cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
K. A. Wrede
Arkkitehtuuri ja päätyöt
Wrede oli arkkitehtina yläluokan suosima ja suunnitteli paljon huviloita, kartanoita ja suuria yksityistaloja varakkaille suvuille. Sinebrychoffin suvulle hän suunnitteli kaupunkipalatsin Helsingin Hietalahteen ja toistakymmentä rakennusta Espoon Karhusaaressa sijainneelle maatilalle, Finlaysonin tehtaat omistaneille Nottbeckeille puolestaan palatsimaisen asunnon (Näsilinna) Tampereen Näsinkalliolle sekä uuden päärakennuksen Neitsytniemen kartanoon Ruokolahdelle. Uskonnollisen herätyksensä jälkeen Wrede suunnitteli 1890-luvun puolivälistä alkaen useita kirkollisten yhteisöjen toimitiloja, usein ottamatta korvausta työstään. Muun muassa Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen rukoushuone, Diakonissalaitoksen rakennukset ja Suomen Lähetysseuran toimitalo Helsingissä edustivat saksalaistyylistä punatiilistä uusgotiikkaa.
Wreden aktiivisuus arkkitehtina väheni 1900-luvun alun jälkeen. Hänen viimeinen suunnittelutyönsä oli Lahdenpohjan sataman makasiinirakennus vuonna 1916.
Julkaisuja
Kaikki Suomen lähetysseuran kustantamia.
Édouard Daladier
Édouard Daladier (18. kesäkuuta 1884 – 10. lokakuuta 1970) oli ranskalainen poliitikko, joka tunnetaan erityisesti siitä, että hän toimi maan pääministerinä toisen maailmansodan syttyessä. Pääministerinä häntä seurasi Paul Reynaud.
Javier Irureta
Javier Iruretagoyena Amiano (s. 1. huhtikuuta 1948 Irun, Guipúzcoa, Espanja) on baskijalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Édouard Daladier
Vuosina 1924–1928 Daladier oli ministerinä useissa Ranskan koalitiohallituksissa. Daladierilla oli myös merkittävä rooli Ranskan radikaalipuolueen ja sosialistipuolueen erossa vuonna 1926. Myöhemmin Daladierista tuli merkittävä hahmo radikaalipuolueessa ja hänestä tuli pääministeri ensimmäisen kerran vuonna 1933 ja uudestaan vuonna 1934 muutamaksi viikoksi Ranskan oikeistomellakoiden aikana. Nämä mellakat johtivat radikaalipuolueen joutumiseen pois vallasta.
Javier Irureta
Ura pelaajana
Irureta pelasi uransa huippuvuodet Club Atlético de Madridissa 1970-luvulla. Yhdessä Adelardon, Luis Aragonésin ja José Eulogio Gáraten kanssa Irureta oli johdattamassa Atlético Madridia menestykseen, joka huipentui Intercontinental Cupin voittoon 1974. Loppuottelussa Atlético kaatoi argentiinalaisen suurseuran Independienten. Atlético oli edennyt Euroopan cupin loppuotteluun, jossa se oli hävinnyt Bayern Münchenille. Saksalaisseura kuitenkin kieltäytyi paikasta Intercontinental Cupissa ja näin ollen Atlético pääsi mukaan.
Édouard Daladier
Daladierista tuli sotaministeri vuonna 1936 ja myöhemmin pääministeri 10. huhtikuuta 1938. Daladierin pääministerikauden aikana tehtiin nk. Münchenin sopimus, jossa Ranska perääntyi velvoitteistaan puolustaa Tšekkoslovakiaa. Saksan hyökättyä Puolaan vuonna 1939 Daladier vastusti sodan julistamista, mutta joutui kuitenkin taipumaan. Ranska julisti sodan Saksaa vastaan 3. syyskuuta 1939. Daladier ajoi Suomen tukemista talvisodassa vahvistaakseen hallituksensa asemaa ja erosi pääministerin tehtävistä tukihankkeen epäonnistuttua maaliskuussa vuonna 1940. Daladier pakeni Marokkoon, mutta hänet pidätettiin ja Vichyn hallitus tuomitsi hänet maanpetoksesta. Sodan loppuajan Daladier oli saksalaisten sotavanki.
Javier Irureta
Ura pelaajana
Irureta pelasi myös baskiseura Athletic Bilbaossa vuosina 1975–1980. Hän oli mukana joukkueessa, joka eteni loppuotteluun sekä Copa del Reyssä että UEFA Cupissa vuonna 1977. Irureta päätti uransa punavalkoisissa 1980.
Édouard Daladier
Sodan jälkeen Daladier oli Ranskan parlamentin jäsen ja hänet tunnettiin erityisesti Charles de Gaullen vastustajana.
Javier Irureta
Ura pelaajana
Espanjan maajoukkueessa Irureta esiintyi kuusi kertaa, mutta aikana, jolloin Espanjan ei selviytynyt arvoturnauksiin. Hän pelasi myös yhden ottelun Baskimaan maajoukkueessa.
Ura valmentajana
Irureta on saavuttanut menestystä myös valmentajana. Hän aloitti pienissä espanjalaisseuroissa 1980-luvun puolivälissä toimien pitkään muun muassa Real Oviedon päävalmentajana johdattaen joukkueen Primera Divisiónissa parhaimmillaan kuudenneksi ja UEFA Cupin karsintoihin 1991.
Hän on ainoana valmentajana valmentanut kumpaakin suurta baskiseuraa, Athletic Bilbaoa sekä Real Sociedadia. Kaudella 1997–1998 Irureta toimi Celta Vigon päävalmentajana ja johdatti seuran sarjassa sijalle kuusi. Don Balón- ja El País -lehdet valitsivat tuolloin Iruretan vuoden valmentajaksi Espanjassa.
Suurimmat menestysvuodet valmentajana Irureta koki RC Deportivo de La Coruñassa. Hän tuli seuran päävalmentajaksi 1998 ja luotasi seuran heti ensimmäisellä kaudellaan Espanjan pääsarjamestariksi. Mestaruus oli ensimmäinen Deportivo La Coruñan seurahistoriassa. Iruretan aika Deportivossa oli muutoinkin menestyksekästä. Seura oli sarjassa toisena 2001 ja 2002 sekä kolmantena 2003 ja 2004. Mestarien liigassa Irureta luotsasi Deportivon puolivälieriin 2001 ja 2002 sekä aina välieriin saakka 2004, jolloin tuleva mestari FC Porto voitti Deportivon yhteismaalein 0–1. Iruretan unelman kohtaloksi koitui Derlein iskemä rangaistuspotkumaali Riazorilla.
Irureta jätti Deportivon kauden 2004–2005 päätteeksi. Hän piti välivuoden valmentamisesta, kunnes palasi kesällä 2006 kentän laidalle Real Betis Balompién päävalmentajaksi. Kausi alkoi sevillalaisseuran osalta kehnosti ja joulukuun lopulla Irureta erosi tehtävistään. Hänen alaisuudessaan Betis voitti ainoastaan kolme ottelua viidestätoista pelatusta.
Irureta palasi valmennustehtäviin tammikuussa 2008, kun hänestä tuli Real Zaragozan päävalmentaja. Irureta korvasi tehtävässä Ander Garitanon, joka erosi henkilökohtaisten syiden vuoksi. Garitano oli toiminut tehtävissä vain viikon verran korvattuaan erotetun Víctor Fernándezin. Iruretan pesti kriisiin ajautuneessa Real Zaragozassa jäi lyhyeksi, sillä hän erosi maaliskuun alussa Zaragozan hävittyä neljä perättäistä ottelua.
Brian De Palma
Ura
De Palma aloitti uransa nuorena amatöörien lyhytelokuvilla Colombian yliopistossa. Hän sai stipendin, jonka turvin syntyi ensimmäinen kokopitkä elokuva; se kuvattiin vuosina 1962–1964, mutta sai ensi-iltansa vasta 1969. Vuonna 1968 De Palman elokuvia pääsi jo elokuvateatterilevitykseen. Varhaisvaiheen elokuvissa esiintyi Robert De Niro.
Vuonna 1976 De Palma ohjasi Stephen Kingin romaaniin pohjautuvan kauhuelokuvan Carrie.
Melko pian De Palma alettiin tuntea Alfred Hitchcockin ohjaustyylin seuraajana. Hän onkin tunnustautunut Hitchcockin ihailijaksi ja pitää tätä esikuvanaan. De Palma on ennen muuta jännityselokuvan ohjaaja, ja nimenomaan niissä Alfred Hitchcockin vaikutukset näkyvätkin. Tappava tunnustus (1980) lainaa paljon Psykoa, ja Kuolema tulee kahdesti (1984) on yhdistelmä Takaikkunaa ja Vertigoa.
Hitchcockin lisäksi italialaisen Michelangelo Antonionin arvoituksellinen draama Blow Up – erään suudelman jälkeen inspiroi De Palmaa trilleriin Blow Out – viimeinen todistaja (1981). Myös trillerissä Kahdet kasvot (1992) näkyy suoria viitteitä Psykoon. De Palma muistetaan myös rikoselokuvien Arpinaaman (1983) uudelleenfilmatisoinnista sekä Lahjomattomien (1987) ohjaajana. Lahjomattomat oli ehdolla neljään Oscar-palkintoon, joista se sai yhden, kun näyttelijä Sean Connery palkittiin parhaasta miessivuosasta. 1960-luvun tv-sarjan Vaarallinen tehtävä pohjalta De Palma teki kokoillan elokuvan vuonna 1996.
Vuonna 1986 De Palma ohjasi komedian Wise Guys, mutta se sai huonot arvostelut. Vietnam-draamaa Sodan arvet (1989) pidetään taas yhtenä parhaimmista Vietnam-kuvauksista. Elokuvallaan Femme Fatale (2002) De Palma ikään kuin palasi 20 vuotta taaksepäin, Hitchcock-tyyppisten trillereiden pariin.
Vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Musta dahlia sai kriitikoilta kehnot arvostelut, eikä sen menestyskään ollut hyvä. De Palman ohjausta kuvailtiin kuivaksi ja innottomaksi.
Vuoden 2007 elokuva Redacted, joka kertoo Irakin sodasta, sai kriitikoiden kehut mutta suuri yleisö ei löytänyt sitä.
Aikoinaan De Palmaa pidettiin lupaavana nuorena ohjaajana, mutta myöhempinä vuosina hänen on sanottu jatkuvasti jäävän valtaisien odotusten alle.
Ohjaustyyli
Yksi De Palman erikoispiirre on nuorten, melko tuntemattomien tai juuri pinnalle päässeiden näyttelijöiden kokeilu elokuvissaan. Esimerkiksi John Travolta oli juuri päässyt Saturday Night Feverin huumasta, kun hänet kiinnitettiin Blow Outiin. Melko tuntematon nuori näyttelijä Carla Gugino valittiin Snake Eyesin (1998) naispääosaan, kuten myös Rebecca Romijn-Stamos Femme Fatalen pääosaan.
Yksityiselämä
De Palma on ollut naimisissa kolmesti. Ensimmäinen avioliitto näyttelijä Nancy Allenin kanssa kesti 1979–1984. Tuottaja Gale Anne Hurdin kanssa De Palma avioitui 1991 ja heille syntyi yksi tytär, mutta pari erosi myöhemmin. Kolmannen liittonsa De Palma solmi lokakuussa 1995 näyttelijä Darnell Gregorio-De Palman kanssa. Hänen kanssaan De Palma sai toisen tyttärensä. Pari erosi huhtikuussa 1997.
Predaia
Predaia on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2015 kun viisi kuntaa yhdistyi muodostaen Predaian kunnan. Nämä kunnat olivat Coredo, Smarano, Taio, Tres ja Vervò.
Maumoon Abdul Gayoom
Maumoon Abdul Gayoom (s. 29. joulukuuta 1937) toimi Malediivien presidenttinä vuosina 1978–2008. Hänen edeltäjänsä oli Ibrahim Nasir. Hänet valittiin kuudennelle viisivuotiskaudelle lokakuussa 2003, jolloin hän sai 90,28 % äänistä. Hän oli valitsijamiesten valitsema ainoa ehdokas ja kansalaisilla oli käytettävissään ainoastaan kyllä tai ei -ääni.
Gayoomin vastustajat kritisoivat häntä autoritaarisesta hallinnosta ja diktatuurista, mutta monien malediivilaisten mielestä maan kehitys viimeisten vuosikymmenten aikana ei olisi ollut mahdollista ilman Gayoomia. Amnesty International on raportoinut vuonna 2003 maassa tapahtuneista ihmisoikeusrikkomuksista. Syyskuussa 2003 maassa puhkesi hallituksenvastainen kapina.
Gayoom oli myös maan puolustus- ja valtiovarainministeri pitkään, mutta luopui näistä viroista 1. syyskuuta 2004. Hänellä on neljä lasta.
Vaalit 2008
Vuonna 2008 Malediiveilla järjestettiin ensimmäisen kerran demokraattiset presidentinvaalit, joissa vastakkain olivat Gayoom ja entinen mielipidevanki Mohamed Nasheed. Vaalien ensimmäinen kierros pidettiin 8. lokakuuta 2008. Gayoom sai tuolloin 41 prosenttia äänistä Nasheedin jäädessä 25 prosenttiin. Vaalien toisella kierroksella 28. lokakuuta Gayoom sai kuitenkin vain 46 prosenttia äänistä häviten täten oppositiojohtaja Nasheedille.
Amira Khalifa
Amira Khalifa (s. 8. kesäkuuta 1974 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2001. Hän on opiskellut näyttelemistä myös New Yorkissa.
Khalifa tunnetaan muun muassa roolistaan elokuvassa Maata meren alla, jossa hän näytteli naispääosan. Televisiossa hänet on nähty muun muassa sarjoissa Ihon alla, Nymfit sekä vuosina 2012–2013 Uusi päivä''-sarjassa.
Teatterissa hänet on nähty muun muassa Kansallisteatterin, Helsingin kaupunginteatterin, UIT:n, Q-teatterin, Ruotsalaisen teatterin ja Ryhmäteatterin lavoilla. Amira kuuluu myös Red Nose Companyyn, joka on Suomen ensimmäinen klovneriaan erikoistunut ammattiteatteriryhmä.
Juontaja Tea Khalifa on Amiran sisarpuoli. Khalifan isä on kotoisin Tšadista ja äiti Suomesta.
Khalifa seurustelee Jussu Pöyhösen kanssa.
David Beckham
David Robert Joseph Beckham (s. 2. toukokuuta 1975 Lontoo, Englanti, Britannia) on englantilainen entinen jalkapalloilija ja kuusinkertainen valioliigamestari. Hän edusti ammattilaisuransa aikana muun muassa Manchester Unitedia sekä Real Madridia ja oli Englannin maajoukkueen kapteeni. Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista keskikenttäpelaajista ja hän on jalkapallon tunnistetuimpia hahmoja. Pelaajaurallaan hänet tunnettiin käsitteeksi muodostuneesta vapaapotkutekniikastaan.
Urheilullisten ansioiden lisäksi ihmisten mielenkiinto on ohjautunut Beckhamin yksityiselämään. Hänet tunnetaan avioliitostaan Spice Girls -laulaja Victoria Beckhamin (o.s. Adams) kanssa. Hän on työskennellyt urheilu-uransa jälkeen valokuva- ja mainosmallina. Beckham on myös suunnitellut omaa nimeään kantavan partavesi- ja deodoranttimalliston, sekä ollut mukana kehittämässä vaimonsa kanssa muun muassa miesten alusvaate- ja uimahousumallistoa.
Lapsuus ja juniorivuodet
Manchester Unitedin nuorten joukkueen kanssa Beckham voitti nuorten FA Cupin vuonna 1992.
Manchester United (1993–2003)
Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa hän teki kaudella 1992–1993 Liigacupin ottelussa Brighton & Hove Albionia vastaan. Kaudella 1994–1995 hän kävi hankkimassa edustusjoukkuekokemusta muutaman ottelun verran silloisessa 3. divisioonassa pelanneessa Preston North Endissä, ja pian lainan päättymisen jälkeen hän debytoi Valioliigassa ottelussa Leeds Unitedia vastaan. Seuraavan kahdeksan kauden ajan hän pelasi Manchester Unitedissa menestyksekkäästi ja voitti joukkueen kanssa muun muassa kuusi Valioliigan mestaruutta, kaksi FA Cupia ja Mestarien liigan. Hän oli tärkeä osa joukkuetta, joka voitti Englannissa ainutlaatuisen triplamestaruuden kaudella 1998–1999.
Britannian yleisradioyhtiö BBC valitsi Beckhamin vuoden urheilijaksi vuonna 2001. Kansainvälisen jalkapalloliiton vuoden pelaaja -äänestyksessä hän on sijoittunut toiseksi vuosina 1999 ja 2001. Euroopan jalkapalloliitto valitsi hänet kaudella 1998–1999 sekä kauden keskikenttäpelaajaksi että kauden pelaajaksi.
Real Madrid (2003–2007)
Menestyksestä huolimatta Beckhamin välit Manchester Unitedin managerin Alex Fergusonin kanssa alkoivat heiketä 2000-luvun vaihteessa, mikä johti lopulta kaksikon välirikkoon ja Beckhamin myymiseen pois seurasta heinäkuussa 2003. Espanjalainen Real Madrid osti hänet noin 35 miljoonalla eurolla ja teki hänen kanssaan neljän vuoden sopimuksen. Beckhamin Manchester Unitedissa vuodesta 1997 lähtien käyttämä pelinumero 7 oli Real Madridissa varattu kapteeni Raúlille, joten Beckham vaihtoi numerokseen 23, jota hänen ihannoimansa koripalloilija Michael Jordan oli käyttänyt.
Real Madridissa Beckham voitti heti siirryttyään Espanjan supercupin, mutta se jäi menestykseen tottuneen seuran ainoaksi saavutukseksi hänen ensimmäisellä kolmella kaudellaan. Tammikuussa 2007 uutisoitiin Beckhamin siirtyvän kauden 2006–2007 jälkeen Real Madridista Yhdysvaltain MLS-liigan Los Angeles Galaxyyn. Seuran kanssa tekemänsä viisivuotisen sopimuksen arvoksi arvioitiin 250 miljoonaa dollaria. Siirtouutisen jälkeen Real Madridin valmentaja Fabio Capello ilmoitti, että Beckham ei tule enää loppukauden aikana kuulumaan joukkueen pelaavaan kokoonpanoon, mutta perui myöhemmin päätöksensä. Beckham nousikin yhdeksi joukkueen hahmoista, kun se ratkaisi lopulta kauden viimeiseen otteluun venyneen Primera Divisiónin mestaruustaistelun hyväkseen.
Los Angeles Galaxy (2007–2012)
Beckham esiteltiin Los Angeles Galaxyn pelaajana 13. heinäkuuta 2007, ja debyyttinsä hän teki 21. heinäkuuta 2007 ystävyysottelussa Chelseaa vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan Los Angeles Galaxyssä Beckham pelasi loukkaantumisten vuoksi vain vähän, mutta kaudella 2008 hän oli avauskokoonpanossa 25 sarjaottelussa. Joukkue jäi sarjan pudotuspelien ulkopuolelle molemmilla kausilla. MLS:n ja Meksikon Primera Divisiónin yhteisessä SuperLigassa joukkue sijoittui toiseksi vuonna 2007.
MLS-kauden 2009 alkupuolisko jäi Beckhamilta väliin hänen pelattua lainasopimuksella italialaisessa Milanissa. Hän palasi Galaxyn pelaavaan kokoonpanoon heinäkuussa 2009 ja sai paluuottelussaan seuran kotistadionille Home Depot Centerille vihaisen vastaanoton kannattajilta. Beckham oli loppukauden 13 MLS-ottelusta avauskokoonpanossa 11:ssä, minä aikana Galaxy nousi läntisen konferenssin kolmannelta sijalta ensimmäiseksi ja pääsi pudotuspeleihin. Pudotuspeleissä hän pelasi joukkueen kaikissa neljässä ottelussa, kun se eteni MLS Cup -loppuotteluun asti, missä Real Salt Lake oli kuitenkin parempi rangaistuspotkukilpailun jälkeen.
Milan (2009 ja 2010)
Tammikuussa 2009 Beckham siirtyi lainasopimuksella Serie A:n Milaniin ylläpitääkseen pelikuntoaan ja siten pysyäkseen mukana Englannin maajoukkueessa MLS:n sarjatauon aikana. Alun perin sopimus ulottui vain maaliskuuhun, jolloin MLS-kausi alkoi, mutta hyvin sujuneiden otteluiden jälkeen sekä Beckham että Milan halusivat jatkoa ja lopulta lainaa pidennettiin kesäkuuhun asti. Kevään aikana Beckham pelasi kaikkiaan 18 Serie A:n ottelussa ja osallistui Milanin kanssa myös UEFA Cupiin.
Beckham palasi Milaniin uudella lainasopimuksella tammikuussa 2010.
Beckham loukkasi akillesjänteensä Serie A -ottelussa Chievoa vastaan 14. maaliskuuta 2010. Suomalainen urheilukirurgi ja ortopedi Sakari Orava operoi akillesjänteen 15. maaliskuuta Turussa. Orava kertoi Ilta-Sanomille, että repeämä oli keskellä akillesjännettä. Ilta-Sanomat julkaisi operaatiosta myös uutisgrafiikan.
Paris Saint-Germain (2013)
31. tammikuuta 2013 Beckham siirtyi Ranskan pääsarjassa pelaavaan Paris Saint-Germainiin puolivuotisella sopimuksella. Beckham debytoi PSG:n riveissä 24.2.2013 päästessään kentälle ottelun 76:llä minuutilla ottelussa Marseillea vastaan. Beckham pelasi PSG:ssä yhteensä 13 ottelun verran. 16.5.2013 ilmoitti Beckham lopettavansa menestyksekkään uransa. Beckham pelasi uransa tähän asti viimeisen ottelunsa Parc des Princes -stadionilla ottelussa jossa kohtasivat PSG ja Stade Brest. Ottelun jälkeen pariisilainen yleisö antoi legendalle aplodit seisaltaan. Beckham johti lopulta PSG:n Ranskan pääsarja Ligue 1:n mestaruuteen. Tämä jäi legendan viimeiseksi kaudeksi maailman huipulla.
Maajoukkueura
thumb|Beckham Englannin maajoukkuepaidassa.
Englannin maajoukkueessa Beckham pelasi ensimmäisen kerran 1. syyskuuta 1996 MM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan. Hän on edustanut maataan vuosien 1998, 2002 ja 2006 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2000 ja 2004 EM-kilpailuissa.
28. maaliskuuta 2009 Beckham pelasi Slovakiaa vastaan uransa 109. maaottelun, minkä myötä hänestä tuli Englannin maajoukkueen historian eniten otteluita pelannut kenttäpelaaja. Hänen edelleen otteluiden määrässä jäi tuolloin vain maalivahti Peter Shilton (125). Kaikkiaan Beckham pelasi 115 maaottelua ja teki niissä 17 maalia. Englannin kenttäpelaajista hänen maaottelumääränsä ohitti ensimmäisenä Wayne Rooney vuonna 2016.
Bb
Bb tarkoittaa seuraavia:
Katso myös
Aihepiiriin liittyy myös seuraava:
Creutz
pienoiskuva|233x233px|Creutz-suvun vaakuna. Creutz [kröits] on suomalainen aatelissuku, joka on introdusoitu Suomen Ritarihuoneeseen kreivillisenä sukuna numero 1. Suku on omistanut Malmgårdin kartanon Pernajassa Itä-Uudellamaalla vuodesta 1615. Suvun hallussa on ollut aiemmin myös läheinen Suur-Sarvilahden kartano.
Suku tunnetaan 1400-luvulta. Mårten Mattson Pernajan Sarvilahdesta sai vahvistuksen aatelisarvolleen vuonna 1569. Ruotsin ritarihuoneen järjestäytyessä vuonna 1625 suku sai järjestysnumeron 92. Lorentz Creutz (1615 – 1676) kohotettiin vapaaherralliseen säätyyn vuonna 1654 ja introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen vapaaherrallisena sukuna numero 48. Turun hovioikeuden presidentti Johan Creutz ylennettiin kreiviksi vuonna 1719 ja introdusoitiin kreivillisenä sukuna numero 68.
Nughedu Santa Vittoria
Nughedu Santa Vittoria on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 485 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 28,57 neliökilometriä. Se sijaitsee 496 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Kotitalous (taloustiede)
Kotitalous on taloustieteessä ja kansantaloudellisten tilastojen laadinnassa kulutusta harjoittava talousyksikkö, jonka jäsenet tekevät hankintapäätöksiä yhdessä tai erikseen.
Suomessa Tilastokeskus määrittelee kotitalouden muodostuvan kaikista niistä henkilöistä, jotka asuvat ja ruokailevat yhdessä tai jotka muuten käyttävät yhdessä tulojaan. Tällöin kotitalouksiin kuuluvan väestön ulkopuolelle jäävät pysyvästi ulkomailla asuvat sekä laitoksissa (hoitolaitoksissa, vankiloissa ja sairaaloissa) asuvat.
Asuntokunta
Kotitalouden käsitettä käytetään Suomessa ainoastaan haastattelututkimuksissa. Tilastokeskuksen käyttämä rekisteripohjainen käsite on asuntokunta, johon voi kuulua useampiakin kotitalouksia (ns. kimppakämpät). Asuntokunta muodostuu vakituisesti samassa asunnossa tai osoitteessa asuvista henkilöistä.
Ruokakunta
Kansantalouden tilastojen ohella kotitalouden kaltaisia käsitteitä tarvitaan muun muassa yhteiskunnallisten tukien jakamisessa. Jääkaappiteoria on Suomessa 1990-luvulla kehitetty ajattelutapa, jota ainakin Kela käyttää yhä yleisen asumistuen jakoperusteena. Siinä ruokakunnan muodostavat ”yleensä samassa asunnossa asuvat henkilöt. Ruokakuntaan voi kuulua yksi tai useampi henkilö.”
Kotitalous markkinoinnissa
Yritysten markkinoinnin suunnittelussa ja kuluttajien ostokäyttäytymisen tutkimuksessa kotitalous on yksi tärkeistä viiteryhmistä, joihin yksittäinen kuluttaja kuuluu. Kotitalouden jäsenet tekevät erilaisia hankintoja yhdessä tai erikseen, ja heillä voi olla erilaisia rooleja hankintaa mietittäessä. Joku kotitalouden (perheen tms.) jäsen voi olla tuotteen tai palvelun käyttäjä, joku toinen hankinnan aloitteentekijä, joku toinen hankintapäätökseen vaikuttaja, joku toinen varsinainen ostaja eli lopullisen ostopäätöksen tekijä. Yhden hengen taloudessa sama henkilö on näitä kaikkia, suuressa kotitaloudessa etenkin vaikuttajia voi olla useita. Perheen uuden auton tai uuden asunnon hankinnassa kuullaan usein kaikkia jäseniä – usein myös ystäviä ja tuttavia – kun taas rutiiniostoksissa kuten päivittäistavaroissa päätökset voi tehdä vain yksi aikuinen muilta kysymättä.
Gkrántes
Gkrántesin saaret ovat pieniä matalia kalliosaaria, ja sijaitsevat vastapäätä Chiónan rantaa. Saarten pienin etäisyys Kreetan pääsaaresta on noin 900 metriä.
Suurin saari Prasonísi (Πρασονήσι) on Gkrántesin saarista keskimmäinen. Sen pinta-ala on noin 0,29 neliökilometriä ja suurin korkeus 31 metriä merenpinnasta laskettuna. Sen lounaispuolella sijaitsee Savoúra (Σαβούρα), jonka pinta-ala on noin 0,019 neliökilometriä. Prasonísin koillispuolella sijaitsee saarista pienin, Paximádi (Παξιμάδι), jonka pinta-ala on noin 0,002 neliökilometriä. Saaret on suojeltu arkeologisena kohteena.
Masiela Lusha
Tyystin pääasiallisen alansa ulkopuolella Lusha on julkaissut runoja ja perustanut hyväntekeväisyysjärjestön.
Apotti
thumb|right|300px|[[Trappistit|Trappistiluostarin apotti (oikealla) jumalanpalveluksessa.]] thumb|Apotti joutuu kuoleman omaksi [[Hans Holbein nuorempi|Hans Holbeinin puupiirroksessa noin vuodelta 1525.]] Apotti on useissa katolisissa veljeskunnissa munkkiluostarin johtajasta käytetty nimitys. Apotti oli alkuaan kenestä tahansa arvostetusta munkista käytetty kunnianimitys. Apotti tulee heprean sanasta ab ’isä’.
Ortodoksisessa kirkossa apottia vastaava nimitys on igumeeni ja naisluostarin johtajasta puhuttaessa igumenia.
Gordon Strachan
Gordon David Strachan (s. 9. helmikuuta 1957) on skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hänen poikansa Gavin Strachan on myös ammattilaisjalkapalloilija. Hän toimi Skotlannin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana vuosina 2013–2017.
Ura pelaajana
Menestyksekkäällä pelaajaurallaan Strachan edusti Dundeeta, Aberdeenia, Manchester Unitedia, Leeds Unitedia ja Coventry Citya. Hän oli mukana voittamassa Aberdeenille Cup-voittajien Cupia ja UEFA Super Cupia 1983.
Nule
Nule on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 380 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 51,95 neliökilometriä. Se sijaitsee 650 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Gordon Strachan
Ura pelaajana
Skotlannin maajoukkuetta Strachan edusti 50 kertaa ja teki maaotteluissa viisi maalia. Keskikentällä pelannut skotti tunnettiin aggressiivisesta pelityylistään ja hän kuuluu Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Fameen.
Ura valmentajana
Valmennusuransa Strachan aloitti marraskuussa 1996 Coventry Cityn pelaajavalmentajana. Strachanin johdolla putoamiskurimuksessa ollut Coventry onnistui säilyttämään paikkansa Englannin Valioliigassa kaudella 1996–1997 niukasti. Joukkueen pelastukseksi osoittautuivat Middlesbrough FC:n ja Sunderland AFC:n tappiot päätöskierroksella.
Kaudella 2000–2001 Strachan ei kuitenkaan onnistunut toistamaan ihmettä Coventryssa uudelleen, vaan joukkue putosi pääsarjatasolta 34 vuoden tauon jälkeen. Skotti sai jatkaa tehtävissään kauden jälkeen, mutta sai potkut pian divisioonakauden alettua syyskuussa 2001. Hän ei kuitenkaan ollut kauan työttömänä, vaan nousi jo lokakuussa Southampton FC:n päävalmentajaksi erotetun Stuart Grayn tilalle. Strachanin johdolla Soton selvisi FA Cupin finaaliin kaudella 2002–2003, mutta hävisi finaalin Arsenalille 1–0. Joukkue sai kuitenkin paikan UEFA Cupissa kaudelle 2003–2004. Strachan erosi tehtävistään Southamptonin valmentajana maaliskuussa 2004, koska halusi olla lähempänä perhettään.
Toukokuussa 2005 Strachan palasi Skotlantiin valmentajana, kun hänestä tuli Celticin uusi päävalmentaja. Strachanin johdolla Celtic voitti kolme perättäistä Skotlannin Valioliigan mestaruutta vuosina 2006–2008, Skotlannin Cupin ja liigacupin sekä selvisi Mestarien liigassa 16 parhaan joukkoon kahdesti peräkkäin. Kaudella 2008–2009 Celtic jäi niukasti Rangersin taakse Valioliigan mestaruuskamppailussa ja tie Skotlannin cupissakin katkesi ennen aikojaan. Kauden jälkeen Strachan ilmoitti jättävänsä seuran.
Lokakuussa 2009 Strachan siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelaavan Middlesbrough'n valmentajaksi. Strachanin tulo ei piristänyt toivotulla tavalla Middlesbrough'n peliä, vaan seura vajosi Mestaruussarjassa entistä kauemmas nousutaistelusta. Loppusijoitus oli 11:s, eli kaikkea muuta kuin Strachanilta oli odotettu. Kausi 2010–2011 lähti käyntiin vielä kehnommin. Strachan sai lopulta potkut lokakuun puolivälin tietämillä 2010 Boron vajottua sarjassa sijalle 20, mikä on seuran huonoin sijoitus kahteenkymmeneen vuoteen.
Strachan palasi tammikuussa 2013 valmennustehtäviin yli kahden vuoden tauon jälkeen, kun hänestä tuli Skotlannin jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Strachanin ensimmäinen tulikaste Skotlannin päävalmentajana oli yritys pitää elossa maajoukkueen heikot mahdollisuudet selvitä MM-kisoihin 2014, mutta tappiot Walesille ja Serbialle tiesivät kisahaaveiden lopullista murskaantumista. Skotlanti paransi esityksiään karsintojen lopussa ja voitot Kroatiasta nostivat joukkueen lopulta karsintalohkon neljänneksi.
EM2016-karsinnoissa Skotlanti arvottiin kovaan karsintalohkoon muun muassa Saksan ja Puolan kanssa. Skotlanti voitti Strachanin johdolla neljä karsintaottelua ja sijoittui lohkonsa neljänneksi. Karsinnat päättyivät 0-6 murskavoittoon Gibraltaria vastaan. Karsintojen jälkeen Strachan teki kaksivuotisen jatkosopimuksen. MM2018-karsinnoissa Skotlanti taisteli Slovakian kanssa lohkon kakkossijasta ja mahdollisuudesta selvitä jatkokarsintoihin. Skotlanti hävisi karsinnoissa vain kaksi ottelua, Slovakialle ja Englannille. Kolme tasapeliä oli kuitenkin liikaa ja Skotlanti jäi lohkonsa kolmanneksi. Karsintojen jälkeen Strachan jätti tehtävänsä.
Yrjö Jyrinkoski
Yrjö Armas Jyrinkoski (17. toukokuuta 1920 – 7. maaliskuuta 1981) oli suomalainen lausuntataiteilija.
Jyrinkoski julkaisi kolmattakymmentä kirjallista äänilevyä erityisesti 1960-luvulla. Vuosikymmenien ajan hän kiersi suomalaisia kouluja pitämässä lausuntatilaisuuksia. Erityisesti hänet muistetaan Eino Leinon runojen tulkitsijana.
Yrjö Jyrinkoski on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Kokkola Ko-03
Kokkola Ko-03 ("Nousukas") oli suomalainen yksipaikkainen autogiro.
Kokkola Ko-03 lisättiin Suomen ilma-alusrekisteriin tammikuussa 1961 tunnuksella OH-XYZ, ja sen ensilento tapahtui 9. helmikuuta 1961. Se oli peräsimellä varustettu autogiro. Ko-03:n lentoonlähtömatka oli alle 100 m ja laskukiito alle 20 m.
Luis Armand Garcia
Luis Armand Garcia (s. 9. maaliskuuta 1992) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan perheen pojan Max Lopezin roolista komediasarjassa George Lopez (2002–2007).
Garcia syntyi Illinoisissa, mutta muutti uransa edetessä Los Angelesiin, Kaliforniaan. Hän sai vuonna 2003 Young Artist Award -ehdokkuuden.
Vuohi (kiinalainen horoskooppi)
thumb|150px|right Vuohi (lammas) on kahdeksas kiinalaisista horoskooppimerkeistä. Vuohen vuonna syntyneitä pidetään rauhallisina, ystävällisinä, vilpittöminä, hyväsydämisinä, ujoina, taiteellisina ja pessimisteinä.
Vuohen kuukausi: n. 7.7.- 7.8. Vuohen tunti: 13 - 15
Vuohen onnennumerot ovat 3, 4 ja 9.
Halssila (suuralue)
Halssila on Jyväskylän kahdeksas suuralue. Halssilan suuralueeseen kuuluu ainoastaan Halssilan kaupunginosa.
Halssilan suuralueella on 6 056 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 8,3 neliökilometriä.
Weissenberg
Weissenberg voi tarkoittaa:
Leijonan luola Suomi
Leijonan luola Suomi on tuleva suomalainen Nelosen esittämä innovatiivinen viihdeohjelma, jossa tavalliset suomalaiset yrittäjät esittelevät liikeideansa tai keksintönsä pääomasijoittajaraadille. Ohjelman kuusi ”leijonaa” eli sijoittajaa ovat kukin valmiina arvioimaan jokaisen liikeidean tai keksinnön. Mikäli leijonat näkivät ideassa potentiaalia, he ryhtyvät neuvottelemaan prosenttiosuudesta, jonka halusivat esittelijän yrityksestä pyydettyä summaa vastaan. Sopimus syntyy, mikäli vähintään yksi leijona sijoittaa keksijän haluaman rahasumman.
Leijonan luolassa ei tehdä sitovia sijoituspäätöksiä, vaan aiesopimuksia, joilla ei ole juridista sitovuutta.
Sijoittajina eli Leijonina ohjelmassa toimivat Kim Väisänen, Noora Fagerström, Jenni Kynnös, Jari Sarasvuo, Elias Aalto, sekä Sami Hedberg.
Ohjelman ensimmäinen 8-osainen tuotantokausi kuvattiin loppukesästä 2023, ja sen esittäminen alkaa 11. syyskuuta.
Ensimmäinen tuotantokausi
1. jakson liikeideat (11. syyskuuta 2023)
Henry Allingham
thumb|200px|Henry Allingham Henry William Allingham (6. kesäkuuta 1896 – 18. heinäkuuta 2009 ) oli yksi viimeisistä elossa olleista ensimmäisen maailmansodan veteraaneista, kansallisuudeltaan britti. Tomoji Tanaben kuoltua 19. kesäkuuta Allingham oli vajaan kuukauden ajan maailman vanhin elossa oleva mies. Hän oli kuollessaan 113-vuotias. Allinghamin kuoleman jälkeen maailman vanhin on häntä kolme kuukautta nuorempi Walter Breuning.
Allingham oli yli viisi vuosikymmentä vuotta aviossa Dorothy Allinghamin (1895-1970) kanssa, ja pariskunta sai kaksi tytärtä. Dorothy kuoli pian Allinghamin eläkkeelle menon jälkeen. Henry Allingham menetti jo alle kaksivuotiaana isänsä tuberkuloosiin. Vanhin elossa ollut ensimmäisen maailmansodan sankari hänestä tuli 8. helmikuuta 2007 110-vuotiaan Antonio Pierron kuoltua.
Ennätyksenhaltija kertoi pitkäikäisyytensä salaisuudeksi "savukkeet, viskin, villit naiset ja huumorin".
An Pierlé
An Pierlé, oikealta nimeltään An Miel Mia Pierlé, (s. 1974) on belgialainen pianisti ja laulaja-lauluntekijä. Hänellä on klassisen pianon koulutus, mutta hän kertoo inhonneensa tätä koulutusta. Pierlé on opiskellut antwerpeniläisessä Studio Herman Teirlinck -taidekoulussa, jota käydessään hän teki ensimmäisen sooloprojektinsa omilla lauluillaan, joita hän itse säesti pianolla. Belgiassa Pierlé tuli kuuluisaksi 1996 osallistuessa Humo's Rock Rallyyn omalla versiollaan kappaleesta Are Friends Electric. Pierlén musiikki on pääasiassa alternative rockia, jota ei kuitenkaan hallitse pianosäestys, vaan Pierlé on levyillään keskittynyt laulamiseen.
Giacinto Facchetti
thumb|Giacinto Facchetti [[ajmānilaisessa postimerkissä vuodelta 1968.]]
Giacinto Facchetti (18. heinäkuuta 1942 Treviglio – 4. syyskuuta 2006 Milano) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen puolustaja. Myöhemmin hän toimi Internazionale Milanon puheenjohtajana.
Facchetti pelasi Interin paidassa yli 400 Serie A -ottelua vuosina 1960–1978. Hän voitti seuran riveissä Italian mestaruuden vuosina 1963, 1965, 1966 ja 1971 sekä Euroopan Cupin ja Intercontinental Cupin vuosina 1964 ja 1965.
Italian maajoukkueessa Facchetti pelasi 94 ottelua vuosina 1963–1977. Hän teki maaotteluissa yhteensä kolme maalia. Hän edusti Italiaa MM-kisoissa vuosina 1966, 1970 ja 1974 sekä vuoden 1968 EM-kisoissa, joissa maa voitti mestaruuden.
Luettelo Yhdysvaltain osavaltioista väkiluvun mukaan
Tämä on '''luettelo Yhdysvaltain osavaltioiden ja erillisalueiden väkiluvusta. ''' 300px|right|thumb|Osavaltioiden asukasmääriä 2020 kuvaava kartta.
Orosius
thumb|250px|Paulus Orosius kuvattuna miniatyyriin. Paulus Orosius (300 – 400-luku) oli roomalainen kristitty historioitsija. Hän oli kirkkoisä Hieronymuksen ja Augustinuksen ystävä ja toimi alkujaan presbyteerinä Lusitaniassa 400-luvun alussa. Augustinuksen pyynnöstä hän kirjoitti laajan historiateoksen, Historiae adversus paganos, jossa koko maailmanhistorian syntymistä vuoteen 417 esitetään Jumalan suunnitelmana kristinuskon synnyttämiseksi ja levittämiseksi. Muita Orosiuksen teoksia ovat Priscillianusta ja Origenesta vastaan kirjoitettu Commonitorium de errore Priscillianistarum et Origenistarum ja toinen teos pelagiolaisia vastaan (Liber apologeticus contra Pelagianos).
David Beasley
thumb|David Beasley David Muldrow Beasley (s. 26. helmikuuta 1957) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui yhden kauden Etelä-Carolinan kuvernöörinä vuosina 1995–1999.
Etelä-Carolinan Darlingtonissa syntynyt Beasley voitti jo vuonna 1978 paikan Etelä-Carolinan edustajainhuoneesta; hän istui sen jäsenenä vuosina 1979–1995. Hän opiskeli myös Clemsonin yliopistossa, mutta valmistui myöhemmin Etelä-Carolinan yliopistosta ja sen lakikoulusta.
Beasley on ollut epäonnistuneesti ehdolla Yhdysvaltain senaattiin. Hän on naimisissa, ja hänellä on neljä lasta.
Glynó
Glynó on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Astypálaian saaren eteläpuolella Análipsin kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,23 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Glynó kuuluu Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Glynósta itään sijaitsee Chondrón saari ja etelään Agía Kyriakín saari.
Litu
thumb|Auenneita lituja
Litu on yksi kasvien hedelmätyypeistä. Litu on kuiva, tavallisesti aukeava ja koostuu kahdesta kalvon erottamasta emilehdestä. Litujen ulkonäkö vaihtelee kasvilajista riippuen ja toisinaan se voi muistuttaa palkoa. Litu on tyypillinen hedelmä ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimossa, kuten esimerkiksi rikkalutukalla (Capsella bursa-pastoris), peltotaskuruoholla (Thlaspi arvense) ja peltoukonnauriilla (Erysimum cheiranthoides),.
Nulvi
Nulvi on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 741 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 67,38 neliökilometriä. Se sijaitsee 478 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Alberto Fernández
Alberto Ángel Fernández (s. 2. huhtikuuta 1959) on argentiinalainen poliitikko ja Argentiinan presidentti. Ennen presidenttiyttä Fernández oli Argentiinan pääministeri Néstor Kirchnerin ja Cristina Fernándezin hallituksissa 2003–2008. Hän jätti asemansa heinäkuussa 2008.
Alberto Fernández syntyi Buenos Airesissa. Hän opiskeli oikeustiedettä Buenos Airesin yliopistossa ja työskenteli siellä rikoslain professorina.
Hänet valittiin parlamenttiin Buenos Airesista vuonna 2000 Fernando de la Rúan hallituksen talousministeri Domingo Cavallon johtaman Acción por la República -puolueen edustajana. Hän jätti paikkansa parlamentissa 2003 ryhtyessään Kirchnerin hallituksen pääministeriksi.
Alberto Fernandez aloitti Argentiinan presidenttinä joulukuussa 2019 voitettuaan presidentinvaalit lokakuussa. Fernandezin varapresidenttinä aloitti entinen presidentti Cristina Fernandez de Kirchner.
Kate Winsletin filmografia
Tämä on Kate Winsletin filmografia.
Elokuvat
pienoiskuva|upright|Kate Winslet [[Venetsian elokuvajuhlat|Venetsian elokuvajuhlilla vuonna 2011.]]
Richard Riley
Riley on syntyperäinen eteläcarolinalainen. Päätettyään opintonsa ja palveltuaan Yhdysvaltain laivastossa hän aloitti 1960-luvulla uransa Etelä-Carolinan osavaltiollisessa edustajainhuoneessa ja senaatissa.
Bárbaro el Urbano Vargas
Bárbaro Osniel Vargas Galdós (s. 1987 tai 1988 Havanna, Kuuba) on kuubalainen rap-artisti.
Ura
Bárbaro "el Urbano" Vargas valmistui graafiseksi suunnittelijaksi 2012, mutta suuntautui pian rap-muusikon uralle. Vargasin sanoitukset kritisoivat Kuuban kommunistihallintoa, minkä seurauksena hän joutui valtion mustalle listalle ja muutti Kuubasta Suomeen 2016.
Vargas on luonnehtinut rap-tyyliään ("combat rap") eksistentiaaliseksi uhaksi Kuuban hallinnolle.
Desmond Tutu
Desmond Mpilo Tutu (7. lokakuuta 1931 Klerksdorp, Transvaalin provinssi, Etelä-Afrikan unioni – 26. joulukuuta 2021 Kapkaupunki, Etelä-Afrikka ) oli eteläafrikkalainen anglikaanisen kirkon Kapkaupungin arkkipiispa, joka tuli 1980-luvulla tunnetuksi apartheidin vastustajana ja jatkoi sen jälkeen toimintaansa ihmisoikeuksien puolustajana ja oli muun muassa Etelä-Afrikan totuuskomission puheenjohtaja. Tutulle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1984. Tutu teki runsaasti työtä rotuerottelun ehkäisemiseksi.
Elämä
Tutu syntyi Klerksdorpissa, Transvaalin provinssissa 7. lokakuuta 1931. Perhe muutti Johannesburgiin Tutun ollessa 12-vuotias. Hän olisi halunnut opiskella lääkäriksi, mutta koska perheellä ei ollut varaa siihen, hän seurasi isänsä jalanjäljissä opettajaksi. Tutu opiskeli 1951–1953 Pretorian Bantu Normal Collegessa ja opetti sen jälkeen vuoteen 1957 Johannesburgin Bantu High Schoolissa. Hän kuitenkin erosi vastalauseena eteläafrikkalaiselle kasvatus- ja koulutuslaille, joka vahvasti tuki rotuerottelua ja epätasa-arvoa. Se muun muassa kielsi eri rotujen opiskelun samoissa ryhmissä ja heikensi siten Etelä-Afrikan mustan väestön opiskelumahdollisuuksia. Tutu jatkoi opintojaan teologian saralla, ja vuonna 1960 hänet vihittiin anglikaanipapiksi. Hän siirtyi työskentelemään pappina keskustelua herättäneessä Fort Haren yliopistossa, joka oli yksi harvoja eteläisen Afrikan laatukouluja mustille opiskelijoille. Tutu meni 1955 naimisiin Leah Nomalizon kanssa. Heillä on neljä lasta: Trevor, Theresa, Naomi ja Mpho.
Tutu suoritti 1962–1966 teologian kandidaatin ja maisterin tutkinnot Lontoon King’s Collegessa. Opintojen jälkeen hän palasi Etelä-Afrikkaan, missä jatkoi mustaihoisen papiston kouluttamista vuosina 1967–1972. Hän kirjoitti pääministeri B. J. Vorsterille kirjeen, jossa hän kuvasi tilannetta Etelä-Afrikassa ”ruutitynnyriksi, joka voi räjähtää milloin tahansa”. Hän ei koskaan saanut vastausta kirjeeseensä. Ruutitynnyri räjähti, kun 1975 bantujen kouluissa määrättiin pakolliseksi opetuskieleksi afrikaans, jota harvat opettajat tai oppilaat osasivat. Koululaisten mielenosoitus johti väkivaltaisuuksiin, joissa kuoli ainakin kaksi lasta.
Vuonna 1972 Tutu palasi Isoon-Britanniaan, jossa hänet nimitettiin kirkkojen maailmaneuvoston teologisen kasvatusrahaston varajohtajaksi. Hän palasi Etelä-Afrikkaan jälleen vuonna 1975, jolloin hänet nimitettiin Johannesburgissa sijaitsevan St. Maryn tuomiokirkon rovastiksi ensimmäisenä mustana henkilönä.
Tutun poliittinen työ
Vuonna 1976 syttyivät Soweton mellakat, kun hallitus suunnitteli lisäävänsä afrikaansin käyttöä mustissa kouluissa. Tapahtuma kehittyi massiiviseksi kapinaksi rotuerottelua vastaan. Siitä lähtien Tutu tuki maansa taloudellista boikottia. Hän oli Lesothon piispa vuodesta 1976 vuoteen 1978, jolloin hänestä tuli Etelä-Afrikan kirkkojen neuvoston pääsihteeri. Tässä asemassa hän pystyi jatkamaan työtään rotuerottelua vastaan lähes kaikkien kirkkojen luvalla. Tutu puolusti johdonmukaisesti sovintoa kaikkien asianosaisten välillä kirjoituksissaan ja luennoissaan kotimaassa ja ulkomailla. Tutu sai 1984 Nobelin rauhapalkinnon. Nobel-komitea mainitsi hänen roolinsa ”yhdistävänä johtohahmona kampanjassa apartheid-ongelman ratkaisemiseksi Etelä-Afrikassa”. 7. syyskuuta 1986 Tutusta tuli ensimmäinen Etelä-Afrikassa anglikaanikirkkoa johtanut musta henkilö.
Vuonna 1995 presidentti Nelson Mandela nimitti Tutun johtamaan totuuskomissiota, jonka tehtävänä oli tutkia apartheidin ajan mahdollisia ihmisoikeusrikkomuksia. Tämän työn johdosta hän sai 1999 Sydneyn rauhanpalkinnon. Tutulla diagnosoitiin eturauhassyöpä vuonna 1997.
Kuolema
Desmond Tutu kuoli pitkäaikaisen sairauden seurauksena 26. joulukuuta 2021 90 vuoden iässä. Tutun omasta toivomuksesta hänen ruumiinsa tuhkattiin ympäristöystävällisemmällä neste- eli vesituhkausmenetelmällä, jossa vainajan ruumis liuotetaan lämmön, paineen ja kemikaalien vaikutuksesta kiihdytettyä maatumista muistuttavassa prosessissa. Koruttomat hautajaiset pidettiin Kapkaupungissa 1. tammikuuta 2022.
Poliittisia mielipiteitä
Tutu uskoi Israelin valtion palestiinalaisiin suuntaaman kohtelun olevan yksi apartheidin muoto. Hän pyysi toistuvasti Israelin hallitusta kunnioittamaan palestiinalaisten ihmisarvoa, olivatpa he muslimeja tai kristittyjä.
Nobelisti tuki myös Länsi-Papuan itsenäisyysliikettä ja arvosteli YK:n roolia Indonesian Länsi-Papuan valtauksessa. Tutu sanoi: ”Useita vuosia Etelä-Afrikan ihmiset kärsivät sorron ja rotuerottelun ikeen alla. Monet ihmiset kärsivät yhä raa’asta sorrosta ja heidän ihmisarvonsa kielletään. Yksi tällainen ihmisjoukko on Länsi-Papuan kansa.”
Tutu arvosteli myös ihmisoikeuksien loukkauksia Zimbabwessa. Hän kutsui Zimbabwen presidentti Robert Mugabea ”afrikkalaisen diktaattorin irvikuvaksi” ja arvosteli Etelä-Afrikan hallituksen diplomatiaa Zimbabwea kohtaan.
Vuonna 2012 Tutu jättäytyi pois Etelä-Afrikassa pidetystä seminaarista, jonne oli kutsuttu puhumaan myös Tony Blair. Tutun edustajan mukaan tämän mielestä Blairin päätöstä tukea USA:n hyökkäystä Irakiin oli ”moraalisesti mahdotonta puolustaa” ja arkkipiispan olisi ”sopimatonta ja kestämätöntä” esiintyä Blairin kanssa samassa tilaisuudessa. Pian tämän jälkeen Tutu vaati The Observerin julkaisemassa kirjoituksessaan Blairin ja George W. Bushin haastamista Haagin kansainväliseen rikostuomioistuimeen Irakin sodan takia.
Suomen sisällissota Lapissa
Suomen sisällissodan tapahtumat Lapissa keskittyivät silloiseen Peräpohjolaan Kemin, Tornion ja Rovaniemen seuduille. Varsinaisia taisteluja käytiin ainoastaan Tervolassa sekä Torniossa, jossa yhteenotto oli suojeluskuntalaisten ja venäläisten välinen. Valkoiset saivat alueen haltuunsa nopeasti jo helmikuun alussa, jonka jälkeen parituhatta punaista pakeni Ruotsiin, Norjaan ja Neuvosto-Venäjälle. Seudun valkoiset puolestaan lähettivät noin 1 000 miestä taistelemaan Etelä-Suomen rintamille.
Itärajan yli paenneet punakaartilaiset suunnittelivat vielä maaliskuussa hyökkäystä Suomen puolelle, ja kun valkoiset samaan aikaan aloittivat oman sotilasoperaationsa Vienan Karjalan valtaamiseksi, syntyi rajaseudulle niin sanottu koillisrintama, jonka taisteluja käytiin noin kuukauden ajan lähinnä Neuvosto-Venäjän puolella. Ne olivat varsinaisesti osa heimosotiin kuuluvia Vienan retkiä, vaikka koillisrintaman taistelut voidaan myös laskea kuuluviksi Suomen sisällissotaan.
Sisällissota vaati kaikkiaan noin 250–300 lappilaista kuolonuhria. Heistä vajaat 200 oli taisteluissa kaatuneita ja loput lähinnä valkoisen terrorin uhreja. Kevään 1918 tapahtumat muistetaan Lapissa erityisesti valkoisten toimeenpanemista osittain mielivaltaisista teloituksista, jotka herättivät vastustusta myös heidän omassa keskuudessaan.
Yleinen tilanne Peräpohjolassa
pienoiskuva|[[Pohjolan tukkityöläisten lakko|Pohjolan tukkityöläisten lakon aikana 1906 vangittuja työläisiä Sodankylän käräjillä.]] Ennen sisällissotaa Lapissa oli noin 80 000 asukasta. 1800-luvulla muuttaneiden uudisasukkaiden pääelinkeinoina olivat maa- ja karjatalous, kun taas alkuperäisasukkaat saamelaiset elättivät itsensä poronhoidolla, kalastuksella ja metsästyksellä. Maatalous oli pientilavaltaista, eikä torppareita ollut, joten Etelä-Suomen kaltaista vastakkainasettelua ei päässyt syntymään. Suurin osa Lapin työläisistä oli metsäteollisuuteen liittyvillä aloilla, kuten savotoilla, uittotyömailla, sahoilla ja Perämeren satamissa.
Metsäteollisuus kasvoi 1800-luvun lopusta lähtien, ja samalla myös työväenliike levisi maakuntaan vuosisadan vaihteessa. Se saavutti vakiintuneen kannatusalueen, joka ulottui Perämeren rannikolta Rovaniemen ja Kemijärven kautta Venäjän rajalle sekä vielä pohjoisessa Sodankylään saakka. Lapin metsätyömaiden ensimmäinen lakkoaalto nähtiin jo vuosina 1906–1909. Erimielisyyksiä oli varsinkin Kemijärvellä, jossa valtaa piti iso metsäteollisuusyhtiö Kemi Oy. Paikkakunnalla vaikutti lakonmurtajana toiminut konstaapeli Jussi Hagberg, joka myöhemmin sisällissodan aikana teloitti useita työväenjärjestöjen jäseniä. Seuraavan kerran lakkoja syntyi helmikuun vallankumouksen jälkeen huhtikuusta 1917 lähtien. Niiden keskeisenä vaatimuksena oli palkankorotusten lisäksi kahdeksan tunnin työpäivä. Heinä–elokuun vaihteessa alkoivat suuret Kemiyhtiön sahojen, Kemijoen uittotyöläisten sekä Kemin satamatyöläisten lakot. Kuukauden kestäneen työnseisauksen jälkeen vaatimukset saatiin läpi. Maaliskuun 1917 jälkeen useille Lapin paikkakunnille oli perustettu kunnanvaltuustojen rinnalla toimineita työväenneuvostoja, jotka paikoitellen ottivat vallan kokonaan itselleen.
Marraskuun 1917 yleislakon alla Pohjois-Suomea kiersivät SDP:n ja SAJ:n lähettämät agitaattorit K. O. Iivonen ja Kalle Summanen, joiden johdolla perustettiin myös työväen järjestyskaarteja. Lakko alkoi Lapissa pääosin vasta 16.–17. marraskuuta, eli paria päivää muuta maata myöhemmin. Joillakin paikkakunnilla se käynnistyi vasta kun lakko Etelä-Suomessa oli jo loppunut. Työväki otti järjestyksen valvontaansa Kemissä, Kemijärvellä, Kuolajärvellä, Rovaniemellä ja Simossa. Lisäksi Sodankylässä, Kittilässä ja Torniossa tehtiin päätös poliisien aseistariisunnasta, mutta se ei toteutunut. Työväen järjestyskaartit tekivät lakon aikana myös elintarvike- ja asetakavarikkoja. Kittilässä tilanne kärjistyi Kittilän kapinana tunnettuun selkkaukseen, kun työväestö päätti 24. marraskuuta erottaa poliisin, nimismiehen ja kruununvoudin. Syntyneessä välikohtauksessa sai surmansa Kittilän kruununvouti Axel Sandström. Levottomuuksia esiintyi syksyllä 1917 myös Inarissa olleiden tierakentajien keskuudessa.
Elintarviketilanne oli kaikkialla Lapissa vuonna 1917 heikko, mutta joillakin syrjäisimmillä paikkakunnilla jopa katastrofaalinen. Tällaisia pitäjiä olivat Kolari, Kittilä, Sodankylä, Inari ja Kuolajärvi, joissa vallitsi paikoitellen suoranainen nälänhätä. Myös kaupungeissa oli vaikeaa, sillä esimerkiksi Torniossa leipävarastot loppuivat lokakuun puolivälissä lähes kokonaan.