cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pierre Labric
Labric sai varhaisen koulutuksensa Marcel Lanquetuit'lta ennen pääsyään Marcel Duprén luokalle Pariisin konservatorioon. Hän toimi Jeanne Demessieux'n aikana varaurkurina La Madeleinessa ja avusti Pierre Cochereauta Notre-Damen katedraalissa. Labric kuitenkin omisti uransa pitkälti levyttämiselle. Hänen levyttämäänsä ohjelmistoon kuuluvat Charles-Marie Widorin ja Louis Viernen kaikki urkusinfoniat sekä Jeanne Demessieux'n kokonaisurkutuotanto. Lisäksi hän levytti Felix Mendelssohn-Bartholdyn, Camille Saint-Saënsin, Franz Lisztin ja Eugène Reuchselin teoksia.
Ahmovaara
Ahmovaara on kylä Juuassa, lähellä Lieksan rajaa. Kylässä on noin 450 asukasta. Kylä sijaitsee valtatien 6 varrella. Matkaa Juuan kirkonkylään on 25 kilometriä ja Joensuuhun, Outokumpuun ja Nurmekseen kuhunkin noin 60 kilometriä. Koli sijaitsee 11 kilometrin päässä. Ahmovaara on kuuluisa Ahmanhiihto-laturetkestään. Ahmovaara valittiin Pohjois-Karjalan maakunnan Vuoden Kyläksi 2022.
Valtatien 6 varrella sijaitseva Kolinportti on kylän palvelukeskus, jossa on ravintola, pub, huoltoasema, kauppoja, apteekki ja posti. Kolinportin lähellä, osoitteessa Kolintie 29, sijaitsee 2019 valmistunut monikäyttötalo. Se rakennettiin talkoovoimin ja Leader-rahoituksella ja talkootyötä kertyi 10 000 tuntia liki 150 henkilön voimin. Monikäyttötalolla on iso liikuntasali, jossa voidaan järjestää myös erilaisia tapahtumia (iso valkokangas ja muu tekniikka), kuntosali, kerhohuone ja keittiö. Talossa on myös vuokrattavissa palvelutila esim. yritysten käyttöön.
Kylällä on kylän runoilija Viljo Tuomelan (alias Matti Hyttinen) kotimuseo Tuomelan tupa.
Urheiluseura Ahman Pojat järjestää maaliskuussa laturetki Ahmanhiihdon ja syksyllä Ahmanjuoksun.
Michael Anderson
thumb|Michael Anderson (vas.), [[Mike Todd ja Frank Sinatra elokuvan Maailman ympäri 80 päivässä lavasteissa.]] Michael Joseph Anderson (30. tammikuuta 1920 Lontoo – 25. huhtikuuta 2018 Vancouver) oli brittiläinen elokuvaohjaaja.
Anderson syntyi Lontoossa näyttelijävanhemmille ja palveli toisessa maailmansodassa. Hän sai läpimurtonsa viimeistään sotaelokuvalla Taivaalla palaa vuonna 1954. Myöhempien elokuvien joukkoon kuuluvat Maailman ympäri 80 päivässä (1956) ja Pako tulevaisuudesta (1976).
Anderson oli ehdolla Oscar-palkinnon, Golden Globen ja Kultaisen palmun saajaksi. Hän jatkoi aktiiviuraansa pitkälle vanhuusikäänsä, ja yli 70-vuotiaalta ohjaajalta ovat peräisin muiden muassa Merisusi (1993) ja Pinocchion uudet seikkailut (1999).
Anderson oli kolmesti naimisissa ja sai kuusi lasta. Hänen viimeinen avioliittonsa Adrienne Ellisin kanssa alkoi 25. toukokuuta 1977. Ellisin tytär ja Andersonin tytärpuoli on näyttelijä Laurie Holden, joka tunnetaan muun muassa televisiosarjasta Salaiset kansiot.
Lämpökemia
Lämpökemia eli termokemia on fysikaalisen kemian tutkimusala, jossa tutkitaan kemiallisiin tapahtumiin, kuten reaktio ja olomuodon muutos, liittyviä lämpömuutoksia järjestelmän ja se ympäristön välillä. Näissä tapahtumissa lämpöä voi vapautua tai sitoutua. Lämpökemian avulla voidaan arvioida kemiallisessa reaktiossa muodostuvien tuotteiden määrä.
Lämpökemian tausta
Lämpökemian perusta on kahdessa yleistyksessä: 1. kemiallisen tapahtuman lämpöenergian muutos on reaktion etenevään suuntaan yhtä suuri kuin palautuvaan suuntaan, mutta vastakkaismerkkinen, ja 2. kemialliseen reaktioon liittyvä lämpöenergian kokonaismuutos on sama reaktion suoraan tapahtumiselle tai eri välivaiheiden kautta tapahtumiselle. Näistä ensimmäinen liittyy Antoine Lavoisierin ja Pierre-Simon Laplacen ominaislämpökapasiteettimittauksiin 1700-luvun lopulle ja toinen Germain Henri Hessin tekemiin termokemiallisiin tutkimuksiin, joiden johtopäätös on sittemmin nimetty Hessin laiksi. Edellä mainitut yleistykset ovat perusta termodynamiikan ensimmäiselle pääsäännölle.
Lämpöenergian muutos kemiallisessa tapahtumassa
Lämpökemiassa suljetussa järjestelmässä kemialliseen reaktioon tai olomuodon muutokseen (latentti eli piilevä lämpö) liittyvä lämpöenergian vapautumisen sanotaan olevan eksoterminen prosessi (ks. viereinen kuva). Tällöin lämpöenergia siirtyy järjestelmästä järjestelmän ympäristöön ja järjestelmän entalpia tai sisäenergia pienenee. Kemiallisen reaktion tapauksessa reaktioentalpia, joka on tuotteiden ja lähtöaineiden entalpioiden erotus, on negatiivinen,. Esimerkiksi vetykaasun ja happikaasun välinen reaktio on eksoterminen (vakio lämpötila ja paine):
Kemiallisessa eksotermisessä prosessissa lämpöenergian vapautumisen tilalla voi emittoitua valoa (palamisreaktio), sähkövirtaa (sähköpatterin purkautuminen) tai ääntä (detonaatio). Kemiallisessa endotermisessä prosessissa kuten fotosynteesi Auringon säteilyenergia absorboituu järjestelmään.
Mittaus ja järjestelmä
Kemiallisen tapahtuman lämpötilan muutos mitataan kalorimetrilla adiabaattisella mittaustavalla.
Lämpökemiassa on järjestelmän kannalta tarpeellisia määritelmiä ovat:
Moottorisaha
pienoiskuva|Moottorisaha. pienoiskuva|Moottorisahan teräketju. pienoiskuva|Moottorisahan teräketjun teroitus. pienoiskuva|Puunkaato moottorisahalla. Moottorisaha on kevyt, useimmiten pienen kaksitahtisen bensiinimoottorin voimalla toimiva ketjusaha.
Käyttö
Moottorisahaa käytetään puiden kaatamiseen, katkomiseen, karsimiseen ja muuhun puun työstöön. Moottorisahan moottori on yleensä kaksitahtimoottori, mutta markkinoilla on myös sähkö- tai akkutoimisia moottorisahoja. Vaatimaton teho ja riippuvuus sähkövirran saannista rajaa niiden käytön lähinnä rakennustyömaille kirvesmiesten käyttöön, sähköistetyille kesämökeille tai moottorisahalla puusta taideteoksia veistelevien käyttöön. Sähkö- ja akkumoottorisahat eivät tuota pakokaasuja, joten ne soveltuvat myös sisätiloissa käytettäviksi toisin kuin polttomoottorilla toimiva saha, jonka pakokaasu sisältää runsaasti häkää.
Toimintaperiaate
Moottorisahan toiminnassa moottorin akselilla oleva keskipakokytkentäinen vetopyörä pyörittää teräketjua terälevyn eli laipan ympäri. Teräketjun leikkuuteho riippuu moottorin kierrosnopeudesta (r/min), joka määrää laippaa kiertävän ketjun kehänopeuden (m/s). Kaikkein eniten leikkuutehoon vaikuttaa ketjun terävyys. Ketju tylsyy helposti pienestäkin kiveen, hiekkaan tai naulaan hipaisusta. Siksi tien tai pihan läheisyydessä kasvavien puiden tyvi usein kuoritaan ennen kaatamista. Ketju teroitetaan maastossa erityisellä pyöröviilalla. Myynnissä on myös sähkökäyttöisiä ketjunteroittimia, joita käytetään ketjujen perusteroitukseen.
Historiaa
pienoiskuva|Moottorisahoja [[Lusto Suomen Metsämuseo|metsämuseo Lustossa.]] Arbor-puunkaatokone esiteltiin Turussa vuonna 1916 ja lienee ensimmäinen suomalainen moottorisahaksikin kutsuttu laite. Arbor-puunkaatokoneen keksi ja kehitti kapteeni Robert Lagus ja sai patentit sille v.1915. Laitteen terä liikkui edestakaisin Archimedes-polttomoottorin voimin ja puunkaatokoneen ensimmäinen malli painoi 120 kg, josta 42 kiloa meni polttomoottorille. Arbor-puunkaatokoneita valmistettiin ensimmäisenä vuonna 25 kpl ja v.1917 peräti 300 kpl, jotka menivät pääasiassa Venäjälle ennen vallankumousta. Muuten Arbor-puunkaatokoneen menestys ei ollut suurta ja tuotanto loppui 1920-luvun puolessa välissä.
Moottorisahat ilmestyivät Suomessa hakkuutyömaille 1940-luvun lopulla, vaikkakin savotoilla tehtiin jo sitäkin ennen kokeiluja alkeellisilla moottorisahoilla. 1950-luvun mittaan moottorisaha vakiintui metsätyömaiden perustyökaluksi ja vuonna 1960 kaadettiin moottorisahalla puita enemmän kuin perinteisin menetelmin. Ensimmäiset sahat olivat kömpelöitä ja painavia, lähes parikymmenkiloisia, ja sahan matkassa toimitettiinkin sille oma kuljetuskelkkansa, jolla sitä vedettiin puulta puulle. Vanhimmissa sahoissa oli uimurikaasutin, joka ei toiminut kuin uimuri pystyasennossa. Siksi kaatosahausta varten niissä oli 90 astetta kiertyvä kaasutin, minkä ansiosta terä ja koko saha voitiin kääntää vaaka-asentoon kaatosahauksen ajaksi. Teräketjukaan ei ollut vielä nykyisenlainen kouruhampainen. Terän viilaus onnistui siten lattaviilalla.
Kehitystä tapahtui koko ajan ja kelkka jäi pois kun paino putosi, mutta painoa sahalle jäi vielä 12 - 13 kg. Laipan tyvessä pidettiin tärkeänä painoa lisäävää lujatekoista kaarnatukea. Ketjun voitelusta piti sahaajan huolehtia painamalla aika-ajoin voitelupumpun nappia. Lisäksi sahoista puuttui takapotkusuoja, jolloin ketjulaipan kärjen osuessa esimerkiksi oksaan saattoi tulla takapotku (eli terälaipan ylös ja taaksepäin suuntautuva nopea liike), jonka seurauksena pyörivä terä saattoi osua käyttäjään.
Moottorisahat nykyään
pienoiskuva|Moottorisahan kalvokaasutin. Nykyisten moottorisahojen paino vaihtelee n.3,5 kg:n ja 10 kg:n välillä, joista kevyimmät ovat puunhoitosahoja ja järeimmät on tarkoitettu erittäin suurten puiden kaatoon. Yleensä ammattikäyttöön tarkoitettu moottorisaha painaa n. 5-6 kg. Laippojen pituudet vaihtelevat 30:n ja 105 cm:n (12-42 tuuman) välillä sahan koon ja käyttötarkoituksen mukaan. Yleisimmin käytettävät laipat ovat 33-38 cm pitkiä. Nopeudeltaan sahojen moottorit kiertävät enimmillään n. 15 000 kierrosta minuutissa, jolloin ketjun nopeus on n. 20 m/s. Sahojen kaksitahtimoottorien kuutiotilavuus on yleisimmin 30:n ja 60:n kuutiosenttimetrin välillä. Moottorisahassa käytettävä kaasutintyyppi on jo pitkään ollut kalvokaasutin, joka sallii sahan käytön missä asennossa tahansa. Ketjun voitelu on automaattinen ja ammattisahoissa säädettävissä tarpeen mukaan.
Puolustusvoimissa kaikki pioneereina palvelevat varusmiehet koulutetaan moottorisahan käyttöön.
Turvallisuus
Tärinän ja kylmän aiheuttamaa valkosormisuutta ehkäistään sahoissa tärinänvaimennuksen lisäksi sähkölämmitteisillä kahvoilla. Vanhoissa sahoissa kahvojen lämmitys toimi kierrättämällä kuumaa pakokaasua niiden kautta. Joissain uusissa sahoissa on myös lämmitettävä kaasutin, millä ehkäistään talvikäytössä mahdollisia kaasuttimen jäätymisongelmia.
Moottorisahalla työskennellessä on aina käytettävä asianmukaisia turvavarusteita, joita ovat kypärä, jossa on silmikko ja kuulosuojaimet, viiltosuojalla varustetut turvahousut tai haalarit sekä metsurin saappaat tai kengät.
Ruotsissa moottorisahakortti on ollut pakollinen ammattikäyttäjille vuodesta 2012 ja niitä on myönnetty yli satatuhatta kappaletta. Perustustason koulutus maksaa noin 400–800 euroa ja itse lupa 300 kruunua (33 euroa). Ruotsissa metsätöiden turvallisuudesta huolestuttiin etenkin vuoden 2005 Gudrun-myrsky raivaustöiden jälkeen. Maaseudun Tulevaisuus kertoi 2016 että Suomessakin kaavailtiin pakollista tutkintoa.
Erekhtheus
Erekhtheus oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan kuningas, joka usein sekoitetaan Erikhthoniokseen. Hänen vanhempansa olivat Pandion ja Zeuksippe. Erekhtheus ja hänen kaksoisveljensä Butes jakoivat Pandionilta periytyneen vallan keskenään tämän kuoleman jälkeen siten, että Erekhtheus hallitsi valtiota ja Butes Pallas Athenen ja Poseidonin ylipappeuden.
Erekhtheuksella oli vaimonsa Praksithean kanssa pojat Kekrops, Pandoros ja Metion; ja tyttäret ikäjärjestyksessä vanhimmasta alkaen Protogeneia, Pandora, Prokris, Kreusa, Oreithyia ja Khthonia, joka nai Butesin.
Hänen valtakautensa merkittävin tapahtuma oli sota Ateenan ja Eleusiin välillä, jossa Eleusiksen joukkoja komensi traakialainen Eumolpos. Eumolpoksen isä oli Poseidon ja äiti Khione, joka puolestaan oli Boreaan ja Oreithyian tytär, joten Eumolpos oli Erekhtheuksen lapsenlapsenlapsi. Erekhtheuksen kysyi neuvoa oraakkelilta, joka kertoi Ateenan voittavan ainoastaan, jos hän uhraisi yhden tyttäristään. Kun hän tappoi nuorimmaisensa, myös loput tyttäristä tappoivat itsensä. Hyginus kertoo tyttären olleen Khthonia.
Seuranneessa taistelussa Erekhtheus surmaa Eumolpoksen, mutta saa itse surmansa Zeuksen salamasta Poseidonin pyydettyä tätä kostamaan poikansa surman.
Erekhtheusta seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Kekrops.
Whitney Port
Whitney Eve Port (s. 4. maaliskuuta 1985 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tosi-tv-tähti, malli, muotisuunnittelija ja stylisti. Hän on tullut tunnetuksi The Hills -tositelevisiosarjasta, jossa hän esiintyi vuosina 2006–2008. Vuonna 2008 alkoi MTV:llä Whitneyn oma sarja The City, jossa seurataan Whitneyn elämää hänen muutettuaan New Yorkiin.
Ura
Port on työskennellyt stylistinä Teen Voguella vuosina 2005–2007, minkä jälkeen hän työskenteli PR-firma People's Revolutionilla, molemmissa yhdessä Lauren Conradin kanssa. Vuonna 2008 hän muutti New Yorkiin saatuaan töitä muotisuunnittelija Diane von Fürstenbergiltä, jossa hän työskenteli vuoden 2009 huhtikuuhun saakka. Marraskuussa 2008 Port esitteli cocktail- ja juhlamekoista koostuvan malliston, joka kantaa nimeä Whitney Eve. Syyskuussa 2009 Whitney Eve Spring/Summer 2010 -mallisto esiteltiin New Yorkin muotiviikoilla. Vuonna 2010 Whitney myös poseerasi Maxim lehdessä. Port kirjoitti myös ensimmäisen kirjansa nimeltä True Whit: Designing a Life of Style, Beauty, and Fun. Vuonna 2015 Whitney muutti Australiaan. Australiassa on myös liike nimeltä Seagulls of St Kilda, joka myy Whitneyn malliston vaatteita.
Hynden Walch
Heidi Hynden Walch (s. 1. helmikuuta 1971 Davenport, Iowa) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hynden Walch opiskeli näyttelemistä Pohjois-Carolinassa. Hänet palkittiin Outer Critics Circle -palkinnolla hänen esiintyessään ensi kerran Broadway-näytelmässä.
Ensimmäisen elokuvaroolinsa Walch sai vuoden 1992 elokuvassa Angel Street. Hän on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa Lahjomattomat, Kova laki, Oikeus ja kohtuus, Siskoni on noita ja NYPD Blue. Walch on esiintynyt myös elokuvissa Päiväni murmelina, Jerry Maguire – elämä on peliä ja Drillbit Taylor.
Vuonna 1998 hän teki ääniroolin elokuvassa Secret of NIMH 2: Timmy pelastaa päivän. Tämän jälkeen hän on ollut mukana useissa animaatioissa, kuten Batman-sarjassa Harley Quinnin äänenä. Hänen äänitöihinsä kuuluvat myös Adventure Time, Ipanat, Justice League, Super Robot Monkey Team Hyperforce Go!, Jake Long – amerikkalainen lohikäärme ja Codename: Kids Next Door. Näiden ohella Walch on dubannut animea, minkä hän on kertonut olevan huomattavasti vaikeampaa kuin alkuperäisten ääniroolien tekeminen.
Vuosina 2003–2006 Walch teki Tähtitulen ääniroolin Teinititaanien piirretyssä nimeltä Teen Titans sekä elokuvassa Teen Titans: Trouble in Tokyo.
John David Crow
thumb|Crow vuonna 2012 John David Crow (8. heinäkuuta 1935 Marion, Louisiana – 17. kesäkuuta 2015) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän sai vuonna 1957 Heisman Trophyn Texas A&M Universityssa pelatessaan.
Crow siirtyi yliopistouransa jälkeen ammattilaisseuroihin, joissa hän pelasi aina vuoteen 1968. Sen jälkeen hän toimi valmennus- ja valvontatöissä.
Crow sai nimityksen NFL:n 1960-luvun ns. vuosikymmenjoukkueeseen (all-decade team). Hän on kuulunut College Football Hall of Fameen vuodesta 1976.
Ten Years Gone
Ten Years Gone on brittiläisen rockyhtyeen Led Zeppelinin kappale, joka julkaistiin vuonna 1975 albumilla Physical Graffiti.
Kappale kertoo siitä, miten kymmenen vuotta aiemmin laulaja Robert Plant oli rakastanut tulisesti naista, joka oli käskenyt tämän valita musiikin ja hänen välillään. Plant oli rakkaudestaan huolimatta sanonut ettei voi lopettaa alkuun päästyään.
Pituutta kappaleella on 6 minuuttia, 31 sekuntia.
Koskisto
Koskisto on yksi Kouvolan kylistä. Aikoinaan siellä sijaitsi Euroopan suurin emmental-juustoa tuottava meijeri. Nykyään meijeri on asumis-, kahvila- ja taidekeskuskäytössä. Taidekeskuksen toiminnasta vastaa Tia Tajakka.
Kaurat
Kaurat (Avena) on heinäkasvien suku, jonka lajeja esiintyy luonnonvaraisena Euroopassa, Aasiassa ja Luoteis-Afrikassa. Suvussa on noin 15–25 lajia. Viljelty kaura on heksaploidi, joka on syntynyt yhdestä tai useammasta villilajista.
Kauroilla on pysty korsi ja viuhkamainen tähkä, joka tunnetaan myös nimellä röyhy. Kukat ovat yleensä kaksittain. Lehdet ovat heinäkasveiksi leveät.
Kaurojen suvusta on nykyisin erotettu mäkikaurat (Avenula) ja kauriot (Helictochloa) omiksi suvuikseen.
Hannu Patronen
Hannu Jari Johannes Patronen (s. 23. toukokuuta 1984 Järvenpää) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa HIFK:ta. Patronen pelaa yleensä keskuspuolustajana tai keskikentän pohjalla.
Ura
Kovaotteisen Patrosen uraa ovat häirinneet kuluttavasta pelityylistä seuranneet loukkaantumiset. Kauden 2006 alkupuolella pelipaikaksi on vakiintunut keskuspuolustaja. Varmojen otteidensa vuoksi hänet on valittu niin Veikkausliigan tähdistöön kuin maajoukkueeseenkin. Heinäkuussa 2008 hän teki kolmi- ja puolivuotisen sopimuksen Helsingborgs IF:n kanssa.
Hännystakki
thumb|100px|Hännystakkiin pukeutunut mies. Hännystakki on frakin tai saketin takki, jossa on pitkät liepeet eli hännykset takana. Takin väri on yleensä musta, mutta saketin takki voi olla myös harmaa. Saketin takki on edestä kaarrettu ja siten pyöreälinjaisempi kuin frakin.
Hannu Patronen
Ura
Ensimmäisellä Allsvenskan-kaudellaan Helsinborgissa Patronen pelasi 17 ottelua ja teki niissä yhden maalin.
Hännystakki
Frakkiin kuuluvan hännystakin kauluskäänteet ovat silkkiset. Jos takin kanssa käytetään valkoista liiviä, takin rintataskuun taitetaan valkoinen nenäliina, mikäli kunniamerkkejä ei ole. Mustan liivin kanssa taskuliinaa ei kuitenkaan käytetä. Häissä sulhasella voi olla hännystakkinsa rintapielessä taskukukka, ja myös tällöin liina jää pois. Frakin kanssa käytetään yleensä taskukelloa, mutta sen voi jättää nykyisin myös pois. Pukeutumisetikettien mukaan rannekellon käyttö ei silti ole sopivaa taskukellon sijasta.
Hannu Patronen
Ura
Kaudet 2012–2016 Patronen edusti norjalaista Sogndalia, jossa hän kausina 2012–2014 ja 2016 pelasi yhteensä 97 Tippeligaenin ottelua. Kaudella 2015 Patronen edusti seuraa 25 ottelussa Adeccoligaenissa. Kaudella 2016 Patronen oli joukkueensa kapteeni.
Marraskuussa 2016 Patronen teki kaksi seuraavaa kautta kattavan sopimuksen Veikkausliigassa pelaavan Helsingin Jalkapalloklubin kanssa. Joulukuussa 2018 hän solmi HIFK:n kanssa yksivuotisen sopimuksen.
Luettelo Outokummun julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Outokummun julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Outokummun kaupungissa (1967 asti Kuusjärvi) olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
An Tran
An Tran (s. 29. heinäkuuta 1952 Saigon) on vietnamilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Tran tunnetaan lempinimellä "The Boss" ("pomo").
Tran aloitti pokerin 1970-luvun puolivälissä ja sijoittui rahoille World Series of Poker -turnauksessa ensimmäisen kerran vuonna 1989. Samana vuonna hän oli WSOP:n pääturnauksessa 24.. Sen jälkeen Tran on ollut WSOP:n finaalipöydässä useita kertoja ja vuonna 1991 hän voitti toistaiseksi ainoa WSOP-rannekkeensa 1 500 dollarin pot limit omaha -turnauksessa. Siinä hän voitti lopun kaksinpelissä Chris Björinin.
WSOP:n pääturnauksessa Tran on parhaimmillaan ollut viides vuonna 1996. Sijoitus toi palkintorahoina 128 700 dollaria. Tran oli lähellä voittaa toisen rannekkeensa vuonna 2004, jolloin hän hävisi lopussa John "World" Henniganille 5 000 euron limiitti hold'em -turnauksessa.
Tran on voittanut urallaan useissa turnauksia kuten Hall of Fame Poker Classicissa vuonna 1992, Queens Poker Classicissa vuonna 1993, LA Poker Classicissa vuonna 1994, 10th Annual Diamond Jim Bradyssa vuonna 1994, Legends of Pokerissa vuonna 1996 ja Four Queens Poker Classicissa vuosina 2002 ja 2003. World Poker Tourilla Tran on selvinnyt kerran finaalipöytään: Gold Strike World Poker Openissa tammikuussa 2006 hän oli viides ja ansaitsi tästä 125 856 dollaria.
Elokuussa 2007 Tranin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,5 miljoonaa dollaria.
Kreikkalainen salaatti
Kreikkalainen salaatti (, ”kyläsalaatti”) eli horiatiki, lausutaan ”horjatiki”, puhekielessä myös fetasalaatti, on kreikkalaisesta keittiöstä peräisin oleva salaattiruokalaji. Se sisältää perinteisesti tuoretta kypsää tomaattia, kurkkua, puna- tai keltasipulia, oliiveja sekä fetajuustoa ja usein myös paprikaa.
pienoiskuva|vasen|200px|Kreikkalainen salaatti. pienoiskuva|vasen|200px|Kreikkalainen salaatti. Kreikkalainen salaatti maustetaan kreikkalaisella neitsytoliiviöljyllä sekä oreganolla, joskus myös kreikkalaisella punaviinietikalla eli xídillä. Salaattia ei yleensä sekoiteta, ja ainekset on yleensä pilkottu suhteellisen suuriksi paloiksi. Feta on suurena viipaleena salaatin päällä. Salaatin kanssa tarjoillaan usein vaaleaa leipää, ja sen kanssa sopii kreikkalainen valkoviini tai retsina.
Paavali (nimi)
Paavali on suomalainen ja virolainen miehen etunimi.
Paavali on suomenkielinen versio roomalaisesta sukunimestä Paulus, joka merkitsee latinaksi "pientä" tai "nöyrää". Nimen espanjalainen versio on Pablo ja italialainen Paolo.
Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä rekisteröity 6 528 Paavali-nimen saanutta miestä ja alle 10 naista. Paavalin nimipäivä on 25. tammikuuta, jota kristinuskon alueella on vanhastaan vietetty apostoli Paavalin kristinuskoon kääntymisen vuosipäivänä.
Historiallisia Paavaleja
Nimen osana:
4 Vesta
4 Vesta (symboli: 16px|⚶) on kirkkain asteroidi ja toiseksi suurin kappale Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidivyöhykkeellä. Vesta on neljäntenä löydetty asteroidi, ja sen löysi 1807 saksalainen tähtitieteilijä Heinrich Wilhelm Matthäus Olbers. Asteroidi Vesta sai nimensä roomalaisen mytologian Vesta-jumalattaren mukaan. Sen nimesi Carl Friedrich Gauss. Vestaa pidettiin aluksi planeettana yhdessä Cereksen, Pallaksen ja Junon kanssa, kunnes uusien asteroidien löytyminen lopulta johti niiden aseman menetykseen 1800-luvun puolivälin jälkeen. Kun Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni vuonna 2006 laati planeetan määritelmää, Vesta oli yksi planeettaehdokkaista. Määritelmä kuitenkin tiukentui, eikä Vestaa määritelty uudelleen planeetaksi. Vesta on melko tiheä kivinen kappale, joka on historiassaan kokenut aineiden sisäistä lajittumista ja kaksi suurta törmäystä. Viimeisempi törmäys synnytti Vestaan suuren kraatterin, Rheasilvian, ja irrotti Vestasta kappaleita pieniksi asteroideiksi, joista osa on osunut Maahan meteoriitteinä. Kesällä vuonna 2011 Nasan lähettämä avaruusluotain Dawn saapui kiertämään Vestaa sen tutkimista varten. Luotain palasi takaisin Aurinkoa kiertävälle radalle syyskuussa 2012.
Löytyminen ja tutkimuksen historia
300px|left|thumb|Kokovertailussa useat Aurinkokunnan kappaleet, jotka olivat [[Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni|IAU:n vuoden 2006 planeetan määritelmää luotaessa planeettaehdokkaina. Niistä tuli määritelmän valmistuttua kääpiöplaneettaehdokkaita. Vesta on kolmas alhaalla oikealla. (Kuvassa näkyy myös kaistale Maasta kappaleiden koon parempaa hahmotusta varten.)]] Vestan löysi 29. maaliskuuta 1807 saksalainen tähtitieteilijä Heinrich Wilhelm Olbers aikana, jolloin asteroidit luokiteltiin vielä planeetoiksi, sillä niitä tunnettiin tuolloin vain kolme muuta (Ceres, Pallas ja Juno). Olbers uskoi, että nämä pienet planeetat olisivat syntyneet yhden suuremman hajotessa osiin, ja Vesta löytyikin tarkoituksellisen etsinnän tuloksena. Vaikka Olbers olikin väärässä asteroidien alkuperästä eikä Vesta ole suuremmasta kappaleesta irronnut pala vaan pienieksi jäänyt kerrostunut protoplaneetta, hän oli silti oikeassa arvioidessaan, että asteroideja olisi enemmän kuin kolme. Olbersin oletus johtikin Vestan löytymiseen.
Vestan ja myös muiden asteroidien radat laskenut matemaatikko Carl Friedrich Gauss sai Olbersilta luvan nimetä uuden löydön, sillä Olbers oli löytänyt ja nimennyt jo yhden planeetan Pallaksen. Gauss nimesi uuden löydön antiikin roomalaisten kotilieden jumalattaren, Vestan, mukaan ja planeetan symboliksi päätettiin alttari, jossa palaa tuli 16px. Monimutkaisempia muunnelmia loivat hänen aikalaisensa, kuten 16px. Kun lisää asteroideja rupesi löytymään Astraean löydyttyä vuonna 1845, asteroidien erottaminen planeetoista tuli vähitellen yleiseksi käytännöksi, ja niille annettiin uudet löytöjärjestyksen mukaiset numerosymbolit. Täten Vestan uusi symboli oli muotoa ④. Myöhemmin näistä numerosymboleista kehittyi pikkuplaneettojen virallinen numerointi. Nykyaikana luotiin yksinkertaistettu variantti 16px|⚶.
Vesta oli ensimmäinen asteroidi, jonka massa määritettiin kohtuullisella tarkkuudella sen muiden asteroidien rataan aiheuttamien häiriöiden avulla. Vuonna 1966 Hans G. Hertz mittasi asteroidi 197 Areten radanmuutosten pohjalta Vestan massaksi noin (1,20±0,08)×10−10 Auringon massaa, joka lienee noin 15 % sisään oikea.
Vestan keskiläpimitan arvioi suunnilleen oikein William Pickering jo 1800-luvulla, mutta tarkemmin läpimitta mitattiin täpläinterferometrialla ja tähdenpeitoilla 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. Vestaa tutkittiin myös Hubble-avaruusteleskoopilla, jonka kuvista löydettiin Rheasilvia-kraatteri.
Ensimmäiset lähikuvat Vestasta otti NASAn Dawn-luotain, joka laukaistiin kesällä 2007 ja joka saapui Vestan läheisyyteen kesäkuussa 2011 ja asettui 16. heinäkuuta 2011 sen kiertoradalle tutkimaan asteroidia. Dawn tutki laajasti Vestan pinnanmuotoja, geologiaa ja kemiallista koostumusta. Se löysi asteroidin päiväntasaajan seuduilta vetyä, joka voisi viitata mineraaleihin sitoutuneeseen veteen. Vierailunsa aikana Dawn otti Vestasta noin 31 000 valokuvaa ja 20 miljoonaa näkyvän valon ja infrapuna-alueen spektrimittausta. Lisäksi asteroidin gravitaatiokentästä, neutroneista ja gammasäteilystä on tuhansien tuntien pituinen havaintoaineisto.
Dawn poistui Vestaa kiertävältä radalta 5. syyskuuta 2012, jolloin luotain ohjattiin kohti kääpiöplaneetta Ceresiä.
Kiertorata
pienoiskuva|Vestan [[kiertorata|rata (sinisellä) verrattuna sisimpien planeettojen ratoihin (punaisella). Uloin kuvan planeetoista on Jupiter]]
Vesta kiertää Aurinkoa asteroidivyöhykkeellä melkein ympyrämäisellä radalla keskimäärin noin 2,36 kertaa niin kaukana kuin Maa. Kiertoaika on noin 3,63 vuotta eli tarkemmin noin 1 326 päivää. Vestan radan soikeus e on noin 0,0887; Vesta käy lähimmillään noin 2,15 AU:n päässä Auringosta ja on etäisimmillään noin 2,57 AU:n päässä Auringosta. Näin Vesta kiertää sisemmässä asteroidivyöhykkeessä 2,50 AU:n Kirkwoodin aukon sisäpuolella. Rata on noin 7,14° kallellaan ekliptikaa vastaan.
Näkyvyys
Periaatteessa Vesta näkyy himmeänä paljain silmin, jos näkö on tarkka. Näennäinen kirkkaus V saattaa parhaimmillaan olla jopa 5,3. Suurin asteroidi, kääpiöplaneetta Ceres, on Vestaa himmeämpi, sillä se on kauempana Auringosta (sekä Maasta) ja heijastaa vähemmän valoa kuin Vesta.
Fyysiset ominaisuudet
pienoiskuva|oikea|Vestan sisäinen rakenne: ydin, vaippa ja kuori. thumb|right|Vesta, [[Ceres ja Kuu kokovertailussa.]] thumb|left|Eri suunnista Vestasta otetut kuvat näyttävät selvästi asteroidin epäsäännöllisen muodon. Vesta on muodoltaan epäsäännöllinen, mutta kohtalaisen pyöreä. Vestan mitat ovat 572,6×557,2×446,4 km (keskimääräinen läpimitta noin 525,4 km). Vestan massa on 9 % asteroidivyöhykkeen massasta, eli noin 2,59×1020 kg. Tämä on hieman alle kymmenesmiljardisosa Auringon massasta ja noin 28 % Ceresin massasta.
Vestan pyörähdysaika on 5,342 tuntia ja akselikallistuma noin 27,2°. Vestan Auringon-puoleisen pään lämpötila nousee -20 celciusasteeseen ja talvinavan lämpötila laskee -190 asteeseen. Vestan lämpötilat vaihtelevat tavallisesti välillä -60° C (päivällä) ja -130 °C (yöllä). Koska Vestan akseli on kallellaan, vuotuisissa lämpötiloissa ja valaistuksessa tapahtuu vuodenaikavaihteluja. Painovoima pinnalla on vain 0,022 g ja pakonopeus 0,35 km/s.
Pinnanmuodot
Vestan etelänavan tuntumassa on valtava, noin 500 kilometrin läpimittainen törmäyskraatteri nimeltään Rheasilvia, jonka syvyys on 19 km ja reunavallien korkeus 4–12 km. Sen keskushuipun leveys on 180 km ja korkeus kraatterin pohjalta noin 20 km. Kraatterin keskushuippu on yksi Aurinkokunnan korkeimmista vuorista. Se on esimerkiksi korkeampi kuin Mauna Kea (merenpohjasta mitattuna) eikä kovin paljon matalampi kuin Marsissa sijaitseva Olympus Mons. Rheasilvia kattaa 80 % Vestasta sen keskustan suunnasta katsoen. Rheasilvia osoittautui hieman suuremmaksi kuin aikaisemmista Hubble-avaruusteleskoopin mittauksista arveltiin.
Rheasilvian alle on osittain jäänyt toinen vielä sitä vanhempi jättiläiskraatteri, Veneneia. Nämä törmäykset ovat todennäköisesti synnyttäneet vestan pinnan suuret repeämälaaksot. Vestassa on jättiläiskraatterien lisäksi useita noin 150 km:n läpimittaisia ja 7 km syviä kraattereita. Eräs suurimmista on noin 270 km leveä Feralia Planitia.
Vestan pinnalla sijaitsee myös epävirallisesti ”Lumiukoksi” kutsuttu kraatterijono, joka koostuu kahdesta suuresta ja yhdestä pienemmästä kraatterista. Nämä kraatterit ovat nimeltään Minucia (läpimitta 21,5 km), Calpurnia (läpimitta 50 km), Marcia (läpimitta 58 km). Minucia on näistä pienin ja todennäköisesti vanhin. Näistä kraattereista suurin, Marcia, vaikuttaisi olevan myös nuorin. Se näyttäisi olevan nuorin suuri törmäyskraatteri Vestassa. Ikää sillä on suunnilleen 40–60 Ma.
Vestan geologinen historia
Vestan erikoinen V-tyypin olemus selittyy kappaleen historialla, johon kuuluu asteroiditörmäyksiä. Törmäykset ovat paljastaneet asteroidin syviä kerrostumia näkyville.
Melko pyöreä karbonaatti- ja savipintainen C-luokan asteroidi, kääpiöplaneetta Ceres, on säilyttänyt alkuperäistä olemustaan enemmän kuin Vesta. Sillä onkin tallella kiviydintä ympäröivä jäävaippa, Vestalla sen sijaan ei tällaista ainakaan nykyisin ole. Kooltaan Vesta muistuttaa Pallasta, joka on Vestan ja Cereksen tavoin yksi suurimmista asteroidivyöhykkeen kohteista. Pallas on kuitenkin pinnan koostumukseltaan lähempänä hiilikondriittipintaista Cerestä ja sen tiheys on pienempi kuin Vestalla. Pallas sisältääkin enemmän vettä ja se luetaan B-tyyppisiin asteroideihin.
Vestassa on tapahtunut radioaktiivisen lämmön vaikutuksesta ainesten lajittuminen. Näin ollen Vestalle muodostui rautaydin ja ympärille kevyempi kivivaippa ja basalttinen kuori. Vesta onkin ominaisuuksiltaan Maankaltaisia planeettoja muistuttava protoplanetaarinen taivaankappale.
Vestasta tulleita meteoriitteja
Vestassa näkyvät selvästi muinaiset törmäykset, jotka ovat irrottaneet siitä materiaa pienemmiksi asteroideiksi ja meteoriiteiksikin. Rheasilvian muodostanut törmäys on irrottanut arviolta prosentin verran Vestan tilavuudesta. Sen arvioidaan tuottaneen noin 235 alle 10 km:n läpimittaista V-tyypin asteroidia noin miljardi vuotta sitten. Havaitut V-tyypin asteroidit kattavat vain 6 % Vestasta törmäyksen seurauksena pois singonneesta massasta. V-tyypin asteroidit sijaitsevat välillä 2,18 AU–2,50 AU. 2,50 AU on 1:3 rataresonanssi.
Vestan geologisia tapahtumia on nähtävissä sieltä tulleissa meteoriiteissa. Näitä ovat akondriitit: Howardiitit, diogeniitit ja breksioituneet eukriitit ovat kivettynyttä regoliittia, pölyn ja kivien seosta. Nämä ovat Vestan pintakerrosta. Basalttilaava on tuottanut "ei-kasautuvia eukriitteja". "Kasautuvat eukriitit", jotka sisältävät pyrokseenia, pigeoniittia ja plagioklaasia, ovat Vestan syväkiviä. Diogeniitit, joissa on suuria ortopyrokseenirakeita, ovat Vestan syväkiviä kaikkein syvimmältä. V-tyypin asteroidien koosta päätellen Vestan kuoren paksuus lienee 10 km.
Eeva-Kaarina Aronen
Eeva-Kaarina ”Epi” Aronen (30. joulukuuta 1948 Helsinki – 16. joulukuuta 2015 Helsinki ) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja.
Aronen kirjoitti ylioppilaaksi Tyttönormaalilyseosta Helsingissä 1968 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1975 pääaineinaan romaaninen filologia ja venäjän kieli ja kirjallisuus. Toimittajaksi hän valmistui Sanoman toimittajakoulusta 1976. Aronen työskenteli toimittajana Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä vuosina 1991–2008.
Arosen esikoisromaani Maria Renforsin totuus ilmestyi vuonna 2005 ja toinen romaani Hän joka näkee vuonna 2007. Esikoisromaani ilmestyi vuonna 2007 saksaksi nimellä Die Lachsfischerin. Saksannoksen on kustantanut Lübbe ja kääntänyt Angela Plöger. Aronen oli Runeberg-kirjallisuuspalkintoehdokkaana vuonna 2007. Hän joka näkee ilmestyi elokuussa 2008 saksaksi Lübbeltä Angela Plögerin käännöksenä nimellä Der Sommer vor meinem Fenster. Arosen kolmas romaani Kallorumpu ilmestyi vuonna 2011 ja oli Finlandia-palkintoehdokas.
Selibaatti
Selibaatti (latinan sanasta caelebs, 'naimaton') tarkoittaa sitoutumista naimattomuuteen tai pidättymistä sukupuolielämästä.
Syyt
Selibaatti voi olla yksilön oma valinta tai jostain syystä pakotettu, mutta se voi myös olla ympäröivän yhteisön sanelema.
Sukupuolivietiltään heikko ihminen saattaa valita elämän selibaatissa. Ikääntyneen ihmisen selibaatti voi johtua sukupuolivietin tai sukupuolisen kyvyn heikentymisestä, tai yhdynnän muuttumisesta kivuliaaksi. Selibaatti voi myös olla osa askeettista elämäntapaa, jossa sukupuolinen kanssakäyminen voidaan pyrkiä muuntamaan joksikin arvokkaampana pidetyksi toiminnaksi. Jotkut urheilijat ovat selibaatissa ennen tärkeää kilpailua.
Vakava sairaus tai sukupuoliteitse tarttuvan sairauden kuten aidsin pelko voi ajaa ihmisen selibaattiin. Vankilassa tai muussa laitoksessa voi joutua vastentahtoisesti elämään selibaatissa. Yksin eläminen tai kiireet töissä tai opinnoissa voivat johtaa selibaattiin.
Seuraukset
Jatkuva ja täydellinen selibaatti vähentää sukupuolista halukkuutta. Elämän ilman seksiä ei arvella olevan ihmisen fyysiselle terveydelle haitallista, eikä vapaaehtoisen selibaatin uskota haittaavan psyykkistä terveyttä. Pakotetun selibaatin kuitenkin tiedetään olevan haitallista mielenterveydelle.
4266 Waltari
4266 Waltari on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1940 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty kirjailija Mika Waltarin mukaan.
Waltarin likimääräinen läpimitta on 20 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,17 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta ja 8 kuukautta.
Utajärven Urheilijat
Utajärven Urheilijat (lyh. UU) on suomalainen urheiluseura. Seura on perustettu vuonna 1937 Utajärvellä. Seuran toimintaan kuuluu hiihto, jääkiekko, lentopallo ja yleisurheilu. Utajärven Urheilijat ovat tulleet vuosien mittaan tunnetuksi menestyneistä hiihtäjistään, joista tunnetuimpana Esko Lähtevänoja. Viime vuosina Utajärven Urheilijat on niittänyt menestystä myös jääkiekon saralla, kun se onnistui toisen peräkkäisen III-divisioonan pohjoisen lohkon mestaruuden jälkeen kaatamaan Kuusamon Pallo-Karhut nousukarsinnoissa 12.3.2023 ja ansaitsi nousun II-divisioonaan.
Hevosenliha
thumb|Savustettua ja suolattua hevosenlihaa leivällä. Hevosenliha on ihmisravinnoksi käytettävää teurastetun hevosen lihaa. Sitä kulutetaan Suomessa suhteellisen vähän, lähinnä meetvurstissa. Joissain maissa hevosia kasvatetaan suoraan lihantuotantoon, mutta ei Suomessa.
Ominaisuudet
thumb|Raakaa japanilaista basashi-hevosenlihaa. Suomessa teurastetun hevosen ruhonpaino on keskimäärin 230 kilogrammaa. Siitä saadaan 4,5 kilogrammaa sisäfilettä, 14 kilogrammaa ulkofilettä ja 10 kilogrammaa sisäpaistia. Loppulajitelmassa on 100 kilogrammaa muun muassa kylkeä ja lapaa sekä vähemmän arvokkaita paistin osia.
Toisaalta hevosenliha saattaa sisältää lääkeaine- ja hormonijäämiä. Suomessa teurastamot eivät ota vastaan lääkittyjä hevosia, ellei ole osoitettu että niillä on teurasvaroaikojen sisällä käytetty vain tuotantoeläimille hyväksyttyjä lääkkeitä.
Hevosenlihan makua on kuvattu pehmeäaromiseksi ja rakennetta poronlihan kaltaiseksi.
Tuottajamaat
Aasiassa tuotettiin vuonna 2017 noin 52 prosenttia maailman kaikesta hevosenlihasta. Suurimmat hevosenlihan tuottajamaat vuonna 2018 olivat:
Tuotanto ja kulutus Suomessa
thumb|Hevosenlihapihvi vantaalaisessa ravintolassa. Suomessa hevosenlihaa tuotettiin vuonna 2017 noin 352 000 kilogrammaa. Hevosenlihaa tuodaan Suomeen vuosittain noin 1,5 miljoonaa kilogrammaa etenkin Kanadasta, Meksikosta, Belgiasta, Argentiinasta, Brasiliasta, Uruguaysta ja Ranskasta. Monessa näistä maista hevosia kasvatetaan lihantuotantoon, kun taas Suomessa kaikki teurastetut hevoset ovat olleet hyötykäytössä.
Vuonna 2015 Suomessa syötiin hevosenlihaa noin 400 grammaa henkeä kohti, mistä suurin osa meetvurstina. Vaikka tämä on suhteellisen vähän muihin lihalaatuihin verrattuna, vielä 1990-luvulla hevosenlihaa käytettiin vain 100 grammaa henkeä kohti. Monessa maassa hevosenliha on vähävaraisten ruokaa, ja sitä voidaan käyttää huokeisiin eineksiin naudan sijaan.
Käytön esteitä
pienoiskuva|Hevonen teurastamossa, ennen lihaksi leikkaamista Kristinuskossa hevosen käyttäminen ruokana on katsottu kuuluvan luonnonuskontoihin. Esimerkiksi paavi Gregorius III kielsi kristityiltä hevosen syönnin vuonna 732. Osaa hevosista ei hyväksytä ihmisen ruoaksi siksi, koska niiden lihassa voi olla jäämiä ei-hyväksytyistä lääkkeistä. Myöskään osa hevosen omistajista ei halua teurastaa lemmikkiään ruoaksi vaan hautaa sen mieluummin.
Hevosenliha, varsinkin oman hevosen, on ollut tabu Suomessa ainakin 1800-luvulta pitkälle 1900-luvulle. Hevonen oli usein omistajilleen paitsi arvokas työntekijä, myös perheenjäsen, joka kuoltuaan saatettiin haudata hevosten hautausmaalle pellon laidalle. Hautapaikalle voitiin tuoda kynttilöitäkin. Hevosta ei kuitenkaan yleensä raaskittu tai tabuaseman vuoksi voitu lopettaa itse, joten vanha ja sairas hevonen saatettiin myydä teurastajalle sen tuskien päättämiseksi. Maanviljelijät saattoivat pitää hevosten teurastajia saastaisina. Hevosen teurastamisesta ei sopinut puhuakaan, ei ainakaan hevosen itsensä kuullen. Toisaalta paremman väen keskuudessa hevosenlihan syönti tuli suositummaksi jo 1800-luvun loppupuolella, kuten muuallakin Euroopassa.
Subate
Subate on kaupunki Etelä-Latvian Seloniassa lähellä Liettuan rajaa, 40 kilometriä Väinänlinnan länsipuolella. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1917. Vuonna 2020 siellä oli 620 asukasta.
Historia
vasen|pienoiskuva|200px|Subaten vanha juutalainen hautausmaa Vuonna 1570 Kuurinmaan herttua Gotthard Kettler antoi Subatenjärvellä sijaitsevan kartanon läänityksenä koko Kaakkois-Latviaa hallinneelle baltiansaksalaiselle Platerin aatelissuvulle, jolloin syntyi Alt-Subbath ("Vanha-Subbath"). Vastauskonpuhdistuksen jälkeen Plater-Sybergsin perhe kääntyi katolilaisuuteen. Kun hän yritti suostutella alaisiaan käännyttämään ja poistamaan Pyhän Yrjön kirkon luterilaisilta, he perustivat Hector Friedrich von Sackenin johdolla Neu-Subbathin (lat. Jaunsubate) järven vastakkaiselle puolelle. Vasta vuonna 1894 nämä kaksi paikkaa yhdistyivät. 1800-luvun lopulla puolet kaupungin asukkaista oli juutalaisia. Vuonna 1914 Subatessa oli 2 300 asukasta. Vuonna 1917 Subate sai kaupunginoikeudet. Kaupungissa käytiin kauppaa pääasiassa liettualaisella pellavalla, mutta se kuihtui ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Toisessa maailmansodassa Walter Stahleckerin johtamat SS-joukot tuhosivat lähes kaikki Subaten juutalaiset vuonna 1941.
Gwyneddin kuningaskunta
Gwyneddin kuningaskunta oli kuningaskunta Pohjois-Walesissa suurin piirtein nykyisen Gwyneddin kreivikunnan alueella. Se perustettiin Rooman valtakunnan vallan romahdettua Britanniassa ja sen kuninkailla oli merkittävä rooli itsenäisen Walesin historiassa ja osa heistä hallitsi suuria osia nykyisestä Walesista. Sen viimeisenä itsenäisenä hallitsijana pidetty Llywelyn ap Gruffudd sai surmansa taistelussa Englantia vastaan.
Historia
Gwynedd muodostui Rooman valtakunnan vallan luhistuessa Britanniassa. Nimi Gwynedd mainitaan ensimmäisen kerran 500-luvulla tehdyssä kivikaiverruksessa Penmachnossa, jossa käytetään nimen latinalaista muotoa Venedotia. Nimi on todennäköisesti kelttiläistä alkuperää, mutta sen tarkemmasta merkityksestä on useita toisistaan poikkeavia teorioita. Gwyneddin myyttinen perustaja oli Cunedda, mutta ensimmäinen sen aikalaislähteissä mainittu hallitsija oli Maelgwn. 600-luvulla Gwynedd soti anglosaksien perustamaa Northumbrian kuningaskuntaa vastaan. Merfyn ap Gwriad perusti uuden dynastian vuonna 825 ja monet sittemmän Walesin historian merkkihenkilöt polveutuvat hänestä. Rhodri Mawr oli ensimmäinen Walesin yhdistänyt hallitsija, mutta alue hajosi jälleen hänen kuoltuaan. Sittemmin Gwyneddistä tuli osa Deheubarthin kuningas Hywel Ddan alueita 900-luvun lopulla ja 1000-luvun alussa alue saattoi olla viikinkien perustaman Dublinin kuningaskunnan alaisuudessa.
Gwyneddistä tuli jälleen merkittävä tekijä Gruffudd ap Llywelynn valtakaudella. Hän valtasi suuria osia Walesista, mutta alue hajosi jälleen hänen kuollessaan vuonna 1064. 1000-luvun lopulla valtaan nousi Merfyn ap Gwriadin jälkeläinen Gruffudd ap Cynan ja vuonna 1137 hänen poikansa Owain Gwynedd. Owainin kuoltua kuningaskunta ajautui taisteluihin hänen poikiensa välillä, mutta lopulta valtaan nousi hänen pojanpoikansa Llywelyn ap Iorwerth. Englanti tunnusti hänen pojanpoikansa Llywelyn ap Gruffuddin Walesin prinssiksi vuonna 1267. Llywelyn ajautui kuitenkin kahteen sotaan englantilaisia vastaan vuosina 1276–7 ja 1282–3 saaden surmansa taistelussa vuonna 1282. Hänen veljensä Dafydd ap Gruffudd jäi vangiksi vuonna 1283 ja teloitettiin. Rhuddlanin säädöksellä vuonna 1284 entinen Gwynedd jaettiin Angleseyn, Caernarfonin ja Merionethin kreivikuntiin.
Borçka
Borçka on piirikunta Turkin Artvinin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Borçkan väkiluku oli 22 831.
Edward G. Robinson
thumb|220px|Edward G. Robinson läpimurtoroolissaan elokuvassa Pikku Caesar. Edward G. Robinson (oikealta nimeltään Emanuel Goldenberg, 12. joulukuuta 1893 Bukarest, Romania – 26. tammikuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli romanialaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan vahvoista rooleista muun muassa erilaisina gangsteripomoina.
Vasta opiskellessaan American Academy of Dramatic Arts -oppilaitoksessa hän muutti nimensä Emanuel Goldenbergistä Edward G. Robinsoniksi. Hän palveli laivastossa ensimmäisessä maailmansodassa ja aloitti sitten uransa Broadwaylla. Hän ehti tehdä muutaman mykkäelokuvan 1910- ja 1920-luvuilla, mutta tähti hänestä tuli vasta 1930-luvun äänielokuvissa. Hän tuli tunnetuksi etenkin gangsterirooleistaan, kuten läpimurtoroolistaan elokuvassa Pikku Caesar (1931). Muita Robinsonin tunnettuja rooleja olivat Nainen ilman omaatuntoa (1944), Nainen ikkunassa (1945), Myrskyvaroitus (1948) ja Täyskäsi-Kid (1965). Hän ei ollut koskaan ehdolla Oscarin saajaksi, mutta sai kunnia-Oscarin vuonna 1973. Edward G. Robinson kuoli syöpään, ja koska hänen viimeisen elokuvansa (Maailma vuonna 2022, 1973) kuolinkohtauksen filmauksen aikaan kaikki olivat jo tietoisia hänen syöpänsä peruuttamattomuudesta, Charlton Hestonin kyyneleet kohtauksessa olivat aitoja.
Robinson oli harrastelijamaalari ja ehti elämänsä aikana kerätä kaksikin huomattavaa taidekokoelmaa.
Kevättämäjärvi
Kevättämäjärvi (myös Kevätjärvi, ) on kylä Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven pohjoisrannalla 92 kilometriä Sosnavitsasta luoteeseen. Kylässä ei ole vakituista asutusta (vuonna 2013).
Suikujärven pogostaan kuulunut Kevättämäjärvi mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun lopun verokirjoissa. Kylän maille Muujärven (ven. Mujezero) saareen perustettiin samoihin aikoihin Pyhän Kolminaisuuden erämaaluostari, josta tuli osa Voijärven volostia. Kevättämäjärven kylä siirrettiin vuonna 1856 Voijärven yhteydestä Tunkuan seurakuntaan. Vuonna 1898 kylään perustettiin yksiluokkainen valtion koulu. Tunkuan volostiin kuuluneessa kylässä oli vuonna 1905 41 taloa ja 133 asukasta.
Neuvostoaikana muodostettiin Tunkuan piirin kuulunut Kevättämäjärven kyläneuvosto, johon kuuluivat myös Lammintaustan (ven. Zalambino), Petškanvaaran (Petškinvaraka), Pompinvaaran (Pompinvaraka), Viikatehjärven (Kosoje Ozero), Voingin (Voinga) ja Votulman (Vatulma) kylät sekä 1920–1930-luvun vaihteessa syntynyt Kevättämäjärven metsätyöläisasutus. Vuonna 1933 niissä oli yhteensä 570 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Myöhemmin Kevättämäjärvi toimi Uskelan kyläneuvoston keskuksena. Vuonna 1960 Uskelan kyläneuvosto liitettiin Tunkuan kyläneuvostoon, jonka keskus siirrettiin Uuden Maasjärven taajamaan. 1960-luvulla kylän palvelut lakkautettiin ja suurin osa sen asukkaista muutti Uuteen Maasjärveen.
Kevättämäjärven rannoilta on löytynyt useita kivikautisia asuinpaikkoja. Kylässä on paljon vanhoja karjalaistaloja ja Pyhän Nikolaoksen tsasouna. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu 1800–1900-lukujen vaihteessa pystytetty Kolobovan aitta.
Jyrkkälä
thumb|right|Jyrkkälää yöllä. thumb|Vuonna 2016 kahteen taloon asennettiin julkisivumateriaalina seinän leveydeltä aurinkopaneeleita. Jyrkkälä on Turussa Pahaniemen kaupunginosassa sijaitseva asuinalue Härkämäen, Suikkilan ja Vienolan vieressä. Alueella asuu nykyisin noin 1 300 ihmistä yli 600 asunnossa 17 eri kerrostalossa, mutta alun perin lapsiperheille tarkoitetussa lähiössä asukkaita oli noin 2 500.
Suunnittelutausta
Jyrkkälä oli Kunta-alan ammattiliitto KTV:n, Turun kaupungin ja Rakennus-Ruolan yhteisprojekti. Arava-lainoitettuja kerrostaloja alettiin rakentaa vuonna 1968, ja kaikki talot on alun perin suunnitellut Olli Vahteran arkkitehtitoimisto. Kaikki 17 toteutunutta taloa ovat olleet alusta saman kiinteistöyhtiön hallinnassa. Samassa katuosoitteessa (Jyrkkälänkatu 2) on porraskäytäviä aakkosten jokaiselle kirjaimelle A:sta Ö:hön. Talojen julkisivuja alettiin peruskorjata vuonna 1990, ja alueelle tilattiin värityssuunnitelma, jonka myötä osa taloista maalattiin ja osa levytettiin. Lisäksi julkisivuihin kiinnitettiin isot tunnuskirjaimet.
Korjaushanke
Vuosina 2014–2018 lähiössä tehtiin korjaushanke. Muun muassa kaikkien rakennusten julkisivut ja ikkunat, sekä ilmanvaihto uusittiin. Otettiin käyttöön lämmöntalteenotto ja aurinkosähkön tuotanto. Vuonna 2016 kahteen taloon asennettiin päätyseinän julkisivumateriaaliksi aurinkopaneeleja. Työ tehtiin allianssimenettelyllä, asukasosallistumisessa käytettiin arkkitehtien kenttätyötoimistoa ja Charrette-työpajoja ja ympäristöanalyyseissä käytettin CASE-metodia. Tavoitteena on asuinalueen elinkaaren pidentäminen kaksinkertaiseksi, yli 100 vuoteen. Projektin suunnittelua johti TkT Kimmo Kuismanen ja pääsuunnitelijana toimi Yrjänä Vuojaja.
Palvelut ja toiminnot
Jyrkkälässä on päivittäistavarakauppa, pizzeria, kampaamo, RC-Racing-rata, skeittialue sekä baari. Lähistöllä on myös Aunelan alakoulu. Myös Gatorade Center ja Turun Messu- ja Kongressikeskus sijaitsevat Jyrkkälän lähellä.
Alueen mukaan nimetty Jyrkkälän Tykit pelaa jalkapalloa Turun Piirin Kolmosessa.
Kangasalan rautatieasema
thumb|Matkustajia odottamassa junaa Kangasalan rautatieasemalla 1950-luvulla. Kangasalan rautatieasema oli Suomen rataverkolla Kangasalan kunnassa sijainnut, nyttemmin lakkautettu rautatieliikennepaikka. Liikennepaikka sijaitsi noin kuuden kilometrin päässä Kangasalan keskustasta pohjoisluoteeseen. Entisen aseman ympärille muodostunutta kylää kutsutaan yhä nimellä Kangasalan asema. Tämän seudun kaupunginosa on nimeltään Asema.