cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Quenya
Historia
Tolkienin haltiakielille ominainen piirre on, että ne luotiin alusta alkaen historiallisen kielitieteen periaatteita hyödyntäen. Kuvitteellisen kehityshistoriansa mukaan quenya kehittyi niiden noldorin ja vanyarin keskuudessa, jotka saavuttivat aikojen alussa Valinorin. Quenya kehittyi eldarilaisesta kantakielestä (engl. Common Eldarin), joka oli puolestaan kehittynyt kaikille haltioille yhteisestä kantakielestä (engl. Primitive Quendian). Noldorin ja vanyarin Valinorissa käyttämät kielimuodot erosivat jonkin verran toisistaan muodostaen jaon kahteen quenyan tärkeimpään murteeseen. Valinorissa myös valarin kielestä tuli vaikutteita quenyaan, varsinkin vanyarin murteeseen, sillä vanyar olivat noldoria enemmän tekemisissä valarin kanssa. Kolmas kansa, teleri, eivät puhuneet quenyaa vaan omaa kieltään, jolla kylläkin oli paljon samankaltaisuuksia quenyan kanssa.
Quenya levisi Keski-Maahan niiden noldorin mukana, jotka pakenivat sinne Ensimmäisellä ajalla. Keski-Maan sindarin kuningas, Elu Thingol kuitenkin kielsi quenyan käytön valtakunnassaan Doriathissa saatuaan tietää noldorin murhanneen teleriä, sindarin heimolaisia, Valinorissa. Noldorin oli helpointa sopeutua käyttämään sindarin kieltä Keski-Maassa, ja näin quenya ei siellä levinnyt arkiseen käyttöön.
Kolmannella ajalla (jonka loppuun Taru sormusten herrasta sijoittuu) quenya säilyi yhä Keski-Maassa, mutta vain eräänlaisena seremoniallisena kielenä, kuten latina meidän maailmassamme. Keski-Maan quenya erosi jonkin verran Valinorin murteista pitkän eristyksen aikana tapahtuneiden muutosten ja sen erityisaseman johdosta, muun muassa ääntämys erosi yksityiskohdissa.
Esimerkki
''Ai! laurië lantar lassi súrinen, yéni únótimë ve rámar aldaron!''
”Ah! kultana putoavat lehdet tuuleen, pitkät vuodet lukemattomat kuin puiden siivet!”
Teksti on Galadrielin valituslaulusta (Namárië), joka esiintyy Tarussa sormusten herrasta, Sormuksen ritarien luvussa Jäähyväiset Lórienille.
Muutosturva
Muutosturva on työvoimapoliittinen toimintamalli, jonka tavoitteena on nopeuttaa ja helpottaa irtisanotun, lomautetun tai työttömän sijoittumista uuteen työhön. Muutosturva tehostaa yhteistyötä työnantajan ja työ- ja elinkeinotoimiston välillä, ja siihen kuuluu palveluita sekä työntekijöille että työnantajalle. Henkilölle, joka lähtee työllistymistä edistävään toimenpiteeseen, voi myös syntyä oikeus tavallista korkeampaan päivärahaan. Muutosturvaa koskeva lainsäädäntö tuli ensimmäisen kerran voimaan 1.7.2005. Lainsäädäntöä on sen jälkeen muutettu vuosina 2009 ja 2010. Taantuman takia muutosturvan piiriin pääsemistä on laajennettu lomautettujen ja määräaikaisten kohdalla.
Pikkumetsän lukukirja
Pikkumetsän lukukirja on toiselle luokalle tarkoitettu äidinkielen kirja. Se on jatkoa kirjalle Pikkumetsän aapinen. Hahmoja ovat muun muassa ketut Kulta ja Muru sekä Hukka-Uuno, Ansa ja Ossi sekä uusi hahmo, Huuko-pöllö, jota eläimet yrittävät opettaa lentämään. Kirja on tarkoitettu jo lukemaan oppineille ja se sisältää pidempiä ja monimutkaisempia lauseita kuin edeltäjänsä.
Muutosturva
Muutosturvan piiriin kuuluminen
Taloudellisista tai tuotannollisista syistä irtisanotut:
Määräaikaisesta työsuhteesta tulevat:
Pikkumetsän lukukirja
Lukukirjan ovat laatineet Mervi Wäre, Marja-Kristiina Lerkkanen, Laura Suoranta-Hollo, Parkkinen ja Kirkkopelto  ja sen on kustantanut SanomaPro, jota ennen kustannuksesta vastasi WSOY Oppimateriaalit.
Muutosturva
Muutosturvan piiriin kuuluminen
Muutosturvan piiriin voi kuulua myös henkilö, joka irtisanoutuu itse oltuaan lomautettuna yhtäjaksoisesti vähintään 200 päivää ja jolla on vähintään kolmen vuoden työhistoria.
Muutosturva työntekijän kannalta
Korotettuna maksettu työttömyyspäiväraha tiettyjen työllistymissuunnitelmaan sisältyvien toimenpiteiden ajalta (ansiopäivärahassa muutosturvan ansio-osa ja peruspäivärahassa muutosturvalisä) on lakkautettu vuoden 2014 alusta lukien.
Työ- ja elinkeinotoimiston palvelut
TE-toimistot tiedottavat työllistymisen ja muutosturvan toimintamallista sekä neuvovat ja auttavat työnantajia ja työntekijöitä sen toteuttamisessa. TE-toimistoissa työskentelee nimettyjä muutosturva-asiantuntijoita, jotka vastaavat työ- ja elinkeinohallinnon palveluista muutosturvatilanteissa.
Aiheesta muualla
Muutosturva työ- ja elinkeinotoimistoissa: Muutosturvaan liittyvistä päivärahaetuuksista:
Markion
pienoiskuva|Markion esittelee oppiaan.
Markion (, ; n. 85–160) on yksi varhaisen kristillisen kirkon tunnetuimpia katolisen valtavirran ulkopuolella vaikuttaneita opettajia. Markion perusti oman markionilaisen kirkkonsa, joka oli merkittävä kilpailija katoliselle kristinuskolle toisen vuosisadan jälkipuoliskolla. Kristillisen kirkon valtavirta on kuitenkin jo Markionin ajoista lähtien tuominnut Markionin harhaoppiseksi.
Elämä
Markionista tiedetään suhteellisen vähän, ainoina tietolähteinä ovat Markionin vastustajien kirjoitukset. Markion syntyi Vähän-Aasian Sinopessa, nykyisen Turkin alueella. Eräiden tietojen mukaan hänen isänsä oli kristitty piispa, joka kuitenkin myöhemmin ekskommunikoi Markionin hänen opetustensa takia. Markionin tiedetään olleen varakas laivanomistaja.
Noin vuoden 140 tienoilla Markion siirtyi Roomaan, jossa hänestä tuli paikallisen kirkon taloudellinen tukija. Samalla hän kehitteli omaa teologista ajatteluaan ja sai myös ajatuksilleen tukijoita. Rooman kirkko ekskommunikoi Markionin vuonna 144, jonka jälkeen Markion perusti omaisuutensa turvin omia seurakuntiaan ympäri Rooman valtakuntaa.
Opetukset
Markionin teologisen ajattelun keskeisin ajatus on jyrkkä ero vanhatestamentillisen luojajumalan ja Jeesuksen Isän välillä. Markionin mukaan näissä kahdessa on kyse kokonaan eri jumalista, luojajumala on ankara tuomari, kun taas Jeesuksen Isä on hyvä ja armahtava. Markion ajatteli Jeesuksen ilmoittaneen kokonaan aiemmin tuntemattoman hyvän jumalan, kun taas joidenkin Markionin vastustajien mukaan hän piti Vanhan Testamentin jumalaa jopa pahana.
Markion oli dualisti, hän näki maailman pahana, hän inhosi erityisesti ruumiillisuutta ja seksuaalisuutta ja näki liskojen, krokotiilien ja ihmisen syntymän kaltaiset asiat osoitukseksi maailman saastaisuudesta. Niinpä hänen mukaansa Jeesuskaan ei tullut maailmaan syntymän kautta, vaan hän ilmestyi maailmaan täysi-ikäisenä, eikä hän myöskään ollut materiaa, vaan jonkinlainen aaveenomainen henkiolento. Toisin kuin katolisessa kristinuskossa, Jeesus ei ollut Markionille tosi ihminen, eikä Jeesus todella kärsinyt ja kuollut ristillä.
Vanhatestamentillisen Jumalan myötä Markion hylkäsi myös Vanhan Testamentin. Markionin sanotaan myös luoneen ensimmäisen uusitestamentillisen kaanonin kokoamalla yhteen hyväksymänsä varhaiskristilliset kirjoitukset. Evankeliumeista Markion hyväksyi vain muokkaamansa version Luukkaan evankeliumista ja apostolisista kirjoituksista vain osan Paavalin kirjeistä. Markionin mukaan oikea kristillinen oppi oli Paavalin jälkeen päässyt saastumaan ja hänen omana pyrkimyksenään oli palauttaa oppi alkuperäiseen puhtauteensa.
Markionin katsotaan vaikuttaneen merkittävällä tavalla siihen, että kristillinen kirkko ryhtyi keräämään kirjoituksiaan yhteen autoritääriseksi kokoelmaksi, kaanoniksi.
Markionin teologia muistuttaa monin tavoin gnostilaisuutta, mutta eroaa kuitenkin siitä mm. sillä ettei Markion harrastanut gnostilaisten metafyysisiä spekulaatioita.
Middletown (Connecticut)
Middletown on kaupunki Connecticutjoen varressa Connecticutissa Yhdysvalloissa. Kaupungilla on pinta-alaa noin 110 neliökilometriä ja siellä asui 47 648 ihmistä vuonna 2010. Sen nykyinen pormestari on Daniel T. Drew.
Alun perin Middletownin alue tunnettiin nimellä Mattabeseck siellä asuneen samannimisen intiaaniheimon mukaan. Eurooppalaisten perustaessa Mattabeseckiin ensimmäistä siirtokuntaansa vuonna 1650 siirtokunnan nimeksi valittiin Middletown ("keskimmäinen kaupunki"), koska se sijaitsi likimain puolivälissä vanhempia Old Saybrookin ja Windsorin siirtokuntia.
Brian Garfield
Brian Francis Wynne Garfield (24. huhtikuuta 1924 – 29. joulukuuta 2018 Pasadena ) oli yhdysvaltalainen kirjailija, käsikirjoittaja ja muusikko. Hänelle myönnettiin Edgar-palkinto vuonna 1976 jännitysromaanista Ihmismetsästys (1975).
Salanimet
Garfield käytti urallaan useita salanimiä
Vuoden liigavalmentaja
Palkitut
¹ Antti Muurinen, Juho Rantala, Jani Viander, Jaakko Nevanlinna, Sasu Setälä, Iira Riihilahti
Malesian Grand Prix 2010
thumb|300px|Kilpailun startti. Malesian Grand Prix 2010 (virallisesti 2010 Formula 1 Petronas Malaysian Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2010 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 4. huhtikuuta Sepangin moottoriradalla Malesiassa.
Vapaat harjoitukset
Lotuksen kolmoskuljettaja Fairuz Fauzy pääsi ajamaan perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Heikki Kovalaisen tilalla. Force Indian kolmoskuljettaja Paul di Resta ajoi puolestaan Vitantonio Liuzzin tilalla.
Aika-ajot
Aika-ajoja vaikeutti rankka sade. Esimerkiksi huipputalleista Ferrari ja McLaren jäivät lähtöjonon viimeisiksi luotettuaan virheelliseen säätiedotukseen aika-ajojen ensimmäisen osion aikana. McLarenin Jenson Button kykeni nousemaan aika-ajojen toiselle kierrokselle, mutta ei ajanut aikakierrosta autonsa juututtua hiekkaan jo ensimmäisessä osiossa. Paalupaikan nappasi lopulta Red Bullin Mark Webber, jolle ensimmäinen lähtöruutu oli uran toinen. Toisen lähtöruudun saavutti Nico Rosberg, jolle eturivin lähtöpaikka oli uran ensimmäinen.
Tulokset
† Alonso keskeytti, mutta ajoi yli 90 % kilpailusta.
Solna
thumb|Solnan kaupungintalo. thumb|Solnan kunta kutsuu itseään useassa yhteydessä yhä kaupungiksi, vaikka on virallisesti kunta.
Solnan kunta on Tukholman läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Uplantiin. Solnan kaupunkialue kuuluu kokonaisuudessaan Tukholman taajamaan.
Kunnan maapinta-ala on 19,29 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 84 187 henkeä (31.12.2021).
Solnan naapurikuntia ovat Tukholma, Sundbyberg, Sollentuna ja Danderyd.
Solnan kunta sijaitsee Tukholman keskustasta luoteeseen ja kuuluu Suur-Tukholman suurkaupunkialueeseen. Pinta-alaltaan se on Ruotsin kolmanneksi pienin kunta. Pienestä koosta ja suuresta väkiluvusta johtuen kunnan alueella ei ole lainkaan maalaismaisemaa. Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta Solnan rakennetuilla alueilla on esikaupunkimainen luonne, mutta siellä on myös suuria puistoja, kuten Hagaparken.
Tietoja kunnan peltopinta-alasta vuonna 2007 ei ole saatavilla.
Kuntajaon kehitys
Solnan maalaiskuntaan muodostettiin 1900-luvun vaihteen tienoilla taajaväkisiä yhdyskuntia, jotta kasvavaa esikaupunkiasutusta voitaisiin hallita paremmin. Hagalund muodostettiin 1899, Nya Huvudsta 1903, Lilla Alby 1907 ja Råsunda 1911. 1900-luvun alussa selvitettiin myös Solnan liittämistä Tukholmaan Bromman ja Brännkyrkan kuntien tavoin. Erinäisistä syistä liitosta ei kuitenkaan tehty. Taajaväkiset yhdyskunnat lakkautettiin vuonna 1943, jolloin Solnasta tuli kaupunki. Lilla Albyn alue siirrettiin Sundbybergiin vuonna 1949. Samanaikaisesti Råstahemin alue siirrettiin Solnaan Spångasta. 1960-luvun puolivälissä Solna ja Sundbyberg liitettiin yhteen kuntablokiksi, mutta kuntaliitos jäi toteuttamatta. Solnasta tuli jälleen kunta, kun Ruotsissa siirryttiin yhteen kuntamuotoon vuonna 1971.
Solna on yksi niistä 14:stä Ruotsin kunnasta, joka on päättänyt käyttää itsestään kaupunki-nimitystä muissa kuin oikeudellisesti sitovissa yhteyksissä.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 15,8 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 2 019 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 4,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 219 294 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 77 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on yksi taajama, jonka osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 100,0 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 0 asukasta. Kunnan koko taajamaväestö kuuluu Tukholman taajamaan, josta tässä kunnassa asui 68 144 asukasta.
Rémy Vercoutre
Rémy Vercoutre (s. 26. kesäkuuta 1980 Grande-Synthe) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edusti vuonna 2018 päättyneellä pelaajaurallaan Ranskan liigassa Montpellier'ta, yli kymmenen vuotta Lyonia, Strasbourgia ja Caenia.
Solna
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Solnan kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:
Rémy Vercoutre
Ennen siirtymistään Lyoniin vuonna 2002 Vercoutre pelasi Montpellier’ssa. Vuonna 2004 hän pelasi 11 ottelua (liigassa viisi) lainalla Strasbourgissa. Lyonissa hän oli useimpina vuosina kakkosmaalivahti.
Solna
Liikenne ja talouselämä
thumb|right|300px|Uppsalaan vievää moottoritietä Solnassa.
Rémy Vercoutre
Kun Grégory Coupet loukkaantui kauden 2007–2008 alkupuoliskolla, Vercoutresta tuli Lyonin ykkösmaalivahti ja hän pelasi lähes jokaisessa ottelussa ennen Coupet'n paluuta. Lyonin ykkösmaalivahtina kaudella 2009–2010 oli Hugo Lloris Vercoutren ollessa kakkosmaalivahti. Kaudella 2012–2013 Vercoutre pelasi ykkösmaalivahtina 31 liigaottelua mutta kauden loppupuolella tapahtunut loukkaantuminen piti hänet poissa kentiltä ison osan seuraavaakin kautta. Kaudet 2014–2018 hän oli Caenin ykkösmaalivahti.
Solna
Liikenne ja talouselämä
Solnasta on julkinen liikenneyhteys Tukholmaan bussilla, metrolla ja lähiliikennejunilla. Metroa ja lähiliikennejunia ylläpitää Storstockholms Lokaltrafik (SL). Vuoteen 1959 saakka Solnaan liikennöivät myös raitiovaunut, ja vuodesta 2013 Solnaan on päässyt Tukholman keskustaa ympäröivää Tvärbanan-pikaraitiotietä pitkin.
Solnassa on paljon yrityksiä ja viranomaisia, jotka tuovat merkittävästi työpaikkoja Tukholman kaupunkialueelle. Tärkeimpiä työnantajien joukossa on lääketieteellinen yliopisto Karoliininen instituutti (Karolinska Institutet) ja Karoliininen yliopistosairaala (Karolinska Universitetssjukhuset). Euroopan-laajuinen sairauksien torjunta- ja valvontakeskus (ECDC) sijaitsee myös Solnassa. Lisäksi Solnassa on runsaasti teollisuutta.
Solnassa sijaitsee jalkapallostadion Friends Arena, joka on Ruotsin jalkapallomaajoukkueen päästadion sekä jalkapalloseura AIK Fotboll:n kotikenttä. AIK Fotboll on perinteikkään AIK-urheiluseuran jaos. Friends Arenan edeltäjä oli vuonna 2013 purettu Råsundastadion.
Friends Arenan vieressä sijaitsee Skandinavian suurin ostoskeskus, Westfield Mall of Scandinavia.
Kunnanosat
Solna kostuu kahdesta seurakunnasta: Råsundasta (asukkaita 29 677) ja Solnasta (asukkaita 28 317). Solna on totuttu jakamaan kahdeksaan alueeseen, joilla kuitenkaan ei ole hallinnollista merkitystä. Alueet ovat:
Piirit
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Solna kirjallisuudessa
Ruotsalaisen nuortenkirjailijan Ann-Helén Laestadiuksen  Soppero-kirjasarjan tapahtumat sijoittuvat osittain Solnaan.
Anna-Lisa Jakobsson
Eva Anna-Lisa Jakobsson (s. 30. heinäkuuta 1956 Oravainen) on suomalainen oopperalaulaja (mezzosopraano). Hän sai vuonna 1993 kiinnityksen Suomen Kansallisoopperaan.
Konstruktorskoje bjuro mašinostrojenija
Konstruktorskoje bjuro mašinostrojenija (KBM) on venäläinen ohjustehdas Moskovan alueella. Se on tehnyt useita eri ohjustyyppejä, mm. olkapääohjus Igla-S:n, Krysanteeni-S:n, RSS-40 Iskanderin sekä panssarivaunun suojajärjestelmä Arena-S:n.
Gyula Márfi
pienoiskuva Gyula Márfi (s. 17. joulukuuta 1943 Pördefölde) on unkarilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 18. kesäkuuta 1967 ja nimitettiin Egerin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Amantian titulaaripiispaksi 11. marraskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. joulukuuta; pääkonsekraattorina toimi László Paskai, jota avustivat István Seregély ja István Konkoly.
Márfi sai 14. elokuuta 1997 nimityksen Veszprémin arkkipiispaksi.
Jakob Hällsten
Jakob Hällsten (9. toukokuuta 1807 Kokkola – 6. marraskuuta 1851 Geta) oli suomalainen kappalainen ja Helsingin yliopiston oppihistorian dosentti.
Hällstenin vanhemmat olivat talollinen Matts Mattsson Hällinen ja Magdalena Katarina Gabrielsdotter Rönnberg. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1825. Hällsten valmistui filosofian kandidaatiksi 1831 ja maisteriksi 1832. Hänet vihittiin papiksi 1832 ja hän laati dosentin väitöskirjansa 1837. Hällsten oli Jomalassa kirkkoherran apulaisena 1832 ja vt. kirkkoherrana sekä armovuodensaarnaajana 1833. Hän oli sitten pedagogina Tammisaaressa vuodesta 1834 mutta lähti virkavapaalle 1835 ja sai eron 1837. Tämän jälkeen Hällsten oli Helsingin yksityislyseon opettajana 1835–1839, Turun triviaalikoulun vt. konrehtorina 1840 ja Helsingin yliopiston oppihistorian dosenttina 1837–1841. Hän toimi Sundin kirkkoherran apulaisena 1840–1843, Jomalan kappalaisen apulaisena 1843–1845 ja Getan sekä Finströmin kappalaisena vuodesta 1845.
Frank Lebœuf
thumb|Frank Leboeuf Frank Lebœuf (s. 22. tammikuuta 1968 Bouches-du-Rhône, Marseille, Ranska) on ranskalainen, topparina (keskuspuolustajana) pelannut jalkapalloilija. Kun Ranskan jalkapallomaajoukkue voitti jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1998, Lebœuf oli mukana joukkueessa ja pelasi kolmessa ottelussa, muun muassa koko loppuottelun ykköstoppari Laurent Blancin ollessa pelikiellossa. Lebœuf oli myös mukana EM-kisoissa vuonna 2000, jolloin tuli jälleen kultaa, ja Korean ja Japanin MM-kisoissa 2002, joissa Ranska jäi alkulohkossaan viimeiseksi tekemättä maaliakaan.
Lebœuf aloitti jalkapalloilijan uransa Ranskan alasarjoissa, kunnes muutti Lavaliin 1988. Vuonna 1991 hän siirtyi Strasbourgin joukkueeseen ja pelasi siellä vuoteen 1996 asti, jonka jälkeen Lebœuf siirtyi Englannin Valioliigaan Chelsean joukkueeseen. Chelseassa Lebœuf pelasi yli 200 ottelua ja viimeisteli 24 maalia pääosin rangaistuslaukauksista ja erikoistilanteista. Frank Lebœuf voitti Englannissa kaksi kertaa FA Cupin, yhden Liigacupin ja Cup-voittajien cupin. Vuonna 2001 hän siirtyi kotikaupunkinsa joukkueeseen Olympique Marseilleen. Muutaman vuoden jälkeen hän vielä siirtyi Qatariin, jossa myös lopetti uransa vuonna 2005.
Frank Lebœuf pelasi maajoukkueessa 50 kertaa ja viimeisteli niissä viisi maalia.
Jussi-palkinnot 2004
Jussi-palkinnot 2004 jaettiin 1. helmikuuta Showravintola Maestrossa järjestetyssä jakotilaisuudessa vuoden 2003 elokuville. Gaalan juonsivat Baba Lybeck ja Nicke Lignell.
Yleisö-Jussi
Yleisö-Jussin voitti Pahat pojat.
Yhä vedossa
Yhä vedossa (engl. Still Standing) on yhdysvaltalainen perhekomedia Millerin perheestä. Komediasarjan ensi-ilta oli yhdysvaltalaisella CBS-kanavalla vuonna 2002. Sarjan viimeiset osat esitettiin vuonna 2006.
Kiinansipuli
Kiinansipuli (Allium tuberosum) on monivuotinen maustekasvi, jolle on tunnusomaista mieto, valkosipulia (Allium sativum) muistuttava aromi. Se on ruohosipulia (Allium schoenoprasum) leveä- ja litteälehtisempi. Kiinansipulia on viljelty Kiinassa yli 2000 vuotta. Kasvi tunnetaan siellä nimellä jiucai (韭菜). Se on suosittu keittiökasvi myös Japanissa, missä se tunnetaan nimellä nira (ニラ).
Kiinansipulista kasvatetaan lajikkeita sekä mausteeksi että koristekasvina. Mantsuriassa sen on havaittu kestävän koviakin pakkasia.
thumb|240px|vasen|Kiinansipuli thumb|vasen|Kiinansipulin siemenkotia.
Sol Líneas Aéreas
Sol Líneas Aéreas on argentiinalainen alueellinen lentoyhtiö, joka operoi lentoja 15 kohteeseen kahdeksan koneen laivastollaan. Vuonna 2005 perustetun yhtiön kotipaikka on Rosariossa. Yhtiön solmukohtina toimivat Rosarion kansainvälinen lentoasema ja Jorge Newberyn kansainvälinen lentoasema.
Historia
thumb|253px|Sol Líneas Aéreasin Saab 340A (LY-BEW).
18. toukokuuta 2011 yhtiön kone joutui onnettomuteen lennolla 5428 Neuquénista Comodoro Rivadaviaan.
Kohteet
Yhtiöllä on 15 kohdetta Etelä-Amerikassa.
Laivasto
Toukokuussa 2011 Brit Airin laivaston keski-ikä oli 24,3 vuotta. Kaksi yhtiön koneista on varastoituna.
De Havilland D.H.110 Sea Vixen
de Havilland D.H.110 Sea Vixen (suomeksi vapaasti käännettynä merikettu) oli Yhdistyneessä kuningaskunnassa valmistettu, kaksipaikkainen kahdella suihkumoottorilla varustettu jokasään tukialushävittäjä. Se oli käytössä vuosien 1959–1972 välillä.
Sea Vixenille Farnborough'n ilmailunäyttelyssä vuonna 1952 tapahtunut onnettomuus viivytti koneen kehitystyötä. Ensilento oli 26. syyskuuta 1951.
Konetyyppi hävisi kilpailun Gloster Javelinille Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien käyttöä varten, mutta Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat (käytännössä Ison-Britannian laivaston ilmavoimat) omasi kokemusta de Havillandin aiempien konetyyppien sotilaallisesta käytöstä, kuten Sea Venom -tyypistä. Niinpä se valittiin tukialusten taistelukonetyypiksi.
De Havilland Sea Vixen kehiteltiin aikakautena, jolloin sotilasilmailu oli kokonaisuudessaan hyvin ripeästi kehittyvä ala. Erilaisia ilmailuun liittyviä ennätyksiä rikottiin joskus hyvinkin kiivaaseen tahtiin. Myös eri lentokonevalmistajien välinen kilpailu oli kovaa. Tämä kehitys vaikutti myös siipien konstruointiin. DH.110 Sea Vixen sai nuolimuotoiset siivet ja sen kaksipuominen runkorakenne pysyi edeltäjilleen (muiden muassa de Havilland Vampire) uskollisena. Siivet olivat taitettavaa tyyppiä, ja niiden alle voitiin liittää lisäpolttoainesäiliöt. Sea Vixen sai myös niin kutsutun ”kyynelmäisen ohjaamokuomun” sekä terävän keulakartion, jonka sisällä tutkalaitteet olivat. Päätyypit olivat FAW.Mk1 sekä FAW.Mk2.
Sea Vixenin aseistus käsitti 28 × 2" (51 mm) ohjaamattomia raketteja. Ilmataisteluohjukset olivat tyyppejä Red Top sekä Firestreak. Muu siipiripustuksiin asennettava aseistus saattoi käsittää 2 × 227 kg (500 lb) pommeja. Ripustuspisteitä Sea Vixenissä oli kuusi kappaletta.
Rekkamies
Kappaleen kertosäkeistön ympärille on tehty myös vuonna 2022 rap-versio, jonka esittää räppäävä rekkamies, VähäE.
83 Leonis
83 Leonis on kaksoistähti Leijonan tähdistössä noin 58 valovuoden päässä Maasta. Tähdet ovat ainakin 515 AU:n päässä toisistaan. 83 Leonis A on alijättiläinen, eli se ei enää fuusioi vetyä. 83 Leonis B on hieman Aurinkoamme pienempi oranssi kääpiö, jolta löydettiin eksoplaneetta vuonna 2005.
Planeetta
83 Leonis Bb, jonka massa on vähemmän kuin puolet Saturnuksen massasta, on yksi pienimmistä tähän mennessä havaituista eksoplaneetoista.
R6
R6 tai R-6 voi viitata muun muassa seuraaviin:
Iiro Ollila
Iiro Ollila (s. 1971) on suomalainen säveltäjä, muusikko, improvisoija ja äänisuunnittelija. Hän on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri ja klassisen kitaransoiton opettaja. Ollila on työskennellyt kitaransoitonopettajana ja konsertoivana kitaristina vuoteen 1997 ja sittemmin säveltäjänä ja äänisuunnittelijana. Hän on toiminut myös Koiton Laulun taiteellisena johtajana vuosina 2000–2006.
Ollila on työskennellyt muusikkona muun muassa Stella Polaris -improvisaatioteatterissa ja johtanut Suomen Improvisaatiokuoroa. Hän opettaa teatteri-improvisaatiota Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa.
Rudolf Israel Holsti
Rudolf Israel Holsti (6. tammikuuta 1815 Vaasa – 7. helmikuuta 1852 Hämeenlinna) oli suomalainen filosofian tohtori ja yläalkeiskoulun rehtori.
Holstin vanhemmat olivat Vaasan hovioikeuden protonotaari Benjamin Holstius, myöhemmin Holsti (1783–1818) ja Maria Sofia Estlander. Holsti kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1832. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1838, maisteriksi 1840, lisensiaatiksi 1844 ja tohtoriksi 1847. Holsti toimi Eteläpohjalaisen osakunnan kuraattorina 1843–1846 ja Hämeenlinnan yläalkeiskoulun rehtorina vuodesta 1846. Hän kirjoitti runoja ja julkaisi muistokirjoituksen pohjalaisesta herännäisyyden piirissä toimineesta ylioppilaasta J. J. Östringistä sekä tutkielman Hamletista.
Holsti oli naimisissa vuodesta 1847 Amanda Rosalie Thodénin (k. 1868) kanssa. Heidän poikansa oli kihlakunnantuomari Frans Michael Severin Holsti (1847–1912) ja pojanpoikansa Suomen ulkoministerinä toiminut Rudolf Holsti.
Luettelo Nuolen tähdistön tähdistä
Luettelo Nuolen tähtikuvion tähdistä
Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet:
Iskander (ohjus)
Iskander on venäläinen lyhyen kantaman ballistinen ohjus.
Alkuperäinen Scud-ohjusten korvaajaksi aiottu OTR-23 Oka kiellettiin Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain välisellä INF-sopimuksella. Ohjuksen kantamaa jouduttiin sopimuksen mukaan rajoittamaan 500 kilometriin eli Iskander on lyhyen kantaman ohjus SRBM.
Ohjuksen kehitystyö aloitettiin NKP:n keskuskomitean ja ministerineuvoston päätöksellä 21. joulukuuta 1988. Ohjuksen kehitti KBM pääsuunnittelijanaan Sergei P. Nepobedimyi. Iskanderin ensimmäinen onnistunut laukaisu tapahtui vuonna 1996 ja järjestelmä esiteltiin MAKS-messuilla 1999. Päivitettyä Iskander-M-järjestelmää testattiin 2011.
Ohjuksen vientiversio Iskander-E kantaa 50–280 km ja sen tarkkuus CEP on 20 m. Ohjuksen kärki painaa 480 kg. Venäjän asevoimien käytössä olevalla versiolla (Iskander-M eli Tender) on suurempi kärki, se kantaa pidemmälle ja on tarkempi.
Ohjus on tarkka ja siinä on tavanomainen taistelukärki. Taktinen ohjus Iskander on yksivaiheinen ja kiinteäpolttoaineinen. Ohjuksessa on elektronis-optinen pääteohjausjärjestelmä, joka lisää ohjuksen tarkkuutta samoin kuin inertiajärjestelmän lisäksi GPS/GLONASS-paikannin.
Kesällä 2014 uutistoimisto Tass kertoi Venäjän asevoimille toimitetun jo monelle paikkakunnalle 500 kilometrin kantaman Iskander-M-ohjuksia. Ohjusten tuotannosta vastaa Venäjän valtionkonsernin Rostehin tytäryhtiö Vysokototšnyje kompleksy (lyh. NPO VK, toiselta nimeltään High Precision Systems). Venäjä on päivittämässä ohjusta, ja se saataneen operatiiviseen käyttöön viimeistään vuoteen 2020 mennessä.
Metsän keskellä
Metsän keskellä on jyväskyläläisen rap-artisti Soul Valpion toukokuussa 2012 julkaistu debyyttialbumi. Levyn tuotannosta vastaa Joniveli.
Giedrius Arlauskis
Giedrius Arlauskis (s. 1. joulukuuta 1987) on liettualainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Watford FC:tä. Hän kuuluu myös Liettuan jalkapallomaajoukkueeseen, jossa pelaamisesta hän kieltäytyi vuosina 2010-11 Raimondas Žutautasin ollessa päävalmentajana.
Seurajoukkueura
Arlauskis aloitti ammattilaisuransa kotimaansa FK Šiauliaissa, josta tie kävi vuonna 2008 romanialaiseen Unirea Urziceniin. Kaudella 2008-09 hän voitti Romanian liigan Unirean riveissä. Vuonna 2010 hän siirtyi Venäjän valioliigan Rubin Kazaniin, jossa hän oli kuitenkin pääosin Sergei Ryžikovin varamaalivahtina pelaten vain seitsemän ottelua. Kauden 2014-2015 Arlauskis pelasi Romanian Liga I:n Steaua Bukarestissä, ollen kentällä 25 pääsarjaottelussa ja kuudessa Eurooppa-liigan ottelussa.
Heinäkuussa 2015 Arlauskis siirtyi Englannin valioliigaan nousseeseen Watford FC:hen.
Maajoukkueura
Arlauskis debytoi Liettuan jalkapallomaajoukkueessa marraskuussa 2008 ystävyysottelussa Moldovaa vastaan. Hän kieltäytyi edustamasta Liettuaa, kun Raimondas Žutautas toimi maan valmentajana. Vuonna 2012 hän palasi takaisin maajoukkueeseen ja otti ykkösvahdin viitan harteilleen vuotta myöhemmin.
Piru Kange
Piru Kange on lammilainen suomenkielistä rockmusiikkia soittava yhtye, jonka musiikille ominaista on monitasoisten tekstien lisäksi erilaisten tyylilajien, kuten kansanmusiikin, progen tai punkin sekoittaminen rockiin. Yhtyeen teksteistä vastaavat pääsääntöisesti Kalle Sistola ja Ville Pekkanen, joista jälkimmäinen toimii myös yhtyeen pääsäveltäjänä.
Piru Kange on solminut levytyssopimuksen Ratas Music Group -levy-yhtiön kanssa. Yhtyeen esikoisalbumi Viimeisen ihmisen hautajaiset julkaistiin 14. maaliskuuta 2012 tuplalevynä. Tätä ennen albumilta oli julkaistu kaksi singleä, "Niin vähän itsestäsi" sekä "Kun järki ei riitä". Albumin tuotannosta vastasi Rauli Eskolin yhdessä bändin itsensä kanssa.
Guangzhou International Women’s Open
Guangzhou International Women’s Open on vuosittain Kantonissa, Kiinassa järjestettävä tennisturnaus naisammattilaisille. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004, jolloin kiinalaisesta Li Nasta tuli ensimmäinen WTA-turnauksen voittanut kiinalainen.
Piru Kange
Kalle Sistola soitti koskettimia vielä yhtyeen debyyttialbumilla 'Viimeisen ihmisen hautajaiset'. Tämän jälkeen hän jätti yhtyeen, mutta jatkoi sen sanoittajana.
Giulio Cesare, il conquistatore delle Gallie
Giulio Cesare, il conquistatore delle Gallie (”Julius Caesar, Gallian valloittaja”) on vuonna 1962 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan historia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Tanio Boccia alias Amerigo Anton. Sen pääosaa Julius Caesaria esittää yhdysvaltalainen Cameron Mitchell.
Juoni
Elokuva perustuu löyhästi Caesarin muistelmateokseen Gallian sota. Vercingetorixin johtamat gallialaiset nousevat vuonna 52 eaa. kapinaan roomalaisia vastaan. Lisäjoukkoja saadakseen Caesar päättää vaientaa senaatin arvostelun naittamalla ottotyttärensä Publian Ciceron veljelle Quitukselle. Publia ja hänen rakastettunsa, Caesarin viestinviejä Claudius Valerian joutuvat Vercingetorixin vangeiksi, mutta tämän mustasukkainen liittolainen kuningatar Astrid auttaa heidät vapaiksi. Caesarin joukot kukistavat gallialaiset Alesian taistelussa, Vercingetorix antautuu ja rakastavaiset saavat toisensa.
Tuotanto
Giulio Cesare, il conquistatore delle Gallie on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Dino De Laurentiisin studiolla Roomassa sekä ulkokuvien osalta Jugoslaviassa. Se on tavanomainen historiaseikkailu, jonka puutteita ovat heikko käsikirjoitus ja sekavat taistelukohtaukset. Cameron Mitchell tekee vahvan näyttelijäsuorituksen Caesarina. Elokuvassa on useita yllättävän väkivaltaisia kohtauksia. Vaatimattomuudestaan huolimatta se on puitteiltaan suurisuuntaisin ohjaaja Tanio Boccian useista peplumeista.
DVD-julkaisut
Elokuva on saatavilla espanjalaisen Filmaxin laadultaan kohtalaisena DVD:nä, joka sisältää myös englanninkielisen ääniraidan. Amerikkalaiset public domain -julkaisut ovat heikkotasoisia.
Guaram III
Guaram III oli Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) ruhtinas guaramidi-dynastiasta. Hänen hallituskautensa alkoi ennen vuotta 693 ja loppui noin 748.
Guaram III:lle annettiin bysanttilainen kuropalates-arvonimi, joten hänen täytyi seurata isäänsä tai isoisäänsä Guaram II:ta Iberian valtaistuimelle hieman ennen vuotta 693, jolloin kalifaatti hääti bysanttilaiset Kaukasiasta. Pseudo-Džuanšerin noin vuonna 800 kirjoittamassa kronikassa kerrotaan myös samaan aikaan eläneistä Mir- ja Artšil-nimisistä ruhtinaista ja jälkimmäisen pojista Iovanesta ja Džuanšerista. Kumpikaan heistä ei ollut kuitenkaan Iberian virkaatekevä ruhtinas, vaan he olivat Iberian itäpuolella sijaitsevan Kakhetin hallitsijoita.
Guaram III:lla oli poika, jonka nimi oli myös Guaram (tai Gurgen), ja kaksi nimettömäksi jäänyttä tytärtä. Toinen tyttäristä meni naimisiin Khosroiani-prinssi Artšilin kanssa ja toinen nai Bagrationi-prinssi Vasakin. Poika Guaram/Gurgen oli naimisissa Nersiani-suvun prinsessan, Adarnase III:n tyttären kanssa ja heille syntyi poika, Stepanoz III.
Pakistanin joukkotuhoaseet
Pakistanin joukkotuhoaseet ovat ydinasejärjestelmiä, joita Pakistan on pyrkinyt saamaan ainakin 1970-luvun alkupuolelta asti. Niihin liittyy riittävä infrastruktuuri ohjusten laukaisemiseksi maasta, lentokoneista tai sukellusveneistä.
Vuonna 2011 maalla arvioitiin olevan noin sata ydinpommia. Pakistan räjäytti ensimmäisen ydinlatauksensa vuonna 1998 Ras Kohin vuoristossa Chagain kukkuloiden lähellä. 1990-luvulla ja 2000-luvulla Pakistan on hankkinut Pohjois-Koreasta ja Kiinasta ohjuksia, joita kutsutaan muun muassa nimillä Shaheen ja Ghauri ja yhteisnimellä Hatf, "Kuolettava".
Ydinaseen kehitys
Pakistanin atomienergiakomissio perustettiin vuonna 1965. Pakistan alkoi kehittää ydinasetta 1972 vastavetona Intian uhkaan. Intian ydinkoe vuonna 1974 pani vauhtia ohjelmaan. Samana vuonna tehtiin sopimus Ranskan kanssa jälleenkäsittelylaitoksen rakentamisesta. Kuitenkin seuraavana kahtena vuotena monet länsimaat vetäytyivät yhteistyöstä Pakistanin kanssa, ja Ranskakin lopetti ohjelmansa 1976 Yhdysvaltain painostuksesta.
1976 aloitti toimintansa Kahutan rikastuslaitos. Pakistanin ohjelmaa on vienyt eteenpäin 1970-luvulta tohtori Abdul Khader Khan.
Pakistan alkoi tuottaa asekelpoista uraania 1985 ja riittävästi sitä oli yhtä pommia varten 1986. Pakistanilaisten mukaan sillä oli kyky räjäyttää ydinase 1987. Vuonna 1989 oltiin siinä pisteessä, jolloin Pakistan kykeni rakentamaan kentällä toimivia ydinaseita.
Pakistanin turvallisuuspoliittinen tilanne oli maan itsenäistymisen jälkeen huono, koska se kävi kolmeen otteeseen sotaa Intian kanssa. Pakistan käynnisti Parr-tutkimusreaktorin vuonna 1965 ja kieltäytyi allekirjoittamasta ydinsulkusopimusta vuonna 1968. Vuonna 1971 Pakistan menetti silloisen Itä-Pakistanin, nykyisen Bangladeshin, Intiaa vastaan käydyn sodan tuloksena.
Pakistanin johto alkoi kiinnostua ydinaseesta vuonna 1972, ja hallitsija Zulfikar Ali Bhutto kutsui maan insinöörejä ja tutkijoita keskustelemaan aiheesta Multaniin. Intia räjäytti ydinaseensa Tharin autiomaassa Pokhranin alueella 1974, mikä ei ainakaan hillinnyt Pakistanin halua saada ydinase haltuunsa. Pakistanin johto tunsi maan uhatuksi, olihan se käynyt kolme sotaa Intian kanssa. Alussa ydinohjelmaa johti Munir Ahmad Khan, joka lienee ollut Pakistanin ydinohjelman todellinen perustaja. Vuonna 1974 metallurgian insinööri Abdul Khadeer Khan onnistui varastamaan Belgiasta uraanin rikastamiseen sopivan ultrasentrifugin piirustukset, minkä jälkeen käynnistettiin Ohjelma-706 eli uraanin rikastamisohjelma. Toisaalta Pakistan pyrki moneen otteeseen 1970-luvulla saamaan Intian kanssa alueelle ydinaseettoman vyöhykkeen, mutta sopuun siitä ei päästy.
Abdul Khadeer Khanista tuli ohjelman johtaja 1976. Pakistanin ydinaseohjelma alkoi pyöriä täydellä teholla vuonna 1976, jolloin Pakistanin armeija ja atomienergiakomissio PAEC perustivat sotilaallisen ydintutkimusosaston DTD:n ja valitsivat Chagain kukkulat toiseksi tulevien ydinkokeiden alueeksi. Pakistanilla oli ensimmäinen ydinaseen rakennepiirustus vuonna 1978. Yhdysvallat rajoitti kauppaa Pakistanin kanssa 1979 saatuaan selville Pakistanin ydinohjelmasta. Ranskakin vetäytyi lopulta tukemasta Pakistania ydinasioissa. Niinpä Pakistan alkoi hankkia ydintekniikkaa Kiinasta. Chagaihin porattiin räjäytystunneli vuonna 1979 ja Kiranan alueelle räjäytystunneleita 1979–1983. Molemmilla alueilla tehtiin vuodesta 1983–1990 ydinräjähteiden kylmäkokeita, joissa ydinaseen räjähdekuori räjäytettiin ilman ydinmateriaalia. Esimerkiksi 1985 Yhdysvallat sai selville Pakistanin hankkineen muun muassa ydinaseiden kytkimiksi sopivia krytroneja. Suorittajana oli niin sanottu Wahin ryhmä. Myös Kahutan tutkimuslaitos teki toisaalla omia kokeitaan. Kokeilla oli tarkoitus etsiä sopiva fissiopommin räjähdekuoren rakenne, jota ei ole päästetty julkisuuteen. Vuonna 1986 Pakistan rakensi oman plutoniumia ja tritiumia tuottavan reaktorin Khushabiin Joharabadiin. Vuonna 1986 Kahutan rikastuslaitos alkoi tuottaa aseluokan uraania täydellä teholla sentrifugipohjaisella laitteistolla.
Pakistanilaiset tekivät Ras Kohin alueella 28. toukokuuta 1998 2–5 ydinkoetta, jotka vastasivat magnitudin (mb) 4,8–4,9 maanjäristystä. Kharanin alueella havaittiin 30. toukokuuta 1998 vielä yksi seisminen tapaus, jonka magnitudi (mb) oli 4,6. Nämä olivat Pakistanin mukaan ydinpommien koeräjäytyksiä.
Teknologia
Pakistanin aseet pohjautuvat rikastettuun uraaniin, jota on helpompi ja turvallisempi tuottaa ja käsitellä kuin plutoniumia. Uraanin rikastustekniikkana on ollut kaasusentrifugi.
Pakistan testasi ydinaseita 1998 vastavetona Intian ohjelmaan. Varmoja voidaan olla kahdesta räjäytyksestä. Myös Pakistanin kuten Intian epäillään liioitelleen vuoren sisässä räjäytettyjen aseiden tehoa ja ehkä sanoneen räjäyttäneensä olemattomia latauksia. Pakistanin ensimmäinen koe Chagain kukkuloilla oli Khanin mukaan kiihdytetty fissioase. Pakistanin kokeiden voimat lienevät olleen todellisuudessa 10 ja 5 kt. Pienet räjähdystehot viittaavat mahdollisesti käytetyn tekniikan alkeellisuuteen.
Suhteet muihin maihin avun saajana ja antajana
Pakistan on hankkinut Hatf-sarjan ohjuksia joihin kuuluvat muun muassa Shaheen ja Ghauri ja tehnyt monia onnistuneita ohjuskokeita. Sillä arvioidaan olevan kaikkiaan noin sata ydinkärkeä eli enemmän kuin Intialla. Ohjukset ovat enimmäkseen tuontitavaraa muun muassa Kiinasta ja Pohjois-Koreasta. Pakistan tulee hankkimaan luultavasti uusia ohjuksia, joilla on pidempi kantomatka.
Intialaisten lähteiden mukaan pakistanilaiset tiedemiehet ovat myyneet ydinasetekniikkaa muun muassa Pohjois-Koreaan, Iraniin ja Libyaan.
Olivier Lechner
Olivier Lechner (s. 14. maaliskuuta 1986) on Ranskan ja Monacon kansalaisuuden omaava jalkapalloilija, joka edustaa monacolaista Sun Casino-seuraa. Hän pelaa myös Monacon jalkapallomaajoukkueessa, jonka riveissä pelaamissaan kuudessa epävirallisessa maaottelussa hän on tehnyt peräti 15 maalia, ollen maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä. Lechner on 181 senttimetriä pitkä ja pelipaikaltaan hyökkääjä. Maajoukkueessa hän pelaa numerolla 9.
Margot Adler
Margot Susanna Adler (16. huhtikuuta 1946 Little Rock, Arkansas – 28. heinäkuuta 2014 New York, New York ) oli yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja wicca. Hän kirjoitti uuspakanuudesta kirjan Drawing Down the Moon (1979).
Elämä
Adler syntyi Arkansasin Little Rockissa nimellisesti juutalaiseen perheeseen. Hänen psykiatri-isänsä oli kuitenkin ateisti, ja perhe vietti joulua. Adler löysi oman vakaumuksensa vasta pitkään kestäneen uskonnollisen etsinnän jälkeen. Hän oli Covenant of the Goddess -suuntausta edustava wiccapapitar ja kertoi olevansa myös unitaariuniversalisti. Hän oli nuorena kiinnostunut ainakin katolisesta kirkosta, kveekareista ja kreikkalaisesta mytologiasta.
Adler opiskeli politiikan tutkimusta Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä (Bachelor of Arts -tutkinto 1968) ja journalismia Columbian yliopistossa. Myöhemmin hän pääsi Nieman-stipendillä Harvardiin. Hän oli Vietnamin sodan vastustaja.
Radiossa Adler muun muassa juonsi vuosina 1999–2008 National Public Radion Justice Talking -show’ta.
Adler meni vuonna 1988 naimisiin John Lowell Gliedmanin kanssa. Vuonna 1990 syntyi heidän poikansa Alexander Gliedman-Adler. Margot Adlerin isoisä oli psykologi Alfred Adler.
Adler kuoli syöpään kotonaan New Yorkissa 28. heinäkuuta 2014.
Mary Jane (Megadethin kappale)
Mary Jane on neljäs kappale Megadethin vuoden 1988 albumilta So Far, So Good... So What!. Sen on säveltänyt Dave Mustaine, ja Mustainen lisäksi kappaletta oli sanoittamassa David Ellefson.
Yleisestä olettamuksesta huolimatta kappale ei kerro marihuanasta; sanoma käsittelee tyttöä joka sekaantuu noituuteen, tulee katumapäälle ja pyytää isältään anteeksiantoa. Sen sijaan isä hautaa hänet rangaistuksena elävältä, minkä vuoksi tyttö kummittelee metsässä.
Katabaattinen tuuli
thumb|200px|Etelämanteren valumatuuli Katabaattinen tuuli (kreikan katabatikos, mennä alamäkeen) eli valumatuuli on vuoristosta, kukkulalta tai korkealla olevalta jäätiköltä puhaltava kylmä laskutuuli. Monesti katabaattiset tuulet ovat nopeudeltaan alle 20 m/s, mutta joissain tilanteissa niiden voima voi olla hirmumyrskyn luokkaa. Kylmä valumatuuli syntyy, kun ilma viilenee ja tihenee. Tiheämpi, raskaampi ilma valuu kiihtyvällä nopeudella vuoren rinnettä alas. Yleensä kylmä ilma ei ehdi juurikaan lämmetä. Katabaattisen tuulen syntyä edistää vuoren huipulla oleva korkeapaine, ja vuoren juurella oleva matalapaine. Jos vuoren alla on meri, katabaattista tuulta vahvistaa maatuuli-ilmiö. Tunnetuin kylmä valumatuuli lienee Etelä-Ranskan Rhônen jokilaakson mistraali. Kylmiä katabaattisia tuulia ei saa sekoittaa föhnin tyyppisiin lämpimiin sadekatverinteiden laskutuuliin.
Mistraali
Etelä-Ranskan rannikolla, Rhonen jokilaaksossa suistoalueella Marseillen ja Avignonin lähellä puhaltaa talvella kylmä, kuiva pohjoistuuli. Mistraali esiintyy tyypillisesti silloin, kun lämpimän meren yllä on matalapaine, ja Ranskan Alppien ja Sevennien vuoristoissa korkeapaine. Välimeren matala imee ilmaa maalta kapean Rhonen jokilaakson kautta alas merelle, ja tuuli voimistuu jokilaaksossa kapeikkovaikutuksen takia. Atlantin yllä oleva korkeapaine ja Euroopan yllä oleva matala on omiaan synnyttämään mistraalin.
Bora
thumb|220px|Bora puhaltaa Kroatian rannikolla sisämaan vuorilta.
Bora on Adrianmeren itäosissa puhaltava voimakas valumatuuli, joka alkaa monesti äkkiä ja on myrskyinen. Yleensä bora esiintyy talvella ja on voimakkain yöllä. Bora syntyy ilman jäähtyessä ja sen takia tihetessä korkealla vuorilla. Tihentynyt ilma alkaa valua pitkin vuoren rinnettä alas, hakeutuu laaksoihin ja purkautuu kovana varsinkin solamaisten laaksojen kohdalla. Erityisen voimakas Bora on Italian, Slovenian ja Kroatian rajojen risteysseudulla. Riippuen sääolosuhteista boraan liittyy sadetta tai kaunis sää. Joskus Kroatiassa joudutaan sulkemaan siltoja boran takia. Bora vaikeuttaa pienten alusten merillä liikkumista.
Mannerjäätiköiden laskutuulet
Erittäin voimakkaita, myrskyisiä, kylmiä mannerjäätiköltä puhaltavia laskutuulia esiintyy Etelämantereella ja Grönlannissa Niitä kiihdyttävät näiden mantereiden lähellä olevat matalapaineet, jotka imevät kylmää ilmaa kapeiden laskusolien läpi. Grönlannin katabaattiset myrskytuulet tunnetaan nimellä Piteraq. Vastaavanlaisia ovat Tierra del Fuegon ja Alaskan rannikon williwaw-tuulet.
Muita katabaattisia tuulia
Kalifornian Santa Ana ja Japanin Oroshi ovat myös katabaattisia tuulia. Santa Anan tapauksessa tuuli ehtii lämmetä huomattavasti alas vuoren rinnettä mentäessä. Uuden-Seelannin Greymouthin alueen The Barber puhaltaa kylmentävästi, kun South Islandin yllä on kaakkoisvirtaus.
Kylmiä katabaattisia tuulia havaitaan keskiyön jälkeen. Suomessa voi havaita kylmän ilman valumista alaspäin joskus tyyninä kesäöinä, jolloin järven rannalla uomamaisen laakson pohjalla saattaa havaita kylmän ja lämpimän ilman vyöhykkeitä läpi käveltäessä.
Radiovastaanotin
thumb|Transistoriradio sisältä Radiovastaanotin on laite, jolla otetaan vastaan radiolähetyksiä. Radiovastaanotin ottaa vastaan radiolähettimen radioaaltoja ja muuttaa ne havaittavaan muotoon. Laite, jossa on sekä radiolähetin että radiovastaanotin, on lähetin-vastaanotin.
Radiovastaanottimen ensimmäinen osa on antenni, joka siirtää vapaassa tilassa olevan radioaallon johtoon. Virityspiiri ja suodattimet erottavat halutun, oikean taajuisen signaalin muista signaaleista, jotka se vaimentaa. Signaalia yleensä vahvistetaan ensin esivahvistimella ja sen jälkeen muilla vahvistimilla. Nykyaikaisten transistoriradioiden vahvistimet perustuvat transistoreihin.
Sekoitusasteessa signaalin taajuus muutetaan suuremmaksi (lähetys) tai pienemmäksi (vastaanotto). Laitteessa oleva oskillaattori kehittää kantoaallon, joka on sinimuotoisesti vaihteleva signaali. Oskillaattorin avulla tasavirtalähteen energiasta saadaan sekoitusasteen tarvitsema suurtaajuinen signaali.
Lähettimessä kantoaaltoon liitetään lähetettävä signaali moduloimalla kantoaaltoa niin, että vastaanotin voi tämän muutoksen havaita vastaanotetussa lähetteessä. Käytössä on analogisia ja digitaalisia modulaatiotapoja. Tietoa sisältävä moduloiva - yleensä matalataajuinen - signaali, esimerkiksi puhe tai musiikki, on nimeltään kantataajuussignaali. Vastaanottimessa kantataajuussignaali erotetaan taas kantoaallosta sekoitusasteessa ja vastaanottimen elektroniikka muuntaa vaihtelevan jännitteen merkitykselliseksi tiedoksi tai aistikokemukseksi.
MST
Lyhenne MST tai Mst voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Yhdysvaltain sisäministeri
Yhdysvaltain sisäministeri on Yhdysvaltain sisäministeriön johtaja. Sisäministerin nimittää Yhdysvaltain presidentti senaatin suostumuksella.
Yhdysvalloissa sisäministerin rooli on erilainen kuin useimmissa Euroopan maissa, sillä Yhdysvalloissa kansallisen turvallisuuden ministeriö ja oikeusministeriö vastaavat useista sellaisista tehtävistä, jotka Euroopassa kuuluvat sisäministeriölle. Yksittäisistä virastoista sisäministerin alaisuuteen kuuluvat muun muassa Bureau of Indian Affairs, National Park Service ja U.S. Geological Survey.
Joe Biden nimitti Deb Haalandin Yhdysvaltain sisäministeriksi virkakautensa alussa 2021. Sisäministeri on Yhdysvalloissa presidentin kahdeksantena sijaisena.
Alen kunta
thumb|right|262px|Alen, [[Göteborgin kunta|Göteborgin, Härrydan, Kungsbackan, Kungälvin, Lerumin, Mölndalin, Partillen, Tjörnin ja Öckerön kuntien alueilla sijainneet pitäjät.]]
Alen kunta on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Länsi-Götanmaahan. Kunnan keskustaajama on Nödinge-Nol.
Kunnan maapinta-ala on 317,01 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 28 862 henkeä (31.12.2015).
Kunta tarjoaa normaalit kunnalliset peruspalvelut, kuten koulut, vanhustenhoidon ja kirjaston. Nähtävyyksiä ovat esimerkiksi lasimuseo, kotiseutumuseo ja pronssikautiset kalliopiirrokset. Stenkärrin kirkko on rakennettu vuonna 1842 paikalle, jossa on ollut kirkkoja jo 1200-luvulta asti. Kirkko restauroitiin vuonna 2000. Sinne laitettiin alkuperäiset valoisat ja lämpimät värit. Kastemalja on kopio keskiaikaisesta vastaavasta.
Vuonna 2007 kunnassa oli 44,65 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 14,0 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin kolme "suurkuntaa": Vuoden 1971 kuntauudistuksessa nämä maalaiskunnat muutettiin kunniksi Ruotsin siirtyessä yhtenäiseen kuntamuotoon. Vuonna 1974 muodostettiin nykyinen Alen kunta yhdistämällä Skepplandan, Starrkärrin ja Nödingen kunnaksi. Kunnan nimi on otettu Alen kihlakunnasta.