cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paul Klee
Taide
Lasten piirustukset olivat merkittävä innoituksen lähde Kleelle. Hän sanoi kadehtivansa lasten kykyä tulkita ennakkoluulottomasti ympärillään näkyviä asioita. Myös musiikki innosti häntä. Voi sanoa, että monet Kleen teokset ovat väreiksi muutettua musiikkia. thumb|Paul Klee -keskus Bernissä. Kleellä oli myös kirjallisia kykyjä. Hän kirjoitti taideteoreettisia tutkielmia ja antoi teoksilleen runollisia nimiä, kuten Pohjoisen metsän jumala ja Muinainen ääni. Teosten nimillä on keskeinen osuus Kleen taiteessa, sillä ne vihjaavat katsojalle niiden tarkoituksesta. Tosin Klee myös väitti, että hänen ajatuksiaan ei voi ymmärtää tässä maailmassa, vaan ainoastaan näkymättömässä, tuonpuoleisessa ulottuvuudessa. Bauhausin opiskelijat nimittivät häntä ”Bauhausin Buddhaksi”.
Kleen myöhäisessä 1930-luvun tuotannossa on nähtävissä aikaisempaa synkempiä sävyjä. Saksan poliittinen tilanne ja taiteilijan sairaus vaikuttivat aihevalintoihin ja tyyliin. Erityinen tunnusmerkki tuon ajan teoksille on paksujen mustien ääriviivojen runsaus.
Tuotanto
Paul Klee alkoi kirjata jokaisen työnsä järjestelmälliseen luetteloon vuodesta 1911 alkaen, palaten kolmi- tai nelivuotiaana tekemiinsä piirustuksiin. Kuolemaansa saakka hän luetteloi lähes kaikki tekemänsä työt, numeroiden ne ja yhdistäen ne tekovuoteen. Bernissä valmistettu cataloque raisonné, Paul Kleen tuotannon kattava luettelo sisältää yhdeksän osaa ja siinä on yhteensä 9 800 piirustusta, grafiikan vedosta, maalausta ja kuvitusta.
Clarence Brown
Clarence Brown voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Paul Klee
Tuotanto
Kleen tuotantoon voi tutustua muun muassa Bernissä vuonna 2005 avatussa Paul Klee -keskuksessa (Zentrum Paul Klee). Rakennus on arkkitehti Renzo Pianon suunnittelema ja museon kokoelmaan kuuluu noin 4 000 Kleen teosta.
Maunulan kirkko
Maunulan kirkko on Maunulassa, Helsingissä sijaitseva Oulunkylän seurakunnan kirkko. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Ahti Korhonen ja se valmistui 1980.
Maunulan modernin kirkon puuverhoillulla alttariseinällä on kuvanveistäjä Heikki Niemisen Krusifiksi, joka on kuparia ja puuta. Kirkon sisustuksen on suunnitellut sisustusarkkitehti Olavi Hänninen. Hänen puolisonsa, tekstiilitaiteilija Airi Snellman-Hänninen on suunnitellut kirkkotekstiilejä lukuun ottamatta rakennuksen muut tekstiilit. Kirkkotekstiilit ovat tekstiilitaiteilija Terttu Hassin. Kirkossa on myös Sam Vannin taidetta. Kirkko toimii ruotsinkielisen Petrus församlingin pääkirkkona nimellä Petruskyrkan.
Ross Lambert
Ross Lambert (s. 19. tammikuuta 1962 Kindersley, Kanada) on entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen poikansa Brad Lambert pelaa myös jääkiekkoa ja edustaa SM-liigajoukkue Lahden Pelicansia.
Hilja
Hilja on suomalainen naisen etunimi, jonka nimipäivä on 8. lokakuuta. Pohjanmaalla nimi on ääntynyt Hilia. Hilja-nimen oli saanut 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 25 028 henkilöä.
Kammiolepatus
thumb|Kammioflutterin EKG.
Kammiolepatus on sydämen kammioista lähtöisin oleva harvinainen takykardia, jossa kammiot pumppaavat yli 200 lyöntiä minuutissa. Kammiolepatus voidaan erottaa EKG:ssä epäselvistä QRS-kompleksista ja T-aallosta. Kammiolepatuksen uskotaan olevan siirtymisvaihe kammiotakykardian ja kammiovärinän välillä. Kammiolepatus voidaan palauttaa normaaliksi sinusrytmiksi synkronoimattomalla sähköisellä rytminsiirrolla eli defibrillaatiolla.
Moskovskije vedomosti
thumb|175px|Moskovskije vedomostin etusivu vuodelta 1856. Moskovskije vedomosti (, ”Moskovan tiedonannot”) oli Moskovassa vuosina 1756–1917 ilmestynyt venäläinen sanomalehti.
Vuonna 1909 toimittajaksi tuli Lev Tihomirov, joka pyrki muuttamaan Moskovskije vedomostin Pjotr Stolypinia tukevaksi puolueettomaksi oikeistolehdeksi. Vuodesta 1914 lähtien lehteä julkaisivat ja toimittivat Nazarevskin veljekset, joiden aikana se oli Moskovan monarkistien äänenkannattaja. Toisin kuin suurin osa muista oikeistolehdistä Moskovskije vedomosti jatkoi ilmestymistään myös helmikuun vallankumouksen jälkeen. Bolševikit lakkauttivat sen heti kaapattuaan vallan.
Moskovskije vedomosti oli 1800-luvun puoliväliin saakka Venäjän suurin sanomalehti. Sen levikki oli Novikovin aikana lähes 4 000, vuonna 1862 6 000 ja vuosina 1865–1866 12 000 kappaletta. Lehti ilmestyi vuoteen 1842 saakka kahdesti viikossa, sen jälkeen kolmesti ja vuonna 1859 siitä tuli päivälehti.
Prototype 2
Prototype 2 on Radical Entertainmentin kehittämä ja Activisionin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin huhtikuussa 2012 PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle sekä heinäkuussa Microsoft Windowsille. PlayStation 4 ja Xbox One -versiot julkaistiin heinäkuussa 2015.
Peli on jatkoa vuonna 2009 julkaistulle Prototypelle.
Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7/10.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.5/10.
Join Hands
Join Hands on brittiläisen uuden aallon yhtye Siouxsie and the Bansheesin toinen studioalbumi. Se on ilmestynyt vuonna 1979 Polydor Recordsin (U.K.) kustantamana. Tuottajat ovat Nils Stevenson ja Mike Stavrou yhtiöstä Air Records Ltd.
Länsi-Saksassa valmistetun LP-painoksen luettelonumero on 2383 551 ja C-kasetin 3170 551. Valmistaja on Hause Deutsche Grammophon Gesellschaft mbH, Hohe Bleichen 14-16, 2000 Hamburg 36. LP-levyssä on avautuvat kannet ja sen sisäkannessa on piirroskuvat yhtyeen neljästä jäsenestä.
Kappaleet
Kappaleiden tekijät ja sovittajat ovat Siouxsie and the Basheesin jäsenet eli Sioux / McKay / Morris / Severin, paitsi "Poppy Day": trad., san. John McCrae; "Mother": san. Siouxsie and the Banshees; Oh Mein Papa: säv. Burkhardt, san. Turner / Parsons; "The Lords Prayer": trad. Kappaleen "Oh Mein Papa" julkaisuyhtiö on Peter Maurice Music Co. Ltd.
Kappaleen "Poppy Day" alkuun on merkitty vietettäväksi kahden minuutin hiljainen hetki ja itse kappale alkaa kirkonkellojen soitolla. Kappale liittyy Flanderin taisteluun.
LP-levyn mukana on erillinen lyriikka-arkki, jossa on yhtyeen omien kappaleiden sanat. Julkaisulupa on yhtiöiltä Pure Noise ja Chappell Music Ltd.
Arvioita
Albumi on arvosteltu Soundi-lehdessä. Sen mukaan albumi ei ole yhtä hyvä kuin esikoisalbumi The Scream. Kitaravetoisen musiikin tunnusmerkkejä ovat ahdistava goottilainen raskaus, jylhä massiivisuus ja kompin jähmeys. Yhtyeen laulusolisti Siouxsie on taitava sanoittaja ja aihepiireinä ovat harmaa arki, skitsofrenia ja kuoleman läheisyys. Albumin päättävää pitkää Isä meidän -rukoukseen perustuvaa kappaletta "The Lords Prayer" pidetään epäonnistuneena. Parhaisiin kappaleisiin kuuluu singlenä julkaistu Playground Twist, josta on tehty myös erinomainen video. Albumin teon jälkeen kitaristi John McKayn ja rumpali Kenny Morrisin kerrotaan eronneen yhtyeestä kesken Britannian kiertueen.
Vittoria Colonna
Vittoria Colonna (1492–1547) oli Pescaran markiisitar, italialainen runoilija. Hänet kihlattiin lapsena Pescaran markiisille Ferrante d’Avalokselle, jonka kanssa meni naimisiin 1509. Colonna rakasti miestään saavuttamatta vastarakkautta. Mies kuoli 1525. Colonna suri häntä ja kirjoitti runoja hänen ylistyksekseen. Hän asui vuodesta 1544 Roomassa. Hän ystävystyi Michelangelon kanssa, joka myös ylisti häntä runoissaan. Colonnan sonetit ovat enimmäkseen uskonnollisia. Niiden ensimmäinen laitos Rime ilmestyi 1538. Colonnan kirjeenvaihdon julkaisivat Ermanno Ferrero ja Giuseppe Müller (Torino 1889), ja sen täydensi Domenico Tordi (Torino 1892).
Anja Silja
Anja Silja (s. 17. huhtikuuta 1940 Berliini) on saksalainen sopraanolaulaja. Hänet tunnetaan hänen monipuolisesta repertoaaristaan, johon kuuluu mm. Richard Wagnerin, Ludwig van Beethovenin, Sergei Prokofjevin, Richard Straussin, Alban Bergin, Hans Werner Henzen sekä Leoš Janáčekin tuotantoa.
Silja aloitti oopperan laulamisen hyvin nuorena ja esitti jo vuonna 1956 Rosinan roolin Gioacchino Rossinin teoksessa Sevillan parturi. Hän esitti muutaman vuoden kuluttua Yön kuningattaren osan Wolfgang Amadeus Mozartin Taikahuilussa Wienin valtionoopperassa ja Aix-en-Provencen juhlilla.
Silja esiintyi vuonna 1960 Bayreuthin juhlilla. Hän rakastui pian oopperaohjaaja Wieland Wagneriin (Richard Wagnerin jälkeläinen), jonka kanssa hän solmi avioliiton. Wagner kuitenkin menehtyi keuhkosyöpään vuonna 1966. Silja aloitti uuden suhteen kapellimestari André Cluytensin kanssa, mutta myös hän kuoli 1967. Myöhemmin hän oli naimisissa kapellimestari Christoph von Dohnányin kanssa ja sai kolme lasta. Suhde kuitenkin päättyi avioeroon.
Luis Medina Cantalejo
Luis Medina Cantalejo (s. 1. maaliskuuta 1964 Sevilla, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapalloerotuomari. Espanjan pääsarjassa hän on tuomitsi vuodet 1998–2009. Kansainvälisenä erotuomarina hän toimi vuodet 2002–2009.
Ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa Cantalejo tuomitsi 30. elokuuta 1998 Real Sociedadin ja Real Oviedon välillä. Myöhemmin urallaan hän tuomitsi muun muassa Copa del Reyn finaaliottelussa.
Vuoden 2006 MM-kilpailuissa hän oli ainoa espanjalainen erotuomari. Alun perin Manuel Mejuto Gonzálezin piti tuomita MM-kilpailuissa, mutta hänen avustavat erotuomarinsa eivät läpäisseet kuntotestejä. Täten Cantalejo korvasi Mejuto Gonzálezin. MM-kilpailuissa Cantalejo tuomitsi yhteensä neljä ottelua: kaksi alkulohkojen ottelua, yhden neljännesvälieräottelun ja yhden puolivälieräottelun. Hän toimi myös neljäntenä tuomarina finaaliottelussa, joka käytiin Italian ja Ranskan välillä. Cantalejo on tuominnut myös urallaan "El Clásicossa", jossa kohtaavat Real Madrid ja Barcelona.
Kausi 2008–2009 jäi hänen erotuomariuransa viimeikseksi. Hän tuomitsi Copa del Reyn finaaliottelun sekä 7. toukokuuta 2009 pelatun Uefa-cupin finaaliottelun, joista jälkimmäinen jäi hänen uransa viimeiseksi.
Järlepa järv
Järlepa järv (myös Suur Järlepa järv) on Virossa Raplan kunnassa Raplamaalla sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa
Järvi on kaksialtainen ja altaita yhdistää 50 metriä leveä salmi. Sen pinta-ala on 45 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Siihen laskee neljä suo-ojaa, joista yksi on Järvlepa raban suolammen suoraksi kaivettu laskuoja. Järvellä ei ole selvää laskuojaa, mutta ohi virtaavaan Angerja ojaan on johdettu rantasuolta länteen virtaava suora oja. Sen valuma-alueen laajuus on 8,4 neliökilometriä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys 3,3 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00068 kuutiokilometriä eli 0,68 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä ja rannat ovat puoliksi metsää ja suota. Järven eteläpuolella sijaitsee Järlepan kylä.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu.
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Operaatio Substance
Operaatio Substance oli peitenimi toisen maailmansodan Maltan saattueelle Gibraltarilta Maltalle 21.–24. heinäkuuta 1941.
Englannista Maltalle – saattue WS9c
Newportista Barry Roadista lähti 11. heinäkuuta SS Port Chalmers (8535 grt, kapteeni W. Higgs) saattajinaan Alankomaiden laivaston Tromp-luokan risteilijä Hr. Ms. Jacob van Heemskerck. Osastoon liittyi Swanseasta Blue Funnel Linen Deucalion. Osasto jatkoi vahvistuneena matkaa pohjoiseen Merseyhin. Seuraavana aamuna nopeat rahtilaivat Blue Star Linen SS Sydney Star (kapteeni Horn, 12696 grt) ja Ellermanin SS City of Pretoria (8049 grt) lähtivät Merseystä sumun suojissa hävittäjien saattamina. Clydestä lähteneet alukset liittyivät osastoon 13. heinäkuuta Mull of Kintyren edustalla. Nämä olivat: Rahtialuksista muodostettiin merellä saattue WS9c. Saattueen kommodoriksi (eli vanhimmaksi kapteeniksi) määrättiin Melbourne Starin kapteeni D. MacFarlane. Saattueen suojana matkalla Englannista Gibraltarille olivat risteilijät HMS Arethusa, HMS Manchester, HMS Edinburgh (kontra-amiraali E Syfretin lippulaiva) sekä hävittäjät HMS Cossack, HMS Garland, HMS Gurkha, HMS Lightning, HMS Maori, HMAS Nestor, HMS Sikh, Norjan laivaston Stork, HMS Vanoc, HMS Wanderer ja HMS Winchelsea.
Saattueeseen liittyi 15. heinäkuuta miinalaiva HMS Manxman. Ennen Gibraltarille saapumista Avila Star erosi saattueesta suorittamaan omaa tehtäväänsä. Gibraltarilta saapuivat 17. heinäkuuta HMS Avon Vale, HMS Eridge ja HMS Farndale tuomaan ohjeet aluksille. Saattue saapui 20. heinäkuuta Gibraltarille, jonne Pasteur määrättiin jäämään ja sen matkustajina olleet sotilaat siirrettiin sotalaivoihin.
Gibraltarilta Maltalle – saattue GM1
Gibraltatilta matkaansa jatkavista aluksista muodostettiin Maltalle menevä nopeista rahtialuksista koottu saattue GM1 (yhteensä 58114 brt): Sydney Star, City of Pretoria, Deucalion, Durham, Port Chalmers, Melbourne Star.
Gibraltarilta mukaan liitettiin joukkojenkuljetusalus Leinster, joka kuitenkin ajoi sumussa karille Carnero Pointissa. Alus joutui palaamaan satamaan ilman, että lastina ollut ilmavoimien henkilöstö olisi ehditty siirtää muille aluksille.
Saattueen ohittaessa Gibraltarin liittyivät Force H:sta kootut saattajat mukaan.Saattajiksi oli määrätty: Force H:n tueksi oli koottu Kotilaivastosta osasto Force X (joka saattoi saattueen Gibraltarille):
Hävittäjä HMS Beverley suojasi tankkeri Brown Rangeria, jolta hävittäjät oli tarkoitus tankata purjehduksen aikana. Gibraltarilta saattue jatkoi matkaa kohden Maltaa 21. heinäkuuta. Force X:n hävittäjät tankattiin Brown Rangerilta 22. heinäkuuta, minkä jälkeen tankkeri sekä sitä suojannut hävittäjä palasivat Gibraltarille.
thumb|800. laivueen Skuat lähdössä HMS Ark Royalin kannelta 1941 Saattue joutui 23. heinäkuuta voimakkaan ilmahyökkäyksen kohteeksi Sardinian eteläpoulella, minkä aikana vaurioituivat risteilijä HMS Manchester ja hävittäjä HMS Fearless. Hävittäjän vauriot olivat niin pahoja, että HMS Forester määrättiin upottamaan alus. Pimeyden laskeutuessa HMS Renown, HMS Nelson ja HMS Ark Royal sekä neljä hävittäjää kääntyivät ja palasivat Gibraltarille.
Seuraavan päivän aamuhämärässä saattueen saapuessa Pantellarian ja Cape Bonin väliseen kanavaan torpedoveneet hyökkäsivät sen kimppuun. Vaikka saattue ampui kaikilla aseillaan italialaiset MAS532 ja MAS533 puikkelehtivat rahtialusten väleissä. Sydney Stariin osui kylkeen torpedo, joka aiheutti suuren vuodon alukseen. Ainoastaan 20 minuuttia myöhemmin laivan yhdessä osastossa oli 11 metriä vettä ja tilanteen näyttäessä pahalta aluksella olleet 460 sotilasta siirrettiin saattavaan hävittäjään.
Päivän koittaessa 24. heinäkuuta Sydney Starin konehuone oli säästynyt vedeltä ja sillä oli mahdollisuus päästä 130 merimailin päähän Maltalle. Aluksen kimppuun hyökkäsi muutama torpedokone, mutta alukseen ei tullut uusia vaurioita. Aluksen keulan hiljalleen vajotessa, alusta saapui tukemaan kolme hinaajaa, joiden avulla se pääsi lopulta Vallettan satamaan ja telakalle. Telakalla todettiin kyljessä olevan 14 kertaa 5 metriä reiän ja sen ympäristön olevan repaleinen. Aluksen korjaaminen kesti lähes neljä kuukautta.
Maltalta Gibraltarille – saattue MG1
Suojaavan osaston merellä olo piti käyttää hyväksi, joten Maltalla tyhjillään olleet alukset päätettiin siirtää samalla pois. Nämä olivat:
Maltan laivastokomentaja vara-amiraali Ford oli ajatellut toimittaa alukset Aleksandriaan, jossa oli pula kuljetuskapasiteetista, mutta itäisen Välimeren vaativat olosuhteet eivät mahdollistaneet. Alukset oli kuitenkin toimitettava Maltalta turvaan.
Lee Clayton
Elämäkerta
Hän vietti nuoruutensa Oak Ridgen kaupungissa Tennesseessä ja Tennessee oli hänen kotipaikkansa vielä 1970-luvun lopulla.
Clayton luetaan outlaw countryn genreen. Hänen tunnetuimpiin lauluihinsa kuuluu "Ladies Love Outlaws", jonka levytti vuonna 1972 Waylon Jennings saaden sen menestymään ja tehden Claytonin nimeä tunnetuksi. Jennings on levyttänyt myös Claytonin laulut "If You Can Touch Her at All" ja "Memory Change". "Ladies Love Outlaws" -kappaleen on levyttänyt myös muiden muassa Tom Rush. Bonnie Koloc on levyttänyt Claytonin kappaleen "Silver Stallion", ja hän menestyi sillä country-listoilla. Muita levytyksiä Claytonin kappaleista ovat tehneet Hoyt Axton, Jerry Jeff Walker ja The Everly Brothers.
Peruskoulutuksen jälkeen hän pestautui ilmavoimiin ja sai lentäjän lupakirjan. Suihkuhävittäjälentäjän ammattia hän harjoitti sitten neljän vuoden ajan ja näistä ajoista kertoo hänen laulunsa "Old Number Nine".
Tämän jälkeen hän palasi musiikin pariin ja vietti vuoden kiertelevää elämää ja klubeissa esiintyen. Lopulta hän päätyi Nashvilleen aikoen ryhtyä ammattimaiseksi lauluntekijäksi. Pian hän saikin sopimuksen musiikkikustantamolta. "Ladies Love Outlaws" -kappaleen myötä Clayton sai levytyssopimuksen MCA-yhtiöltä, mutta vuoden 1973 esikoisalbumi Lee Clayton ei kuitenkaan menestynyt kaupallisesti. Epäonnistumisen myötä Claytonin elämässä alkoholi ja kokaiini tulivat kuvaan mukaan ja välillä hän oli jo kuolemaisillaan. Näistä kokemuksista kertovat hänen laulunsa "Tequila Is Addictive" ja "A Little Cocaine". Yleensäkin Claytonin laulut ovat varsin omakohtaisia.
Lee Clayton oli itsemurhan partaalla ja siirtyi Kaliforniaan. Siellä hän vietti yli vuoden Joshua Treen autiolla aavikkoalueella tehden uusia lauluja. Noihin aikoihin hän oli myös kiinnostunut kiinalaisesta I Chingista.
Vuonna 1978 ilmestyi sitten kriitikkojen kehuma albumi Border Affair, joka teki hänestä "uuden kantrin suuren lupauksen". Albumia on erinomaisuudessaan verrattu Guy Clarkin esikoislevyyn. Miehiä yhdistää sama tuottaja, Neil Wilburn, vaikkakin tyylilajit ovat varsin erilaiset. Claytonin "järeän miehekäs" äänenkäyttö tuo mieleen Waylon Jenningsin. Kakkosalbumia myytiin kuitenkin Yhdysvalloissa vain noin 15 000 kappaletta johtuen huonosta markkinoinnista ja jakelusta sekä siitä, että albumin musiikkityyli ei sopinut radiosoittoon.
Kriitikkojen suosion mutta kaupallisen epäonnistumisen hämmentämänä Clayton piti jälleen matalaa profiilia ja testasi uusia lauluja elävän yleisön edessä. Tuloksena oli niin ikään taiteellisesti onnistunut albumi Naked Child (Capitol, 1979). Samana vuonna Clayton alkoi saada kunnolla tekijänoikeustuloja.
Naked Child -albumin julkaisun jälkeen Clayton esiintyi muun muassa Tukholman Konserthusetissa entisten The Byrds -miesten Roger McGuinnin ja Chris Hillmanin konserttikiertueella. Tuolloin Claytonin yhtyeeseen kuuluivat jo mainitut Donnelly ja Cameron sekä uutena miehenä rumpali Tony Newman.
Vuonna 1981 häneltä ilmestyi albumi The Dream Goes on.
Calixa Lavallée
250px|thumb|Calixa Lavallée kuvattuna lasimaalaukseen vuodelta 1967 Calixa Lavallée (28. joulukuuta 1842 – 21. tammikuuta 1891), alkuperäiseltä nimeltään Calixte Lavallée, oli ranskalais-kanadalais-yhdysvaltalainen muusikko, joka sävelsi vuonna 1880 ”O Canada” -nimisen laulun. Siitä tuli virallisesti Kanadan kansallishymni vuonna 1980. Teos sävellettiin tilaustyönä kansallisjuhlaa varten Adolphe-Basile Routhierin kirjoittaman isänmaallisen runon sanoihin.
Hatten Baratli
Hatten Baratli (, s. 9. tammikuuta 1991 Jedda) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Baratli edustaa Saudi-Arabian toiseksikorkeimmalla sarjatasolla Al-Sho'alah al-Kharjia.
Seurajoukkueura
Baratli aloitti jalkapalloilun CA Bizertinin junioreissa, josta hän lopulta nousi joukkueen edustukseen kaudella 2008–2009. Hän pelasi kaudella 2009–2010 22 sarjaottelua ja teki ensimmäisen maalinsa Tunisian pääsarjassa 13. syyskuuta 2009 JS Kairouania vastaan.
Heinäkuussa 2012 Baratli siirtyi Club Africainiin.
Maajoukkueura
Baratli pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian maajoukkueessa 2. kesäkuuta 2012. Hän oli myös mukana Tunisian joukkueessa vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa.
Margaret Macdonald Mackintosh
Margaret Macdonald Mackintosh (5. marraskuuta 1865 Tipton – 7. tammikuuta 1933 Lontoo ) oli englantilaissyntyinen, Skotlannin Glasgow’ssa työskennellyt, jugendtyyliä ja symbolismia edustanut akvarellimaalari ja muotoilija. 160px|pienoiskuva|vasen|Margaret Macintoshin puoliso Charles Rennie Mackintosh. Glasgow’n taidekoulussa syntyi 1870-luvulla jugendtyyliä edustanut kuvataideryhmä Glasgow School. Ryhmän kukoistuskausi jatkui 1910-luvulle saakka. 1890-luvun alkupuolella siihen kuuluvia pienryhmiä kutsuttiin nimillä the Group of Four (eli the Spook School), the Glasgow Girls ja the Glasgow Boys. Margaret Macdonald kuului sekä Four-ryhmän että Glasgow Girls -ryhmän keskeisimpiin jäseniin. Virikkeitä töihinsä hän sai Raamatusta, Homerokselta, runoilija William Morrisilta, Dantelta ja Maurice Maeterlinckiltä.
Four-ryhmä muodostui taidekoulun neljästä opiskelijasta: arkkitehtiopiskelijoista Charles Rennie Mackintosh ja J. Herbert McNair sekä kuvataidetta opiskelleista englantilaisista sisarista Margaret ja Frances Macdonaldista. Itsenäisesti ja yhteistyössä he tekivät innovatiivista ja provokatiivista grafiikkaa ja koristetaidetta. Heidän töitään oli esillä Liegessä, Pariisissa, Lontoossa, Venetsiassa ja muualla. Niitä julkaistiin erityisesti The Studio -lehdessä ja The Yellow Bookissa. Tämä nosti Glasgow'n taiteelliseksi keskukseksi, joka oli tyyliltään tunnistettava.
Vuonna 1899 McNair ja Frances Macdonald avioituivat, Mackintosh ja Margaret Macdonald puolestaan menivät naimisiin seuraavana vuonna. Nelikko esiintyi yhdessä vielä vuoden 1902 kansainvälisessä modernin koristetaiteen näyttelyssä Torinossa.
Vuosina 1895–1924 Margaret Macdonald osallistui yli 40 näyttelyyn eri puolilla Eurooppaa ja Amerikkaa. Hänen aviomiehensä kerrotaan sanoneen, että Margaret on nero, kun taas hänellä itsellään on vain lahjakkuutta. Margaret MacDonald sai elinaikanaan yhdessä miehensä kanssa useita palkintoja. Hänen maineensa on kuitenkin vähentynyt: hänen kuolemansa jälkeen lehdistössä oli hänestä vain lyhyitä maininintoja, ja nykyajan taidehistoriallisissa arvioissa häntä vähätellään.
Ensio Häyrinen
Väinö Aulis Ensio Häyrinen (30. toukokuuta 1911 Sonkajärvi – 6. huhtikuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen virkamies. Hän toimi Mikkelin kaupunginjohtajana vuosina 1950–1974.
Häyrinen pelasi pesäpalloa Itä–Länsi-ottelussa 1932. Hän edusti Viipurin Pallonlyöjiä. Häyrinen oli tunnetun radioselostajan Raimo Häyrisen isä.
Agní Báltsa
pienoiskuva|Agní Báltsa (vasemmalla) esiintymässä [[Luis Liman kanssa.]]Agní Báltsa (, kansainvälisesti usein Agnes Baltsa, s. 19. marraskuuta 1944, Lefkas) on kreikkalainen mezzosopraano.
Báltsan oopperadebyytti tapahtui Frankfurtissa 1968, jolloin hänellä oli rooli Mozartin Figaron häissä. Vuonna 1970 oli osa Richard Straussin oopperassa Ruusuritari Wienin valtionoopperassa.
Báltsasta tuli pian Salzburg-festivaalien vakituinen vieras ja johtavia nykyajan mezzosopraanolaulajia. Hänet muistetaan kenties parhaiten Bizet'n oopperasta Carmen, jossa hän on usein esittänyt pääosaa yhdessä José Carrerasin kanssa.
Sampasjoki
Sampasjoki on Porin Laviassa virtaava noin 5 kilometrin pituinen joki, joka yhdistää Vihteljärven reittiin kuuluvat Ruojärven ja Susijärven.
Sampasjoen laakso muodostaa Niemenkylän–Aluskylän kulttuurimaiseman, jota seuraa kylät yhdistävä maantie. Sammunjoen itäpuolella kulkee kantatie 44. Joen ylittävät vuonna 1897 rakennettu Myllykosken kivisilta sekä 1898 valmistunut Sampakosken kivisilta.
Suomen sisällissodan aikana seudulla käytiin Sampakosken taistelu.
Brittiläisen Intian valtameren alueen lippu
thumb|250px|right|Brittiläisen Intian valtameren alueen lippu pienoiskuva|Lipusta vuonna 1990 käytetty versio. Brittiläisen Intian valtameren alueen lippu on Brittiläisellä Intian valtameren alueella 8. marraskuuta 1990 alkaen käytetty lippu, jolloin Elisabet II hyväksyi lipun käyttöön. Sitä käytetään alueen ainoassa asutuksessa, Diego Garcian atollin brittiläis-yhdysvaltalaisessa sotilastukikohdassa, Yhdysvaltain lipun rinnalla.
Lipun vasemmassa yläkulmassa on Ison-Britannian lippuna käytettävä Union Jack. Union Jack sekä kruunu symboloivat brittiläistä valtiovaltaa, sinivalkoiset aaltoviivat valtamerta ja palmu saaren luonnonkasvillisuutta.
Luigi Russolo
Luigi Carlo Filippo Russolo (30. huhtikuuta 1885 Portogruaro – 4. helmikuuta 1947 Laveno-Mombello) oli italialainen taidemaalari ja säveltäjä, futurismin merkittävimpiä teoreetikkoja. Manifestissaan Hälyjen taide (1913) Russolo puolusti luonnonäänien ja hälyäänien käyttämistä musiikissa (bruitismi). Hän alkoi vuonna 1912 rakentaa hälysoittimia.
Rita Gorr
upright|pienoiskuva|Rita Gorr vuonna 1986.
Marguerite Geirnaert eli Rita Gorr (18. helmikuuta 1926, Zelzate – 22. tammikuuta 2012 ) on belgialainen mezzosopraano. Hän opiskeli Ghentissä ja Brysselin konservatoriossa.
Gorr antoi oopperadebyyttinsä Antwerpenin oopperassa. Sen jälkeen hänellä oli kiinnitys Strasbourgin oopperassa vuoteen 1952. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi Opéra-Comiquesta ja Grand Opérasta Pariisissa. Bayreuthissa hän esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1958.
Gorr jatkoi säännöllistä esiintymistä koko 1990-luvun. Kesällä 2007 hän kuitenkin piti jäähyväisesiintymisensä esittämällä roolin Pjotr Tšaikovskin oopperassa Patarouva Antwerpenissä ja Ghentissä. Gorr tuli tunnetuksi mm. Richard Wagnerin tuotannon esittäjänä ja levyttäjänä.
HMS Kent (1901)
HMS Kent oli Britannian kuninkaallisen laivaston Monmouth-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 12. helmikuuta 1900. Alus laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1901 ja valmistui 1. lokakuuta 1903.
Palvelus
Vuosina 1906-1913 alus oli Kiinan asemalla, mistä se palasi Portsmouthiin huollettavaksi elokuussa 1913. Alus lähetettiin Falklandin saarille syyskuussa 1914 ja se osallistui 8. joulukuuta Falklandin saarten taisteluun upottaen Saksan keisarikunnan laivaston kevyen risteilijän SMS Nürnbergin. Alus etsi HMS Glasgowin kanssa Tulimaan rannikolta SMS Dresdenin, joka upotettiin 14. maaliskuuta 1915. Alus siirrettiin maaliskuussa 1915 Kiinan asemalle, mutta se palasi Britteinsaarille jo toukokuussa. Sen alempien runkokasemattien 6 tuuman tykit siirrettiin kaksi kantta ylöspäin 1917.
Alus suojasi Kanaalin saattueita kesäkuussa 1918 ja heinäkuussa se siirrettiin Kiinan asemalle. Alus lähetettiin Vladivostokiin tammikuussa 1919, kun japanilaiset ja amerikkalaiset sotivat alueella bolsevikkijoukkoja vastaan. Alus laitettiin myyntilistalle Hong Kongissa maaliskuussa 1920.
Muistojen Bulevardi (albumi)
Muistojen Bulevardi – Laila Kinnusen unohtumattomat laulut on Eija Kantolan, Marita Taavitsaisen ja Saija Varjuksen studioalbumi vuodelta 2002.
Herbert
Herbert on germaanisperäinen miehen etunimi, jonka osat merkitsevät sotajoukkoa (heri) ja loistavaa (bert).
Suomessa nimi Herbert oli vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1 496 henkilölle. Suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Herbertin nimipäivä on 16. maaliskuuta, joka on Kölnin arkkipiispa Heribertuksen (k. 1021) kirkollinen muistopäivä.
Passevolanssi
Passevolanssi oli eräiden maiden armeijoissa käytössä ollut vero- ja maksujärjestelmä, jossa sotilaspäällystö erityistä maksua vastaan hankki sotaväelle vaate- ja muut parseli- eli käyttötavarat ja hoiti värväyksen. Kyseistä korvausmaksua nimitettiin passevolanssimaksuksi. Tavallisinta oli, että värvättyjen joukkojen komppanianpäälliköt tekivät kruunun kanssa passevolanssikontrahdin. Passevolanssimaksu määrättiin pääasiallisesti parselien eli tavaroiden käyttöajan ja hintojen sekä miehistön palvelusajan mukaan. Passevolanssimaksu poistettiin Ruotsissa 1870-luvun jälkeen. Ruotuväen parselien hankinnasta ja ylläpidosta harjoituskokousten aikana kerättiin ruoduilta ja ratsutiloilta passevolanssimaksua eli veroa, mutta kun Suomi liitettiin Venäjään 1809 ruotujakoinen armeija lakkautettiin. Maksua perittiin kuitenkin vielä vuoteen 1886 asti.
Asami Abe
Asami Abe (安倍 麻美, Abe Asami) (s. 27. helmikuuta 1985 Muroran, Hokkaidō) on japanilainen laulaja ja näyttelijä. Hän on Natsumi Aben pikkusisko. Hän aloitti uransa tekemällä mainoksia Nintendo Puzzle Collectionille. Hän on myös esiintynyt muutamissa tv-sarjoissa.
Seuraten sisarensa jälkiä, Abe ryhtyi laulajaksi vuonna 2003 ja saavutti jonkin verran suosiota. Hänen ensimmäinen singlensä oli "Riyū", joka julkaistiin heinäkuussa 2003. Tähän mennessä hän on julkaissut 3 singleä, yhden romaanin, kaksi täyttä albumia, kolme kuvakirjaa. Lisäksi hän on esiintynyt kolmessa elokuvassa ja kahdessa tv-sarjassa.
Vuonna 2006 Abe ja Natsumi esiintyivät nimirooleissa 60-luvun japanilaista pop-duoa "The Peanuts" esitelleessä japanilaisessa tv-sarjassa.
15. toukokuuta 2007 ilmoitetettiin, että Abe korvaisi Nozomi Tsujin Gyuaruru-yhtyeessä. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä "Boom boom Meccha Maccho!" 20. kesäkuuta 2007.
5. syyskuuta 2007 Abe osallistui Naisten ninjasoturi-kisaan, jossa hän karsiutui ensimmäisessä vaiheessa.
Antto Orasmaa
Antto Orasmaa (s. 22. marraskuuta 1988 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja asianajajatutkinnon suorittanut lakimies.
Hän esiintyi MTV3:lla vuosina 2009–2011 esitetyn Helppo elämä -televisiosarjan kaikilla kolmella tuotantokaudella. Hän näytteli sarjassa Mikkosten perheen poikaa Jaria. Orasmaa näyttelee lisäksi pienen roolin Helsingin herra -sarjassa.
It’s Raining Men
It's Raining Men on The Weather Girls -yhtyeen single, joka julkaistiin albumilta Success vuonna 1982. Singlestä tuli kansainvälinen hitti myyden kuusi miljoonaa maailmanlaajuisesti. Britannian singlelistalla se sijoittui toiseksi ja US Hot Dance Club Play -listalla ensimmäiseksi. Geri Halliwellin cover vuodelta 2001 menestyi myös musiikkilistoilla. Versio löytyy myös Bridget Jones – elämäni sinkkuna -elokuvan soundtrackiltä. Kummastakin versiosta on julkaistu musiikkivideo.
Galilei 2: Seikkailujen saari
Galilei 2: Seikkailujen saari on mediayhtiö Sansibarin kehittämä seikkailupeli, joka julkaistiin vuonna 2000 Windowsille. Peli palkittiin samana vuonna Suomi-palkinnolla.
Pelin päähenkilöinä ovat Galilei-lelukoira, Eveliina-lelunorsu ja Safka-ruokapurkki. Seikkailu alkaa Lelusaaresta, kun Galilei kavereineen huomaa, että Eiku-nalle ei vaan puhu eikä pukahda. He epäilevät Eikun olevan jonkinlaisen lumouksen kourissa ja lähtevät tapaamaan Vuoren juurella asuvaa Tietäjää. Pian käy ilmi, että Velholla on sormensa pelissä.
Pelin tarina perustuu osittain Mikko Kunnaksen luomiin hahmoihin.
Fuck...I’m Dead (demo)
Fuck...I'm Dead on australialaisen grindcore -yhtye Fuck...I'm Deadin ensimmäinen julkaisu. Se julkaistiin vuonna 2000 No Escape Recordsin kautta. Demoa painettiin vain 100 kappaletta.
Johann Rausser
Johann Rausser (21. heinäkuuta 1845 Müllheim – 22. elokuuta 1911 Basel) oli sveitsiläinen opettaja ja pikakirjoittaja, joka laati Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmästä ranskankielisen sovituksen.
Rausser opiskeli Kreuzlingenissä ja Lausannessa ja toimi opettajana useassa eri kaupungissa Sveitsissä, sekä vuodet 1870–1873 saksan ja ranskan opettajana Englannissa.
Rausser opiskeli 14-vuotiaana Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmän, ja myöhemmin myös siitä tehdyt ranskan- ja englanninkieliset sovitukset. Hän ei ollut kuitenkaan tyytyväinen aikaisempiin ranskankielisiin sovituksiin, ja julkaisi vuonna 1889 oman version nimellä Cours complet de Sténographie. Vuosina 1896–1900 Rausser toimi Sveitsin keskuspikakirjoitusyhdistyksen puheenjohtajana.
Sintz Gas Engine Company
Sintz Gas Engine Company oli amerikkalainen, vuosina 1885 – 1903 toiminut moottori- ja ajoneuvovalmistaja. Yhtiö aloitti toimintansa Ohion Springfieldissä venemoottorien valmistajana, mutta laajensi toimintaansa myös muille saroille. Yhtiö myytiin vuonna 1902 Michigan Yacht and Power Companylle ja Sintz Company sulautui siihen vuonna 1903.
Medici
Medici-suku oli firenzeläinen mahtisuku 1200-luvulta 1700-luvulle. Sukuun kuuluu muun muassa kolme paavia, useita Firenzen ja Toscanan hallitsijoita sekä myöhemmin Ranskan kuningashuoneen jäseniä. Suku oli lähtöisin vaatimattomista oloista, mutta nousi 1400-luvulla Firenzen vaikutusvaltaisimmaksi suvuksi ja myöhemmin virallisestikin hallitsijasuvuksi.
Sintz Gas Engine Company
Taustaa
Clark Sintz oli amerikkalaisen moottorinrakentamisen ja kehittämisen pioneereja. Hänen moottorinsa perustui skotlantilaisen insinööri Dugald Clerkin vuonna 1881 Englannissa patentoimaan kaksitahtimoottoriin. Vuonna 1885 Sintz Gas Engine Company esitteli venekäyttöön suunnitellun versionsa tästä moottorista. Yhdysvalloissa Clerkin patentin hallitsijana oli springfieldiläinen liikemies ja keksijä John Foos. Foos kehitteli Clark Sintzin versiota edelleen paremmaksi ja niitä valmistamaan hän perusti vuonna 1889 Foos Gas Engine Companyn. Vuonna 1894 amerikkalainen keksijä ja amerikkalaisen autoteollisuuden isäksikin mainittu Elwood Haynes käytti Sintz-moottoria ensimmäisen autonsa voimanlähteenä, samoin teki toinen autoilun pioneeri ja keksijä Milton Reeves vuonna 1896.
Medici
Varsinaisen elämänuransa ja omaisuutensa varakkaimmat ja tunnetuimmat Medici-suvun jäsenet ansaitsivat kaupankäynnillä, erityisesti kangaskaupalla ja pankkitoiminnalla. Medicien pankki oli Euroopan arvostetuimpia ja menestyneimpiä. Pankkiiritoimintaa Mediceillä oli Italiassa, Genevessä, Lontoossa ja Flanderin Bruggessa. Suurin osa toiminnasta tapahtui kuitenkin Italiassa. Niccolò Machiavelli omisti kuuluisan teoksensa Ruhtinas Mediceille.
Sintz Gas Engine Company
Taustaa
Vuonna 1894 Sintz myi osuutensa Sintz Gas Engine Companysta ja yhdessä poikansa Clauden kanssa he perustivat Michiganin Grand Rapidsiin Wolverine Motor Works -yhtiön. Clark Sintz teki samaan aikaan töitä autonsa parissa, jolla hän aikoi osallistua vuonna 1895 pidettävään Chicago Times-Herald -autokilpailuun, mutta hän ei ehtinyt saamaan autoaan valmiiksi. Auto valmistui lopulta vuonna 1897, mutta Sintz päätti ettei ala valmistamaan sitä, vaan keskittyy enemmänkin erilaisten moottorien tuotantoon.
Medici
Vaakuna
Medicien vaakunassa on kultaisella pohjalla punaisia palloja. Pallojen merkitys ei ole selvä: niiden on arveltu esittävän pillereitä, rahaa tai kiveksiä. Erään tarinan mukaan yksi suvun kantaisistä olisi ollut Kaarle Suuren kapteeni Averardo de’Medici. Kapteeni taisteli Apenniineilla jättiläistä vastaan kultainen kilpi suojanaan. Jättiläinen iski kilpeen lommoja ja valutti niihin verensä kuollessaan, ja näin syntyi vaakunan kuviointi. Aluksi palloja oli yksitoista, sitten yhdeksän, seitsemän ja lopulta kuusi. Ranskan kuningas Ludvig XI myönsi vuonna 1465 Lorenzo de’ Medicin isälle Pierolle kunnianosoituksena vaakunansa käyttöön vaaleansinisen Ranskan liljoin koristellun pallon. Medicien vaakuna esiintyy poliittisena symbolina monissa firenzeläisissä rakennuksissa, niin Medicien itse asuttamissa kuin heidän ystävilleenkin kuuluneissa.
Sintz Gas Engine Company
Wolverine Motor Works
Wolverine Motor Works perustettiin vuonna 1894 alun perin autojen valmistusta varten, mutta yhtiö päätti kuitenkin keskittyä venemoottoreiden valmistukseen. Vuonna 1901 yhtiö siirsi moottoreidensa valmistuksen Michiganin Hollandiin. Wolverine-moottorit tekivät kuitenkin niin hyvin kauppaansa, että Clark Sintz oli taloudellisesti valmis palaamaan autojen valmistuksen pariin. Hän myi vuonna 1901 Wolverine Motor Works -yhtiön liikemies Charles Snyderille, jonka Panamassa sijaitseville banaaniviljelmille Sintz oli suunnitellut kapearaiteisen rautatien. Sintz perusti poikiensa Clauden ja Guyn kanssa kaksi yhtiötä; autojen valmistamiseen Claude Sintz, Inc:in ja autojen moottoreita sekä paikallismoottoreita valmistaneen Sintz Gas Engine Companyn, yhtiön nimi oli sama kuin hänen vuosia aiemmin omistamansa yhtiön. Molempien yhtiöiden tarina loppuu jossain vuoden 1904 paikkeilla.
Medici
Historia
Medicit eivät alun perin olleet aatelia vaan ennemminkin porvareita. Varhaiset Medicit harjoittivat puuhiilikauppaa ja pian myös yrttien keräilyä ja myyntiä. Yrttejä käytettiin lääketarkoitukseen ja siten Mediceistä tuli farmaseutteja. Mahdollisesti tästä tulee nimi Medici sekä käsitys vaakunan palloista pillereinä.
Sintz Gas Engine Company
Wolverine Motor Works
Sintz valmisti merimoottoreita omissa nimissään vuodesta 1904 vuoteen 1907, jolloin hän perusti Grand Rapidsiin Sintz-Wallin Companyn. Yhtiö valmisti Sintzin kaksitahtimoottoreita brändillä Leader. Vuonna 1913 Sintz-Wallin yhdistyi Midland Tractor Companyn kanssa ja muodosti Leader Gas Engine Companyn. Vuonna 1915 Leader Company muutti Illinois'n Quincyyn, jossa se yhdistyi Dayton Foundry and Machine Companyn ja Hayton Pump Companyn kanssa Dayton-Dick Companyksi. Vuonna 1919 Dayton-Dick -yhtiöstä tuli Dayton-Dowd, joka lopetti traktorien valmistuksen vuonna 1924. Yhtiö jatkoi pumppujen valmistusta omalla nimellään vuoteen 1945 asti, jolloin Peerless Pump Company osti sen. Peerless Pump on nykyään osa tanskalaista Grundfos-yhtiötä.
Autojen valmistus
Sintzin ja hänen poikiensa yhtiöiden kaaduttua vuonna 1904, Clark Sintzin vävy, liikemies W. A. Pungs, osti Sintziltä moottoreiden ja autojen valmistusoikeudet. Yhdessä E.B. Finch -nimisen liikemiehen kanssa Pungs aloitti Pungs-Finch -merkillä valmistettujen autojen valmistuksen. Pungs liittyy Sintzin alkuperäisistä liiketoimista periytyvään moottoreiden valmistukseen myös toista kautta.
Medici
Historia
Giovanni di Bicci de’ Medici (1360–1429) oli ensimmäinen pankkitoiminnassa mukana ollut Medici, ja häntä voidaan pitää suvun perustajana. Hänen poikansa Cosimo de’ Medici (Cosimo Vanhempi 1389–1464) oli ensimmäinen Medici, joka sai Firenzen epävirallisen hallitsijan Gran maestron aseman. Cosimon jälkeläiset muodostivat suvun toisen päähaaran; toiseen kuuluivat hänen pikkuveljensä Lorenzon jälkeläiset. Cosimon jälkeläiset hallitsivat käytännössä Firenzeä vuoteen 1494 saakka, jolloin heidät karkotettiin sieltä. Cosimon pojan Pieron (1416–1469) poika Lorenzo de’ Medici (1449–1492) sai lisänimen ”Il Magnifico”. Lorenzon aikaan Italian renessanssi oli huipussaan ja Medicit tukivat ahkerasti ajan taiteilijoita, runoilijoita ja filosofeja. Medicit palasivat Firenzeen 1500-luvun alussa, ja Cosimosta polveutunut Medicien ”vanhempi” sukuhaara hallitsi Firenzeä vielä vuoteen 1537 saakka. Keisari Kaarle V nimitti Alessandro de’ Medicin Firenzen perinnölliseksi herttuaksi. Hänen jälkeensä asema siirtyi ”nuoremmalle” haaralle, johon kuulunut Cosimo I de’ Medici tuli ensin Firenzen herttuaksi ja myöhemmin vuonna 1569 Toscanan suurherttuaksi. Hänestä polveutunut sukuhaara hallitsi sen jälkeen Toscanaa suurherttuakuntana vuoteen 1737 saakka. Kun suvun viimeinen suurherttua Gian Gastone (1671–1737) kuoli, hänen sisarensa Anna Maria Luisa de’ Medici‎ allekirjoitti testamentin, jolla koko Medicien omaisuus siirtyi uuden hallituksen omistukseen, eikä mitään siitä saisi koskaan siirtää pois Firenzestä. Anna Maria Luisa kuoli suvun viimeisenä jäsenenä 1743.
Sintz Gas Engine Company
Michigan Yacht and Power Company
Jossain vuoden 1890 paikkeilla liikemiehet O. J. Mulford ja W. A. Pungs perustivat Detroitiin Michigan Yacht and Power Company -nimisen yhtiön. Yhtiö valmisti pieniä moottoroituja veneitä ja toimi Sintzin moottoreiden edustajana. Vuonna 1901 tai 1902 Michigan Yacht and Power Company ostaa Sintz Gas Engine Companyn (jossa siis itse Claude Sintz ei ollut mukana, koska oli myynyt osuutensa jo vuonna 1894), ja siirtää sen toiminnan Detroitiin. Vuoden 1903 lopulla Sintz Gas Engine Company sulautuu emoyhtiöönsä ja lakkaa olemasta (Claude Sintz oli perustanut samannimisen yhtiön uudelleen jo vuonna 1901). Vuonna 1905 Michigan Yacht and Power Company uudelleennimetään Gray Marine Motor Companyksi. Vuonna 1911 yhtiön nimi muutetaan muotoon Gray Motor Company ja vuonna 1924 yhtiö uudelleenorganisoidaan, jälleen nimellä Gray Marine Motor Company. Vuonna 1944 Continental Motors Company ostaa Grey Companyn. Vaikka Gray Marine Motor Company nimensä mukaisesti valmisti merimoottoreita, ollen alallaan yksi Amerikan suurimpia, yhtiö valmisti myös Gray-merkkisiä autoja vuosina 1922 – 1926.
Medici
Arkkitehtuuri
Arkkitehtuurissa Medicien vaikutus näkyy monissa Firenzen seudun rakennuksissa, kuten Uffizin galleriassa, Pittin palatsissa (Palazzo Pitti), Bobolin puutarhoissa ja Belvederen linnoituksessa. Medicien merkittävimmät 12 villaa ja kaksi puutarhaa ovat Unescon maailmanperintöluettelossa.
Suvun huomattavia jäseniä
pienoiskuva|[[Cosimo I de’ Medici|Cosimo I Suuri. Agnolo Bronzinon maalaama muotokuva vuodelta 1545.]]
Rodolfo Ledesma
Rodolfo Ledesma (s. 14. elokuuta 1954 Cali) on kolumbialainen säveltäjä. Hänen enimmäkseen orkesteri-, kamari- ja pianoteoksista koostuvaa tuotantoaan on esitetty Amerikassa, Aasiassa ja Euroopassa.
Ledesma voitti teoksellaan Metamorphosis Premio Nacional Colculturan Bogotássa 1992. Lisäksi hän sai toisen palkinnon Oreste Sindici -kilpailussa Ceccanossa vuonna 2003 teoksella Eclosión. Ledesma on opettanut musiikin teoriaa Universidad del Vallessa vuodesta 1993 ja luennoinut myös Indianan yliopistossa Bloomingtonissa.
Isao Matsushita
Isao Matsushita (23. marraskuuta 1951 Tokio – 16. syyskuuta 2018 Tokio) oli japanilainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli sävellystä Hiroaki Minamin ja Toshirō Mayuzumin johdolla Tokion taideyliopistossa (Tōkyō Geijutsu Daigaku) 1970-luvulla ja jatkoi opintojaan vuoteen 1986 saakka Isang Yunin johdolla Universität der Künste Berlinissä.
Matsushitan musiikkia on esitetty Euroopan ja Aasian maissa sekä Australiassa ja Yhdysvalloissa. Kapellimestarina hän toimi muun muassa Ensemble Kōchin ja Camerata Naganon musiikillisena johtajana. Matsushita toimi Japanin säveltäjäliiton varapuheenjohtajana vuosina 1997–2005 ja palasi tähän asemaan vuonna 2008. Hän toimi Aasian säveltäjäliiton puhemiehenä vuosina 1999–2004.
Matsushita kuului Tōkyō Geijutsu Daigakun henkilökuntaan vuodesta 1987.
Matsushitan tuotantoon kuuluu muun muassa oopperoita, orkesteriteoksia ja kamarimusiikkiteoksia vaihteleville kokoonpanoille. Hän käytti monissa teoksissaan japanilaisia soittimia. Lisäksi hän sävelsi konserton myanmarilaiselle saung-soittimelle. Hän myös sävelsi runsaasti kuoro- ja muuta vokaalimusiikkia.
Röllin laulut 1
Röllin laulut 1 (MLLP-1001) on suomalaisen Allan Tuppuraisen studioalbumi vuodelta 1986. Levyn kappaleita on esitetty TV-sarjassa Rölli vuonna 1986 sekä Allu Tuppuraisen tekemillä satukuunnelma-levyillä vuosina 1985–1986.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Saarna
thumb|250px|[[Roomalaiskatolinen kirkko|Katolinen pappi saarnaa saarnastuolissa.]] Saarna (myös opetuspuhe tai homilia) on kristilliseen jumalanpalvelukseen kuuluva, tiettyyn Raamatun kohtaan perustuva puhe.
Ortodoksisessa kirkossa
thumb|250px|Ortodoksisen kirkon arkkimandriitta pitämässä piispaksi nimittämisen yhteydessä pidettävää opetuspuhetta. Ortodoksisessa kirkossa homilia eli opetuspuhe pidetään liturgiapalveluksessa. Saarnan pitää piispa tai pappi tai heidän hyväksymänsä henkilö. Saarna selittää luettua päivän evankeliumi- ja epistolatekstejä tai kyseisenä päivänä vietettävän juhlan aihetta. Tavallisimmin saarna pidetään evankeliumin lukemisen jälkeen, mutta sen voi jättää liturgian loppuun tai se voi jäädä kokonaan pois. Suomen ortodoksisen kirkon kirkkojärjestys velvoittaa pitämään opetuspuheen ainakin sunnuntaisin ja juhlapäivinä.
Luterilaisuudessa
thumb|250px|[[Parikkalan kirkko|Parikkalan kirkon saarnatuoli.]] Luterilaisessa kirkossa saarna sijoittuu messun yhteyteen. Sen pitää yleensä messun toimittava pappi saarnatuolista. Saarna sijoittuu messun sanaosaan tekstien lukemisen jälkeen. Saarnan tarkoitus on selittää tekstiä. Saarna ei ole kuitenkaan esitelmä, vaan ennen kaikkea opetus- ja julistuspuhe. Saarna pidetään yleensä aina jostain messun lukukappaleesta, mutta myös virsien pohjalta voidaan saarnata. Saarnaksi kutsutaan myös niin kutsuttuja kasuaalipuheita eli kirkollisiin toimituksiin kuuluvia puheita. Myös ne rakentuvat Raamatun tekstien varaan, mutta niissä tekstin avulla selitetään kyseessä olevaa tilannetta.
Uhatut
Uhatut (alkuteos Gömda) on Liza Marklundin yhdessä Maria Erikssonin kanssa kirjoittama kaunokirjallinen teos. Sen on suomentanut Outi Knuuttila.
Antonia-palkinto
Antonia-palkinto on taiteellisista ansioista myönnettävä suomenruotsalainen teatteripalkinto, joka jaetaan Hangon teatteritreffien yhteydessä. Voittaja edustaa taiteellista rohkeutta ja moninaisuutta suomenruotsalaisessa teatterissa. Ensimmäinen Antonia-palkinto jaettiin vuonna 2006.
Uhatut
Teos kertoo pankkivirkailija Maria Erikssonista ja tämän avoliitosta ja avoerosta. Eron jälkeen Eriksson joutuu pakoilemaan väkivaltaista miestä.
Antonia-palkinto
Palkintoraati valitsee voittajan koko näytäntövuoden suomenruotsalaisesta ohjelmistosta. Hangon teatteritreffien hallitus nimeää raadin puheenjohtajan, joka puolestaan valitsee raadin muut jäsenet. Raadin kokoonpano on salainen, kesäkuun palkinnonjakoon saakka. Raati koostuu joka vuosi eri ryhmistä. Antonia-palkintoa ovat olleet jakamassa muun muassa kriitikot, yleisö sekä näyttelijät.
Uhatut
Kirjaa on markkinoitu Ruotsissa termillä "en sann historia" eli tositarina, mutta tammikuussa 2009 Marklund myönsi, että se korkeintaan perustuu tositarinaan. Suomalaisen painoksen takakannessa sanotaan, että teos perustuu tositapahtumiin. Asiasta nousi häly, kun toimittaja Monica Antonsson kirjoitti teoksen Mia - sannigen om Gömda ("totuus teoksesta Uhatut"), jossa kerrotaan tapauksesta osin Mian entisen miehen näkökulmasta. Tarina jatkuu teoksessa Turvapaikka (alkuteos Asyl).
Antonia-palkinto
Palkinnot vuosittain
2009
Raati koostuu näytelmäkirjailijoista.
2008
Teatteri: Svenska teatern
Näytelmä: Vittra
Käsikirjoitus: Margaret Edson
Ohjaaja: Ulrika Bengts
Ensi-ilta: 17.1.2008
”Valitsimme Vittran, koska se on vahva ja runollinen teksti, joka käsittelee, ei enempää tai vähempää kuin elämää ja kuolemaa. Ohjaus on kokonainen ja älykäs. Esitys osoittaa rohkeutta tarttua vaikeaan aiheeseen, myös mustan huumorin kautta. Pääroolitulkinta on loistava ja vivahteikas - eheän ensembletyöskentelyn kärkenä.”
Domenico Comparetti
thumb|upright|Domenico Comparetti Domenico Comparetti (7. kesäkuuta 1835 Rooma, Italia – 20. tammikuuta 1927 Firenze, Italia ) oli italialainen kirjallisuudentutkija, joka tutki myös Kalevalaa. Hän tuli kreikan kirjallisuuden professoriksi Pisaan 1859 ja Firenzeen 1872, otti täysin-palvelleena virkaeron 1883, oli sittemmin senaattorina eli ylähuoneen jäsenenä Roomassa.
Antonia-palkinto
Palkinnot vuosittain
Näyttelijäraati, puheenjohtaja Paul Olin