cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jukka Hakkarainen
Hakkarainen pelasi 7-vuotiaasta juniorista asti K-Vantaan paidassa yhtä Ranskan kautta lukuun ottamatta. Hakkarainen lopetti kiekkouransa vuonna 2007, ja 6. joulukuuta 2007 Jukka Hakkaraisen paita numero 7 nostettiin Tikkurilan Valtti-areenan kattoon. Samana päivänä vuotta myöhemmin nostettiin hallin kattoon myös Hakkaraisen hyvän ystävän ja pitkäaikaisen pelikaverin, Petri Pitkäjärven, numero 10.
Peliuransa jälkeen Hakkarainen siirtyi erotuomariksi.
LV 217M
LV 217M on Yhdysvalloissa valmistettu pataljoonaradio. Se on kehittyneempi versio LV 217:stä, jota on Suomessa valmistettu lisenssillä Oy Nokia Ab:n Oulun-tehtailla vuodesta 1973 alkaen. Siinä on 920 radiokanavan sijasta 2 320 kanavaa, koska taajuusalue on hiukan laajempi, mutta pääasiassa koska kanavaväli on puolitettu 50 kHz:sta 25 kHz:iin, jolloin samalla taajuusalueella käytettävien taajuuksien lukumäärä kaksinkertaistuu. Lisäksi radiossa on 150 Hz:n aliäänikohinasalpa ja taajuudesta riippumaton kohinasalpa.
Lisäksi laite on noin kolmanneksen kevyempi kuin LV 217. Levyllä olevien numeroiden asemesta siinä on nestekidenäyttö, ja suurin lähetysteho on 5 W (LV 217:ssa 4 W).
Josep Maria Ventura i Casas
Josep Maria Ventura i Casas (Alcalá la Real, 1817 - Figueres, 1875) oli katalonialainen muusikko ja säveltäjä. Hän menetti äitinsä kuusivuotiaana ja kasvoi isoisänsä hoivissa. Sekä isä että isoisä olivat sotilaita. Ventura meni viisitoistavuotiaana räätälin oppiin ja alkoi samaan aikaan opiskella soittamaan useita instrumenttejä. Hän alkoi soittaa nimellä cobla kutsutussa tyypillisessä katalonialaisessa kansanmusiikkiyhtyeessä, ja myöhemmin johtaa omaa coblaansa. Hän uudisti katalonialaisen kansantanssin säestykseen käytettävää sardana-musiikkia.
EKM
EKM on energia korjattu maitomäärä. Se korjaa maidon valkuais-, rasvapitoisuuden- ja kuiva-aine pitoisuuden kasvusta johtuvaa maitomäärän laskua. EKM käytetään yleensä kun vertaillaan rotuja keskenäänpä tai maitotilojen vertailussa.
Parhaiten EKM vaikutuksen on havaittavissa Jerseyn ja Ayrshire vertailussa. Jerseyn keskituotos Suomessa vuonna 2018 oli 9 370 EKM kg, maito määrä 7 912 kg, valkuaispitoisuus 3,85 % ja rasvapitoisuus 5,21 %. Vastaavat lukemat Ayrshirella oli 9 960 EKM kg, maito määrä 9 310, valkuaispitoisuus 3,58 ja rasvapitoisuus 4,46 %.
Nélson Luís Kerchner
Jalkapallomaajoukkue
Nelsinho debytoi Brasilian maajoukkueessa 1987. Hän on pelannut 17 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Jurga Ivanauskaitė
Jurga Ivanauskaitě (14. marraskuuta 1961 Vilna – 17. helmikuuta 2007 Vilna) oli liettualainen runoilija ja kuvataiteilija.
Aluksi Ivanauskaitě opiskeli kuvataiteita ja valmistui graafikoksi Vilnan taideakatemiasta vuonna 1985. Samana vuonna ilmestyi myös hänen ensimmäinen kirjansa, novellikokoelma.
Ivanauskaitěn ensimmäinen novellikokoelma herätti ilmestyessään huomiota. Siitä piti erityisesti nuoriso, sillä se oli jotain aivan erilaista kuin mitä tuolloin vielä voimissaan ollut neuvostokirjallisuus. Novellien henkilöt kuuntelevat Beatlesia, pukeutuvat nahkatakkeihin, intoilevat surrealismista, tuntevat itsensä väärinymmärretyiksi ja ovat pettyneitä elämäänsä.
Vuonna 1993 ilmestyi hänen toinen romaaninsa joka aiheutti skandaalin. Se kertoo kolmen naisen, keskiaikaisen noidan, Maria Magdalenan ja nykyaikaisen boheemin ulkopuolisen, rakkaustarinoista. Kirjaa pidettiin yleisesti pornona ja siitä keskusteltiin kiukkuisesti maan yleisradiossa. Kirjakaupat eivät ottaneet sitä myyntiin ja sen saattoi ostaa ainoastaan erotiikkaliikkeistä. Kohu auttoi myyntiä ja kirjan koko 20 000 kappaletta käsittänyt painos myytiin loppuun parissa viikossa. Se käännettiin saksaksi ja kroatiaksi.
Tiibet kiehtoi Ivanauskaitěa ja vuonna 1996 ilmestyi ensimmäinen osa hänen maata käsittäneestä trilogiastaan. Seuraavat osat ilmestyivät vuonna 1997 ja 1999. Hän ryhtyi myös puolustamaan Tiibetin irtautumista Kiinasta. Myös hänen seuraava, vuonna 2000 ilmestynyt teoksensa käsittelee Tiibetiä, mutta mukana on myös itseironiaa ja hän kritisoi eurooppalaista ihmistä, joka pitää Aasiaa henkisenä supermarkettina.
Uransa varrella Ivanauskaitě kirjoitti myös esseitä ja lastenkirjoja. Hän menehtyi pehmytkudossarkoomaan.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2008 – miesten joukkuepeli
Pöytätenniksen miesten joukkuepeli kesäolympialaisissa 2008 alkoi 13. elokuuta ja päättyi 18. elokuuta. Olympiakultaa voitti Kiina.
Palander
Palander voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
ChamSys
ChamSys Ltd. on brittiläinen valo-ohjaimia valmistava yhtiö. Yhtiö on perustettu vuonna 2003. Suomen ChamSys-jälleenmyyjä on F-Pro Esitystekniikka / F-Musiikki.
Adam Khan
thumb|Adam Khan (2007). Adam Langley–Khan (s. 24. toukokuuta 1985 Bridlington, Yorkshire) on brittiläis-pakistanilainen moottoriurheilija. Hänen isänsä on etniseltä sukuhaaraltaan mongolialainen.
Khan sai 16-vuotiaana mahdollisuuden testata Porschen urheiluautoa. Hyvien testien perusteella hän pääsi Silverstonen School Race -sarjaan opiskelemaan ja saamaan kilpailulisenssin. Vuonna 2001 Khan kilpaili Britannian Formula Ford -sarjassa sijoittuen toiseksi sekä pääsarjassa että Britannian Formula 3 -talvisarjan Scholarship-luokassa. Hän kilpaili myös Espanjan F3- ja Formula Renault V6 -sarjoissa. Khan kilpaili myös Saksan, Itävallan ja Britannian F3-sarjoissa vuosina 2003–2005. Hän edusti Pakistania A1 Grand Prix -sarjassa kausila 2005–2006 ja 2007–2008. Vuonna 2006 Khan ilmoitti edustavansa jatkossa Pakistania muissakin urheilusarjoissa. Samana vuonna hän sai Nuorten Kuljettajien palkinnon. Vuonna 2007 Khan kilpaili World Series by Renault -sarjassa. Seuraavana vuonna Khan ajoi kaksi kilpailua Aasian GP2-sarjassa Arden-tallissa saavuttamatta pisteitä. Hän kilpaili myös Euroseries 3000 -sarjassa vuonna 2008, jossa voitti kolme kilpailua ja sijoittui lopputuloksissa kolmanneksi. Vuonna 2009 Khan toimi Renault’n Formula 1 -tallin näytösajojen kuljettajana.
Suomen kirkkohistoriallinen seura
Suomen kirkkohistoriallinen seura (SKHS) – Finska kyrkohistoriska samfundet (FKHS) on kirkkohistorian alan tieteellinen seura, joka järjestää esitelmätilaisuuksia ja julkaisee oman alansa tutkimusta. Seura on muun muassa Tieteellisten seurain valtuuskunnan ja kirkkohistorian kansainvälisen kattojärjestön CIHEC:n jäsen.
Toiminta
Seuralla on kaksi julkaisusarjaa. Toimitusten sarjassa on julkaistu itsenäisiä kirkkohistoriallisia tutkimuksia vuodesta 1895. Suomen kirkkohistoriallisen seuran vuosikirjaa taas on julkaistu vuodesta 1911. Vuosikirjaa edelsi vuosina 1892–1910 aikakauskirja Suomen kirkkohistoriallisen seuran pöytäkirjat liitteineen – Finska kyrkohistoriska samfundets protokoll och meddelanden. Julkaisusarjojen ulkopuolella seuran hankkeena on syntynyt Turun hiippakunnan paimenmuisto 1554–1721, jonka Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran biografiakeskus toimitti verkkohakuteokseksi vuonna 2011. thumb|right|180px|Seuran ensimmäinen puheenjohtaja [[Herman Råbergh.]]
Seura järjestää kuukausittain esitelmätilaisuuksia yliopiston lukukausien aikana sekä vuosittaisen kevätretken. Vuodesta 2001 lähtien seura on järjestänyt noin joka toinen vuosi Kirkkohistorian päivän, johon seuran jäsenet kokoontuvat vaihtuvan teeman ympärille linkittyvän keskustelun merkeissä. Aiheina Kirkkohistorian päivässä ovat tähän mennessä olleet Kirkko ja 1960-luku (2001), Kirkko ja keskiaika (2003), Baltian kirkkohistoria (2005), Sukupuoli ja uskonto 1800–1900-luvulla (2006), Arkkipiispa Martti Simojoki (1908–1999) 100 vuotta (2008), Verkostot historiassa (2010) sekä Yksilö ja kristinuskon historia (2013). Seuran vuosijuhla on vuodesta 1898 lähtien järjestetty Pyhän Henrikin päivänä 19. tammikuuta. Vuoden 2009 lopussa seuralla oli 670 jäsentä, joiden joukossa oli 11 kunniajäsentä.
Seuran syntyvaiheet
Ajatus kirkkohistoriallisesta seurasta virisi papiston keskuudessa 1880-luvun loppupuolella, jolloin luterilainen kirkko oli voimakkaan arvostelun kohteena. Papisto halusi puolustaa kirkkoa, ajaa kirkollisia uudistuspyrkimyksiä ja toteuttaa fennomaanista ohjelmaa kirkon piirissä. Yksityisissä pappeinkokouksissa valmisteltiin kahden erillisen seuran perustamista, ja vuonna 1889 tehtiin Kuopion pappeinkokouksessa päätös Suomalaisen Teologisen Kirjallisuusseuran ja Suomen kirkkohistoriallisen seuran perustamisesta. Senaatti vahvisti seurojen säännöt vuonna 1891.
Suomen kirkkohistoriallisen seuran ensimmäisessä johtokunnassa toimi puheenjohtajana professori Herman Råbergh ja sihteerinä pastori Adolf Neovius. Muut jäsenet olivat Helsingin lääninvankilan saarnaaja pastori Elis Bergroth, käytännöllisen teologian professori Otto Immanuel Colliander, Uudenkaupungin kirkkoherra rovasti Johan Antero Cederberg, Jyväskylän seminaarin johtaja professori Karl Gabriel Leinberg ja Hämeenlinnan lyseon uskonnonlehtori Johan Samuel Pajula. Paitsi papistoa seuran johtohenkilöissä oli teologisen tiedekunnan ja koululaitoksen edustajia.
Jabloko
Jabloko ( kyrill. Яблоко) [jablɔkɔ], koko nimeltään Venäjän yhdistynyt demokraattinen puolue ”Jabloko” (Российская объединённая демократическая партия Яблоко, Rossijskaja objedinjonnaja demokratitšeskaja partija Jabloko) on venäläinen poliittinen puolue, jonka ideologia on sekoitus liberalismia ja sosiaalidemokratiaa. Jabloko ajaa demokraattisia arvoja, ihmisoikeuksia ja on yleisesti ottaen markkinatalousmyönteinen. Aikoinaan puolue oli yksi lipunkantajista demokratiaa ajaneiden keskuudessa Venäjällä, mutta se on sittemmin menettänyt asemansa.
Jabloko on perustettu 1993 ja poliittiseksi puolueeksi se järjestäytyi joulukuussa 2001. Jabloko pääsi Liberal Internationalin täysjäseneksi vuonna 2002 ja se on ollut myös Euroopan liberaalidemokraattisen puolueen (ALDE) jäsen vuodesta 2006.
Puolueen omenaa tarkoittava nimi on lyhennös perustajien nimistä Grigori Javlinski, Juri Boldyrev ja Vladimir Lukin.
Vaalimenestys
Jabloko on osallistunut vaaleihin 1993, 1995, 1999 ja 2005. Vuonna 2005 se jäi äänikynnyksen alle ja sai paikkoja vain yhden ehdokkaan piireistä. Joulukuun 2005 Moskovan duuman vaaleissa Jabloko – Oikeistovoimien liitto -lista sai 11 % äänistä Moskovan kunnallisvaaleissa ja sai kolmantena puolueena kommunistien ja Yhtenäisen Venäjän kanssa valtuutettuja. Oikeistovoimien liitto ja Jabloko suunnittelivat loppuvuodesta 2006 yhdistymistä, joka kaatui, kun Jabloko kieltäytyi muuttamasta ohjelmaansa ja sanoi Oikeistovoimien liiton aliarvioivan sitä.
Vuonna 2007 Jablokoa ei rekisteröity maaliskuun paikallisvaaleihin Pietarin kaupungissa, koska puolueen keräämistä kannattajakorteista yli kymmenesosa oli virheellisiä. Jabloko osallistui oppositioliikkeeseen Toinen Venäjä, mutta kieltäytyi enää liittymästä 14. huhtikuuta marssille Moskovassa, koska marssien "ideologinen ja poliittinen koostumus ei ole hyväksyttävä Jablokolle." Marssille osallistuivat myös kansallisbolševikit.
Madridin metro
thumb|Madridin metron logo thumb|Tyypillinen Madridin metron sisäänkäynti Tribunalin asemalla thumb|Moderni metrojuna Colombian asemalla Madridin metro on Espanjan pääkaupunkia Madridia palveleva metrojärjestelmä. Se on linjapituudeltaan (293 km) maailman kahdeksanneksi laajin metro. Madridissa on myös laaja Renfen ylläpitämä Cercanías Madrid-lähiliikennejunaverkko, joka risteää monin paikoin metroverkon kanssa.
Metroa ylläpitää Madridin itsehallintoalueen alainen yhtiö Metro de Madrid S.A. Matkustajat voivat ostaa kuukausilippuja, jotka mahdollistavat kaikkien joukkoliikennevälineiden rajoittamattoman käytön alueella.
Suomalainen KONE Oyj on toimittanut Madridin metroon liukuportaita ja konehuoneettomia hissejä.
Metroverkon rakennuksen vaiheet
Madridin metroa alettiin rakentaa vuonna 1916 ja ensimmäinen 3,5 km:n pituinen linja otettiin käyttöön vuonna 1919. Linjan pääteasemina olivat Puerta del Sol ja Cuatro Caminos ja linjalla oli kuusi väliasemaa. Metroa on sen jälkeen laajennettu monessa vaiheessa. Suuri projekti 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa toi mukanaan noin 50 kilometriä uusia metrotunneleita, mukaan lukien suoran yhteyden keskikaupungilta Barajasin lentoasemalle.
Vuonna 2007 valmistui metroa täydentävä pikaraitiotieverkko (Metro Ligero de Madrid), joka käsittää kolme linjaa, yhteispituudeltaan 28 km.
Linjat
260px|thumb|Madridin metrokartta
Madridin metro koostuu seuraavista linjoista:
Livermore
thumb|250px|Vanha [[paloasema Livermoren keskustassa.]] Livermore (aiemmin Livermores, Livermore Ranch ja Nottingham) on kaupunki Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungissa oli 73 345 asukasta. Vuoden 2008 epävirallisessa väestönlaskennassa Livermoressa oli 90 324 asukasta. Kaupunki perustettiin vuonna 1835.
Livermoren tärkein työnantaja on kaupungin liepeillä sijaitseva Lawrence Livermore National Laboratory, suuri ydintutkimuskeskus.
Luettelo näennäisesti kirkkaimmista tähdistä
Luettelo kirkkaimmista tähdistä sisältää 300 kirkkainta tähteä näennäisen visuaalisen kirkkauden mukaan järjestettynä sekä todellisuudessa kirkkaimpia tähtiä absoluuttisen kirkkauden mukaan järjestettynä. Tähtien näennäinen kirkkaus vaihtelee sen mukaan, millä etäisyydellä ne ovat meistä ja kuinka paljon valoa ne todellisuudessa tuottavat.
Luettelo kirkkaimmista tähdistä
Tähtien etäisyysmittauksen epävarmuustekijöistä johtuen tähtien todellinen kirkkaus on usein vaikea tietää tarkkaan.
NBA:n varaustilaisuus 1998
Ensimmäinen kierros
right|thumb|150px|Mike Bibby, 2. varaus right|thumb|150px|Antawn Jamison, 4. varaus right|thumb|150px|Vince Carter, 5. varaus right|thumb|150px|Dirk Nowitzki, 9. varaus right|thumb|150px|Paul Pierce, 10. varaus
Oséas
Oséas (s. 14. toukokuuta 1971 Salvador) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Oséas debytoi Brasilian maajoukkueessa 1996. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Tapio Koski
Tapio Johannes Koski (17. kesäkuuta 1920 Viipuri – 7. lokakuuta 2009 Kauniainen ) oli suomalainen vuorineuvos ja Keskon pääjohtaja 1969–1980. Hän tuli Keskon palvelukseen 1948. Lisäksi hän oli Liiketyönantajain keskusliiton puheenjohtaja 1969–1979 sekä Kansainvälisen kauppakamarin Suomen osaston puheenjohtaja vuodesta 1970.
Koski suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1947, ja varatuomarin arvon hän sai 1951.
Ympäristöterveys
Ympäristöterveys käsittelee Maailman terveysjärjestön (WHO) mukaan kaikkia ihmisen ulkopuolisia fysikaalisia, kemiallisia ja biologisia tekijöitä ja niihin liittyviä käyttäytymiseen vaikuttavia tekijöitä. Se sisältää niiden ympäristötekijöiden määrittämisen ja hallinnan, jotka voivat mahdollisesti vaikuttaa terveyteen. Se suuntautuu estämään sairautta ja luomaan terveyttä tukevia ympäristöjä. Tämä määritelmä sulkee pois käyttäytymisen, jolla ei ole yhteyttä ympäristöön (esim. oma tupakointi, tupakansavulle altistuminen kuitenkin kuuluu), sekä käyttäytymisen, joka liittyy sosiaaliseen ja kulttuuriseen ympäristöön (esim. ruoka- ja juomatavat), sekä perinnölliset tekijät. Ympäristöterveyden kaikki eri näkökulmat kuuluvat ympäristöterveydenhuoltoon. Ympäristölääketiede on suppeampi lähinnä sairauksien välittömään estämiseen ja hoitoon liittyvä ala.
Ympäristön merkitys terveydelle
Ympäristön merkitys terveydelle on hyvin erilainen eri maissa. Kehitysmaissa ylivoimaisesti tärkein tekijä on yleinen hygienia, eli puhtaan juomaveden ja ravinnon saanti ja henkilökohtainen hygienia. Näiden heikko taso selittää valtaosan mm. suuresta lapsikuolleisuudesta. Tosin monissa kehitysmaidenkin suurkaupungeissa ilman laatu voi olla sellainen, että siitä aiheutuu lähes yhtä merkittävää terveyden uhkaa. Joissakin olosuhteissa myös sisäilman laatu voi olla keskeinen. Eräissä Kiinan provinsseissa, joissa ei ole käytössä savupiippuja, keittiön savuisen ilman on osoitettu aiheuttavan tupakoimattomille perheenemännille suunnilleen yhtä suuren keuhkosyöpäriskin kuin kova tupakanpoltto aiheuttaa länsimaissa miehille.
Euroopassa suurimmiksi terveyteen vaikuttaviksi ympäristötekijöiksi on arvioitu ulkoilman pienhiukkaset, noin kaksi kolmasosaa kaikkien ympäristötekijöiden ns. DALY-arvosta (Disease Adjusted Life Years), eli noin 6 000–10 000 DALY-yksikköä miljoonaa asukasta kohti. Seuraavina ovat melko suurella varmuudella radon (600–900 DALY) ja ympäristön tupakansavu (600–1200 DALY), sekä pienemmällä varmuudella melu, lyijyaltistus ja otsoni, suurella epävarmuudella myös dioksiinit. Kaikkiaan tutkittujen ympäristötekijöiden arvioitiin aiheuttavan noin 5 % eurooppalaisten koko tautikuormasta. Maailmanlaajuisen riskivertailun mukaan 12 tärkeimmän terveyttä uhkaavan tekijän joukkoon pääsee kaksi ympäristötekijää, sisäilman epäpuhtaudet ja ulkoilman saasteet.
Arviot ympäristön merkityksestä terveydelle Suomessa
Suomen ympäristöterveystoimikunta arvioi vuonna 1997, että Suomessa merkittävimmät tekijät ovat yhdyskuntailman epäpuhtaudet, joiden arvioitiin aiheuttavan vuodessa 200–400 kuolemantapausta ja kymmeniätuhansia sairastumisia ja sairauksien (esim. astman) pahenemisjaksoja. Arvio kuolemantapauksista on myöhemmin kasvanut noin 1 300:aan (ks. jäljempänä). Suomessa radonin on arvioitu aiheuttavan 300–400 keuhkosyöpää ja ympäristön tupakansavun 60 keuhkosyöpää ja 700 sydänkuolemaa. Ultraviolettisäteilyn (ylenmääräisen auringonoton ja solariumien) aiheuttavan noin 100 ihosyöpää, tämäkin on myöhemmin arvioitu suuremmaksi, niistä aiheutuu ehkä noin 500 melanoomaa. Sisäilman mikrobien on arvioitu aiheuttavan runsaasti infektioita ja hengitystieoireita.
EBoDE-projektin mukaan ulkoilman pienhiukkasten osuus Suomessa on noin 64 %, radonin 6–12 % ja ympäristön tupakansavualtistuksen 6–14 % tutkittujen yhdeksän merkittävän ympäristöaltistusten DALY-arvoista. Nämä yhdeksän altistusta selittivät kaikkiaan noin kolme prosenttia suomalaisten koko tautikuormasta. Täsmennetyssä useampien tekijöiden analyysissä kärkeen nousivat ulkoilman pienhiukkaset, ympäristömelu, sisäilman radon, ympäristön tupakansavu, auringon ultraviolettisäteily ja rakennusten kosteusvauriot.
Ympäristöterveystoimikunta luokitteli ympäristöriskit kolmeen "koriin". Ensimmäisenä on riskejä, jotka ovat periaatteesa erittäin merkittäviä, mutta jotka on erilaisin toimenpitein saatu Suomessa melko hyvin hallintaan. Näitä ovat mm. talousveden laatu, elintarvikkeiden turvallisuus ja säteilyturvallisuus. Toisen "korin" riskit eivät alkujaan välttämättä ole yhtä suuria, mutta niitä ei ole toistaiseksi saatu hallintaan. Näitä ovat mm. sisäilman laatu, yhdyskuntailman laatu, melu, tapaturmat ja onnettomuudet, sekä ympäristön psyykkiset ja sosiaaliset terveysvaikutukset. Kolmanneksi meillä on riskejä ja ongelmia, jotka koskevat pääasiasa tulevaisuutta ja tulevaisuuden hallintaa. Näitä ovat mm. ilmastonmuutos, otsonikerroksen ohentuminen, terveellisten yhdyskuntien suunnittelu ja rakentaminen, sekä kansalaisten puutteelliset vaikutusmahdollisuudet omaan ympäristöönsä. Lisäksi alalla on paljon huonosti tunnettuja tekijöitä, jotka edellyttävät aktiivista tutkimustyötä.
Vesihuolto
Suomessa noin puolet juomavedestä on pohjavettä ja puolet pintavettä. Pintavesi on aina desinfioitava, koska siinä on humusta ja muita orgaanisia aineita, jotka edistävät mikrobien kasvua. Toisaalta desinfiointi esim. kloorilla tuottaa jonkin verran terveydelle haitallisia aineita. Vesilaitosten mittava tarkkailuohjelma takaa veden melko hyvän turvallisuuden. Hyvin hoidettujen vesilaitosten vettä voidaankin Suomessa pitää hygieenisesti keskimäärin parempana kuin pullotettujen vesien. Poikkeustapauksissa isommissakin kaupungeissa voi sattua onnettomuuksia, kuten Nokian vesiepidemia osoitti. Pienehköt kunnalliset vesilaitokset käyttävät usein pohjavettä, jota ei useinkaan desinfioida. Pintavesien valuminen pohjaveteen tai kemikaalien valuminen maaperään voivat turmella tällaisen veden juomakelvottomaksi. Näistä ovat esimerkkejä Kärkölän kloorifenoliepisodi vuonna 1987 sekä useat pienehköt norovirusten tai kampylobakteerien aiheuttamat ripuliepidemiat.
Ravinto
Kuten juomaveden, myös ravinnon suurimmat riskit ympäristöstä ovat mikrobiologisia, bakteerien tai virusten aiheuttamia. Luotettavat kylmäketjut ovat parantaneet elintarvikkeiden hygieniaa olennaisesti ja samalla on voitu vähentää terveydelle haitallisia säilöntämenetelmiä kuten vahvaa suolausta ja savustusta. Säilöntäaineet ovat Suomessa tiukassa kontrollissa eikä niistä allergiaa lukuun ottamatta ole voitu osoittaa ongelmia. Ravinnon myrkyllisistä aineista voidaan mainita petokalojen kuten suuren hauen metyylielohopea ja silakan ja Itämeren lohen dioksiinit. Näiden käyttörajoituksista on tarvittaessa annettu suosituksia, mm. haukea ei pidä syödä raskauden aikana. Muutoin riskejä ei voida pitää suurina ja ne voidaan välttää syömällä monipuolisesti erilaista kalaa. Olennainen tekijä elintarvikkeiden turvallisuudessa on hygienia omassa keittiössä ja kotona, työpöydän pitäminen puhtaana, käsien pesu, veitsien pesu esim. lihan leikkaamisen jälkeen, jos samalla veitsellä leikataan leipää tai vihanneksia, sekä omat ruokailuvälineet (äiti ei saa koskaan panna pikkulapsen lusikkaa omaan suuhunsa).
Sisäilma
Kosteusvauriot todettiin 1990-luvulla Suomessa paljon yleisemmiksi, kuin mitä oli siihen mennessä ajateltu. Osa niistä perustuu rakennusvirheisiin, mutta osa perustui energiansäästön mukanaan tuomaan riittämättömään ilmanvaihtoon tai lisääntyneen veden käytön aiheuttamaan rakenteiden kastumiseen. Perussääntö on se, että kuiva rakennus ei homehdu. Kostuneet rakenteet saattavat kasvaa kirjavan joukon erilaisia mikrobeja, homesieniä ja muita sieniä, bakteereita ja alkueläimiä. Toistaiseksi ei ole täsmällistä kuvaa siitä, mitkä niistä aiheuttavat useimmin oireita. Siten ennalta ehkäisy on tärkein toimenpide, ja siinä keskeistä on rakenteiden kuivuuden varmistaminen.
Vielä 1970-luvulla ympäristön tupakansavu (ns. passiivinen tupakointi) oli keskeisin sisäilmaongelma. Asenteiden muuttuessa tämä ongelma on selvästi vähentynyt, mutta se ei edelleenkään ole merkityksetön.
Myrkyt ja kemikaalit
Myrkyllisten kemikaalien aiheuttamat terveysriskit ovat useimmiten paikallisia, mutta mm. dioksiinit ja furaanit sekä elohopea ovat levinneet savukaasujen mukana laajalti. Suomessa on runsaasti vanhoja saha-alueita, joille on vuosikymmenien aikana kertynyt kloorifenoleja ja dioksiineja. Kun näitä alueita kaavoitetaan esim. asuinalueiksi teollisuuden lähdettyä, on pidettävä huolta siitä, että kemikaalit eivät jää esim. rivitalojen pihamaille ja puutarhoihin. Monissa kaupungeissa onkin tehty laajoja puhdistusoperaatioita ja pintamaan vaihtoja. Pohjavedet ovat herkkiä likaantumaan ja jopa omakotitalon vuotava öljysäiliö voi pilata laajan pohjavesialueen, samoin pesuloista vuotaneet trikloorieteeni tai tetrakloorieteeni. Liikennereiteillä tulee varautua kemikaalionnettomuuksiin esim. tankkiautojen kolarin varalta. Joillakin ravinnon tai kuluttajatuotteiden sisältämillä ympäristömyrkyillä voi olla haitallisia pitkäaikaisvaikutuksia.
Yhdyskuntailma
Yhdyskuntailmassa on useita keskeisiä terveyteen vaikuttavia tekijöitä kuten rikkidioksidi, typen oksidit, häkä, otsoni ja ennen muuta pienhiukkaset. Kaikkia näitä syntyy polttoprosesseissa, eli talojen lämmityksen, liikenteen, teollisen toiminnan ja energiantuotannon seurauksena. Viime vuosina eniten terveyteen vaikuttaviksi ovat osoittautuneet pienhiukkaset. Ns. CAFE-projekti (Clean Air For Europe) arvioi Suomessa kuolevan yli tuhat ihmistä vuodessa pienhiukkasten takia ennenaikaisesti. Lisäksi aiheutuu runsaasti sairauksia ja esim. astman oireiden pahentumisia. Suomessa tärkeimmät pienhiukkasten lähteet ovat liikenne ja puun pienpoltto. Melko suuri osa tulee myös kaukokulkeutumana muualta.
Ilmastonmuutos
Ilmastonmuutos voi aiheuttaa suoria terveysongelmia muun muassa sään ääri-ilmiöiden lisääntymisen takia. Vuoden 2003 helleaallon aikana Keski-Euroopassa kuoli viikon aikana noin 35 000 ihmistä ylimäärin. Myrskyjen ja tulvien arvioidaan lisääntyvän ilmastonmuutoksen myötä ja aiheuttavan paitsi taloudellisia menetyksiä myös kuolemia ja sairastumisia. Suurimmat ilmastonmuutoksen aiheuttamat terveysvaikutukset ovat kuitenkin epäsuoria ja aiheutuvat muun muassa ilmastollisten tekijöiden aiheuttamana satoisuuden vähenemisestä ja siitä seuraavasta elintarvikekriisistä ja vajaaravitsemuksesta, sekä etenkin hyönteisten levittämien tartuntatautien kuten malarian leviämisestä uusille alueille.
Sylvie Kinigi
Sylvie Kinigi (s. 1952) oli Burundin pääministeri 10. heinäkuuta 1993 – 7. helmikuuta 1994 ja presidentti 27. lokakuuta 1993 – 5. helmikuuta 1994. Hän on ensimmäinen ja tähän päivään asti ainoa kyseisiä virkoja hoitanut nainen.
Tausta
Kinigi syntyi vuonna 1952 tutsi perheeseen Burundin maaseudulle. Hänen isänsä oli kauppias ja hänen äitinsä maanviljelijä ja kotiäiti. Sylvie oli kuudesta lapsesta kolmas. Sisaruksista vanhimman, Sylvien isosiskon, piti jäädä kotiin äitinsä avuksi, mutta Sylvie sai mennä belgialaisten nunnien pitämään tyttökouluun. Hän sai sekä ensimmäisen että toisen asteen koulutuksen ja meni myöhemmin pääkaupunki Bujumburaan opiskelemaan taloustiedettä. 19-vuotiaana hän meni naimisiin erään professorinsa kanssa ja sai neljä lasta, mutta jatkoi opintojaan. Hän osallistui myös hallituksen tutsipuolueen naisten järjestön toimintaan ja onnistui saamaan aikaan lakimuutoksia sekä taloudellisia ja sosiaalisia apuvälineitä naisille. Hän johti ryhmää pääkaupungissa ja oli kansallisen johtoryhmän naisten osaston jäsen. Valmistuttuaan Burundin yliopistosta Kinigi sai työn Burundin keskuspankista ja opetti samaan aikaan yliopistossa. Hän sai pankissa ylennyksen ja vastuuta tutkimustyössä ja opinnoissa. Vuonna 1991 hänestä tuli pääministerin neuvonantaja ja hän oli vastuussa asevoimien menojen vähentämisessä ja talousuudistuksen toteuttamisesta.
Hutujen ja tutsien välillä oli käynnissä aseellinen selkkaus vuoteen 1993 asti. Silloin pidettiin vaalit demokratiaan siirtymisen merkkinä. Suureksi yllätykseksi opposition johtaja Melchior Ndadaye valittiin Burundin presidentiksi. Hän valitsi hallituksen, jonka jäsenistä kaksi kolmasosaa oli hutuja ja yksi kolmasosa tutseja. Sylvie Kinigistä tuli pääministeri. Ndadaye pyrki rakentamaan yhtenäisyyttä Burundin kahden etnisen ryhmän välille ja toivoi vähentävänsä tutsien vihamielisyyttä hallintoa kohtaan nimittämällä tutsisukuisen Kinigin pääministeriksi. Kinigi ilmoitti, että sovinnon tekeminen olisi hänen ensisijainen tavoitteensa.
21. lokakuuta presidentti Ndadaye ja kuusi hänen ministeriään kuolivat tutsikapinallisten käsiin. Se aloitti Burundin sisällissodan ja etniset levottomuudet levisivät laajalti koko maahan. Kinigi ja muut vanhemmat hallinnon jäsenet pakenivat Ranskan lähetystöön ja selvisivät kaaoksesta. Muutaman päivän päästä Kinigi onnistui kokoamaan 22:sta ministeristä 15 jatkamaan töitä ja toimitti menestyksekkäästi presidentin virkaa. Hänen asemansa sai vahvistusta, kun entiset presidentit Pierre Buyoya ja Jean Baptiste Bagaza antoivat tukensa hänen hallitukselleen.
Tammikuussa 1994 parlamentti valitsi entisen maatalousministeri Cyprien Ntaryamiran presidentiksi Ndadayen loppukaudelle. Koska Ntaryamira oli hutu, nimitys synnytti monissa tutseissa vihamielisyyttä. Kinigi kuitenkin tunnusti Ntaryamiran presidentiksi, mutta erosi pääministerin virasta kun hänet vihkittiin virkaan. Hän oli kaikkien osapuolten kritiikin, hyökkäysten ja uhkausten kohde ja lähtikin pian maasta. Helmikuussa hänen virkaansa vihittiin Anatole Kanyenkiko, toinen tutsi.
Vuonna 2004 Kinigi työskenteli Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelman parissa.
JBL
JBL voi tarkoittaa seuraavia:
John Cage
John Milton Cage (5. syyskuuta 1912 Los Angeles – 12. elokuuta 1992 New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Cage lienee tunnetuin 1900-luvun musiikin kokeilija, joka varhaisista sävellyksistään asti oli kiinnostunut hälyistä ja epätavallisista äänilähteistä. Hän itse nimitti tyylilajia ”sattumamusiikiksi”. Cage ei pelkästään laajentanut musiikin äänimaailmaa, vaan ennen kaikkea musiikillista ajattelua ja Cagen tapauksessa koko musiikin käsite joutuu perusteellisen uudelleenarvioinnin kohteeksi. Muun muassa zen-filosofialla ja erityisesti kiinalaisella Yijing-oraakkelikirjalla oli suuri vaikutus hänen musiikkiinsa. Yksi Cagen tunnetuimmista sävellyksistä on 4′33″, joka ei sisällä lainkaan nuotteja ja jota esitettäessä soittimia ei soiteta lainkaan.
Nuoruus ja musiikillinen innostus
Cage syntyi vuonna Los Angelesissa vuonna 1912. Hänen vanhempansa olivat keksijä John Milton Cage Sr ja Crete Cage, joka kjirjoitti epäsäännöllisesti Los Angeles Timesiin. John aloitti pianotunnit noin kymmenenvuotiaana, mutta hänen ensimmäinen intohimonsa oli kirjoittaminen. High schoolin jälkeen hän pääsi opiskelemaan Pomona Collegeen, mutta jätti opintonsa kahden vuoden jälkeen kesken.
Cage palasi 1931 Yhdysvaltoihin ja sai sen jälkeen musiikkiopetusta Richard Buhligilta, Arnold Schönbergiltä, Adolph Weissilta ja Henry Cowellilta. Schönbergin kanssa Cage vietti kaksi vuotta Etelä-Kalifornian yliopistossa ja UCLA:ssa. Cage opetti vuosina 1938–1940 Seattlessa Cornish College of the Artsssa. Tuona aikana hän järjesti lyömäsoitinorkestereita esittämään sävellyksiänsä. Hän laajensi myös tanssiteoksiin ja teki yhteistyötä erityisesti koreografi ja tanssija Merce Cunninghamin kanssa. Heille syntyi pitkä taiteellinen ja romanttinen suhde.
Ida-Theres Nerell
Ida-Theres Nerell (o.s. Karlsson, s. 18. huhtikuuta 1983 Boden) on ruotsalainen naispainija, MM-mitalisti ja Euroopan mestari.
John Cage
Sävellysura
Cage käytti varhaisissa sävellyksissään Schönbergin kaksitoistasäveljärjestelmää, mutta alkoi 1930-luvun lopulla laajentaa kokoeilujaan erilaisiin epätavallisiin soittimiin, kuten preparoituun pianoon. Tällaisessa pianossa kielten väliin oli laitettu erilaisia esineitä lyömäsoitinmaisia tai tuonpuoleisia ääniefektejä varten. Cage käytti myös nauhureita, soittimia ja radioita päästääkseen eroon tavanomaisen taidemusiikin tavasta tuottaa ääntä. Cage nousi vuonna 1943 Museum of Modern Artissa pitämänsä konsertin jälkeen yhdysvaltalaisen avantgardemusiikin johtaviksi nimiksi.
Horus-lapset
Horus-lapsiksi kutsuttua jumaljoukkoa palvottiin muinaisessa Egyptissä. He suojelivat vainajan elimiä kuoleman jälkeen.
Ida-Theres Nerell
Nerell paini vuoden 2011 MM-kilpailuissa pronssia ja maapaikan Lontoon kesäolympialaisiin. Hänen sijastaan olympialaisiin valittiin kuitenkin Sofia Mattsson. Nerell oli päätökseen tyytymätön ja on kilpapainia jatkaakseen pohtinut kansalaisuuden vaihtoa.
John Cage
Sävellysura
Cage tutustui 1946 Gita Sarabhain kautta intialaiseen musiikkiin ja filosofiaan, ja 1940-luvun lopulla sekä 1950-luvun alussa hän osallistui monille zen-buddhalaisen D. T. Suzukin luoennolle. Cage sai vuonna 1951 kiinalaisen Muutosten kirjan. Sen kautta hän inspiroitui käyttämään musiikissa sattumanvaraisia ainesosia. Hän saattoi esimerkiksi katkaista nauhan satunnaisesta kohdasta ja Muutosten kirjan neuvojen avulla yhdistää nauhan lopulliseksi sävellykseksi.
Horus-lapset
Elinten säilöntää varten suunniteltujen kanooppiastioiden kannet alettiin muotoiltoilla Uuden valtakunnan tienoilla Horuksen poikien muotoisiksi. Elimet sijoitettiin kanooppiastioihin ja päälle kaadettiin pyhää öljyä, sydän kuitenkin jätettiin ruumiiseen koska sen uskottiin sisältävän sielun.
John Cage
Sävellysura
Cage oli liitetty Wesleyan Universityyn 1950-luvun lopulta aina säveltäjän kuolemaan asti. Hän alkoi 1970-luvulla sovittamaan kirjallisia tekstejä musiikiksi. Tällainen teos oli muun muassa Roaratorio, an Irish Circus on Finnegan’s Wake (1979). Cage sävelsi aina 1990-luvun alkuun asti, mutta hän ei loppuvaiheessa enää juurikaan esiintynyt niveltulehduksen takia. Cage oli kuitenkin loppuun asti varsin tuottoisa, ja hänen teostaan Number Pieces pidetään hänen viimeisenä mestariteoksenaan. Sitä tehdessään hän oli jo niveltulehduksen takia lähes halvaantunut, toipumassa aivoinfarktista sekä kärsi muistakin vaivoista.
Tuotanto
pienois|John Cage (vasemmalla) ja [[Michael Bach vuonna 1992.]]
Cage oli alati kiinnostunut uusista ja epätavallisista äänilähteistä. Usein hän valitsi soittimikseen arkisia esineitä. 1940-luvulla hän laajensi lyömäsoittimistoa erilaisilla metalliesineillä, sävellyksissään Imaginary Landscape No 1–5 (1939–1952) hän käytti äänilähteinä muun muassa radiovastaanottimia sekä levysoittimia. Teosten tapahtumaluonnetta korostaa 1950-luvulta alkaen se, että ne ilmoitetaan sävelletyn esimerkiksi ”pianistille” (ei pianolle) tai jopa vain ”neljälle esittäjälle”.
Paitsi ”kaikkien äänten tasa-arvoisuutta”, Cage piti hiljaisuutta keskeisenä ja itsenäisenä musiikin osana. Äärimmäinen ja tunnetuin esimerkki tästä lienee ”hiljainen kappale” 4′33″ (1952), jonka esityksessä pianisti ei soita ääntäkään, vaan teos koostuu ympäristön äänistä. Monet teokset sisältävät minuuttienkin mittaisia taukoja, mikä antaa musiikille meditatiivisen luonteen. Sävellykset ovat myös pitkiä, tunnin mittaiset teokset eivät ole poikkeus hänen tuotannossaan. Yksi erikoisimpia Cagen teosten tulkintaprojekteja on urkuteoksen ”ORGAN²/ASLSP” (1987) esitys Saksassa Halberstadtin keskiaikaisessa St.-Burchardi-kirkossa. Kirjainyhdistelmä ASLSP sisälsi esitysohjeen ”as slow as possible” (”niin hitaasti kuin mahdollista”). Teoksen esitys sitä varten konstruoiduilla erikoisuruilla alkoi vuonna 2001, ja sen on määrä kestää 4. syyskuuta 2640 asti. Kahdeksansivuisen partituurin soitto tulee siis kestämään 639 vuotta.
Omien sanojensa mukaan Cage ei halunnut säveltää teoksia, joissa on ”alku, keskikohta ja loppu”, vaan hänen tavoitteensa oli tehdä säveltäjä ja valmiiksi sävelletty musiikki tarpeettomiksi avaamalla ihmisten korvat koko ajan läsnä oleville ympäristön äänille, jotka ”ovat aina uusia ja paljon kauniimpia kuin varta vasten tuotetut äänet”. Niinpä Cagen musiikki ei noudata perinteistä länsimaista muotoajattelua, jonka mukaan sävellyksen tapahtumat etenevät klassisen draaman kaltaisesti: asiat ja tilanteet esitellään, minkä jälkeen ne asettuvat erilaisiin asetelmiin synnyttäen jännitteitä ja konflikteja, jotka purkautuvat teoksen loppuun mennessä. Päinvastoin useat Cagen sävellykset ovat luonteeltaan hyvin staattisia ja tapahtumat seuraavat toisiaan ennustamattomasti. Musiikki ei ”etene” tai ”johda” minnekään, se vain ”on”.
Suomessa
Cagen teoksia esitettiin tiettävästi ensi kerran Suomessa niin sanotuissa Lastenkamarikonsertissa 2. joulukuuta 1962 (4′33″) ja myöhemmin keväällä 1973 Colloquim Musicale -multimediakonsertissa. Tuolloin sopraano Carla Henius esitti muun muassa kaksi Cagen sävellystä lauluäänelle ja suljetulle pianolle säestämällä itseään suljetun pianon kantta koputtamalla.
Vuonna 1983 Cage vieraili Viitasaarella opettamassa ja esiintymässä Uuden musiikin kesäakatemiassa.
Poliittinen ajattelu
Poliittisilta näkemyksiltään John Cage oli anarkisti. Hän kertoi saaneensa vaikutteita muun muassa Henry Thoreaulta.
Ranskan Togomaa
Ranskan Togomaa oli Ranskan siirtomaa Länsi-Afrikassa vuosina 1916–1960. Ranska ja Britannia aloittivat hyökkäyksen Saksan protektoraattina olleeseen Togomaahan 26. elokuuta 1914 ja valtasivat alueen viidessä päivässä. thumb|left|upright|Ranskan Togomaa merkitty vaaleanvioletillä, [[Brittiläinen Togomaa merkitty vaaleanvihreällä.]] Vuonna 1916 Togomaa jaettiin Ranskan ja Britannian hallintoalueiksi. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen alueesta tuli virallisesti Kansainliiton mandaattialue, joka jaettiin Ranskan ja Britannian kesken. Brittiläisestä Togomaasta tuli myöhemmin osa Ghanaa, ja Ranskan Togomaa itsenäistyi vuonna 1960 Togon tasavallaksi.
Urheilupuisto-Jaakonpuisto
Urheilupuisto-Jaakonpuisto on Kouvolan kaupungin pienalue Kouvolan keskustan suuralueella, Kankaan kaupunginosassa. Se sijaitsee Kouvolan keskustan länsiosassa ja käsittää Kouvolan urheilupuiston ja Jaakonpuiston alueet. Siellä sijaitsee muun muassa Kouvolan urheilupuisto, Ässätorni, Kouvolan kaupunginteatteri, Kouvolan kansalaisopisto, Kouvolan keskuskirjasto, Jaakonpuisto ja lasten liikennepuisto.
Tämän pienalueen puolella Urheilupuistossa sijaitsee yleisurheilukenttä, pesäpallostadion, Kouvolan jäähalli (Lumon Areena), tenniskenttä, skeittiramppi, keilahalli sekä kuntotalo ja liikuntahalli. Uimahalli ja koulut sijaitsevat Palomäen pienalueella.
Gerundi
Gerundi on verbin muoto, joka ilmaisee jatkuvaa, parhaillaan tekeillä olevaa tai keskeneräistä tekemistä.
Espanjan kielessa gerundi ilmaistaan apuverbillä ’estar’ ja päätteellä ’-ando’ tai ’-iendo’. Tässä kielessä gerundin merkitys on useimmiten ’tehdä parhaillaan’, kuten esimerkeissä ”está hablando” tai ”está comiendo”.
Ranskan kielessä gerundi ilmaistaan käyttäen partisiipin preesensin edessä prepositiota 'en'. Gerundi ilmaisee samanaikaisuutta, tapaa tai keinoa. Gerundi on taipumaton ja sillä on aina sama subjekti kuin päälauseen predikaatilla. Esimerkiksi ”En lisant Wikipedia, j'ai perdu la notion du temps” ("Lukiessani Wikipediaa menetin ajan tajun.") Suomessa sitä vastaa yleensä 2. infinitiivin inessiivi tai instruktiivi.
Pohjoissaamen kielessa gerundi ilmaistaan päätteellä -dettiin tai -ettiin. Saamessa gerundi ilmaisee, että pääverbin subjekti tekee samanaikaisesti jotakin muuta. Esimerkiksi: Tarvittaessa tekijä voidaan ilmaista gerundin päätteen perään sijoitettavalla possessiivisuffiksilla.
Sojuz TM-25
Sojuz TM-25 oli Venäjän avaruusjärjestön 30. miehitetty lento Mir-avaruusasemalle ja 25. Sojuz-kapselin vierailu sinne. Kyseessä oli 101. Sojuz-lento. Laukaisu Sojuz-kantoraketilla Baikonurin kosmodromilta tapahtui 10. helmikuuta 1997 kello 14:09 UTC ja aluksen paluu maahan 14. elokuuta 1997 kello 9:10 UTC. Radiokutsu oli Сириус, Sirius. Lennon pituus oli miltei 185 vuorokautta.
Miehistö
Laukaistiin:
Varamiehistö (joka ei lentänyt)
Laskeutuivat
Väinö Strömberg
Perhe, nuoruuden harrastukset ja opinnot
Strömbergin vanhemmat olivat työnjohtaja Emil Strömberg ja Hilma Magdalena Stenroos. Opiskeluaikanaan Strömberg kuului viipurilaiseen jääpalloseuraan VBJS eli myöhemmin paremmin tunnettu nimellä Sudet. Seuran riveissä Strömberg saavutti SM-hopeaa kaudella 1913 ja kautena seuraavan kautena eli 1914 ja 1915. SM-kultaa. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Anni Margit Molanderin kanssa. He saivat kaksi tytärtä. Hän kävi viisi luokkaa Viipurin suomalaista lyseota ja suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Viipurin reaalikoulussa vuonna 1920.
Jääkärikausi
thumb|200px|Havainnekuva M.G.K:n miehistä (Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppania) Riianlahdelta vuoden 1916 rintamaoloista. Strömberg työskenteli konttoristina ennen liittymistään yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 5. maaliskuuta 1915 ja sijoitettiin 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet siirrettiin Jääkäripataljoonan 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 10. syyskuuta 1915 alkaen. Hän otti osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen hän osallistui vuonna 1917 Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).
Suomen sisällissota
Strömberg saapui takaisin Suomeen 17. marraskuuta 1917 sukellusvene UC 57:llä Hamnskäriin Loviisan edustalle. Hänet määrättiin Viipuriin suojeluskuntajoukkojen kouluttajaksi. Viipurin ohella hän koulutti joukkoja myös Viipurin ympäristössä, muun muassa Koivistolla, Antreassa ja Kirvussa. Hän johti tammikuun 20 päivän vastaisena yönä vuonna 1918 suojeluskunta osastoa, joka käsitti 47 miestä. Osaston tehtävänä oli avustaa Pietisen tehtaaseen saarrettuja suojeluskuntalaisia. Hän osallistui myös Venäjänsaaren retkeen. Sisällissodan alkumetreillä hän toimi räjäytyskomennuskunnan päällikkönä ja tässä tehtävässä hän räjäytti 26. tammikuuta 1918 Kämärällä radan Kämärän ja Säiniön asemien väliltä, jonka jälkeen hän osallistui taisteluihin kyseisellä alueella. Tämän tapahtuman jälkeen hänet määrättiin 31. tammikuuta 1918 alkaen koulutusupseeriksi Karjalan 3. pataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän toimi 21. helmikuuta – 6. maaliskuuta 1918 Raudun rintamalohkon päällikkönä. Hänet määrättiin 14. maaliskuuta 1918 alkaen pataljoonan komentajaksi Karjalan 2. rykmentin 5. pataljoonan, josta hänet siirrettiin niin ikään komentajaksi 7. huhtikuuta 1918 alkaen Karjalan 3. rykmentin 7. pataljoonaan. Hän hoiti myös Karjalan 3. rykmentin komentajan tehtäviä 14. – 21. huhtikuuta 1918 välisen ajan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kavantsaaressa, Hannilassa, Ahvolassa, Seitsolassa, Oravalassa, Joutsenossa, Ravattilassa ja Simolassa sekä rykmentin etenemiseen Haminaan.
26. huhtikuuta Strömberg ampui Lappeenrannan poliisikamarin pihalla ylioppilas Mikko Jakowleffin, joka oli toiminut Suomen kansanvaltuuskunnan vallan aikana Lappeenrannan miliisipäällikkönä. Hänen kumppaninaan oli hotellinjohtaja Uno Serenius. Tapausta tutkittaessa Jakowleffin ampuminen todettiin tarpeettomaksi teoksi samoin kuin rautatieläinen Leonard (Lenni) Vihelän ampuminen. Vihelän ampui niin ikään Strömberg. Strömberg ja Serenius saivat rangaistuksen vain juovuksissa esiintymisestä.
Romanian NUTS-aluejako
Romanian NUTS-aluejako on kolmetasoinen kansainvälisiin tilastointitarkoituksiin kehitetty aluejako. NUTS1-tasolla Romania jakaantuu neljään suuralueeseen, NUTS2-tasolla kahdeksaan alueeseen ja NUTS3-tason muodostavat 42 piirikunnan tasoista yksikköä.
Vapaa kielivalinta
Vapaa kielivalinta on rekisteröity yhdistys, jonka tarkoituksena on pakollisen ruotsin opetuksen ja ns. virkamiesruotsin poistaminen. Järjestön puheenjohtajana toimii Tampereen yliopiston hyvinvointipalvelujen professori ja Suomalaisuuden Liiton hallituksen jäsen Ilmari Rostila.
Romanian NUTS-aluejako
NUTS-alueet on jaettu seuraavan taulukon mukaan:
Vapaa kielivalinta
Loka- ja marraskuussa 2012 Vapaa kielivalinta järjesti ruotsin kielen vapaaehtoisuutta ajavan mainoskampanjan Tampereen busseissa. Maaliskuussa 2013 yhdistys oli yksi pakkoruotsin vastaisen kansalaisaloitteen liikkeelle laittaneista järjestöistä.
Tuuli (nimi)
Tuuli on suomalainen naisen etunimi. Suomalaiseen nimipäiväkalenteriin Tuuli lisättiin vuonna 1973 helmikuun 22. päivälle, jolla oli jo ennestään Tuulikin ja Tuulian nimipäivä.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Tuuli on annettu noin 6 730 naiselle ja alle 15 miehelle. Suurin osa heistä on syntynyt 1980-luvulla tai myöhemmin.
Tulkinnasta
Tulkinnasta ( tai De elocutione oratoria) on Aristoteleen logiikan alan Organon-kokoelmaan kuuluva teos, joka käsittelee väitelauseiden ominaisuuksia ja loogista muotoa.
Historia
Organon (”Väline”) on kokoelma Aristoteleen logiikkaa ja metodiikkaa koskevia kirjoituksia. Sen nimitys tulee siitä, että sen osa-alueiden hallitsemisen katsotaan antavan filosofille tarvittavat ajattelun välineet kaikkien muiden asioiden käsittelyyn, sekä tieteessä että yleensäkin kaikessa järkevässä ajattelussa ja väittelyissä. Se sisältää Tulkinnasta-teoksen lisäksi viisi muuta teosta.
Organoniin luetuista teoksista Tulkinnasta kuuluu Aristoteleen varhaisimpiin teoksiin. Nykyään hermeneutiikka merkitsee filosofista tekstien tulkintaa tai esimerkiksi Raamatun tulkintaa. Tulkinnasta-teoksen nimessä kreikan sanan hermēneuein voisi suomentaa myös toisin, jolloin teoksen nimi voisi olla esimerkiksi ”Väittämistä”.
Varhaisella keskiajalla aina 1100-luvulle saakka Tulkinnasta oli teoksen Kategoriat ohella ainoa Aristoteleen teos, joka oli tunnettu latinankielisessä lännessä, kunnes muut Aristoteleen teokset käännettiin kreikasta latinaksi. Näin teoksen historiallinen vaikutus on ollut monia muita Aristoteleen teoksia suurempi.
Sisältö
Tulkinnasta määrittelee perustavanlaatuiset väitelauseiden osat ja muodot, muun muassa:
Käytännössä teos siis kuvaa, millainen väitelause on loogisesti pätevä, eli minkälaisia väitelauseita muotonsa puolesta voidaan yleensäkään käyttää väittelyissä. Aristoteles antaa myös negatiivisia esimerkkejä käsittelemällä kolmannen poissuljetun lakia sekä kieltämällä yleistykset ja modaliteetit.
Suomen Pikakirjoittajayhdistys
Suomen Pikakirjoittajayhdistys on vuonna 1872 perustettu suomalainen yhdistys, jonka tarkoituksena on pikakirjoituksen kehittäminen, pikakirjoitustaidon levittäminen ja pikakirjoittajien etujen valvominen. Yhdistys julkaisee Pikakirjoituslehteä, joka ilmestyy neljästi vuodessa. Yhdistyksen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 1999 Niklas Varisto.
Historia
Suomessa oli käytetty pikakirjoitusta vuodesta 1862 lähtien. Vuoden 1871 syyskuussa kymmenkunta pikakirjoittajaa kokoontui keskustelemaan ja päättämään pikakirjoittajayhdistyksen perustamisesta. Senaatti vahvisti yhdistyksen säännöt 16. tammikuuta 1872.
Yhdistyksen merkittävimpiä tehtäviä on ollut pikakirjoittajien järjestäminen valtiopäiville, jota se hoiti vuoteen 1908 saakka, jolloin eduskunta perusti oman pikakirjoituskanslian.
Yhdistys on järjestänyt pikakirjoituskursseja ja nopeusharjoituksia sekä julkaissut pikakirjoitusaiheista kirjallisuutta, muun muassa lyhenneluetteloita ja oppaita suomen kielen pikakirjoitusjärjestelmän käyttämisestä muiden kielten kirjoittamiseen.
Ellen Johansson
Ellen Sofia Johansson (19. lokakuuta 1873 Turku – 6. maaliskuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Parhaan pitkän novellin Nebula-palkinto
Voittajat
Taulukossa vuosi on se, jolle palkinto jaetaan. Palkinto jaetaan aina edelliselle vuodelle (esimerkiksi palkinto vuodelle 2007 on jaettu vuonna 2008).
Michael Peña
Michael Anthony Peña (s. 13. tammikuuta 1976 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Lentäjän poika (albumi)
Lentäjän poika on Edu Kettusen vuonna 1986 julkaistu albumi. Hän on sanoittanut, säveltänyt, sovittanut ja tuottanut kaikki kappaleet. Albumin nimikappale on saanut pysyvää suosiota ja sijansa myös koulujen musiikin oppikirjoissa.
Albumi myi kultalevyyn oikeuttaneen määrän. Edu Kettusen isä on oikeasti lentäjä, ja perhe asui Tikkurilassa Lentäjien taloksi kutsutussa rakennuksessa. Tarinan innoitus on kuitenkin peräisin amerikkalaisista koelentäjistä kertovasta elokuvasta Valiojoukko.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
All India Radio
pienoiskuva|All India Radion päärakennus, [[New Delhi, Intia.]] All India Radio (lyh. AIR), virallisesti vuodesta 1957 Akashvani (devanagariksi आकाशवाणी, kirjaimellisesti ”Taivaan ääni”) on Intian julkisen palvelun yleisradio. Se toimii Prasar Bharatin osastona.
Kesäkuussa 1923 aloitti toimintansa ensimmäisen intialainen radioasema Radio Club of Bombay. Sitä seurasi Broadcasting Service, joka aloitti lähetyksensä 23. heinäkuuta 1927. Testiluonteiset lähetykset Mumbaissa ja Kolkatassa perustuivat Intian hallituksen ja yksityisen yrityksen Indian Broadcasting Company Ltd:n väliseen sopimukseen. Yritys lopetti vuonna 1930, jonka jälkeen valtiollisen Department of “Controller of Broadcastsin” alaisuuteen perustettiin Indian State Broadcasting Service. Indian State Broadcasting Servicen nimeksi tuli 1936 All India Radio. All India Radiosta tuli virallisesti Akashvani vuonna 1957. Joulukuussa 2007 All India Radiolla oli 373 lähetintä, joista 149 keskiaalloilla, 54 lyhyillä aalloilla ja 170 ULA:lla.
Intian valtiollinen radio- ja tv-toiminnan yhtiöittäminen alkoi lakimuutoksien myötä 1970-luvun lopulla. Prasar Bharati, joka hoitaa Intian yleisradiotoimintaa, aloitti toimintansa 23. marraskuuta 1997. Radioyksikkö Akashvanin lisäksi yhtiössä on televisioyksikkö Doordarshan.