cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sapfon säkeistö
Sapfon säkeistö (sapfinen säkeistö, Sapfon stroofi) on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäkeistö. Se koostuu neljästä säkeestä: kolmesta sapphicuksesta ja yhdestä adoneuksesta. Säkeistö on saanut nimensä runoilijatar Sapfosta, joka käytti sitä tunnetuimmissa runoissaan.
Kaava
Säkeistön kaava on ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Esimerkkejä
Sapfo, alku hymnistä Afroditelle:
Horatius, Oodit, alku oodista ”Lyyralle”:
XBConnect
XBConnect on alun perin Xboxia varten tehty tietokoneella toimiva ohjelma, jonka avulla verkkopelien pelaaminen on mahdollista Xboxilla ilman Xbox Liven käyttöä. Tämä onnistuu kytkemällä Xbox tietokoneeseen.
Toiminta
XBConnectin toiminta perustuu Systemlink-toimintoon, jolla kaksi Xboxia voidaan kytkeä toisiinsa moninpeliä varten. XBConnect siis käytännössä jäljittelee tätä verkon yli mahdollistaen verkkopelin sellaisillekin peleille, joissa ei oikeaa verkkopelimahdollisuutta edes ole.
Kehitys
Nykyisin ohjelmiston tuetut alustat ovat laajentuneet uudempaan Xbox 360 -konsoliin sekä Sonyn PlayStation Portable -käsikonsoliin. PSP:n kanssa käytetään Systemlink-toiminnon puuttumisen takia niin kutsuttua "Head to head" WiFi-toimintoa. Alun perin tämä toiminto on tarkoitettu mahdollistamaan useamman samalla alueella olevan PSP:n moninpeli langattoman verkon avulla.
Pietarhovin kihlakunta
Pietarhovin kihlakunta oli kihlakunta Venäjän keisarikunnan Pietarin kuvernementissa. Kihlakunta sijaitsi Suomenlahden itäpäässä sen etelärannalla. Idässä kihlakunta rajoittui Tsarskoje Selon kihlakuntaan ja lännessä Jaaman kihlakuntaan. Kihlakunnan hallintokaupunki oli Pietarhovi.
Vuoden 1897 väestönlaskennassa kihlakunnan asukkaista venäläisiä oli 67,7 %, suomalaisia 13,2 %, virolaisia 6,2 %, inkerikkoja 4,7 %, saksalaisia 2,4 % ja puolalaisia 1,9 %.
The Magic of Boney M.
The Magic of Boney M. on diskoyhtye Boney M:n kokoelma-albumi vuodelta 2006. Sen tuotti Frank Farian. Levyä ei tule sekoittaa lähes samannimiseen kokoelmaan The Magic of Boney M. – 20 Golden Hits, joka julkaistiin jo vuonna 1980. Uudemmalla levyllä on 14 samaa kappaletta kuin vanhemmalla. Uudemmalla levyllä on kaikki 1980-version A-puolen kappaleet, mutta sen B-puolen valikoimasta kuusi kappaletta ei ole mahtunut 2006-versioon.
Kappaleet
Levyn laulut nro 19 ja 20 on merkitty bonus-kappaleiksi. Näistä ensimmäinen on Mousse T.:n remix kappaleesta ”Sunny” ja jälkimmäinen ”A Moment of Love” kokonaan uusi, vuonna 2006 levytetty laulu. Uudella kappaleella laulaa alkuperäisen Boney M. -kokoonpanon Liz Mitchell.
Ventelän VPK
<mapframe text="Paloaseman sijainti kartalla. Mäntynummentie 12, 08500 Lohja" latitude="60.267347" longitude="24.119782" zoom="13" width="250" height="250" align="right">{ "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": { "marker-color": "FF6347", "marker-size": "medium", "marker-symbol": "fire-station" },     "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 24.119782,         60.267347        ]      }    }  ] } Ventelän VPK on Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksen alainen sopimuspalokunta Lohjalla, joka on perustettu 15.9.1927. Palokunta sijaitsee Pohjois-Lohjalla Lohjan aseman, Perttilän, Lempolan ja Muijalan taajamien kupeessa. Muutaman sadan metrin päässä Lohjanharjun päällä kulkee valtatie 25 sekä vieressä Hyvinkää–Karjaa-rata, joita pitkin liikkuu huomattavasti muun muassa irto- ja puutavaraa sekä vaarallisia aineita. Myös Helsinki-Turku moottoritie, valtatie 1, kulkee muutaman kilometrin päässä.
Palokunnan osastot
Ventelän VPK on jaettu neljään osastoon, jotka ovat hälytysosasto, nuoriso-osasto, tukiosasto ja veteraanikerho.
Hälytysosasto
Ventelän VPK:n hälytysosasto tukee pelastuslaitosta sammutus- ja pelastustoiminnassa pääasiassa Lohjan keskustassa sekä kaupungin pohjoisosassa. Apuun lähdetään tarpeen vaatiessa myös naapurikuntiin: mm. Vihtiin, Siuntioon ja Karkkilaan.
Hälytystoimintaan osallistuminen vaatii 18 vuoden iän, sekä vähintään hyväksytysti suoritetun sammutustyökurssin.
Nuoriso-osasto
Palokuntanuoret on jaettu kahtia nuorempiin ja vanhempiin nuoriin, joilla on omat koulutusohjelmansa. Ohjelmat on laadittu ryhmän taitojen sekä kokemuksen perusteella. Nuoremmat harjoittelevat tehokkaasti perusasioita käytännön ja teorian avulla, kun taas vanhempien nuorten harjoitukset sisältävät hieman enemmän käytäntöä ja ne ovat hälytysosastoon valmistavia.
Kun nuori täyttää 16 vuotta, hän voi siirtyä hälytysosastoon harjoittelijaksi ja osallistua hälytysosaston viikkoharjoituksiin.
Tukiosasto
Tukiosasto on Ventelän VPK:n uusin osasto. Se perustettiin palokunnan kevätkokouksessa vuonna 2015. Nimensä mukaisesti tukiosaston tehtävänä on tukea palokuntayhdistyksen ja sen muiden osastojen toimintaa. Tehtävinä on mm. palokunnan nettisivujen ylläpitäminen, päivittäistavaroiden hankkiminen, kiinteistön ja kaluston huoltaminen sekä avustaminen palokunnan järjestämissä tapahtumissa.
Veteraanikerho
Kerhon toiminnan tarkoituksena on mahdollistaa palokuntatyön jatkuminen, vaikka varsinainen sammutus- ja pelastustyö ei enää olisikaan mahdollista esimerkiksi korkean iän tai terveydellisten syiden takia.
Paloasema
Ventelän VPK toimii nykyään rakennuksessa, joka vihittiin käyttöön 20.12.1976.
Michael Mallin
pienoiskuva|Michael Mallin Michael Mallin (1874 Dublin – 8. toukokuuta 1916 Dublin) oli irlantilainen kapinallinen ja sosialisti, joka otti aktiivisen aseman pääsiäiskapinassa vuonna 1916.
Ventelän VPK
Paloasema
Paloasemalta löytyy kalustohallin lisäksi kalustonhuoltotilat, punttisalinurkka, luokkatila koulutuskäyttöä varten, toimistohuone ja pieniä varastotiloja. Lisäksi yläkerrasta lyötyy nuoriso-osaston tilat, sauna sekä vapaa-ajanviettotilat. Asemaa on korjailtu aika-ajoin; viimeisimpänä vanhat hallien ovet muutettiin moderneiksi kauko-ohjattaviksi nosto-oviksi, punttisali uudistettiin, toimisto ja luokka maalattiin sekä sisustettiin uudestaan. Suunnitteilla on myös paloaseman laajennus samassa rakennuksessa olleen Länsi-Uudenmaan säästöpankin entisiin tiloihin.
Palokunnan yksiköt
Ventelän VPK:n nykyinen sammutussopimus astui voimaan 2007. Sopimuksessa määritellään muun muassa säiliöauton (R LU 643) lähtöajaksi enintään 8 minuuttia vähimmäisvahvuudella 0+1 (kuljettaja) ja pelastusyksikön (R LU 641) lähtöajaksi enintään 12 minuuttia vähimmäisvahvuudella 1+3 (yksikönjohtaja, kuljettaja ja 2 sammutusmiestä).
Michael Mallin
Mallin antautui sunnuntaina 30. huhtikuuta 1916 Connollyn käskystä. Oikeudenkäynnissä Mallin tuomittiin kuolemaan osallisuudestaan kapinaan. Hänet teloitettiin ampumalla 8. toukokuuta.
Ventelän VPK
Palokunnan yksiköt
Paloasemalla päivystää klo. 8-20 myös hoitotason ambulanssi, jota miehittää kaksi pelastuslaitoksen ensihoitajaa. Yöt ambulanssi viettää Lohjan paloasemalla, poissa valmiudesta.
Salibandyn Euroopan cup 2005–2006
Euroopan cup 2005–2006 oli järjestyksessään 13. salibandyn seurajoukkueiden Euroopan-mestaruusturnaus. Se pidettiin 4.–8. tammikuuta 2006 Ostravassa. Euroopan cupin karsinnat pelattiin 3.–7. elokuuta 2005 Tanskassa.
Turnauksen voitti miehissä ruotsalainen Warberg IC, joka voitti SSV:n finaalissa 7–6 rankkareilla. Naisten cupin voittoa juhli ruotsalainen IKSU.
Verismi
Italian oopperamusiikissa verismissä aiheet otettiin Richard Wagnerin sankaridraamojen vastapainoksi arkielämästä, jota kuvailtiin kaunistelematta. Huomattavimpia verismin edustajia olivat Ruggiero Leoncavallo, Giacomo Puccini ja Pietro Mascagni. Italian ulkopuolellakin eräät säveltäjät, muun muassa saksalainen Eugen d'Albert ja ranskalainen Gustave Charpentier, myöhemmin myös ruotsalainen Ture Rangström ja suomalainen Tauno Pylkkänen, saivat vaikutteita verismistä.
Muinaiset
Muinaiset voi tarkoittaa:
Joensuun rautatieasema
thumb|280px|Rautatieaseman pihalla sijaitseva museoveturi "Ankka". Joensuun rautatieasema on Joensuun kaupungissa sijaitseva Suomen rataverkon rautatieliikennepaikka. Liikennepaikka on risteysasema, jossa risteävät neljään eri ilmansuuntaan johtavat radat.
Muinaiset
Lisäksi ”muinaisilla” voidaan viitata mihin tahansa esihistorialliseen kansaan, sivilisaatioon tai lajiin sekä fiktiossa ja tieteellisessä tekstissä.
Joensuun rautatieasema
Historia
Joensuun rautatieasema rakennettiin aikoinaan Viipurin ja Sortavalan kautta kulkeneen Karjalan radan pääteasemaksi. Sortavala–Joensuu-rata avattiin säännölliselle liikenteelle 1. marraskuuta 1894. Pielisjoen itäpuolinen osa, jossa asema sijaitsee, kuului vuoteen 1911 asti Kontiolahdelle. Uusrenessanssia edustava päärakennus rakennettiin vuosina 1892–1894, ja rakennustyössä käytettiin samoja piirustuksia kuin Oulun rautatieasemaa rakennettaessa. Se on Suomen rautateiden arvokkaimpia historiallisia ja rakennushistoriallisia suojelukohteita, sillä 18. toukokuuta 1894 valmistuneen Joensuu–Värtsilä-radan 18 asemasta se on toinen Suomen rajojen sisällä oleva säilynyt asema. Sitä on laajennettu 1911 eteläpäädyllä ja 1950-luvulla pikatavarasuojalla. Asema on peruskorjattu ainakin vuosina 1987 ja 2009–2010, ja rakennukselle on tehty julkisivuremontti kesällä 2016.
Luettelo suomen venäläisistä lainasanoista
Tämä artikkeli on luettelo suomen venäläisperäisistä lainasanoista. Luettelon sanat ovat tulleet suomen kieleen venäjän kielestä tai sen varhaisemmista kehitysvaiheista. Kaikkiaan venäjästä, muinaisvenäjästä tai muista kielistä venäjän kautta on lainattu suomen kieleen noin tuhat sanaa.
Joensuun rautatieasema
Historia
Asema-alue on 1800-luvun piirteiden mukainen, asemarakennukset on sijoiteltu raiteiden suuntaisesti ja niiden molemmille puolille. Osa rakennuksista tehtiin päärakennuksen jälkeen, rautatieläisten asuinpaikaksi rakennettu talo valmistui kymmenisen vuotta myöhemmin ja vanha veturitalli valmistui nykyiseen muotoonsa vasta vuonna 1925.
Luettelo suomen venäläisistä lainasanoista
Lähes kaikki suomen kielen slaavilaiset lainasanat ovat venäjästä tai muinaisvenäjästä. Slaavilaiset kielet ovat määrällisesti kolmanneksi tärkein suomeen lainattujen sanojen lähde balttilaisten ja germaanisten kielten jälkeen, tosin näistä kahdesta on tullut huomattavasti kauemmin, enemmän ja merkittävämpää sanastoa. Vanhoihin teknologioihin liittyvässä sanastossa venäjän vaikutus lienee voimakkain vaatteiden ja niiden valmistuksessa käytettyjen raaka-aineiden ja työvälineiden osalta. Merkittävästi on lainattu myös ruuanvalmistus- ja ruokailuvälineiden, ja ruokien nimityksiä.
Joensuun rautatieasema
Historia
Joensuun ratapihan yli kulki vuosina 1907–1926 betoninen kävelysilta. Se kulki kutakuinkin nykyisen Kontionkadun kohdalta rautatieaseman puolelle ja lyhensi matkaa Niinivaaralta kaupunkiin. Silta purettiin vuonna 1926, koska uudet veturit eivät enää mahtuneet kulkemaan sen alta ja ratapihalle oli rakennettu lisää raiteita.
Luettelo suomen venäläisistä lainasanoista
Huomionarvoinen vanha venäläisperäinen lainasanakerrostuma liittyy kristinuskon peruskäsitteisiin, kuten pappi, suntio, risti ja raamattu. Tällä perustellaan näkemyksiä, joiden mukaan kristinusko olisi tullut Suomeen ensin idästä.
Joensuun rautatieasema
Historia
Vuosina 1910–1911 Karjalan rataa jatkettiin Lieksaan, ja sieltä valmistui 1920-luvulla ratayhteys Kontiomäkeen. Joensuusta tuli risteysasema, kun 1927 avattiin ratayhteys Outokumpuun Outokummun kaivoksen takia. Viinijärveltä rataa jatkettiin Pieksämäelle 1940. Pieksämäen radasta tuli Joensuun merkittävin ratasuunta, kun Karjalan rata katkesi alueluovutusten yhteydessä. Karjalan rata saatiin uudelleen käyttöön vasta vuosina 1967–1968. Joensuun asema oli yksi kahdesta Suomen puolelle jääneistä Karjalan radan asemista.
Luettelo suomen venäläisistä lainasanoista
Monet venäläisperäiset sanat ovat tulleet suomen kieleen karjalan kielen kautta. Tällainen on esimerkiksi sana rotu, joka tuli tutuksi kalevalaisesta runoudesta, käsitettiin vanhaksi karjalaiseksi sanaksi, ja omaksuttiin siitä huolimatta, että venäläisperäistä sanastoa samaan aikaan kartettiin. Karjalan kielessä on paljon enemmän venäläisperäisiä sanoja kuin suomessa. Suomen itäisissä murteissa käytetään enemmän venäläisperäisiä sanoja kuin läntisissä murteissa.
Joensuun rautatieasema
Historia
1960-luvulla avattiin vielä ratayhteys Ilomantsiin. Radan merkitys henkilöliikenteessä jäi kuitenkin vähäiseksi, kun henkilöliikenne loppui jo 1969.
Luettelo suomen venäläisistä lainasanoista
Kirjakielen sanoja
Merkintä "rekonstruktio" tarkoittaa, että suomen sanan lähteenä olevan muinaisvenäjän sanan tarkkaa ulkoasua ei tunneta, ja esitetty ulkoasu on arvio.
Joensuun rautatieasema
Historia
Pielisjoen rannalle SOK:n varastolle vedettiin sotien jälkeen teollisuusraide, joka on purettu 1990-luvulla. Miss Universum Armi Kuusela ja miehensä Gil Hilario saapuivat Äitien Apu ry:n järjestämällä Messujuna-kiertueelle kyseiselle raiteelle 1955 Joensuun-vierailullaan. Penttilän sahalle vienyt raide on johdettu 1990-luvulla Joensuun syväsatamaan, jonne on yhä vilkasta tavaraliikennettä. Pieksämäen radasta erkaantuu useita Joensuun aseman alaisia teollisuusraiteita. Niiden käyttö on hiipunut VR:n liikennöintistrategian muututtua, ja osa on sittemmin purettu.
Luettelo suomen venäläisistä lainasanoista
Kirjakielen sanoja
thumb|200px|[[Heinävesi|Heinäveden Valamon luostarin Pyhän Nikolaoksen tsasouna.]] thumb|200px|karjalanpiirakka
Joensuun rautatieasema
Historia
Asemarakennuksen vieressä olevassa asemaravintolassa toimi ravintola 1990-luvulle, jonka jälkeen rakennuksessa on toiminut muun muassa kahviloita ja tanssistudio. Tavaramakasiinissa toimi VR:n käytön jälkeen antiikkiliike, kunnes rakennus paloi tuhopoltossa 2012. Antiikkiliike toimii nykyään aseman pihapiirissä olevassa entisessä asemapäällikön asunnossa. Tavaramakasiinin jäljelle jäänyt toimisto-osa vaurioitui pahasti tulipalossa, ja rakennuksen kohtalo on epäselvä.
Joensuun varikon toimintaa supistettiin rajusti 2011, ja osa veturitallin tiloista vuokrattiin muuhun käyttöön. Osassa tiloja on toiminut karting-ajoon erikoistunut yritys.
Joensuun rautatieaseman liikenteenohjaus hoidetaan paikallisesti. Asemalla on sekä rele- että kampiasetinlaite. Myös Ilomantsin radan liikenteenohjaus hoidetaan Joensuusta. Joensuun liikennepaikka on jaettu kolmeen osaan: Joensuu Sulkulahti, Joensuu Peltola ja Joensuu asema.
Joensuun rautatieaseman lipunmyynti suljettiin tammikuussa 2016, ja ratapihahenkilöstön toimipiste päätettiin samana vuonna lakkauttaa. Lipunmyynnin aukioloaikoja oli supistettu jo aiemmin.
Raiteille 2 ja 3 johtava ylikäytävä otettiin käyttöön heinäkuussa 2023.
Henkilöjunayhteydet
Yöjunayhteydet Helsingistä Joensuun kautta Ouluun lakkautettiin syksyllä 1993. Samoin kävi Joensuu–Turku-yöjunayhteyksille syksyllä 2006. Paikallisjunayhteys Niiralaan lopetettiin 1987. Karjalan radan pikajunat vaihtuivat InterCity-juniin 2005.
Matkustajapalvelut
Asemalta löytyy lippuautomaatti. Odotustila siirrettiin läheiseen pysäköintitaloon 1. marraskuuta 2021. Lisäksi asemalta on saatavissa avustuspalveluita.
Rautatieasemalla on meneillään suuri ratapihan peruskorjaus, jonka yhteydessä Pohjois-Karjalan Osuuskauppa (PKO) rakennutti pysäköintitalon, joka palvelee rautatieaseman asiakkaita, Original Sokos Hotel Kimmeliä, sekä tulevaisuudessa alueelle rakennettavien kerrostalojen asukkaita. Katutasossa on lyhytaikainen pysäköinti saattoliikenteelle, taksiasema, sekä odotustilat juna- ja linja-automatkustajille. Tilan yhteydessä on myös R-kioski.
Remontti
Joensuuhun suunniteltiin muiden kaupunkien tapaan matkakeskusta. Rautatieasemarakennus on säilynyt, mutta muun muassa entinen asemaravintola purettiin uudisrakennusten, liikennejärjestelyjen ja pysäköintitilojen takia. Aseman lisäksi vanha veturitalli ja ratapihan itäpuoliset rakennukset suojellaan.
Ratapihalle suunniteltiin tunnelia, jonka kautta matkustajat pääsevät laitureille, mutta tilalle tuli ylikäytävä
Vuonna 2018 rakennettiin kiertoliittymät aseman risteykseen ja Itäranta-kadulta Niinivaaralle päin nousevaan Vanharaitin liittymään. Linja-autoasema purettiin, ja Matkahuolto siirtyi Siihtalaan ja Lylynkoskentielle. Vanha asemaravintola eli Laituri sai purkuluvan. Seuraavaksi rakennetaan rautatieasemaa sivuava Asemankaari, jota bussiliikenne käyttää, sekä pysäköintitalo asema-alueelle. Parkkitalo palvelee myös hotelli Kimmeliä. Sen jälkeen alkaa asuntorakentaminen asemanseudulle.
Teknisesti vanhentunut Joensuun ratapiha uudistetaan täydellisesti vuosina 2021–2024. Peltolan ja Sulkulahden ratapihat vaihdekujineen perusparannetaan rakentamalla raiteisto kokonaan uusiksi, ja samalla ratapihan kaikki raiteet sähköistetään ja niitä jatketaan Parikkalan suuntaan. Vanhat käsikäyttöiset turvalaitteet puretaan ja korvataan tietokoneasetinlaitteilla. Aseman sekä Pielisjoen pohjoispuolisen alueen vanhentuneet releasetinlaitteet korvataan tietokoneasetinlaitteilla.
Siihtalan ja Käpykankaan seisakkeet
Siihtalaan, noin kilometrin päähän Joensuun asemasta, avattiin henkilöliikenteen seisake joulukuussa 1965. Seisake sijaitsi lähellä nykyistä rautatiesiltaa Siihtalan puolella. Käpykankaan seisake taas sijaitsi lähellä Pieksämäen ja Nurmeksen ratojen erkanemiskohtaa. Käpykankaan seisake (30.11.1965 asti nimellä Kurapuro) avattiin liikenteelle Siihtalaa aikaisemmin, 1930-luvun alussa. Ainakin Siihtalan seisakkeella oli puinen matkustajalaituri sekä nimikyltti, jotka on sittemmin purettu. Käpykankaalla oli ainakin nimikyltti. Seisakkeilla pysähtyi sekä Nurmeksen suuntaan että Pieksämäelle menneitä junia 26.5.1974 asti.
Debbie Meyer
Deborah Elizabeth ”Debbie” Meyer (s. 14. elokuuta 1952 Annapolis) on yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Hän oli ensimmäinen uimari, joka voitti samoissa olympialaisissa kolme henkilökohtaista kultamitalia.
Meyer hallitsi teini-ikäisenä vuosina 1967–1970 naisten vapaauintimatkoja. Hän voitti 16-vuotiaana Mexico Cityn olympialaisissa 1968 200, 400 ja 800 metrin vapaauintimatkat kaikki uusilla olympiaennätyksillä. Vuotta aiemmin 1967 hän oli Pan-Amerikan kisoissa voittanut kaksi matkaa.
Meyer oli ensimmäinen nainen, joka ui 1 500 metriä alle 18 minuutin, 400 metriä alle 4,5 minuutin, 500 jaardia alle viiden minuutin ja 1650 jaardia alle 17 minuutin. Hän teki kaikkiaan 15 maailmanennätystä (yhden 200 m:llä, viisi 400 m:llä, viisi 800 m:llä ja neljä 1500 m:llä) ja 24 Yhdysvaltojen ennätystä sekä voitti 19 maansa mestaruutta. Vuonna 1969 hänet valittiin Associated Pressin vuoden naisurheilijaksi.
Meyer lopetti uransa jo vuonna 1970. Hänet valittiin uinnin Hall of Fameen vuonna 1977.
Telesilleus
Kaava
Telesilleus-säkeessä on seitsemän tavua. Säkeen kaava on ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Esimerkkejä
Telesilla, PMG 717:
Salibandyn Euroopan cup 2004–2005
Euroopan cup 2004–2005 oli järjestyksessään 12. salibandyn seurajoukkueiden Euroopan-mestaruusturnaus. Se järjestettiin Sveitsissä tammikuussa 2005. Karsinnat Euroopan cupiin pelattiin Tšekissä elokuussa 2004.
Turnauksen voitti miehissä sveitsiläinen SV Wiler-Ersigen ja naisissa niin ikään sveitsiläinen Red Ants Rychenberg.
Ostalgia
pienoiskuva|DDR-t-paitoja myytävänä [[Berliinissä vuonna 2004.]]
Ostalgia on termi, joka kuvaa ihmisten nostalgisia tunteita elämää entistä Saksan demokraattista tasavaltaa (DDR) kohtaan. Sana on muodostettu yhdistämällä sanat Ost (itä) ja Nostalgie (nostalgia).
Berliinin muurin murruttua vuonna 1989 ja Saksan jälleenyhdistyessä seuraavana vuonna suurin osa itäsaksalaisista otti riemuiten vastaan uudenlaisen vapauden ja länsimaisen kulutuskulttuurin. Itäsaksalaiset tuotteet eivät pärjänneet kilpailussa ja suurin osa niistä katosi markkinoilta. Mutta monien itäsaksalaisten pettyessä ”wesseihin” ja elämään yhdistyneessä Saksassa nousivat nostalgiset tunteet DDR:ää kohtaan pintaan.
Ostalgiasta onkin tullut kannattavaa liiketoimintaa. On tehty muun muassa monia DDR:stä kertovia elokuvia, kuten Wolfgang Beckerin ohjaama draamakomedia Good bye, Lenin! (2003). Lisäksi vanhaa DDR:läistä musiikkia on julkaistu runsaasti cd-uusintapainoksina. Ostalgia on myös näkynyt itäsaksalaisten autojen, Trabantin ja Wartburgin suosion ja arvostuksen nousuna.
Jaaman kihlakunta
Jaama kihlakunta oli kihlakunta Venäjän keisarikunnan Pietarin kuvernementissa. Kihlakunta sijaitsi Suomenlahden etelärannalla. Idässä se rajoittui Pietarhovin kihlakuntaan ja Tsarskoje Selon kihlakuntaan, kaakossa Lugan kihlakuntaan, etelässä Outovan kihlakuntaan ja lännessä Vironmaan kuvernementtiin. Kihlakunnan hallintokaupunki oli Jaama.
Vuoden 1897 väestönlaskennassa kihlakunnan asukkaista venäläisiä oli 50,9 %, virolaisia 21,9 %, suomalaisia 14,2 %, inkerikkoja 7,8 % ja saksalaisia 2,6 %.
Vuodesta 1922 alkaen alueen nimenä oli Kingiseppin kihlakunta.
A1-talli Libanon
A1-talli Libanon on libanonilainen talli, joka kilpaili A1 Grand Prix -sarjassa kausilla 2005–2006–2008–2009.
Urpo Haapanen
Urpo Johannes Haapanen (15. kesäkuuta 1931 Helsinki – 5. helmikuuta 2002 Helsinki) oli suomalaisen äänilevytutkimuksen isä, joka kuoli 70-vuotiaana pitkän sairauden jälkeen. Urpo Haapanen teki varsinaisen päivätyönsä Valtion painatuskeskuksen palveluksessa, mutta nuoruudessa herännyt kiinnostus musiikkiin sai hänet innostumaan diskografiasta, äänilevyjen dokumentoinnista.
1960-luvun alussa Suomessa ei ollut arkistoa, jonka tehtävänä olisi ollut historiallisten äänilevyjen arkistoiminen, eikä kenelläkään ollut selvää käsitystä, millaisia levyjä menneinä vuosikymmeninä oli ilmestynyt. Haapanen ryhtyi omin päin selvittämään asiaa, ja monen vuoden ajan hän vietti käytännöllisesti katsoen kaiken vapaa-aikansa Yleisradion äänilevystössä, kirjastoissa ja levy-yhtiöiden varastoissa. Aineiston kerääminen alkoi vuonna 1964 ja ensimmäinen "Suomalaisten äänilevyjen luettelo" ilmestyi vuonna 1967, ja se kattoi vuosina 1946-66 ilmestyneet levyt.
Teoksen julkaisijana oli vasta perustettu Suomen äänitearkisto, jonka perustajajäseniin hän kuului. Arkisto keräsi levyjä ja Haapanen luetteloi ne, mutta usein levyä osattiin etsiä vasta kun Haapanen oli löytänyt sitä koskevan viittauksen jostakin vanhasta lehti-ilmoituksesta. Alkuun päästyään Haapanen julkaisi seuraavaksi luettelon vuosina 1902-1945 ilmestyneistä suomalaisista levyistä (sittemmin alkamisvuosi on jouduttu tarkistamaan) ja innostui sitten toimittamaan säännölliset luettelot edellisenä vuonna ilmestyneistä levyistä.
Vuosittaisten luetteloiden toimittamista hän jatkoi vuoteen 1980 saakka ja kokosi sen jälkeen vielä musiikkikappaleen ja teoksen mukaan järjestetyt aakkoselliset hakemistot koko suomalaisesta äänilevytuotannosta vuoteen 1982 saakka. Hänen viimeinen julkaisunsa, Suomalaisten äänilevyjen taiteilijahakemisto 1901-1982, ilmestyi 1990. Tämä viimeinen luettelo sisältää 6400 esittäjää ja levytyksiä löytyy 75 000. Tuottoisin levyttäjä oli Georg Malmsten 846 levytystä. Tämän taiteilijahakemiston kokamiseen kului neljä ja puoli vuotta. Kaikkiaan luetteloita ilmestyi 22 osaa.
Monet tutkijat ovat myöhemmin täydentäneet Haapasen aineistoa.
Urpo Haapanen keräsi kuitenkin tietonsa aikana, jolloin vanhan polven tuottajat Niilo Saarikko, Martti Piha, Toivo Kärki ja Harry Orvomaa olivat vielä aktiivisesti mukana.
Hän sai tuottajien muistikirjoista ja kaatopaikalle menossa olevista varastokorteista paljon tietoa, jota tänään ei enää löytyisi mistään.
Vuonna 1981 suomalainen äänitteiden kerääminen ja luettelointi annettiin Helsingin ja Jyväskylän yliopistojen kirjastojen tehtäväksi, ja Haapanen lopetti julkaisujensa toimittamisen.
Pian kävi kuitenkin ilmi, etteivät yliopistot pystyneet samaan. Yhtenäisiä painettuja hakemistoja uudemmista suomalaisista levyistä ei ole vieläkään olemassa.
Tällä hetkellä pidämme itsestään selvänä, että tiedot lähes kaikista suomalaisista äänilevyistä ovat helposti löydettävissä internetistä niin Kansalliskirjaston ylläpitämästä kansallisdiskografia Violasta kuin Suomen äänitearkiston "Suomalaisen musiikin tietokannasta".
Huomattava osa tästä tiedosta on peräisin Urpo Haapasen julkaisuista, ja ellei hän olisi aikanaan sitä kerännyt, sitä ei olisi nyt olemassa.
Vanhat painetut luettelot ovat nekin edelleen käyttökelpoisia.
Monien musiikin alalla työskentelevien ihmisten vakiovastaus vaikeisiin kysymyksiin on "katsotaan Haapasesta".
Gunnm
Gunnm on Yukito Kishiron vuonna 1991 aloittama yhdeksänosainen mangasarja, joka julkaistiin alun perin Shueishan kustantamassa Business Jump -antologialehdessä. Sen englanninkielinen käännös on nimeltään Battle Angel Alita. 19-osainen Battle Angel Alita: Last Order jatkaa tarinaa korvaten alkuperäisen lopetuksen ja 2015 alkoi Battle Angel Alita: Mars Chronicle.
Sarja sijoittuu synkkään tulevaisuuteen. Sarjan päähenkilö on muistinsa menettänyt kyborgityttö Gally. Gally hallitsee voimakkaan Panzer Kunst -taistelutyylin, jota hän joutuu käyttämään taistellessaan erinäisiä vastustajiaan vastaan.
Kustantamo Punainen Jättiläinen on suomentanut koko sarjan suoraan japanista. Ensimmäinen osa Ruostunut enkeli ilmestyi marraskuussa 2006.
Sarjan kahden ensimmäisen kirjan pohjalta tehtiin vuonna 1993 kaksiosainen OVA.
James Cameron tuotti ja Robert Rodriguez ohjasi mangaan pohjautuvan elokuvan Alita: Battle Angel, jonka tarina pohjautuu neljään ensimmäiseen kirjaan. Ensi-ilta oli viivästysten jälkeen 14. helmikuuta 2019. Sen pääosaa esittää Rosa Salazar.
Keltapinsettikala
Keltapinsettikala (Forcipiger flavissimus) on perhokaloihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö
Keltapinsettikala kasvaa 22 cm pitkäksi. Sen otsa on musta, leuka valkoinen, muuten kala on keltainen pyrstöntyven mustaa läikkää lukuun ottamatta.
Josefov
pienoiskuva|Josefovin 1200-luvulla rakennettu [[Vanha-Uusi Synagoga.]] pienoiskuva|Näkymä Josefovista. Josefov on Prahan juutalainen kortteli. Sitä kutsutaan myös Prahan juutalaiseksi ghetoksi. Josefov sijaitsee Vanhankaupungin aukion ja Vltavajoen välissä. Juutalaiskorttelin historia alkaa jo 1200-luvulta, jolloin kaupungin juutalainen yhteisö määrättiin muuttamaan yhdelle alueelle. Vuonna 1850 kaupunginosa sai nimen Josefstadt (”Joosefinkaupunki”) 1700-luvulla Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa hallinneen Joosef II:n mukaan.
Keltapinsettikala
Alkuperä
Keltapinsettikala on kotoisin Indopasifiselta merialueelta.
Josefov
Josefovin rakennuskantaan kuuluvat muun muassa kuusi synagogaa, joista Vanhauusi synagoga on vanhin. Se on rakennettu varhaiseen goottilaiseen tyyliin 1200-luvun lopulla. Nykyään se on Prahan juutalaisen yhteisön pääsynagoga. Lisäksi alueella on Juutalainen kaupungintalo ja 1400-luvulta 1700-luvulle käytössä ollut Vanha juutalainen hautausmaa, jossa on noin 12 000 hautaa.
Keltapinsettikala
Käyttäytyminen
Keltapinsettikala syö joskus koralleja, joten se ei aina sovi riutta-akvaarioon. Se ei ole yhtä nirso ruoan suhteen kuin pinsettikala, mutta sekin tarvitsee akvaarion, jossa on elävää kiveä.
Kala käyttää pitkää nokkaansa ruoan nyppimiseen elävästä kivestä ja saattaa päätyä outoihin asentoihin, jopa pää ylöspäin. Se kykenee myös sylkemään vettä pinnan yläpuolelle.
Philosophy & Atheism
Philosophy & Atheism on Calgaryn yliopiston filosofian professorin Kai Nielsenin kirja, jossa hän erittelee uskoa ja uskonnottomuutta ja puolustaa ateismia. Teos muodostuu kirjoituksista, joiden aiheisiin kuuluu jumalauskon puolesta esitettyjen väitteiden arvostelu, todistuksen taakka, ateismin määrittely ja ateismin ennakko-oletus, inhimillinen etiikka vastakohtana uskonnolliselle etiikalle sekä uskonnon ja järjen välinen suhde. Esipuheessa kirjoittaja toteaa pyrkineensä selkeään ja yleistajuiseen tyyliin. Osa kirjoituksista on aikaisemmin ilmestynyt eri julkaisuissa.
Dominic Armato
Dominic Armato (s. 18. marraskuuta 1976 Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka esiintyy pääosin LucasArtsin peleissä. Hänet tunnetaan parhaiten Guybrush Threepwoodin roolista Monkey Island -pelisarjassa.
Armato pitää ruoka-aiheista blogia nimeltä Skillet Doux. Hänen siskonsa Amanda Armato on näyttelijä, jolla on pieni rooli elokuvassa American Pie 2.
Sirppiahven
Sirppiahven (Enoplosus armatus) on Indonesiassa ja Australiassa tavattava ahvenkaloihin kuuluva kalalaji. Se on ainoa laji sirppiahventen heimossa (Enoplosidae)
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan sirppiahven kasvaa 23–50 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan kala on korkea ja litteä. Kalalla on kaksi korkeaa selkäevää, joista takimmainen on sirpinmuotoinen. Selkäevissä on myös myrkyllisiä piikkejä. Vatsaevät ovat sirppiahvenella hyvin kookkaat. Suu on lajilla pieni ja myös hampaat ovat pienikokoiset. Väritykseltään sirppiahven on pohjaväriltään harmaa ja ruumiissa on mustia pystyraitoja tyypillisesti 7 tai 8 kappaletta. Nuoret sirppiahvenet ovat pitkulaisempia ja väritykseltään laikukkaita.
Levinneisyys ja elintavat
Sirppiahvenia tavataan Indonesian rannikon läheisyydessä ja eteläisestä Australiasta. Ne elävät matalissa vesissä korkeintaan noin 100 metrin syvyydessä merenpinnasta. Nuoret kalat voivat elää jokien suistoissa ja aikuiset yksilöt ovat mereisiä. Tyypillistä elinympäristöä ovat koralliriutat ja meriheiniä kasvavat alueet. Sirppiahvenet liikkuvat tyypillisesti kookkaissa parvissa, mutta myös yksitellen ja erityisesti lisääntymisaikaan pareittain. Kutuaika kestää heinäkuulta elokuulle. Lajin ravintoa ovat äyriäiset ja madot.
Sirppiahvenia pidetään toisinaan akvaarioissa, mutta niiden arvo akvaariokaupassa on pientä. Niiden pitäminen akvaarioissa on kuitenkin yleistymässä. Se on myös hyvä ruokakala, mutta ei kaupallisesti kovin merkittävä.
Peroksirikkihappo
Peroksirikkihappo (H2SO5) on peroksidi-ryhmän sisältävä rikkihapon johdannainen. Yhdisteestä käytetään myös nimityksiä, peroksimonorikkihappo, peroksomonorikkihappo ja Caron happo.
Ominaisuudet
Puhtaana peroksirikkihappo on kiinteää valkoista ainetta. Se myydään useimmiten siirappimaisena vesiliuoksena, joka sisältään peroksirikkihapon lisäksi myös rikkihappoa. Liuosta säilytetään kuivajäässä. Peroksirikkihappo ja sen suolat vetyperoksimonosulfaatit ovat erittäin voimakkaita hapettimia ja happo on myös suhteellisen pysymätön. Yhdiste reagoi erittäin kiivaasti, jopa räjähtäen, helposti hapettuvien hienojakoisten metallijauheiden ja orgaanisten yhdisteiden kanssa.
Tislattaessa peroksirikkihapon vesiliuosta muodostuu tuotteina vetyperoksidia sekä rikkihappoa.
Valmistus
Ensimmäisen kerran peroksirikkihappoa valmisti saksalainen kemisti Heinrich Caro, jonka mukaan yhdisteestä käytetään toisinaan nimeä Caron happo.
Peroksirikkihappoa valmistetaan laboratorio-olosuhteissa 90-prosenttisen vetyperoksidiliuoksen ja klooririkkihapon välisellä reaktiolla. Reaktio suoritetaan –40 °C:n lämpötilassa.
Peroksirikkihappoa muodostuu, myös peroksidirikkihappoliuoksen seisoessa. Peroksirikkihappoa muodostuu enemmän, jos peroksidirikkihappoliuokseen on lisätty rikkihappoa. Teollisesti peroksirikkihappoa valmistetaan pääasiassa käsittelemällä kaliumpersulfaattiliuosta rikkihapolla, jolloin muodostuu myös kaliumpyrosulfaattia.
Käyttö
Peroksirikkihappoa käytetään sellun valmistuksessa ligniinin valkaisuaineena. Lisäksi yhdistettä käytetään väriaineiden valmistamiseen sekä orgaanisessa kemiassa valmistettaessa ketoneista laktoneita ja alkeeneistä estereitä. Yhdistettä voidaan käyttää myös orgaanisten emästen, kuten pyridiinin, aniliinin ja alkaloidien analyysissä.
Lapin metsämuseo
Lapin metsämuseo sijaitsee Pöykkölän kaupunginosassa Rovaniemellä noin 3,5 kilometriä kaupungin keskustasta kaakkoon. Lapin metsämuseon toiminnasta vastaa Lapin Metsämuseoyhdistys ry.
Jatkosodan suomalainen ilmatorjunta
Jatkosodan suomalainen ilmatorjunta tarkoittaa Suomen sotatoimia jotka häiritsivät Neuvostoliiton ilma-alusten toimintaa Suomen alueella jatkosodassa. Sen aikana suomalainen ilmatorjunta oli huomattavasti runsaslukuisempi ja paremmin aseistettu kuin Suomen jouduttua talvisotaan marraskuun lopussa 1939.
Lapin metsämuseo
Lapin metsämuseon alueelle on siirretty 1960-luvulta lähtien eri puolilta Lappia useita metsähistoriaan liittyviä rakennuksia ja rakennelmia. Vanhimmat rakennukset ovat 1900-luvun alusta, uusimmat 1950-luvulta. Museo esittelee savotta- ja uittoelämää eri aikoina.
Jatkosodan suomalainen ilmatorjunta
Kalusto
thumb|300px|Ranskalaisvalmisteinen 75mm Puteaux-ilmatorjuntakanuuna betonisessa tuliasemassa. Jatkosodan alkaessa oli ilmatorjuntajoukoilla käytössään yhteensä 675 ilmatorjunta-asetta. Osa aseista oli jo talvisodassa palvellutta kalustoa ja osa taas välirauhan aikana muun muassa Saksan sotasaalisvarastoista ja teollisuudelta hankittua.
Lapin metsämuseo
Metsähistorian erikoismuseona Lapin metsämuseo tallentaa Lapin metsien käytön historiaan, metsäkulttuuriin ja -perinteeseen liittyvää aineistoa. Museon perustehtäviin kuuluvat esineiden, valokuvien, arkistoaineistojen ja niihin liittyen tietojen tallentaminen ja säilyttäminen. Lapin metsämuseon kokoelmat ovat karttuneet jo viidenkymmenen vuoden ajan. Museon kokoelmissa on 2010-luvulle tultaessa noin 3000 esinettä, 43 000 valokuvaa ja jonkin verran arkistoaineistoa.
Jatkosodan suomalainen ilmatorjunta
Kalusto
Jatkosodan alettua suurimmalle osalle perustamistehtäviin kuuluneille ilmatorjuntayksiköille riitti aseet, joskin käyttöön oli otettava muun muassa jo kertaalleen poistettuja aseita ja talvisodassa saadut sotasaalisaseet. Armeijakunnat ja divisioonat saivat lähes määrävahvuisen aseistuksen, mutta alueellinen ilmatorjunta joutui jättämään osan yksiköistään varustamatta.
Lapin metsämuseo
Kantapuu-tietokanta
Kantapuu-tietokanta on Luston, Lapin metsämuseon, Pielisen museon, Nurmeksen museon, Möhkön ruukkimuseon, Verlan tehdasmuseon ja Suomen Metsästysmuseon yhteinen digitaalinen kokoelmatietokanta, josta voi hakea museoiden kokoelmatietoa sekä tilata kuvia. Kantapuussa voi myös antaa palautetta ja lisätietoja aineistosta museolle. Kantapuussa olevien kokoelmien tekijänoikeudet kuuluvat aineistoa säilyttävälle museolle.
Kantapuu-tietokanta sisältää jo kymmeniä tuhansia valokuvia, esineitä ja kirjallisuutta, joista suurin osa liittyy metsäkulttuuriin. Tietokanta kasvaa nopeasti digitoinnin edetessä. Kantapuun aineistoon voi tutustua myös Finnassa.
Jatkosodan suomalainen ilmatorjunta
Kalusto
Lisäkalustoa puolustusvoimat saivat jatkosodan aikana muun muassa sotasaaliina (esimerkiksi 37 mm:n it-kanuunoita ja 7,62 mm:n it-konekiväärejä), kotimaan teollisuudelta (esimerkiksi 40 mm:n Bofors-kanuunoita lisenssivalmistuksena koko sodan ajan sekä 20 mm:n kaksois-it-tykkejä vuodesta 1942 alkaen) ja Saksasta ostamalla (merkittävimpänä 88 ItK 37 vuodesta 1943 lähtien).
Saavutukset
Ilmatorjunnan tehokkuutta on lähes mahdotonta yksiselitteisesti arvioida. Pelkkien pudotettujen viholliskoneiden määrä ei kerro ilmatorjunnan tuloksista koko totuutta. Jopa suurin osa ilmatorjunnan vaikutuksesta on sen pelkällä olemassaololla, sillä se pakottaa hyökkääjän muun muassa nostamaan lentokorkeuttaan, jolloin pommitusten tarkkuus alkaa heiketä eritoten ns. pistemaaleja kohtaan. Lisäksi ilmatorjunnalla on merkittävä vaikutus hyökkäävän lentokoneen miehistöön; ympäristössä tapahtuvat räjähdykset tai kohti kiitävät valojuova-ammukset häiritsevät merkittävästi pommikoneen miehistöä ja vaikeuttavat kohteeseen osumista.
Ilmasodankäynnissä on perinteisesti keskitytty pudotettujen viholliskoneiden lukumäärään. Osa ilmatorjunnan lukuun lasketuista pudotuksista on varmasti sellaisia vihollisen lentokoneita, jotka olisivat pudonneet ilman ilmatorjuntatultakin, sillä suomalaiset hävittäjälentokoneet olivat tulittneet niitä jo aiemmin.
Kingston (Kanada)
Kingston on Ontarion provinssissa Kanadassa sijaitseva kaupunki, jonka väkiluku on noin 123 000 (2011) ja esikaupunkeineen 152 000 (2006). Se sijaitsee Saint Lawrence -joen alkukohdassa Ontariojärven itäpohjukassa.
Jatkosodan suomalainen ilmatorjunta
Saavutukset
Lisäksi Merivoimien lasketaan pudottaneen ilmatorjunta-aseillaan yhteensä 75 lentokonetta, joista oli
Kingston (Kanada)
Kaupungissa on kaksi yliopistoa. Näistä suurempi on vuonna 1841 perustettu Queen’s University, jossa on noin 16 000 opiskelijaa. Vuonna 1876 perustettu Royal Military College on puolestaan Kanadan ainoa sotilasakatemia.
Jatkosodan suomalainen ilmatorjunta
Saavutukset
Päämajassa laaditun tilaston mukaan Neuvostoliiton ilma-ase menetti Suomen kanssa käydyssä sodassa (syöksyneet mukaan lukien) yhteensä 2 674 lentokonetta, jonka lasketaan edustavan noin 4:ää prosenttia Neuvostoliiton koko ilma-aseesta. Neuvostoliiton viralliset lentokonetappiot vuosien 1941–1945 sodassa ovat kaikkiaan 46 100 taisteluissa menetettyä ja 60 300 ei-taistelutoimissa menetettyä lentokonetta. Näin ollen 4 %:n osuus merkitsisi että Neuvostoliitto olisi menettänyt sotatoimissa (sotalennoilla sekä lentokentille tuhoutuneina) Suomea vastaan noin 1 850 lentokonetta, mikä sisältää teknisten vikojen ja muiden onnettomuuksien takia menetetyt koneet. Ero Neuvostoliiton kirjaamiin tappioihin on huomattava. Esimerkiksi Kannaksen kesäkuun taisteluissa 1944 Leningradin rintaman ja Itämeren laivaston konetappioiksi kirjattiin yhteensä noin 190 lentokonetta, joista 13. ilma-armeija menetti 160. Kyseisen ilma-armeijan kesäkuun 1944 katsaukseen tilastoitiin sotalennoilla menetetetyiksi 160 lentokonetta joista 89 viholliskoneiden alasampumina, 35 ilmatorjunnan alasampumina ja 36 koneesta on kirjattu vain, että kone on jäänyt palaamatta lennoilta. Sen sijaan Kannaksen ilmatorjunta väittää pudottaneensa 9.6–30.6.44 Kannaksen alueella noin 270 konetta.
Harry Potter ja Azkabanin vanki (videopeli)
Harry Potter ja Azkabanin vanki on Electronic Artsin julkaisema toimintaseikkailupeli, joka perustuu samannimiseen kirjaan ja elokuvaan. Peli julkaistiin vuonna 2004 usealle alustalle.
Peli on tekstitetty ruotsiksi, norjaksi, tanskaksi, englanniksi ja ranskaksi.
Pelaajalla on mahdollisuus valita pelattavaksi hahmoksi Harry Potter, Ron Weasley tai Hermione Granger. Kullakin on erilaisia taikoja, joita he osaavat tehdä. Eri tehtävissä tulee suorittaa tehtäviä tietyillä hahmoilla.
Fiskari
thumb|250px|Näkymä Fiskarin pääkadulta. thumb|250px|Seuratalo Lukaali pääkadun varrella.
Fiskari on kylä ja taajama Raaseporin kaupungissa entisen Pohjan kunnan alueella läntisellä Uudellamaalla. Taajaman väkiluku oli 454 asukasta vuoden 2011 lopussa.
Fiskarin kylässä sijaitsee entinen Fiskarsin rautaruukki, joka on perustettu vuonna 1649. Huomattavin nähtävyys on 1818 rakennettu Charles Bassin suunnittelema kartanolinna. Fiskari on kesäisin suosittu matkailukohde, jossa toimii muun muassa käsityöläis- ja taiteilijayhteisö. Kylän läpi virtaava Fiskarsinjoki ja siinä oleva Fiskarinkoski ovat edesauttaneet sitä, että teollisuutta on aikoinaan perustettu paikkakunnalle. Uudenmaan liiton maakuntahallitus valitsi Fiskarin vuoden uusmaalaiseksi kyläksi vuonna 2000.
Historia
Fiskarin kylä kehittyi saksalaissyntyisen Peter Thorwösten 1649 perustaman rautaruukin ympärille. Ruukissa jalostettiin myös kuparia. Ruukin osti vuonna 1822 John Jacob von Julin, joka perusti Fiskariin 1830 hienotaetehtaan ja 1836 Suomen ensimmäisen konepajan.
thumb|Fiskars [[Zachris Topelius|Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä.]] thumb||Pikkupässi oli käytössä Fiskarsin–Pohjankurun radalla vuoteen 1952.
Nykypäivä
Nykyään ruukki on elinvoimainen suomalaisen taiteen ja muotoilun keskus. Ruukin alueella on asukkaita kuutisensataa, ja paikka on erityisesti taiteilijoiden, käsityöläisten ja muotoilijoiden suosiossa. Varsinkin kesäisin Fiskarsin ruukki on suosittu matkailukohde. Myös talvisin näyttelyt, kokous-, majoitus- ja ravintolapalvelut sekä työpajat ja myymälät tarjoavat nähtävää ja koettavaa.
Raaseporin kaupunki myi vuonna 2012 yrittäjä Olli Muuraiselle sata omistamaansa ruukkiasuntoa Fiskarista ja Pinjaisista. Asukkailla on kaksi vuotta oikeus asua entisin ehdoin, ja sen jälkeen kymmenen vuotta asunnoista puolet on säilytettävä vuokrakäytössä. Asunnot myytiin 4,1 miljoonalla eurolla. Fiskarin alueelle on kaavoitettu 140 uutta tonttia.
Kalevi Koskinen
Tauno Kalevi Koskinen (16. helmikuuta 1932 Kalvola – 12. heinäkuuta 2019 Hollola ) oli suomalainen oopperalaulaja ja laulupedagogi. Koskinen oli äänialaltaan tenori. Hän opiskeli Lahdessa Tauno Kaivolan johdolla 1959–1969. Oopperauransa Koskinen aloitti Lahden oopperassa vuonna 1959. Vuonna 1972 hänet kiinnitettiin Kansallisoopperaan. Koskinen esiintyi myös Savonlinnan oopperajuhlilla ja teki Suomessa ja ulkomailla yhteensä yli sata oopperaroolia.
Viinintuotanto Australiassa
Viinintuotanto on Australiassa kasvava ala. Vuonna 2012 viinitilat kattoivat maan pinta-alasta 170 000 hehtaaria, joka vuoteen 2018 mennessä oli vähentynyt 145 000 hehtaariin. Australia on yksi tärkeimmistä Uuden maailman viinimaista. Australia on viinin kulutuksessa 10. ja tuotannossa viides.
Kalevi Koskinen
Oopperalaulajana Koskinen tuli tunnetuksi varsinkin koomisista rooleista. Levylle hän on tehnyt muun muassa Saltun roolin Leevi Madetojan oopperassa Pohjalaisia. Levytys on vuodelta 1975, ja oopperan johtaa Jorma Panula. Oopperauransa jälkeen Koskinen toimi Päijät-Hämeen konservatorion laulun lehtorina. Koskisen oppilaina ovat olleet monet Suomen eturivin oopperalaulajat, kuten Mika Pohjonen ja Jyrki Anttila.
Viinintuotanto Australiassa
Tuotantoalueet
Viinintuotanto on keskittynyt Australian eteläosiin ja Tasmaniaan viileämmän lämpötilan vuoksi. Uudessa Etelä-Walesissa ja Victoriassa on eniten viinitiloja, joiden yhteispinta-ala on 145 000 hehtaaria. Viljelyala ei ole merkittävästi vähentynyt.
Vuonna 2017 viinin tuotantomäärä oli 1,3 miljoonaa litraa.
Pertti Kaijanlaakso
Pertti Juhani Kaijanlaakso (3. elokuuta 1949 Helsinki – 1. tammikuuta 2018) oli suomalainen nyrkkeilijä. Hän osallistui vuoden 1974 MM-kilpailuihin raskaassa keskisarjassa ja voitti ensimmäisessä ottelussa Zairen Ibelo Mowanen kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä mutta antoi luovutusvoiton Neuvostoliiton Oleg Karatajeville. Vuoden 1973 EM-kilpailuissa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Alankomaiden Sjeng Verstappenille. Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden keskisarjassa 1970 ja raskaassa keskisarjassa 1974 sekä Suomen-mestaruuden keskisarjassa 1970, raskaassa sarjassa 1973 ja raskaassa keskisarjassa 1974.
Kaijanlaakso aloitti nyrkkeilyharrastuksen kymmenvuotiaana ja menestyi jo nuorten sarjoissa 1960-luvun lopulla. Vuonna 1970 hänet palkittiin Ville-patsaalla Suomen parhaana nyrkkeilijänä. Hän edusti Torpan Poikia.
Outovan kihlakunta
Outova kihlakunta oli kihlakunta Venäjän keisarikunnan Pietarin kuvernementissa. Kihlakunta sijaitsi kuvernementin länsiosassa Peipsijärven itäpuolella. Lännessä se rajoittui Vironmaan kuvernementtiin, pohjoisessa Pietarin kuvernementin Jaaman kihlakuntaan, idässä Lugan kihlakuntaan ja etelässä Pihkovan kuvernementtiin. Kihlakunnan hallintokaupunki oli Outova.
Vuoden 1897 väestönlaskennassa kihlakunnan asukkaista venäläisiä oli 88,9 % ja virolaisia 10,5 %.
Karnuutit
pienoiskuva|Gallian heimot ja tärkeimmät kaupungit 100-luvulla eaa. Karnuutit ( tai carnuti) olivat voimakas kelttiheimo, joka asui Galliassa, Seinen ja Loiren välimaastossa. Karnuuttien eteläpuolella asuivat biturigit ja itäpuolella senonit. Roomalaisten mukaan karnuuttien hallitsema alue oli Gallian poliittinen ja uskonnollinen keskus. Karnuuttien tärkeimmät linnoitetut kaupungit olivat nimeltään Cenabum tai Genabum (nykyinen Orléans) ja Autricum (nykyinen Chartres). Druidien vuosittainen kokous järjestettiin jommassakummassa kaupungissa.
Liviuksen mukaan karnuutit olivat yksi niistä kelttiheimoista, jotka aikoinaan hyökkäsivät Italiaan Bellovesuksen johdolla, kun Tarquinius Priscus oli Rooman kuningas. Ilmeisesti karnuutteja olivat aiemmin hallinneet kuninkaat, mutta he lienevät luopuneet kuningasvallasta niihin aikoihin kun Caesar aloitti Gallian valloituksen.
Vercingetorixin johtaman kansannousun aikana Caesar poltti Cenabumin. Karnuutit lähettivät myöhemmin 12 000 miestä Vercingetorixin tueksi Alesian taisteluun. Augustuksen aikana karnuutit saivat foederatin aseman.
Etymologia
Prefiksi "car-" tulee keltinkielisestä nominista "cairn", joka tarkoittaa "kiviröykkiötä", kuten esimerkiksi Newgrange Irlannissa; suffiksiosa "utes" on muunnos nominista, jonka toisia versioita ovat "uates","ovates" tai "vates". Näin "cairn-uates" tarkoittaa "kiviröykkiöennustajaa".
Tejo-luokka (tykkivene)
Tejo-luokka oli Portugalin laivaston kolmen 1870-luvulla valmistetun puurunkoisen tykkiveneen muodostama alusluokka.
Maa aikojen alussa (elokuvasarja)
Maa aikojen alussa on puhuvista dinosauruksista kertova animaatioelokuvasarja, jonka ensimmäinen elokuva Maa aikojen alussa ilmestyi vuonna 1988. Sitä olivat tuottamassa George Lucas, Steven Spielberg ja Don Bluth, joka myös ohjasi ensimmäisen elokuvan. Elokuvien jatko-osissa he eivät enää olleet mukana.
Televisiosarja
Vuonna 2007 Maa aikojen alussa -elokuvasarjasta tuotettiin myös animaatiosarja Maa aikojen alussa, jonka tarinat sijoittuvat elokuvan Maa aikojen alussa 13 jälkeisiin tapahtumiin.
Lakiston vesitorni
thumb|Lakiston vesitorni thumb|Lakiston vesitorni Lakiston vesitorni sijaitsee Lakistossa Pohjois-Espoossa lähellä Nurmijärven rajaa. Vesitorni on rakennettu vuonna 1959 ja sen omistaa Rinnekoti-Säätiö. Vesitornin tilavuus on 300 m³, joten se on Espoon pienin vesitorni. Vesitornin korkeus on noin 20 metriä. Vesitornin ylävesisäiliö on muodoltaan lieriömäinen. Tornin silmäänpistävä yksityiskohta on säiliön pohjaan rakennettu häkki, jonka kautta säiliöön mennään.
60.35447°N, 24.66029°W
The Chicks
The Chicks (aiemmin Dixie Chicks) on yhdysvaltalainen countrypop-trio. Se on parhaiten myynyt naisyhtye, joka kesäkuuhun 2006 mennessä oli myynyt 30 miljoonaa albumia. Yhtyeen alkuperäiset jäsenet olivat Emily Robison, Martie Maguire, Laura Lynch ja Robin Lynn Macy. Yhtye jäi trioksi Macyn lähdettyä vuonna 1992. Laura Lynchin korvasi vuonna 1995 Natalie Maines.
Yhtye perustettiin vuonna 1989 Dallasissa, Texasissa. Vuosien kamppailun ja henkilövaihdosten jälkeen Dixie Chicks saavutti 1990-luvun alussa suuren suosion country- ja poprintamalla. He julkaisivat sellaisia hittejä kuin ”Wide Open Spaces”, ”Cowboy Take Me Away” ja ”Long Time Gone”. Jäsenet tulivat tunnetuksi vahvoista persoonistaan, musikaalisuudestaan, tyylitajustaan ja suorasanaisista poliittisista kommenteistaan.
Kymmenen päivää ennen vuoden 2003 Irakin invaasiota, päävokalisti Maines kritisoi julkisesti Yhdysvaltain presidentti George W. Bushia. Tapaus aiheutti yleistä pahennusta sekä yleisökadon Dixie Chicksin keikoilla. Yhtye teki aiheesta dokumenttielokuvan nimeltä Dixie Chicks: Shut Up and Sing (2006), jossa seurattiin yhtyeen elämää kolmen vuoden ajan lausunnon jälkeen.
Vuonna 2007 yhtye voitti 13 Grammy-palkintoa ja oli samalla myös ensimmäinen countryyn pohjautuva yhtye, jolla on Grammy-gaalan historiassa ollut kolme albumia ehdolla Vuoden albumiksi.
Kesäkuussa 2020 yhtye vaihtoi nimekseen The Chicks, jäsenten mukaan Yhdysvaltain sisällissodan Etelävaltioihin yhdistyvän Dixie-nimen valinta oli nuoruuden erhe jota he olivat katuneet jo pitkään.
Nokia 6233
Nokia 6233 on Nokian 3G-puhelin, jonka erikoisuus on ruostumattomasta teräksestä valmistetut pinnat. Tämä lisää hieman puhelimen painoa. Puhelimen takaosan pinnoite on mattapintaista kumia. Näytön koko on 2,0 tuumaa. Sisäistä muistia on vain kuusi megatavua, mutta MicroSD-muistikortilla muistia voi lisätä kaksi gigatavua. Datasiirto on mahdollista 3G-verkossa nopeimmillaan 384 kbit/s. Prosessorina on 237 MHz ARM9.