cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johan Viktor Havu
Julkaisuja
Nimellä J. V. Havu:
Tanssiravintola
Tanssiravintola on ravintola, jossa asiakkailla on mahdollisuus tanssia erityisellä tanssilattialla elävän musiikin tahdissa. Tanssiravintolat ovat pubien ja yökerhojen tavoin niin sanottuja juoma- ja seurusteluravintoloita, joissa ei välttämättä ole ruokailumahdollisuutta. Kun yökerhoissa tanssimusiikki voi tulla myös äänilevyltä tai muulta tallenteelta, tanssiravintolassa musiikkia esittää erityinen tanssiyhtye tai -orkesteri. Tanssia voi joko oman pöytäseurueen jäsenten kanssa tai hakea tanssiin partneria muiden pöytien seurueista. Yleensä miehet hakevat naisia, mutta naistentansseissa asetelma on päinvastainen ja sekahaussa molemmat tavat ovat käytössä yhtä aikaa. Tanssiravintolat ovat merkittäviä tutustumispaikkoja kumppania etsiville.
Suomessa tanssiravintolan yleisö on nykyisin varttuneempaa väkeä kuin yökerhoissa ja muissa nuorison suosimissa paikoissa, ja niiden musiikki on yleensä iskelmämusiikkia, aikuisrockia tai muuta lava- ja seuratanssiin sopivaa musiikkia. Tanssiravintoloiden suosio on vähenemässä. Monen suomalaiskaupungin viimeinen tanssiravintola on suljettu 2010-luvulla, joskin joitakin uusia on avattu, kuten Seinäjoen Soittola vuonna 2011.
Tanssiravintolat Suomessa
Helsingin viimeinen tanssiravintola Wanhan Kellari Vanhalla ylioppilastalolla suljettiin keväällä 2015. Muita viimeisiä tanssiravintoloita Helsingissä olivat Vanha Maestro (1967–2003), Hakaniemen Paasiravintola, Sillankorva ja Merihotelli, Rautatientorin Fennia, Vallilan Jortsumestari ja Kallion Urheilutalon Josafat. Turun viimeinen tanssiravintola Galax muutettiin vuonna 2012 Venus Nightlife -viihderavintolaksi ja Tampereen Nightclub Tähti (ent. ravintola Hämeensilta) vuonna 2018 Naima-baariksi.
Helsingin vanhimmaksi ravintolaksi mainittu ravintola Kaisaniemi on toiminut myös tanssiravintolana 1900-luvun alussa. 1920-luvun alussa tanssien järjestämisestä tuli hienostoravintoloiden vetonaula, mutta niiden iltoihin kuului yleensä myös varieteeta tai muuta ohjelmaa. Kieltolain vuosina tanssittiin jazzin tahtiin muun muassa Liisankadun Kairossa ja Erottajalla Raken talon Palladiumissa, puhumattakaan vaihtuvista salakapakoista. Kieltolain jälkeenkin oli vielä tanssirajoituksia: vuoden 1935 väkijuomalaki kielsi tanssin muissa kuin ensimmäisen luokan ravintoloissa, niissäkin vain parina iltana viikossa ja ellei järjestyshäiriöitä ilmaantunut.
Sotavuosina Suomessa oli tanssikielto, joka kumottiin vasta 1948. Seuraavana vuonna maassa oli 424 anniskeluravintolaa, joista jo 69 tarjosi tansseja. 1930-luvulta aina 1950-luvulle Suomessa oli kuitenkin tanssia koskevia kieltoja ja rajoituksia, joilla pyrittiin hillitsemään prostituutiota, sukupuolitautien leviämistä ja alkoholin käytön aloittamista liian nuorena.
1960- ja 1970-luvulla Helsingin tanssiravintoloita olivat Pörssitalon Adlon, Pohjoisen Rautatiekadun Espilä, Kaivopuiston Kaivohuone, Autotalon Lido ja Erottajan Mikado.
Muualla Suomessa entisiä tai nykyisiä tunnettuja tanssiravintoloita ovat Espoon Dipolin Luolamies (1960-luvulta 1980-luvulle), Sokos Hotel Vantaan Tulisuudelma (vuodesta 1992 ), Turun Elli ja Gunnar, Valencia, Calypso, Rendez-vous, Itämeri, Kilta ja Thrinax , Porin Punainen Kukko ja Hotelli Juhana Herttua, Syvälammen motelli Suomusjärvellä , ravintola Kairo Kotkassa, Tampereen työväentalo, Seurahuone ja Kaijakka , Hattulan Satulinna, Jyväskylän hotelli Jyväshovi , Karstulan Lomakouhero , Mäntyharjun Mäntymotelli , Lappeenrannan Monrepos , hotelli Karelia Joensuussa , Vaasan Centrum, Waskia, Valentino ja Tähtitaivas , Seinäjoen Sorsanpesä , Oulun Arina, Kauppahotelli, Tervahovi, Merikoski ja Foxia  sekä Rovaniemen Pohjanhovi.
Tanssiravintolatoiminta on yhä vilkasta Ruotsin- ja Tallinnan-laivoilla, kylpylöissä, Lapin rinneravintoloissa sekä suomalaisten suosimilla alueilla Espanjan Aurinkorannikolla ja etenkin Kanariansaarilla. Playa del Inglesissä on vuodesta 1994 toiminut Irwin Goodman -teemainen Ryysyranta, ja paikkakunnalla toimivat myös suomalaisille suunnatut tanssipaikat Amigo, Apilaniitty, Iskelmä-Baari, Red Onion ja Tanssikellari Foxi. Gran Canarian Puerto Ricossa suomalaisia tanssittaa Ulvova Mylläri.
Suomessa ravintolatanssikulttuuria pyritään tanssiravintoloiden kadottua pitämään yllä erityisillä tanssi-illoilla tai -klubeilla, joita järjestetään ajoittain muuntyylisissä ravintolatiloissa. Yksi ensimmäisistä tanssi-iltojen järjestäjistä oli Helena Ahti-Hallbergin ja Mikko Leppilammen vuonna 2014 perustama helsinkiläinen Hurmio-klubi.
Vähä Särsjärvi
Vähä Särsjärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,7 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Pannijoen valuma-alueeseen (14.253) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,2 metriä mpy.
Sophia Laukli
Sophia Laukli (s. 8. kesäkuuta 2000) on yhdysvaltalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Utahin yliopiston hiihtojoukkuetta. Laukli kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahden yhdistelmähiihdossa tammikuussa 2021. Hän on ollut maailmancupissa kerran palkintokorokkeella.
Tulokset
''Päivitetty 7. huhtikuuta 2023.''
Filippa Curmark
Filippa Curmark (s. 2. elokuuta 1995 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa nykyisin Göteborg FC:n riveissä Damallsvenskanissa.
Heliodoros Emesalainen
Heliodoros Emesalainen (, ; 200-luku) oli antiikin kreikkalainen kirjailija. Hän kirjoitti romaanin Etiopialainen kertomus (Aithiopika), joka on kreikkalaisen sofistisen romaanikirjallisuuden tärkeimpiä tuotteita.
Esko Vuorela
Esko Viljo Kalevi Vuorela (17. maaliskuuta 1942 Yläne – 24. joulukuuta 2018 Kaarina) oli suomalainen taloustieteilijä. Hän oli Turun yliopiston taloustieteen professori 1974 alkaen. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet yritykset, neuvottelumallit ja päätöksentekoteoria.
Nina Kopola
Nina Kopola (s. 1960) on suomalainen yritysjohtaja. Hänet nimitettiin 19.6.2019 Business Finlandin pääjohtajaksi (toimikausi alkaa 1.9.2019). Kopola toimi vuosina 2011–2018 Suominen Oyj:n toimitusjohtajana.
Koulutukseltaan Kopola on diplomi-insinööri ja valmistunut tekniikan lisensiaatiksi Åbo Akademista. Hän toimi Dyneassa vuosina 2000–2011 erilaisissa johtajatason tehtävissä ja viimeiset kolme vuotta Euroopan liiketoiminnoista vastanneena johtajana.
Loppuvuodesta 2011 Kopola valittiin pörssiyhtiö Suomisen toimitusjohtajaksi. Hän on harvoja Helsingin pörssiyhtiöiden naistoimitusjohtajia. Kopolan johdolla Suominen keskittyi kuitukankaisiin ja on vähentänyt velkaansa sekä kääntynyt voitolliseksi. Kopola lopetti Suomisella 3.8.2018 "heti".
Kopolalla on myös useita luottamustehtäviä. Hän on Metso Oyj:n hallitusten jäsen ja kuuluu myös Tekstiili- ja Vaateteollisuus ry:n hallitukseen. Huhtikuussa 2015 hänet nimitettiin eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen hallintoneuvostoon. Vuosina 2011–2015 Kopola oli Konecranesin hallituksen jäsen. Hän ilmoitti eroavansa tehtävästä eturistiriitojen välttämisen vuoksi Konecranesin julkistettua fuusioituvansa Metson kilpailijan Terexin kanssa.
Kopolalla on kaksi lasta.
Year of the Suckerpunch
Year of the Suckerpunch on Amoralin toinen single. Se julkaistiin fyysisesti 11. helmikuuta 2009.
Narrilaiva
Narrilaiva (Ship of Fools) on Stanley Kramerin ohjaama romanttinen draamaelokuva vuodelta 1965. Se perustuu Katherine Anne Porterin samannimiseen romaaniin, jonka pohjalta käsikirjoituksen ovat laatineet Kramer ja Abby Mann.
Juoni
1930-luvun alussa saksalainen matkustajalaiva on matkalla Meksikon Veracruzista Atlantin yli ensin Espanjaan ja sitten Saksan Bremerhaveniin. Elokuvassa seurataan matkustajien keskinäisiä suhteita: Vivien Leigh on rikas ja kyyninen leski, José Ferrer suosiotaan kasvattavan natsipuolueen poliitikko, Simone Signoret Teneriffalle karkotettu kapinallinen kreivitär ja Oskar Werner laivan lääkäri.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Paula Talaskivi luonnehti Narrilaivaa tuoreeltaan esimerkilliseksi loistavien näyttelijöiden elokuvaksi terävine dialogeineen.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Narrilaivan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1912 – miesten maastojuoksun henkilökohtainen kilpailu
Miesten maastojuoksuun Tukholman olympiakisoissa 1912 osallistui 45 juoksijaa kymmenestä eri maasta. Kilpailu käytiin 15. heinäkuuta ja samassa yhteydessä suoritettiin myös joukkuekilpailu, johon laskettiin mukaan joukkueen kolmen parhaan jäsenen sijoitus. Matka oli noin 12 kilometriä.
Lopputulokset
Muut keskeyttivät.
Rikollisuuteen liittyvät tatuoinnit Venäjällä
pienoiskuva|[[Venäjä|Venäläinen mies, jonka olkapäässä on vankilatatuointi. Tatuointina iso kissaeläin symboloi Venäjällä aggressiivista tai väkivaltaista tekoa virkavaltaa vastaan. ]] Venäläisessä kulttuurissa tatuoinneilla on paljon symbolisia merkityksiä, ja niillä on yhteys järjestäytyneeseen rikollisuuteen. Tatuoinneilla viestitään esimerkiksi tehdyistä rikoksista tai rikollisen asemasta rikollisjengissä.
Venäjällä nykyinen rikollisuuteen liitetty tatuointikulttuuri on lähtöisin gulagien aikakaudelta ja työleireiltä. Rikollisten tatuointikulttuurin kukoistuskausi oli huipussaan 1950-luvulla. Tatuoinneista on tullut 2000-luvulla valtavirtaa, eikä niitä useilla alueilla enää yhdistetä pelkkään rikollisuuteen. Useiden vankilatatuointien symboliikka on hälventynyt, kun tatuoinnit ovat levinneet rikollisten keskuudesta myös muun väestön tietoisuuteen. Esimerkiksi ennen silmäkulmaan tatuoitu kyynel kertoi lähes poikkeuksetta ihmisen syyllistyneen henkirikokseen, mutta rap-artistien tuotua sen osaksi populaarikulttuuria se ei välttämättä kerro enää mitään kantajansa rikostaustasta. Venäjällä tatuointien merkitykset ja niihin liittyvä symboliikka yhdistetään kuitenkin edelleen vahvasti rikollisuuteen.
Historia
Kuten monissa muissakin kulttuureissa, myös Venäjällä rikollisuuteen liittyvien tatuointien alkuperä on lähtöisin yhteiskunnan vihollisten merkitsemisestä. Rikollisia merkittiin esimerkiksi polttamalla merkki näkyvälle paikalle, jotta kaikki tunnistivat hänet rikolliseksi. Polttomerkitsemistä on käytetty aina omistamisen symbolina, niin karjan kuin orjienkin tapauksessa. SIten myös vankilatatuointeja pidettiin tapana merkitä vangit niin sanotusti valtion omaisuudeksi. Arpeuttamisen ohella avohaavaan saatettiin hieroa myös esimerkiksi ruutia, jotta merkistä tuli näkyvämpi ja pysyvämpi. 1900-luvulla vangit alkoivat kuitenkin tatuoida monimutkaisempia kuvia itseensä ja toisiinsa. Näin vangit ottivat varsin leimaavan ja nöyryyttävän toimintatavan omakseen, ja tekivät siitä tavan olla ylpeitä ja ilmaista itseään. Tatuoinneilla voidaan viestiä muille esimerkiksi omasta rikostaustasta, tai niitä voidaan väkisin tatuoida toisille rikollisille nöyryytys- ja merkitsemistarkoituksena.
Maurice Maeterlinck
Maurice Polydore Marie Bernard Maeterlinck (29. elokuuta 1862 Gent – 6. toukokuuta 1949 Nizza) oli belgialainen kirjailija, jolle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1911. Maeterlinckin katsottiin edustavan dekadenssia parhaimmillaan tai pahimmillaan. Hänestä tehtiin kreivi vuonna 1932. Oopperalaulaja, kirjailija Georgette Leblanc oli hänen pitkäaikainen kumppaninsa (1895–1918).
Rikollisuuteen liittyvät tatuoinnit Venäjällä
Historia
Rikollisuuteen liittyvät tatuoinnit olivat kuin rikollisten ansioluettelo, jossa listattiin teot, osaamisalueet, rikollisuran pituus ja asema muiden rikollisten keskuudessa. Niillä voidaan myös kertoa mihin rikollisperheeseen eli jengin tapaiseen yhteisöön yksilö kuuluu. Ihmisiä saatettiin rangaista tatuointien ja symbolien väärinkäytöstä esimerkiksi pakottamalla heidät veistämään tatuoitu kohta itsestään pois veitsellä tai hiomaan se pois hiekkapaperilla.
Maurice Maeterlinck
Maeterlinck ja suomalaiset taiteilijat
Maurice Maeterlinck vaikutti moniin suomalaistaiteilijoihin; ainoa F. E. Sillanpään suomentama teos on Maeterlinckin Köyhäin aarteet, jonka hän käänsi alkukielestä keskellä sisällissotaa. Sillanpää ei nähnyt Maeterlinckin näytelmää, mutta hän kuuli kirjailijasta viimeistään Tuusulassa vieraillessaan opiskeluvuosinaan Eero Järnefeltin perheessä. Maeterlinck vaikutti myös Arvid Järnefeltin näytelmiin Kuolema (1903) ja Hiljaisuudessa (1913).
Järnefeltin Suvirantaa vastapäätä maantien toisella puolen oli Ainola, jonka isäntä Jean Sibelius sävelsi näyttämömusiikin (opus 46) Maeterlinckin tunnetuimpaan näytelmään Pelléas ja Mélisande, jonka pohjalta Claude Debussy teki samannimisen oopperan.
Rikollisuuteen liittyvät tatuoinnit Venäjällä
Symboliikka
Tatuointien symbolit ja merkitykset voivat vaihdella alueittain, ja myös symbolin sijainti eri kehon kohdissa muuttaa sen merkitystä. Tatuointien käyttö muidenkin kuin rikollisten keskuudessa on hälventänyt niiden takana olevia merkityksiä.
Väkisin tehdyt tatuoinnit
Vangit ja rikolliset tekivät toisilleen myös väkisin tatuointeja. Väkisin tehtyjen tatuointien tarkoitus on yleensä nöyryyttää, tai varmistaa, että kaikki tietävät kyseisen ihmisen esimerkiksi syyllistyneen varkaiden keskuudessa vallitsevien sääntöjen rikkomiseen. Varkaiden sääntöjä rikkoneita kutsuttiin sanalla сука, suka (suom. 'narttu, ämmä, lutka').
Maurice Maeterlinck
Maeterlinck ja suomalaiset taiteilijat
Kirjailija Juhani Aho puolestaan suomensi Maeterlinckin näytelmän Sininen lintu. Venäläinen teatterinuudistaja Konstantin Stanislavski ohjasi näytelmän kuuluisan kantaesityksen Moskovan Taiteelliseen teatteriinsa 1908. Myös kirjailija Maila Talvio on suomentanut Sininen lintu -näytelmän. Uuden Suomen toimittaja, kirjailija Eino Palola puolestaan käänsi Maeterlinckin teoksen Kuolema.
thumb|left|[[Theo van Rysselberghen maalaus Emile Verhaeren lukemassa vuodelta 1903, Maurice Maeterlink istumassa äärimmäisenä oikealla.]]
Vila-real
Vila-real on kaupunki Espanjan itäosassa Valencian itsehallintoalueella, Castellónin maakunnassa, seitsemän kilometriä maakunnan pääkaupungista Castellon de la Planasta etelään. Vila-real on maakunnan toiseksi suurin kaupunki, ja vuonna 2015 kaupungissa laskettiin olevan 50 580 asukasta. Nimi on valenciaa ja tarkoittaa kuninkaan kaupunkia. Kaupungin talous perustui aikaisemmin appelsiineihin, nykyisin kaakelit ovat kaupungin suurin työllistäjä. Kaupungin jalkapallojoukkue on Villarreal CF.
Valkjärvi (Padasjoki, kirkonkylä)
Valkjärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,8 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Pannijoen valuma-alueeseen (14.253) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,4 metriä mpy.
Harsomatara
Harsomatara (Galium intermedium) on Euroopassa alkuperäinen, ruohovartinen matarakasvi. Pohjoismaissa laji on tavattu vain yhdellä kasvupaikalla Suomessa. Se on luokiteltu Suomessa äärimmäisen uhanalaiseksi (CR) ja on luonnonsuojeluasetuksen nojalla erityisesti suojeltava laji.
Ulkonäkö ja koko
Harsomataran yksittäin kasvavat jäykät varret tulevat 30–100 cm pitkiksi. Varsi on pysty, kalju, alempaa liereä ja ylempää nelisärmäinen. Kiehkurassa on 6–8 lehteä. Lehden lapa on suikea, levein keskiosastaan, suippokärkinen ja alta sinertävä. Kukinto on harsu kerrannaisviuhko. Kukkaperät ovat hyvin ohuita ja pystyjä. Valkoisen kukan teriö on pieni, 1,5–2,5 mm leveä, terälehdet ovat otakärkisiä. Harsomatara kukkii heinä-elokuussa. Kasvi muuttuu kuivattaessa mustaksi.
Levinneisyys
Harsomataraa tavataan Euroopassa lauhkean ilmaston alueella. Se on levinnyt ihmisen mukana Yhdysvaltoihin. Suomessa harsomataraa tavataan ainoastaan Lohjalta. Laji löydettiin Pohjoismaista ensimmäisenä Suomesta vasta vuonna 1997.
Elinympäristö
Harsomatara kasvaa lehtimetsissä ja pensaikoissa. Suomessa sitä tavataan kallioisessa kangasmetsässä.
Angela Lansbury
Angela Brigid Lansbury (16. lokakuuta 1925 Regent’s Park, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 11. lokakuuta 2022 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat ) oli brittiläisamerikkalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa salapoliisikirjailija Jessica Fletcherin roolista televisiosarjassa Murhasta tuli totta (1984–1996).
Hänet on palkittu uransa aikana muun muassa Oscar-kunniapalkinnolla, kuudella Golden Globella, viidellä Tonylla, Screen Actors Guildin elämäntyöpalkinnolla ja Olivier-palkinolla. Hän on saanut kolme parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuutta rooleistaan elokuvissa Kaasuvalo (1944), Dorian Grayn muotokuva (1945) ja Mantshurian kandidaatti (1962). Hän on saanut myös 18 Primetime Emmy -ehdokuutta.
Ura
left|thumb|200px|Angela Lansbury vuonna 1950.
Lansburyn suoritus elokuvassa Mantshurian kandidaatti (1962) pahana manipuloivana äitinä toi hänelle runsaasti kunniaa ja kolmannen Oscar-ehdokkuuden. Elokuvassa Lansburyn poikaa näytteli Laurence Harvey, joka oli häntä vain kolme vuotta nuorempi. Lansbury on maininnut elokuvan suosikikseen monista elokuvarooleistaan ja siitä tuli hänelle jo toinen Golden Globe -palkinto.
thumb|180px|Angela Lansbury ohjelmassa Dauce vuonna 2007.
Vuonna 1964 Lansbury esitti taas äitiä komediassa Tyttöjen Henry, vastanäyttelijöinään Peter Sellers ja erittäin nuori Tom Bosley, joka näytteli hänen aviomiestään. Myöhemmin hän näytteli Neiti Marplea Agatha Christien romaaniin perustuvassa elokuvassa Tuijottava katse (1980). Lansbury on tehnyt myös dubbauksia useisiin animaatioihin kuten The Last Unicorn (1984), ja vuonna 1991 hän sai paljon huomiota Rouva Pannun äänenä Disneyn animaation Kaunotar ja Hirviö englanninkielisessä versiossa. Hän oli myös leskikeisarinnan äänenä suositussa animaatioelokuvassa Anastasia (1997).
Broadwaylla Lansbury sai loistavat arvostelut kylläkin vain lyhyesti eläneestä näytelmästä, Stephen Sondheimin musikaalista Anyone Can Whistle. Tämä oli Angela Lansburyn ensimmäinen musikaali. Sen jälkeen hän oli vuonna 1966 Jerry Hermannin Mame, josta tuli hänen ensimmäinen Tony-palkintonsa naispääosasta musikaalista. Hän sai myös Tony-palkinnon näytelmistä Dear World (1969), Gypsy (1974) ja Sweeney Todd (1979). Hän on ollut neljä kertaa ehdolla Tony-palkinnon saajaksi ja voittanut joka kerran. Toisin on käynyt epäonnekkaammissa Oscareissa, joista ei ole tullut pystiä kertaakaan, vaikka ehdokkuuksia on ollut kolme kertaa. Vuonna 2013 hänet palkittiin kuitenkin kunnia-Oscarilla yli 70 vuoden työstään elokuva-alalla.
Yksityiselämä
Lansburylla on kaksi lasta ja lisäksi hän oli yhden lapsen äitipuoli. Hän oli myös moninkertainen isoäiti. Lansburyn poika Antony Shaw oli tuottaja/ohjaaja tv-sarjassa Murhasta tuli totta.
Lansbury eli myöhemmin Corkissa, Irlannissa. Hän omistautui ALS-työlle menetettyään sisarensa tuon sairauden vuoksi.
Lansbury kuoli 96-vuotiaana kotonaan Los Angelesissa lokakuussa 2022.
Oscar-palkinnot
Voitti
Ehdokkuudet
Bafta-palkinnot
Voitti
Ehdokkuudet
Tony-palkinnot
Voitti
Emmy-palkinnot
Ehdokkuudet
Golden Globe -palkinnot
Voitti
Ehdokkuudet
Geraldine Page
Page oli kahdesti naimisissa. Vuodet 1954–1957 hän eli yhdessä viulisti Alexander Schneiderin kanssa. Vuodesta 1963 Page oli naimisissa kuolemaansa asti näyttelijä Rip Tornin kanssa. He saivat kolme lasta: tyttären (näyttelijä Angelica Torn) ja kaksoispojat.
Oscarit
Ehdokkaana:
BAFTAt
Ehdokkaana:
Golden Globet
Ehdokkaana:
Katri Kovasiipi
Katri Kovasiipi on suomalainen kriitikko, kulttuuritoimittaja ja päätoimittaja.
Hän on kirjoittanut kuvataidekritiikkiä suomalaisiin lehtiin jo lähes kaksikymmentä vuotta, ja toiminut päätoimittajana ensin Niveltieto-lehdellä vuodesta vuodesta 2008 alkaen, ja vuodesta 2021 eteenpäin Kovasiipi on ollut Karjalan sivistysseuran päätoimittaja.
Kovasiipi opiskeli suomen kieltä ja kirjallisuutta Joensuun yliopistossa, ja valmistui Tampereen yliopistosta kirjallisuuden, kielitieteiden, journalismin ja opetuksen aloilta vuonna 1995. Hän on tehnyt kulttuuritoimittajan ja taidekriitikon työtä Aamulehdessä vuodesta 2007 alkaen, sekä Kulttuuritoimitus.fi-sivustolla vuodesta 2019 alkaen.
Jukka Meskanen
thumb|300px| Pohjalainen lentopalloilija Jukka Meskanen (2009) Jukka Meskanen (12. lokakuuta 1982) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2008-09 Valkeakosken Isku-Veikkojen riveissä, Lentopallon SM-liigassa. Hän on Nurmon Jymyn kasvatteja. Urallaan hän on pelannut SM-liigassa, 1-sarjassa sekä 2-sarjassa. Hän on voittanut sekä 1-sarjan että myös 2-sarjan mestaruuden.
Nuoruusvuodet
Jukka Meskanen aloitti lentopallon harrastamisen Nurmon Jymyn väreissä.
1- ja 2-sarjat
Meskanen aloitti uransa aikuisten sarjoissa, kun hän pelasi Kauhavan Wisan lentopallojoukkueessa, Lentopallon 1-sarjaa. Kauhavan joukkueen hajottua, hän vaihtoi Nurmon Jymyyn pelaamaan kakkossarjaa, jossa hän oli nostamassa seuraa heti ensimmäisellä kaudellaan historiallisesti ykkössarjaan. Hän oli yksi kakkossarjan parhaimmista pelaajista nousukaudella.
SM-liiga
Meskanen päätti jatkaa uraansa liiganousun tehneessä seurassa. Hänen uransa ensimmäistä SM-liigakautta haittasivat loukkaantumiset, jotka sotkivat etenkin alkukauden pelit. Joulutauon jälkeen kovakätinen laitahyökkääjä palasi kuitenkin kentille ja jälki oli odotetun tuhoisaa, sillä hän oli Isku-Veikkojen toiseksi tehokkain pelaaja loppukauden ajan. Lisäksi Meskanen oli joukkueen kapteeni, kuten myös edellisillä kausillakin.
Kaudella 2008-09 Meskanen nousi SM-liigassa eturivin yleispelaajiin. Hyvän kesäharjoittelukauden jälkeen hän oli todella vahvassa vedossa, ja johdattikin Isku-Veikot historian ensimmäisen kerran pudotuspeleihin sekä runkosarjassa historian parhaimpaan sijoitukseen. Henkilökohtaisissa tilastoissa hän oli pistepörssissä 15. sijalla ja etenkin syöttötilastossa hän oli vahvoilla voittaa koko tilaston, mutta tippui kuitenkin loppukaudesta seitsemännelle tilalle.
Muuta
Vaikka Meskanen on ollut jo monta vuotta Valkeakosken Isku-Veikkojen pelaaja, on hän pelannut kasvattajaseuransa Nurmon Jymyn riveissä muutamia ystävyysotteluita.
Väinö Rankila
Väinö Johannes Rankila (19. heinäkuuta 1911 Vimpeli – 27. marraskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen kunnallispoliitikko ja Maalaisliiton kansanedustaja. Käytyään kansakoulun ja maamieskoulun Rankila osallistui kotipaikkakuntansa nuoriso- ja urheilutoimintaan.
Kunnallishallintoon hän tuli mukaan sotien jälkeen vuonna 1945 ja hänet valittiin valtuuston puheenjohtajaksi, jota tehtävää hän hoiti yhtä vuotta lukuun ottamatta kuolemaansa saakka. Vimpelin Osuuspankin johtajana hän toimi vuosina 1946–1962 ja Vimpelin Osuuskaupan hallituksen puheenjohtajana yli 10 vuoden ajan, samoin Lappajärvi–Vimpelin palovakuutusyhtiön hallituksen jäsenenä. Hän oli Järviseudun taloudellisen neuvottelukunnan, Etelä-Pohjanmaan Seutukaavaliiton hallituksen, Osuuskunta Itikan hallintoneuvoston, Kansaneläkelaitoksen lisätyn hallituksen ja Valmet Oy:n hallintoneuvoston jäsen. Hän toimi myös Kansaneläkelaitoksen pääjohtajan viransijaisena vuosina 1961–1962.
Eduskuntaan Rankila valittiin Maalaisliitto-Keskustapuolueen edustajaksi vuonna 1948. Kansanedustajana hän toimi 10 vuotta. Hän oli Keskustapuolueen puoluehallituksen jäsen ja eduskuntaryhmän varapuheenjohtaja useita vuosia. Hän toimi myös Keskustapuolueen Vaasan piirijärjestön puheenjohtajana, Sampo-Tarmo vakuutusyhtiön valtuuskunnan jäsenenä ja Vimpelin yhteiskoulun johtokunnan jäsenenä.
Väinö Rankila tunnettiin hyvänä puhujana ja sujuvana kynänkäyttäjänä.
X-sukupolvi
X-sukupolvi on sana, jonka tarkoitus on kuvata 1980-luvulla nuoruuttaan elänyttä ja 1980- ja 1990-luvuilla aikuistunutta sukupolvea. Käsite on peräisin kanadalaisen kirjailijan Douglas Couplandin kirjasta Generation X: Tales for an Accelerated Culture.
X-sukupolveen kuuluvat vuosina 1964–1979 syntyneet ikäluokat. Sukupolven yhteisiä suuria kokemuksia olivat Neuvostoliiton romahtaminen, Berliinin muurin murtuminen, Yhdysvaltojen jääminen maailman ainoaksi supervallaksi, 1990-luvun lama ja massatyöttömyys sekä globalisaatio. Monia X-sukupolven edustajia yhdistää lapsuudessa tai nuoruudessa koettu vanhempien avioero.
Tyra Banks
Tyra Lynne Banks (s. 4. joulukuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen malli, televisiokasvo, talk show -juontaja, laulaja ja näyttelijä. Banks on yksi maailman tunnetuimmista malleista. Hän tuottaa, ja on tuomaroinut ja juontanut Huippumalli haussa (America's Next Top Model) -tosi-tv-sarjaa 22. kaudelle asti.
X-sukupolvi
Siinä missä suuria ikäluokkia on sanottu viimeiseksi moderniksi sukupolveksi, joiden elämää on leimannut jatkuva optimismi ja kehitysusko, X-sukupolvea on pidetty ensimmäisenä postmodernina sukupolvena, jonka elämää leimaa pessimismi ja epäluottamus tulevaisuuteen. 1990-luvulla monia rock-yhtyeitä jopa leimattiin X-sukupolven edustajiksi ja muun muassa Nirvana-yhtyeen keulahahmoa Kurt Cobainia pidettiin sen äänitorvena.
Tyra Banks
Elämäkerta
Banks on DNA-testin mukaan perimältään 79 % afrikkalainen, 14 % britti ja 6 % intiaani. Hän on täsmentänyt olevansa myös ”1 % suomalainen”.
Mallina työskentelyn Banks aloitti 15-vuotiaana ollessaan vielä high schoolissa. Hän teki mallisopimuksen L. A. Modelsin kanssa, kunnes vaihtoi Elite-mallitoimistoon ollessaan 16-vuotias. Banksin kyvyt huomattiin pian ja hän pääsi catwalkeille Pariisiin, Lontooseen, Milanoon ja Tokioon, Versacen ja Dolce & Gabbanan mallina. Muita tunnettuja mallisopimuksia Banks on solminut muun muassa Pepsin, CoverGirlin, Niken, Yves Saint Laurentin ja Tommy Hilfigerin kanssa ja poseerannut esimerkiksi Ellen, Cosmopolitanin ja Voguen kansissa. Vuonna 1997 hän voitti VH1:n Vuoden huippumalli -tittelin.
X-sukupolvi
X-sukupolvi Suomessa
X-sukupolven suomalaisena pamflettina pidetään usein Osku Pajamäen kirjoittamaa kirjaa Ahne sukupolvi – Suurten ikäluokkien perintö, jossa hän peilaa X-sukupolven elämää suurten ikäluokkien elämään.
Tyra Banks
Elämäkerta
Huippumalli haussa -sarjan toisella tuotantokaudella malliksi haluavia nuoria naisia tanssi hänen Shake Ya Body -musiikkivideollansa. Kappale on julkaistu singlenä. Aiemmin Banks on itse esiintynyt sivuosassa Michael Jacksonin Black or White -musiikkivideolla ja George Michaelin musiikkivideolla Too Funky.
Vuonna 2005 Banks lopetti uransa catwalkilla, mutta ilmoitti vielä poseeraavansa lehtien kansikuvissa. Jouluna 2005 nähtiin ensimmäinen jakso The Tyra Banks Show -talk show’ta, jonka juontajana ja tuottajana Banks itse toimi. Ohjelman viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 28. toukokuuta 2010.
Tyra Banks on jakanut mielipiteitä painonsa takia, hän on rikkonut Hollywoodin kauneusihanteita olemalla normaalipainoinen, eikä nollakokoa. Banks on kertonut rakastavansa vartaloaan. Hän kuitenkin laihdutti noin 15 kiloa vuonna 2007 hänen painostaan nousseen kohun jälkeen.
X-sukupolvi
X-sukupolvi Suomessa
Pullamössösukupolvi on tiettävästi Martin Saarikankaan vuonna 1993 ensimmäisenä esittämä käsite ja sittemmin sotien jälkeisten suurten ikäluokkien 1990-luvulta alkaen käyttämä sana, jonka tarkoituksena oli kuvata 1980-luvulla nuoruuttaan elänyttä sukupolvea. Käsite kuvaa sitä, kuinka nuoriso elää helppoa elämää. Vanhempien ikäluokkien mielestä pullamössösukupolvi on saanut elämässään kaiken valmiina, eikä ole juuri joutunut ponnistelemaan saavutustensa eteen. Joidenkin vanhempien ikäluokkien edustajien mielestä pullamössösukupolveen yhdistetään myös uusavuttomuus.
Verikosto (vuoden 1999 elokuva)
Verikosto on Nicholas Meyerin ohjaama yhdysvaltalainen televisioelokuva vuodelta 1999. Pääosia näyttelevät Christopher Walken, Luke Askew, Clancy Brown sekä Bruce Davison. Elokuva kertoo vuonna 1890 tapahtuneesta New Orleansin poliisipäällikön murhasta ja sitä seuranneesta oikeudenkäynnistä sekä lynkkauksista.
Paulo (Lost)
Paulo on yksi televisiosarjan Lost hahmoista. Pauloa esittää näyttelijä Rodrigo Santoro.
Ennen onnettomuutta
Brasilialainen Paulo on huijari, joka esittää toimivan erään vanhan ja rikkaan miehen tarjoilijana. Tilaisuuden tullen hän tappaa miehen myrkyttää tämän ruoan, ja yhdessä naisystävänsä Nikkin kanssa Paulo varastaa miehen arvokkaat timantit kassakaapista.
Ensimmäinen ja toinen tuotantokausi
Paulo ei esiinny paljoa ensimmäisellä ja toisella tuotantokaudella. Ensimmäisellä tuotantokaudella Paulo on mukana pelastusporukassa ja tutkii saarta muiden kanssa. Paulo löytää selviytyneistä alun perin ensimmäisenä maanalaisen Helmi-aseman, jonka WC:hen hän piilottaa varastetut timantit. Locken ja muutaman muun löytäessä aseman ja lähtiessä tutkimaan sitä, Paulo lähtee heidän mukaansa. Hän ottaa WC:stä timantit takaisin haltuunsa, jottei kukaan muu löytäisi niitä.
Kolmas tuotantokausi
Kolmannen tuotantokauden jakso Expose keskittyy sekä Pauloon että Nikkiin. Jakson alussa Hurley ja Sawyer törmäävät harhautuneeseen Nikkiin, joka kaatuu maahan heidän eteensä. He kuulevat hänen sanovan "Paulo valehtelee" (engl. Paulo lies). Tämän jälkeen Nikki kuolee. Pian Hurley ja Sawyer löytävät Nikkin poikaystävän, Paulon kuolleena. He uskovat syynä tapahtumaan olevan Toiset.
Takauma paljastaa, kuinka Pauloa etsivä raivostunut Nikki löytää tämän viidakosta ja kertoo haluavansa timantit. Nikki heittää Paulon päälle Arztin kokoelmasta haltuunsa ottaneen myrkyllisen hämähäkin, jonka pisto halvaannuttaa noin kahdeksaksi tunniksi. Paulon ollessa halvaantumaisillaan Nikki etsii timantteja. Hän löytää timantit Paulon housuista, jolloin Paulo sanoo Nikkille, että ”en antanut timantteja sinulle, koska sen jälkeen et olisi enää tarvinnut minua”. Nikkin huomaamatta samoja hämähäkkejä, joita hän heitti Paulon päälle, kiipeää hänen jaloilleen. Ne pistävät häntä, ja hän juoksee pois. Hätääntynyt Nikki kaivaa maahan kuopan, johon hän piilottaa timantit. Juostessaan pois viidakosta hän näkee Hurleyn ja Sawyerin. Takauma päättyy, ja jakson alussa nähty kohtaus jatkuu. Kuolleeksi luullut Nikki ja Paulo lasketaan kuoppaan, ja heidän päälle heitetään hiekkaa. Juuri kun hiekka osuu Nikkin kasvoille, hän avaa silmänsä; Nikki ja Paulo olivat vain halvaantuneita, eli Hurley ja Sawyer hautaavat heidät eläviltä. Hurleyn ja Sawyerin löydettyä harhaantuneen Nikkin, tämä sanoikin viimeisinä sanoinaan ”halvaantunut” (engl. paralysed), eikä ”Paulo lies”.
Zagubieni
Gerhart Hauptmann
Gerhart Hauptmann (15. marraskuuta 1862 Sleesian Obersalzbrunn – 6. kesäkuuta 1946 Agnetendorf, nyk. Jagniątków) oli saksalainen kirjailija, joka syntyi silloisessa Preussissa nykyisen Puolan alueella. Hän sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon 1912. thumb|Kankurit-nätelmän juliste 1897. Hän opiskeli ensin Breslaun taideakatemiassa kuvanveistoa, ja siirtyi sieltä Jenan yliopistoon ja edelleen Roomaan ja Berliiniin. Italiassa ollessaan hän päätti hylätä kuvanveiston ja ryhtyä kirjailijaksi. Häntä pidetään saksalaisen naturalismin perustajana. Vuonna 1889 julkaistu esikoisnäytelmä Vor Sonnenaufgang (Ennen päivänkoittoa) aiheutti skandaalin, mutta teki Hauptmannista kuuluisan. Näytelmässä kuvataan alkoholistiperhettä, jossa juominen siirtyy perintönä lapsille. Se oli realistinen kuvaus ajan sosiaalisista ongelmista ja ennakoi saksalaisessa draamassa vallinneen retorisen ja tyylitellyn kauden loppumista.
Vuonna 1892 ilmestynyt Hauptmannin näytelmä Kankurit vakiinnutti hänen asemansa. Hänen tyyliinsä kuuluneet pateettiset ja synkät dialogit ja riipaisevat ihmiskohtalot olivat keskeisesti esillä. Roolihenkilöt ovat sleesialaisia kutojia, jotka aloittavat vuonna 1844 kapinan, koska pelkäävät kutomakoneiden vievän heiltä ammatin. Ilmestymisaikanaan näytelmä oli rakenteeltaan uudenlainen, sillä yksikään roolihenkilö ei nouse siinä pääosaan, vaan koko kankurijoukko toimii yhdessä. Kankurit ja vuonna 1911 ilmestynyt näytelmä Rotat luetaan Hauptmannin pääteoksiksi, ja niillä oli suuri osuus hänen saamaansa Nobelin kirjallisuuspalkintoon. Hän laajensi seuraavissa näytelmissä aihepiiriään historiallisiin aiheisiin, symboliikkaan ja nietscheläisvaikutteisiin teoksiin. 1930-luvulla Hauptmann julkaisi useita porvariston elämää kuvaavia teoksia.
Aeginetia indica
Aeginetia indica on näivekasvien (Orobanchaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, ruohovartinen loiskasvi, joka kasvaa eri heinien juuriloisena. Laji on täysin lehtivihreätön sekä lehdetön. Sen varret kasvavat 10–40 cm korkeiksi.
Aeginetia indica kasvaa alankojen sekä matalien vuorten heinämailla itäisessä Aasiassa. Lajia tavataan Intiassa, Myanmarissa, Thaimaassa, Kambodžassa, Laosissa, Vietnamissa, Malesiassa, Indonesiassa, Kiinassa, Japanissa sekä Filippiineillä. Laji kasvaa loisena muun muassa sokeriviljelmillä.
Aeginetia indica -lajin kukista uutetaan violettia mehua, jota käytetään ruoan värjäykseen. Koko kasvi voidaan myös keittää ja syödä antisorbuttina muskottipähkinän ja sokerin kera. Kasvin juuria ja kukkia on myös käytetty lääkkeenä.
Ranta
Ranta voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Internalismi ja eksternalismi (tietoteoria)
Internalismi ja eksternalismi ovat tietoteoriassa uskomusten oikeutusteorioihin liittyviä näkökantoja. Internalismin mukaan kaikki mitä tarvitaan uskomuksen oikeutukseen on suoraan tietoisuuden saatavilla. Internalismin mukaan siis uskomuksen oikeuttavat tekijät ovat joko toisia uskomuksia tai erilaisia kokemuksia. Eksternalismin mukaan uskomusten oikeutukseen vaikuttavat puolestaan vain tietoisuuden ulkopuoliset (external) seikat.
Internalistisia oikeutusteorioita ovat ennen kaikkea fundamentalismi, jonka mukaan on olemassa perususkomuksia, joista muut uskomukset riippuvat ja jotka oikeuttavat muut uskomukset, sekä koherentismi, jonka mukaan uskomukset ovat oikeutettuja, jos ne sopivat yhteen muiden uskomusten kanssa. Eräs eksternalistinen oikeutusteoria on puolestaan reliabilismi, jonka mukaan uskomukset oikeuttaa tiedon tuottavan prosessin luotettavuus.
Eräs suosituimmista internalismia puoltavista perusteluista perustuu havaintoon siitä, että jos kuvittelemme ihmissubjekteja, jotka olisi kokonaan irrotettu ympäristöstään (esimerkiksi pahan kartesiolaisen demonin kaltaisen olennon toiminnan seurauksena), emme kuitenkaan ajattele, että nämä ihmiset lakkaisivat olemasta rationaalisia sen suhteen, ottavatko he havaitsemansa asiat sellaisina kuin ne ilmenevät. Tämä uuden pahan demonin argumentti internalismin puolesta (ja eksternalismia vastaan), jonka on ensimmäisenä esittänyt Stewart Cohen, perustuu siihen, että meidän kaltaisemme ihmisyksilöt ovat yhtä oikeutettuja uskomuksissaan kuin mekin uskoessamme mitä uskomme. Koska ajatuskokeeseen kuuluu, että näiden ihmisten uskomukset eivät ole luotettavien mekanismien tuottamia tai havaintokokemuksen takaamia, väite siitä, että uskomustemme oikeutus perustuisi tällaisiin asioihin, vaikuttaa kokevan haasteen. Eksternalistit ovat tarjonneet ongelmaan useita vastauksia, mutta tietoteoreetikot eivät ole yksimielisiä siitä, ovatko vastaukset olleet onnistuneita.
Elistvere järv
Elistvere järv (myös Kuru järv) on Virossa Tartumaalla Tarton kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 170 hehtaaria ja se on 2,9 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Sen laskujokena toimii Amme jõgi, joka on samalla sen läpivirtausjoki. Siihen laskevat myös Juula kraavi ja Nava oja, joka on Raigastveren järven ja Soitsjärven yhteinen laskuoja. Järven valuma-alueen laajuus on 171,0 neliökilometriä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2 metriä ja suurin syvyys 3,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0034 kuutiokilometriä eli 3,4 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 7,6 kilometriä.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei mataluutensa vuoksi lämpötilakerrostu.
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
OK Computer
OK Computer on englantilaisen Radiohead-yhtyeen vuonna 1997 julkaisema albumi. Albumia on vuoteen 2007 mennessä myyty Britanniassa kolminkertaiseen platinalevyyn ja Yhdysvalloissa kaksinkertaiseen platinalevyyn oikeuttava määrä. Monet Radioheadin ihailijat pitävät albumia yhtyeen tuotannon kohokohtana varsinkin sen monipuolisuuden takia. Se sisältää klassikoiksi muodostuneet kappaleet "Paranoid Android", "Karma Police" ja "No Surprises", jotka julkaistiin myös singleinä. Niistä tehtiin myös musiikkivideot.
Albumi äänitettiin maaseudulla Oxfordshiressä ja Bathissa Englannissa tuottaja Nigel Godrichin kanssa. Hän on tuottanut myös yhtyeen kaiken myöhemmän materiaalin. OK Computerin äänimaailmaa dominoi kitara, mutta se eroaa selvästi 1990-luvun brittipopista ja vaihtoehtorockista. Albumi rakensi pohjaa yhtyeen myöhemmälle kokeelliselle musiikkityylille. Albumin kannen ovat suunnitelleet yhtyeen laulaja Thom Yorke ja taiteilija Stanley Donwood. Kansikuvituksen teemoja ovat konsumerismi, sosiaalinen erakoituminen ja poliittinen pysähtyneisyys, vaikka OK Computer ei olekaan varsinaisesti konseptialbumi.
Tausta
Radioheadin edellinen albumi The Bends oli menestys, joten levy-yhtiö EMI antoi yhtyeelle vapaat kädet seuraavan albumin nauhoittamiseen ja hyväksyi tuottajaksi tuolloin vielä tuntemattoman Nigel Godrichin. Godrich oli auttanut John Leckietä, The Bendsin tuottajaa. Lisäksi hän oli jo tuottanut muutamia Radioheadin singlejen B-puolia sekä vuoden 1995 singlen "Luckyn", jonka tuotto meni hyväntekeväisyyteen. Yhtye oli alkanut vihata tavallisia äänitysstudioita, joten basisti Colin Greenwood kertoi, että yhtye halusi äänittää albuminsa itse kaupungin ulkopuolella.
Radiohead ei uskonut, että seuraava albumi voisi menestyä paremmin kuin The Bends. Kitaristi Jonny Greenwood kertoi yhtyeen tehneen jo toisen albuminsa tavalla, jolla itse halusi, ja se viehätti suurta yleisöä. Siksi yhtye halusi tehdä niin toistekin. Yhtye halusi kuitenkin muuttaa musiikkityyliään ja sanoituksiaan. Rumpali Phil Selwayn mukaan "The Bends oli itsetutkistelua ... Sitä oli hirveän paljon. Olisi ollut erittäin pitkästyttävää tehdä samalla tavalla toisen kerran."
Nauhoitus
Alkuvuodesta 1996 "Canned Applause", entinen omenavaja lähellä Didcotia, Oxfordshirea, oli kunnostettu harjoittelua ja nauhoitusta varten. Se oli ensimmäinen kerta, kun Radiohead yritti äänittää muualla kuin studiossa. Colin Greenwood kertoi yhtyeen ostaneen 140 000 dollarin edestä välineitä, joilla he nauhoittaisivat albumin. Noin 35 prosenttia albumista nauhoitettiin harjoitustilassa, jossa ei ollut käymälää tai juoksevaa vettä. Canned Applause sijaitsee keskellä maaseutua, ja yhtyeen piti ajaa kaupunkiin löytääkseen edes syötävää. Neljä siellä äänitettyä kappaletta julkaistiin albumin lopullisessa versiossa: "Subterranean Homesick Alien", "Electioneering", "No Surprises" ja "The Tourist".
Radiohead piti nauhoituksessa lyhyen tauon heinäkuussa ja elokuussa 1996 ja lähti kiertueelle. He esiintyivät monilla Euroopan festivaaleilla ja soittivat uusia kappaleita ensimmäistä kertaa yleisölle, esimerkiksi "Airbagin". Yhtye soitti myös varhaisia versioita sellaisista kappaleista kuin "Paranoid Android", "Let Down", "Climbing Up the Walls" ja "Karma Police", kun se oli Alanis Morissetten lämmittelijänä Pohjois-Amerikassa. "Paranoid Androidin" huhuttiin kehittyneen "14-minuuttisesta, pitkän urkusoolon sisältävästä kappaleesta" lyhyemmäksi, albumilla kuultavaksi versioksi kesän 1996 aikana. Yorke kertoi, että kun he esiintyivät eräällä keikalla 10 000 hengen yleisölle, ihmiset eivät tuntuneet kovin kiinnostuneilta. Sen takia kappaleita piti tiivistää. Kappaleisiin vaikutti myös se, että niitä soitettiin valtavissa, steriileissä betonirakennuksissa.
Radiohead palasi nauhoittamaan Godrichin kanssa syyskuussa. Yhtye muutti St. Catherine's Courtiin, vanhaan kartanoon Bathin lähellä. Kartanon omisti näyttelijä Jane Seymour, ja siellä OK Computer saatiin valmiiksi ilman levy-yhtiön painostusta. Yksi ensimmäistä valmiiksi saaduista kappaleista oli "Exit Music (For a Film)", jonka oli tilannut ohjaaja Baz Luhrmann myöhemmin samana vuonna ilmestyneeseen elokuvaansa Romeo + Juliet. Jonny Greenwood sanoi, että studiokokemus oli mahtava. Yhtye oli kasvanut yhteen, ja he olivat tekemässä levyä syrjäseudulla keskenään, ilman studiotyöntekijöitä.
Yhtye käytti hyväkseen talon eri huoneita, ja eristyksissä ulkomaailmasta he saattoivat työskennellä joustavasti ja spontaanisti mihin aikaan tahansa. Kitaristi Ed O'Brien kertoi: Yhtye halusi kuitenkin uuden levyn ilmestyvän kesällä. Nauhoitukset valmistuivatkin tammikuussa 1997, ja maaliskuuhun 1997 mennessä levy oli myös miksattu Abbey Roadin studioilla.
Singlet ja julkaisu
200 px|right|thumb|Yhtyeen jäsenien sarjakuvaversiot esiintyivät "Paranoid Androidin" musiikkivideolla.
Levy-yhtiön mielestä albumilla ei ollut mitään singleksi kelpaavaa kappaletta, mutta Radiohead valitsi kuusi- ja puoliminuuttisen "Paranoid Androidin" ensimmäiseksi singleksi. Se sijoittui Britanniassa kolmanneksi, mikä oli Radioheadin parhain listasijoitus siihen mennessä. Toisaalta radiossa ei soitettu kappaletta juurikaan, koska se on pitkä eikä siitä ole erillistä radiosoittoon tarkoitettua versiota.
Myöhemmät singlet "Karma Police" ja "No Surprises" eivät sijoittuneet listoilla yhtä korkealle, mutta nekin olivat Britanniassa kymmenen parhaan joukossa. "Karma Policesta" tuli hitti Yhdysvalloissa alternative- ja modern rock -radiokanavilla. Se on yksi yhtyeen suurimmista hiteistä Amerikassa "Creepin" jälkeen. Kaikista albumin singleistä tehtiin myös musiikkivideot.
Yhtye antoi tunnustusta levy-yhtiölle albumin markkinoinnista. Parlophone teki epätavallisen mainoskampanjan, sillä se julkaisi tärkeissä brittiläisissä sanomalehdissä kokosivun mainoksia ja teki suuria ulkomainoksia metroasemille. Mainoksissa oli kirjoitettu kappaleen "Fitter Happier" sanat suurin mustin kirjaimin valkoiselle taustalle. Amerikassa Capitol Recordsin johtaja Gary Gersh kertoi albumin mainoskampanjasta: "Me emme luovuta ennen kuin he ovat maailman suurin yhtye."
Radiohead piti albumista vielä nauhoitusvaiheen alussa, mutta ajan mittaan yhtye tuli epävarmaksi. Kun nauhat sitten lähetettiin levy-yhtiöille, joilta tuli kritiikkiä, yhtye hermostui. Yhtyeen kitaristi Ed O'Brien on jälkikäteen sanonut, että albumin suosio todistaa sen, että myös valtavirran musiikki voi olla "vaikeaa".
Äänimaailma ja vaikutteet
Levyn äänimaailmassa orgaanisuus ja synteettisyys yhdistyvät omintakeisella tavalla. Yleistunnelma on alakuloinen ja eteerinen, jopa hypnoottinen. Samalla tilaa jää kuitenkin välillä jopa huolettoman kuuloisille riffeille ja maanisille kitarapyörteille.
Yorke sanoi, että kun yhtye teki OK Computeria, se halusi saada levylle tietyn tunnelman.
Noihin aikoihin Radioheadiin vaikuttivat suuresti sellaiset säveltäjät kuin Morricone ja Penderecki ja DJ Shadow. Albumi tuotettiin samaan tapaan kuin Phil Spector teki käyttäessään "wall of sound" -tekniikkaa. Albumin rakenne on erilainen kuin Radioheadin aikaisemmilla leyillä, ja tyyli on aikuistunut. Lehdistössä OK Computeria verrattiin Pink Floydin albumiin Dark Side of the Mooniin vuodelta 1973. Jonny Greenwood ylisti Pink Floydin Meddle-albumia (1971), mutta kritisoi yhtyeen myöhäisempiä albumeja ja "progressiivista rockia" yleensäkin, väittäen että kaikki musiikilliset yhtymäkohdat siihen olivat tahattomia.
Sanoitukset
Kun yhtyeen musiikillinen suunta muuttui, muuttuivat myös sanoitukset. Sanoitukset ovat vainoharhaisempia kuin ennen, mikä käy hyvin ilmi kappaleessa "Fitter Happier". Yorke sanoi kappaleen sanoituksen olevan 1990-luvun sloganien "muistilista". Kappaleen "laulaja" on MacinTalk Pro -ohjelman oletusääni; ohjelma on tehty Power Macintosh -tietokoneelle ja se muuttaa tekstin puheeksi. Kun Yorke kirjoitti laulun sanat, hän aikoi laulaa ne itse, mutta hän kertoi sanojen kuulostavan tunteellisemmilta, kun tietokone lukee ne.
Yorke kuvaili sanoitustensa muuttuneen henkilökohtaisemmiksi vuoden 1995 The Bendsin jälkeen. Hän on kertonut Noam Chomskyn kirjoituksien antaneen pääinspiraation "Electioneeringin" sanoitukseen. William Shakespearen "Exit Music (For a Film)", Beatlesin "Happiness Is a Warm Gun" ja Douglas Adamsin Linnunradan käsikirja liftareille antoivat taas virikkeen "Paranoid Androidin" sanoituksiin. "Paranoid Androidia" on verrattu Queenin "Bohemian Rhapsodyyn" sen kolmeosaisuuden takia, mutta Jonny Greenwood sanoi, että "se ei ole oikeastaan tarpeeksi monimutkainen ollakseen 'Bohemian Rhapsody'."
Albumin kappaleilla on myös paljon yhtymäkohtia Thom Yorken omiin kokemuksiin. "Airbag" kertoo auto-onnettomuudesta, jossa Yorken tyttöystävänsä sai niskan retkahdusvamman. "Subterranean Homesick Alien" leikittelee Bob Dylanin kappaleen "Subterranean Homesick Blues" nimellä. Kappaleessa on otteita Yorken kouluaineesta, jossa hänen piti kertoa mitä tapahtuisi, jos takapihalle ilmestyisi avaruusolento. "Climbing Up the Walls" on albumin kenties synkin kappale, ja se kertoo skitsofreniasta.
Radiohead pyrki siihen, että kappaleet kertovat samoista teemoista, kuten teknologiasta, globalisaatiosta ja modernista elämäntyylistä Britanniassa. Tarkoituksena ei kuitenkaan ollut, että albumissa olisi mikään selkeä tarina, eikä yhtye itse pidä OK Computeria teema-albumina. Yorke on kiistänyt sen, että OK Computer kertoisi vain hänen omista kokemuksistaan. Hänen mukaansa jokainen kappale kertoo tarinan eri ihmisen näkökulmasta, ja tämä jopa inspiroi häntä muuttamaan laulutyyliään jokaisessa kappaleessa. Yhtye halusi, että albumi kuunneltaisiin kokonaisena. O'Brien sanoi:
Teema
OK Computeria on usein pidetty dystopiana, epätoivottavan tulevaisuuden kuvauksena, ja sen kansitaide sisältääkin viittauksia George Orwellin kirjoihin, erityisesti romaaniin Vuonna 1984. Yhtye on viitannut Orwelliin useita kertoja uransa aikana.
Yorke sanoi haastattelussa: "OK Computerin musiikissa on paljon sellaista, mikä parantaa mielialaa. Mutta kun lukee sanoja, voi tulla toisiin ajatuksiin." Albumia voi pitää eräänlaisena kertomuksena. Avauskappaleessa "Airbag" joku selviää pahasta kolarista. Viimeisessä kappaleessa "The Touristissa" lauletaan "they ask me where the hell I'm going / at a thousand feet per second" (suom. "he kysyivät minulta, mihin helvettiin olen menossa / tuhat jalkaa sekunnissa"), ja kappaleen lopussa on kertosäe "hey man, slow down" (suom. "hei mies, hidasta"). Yhtyeen jäsenten mukaan tämä yhteys ei ole tahallinen, mutta he olivat huomanneet sen viimeisen kappaleen viimeistelyn jälkeen.