cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mustan kissan tango
Mustan kissan tango on alun perin italialainen sävelmä, joka saavutti suosiota ensin Kultaisen šekiinin laulukilpailussa 11. maaliskuuta 1969, jolloin nelivuotias Vincenza Pastorelli esitti sen nimellä Volevo un gatto nero (Halusin mustan kissan). Laulu menestyi myös Japanissa nimellä Kuroneko no tango (黒ネコのタンゴ), josta se "lensi tänne meillekin", kuten suomennoksessa sanotaan. Japanilaisen esityksen lauloi kuusivuotias poika Osamu Minagawa. Suomessa laulun esitti ensimmäisenä Susanna Lönnberg (Finnlevy 1971). Tämän jälkeen sen levyttivät seitsenvuotiaat sisarukset Jaana ja Tiina Tynell (Discophon 1971).
Tampereen yliopiston lääketieteen ja terveysteknologian tiedekunta
Lääketieteen ja terveysteknologian tiedekunta (lyhenne MET) on yksi Tampereen yliopiston seitsemästä tiedekunnasta. Tiedekunta aloitti toimintansa vuoden 2019 alusta, kun aikaisemmat Tampereen yliopisto ja Tampereen teknillinen yliopisto yhdistyivät uudeksi Tampereen yliopistoksi. Tiedekunta on muodostettu vanhan Tampereen yliopiston Lääketieteen ja biotieteiden tiedekunnan pohjalle.
Tutkinto-ohjelmat ja tutkimusalueet
Lääketieteen ja terveysteknologian tiedekuntaan kuuluvat seuraavat tutkinto-ohjelmat. Sulkuihin on merkitty kunkin opintosuunnan ainejärjestö.
Tiedekunnassa on seuraavat Suomen Akatemian huippuyksiköt:
Toivo Lahti
Toivo Lahti aloitti näyttelijäntyönsä 1921 Jyväskylän Työväen Teatterissa ja siirtyi 1926 Mikkelin Työväen Teatteriin. Hän näytteli useissa teattereissa, muun muassa Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa, johon hänet kiinnitettiin 1942 ja jossa hän näytteli viimeiset kaksikymmentä vuottaan (myöhemmin Helsingin kaupunginteatteri), sekä Pyynikin kesäteatterissa. Lisäksi Lahdella oli useita elokuvarooleja vuosien 1945–1961 aikana. Lahti kuului myös teatterialan järjestötyön aktiivisiin tekijöihin. Hän oli Suomen Näyttelijäliiton monivuotinen jäsen, samoin oman teatterinsa näyttelijäyhdistyksen monivuotinen puheenjohtaja ja teatterinsa johtokunnan jäsen.
Kōki Yonekura
Kōki Yonekura (s. 17. toukokuuta 1988 Chiba) on japanilainen jalkapalloilija.
Toivo Lahti
Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1957. Näyttelijä Urho Lahti oli Toivo Lahden veli.
Kōki Yonekura
Jalkapallomaajoukkue
Yonekura debytoi Japanin maajoukkueessa elokuussa 2015. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Reginaldo
Reginaldo Manoel da Silva Junior (eli Reginaldo, s. 8. heinäkuuta 1992 ) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edusti Suomessa kaudella 2015 Veikkausliigassa pelannutta FF Jaroa lainasopimuksella Fluminensestä. Fluminensen riveissä hän pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2017. Reginaldon pelipaikka on keskuspuolustaja.
Ura
Reginaldo on Fluminensen kasvatti. Hän ei ole pelannut seuran edustusjoukkueessa Série A:ssa vielä yhtään ottelua. Vuosina 2013-2014 Reginaldo oli lainassa Brasilian alasarjojen Resendessä, Esportivo Bento Gonçalvesissa ja Club Atlético Metropolitanossa. Yhteensä noissa seuroissa kertyi otteluita 12 ja maaleja kaksi. Vuonna 2014 Reginaldo palasi takaisin Fluminenseen, mutta ei tehnyt vieläkään debyyttiään seuran paidassa.
Helmikuussa 2015 Reginaldo meni testiin Suomen Veikkausliigan FF Jaroon. Jaro tekikin vielä saman kuun aikana hänen kanssaan yhden kauden mittaisen lainasopimuksen. Debyytti Veikkausliigassa ja pääsarjatasolla tapahtui huhtikuussa 2015 IFK Mariehamnia vastaan.
Kauden 2015 jälkeen Fluminense lainasi Reginaldon edelleen lainasopimuksella Goiásin FC Vila Novaa kaudeksi 2016. Kaudella 2017 Reginaldo pääsi vihdoin useiden lainakausien jälkeen pelaamaan Fluminensen riveissä.
Saarioinen (hallintopitäjä)
Saarioinen oli hallintopitäjä Hämeessä. Siitä on ensimmäiset maininnat vuodelta 1390. Siihen kuuluivat Sääksmäestä se osa Vanajaveden ja Rauttunselän lounaispuolta, jota sanotaan Saarioispuoleksi. Lisäksi siihen kuuluivat Akaa, Kylmäkoski, osa Urjalaa ja Humppila sekä niiden eräalueita.
Ennen vuotta 1690 Saarioisten hallintopitäjään kuului erillään olevana alueena Jyväskylä sekä sen pohjoispuolella sijaitseva Palokka.
Hukkaamiskielto
Hukkaamiskielto on pakkokeino, jolla turvataan vastaisen maksuvelvollisuuden tai menettämisseuraamuksen täytäntöönpano. Se on pakkokeinolaissa vakuustakavarikkoa lievempi turvaamistoimi.
Pakkokeinolain mukaan, jos on olemassa vaara, että se jota on syytä epäillä rikoksesta tai se, joka voidaan rikoksen johdosta tuomita korvaamaan vahinko tai menettämään valtiolle rahamäärä, pyrkii välttämään sakon, korvauksen tai menetettäväksi tuomittavan rahamäärän maksamista kätkemällä tai hävittämällä omaisuuttaan, pakenemalla tai muulla näihin rinnastettavalla tavalla, saadaan hänen omaisuuttaan panna hukkaamiskieltoon enintään määrä, joka oletettavasti vastaa tuomittavaa sakkoa, korvausta ja menettämisseuraamusta.
Hukkaamiskiellosta päättää tuomioistuin, yleensä käräjäoikeus. Se päättää vain hukkaamiskieltoon pantavan omaisuuden määrästä; omaisuuden johon toimenpide konkreettisesti kohdistuu, päättää ulosottomies, joka panee päätöksen täytäntöön.
Ennen syytteen vireilletuloa vaatimuksen omaisuuden panemisesta hukkaamiskieltoon voi tehdä tutkinnanjohtaja tai syyttäjä. Syytteen vireille tultua vaatimuksen voi tehdä syyttäjä ja itselleen tulevan korvauksen maksamisen turvaamiseksi asianomistaja.
Kiireellisessä tilanteessa tutkinnanjohtaja tai syyttäjä voi määrätä väliaikaisen hukkaamiskiellon, joka raukeaa, jos asiaa ei ole saatettu tuomioistuimen ratkaistavaksi viikon kuluessa määräyksestä.
Tuomioistuimen on kumottava hukkaamiskielto, kun sakon, korvauksen tai menetettäväksi tuomittavan rahamäärän maksamisen vakuudeksi asetetaan riittävä pantti tai takaus taikka muuten ei ole enää syytä pitää sitä voimassa. Tuomioistuimen on kumottava hukkaamiskielto myös, jollei syytettä nosteta neljän kuukauden kuluessa hukkaamiskieltoa koskevan määräyksen antamisesta. Määräaikaa voidaan kuitenkin pidentää.
Bo Widerberg
Bo Gunnar Widerberg (8. kesäkuuta 1930 Malmö – 1. toukokuuta 1997 Båstad) oli ruotsalainen elokuvaohjaaja ja sitä ennen kirjailija. Widerberg loi asemansa 1960-luvulla yhteiskunnallisten aiheiden palauttajana ruotsalaiseen elokuvaan yhdessä Jan Troellin kanssa. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat Korppikortteli (Kvarteret Korpen, 1963), Elvira Madigan (1967), Ådalen 31 (1969), Komisario Beck tähtäimessä (Mannen på taket, 1976), Mies Mallorcalta (1984) ja viimeiseksi jäänyt Jo joutui armas aika (Lust och fägring stor, 1995). Widerbergin ohjaamista elokuvista kolme on ollut ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintoon.
Elämä ja ura
Bo Widerberg syntyi taidemaalari Arvid Widerbergin poikana ja aloitti uransa kirjailijana. Hänen esikoisromaaninsa Hösttermin julkaistiin vuonna 1952, ja samana vuonna hänen novellikokoelmastaan Kyssas tuli myyntimenestys. Widerbergin menestyneimmäksi romaaniksi muodostui vuoden 1957 Erotikon. Hänen viimeiseksi romaanikseen jäi mainontaa satirisoiva Den gröna draken (1959), jonka hän vuonna 1966 sovitti elokuvaksi Hei, Roland!.
Vuonna 1962 julkaistiin Bo Widerbergin pamfletti Visionen i svensk film, jossa hän arvosteli ruotsalaista elokuvaa ja etenkin Ingmar Bergmania. Kirjan ansiosta hän pääsi itse kokeilemaan elokuvantekoa. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa oli vuoden 1963 Lastenvaunut, jonka kuvaajana toimi Jan Troell. Samana vuonna tuli ensi-iltaan myös Korppikortteli, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaana ruotsalaiselokuvana. Molemmissa näytteli pääosaa Thommy Berggren, jonka kanssa yhteistyö jatkui vielä monessa elokuvassa.
Vuoden 1967 Elvira Madigan herätti suurta kansainvälistä huomiota (jopa niin, että elokuvan musiikkina käytettyä Mozartin pianokonserttoa nro 21 on alettu kutsua elokuvan nimellä ). Nimiosan esittäjä Pia Degermark palkittiin Cannesissa parhaana naisnäyttelijänä. Ådalenin laukauksista, vuonna 1931 tapahtuneesta paperityöläisten lakosta ja sen murtamisesta kertova Ådalen 31 (1969) sai Guldbagge-palkinnon sekä Cannesin Grand Prix’n. Vuonna 1971 valmistui Joe Hill – kapinallinen, Widerbergin englanninkielinen elämäkertaelokuva ruotsalaislähtöisestä amerikkalaisesta ammattiyhdistysaktiivista Joe Hillistä.
Martin Beck -poliisitarinaa Komisario Beck tähtäimessä (1976) pidetään ruotsalaisen rikoselokuvan uudistajana muun muassa koomisväritteisen dialoginsa ansiosta. Toinen Widerbergin rikoselokuva on vuoden 1984 Mies Mallorcalta. Widerbergin viimeiseksi elokuvaksi jäänyt, koulupojan ja opettajattaren kielletystä rakkaudesta kertova Jo joutui armas aika palkittiin Berliinin elokuvajuhlien hopeisella karhulla ja oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. Koulupoikaa näytteli ohjaajan poika Johan Widerberg.
Bo Widerberg teki myös televisio-ohjauksia ja teatteriohjauksia muun muassa Dramateniin ja synnyinkaupunkinsa Malmön kaupunginteatteriin. Vuonna 1996 hän perusti Lilla filmfestivalen -tapahtuman asuinkaupunkinsa Båstadin Bio Scala -elokuvateatteriin. Hänen muistokseen festivaaleilla alettiin 1997 jakaa elokuvantekijöille Bo Widerberg -stipendiä.
Malmön uuden Citytunnelin yhteyteen rakennettu pieni tori nimettiin vuonna 2010 Bo Widerbergin aukioksi. Ohjaaja asui aiemmin aukion lähellä.
Myh’ailo Koval
Koval syntyi Izjaslavissa. Vuonna 1979 hän valmistui Kamjanets-Podilskyin sota- ja insinööritieteellisestä ylemmästä oppilaitoksesta, vuonna 1990 Frunzen sotilasakatemiasta ja vuonna 1997 Ukrainan asevoimien akatemiasta. Vuonna 2007 hän väitteli pedagogisten tieteiden kandidaatiksi.
Koval palveli Neuvostoliiton ja sitten Ukrainan asevoimissa. Vuosina 1997–1999 hän toimi pohjoisen operatiivisen komento-osaston esikuntapäällikkönä ja panssaridivisioonan komentajana. Vuosina 1999–2001 hän toimi läntisen operatiivisen komento-osaston esikuntapäällikkönä ja armeijakunnan komentajana. Vuosina 2001–2002 hän toimi Ukrainan sisäministeriön joukkojen esikuntapäällikkönä ja direktoraatin varajohtajana. Vuonna 2003 hänet nimitettiin Ukrainan rajavartiolaitoksen varajohtajaksi.
Maaliskuussa 2014 noin 40 tuntemattoman ihmisen joukko, jota silminnäkijät kuvailivat ”venäläisiksi moottoripyöräjengiläisiksi”, kidnappasi Kovalin Jaltan lähellä sijaitsevan sotilastukikohdan läheisyydessä. Kaappaajat vapauttivat Kovalin myöhemmin samana päivänä neuvottelujen jälkeen. Myöhemmin samassa kuussa Koval nimitettiin väliaikaiseksi puolustusministeriksi, jona hän toimi heinäkuuhun 2014 asti.
IRL
IRL voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Solbus
pienoiskuva|LNG-kaasubussi Solbus Solcity 12 LNG thumb|Solbusin valmistama turistibussi.
Solbus on puolalainen linja-autoja valmistava yritys. Se toimii Solec Kujawskissa Kujavia-Pommerin voivodikunnassa.
Solbus on vuonna 2001 perustettu perheyritys. Nykyisin yritys keskittyy maakaasulla toimiviin kaupunkibusseihin. Se tekee myös kulkuneuvoja pitkänmatkan reiteille ja tilausliikenteeseen. Yritys työllistää noin 150 henkeä.
Pedon merkki
Pedon merkki on Jaakko Pakkasvirran vuonna 1981 ohjaama historiallinen sodanvastainen taide-elokuva, joka sijoittuu jatkosodan vuosiin. Se perustuu kirjailija Olavi Paavolaisen teksteihin, ennen kaikkea kirjaan Synkkä yksinpuhelu.
Keskeisissä rooleissa nähdään Esko Salminen, Irina Milan, Tom Wentzel, Hannu Lauri ja Vesa-Matti Loiri. Lauri ja Loiri palkittiin rooleistaan Jusseilla. Pedon merkki toi 99 883 katsojaa elokuvateattereihin
Vastaanotto
Ulkomailla sotaelokuvan vastaanotto oli kunniamainintoineen ymmärtävämpää kuin kotimaassa. Ohjaaja Jaakko Pakkasvirran mukaan tekijät saivat Suomessa jopa tappouhkauksia. Video-oppaassa vuodelta 1994 Harri Närhi kuvaa Pedon merkkiä hyvin näytellyksi, paljon puhetta sisältäväksi ja draamallisesti kunnianhimoiseksi kuvaukseksi illuusioiden rapisemisesta historian käännekohdassa. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Vierumäki (Heinola)
Vierumäen kylä on kylä ja taajama Heinolan kaupungin eteläosassa Päijät-Hämeen maakunnassa lähellä Lahtea. Asukkaita Vierumäellä on 760 ja työpaikkoja noin 1 100. Vuonna 2019 Vierumäen taajamassa asui 405 asukasta. Vierumäeltä on matkaa Heinolan keskustaan noin 13 kilometriä, Lahteen 22 kilometriä ja pääkaupunkiseudulle 120 kilometriä.
Vierumäki valittiin vuonna 2011 Päijät-Hämeen vuoden kyläksi.
Palvelut ja yritykset
Vierumäen palveluihin kuuluu Suomen urheiluopisto, liikenneasema, kaksi kauppaa, kioski, hotelleja, ravintoloita, Postin pakettiautomaatti ja Alkon noutopiste.
Vierumäellä toimii koulu, jossa on luokat 0–6. Samassa rakennuksessa koulun kanssa toimii päiväkoti. Yksi Haaga-Helia ammattikorkeakoulun kampuksista sijaitsee Vierumäellä.
Vierumäellä on noin 1 000 työpaikkaa ja kaksi teollisuusaluetta. Vierumäellä toimivia yrityksiä ovat Artome, Betset, Holiday Club, Oiva Wood Solutions, Versowood ja Weckman Steel. Vierumäen yrityspuistossa on tilaa yrityksille yli 100 000 kerrosneliömetriä.
Liikenne
Vierumäki sijaitsee valtatien 4 varrella. Vierumäen liittymässä sijaitsee linja-autojen pikavuoropysäkki, jolta pääsee Helsinkiin ja Pohjois-Suomeen. Lahden seudun liikenteen linja-autot kulkevat 30 minuutin välein Vierumäeltä Lahteen ja Heinolaan.
Seututie 313 kulkee Vierumäeltä Asikkalan Urajärven ja Vesivehmaan kylien kautta Vääksyn taajamaan. Vierumäeltä on noin 16 kilometriä matkaa Vesivehmaan lentoasemalle, jossa matkustajaliikennettä ei ole säännöllisesti tarjolla. Seututie 363 kulkee Vierumäeltä Jaalan kirkonkylällä sijaitsevaan kantatien 46 liittymään noin 35 kilometrin matkan.
Lahti–Heinola-rata kulkee Vierumäen kautta. Vierumäellä on rautatieasema, joka on tavaraliikenteen käytössä. Vierumäen lähimmät henkilöliikenteen rautatieasemat sijaitsevat Lahdessa noin 23 kilometrin etäisyydellä ja Nastolassa noin 25 kilometrin päässä.
Kamov Ka-52
Kamov Ka-52 venäläinen monitoiminen, ympärivuorokautiseen käyttöön suunniteltu kaksipaikkainen taisteluhelikopteri. NATO kutsuu Ka-50-2- ja Ka-52-helikoptereita nimellä "Hokum" ja "Hokum B".
Kamov Ka-52 on kaksipaikkainen versio Kamov Ka-50 taisteluhelikopterista. Ka-50 oli toinen kahdesta taisteluhelikopterimallista, joka suunniteltiin Neuvostoliiton armeijan käyttöön (toinen on Mil Mi-28). Suunnittelutyö alkoi 1977 ja prototyyppi V.80 lensi 1982.
Kristillisdemokratia
Kristillisdemokratia on poliittinen näkemys ja liike, joka perustuu demokratiaan ja kristillisiin arvoihin. Kristillisdemokraattinen liike sai alkunsa Euroopassa 1800-luvun puolivälissä, erityisesti Alankomaissa, Belgiassa, Itävallassa, Saksassa ja Ranskassa. Kristillisdemokraattisten järjestöjen juuret ovat katolisissa kulttuuri- ja hyväntekeväisyysjärjestöissä sekä työntekijäjärjestöissä. Kristillisdemokraattiset liikkeet kasvoivat erityisesti toisen maailmansodan jälkeen kootessaan yhteen eri väestöryhmiä. Kristillisdemokratialla ja sen eräällä johtohahmolla, Konrad Adenauerilla, on ollut erityinen rooli esimerkiksi nykymuotoisen Saksan kehityksessä.
Kamov Ka-52
Helikopterin erikoisuutena on, että siinä on kaksi vastakkaisiin suuntiin pyörivää roottoria, eikä lainkaan pyrstöroottoria. Helikopteri oli myös ensimmäinen jossa oli heittoistuin. Ka-50 oli yksipaikkainen taisteluhelikopteri, jossa käytettiin runsaasti elektroniikkaa lentäjän työmäärän helpottamiseksi. Yli 35 % sen massasta on komposiitteja. Kamov taisteluhelikopterit on suunniteltu myös ilmataisteluihin, eliminoimaan vihollisen helikopterit. Ohjaamo kestää 12,7 mm panssarinläpäisevän luodin osumat ja sirpaleet 23 mm:stä.
Ka-50 valittiin Mi-28:n sijaan vuonna 1986, mutta malleja vertailtiin uudelleen 1994 ja molempia valmistetaan pieniä määriä tuotantolinjojen käynnissä pitämiseksi.
Kristillisdemokratia
Kristillisdemokratian hengellinen ja poliittinen perusta kokoaa yhteen kristillisten kirkkojen yhteiskuntaeettiset käsitykset, valistuksen liberaalin perinteen ja kansalaisten arvojen vaalimisen, jossa perhe on yhteiskunnan perusyksikkö. Kristillisdemokratian peruskäsitys on kristillisessä ihmiskäsityksessä. Kristillisdemokraattisilla puolueilla on historiansa aikana ollut merkittävä eurooppalaisten maiden politiikassa sekä Euroopan yhdentymisprosessin käynnistämisessä.
Kamov Ka-52
Venäjän armeija huolestui yhden lentäjän työmäärästä ja tilasi kopterista kahden lentäjän version, joka pystyisi operoimaan kaikissa sääoloissa ja öisin. Ka-52 on ensimmäinen taisteluhelikopteri, jossa lentäjä ja aseupseeri istuvat rinnakkain. Noin 85 % rungosta on samaa kuin Ka-50:ssä. Ka-52 lensi ensi kerran 1997, mutta sarjatuotanto alkoi vasta 2008. Kopteria käytettiin ensimmäisen kerran Tšetšeniassa.
Kristillisdemokratia
Kristillisdemokraattinen käsitys politiikasta, kristillinen ihmiskäsitys ja kristillinen yhteiskuntaetiikka ovat vaikuttaneet merkittävästi sodanjälkeisiin perustuslakeihin. Kristillisdemokratiasta on muodostunut toisen maailmansodan jälkeen vastapaino kaikenlaiselle yksilön vapauksien alentamiselle satunnaisten tarpeiden, kuten kansakeskeisyyden tai luokka-ajattelun tai totalitaaristen ideologioiden varjolla. 1990- ja 2000-luvulla kristillisdemokratiassa ovat vahvistuneet yhteisöllisyyttä korostavat ja liiallista yksilökeskeisyyttä vastustavat ajatukset. Kristillisdemokraattinen politiikka on pyrkinyt muodostamaan ratkaisuja kiireellisen arjen haasteisiin kristillisestä arvopohjasta käsin.
Kamov Ka-52
Helikopteria oli tarkoitus käyttää Venäjän laivaston Ranskasta tilaamilla Mistral-helikopteritukialuksilla.
Kristillisdemokratia
Kristillisdemokratian nähdään kuuluvan usein konservatismin kirjoon. Kristillisdemokratian periaatteet pohjautuvat Raamatun mukaisiin käskyihin ja kehotuksiin. Suomessa kristillisdemokraattista suuntausta edustaa Kristillisdemokraatit.
Kamov Ka-52
Aseistuksena on yksi yksiputkinen 30 mm 2A42 -tykki rungon oikealla puolella. Molemmissa siivissä on kaksi ripustinta muille aseille, kuten 80×S-8 80 mm raketit tai 12×Vikhr-M (AT-12) laserohjattuja panssarintorjuntaohjuksia. Muina vaihtoehtoina ilmatorjuntaohjukset ja tykkiaseistus.
Kristillisdemokratia
Käsite
Kristillisdemokratian käsitteellä on kaksi historiaa. Alkujaan käsite nimi juontuu Napoleon I ja Ranskan vallankumouksen väliseltä ajalta 1830–1848. Paavi Leo XIII täsmensi tämän ajan kristillisdemokratian merkityksen katolisen kirkon johtamaksi toiminnaksi yhteiskunnan jäsenten hyvinvointiin liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi vuonna 1901 kiertokirjeessän Graves de communi. 1800-luvulla kristillisdemokratialle kehittyi myös poliittinen merkitys.
Kamov Ka-52
Kopterissa on kaksi tutkaa, toinen ilma- ja toinen maakohteita varten ja Samshite-yönäkölaitteisto.
Kristillisdemokratia
Aate
Kristillisdemokraattien aatemaailma kehittyi toisen maailmansodan jälkeen katolisten ja protestanttien yhteistyönä. Pohjavireenä on katolisten filosofien kristillinen ihmiskäsitys personalismi.
Kamov Ka-52
Valmistaja markkinoi aktiivisesti molempia koptereita, Ka-50:tä nimellä "Black Shark" ja Ka-52:ta nimellä "Alligator".
Kristillisdemokratia
Personalismi
Personalismi torjuu individualismin ja kollektivismin ja tarjoaa kolmantena tienä kokonaisvaltaisen näkemyksen ihmisestä, jonka persoonan ihmisarvo on yksilöllinen ja yhteisöllinen, ainutlaatuinen ja loukkaamaton. Personalismissa ihminen on aktiivinen subjekti, jolla on omatunto, vastuu ja arviointikyky. Ihminen ei ole ainoastaan yksityisten, poliittisten tai yhteiskunnan toimien, rakenteiden tai kehityskulkujen passiivinen kohde. Yksilön toiminnalla on korkeita moraalisia tarkoitusperiä, mutta vaihtuviin tilanteisiin pitää löytää käytännönläheisiä ratkaisuja.
Kristillisdemokratian ihmiskuva perustuu realismiin. Sen mukaan ihminen on taipuvainen itsepetokseen, harhautumaan ja sulkemaan silmänsä totuudelta, eksyy herkästi itseriittoisuuteen sekä kehittää kuviteltuja etuja palvelevia perusteluja toimille. Politiikassa tämän ratkaiseminen tarkoittaa nöyrtymistä tutkimaan kaikkia mahdollisia ratkaisuja ongelmiin.
Perhe
Personalismiin sisältyy käsitys perheen merkityksestä välttämättömänä sosiaalisena yksikkönä, jossa ihmisestä on mahdollista kasvaa täysipainoinen persoona. Personalismi edellyttää miesten ja naisten välistä tasa-arvoa mutta pitää luonnollisena sukupuolesta aiheutuvaa roolijakoa.
Vapaus ja mahdollisuuksien tasa-arvo
Kristillisdemokratian ihmisarvosta nousee perustavia näkökulmia, kuten pyrkimys lailla turvattuun vapauteen ja mahdollisuuksien tasa-arvoon. Lähimmäisyys sisältää erilaiset sosiaaliset ja alueelliset ryhmät jatkumona, jota ei rajaa luokkajako. Avoimuus sosiaalisen tilanteen vähittäiselle parantumiselle on vastakohta vallankumouksellisuudelle.
Lähivastuu ja sosiaalinen oikeudenmukaisuus
Kristillisdemokratiaan kuuluu valmius hajottaa päätöksentekoa sekä autoritaarisen keskusvallan torjuminen. Personalismin ja lähivastuun yhdistämisestä syntyy ajatus kristillisdemokraattisesta sosiaalisesta oikeudenmukaisuudesta, jossa painottuvat sekä yksilön oikeudet että velvollisuudet.
Sosiaalinen markkinatalous
Kristillisdemokratia tarjoaa talousjärjestelmäksi sosiaalisen markkinatalouden mallia, jossa kapitalismin heikkoudet pyritään korjaamaan sosiaalisella turvaverkolla. Markkinatalous tarvitsee lainsäädännön rajoitteet ja ohjaukset, kuten kilpailua turvaavat lait, monopolien sääntelyn ja kartellien kiellon. Markkinatalous perustuu näin yksityisomistukselle, vapaalle yrittäjyydelle ja kilpailulle.
Kristillisdemokraattien periaate on niin paljon valtion puuttumista kuin on tarpeen, mutta niin vähän kuin mahdollista. Kristillisdemokraatit pyrkivät rajoittamaan ja hajauttamaan valtion toimintaa. Sosiaaliseen markkinatalouteen kuuluu ammattiyhdistystoiminnan vapaus ja mahdollisuus osallistua työehtosopimusneuvotteluihin. Yksityisomistuksesta tulee seurata yhteiskuntavastuu ja inhimillisten työolojen luomiseen pyritään muun muassa lapsi- ja pakkotyön kiellolla, työaikalailla ja työsuhdesuojalla.
Yrittäjyys
Kristillisdemokraattien painopiste on vapaan yritteliäisyyden edistäminen reilun kilpailun oloissa. Kristillisdemokraattien mukaan kilpailu on kestävän kasvun moottori ja tuo tehokkuutta ja edistystä, vahvistaa toiminnan vastuullisuutta ja estää hallitsevan markkinavoiman syntymisen.
Verotus
Perinteisesti maissa, joissa kristillisdemokraatit ovat olleet keskeisessä hallitusvastuussa, ovat yritys- ja tuloverot alempia kuin sosiaalidemokraattien hallitsemisssa maissa. Pohjoismaissa on ollut ymmärrystä julkiselle omistukselle luonnollisen monopolin tilanteissa, joihin vapaa kilpailu ei ole istunut sekä kansallisesti tärkeiden tehtävien toteuttamisessa.
Sosiaalipolitiikka
Kristillisdemokraattien sosiaalipolitiikka on luonteeltaan tulonjakoa tasaavampaa kuin konservatiiveilla. Kristillisdemokraatit korostavat tarveperusteisuutta, sillä sosiaaliturvan ei pidä johtaa passivoitumiseen. Tavoitteena on voimaannuttaa yksilöt ja perheet tekemään jälleen omia itsenäisiä päätöksiään ja estää pysyvä jättäytyminen tukien varaan. Kristillisdemokraatit edistävät sosiaalivakuutusjärjestelmää, joka rahoitetaan työnantajien ja työntekijöiden sosiaaliturvamaksuilla, mikä heijastaa ajatusta henkilökohtaisesta vastuusta, hajautuksesta ja lähivastuusta. Eurooppalaiset kristillisdemokraattiset puolueet ovat usein olleet suopeita yksityisiä lisävakuutuksia kohtaan.
Työllisyyspolitiikassa kristillisdemokraatit ovat pyrkineet aktivointiin ja saamaan osaamisen kelkasta pudonneet työntekijät koulutuksella takaisin työelämään.
Perheet
Kristillisdemokraatit pyrkivät luomaan suotuisat taloudelliset, sosiaaliset ja kulttuuriset olosuhteet perheille. Vanhempien keskeinen rooli ja vastuu lasten ja nuorten kasvattamisesta tunnustetaan. Hyvinvoivat perheet takaavat jäsentensä perustarpeet ja välittävät sukupolvien välistä lähimmäisyyttä. Perheissä lapset oppivat yhteiseloa rakastavassa yhteisössä, ja niissä opitaan yhteisöä ylläpitävät arvot ja tulevaisuuden perustukset.
Ympäristönsuojelu
Norjassa ja Ruotsissa kristillisdemokraattiset puolueet ovat profiloituneet ympäristöpuolueina. Kristillisdemokraatit tunnustuvat suuret ympäristöuhat ja tarpeen hyvälle ympäristö- ja ilmastopolitiikalle. Politiikan kokonaisvaltaisuudella on turvattava ekosysteemien menestys ja voitettava ekologinen kriisi.
Sijoittuminen poliittisella kentällä
Kristillisdemokratiaa on vaikea asettaa suoraan perinteiselle oikeisto-vasemmisto-akselille, varsinkin kun maiden välillä on vaihtelua ja sijainti akselilla riippuu kristillisdemokraattisten puolueiden painotuseroista. Saksan kristillisdemokraattinen unioni edustaa Sosiaalidemokraattisen puolueen vastapuolena keskustaoikeistoa ja konservatiiveja, kun taas Italiassa sittemmin hajonnut valtapuolue Democrazia Cristiana edusti keskustaa. Yksinkertaisesti jaettuna kristillisyyden, perinteiden ja arvojen kunnioittaminen sekä korostaminen edustaa puolueessa konservatiivisuutta eli eräänlaista oikeistolaisuutta, kun taas sosiaalipolitiikka sijoittuu vasemmiston kenttään. Yleisesti ottaen latinalaisessa Amerikassa kristillisdemokraatit ovat talous- ja sosiaaliasioissa vasemmistossa, kun taas eurooppalaiset sisarpuolueet kuuluvat näissä asioissa enemmänkin keskustaan ja keskustaoikeistoon. Suomessa puolue asettuu konservatiiviseen oikeistoon.
Eurooppalainen kehitys
Kristillisdemokratia käsitti alun perin kirkon sosiaalisen diakoniatyön, joka alkoi jo Uuden testamentin kuvaamissa alkuseurakunnissa. Kristityt ymmärsivät jokaisen ihmisen Jumalan rakastamaksi ja alkoivat pelastaa Rooman valtakunnassa kuolemaan jätettyjä lapsia. Vainojen loputtua 300-luvulla keisari Konstantinuksen aikaan kristityt perustivat orpokoteja sekä vanhusten ja vammaisten hoitolaitoksia. Konstantinus luotti kristittyihin ja valitsi piispat jakamaan viljan.
Eurooppa tuhoutui barbaarikansojen hyökkäyksessä ja koko lakien ja tapojen järjestys luotiin keskiajalla uudelleen. Tuolloin syntyivät suojaoikeus, käsityöläis- ja kauppakillat, koronkiskonnan vastustus ja hyväntekeväisyyslaitokset. Läntisen kirkon katolinen perinne omaksui keskiajalla kreikkalaisen Aristoteleen perinnön, jonka dominikaaniteologi Tuomas Akvinolainen (1225–1274) tulkitsi ja sovitti yhteen kristilliseen maailmankäsitykseen.
Akvinolaisuuden seurauksen katolisessa kirkossa opetusvirkaan, eli paavi ja piispojen opetuksen alueeseen, kuuluivat kaikki maailman ihmiset ja asiat. Tuolloin puhuttiin luonnollisesta moraalilaista, jonka jokainen ihminen voi tavoittaa omantuntonsa ja järkensä kautta. Esimerkiksi ihmisoikeuksien katsotaan perustuvan luonnolliseen lakiin. Raamatussa sen tiivistelmänä pidetään kymmentä käskyä ja rakkauden kaksoiskäskyä.
Yliopistolaitos syntyi 1200-luvulla katolisen kirkon toimesta. Tätä ennen luku- ja kirjoitustaito oli rajoittunut luostareiden sisälle. Oppiaineita olivat humanistiset aineet, kuten kirjallisuus, aritmetiikka ja korkeimpana teologia, jotka muodostivat yhtenäisen maailmanselityksen. Yliopistolaitos johti lopulta modernin tieteen syntyyn.
Vallankumouksien vastaisuuden synty
Tultaessa 1800-luvulle Euroopassa olivat vaikuttaneet lukuisat muutokset: Rooman valtakunnankirkon perinne, uskonpuhdistus, uskon kiistojen kehitys Saksan ruhtinaskuntien ja kaupunkien poliittisiksi kiistoiksi, sodat, kirkon omaisuuden periminen valtiolle pohjoismaissa ja Englannissa, Westfalenin rauha 1648, Skotlantilainen valistus ja John Knoxin johtama kalvinistinen uskonpuhdistus 1700-luvulla, Yhdysvaltojen itsenäistyminen 1776, Ranskan vallankumous ja kirkon omaisuuden takavarikointi 1789, terrori papistoa kohtaan, kristinuskon kieltäminen Ranskassa 1793 ja kirkkojen hävittäminen. Katolisen kirkon piiriin jäi näistä tapahtumista syvä epäluulo vallankumouksia ja niiden pyrkimyksiä kohtaan.
Kansallisvaltioiden synty 1800-luvulla
1700- ja 1800-luvuilla alkoivat syntyä uusia kansallisvaltioita, joista Italia ja Saksa kävivät kulttuurisotia katolilaisia vastaan, joiden epäiltiin olevan uskollisempia Vatikaanille kuin uudelle isänmaalleen. Katolilaiset vastasivat rakentamalla puolueita siellä, missä oli kulttuurisotia.
1850-luku: Kristillisdemokratian synty
Poliittisena liikkeenä kristillisdemokratia syntyi 1800-luvun keskivaiheilla Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Hollannissa, Itävallassa ja Sveitsissä. Puolueiden syntyyn vaikuttivat kulttuurisodat sekä ateistisen sosialismin nousu sekä teollistumisen tuomat haasteet työväestön keskuudessa. Kristillisdemokratian järjestölliset juuret olivat katolisissa kulttuuri- ja hyväntekeväisyysjärjestöissä sekä ammattiyhdistyksissä.
1891: Rerum Novarum
Vuonna 1891 ilmestyi katolisen kirkon yhteiskunnallisen opetuksen ja samalla kristillisdemokratian kulmakivi, paavi Leo XIII:n Rerum novarum. Kiertokirjeessä kehotettiin sosiaaliseen vastuunottoon yhteiskunnan heikoimmista ryhmistä sekä esitettiin tarve kolmannelle vaihtoehdolle sosialismin ja kapitalismin välille. Kirjeessä myös tuon ajan kapitalistinen luokkayhteiskunta sai kritiikkiä, mutta samalla torjuttiin sosialismi ratkaisuna.
Katolisten poliittisen toiminnan kielto
Monissa maissa ryhdyttiin soveltamaan kiertokirjeen opetuksia ja opintopiirit alkoivat muistuttamaan poliittisia puolueita, vaikka tämä ei paavin tavoitteena ollut. Paavi Pius IX halusi rajoittaa opintopiirien toiminnan ainoastaan hyväntekeväisyyteen ja kiertokirjeessä Graves de Communi (1901) paavi vastusti kristillisdemokratiaa poliittisena liikkeenä. Paavin mukaan luonnon ja evankeliumin lait eivät riippuneet valtion hallitusmuodosta eikä kristittyjen pitänyt ottaa siihen kantaa. Paavi piti hyväksyttynä ilmausta katoliseen toimintaan, joka tavoitteli alempia sosiaaliluokkien aseman parantamista. Katolisen kirkon mukaan demokratia tarkoitti tässä yhteydessä kansanomaisuutta.
Katolinen sosiaalinen liike
Poliittisen toiminnan kielto johti konfliktiin Vatikaanin ja katolisten maallikoiden järjestäytymismuotojen välillä. Maallikkokatoliset pyrkivät sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen, jolla sosialismiin siirtyminen tuli tarpeettomaksi. 1800-luvun loppuun mennessä katolinen sosiaalinen liike muodosti tiheän järjestöjen, osuuskuntien, työväenyhdistysten ja poliittisten puolueiden verkoston vaihtoehdoksi marxilaisille järjestöille ja aatteille.
Poliittisen toiminnan kiellon purku
140px|thumb|[[Luigi Sturzo]] Sosiaalisten liikkeiden myötä Vatikaani alkoi nähdä, että demokratiassa olisi hyödyllistä tukea puolueita, jotka puolustaisivat katolisen kirkon ajamia asioita. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen paavi Benedictus XV kumosi katolisten kiellon osallistua politiikkaan ja ilmoitti tukevansa kristillisen puolueen perustamista Italiassa. Vuonna 1919 Luigi Sturzo perusti Italian kansanpuolueen (PPI), josta tuli maan toiseksi suurin puolue sosialistien jälkeen.
1931: Quadragesimo anno
Järjestelmällinen ero yksilön, yhteiskunnan ja hallinnon välillä perustuu paavi Pius XI:n vuonna 1931 julkaisemaan yhteiskunnalliseen kiertokirjeeseen, Quadragesimo annoon, jossa linjattiin yhteiskuntajärjestyksen jälleenrakentamisesta. Aiemmassa Rerum Novarumissa oli muotoiltu läheisyysperiaate, josta tuli keskeinen periaate kristillisdemokraattisen liikkeen yhteiskunnallis-eettisessä ja poliittisessa ajattelussa. Kiertokirje toisaalta osoitti myös hajontaa sosiaalisen ja poliittisen katolisuuden välillä. Vaikka asiakirja otti etäisyyttä fasismiin ja hylkäsi totalitarismin, merkittäviä sääntelykysymyksiä jäi ilmaan. Kiertokirjeet tai katolinen yhteiskuntaoppi eivät antaneet vastauksia demokraattisten, poliittisten tai taloudellisten perusoikeuksien suojelemiseen.
Totalitarismin vastustaminen
right|thumb|CDU-Kongress vuonna 1969. Toisen maailmansodan jälkeen kristillisdemokraattisia ja kristillis-sosiaalisia puolueita perustettiin uudelleen Italiassa, Luxemburgissa, Ranskassa, Itävallassa, Saksassa, Belgiassa ja Norjassa sekä myöhemmin Suomessa, Sveitsissä, Alankomaissa ja Espanjassa. Itä-Eurooppaan uudelleen perustetut puolueet pystyivät vain hetken vastustamaan kommunistisen johdon painostusta. Kristillisdemokraattinen käsitys politiikasta, kristillinen ihmiskäsitys ja kristillinen yhteiskuntaetiikka ovat vaikuttaneet merkittävästi sodanjälkeisiin perustuslakeihin. Kristillisdemokratiasta on muodostunut sotien jälkeen vastapaino kaikelle yksilön vapauksien alentamiselle satunnaisten tarpeiden, kuten kansakeskeisyyden tai luokka-ajattelun, tai totalitaaristen ideologioiden varjolla.
Vuoden 1945 jälkeen läheisyysperiaate oli suuressa roolissa kristillisten puolueiden ohjelmissa, hallinnossa sekä yhteiskunnallisessa ja taloudellisessa järjestyksessä. Myöhemmin ajatuksen hyväksyivät myös liberaalit ja sosialidemokraattiset puolueet. Läheisyysperiaate sisällytettiin myös Euroopan unionin Maastrichtin sopimukseen vuonna 1992.
Kokemuksilla totalitaarisista hallinnoista, kuten kansallissosialismista ja kommunismista, oli ratkaiseva rooli kristillisdemokratian menestyksessä Länsi-Euroopassa. Historialliset tapahtumat synnyttivät lujan sitoutumisen demokratiaan, johon myös Vatikaani yhtyi. Vatikaanin toisessa kirkolliskokouksessa, vuonna 1956, laadittu Gaudium et Spes sisältää selkeän sitoumuksen demokraattiseen järjestelmään, joka perustuu vapaaseen yhteiskuntaan, oikeusvaltioon sekä vallanjaon periaatteisiin joiden tarkoitus on ylläpitää yhteistä hyvää sekä turvata henkilökohtaiset ja poliittiset oikeudet. Asiakirjassa vaadittiin myös kokoontumis- ja yhdistymisoikeutta, sananvapautta sekä oikeutta yksityiseen ja julkiseen uskontunnustukseen. Vatikaanin vahvaan sitoutumiseen vaikuttivat erityisesti historialliset kokemukset Weimarin tasavallan kaatumisesta, sitä seuranneesta natsidiktatuurista sekä uuden totalitaristisen hallinnon uhasta kommunismin muodossa.
Kristillisdemokraattiset ajatukset erottivat selkeästi kristittyjen ja kansalaisten vastuun perhettä, politiikkaa ja yhteiskuntaa kohtaan sekä teologiset velvoitteet ja edut. Eron tekeminen mahdollisti kristillisdemokratian vetoamisen laajempaan äänestäjäryhmään, kuten ei-kristittyihin tai tiettyyn kirkkokuntaan kuulumattomiin. Uskontojen väliset suhteet, ajatus kansanpuolueesta sekä kristillinen personalismi nousivat avaintekijöiksi kristillisdemokraattisten puolueiden menestyksessä. Uskosta kumpuavat velvollisuudet ja tarkat merkitykset jäävät kristillisdemokratiassa omantunnon piiriin. Teologian, etiikan ja kirkkojen tehtävä on tarjota ainoastaan ohjausta. Jotkin kristillisdemokratian perusajatukset ovat olleet kuitenkin ristiriidassa joidenkin pappien ja kirkkojen antamien ohjeiden kanssa.
Eurooppapuolue
right|thumb|Kuva Euroopan kansanpuolueen kongressista 2022.
Euroopan kansanpuolue (EPP) perustettiin vuonna 1976 niiden maiden kristillisdemokraattisten puolueiden liitoksi, jotka kuuluivat myöhempään Euroopan unioniin. Puolueen perustajia olivat puolueet Benelux-maista, Saksasta, Ranskasta, Irlannista ja Italiasta. EPP on ensimmäinen Euroopan unionin sääntöjen mukainen Eurooppa-puolue.
Keskustaoikeistolaiset sateenvarjopuolueet
Kristillisdemokraattisia sateenvarjopuolueita ovat Saksan kristillisdemokraattinen unioni, Ranskan Union pour un Mouvement Populaire, Espanjan kansanpuolue sekä Italian kristillisdemokraattinen puolue. Puolueet syntyivät kun keskustaoikeistolaiset voimat järjestäytyivät toisen maailmansodan jälkeen Länsi-Euroopassa yhteisten sateenvarjopuolueiden alle. Varsinaisten kristillisdemokraattisten puolueiden ohella muodostui muutama suuri puolue, jotka keräsivät kristillisdemokraattien yhteyteen konservatiivit, liberaalit ja muut keskustaoikeistolaiset ryhmät.
Pohjoismaat
Pohjoismaisiin kristillisdemokraattisiin puolueisiin kuuluvat Norjan Kristillinen kansanpuolue, Suomen Kristillisdemokraatit, Ruotsin Kristillisdemokraatit, Tanskan Kristillisdemokraatit ja Färsaarten Kristillinen kansanpuolue. Pohjoismaista kristillisdemokratiaa pidetään kansainvälisen kristillisdemokraattisen liikkeen omana haarana, joka on syntynyt verraten myöhään, jolloin valtaosa väestöstä oli jo sitoutunut muihin puolueisiin. Pohjoismaiden puolueet syntyivät protestina arvorelativismille ja puolueiden kannatus on noussut seurakuntien aktiivien piiristä. Puolueet eivät ole edustaneet kirkon virallisia näkökulmia.
Latinalainen Amerikka
Latinalaisen Amerikan kristillisdemokraattisia puolueita ovat mm. Meksikon Partido Acción Nacional, Chilen Falange Nacional ja Venezuelan Copei. 1950- ja 1960-luvuilla kristillisdemokraattisia puolueita perustettiin myös Peruun, Boliviaan, El Salvadoriin, Paraguayhin, Panamaan, Dominikaaniseen tasavaltaan, Uruguayhin, Costa Ricaan ja Kolumbiaan.
Latinalaisen Amerikan kristillisdemokratian juuret ovat yliopistojen opiskelijajärjestöissä 1930-luvulla, joissa räikeät luokkaerot ja riisto johtivat monet kristilliset ajattelijat vapautuksen teologian kehittämiseen. 1950-luvulla kristillisdemokraatit ajoivat ohjelmissaan luokkaerojen kaventamista, koululaitoksen uudistamista, maareformeja ja sekatalousjärjestelmää. Monet puolueet kohtasivat 1990-luvulla vaikeuksia.
Aurinkorannikon matkaopaskoulu
[[Tiedosto:Aurinkorannikon Matkaopaskoulu toimii Espanjan Fuengirolassa.png|pienoiskuva|]] Aurinkorannikon Matkaopaskoulu on Espanjan Aurinkorannikolla toimiva yksityinen oppilaitos, joka valmistaa ulkomaan matkaoppaita Suomessa toimivien valmismatkanjärjestäjien lomakohteisiin. Koulua käyttävät Apollomatkat, Aurinkomatkat, Tjäreborg ja TUI.
Oppilaitos on rekisteröity Espanjaan. Koulutusta valvova viranomainen on Málagan maakuntahallinto, käytännössä Fuengirolan kaupunki.
Matkaopaskoulu toimii aidossa ulkomaan lomakohteessa, jotta opiskelijat voidaan opettaa ammattiin käytännössä; opiskelijat tuottavat elämyksiä ja kokemuksia, eli he vetävät retkiä Aurinkorannikolla lomaileville ja asuville suomalaisille. Lisäksi opiskelijat tapaavat lomalaisia hotellipalveluilla ja aina autetaan vieraita mahdollisissa lomalla esiin tulevissa pulmissa.
Opetus tapahtuu suomen kielellä. Opiskelijat saavat ulkomaan matkaoppaan, aktiviteettioppaan sekä lasten oppaan koulutuksen. Koulutus kestää kuukauden ja oppilaitoksesta valmistuvat nimetään ulkomaan matkaoppaaksi. Matkaopaskouluja järjestetään syksyisin ja keväisin. Koulu on ollut toiminnassa vuodesta 2015. Oppilaitos sijaitsee Fuengirolan kaupungissa, Los Bolichen kaupunginosassa osoitteessa Calle Antonio Machado 25.
Aiheesta muualla
Kotisivut
John Treadwell Nichols
John Treadwell Nichols (11. kesäkuuta 1883 Jamaica Plain, Massachusetts – 10. marraskuuta 1958 Long Island, New York) oli yhdysvaltalainen kala- ja lintutieteilijä.
Nichols toimi American Museum of Natural Historyssa ensin nisäkäsosaston apulaisena 1907–1908, nykykalojen osaston kuraattorina vuosina 1913–1919, apulaiskuraattorina 1920–1927, ja kuraattorina 1927–1952 eläkkeelle jäämiseensä saakka. Vuonna 1913 hän perusti Copeian, josta tuli Yhdysvaltain kala- ja matelijatutkijoiden (American Society of Ichthyologists and Herpetologists) virallinen julkaisu 1923. Vuonna 1916 hän nimesi bermudanviistäjän, lintulajin, jonka oli luultu hävinneen jo 1600-luvulla, mutta jonka Louis L. Mowbray oli uudelleen löytänyt 1906. Hän oli osallisena tutkijaryhmässä, joka tutki New Jerseyn rannikolla 1.–12. heinäkuuta 1916 tapahtuneita haiden hyökkäilyjä, joissa kuoli neljä ihmistä ja yksi loukkaantui vakavasti.
Nichols kirjoitti noin tuhat artikkelia ja kirjoja, sekä kaloista että linnuista. Hänen suurtyönsä oli The Freshwater Fishes of China (1943). Hän teki useita tutkimusmatkoja eri puolille maailmaa.
Seiichi Shimokōriyama
Seiichi Shimokōriyama (, s. 1883) oli japanilainen lintutieteilijä.
Luettelo Sega Master System -peleistä
Tämä on luettelo peleistä Sega Master System -pelikonsolille.
Seiichi Shimokōriyama
Shimokōriyama oli tohtori Akira Iizukan oppilas. Hän valmistui Tokion yliopiston opettajankoulutuslaitokselta 1904. Vuonna 1911 hän matkusti tutkimaan Korean linnustoa ja kirjoitti pääosan käsikirjoituksesta teokseen Hand-List of the Birds of Korea (1914). Teoksen tekijöiksi mainitaan Iizuka, prinssi Nobusuke Takatsukasa, markiisi Nagamichi Kuroda ja Shimokōriyama. Muut kolme kirjoittajaa eivät ilmeisesti olleet tutustuneet käsikirjoitukseen, sillä pian teoksen ilmestymisen jälkeen he esittivät siihen korjauksia. Alkuperäisessä teoksessa esiteltiin 309 lintulajia ja korjausten jälkeen lajimääräksi jäi 295.
Shimokōriyama jatkoi lintujen keräämistä vuosina 1915–1917 ja perusti Soulissa sijainneen LiWongin palatsin museon nahkakokoelman. Hän keräsi lintuja yhdessä konservaattori Naotarō Tōdan kanssa. Lokakuussa 1917 Shimokōriyama julkaisi luettelon Soulin museon lintukokoelmasta A List of the Birds in the Seoul Museum. Luettelossa mainitaan 318 Koreassa tavattua lintulajia. Tämän jälkeen hän ei enää tehnyt maastotutkimuksia, vaan vetäytyi LiWongin palatsin puutarhuriksi, ja yleni puutarhojen johtajaksi 1928.
Let My People Go!
Tarina
Ruben (Nicolas Maury) asuu Oulussa, kaukana Pariisista. Postia vihellellen kantavalla ranskalaisella on komea avopuoliso Teemu (Jarkko Niemi) ja asiat aika hyvin, kun perinteistä kiinni pitävä, kaikki kliseet täyttävä juutalainen suku on jäänyt taakse. Eräänä päivänä kirjattua lähetystä toimittaessaan Ruben joutuu pulaan. Vastaanottaja Tiilikainen (Kari Väänänen) kieltäytyy yllättäen paketista ja saa sairauskohtauksen. Rahalähetys jää hysteerisen Rubenin käteen. Kotona herää paniikki mahdollisesta rikoksesta, ja lopulta miespolo pakenee Pariisiin, jossa perhe odottaa (mm. Carmen Maura). (Kalle Kinnunen / HIFF)
XXV (Vaderin albumi)
XXV on Vaderin 25-vuotisen taipaleen johdosta julkaistu kokoelma-albumi, joka julkaistiin 30. toukokuuta 2008. Albumi on kokoelma uudelleennauhoitettuja kappaleita yhtyeen aiemmilta albumeilta, The Ultimate Incantationista The Beastiin saakka. Levyn erikoijulkaisu sisältää kolme bonuskappaletta sekä DVD:n, joka sisältää vanhoja ja harvinaisia VHS-livetaltiointeja yhtyeen uran varrelta.
Luke Kipkosgei
Luke Kipkosgei (s. 27. marraskuuta 1975 Iten, Elgeyo-Marakwetin piirikunta, Kenia) on nandi-heimoon kuuluva kenialainen maasto- ja kestävyysjuoksija.
Kipkosgei juoksi ensimmäisessä 10 000 metrin juoksukilpailussaan 25. marraskuuta 1996 Melbournessa ajan 27.26,12. Kaksi vuotta myöhemmin hän sijoittui toiseksi Moskovan GP-finaalissa 3 000 metrin juoksussa ajalla 7.50,87. Vuoden 1999 GP-finaalissa hän oli 3 000 metrillä kuudes ajalla 7.41,80. Kipkosgei voitti seuraavana vuonna matkan GP-finaalin ja sijoittui 2001 GP-finaalissa kolmanneksi. Vuonna 2002 hän voitti Dublinin maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla MM-hopeaa. Kauden lopussa hän oli Pariisin GP-finaalissa 3 000 metrillä viides.
Pikku pelimannista viulun kuninkaaksi
Pikku pelimannista viulun kuninkaaksi on Toivo Särkän ohjaama elokuva vuodelta 1949. Se kertoo viulutaiteilija Heimo Haiton nuoruudesta. Siihen sisältyy lyhennettynä elokuva Pikku pelimanni ja 15 minuutin mittainen jatko, joka tehtiin, kun Yhdysvalloissa asunut Haitto oli käymässä Suomessa.
Arviot
Elokuva sai kiitosta aikalaisarvioissa. Muun muassa Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat) kirjoitti sen olevan ”harvinaisen mieluisa uusi ja samalla vanha tuttavuus”.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä pitää elokuvaa luonnottomasti näyteltynä ja naiivin pateettisena ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Englannin 1. divisioona
1. divisioona oli vuosina 1889–1992 Englannin jalkapalloilun korkeimman sarjatason nimi, ja Valioliigan perustamisen jälkeen kaudesta 1992/1993 alkaen Englannin toiseksi korkeimman sarjatason nimi. Nimeä 1. divisioona käytettiin viimeisen kerran kaudella 2003/2004, jonka jälkeen sarjan nimi vaihdettiin Mestaruussarjaksi (Football League Championship).
Elaine Cassidy
Elaine Cassidy (s. 31. joulukuuta 1979 Kilcoole, Wicklown kreivikunta, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä. Hän on naimisissa näyttelijä Stephen Lordin kanssa. He asuvat Greenwichissä, Lontoossa.
Cassidy on näytellyt pääosin elokuvissa ja televisiosarjoissa, mutta hän näyttelee myös Coldplayn kappaleen ”The Scientist” musiikkivideolla.
Olivetti
Olivetti oli italialainen toimistolaitteiden ja -tarvikkeiden valmistaja, joka toimi vuodesta 1908 vuoteen 2003, jolloin se yhdistyi Telecom Italian kanssa. Olivetti valmisti muun muassa laskimia, kirjanpitokoneita, kirjoituskoneita, tietokoneita, tulostimia ja kopiokoneita. Se oli 1970-luvulla Euroopan suurin konttorikonevalmistaja, joka tunnettiin kekseliäistä ja hyvin muotoilluista tuotteistaan. Yrityksen huippukausi ulottui 1950-luvulta 1980-luvulle, jona aikana Olivetti oli yksi ihailluimmista italialaisyrityksistä ja työllisti jopa 80 000 henkilöä. Nykyisin Olivetti on Telecom Italian pienehkö tytäryhtiö, joka työllistää enää alle 500 ihmistä. Olivetti-nimellä on julkaistu viime vuosina Olipad-tablettitietokoneita ja Oliphone-älypuhelimia.
Historiaa
Olivettin perusti italialainen Camillo Olivetti vuonna 1908 Ivreassa, lähellä Torinoa. Olivetti teki aluksi kirjoituskoneita ja vuodesta 1948 alkaen sähköisiä laskimia. Vuonna 1925 Camillo Olivetti lähetti poikansa Adrianon Yhdysvaltoihin opiskelemaan uusia tehdastuotantomenetelmiä, joita tämän palattua alettiin soveltaa yrityksen toimintaan. Vuonna 1938 yrityksen johto siirtyi Adriano Olivettille, ja Olivettista tuli Italian toiseksi suurin vientiyritys ja alansa johtaviin kuuluva valmistaja Euroopassa.
Sekä Camillo että etenkin Adriano Olivetti pitivät muotoilua ja arkkitehtuuria olennaisena osana Olivettin yrityskuvaa. Yhtiön tuotteita muotoilivat muiden muassa Ettore Sottsass ja Mario Bellini sekä toimitiloja ja työväen asuinalueita muun muassa Le Corbusier, Louis Kahn ja Gae Aulenti. Vuosina 1950–1968 Olivettin taiteellisena johtajana toimi Giovanni Pintori.
1950- ja 1960-lukujen vaihteessa Olivetti osti Yhdysvalloista kirjoituskoneyhtiö Underwoodin, ja toimi siitä lähtien Pohjois-Amerikan markkinoilla nimellä Olivetti-Underwood. 1960-luvun lopulla Olivettin Programma 101 oli tunnetuimpia ohjelmoitavia laskimia ja sanottu myös ensimmäiseksi henkilökohtaiseksi tietokoneeksi. Yhdysvaltojen avaruushallinto Nasa osti laitteita miehitetyn kuulento-ohjelmansa Apollo 11:n käyttöön.
Vuonna 2003 Olivetti fuusioitui Telecom Italian kanssa, josta se omisti tuolloin jo enemmistön.
Etelän kala
Etelän kala (latinaksi Piscis Austrinus tai Piscis Australis, genetiivimuoto Piscis Austrini, lyhenne PsA ) on tähdistö. Sen kirkkain tähti on Fomalhaut eli Alfa Pisces Austrini.
Rööperiin (albumi)
20 suosikkia – Rööperiin on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 1996. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmasarjaa.
Albumin kappaleet on masteroinut Pauli Saastamoinen.
Yūki Kobayashi (jalkapalloilija, 1992)
Yūki Kobayashi (s. 24. huhtikuuta 1992 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Kobayashi debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2016. Hän on pelannut kahdeksan maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
My Soul for His Glory
My Soul for His Glory on suomalaisen black metal -yhtye Behexenin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Hammer of Hate.
Riukiunpöllönen
Riukiunpöllönen (Otus elegans) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Japanissa, Filippiineillä ja Taiwanissa. Se on hävinnyt kokonaan Kitadaiton saarelta, joka on lähes kauttaaltaan viljelyksessä, mikä kuvastaa sen uhanalaisuutta.
Sauro Tomà
Sauro Tomà (4. joulukuuta 1925 La Spezia, Italia – 10. huhtikuuta 2018 ) oli italialainen jalkapalloilija.