cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Metropolia-ammattikorkeakoulu
Metropoliaan oli kevään 2021 yhteishaussa eniten ensisijaisia hakijoita kaikista ammattikorkeakouluista. Metropoliaan oli vuonna 2021 ensisijaisia hakijoita 16 323 ja aloituspaikkoja koulutuksiin oli 3 990. Kevään 2021 yhteishaussa (hakukelpoisia ensisijaisia hakijoita/aloituspaikka) mitattuna Metropolia oli viidenneksi vetovoimaisin ammattikorkeakoulu. Hakijamääriltään Metropolia oli vuonna 2018 Suomen suurin korkeakoulu. Ensisijaisia hakijoita yhtä aloituspaikkaa kohden oli 4,1.
Metropolian kampukset sijaitsevat Helsingissä (Myllypuro ja Arabia), Vantaalla (Myyrmäki) ja Espoossa (Karamalmi).
Metropolian strategian mukaan se haluaa olla osaamisen rohkea uudistaja ja kestävän tulevaisuuden rakentaja. Metropolian strategiassa 2021–2030 on viisi teemaa: jatkuva oppiminen, ilmiölähtöiset innovaatiokeskittymät, kestävä kehitys ja kasvu, ihmiset ja kulttuuri sekä digitalisaatio. Metropolian arvot ovat korkea laatu, yhteisöllisyys, avoimuus ja asiantuntijuus.
Kampukset
Metropolia-ammattikorkeakoululla on käytössään neljä kampusta Myyrmäessä, Karamalmilla, Myllypurossa ja Arabiassa. Metropolian Leppävaaran yksikkö siirtyi Karamalmille, kun kiinteistön omistaja Espoon kaupunki totesi rakennuksen kunnon heikentyneen merkittävästi.
Henkilöstö
Vuonna 2021 Metropoliassa työskenteli 992 henkilöä, joista päätoimista opetushenkilöstöä on 568 henkilöä. Opettajista 21 prosentilla on tutkijakoulutus.
Tutkinto-ohjelmat
Metropoliassa on vuonna 2019 yhteensä 69 tutkinto-ohjelmaa, joista 11 on englanninkielistä. Ohjelmista AMK-tutkintoon johtaa 43 (joista englanninkielisiä 6) ja ylempään AMK-tutkintoon 26 tutkinto-ohjelmaa (joista englanninkielisiä 5).
Tekniikan alan koulutuksen aloituspaikoista lähes 20 prosenttia on Metropoliassa. Sosiaali- ja terveysala kattaa lähes kaikki ammattikorkeakoulututkintoon johtavat tutkinto-ohjelmat.
Metropolia Ammattikorkeakoulu Oy
Metropolia on osakeyhtiö, jonka osakkaina ovat Helsingin 42 %, Espoon 27 %, Vantaan 26 % ja Kauniaisten 1 % kaupungit sekä Kirkkonummen kunta 4 %. Yhtiön kotipaikkakunta on Helsinki.
Hallituksen kokoonpano 18.5.2022 alkaen
Hallituksen toimikausi jatkuu seuraavaan varsinaiseen yhtiökokoukseen saakka.
Verkostoyhteistyö
Tukeakseen pääkaupunkiseudun työelämää, aluekehitystä sekä elinkeinorakenteen uudistumista Metropolia tekee yhteistyötä muun muassa Haaga-Helian ja Laurean kanssa. Ammattikorkeakoulu on verkostoitunut myös ulkomaisten korkeakoulujen kanssa. U!REKA (Urban Research and Education Knowledge Alliance)-yhteistyösopimus solmittiin vuonna 2016 viiden eurooppalaisen korkeakoulun kanssa:
Kansainvälisyys
Metropolialla on 15 englanninkielistä tutkinto-ohjelmaa. Korkeakoulussa opiskelee 1 450 ulkomaista opiskelijaa, jotka edustavat 90 kansallisuutta. Noin 550 Metropolian opiskelijaa käy vuosittain pitkissä ulkomaan vaihdoissa (yli 3 kk), ja Metropoliaan tulee noin 450 vaihto-opiskelijaa. Metropolia järjestää kesäisin Summer School -opintoja ja kansainvälisiä viikkoja, joihin kv-kumppanien opiskelijat ja henkilöstö voivat osallistua. Metropolialla on yli 400 kumppanikorkeakoulua ympäri maailmaa.
Opiskelijakunta
Metropolian lakisääteisiä opiskelijakunnan tehtäviä hoitaa Metropolia Ammattikorkeakoulun opiskelijakunta METKA.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1977
Sarjataulukko
Kolme viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat Kiteen Urheilijat, Ilmajoen Kisailijat ja Helsinki-Pesis.
IPV: Jarmo Lipsanen, Teijo Kytösalmi, Matti Rapo, Ilpo Kytösalmi, Vesa Lipsanen, Jorma Lippojoki, Kari Uosukainen, Pentti Lipponen, Veli-Matti Aitala, Kari Stenberg, Jouko Hujanen, Rauli Rapo. Valmentaja: Olli Kokko. huoltaja: Lauri Oinonen.
Jerusalemin kolmas temppeli
thumb|right| Ranskalaisen raamatuntutkijan, arkkitehti [[Charles Chipiezin näkemys Hesekielin ennustamasta temppelistä.]] Jerusalemin kolmas temppeli, myös Hesekielin temppeli, on juutalaisten perinteisen uskonnollisen käsityksen mukaan Jerusalemin Temppeli­vuorelle tulevaisuudessa rakennettava uusi temppeli. Se on ennustettu ja kuvattu Hesekielin kirjassa, jonka mukaan siitä tulisi ikuinen rakennus ja Jahven pysyvä asuinpaikka.
Jerusalemin ensimmäisen temppelin historiallisuus on kyseenalainen, mutta juutalaiset uskovat, että sen tuhosivat babylonialaiset Nebukadressarin aikana. Jerusalemin niin sanotun toisen temppelin tuhosivat roomalaiset ensimmäisessä juutalais­sodassa vuonna 70. Toisen temppelin tuhosta lähtien nyky­aikaan saakka juutalaisten keskuudessa on elänyt toivo uuden temppelin rakentamista samalle paikalle. Roomalais­aikana ainakin kaksi kertaa ryhdyttiinkin hankkeisiin sen rakentamiseksi. Rakennus­hankkeita ei kuitenkaan ole enää missään vaiheessa ole pystytty toteuttamaan. Temppeli­vuorella ovat nykyisin muslimien niin sanottu Kalliomoskeija sekä Al-Aqsan moskeija. Juutalaisten yleinen käsitys onkin, että kolmas temppeli voidaan rakentaa vasta Messiaan tullessa.
Hesekielin profetia
Raamatussa profetia uudesta temppelistä esiintyy Hesekielin kirjan 40.–44. luvuissa. Hesekiel ilmoittaa saaneensa sitä kuvaavan näyn vuoden ensimmäisen kuu­kauden 10. päivänä, toisin sanoen suurena sovitus­päivänä (Jom kippur), 14. vuotena Jerusalemin valloituksen jälkeen.
Arkkitehtuuri
thumb|Kolmannen temppelin pohjapiirros rabbi [[Meir Leibush ben Yehiel Michalin Hesekielin kirjasta esittämän tulkinnan mukaan.]] thumb|Hesekielin kirjassa kuvatut temppelin portit hollantilaisen arkkitehdin [[Bartelmeüs Reindersin (1893–1979) näkemyksen mukaan.]] thumb|[[Francesco Hayezin maalaus Jerusalemin temppelin tuho.]] Temppelin arkkitehtuuria kuvataan yksityis­kohtaisesti Hesekielin kirjan 40.–42. luvuissa. Maimonides piti näitä lukuja tavalliselle lukijalle ja oppineillekin vaikea­selkoisina. Raamatun­tutkijoita, jotka ovat uskaltautuneet tulkitsemaan kuvausta yksityis­kohtaisesti, ovat Raši, David Kimhi, Yom-Tov Lipmann Heller ja Meir Leibush ben Yehiel Michal, jotka kaikki ovat laatineet hieman toisistaan poikkeavia luonnoksia Hesekielin kuvaamasta temppelistä. Sen muoto ja mitta­suhteet on tarkoin kuvattu Raamatussa, ja sen seinien kerrotaan olevan kauttaaltaan koristellut palmuilla ja kerubeilla, ja palmuihin päin on toisaalla ihmisen, toisaalla leijonan kasvot.
Temppeli juutalaisissa rukouksissa
Juutalaisuudessa temppelistä on tullut tärkeä uskonnollinen käsite. Toisen temppelin tuhosta saakka uskonnolliset juutalaiset ovat toivoneet näkevänsä Temppeli­vuorella kolmannen temppelin. Toivo paluusta Jerusalemiin ja temppelin jälleen­rakentamisesta onkin ilmaistu monissa juutalaisissa rukouksissa, erityisesti juutalaisen perinteen mukaisesti kolmesti päivässä luettavassa Amida-rukouksessa. Vaikka sitä ei edelleenkään ole rakennettu, Kolmannen temppelin käsite ja sitä koskeva toivo on juutalaisuudessa ja varsinkin ortodoksi­juutalaisuudessa pyhä, ja odotetaan, että se vielä kerran rakennetaan palvonta­paikaksi. Tavallisin käsitys kuitenkin on, että se käy mahdolliseksi vasta Messiaan tullessa. Temppelin uskotaan tällöin tulevan kaikkien kansojen rukoushuoneeksi.
Ortodoksijuutalaisuus
Ortodoksi­juutalaiset uskovat kolmannen temppelin jälleen­rakentamiseen ja siellä suoritettavan uhripalvonnan aloittamiseen uudelleen, joskin heillä on eri­mielisyyksiä siitä, miten jälleen­rakentaminen pitäisi toteuttaa. Useimmat ortodoksi­juutalaiset oppineet ja rabbit uskovat, että sen rakentaa Messiaan aikana jumalallinen kaitselmus, joskin vähemmistö heistä on Maimonideen tavoin sitä mieltä, että juutalaisten pitäisi itse ryhtyä temppelin jälleen­rakentamiseen niin pian kuin se on mahdollista. Ortodoksi­juutalaisten johtajat yleensä ennustavat, että tällöin myös koko raamatullinen uhri­käytäntö aloitetaan uudelleen, kun taas konservatiivi-, reformi- ja rekonstruk­tionistiset juutalaiset eivät odota näin tehtävän.
Usko temppelin jälleen rakentamiseen ilmenee ortodoksi­juutalaisten rukouksista. Kolme kertaa päivässä he lausuvat Amida-rukouksen, jossa rukoillaan temppelin jälleen­rakentamista ja uhri­palveluksen aloittamista uudelleen, ja joka päivä luetaan ne kutakin päivää koskevat kohdat uhreja koskevista säännöksistä ja ne psalmit, joita leeviläisten pitäisi kunakin päivänä laulaa, jos temppeli olisi olemassa.
Ortodoksi­juutalaisten yleisesti hyväksymä käsitys siis on, että kolmannessa temppelissä Mooseksen lain mukaiset uhrit palautetaan kaikilta osin käytäntöön. Vaikka Maimonides kirjoittikin varhaisessa teoksessaan Neuvottomien opastaja (Moreh Nevukhim), että Jumala oli tarkoituksella siirtänyt juutalaiset pois uhri­kulteista kohti rukousta, joka on palvonnan korkeampi muoto, myöhemmässä teoksessaan Mishnen Torah, jota jotkut pitävät juutalaisen lain lopullisena auktorita­tiivisena selityksenä, hän kuitenkin ilmoitti, että eläin­uhrit aloitetaan kolmannessa temppelissä uudelleen ja kertoi myös yksityis­kohtaisesti, miten se tapahtuu. Sitä vastoin rabbi Abraham Isaac Kookin mukaan eläin­uhreja enää palautettaisi.
Konservatiivijuutalaisuus
Konservatiiviset juutalaiset uskovat tulevan juutalaiseen Messiaaseen ja temppelin jälleen­rakentamiseen, mutta eivät uhri­palveluksen palauttamiseen. Sen mukaisesti he ovat muuttaneet myös rukous­kirjassaan olevia rukouksia. Ortodoksijuutalaisten aamurukouksessa olevat uhreja koskevat kohdat on korvattu Talmudin katkeamilla, joissa opetetaan rakkauden ja ystävyyden tekoja, joita nykyisin tehdään synnin vuoksi liian vähän.
Päivittäisestä Amida-rukouksesta konservatiivi­juutalaiset ovat jättäneet pois pyynnön ”hyväksyä Israelin poltto­uhrit” ja Malakian kirjan mukaiset maininnat ”Herralle otollisista Juudan ja Jerusalemin uhri­lahjoista.” Sapattina ja juutalaisina juhla­päivinä luettavassa Mussaf-rukouksessa hepreankielinen lause na'ase ve'nakriv (”tulemme olemaan läsnä ja uhraamaan”) on muutettu muotoon asu ve'hikrivu (”he olivat läsnä ja uhrasivat”), koska heidän mukaansa uhrit kuuluvat menneisyyteen.
Reformi- ja rekonstruktionismijuutalaisuus
Reformi- ja rekonstruktionisti­juutalaiset eivät usko temppelin jälleen­rakentamiseen eivätkä temppeli­palvonnan tai -uhrien palauttamiseen. Heidän mukaan temppeli ja uhrit kuuluvat jo menneeseen aika­kauteen, jolloin palvonta oli nykyistä primi­tiivi­sempää ja johon ei enää tule palata. Lisäksi heidän mukaansa kohenien ja leeviläisten erikoisasema on kastijärjestelmä, joka ei sovi yhteen nykyisten ihmisten tasa-arvoisuutta koskevien käsitysten kanssa, eikä näillä heidän mukaansa ole mitään erityisiä oikeuksia tai velvollisuuksia. Lisäksi reformi­juutalaisten keskuudessa esiintyy käsitys, että synagoga on nykyajan temppeli; sen vuoksi sana temppeli esiintyykin monien reformi­juutalaisten seura­kuntien nimissä. Itse asiassa juuri synagogien käsittäminen temppeleiksi oli yksi virstan­pylväs reformi­juutalaisuuden kehityksessä 1800-luvun Saksassa, jolloin Berliini julistettiin uudeksi Jerusalemiksi ja reformi­juutalaiset pyrkivät osoittamaan olevansa uskollisia Saksan kansalaisia. Reformi­juutalai­suudelle suuren osan historiastaan luonteen­omainen antisionismi on jossakin määrin lieventynyt natsien juutalais­vainojen jälkeen ja nykyisen Israelin menestyksen myötä.
Bar Kokhban kapina
Rooman keisari Hadrianus myönsi juutalaisille luvan rakentaa temppeli uudestaan, mutta muutti sittemmin mieltään. Simon bar Kokhban johtamat kapinalliset valloittivat Jerusalemin roomalaisilta vuonna 132, minkä jälkeen temppelin rakentamista jatkettiin. Kapinan epä­onnistuminen johti Mišnan kirjoittamiseen, ja uskonnolliset johtajat päätyivät käsitykseen, että seuraava yritys temppelin jälleen­rakentamiseksi saattaisi olla vuosi­satojen päässä ja sen vuoksi oli vaara, että käytännöt ja seremoniat saattaisivat unohtua. Rangaistukseksi kapinasta roomalaiset muuttivat Jerusalemin nimen Aelia Capitolinaksi ja maakunnan Syria Palaestinaksi, ja juutalaisilta kiellettiin pääsy kaupunkiin paitsi temppelin hävittämisen muisto­päivänä. Vainosta hengissä selvinneiden rabbien sallittiin kuitenkin edelleen yllä­pitää Jamnian koulua niin kauan kuin he maksoivat Rooman valta­kunnalle erityistä veroa.
Julianus
Rooman keisari Julianus Apostata (361–363) myönsi juutalaisille luvan rakentaa kolmannen temppelin osana valta­kunnan­laajuista ohjelmaansa paikallisten uskon­nollisten kulttien palauttamiseksi tai vahvistamiseksi. Rakennus­työt aloitettiinkin, mutta keskeytettiin pian.
Eräiden aikalais­lähteiden mukaan, joita ovat Sozomenos (n. 400–450) teoksessaan Historia Ecclestiastica sekä pakanallinen historioitsija ja Julianuksen läheinen ystävä Ammianus Marcellinus temppelin jälleen­rakennus­työt keskeytyivät, koska joka kerta kun sitä yritettiin rakentaa olemassa olleiden perustusten päälle, maan alta ilmaantuneet tulen­liekit sytyttivät rakentajat palamaan ja maanjäristys tuhosi jo tehdyn työn: "Julianus ajatteli jälleenrakentavansa suunnattomilla kustannuksilla Jerusalemissa kerran olleen ylpeän temppelin ja uskoi tämän tehtävän Alypius Antiokialaisille. Alypius ryhtyi tarmokkaasti työhön, jossa häntä avusti maakunnan maaherra; kun pelottavat tulipallot, jotka tulivat ulos läheltä perustuksia, jatkoivat hyökkäyksiään, kunnes työläiset toistuvasti kärventyneinä eivät pystyneet enää jatkamaan: ja niinpä hän luopui yrityksestään."
Toisten lähteiden mukaan keskeneräisen temppelin tuhosi 27. toukokuuta 363 tapahtunut maanjäristys. On myös mahdollista, että se johtui tuhotyön kohteeksi tai vahingossa syttyi tulipalo. Aikakauden kristityt historioitsijat olivat yleisesti sitä mieltä, että kesken­eräisen temppelin tuho oli selvä merkki siitä, ettei Jumala enää halunnut sitä rakennettavan uudestaan. Vähän myöhemmin Julianus sai surmansa taistelussa ja kristinuskosta tuli jälleen Rooman valtion­uskonto.
Sassanidien vasallivaltio
Vuonna 610 sassanidit valloittivat Bysantilta sen Lähi-idässä olleet alueet ja luovuttivat Jerusalemin juutalaisille ensimmäiseen kertaan vuosi­satoihin. Uudet vallanpitäjät sallivat myös eläinten uhraamisen uudestaan ensimmäisen kerran Bar Kokhban ajan jälkeen. Mutta pian, ennen kuin bysanttilaiset saivat valloitetuksi alueen takaisin, persialaiset luovuttivat alueen hallinnan kristitylle väestölle, joka hajotti rakenteilla olleen temppelin. Arabit valloittivat kaupungin roomalaisilta lopullisesti 630-luvulla.
Syyrian arabivalloitus
Armenialaisen piispa Sebeoksen noin 660-luvulla kirjoittamaksi uskotussa kronikassa sanotaan, että juutalaiset ja arabit kiistelivät keskenään uskontojensa eroista Bysantin ja ensimmäisten kalifien välillä vuonna 637 käytyjen taistelujen aikana. Hänen mukaansa kuitenkin Ismaelin jälkeläisiin kuulunut mies nimeltä Muhammed antoi ”totuuden tien valan, olettavasti Jumalan käskystä”, jonka mukaan juutalaisten ja arabien olisi liityttävä yhteen isänsä Abrahamin lipun alla ja asettua Pyhälle maalle. Sebeos kertoi myös, että juutalaiset ryhtyivät rakentamaan uutta temppeliä, mutta ismaeliitit karkottivat heidät ja määräsivät paikan käytettäväksi heidän omiin rukouksiinsa. Juutalaiset vuorostaan rakensivat uuden temppelin eri paikkaan. Sebeoksen mainintoja Muhammedista on pidetty myös käsikirjoitukseen tehtyinä myöhempinä lisäyksinä. Saman vuosisadan lopulla kalifi al-Malik rakennutti vanhalle Temppeli­vuorelle siellä edelleen sijaitsevan Kalliomoskeijan.
Mongolien Syyrian-valloitusretkien aikana
Ristiretkeläisten perustama Jerusalemin kuningaskunta hallitsi Jerusalemia vuosina 1099–1187 ja uudestaan 1229–1244. Tämän jälkeen se joutui jälleen muslimien hallintaan, mutta myös mongolit tekivät pian sota­retkiä Syyriaan ja Palestiinaan. Tällaisten sota­retkien aikana Nahmanides kirjoitti kirjeessään pojalleen seuraavanlaisen kuvauksen maasta ja temppelistä:
Walker
Walker viittaa muun muassa seuraaviin:
Jerusalemin kolmas temppeli
Nykyajan rakennushankkeita
Toiveet temppelin jälleenrakentamisesta ovat joissakin piireissä virinneet uudelleen sen jälkeen, kun nykyinen Israelin valtio vuonna 1949 perustettiin, ja varsinkin sen jälkeen kun se kesäkuussa 1967, kuuden päivän sodassa sai vallatuksi muun muassa Jerusalemin vanhan­kaupungin, jossa Temppeli­vuorikin sijaitsee. Valta­virran juutalaisuudessa, myös ortodoksi­juutalaisuudessa, temppelin jälleen­rakentamisen odotetaan yleensä tapahtuvan vasta juutalaisten Messiaan saapuessa. On kuitenkin perustettu järjestöjä, joiden tarkoituksena on saada temppeli välittömästi rakennetuksi mahdollisimman pian, mutta ne edustavat vain pientä vähemmistöä edes ortodoksi­juutalaisista. Sellaisia järjestöjä ovat:
Walker
Sukunimi
Nimi on alkuperältään englanninkielinen sukunimi. Tunnettuja Walker-nimisiä henkilöitä:
Risto Tuomikoski
Risto Kalevi Tuomikoski (24. tammikuuta 1911 Joensuu – 24. syyskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kasvi-, hyönteis- ja kielitieteilijä ja professori.
Tuomikoski valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1936 ja väitteli 1942. Hän oli yliopiston kasvitieteen apulaisprofessori 1948–1961 ja biologisten taksonomian henkilökohtainen ylimääräinen professori 1961–1974. Hän teki tutkimusmatkoja Yhdysvaltoihin ja Kanadaan 1947 ja Newfoundlandiin 1949.
Jerusalemin kolmas temppeli
Nykyajan rakennushankkeita
Temppeli-instituutti on jopa valmistanut temppelin rakentamisessa käytettäviksi tarkoitettuja esineitä. Israelin valtio ei ole myöntynyt tällaisiin hankkeisiin eikä tukenut niitä, vaan se on jättänyt Temppeli­vuoren hallinnan islamilaiselle waqf-säätiölle. Sitä vastoin erään­laisena korvikkeena temppeli­alueen rajalla sijaitseva Länsimuuri eli Itkumuuri on saanut entistäkin korostuneemman uskonnollisen ja valtiollisen aseman.
Israelin puolustus­voimien päärabbi Shlomo Goren ilmoitti 1960-luvulta lähtien toistuvasti kannattavansa kolmannen temppelin rakentamista Temppeli­vuorelle. Eräässä 1960-luvulla pitämässään puheessa hän jopa ilmoitti mieli­piteenään, että Kalliomoskeija olisi pitänyt räjäyttää.
Risto Tuomikoski
Tuomikoski aloitti hyönteistutkijana, ja hän oli kaksisiipisten hyönteisten tutkijana Suomessa uranuurtaja, mutta 1930-luvun lopulla hän suuntautui kasvitieteeseen ja väitteli Itä-Suomen korpien kasvillisuudesta. Kiinnostus kieleen johdatti hänet jatkosodan aikana puolustusvoimien salakoodien asiantuntijaksi. Hän kirjoitti kielitieteellisiä artikkeleita Virittäjään ja tuli erityisesti huomatuksi alalla vuodesta 1969, jolloin hänen artikkelinsa ”Lauseiden ja virkkeiden terminologiasta” ja ”Asemoilmaustemme luokittelusta” ilmestyivät.
Jerusalemin kolmas temppeli
Nykyajan rakennushankkeita
Kesällä 1983 Goren ja muutamat muut rabbit keskustelivat asiasta Länsimuurilla rabbi Jehuda Getzin janssa, joka toimi uskonnollisten asioiden ministeriössä. Getzin johdolla Temppeli­vuoren alla oli tehty kaivauksia, joissa hän ja Goren väittivät Liiton­arkin löytyneen. Kun kaivauksissa oli löydetty maan­alainen käytävä, alueella puhkesi suuri tappelu nuorten juutalaisten ja arabien välillä. Israelin poliisi muurasi käytävän nopeasti umpeen. Gorenin yritystä saada Temppeli­vuorelle rakennetuksi synagoga on myöhemmin jatkanut hänen lankonsa, Haifan päärabbi She'ar Yashuv Cohen.
Risto Tuomikoski
Tuomikosken muistoksi on perustettu Professori Risto Tuomikosken biologisen taksonomian rahasto, joka on vuodesta 1995 myöntänyt palkinnon merkittävästä sienten, sammalten, hämähäkkien tai hyönteisten taksonomiaa koskevasta tutkimuksesta. Tuomikoski oli Vanamo-seuran puheenjohtaja vuosina 1960–1966.
Jerusalemin kolmas temppeli
Nykyajan rakennushankkeita
Lehtimajajuhlan (Sukkot) aikana vuonna 2006 Uri Ariel kävi Temppeli­vuorella ja ilmoitti laativansa suunnitelmia synagogan rakentamiseksi sinne. Hänen mukaansa synagogaa ei rakennettaisi moskeijoiden tilalle vaan eri kohtaan ottaen huomioon, mitä johtavat rabbit asiasta sanovat. Hänen mukaansa tämä korjaisi historiallisen vääryyden ja tarjoisi muslimimaailmalle tilaisuuden todistaa suvaitsevuutensa.
Israelin johtavat rabbit kuten Isser Jehuda Unterman ja Jitzhak Nissim kuitenkin muistuttivat siitä, että juutalaiset olivat useiden sukupolvien tarkoin varoneet ja välttäneet astumasta mihinkään kohtaan Temppelivuorella.
Rakentamisen esteet
Ilmeisin este temppelin uudelleenrakentamiselle on, että muinaisella temppelivuorella sijaitsee kaksi nyt jo 1300 vuoden ikäistä islamilaista historiallista rakennusta, Al-Aqsan moskeija ja Kalliomoskeija. Kalliomoskeijan uskotaan sijaitsevan samalla paikalla, jossa temppeli aikoinaan oli, ja Israel on kansainvälisten velvoitteiden edellyttävän, että muslimeilla on pääsy näihin rakennuksiin. Mikä tahansa yritys hävittää nämä rakennukset, rajoittaa pääsyä niihin tai rakentaa juutalaisia rakennelmia niiden paikalle, niiden väliin tai muutoin niiden välittömään läheisyyteen johtaisi vakaviin kansainvälisiin konflikteihin, koska koko muslimimaailma pitää aluetta pyhänä. Kuitenkin 1900- ja 2000-luvuilla jotkut tutkijat ovat väittäneet, ettei Kalliomoskeija sijaitse ensimmäisen eikä toisen temppelin paikalla, vaan temppelit olivat hieman nykyisen moskeijan pohjois- tai eteläpuolella.
Lisäksi monet ortodoksijuutalaiset oppineet hylkäävät muistakin syistä kaikki yritykset rakentaa temppeli ennen Messiaan tuloa. Yksi syy on, että uuden temppelin ja erityisesti sen alttarin pitäisi heidän mukaansa olla alkuperäisellä paikallaan, mutta niiden muinaista sijaintia ei tarkoin tunneta. Raamatussa käytettyjen mittayksiköidenkään tarkkaa suuruutta ei tunneta. Itse asiassa Talmudissa sanotaan, että toinen temppelikin oli mahdollista rakentaa vain Haggain, Sakarjan ja Malakian saamien suorien profeetallisten ohjeiden perusteella. Ilman vastaavan­laista profeetallista ilmoitusta temppeliä ei näin ollen voitaisi rakentaa siinäkään tapauksessa, että paikalla ei olisi moskeijoita.
Nykyisin Israel rajoittaa juutalaisten pääsyä Temppeli­vuorelle sekä uskonnollisista että myös poliittista syistä. Paikan katsotaan edelleen olevan niin pyhä, ettei sinne käytännössä kukaan voi mennä rikkomatta Mooseksen lain puhtaus­säännöksiä. Lisäksi maan johdolle aiheuttaa jatkuvaa huolta, miten muslimit reagoisivat provokaatioihin, joita juutalaiset ääriryhmät saattaisivat paikalla suorittaa.
Kristinusko
Jeesuksen aikana toinen temppeli oli yhä olemassa, ja se mainitaan useita kertoja myös Uudessa testamentissa. Synoptisten evankeliumien mukaan Jeesus kuitenkin ennusti sen tuhon , mikä noin 40 vuotta myöhemmin toteutuikin.
Kristinuskon valta­virran näkemys on varhais­kristillisestä ajasta lähtien ollut, ettei temppeliä fyysisenä rakennuksena enää uuden liiton aikana tarvita. Sitä vastoin Uudessa testamentissa esiintyy käsitys, että Jeesus itse on nyt uusi temppeli. Joissakin Raamatun kohdissa uudeksi temppeliksi mainitaan myös koko kristillistä seura­kuntaa, vieläpä jokaisen yksityisen kristityn ruumistakin. Tämän vuoksi kristillinen käsitys on yleensä ollut, että Temppeli­vuorella tai Jerusalemilla enää ole saman­laista uskonnollista merkitystä kuin sillä oli vanhan liiton aikana, joskin myös Temppeli­vuori on raamatun­historiallisen merkityksensä vuoksi kautta aikojen ollut kristittyjenkin suosima pyhiinvaelluspaikka.
Joissakin kristillisissä eskatologisissa käsityksissä kolmannen temppelin rakentamisella kuitenkin on huomattava osuus. Esimerkiksi Toisessa kirjeessä tessalonika­laisille on eräiden tulkintojen mukaan ennustettu, että temppeli vielä kerran rakennetaan uudestaan. Esimerkiksi ortodoksisessa kirkossa tämä kohta on tulkittu ennustukseksi, että Antikristus tulisi rakennuttamaan temppelin uudestaan ja käyttämään sitä hyväkseen omiin tarkoituksiinsa. Samantapaisia näkemyksiä esiintyy myös eräillä protes­tanttisilla tahoilla, erityisesti dispensa­tiona­listeilla.
Dispensationalismi
thumb|242x242px|right|Hesekielin temppelin pohjapiirros dispensationalistisen kirjailija [[Arno Clemens Gaebelein|A. C. Gaebeleinin mukaan.]] Jotkut protestanttiset kristityt uskovat eräiden Raamatun profetioiden perusteella, että temppeli vielä rakennetaan uudestaan. Heidän mukaansa juutalaista temppeliä koskevat Uuden testamentin ennustukset (esimerkiksi Matt. 24–25 ja 2. Tess. 2:1–12) eivät täydellisesti toteutuneet vielä roomalaisten hävittäessä Jerusalemin vuonna 70 vaan että näissä kohdissa ennustetaan tuleva temppeli. Tällaisilla näkemyksillä on keskeinen osa dispensationalismissa, joka korostaa Raamatun kirjaimellista tulkintaa ja jonka mukaan juutalaiset edelleen ovat Jumalan valittu kansa.
Eräiden dispensa­tio­na­lis­tisien teologien kuten Hal Lindseyn ja Tim LaHayen mukaan kolmas temppeli rakennetaan, kun Antikristus, joka usein on samastettu johonkuhun poliittiseen johtajaan, saa aikaan rauhan­sopimuksen nykyisen Israelin ja sen naapurien välille. Heidän mukaansa Anti­kristus tulee myöhemmin käyttämään temppeliä paikkana, jossa hän julistautuu Jumalaksi ja kauan odotetuksi Messiaaksi vaatien ihmisiltä palvontaa.
Yhdysvaltalaisen fundamentalistinen kirjailija Hal Lindsey on väittänyt Asher Kaufmanin esittämän teorian perusteella, että nykyinen Kallio­moskeija ei ole entisen temppelin kohdalla vaan siitä hieman syrjässä, alueella, joka mainitaan Raamatussa pakanoiden esipihan nimellä. Tämän vuoksi hänen mukaansa kolmas temppeli olisi mahdollista rakentaa Kallio­moskeijan viereen. Hän on viitannut Ilmestys­kirjaan, jonka mukaan uusi temppeli ei ulottuisi entisen pakanoiden esipihan alueelle.
Islam
Useimmat muslimit pitävät hankkeita kolmannen temppelin rakentamiseksi Temppeli­vuorelle loukkauksena islamia kohtaan, koska siellä ovat nyt Al-Aqsan moskeija ja Kallio­moskeija entisen temppelin paikalla. Nykyisin enemmistö muslimeista pitää aluetta islamin kolmanneksi pyhimpänä paikkana. Lisäksi Kallio­moskeija on ollut paikalla jo pidemmän aikaa kuin molemmat temppelit yhteensäkään: ensimmäinen temppeli oli olemassa noin 370 vuotta (960–586 eaa.), toinen vajaat 600 vuotta (516 eaa. – 70 jaa.), mutta Kallio­moskeija on jo saavuttanut 1300 vuoden iän. Niinpä monet muslimit vaativat päättävästi sen tunnustamista, että alue kuuluu yksinomaan heille ja että se on täysin saatettava muslimien suvereenisuuden alaiseksi.
Jotkut muslimit, muun muassa Jasser Arafat, ovat sitä paitsi kiistäneet, että juutalaiset temppelit olisivat koskaan sijainneetkaan nykyisin Temppeli­vuoreksi nimitetyllä alueella. Neuvottelussaan Ranskan presidentti Jacques Chiracin kanssa vuonna 2000 hän väitti, että siellä olisi ennen Kallio­moskeijaa ollut vain kreikkalaisia ja roomalaisia raunioita
Tuoksukirkiruoho
Tuoksukirkiruoho (Gymnadenia odoratissima) on harvinainen kämmekkälaji.
Ulkonäkö ja koko
Tuoksukirkiruoho on pienempi kuin ahokirkiruoho, ja sen lehdet ovat kapeat, heinämäiset ja kukkien väri vaihtelee valkoisesta syvän vaaleanpunaiseen tai harvinaiseen vaaleankeltaiseen. Kasvi on hyvin pieni kooltaan, korkeudeltaan 15–30 senttimetristä 40 senttimetriin.
Tuoksukirkiruoho kukkii kesäkuun puolivälistä elokuun puoliväliin.
Levinneisyys
Tuoksukirkiruohon kasvualue ulottuu Etelä-Ruotsista, Länsi- ja Itä-Götanmaalta, Keski-Eurooppaan, Pohjois-Italiaan, Pohjois-Espanjaan ja entisen Jugoslavian alueelle ja Turkkiin.
Jukka Raitanen
Jukka Ensio Raitanen (21. helmikuuta 1947 Sippola – 20. elokuuta 2019 Lappeenranta ) oli suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja, jonka ensimmäinen sävellys ”Vangin toive” syntyi Konnunsuon vankilassa, jonne Raitanen oli joutunut maksuvälinepetosten vuoksi. Raitasen vankinumero oli 138/68. Ilmaisi myöhemmin omakätisesti keikkajulisteeseensa kirjoittamalla kiitoskirjeen kaverille. Kun toimittaja Hannu Karpo teki ohjelmaa vankilassa, pääsi Raitanen esittämään laulunsa televisiossa. Hän on kertonut kuulleensa hyräilyä, johon kappale perustuu. Kappaleen tekijästä käytiin keskustelua, mutta se pysyi Raitasen sävellyksenä.
Ennen laulajanuraansa Raitanen työskenteli nosturinkuljettajana. Raitanen oli viidesti avioliitossa, mutta vietti viimeiset vuotensa yksineläjänä. Raitanen asui Lappeenrannan Lauritsalassa. Jukka Raitanen asui hetken myös Juankoskella, entisellä Hirvisaaren koululla. Raitanen keikkaili viimeisinä vuosinaan vain harvoin, ja käytti silloin säestäjänään duo Walmaa. Walmassa soittivat Matti Sarinko ja Mika "Waltsu" Wallius. Raitasen sisko Eila Loikkanen, joka asui veljensä seinänaapurina Lauritsalassa, löysi Raitasen kuolleena Raitasen kodista 20. elokuuta 2019. Loikkanen kertoi Ylelle veljensä kärsineen useista sairauksista.
Huy
Huy on Liègen maakunnassa Valloniassa sijaitseva Belgian kunta. Sen asukasluku on 21 354 (1. tammikuuta 2014). Huy sijaitsee Maas-joen varrella ja siitä risteävän pienen Hoyoux-joen suulla.
Huyn ensimmäinen asutusyhteisö muodostui roomalaisen linnakkeen ympärille rakentuneesta kylästä. Huy on mainittu nimellään ensimmäisen kerran 600-luvulta peräisin olevassa testamentissa.
Huyhin kuuluvat myös entiset kunnat Ben-Ahin ja Tihange.
Roger Piantoni
pienoiskuva|Roger Piantoni vuonna 1970. Roger Piantoni (26. joulukuuta 1931 – 26. toukokuuta 2018 ) oli ranskalainen jalkapalloilija. Hän syntyi Étainissa, Meusen departementissa.
Piantonin seuroina olivat FC Nancy (1950–1957), Stade de Reims (1957–1964) ja OGC Nice (1964–1966).
Danburiitti
thumb|Noin 4 senttimetriä korkea meksikolainen kirkkaanvärinen danburiittimineraalinäyte. Danburiitti on topaasin kaltainen mineraali, joka on kemialliselta koostumukseltaan kalsium-boorisilikaattia (CaB2(SiO4)2). Sitä esiintyy pegmattiteista, sedimenteistä ja metamorfisista kivilajeista. Danburiitti on luonnossa melko yleinen, mutta sitä ei esiinny jalokivilaatuisena useinkaan. Keltaisia, vaaleanpunaisia ja värittömiä kiteitä löytyy Meksikosta. Danburiittia on löydetty myös Boliviassa, Myanmarissa, Japanissa ja Venäjällä.
Danburiitti on nimetty ensimmäisen löytöpaikkansa, Yhdysvaltojen Danburyn mukaan vuonna 1839. Värittömät danburiitit ovat säteilytyksen jälkeen värillisiä. Kiven voi sekoittaa topaasiin, apatiittiin ja sitriiniin.
Danburiitin muita ominaisuuksia:
Guillermo del Toro
Guillermo del Toro (s. 9. lokakuuta 1964 Guadalajara, Jalisco) on meksikolainen kahdesti Oscar-palkittu elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja, joka on erikoistunut kauhufantasiaan. Hänen elokuvissaan käytetään usein runsaasti erikoisefektejä ja niissä esiintyy usein myyttien tai satujen hahmoja.
Del Toro ohjasi, käsikirjoitti ja tuotti fantasiaelokuvan Pan’s Labyrinth (2006), joka sai kuusi Oscar-ehdokkuutta ja voitti kolme. Hän voitti parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon uusimmasta elokuvastaan The Shape of Water (2017), joka sai myös parhaan elokuvan palkinnon. Del Toro tunnetaan myös Yhdysvalloissa tuotetuista sarjakuviin perustuvista elokuvistaan, kuten Blade II sekä Hellboy ja Hellboy II: The Golden Army.
Elämä ja ura
Guillermo del Toro syntyi 9. lokakuuta 1964 Guadalajarassa Meksikossa. Hän kiinnostui jo nuorella iällä makaaberista. Lukiossa del Toro teki lyhytelokuvia ja kävi myöhemmin Centro de Investigación y Estudios Cinematográficos -elokuvakoulua. 1980-luvun puolivälissä del Toro perusti oman erikoisefektifirmansa nimeltä Necropia, joka teki efektejä Meksikon elokuvamarkkinoille.
Del Toron ensimmäinen pitkä elokuva oli espanjan- ja englanninkielinen Cronos (1993). Elokuva kertoo antiikkikauppiaasta, joka muuttuu vampyyriksi. Meksikon elokuva-akatemia palkitsi elokuvan kahdeksalla Ariel-palkinnolla. Del Toron toinen elokuva, Miramaxin tuottama Mimic – ääretön vaara (1997) kertoo New Yorkissa riehuvista jättiläisötököistä. Seuraava elokuva, Devil’s Backbone (2001) on vakava historiallinen kertomus lapsista Espanjan sisällissodassa.
Del Toro palasi kauhun pariin neljännellä elokuvallaan, sarjakuvaan perustuvalla vampyyritarinalla Blade II (2002), joka keräsi lipputuloina yli 150 miljoonaa dollaria. Myös elokuva Hellboy (2004) perustuu sarjakuvaan samoin kuin sen jatko-osa Hellboy II: The Golden Army (2008). Näiden välissä del Toro teki Espanjassa fantasiaelokuvan Pan’s Labyrinth (2006), joka tuotti yli 80 miljoonaa dollaria ja oli yksi vuoden katsotuimpia elokuvia myös Yhdysvalloissa. Elokuva sai kuusi Oscar-ehdokkuutta, joista yksi parhaasta vieraskielisestä elokuvasta, ja se voitti kolmessa kategoriassa.
Del Toron ilmoitettiin vuonna 2008 ohjaavan Peter Jacksonin tuottamat ja J. R. R. Tolkienin kirjaan pohjaavat Hobitti-elokuvat. Toukokuun lopussa 2010 del Toro kuitenkin ilmoitti jättävänsä ohjaajan pestin studioiden ongelmien viivästytettyä tuotantoa toistuvasti. Myös yhtenä käsikirjoittajista työskennellyt del Toro jatkoi projektissa käsikirjoituksen valmistumiseen saakka. Hän luonnehti ohjaajan roolista luopumista ”elämänsä vaikeimmaksi päätökseksi”.
Chen Xiexia
Chen Xiexia (s. 8. tammikuuta 1983) on kiinalainen painonnostaja. Hän voitti kesäolympialaisissa 2008 kultaa naisten 48 kg sarjassa. Hän nosti tempauksessa 95 kg ja työnnössä 117 kg saaden yhteistuloksen 212 kg. Hän oli ensimmäinen isäntämaan olympiavoittaja Pekingin olympiakisoissa.
Guillermo del Toro
Elämä ja ura
Vuonna 2010 del Toro perusti visuaalisia efektejä tuottavan yhtiön nimeltä Mirada.
Chen Xiexia
Pituudeltaan Chen Xiexia on 152 cm.
Guillermo del Toro
Elämä ja ura
Del Toron seuraava elokuva, Pacific Rim – Hyökkäys Maahan (2013) on suuren budjetin elokuva, jossa jättimäiset robottisotilaat taistelevat jättiläishirviöitä vastaan. Crimson Peak (2015) on taiteellinen kauhuelokuva, joka kertoo kauhistusta aiheuttavasta talosta, jolla on muisti.
The Shape of Water (2017) on tumma fantasia-rakkaustarina. Elokuva voitti Venetsian elokuvajuhlien pääpalkinnon ja toi del Torolle parhaan ohjaajan Golden Globen. Elokuva oli vuonna 2018 ehdolla 13 Oscar-kategoriassa. Del Toro voitti elokuvasta parhaan ohjauksen Oscarin, ja elokuvalle myönnettiin myös parhaan elokuvan palkinto, jonka del Toro otti sen tuottajana vastaan.
Del Toro on ollut naimisissa Lorenza Newtonin kanssa vuodesta 1986, ja heillä on kaksi tytärtä. Del Toron isä kidnapattiin vuonna 1998 ja vapautettiin kaksi kuukautta myöhemmin lunnaita vastaan. Sen jälkeen del Toro muutti perheineen Yhdysvaltoihin.
Filmografia
pienoiskuva|Guillermo del Toron elokuvien budjetti ja tuotto.
Carl Lindh
Carl Axel Alexander Lindh (4. syyskuuta 1882 Piikkiö – 11. helmikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti ja toimitusjohtaja.
Lindh palveli ratsuväessä upseerina 1905–1908. Hän oli Helsingin poliisilaitoksen ohjaavana upseerina 1908–1911, Helsingin kaupungin apulaispalomestarina 1913–1917 ja Paperitehtaitten myyntikonttorin johtajana Moskovassa lyhyesti vuonna 1917. Lindh osallistui Suomen sisällissotaan vuonna 1918 Uudenmaan rakuunarykmentissä eskadroonan päällikkönä. Hän oli Suomen Paperitehtaitten yhdistyksen apulaisjohtajana 1919–1921 ja Suomen Paperikonttorin toimitusjohtajana 1922–1946. Lindh ylennettiin ratsumestariksi ja majuriksi 1918 sekä everstiluutnantiksi reservissä 1933. Talvi- ja jatkosodan aikana hän oli erikoistehtävissä.
Lindh toimi vuonna 1931 perustetun Vapaussodan Kenttäharmaat -järjestön toisena puheenjohtajana jääkärimajuri Ragnar Gröningin rinnalla. Hän oli Vapaussodan Rintamamiesliiton puheenjohtajana vuosina 1935–1944, aina järjestön lakkauttamiseen saakka. Vuonna 1941 Lindh valittiin mukaan SS-vapaaehtoistoimikuntaan ja syksyllä 1944 hän oli saksalaisten organisoiman Vapaan Suomen Liike -vastarintajärjestön Suomen organisaation johtajana. Lindh vältti kuitenkin sodan jälkeen tutkinnan ja syytetoimet vaikka joitakin vastarintaliikkeessä mukana olleita tuomittiinkin maanpetoksesta.
Carl Lindh oli naimisissa vuodesta 1909 Signe Maria Fabritiuksen kanssa.
Oiva Tuominen (maantieteilijä)
Oiva Juhani Tuominen (12. syyskuuta 1909 Helsinki – 18. marraskuuta 1993 Turku) oli suomalainen maantieteilijä.
Tieteellinen toiminta
Tuominen toimi Helsingin yliopistossa vt. professorina 1951–1953, Turun yliopistossa dosenttina 1954–1955 ja professorina 1955–1972.
Maantieteilijänä Tuominen tunnetaan erityisesti keskus- ja vaikutusaluetutkijana. Tällä alalla hänen vuonna 1949 valmistunut väitöskirjansa Lounais-Suomen vaikutusalueista oli lähestymistavaltaan aiempia Suomessa tehtyjä tutkimuksia kokonaisvaltaisempi.
Henkilötietoja
Oiva Tuomisen isä oli lehtori J. K. V. Tuominen. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli vuodesta 1936 Eivor Ellin Elisabeth Pesonen (k. 1939) ja toinen puolisonsa vuodesta 1946 yliopettaja Kyllikki Tuominen (o.s. Ståhlberg, e. Kovero). Tuomisen äidin isä oli Yläneellä vaikuttanut maanviljelysneuvos Frans Fredrik Björni. Tämän yhteyden kautta Tuomisesta tuli Yläneen pitkäaikainen kesäasukas.
Eagan
Eagan on kaupunki Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa Dakotan piirikunnassa. Vuoden 2018 arvion mukaan kaupungissa asui 66 527 asukasta. Se sijaitsee Minnesotajoen etelärannalla Minneapolisin keskustasta etelään. Eagan on entinen irlantilaisten maahanmuuttajien suosima maalaispaikkakunta ja alueen sipulinviljelyn keskus, josta on tullut Minneapolis-Saint Paul kaksoiskaupungin nukkumalähiö.
Richard
Richard on monissa maissa yleinen miehen etunimi. Nimi on muinaissaksalaista alkuperää ja on yhdistetty sanoista rich, joka merkitsee mahtavaa, ja hard, joka merkitsee rohkeaa. Nimen muunnoksia eri kielissä ovat muun muassa Ricardo ja Rikard, suomessa Rikhard ja Riku. Nimeä ei tässä muodossaan ole suomalaisessa kalenterissa, mutta Rikhardin nimipäivä on 7. helmikuuta. Richard esiintyy myös sukunimenä.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut 5511 Richard-nimistä henkilöä.
Richard on ollut keskiajalla myös muutaman Englannin kuninkaan nimi, mutta heistä käytetään suomen kielessä vakiintuneesti nimimuotoa Rikhard.
Tunnettuja Richardeja
Englannin Rikhard-nimiset kuninkaat on lueteltu sivulla Rikhard.
Leo Tuominen
Leo Olavi Tuominen (19. tammikuuta 1911 Turku – 3. huhtikuuta 1981 ) oli suomalainen diplomaatti ja suurlähettiläs. Tuominen oli filosofian maisteri. Hän oli vuosina 1950–1952 Suomen pysyvä edustaja tarikkailijana YK:n Euroopan edustustossa Genevessä.
Vuosina 1952–1955 lähettiläänä Buenos Airesissa, Montevideossa ja Santiagossa, sen jälkeen ulkoministeriön kauppapoliittisen osaston päällikkönä 1955–1956 ja kansliapäällikkö ja valtiosihteeri 1956–1957. Vuosina 1957–1968 hän oli suurlähettiläs Lontoossa ja vuosina 1968–1969 Roomassa ja Nicosiassa, Tukholmassa vuosina 1969–1972 ja Washingtonissa vuosina 1972–1977.
HMS Penelope (1867)
HMS Penelope oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1867 vesillelaskettu puurunkoinen panssarifregatti.
Valmistus
Alus tilattiin Pembroken telakalta ja sen köli laskettiin 4. syyskuuta 1865. Alus laskettiin vesille 18. kesäkuuta 1867 ja se valmistui 27. kesäkuuta 1868.
Catalin Mocanu
Catalin Mihai Mocanu (s. 22. maaliskuuta 1994 Giurgiu) on romanialainen karateka. Hän voitti WKB-liiton keskisarjan Euroopan mestaruuden 2017.
Kilpaura
Mocanu aloitti uransa IKO-liitossa, jossa hän ei saavuttanut isompaa menestystä kansainvälisesti. Mocanu oli muun muassa mukana World Openissa 2015.
Siirtyminen WKB-liittoon
2016 Mocanu siirtyi Romanian maajoukkueen mukana WKB-liittoon. Hän saavutti aluksi kesäkuussa pronssia KWU-liiton EM-kisoissa Serbiassa.
2017 Mocanu saavutti uransa ensimmäisen Euroopan mestaruuden voitettuaan WKB-liiton EM-kisojen keskisarjan loppuottelussa Igor Dotsenkon. Hän saavutti myös KWF-liiton kisoissa EM-hopeaa hävittyään loppuottelussa Jonathan Redondolle.
2018 Mocanu saavutti kaksi EM-hopeaa WKB- ja KWU-liiton järjestämissä kisoissa. WKB:ssa hän hävisi loppuottelun Mykyta Peshenkolle, kun taas joulukuussa KWU:ssa Mocanu hävisi Bulgariassa käydyn turnauksen loppuottelun Alexander Drozdia vastaan. Hän otteli turnauksien välissä heinäkuussa Kyokushinin moninkertaista Euroopan-mestaria Eldar Ismailovia vastaan Dynamite Fighting Show -tapahtuman superottelussa. Mocanu voitti kolmieräisen ottelun tuomariäänin.
Ken Olsen
Kenneth Harry Olsen (20. helmikuuta 1926 Stratford, Connecticut, Yhdysvallat – 6. helmikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen insinööri ja yrittäjä. Olsen perusti tietotekniikkayhtiö Digital Equipment Corporationin yhdessä kollegansa Harlan Andersonin kanssa vuonna 1957. Ennen Digitalia hän oli muun muassa toiminut Massachusettsin teknillisen korkeakoulun TX-0- ja TX-2-tietokoneprojektien parissa.
Olsenin vaimo oli suomalainen, Lahdessa syntynyt Eeva-Liisa Aulikki Olsen, o.s. Valve (1924–2009). Olsenin kerrotaan suhtautuneen vaihto-opiskelijana Yhdysvaltoihin päätyneen Valveen hurmaamiseen samalla innolla, jota hän myöhemmin osoitti DEC:in rakentamisessa. Vaikka heidän ensitapaamisensa oli ollut lyhyt, Olsen jätti tutkijakoulun ja työn MIT:n Whirlwind-tietokoneen parissa kesken lentääkseen Eurooppaan Aulikin perässä.
Vanhalla mantereella Olsen elätti itsensä tekemällä töitä ruotsalaisessa kuulalaakeritehtaassa. Kun pari päätti myöhemmin mennä naimisiin, joutui Olsen hankkimaan siihen erikoisluvan Yhdysvaltain liittovaltion viranomaisilta, sillä Suomeen suhtauduttiin kylmässä sodassa epäluuloisesti. Pari meni naimisiin 12. joulukuuta 1950 Aulikin pappi-isän vihkimänä. Vaikka vaimo pysyikin pääosin liiketoiminnasta erossa, kerrotaan hänen muun muassa tehneen vaikutuksen ex-kenraali Georges Doriotiin, joka johti American Research and Development Corporationia, jolta heltisi rahoitus Digital Equipment Corporationin perustamiseksi. Ken ja Aulikki Olsenin perheeseen syntyi kolme poikaa.
Olsen kuoli 84-vuotiaana helmikuussa 2011.
Lumihiutale
thumb|250px|Tähtimäisiä ja laattamaisia lumikiteitä Lumihiutale on jääkiteistä muodostunut lumikide tai yhteen tarttuneiden lumikiteiden rypäs. Lumihiutaleita syntyy vesihöyrystä härmistymällä sadepilvissä, mistä ne leijailevat hahtuvina maahan. Lumihiutale voi olla muodoltaan levy, neulanen tai haaroittuva tähti. Lumihiutaleet ovat yleensä melko symmetrisiä. Kulmia tai sakaroita yhdestä jääkiteestä muodostuneessa hiutaleessa on aina kuusi. Monimutkaisimmat lumihiutaleet ovat aina erinäköisiä.
Rohkeus
Rohkeus on uskallus tehdä asioita välittämättä pelosta, kivusta, vaarasta, epävarmuudesta tai uhkailusta. Esimerkiksi benji-hypyn tehnyttä ihmistä voidaan pitää rohkeana. "Fyysinen rohkeus" on rohkeutta kohdata fyysistä kipua, kärsimystä tai kuoleman uhkaa, kun taas "moraalinen rohkeus" on kyky toimia oikein välittämättä vastustuksesta, häpeästä, skandaalista tai vähättelystä. Rohkeus on yksi kardinaalihyveistä. Rohkeus on subjektiivinen kokemus, sitä mikä yhdelle on rohkeaa on toiselle tavanomaista.
Lumihiutale
Synty
Sadepilven yläosassa, missä lämpötila on 12–40 pakkasastetta, on pieniä jääkiteitä ja alijäähtyneitä vesipisaroita. Lumihiutale muodostuu, kun vesihöyry tiivistyy ilmassa suoraan kiinteäksi jääksi. Kun lisää vesihöyryä härmistyy, kide kasvaa ja kehittyy monimutkaisemmaksi. Lumihiutaleeseen voi muodostua myös huurretta eli pieniä jäätyneitä vesipisaroita.
Kun hiutaleet kasvavat niin isoiksi, ettei pilven muodostanut nousuliike enää kannattele niitä, ne putoavat alempiin ilmakerroksiin, missä on tyypillisesti lämpimämpää ja kosteampaa. Samalla ne kasvavat. Luonnossa on tavattu yhdeksän millimetrin levyinen lumihiutale, ja tuulettomissa laboratorio-oloissa on kasvatettu 25 millimetrin levyisiä lumihiutaleita. Jos hiutaleet putoavat tarpeeksi kauan ilmassa, jonka lämpötila on nollan yläpuolella, ne sulavat osittain rännäksi tai kokonaan vesisateeksi.
Lumihiutaleiden putoamisnopeus riippuu niiden muodosta ja huurtumisasteesta ja on tyypillisesti 1–2 m/s.
Muoto
thumb|250px|Erilaisia lumikiteitä [[Wilson Bentleyn teoksesta vuodelta 1902.]] Lumikiteiden muoto riippuu lämpötilasta ja kosteudesta sekä niiden syntypaikassa että matkalla maan pinnalle. Jääkiteiden rakenteen takia niistä voi tulla levyjä, neulasia tai haaroittuvia tähtiä. Levymäisissä lumikiteissä on aina kuusi kulmaa, ja tähtimäisissä lumikiteissä on aina kuusi sakaraa. Lumihiutaleet ovat usein melko symmetrisiä. Kun kaksi tähtimäistä lumikidettä tarttuu toisiinsa oikeassa kulmassa, syntyy 12-sakarainen lumihiutale. Samalla tavalla voi syntyä 18- ja 24-sakaraisiakin lumihiutaleita.
Tähtimäisen lumihiutaleen sakaroiden väliset kulmat ovat aina jaollisia 60 asteella. Jokaista kuutta pääoksaa koristaa joukko epätasaisin välimatkoin sijoittuneita sivuhaaroja. Pääoksat ovat syntyneet kuusikulmaisen jääkiteen kulmista. Tällainen suuri jääkide voi olla sata kertaa leveämpi paksuuteensa nähden.
Japanilainen Ukichiro Nakaya selvitti lumihiutaleiden synnyn 1930-luvulla. Hän kasvatti lumihiutaleita kaniininkarvojen päässä laboratoriossa ja tutki systemaattisesti kosteuden ja lämpötilan vaikutusta. Lähellä nollaa syntyi levyjä, 3–12 pakkasasteessa pilareita, sitten taas levyjä, ja kylmemmässä kuin −22 asteessa jälleen pilareita. Mitä vähemmän kosteutta oli, sitä yksinkertaisempia kiteistä tuli. Monihaaraiset, tähtimäiset kuviot vaativat syntyäkseen suuren kosteuden.
Yksilöllisyys
Runollisen sanonnan mukaan koskaan ei synny kahta samanlaista lumihiutaletta. Yhdysvalloissa sanonta yhdistetään Wilson Bentleyyn, joka kuvasi samalla kalustolla 46 vuoden aikana yli 5 000 lumihiutaletta, joista jokainen oli erilainen. Se, onko lause totta, riippuu lumihiutaleen määritelmästä. Samanlaisissa oloissa syntyneet yksittäiset kiteet, esimerkiksi pienet jääneulaset, ovat varsin samannäköisiä. Mutta silloin kun useat lumikiteet muodostavat yhden lumihiutaleen, rakenteessa on niin monta vaihtoehtoa, että pidetään erittäin epätodennäköisenä, että niitä syntyisi kaksi aivan samanlaista.
Kämppäemännän käsikirja
Kämppäemännän käsikirja on Metsätyöhuolto ry:n vuonna 1948 julkaisema opas, joka on esipuheen mukaan tarkoitettu "kurssitoiminnan helpottamiseksi ja kämpillä tapahtuvan ruoanvalmistuksen tehostamiseksi".
The James Gang
James Gang oli 1960- ja 1970-lukujen taitteessa toiminut yhdysvaltalainen rockyhtye, joka luetaan hard rockin ja heavy metalin varhaisten edustajien joukkoon. Yhtye perustettiin Clevelandissa 1966. Yhtyeessä soittivat tunnetut kitaristit Joe Walsh (myöhemmin The Eaglesin jäsen) ja Tommy Bolin. Yhtyeen tunnetuin levy lienee James Gang Rides Again (1970).
Kämppäemännän käsikirja
Kirjan laati Metsätyöhuolto ry:n työntekijä, talousopettaja Lea Juvonen ja sisällön tarkasti maisteri Martta Rosenberg.
Alkulauseen kirjoittaja Toivo Koskelo kertoo vuonna 1940 tekemistään havainnoista, joissa tiivistyy kirjan henki:
Tämä huomio johti kurssitoimintaan, ja sen tarpeet puolestaan osaltaan synnyttivät Kämppäemännän käsikirjan.
Kirjan sävy on voimakkaan ohjeistava ja huudahteleva, vaatimattomuutta korostava, ja sen ote aiheeseen on konkreettinen, kuten seuraava esimerkki osoittaa:
Nykyajan lukijalle kirja tarjoaa näkymän sodanjälkeisen Suomen metsätyömaiden ja -kämppien olosuhteisiin. Kirjasta on otettu näköispainos Suomen uittoperinneyhdistyksen aloitteesta.