cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Satakunnan karhu
Karhuveistoksen versiot
Vuonna 1930 Cedercreutz tarttui uudestaan Karhu-aiheeseen muovaillen useita karhuveistoksia. Porin kaupunginhallitus tilasi Cedercreutzilta vuonna 1936 valmistuneen pienoisveistoksen mukaisen karhun Raatihuoneen puistoon. Kyseinen karhuveistos oli ensimmäinen, joka oli kaupungin tilaama.
Kolmas karhuveistos paljastettiin Pori-Haapamäki radan vihkiäisjuhlallisuuksissa vuonna 1938. Satakunnan Kansa uutisoi veistoksesta: ''”Raatihuoneen pylvään päähän nostettiin eilen uusi vaskinen karhu entisen terrastista (keinokivestä) tehdyn karhun penikan sijaan. Uusi vaskikarhu on olemukseltaan jäykkä ja vakaa, ei semmoinen iloinen veitikka kuin pentukarhu oli. Vaskikarhu on kuvanveistäjä Emil Cedercreutzin työtä niin kuin sen edeltäjäkin oli. Kaupunginhallituksen asettama rautatiejuhlatoimikunta on sen taiteilijalta tilannut juhlistamaan osaltaan kaupunkia ensi lauantain rautatievierailussa ja sitten tietysti seisomaan edelleen vartiopaikallaan”''.
Karhu Satakunnan symbolina
Juhana-Herttua loi lähtökohdan karhu-symboliikalle vuonna 1558 antaessaan perustamalleen kaupungille nimen Björneborg (Pori) eli Karhulinna. Juhana Herttuan vaakunassa miekkaa pitelevä, kahdella jalalla seisova karhu symboloi ”Pohjois-Suomea” eli Satakuntaa, ja sen on tulkittu symboloivan herttuakunnan pohjoisosien villiä luontoa.
Tavallinen kansa ei vielä 1800-luvulla tuntenut Satakunnan vaakunaa, vaikka sen historia ulottui 1500-luvulle asti, sillä se oli niin harvoin nähtävillä. 1870-luvulla Satakunnan Maanviljelysseura alkoi käyttää Satakunnan vaakunaa vuosijuhlissaan ja karhuaihe alettiin kytkeä maanviljelykseen. Juhalassa vaakunan alle oli ripustettu vaate, jossa luki ”Edistyköön Suomen maanviljelys”. Vaakunan ja iskulauseen yhdistyessä karhusymboli sai uuden merkityksen: ”Näiden sanain yläpuolella seisoi karhu, metsän kuningas kahdella jalalla ja miekka kädessä Satakunnan vaakunassa kehoittamassa kokoontuneita maanviljelijöitä: kaatakaatte, peratkaatte, muokatkaatte, kääntäkäätte maata kuin karhu!”
Taidehistorioitsija Annika Waenerbergin mukaan karhu ei kuitenkaan vielä 1910-luvulla ollut vakiintunut maakunnan symboliksi, sillä Cedercreutz kirjoitti Maila Talviolle, että ”Karhu on mielestäni Satakuntamme symboli ja voisi se vastaisuudessa myöskin olla jossain täällä pystytettynä.” Toisaalta jo vuonna 1912 julkaistussa Aino Voipion sanoittamassa Satakunnan laulussa lauletaan ”Nousee Satakunnan kansa / Entisellä voimallansa karhun kämmen lyö”.
Teemu Lehtilä
Teemu Aleksi Lehtilä (s. 27. marraskuuta 1966 Kokemäki) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 1989 teatteritaiteen maisteriksi. Hän on näytellyt Jyväskylän kaupunginteatterissa ja Tampereen Teatterissa.
Tunnetuksi hän on tullut roolistaan Häjyt -elokuvassa (1999) sekä sittemmin saippuasarjasta Salatut elämät. Siinä hän näytteli ensin vuosina 2004–2006 narsisti Aaro Vaalannetta ja myöhemmin tämän kaksoisveljeä Eero Vanalaa tammikuusta 2007 elokuuhun 2009 asti. Hän palasi Aaron rooliin vuosina 2012, 2015 sekä vuodesta 2017 alkaen uudestaan.
Lehtilä on naimisissa Nina Viinikan kanssa ja heillä on viisi lasta. He asuvat Lempäälässä.
Kaksoisrooli Salatuissa elämissä
Lehtilällä on ollut kaksoisrooli MTV3:n saippuasarjassa Salatut elämät. Ensin hän näytteli narsisti Aaro Vaalannetta vuosina 2004–2006. Myöhemmin Lehtilä esitti Aaron kaksoisveljeä Eero Vanalaa tammikuusta 2007 elokuuhun 2009. Keväällä ja syksyllä 2007 sekä keväällä 2009 Lehtilä esitti sekä Aaroa että Eeroa yhtä aikaa. Keväällä 2009 hän esitti Eeron takaumissa Eeron ja Aaron isää, eli Lehtilällä oli kolmoisrooli. Kolmen vuoden tauon jälkeen Lehtilä palasi sarjaan Aaro Vaalanteena 7. syyskuuta 2012 esitetyssä jaksossa ja poistui jälleen 22. marraskuuta 2012. Vielä joulukuussa 2012 Aaro kuitenkin esiintyi Paulan ja Lauran harhanäkynä. Aaro Vaalanteena hän palasi sarjaan jälleen 2. maaliskuuta 2015 ja poistui 13. huhtikuuta 2015. Aaro palasi sarjaan uudelleen 26. tammikuuta 2017.
Olli-Pekka Kallasvuo
Olli-Pekka Juhani Kallasvuo (s. 13. heinäkuuta 1953 Lavia) on Nokian entinen toimitusjohtaja ja Nokia Siemens Networksin entinen hallituksen puheenjohtaja. Kallasvuo aloitti Nokian toimitusjohtajana 1. kesäkuuta 2006 Jorma Ollilan jättäessä yhtiön operatiivisen johdon. Kallasvuon erottamisesta Nokian toimitusjohtajan tehtävistä ilmoitettiin 10. syyskuuta 2010. Hänen paikkansa toimitusjohtajana otti 21. syyskuuta 2010 kanadalainen Stephen Elop. Kallasvuo jatkoi erottamisensa jälkeen Nokia Siemens Networksin hallituksen puheenjohtajana syyskuulle 2011. Oikeustieteen kandidaatti, varatuomari Kallasvuo työskenteli Nokiassa vuodesta 1980 yhteensä lähes kolme vuosikymmentä.
Varhainen elämä ja koulutus
Kallasvuo on syntynyt Satakunnan Laviassa, jossa isä Jouko Kallasvuo toimi apteekin proviisorina ja äiti Aino Kallasvuo (o.s. Andersson) opettajana. Olli-Pekka Kallasvuo kävi lukion Raahessa; hän oli käynyt koulua myös Porissa. Reaaliaineista kiinnostunut nuorukainen oli ehtinyt 1960-luvun lopulla toimia koulunsa teinikunnan puheenjohtajana ennen kuin toiminta politisoitui. Hän lähti Helsingin yliopistoon opiskelemaan oikeustiedettä. Opiskelijana hän vaikutti Pohjois-Pohjalaisessa Osakunnassa, esimerkiksi sen juristikerhossa, Kriminaaliklubissa. Olli-Pekka Kallasvuo oli ylioppilaskunnan edustajistovaaleissa ehdolla keskustan listoilta kuitenkaan tulematta valituksi. Kallasvuo valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1976.
Ura
Valmistuttuaan oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1976 Kallasvuo aloitti lakimiehen työt Suomen Yhdyspankissa. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1979.
Nokia
Nokian hallitus nimitti Kallasvuon yhtiön toimitusjohtajaksi 1. lokakuuta 2005 lähtien. Kallasvuo aloitti pääjohtaja Jorma Ollilan seuraajana 1. kesäkuuta 2006. Toimitusjohtajaksi noustuaan Kallasvuo kertoi keskittyvänsä nimenomaan Yhdysvaltain-markkinoiden selättämiseen.
Nokian suunta Kallasvuon aikakaudella oli alaspäin. Neljässä vuodessa Nokian osuus Yhdysvaltain-markkinoista romahti viidenneksestä seitsemään prosenttiin. Arvioitiin, että Nokian Ovi-palvelu, kosketusnäytölliset älypuhelimet ja iPhonen haastaminen eivät onnistuneet Kallasvuon aikana. Samalla maailman sadan arvokkaimman brändin listalla Nokia romahti vuonna 2009 aiemmalta 13. sijaltaan 43:nneksi. Kehnoa sijoitusta selitettiin yhtiön huonolla asemalla varsinkin Yhdysvalloissa. Kallasvuon aikana yhtiön myös väitettiin myötävaikuttaneen Lex Nokiana tunnettuun lakimuutokseen, kun Helsingin Sanomat uutisoi Nokian uhanneen siirtää toimintansa Suomesta, mikäli uutta sähköisen viestinnän tietosuojalakia ei saada aikaiseksi.
Spekulaatiot Kallasvuon johtaja-asemasta voimistuivat ennen Nokian yhtiökokousta huhtikuun lopussa 2010. Vielä toukokuussa 2010 hallituksen puheenjohtaja Jorma Ollila vakuutti, että Nokian johdolla on yhtiön hallituksen tuki. Myöhemmin selvisi, että Ollila etsi jo uutta toimitusjohtajaa Nokialle. Wall Street Journal -lehti spekuloikin 20. heinäkuuta 2010, että Kallasvuo erotettaneen heinäkuussa 2010. Kallasvuo kommentoi häneen kohdistunutta erospekulointia, että ”(se) on saatava loppumaan tavalla tai toisella” ja että ”se ei ole hyväksi Nokialle”.
Huhut Kallasvuon vaihtamisesta jatkuivat ja 10. syyskuuta 2010 uutisoitiin, että Stephen Elop, joka vastasi Microsofttin yritysratkaisuista, korvaisi Kallasvuon 21. syyskuuta 2010 alkaen. Kallasvuo jätti paikkansa yhtiön hallituksessa välittömästi eroilmoituksen yhteydessä. Kolme päivää tämän jälkeen 13. syyskuuta 2010 erosi myös Anssi Vanjoki, joka oli ollut Jorma Ollilan oma ehdokas toimitusjohtajaksi. Kallasvuo kuitenkin jatkoi Nokia Siemens Networksin hallituksen osa-aikaisena puheenjohtajana runsaan vuoden lokakuulle 2011. Kallasvuolle maksettiin hänen johtajasopimukseensa perustuvana erorahana kaikkiaan 4,6 miljoonaa euroa. Kallasvuo ei osallistunut eroilmoituksen jälkeen Nokian päätapahtumana pidettyyn Nokia World -lehdistötapahtumaan syyskuussa 2010.
Jorma Ollila ja muu Nokian ylin johto olivat 1990-luvulta lähtien olleet Suomen parhaiten ansaitsevia palkansaajia. Vuonna 2005 Kallasvuon ansiotulot olivat noin 1 400 000 euroa, vuonna 2006 2 200 000 euroa ja vuonna 2008 4 300 000 euroa. Kallasvuon kokonaisansio oli vuonna 2008 kahdeksan miljoonaa euroa, josta peruspalkan osuus oli 1,2 miljoonaa euroa.
Nummen Osuuspankki
Nummen Osuuspankki, alun perin Nummen Osuuskassa, oli vuonna 1917 perustettu itsenäinen pankki Nummella, Uudellamaalla. Vuonna 1991 Nummen Osuuspankki fuusioitui Länsi-Uudenmaan Osuuspankkiin. Kyseisenä vuonna Nummen Osuuspankin ottolainaus oli 126 miljoonaa markkaa ja asuntolainaus 118 miljoonaa markkaa.
Olli-Pekka Kallasvuo
Nokia
Nokian ulkopuolella Kallasvuo toimi muun muassa EMC Corporation, Fortumin, F-Securen ja Sampon sekä EK:n hallitus ja Tutkimus- ja innovaationeuvostossa.
Nummen Osuuspankki
Länsi-Uudenmaan Osuuspankin Saukkolan konttori lakkautettiin vuonna 2017.
Olli-Pekka Kallasvuo
Nokian jälkeen
Kallasvuo lahjoitti muiden talouselämän vaikuttajien kanssa vuoden 2010 loppupuolella 5 000 euroa Kokoomuksen vaalityöhön. Tammikuussa 2011 ilmoitettiin, että Kallasvuo on nimetty World Design Capital Helsinki 2012 -valtuuskunnan johtoon. Valtuuskunnan toimikausi jatkuu kevääseen 2013.
Nummen Osuuspankki
Historia
Nummen Osuuskassa perustettiin 28. tammikuuta 1917 ja osuuskassan sääntö vahvistettiin Suomen senaatissa 13. huhtikuuta 1917. Alun perin Nummen Osuuskassa toimi Nummen seuratalolla yhdessä Nummen Säästöpankin kanssa, mutta vuoden 1918 sisällissota keskeytti osuuskassan toiminnan moneksi vuodeksi; toiminta päätettiin aloittaa uudelleen vasta vuonna 1924.
Nummen osuuskassan toimisto palveli asiakkaita kassan kirjanpitäjän Jalmari Jokisen asunnossa Tavolan koulukodissa vuoteen 1927 asti, jolloin toimisto siirrettiin Saukkolaan. Saukkolassa Nummen osuuskassan toimisto palveli vuoteen 1954 asti, kunnes kyseisen vuoden heinäkuussa se palasi takaisin Jokisen asuntoon Tavolaan. 1947 Nummen Osuusmeijerin isännöitsijä Paavo Junttila valittiin Nummen Osuuskassan kirjanpitäjäksi ja tuolloin osuuskassan toimisto jälleen siirtyi Saukkolaan, tällä kertaa Junttilan asuntoon.
Olli-Pekka Kallasvuo
Nokian jälkeen
Kallasvuo erosi Nokia Siemens Networksin hallituksen puheenjohtajan paikalta syyskuussa 2011, koska "--hänellä ei ole mahdollisuutta toimia roolissa päätoimisena." Uudeksi NSN:n hallituksen päätoimiseksi puheenjohtaksi nimitettiin TDC:n ex-talousjohtajana toiminut Jesper Ovesen.
Nummen Osuuspankki
Pitkäjärven Osuuskassa
Vuonna 1924 Nummelle perustettiin Pitkäjärven Osuuskassa, joka aloitti toiminnan vuonna 1926. Pitkäjärven Osuuskassa päätettiin kassan osuuskuntakokouksessa sulauttaa Nummen Osuuskassaan vuonna 1947.
Olli-Pekka Kallasvuo
Nokian jälkeen
Helmikuussa 2011 Kallasvuon nimi tuli esiin kun rakennusyhtiö SRV:n hallituksen nimitys- ja palkitsemisvaliokunta päätti ehdottaa uutta hallituksen jäsentä maaliskuun 2011 yhtiökokoukselle. Tammikuussa 2012 Kallasvuota päätettiin ehdottaa TeliaSoneran hallituksen jäseneksi.
Nummen Osuuspankki
Oma toimitila
Nummen Osuuskassan toiminnan laajetessa voimakkaasti päätettiin osuuskassalle rakentaa oma toimitalo Saukkolaan vuonna 1943. Toimitalo valmistui elokuussa 1954.
Olli-Pekka Kallasvuo
Yksityiselämä
Kallasvuo on naimisissa entisen Nokian juristi–ekonomin Ursula Raninin kanssa. Aikaisemmasta avioliitostaan Anita Kallasvuon kanssa hänellä on kaksi aikuista lasta.
Nummen Osuuspankki
Oma toimitila
Syksyllä 1961 Nummen Osuuskassan sivukonttori Nummen kirkonkylään valmistui. Kirkonkylän konttorin tontti oli ostettu Lukkarin tilalta.
Seututie 387
Seututie 387 on Lappeenrannasta Virolahden Vaalimaalle johtava seututie. Tien pituus on 59 kilometriä.
Tie alkaa Lappeenrannasta, kaupungin keskustan eteläpuolelta valtatieltä 6 ja kulkee Raipon ja Ylämaan sekä Miehikkälän kunnan itäosien kautta Vaalimaalle, jossa se päättyy valtatielle 7 (E18) Venäjän vastaisen valtakunnanrajan tuntumassa.
Olli-Pekka Kallasvuo
Yksityiselämä
Kallasvuo harrastaa golfia ja tennistä sekä poliittisen historian lukemista. Hän käy konserteissa tai taidenäyttelyissä. Kallasvuo kuuluu epäviralliseen Taidekerhon pojat -ryhmään. Kallasvuon raviharrastus on jäänyt vuosien saatossa taka-alalle, mutta Nokia-eron jälkeen hän on palannut harrastuksen pariin. Nimekkäin Kallasvuon omistamista hevosista on keväällä 2012 Suomen ennätyksen juossut tamma She Loves You.
Nummen Osuuspankki
Päätöksenteko
Listoja Nummen Osuuspankin johtohenkilöistä ja vuosista, jolloin he ovat olleet tehtävässä :
Seututie 387
Tietä voidaan käyttää vaihtoehtoisena yhteytenä Helsingistä Lappeenrannan suuntaan; matka on 10 kilometriä pidempi kuin valtatien 6 kautta.
Deliverance
Deliverance voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Seututie 387
Seututie 387 muodostaa eteläisimmän osan Suomenlahden rannalta Sallaan ulottuvasta matkailureitistä, Runon ja Rajan tiestä.
Elvis kiertueella
Elvis kiertueella on Elvis Presleyn toinen konserttielokuva, joka palkittiin parhaan dokumentin Golden Globella vuonna 1973.
Mikko Linnaluoma
Mikko Linnaluoma (s. 30. syyskuuta 1982 ) on suomalainen entinen pesäpalloilija, joka edusti urallaan pääasiassa Hyvinkään Tahkoa.
Olli-Pekka Kallasvuo
Yksityiselämä
Kallasvuo on saanut 31 000 euron sakot lievästä veropetoksesta jätettyään tullaamatta 11 000 euron arvosta sveitsiläisiä ostoksia vuonna 2004.
Mikko Linnaluoma
Linnaluoma pelasi ensimmäiset Superpesis-ottelunsa kaudella 2004 kasvattajaseurassaan Hyvinkään Tahkossa. Sitä ennen hän oli pelannut sekä Tahkon juniorijoukkueissa että Riihi-Pesiksen joukkueessa Suomensarjassa ja Ykköspesiksessä. Linnaluoma voitti Tahkossa mestaruuden kaudella 2007. Hän edusti Tahkoa kauden 2009 loppuun saakka, kunnes Linnaluoma lopetti uransa. Häneltä leikattiin polvi syksyllä 2010. Lisäksi Linnaluoman ranne puhdistettiin. Hän kuitenkin palasi vuoden tauon jälkeen kaudella 2011. Alkukauden Linnaluoma pelasi Puna-Mustissa Ykköspesiksessä. Olli Lehtolan loukkaantumisen takia Linnaluoma siirtyi pudotuspelien alettua Tahkoon Superpesistä pelaamaan. Linnaluoma solmi kauden jälkeen sopimuksen kaudesta 2012 Tahkon kanssa.
Kaudelle 2012 Linnaluoma valittiin Tahkon varakapteeniksi. Hän kärsi heti alkukaudesta selkävaivoista. Touko- ja kesäkuun aikana Linnaluoma pelasi kahdeksan ottelua Superpesiksessä. Hän saavutti toukokuussa uransa sadannen ottelun Superpesiksessä. Lisäksi hän löi kerran kunnarin ja valittiin yhdessä ottelussa Tahkon parhaaksi pelaajaksi. Kesäkuun puolivälissä hänen polvensa hajosi. Linnaluoma palasi vielä Tahkon joukkueeseen pelaten muutamassa ottelussa. Linnaluoman polvi vaati leikkausta ja uran odotettiin päättyvän loukkaantumiseen, mutta niin ei käynyt. Elokuussa Linnaluoma meni kuitenkin töihin Adidakselle Saksaan muuttaen samalla sinne. Linnaluoma lensi kuitenkin Saksasta viikonlopuksi Suomeen pelaamaan Tahkon puolivälieräotteluissa Joensuun Mailaa vastaan. Tahko tippui puolivälierissä ja Linnaluoma lopetti lopullisesti uransa.
Linnaluoma pelaa etukentällä. Sisäpelissä hän on vaihtaja. Hän kärsi uransa aikana lukuisista polvivaivoista. Linnaluoma saavutti uransa aikana 178,7 pesispörssipistettä. Hänen ainoa SM-mitalinsa oli vuonna 2007 saavutettu kulta. Linnaluoman yhden ottelun ennätys on viisi lyötyä, kuusi tuotua ja 11 kärkilyöntiä.
Lähteet
Linnaluoman profiili Hyvinkään Tahkon kotisivuilla
Franziska Schenk
Franziska Michaela Schenk (s. 13. maaliskuuta 1974 Erfurt, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikaluistelija, olympiamitalisti ja sprinttiluistelun maailmanmestari. Hän edusti seuratasolla ESC Erfurtia.
Schenk saavutti Lillehammerin olympialaisissa 1994 pronssia 500 metrillä ajalla 39,70 ja sijoittui 1 000 metrillä neljänneksi. Naganon olympialaisissa 1998 hän oli 500 metrillä neljäs ja keskeytti 1 000 metrillä.
Schenk voitti sprinttimaailmanmestaruuden Hamarissa 1997 oltuaan nopein jokaisella matkalla. Hän sai sprintti-MM-kilpailuissa lisäksi pronssia 1995 ja 1996 sekä sijoittui neljänneksi 1998.
Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Schenk sai pronssia 500 ja 1 000 metrillä 1997 sekä 1 000 metrillä 1998. Hän oli lisäksi 500 metrillä neljäs 1996 ja seitsemäs 1998.
Schenk voitti 1 000 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1996–1997 ja sijoittui toiseksi 1997–1998. 500 metrin cupissa hän oli toinen kaudella 1996–1997. Hän voitti kaikkiaan 11 maailmancupin osakilpailua, sijoittui 13 kertaa toiseksi ja 12 kertaa kolmanneksi.
Opiskeltuaan saksan kieltä, elokuva- ja mediatiedettä ja tiedotusoppia Schenk aloitti moderaattorin työn ARD-kanavalla. Hän on kommentoinut pikaluistelua ARD- ja MDR-kanavilla vuodesta 1998 lähtien.
Ratikkamuseo
Ratikkamuseo tai Raitioliikennemuseo on Helsingin kaupunginmuseon alaisuudessa toimiva erikoismuseo Helsingin Taka-Töölössä. Museo esittelee Helsingin raitioliikenteen historiaa. Se on sijoitettu Helsingin vanhimpaan, vuodelta 1900 peräisin olevaan raitiovaunuhalliin, jonka on suunnitellut arkkitehti Waldemar Aspelin.
Raitioliikennemuseo kertoo Helsingin joukkoliikenteen historian vaiheet aina hevosraitiovaunuista alkaen. Museossa on raitiovaunuja sekä runsaasti niihin liittyvää esineistöä ja kuvia. Kiskoilla on myös helsinkiläisten kesäkuumalla suuresti suosima seinätön avovaunu, jota käytettiin viimeksi vuoden 1952 olympialaisten aikana. Ajurien ja rahastajien asut sekä varusteet eri vuosikymmeniltä kertovat heidän tekemästään työstä. Museossa on sähköraitiovaunut ja kengityspaja rinnakkain.
Helsingin kaupunginmuseo avasi 12. kesäkuuta 2008 uudistuneen Ratikkamuseon osana Kulttuuritehdas Korjaamon tarjontaa.
Historia
pienoiskuva|vasen|Hevosraitiovaunu Töölön ja [[Kaivopuiston välisellä linjalla 1890-luvulla.]] Helsingin kaupungin liikennelaitoksen edeltäjät, Helsingin Omnibusosakeyhtiö harjoittivat liiketoimintaansa vuodesta 1887 alkaen Töölössä Ruusulan huvila-alueella. Hevosraitiovaunuliikenteen tarpeisiin alueella oli muun muassa hevostallit, vaunuvaja, pesutupa, öljyvarasto ja satulaverstas. Yhtiön nimi muutettiin hevosraitioliikennettä suunniteltaessa vuonna 1890 Helsingin Raitiotie- ja Omnibusosakeyhtiöksi. Se vastasi raitioliikenteen rakentamisesta ja liikennöinnistä Helsingin alueella ja yksityisillä esikaupunkilinjoilla Kulosaaressa, Haagassa ja Munkkiniemessä 1910-luvulta alkaen. Raitiovaunujen ohella liikenteessä oli edelleen omnibusseja. Helsingin kaupunki hankki yhtiön osake-enemmistön vuonna 1913.
Helsingissä säännöllinen liikenne alkoi vuonna 1891. Ensimmäiset hevosvetoiset vaunut kulkivat reiteillä Kaivopuisto–Töölö ja Lapinlahti–Sörnäinen. Vuosisadan vaihteessa raitiovaunuliikenne sähköistettiin. Sähköraitiotieliikenteen alkaminen merkitsi alueen muuttumista uudenaikaiseksi hallialueeksi.
Vuonna 1900 valmistui vaunuhalli, nykyinen Raitioliikennemuseo, joka on arkkitehti Valdemar Aspelinin suunnittelema. Rakennuksen kummassakin päässä oli alun perin ovet, joten vaunut voitiin ajaa sen läpi. Lisäksi rakennuksessa toimi hevosten kengityspaja. Myöhemmin rakennettiin viereen laajempi vaunuhalli, nykyinen Töölön raitiovaunuvarikko.
Matti Hyökki
Matti Anton Hyökki (s. 8. kesäkuuta 1946 Helsinki) on suomalainen kuorokapellimestari, musiikin tohtori ja kuoronjohdon emeritusprofessori.
Hyökki toimi Sibelius-Akatemian kuoronjohdon lehtorina vuodesta 1982 ja professorina 2007–2014. Hän on toiminut taiteellisena johtajana, kuoronjohtajana ja kuoromestarina muun muassa seuraavissa kuoroissa: Helsingin Poliisilaulajat (HPL) 1972–1982, Ylioppilaskunnan Laulajat (YL) 1980–2010, Akateeminen Laulu (AL) 1987–1990, Suomen Kansallisoopperan kuoro 1992–1995 , Klemetti-Opiston Kamarikuoro 1992–2004 , Savonlinnan Oopperajuhlakuoro 2008–2021 , Laulu-Miehet (L-M) 1998–.
Kunniatehtävät
Hyökki on toiminut Helsingin yliopisto 350 vuotta -juhlatoimikunnan jäsenenä, Maamme-laulu 150 vuotta taiteellisena johtajana, kansainvälisen Choir Olympics -kilpailun taiteellisen komitean jäsenenä, Tampereen Sävel -kuorokatselmuksen puheenjohtajana, Tampereen Sävel 2015 taiteellisena johtajana , Klemetti-Opiston neuvottelukunnan puheenjohtajana , yhteispohjoismaisen Northlights-projektin (Lamentabile Consort, Ruotsi, Quattro Stagioni, Norja, Lauluyhtye Talla, Suomi) taiteellisena johtajana , Mexico Cityssä toimivan Voce in Tempore -kuoronjohtajakoulutuksen suunnittelijana ja valvojana , Kansainvälisen Harald Andersén -kamarikuorokilpailun kilpailutoimikunnan puheenjohtajana , usean koti- ja ulkomaisen kuorokilpailun tuomaristossa ja Savonlinnan Oopperajuhlien taiteellisen toimikunnan jäsenenä. . Hyökki on toistuvasti kutsuttu Nordklang- ja Europa Cantat -kuorofestivaalien klinikkajohtajaksi.
Vierailevana kuoronjohtajana ja kouluttajana
Hyökki on vieraillut johtajana Tanskan ja Alankomaiden radiokuoroissa, Viron Kansallisessa mieskuorossa (RAM), Orphei Drängar (OD)-mieskuorossa Ruotsissa, University of Minnesotan ja Western Washington Universityn (USA) kuoroissa. Workshopien ja mestarikurssien pitäjänä sekä johtajana kuorofestivaaleilla Hyökki on vieraillut kaikissa Pohjoismaissa, Virossa, Keski-Euroopassa, Sloveniassa, Meksikossa, USA:ssa, Kanadassa, Kiinassa ja Japanissa. Kuoro- ja orkesteriteosten johtajana Hyökki on vieraillut Kokkolan orkesterissa, Helsingin kaupunginorkesterissa, Suomen Kansallisoopperan orkesterissa, Sibelius-Akatemian Sinfoniaorkesterissa, Tapiola Sinfoniettassa ja Savonlinnan oopperajuhlilla.
Levytykset ja julkaisut
Hyökki on johtanut yli 200 kanta- ja Suomen ensiesitystä sekä tehnyt yli 60 kuoroäänitettä, levyttänyt ensimmäisenä Toivo Kuulan, Jean Sibeliuksen, Leevi Madetojan, Selim Palmgrenin, Erkki Melartinin, Eino Linnalan ja Einojuhani Rautavaaran koko mieskuorotuotannon (yli 360 teosta) ja äänittänyt laajasti Erik Bergmanin ja Erik Fordellin mieskuorotuotantoa eri levy-yhtiöille ja Suomen Yleisradiolle. Hyökin johtama levytys on neljästi (1994, 1997, 2004, 2016) valittu Vuoden kuorolevyksi Suomessa. Hyökin valmentama Ylioppilaskunnan Laulajat ja Osmo Vänskän johtama Sinfonia Lahti olivat Gramophone-palkintoehdokkaana ja saivat Cannes Classical Award -palkinnon kuoroteosten sarjassa Jean Sibeliuksen Kullervon levytyksestä vuonna 2002. Vänskän, Hyökin, YL:n ja Sinfonia Lahden Kullervo-esitys valittiin vuoden 2003 parhaaksi klassisen musiikin konsertiksi Japanissa. Hyökin johtama albumi Jouluyö, juhlayö (Soile Isokoski ja YL) myi kahdessa kuukaudessa kultaa loppuvuodesta 2006. Hyökin valmentama YL ja Leif Segerstamin johtama Helsingin kaupunginorkesteri saivat ranskalaisen Diapason d'Or -levypalkinnon Jean Sibeliuksen Kullervon levytyksestä (Ondine) 2008. Tammikuussa 2009 englantilainen Gramophone-lehti valitsi YL:n ja lauluyhtye Tallan levytyksen Einojuhani Rautavaara, Complete Works for Male Voice Choir (Ondine) kuukauden äänitteeksi.
Hyökki on toiminut johtajana kahdellatoista Laulu-Miesten CD-tallenteella : Keinutan kaikua 2001, Särkyneille 2003, Kuusisto 2009, Laulu-Miesten Joulu 2010, Joulu saapuu 2013, Eino Linnala, Mieskuorolaulut I-III, 2012–2017, Suomessa syntynyt 2017, Taas kaikki kauniit muistot 2019, Erkki Melartin, Mieskuorolaulut a cappella 2021 ja Erik Fordell: Armaan läheisyys – Mieskuorolauluja 2022, jonka musiikkilehti Rondo Classic valitsi Kuukauden levyksi helmikuussa 2023. Lisäksi L-M on hänen johdollaan tehnyt kantanauhoituksia Yleisradiolle.
Taiteellisen tohtorintutkintonsa kirjallisessa työssä Hiilestä timantiksi (2003) Hyökki käsittelee Jean Sibeliuksen Kalevala- ja Kanteletar –lähtöisten mieskuorolaulujen ominaispiirteitä.
Huomionosoitukset
Hyökille on myönnetty Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitali 2018, Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki 2005 ja Suomen Leijonan ritarimerkki 1995. Suomen laulajain ja soittajain liitto (SULASOL) kutsui Hyökin kunniajäsenekseen 2017, Suomen Mieskuoroliitto kunniajohtajakseen 2004 ja perusti Matti Hyökki -kuoronjohtajapalkinnon 2013.
Hyökille on myönnetty Poliisin ansioristi 2003, Uudenmaan taidetoimikunnan taidepalkinto 2000, Vuoden kuoronjohtaja -palkinto 1996, Heikki Klemetti -palkinto 1989, Pohjoismaisen kuoroliiton ja Suomen säveltaiteen tukisäätiön tunnustuspalkinnot 1988 sekä director musices -arvonimi 1984.
Perhe
Matti Hyökin pojista Pasi Hyökki ja Paavo Hyökki  ovat kuoronjohtajia. Nuorin veljeksistä, Anton Valle (Hyökki) on työskennellyt säveltäjänä, yrittäjänä ja uranvaihdoksen myötä nyt ohjelmistokehittäjänä. Matti Hyökin puoliso, Marianne Borg Hyökki on maatalous- ja metsätieteiden tohtori ja psykoterapeutti, yritys- ja työyhteisökouluttaja sekä Stor-Kroksnäs Kokouskartanon emäntä (1999–2020).
Arvo-osuustili
Arvo-osuustili on arvo-osuusjärjestelmässä käytettävä säilytystili, jossa säilytetään arvopapereita kuten osakkeita, indeksiosuuksia, optioita, warrantteja tai merkintäoikeuksia. Arvo-osuustilillä olevia arvopapereita sanotaan arvo-osuuksiksi.
Arvo-osuustiliä käytetään erityisesti pörssiosakkeisiin sijoitettaessa. Arvo-osuustilin rinnalle nimetään rahatili, jonka kautta sijoituksiin liittyvä rahaliikenne hoidetaan.
Arvo-osuuksien omistuksen tosite on yleensä ainoastaan merkintä arvo-osuustilillä.
Arvo-osuustili Suomessa
Suomessa arvo-osuustilille kirjataan seuraavat tiedot:
Suomen arvo-osuusjärjestelmässä oli vuonna 2022 noin 2,1 miljoonaa arvo-osuustiliä. Osakkeenomistajien määrä ylitti miljoonan.
Arvo-osuustilinumero
Suomessa arvo-osuustilinumero koostuu 35 merkistä ja sen alussa on alkuliike "APKE" (Arvopaperikeskus).
Esimerkiksi "APKE0000000000000000000001234567890".
Osakesäästötili
Suomessa sijoittaja voi halutessaan käyttää osakesijoittamiseen myös osakesäästötiliä. Osakesäästötili liittyy arvo-osuustiliin siten, että kuhunkin osakesäästötiliin kuuluu arvo-osuustili, jossa osakkeet säilytetään.
Aikajana orjuuden lakkauttamisesta
Tämä on aikajana orjuuden ja maaorjuuden lakkauttamisen historiasta.
Veren vangit (elokuva)
Veren vangit on Anne Ricen samannimiseen romaaniin perustuva elokuva, joka sai ensi-iltansa 1994. Anne Rice käsikirjoitti itse elokuvan ja sen ohjasi Neil Jordan. Elokuvan pääosissa esiintyivät Brad Pitt, Tom Cruise, Kirsten Dunst ja Antonio Banderas.
Elokuva perustuu pohjimmiltaankin Anne Ricen romaaniin, joka on osa vampyyrikronikoita.
Juoni
Elokuva alkaa nykypäivän San Franciscosta, jossa reportteri Daniel Malloy (Christian Slater) haastattelee Louis-nimistä (Brad Pitt) miestä, joka väittää olevansa vampyyri. Malloy vakuuttuu Louisin vampyyriudesta ja suostuu haastatteluun.
Louis aloittaa kertomuksen New Orleansista 1700-luvulla. Tuolloin hän ei vielä ollut vampyyri, vaan rikas plantaasin omistaja. Hän käy kuitenkin rajua sisäistä taistelua siitä, kannattaako hänen elää, sillä hänen vaimonsa ja lapsensa ovat juuri kuolleet. Silloin vampyyri Lestat (Tom Cruise) astuu hänen elämäänsä. Lestat tarjoaa Louisille mahdollisuutta elää ikuisesti ja aloittaa kaikki alusta. Louis suostuu, ja Lestat muuttaa hänet vampyyriksi.
Louisilla on alusta alkaen vaikeuksia tappaa ihmisiä tyydyttääkseen veren janonsa, mitä tunteeton Lestat ei ymmärrä, ja siksi hän ravitsee itseään rotan verellä. Louis kuitenkin lankeaa ja tappaa yhden plantaasillaan työskentelevistä orjista. Tämän jälkeen hän ja Lestat joutuvat pakenemaan.
Myöhemmin Louis löytää kulkutaudin tyhjentämästä kylästä äitinsä ruumiin vierellä itkevän tytön, Claudian (Kirsten Dunst) ja tämän pyynnöstä puree häntä. Lestat saapuu paikalle ja muuttaa Claudian vampyyriksi. He kulkevat ryhmässä ympäri Yhdysvaltoja vuosikymmeniä ennen kuin Claudia tajuaa, ettei hän vanhene lainkaan, koska vampyyrit eivät ikäänny. Claudia haluaa kostaa Lestatille ja saa Louisinkin mukaan juoneen. Yhdessä he tappavat Lestatin juottamalla hänelle kuolleen ihmisen verta, joka on vampyyreille myrkyllistä, ja heittävät hänen ruumiinsa suohon. Lestat kuitenkin palaa myöhemmin kostamaan selvittyään suon pohjassa erilaisten veden elävien verellä. Claudia ja Louis pakenevat Eurooppaan, jossa he alkavat etsiä muita vampyyreja.
Pariisista Claudia ja Louis lopulta löytävät vampyyrien yhteiskunnan, jonka johtaja on Armand (Antonio Banderas). Vampyyrit pitävät rikoksena sitä, että Claudiasta on tehty vampyyri lapsena, ja tappavat hänet auringonvalolla. Louis muurataan seinän sisään, mutta Armand pelastaa hänet. Myöhemmin Louis kostaa vampyyreille Claudian tappamisen ja polttaa heidän kotinsa.
Sen jälkeen Louis palaa Amerikkaan ja elää vuosikausia rauhallista elämää, mutta palattuaan New Orleansiin 1980-luvulla hän tapaa jälleen Lestatin.
Vastaanotto
Oprah Winfrey lähti kesken elokuvan ensi-illan pois järkytyttyään sen väkivaltaisuudesta. Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton sisältämänsä väkivallan vuoksi. Kriitikoiden linjat vaihtelivat suuresti.
Basshunterin diskografia
Basshunter diskografia käsittää viisi studioalbumia, kaksi kokoelma-albumia, 30 singleä, viisi promootiosingleä ja seitsemän remixeä.
Brunein lippu
Brunein lippu on Brunein kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se on otettu käyttöön nykyisessä muodossaan 29. syyskuuta 1959. Lipussa on keltaisella pohjalla musta ja valkoinen vinoraita, lipun keskellä on maan vaakuna.
Historia
Brunein lippu oli alun perin kokonaan keltainen. Keltainen pääväri viittaa Brunein sulttaaniin. Vuonna 1888 Brunei siirtyi Britannian suojelukseen ja vuonna 1906 britit toivat Bruneihin omat edustajansa sulttaanin neuvonantajiksi. Uuden hallintojärjestelmän myötä lippuun lisättiin musta ja valkoinen vinoraita. Vinoraidat kuvaavat sulttaanin kahta tärkeintä neuvonantajaa eli visiiriä.
Lawrence Klein
Lawrence Robert Klein (14. syyskuuta 1920 Omaha, Nebraska – 20. lokakuuta 2013 Gladwyne, Pennsylvania ) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hänet tunnetaan erityisesti ekonometristen suhdannemallien kehittäjänä sekä soveltajana. Kleinille myönnettiin Nobelin taloustieteen palkinto vuonna 1980.
Tausta
Lawrence Robert syntyi Leo Byron Kleinin ja Blanche o.s. Monheitin kolmilapsisen perheen keskimmäiseksi. Hän kävi julkista koulua Omahassa. Hän kertoi 1930-luvun laman vaikuttaneen merkittävästi intellektuaaliseen ja ammatilliseen uraansa. Klein kertoi olleensa jo varhain kiinnostunut matematiikasta ja hän opiskeli matematiikkaa Los Angeles City Collegessa.
Valmistuttuaan Kalifornian yliopistosta, Berkeleysta, 1942, Klein opiskeli MIT:ssä taloustieteilijä Paul Samuelsonin johdolla. Hän väitteli tohtoriksi (PhD) 1944.
Ura
Seuraavat neljä vuotta Klein tutki ekonometriaa Chicagon yliopistossa ja vuodet 1948–1950 hän työskenteli National Bureau of Economic Research -toimistossa. Michiganin yliopiston Survey Research Centerissä hän toimi vuodet 1949–54, minkä jälkeen hän työskenteli Oxfordin yliopiston tilastotieteen instituutissa.
Vuodesta 1958 Klein työskenteli Pennsylvanian yliopistossa, jonka Wharton Schoolissa hänet nimitettiin Benjamin Franklin -professoriksi taloustieteissä 1968. Hän jäi eläkkeelle 1991.
Tutkimus
Kleinin tutkimus tuotti useita yksityiskohtaisia ja kehittyneitä ekonometrisia suhdannemalleja, joita käytettiin laajalti ennustamaan kansantalouden tuotantoa, vientiä, investointeja ja kulutusta. Whartonin malleista tuli käsite. LINK-projektin nimellä tunnettu kunnianhimoinen hanke kokosi dataa lukuisista teollistuneista, keskusjohtoisista ja kehitysmaista, jota käytettiin ennustamaan kaupan kehitystä ja pääomien liikkeitä ja testaamaan talouspolitiikan muutosideoita.
Liikevaihto
Liikevaihto tarkoittaa kirjanpidossa myyntituottojen summaa, josta on vähennetty arvonlisävero. Liikevaihtoon luetaan yrityksen tuotteiden ja palveluiden myynnistä saamat tulot. Myynnistä vähennetään myönnetyt alennukset ja myynnin määrään perustuvat verot (kuten arvonlisävero). Liikevaihto mittaa yrityksen liiketoiminnan laajuutta.
Tili­kauden aikana kertyneen liikevaihdon määrä esitetään tilinpäätöksessä kirjanpitolain mukaisesti laskettuna. Liikevaihdon kehitystä seurataan yrityksen sisäisessä raportoinnissa myös lyhyemmällä aikavälillä. Liikevaihto on tyypillisesti seurannan kohteena yritysten kuukausiraportoinnissa ja osavuosiraportoinnissa.
Henna Tanskanen
Henna Tanskanen (o.s. Vänninen, s. 1983) on suomalainen näyttelijä ja kuvataiteilija. Hän esitti Aamu Korhosta MTV3:n draamasarjassa Salatut elämät vuosina 2001–2004. Tanskanen valmistui ylioppilaaksi Helsingin Kallion lukiosta keväällä 2003 ja teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta keväällä 2009. Tanskanen valmistui Kuvataideakatemiasta kuvataiteen maisteriksi vuoden 2015 syksyllä.
Liikevaihto
Liikevaihdon määritelmä
Kirjanpitolain mukaan liikevaihtoon luetaan kirjanpitovelvollisen varsinaisen toiminnan myyntituotot, joista on vähennetty myönnetyt alennukset sekä arvonlisävero ja muut välittömästi myynnin määrään perustuvat verot. Varsinainen toiminta on yrityksen tarkoitusta toteuttavaa jatkuvaa ja suunnitelmallista tuotteiden tai palveluiden yleensä voitolliseksi tarkoitettua myyntitoimintaa. Varsinaiseksi toiminnaksi katsotaan myös toiminta, joka on tosiasiallisesti vakiintunut kirjanpitovelvollisen varsinaiseen toimintaan liittyväksi, vaikka se ei alkujaan olekaan ollut varsinaista toimintaa.
Henna Tanskanen
Vuonna 2009 Tanskanen sai Ida Aalberg-säätiön stipendin.
Liikevaihto
Liikevaihdon määritelmä
Kirjanpitolain mukaan tuottojen kirjaamisessa erotetaan varsinaisesta toiminnasta koituneet tuotot, jotka kirjataan liikevaihtoon, sekä muut tuotot ja satunnaiset tuotot, jotka kirjataan erikseen. Näin menetellään, jotta sidosryhmät voisivat seurata ja ymmärtää varsinaisen liiketoiminnan kehitystä.
Jean-Henri d’Anglebert
Jean-Henri d'Anglebert (1. huhtikuuta 1629 – 23. huhtikuuta 1691 ) oli ranskalainen barokinajan säveltäjä ja klaveerinsoittaja, joka toimi Ludvig XIV:n hovissa Chambre du Roin klaveristina. Hän keskeisimpiä sävellyksiään on neljän klaveerisarjan kokoelma ja joukko uruille sävellettyjä fuugia.
Henna Tanskanen
Tanskanen voitti ”Ihana meri” -esityksellä Pieksämäen Teatterimaratonin monologikilpailun 28. maaliskuuta 2010.
Hän on naimisissa näyttelijä Lauri Tanskasen kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Liikevaihto
Liikevaihto tuloslaskelmassa
Liikevaihdon merkitystä liiketoiminnan taloudellisessa analyysissä voidaan parhaiten ymmärtää tarkastelemalla sitä osana tuloslaskelmaa. Tuloslaskelma on taloudellisen yhteisön kannattavuuslaskelma, jonka muoto on lakisääteinen. Tuloslaskelman tarkoitus on antaa yhteisön sidosryhmille mahdollisuus arvioida yhteisön kannattavuutta ja taloudellista tilaa. Tuloslaskelma on tilinpäätöksen dokumentti, joka esittää tilikaudelle kuuluvat tulot eli tuotot ja tilikaudelle kuuluvat menot eli kulut. Tuloslaskelman periaate on esittää tuotot, joista kulut vähennetään määrätyssä järjestyksessä. Tilinpäätöksen tuloksena saadaan tilikauden tulos, joka esittää omistajien varallisuuden muutoksen.
Tuotot ovat tilikaudelle kuuluvia tuloja. Tuloslaskelmassa tulon katsotaan olevan tilikaudelle kuuluvaa tuottoa, jos tuote on luovutettu asiakkaalle tilikauden aikana. Kulut ovat tilikaudelle kuuluvia menoja. Meno jaksotetaan tilikaudelle, jos menoa vastaava tulo katsotaan syntyneen tilikauden aikana eikä menon odoteta enää tulevaisuudessa kartuttavan tuloja. Tätä kutsutaan meno tulon kohdalle -periaatteeksi. Se osa menoista, joiden vastaavat tulot ovat vielä saamatta, kirjataan taseeseen aktivoiduksi odottamaan tulevaisuudessa kertyviä tuloja.
Tuloslaskelman kaava on annettu kirjan­pito­asetuksessa. Yritykset voivat tehdä kululajikohtaisen tai toimintokohtaisen tuloslaskelman. Molempien tuloslaskelmien pääkohdat esitetään alla. Kululajikohtainen tuloslaskelma on yleisimmin käytetty tuloslaskelma. Kirjanpitoasetuksessa annetaan tuloslaskelman kaavat myös seuraaville yhteisöille: aatteellinen yhdistys, säätiö, kiinteistö, ammatinharjoittaja.
Liiketoiminnan muiden tuottojen erää on yleensä tulkittava varsin laajasti. Siihen luetaan kaikki sellaiset tuottoerät joilla on yhteyttä kirjanpitovelvollisen varsinaiseen suoritetuotantoon kuulumatta kuitenkaan siihen. Jos tietty liiketoiminnan muu tuottoerä sen sijaan on toistuvaa ja jo budjetoinnissa ennakoitavissa, tuottoerän luonne lähestyy jo varsinaista suoritetuotantoa ja tulee siten kirjata liikevaihtoon. Huomataan, että muiden tuottojen määrittely ei ole mitenkään yksiselitteinen.
Kirjanpitolain mukaan satunnaiset erät perustuvat kirjanpitovelvollisen varsinaisesta toiminnasta poikkeaviin, kertaluonteisiin ja olennaisiin tapahtumiin. Esimerkiksi liikevarallisuuden kuten yrityksen omassa käytössä olleen kiinteistön, toimitilaosakkeen ja koneen myyntivoitto esitetään yleensä liiketoiminnan muissa tuotoissa tai liiketoiminnan muissa kuluissa. Myyntivoitto tai -tappio on satunnainen erä, jos omaisuutta myydään lopettamistoimien yhteydessä toimialalta, jolla yrityksen toiminta on päätetty lopettaa.
Liikevaihto tunnuslukuna
Liikevaihto on liiketoiminnan koon ja laajuuden mitta. Liikevaihdon muutosprosenttia käytetään ilmaisemaan liiketoiminnan kasvua tai supistumista. Liikevaihdon muutosta ennakoiva suure on tilauskanta, joka on yrityksen sopimien toimittamattomien tilausten arvo. Tilauskannan kehityksen perusteella voidaan ennakoida liikevaihdon kehitystä.
Liikevaihto liiketoiminnan koon mittana ei ole mitenkään yksiselitteinen käsite. Kokovertailut esimerkiksi pääoma-, työ-, raaka-aine- ja osaamisvaltaisten liiketoimintojen välillä eivät johda kovinkaan hyviin päätelmiin, jos vertailu perustuu vain liikevaihdon vertailuun. Tästä syystä kokovertailussa käytetään usein myös muita mittoja kuten henkilöstömäärää, omaisuuserittelyä eli tasetta, voiton määrää jne.
Liikevaihto on kausikohtaisen kannattavuuslaskennan lähtökohta. Yritysten sisäisessä laskennassa käytetään katetuoton käsitettä tai lyhyemmin puhutaan katelaskennasta. Kate on kannattavuuden suure, joka saadaan vähentämällä tuotoista kustannuksia. Laskennassa voidaan saada erilaisia katesuureita sen mukaan, mitä kustannuksia tuotoista vähennetään. Katteen suuruus eli rahamääräinen arvo kertoo, kuinka paljolla voidaan kattaa muita kustannuksia ja voittoa. Katelaskenta kuuluu yrityksen sisäisen laskennan piiriin mistä syystä sen käyttö ja menettelytavat ovat yrityksen omien tarpeiden ja valintojen mukaisia. Katelaskentaa sovelletaan sekä toiminnan että yksittäisten tuotteiden kannattavuustarkasteluissa. Kannattavuustarkastelun yleinen vaatimus, jonka mukaan tuotoista pitää vähentää vain tuottojen aiheuttamat kustannukset, pätee myös katelaskennassa.
Katelaskennan tyypillinen muoto on seuraava:
Katelaskelma esitetään yleensä absoluuttisena ja suhteellisena. Absoluuttinen laskelma tarkoittaa rahamääräistä laskelmaa. Suhteellisessa laskelmassa katelaskelman erät suhteutetaan kokonaistuottoon eli liikevaihtoon, joka saa arvon 100 % ja muut erät ilmoitetaan prosenttiosuuksina tästä. Suhteellisesti ilmoitettu kannattavuus lisää vertailtavuutta kannattavuustarkasteluun, koska siinä on liiketoiminnan koon eli volyymin vaikutus ja vaihtelu eliminoitu.
Liikevaihdon lähikäsitteet
Liikevaihto on käsite, jolle on lakisääteinen määritelmä. Tästä syystä on ymmärrettävää, että käytössä on lähes samaa tarkoittavia käsitteitä. Samaa tarkoittava ilmaisu on myyntituotot, jota termiä on käytetty liikevaihdon määrittelyssä. Usein tuotekohtaisissa kannattavuustarkasteluissa käytetään ilmaisua tuotteen myyntituotot eikä tuotteen liikevaihto. Tuottavuustarkasteluissa käytetään yleensä termiä tuotos liikevaihdon sijasta vaikka tosiasiallisesti ne tarkoittavat samaa.
Liikevaihdon korvaaminen bruttotuloksella
Pienet kirjanpitovelvolliset voivat jättää liikevaihdon pois tuloslaskelmastaan. Tällöin on esitettävä bruttotulos. Kululajikohtaisessa tuloslaskelmassa bruttotulos saadaan laskemalla yhteen tuloslaskelman erät 1–5. Toimintokohtaisessa tuloslaskelmassa lasketaan yhteen erät 1–3 ja 6.
Karl Wendlinger
Karl Wendlinger (s. 20. joulukuuta 1968 Kufstein, Tiroli, Itävalta ) on itävaltalainen kilpa-autoilija ja entinen F1-kuljettaja.
Mercedes-Benz -tehtaan kilpailujohtajana 1980- ja 1990-luvulla toiminut Jochen Neerbasch auttoi kaksi nuorta lahjakasta kuljettajaa Formula ykkösiin vuoden 1991 lopulla. Toinen heistä oli Michael Schumacher ja toinen Karl Wendlinger.
Vuonna 1990 Wendlinger ajoi World Sportscar Championship -sarjassa Sauberin C11-autolla.
Vuosina 1991–1995 Wendlinger osallistui F1-sarjaan 41 GP:hen ja saavutti yhteensä 14 MM-pistettä. Hän ei yltänyt kertaakaan palkintokorokkeelle, mutta neljänneksi hän sijoittui kolme kertaa. Suomalaiset tulivat tuntemaan hänet Jyrki Järvilehdon tallitoverina Sauberilla. Kausi 1993 oli Wendlingerin paras: hän saavutti 12 MM-pistettä ja seitsemännen sijan MM-pisteissä.
Wendlinger loukkaantui vakavasti vuoden 1994 Monacon GP:n harjoituksissa sattuneessa onnettomuudessa. Maattuaan pitkään koomassa hän toipui vähitellen ja palasi Sauberin rattiin kaudella 1995. Hänen suorituskykynsä ei kuitenkaan enää ollut entisellään, ja neljän osakilpailun jälkeen talli vaihtoi hänet ranskalaiseen Jean-Christophe Boullioniin. Tämäkin osoittautui pettymykseksi, ja Wendlinger kutsuttiin takaisin kauden kahteen viimeiseen GP:hen. Niiden jälkeen Wendlinger vetäytyi Formula ykkösistä ja jatkoi kilpailemista urheiluauto- ja vakioautoluokissa.
EMES 15
thumb|250px|Näkymä tornin sisäpuolelta, ampujan okulaarit ja ohjauspaneelit EMES 15 on Rheinmetall Defence Electronics:n valmistama taistelupanssarivaunu Leopard 2:n päätähtäin. Sillä voi käyttää sekä päiväkuvaoptiikkaa (näkyvä valo) että lämpökamerakuvaa vihollisen paikantamiseen ja tuhoamiseen. Päiväkuvan suurennos tähtäimessä on 12-kertainen, lämpökamerassa on valittavissa 4-kertainen ja 12-kertainen suurennos.
Päiväkuva
thumb|200px|EMES 15 päiväkuva
Päiväkuva on lasersuodatettu, joten vihollisvaunujen käyttämät etäisyyden mittaamiseen käytettävät lasersäteet eivät häikäise ampujan silmiä. 12-kertaista suurennosta ei voi säätää, joten näkökenttä on varsin kapea. Se on kuitenkin hyvin tehokas pitkillä etäisyyksillä, tarjoten ampujalle säädettävien okulaarien avulla yksityiskohtaisen kuvan kilometrien päähän. Silmälaseja ei ampuja tarvitse, sillä kun okulaarit on säädetty silmälle sopivaksi, ei niitä tarvitse enää muuttaa. Silmä mukautuu kuvaan, ja ampuja kykenee näkemään kohteet terävänä, niin lähellä kuin kaukanakin.
Lähellä olevia kohteita voi kuitenkin kapeasta näkökentästä johtuen olla vaikea löytää, esimerkiksi 100 metrin päässä olevan panssarivaunun löytäminen saattaa olla hyvinkin vaikeaa, ellei se tule tiellä vastaan.
Jos päiväoptiikan (ja laser-etäisyysmittarin) ulkolasi likaantuu, voi sen pestä ja pyyhkiä kytkintä painamalla, vähän kuin auton tuulilasin. Lasi on luodinkestävä, ja on suunniteltu kestämään käsiaseiden ampumat luodit. Jos vaunu joutuu raskaamman tulituksen kohteeksi (esimerkiksi epäsuora tuli, tai ilmaisku) voi ampuja hydraulisesta rullasta pyörittämällä sulkea tähtäimen eteen panssaroidut luukut, jotka suojaavat tehokkaammin laseja vaurioilta.
Ampujalla on myös kaksi kytkintä, joilla hän voi laittaa tähtäimen eteen häikäsysuojan. Toinen kytkimistä toimii kuten aurinkolasit, osa valosta suodattuu läpi, toinen taas toimii kuten hitsaajan häikäisysuoja. Jälkimmäinen on suunniteltu käytettäväksi silloin, jos käytetään taktista ydinlatausta ensi-iskuna, jonka jälkeen aloitetaan hyökkäys maavoimilla.
Kapellskärin satama
thumb|250px|Kapellskärin satama. Kapellskärin satama (, aiemmin Kappelskär) sijaitsee Itämeren rannalla Ruotsissa, Norrtäljen kunnassa. Kapellskäristä Tukholmaan on noin 90 kilometriä. Sataman omistaa Roslagshamnar AB, joka on osa Tukholman satamat -satamayhtiötä. Kapellskärin satama työllistää parhaimmillaan 200 henkilöä kesäisin.
EMES 15
Lämpökamera
thumb|150px|EMES 15 Lämpökamerakuva, 12x thumb|150px|EMES 15 nelinkertainen suurennos
Kapellskärin satama
Kapellskäristä lähtee laivoja seuraaviin kohteisiin:
EMES 15
Lämpökamera
Lämpökamera on sijoitettu päivätähtäimen viereen, ja käyttää suurennoksia 12x ja 4x. Suurennoksen voi vaihtaa sähköisesti kytkintä painamalla. Nelinkertaista suurennosta käytetään maalin havaitsemiseen, sillä sen näkökenttä on pienestä suurennoksesta johtuen laajempi. 12-kertaista suurennosta taas käytetään maalin tuhoamiseen, sillä se on tarkempi ja näyttää ampujan tähtäinristikon, aivan kuten päiväkuvassa. Toisin kuin päivätähtäimessä, lämpökuvaa pitää säätää kaiken aikaa jotta kuva pysyy terävänä etäisyyden muuttuessa. Säätö tapahtuu sähköisesti kytkintä vääntämällä. Kuvaa voi myös säätää mustan ja valkoisen lämpökuvan välillä, näin on helpompi havaita eri lämpötiloissa piilossa olevat kohteet.
Kapellskärin satama
Reittejä liikennöivät Tallink, DFDS Seaways (entinen Baltic Scandinavian Lines), Viking Line ja Finnlines.
Historiaa
Vuonna 1959 yksi ensimmäisistä ruotsinlaivalinjoista Vikinglinjen liikennöi Suomen Korppoosta Maarianhaminan kautta Norrtäljen Gräddöhön, josta liikenne siirrettiin pian viisi kilometriä etelämmäs Kapellskäriin. Silja Linen edeltäjän Siljavarustamon M/S Holmia liikennöi Kapellskärin ja Paraisten väliä vuosina 1967–1968, mutta vuonna 1971 muodostetun Silja Linen keskittyessä Tukholman Värtaniin Kapellskärin käyttö heidän osaltaan päättyi. Sen sijaan vuonna 1966 perustettu kolmen varustamon yhteisyritys Viking Line otti nopean Naantali–Kapellskär-reitin heti yhdeksi keskeisimmistä tuotteistaan. Viking käytti Kapellskäriä aina 1990-luvun puoleenväliin saakka.
EMES 15
Muuta tekniikkaa yhdistettynä EMES 15:een
Päätähtäimeen on liitettynä laser-etäisyysmittari, jolla kohteen etäisyyden voi mitata aina noin 10 kilometriin saakka, 10 metrin tarkkuudella. Ammunnanhallintatietokone kuitenkin huomioi vain etäisyydet väliltä 200-4000 metriä (leopard 2a5 ja 2a6 -malleissa korotettu arvo, 200-6000 metriä) ja säätää tykin korotuskulman sen mukaan. Ampumatietokone myös laskee sivuttain liikkuvalle kohteelle ennakon, joten vaunulla voidaan ampua liikkuvia kohteita, vakaimen ansiosta vaikka silloinkin kun itse on liikkeessä. Ampumatietokone näyttää laserin lukeman EMES:n kuvan alalaidassa. Lukemassa näkyy myös laukaisuportti (liikkeessä ollessa kirjain F tai 0. Kun F palaa, ovat tykki ja tähtäin samassa linjassa ja tykki laukeaa liipaisinta painamalla. Tykki ja tähtäin saattavat hetkellisesti olla eri linjassa johtuen tykin suuremmasta painosta) ja valitun aseen kirjaintunnus.
Kapellskärin satama
Historiaa
1970- ja 1980-luvun vaihteessa Kapellskäriin valmistui uusi terminaali ja uusi nopea tieyhteys Tukholmasta.
EMES 15
Muuta tekniikkaa yhdistettynä EMES 15:een
(A = alikaliiperiammus, b = ontelokranaatti, c = sirpalekranaatti (kehitysasteella) ja d = konekivääri)
Päätietokone valvoo tähtäimen toimintaa. Jos se havaitsee häiriön, se ilmoittaa siitä vaunun johtajalle punaisella tekstillä hänen edessään olevassa paneelissa.Johtaja pystyy myös katsomaan ampujan näkemää kuvaa kääntämällä oman periskooppinsa kytkimen kuvansiirtokanavalle. Tällöin hän voi nopeasta selvittää esimerkiksi mitä kohdetta ampuja aikoo ampua, ilman että joutuu kääntämään periskooppiaan pois kenties toisesta tarkkailemastaan kohteesta, tai katsoa lämpökamerakuvaa. (malleissa 2a5 ja 2a6 johtajan periskoopissa on oma lämpökamera)
Sola (täsmennyssivu)
Sola tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Henkilöitä
Sola-nimisiä henkilöitä: