cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suomen vaalipiirit
Puoluekannatus vaalipiireissä
Vuoden 2011 vaalit olivat poikkeukselliset, mutta kertovat myös sekä uutta että vanhaa puolueiden kannatuksesta eri vaalipiireissä. Suurin puolue Kokoomus sai suurimman osan kannatuksestaan Uudenmaan, Helsingin, Varsinais-Suomen sekä Pirkanmaan vaalipiireistä. Kokoomuksen kannatus siis sijoittui jälleen etupäässä Etelä- ja Länsi-Suomen suuriin kaupunkiseutuihin. SDP:n kannatusalueet säilyivät perinteisesti Etelä- ja Itä-Suomen pienissä ja keskisuurissa kaupungeissa. SDP oli suurin puolue muun muassa Kymen, Hämeen ja Pohjois-Karjalan vaalipiireissä. Historian suurimman vaalivoiton myötä kolmanneksi nousseen Perussuomalaisten kannatus jakautui suurista puolueista tasaisimmin ympäri Suomea, mutta eniten kannatusta puolue sai rakennemuutosalueilta, joita heijastaa korkea työttömyys. Perussuomalaisten vahvoja alueita olivat Satakunnan, Kymen ja Pohjois-Karjalan vaalipiirit sekä Pirkanmaan maaseutukunnat. Roiman tappion saanut Keskusta sai perinteiseen tapaan suurimman osan kannatuksestaan harvaanasutuilta alueilta etenkin Pohjois- ja Itä-Suomen vaalipiireistä, vaikka puolueen kannatus romahtikin niissä samoin kuin muualla maassa. Vasemmistoliitolle parasta seutua olivat Lapin ja Oulun vaalipiirit ja Vihreille vastaavasti Helsinki ja Uudenmaan vaalipiiri. RKP:n kannatus jatkui uskollisena ruotsinkielisillä alueilla, joita on etenkin Vaasan vaalipiirissä. Myös Kristillisdemokraattien kannatus perustui enemmänkin kuntiin kuin kokonaisiin vaalipiireihin. Luodon ja Pedersören kunnat olivat KD:lle jälleen muuta maata selvästi suosiollisemmat kansanedustajaksi valitun Peter Östmanin äänimäärien myötä.
1906
thumb|250px|Vaalipiirit 1906–1921 thumb|250px|Vaalipiirit 1921–1938 Ensimmäisissä vuoden 1906 valtiosäännön uudistuksen jälkeen 15.–16.3.1907 pidetyissä eduskuntavaaleissa oli maa jaettu kuuteentoista 7. heinäkuuta 1906 suuriruhtinas Nikolai II:n vahvistamaan vaalipiiriin. Vaalipiirit muodostettiin Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivien talonpoikaissäädyn vaalipiireinä käytetyistä kihlakunnista:
Viidessätoista vaalipiirissä noudatettiin suhteellista vaalitapaa niin kuin nykyäänkin. Lapin vaalipiirissä kuitenkin valittiin yksi edustaja enemmistövaalilla johtuen harvasta asutuksesta.
Merkittävän muutoksen vaalipiireihin loivat Suomen alueluovutukset Moskovan välirauhassa 1944 ja Pariisin rauhassa 1947 vahvistamat alueluovutukset,
1945–1948
Viipurin läänin entiset asukkaat eivät äänestäneet eduskuntavaaleissa 1945 ja eduskuntavaaleissa 1948 tosiasiallisten asuinpaikkojensa vaalipiireissä, vaan Viipurin läänin itäisen vaalipiirin entiset äänestäjät äänestivät muodostaen yhteisen vaalipiirin ympäri Suomen Kymen läänin itäisessä vaalipiirissä, joka oli uudelleen vallinneet olosuhteet huomioon otettu Viipurin läänin itäinen vaalipiiri sisällöltään jotkin kunnat lisättyinä.
1969 vaalilaki
thumb|250px|Vaalipiirit 1962–2011 Vuoden 1969 vaalilaki määritteli vaalipiirit seuraavasti:
Vaalipiirit siis perustuivat edelleen periaatteessa läänijaolle sekä suhteelliselle vaalitavalle poikkeuksena Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiri, jossa käytiin enemmistövaali. Kolme väkiluvultaan suurinta lääniä (Hämeen lääni, Turun ja Porin lääni ja Uudenmaan lääni) oli edelleen jaettu kahteen vaalipiiriin.
Gkouverniótissan luostari
Panagía (Neitsyt Maria) Gkouverniótissan luostari (myös Gouverniótissan luostari; ) on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Chersónisoksen kunnassa lähellä Potamiésin kylää, noin 30 kilometriä itäkaakkoon Iraklionista. Luostari on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle (Koímisi tis Theotókou).
pienoiskuva|vasen|Luostarin kirkon seinämaalauksia. Gkouverniótissan luostari on perustettu venetialaisvallan aikana 1300-luvulla. Luostari ei ole enää toiminnassa, mutta sen kirkko toimii normaalina kirkkona.
Luostarin kirkko on ristinmuotoinen ja varustettu kupolilla. Sisältä kirkko on koristeltu seinämaalauksilla, jotka ovat peräisin vuodelta 1320, ja jotka kuuluvat Kreetan merkittävimpiin kirkkomaalauksiin. Kirkon puusta kaiverrettu ikonostaasi sekä sen ikoneita on esillä Kreetan historiallisessa museossa Iraklionissa. Kirkon lisäksi luostarista on säilynyt sen keljarakennuksia pääosin 1800-luvulta.
Garibald
Garibald tai Garipald oli lyhyen aikaa langobardien kuningas vuonna 671. Hän oli Grimoaldin poika ja nousi valtaistuimelle ollessaan vasta lapsi. Perctarit kuitenkin syrjäytti hänet nopeasti.
Lämpökohina
Lämpökohina on ilmiö, jonka vaikutuksesta sähköjohtimessa tai resistanssissa kulkevassa virrassa tapahtuu satunnaisvaihtelua. Tätä satunnaisvaihtelua kutsutaan lämpökohinaksi ja sitä voidaan kuvata kohinajännitteellä tai kohinavirralla. Lämpökohina aiheutuu johteessa olevien vapaiden varauksenkuljettajien satunnaisesta lämpöliikkeestä ja sen voimakkuus riippuu materiaalin lämpötilasta.
Kohinajännite
Lämpöliikkeestä johtuvat satunnaisvaihtelut aiheuttavat resistanssissa R lähdejännitteen, jonka tehollisarvo on
missä \ k_B on Boltzmannin vakio, T on lämpötila [ K ], ja B on mittauksen kaistaleveys [ Hz ].
Esimerkiksi 1 MΩ vastus synnyttää 10 kHz kaistalla tehollisarvoltaan 13 μV suuruisen kohinajännitteen, joka voidaan mallintaa kohinattoman resistanssin kanssa sarjassa olevalla jännitelähteellä.
Kohinavirta
Tätä voidaan mallintaa kohinattoman resistanssin rinnalle kytketyllä virtageneraattorilla.
Kohina korrelaatiofunktioiden avulla
Kohinan suuruutta voidaan kuvata virran autokorrelaatiofunktiolla. Se määritellään:
missä kuvaa keskiarvostusta satunnaisten prosessien yli. Tätä autokorrelaatiofunktiota voi jossain määrin pitää eri ajanhetkinä esiintyvien virtojen varianssina.
Yleisesti kohinaa kuvataan aika-avaruuden sijaan taajuusavaruudessa eli taajuuden f funktiona. Taajuusriippumatonta kohinaa kutsutaan valkoiseksi kohinaksi, ja taajuusriippuvaa kohinaa vastaavasti värilliseksi kohinaksi. Tasapainotilanteessa kohinaa voidaan kuvata fluktuaatio-dissipaatioteoreeman avulla. Sen mukaan matalataajuisen kohinan suuruus saadaan suoraan johteen impedanssista Z(f):
Tämä matalataajuinen kohina on termistä kohinaa eli lämpökohinaa. Kohina on olennaisesti termistä kun taajuutta f vastaava energia (joka saadaan kertomalla f Planckin vakiolla) on huomattavasti pienempää kuin lämpötilaa T vastaava energia, kB T, missä kB on Boltzmannin vakio, ja T ilmaistaan Kelvin-asteikolla. Esimerkiksi 1 K (–272 °C) vastaava taajuus on noin 21 GHz.
Muita kohinamuotoja ovat mm.
Johnny Knoxville
Lapsuuden elämä
Knoxville syntyi Knoxvillessä, Tennesseen osavaltiossa. Hänen vanhempansa ovat Philip Clapp Sr ja Lemoyne Clapp. Valmistuttuaan South-Doylen lukiosta, hän muutti Kaliforniaan tullakseen näyttelijäksi. Aluksi hän teki pelkästään mainoksia ja muutaman pienemmän osan sivuosanäyttelijänä.
Ura
Knoxville tunnetaan parhaimmin Jackassin yhtenä perustajana. Alussa Knoxvilleä ja muita auttoi ohjaaja Spike Jonze, jonka avulla Knoxville ja muut saivat sopimuksen yhdysvaltalaisen MTV:n kanssa. left|thumb|224x224px|Knoxville Jackass 3D -elokuvan ensi-illassa lokakuussa 2010, Berliinissä.
Yksityiselämä
Knoxvillellä on tytär (s. 1996), jonka nimi on tatuoitu hänen rintaansa sydämen yläpuolelle. Knoxville ja hänen vaimonsa Melanie erosivat 2007 oltuaan naimisissa yksitoista vuotta.
Knoxville ja hänen tyttöystävänsä Naomi Nelson saivat pojan joulukuussa 2009. He menivät naimisiin syyskuussa 2010 ja vuotta myöhemmin heille syntyi toinen lapsi. Knoxville haki avioeroa vaimostaan kesäkuussa 2022.
Knoxville ehti ystävystyä kahden sankarinsa, Johnny Cashin ja Hunter S. Thompsonin, kanssa ennen kuin he kuolivat. Hän jopa osti kesämökin Johnny Cashilta.
Wensleydale (juusto)
thumb|Wensleydalejuustoa. thumb|Wensleydale Creamery [[Hawesin kaupungissa.]] Wensleydale on nimensä mukaisesti Wensleydalen alueelta North Yorkshiresta Pohjois-Englannissa peräisin oleva lehmänmaidosta valmistettava juusto.
Nykyinen wensleydalejuusto on väriltään valkoista, sekä koostumukseltaan kovaa ja murenevaa. Nykymenetelmien mukaan juustoa tehdessä siihen lisätään bakteerikanta ja juusto puristetaan. Juusto kypsyy noin neljä kuukautta ja sen makua on kuvailtu makoisaksi ja hunajaiseksi, minkä lisäksi sillä on sitruunainen sivumaku. Juustoa tarjoillaan usein juustotarjottimella tai Ploughman's lunch -aterian yhteydessä soseen kera. Pohjois-Englannissa juustoa tarjoillaan myös hedelmäkakun tai omenapiirakan kanssa.
Populaarikulttuurissa
Juuston valmistajaa uhkasi sulkeminen 1990-luvun alussa, mutta sen kysyntä kasvoi huomattavasti juuston oltua näyttävästi esillä Wallace ja Gromit -animaatioissa. Juustonvalmistaja sai luvan animaation tekijöiltä valmistaa "Wallace and Gromit Wensleydale" -juustoa, josta tulikin myyntimenestys.
Wensleydale oli yksi Monty Pythonin "Juustokauppa-sketsissä" mainituista juustoista. Lisäksi sketsin juustokauppiaan (Michael Palin) nimi oli 'Henry Wensleydale', mikä osaltaan sekoitti asioita.
Kivenpyörittäjän kylä
Kivenpyörittäjän kylä on suomalainen vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Markku Pölösen ohjaama elokuva, joka pohjautuu Heikki Turusen samannimiseen romaaniin.
Elokuva kuvattiin Juuassa kesällä 1994. Se on toinen Pölösen ohjaama kokopitkä teatterielokuva.
Juoni
Kivenpyörittäjän kylä on tarina Pohjois-Karjalasta Ruotsiin muuttaneen Pekan matkasta kotikonnuilleen Jerusalemin kylään. Käynnissä olevaa ETYK-kokousta uutisoidaan radiossa. Idylliä ei päällisin puolin särje mikään. Pekka ei kuitenkaan viihdy Ruotsissa ja unelmoi palaavansa kotikyläänsä tekemään puuveneitä.
Vanha sensuelli tyttöystävä Ritva näyttää kesäleningissä viattomalta ja ihanalta, kun Pekka perheineen ajaa Jerusalemin raittia oranssilla Volvolla. Metsurintyöt Ruotsissa ovat kuitenkin entisen jerusalemilaisen arkea ja vaimo patistelee häntä opiskelemaan ruotsia. Elokuvan keskipiste on perisuomalaiset häät. Kylän viimeinen naimaton nainen menee vihille kylän posteljoonin kanssa, joka ei tiedä tulevan naisensa kykenemättömyydestä saada koskaan omia lapsia. Naisella on ollut aikanaan myös suhde itse kivenpyörittäjään.
Palkinnot
Kivenpyörittäjän kylä voitti vuonna 1996 yhteensä kolme Jussi-palkintoa. Itse elokuva sai parhaan elokuvan Jussin, ohjaaja Markku Pölönen sai parhaan ohjauksen Jussin, ja Matti Varjo sai parhaan miessivuosan Jussin.
Shane Willis
Pelaajaura
Willis pelasi vielä kauden 1997–1998 WHL-liigassa edustaen Lethbridge Hurricanesia. Hän siirtyi kaudeksi 1998–1999 Carolinan organisaatioon ja pelasi valtaosan kaudesta AHL-liigan Beast of New Havenissa. Kaudella Willis teki läpimurtonsa NHL-liigaan ja pelasi pisteiden valossa uransa parhaan kauden. Kauden aikana hän teki 20 maalia ja 24 syöttöpistettä. Pudotuspelien toisessa ottelussa Scott Stevens taklasi Willisiä, joka sai aivotärähdyksen eikä pelannut enää loppukeväänä. Kauden päätteeksi hänet valittiin NHL:n tulokkaiden tähtikentälliseen. Willis ei kyennyt enää pelaamaan samalla tasolla seuraavalla kaudella ja Carolina kauppasi hänet ja Chris Dingmanin Tampa Bay Lightningiin vaihdossa Kevin Weekesiin.
Willis pelasi Tampa Bayssa kolme kauden aikana vain 12 ottelua. Hän ei enää saanut urallaan peliaikaa NHL:ssä, joten hän pelasi useassa AHL-joukkueessa. Kaudella 2005–2006 hän edusti sveitsiläistä HC Davosia ja ruotsalaista Linköpings HC:ta. Willis lopetti ammattilaisuransa kauden 2008–2009 jälkeen.
Sepahan FC
thumb|Sepahan FC – 1975 Sepahan Football Club (persiaksi باشگاه فوتبال سپاهان) on jalkapalloseura Esfahanista, Iranista.
Numlahti
thumb|250px|Numlahden maalaismaisemaa [[Nurmijärven kirkonkylä|Kirkonkylään vievällä Hongisojantiellä.]] Numlahti on kylä Nurmijärvellä. Kylä sijaitsee Perttulan kaakkoisosassa sijaitsevan Hongisojantien varrella, joka alkaa Lopentiestä jatkuen Kirkonkylän suuntaan. Numlahdessa sijaitsee mainittujen teiden yhtymäkohdassa kulttuurihistoriallisesti arvokas Numlahden kartano, joka on saanut alkunsa vuonna 1594 ja on täten pitäjän vanhin kartano. Kartanon maita erotettiin toisen maailmansodan jälkeen lunastettavaksi Karjalasta saapuneelle siirtolaisväestölle, muodostamalla näin ns. "karjalaiskylän". Perttulan, Uotilan ja Numlahden välissä sijaitsi aikoinaan nyttemmin pelloksi kuivatettu Kuhajärvi, jota 1830–1850-luvuilla kuivatettiin ensin osittain, sitten 1920–1940-luvuilla kokonaan. Numlahdella ei ole omaa koulua, vaan koululaiset kulkevat kunnan muihin kouluihin.
Numlahti tunnetaan myös NJMK:n eli Nurmijärven moottorikerho ry:n järjestämistä motocross-ajojen tapahtumapaikkana.
Numlahti tulee toimimaan toisena alkupisteenä tulevalle Klaukkalaa kiertävälle ohitustielle tien toisen alkupään ollessa Hämeenlinnanväylässä.
Eric Johnson (kitaristi)
Eric "EJ" Johnson (s. 17. elokuuta 1954 Austin, Texas) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten kitaristina ja laulajana. Johnsonin musiikissa yhdistyvät monet tyylit, kuten rock, blues, jazz, new age ja country.
Guitar Player -lehti sanoo Johnsonin olevan yksi maailman arvostetuimmista kitaravirtuooseista. Hän esittää instrumentaalikappaleiden lisäksi myös laulettuja kappaleita.
Johnsonin musiikkiin sekä soittotekniikkaan ovat vaikuttaneet monet kitaristit, kuten Stevie Ray Vaughan, Jeff Beck, Jimi Hendrix, Frank Zappa ja Jerry Reed.
Musiikkivuosi 1959
Musiikkivuosi 1959 käsittelee vuoden 1959 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Eric Johnson (kitaristi)
Hän on voittanut vuonna 1991 Parhaan instrumentaalirockkappaleen Grammy-palkinnon vuonna 1990 julkaistun Ah Via Musicom -albumin kappaleella "Cliffs of Dover". Eric Johnson on "Guitar Player" - lehden kunniajoukossa voitettuaan viidesti lehden äänestyksen sarjassa "Best Overall Guitarist". Muut ovat Steve Howe ja Steve Morse.
Nuoruusvuodet
Johnson syntyi hyvin musikaaliseen perheeseen: hän ja hänen kolme siskoaan opiskelivat pianon soittoa, hänen veljellään oli oma yhtye, ja hänen isänsä harrasti musiikkia. Johnson sai 11-vuotiaana ensimmäisen kitaransa ja sai jo alkuvaiheillaan vaikutteita monilta eri musiikkityylien kitaristeilta, kuten Eric Claptonilta, Chet Atkinsilta, Jimi Hendrixiltä, Wes Montgomeryltä, Jerry Reediltä, Bob Dylanilta ja Django Reinhardtilta. Hänen ensimmäinen yhtyeensä oli psykedeelistä rockia soittava Mariani, johon hän liittyi 15-vuotiaana. Yhtye julkaisi vuonna 1968 demon, josta tuli myöhemmin haluttu keräilykohde.
thumb|left|200px|Johnson (vasemmalla) esiintymässä The Electromagnetsin kanssa vuonna [[1976.]] Käytyään high schoolin ja yliopiston Johnson matkusti perheensä kanssa Afrikkaan. Palattuaan takaisin kotiseuduilleen Austiniin vuonna 1974 hän liittyi paikalliseen The Electromagnets -nimiseen fuusioyhtyeeseen. Yhtye keikkaili ja nauhoitti useita kappaleita, muttei saanut sopimusta suurimmilta levy-yhtiöiltä. Yhtye hajosi vuonna 1977.
Myöhempi musiikkiura
The Electromangnetsin hajottua Johnson perusti Eric Johnson Group -nimisen trion basisti Kyle Brockin ja rumpali Bill Maddoxin kanssa. Eric Johnson Group esiintyi useita kertoja eri puolilla Austinia ja nauhoitti vuonna 1978 Seven Worlds -nimisen albumin. Levy-yhtiön monien sopimuskiistojen vuoksi albumin julkaisua lykättiin, kunnes vuonna 1998 Johnson julkaisi albumin Ark 21 Recordsin kautta saatuaan oikeudet levyn julkaisemiseen.
Seven Worldsin nauhoituksen jälkeen Johnsonilla oli vaikeuksia saada uutta levytyssopimusta. Hän yritti luoda uraa toimimalla sessiokitaristina eri artistien, kuten Cat Stevensin, Christopher Crossin ja Carole Kingin, albumeilla ja esiintymällä paikallisilla klubeilla. Lopulta vuonna 1984 muusikko Prince näki Johnsonin esiintyvän televisiossa ja kiinnostui hänen musiikistaan. Princen, Christopher Crossin ja tuottaja David Ticklen suosituksesta Johnson sai sopimuksen Warner Brothersin kanssa, ja vuonna 1986 julkaistiin hänen ensimmäinen albuminsa Tones.
Kitarat ja laitteisto
Johnson on uransa aikana käyttänyt eniten Fenderin nimikkokitaraansa Eric Johnson Signature Stratocasteria ja Gibson ES-335 -kitaraa sekä Fenderin, Marshallin ja Dumblen kolmen vahvistimen sarjaa.
Bergensavisen
Bergensavisen on norjalainen päivälehti, joka ilmestyy Hordalandissa Bergenissä. Lehti alkoi ilmestyä 23. maaliskuuta 1923 Norjan työväenpuolueen äänenkannattajana. Yleisesti siitä käytetään lyhennettä BA, ja se on Bergenin alueen toiseksi suurin lehti Bergens Tidenden jälkeen.
Lehden koko muuttui 1994 tabloidiksi. Samalla lehden painopaikka muuttui Fyllingsdalenista Mindeen. BA:n verkkolehti alkoi ilmestyä 19. tammikuuta 1996 ensimmäisenä verkkolehtenä Bergenissä ja yhtenä ensimmäisistä koko Norjassa.
Maantie
pienoiskuva|280px|Kantatie 78 [[Puolanka|Puolangalla]] Maantie (lyhenne mt) tarkoittaa yleensä valtion eli maan ylläpitämää yleistä tietä, erotukseksi esimerkiksi kunnantiestä, kadusta tai yksityisestä tiestä. Teiden luokittelu ja samalla termin maantie merkitys tielainsäädännössä on vaihdellut eri aikoina.
Gnumeric
Gnumeric on  GPL-lisensoitu taulukkolaskentaohjelma, joka on osa Gnomea. Gnumeric on tarkoitettu Microsoft Excelin ilmaiseksi korvaajaksi. Gnumericin kehittämisen aloitti Miguel de Icaza, mutta nykyään sen pääkehittäjä on Jody Goldberg.
Maantie
Tieluokittelun historiaa
1700-luvulta lähtien yleisiin teihin kuuluivat maantiet, kihlakunnantiet ja pitäjäntiet. Lisäksi oli kaupunkien teitä sekä yksityisiä ja yleisiä kyläteitä. 1800-luvulla yleisiä teitä olivat maantiet ja yleiset kylätiet, ja vuonna 1865 rinnalle luotiin uusi luokka kunnantiet.
Historiallisesti maanteiden rakentaminen ja kunnossapito oli valtion määräämää, mutta pitkälti maanomistajien vastuulla. Tientekovelvollisuus oli heille veronluontoinen rasite, osa monimutkaista verotusjärjestelmää. Vuoden 1918 tielaki muutti tierasituksen periaatteellisen pohjan täysin: maanteiden pito siirtyi kokonaan valtion velvollisuudeksi.
Vuoden 1927 tielaissa puolestaan yleiset tiet jaettiin maanteihin, kunnan teihin ja kyläteihin. Maanteiden ylläpito kuului valtiolle, kunnanteiden ylläpito kunnille ja kyläteiden ylläpito osakkaille (maanomistajille).
Vuoden 1954 laki yleisistä teistä jakoi yleiset tiet maanteihin ja paikallisteihin. Tienpitäjä eli tien rakentamisesta ja kunnossapidosta ensi kädessä vastaava taho oli molemmissa yleensä valtio, joskin paikallistiet voitiin määrätä myös kunnan pidettäviksi. Kustannuksista vastasi maantiellä valtio. Paikallisteiden kustannuksiin piti lain mukaan kunnan osallistua, joskin tämä velvollisuus myöhemmin poistettiin.
Vuoden 2005 maantielaki poisti hallinnollisen jaon maanteihin ja paikallisteihin. Uudeksi yleiskäsitteeksi tuli maantie, joka on "sellainen tie, joka on luovutettu yleiseen liikenteeseen ja jonka ylläpitämisestä valtio huolehtii". Maantiet jaetaan liikenteellisen merkityksensä mukaan valtateihin, kantateihin, seututeihin ja yhdysteihin.
Tienumerointi
Maantiellä voidaan tarkoittaa myös tienumeroinnin luokkaa. 1960-luvulla Suomessa numeroitiin maanteiksi tiet, jotka eivät olleet valtateitä tai kantateitä. Maantiet numeroitiin numeroalueelta 100–19999 tiepiireittäin. Kolminumeroiset maantiet olivat tärkeämpiä teitä, joilta erkanivat nelinumeroiset tiet. 1980-luvun lopulle perusperiaatteena oli muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta, että nelinumeroiset maantiet numeroitiin sen kolminumeroisen maantien mukaan, jolta ne erkanivat tai jonka lähellä ne kulkivat, esim. maantie 113 oli isompi tie, jolta maantie 1131 erkani. Viisinumeroiset maantiet olivat muita maanteitä ja näiden numeroa ei merkitty maastoon. Aluksi maanteiden numerokylteissä oli valkoinen numero sinisellä taustalla.
Vuonna 1994 (uudistus toteutui maastossa pääasiassa vuonna 1996 tienumerointiuudistuksena) maantiet jaettiin kolminumeroisiin seututeihin, nelinumeroisiin yhdysteihin sekä viisinumeroisiin paikallisteihin. Tässä yhteydessä seututeiden numerokyltit muuttuivat valkopohjaisiksi (ja kantateiden numerokyltit keltapohjaisiksi) ja siniset numerokyltit jäivät vain yhdysteille. Tämä helpotti eri tieluokkien erottamista toisistaan; aikaisemmin kaikkien teiden numerokyltit olivat sinisiä valtateiden punaisia kylttejä lukuun ottamatta. Tielaitos ja sen seuraajat (Tiehallinto, Liikennevirasto ja Väylävirasto) ovat jatkaneet maantie-termin ja mt-lyhenteen käyttöä vuoden 1994 jälkeenkin.
Löyttyjärvi (Virrat)
Löyttyjärvi on Pirkanmaalla Virroilla Jouttikylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Tarjanneveden lähialueeseen (35.411) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 137,8 metriä mpy.
Melodifestivalen 2019
Melodifestivalen 2019 oli Ruotsissa 2. helmikuuta – 9. maaliskuuta 2019 järjestettävä laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2019. Kilpailun voitti John Lundvik kappaleellaan "Too Late for Love".
Formaatti
Melodifestivalen järjestettiin kuudella eri paikkakunnalla. Vuoden 2019 Melodifestivalenin paikkakunnat ovat Göteborg, Malmö, Leksand, Lidköping, Nyköping ja Tukholma. Kilpailun juontavat Sarah Dawn Finer, Kodjo Akolor, Marika Carlsson ja Eric Saade.
1. semifinaali
thumb|Scandinavium Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 2. helmikuuta Scandinaviumissa, Göteborgissa.
2. semifinaali
thumb|Malmö Arena Toinen semifinaali kilpailtiin 9. helmikuuta Malmö Arenalla, Malmössä.
3. semifinaali
thumb|Tegera Arena Kolmas semifinaali kilpailtiin 16. helmikuuta Tegera Arenalla, Leksandissa.
4. semifinaali
thumb|Sparbanken Lidköping Arena Neljäs semifinaali kilpailtiin 23. helmikuuta Sparbanken Lidköping Arenalla, Lidköpingissä.
Toinen mahdollisuus
thumb|Rosvalla Nyköping Eventcenter Toinen mahdollisuus -karsinta kilpailtiin 2. maaliskuuta Rosvalla Nyköping Eventcenterissä, Nyköpingissä.
Finaali
thumb|Friends Arena Finaali kilpailtiin 9. maaliskuuta Friends Arenalla, Tukholmassa.
Vaskijärvi (Karkkila)
Vaskijärvi on matala ja runsashumuksinen järvi Karkkilan koillisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 2,5 neliökilometriä. Etäisyys Karkkilan keskustasta on kahdeksan kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede
Vaskijärveen laskee pelto- ja suo-ojia. Järven luoteisrannalta lähtee Vaskijoki länteen. Vaskijärveen kohdistuu mittavaa ulkoista fosforikuormitusta. Järvi on rehevä ja sen ekologinen tila on hyvä. Vesitilavuus on 2,82 miljoonaa kuutiometriä.
Kuningasjätkä
Kuningasjätkä on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Markku Pölösen ohjaama suomalainen elokuva. Tarina kertoo pojan ja isän yhteisestä kesästä tukkijoella. Elokuva on Pölösen kolmas pitkä elokuva.
Juoni
1950-luvun Itä-Suomeen sijoittuva tarina kertoo pojasta ja leskeksi jäänestä isästä tukinuittoporukassa, jossa poika joutuu seuraamaan voimattomana isäänsä kohdistettua työpaikkakiusaamista. Vähitellen isä hyväksytään tukkijätkäporukan tasaveroiseksi jäseneksi. Elokuvan lopun lavatanssit tuovat uuden käänteen niin isän kuin pojankin elämään.
Vaskijärvi (Karkkila)
Maantiede
Vaskijärvi (23.056.1.001) kuuluu Vaskijoen valuma-alueeseen (23.056), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Puneliajärven alue (23.05). Vaskijärvi on Vaskijoen alueen ainoa yli hehtaarin laajuinen vakavesi. Valuma-alue sijaitsee Karjaanjoen vesistön koillisosassa. Vaskijärvi on pinta-alaltaan Karjaan toiseksi laajin järvi Onkimaanjärven jälkeen. Tilavuudeltaan se on kuitenkin alle puolet Karkkilan Pyhäjärvestä, joka on kolmanneksi laajin. Myös alle neliökilometrin laajuiset Vuotinainen ja Löyttyjärvi Karkkilan luoteisosassa ovat tilavuudeltaan Vaskijärveä suurempia.
Helsingin Satama
pienoiskuva|Eteläsataman aluetta. pienoiskuva|Tavaraliikennettä [[Katajanokan terminaalissa.]] Helsingin satama (, LOCODE: FI HEL tai FI VSS (Vuosaari) ) on Helsingin kaupungin omistaman Helsingin Satama Oy:n ylläpitämä matkustaja- ja tavaraliikenteen satama. Helsingin satama on yksi Euroopan vilkkaimmista ulkomaanliikenteen matkustajasatamista. Vuonna 2019 Helsingin Sataman kautta kulki 12,2 miljoonaa matkustajaa ja 2020 koronapandemiavuonna 4,8 miljoonaa matkustajaa.
Sen kolme maantieteellisesti toisistaan erillään sijaitsevaa satama-aluetta muodostavat yhdessä Helsingin sataman. Nämä palvelevat erityisesti Suomen ulkomaankaupan yrityksiä tavaraliikenteessä. Helsingin sataman vahvuuksia ovat säännöllinen ja tiheä laivaliikenne yhdistettynä monipuolisiin satamapalveluihin.
Helsingin Satama on omistanut vuoden 2017 alusta lähtien 60 % Loviisan satamassa toimivasta Loviisan satamayhtiöstä. Yhtiön toinen omistaja 40 % osuudella on Loviisan kaupunki. Loviisan satama on mekaaniseen metsäteollisuuteen ja irtolasteihin erikoistunut joustava palvelukeskus.
Helsingin satama on myös Suomen vilkkain matkustajasatama ja huomattava rajanylityspaikka, josta on yhteydet Tallinnaan, Tukholmaan, Travemündeen ja Pietariin.
Helsingin Sataman nousu yhdeksi jopa maailman vilkkaimmaksi satamaksi selittyy suurelta osin Helsingin ja Tallinnan välisellä laivaliikenteellä.
Satamat
Helsingin Satama -osakeyhtiön ylläpitämät Helsingin satamanosat:
Entiset satamat
pienoiskuva|Myös Sompasaarena tunnetun [[Sörnäisten sataman toiminta päättyi vuonna 2008.]]
Liikennemäärät
Helsingin satama oli Euroopan suurin ulkomaan matkustajaliikenteen satama 12,2 miljoonalla (2019) matkustajallaan. Helsingin Eteläsataman alueelta operoidaan muun muassa Helsingin sisäisen liikenteen Suomenlinnan lauttoja ja Porvoon risteilyaluksia.
Helsingin sataman vuosittainen matkustaja- ja rahtimäärä:
Matkustajaliikenne
pienoiskuva|[[M/S Viking XPRS|M/S Viking XPRS liikennöi Katajanokalta Tallinnan A-terminaaliin.]] pienoiskuva|[[Länsiterminaali 2 valmistui Jätkäsaareen vuonna 2017.]] pienoiskuva|[[Eteläsataman satamatoimintoja vähennetään 2020-luvulla, kun Olympiaterminaali poistuu käytöstä.]] Säännöllisessä linjaliikenteessä matkustaneiden määrä oli vuonna 2019 11,6 miljoonaa. Kansainvälisillä risteilyaluksilla Helsinkiin saapui 605 000 matkailijaa.
Helsingin Sataman osuus Manner-Suomen ja ulkomaiden välisestä matkustajalinjaliikenteestä on 81,1 %.
Tavaraliikenne
pienoiskuva|[[Vuosaaren satama palvelee erityisesti tavaraliikennettä.]] pienoiskuva|[[Länsisataman kautta kulkee matkustajaliikenteen ohella myös kuorma-autoja.]]
Helsingin sataman kautta kuljetettiin vuonna 2020 rahtia yhteensä 13,3 miljoonaa tonnia.
Konttiliikenne
Kaikkiaan vuoden 2020 aikana konttiyksikköinä kulki 507 000 TEU:ta tavaraa. Konttiluvut ilmoitettu mitoilla TEU (twenty-foot equivalent units) = 20 jalan merikonttia vastaava tilavuusmitta.
Jake Jervis
Jake Mario Jervis (s. 17. syyskuuta 1991 Wolverhampton, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Jervis on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seborrooinen ekseema
Seborrooinen ekseema eli taliköhnä on yleinen sisäsynnynnäinen ekseema.
Syy
Seborrooisen ekseeman syynä on rasvainen iho ja erilaiset ihmisen normaalikasvuston kuuluvat bakteerit ja rasvahiivat.
Oireet
Iho alkaa rasvoittua esimurrosiässä 8–10-vuotiaana, jolloin lepotilassa olleet talirauhaset alkavat kasvaa ja erittää talia. Tällöin tali härskiintyy ja härski tali ärsyttää ihoa. Ärsytys tuntuu kutinana ja kirvelynä sekä iho alkaa punoittaa ja hilseillä.
Ehkäisy
Taipumus rasvaiseen ihoon ja sen kautta tali-ihottumaan on perinnöllistä. Sen takia tali-ihottumaa ei voi ehkäistä, mutta useimmat rasvaihoiset henkilöt pärjäävät päivittäisellä saippua/šampoopesulla.
Diakonia-ammattikorkeakoulun opiskelijakunta
Diakonia-ammattikorkeakoulun opiskelijakunta – O’Diako on Diakonia-ammattikorkeakoulun opiskelijoita edustava lakisääteinen opiskelijakunta. Opiskelijakunta O’Diako voidaan katsoa perustetuksi vuonna 1998.
O’Diakon tehtävänä on muiden opiskelijakuntien ja -järjestöjen tapaan edustaa Diakin opiskelijoita, ajaa opiskelijoiden asioita sekä neuvoa ja palvella opiskelijoita monin tavoin.
Jäseniä opiskelijakunnalla on kaikilla ammattikorkeakoulun kampuksilla, Helsingissä, Porissa, Oulussa, Turussa sekä Pieksämäellä. Opiskelijakunnan toimisto sijaitsee Diakin Helsingin kampuksella.
O’Diakon organisaatioon kuuluvat edustajisto, hallitus, henkilökunta sekä eri paikkakunnilla toimivat jaostot.
O’Diako on saanut alkunsa rekisteröitynä yhdistyksenä, joka alun perin perustettiin toimimaan paikallisten opiskelijayhdistysten yhteistyöelimenä. Sen perustamiskirja on päivätty 6.3.1997. Ammattikorkeakoululain mukaisena opiskelijakuntana se on aloittanut vuonna 2007.
Jaostot
Jokaisella Diakin kampuksella toimii paikallinen jaosto. Nämä jaostot juontavat juurensa vanhoihin eri paikkakuntien opiskelijayhdistyksiin. Ne aloittivat toimintansa vuoden 2013 alussa. Jaostot huolehtivat opiskelijatoiminnan pyörittämisestä eri paikkakunnilla. Niiden vastuulle kuuluvat esimerkiksi paikallinen edunvalvonta, tutorointi sekä paikallisten tapahtumien järjestäminen.
Hallituksen puheenjohtajat
O’Diakon hallituksen puheenjohtajat:
Luukas (evankelista)
thumb|180px|Evankelista Luukas. Kirjankuvitusta n. vuodelta 840.
Evankelista Luukas (lat. Lūcās, kreik. Λουκᾶς, Loukâs, hepr. לוקאס‎, Lūqās, arameaksi /ܠܘܩܐ לוקא‎, Lūqā) on yksi neljästä evankelistasta ja on perimätiedon mukaan kirjoittanut Uuden testamentin kirjat Evankeliumi Luukkaan mukaan ja Apostolien teot. Nämä kirjat kattavat yli neljäsosan Uuden testamentin kirjoituksista, mikä on enemmän kuin yhdelläkään toisella Uuden testamentin kirjoittajalla. Useat keskeiset alkukirkon henkilöt, kuten Hieronymos ja Eusebios Kesarealainen, vahvistivat myöhemmin hänet kirjoittajaksi, vaikkakin yksiselitteisten todisteiden puuttuminen kirjoittajasta on johtanut keskusteluihin sekä sekulaareissa että uskonnollisissa piireissä.
Luukas oli yleissivistynyt historioitsija ja kirjailija sekä mahdollisesti lääkäri. Hän toimi kirjoitusten kautta myös teologina ja ihaili Paavalia. Luukas mainitaan lyhyesti muutaman kerran Paavalin kirjeissä.
Luukkaan evankeliumi ja Apostolien teot
Luukkaan väitetään kirjoittaneen Luukkaan evankeliumin ja Apostolien teot. Kirjoittajan nimeä ei mainita missään vaiheessa, vaan kirjat liitettiin Luukkaaseen toisella vuosisadalla. Samoin ei ole varmuutta onko kyseessä sama Luukas, joka mainitaan Paavalin kirjeissä.
Paavalin kirjeissä mainittu Luukas oli ammatiltaan lääkäri. Sen sijaan Evankeliumin ja Apostolien tekojen kirjoittaja Luukkaasta tiedetään varmasti vain, että hän oli yleissivistynyt historioitsija ja kirjailija.
Kirjoittajaa on pidetty Paavalin matkakumppanina, koska hän kirjoittaa ajoittain me-muodossa. Toisaalta kirjoittaja katoaa ajoittain näyttämöltä ja jatkaa minä-muodossa. Kirjoittaja ei kerro mitään itsestään tai toimistaan matkakumppanina. Apostolien teoissa ei ole suoria merkkejä, että kirjoittaja olisi henkilökohtaisesti tuntenut Paavalin. Paavali kuitenkin mainitsee kolmessa kirjeessään: kirjeessä Kolossalaisille, 2. kirjeessä Timoteukselle ja kirjeessä Filemonille, Luukas-nimisen henkilön, jota hän kutsuu lääkäriksi, rakkaaksi veljeksi ja työtoverikseen.
Luukas kirjailijana ja historioitsijana
Luukas omisti yli puolet Apostolien teot kirjastaan Paavalin lähetysmatkojen kuvaukselle. Siksi olisi syytä olettaa, että Luukas olisi nojautunut Paavalin kirjoittamiin kirjeisiin. Tässä oletuksessa on kaksi ongelmaa. Ensinnäkin Luukas ei mainitse, että Paavali edes olisi kirjoittanut kirjeitä. Toiseksi Luukkaan kuvaus Paavalista poikkeaa huomattavasti Paavalin kirjeiden kuvauksesta.
Luukas ihaili alkukristillisyyttä ja se heijastuu myös hänen kirjoituksestaan. Liberaalin käsityksen mukaan hän antiikin historioitsijoiden yleisen tavan mukaisesti muunteli lähteidensä tietoja ja sepitti puuttuvat osat, jotka toivat tekstiin väriä ja elävyyttä. Antiikin historioitsijat eivät vaatineet tuotokseltaan samanlaista täsmällisyyttä kuin tämän päivän historioitsijat. Luukkaan kirjoitusten ansioksi on kuitenkin luettava se, että monet hänen maantieteelliset ja historialliset mainintansa on vahvistettu myös muista historiallisista lähteistä.
Luukas teologina ja Paavalin ihailijana
Luukas toimi kirjoitustensa kautta myös teologina. Hän julisti kirjallaan kristillistä sanomaa, esitteli omaa teologista ohjelmaansa ja otti kantaa oman aikansa seurakuntien kysymyksiin. Apostolien tekoja leimaa sanoma, että evankeliumi on siirtynyt juutalaisten keskuudesta pakanoiden ulottuville. Hän osoitti kirjallaan, että kristillisyys on sopusoinnussa roomalaisen yhteiskunnan kanssa.
Luukas ratkaisi kristinuskon suhtautumisen juutalaiseen lakiin eri tavalla kuin Paavali. Tämä on vääristänyt Apostolien tekojen kuvaa Paavalista. Luukkaan mukaan Mooseksen laki velvoittaa edelleen juutalaiskristittyjä. Tämä ei sovi yhteen Paavalin kirjeiden sanoman kanssa.
Luukas ei muokannut kuvaa Paavalista vain teologisista ja julistuksellisista syistä. Luukas ihaili Paavalia ja kuvasi hänet suurmiehenä. Hän loi kuvan silotellusta, itsevarmasta ja diplomaattisesta miehestä, joka erosi Paavalin kirjeiden esittelemästä miehestä.
Bihar
Bihar (devanagari: बिहार) on Intian itäosissa sijaitseva osavaltio. Sen pääkaupunki ja suurin kaupunki on Patna. Biharin asukasluku on 103 804 637 ja se on Intian kolmanneksi väkirikkain osavaltio. Sen pinta-ala on 94 163 neliökilometriä (12. suurin) ja viralliset kielet ovat hindi, bhodžpuri, magahi ja maithili.
Bihar oli yksi Intian alkuperäisistä osavaltioista maan itsenäistyessä vuonna 1947. Vuonna 2000 se jakautui kahteen osaan: pohjoisosa säilyi Biharina, eteläosasta muodostettiin Jharkhandin osavaltio. Hallinnollisesti Bihar jakautuu yhdeksään divisioonaan ja 38 piirikuntaan.
Bihar on maisemaltaan viljavaa tasankoa, jonka Gangesjoki jakaa kahteen osaan. Osavaltion pohjoispuolella kohoaa Nepalin puolella Himalaja.
Biharissa vallitsee monsuuni-ilmasto: talvikausi (alimmat lämpötilat tyypillisesti +5..+10 C) jatkuu joulukuusta helmikuuhun, kesä 40–45 asteen helteineen maaliskuusta toukokuuhun. Sateet tulevat lounaismonsuunin myötä kesäkuun ja syyskuun välisenä aikana.
Cunincpert
pienoiskuva|Cunincpert kolikossa Cunincpert oli langobardien kuningas 688–700. Hän oli edellisen kuninkaan Perctaritin poika. Nuori Cunincpert karkotettiin äitinsä kanssa Beneventoon, kun Perctarit joutui pakenemaan vuonna 662. Kun Perctarit palasi kuninkaaksi, Cunincpert kutsuttiin äitinsä kanssa Ticinoon. Cunincpert oli isänsä kanssahallitsija vuodesta 678 tai 679, ja vuonna 688 Cunincpert seurasi isäänsä valtaistuimella. Brescian herttua Alahis syrjäytti Cunincpertin lyhyeksi aikaa, mutta Cunincpert palasi valtaan, kun Alahis menetti tukijansa. Paulus Diaconuksen mukaan Cunincpertin vaimo oli Hermelinda, joka saattoi olla Kentin kuningas Ecgberhtin tytär Eormenhild. Cunincpertilla ja hänen vaimollaan oli yksi lapsi, Liutpert.
Tšekkoslovakian jääkiekkomaajoukkue
Historiaa
Joukkueen edeltäjänä voidaan pitää Böömin jääkiekkomaajoukkuetta. Tšekkoslovakian jääkiekkomaajoukkue pelasi ensimmäisen virallisen maaottelunsa Antwerpenissä Kanadaa vastaan 24. huhtikuuta 1920. Ottelu päättyi Kanadan voittoon 15–0.
Vuonna 1950 Tšekkoslovakian sosialistisen tasavallan kommunistit lähettivät valtaosan joukkueen pelaajista vankiloihin ja pakkotyöhön. Osa pelaajista sai jopa 15 vuoden vankeustuomioita ja osa kuoli vaikeisiin olosuhteisiin. Kyseessä oli yksi ensimmäisistä maan näytösoikeudenkäynneistä, ja pelaajia syytettiin muun muassa maanpetoksesta.
Maajoukkueen viimeinen ottelu pelattiin 19. joulukuuta 1992, jolloin Sveitsi kaatui lukemin 7–2.
Maailmanmestaruuskisat
* Vuodet lihavoituna jolloin Tšekkoslovakia on ollut kisaisäntä.
Apple Lisa
Apple Lisa on Apple Computerin suunnittelema mikrotietokone, joka julkaistiin tammikuussa 1983. Lisa sisälsi merkittävää tekniikkaa, kuten graafisen käyttöliittymän, hiiren, mahdollisuuden moniajoon ja virtuaalimuistin. Tietokonetta markkinoitiin yrityskäyttöön, mutta se ei saavuttanut toivottua kaupallista menestystä.
Kehitys
Lisa-projekti alkoi 30. heinäkuuta 1978 ja Apple sijoitti graafisen käyttöliittymän toteuttavan, yrityskäyttöön suunnitellun tietokoneen kehittämiseen 50 miljoonaa dollaria. Tietokoneen hinnaksi suunniteltiin 2 000 dollaria ja sen tärkein käyttötarkoitus oli tekstinkäsittely, jonka vuoksi näytön tarkkuudeksi valittiin pystysuunnassa korkeita, suorakaiteen mallisia pikseleitä esittävä 760×360. Vuonna 1980 Applen Macintosh-tiimi esitteli 384×256 tarkkuudella toimivan Macintoshin prototyypin, jossa neliönmuotoiset pikselit helpottivat graafisten sovellusten kehittämistä. Lisa-projekti jatkoi kuitenkin oman tekniikkansa kehittämistä ja 19. tammikuuta 1983 julkaistu, assemblyllä ja Pascalilla ohjelmoitu Lisa ei pystynyt käyttämään myöhemmin julkaistulle Macintoshille suunniteltuja ohjelmia.
Projektin johtajaksi asetettiin Ken Rothmuller. Rothmuller totesi nopeasti, että ensimmäisessä markkinointisuunnitelmassa asetettu julkaisuaika vuonna 1981 oli mahdoton saavuttaa. Steve Jobs päätti siirtää Rothmullerin pois projektista ja määräsi tämän tilalle John Couchin. Kehitystyö oli hidasta ja vielä vuonna 1979 lopulliset päätökset laitteistoalustan kokoonpanosta olivat harkinnan alla. Jef Raskin ja Bill Atkinson, jotka työskentelivät Lisa-projektissa ehdottivat Jobsille vierailua Xeroxin laboratoriossa saadakseen Lisa-tiimille inspiraatiota uuden koneen suunnitteluun. Jobs neuvotteli Xeroxin kanssa sopimuksen, jonka mukaan Xerox sai 1 miljoonan dollarin arvoisen etuosto-oikeuden Applen vuonna 1981 myytäviin osakkeisiin kahdesta opastetusta vierailusta laboratorioissaan. Jobs ja muut näkivät vierailulla Xerox Alton hiirikäyttöisen graafisen käyttöliittymän.
Lisan prosessoriksi valittiin Motorola 68000 ja laitteistoprototyypit rakennettiin. Uuden käyttöjärjestelmän ja sovellusten kehittäminen pääsi vauhtiin. Käyttöjärjestelmän ensimmäinen käyttöliittymä oli nimeltään Filer, joka toimi käyttäjälle esitettävän kysymyssarjan avulla. Filerin saatua tarvittavat tiedot se suoritti toiminnon. Järjestelmä oli toimiva, mutta sen käyttämiseksi vaadittiin kokemusta ohjelman käytöstä. Keväällä 1982 Filer korvattiin järjestelmällä, jossa tiedostot esitettiin kuvakkeina näytöllä ja niille pystyi antamaan komentoja hiiren avulla.
Saavutukset
Lisa-projektin kehittämä käyttöjärjestelmä sisälsi muutamia uusia keksintöjä. Graafisen käyttöliittymän ikkunat oli mahdollista vetää halutun kokoisiksi ja siirtää vapaasti näytöllä, myös toisten ikkunoiden päälle. Uutta olivat myös raahaa ja pudota -tyyppinen tiedostojen raahaaminen näytöllä ja ikkunavalikon toimintoihin yhdistettyjen näppäinoikoteiden käyttö. Projekti kehitti ohjelmallisesti toteutettua muistinhallintaa käyttäen muistiosoittimia, joiden kautta muistin fyysista sijaintia levyllä saattoi muuttaa dynaamisesti.
Laitteisto
Ensimmäinen Lisa sisälsi 5 MHz Motorola 68000 -prosessorin, 1 Mt RAMia, kaksi 5¼" levykeasemaa, 12" harmaasävynäytön, hiiren ja näppäimistön sekä lisävarusteena hankittavan 5 Mt ulkoisen kiintolevyn. "Twiggy"-nimellä kutsuttu, kaksi lukupäätä sisältävä levykeasema käytti erikoisvalmisteisia 871K:n levykkeitä, jotka olivat avoimia kahdesta päästä. Levyasema osoittautui käytössä epäluotettavaksi ja 6 500 myydyn Lisan jälkeen Apple korvasi kaksi levyasemaa yhdellä, 400K standardilevykkeitä käyttävällä 3½" Sonyn asemalla. Päivitetty tietokone sai nimen Lisa 2/5, jossa 5 viittasi 5 Mt:n kovalevyyn. Uuden mallin lisävarusteisiin kuului myös 10 Mt:n kiintolevy, jonka lisäämiseksi alkuperäisen Lisan I/O-kortista poistettiin rinnakkaisliitäntä. Jäljelle jäivät kaksi sarjaporttia ja liitäntä hiirtä varten.
Hiirtä, näppäimistöä ja kiintolevyä lukuun ottamatta Lisan osat olivat yksissä kuorissa. Laite oli 39 senttimetriä leveä, 47 cm korkea ja 35 cm syvä ja se painoi 22 kilogrammaa.
Lisa maksoi 9 995 dollaria, päivitys Lisa 2/5 -malliin oli Lisan omistajille ilmainen kesäkuuhun 1984, jonka jälkeen se maksoi 595 dollaria. Lisan päivittäminen Lisa 2/10 -malliin maksoi 2 495 dollaria ja 512 Kt:n RAM-lisämuisti 1 495 dollaria.
thumb|200px|Macintosh XL oli ohjelmistopäivitys Lisa 2/10 -malliin.
Ohjelmisto
Lisa OS -käyttöjärjestelmä käytti yhteistyömoniajoa ja virtuaalimuistia, joista varsinkin jälkimmäinen ominaisuus aiheutti tietokoneen ajoittaista hidastumista hitaan kovalevyn takia. Graafinen käyttöliittymä rakentui suorakaiteen muotoisista pikseleistä, jotka soveltuivat hyvin tekstinkäsittelyyn, mutta huonosti kuvien esittämiseen. Käyttöjärjestelmä koostui kahdesta osasta, joista Workshop oli ohjelmistokehitykseen suunniteltu tekstieditori ja Lisa Office System (myöhemmin tunnettu nimellä 7/7) seitsemän toimistosovelluksen paketti. Järjestelmän käyttäminen perustui dokumenttien käsittelyyn, jossa dokumentin avaaminen avasi sen käsittelyyn tarvittavan ohjelman. Uuden dokumentin luominen tapahtui luomalla käyttöjärjestelmässä uusi, oikean tyyppinen tiedosto, jota osoittamalla tyhjä dokumentti avautui oikeassa sovelluksessa. Apple otti käyttöön nykyisin tunnetun, sovelluskeskeisen käyttöliittymän vasta myöhemmin.
1. tammikuuta 1985 Apple julkaisi Macintosh XL:n, joka oli Lisa 2/10 -laitteisto päivitettynä MacWorks XL -ohjelmalla. Päivitetyllä Lisalla saattoi ajaa Macintoshin ohjelmia.
Menestys
Apple Lisan kaupallinen menestys ei vastannut Applen odotuksia. Apple oli kokenut vastaavanlaisen takaiskun Apple IIIn yhteydessä muutamaa vuotta aiemmin. Lisan potentiaaliset yritysasiakkaat valittelivat laitteen kovaa hintaa ja päätyivät usein valitsemaan IBM PCn, joka oli juuri aloittamassa voittokulkuaan. Uusista keksinnöistään ja suuresta, vakiovarusteena toimitettavasta 1 Mt käyttömuististaan huolimatta Lisaa pidettiin hitaana koneena. Apple Macintoshin julkaisu vuonna 1984 oli viimeinen isku Lisalle, sillä Macintosh sisälsi Lisan näyttävimmät ominaisuudet (graafisen käyttöliittymän ja hiiren), mutta maksoi huomattavasti vähemmän.
Viimeinen Macintosh XL valmistettiin 15. toukokuuta 1985 ja 1. elokuuta 1985 kaikkien Lisa-mallien myynti lopetettiin, noin 100 000 myydyn tietokoneen jälkeen. Sun Remarketing osti tuhansia myymättä jääneitä Lisa-koneita, päivitti niitä Macintoshin tekniikoilla ja myi eteenpäin.
Tennispalatsi
Tennispalatsi on Helsingin Kampissa sijaitseva kulttuurin ja vapaa-ajan keskus. Se käsittää kokonaisen korttelin Salomon­kadun, Fredrikin­kadun, Eteläisen Rautatie­kadun ja Jaakon­kadun välissä. Rakennuksessa on Finnkinon elokuvateatteri, kaupungin omistama Helsingin taidemuseo HAM sekä pieniä liikkeitä.
Rakennuksen historiaa
thumb|Tennispalatsi vuonna 1958. Taustalla Autotalo. Tennispalatsi valmistui vuonna 1937, ja se oli alun perin tarkoitettu autojen huoltorakennukseksi vuodeksi 1940 anottuihin Olympialaisiin. Kaarirakenteet ja neljä tenniskenttää, joista rakennus sai nykyisen nimensä, rakennettiin vuotta myöhemmin. Rakennus oli tarkoitettu tilapäiseksi ja se vuokrattiin kymmeneksi vuodeksi Auto-palatsi Oy:lle autojen ja varaosien myyntitilaksi. Tennispalatsi toimi pitkän aikaa Suomen keskeisimpänä tennisrakennuksena. Toimintaa piti yllä Helsingin verkkopalloseura. Vuoden 1952 olympialaisissa rakennuksessa pelattiin koripalloa.
Autokauppa menetti asemaansa Helsingin keskustassa 1950-luvulla, ja talousvaikeuksiin joutunut rakennus pakkohuutokaupattiin vuonna 1957. Rakennuksen osti Helsingin kaupunki, jonka aikomuksissa oli sen purkaminen. Suunnitelmat uuden linja-autoaseman rakentamisesta Tennispalatsin paikalle olivat 1980-luvun lopulla jo valmiina. Purku-uhan ollessa esillä tilojen annettiin rappeutua, tosin vuokralaisista kukin korjasi omia tilojaan. Tunnetuin ja pitkäaikaisin vuokralainen oli Anttilan tavaratalo. 1990-luvun alussa puhjenneen laman voidaan kuitenkin sanoa pelastaneen rakennuksen.
Tennispalatsin käyttöä kulttuurikeskuksena alettiin suunnitella vuonna 1993, ja nykyisessä käytössään se on toiminut vuodesta 1999. Merkittävästi rakennusta muuttaneet muutos- ja laajennussuunnitelmat (kellarikerros) laati Arkkitehtitoimisto Nurmela-Raimoranta-Tasa. Tennispalatsissa toimii Finnkinon elokuvateatteri ja Helsingin taidemuseo HAM, johon liitettiin vuonna 2015 pois siirtyneen Kulttuurien museon tilat. Nykyisin Tennispalatsi on asemakaavalla suojeltu.
Keväällä 2016 Tennispalatsiin avattiin entisen Tennispalatsi 1:n tilalle Scape-sali, jossa on käytössä elokuvateatterin kehittyneimmät teknologiat.
Eteläisen Rautatiekadun puoleisen sisäänkäynnin lippakatoksen päälle pystytettiin vuonna 2018 kuvanveistäjä Villu Jaanisoon yli kuusi metriä korkea lasikuituveistos Lokki.
Elokuvateatteri
thumb|Sisäänkäynti Salomonkadulla Finnkinolla on Tennispalatsissa 14-salinen elokuvateatteri, jonka avajaisia vietettiin 26. helmikuuta 1999. Salien koot vaihtelevat 635:stä (ISENSE-sali ) 92:een paikkaan (sali 4). ISENSE-salissa on 185 neliömetrin kokoinen valkokangas sekä käytössä DLP D-Cinema -laserprojektori ja Dolby Atmos -äänentoistoteknologia, ja muissa saleissa on käytössä Dolby Digital-, DTS- ja SDDS-tekniikat. Kaikki Tennispalatsin salit täyttävät THX-standardit, mutta Finnkino lakkasi maksamasta THX-lisenssimaksuja vuonna 2004, minkä jälkeen THX-logoa ei ole enää käytetty Tennispalatsissa tai Finnkinon markkinoinnissa.
Tennispalatsi on vuonna 1998 avatun Kinopalatsin ja syksyllä 2018 avatun Finnkino Itiksen ohella yksi Helsingin kolmesta suuresta monisaliteatterista. Kinopalatsi siirtyi Finnkinon omistukseen kesäkuussa 2006. 2000-luvun alkupuolella Tennispalatsi oli Pohjoismaiden suurin elokuvateatteri, joka keräsi ensimmäisenä toimintavuonnaan 1,6 miljoonaa kävijää, vaikka oli pelätty, löytääkö elokuvayleisö Helsingin ydinkeskustasta hieman sivussa sijaitsevan Tennispalatsin.
Izzeddinin linnoitus
Linnoituksen rakennutti Reouf pašša vuonna 1872 paikalle, jossa oli jo vuodesta 1646 sijainnut pieni osmanien rakennuttama torni. Linnoitus sai nimensä sulttaani Abd-ul-Azizin vanhimmasta pojasta Yusuf Izzeddinistä.