cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bladee
Varhainen elämä
Benjamin Reichwald syntyi 9. huhtikuuta 1994 Tukholmassa, Ruotsissa ja kasvoi pääasiassa Ruotsissa, Skanstullin alueella. Siellä hän tapasi vuonna 2004 Gravity Boysin toisen tulevan jäsenen Zak Arogundaden, joka tunnetaan myös nimellä Ecco2k. He olivat luokkatovereita ja perustivat 13-vuotiaana bändin nimeltä "Krossad", mikä johti Reichwaldin kiinnostukseen musiikkiin.
Lopetettuaan koulun Reichwald alkoi tuottamaan musiikkia työskennellessään samalla päiväkodissa.
Ura
Reichwald julkaisi muutaman kappaleen vuonna 2011 käyttäen nimeä Ken Burns, mutta aloitti kunnolla musiikin julkaisun vuonna 2012. Hänestä tuli lopulta ystäviä ruotsalaisen räppärin Yung Leanin kanssa, joka oli Reichwaldin veljen ystävä. Reichwald lähetti viestin Sad Boysin jäsenelle Yung Shermanille SoundCloudissa ja pyysi tekemään yhteistyötä, mikä johti hänen oman Gravity Boys -ryhmänsä ja Leanin Sad Boys Entertainmentin yhteistyösuhteeseen. Reichwald ja Lean tekivät yhdessä kappaleen "Heal You // Bladerunner" Leanin Unknown Death 2002 mixtapelle, joka antoi näkyvyytttä Reichwaldille.
Reichwald julkaisi debyytti-mixtapensa, GLUEE vuonna 2014. Mixtape oli suosittu musiikinlevitysalustalla SoundCloudissa, keräten yli kaksi miljoonaa kuuntelua. Esiintyminen Yung Leanin debyytti-mixtapella Unknown Death 2002 onnistui nostamaan Bladen underground hip hop kuuluisuuteen.
Reichwaldin debyytti-albumi, Eversince, julkaistiin vuonna 2016. Albumi sai vaihtelevia arvosteluja medialta, mutta hyvän vastaanoton underground-kriitikoilta.
Vuonna 2017 Reichwald teki yhteistyötä tuotantoryhmän Working On Dying kanssa julkaistakseen toisen mixtapensa, joka nimettiin tuotantoryhmän mukaan. Seuraavana vuonna julkaistiin hänen toinen studioalbuminsa Red Light.
Heinäkuussa 2018 Reichwald ja Drain Gangin jäsen Ecco2K vastaanottivat kutsun Matthew Williamsilta esiintymään Alyx Studio's S/S 2019 -näytökseen Pariisiin.
Jaakko Hietikko
Jaakko Mikael Hietikko (s. 16. toukokuuta 1950) on suomalainen bassolaulaja. Hän on kotoisin Kurikasta.
Hietikko suoritti lauludiplominsa vuonna 1978 opiskeltuaan Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1970 lähtien. Hänen opettajiensa joukossa olivat Jorma Huttunen, Hannu Salmenkallio, Jolanda di Maria Petris ja Matti Lehtinen. Hietikko pääsi Kansallisoopperan kuoroon vuonna 1975 ja sai siirron solistikuntaan 1980. Hän on tulkinnut rooleja esimerkiksi oopperoissa Così fan tutte (Don Alfonso), Punainen viiva (Simana Arhippaini), Viimeiset kiusaukset (Paavo Ruotsalainen), L'incoronazione di Poppea (Seneca), Ratsumies (Matti Puikkanen) ja Pohjalaisia (Erkki Harri).
Hietikko on levyttänyt esimerkiksi Simanan roolin Punaisessa viivassa ja Sakerin roolin Aleksis Kivessä.
Morfologia
Morfologia eli muoto-oppi tutkii sanojen muodostusta kielen pienimmistä merkitysyksiköistä, joita kutsutaan morfeemeiksi. Morfofonologia puolestaan on morfologian yhteys äänneoppiin eli fonologiaan. Morfeemien keskinäistä järjestystä tutkii morfotaksi.
Rakenne
Lausekerakenne on usein suppea kielissä, joissa on laaja morfologia, samoin päinvastoin. Esimerkiksi suomessa morfologia on laaja ja sillä ilmaistaan asioita, joita vähemmän morfologisissa kielissä ilmaistaan lausekerakenteen avulla.
Kielet on perinteisesti jaettu neljään morfologiseen perustyyppiin: isoloiviin, agglutinoiviin, fuusioiviin ja polysynteettisiin. Isoloivissa kielissä kuten vietnamissa sanat eivät (juurikaan) taivu. Agglutinoivissa kielissä morfeemit asettuvat peräkkäin niin, että ne on melko helppo erottaa toisistaan, kuten turkissa. Fuusioivissa kielissä tapahtuu vartalonsisäisiä äännevaihteluita ja sama morfeemi voi kantaa useampia merkityksiä, jolloin niiden erottaminen toisistaan on vaikeaa. Esimerkiksi saksan ja ruotsin vahvojen verbien imperfekti muodostuu sanavartalon vokaalia vaihtamalla. Polysynteettisille kielille on tyypillistä, että yksittäiset sanat voivat olla muiden kielten lauseiden mittaisia. Tällainen kieli on esimerkiksi grönlanti.
Jos sanan morfeemirakenne ja kieliopillinen tai semanttinen rakenne vastaavat toisiaan, kyseessä on luonnollinen morfologia. Päinvastainen tapaus on opaakki eli läpinäkymätön morfologia, joka syntyy äänteenmuutoksista. Opaakkia morfologiaa edustavat suomen kielessä esimerkiksi taivutusmuodot lasna, läksi ja tuta, jotka ovat korvautuneet tunnistettavammilla muodoilla lapsena, lähti ja tuntea.
Morfologisissa rakenteissa, kuten syntaksissakin, esiintyy rinnastus- ja alistussuhteita. Konstruktio perii piirteen jonkin piirteen kannalta hallitsevalta jäseneltään ja on täten alistussuhteessa. Esimerkiksi lausekkeelle olen kirjoittanut luku ja persoona periytyvät pääsanalta olen, joka puolestaan perii ne päätteeltä /n/.
Troy Bodie
Troy Bodie (s. 25. tammikuuta 1985 Portage la Prairie, Manitoba, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi NHL:ssä yhteensä 159 ottelua. Edmonton Oilers varasi Bodien vuonna 2003. Bodie toimii nykyisin NHL-seura Toronto Maple Leafsin kykyjenetsijänä.
Ura
Edmonton Oilers varasi Bodien NHL:ään numerolla 278 vuoden 2003 varaustilaisuudessa. Bodie pelasi ECHL-joukkue Stockton Thunderissa sekä AHL-joukkueissa Hamilton Bulldogs ja Springfield Falcons ennen kuin teki yhden vuoden sopimuksen Anaheim Ducksin kanssa 22. heinäkuuta 2008.
Bodie pelasi suurimman osan kaudesta 2008–2009 AHL:ssä Iowa Chopsissa, mutta pelasi myös neljä peliä Anaheimissa. 30. kesäkuuta 2009 Bodie teki Anaheimin kanssa jatkosopimuksen, jonka kesto oli kaksi vuotta.
16. marraskuuta 2010 Anaheim asetti Bodien waiver -listalle, josta Carolina Hurricanes hänet poimi. Carolinassa pelatessaan Bodie tappeli 12 kertaa ja teki kuusi maalia, joista yksi oli voittomaali jatkoajalla Buffalo Sabresia vastaan.
12. lokakuuta 2011 Bodie palasi kaksisuuntaisella sopimuksella Anaheim Ducksiin. Hän pelasi koko kauden 2011–2012 Anaheimin farmijoukkue Syracuse Crunchissa.
Kaudella 2012–2013 Bodie jatkoi Anaheimin uudessa farmijoukkue Norfolk Admiralsissa. 16. tammikuuta 2013 Bodie teki jatkosopimuksen Anaheimin kanssa.
10. heinäkuuta 2013 Bodie siirtyi vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella Toronto Maple Leafsiin. Bodie pelasi kolme kuukautta Toronton kokoonpanossa ennen siirtymistään farmijoukkue Toronto Marliesiin.
Arvo-osuus
Arvo-osuus tarkoittaa arvo-osuusjärjestelmään kuuluvaa arvopaperia. Tyypillinen arvo-osuus on pörssiosake, mutta se voi olla muunkinlainen arvopaperi. Arvo-osuudet säilytetään arvo-osuustileillä.
Arvo-osuuksien lajeja
Suomen laissa arvo-osuus tarkoittaa osaketta, osuutta, muuta oikeutta, muuta rahoitusvälinettä tai muuta arvopaperia. Arvo-osuusjärjestelmässä pidetään luetteloita seuraavista arvo-osuuksista:
Arvo-osuus voi näiden lisäksi olla myös yhdistelmä tai muu sopimukseen tai sitoumukseen perustuva oikeus.
Optio-oikeus tai merkintäoikeus muuttuu itsenäiseksi arvo-osuudeksi, kun se irtoaa osakkeesta tai muusta arvo-osuudesta ja muuttuu erilliseksi siirtokelpoiseksi oikeudeksi.
Arvo-osuusjärjestelmässä pidetään lisäksi kirjaa myös arvo-osuuksiin liittyvistä oikeuksista kuten panttioikeuksista ja velvollisuuksista.
Osakkeet arvo-osuuksina
Arvo-osuusjärjestelmään kuuluvat osakkeet ovat tyypillisesti listayhtiöiden osakkeita. Julkinen noteeraus ei kuitenkaan ole välttämätön. Suomen arvo-osuusjärjestelmässä on jonkin verran myös listaamattomien yhtiöiden osakkeita.
Porno for Pyros
Olemassaolonsa aikana yhtye julkaisi kaksi albumia, Porno for Pyros (1993) ja Good God's Urge (1996).
Perustaminen (1991-1992)
Jane's Addiction hajosi vuonna 1991, albumin Ritual de lo Habitual pidetyn kiertueen loputtua. Yhyeen jäsenet jatkoivat omiin suuntiinsa. Vuonna 1992 yhtyeen laulaja Perry Farrell ja rumpali Stephen Perkins perustivat yhdessä kitaristi Peter DiStefanon ja basisti Martyn LeNoblen kanssa yhtyeen nimeltä Porno for Pyros. Se aloitti nopeasti kappaleiden tekemisen ja nauhoittamisen, sekä esiintyi Lollapaloozassa vielä samana vuonna.
Porno for Pyros (1992-1995)
Yhtye kohtasi suuret odotukset yleisöltä, etenkin Jane's Addictionin faneilta. Niinpä sillä oli suuret paineet tehdä menestyksekäs albumi ja kiertue. Yhtyeen ensimmäinen studioalbumi Porno for Pyros julkaistiin vuonna 1993. Se sai vaihtelevia reaktioita: osa piti siitä, osa vihasi sitä. Albumia leimasi vertailu Jane's Addictionin aiempiin albumeihin. Moni sen kappaleista oli alun perin Jane's Addictionin kappaleita, mikä lisäsi yhtyeiden vertailua. Albumi oli kuitenkin kolmas Billboard 200-listalla. Albumin julkaisun tiimoilta tehdyn kiertueen aikana yhtye esiintyi muun muassa vuoden 1994 Woodstock-festivaaleilla.
"Perrypalooza" (2009)
Yhtye palasi yhtyeen vuonna 2009, jolloin piti yhden esityksen "Perrypaloozassa", The Mirage-hotellissa. Esitys tarkoituksena oli juhlia Farrelin 50-vuotis syntymäpäivää. Esityksen aikana yhtye esitti kappaleet Pets ja Tahitian Moon.
Ansa – Parallax View
Ansa – Parallax View (The Parallax View) on Alan J. Pakulan ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1974. Sen pääosia näyttelevät Warren Beatty ja Paula Prentiss.
Elokuvan ovat käsikirjoittaneet David Giler, Lorenzo Semple Jr. ja kreditoimaton Robert Towne, ja sen pohjana on vuonna 1970 ilmestynyt Loren Singerin romaani. Tarinassa toimittaja Frady (Beatty) tutkii vuosien takaista senaattorin murhaa, jonka silminnäkijöistä moni on sittemmin kuollut oudoissa olosuhteissa. Hänelle alkaa paljastua organisoitu järjestö, jonka tehtävänä on salamurhata vallanpitäjiä.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Ansan vuonna 2004 yhdeksi tuhannesta kaikkien aikojen parhaasta elokuvasta. Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo pitää Ansaa 1970-luvun vainoharhaisten salaliittotarinoiden avainelokuvana, pessimistisenä painajaisena. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Yitzhak Yedid
Yedid syntyi Jerusalemissa syyrianjuutalaiselle isälle ja irakinjuutalaiselle äidille. Hän valmistui filosofian tohtoriksi 2012. Hän yhdistää musiikissaan juutalaisia, arabialaisia ja länsimaisia vaikutteita.
Maailman terveysjärjestö
Maailman terveysjärjestö eli WHO on ihmisten terveyteen keskittyvä Yhdistyneiden kansakuntien järjestö, joka perustettiin Genevessä 7. huhtikuuta 1948. Järjestön aloitteesta vietetään vuosittain 7. huhtikuuta maailman terveyspäivää.
WHO käyttää kuusipykäläistä pandemia-asteikkoa arvioidessaan eläinperäisten virustautien pandemiariskiä.
Hallinto
pienoiskuva|WHO:n päämaja Geneven lähellä [[Pregny-Chambésyssä.]]
WHO:n pääjohtajaksi nimitettiin toukokuussa 2017 etiopialainen Tedros Adhanom Ghebreyesus.
Toimintaperiaatteet
Maailman terveysjärjestön lähtökohtana on järjestön oma terveyden määritelmänsä. Terveys on täydellisen fyysisen, henkisen ja sosiaalisen hyvinvoinnin tila eikä vain sairauden tai taudin puuttuminen.
Eettiset toimintaperiaatteet
Maailman terveysjärjestö on YK:n erikoistuneena järjestönä sitoutunut noudattamaan eettisiä periaatteita, joihin kuuluvat muun muassa ulkoisista lähteistä ja viranomaisista riippumattomuus ja puolueettomuus sekä kaikkien ihmisten arvokkuuden, tasa-arvon ja monimuotoisuuden arvostaminen.
Maailman terveyspäivä
pienoiskuva|Libya julkaisi vuonna 1980 postimerkin [[Maailman terveyspäivän kunniaksi. WHO:n logo postimerkin oikeassa yläkulmassa.]]
Maailman terveyspäivää vietetään maailmanlaajuisesti 7. huhtikuuta, jotta tietoisuus terveysongelmista lisääntyisi. WHO organisoi silloin maailmanlaajuisia ja paikallisia tapahtumia, jotka liittyvät kulloiseenkin aiheeseen. Maailman terveyspäivä on yksi kahdeksasta WHO:n virallisesta maailmanlaajuisesta terveyskampanjasta. Muut seitsemän ovat kansainvälinen tuberkuloosipäivä, kansainvälinen rokoteviikko, kansainvälinen malariapäivä, kansainvälinen tupakaton päivä, maailman AIDS-päivä, kansainvälinen verenluovutuspäivä sekä kansainvälinen hepatiittipäivä.
Vuonna 2017 terveyspäivän teemana oli masennus. WHO:n tavoitteena oli lisätä masennustietoutta ja näin vähentää stigmaa, joka sairauteen usein liitetään. Terveyspäivän toivottiin myös ohjaavan useampia masennuksesta kärsiviä hakemaan apua.
Kritiikkiä
Sen jälkeen kun WHO julisti vuoden 2009 sikainfluenssapandemian pandemiaksi, WHO:n asiantuntijoiden taloudelliset sidokset pandemiajulistuksesta hyötyviin lääkeyhtiöihin ovat nousseet julkisuuteen. WHO:n kesällä 2009 julistaman sikainfluenssapandemian jälkeen on esitetty arvioita, että WHO:n pandemiajulistus saattaa olla seurausta lääkeyhtiöiden taloudellisista sidoksista WHO:n neuvonantajiin. Ennen sikainfluenssapandemian julistamista WHO muutti pandemian määritelmää keväällä 2009 poistaen taudin vakavuuden vaatimuksen. WHO:n rokotusasiantuntijaryhmän SAGEn jäsenen, Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) ylijohtajan professori Juhani Eskolan ilmoittamatta jättämä työnantajansa, suomalaisen THL:n rokotevalmistajalta saama yli kuuden miljoonan euron rahoitus on herättänyt epäilyjä WHO:n asiantuntijoiden taloudellisten sidonnaisuuksien vaikutuksesta.
Heinäkuussa 2020 Yhdysvallat ilmoitti vetäytyvänsä WHO:n toiminnasta. Yhdysvaltain presidentti Donald Trump syytti WHO:ta epäonnistumisesta koronaviruspandemian hoitamisessa. Trumpin mielestä järjestö mielisteli epidemian alkuvaiheessa Kiinaa eikä toiminut tarpeeksi nopeasti. Kiinan mielestä Trumpin hallinto pyrki siirtämään huomiota pois sen omasta hitaasta reagoinnista viruksen leviämiseen.
THL:n terveysturvallisuusjohtaja Mika Salminen sanoi joulukuussa 2020, että WHO on ”läpipoliittinen instituutio” ja sen ylimmät johtajat ovat poliittisesti valittuja. Salminen kertoi, että hän turhautui WHO:n toimintaan koronaviruspandemian alkumetreillä, kun järjestö näytti viivyttelevän pandemian julistamisessa ja ylisti Kiinan toimia, joita ei voinut kopioida länsimaiseen demokratiaan. Salmista hämmästytti myös WHO:n viesti, että pandemia pysäytetään, sen sijaan että olisi kehotettu varautumaan siihen.
Maastohiihdon maailmancup 2021–2022
Maastohiihdon maailmancup 2021–2022 oli historian 41. virallinen maailmancup-kausi. Kausi alkoi 26. marraskuuta 2021 Suomen Rukalla ja päättyi 13. maaliskuuta 2022 Falunissa Ruotsissa.
Miehet
Lähde: FIS
Naiset
Lähde: FIS
Morfeemi
Morfeemi on kielen pienin merkitystä kantava yksikkö, jonka osilla ei ole omaa kielellistä merkitystä. Se on morfologian peruskäsite.
Tärkeää on huomata, että morfeemi ei ole sama asia kuin tavu. Esimerkiksi sanan talosta viimeinen tavu on -ta mutta sijapäätteen (elatiivin) morfeemi on -sta, joten esimerkkisanan viimeinen tavu ei ole morfeemi. Myöskään tavut ta- ja -los- eivät ole morfeemeja. Tavut eivät siis esimerkkisanassa ole morfeemeja.
Morfeemit jaetaan vapaisiin morfeemeihin, jotka voivat esiintyä tekstissä sellaisenaankin (talo), ja sidonnaisiin morfeemeihin (-sta), jotka voivat esiintyä vain vapaiden morfeemien yhteydessä. Potentiaalisesti vapaat morfeemit voivat kuitenkin esiintyä joko yksin tai muihin morfeemeihin yhdistyneenä, esimerkiksi auto, auto + lle. Vapaista morfeemeista mahdollisten johtimien kera syntyy lekseemejä eli hakusanoja. Lekseemit voivat yhdistyä yhdyssanoina uusiksi lekseemeiksi, esimerkiksi valo ja kuva tuottavat yhdyssanalekseemin valokuva, josta voidaan muodostaa johtimilla esimerkiksi verbi valokuvata ja siitä edelleen substantiivi valokuvaus. Lekseemit muodostavat leksikon eli kielen sanaston eli sanakirjojen kutakin hakusana-artikkelia vastaa suunnilleen yksi lekseemi ja päinvastoin.
Suomen kielen osalta on erityisesti huomattava, että verbeillä ei ole lainkaan vapaita morfeemeja, vaan verbivartaloon liittyy aina vähintäänkin jokin tunnus tai pääte. Oikeinkirjoituksessa tosin aktiivin imperatiivin preesensin yksikön 2. persoona ja verbin kieltomuoto (esim. istua : istu) vaikuttaa samalta kuin verbin vartalo, mutta puheessa sen perässä on rajakahdennus, joka toimii näiden muotojen morfeemina. Suomen kielen morfeemityypit ovat
Perinteisesti suomen kielen tutkimuksessa on erotettu tunnukset (pääluokka, luku, tapaluokka, aikamuoto), päätteet (sijamuoto, persoona) ja liitteet morfotaktisista syistä: tunnukset edeltävät päätteitä ja nämä vuorostaan liitteitä. Isossa suomen kieliopissa tätä erontekoa ei kuitenkaan enää tehdä.
Muissa kielissä on lisäksi
Termejä
'''Nollamorfi
New York (Antti Tuiskun albumi)
Albumi nousi Suomessa listaykköseksi, ja se piti viikolla 41/2006 hallussaan kahta ensimmäistä sijaa yhdessä Rovaniemi-levyn kanssa.
Kustaa Inkeri
Kustaa Aadolf Inkeri (12. marraskuuta 1908 Laitila – 16. maaliskuuta 1997 Turku ) oli suomalainen matemaatikko, akateemikko ja Turun yliopiston matematiikan laitoksen johtaja. Häntä pidetään suomalaisen lukuteorian koulukunnan perustajana.
Mike Blunden
Michael Blunden (s. 15. joulukuuta 1986) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan DEL-liigajoukkue Schwenninger Wild Wingsissä.
Ura
Chicago Blackhawks varasi Blundenin NHL:ään numerolla 43 vuoden 2005 varaustilaisuudessa. Neljännen ja viimeisen Erie Ottersissa paletun kauden jälkeen Blunden teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Chicagon kanssa 24. toukokuuta 2006. Kuukausi sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen Blunden teki ammattilaisdebyyttinsä pelatessaan Blackhawksin farmiseura Norfolk Admiralsissa.
NHL-debyyttinsä Blunden teki kaudella 2006–2007 pelatessaan yhdeksän peliä Blackhawksissa. Hänen kautensa jäi kuitenkin lyhyeksi 10. joulukuuta tapahtuneen loukkaantumisen vuoksi.
Kustaa Inkeri
Kustaa Inkeri kirjoitti ylioppilaaksi Turussa vuonna 1928. Suoritettuaan asepalveluksensa hän kirjautui opiskelijaksi Turun yliopistoon. Opintojaan Kustaa Inkeri rahoitti antamalla yksityistunteja. Ollessaan vielä opiskelija hän meni naimisiin liikemiehen tytär Fanny Ranghild Vännin kanssa. Heidän ensimmäinen lapsensa, joka oli poika, syntyi ennen Inkerin valmistumista. Perheeseen syntyi myöhemmin vielä neljä muuta lasta.
Mike Blunden
Ura
10. tammikuuta 2009 Blunden kaupattiin Columbus Blue Jacketsiin Adam Pineaultin tilalle. Columbus kauppasi Blundenin 7. heinäkuuta 2011 Montreal Canadiensiin. 1. heinäkuuta 2012 Montreal teki Blundenin kanssa vuoden kaksisuuntaisen jatkosopimuksen. 1. heinäkuuta 2014 Blunden lähti Canadiensin organisaatiosta ja teki vapaana agenttina vuoden mittaisen sopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa.
Kustaa Inkeri
Pääaineensa matematiikan lisäksi Kustaa Inkeri opiskeli perustutkintoaan varten sivuaineinaan fysiikkaa ja tähtitiedettä. Inkeri valmistui maisteriksi vuonna 1936. Vuosina 1936–1937 hän toimi assistenttina Turun yliopiston tähtitornissa ja 1938–1945 Forssan Yhteiskoulun matematiikan ja luonnonopin opettajana sekä 1945–1946 Turun toisen lyseon vanhempana lehtorina. Toinen maailmansota keskeytti Inkerin työn opettajana. Sotien aikana Inkeri toimi jonkin aikaa komppanianpäällikkönä rintamalla ja jatkoi sen jälkeen ammattiupseerina. Suhteellisen rauhallisen jatkosodan rintamasotavaiheen aikana Inkeri järjesti sotilaille mahdollisuuden suorittaa yliopiston perusopintoja matematiikassa.
Kustaa Inkeri väitteli tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 1946 Kalle Väisälän ohjauksessa. Tuohon aikaan Kalle Väisälä oli yliopiston ainoa matematiikan professori. Inkerin väitöskirja Untersuchungen über die Fermatsche Vermutung käsitteli Fermat'n ongelmaa, johon Inkeri monissa myöhemmisäkin tutkimuksissaan palasi. Väiteltyään Kustaa Inkeri luopui oppikoulun opettajan tehtävästään. Yliopistossa ei tuolloin ollut ainoatakaan matematiikan assistentin paikkaa. Vuonna 1947 yliopistoon perustettiin kuitenkin matematiikan apulaisprofessuuri, jonka hoitajaksi vuonna 1948 myös dosentin arvon saanut Kustaa Inkeri nimitettiin. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1950. Tuolloin hän sai nimityksen matematiikan professorin virkaan, jota Teknilliseen korkeakouluun siirtynyt Kalle Väisälä oli pitkään hoitanut oman toimensa ohessa. Turun yliopiston matematiikan professorina ja matematiikan laitoksen johtajana Inkeri toimi vuonna 1972 tapahtuneeseen eläkkeelle siirtymiseensä asti. Kustaa Inkerin kauteen ajoittuu laitoksen toiminnan huomattava laajentuminen.
Kustaa Inkeri kuoli Turussa 16. maaliskuuta 1997. Hänen muistokseen pidettiin alkukesästä vuonna 1999 lukuteorian symposiumi Turku Symposium on Number Theory in Memory of Kustaa Inkeri (University of Turku, 31.5.–4.6.1999).
Lähteet
Artikkeli perustuu suurelta osin Tauno Metsänkylän Kustaa Inkerin koottuja teoksia varten kirjoittamaan matemaatikon muotokuvaan, ks.
Soft Machine
Soft Machine oli englantilainen, alun perin kokeellista psykedeelistä rockia ja sittemmin fuusiojazzia soittanut yhtye, jonka aktiivinen ura ulottui 1960-luvun lopulta 1970-luvulle. Yhtye otti nimensä kirjailija William S. Burroughsin samannimisen kirjan mukaan.
Alkuvuodet
Soft Machinen perustivat vuonna 1966 Robert Wyatt (rummut ja laulu), Kevin Ayers (basso ja laulu), myöhemmin Gong-yhtyeen perustava Daevid Allen (kitara) ja Mike Ratledge (kosketinsoittimet).
Yhtyeen julkaistua ensimmäisen singlensä ja keikkailtua Manner-Euroopassa Allenia, joka oli Australian kansalainen, ei päästetty takaisin Englantiin, ja hän erosi kokoonpanosta, joka jatkoi triona. Tässä suppeassa kokoonpanossa Soft Machine teki vuonna 1968 kiertueen Yhdysvalloissa Andy Summersin toimiessa kitaristina. Hän ei jäänyt yhtyeeseen Kevin Ayersin katsoessa yhtyeen suuntautuvan liiaksi jazz-musiikkiin.
Yhtye levytti New Yorkissa ensimmäisen pitkäsoittolevynsä nimeltään vain The Soft Machine. (Soft Machinen levyillä yleensäkään, myöhäisiä levyjä lukuun ottamatta, ei ole muuta nimeä kuin järjestysnumero.)
Tämän jälkeen Ayers lähti yhtyeestä omalle soolouralleen, ja basistiksi hänen tilalleen tuli aiemmin yhtyeen roudarina toiminut Hugh Hopper. Toinen levy – jonka saksofoniosuudet soittaa Hughin veli Brian Hopper – tehtiin tällä kokoonpanolla, jonka jälkeen Soft Machine muutti tyyliä instrumentaaliseen suuntaan ja alkoi soittaa musiikkia, jota myöhemmin tultiin kutsumaan jazzrockiksi tai rockjazziksi tai varsinaisemmin fuusiojazziksi. Näihin aikoihin Soft Machine oli luovuutensa huipulla moninaisista kokoonpanomuutoksistaan huolimatta.
Kolmannella levyllä, joka alun perin oli tupla, sisältää vain neljä kappaletta ja on Soft Machinen myydyin levy, yhtye on septetti: ydintrion lisäksi mukana on neljä puhaltajaa, joista Elton Dean jäi Soft Machinen vakituiseksi jäseneksi. Yhtyeen 'klassisin' kokoonpano lieneekin juuri Ratledge, Hopper, Wyatt, Dean. Neljännellä levyllä – joka on ensimmäinen puhdas instrumentaalilevy – vierailevia muusikoita on vieläkin enemmän ja sovitukset ovat taidokkaampia kuin millään muulla Soft Machinen levyllä.
Jazzleimastaan huolimatta Soft Machine säilytti pitkään myös psykedeelisen imagonsa: Wyattin ohut, hapuileva laulutapa, Ratledgen minimalistiset kosketinjuoksutukset, rytmiset ja melodiset toistot, Hopperin omaleimaiset riffit ja kaiken kaikkiaan yhtyeen positiivisesti kokeileva ja ennakkoluuloton, musiikillisesti taidokas soitto luovat melko helposti tunnistettavan Soft Machine -tyylin.
Wyattin jälkeen
Robert Wyatt, joka halusi laulaa, jätti instrumentaaliseksi muuttuneen yhtyeen "musiikillisten erimielisyyksien vuoksi" vuonna 1971. Hänen tilalleen rumpuihin tuli pian John Stanley Marshall – tosin Phil Howard ehti välissä studiossa soitella uuden, viidennen, levyn ykköspuolen. Myös Elton Dean jätti tässä välissä yhtyeen.
Kuudennella levyllä, joka on taas tupla ja josta puolet on live- ja puolet studiomateriaalia, kosketinsoittajaksi Ratledgen oheen tuli Karl Jenkins, joka soitti myös puhaltimia.
Seuraavaksi lähti basisti Hugh Hopper; hänet korvasi Roy Babbington, joka tosin oli jo vieraillut aikaisemmilla levyllä. Tämä kokoonpano (Jenkins, Ratledge, Marshall, Babbington) oli viimeinen 'virallinen' kokoonpano ja se julkaisi vielä kolme levyä. Tämän jälkeen, vuonna 1976, alkuperäisestä kokoonpanosta enää ketään ei ollut jäljellä.
Myöhemmillä muutamalla levyllä soittavat mm. Allan Holdsworth, Steve Cook, Alan Wakeman, Ric Sanders ja Jack Bruce. Vielä 1981 yhtye julkaisi omalla nimellään levyn. Tämän jälkeen vanhoja live- ja radionauhoja on masteroitu ja julkaistu tasaiseen tahtiin, uusimmat vuonna 2006.
Soft Machinen albumi Third (1970) valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Chronicle
Chronicle on Creedence Clearwater Revival -yhtyeen vuonna 1976 alun perin kahden LP-levyn muodossa julkaistu kokoelmalevy. Se sisältää yhtyeen tunnetuimpia kappaleita koko sen olemassaolon ajalta, vuosilta 1968 – 1972. Toisin kuin kaksi aiemmin julkaistua Creedence Gold -kokoelmaa, Chronicle sisältää kaikki yhtyeen tunnetuimmat kappaleet. Chronicle on samalla CCR:n myydyin albumi, sitä on myyty noin kahdeksan miljoonaa kappaletta.
LP 1
A-puoli
B-puoli
LP 2
A-puoli
B-puoli
Matti Järvi
Matti Olavi Järvi (s. 27. lokakuuta 1932 Tuusula) on suomalainen uransa päättänyt kolmiloikkaaja. Järvi edusti urallaan Kellokosken Alkua ja Karkkilan Poikia.
Järvi sai Kalevan kisoissa kolmiloikassa hopeaa vuonna 1957 ja pronssia vuonna 1960. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa hän sai pronssia vuonna 1962. Järvi oli Kalevan kisoissa kuuden parhaan joukossa kaikkina vuosina 1955–1963 vuotta 1961 lukuun ottamatta. Järvi edusti Suomea maaotteluissa vuosina 1956–1962 TUL:n mestaruuden Järvi voitti vuosina 1954 ja 1956. Pituutta Järvi hyppäsi 704 cm ja korkeutta 185 cm. 110 m aitajuoksussa Järvi saavutti ajan 15,6 s.
Järvi toimi SVUL:n Uudenmaan piirin lajivalmentajana kolmiloikassa vuosina 1965–1968 ja Karkkilan poikien yleisurheilujaoston puheenjohtajana vuosina 1963–1969. Järvi on harrastanut musiikkia, elokuvakerhotoimintaa, ja kuntoilua. Karkkilan Soittokunnassa Järvi on soittanut vetopasuunaa vuosina 1965–2012. Järven kotikunta on Karkkila ja hän on ammatiltaan ollut teknikko ja metalliverstaan omistaja.
Sisäradat
Lähde
Céaux
Céaux on kunta Ranskassa Manchen departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Englannin kanaaliin kuuluvan Mont Saint-Michelin lahden pohjukassa.
Venäjän sosiaalidemokraattinen työväenpuolue
Venäjän sosiaalidemokraattinen työväenpuolue, lyh. VSDTP (, lyh. РСДРП, RSDRP) perustettiin 1898 Minskissä yhdistämään Venäjän vasemmistoryhmät. Sen merkittävimpiä johtajia olivat Juli Martov, Georgi Plehanov, Lev Trotski ja Vladimir Lenin.
Sosiaalidemokraattien toisessa edustaja­kokouksessa 1903 puolue oli jakautunut kahteen kilpailevaan ryhmään. Martovin ryhmä vastusti Leninin päämäärää kehittää puolueesta pienen vallankumouksellisen ryhmän puolue ja kannatti eurooppalaisten sosialististen puolueiden suuren jäsenmäärän mallia. Leninin johtama ryhmä hävisi kiistan, mutta sen jäseniä nimitettiin bolševikeiksi (enemmistöläiset), koska he olivat voittaneet äänestyksen Iskra-lehden toimittajakunnan kokoonpanosta. Martovin johtamia maltillisia sosiaali­demokraatteja kutsuttiin menševikeiksi (vähemmistöläiset).
Sosiaalidemokraatit olivat mukana vallankumouksessa 1905 ja toimivat aktiivisesti neuvostoissa ja ammattiliitoissa.
Menševikit uskoivat, että proletariaatti ei pystyisi vallankumoukseen, vaan siitä tulisi luonteeltaan porvarillinen. Tämän vuoksi he olivat valmiit yhteistoimimaan porvarillisten puolueiden kanssa ja perustamaan liberaalin hallituksen, jota he pitivät siirtymävaiheena sosialistiseen yhteiskuntaan.
Vuonna 1912 bolševikit julistivat oman ryhmänsä puolueeksi. He järjestivät Prahassa VSDTP:n puoluekonferenssin, jonne ei kutsuttu suurinta osaa menševikeistä. Kokoukseen saapui lopulta 18 edustajaa, joista 16 oli bolševikkeja. Menševikit kokoontuivat kokoukseen Wienissä Trotskin johdolla. Prahan konferenssi totesi itsensä oikeutetuksi päättämään koko puolueen asioista, ja se valitsi mm. uuden keskuskomitean. Huhtikuussa alkoi ilmestyä puolueen uusi lehti, Pravda. Tästä lähtien ryhmittymä tunnettiin nimellä Venäjän sosiaalidemokraattinen työväenpuolue (bolševikit). VSDTP:n ryhmä duumassa hajosi vasta marraskuussa 1913.
Sosiaalidemokraattien mielipiteet jakaantuivat 1914 suhtautumisessa Venäjän valtiovaltaan sen taistellessa ensimmäisessä maailmansodassa ja monet merkittävistä menševikeistä, kuten Trotski ja Aleksandra Kollontai liittyivät bolševikkeihin.
Menševikit saivat virallisesti koko VSDTP:n haltuunsa, kun bolševikkien ryhmä muuttui puolueeksi helmikuun vallankumouksen jälkeen toukokuussa 1917. Bolševikkien johtaman lokakuun vallankumouksen jälkeen sosiaalidemokraattien asema vaikeutui ja puolueen toiminta kiellettiin Kronstadtin kapinan jälkeen 1921.
Ruutu+ Leffat ja Sarjat
Ruutu+ Leffat ja Sarjat (entiseltä nimeltä KinoTV, Nelonen Kino ja Nelonen Prime) oli Nelonen Median omistama maksullinen televisiokanava, joka aloitti lähetyksensä 1. syyskuuta 2007, kun Suomen analoginen antenniverkko siirtyi digitaalisiin televisiolähetyksiin. Ruutu+ Leffat ja Sarjat -kanava näkyi 1. syyskuuta 2008 lähtien PlusTV:n kautta kanavanippu E:n näkyvyysalueilla maanpäällisessä verkossa, ja kanavaa pystyi seuraamaan myös eri kaapelioperaattoreiden ja laajakaista-TV:n välityksellä.
11. tammikuuta 2011 suoritetussa antenniverkon kanavanumerointimuutoksessa, KinoTV muutti kanavanumerosta 24 numerolle 49. Helmikuussa 2011 kanavan nimi vaihtui KinoTV:stä Nelonen Kinoksi. Nelonen Kino muuttui Nelonen Primeksi 3. syyskuuta 2013. Nelonen Prime muuttui Ruutu+ Leffat ja Sarjat -kanavaksi 9. maaliskuuta 2017.
Heinäkuussa 2018 Nelonen Media ilmoitti lopettavansa maksu-tv-toimintansa ja maksukanavien lähetyksien loppuvan syyskuun alussa.
Ohjelmisto
Ruutu+ Leffat ja Sarjat -kanava esitti koti- ja ulkomaisia televisiosarjoja, komediasarjoja sekä vanhoja elokuvia viime vuosikymmeniltä. Kanava lähetti ohjelmaa noin klo 10.00–4.00 kaapeli- ja IPTV-verkoissa sekä DNA:n antenniverkossa. Digitan antenniverkon E-nipussa lähetysaika oli DNA:n antenniverkon lähetysaikaa lyhyempi, klo 19-04. Tämä johtui jaetusta toimiluvasta ja kapasiteetista Ruutu+ Lapset -kanavan kanssa.
Sarjoja
Ruutu+ Leffat ja Sarjat -kanava esitti erityisesti vanhoja, jo lopetettuja suomalaisia- sekä ulkomaisia klassikkosarjoja.
Julia Boserup
Julia Boserup (s. 9. syyskuuta 1991 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 174 huhtikuussa 2012. Hänellä on kaksoiskansalaisuus, ja hänen molemmat vanhempansa ovat tanskalaisia.
Boserup teki Grand Slam -debyyttinsä Wimbledonissa 2016. Hän eteni kolmannelle kierrokselle voitettuaan Tatjana Marian ja Belinda Bencicin luovutettua toisen kierroksen ottelunsa.
Rovaniemi (albumi)
Rovaniemi on vuonna 2006 julkaistu Antti Tuiskun albumi. Se julkaistiin samaan aikaan New York -albumin kanssa. Levy sisältää pelkästään balladeja.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Tanrekit
Tanrekit (Tenrecidae) on nisäkkäiden heimo, jonka jäseniä tavataan Madagaskarilla ja Länsi-Afrikassa. Niitä on kymmenen sukua ja 30 lajia. Eri lajit ovat hyvin erilaisia, ja muistuttavat siilejä, opossumeja, hiiriä ja saukkoja. Joitakin tanrekkilajeja pidetään lemmikkeinä, ja kutsutaan harjasiileiksi.
XD-Picture Card
thumb|200px|16 megatavun Fujifilmin xD-muistikortti.
xD-Picture Card on eräs flash-muistin korttityyppi. xD-nimitys tulee sanoista extreme digital. xD-muistikortteja käyttävät ainakin Olympus, Kodak ja Fujifilm omissa digitaalikameroissaan. Olympuksen ja Fujifilmin kehittämä korttityyppi tuli markkinoille heinäkuussa 2002. Uudempaa tekniikkaa edustavat xD-M- ja xD-H-muistikortit. Ne eivät kuitenkaan sovi kaikkiin kameroihin.
xD-kortit ovat pieniä ja nopeampia kuin vanhat kilpailijansa SmartMedia (SM), MultiMediaCard (MMC) ja MemoryStick (MS). Nopeudeltaan xD häviää SecureDigitalille (SD) ja pienen koon vuoksi sen suurin teoreettinen kapasiteetti on pieni. xD on Fujifilmin ja Olympuksen omaa tekniikkaa, eivätkä sen tekniset tiedot ole julkisia.
xD-kortti eroaa monista muista korttityypeistä siten, että xD-kortti ei sisällä muistiohjainpiiriä, vaan pelkän flash-muistipiirin, ja xD-kortin pinnit ovat suoraan flash-muistipiirin pinnit ja protokolla täten suora flash-protokolla. Seurauksena tästä pinnejä tarvitaan enemmän kuin ohjainpiirin sisältävillä kilpailijoillaan ja xD on alttiimpi yhteensopivuusongelmille. Ohjainpiirin puuttuminen teoriassa mahdollistaisi pienemmät valmistuskustannukset ja pienemmän fyysisen koon, mutta käytännössä pienen markkinaosuuden ja harvojen valmistajien vuoksi kortit ovat kilpailijoitaan kalliimpia, ja myös kooltaan uudet microSD-kortit ovat xD:tä pienempiä.
Fujifilm on lisännyt uusiin kameroihinsa tuen xD:n lisäksi myös SD:lle, mikä käytännössä tarkoittaa sitä, että Fujifilm on pikkuhiljaa luopumassa xDn käytöstä ja siirtymässä yleisempään SD:hen.
Martti Miettunen
Martti Juhani Miettunen (17. huhtikuuta 1907 Simo – 19. tammikuuta 2002 Kauniainen) oli suomalainen poliitikko ja virkamies joka toimi Suomen kolminkertaisena pääministerinä sekä Lapin läänin maaherrana. Tasavallan presidentti Urho Kekkonen myönsi Miettuselle valtioneuvoksen arvonimen vuonna 1977.
Elämäkerta
Martti Juhani Miettunen syntyi vuonna 1907 Simossa pientilallisen poikana. Hän valmistui agrologiksi Mustialan maatalousopistosta vuonna 1932 ja työskenteli ennen poliittista uraansa pienviljelijänä sekä maanviljelysneuvojana. Vuosina 1938–1941 ja 1944–1945 hän toimi Maalaisliiton Lapin läänin piirisihteerinä.
Miettunen palveli jatkosodassa Lapin rintamalla. Sotilasarvoltaan hän oli ylivääpeli.
Ministerinä
Miettunen valittiin kansanedustajaksi ensimmäisissä sodanjälkeisissä vaaleissa vuonna 1945 Maalaisliiton listoilta. Hän nousi nopeasti merkittäviin asemiin puolueessaan. Vuosina 1946–1950 Miettunen toimi Maalaisliiton puoluesihteerinä. 1950-luvulla hän oli ministerinä lähes kaikissa hallituksissa: kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä 1950–1951 ja 1954–1956, maatalousministerinä 1951–1953, 1956–1957 ja 1958–1959, sekä valtiovarainministerinä 1957. Miettunen oli ministerinä kaikissa Urho Kekkosen viidessä hallituksessa, ja hän nousikin yhdeksi Kekkosen lähimmistä miehistä.
Kansanedustajuuden ja päivänpolitiikan Miettunen jätti, kun hänet nimitettiin kotilääninsä Lapin maaherraksi vuonna 1958. Maaherran virasta Miettunen jäi eläkkeelle vuonna 1973. Presidentti Kekkonen kuitenkin kutsui luottomiehensä Miettusen kolmesti Lapista takaisin Helsinkiin, kun hänen tarvitsi miestä tärkeälle poliittiselle paikalle.
Maaherra ja Kekkosen luottomies
Ensimmäisen kerran Miettunen nimitettiin maalaisliittolaisen vähemmistöhallituksen pääministeriksi 1961. Miettusen lyhytikäinen I hallitus oli väliaikaisratkaisu tilanteessa, jossa enemmistöhallituksen muodostaminen oli poliittisten riitojen vuoksi mahdotonta. Hallitus muistetaan lähinnä siitä, että sen pääministeri toimi presidentin sijaisena tämän kuuluisan Yhdysvaltain-matkan aikana 1961 ja joutui vastaanottamaan noottikriisin aloittaneen Neuvostoliiton nootin. Maaherran tehtäviin Miettunen palasi vuonna 1962.
Miettunen kutsuttiin toisen kerran Mauno Koiviston hallituksen maatalousministeriksi vuonna 1968. Suomi kärsi pahasta maatalouden ylituotantokriisistä, ja presidentti Kekkonen halusi maatalousministeriksi päivänpolitiikan ulkopuolisen henkilön, joka voisi tehdä radikaaleja ratkaisuja pelkäämättä suosionsa menetystä. Miettunen esitteli ns. pakettipeltolain, jolla maanviljelijöille maksettiin korvauksia siitä, että he jättävät peltonsa viljelemättä. Laki aiheuttikin paljon pahaa verta viljelijäväestön keskuudessa, mutta Miettunen saattoi palata 1970 jälleen Lappiin hallituksen hajottua.
Miettusen hätätilahallitus
Kolmannen kerran Kekkonen kutsui 1975 jo eläkkeellä olleen Miettusen hallituksenmuodostajaksi. Taloudellinen taantuma ja 60 000 työtöntä vaativat presidentin mielestä "hätätilahallituksen" muodostamista. Tämä Maalaisliiton, SDP:n ja SKDL:n varaan koottu Miettusen II hallitus hajosi jo seuraavana vuonna vasemmiston riitoihin, mutta Miettunen johti seuraavaa, keskustalaista vähemmistöhallitusta, vielä vuoteen 1977. Hallitukset saivat aikaan joitakin uudistuksia, muun muassa Miettusen välityksellä syntyneen TUPO-ratkaisun 1976, mutta epäonnistuivat suurelta osin työttömyyden hoitamisessa.
Valtioneuvos
Vuonna 1977 Miettunen jäi lopullisesti eläkkeelle politiikasta, ja presidentti Kekkonen antoi hänelle valtioneuvoksen arvonimen. Vuoden 1982 presidentinvaaleissa hän tuki Ahti Karjalaista Kekkosen seuraajaksi, mutta eli muuten julkisuuden ulottumattomissa. Vuonna 1981 ilmestyneessä Tamminiemen pesänjakajat -kohukirjassa Miettunen nimettiin mahdolliseksi ylimenokauden presidentiksi siinä epätodennäköisessä tapauksessa, että Keskustapuolue olisi hajonnut kahtia Ahti Karjalaisen ja Johannes Virolaisen kannattajien riidan vuoksi.
Martti Miettunen kuoli Kauniaisissa Kaunialan sotavammasairaalassa 94 vuoden iässä lauantaina 19. tammikuuta 2002. Hänet on haudattu Simon kirkon tapulin viereen. Miettunen on kaikkein vanhimmaksi elänyt Suomen pääministeri. Ministerinä Miettunen toimi yhteensä 4 316 päivää, mikä on kahdeksanneksi eniten Suomen poliittisessa historiassa.
Yksityiselämä
Miettunen oli naimisissa Hilda Kaarina Kantolan kanssa 1934–1961 ja Alli Henriikka Salovaaran kanssa vuodesta 1962.
Miettunen varttui lestadiolaisessa kodissa ja osallistui poliittisen toimintansa ohella jonkin verran vanhoillislestadiolaisten toimintaan, muun muassa Lestadiolaisten Ylioppilaskodin kannatusyhdistyksen johtokunnassa. Hän irtautui vanhoillislestadiolaisuudesta 1960-luvun alussa, mutta palasi takaisin liikkeeseen 1995.
Miettunen oli vapaamuurari.
Pistis, Elpis ja Agape
Pistis, Elpis ja Agape olivat 2. vuosisadalla Roomassa eläneitä ja uskonsa tähden kidutettuja marttyyreja. Pistis oli iältään 12 vuotta, Elpis 10 ja Agape 9 vuotta, kun heitä keisari Hadrianuksen aikana kidutettiin julmalla tavalla ja lopuksi mestattiin. Myös heidän äitinsä Sofia, joka ei varsinaisesti kokenut fyysistä kidutusta on korotettu kristinuskossa marttyriuteen.
Slaavilaisessa perinteessa nämä nimet ovat muodossa Veera, Nadežda ja Ljubov ja Suomessa käytetään nimiä Usko, Toivo ja Lempi.
Ortodoksinen kirkko muistelee näitä marttyyreja vuosittain syyskuun 17. päivänä.
Helsingin Hämeentiellä olevassa hoivakoti Helenassa on näiden neljän marttyyrin muistolle pyhitetty kirkko vanhainkodin asukkaita varten.
Raleb Majadele
thumb|Raleb Majadele Raleb Majadele (,  s. 5. huhtikuuta 1953 Baqa al-Gharbiyye, Israel ) on israelilainen poliitikko. Hän on edustanut knessetissä vuodesta 2004 Työväenpuoluetta. Hän on ensimmäinen arabimuslimi ministerinä Israelin hallituksessa.
Majadele on käynyt lukion ja puhuu englantia ja arabiaa.
28. tammikuuta 2007 hänet nimitettiin salkuttomaksi ministeriksi ja 21. maaliskuuta tiede-, kulttuuri- ja urheiluministeriksi.
Maailmankaikkeus
240px|thumb|Kokoomakuva havaittavissa olevasta maailmankaikkeudesta logaritmisessa etäisyysmittakaavassa
Maailmankaikkeus eli kaikkeus eli universumi tarkoittaa kaiken olemassa olevan kokonaisuutta. Maailmankaikkeus käsittää avaruuden ja siinä olevan aineen ja energian.
Maailmankaikkeutta määriteltäessä erotetaan toisistaan havaittava maailmankaikkeus ja koko maailmankaikkeus. Havaittava maailmankaikkeus tarkoittaa maailmankaikkeuden havaitsijalle näkyvää osaa. Havaittava maailmankaikkeus on alue, jolta tuleva valo on ehtinyt saavuttaa Maan. Nykyhetkellä havaittavan maailmankaikkeuden halkaisijaksi on arvioitu 93 miljardia valovuotta. Kaikki tieto maailmankaikkeudesta perustuu havaittavaan maailmankaikkeuteen. Maailmankaikkeutta voi tutkia, mutta koko maailmankaikkeuden kokoa ei voi havaita. Koko maailmankaikkeudesta on kuitenkin mahdollista luoda teoreettisia malleja, esimerkiksi alkuräjähdysteoria. Kaikkeuden syntyä, rakennetta ja kehitystä tutkiva tieteenala on nimeltään kosmologia.
Alkuräjähdysteoria on käsitys maailmankaikkeuden synnystä ja kehityksestä. Teorian mukaan maailmankaikkeus syntyi äärimmäisen tiheästä ja kuumasta tilasta noin 13,82 miljardia vuotta (= 13,82 Ga) sitten ja on siitä lähtien laajentunut jatkuvasti. Mittaukset tukevat tätä teoriaa Einsteinin teorioiden mukaisessa maailmassa.
Maailmankaikkeuden lopullisesta tulevaisuudesta ei ole toistaiseksi päästy selvyyteen. Tiedetään kuitenkin, että maailmankaikkeuden alun perin hidastuva laajenemistahti on muuttunut kiihtyväksi joitain miljardeja vuosia sitten. Todennäköisesti tulevaisuudessa maailmankaikkeus laajenee kiihtyvästi kohti aina vain viileämpää ja harvempaa olotilaa, mikä johtanee lopulta lämpökuolemaan.
Käsityksen ja tutkimuksen historia
thumb|240px|[[Hubble Ultra Deep Field -kuva, Hubble-avaruusteleskoopilla otettu syvä taivaan kuva. Syvin koskaan otettu taivaan kuva on Hubble Extreme Deep Field, tarkennus pieneen osaan Hubble Ultra Deep Fieldin keskellä.]] Käsitys maailmankaikkeudesta on muuttunut voimakkaasti historian aikana. Ensimmäiset mallit olivat erilaisia myyttejä korkeamman voiman luomasta maailmankaikkeudesta. Tähtitieteellisten havaintovälineiden kehittyminen on johtanut yhä tarkentuvaan tieteelliseen maailmankuvaan aina maakeskisestä maailmankuvasta nykyaikaisiin malleihin, kuten yleiseen suhteellisuusteoriaan ja alkuräjähdysteoriaan. Käsitys maailmankaikkeudesta muuttuu edelleen uusien löytöjen valossa ja teorioita on useita.
Uskonnolliset myytit ja kertomukset
Useissa kulttuureissa kautta historian esiintyy luomismyyttejä tai kertomuksia varhaisina selityksinä maailman tai maailmankaikkeuden synnystä. Näissä myyteissä on usein toistuvia teemoja, joista yksi tyypillisimmistä on pirstoutuvasta alkumunasta syntyvä maailma. Esimerkiksi kiinalaisessa mytologiassa ensimmäinen elävä olento, P'An Ku, kehittyy jättimäisen kosmisen alkumunan sisällä yhdessä luonnon aineiden kanssa. Olento kuitenkin kuolee munan kuoriutuessa, mutta jäänteet viimeistelevät syntyvän maailman, esimerkiksi Aurinko ja Kuu syntyvät olion silmistä. Myytti alkumunasta esiintyy myös Suomen kansalliseepoksessa Kalevalassa.
Toinen yleinen myytti on jokin jumalolennon teko, joka vaikuttaa maailman syntyyn tyhjyydestä, järjestäytymättömänä tai järjestyneenä. Esimerkiksi egyptiläisessä mytologiassa ensimmäinen jumala, Atum, aloittaa luomistyönsä sisaristaan. Myös Raamatun luomiskertomus on tunnettu esimerkki luojajumalan sisältävästä luomiskertomuksesta. Joissakin myyteissä jumalolento saattaa varsinaisen teon sijaan luoda maailman vain ajattelemalla sitä, ja mahdollista on myös maailman hidas ja asteittainen luominen useiden jumalsukupolvien aikana, kuten kreikkalaisessa mytologiassa. Jokainen sukupolvista vaikuttaa omalta osaltaan maailman syntyyn.
Yleinen luomismyyttien teema on myös maailman syntyminen kahden, vastakkaista sukupuolta olevan jumalolennon, joita tyypillisesti kuvataan maana ja taivaana, sukupuolisesta kanssakäymisestä. Maailma saattaa syntyä myös jumalolennon kuolleesta ruumiista, kuten skandinaavisessa mytologiassa, jossa maailma syntyy kuolleen jääjättiläisen Ymirin ruumiinosista.
Varhaiset filosofiset mallit maailmankaikkeudesta on hyvä erottaa uskonnollisista myyteistä. Antiikin filosofiassa ajatuksen maailmankaikkeuden selittämisestä myyteillä hylkäsivät jo esisokraatikot, jotka painottivat sen sijaan järjen ja todisteiden merkitystä. Heidän keskuudessaan maailman toiminnasta esiintyi useita erilaisia ajatuksia, joista yksikään ei saavuttanut yleistä hyväksyntää. Esimerkiksi Thales piti kaiken perustana vettä, Anaksimeneen mukaan taas kaikki oli selitettävissä ilman tiheyden muuttumisella. Tunnetuimpiin esisokraatikkojen teorioihin kuuluu Demokritoksen ajatus siitä, että kaikki aine koostui jakamattomista osasista.
Varhaiset tieteelliset mallit
thumb|250px|left|1700-luvun kaiverrus aurinkokeskisestä maailmankuvasta Tähtitieteilijät tekivät tähtitieteellisiä havaintoja jo muinaisissa Kiinan ja Egyptin kulttuureissa. Myös antiikin Kreikassa tehtiin havaintoihin perustuvaa, empiiristä tutkimusta maailmankaikkeudesta, ja siellä tähtitiede sai varsinaisen tieteen aseman. Maakeskinen maailmankuva, johon muun muassa Aristoteles ja Ptolemaios uskoivat, oli yleinen käsitys. Mallissa maailmankaikkeuden (Aurinkokunnan) keskipisteeksi ajateltiin Maa, jota Aurinko ja muut planeetat kiersivät omilla kehillään. Uloimpana oli tähtien pallo. Vastakkaisiakin näkemyksiä esitettiin, ja esimerkiksi Aristarkhos uskoi Maan kiertävän Aurinkoa. Näkemykset eivät kuitenkaan saaneet maakeskistä maailmankuvaa suurempaa kannatusta.
Ennen tieteellistä vallankumousta Aristoteleen ja Ptolemaioksen maakeskinen maailmankuva oli edelleen yleisesti hyväksytty malli maailmankaikkeudesta. 1500-luvulla sen kuitenkin alkoi syrjäyttää aurinkokeskinen maailmankuva, jonka tunnetuimpiin varhaisiin kannattajiin kuului puolalainen tähtitieteilijä Nikolaus Kopernikus. Myös kaukoputken keksiminen 1600-luvulla vaikutti maailmankuvaan, sillä vakiintui käsitys, että tähdet ovat Aurinkoon verrattavia taivaankappaleita. Tähän myötävaikutti suuresti Isaac Newtonin vuonna 1687 julkaisema teos Philosophiae Naturalis Principia Mathematica. Myöhemmät tieteilijät omaksuivat nämä ajatukset. Newtonin fysiikan mukaan kaikkeuden ajateltiin olevan äärettömässä euklidisessa avaruudessa sijaitseva järjestelmä, jonka massapisteet (galaksit tai galaksijoukot) vaikuttavat toisiinsa vetovoimalain mukaisesti. Newtonin fysiikka riittää edelleen kaikkiin käytännön tarpeisiin.
1900-luvun alkupuolella erityisesti Edwin Hubblen tekemien havaintojen perusteella selkeni myös näkemys siitä, että Linnunrata ei ole ainoa galaksi, ja maailmankaikkeus on paljon aiempia arvioita suurempi. Oli tapahtunut muutos kaiken keskipisteenä olevasta Maasta siihen, että aurinkokuntamme, ja jopa galaksimme on vain häviävän pieni maailmankaikkeuden osa. Nykyaikainen kosmologia sai alkunsa, kun Albert Einstein esitti yleisen suhteellisuusteoriansa vuonna 1915. Kun yksittäisillä tähdillä ja galakseilla havaittiin spektriviivojen punasiirtymää, ilmiö tulkittiin etääntyvän liikkeen aiheuttamaksi Dopplerin ilmiöksi. Näin syntyi nykyinen tieteellinen käsitys laajenevasta maailmankaikkeudesta. Nykyään tiedetään myös, että suurin osa galakseista on ryhmittynyt galaksijoukoiksi, jotka puolestaan muodostavat superjoukkoja ja edelleen useista superjoukosta koostuvia galaksimuureja, maailmankaikkeuden suurimpia tunnettuja rakenteita.
Nykymalleja
Nykyisin kaikkia maailmankaikkeuden fysikaalisia ilmiöitä kuvaa parhaiten hiukkasfysiikan standardimalliksi kutsuttu teoria, jossa fysikaalisia ilmiöitä voidaan kuvata neljällä perusvuorovaikutuksella: vahvalla vuorovaikutuksella, heikolla vuorovaikutuksella, sähkömagneettisella vuorovaikutuksella ja gravitaatiolla. Vain gravitaatio vaikuttaa merkittävästi maailmankaikkeuden suuren mittakaavan rakenteeseen, sillä vahvan ja heikon vuorovaikutuksen kantama riittää vaikuttamaan vain atomia pienempiin osasiin, ja suuren mittakaavan sähkömagneettiset varaukset kumoavat usein toisensa.