cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lawrence Lessig
Koulutustausta ja akateeminen opetus
Lessig suoritti alemman korkeakoulututkinnon (B.A.) taloustieteessä Yalessa, hallinnossa Pennsylvanian yliopistossa, ylemmän filosofiasta Cambridgessa ja oikeustieteen maisterin tutkintoon verrattavissa olevan Juris Doctor -tutkinnon Yalessa. Ennen siirtymistään Stanfordiin hän hoiti Berkman-professuuria Harvardissa ja oli sitä ennen Chicagon yliopiston professori.
Oikeushistoria
Lessig edusti Eric Eldredia tapauksessa "Eldred vastaan Ashcroft", joka vastusti vuoden 1998 tekijänoikeuksien voimassaoloaikaa kahdellakymmenellä vuodella pidentänyttä Sonny Bono Copyright Term Extension Actia.
Lessing on perustanut Center for Internet and Societyn. Hän sai vuonna 2002 Free Software Foundationin FSF Award for the Advancement of Free Softwaren ja valittiin 2004 FSF:n johtokuntaan. Hän perusti Creative Commonsin ja on Electronic Frontier Foundationin johtokunnan jäsen. Scientific American -lehti nimitti hänet yhdeksi maailman viidestäkymmenestä huippunäkijästä.
Yksityiselämä
Lawrence Lessing on avoimesti kertonut että katoliset kirkonmiehet seksuaalisesti hyväksikäyttivät häntä kun hän oli alaikäinen.
Stompin’ at the Savoy
”Stompin’ at the Savoy” on jazzkappale vuodelta 1934. Se kuului swing-aikakaudella Chick Webbin ja Benny Goodmanin orkesterien repertuaariin ja siitä on tullut yksi jazzmusiikin standardeista.
Kappaleen sävelsi Edgar Sampson, joka soitti saksofonia Chick Webbin orkesterissa. Sampson oli aikaisemmin soittanut muun muassa Duke Ellingtonin ja Fletcher Hendersonin yhtyeissä ja säveltänyt vuoden 1933 kappaleen ”Blue Lou”. ”Stompin’ at the Savoyn” säveltäjiksi merkitään tavallisesti Sampson, Webb ja Benny Goodman, jonka orkesterilla oli tärkeä osuus kappaleen suosituksi tekemisessä. Kappale esitetään usein instrumentaalina; sanoituksen kirjoitti Andy Razaf.
Chick Webbin orkesterin nauhoitus nousi listoilla kymmenenneksi vuonna 1934. Vuonna 1936 kappaleella nousivat listoille Ozzie Nelson, Benny Goodman sekä Webbin uudelleen julkaistu versio. Kappaleen ovat nauhoittaneet myös muun muassa Charlie Christian (1941), Art Tatum (1941), Clifford Brown ja Max Roach (1954), Ella Fitzgerald ja Louis Armstrong (1956), Jim Hall (1957), Ahmad Jamal (1958) sekä Sarah Vaughan (1964).
Kappale sai nimensä New Yorkin Harlemissa sijaitsevasta Savoy-tanssisalista, jossa Webbin orkesteri soitti vakituisesti. Kun tanssisali purettiin vuonna 1958, sen muistoksi pystytettiin paikalle kyltti, jossa kerrotaan tanssisalin historiasta ja viitataan myös ”Stompin’ at the Savoy” -kappaleeseen.
Rakenteeltaan kappale on AABA-muotoinen ja alun perin C-duurissa.
Sumerin varhaisdynastinen kausi
thumb|right|250px|Urin kuninkaan Meskalamdugin kypärä Sumerin varhaisdynastinen kausi oli vanhalla ajalla noin 2900–2350 eaa. Silloin Kaksoisvirtainmaassa Etelä-Irakissa sijainnut Sumerin maa oli yleensä jakautuneena moneen kaupunkivaltioon, jotka kamppailivat keskenään ylivallasta alueella. Välillä Sumeri saattoi yhdistyä lyhytikäiseksi suurvallaksi voimakkaan valloittajakuninkaan johdolla.
Kauden alkua edelsi suuri tulva. Tulvan jälkeen nousi pohjoisen Kiš suureksi mahdiksi. Urukin tarunomainen kuningas Gilgameš rakennutti kaupungin valkeat muurit. Urin kuninkaanhaudoista on löydetty kullasta ja lapislatsulista tehtyjä pienoisveistoksia.
Kauden loppupuolella Lagašin kuningas Eannatum perusti lyhytikäisen suurvallan. Sitä mahtavampi oli Umman Lugalzaggesin imperiumi, joka kukistui Akkadin Sargonin sotaretkiin.
Sumerin varhaisdynastista kautta ei tunneta hyvin, koska säilyneet lähteet ovat niukkoja. Varhaisdynastisella kaudella papiston asema heikkeni, ja palatsin eli kuninkaan valta kasvoi. Temppelin rinnalle suurmaanomistajina nousivat yksityiset maanomistajat ja palatsi. Samalla kuningasluetteloissa nähdään ensimmäistä kertaa seemiläisiä nimiä. Liittyvätkö nämä kaksi asiaa toisiinsa, on vaikea sanoa. Palatsin mahtia on saattanut vahvistaa sankarikuninkaan asema sotapäällikkönä. On kuvaavaa, että vain varhaisina aikoina käytettiin kuninkaasta nimeä en, pappisruhtinas. Nimi en siirtyi myöhemmin ylipapille. Kaupungit kamppailivat toisiaan vastaan. Syntyi lyhytikäisiä, 20–50 vuotta kestäneitä suurvaltoja, joiden kuninkaat esiintyivät Kišin kuninkaina, vaikka olivat toisista kaupungeista. Sodittiin, ryöstettiin, hävitettiin, surmattiin ja orjuutettiin vihollisia. Välillä rakennettiin kanavia ja temppeleitä. Maa oli jakautunut 20–30 kaupunkivaltioon, muun muassa Uruk, Ur, Adab, Kiš ja Akšak (Opis). Uskonnollisena keskuksena oli Enlilin kaupunki Nippur. Monesti joidenkin tiettyjen naapurikaupunkien välillä esiintyi sotia vuosisadasta toiseen. Tähän kauteen liittyy sankareita, kuten Gilgameš.
Sumerilainen nuolenpääkirjoitus syntyi vuosisatojen kuluessa varhaisdynastisella kaudella. Vuodesta 2900 eaa. alkaen asteittain alettiin merkitä äänteitä kuvilla, jotka kadottivat alkuperäisen merkityksensä. Samoihin aikoihin kuvamerkit olivat jo alkaneet yksinkertaistua, ja niitä tehtiin painelemalla saveen. Nuolenpäitä alettiin kirjoittaa noin 2700–2500 eaa. ja tavuja noin 2600 eaa. Näin kuva- ja tavukirjoitus yksinkertaistui ihmispuhetta kuvaavaksi kirjoitukseksi, jolla voitiin esittää ihmisen ajatuksia kirjallisesti.
Kauden alusta alkaen alettiin käyttää toiselta puolelta kuperia niin sanottuja planokonveksitiiliä, joita oli nopea valmistaa. Edellisellä Džemdet Nasr -kaudellahan oli käytetty suuria savikimpaleita, isoja tiiliä ja kapeita liuskatiiliä.
Luoja lippalakissa
Luoja lippalakissa on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1977. Pääosissa nähdään John Denver ja George Burns. Burns esittää Jumalaa, joka puhuu kauppiaalle (Denver), joka joutuu hankaluuksiin seurakunnan kanssa. Elokuvaan tehtiin 1980-luvulla kaksi jatko-osaa.
Sumerin varhaisdynastinen kausi
Varhaisdynastisella ajalla Uruk kasvoi hyvin suureksi, varovaisten arvioiden mukaan 40 000, mutta hyvinkin 50 000–80 000 asukkaan metropoliksi. Kun Urukin lähellä oli 3300–2900 eaa. ollut 130 pienempää keskusta, niiden määrä puolittui 2900 jälkeen 66:een.
Luoja lippalakissa
Larry Gelbart oli Oscar-ehdokkaana parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta.
Sumerin varhaisdynastinen kausi
Kaupunkien ympärille alkoi ilmestyä tällä kaudella muureja. Urukin kaupunginmuuri oli 9 kilometrin pituinen, ja siinä oli 900 puoliympyrän muotoista tornia. Kuninkaan palatsit ilmestyivät Eriduun ja Kišiin melkein samaan aikaan, saman pohjakaavan mukaan tehtynä. Palatseissa oli halleja, saleja ja pihoja, ja ne näyttivät helposti puolustettavilta, kuten Kišin A-palatsi.
Taide muuttui luontoa ja elämää kuvaavasta tyylitellymmäksi, abstraktimmaksi ja jäykemmäksi. Etenkin Dijalan alueen jäykät kuvahahmot viittaavat uuden kansan, luultavimmin seemiläisten leviämiseen alueelle. Kiš oli ajoittain seemiläisten keskus.
Rukoilijapatsaita aseteltiin temppelien seinille. Kuninkaan uusi nimitys lugal otettiin käyttöön Kišissä. Aikaisemmin suurin mahti oli ollut pappisruhtinas.
Enmebaragesi ja Mesilim olivat ensimmäiset savitauluissa mainitut kuninkaat. Maalliset ruhtinaat alkoivat vaatia valtaa pappisruhtinaiden vallan ylitse ja muuttivat asumaan temppelien ulkopuolella sijaitseviin palatseihin. .
Sumerin varhaisdynastinen kausi I 2900–2700 eaa.
Joidenkin tietojen mukaan jo tällöin rakennettiin Meskalamdugin ja Akalamdugin Urin kuninkaanhaudat. Joko Džemdet Nasr tai tämä dynastia päättyi suureen tulvaan, joka on antanut aihetta vedenpaisumustaruihin. Kahdeksan "taruhallitsijaa" mainittiin Sumerin kuningasluettelossa ennen tulvaa. Hallitsijoille annetaan kuningasluettelossa tuhansien vuosien hallitusaikoja – ajat on ehkä kerrottu kertoimella. Ensimmäiset historialliset kuninkaat tulivat noin 2900–2700.
Sumerin varhaisdynastinen kausi II 2700–2600 eaa.
Ensimmäinen tulvan jälkeinen dynastia oli Kišin 1. dynastia, jonka monet kuninkaat olivat voimakkaita valloittajakuninkaita. Kišin kuninkuudesta tuli myöhemmin imperiumin toinen nimi: jos joku muu kaupunkivaltio pystyi alistamaan Sumerin, hän saattoi julistautua Kišin kuninkaaksi. Nippur taas oli Sumerin uskonnollinen keskus, jota Kišin kuninkaan täytyi hallita. Kišissä oli huomattavasti seemiläisiä, ja Zababa-jumaluus oli luultavasti toinen nimi Ninurta-jumalalle.
Varhaisdynastista kautta I pidetään siirtymäkautena edellisen ja seuraavan kauden välillä. Tähän aikaan liittyvät seuraavat tunnetut kuninkaat: Kišin Etana noin 2800 eaa., joka kuningasluettelon mukaan nousi taivaaseen ja vakautti maat. Etana rakensi luultavasti suuren valtakunnan ja piti maan rauhallisena. Samaan Kišin ensimmäiseen dynastiaan kuului myös Enmebaragesi noin 2700 eaa., joka valloitti Elamin ja teki Nippurista Sumerin uskonnollisen keskuksen.
Tiedot tästä dynastiasta ovat kuitenkin hyvin hatarat. Enmebaragesi on kuningasluettelosta ensimmäinen, joka näkyy myös piirtokirjoituksissa (kuningasluettelon ulkopuolisissa lähteissä). Hän ja hänen poikansa Agga n. 2680 eaa. olivat Urukin Gilgamešin aikalaisia. Myös Aggan nimi löytyy kirjoituksista. Gilgameš valloitti vanhoilla päivillään Nippurin, ja joko hän tai Urnungal valloitti myös Kišin. Lugalkidul n. 2560 eaa. menetti valtikan Kišille. Urukissa (Sumeriksi Eanna, Unug) oli kaksi jumalaa: An, taivaan jumala ja Inanna, rakkauden jumalatar.
Melko pian Etanan hallituskauden jälkeen n. välillä 2800–2700 eaa. hallitsi Urukissa koko Sumeria Meškiaggašer, joka valloitti ehkä Zagrosin ja saapui Välimeren rantaan. Kirjoitusten mukaan hän nousi vuorille ja meren rantaan valloittamaan tai avasi kauppareitit, nousi taivaaseen kuoltuaan ja kutsuttiin "Utun (auringon) pojaksi" (vrt. Egypti). Hänen poikansa olivat Enmerkar ja Lugalbanda.
Urin ensimmäiseen dynastiaan liittyivät Urin kuninkaanhaudat. Kuninkaita olivat Mesannepadda ja Aannepadda. Urissa palvottiin Nanna-Sin-jumalaa, ja hänen puolisoaan Ningalia, "suurta herratarta". Hautausmaalta on löydetty 1800 hautaa, joista 16 suurta. Niihin haudattiin kuninkaan lisäksi palvelusväkeä, joka joi haudassa myrkkyä joko pakolla tai vapaaehtoisesti, koska uskoi elävänsä kuoleman jälkeen jumalana. Haudat olivat kuilun pohjalla, ja niihin pääsi kaltevaa tietä pitkin. Silti monissa tapauksissa kuningasta itseään ei ole haudasta löydetty, kylläkin hoviväkeä, eräässä tapauksessa 18 henkeä. Kuninkaanhaudoissa oli vainajien mukaan annettuina hautalahjoina kultaisia ja hopeisia esineitä, muun muassa kultainen peruukki, soittimia, kultaisia ja hopeisia pöytäastioita, kulta- ja jalokivikoruja ja pelilautoja.
Eräässä kuolemattomuususkoon liittyvässä kuvassa kaksi vuohipukkia seisoo vasten elämänpuuta, joka on tehty muun muassa lasuurikivestä. Toinen kuva-aihe esittää kahden hirven sarvillaan kannattelemaa leijonakotkaa, Imdugudia. Nämä olivat sumerilaisille tyypillisiä eläinsankareita. .
Pohjoisesta Mesopotamiasta ja Syyriasta tunnetaan seemiläisiä kaupunkivaltioita, muun muassa Ebla ja Mari, joista on tehty löytöjä Urin ensimmäisen dynastian ajoilta. Mari rikastui muun muassa kuparilla; kaupunki oli karavaaniteiden varrella.
Sumerin varhaisdynastinen kausi III 2600–2350 eaa.
Varhaisdynastisen kauden loppuvaihe oli hyvin kuohuva. Kaupunkivaltiot elivät rinnakkain ja taistelivat raivokkaasti keskenään ylivallasta Sumerissa. Lagašin ja Umman kaupunkien kiista viljellystä Gu-Edinan maakaistaleesta jatkui. Noin 11 dynastiaa seurasi toinen toistaan nopeassa tahdissa. Tämä aika jaetaan kausiin IIIa ja IIIb. Kausi IIIb liittyi Lagašin ja Umman nousuun.
Tälle kaudelle tyypillinen tapahtumasarja on kuvaus myöhäisen varhaisdynastisen kauden alusta: 2570 eaa. Kišin johtaja oli Urukin vallan alla, kunnes Kišin Mesilim kukisti Urukin. N. 2550 eaa. Mesilimin johtaman Kišin valta ulottui koko Sumerin yli. Pian Urin Mesannepadda (2560–2525 eaa.) kaatoi Kišin ja Urukin. Adabin Lugalanemundu laajensi valtakuntansa lyhyeksi aikaa Persianlahdelta Välimerelle, valtakunnan rajoina Turkin Taurus- ja pohjoisen Zagrosvuoret.
Lagašiin syntyi näihin aikoihin voimakas poliittinen keskus, jota ei mainita Sumerin kuningasluettelossa ehkä poliittisista syistä. Urnašen aikana rakennettiin temppeli ja maassa käytiin vilkasta kauppaa. Lagašissa palvottiin sotaisaa Ningirsu-jumalatarta.
Noin 2425 eaa. Urnanšen pojanpoika Eannatum valloitti koko Sumerin, Urin, Urukin, Akšakin, Kišin kaupungit sekä alisti Sumerin ulkopuolella olevat Marin ja Elaminkin. Eannatumin ajalta on niin sanottu korppikotkien steela, kalkkikivipaasi, jossa näkyy sumerilaisia sotilaita kypärineen, keihäineen ja kilpineen sekä kuningas johtamassa joukkoa taisteluun sotakirveineen. Joukoilla oli myös sotavaunuja, ja teksti kertoo menestyksekkäästä sodasta Ummaa vastaan.
Silloin kansa tai jokin poliittinen ryhmittymä nosti valtaistuimelle Urukaginan eli Uru-Inim-ginan, jonka kerrotaan palauttaneen kansalle sille kuuluvat oikeudet, Urukagina vähensi verotusta ja pienensi byrokratiaa. Historiantutkijat kiistelevät siitä, miten todellisia, syvällisiä ja pitkäkestoisia uudistukset olivat. .
Joka tapauksessa pian naapurikaupungin Umman hyökkäys kukisti Urukaginan. Umman johdossa oleva Lugalzaggesi valtasi koko Sumerin. Lugalzaggesi väitti valloittaneensa maata Välimerelle asti. Hän siirsi pääkaupunkinsa Urukiin. Kanavia ylläpidettiin tämän jälkeen muualla kuin Lagašissa, joka oli Umman rajanaapuri ja vanha vihollinen. Lugalzaggesin kukisti n. 20 vuoden jälkeen Akkadin Sargon, joka oli kaapannut Kišissä vallan. Sargon pani Lugalzaggesin kahleisiin näytteille pyhän kaupungin Nippurin Enlilin temppelin pääovelle.
Väestö ja kaupungit
Uruk oli yhksi suurimmista varhaisdynastisen ajan kaupunegsia. Sen väkiluku oli huipussaan välillä 50 000 – 80 000. Jos Sumerissa oli paljon maaseudun väestöä, sen väkiluku olisi ollut 800 000 – 500 000. Koko maailmassa oli niihin 27 miljoonaa ihmistä
Varhaisdynastisen kauden kaupunkien väkilukuja Modelskin mukaan.
Campbellinkääpiöhamsteri
Campbellinkääpiöhamsteri (Phodopus campbelli) on tunnettu aiemmin myös venäjänkääpiöhamsterin alalajina Phodopus sungorus campbelli, mutta nykyisin sen on todettu olevan oma lajinsa. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on mongolianaavikkohamsteri.
Campbellikääpiöhamsterin pituus on yleensä 8–10 senttimetriä.
Campbellinkääpiöhamsteri elää luonnossa Keski-Aasian, Mongolian ja Kiinan kuivilla aroilla. Se on aktiivinen enimmäkseen hämärän aikaan. Se rakentaa maanalaisen luolaverkoston, jossa on yleensä neljästä kuuteen tunnelia. Tunnelin päässä on pesäluola, ja sen lähellä varastoluola, johon hamsterit varastoivat siemeniä ja pähkinöitä. Lajia pidetään melko yleisesti lemmikkinä.
NRP Cachalote (S165)
NRP Cachalote (runkonumero S165) oli Portugalin laivaston vuonna 1968 vesillelaskettu Albacora-luokan sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin Chantiers Dubigeonilta Nantesista, missä köli laskettiin 27. lokakuuta 1966. Se laskettiin vesille 16. helmikuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 25. tammikuuta 1969.
Palvelus
Alus myytiin joulukuussa 1975 Pakistanille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Ghazi ja runkonumerolla S134. Alus poistettiin palveluksesta 2006.
Galwaynlahti
250px|thumb|Galwaynlahden sijainti Galwaynlahti ( tai Cuan na Gaillimhe, ) on suuri lahti Irlannin länsirannikolla. Se ulottuu aina Galwayn kreivikunnasta Connachtin provinssista Claren kreivikuntaan Burrenin alueelle Munsterin provinssiin. Galwayn kaupunki sijaitsee lahden koillisrannalla. Lahti on 50 kilometriä pitkä ja leveydeltään 10–30 kilometriä.
Aransaaret sijaitsevat lahden suulla lännessä. Kulkureitit lahdelle Aransaarten ja rannikon välistä kulkevat seuraavasti: Pohjoinen reitti (An Súnda ó Thuaidh) kulkee Inis Mórin ja Leitir Mealláinin välissä ja se tunnettiin ennen iiriksi nimellä Bealach Locha Lurgan. Gregoryn reitti (Súnda Ghríoghóra) kulkee Inis Mórin ja Inis Meáinin välistä ja se tunnettiin ennen nimellä Bealach na h-Áite. Foulin reitti (An Súnda Salach) sijaitsee Inis Meáinin ja Inis Oírrin välissä ja se tunnettiin ennen nimellä Bealach na Fearbhaighe. Eteläinen reitti (An Súnda ó Theas), joka tunnettiin ennen nimellä Bealach na Finnise, sijaitsee Inis Oírrin ja Claren kreivikunnan välissä.
Galwaynlahti on kuuluisa ainutlaatuisista ja perinteisistä kalastusveneistään, Galway hookereista.
Aiheesta muualla
thumb|left|Näkymä Galwaynlahdelle Claren kreivikunnan lähettyvillä.
Maastohiihto talviolympialaisissa 2018 – miesten sprintti
Maastohiihdon miesten perinteisen hiihtotyylin sprinttikilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 13. helmikuuta 2018 Alpensian maastohiihtokeskuksessa Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
STS-95
STS-95 oli vuonna 1998 suoritettu avaruussukkula Discoveryn järjestyksessä 25. avaruussukkulalento.
Lento sai suurta mediahuomiota entisen Mercury-avaruusohjelman astronautin ja Yhdysvaltain senaattorin John Glennin palatessa avaruuteen toiselle avaruuslennolleen. Glenn oli vuonna 1962 kiertänyt ensimmäisenä yhdysvaltalaisena maapallon Mercury 6 -lennolla. 77-vuotiaana Glennistä tuli vanhin avaruudessa käynyt ihminen (ennätys edelleen vuonna 2019 voimassa). Lennolle osallistuneesta Euroopan astronauttijoukkojen Pedro Duquesta tuli myös ensimmäinen espanjalainen avaruudessa.
Lennolla suoritettiin useita tieteellisiä kokeita sukkulan rahtiruumaan sijoitetussa SpaceHab-moduulissa. Avaruuslennon fysiologisilla vaikutuksilla ja vanhenemisella on useita yhtäläisyyksiä, joten Glennille suoritettiin vanhenemiseen liittyviä kokeita ja verrattiin tuloksia Glennin vuoden 1962 avaruuslentoon vanhenemismekanismien ymmärtämiseksi. Osa yhtäläisyyksistä liittyy luukatoon ja lihasmassan vähenemiseen, tasapainohäiriöihin ja univaikeuksiin.
Tuy
Tuy on yksi Burkina Fason provinsseista. Se sijaitsee Hauts-Bassinsin alueella maan länsiosassa. Tuyn pääkaupunki on Houndé.
STS-95
Discovery lähti lennolleen 29. lokakuuta 1998 ja palasi Maahan 7. marraskuuta 1998. Sukkulasta laukaistu Spartan 201 tutki aurinkotuulen kiihtyvyyttä. Lento kesti yhdeksän päivää. Lennon lähdössä ja laskussa vallitsi sukkulalennolle harvinaisen suotuisa säätila.
Tuy
Vuonna 2016 provinssissa arvioidaan olevan 314 600 asukasta.
STS-95
Miehistö
thumb|250px|left|John Glenn lennolla STS-95
Radio Seinäjoki
Radio Seinäjoki oli Seinäjoella toiminut kaupallinen radioasema taajuudella 98,2 MHz. Se aloitti toimintansa syyskuussa 1990.
Radio Seinäjoen musiikkipäällikkönä toimi musiikkineuvos Lasse Lintala.
Radio Seinäjoen omistanut toimilupayhtiö Etelä-Pohjanmaan Viestintä Oy harjoittaa nykyään paikallisradiotoimintaa samalla taajuudella nimellä City Pohjanmaa. Asemalla on useita taajuuksia eri puolella Etelä-Pohjanmaata.
Suomi-rock ’80
Suomi-rock ’80 on Poko Rekordsin julkaiseman Suomi-rock -kokoelmalevysarjan kolmas osa. Se julkaistiin 26.9.1994. Kokoelma sisältää suomirock-hittejä vuodelta 1980.
Mr. Nice Guy
Mr. Nice Guy (一個好人) on Jackie Chan -elokuva. Elokuvassa Jackien nimi on yksinkertaisesti Jackie Chan. Elokuvassa Jackie esittää suosittua tv-kokkia, joka joutuu tv-toimittajan takia pakenemaan mafiaa ja huumejengiä.
Ranskassa elokuvan nimi on "Mister cool" ja Espanjassa "Super Chef".
Palkinnot
1997 Golden Horse Film Festivalissa voitti Best Action Direction (paras toiminta ohjaaja) palkinnon.
1998 Hong Kong Film Awardsissa voitti Best Action Choreography Palkinnon.
Hoedown
Hoedown on vuonna 2001 perustettu country-, blues- ja rockmusiikkia esittävä suomalainen yhtye. Ensimmäisen keikkansa Hoedown soitti Taidehallin klubilla syksyllä 2002. Esa Kaartamo ja Olli Haavisto olivat tuolloin vierailijoina, keikan jälkeen molemmat jäivät yhtyeeseen.
Saint Helenan lentoasema
Saint Helenan lentoasema on Britannialle kuuluvalla Saint Helenan saarella Etelä-Atlantilla sijaitseva lentoasema. Lentoaseman rakennustyöt alkoivat vuonna 2012, ja lentoasema oli määrä avata liikenteelle toukokuussa 2016.
Lentoaseman kiitotie on vain 1 950 metriä pitkä, joten saarelle ei voi lentää suoraan Euroopasta.
Rakennusprojekti
Lentokentän tuuliolosuhteet ovat ilmenneet odotettua haastavammiksi, minkä takia kentälle on vaikeaa laskeutua. Säännöllisen lentoliikenteen alkaminen saarelle onkin siirtynyt.
Hardyn epäyhtälö
Hardyn epäyhtälö kuuluu matematiikassa seuraavasti: Olkoon A={a1,a2,...} jono epänegatiivisia reaalilukuja ja f epänegatiivinen integroituva funktio. Merkitään
ja
Tällöin kaikilla p > 1 on voimassa
Yhtäsuuruus pätee jos ja vain jos f(x) = 0 melkein kaikkialla.
Finne
Finne on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Entisenä sukunimenä:
M/S Sampogracht
M/S Sampogracht on alankomaalaisen Spliethoff -varustamokonsernin omistukseen rekisteröity monikäyttöinen rahtilaiva. Laiva on rakennettu vuonna 2005 Stocznia Szczecińska Nowa -nimisellä telakalla, Szczecinissä, Puolassa. Kuollutta painoa Sampograchtilla on 23 660 tonnia ja jääluokitus on 1A eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Alus on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Amsterdam.
Sampograchtin sisaraluksia ovat:
Radio Pooki
Kanava tarjoaa kuuntelijoilleen sataprosenttisesti suomenkielisen, pääasiassa iskelmämusiikin lisäksi muun muassa kuuluvuusalueen uutisia. Ohjelmistoon kuuluu myös mm. viikoittainen jumalanpalvelus, seurat, sekä kahdesti viikossa lähetettävä osto- ja myyntiohjelma Puotipuksut.
Vuodenvaihteessa 2020–2021 MTV alkoi tuottamaan uutisia Radio Pookille.
Kanavan toimitusjohtajana toimi aikaisemmin Tapio Järvelä, mutta kanavan siirryttyä SBS Finlandin omistukseen vuonna 2012, toimitusjohtajaksi vaihtui Leena Puntila. Radio Pookilla on myös oma mainostuotanto. Radio Pookin toimitukset sijaitsevat Raahen Ollinkalliontiellä ja Oulun Isokadulla. Oulussa samoissa tiloissa toimii myös muita Bauer Median radioita.
SBS Finland ilmoitti marraskuussa 2011 ostavansa Radio Pookin osakekannan, ja valtioneuvosto hyväksyi kaupan joulukuussa 2011. Radio Pooki on näin ollen nykyisin osa Bauer Media Oy:tä, jonka omistaa Bauer Media Group.
Pookin perustaja Tapio Järvelä menehtyi lyhyen sairauden jälkeen Raahessa 6. joulukuuta 2021 76-vuotiaana.
Kuuluvuusalue
Syyskuussa 2020 kuuluvuusalue laajeni Helsinkiin, Porvooseen ja Turkuun. Joulukuussa 2020 kuuluvuusalue laajeni Lappeenrantaan ja Kotkaan. Kesällä 2021 kuuluvuusalue laajeni Tampereelle sekä Lapualle. Lokakuussa 2022 Bauer Media sai Radio Pookille toimiluvan Jyväskylään, Kajaaniin, Parkanoon ja Pihtiputaalle.
Historia
Radio Pooki aloitti toimintansa lokakuussa 1989, jolloin se kuului vain Raahen seudulla. Myöhemmin Pookiin liitettiin Ylivieskassa ja Nivalassa toimipaikkojaan pitävä Radio Foni, jolloin kuuluvuusalue laajeni entisen Radio Fonin alueelle. Myöhemmin kuuluvuutta on laajennettu Ouluun ja aina Tornioon saakka. Kuuluvuusalueen ulkopuolella asuvat voivat kuunnella kanavaa internetissä.
Palkinnot
Radio Gaala 2019:
Meymand
pienoiskuva|Meymand. pienoiskuva|Museo Meymandissa.
Meymand (, kirjoitetaan myös Maymand, Meimand ja Maimand) on kylä Meymandin maalaiskunnassa, Shahr-e Babakissa, Kermānin provinssissa Iranissa. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan väestön määrä oli 673 ihmistä, perheitä oli 181.
Historia
Meymand on hyvin vanha kylä, joka sijaitsee lähellä Shahr-e Babakin kaupunkia Kermanin maakunnassa Iranissa. Meymandin uskotaan olevan ensisijainen ihmisten asuinpaikka Iranin tasangolla 12 000 vuotta sitten. Monet asukkaat asuvat käsin kaivetuissa taloissa kivien keskellä, joista osissa on asuttu 3000 vuoden ajan.
Näiden rakenteiden alkuperän osalta on ehdotettu kahta teoriaa: Ensimmäisen teorian mukaan kylä on rakennettu Aryanin heimon ryhmän joukosta noin 800–700 vuotta eaa. On mahdollista, että Meymandin kalliorakenteet rakennettiin uskonnollisiin tarkoituksiin. Mithrasin palvojat uskovat, että aurinko on voittamaton, ja tämä ohjasi heitä pitämään vuoret pyhinä. Toisen teorian mukaan kylä juontaa juurensa toiseen tai kolmanteen vuosisataan. Arsacid-aikakauden aikana eteläisen Kermanin eri heimot muuttivat eri suuntiin. Nämä heimot löysivät sopivat asuinpaikat ja asettuivat rakentamaan koteja itselleen.
Meymandin elinolosuhteet ovat ankaria maaperän kuivuuden ja kesän korkeiden ja talven kylmien lämpötilojen vuoksi. Paikallinen kieli sisältää monia sanoja muinaisista Sassanidin ja Pahlavin kielistä.
Vuonna 2005 Meymandille myönnettiin UNESCO-Kreikka Melina Mercourin kansainvälinen palkinto kulttuurimaisemien turvaamisesta ja hoidosta (noin 20 000 dollaria).
4. heinäkuuta 2015 kylä lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Sirpa Lusa
Sirpa Lusa (o.s. Koistinen, s. 24. helmikuuta 1959) on suomalainen suunnistaja. Hän sijoittui maailmanmestaruuskilpailuissa 1987 henkilökohtaisella matkalla 40:nneksi ja kilpaili 1980-luvulla myös Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa. Seuratasolla hän edusti Helsingin Suunnistajia, Pihkaniskoja ja Tampereen Pyrintöä.
Lusa on kotoisin Sonkajärveltä. Hän työskentelee vanhempana tutkijana Työterveyslaitoksella. Hänen isänsä on hiihtäjänä 1950-luvulla menestynyt Eljas Koistinen ja veljenpoikansa maajoukkuesuunnistaja Olli-Pekka Koistinen.
Härkiä, heiniä ja hakkailua
Härkiä, heiniä ja hakkailua on vuonna 1952 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen musikaalielokuva, jonka on ohjannut Claude Binyon. Elokuva kertoo leskeksi jääneestä maalaisemännästä Josiesta, joka haaveilee pääsevänsä muuttamaan kaupunkiin, ja tähän ihastuneesta ujosta naapurinmiehestä Aaronista. Josien tilalle majoittuu kaksi kaupunkilaista, jotka löytävät tilalta viitteitä öljystä ja lupaavat ostaa sen edullisesti.
Hosuli
Hosuli on fiktiivinen hahmo, joka esiintyy Tove Janssonin kirjassa Muumipapan urotyöt (Muminpappans bravader, 1950). Hän on Muumipapan nuoruudenystävä, joka asuu kahvipurkissa kaikkien keräämiensä tavaroiden keskellä. Hän keräilee muun muassa nappeja. Hosuli on naimisissa Sosulin kanssa, ja heidän lapsensa on Nipsu.
Georg Asp
pienoiskuva|oikea|Georg Asp noin vuonna 1866. Georg August Asp (25. elokuuta 1834 Vaasa – 25. huhtikuuta 1901 Helsinki) oli suomalainen anatomian professori ja voimistelunopetuksen uranuurtaja.
Hosuli
Hosuli-aiheinen Arabian muumimuki julkaistiin vuonna 2010. Mukin lisäksi Hosulin kuva on myös kulhossa ja Hackmanin kahvilusikassa.
Georg Asp
Aspin vanhemmat olivat sotatuomari, hovioikeudenneuvos Carl Henrik Asp ja Sofia Wilhelmina Hellgren. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1860, lääketieteen lisensiaatiksi 1865 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1861. Aspin väitöskirjan aihe oli Om missbildningar inom urogenitalapparaten vid klyfning af nedre bukväggen (1865). Vuonna 1867 hän julkaisi tutkimuksen Bidrag till kärn- och hjärtnervernas funktionslärä. Seuraavana vuonna Aspista tuli Helsingin yliopiston fysiologian dosentti ja 1869 anatomian, kun hän oli julkaissut maksan rakennetta koskevan tutkimuksen. Hän tutki myös sylkirauhasten mikroskooppista anatomiaa. Professorin arvo hänelle myönnettiin 1874 ja 1884 hänet nimitettiin yliopiston ensimmäiseksi anatomian professoriksi. Asp oli opettajana kiivas ruotsinmielinen, mikä aiheutti vaikeuksia suomenkielisille opiskelijoille. Hän toimi vaimonsa Mathilda Aspin (1840–1920) kanssa voimistelunopetuksen uranuurtajana Suomessa ja johti tämän kanssa Helsingissä sinne perustamaansa voimisteluopistoa 1868–1871. Siellä opetettiin myös naispuolisia voimistelunopettajiksi aikovia. Vuonna 1874 hän perusti vielä erillisen lääkintävoimistelulaitoksen.
Hosuli
Taustaa
Hosulin päässä oleva kattila juontaa juurensa toisen maailmansodan aikoihin, jolloin Tove Jansson piirsi poliittisia pilapiirroksia Garm-lehteen. Joissakin hänen piirustuksissaan oli kattilapäisiä henkilöitä, ja tämä piirre siirtyi myöhemmin myös Hosulille.
Muumipapan urotyöt -kirjassa
Hosuli esiintyy Tove Janssonin Muumi-kirjoissa pelkästään Muumipapan nuoruudesta kertovassa Muumipapan urotyöt -kirjassa. Hän on ulkonäöltään resuinen, ja hänen päässään on kattila. Hän on Muumipapan nuoruudenystävä yhdessä Fredriksonin ja Juksun kanssa. Lisäksi hän on Fredriksonin veljenpoika. He seikkailevat Fredriksonin rakentamalla Merenhuiske-aluksella. Hosuli asuu alun perin sinisessä kahvipurkissa, jossa on runsaasti hänen keräämiään esineitä, kuten nappeja. Purkki värjäytyy kuitenkin punaiseksi, kun Hosuli maalaa innoissaan Merenhuisketta punaiseksi. Hosuli on mukana perustamassa siirtokuntaa Muumipapan, Juksun ja Mymmelin tyttären kanssa.
Hosulin vanhempien kerrotaan kadonneen suursiivouksessa, ja hänen isästään ei tiedetä muuta kuin että hän oli runoilija. Hän menee naimisiin Sosulin kanssa niin kiireesti, etteivät häävieraat ehdi häihin. Myös Sosuli keräilee nappeja. Hosulin ja Sosulin lapsi on Nipsu, jonka he kuitenkin kadottavat tämän ollessa pieni, jolloin Muumimamma ottaa Nipsun hoitaakseen. Kirjan lopussa Hosuli ja Sosuli tapaavat jälleen Nipsun, kun he saapuvat Muumitaloon vierailulle.
Hosulia ja hänen poikaansa Nipsua yhdistää hosumisen ohella taipumus pahoinvointiin.
Näytelmissä
Hosuli esiintyy Tove Janssonin vuonna 1949 Svenska Teaternille kirjoittamassa näytelmässä Mumintrollet och kometen, joka sai ensi-iltansa jo ennen Muumipapan urotöiden ilmestymistä. Hosuli esiintyy myös Tove ja Lars Janssonin vuonna 1969 käsikirjoittamassa televisiosarjassa Muumipeikko, joka on vuonna 2008 sovitettu teatterinäytelmäksi nimellä Kungen i Mumindalen.
Animaatiosarjoissa
Hosuli esiintyy Muumilaakson tarinoita -televisiosarjan jaksoissa Muumipapan muistelmat I, II ja III, joissa Muumipappa kertoo nuoruuden seikkailuistaan. Jaksot mukailevat melko tarkasti Muumipapan urotyöt -kirjaa. Hosulin roolissa ääninäyttelijänä toimi Yleisradion dubbauksessa Eero Ahre ja MTV:n dubbauksessa Jukka Nylund. Kummassakin versiossa ääninäyttelijä oli sama kuin Nipsulla. Sarjan ruotsinkielisessä versiossa äänenä on Riko Eklundh. Sarjassa Muumipappa kertoo Hosulin olleen Nipsun kaltainen, vaikkakaan ei samannäköinen. Hosuli on myös Muumien maailma -sarjan jaksoissa, jotka kertovat Muumipapan nuoruudesta. Niissä hänen äänenään toimi Ilpo Mikkonen.
Sarjakuvissa
Myös eräissä Muumipeikko-sarjakuvissa esiintyy Hosuli-niminen hahmo, jonka nimi on tosin ruotsiksi Klåttdjuret eikä Rådd-djuret. Varhaisemmissa suomennoksissa nimi onkin käännetty Sottuliksi, mutta myöhemmissä käännöksissä se on hämäävästi Hosuli. Sarjakuvan alkuperäisellä ilmestymiskielellä eli englanniksi hahmon nimi on Fuddler, kun taas Muumipapan urotöiden Hosuli on englanniksi Muddler.
Hahmo esiintyy ensi kerran Tove Janssonin piirtämässä ja Lars Janssonin kirjoittamassa tarinassa ”Hosulin kosinta” eli ”Sottulin kosiopuuhat” (1959), jossa hän esittäytyy Muumipapan nuoruudessaan tunteman Hosulin pojaksi. Nuorempi Hosuli (eli Sottuli) on siis Nipsun veli tai velipuoli. Muumipapan urotöiden ja sarjakuvien Hosuli ovat joka tapauksessa hyvin samanlaisia: molemmat pitävät kattilaa päässä, asuvat kahvipurkissa ja keräävät nappeja. Lars Janssonin piirtämässä tarinassa ”Nappeja ja avioliittoja” eli ”Napit ja avioliitto” (1962) Hosuli menee naimisiin Suska-nimisen otuksen kanssa (nimen varhaisempi suomennos Ruttana). He rakentavat yhteisen talon, johon he muuttavat asumaan. Louska kuitenkin paheksuu aviottoman parin yhdessä asumista, minkä takia Hosuli ja Suska menevät kiireellä naimisiin. Heille tulee aviokriisi. He löytävät portailtaan vauvan, jonka vanhemmiksi he ryhtyvät. Pariskunta päättää palata yhteen, kun vauvan äiti noutaa lapsensa.
Tove Janssonin vuosina 1947–1948 piirtämässä ”Muumipeikko ja maailmanloppu” -sarjakuvassa Nipsu esiintyy nimellä Rådd-djuret, joka on sama kuin Hosulin nimi myöhemmin. Sarjakuvan vuonna 2007 ilmestyneessä suomennoksessa nimi oli käännettykin Hosuliksi.
Pop (Topi Sorsakosken ja Agentsin albumi)
Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Esa Pulliainen.
Gamelan gong kebyar
Gamelan gong kebyar on yksi indonesialaisen gamelan-musiikin lukuisista tyylilajeista. Se kehittyi Indonesiassa sijaitsevalla Balin saarella. Gamelan gong kebyar on yleensä tempoltaan nopeampaa kuin muut gamelanin tyylilajit. Gamelan gong kebyaria esitetään yhtyeissä, joihin kuuluu useita metallofoneja, gongeja, suling, rebab, kendang ja ceng-ceng. Gamelan gong kebyar kehittyi 1900-luvun alkupuolella jo olemassa olevista gamelanin tyylilajeista.
Tea Karvinen
Tea Karvinen (s. 26. syyskuuta 1961) on suomalainen uutisvalokuvaaja ja entinen skeleton- eli mahakelkkailija.
Karvinen aloitti mahakelkkailun vuonna 2001 asuessaan Yhdysvalloissa Salt Lake Cityssä. Karvisen paras arvokilpailusijoitus oli kahdestoista sija helmikuun 2004 EM-kilpailuista Altenbergistä, Saksasta. Maailmanmestaruuskilpailuissa Karvinen sijoittui yhdeksänneksitoista Naganossa 2003, 23:nneksi Königseessä 2004 ja 26:nneksi Altenbergissä 2008. Karvinen tavoitteli paikkaa Torinon olympialaisiin 2006, mutta hän oli ensimmäinen kilpailija, joka ei päässyt olympiakoneeseen mukaan, kun 15 parasta sai kisapaikan.
Marraskuussa 2005 Karvinen erotettiin Turku Skeleton Teamista ja Suomen Bob- ja Skeletonliitosta, sillä hän oli Urheilulehden jutussa arvostellut liiton puheenjohtajaa Esa Haavistoa. Erottaminen merkitsi myös kilpailulisenssin menettämistä, eivätkä useimmat kelkkaradat päästä kelkkailijoita radalle ilman lisenssiä. Osapuolet sopivat sittemmin kiistansa.
Karvinen lopetti skeletonuransa vuonna 2009.
Vuonna 2017 Karvinen julkaisi Suomen kansallispuistoista kertovan kirjan Kansallispuistot – maamme luonnon helmet (ISBN 978-952-291-372-2).
Saturnuksen vararengas
Saturnuksen vararengas on Kumikamelin vuonna 1994 äänitetty kuudes albumi, jonka työnimenä oli Painoton läski mustasta aukosta. Albumi oli teemalevy, jonka kappaleet kertovat erilaisista ihmiskohtaloista. Tämän takia kappaleiden nimet olivat ihmisten nimiä, jotka viittasivat henkilöihin, joista kappaleet kertoivat. Sama teema jatkui seuraavalla studioalbumilla Senssit/Förbannade. Albumin kappaleet olivat aakkosjärjestyksessä ja sama vitsi toistettiin Avara luonto -albumilla. Samoissa studiosessioissa levytettiin Eläkeläisten Humppakäräjät-albumi.
Ensi kertaa Kumikameli-levyllä muut yhtyeen jäsenet pääsivät laulamaan solistina. Kitaristi Jukka Hyrkäs ja rumpali Janne Hurskainen lauloivat levylle säveltämänsä kappaleet, kun laulaja-kitaristi Jarmo Koponen lauloi omat kappaleensa.
Julkaisun ongelmat
Albumia ei koskaan virallisesti julkaistu, koska yhtyeen uusi rumpali Janne Hurskainen lähti yhtyeestä juuri nauhoitusten jälkeen. Levyn kappaleista osa päätyi uudelleennauhoitettuina versioina vuonna 1997 julkaistulle albumille Senssit/Förbannade ja osa vuonna 1996 julkaistulle Parhautta-kokoelmalevylle. Osa kappaleista oli jo julkaistu Voitto-EP:llä. Albumin nauhat olivat unohduksissa pitkän aikaa, mutta kun ne löydettiin vuonna 2000, ne laitettiin MP3-tiedostoina ilmaiseksi ladattavaksi yhtyeen kotisivulle.
Kappaleet
Sävellys, sanoitus ja sovitus Koponen ellei muuta mainita
Torres
Torres on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kuvitteellisia henkilöitä
–
Perusyksikkö (Puolustusvoimat)
Perusyksikkö on Suomen puolustusvoimien termi, joka tarkoittaa komppaniaa tai sen kokoista yksikköä. Termi on olennainen lähinnä hallinnolliselta kannalta, sillä perusyksikön päällikölle ja yksikköupseerille on säädetty laissa ja ohjesäännöissä erityisiä tehtäviä ja toimivaltaa. Perusyksikkö on laajin yksikkö, jonka päällikölle on säädetty velvollisuus tuntea kaikki alaisensa. Toisaalta perusyksikkö on pienin sotilasosasto, jonka johtajalla on kurinpitovalta alaisiinsa. Normaalisti perusyksikön päällikön sotilasarvo on yliluutnantti tai kapteeni, erikoistapauksissa majuri.
Perusyksikkö kuuluu aina joukkoyksikköön, joka kuuluu edelleen joukko-osaston alaisuuteen. Erilliset komppaniat ja vastaavat voivat kuitenkin olla samalla kertaa sekä joukko- että perusyksiköitä. Perusyksiköt jakaantuvat edelleen joukkueisiin, jaoksiin tai ruotuihin, mutta tämä jako on huomattavasti joustavampi.
Perusyksikköä kutsutaan eri nimillä. Näitä ovat mm.
Useimmat aliupseerikoulut ovat perusyksikköjä.
János Kádár
János Kádár (26. toukokuuta 1912 Fiume, Itävalta-Unkari, nyk. Rijeka Kroatiassa – 6. heinäkuuta 1989 Budapest, Unkari) oli Unkarin sosialistisen työväenpuolueen pääsihteeri vuosina 1956–1988 ja Unkarin pääministeri 1956–1958 ja 1961–1965. Kádárin aikaista kommunismia kutsutaan gulassikommunismiksi eli kadarismiksi.
Elämä
Mekaanikon koulutuksen saanut Kádár liittyi laittomaan Unkarin kommunistipuolueeseen 20-vuotiaana 1930-luvun alussa. Hän taisteli toisen maailmansodan aikana Tšekkoslovakian vastarintaliikkeessä. Gestapo pidätti hänet vuonna 1944. Sodan jälkeen vuonna 1946 hänestä tuli puolueen varapääsihteeri. Hän seurasi László Rajkia sisäministerinä 1948 ja oli salaisen poliisin päällikkönä.
Kádár pidätytti Rajkin, joka oli arvostellut Neuvostoliiton yritystä asettaa stalinistihallitus Unkariin. Rajk tuomittiin näytösoikeudenkäynnissä. Vuonna 1951 Mátyás Rákosi syytti Kádária Josip Broz Titon tukijaksi ja kansallismieliseksi petturiksi, mutta Kádár vapautettiin 1953.
Sean Connery
Nuoruus
Sean Connery syntyi Edinburghissa rekkakuskin ja siivoojan perheeseen. Hän jätti koulut 15-vuotiaana ja liittyi Britannian merivoimiin. Connery oli kolme vuotta laivastossa, mutta joutui jättämään sen mahahaavan takia. Tämän jälkeen hän työskenteli muurarina, hengenpelastajana, rekkakuskina ja ruumisarkkujen viimeistelijänä.
János Kádár
Elämä
Kádár nousi lokakuussa 1956 Imre Nagyn hallitukseen Budapestin alueen puoluejohtajan paikalta. Nagy pani vapautumisen alkuun, poisti valtion valvonnan lehdistöltä, vapautti monia poliittisia vankeja ja ilmoitti halunsa vetää Unkari Varsovan liitosta. Kun Neuvostoliiton joukot saapuivat tukahduttamaan Unkarin vapautumispyrkimyksiä stalinismista, nousi Unkarin kansa miehittäjiä vastaan. Unkarin kansannousuna tunnetun konfliktin yhteydessä Kádár allekirjoitti pyynnön neuvostojoukkojen väliintulosta. Neuvostojoukkojen tuella hänestä tuli puoluejohtaja ja maan päämies. Pääministerinä Kádár oli vuosina 1956–1958 ja uudelleen vuosina 1961–1965.
Sean Connery
Nuoruus
Connery harrasti kehonrakennusta ja sijoittui vuoden 1953 Mr. Universe -kilpailussa Lontoossa kolmanneksi.
Kaitafilmi
Kaitafilmi on mikä tahansa elokuvafilmiformaatti, jonka koko on pienempi kuin 35 mm. Kaitafilmiformaatteja ovat Kodakin Super 8, Fujin Single-8, 9,5 mm ja 16 mm sekä sen muunnelma Super 16. Kaitafilmaus oli 1980-luvulle asti suosittu harrastus, kunnes yhä edullisemmat videokamerat korvasivat sen.
János Kádár
Elämä
Vuonna 1959 maasta karkotettiin 30 000 unkarilaista. Seuraavana vuonna suoritettiin uusi kollektivisointi, minkä jälkeen 97 prosenttia maatiloista kuului joko valtiontiloille tai kollektiivitiloille. Vuonna 1961 János Kádár siirtyi niin kutsuttuun gulassikommunismiin. Ei-kommunistisia asiantuntijoita otettiin hallinnon ja elinkeinoelämän palvelukseen ja poliittisia vankeja vapautettiin 1963, kuten Unkarin arvostetuin poliittinen filosofi, sosiologi István Bibó. Unkarissa ryhdyttiin valmistelemaan talouselämän perinpohjaista uudistamista markkinasosialismin suuntaan. Vuonna 1964 tehtiin sovinto katolisen kirkon kanssa. Unkarin joukot osallistuivat kuitenkin Tšekkoslovakian miehitykseen vuonna 1968, ja sen jälkeen Neuvostoliitto suhtautui tiukemmin talouden ja politiikan uudistuksiin satelliiteissaan. 1970- ja 1980-luvuilla taantuvista Itä-Euroopan SEV-talouksista Unkari kuitenkin pärjäsi parhaiten. Suomessa Kádár vieraili ainakin syyskuussa 1983, tutustuen mm. Maisin maatilaan Nurmijärvellä.
Sean Connery
Ura
Mr. Universe -kilpailun kautta Connery pääsi tekemään töitä mallina ja edelleen pieniin teatterirooleihin. Hän näytteli kiertelevässä teatteriseurueessa, joka esitti South Pacificia. Manchester United -jalkapalloseuran manageri Matt Busby tarjosi näihin aikoihin Connerylle pelaajasopimusta, mutta Connery valitsi mieluummin näyttelijänuran.
Kaitafilmi
Kaitafilmikameroiden merkkejä olivat muun muassa Agfa, Bauer, Bolex, Canon, Chinon, Elmo, Eumig, Fujica, Mamiya, Minolta, Nikkorex, Nizo, Petri, Sankyo, Yashica ja Zeiss. Monet näistä valmistivat myös kaitafilmiprojektoreita.
János Kádár
Elämä
János Kádár pysyi vallassa toukokuuhun 1988 asti, jolloin hänet poistettiin politbyroosta ja pääministeri Károly Grósz tuli hänen tilalleen pääsihteeriksi. Kádár sai seremoniallisen puoluejohtajan aseman, kunnes hänet alkuvuodesta 1989 viimein syrjäytettiin kokonaan politiikasta.
Sean Connery
Ura
Conneryn ensimmäinen elokuvarooli oli elokuvassa Lilacs in the Spring (1954). Ensimmäinen merkittävämpi rooli oli elokuvassa Sotakirjeenvaihtajan rakkaus (1958), jossa Connery näytteli Lana Turnerin kanssa. Hän näytteli myös esimerkiksi elokuvassa Tarzanin suuri seikkailu, kunnes teki lopullisen läpimurtonsa James Bondin roolissa ensimmäisessä James Bond -elokuvassa Salainen agentti 007 ja tohtori No (1962).
Frederick Seitz
thumb|Frederick Seitz Frederick Seitz (4. heinäkuuta 1911 – 2. maaliskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hän valmistui Princetonin yliopistosta 1934 ja sai National Medal of Sciencen vuonna 1973.
Sean Connery
Ura
Rooli Bondina teki Conneryn kerralla kuuluisaksi, ja monille hänestä tuli James Bondin synonyymi. Connery jatkoi Bondina elokuvissa Salainen agentti 007 Istanbulissa (1963), 007 ja Kultasormi (1964), Pallosalama (1965) ja Elät vain kahdesti (1967), jonka jälkeen hän jätti roolin, koska oli kyllästynyt toistuviin juoniin ja yleisön vaatimuksiin, eikä saanut riittävän suurta palkkiota yksityisyytensä menettämisen korvaukseksi. United Artists tarjosi Connerylle seuraavan Bond-elokuvan jälkeen kuitenkin ennätyspalkkaa, mikä sai hänet palaamaan Bondin rooliin vielä elokuvaan Timantit ovat ikuisia (1971). Seuraavasta tarjouksesta Connery kieltäytyi, ja seuraavassa Bondissa Elä ja anna toisten kuolla esiintyikin Roger Moore. Connery palasi rooliin kuitenkin vielä kerran epävirallisessa Bond-elokuvassa Älä kieltäydy kahdesti (1983).
Bondin ohella muita 1960-luvun rooleja muun muassa elokuvissa Olkinainen (1964), Alfred Hitchcockin Marnie, vaarallisella tiellä (1964) ja Sidney Lumetin Kukkula (1965). Bond-uran jälkeen Connery pystyi siirtymään menestyksellisesti muihin rooleihin. Hän esiintyi seuraavaksi muun muassa elokuvissa Painostus, Idän pikajunan arvoitus ja Man Who Would Be King – Seikkailujen sankarit.
Elokuvasta Tuuli ja leijona (1975), jossa Connery esitti berberipäällikköä, hän vakuutti kriitikot näyttelijäntaidoillaan. Parhaan miespääosan Bafta-palkinnon Connery sai vuoden 1986 elokuvasta Ruusun nimi. Samana vuonna hän esiintyi myös fantasiaelokuvassa Highlander – kuolematon, jossa hän esitti Juan Sánchez Villa-Lobos Ramírezia, joka opetti elokuvan päähenkilön tappamaan kuolemattoman. Elokuvassa Lahjomattomat (1987) Connery näytteli poliisi Jim Malonea, joka auttoi Kevin Costnerin esittämän Eliot Nessin nappaamaan Al Capone. Connery sai roolistaan parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon. Elokuvassa Indiana Jones ja viimeinen ristiretki Connery esitti Indiana Jonesin isää ja sai roolista Bafta-ehdokkuuden.
Connery jatkoi uraansa vielä 1990-luvulla ja sai Bafta-ehdokkuuden myös elokuvasta Punaisen lokakuun metsästys (1990). Hänen seuraavia elokuviaan olivat Sankari vai vakooja, The Rock – paluu helvettiin ja Ansa viritetty. Vuonna 2003 ensi-iltansa saanut elokuva Herrasmiesliiga epäonnistui pahasti, ja Connery ilmoitti seuraavana vuonna pitävänsä taukoa näyttelemisestä. Vuonna 2006 Connery kertoi jäävänsä kokonaan eläkkeelle. Hän teki kuitenkin vielä samana vuonna ääniroolin skotlantilaisanimaatioon Sir Billi the Vet ja vuonna 2011 sen jatko-osaan Sir Billi. Conneryn tiedottaja ilmoitti huhtikuussa 2011, että Connery vetäytyy kokonaan julkisista esiintymisistä. Connery esiintyi kuitenkin vielä kertojana vuoden 2012 dokumentissa Ever to Excel, joka kertoo Skotlannin ensimmäisen yliopiston perustamisesta ja kehityksestä.
Movies4Men-kanavan mukaan Connery on elokuvissaan pelastanut maailman yhteensä 13 kertaa, mikä on useammin kuin yksikään toinen näyttelijä.
Frederick Seitz
Wigner–Seitzin alkeiskoppi on nimetty Seitzin ja kansainvälisesti kuuluisamman, Nobel-palkitun tutkijan Eugene Wignerin mukaan. Vuonna 1940 Seitz julkaisi teoksensa The Modern Theory of Solids. Hän toimi vuosina 1949–1968 Illinois’n yliopiston fysiikan professorina, ja hänen mukaansa on nimetty yliopistoon kuuluva Frederick Seitz Materials Research Laboratory.
Sean Connery
Yksityiselämä
Sean Connery oli naimisissa näyttelijä Diane Cilenton kanssa vuosina 1962–1973 ja heillä on yksi poika, näyttelijä Jason Connery. Connery meni naimisiin vuonna 1975 taiteilija Micheline Roquebrune Conneryn kanssa (s. 1929). Sean Conneryllä on yksi lapsenlapsi, Dashiell Quinn Connery (s. 1997). Connerylla diagnosoitiin munuaissyöpä vuonna 2005, mutta se leikattiin onnistuneesti.
Frederick Seitz
Seitz oli Yhdysvaltain tiedeakatemian puheenjohtaja vuosina 1962–1969. Hän vetäytyi Rockefellerin yliopistosta vuonna 1979. Hän suhtautui skeptisesti teoriaan globaalista lämpenemisestä ja oli allekirjoittamassa vuonna 1995 ns. Leipzigin julistusta.
Luettelo Aero Oy:n ja Finnairin lentokalustosta
pienoiskuva|Finnairin [[Airbus A350 -kone (OH-LWA).]]
Frederick Seitz
Seitz kyseenalaisti myös näkemyksen, jonka mukaan CFC-alkyylihalideilla, klorofluorokarboneilla, olisi haitallisia vaikutuksia otsonikerrokseen. Hänelle myönnettiin vuonna 1983 Vannevar Bush -palkinto. Hän oli 96 vuoden ikäinen kuollessaan maaliskuussa 2008.
Sean Connery
Yksityiselämä
Connery ryhtyi harrastamaan golfia vakavasti 1960-luvulla 007 ja Kultasormi -elokuvan myötä, ja pelistä tuli hänelle elinikäinen intohimo.
Connery kannatti julkisesti Skotlannin riippumattomuus- ja itsenäistymispyrkimyksiä jo 1960-luvun lopulta alkaen. Hän puhui separatistien kuten Skotlannin kansallispuolueen puolesta ja toimi 1990-luvulla myös puolueen televisio-ohjelman kertojanäänenä. Connery puhui Skotlannin autonomian puolesta vuonna 1997 vaalikampanjassa ennen kansanäänestystä Skotlannin oman parlamentin perustamisesta. Vuonna 1998 hän vaati ensimmäisessä puoluepoliittisessa puheessaan Skotlannille täyttä itsenäisyyttä.
János Kádár
Haudan häpäisy
Kádárin ja hänen puolisonsa hauta häpäistiin 2. toukokuuta 2007. Kun teko aamulla huomattiin, haudasta oli viety molempien maalliset jäännökset. Haudan läheisyyteen oli kirjoitettu: ”Murhaaja ja petturi ei saa levätä pyhässä maassa”. Kaikki Unkarin poliittiset puolueet tuomitsivat teon tuoreeltaan.
Sean Connery
Tunnustuksia
Vuonna 1989 People nimesi Conneryn maailman seksikkäimmäksi elossa olevaksi mieheksi.