cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harry Potter -sarjan taikaolennot
Yksisarvinen
Yksisarvisen jouhi on yksi kolmesta tunnetuimmasta taikasauvan ytimeen kelpaavasta taika-aineesta. Sen sarvea käytetään taikajuomien valmistukseen. Eläimen veri on myös voimakasta taika-ainetta, väriltään hopeanhohtoista ja ”pitää olennon hengissä vaikka tämä olisi vain tuuman päässä kuolemasta”. Yksisarvisen surmaaminen on kuitenkin niin hirviömäistä, että tappaja elää siitä alkaen vain puolinaista elämää.
Harry löytää muiden kanssa yksisarvisen verta heidän ollessaan kielletyssä metsässä elokuvassa "Harry Potter ja viisasten kivi." Metsässä Harry huomaa kuolleen yksisarvisen ja jonkin hahmon imemässä sen verta. Myöhemmin saadaan tietää hahmon olleen Orave, jota Voldemort hallitsi.
Koiraeläimen kaltaiset otukset
Kirjasarjassa on kahdenlaisia koiria. Näistä Marge-tädin koirat ja Hagridin valtaisa tanskandoggi (elokuvassa napolinmastiffi) Tora vaikuttavat tavallisilta koirilta. Kaksi muuta koiralajia ovat taikaeläimiä: kolmipäinen koira ja Kalmakoira. Lisäksi kirjoissa Ihme otukset ja niiden olinpaikat sekä Feeniksin kilta mainitaan Taka.
Näiden lisäksi sarjassa esiintyy ihmissusia. He ovat ihmisiä, jotka ovat saaneet tarttuvan ja hoitamattomana säännöllisiä kohtauksia aiheuttavan sairauden toisen ihmissuden puremasta. He muuttuvat ihmissusiksi aina täysikuun aikaan eivätkä muututtuaan voi enää hallita itseään. On kuitenkin olemassa taikajuoma, sudenmyrkkyjuoma, joka ei estä muodonmuutosta, mutta auttaa muuttunutta hallitsemaan itsensä. Silloin ihmissusi ei ole niin suureksi vaaraksi. Tunnetuimpia ihmissusia sarjassa ovat Remus Lupin ja Fenrir Harmaaselkä.
Kalmakoira
Kalmakoira on suuri musta, takkuinen ja kiilusilmäinen koira, jonka ulkomuoto muistuttaa sutta. Kalmakoiran näkemistä pidetään yhtenä pahimmista kuolemanenteistä. Teoksessa Harry Potter ja Azkabanin vanki Harry luulee nähneensä kalmakoiran lähtiessään Dursleyiltä, mutta myöhemmin se paljastuu Sirius Mustaksi, joka pystyy muuttamaan muotoaan suureksi, mustaksi koiraksi.
Taka
Taka (engl. Crup) on peräisin Kaakkois-Englannista. Se muistuttaa läheisesti jackrussellinterrieriä, paitsi että sen häntä on haarautunut kahdeksi. Taka on todennäköisimmin velhon jalostama koira, sillä se on kiihkeän uskollinen velhoille ja hyvin julma jästeille. Se on oiva jätemylly, sillä se syö melkeinpä mitä vain menninkäisistä vanhoihin autonrenkaisiin.
Gäätä
Gäätä on kissan näköinen taikaeläin. Se kesyyntyy helposti ja risteytyy kissan kanssa. Hermionen lemmikki Koukkujalka on puoliksi gäätä. Se on punakeltainen, nimensä mukaan koukkujalkainen otus, jolla on mahtava pulloharjahäntä. Koukkujalka on hyvin älykäs ja olennaisessa osassa, kun juonitteleva animaagi Peter Piskuilan paljastuu. Hermione jätti myöhemmin Koukkujalan Ginnyn hoiviin.
Nundu
Itäisessä Afrikassa elävä Nundu on todennäköisesti maailman vaarallisin otus. Se on jättiläisleopardi, joka koostaan huolimatta liikkuu äänettömästi ja jonka hengitys aiheuttaa niin herkästi tarttuvan taudin että kokonaiset kylät menehtyvät siihen.
Purske
Purske on iso ja väkivahva, mutta harvinainen afrikkalainen taikaeläin. Se painaa jopa tonnin ja sitä voisi kaukaa luulla sarvikuonoksi. Sillä on paksu loitsuja ja kirouksia hylkivä nahka, köysimäinen pitkä häntä ja terävä kierteinen sarvi kuonossa. Purskeet synnyttävät vain yhden vasikan kerrallaan.
Purske ei ärsyynny helposti hyökkäämään, mutta jos niin käy, seuraukset ovat kamalia: sen sarvi lävistää jopa paksua metallia ja sisältää tappavaa nestettä, joka räjäyttää kaiken mihin sitä on ruiskutettu. Irrallinenkin sarvi on äärimmäisen herkästi räjähtävä ja sitä täytyy käsitellä varoen.
Salakaupassa Ksenofilius Lovekivalle myyty Purskeen sarvi, jota hän väittää ruttusarvisen niistaisikin sarveksi, on tärkeässä osassa teoksessa Harry Potter ja kuoleman varjelukset. Ksenofiliuksen yrittäessä napata Harry Potterin, jotta kuolonsyöjät vapauttaisivat hänen vangitun tyttärensä Lunan, hänen tainnutusloitsunsa osui vahingossa Purskeen sarveen, jolloin se räjäytti huomattavan osan talosta ilmaan, jolloin Harry ja muut pääsivät pakenemaan.
Vuohi
Vuohi muistuttaa Harry Potter -kirjasarjassa tavallista vuohta. Niitä pidetään kotieläiminä ja hoidetaan tavalliseen tapaan. Vuohi on myös yksi Sianpään pubi-isännän suojeliuksen muoto. Taikaeläimeksi vuohen tekee sen vatsasta löytyvä kivi, besoaari, joka pelastaa useimmilta myrkyiltä.
Basiliski
Kirjojen maailmassa kerrotun tarinan mukaan Salazar Luihuinen rakennutti Tylypahkaan salaisen kammion, josta muut kolme perustajajäsentä eivät tienneet mitään. Velhoväki uskoo, että kammiossa on jonkinlainen hirviö, jota vain käärmeiden kieltä taitava, todellinen Luihuisen perillinen voisi hallita.
Luihuisen hirviö on basiliski. Se on väriltään kirkkaan myrkynvihreä ja ruumiiltaan kookas kuin paksu tammen runko. Basiliskilla on tylppä pää, keltaiset mulkosilmät, haarainen kieli sekä pitkät ja kapeat, kimaltavat myrkkyhampaat, jotka kaareutuvat kuin sapelit. Kita venyy riittävän suureksi hotkaisemaan koulupojan kokonaisena.
Luihuisen perillinen Tom Valedro alias lordi Voldemort avasi kammion ollessaan viidennellä luokalla ja yritti murhata basiliskin avulla Tylypahkaan hyväksyttyjä jästisyntyisiä oppilaita. Käärmeen onnistui tappaa tyttö, joka tunnetaan nykyään kummituksena nimeltä Murjottava Myrtti. Ginny Weasley avaa kammion 50 vuotta myöhemmin kirjassa Harry Potter ja salaisuuksien kammio ollessaan Voldemortin vallassa tämän kouluaikaisen päiväkirjan (joka osoittautui myöhemmin hirnyrkiksi) kautta. Käärme ei onnistu tappamaan ketään, mutta neljä oppilasta, aave ja kissa kangistuvat. Harry Potter tappaa basiliskin kirjan lopussa.
Suoraan basiliskin silmiin katsominen tappaa ja sen silmien näkeminen vaikkapa lätäkön pinnan tai kameran linssin kautta jähmettää. Myös sen hampaiden myrkky tappaa nopeasti ja aiheuttaa kipua tunkeutuessaan elimistöön. Ainoa tunnettu vastalääke siihen on feeniksin kyynel. Kangistumisesta taas toipuu alruunan mehun avulla. Basiliskin hampaiden myrkky kykenee tuhoamaan myös erittäin vahvoja taikaesineitä, kuten hirnyrkkejä.
Lohikäärme
pienoiskuva Lohikäärmeet ovat hyvin voimakkaita lentokykyisiä ja suunnatonta matelijaa muistuttavia taikaeläimiä, joita ei hurjan luonteensa vuoksi voi kesyttää. Niiden kasvattaminen lemmikeiksi on ollut kiellettyä vuoden 1709 noitasapatista asti, muun muassa siksi, että taikamaailma voisi elää rauhassa jästeiltä. . Nämä lohikäärmeet ovat kaikki siivekkäitä ja lentokykyisiä. Yhtä myrkkyhampaista lajia lukuun ottamatta ne kaikki myös syöksevät tulta.
Kirjasarjan Britanniassa esiintyy kahta lajia villilohikäärmeitä, walesinvihreä ja hebridienmusta, joiden olemassaolon salaamisessa taikaministeriöllä on melkoinen työ. Ainakin walesinvihreä tuntuisi olevan herkkä loitsuille: Fleur Delacour onnistuu turnajaisissa nukuttamaan sellaisen loitsullaan. Kolmas brittiläisen vaikutusalueen lohikäärme on Antipodien opaalisilmä, jonka aluetta ovat Uusi Seelanti ja Australia.
Kiinassa elää lohikäärme nimeltä pallosalama. Kirjassa Ihmeotukset ja niiden olinpaikat oletetaan että Pyhän Yrjön kohtaama lohikäärme olisi ollut juuri kiinalainen pallosalama. Viktor Krum kohtaa turnajaisissa pallosalaman ja voittaa sen satuttamalla sitä sidekalvontulehduskirouksella silmiin.
Ruotsalainen ruttukuono on toinen pohjoismainen lohikäärme. Kirjoissa se on sinihopeinen, viehättäväksi mainittu, elokuvassa siitä nähdään vain vilahdus elävästä pienoismallista, jolloin näyttää että sillä on vihreänsinertävät siivet. Ruttukuonon nahka on suosittua taikakäsineiden ja suoja-asujen materiaalia. Yksi sellainen tavataan kirjassa Harry Potter ja liekehtivä pikari.
Norjalaisen röpelöniskan muna on musta. Hagrid voittaa sellaisen pokerissa tuntematonta vastaan ja hautoo munasta poikasen kirjastosta löytyvän vanhan opaskirjan mukaan. Muna pidetään tulessa, sillä emotkin puhaltelevat niitä hautoessaan. Poikasta ruokitaan puolen tunnin välein ämpärillisellä konjakkia ja kananverta.
Norjalainen röpelöniska on kuoriutuessaan musta ja sen piikkiset siivet ovat luiperoon vartaloon verrattuna valtavan suuret. Sillä on pitkä kuono ja laajat sieraimet, sarvenalut ja ulkonevat oranssit silmät. Jo vastakuoriutunut röpelöniska saa aivastaessaan aikaan kipunoita ja näykkii terävillä hampaillaan. Viikossa vastasyntynyt kasvaa pituudeltaan kolminkertaiseksi, toisen viikon päästä ruuaksi tarvitaan laatikkokaupalla rotanraatoja ja sen purema aiheuttaa ikävän ja syvän tulehduksen.
Unkarilainen sarvipyrstö on kokomusta, kookas ja pitkiä, jopa viisitoistametrisiä tulenlieskoja syöksevä liskomainen lohikäärme, jolla on erityisen vaarallinen useilla piikeillä varustettu pitkä pyrstö. Sarvipyrstöä pidetään vaarallisimpana Vanhan maailman lohikäärmeenä. pienoiskuva Vain pienikokoinen perulainen kyyhammas on joidenkin asiantuntijoiden mukaan vielä sarvipyrstöäkin vaarallisempi: se metsästää erityisesti ihmisiä päästyään näiden makuun ja sen purema on tappavan myrkyllinen. Kyyhammas on lohikäärmeistä lentäjänä ehdottomasti nopein. Laji on muista poiketen ns. kylmä lohikäärme eli se ei syökse tulta vaan luottaa lentonopeuteensa ja myrkkyhampaisiinsa. 1800-luvun lopussa Kansainvälinen Velholiitto joutui lähettämään metsästysretkikunnan pienentämään hengenvaarallisen suureksi kasvanutta kyyhammaskantaa
Suurin lohikäärmelaji on ukrainalainen rautamaha. Se on myös harvinaisin, muun muassa Irvetassa on ainakin yksi sellainen Lestrangen holvin vartijana. Maahiset ovat opettaneet sen pelkäämään kalistimien ääntä, jonka kuullessaan lohikäärme väistyy sivuun.
Lohikäärmeen verellä on monia käyttötarkoituksia, niistä Albus Dumbledore on keksinyt 12. Lohikäärmeen sydänjuuri on voimakasta taika-ainetta ja sitä käytetään taikasauvojen ytimissä.
Nagini
Nagini-niminen isokokoinen käärme on Lordi Voldemortin uskollinen lemmikki ja hirnyrkki. Elokuvassa Ihmeotukset: Grindelwaldin rikokset paljastuu, että Nagini oli ennen ihminen, nuori mustatukkainen tyttö, joka oli kirosanos, joka pystyi muuttumaan käärmeeksi ja jonka muutos tulisi jonain päivänä jäämään pysyväksi. Nagini oli alun perin kotoisin Indonesiasta ja esiintyi velhojen järjestämässä Arcanus-sirkuksessa Pariisissa. Nagini pakeni Valion kanssa sirkuksesta ja auttoi Valiota etsimään tietoa Valion oikeasta äidistä. He löysivät palvelijan, joka oli lähettänyt Valion adoptoitavaksi Amerikkaan. Gellert Grindelwaldin kätyriksi paljastunut Grimmson kuitenkin saapui paikalle ja tappoi palvelijan vangittuaan Naginin seinään. Myöhemmin Nagini oli läsnä Valion kanssa Père-Lachaisen hautausmaalla, jossa Lestrangen perheen hautaholvi sijaitsee. Nagini yritti saada Valion puolelleen, mutta Valio liittyi Grindelwaldin joukkoihin. Myöhemmin Nagini lähti Tylypahkaan tapaamaan Dumbledorea yhdessä muiden taistelusta selvinneiden kanssa. Naginin ihmishahmoa esitti elokuvassa Claudia Kim.
Myöhemmin Naginin verikirous aiheutti hänen muuttumisen pysyvästi käärmeeksi. Voldemort ilmeisesti kohtasi Naginin myöhemmin Albaniassa, ja Naginista tuli Voldemortin lemmikkikäärme. Voldemort myöhemmin teki Naginista seitsemännen ja viimeisen hirnyrkkinsä tappamalla Bertha Jorkinsin. Voldemort käytti Naginin myrkkyä ainesosana juomaan, joka antoi hänelle väliaikaisen ruumiin. Nagini oli myöhemmin läsnä Valedron talossa, jossa Voldemort ja Peter Piskuilan piileskelivät, ja Nagini havaitsi jästi Frank Brycen, joka salakuunteli heitä ja ilmoitti hänestä Voldemortille, joka tappoi Brycen. Nagini oli läsnä hautausmaalla, jossa Voldemort sai myöhemmin ruumiinsa takaisin. Voldemort lupasi Naginille Harry Potterin ruumiin ateriaksi, mutta Harry pakeni paikalta.
Viidennessä kirjassa Nagini hyökkäsi taikaministeriöön Salaperäisyyksien osastolle ja haavoitti kuolettavasti Arthur Weasleyta, mutta Harryn nähtyä näyn tapahtumasta Arthur saatiin pelastettua ajoissa.
Kirjassa Harry Potter ja kuoleman varjelukset Nagini oli läsnä Malfoyden kartanossa ja söi Amore Burbagen ruumiin Voldemortin tapettua hänet. Myöhemmin Godrickin Notkossa Nagini oli naamioitunut Bathilda Bagshotiksi ja hyökkäsi Harry Potterin kimppuun, mutta Hermione auttoi Harrya pakenemaan. Kun Voldemort sai tietää Harryn etsivän hirnyrkkejä, hän sulki Naginin suojakuplan sisälle. Myöhemmin Rääkyvässä Röttelössä Nagini tappaa raatelemalla Severus Kalkaroksen Voldemortin käskystä. Myöhemmin Tylypahkan taistelun lopussa Neville Longbottom surmaa Naginin katkaisemalla tämän pään Godric Rohkelikon miekalla ja heikentää siten sen isäntää, jonka seurauksena Harry saa mahdollisuuden peitota Voldemortin.
Sammakkoeläimet
Rupikonnia pidetään lemmikkeinä ja ne ovat olleet aikaisemmin sellaisina hyvinkin suosittuja. Ainakin jotkut yksilöt karkailevat innokkaasti omistajiltaan, kuten esimerkiksi Neville Longbottomin Trevor.
Haisku
Haisku on musta, pörröinen ja pitkäkuonoinen koloja kaivava otus, muistuttaen ulkoisesti kontiaista. Se on mielistynyt kaikkeen kiiltävään, joten maahiset käyttävät sitä usein apunaan aarteenetsinnässä. Haisku on lempeä ja rohkea, mutta ei sovellu lemmikiksi sillä se hajottaa kaiken etsiessään kiiltäviä esineitä.
Teoksessa Harry Potter ja Feeniksin kilta Lee Jordan vie haiskun inhotun rehtorin, Dolores Pimennon, huoneeseen, jolloin haiskut hajottavat kaikki paikat ja yrittävät jyrsiä sormukset Pimennon sormista.
Hutsu
Hutsu eli pureva keiju on pienikokoinen kylmässä ilmastossa viihtyvä taikaotus. Sillä on kiiltävät kalvomaiset siivet ja kaksi paria käsiä ja jalkoja, se on kauttaaltaan mustan karvan peitossa ja sillä on terävät myrkylliset hampaat. Hutsun purema on vaarallinen ja sen hoitamiseen tarvitaan vastamyrkkyä. Hutsut esiintyvät erityisesti tyhjillään olevissa taloissa, muun muassa Kalmanhanaukio 12:n verhot suorastaan kuhisivat niitä. Otus on kuitenkin helppo torjua tarkoitukseen valmistetulla tainnuttavalla sumutteella.
Hutsu munii kerralla viisisataa munaa ja hautaa ne. Munat kuorituvat kolmen - neljän viikon kuluttua. Fred ja George Weasley keräävät Kalmanhanaukio 12:n siivouksen yhteydessä joukoittain tainnutettuja hutsuja ja niiden munia pinnauspurtaviaan varten. Munat eivät ilmeisesti ole terveellisiä, sillä Cormack McLaggen joutuu viidennen kirjan alussa sairasosastolle syömällä vedonlyönnin vuoksi paunan verran hutsun munia.
Ilkiö
pienoiskuva|upright=0.5| Ilkiöt ovat lentäviä ilkeäluonteisia pikkuotuksia. Vastapyydetyt cornwallilaiset ilkiöt ovat väriltään sähkönsinisiä ja noin 8 tuumaa pitkiä. Niiden naama on suippo ja ääni niin kimakka, että se muistuttaa kinastelevia undulaatteja. Ilkiöt eivät ole ihmisille vaarallisia.
Ilköt ilmeilevät irvistellen ja toimivat asuintiloissa vapautettuina nimensä mukaisesti aiheuttaen lyhyessä ajassa paljon tuhoa irtaimistolle. Niiden yhteistyö vaikuttaa järjestäytymättömältä, mutta ne pysyvät yhdessä ripustamaan koulupojan kattokruunuun. Lajiin tutustutaan pimeyden voimia vastaan suojautumisen tunnilla, jonne Gilderoy Lockhart tuo ne harjoitusvastustajiksi.
Kelppi
Britteinsaarilla esiintyvä monimuotoinen vesieläinlaji, joka mieluiten esiintyy hevosena jonka harja ja häntä ovat osmankäämiä. Se metsästää varomattomia olentoja houkuttelemalla ne selkäänsä ja viemällä veden alle, jolloin kelppi syö ne lukuun ottamatta sisälmyksiä jotka saavat nousta pintaan. Kelpin voi suitsia asetusloitsulla jolloin siitä tulee nöyrä ja myöntyväinen. Maailman suurin kelppi piileksii Loch Nessissä ja esiintyy mieluiten merikäärmeenä, joskin velhotarkkailijat näkivät sen muuttuvan saukoksi ja luikkivan tiehensä, kun jästit havaitsivat sen.
Kimeera
Kreikkalainen peto, jolla on leijonan pää, vuohen ruumis ja lohikäärmeen takaraajat ja pyrstö. Erittäin pahansisuinen, hengenvaarallinen ja mahdoton kesyttää. Kimeeran munat ovat A-luokan eli korkeimmassa kauppakiellossa.
Kotitonttu
Kotitonttu on taikoja osaava tonttu. Kotitontut ovat rikkaissa velhoperheissä palkatta työskenteleviä kodinhoitoapulaisia. Kotitontut palvelevat samaa sukua koko elämänsä ajan. Tonttu voi myös vapautua työstään, jos joku perheenjäsenistä antaa sille oikean, kunnollisen vaatekappaleen, sillä kotitontun tuntomerkki ja orjuuden symboli ovat sen käyttämät rääsyt, esimerkiksi tyynyliina tai astiapyyhe. Vapautus on kuitenkin tontulle erittäin nolo asia, sillä silloin se on ikään kuin "pettänyt" palveltavansa. Kotitontut ovat yleensä nöyriä ja kaltoin kohdeltuja, sillä useimmat velhot eivät kunnioita niitä ollenkaan. Hermione Granger on perustanut järjestön kotitonttujen olojen parantamiseksi. Sen nimi on Samat Yhteiset Lait Kotitontuillekin -Yhdistys eli S.Y.L.K.Y. (S.P.E.W.) eikä siinä ole kuin muutama jäsen. Tylypahkassa työskentelee noin sata kotitonttua, joille rehtori Albus Dumbledore on luvannut maksaa palkkaa. Toistaiseksi ainoa palkkaa vaatinut kotitonttu on ollut Dobby, minkä vuoksi Winky häpeää tätä yli kaiken. Vanha kotitonttu Oljo palveli ennen Mustan sukutalossa, mutta teoksessa Harry Potter ja puoliverinen prinssi se siirtyy Harryn omistukseen. Harry ei kuitenkaan tarvinnut sitä ja lähetti sen töihin Tylypahkaan. Teoksessa Harry Potter ja kuoleman varjelukset Oljo saa uuden ja merkittävän osan tapahtumien kulussa.
Kotitonttuja
pienoiskuva Dobby (28. kesäkuuta – maaliskuu 1998) on Tylypahkan kotitonttu. Hän oli ennen orjana Malfoyn perheessä, mutta Harry narrasi Lucius Malfoyn vapauttamaan Dobbyn teoksessa Harry Potter ja salaisuuksien kammio.
D. E. D. Europaeus
David Emanuel Daniel (Taneli) Europaeus (1. joulukuuta 1820 Savitaipale – 15. lokakuuta 1884 Pietari ) oli suomalainen kansanrunouden kerääjä, kielitieteilijä ja arkeologi. Hän oli Elias Lönnrotin aikalainen ja Suometar-lehden perustajia.
Harry Potter -sarjan taikaolennot
Kotitonttuja
Vapaana tonttuna Dobby saa palkkaa ja käyttää vaatteita, toisin kuin kotitonttujen eli palvelijoiden pitäisi tehdä. Muut Tylypahkan tontut halveksivat häntä sen vuoksi. Koska Dobby vapautui parittoman sukan avulla, hän on erityisen ihastunut paripuoliin sukkiin. Dobby saa niitä joululahjaksi tavattoman paljon ja lahjoittaa niitä myös Harrylle; sukkiin on yleensä kudottu huispausaiheisia kuvioita.
Dobby on Harryn ystävä, vaikka hän yritti vasten Harryn tahtoa teoksessa Harry Potter ja salaisuuksien kammio estää tätä palaamasta takaisin kouluun, koska salaisuuksien kammio avattiin. Tämän Dobby teki pelastaakseen Harryn, mutta samalla hän oli viedä Harrylta vahingossa hengen. Kirjassa Harry Potter ja puoliverinen prinssi Harry lähettää Dobbyn ja Oljon vakoilemaan ja varjostamaan Draco Malfoyta.
Dobby menehtyy teoksessa Harry Potter ja kuoleman varjelukset Bellatrix Lestrangen heittämästä hopeatikarista auttaessaan Harrya ja hänen ystäviään pakenemaan Malfoyn kartanosta.
D. E. D. Europaeus
Perhe
Europaeuksen isä Peter Adolf Europaeus oli Savitaipaleen kirkkoherra. ja kuului Europaeusten sukuun. Kuuluisuutta saavuttanut Taneli-poika syntyi isänsä toisesta avioliitosta. Hänen äitinsä oli pappilan entinen karjapiika Sofia Peijo, joka oli savitaipalelaista sukua ja syntyisin Heituinlahden Peijolta. Tämä epäsäätyinen syntyperä sulki Europaeuksen paljolti aikansa varsinaisen sivistyneistön ulkopuolelle. Papin poikana Taneli pääsi kuitenkin opintielle, ja hän kävi Käkisalmen piirikoulua ja Viipurin lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1844.
Harry Potter -sarjan taikaolennot
Kotitonttuja
Harry syytti itseään Dobbyn kuolemasta ja katumustyönään kaivoi hänen hautansa lapiolla, käyttämättä taikuutta; tosin hauta peitettiin taikakeinoin ja Harry kaiversi tekstin kiveen sauvansa avulla. Dobbyn kuolemasta lähtien Harry ymmärsi, että surun avulla hän saattoi sulkea ajatuksensa Voldemortilta, koska pimeyden velho ei ymmärtänyt tuota suurta ja voimakasta mahtia.
Hokey oli Hepzibah Smithin kotitonttu. Hokey tuomittiin Azkabaniin emäntänsä myrkyttämisestä, vaikka syyllinen oli todellisuudessa ollut nuori Tom Valedro. Dumbledore onnistui houkuttelemaan totuuden esiin Hokeyn mielestä viime hetkellä ennen tämän kuolemaa.
Oljo on Mustan suvun kotitonttu, jota Sirius Musta sorti, koska Oljo muistutti Siriusta tämän kuolleesta perheestä, jota Sirius inhosi. Siriuksen kuoltua Harry perii Oljon.
Oljo valehteli Harrylle, ettei Sirius ollut Kalmanhanaukio 12:ssa. Sirius kuitenkin oli yläkerrassa hoivaamassa Oljon satuttamaa Hiinokkaa. Oljo olisi oikeasti kuulunut Bellatrix Lestrangelle, ellei Sirius olisi testamentissaan luovuttanut kaikkea itselleen kuuluvaa Harrylle.
Harry ei kuitenkaan tee Oljolla mitään, joten hän käskee Oljon mennä töihin Tylypahkaan. Oljo antaa Harrylle matoja joululahjaksi, mikä kuvaa hyvin Oljon tunteita Harrya kohtaan. Tylypahkassa Harry laittaa Oljon ja Dobbyn varjostamaan ja vakoilemaan Draco Malfoyta. Oljo ei kuitenkaan mieluusti tottele Harrya, vaan toistelee jatkuvasti, kuinka paljon mieluummin hän olisi Draco Malfoyn kotitonttu. Teoksessa Harry Potter ja kuoleman varjelukset Oljo kiintyy Harryyn ja on hänelle paljon lojaalimpi, koska Harry antaa Oljolle väärän hirnyrkin, joka oli kuulunut Regulus Mustalle ja yleensäkin kohtelee Oljoa hyvin lempeästi. Lisäksi Oljo auttaa Harrya, Hermionea ja Ronia hirnyrkkien etsimisessä.
Lopussa Oljo johtaa Tylypahkan kotitontut taistelemaan Voldemortia vastaan huutamalla medaljonki kaulassaan: "Taisteluun, taisteluun, Regulus Mustan puolesta!"
Winky oli Bartemius Kyyryn kotitonttu, mutta hänet erotettiin, koska hän ei ollut totellut isäntäänsä. Winky erotettiin huispauksen MM-kisoissa, kun Kyyry huomasi tontun olevan yksikseen metsässä Harryn taikasauva kädessä Voldemortin merkin, Pimeän piirron, alla. Winky oli ollut aukiolla Bartemius Kyyry nuoremman kanssa, joka oli loihtinut pimeän piirron taivaalle. Bartemius Kyyry nuorempi oli lordi Voldemortin uskollisimpia kuolonsyöjiä.
Kuutamolla
Kuutamolla on äärettömän arka olento, joka kömpii kolostaan vain täydenkuun aikaan. Sen ruumis on sileä ja vaaleanharmaa, sillä on pyöreät ulkonevat silmät päälaella ja neljä honteloa raajaa, joissa on valtavat lättäjalat. Kuutamollat nousevat takaraajoilleen ja tanssivat mutkikkaita tansseja syrjäseudulla. Tanssien uskotaan olevan kosintamenoja.
Limppi
Limpit elävät vedessä ja ne muistuttavat pallomaista kalaa jolla on pitkät räpyläjalat.Se elää syvissä järvissä,joiden pohjalla se etsii ruokaa,mieluiten merietanoita.
Acol
Acol on bridgen tarjoussysteemi, jota lähes kaikki pelaajat käyttävät Ison-Britannian turnauksissa. Se on myös melko yleisessä käytössä muuallakin maailmassa. Tavallisimmillaan se on neljän kortin ylävärit sisältävä luonnollinen systeemi heikolla sangilla.
Harry Potter -sarjan taikaolennot
Metsinkäinen
Metsinkäiset ovat noin 15 sentin pituisia, ne ovat pukeutuneet punaiseen liiviin ja niillä on kädessään pieni kultainen tai vihreä lamppu. Irlannin huispausjoukkueen maskottina on metsinkäisiä. Metsinkäiset saattavat joskus heitellä isoja kultarahoja, jotka kuitenkin haihtuvat tyhjään parissa tunnissa.
Acol
Se on nimetty Acol Bridge Clubin mukaan, joka sijaitsi Acol nimisellä tiellä Lontoossa. Siellä systeemi on alkanut kehittyä 1930-luvulla.
Avaustarjoukset
Lupaavat vähintään 12 AP arvopistettä tai hyvän jakauman. On kuitenkin kuusi luonnollisesta poikkeavaa avaustarjousta.
Harry Potter -sarjan taikaolennot
Mörkö
Mörkö on hahmonvaihtaja ja on sen takia erityisen tuhoisa. Se muuttuu aina siksi, mitä kukin eniten pelkää, eikä ole tiedossa miltä mörkö näyttää ollessaan yksin. Jos ihmisiä on monta, mörkö ei tiedä kenen peloksi muuttua ja saattaa mennä sekaisin. Siksi ne kannattaa aina hävittää jonkun kanssa. Naurretavus-loitsu pakottaa mörön vaihtamaan muotoa. Lopulta mörön kuitenkin tuhoaa nauru. Möröt viihtyvät pimeissä ja suljetuissa paikoissa. Kirjassa Harry Potter ja Azkabanin vanki Professori Remus Lupin esittelee kolmannen luokan oppilaileen mörön ja opettaa heitä tuhoamaan sen.
Ruttusarvinen niistaisikki
Ruttusarvinen niistaisikki on Luna Lovekivan isän Ksenofiliuksen keksimä taikaolento. Ron käyttää otuksesta nimimuunnelmaa Yttypäinen niiskikki.
D. E. D. Europaeus
Ura
Europaeus teki vuosina 1845–1854 yhteensä seitsemän runonkeruumatkaa Karjalaan, Vienan Karjalaan, Inkeriin ja Viroon. Hän keräsi matkoillaan jopa enemmän runonsäkeitä kuin Elias Lönnrot. Europaeuksen kolmen ensimmäisen runonkeruumatkan tulokset ovatkin huomattavin lisäaineisto Uudessa Kalevalassa. Lisäksi Kullervo-runot ovat Kalevalassa mukana Europaeuksen ansiosta, joka toi ne neljänneltä runonkeruuretkeltään. Lönnrot otti lisäksi huomioon myös joitakin Europaeuksen ehdotuksia Kalevalan yksityiskohtien, sisällön ja rakenteen suhteen.
Mirjam Karimus
Mirjam Aila Karimus (s. elokuu 1920 - 1995) oli suomalainen romaniaktivisti. Hän oli mukana perustamassa Suomen Mustalaisyhdistystä (nyk. Suomen Romaniyhdistys) ja romanikielen oikeinkirjoitukseen ja sanastoon keskittyneessä ortografiakomiteassa.
D. E. D. Europaeus
Ura
Europaeus oli myös merkittävä kielitieteilijä, joka loi paljon uudissanoja suomen kieleen. Europaeuksen keksimiä sanoja ovat muun muassa eduskunta, enemmistö, esitelmä, harrastus, huvila, tasa-arvo, toimeentulo, vety, kertosäe, suorasanainen, säännöllisyys ja valtava.
Europaeus harjoitti myös arkeologista tutkimusta ja pohti laajoja teoreettisia kysymyksiä, kuten ihmiskunnan alkuperää. Hän päätteli ihmisen olevan peräisin Afrikasta, mistä sai aikalaisiltaan pilkkanimen Europaeus-Africanus. Monet Europaeuksen aikanaan virheellisiksi tuomitut päätelmät ovat sittemmin osoittautuneet tosiksi ja toisaalta monet aikalaisten hyväksymät ovat osoittautuneet nykykäsityksessä virheellisiksi.
Europaeus laati suomenkielisen äännekuvaston, jossa eri äänteiden tuottaminen kuvattiin anatomisia kuvia apuna käyttäen. Tätä voi periaatteessa käyttää muun muassa kuulovammaisten opetuksessa.
Vastaanotto
Kyvyistään huolimatta Europaeus jäi vaille varsinaista tunnustusta. Osaksi vieroksunta johtui hänen alhaisesta syntyperästään, osaksi siitä, ettei häntä juurikaan kiinnostanut kansakunnan rakentaminen, vaan tiede ja tutkimus yleensä. Sanotaan myös, että hänen luonteensa oli hankala.
Mirjam Karimus
Elämä
Mirjam Karimuksen vanhemmat olivat Kaarlo Florin ja Jenny Nyman. Hänen äitinsä kuitenkin hylkäsi hänet jo vastasyntyneenä ja Karimuksesta tuli huutolaislapsi. Karimus ostettiin maataloon, jossa hän joutui tekemään raskasta työtä ansaitakseen elätyksensä. Kun Karimuksen isä Kaarlo Florin sai kuulla lapsestaan ja tämän kohtalosta, hän haki tyttärensä luokseen asumaan. Karimus pääsi kouluun ja opiskeli itsensä kampaajaksi ja sairaanhoitajaksi.
D. E. D. Europaeus
Vastaanotto
Europaeus oli varsin pyyteetön tieteellisen tutkimuksen edistäjä, eikä juuri ajanut omia etujaan vaan luotti oikeudenmukaisuuden voittoon. Luottamus osoittautui virheeksi. Suomen harvalukuinen sivistyneistö oli tuolloin keskittynyt Suomen asujaimiston muokkaamiseen kansakunnaksi, eivätkä sitä miellyttäneet Europaeuksen laajat ongelmanasettelut. Keskeiset kulttuurivaikuttajat sulkivat häneltä rahoituskanavat yksi toisensa jälkeen.
Mirjam Karimus
Elämä
Karimus tapasi miehen ja tuli tälle raskaaki. Pariskunta meni kihloihin, mutta avioliitto jäi toteutumatta, sillä mies joutui ammutuksi ennen häitä. Karimus meni naimisiin seuraavan puolisonsa kanssa ja sai tältä myös sukunimensä Karimus. Pariskunta sai viisi lasta yhdessä. He asuivat maaseudulla talossa, jossa ei ollut sähköä eikä juoksevaa vettä: Karimus joutui tekemään suuressa talossa paljon raskaita kotitöitä ja hänen miehensä myös pahoinpiteli häntä jopa heidän lapsiensa nähden. Myöhemmin Karimus erosi miehestään, avioitui Valtteri Baltzarin kanssa ja sai vielä yhden lapsen.
Kuokkala (Lempäälä)
Kuokkala on yksi Lempäälän kylistä. Kuokkalassa sijaitsee myös Kuokkalan koulu. Siellä on myös Kuokkalan museoraitti, jossa käy varsinkin kesällä paljon ihmisiä. Museoraitilla on myös Eskolan kauppa, joka on vuodelta 1914. Museoraitin ensimmäiset museot avattiin vuonna 1981.
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2008
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2008 olivat järjestyksessään neljännet alle 20-vuotiaiden naisten MM-kilpailut. Ne pelattiin Chilessä 19. marraskuuta – 7. joulukuuta 2008. Kisapaikkakuntina olivat Chillán, Coquimbo, Santiago ja Temuco.
Kuokkala (Lempäälä)
Kuokkalan kylän läpi kulki ikivanha Turusta pohjoiseen johtanut Hiidentie. Kuokkalan eteläpuolella sijaitsevan Kuokkalankosken Hiidenvuolteessa on edelleen jäljelle vuonna 1943 puretun Hiidentien sillan kivinen siltapilari ja kosken rannalla olleet sillan maatuet. Tampereentien sillan vieressä on puolestaan vuonna 1963 pystytetty höyrylaiva Ilmarisen Kuokkalankosken nousun 100-vuotismuistomerkki.
Kuokkalassa Kuokkalankosken rannalla sijaitsee Lempäälän jätevedenpuhdistamo joka on rakennettu vuonna 1973. Puhdistamoa on uudistettu vuosina 1998, 2000, 2007 ja 2013. Puhdistamossa käsitellään noin 18 500 asukkaan jätevedet ja lokakuusta 2007 alkaen siellä on käsitelty myös Vesilahden jätevedet.
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2008
MM-lopputurnaukseen selviytyi järjestäjämaa Chilen lisäksi viisitoista maata. Euroopasta mukana olivat Englanti, Norja, Ranska, ja Saksa, Aasiasta Japani, Kiina ja Pohjois-Korea, Oseaniasta Uusi-Seelanti, Afrikasta Kongon demokraattinen tasavalta ja Nigeria, Pohjois-Amerikasta Kanada, Meksiko ja Yhdysvallat sekä Etelä-Amerikasta Argentiina ja Brasilia. Joukkueet pelasivat neljässä neljän joukkueen alkulohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi puolivälieriin. Puolivälierien voittajat pelasivat välierissä, joiden voittajat pelasivat mestaruudesta loppuottelussa ja häviäjät kolmannesta sijasta pronssiottelussa.
Mestaruuden voitti Yhdysvallat, jolle mestaruus oli naisten tässä ikäluokassa toinen. Hopeaa saavutti loppuottelun maalein 2–1 hävinnyt Pohjois-Korea, ja pronssia sai Saksa, joka voitti pronssiottelussa Ranskan 5–3. Muut puolivälieräjoukkueet olivat oman alkulohkonsa voittaneet Brasilia, Japani ja Nigeria sekä lohkokakkoseksi Nigerian jälkeen sijoittunut Englanti.
Turnauksen paras maalintekijä oli viisi maalia tehnyt Yhdysvaltain Sydney Leroux, joka palkittiin myös turnauksen parhaana pelaajana. Parhaaksi maalivahdiksi valittiin Yhdysvaltain Alyssa Naeher.
N-asetyylineuramiinihappo
Esiintyminen ja biologinen merkitys
Bakteereissa N-asetyylineuramiinihappoa esiintyy osana solukalvoa glykokonjugaatteina. Eläimissä yhdiste on sokerikomponentteina muun muassa glykoproteiineihin kuuluvissa musiineissa. Lisäksi se on osa aivoissa keskushermoston säätelyyn osallistuvia gangliosideja, jotka ovat glykosfingolipidejä. Gangliosidit toimivat reseptoreina monille sekä eläinten itsensä tuottamille yhdisteille että vierasaineille ja bakteereille ja viruksille. Esimerkiksi influenssavirukset sitoutuvat ihmisen solukalvojen N-asetyylineuramiinihappoihin limakalvoilla. .
Sekä prokaryootit että eukaryootit kykenevät biosyntetisoimaan N-asetyylineuramiinihappoa. Molemmilla synteesin lähtöaineena toimii N-asetyyliglukosamiini, joka epimeroidaan N-asetyylimannosamiiniksi. Tämä aminosokerifosforyloidaan N-asetyylimannosamiini-6-fosfaatiksi, joka kondensoituu fosfoenolipyruvaatin kanssa N-asetyylineuramiinihappoaldolaasin katalysoimana muodostaen N-asetyylineuramiinihappo-9-fosfaattia. Tämä fosfaattijohdannainen hydrolysoidaan N-asetyylineuramiinihapoksi N-asetyylineuramiinihappo-9-fosfataasin katalysoimana. Bakteereilla on myös muita N-asetyylineuramiinihappoa muodostavia entsyymejä kuten N-asetyylineuramiinihapposyntaasi, joka kondensoi fosfoenolipyruvaattia N-asetyylimannosamiinin kanssa ilman fosfaattivälituotteen muodostumista tai N-asetyylineuramiinihappolyaasi, joka kondensoi N-asetyylimannosamiinia pyruvaatin kanssa. Tämän jälkeen N-asetyylineuramiinihappo aktivoidaan muodostamalla siitä nukleosidi sytidiinitrifosfaatin kanssa.
N-asetyylineuramiinihapolla on tärkeä biokemiallinen rooli ja sitä käytetään paljon biokemiallisissa ja lääketieteellisissä tutkimuksissa. Yhdisteelle on kehitetty bioteknillinen synteesi, joka perustuu N-asetyylineuramiinihappolyaasin käyttöön. Tuotanto-organismina käytetään Escherichia coli -bakteeria. Tuotanto tapahtuu entsyymikalvoreaktoreissa.
Sparta Rotterdam
Sparta Rotterdam on Alankomaiden vanhin jalkapalloseura. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2021-2022 maan pääsarjassaEredivisiessä, jonne se nousi keväällä 2019. Historiansa aikana se on voittanut Alankomaiden mestaruuden kuudesti ja cupin kolmesti.
Historia
Sparta perustettiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1887, mutta toiminta jatkui vain vähän aikaa. 1. huhtikuuta 1888 joukko seuran entisiä jäseniä perusti uudelleen Sparta-nimisen urheiluseuran, joka harjoitti aluksi krikettitoimintaa. Jalkapallojaosto perustettiin saman vuoden heinäkuussa, ja vuonna 1890 joukkue pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa. Krikettijaosto lakkautettiin vuonna 1892. Vuonna 1893 Sparta nousi Alankomaiden korkeimmalle sarjatasolle, mutta vetäytyi sarjasta viiden vuoden kuluttua.
Seura kuitenkin jatkoi toimintaansa. Vuonna 1899 seuran taustahenkilöt vierailivat englantilaisen Sunderlandin ottelussa ja sen innoittamana ottivat käyttöön samanlaiset peliasun värit, puna-valkoraidalliset paidat ja mustat housut. Vuonna 1905 Sparta järjesti Alankomaiden maajoukkueen ensimmäisen kotiottelun, missä se voitti Belgian 4–0.
Sparta säilyi korkeimmalla sarjatasolla, kunnes putosi kauden 2001–2002 päätteeksi. Se nousi pääsarjaan takaisin kaudeksi 2005–2006. Sparta on voittanut Alankomaiden mestaruuden kuudesti (1909, 1911, 1912, 1913, 1915 ja 1959) ja cupin kolmesti (1958, 1962 ja 1966).
Nykyinen Rotterdamin länsiosassa Spangenissa sijaitseva stadion Het Kasteel otettiin käyttöön vuonna 1916. Stadionilla tehtiin laajat uudistustyöt vuonna 1999.
D. E. D. Europaeus
Vastaanotto
Lisää hankaluuksia aiheutti se, että kansallisromantikot halusivat liittää Suomen Pohjoismaihin, joihin heillä itsellään varsinaisen äidinkielensä ruotsin ja omien sukujensa puoleen oli läheiset välit. Kymijoen itäpuolelle oli kuitenkin syntynyt toisenlainen asetelma. Europaeuksen kotiseutu Savitaipale ja koko Viipurin lääni oli jo 1700-luvun alkupuoliskolla siirtynyt Venäjän haltuun. Niinpä Europaeuksen suku, kuten Viipurin kuvernementin virkamiehistö yleensäkin, oli ehtinyt sukulaistua venäläisten kanssa ja uuden isäntämaan aatevirtaukset olivat tulleet tutuiksi. Siltäkin pohjalta Europaeusta kiinnostivat Venäjällä asuvat sukukansat ja toisaalta yleiset tieteelliset ongelmat. Näin ollen hänet Suomessa sysättiin sopimattomana syrjään. Hän joutui unohduksiin sekä hengentuotteidensa ryöstön kohteeksi. Sama kohtalo tuli Suomessa iittiläissyntyisen, Venäjän tiedeakatemian akateemikon Anders Johan Sjögrenin ja toisinajattelija K. A. Gottlundin osaksi.
Ympäristöoikeus
Ympäristöoikeus on varsin laaja oikeudenala, joka sääntelee ympäristön ja luonnon käyttöä sekä ympäristön- ja luonnonsuojelua.
Tavoitteena on turvata ympäristön ja luonnonvarojen tehokas mutta ympäristöystävällinen käyttö sekä noudattaa Suomea sitovia kansainvälisiä sopimuksia, kuten Pariisin ilmastosopimusta. Aikaisemmin oikeudenala on tunnettu nimellä maa- ja vesioikeus. Ympäristön- ja luonnonsuojelukysymysten muuttuminen yhä tärkeämmiksi yhteiskunnassa on johtanut siihen, että 1980-luvulta alkaen ympäristön- ja luonnonsuojelu ovat vallanneet alaa oikeudenalan perinteisiltä maa- ja vesioikeudellisilta kysymyksenasetteluilta. Ympäristöoikeudellisia asioita käsitellään ja ratkaistaan hallinto-, siviili- ja rikosprosesseissa sekä toimitusmenettelyissä.
Ympäristöoikeudessa säännellään ihmisen luontosuhdetta. Muihin ympäristöoikeuden ominaispiirteisiin kuuluvat tavoitteellisuus ja ongelmakeskeisyys, joustavat normit sekä liitynnät muihin oikeudenaloihin ja monitieteisyys.
D. E. D. Europaeus
Vastaanotto
Uuden-Suomettaren julkaiseman kuolinuutisen mukaan Europaeus vietti säännötöntä ja rauhatonta elämää, mikä sen ohella, että hänellä ei ollut asemaa eikä taattuja tuloja, ei ollut omiansa tekemään hänestä varsinaista tiedemiestä. Hän sai tosin raha-apua tutkimuksiin valtion tai yliopiston varoista. Uutisessa arvioidaan, että tutkimuksen hedelmät eivät päässeet säännöllisesti kypsymään varsinkin siitä syystä, että Europaeus tuon tuostakin sekoitti niihin hämäriä valtiollis-yhteiskunnallisia tuumia ja haaveita.
Ympäristöoikeus
Ympäristöoikeuden historia
Ympäristöön vaikuttavaa toimintaa on säännelty pitkään. Ympäristöoikeuden juuret on katsottu olevan yhtäältä elinkeinotoiminnan sääntelyssä, jossa ryhdyttiin ottamaan huomioon teollisten toimintojen vaikutus ihmisten terveyteen jo 1800-luvulla etenkin Saksassa ja Englannissa, ja toisaalta roomalaiseen oikeuteen kuuluvassa naapuruusoikeudessa, jossa käsiteltiin vaikutuksia toisen maanomistajan oikeus- ja etupiiriin. Myös yleistä järjestystä ja turvallisuutta ylläpitävää politiasääntelyä on pidetty ympäristöoikeuden juurena.
D. E. D. Europaeus
Vastaanotto
Europaeus kuoli rutiköyhänä Pietarissa, ja hänet haudattiin köyhien joukkohautaan, mutta myöhemmin hänen maalliset jäännöksensä siirrettiin Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle. Yli sata vuotta hänen kuolemansa jälkeen hänen syntymäpitäjäänsä Savitaipaleelle pystytettiin muistopatsas ja perustettiin hänen nimeään kantava museo. Nykyisin myös kirkonkylän yläasteen koulu on nimetty Europaeuksen kouluksi.
Ympäristöoikeus
Ympäristöoikeuden historia
Suomessa ympäristöoikeuden perusta on ollut talousoikeudessa eli erityisessä yksityisoikeudessa, jonka osa-alueisiin sisältyi myös julkisoikeudellisia piirteitä. Talousoikeudesta eriytyi sittemmin maa- ja vesialueiden käyttöön liittyviin kysymyksiin paneutuva maa- ja vesioikeus. Maa- ja vesioikeus yksityis- ja julkisoikeudellisine piirteineen on perinteisesti painottunut maa- ja vesialueiden hyödyntämismuotojen sääntelyyn omistajan näkökulmasta, osin kyllä suojeluhakuisiakin tulkintoja mahdollistaen.
Ympäristöoikeudesta nykyaikaisessa merkityksessä on kansainvälisesti alettu puhua vasta toisen maailmansodan jälkeisten laajojen yhteiskunnallis-ympäristöllisten muutosten seurauksena. Vasta 1960-luvulla "ympäristö" tuli yleiseen käyttöön ympäristöpoliittisessa keskustelussa ja ympäristöasioita koskeva lainsäädäntötoiminta varsinaisesti alkoi Euroopassa. Sekä Suomessa että teollistuneissa maissa yleensäkin annettiin 1960–1980-luvuilla runsaasti ympäristöllistä lainsäädäntöä.
D. E. D. Europaeus
Vastaanotto
Juha Hurmeen kirjoittama ja ohjaama näytelmä Europaeus tuli ensi-iltaan Kansallisteatterissa maaliskuussa 2014.
Ympäristöoikeus
Ympäristöoikeuden osa-alueet
Sisällöllisesti ympäristöoikeus on tapana jakaa sääntelynäkökulmasta riippuen luonnonsuojeluoikeuteen, ympäristönsuojeluoikeuteen ja luonnonvaraoikeuteen. Niitä yhdistää suojeluhakuisuus ja samalla ne ovat toisiinsa nivoutuneita niin, että ympäristölliset arvot lopputuloksena turvataan, vaikka päätökset olisivat osa-aluekohtaisia. Jako ei kuitenkaan ole lopullinen tai tyhjentävä, koska ympäristösääntely haarautuu muillekin kuin perinteisen sääntelyn alueille, jolloin muodostuu yhteiskunnallisesti eri näkökulmista rakentuvia osa-alueita. Tällaisia ovat esimerkiksi ilmasto-oikeus, energiaoikeus ja biotekniikkaoikeus.
D. E. D. Europaeus
Vastaanotto
== Kirjallinen tuotanto ==
Ympäristöoikeus
Ympäristöoikeuden osa-alueet
Ympäristöoikeutta ei ole niinkään tapana jaotella säädössystematiikan mukaisesti vaan toiminnallisesti. Toiminnallisesti ympäristöoikeus jakautuu ympäristönkäytön suunnitteluun, kiinteistöoikeuteen, luonnon- ja kulttuurinsuojeluun, luonnonvarojen hyödyntämiseen, ympäristökäytön sääntelyyn, ympäristönsuojeluun sekä biodiversiteetti- ja ilmasto-oikeuteen.
Kiinteistönmuodostamisoikeus
Kiinteistönmuodostamisoikeus on eräs maa-ja vesioikeuden perinteisistä osa-alueista. Se käsittää ennen muuta kiinteistöjen muodostamiseen ja muihin kiinteistöolojen järjestämiseen liittyvät kiinteistötehtävät. Kiinteän omaisuuden oikeudellinen sääntely on yksityiskohtaista ja monimuotoista kaikissa niissä maissa, joissa maat ja vedet ovat pääasiallisesti yksityisessä omistuksessa. Suomessa kiinteistöjärjestelmästä ja -toimituksista säädetään kiinteistönmuodostamislaissa, kun taas esineoikeuteen kuuluvasta kiinteistön kaupasta säädetään maakaaressa.
Mirjam Karimus
Elämä
Karimus kuoli vuonna 1995.
Aktivismi
1960-luvulla rasismipuhe sai aikaan romanien olojen tarkastelun Suomessa. Karimuksen mukaan Suomen valtio kohteli romaneja väärin eikä romanien ja muun väestön väliset konfliktit johtuneet romanikulttuurista vaan tietämättömyydestä, eristäytyneisyydestä ja syrjäytymisestä. Hän perusti yhdessä muiden aktivistien kanssa vuonna 1967 Suomen Mustalaisyhdistyksen (nyk. Suomen Romaniyhdistys), jonka tavoitteena oli muun muassa edesauttaa romanien asunto-, työ-, terveydenhuolto- ja koulutusasioiden parantumista. Yhdistys myös vaati hallituksen perustamaan Mustalaisasiain neuvottelukuntaan suurempaa romaniedustusta, mutta neuvottelukunta oli eri mieltä: heidän mielestään yhden romanijäsenen oli riitettävä.
Yhdistys julkaisi Zirickli-lehteä ja toteutti Yleisradion kanssa tv-dokumenttisarjan romaneista. Yhdistyksen jäsenet käyttivät mediatilaa hyväkseen, osoittivat mieltään ja painostivat neuvottelukuntaa. Lopulta neuvottelukunta joutui Pohjoismaiden neuvoston syyniin ja neuvottelukunnan puheenjohtaja erosi. Vuonna 1970 romanien syrjintä kiellettiin lailla.
Harry Potter -sarjan taikaolennot
Ruttusarvinen niistaisikki
Lovekivojen mukaan niistaisikki asuu Ruotsissa. Se on hyvin arka ja vaikeasti tavoitettava, ulkomuodoltaan vaaleanpunaista virtahepoa muistuttava, mutta paljon pienempi. Päässä sillä on kierteinen sarvi, jonka se pudottaa hätätilassa. Sarvi on itsestään uudistuva, myös irronneena. Otuksen kutsuminen onnistuu parhaiten hyräilemällä valssia.
Rikkokiri
Rikkokiri on Ksenofilius Lovekivan keksimä näkymätön taikaolento, joka kiusaa ihmisiä. Luna puhuu siitä jatkuvasti mutta koskaan ei kukaan onnistu todistamaan otuksen olemassaoloa.
Ympäristöoikeus
Luonnonvaraoikeus
Luonnonvarojen hyödyntämisen sääntely on vanhastaan kuulunut maa- ja vesioikeuden keskeisiin sääntelylohkoihin. Ympäristöoikeuden systematiikassa luonnonvarojen hyödyntäminen ja suojelu sijoittuvat useiden lohkojen rajapinnalle. Luonnonvaraoikeus voidaan ymmärtää muuta oikeudellista sääntelyä täydentävänä, eri luonnonvarojen tai niiden hyödyntämisen muotojen erityispiirteet huomioon ottavana sääntelynä. Luonnonvaroilla tarkoitetaan luonnonesiintymiä, joita ihminen voi ottaa käyttöön aineena tai energiana. Luonnonvaralle on perinteisesti katsottu olevan ominaista kysyntä, mutta tämä aikaan ja paikkaan sidottu kriteeri ei nykykäsitysten valossa ole ongelmaton. Luonnonvaroina pidetään maata ja vettä pohjineen ja tuottoineen sekä erilaisia energiavirtoja, ja ne jaetaan vakiintuneesti uusiutuviin ja uusiutumattomiin.
Historiallisesti katsoen luonnonvaraoikeuden juuret ovat pidemmät kuin suurimman osan muuta ympäristösääntelyä. Luonnonvarojen käytön sääntely oli keskeistä maatalousyhteiskunnassa paljon ennen yhteiskuntien teollistumista. Tämä koskee ennen kaikkea vesi-, metsä- ja kaivosoikeutta. Maa-ainesten, turpeen ja aineettomien luonnonvarojen (tuuli ja auringonenergia) sääntely on syntynyt ja kehittynyt vasta modernin ympäristöpolitiikan ja -oikeuden myötä 1970-luvun alkupuolelta eteenpäin.
Vesioikeus
Vesioikeus on vesiluonnonvaran hyödyntämistä ja suojelua koskeva oikeudenala. Sisältönsä suhteen se on perinteisesti ollut eräs maa- ja vesioikeuden pääalue, nyttemmin myös keskeinen osa modernia ympäristöoikeutta. Oikeusjärjestyksen pääjaottelujen kannalta vesioikeudessa on merkittävästi sekä yksityisoikeuden että julkisoikeuden alaan kuuluvia lohkoja. Suomessa vesioikeudesta säädetään pääosin vesilaissa.
Luonnonvarana vesi on kaikkialla elintärkeä, mutta samalla monien ristiriitaisten käyttöintressien kohde, minkä vuoksi vesien käytön sääntely on lähes jokaisessa oikeusjärjestyksessä varhain osoittautunut välttämättömäksi. Sääntelyn rakenteet eri maissa poikkeavat luonnollisesti toisistaan, johtuen jo erilaisista luonnonoloista ja erilaisista omistus- ja vallintajärjestelmistä. Esimerkiksi Suomessa tärkeä lähtökohta on kansainvälisesti harvinainen vesien yksityinen omistus, kun taas esimerkiksi keskisessä ja eteläisessä Euroopassa vesistöjen pääosa on jo varhain päätynyt yksityisomistuksen ulkopuolelle voimakkaan hallitsijanvallan ja regaaliajattelun sekä jokien keskeistä merkityksen yleisinä kulkuväylinä johdosta. Myös vesioikeudeksi luettu oikeussystemaattinen kokonaisuus vaihtelee alaltaan eri oikeusjärjestyksissä. Kaikki vettä, vesialueita tai vesitaloutta koskeva sääntely ei siten missään kuulune yhden ja saman lainsäädännön alaan.
Suomessa vesioikeudellisia säännöksiä oli jo Ruotsin keskiaikaisessa lainsäädännössä, jolloin sääntelytarpeita aiheutui esimerkiksi vesivoiman käytön, kalastuksen ja maatalouden keskinäisistä ristiriidoista. Vuoden 1734 lain rakennus- ja maakaarissa vesioikeudellisia tai niihin läheisesti liittyviä säännöksiä oli jo runsaasti. Aikanaan oli systemaattisesti keskeinen säännösten ja oikeudenalan jakaminen kahtia, niin sanottuun hyötyisään eli lukratiiviseen ja suojaavaan eli defensiiviseen vesioikeuteen. Etenkin 1900-luvun loppupuoliskolla vesitaloudelliset hankkeet monimuotoistuivat ja 1950-luvulta alkaen vesioikeuden piirissä näkyvään asemaan nousivat jätevesihankkeet, joita perinteinen kahtiajako ei varsinaisesti lainkaan tuntenut. Näistä syistä puhe hyötyisästä ja suojaavasta vesioikeudesta liittyykin lähinnä historiallisiin yhteyksiin.
Kaivostoiminnan sääntely
Kaivostoiminnan sääntely voidaan jakaa kahteen päävarianttiin, joita ovat valtausjärjestelmä, jossa korostuvat käytännössä esiintymän löytäjän valtuudet, ja konsessiojärjestelmään, jonka tunnusomaisessa muodossa valtio voi luovuttaa hyödyntämisoikeuden osoittamalleen subjektille. Jälkimmäiseen on monesti liittynyt yliomistusoikeuden tai regaalioikeuden aineksia, joiden pohjalta ainakin osa yksityismaidenkin mineraalivaroista on saatettu lukea valtion omistusoikeuden piiriin. Suomen kaivoslainsäädännössä pitkän historiallisen kehityksen tuloksena omaksuttu sääntelytapa edustaa valtausjärjestelmää lähinnä sen vanhassa saksalaisessa muodossa, mutta Suomenkaan järjestelmän historiassa regaaliajattelu ei ole jäänyt vaikutuksettomaksi.