cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vie mut minne vaan
Vie mut minne vaan on joulukuussa 1990 ilmestynyt Yön single, jolla ovat ensimmäistä kertaa mukana yhtyeen uudet jäsenet Jesu Hämäläinen, Frogley ja Mikko Kangasjärvi. B-puolen Hohto on Jussi Hakulisen ensimmäinen Yölle tekemä kappale sitten vuoden 1985. Single nousi Radio Ykkösen kokoamalla myyntilistalla sijalle 11.
Mr. Hobbs lähtee lomalle
Mr. Hobbs lähtee lomalle on Henry Kosterin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1962. James Stewart ja Maureen O’Hara esittävät elokuvassa Roger ja Peggy Hobbsia, jotka lähtevät yhdessä lastensa kanssa viettämään lomaa vuokrahuvilaan meren rannalle.
Vie mut minne vaan
Vuonna 2019 90's FIN Cover Boyz & Girlz! -yhtye teki kappaleesta cover-version.
Cairns-ryhmä
Cairns-ryhmä on 19:n maataloustuotteita vievän maan eturyhmä. Sen jäsenmaat ovat Argentiina, Australia, Bolivia, Brasilia, Chile, Costa Rica, Etelä-Afrikka, Filippiinit, Guatemala, Indonesia, Kanada, Kolumbia, Malesia, Pakistan, Paraguay, Peru, Thaimaa, Uruguay ja Uusi-Seelanti.
Ryhmä ajaa radikaalia maatalousreformia ja tukien poistamista.
Royal Crown Derby
thumb|Derbyn kaupunginmuseota esittävä lautanen, 1878-1888 thumb|Imari-lautanen Royal Crown Derby on englantilainen posliinitehdas, joka on toiminut nykymuodossaan vuodesta 1878, mutta jonka edeltäjät ulottuvat vuoteen 1750. Se on eirkoistunut hienoon luuposliiniin. Yritys toimii Derbyssä Englannin keskiosassa.
Vuoden 1750 paikkeilla hugenotti André Planché perusti ensimmäiset posliinitehtaan Derbyyn. Hänen yhtiökumppanikseen tuli William Duesbury, joka vuonna 1770 hankki Chelsean posliinitehtaan muotit ja koneet, ja Bow’n tehtaan muotit. Niiden perässä Derbyyn muutti maan parhaita ammattilaisia. Vuonna 1775 tehdas sai kuninkaalta luva käyttää kruunua takaleimassaan, ja vuonna 1890 kuningatar Viktoria antoi sille luvan kutsua itseään nimellä "The Royal Crown Derby Porcelain Company".
Tony Hawk
Hawk kasvoi San Diegossa, Kaliforniassa. Hän oli kuvausten mukaan ”yliaktiivinen” lapsi. Hawkin vanhemmat tukivat poikansa rullalautailua, koska se toimi varaventtiilinä hänen liialliselle energialleen. Kun Hawkin taidot kehittyivät, hänestä tuli neljätoistavuotiaana ammattimainen skeittaaja. Vuonna 1999 hänestä tuli ensimmäinen skeittaaja, joka laskeutui 900 asteen ilmapyörähdyksen. Vuonna 2002 hän loi Boom Boom HuckJamin, extreme-urheilu-näyttelyn -ja kiertueen, joka käynnistettiin Las Vegasissa.
Koko uransa ajan Hawk on esiintynyt lukuisissa elokuvissa ja muissa tiedotusvälineissä sekä omaa nimeään kantavissa videopeleissä. Hän on ollut mukana myös erilaisissa hyväntekeväisyystoimintaan liittyvissä asioissa, mukaan lukien perustamassaan Tony Hawk -säätiössä, joka auttaa rakentamaan skeittiparkkeja köyhimmille alueille. Hän toimii myös yhteistyössä Athletes For Hope -hyväntekeväisyysjärjestön kanssa.
Royal Crown Derby
Varsinaisen Derby Crown Porcelain Companyn perusti vuonna 1876 Edward Phillips, joka oli irtisanottu Royal Worcester Companysta edellisvuonna. Uuden yhtiön ensimmäisinä vuosina tehtaan johto pyrki palkkaamaan Euroopan parhaita posliinitaiteilijoita ja kultaajia. Tehdas tuotti kuuluisia astiastoja esimerkiksi pääministerille. Alkuvuosina liikevoiton saaminen oli vaikeaa, ja uniikkitöiden rinnalla tehtiin käyttöastioita kuten sinipunaisia imari-tyylin astioita. Toisen maailmansodan aikana tehtiin käytännöllisiä, valkoisia astioita ja 1950-luvulta alkaen jälleen suuria astiastoja.
Tony Hawk
Varhainen elämä
Tony Hawk syntyi San Diegossa, Kaliforniassa. Hawkin isä on eläkkeellä oleva Yhdysvaltain merivoimien upseeri, Frank Hawk. Hawkin äiti Nancy Hawk on osa-aikainen liiketoiminnan opettaja. Tony Hawk aloitti rullalautailun yhdeksänvuotiaana, kun hänen isoveljensä Steve antoi hänelle käytetyn rullalaudan ja hänen isänsä rakensi rampin heidän takapihalleen. Kun Hawk oli nuori, hänen kuvattiin olevan ”yliaktiivinen”. Kerran Tony iski ohi baseballissa ja oli niin poissa tolaltaan, että piiloutui kallionkoloon. Hänen isänsä lupasi pojalleen jäätelöannoksen, jos tämä tulisi ulos luolasta. Hänen turhautumisensa oli niin ankaraa, että vanhemmat pyysivät, että hänelle tehtäisiin psykologinen arvio koulussa. Tulokset osoittivat että Tony oli ”lahjakas” ja koulun neuvonantajat suosittelivat sijoituspaikkaa edistyneiden tunneilla.
Royal Crown Derby
Yhtiön tehtaat ovat edelleen Derbyssä, ja sillä on oma museonsa. Lisäksi Derbyn kaupunginmuseon kokoelmissa on tehtaan varhaisia esineitä.
Tony Hawk
Varhainen elämä
Hawk oli Jean Farb Middle Schoolissa vuodesta 1980 vuoteen 1981. Hän palasi vähän aikaa sitten vanhaan kouluunsa esittääkseen siellä show’nsa ”Homecoming”.
Hawk siirtyi ammattilaiseksi 14-vuotiaana. Hän valmistui Torrey Pines High Schoolista, San Diegosta, Kaliforniasta. Tony Hawk oli maailmanmestari 12 peräkkäistä vuotta.
Nimikkopelit
Hawkin nimen ympärille on tehty skeittipelisarja.
Televisio
Tony Hawk on myös näytellyt televisiosarjassa C.S.I. Miami. Hän on myös esiintynyt vierailevana tähtenä esittäen itseään Simpsonit-jaksossa Haisuhenki (Barting Over), ja elokuvassa Poliisiopisto 4: Korttelipoliisit.
Mo Bounce
Mo Bounce on australialaisräppäri Iggy Azalean kappale. Sen julkaisi Def Jam Recordings 23. maaliskuuta 2017 ja se koki ensisoittonsa Zane Lowen Beats 1 radio-ohjelmassa. Kappaleen tuottivat The Stereotypes ja Far East Movement.
Kappaletta mainostettiin lukuisien teaserikuvien muodossa pitkin maaliskuun 2017 alkupuoliskoa hänen sosiaalisten medioiden verkostossa, joidenkin tiedostojen ollessa GIF-tiedostoja. Kappale julkaistiin alun perin hänen senhetkisen tulevan studioalbumin toisena singlenä, joka ehdittiin nimetä vielä nimelle Digital Distortion ennen albumin julkaisun perumista.
Jerusalem (virsi)
”Jerusalem” on englantilainen isänmaallinen hymni, jonka sanat pohjautuvat William Blaken kirjoittamaan runoon ”And did those feet in ancient time”. Runo sisältyi Blaken teoksen Milton (aloitettu 1804) johdantosanoihin. Musiikin sävelsi Sir Hubert Parry vuonna 1916. Virren ja runon sanat pohdiskelevat mahdollisuutta, että Jeesus olisi nuoruudessaan käynyt Englannin Glastonburyssa tinakauppiaana työskennelleen setänsä Joosef Arimatialaisen seurassa. Ajatus on peräisin tunnetusta legendasta. Viimeisessä säkeistössä kehotetaan tämän innoittamana rakentamaan uusi Jerusalem Englantiin.
Blaken runo oli pitkään melko vähän tunnettu, kunnes ensimmäisen maailmansodan aikana runoilija Robert Bridges julkaisi sen uudelleen kansakunnan hengen nostattamiseksi ja pyysi Parrya säveltämään siihen musiikin. Säveltäjä Edward Elgar teki Parryn melodiasta orkesterisovituksen vuonna 1922. Suosittua kappaletta on myöhemmin useasti ehdotettu Englannin kansallishymniksi, sillä ”God Save the Queen” on koko Yhdistyneen kuningaskunnan kansallislaulu, eikä Englannilla siten ole virallista kansallislaulua. Muun muassa Englannin rugby- ja krikettimaajoukkueet ovat käyttäneet sitä epävirallisena kansallishymninä.
Samoin kuin Gustav Holstin sävellykseen pohjaavan ensimmäisen maailmansodan aikaisen kappaleen ”I Vow to Thee, My Country”, on myös ”Jerusalemin” laulaminen kirkoissa saanut osakseen kritiikkiä kirkon palveluksessa olijoilta kappaleen väitetyn sopimattoman sanoituksen vuoksi.
Sävelmä soi erilaisina versioina Tony Richardsonin draamaelokuvassa Kaikista kapinallisin (1962). Sitä on käytetty myös muun muassa elokuvissa Neljät häät ja yhdet hautajaiset (1994) ja Singaporen kuningas (1979).
Abigail Johnson
Abigail "Abby" Pierrepont Johnson (s. ) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri. Hän johtaa emoyhtiö FMR:n toimitusjohtajana isoisänsä Edward C. Johnson II:n perustamaa, noin 45 000 ihmistä työllistävää sijoitusyhtiötä Fidelity Investments, ja on hallituksen puheenjohtaja Fidelity Internationalissa. Hän omistaa noin 24,5 prosenttia FMR:stä. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen varallisuudekseen 15,9 miljardia dollaria ja listasi hänet maailman yhdeksänneksi rikkaimmaksi naiseksi vuotuisella miljardöörilistallaan (listan 83. sija).
Johnson nousi korkealle myös vaikutusvaltaa arvioivilla listoilla. Forbes sijoitti hänet vuoden 2017 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listallaan sijalle 7. Talousjulkaisu Fortune arvioi hänet Yhdysvaltain talouselämän 4. vaikutusvaltaisimmaksi naispuoliseksi yritysjohtajaksi.
Johnson on suorittanut alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1984 ja MBA-tutkinnon vuonna 1988 Harvard Business Schoolista. Hän on naimisissa, kaksi lasta.
Myös Abigail Johnsonin isä (Edward Johnson, III) veli (Edward Johnson, IV) ja sisko (Elizabeth Johnson) ovat Forbesin kevään 2018 miljardöörilistalla.
Dominique Valera
Dominique Valera (s. 18. kesäkuuta 1947 Lyon) on ranskalainen karateka ja näyttelijä, joka otteli myös täyskontaktikaratessa. Hänellä on 9. danin musta vyö karatessa. Valera on karaten maailmanmestari ja kahdeksankertainen Euroopan-mestari. Hän on voittanut myös yhdeksän kertaa Ranskan mestaruuden.
Karateura
Valera syntyi Ranskassa espanjalaisille vanhemmille. Hän alkoi harjoitella judoa 7-vuotiaana ja siirtyi 13-vuotiaana karaten pariin. Kuusi vuotta myöhemmin Valera voitti Ranskan mestaruuden karatessa ja oli mukana voittamassa Ranskan karatemaajoukkueessa Euroopan mestaruutta. Kaksi vuotta myöhemmin Valera oli voittamassa toistamiseen Euroopan mestaruutta joukkuekisoissa. Vuonna 1969 Valera uusi Ranskan mestaruutensa ja kilpaili ensimmäistä kertaa Euroopan ulkopuolella. Hän voitti Yhdysvalloissa järjestetyn Grand Tournamentin, joka toimi pudotuspelin tavoin. Myöhemmin samana vuonna Valera otti ensimmäisen henkilökohtaisen Euroopan mestaruuden ja kolmannen kerran Euroopan mestaruuden joukkuekisoissa.
1970-luvulle tultaessa Valera jatkoi menestystään voittamalla kolmannen kerran Ranskan mestaruuden. Lisäksi Euroopan mestaruuskisoissa Valera otti toisen Euroopan mestaruutensa ja joukkuekisoissa neljännen Euroopan mestaruuden. Hän saavutti myös ensimmäistä kertaa mitalin vuoden 1970 maailmanmestaruuskisoissa Japanissa. Ippon-tyylinen turnaus järjestettiin Tokiossa, jossa Valera saavutti pronssia. Kaksi vuotta myöhemmin Valera osallistui Ranskan maajoukkueen mukana vuoden 1972 karaten MM-kisoihin Pariisissa, jossa tuloksena oli kultamitali. Hän saavutti vielä muun muassa kaksi Ranskan mestaruutta lisää vuosina 1973 ja 1975, kunnes siirtyi ottelemaan karatea täyskontaktiin, kun hän aiheutti ongelmia vuoden 1975 karaten MM-kisoissa. Hän ei koskaan saavuttanut henkilökohtaista Karaten maailmanmestaruutta. Valera hylättiin vuoden 1975 MM-kisoissa lyötyään tuomaria.
Täyskontaktissa Valera saavutti kaksi Euroopan mestaruutta peräkkäin vuosina 1976 ja 1977. Hän otteli yhteensä 18 kertaa, joista hän voitti 14 kertaa ja hävisi neljästi. Valera otteli aina 1980-luvulle saakka, kunnes siirtyi enemmän opettamaan karatea ja potkunyrkkeilyä. Hän muun muassa opetti Jean-Claude Van Dammelle täyskontakti karatea ja potkunyrkkeilyä.
Näyttelijänä
Valera siirtyi näyttelemisen pariin päätettyään ottelijauransa. Hän esiintyi elokuvissa vuosina 1985–1988. Näistä ensimmäisen oli Parole de flic.
Sangina Baidya
Baidya sai Aasian-mestaruuskilpailuissa pronssia alle 51 kg:n sarjassa Hongkongissa 2000. Hän hävisi Ateenan olympialaisten 2004 alle 49 kg:n painoluokan ensimmäisessä ottelussaan sarjan lopulliselle voittajalle, taiwanilaiselle Chen Shih-hsinille. Keräilyottelussaan hän hävisi kolumbialaiselle Gladys Moralle sijoittuen seitsemänneksi. Kyseessä on toisen taekwondoinin Deepak Bistan suorituksen ohella kaikkien aikojen paras nepalilaisen urheilijan sijoitus olympialaisissa.
Kehlani
Kehlani Ashley Parrish (tunnetaan paremmin nimellä Kehlani s. 24. huhtikuuta 1995 Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja tanssija, jolla on levytyssopimus Atlantic Recordsin kanssa. Kehlani on kotoisin Kalifornian Oaklandistä, jossa hän keräsi alkusuosiota Poplyfe-nimisen teiniyhtyeen jäsenenä.
Vuonna 2014 hän julkaisi ensimmäisen kaupallisen mixtapen nimeltään Cloud 19. Kyseinen mixtape listattiin aikakauslehti Complexin "50 Best Albums of 2014"-listalle. Vuonna 2015 Kehlani julkaisi toisen kaupallisen mixtapen nimeltään You Should Be Here. Kyseinen mixtape pääsi puolestaan Yhdysvaltain Billboard R&B/Hip-Hop Albums-listan sijalle viisi, edeltäen hänen loppuunmyytyä Yhdysvaltain kiertuetta. Vuonna 2016 Kehlani sai ehdokkuuden Grammylle kategoriassa "Paras urbaanin musiikin albumi" mixtapelle You Should Be Here. Kehlani julkaisi hänen ensimmäisen virallisen studioalbuminsa nimeltään SweetSexySavage 27. tammikuuta 2017. Hänen toinen studioalbuminsa It Was Good Until It Wasn’t julkaistiin 8. toukokuuta 2020.
Kehlanin isänpuoleiset sukujuuret ovat afroamerikkalaiset, ja äidinpuoleiset enimmäkseen eurooppalaiset, mukaan lukien espanjalaiset, ja lisäksi meksikolais-filippiiniläis-alkuperäisamerikkalaiset.
Stroganov (ruokalaji)
Stroganov (myös Stroganoff) eli stroganovinpihvi on venäläistä alkuperää oleva ruokalaji. Sen perusraaka-aineet ovat voissa paistetut naudanlihakuutiot, jotka tarjoillaan paprikan, sipulin, tomaatin ja suolakurkun kanssa kermakastikkeessa. Ruoasta on tosin olemassa useita hyvinkin erilaisia versioita kuten nakkistroganov.
Ruokalaji on nimetty venäläisen Stroganov-kreivisuvun mukaan, mutta yhteisymmärrykseen ei ole päästy siitä, onko ruokalaji keksitty ranskalaisen kokin Charles Brièren, diplomaatti, kenraali, Pavel Alexandrovich Stroganovin vai Elena Ivanovna Molokhovetsin toimesta. Brière toimi mahdollisesti Stroganov-suvun kokkina Stroganovin palatsissa Pietarissa. Toisen teorian mukaan ranskalainen kokki Andre Dupont olisi kehittänyt ruokalajin kreivi Alexander Grigorievich Stroganoville. Ensimmäinen kirjallinen maininta ruokalajista on Elena Ivanovna Molokhovetsin reseptikirjassa vuodelta 1871. Ruokalaji kehitettiin keisarillisen Venäjän yläluokan jäsenille, koska raaka-aineet olivat kalliita. Venäläisen historiankirjoituksen mukaan kokki Dupont loi ruokalajin kreivi Alexander Grigorievich Stroganoville.
Danakilin aavikko
pienoiskuva|[[Erta Ale on kilpitulivuori Danakilin aavikolla.]] Danakilin aavikko (lyhyemmin Danakil) on Etiopiassa sijaitseva aavikko, joka ulottuu myös Eritrean ja Djiboutin alueille.
Afarin syvängössä sijaitseva aavikko on yksi maailman kuumimmista paikoista. Päivän keskilämpötila Danakililla on 27 °C ja korkeimmillaan lämpötila nousee jopa 55 °C:een. Vuotuinen sademäärä on alle 200 millimetriä.
Danakilin alueella on merkittävää seismistä aktiivisuutta ja useita aktiivisia tulivuoria. Aavikon merkittävin luonnonvara on vuorisuola, jota saa suolatasangoilta alueen suolajärvien ympäriltä. Danakilin aavikolla on myös mangaani- ja potaskavaroja.
Oschatz
Oschatz on kaupunki (Große Kreisstadt) Nordsachsenin piirikunnassa Saksin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee 60 km itään Leipzigista ja 60 km länteen Dresdenistä. Kaupungin asukasluku oli 14 609 vuoden 2016 lopussa.
Kaupunginosat
Oschatz on jaettu keskustan lisäksi 14 kaupunginosaan:
Kansainväliset suhteet
Oschatzin sisarkaupunkeja ovat:
KiVa Koulu
thumb|200px|KiVa Koulu -logo KiVa Koulu on koulukiusaamisen vähentämiseen ja ennaltaehkäisyyn pyrkivä toimenpideohjelma. Ohjelma käynnistettiin Suomessa syksyllä 2007 aluksi 39 koulussa (noin 4 000 oppilasta). Valtakunnalliseksi hanke laajeni lukuvuonna 2009–2010. Ohjelman käyttäjiksi rekisteröityi noin 90 prosenttia Suomen perusopetusta antavista kouluista, mutta kun ohjelma otti käyttöön lisenssimaksut vuonna 2016, mukana oli hiukan alle puolet Suomen peruskouluista vuonna 2019.
Ennaltaehkäisevillä toimenpiteillä on KiVa Koulussa tärkeä rooli. KiVa-oppitunneilla käsitellään ryhmässä toimimista ja ryhmäpainetta, tunteita ja niiden säätelyä sekä kiusaamisen tunnistamista ja kiusatuksi joutuneen aktiivista puolustamista. Ennaltaehkäisyn ohella ohjelma tarjoaa välineitä kiusaamistapausten selvittämiseen. Selvittämiskeskusteluissa korostetaan kiusaajan ja kiusatun kanssa keskustelua erikseen sekä seurantakeskusteluiden järjestämistä, jotta kiusatulta saadaan varmistettua, että kiusaaminen on todella loppunut. Ohjelma pyrkii antamaan konkreettisia työvälineitä kiusaamisteeman käsittelemiseksi oppitunneilla ja esille tuleviin kiusaamistapauksiin puuttumiseksi.
Ohjelma on kehitetty Turun yliopistossa opetusministeriön ja nykyisen Business Finlandin rahoituksella psykologian professori Christina Salmivallin ja erityisasiantuntija Elisa Poskiparran johdolla, ja sen vaikuttavuutta on tutkittu säännöllisesti vuodesta 2009 alkaen erilaisilla satunnaistetuilla koe-kontrolliasetelmalla.
Vaikutus
KiVan perustajan Christina Salmivallin mukaan 4.–6. luokkalaisten kiusaaminen ja kiusatuksi joutuminen väheni KiVa kouluissa 30–40 prosentilla ensimmäisenä vuonna. Useita vuosia mukana olleissa kouluissa kiusaajien määrä oli hänen mukaansa vähentynyt noin 50 prosentilla. Ohjelman käynnistämisen yhteydessä tehdyn vaikuttavuustutkimuksen jälkeen Suomessa ole tehty vertailua KiVa-ohjelmaan kuuluvien ja kuulumattomien koulujen välillä. 2010-luvun loppupuolella sekä 2020-luvulla on kuitenkin julkaistu vertailevaa tutkimusta liittyen ohjelman toimivuuteen ulkomailta, kuten Englannista ja Hollannissa. Tutkimusten mukaan KiVa-koulu vähensi kiusaamisen määrää.
Englannin ja Hollannin lisäksi vuonna 2018 KiVa Koulu -ohjelmaa (KiVa antibullying program) toteutetaan ja/tai sen vaikuttavuutta on tutkittu myös Belgiassa, Chilessä, Espanjassa, Italiassa, Meksikossa, Ruotsissa, Uudessa-Seelannissa, Unkarissa, Virossa sekä Eurooppa-koulujen ketjussa mm. Luxemburgissa.
Kritiikki
KiVa-ohjelmaa ja siitä tehtyjä tutkimuksia on myös kritisoitu. Esimerkiksi vakavaan yläkouluissa tapahtuvaan koulukiusaamiseen on kaivattu tehokkaampia toimenpiteitä kuin mitä KiVa Koulu -ohjelmassa yleensä käytetään tai esitetään. Mediassa esiintyneiden kommenttien perusteella osa kiusaamisen uhreistä pitää ohjelmaa tehottomana tai jopa kertoo sen lisänneen heidän ahdistustaan. Ohjelman kehittäjien mukaan tämä johtuu siitä, että koulut käyttävät ohjelmaa väärin. Näissä kuvauksissa nousee esille, että yleisimmin harmia aiheuttaa kiusaamisen uhrin ja kiusaajan väliset tapaamiset ja neuvottelut. Uhrin ja kiusaajien välisessä selvittelykeskustelussa tarkoitus on selvitellä kiusaamista kuulemalla erikseen kumpaakin osapuolta. Käytännössä tilanne on kuitenkin kiusaamisen vastaisen työn ammattilaisen Tina Holmberg-Kaleniuksen mukaan mennyt niin, että kiusaaja ja kiusattu istutetaan saman pöydän ääreen, ja kiusattu on ollut yksin kiusaajia vastaan eikä ole uskaltanut kertoa totuutta, josta on seurannut traumoja kiusatuille.
Ranskan kieli
Ranskan kieli (ransk. français) kuuluu romaanisiin kieliin. Ranskaa puhuu noin 280–300 miljoonaa ihmistä maailmassa ja noin 77,2 miljoonaa ihmistä puhuu sitä äidinkielenään.
Ranskan kieltä puhutaan ennen kaikkea Ranskassa, mutta eräillä alueilla myös muun muassa Belgiassa, Sveitsissä ja Kanadassa, joissa niissäkin sillä on virallisen kielen asema. Lisäksi se on virallisena kielenä monissa Afrikan maissa. Ranskaa puhuvia kutsutaan frankofonisiksi.
Ranskan kieli syntyi varhaiskeskiajalla, kun nykyisin ranskankielisillä alueilla kansanomaista latinaa eli vulgaarilatinaa puhuvat ihmiset saivat kieleensä vaikutteita nykyisen Saksan alueelta tulleilta frankeilta. Aiemmin kieli oli saanut vaikutteita gallien puhumasta kelttiläisestä kielestä. Ranskan kieli on monilta rakenteiltaan ja sanoiltaan edelleen hyvin lähellä latinan kieltä, ja joskus sitä jopa edelleen kutsutaan leikillisesti vulgaarilatinaksi.
Ranskan parlamentti hyväksyi vuonna 1994 lain ranskan kielen puhtauden suojelemiseksi. Aluksi se koski kaikkea kielenkäyttöä, mutta lievennettiin vielä saman kuun aikana koskemaan vain viranomaiskieltä niin, että jos on olemassa ranskankielinen termi, sitä on käytettävä.
Ranska on yksi Euroopan unionin ja Yhdistyneiden kansakuntien virallisista kielistä ja Maailman postiliiton ainoa virallinen kieli sekä useiden muiden kansainvälisten järjestöjen kieli. Näitä järjestöjä ovat muun muassa Afrikan unioni, ETYJ, Euroopan neuvosto, Euroopan yleisradioliitto, Kansainvälinen olympiakomitea, Kansainvälinen tuomioistuin, Maailman kauppajärjestö, Nato, OECD sekä useat kansainväliset urheilujärjestöt.
Suomessa ranskaa voi opiskella monissa perus- ja ylemmän tason kouluissa. Ranskankielistä opetusta antavat Helsingin ranskalais-suomalainen koulu, Tampereella toimiva kaksikielinen Filière franco-finlandaise de Tampere ja ranskan kieliluokat Turussa. Filosofian kandidaatin tai maisterin tutkinnon voi ranskan kielestä suorittaa Helsingin, Jyväskylän ja Turun yliopistossa sekä Åbo Akademissa. Helsingin ja Turun yliopistossa voi opiskella myös ranskan kääntämistä ja tulkkausta. Lisäksi ranskan kieli voi olla sivuaineena filosofian kandidaatin tai maisterin tutkinnossa Itä-Suomen (Joensuu), Oulun ja Tampereen yliopistossa. Kieltä voi opiskella myös korkeakoulujen kielikeskuksissa ja avoimessa yliopistossa.
Roomalaisten invaasio Galliaan
Kuten kaikkien muidenkin romaanisten kielten, ranskan juuret ovat latinan kielessä. Ennen roomalaisten invaasiota 58–52 eaa. nykyisen Ranskan alueella asui ennen kaikkea kelttiläisiä kieliä puhuvaa väestöä, joita roomalaiset kutsuivat galleiksi. Muita väestöryhmiä olivat iberit etelässä nykypäivän Espanjan tuntumassa, liguurit Välimeren rannalla ja pienet kreikkalais- ja foinikialaisryhmät.
Nykyranskassa on noin 200 kelttiläisperäistä sanaa, joista useimmat ovat paikannimiä, kasvien nimiä tai sanoja, jotka liittyvät maalaiselämään. Latinasta tuli nopeasti lingua franca gallien asuttamilla alueilla, erityisesti kaupassa, diplomatiassa ja opetuksessa. Latinan puhekieli eli vulgaarilatina, josta nykyranskakin on kehittynyt, erosi huomattavasti niin sanotusta klassisesta latinasta, jolla esimerkiksi Cicero kirjoitti teoksensa.
Frankit
200-luvulta alkaen Länsi-Eurooppaan tuli idästä germaanisia miehittäjiä, joista jotkut asettuivat Galliaan. Ranskan kielen kehitykselle tärkeimpiä olivat frankit Pohjois-Ranskassa, alemannit nykyisen Saksan rajan tuntumassa, burgundit Rhône-joen laaksossa ja visigootit Akvitaniassa. Ranskan maan ja kielen nimi johtuu frankeista, jotka tosin alkujaan puhuivat länsigermaanista kieltä, mutta alkoivat pian itsekin puhua samaa latinan kansanomaista murretta, josta satoja vuosia kestäneen roomalaisvallan aikana oli jo tullut maan väestön valtaenemmistön kieli. Näiden väestöryhmien germaaninen kieli tosin vaikutti alueella puhuttuun latinaan, erityisesti ääntämiseen, lauseoppiin ja sanastoon; arviolta 15 prosenttia nykyranskan sanoista perustuu germaanisiin lainasanoihin, erityisesti sotilastaktiikkaan ja sosiaaliseen elämään liittyvät termit.
Langue d’oïl
Kielitieteessä keskiajan ranska jaetaan kolmeen maantieteelliseen alaryhmään. Suurimmat ovat langue d’oïl ja langue d’oc, joiden lisäksi kolmantena on frankoprovensaali, jota pidetään näiden ”sekamuotona”, koska siinä ei kahdesta muusta variantista poiketen esiinny omia tunnusmerkkejä.
Eniten frankkien invaasio vaikutti oïl-kieleen (langue d'oïl), jonka nimi tulee ranskan kyllä-sanan vanhasta äänneasusta oïl (nykyranskaksi oui). Tähän kieleen kuuluu muun muassa picard, valloni, normandi ja francien. Kun frankkien kuningas Klodvig kääntyi kristinuskoon vuonna 498, frankkien mahti vahvistui suurimmassa osassa Pohjois-Galliaa ja ranskan kieli kehittyi näiden murteiden yhteensulautumaksi. Englannissa Vilhelm Valloittajan vuonna 1066 tekemän valloituksen jälkeen puhuttua varianttia kutsutaan anglonormanniksi tai vanhemmissa lähteissä myös anglo-normannilaiseksi kieleksi. Tänä aikana myös englannin kieleen tuli suuri joukko ranskalaisperäisiä lainasanoja. Ranskan pohjoisosien ranskan kielen ja sen lähimmän edeltäjän, francien’in, ääni- ja muoto-oppi on kauimmaksi erkaantunut latinan kielestä.
Etelä-Ranskassa ja Pohjois-Espanjassa samaan aikaan puhutusta kielestä käytettiin nimeä langue d’oc (oc’in kieli). Myös se on saanut nimensä kyllä-sanan sikäläisen vastineen oc mukaan. Nykyään se tunnetaan nimellä oksitaani, ja se käsittää useita murteita kuten provensaalin. Oksitaania on opetettu peruskoulussa vuodesta 1982 alkaen, mutta kieli ei ole levinnyt laajalle. Joissakin Etelä-Ranskan kaupungeissa, kuten Toulousessa, ranskankielisten rinnalla on myös oksitaaninkielisiä kadunnimikylttejä.
Ei-germaaniset kielivaikutteet
Suuri joukko kelttiläisiä kieliä puhuvia ihmisiä muutti 400-luvulta 700-luvulle anglosaksien invaasion takia Englannista Kanaalin yli Bretagneen. Vaikka heidän kielensä bretoni ei periydykään gallien ennen roomalaisten tuloa puhumasta kielestä, sekin kuuluu kelttiläiseen kieliryhmään.
Viikingit saapuivat Ranskaan 800-luvulla ja valloittivat Normandian. Siellä he omaksuivat pian alueella ennestään puhutut langue d’oïlin murteet, johon heidän aikaisemmin puhumastaan kielestä jäi vain joitakin yksittäisiä sanoja muun muassa merenkulun sanastoon. Vilhelm Valloittajan Englannin-miehityksen 1066 seurauksena kehittyi erityinen anglonormannilainen murre tai kieli, jota puhuttiin aina 1300-luvulle asti, jolloin Englannin porvaristo ja aatelisto ryhtyivät puhumaan englantia. Vaikka normannien Englannin valloituksella ei ollut ranskan kielen kehitykseen paljon vaikutusta, se vaikutti sitäkin enemmän englannin kielen kehitykseen. Yli kaksi kolmasosaa yhteisestä sanavarastosta englannin kanssa on tullut ranskan kielen kautta.
Ranskaan tuli lainasanoja myös arabian kielestä, erityisesti ylellisyys- ja kauppatavaroiden, kuten mausteiden, nimiä sekä luonnontieteiden ja matematiikan termejä.
Ancien français’sta nykyranskaan
thumb|250px|Ranskankielinen STOP-liikennemerkki Quebecissä Kanadassa.
Vanhin säilynyt ranskankielinen teksti, joka selvästi poikkeaa latinasta, on vuonna 842 tehty Strasbourgin valat. Ranskan kielen kehitysvaihetta tästä 1300-luvulle saakka sanotaan tavallisesti muinaisranskaksi. Tuolta ajalta ovat peräisin monet tunnetut chanson de geste’t, trubaduurien runot Kaarle Suuren upeudesta ja ristiretkiin osallistumisesta. Tällöin Pariisi oli jo maantieteellistä ja taloudellisista syistä keskeinen paikka, mikä lopulta johti siihen että Pariisin alueen ranskasta, jota kutsutaan myös francien’iksi, kehittyi ranskan kieli.
Ranskan sijataivutus hävisi lopullisesti 1300-luvulla. Kielen kehitysvaihetta tämän jälkeen kutsutaan keskiranskaksi (ransk. moyen français). Tämä on siirtymävaihetta muinais- ja nykyranskan välillä. Tällöin useimmat taivutukset yksinkertaistuivat merkittävästi. Tämän ajan kirjallisuus on etupäässä käännöksiä antiikin kirjallisuudesta. Vuonna 1539 Frans I määräsi ranskan latinan sijaan viralliseksi hallintokieleksi ja kuninkaan hovin kieleksi. Tähän aikaan sijoittuu myös monien loppukonsonanttien häviäminen puhuttujen kielten sanojen lopusta, mutta kirjoituksessa ne säilyivät. Ranskan oikeinkirjoitus alkoi suurelta osalta perustua pikemminkin sanojen etymologiaan kuin niiden nykyiseen ääntämykseen. Tänä aikana sanastoa rikastutti suuri joukko uudissanoja ja lainoja. Reaktio tätä vastaan tuli 1600-luvulla, minkä ajan ranskaa sanotaan yleensä klassiseksi ranskaksi (ransk. français classique). Tänä aikana kieltä puhdistettiin voimakkaasti tutkimattomista termeistä, ja kielelle muodostettiin yhtenäiset kielioppisäännöt. Tätä aikaa leimaa myös suuri normatiivisuus; ranskasta tuli valtion asia, ja sosiaaliset ja paikalliset murteet saivat kielteisen leiman. Monet kielitieteilijät kutsuvat jo 1600-luvun ranskaa nykyranskaksi (ransk. français moderne). Tekstit tältä vuosisadalta (esimerkiksi Pierre Corneillen ja Jean Racinen näytelmät) ovat nykyranskalaisellekin helposti ymmärrettäviä, vaikkakin synonyymit ja variantit loistavat poissaolollaan. Voidaan sanoa, että ranskasta tuli sanaköyhä kieli.
Vuonna 1634 Richelieu perusti Ranskan akatemian (Académie française) ranskan kielen viralliseksi kielenhuoltoviranomaiseksi ja puhdistamaan kielen vieraista vaikutteista. Akatemia toimii vielä nykyäänkin, ja siinä on 40 eliniäksi valittua jäsentä, joiden tehtävä on valvoa kieltä ja sopeuttaa mahdolliset lainasanat kieleen.
1600-luvulta 1800-luvulle ranska oli Euroopan lingua franca taiteessa, kirjallisuudessa ja diplomatiassa. Esimerkiksi hallitsijat Preussin Fredrik II Suuri ja Venäjän Katariina II eivät vain käyttäneet ranskaa kirjoituksissa ja puheissa, vaan Fredrik II jopa katsoi, että ranska oli ylivoimainen kotimaassaan puhuttuun saksaan verrattuna. Ranskan siirtomaavalta levitti kieltä kaikkiin maailman kolkkiin, erityisesti Afrikkaan, Québeciin ja Länsi-Intiaan.
Akatemian työn, koulutusjärjestelmän, valtion vahvan kontrollin ja tiedotusvälineiden vaikutuksen vuoksi ranskan yleiskieli on levinnyt koko Ranskaan syrjäyttäen paljolti murteet. Edelleenkin on suuria eroja murteiden poikkeavissa ääntämisissä ja sanastossa.
Nykyään
Ranska on yksi Euroopan unionin virallisista kielistä ja yksi kolmesta Euroopan komission työkielestä. Sen merkitys unionissa on kuitenkin vähentynyt. Vielä vuonna 1994 EU-suurlähettiläiden kokouksissa 2/3 asiakirjoista tehtiin ranskaksi, mutta jo vuonna 2000 sama 2/3 tehtiin englanniksi. Ranskan valta-asema unionissa hävisi lopullisesti Itä-Euroopan maiden mukaan vuonna 2004 liittymisen jälkeen, koska niissä ei ollut perinteitä ranskan kielen opiskelulle, vaan siellä osattiin muita kieliä paremmin.
Diplomaattisissa instituutioissa ranskalla on edelleen vahva asema: se on yksi YK:n kuudesta virallisesta kielestä, ja sitä käytetään pää- tai työskentelykielenä useissa organisaatioissa, kuten Natossa, OECD:ssä ja Unescossa.
Levinneisyys
600px|thumb|center|Ranskan kielen levinneisyys.
Ranskan kieli oli aina 1300-luvulta 1920-luvulle asti eniten käytetty kieli kansainvälisissä viestintä- ja kommunikaatiotilanteissa ja etenkin diplomatian kielenä. Asema oli vahva ensin Euroopassa ja 1600-luvun jälkeen myös muualla maailmassa. Ranskalaisia sanoja esiintyi siitä syystä runsaasti myös muissa kielissä. Eniten ranskan kielestä vaikutteita saanut kieli on englannin kieli, joka edelleen sisältää ranskankielisiä sanoja ja ranskalaisia ilmauksia.
Arvoilta noin 220 miljoonaa ihmistä puhuu päivittäin ranskaa. Äidinkielenään ranskaa käyttää arviolta noin 77 miljoonaa ihmistä. Toisena kielenään ranskaa käyttää arviolta noin 87 miljoonaa ihmistä. Ranskankieliseen eli frankofoniseen maailmaan kuuluu maita ja alueita lähes jokaisesta maanosasta, pitkälti Ranskan siirtomaa-ajan seurauksena. Ranskaa puhuvien määrää on vaikea kovin tarkasti arvioida, mutta se kuuluu silti kymmenen puhutuimman kielen joukkoon. Opetuskielenä se on jo toisella sijalla englannin jälkeen.
Ranska on myös yksi Euroopan unionin 21:stä virallisesta kielestä.
Muun muassa englanninkielisessä Kanadassa, Britanniassa sekä Irlannissa ranskaa opetetaan ensimmäisenä vieraana kielenä. Australiassa japanin kielen opetus ohittaa ranskan, Yhdysvalloissa espanjan kielen opetus. Investointipankki Natixis arvioi Forbes-lehden artikkelissa, että ranskasta saattaa kehittyä jo vuoteen 2050 mennessä maailman puhutuin kieli. Tietyillä maantieteellisillä alueilla väestönkasvu on hyvin nopeaa, mikä selittäisi puolestaan voimakasta kasvua tulevaisuudessa. Tämä koskee etenkin Saharan eteläpuolista Afrikkaa.
Eurooppa
Euroopassa ranska on väestön valtaosan äidinkieli Ranskassa, Monacossa, Belgian Valloniassa ja Brysselin alueella, Sveitsin ranskankielisissä osissa sekä Italiassa Aostan laaksossa. Huomattava ranskankielinen väestö löytyy myös Luxemburgista, jossa ranska on lisäksi tärkeä hallintokieli. Se on Euroopan unionin neljänneksi yleisin äidinkieli heti saksan, englannin ja italian jälkeen. Ranska on myös kolmanneksi ymmärretyin kieli EU:ssa englannin ja saksan jälkeen.
Ranskassa kieli sai perustuslaissa virallisen kielen aseman vasta vuonna 1992, vaikka Villers-Cotterêts'n määräys tekikin siitä virallisten dokumenttien kielen jo vuonna 1539. Ranskaa on käytettävä virallisissa valtion julkaisuissa, julkisessa koulutuksessa ja laillisissa sopimuksissa. Jopa mainoksissa on oltava ranskankielinen käännös ulkomaisille sanoille. Ranskaa puhuu 99 prosenttia väestöstä.
Belgiassa ranska on virallinen kieli Valloniassa ja Brysselissä. Se on toinen maan virallisista kielistä hollannin lisäksi. Ranskan kieltä puhuu noin 40 prosenttia maan väestöstä. Brysselissä valtaosa väestöstä puhuu ranskaa joko kotikielenään (40 %) tai lingua francana (45 %).
Ranska on yksi Sveitsin neljästä virallisesta kielestä ja sitä puhutaan etenkin maan länsiosassa (Suisse romande). Ranskankielisiä asuu silti koko maassa. Sveitsinranska eroaa hieman Ranskan ja Belgian varianteista. Vuoden 1970 jälkeen ranskan kieli on kasvattanut asemaansa Sveitsissä. Vaikka ranskaa puhuu äidinkielenään vain 20 prosenttia, väestöstä jopa 50,4 prosenttia osaa ranskan kieltä.
Italiassa Aostan laaksossa ranska on ollut virallisena hallintokielenä jo vuodesta 1536, siis kolme vuotta aikaisemmin kuin Ranskassa. Fasistisen hallituskauden aikana 1922–1945 ranskan kielen asema heikkeni, sillä ranskankieliset koulut lakkautettiin. Nykypäivänä ranskaa opetetaan kouluissa tuntimääräisesti yhtä paljon kuin italiaa, joten suurin osa alueen väestöstä puhuu tai ymmärtää sitä. Italiaa puhutaan arkikielenä, ranskaa taas käytetään kulttuuritapahtumissa.
Ranska on yksi Luxemburgin virallisista kielistä saksan ja luxemburgin kielen rinnalla. Sitä käytetään enimmäkseen hallintokielenä ja kommunikointiin ulkomaalaisten kanssa.
Iso-Britannian kouluissa ranska on suosituin vieras kieli. Jerseyn saarella on olemassa oma variantti ranskan kielestä, Jersey Legal French, joka on virallisen kielen asemassa. Sitä käytetään kuitenkin vain hallinnollisesti. Romaniassa, Kreikassa, Italiassa, Hollannissa ja Portugalissa ranska on opetetuin vieras kieli englannin jälkeen.
Kanada
Maantieteellisesti Kanadan suurimmassa provinssissa eli Quebecin provinssissa ranska on ainoa virallinen kieli vuonna 1977 voimaan tulleen ranskan kielen asemaa koskevan lain (engl. Charter of the French Language, ransk. Charte de la langue française) seurauksena. Ensimmäisenä, toisena ja vieraana kielenä ranskaa puhuvat muodostavat yhteensä 90 prosenttia provinssin väestöstä. Heistä lähes 80 prosenttia eli 6 miljoonaa quebeciläistä puhuu ranskaa äidinkielenään vuoden 2011 tietojen mukaan. Quebecissä sijaitseva Montreal on maailman neljänneksi suurin ranskankielinen kaupunki, jos mukaan lasketaan vain ranskaa äidinkielenään puhuvat asukkaat.
Myös Luoteisterritorioissa (engl. Northwest Territories, ransk. Territoires du Nord-Ouest), Nunavutissa ja Yukonissa ranska on virallinen kieli. New Brunswick ja Manitoba ovat ainoat Kanadan provinssit, joissa englanti ja ranska yhdessä ovat virallisia kieliä. Ontariossa ranska ei ole virallinen kieli, vaikka siellä puhutaan eniten ranskaa Quebecin jälkeen. Myös muissa Kanadan provinsseissa käytetään jonkin verran ranskaa, esimerkiksi Prinssi Edwardin saarella ja Nova Scotiassa. Ranska ei kuitenkaan ole niiden virallinen kieli.
Yhdysvallat
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston (engl. United States Census Bureau) vuoden 2011 tietojen mukaan ranska on Yhdysvalloissa neljänneksi käytetyin kieli englannin, espanjan ja kiinan jälkeen. Ranska on toiseksi puhutuin kieli tietyissä osavaltioissa kuten Louisianassa, Mainessa, Vermontissa ja New Hampshiressa. Louisianassa puhutaan useita ranskan variantteja. Siellä yli 194 000 asukasta on ilmoittanut ranskan yleisimmäksi kotikielekseen (US Census Bureau'n vuoden 2000 tietojen mukaan).
Muut ranskankieliset alueet Amerikassa
Haitissa ranska on virallinen kieli yhdessä haitin kreolin kanssa. Ranskaa käytetään kouluissa, virastoissa ja liike-elämässä. Myös kirkon kieli on ranska.
Ranskaa sekä ranskaan perustuvia kreolikieliä puhutaan seuraavilla Karibianmeren saarilla: Martinique, Guadeloupe, Saint Martin ja Saint Barthélemy. Ranska toimii virallisena kielenä myös Ranskan Guayanassa (Etelä-Amerikassa) sekä New Foundlandin etelärannikon edustalla sijaitsevassa Saint-Pierre ja Miquelonissa. Nämä alueet ovat Ranskan tasavaltaan kuuluvia hallintoalueita, joten ne ovat myös osa Euroopan unionia.
Afrikka
Niissä 21:ssä itsenäisessä Afrikan valtiossa, joissa ranska on ainoa tai rinnakkainen virallinen kieli, yhteenlaskettu väkiluku oli 308 610 000 henkilöä vuonna 2016. Ranskaa puhutaan toisena kielenä myös niissä Afrikan maissa, joissa se ei ole virallinen kieli. Näin on esimerkiksi Algeriassa. Toisaalta koko väestö ei välttämättä osaa ranskaa niissäkään maissa, joissa ranskan kieli on virallisena kielenä.
Koska Afrikan maat ovat monikielisiä, ranskaa käytetään lingua francana Afrikan mantereella. Tällainen asema sillä on käytännön syistä ja arvovallan vuoksi tietyissä sosiaalisissa tilanteissa. Esimerkiksi Länsi-Afrikan sisämaassa sijaitsevassa Burkina Fasossa ranska on virallinen kieli, jolla kirjoitetaan lait ja viralliset tiedotteet. Se on hallinnon, politiikan, tiedotusvälineiden ja kirjallisen kulttuurin kieli. Ranskan arvovallasta huolimatta vain alle viidennes Burkina Fason väestöstä ymmärtää ranskaa. Monissa Afrikan maissa vallitsee tämän tyyppinen tilanne, jossa yhtä kieltä käytetään kaikissa virallisissa yhteyksissä, kun taas muita kieliä käytetään esimerkiksi vain arkikeskustelussa.
Länsiafrikkalainen Mauritania ja Intian valtamerellä sijaitseva Mauritius ovat toisaalta esimerkkejä afrikkalaisista valtioista, joissa ranskaa käytetään, vaikkei sillä olekaan virallisen kielen asemaa. Mauritaniassa vain viisi prosenttia väestöstä on ranskan kielen taitoisia. Ranskaa käytetään silti edelleen hallinnon kielenä. Mauritiuksen kansalliskielenä pidetään ranskaan pohjautuvaa kreolia, jota suuri osa väestöstä puhuu kotonaan. Virallinen kieli ja samalla hallinnon kieli on englanti, mutta muuten työelämässä ja kouluissa puhutaan englantia ja ranskaa. Lisäksi Mauritiuksella puhutaan aasialaisia kieliä.
Saharan eteläpuolinen Afrikka
Nopean väestökehityksensä ansiosta Afrikka on avainasemassa, kun arvioidaan ranskan kielen levinneisyyttä nyt ja tulevaisuudessa. Yhdistyneiden kansakuntien ennusteen mukaan pelkästään Saharan eteläpuolisessa Afrikassa elää yli 2 miljardia ihmistä vuonna 2050. Tällä alueella on maita, joissa ranskaa osataan ja käytetään laajasti (miljoonia ranskankielentaitoisia per maa). Tällaisia ranskan kielen kannalta merkittäviä Saharan eteläpuolisia maita ovat muun muassa Kamerun, Kongon demokraattinen tasavalta, Kongon tasavalta, Mali ja Senegal.
Ranska on virallinen kieli Kongon demokraattisessa tasavallassa, jossa Organisation Internationale de la Francophonie -järjestön arvion (2014) mukaan ranskaa osaavia henkilöitä asuu 33 222 000, mikä on noin 44 prosenttia maan väestöstä. Kongon demokraattinen tasavalta on maailman suurin ranskaa osaava kansakunta. Siellä ranskaa käytetään toisena kielenä ja lingua francana maan satojen muiden kielten ohella.
Pohjois-Afrikka
Tunisiassa julkishallinto on voimakkaasti edistänyt arabian kielen asemaa 1990-luvulta lähtien, mutta ranskan kieltä käytetään edelleen liike-elämän, lääketieteen ja kulttuurin kielenä. Ranskan kielen taito on Tunisiassa yhä merkki ylempään sosiaaliluokkaan kuulumisesta, vaikka arabia on Tunisian ainoa virallinen kieli. Marokossakaan ranska ei ole virallinen kieli. Marokossa on kuitenkin tieteenaloja, joilla korkeakouluopetusta tarjotaan vain tai pääosin ranskaksi. Näitä aloja ovat luonnontieteet sekä oikeus-, talous-, ja yhteiskuntatieteet. Enemmistö marokkolaisista osaa puhua ranskaa, mutta vain noin kolmannes heistä osaa lukea ja kirjoittaa sitä.Marokon, ja sen naapurimaan Algerian viralliset kielet ovat arabia ja berberi.
Aasia
Ranskan siirtomaa-aikana Ranskan Indokiinassa (nyk. Vietnam, Laos, Kambodža) käytettiin virallisena kielenä ranskaa. Sitä käytetään yhä hallinnon kielenä Laosissa ja Kambodžassa, mutta sen vaikutus on vähentynyt. Siirtomaa-ajan Vietnamissa lähinnä eliitti puhui ranskaa. Palvelusväki käytti ranskaan pohjautuvaa pidgin-kieltä (Tây Bồi), joka on jo hävinnyt. Nykyään ranskan asema Vietnamissa on heikentynyt, mutta eliitti ja vanhempi sukupolvi käyttävät sitä yhä toisena kielenään. Lisäksi ranskaa käytetään Vietnamissa diplomatian kielenä. Nämä kolme entistä Ranskan Indokiinan valtiota ovat kaikki OIF:n virallisia jäseniä.
Oseania
Ranska on virallisena kielenä Vanuatulla sekä Ranskalle kuuluvissa Uudessa-Kaledoniassa, Ranskan Polynesiassa ja Wallisin ja Futunan yhteisössä. Vanuatulla 45 prosenttia väestöstä osaa puhua ranskaa. Uudessa-Kaledoniassa ja Ranskan Polynesiassa ranskaa osaavia on 97 ja 95 prosenttia. Myös Wallisin ja Futunan yhteisössä suurin osa väestöstä osaa puhua ranskaa.
Lähi-itä
Libanon oli 1900-luvun alkupuolella Ranskan hallinnassa. Libanonissa käytetään edelleen ranskaa joissakin tilanteissa. Ainoa virallinen kieli on arabia. Ranskalle on kuitenkin määritelty laissa tilanteet, joissa sitä voidaan käyttää. Ranskaa käytetään myös esimerkiksi tiekylteissä ja virallisissa rakennuksissa arabian rinnalla. Tämän lisäksi ranskaa opetetaan paljon toisena kielenä kouluissa. Libanonissa puhutaan toisena kielenä sekä ranskaa että englantia. Ranskan ja englannin puhujia on noin 40 prosenttia väestöstä. Englantia käytetään kuitenkin nykyään enemmän kuin ranskaa, mutta melkein puolet koululaisista käy ranskankielistä koulua, joissa opetetaan matematiikkaa sekä tiedeaineita ranskaksi. Ranskan kielen käyttäminen vaihtelee alueen ja sosiaalisen aseman mukaan.
Syyriassa ranskaa käyttävät vain jotkut eliittiin ja keskiluokkaan kuuluvat henkilöt. Israelissa sen sijaan on merkittävä ranskankielinen yhteisö, sillä Israeliin on muuttanut paljon Ranskan juutalaisia. Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa ja Qatarissa ranskan puhujia on vain vähän. Ranskaa puhuvat lähinnä sellaiset henkilöt, joilla on yritys- tai perhesuhteita ranskankielisiin maihin. Tästä huolimatta Yhdistyneet arabiemiirikunnat on OIF:ssä tarkkailijavaltiona ja Qatarilla on myös erityinen asema OIF:ssä.
Äännejärjestelmä
Ranskan äännejärjestelmä on seuraavanlainen:
Trondheimin merenkulkumuseo
Trondheimin merenkulkumuseo on Norjan Trondheimissa sijaitseva museo, joka on keskittynyt vesiliikenteeseen. Näyttelyt esittelevät sekä merimiesten elämää että Trondheimia merenkulkukaupunkina. Museo on perustettu vuonna 1920. Se on sijainnut vuodesta 1971 alkaen Brattørvakta-nimisessä rakennuksessa.
Ranskan kieli
Äännejärjestelmä
Useimmissa murteissa /ɑ/ on täysin langennut yhteen /a/:n kanssa. Etenkin kanadanranskassa esiintyy pitkä /ɛː/.
Vokaaleista nasalisoituina esiintyvät /ɛ̃ œ̃ ɔ̃ ɑ̃/, joista /œ̃/ kuitenkin lausutaan useimmissa murteissa /ɛ̃/:n tavoin.
Oikeinkirjoitus
Ranskan oikeinkirjoitus on konsonanttien osalta melko säännöllinen, ja muutamalla säännöllä pärjää, mutta samat vokaalit voidaan usein kirjoittaa monella tavalla. Toisaalta tietyt kirjaimet ja kirjainyhdistelmät äännetään melkein aina samalla tavalla, mutta sanan lopussa on usein yksi tai useampi ääntymätön konsonantti taikka ääntymätön e. Näin ollen jos tiedetään sanan kirjoitusasu, voidaan sen ääntämistapa yleensä päätellä, mutta jos tiedetään vain sanan ääntäminen, usein ei ole varmuutta sanan kirjoittamisesta, varsinkaan vokaalien osalta. Tässä mainitaan vain kirjaimet, joihin täytyy kiinnittää huomiota.
Kirjainyhdistelmiä, jotka äännetään toisin kuin niissä olevat kirjaimet erikseen, ovat lisäksi seuraavat:
Eräät äänteet voidaan siis kirjoittaa eri sanoissa eri tavoilla:
Nominit
Ranskan substantiiveilla on kaksi sukua, maskuliini ja feminiini. Sanan sukua ei pysty päättelemään sanan ulkomuodosta varmasti; tosin tietyt päätteet liittyvät yleensä tiettyyn sukuun. Myös jotkin merkitykset vaikuttavat sanan sukuun, esimerkiksi useimmat maat ovat feminiinejä ja kielet maskuliineja. Sanan suku vaikuttaa yksikössä artikkelien valintaan ja adjektiivien taipumiseen.
Monikko muodostetaan kirjoitetussa kielessä useimmiten lisäämällä sanan loppuun pääte -s, mutta joskus myös -x. Tätä monikon päätettä ei kuitenkaan äännetä, vaan puheessa monikon erottaa yksiköstä useimmiten vain artikkeli (kielioppi), jonka ääntäminen muuttuu s-päätteen takia, toisin kuin nominien (artikkelien e-kirjain äännetään yksikössä ö:nä ja monikossa e:nä, monikkoartikkelin s-kirjain äännetään vain jos seuraava sana alkaa vokaaliäänteellä).
Ranskassa on käytössä kuusi artikkelia. Maskuliinin epämääräinen yksikkö un, feminiinin vastaava une, näitä vastaavat määräiset artikkelit le, la ja vokaalilla tai vokaalisella h:lla alkavan sanan edessä l'. Monikossa ei artikkelin osalta tehdä eroa sanan suvun mukaan, vaan määräinen les tai epämääräinen des on käytössä, oli sanan suku mikä tahansa.
Ranskassa adjektiivit taipuvat pääsanansa mukaan suvussa ja luvussa (päätteet ovat -e, -s ja -es) ja ne ovat usein pääsanan jäljessä kuten romaanisissa kielissä yleensä. Monet yleisimmistä adjektiiveista, jotka ovat usein myös lyhyitä, tulevat kuitenkin sanan eteen. Adjektiivien vertailumuotoja muodostetaan sanoilla plus (enemmän) ja moins (vähemmän). Komparatiivi muuttuu superlatiiviksi lisäämällä eteen määräinen artikkeli.
Persoonapronomineissa erotetaan maskuliini ja feminiini yksikön ja monikon kolmannessa persoonassa. Myös monilla indefiniittipronomineilla on sekä maskuliininen että feminiininen muoto. Possessiivipronominit eivät taivu omistajan vaan omistettavan asian suvun ja luvun mukaan.
Ranskassa ei ole sijataivutusta. Ainoastaan pronomineilla on eri muodot riippuen siitä, ovatko ne subjektina vai objektina tai muuna lauseenjäsenenä.
thumb|250px|Ranskankielinen kerjäämisen kieltävä kyltti
Verbit
Ranskan verbioppi on hyvin rikasta, kuten muidenkin romaanisten kielten. Erilaisia verbimuotoja tunnetaan 22, joskin on tulkinnanvaraista, mitä niistä täytyy pitää erillisenä muotoja ja missä ero ilmaistaan eri tavoin.
Ranskan verbit taipuvat neljässä moduksessa: indikatiivissa, konditionaalissa, imperatiivissa ja subjunktiivissa. Eri moduksissa on eri määrä aikamuotoja; jokaisessa moduksessa kuitenkin puolet aikamuodoista on apuverbin avulla muodostettavia liittomuotoja. Lisäksi verbeillä on nominaalimuotoja kaksi erilaista infinitiiviä, kaksi erilaista partisiippia sekä kaksi erilaista gerundia.
Konditionaali ilmaisee ehdollista tekemistä, kuten muissakin kielissä. Sivulauseessa täytyy käyttää imperfektiä, kuten ruotsissa ja englannissa, eikä konditionaalia, kuten suomessa.
Subjunktiivi on verbimuoto, joka toisinaan suomennetaan konditionaalilla. Sitä käytetään tiettyjen alistuskonjunktioiden jälkeen tai ilmaisemassa puhujan subjektiivista mielipidettä. Esimerkiksi: Je connais les rues de Paris bien que je n'aie pas visité Paris, tunnen Pariisin kadut, vaikka en ole käynyt Pariisissa ja il est mieux que tu ne me parles pas, on parasta, ettet puhu minulle.
Kuten muissakin sukulaiskielissä, ranskassa on olemassa aktiivi ja passiivi. Passiivi muodostetaan être-apuverbillä ja pääverbin partisiipilla. Kaikkia aikamuotoja ja moduksia voi käyttää sekä aktiivissa että passiivissa.
Eri moduksissa on seuraavat aikamuodot:
Puhekielessä passé simple on pitkälti jäänyt pois käytöstä ja korvataan yleensä passé composé:lla. Kirjoitetussa kielessä se sen sijaan on edelleen varsin yleinen. Sen sijaan subjunktiivin imperfekti ja pluskvamperfekti ovat jo käyneet kirjoitetussakin kielessä vanhahtaviksi ja harvinaisiksi.