cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sid Vicious
My Way
Sex Pistolsin hajottua Vicious yritti soolouraa, mutta ei menestynyt. Hän kuitenkin levytti huomiota herättäneen punkversion Frank Sinatran tunnetuksi tekemästä, Paul Ankan englanniksi sanoittamasta kappaleesta ”My Way”. Nykyisin se luetaan tärkeiden cover-kappaleiden joukkoon. Kappale löytyy esimerkiksi brittiläisen The Observer -lehden Top 50 -coverkappaleiden äänestyslistalta. Kappale julkaistiin kesäkuussa 1978 yhdessä Ronnie Biggsin laulaman ”No One Is Innocent” -kappaleen kanssa kahden A-puolen singlenä sekä myöhemmin Sex Pistolsin The Great Rock ’n’ Roll Swindle -elokuvan soundtrackilla. Single nousi Britannian singlelistalle seitsemännelle sijalle. Singlen kannessa on mainittu erikseen sekä Sid Vicious että Sex Pistols, mutta levyn etiketissä mainitaan vain Sex Pistols. Sex Pistolsin jäsenistä levytyksessä soittaa kitaristi Steve Jones.
Maaliskuussa 1979 Ranskassa julkaistiin 12 tuuman single, joka sisälsi Viciousin laulamat kappaleet ”My Way”, ”Something Else” ja ”C'mon Everybody”. Tässä julkaisussa on esittäjäksi merkitty kanteen ja B-puolen etikettiin ainoastaan Sid Vicious, mutta A-puolen (”My Way”) etiketissä on mainittu sekä Sex Pistols että Sid Vicious. Aikoinaan kappale myös innoitti muun muassa saksalaista punk-muusikko Nina Hagenia tekemään kappaleesta oman versionsa.
Sid & Nancy
Marraskuussa 1977 Vicious tapasi Lontoossa yhdysvaltalaisen Nancy Spungenin, jonka kanssa hän alkoi seurustella. Nancy kärsi skitsofreniasta ja jakomielisyydestä, ja hänen dominoiva läsnäolonsa johti pian Viciousin hankaukseen yhtyeen kanssa. Kiertuemanageri Nils Stevenson on kertonut, että vähitellen Vicious inhosi kaikkea muuta paitsi heroiinia ja Spungenia. Valokuvaaja Dennis Morrisin mukaan Sex Pistolsin Yhdysvaltain kiertueella vuonna 1978 Vicious oli arvaamaton ja oikullinen. Hän joi paljon ja käytti huumeita.
Nancy Spungenin ja Sid Viciousin suhde oli surullinen ja väkivaltainen; Sid saattoi hakata Nancyä ja huutaa tälle, mutta Nancyn itsetuhoisuus jopa ylitti Sid Viciousin pahoinvoinnin. Spungenin vaikutus oli tuhoisa. Spungen oli jo entuudestaan narkomaani, ja hän sai Sid Viciousin ottamaan huumeet uudestaan käyttöön.
12. lokakuuta 1978 Sid Vicious löysi aamulla herättyään Nancy Spungenin kuolleena kylpyhuoneen lattialta Hotel Chelseassa New Yorkissa. Spungenia oli puukotettu kerran vatsaan ja kuolinsyyksi todettiin verenhukka. Vicious pidätettiin ja hän sai syytteen teosta epäiltynä. Hän kertoi kuulusteluissa, että ei muista tapahtunutta.
Spungenin kuolemasta on esitetty erilaisia teorioita. Manageri Malcolm McLarenin palkkaamat yksityisetsivät löysivät todisteita, jotka antoivat aihetta epäillä, että joku muu oli murhannut Spungenin: asunnossa oli ollut useita ystäviä, joista yksi oli ollut muille tuntematon. Asunnossa oli käyty jonkinlaista huumekauppaa ja suuri lunastettu Virgin Recordsin sekki oli ollut suojaamattomana esillä.
Sekä Sid Vicious että Nancy Spungen olivat tunnettuja siitä, että he olivat hyvin kiinnostuneita veitsistä. Molemmat olivat heroiiniriippuvaisia. Viciousin kerrotaan olleen ”pilvessä”, kun hänet oli pidätetty.
Musiikkitoimittaja Jon Savagen mukaan on hyvin epätodennäköistä, että Sid Vicious olisi harkitusti tappanut Nancy Spungenin: todennäköisesti suullinen provokaatio yhdistettynä välinpitämättömyyteen johti puukotukseen.
Yritettyään itsemurhaa Vicious vietti kolme päivää psykiatrisessa hoidossa sairaalassa. Hänet vapautettiin äitinsä huostaan sairaalasta 6. marraskuuta 1978. Hän asui tuolloin äitinsä kanssa hotellissa Manhattanilla.
Sid Vicious kutsuttiin oikeuteen vastaamaan syytteeseen 21. marraskuuta 1978. Hän esiintyi oikeudessa jännittyneenä ja depressiivisenä. Syyttäjän mukaan Vicious oli huumeista riippuvainen, ”eikä hänellä ollut arvoa yhteiskunnalle”. Puolustuksen mukaan hän oli käynyt säännöllisesti huumehoitoklinikalla ja osoitti parantumisen merkkejä. Sid Vicious kielsi syyllisyytensä. Tuomari määräsi jatkoa 50 000 dollarin takuusummalle. Sid Viciousin tuli jatkaa päivittäistä ilmoittautumista metadoniklinikalle ja ilmoittautua päivittäin oikeusviranomaisille, eikä hän saanut poistua New York Citystä. Asia ei edennyt tuomioon asti, koska Vicious kuoli ennen oikeuskäsittelyä.
Kuolema
Sid Vicious kuoli 21-vuotiaana New Yorkissa 2. helmikuuta 1979 ollessaan vapaalla takuita vastaan. Takuut oli maksanut levy-yhtiö Virgin Records. Hän oli ottanut vankilasta vapautumispäivänään hyvin puhdasta heroiinia. Hänen alaston ruumiinsa löytyi Michelle Robinsonin asunnosta Greenwich Villagesta. Kuolinsyyksi todettiin heroiinin yliannostus.
Yleisen käsityksen mukaan hänen oma äitinsä olisi antanut hänelle kyseisen heroiinin, joka epätavallisen vahvuutensa takia olisi aiheuttanut tappavan yliannostuksen. Toisaalta uskotaan myös, että Sid teki itsemurhan omantunnontuskissaan, koska oli puukottanut Spungenin kuoliaaksi.
New Yorkin CBGB-musiikkiklubin eteisvahtimestari ja valokuvaaja Roberta Bayley keskusteli Sid Viciousin kanssa puhelimessa 20. tammikuuta 1978 sen jälkeen kun Sex Pistols oli hajonnut yhtyeen San Franciscon esiintymisen jälkeen. Bayley oli tutustunut Sid Viciousiin Sex Pistolsin Yhdysvaltain kiertueen aikana. Puhelinkeskustelua edeltävänä päivänä Sid Vicious oli vajonnut valiumin ja metadonin käytön aiheuttamaan koomaan ollessaan lentokoneessa matkalla San Franciscosta. Hänet otettiin sairaalahoitoon New Yorkissa. Bayley nauhoitti puhelinkeskustelun, jossa Sid Vicious kertoi, että ei voi olla selvin päin ja että tulee kuolemaan kuuden kuukauden kuluessa. Sid Vicious tiesi, että oli tappamassa itsensä, mutta hänellä ei ollut voimaa välttää väistämätöntä kohtaloa.
Levyjä
thumb|Tyylitelty kuva Sid Viciousista [[madridilaisen talon seinässä.]]
Kaikki levytykset on julkaistu Viciousin kuoleman jälkeen.
Salvatore Gionta
Salvatore Gionta (s. 22. joulukuuta 1930 Formia) on italialainen entinen vesipalloilija. Hän oli mukana saamassa pronssia kesäolympialaisissa 1952 Helsingissä ja voitti sitten joukkueineen kultaa kesäolympialaisissa 1960 Roomassa.
Toni Hiltunen
Toni Hiltunen (s. 1977) on suomalainen pokeriammattilainen, joka asuu Lahdessa. Hiltunen on pelannut pokeria vuodesta 2004. Suosikkipeleihin kuuluvat No limit Texas hold'em -freezout ja H.O.R.S.E. -turnaukset. Hiltusen paras saavutus on kahdeksas sija WSOP Europe 2008 Main Event -turnauksessa, jossa hän ansaitsi 108 600 puntaa. Hiltusen perheeseen kuuluu vaimo ja kolme lasta; hänen vaimonsa on myös pokerinpelaaja.
Jakub Chmura
Jakub Chmura (s. 12. syyskuuta 1984 Ostrowiec Świętokrzyski, Puola) on puolalainen rumpali. Hän on toiminut mm. yhtyeissä Sceptic, Anal Stench, Thy Disease, Never, Devilish Impressions ja Cerebrum.
Iltapulu
Iltapulu on televisio-ohjelmaopas Internetissä. Sivusto sisältää kaikkien suomalaisten peruskanavien sekä yleisimpien maksullisten kanavien ohjelmatiedot. Kanavilla esitettävien elokuvien yhteydessä näkyy Internet Movie Database -tietokannan käyttäjien yhteenlaskettu arvosana kullekin teokselle yhden desimaalin tarkkuudella. Sivustoa voi käyttää kirjautumatta, mutta kirjautumalla käyttäjä voi muokata kanavalistaansa. Sivuston kautta voi myös katsella ohjelmia suoratoistona kanavien omia verkkosivuja hyödyntäen. Sivustoa on mahdollista käyttää myös mobiilisovelluksella, joka toimii iOS-, Android- ja Windows Phone -käyttöjärjestelmissä.
Vattimeren kansallispuistot
Vattimeren kansallispuistot ovat Vattimeren Tanskan, Saksan ja Alankomaiden alueella sijaitseva yhteisnimike kansallispuistoille, jotka liitettiin vuonna 2009 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Iltapulu
Iltapululla on 230 000 käyttäjää viikossa, mikä on kuitenkin selvästi vähemmän kuin kilpailija Telkku.comilla. Facebook-tykkäysten määrällä mitattuna sivusto on siitä huolimatta pidetympi kuin kilpailijansa. Sivustoa on luonnehdittu erittäin käyttäjäystävälliseksi sen selkeän graafisen ulkoasunsa vuoksi. Mediayhtiö Sanoma omistaa puolet sivustosta. IS.fi ja HS.fi näyttävät sivuston ohjelmatietoja.
Vattimeren kansallispuistot
Puisto koostuu useista suojelualueista. Sen Tanskan-puoleinen osa on nimeltään Vattimeren kansallispuisto, Saksan osa koostuu Schleswig-Holsteinin, joka on Keski-Euroopan suurin kansallispuisto, , Hampurin ja Ala-Saksin Vattimeren kansallispuistoista. Alankomaiden puoleinen suojelualue sisältää Lauwersmeerin, Schiermonnikoogin ja Texelin dyynien kansallispuistot. .
Iltapulu
Sanaa Iltapulu on käytetty iltapäivälehden erisnimenä Sanoman kustantamassa Aku Ankka -lehdessä.
Jakub Chmura
Diskografia
Anal Stench
Vattimeren kansallispuistot
Voimakas vuorovesi hallitsee laajaa ranta-aluetta, joka jää nousuveden aikana meriveden alle ja nousee esille laskuveden aikana. Se koostuu dyyneistä, hiekkarannoista ja suolaniityistä. Näkemisen arvoisia ovat myös pienet patoamattomat saaret, jotka joutuvat nousuveden alle vain kevättulvan ja myrskyjen aikana.
Jakub Chmura
Diskografia
Never
Olkainaranen
Olkainaranen (Touit surdus) on Brasilian itä- ja koillisosissa kotoperäisenä esiintyvä papukaijalaji. Heinrich Kuhl kuvaili sen holotyypin Brasiliasta vuonna 1820.
Jakub Chmura
Diskografia
Sceptic
Headless
Redemptor
Nokiselkäaranen
Nokiselkäaranen (Touit melanonotus) on Itä-Brasilian kotoperäinen papukaija. Sen elinympäristö käsittää Bahian, Rio de Janeiron ja São Paulon. Sen holotyypin kuvaili Maximilian zu Wied-Neuwied Brasiliasta 1820.
Andrei Kornejev
Andrei Nikolajevitš Kornejev (, 10. tammikuuta 1974 Omsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 2. toukokuuta 2014 Moskova) oli venäläinen uimari, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Hän piti hallussaan lyhyen radan 200 metrin rintauinnin maailmanennätystä kahden vuoden ajan.
Kornejev voitti 200 metrin rintauinnissa olympiapronssia Atlantassa 1996. Hän voitti samalla matkalla pitkällä radalla Euroopan mestaruuden 1995, EM-hopeaa 1997 ja EM-pronssia 1993 sekä lyhyellä radalla EM-hopeaa 1997. 4×100 metrin sekauintiviestissä hän voitti Venäjän joukkueessa pitkän radan Euroopan mestaruuden vuosina 1995 ja 1997. Hän antoi urallaan positiivisen dopingnäytteen.
Kalman kukka
Kalman kukka on taiteilija Akseli Gallen-Kallelan puupiirros vuodelta 1895. Tämä pieni työ, kooltaan 16,5 × 14,5 cm, lahjoitettiin Ateneumin taidemuseoon seuraavana vuonna 1896.
Moni-ilmeinen ja vivahteikas Kalman kukka on kaiverrettu suurisyisen mäntykiekon pintaan. Kyseessä on oman esikoistyttären muistoksi tehty puupiirros. Gallen-Kallelan Marjatta-tytär kuoli maaliskuussa 1895. Piirroksessa oleva runo on Gallen-Kallelan laatima.
Puupiirroksen historiaa
Gallen-Kallela matkusti loppuvuodesta 1894 Berliiniin opiskelemaan grafiikan alkeita ja varsinkin puupiirrosten tekemistä. Gallen-Kallelan matka katkesi, kun hänen tyttärensä kuoli yllättäen kurkkumätään kotimaassa. Toipuakseen surustaan Gallen-Kallela matkusti vaimonsa kanssa Berliiniin ja Lontooseen keväällä 1895. Hän hankki matkallaan grafiikan tekoon tarvittavat välineet.
Jyrki Aimonen
right|thumb|Aimosen perhehauta Ikaalisissa Jyrki Martti Bertil Aimonen (19. huhtikuuta 1934 Ikaalinen – 20. heinäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja suurlähettiläs.
Kalman kukka
Puupiirroksen historiaa
Kalman kukasta valmistui erilaisia versioita ja niitä pidetään suomalaisen taidegrafiikan alkuna.
Jyrki Aimonen
Aimosen vanhemmat olivat Ikaalisten kunnanlääkäri, lääkintöneuvos Martti Bertil Aimonen ja käsityönopettaja Anja-Ritva Mielikki Aimonen. Jyrki Aimonen valmistui ekonomiksi 1955 ja lainopin kandidaatiksi 1961.
Kalman kukka
Lähteet
Timo Huusko: Akseli Gallen-Kallela: Kalman kukka. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s. 46.
Jyrki Aimonen
Ulkoasiainministeriön palveluksessa Aimonen aloitti vuonna 1961 ja siirtyi Moskovan lähetystöön vuonna 1963, minkä jälkeen hän toimi Ankarassa lähetystösihteerinä 1965–1967. Neuvostoliittoon hän palasi konsuliksi Leningradin pääkonsulinvirastoon.
Aimonen oli ministerineuvos Moskovassa 1974–1976. Hän toimi muun muassa Suomen Moskovan lähetystön va. päällikkönä vuoden 1975 ETY-kokouksen aikana. Hän oli lähetystöneuvos Kööpenhaminassa 1970–1974.
Ensimmäisessä suurlähettilään tehtävässään Aimonen toimi Tripolissa ja samalla Maltalla vuosina 1979–1983. Sen jälkeen hän toimi suurlähettiläänä Damaskoksessa ja samalla Ammanissa ja Beirutissa (1984–1988), Delhissä ja samalla Kathmandussa (1988–1991), Dhakassa ja Colombossa (1988–1991) sekä samalla Bhutanissa (1989–1991). Diplomaatin uransa Aimonen päätti suurlähettiläänä Varsovassa (1991–1995).
The Sciences
Yhtye erosi vuonna 1998, mutta jäsenet palasivat lopulta yhteen vuonna 2009. He julkaisivat uuden singlen The Clarityn vuonna 2014. Yhtye ilmoitti vuonna 2017 nettisivullaan, että heidän uusin albuminsa on melkein valmis.
Baton Rouge
Baton Rouge ( 'punainen keppi') on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltion pääkaupunki. Kaupungin perustivat ranskalaiset vuonna 1719 ja osa yhdysvaltoja se on ollut vuodesta 1810. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukasluku oli 229 493 ja sen laajemman metropolialueen 802 484. Kaupungissa on merkittävää petrokemian alan teollisuutta.
Historia
Arkeologisten löytöjen mukaan nykyisen Baton Rougen lähialueella on ollut ihmisasutusta jo noin 10 000 vuotta sitten. Lähistöllä on kolme intiaanien rakentamaa kumpua. Alueen alkuperäisasukkaat tunsivat nykyisen kaupungin paikan nimellä Istrouma. Nykyisen nimensä Baton Rouge paikka sai vuonna 1699. Tuolloin kanadanranskalainen tutkimusmatkailija Pierre Le Moyne d’Iberville löysi paikalta paikallisten houma- ja bayougoula-intiaaniheimojen rajapyykkinä käyttämän punaisen sypressipuun, jota ranskalaiset kutsuivat nimellä baton rouge eli punainen keppi. Vuonna 1719 paikalle perustettu ranskalainen linnoitus sai nimensä paikan mukaan.
Britit valtasivat Baton Rougen ranskalaisilta ranskalais- ja intiaanisodan päätteeksi vuonna 1763. Espanjalaiset joukot valtasivat sen puolestaan briteiltä Yhdysvaltojen vapaussodan aikana syyskuussa 1779. 1700-luvun puoliväklin paikkeilla Louisianan maaseudulle oli muuttanut brittien karkottamia acadialaisia, jotka tulivat paikallisesti tunnetuksi nimellä cajun ja vaikuttivat merkittävästi paikalliseen kulttuuriin. Espanjalaiset luovuttivat Baton Rougen Ranskalle vuonna 1800 ja Ranska myi alueen osana Ranskan Louisianaa Yhdysvalloille vuonna 1803. Espanja ei kuitenkaan ollut luopunut kaikista vaatimuksistaan alueeseen, vaan jatkoi Baton Rougen hallitsemista osana Länsi-Floridaa. Paikalliset amerikkalaistaustaiset siirtolaiset kapinoivat espanjalaisia vastaan syyskuussa 1810 ja paikalle perustettiin Yhdysvaltojen itseensä kolme kuukautta myöhemmin liittämä Länsi-Floridan tasavalta. Baton Rougen kaupunki perustettiin amerikkalaisten alaisuudessa hallinnollisesti vuonna 1817 ja vuonna 1849 kaupungista tuli Louisianan osavaltion pääkaupunki.
Hieman ennen Yhdysvaltojen sisällissodan puhkeamista Baton Rougen asukasluku oli noin 5 500. Tammikuussa 1861 Louisiana liittyi Etelävaltioihin. Sodan alkupuolella pohjoisvaltioiden joukot valtasivat kaupungin hetkeksi, mutta joutuivat vetäytymään heidän kärsittyään tappion taistelussa etelävaltioiden joukkoja vastaan elokuussa 1862. Kaupunki vallattiin jälleen joulukuussa samana vuonna, mutta tällä kertaa pohjoisvaltioiden joukot saivat pidettyä sen käsissään sodan loppuun saakka. Sodan aikana Louisianan pääkaupunki oli siirretty Shreveportiin, mutta se palautettiin Baton Rougeen vuonna 1880.
Baton Rouge teollistui 1900-luvulle tultaessa lähistön luonnonvarojen avulla. Standard Oil perusti tuotantolaitoksen kaupunkiin vuonna 1909 ja sen perässä kaupunkiin tuli myös muita petrokemian alan yrityksiä. Niiden tuotanto osoittautui tärkeäksi etenkin toisen maailmansodan aikana. 1940-luvulla kaupungin asukasluku kasvoi lukemasta 35 000 lukemaan 125 000. Vuosina 1931–1932 kuvernööri Huey Longin kaudella rakennettiin myös uusi 34. kerroksinen Louisiana State Capitol. Kaupungin teollista kehittymistä edisti edelleen 1950- ja 1960-luvuilla rakennettu Baton Rougen satama. Kehityksen varjopuolena kaupungin ydin on siirtynyt poispäin kaupungin historiallisesta keskustasta, jonka elvyttämisen on jouduttu käyttämään miljoonia viime vuosikymmenten aikana. Hurrikaani Katrinan iskiessä vuonna 2005 Baton Rouge kärsi verrattain vähäiset vauriot, mutta viereinen New Orleans kärsi mittavista tuhoista. Tuhannet kaupungin asukkaat pakenivat Baton Rougeen ja osa heistä jäi kaupunkiin pysyvästi.
Talous
thumb|[[Louisiana State Capitol.]] Baton Rouge on hyötynyt etenkin sen lähialueen luonnonvaroista, kuten metsistä, öljystä ja maakaasusta. Luonnonvarojen varaan kaupunkiin on muodostunut merkittävää petrokemian alan teollisuutta. Alan yrityksiin kaupungissa kuuluu esimerkiksi öljynjalostamoa ja muovitehdasta ylläpitävä ExxonMobil. Myös palvelualan merkitys on kasvanut. Kaupunki on ympäröivän maaseudun jakelun keskus ja osavaltion pääkaupunkina hallinnolla on merkittävä osuus kaupungin taloudessa.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Baton Rougessa aikavälillä 2012–2016 olivat 39 969 USD ja henkilöä kohden 25 398 USD. 26,1 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö
Baton Rougen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 229 493 ja vuoden 2017 arvion mukaan 225 374. Suuremman metropolialueen asukasluku oli vuonna 2010 802 484. Kaupungin asukkaista 38,6 % oli taustaltaan valkoisia, 55,2 % afroamerikkalaisia, 3,1 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 3,6 % aasialaisia. 8,2 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 5,3 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Koulutus
Baton Rougessa sijaitsevia oppilaitoksia ovat esimerkiksi vuonna 1860 perustettu Louisianan osavaltionyliopisto ja vuonna 1880 perustettu Southern University.
Mariska
Mariska (oikealta nimeltään Anna Maria Rahikainen s. 19. helmikuuta 1979 Helsinki ) on suomalainen iskelmä-, pop- ja jazzlaulaja, sanoittaja ja säveltäjä. Uransa alkuvaiheessa hän teki hip hop -musiikkia. Mariska on sanoittanut muun muassa Jenni Vartiaisen ja Anna Puun hittikappaleita. Mariska palkittiin sanoituksistaan vuoden 2022 Työväen Sivistysliiton myöntämällä Reino Helismaa -palkinnolla. Mariskan sanoittamiin kappaleisiin kuuluvat muun muassa "Missä muruseni on", "Junat ja naiset" , "Minä sinua vaan" , "En haluu kuolla tänä yönä" , "Mestaripiirros" ja "C’est la vie".
Taustaa
Mariska aloitti klassisen pianon soiton seitsemänvuotiaana Sibelius-Akatemian nuoriso-osastolla. Teini-iässä hän kuitenkin vaihtoi klassisen musiikin punkiin ja liittyi Oheisvasara-nimiseen yhtyeeseen toiseksi laulajaksi. Mariska muutti vuonna 1998 Lontooseen opiskelemaan yliopistoon muinaiskreikkaa ja latinaa. Hän liittyi silloin joksikin aikaa kosketinsoittajaksi Stratford Mercenaries -nimiseen punk-yhtyeeseen.
2001–2009: Rap-artisti
Mariskan englantilaiset ystävät tuottivat hänelle Tee ze -demon, jota hän esitteli levy-yhtiöissä Suomessa loppuvuodesta 2001. Hän muutti kesällä 2002 takaisin Suomeen tekemään esikoislevyään Toisin sanoen, jonka kappaleista ”Tarkasta tämä” sai runsaasti radiosoittoa. Toinen sooloalbumi Memento mori ilmestyi helmikuussa 2004.
Touko–kesäkuussa 2005 Mariska julkaisi singlen ”Keinu”, joka oli esimakua kolmannelta studioalbumilta. Albumi, joka sai nimekseen Suden hetki, julkaistiin elokuun alussa 2005. Suden hetki on kriitikoiden mielestä etääntynyt hip hopista, mutta se keräsi silti kehuja. Mariska sai vuonna 2005 Kalevalaisten naisten liiton myöntämän taitavan sanankäyttäjän Larin Paraske -palkinnon.
Mariskalla oli Rankkurin ja Afroditen kanssa J.A.M-niminen dancehall-ryhmä vuonna 2007, mutta projekti jäi lyhytikäiseksi ja ryhmä hajosi vuoden sisällä perustamisestaan.
Vuonna 2008 Mariska oli mukana Leevi and the Leavings -tribuuttialbumilla Melkein vieraissa, jolla hän lauloi kappaleen ”Poika nimeltä Päivi”.
2010–2013: Mariska & Pahat Sudet
Vuonna 2010 Mariska julkaisi uuden albumin uuden yhtyeensä kanssa. Mariska & Pahat Sudet -niminen albumi julkaistiin 12. toukokuuta 2010. Albumi ei enää ollut räppiä, vaan artisti luonnehti sitä punkjazz- ja blueshenkiseksi iskelmäksi.
Tangomarkkinoiden järjestämän Tangon Sävellys- ja sanoituskilpailun vuoden 2010 voittajakappaleeksi valittiin Mariskan säveltämä ja sanoittama tango ”Sua kaipaan”. Mariskan lisäksi sävellyksen takana oli tuottajana ja lauluntekijänä tunnettu Rauli ”Rake” Eskolin. Vuonna 2010 Mariska oli mukana Kymppilinjan kappaleella ”Minä”, joka voitti Voicen kyseisen vuoden kesähittiäänestyksen.
Keväällä 2011 Mariska osallistui kilpailijana Yle TV1:n Maestro – tikusta asiaa -sarjaan, jossa julkisuuden henkilöt opettelivat johtamaan orkesteria.
Pahat Sudet -yhtye lopetti toimintansa elokuussa 2013. Mariska ilmoitti jatkavansa yhtyeen jälkeen omaa soolouraansa.
2015–: Uutta musiikkia
29. toukokuuta 2015 Mariska julkaisi uuden singlensä ”Itserakkausjuttuu”. 18. syyskuuta 2015 julkaistiin Spotifyssa toinen uusi single ”Sotilaat”.
Huhtikuussa 2016 Mariska vieraili Teflon Brothersin kappaleessa ”Lähiöunelmii”.
Mariska julkaisi neljännen soololevynsä Matador lokakuussa 2016.
Mariskan lastenrunokirja Määt ja Muut – Runoja eläimistä ja ihmisistä julkaistiin vuonna 2018.
Mariska suomensi Queen-yhtyeestä kertovan, vuonna 2020 ensi-iltansa saavan musikaalin We Will Rock You kaikki kappaleet.
Mariska julkaisi syyskuussa 2019 singlen ”Minä liityin sinuun” sekä saman vuoden lokakuussa Mariska-nimisen albumin.
Meriokakataja
Meriokakataja (Juniperus oxycedrus subsp. macrocarpa) on katajiin kuuluva okakatajan (Juniperus oxycedrus) alalaji. Se kasvaa luonnonvaraisena Välimeren alueella lounaisesta Espanjasta läntiseen Turkkiin ja Kyprokselle. Kasvuympäristönä ovat rannikkojen hiekkadyynit. Kasvutapa on yleensä pensasmainen ja korkeus tavallisesti 2–5 metriä.
Grobiņan kunta
Grobiņan kunta on kunta Kuurinmaalla, Latviassa. Se muodostui Bartan, Gaviezen, ja Medzen seurakuntien sekä Grobiņan kaupungin yhdistyessä.
Mariska
2015–: Uutta musiikkia
Mariska oli mukana Vain elämää -sarjan 11. tuotantokaudella vuonna 2020.
Yksityiselämä
Mariska vietti lapsuutensa yksinhuoltajaäidin kasvattamana Helsingin Vallilassa ja Hermannissa.
Mariska sai lapsen vuonna 2016, vaikka lääkärit olivat kertoneet hänelle noin 20-vuotiaana, ettei hän voisi saada lasta.
Tiketti
Tiketti Oy on suomalainen tapahtumalippuja välittävä yritys. Yritys välittää noin miljoona ennakkolippua vuodessa tuhansiin tapahtumiin ympäri Suomen. Sen tapahtumavalikoimasta löytyy muun muassa konsertteja, klubitapahtumia, festivaalia, urheilua, teattereita ja messutapahtumia. Tiketin liikevaihto oli vuonna 2022 noin 4,3 miljoonaa euroa. Tiketti työllistää yli 50 tapahtuma-alan ammattilaista.
Tiketti tarjoaa tapahtumajärjestäjille kaikki nykyaikaiset palvelut sujuvan tapahtuman järjestämiseksi. Näitä palveluita ovat muun muassa kulunvalvonta, akkreditointi ja markkinointi.
Tiketin historia
Yritys on perustettu vuonna 1976. Alun perin Ylioppilastiketti Oy -nimellä toiminut yritys myi lippuja erityisesti osakuntien tapahtumiin, kuten Hämäläis-Osakunnan silloin omistaman Tavastia-klubin keikoille. Syksyllä 1990 Tiketin omistus siirtyi muiden Tavastia-klubin omistusmuutosten mukana Tavastian taustalla toimivan Helsingin Rock and Roll Oy:n omistukseen. Vuonna 2007 Tiketti perusti myös ensimmäiset toimipisteensä muihin kaupunkeihin, Levykauppa Äx:n yhteyteen, Tampereelle, Turkuun, Ouluun, Kuopioon ja Jyväskylään.
Netistä sähköpostiin ja puhelimeen tilattavia lippuja Tiketti alkoi myymään vuodesta 2007.
Laajeneminen näkyi yrityksen kasvuna: vuodesta 2009 vuoteen 2012 Tiketti Oy:n liikevaihto ja henkilökunnan määrä kaksinkertaistuivat. Vuoden 2012 liikevaihto oli yhteensä 1 678 000 euroa ja firman palveluksessa toimi 18 henkilöä. Samana vuonna Tiketti aloitti yhteistyön R-kioskin kanssa: Huhtikuusta 2012 alkaen Tiketin verkkokaupasta ja puhelinpalvelusta ennakkoon varatut tai maksetut liput voitiin noutaa tilausnumeroa vastaan kaikista Suomen R-kioskeista.
Sankt Ibbin piiri
Sankt Ibbin piiri sijaitsee Landskronan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Landskronan kunnan piirit
Luettelo Valko-Venäjän kansallispuistoista
Valko-Venäjällä sijaitsee viisi kansallispuistoa, joista kaksi kuuluu Unescon MAB-ohjelman biosfäärialueiden listalle. Lisäksi Brestin eteläpuolella sijaitsee kolmas MAB-biosfäärialue, jossa ei ole varsinaista kansallispuistoa, mutta joka on kansainvälisen merkityksensä vuoksi mainittu oheisessa taulukossa. Suunnitelmissa on yhdistää tämä siihen liittyvien vastaavien rajantakaisten alueiden kanssa Valko-Venäjän, Ukrainan ja Puolan yhteiseksi Läntisen Polesian biosfäärialueeksi.
Frittata
thumb|Frittata Frittata on italialainen munakkaan tapainen munapohjainen ruokalaji. Se muistuttaa espanjalaista tortillaa. Se voidaan valmistaa ilman täytettä tai käyttää täytteenä lihaa, juustoa, vihanneksia tai pastaa, ja se maustetaan usein mausteyrteillä. Frittata di cipollessa on sipulia. Frittata di maccheroni on tunnettu makaronilaatikko, johon käytetään spagettia, ja siinä voi olla myös tomaattia.
Frittata vastaa iranilaista ruokalajia kookoo. Siitä on olemassa muunnelmia esimerkiksi kuku sabzi (yrttifrittata) ja kuku sibzamini (perunafrittata).
Italian sana frittata johtuu sanasta fritto, joka on partisiipin perfekti "paistamista" merkitsevästä sanasta friggere,
Italian ulkopuolella frittataa on pidetty 1950-luvun puoliväliin munakkaana, mutta viime vuosikymmeninä sitä on ruvettu pitämään omana ruokalajinaan, jota Delia Smith kutsuu "italialaiseksi versioksi avoimesta munakkaasta".
Julia Santos Solomon
Julia Santos Solomon (s. 1956) on dominikaanilainen taidemaalari. Hän työskentelee monipuolisesti eri taidekentillä tehden multimediateoksia, maalauksia, piirustuksia ja muotisuunnittelua.
Elämänvaiheita
Santos Solomon syntyi Dominkaanisessa tasavallassa. Perhe muutti Yhdysvaltoihin New Yorkiin kun Santos Salomon oli kymmenenvuotias. Tosin hän oli joutunut eroamaan äidistään jo neljävuotiaana ja oli ollut isoäitinsä kasvattama. Hänen taiteelliset lahjansa huomattiin jo varhain ja hän pääsi New Yorkissa taidelukioon. Opinnot jatkuivat Rhode Islandin osavaltion taidekoulussa.
Aikuistuttuaan hän muutti takaisin Dominikaanissen tasavaltaan, missä ryhtyi veistämään itseään esittäviä lapsuusmuotokuvia ja muotokuvia esiäideistään. Hän maalasi ne väreillä jotka muistuttavat Karibian meren saarten rikasta maaperää.
Itseään Santos Solomon pitää hybridinä: hän oli lapsi jonka piti toimia tulkkina vanhemmilleen ja tarkkailla ja selviytyä vieraassa ympäristössä. Santos haluaa, että hänen tyttärensä tietäisi mistä hänen juurensa ovat. Tämän hän haluaa kertoa taiteellaan.
HMS Victorious (1808)
HMS Victorious oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1808 vesillelaskettu Swiftsure-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 21. joulukuuta 1803 Balthazar & Edward Adamsilta Bucklers Hardista, missä köli laskettiin helmikuussa 1805. Alus laskettiin vesille 20. lokakuuta 1808 ja valmistui 7. marraskuuta 1808 - 2. maaliskuuta 1809. Aluksen valmistuskustannukset olivat 41 796 puntaa sisältäen varustamisen.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen joulukuussa 1808 päällikkönään George Hammond, jonka alaisuudessa se osallistui Walcheronin operaatioihin vuonna 1809. Alus lähti 20. marraskuuta 1809 Välimerelle päällikkönään lokakuussa alukselle saapunut John Talbot. Aluksen miehistö valtasi 22. helmikuuta 1812 Adrianmerellä yhdessä HMS Weazelin kanssa Ranskan laivaston 74-tykkisen linjalaivan Le Rivolin, jolloin miehistöstä sai surmansa 27 ja 99 haavoittui mukaan lukien aluksen päällikkö Talbot. Thomas Ladd Peake otti päällikkyyden ja vei aluksen takaisin Britteinsaarille.
Alus lähti 20. marraskuuta 1812 Pohjois-Amerikkaan Talbotin palattua aluksen päälliköksi. Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1814 ja se siirrettiin maalis-huhtikuussa 1815 Portsmouthissa reserviin. Alus muutettiin huhti-toukokuussa 1826 vastaanottoalukseksi Portsmouthissa, missä aluksen romutus saatiin päätökseen 21. joulukuuta 1861.
Ronaldinho
Ronaldinho (oik. Ronaldo de Assis Moreira, s. 21. maaliskuuta 1980 Porto Alegre, Rio Grande do Sulin osavaltio, Brasilia) on brasilialainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, jota pidetään yhtenä sukupolvensa parhaista pelaajista. Hän hurmasi myös näyttävällä pelityylillään.
Ronaldinho on ollut elokuusta 2007 lähtien myös Espanjan kansalainen. Vuonna 2018 hän liittyi oikeistopopulistiseen Brasilian republikaanipuolueeseen asettuakseen ehdolle saman vuoden parlamenttivaaleissa.
Ura
Uransa alkuvaiheessa Ronaldinho edusti synnyinkaupunkinsa Porto Alegren ykkösseuraa, Grêmiota, josta hän siirtyi Ranskaan Paris Saint-Germainiin vuonna 2001. Muutaman kauden jälkeen Ronaldinho siirtyi espanjalaiseen suurseuraan FC Barcelonaan viiden vuoden sopimuksella 19. heinäkuuta 2003. Siirtokorvaus oli noin 28 miljoonaa euroa. Joukkueen paidassa hän saavutti muun muassa Espanjan mestaruuden vuosina 2005 ja 2006, sekä Mestarien liigan voiton vuonna 2006.
Sopimuksen ollessa päätöksessään kaudella 2007–2008 Ronaldinhon viimeinen kausi Barcelonassa meni pitkälti loukkaantumisten varjostamana ja hän pelasi kaikkiaan 26 ottelua tehden niissä yhdeksän maalia. Kauden jälkeen alkoivat huhut Ronaldinhon siirtymisestä muualle, kun Barcelonan puheenjohtaja Joan Laporta ilmoitti brasilialaisen tarvitsevan uuden haasteen saadakseen uransa takaisin loistokkuuteen ja ollen näin vapaa siirtymään haluamaansa seuraan. 15. heinäkuuta 2008 italialaisseura AC Milan ilmoitti tehneensä vuoteen 2011 kestävän sopimuksen Ronaldinhon kanssa. Ronaldinho teki kahdeksan maalia ensimmäisenä kautenaan AC Milanissa. Huhut veivät 30-vuotiasta pelintekijää takaisin kotimaansa sarjaan. Talvella 2011 Ronaldinho siirtyi brasilialaiseen Flamengoon. Hän teki hattutempun 5-4-vierasvoittoon päättyneessä ottelussa Santosia vastaan 27. heinäkuuta 2011.
6. syyskuuta Ronaldinho teki 2-vuotisen sopimuksen Meksikon pääsarjaseura Querétaron kanssa. Ronaldinho kommentoi siirtoa: "Valitsin Meksikon sen huomion perusteella, jota olen täällä aina saanut. Olen erittäin motivoitunut pelaamaan Querétaron riveissä."
12. heinäkuuta 2015 brasilialainen Fluminense ilmoitti tehneensä Ronaldinhon kanssa sopimuksen, mutta purki sen jo kahden kuukauden kuluttua. Ronaldinho ilmoitti syyskuussa 2016 lopettavan kokonaan uransa.
Maajoukkue
Ronaldinho on edustanut maataan Brasilian jalkapallomaajoukkueessa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi 26. kesäkuuta 1999 Latviaa vastaan. Hän voitti maailmanmestaruuden Korean ja Japanin järjestämissä vuoden 2002 MM-kilpailuissa. Lisäksi hän on voittanut maajoukkueessa Copa Américan vuonna 1999 ja olympiapronssia vuoinna 2008.
Brasilian pudottua odotettua aiemmin puolivälierissä Saksassa järjestetyistä MM-kilpailuissa 2006, joutui maaleitta jäänyt Ronaldinho kotimaassaan median syytösten kohteeksi tehottomuudesta. Brasilian valmentajaksi samana vuonna noussut Dunga ei myöhemmin nimennyt Ronaldinhoa vuoden 2010 MM-kilpailuihin Etelä-Afrikkaan lähetettyyn joukkueeseensa. Ronaldinhoa ei nimetty myöskään vuoden 2014 MM-kilpailuihin.
2013 uruguaylaislehti El Pais valitsi Ronaldinhon Etelä-Amerikan parhaaksi jalkapalloilijaksi, jossa titteliin olivat ehdolla vain Etelä-Amerikan sarjoissa pelaavat pelaajat.
Himantoglossum robertianum
Himantoglossum robertianum on kämmekkälaji, joka kasvaa harvinaisena Välimeren rantavaltioissa, mutta Kreikalle kuuluvalla Rodoksen saarella se on melko yleinen. Se kukkii joulukuusta varhaiskevääseen näyttävin valkoisin, vaaleanpunaisin tai violetinsävyisin kukin. Kukkavarsi on 25–60 cm, joskus jopa metrin pitkä. Lehdet ovat sileälaitaiset, noin 30 cm pitkät. Kasvi kasvaa aurinkoisilla paikoilla kalkkipitoisessa maassa.
Ronaldinho
Pelityyli
Hyökkäävänä keskikenttäpelaajana pelaavan Ronaldinhon näyttävä pelityyli juontaa juurensa hänen nuoruudestaan. Tuolloin hän pelasi futsalia ja rantajalkapalloa ja siirsi sittemmin näissä peleissä keskeiset harhautukset ja kikat perinteiseen jalkapalloon.
Yksityiselämä
Ronaldinho seurustelee malli Alexandra Paressantin kanssa. Hänellä on poika entisen tanssijattaren Janaína Nattielle Viana Mendesin kanssa.
Ronaldinho tarkoittaa pikku-Ronaldoa. Myös Ronaldosta käytettiin nimeä Ronaldinho vuoden 1994 MM-kisoissa.
Heinäkuussa 2019 Ronaldinho menetti passinsa, koska hänellä ei ollut varaa maksaa oikeuden määräämiä sakkoja ja veromätkyjä. Maaliskuussa 2020 Ronaldinho sai Paraguayssa viiden vuoden vankeustuomion matkustettuaan sinne väärennetyllä passilla.. Ronaldinho oli yhdessä veljensä kanssa maaliskuusta elokuuhun 2020 viisi kuukautta vangittuna Paraguayssa. Ronaldinhon oli lisäksi korvattava 90 000 dollaria ”aiheuttamistaan vahingoista”. Hän on myös äitinsä kuoleman jälkeen sortunut alkoholismiin.
Hhohho
Hhohho on yksi Swazimaan neljästä hallinnollisesta piiristä. Alueen pinta-ala on 3 569 neliökilometriä ja asukasluku noin 283 000 (2007). Asukastiheys on 90,5 ihmistä per neliökilometri. Piirin hallinnollinen keskus on valtion pääkaupunki Mbabane.
Piirin ja Etelä-Afrikan rajalla sijaitsee Swazimaan korkein vuori Emlembe (1 862 m).
Hallinnollinen jako
Hhohhon piiri jakautuu neljääntoista inkhundlaan:
Ulla Henningsen
Ulla Henningsen (s. 7. maaliskuuta 1951 Kalundborg) on tanskalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuuluu Iben Skjold Hansenin rooli televisiosarjassa Matador.
Henningsen on asessori Carl Henning Henningsenin ja kirjakauppias Anna Lise Christiansenin tytär. Hän opiskeli Århusin teatterin oppilaskoulussa 1970–1972 ja oli kiinnitettynä teatteriin vuoteen 1977 saakka kunnes siirtyi Det Danske Teateriin. Hänet on nähty usein myös Kööpenhaminan Betty Nansen -teatterissa. Hän on vieraillut myös Det Kongelige Teaterissa.
Henningsen sai 1970-luvun lopulta asti rooleja elokuvissa kuten Talvilapset (Vinterbørn, 1978), Rend mig i traditionerne (1979), Undskyld vi er her (1980) ja Har du set Alice? (1981). Rooli Matadorissa 1978–1982 asianajajan tyttärenä muodostui hänen läpimurrokseen. Hänen myöhempiä elokuvaroolejaan ovat olleet Jeg elsker dig (pääosa, 1987), Hip hip hurraa (pääosa, 1987) ja Negerkys og labre farver (1987), Emman tarina (Skyggen af Emma, 1988), 17 kerrosta ylöspäin (17 op – Sallys Bizniz, 1989) ja Carmen ja pikkuveli (Carmen & Babyface, 1995).
Henningsen tunnetaan myös jazzlaulajana. Vuonna 1992 hän julkaisi albumin Kald mig Liva, joka sisälsi tulkintoja Liva Weelin lauluista. Hänen muita albumejaan ovat The Man I Love (1996) ja Skønne Spildte Dage (2007).
Belleyn arrondissementti
Belley on arrondissementti itäisessä Ranskassa Ainin departementissa. Sen hallintokeskus on Belley. Arrondissementti jakautuu yhdeksään kantoniin ja 107 kuntaan. Vuonna 2008 arrondissementin asukasluku oli 90 880.
Taistelu aamunkoitteessa
Taistelu aamunkoitteessa on Darren Shanin kirjoittaman Darren Shanin tarina -kirjasarjan yhdeksäs osa. Englanninkielinen alkuteos julkaistiin vuonna 2003 ja suomennos vuonna 2010. Sen suomensi Kaijamari Sivill ja kustansi Tammi.
Léo Lacroix
Léo Lacroix (s. 26. marraskuuta 1937 Bois d'Amont) on ranskalainen entinen alppihiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla SC des Douanenia ja CR Savoieta.
Lacroix osallistui Innsbruckin olympialaisiin 1964, joissa hän sai hopeaa syöksylaskussa ja oli yhdestoista suurpujottelussa. Hän voitti mitaleita myös Portillon MM-kisoissa 1966, joissa hän oli hopealla sekä syöksylaskussa että alppiyhdistetyssä. Lacroix oli saman kauden maailmancupin kokonaiskilpailussa neljäs. Hän kilpaili vielä Grenoblen olympialaisissa 1968, joissa hän vannoi urheilijoiden valan ja sijoittui syöksylaskussa kahdenneksikymmenenneksi.
Sielujen järvi
Sielujen järvi on Darren Shanin kirjoittaman Darren Shanin tarina -kirjasarjan kymmenes osa. Se on myös sarjan kolmanneksi viimeinen osa. Englanninkielinen alkuteos julkaistiin vuonna 2003 ja suomennos vuonna 2010. Sen suomensi Kaijamari Sivill ja kustansi Tammi. Kirja seuraa edelleen sarjan muista osista tutun Darren Shanin tarinaa. Kirjassa esitellään uusi henkilö nimeltään Spits Abrams.
Juoni
Sielujen järvi jatkaa Darren Shanin tarinaa suoraan Taistelu aamunkoitteessa-kirjan jälkeen. Darren on yksin ja useimmat hänen kumppaneistaan ovat kuolleita. Darren päätyy ystävänsä Harkatin kanssa toiseen, tummanpuhuvaan maailmaan. Toisessa maailmassa Darren ja Harkat joutuvat suorittamaan erilaisia tehtäviä. Tehtäviä suorittaessaan he tapaavat Evannan ja Spits Abramsin, hieman omituisen erakon. Lopulta he päätyvät Sielujen järvelle, jossa heille paljastuu totuus toisesta maailmasta, sekä Harkatin oikea henkilöllisyys.
Meiltä puuttuu kaikki
Meiltä puuttuu kaikki on rap-yhtye Kemmurun kolmas pitkäsoitto. Monsp Records julkaisi albumin 12. toukokuuta 2010.
Meiltä puuttuu kaikki nousi ilmestymisviikollaan (20/2010) Suomen virallisen listan sijalle 13. Albumi pysyi listalla yhteensä kaksi viikkoa.
Taustatietoa
Kemmurun toinen MC ja tuottaja Aksim sanoi seuraavasti:
Albumista julkaistiin vinyyliversio 30. toukokuuta 2014.
Sarvielaskat
Sarvielaskat (Stichaeidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan Atlantin ja Tyynenmeren pohjoisosista.
Tyypillisiä piirteitä
Sarvielaskalajit ovat ruumiinrakenteeltaan tyypillisesti pitkulaisia, ankeriasmaisia kaloja. Pienimmät laji kasvavat noin 5–7 cm pitkiksi. Selkäevä on pitkä ja usein piikikäs. Pyrstöevä on pienehkä ja peräevä ulottuu keskiruumiiseen. Rintaevien koko vaihtelee heimon kaloilla pienistä suuriin ja viuhkamaisiin. Eräillä lajeilla on päässään harjasmaisia ulokkeita. Sarvielaskoilla ei ole uimarakkoa.
Levinneisyys ja elintavat
Sarvielaskoja tavataan kylmistä vesistä. Suurin osa lajeista elää Tyynenmeren pohjoisosissa ja muutama Atlantissa. Ne elävät lähellä rannikkoa aina noin 250 metrin syvyyteen asti ja niitä tavataan usein myös vuorovesilammikoista. Ravintona ovat pienet selkärangattomat eläimet.
Alaheimot ja suvut
Sarvielaskojen heimoon kuuluu neljä alaheimoa ja 18 sukua:
Kurkelanjärvi (Parikkala)
Kurkelanjärvi on järvi Suomen ja Venäjän rajalla Parikkalassa Suomessa ja Miinalan maalaiskunnassa Karjalan tasavallassa Venäjällä.
Sijainti ja historia
Järven luoteispää ulottuu Suomen puolelle, muu osa järvestä on Venäjän puolella. Järven Suomen puoleinen osa sijaitsee entisen Saaren kunnan aleella. Järven Venäjän puoleinen osa kuuluu Suomen Neuvostoliitolle toisen maailmansodan jälkeen luovuttamaan alueeseen. Ennen toista maailmansotaa järvi jakautui Saaren ja Uukuniemen kuntien kesken.
Vesistösuhteet
Tiedot järven vesistösuhteista vaihtelevat eri lähteissä.
Suomen valuma-aluejaon 1993 painetun julkaisun ja Suomen valuma-aluejaon vuodelta 1936 sisältämän tiedon mukaan järvi kuuluu Laatokkaan laskevan Iijoen eli Ihalanjoen valuma-alueeseen.
Vuoden 1993 valuma-aluejaon vuonna 2018 käytössä olleen, Suomen ympäristöhallinnon Järviwikissä esitetyn digitaalisen version sisältämän tiedon mukaan järvi kuuluisi Hiitolanjoen vesistöön.
Valmisteilla olevan, korkeusmalliin perustuvan Suomen uuden valuma-aluejakoehdotuksen sisältämän tiedon mukaan järvi ei kuulu Hiitolanjoen vesistöön, vaan sen ympäristö jää Hiitolanjoen vesistön ja Vuoksen vesistön valuma-alueiden väliin ja kuuluu tämän perusteella yhdenmukaisesti vuoden 1936 valuma-aluejaon ja 1993 valuma-aluejaon painettuna julkaistun version sisältämän tiedon kanssa Laatokkaan laskevan Ihalanjoen eli Iijoen vesistöön. Tämä vastaa myös Maanmittauslaitoksen Karjalan kartat -palvelussa kuvattua järven laskusuuntaa.
Thomas Eakins
thumb|Grossin klinikka, 1875.
Thomas Eakins opiskeli aluksi Philadelphiassa Pennsylvanian kuvataideakatemiassa ja samoihin aikoihin myös anatomiaa lääketieteellisessä tiedekunnassa. Myöhemmin hän opiskeli École des Beaux-Artsissa historiamaalari Jean-Léon Gérômen johdolla, mutta innostui Euroopan matkallaan etenkin Rembrandtista, Velasquezista ja Riberasta. Heidän pohjaltaan Eakins halusi kehittää amerikkalaisen version realismista.
Eakinsin Grossin klinikka vuodelta 1875 on melko suurikokoinen, ja etualan henkilöt on kuvattu luonnollisen kokoisina. Rembrandtin Tohtori Tulpin anatomianluento toimi esikuvana Grossin klinikalle – Eakins pyrki jopa kilpailemaan Rembrandtin kanssa. Maalauksessa tunnettu kirurgi Samuel Gross johtaa miespotilaan reiden leikkausta, jota opiskelijat seuraavat taustalla. Erona Rembrandtin maalaukseen on, että kyseessä ei ole ruumiinavaus. Dramaattinen valonkäyttö tehostaa myös Eakinsin maalausta.
Salibandyn alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailut 2008
Salibandyn alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailut 2008 olivat järjestyksessään kolmannet nuorten tyttöjen MM-kilpailut. Ne pelattiin Puolassa. Isäntäkaupunkeina olivat Babimost, Wolsztyn ja Zbąszyń.
Sijoitus- ja mitaliottelut
Sijat 7–8
Sijat 5–6
Välierät
Loppuottelu
Sarjataulukko
Loppuottelu
B-sarja
Slovakia nousi A-sarjaan vuoden 2010 kisoihin.
Mbabane
Mbabane on Swazimaan pääkaupunki. Kaupungin arvioitu asukasluku on noin 95 000 (2007), ja se on Swazimaan suurin kaupunki. Se sijaitsee Hhohhon hallintoalueella, valtion luoteisosissa Mdimba-vuorilla.
Mbabne kehittyi aluksi swazikuningas Mbandzenin karjatilan ympärille 1800-luvun lopulla. Varsinainen kaupunki siitä tuli 1902, kun britit perustivat sinne siirtomaahallintonsa keskuksen.
Kaupunki sijaitsee noin 1200 metrin korkeudessa. Britit valitsivat paikan osittain sen miellyttävän viileän ilmaston takia.
Kaupungissa sijaitsee yksi Swazimaan yliopiston kolmesta kampuksesta. Se keskittyy alkujaan hoito- ja ympäristötieteisiin, ja sen yhteydessä toimii yliopistollinen keskussairaala. Siellä on myös Waterford KaMhlaba, joka on yksi United World Colleges -järjestöön kuuluvista kansainvälisistä kouluista.
András Katona
András Katona (s. 20. helmikuuta 1938 Budapest) on unkarilainen entinen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Bagna cauda
thumb|right|Astia, jollaisessa dippikastike pysyy lämpimänä. Bagna cauda on italialainen lämmin dippikastike. Se tarjoillaan ja syödään fonduen tapaan. Sen valmistukseen käytetään valkosipulia, anjovista, oliiviöljyä ja voita, joillakin seuduilla kermaa. Aikoinaan on käytetty myös pähkinäöljyä. Siihen kastetaan erilaisia kasvissuikaleita. Se on yleinen syksyn ja talven ruokalaji.
Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Babylon 5:n jaksossa "A Distant Star" turvapäällikkö Michael Garibaldi yritti ja lopulta onnistuikin salakuljettamaan lääkärin kiellosta piittaamatta bagna caudan ainekset avaruusasemalle.
Brita Åsbrink
Brita Åsbrink on ruotsalainen Punaisen Ristin entinen työntekijä ja kirjailija. Hän on koulutukseltaan ekonomi ja on ollut vuodesta 1992 vapaa kirjailija.
Åsbrink on kirjoittanut teoksen Ludvig Nobel – "Petroleum har en lysande framtid" Nobelin suvun öljy-yhtiön toiminnasta Azerbaidžanissa keisariajan Venäjällä. Teos on ilmestynyt myös Venäjällä, ja sen julkaisu azerin kielelle on suunnitteilla. Åsbrink työskenteli 1997 Punaisen Ristin edustajana Bakussa ja kuuli asukkailta heidän muistojaan Nobeleista. Tarinat herättivät hänen kiinnostuksensa, ja hän on sen jälkeen perehtynyt aiheeseen arkistojen ja asiapapereiden kautta ja käynyt Suomessa Kansallisarkistossa tutustumassa öljy-yhtiön suomalaisen johtajan Gustaf Törnuddin taustoihin. Åsbrink on tehnyt aiheesta myös televisio-ohjelman Red sun over the Nobel oil fields.
Erin Anttila
Erin Helena Maureen Anttila (o.s. Koivisto s. 2. heinäkuuta 1977 Helsinki ) on suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja. Hän nousi kuuluisuuteen toisena Nylon Beat -yhtyeen jäsenistä ja on julkaissut neljä sooloalbumia.
Varhainen elämä
Erin syntyi Helsingissä taustaltaan suomalaiselle isälle ja irlantilaiselle äidille. Hän sai katolisen kasvatuksen. Erinin ollessa kolmevuotias hänen perheensä muutti Irlantiin, jossa Erin aloitti ala-asteen. Hänen ollessaan kuusivuotias perhe muutti isän töiden perässä Helsinkiin. Erin puhuu äidinkielenään englantia, mutta oppi suomen kielen laulamalla.
Nylon Beat
Kun Erin oli täyttänyt 17, hän ja Jonna Kosonen ilmoittautuivat Kiitorata-ohjelmaan, jossa he sijoittuivat kolmanneksi. Nylon Beat osallistui vuoden 1998 euroviisukarsintoihin kappaleella ”Umm Ma Ma” ja vuonna 2000 kappaleella ”Viha ja rakkaus”.
Yhtye julkaisi kahdeksan albumia, joita myytiin puoli miljoonaa kappaletta.
Nylon Beatin lopetettua Erin ja hänen pitkäaikainen miesystävänsä, taustayhtyeessä kitaraa soittanut Vesa Anttila, muuttivat vuonna 2004 noin vuodeksi Wicklowiin Irlantiin, jossa Erin opiskeli musiikkia. He menivät naimisiin vuonna 2005, ja Erin vaihtoi sukunimensä Anttilaksi. Pariskunnan esikoispoika syntyi vuonna 2013, ja heinäkuussa 2015 he saivat toisen pojan. Erin oli Nelosella esitetyn Idols -laulukilpailun tuomarina Jurek Reunamäen sekä Antti Tuiskun kanssa vuonna 2017.
Timo Pieni Huijaus
Timo Pieni Huijaus eli TPH (oikealta nimeltään Timo Juhani Snellman, s. 2. kesäkuuta 1982 Porvoo) on helsinkiläinen, Rähinä Records -levy-yhtiön rap-artisti.
Erin Anttila
Sooloura
Palattuaan Suomeen Erin aloitti soolouransa. Huhtikuussa 2008 hän julkaisi ensimmäisen englanninkielisen soolosinglensä nimeltä Sarah. Englanninkielisen esikoisalbumin oli tarkoitus ilmestyä syksyllä 2008, mutta levynteko venyi ja sen ilmestymisajankohtaa siirrettiin ensin syksyyn ja myöhemmin talveen 2009. Albumi valmistui, mutta Erin jätti sen julkaisematta esikoissinglen vaisun vastaanoton vuoksi. Erin päätti aloittaa levyn teon alusta ja tehdä laulunsa suomen kielellä. Ensimmäinen suomenkielinen soolosingle ”Vanha nainen hunningolla” julkaistiin Warner Music Finlandin kautta 31. tammikuuta 2011. Albumi Hunningolla julkaistiin 25. toukokuuta 2011, ja se myi platinaa. Viimeksi mainitut levyt on julkaistu pelkällä Erin-nimellä, ja ne ovat pääasiassa Erinin itse säveltämiä ja sanoittamia.
Timo Pieni Huijaus
Ura
Musikaalisesta perheestä olevan Timon innostus hip hop -musiikkiin alkoi jo 1990-luvun alussa. Hän alkoi tehdä omaa musiikkia kuitenkin vasta vuonna 1996 saatuaan ensimmäisen tietokoneensa. 2000-luvun alkupuolella Timo kiersi Fintelligensin ja Kapasiteettiyksikön mukana ja esiintyi lavalla taiteilijanimellä Ii. Myöhemmin Timo on kiertänyt keikoilla Elastisen tuplaajana tämän soolouran aikoihin ja uudestaan vuodesta 2013 lähtien.
Erin Anttila
Sooloura
Syksyllä 2012 Erin oli mukana Nelosella esitetyssä Vain elämää -sarjassa, jossa seitsemän kotimaista artistia esitti toistensa kappaleita. Erinin ohjelmassa esittämä versio Cheekin ”Mitä tänne jää” -kappaleesta ylitti vuonna 2013 kultalevyrajan yli myynnillään.
Timo Pieni Huijaus
Ura
Rähinä Records julkaisi vuonna 2006 TPH:n ja Elastisen mixtapen E.T.T.E.. Timo Pieni Huijaus on esiintynyt myös useilla Rähinän kokoelmilla sekä vieraillut mm. Uniikin ja Trilogian levyillä.