cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anna Pavlova (balettitanssija)
Traaginen loppu
Kun Pavlova viimein pääsi Haagiin hänen vointinsa oli jo todella huono. Lääkäri diagnosoi keuhkokuumeen, joka oli kummassakin keuhkossa. Olisi tehtävä leikkaus, mutta sen jälkeen ura olisi ohi, totesi lääkäri. Pavlova kieltäytyi leikkauksesta ja hän menehtyi sairauteensa vain kaksikymmentä päivää ennen kuin olisi täyttänyt 50 vuotta.
Pavlovan menehtyminen oli uutinen ympäri maailman. Hänellä olisi pitänyt olla esiintyminen ja näyttämöllä oli valo osoittamassa hänen jättämänsä tyhjän paikan.
Pavlovan muisto elää yhä balettimaailmassa. Yhä edelleen monet haluavat jäljitellä hänen tanssityyliään ja vuonna 1980 Igor Carl Fabergé julkisti hänen nimeään kantaneen kristallilasikokoelman juhlistaakseen hänen syntymänsä satavuotismuistoa. Vuonna 1983 hänestä ilmestyi elämäkertaelokuva.
Sammatin pitäjänmakasiini
Sammatin pitäjänmakasiini on Sammatissa, Uudellamaalla sijaitseva pitäjänmakasiini. Hirsinen makasiinirakennus valmistui Sammatin kirkonkylään aivan Sammatin kirkon viereen vuonna 1804. Sammatin pitäjänmakasiini, eli lainajyvästö, kuuluu osaksi suojeltua Elias Lönnrotin Sammatti -kulttuurialuetta.
Mediuutiset
Mediuutiset on vuonna 1998 perustettu terveydenhuollon sitoutumaton uutislehti. Se on suunnattu erityisesti lääkäreille, apteekkialan ammattilaisille ja terveydenhuollon päättäjille.
Mediuutiset julkaisee 35 numeroa vuodessa, ja sen osoitteellinen jakelulevikki on noin 23 000 kappaletta.
Lehtikonsepti syntyi 1994, jolloin perustettiin Dagens Medicin Ruotsiin. Nykyisin Medicine Today Internationaliin kuuluvat myös sisarlehdet Tanskassa, Norjassa ja Puolassa.
Mediuutiset-lehden omisti puoliksi Medicin Today International (Bonnier) ja suomalaisia ammattilehtiä kustantava Talentum, kunnes se myytiin kokonaan Alma Medialle kesäkuussa 2017.
Kalvopumppu
oikea|pienoiskuva|316x316px| Kalvopumpun toimintaperiaate. Kalvopumppu on positiivinen siirtopumppu, joka hyödyntää kumista, kestomuovista tai teflonista valmistetun kalvon edestakaisen toiminnan ja sopivien venttiileiden yhdistelmää kalvon molemmilla puolilla fluidin eli nesteen tai kaasun pumppaamisessa.. Venttiilit voivat olla mm. suunta-, perhos- tai läppäventtiilejä tai mitä vain muita sulkuventtiilejä.
Kalvopumppuja on kolmea päätyyppiä:
Kun kalvopumpun kammion tilavuus kasvaa (kalvo liikkuu ylös), paine alenee, ja neste tai kaasu vetäytyy kammioon. Kun kammion tilavuus myöhemmin pienenee ja paine kasvaa (kalvo liikkuu alas), aiemmin sisään imetty neste tai kaasu poistuu kammiosta. Lopuksi ylös liikkuva kalvo imee taas fluidia kammioon, mikä viimeistelee kierron. Toiminta on samanlaista kuin polttomoottorin sylinterissä. Kalvopumpun käyttökoneiston ja puristuskammion välissä on ilmatiivis tiiviste, joten pumppu pystyy siirtämään, puristamaan kokoon ja tyhjentämään väliaineen voiteluaineetta.
Ominaisuudet
Kalvopumpun ominaisuudet:
Avanti! (orkesteri)
thumb|180px|Avantin logo Avanti! on suomalainen kamariorkesteri, joka perustettiin Esa-Pekka Salosen, Olli Pohjolan ja Jukka-Pekka Sarasteen aloitteesta vuonna 1983. Orkesterin kokoonpano vaihtelee jousikvartetin ja sinfoniaorkesterin välillä tilanteesta riippuen, lähtökohtana on itse musiikki eikä orkesterin kokoonpano. Avanti! syntyi tarpeesta korkealaatuiseen yhteismusisointiin innostuneiden ja taitavien muusikoiden kesken, sekä tietoisuudesta siitä, että suuri osa nykymusiikista ja muusta harvoin kuullusta ohjelmistosta saattaisi muutoin jäädä soittamatta.
Orkesteri on esiintynyt ulkomailla muun muassa Salzburgin, Edinburghin ja Lockenhausin musiikkijuhlilla. Avantin taiteellisena johtajana toimii klarinetisti Kari Kriikku.
Avanti on tehnyt yhteistyötä tanssiryhmä Tero Saarinen Companyn kanssa, koreografi Tero Saarisen George Crumbin Valaan ääniä -sävellykseen perustuvassa teoksessa Vox Balaenae (2011).
Avantin toiminnanjohtajana on toiminut elokuusta 2017 alkaen Annika Mustonen. Aiempia toiminnanjohtajia ovat muun muassa Maati Rehor sekä hänen edeltäjänsä Maija Kylkilahti.
Orkesterin toimintaa hallinnoi Pro Avanti! ry. Vuonna 2018 selvisi, että aiempi Avanti! ry oli saanut orkesterin ylläpitoa varten opetus- ja kulttuuriministeriöltä 20 vuoden ajan valtionosuutta enemmän kuin olisi kuulunut. Ministeriö vaati yhdistystä palauttamaan liikaa maksetusta tuesta puoli miljoonaa euroa. Toiminta siirrettiin uudelle yhdistykselle, jolle ministeriö alkoi maksaa valtionosuutta. Vanha Avanti! ry muutti nimensä Salmisaaren kamariorkesteri ry:ksi ja hakeutui konkurssiin vuonna 2020.
Suvisoitto
Vuodesta 1986 orkesteri on järjestänyt Porvoossa Suvisoitto-festivaalia. Ensimmäisen kolmipäiväisen festivaalin organisoivat professori Ilkka Oramo, Esa-Pekka Salonen ja Jukka-Pekka Saraste. Nimensä festivaali sai Usko Meriläisen sävellyksestä.
Suvisoiton musiikillinen aikahaarukka ulottuu barokista kantaesityksiin. Kokoonpanot voivat vaihdella konserttiohjelmassa yhdestä soittajasta 70:ään ja genret klassisesta musiikista tangoon. Suvisoitolla on ollut keskeinen rooli uusien tulkintaperinteiden ja musiikin esitystapojen välittäjänä.
Suvisoiton ohjelmaa kutsutaan vuosittain suunnittelemaan yksi tai useampi taiteellinen suunnittelija.
BBDO
BBDO Worldwide on yhdysvaltalainen maailmanlaajuinen mainostoimistoketju, joka kuuluu suureen Omnicom-markkinointiviestintäkonserniin. BBDO:lla on lähes 300 toimistoa 80 eri maassa. Ne työllistävät noin 15 000 ihmistä.
Mainosalan kansainvälinen julkaisu The Gunn Report on nimennyt BBDO:n maailman eniten mainosalan palkintoja saaneeksi mainostoimistoketjuksi kuutena vuotena peräkkäin, 2005–2010. Ketjun palkituimpia toimistoja ovat BBDO New York, brasilialainen Almap BBDO, Lontoon AMV BBDO, BBDO Toronto ja espanjalainen Contrapunto BBDO. Cannesin mainosfestivaaleilla BBDO Worldwide palkittiin Network of the Year -nimityksellä viidesti peräkkäin 2007–2011.
Historiaa
BBDO:n juuret juontavat vuoden 1891 New Yorkiin ja George Battenin perustamaan Batten Companyyn. Vuonna 1918 Batten kuoli, ja vuonna 1928 hänen jälkeensä jättämä yritys yhdistyi Barton, Durstine & Osborn -nimisen mainostoimiston kanssa ja otti nimekseen koomisuutta herättäneen rykelmän Batten Barton Durstine & Osborn. Pilailijat sanoivat nimen kuulostavan siltä kuin matkalaukku pomppisi rappusia alas. Käytännöllisempää oli käyttää lyhennettä BBD&O, josta &|et-merkki pudotettiin pois 1960-luvulla.
1920-luvun lopulla BBDO oli ensimmäinen mainostoimisto, joka perusti oman osaston uutta mediaa, radiota, varten. Televisiomainontaa varten BBDO:lla oli jo vuonna 1949 osasto, jolla työskenteli 150 ihmistä.
1940-luvulla BBDO:n Alex Osborn kehitti sittemmin brainstormingiksi nimetyn uudenlaisen ideointimenetelmän, jossa istunnon osallistujat vuorotellen ja ilman kritiikkiä ”hyökkäävät” ongelman kimppuun ja yrittävät ratkaista sitä. 1950-luvun alussa BBDO oli taustavaikuttajana Dwight Eisenhowerin menestyksekkäässä presidenttikampanjassa 1952 ja uudelleenvalinnassa 1956.
Caroline (Monacon prinsessa)
Caroline Louise Marguirite (s. 23. tammikuuta 1957) eli Hannoverin ja Monacon prinsessa Caroline on Monacon ruhtinas Rainier III:n ja ruhtinatar Gracen vanhin tytär. Hän on ollut naimisissa Hannoverin prinssi Ernst Augustin kanssa vuodesta 1999 alkaen. Monacon hallitsijana on hänen veljensä Albert. Lisäksi hänellä on nuorempi sisar prinsessa Stephanie.
BBDO
Historiaa
Vuodesta 1960 lähtien yksi BBDO:n suurimmista asiakkaista on ollut Pepsi, jonka mainoshahmoista tunnetuimpia oli poplaulaja Michael Jackson. Muita BBDO:n pitkäaikaisia asiakkaita ovat olleet General Electric ja Gillette, jolle BBDO teki mainontaa yli 80 vuotta vuoteen 2013 saakka.
Caroline (Monacon prinsessa)
Isänsä kuoleman (2005) ja veljensä Albertin pojan Jacquesin syntymän (2014) välisen ajan prinsessa Caroline oli ensimmäisenä Monacon kruununperimysjärjestyksessä.
BBDO
Historiaa
Vuonna 1986 BBDO yhdistyi DDB Needhamin kanssa, ja muodostui BBDO-ketjun nykyinen omistajayhtiö Omnicom Group. Siihen kuuluu myös kansainvälinen TBWA-ketju ja kymmeniä muita yrityksiä eri puolilta maailmaa.
Vuonna 2006 New Yorkin pormestari Michael Bloomberg julisti tammikuun 10. päivän ”BBDO-päiväksi” kunnioittaakseen toimiston merkitystä kaupungin historiassa ja nykypäivässä. Mikään mainostoimisto ei aiemmin ole saanut vastaavaa kunnianosoitusta.
BBDO Suomessa
Suomessa BBDO-ketjua edusti vuosina 1987–2007 BBDO Helsinki Oy, alun perin Asanti Konttinen Torkler Oy.
BBDO populaarikolttuurissa
Laulaja-lauluntekijä Van Dyke Parks mainitsee mainostoimiston nimeltä ”BBD and O” laulussaan ”Palm Desert” albumilla Song Cycle (1967). Elokuvan Päreet palaa! (1975) alussa Jack Lemmonin esittämä mainosmies saa potkut yhtiöstä nimeltä Durston, Thurston & Osborne, joka lienee parodia BBDO:n alkuperäisestä nimestä Batten Barton Durstine & Osborn.
Carl Johan Borg
Carl Johan Borg (1824 Kokkola – 3. huhtikuuta 1883 Pori) oli suomalainen Porissa vaikuttanut sahatavarakauppias, laivanvarustaja ja teollisuudenharjoittaja.
Borg oli alun perin apteekkialalla ja toimi proviisorina mutta hän ryhtyi kauppiaaksi 1849 ja meni 1855 naimisiin liikemies August Wilhelm Björkmanin tyttären Johanna Charlotta Björkmanin kanssa. Hän osti osuuksia porilaisista laivoista ja oli perustamassa 1856 Suodenniemen sahaa yhdessä kauppiaiden F. Palmgrenin ja A. G. Hagnerin kanssa.
Borg oli 1850-luvulla yksi Porin merkittävimpiä sahatavarakauppiaita ja hänen aloitteestaan Satakunnan sahalaitoksia alettiin siirtää sisämaasta rannikolle. Borg johti Porin ensimmäisen höyrysahan perustamista Isonsannan saarelle vuonna 1861 ja hän käynnisti myös puutavaran uiton Kokemäenjoessa Gustaf Tigerstedtin suunnitelman pohjalta.
Borg joutui vararikkoon vuonna 1866 Isonsannan Höyrysahaosakeyhtiön konkurssin yhteydessä.
Indium
Indium on alkuaine, joka on harvinainen, pehmeä, taipuisa ja helposti yhdistettävä metalli, joka kemiallisesti muistuttaa alumiinia tai galliumia mutta näyttää sinkiltä. Indiumin CAS-numero on 7440-74-6.
Rakenne
Indiumilla on kaksi luonnossa esiintyvää isotooppia, In-113 ja In-115. Näistä yleisempi on In-115, joka on heikosti radioaktiivista. Sitä on luonnon indiumissa noin 95,71 prosenttia. Se hajoaa hyvin hitaasti tinaksi beta-emissiolla – puoliintumisaika on 441 biljoonaa vuotta. Sitä käytetään ydinreaktoreiden aktiivisuuden mittaamiseen, koska se absorboi helposti neutroneja.
Indium ei ole pahamaineinen kertyvä myrkky kuten naapuriaine kadmium, ja on melko harvinainen. Indiumin myrkyllisyydestä on ristiriitaisia tietoja. Joidenkin lähteiden mukaan se on vähän myrkyllistä kun taas toisten lähteiden mukaan hyvinkin myrkyllistä.
Käyttö
Ensimmäinen laaja-alainen sovellus indiumille löydettiin toisen maailmansodan aikaan laakerien päällystysaineena lentokoneissa. Myöhemmin sille löydettiin käyttöä metalliseoksissa, juotosmetallina ja elektroniikassa. 1980-luvulla kehitettiin indiumfosfidipuolijohteet (InP) ja indiumtinaoksidiohutkerrokset nestekidenäyttöihin. 1992 ohutkerrossovellukset olivat tulleet laajimmaksi loppukäyttöalueeksi. Muita käyttöjä ovat mm. alhaisessa lämpötilassa sulavat metalliseokset: 24 % indiumia ja 76 % galliumia on nestemäistä huoneenlämpötilassa. Lisäksi indiumia käytetään transistoreissa ja termistoreissa sekä peileissä, joissa se on korroosiota kestävämpi kuin hopea. Indiumin oksidia käytetään elektroluminesenssipaneeleissa.
Historia
Indiumin löysivät Ferdinand Reich ja Theodor Richter 1863, kun he olivat testaamassa sinkkimalmeja spektrografissa etsiessään talliumia ja näkivät indigon värisiä spektriviivoja. Richter eristi metallin 1867.
Tuotto
Indiumia eristetään pääasiassa sinkkimalmeista. Kanada on sen päätuottaja (31 tonnia vuonna 1997). Kiinan varannot ovat sitäkin suuremmat. Metallia on löytynyt myös Suomen rapakivialueilta, muttei hyödynnettävässä mittaluokassa.
Jesper Aspegren
thumb|225px|Jesper Aspegren Jesper Aspegren (4. kesäkuuta 1950 Lund) on ruotsalainen televisiojuontaja ja kirjailija.
Hän aloitti juontamisen Ruotsin televisiossa Malmössä vuonna 1983 ennen siirtymistään Barnjournalen-nimisen lastenohjelman pariin. Sittemmin hän on esiintynyt sellaisessa suositussa sunnuntaiaamun ohjelmassa kuin Sköna söndag, ruoanlaitto-ohjelma Aspegren mitt i matenissa sekä Antikrundanissa. Toiminta viimeksi mainitussa tv-ohjelmassa sai aikaan sen, että Aspegren sai toimitusjohtajan toimen Crafoordin huutokaupassa.
Sua ilman
Sua ilman on Erkki Junkkarisen albumi vuodelta 1990.
Pneumatiikka
Pneumatiikka on tekniikan ala, jossa käytetään kaasun painetta ja virtausta tehonsiirtoon ja anturitietojen käsittelyyn sekä ohjauskomentojen käsittelyyn ja toteuttamiseen. Pneumatiikka tulee kreikan sanasta πνεῦμα 'henki, hengitys'. Hydrauliikka on pneumatiikan kaltainen teknologian haara, jossa käytetään nesteitä kaasujen sijasta.
Kompressorit
Paineilma tuotetaan kompressorilla, joka puristaa kaasun määrättyyn paineeseen. Tässä prosessissa kaasun paine kasvaa ja sen lämpötila nousee. Nämä molemmat ilmiöt sitovat energiaa.
Kompressorit voivat tuottaa öljytöntä tai öljypitoista paineilmaa.
Suodattimet
Hiukkaset suodatetaan hiukkassuodattimien avulla. Suodattimien karkeus valitaan suurimman suodatetussa ilmassa sallittavan hiukkaskoon mukaan.
Hajuja voidaan poistaa aktiivihiilisuodattimien avulla.
Paineilmaa voidaan myös steriloida sterilisaatiosuodattimen avulla esimerkiksi lääketeollisuudessa tai sairaalassa tapahtuvaan käyttöön.
Veden erottimet
Veden erottimet keräävät vettä pois paineilman seasta.
Öljyn erottimet
Öljyn erottimilla poistetaan kompressorista paineilman sekaan vuotanut öljy mikäli se on tarpeen.
Kuivaimet
Adsorptiokuivaimessa paineilman kosteus imeytyy vettä adsorboivaan väliaineeseen.
Jäähdytyskuivaimessa kosteus tiivistyy kuivaimen kylmille pinnoille ja johdetaan nestemäisenä vetenä pois.
Voitelulaitteet
Voitelulaitteilla lisätään paineilman sekaan voiteluainetta toimilaitteiden ja venttiilien voitelemiseksi.
Moottorit
Lamellimoottori on yleisesti käytetty paineilmalla käyvä moottorityyppi. Lamellimoottorit ovat suuritehoisia, nopeakäyntisiä ja tehoonsa nähden kevyitä ja pienikokoisia. Niitä käytetäänkin esimerkiksi suorahiomakoneissa.
Sylinterit
Sylintereiden avulla tuotetaan lineaarista liikettä. Sylintereillä voi olla suuri iskunpituus suhteessa halkaisijaan.
Paineilmarasiat
Paineilmarasioilla tuotetaan lineaarista liikettä. Iskunpituus on lyhyt varsinkin rasian halkaisijaan nähden.
Lihakset
Pneumaattiset lihakset ovat letkuja muistuttavia toimilaitteita, jotka pullistuvat ja lyhenevät kun niihin syötetään paineilmaa.
Ejektorit
Ejektorin avulla voidaan tuottaa ylipaineesta alipainetta. Ejektoreita voidaan käyttää esimerkisksi imukuppien alipaineistamiseen. Erilaiset paineilmaruiskut käyttävät ejektorin toimintaperiaatetta esimerkiksi nesteiden imemiseksi ilmavirtaan.
Pneumatiikkaventtiilit
Venttiilien avulla voidaan ohjata toimilaitteita, toteuttaa erilaisia loogisia toimintoja, saada tietoa toimilaiteiden asennoista ja antaa ohjauskomentoja.
Suuntaventtiilit
Suuntaventtiileillä ohjataan virtauksen suuntaa. Näiden avulla valitaan toimilaitteen liikesuunta tai pysäytetään se.
Virtaventiilit
Virtaventtiileillä säädellään virtausvastusta.
Paineventiilit
Paineenrajoitusventtiilillä rajoitetaan maksimipainetta. Paineensäätöventtiilillä pyritään säätämään paine halutulle tasolle. Painenalennusventtiilillä pyritään laskemaan paine korkeammalta tasolta halutulle alemmalle tasolle.
Vastusventtiili
Vastusventtiilissä on säädettävä kuristus, joten sen avulla voidaan säätää venttiilissä vallitsevaa virtausvastusta virtaustilanteessa. Tämä mahdollistaa esimerkiksi sylinterin liikenopeuden säädön.
Vastaventtiili
Vastaventtiili päästää virtauksen ainoastaan toiseen suuntaan.
Vastusvastaventtiili
Vastusvastaventtiili päästää virtauksen vapaasti toiseen suuntaan ja toiseen suuntaan kuristaa virtausta.
Vaihtovastaventtiili
Vaihtovastaventtiili päästää paineen ulostuloon, jos jompaankumpaan tai molempiin sisääntuloihin on paine kytkettynä. Siten tällä venttiilillä voidaan toteuttaa looginen TAI-toiminto.
Kaksipaineventtiili
Kaksipaineventtiili kytkee paineen ulostuloon, kun molempiin sisääntuloihin on paine kytkettynä. Ventiilillä voidaan siis toteuttaa looginen JA-toiminto.
Pneumatiikan sovellukset käsityökoneissa
Pneumaattisesti toimivia käsityökoneita on lukuisa joukko niiden edullisen hinnan, hyvän tehon ja helposti toteutettavan ylikuormituksen keston ansiosta. Porakoneet, hiomakoneet, naulaimet ja maaliruiskut ovat esimerkkejä käsityökoneista, jotka voivat olla paineilmakäyttöisiä.
Thule
220px|thumb|oikea|Thule nimellä Tile [[Carta marinassa.]] Thule (myös Thula, Thyle ja Tile) oli antiikin ajalla pohjoisin tunnettu maailmankolkka. Nimeä Thule käytti tiettävästi ensimmäisenä kreikkalainen tutkimusmatkailija Pytheas.
Antiikin ja keskiajan kirjallisuuden käsitteenä Ultima Thule oli "äärimmäinen pohjoisessa sijaitsevaa alue, saari tai maa". Se on useimmiten tarkoittanut Skandinavian niemimaata, mutta joissakin yhteyksissä ilmeisesti myös Islantia, Huippuvuoria tai jopa Grönlantia.
Historia
Ensimmäinen Thule-nimitystä käyttänyt oli tiettävästi 300-luvulla eaa. Massalian (nykyinen Marseille) siirtokunnassa elänyt kreikkalainen tiedemies Pytheas. Pytheas teki tutkimusmatkan Länsi- ja Pohjois-Euroopassa, mutta hänen tekemänsä matkakuvaus tästä tutkimusmatkasta on hävinnyt. Siitä on kuitenkin säilynyt otteita muissa teoksissa. Niissä Pytheas mainitsee Thuleksi nimittämänsä maan, joka hänen kuvauksensa mukaan sijaitsi Iso-Britannian pohjoispuolella noin kuuden purjehduspäivän päässä lähellä jäätynyttä merta. Pytheaksen kuvauksen mukaan aurinko paistoi Thulessa läpi vuorokauden. Ilmeisesti hän myös uskoi Thulessa olevan ihmisasutusta. Tästä syystä Pytheaksen arvellaan tarkoittaneen Shetlandsaaria, Orkneysaaria tai Norjaa. Thule liitettiin kuitenkin Islannin löytymisen yhteydessä Islantiin, mutta siellä ei vielä Pytheaksen aikaan ollut ihmisasutusta. Lennart Meri on arvellut, että Pytheaan tarkoittama Thule olisikin ollut Saarenmaa ja siellä oleva Kaalijärvi.
Ennen tarkempaa tietoa pohjoisista alueista Pytheaksen kuolemaa seuranneiden vuosisatojen aikana hänen kertomustaan Thulesta pidettiin Välimeren alueen vaikuttajien joukossa epäuskottavana pääasiassa vuorokauden läpi paistavan auringon takia.
Flesh Roxon
Flesh Roxon on suomalainen punk/action rock -yhtye, joka perustettiin Tampereella vuonna 2012.
Duvbon kirkko
Duvbon kirkko on Ruotsissa Sundbybergissä sijaitseva kirkkorakennus. Se on vihitty käyttöön ensimmäisenä adventtisunnuntaina 1904. Suunnitelmat teki arkkitehti David Jansson yksinkertaistettuun uusgoottilaiseen tyyliin. Julkisivut on kalkittu vaaleankeltaiseksi ja peltikatto on maalattu punaiseksi.
Nenän sivuontelo
thumb| 300px|Nenän sivuontelot 1. Otsaontelot 2. Seulalokerot 3. Kitaluun ontelo 4. Poskiontelot
Flesh Roxon
Historia
Yhtye sai alkunsa, kun tamperelainen kontrabasson soittaja Ville Mäkinen ("Mr. Willy") tapasi kaksi kemiläistä punk rock muusikkoa: Nicky Rothenin ja Petri Torkellin ("Peter Cordell") vuonna 2010 Tampereella. Yhdessä he päättivät perustaa psychobilly-yhtyeen ja Flesh Roxon sai alkunsa tammikuussa 2012. Ensimmäisen vuoden aikana yhtye hioi live-esiintymistään ja soitti studiossa.
Duvbon kirkko
Sisätilat ovat enemmänkin jugendia kuin uusgotiikkaa. Lehterin alla olevat kolme lasimaalausta on tehnyt José Samson 1966 ja ne esittävät joulua, pääsiäistä ja helluntaita. Kuorin alkuperäiset maalaukset on kalkittu piiloon ja uudet maalaukset teki Erik Stenholm vuonna 1955.
Nenän sivuontelo
Nenän sivuontelot ovat pääkallon luiden sisällä sijaitsevia limakalvon verhoamia onteloita. Ne ovat ilmatäytteisiä ja niillä kaikilla on anatominen yhteys nenäonteloon. Sivuonteloita ovat:
Flesh Roxon
Historia
Kesällä 2014 Flesh Roxon jätti Live Nationin ja solmi uuden sopimuksen suomalaisen Stupido Recordsin kanssa. Yhtyeen toinen pitkäsoitto Darker Side of Life äänitettiin tammikuussa 2015 Studio Viren tiloissa Tampereella The Brainsin laulaja–kitaristi Rene D La Muerten kanssa, joka myös tuotti levyn yhdessä Flesh Roxonin kanssa. Helmikuussa 2015 uudelta levyltä julkaistiin digitaalisingle God Sent Me to Hell, jonka soolokitaroinnista vastasi levyllä kolmessa kappaleessa vieraillut Andy McCoy.
Peter Cordell (Petri Torkell) lähti yhtyeesä vuonna 2015. Rumpaliksi valittiin Hyvinkäältä kotoisin oleva Antero Malinen. Peter Cordell liittyi yhtyeeseen takaisin vuonna 2016, jolloin Malinen poistui yhtyeen rumpalin pallilta. Cordell soitti Flesh Roxonin riveissä aina vuoteen 2019 asti, jolloin jätti rumpalin pestin. Uudeksi rumpaliksi valittiin Turusta kotoisin oleva Tuomas Vuorio (Thomas Roxon). Vuorio on tunnettu kasvo Suomen rumpalipiireissä ja on niittänyt mainetta muun muassa Death Metal -yhtye Mysoressa.
Flesh Roxon solmi levytyssopimuksen Saksalaisen Blood Rite Recordsin & Dark Wingsin kanssa 2020 ja julkaisi uuden kolmannen studioalbumin lokakuussa 2021.
Marraskuussa 2021 Nicky Rothen ilmoitti lopettavansa uransa Flesh Roxonissa ja kertoi siirtyvänsä soolouralle. Muut jäsenet kertoivat jatkavansa toimintaa uudella nimellä ROXON A.D. joka julkaisi esikoissinglensä "Rest In Pain" Joulukuun 24 päivä 2021. ROXON A.D. esikoissingle kantaa nimeä "Rest In Pain".
Tyyli
Flesh Roxonin tyyli yhdistelee Action Rockia, metallia ja perinteistä horror punkia. Sanoitukset ovat mielikuvituksellisia ja niihin on otettu vaikutteita kauhuelokuvista tai sci-fi B-elokuvista.
Yhtye on itse kuvaillut musiikkiaan "zombie rockiksi". "Back From Your Grave" kappaleen musiikkivideo yhtyeen Flesh to the Bone -albumilta on saanut inspiraation mustavalkoelokuvista sotien välisestä ajasta.
Nenän sivuontelo
Sivuontelot kehittyvät lapsuuden aikana. Poskiontelot voivat tulehtua 3–5 vuoden iästä lähtien ja otsaontelot alkavat kehittyä kuuden vuoden iässä. Kroonista sivuontelotulehdusta hoidetaan sivuonteloiden pallolaajennuksella. Sivuonteloiden pallolaajennusta on tehty Suomessa vuodesta 2007 lähtien. Sivuonteloiden pallolaajennus tehdään nykyään yleensä paikallispuudutuksessa.
Sivuonteloiden merkitys on kiistanalainen. Mahdollisesti niiden tarkoituksena on esimerkiksi keventää kasvojen luita, avustaa äänen resonoinnissa, tuottaa limaa nenän limakalvojen kosteutukseen, osallistua sisäänhengitysilman levittämiseen hajuepiteeliin ja tuottaa typpimonoksidia.
Sarvellisilla märehtijöillä on poskiontelosta yhteys sarviulokkeeseen.
OnePlus 7
OnePlus 7 on OnePlussan 14. toukokuuta 2019 julkaisema Android-pohjainen älypuhelin. Se on OnePlus 6 -sarjan seuraaja.
Julkistus
OnePlus 7, OnePlus 7 Pro ja OnePlus 7 Pro 5G julkaistiin 14. toukokuuta 2019.
Vaihtoehtoina ovat 6 gigatavun keskusmuistilla ja 128 gigatavun tallennustilalla tai 8 gigatavun keskusmuistilla ja 256 gigatavun tallennustilalla varustetut mallit. OnePlus 7 tuli maailmanlaajuisesti myyntiin vain yhdellä värillä: Mirror Gray. Kiinassa ja Intiassa puhelimen väriksi voi valita myös punaisen.
Muuta
OnePlus 7 -sarjassa ei nähdä 6-sarjan tuttuun tapaan perinteistä kuulokeliitäntää tai mukana tulevaa kuulokeliitäntä-adapteria. Puhelimessa on vain USB-C-liitäntä, joka tukee Fast Charge -pikalatausteknologiaa. Fast Charge antaa valmistajan mukaan 20 watin (5 V · 4 A) tehon. Lukitusnäytön avausvaihtoehtoina on perinteisten tapojen lisäksi näytön alaosassa oleva sormenjälkitunnistin ja kasvontunnistus.
Pakkaus
Pakkaus sisältää
Ruotila
Ruotila on kylä Kouvolassa, entisen Anjalankosken kaupungin alueella, lähellä Haminan rajaa.
Maantiede
Alkujaan Ruotilan kylä kuului Vehkalahden seurakuntaan, mutta vuonna 1861 perustettiin Sippolan seurakunta, jossa myös Ruotila oli mukana. Vuonna 1975 Sippola ja Anjala yhdistyivät ja syntyi Anjalankosken kaupunki. Suuren kuntaliitoksen myötä vuonna 2009 Anjalankoski siirtyi osaksi uutta suurta Kouvolan kaupunkia.
Ruotila sijoittuu Summanjoen itäisen päähaaran alajuoksulle. Summanjoki kiemurtelee kylän halki vaihtelevissa maisemissa muodostaen alueelle useita koskia: Raitakoski, Myllykoski, Vähäkoski, Karjakoski ja Pitkäkoski. Keskellä kylää Summanjoki levenee hetkeksi muodostaen peltojen reunustaman Kotojärven, joka on umpeenkasvanut matala ruohikkojärvi. Keväiset tulvat keräävät Kotojärven ympäristöön levähtämään muutolla satoja hanhia, joutsenia, sorsia ja kahlaajia vuosittain. Kotojärvellä on myös satojen vuosien perinteet kortteen niitossa, jota harrastettiin ainakin vielä 1950-luvulla.
Historia
Maanviljelijä Oiva Kujala löysi vuonna 1954 kyntötöissä pelloltaan, Ruotilan Kujalan talon mailta kivikirveen. Tämä kirves oli n. 11 senttimetriä pitkä, karkeasti isketty ja vain terältään hiottu. Kirves edustaa ns. Suomusjärven kulttuuria ajalta noin 5000 vuotta eaa, ja se on yksi Sippolan alueen varhaisimpia esihistoriallisia löytöjä. Näihin aikoihin Ruotila sijaitsi sisäsaaristossa merenlahden rannalla ja on soveltunut ihmisten asuinalueeksi ilmeisen hyvin, sillä alueelta on löydetty joitain muitakin muinaisesineitä, kuten hiomakivi, tasataltta ja kiviriipus.
Ruotilan lounaisosista, Keltakangas-Hamina-tien (371) vierestä läheltä kunnanrajaa löydettiin kesällä 1951 kivikautinen asuinpaikka. Alueella suoritettujen kaivausten avulla Pajarin asuinpaikan todettiin olevan ajalta noin 3000 vuotta eaa, eli samaa ikäluokkaa Ankkapurhan kivikautisen asuinpaikan kanssa. Kaivauksissa alueelta löydettiin mm. kaksi tulisijaa, saviastioiden palasia, kvartsisia kaapimia ja hiiliä. Ankkapurhan asuinpaikkaan verrattuna kaivauksissa löytyi vain melko vähän esineitä, joka tarkoittanee sitä, että asuinpaikka ei ollut kovin pitkäaikainen.
Vuoden 1571 hopeaveroluettelon mukaan Ruotilan kylässä oli kolme taloa, joissa oli yhteensä neljä hevosta, 13 lehmää, 10 nuorta karjayksilöä, yhdeksän lammasta ja neljä sikaa. On kuitenkin otettava huomioon, että näihin aikoihin 25-vuotinen sota oli juuri alkanut, ja venäläiset olivat tehneet Sippolan alueelle useita hävitysretkiä, joten karjavarallisuus oli todennäköisesti vähäisempi kuin normaalioloissa. Vuoden 1622 karja- ja kylvöluettelossa Ruotilan kylässä mainitaankin olleen esimerkiksi 10 hevosta, 44 lehmää ja 76 lammasta, talojakin jo seitsemän. Vuoden 1755 väestönlaskennassa Ruotilan asukasluku oli 57.
Ruotilan kylän isojako vahvistettiin vuonna 1884.
Ruotilaan ja Liikkalaan yritettiin perustaa kansakouluja jo vuonna 1893, mutta koulu perustettiin lopulta vain Liikkalaan, sillä kahden koulun yhtäaikainen rakentaminen olisi käynyt liian kalliiksi kunnalle. Liikkalan koulun valmistuttua vuonna 1896 kuntakokous päätti myös Ruotilaan rakennettavan koulun, joka valmistui syksyllä 1898. Kansakoulu lopetti toimintansa vuonna 1967.
Vuonna 1914 avattiin Ruotilaan Liikkalan osuuskaupan myymälä Viktor Espon taloon, oma kaupparakennus valmistui syksyksi 1917. Osuuskauppa lakkautettiin 1980-luvun lopussa.
Vuodesta 1916 alkaen Ruotilan Korjuksenkulmalla toimi Pitkänkosken puuhiomo ja vuodesta 1918 alkaen myös paperitehdas. Toiminta lakkasi vuonna 1923 konkurssin seurauksena, mutta puuhiomo aloitti uudelleen vuonna 1926, kun kauppaneuvos J. Peusa laajensi tehdasta ja rakensi uuden tiilisen puuhiomon. Tehdas tuhoutui tulipalossa vuonna 1932, ja sen toiminta loppui.
Ruotilankoskella eli Myllykoskella on toiminut mylly ja saha, jotka lopettivat toimintansa noin 1950-luvulla. Nykyisin vanhan myllyn paikalla sijaitsee kyläyhdistyksen rakentama ja omistama Myllytupa.
Janos Valmunen
Janos Valmunen (18. toukokuuta 1970 Uusikaupunki – 15. elokuuta 1999 Vehmaa ) oli suomalainen popmuusikko, jonka single ”Bussipysäkillä” sai 1990-luvulla camp-henkistä kulttimainetta.
Valmunen aloitti musiikkiharrastuksensa soittamalla rumpuja ensin koulunsa kuoroa säestävässä yhtyeessä. Hän meni rumpaliksi tanssiyhtyeeseen ja alkoi tehdä myös taustalaulua ja opetella kitaransoittoa.
Opiskellessaan kauppaopistossa vuonna 1990 Valmunen voitti Auraviihteen järjestämän Ponnahdus pinnalle -laulukilpailun. Samana vuonna ilmestyi ensimmäinen single ”Bussipysäkillä” Ensio Musicin Selecta-levymerkillä.
Tämän jälkeen Valmunen vaihtoi hetkeksi levy-yhtiötä Poko Rekordsille. Yhteistyö jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi synnyttäen vain yhden singlen, ja Valmunen palasi Ensio Musicille.
Kesällä 1990 Valmunen oli ykköstähti Helsingin Kaivopuistossa järjestetyssä Elmu ry:n ilmaiskonsertissa, jossa hän esiintyi 25 000 ihmiselle. Konsertissa esiintyi Janos Valmusen lisäksi muun muassa Frederik, Kolmas Nainen ja Värttinä. Esiintyminen Kaivopuistossa oli Valmusen yhtyeelle vasta toinen julkinen esiintyminen. Ohjelmistoon kuului vain neljä laulua, ja ”Bussipysäkillä” sekä aloitti että lopetti setin. Muitakin esiintymistarjouksia alkoi sadella, mutta niiden sekä levytysten aikataulutusta vaikeutti Valmusen parhaillaan menossa ollut varusmiespalvelus.
Pian ilmestyi Valmusen albumi, joka sai hittibiisin mukaan nimen Bussipysäkillä. Albumi ei kuitenkaan myynyt hyvin ja Valmunen katosi musiikkibisneksestä, kunnes palasi 1990-luvun lopussa julkaisten yhden singlen ja EP:n, jotka olivat useiden arvostelijoiden mielestä laadullisesti selvästi hänen alkuaikojen tuotantoaan parempia. Janos Valmunen voitti Kotkan meripäivillä Vuoden merilaulu -kilpailun solistiluokan vuonna 1998.
Valmunen kuoli moottoripyöräonnettomuudessa Vehmaalla vuonna 1999.
Valmunen oli kuollessaan avoliitossa, ja häneltä jäi jälkeen kolme lasta.
Valmunen sävelsi ja sanoitti itse kaikki omat kappaleensa. Janos Valmusen tekstit olivat teknisesti alkeellisia, mutta sisällöllisesti tunteellisia ja yleensä rakkautta ja ystävyyttä käsitteleviä. Valmusen musiikista teki monien mielestä huvittavaa sanoitustyylin lisäksi se, että hänellä oli usein tapana laulaa aivan äänialansa ylärajoilla ja toisinaan jopa väkisin sen yläpuolella. Itse musiikki hänen lauluissaan oli usein melodista ja laulut olivat säveliltään tarttuvia. Valmusen tuotanto on myöhemmin saanut jossain määrin myös arvostustakin ja hänen levyistään on tullut keräilyharvinaisuuksia.
Warhawk (vuoden 2007 videopeli)
Warhawk on PlayStation 3:n yksinoikeuspeli. Siitä on niin levy, kuin Storesta ladattavakin versiokin. Kaupan versio sisältää Jabra Bluetooth headsetin sekä videoita ja muuta ekstraa, jotka ladattavasta versiosta puuttuvat. Vastapainoksi Store-versio on puolet halvempi (30€).
Warhawk käyttää samaa nimeä, kuin PlayStationille julkaistu kaimansa. Peli on kolmannen persoonan nettitoimintapeli. Pelissä on useita ajoneuvoja lentokoneista tankkeihin ja jeeppeihin. Pääpaino on ilmataistelussa, jossa hävittäjiä voi ohjata ohjainta kallistelemalla. Tämä lentotapa on saanut paljon kiitosta. Warhawk-peli on myös saatavilla nyt suomenkielisenä versiona.
Pelaaminen
Peli ei sisällä yksinpelikampanjaa, mutta siinä on silti neljän pelaajan co-op moninpelitila. Sitä voi pelata joko samalla konsolilla, verkossa tai LANin kautta jolloin tarvitaan vain yksi levy. Verkossa maksimi pelaajamäärä on 32.
Kehittäjät ovat vahvistaneet, että palkintoja ja mitaleja saa kun suorittaa tiettyjä tavoitteita. Kehitystiimi uskoo myös vahvasti siihen, että pelistä saadut mitalit ja palkinnot tulevat näkymään Sonyn PlayStation Home-palvelussa, joka ilmestyy ensi vuonna. Pelaajilla on myös mahdollisuus muokata heidän hahmojaan esimerkiksi uusilla suojilla, Warhawk-logoilla (Taistelukotka) ja muilla tavaroilla, minkä vuoksi jokainen voi tehdä hahmostaan oman mielensä mukaisen.
Pelissä voi muokata muun muassa oman lentokoneensa väritystä, maalipintaa ja kuviontia. Myös omia hahmojansa voi muokata. Esimerkiksi niiden asuja, merkkejä ja varustuksia voi muokata. Asetuksista voi valita myös joukkueen johon automaattisesti kuuluu (Tappomatsin oletus). Samalla kun pelissä etenee, myös uusia maalipintoja, kuvionteja ja värityksiä tulee saataville.
Peli pyörii normaalilla 480p resoluutiolla, mutta peliä voi katsoa myös HD-kuvana 720p-resoluutiossa. Kuva on mahdollista skaalata ylöspäin myös 1080i-resoluutioon.
Moninpelimuodot
Warhawkista löytyy neljä (4) moninpelimoodia; Deathmatch, Team Deathmatch, Capture the Flag ja Zones.
Juoni
Warhawk (jogo)
Suomen Rauhanpuolustajat
thumb|Suomen rauhanpuolustajien 60 vuotta rauhan puolesta -juhlaseminaari [[Turku|Turussa. Tilaisuuden pääpuhujina toimineet Rauhanpuolustajien puheenjohtaja Markku Kangaspuro ja tutkija Pekka Visuri vastailemassa esitystensä jälkeen kysymyksiin.]]
Suomen Rauhanpuolustajat - Fredskämparna i Finland ry on 18. toukokuuta 1949 perustettu kansalaisjärjestö, joka ilmoittaa olevansa poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton. Rauhanpuolustajat on Kansainvälisen rauhantoimiston (International Peace Bureau) jäsen. Rauhanpuolustajien nykyinen puheenjohtaja on Markku Kangaspuro. Järjestöllä on noin 2 500 jäsentä, keskustoimisto Helsingissä ja paikallista toimintaa ympäri maata.
Rauhanpuolustajat ilmoittaa järjestön tarkoitukseksi toimia "rauhan, aseistariisunnan, suvaitsevaisuuden, ihmisoikeuksien ja maailmanlaajuisen tasa-arvon puolesta". Toiminnan aatteellisina lähtökohtina pidetään humanismia, sodan- ja rasisminvastaisuutta sekä kansainvälistä yhteisvastuuta. Rauhan käsitettä tulkitaan positiivisesti, eli rauha on yhteistoimintaa perustuvaa rauhaa, eikä tarkoita pelkästään konfliktin puuttumista.
Suomen Rauhanpuolustajat saa vuosittain valtionavustusta opetus- ja kulttuuriministeriöltä. Vuonna 2015 avustus oli 169 000 €.
Toiminta
Rauhanpuolustajien toiminnan näkyvimpiä puolia ovat kannanotot ja julkinen reagointi sotiin ja konflikteihin. Järjestö pyrkii tekemään tunnetuksi Yhdistyneiden kansakuntien ja Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön päämääriä. Se pyrkii myös vaikuttamaan Suomen ulko- ja puolustuspolitiikan linjauksiin esimerkiksi kannanotoin sekä vetoomuksin.
Rauhanpuolustajat vastustaa Suomen liittymistä Naton jäseneksi, rauhanturvalain muuttamista kriisinhallintalaiksi sekä taloudellista globalisaatiota.
Järjestö on jäsen mm. Kehitysyhteistyön Palvelukeskuksessa ja Kansalaisjärjestöjen ihmisoikeussäätiö KIOSssa.
Järjestö yhteistyökumppaneineen järjestää Helsingin Alppipuistossa joka kesä kaksipäiväisen Pax-festivaalin, jossa on mm. musiikki- ja kulttuuriohjelmaa eri maista.
Julkaisut
Rauhan Puolesta on Rauhanpuolustajien lehti, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Lehti postitetaan järjestön jäsenille ja lehden tilaajille, sekä kirjastoille. Lehden artikkelit käsittelevät ajankohtaisia aiheita sekä Rauhanpuolustajien omia kampanjoita. Lehdessä myös esitellään muiden maiden rauhanjärjestöjä.
Rauhanpuolustajat julkaisee yhdessä Liken kanssa yhteiskunnallista Pystykorva-kirjasarjaa (1997–). Tunnetuimpia kyseisen sarjan teoksia ovat Noam Chomskyn, Anna Politkovskajan, Jaana Airaksisen kirjat sekä Solidaarisuuskalenteri (1998–). Rauhanpuolustajat julkaisee myös (Voima Kustannus Oy:n osakkaana) yhdessä Maan ystävien, Luonto-Liiton, Liken ja Heikki Hiilamon kanssa kymmenen kertaa vuodessa ilmestyvää Voima-lehteä (1999–).
Historia
Rauhanpuolustajat on kuulunut Neuvostoliitto-johtoiseen Maailman rauhanneuvostoon, jonka päämaja sijaitsi Helsingissä. SKDL oli puolestaan Rauhanpuolustajien jäsenjärjestö ennen puolueen lakkauttamista. 1960-luvulla järjestö tuki sissiliikkeiden aseellista itsenäisyystaistelua monissa maissa katsoen näiden toiminnan olevan leniniläisen imperialismiteorian oikeuttamaa.
Suomen kommunistisen puolueen oppositiolla, jota 1970-luvun alussa alettiin kutsua taistolaisiksi, oli vankka asema Rauhanpuolustajissa. Ydin-lehdessä väitettiin vuonna 1984, ettei järjestön kymmenien palkkatoimitsijoiden joukkoon ollut koskaan kelpuutettu kuin "yksi ainoa ei-taistolainen". Järjestö vastusti pääsihteeri Mirjam Vire-Tuomisen johdolla Naton toimintaa, mutta ei kritisoinut Neuvostoliiton toimintaa. Rauhanpuolustajat antoi hyväksyntänsä esimerkiksi Tšekkoslovakian miehitykselle 1968.
Monet puolueet pyrkivät hakemaan Rauhanpuolustajien kautta suhteita Neuvostoliittoon, muun muassa Keskustapuolue ja Demarinuoret kuuluivat järjestöön.
Karl von Brandenburg
Karl Adolf von Brandenburg (3. elokuuta 1867 Vaasa – 23. maaliskuuta 1899 Kaskinen) oli suomalainen juristi ja Kaskisten pormestari.
Karl von Brandenburgin vanhemmat olivat Korsholman kihlakunnan kruununvouti, kollegiasessori Adolf Kristian Kasimir von Brandenburg (1829–1884) ja Aleksandra Ustinoff. Hän pääsi ylioppilaaksi 1886 Vaasan ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1891. Von Brandenburg sai varatuomarin arvon 1895.
Von Brandenburg oli Kaskisten pormestarina 1896–1899. Hän kuoli maaliskuussa 1899 lyhyen sairauden jälkeen.
Hilja Aaltonen
Hilja Aaltonen o.s. Lehtonen (27. syyskuuta 1907 Multia – 13. helmikuuta 2013 Tampere ) oli suomalainen evankelista ja runoilija. Aaltosen aktiivinen toiminta evankelistana kesti noin 60 vuotta. Hänen kirjallinen tuotantonsa käsittää yli 20 teosta.
Hilja Aaltonen tuli uskoon vuonna 1930 Vapaakirkon tilaisuudessa, ja evankelistaksi hän alkoi vuonna 1934. Sota-aikana Aaltonen toimi lottana.
Ajan päivin, ajan öin (kappale)
Ajan päivin, ajan öin on Pate Mustajärven single ja samannimisen albumin nimikappale vuodelta 2005. Sen on säveltänyt Yö -yhtyeestä tuttu Olli Lindholm ja sanoittanut Pauli Hanhiniemi (mm. Kolmas Nainen). Kappale tehtiin alun perin mittatilaustyönä Kaukokiidolle, ja se soi pitkin vuotta 2005 Kaukokiidon radiomainoksessa Iskelmäradiossa ja Radio Novassa. Laulu julkaistiin singlenä 9. helmikuuta, ja siitä on tullut yksi tunnetuimpia Mustajärven hittejä. Kappale nousi Suomen virallisen listan kahdeksannelle sijalle.
Hilja Aaltonen
Aaltosen ensimmäinen runokokoelma Sydämeni virsi julkaistiin vuonna 1957. Vuonna 2002 hän julkaisi yhdessä evankelista Markku Koiviston kanssa teoksen Golgatan kautta taivaallisiin. Vuonna 2007 Aaltoselta julkaistiin rukouskirja.
Ajan päivin, ajan öin (kappale)
Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, joka näytettiin 10. huhtikuuta 2005 Levyraati -ohjelmassa. Video voitti yleisöäänestyksen.
Musiikkityyliltään "Ajan päivin, ajan öin" on eräänlainen sekoitus country-, iskelmä- ja rautalankamusiikkia.
Hilja Aaltonen
Hilja Aaltonen meni naimisiin Efraim Aaltosen kanssa vuonna 1938 ja heille syntyi poika Jorma. Leskeksi hän jäi vuonna 1976 Efraim Aaltosen kuoltua. Viimeiset vuotensa Hilja Aaltonen asui Tampereella Koukkuniemen vanhainkodissa. Hilja Aaltonen kuoli omassa huoneessaan vanhainkodissa 13. helmikuuta 2013. Kuollessaan hän oli 105-vuotias.
Mmm Fingers
Mmm Fingers on Noodlecake Gamesin joulukuussa 2014 julkaisema videopeli. Peli on saatavilla iOS:ille ja Androidille.
Mmm Fingersin ideana on väistellä sormella erilaisia piikikkäitä liikkuvia monstereita. Mikäli pelaajan sormi törmää johonkin monstereista, pelin joutuu aloittamaan alusta. Monstereita on oransseja, vihreitä, punaisia ja sinisiä. Pelin joutuu aloittamaan alusta myös, jos irrottaa sormensa näytöstä edes pienen hetken ajaksi.
Paperikone
thumb|Laboratoriopaperikone.
Paperikoneet ovat suuria, paperitehtaiden monimutkaisia yksiköitä, jotka tuottavat paperia. Ensimmäisen paperikoneen keksi vuonna 1799 ranskalainen Nicolas Louis Robert. Sen leveys oli 60 cm ja ajonopeus 9 m/min. Toinen varhainen paperikone oli Fourdrinierin veljesten ja John Gamblen Englannissa vuonna 1807 patentoima jatkuvatoiminen tasoviiraa käyttävä paperikone.
Maailman suurimmat paperikoneet ovat vuonna 2005 käynnistetty Stora Enson Kvarnsvedenin tehtaan PM12 ja vuonna 2007 käynnistetty UPM:n Plattlingin tehtaan PM1, joiden leveys on 11,3 m ja ajonopeus 2 000 m/min. Paperikoneiden valmistus on keskittynyt hyvin voimakkaasti lähestyttäessä 1900-luvun loppua. 1970-luvulla vielä Suomessakin oli neljä eri paperikoneiden valmistajaa (Ahlström (Karhula), Valmet, Tampella ja Wärtsilä), kun nykyään maailmassa merkittäviä valmistajia ovat enää Valmet ja Voith. Nykyaikaista paperikonetta ohjataan keskitetysti valvomoista. Rainanmuodostuksen menetelmät sekä koneiden rakenteet vaihtelevat valmistettavan paperilajin mukaan.
Paperikoneen toimintaan vaadittavat osatekijät
Paperinkoneen toimintaan vaaditaan huomattava määrä raakavettä (massan valmistus), sähköä, paineistettua vettä, alipainetta, paineilmaa, paineistettua höyryä ja öljyä.
Paperikonetta käytetään sähköisesti joko yksittäiskäytöllä tai pääakselikäytöllä. Yksittäiskäytöllä tarkoitetaan, että paperikoneen jokaisen yksikön käyttövoima tuotetaan omalla sähkömoottorilla, kun taas pääakselikäytöllä paperikoneen eri yksiköitä käytetään yhdellä isolla sähkömoottorilla, koneen takana kulkevan pääakselin kautta, josta eri yksiköille johdetaan voima vaihdelaatikoiden välityksellä. Pääakselikäyttö on käytössä vain vanhemmissa paperikoneissa.
Alipainetta käytetään pääasiassa erinäisiin kuivaustoimintoihin koneen viira- ja puristinosalla (koneen märkäpää), painevettä koneen pyörimisvaiheessa mm. huopien ja viirojen pesuihin.
Paineilmaa käytetään koneen pneumaattisena ohjausjärjestelmänä. Se on myös työntekijöiden pääasiallinen työkalu mm. rainan pään viennissä ja siivouksessa.
Paineistettua höyryä käytetään paperirainan kuivatukseen kuivatusosalla.
Öljyä käytetään kiertovoitelujärjestelmissä ja hydrauliikassa.
Paperinvalmistuksen alkuvaiheet
Paperin valmistus alkaa monimutkaisesta prosessista, joka tuottaa paperimassaa. Massaa käsitellään muun muassa valkaisemalla tai lisäämällä lisäaineita haluttujen ominaisuuksien tuottamiseksi, esimerkiksi märkälujuus, kiilto, värisävy, painomusteen imukyky ym. Paperi muodostuu pääasiassa kuitujen välisten vetysidosten avulla, jotka syntyvät paperirainan kuivatuksessa.
Paperirata paperikoneen puristinosalla
Seuraavaksi paperirata siirtyy puristinosalle pick-up-telalla, missä paperi kulkee puristinhuopien avulla eri puristinosien telojen nipeistä. Puristinosan puristinyksiköitä on tavanomaisesti yhdestä neljään, useimmiten kolme. Puristinosan eri puristinyksikköjen välissä on yleensä vetoero, joka tarkoittaa jälkimmäisen puristinyksikön korkeampaa nopeutta. Teloja voi olla erilaisia, esimerkiksi kivi- (yleensä viimeinen nippi), taipumakompensoituja- (nipin muotoa, telaa taivuttamalla muuttava), ura- (vettä huovasta poistava) tai kenkäteloja (telan paksuutta muuttava). Telojen välissä vesi puristuu paperista huopaan. Puristinosan jälkeen paperiradan kuiva-ainetaso on 35–50 % riippuen valmistettavasta paperilajista. Teloja valmistetaan alihankintana ja Suomessa mm. Tevo Oy tekee ja huoltaa paperikoneen teloja.
Huopia voi olla monta yhdessä puristinyksikössä. Huopa puhdistetaan pesuaineilla ja painevedellä ja kuivatetaan imulaatikoiden avulla huovan kierrossa, jolloin se on taas valmis vastaanottamaan vettä. Puristimella pyritään saamaan riittävän suuri märkälujuus, jotta rainan siirto kuivatusosalle onnistuisi ilman katkoja. Vaikka tavoitteena on mahdollisimman suuri kuiva-ainepitoisuus, pyritään liian suuria puristinpaineita välttämään, jotta paperin riittävä paksuus säilyisi. Puristinosalla kuiva-ainepitoisuuden nousu yhdellä prosentilla vähentää kuivatusosalla höyrynkulutusta jopa neljällä prosentilla.
Sylinteri-, puhallus- ja infrapunakuivaus
Puristinosan jälkeen paperirata johdetaan paperikoneen huuvan sisällä olevalle kuivatusosalle, joita on erilaisia. Yleisin malli on sylinterikuivausmenetelmä, jossa paperi johdetaan suurien lämmitettyjen, kuivatusylintereiden (teräksestä valmistettujen telojen), pinnassa kuivatusviirojen avulla, jolloin vesi haihtuu. Kuivatusosalla on useampia kuivatusryhmiä joiden kuivatussylinterit ovat yleensä pintalämpötiloiltaan ryhmien kesken erilaisia. Näiden ryhmien välissä on myös vetoero.
Paperikoneen kuivatusosan ensimmäiset sylinterit ovat toisinaan kylmiä eli ne ovat ilman sisään johdettua höyryä. Yleensä kuivatusosia on kahden tyyppisiä, yksi- ja kaksiviiraisia, joista ensimmäinen on nykyaikainen versio. Ensimmäisessä kuivatussylinterit on sijoitettu yläpuolelle ja alapuolelle imutelat, jossa paperiraina kulkee viiran ulkopuolella. Jälkimmäisessä mallissa on pelkästään kuivatussylintereitä, mutta yläpuolisilla ja alapuolisilla sylintereillä on omat viiransa, joten paperi ei ole tuettuna koko kuivatusosan matkalta, ja esimerkiksi paperin päänvienti muodostuu ongelmalliseksi suuremmilla nopeuksilla.
Päänvienti tapahtuu pääasiassa paineilman avulla, siirtämällä viiraosalla kapealla vesisuihkulla leikattu paperiraina kuivatussylinterien laidassa kulkevien päänvientiköysien avulla. Sylinterit lämmitetään korkeapaineisella höyryllä, joka syötetään sylintereiden sisään. Vedeksi muuttunut höyry, eli lauhde, kerätään pois sylinteristä ja käytetään hyödyksi muissa tarkoituksissa. Sylinterikuivatusosa on selkeästi eniten energiaa vaativa osa paperikoneessa. Energian kulutusta kompensoidaan lämmöntalteenotolla.
Paperia voidaan kuivata myös muun muassa monilla eri konstruktioilla toteutetuilla puhalluskuivatuksella tai infrapunakuivaimilla. Kaikille tavoille on kuitenkin yhteistä veden haihduttaminen paperiradasta ja höyryn johtaminen pois sen läheisyydestä. Kuivatusosalla sijaitsee monesti myös ns. välikalanteri.
Kiillotus ja päällystys
On-line-konelinjassa kuivatusosan jälkeen sijaitsee yleensä kalanteri, jolla paperi kiillotetaan puristamalla ja telojen välisillä vetoeroilla kahden tai useamman telan välissä. Kalantereita on erilaisia riippuen ajettavan paperin lajista. Päällystettävissä papereissa kuivatusosan jälkeen sijaitsee yleensä konekalanteri ja päällystämättömien lajien jälkeen kuten SC (superkalanteroitu), multinippikalanteri. Sanomalehtikoneissa kuivatusosan jälkeen sijaitsee niin sanottu pehmeänippinen soft-kalanteri.
Päällystyksen jälkeen paperi kiillotetaan multinippikalanterilla.
Pakkaus rulliksi
Kun paperi on käsitelty halutunlaiseksi, se rullataan konerullaksi kiinnirullausyksikössä, jota kutsutaan myös popeksi. Rullan kasvettua riittävän suureksi, paperirata ohjataan toiselle tampuuriraudalle ja valmis konerulla, eli tampuuri, siirretään jälkikäsittelyyn. Konerullat saattavat painaa kymmenestä tuhannesta moniin kymmeniin tuhansiin kiloihin.
Jälkikäsittely
Konerulla siirretään jälkikäsittelyyn, joka voi olla esimerkiksi off-line-konelinjassa päällystysyksikkö, superkalanterointi, soft-kalanterointi tai pituusleikkaus. Kaikki konerullat leikataan pienemmiksi asiakasrulliksi pituusleikkurissa. Samalla poistetaan vialliset rainan osat ja jatketaan katkot niin että raina on yhtenäinen. Yleisimmät pituusleikkurityypit ovat kantotelaleikkuri sekä keskiörullain. Pituusleikkurin jälkeen rullat pakataan tai arkitetaan arkituskoneessa.
Paperinvalmistus Suomessa
Suomen paperinvalmistus on keskittynyt suuriin yksiköihin, jotka sijaitsevat hyvien kulkuyhteyksien päässä. Paperin valmistus tarvitsee paljon puuta. Puu kuljetetaan paperitehtaille yleensä junilla, autoilla ja laivoilla mutta myös uittaen (5 %). Suomen suurimmat paperinvalmistajat ovat UPM-Kymmene ja Stora Enso.