cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kokemäen linna
Linnan rakentaminen ja purkaminen
Linnan tarkkaa rakentamisaikaa ei tunneta, mutta erääksi ajankohdaksi on arveltu vuosia 1324–1325, jolloin Matias Kettilmundinpoika toimi Suomen käskynhaltijana. Läheiset pronssi- ja rautakautiset kalmistot kertovat alueen olleen käytössä kuitenkin jo varhaisemmassa historiassa, mistä syystä sijainniltaan edullinen Linnaluoto on mahdollisesti toiminut puolustustarkoituksessa jo ennen Ruotsin vallan aikaa.
Satakunnassa oli samaan aikaan toinenkin linna, Liinmaan linna, joka sijaitsi Eurajoella. Maakunnan asukkaat valittivat kuningas Albrekt Mecklenburgilaiselle kahden linnan ylläpidon olevan heille liian suuri rasitus. Kuningas antoikin 12. heinäkuuta 1367 määräyksen, jossa hän valtuutti Dietrich Viereggen, Nils Kettilmundinpojan ja Ernst von Drotzemin purkamaan linnan ja perustamaan sen uudelleen johonkin sopivampaan paikkaan. Nils Kettilmundinpoika oli entinen Tukholman linnan vouti ja Vaasa-sukuun kuulunut Kustaa Vaasan esi-isä. Vieregge puolestaan oli mecklenburgilaista alkuperää oleva palkkasoturipäällikkö. Von Drotzemin arvellaan olleen Turun linnan päällikkö, jonka alueeseen myös Satakunta kuului. Kirje on säilynyt kopioituna Turun tuomiokirkon Mustassa kirjassa. Linnan purkamisen jälkeen saaren sai haltuunsa Turun piispana toiminut Henrik Hartmaninpoika.
Albrekt Mecklenburgilaisen kirjeessä linnan mainitaan olleen "uudelleenvarustettu (instauratum)". Tämä viittaa siihen, että linna olisi joskus joutunut hyökkäyksen kohteeksi, jonka jälkeen se olisi pitänyt uusia. Hyökkäyksen on arveltu tapahtuneen vuonna 1364. Tällöin kuningas Albrektin joukot piirittivät Maunu Eerikinpojan voudin hallussa ollutta Turun linnaa, jolle myös Satakunta olisi ollut hallinnollisesti alistettu.
Tutkimukset linnaluodolla
Kielen‐ ja historiantutkija Johan Adolf Lindström kirjoitti vuonna 1860, että vielä vuosisadan alussa saaresta olisi löytynyt jäänteitä linnasta ja näkyvillä oli kellareita sekä vallihautoja. Saarella kasvoi myös villiintyneitä puutarha‐ ja ryytimaakasveja. Muutamaa vuotta myöhemmin paikalla käynyt kansatieteilijä Henrik August Reinholm laati löytöjensä perusteella kartan ja selostuksen linnaluodosta. Sen mukaan alueella oli noin 30×40 metrin laajuinen nelikulmainen tasanne, jonka pohjoissivulla oli ainakin yksi vajaan parin metrin korkuinen valli sekä vallihauta. Katavaluodossa oli Reinholmin mukaan ollut pyöreä, noin 18 metriä ympärysmitaltaan ollut tiilestä ja harmaakivestä muurattu rakennus.
Ainoat laajemmat arkeologiset kaivaukset saaressa on tehnyt vuonna 1886 Hjalmar Appelgren. Hän löysi muun muassa rautaisia saranoita, keihäänkärjen, soljen ja hampaita. 1970‐luvun lopulla tehdyissä koekaivauksissa löydettiin rautakautista ja keskiaikaista keramiikkaa sekä tiilimurskaa. Niiden perusteella alueella on siis ollut jonkinlaista toimintaa jo rautakaudella, ennen keskiaikaisen linnan perustamista. Löydöt ovat hyvin samantyylisiä kuin Liinmaan linnasta Eurajoelta tehdyt.
Nykyään Linnaluoto sekä Katavaluoto ovat eroosion ja voimalaitosten rakentamisen aiheuttaman vedenpinnan nousun johdosta pienempiä kuin 1800‐luvulla tehtyjen tutkimusten aikana. Joitakin muinaisjäännöksiä on myös jäänyt kokonaan veden alle.
Linnanluodolla sijainneen linnan purkamisen jälkeen on Kokemäellä saattanut sijaita toinenkin linna vielä aivan 1300‐luvun lopulla. Vuonna 1395 ensimmäistä kertaa asiakirjoissa esiintyvän Aborchin linnan tarkkaa sijaintipaikkaa ei kuitenkaan tiedetä.
Pariser–Parr–Pople-menetelmä
Pariser–Parr–Pople-menetelmä tai Pariser–Pople–Parr-menetelmä tai PPP-menetelmä on semi-empiirinen laskennallisen kemian menetelmä, jossa hyödynnetään kvanttikemiallisia periaatteita molekyylien elektronirakenteiden ja värähtelytilojen laskemiseen π-elektroniapproksimaation avulla. Menetelmän kehittivät Rudolph Pariser, Robert Parr ja John Pople, jotka julkaisivat sen ensimmäisen kerran vuonna 1953. Pariser–Parr–Pople-menetelmää käytetään erityisesti aromaattisten yhdisteiden ja muiden konjugoituneita kaksoissidoksia sisältävien yhdisteiden laskennalliseen tutkimukseen. Menetelmä ottaa paremmin huomioon elektronien väliset hylkivät vuorovaikutukset verrattuna yksinkertaisimpiin malleihin kuten Hartree-Fock-menetelmään
Pariser–Parr–Pople-menetelmä soveltuu vain π-elektronisysteemien laskentaan ja σ-elektronien oletetaan muodostavan muodostavan verkoston, joka pitää molekyylien p-orbitaalit oikeassa geometriassa. Menetelmässä lasketaan jokaiselle kaksoissidokselle sen п-sidosluonne ρ esimerkiksi molekyylille A=B-C=D voidaan laskea ρAB ja ρCD. Molekyylin atomien väliset sidospituudet R, voimavakio k ja pyörimisenergia riippuvat ρ:n arvosta seuraavasti :
missä βBC on resonanssiparametri. Pariser–Parr–Pople-menetelmä on iteratiivinen. Menetelmässä lasketaan parametri ρ π-systeemeille ja tämän jälkeen lasketaan parametrin R ja V. Parametrien jälkeen laskettu molekyyligeometria optimoidaan ja parametrit lasketaan uudelleen. Tätä jatketaan kunnes ero kahden iterointikierroksen välillä on merkityksetön.
Pariser–Parr–Pople-menetelmää käytetään erityisesti konjugoituneiden tyydyttymättömien yhdisteiden UV-spektrien sekä singletti- ja triplettiviritystilojen laskemiseen. Menetelmä antaa suhteellisen hyvin kokeellisiin tuloksiin yhteensopivia tuloksia ja menetelmää voidaan parantaa konfiguraatiovuorovaikutuslaskujen avulla.
Solberg
Solberg voi tarkoittaa seuraavia:
Lethal white -oireyhtymä
Lethal white -oireyhtymä (LWS), joskus myös overo lethal white -oireyhtymä (OLWS), lethal white overo (LWO) tai overo lethal white foal -oireyhtymä (OLWFS), on hevosilla esiintyvä autosomaattinen perinnöllinen sairaus, joka esiintyy lähinnä painthevosilla. Oireyhtymästä kärsivät varsat syntyvät täysiaikaisina ja vaikuttavat ulkoisesti normaaleilta mutta ovat kokovalkoisia tai melkein kokovalkoisia sinisin silmin. Tällaisten varsojen paksusuolen keskiosa on kuitenkin toimimaton. Joidenkin tuntien kuluttua varsalla alkaa esiintyä ähkyn oireita, ja se kuolee muutaman päivän kuluessa. Koska tällainen kuolema on usein kivulias, LWS-varsat usein lopetetaan heti, kun tila on niillä todettu. Oireyhtymän vaikutus hevosjalostukseen on erityisen raskas, koska tiineys on normaali ja sairaat varsat vaikuttavat ulkoisesti täysin terveiltä.
Lethal white -oireyhtymän etiologia on samankaltainen kuin ihmisillä esiintyvällä Hirschsprungin taudilla. Endoteliinireseptorin tyyppi B:n (EDNRB) keskellä sijaitsevassa geenissä oleva mutaatio aiheuttaa homotsygoottina lethal white -oireyhtymän. LWS-tekijän heterotsygootit kantajat ovat terveitä, ja LWS-tekijä voidaan todentaa niistä luotettavasti DNA-kokeella. LWS-varsan molempien vanhempien on oltava LWS-tekijän kantajia.
LWS-tekijän kantajilla esiintyy usein frame overona tunnettu kirjavuuskuvio. Hevosen värityksestä ei kuitenkaan voida luotettavasti päätellä LWS-tekijän läsnäoloa. Frame overo -kuvio voi olla hevosella erittäin pienikuvioinen tai peittyä jonkin toisen kirjavuuskuvion aiheuttaman valkoisuuden alle. On myös olemassa muita geneettisiä tekijöitä, joiden vaikutuksesta voi syntyä aivan terve valkoinen varsa, jolla ei välttämättä ole mitään yhteyttä lethal white -oireyhtymään. Tämäkin on syy teettää geenitesti jalostukseen aiotuilla hevosilla, jotka sukunsa tai rotunsa puolesta voivat kantaa LWS-tekijää. Vaikkakaan lethal white -oireyhtymälle ei ole olemassa hoitokeinoa, muulla tavalla sairas valkoinen varsa voidaan ehkä hyvinkin parantaa.
Kliiniset merkit
Lethal white -varsat syntyvät näennäisen normaaleina ja täysinmuodostuneina poiketen joistakin muista letaaleista väridiluutioista, jotka voivat aiheuttaa luomisia, ennenaikaisia varsomisia tai kuolleina tai heikkoina syntyviä varsoja. Karvapeite on täysin tai liki täysin puhtaanvalkoinen, ja iho on vaaleanpunainen ja pigmentitön. Pigmentöityneet kohdat voivat olla minkävärisiä tahansa ja esiintyvät yleensä turvassa, rungon alapuolella, takaosassa tai hännässä. Silmät ovat siniset. Joidenkin LWS-varsojen on todettu olleen kuuroja.
Sukupuolielin
Sukupuolielin myös sukuelin tai genitaali on keskeisesti suvulliseen lisääntymiseen erikoistunut tai siihen muuten oleellisesti liittyvä elin. Sukupuolielimet muodostavat lisääntymiselimistön. Yksineuvoisilla eliöillä lisääntymiselimistö on kullekin sukupuolelle ominainen, jota ei ole toisella sukupuolella, mistä nimitys "sukupuolielin".
Ryhmittely
Sukupuolielimet voidaan jakaa primaareihin ja sekundaareihin, sekä sisäisiin ja ulkoisiin sukupuolielimiin.
Lethal white -oireyhtymä
Kliiniset merkit
Kuoleman aiheuttaa ruoansulatusjärjestelmän osan alikehittyneisyys. Hevosen paksusuoli on monimutkainen elin, jossa suurin osa hevosen ruoansulatuksesta tapahtuu. Se koostuu umpisuolesta, koolonista ja peräsuolesta. LWS-varsoille tehtävässä ruumiinavauksessa voidaan todeta vaalea, alikehittynyt kooloni ja suolentukkeuma. Viallisesta kudoksesta otettavasta näytteestä voidaan todeta suolenliikkeet mahdollistavien hermojen puuttuminen. Tilaa kutsutaan suoliston aganglioosiksi.
Sukupuolielin
Ryhmittely
Ihmisen primaareja sukupuolielimiä ovat miehen ja naisen sukupuolirauhaset, jotka tuottavat sukusoluja. Miehen primaarit sukupuolielimet ovat kivekset, jotka tuottavat siittiöitä. Naisen primaarit sukupuolielimet ovat munasarjat, jotka tuottavat munasoluja. Sekundaareja sukupuolielimiä ovat kaikki miehen ja naisen lisääntymiselimistön muut osat. Miehellä niihin kuuluu tiehyitä, rauhasia ja siitin, joiden tehtävä on varastoida ja kuljettaa siemennestettä. Naisella niihin kuuluvat muun muassa kohtu tiehyineen sekä emätin. Ne saattavat siittiön ja munasolun yhteen sekä kasvattavat sikiön.
Lethal white -oireyhtymä
Kliiniset merkit
Ihoa ja karvapeitettä tarkemmin tutkimalla voidaan todeta molempien olevan pigmentittömiä ja useimpien karvatuppien olevan inaktiivisia. Monista karvatupista puuttuu karva kokonaan. Kaikilla LWS-varsoilla on todettu homotsygoosi perinnöllisen vian suhteen.
Sukupuolielin
Ryhmittely
Sisäiset sukupuolielimet sijaitsevat yleensä lantion sisällä. Ulkoiset sukupuolielimet sijaitsevat yleensä näkyvillä lantion ulkopuolella.
Lethal white -oireyhtymä
Periytyminen ja ekspressio
Useampaan kuin yhteen asiaan vaikuttavia perinnöllisiä sairauksia kutsutaan pleiotrooppiseksi. LWS-varsoilla esiintyvän pleiotropian vuoksi voitiin päätellä jo varhain, että oireyhtymä liittyy tärkeään alkiokudoksen osaan nimeltä hermostopiena. Kuten nimestä voi päätellä, hermostopienan kantasolut ovat hermosolujen esimuotoja. Toinen hermostopienan soluista kehittyvä solutyyppi on ihon ja karvan pigmentin tuottava melanosyytti. Hermosolujen ja melanosyyttien esiasteiden kulkeutuminen alkion päältä lopullisiin sijainteihinsa on säätelijägeenien kontrolloima tapahtuma.
Sukupuolielin
Miehen sukupuolielimet
thumb|400px|Miehen lantion anatomiaa.
Lethal white -oireyhtymä
Periytyminen ja ekspressio
Eräs näistä säätelijägeeneistä on endoteliinireseptori tyyppi B (EDNRB). EDNRB-geenin keskellä sijaitseva mutaatio Ile118Lys on lethal white -oireyhtymän aiheuttaja. Tässä mutaatiossa ”kirjoitusvirhe” DNA:ssa vaihtaa isoleukiinin lysiiniksi. Muuntunut EDNRB-proteiini ei kykene suorittamaan osaansa alkion kehityksessä ja rajoittaa melanosyyttien ja suolihermosolujen esimuotojen kulkeutumista.
Sukupuolielin
Miehen sisäiset sukupuolielimet
Kivekset tuottavat siittiöitä, jotka hedelmöittävät naisen munasolun. Siittiöt varastoituvat lisäkivekseen kiveksen pinnalle, josta ne siemensyöksyn myötä kulkeutuvat siemenjohdinta pitkin virtsaputkeen ja purkautuvat siemennesteen mukana elimistön ulkopuolelle.
Lethal white -oireyhtymä
Periytyminen ja ekspressio
LWS:n tapauksessa heterotsygoosi EDNRB-mutaation suhteen tuottaa tunnistettavan piirteen, joka kuitenkin poikkeaa suuresti homotsygootista.
Lethal white -varsan saamiseksi molempien vanhempien on oltava mutaation suhteen heterotsygootteja kantajia. Ilman DNA-testausta joidenkin kantajien valkoisia merkkejä luullaan muiden geenien aiheuttamiksi, ja jotkin jopa luokitellaan yksivärisiksi.
Sukupuolielin
Miehen ulkoiset sukupuolielimet
thumb|upright|Miehen ulkoiset sukupuolielimet [[siitin ja kivespussi .]]
Lethal white -oireyhtymä
Periytyminen ja ekspressio
Geenin esiintyminen eri pohjoisamerikkalaisissa hevoskannoissa viittaa siihen, että mutaatio syntyi varhaisessa vaiheessa Amerikan historiaa, mahdollisesti espanjalaistyyppisessä hevosessa.
Heterotsygootit
Ile118Lys-mutaation suhteen heterotsygootit hevoset eli LWS-tekijän kantajat ovat yleensä väritykseltään ”frame overo” -kuviollisia kirjavia. Kuviolle on tyypillistä vaakasuuntaiset, sahalaitaiset ja selkeärajaiset valkoiset läikät hevosen kaulalla, kyljillä ja lautasilla. Frame overo -kuvio ei valkaise selkälinjaa, jalkoja tai häntää. Siihen liittyy kuitenkin usein valkopää herasilmin. ”Frame” eli ”kehys” viittaa hevosen kuvion yleisvaikutelmaan sivulta katsottuna: valkoisilla läiskillä vaikuttaa olevan värilliset kehykset. Tähän mennessä heterotsygooteilla LWS-kantajilla ei ole todettu LWS-tekijään liittyviä terveyshaittoja. DNA:n luontainen korjautuminen todennäköisesti poistaa mutatoituneen geenin mukaan tuotetut EDNRB-proteiinit.
Sukupuolielin
Miehen ulkoiset sukupuolielimet
Kivespussin sisällä sijaitsevat kivekset. Seksuaalisen kiihottumisen myötä siitin laajenee ja kovettuu erektioon. Tällöin sitä voidaan käyttää yhdyntäelimenä, jonka kautta siittiöt menevät naisen emättimeen ja kohtuun.
Lethal white -oireyhtymä
Heterotsygootit
thumb|Kahdella oikeapuoleisella hevosella on frame overo -kuvio. Kaikki heterotsygootit LWS-kantajat eivät kuitenkaan sovi tähän kuvaukseen. LWS-mutaatiota kantavia hevosia, joilla ei ole tunnistettavaa frame overo -kuviota, kutsutaan kryptisiksi frame overoiksi. Kryptisten kantajien lisäksi myös merkittävä osa frame overo -kuvion mukaisen fenotyypin omaavista hevosista tunnistetaan väärin jopa kliinisissä olosuhteissa. Eräässä tutkimuksessa ulkonäön perusteella tunnistetuista painthevosista 18 prosenttia jalostukseen hyväksytyistä yksivärisistä ja 35 prosenttia valkopäisistä hevosista oli todellisuudessa frame overoita. Toisaalta yli neljännes ”overoksi” (ei-tobianoksi) luokitelluista hevosista ei ollut frame overoita ja 10 prosenttia tobianoksi tunnistetuista hevosista oli frame overon kantajia. Frame overoiden tarkan tunnistamisen vaikeus on ollut osasyynä lethal white -varsoja tuottaneiden paritusten ei-tarkoitettuun toteuttamiseen.
Erittäin pienimerkkiset LWS-tekijän heterotsygootit kantajat eivät ole harvinaisia: yhdellä DNA-testatulla englannintäysiverisellä on vain alhaalta leveä läsi ja kaksi polven alle jäävää sukkaa. Eräs quarterhevostamma todettiin testin perusteella kantajaksi sen jälkeen, kun se sai frame overo -oriista lethal white -varsan. Tamman ainoat merkit olivat kapea läsi ja valkoinen pilkku toisessa sieraimessa. Eräässä tutkimuksessa löydettiin kaksi täydellisen merkitöntä miniatyyrihevosta, jotka kuitenkin kantoivat LWS-tekijää.
Sukupuolielin
Naisen sukupuolielimet
thumb|400px|Naisen lantion anatomiaa.
Lethal white -oireyhtymä
Heterotsygootit
Ilmiötä selittämään on esitetty useira teorioita. Läpäisevyys tarkoittaa sitä, kuinka suurella osuudella tietyn genotyypin omaavista yksilöistä on siihen liittyvä fenotyyppi. LWS-tekijällä saattaa yksinkertaisesti olla vaihteleva läpäisevyys.
Sukupuolielin
Naisen sisäiset sukupuolielimet
Munasarjoissa syntyy munasoluja, jotka kulkeutuvat yksi kerrallaan munanjohtimien kautta kohtuun ja yleensä kuukautisten mukana emättimen kautta pois elimistöstä. Emätin toimii yhdyntäelimenä, joka ottaa vastaan miehen siittimen ja siittiöt. Jos siittiö hedelmöittää munasolun, syntynyt tsygootti kehittyy kohdussa alkioksi ja sikiöksi. Synnytys tapahtuu emättimen kautta.
Lethal white -oireyhtymä
Heterotsygootit
Asteikon toisessa päässä ovat hevoset, jotka ovat niin taajaan kirjavia, että frame overo -kuvion piirteet peittyvät näkyvistä. Erityisesti dominoiva tobiano on frame overolle peittävä kuvio. Muita kirjavuusgeenejä ovat splashed white ja sabino. Mikä tahansa yhdistelmä näitä kirjavuustekijöitä voi tuottaa niin suurelta osin valkoisen hevosen, että frame overo -tekijän voi todentaa vain DNA-kokeella.
Sukupuolielin
Naisen ulkoiset sukupuolielimet
thumb|Naisen ulkoiset sukupuolielimet eli häpy.
Prudential Center
Prudential Center on monitoimihalli joka sijaitsee Newarkissa, New Jerseyssä. Center toimii NHL-seura New Jersey Devilsin kotihallina.
Sukupuolielin
Naisen ulkoiset sukupuolielimet
Häpyhuulet muodostavat naisen sukupuolielinten näkyvimmän osan. Häpyhuulet ovat pitkänomaisia poimumaisia muodostelmia, jotka näyttävät suoraan edestä katsottuna huulilta tai ylhäältä nähdyltä veneeltä. Ulkoiset häpyhuulet ovat yleensä suuremmat kuin sisemmät, minkä vuoksi ne on nimetty isoiksi häpyhuuliksi ja sisemmät pieniksi.
Lethal white -oireyhtymä
Heterotsygootit
thumb|vasen|Tällä hevosella on epäsäännöllisiä valkoisia kuvioita, ja APHA ja PtHA luokittelisivat sen overoksi. Kuviot aiheuttaa kuitenkin jokin [[sabinotekijöistä, eikä yksilö DNA-kokeen perusteella ole LWS-tekijän kantaja.]] Sairauteen liittyen sekaannusta on aiheuttanut myös epämääräinen terminologia. American Paint Horse Association luokittelee rekisteröimänsä hevoset yksivärisiksi, tobianoiksi, ”overoiksi” (muut kuin tobiano-kirjavat) ja ”toveroiksi” (kirjavat, joilla on sekä tobiano- että ei-tobianopiirteitä). Yhdistys luokittelee ”overot” kolmeen ryhmään: frame overoihin, splashed whiteihin ja sabinoihin. Aiemmin termiä ”overo” käytettiin tätäkin laajemmin tarkoittamaan kaikkia hevosia, jotka olivat ”kirjavia mutta eivät tobianoja”.
Sukupuolielin
Naisen ulkoiset sukupuolielimet
Pienen ihopoimun eli hupun suojaama häpykielen eli klitoriksen kärki sijaitsee sisempien häpyhuulten välissä. Myös emättimen aukko ja virtsaputken suu sijaitsevat sisempien häpyhuulten välissä.
Brittiläinen Mauritius
Brittiläinen Mauritius oli Britannian kruununsiirtomaa, osana brittiläistä imperiumia uuden imperialismin aikana. Aikaisemmin Ranskan siirtomaaimperiumiin kuulunut Mauritius joutui Britannian hyökkäyksen kohteeksi vuonna 1810, ja liitettiin brittiläiseen imperiumiin virallisesti Pariisin vuoden 1814 rauhansopimuksen myötä.
Lethal white -oireyhtymä
Heterotsygootit
”Overoksi” keplaavia erillisiä kirjavuuskuvioita on kuitenkin vähintään kolme ja mahdollisesti useampia. APHA:ssa overoksi luokitellaan hevoset, jotka täyttävät seuraavan määritelmän: valkoinen kuvio ei kulje selän yli, ainakin yksi värillinen jalka, värillinen häntä, merkkejä päässä, sekä epäsäännöllisiä tai roiskeennäköisiä valkoisia läiskiä. Lisäksi useita sabinokuvioita esiintyy sellaisissakin hevosroduissa, joilla ei esiinny mitään muuta kirjavuuskuviota. Samoin yksiväristen hevosten virallinen tunnistaminen ei perustu DNA-kokeisiin vaan ulkonäköön. Frame overon tai muun kirjavuuskuvion tekijää kantavat hevoset voivat olla niin pienimerkkiset, että ne eivät täytä APHA:n minimivaatimuksia kirjavuudelle. Ilmiön tunteminen auttaa ymmärtämään niin sanottua cropout-ilmiötä, jossa yksivärisiksi oletetuista vanhemmista syntyykin yllättäen kirjava varsa.
Painthevosten kuvioinnin vanhat käytännöt ovat osasyynä siihen, että joihinkin lethal white -oireyhtymän nimityksiin kuuluu sana ”overo”. Termi ”overo” kuitenkin viittaa useisiin geneettisesti toisiinsa liittymättömiin valkokirjavuuskuvioihin, ja vain frame overo -kuvio liittyy LWS:ään. Sekaannus LWS:n laadusta vain sakenee esimerkiksi toteamuksen ”monet overot eivät kanna letaalitekijää” myötä. Tällaiset väittämät ovat kyllä tosia mutta vain siksi, että ”overo” voi tarkoittaa myös splashed white- ja sabinohevosia frame overoiden ohella.
Homotsygootit
LWS-tekijän suhteen homotsygooteilla kantajilla on lethal white -oireyhtymä. Kaikissa kahden kantajahevosen parituksissa on 25 prosentin mahdollisuus, että jälkeläinen on yksivärinen, 50 prosentin mahdollisuus, että se on frame overo, ja 25 prosentin mahdollisuus, että se on valkoinen LWS-varsa.
thumb|Tämä englannintäysiveritamma syntyi kokovalkoisena ja vaaleanpunaihoisena. Tällaisia varsoja syntyy silloin tällöin sellaisiin sukuihin, joissa ei ole valkoisuutta lainkaan. Tämä yksilö ei ole LWS-kantaja; sen väritys on [[dominanttivalkoinen.]]
Sukupuolielin
Elinkaari
Miehen ja naisen sukupuolielimet kehittyvät sikiövaiheessa yhteisistä alkumuodoista. Sukupuolikromosomit ja sikiön hormonitoiminta määräävät, kehittyvätkö elinten alkumuodot miehen vai naisen sukupuolielimiksi. Jos sikiöllä on XY-sukupuolikromosomisto, sille kehittyvät miehen sukupuolielimet, ja jos XX-kromosomisto, sille kehittyvät naisen sukupuolielimet.
Brittiläinen Mauritius
Britannian valta loppui 12. maaliskuuta 1968, kun Mauritius itsenäistyi Mauritiuksen Commonwealth realmina.
Lethal white -oireyhtymä
Frame-kirjavan varsan saaminen ilman LWS-riskiä
Kirjavat hevoset ovat frame-kuvio mukaan lukien suosittuja Yhdysvalloissa, ja kasvattajat pyrkivät tuottamaan kirjavia varsoja. Vaikka monet LWS-varsat syntyvätkin vahingossa kasvattajan yhdistettyä DNA-testaamattomia kryptisiä LWS-kantajia, osa LWS-varsoista syntyy tarkoituksella paritetuille frame-kirjaville johtuen kasvattajan tietämättömyydestä tai piittaamattomuudesta. LWS-varsojen syntyminen voidaan kuitenkin nykyään estää täysin. Kirjavasukuisten hevosten testauttamista niiden ulkonäöstä riippumatta pidetäänkin Yhdysvalloissa suositeltavana.
Sukupuolielin
Elinkaari
Sukupuolielinten kehittyminen miehisiksi johtuu Y-kromosomin SRY-geenin koodaamasta proteiinista. Alkiolle kehittyy kahdeksanteen tai yhdeksänteen viikkoon mennessä alkeelliset kivekset, jotka alkavat tuottaa mieshormoni testosteronia, joka saa sikiön lisääntymiselimistön mesonefrostiehyet kehittymään miehen lisääntymiselimistön tiehyiksi. Naispuolisella sikiöllä testosteronin puute saa mesonefostiehyet surkastumaan.
Brittiläinen Mauritius
Historia
Mauritius oli asumaton alankomaalaisten saavuttua sinne vuonna 1598. Nämä olivat hylänneet saaren vuonna 1710, ja viisi vuotta myöhemmin, vuonna 1715, ranskalaiset ottivat alueen haltuunsa. 1800-luvun alussa Ranskan ja Iso-Britannian käydessä sotaa keskenään aiheuttivat saarella tukikohtaansa pitävät kaapparilaivat brittiläisille ja intialaisille kauppalaivoille. Vuonna 1810 Iso-Britannia otti saaren haltuunsa, ja maan omistusoikeus saareen vahvistettiin vuonna 1814 Pariisin rauhansopimuksessa. Tässä yhteydessä saari sai takaisin jo alankomaalaisten antaman nimen Mauritius, sillä ranskalaiset olivat kutsuneet sitä nimellä Île de France. Toisaalta muista brittiläisistä siirtomaista poiketen tavat, lait ja kieli säilyivät ranskalaisina.
Ranskan valtakaudella saarelle perustetuille sokeriviljelmille oli tuotu orjia Madagaskarilta ja muualta Afrikasta sekä Intiasta. Vuonna 1834 britit lakkauttivat orjuuden Mauritiuksella. Tämän jälkeen saarelle tuotiin sopimustyöläisiä Intiasta.
Mauritius kukoisti 1800-luvun puolivälissä, mutta sokerijuurikkaan haaste markkinoilla paikalliselle sokeriruolle johti taantumiseen. Vuosina 1866-1868 riehunut malariaepidemia johti laivaliikenteen vähenemiseen Port Louisissa, mikä heikkeni entisestään kun Suezin kanava avattiin vuonna 1869.
Ensimmäisen maailmansodan aikana sokerin hinta nousi ja saaren talous kukoisti. 1930-luvun lama muutti rajusti tilanteen ja kärjistyi vuonna 1937 työläislevottomuuksiksi. Toinen maailmansota ei parantanut Mauritiuksen taloustilannetta ja vuoden 1945 alettiin toteuttaa taloudellisia uudistuksia. Myös poliittisia ja hallinnollisia uudistuksia alettiin tehdä, mikä lopulta johti itsenäistymiseen.
Vuonna 1968 saaresta tuli itsenäinen sillä tavoin, että Ison-Britannian hallitsija oli edelleen muodollinen valtionpäämies kenraalikuvernöörinsä edustamana. Käytännön poliittinen valta kuului kuitenkin Mauritiuksen pääministerille.
Lethal white -oireyhtymä
Dominoiva vai resessiivinen?
Eri tutkijatahot ovat esittäneet lethal white –oireyhtymän periytyvän sekä dominoivasti että resessiivisesti. Oireyhtymää voidaan kuvata resessiiviseksi eli väistyväksi, koska heterotsygootit kantajat (Oo tai N/O) eivät kärsi suolen epämuodostumista. Termiä ”kantaja” voidaan määritelmänsä mukaan käyttää vai resessiivisistä ominaisuuksista. Jos frame overo -kuvio huomioidaan osana oireyhtymää, sen periytyminen on epätäydellisesti periytyvä. Tässä yhteydessä tulisi huomioida, että ”resessiivisen” ja ”dominoivan” käsitteet ovat peräisin ajalta ennen molekyylibiologiaa ja viittaavat oikeastaan vain ominaisuuksiin, eivät niistä vastaaviin geenitekijöihin. Lethal white –oireyhtymän tavoi pleiotrooppisista sairauksista puhuttaessa termit resessiivinen ja dominoiva voivat olla merkitykseltään epämääräisiä.
Erillinen ongelma on frame overo -kuviosta käytettävä. Vaikka kuvio periytyykin dominoivasti, poikkeuksia esiintyy. Suurimmalla osalla LWS-tekijän kantajista on tunnistettava frame overo -kuvio, mutta joillakin prosenteilla on liian vaatimaton kuvio, jotta rotujärjestöt tunnistaisivat ne kirjaviksi. Tällaiset ”yksiväriset” hevoset voivat yksivärisillekin hevosille paritettaessa tuottaa klassisesti kuvioituneita frame overoita. Tämä cropout-ilmiö voi saada frame overo -kuvion periytymisen vaikuttamaan resessiiviseltä.
Esiintyminen
LWS-tekijä on yleisin painteilla mutta esiintyy myös muissa roduissa, kuten quarterhevosella, appaloosalla, englannintäysiverisellä, morganinhevosella, miniatyyriroduilla, tennesseewalkerilla ja mustangeilla. Vain kahdella morganinhevosella on todettu frame overo -kuvio.
Samankaltaisia värityksiä
thumb|Tämä sinisilmäinen vaaleanpunaihoinen vaalea varsa on [[valkovoikko ja täysin terve. Sen karvapeite on kermanvaalea, ei puhtaanvalkoinen.]] Lethal white -oireyhtymästä kärsivät eivät ole ainoita sinisilmäisiä valkoisia varsoja. Jotkin muutkin geenitekijät voivat tuottaa tällaisen värityksen. Ennen luotettavaa DNA-testimenetelmää terveitä valkoisia varsoja on joskus lopetettu LWS-varsoina, mutta turhat varsakuolemat voidaan nykyisin välttää DNA-kokeilla ja hevosvärien periytymisen paremmalla ymmärtämisellä. DNA-kokeella kasvattaja voi myös määrittää, onko oireilevalla valkoisella varsalla LWS vai jokin muu, mahdollisesti hoidettavissa oleva sairaus.
Vastaavat sairaudet muilla lajeilla
Jo varhaisesta perinnöllisyystutkimuksesta alkaen lethal white -oireyhtymää on verrattu ihmisillä esiintyvään Hirschsprungin sairauteen (HSCHR), joka on myös EDNRB-geenin mutaation aiheuttama. Tämän geenin polymorfismi tuottaa suoliston aganglioosia, johon joissain tapauksissa liittyy ihon ja silmien epätavallista väritystä ja kuuroutta. Sairauteen joskus liittyvä ihmisen pigmentoitumishäiriö tunnetaan Waardenburg-Shahin oireyhtymänä.
Termiä ”kirjava-letaali” (piebald-lethal tai spotting-lethal) käytetään hiirillä ja rotilla esiintyvästä samankaltaisista sairauksista, jotka nekin aiheutuvat EDNRB:n mutaatioista. Nämä mutaatiot ovat letaaleita vain homotsygootteina esiintyessään. Ne liittyvät valkokirjavuuteen, kuurouteen ja suoliston aganglioosin aiheuttamaan koolonin laajentumiseen.
Luíz Carlos Eccel
Luíz Carlos Eccel (s. 18. marraskuuta 1952 Brusque) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. kesäkuuta 1979 ja nimitettiin Caçadorin hiippakunnan johtoon 18. marraskuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. helmikuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Eusébio Oscar Scheid, jota avustivat João Oneres Marchiori ja Vito Schlickmann.
Eccel erosi tehtävistään piispana 24. marraskuuta 2010.
Sukupuolielin
Elinkaari
Naarastyyppiset ulkoiset sukupuolielinaiheet (labioskrotaalipoimu, urogenitaalipoimu ja genitaalikyhmy) maskulinisoituvat poikasikiöllä viikoilla 12–20. Labioskrotaalipoimuista tulee tyttösikiöllä isot häpyhuulet ja poikasikiöllä kivespussi, urogenitaalipoimuista pienet häpyhuulet tai siittimen varsi, ja genitaalikyhmystä klitoris tai terska.
Kivekset laskeutuvat kivespussiin viikkojen 6 ja 28 välillä. Myös munasarjat laskeutuvat jonkin verran.
Syntymän jälkeen lapsuusaikana sukupuolielimet eivät juurikaan muutu. Murrosiässä sukupuolielimistä tulee lisääntymiskykyiset. Murrosikäisen pojan siitin ja kivekset kasvavat, kummallekin sukupuolelle alkaa kasvaa häpykarvoitusta ulkoisiin sukupuolielimiin, ja tytöillä alkavat kuukautiset.
Keski-ikäistyvän ja vanhenevan miehen kivesten testosteronituotanto ja siittiöntuotanto heikkenevät, ja hän voi alkaa saada erektiohäiriöitä. Nainen kokee 45–55-vuotiaana vaihdevuodet, joiden jälkeen hänen munasolunsa ovat loppu, eikä hän enää saa kuukautisia tai voi tulla raskaaksi. Hormonitoiminnan muutosten seurauksena emätin kuivuu ja ohentuu, ja nainen voi kärsiä emätintulehduksista ja yhdyntäkivuista.
Kalat
Useimmilla kaloilla hedelmöittyminen tapahtuu ulkoisesti. Joillakin lajeilla, kuten hailla ja rauskuilla, on rakenteita tai pseudosiitin, jolla uros sijoittaa siittiönsä naaraan sisään. Sarsojen paritteluelin on pään alapuolella, ja ne parittelevat kasvotusten. Joidenkin krottikalojen (Lophiiformes) uros tarttuu itseään suuremman naaraan selkään, ja ajan mittaan se surkastuu niin, että siitä jää jäljelle vain naaraan selkään takertuneet kivekset.
Linnut
thumb|Argentiinankuparisorsanaaraalla ja -uroksella on epätavallisen mutkaiset sukupuolielimet. Useimmilla linnuilla ei ole siitintä, vaan parittelu tapahtuu uroksen ja naaraan kloaakkien kosketuksena. Joillakin linturyhmillä on kuitenkin uroksella siitin. Tällaisia lintuja ovat sorsat, hanhet, joutsenet, strutsit, nandut, kasuaarit, kiivit ja tinamit. Argentiinankuparisorsalla on peräti 42 senttimetrin pituinen siitin.
Matelijat
Suomumatelijoilla, kuten liskoilla ja käärmeillä, on hemipenis eli kaksiosainen siitin. Yhdynnän aikana uros tosin työntää vain siittimensä toisen pään naaraaseen. Uroskilpikonnan siitin on kloaakin sisällä. Krokotiilin siitin on aina erektiossa, mutta tavallisesti kehon sisällä.
Kasvien lisääntymisvälineet
Koiraspuolisen kasvin lisääntymisväline on hede, joka tuottaa siitepölyä. Naaraspuolisen kasvin lisääntymisväline on emi, joka synnyttää siemenaihioita. Yksikotisen kasvin heteet ja emit ovat samassa yksilössä, kaksikotisen eri yksilöissä.
Saletisti natsaa
Saletisti natsaa MTV3:n Putous-viihdeohjelmassa mukana olleen Jussi Vatasen esittämän sketsihahmon Mr. Mallorcan musiikkialbumi, joka julkaistiin 8. kesäkuuta 2011. Albumia myytiin 6 000 kappaletta.
Pobeda (taistelulaiva)
Pobeda oli vuonna 1902 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston Peresvet-luokan pre-dreadnought-taistelulaiva. Japani valtasi aluksen Venäjän–Japanin sodassa liittäen sen laivastoonsa nimellä Suwo. Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1922 ja romutettiin vuonna 1946.
Valmistus
Alus tilattiin 26. huhtikuuta 1898 Itämeren telakalta Pietarista, missä köli laskettiin 21. helmikuuta 1899. Alus laskettiin vesille 10. toukokuuta 1900 ja valmistui kesäkuussa 1902.
Palvelus
Alus siirrettiin 1903 Port Arthuriin Venäjän Tyynenmeren laivastoon, jonka mukana se osallistui 1904–1905 Venäjän–Japanin sotaan. Alus osallistui Port Arthurin taisteluun.
Keltaisenmeren taistelussa 10. elokuuta alus joutui palaamaan satamaan. Port Arthurin kukistuttua miehistö upotti aluksensa satamaan estääkseen sen joutumisen japanilaisille, jotka nostivat ja kunnostivat aluksen liittäen sen 1908 keisarillisen Japanin laivastoon rannikkopanssarilaivana nimellä Suwo.
Suwo
Japanilaiset vaihtoivat aluksen aseistuksen ja modernisoivat konehuoneen ennen palvelukseen palauttamista koululaivana. Alus oli ensimmäisessä maailmansodassa Qingdaon taisteluun osallistuneen Japanin laivasto-osaston lippulaiva, missä tehtävässä se oli vuoteen 1917. Alus palautettiin koululaivaksi.
Saulkrasti
Saulkrasti on pientalovaltainen pieni merenrantakaupunki ja kunta Latviassa Riianlahden itärannalla, linnuntietä noin 40 kilometriä Riiasta pohjoiseen.
thumb|left|210px|Latvian rautateiden taajamajuna Saulkrastin asemalla. Vuoden 2012 alussa Saulkrastin kaupungissa arvioitiin olevan 3 303 asukasta. Koko Saulkrastin kunnassa (Saulkrastu novads) heitä asui 6 157.
Vuonna 1933 joukko Riianlahden kyliä liitettiin yhdeksi kunnaksi. Kunnalle annettiin nimi Saulkrasti, joka suomennettuna tarkoittaa Aurinkorantoja. Vuodesta 1991 Saulkrasti on ollut kaupunki.
Saulkrasti on tunnettu luonnonkauneudesta ja hiekkarannoistaan. Siellä vietetään Saulkrasti Jazz Festivalia.
Kaupungin läpi kulkee Latvian rautateiden junanrata (Saulkrastin rautatieasema). Rataosuus Riiasta kaupunkiin on sähköistetty ja sinne liikennöidään pääkaupungin lähijunin. Hieman radan itäpuolella kaupungin läpi kulkee myös Latvian valtatie A1 (osa Via Balticaa ja eurooppatietä ). Lisäksi kantatie P6 lähtee kaupungista itään ja yhdistää sen valtatiehen A3 Siguldan pohjoispuolella.
Olga Aikala
Olga Maria Aikala (o.s. Westerlund, vuodesta 1901 Herlin, vuodesta 1906 Aikala; 21. kesäkuuta 1883 Iitti – 15. joulukuuta 1962) oli ensimmäisiä suomalaisia naispuolisia kelloseppiä ja Aikalan Kello ja Kulta Oy:n toimitusjohtaja. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen kolmantena naisena Suomessa (1948).
Elämäkerta
Poraseppä Erik Westerlundin tytär Olga Westerlund meni kahdeksanvuotiaana kasvattitytöksi kelloseppä Erik Johan Herlinin (vuodesta 1906 Aikala) talouteen, työskenteli tämän liikkeessä jo yhdeksänvuotiaasta ja vartuttuaan avioitui tämän kanssa 1901. Avioliitto jäi lyhyeksi, kun 26 vuotta vanhempi puoliso kuoli 1908 ja Olga jäi 25-vuotiaana leskeksi kuuden lapsen äitinä. Perheenemännyyden lisäksi hänen oli otettava hoitaakseen miehensä kello- ja kulta-alan tukku- ja vähittäisliike E. J. Aikala Oy. Yritys sulautui 1910 Pohjolan Kellokauppaan, ja uuden yhtiön nimeksi tuli Pohjolan Kello ja Kulta, vuodesta 1946 alkaen Aikalan Kello ja Kulta Oy.
Vähän ennen Olga Aikalan kuolemaa 1962 valmistui hänen rakennuttamansa Aikatalo Helsingin Mikonkatu 8:aan. Siellä sijaitsee Leila Hietalan vuonna 1973 veistämä reliefi Olga Aikalasta.
Phobia
Phobia voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
PPE
PPE voi tarkoittaa seuraavia:
Brian Redhead
Brian Redhead (28. joulukuuta 1929 Newcastle upon Tyne – 23. tammikuuta 1994 Macclesfield) oli brittiläinen toimittaja. Hän toimi Manchester Evening Newsin päätoimittajana 1969–1975. Päätoimittajan tehtävistä hän siirtyi BBC Radio 4:n uutis- ja ajankohtaisohjelma Todayn juontajaksi. Redhead on nimetty Radio Academyn Hall of Fameen.
Eduardo Mendoza
Eduardo Mendoza Garriga (s. 1943 Barcelona, Katalonia, Espanja ) on espanjalainen kirjailija. Hän opiskeli 1960-luvun alkupuolella oikeustieteitä. Hän asui vuosina 1973–1982 New Yorkissa, jossa hän toimi Yhdistyneissä kansakunnissa tulkkina.
Tuotanto
Mendozan teoksissa kuvataan Barcelonan elämää aivan kuin kaupunki olisi yksi teosten henkilöhahmoista. Kirjailija on saanut vaikutteita salapoliisiromaaneista, ja hän on julkaissutkin muutamia dekkareita. Kunnianhimoisimmissa Mendozan teoksissa näkyy laajempiakin vaikutteita Espanjan kirjallisesta perinteestä, kuten veijari- ja ritariromaaneista.
Mendozan esikoisromaani La verdad sobre el caso Savolta ilmestyi 1975, ja hän käsittelee siinä Barcelonan muuttumista eurooppalaiseksi metropoliksi. Seuraavana vuonna hän sai siitä kriitikkojen palkinnon. Samaa aihepiiriä käsittelee hänen tapaukseksi noussut teoksensa Ihmeiden kaupunki (La ciudad de los prodigios, 1986), jossa hän kuvaa Barcelonan kehitystä vuosien 1888 ja 1929 maailmannäyttelyiden välillä. Elokuvaohjaaja Mario Camus on ohjannut sen pohjalta vuonna 1999 filmin La ciudad de los prodigios.
Vuonna 1992 ilmestyneessä romaanissa Tulvan vuosi (El Año del Diluvio) Mendoza kuvaa sisar Consuelon sisäisiä ristiriitoja tämän tavatessa Augusto Aixelân ja rakastuessa tähän. Samalla hän käsittelee siinä Espanjan sisällissodan jälkeisiä aikoja.
Mendozan kolmas merkittävä Barcelona-romaani Una comedia ligera ilmestyi 1996, ja se kuvaa 1940-lukua. Teos El misterio de la cripta embrujada on ensimmäinen hänen parodisista teoksistaan, joissa hän kertoo hullun salapoliisin tarinan. Kirja on samalla sekä salapoliisiromaani että jännityskertomus. Sen tarina jatkuu teoksessa El laberinto de las aceitunas, joka on hänen menestyneimpiä teoksiaan. Kolmas saagan romaani on La aventura del tocador de señoras (2002) ja neljäs ja viimeinen El enerdo de la bolsa y la vida (2012).
El País -sanomalehti on julkaissut jatkokertomuksina kaksi romaania Sin noticias de Gurb ja El último trayecto de Horacio Dos, jotka molemmat ovat humoristisia science fiction -romaaneja.
Vuonna 1990 ilmestyi hänen ensimmäinen katalaaninkielinen teoksensa Restauració. Hän käänsi sen itse myöhemmin espanjaksi.
Palkinnot
Mendoza sai vuonna 2010 Premio Planeta -kirjallisuuspalkinnon romaanista ''Kissatappelu. Madrid 1936'' (Riña de gatos. Madrid 1936, 2010) ja 2013 European Book Prize -palkinnon kaunokirjallisuussarjassa samasta romaanista.
Katja Salivaara
Katja Salivaara (s. 12. elokuuta 1980 Mikkeli) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti koko uransa ajan Mikkelin Kilpa-Veikkoja ja häntä valmensivat uransa aikana Katja ja Kari Kuusela, Heikki Lehti, Miska Viiri ja Petteri Jouste.
Salivaara on saavuttanut aikuisten SM-kilpailuissa useita mitaleja: 100 metrin juoksussa kolme pronssia, 200 metrin juoksussa kaksi pronssia, 4 × 100 metrin viestijuoksussa kaksi kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin sekä 4 × 400 metrin viestijuoksussa yhden kullan ja kaksi hopeaa. Sisäratojen SM-mitaleja hänellä on aikuisten sarjassa 60 metrin juoksusta yksi pronssi, 200 metrin juoksusta kaksi hopeaa ja yksi pronssi, 60 metrin aitajuoksusta yksi pronssi sekä 4 × 200 metrin viestijuoksusta yksi kulta ja yksi pronssi. Maaotteluissa hän on ollut mukana useita kertoja vuodesta 1997 lähtien niin aikuisten kuin myös eri ikäkausimaajoukkueiden edustajana. Hänen ennätyksensä 100 metrin juoksussa on 11,69 ja 200 metrin juoksussa 24,07.
Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1999 Salivaara juoksi osuuden Suomen pronssijoukkueessa 4 × 100 metrin viestijuoksussa.
Paroni
pienoiskuva|Paronin kruunu Paroni (myös parooni) on kreiviä alempi aatelisarvo.
Ranskassa sitä alettiin 1100-luvulla käyttää kaikista merkittävää läänitystä hallussaan pitävistä aatelisista, 1200-luvun lopussa vain suoraan kuninkaalta läänityksensä saaneista. Täten se oli muita aatelisarvoja korkeampi. Kuitenkin 1300-luvulla paroni katsottiin kreiviä alemmaksi, vaikka monilla paroneilla oli laajemmat omistukset kuin kreiveillä. Ranskan kuningas Ludvig XIV alensi paronin arvoa edelleen jakamalla monia paronin arvoja ilman arvoon liittyvää maaomaisuutta. Myöhemmin Napoleon I jatkoi perinnettä.
Paronin arvo on ollut käytössä myös Englannissa, Skotlannissa, Irlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Italiassa, Navarrassa, Aragoniassa ja Venäjällä. Suomessa, Ruotsissa ja Saksassa paroonia vastaava aatelisarvo on vapaaherra, joita usein puhutellaan paroneina. Baltian maissa ja Venäjällä paroni on vapaaherraa vastaava virallinen arvo.
Suomessa
Suomen aateliin on introdusoitu 63 vapaaherrallista sukua, joista mieslinjaisena on säilynyt 25. Suomen alueella myönnettiin useita läänitysalueita vapaaherrakunniksi 1500- ja 1600-luvuilla. Vapaaherrakuntien läänitykset peruttiin vuoden 1680 reduktiossa.
Hayreddin Barbarossa
Nimi
Hayreddin (, myös Khair al-Din, joka suoraan käännettynä tarkoittaa "hyvää" tai "uskossaan vanhurskainta") oli kunnianimi, jonka hän sai sulttaani Suleiman Suurelta. Aikalaiskronikka Ghazawatin mukaan hän sai lisänimen Barbarossa kristityiltä, kun hän valtasi takaisin kapinoineen Ténèsin kaupungin Algeriassa keväällä 1520. Joskus virheellisesti sen mainitaan olleen perityn hänen veljeltään Arujilta, jonka lempinimi Baba Arudj ("Isä-Arudj") olisi ollut pohjana Barbarossaksi vääntyneeseen muotoon.
Nuoruus
Hizir syntyi Lesboksen saaren pääkaupungissa Mytilínissa joko vuonna 1466 tai 1478. Syntymävuodesta on epävarmuutta, sillä lähteestä riippuen hänen sanotaan kuolleen joko 63 tai 80 vuoden iässä. Hänen isänsä Yakup oli lähteestä riippuen joko turkkilais- tai albaanisyntyinen janitsaari tai sipahi (turkkilaisritari), joka oli ansioitunut saaren valtaamisessa Genovan tasavaltaa neljä vuotta aikaisemmin. Yakup, joka palkittiin Ağan arvonimellä sekä Bonovan kylän vasalliudella, asettui saarelle ja meni naimisiin paikallisen kreikkalaissukuisen Katerinan, joka oli leskeytynyt edellisestä avioliitosta ortodoksipapin kanssa. Liitosta seurasi kaksi tytärtä ja neljä poikaa; Ishak, Aruj, Hızır ja Ilyas.
Yakup perusti saarelle keramiikkatehtaan ja hankki laivan kaupatakseen tuotteitaan. Pojat työskentelivät nuoresta pitäen isänsä tehtaalla ja oppivat pitkillä kauppamatkoillaan kokeneiksi merenkävijöiksi sekä useita kieliä puhuviksi kansainvälisiksi kauppiaiksi. Aruj ja Hizir oppivat molemmat puhumaan viittä eri kieltä. Vartuttuaan Hizir kävi kauppaa omalla laivallaan Sarosinlahdella, Thessalonikissa ja Euboialla. Veljekset aloittivat uransa lähinnä rauhanomaisina kauppiaina, mutta kääntyivät kaappareiksi vastatakseen Rodokselta toimivien Johanniittain ritarikunnan kaapparitoimintaan, joka kohdistui lähinnä islamilaisia merenkulkijoita ja kauppiaita vastaan. Vuonna 1492 Aruj ja Ishak olivat palaamassa kauppamatkalta puolikaleerillaan, kun Johanniittojen kaleeri Our Lady of Conception yhytti heidän laivansa ja hyökkäsi. Johanniitat kaappasivat veljesten aluksen, Ishak sai surmansa ja haavoittunut Aruj joutui kaleeriorjaksi, kunnes hänet päästettiin vapaaksi hänen isänsä tai turkkilaiskauppiaiden maksettua lunnasrahan johanniitoille.
Kaappariuran alku Arujin alaisuudessa
thumb|200px|Aruj valtaamassa kaleeria.
Aruj ja Hizir aloittivat oman kaapparitoimintansa Pohjois-Afrikan rannikolla 1500-luvun ensimmäisten vuosien aikana. Vuonna 1504 he purjehtivat kahdella puolikaleerillaan Tunisin satamaan La Gouletteen, josta he tekivät tukikohtansa. Vaikka he aloittivat pienesti he saavuttivat merkittäviä voittoja ja onnistuivat kartuttamaan laivastoaan sekä maksamaan Tunisian hafsidihallitsijalle provisiot saaliistaan. Tämän suostumuksella veljekset saivat perustaa toisen tukikohdan Djerban saarelle ja Arujista tuli jopa saaren ka'id, kenraalikuvernööri. Voittojen myötä heidän maineensa kasvoi ja heihin liittyi myös muita Välimeren kaappareita kuten Kurtoğlu Muslihiddin Reis. Iliyas liittyi veljiinsä 1509 ja he kävivät myös sotaa espanjalaisia vastaan, sillä nämä olivat vallanneet ja miehittäneet alueen satamia. Vuonna 1510 Aruj menetti kätensä piirityksessä, jonka oli tarkoitus vallata Béjaïa takaisin espanjalaisissa. Hizir kiidätti veljensä turvaan ja toipumaan. Aruj ei käyttänyt laivastoaan pelkästään kaapparitoimintaan tai sodankäyntiin, vaan kuljetti myös islamilaisia mudéjareja kristitystä Espanjasta turvallisemmille alueille Pohjois-Afrikkaan. Tämän ansiosta Aruj sai lempinimensä Baba. Elokuussa 1514 veljekset palasivat Béjaïaan 12 kaleerin ja tuhannen turkkilaisen sotilaan kanssa ja tuhosivat kaksi espanjalaisten linnoitusta satamassa.
Turkkilaisten sotilaidensa avulla veljekset, joiden välit Hafsideihin olivat viilenneet, valtasivat Algerin espanjalaisilta 1516 ja ottivat muitakin voittoja Algerian alueella joko espanjalaisista tai heidän tukijoistaan. He eivät kuitenkaan palauttaneet aiempaa hallitsijaa Sālim al-Tūmīa valtaan, vaan pitivät alueen hallinnan itsellään. Arujilla ei todennäköisesti ollut aiemmin poliittista kunnianhimoa, mutta todettuaan keskisessä Maghrebissa vallitsevan anarkian Aruj ja Hizir päättivät pitää vallan itsellään. Aruj ja Hizir organisoivat alueiden hallinnan, Aruj piti Algerian ja itäiset alueet ja Hizir sai läntisen osan. Aruj Julisti itsensä väliaikaiseksi Algerian sulttaaniksi ja tarjosi maata liitettäväksi Osmanien valtakunnan alueisiin. Osmanien sulttaani hyväksyi tarjouksen ja teki Arujista Algerian kuvernöörin sekä läntisen Välimeren merikuvernöörin.
Espanjan kuningas ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle V saapui Oraniin keväällä 1518. Hän muodosti armeijan, johon kuului Oranin kuvernöörin Diego de Córdoban 10 000 espanjalaisen lisäksi tuhansia beduiineja. Kuningas marssi armeijoineen Tlemceniin, jossa Aruj ja Iliyas odottivat 1 500 turkkilaisen ja 5 000 maurin kanssa. Veljekset pitivät puoliaan 20 päivää, mutta saivat vastaansa myös Tlemcenin asukkaiden kansannousun. Espanjalaiset vangitsivat ja surmasivat heidät.
Hayreddin pašša
Arujin kuoltua Hayreddinille jäi ainoastaan Alger, jota hän joutui välittömästi puolustamaan Sisilian kuvernööri Hugo de Moncadan 80 aluksen ja 6 000 miehen hyökkäystä vastaan. 500 turkkilaisen ja 20 000 paikallisen miehen avulla Hayreddin iski espanjalaisten selustaan. Myös hänen onnekseen merellä nousi suuri myrsky, joka upotti suuren osan vastustajan laivastosta. Heti voittonsa hän jatkoi Tlemceniin, jonka sulttaanin ajoi pakoon. Keväällä 1520 hän valtasi Ténèsin ja sai Barbarossa-lisänimensä. Samana vuonna hän lähetti Osmanisulttaanille lahjoja ja sai tältä tuekseen tykistöä, 2 000 janitsaaria sekä oikeuden värvätä omia sotilaita.
Hayreddin jatkoi veljensä työtä ja kuljetti mudéjareja Espanjasta Afrikkaan. Näiden avulla hän sai taakseen vannoutuneen ja Espanjaa vihaavan tukijoukon.
Perintö
Hayreddin jätti Osmanien valtakunnalle huolellisesti organisoidun pohjoisafrikkalaisen provinssin. Suuramiraalina hän piti Välimerta täysin osmanien hallussa 30 vuoden ajan. Hän on säilynyt turkkilaisten muistissa kansallissankarina.
Hyvin vähän tiedetään Hayreddinin yksityiselämästä. Hän oli naimisissa kahdesti. Ensimmäisen kerran hän avioitui algerialaisnaisen kanssa, joka synnytti hänelle pojan nimeltä Hasan. Hasan toimi useaan otteeseen mm. Algerian beylerbeyinä eli kenraalikuvernöörinä. Toisen kerran hän avioitui 65-vuotiaana Reggio di Calabrian kuvernöörin nuoren tyttären Flavia tai Maria Gaetanin kanssa. Hänellä oli myös tytär, joka on haudattu hänen Beşiktaşissa olevan mausoleuminsa lähelle.
Hänen mausoleuminsa suunnitteli ja rakensi itse Sinan. Siitä tuli paikka, jossa häntä seuranneet suuramiraalit vihittiin virkaansa. Niin ikään perinteenä Istanbulista liikkeelle lähtenyt laivastosaattue purjehti ensiksi Hayreddinin mausoleumin lähelle, jossa se tervehti hänen muistoaan tykinlaukauksin.
Pertti Koskinen
pienoiskuva|Pertti Koskinen Pertti Koskinen (s. 1957 Laitila) on suomalainen kirjailija, joka asuu Harjavallassa. Hän on sekä Suomen Kirjailijaliiton että Suomen Nuorisokirjailijat ry:n jäsen.
Tuotanto
Pertti Koskinen julkaisi ensimmäisen Maija Miilunkorpi -sarjan jännityskirjan, Salaisuuksien kylä vuonna 2011. Vuonna 2016 ilmestyi jännitysromaani, Silloin ja sinä yönä, jonka päähenkilö on työtön toimittaja Juhani Kotkasuo. Pertti Koskinen kirjoittaa myös Vilho ja Jari -nuortenkirjasarjaa, jossa seikkailevat yläkouluikäiset kaverukset.
Pertti Koskinen tarkastelee kirjoissaan yhteiskunnallisia ongelmia psykologisella tasolla.
Saskia Alusalu
thumb| Saskia Alusalu (s. 14. huhtikuuta 1994) on virolainen pikaluistelija. Hän osallistui vuoden 2018 olympialaisissa naisten yhteislähtökilpailuun ja sijoittui siinä neljänneksi. Alusalu oli olympialaisissa myös Viron joukkueen lipunkantaja avajaisissa. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on niin ikään yhteislähtökilpailun neljäs sija.
Alusalulla on valmentajan tutkinto Tallinnan yliopistosta. Hän harrastaa viulunsoittoa, jalkapalloa ja lukemista.
Emma Pullola
pienoiskuva|Emma Pullola Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.Emma Eveliina Pullola (s. 18. joulukuuta 1996 Rauma) on suomalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Hän edustaa Vaasan Vasamaa ja häntä valmentaa Mikael Bäck, aiemmin myös Natalia Bäck.