Fruška_goran_kansallispuisto
Kasvisto
Maantieteellisesti Keski-Euroopan alueeseen kuuluva Fruška gora oli aikoinaan kokonaisuudessaan 130 000–170 000 hehtaarista sademetsäaluetta, josta suuremman osan ihmiset kaatoivat ja nykyään metsien pinta-alaa on enää 23 000 ha. Fruška Gora metsät kaadettiin käytännössä kolmeen kertaan ja jätettiin jälleenrakentamaan itseään, joten puiston perustamishetkellä sen metsät olivat 90% kannoista kasvanutta tai itänyttä puuta. Tällä hetkellä puiston tavoitteena ovat siemenistä kasvatetut "korkeat" metsät. Jäljellejäänyt metsä on maakunnan sateisinta aluetta ja vuotuinen sademäärä kasvaa suhteessa korkeuteen, jossa sateita voi olla 200 mm:n verran runsaammin. Keskimääräinen sademäärä vuodessa Fruška Goran alueella on 670 mm. Metsikön kasvupaikkaa löytyy eniten korkeammilta ja jyrkimmiltä rinteiltä, joiden eroosioprosessien hajottamilta kaltevilta pinnoilta sitä yltää kansallispuiston rajoille saakka. Puisto on nykyisin lähes 90% havumetsää, mutta yli 300 metriä merenpinnan yläpuolella olevat alueet ovat täynnä lehtipuiden tiheikköjä. Kunnostettua maastoa on nykyään niityt, lehdot, pellot, viini- ja hedelmätarhat. Vuosisatoja kestäneen ihmisen vaikutuksen vuoksi arojen alueita on nykyiseksi pienennetty minimiin ja pääasiassa niitä on säilynyt hajanaisesti vuoren reunoilla. Fruška goran lehtimetsissä on Euroopan korkein lehmusmetsäpitoisuus. Lisäksi sen rinteillä kasvaa metsiä, joissa vallitsevat tammet, pyökit, pajut ja haavat ja tammi- ja pyökkisekametsistä usein löytyvää yleistä sarvipuuta. Havupuita edustavat kuuset, lehtikuuset, marjakuuset ja katajat, lisäksi on istutettu tai kylvetty yksittäispuiksi tai uudeksi pienemmäksi taimikoksi musta- ja valkomäntyä ja tuijoja. Fruška goran vanhimpiin metsiin lukuisine luonnonharvinaisuuksineen kuten mm. "Javorova gudura"an ja "Papratski do"on on vahvistettu korkeimman asteen suojelumääräys. Alemmilla rinteillä Fruška Goran metsät ovat enimmäkseen raivattuja ja niityillä, viini- ja hedelmäpuutarhoissa kasvatetaan vihanneksia, hedelmiä, kerätään luonnonhunajaa ja kuningatarhyytelöä. Vuoren rinteillä kasvaa noin 1500 kasvilajia, joista 1000 on kansallispuiston rajojen sisällä ja joista yli 50 lajia kuuluu Serbian luonnonharvinaisuuksien luetteloon. Merkittävimpiä ovat jäänne- ja endeemiset lajit kuten laakeripuut, sinapit, kurjenmiekat, yhteensä yli 30, jopa 31 ja 18 kansainvälisesti tärkeää orkidealajia. Fruška gorasta on löytynyt lukuisia miljoonia vuosia vanhoja fossiileja mm. palmukasveista ja kanelipuista. Saniaisia edustaa 15 sukua ja tähän mennessä tämän kasviryhmän edustajia on kirjattu yhteensä 32, joista 6 on Serbian luonnonharvinaisuuksien luettelossa. Merkittävinä lajeina erottuvat myös harvinaisemmat laakeripuut, arojen hapankirsikka, mustamarjaorapihlaja, ja mäntykukat. Siemenkasvit ovat Fruška goran lukuisimpia kasveja ja muodostavat yli 90 % koko sen kasvistosta. Tähän mennessä kirjattujen määrästä 36 kaksisirkkaista ja 27 yksisirkkaista on suojeltu luonnollisina harvinaisuuksina Serbiassa. Tällä vuorella kasvaa myös noin 700 lajia lääkekasveja. Suurin osa niistä on autoktonisia eli "villejä" lajeja ja pienempi osa on viljeltyjä kasveja. Fruška goralla sienet kasvavat laitumilla, soilla, tulvaniityillä ja metsissä eli kaikkialla, missä maata ei viljellä, ja tähän mennessä niitä on rekisteröity noin 1800 -2000 lajia. Tunnetuimmat niistä ovat sinivalmuska, pippurirousku, keltavahvero, kevätkaunolakki, auringonpistossieni, rusokärpässieni, suomumustesieni, nurmiherkkusieni, pallohuhtasieni, mustatorvisieni, tapionherkkusieni ja kantopiennarsieni, monet kivitattilajit sekä suomukääpä. Lääkinnällisiä ominaisuuksia on osterivinokkaalla ja talvijuurekkaalla. Tappavan myrkyllisistä sienistä täällä kasvaa kavalakärpässieni ja pantterikärpässieni, myös myrkyllisiä, mutta harvoin kuolemaan johtavia piruntatteja, tulipunahaperoja, keltakärpässieniä ja punakärpässieniä, mielenkiintoisia kuten taulakääpä, tulipunaisia tontun kuppeja, uurrepesäsieniä, nuijasarvisieniä ja haisusieniä, lahoissa puissa eläviä limasieniä kuten sudenmaito, paranvoi, viinikorunen, kutunen ja kiiltonuoranen jne.