cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tšukotkan lippu
Tšukotkan lippu on Venäjälle kuuluvan Tšukotkan autonomisen piirikunnan tunnus. Se hyväksyttiin 28. joulukuuta 1994.
Lipun valkoinen kolmio vasemmassa reunassa symboloi Tšuktšien niemimaata, jolla Tšukotka sijaitsee. Valkoinen väri symboloi Arktista ja lunta. Sininen symboloi Pohjoista jäämerta ja Tyyntämerta, joiden kanssa Tšukotkalla on rantaviivaa. Rengas, jonka keskellä on Venäjän lippu symboloi, että tällä alueella aurinko nousee ensimmäisenä Venäjällä, kuten myös alueen asukkaiden jarar-soitinta. Renkaan keltainen väri symboloi alueen tärkeää teollisuuden haaraa, kullan tuotantoa.
Granlund (yritys)
Granlund Oy (aik. Insinööritoimisto Olof Granlund Oy) on suomalainen rakennus- ja kiinteistöalan asiantuntijakonserni. Yhtiön liikevaihdosta pääosa liittyy talotekniikan suunnitteluun. Talotekniikan avulla vaikutetaan muun muassa sisätilojen lämpötilaan, ilmankosteuteen, valaistukseen ja rakennuksen energiankäyttöön. Talotekniikkasuunnittelussa Granlund on Suomen markkinajohtaja. Yhtiö tarjoaa myös energia-asioiden konsultointia, korjausrakentamisprojektien johtamista, kiinteistöalan ohjelmistoja ja taloyhtiöiden isännöintiä.
Loppuvuonna 2022 yhtiöllä oli noin 1360 työntekijää ja se kuului Suomen kymmenen suurimman insinööritoimiston joukkoon.
Konserniin kuuluu Helsingissä sijaitsevan emoyhtiö Granlund Oy:n lisäksi 13 suomalaista tytäryhtiötä.
Yrityksen toiminta koostuu taloteknisestä suunnittelusta, energia- ja kiinteistöalan konsultoinnista,, rakennuttamisesta ja valvonnasta , kiinteistöalan ohjelmistoista ja taloyhtiöiden isännöinnistä.
1960–1999
Diplomi-insinööri Olof Granlund ja hänen työtoverinsa Antti Oksanen perustivat Insinööritoimisto Granlund Oksasen vuonna 1960. Yhtiö alkoi suunnittella sairaaloiden, maanalaisten tilojen ja julkisten rakennusten LVI-tekniikkaa esimerkiksi puolustusvoimien kiinteistöihin.
Yritys alkoi hyödyntää tietotekniikkaa 1970-luvulla, kun rakennusten olosuhteita alettiin simuloida reikäkorteilla. Yhtiö kehitti myös rakennusten energiakulutukseen keskittyvän laskentaohjelmiston, joka julkaistiin 1970-luvun energiakriisien aikaan. Oksasen kuoltua vuonna 1977 Olof Granlund alkoi johtaa yritystä yksin.
1980-luvulla yhtiö laajensi toimintaa kaikille talotekniikan suunnittelualueille.
Vuonna 1990 Granlund jäi eläkkeelle myytyään osuutensa yhtiön toimivalle johdolle. Suomen lama ei ollut rakennusyhtiöille helppoa, ja myös Granlund joutui irtisanomaan ja lomauttamaan työntekijöitään. Laman aikana syntyi idea keskittyä dataan ja ohjelmistoihin. Olof Granlund kuoli maaliskuussa 2005.
2000–2019
Vuonna 2004 Insinööritoimisto Olof Granlund valittiin Helsingin Musiikkitalon LVI-suunnittelijaksi.
Vuonna 2005 Grandlund toimi kansainvälisesti ja se työllisti yli 300 henkilöä.
Vuonna 2010 yhtiön toimitusjohtajana aloitti Pekka Metsi. Yhtiön liikevaihto oli noin 33 miljoonaa euroa.
Tammikuussa 2013 Granlund osti 24 henkilöä työllistäneet Kareplan-yhtiöt: Karelplan Oy:n, Lappeenrannan LVI-Tekniikka Oy:n, Karelplan Imatra Oy:n ja Insinööritoimisto Karelplanin. Granlundilla oli yli 400 työntekijää.
Vuonna 2015 jyväskyläläisestä LVI-insinööritoimisto Lindroos Oy:stä tuli osa konsernia.
Helmikuussa 2018 Granlund Consulting osti Suomessa ja Isossa-Britanniassa toimineen Greenfield Consuting Oy:n sekä enemmistön Greenfield Nordic Ltd:stä. Marraskuussa Granlund osti sähkösuunnittelutoimisto Easytec Oy:n Jyväskylästä. Konserni työllisti 900 työntekijää 20 paikkakunnalla Suomessa, mutta sillä oli toimistot myös Dubaissa, Shanghaissa, Sheffieldissä ja Malmössä.
2020–
Tammikuussa 2020 Granlund osti itäsuomalaisen Suomen Controlteam Oy:n, joka työllisti 27 henkilöä ja oli keskittynyt rakennuttamiseen, valvontaan ja talotekniikkaan. Helmikuussa yhtiö laajensi datakeskusliiketoimintaansa, joka työllisti sata työntekijää konesalien suunnittelussa ja muissa asiantuntijapalveluissa. Linköpingiin perustetulle Granlund Sweden AB:lle siirrettiin yhtiön ruotsalaiset konesaliasiakkuudet. Toukokuussa Granlund osti taloyhtiöiden isännöintiin keskittyneen Talohallinta Oy:n, jonka uudeksi nimeksi tuli Granlund Isännöinnöinti. Yhtiön liikevaihto ylitti ensi kertaa sadan miljoonan euron rajan. Liikevaihdosta kymmenesosa tuli ulkomailta, kansainvälisistä markkinoista suurin oli Ruotsi. Vuoden lopussa yhtiöllä oli lähes 1100 työntekijää.
Vuonna 2021 Granlund teki seitsemän yrityskauppaa. Alkuvuonna Granlund Consulting sulautettiin emoyhtiöön. Helmikuussa Granlund Isännöinnin uutena toimitusjohtajana aloitti Matti Nieminen, kun hänen edeltäjänsä Tero Heikkilä joutui eroamaan viikkoa aiemmin julkistetun isännöintialan valtakunnallisen hintakartelliepäilyn vuoksi. Epäily koski vuosia 2014–2017, jolloin Heikkilä oli toiminut Isännöintiliiton toimitusjohtajana. Granlund Isännöinti ei liittynyt kartelliin. Kesäkuussa Granlund kertoi kolmesta yrityskaupasta. Paimiosta ostettiin talotekniikan rakennuttamiseen ja valvontaan sekä määrä- ja kustannuslaskentaan erikoistunut VA Optimate Oy, Mikkelistä LVI-suunnitteluun keskittynyt Insinööritoimisto HTTC Oy ja Lahdesta WE-sähkö Oy. Elokuussa Granlund Kuopio Oy osti Insinööritoimisto J. Markkanen Oy:n ja syyskuussa Granlund Saimaa Oy osti Imatran Juva Oy:n. Lokakuussa Granlund Häme Oy osti forssalaisen Sähkösuunnittelu Macel Oy:n. Granlund Saimaa ja Imatran Juva yhdistyivät.
Vuonna 2022 Granlund teki viisi yrityskauppaa. Tammikuussa Granlund osti ruotsalaisen ECO Konsult i Stockholm AB:n, joka nimettiin Granlund Stockholm AB:ksi. Yhtiö oli erikoistunut sähkö-, tele-, turva- ja valaistussuunnitteluun sekä mittauksiin. Suomesta ostettiin Lean 4D -yritys, joka toteutti rakennushankkeille 4D-aikataulutuksia. Maaliskuussa ostettiin Insinööritoimisto Vesi & Watti Oy Mäntsälästä ja K-Suunnittelu Oy Mikkelistä. Kesäkuussa ostettiin Imatran Arkkitehtuuritoimisto Oy.
Organisaatio
Granlund on täysin työntekijöidensä omistama yritys.
Joulukuussa 2022 konserniin kuului Helsingissä sijaitsevan emoyhtiö Granlund Oy:n lisäksi 13 tytäryhtiötä Suomessa ja kolme ulkomailla. Se toimi Suomessa 26 paikkakunnalla. Koko konsernissa oli noin 1360 työntekijää.
Konsernilla on kansainvälistä liiketoimintaa muun muassa Aasiassa, Lähi-idässä, Pohjoismaissa, Baltiassa ja Isossa-Britanniassa.
Yrityksen toiminta koostuu viidestä liiketoiminta-alasta.
Kohteita
Granlund on ollut suunnittelemassa muun muassa
Se on myös ollut muuttamassa VR:n entistä pääkonttoria hotelliksi.
Yhteiskuntavastuu
Vuonna 2020 Granlund asetti itselleen tavoitteen olla hiilineutraali vuonna 2021. Se liittyi myös Net Zero Carbon Building -sitoumukseen.
Mogadishun taistelu
thumb|Helikoptereiden putoamispaikat thumb|250px|Yhdysvaltain merijalkaväen UH-1N "Huey" helikopteri [[Mogadishun yllä 1.12.1992]]
Mogadishun taistelu taisteltiin 3.-4. lokakuuta 1993 Somalian pääkaupungissa Mogadishussa. Somaliassa oli riehunut sissisota jo 1970-luvulta. Somalia oli myös ollut sodassa Etiopiaa vastaan vuodesta 1974. Taistelujen laannuttua 1988 eri klaanit yrittivät saada valtion hallintaansa diktaattori Siad Barrelta. Taistelut huipentuivat 1991 jolloin klaanien ja hallituksen välisissä taisteluissa kuoli 50 000 ihmistä, ja Siad Barren oli paettava maasta. Somalia jäi sen jälkeen ilman kunnon keskushallintoa. Eri klaanien taistellessa pääkaupungin Mogadishun hallinnasta, YK ja Yhdysvallat lähettivät joukkoja maahan rauhoittaakseen tilanteen. YK:n pääsihteeri Boutros Boutros-Ghali oli aikoinaan toiminut klaanipäälliköitä ja erityisesti kenraali Mohamed Farrah Aididia vastaan ollessaan diplomaattina. Aididin kannattajat pitivät YK:ta ja Yhdysvaltojen joukkoja vihollisinaan.
Kahden helikopterin alasampuminen
thumb|Jälkimmäisenä pudotetun helikopterin (Super 64) miehistö kuukautta ennen taistelua. Vasemmalta: Winn Mahuron, Tommy Field, Bill Cleveland, Ray Frank ja Mike Durant. Kun Aididin joukot tappoivat 24 pakistanilaista YK:n sotilasta väijytyksessä 5. kesäkuuta 1993, Yhdysvallat päätti saada Aididin kiinni. Muutamaa kuukautta myöhemmin amerikkalaiset joukot saivat tietää Aididin tapaavan upseerejaan Mogadishun Olympic Hotellin viereisessä rakennuksessa.
3. lokakuuta klo 15.30, 17 Blackhawk-helikopteria ja AH-6 helikoptereita lähti suorittamaan Operaatio Ireneä. Joukot saivat upseerit kiinni kohteesta mutteivät Aididia. Vankeja ryhdyttiin kuljettamaan kohti amerikkalaisten tukikohtaa autosaattueessa.
Klo 16.20 yhteen Blackhawk-helikopteriin osui ohjus ja se joutui tekemään pakkolaskun kaupunkiin. Haavoittuneet saatiin pelastettua raskaasta tulituksesta huolimatta. Pelastajat ja haavoittumattomat jäivät vielä pudonneen helikopterin luokse.
Klo 16.40 toinen helikopteri putosi ja kaksi Delta-joukkojen tarkka-ampujaa Gary Gordon ja Randy Shughart ilmottautuivat vapaaehtoisiksi suojaamaan onnettomuuspaikkaa. Tarkka-ampujat suojasivat onnettomuuspaikkaa siihen asti kunnes saivat surmansa. Tarkka-ampujat saivat kumpikin ammuttua useita kymmeniä somaleja kivääreillään ja pistooleillaan. Saadessaan surmansa Gordonilla ja Shughartilla oli käytännössä ammukset lopussa kaikista aseissaan. Tarkka-ampujien kuoltua paikalle pudonneen helikopterin lentäjä Michael Durant otettiin vangiksi. Yön saapuessa Mogadishuun 90 rangeria oli vielä ensimmäisellä onnettomuuspaikalla. Ympärillä oleva seutu oli hyvin vihamielistä ja joukot olivat jatkuvan tulituksen kohteena. Vankisaattue pääsi lentokentälle turvaan. Vasta klo 23.20 saatiin joukkoja mobilisoitua jääkäreiden pelastamiseksi.
Taistelu oli ohi maanantaina 4. lokakuuta kello 06.30. Panssaroidut saattueet evakuoivat lopulta Yhdysvaltain joukot YK:n tukikohtaan. Poistuessaan onnettomuuspaikalta joukko Rangers- ja Delta-sotilaita tajusi, että ajoneuvoissa ei ollut enää tilaa heille, ja heidän oli pakko lähteä kaupungista jalkaisin tapaamispaikkaan Hawlwadig Roadin ja National Streetin risteyksessä, mistä nimitys "Mogadishun maili".
Mogadishun taistelun tapahtumista on tehty elokuva Isku Mogadishuun (Black Hawk Down).
Lopputulos
Sen lisäksi että operaation päätavoitetta ei saavutettu, lehdistö piti amerikkalaisjoukkojen tappioita suurina. Amerikkalaiset menettivät 18 sotilasta ja 2 Blackhawk-helikopteria. Somalien tappioiden arvioidaan olevan noin 1 000 ihmistä. Mogadishun taistelu olikin amerikkalaisille erityisesti arvovaltatappio. Amerikkalaisjoukot yllätti myös väkijoukkojen vihamielisyys, vaikka he omasta mielestään olivat auttamassa somaleita. Näkyvin esimerkki somalien vihamielisyydestä oli se, kun he vetivät kuolleita amerikkalaisia pitkin katuja ihmisjoukkojen hurratessa ympärillä. Yhdysvallat päätti vetää joukkonsa pois 7. lokakuuta 1993. Kevääseen 1994 mennessä kaikki amerikkalaiset joukot olivat vetäytyneet Somaliasta. Mogadishun taistelu katsotaan osaltaan vaikuttaneen siihen, etteivät YK ja Yhdysvallat tehneet väliintuloa myöhemmin 1994 Ruandassa kansanmurhan aikaan.
Tappiot
Iskussa kuoli 19 yhdysvaltalaissotilasta ja 73 haavoittui. Noin tuhat somalia sai surmansa operaatio Irenen seurauksena. Kaatuneet yhdysvaltalaiset: Delta Force: 160th SOAR:
75th Ranger Regiment: 10th Mountain Division:
Medal of Honor
Tarkka-ampujat Randy Shughart ja Gary Gordon saivat kuolemansa jälkeen Yhdysvaltain kongressin kunniamitalin ( tai Medal of Honor), joka on korkein Yhdysvaltojen sotilaille myönnettävä kunniamerkki. Kyseessä olivat ensimmäiset myönnetyt mitalit sitten Vietnamin sodan.
Pralletriini
Paralletriinin toiminta perustuu sen vaikutukseen hermoston natriumkanavissa (ionikanavat). Muiden pyretroidien tavoin se estää hermosignaalien välittymisen ja tappaa hermosoluja. Se aiheuttaa muun muassa kouristelua, halvaantumisen ja lopulta johtaa hyönteisen kuolemaan.
Vaikutukset ihmisiin ja ympäristöön
Maailman terveysjärjestön vuonna 2004 julkaiseman raportin mukaan pralletriini on nisäkkäille vain heikosti myrkyllistä, eikä sen karsinogeenisuudesta ole todisteita. Se on kuitenkin raportin mukaan erittäin myrkyllistä mehiläisille ja kaloille.
Ihmisille pralletriini on haitallista nieltynä ja myrkyllistä hengitettynä, mutta hengenvaarallista vain suurissa annoksissa ja nieltynä. Myrkytysoireet pralletriinistä ovat kuitenkin ihmisillä hyvin harvinaisia.
Vesistöjen eliöille pralletriini on hyvin myrkyllistä, ja aiheuttaa vesistöön päästyään vesieliöille pitkäaikaista haittaa. Sen käyttöä ei suositella luonnonvesien tai esimerkiksi herkkien kosteikkoekosysteemien lähettyvillä.
Vanhankylänjoki
Vanhankylänjoki on joki Pietarissa Venäjällä. Sen pituus on seitsemän kilometriä ja valuma-alueen laajuus 33 neliökilometriä.
Mopelia
Atolli on karkeasti 8 km leveä, ja sen laguuni on noin 40 m syvä. Atollin riutat mahdollistavat vain yhden pienen kulkureitin pois atollin länsipuolelta. Atollin itäosat ovat kapeaa, tiheään kasvanutta pienten saarien ketjua. Pääsaaren Motu Mopelian ja muiden saarten yhteispinta-ala on 2,6 km². Atollin ainoa kylä sijaitsee pääsaarella. Asukkaita kylässä oli kymmenen vuonna 1985.
Vanhankylänjoki
Joki saa alkunsa Parkalan mäiltä Vanhankylän (ven. Starožilovka) luota ja laskee Suureen Suzdalinjärveen. Viipurin maantien kohdalla se virtaa 400 metrin pituisessa putkessa. Ympäristön rakentamisen seurauksena Vanhankylänjoen virtaus on pienentynyt huomattavasti.
Lähteet
60.06278°N, 30.29667°W
Mopelia
Ainakin osa-aikaisesta alkuperäisasutuksesta kertovat arkeologiset löydöt mm. kalastusvälineistä.
The Judge
The Judge on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut David Dobkinin ohjaama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Robert Downey Jr., Robert Duvall, Vera Farmiga, Vincent D'Onofrio, Dax Shepard, Jeremy Strong, Sarah Lancaster ja Billy Bob Thornton.
Elokuva sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 8. syyskuuta 2014. Suomessa ensi-ilta oli 28. marraskuuta 2014.
Ödön Tersztyánszky
Ödön Tersztyánszky (6. maaliskuuta 1890 Csákvár – 21. kesäkuuta 1929 Budapest) oli unkarilainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen menestyksekkäin aseensa oli säilä mutta hän saavutti joukkuekilpailun olympiamitalin myös floretilla.
Tersztyánszky saavutti miekkailussa kaksi joukkuemitalia Pariisin 1924 olympialaisissa. Neljä vuotta myöhemmin Amsterdamin olympialaisissa hän voitti säilällä kultaa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa. Euroopan mestaruuskilpailuissa hän saavutti säilällä hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa 1927.
Ödön Tersztyánszky kuoli 39-vuotiaana auto-onnettomuudessa 10 kuukautta olympiavoittojensa saavuttamisen jälkeen.
Montaillou
Montaillou on Etelä-Ranskassa Ariègen alueella sijaitseva vuoristokunta, jonka Emmanuel Le Roy Ladurien historiallinen tutkimus Montaillou – ranskalainen kylä 1294–1324 on nostanut kuuluisaksi. Tutkimus kertoo inkvisition pöytäkirjojen pohjalta elämästä keskiajan Montailloussa. Montaillou joutui 1300-luvun alussa inkvisition huomion kohteeksi kataarilaisuutena tunnetun kerettiläisen liikkeen löydettyä kylästä yhden viimeisistä turvapaikoistaan.
Montailloun sijainti
thumb|right|Montailloun linnan rauniot. Montaillou sijaitsee 1 300 metrin korkeudella merenpinnasta Pyreneitten vuoriston pohjoisrinteellä. Alueen ilmasto on korkeudesta johtuen melko viileää. Kesä saattaa olla lyhyempi kuin Suomessa ja talvi on kylmä ja luminen. Historiallisen tutkimuksen kohteena alueen tekee erityisen mielenkiintoiseksi sen sijainti rajaseudulla erilaisten kulttuurien kohtauspaikalla, Pyreneitten vuoristossa. Etelässä sijaitsee pieni Andorra sekä Espanjan Katalonia.
Montailloun sosiaalinen rakenne keskiajalla
Etelä-Espanja oli 1300-luvun alkaessa arabien hallinnassa. Ranskalaiset olivat pysäyttäneet muslimien etenemisen Pyreneille. Vaikeapääsyiset vuoret antoivat turvapaikan katolisen Ranskan kerettiläisille kataareille. Mountailloun vuoristokylän asukkaat koostuivat pientalollisista, paimenista, kauppiaista, linnanherrasta ja kirkkoherrasta.
Suurin osa asukkaista oli kerettiläisiä. Katolisia sanottiin asuvan vain kahdessa talossa. Paimenet elivät paimentolaisten tavoin. He laidunsivat lammaslaumojaan kesällä Mountailloun ympäristössä ja talvella etelässä Katalonian alangoilla. Joillekin paimenille ammatti oli pakoa harhaoppisuus-syytteistä. He eivät uskaltaneet naida ja jäädä paikoilleen inkvisition pelosta. Kylässä oli kiertävä viinikauppias ja joskus saraseeni muslimi eksyi kylään myymään Afrikasta tuotettua sokeria. Muutoin kylä eli omaa melko eristäytynyttä elämäänsä korkealla vuoristossa.
Laidunvaellusten ja maanpakolaisuuden aikana solmittiin yhteyksiä Espanjan maureihin; islamilaisuuden ja bysanttilaisuuden vaikutukset säteilivät alueelle, joka avautui laajalti kohti Välimerta, sen pohjoisrannikon saaria, laaksoja ja niemiä. Mountailloun vuoristolaisille Pyreneet antoivat vapauden uskoa mihin halusivat. Ranskan puoleisista laaksoista kirkko oli kerettiläisyyden hävittänyt. Ylhäällä vuoristossa harhauskoisuutta ei pidetty vaarana katolisen kirkon mahdille, ja näin vuoristolaiset saattoivat itse valita mihin uskoa. Kerettiläisyys saattoi levitä vapaasti, kunnes Pamiersin hiippakunnan piispa Jacques Fournier päätti tehdä lopun "syntisestä elämästä". Tämä innokas piispa, josta myöhemmin tuli paavi Benedictus XII, käynnisti alueella inkvisition, jonka pöytäkirjoihin perustuu käsityksemme tuon ajan seksuaalikäyttäytymisestä Etelä-Ranskan vuoristolaiskylässä.
Seksuaalimoraali keskiaikaisessa Montailloussa
thumb|right|Montailloun kirkko. Katolisen inkvisition pöytäkirjoista paljastuu vuoristokylän asukkaitten "syntinen" sukupuolimoraali. Inkvisition pöytäkirjat koostuvat harhauskoisen ja siveettömän elämän paljastuksista, ilmiannoista ja tunnustuksista. Siveetön elämä kuvaillaan useimmiten syntisenä seksuaalikäyttäytymisenä. Mikä on syntistä ja mikä siveellistä seksuaalikäyttäytymistä ei aina ollut kovin selvää tuon ajan ranskalaisessa maalaiskylässä.
Suzdalinjärvet
Suzdalinjärvet on kolmen järven ketju Parkalan, Suvalan ja Ozerkin alueella Pietarissa Venäjällä.
Montaillou
Seksuaalimoraali keskiaikaisessa Montailloussa
Asukkaat kertovat lapsenomaisella rehellisyydellä sukupuolielämästään ymmärtämättä syntiinlankeemustaan. Samalla paljastuu katolisten pappien kaksinaismoraali; saadakseen tunnustuksia he esiintyvät kyläläisille kerettiläisinä. Piispantarkastuksessa he esiintyvät nuhteettomina kirkkoisinä ja salaavat kyläläisten kerettiläisyyden kunnes heitä itseään syytetään kerettiläisyydestä. Pelastaakseen nahkansa he vaihtavat puolta ja käyttävät tietojaan kerettiläisten kyläläisten päänmenoksi. Katolinen kirkko asetti itselleen vaikean tehtävän, kun otti käyttöönsä seksuaalitabut pyrkiessään hallitsemaan ihmisen elämän kaikkia vaiheita kehdosta hautaan. Pohjimmiltaan ihmisen seksuaalikäyttäytyminen ei ollut paljonkaan muuttunut antiikin ajoista keskiaikaan. Seksuaalitabujen muodollinen tarkoitus, esimerkiksi sukurutsaisuuden estäminen oli hyvä, mutta inkvisition pakkokeinot eivät pyhittäneet tarkoitusta. Ihmiset eivät ymmärtäneet sukulaisavioliittojen estämistä muuna kuin keinona hallita ja määräillä "villejä" vuoristolaisia. Sukupuolimoraali oli kylässä vapaamielistä. Avioliiton ulkopuolella sukupuolielämää ei pidetty syntinä, jos molemmat osapuolet siitä nauttivat tai hyötyivät. Niinpä paimenien käyttämää prostituutiota ei pidetty erityisen synnillisenä. Mointailloussa ei prostituoituja ollut. Kaupungissa markkinoilla käydessään talonpojat vierailivat ilotaloissa. Ilotalossa käynti tunnustettiin ripittäytyessä, mutta sitä ei pidetty kuolemansyntinä. Makaaminen naisen kanssa ei ollut syntiä, mikäli mies maksoi ja nainen otti vastaan ja jos siitä oli iloa molemmille osapuolille. Uskottomuuskaan ei ollut suuri synti, silloin kun siitä oli hyötyä molemmille osapuolille. Kyvyttömän miehen vaimolle sallittiin ulkopuoliset suhteet. Rakkauden hedelmät, äpärät olivat yleisiä ja niitä pidettiin lähes luonnollisena asiana. Inkvisiittorin pöytäkirjojen mukaan nainen saattoi kieltäytyä avioliitosta, jos tiesi äpärän olevan puoliveljensä.
7 Up
7 Up on yhdysvaltalainen sitruunan ja limetin makuinen virvoitusjuoma. Tuotetta on myyty vuodesta 1929 asti Yhdysvalloissa, joskin eri reseptillä, ja sen patentin omistaa Dr Pepper Snapple Group Yhdysvalloissa ja PepsiCo muualla maailmassa. Virvoitusjuomaa valmistaa Suomessa Hartwall. 7 Upin alkuperäinen resepti sisälsi litiumia sen psykoaktiivisen mielialanmuutoksia tasoittavan vaikutuksen takia, mutta siitä on sittemmin luovuttu ainesosana.
Montaillou
Seksuaalimoraali keskiaikaisessa Montailloussa
Ehkäisymenetelmät olivat puutteellisia. Yleisin niistä oli selibaatti. Kylän papilla oli rakastajattaren mukaan "yrtti", eräänlainen nahkapussi, joka asennettiin ennen sänkyleikkejä "vatsan aukkoon". "Yrtti" toimi ilmeisesti pessaarin tavoin. Papin rakastajatar ei tehnyt mielestään syntiä, koska osapuolet nauttivat yhdessä lihallisesta suhteestaan. Nyt kun suhde oli päättynyt lihallinen olisi syntiä, kertoo nainen inkvisiittoreille. Nautinto sinänsä oli ihmisistä synnitöntä ja viatonta. Nautinto miellytti myös jumalaa.
7 Up
Historia
thumb|right|250px|Vanhoja 7 Up -pulloja. Juoma esiteltiin vuonna 1929 nimellä Bib-Label Lithiated Lemon-Lime Soda. Sen resepti sisälsi maanalaisissa lähteissä luontaisesti esiintyvää litiumia, jolla uskottiin olevan terveysvaikutuksia. Juoman keksijä Charles Leiper Grigg oli valmistanut aiemmin appelsiininmakuista Howdy-juomaa.
Suzdalinjärvet
Jääkauden muodostamia järviä yhdistävät keinotekoiset ojat, jotka osittain virtaavat maanalaisissa putkissa. Aikaisemmin järvet ovat olleet luonnollisessa yhteydessä toisiinsa. Suureen Suzdalinjärveen virtaa Vanhankylänjoki ja se laskee Kivijoen kautta Konnunlahteen.
Montaillou
Seksuaalimoraali keskiaikaisessa Montailloussa
Eräs maanviljelijä kertoi talonpoikaismoraalistaan seuraavasti: ''Olen antanut paljon almuja, mutta en rakkaudesta Jumalaan tai sieluni pelastukseksi, vaan pelkästään, jotta saisin naapurin silmissä hyvän maineen ja he pitäisivät minua hyvänä ihmisenä... En usko, että mikään, mitä teen on syntiä, enkä myöskään että hyvät työt luetaan minulle ansioksi. Mies ei mielestäni tee syntiä, vaikka makaisi äitinsä, tyttärensä, sisarensa tai serkkunsa kanssa. Se on vain häpeällinen teko...''
7 Up
Historia
7 Upin synnyn aikaan suurin osa yhdysvaltalaisista virvoitusjuomavalmistajista valmisti sitruunanmakuista juomaa. Niistä yksikään ei kuitenkaan saavuttanut selvää kansallista johtoasemaa. Perustaja Grigg näki tässä markkinaraon.
Suzdalinjärvet
Historia
Järvet mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1500 Vatjan viidenneksen verokirjassa nimellä Parkola. Vuonna 1746 keisarinna Elisabet lahjoitti seudun kreivi Pjotr Šuvaloville, joka aloitti laajan puistoalueen rakentamisen. Järvien nykyinen nimi mainitaan ensimmäisen kerran vuosina 1796–1800 laaditussa kartassa. Se perustuu Šuvalovien Sisä-Venäjältä siirtämien talonpoikien perustamaan Suzdalskajan kylään.
Montaillou
Naisen asema
Naisen asema ei tuossa yhteiskunnassa ollut korkea. Valistuneet kerettiläiset saarnasivat inhimillisempää kohtelua naisille. Mutta alueen talonpoikaiskulttuureille oli ominaista naisviha. Naista pidettiin halpa-arvoisena olentona. Naisen sielun ei uskottu pääsevän taivaaseen, vaan sen oli koettava ensin miehen hahmossa uudelleensyntyminen. Miestä ei pidetty miehen arvoisena ellei hän ollut vaimonsa herra. Nainen oli sorrettu, mutta ei orja. Mointailloun naiset osasivat pitää puolensa. Ehkä siksi, että he eivät aina olleet taloudellisesti riippuvaisia miehestä. Omaisuus ja ammatti saattoivat tehdä naisesta matriarkan, suvun johtajan. Vanhemmat naiset saattoivat kostaa nuorena koetun vääryyden. Varakas leski saattoi kohota huomattavaan asemaan kyläyhteisössä. Kerettiläisleskille saattoi muodostua henkinen, perheen sisäinen auktoriteetti. Miehen oli tyytyminen naisen tahtoon. Kyläyhteisöstä erottui kolme keskiluokkaista vaikutusvaltaista naista. Lesken naimista pidettiin lähes moraalittomana, vaikkei uusi avioliitto ollutkaan epätavallista. Usein lesken oli tyytyminen jalkavaimon asemaan.
Suzdalinjärvet
Historia
1800-luvun lopulla seudulle syntyi huvila-asutusta. Järvien rannoille rakennettiin uimaloita ja Suurella Suzdalinjärvellä oli höyrylaivaliikennettä. 1960-luvulla alue liitettiin Leningradiin. Ympäristön saastuminen ja vilkas asuntorakentaminen on tehnyt Suzdalinjärvien olemassaolon uhanalaiseksi.
7 Up
Historia
7 Up sai nykyisen nimensä vuonna 1936, mitä ennen sitä oli hetken kutsuttu nimellä 7Up Lithiated Lemon Soda. 1940-luvun lopulle tultaessa 7 Up oli noussut maailman kolmanneksi myydyimmäksi virvoitusjuomaksi. Vuonna 1967 juoman markkinointi rakentui UNCOLA-kampanjan ympärille, jonka johdosta 7 Up erottui kilpailijoistaan ja tuli osaksi vastakulttuuria. Samalla 7 Up oli ensimmäisten virvoitusjuomien joukossa, jotka alkoivat valmistaa sokerittomia ja kofeiinittomia vaihtoehtoja.
Montaillou
Naisen asema
Avioliitto saattoi päätyä eroon. Naiset eivät yleensä uskaltaneet ajaa talon herraa pihalle ellei ollut hyvää syytä, kuten miehen impotenssi. Lapsettomuudesta syytettiin kuitenkin useimmiten naista. Naista myös pelättiin: katolisuuteen kääntynyttä naista pidettiin paholaisen riivaamana. Naisen uskottiin hallitsevan magiaa, vaikkei 1500-luvun noitavainoja vielä tunnettu. Roviot olivat kerettiläisiä varten. Miehelle oli helppoa ajaa kapinallinen, riivattu vaimo pois kotoa vaikka äitinsä tukemana. Näin oli käynyt kylän viinikauppiaalle. Tästä tuli yksinhuoltaja, kylänvoudin rakastajatar. Viinikauppiaan tytär päätyi myöhemmin voudin veljen, kyläpapin rakastajattareksi.
7 Up
Historia
Juoma sisälsi litiumsitraattia aina 1950-luvulle asti, kunnes tutkijat pelkäsivät sillä olevan vaarallisia sivuvaikutuksia. Myöhemmin samaa ainetta on käytetty kaksisuuntaisen mielialahäiriön hoidossa.
Montaillou
Naisen asema
Vaikka Mountailloun vuoristolaiset elivät monen kulttuurin vaikutuspiirissä, seksuaalikäyttäytymiseen uskonto vaikutti lopultakin varsin vähän. Sukupuoliasioissa käyttäydyttiin ilmeisesti vanhojen traditioiden mukaan. Toisin kuin katoliset, kyläläiset eivät nähneet syntiä seksissä. Seksuaalielämä oli vapaata ja vailla kaksinaismoraalia.
Amrum
Amrum (friisiksi Oomram) on Saksalle kuuluva saari Pohjanmerellä. Se on osa Pohjoisfriiseinsaaria. Saaren pinta-ala on noin kaksikymmentä neliökilometriä. Asukkaat elävät viidessä kylässä, jotka ovat Wittdün, Nebel, Norddorf, Süddorf ja Steenodde. Hallinnollisesti saari on jaettu kolmeen kuntaan: Nebel, Norddorf auf Amrum ja Wittdün auf Amrum, joissa asui vuoden 2014 lopulla 2 241 ihmistä. Amrum kuuluu Schleswig-Holsteinin osavaltion Nordfrieslandin piirikuntaan.
Wittdünissä on Pohjois-Saksan korkein eli 63 m korkea majakka. Saari tunnetaan Kniepsandin hienosta 12 km pitkästä hiekkarannasta. Suuri osa saaresta on luonnonsuojelualuetta.
Oleksandr Bahatš
Vuonna 1985 Bahatš saavutti juniorien EM-hopeaa. Vuonna 1989 hän jäi kiinni dopingin käytöstä ja joutui kahden vuoden kilpailukieltoon. Vapauduttuaan kilpailukiellosta Bahatš voitti ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan 1992 Genovan EM-hallikisoissa kultamitalin. 1993 Toronton MM-hallikisoissa samoin kuin samana vuonna kesällä Stuttgartin MM-kisoissa ulkoradoilla hän oli kolmas. Vuonna 1994 Bahatš puolusti menestyksekkäästi kultamitaliaan Pariisin EM-hallikisoissa, ja samana vuonna ulkoradoilla Helsingin EM-kisoissa hän oli jälleen pronssilla. 1995 Göteborgin MM-kisoissa hän oli neljäs tuloksella 20,38.
1997 Ateenan MM-kilpailuissa Bahatš työnsi loppukilpailuissa kaikkein pisimmälle, mutta menetti sittemmin kultamitalinsa doping-näytteestä löytyneen efedriinin vuoksi. Seuraavana vuonna Budapestin EM-kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 21,17. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa myös Maebashin MM-hallikisoissa tuloksella 21,41 ja saavutti pronssia samana kesänä Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa. Vielä Gentin EM-hallikisoissa vuonna 2000 hän työnsi finaalissa pisimmälle, mutta jäi jälleen kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä.
Bahatšin ennätykseksi jäi vuonna 1997 Chaniássa työnnetty 21,47.
Hän on naimisissa Svitlanan kanssa ja heillä on kolme lasta: tytöt Oksana ja Julia sekä poika Mykola.
Puolivuohet
Puolivuohet eli tarit (Hemitragus) on vuohieläimiin kuuluva nisäkässuku. Sukuun kuuluu kolme lajia: Himalajalla elävä himalajanpuolivuohi (Hemitragus jemlahicus), Etu-Intiassa elävä intiantari (Hemitragus hylocrius) ja Omanin vuoristoalueilla elävä arabiantari (Hemitragus jayakari).
Tuntomerkit ja käyttäytyminen
Puolivuohet ovat 150–170 senttimetriä pitkiä, ja niillä on 10 senttimetriä pitkä häntä. Korkeudeltaan puolivuohet ovat 90–110 senttimetriä. Ne painavat noin 100 kilogrammaa. Puolivuohilla on suora otsa, lyhyt pää, tuuhea turkki ja tiuha pohjavilla. Koiraiden iho on kovaa ja paksua. Koirailla ja naarailla on vankat, taaksepäin kaartuvat, sivuilta litteät ja etuosasta harjanteiset sarvet, jotka ovat pituudeltaan 35–45 senttimetriä. Hännän paljaalla alapuolella on rauhasia. Takajalkojen sorkanvälirauhaset ovat surkastuneet.
Puolivuohen kantoaika on kuudesta kahdeksaan kuukautta, ja vohlia syntyy yksi tai kaksi. Puolivuohi elää 15–20-vuotiaaksi.
Urokset ovat yksin enimmän osan vuodesta ja ottelevat keskenään rajusti kiima-aikana talvella. Urokset tulevat syömään aukeille paikoille hämärän laskeuduttua. Naaraat ovat tässä suhteessa uroksia rohkeampia.
Daredevil (elokuva)
Daredevil on Mark Steven Johnsonin ohjaama supersankarielokuva vuodelta 2003. Se kertoo Marvelin sarjakuvahahmosta, Daredevilistä.
Talvinen tarina (Mark Helprinin romaani)
Talvinen tarina on yhdysvaltalaisen Mark Helprinin vuonna 1983 kirjoittama romaani. Se ilmestyi suomeksi Tammen Keltaisessa kirjastossa vuonna 1985 Eva Siikarlan kääntämänä. Talvinen tarina sijoittuu myyttiseen New Yorkiin, selvästi erilaiseen kuin todellinen kaupunki. Ajallisesti romaanissa liikutaan teollistuneelta edvardiaaniselta ajalta aina 1900-luvun loppuun ja vuosituhannen taitteeseen. Tyyliltään romaani edustaa lähinnä maagista realismia. Se sai aikoinaan kriitikoilta hyvän vastaanoton. Akiva Goldsman ohjasi kirjasta samannimisen elokuvan vuonna 2014.
Kirjan kansiliepeessä todetaan kriitikkojen sanoneen kirjaa vaikeasti määriteltäväksi ja selostettavaksi. Teosta on kuvattu esimerkiksi lauseella: "Satu rakastavaisista". Romaanin kuvaama New York on yhtä aikaa tutunomainen ja tuntematon, sitä ympäröi läpitunkematon pilvimuuri ja yhteydet ulkomaailmaan ovat satunnaisia. Kaupungissa tapahtuu outoja ihmetöitä, kuten kuolleista heräämisiä.
Kirjan teemoja ovat aika ja ihmisen rooli sen pyörteissä, paratiisin ja oikeudenmukaisen maailman kaipuu sekä vuosituhannen vaihteeseen liittyvät myyttiset odotukset. Kirjassa monet ihmiset odottavat tuhatvuotisen valtakunnan tai jonkinlaisen kulta-ajan alkamista vuonna 2000.
Juoni
Romaanin tapahtumapaikkoina ovat New York ja Coheeriesjärvi, epätodellinen paikka kartan ulkopuolella. Kirjan päähenkilö on salaperäisen taustan omaava Peter Lake, murtovaras ja mestarimekaanikko, joka saa tarinan – tai tarinoiden – edetessä suorastaan messiaanisia piirteitä. Hän esim. liikkuu suurella valkoisella hevosella, joka pystyy hyppäämään pari korttelinväliä kerralla ja nousemaan lopulta lentoon. Yliluonnollisuutta ei teoksessa mitenkään ihmetellä eikä kyseenalaisteta, vaan se on luonteva osa sen maailmankuvaa. Outoja asioita vain tapahtuu jatkuvasti.
Samalla New York kokee kaikkien aikojen talven, eräänlaisen pienen jääkauden. Kaupungin asukkaat kaivavat innoissaan reet, sukset ja luistimet esiin ja ihailevat säkenöivää tähtitaivasta. Kaikki eivät tietenkään ole yhtä hyväntahtoisia, vaan myös pahuuden voimat ovat liikkeellä. Yhtäkkiä satamaan lipuu valtava, yli kilometrin mittainen laiva ja sadan vuoden takaiset mekaanikot alkavat valmistaa suunnatonta valosiltaa, joka yhdistäisi kaupungin ikuisuuteen ja toisi taivaan maan päälle. Kaikki on hyvin salaperäistä.
Vuosituhannen vaihteessa koko kaupunki palaa, liikkeellä on kymmeniätuhansia tuhopolttajia, ryöstelijöitä ja raiskaajia. Kaduilla vallitsee täydellinen kaaos, samalla jotkut odottavat kiihkeästi kulta-ajan alkamista ja New Yorkin muuttumista "täydellisen oikeudenmukaiseksi kaupungiksi".
Romaanissa esitetään näkemys, jonka mukaan kaikki mitä on tapahtunut, tapahtuu tai tulee tapahtumaan, on olemassa yhtä aikaa. Aika on pirstottavissa yksittäisiksi kuviksi kuin taulut taidegalleriassa, jossa ihminen voi palata katsomaan uudelleen jotakin aikaisempaa kuvaa. Ajassa voi liikkua, tai ainakin sen etenemisen voi pysäyttää rakkauden voimalla.
Henrik Karsten
Henrik Adolf Karsten (13. huhtikuuta 1877 Lemu – 21. lokakuuta 1959 Turku) oli suomalainen filosofian tohtori ja lyseon lehtori.
Karstenin vanhemmat olivat Lemun kirkkoherra Erland August Karsten (1839–1883) ja Natalia Gustava Faller. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta 1895 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1899, maisteriksi 1900 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1916. Karstenin väitöskirjan aiheena oli ruotsalainen sotamarsalkka Carl Gustaf Wrangel.
Karsten oli Kristiinan ruotsalaisen yhteiskoulun historian ja ruotsinkielen opettajana sekä koulun rehtorina 1903–1912, Turun ruotsalaisen tyttökoulun historian, maantiedon ja ruotsinkielen kollegana ja lehtorina 1912–1917 sekä Turun ruotsalaisen lyseon historian ja ruotsin kielen lehtorina 1917–1945. Hän oli Kristiinan kaupunginvaltuuston jäsenenä ja Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1915–1917.
Henrik Karsten oli naimisissa 1901–1957 opettaja Ester Lydia Mellbergin (k. 1957) kanssa.
The KMG's
260px|thumb|right|The KMG's Euroviisuissa The KMG's (Krazy Mess Groovers) on belgialainen funk-disko-musiikkia soittava yhtye. Yhtye syntyi kahden amerikkalaisen mustan musiikin ihailijan, Mr Scotchin ja Sexyfiren tavattua toisensa. Ensin he esiintyivät jazzduona, jonka jälkeen laajensivat kokoonpanoa torvilla (Whipesnappers), rytmisektiolla (Groove Brothers) ja taustalaulajalla (Lady Soulflower). Näin syntyi nykyinen KMG's.
Yhtye on maininnut vaikutteikseen seuraavat yhtyeet/laulajat: Earth, Wind & Fire, Stevie Wonder, Kool & the Gang, Johnny Guitar Watson, Sly & The Family Stone, The Jacksons, Herbie Hancock ja Chic.
The KMG's Euroviisuissa
The KMG's osallistui vuoden 2007 Eurovision laulukilpailuun kappaleella LovePower, mutta putosi semifinaalissa. Valinnan Euroviisuihin osallistumisesta teki sisäisesti Belgian ranskankielinen yleisradioyhtiö RTBF.
Koska Euroviisuissa esiintyjien määrä lavalla on rajattu kuuteen; ainoastaan Sexyfire, Mr Scotch, Mr French Kiss, Big Boss, Mr Cream ja Lady Soulflower pääsivät esiintymään.
Kokoonpano
The KMG's on kansainvälinen yhtye, sillä jäsenten juuria löytyy mm. Pakistanista, Ukrainasta, Vietnamista ja Puolasta.
Sierra Leonen sisällissota
Sierra Leonen sisällissota käytiin vuosina 1991–2002. Sen osapuolina olivat vallankumousrintama Revolutionary United Front (RUF) johtajanaan Foday Sankoh, ja valtiollinen armeija, johdossaan ensin Joseph Saidu Momoh, vuoden 1992 sotilasvallankaappauksen jälkeen Valentine Strasser.
Ennen Sierra Leonen sisällissotaa timanttivarojen huono hallinta ja korruptio olivat johtaneet siihen, että maa oli Yhdistyneiden kansakuntien tilastojen mukaan maailman köyhin.
Sodan puhkeamiseen vaikutti sisäisten ongelmien lisäksi se, että rajanaapuri Liberiassa käytiin sisällissotaa. Yhden sen osapuolen johtaja, Charles Taylor, tuki RUF:ia saadakseen Sierra Leonen epävakaisempaan tilaan. Taylor arvioi Sierra Leonessa toimivan ECOMOG:in estävän hänen joukkojaan valtaamasta pääkaupunki Monroviaa.
RUF aloitti sotatoimet Sierra Leonen itäosissa maaliskuussa 1991 iskemällä sinne Liberiasta käsin. Vuonna 1997 RUF marssi pääkaupunki Freetowniin asti, ja pääsi neuvotteluihin presidentti Ahmad Tejan Kabbahin kanssa. Aselepo solmittiin 1999, mutta väkivaltaisuudet jatkuivat vuoteen 2001. Vuonna 2002 YK asetti erikoistuomioistuimen ratkomaan sotarikoksia.
Sylvian laulut
Sylvian laulut (alkukielellä ruotsiksi "Sylvias visor") on Zacharias Topeliuksen runokokoelma 1800-luvun puolivälistä, johon kuuluvat runot "Kesäpäivä Kangasalla", "Ken raikas sävel sä lienetkin" ja "Sylvian joululaulu". Sylvia eli mustapääkerttu (Sylvia atricapilla) on muuttolintu, joka talvehtii Sisiliassa. Sylvin laulut on alunperin julkaistu osana Topeliuksen Ljungblommor kirjasarjaa vuosina 1845-1860.
Sylvian runojen syntyvuodet olivat Topeliuksella raskaita: hän menetti kaksi poikaa ja yhden tyttären. Kuolleesta Rafael-pojasta kertoo myös joululauluksi sävelletty runo "Varpunen jouluaamuna". "Kesäpäivä Kangasalla" kertoo lisää samaisesta linnusta: "Mä vain olen lintu pieni ja siipeni heikot on". Kolmas Sylvia-runo "Ken raikas sävel sä lienetkin" on jäänyt tuntemattomimmaksi.
Punkaharjulainen dir. mus. Pentti Tynkkynen sävelsi Sylvian laulut ja levytti ne yhdessä Anneli Ranisen kanssa kesällä 2018. Laulujen tunnetuimmat sävelmät ovat tehneet Karl Collán, Gabriel Linsén ja Otto Kotilainen.
Vargsundet
Vargsundet on järvi Ahvenanmaan keskiosassa. Sen pinta-ala on yksi neliökilometri. Etäisyys Maarianhaminasta on kymmenen kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede
Vargsundetia reunustaa sekä pelto- että metsämaa. Itäranta Västerbergenin kohdalla on jyrkkä. Vargsundetiin virtaa useita laskuojia. Vargsundetin keskiosasta työntyy luoteeseen pieni vesialue, jonka pohjoiskolkasta alkaa noin kilometrin mittainen Ådran, jota pitkin Vargsundet laskee Bodafjärden-nimiseen merenlahteen.
Vargsundet (82.A37.1.001) kuuluu vesistöalueeseen 82.037A, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Alueeseen 82.037A kuuluu Vargsundetin ohella Bjärströms träsk ja Brinkträsk.
Vargsundet on laajin Hammarlandin kahdestatoista järvestä. Toiseksi laajin on Långträsk. Ahvenanmaan 160:stä järveksi luokitellusta vakavedestä Vargsundet on neljänneksi laajin ennen Inre fjärdeniä.
Herttoniemen kirjasto
Herttoniemen kirjasto on Helsingin Herttoniemen kaupunginosan Herttoniemen yritysalueen osa-alueella, Kauppakeskus Hertsissä sijaitseva yleinen kirjasto. Se on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa.
Herttoniemen kirjasto on perustettu vuonna 1930. Keväällä 2020 kirjasto muutti uusiin toimitiloihin kauppakeskus Hertsin toiseen kerrokseen, Herttoniemen metroasemalta Itäväylän yli johtavan kävelysillan kaakkoispäädyn luokse. Kirjaston avajaisia siirrettiin parilla kuukaudella koronavirustilanteen vuoksi. Tätä aiemmin Herttoniemen kirjasto on sijainnut muun muassa Siilitiellä ja Kettutiellä.
Mohamed Ahmed Bashir
Mohamed Ahmed Bashir (s. 23. toukokuuta 1987) on sudanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa omdurmanilaisessa Al-Hilalissa, johon hän siirtyi vuonna 2009 Al-Mourada SC:stä.
Ibrahim I
Ibrahim I (5. marraskuuta 1615 – 12. elokuuta 1648) (arabiaksi ابراهيم الأول) oli Osmanien valtakunnan sulttaani vuodesta 1640 kuolemaansa asti.
Mohamed Ahmed Bashir
Bashir oli mukana Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2008, ja pelaa myös vuoden 2012 turnauksessa. Hän oli Al-Hilalin avainpelaajia, kun joukkue pääsi Afrikan Mestarien liigassa välieriin saakka, ja hänen odotetaan olevan tärkeä myös Afrikan-mestaruusturnauksessa. Bashir teki turnauksen alkulohkon ottelussa Angolaa vastaan kaksi maalia, mutta Sudan putosi puolivälierissä.
Ibrahim I
Nuoruus
Ibrahim I oli yksi sulttaani Ahmed I:n ja Kösem Sultanin kolmesta pojasta. Hän kasvoi aikuiseksi naisten sultanaatiksi nimettynä aikakautena, jolloin Osmanien valtakunnan sisäinen juonittelu ja valtataistelu oli huipussaan ja valtaa jakamaan nousivat usein sulttaanien vaimot Haseki Sultanit ja sulttaanien äidit Valide Sultanit. Hänen setänsä sulttaani Mustafa I kärsi mielenterveysongelmista ja suistettiin valtaistuimelta kaksi kertaa. Hänen isoveljensä sulttaani Osman II:n (äiti Mâhfirûze Sultan) murhasivat kapinoivat janitsaarit 1622 valtaistuimelle. Toinen sulttaaniksi noussut isoveli Murat IV murhautti kolme nuorempaa veljeään mahdollisina kilpailijoina. Ibrahim, joka oli kasvanut arestissa palatsissaan, uskoi joutuvansa myös murhatuksi. Ilmeisesti Murat antoi käskyn myös Ibrahimin teloittamiseksi, mutta hänen äitinsä Kösem Sultan onnistui säästämään poikansa hengen. Tällä kaikella oli vaikutuksensa Ibrahimin mielenterveyteen. Muratin kuoltua 1640 suurvisiiri Kemankeş Kara Mustafa pašša kutsui Ibrahimin sulttaanin palatsiin ottamaan valtaistuimen vastaan, hysteerisenä hän vastusteli ankarasti, sillä hän uskoi, että kyseessä oli salajuoni hänen teloittamisekseen. Hänen äitinsä toi hoviin henkiparantajana mainetta keränneen Cinci Hocan. Hoca oli Grigori Rasputinin kaltainen hahmo, jonka hoidot auttoivat Ibrahimia, mutta joka tavoitteli samalla omaa hyötyään ja otti osaa hovin juonitteluun.
Valtaistuimella
Uudeksi suurvisiiriksi nousi Sultanzade Semiz Mehmed pašša. Hänen äitinsä Kösem, joka oli pyrkinyt pysymään vallankahvassa kiinni koko aikuisikänsä, sai jälleen lisää vaikutusvaltaa hovin asioihin. 1646 Ibrahimin terveydentila alkoi heiketä. Hän kärsi jatkuvista päänsäryistä ja masennuksesta. Ibrahim vietti yhä enemmän aikaa jalkavaimojensa luona ja kulutti hovin varoja suruttomasti. Hän kohotti useita jalkavaimojaan arvostettuun hasekin asemaan ja myönsi heille maita ja omaisuuksia. Avioiduttuaan suosikkinsa Telli Hasekin kanssa hän määräsi Ibrahim paššan palatsin lattiat päällystettäväksi kalliilla soopelinnahkoilla ja annettavaksi Telli Hasekille Telli Haseki sai aviossa nimen Hümaşah Sultan. Palatsin huikentelevainen rahankäyttö ja turmeltumisen lisääntyminen suututti kansan. Kösem ei enää pystynyt vaikuttamaan poikansa päähänpistoihin. Viimein janitsaarit ja osa ulaman jäsenistöstä nousi kapinaan 1648. Ibrahim kuitenkin kieltäytyi hyväksymästä erottamistaan, mikä hermostutti janitsaareja. Monien historioitsijoiden mukaan Kösem valtuutti janitsaarit teloittamaan poikansa pitkään jatkuneen ja kärjistyneen poliittisen prosessin pakottamana. Leslie P. Peircen mukaan Kösem oli kuitenkin jo hyvinkin valmis pääsemään eroon pojastaan, joka katastrofaalisen valtakautensa aikana oli tuhonnut monia vanhemman veljensä Murat IV:n aikaansaannoksia. Aiemmassa kirjeessään Kösem oli kirjoittanut Ibrahimista virassa olleelle suurvisiiri Tezkereci Ahmed paššalle seuraavasti: ”Lopulta hän ei tule jättämään minua sen enempää kuin sinuakaan henkiin. Hän tulee menettämään valtansa hallintoon. Koko yhteiskunta on raunioina. Pane hänet viralta välittömästi.”
Kuolema
Tezkereci Ahmed pašša kuristettiin, ja hänen jäännöksensä paloiteltiin kappaleiksi väkijoukon edessä 8. elokuuta 1648. Hän sai tapahtuneen vuoksi postuumin lisänimen Hezarpare, ”tuhat palasta”. Ibrahim kuristettiin 18. elokuuta uuden suurvisiirin käskystä ja virkamiesten todistaessa. Seuraavaksi valtaan nostettiin tuolloin kuusivuotias Mehmed IV, joka oli Ibrahimin poika ja Kösemin pojanpoika. Alaikäisen Mehmedin tultua hallitsijaksi Kösem pystyi jälleen julistautumaan viralliseksi hallitsijaksi.
Best Sellers (Fats Dominon albumi)
Best Sellers on englantilaisen Hammer Records -levy-yhtiön julkaisema kokoelma-albumi (luettelotunnus HMS 6003) Fats Dominon tuotannosta.
Julkaisuvuotta ei ole mainittu. LP-levyn etiketissä otsikkona on Golden Greats.
Tuotannossa osallisena on ollut myös Everest Records ja kyseessä on "Des Dolan -lisenssi". Valmistaja ja jakelija on PRT Ltd.
Samassa sarjassa on julkaistu albumit
Kappaleet
Kappaleiden yhteyteen on lisätty kuukausi ja vuosi, jolloin Imperial-levymerkillä ilmestyneet kappaleet nousivat Yhdysvalloissa Billboardin Top 10 -poplistalle, sekä korkein sijoitus (#).
Musiikkikustantamot: Victoria Music Pub. Co. Ltd. (1), UA Music Ltd. (2, 4), Macmelodies Ltd. KPM (3),  Chappell / Morris Ltd. (5), Anatole Music MCPS (6), Acuff-Rose Music (7),  Francis Day & Hunter Ltd. (8, 10), Travis Music Ltd. (9)
Musiikkikustantamot: Francis Day & Hunter Ltd. (1, 2 ), UA Music Ltd. (3, 4, 6, 9), Frank Music Co. Ltd. (7)
Ramfis Trujillo
pienoiskuva|Ramfis Trujillo Rafael "Ramfis" Leonidas Trujillo Martínez (s. 5. kesäkuuta 1929 − 27. joulukuuta 1969) oli diktaattori Rafael Leónidas Trujillon poika ja Dominikaanisen tasavallan lyhytaikainen valtionpäämies. Isänsä kuoltua salamurhan seurauksena hän julistautui Dominikaanisen tasavallan presidentiksi. Hän kuitenkin osoittautui heikoksi hallitsijaksi, ja pian ympäri maata puhkesi väkivaltaisia mielenosoituksia, joissa vaadittiin hänen eroaan.
Kuusi kuukautta kestäneen valtakautensa aikana hän ehti muuttaa suuren osan sukunsa varallisuudesta käteiseksi. Trujillo pakeni ulkomaille Yhdysvaltain avustuksella ja asettui asumaan perheineen Espanjaan. Hän vietti ylellistä elämää, kunnes menehtyi Madridissa jouduttuaan vakavaan auto-onnettomuuteen Ferrarillaan. Trujillon leski Lila Milan, entinen filmitähti, sai perinnöksi noin 466 miljoonaa puntaa.
Betet
thumb|Betekirjoitusta. Betet ovat kru-kieltä puhuva kansa Norsunluurannikon lounaisosassa. He asuvat Sassandra- ja Bandamajokien keskijuoksun välisellä alueella. Betejä on 2,6 miljoonaa henkeä.
Betejen uskotaan saapuneen lännestä nykyisen Liberian alueelta. He ovat trooppisen sademetsävyöhykkeen kanta-asukkaita.
Perinteisiä elinkeinoja ovat metsästys ja keräily, joiden lisäksi harjoitettiin kaskiviljelyä. Tärkeimmät viljelykasvit olivat jamssi, bataatti, maissi ja banaani. Djulien kanssa käydyn vaihdon välineenä toimivat kolapähkinät. Siirtomaa-aikana kehittyi kaakaon ja kahvin plantaasiviljely, joka tuhosi perinteisen elintavan. Käsityöammatteja ovat metallityöt, savenvalanta ja puunveisto.
Asumukset ovat etupäässä nelikulmaisia taloja, joissa on oljella peitetty harjakatto. Miehet pitävät tunikamaista paitaa tai toogamaisia kankaita, naiset lanteiden ympärille kiedottavia hameita. Erilaiset korut ja arpikoristelut ovat yleisiä.
Perinteinen yhteiskunta perustuu suurperheisiin, suku- ja kyläyhteisöihin ja ikäryhmiin. Avioliitto on virilokaalinen ja polygynia on yleistä. Sukulaisuussuhteet ovat patrilineaarisia.
Betet harjoittavat perinteistä uskontoa, johon kuuluu luonnonvoimien ja esi-isien palvontaa sekä taikuutta. Osa kansasta on katolisia. Synkretistiset uskomukset ovat yleisiä. Beteillä on 1900-luvulla luotu kuvakirjoitusjärjestelmä, jonka käyttö on vähäistä.
Leena Löfstedt
Maija Leena Löfstedt (o.s. Kekomäki; s. 17. heinäkuuta 1937 Helsinki ) on suomalainen kielitieteilijä ja filosofian tohtori, joka on toiminut muun muassa Jyväskylän yliopiston romaanisen filologian professorina. Kekomäki tuli ylioppilaaksi Tyttönormaalilyseosta (1956). Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, ja valmistui sieltä filosofian kandidaatiksi (1960), lisensiaatiksi (1961) ja nimellä Löfstedt tohtoriksi (1969). Löfstedtin ranskankielinen väitöskirja (1966) oli otsikoitu Les expressions du commandement et de la défense en latin et leur survie dans les langues romanes. Osana opintojaan hän teki opintomatkoja Ranskaan, Saksaan ja Belgiaan. Hän oli Helsingin yliopiston romaanisen filologian dosentti vuosina 1980–2002.