumaan sinne vielä elo­kuvan valmistumisen jälkeen. Hänellä oli rooli norjalaisessa komedia­sarjassa Hellfjord, jota esitettiin Norjan televisiossa syksyllä 2012. Yhdys­valloissa Viitala näytteli Paramountin tuottamassa elo­kuvassa Hannu ja Kerttu: Noitajahti (2013). Tämä rooli on yksi suurimmista suomalaisen näyttelijän Holly­woodissa tekemistä rooleista Taina Elgin uran aktiivisimman vaiheen päättymisen jälkeisenä aikana. Vuonna 2013 Viitalalla oli alun perin rooli myös Frank Darabontin tuottamassa yhdys­valtalaisessa televisio­sarjassa Mob City, josta hän kuitenkin vetäytyi. Viitala näytteli sarjassa Mustat lesket Veera Joen­tietä, yhtä pää­henkilöistä. Hän näytteli pää­henkilö Sofia Karppia vuonna 2018 alkaneessa rikos­sarjassa Karppi, josta hän sai parhaan nais­näyttelijän Venlan. Karpin toinen kausi esitettiin keväällä 2020 ja kolmas kausi syksyllä 2021. Vuoden 2018 lopulla alkaneessa Ivalo-sarjassa Viitala näyttelee päähenkilö Nina Kaut­salon (Iina Kuustonen) siskoa Marita Kaut­saloa.
Maalis­kuussa 2018 Yle Uutiset julkaisi toimittaja Sara Rigatellin kirjoittaman artikkelin, jossa näyttelijät Pihla Viitala, Pamela Tola, Matleena Kuusniemi ja Jessica Grabowsky arvostelivat kovin sanoin ohjaaja Aku Louhimiehen työskentely­tapoja. Näyttelijöiden mielestä Louhi­miehen tapa elo­kuvien ohjaamisessa oli ollut manipuloivaa, naisia alistavaa, ajoittain sadistista ja nöyryyttävää. Artikkelin taustalla oli ollut syksyn 2017 Me Too -kampanja ja se perustui pää­osin Viitalan kokemuksiin Käsky-elo­kuvan kuvauksista. Louhi­mies teki artikkelista poliisille tutkinta­pyynnön katsoen Sara Riga­tellin syyllistyneen kunnian­loukkaukseen ja Yle Uutisten pää­toimittajan Jouko Jokisen rikkomukseen. Jutun esi­tutkinta lopetettiin joulu­kuun alussa 2020, koska Ylen artikkelin katsottiin perustuvan pää­osin paikkansa pitäviin tapahtumiin.
Yksityiselämä
Viitala oli naimisissa muusikko Kerkko Koskisen kanssa vuosina 2004–2008. Viitalan ja hänen saksalaisen miehensä esikois­tytär syntyi syksyllä 2012. Toinen lapsi syntyi keväällä 2020.
Huntsville Havoc
Huntsville Havoc on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Huntsvillesta Alabamasta. Se pelaa SPHL-liigaa.
Rio
Rio voi viitata seuraaviin:
Paul Mehlitz
Paul Mehlitz (25. joulukuuta 1906 – 7. joulukuuta 1982 ) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Mehlitz pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1927–1937 yhteensä 26 ottelua. Hän kuului Saksan olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Berliinissä 1936, missä hän pelasi kaksi ottelua ja teki yhden maalin. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Pyhimyskalenteri
thumb|200px|Käsikirjoitusfragmentti keskiaikaisesta pyhimykalenterista [[Turku|Turun dominikaanikonventista noin vuosilta 1340–1360.]]
Pyhimyskalenteri on perinteinen kristillinen tapa jakaa kirkkovuosi yhdistämällä vuoden kukin päivä yhteen tai useampaan pyhimykseen, ja juhlimalla päivää pyhimyksen muistopäivänä. Tapa sai alkunsa varhaiskristillisestä tavasta muistaa marttyyreitä näiden kuolinpäivänä. Kun tunnustettujen pyhimysten määrä kasvoi antiikin ajan loppupuolella ja varhaiskeskiajalla, periaatteessa vuoden jokainen päivä oli omistettu jollekin pyhimykselle.
Varhaiset kristityt viettivät yleisen tavan mukaisesti merkki­henkilöiden muisto­päiviä näiden syntymä­päivinä. Tätä arvosteli kuitenkin ankarasti muun muassa kirkkoisä Origenes joka piti sitä pakanallisena tapana, sillä ainoat henkilöt, joiden Raamattu mainitsee viettäneen syntymä­päiväänsä, olivat pakanoita kuten Egyptin faaraot sekä kuningas Herodes Antipas   Lisäksi Origines oli sitä mieltä, että koska ihminen syntyy peri­synnin saastuttamana, ei ihmisen syntymä ole juhlimisen arvoinen tapahtuma.
Erwin Keller
Erwin Victor Hermann Oswald Keller (8. huhtikuuta 1905 Concepción, Chile – 31. heinäkuuta 1971 Länsi-Berliini) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Pyhimyskalenteri
Alla olevaan pyhimyskalenteriin on koottu merkittävimpien pyhimysten muistopäiviä eri maiden pyhimyskalentereista enimmäkseen katolisen kirkon kalenterien mukaisesti. Kalenterin juhlapäivät on luokiteltu eriarvoisiksi juhliksi. Katolisessa kirkossa arvot ovat, suurimmasta pienimpään, juhlapyhä (sollemnitas), juhla (festum), muistopäivä (memoria obligatoria) ja vapaaehtoinen muistopäivä (memoria ad libitum).
Erwin Keller
Keller pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1928–1938 yhteensä 16 ottelua. Hän kuului Saksan olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Berliinissä 1936, missä hän pelasi kolme ottelua. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Pyhimyskalenteri
Erityisesti Pohjoismaissa nimipäivät jatkavat pyhimyksille omistettujen päivien perinnettä.
Erwin Keller
Keller on kuuluisan hockeysuvun kantaisä: hänen poikansa Carsten Keller voitti lajin olympiakultaa Münchenissä 1972, ja myös Carstenin lapsista tytär Natascha Keller sekä pojat Andreas Keller ja Florian Keller ovat kaikki olympiavoittajia. Florianin vaimo Navina Omilade on jalkapallon olympiamitalisti.
Pyhimyskalenteri
Aiheesta muualla
Calendrier liturgique romain
Santa Maria in Organo
pienoiskuva|Interiöörinäkymä pienoiskuva|Julkisivu Santa Maria in Organo on Veronan vanhimpia kirkkoja. Se sijaitsee Adigejoen vasemmalla puolella Veronettaksi kutsutussa kaupunginosassa. Se on perustettu mahdollisesti 500-luvulla tai vähän myöhemmin langobardien valtakaudella, mutta vain kryptassa on säilynyt varhaiskeskiaikaista rakennetta. Kirkko sai romaanisen asun vuoden 1117 maanjäristyksen jälkeen ja uudistettiin jälleen renessanssiajalla. Keskeneräiseksi jääneen julkisivun suunnitteli Michele Sanmicheli. Vanhan roomalaisajan tornirakennuksen perustalta kohoava kellotorni on Fra Giovanni da Veronan suunnittelema.
Kirkon interiööri muodostuu lyhyestä ja leveästä kolmilaivaisesta, kappeleiden reunustamasta länsiosasta ja suunnilleen saman pituisesta avarasta, muutamaa porrasaskelmaa ylempänä olevasta kuoriosasta, jonka alla on krypta. Kirkkotilan erityisen runsas taiteellinen korstelu periytyy pääosin renessanssiajalta. Kirkon sakaristoa Vasari piti koko Italian kauneimpana. Sen seinäpaneelit puuleikkauksineen ovat yksi Fra Gicondon päätöistä ja kuuluvat lajissaan Italian merkittävimpiin.
Kathak
Kathak on tuhansia vuosia vanha pohjoisintialainen tanssiperinne, joka juontaa juurensa niin sanottuun Vediseen aikakauteen, jolloin Intian kansalliseepokset Mahabharata ja Ramayana kirjoitettiin. Kathakille ominaista on tarkka ja nopea rytminen liikkuminen tablarummun soittamien monimutkaisten taalojen tahtiin ja tarinankerronta erilaisten eleiden ja käsiliikkeiden, mudrien avulla.
Tanssi on kehittynyt islamilaisen kulttuurin vaikutuspiirissä, mutta ei ole luonteeltaan uskonnollinen, toisin kuin intialaiset tanssit yleensä. Tanssi edellyttää virtuoositekniikkaa, erityisesti sen jalkatyö. Tanssija Sonia Sabri on kehittänyt kathakia ja tuonut siihen uusia ideoita.
Fox (kappale)
Fox on punk-yhtye Millencolinin kappale, joka julkaistiin heidän albumillaan Pennybridge Pioneers vuonna 2000. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo.
Kappaleesta ”Kemp” julkaistiin myöhemmin single albumilla Home from Home.
Yleistä kappaleesta
”Fox” edustaa nopeatempoista pop-punkia. Sen sanoituksissa kerrotaan skootterista.
K. J. Högman
Karl Johan Högman (19. huhtikuuta 1850 Kajaani – 14. maaliskuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen opettajaseminaarin lehtori, valtiopäivämies ja päätoimittaja.
Henkilöhistoria
Högmanin vanhemmat olivat Rovaniemen kirkkoherra Gustaf Fredrik Högman (1811-1866) ja Alexandra Maria Sofia Ricksten. Hän oli naimisissa 1877–1883 Eva Maria Mollinin (k. 1883) kanssa. Högman pääsi ylioppilaaksi 1869 Oulun ruotsinkielisestä alkeisoppilaitoksesta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1874 Helsingin yliopistosta. Hän suoritti vielä lakitieteen kandidaatin tutkinnon 1887. Högman oli Jyväskylän seminaarin matematiikan lehtori vuodesta 1879 ja Keski-Suomi-lehden päätoimittaja 1878–1879.
Boeing 747
Boeing 747 (lempinimeltään Jumbo Jet ) on Boeingin valmistama nelimoottorinen, laajarunkoinen ja osittain kaksikerroksinen erittäin pitkän toimintamatkan liikennelentokone, jonka eri malleja valmistettiin yhteensä 1 574 kappaletta vuosina 1969–2022. Sen sanotaan tuoneen kaukomatkustamisen suuren yleisön ulottuville.
Boeing 747 on kaksi ja puoli kertaa niin suuri kuin Boeingin ensimmäinen suihkulentokone, Boeing 707. Kone esiteltiin virallisesti vuonna 1970, mutta se suoritti ensilentonsa jo 9. helmikuuta 1969. Koneen pääsuunnittelijana toimi Joe Sutter. Koneesta on kolme sukupolvea: 100/200/300-sarja (Classic, 1969–1988), 400-sarja (1988–2011) ja -8-sarja (2011–2022).
Boeing 747:stä on kehitetty lukuisia muunnelmia, kuten lyhennetty versio (747SP), rahtiversioita ja laajarunkoisempi versio Large Cargo Freighter (lempinimeltään Dreamlifter). Yhdysvaltain presidentin kone Air Force One on ollut 747-200B 1990-luvun alusta alkaen. Nasan käytössä oli vuosina 2014-2022 entisen liikennejumbon (747SP-versio) runkoon rakennettu SOFIA-stratosfääri-infrapunaobservatorio. Lisäksi Nasa käytti kahta erikoisvarusteltua B747-konetta avaruussukkulan siirtämiseen, eli yleensä varalaskupaikasta Kennedyn avaruuskeskukseen. Yhdysvaltain ilmavoimat on käyttänyt Tähtien sota -ohjelmassaan B747-konetta kuljettamaan suurteholaseria. 747-ohjelma päättyi lopullisesti vuonna 2022, jolloin konetta oli valmistettu 54 vuotta. Vaikka maailmanlaajuinen koronaviruspandemia aiheuttikin 747-laivastoon merkittäviä supistuksia 2020-luvun taitteessa, jatkaa kone operatiivisessa käytössä vielä vuosikymmeniä. Ennen pandemiaa esimerkiksi British Airwaysin oli tarkoitus jatkaa 747-400:lla vuoteen 2024. Matkustajayksilöitä oli joulukuussa 2022 käytössä vielä 44 kappaletta. Viimeinen 747-8, pysyvältä rekisteritunnukseltaan N863GT, ja nimeltään Empower, valmistui 6. lokakuuta 2022 ja siirtyi viimeisteltäväksi 6. joulukuuta 2022, päättäen koneen tuotannon. Kone luovutettiin asiakkaalle tiistaina 31. tammikuuta 2023. Yhdysvaltain ilmavoimille modifioidaan lisäksi vielä kaksi aiemmin valmistunutta 747-8 koneyksilöä. Koneet korvaavat 1990-luvulta käytössä olleet Yhdysvaltain presidentin käytössä olleet vanhemmat 747-lentokoneet.
Historia
Boeing osallistui 1960-luvun puolivälissä Yhdysvaltain ilmavoimien CX-HLS-tarjouskilpailuun, jossa oli tavoitteena kehittää uusi strateginen äänennopeutta hitaampi kuljetuskone. Lockheed voitti kilpailun Lockheed C-5 Galaxy -koneellaan. Tuohon aikaan uskottiin yleisesti, että matkustajalentojen tulevaisuus olisi yliäänikoneissa. Kun yliäänikoneet eivät täyttäneet odotuksiaan, lentoyhtiöiden mielenkiinto alkoi suuntautua entistä suurempiin, ja siten käyttökustannuksiltaan aiempaa edullisempiin, ääntä hitaampiin matkustajakoneisiin. Boeing tutki ensin mahdollisuutta pidentää 707-konettaan, mutta tämä olisi vaatinut laskutelineiden ja siipilaatikon uudelleensuunnittelua sekä voimakkaampia moottoreita kuin markkinoilla oli tarjolla. Siksi Boeing päätti kehittää CX-HLS-tarjouksestaan kaupallisen version.
Boeing 747 suunniteltiin rahtikoneen pohjalta, joten sen ohjaamo suunniteltiin sijoitettavaksi ylös, jotta koneen nokkaan voitaisiin sijoittaa ylöspäin avautuva rahtiovi. Rungon leveys suunniteltiin siten, että kaksi 2,4 metriä leveää standardikonttia mahtuisi vierekkäin. Kun kone muutettiin matkustajakoneeksi, matkustamossa oli tilaa kahdelle käytävälle ja rahti voitiin kuljettaa matkustamon alla. Pääsuunnittelijana toimi Joe Sutter. Matkustamon ovista tehtiin tuplasti leveämpiä kuin aiemmissa lentokoneissa, jotta hätätilanteessa matkustajat saataisiin evakuoitua nopeasti. Koneen suurimmaksi lentoonlähtöpainoksi valittiin 308 448 kilogrammaa, joka asetti suuria vaatimuksia moottoreille. Moottoreina päätettiin käyttää kehitteillä olleita ohivirtaussuihkumoottoreita. Koneen suuri massa pakotti lisäämään laskutelineitä. Takalaskutelineitä, joissa jokaisessa on neljä pyörää, on neljä kappaletta. Tämä tasaa koneen painoa tasaisemmin sekä suojaa renkaan puhkeamiselta, jolloin voitiin käyttää normaaleja lentokoneen renkaita. Turvallisuuden takia monet järjestelmät suunniteltiin erittäin moninkertaisesti varmistetuiksi. Esimerkiksi hydrauliikkajärjestelmiä on neljä, jotka kaikki ovat itsenäisiä ja käyttävät omaa moottoriaan.
Koneesta tuli lopulta huomattavasti edeltäjiään suurempi. Matkustamon leveys oli yli 2,5 metriä suurempi kuin edeltävässä 707:ssä. Pituudeltaan 747 oli yli 24 metriä pidempi kuin 707 ja sen suurin lentoonlähtöpaino oli yli 170 tonnia sitä painavampi. Koneeseen mahtui yli 400 matkustajaa ja sen lentonopeus oli Mach 0,84. Kantamaksi oli suunniteltu noin 8 500 kilometriä. Boeing oli aluksi olettanut, että 747:stä tulisi suosittu rahtikone, mutta 1960-luvulla lentomatkustamisen suosio nousi nopeasti ja ennusteiden mukaan kasvu jatkuisi 1970-luvulla. Tästä syystä lentoyhtiöt tarvitsivat lisäkapasiteettia ja pitivät 747:ää tehokkaana vaihtoehtona pitkille reiteillä, sillä siihen mahtui yli 400 matkustajaa, se oli nopeampi kuin edeltäjänsä ja edullisempi käyttää matkustajaa kohti. Pan American Airways tilasi 12. huhtikuuta 1966 25 lentokonetta 550 miljoonalla dollarilla, mikä oli silloinen maailman suurin lentokonetilaus. 2010-luvulle tultaessa erityisesti matkustaja-747-koneiden määrä alkoi nopeasti laskea uuden sukupolven kaksimoottoristen pitkänmatkan liikennekoneiden käyttöönoton myötä, ja suuret amerikkalaisyhtiöt Delta ja United luopuivat siitä vuoteen 2017 mennessä, minkä jälkeen koronaviruspandemia on entisestään supistanut laivastoa, ja vaikutti koneen tuotannon lopettamiseen talvella 2022. Suurin matkustajaversioiden käyttäjä oli vuonna 2022 saksalainen Lufthansa.
747-100
Boeing 747:n suunnittelu aloitettiin vuonna 1966, ja ensilento oli 9. helmikuuta 1969. Ensimmäinen versio, 747-100 alkoi liikennöidä Pan Amin väreissä tammikuussa 1970.
747-200
thumb|[[Scandinavian Airlines|Scandinavian Airlinesin entinen Boeing 747-200.]] Jo saman vuoden lokakuussa 747-200 teki ensilentonsa ja se esiteltiin seuraavana vuonna. 747-200:ssa oli tehokkaammat moottorit ja suurempi enimmäislentoonlähtöpaino sekä pitempi toimintamatka. Myös rahtiversiot 747-200C (Convertible) ja 747-200F (Freighter) kehitettiin ja tulivat markkinoille vuodesta 1972 alkaen. Myös lyhyille matkoille kehiteltiin omat SR-versiot (Short Range). Suomen rekisterissä, Kansa-yhtymän omistuksessa, on ollut yksi 747-200, rekisteritunnukseltaan OH-KSA. Kesällä 2023 käytössä oli vielä 18 747-200-sarjan konetta.
747SP
747SP (Special Performance) tuli liikenteeseen vuonna 1976. Se oli lyhennetty versio, jonka tarkoituksena oli kilpailla markkinoilla McDonnell Douglas DC-10:n ja Lockheed L-1011:n kanssa. Boeingilla ei ollut keskikokoista laajarunkokonetta ja 747 oli turhan suuri tietyillä reiteillä. 747SP:n toimintamatka oli tuohon aikaan erittäin pitkä, yli 10 000 kilometriä, ja sen lentonopeus oli suuri. Tätä tyyppiä valmistettiin vain 45 konetta.
747-300
thumb|[[Qantas|Qantasin Boeing 747-300.]]
747-300:ssa oli pidennetty yläkansi, jolloin matkustajakapasiteetti kasvoi jopa 600 matkustajaan. Koneen ensilento tapahtui 5. lokakuuta 1982, ja liikennöinti alkoi vuonna 1983 Swissairilla. 747-300:n nimi oli alun perin 747SUD (Stretched Upper Deck), mutta se muutettiin 747EUD:ksi (Extended Upper Deck) ja lopulta 747-300:ksi. Yläkantta pidennettiin 7,11 metriä. Muilta osin 747-300 ei juurikaan poikennut 747-200:sta. Mallista tuli myös kombiversio 747-300M ja lyhyen toimintamatkan versio 747-300SR, erityisesti Japan Airlinesin Japanin sisäisiä lentoja varten. Versio ei menestynyt hyvin, sillä koneita valmistettiin vain 81 kappaletta, joista 60 oli matkustajaversioita ja 21 kombiversioita. Tämä johtui pääosin siitä, että uudempi ja kehittyneempi -400 versio aloitti liikennöinnin vain 7 vuotta myöhemmin. Iranilainen Mahan Air operoi Lähi-idässä maailman viimeistä matkustajaliikenteessä olevaa 747-300:aa, rekisteritunnukseltaan EP-MNE.
747-400
747-400:n suunnittelu aloitettiin vuonna 1985 ja ensilento tapahtui vuonna 1988. Liikennöinti alkoi vuotta myöhemmin. 747-400:lla on pidempi toimintamatka kuin edellisillä versioilla ja se on ollut myös suosituin versio koneesta. 747-400 on ulkoisesti samanlainen kuin 747-300, mutta siinä on moderni, kahden hengen ohjaamo ja kuvaputkinäytöt, uudet moottorit ja wingletit (taivutetut siivenkärjet), uusi matkustamo, suurempi kantavuus ja pidempi toimintamatka. Koneesta on olemassa myös 747-400M-kombiversio (markkinoille 1989) ja 747-400F-rahtiversio (markkinoille 1993). 747-400ER on vielä pidemmän toimintamatkan versio, joka aloitti liikennöinnin vuonna 2002. 747-400D puolestaan oli Aasian kotimaanlennoille suunniteltu erikoisversio.
Uusitussa matkustamossa on yhdessä rivissä kymmenen istuinta, joiden välissä on kaksi käytävää niin, että istuimia on kolme vierekkäin kummallakin sivulla ja neljä keskellä. Viimeinen 747-400 toimitettiin maaliskuussa 2005 China Airlinesille.
747-8
747-8 on koneen uusin versio, jonka rahtiversion 747-8F:n liikennöinti alkoi vuonna 2011 ja matkustajaversion 747-8I:n vuonna 2012. Koneesta oli toukokuussa 2013 ainoastaan 59 voimassa olevaa tilausta jäljellä, mikä ennakoi tuotannon varsin nopeaa hiipumista. Mallin valmistus, ja samalla koko 747-ohjelma, päättyi vuonna 2022.
Tämän mallin kone oli viimeinen Boeing 747, jonka yhtiö valmisti. Se luovutettiin Atlas Air -lentoyhtiölle 31. tammikuuta 2023.
Onnettomuudet
Valmistetuista 1 542 Boeing 747 -koneesta 62 eli noin 4,0 prosenttia on tammikuuhun 2018 mennessä tuhoutunut onnettomuuksissa, terroriteoissa ja muissa tapahtumissa. Vertailun vuoksi saman aikakauden laajarunkokoneista Douglas DC-10:llä vastaava osuus on 7,4 prosenttia ja Lockheed L-1011 TriStarilla 4,0 prosenttia.
Boeing 747 -koneet ovat olleet osallisena kahdessa ilmailuhistorian pahimmassa onnettomuudessa. Pahin onnettomuus tapahtui 27. maaliskuuta 1977, kun kaksi 747-konetta törmäsi toisiinsa Teneriffan pohjoisella lentoasemalla. Onnettomuudessa kuoli 583 ihmistä. Toiseksi pahin onnettomuus oli uhrimäärältään lähes yhtä suuri: Japan Airlinesin lennon 123 sivuperäsin irtosi ja hydraulijärjestelmät lakkasivat toimimasta äkillisen paineistuksen menettämisen seurauksena. Miehistö sai pidettyä koneen ilmassa 32 minuuttia, mutta se törmäsi lopulta vuoreen ja 520 ihmistä kuoli.
Kuvia
pienoiskuva|Boeing 747-200:n ohjaamo.
Vekka
Vekka on kylä Laitilassa noin viisi kilometriä Laitilan keskustasta itään. Tieyhteys kantatielle 43 on Kaivolantie, joka päättyy noin kilometrin päässä. Kylän läpi virtaa Sirppujoesta haarautuva Ketunjoki, jonka lisäksi Vekkalla on Käpyjärvi.
Viides ratsastaja
Viides ratsastaja on Larry Collinsin ja Dominique Lapierren kirjoittama jännitysromaani New Yorkin kaupunkiin kätketystä ydinräjähteestä ja Libyan johtajan Muammar Gaddafin esittämistä poliittisista vaatimuksista Yhdysvalloille ja Israelille. Romaanin nimi viittaa Raamattuun, Kuoleman hahmoon Johanneksen ilmestyksen kuudennessa luvussa (katso Ilmestyskirjan ratsastajat).
Tausta ja historialliset henkilöt
Romaanin tapahtumat liittyvät Israelin–Palestiinan konfliktiin. Keskeinen henkilö on Yhdysvaltain presidentti, jota ei mainita nimeltä. Todellisia henkilöitä ja romaanin juonessa mukana olevia toimijoita ovat Libyan johtaja, eversti Muammar Gaddafi sekä Israelin pääministeri Menachem Begin (romaanin suomennoksessa Menahem Begin). Lisäksi romaanissa sivutaan muun muassa Franklin D. Rooseveltia, hänen neuvonantajaansa Harry Hopkinsia sekä John F. ja Robert Kennedyä sekä Ranskan presidentti Valéry Giscard d’Estaingia. Carlos eli Ilich Ramírez Sánchez mainitaan Gaddafin neuvonantajana.
Fiktiiviset henkilöt
Romaanissa on keskeisiä henkilöitä usealla tasolla. Ylimmällä tasolla ovat Yhdysvaltain, Israelin ja Libyan valtionjohtajat ja heidän avustajansa sekä New Yorkin kaupungin pormestari, kirjassa nimeltään Abe Stern. Keskeisiä toimijoita ovat kolme terroristia, sisarukset Laila ja Kamal Dajani sekä New Yorkiin sijoitetun pommin rakentaja Whalid Dajani. Heidän päävastustajiaan kirjassa ovat New Yorkin poliisilaitoksen ylietsivä Angelo Rocchia ja FBI:n nuori agentti Jack Rand. Mainittujen lisäksi kirjassa esiintyy lukuisia henkilöitä muun muassa erilaisissa asiantuntijoiden ja välittäjien rooleissa. New Yorkin evakuoinnin asiantuntija Jerome Oglethorpe on koominen hahmo. Päähenkilöksi nousevan Angelo Rocchian hahmon kannalta keskeisiä henkilöitä ovat hänen kehitysvammainen tyttärensä Maria sekä naisystävänsä, New York Timesissa työskentelevä journalisti Grace Knowland.
Juoni
Kirja jakautuu kahdeksaan osaan. Niistä seitsemän ajoitetaan tiettyyn viikonpäivään ja kolmen yhteydessä mainitaan lisäksi kellonaika. Kirjan tapahtuma-aika on sunnuntaista 13. joulukuuta tiistaihin 15. joulukuuta. Vuotta ei suoraan mainita.
Leonid Ivanov
Leonid Gennadjevitš Ivanov (, 28. helmikuuta 1944 – 19. kesäkuuta 2010) oli neuvostoliittolainen koripalloilija.
Viides ratsastaja
Juoni
Ensimmäisessä osassa "Tämä muuttaa maailman" kuvataan Kamal Dajanin tulo New Yorkiin, Muammar Gaddafin lähettämän uhkausviestin saapuminen ja ydinvoimakriisin torjuntatoimien käynnistyminen.
Afrikan tiedeakatemia
Afrikan tiedeakatemia (, lyhennys AAS) on vuonna 1985 perustettu yleisafrikkalainen tiedeakatemia. Se on riippumaton, poliittisesti sitoutumaton, voittoa tuottamaton yleisafrikkalainen organisaatio, joka pyrkii muuttamaan afrikkalaisten elämää tieteen keinoin. Tiedeakatemian kotipaikka on Kenian pääkaupunki Nairobi.
Viides ratsastaja
Juoni
Toisessa osassa "Lopultakin me viemme oikeuden voittoon" kerrotaan, kuinka Libya saa käyttöönsä New Yorkiin sijoitettavan lämpöydinräjähteen materiaalin, tekniikan ja tarvittavat asiantuntijat.
Leonid Ivanov
Ivanov voitti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa MM-pronssia Brasiliassa 1963. Leningradin Spartakissa hän voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuonna 1975 sekä useita himmeämpiä mestaruussarjan mitaleja. Ivanov kuoli 66-vuotiaana 19. kesäkuuta 2010.
Afrikan tiedeakatemia
Tiedeakatemiaan kuului vuonna 2019 yhteensä 462 jäsentä, joista 72 oli naisia. AAS:n jäseniin kuului varsinaisten jäsenten ohella perustajajäseniä (alkujaan 34, osa edesmenneitä), 12 kunniajäsentä (2021: 17) ja 32 ulkomaista jäsentä (2021: 37). Varsinaiseksi jäseniksi voivat päästä vaativan valintamenettelyn kautta afrikkalaiset henkilöt; tohtoritutkinnon suorittaneista hakijoista arvioidaan hakumenettelyssä heidän julkaisunsa, keksintönsä, johtajuutensa ja yhteiskunnallinen toimintansa. Ulkomaisiksi jäseniksi voidaan valita tohtoritutkinnon suorittaneita muiden kuin afrikkalaisten valtioiden kansalaisia, jotka ovat edistäneet Afrikan tutkijoiden, tieteen, teknologian ja keksintöjen kehitystä.
Viides ratsastaja
Juoni
Kolmannessa osassa "Tuhotkaa Libya" kuvataan Yhdysvaltain, Israelin ja Neuvostoliiton johdon toimia pommiuhkaa vastaan ja niiden keskinäisiä suhteita.
Afrikan tiedeakatemia
AAS on valinnut vuodesta 2016 lähtien vuosittain 30-40 uransa alku- tai keskivaiheella olevia afrikkalaista tieteentekijää viiden vuoden ajanjaksoksi omaan tutkijoiden kehittämisohjelmaansa (Affiliates).
Viides ratsastaja
Juoni
Neljännen osan "Tällaista kriisiä New York ei voi kestää" keskeisiä teemoja ovat päättäjien käyttäytyminen, vastuu ja henkilökohtaiset valinnat uhkatilanteessa. Osassa kuvataan myös torjuntatoimien etenemistä, muun muassa ydinräjähteiden etsintäpartioita sekä ennakoidaan mahdollisen räjähdyksen vaikutuksia.
Afrikan tiedeakatemia
Afrikan tiedeakatemia jakaa kahden vuoden välein Obasanjo-palkinnon maanosansa kehityksen puolesta toimineelle erinomaiselle tieteentekijälle.
Viides ratsastaja
Juoni
Viidennessä osassa "Kettu on katkaissut yhteyden" keskeistä sisältöä ovat Yhdysvaltain presidentin yhteydenotto Muammar Gaddafiin, New Yorkin evakuointimahdollisuuksien pohdinnat sekä rikostutkimukset pommin kuljettamisesta kaupunkiin. Kettu on Gaddafin tukikohdan peitenimi neuvotteluja varten perustetussa viestintäyhteydessä.
Kuudennessa osassa "Presidentti valehtelee" Muammar Gaddafi saa neuvottelun kuluessa psykologisen voiton Yhdysvaltain presidentistä. Uusia seikkoja saadaan selville New Yorkissa olevan pommin kehittämisestä. Terroristeja etsivä organisaatio tunnistaa Leila, Kamal ja Whalid Dajanin. Menahem Begin neuvottelee hallituksensa kanssa Yhdysvaltain vaatimuksista. New Yorkin evakuointi todetaan mahdottomaksi.
Seitsemännessä osassa "Olen tehnyt päätökseni" etsintäorganisaatio keskittyy jäljittämään tunnistamiaan terroristeja. Sekä Grace Knowlandille että Angelo Rocchialle selviää, ettei heille ole kerrottu totuutta kaupunkia uhkaavan vaaran laadusta. Gaddafin vaatimustensa hyväksymiselle asettama määräaika on kulumassa loppuun.
Viimeisessä osassa "Partioauto tarvitsee apua" etsintäorganisaatio kykenee tietoja yhdistelemällä kaventamaan pommin etsintäaluetta. Terroristien keskinäiset suhteet kärjistyvät ja myös heidän tukikohtansa sijainti paljastuu. New York Times saa selville kaupunkia uhkaavan vaaran luonteen. "Muuten minusta näyttää siltä, että muuta ei ole tehtävissä kuin huomispäivän lehden saattaminen painokuntoon - ja voimme rukoilla, että olemme hengissä julkaistaksemme sen", toteaa lehden kustantaja. Romaanin tapahtumat huipentuvat pommin sijaintipaikalla varastorakennuksessa osoitteessa 149 Charles Street.
Marja Mutanen
Marja Liisa Mutanen (o.s. Viinanen; s. 15. marraskuuta 1952 Kajaani) on suomalainen elintarviketieteen tohtori ja Helsingin yliopiston ravitsemusfysiologian professori emerita.
Viinanen valmistui ylioppilaaksi Poltinahon yhteiskoulusta vuonna 1972. Hän opiskeli elintarviketiedettä Helsingin yliopistossa valmistuen maisteriksi 1978, lisensiaatiksi 1984 ja tohtoriksi 1987. Mutasen englanninkielinen artikkeliväitöskirja Bioavailability of selenium: human and animal studies (1987) tarkasteli seleenin biologista saatavuutta ihmisten ja eläinten ravinnossa. Mutanen on ollut Helsingin yliopiston elintarviketieteen dosentti vuodesta 1988.
Mutanen työskenteli Helsingin yliopistossa assistenttina 1978–1984, josta Yhdysvaltain maatalousministeriön palveluksessa tutkijana (jatko-opiskelijana) 1983–1984. Hän oli Suomen Akatemian tutkijana 1985–1992 ja toimi Helsingin yliopistossa apulaisprofessorina 1989–1990, yliassistenttina 1992–2001 sekä lehtorina 2001–2003. Mutanen vieraili Ruotsin Karoliinisessa instituutissa Solnassa 1999–2000. Hän toimi ravitsemusfysiologian professorina Helsingin yliopistossa 2003–2019.
Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Mutanen on ollut vuodesta 2012. Vuonna 2020 hänet kutsuttiin Suomen ravitsemustieteen yhdistys kutsui hänet kunniajäsenekseen.
Mutasen tuotantoon kuuluu yli sata kansainvälistä tieteellistä artikkelia ravitsemuksen alalta.
Josef Kadraba
pienoiskuva|Josef Kadraba vuonna 1962. Josef Kadraba (29. syyskuuta 1933 – 5. elokuuta 2019 ) oli tšekkiläinen jalkapalloilija. Hän pelasi Tšekkoslovakian jalkapallomaajoukkueessa maailmanmestaruuskilpailuissa 1962.
Aitor Karanka
Aitor Karanka de la Hoz (s. 18. syyskuuta 1973 Vitoria, Álavan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Pelaajaura
Baskisukuinen Karanka aloitti ammattilaisuransa bilbaolaisessa Athleticissa vuonna 1992 ja debytoi Primera Divisiónissa 7. marraskuuta 1993 ottelussa Celtaa vastaan. Vuonna 1997 hän siirtyi Real Madridiin, jonka kanssa hän saavutti Espanjan liigamestaruuden, kaksi Espanjan supercupin voittoa, kolme Mestarien liigan voittoa ja Intercontinental Cupin voiton. Karanka palasi takaisin Athleticiin vuonna 2002 ja päätti pelaajauransa MLS-liigan Colorado Rapidsissä kaudella 2006.
Karanka pelasi Espanjan maajoukkueessa vain yhden kerran, 26. huhtikuuta 1995 EM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan. Vuonna 1996 hän kuului Espanjan joukkueeseen Atlantan olympialaisten jalkapalloturnauksessa.
Valmentajaura
Pelaajauransa jälkeen Karanka on siirtynyt valmennustehtäviin. Hän toimi Espanjan alle 15- ja 16-vuotiaiden maajoukkueiden valmentajana vuosina 2008–2010. Kesäkuussa 2010 hänet palkattiin yhdeksi José Mourinhon apulaisvalmentajista Real Madridissa. Karanka valmensi Realissa kolme vuotta Mourinhon alaisuudessa ja lähti seurasta kesällä 2013 Carlo Ancelottin tultua päävalmentajaksi.
Marraskuussa 2013 Karankasta tuli Englannin Mestaruussarjassa pelanneen Middlesbrough'n päävalmentaja. Karankan johdolla Boro kipusi Mestaruussarjan keskikastiin kaudella 2013/14 ja säilytti turvallisesti sarjapaikkansa. Kaudella 2014/15 Karanka luotsasi seuran neljänneksi ja Valioliigan nousukarsintoihin. Paluu pääsarjatasolle kariutui lopulta 2–0 tappioon Norwich Citylle karsintafinaalissa. Elokuussa 2015 Karanka teki nelivuotisen jatkosopimuksen Boron kanssa. Maaliskuussa 2016 Middlesbrough siirsi Karankan syrjään valmentajan tehtävistä, muttei irtisanonut hänen sopimustaan. Karanka kertoi, ettei halua jättää seuraa ja palasi seuran penkin päähän pian ilmoituksen jälkeen. Karankan johdolla Boro pelasi loistavan kevätkauden ja varmisti kymmenen ottelun tappiottoman putken turvin nousun Englannin Valioliigaan seitsemän vuoden tauon jälkeen.
Kaudella 2016/17 Middlesbrough pelasi hyvän syyskauden ja taisteli Valioliigassa keskikastin sijoituksista. Vuoden vaihduttua Boro ajautui pelilliseen kriisiin ja valui putoamiskamppailuun voitettuaan vain yhden 27 pelaamastaan ottelusta joulukuun lopun jälkeen. Seurajohto antoi Karankalle potkut 16. maaliskuuta 2017, kun Boro oli Valioliigassa pudonnut sijalle 19. Karankan viimeiseksi otteluksi jäi FA Cupin puolivälierätappio Manchester Citylle.
Tammikuun alussa 2018 Karanka allekirjoitti 2,5-vuotisen sopimuksen Englannin Mestaruussarjan Nottingham Forestin kanssa. Karankan johdolla Forest voitti kevätkaudella viisi ottelua ja pelasi kuudesti tasan. Pisteitä kertyi riittävästi sarjapaikan säilyttämiseen. Kausi 2018/19 lähti liikkeelle vahvasti ja joukkue hävisi ennen joulukuuta vain kaksi ottelua Mestaruussarjassa. Joulukuun heikkojen tulosten myötä Forest alkoi valua kohti keskikastia. Karanka sai potkut melko lailla vuosi seuraan tulonsa jälkeen tammikuussa 2019, kun Forest majaili Mestaruussarjassa seitsemäntenä. Karankan lähdön taustalla kerrottiin olleen erimielisyyksien seurajohdon kanssa.
Elokuun alussa 2020 Karanka aloitti Birmingham Cityn päävalmentaja. Birminghamin menestys Karankan alaisuudessa jäi vaisuksi. Joukkue vajosi putoamiskamppailuun. Seurajohto erotti Karankan maaliskuussa 2021, kun Birmingham oli voittanut vain kolme edellisestä 19 ottelustaan.
Huhtikuussa 2022 Karankasta tuli La Ligan putoamiskamppailuun vajonneen Granadan päävalmentaja. Karanka ei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta Segundaan, mutta jatkoi putoamisesta huolimatta päävalmentajana. Seura erotti hänet tehtävistään marraskuussa 2022.
Kynän pyörittely
pienoiskuva Kynän pyörittely on kirjoitusvälineellä tai sitä muistuttavalla esineellä tehtävää taitavaa käsin temppuilua. Vaikka se nähdään usein harrastuksen sijaan vain ajan tappamisen muotona (yleensä koulussa tai toimistossa), niin siitä on pidetty myös monikansallisia kilpailuja. Se luokitellaan toisinaan kontaktijongleerauksen muodoksi. Kirjoitusvälineiden lisäksi sitä tekevät usein myös rumpalit kapuloillaan. Rumpukapulat ovat itse asiassa huomattavasti helpommin käsiteltäviä kuin kynät niiden ylimääräisen massan ja pituuden vuoksi. Kynän pyörittely on saavuttanut kansainvälistä suosiota online-videoiden jakamisen muodossa.
Kali Yuga
Kali Yuga eli pimeyden aikakausi on hindulaisuudessa yksi maailmankaikkeuden neljästä ikuisesti toistuvasta kehitysjaksosta eli yugasta. Kolme muuta jaksoa ovat Satya Yuga, Treta Yuga ja Dvapara Yuga. Kali Yuga on nyt käynnissä oleva ajanjakso ja sen sanotaan alkaneen Krishnan poistuttua asumuksestaan 18. helmikuuta 3102 eaa. Kali Yuga kestää 432 000 vuotta. Kali Yugan aikana ihmiskunnan henkisyys rappeutuu ja on lopulta vain neljännes siitä, mitä se oli kulta-ajalla Satya Yugan aikana. Kali Yugan aikana ilmestyy maan päälle maailmanlopun hahmo, valkoisella hevosella ratsastava Vishnun kymmenes ja viimeinen inkarnaatio Sri Kalki.
Carl Menke
Carl Menke (3. heinäkuuta 1906 – ?) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Kali Yuga
Kali Yugasta on kirjoitettu Veda-kirjallisuudessa mm. näin: